cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vaasan valtaus
Vaasan vankileiri
Antautuneet venäläissotilaat suljettiin Vaasan kasarmeille perustetulle vankileirille. Helmikuun aikana kaupunkiin siirrettiin myös muualla Pohjanmaalla vangittuja niin, että kuun puolivälissä Vaasan vankileirillä oli noin 2 400 sotilasta. Lisäksi leirille sijoitettiin Vaasassa ja ympäristökunnissa vangittuja työväenjärjestöjen jäseniä sekä 70 Kristiinankaupungin taistelun yhteydessä vangittua punakaartilaista. Venäläisupseerit saivat aluksi liikkua vapaasti kaupungilla ja asua edelleen omissa yksityiskodeissaan, mutta Vaasaan saapuneiden senaattoreiden ja paikallisen lehdistön painostuksen vuoksi Mannerheimin oli lopulta pakko siirtää myös heidät vankileirille. Venäläiset kotiutettiin kesäkuun alkuun mennessä, jonka jälkeen Vaasan vankileirillä säilytettiin vielä noin 900 punakaartilaista, ennen kuin se suljettiin syyskuun puolivälissä. Vaasan vankileirillä kuoli kaikkiaan noin 110 vankia teloituksiin ja erilaisiin tauteihin. Heistä noin 90 oli venäläisiä. Vaasan valtauksen jälkeen valkoiset kukistivat tehokkaasti myös paikallisen työväenliikkeen suorittamillaan vangitsemisilla.
Venäläinen upseeristo sai jäädä vapaalle jalalle ja välittömästi taistelun jälkeen Wetzer määräsi Vaasan maistraatin maksamaan venäläisten upseerien palkat, mihin päätettiin käyttää takavarikoituja Venäjän valtion varoja. Lähes puolet valkoisen Suomen alueen venäläisistä upseereista asui Vaasassa.
Hepatologia
Hepatologia eli maksatautioppi on maksaa ja sen sairauksia tutkiva lääketieteen ala. Perinteisesti se on kuulunut gastroenterologian piiriin. Maksasairauksiin erityisesti keskittynyttä lääkäriä nimitetään hepatologiksi. Esimerkiksi alkoholimaksasairaus tai virushepatiitti ja näihin liittyvät komplikaatiot voivat olla syynä hakeutua hepatologille.
Hepatologisiin julkaisuihin kuuluu Euroopan maksatutkijoiden julkaisema tiedelehti Journal of Hepatology.
CRRC
CRRC on kiinalainen, maailman suurin vetureita sekä rautatie- ja metrovaunuja valmistava konserniyhtiö. Konserni rakentaa myös moottoreita ja tuulivoimaloita sekä muita kulkuvälineitä. CRRC:n päämaja sijaitsee Pekingissä, mutta yhtiöllä on tehtaita monella paikkakunnalla; tytäryhtiöitä on kaikkiaan 46. Yhtiö on rakentanut rautatiekalustotehtaan myös Malesiaan ja ostanut Argentiinasta sikäläisen Emprendimientos Ferroviarios -vaunutehtaan Yhtiön palveluksessa on yli 180 000 työntekijää. CRRC:n osake noteerataan sekä Shanghain että Hongkongin pörssissä. Enemmistöomistaja on Kiinan valtio.
Yhtiö tulkitsee Kiinassa vuonna 1881 ensimmäisen, "Kiinan raketiksi" nimetyn höyryveturinsa valmistaneen Xugezhuangin konepajan (Xugezhuang Machinery Works) historiansa lähtökohdaksi. Uudemman kehityksen taustalla on vuonna 1986 muodostettu China National Railway Locomotive & Rolling Stock Industry Corporation -yhtiö, joka vuonna 2000 jaettiin kahtia perustamalla China CNR Corporation ja CSR Corporation Limited. Vuonna 2009 CNR listautui pörssiin. Yhtiöt yhdistettiin jälleen kesäkuussa 2015, kun CRRC muodostettiin.
CRRC ja sen edeltäjät ovat voittaneet erittäin suuria tarjouskilpailuja tai hankkeita ulkomailla niin Intiassa, Lontoossa, Valko-Venäjällä, Indonesiassa kuin Yhdysvalloissakin.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 235. Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 42,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja vuoden 2016 liikevaihto 34,2 miljardia USD.
Lennie James
Jamesilla on kolme tytärtä pitkäaikaisen kumppaninsa Giselle Glasmanin kanssa.
Peipposenrinne
Peipposenrinne on Kuopion kaupunginosa, joka sijoittuu osittain Puijon selänteen kaakkoiseen reunaan sekä tätä vastapäätä olevan Inkilänmäen alueelle. Matkaa keskustaan on pari kilometriä. Inkilänmäki-Peipposenrinne(-Pihlajalaakso) -suuralueella asuu 2 600 asukasta. Asukkaiden keskimääräinen ikä on korkea.
Pihlajalaakson täydennysrakentamisalueen rakentaminen alkaa vuonna 2010. Pihlajalaaksoon valmistuu 450 asuntoa yhteensä 1 200 asukkaalle.
Havaijinhylje
Havaijinhylje (Monachus schauinslandi) on erittäin uhanalainen hyljelaji, jota voi tavata Havaijin saaristossa. Se on nykyisin ainoa tropiikissa elävä hylje.
Koko ja ulkonäkö
Havaijinhylje on 2–2,3 metrin pituinen ja painaa 200–300 kiloa, lajin naaraat ovat uroksia kookkaampia. Havaijinhylkeiden selkä on tummanharmaa ja vatsa vaaleankellertävä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Havaijinhyljettä tavataan vain Luoteis-Havaijilla. Niitä tavataan French Frigate Shoalsilla, Laysanilla, Lisianskilla, Pearl- ja Hermes-riutalla, Midwayn atollilla ja Kuren atollilla. Pieniä populaatioita on myös Neckerillä ja  Nihoalla. Hylkeet lepäävät autioilla rannoilla, mutta hankkivat ravintonsa saarten ulkopuolelta avoimelta merenpohjalta, jopa 500 metrin syvyydestä.
Elintavat
Havaijinhylkeet elävät yksikseen. Aikuiset pitävät toisiinsa kohtuullisen välimatkan. Vain nuoret hylkeet leikkivät usein keskenään. Häirittyinä ne päästävät kurluttavia ääniä, esimerkiksi uhkaillessaan lajitoveriaan. Ihmistä laji yleensä kaihtaa. Hylkeet viettävät jopa viikkoja merellä etsimässä ravintoa avoimilta syvänteiltä. Ne eivät yleensä välitä riuttojen kaloista ehkä siksi, että kaloja on vaikea napata niiden piiloutuessa riutan suojiin. Sen sijaan riuttojen ulkopuolella hylkeet voivat etsiä kivien alta kaloja, äyriäisiä piikkinahkaisia ja nilviäisiä. Laji myös ruokailee 500 metrin syvyydessä sijaitsevilla pienillä riutoilla, joilla niillä ei ole kilpailijoita.
Lisääntyminen
thumb|Havaijinhylje Keväällä urokset kiertelevät saaria naaraita etsien. Parittelu tapahtuu vedessä. Poikasia syntyy eniten maalis-toukokuussa. Poikanen syntyy yleensä hiekkarannalla, joskus rantakalliolla. Emo imettää kuuttia kuusi viikkoa, eikä naaras poistu poikasen luota tänä aikana. Emon on siis pakko paastota ja se menettääkin painoa kaksi kiloa yhtä poikasen kiloa kohden. Poikanen lähtee pian vieroittamisen jälkeen merelle hankkimaan itse ruokansa. Kokematon poikanen jää usein erityisesti tiikerihain saaliiksi.
Uhat
Havaijinhylkeitä on nykyään noin 1 300–1 400 yksilöä ja kanta on toipunut 500 yksilön aallonpohjasta hyvin. Eniten niitä on French Frigate Shoalsilla, jossa elää 400 hyljettä. Hylkeet ovat kärsineet etenkin häirinnästä ja lisääntyminen on epäonnistunut usein. Midwaysaarten hylkeet kärsivät ihmisasutuksesta, kun saarelle perustettiin sotilastukikohta toisen maailmansodan jälkeen. Hylkeet vähitellen hävisivät saarilta vuoteen 1968 mennessä. Ne palasivat vasta, kun sotilastukikohta lakkautettiin 1990-luvulla ja saarista tuli luonnonsuojelualue. Midwayn hyljekanta on kasvanut noin kuuteenkymmeneen. Kuren atolli on nykyään ainoa, jolla asutus haittaa hylkeitä. Myös ajelehtiviin verkkoihin hukkuu paljon uteliaita hylkeitä. Vuonna 2006 Havaijien saaristoon perustettiin erittäin laaja suojelualue.
Seksuaalinen suuntautuminen
Suuntautumisia
Biologiseen sukupuoleen perustuvia seksuaalisia suuntautumisia on kolme. Heteroseksuaalisuus tarkoittaa yksilön tuntemaa vetoa toiseen sukupuoleen. Biseksuaalisuus tarkoittaa vetoa kummankin sukupuolen edustajiin. Homoseksuaalisuus tarkoittaa vetoa omaan sukupuoleen. Joskus myös aseksuaalisuutta pidetään yhtenä seksuaalisen suuntautumisen muotona, mutta tästä käsityksestä ei ole yksimielisyyttä.
Historiaa
Seksuaaliseen suuntautumiseen suhtautuminen on historian saatossa vaihdellut, kulttuurista riippuen. Stålströmin (1998) mukaan historiallinen tutkimus jakaa länsimaisen perinteen kahteen osaan: helleenis-roomalaiseen ja juutalais-kristilliseen. Edellinen piti homoseksuaalisuutta osana arkipäivää, jälkimmäinen suhtautuu siihen tuomitsevasti. Myös esimerkiksi lääketieteen, psykologian ja psykiatrian alueilla, ei-heteroseksuaalisuuteen suhtautuminen on vaihdellut, synti- ja rikosleimasta aina sairausleimaan asti. Tieteellinen tutkimus ja yhteiskuntakriittiset liikkeet ovat vaikuttaneet sairausleiman poistamiseen eri puolilla maailmaa. Muun muassa Suomessa sekä miesten että naisten homoseksuaalisuus oli kriminalisoitu vuoteen 1971 asti. Sairausluokituksesta homoseksuaalisuus poistui Yhdysvalloissa vuonna 1974 ja Suomessa 1981. Suomessa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia pyrkii edistämään Seta ry
Suuntautumisten yleisyys
Vuonna 2016 britannialaisessa kyselytutkimuksessa yli kaksi kolmasosaa HLB-henkilöiksi identifioituvista oli sinkkuja, koskaan naimattomia tai rekisteröidyssä parisuhteessa. 3,3 prosenttia 18-24-vuotiaista sanoi olevansa HLB-henkilöitä ja yli 65-vuotiaista 0,6 prosenttia.
Syyt
Yleisesti seksuaalista suuntautumista pidetään erillään seksuaalisesta käyttäytymisestä, eli on vallalla käsitys, että ihmisen seksuaalisia haluja eivät määrää niinkään teot, vaan joko synnynnäiset tai ympäristön aikaansaamat mieltymykset. Seksuaalisen suuntautumisen syntytavasta ihmisyksilössä ei ole varmaa tietoa, vaikkakin biologiset selitysmallit ovat asiantuntijoiden keskuudessa suosituimpia, kohdistuen perinnöllisiin sekä alkuraskauden aikaisiin tekijöihin, tai molempiin. Varmaa sen sijaan on, että seksuaalinen suuntautuminen ei ole valinta. Ihmisen seksuaalinen suuntautuminen on jatkumo, vaihdellen yksinomaan heteroseksuaalisesta kiintymyksestä yksinomaan homoseksuaaliseen kiintymykseen ja kaikkeen niiden väliltä.
Biologiset selitykset
Tutkimusten kautta on löydetty useita biologisia tekijöitä, joilla voi olla yhteys seksuaalisen suuntautumisen kehittymiseen. Näitä ovat muun muassa geenit, sikiöaikaisten hormonien vaikutus, sekä aivorakenteen muutokset. Ainuttakaan yksittäistä määräävää tekijää ei ole löytynyt, ja tältä osin tutkimus jatkuu edelleen.
Vaikka tutkijat yleisesti ajattelevat että seksuaalinen suuntautuminen ei ole yhden tekijän aikaansaama, vaan geenien, hormonaalisten sekä ympäristötekijöiden yhteisvaikutusta, he kuitenkin tukevat biologista mallia seksuaalisen suuntautumisen synnylle.
Hormonaaliset tekijät
Sikiöajan hormoneilla saattaa olla joko ensisijainen vaikutus aikuisen seksuaalisen suuntautumisen kehittymiseen, tai yhteisvaikutus geenien tai ympäristötekijöiden kanssa. Vuonna 2010 julkaistu Garcia-Falguerasin ja Swaabin tutkimus toteaa, että kohdunsisäinen altistuminen hormoneille on määräävä kriteeri. Myös synnytyksen jälkeiset korkeat androgeenitasot saattavat johtaa enemmän biseksuaaliseen kuin homoseksuaaliseen suuntautumiseen. Monissa tutkimuksissa on todettu sikiöaikaisten androgeenien vaikutukset seksuaaliseen ja sosiaaliseen käyttäytymiseen muun muassa rhesus-apinoilla tehtyjen tutkimusten perusteella.
Poikalasten syntymäjärjestys
Tätä teoriaa poikien syntymäjärjestyksestä tukee todistusaineisto sen sikiöaikaisesta synnystä, vaikkakaan toistaiseksi tarkkaa todistetta sen syntymekanismista ei ole. Tutkimus kuitenkin ehdottaa immunologista alkuperää, mikä aiheutuisi äidin immuunireaktiosta tiettyyn ainesosaan pojan sikiökehityksessä raskauden aikana, mistä tulee todennäköisempi reaktio aina kun poikia syntyy lisää. Tämän immuunireaktion seurauksena muutoksia myöhemmin syntyneiden poikien sikiöaikaisessa kehityksessä ajatellaan tapahtuvan. Tämä prosessi alkaisi silloin, kun äidin immuunijärjestelmä synnyttäisi vasta-aineita, jotka kulkeutuisivat kohtuun, ja siellä aiheuttaisivat muutoksia sikiön aivorakenteeseen, aiheuttaen kiinnostuksen pojassa myöhemmin enemmän miehiin kuin naisiin.
Psykologiset teoriat
Empiirinen tutkimus ei myöskään tue esimerkiksi uskomuksia homoseksuaalisuudesta psykopatologiana.
Seksuaalisen suuntautumisen määrittäminen ja arviointi
Perinteinen bipolaarinen näkemys seksuaalisesta suuntautumisesta perustuu pääasiassa Alfred Kinseyn ja kumppaneiden 1953 tekemille tutkimuksille, ja heidän kehittämälleen Kinseyn asteikolle (The Kinsey Heterosexual-Homosexual Scale, KHHS), jonka reunaehtoina ovat 100-prosenttinen heteroseksuaalisuus ja 100-prosenttinen homoseksuaalisuus. Yksilö sijoittuu johonkin kohtaan tällä asteikolla.
Vuonna 1980 Klein laajensi seksuaalisen orientaation käsitettä ja kehitti uuden asteikon (Klein Sexual Orientation Grid, KSOG). Laajennetussa tulkinnassa seksuaalisen orientaation katsotaan koostuvan seitsemästä eri osa-alueesta:
Jokainen seitsemästä kohdasta pisteytetään asteikolla 1-7, jossa 1 merkitsee vain vastakkaisen sukupuolen kanssa ja 7 vain saman sukupuolen kanssa.
Kleinin asteikon korvaavaksi asteikoksi on kehitetty myös niin sanottu SASO-asteikko (Sell Assessment of Sexual Orientation), jossa on 12 kysymystä: 6 kysymystä arvioi seksuaalista kiinnostusta, 4 arvioi seksuaalista käyttäytymistä, ja 2 arvioi seksuaaliseen suuntautumiseen liittyvää identiteettiä
Seksuaaliseen suuntautumisen arviointi ja määrittely ei ole ongelmatonta, sillä on vaikeaa määritellä yksilön seksuaalista suuntautumista arviointiasteikolla, koska seksuaalisen suuntautumisen määritelmä ei ole yksiselitteinen. Yleisesti ottaen, siihen sisältyy kolme aluetta, jotka otetaan arvioinnissa mukaan: seksuaalinen viehtymys, seksuaalinen käyttäyminen, sekä seksuaalinen identiteetti. Kuitenkaan selvää yhteyttä esimerkiksi henkilön itse määrittelemän seksuaalisen identiteetin, sekä homo- ja heteroseksuaalisen käyttäytymisen määrällä ja niitten vaihtelulla ei ole.
Liberian ensimmäinen sisällissota
Liberian ensimmäinen sisällissota käytiin vuosina 1989–1997 aluksi Liberian hallituksen ja kapinallisten välillä, myöhemmin kapinallisten kesken.
Sodan kulku
Ulkomaiden vastustus Doen epädemokraattista hallintoa vastaan johti maan talouden romahtamiseen. Aluksi Doe murskasi sisäisen opposition, mutta sen jälkeen kun hänen krahn-heimonsa alkoi hyökätä muita heimoja vastaan – erityisesti Nimban piirikunnassa – konflikti näytti väistämättömältä.
Syyskuussa 1994 Akosombon sopimus yritti korvata koalition siirtymisellä demokraattiseen hallintoon, mutta IGNU ei hyväksynyt sitä. Abujan sopimus elokuussa 1995 onnistui lopulta onnistui tämän aikaan, mutta huhtikuussa 1996 NPFL ja ULIMO alkoivat taistella Monroviassa, mikä johti useimpien kansainvälisten kansalaisjärjestöjen evakuoimiseen ja kaupungin suuren osan tuhoon.
Rauhansopimus kirjoitettiin elokuussa 1995, mikä sitten myöhemmin johti Charles Taylorin nousuun presidentiksi. Liberian ensimmäinen sisällissota vaati yli 200 000 kuollutta ja vei 2,1 miljoonaa ihmistä pakolaisiksi. Rauha ei kuitenkaan vakauttanut oloja, vaan eräät sissiliikkeet jatkoivat taistelua hallitusta vastaan vielä vuoden 1997 presidentinvaalien jälkeenkin. Erityisesti sissit hyökkäsivät hallituksen joukkoja vastaan Guineasta käsin. Tämä hiersi tuntuvasti Liberian ja Guinean välejä. Liberian tilannetta vaikeutti myös sen hallituksen osallistuminen Sierra Leonen sisällissotaan tukemalla maan kapinallisia. Jatkuvat levottomuudet johtivat lopulta alkuvuodesta 2003 uuteen sisällissotaan.
YK arvioi että 150 000 ihmistä kuoli Liberian ensimmäisessä ja toisessa sisällissodassa ja 850 000 pakolaista pakeni naapurimaihin. Sodassa käytettiin lapsisotilaita ja maa oli pitkään kaoottisessa tilassa. Vuosien taistelut sekä useimpien yritysten pako hävitti tavanomaisen taloudellisen toiminnan. Kaoottinen tilanne joka vallitsi vielä 1990-luvun lopulla on nähtävissä nopeana talouden laskuna ja timanttien ja puutavaran myyntinä aseita vastaan.
Baltian rintama
Baltian rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 10. lokakuuta 1943 Brjanskin rintamasta. 20. lokakuuta 1943 se uudelleennimettiin 2. Baltian rintamaksi. Rintaman komentajana toimi armeijankenraali Markian Popov.
WBC
WBC on lyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia:
Reposaaren seurakunta
Reposaaren seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Reposaaren alueella Porissa.
Begoña Palacios
Palaciosilla oli runsaasti elokuvarooleja varsinkin 1960-luvulla. Hän esiintyi myös televisiossa.
Reposaaren seurakunta
Historia
Reposaaren alue erotettiin Ulvilasta Porin satama-alueeksi jo vuonna 1604, mutta siitä tuli rukoushuonekunta Porin seurakunnan alaisuudessa vasta vuonna 1876, joina aikoina Porin seurakunta lopullisesti erotettiin Ulvilan seurakunnasta. Reposaaresta tuli itsenäinen emäseurakunta 1929, mutta se säilytti yhtenäisen talouden Porin kanssa. Vuonna 2015 Reposaaren seurakunta yhdistyi yhdessä Pihlavan seurakunnan ja Ahlaisten seurakunnan kanssa uudeksi Meri-Porin seurakunnaksi.
Ranskan sekularismi
thumb|150px|Julkista koulua puolustava merkki vuodelta 1994. Ranskassa sekularismi (, lausutaan ) on käsite, joka tarkoittaa julkisten ja uskonnollisten tahojen erottamista ja erillään pitämistä. Laïcité voidaan suomentaa tunnustuksettomuudeksi tai valtion puolueettomuudeksi uskontojen ja muiden todellisuuskäsitysten suhteen. Tunnustukseton valtio ei aseta mitään uskontoa erityisasemaan ja takaa jokaiselle ajatuksenvapauden. Se suhtautuu puolueettomasti ja tasavertaisesti kaikkiin uskontoihin ja uskonnottomiin todellisuus- ja elämänkäsityksiin.
Laïcité-periaate käytännössä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi julkisissa kouluissa ei ole tunnustuksellista uskonnonopetusta eikä uskontokuntiin kuuluvia tilastoida ainakaan valtion taholta. Ranskassa tunnustuksettomuuden periaate toteutettiin vuonna 1905. Laïcité-lain ulkopuolelle on rajattu Ranskan armeija, jossa toimii sotilaspappeja (aumônier militaire). Sotilaspappien asema on säädetty dekreetillä 16.3.2005.
Maailmalla on Ranskan lisäksi muitakin maita, joissa jo perustuslaissa taataan laïcitén toteutuminen. Näitä ovat muun muassa Kuuba, Japani, Intia, Meksiko, Portugali ja Uruguay.
Suomeksi aiheesta on ilmestynyt belgialaisen filosofin Guy Haarscherin teos Tunnustuksettomuus (2006). Teoksessa esitellään sekä ranskalaisen tunnustuksettomuuden syntyhistoria että vertaillaan eri Euroopan maiden ja Yhdysvaltojen tilannetta. Lisäksi pohditaan sananvapauden ja uskonnonvapauden suhdetta monikulttuurisissa yhteiskunnissa.
Kirjassaan Haarscher esittelee myös Jean Baubérot´n kuvailemat tunnustuksettoman valtion tunnusmerkit: valtio ja yhteiskunta eivät enää viittaa uskontoon millään tavoin, uskonnollisten tarpeiden tyydyttämisestä huolehtivat uskonnolliset yhdyskunnat, valtio ei pane voimaan uskonnollisia oppeja ja uskontokunnat ovat oikeudellisesti tasa-arvoisia.
Ranskassa on vuodesta 2004 ollut lailla kiellettyä käyttää näkyviä uskonnollisia symboleja valtion kouluissa. Näitä ovat esimerkiksi muslimien päähuivi, juutalaisten kipa-päähine ja erilaiset selvästi näkyvät ristit. Vuonna 2010 kiellettiin burkhan käyttö julkisissa tiloissa, kuten esimerkiksi kadulla. Lain tarkoitus on suojella musliminaisia miehiltä, jotka pakottavat käyttämään näitä. Jos aviomies pakottaa uskonnon vuoksi naisen peittämään kasvonsa, hän voi saada yli 40 000 euron sakot ja hänet voidaan tuomita jopa vuodeksi vankeuteen.
Feija Åkerlund
Feija Åkerlund (s. 28. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan Hortto Kaalo -yhtyeen pitkäaikaisena jäsenenä.
Helsingissä syntynyt Åkerlund kasvoi viisivuotiaaksi saakka Espoon Mäkkylässä sijainneessa Suomen viimeisessä mustalaisleirissä. Leirin tuhouduttua tulipalossa talvella 1953 hän asui Sipoossa ja kävi Mustalaislähetyksen lastenkodin ylläpitämää koulua. Kitaransoiton Åkerlund aloitti kahdeksanvuotiaana. Vuonna 1969 hän oli perustamassa Hortto Kaalo -yhtyettä. Åkerlund on tehnyt romanimusiikin lisäksi myös lastenmusiikkia. Hän on ollut mukana muun muassa M. A. Nummisen kokoamalla lastenlevyllä Iso mies ja keijukainen (1970).
Åkerlund on muusikko Taisto Lundbergin veli ja tangolaulaja Amadeus Lundbergin setä.
Taisto Lundberg
Taisto-Juhani Lundberg (s. 22. huhtikuuta 1949 Vehmaa, Kustavi) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan muun muassa Hortto Kaalo -yhtyeen perustajajäsenenä yhdessä veljensä Feija Åkerlundin ja Marko Putkosen kanssa. Hän oli yhtyeessä aktiivisesti mukana 1970-luvun puoliväliin saakka ja sen jälkeen satunnaisesti. Vuonna 1978 Lundberg sijoittui Syksyn sävel -kilpailussa toiseksi Anneli Sarin ja Feija Åkerlundin kanssa esittämällään kappaleella Luonnonlapset.
Hänen poikansa on vuoden 2009 tangokuningas Amadeus Lundberg.
Hart-Sport
Hart-Sport on Suomen vanhin urheilujuoma, joka alun perin kehitettiin 1980-luvulla Hartwallin johdolla yhteistyössä. Juomaa saa nesteenä ja jauheena. Hart-Sport palautusjuomaa saa taas nykyisin hyvinvarustelluista päivittäistavarakaupoista 45 gramman jauhepussina sekä myös valmiina juomana 0,5 litran pulloissa. Myös erinäiset urheilukaupat myyvät myös isompia jauhesankoja, joista voi valmistaa 80 litraa valmista juomaa.
Brasilianopuntia
Brasilianopuntia (Brasiliopuntia brasiliensis) on laajalti Etelä-Amerikkaan levinnyt kaktuskasvi, joka on sukunsa ainoa laji. Aiemmin se on sisällytetty opuntiohin (Opuntia).
Ulkonäkö ja koko
vasen|pienoiskuva|Brasilianopuntian kukka. Brasilianopuntia on kasvutavaltaan puumainen ja tulee jopa yli 20 metriä korkeaksi. Luonteenomaista sille on kahdenlaiset versot ja kukkien rihmamaiset joutoheteet. Oksat päättyvät lehtiä muistuttaviin niveliin (kladodioihin). Varsinaiset lehdet ovat pieniä, möyheitä ja pian karisevia. Piikkiryhmissä eli areoleissa on enintään kolme punertavaa piikkiä - ne voivat puuttua kokonaankin - valkoisia karvoja ja myöhemmin ruskeita väkäsekkäitä karvoja (glokidioita). Keltaiset ja päiväsaikaan avoinna olevat kukat kehittyvät versojen kärkinivelten pään tuntumaan tai vanhojen kukkien tyveen. Mehevä hedelmä on pallomainen, päärynämäinen tai pitkänomainen, mehevä ja väriltään vaihteleva. Sen pinnalla on areoleja, joissa on tummanruskeita glokidioita. Hedelmässä on 1–5 isokokoista ja kiekkomaista siementä.
Levinneisyys
Brasilianopuntia on levinnyt laajalle alueelle Etelä-Amerikassa ja kasvaa Brasiliassa, Paraguayssa, Itä-Boliviassa, Perussa ja Pohjois-Argentiinassa. Ihmisen viemänä se on levinnyt monille muillekin alueille viljelykarkulaisena (muun muassa Floridassa).
Käyttö
Brasilianopuntiaa viljellään koristekasvina.
Afrikkalainen hip hop
thumb|Hip hop -artisti Daara J esiintymässä Berliinissä. Afrikkalainen hip hop on musiikin tyylilaji, jolla tarkoitetaan yleensä kaikkea Afrikasta lähtöisin olevaa hip hop -musiikkia. Se on yleensä esitetty paikallisilla kielillä ja siinä on vaikutteita afrikkalaisesta kansanmusiikista. Ensimmäinen Afrikan valtio, josta tuli ulkomaillakin suosiota saaneita artisteja, oli Etelä-Afrikan tasavalta. 1980-luvulla hip hop yleistyi myös muissa Afrikan valtioissa, kuten Senegalissa.
Ludlow
pienoiskuva|vasen|Ludlow’n linna raunioitui 1700-luvulla. Ludlow oli 1700- ja 1800-luvuilla suosittu asuinpaikka, jonne kreivikunnan yläluokka rakensi elegantteja kivitaloja. Käsineiden valmistuksesta tuli merkittävä teollisuudenhaara, minkä ohella kaupungissa tuotettiin nauloja ja tekstiilejä. 1800-luvun alussa Ludlow’n väkiluku kasvoi voimakkaasti, ja rautatie saapui kaupunkiin 1853.
Ludlow’ssa on useita ristikkorakenteisia ja yrjöjenaikaisia taloja. Suurikokoisessa Pyhän Laurentiuksen kirkossa on korkea keskustorni ja lasimaalauksia 1300- ja 1400-luvuilta. Sen kirkkomaahan on haudattu runoilija A. E. Housmanin tuhkat. Keskiaikainen Temejoen silta on suojeltu muinaismuistona.
Walter Jakobsson
Walter Andreas Jakobsson (6. helmikuuta 1882 Helsinki – 10. kesäkuuta 1957 Zürich, Sveitsi) oli suomalainen taitoluistelija, joka voitti yhdessä saksalaissyntyisen vaimonsa Ludovika Jakobssonin kanssa pariluistelun olympiakultaa Antwerpenin kesäkisoissa 1920. Kyseinen olympiavoitto oli itsenäisen Suomen ensimmäinen. Ensimmäisissä talviolympialaisissa Chamonix'ssa 1924 pari otti hopeaa. MM-kilpailuista pari voitti kolme kulta- ja neljä hopeamitalia.
Miesten yksinluistelussa Jakobsson voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1910 ja 1911.
Jakobssonit valittiin Suomen urheilun Hall of Fameen vuonna 2010 ja kansainväliseen taitoluistelun Hall of Fameen vuonna 2013.
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2014
alt=|pienoiskuva|[[Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut|Euroopan mestari 2014 Italia]] alt=|pienoiskuva|Lopputurnaukseen osallistuneet maat Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 olivat 9. UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne pelattiin Belgiassa 28. tammikuuta – 8. helmikuuta 2014. Euroopan mestaruuden voitti Italia, joka kukisti finaalissa Venäjän 3-1. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Italian Gabriel Lima.
Aleksei Navalnyi
Aleksei Anatoljevitš Navalnyi ([] tai suomalaistettuna []; ; s. 4. kesäkuuta 1976 Butyn, Moskovan alue, Neuvostoliitto) on venäläinen oppositiojohtaja, yhteiskunnallinen aktivisti, bloginpitäjä ja mielipidevanki. Hän on tullut kuuluisaksi korruption vastaisesta taistelustaan ja väärinkäytöksiä paljastavan RosPil-nettisivuston perustajana. Hänen on sanottu olevan presidentti Vladimir Putinin ankarin kotimainen kriitikko ja keskeisin opposition johtajista.
Navalnyin poliittiset vastustajat ovat korostaneet hänen väitettyä äärikansallismielisyyttään. Navalnyi on luonnehtinut itseään kansallismieliseksi demokraatiksi.
Navalnyi on kasvattanut viime vuosina suosiotaan myös suurkaupunkien ulkopuolella. Vähitellen hänestä on tullut suuri ongelma Venäjän johdolle. Kreml on käyttänyt paljon hallinnollisia resursseja Navalnyin pysäyttämiseksi. Hänen mainettaan on yritetty mustata, ja hänen arkeaan ovat olleet usein toistuvat ratsiat, tekaistut syytteet, sakot ja vangitsemiset. Huhtikuussa 2021 syyttäjä määräsi hänen korruptionvastaisen säätiönsä ja tukiryhmänsä keskeyttämään toimintansa. Tunnetuin vainotoimi häntä kohtaan on elokuussa 2020 tapahtunut myrkytys, josta Navalnyi selvisi hengissä.
Maaliskuusta 2021 lähtien Navalnyi on ollut vankilassa. Hänet tuomittiin vankeuteen oikeusjutussa, jota Euroopan ihmisoikeustuomioistuin kutsui "mielivaltaiseksi ja perusteettomaksi", minkä jälkeen hänet tuomittiin toisessa, kansainvälistä paheksuntaa herättäneessä oikeusjutussa   , yhteensä yhdeksän vuoden vankeuteen. Niiden päälle hän sai vielä 19 vuoden vankeustuomion elokussa 2023. Hänen nykyinen olinpaikkansa on Melehovon kylässä Vladimirin alueella sijaitseva korkeimman turvallisuustason vankila IK-6, joka tunnetaan väärinkäytöksistä ja kidutuksesta. Hänet on suljettu eristysselliin.
Amnesty Internationalin mukaan hän ei ole vankilassa rikoksen vuoksi, vaan korruption vastustamisen ja poliittisen osallistumisen takia, ja siitä syystä Amnesty kutsuu häntä mielipidevangiksi.
Navalnyille myönnettiin lokakuussa 2021 Euroopan unionin ihmisoikeuspalkinto Saharov-palkinto.
Perhe
Navalnyin perheeseen kuuluu tytär Daria Navalnaja.
Poliittinen toiminta
Navalnyi on koulutukseltaan juristi. Hän on entinen sosiaaliliberaalin Jabloko-puolueen aktiivi. Vuodesta 2004 vuoteen 2007 Navalnyi toimi Jablokon Moskovan alueen johtajana. Vuonna 2007 Navalnyi erotettiin Jablokosta liiallisen kansallismielisyyden takia. Vuonna 2011 Navalnyi nousi Putin-vastaisten mielenosoitusten kärkeen. Hän perusti sittemmin Edistyspuolueen ja pyrki Moskovan pormestariksi. Hän oli vaaleissa toinen 27,24 prosentin ääniosuudella. Navalnyi perusti vuonna 2018 Tulevaisuuden Venäjä -puolueen. Se jatkaa Edistyspuolueen perinteitä.
Korruption vastustus
Navalnyin johtama korruption vastainen säätiö FBK julkaisi maaliskuussa 2017 dokumenttielokuvan On vam ne Dimon (Он вам не Димон, 'Teille hän ei ole Dimon'), jonka mukaan Venäjän pääministeri Dmitri Medvedev on kavaltanut omaisuutta noin 1,2 miljardin dollarin arvosta. Dokumenttia katsottiin YouTubessa maaliskuun aikana yli 12 miljoonaa kertaa. Eri puolilla Venäjää järjestettiin 26. maaliskuuta mielenosoituksia korruptiota vastaan. Poliisi pidätti päivän aikana satoja mielenosoittajia, ja pidätettyjen joukossa oli myös Navalnyi.
Poliittiset näkemykset
Navalnyin vuonna 2007 perustama "Ihmiset" liike kannatti "demokraattista nationalismia". "Ihmiset" perusti vuonna 2008 kahden puolueen, erään maahanmuuttoa vastustavan ja toisen Suur-Venäjää kannattavan liikkeen kanssa ryhmittymän nimeltä "Venäjän kansallinen liike". Vaikka ryhmittymän vastusti liberalismia, Navalnyi halusi etäännyttää liikkeen jyrkimmän linjan nationalisteista. Navalnyi on ollut myös mukana "Venäjän marssilla". Navalnyi on aiemmin useaan otteeseen puhunut tiukemman maahanmuuttopolitiikan puolesta. Hän on toivonut "laittomien" maahanmuuttajien karkotusta ja kannattanut viisumijärjestelmän asettamista Keski-Aasian maille.
Navalnyin siirtolaisvastaiset puheet olivat syynä siihen, että vuoden 2021 alussa Amnesty ei suostunut kutsumaan Navalnyitä mielipidevangiksi. Amnesty kuitenkin pyörsi päätöksensä myöhemmin ja pitää nyt Navalnyitä mielipidevankina hänen vanhoista lausunnoistaan huolimatta.
Navalnyi pitää Krimiä de facto osana Venäjää, vaikka se liitettiinkin Navalnyin mukaan Venäjään kansainvälisten lakien vastaisesti. Venäjän osallisuutta Ukrainan sodassa hän on toisaalta kritisoinut. Navalnyi on puhunut talouskasvun ja yrittäjyyden puolesta. Hän lakkauttaisi pienyritysten verotuksen, joka korvattaisiin vuosittaisilla patentti maksuilla. Navalnyi kannattaa siirtymistä vapaaehtoisempaan ammattiarmeijaan.
Navalnyi sanoo Venäjän olevan osa Eurooppaa ja länsimaita. Hänen mukaansa maassa tulisi olla parlamentaarinen demokratia, jossa on reilut vaalit, riippumattomat tuomioistuimet ja täysi lehdistönvapaus, ja sen tulisi olla edelläkävijä ilmaston lämpenemisen vastaisessa taistelussa.
Navalnyi moittii Euroopan ja Yhdysvaltain johtajia Venäjää vastaan asetetuista taloudellisista pakotteista, sillä hän katsoo niiden vahingoittavan tavallisia kansalaisia ja siten vieraannuttavan mahdolliset liittolaiset maansa toisinajattelijoiden pyrkimyksistä. Sen sijaan pakotteet tulisi kohdistaa suoraan johtoasemissa oleviin oligarkkeihin, jotka ovat toistaiseksi onnistuneet välttymään vakavilta seurauksilta.
Älykäs äänestäminen
Navalnyi on ollut keulakuvana myös älykkään äänestämisen kampanjassa, johon kuuluvat sekä puhelinsovellus, että verkkosivusto. Hänen tiiminsä kehitti vuonna 2018 tämän taktisen äänestysmenetelmän, jonka tarkoitus on löytää ja suositella äänestäjille omasta vaalipiiristä oppositiomielisiä ehdokkaita, joilla on parhaat mahdollisuudet voittaa valtapuolueen ehdokas.
Ennen vuoden 2021 parlamenttivaaleja sovellus sai suurta kansainvälistä julkisuutta siksi, että viranomaiset yrittivät estää sen jakamisen ja käytön.
Rikossyytteitä
Kun Navalnyi palasi Saksasta tammikuussa 2021, poliisi pidätti hänet. Navalnyi joutui oikeuteen ehdonalaisen tuomionsa ehtojen rikkomisesta. Lisäksi viranomaiset avasivat Navalnyita vastaan kaksi uutta rikostutkintaa. 2. helmikuuta 2021 Navalnyi tuomittiin kahdeksi vuodeksi ja kahdeksaksi kuukaudeksi vankeuteen sotaveteraanin kunnian loukkaamisesta Twitterissä. Navalnyi valitti tuomiosta ja 20. helmikuuta oikeus antoi päätöksen, jossa vankeustuomio jäi voimaan. Tuomio kuitenkin lyheni hieman, koska tuomari päätti laskea vankeusrangaistuksen suoritetuksi jo ne kuusi viikkoa, jotka Navalnyi oli ollut kotiarestissa. Tuomioksi tuli siis hieman yli kaksi ja puoli vuotta rangaistussiirtolassa. Lisäksi hänet tuomittiin sakkoihin sotaveteraanin kunnian loukkaamisesta.
Toukokuussa 2021 Navalnyitä vastaan aloitettiin jälleen uusi rikostutkinta. Häntä epäiltiin muun muassa hänen oman korruption vastaisen säätiönsä rahojen kavaltamisesta, tuomarin kunnian loukkaamisesta ja sellaisen järjestön perustamisesta, joka yllyttää venäläisiä olemaan täyttämättä kansalaisvelvollisuuksiaan. Syytteiden mukaan Navalnyi oli kavaltanut järjestölleen lahjoitettuja varoja noin 4,3 miljoonan euron arvosta. Amnesty Internationalin kanta on, että syytteet ovat poliittisia ja niiden tarkoitus on pysäyttää vallanpitäjien kriitikko, sulkea hänet vankilaan, tahria hänen maineensa ja pelotella toisia aktivisteja. Suljettu oikeusistunto järjestettiin poikkeuksellisesti tilapäisessä oikeussalissa Pokrovin rangaistussiirtolassa. Istunnon aikana Navalnyi kannusti venäläisiä vastustamaan Putinin hyökkäystä Ukrainaan, mutta toimittajille näytetty videolähetys katkesi useasti Navalnyin puheen aikana. Syyttäjien todistaja perui lausuntonsa, pakeni maasta ja kertoi tutkijoiden uhkailleen häntä saadakseen hänet todistamaan Navalnyitä vastaan. Navalnyi tuomittiin aiemmat tuomiot mukaan lukien kaikkiaan yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen kavalluksesta ja oikeuden halventamisesta. Navalnyitä odottaa vankeusaika laitoksessa, joka on ankarampi ja syrjäisempi kuin se Pokrovin rangaistussiirtola, jossa hän on istunut tähän asti. Hänet määrättiin suorittamaan rangaistustaan korkeimman turvallisuustason vankilaan, jossa vierailuja ja mahdollisuutta kirjeenvaihtoon vähennetään. Hänet siirrettäneen Melehovon rangaistussiirtolaan Vladimirin alueelle. Amnesty Internationalin edustaja nimitti syytteitä poliittisesti motivoiduiksi ja prosessia näytösoikeudenkäynniksi. Euroopan unioni, Yhdysvallat ja Saksa paheksuivat tuomiota ja vaativat Navalnyin vapauttamista.
Toukokuussa 2022 Navalnyi kertoi uusista syytteistä. Navalnyita syytetään äärijärjestön perustamisesta ja viranomaisvihan lietsonnasta. Siitä voi seurata jopa 15 vuotta lisää vankeutta. Lokakuussa 2022 hän sai jälleen uusia syytteitä, tällä kertaa terrorismista, ekstremismistä ja natsismista. Nämä syytteet saattavat merkitä 30 vuotta lisää vankeutta. Juttuun lisättiin yhdeksän uutta syytekohtaa marraskuussa 2022. Viranomaisten mukaan Navalnyin epäillään vankilassa ollessaan kehottaneen terrorismiin ja rahoittaneen ekstremististä toimintaa. Kesäkuussa 2023 alkoi poikkeuksellinen, salainen oikeudenkäynti Navalnyitä säilyttävässä rangaistussiirtolassa. Navalnyia syytettiin muun muassa äärijärjestön perustamisesta, ääritoimintaan kehottamisesta, ääritoiminnan rahoittamisesta, natsismin elvyttämisestä sekä alaikäisten kehottamisesta hengenvaaralliseen toimintaan. Syyttäjät hakivat Navalnyille 20 vuoden vankilatuomiota. Elokuussa 2023 hänet tuomittiin ääriliikkeen perustamisesta ja rahoittamisesta sekä julkisesta ääriliikehdintään yllyttämisestä 19 vuoden vankeuteen.
Hyökkäyksiä Navalnyita vastaan
Ohikulkija heitti maaliskuussa 2017 briljanttivihreää Navalnyin kasvoille. Välikohtaus sattui siperialaisessa Barnaulin kaupungissa, jossa Navalnyi oli kampanjoimassa presidentinvaalien edellä. Myöhemmin Navalnyi julkaisi videon, jossa hän vetosi ihmisiin, jotta nämä osallistuisivat korruption vastaisiin mielenosoituksiin eri puolilla Venäjää. Huhtikuun lopussa Navalnyin kasvoille heitettiin jälleen briljanttivihreää, joka sisälsi myös happoa. Navalnyi menetti toisen silmänsä näöstä 80 prosenttia.
Navalnyi ilmoitti haluavansa asettua ehdolle Venäjän 2018 presidentinvaalissa, mutta Venäjän keskusvaalilautakunnan mukaan hän ei voinut asettua ehdolle rikostuomioiden vuoksi.
Navalnyi tuomittiin 30 päiväksi vankilaan laittoman mielenosoituksen järjestämisestä heinäkuussa 2019. Vankilasta hänet vietiin sairaalaan "vakavan allergiakohtauksen" vuoksi. Hänen lääkärinsä epäili hänen joutuneen myrkytyksen uhriksi. Navalnyi palautettiin takaisin vankilaan ennen kuin kaikkia tarvittavia testejä oli ennätetty tehdä.
Myrkytys elokuussa 2020
Navalnyi myrkytettiin 20. elokuuta 2020 novitshok-hermomyrkyllä. Hän tuli huonovointiseksi ja alkoi huutaa tuskissaan lentokoneessa, joka oli matkalla Tomskista Moskovaan. Kone teki hätälaskun Omskiin. Navalnyi vietiin venäläissairaalaan, jossa häntä pidettiin koomassa. Sairaalan lääkärien mukaan myrkytyksestä ei löytynyt todisteita, vaan Navalnyin diagnoosi olisi aineenvaihdunnallinen sairaus, jonka laukaisevana tekijänä olisi ollut matala verensokeri. Navalnyi kuitenkin sai Omskin sairaalassa atropiinia, jota annetaan muun muassa hermomyrkyn aiheuttamaan myrkytykseen, muttei matalaan verensokeriin. The Sunday Timesin artikkelissa väitettiin, että Navalnyin myrkyttäjät yrittivät myrkyttää tämän toistamiseen sairaalassa Venäjällä. Tämäkin epäilty myrkytys saattoi epäonnistua Navalnyille aiemmin ambulanssissa annetun atropiinin takia.
Navalnyi kuljetettiin 21.8.2020 hoitoon Saksaan. Tämä tapahtui mm. Sauli Niinistön myötävaikutuksella. Navalnyin avustaja Ljubov Sobol uskoo Niinistön olleen asiassa ratkaisevassa roolissa. Niinistön ja Navalnyin puolison yhteydenottojen jälkeen presidentti Putin käski valtakunnansyyttäjää päästämään Navalnyin Saksaan hänelle asetetuista matkustusrajoituksista huolimatta.
Navalnyitä hoidettiin Charitén yliopistollisessa sairaalassa Berliinissä. Hän pääsi sairaalasta 22.9.2020 ja hänen odotettiin toipuvan hyvin.
Todentaminen
Charité-sairaala kertoi 24. elokuuta 2020 Navalnyin oireiden viittaavan asetyylikoliiniesteraasin estäjän (tietynlaisen hermomyrkyn) aiheuttamaan myrkytykseen. Saksan hallitus kertoi 2. syyskuuta 2020 laboratoriokokeiden perusteella, että myrkky on jokin novitšok-hermomyrkky. Myöhemmin muun muassa Ranska ja Ruotsi vahvistivat Saksan tulokset omissa kokeissaan. Myös kemiallisten aseiden kieltojärjestö OPCW vahvisti, että aine oli novitšok-muunnelma, muttei kuitenkaan sama, jolla Sergei ja Julija Skripal myrkytettiin maaliskuussa 2018. Navalnyin edustajan mukaan tämä tarkoittaa, että Venäjä kehittää kemiallisia aseita edelleen aktiivisesti. Myrkyn tarkkaa rakennetta ei ole kerrottu, mutta OPCW:n mukaan myrkky on rakenteellisesti samankaltainen kuin novitšokeihin kuuluvat A-232 ja A-242. Nämä aineet lisättiin kielletyiksi aineiksi OPCW:n kemiallisten aseiden kieltosopimukseen vuonna 2019 vastaavasti numeroin 1.A.14 (CAS-numero 2387496-04-8) ja 1.A.15 (CAS-numero 2387496-14-0).
Navalnyin edustajat epäilivät aluksi hänen juoneen myrkytettyä teetä ennen lentoaan. Navalnyin hotellihuoneen vesipulloista löytyi novitšokin jäämiä, mikä viittasi toiseen mahdolliseen tapaan. Bellingcat, The Insider, Der Spiegel ja muut tutkivat journalistit esittivät mahdollisuuden, että myrkky olisi toimitettu nanokapselissa, mikä olisi hidastanut vaikutuksen alkua.
Navalnyin julkaisema paljastusvideo herätti runsaasti huomiota Venäjän opposition piirissä. Poliisi pidätti Navalnyin korruptionvastaisen työntekijän Ljubov Sobolin kotirauhan rikkomisesta väkivallan uhalla, koska tämä oli yrittänyt päästä Kudrjavtsevin puheille, eikä tämä ollut avannut ovea.
Reaktiot
Ulkopoliittisen instituutin tutkijan Jussi Lassilan mukaan myrkytyksen takana oli todennäköisesti Venäjän järjestäytynyt rikollisuus, ylin valtiojohto tai turvallisuuspalvelut.
Lauluja Timo K. Mukan runoihin
Lauluja Timo K. Mukan runoihin on Kai Hyttisen studioalbumi. Se julkaistiin 21. maaliskuuta 2007. Levy sisältää 10 Jari Vanhan säveltämää Timo K. Mukan runoa. Albumi on Hyttisen ensimmäinen levytys 15 vuoteen.
Aleksei Navalnyi
Reaktiot
Tutkivan journalistijärjestön Bellingcatin ja joidenkin muiden medioiden mukaan syyllinen oli FSB:ssä toimiva myrkyttäjäryhmä. Se oli seurannut Navalnyitä vuodesta 2017 ja yrittänyt aiemmin myrkyttää tämän pari kertaa. Bellingcatin tutkimuksessa käytettiin kahdeksan Navalnyita seuranneen FSB:n agentin matkapuhelinten dataa ja muuta henkilökohtaista tietoa. FSB:n agentit käyttivät henkilökohtaisia puhelimiaan töissä, ja Venäjällä laittomasti saatavasta matkapuhelindatasta selvisi puhelutietoja. Agentit varjostivat Navalnyita hyökkäykseen asti ja heillä oli yhteyksiä kemiallisten aseiden valmistajiin. Bellingcat tunnisti ryhmän kuuluvaksi FSB:n kriminalistiikan instituuttiin, joka tunnetaan nimellä Tutkimusinstituutti - 2 tai sotilasyksikkö 34435.
World Boxing Council
thumb|right|200px|WBC logo mark World Boxing Council (WBC) on ammattilaisnyrkkeilyjärjestö, joka järjestää nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluita. Liiton päätoimisto sijaitsee Meksikossa ja sen puheenjohtaja on Jose Sulaiman. WBC:een kuuluu 161 jäsenmaata. Se on yksi neljästä suuresta maailmanlaajuisesta ammattilaisnyrkkeilyjärjestöstä.
Aleksei Navalnyi
Reaktiot
Navalnyi itse syytti teosta Vladimir Putinia. Myöhemmin hän sanoi ymmärtävänsä Putinin motiivin, sillä FSB:n peiteoperaatio alkoi, kun Navalnyi ilmoitti asettuvansa ehdolle Putinia vastaan presidentinvaalissa. “Meillä on nyt roisto, syy, murhaajat ja murha-ase", hän julisti. Navalnyi sanoi myös tunnistavansa myrkytyshetkensä. Illalla ennen lentoaan Tomskista Moskovaan hän oli tilannut koktailin hotellin ravintolassa. Navalnyi sanoi, että se oli maistunut niin mauttomalta, että jätti sen muutaman siemauksen jälkeen, ja meni nukkumaan puolilta öin.
World Boxing Council
Historia
WBC:n perustivat 14. helmikuuta 1963 Méxicossa kaksitoista jäsenmaata: Yhdysvallat, Argentiina, Iso-Britannia, Ranska, Meksiko, Filippiinit, Panama, Chile, Peru, Venezuela, Puerto Rico ja Brasilia. Perustamistapaamisen koollekutsujana toimi Meksikon presidentti Adolfo López Mateos. Tarve kansainvälisen nyrkkeilyliiton perustamiselle oli 60-luvulle tultaessa kasvanut suureksi, sillä lajin suosio laajeni jatkuvasti, mutta eri maiden nyrkkeilyjärjestöt eivät pystyneet tekemään laajaa yhteistyötä.
Aleksei Navalnyi
Reaktiot
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi, että Venäjä ei tutkinut tapausta kunnolla. Venäjä ei tutkinut varsinkaan syytöksiä murhayrityksen poliittisesta motiivista eikä valtiollisten toimijoiden osallistumista tapahtumaan. Siten Venäjä loukkasi Euroopan ihmisoikeussopimusta.
Lauluja Timo K. Mukan runoihin
Albumillinen Mukan runoja sai alkunsa, kun Jari Vanhaa pyydettiin säveltämään kaksi kyseisen kirjailijan runoa tämän 60-vuotissyntymäpäiväjuhliin vuonna 2004. Laulujen tulkitsijaksi pyydettiin Lappiin muuttanutta Kai Hyttistä.
Aleksei Navalnyi
Reaktiot
Putinin lehdistöpäällikkö antoi 3.9.2020 lausunnon, jonka mukaan Venäjän valtion syyttäminen myrkytyksestä on perusteetonta. Hän väitti samalla, ettei Navalnyista löytynyt myrkkyä venäläisten tekemissä kokeissa. Siksi myöskään rikostutkintaa tapauksesta ei aiota aloittaa Venäjällä ainakaan toistaiseksi. Venäjän sisäministeriön kanta on, että Navalnyin sairastuminen johtui aineenvaihduntahäiriöstä ja kroonisesta haimatulehduksesta.
Vladimir Putin sanoi uudestaan joulukuussa 2020 julkisessa esiintymisessään, että jos Navalnyi olisi haluttu tappaa, siinä olisi onnistuttu. Venäjällä ei hänen mukaansa ollut syytä myrkyttää Navalnyita. Putinin mukaan Navalnyita saatettiin seurata sen takia, että hän oli saanut tukea Yhdysvaltain tiedusteluelimiltä, joilta myös myrkytysväitteet ovat peräisin.
Venäläinen poliisi pidätettiin epäiltyjen Navalnyin myrkyttäjien tietojen vuotamisesta.
Vaikutukset
Tapauksen vuoksi Euroopan unioni asetti pakotteita Venäjän kansalaisille. Ensin pakotelistalle joutuivat turvallisuuspalvelu FSB:n johtaja Aleksandr Bortnikov, presidentinhallinnon varajohtaja Sergei Kirijenko, apulaispuolustusministeri Pavel Popov, apulaispuolustusministeri Aleksei Krivorutsko, presidentinhallinnon kotimaisen politiikan johtaja Andrei Jarin; sekä presidentti Putinin edustaja Siperian federaatiopiirissä Sergei Menjailo. Lisäksi EU-pakotteiden kohteeksi joutui myrkyn kehittänyt tutkimusinstituutti. Myöhemmin EU lisäsi listalleen seuraavat nimet: valtakunnansyyttäjä Igor Krasnov, liittovaltion vankeinhoitolaitoksen johtaja Aleksandr Kalašnikov, Venäjän liittovaltion tutkintakomitean johtaja Aleksandr Bastrykin ja kansalliskaartin johtaja Viktor Zolotov.
Yhdysvallat asetti pakotteisiin seitsemän venäläistä tahoa, muiden muassa Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n johtaja Aleksandr Bortnikov, valtakunnansyyttäjä Igor Krasnov sekä liittovaltion vankeinhoitolaitoksen johtaja Aleksandr Kalašnikov. Pakotelistalle asettaminen tarkoittaa, että heidät asetettiin maahantulokieltoon ja heidän varansa jäädytettiin. Lisäksi muita pakotteita julistettiin 13 yritykselle ja valtion tutkimuslaitokselle, joiden katsottiin osallistuneen kiellettyjen biologisten tai kemiallisten aineiden tuotantoon.
Myös Kanada on asettanut enimmäkseen samoja henkilöitä kohtaan vastaavat pakotteet.
Vankilassa
pienoiskuva|Valokopio Navalnyin rekisteröintikortista Matrosskaja tišina -tutkintakeskuksesta, jossa häntä pidettiin vuoden 2021 alussa. Aleksei Navalnyi palasi Venäjälle 17. tammikuuta 2021. Häntä kuljettaneen lentokoneen oli määrä saapua Moskovan Vnukovon lentoasemalle, mutta se käännytettiin Šeremetjevon kentälle. Kun Navalnyi oli saapunut sinne, hänet pidätettiin passintarkastuksessa.
Venäjän vankilavirasto ilmoitti Navalnyin pidätyksen syyksi, että tämä vältteli ehdollista tuomiota vuoden 2014 petosjutussa, jota Navalnyi itse on kuvannut poliittiseksi kyhäelmäksi. Myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuin asettui Navalnyin kannalle päätöksessään vuonna 2017.
Hänet vietiin Matrosskaja tišinan esitutkintakeskukseen.
Navalnyin välitöntä vapauttamista vaativat muun muassa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Charles Michel ja Puolan pääministeri Mateusz Morawiecki.
Navalnyi tuomittiin 2. helmikuuta 2021 3,5 vuodeksi vankeuteen ehdonalaisrikkomuksesta. Oikeuden mukaan tuomiosta vähennetään aika, jonka Navalnyi vietti kotiarestissa. Hän valittaa tuomiosta.
Presidentti Joe Biden vaati Navalnyin välitöntä vapauttamista. EU:n ulkopoliittinen edustaja Josep Borrell esitti Venäjän ulkoministerille Sergei Lavroville EU:n vetoomuksen Navalnyin vapauttamisesta.
Vankilaolot
Maaliskuusta 2021 lähtien Navalnyi oli vankilassa Vladimirin alueella Pokrovin kaupungissa sijaitsevassa IK-2-rangaistussiirtolassa, joka on tunnettu ankarista olosuhteistaan.
Suurimman osan aikaa Navalnyitä on pidetty suuressa sellissä, jossa on hänen kanssaan parikymmentä miestä, joista monet ovat murhaajia tai muista raskaista rikoksista istuvia vankeja. Alkuun muita vankeja kiellettiin puhumasta Navalnyille. Heidät määrättiin seuraamaan Navalnyitä niin, että aina kun hän poistui vessaan, mykät miehet kävelivät vieressä.
Herätyksen jälkeen päivän työt alkavat kello 6:15. Työ on ompelemista. Navalnyi ompelee jonkinlaisia pitkiä nauhoja, joiden käyttötarkoitus ei ole selvinnyt. Kymmenen aikoihin on vartin ruokatauko. Sitten ompelutyö jatkuu 14:30:een asti. Iltapäivän Navalnyi joutuu istumaan puisella penkillä ja katsomaan televisiota. Sieltä hänelle esitetään Venäjän valtiontelevision uutisia, patrioottisia luentoja tai muuta propagandaa. Sitä kestää iltaan asti. Sanomalehdet saapuvat sensuroituina niin, että niistä on leikattu osia pois.
Maaliskuussa Navalnyi uhattiin siirtää eristysselliin lukuisten pienten rikkomusten vuoksi: hän oli muun muassa noussut sängystä kymmenen minuuttia ennen virallista käskyä, kieltäytynyt liikunnasta ja videoluennosta sekä tavannut asianajajiaan pukeutuneena t-paitaan.
Navalnyi on nostanut vankilaa vastaan kanteen laitoksen olosuhteista. Hänen valituksensa on hylätty kahdesti.