cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jarno Virkki
Seuraura
Kaudella 2011–2012 Virkki toimi LeKin varakapteenina. Hän oli alkukauden 2012–2013 kokonaan pelaamatta, kunnes Virkki palasi kaukaloihin tammikuussa 2013, jolloin hän teki loppukauden kattavan sopimuksen LeKin kanssa. Virkki lopetti pelaajauransa kauden jälkeen.
Maajoukkueura
Virkki pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002. Yhteensä hän on pelannut 30 poikien ja kahdeksan nuorten maaottelua.
Valmennusura
Virkki on toiminut Joensuun Kiekkokoplan valmentajana kaudesta 2014–2015 lähtien.
Pelityyli
Isokokoisen Virkin vahvuudet ovat oman maalin suojelemisessa ja pelinlukutaidoissa. Hän ei tee kovin paljon tehopisteitä. Virkin heikkouksiin kuuluu kankeus ja jäähyherkkyys.
The Warriors EP, Volume 2
The Warriors EP, Volume 2 on yhdysvaltalaisen rockyhtye P.O.D.:n kolmas EP. Se julkaistiin vuonna 2005 ennen yhtyeen kuudetta studioalbumia Testifyä. EP sisälsi muun muassa kappaleiden Wildfire ja Boom live-esitykset sekä kaksi Testify-levyn demoa.
Aki Mäentakanen
Aki Mäentakanen (s. 4. huhtikuuta 1967) on suomalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti seuratasolla Laukaan Urheilijoita. Mäentakanen voitti SM-kilpailuissa kaksi mitalia, pronssia Kalevan kisoista 1991 sekä hopeaa saman vuoden sisäratojen SM-kisoista. Hän oli mukana Suomi–Ruotsi-maaottelussa vuosina 1991 ja 1993. Mäentakanen sijoittui vuonna 1991 kilpailussa kuudenneksi, mutta oli kolmas vuonna 1993. Mäentakasen ennätys 220 on Laukaan urheilijoiden seuraennätys ja hänet valittiin seuran 80-vuotisjuhlissa 2009 sen kaikkien aikojen parhaaksi miesurheilijaksi.
Urheilu-uransa jälkeen Mäentakanen on toiminut yläkoulun liikunnanopettajana.
Toivo Ryynänen
Toivo Ryynänen on kuhmolainen koneenkuljettaja, joka tunnetaan parhaiten Jaakko Tepon esittämistä kappaleista, joissa Ruikonperällä asuva Toivo "Topi" Ryynänen on usein esiintynyt päähenkilönä. Toisin kuin useimmat Tepon laulujen henkilöt, Toivo Ryynänen on todellinen henkilö, Tepon pitkäaikainen ystävä.
Swazimaan supercup
Swazimaan supercup (, sponsorinsa mukaan Swazi Telecom Charity Cup) on Swazimaan jalkapallon supercup, joka pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Kilpailun nimi on vaihtunut useaan otteeseen, nykyisen sponsorinsa nimellä varustettuna supercupia on pelattu vuodesta 2002 lähtien.
Space Environments Complex
pienoiskuva|SEC ilmakuvassa. Rakennuksen keskivaiheilla oleva kupolimainen rakenne on maailman suurin SPF-tyhjiökammio. Space Environments Complex (lyh. SEC) on Nasan Glennin tutkimuskeskuksen Plum Brook Stationiin kuuluva tutkimusasema, jossa tutkitaan avaruusalusten osien käyttäytymistä simuloiduissa avaruusolosuhteissa. Ohion Sanduskyssä sijaitsevalla tutkimusasemalla on käytössään maailman suurin lämpötyhjiökammio, joka on myös maailman suurin EMI/EMC-testaustila. Tutkimusasemalla on myös koelaboratoriot suurikokoisten osien akustista testaamista ja mekaanisia värinäkokeita varten.
Tyhjiökammio (SPF)
pienoiskuva|upright|[[Ariane 5 -kantoraketin täysikokoinen nokkakartio testattavana SPF-tyhjiökammiossa kesäkuussa 1999.]] Space Power Facility (lyh. SPF) on SEC:n tutkimusasemalla sijaitseva maailman suurin lämpötyhiökammio, joka muistuttaa muodoltaan luotia. Tilavuudeltaan 22 653-kuutiometrisen kammion halkaisija on sen alaosassa 30,5 metriä ja se on 37,2 metriä korkea. Sen ovet ovat mitoiltaan 15,24 × 15,24 metriä, ja avatuvat molemmilla puolilla suuriin valmistelutiloihin. Tyhjiökammion sisätila on kokonaan alumiinipinnoitettu ja sen sisällä on irrotettava 18,1 tonnin polaarinosturi.
Kammiossa on testattu erinäisiä suurikokoisia avaruusalusten osia, kuten täysikokoisia kantorakettien nokkakartioita, Mars-laskeutujia, aurinkopurjeita, aurinkopaneeleita ja kansainvälisen avaruusaseman lämpöradiaattoreita. Kammio suunniteltiin alun perin avaruusalusten ydinenergiaa hyödyntävien laitteistojen testaamiseen, joskin sitä ei ole ikinä käytetty tällaisten laitteiden testaamisessa.
pienoiskuva|vasen|Turbomolekylaaripumppu SPF:n seinässä. Alumiinikammiota ympäröi tilavuudeltaan yhtä suuri betonirakenteinen kammio, jonka paine pudotetaan tyhiötestaamisen yhteydessä tyypillisesti noin 20 torriin. Pääkammiossa voidaan saavuttaa alle 4 × 10⁻⁶ torrin paine esivakuumipumppuja ja suurtyhjiöpumppuja käyttäen. Esivakuumipumppuina on kaksi identtistä viisiasteista laippa- ja mäntäpumpuista koostuvaa mekaanista pumppulinjaa, jotka tyhjentävät pääkammion ja ulomman betonikammion yhdenaikaisesti noin 20 torrin paineeseen, jonka jälkeen pääkammion tyhjentämistä jatketaan edelleen 10 millitorriin. Suurtyhjiöpumppuina käytetään 2000 litraa sekunnissa pumppaavia turbomolekylaaripumppuja ja kymmentä 50 000 l/s kryopumppua. Pääkammio saavuttaa 4 × 10⁻⁶ torrin tavoitepaineen alle kahdeksassa tunnissa.
EMI/EMC-laboratorio
pienoiskuva|EMI-koestuslaitteita asennetaan SPF-kammioon heinäkuussa 2011. Electromagnetic Interference / Compatibility Test Facility on SEC:n EMI/EMC-laboratorio, joka sijaitsee sen SPF-tyhjiökammiossa. Alumiinipinnoitetun kammion radiotaajuiset kaikuominaisuudet havaittiin 2000-vuosikymmenen loppupuolella hyviksi NIST:n tekemissä mittauksissa, joiden jälkeen kammion voitiin todeta olevan myös maailman suurin EMI/EMC-koelaboratorio. SEC:tä hallinnoiva Glennin tutkimuskeskus kalibroi alumiinisen tyhjiökammion vuonna 2011 IEC 61000-4-21-standardin mukaisesti MIL-STD-461-standardin mukaisten rajojen saavuttamiseksi yli 60 megahertsin taajuuksilla. Kammion matalien säteilytehojen ominaisuuksien ja vuosien 2009 ja 2011 kalibrointien tulokset vahvistettiin keväällä 2017 tehdyillä korkean säteilytehon kokeilla. Kammiossa on ollut tarkoitus tehdä Nasan Exploration Mission 1 -lennon Orion-miehistökapselin EMI-altistuskokeet.
Celebrity Century
Celebrity Century, aiemmin Century, on maltalaisen Blue Sapphire Marinen omistama Century-luokan risteilyalus, jota operoi Celebrity Cruises. Alus on Celebrity Cruisesin laivaston lippulaiva yhdessä Millennium-luokan aluksen Celebrity Constellationin sekä uuden Solstice-luokan Celebrity Solsticen kanssa. Century-luokan muut alukset ovat Mein Schiff 1 (aiemmin Celebrity Galaxy) ja Mein Schiff 2 (aiemmin Celebrity Mercury).
Liikennöinti
Joulukuun lopulla 2013 ilmoitettiin aluksen siirrosta CDF Croisières de Francelle vuonna 2015.
Blondin kosto 2
Blondin kosto 2 vuonna 2003 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut on Charles Herman-Wurmfeld. Elokuva on jatko-osa vuoden 2001 menestyselokuvalle Blondin kosto. Pääroolissa jatkaa Reese Witherspoon.
Elokuvan ensi-ilta oli 2. heinäkuuta 2003, ja se sai pääosin kehnon vastaanoton kriitikoilta. Elokuva oli joka tapauksessa lipputulomenestys ja tuotti maailmanlaajuisesti 125 miljoonaa dollaria.
Vuonna 2018 ilmoitettiin, että elokuvalle on tekeillä jatko-osa Blondin kosto 3.
Juoni
Päähenkilö Elle Woods (Reese Witherspoon) on eläinrakas ihminen, joka on menossa naimisiin ja haluaisi kutsua häihin koiransa äidin, mutta hän saa selville että Herra Bruiserin (koira) äidillä testataan meikkejä. Hän päättää saada tämän vapaaksi ja lähtee Washingtoniin tekemään "Bruiserin lakialoitteen", jolle saakin yllättäviä kannattajia, mutta asia näyttää kumminkin menevän jäihin. Loppujen lopuksi Elle pääsee naimisiin ja Bruiserin äiti vapaaksi.
USS Atlanta (1884)
USS Atlanta oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1884 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 8. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1884 kumminaan presidentti Abraham Lincolnin pojantytär ja sotaministeri Robert Todd Lincolnin tytär neiti Jessie Lincoln ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1886 päällikkönään Francis M. Bunce.
Mirggi
mIRGGI on alun perin Nokian S60-alustalle toteutettu IRC-asiakasohjelma. Sovellus oli ensimmäinen S60 3rd Edition -alustalle tehty IRC-sovellus ja on vieläkin suosituin käytössä olevista. Sovellus käännettiin myös S60 2nd Edition että S60 5th edition -alustoille ja sen on raportoitu toimivan myös uusimmalla Symbian-alustalla.
Sovelluksen ensimmäinen versio julkaistiin 16.3.2007 ja uusin versio (v0.64) on julkaistu 31.8.2010.
Lumottu tie (elokuva)
Juoni
Nelivuotias Riki asuu perheineen Karjalankannaksella, ja järven takana Saarelassa asuu heidän sukulaisiaan, joita perhe usein tapaa. Ihmispaljoudesta hämmentynyt Riki juttelee sukujuhlissa mieluummin kuvittelemiensa eläinhahmojen kanssa. Riki ja isoveli Bernt ihastuvat Saarelassa asuviin sukulaistyttöihin Ninaan ja Katinkaan, mutta joutuvat pettymään.
Vastaanotto
Lumottu tie esitettiin alun perin kahdessa osassa. Helsingin Sanomien Kristiina Yli-Kovero luonnehti elokuvaa uskomattoman kauniiksi lapsuusmuisteloksi ja Marcus Hietasta pääroolissaan täydelliseksi: ”Lumotun tien katsoo henkeään pidätellen, siitä ei ole mitään pahaa sanottavaa.”
The Longest Journey
The Longest Journey on norjalaisen Funcomin kehittämä seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna Windowsille. Pelin grafiikka ja tarinankerronta ovat saaneet pelikriitikoilta erittäin positiivista palautetta, ja peli on voittanut useita alan palkintoja.
Pelin jatko-osa, Dreamfall: The Longest Journey julkaistiin vuonna 2006.
Tausta
Pelin tapahtumat sijoittuvat samanaikaisesti kahteen rinnakkaisulottuvuuteen Arcadiaan, taian maailmaan ja Starkiin, jossa vallitsee tiede ja teknologia. Pelin päähenkilö, April Ryan, on 18-vuotias Starkissa elävä, oudoista unista kärsivä taideopiskelija, joka on juuri muuttanut maaseudulta isoon kaupunkiin. Tarinan edetessä April saa tietää olevansa Shifter, jolla on kyky liikkua Arcadian ja Starkin maailmojen välillä. April Ryanin tehtävä pelissä on pysäyttää maailmojen välillä tapahtumia sekoittava Kaaos (Chaos), ja palauttaa Tasapaino (Balance).
Vastaanotto
Peli sai metacriticin arvostelussa arvosanaksi, metascoreksi, 91/100.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1955
Suomi–Ruotsi-maaottelu vuonna 1955 käytiin TukholmassaTukholman Olympiastadionilla 10. ja 11. syyskuuta.
Kuningatar
Kuningatar on monarkiassa naispuolinen hallitsija tai hallitsijana toimivan kuninkaan puolisosta käytetty nimitys. Esimerkiksi Elisabet II oli kuningatar, mutta niin on myös Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan vaimo Silvia.
thumb|upright|Yksi historian vaikutusvaltaisimmista ja tunnetuimmista kuningattarista, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar [[Viktoria (Iso-Britannia)|Viktoria, valtaistuimella vuosina 1837–1901.]] thumb|upright|[[Silvia (Ruotsin kuningatar)|Silvia, Ruotsin kuningatar vuodesta 1976, jolloin hän meni naimisiin kuningas Kaarle XVI Kustaan kanssa.]] Perinteisen käytännön mukaan monarkin miespuolisilla perillisillä on ollut etuoikeus valtaistuimeen. Joissain monarkioissa nainen voi periä kruunun vain siinä tapauksessa, että monarkilla ei ole eläviä miespuolisia sukulaisia. Nykyaikana monissa maissa on kuitenkin siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen, joten hallitsevien kuningattarien tulo on entistä todennäköisempää (esim. Norjassa, Ruotsissa, Belgiassa ja Alankomaissa). Nykyisin kuningatar, samoin kuin kuningas, on usein muodollinen ja symbolinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat lähinnä edustuksellisia ja seremoniallisia. Yleensä ylintä poliittista valtaa käyttää silloin pääministeri.
Monet kuningatarpuolisot ovat toimineet holhoojahallitsijana miehensä kuoltua. Esimerkiksi Ranskassa kuningatar Anna Itävaltalainen toimi holhoojahallitsijana, kunnes hänen poikansa Ludvig XIV täytti 18 vuotta.
Leskikuningatar on kuninkaan puolisona ollut kuningatar, jonka aviopuoliso (kuningas) on kuollut.
Kuningataräiti on entisen kuninkaan leski tai joskus entinen hallitsija, jonka lapsi on noussut valtaistuimelle.
Viimeksi mainittu nimitys on ollut erityisenä arvona esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Toisia arvon veroisia on kuitenkin kutsuttu historiassa vain leskikuningattariksi tai kuningattariksi.
Skotlanti/Englanti/Iso-Britannia/Yhdistynyt kuningaskunta
thumb|upright|[[Maria Stuart.]]
Alankomaat
thumb|upright|Alankomaiden [[Vilhelmiina (Alankomaat)|Vilhelmiina, 1909.]]
Tanska
thumb|upright|[[Margareeta I.]]
Unkari ja Böömi
thumb|upright|[[Maria Teresia.]]
Delroy Lindo
Delroy Lindo (s. 18. marraskuuta 1952 Lontoo, Englanti) on Tony- ja Screen Actors Guild Award -palkintoehdokkaana ollut ja Satellite Awardilla palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan elokuvissa Oman elämänsä sankari ja Get Shorty.
Varhaisvuodet
Lindo syntyi Elthamissa Lontoossa ja varttui Lewishanmissa. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Englantiin Jamaikalta. Hänen äitinsä oli lastenhoitaja, ja hänen isänsä työpaikka vaihteli. Viisivuotiaana Lindo näytteli muutamassa paikallisessa näytelmässä. Teini-ikäisenä hän ja hänen äitinsä muuttivat Torontoon Kanadaan ja kun hän oli 16, he muuttivat San Franciscoon, missä Lindo suoritti tutkinnon American Conservatory Theather -nimisessä opistossa.
Choi Jin-sil
Choi Jin-sil (24. joulukuuta 1968 – 2. lokakuuta 2008) oli eteläkorealainen näyttelijä ja malli. Häntä pidetään yhtenä parhaista eteläkorealaisista näyttelijöistä ja hänen lempinimensä on "kansakunnan näyttelijä".
Marie-George Buffet
thumb|right|Marie-George Buffet Marie-George Buffet (s. 7. toukokuuta 1949) on ranskalainen kommunistipuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1997–2002 maansa nuorisoasiain- ja urheiluministerinä Lionel Jospinin hallituksessa. Vuosina 2001–2010 hän oli kommunistipuolueen johtaja (kansallinen sihteeri). Hän istuu lisäksi Ranskan kansalliskokouksen jäsenenä ja Blanc-Mesnilin kunnallisvaltuutettuna.
Choi Jin-sil
Choi Jin-sil oli Choi Guk-hyeonin ja Jeong Ok-sukin vanhin lapsi. Hän syntyi Soulissa 24. joulukuuta 1968. Hänellä oli myös nuorempi veli Choi Jin-yeong, joka toimi näyttelijänä ja laulajana. Choi Jin-yeong teki itsemurhan 29. maaliskuuta 2010.
Marie-George Buffet
Buffet oli ehdolla vuoden 2007 presidentinvaaleissa, mutta sai vain 1,93 % äänistä.
Choi Jin-sil
Choi Jin-silin perhe oli köyhä, ja yhteen aikaan hänen äitinsä piti kadulla pientä kojua, jossa myytiin ruokaa. Choi haaveili tähteydestä selvitäkseen köyhyydestä.
Kuuluisuudestaan huolimatta Choi oli tunnettu säästäväisyydestään.
Ura
Choi Jin-sil aloitti uransa näyttelemällä tv-mainoksissa. Hän alkoi saavuttaa kuuluisuutta Samsung Electronicsin mainoskampanjassa, jossa hän näytteli tuoretta aviovaimoa.
Yksityiselämä
Vuonna 2000 Choin avioliitto baseball-pelaaja Jo Sung-minin kanssa herätti laajaa huomiota. Choi synnytti avioliitossa kaksi lasta, pojan vuonna 2001 ja tyttären vuonna 2003.
Marraskuussa 2002 Jo pahoinpiteli raskaana olleen Choin. Elokuussa 2004 tapahtui toinen pahoinpitely, ja syyskuussa 2004 avioliitto päättyi eroon. Choi sai lasten huoltajuuden, ja Jo sai tavata lapsia vain yhteisellä sopimuksella. Vuonna 2008 Korean perherekisterin säännöksiä muutettiin siten, että lapset voivat käyttää halutessaan käyttää äitinsä nimeä, ja Choin lasten nimet muutettiin tähän muotoon.
Perheväkivaltasyytökset
Elokuussa 2004 Choi astui julkisuuteen perheväkivallan uhrina. Tämän seurauksena mainostaja Shinhan Engineering and Construction irtisanoi Choin kanssa tehdyn sopimuksen, koska katsoi, että tämä ei ollut "esiintynyt arvokkaasti". Choi esiintyi julkisuudessa ruhjeisena.
4. kesäkuuta 2009 Etelä-Korean korkein oikeus kumosi aiemman päätöksen. Korkeimman oikeuden päätöksen mukaan Choi oli oikeutettu korvaukseen aiheettomasta sopimuksen irtisanomisesta. Oikeuden päätöksessä kuitenkin arvosteltiin Choin toimintaa ja katsottiin, että se ei noudattanut "sosiaalista ja moraalista kunniaa".
9. kesäkuuta 2009 Korean Womenlink, Korean naisten tukipuhelin ja Korean naisten yhdistys julkaisivat lausunnon, jossa arvosteltiin oikeuden päätöstä. Lausunnossa arvosteltiin Korkeinta oikeutta siitä, että se ei tunnustanut perheväkivallan uhrien kärsimyksiä.
Kuolema
Choi Jin-silin äiti löysi tämän kuolleena suihkusta 2. lokakuuta 2008. Hänen nuorempi veljensä Choi Jin-yeong kutsuttiin paikalle, ja tämä kutsui paikalle poliisin.
Choin omaiset vastustivat aluksi viranomaisten päätöstä tehdä Choille ruumiinavaus. Ruumiinavauksen perusteella viranomaiset totesivat Choin kuolemansyyksi itsemurhan. 29. maaliskuuta 2010 Choin veli löydettiin kuolleena, ja myös hänen kuolemansyyksi on todettu itsemurha.
Uurnan varkaus
Choi Jin-silin hautapaikan ympärille asennettiin valvontakamerat. 15 elokuuta 2009 Choin uurna varastettiin. Poliisi jäljitti varkaan valvontakameroiden perusteella ja löysi uurnan tämän kotoa.
Choin muistoksi on rakennettu Gapsan Parkin hautausmaalle, Yangpyeongiin pieni puisto. Hänet haudattiin uudestaan 28. syyskuuta 2009, ja hautapaikan ympärille on asennettu erilaisia valvontajärjestelmiä.
Sissipartio saarroksissa
Sissipartio saarroksissa on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani.
Jongleeraus
thumb|250px|Mallianimaatio kolmen pallon jongleerauksesta. thumb|Kaksi palavilla soihduilla jongleeraavaa esiintyjää. pienoiskuva|Mies jonglööraamassa 5 pallolla. Jongleeraus on sirkustaiteeseen kuuluva fyysinen taito, jossa esineitä heitellään rytmikkäästi ja näyttävästi ilmaan ja otetaan kiinni niin, että ilmassa on yhtä aikaa useita esineitä.
Etymologia
Sana jonglööri on ilmeisesti peräisin latinan sanoista iocus ’vitsi’ ja ioculor ’pilailla’ tai ’ilvehtiä’. Niistä on muodostunut muinaisranskan jogler ja keskiajan englannin jogelen.
Tekniikat ja apuvälineet
Jonglööriksi kutsuttu esiintyjä käyttää esityksessä yleensä käsiään, mutta niin sanotut antipudistit eli jalkajonglöörit käyttävät jalkojaan. Heiteltäviä esineitä voivat olla pallot, renkaat, keilat tai mitkä tahansa arkiset esineet, tulijongleerauksessa palavat soihdut. Jonglöörit voivat esiintyä paitsi yksin myös pareittain tai isompana ryhmänä, jolloin osallistujat heittelevät esineitä myös toisilleen.
Historia
Varhaisimmat jongleeraukset tunnetaan hautapiirroksista muinaisesta Egyptistä noin 1900–1700-luvulta eaa. Myös muissa sivilisaatiossa, kuten Kiinassa, Intiassa, Kreikassa, asteekeilla ja Polynesiassa, on ollut samanlaista esitysperinnettä. Keskiajalla Euroopassa viihdyttäjät esiintyivät matkalaisille etenkin pyhiinvaellusreittien varsilla.
Vuonna 1768 avatussa Philip Astleyn sirkuksessa jonglöörit esiintyivät tiettävästi ensi kerran sirkusnäytöksen päänumerona.
Ennätykset
Jongleerauksen maailmanennätyksiä ylläpiti vuoteen 2012 asti Juggling Information Service Committee on Numbers Juggling (JISCON).
Döme Sztójay
Döme Sztójay (vuoteen 1927 Dimitrije Stojaković; 5. tammikuuta 1883 Versec, Vojvodina – 22. elokuuta 1946 Budapest) oli unkarilainen sotilas, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä Saksan miehitettyä maan maaliskuusta elokuuhun 1944. Hän oli kansallisuudeltaan serbi.
Sztójay aloitti sotilasuransa Itävalta-Unkarin armeijassa ja yleni ensimmäisen maailmansodan aikana everstiksi. Vuonna 1919 hän palveli amiraali Miklós Horthyn johtamassa armeijassa, joka kukisti Unkarin neuvostotasavallan. Hänet ylennettiin myöhemmin Unkarin armeijan kenraaliksi. Hän unkarilaisti serbiankielisen nimensä vuonna 1927. Sztójay toimi 1925–1933 Unkarin sotilasattašeana Berliinissä, 1933–1935 puolustusministeriön palveluksessa ja 1935–1944 Berliinin-suurlähettiläänä. thumb|left|Döme Sztójay (keskellä) Berliinissä vuonna 1940. Oikealla puolella Saksan presidentin kanslian päällikkö [[Otto Meissner.]] Maaliskuussa 1944 Saksa miehitti liittolaismaansa Unkarin, koska ei luottanut enää sen uskollisuuteen. Valtionhoitaja Horthy pakotettiin erottamaan pääministeri Miklós Kállay ja nimittämään tämän tilalle joku saksalaismielisempi. Horthy valitsi Sztójayn toivoen tämän sotilaana puolustavan Unkarin etuja edes jossain määrin. Sztójayn hallitus ryhtyi vainoamaan vasemmisto-oppositiota ja vangitsi monia sen johtajista, mutta salli toisaalta äärioikeistolaisen Nuoliristi-puolueen aloittaa uudelleen toimintansa. Sztójay myös lähetti lisää unkarilaisia joukkoja sotimaan itärintamalle ja salli Unkarin juutalaisten kuljetukset Saksan keskitysleireille. Horthy ei pitänyt tästä kehityksestä, ja hänellä oli vielä sen verran arvovaltaa, että hän sai elokuussa 1944 saksalaiset suostumaan juutalaiskuljetusten keskeyttämiseen ja Sztójayn korvaamiseen Géza Lakatosilla.
Sztójay pakeni Unkarista perääntyvien saksalaisten mukana sodan lopussa. Amerikkalaiset vangitsivat hänet ja palauttivat lokakuussa 1945 Unkariin, jossa uuden hallinnon asettama kansantuomioistuin totesi hänet syylliseksi sotarikoksiin. Hänet teloitettiin elokuussa 1946.
Björkhagen (Tukholma)
Björkhagen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu hallinnollisesti Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Kärrtorpin, Hammarbyhöjdenin ja Södra Hammarbyhamnenin kaupunginosat sekä Nackan kunta.
Alue kuului Nackan kunnalle vuoden 1930 alkuun saakka. Aluetta alettiin asuttaa vuosina 1946–1950. Suurin osa Björkhagenin kaduista on nimetty skånelaisten tai blekingeläisten kaupunkien ja taajamien mukaan. Kaupunginosan keskus Björkhagsplan vihittiin käyttöön 1. lokakuuta vuonna 1959.
Neda Soltan
thumb|Neda Soltanin hauta vuonna 2009. thumb|oikea|Hauta vuonna 2011 Neda Salehi Agha-Soltan (1982 Teheran, Iran – 20. kesäkuuta 2009 Teheran, Iran) oli vuoden 2009 Iranin vuoden 2009 presidentinvaalien tulosten vastaisessa Teheranin mielenosoituksessa surmansa saanut nuori nainen. Uutistoimistot kertoivat Ali Khamenein joukkojen Basijin miliisin ampuneen hänet. Lyhyt video naisen kuolemasta levisi ympäri maailman, ja vain muutamassa tunnissa hänen kuolemansa jälkeen Iranin protestoijat nimesivät hänet "Vapauden enkeliksi".
Paikalla oli ollut Nedan musiikinopettaja, joka huusi naisen kuolinhetkellä "Neda, älä pelkää. Neda pysy vierelläni. Pysy vierelläni!" Nedan viimeiset sanat olivat "Minua polttaa. Minua polttaa." Hänet haudattiin 21.6.2009 Teheranin Behesht Zahra -hautausmaalle.
Nedan videosta ja kuvista muodostui saman tien Iranin vastarinnan symboli.
Neda Soltan oli perheen keskimmäinen lapsi sekä perheen ainoa tytär. Nedan isä toimii siviili-virkamiehenä. Neda Soltan opiskeli aikaisemmin islamilaista filosofiaa Azadin yliopistossa Teheranissa, mutta oli siirtymässä matkailualan opintojen pariin. Hän ei ollut poliittinen aktivisti, mutta oli lähtenyt seuraamaan mielenosoitusta harmistuttuaan presidentinvaalien tuloksesta. Neda ei ollut välittänyt ystäviensä varoituksista olla menemättä mielenosoitukseen.
Iranin viralliset tiedotusvälineet pyrkivät hillitsemään aiheen julkista käsittelyä, ja hautajaiset oli viranomaisten määräyksestä vietettävä poikkeuksellisen hillitysti ilman suruliputusta ja muistojuhlaa.
Keiko Hama
Keiko Hama (s. 7. marraskuuta 1947 Chiban prefektuuri) on japanilainen entinen lentopalloilija. Hän kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä saaden molemmilla kerroilla naisten joukkueen jäsenenä hopeaa.
Urho Kekkosen arkisto
Arkisto koostuu presidentti Urho Kekkosen (1900–1986) luovuttamasta arkisto- ja kirjallisesta materiaalista sekä Kekkosen lähipiirin pienemmistä yksityiskokoelmista. Aineisto käsittää muun muassa Urho Kekkosen kirjeenvaihdon, valokuvia ja äänitteitä. Arkiston toiminnasta vastaa Tasavallan Presidentin Arkistosäätiö.
Arkistosäätiön perusti presidentti Kekkonen 18. elokuuta 1970. Arkisto avattiin vuonna 1995 tutkijoille ja yleisölle. Vuoteen 2000 asti Urho Kekkosen arkiston käyttöoikeus vaati tutkimusluvan, koska asiakirjojen salassapitomääräykset vaativat muun muassa ulkopoliittisten asiakirjojen osalta lausuntoa ulkoasiainministeriöltä. Vuodesta 2001 alkaen lähes kaikki aineisto on ollut tutkijoiden vapaasti käytettävissä. Urho Kekkosen arkisto hyväksyttiin vuonna 1999 yksityiseksi, 80 % valtionapua saavaksi ar­kis­toksi.
Arkiston toimitilat sijaitsevat Orimattilan Niinikoskella säätiön omistamassa Hovilan tilan päärakennuksessa. Vuosien 1995–2011 aikana Urho Kekkosen arkiston kokoelmia on käyttänyt 705 tutkijaa, jotka ovat tehneet arkistoon 3 390 tutkijakäyntiä. Arkistoa on esi­telty 4 466 vieraalle. Tasavallan Presidentin Arkistosäätiön puheenjohtajina ovat toimineet hallitusneuvos Matti Kekkonen (1970–1998) ja johtaja Timo Kekkonen (1998-).
Nationalismi (kirja)
Nationalismi on vuonna 1990 ilmestynyt Eric Hobsbawmin kirja kansallisuusaatteesta poliittisena ohjelmana Euroopan historiassa. Teoksen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 1994 ja sen ovat suomentaneet Jari Sedergren, Jussi Träskilä ja Risto Kunnari.
Lazy
Lazy on brittiläisen hard rock -yhtye Deep Purplen kappale vuodelta 1972. Machine Head -albumille sisältyvään kappaleeseen on merkitty tekijöiksi koko yhtye.
Kappale alkaa Jon Lordin Hammond-urkusoololla, jonka jälkeen kitaristi Ritchie Blackmore tulee kappaleeseen matkaan soittaen kappaleen pääriffiä. Solisti Ian Gillan tulee kappaleeseen mukaan myöhemmin, ja hän soittaa kappaleella myös huuliharppua.
Kappaleen kitarariffi on äänestetty Guitar World -lehdessä kaikkien aikojen seitsemänneksikymmeneksineljänneksi parhaaksi kautta aikojen.
Voices of the Dawn
Voices of the Dawn on suomalaisen metalliyhtye Grendelin EP-levy, joka julkaistiin omakustanteena vuonna 2012.
Óscar Tunjo
thumb|Óscar Tunjo vuonna 2012. Óscar Andrés Tunjo (s. 5. tammikuuta 1996 Cali) on kolumbialainen moottoriurheilija.
Ura
Vuonna 2014 Tunjo kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen 11 pistettä. Vuonna 2015 Tunjo kilpaili GP3-sarjassa Trident-tallissa.
Katolinen kirkko Moldovassa
Katolinen kirkko Moldovassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Moldovassa muodostuu yhdestä hiippakunnasta, Chişinăun hiippakunnasta. Siihen kuului vuonna 2016 yhteensä 20 seurakuntaa. Tuolloin katolilaisia oli maassa noin 20 000, 0,5% väestöstä.
Waterhen
Waterhen viittaa muun muassa seuraaviin:
Eugene McCarthy
thumb|right|Eugene McCarthy
Eugene McCarthy oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi pitkään Minnesotan senaattorina. McCarthy oli demokraattisen puolueen jäsen ja kuuluisa Vietnamin sodan vastustaja. Hän pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1968 rauhanehdokkaana. McCarthy kuitenkin hävisi esivaalin silloiselle varapresidentille Hubert Humphreylle. Luovuttuaan politiikasta McCarthy julkaisi vanhoilla päivillään useita kirjoja.
Suomen ajoneuvolaki
Suomen ajoneuvolaki määrää Suomessa ajoneuvojen teknisistä ominaisuuksista. Ajoneuvolaki koskee tieliikenteessä ja muualla käytettävien ajoneuvojen:
Loorents Hertsi
Lauri Loorents Hertsi (s. 13. marraskuuta 1992, Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa laitahyökkääjänä Veikkausliigan FC Lahdessa. Hertsi aloitti Veikkausliigassa kaudella 2013 FC Lahden joukkueessa. Hän pelasi 200. liigaottelunsa heinäkuussa 2022.
Seurajoukkueet
Hertsin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2010, kun hän nousi Veikkausliigassa pelanneen FC Lahden pelaajarinkiin. Ensimmäiset sarjaottelut FC Lahden paidassa Hertsi pelasi kaudella 2011 Ykkösessä. Hertsi siirtyi kaudeksi 2012 Ykkösessä pelanneen FC Hämeenlinnan joukkueeseen. Hertsi pelasi kaudella 2012 yhteensä 20 Ykkösen ottelua.
Hertsi palasi takaisin FC Lahteen kaudeksi 2013. Hertsi debytoi Veikkausliigassa 21. huhtikuuta 2013 ottelussa RoPS–FC Lahti. Hertsi pelasi kaudella 2013 yhteensä 25 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia. FC Lahti oli Veikkausliigassa viides. Hertsi jatkoi FC Lahden riveissä kaudella 2014, jolloin liigaotteluita kertyi 31 ja maaleja neljä. FC Lahti oli kaudella 2014 Veikkausliigassa kolmas.
Hertsi siirtyi kaudeksi 2015 VPS:n riveihin. Hertsi pelasi yhteensä 22 liigaottelua, ja VPS oli kaudella 2015 Veikkausliigassa kymmenes. Hän debytoi VPS:n riveissä myös Eurooppa-liigan karsinnoissa kaudella 2015–16. Hertsi jatkoi VPS:n paidassa kaudella 2016, jolloin hän pelasi yhteensä 25 liigaottelua. VPS oli kaudella 2016 Veikkausliigassa neljäs.
Hertsi palasi toistamiseen FC Lahteen kaudeksi 2017. Hertsi pelasi kaudella 2017 kaikki FC Lahden 33 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. FC Lahti oli kaudella 2017 Veikkausliigassa neljäs. Hertsi jatkoi FC Lahdessa kaudella 2018, jolloin hän pelasi yhteensä 28 liigaottelua. Hän pelasi myös kahdessa Eurooppa-liigan karsintojen ottelussa. FC Lahti oli kaudella 2018 Veikkausliigassa kahdeksas.
Hertsi siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2019 yhteensä 24 Ykkösen ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2020 Hertsi pelasi yhteensä 19 ottelua ja teki viisi maalia, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan.
Hertsi palasi kahden vuoden jälkeen takaisin FC Lahteen kaudeksi 2021.
Maajoukkue
Hertsi debytoi ikäluokkansa (1992) maajoukkueessa 17-vuotiaana 12. maaliskuuta 2010 Tammelassa pelatussa ottelussa Suomi–Viro. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kolme ottelua.
G.U.T.
pienoiskuva|Saksalainen [[Goregrind -bändi G.U.T. San Metal Open Air 2016 Obermehler-Schlotheimissa, Saksassa.]]
G.U.T. on saksalainen grindcore-yhtye, joka perustettiin vuonna 1991. Sen perusti nykyisin Berliinissä asuva kirjailija ja muusikko Cornelius Jakhelln.
Howard Jones (laulaja)
John Howard Jones (s. 23. helmikuuta 1955 Southampton, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen laulaja. Hän vaikutti erityisesti 1980-luvulla. Hänen levyttämiään kappaleita ovat muun muassa ”What Is Love” ja ”Like to Get to Know You Well”.
Codec
Codec voi tarkoittaa:
Emanuel Granberg
thumb|240px|Emanuel Granbergin vuosina 1778–1781 maalaamia katto- ja holvimaalauksia [[Paltaniemen kuvakirkko|Paltaniemen kuvakirkossa. Parhaiten säilynyt maalaus on pääoven yläpuolella oleva Viimeinen tuomio.]] Emanuel Granberg (vuoteen 1773 Gumse, 18. helmikuuta 1754 Vihanti – 1. elokuuta 1797 Oulu) oli suomalainen taidemaalari, erityisesti kirkkomaalari.
Granbergin isä oli Vihannin ensimmäinen kappalainen Michael Gumse. Granberg otti käyttöön äidinäitinsä sukunimen.
Granbergin teoksia on Kansallismuseossa. Hän on maalannut seuraavien kirkkojen maalaukset: Muhos 1773–1774, joka oli Emanuel Granbergin ensimmäinen suuri tilaustyö, Oulunsalo, Raahe, Vihanti 1787 ja Sotkamo 1787. Paltaniemen kuvakirkossa on hänen maalauksiaan, jotka on aiemmin kirjattu Mikael Toppeliuksen nimiin. Ne ovat kuitenkin osin tuhoutuneet ja menneet restauroinneissa pilalle.
Granbergin elämänvaiheita on Vihannin seurakunnan pyynnöstä tutkinut Paula Mäkelä. Granbergin maalauksista on Oulun taidemuseossa 46 lainattavaa diaa.
Louisville Colonels
Louisville Colonels oli Major League Baseball -joukkue, joka pelasi American Associationissa koko liigan kymmenen vuoden olemassaolon ajan vuodesta 1882 vuoteen 1891, aluksi nimellä Louisville Eclipse (1882-1884) ja myöhemmin Louisville Colonels (1885-1891). 1900 -luvulla nimi oli käytössä useilla Minor League -joukkueilla Louisvillessa.
Toimittuaan useita vuosia puoliammattilaisjoukkueena, Eclipse liittyi liittyi uuteen American Association -liigaan kaudeksi 1882. Joukkueen alku oli mainio, heti ensimmäisellä kaudellaan se sijoittui liigassa toiselle sijalle. Vuonna 1884 se oli kolmantena, mutta pikkuhiljaa menestys hiipui ja kaudella 1889 se jäi viimeiseksi saldolla 27–111 ja tuli ensimmäiseksi MLB -joukkueeksi, joka hävisi 100 ottelua kauden aikana.
Seuraavalla kaudella Barney Dreyfussin ostama joukkue voitti liigan tullen ainoaksi joukkueeksi, joka on noussut viimeiseltä sijalta liigamestaruuteen yhden kauden aikana. Liigavoitonsa ansiosta Colonels pelasi World Seriesin 1800 -luvun versiossa National Leaguen voittajaa, Brooklyn Bridegroomsia vastaan. Maailmanmestaruus jäi ratkaisematta, kun kumpikin joukkue voitti kolmesti ja yksi ottelu pelattiin tasan.
Vuonna 1892 joukkue AA:n lakkauttamisen seurauksena liittyi National Leagueen, jossa se pelasi vuoteen 1899 saakka. Vuonna 1900 Dreyfuss osti osuuden Pittsburgh Piratesista ja vei mukanaan 14 Colonelsin pelaajaa, mukaan lukien tulevat Hall of Fame -pelaajat Honus Wagner ja Fred Clarke. Tämä merkitsi alkuperäisen Colonels -organisaation loppua ja päätti Louisvillen ajan MLB -kaupunkina.
Punapäätetra
Punapäätetra (Hemigrammus bleheri) on tetrojen heimoon kuuluva kala, jota kutsutaan joskus myös romminokaksi. Romminokka-nimi on liitetty muihinkin sukulaislajeihin, etenkin punasuutetraan Hemigrammus rhodostomus.
Koko ja ulkonäkö
Punapäätetra on noin 3,5–6 cm pitkä. Vartalon yleisväri on läpikuultavan hopeanharmaa, pään etuosa on kirkkaanpunainen. Punainen väri ulottuu kiduskannen takareunaan asti. Evät ovat isot ja kaarevat, pyrstö mustakeltaraitainen. Musta väri ei ulotu vartalon puolelle (vertaa punasuutetraan).
Alkuperä
Punapäätetra on kotoisin Etelä-Amerikasta mustan joen alueelta Rio Negrosta, Rio Metasta ja Rio Vaupesista.
Frankie Edgar
Frank James Edgar (s. 16. lokakuuta 1981 Toms River, New Jersey) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän oli UFC:n kevytsarjan mestari vuosien 2010–2012 aikana. Edgar on otellut myös höyhensarjan mestaruudesta kahdesti, mutta hävisi molemmilla kerroilla José Aldolle.
Punapäätetra
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Punapäätetra on vilkas parvikala, josta voi tulla kuitenkin kovin arka, jos se on liian pienessä parvessa. Sopiva parvikoko punapäätetraparvelle akvaarion koosta riippuen on noin 7–12 kalasta ylöspäin. Punapäätetraparvi liikkuu aina tiiviisti yhdessä ympäri akvaariota. Punapäätetrat viihtyvät akvaarion keskivedessä, ja käyvät vain ruoka-aikaan pinnalla ja pohjalla. Punapäätetrojen vilkkaasta luonteesta huolimatta parhaita asuinkumppaneita ovat muut rauhalliset kalalajit, jotka viihtyvät lämpimässä vedessä, esimerkiksi kiekkokalat ja pikkulehtikalat.
Punapäätetraa pidetään vaikeana saada lisääntymään akvaariossa. Vaikka kutu onnistuisi, emokalat syövät usein mädin, tai sitten se voi ajautua muuten tuhoisaan paikkaan.
Vesiolot ja ravinto
Punapäätetra viihtyy 23–26 asteen lämpötiloissa. Ruoan suhteen se ei ole turhantarkka; hiutaleet käyvät mainiosti. Kutukuntoon kalat hoidetaan kuitenkin elävällä tai pakastetulla eläinruoalla.
Angela Hewitt
pienoiskuva|Angela Hewitt vuonna 2017. Angela Mary Hewitt (s. 26. heinäkuuta 1958 Ottawa, Ontario) on kanadalainen pianisti. Hänet tunnetaan erityisesti Bach-tulkinnoistaan. Hewitt on saanut monia tunnustuksia.
Elämä ja ura
Hewitt on englantilaissyntyisen katedraaliurkuri Godfrey Hewittin tytär. Hän varttui Ottawassa, aloitti pianonsoiton kolmevuotiaana ja sai ensimmäisen stipendinsä viiden vuoden iässä. Yhdeksänvuotiaana hän piti ensimmäisen resitaalinsa Toronton kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, jossa hän opiskeli vuosina 1964–1973 Earle Mossin ja Myrtle Guerreron johdolla. Hän opiskeli myös viulunsoittoa 1970–1974 Walter Prystawskin johdolla, nokkahuilunsoittoa sekä tanssia ja suoritti opintoja Ranskassa ja Ottawan yliopistossa. Hän asui vuosina 1978–1985 Ranskassa.
Hewittin kansainvälinen ura käynnistyi kansainvälisen Bach-kilpailun voitosta Torontossa toukokuussa 1985. Palkinnon osana Hewittille tuli mahdollisuus julkaista sooloalbumi Deutsche Grammophon -levymerkillä. Hän teki samana vuonna myös Lontoon-debyyttinsä Wigmore Hallissa. New Yorkissa hän oli debytoinut jo 1984. Vuonna 1987 Hewitt esitti kaikki Maurice Ravelin soolopianoteokset Lontoossa ja Kanadassa. Hänen merkittäviin esiintymisiinsä kuuluvat Johann Sebastian Bachin kaikkien preludien ja fuugien tulkinnat vuodelta 2000. Vuonna 2005 Hewitt oli perustamassa Trasimeno-musiikkijuhlia Italian Umbriassa.
Hewitt on levyttänyt Bachin tuotantoa myös Hyperion Recordsille. Hänen muita levytyshankkeitaan ovat olleet Robert Schumannin pianoteosten ja Ludwig van Beethovenin sonaattien tulkinnat. The Guardianin toimittaja on pitänyt Hewittiä aikansa johtavana Bach-pianistina, mutta hän on tulkinnut myös muiden muassa François Couperinin ja Olivier Messiaenin teoksia. Kanadalaisista säveltäjistä Hewitt on esittänyt Barbara Pentlandin, Oskar Morawetzin, Gary Kuleshan, Patrick Cardyn, David McIntyren ja Alexina Louien teoksia. Säveltäjät Steven Gellman ja Gary Hayes ovat omistaneet teoksiaan hänelle. Hewitt on asunut vuodesta 1985 pääasiassa Lontoossa, mutta hänellä on asunnot myös Ottawassa ja Umbriassa.
Hewitt on saanut levytyksistään monia tunnustuksia, kuten Juno-palkintoja.
Lokki Joonatan
Lokki Joonatan on yhdysvaltalaisen Richard Bachin kirjoittama, pienoisromaanin muodossa vuonna 1970 julkaistu faabeli.
Juoni
Kirjan alussa päähenkilö lokki Joonatan harjoittelee taitolentoa. Muut lokit pitävät tätä luonnonvastaisena; lokki lentää syödäkseen. Pian Joonatan karkotetaankin lauman parista uloimmille luodoille. Siellä hän tulee yhä paremmaksi lentäjäksi.
Eräänä päivänä Joonatanin luokse saapuu kaksi hohtavaa lokkia, jotka pystyvät samoihin taitolentoliikkeisiin kuin Joonatan vaivattomasti ja virheettömästi. Joonatan seuraa lokkeja uuteen maailmaan, ja hänen ruumiinsa muuttuu myös hohtavaksi. Joonatan huomaa kykenevänsä paljon parempiin suorituksiin kuin edellisessä elämässään. Hän uskoo tulleensa taivaaseen.
Toisessa maailmassa lokki Fletcher Lynd kokee saman kohtalon kuin Joonatan. Pian Joonatan ilmestyy hänen luokseen ja rupeaa opettamaan häntä. Tähän kouluun liittyy uusia oppilaita, kuten lokki Kirk Maynard. Joonatan yrittää opettaa heille, mitä on täydellisyys. Pian Joonatan lähtee, ja Fletcher, joka nyt ymmärtää, mitä Joonatan on opettanut, jatkaa oppilaitten parissa.
Cléopâtre Darleux
Cléopâtre Darleux (s. 1. heinäkuuta 1989 Mulhouse) on ranskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2008. Hän osallistui vuonna 2012 Lontoon olympialaisiin, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017. Seuratasolla Darleux on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi tanskalaista Viborg HK:ta. Kaudella 2017–2018 hän edustaa Brest Bretagne HB:tä.
Mildred Wiley
Mildred Olive Wiley (3. joulukuuta 1901 Massachusetts – 7. helmikuuta 2000 Massachusetts) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka sai vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa pronssia naisten korkeushypyssä. Hän meni naimisiin ja otti käyttöön sukunimen Dee; hän sai viisi lasta, joista Bob Dee pelasi amerikkalaista jalkapalloa ammattilaisena.
Lyhtytetra
Lyhtytetra (Hemigrammus ocellifer) on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva parvikala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se kasvaa noin 4,5 cm pitkäksi. Kalan yleisväri on harmahtava, mutta silmä on punainen ja pyrstön tyvessä on sitruunankeltainen läikkä, joka näyttää lyhdyltä. Kalan väritys tulee oikeuksiinsa, kun sitä pidetään tummasävyisessä akvaariossa, joka myös muistuttaa sen kotiseutujen tumman veden aluetta.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
DSRC (Dedicated Short Range Communications) on lyhyen ja keskipitkän kantaman langaton viestityspalvelu, jota voidaan käyttää sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Viestitys tapahtuu tienvarsilaitteista kulkuvälineisiin ja kulkuvälineiden välillä. DSRC on tarkoitettu täydentämään soluverkkoviestitystä mahdollistamalla erittäin nopeat tiedonsiirtoyhteydet tilanteissa, joissa on tärkeää minimoida viive ja rajoittaa viestin välitys suhteellisen pienelle alueelle.
Lyhtytetra
Lyhtytetraa elää luonnossa Guyanan ja Surinamen joissa sekä Amazonin vesistössä Perussa ja Brasiliassa.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
Standardit
Eurooppalaista standardia DSRC:lle on kehittänyt CEN (Euroopan standardisoimisjärjestö) 1990-luvun alusta lähtien. Erimielisyyksien takia standardin kehitys hidastui ja lähes pysähtyi. Ratkaisu lopullisista standardeista saavutettiin kuitenkin 8.1.2003. Kompromissiratkaisu ei kuitenkaan takaa yhteentoimivuutta, koska standardi sisältää kaksi eri ryhmien tukemaa määrittelyä. CEN:n standardi määrittelee OSI-mallin fyysisen kerroksen (L1), siirtoyhteyskerroksen (L2) ja sovelluskerroksen (L7). EU:n komissio jatkaa työtään yhteentoimivuuden aikaansaamiseksi valmistelemalla direktiiviä. Myös IEEE ja ISO kehittävät omia standardejaan.
Lyhtytetra
Lyhtytetralle sopii vesi, jonka pH on 6,0–7,5, kovuus 0–18 dGH ja lämpötila 23–28 astetta.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
Tekniikka
DSRC:n käyttämä taajuus jakautuu 5,795 - 5.925 GHz:n alueelle maanosasta riippuen. Euroopassa käytössä oleva alue on 5,795 - 5,815 GHz, Japanissa 5,77 - 5.85 Ghz ja Yhdysvalloissa 5,85 - 5,925 GHz. Yhteyden kantama on jopa kilometrin verran ja se vaatii näköyhteyden. Pienin mahdollinen etäisyys laitteiden välillä on noin 15 metriä. Tiedonsiirtonopeus on 6 - 27 Mbps.
Marian Kukiel
thumb|250px|Puolalaisia kenraaleita - vasemmalta oikealla - Marian Kukiel (puolustusministeri), Kazimierz Sosnkowski (ylipäällikkö) ja Stanisław Kopański (yleisesikunnan päällikkö) Lontoossa 1944. Marian Włodzimierz Kukiel (tunnettu myös pseudonyymeillä Marek Kąkol ja Stach Zawierucha, 15. toukokuuta 1885 Dąbrowa Tarnowska – 15. elokuuta 1972 Lontoo, Iso-Britannia) oli puolalainen kenraali, sotahistorioitsija ja poliittinen aktivisti.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
Tekniikka
Käytössä oleva protokolla perustuu IEEE 802.11 -standardiin. Tämä mahdollistaa sovelluskehityksen ilman varsinaisia DSRC-laitteita. Käytössä olevan 5 gigahertsin taajuusalueen takia järjestelmän testaaminen vaatii IEEE 802.11a -laitteiston.
Marian Kukiel
Kukiel taisteli puolalaisissa legioonissa ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli Puolan yleisesikunnan kenraalikunnan osasto III:n apulaisjohtaja vuosina 1919-1920 ja osallistui Puolan-Venäjän sotaan 1919-1921. Hänestä tuli 51. rykmentin 20. prikaatin komentaja 1920 ja samalla kenraalikunnan historiallisen toimiston johtaja. Hän komensi 13. divisioonaa 1923-25 mutta erosi Józef Piłsudskin toukokuun vallankumouksen jälkeen. Vuodesta 1927 hän toimi sotahistorian professorina Jagiellonian yliopistossa ja hänestä tuli Puolan akatemian jäsen 1932. Hän toimi Czartoryskin museon johtajana Krakovassa 1930-1939.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
Toiminta
DSRC-laitteet viestivät keskenään radiosignaaleilla. Liikennevälineissä olevat laitteet viestivät tienvarsilaitteiden tai toisissa liikennevälineissä olevien laitteiden kanssa. Tienvarsilaitteet voidaan lisäksi kytkeä toisiinsa joko radiolinkeillä tai kaapeloinnilla. Tällöin liikenteestä DSRC:n avulla kerättyä tietoa voidaan välittää laajemmalle alueelle.
Marian Kukiel
Vuonna 1939 hän otti osaa Lvovin puolustukseen. Hän toimi Puolan pakolaishallituksen varasotaministerinä 1939-40 Lontoossa ja Puolan 1. joukkojen komentajana 1940-42. Vuodesta 1943 hän oli pakolaishallituksen sotaministeri ja sodan jälkeen hän toimi Puolan pakolaisyliopiston professorina 1945-1973 sekä Puolan historiainstituutin johtajana Lontoossa. Hän oli Sikorski-instituutin jäsen Lontoossa 1951-1966.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
Käyttöalueet
DSRC:n sovelluksia ovat muun muassa julkisessa käytössä:
ja yksityisessä:
Liikennetiedot voidaan välittää joko suoraan autoihin tai esimerkiksi tien varsilla oleviin sähköisiin liikennemerkkeihin.
Kansainvälinen valuuttarahasto
Kansainvälinen valuuttarahasto (, IMF ) on kansainvälinen järjestö, joka valvoo maailmanlaajuista rahoitusjärjestelmää tarkkailemalla ulkomaisia vaihtokursseja ja maksutaseita, ja antaa pyydettäessä teknistä ja taloudellista apua. Sen tavoite on loiventaa kansainvälisen finanssijärjestelmän markkinahäiriöitä ja tukea tilapäisiin rahoitusvaikeuksiin joutuneita jäsenvaltioita. Kansainvälinen valuuttarahasto perustettiin 27. joulukuuta 1945.
Kansainvälisen valuuttarahaston jäsenmäärä on kasvanut vuosikymmenten aikana ja siihen kuuluu nykyään 190 jäsenmaata. Suomi on ollut Kansainvälisen valuuttarahaston jäsen vuodesta 1948 lähtien.
Käytännöksi on muodostunut, että Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja on eurooppalainen ja Maailmanpankin pääjohtaja vastaavasti yhdysvaltalainen. Ylintä valtaa järjestössä käyttävät jäsenmaita edustavat valtiovarainministerit. Suurinta valtaa Kansainvälisessä valuuttarahastossa käyttävät vauraat länsimaat, koska äänivalta perustuu maan rahoitusosuuteen järjestössä.
Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja on ollut lokakuusta 2019 entinen EU-komissaari Kristalina Georgieva.
Kansainvälisen valuuttarahaston tehtävät
Kansainvälinen valuuttarahasto sekoitetaan usein sen sisarjärjestöön Maailmanpankkiin. Järjestöjen erona on se, että Kansainvälinen valuuttarahasto pitää kirjaa sen jäsenvaltioiden maksutaseista eli periaatteessa siitä, kuinka paljon kukin on velkaa toiselle. Maailmanpankki myöntää pidempiaikaisia lainoja yleisempiin tarkoituksiin. Kansainvälinen valuuttarahasto toimii investointipankkina lähinnä lainaajien ja lainanantajien välikätenä. Se myy joukkovelkakirjoja yhtiöille, yksilöille ja välillä valtioille ja myöntää lainoja niitä tarvitseville valtioille.
Kansainvälisen valuuttarahaston tehtävä on toimia maailman finanssijärjestelmässä eräänlaisena pelastajana maalle, joka on ajautunut finanssikriisiin. Kansainvälinen valuuttarahasto voi antaa lainaa tilanteessa, jossa valtion on käytännössä mahdotonta saada lainaa muualta. 1980-luvun alusta alkaen Kansainvälinen valuuttarahasto on Maailmanpankin kanssa ajanut valtioiden toteutettavaksi rakennesopeutusohjelmia, jotka ovat lainaehtojen muodossa tarjottavia makrotalouspoliittisia paketteja. Niiden tarkoituksena on ollut ”vakauttaa kohdemaan talous kasvukelpoiseksi”. Kansainvälisen valuuttarahaston tarkkailutehtäviin kuuluu myös raporttien ja politiikkasuositusten tekeminen kaikista jäsenmaista.
Historiaa
Kansainvälisen valuuttarahaston ja muun Bretton Woodsin järjestelmän (Maailmanpankki sekä Maailman kauppajärjestö) perustamisessa Britannian pääneuvottelijana toimi taloustieteilijä John Maynard Keynes. Hän yritti turhaan saada neuvotteluissa läpi erilaisia uraauurtavia ratkaisuja, kuten kansainvälistä rahayksikköä, bancoria. Neuvotteluiden taustaongelmana oli, että ennen toista maailmansotaa valtiot olivat hoitaneet ulkomaanvaluutan vaihtoon liittyviä ongelmia keinoin, jotka nähtiin haitallisena kansainväliselle kaupalle. Tarkoituksena oli luoda järjestelmä, jossa vaihtotaseeseen ja valuuttakursseihin liittyvä politiikka ei häiritsisi kauppaa. Kansainväliseen valuuttarahastoon kuuluvat maat joutuivat muodollisesti kysymään siltä lupaa devalvaatioon, joka kuitenkin saatiin yleensä ongelmitta.
Keynesiläisen talouspolitiikan mukaisesti Kansainvälisen valuuttarahaston tarkoitus oli tarjota rahaa maille, jotka tarvitsivat sitä laskusuhdanteessa elvytyspolitiikan tarpeisiin. Keynes ei itse ollut nähnyt kansainvälisiä finanssimarkkinoita taloudellisesti toivottavana, vaan suhtautui niiden mahdollisuuksiin hyvin skeptisesti. Vuosikymmenien kuluessa, etenkin 1970-luvun alusta lähtien valtiot ovat kuitenkin liberalisoineet finanssijärjestelmänsä, mistä on seurannut valtavien kansainvälisten finanssimarkkinoiden nousu. 1980-luvulta eteenpäin Kansainvälinen valuuttarahaston toimintaan on vaikuttanut länsimaissa ja erityisesti Yhdysvalloissa voimistunut uusliberalistinen, Washingtonin konsensuksen, mukainen talouspolitiikka.
Vuonna 2018 Kansainvälinen valuuttarahasto antoi historiansa suurimman lainan Argentiinalle, kooltaan 50 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Tutkimustoiminta
Kansainvälinen valuuttarahasto harjoittaa tutkimustoimintaa. Se on tutkimuksissaan todennut muiden muassa vuonna 2014, että laajamittainenkaan tuloerojen tasaminen ei ole vahingollista talouskasvulle. Kansainvälinen valuuttarahasto on myös tutkimuksessaan osoittanut valumaefektin paikkansapitämättömäksi vuonna 2015.