cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pantikapaion
Kaupunki
Pantikapaion oli ympäröity kaupunginmuureilla, jotka on ajoitettu 400-luvun eaa. lopulle. Akropoliilla oli linnoitus, jonka muurit rakennettiin puolestaan 400- tai 300-luvulla eaa. Kukkula oli rakennettu täyteen taloja kauttaaltaan. Akropoliilla tiedetään olleen temppelit ainakin Apollon Prostateelle, Efesoksen Artemiille, Zeukselle, Demeterille ja Afroditelle. Artemiin temppeli rakennettiin noin vuonna 540 eaa. ja Apollonin temppeli 400-luvulla eaa. Kukkulalta on löydetty muun muassa joonialaista tyyliä edustaneen, noin 20 × 40 metriä kooltaan olleen temppelin jäänteet, mukaan lukien sen arkkitraavia sekä pylväiden ja alttarin osia. 300- tai 200-luvulla eaa. akropoliille rakennettiin kuninkaallinen palatsi.
Kaupungin varhaisimmat talot on ajoitettu heti kaupungin perustamisen aikoihin 600-luvun eaa. lopulle tai 500-luvun eaa. alkuun. Vanhimmat talot olivat pieniä ja yksihuoneisia. Myöhemmin 500-luvulla eaa. talot suurenivat kaksihuoneisiksi, ja niitä alettiin myös koristella ylellisemmin muun muassa stukkomaalauksin. Varhaisimmat merkit kaupunkisuunnittelusta ovat 500-luvun eaa. lopulta. 200–100-luvulta eaa. on löydetty peristyylipihalla varustettuja taloja.
Kaupungin satamaan, joka sijaitsi kukkulan itäpuolella, mahtui antiikin lähteiden mukaan 30 laivaa.
Tumulus-haudat
Pantikapaionin huomattavimpia löytöjä ovat lukuisat kurganit eli tietyntyyppiset tumulus-haudat eri puolilla kaupungin ympäristöä. Niitä tunnetaan yhteensä noin 200. Huomattavimmat tunnetaan nimillä Kuninkaallinen kurgan, Kultainen kurgan, Kul-Oba ja Melek Cesme. Kurganit ajoittuvat 300-luvulta eaa. 100-luvulle jaa., ja pantikapaionlaiset omaksuivat niiden rakentamisen skyyteiltä. Näin haudat kertovat sekä skyyttien hellenisoitumisesta että paikallisten kreikkalaisten ”barbarisoitumisesta”. Haudat on koristeltu seinämaalauksin, jotka esittävät muun muassa taistelukohtauksia tai mytologisia aiheita, tai hyödyntävät geometrisia kuvioita.
Kuninkaallinen kurgan pienoiskuva|Kuninkaallisen kurganin sisäänkäynti.
Kuninkaallinen kurgan on saanut nimensä koostaan ja ulkoasustaan, mutta sen ei tiedetä olleen todellisuudessa kuninkaallinen hauta. Se on ajoitettu 300-luvun eaa. lopulle. Kurgan sijaitsee noin kuusi kilometriä kaupungista koilliseen. Tumulusta ympäröi noin 260 metriä pitkä muuri, ja hautakummun korkeus on noin 17 metriä. Tumulukseen johtaa noin 36 metriä pitkä ja kolme metriä leveä dromos-käytävä, ja sisällä olevan hautakammion koko on noin 4,4 × 4,2 metriä. Hauta oli ryöstetty jo antiikin aikana. Se vaikuttaisi olleen jonkinlaisessa käytössä varhaisella kristillisellä ajalla. Haudalla suoritettiin kaivauksia vuosina 1833–1837, ja sen sisältä löydettiin vain puinen sarkofagi.
Kultainen kurgan
Kultainen kurgan on saanut nimensä siitä, että tataarit ovat kutsuneet paikkaa nimellä Altun-Obo, ”Kultainen vuori”. Se on ajoitettu 300-luvulle eaa. Tumuluksen ympärysmitta on noin 240 metriä ja korkeus noin 21 metriä. Sen sisään johtaa dromos-käytävä, ja sen sisällä on pyöreä hautakammio, jonka halkaisija on noin 6,4 metriä ja korkeus noin yhdeksän metriä. Myös tämä hauta oli ryöstetty jo antiikin aikana.
Kul-Oba
Kul-Oban kurgan ajoittuu noin vuosiin 400–350 eaa. Tumuluksen halkaisija on noin 50 metriä ja sen sisällä olevan hautakammion koko noin 4,6 × 4,2 metriä. Tämä hauta oli säilynyt ryöstämättömänä ja avattiin vuonna 1830. Sen sisältä löydettiin kuninkaaksi ja kuningattareksi kutsuttujen henkilöiden, oletettavasti skyyttipäällikön ja tämän puolison, luut sekä kultaisia ja hopeisia astioita, muita koriste-esineitä, koruja ja aseita. Arvokkain yksittäinen esine oli elektrumista tehty vaasi, jonka koristelut esittävät skyyttien elämää.
Melek Cesme (Melek-Chesme) pienoiskuva|Melek Cesmen kurgan.
Melek Cesmen kurgan on ajoitettu 300-luvulle eaa. Se sijaitsee kaupungin pohjoispuolella. Tumuluksen halkaisija on noin 60 metriä ja korkeus noin 12 metriä. Tumulukseen johtaa noin yhdeksän metriä pitkä dromos-käytävä, ja sen sisällä on noin 3,7 × 3,7 metrin kokoinen hautakammio. Haudasta on löydetty muun muassa attikalaista keramiikkaa, metalliastioita, aseita ja koruja.
Demeter-kurgan
Johan Ludvig Runeberg
Lyyrinen ja eeppinen runoilija
Runeberg oli hyvin huomattava lyyrillinen ja eepillinen runoilija; häntä arvostettiin jo 1830-luvulla Ruotsissa ja Venäjällä. Suomalaisten silmissä Runebergin merkitystä lisäsi aikakausi, jona hän toimi. Yhdessä Elias Lönnrotin kanssa hän oli luomassa suomalaista kulttuuria sen omissa ja muiden silmissä. Hän loi 1830- ja 1840-luvulla ihannekuvan Suomen kansasta ja Suomen luonnosta ja antoi Vänrikki Stoolin tarinoissa Suomelle moraalisen identiteetin.
Runeberg oli myös merkittävä virsirunoilija. Hänen koottuihin teoksiin on liitetty 62 virttä, joista tosin jokunen on hänen kääntämänsä tai muokkaamansa. Runeberg on jäsenenä vuonna 1853 asetetussa virsikirjakomiteassa, jonka työ tuloksena ilmestyi vuonna 1886 uudet suomen- ja ruotsinkieliset virsikirjat. Ruotsinkielisessä virsikirjassa oli 53 Runebergin kirjoittamaa virttä ja suomenkielisessä 23. Vuoden 1986 suomenkielisessä virsikirjassa on edelleen 17 ja ruotsinkieliessä 25 hänen kirjoittamaansa virttä.
Tyyli
Runeberg aloitti eurooppalaisena romantiikan runoilijana: erityisesti kokoelmissa Runot Runebergin runominä löytää itsensä luonnosta. Hän käytti runoissaan puhujana myös naisia, mikä johtuu hänen kiinnostuksestaan Kantelettareen. Runosarjan Idyllejä ja epigrammeja myötä Runeberg muutti tyylinsä kansainvälisestä kansalliseksi romantikoksi. Kokoelmassa ilmestyi muun muassa runo ”Saarijärven Paavo”, jossa kansanmies taistelee luonnonvoimia vastaan, jolloin muodostui sitkeän suomalaisen identiteetti. Runeberg naamioi isänmaalliset ajatukset luonnonkauden ylistykseen. Runeberg korosti runoissaan paljon järviä ja korkeita paikkoja. Hän kirjoitti myös romanttis-traagisia runoja, kuten sarjassa Mustasukkaisuuden öitä ja runoelmassa Nadeschda. Hirvenhiihtäjät oli Runebergin kansallinen eeposrunoelma. Hän käytti tuolloin heksametristä runomittaa. Toinen klassinen eepos on Hanna. Hannassa ja Salamiin kuninkaat -näytelmässä on vaikutteita antiikin Kreikan runoudesta. Runebergin isänmaallinen runous vetosi akateemiseen suomenkieliseen eliitin.
Kunnianosoitukset
thumb|upright=0.5|[[Runebergintorttu on nimetty J. L. Runebergin mukaan.]] thumb|upright|[[Walter Runeberg: Johan Ludvig Runebergin muistomerkki, 1885, Esplanadin puisto.]]
Runeberg sai pian kuolemansa jälkeen osakseen lukuisia kansallisia kunnianosoituksia. Varhaisimpia näistä oli hänen Porvoon keskustassa sijainneen Runebergin kodin muuttaminen Suomen ensimmäiseksi kotimuseoksi. Museo avattiin yleisölle vuonna 1882, vain viisi vuotta J. L. Runebergin kuoleman jälkeen ja kolme vuotta hänen vaimonsa Fredrika Runebergin kuoleman jälkeen. Se kuuluu edelleen Porvoon merkittävimpiin matkailunähtävyyksiin. Saarijärvellä on Kolkanlahden tilan päärakennuksessa Saarijärven museoon kuuluva Säätyläiskotimuseo, joka kertoo Runebergin ajasta kotiopettajana kapteeni Erik Gustaf af Enehjelmin perheessä 1823–1825. Huone, jossa Runeberg asui, on museon yläkerrassa, ja alakerta on sisustettu kuvaamaan Runebergin isäntäperheen aikaista asumista.
Suomessa on useita Runebergille pystytettyjä patsaita tai muistomerkkejä. Näistä vanhimmat ja huomattavimmat ovat vuonna 1885 paljastetut Helsingin ja Porvoon patsaat, molemmat runoilijan pojan Walter Runebergin veistämiä. Esplanadin puistossa sijaitsevassa Helsingin patsaassa on kaksi pronssista hahmoa: Korkean jalustan huipulla seisova, lyseonlehtorin virka-asussaan kuvattu Runeberg sekä hänen jalkojensa juuressa oleva Suomi-neito, joka kannattelee kuparitauluun kaiverrettuja Maamme-laulun sanoja. Porvoon Runeberginpuiston patsas on kopio Helsingin patsaasta, mutta pienemmässä koossa ja ilman Suomi-neidon hahmoa.
Runebergin synnyinkaupungissa Pietarsaaressa paljastettiin vuonna 1904 patsas, joka on niin ikään Walter Runebergin käsialaa. Lisäksi kaupungin ulkopuolella sijaitseva kalastusmaja, jossa Runeberg vietti lapsena kesiään vanhempiensa kanssa, on museoitu ja tunnetaan Runebergin tuvan nimellä. Ruovedellä paljastettiin vuonna 1954 Runebergin muistomerkki, ja kunnan tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Runebergin lähde, jonka partaalla tämän väitetään kirjoittaneen tunnetun runonsa ”Sua lähde kaunis katselen”. Saarijärven kirkkotarhaan pystytettiin puolestaan 1961 H. Varjan veistämä Paavo-patsas suomalaisen talonpojan ihanteeksi luodun runon mukaan. Runeberg on ikuistettu Harry Kivijärven veistämään patsaaseen Runeberg, Lönnrot, Snellman, lempinimeltään ”Kolme vekkulia”. Patsas paljastettiin vuonna 1968 näiden kolmen Turun Akatemiassa opiskelleen suurmiehen muistoksi ja sijaitsee Turun yliopiston päärakennuksen edessä.
Runebergillä on nimikkokatuja, -aukioita ja -puistoja useissa suomalaisissa ja ruotsalaisissa kaupungeissa. Huomattavimpia ovat Helsingin Kampissa ja Töölössä sijaitseva Runeberginkatu sekä Porvoon ja Pietarsaaren Runeberginpuistot. Hänen mukaansa on nimetty myös Runeberg-projekti, pohjoismaisen kirjallisuuden elektroninen julkaisuprojekti, ja Runeberg-palkinto, yksi Suomen huomattavimmista kirjallisuuspalkinnoista. Suomenruotsalaista kirjallisuutta ja kulttuuria vaaliva Svenska litteratursällskapet i Finland perustettiin vuonna 1885 Runebergin muistoa kunnioittamaan. Vuonna 2004 lyötiin Runebergin kunniaksi nimellisarvoltaan kymmenen euron hopeinen juhlaraha.
Näkyvin Runebergin osakseen saamista kunnianosoituksista on Runebergin päivä, jota vietetään vuosittain runoilijan syntymäpäivänä 5. helmikuuta ja joka on vakiintunut liputuspäivä. Professori Matti Klingen mukaan Runebergin päivästä muodostui ensimmäisen sortokauden aikana Suomen ensimmäinen todellinen kansallispäivä koulujuhlineen, soihtukulkueineen ja seppeleenlaskuineen. Päivää juhlistetaan syömällä runebergintorttuja, makeita leivonnaisia, joita Runebergin kerrotaan mielellään nauttineen.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Runebergin kuvan yhden lentokoneensa pyrstöön.
Teokset
Runebergin teoksia:
Tea Hiilloste
Tea Marika Hiilloste (s. 31. lokakuuta 1982 Hämeenkoski) on suomalainen laulaja ja juontaja. Hän oli Popstars 2 -kilpailusta kootun Jane-yhtyeen jäsen. Ennen Janea hän oli ollut mukana eri yhtyeissä, opiskellut klassista laulua sekä keikkaillut muun muassa tamperelaisen sambakoulu União da Roseiran solistina. Jane ilmoitti hajoamisestaan kotisivuillaan 2. huhtikuuta 2007. Hiilloste on myös juontanut MTV3:n lasten musiikkiohjelmaa Kids Top 20 sekä ollut MTV3 Juniori -televisiokanavan kanavakasvo.
Taustaa
Hiilloste asuu Helsingissä. Hän on valmistunut terveydenhoitajaksi ja sairaanhoitajaksi Helsingin Diakonia-ammattikorkeakoulusta keväällä 2008. Sen jälkeen Hiilloste on opiskellut kemiaa Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa. 2017 Tea kertoi työskentelevänsä tuotekehityskemistinä ja musiikin jääneen harrastukseksi.
Sooloura
Hiilloste solmi levytyssopimuksen keväällä 2007 levy-yhtiö EMI:n kanssa. Hänen ensimmäinen singlensä ”Tytöt tykkää” ilmestyi kesäkuussa 2007. Kappale voitti The Voicen järjestämän Kesähitti 2007 -äänestyksen ja oli Suomen virallisen singlelistan kärjessä neljä viikkoa (30-33/2007). Suomen virallisella latauslistalla kappale nousi parhaimmillaan toiselle sijalle. ”Tytöt tykkää” -singleä on myyty singlen platinalevyyn oikeuttava määrä, 28 724 kappaletta.
Hiillosteen debyyttialbumi Tytöt tykkää ilmestyi digitaalisesti 1. elokuuta ja fyysisesti 8. elokuuta 2007. Albumi kävi korkeimmillaan Suomen virallisen listan toisella sijalla ja pysyi sijalla kaksi viikkoa. Hiilloste aloitti albumin myötä esiintymiskiertueen ympäri Suomea. Marraskuussa hän julkaisi vuoden 2008 ihailijakalenterinsa, joka on lanseerattu yhdessä EMI:n ja Poko Rekordsin kanssa. Joulukuussa 2007 Hiillosteelta ilmestyi radiosoittoon joululaulu ”Tontut tykkää”, joka on mukaelma ”Tytöt tykkää” -kappaleesta.
Hiillosteen toinen studioalbumi Hey C'mon! julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistulla ”C'mon C'mon” -kappaleella laulaa myös Remu Aaltonen.
Tea julkaisi kesällä 2010 uuden singlen ”Auringonlaskuun”, jossa oli mukana myös Stig Dogg. Tea valmisteli tuolloin uutta albumia AXR -levy-yhtiölle, mutta albumia ei ole ainakaan toistaiseksi julkaistu.
Isku selkään
Isku selkään (Straight Time) on Ulu Grosbardin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1978. Edward Bunkerin romaaniin Julmin peto (No Beast So Fierce, 1973) perustuva tarina kertoo kuvaa Max Dembon (Dustin Hoffman) ehdonalaista vankeutta, romanssia ja jalokiviryöstöä.
Pääosanäyttelijä Dustin Hoffman on ohjannut osan elokuvan kohtauksista, mutta hän ei pitänyt kaksoisroolistaan vaan ohjaajaksi otettiin Ulu Grosbard. Hoffman pitää kuitenkin Iskua selkään yhtenä parhaista elokuvistaan. Hän palasi ohjaajan tehtävään vasta elokuvassa Kvartetti (2012).
Tea Hiilloste
Sooloura
Tea julkaisi uuden albumin, Mehudisko, 24. toukokuuta 2013. Lapsille suunnatun levyn ensimmäinen single ”Sormista sakset” julkaistiin 26. huhtikuuta. Keväällä 2013 Tean arkea on seurattu kuuden muun artistin tavoin AVAn kahdeksanosaisessa dokumenttisarjassa Rakas päiväkirjani.
Isku selkään
Vastaanotto
Elitisti-elokuvasivuston Lasse Tapionsalon mielestä Isku selkään vahvistaa entuudestaan käsitystä 1970-luvusta yhtenä amerikkalaiselokuvan luovimmista kausista: ”Vanhan pöhöttyneen järjestelmän murruttua tuoreet tekijät pääsivät virkistämään kankaita elämän makuisilla tarinoillaan, joista tämä pieni helmi on vahva näyte.”
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Guerrero
Guerrero on osavaltio Meksikossa. Se rajoittuu lännessä Michoacánin osavaltioon, pohjoisessa Méxicon, Moreloksen ja Pueblan osavaltioihin, idässä Oaxacan osavaltioon, ja etelässä Tyyneen valtamereen. Se on nimetty maan toisen presidentin kenraali Vicente Ramón Guerrero Saldañan (1782–1831) mukaan.
Guerreron pinta-ala on ja asukasluku vuonna 2014 noin.
Guerreron pääkaupunki on Chilpancingo (Ciudad Bravo). Lisäksi siellä sijaitsevat muun muassa Acapulcon, Igualan ja Taxcon kaupungit. Osavaltion tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluu matkailu.
Kansojen liiga 2018–2019
Kansojen liiga 2018–2019 on kansainvälisen jalkapalloturnauksen Kansojen liigan ensimmäinen kausi. Kansojen liigaan osallistuu 55 UEFA:n jäsenmaiden maajoukkuetta. Turnauksesta neljä joukkuetta etenee jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2020. Kansojen liigan lohkovaihe pelataan syyskuusta marraskuuhun 2018 ja lohkovoittajien turnaus kesäkuussa 2019. Turnauksessa kultaa voitti Portugali, hopeaa Alankomaat ja pronssia Englanti.
Joukkueet
thumb|375px|Kartta maajoukkueiden sijoittumisesta eri liigoihin.{{legend|#e61e2b|Joukkue pelaa Liiga A:ssa}} {{legend|#2f89c7|Joukkue pelaa Liiga B:ssa}} {{legend|#34a861|Joukkue pelaa Liiga C:ssa}} {{legend|#f8c51c|Joukkue pelaa Liiga D:ssa}} Kaikki 55 UEFA:n jäsenmaata voivat osallistua Nations Leagueen. Joukkueet jaetaan neljään ”liigaan” (12 joukkuetta Liiga A:ssa, 12 joukkuetta Liiga B:ssä, 15 joukkuetta Liiga C:ssä ja 16 joukkuetta Liiga D:ssä) maapisterankingin mukaan.
Sijoitukset
Kansojen liigan sijoitusta käytetään Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 karsintojen lohkovaiheen sijoittelun arvonnassa.
Pudotuspelit
Joukkueet, jotka eivät selviydy EM-kilpailujen karsintojen lohkovaiheesta, voivat yhä edetä lopputurnaukseen pudotuspelien kautta. Jokaisesta liigasta neljä, jotka eivät ole vielä edenneet EM-lopputurnaukseen pelaavat oman liigansa pudotuspeleissä maaliskuussa 2020.
Fátima
thumb|300px|Fátima.
Fátima on pienehkö kaupunki Portugalissa. Sen asukasluku oli noin 8 900 henkeä vuonna 2011. Fátima on tunnettu erityisesti kristittyjen pyhiinvaelluspaikkana, sillä Neitsyt Marian sanotaan ilmestyneen siellä Fatiman ilmestyksessä noin vuonna 1917 kolmelle lapselle: Lucialle, Jacitalle ja Franséscolle.
Norman Gordon
Norman Gordon (6. elokuuta 1911 Boksburg, Transvaalin provinssi – 2. syyskuuta 2014 Hillbrow, Johannesburg ) oli eteläafrikkalainen kriketinpelaaja. Hän pelasi viidessä test matchissa vuosina 1938–1939.
Gordon oli viimeisinä vuosinaan iäkkäin elossa ollut entinen test-kriketinpelaaja.
Keski-Suomen Vasemmisto
Keski-Suomen Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Järjestö perustettiin vuonna 1990. Siihen kuuluu nykyisin 28 osastoa. Vasemmistoliitolla on edustajia 23 Keski-Suomen kunnanvaltuustossa. Puolue menetti ainoan kansanedustajansa eduskuntavaaleissa 2015, mutta saavutti paikan takaisin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Pantikapaion
Tumulus-haudat
Demeter-kurgan on saanut nimensä Demeterin päätä esittävästä medaljongistaan. Seinämaalaukset esittävät mytologisia hahmoja, ja niissä esiintyvät Demeterin lisäksi myös Haades, Hermes ja nymfi Kalypso. Hauta on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa.
Esinelöydöt
Merkittävimmät Pantikapaionista tehdyt esinelöydöt ovat peräisin haudoista. Niihin lukeutuu eri puolilta kreikkalaista maailmaa, kuten Ateenasta, Korintista, Rhodokselta ja Samokselta, tuotua keramiikkaa sekä terrakotta- ja metalliesineitä. Paikallinen tuotanto jäljitteli näitä esikuvia. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on muun muassa Eremitaašissa ja Kertšin museossa.
Denis Begbie
Denis Warburton Begbie (12. joulukuuta 1914 – 10. maaliskuuta 2009) oli eteläafrikkalainen kriketinpelaaja. Hän pelasi viidessä test matchissa vuosina 1948–1950.
Ralf Schumann
Ralf Schumann (s. 10. kesäkuuta 1962 Meissen) on saksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Schumann on voittanut olympiakultaa kolmesti, Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004. Hän saavutti myös itä-saksalaisena olympiahopeaa Soulissa 1988. Schumann haki Pekingissä 2008 neljättä olympiakultaansa. Hän ampuikin finaalin parhaan tuloksen, mutta Ukrainan Oleksandr Petriv oli yhteispisteissä parempi ja jätti Schumannin hopealle.
Schumann on menestynyt myös maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on voittanut kaksi henkilökohtaista maailmanmestaruutta, Barcelonassa 1998 ja Moskovassa 1990, ja kaksi joukkue mestaruutta, Lahdessa 2002 ja Barcelonassa 1988. Lisäksi Schumann on saavuttanut hopeaa Lahdesta 2002 ja pronssia Milanosta 1994 ja Suhlista 1986.
Lomariopsidaceae
Lomariopsidaceae on Polypodiales-lahkoon kuuluva pienehkö saniaisheimo. Siihen kuuluu neljä sukua ja noin 40 lajia, joista lähes kaikki kuuluvat viirusaniaisten (Lomariopsis) sukuun. Muissa suvuissa on vain yksi tai kaksi lajia kussakin.
Pahajärvi (Jämsä, Halli, itäinen)
Pahajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä yli kolme kilometriä Hallista kaakkoon Kuusjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Taipalmäen ympärillä olevassa painaumassa yhdessä kahden muun lammen kanssa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat metsämaata tai suota.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Siihen tulee kolmen lammen, eli vielä Keskisen ja Yläsen, kautta Kuusjärveen laskeva oja.
Pasi Pekkola
Pasi Pekkola (s. 15. syyskuuta 1981) on suomalainen kirjailija ja aktiiviuransa lopettanut ammattikoripalloilija. Ennen kirjailijanuralle lähtöä hän on työskennellyt vuosia ulkomailla, valmistunut valtiotieteiden maisteriksi ja ollut niin toimittaja kuin ammattiurheilijakin. Nykyään Pekkola asuu perheineen Lahdessa, josta on myös kotoisin.
Vuonna 2013 elokuussa Pekkola julkaisi Otavalla esikoisteoksensa Unelmansieppaaja. Unelmansieppaaja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja teos valittiin vuoden 2013 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi. Elokuussa 2015 Pekkolalta ilmestyi hänen toinen teoksensa Lohikäärmeen värit. Teos kertoo Kiinan armottomasta lähihistoriasta ja avaa lukijalle kahden sukupolven tarinoiden kautta niin kulttuurivallankumouksen aikaiset kauheudet kuin nykyajan hurjan nousukauden. Manner-Kiinassa romaania ei todennäköisesti tulla julkaisemaan sen aihepiirin vuoksi. Lohikäärmeen värit oli ehdolla Nuori Aleksis ja Aukusti -kulttuuripalkinnon saajaksi.
Pekkola lopetti koripallouransa kauden 2010–2011 jälkeen ja siirtyi työelämään, missä hän toimi suomalaisen ympäristö- ja energiateknologiakonserni Oilonin Kiinan tytäryhtiön toimitusjohtajana.
Pekkolan pikkuveljet Sami ja Ville ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita. Pekkoloiden veljessarja on historian ainoa pääsarjaottelussa (huhtikuu 2009 vs Kataja) samassa joukkueessa sekä yhtä aikaa kentällä ollut että samassa ottelussa pisteitä tehnyt veljeskolmikko.
Iso-Valkea (Jämsä)
Iso-Valkea on Keski-Suomessa Jämsän Kuusijärvellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,9 metriä mpy ja se vesistönsä latvajärvi. Sen laskuoja laskee Eväjärveen Pikku-Valkean, Yrttijärven ja Kuusjärven kautta.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järvenlänsirantaan tulee peltopalsta, jonka läpi laskuoja virtaa Pikku-Valkeaan. Pääosa järvestä kuului tuolloin Längelmäelle ja koillisranta Jämsälle. Vuoden 1981 kartassa koko järvi kuului Kuorevedelle.
Tulia tasangolla
Tulia tasangolla (Nobi) on Shōhei Ōokan romaani vuodelta 1950. Kyllikki Härkäpään saksan kielestä suomentaman teoksen on julkaissut Weilin & Göös vuonna 1964.
Chuck Strahl
pienoiskuva|Chuck Strahl vuonna 2014. Charles "Chuck" Strahl PC (s. 25. helmikuuta 1957) on kanadalainen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän on istunut maansa edustajainhuoneessa vuodesta 1993 ja toiminut maatalousministerinä vuosina 2006–2007. Vuodesta 2007 hän on ollut intiaaniasiain ja pohjoisen kehityksen ministerinä. Hän on kärsinyt vuodesta 2005 keuhkosyövästä, joka saattaa liittyä nuorempana työssä koettuun altistumiseen asbestille.
Tulia tasangolla
Monille kielille käännetty teos on Ōokan tuotannosta tunnetuin, ja sen katsotaan kuuluvan sotakirjallisuuden parhaimmistoon. Sen pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, Tulia tasangolla (1959) ja Nobi (2014). Kirja kertoo sairaasta japanilaisesta sotilaasta Tamurasta, joka kulkee sodan jälkeen Filippiinien viidakossa ja menettää lopulta mielenterveytensä, mutta hän pelastuu kristillisen uskonsa avulla.
Chuck Strahl
Strahl on naimisissa, ja hänellä on neljä lasta. Hän kuuluu evankeliseen Christian and Missionary Allianceen.
Chihuahua (kaupunki)
Chihuahua [tʃi'wawa] on Chihuahuan osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 887 600 asukasta. Kaupungin nimen alkuperä ei ole tarkkaan tunnettu, mutta nahuatlin kielessä sana Xicuahua merkitsee kuivaa, hiekkaista paikkaa.
Kaupunki perustettiin virallisesti nimellä Real de San Francisco de Cuéllar vuonna 1709, kun sen läheltä oli löytynyt hopeaa. Vuonna 1718 se uudelleennimettiin Felipe el Real de Chihuahuaksi. Koirarotu chihuahua on sieltä kotoisin.
Chihuahua sijaitsee Sierra Madren laaksossa Chihuahuan autiomaan laidalla.
Yhteiskehittäminen
right|280px|thumb|Mahdollistajastrategiatapaaminen Ylellä 17.4.2009. Kuva: Suvi Korhonen CC-BY Yhteiskehittely (myös yhteiskehittäminen) on suomen kielen vastine englannin ilmaisuille co-creation ja co-development. Kehittävän työntutkimuksen merkityksessä yhteiskehittely on tuotteen tai palvelun kehittämistä yhdessä sen mahdollisten tulevien käyttäjien eli potentiaalisten asiakkaiden kanssa.
Yhteiskehittely-käsitteen juuret löytyvät teorioista, joita käytetään muun muassa markkinoinnin ja liiketoiminnan tutkimuksessa, kun tutkitaan asiakkaiden kanssa tapahtuvaa innovointia tai kokemustaloutta. Käsitteellä ei ole selkeästi akateemisesti hyväksyttyä määritelmää, vaan määritelmät vaihtelevat tutkimusperinteiden mukaan. Termin teki tunnetuksi C. K. Prahalad. Yhteiskehittelyn alustana ovat sosiaalisen median työkalut. Viidennes suomalaisista yrityksistä hyödyntää sosiaalista mediaa tuotekehityksessä ja innovoinnissa. Innovaatiotoiminnassa sosiaalista mediaa on hyödynnetty ennen kaikkea joukkouttamisen ja ideoiden generoinnin välineenä.
Yhteiskehittelyä lähellä olevia käsitteitä ovat avoin innovaatio, talkoistaminen ja joukkojen viisaus.
Martti Lindqvist
Martti Juhani Lindqvist (22. helmikuuta 1945 Rauma – 5. huhtikuuta 2004 Dar es Salaam, Tansania) oli suomalainen teologi, kirjailija ja eetikko.
Lindqvist opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa ja valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1966, teologian lisensiaatiksi vuonna 1972 ja teologian tohtoriksi vuonna 1976. Lindqvistin kirkkososiologian alan lisensiaatintyö käsitteli lääketieteen tarjoamia ihmisen muokkaamismahdollisuuksia. Väitöskirjan aihe oli taloudellisesta kasvusta, elämän laadusta ja kehityksestä käyty keskustelu Kirkkojen maailmanneuvostossa.
Lindqvist toimi Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton pääsihteerinä 1967–1969. Tämän jälkeen hän toimi tutkijana Kirkon tutkimuslaitoksessa 1971–1978.
Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan sosiaalietiikan apulaisprofessoriksi Lindqvist valittiin 1978. Hän toimi apulaisprofessorina ja vt. professorina vuoteen 1986, jolloin hän erosi toimesta ja ryhtyi vapaaksi kirjoittajaksi ja kouluttajaksi ja oli edelleen terveydenhuollon etiikan dosentti Tampereen yliopistossa ja sosiaalietiikan dosentti Helsingin yliopistossa.
Kouluttajana Lindqvist työskenteli erityisesti opettajien, sairaalateologien ja terveydenhuollon ammattilaisten kanssa. Lindqvist kouluttautui sosio- ja psykodraamaohjaajaksi ja toimi lisäksi työnohjaajana ja työnohjaajakouluttajana.
Lindqvist toimi lukuisissa kirkollisissa ja sosiaali- ja terveydenhuollon alan asiantuntijaelimissä. Valtakunnallisen terveydenhuollon eettisen neuvottelukunnan (ETENE) puheenjohtajana Lindqvist toimi 1998–2004. Tansaniassa Lindqvist osallistui Afrikan kirkkojen AIDSin vastaiseen projektiin, jonka asiantuntija ja kouluttaja hän oli.
Suurelle yleisölle Lindqvist tuli tunnetuksi Helsingin Sanomien kolumnistina vuosina 1977–1994. Kolumneja Lindqvist kirjoitti muun muassa Eevaan, Sanaan, Hyvä terveys -lehteen sekä Kotimaahan, viimeksi mainittuun myös nimimerkillä "Nyyti". Vuosina 1968–2004 Lindqvist piti radiohartauksia Yleisradion radiokanavilla.
Laajassa kirjallisessa tuotannossaan Lindqvist käsitteli kristinuskon, hyvän elämän, surun ja kuoleman kysymyksiä.
Francisco Guerrero
pienoiskuva|Francisco Guerrero. Francisco Guerrero (4. lokakuuta 1528 – 7. marraskuuta 1599) oli espanjalainen renessanssisäveltäjä. Hän syntyi ja kuoli Sevillassa. Guerrero aloitti musiikin opiskelun isoveljensä Pedron johdolla.
Guerrero työskenteli aluksi eri puolilla Espanjaa ja Portugalia. Vuonna 1581 hän siirtyi Italiaan ja viipyi siellä vuoden. Guerrero kuoli kulkutautiin Sevillassa.
Guerrero sävelsi sekä maallista että uskonnollista musiikkia.
Kaliberi (lehti)
Kaliberi oli Apali Oy:n vuodesta 1996 kustantama suomalainen aselehti. Kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyneen lehden päätoimittaja oli Rauni Vainio.
Kaliberi-lehti sisälsi artikkeleita uusista ja historiallisista ampuma- ja teräaseista, ampumatarvikkeista ja -varusteista sekä militariasta.
Päätoimittaja ja toimitusjohtaja Vainion kuoltua elokuussa 2014 Kaliberia julkaissut Apali Oy asetettiin konkurssiin 27.10.2014.
Viron maaseudun keskustapuolue
Viron maaseudun keskustapuolue (, lyh. EMKE) oli virolainen agraaripuolue, joka toimi vuosina 1990-1996. Puolue yhdistyi keväällä 1996 Viron sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa muodostaen Maltilliset-puolueen
EMKE perustettiin 7. huhtikuuta 1990 Türissä Järvamaalla. Puolueen perustamista valmisteltiin hyvin kauan Viron kansanrintaman, Viron maanviljelijöiden keskusliiton ja Viron maaliiton (EML) kanssa. Ajatus EMKE:n perustamisesta oli syntynyt 17. tammikuuta 1990 Viljandin maaseutuyhdistyksen hallituksen laajennetussa kokouksessa. Tavoitteiksi asetettiin vapaan yrittäjyyden palautus maataloudessa ja yksityiseen omistukseen perustuva toiminta niin maaseudulla kuin kaupungissa sekä edellytysten luominen vapaan ja yksityisen sektorin kehittämiselle. Uuden puolueen tavoitteena oli myös yhdistää maanviljelijät ja Viro Maaliit (EML), joka myöhemmin irtautui siitä ja tuli puolueeksi. Nimivaihtoehtoja olivat: Maanpuolue, Maanviljelijöiden puolue, Pientuottajien puolue ja Keskuspuolue. Maanpaossa toiminut Yhdistynyt maanviljelijöiden puolue, joka muutti vuonna 1962 nimekseen Viron demokraattinen liitto, tunnusti EMKE:n poliittisena seuraajana.
EMKE:n 23-jäseniseen johtoon kuului yksi Virosta valittu Neuvostoliiton silloinen kansanedustaja, useita Viron kongressin ja Viron komitean jäseniä sekä kaksi tulevaa virolaista ministeriä. Maaliskuussa 1990 valitun Viron tasavallan korkeimman neuvostoon valittiin EMKE-edustajina Liia Hänni, Kalju Koha, Eldur Parder, Ivar Raig, Jüri Reinson, Hanno Schotter ja Aldo Tamm. Marraskuussa 1992 Mart Laar muodosti hallituksen, joka perustui juuri säädettyyn juuri itsenäistyneen Viron tasavallan uuteen perustuslakiin. EMKE:n ministereinä olivat uudistusministeri Liia Hänni ja maatalousministeri Jaan Leetsar.
EMKE ei kyennyt jatkamaan Viron politiikassa itsenäisenä poliittisena voimana, sillä Viron puoluelaki suosi suurempia puolueita. Puolue hajosi suurelta osin erimielisyyksien vuoksi tulevan yhteistyöpuolueen valinnasta. Suuri määrä EMKE:n jäseniä liittyi silloisen vaaliliiton Maltilliset kumppaniksi eli Viron sosiaalidemokraattien kanssa yhteen ja syntyi puolue nimeltään Maltilliset, joka myöhemmin muuttui ensin Kansanpuolue Maltilliset-nimiseksi ja edelleen takaisin sosiaalidemokraateiksi. Pienempi osa EMKE-jäsenistä ja kannattajista liittyi Keskustapuolueeseen tai Isänmaaliittoon.
Anacridium aegyptium
Anacridium aegyptium on heinäsirkkojen (Acrididae) heimoon kuuluva hyönteislaji.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|Vihreänvärinen Anacridium aegyptium Anacridium aegyptium voi kasvaa korkeintaan kahdeksan senttimetrin mittaiseksi, mutta yleensä naaraan pituus on enintään 6,5 senttimetriä ja koiraan enintään 3,5 senttimetriä. Liitäessään laji näyttää huomattavasti suurikokoisemmalta, jopa pienen linnun kokoiselta.
Täysikasvuinen Anacridium aegyptium on yleensä harmaa, ruskea tai oliivinvärinen vaihtelevilla kuvioilla. Myös vihreitä yksilöitä tavataan toisinaan, mutta tämä on harvinaisempaa. Värityksensä avulla laji sulautuu helposti ympäristöönsä. Tuntosarvet ovat molemmilla sukupuolilla suhteellisen lyhyet ja vankkarakenteiset. Silmissä on pystysuoria raitoja. Siivet taittuvat lepotilassa vartaloa pitkin ja ulottuvat vain hieman sen ulkopuolelle.
Levinneisyys ja elinympäristö
pienoiskuva|Anacridium aegyptium viettää suuren osan ajastaan lehvistön seassa piileskellen. Anacridium aegyptiumia tavataan Välimeren valtioista, Pohjois-Afrikasta sekä mahdollisesti Euroopan puoleisen Venäjän eteläosista. Sen elinympäristöä ovat lämpimät ja kuivat alueet, jotka sisältävät usein puita ja pensaita. Laji voi elää myös hedelmätarhoissa ja puutarhoissa, mutta se ei aiheuta niissä juurikaan vahinkoa.
Ravinto ja elintavat
Anacridium aegyptium käyttää ravinnokseen erilaisia lehtiä. Laji viettää suuren osan ajastaan piileskellen oksien, puiden, pensaiden ja lehvistön seassa. Häirittynä se voi liitää siipiensä avulla tai hypätä vahvoilla takajaloillaan toiseen paikkaan. Laji on aktiivinen ympäri vuoden ja elää 1 500 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Anacridium aegyptium lisääntyy keväällä. Naaras laskee munat maaperän pinnan alle, jossa ne kuoriutuvat. Nymfit voivat olla väritykseltään monenvärisiä, jopa oransseja. Tässä kehitysvaiheessa siivet ovat vielä hyvin pieniä.
Bell X-1
Bell X-1 alkujaan XS-1 ("Experimental, Supersonic", kokeellinen, yli äänennopeuden yliäänikone) oli ensimmäinen lentokone, joka ylitti äänen nopeuden vaakalennossa. Se oli ensimmäinen X-koekoneista.
Ennätyslennon suoritus
14. lokakuuta 1947 kapteeni Chuck Yeager Yhdysvaltain ilmavoimista lensi ensimmäisen ääntä nopeamman lennon Glamorous Glennis -koekoneella. Nimensä kone oli saanut Yeagerilta joka oli nimennyt sen vaimonsa mukaan. Kone saavutti tuollon 1 127 km/h nopeuden 13 000 metrin korkeudessa. Koska tuollon ei ollut vielä riittävän tehokkaita suihkumoottoreita niin koneessa käytettiin nelikammioista XLR-11 -rakettimoottoria. Rakettimoottorilla varustettu lentokone laukaistiin B-29-pommikoneen rungon alta ja se laskeutui liitolennossa. Yeagerilta oli ennen lentoa murtunut kylkiluita ja hän joutui käyttämään katkaistua luudan vartta saadakseen suljettua koneen luukun joka lukittiin kahvalla sisäpuolelta.
Tekniset tiedot
Lentokoneessa oli huomattavan ohuet siivet, joilla vähennettiin iskuaaltojen esiintymistä ja niistä aiheutuvaa ilmanvastusta.
Ellen Burstyn
Ura
Burstyn teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1957, ja vuonna 1975 hänet palkittiin Tony Awardilla parhaasta naispääosasta Same Time, Next Year. Vuonna 1990 Ellen Burstyn voitti Sarah Siddons Awardin työstään Chicago Theatressa. Vuoteen 1970 asti hän näytteli lähes kaikki roolinsa nimellä Ellen McRae, jonka jälkeen hän otti kolmannen aviomiehensä sukunimen, Burstyn.
Burstyn oli ensimmäistä kertaa Oscar-ehdokkaana vuonna 1971 elokuvasta Viimeinen elokuva. Hän voitti vuoden 1974 parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta Alice ei asu enää täällä. Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa Manaaja (1973), Unelmien sielunmessu (2000) ja Jumalaiset JaJasiskot (2002).
Teatterin ja elokuvien lisäksi Ellen on tehnyt mittavan uran televisiossa. Hän näytteli yhtä keskeistä osaa Suomessakin nähdyssä draamasarjassa Elämän pyörteissä. Sen lisäksi hän on ollut useampaan otteeseen ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi rooleistaan minisarjoissa.
Ellen Burstyn on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot ovat päättyneet eroon. Viimeisestä avioliitostaan Neil Burstynin (avioliitossa vuodet 1960–1971) kanssa hänellä on yksi lapsi.
Tadeusz Rybak
Tadeusz Rybak (7. marraskuuta 1929 – 7. maaliskuuta 2017) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Franciszek Sonik 2. elokuuta 1953. Hänet nimitettiin Wrocławin vihkipiispaksi ja Benepotan titulaaripiispaksi 28. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Wladyslaw Miziolek ja Józef Marek.
Rybak sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Legnican hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2005.
Delawarejoki
Delawarejoki on Atlanttiin laskeva noin 580 kilometrin pituinen joki Pohjois-Amerikassa. Se saa alkunsa New Yorkin osavaltiossa ja laskee Delawarenlahteen New Jerseyn ja Delawaren rajalla. Suurimman osan juoksuaan se muodostaa Pennsylvanian itärajan New Yorkia ja New Jerseytä vastaan. Delawarejoen alkulähteet ovat Catskillvuorilla, ja sen kaksi latvahaaraa kohtaavat Hancockissa.
Delawarejoki on valtamerilaivoille kulkukelpoinen aina Philadelphiaan asti, ja sen alajuoksulta on niille sopiva kanavayhteys Susquehannajoen kautta Chesapeakenlahdelle.
Lyndon LaRouche
thumb|right|Lyndon LaRouche Lyndon Hermyle LaRouche, Jr. (8. syyskuuta 1922 – 12. helmikuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen aktivisti, jonka luomiin poliittisiin liikkeisiin viitataan kollektiivisesti nimellä ”LaRouchen liike”. Hän oli useaan otteeseen ehdolla Yhdysvaltain demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaaksi.
LaRouche syntyi Rochesterissa, New Hampshiressa. Hänen kannattajansa pitivät häntä hienona ja omaperäisenä ajattelijana, mutta häntä myös kritisoitiin laajalti salaliittoteorioiden viljelystä ja juutalaisvastaisuudesta.
LaRouche väitti vuonna 1995, että Olof Palme olisi joutunut salamurhan uhriksi, koska tiesi liikaa Iran-Contra-skandaalista.
Bulgarian ruhtinaskunta
Bulgarian ruhtinaskunta oli de facto itsenäinen ja de jure Osmanien valtakunnan vasallivalto, joka perustettiin Berliinin sopimuksessa vuonna 1878.
Perustaminen
Turkin sodan jälkeen Venäjän ja Osmanien valtakunnan välillä solmittiin San Stefanon rauha. Rauhansopimuksessa sovittiin suuren Bulgarian vasallivaltion perustamisesta, johon kuuluivat lähes kaikki bulgarialaisten asuttamat alueet Balkanilla. Britannia ja Itävalta-Unkari pelästyivät Venäjän vallan äkillistä kasvua, ja vielä samana vuonna kokoontui Berliinin kongressi, jossa San Stefanon rauhan rajoja muutettiin radikaalisti osmaneille edullisemmiksi. Kongressissa perustettiin huomattavasti pienempi Bulgarian ruhtinaskunta ja Itä-Rumelia.
Historia
Vuonna 1879 ensimmäistä kertaa järjestetty 229 edustajan kansalliskokous (bulg. народно сьбрание) Veliko Tărnovossa hyväksyi Bulgarian ensimmäisen perustuslain ja valitsi Bulgarian ruhtinaaksi saksalaisen prinssin Alexander Battenbergin. Kansalliskokous perustui Berliinin sopimukseen. Perustuslaki sisälsi 169 artiklaa. Bulgarian ruhtinaskunta määriteltiin siinä perinnölliseksi ja peruslailliseksi monarkiaksi, jossa oli kansan edustus. Kansalliskokous hyväksyi periaatteen vallan jakamisesta lakiasäätävään valtaan, toimeenpanevaan valtaan ja tuomiovaltaan sekä kansalaisten perusoikeudet ja yksityisomaisuuden suojan. Sofia nimettiin Bulgarian pääkaupungiksi 3. huhtikuuta vuonna 1879. Turkkilaisten omistamat maa-alueet takavarikoitiin ja myytiin maapalstoina maanviljelijöille.
Suomalainen Casimir Ehrnrooth nimitettiin poikkeusolojen vuoksi maaliskuussa vuonna 1881 sotaministeriksi ja pian myös ministerineuvoston puheenjohtajaksi eli pääministeriksi. Vuosina 1882-1883 pääministerinä toimi Leonid Sobolev.
Venäläismieliset upseerit pakottivat ruhtinas Aleksanteri I:n luopumaan kruunusta 21. elokuuta vuonna 1886. Virallinen luopuminen tapahtui 7. syyskuuta sen jälkeen, kun Aleksanteri I oli epäonnistunut Venäjän tuen hankkimisessa. Itävaltalainen prinssi Ferdinad valittiin Bulgarian ruhtinaaksi 7. heinäkuuta vuonna 1887. Vuosina 1886–1887 pääministerinä toimi Vasil Radoslavov.
Vuosina 1887–1894 Bulgarian ruhtinaskunnan pääministerinä toimi Stefan Stambolov, joka vakiinnutti maan hallinnon ja talouden. Stambovin eron jälkeen ruhtinas Ferdinand I nousi merkittäväksi poliittiseksi tekijäksi Bulgarian politiikassa. Kansainvälisesti hänen asemansa vahvistettiin vasta maaliskuussa vuonna 1896. Seuraavaksi pääministeriksi nimitettiin Konstantin Stoilov, joka hoiti tehtävää vuodet 1894–1899. Stoilovin eron jälkeen ruhtinas Ferdinand I otti ohjakset Bulgarian sisäpolitiikassa. Ulkopolitiikassa Ferdinandin tavoitteena oli osmanien hallitseman Makedonian liittäminen Bulgariaan. Bulgarian hallitus tuki makedonialaisia terroristiryhmiä, joiden kautta sillä oli vaikutusvaltaa Makedonian ortodokseihin. Elokuussa vuonna 1903 Makedoniassa puhkesi kapina, jonka osmanit kuitenkin kukistivat.
5. lokakuuta 1908 Bulgaria julistautui Itävalta-Unkarin tuella itsenäiseksi Bulgarian kuningaskunnaksi.
BosWash
thumb|BosWash BosWash (myös Bosnywash, Boshington tai vain yksinkertaisesti Itärannikon megalopoli) on Yhdysvaltojen koillisen itärannikon suurkaupunkialueiden konurbaatiosta ja megalopolista käytetty nimitys. Megalopoli kulkee rannikkoa pitkin Bostonista aina Washingtoniin, mistä se on saanut nimensäkin. Megalopolin muita suuria kaupunkeja ovat muun muassa Providence, New York, Philadelphia ja Baltimore.
Pesäjuuri
Pesäjuuri (Neottia nidus-avis) on eurooppalainen lehtivihreätön kämmekkälaji. Suomessa sitä tavataan harvinaisena maan eteläosista. Laji on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Vanhassa kirjallisuudessa lajin suomalaiseksi nimeksi mainitaan usein linnunpesäjuuri.
Ulkonäkö ja koko
220px|thumb|vasen|Lähikuva kukista. Pesäjuuri on lehtivihreätön, väritykseltään yleensä vaaleanruskea tai kellertävä, joskus jopa lähes valkoinen. 10–30 senttimetrin korkuista tanakkaa vartta ympäröivät suomumaiset lehdet. Varren päässä olevassa tiiviissä kukinnossa on usein yli kymmenen ruskehtavaa kukkaa. Kukka on noin sentin levyinen ja kannukseton. Kukan tyvi on maljamainen ja kärki kaksiliuskainen. Pesäjuuri kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat tuoksuvat melko voimakkaalle, makean ummehtuneelle. Kukinta on kuitenkin hyvin epäsäännöllistä, ja laji voi kukkia maansisäisenäkin.
Kasvi on saanut nimensä (sekä suomalaisen että tieteellisen) maan alla kasvavasta maavarresta, jota ympäröi tiuha versojuuristo, jonka voi kuvitella muistuttavan linnun pesää. Kasvin kukittua maavarsisto kuolee, mutta osa juurista voi jatkaa kasvin elämää muodostamalla kärkiinsä itusilmuja.
Koska pesäjuuri ei yhteytä, se elää täysin juurisienensä (Rhizoctonia neottiae) avulla saamastaan ravinnosta. On epävarmaa, hyötyykö juurisieni tästä suhteesta vai onko pesäjuuri vain sienensä loinen. Kasvi kasvaa aina puiden läheisyydessä, ja ilmeisesti sen juurisieni elää symbioosissa puiden juurien kanssa.
Levinneisyys
Maailmanlaajuisesti ajatellen pesäjuuri on lähinnä eurooppalainen laji, mutta sitä tavataan myös Kaukasuksen alueelta. Lajia tavataan melko yleisenä erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan lehdoista. Itään päin lajia tavataan pitkälle Venäjälle. Pohjoisessa lajin esiintymisalue ulottuu Norjan, Ruotsin ja Suomen keskiosiin. Kaukoidässä esiintyy lajin muunnos N. nidus-avis var. manshurica.
Suomessa pesäjuuri on eteläinen laji. Kasviin törmää useimmin Ahvenanmaalla, mutta sitä löytyy myös muun muassa useista paikoista Varsinais-Suomesta ja Uudeltamaalta. Esiintymisalueen pohjoisraja kulkee Pohjois-Hämeessä, Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Pohjoisin tunnettu pesäjuuren kasvupaikka Suomessa on Kuopiossa, josta laji lienee kuitenkin hävinnyt. Pesäjuuri on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi vuodesta 2019 lähtien. Sitä ennen se luokiteltiin elinvoimaiseksi.
Elinympäristö
Suomessa pesäjuurta tavataan multavissa ja ravinteisissa lehdoissa, lehtokorvissa ja lehtomaisissa metsissä, joihin kiertyy runsaasti kariketta. Etelämpänä Euroopassa sitä tavataan tyypillisesti hämärissä pyökkimetsissä, jossa se on usein ainoa kesällä kukkiva kasvi. Kasvi on kalkinsuosija.
Super
Super on latinan sana, joka tarkoittaa ’yllä’. Lainasanana eri kielissä sanalla tarkoitetaan jotakin ”ylivertaista”. Super voi tarkoittaa:
Keskinen (Jämsä, Halli)
Keskinen on Keski-Suomessa Jämsän Hallissa sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,6 metriä mpy. Lampeen laskee Yläseltä kaivettu oja ja sen laskuoja laskee puoli metriä alempana olevaan Pahajärveen, joka vuoristaan laskee Kuusjärven kautta Evojärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa viereisen maatilan pellot viettivät lampeen päin etelärinteillä. Etelärantaan on merkitty rakennus vuoden 1981 karttaan, mutta se häviää vuoden 1988 kartasta..
Brad Arnold
Brad Arnold (s. 27. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye 3 Doors Downin laulaja. Arnold on soittanut myös rumpuja bändin ensimmäisellä studio-albumilla "The Better Life". Arnold kasvoi Escatawpassa Mississippissä ja asuu tällä hetkellä Jacksonissa Mississipissä.
Brad Arnold on nuorin bändin jäsenistä. Hän on sanonut, että ainoa paikka missä hän osaa sanoittaa, on rumpujen takana. Hän on koittanut sanoittaa muualla, mutta kertoi, että parhaan tunteen hän saa kuitenkin rumpujen takana.
Brad Arnold joutui autokolariin 3. helmikuuta 2006 ajaessaan Mississippiin. Arnold teloi pahasti kasvonsa, mutta säästyi pahemmilta vammoilta. Yhtyeen basisti Todd Harrell sanoi myöhemmin, "Jos Arnold ei olisi käyttänyt turvavöitä, hän olisi luultavasti kuollut."
Helmikuussa 2007 Arnold lauloi dueton "For the Love" Tracy Lawrencen kanssa.
World Championship Wrestling
WCW, eli World Championship Wrestling, oli ensin NWA:n, sitten Ted Turnerin omistuksessa oleva painipromootio. WCW nousi lopulta USA:n toiseksi suureksi promootioksi, ja johtikin World Wrestling Federationiä katsojaluvuissa vuosina 1996–1998. WCW kuitenkin hiipui, ja lopulta Ted Turner pani sen myyntiin vuonna 2001, jolloin WWF osti sen. WCW:n tuhosta on kiistelty paljonkin painifanien keskuudessa, ja syitä väitetäänkin olevan useita. Kuuluisimpia syitä ovat muun muassa:
Kuuluisimpia showpainijoita ja esiintyjiä WCW:ssä:
Lähteet
World Wrestling Entertainment
Kuntouttava työtoiminta
Kuntouttava työtoiminta on sosiaalihuoltolain mukainen sosiaalipalvelu sekä työttömyysturvalain mukainen työllistymistä edistävä palvelu. Toiminta on tarkoitettu pidempään työttöminä olleille eli ihmisille, jotka ovat pudonneet työmarkkinatuelle tai saavat toimeentulotukea työttömyyden perusteella. Kuntouttava työtoiminta ei ole kuitenkaan tarkoitettu niille työttömille, jotka kykenevät osallistumaan julkisiin työvoimapalveluihin tai palkkatuettuun työhön. Kuntouttavan työtoiminnan tavoitteena on parantaa henkilön elämänhallintaa ja toimintakykyä sekä työ- ja toimintakykyä.
Kuntouttavaa työtoimintaa järjestetään vähintään yhtenä päivänä viikossa ja vähintään neljä tuntia päivässä. Kuntouttavan työtoiminnan toimintapäivien enimmäismäärä väheni viidestä neljään päivään viikossa 1. heinäkuuta 2015.
Kuntouttavaan työtoimintaan osallistuva työttömyysetuutta saava henkilö saa 9,00 euron suuruisen kulukorvaukseen niiltä päiviltä, joina hän osallistuu kuntouttavaan työtoimintaan. Kulukorvaus peritään kuitenkin takaisin, jos kuntouttavaan työtoimintaan osallistunut henkilö saa myöhemmin takautuvan eläkkeen, joka on pienempi kuin kulukorvauksen ja työttömyyskorvauksen yhteismäärä.
Kunnalle tai kuntayhteisölle maksetaan 10,09 euroa päivässä osallistujaa kohti kuntouttavan työtoiminnan järjestämisestä, minkä lisäksi sen saama muu valtionapu voi olla 24 euron luokkaa. Yhdeksän euron ylläpitokorvaus voi muodostaa viidesosan koko kuntouttavan työtoiminnan arvosta kunnalle tai kuntayhteisölle.
Vuonna 2010 kuntouttavan työtoiminnan piirissä oli Kelan tilastojen mukaan keskimäärin 5 000 henkilöä kuukaudessa. Vuonna 2014 määrä oli yli 12 000. Kuntouttavaan työtoimintaan osallistui 28 % enemmän työmarkkinatukea saavia henkilöitä tammi-helmikuussa 2015, kuin vastaavana ajanjaksona vuonna 2014.
Kuntouttava työtoiminta on Suomen ainoa sosiaalipalvelu, josta kieltäytyminen tietää sanktioita.
Kuntouttavalla työtoiminnalla ei saa korvata virka- tai työsuhteista työtä eli kuntouttavan työtoiminnan asiakas ei voi esimerkiksi korvata kuntouttavan työtoiminnan toimipaikan työntekijää tai toimia hänen sijaisenaan eikä toimipaikka saa olla riippuvainen kuntouttavan työtoiminnan asiakkaiden työpanoksesta.
Kieltäytymisestä kuntouttavaan työtoimintaan seuraa kolmen kuukauden karenssi työmarkkinatukeen. Toimeentulotuesta voidaan leikata 20 prosentilla tilanteessa, jossa työtön kieltäytyy osallistumasta aktivointisuunnitelman laadintaan tai siinä osoitettuun kuntouttavaan työtoimintaan. Kieltäytymisen ollessa toistuvaa toimeentulotukea voidaan leikata jopa 40 prosentilla.