cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Syväri
Sivujokia
Syvärin sivu-uomia on noin 30, jotka ovat pääosin lyhyitä jokia tai puroja. Syvärin alueen pinta-ala on 21 600 neliökilometriä, joka jaettuna Syvärin pituudella 224 kilometriä antaa keskimääräiseksi leveydeksi 96 kilometriä. Jos pinta-alasta poistetaan valuma-alueeltaan yli tuhannen neliökilometrin joet Paksujoki, Ojatti, Vaaženinjoki ja Jyvenjoki, jää pienille joille yhteispinta-alaksi 6 100 neliökilometriä. Kun se jaetaan Syväkin pituudella, tulee valuma-alueen keskimääräiseksi leveydeksi enää 27 kilometriä. Laskelman mukaan pienet joet ovat varsin lyhyitä. Alla olevaan taulukkoon on koottu Syvärin tärkeimmät sivujoet. Taulukon lähteet on koottu taulukon alle ja lähteet on eritelty kunkin rivin osalta taulukon oikeaan sarakkeeseen. Lähteet : 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta, 3 = katsottu Internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5 = katsottu Vepsän kielioppikirjasta
Héctor Scarone
Scarone pelasi vuosina 1917–1930 yhteensä 51 maaottelua, joissa hän teki 31 maalia. Hän voitti maajoukkueen kanssa Etelä-Amerikan-mestaruuden vuosina 1917, 1923, 1924 ja 1926, olympiakultaa vuosina 1924 ja 1928 sekä maailmanmestaruuden vuonna 1930. Seurajoukkueuransa (1913–1939) Scarone edusti pääosin Nacionalia, mutta teki lyhyitä vierailuja espanjalaisessa Barcelonassa (1926) sekä italialaisissa Internazionalessa (1931–1932, 1934) ja Palermossa (1932). Nacionalissa hän voitti Uruguayn pääsarjamestaruuden kahdeksan kertaa. Uransa hän päätti Montevideo Wanderersissa.
Silkkikerttunen
Silkkikerttunen (Cettia cetti) on silkkikerttusten heimoon kuuluva pieni varpuslintu. Laji on nimetty italialaisen eläintieteilijän Francesco Cettin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö
Vanhin eurooppalainen rengastettu silkkikerttunen on ollut 7 vuotta 7 kuukautta vanha espanjalainen lintu.
Vanhoilla silkkikerttusilla on täydellinen sulkasato kesällä pesinnän jälkeen.
Elinympäristö
Vesistöön rajautuvat pensaikot, ruovikot ja kaislikot.
Lisääntyminen
Koiraalla saattaa olla 2 naarasta. Ruohonkorsista ja lehdistä rakennettu pesä on matalalla pensaassa tai kasvillisuuden varassa, joskus risukasassa tms. Vain naaras rakentaa pesää. Naaras munii tavallisesti 4 tai 5 munaa, joita se hautoo noin 16 päivää (13–17 päivää). Naaras myös ruokkii poikasia enimmäkseen yksin. Poikaset lähtevät pesästä 14–16 päivän ikäisinä ja molemmat emot huolehtivat niistä vielä pari viikkoa, naaraan hoitaessa ruokinnan. Sukukypsä 1-vuotiaana.
Ravinto
Silkkikerttunen syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, joita se etsii enimmäkseen maasta ja kasvillisuudesta.
Dominic Purcell
Dominic Haakon Myrtvedt Purcell (s. 17. helmikuuta 1970 Merseyside, Englanti) on englantilaissyntyinen australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Pako, jossa hän esiintyy pääroolissa.
Nuoruus
Purcell syntyi Englannissa vuonna 1970, mutta vietti nuoruutensa norjalaisen isänsä ja irlantilaisen äitinsä kanssa Australiassa. Hän opiskeli näyttelemistä Western Australian Academy of Performing Artsissa (WAAPA) yhdessä Hugh Jackmanin ja Frances O’Connorin kanssa. Valmistuttuaan Purcell sai pääroolin australialaisesta televisiosarjasta RAW FM.
Vuonna 2000 Purcell muutti Yhdysvaltoihin ja asui pitkään Los Angelesissa Kaliforniassa vaimonsa Rebeccan kanssa. Heillä on neljä lasta. Pariskunta erosi vuonna 2008. Vuosina 2011–2014 seurusteli AnnaLynne McCordin kanssa.
Ura
Muutettuaan Yhdysvaltoihin Purcell sai pääroolin televisiosarjasta Mies vailla nimeä vuonna 2002. Hänen läpimurtoroolinsa oli elokuvassa Vaarallinen tehtävä II (2000). Vuonna 2004 hän esiintyi vampyyri Draken (Draculan nykyaikaistettu nimi) roolissa elokuvassa Blade: Trinity.
Vuosina 2005–2009 Purcell näytteli Lincoln Burrowsia televisiosarjassa Pako. Vuonna 2015 Purcellin vahvistettiin palaavan sarjan vuonna 2016 esitettävälle kymmenjaksoiselle tuotantokaudelle. Purcell on myös vieraillut sarjassa House ja esiintynyt elokuvissa The Gravedancers sekä Primeval.
Yellowcard
Yellowcard oli yhdysvaltalainen vaihtoehtorock-/pop-punkyhtye Jacksonvillestä, Floridasta. Sen erikoisuutena olivat useissa kappaleissa esiintyvät viulustemmat, mikä erotti sen muista pop punk -yhtyeistä.
25. kesäkuuta 2016 Yellowcard ilmoitti lopettavansa toimintansa saadessaan Australian kiertueensa päätökseen vuonna 2017.
Historia
Yellowcard perustettiin vuonna 1997 Jacksonvillessä, Floridassa, kun yhtyeen jäsenet tapasivat taidekoulussa. Alkuperäiskokoonpanon muodostivat Ben Dobson (laulu), Todd Clarry (laulu ja kitara), Ben Harper (kitara), Sean Mackin (viulu), Warren Cooke (basso) sekä Longineu W. Parsons III (rummut). "Yellowcard"-nimi juontuu jäsenten tavasta antaa toisilleen niin sanottuja keltaisia kortteja tyhmyyksien tekemisestä.
Alkuajat
Yhtye julkaisi 2001 kolmannen albuminsa One For The Kids, jota seurasi The Underdog EP vuonna 2002. Fanit ottivat molemmat julkaisut avosylin vastaan. Vähän aikaa The Underground EP:n jälkeen Warren Cooke lähti yhtyeestä henkilökohtaisten syiden vuoksi. Tämän jälkeen yhtyeen vanha tuttava Pete Mosely liittyi mukaan soittamaan bassoa.
Ocean Avenue
Yellowcardin menestys lähti kasvuun Ocean Avenue -albumin myötä vuonna 2003. Nauhoitusten aikana Pete Mosely jätti yhtyeen henkilökohtaisiin syihin vedoten. Yellowcard löysi uudeksi basistiksi Alex Lewisin. Hänen siskonsa Alieke Wijnveldtin laulua voi kuulla Yellowcardin kappaleessa "View From Heaven". Levyn ensimmäinen single oli "Way Away". Se menestyi hyvin aloittaen yhtyeen nousun menestykseen. Kun kiertue alkoi, Pete Mosely halusi palata riveihin. Muut jäsenet suostuivat, koska olivat olleet Moselyn kavereita jo pitkän ajan. Yhtye teki läpimurtonsa loppuvuodesta 2003 singlellään "Ocean Avenue". Musiikkivideo meni nopeasti listaykköseksi. Yhtäkkiä yhtye oli lehtien kansissa ja yksi vuoden 2004 Warped Tourin pääesiintyjistä. "Ocean Avenuen" menestyksen myötä yhtye julkaisi kolmannen singlen, "Only One", joka myös menestyi hyvin. Ocean Avenue myi kaksi miljoonaa kappaletta pelkästään USA:ssa.
Kun "Ocean Avenuen" suosio alkoi hiipua, yhtye alkoi tehdä cover-kappaleita ja lauluja elokuviin. Ensimmäinen oli kappale "Gifts And Curses" elokuvaan Spider-man 2. Seuraava oli cover Lagwagonin laulusta "Violins" levylle Rock Against Bush 2, ja sitä seurasi "Don't You Forget About ME" MTV Music Awardseilla vuonna 2005.
Lights And Sounds
Suurimman osan vuodesta 2005 Yellowcard työskenteli uuden albuminsa parissa, jonka nimeksi tuli lopulta Lights And Sounds. Se julkaistiin 24. tammikuuta 2006. Albumia varten sävellettiin yhteensä 20 kappaletta, joista 14 päätyi levylle. Pian levytyssessioiden jälkeen yksi perustajajäsen, Ben Harper, erotettiin yhtyeestä. Hänen tilalleen kitaristiksi astui Ryan Mendez.
Ensimmäisen viikon aikana Lights and Sounds -albumia myytiin 90 000 kappaletta, maailmanlaajuisesti 1 000 000 kappaletta. Ensimmäinen single levyltä oli "Lights And Sound" ja toinen "Rough Landing, Holly", joista molemmista kuvattiin musiikkivideot.
Paper Walls
Lokakuun 16. 2006, bändi ilmoitti että he palaavat takaisin studioon työstämään uutta albumia. Kitaristi Ryan Mendez ilmoitti, että sekä uudemman että vanhemman Yellowcardin ystävät tulisivat olemaan tyytyväisiä levyyn. Alkutuotanto alkoi lokakuussa 2006 ja äänityssessiot aloitettiin tammikuussa 2007. Ensimmäinen demo oli 30 sekunnin pätkä kappaleesta Bombers. Levyn biisistä, Light Up The Sky tehtiin myös musiikkivideo.
Paper Walls kiertueen aikana basisti Peter Mosely ilmoitti jättävänsä Yellowcardin ja häntä siirtyi korvaamaan Josh Portman aina bändin uudelleen muodostumiseen asti. Sen jälkeen hänen paikkansa otti Sean O'Donnell.
Lift a Sail
Marraskuussa 2013 yhtye ilmoitti rumpali Longineun lähtevän bändistä. Lähdön syyksi ilmoitettiin muut musiikilliset intressit. Sittemmin ilmeni, että Longineu ja muutama muu Yellowcard-yhtyeen entisistä jäsenistä perustivat This Legend-nimisen yhtyeen, joka julkaisee debyyttialbuminsa lähiaikoina. Yellowcardin uudeksi rumpaliksi nimettiin Nate Young Anberlin yhtyeestä. Nate Youngin on tarkoitus soittaa yhtyeen mukana Warped Tourilla.
Elokuun 4. päivänä yhtye ilmoitti, että heidän uuden albuminsa nimeksi tulee Lift a Sail ja se julkaistaan syksyllä 2014. Albumilla tulee olemaan 13 kappaletta.
Yellowcard
25.6.2016 Yellowcardin jäsenet ilmoittivat sosiaalisessa mediassa, että yhtyeen omaa nimeä kantava seuraava albumi jäisi myöskin heidän viimeisekseen. Myös albumia seuraava kiertue olisi Yellowcardin viimeinen. Tuleva albumi julkaistaan syyskuussa 2016
Muuta bändistä
Yellowcard yhtyeellä on vahva fanikanta ympäri maailmaa. Yhtyeellä on monia fanisivustoja yhteisöpalvelu Twitterissä. Underdogeiksi itseään nimittävät fanit ovat jakautuneet eri maille perustettuihin ryhmiin. Myös Suomen Yellowcard faneilla on oma ryhmänsä Twitterissä. Fanien underdog nimitys tulee yhtyeen Underdog EP:llä olleesta samannimisestä biisistä.
Johannes Stark
Johannes Stark (15. huhtikuuta 1874 Schickenhof, Baijeri – 21. kesäkuuta 1957) oli merkittävä 1900-luvun fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon.
Elämäkerta
Stark aloitti opintonsa Bayreuthin kymnaasissa ja jatkoi Regensburgissa. Yliopisto-opinnot alkoivat Münchenin yliopistossa, jossa hän opiskeli fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja kristallografiaa. Hänen virka-aikansa alkoi 1894. Hän valmistui tohtoriksi 1897.
Stark työskenteli lukuisissa viroissa Fysiikan instituutissa vuoteen 1900 saakka, jolloin hän aloitti palkattomana luennoitsijana Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ja tutki lukuisissa yliopistoissa, kuten Greifswaldin yliopistossa. Hän sai vuonna 1919 Nobelin palkinnon "Doppler-ilmiön löydöstä ohenneessa kaasussa virtaavista positiivisista ioneista ja spektriviivojen jakamisesta sähkökentässä". Näistä jälkimmäinen tunnetaan Starkin ilmiönä. Hän jäi eläkkeelle 1939.
Stark julkaisi yli 300 esitelmää käsitellen lähinnä sähköä ja siihen liittyviä aiheita.
Arkadiusz Radomski
Arkadiusz "Arek" Radomski (s. 27. kesäkuuta 1977) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä itävaltalaista Austria Wienin joukkuetta, Radomski on paikaltaan keskikenttäpelaaja. Radomski aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 Mieszko Gniezkon joukkueessa, missä hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua. Puolan maajoukkueessa Radomski debytoi vuonna 2003, hän on pelannut 29 ottelua mutta ei ole tehnyt yhtään maalia. Radomski kuului Puolan miehistöön MM-kisoissa 2006.
Wacker Arena
Wacker Arena on monitoimistadion Burghausenin kaupungissa Saksassa. Parhaimmillaan noin 10 000 katsojaa vetävää stadionia käytetään pääasiassa jalkapallo-otteluissa. Se on kolmannessa divisioonassa pelaavan jalkapalloseura Wacker Burghausenin kotikenttä.
Stolypinin reformi
Stolypinin reformi oli Venäjän keisarikunnan pääministeri Pjotr Stolypinin mukaan nimetty, vuonna 1906 aloitettu uudistusohjelma. Sen tarkoituksena oli uudistaa Venäjän maataloutta siten, että tilakoko olisi kasvanut ja tilattomaksi jäänyt väestönosa olisi siirtynyt teollisuustyövoimaksi kaupunkeihin. Kyläyhteisöistä (mir) eroaminen sallittiin ja itsenäiseksi maanviljelijäksi ryhtyminen tuli mahdolliseksi. Pyrkimyksenä oli synnyttää yritteliäisyyttä ja parantaa talouden monimuotoisuutta. Aloitettiin myös isojako, joka tarjoaisi viljelijöille edullisesti valtion ja aatelin maita. Pyrittiin synnyttämään varakkaiden maanviljelijöiden (kulakkien) ryhmä.
Uudistuksella oli vastustajia. Äärivanhoillinen aatelisto katsoi sen etujensa vastaiseksi. Heidän poliittinen tukipilarinsa oli Venäjän valtakunnanneuvosto, se alkoi juonitella Stolypinia vastaan, minkä on katsottu johtaneen Stolypinin murhaan vuonna 1911. Toisaalta uudistus jätti maaseudun laajan kansankerroksen puutteenalaiseksi, jos he jäivät ilman maata. Bolševikit käyttivät tätä kannatuksensa laajentamiseen, ja he julistivat maadekreetin, jonka mukaan maatalousmaa jaettiin periaatteessa kaikille.
Bahrainin Grand Prix
Bahrainin Grand Prix on Sakhirissa Bahrainissa ajettava Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Bahrainin Grand Prix ajettiin ensimmäisen kerran kaudella 2004. Kilpailu ajetaan Bahrain International Circuit -moottoriradalla. Radan pituus on 5,412 km ja 57 kierroksisen kilpailun yhteispituus on 308,238 km.
Historia
thumb|300px|right|Endurance-rataprofiili. Bahrainin Grand Prix oli kaikkien aikojen ensimmäinen Lähi-idässä ajettu Formula 1 -kilpailu. Se on ollut mukana kilpailukalenterissa kaudesta alkaen, jolloin Ferrarin Michael Schumacher voitti kilpailun. Kaudella 2005 voittaja oli Renault’n Fernando Alonso, kuten myös kauden 2006 kilpailussa, jolloin Michael Schumacher oli toinen ja Kimi Räikkönen kolmas.
Bahrainin Grand Prix on ollut kauden ensimmäinen osakilpailu kausilla 2006 ja 2010. Kaudella 2010 kilpailun voitti Fernando Alonso, ensimmäisessä kilpailussaan Ferrari-tallin kuljettajana. Kauden 2010 kilpailu ajettiin Endurance-rataprofiililla. Tällöin radan pituus oli 6,299 km ja kierroksia ajettiin 49. Kokeilu ei ollut onnistunut ja rata palautettiin alkuperäiseen asuunsa 2011 kilpailua varten. Kaudella 2011 Bahrainin Grand Prix kuitenkin pudotettiin pois kilpailukalenterista maassa ilmenneiden levottomuuksien seurauksena. Kauden 2020 GP ajettiin tyhjille katsomoille koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2021 uutisoitiin, että kilpailunjärjestäjät pyrkivät toteuttamaan osakilpailun kestävämmällä ja uusiutuvalla energiantuotannolla vuodesta 2022 lähtien vähentääkseen hiilipohjaisia päästöjä.
S-104 (1939)
S-104 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 22. syyskuuta 1942.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1959.
Ilmari Aarre-Ahtio
Ilmari Aarre-Ahtio (alun perin Aarre Ilmari Nyberg, 4. elokuuta 1924 Tuusula – 18. heinäkuuta 2006 Geneve Sveitsi) oli suomalainen näyttelijä.
Aarre-Ahtio kävi Teatterikoulun vuosina 1945–1947. Jo sitä ennen hän oli ehtinyt näytellä Vallilan työväentalon näyttämöllä. Valmistuttuaan Teatterikoulusta hän oli Helsingin ja Jyväskylän teattereissa sekä Lahden kaupunginteatterissa, kunnes sai vuonna 1963 kiinnityksen Turun kaupunginteatteriin, jossa hän näytteli eläkeikään asti. Lisäksi Aarre-Ahtio oli yli kymmenen vuotta kesäaikaan näyttelijänä Samppalinnan kesäteatterissa.
Aarre-Ahtio oli Jaakko Ikolan roolissa dokumenttipohjaisessa näytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Matti Tapio ja tuotti Yleisradion TV2:n teatteritoimitus.
Vähäjärvi (Orivesi, Eräslahti)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Oriveden Eräslahden kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Eräsjärven ja Koljonselän Eräslahden välisessä laaksossa, jonka rannat ovat paikoin jyrkät. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee yksi toimiva maatila. Sen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy. Siihen laskee Eräsjärveltä Jokioja ja siihen on johdettu etelästä peltomaiden kuivatusoja. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä ja se laskee Koljonselän Koivistonselältä haarautuvaan Eräslahteen.
Historiaa
Vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1752 maantie kulki järven kaakkoispään kohdalta ohi. Järven ympäristö vaikutti silloin olevan autio, mutta Eräslahdella sijaitsi mahdollisesti kylä. Vuosien 1957–1986 peruskartoissa alueen viljelytilanne ja asutus ei ole kokenut merkittäviä muutoksia.
Thásos (kunta)
Thásos ( eli Δήμος Θάσου, Dímos Thásou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Thásoksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kunnan pinta-ala on 379 neliökilometriä ja väkiluku 13 770 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Thásos eli Liménas.
Thásoksen kunta käsittää koko Thásoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat pienet saaret Thasopoúla ja Koínyra.
Kunnan osat
Thásoksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Isaac Kashdan
Isaac Kashdan (19. marraskuuta 1905 New York – 20. helmikuuta 1985 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen shakin suurmestari sekä shakkikirjailija. Kashdan oli yksi maailman parhaista pelaajista 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa. Hän oli Yhdysvaltain mestari kahteen otteeseen (1938 ja 1947). Kashdan pelasi viisi kertaa Yhdysvaltain joukkueessa shakkiolympialaisissa voittaen yhteensä yhdeksän mitalia.
Valtiokapitalismi
Valtiokapitalismi on talousjärjestelmä, jossa yksityinen kapitalismi on alistettu valtion valvontaan ja sen linjapäätöksiin. Valtio edistää teollisuuden infrastruktuurin kehitystä sekä mahdollistaa laajentuneella hiilen, teräksen ja energian tuotannolla maatalouden koneellistamisen. Valtio takaa tehtaiden kannattavuuden omilla tilauksillaan.
Valtiokapitalismin synty ja kritiikki sitä kohtaan
Alun perin valtiokapitalismi otettiin käyttöön ensimmäisen maailmansodan aikana osana sotaan käyvien maiden sotataloutta.
Keskustelu valtiokapitalismista oli suurelta osin eri vasemmistoryhmien keskinäistä kiistelyä. Jotkut ryhmät ottivat käyttöön termin valtiomonopolistinen kapitalismi, jolla tarkoitettiin suuriin valtionyhtiöihin perustuvaa talousjärjestelmää. Valtiomonpolistisen kapitalismin kritiikki kohdistuu siihen, ettei kansalaisilla ole toimeentulonsa suojana enää pienomistusta, koska valtio on ylivoimainen omistaja sekä toisaalta siihen, ettei totalitäärisessä järjestelmässä ole mahdollista muodostaa valtiosta riippumattomia kansalaisryhmiä. Käsitteet valtiokapitalismi ja valtiomonopolistinen kapitalismi ovat kuitenkin sekaantuneet.
Aatteen soveltaminen Neuvostoliitossa
1920-luvulla Neuvostoliiton kriitikot katsoivat maan siirtyneen viisivuotissuunnitelmissaan valtiomonopolistiseen kapitalismiin, jonka avulla päästiin eroon Jevgeni Preobraženskin havaitsemasta saksikriisistä, mikä tarkoitti sitä, että kun taloudessa menee paremmin, ottaa maaseutu osansa kansantulosta lisääntyneenä viljanhintana eikä näin ollen ole mahdollista käyttää tätäkin osaa kansantulosta raskaan teollisuuden kiinteiden investointien kiihdyttämiseen.
Leninin kuoleman jälkeen neuvostojohdon ytimen muodostanut triumviraatti Josif Stalin, Lev Kamenev ja Grigori Zinovjev alkoivat kannattaa Jevgeni Preobraženskin kirjassaan Sosialistisen kartuttamisen peruslaki esittämiä ajatuksia, joita Buharin piti työläisten ja talonpoikien liiton vastaisena toimenpiteenä. Buharin oli valmis jopa sallimaan maaseudulla maan- sekä työvoiman vuokrauksen, minkä vuoksi vastustajat epäilivät hänen menneen Stolypinin reformien linjoille.
Pakkokollektivisoinnilla estettiin maaseutua saamasta osaansa NEP-kauden tapaan kasvavasta kansantulosta ja näin kaupungeille valtion kautta säästynyt osa tuloa pystyttiin ohjaamaan nopeaan teollistumiseen. Maaseudun työn lisäksi halpaa oli miljoonien rangaistusvankien pakkotyö, jonka avulla kyettiin rakentamaan kanavia ja voimalaitoksia edullisesti suurten kuolleisuuslukujen vallitessa.
Myöhemmin ajatus valtiokapitalismista muodostui lähinnä aatepoliittiseksi kritiikiksi, millä trotskilaiset, anarkistit, mutta myös läntiset liberaalit kritisoivat Neuvostoliiton vuosien 1931–1932 järjestämää Ukrainan nälänhätää maatalouden pakkokollektivisoinnin aikaan saamiseksi. Liberaaleille, kuten Richard Coudenhove-Kalergille Neuvostoliiton teollistaminen oli uhka Länsi-Euroopan vapaudelle, kun taas marxilaisille se tarjosi mahdollisuuden osoittaa, että stalinistinen sosialismi onkin äärimmäistä valtiojohtoista kapitalismia.
Toisen maailmansodan jälkeen, kun trotskilaisuus menetti merkityksensä Neuvostoliiton tullessa maailmanpoliittiseksi voimatekijäksi, ovat käyttäneet käsitettä valtiokapitalismi muun muassa kommunistit kritisoidessaan hallitusvallasta myös Länsi-Euroopassa osallisiksi päässeitä sosiaalidemokraatteja, erityisesti oikeistososiaalidemokraatteja heidän edustamansa politiikan vähäisestä sosialistisuudesta.
Neuvostoliiton purkauduttua, ja kommunistien muututtua kansallisiksi vasemmistososiaalidemokraateiksi, ei käsitettä valtiokapitalismi ole käytetty paljoakaan aatekeskustelussa eikä päivänpoliittisena erottelijana.
Länsimainen valtiokapitalismi
Länsimaissa toisen maailmansodan jälkeisten työväenpuolueiden hallitusten suorittamat kansallistamiset tai kansallisten teollisuuden alojen perustamiset muun muassa öljy- ja terästeollisuuden aloilla, voidaan katsoa jossain määrin valtion suorittamaksi kapitalismiksi suurteollisuuden alalla, mutta se ei tarkoita markkinataloudesta luopumista, koska tuonti on ollut vapaata alenevin tullein ja kaupan teknisin estein sekä myös yksityisen sektorin toiminnan sallimista toimialalla.
Valtionyhtiöpolitiikka Euroopassa on ollut lähinnä työväenpuolueiden tai työväenpuolueiden sekä kansallisesti suuntautuneiden ryhmien ajamaa toimintaa. Esimerkiksi Ranskassa Charles de Gaulle harjoitti vahvaa valtionyhtiöpolitiikkaa, mikä näkyy yhä gaullistien poliittisessa linjassa. Valtiokapitalismia puoltaa se, että valtiolla on matalampi pääoman kustannus kuin aloittelevilla yksityisillä yrityksillä, joten valtio kykenee tekemään suurinvestoinnit edullisemmin.
Suomessa presidentti Kekkonen toteutti valtiojohtoista teollistamispolitiikkaa. Kekkonen julkaisi aiheesta kirjan nimeltä Onko maallamme malttia vaurastua? vuonna 1952 ollessaan pääministerinä.
Jalasjärvi
Jalasjärvi on nykyisin Kurikkaan kuuluva entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asui sen lakkauttamishetkellä 0 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km². Jalasjärven naapurikunnat olivat Ilmajoki, Karvia, Kauhajoki, Kihniö, Kurikka, Parkano ja Seinäjoki.
Jalasjärvi liitettiin Kurikkaan vuoden 2016 alussa Jalasjärven ja Kurikan yhteisestä esityksestä.
Esihistoria ja asutuksen syntyminen
Jalasjärven seudun nousu merestä alkoi noin 6000 eKr. ja kokonaisuudessaan alue oli noussut veden alta noin 2000 vuotta myöhemmin. Ensimmäiset ihmiset saapuivat alueelle Suomusjärven kulttuurin loppuvaiheessa. Koskuen kylästä Jalasjoen molemmin puolin Kohtakankaan ympäristöstä on löydetty kolme tuon ajan asuinpaikkaa. Samaan kulttuuriin kuuluvia esineitä on löydetty hajalöytyinä.
Vasarakirveskulttuurin esineistöä on löydetty Koskuelta, Ilvesjoelta, Hirvijärveltä sekä Jokipiistä. Erityisesti Luopajärven ympäristöstä on löydetty rautakauden esineistöä. Jalasjoki oli Satakunnan eränkävijöiden väylä, jota pitkin kuljettiin Kyrönmaalle. Jalasjärven erämaat kuuluivat aluksi satakuntalaisille mutta siirtyivät 1400-luvulla Kyrön asukkaille.
Nuijasota
Nuijasodan aikaan Jalasjärvellä ei tiettävästi taisteltu, mutta Kyrönkankaan tietä kulkeneet sotajoukot aiheuttivat seudulla suurta tuhoa. Nuijasodan aiheuttaman hävityksen jälkeen asutus taantui ja 1600-luvun puolivälissäkin maksavia taloja oli vain seitsemän.
Itsenäistyminen seurakuntana (1730–1867)
Jalasjärvi kuului alkujaan Ilmajoen seurakuntaan. Vuonna 1686 Jalasjärvestä muodostettiin saarnahuonekunta ja vuonna 1701 seutu siirtyi Kurikan kappelin alaisuuteen. Kuitenkin jo vuonna 1730 Jalasjärvestä muodostettiin oma kappeliseurakuntansa. Jalasjärven kappelikirkko oli valmistunut 1725 ja uusi kirkko rakennettiin vuosina 1799–1800. Jalasjärven seurakunta itsenäsityi vuonna 1858.
1700-luvun puolivälin jälkeen alkoi voimakas asuttamissen kausi. Tervapoltto oli noussut alueen merkittäväksi elinkeinoksi 1600-luvun lopulla ja laajat metsät tarjosivat hyvät mahdollisuudet tervanpolttoon. Isojako toteutettiin 1780-luvulla ja edisti tilojen halkomista. Väestönkasvu jatkui voimakkaana yli sadan vuoden ajan.
Jalasjärven asutus keskittyi Jalasjoen ja sen sivujokien varsille sekä järvien rannoille. Tervanpolton vähentyessä alkoi uusien viljelymaiden raivaaminen sekä karjatalouden kehittäminen. Kydönpolttomenetelmällä saatiin lisämaata suoalueista ja myös matalia järviä kuivatettiin 1800-luvun kuluessa.
Kehittyminen kuntana (1867–2016)
Jalasjärven kunta perustettiin 1867, joka oli myös ankara nälkävuosi. Taivalmaan kautta rakennettiin Peräseinäjoelle johtava Tokerotie valtion hätäaputöynä. Työntekijät saivat palkakseen jauhoja, joista he valmistivat "tokeroa". Taivalmaassa on paljastettu Tokerotien tekijöiden muistomerkki.
Jalasjärvellä oli hyvät edellytykset harjoittaa maataloutta, joka olikin kunnan pääasiallinen elinkeino. Myös perinteisiä käsityöammatteja harjoitettiin. 1900-luvun alussa Jalasjärven elinkeinoelämä alkoi monipuolistua. Koskisen Jalasjoen vesivoimaa on käytetty hyväksi 1800-luvulta lähtien. 1920-luvun alussa kunnassa toimi 13 vesimyllyä ja 4 vesisahaa. Ensimmäiset höyrysahat perustettiin 1900-luvun alussa. Mantilassa toimi virvoitusjuomatehdas 1930-luvulla ja samaan aikaan aloitti toimintansa myös Eero Lumiahon Liikenne Oy.
Jalasjärveläiset kuuluivat pääasiassa viime sotien aikana Pohjanmaalta koottuun jalkaväkirykmentti 58:an. Aluejärjestelmän periaatteiden mukaisesti suuri osa meni jalkaväkeen, minkä vuoksi kaatuneiden määrä oli tappioiden vuoksi huomattava. Jalkaväkirykmentti 16 ja Jalkaväkirykmentti 58 muodostivat 19. divisioonan rungon. Myöhemmin jatkosodan asemasotavaiheen jälkeen JR 58 sai täydennyksiä muun muassa joutsalaisista.
Suomen Tasavallan Vartiosto
Jalasjärveltä on alkanut Suomen itsenäisyyden aikainen asevelvollisuus vuonna 1918. Suomen maavoimien ensimmäinen joukko-osasto, Suomen Tasavallan Vartiosto, muodostettiin pääasiassa Jalasjärven suojeluskunnan pohjalle. Suomen Tasavallan Vartiostosta muodostettiin sisällissodan kestäessä osa Seinäjoen Krenatööripataljoonaa. Alkuvaiheen jälkeen oli ryhdytty täydentämään joukkoja ja lopulta myös perustamaan joukkoja vanhaan autonomian aikaiseen asevelvollisuuslakiin nojaten. Näin ollen Suomen puolustusvoimien maavoimien asevelvollisuus alkoi Jalasjärveltä. Kronstadtin kapinan jälkeen Jalasjärvelle tuli pakolaisina myös venäläisiä.
Maantiede
Jalasjärven Jalasjärvi sijaitsee Kivistön kylässä, kun taas valtatie 3:n itäpuolella, kirkonkylän kohdalla näkyvä järvi on Lamminjärvi.
Jalasjärven eteläosassa on runsaasti järviä metsäteiden varrella. Jalasjärvi sijaitsee pääradan varrella. Siellä on kolme Ratahallintokeskuksen liikennepaikkaa: Jalasjärven liikennepaikka Alavallissa, Ylivallin liikennepaikka Ylivallissa sekä Madesjärven liikennepaikka. Liikennepaikat ovat palvelleet lähinnä turpeen- ja puuntuotannon tarvitsemia raskaita kuljetuksia. Ylivallin asfaltoidulla liikennepaikalla, jonka lastauskenttä on asfaltoitu, on harjoitettu myös mikroautoilua.
Jalasjärven eteläosan Saarijärveltä itään valtatie 3:n itäpuolella on Pohjan Korpilammi, Iso Madesjärvi ja Vähä Madesjärvi, Kolhonjärvi, Liikajärvi, Liikapuron tekojärvi ja Lamminjärvi. Lisäksi joillain paikoilla on tierakennuksissa käytettyjen kivenottamoiden pohjalla lähdevettä, mikä on mahdollistanut uimisen ja kalastamisen, vaikka paikat eivät ole virallisia uimapaikkoja. Tällainen paikka on esimerkiksi Ala-Koskuella murskaksi kutsuttu paikka valtatie 3:n länsipuolella, joka on aikaisemmin ollut uimapaikka ja jossa on loivan rannan jälkeen jyrkästi syvenevä pohja.
Kylät
Alavalli, Hirvijärvi, Ilvesjoki, Jalasjärvi, Jokipii, Keskikylä, Koskue, Luopajärvi, Sikakylä, Taivalmaa ja Ylivalli.
Pohjanmaan portti
250px|right|thumb|Jalasjärven kotiseutumuseo valtatie 3:n suunnasta katsottuna.
Aikaisemmin matkailumarkkinoinnissa Jalasjärveä kutsuttiin Pohjanmaan portiksi viitaten siihen että se on ensimmäinen Vaasan läänin ja Etelä-Pohjanmaan kunta Satakunnasta ja Pohjois-Hämeestä tultaessa. Ilmaisua on käyttänyt aikaisemmin Koskuen Esso. Sen arvellaan kuitenkin olevan alun perin vuodelta 1932, jolloin nykyistä eduskunnan liikennevaltiokuntaa vastaava kulkulaitosvaliokunta vieraili Jalasjärvellä, ja kuntaan johtavan valtatien varteen oli rakennettu portti tervehdyksellä varustettuna.
Talous
Entisen kunnan alueella toimii noin 550 yritystä, joista tunnetuimpia ovat Jalas, Juustoportti, Jokipiin Pellava, Listatalo, L-Kaluste, Pramia ja Lennol.
Aikaisemmin Jalas valmisti hiihtokenkiä murtomaasuksiin, mutta on sittemmin erikoistunut turvajalkineisiin. Juustoportti Keskikylän Pentinmäellä on matkailunähtävyys. Siellä valmistetaan juustoja.
Koja Oy on Jalasjärvellä merkittävä työnantaja. Lisäksi seudulla on pienempiä yrityksiä, kuten Tarja Salonrannan uniikkitaidekeramiikkaa valmistava Taijulinpaja ja Vesa Ritolan kalkkunatila, joka valittiin vuoden 2012 kalkkunatilaksi. Jalasjärven Keskikylässä sijaitsee tunnettu ruokapaikka Pihlajan Kevari, joka on toiminut eteläpohjalaisten juhlapaikkana vuodesta 1966.
Jalasjärvellä on noin 550 maatilaa, jotka tuottavat yhteensä noin 3,5 miljoonaa kiloa sianlihaa, 1,1 miljoonaa kiloa naudanlihaa ja 27,4 miljoonaa litraa maitoa. Jalasjärvi on Suomen kolmanneksi suurin maidontuottaja-alue ja se kuuluu maan kymmenen suurimman lihantuottajaseudun joukkoon.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Koulutus
Jalasjärvellä toimii viisi 1.–6. luokkien peruskoulua (Hirvijärven koulu, Kirkonkylän koulu, Koskuen koulu, Luopajärven koulu ja Metsolan koulu), peruskoulun 7–9 luokkien koulu (Jalasjärven yläaste ja lukio). Kirkonkylän koulu siirtyi elokuussa 2005 keskustasta uusiin tiloihin koulukeskukseen, jossa lukio ja yläaste myös toimivat. Koulukeskuksessa kaikilla kolmella koululla on muun muassa yhteinen ruokasali ja liikuntatilat. Keskustan nuorisotalona toimii yli satavuotias seurantalo Vilhola.
Vuoteen 2016 asti toimi myös Jalasjärven aikuiskoulutuskeskus JAKK, joka oli valtakunnallinen aikuiskouluttaja ja kehittäjä. JAKK toimi 11 paikkakunnalla. Koulutusaloja olivat autoala, kuljetus-logistiikka, maarakennus-infra-ala, talonrakennus ja teollisuus. Lokakuussa 2011 opetus- ja kulttuuriministeriö päätti, että Jalasjärven kunta joutuu maksamaan takaisin JAKKille vuosina 2005–2009 maksettuja oppisopimuskoulutusrahoja lähes 35 miljoonaa euroa.
Tuulimyllyt
250px|right|thumb|Jalasjärven tuulimyllyaiheinen linja-autopysäkki Ala-Koskuella. Jalasjärven epävirallinen symboli on tuulimylly, joista tunnetuin sijaitsee Aittomäellä valtatie 3:n itäpuolella, noin kilometrin Jalasjärven kirkonkylästä etelään päin. Luopajärvellä, Seinäjoelle, Ilmajoen kautta, johtavan valtatie 19:n itäpuolella on myös samaa kokoluokkaa oleva tuulimylly. Lisäksi Jalasjärvellä linja-autopysäkkien katoksissa on tuulimyllyn tyylitellyt kuvat molemmissa päissä. Jalasjärven kotiseutumuseossa on kaksi tuulimyllyä. Jalasjärvellä on myös kolme nykyaikaista kolmilapaista tuulivoimalaa. Yksi näistä sijaitsee Jokipiissä on Kurikkaan johtavan valtatie 3:n varrella ja kaksi Ilvesjoella Karviaan johtavan seututie 273:n varrella.
Museot
Jalasjärven kotiseutumuseon alueella on sotaveteraanien perinnetalo, jossa on Jalasjärven suojeluskuntaan ja toisen maailmansodan aikaan liittyviä esineitä, muun muassa kokoelma jalkaväen käsiaseita sekä kirjallisuutta. Jalkaväkirykmentti 58:lle on Jalasjärven kirkon länsipuolella muistokivi. Kirkkomaan hautausmaalla on jokaisella haudatulla kivestä veistetty risti.
Nähtävyydet
thumb|Jalasjärven Pirunpesä
Liikenne
thumb|250px|Valtateiden [[Valtatie 3|3 ja 19 liittymä Jalasjärvellä]] Jalasjärven läpi kulkee vilkasliikenteinen valtatie 3 Helsingistä Vaasaan ja Jalasjärveltä lähtee valtatie 19 Uuteenkaarlepyyhyn.
Välimatkoja
thumb|Jalasjärven päätiet ja kylät
Jevgeni Preobraženski
frame|Jevgeni Preobraženski Jevgeni Aleksejevitš Preobraženski (1886–1937) oli neuvostovenäläinen taloustieteilijä, jonka mukaan Neuvostoliiton teollistumisen esteenä oli saksikriisi eli se, että maaseutu otti osansa parantuneesta taloudellisesta tilanteesta eikä välttämättä kaupungeissa vielä kehittymässä oleva teollisuus ollut tuotantokustannustensa puolesta vielä tehokasta, minkä vuoksi teollistumista voitaisiin jouduttaa pitämällä maaseudun tulot pieninä.
Jevgeni Preobraženski julkaisi asiasta kirjan, mikä osaltaan oli luomassa perustaa sille, että Neuvostoliitossa päätettiin nopeuttaa teollistumista teollistamalla valtion voimin raskaaseen teollisuuteen, aloittamalla viisivuotissuunnittelu ja maatalouden pakkokollektivisointi.
Preobraženskin kanssa eri mieltä talouspolitiikasta oli Lev Kamenev, joka piti politiikkaa niin maaseudunvastaisena, että se hänen mukaansa rikkoi työläisten ja talonpoikien liiton, mihin neuvostovalta oli ideologisesti vedonnut.
Preobraženskin teoriat olivat myös Buharinin kannattaman NEP:in eli uuden talouspolitiikan vastainen, ja Preobrazhenski lähetettiin Siperiaan. Preobrazhenskistä tuli vielä joksikin aikaa Josif Stalinin suosikki, ja hän palasi takaisin julkiseen elämään vuonna 1930. Preobrazhenskin ennustus Stalinin teollistamissuunnitelmien aiheuttamasta kriisistä johti kuitenkin siihen, että hänet pidätettiin vuonna 1936 ja ammuttiin vuonna 1937.
Kanadan Grand Prix 2019
Kanadan Grand Prix 2019 (virallisesti Formula 1 Pirelli Grand Prix du Canada 2019) oli Formula 1 -kauden seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 9. kesäkuuta Circuit Gilles-Villeneuven osittaisella katuradalla Montrealissa Kanadassa.
Vapaat harjoitukset
Mercedes ja Ferrari toivat kisaviikonloppua varten uudet moottoripäivityksensä. Lewis Hamilton oli ensimmäisten harjoitusten nopein ja tallikaveri Valtteri Bottas kärsi harjoitusten aikana polttoaineviasta, mutta sijoittui toiseksi. Alfa Romeo Racingin Antonio Giovinazzi ajoi seinään harjoitusten aikana, minkä seurauksena rengas ja jousitus vaurioituivat. Williamsin testikuljettaja Nicholas Latifi ajoi Robert Kubican autolla ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa.
Toisissa vapaissa harjoituksissa koettiin kolaritilanteita, kun ensin Hamilton osui ajovirheen seurauksena seinään ja tuhosi renkaan sekä auton takaosan. Myöhemmin Red Bullin Max Verstappen osui radan mestareiden muuriksi nimettyyn seinään, koska yritti väistää hitaasti edessä ajanutta tallikaveriaan Pierre Gaslya. Toisten harjoitusten nopein oli Ferrarin Charles Leclerc.
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa Racing Pointin kuljettajan Lance Strollin moottori syttyi liekkeihin hydrauliikkavian vuoksi. Ferrarin Sebastian Vettel oli kolmansien harjoitusten nopein. Harjoitusten aikana kuljettajat joutuivat väistelemään radalle eksyneitä metsämurmeleita.
Aika-ajot
Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa McLarenin Carlos Sainz esteli Toro Rosson Alexander Albonia ja sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen kilpailuun. Toisen osion lopussa Haasin Kevin Magnussen törmäsi seinään ja aiheutti radalle punaiset liput, minkä seurauksena tallikaveri Romain Grosjeanin ja Red Bullin Verstappenin mahdollisuudet päästä jatkoon menivät.
Viimeisessä osiossa kärkitallien kuljettajista Leclerc ja Bottas sortuivat ajovirheisiin (Leclerc viimeisessä mutkassa ja Bottas auton yliohjaamisen vuoksi useammassa mutkassa), ja Hamiltonin vauhti radan viimeisellä sektorilla ei riittänyt paalupaikkaan. Vettel ajoi kauden ensimmäisen paalupaikkansa. Renault’n Daniel Ricciardo ajoi neljänneksi ja kuvaili saavutustaan paalupaikkasuoritukseksi.
Kilpailu
Vettel, Hamilton ja Leclerc pitivät sijansa lähdön jälkeen. Sen sijaan keskivaiheilta lähteneistä kuljettajista Albon ja Giovinazzi osuivat toisiinsa ensimmäisissä mutkissa ja Albonin etusiipi rikkoontui peräänajossa. Albon keskeytti kilpailun paljon myöhemmin kolarista saatuihin vaurioihin. Lando Norris keskeytti 9. kierroksella jarruongelmiin ja niiden aiheuttamaan renkaan jousituksen ja ripustuksen hajoamiseen. Myös Magnussenilla oli kilpailun aikana ongelmia, koska hän ei ollut tyytyväinen auton asetuksiin ja purki turhautumistaan tiimiradiossa.
Renault’n kuljettajat Ricciardo ja Nico Hülkenberg ajoivat tallille hyvän tuloksen sijoittumalla kuudenneksi ja seitsemänneksi taistellen tiukasti sijoituksista Bottasta ja Gaslya vastaan. Verstappen nousi lähdöstä alkaen lopulta viidenneksi ajamalla pitkään kovemmalla rengasseoksella pysähtyen vain kerran. Kotiyleisönsä edessä ajanut Stroll ajoi myös pisteille lähdettyään 17. ruudusta. Kilpailun merkittävin tilanne koettiin Vettelin ja Hamiltonin kaksintaistelun aikana, kun Vettel ajoi mutkan pitkäksi nurmikolle, tuli takaisin radalle Hamiltonin eteen aiheuttaen melkein kolaritilanteen ja sai siitä tuomaristolta aikarangaistuksen. Hamilton voitti kilpailun ja Vettel purki rangaistuksesta kasautunutta kiukkuaan varikkoalueella kilpailun jälkeen, eikä osallistunut heti juhlallisuuksiin.
Maastohiihdon maailmancup 1999–2000
Maastohiihdon maailmancup 1999–2000 oli historian 19. virallinen maastohiihdon maailmancup -kausi. Se alkoi Kiirunassa 27. marraskuuta 1999 ja päättyi Bormiossa 19. maaliskuuta 2000.
Raaka-aine (yhtye)
Raaka-Aine oli vuonna 1995 Lahdessa perustettu suomirockyhtye. Raaka-Aineen kappaleita ovat muun muassa "Miehen työ", "Totuudesta" ja "Tielle pimeään".
Kriitikot ovat verranneet yhtyeen musiikkia muun muassa Kotiteollisuuteen, Apulantaan, Klamydiaan ja Trio Niskalaukaukseen.
Vuodesta 2005 lähtien yhtye on kiertänyt aktiivisesti ympäri Suomea noin 50 keikan vuositahdilla. Yhtye julkaisi alkuvuosinaan muutamia omakustannelevyjä, mutta ensimmäisen levytyssopimuksena Raaka-Aine allekirjoitti vuoden 2009 syyskuussa levy-yhtiö Edel Recordsin kanssa. Albumit Kipupisteet (2010) ja Shokkiterapiaa (2011) julkaistiin yhtiön Hyena Records -alamerkin kautta.
Debyyttialbumi Kipupisteet julkaistiin 17. huhtikuuta 2010 ja ensimmäisellä listaviikollaan se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 12. Tätä korkeammalle albumi ei noussut.
Laulajavaihdoksen jälkeen vuonna 2012 yhtye perusti oman osakeyhtiön, jonka kautta se on julkaissut albumit Ennen kuin toivosta luovutaan (2013) ja IV (2016). Yhtye lopetti uransa 15.9.2018 Lahden Finlandia-Klubilla olleeseen keikkaan, jonka tuotot menivät hyväntekeväisyyteen.
Perustaminen ja alkuajat (1995–1999)
Raaka-Aineen perustaja, laulaja ja säveltäjä Aapo Kaskinen aloitti musiikinopintonsa Lotilan ala-asteen musiikkiluokilla Lahdessa vuonna 1991. Teini-ikään tultuaan vuonna 1994 hän lopetti pianon soiton ja alkoi harjoitella kitaran soittoa. Seuraavana vuonna kaveripiiristä löytyi rumpali Erkki Lempinen, ja pojat päättivät perustaa kahden hengen yhtyeen. Nimeksi tuli ensin Pata, joka myöhemmin, jo ennen ensimmäistä demoa vaihtui Raaka-Aineeksi. Pian Kaskinen ja Lempinen keksivät pyytää yhtyeen basistiksi ystäväänsä Jani Kärkkäistä. Raaka-Aineen ensimmäinen julkinen esiintyminen oli Joutjärven nuorisotalolla.
Yhtyeen perustaminen ja alkuajat eivät olleet kovin hyvät. Vuonna 1996 pidetyn keikan keskeytti virkavalta, ja myöhemmin vuonna 2006, kun Lordi oli voittanut euroviisut keikalta lähti yleisö, kun Raaka-Aine ei suostunut soittamaan Lordin voittokappaletta Hard Rock Hallelujahia.
Vuonna 1998 yhtyeen uudeksi basistiksi tuli Tommi Järveläinen. Ensimmäisen demolevynsä Demo-98 yhtye julkaisi samana vuonna. Vuonna 1999 yhtyeeseen liittyi vakituiseksi basistiksi Jussi Mattelmäki, jolloin Järveläinen siirtyi soittamaan soolokitaraa. Mattelmäestä tuli samalla myös yhtyeen manageri ja yhtyeen toiminta muuttui pikkuhiljaa ammattimaisemmaksi.
"Olipa kerran... Loppuun asti" ja jäsenten asevelvollisuus (2000–2005)
Vuonna 2003 soolokitaristi Tommi Järveläinen erosi Raaka-Aineesta, ja yhtye jatkoi kolmijäsenisenä. Vuonna 2004 esiintymisiä oli yhteensä 18, joka oli kolme kertaa edellisvuosia enemmän, ja yhtye pääsi esiintymään useammin myös kotikaupunkinsa ulkopuolelle. Vuonna 2005 yhtye pääsi esiintymään Salpausselän Kisoihin tuhansille katsojille, ja lopulta pitkään jatkunut uuden soolokitaristin etsintä päättyi syksyllä, kun René Piiroinen liittyi Raaka-Aineeseen.
Stan Benjamin
thumb|Stan Benjamin. Alfred Stanley ”Stan” Benjamin (20. toukokuuta 1914 – 24. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Philadelphia Phillies (1939–1942) ja Cleveland Indians (1945).
Raaka-aine (yhtye)
Muutoksia jäsenistössä ja levytyssopimus (2006–2009)
Vuonna 2006 Raaka-Aine äänitti ensimmäisen EP-levynsä Tuomittu. Levyn musiikki oli yhtyeen itsensä mukaan uudistunutta tyyliä, aiempaa rankempaa ja huolellisemmin viimeisteltyä. Esiintymisien määrä alkoi kasvaa huomattavasti EP:n tuoman huomion myötä. Rumpali Lempinen ilmoitti kuitenkin keväällä eroavansa Raaka-Aineesta. Tilalle otettiin pian Kaskisen lapsuudenystävä Tuomas Lampén. Vuoden 2007 lokakuussa Lampén erosi tilapäisesti lähtiessään ulkomaille töihin. Lempinen palasi soittamaan rumpuja, ja hänen sijaisinaan kävivät esiintymisissä myös yhtyeen jäsenten ystävistä Lasse Vehviläinen ja tämän veli Ville Vehviläinen. Lampén palasi soittamaan rumpuja kesän 2008 esiintymisiin. Loppuvuodesta 2008 Piiroinen päätti lopettaa yhtyeessä soittamisen ja keskittyä opiskelemaan. Yhtye jatkoi kuukauden triona soittamalla jo sovittuja keikkoja, kunnes löysivät soolokitaraan helsinkiläisen Pekka Lindemanin. Alkuvuodesta 2009 Raaka-Aine julkaisi taas uutta materiaalia ja "Nimetön" EP-levy julkaistiin tammikuun lopussa. Kitaroita studiossa soittivat Lindeman sekä yhtyeen tässä vaiheessa jo pitkäaikainen sijaiskitaristi Matti Hyyrynen, jota Raaka-Aine oli houkutellut liittymään yhtyeen vakituiseksi soolokitaristiksi. Toukokuussa Hyyrynen viimein luopui muista musiikkiprojekteistaan ja liittyi vakituisesti Raaka-Aineeseen. Yksi Raaka-Aineen tärkeimmistä esiintymisistä keväällä 2009 oli Radio Rock Starba -kilpailun finaali, jossa Raaka-Aine sijoittui kilpailun tuomarin Mikko Koivusipilän mukaan toiseksi.
Stan Benjamin
Benjamin syntyi Framinghamissa, Massachusettsissa, ja opiskeli McDaniel Collegessa.
Raaka-aine (yhtye)
Muutoksia jäsenistössä ja levytyssopimus (2006–2009)
Neljäntoista vuoden odotuksen jälkeen yhtye solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa syyskuussa 2009 Edel Recordsin kanssa. Sopimus koski yhtä pitkäsoittoa, jonka jälkeen oli optio toisesta. .
Elämän Tarkoitus ja Kipupisteet (2009–2010)
Ensimmäinen single "Elämän Tarkoitus" julkaistiin tammikuussa 2010. Levytyssopimuksen tekemisen aikoihin myös moni muu levy-yhtiö tarjosi Raaka-Aineelle sopimusta, mutta yhtye itse ajatteli Edel Recordsin olevan paras vaihtoehto, jos he tahtoisivat menestyä.
Albumille valittiin seitsemän uutta ja viisi vanhempaa uudelleen äänitettyä kappaletta. Vanhin näistä on Olipa kerran... Loppuun asti demolla (2000) kuultu kappale Odota josta myös tehtiin uusittu versio. Alkuperäinen Odota oli usean vuoden ajan Raaka-Aineen suurin hitti, ja se pääsi muun muassa Suomipunkkia 2 -kokoelma-albumille.
Kipupisteet-albumilla yhtyeen uusi tyyli vakiintui. Jokainen kappale oli kallistunut heavy metalliin tai hard rockiin, ja myös "Odota", jonka vanhempi versio oli ollut pop rockia, oli nyt muuttunut hard rockiksi.
Kipupisteet-albumin myötä Raaka-Aine aloitti Kipupisteet - kiertueen, joka kulki ympäri Suomea. Kiertue alkoi Aurasta ja päättyi takaisin Lahteen.
Tyylilaji
Tyyliksi vakiintuivat kolme tyylilajia, hard rock, heavy metal ja punk rock. Esimerkiksi Radio Rockin haastattelussa yhtye sanoi, että heille on muodostunut oma, raskaamman rockin tyyli.
Muotoilu
pienois|pysty|[[Poul Henningsenin suunnittelema lamppu ja Ralph Lysellin puhelin.]] Muotoilu eli design [disain] ( ’piirustus, suunnitelma, malli’) tarkoittaa esineen tai muun kohteen käytettävyyden ja muodon suunnittelua tai sen valmistusta. Myös kaksiulotteisia graafisia suunnitelmia sekä käyttöliittymien ja brändien suunnittelua ja toteutusta voidaan sanoa muotoiluksi ja ne voivat kuulua muotoilijan työhön.
Esinemuotoilu voi olla käsityömuotoilua (sama kuin taideteollinen muotoilu) tai teollista muotoilua. Raja on epämääräinen.
Disegno
Taidehistoriassa italian sana disegno voidaan joskus kääntää piirustukseksi tai suunnitelmaksi. Renessanssin aikana disegno tarkoitti laajassa mielessä koko taideteoksen mielikuvan käsitettä. Sana on joskus käännetty ”luovaksi kapasiteetiksi”. Jotkut teoreetikot käyttivät 1500-luvulla sanontaa disegno interno, joka viittasi taiteilijan mielen ylhäisen ennustavaan ideaan. Federico Zuccaro johti disegnon sanonnasta segno di Dio. Renessanssin ajatus kyvystä keksiä tai luoda asetti taiteilijan samalle jalustalle perimmäisen luojan, Jumalan kanssa. Samalla taidemaalauksen arvoasema asema nousi käsityöstä taiteen tasolle.
Keski-Italian, varsinkin Firenzen, taiteilijat ja kirjailijat kiinnittivät erityistä huomiota disegnon tärkeyteen, vastakohtana Venetsiassa painotetulle sanalle colore 'väri'. Eri näkökulmat formalisoitiin Ranskassa 1600-luvulla, kun Académie Royale jakautui kahteen vastakkaiseen suuntaukseen, poussinisteihin, jotka kannattivat Nicolas Poussinin älyllistä lähstymistapaa ja rubénisteihin, jotka Roger de Pilesin johdolla ihailivat Rubensin teosten värejä ja lämpöä. Vastaavaa ristiriitaa saattoi nähdä 1800-luvulla Jean-Auguste-Dominique Ingresin ja Eugène Delacroix’n välisessä kilpailussa, sekä ehkä 1900-luvulla Pablo Picasson ja Henri Matissen välillä.
Käsityömuotoilu
Käsityömuotoilu on teollisen ajan myötä keskittynyt länsimaissa pääasiassa taiteellisten käyttöesineiden tai koriste-esineiden tekemiseen. Käsityömuotoilun prosessi voi olla hyvinkin taiteellinen ja tulos voi olla ennalta määrittelemätön. Työskentely tapahtuu usein yksin ja muotoilijan itsenäisten päämäärien ohjaamana. Käsityömuotoilijat ovat usein keskittyneet johonkin materiaaliin, kuten (puu, lasi, keramiikka, metallit, jalometallit, tekstiilit, kierrätysmateriaalit). Käsityömuotoilijan työprosessi on usein materiaalilähtöistä, toisin sanottuna tutkimalla ja kokeilemalla materiaalien tarjoamia mahdollisuuksia muotoilija saa innoituksen taideteokseen tai esineeseen. Muotoilijat innoittuvat myös muiden taiteilijoiden ja muotoilijoiden töistä.
Teollinen muotoilu
pienois|pysty|3D-suunnittelua fyysisen mallin avulla. Teollisen muotoilun juuret sijoittuvat teollisen vallankumouksen 1700-luvun asiantuntijuuden syntymisen valistusaikaan sekä James Wattin höyrytekniikan patenttiin 1769 vuodelta Englannissa. Teollistumisen myötä 1800-luvulla tuotteiden suunnittelua tekivät sekä tekniset asiantuntijat, insinöörit, että arkkitehdit ja käsityöläiset. Sähkön käytön ja teknisten keksintöjen yleistyessä 1900-luvun alkuvaiheessa koneiden ja laitteiden suunnittelu alkoi myös yleistyä. Ensimmäiseksi teolliseksi muotoilijaksi on nimitetty Peter Behrensiä, joka toimi AEG:llä Saksassa muotoilijana vuosina 1907-1914 alkaen. Vaikka Behrens oli alun perin taidemaalari, hän oli myös itseoppinut arkkitehti. .