cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majestic tree hound
Ulkonäkö
Majestic tree houndia kuvaillaan ulkonäöltään "erityisen ajokoiramaisen näköiseksi". Sillä on kasvojen alueella samanlaiset rypyt ja riippuva kaulanahka kuin vihikoiralla. Korvat ovat erittäin pitkät, matalalle asettuneet ja ohuet. Kaikki värit ja väriyhdistelmät sallitaan. Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 66–76 cm ja paino 36-–50 kg välillä, nartuilla vastaavat mitat ovat 62–76 cm ja 34–45 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Majestic tree hound on lempeä, hyväluonteinen, tasapainoinen, kunnioitusta herättävä, helppo kouluttaa. Sillä on tarkka hajuaisti, kaunis ääni ja luonnollinen puuhunajamistaito.
Alkuperä
Yhdysvaltain eteläosavaltioiden alkuperäiset pesukarhukoirat olivat englanninkettukoirasta polveutuneiden ajokoirien jälkeläisiä. Ne risteytyivät vihikoiran kanssa, minkä tuloksena kehittyivät puuhun ajavat koirat. Alkuperäiset puuhun ajavat koirat olivat melko raskaita ja muistuttivat ylipäänsä enemmän vihikoiraa. Myöhemmin erityisesti pesukarhukoirista kehittyi virtaviivaisempia ja nopeampia, mutta osa kasvattajista tavoitteli varhaista, hidasta rotutyyppiä, jolla oli vihikoiralta peritty ominaisuus saada vainu heikoimmastakin jäljestä.
Vuonna 1979 Lee Newhart otti tavoitteekseen jalostaa uudelleen alkuperäinen puuhun ajava koira, ja jo vuonna 1980 hänen luomansa rotu hyväksyttiin National Kennel Club:ssa. Myöhemmin Ithacassa perustettiin National Majestic Tree Hound Association.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Majestic tree hound kehitettiin suurriistan, kuten ilveksen, karhun, puuman ja jaguaarin metsästykseen.
Miestämä
Miestämä on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 176 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä, se on 3,8 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Sen rantaviivan pituus on 13,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,1 metriä mpy.
Murto (hevonen)
Murto (17. toukokuuta 1917 – 23. toukokuuta 1936) oli tummanrautias suomenhevosori, jonka isä oli Toimi, emä Hilppa ja emänisä Ilkka. Se polveutui (iiiii.) vuonna 1864 syntyneestä oriista Jaakko, joka on yksi nykyisten suomenhevosten neljästä kantaoriista. Murto kilpaili menestyksekkäästi ravurina voittaen kaksi ravikuninkuutta (1926 ja 1929). Ori juoksi useita Suomen ennätysaikoja parantaen 3 000 metrin ennätystä kerran ja 2 000 metrin ennätystä kuudesti. Sen ennätys (paras kilometriaika) oli 29,4.
Kilpaura
Murto syntyi Etelä-Pohjanmaalla mutta oli kilpailuvuotensa mäntsäläläisen Eino Koskisen omistuksessa. Sen valmentajana ja ohjastajana toimi Kauko Eestilä. Murto lähti Ruotsiin kilpailemaan myös seuraavana vuonna, mutta sairastui jo menomatkalla ja toipui kunnolla kilpailukuntoon vasta keväällä 1929. Kesällä 1929 se alitti ensimmäisenä suomenhevosena 3 minuutin ajan 2 000 metrin matkalla (2.58,8), joskin tämä ennätys jäi epäviralliseksi, koska kilpailuja ei ollut vahvistettu virallisiksi. Murron askelta kuvataan poikkeuksellisen pitkäksi, ja sen jalat säilyivät hyväkuntoisina läpi kilpauran.
Jalostuskäyttö ja jälkeläiset
Keväällä 1930 Murto myytiin siitosoriiksi Seinäjoelle. Se sai yli sata jälkeläistä, näiden joukossa paljon lahjakkaita juoksijoita. Sen tärkein jälkeläinen on nykyiseen suomenhevoseen voimakkaasti vaikuttanut ja monta ravikuninkuusvoittajaa jättänyt ori Eri-Aaroni, mutta jälkeläisiin lukeutuu myös muiden muassa ravikuningas Valokas sekä ori Murti, josta polveutuvat kaksinkertainen ravikuningas Forte (ii. Murti) , tämän jälkeläinen Vokker ja edelleen tämän jälkeläiset, viisinkertainen ravikuningas Viesker ja kolminkertainen ravikuningatar V.H. Suvitar. Kantaori Jaakkoon johtavaa isälinjaa kutsutaan nykyään tavallisesti Murto-linjaksi, koska kaikki nykyiset suoraa isälinjaa Jaakosta polveutuvat suomenhevoset polveutuvat siitä Murron kautta.
Murto menehtyi vuonna 1936 sairastuttuaan ähkyyn.
Kantakirjaus
Murto kantakirjattiin vuonna 1923, mutta sitä ei palkittu ; sitä epäiltiin muun muassa laajojen merkkiensä (läsi ja kolme korkeaa sukkaa ) vuoksi vierasveriseksi, eikä sitä olisi haluttu päästää kantakirjaan lainkaan. Sitä pidettiin tyypiltään ja liikkeiltään tyydyttävänä, ja sen säkäkorkeudeksi mitattiin 158 cm.
Deandre Ayton
Deandre Ayton (s. 23. heinäkuuta 1998) on bahamalainen koripalloilija, joka pelaa sentterinä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Phoenix Sunsia.
Ayton pelasi kauden 2017–2018 Arizonan yliopiston joukkueessa. Phoenix Suns varasi hänet NBA:han ensimmäisellä vuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa.
Ensimmäisellä NBA-kaudellaan 2018–2019 Ayton pelasi 71 runkosarjaottelua, keskimäärin 30,7 minuuttia. Hän otti 10,3 levypalloa ottelua kohden ja oli koko liigan tilastossa kolmastoista. Hän teki 16,3 pistettä ja antoi 1,8 syöttöä ottelua kohden. Hänet valittiin tulokkaiden ykköstähdistökentälliseen.
Polýgyroksen arkeologinen museo
Polýgyroksen arkeologinen museo on arkeologinen museo Polýgyroksen kaupungissa Makedoniassa Kreikassa. Se esittelee Chalkidikín niemimaan alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Marja-Riitta Taskinen
Vesenne tuli ylioppilaaksi Viherlaakson yhteiskoulusta 1958. Taskinen valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi ja lääketieteen tohtoriksi (LL 1966, LKT 1970) sekä sisätautien erikoislääkäriksi (1973). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa Helsingin yliopistolle (1969) oli otsikoitu Effect of free fatty acids and exogenous triglycerides upon the action and secretion of insulin. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston dosentiksi 1978.
Taskinen toimi Helsingin yliopiston apulaisopettajana (1975–1981), jona aikana hän oli vieraileva tutkija Yhdysvalloissa Cincinnatin yliopistossa (1978–1979). Hän toimi HYKSin apulaisylilääkärinä 1982–1983 ja Helsingin yliopiston apulaisprofessorina (1983–1991). Hän oli apulaisprofessuurinsa aikana yhdysvaltalaisen National Institutes of Healthin (NIH, Phoenix) vieraileva professori. Taskinen toimi ylilääkärinä (HYKS/HUS) vuodesta 1991. Hän oli Helsingin ja Göteborgin yliopistojen pohjoismainen professori (2000–2005). Taskinen on tuottelias tutkija. Hän oli yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa vuoteen 2007 mennessä laatinut jo yli 400 tieteellistä artikkelia, katsausta tai oppikirjan kappaletta sisätaudeista. Sittemmin tutkimustyö ja tuotanto on jatkunut, myös emeritaprofessorina.
Taskinen on saanut työstään suuren määrän palkintoja ja muita tunnustuksia. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Taskinen on ollut vuodesta 2002. Hän on Göteborgin yliopiston lääketieteen kunniatohtori.
Saramojoki
Saramojoki eli Saramonjoki on joki ja jokireitti Nurmeksessa Pohjois-Karjalassa. Joki laskee pohjoisesta Pielisen pohjoispäähän, Lautiaiseen. Joen pituus on n. 30 km ja valuma-alue 935 km², jonka perusteella se on 89. Suomen joista. Keskivirtaama on 11 m³/s, huippuvirtaama 85 m³/s ja minimivirtaama 2 m³/s. Joen latvoilla on Metsähallituksen Peurajärven retkeilykalastusalue. Peurajärveltä vedet virtaavat alas Peurajokena. Palojoen-Kolkonjoen latvoilla on taas Mujejärven retkeilyalue. Saramojoki saa alkunsa Maanselän vedenjakaja-alueelta, Kainuun puolelta. Saramojoella on neljä merkittävämpää sivujokea. Pohjoisessa joen latvoilla on kolme eri jokireittiä, joissa on paljon pieniä järviä ja lampia. Saramojoen alajuoksulla on v. 1958 valmistunut Louhikosken vesivoimalaitos (putouskorkeus 11 m), jonka omistaa Nurmeksen Sähkö Oy
Melontareitit
Saramojoen vesistö on tunnettu myös melontareittinä. Joistolla voi valita aloituskohdaksi kolme eri eripituista latvajokea eritasoisine koskineen tai laskea pelkästään runsasvetisimmän Saramojoen. Kokonaispituus latvajokineen on n. 25 – 35 km. Joen laskettuaan voi jatkaa Pielisen Lautiaista pitkin Nurmekseen, jolloin reitin kokonaispituudeksi tulee n. 40 km.
Saramojoki: Saramojoen kosket yläjuoksulta alajuoksulle pituuksineen (m), putouskorkeuksineen ja luokituksineen ( I = erittäin helppo, II = helppo, III = vaikeahko):
Latvajokien reitit:
Wei Wei
pienoiskuva|Wei Wei vuonna 2008. Wei Wei, oikealta nimeltään Zhang Juxia , s. 1963), on kiinalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on syntynyt Hohhotissa Sisä-Mongoliassa ja vietti lapsuutensa Guangxin maakunnan Liuzhoun kaupungissa.
Wei Wein uran läpimurto tapahtui, kun hän voitti Kiinan television nuorten laulajien kilpailun 1986. Seuraavana vuonna hän osallistui Puolassa Sopotin laulufestivaaleille ja voitti. Hän on esiintynyt useissa suuriin urheilukilpailuihin liittyvissä seremonioissa.
Bubbly
”Bubbly” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Colbie Caillatin kappale hänen debyyttialbumiltaan Cocolta. Sen sanoittivat Caillat ja Jason Reeves sekä tuotti Mikal Blue. Se julkaistiin albumin johdantosinglenä 15. toukokuuta 2007. ”Bubbly” on Caillatin menestynein hitti Yhdysvalloissa tähän mennessä sekä hänen ainoa singlensä, joka on saavuttanut sijoituksen Billboard Hot 100 -listan kymmenen parhaan joukossa.
Rafaela Seppälä
Rafaela Violet Maria Seppälä (s. 22. syyskuuta 1954 Helsinki) on Sanoman pääomistajia ja Lehtikuvan entinen toimitusjohtaja.
Bubbly
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Liz Friedlander, ja se lähetettiin MTV:n, VH1:n ja CMT:n musiikkivideokanaville. Musiikkivideosta kaapattua still-kuvaa käytettiin Coco-albumin kansikuvana. Kappaleen musiikkivideo/single on myös mukana PlayStation 2:lle syyskuussa 2008 julkaistussa SingStar Pop Vol 2 -karaokepelissä. Se on mukana myös PAL-valtioissa julkaistussa SingStar Hottest Hits -pelissä.
Rafaela Seppälä
Ura
Seppälä opiskeli valtio- ja yhteiskuntatieteitä Pariisissa ja valmistui Columbian yliopiston journalistikoulusta New Yorkista vuonna 1976. Ennen siirtymistään Helsinki Median palvelukseen vuonna 1998 Seppälä työskenteli kuvatoimittajana ja toimittajana Agence France-Pressellä, Le Figarossa, UPI:ssa ja Ilta-Sanomissa. Seppälä oli Lehtikuvan toimitusjohtaja 2001–2004. Seppälä on ollut Sanoman hallituksen jäsen vuodesta 2008. Seppälä on toiminut myös hyväntekeväisyystehtävissä, esimerkiksi Sydäntutkimussäätiön ja Lasten ja nuorten säätiön hallituksissa.
Yksityiselämä
Seppälän vanhemmat olivat suurlähettiläs Richard Rafael Seppälä ja Patricia Seppälä (o.s. Erkko). Hän on Robin Langenskiöldin sisarpuoli ja Aatos Erkon sisarentytär. Seppälä oli naimisissa galleristi Kaj Forsblomin kanssa marraskuuhun 2021 asti, jolloin Helsingin käräjäoikeus vahvisti heidän avioeronsa. Seppälällä on kaksi lasta aiemmasta liitosta. Toinen heistä on elokuvaohjaaja Alex Noyer, jonka isä on ranskalainen kuvataiteilija Denis Paul Noyer.
Wildfell Hallin asukas
Romaanin käänsi myöhemmin suomeksi Kyllikki Villa.
Rif Dimašqin maakunta
thumb|270px|Maakunnan jako yhdeksään piirikuntaan. Rif Dimašq on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta ja se sijaitsee maan lounaisosassa. Se on hallintokeskustaan Damaskosta (Rif Dimašq) ympäröivä "maaseutumaakunta"; Damaskos muodostaa oman, itsenäisen maakuntatason hallintoalueensa.
Maakunnan pinta-ala on 18 032 neliökilomatriä. Asukasluku oli 2 273 074 (2004 väestönlaskenta), tai 2 836 000 (31.12.2011 arvio).
Maakunnan hallintokeskus on pääkaupunki Damaskos, joka jää Rif Dimašqin maakunnan sisälle erillisenä maakuntatason hallintoalueena. Rif Dimašqin maakunta rajautuu kaakossa Jordaniaan. Etelässä naapurina ovat As-Suwaydan ja Dar'an maakunnat, lännessä Israelin miehittämä Kuneitran maakunta, luoteessa Libanon ja pohjoisessa Homsin maakuntaan.
Aluehallinnon toisella tasolla maakunta jakautuu piirikuntiin.
Hebei
Nimeä on latinisoitu myös muotoihin Hopei ja Hopeh. Maakunnan lyhenne on Ji (冀), sillä alue oli aiemmin Ji-prefektuuri. Nimi Hebei tarkoittaa "joen pohjoispuolta" (Keltainenjoki), joskaan Keltainenjoki ei sivua maakuntaa sen nykyisillä rajoilla missään kohdassa.
Maantiede
Naapurina ovat Sisä-Mongolia pohjoisessa, Liaoning koillisessa, Bohainmeri, Peking ja Tianjin idässä, Shandong kaakossa, Henan etelässä ja Shanxi lännessä.
Hebeitä ympäröi Yanshanvuoristo pohjoisessa ja Taihangshan lännessä. Kaakossa on Pohjois-Kiinan tasanko.
Hebeissä vallitsee mantereinen monsuuni-ilmasto. Vuosittainen sademäärä on 400–800 mm. Kesäisin on usein rankkasateita.
Historia
250px|thumb|[[Chengden kesäpalatsia.]] Hebeistä on löytynyt pekinginihminen, 450 000 vuotta sitten elänyt ihmislaji. Qing-dynastian aikana (1644–1912) suurin osa nykyisestä Hebein maakunnasta kuului Zhilin maakuntaan. Nykyisen nimensä maakunta sai vuonna 1928. Maakunnan pääkaupunki sijaitsi ensin Pekingissä, josta se siirrettiin Tianjiniin vuonna 1930 ja edelleen Baodingiin vuonna 1935. Kiinan tasavallan aikana alue kärsi niin sisäisistä kuin ulkoisistakin uhkatekijöistä. Paikalliset sotalordit Feng Guozhang (1859–1919), Cao Kun (1862–1938) ja Wu Peifu (1874–1949) taistelivat toisiaan vastaan, kunnes Kuomintang otti alueen haltuunsa vuonna 1928. Marco Polon sillan välikohtauksen jälkeen vuonna 1937 alkoi Kiinan–Japanin sota ja Japani otti nopeasti Hebein alueen haltuunsa.
Jeroen Dubbeldam
Jeroen Dubbeldam (s. 15. huhtikuuta 1973 Zwolle) on alankomaalainen esteratsastuksen olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Dubbeldam on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa.
Hebei
Historia
Japanin hävittyä toisessa maailmansodassa kommunistit perustivat tukikohtia alueelle, ja heidän sodanjohtonsa sisällissodan aikana sijaitsi Xibaipon kylässä. Kommunistien voitettua Hebein alueita laajennettiin Kiinanmuurin toiselle puolelle. Uusiin alueisiin lukeutui esimerkiksi Zhangjiakoun alue, jolla sijaitsee nykyisin Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Chengden kesäpalatsi. Vuosien 1958 ja 1966 välillä Hebeihin kuului myös Tianjinin alue ja se toimi jälleen alueen pääkaupunkina. Vuonna 1968 pääkaupunki siirrettiin lopulta nykyiseen Shijiazhuangiin, joka vielä 1900-luvun alussa oli ollut vain pieni kylä. Sittemmin siitä kehkeytyi yksi Kiinan tärkeimmistä rautateiden solmukohdista. Poliittisten uudistusten myötä vuodesta 1978 lähtien Hebein talous on kasvanut voimakkaasti. Suurimmat hyötyjät ovat kuitenkin olleet kaupunkien asukkaat.
Jeroen Dubbeldam
Dubbeldam saavutti henkilökohtaisen kilpailun olympiakultaa vuoden 2000 kesäolympialaisista Sydneystä hevosellaan De Sjiem. Hän oli samoissa kisoissa myös joukkuekilpailun viides. MM-kilpailuista Dubbeldamilla on kolme kultaa, joista yksi on henkilökohtainen. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kolme kultaa ja kolme pronssia. Ensimmäisen henkilökohtaisen EM-kultansa hän saavutti vuonna 2015 Aachenista hevosellaan SFN Zenith N.O.P.
Hebei
Talous
thumb|300px|Liikekeskusta [[Shijiazhuangissa.]]
Hebein talous on riippuvainen maataloudesta. Päätuotteet ovat vehnä, maissi, hirssi ja gaoliang (kiinalainen durra) sekä puuvilla. Suurin osa Kiinan puuvillantuotannosta on peräisin Hebeistä. Lisäksi tuotetaan maapähkinöitä, soijapapuja ja seesamia.
Hebeissä on myös merkittäviä määriä hiiltä ja rautaa. Niinpä siellä onkin hiili-, teräs- ja rautateollisuutta. Muita teollisuudenaloja Hebeissä ovat kehruu, koneteollisuus, kemianteollisuus, öljyteollisuus, sähköteollisuus, keramiikka ja elintarviketeollisuus.
Hallinnollinen jako
thumb|200px|left|Hebein prefektuuritason jako. Pekingin kaupunkia ympäröivä Hebei jakautuu 11 prefektuuritason kaupunkiin, jotka jakautuvat edelleen piirikuntiin, kaupunkialueisiin ja piirikuntatason kaupunkeihin. Piirikuntatason yksiköitä Hebeissä on 172 kappaletta. Nämä jakautuvat puolestaan 2 207 kunnallistason yksikköön. Hebein hallinnollinen aluejako on seuraava (numerointi oheisen kartan mukaisesti): Prefektuuritason kaupungit
Matkailu
Hebei on erinomaisten kulkuyhteyksien päässä. Siellä on yli 40 000 kilometriä maanteitä, ja rautatiet vievät mm. Kantoniin, Harbiniin, Baotouhun, Nanjingiin, Shanghaihin, Jiujiangiin ja Jinaniin. Lisäksi maakunnassa on Pohjois-Kiinan vilkkain satama, Qinhuangdaon satama. Shijiazhuangissa on vilkasta lentoliikennettä.
Ming-dynastian aikaisen Kiinan muurin itäinen päätepiste on Shanhaiguanissa, lähellä Qinhuangdaoa. Muuri kulkee maakunnan pohjoisosan lävitse.
Chengdessä sijaitsee vuorimaja ja sen temppelit, ja se on Unescon maailmanperintökohde.
Meral Akşener
pienoiskuva|Meral Akşener vuonna 2019. Meral Akşener (s. 18. heinäkuuta 1956 İzmit, Kocaeli) on turkkilainen poliitikko ja maan entinen sisäministeri. Hän on kansallismielinen konservatiivi ja riitautui aiemman puolueensa MHP:n kanssa tämän solmittua vaaliliiton presidentti Erdoğanin AKP:n kanssa. Vuoden 2018 presidentinvaalissa hän oli uuden IyI-puolueen ehdokkaana.
Albert Lilius
Albert Henrik Lilius oli lapsipsykologian uraauurtava tutkija Suomessa ja Helsingin yliopiston professori vuosina 1920–1939.
Jan Klenberg
Jan Gottfrid Klenberg (22. lokakuuta 1931 Mikkeli – 28. elokuuta 2020 Helsinki ) oli suomalainen amiraali. Hän toimi puolustusvoimain komentajana 1. maaliskuuta 1990 – 1. marraskuuta 1994. Hän oli ensimmäinen meriupseeri kyseisessä virassa. Klenberg toimi myös merivoimien komentajana vuosina 1980–1983 vara-amiraalin arvossa. Myös Klenbergin isä Gotthelm ja veli Bo olivat upseereita, ja Bo toimi muun muassa merivoimien komentajana.
Esteban Chaves
Jhoan Esteban Chaves Rubio (s. 17. tammikuuta 1990 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Colombia-Coldeportes-joukkueessa 2012−2013, edusti australialaista Orica/Mitchelton-Scott / Team BikeExchange -joukkuetta 2014–2021 ja on vuodesta 2022 ajanut EF Education–EasyPost -tallissa. 164 senttimetriä pitkä ja 55 kilogrammaa painava Chaves on erikoistunut mäkiajoon.
Jan Klenberg
Ura
Sukutausta vaikutti Jan Klenbergin uranvalintaan: hänen molemmat isoisänsä olivat merikapteeneita. Klenberg valmistui merivoimien upseeriksi Merisotakoulusta vuonna 1951 ja suoritti yleisesikuntaupseerikurssin vuonna 1961. Uransa alussa hän toimi 1. lippueen nuorempana upseerina 1951–1955. Vuosina 1956–1959 hän palveli viirikön päällikkönä merivoimissa ja moottoritykkivenelaivueen komentajana 1961–1962. Merisotakoulussa ja Sotakorkeakoulussa hän opetti 1963–1964. Puolustusneuvoston yleissihteerin apulaisena hän toimi 1965–1971. Puolustusvoimien virkojen lisäksi hän toimi sotilasurallaan tutkijana Harvardin yliopistossa vuosina 1966–1967. Silloisessa Laivastolippueessa (nyk. Rannikkolaivasto) hän toimi vartiolaivueen komentajana 1971–1972.
Albert Lilius
Henkilöhistoria
Albert Liliuksen isä oli Haminan pormestari Gustaf Henrik Lilius, joka polveutui Joutsenon kirkkoherra Gustaf Liliuksesta (k. 1731). Joutsenon kirkkoherran isä (k. 1706) oli samaa nimeä, Gustaf Lilius, kantava Messukylän kirkkoherra. Hänestä polveutuu Lilius-suvun nuorempi ja laaja haara, joka vaikutti eritoten Messukylässä. Messukylän kirkkoherra Gustaf Liliuksen isä oli Längelmäen kirkkoherra Henrik Rainenius (k. 1657), joka muutti nimensä Liliukseksi. Henrik Liliuksen isä oli Johan-niminen nimismies Karkusta. Albert Liliuksen sisar Sofia Emilia (1860–1942) avioitui aistivialliskoulujen tarkastajan Valter Forsiuksen (1856–1939) kanssa. Liliuksen vanhempi veli Gustaf Lilius oli naimisissa Forsiuksen sisaren kanssa.
Jan Klenberg
Ura
Sotakorkeakoulun maanpuolustuskursseja Klenberg johti 1973–1977. Pääesikunnan komento-osaston päällikkönä hän toimi 1977–1978 sekä komentopäällikkönä 1978–1979. Merivoimien puolustushaarakomentajuutta 1980–1983 seurasi vaihe pääesikunnan päällikkönä 1983–1989, minkä jälkeen hän toimi puolustusvoimien komentajana 1990–1994. Klenberg oli ensimmäinen meriupseeri puolustusvoimien komentajana.
Esteban Chaves
Chaves voitti 14. etapin Italian ympäriajossa 2016. Hän nousi kokonaiskilpailun johtoon oltuaan kolmas 19. etapilla. Seuraavan päivän toiseksi viimeisellä etapilla Vincenzo Nibali ohitti hänet ja Chaves sijoittui kokonaiskilpailussa lopulta toiseksi 52 sekuntia Nibalille hävinneenä. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän sijoittui Nairo Quintanan ja Chris Froomen jälkeen kolmanneksi. Lokakuussa hän voitti Lombardian ympäriajon kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Diego Rosan ja Rigoberto Uranin. Hänestä tuli ensimmäinen kolumbialainen pyöräilyn monumentin voittaja.
Denis Matthews
Denis James Matthews CBE (27. helmikuuta 1919 – 25. joulukuuta 1988) oli brittiläinen pianisti, pianopedagogi, musiikintutkija ja musiikkikirjailija. Hän tulkitsi muiden muassa Ludwig van Beethovenia, josta hän myös kirjoitti sittemmin suomennetunkin elämäkertateoksen.
Kattovaikutus
Kattovaikutus (engl. ceiling effect) tarkoittaa ilmiötä, jossa lääkeaineen tai päihteen annosta suurennettaessa aineen vaikutus lisääntyy aluksi, mutta vaikutuksen kasvu alkaa annosta kasvatettaessa hidastua ja vaikutus pysyy sitten samana, vaikka annostusta kasvatettaisiin. Ibuprofeenin kattovaikutus saavutetaan 400 mg annoksella. Parasetamolilla kattovaikutus saavutetaan 1 000 mg annoksella. Opioidireseptorien osittaisagonisteilla, kuten buprenorfiinilla, on kattovaikutukset riittävän suurilla annoksilla. Puhtailla opioidireseptorien agonisteilla, kuten morfiinilla, ei ole kattovaikutusta.
Berndt Leonard Frosterus
Berndt Leonard Frosterus (10. heinäkuuta 1808 Siikajoki – 10. helmikuuta 1887 Kärsämäki) oli suomalainen kirkkoherra.
Jan Klenberg
Tunnustukset
4. heinäkuuta 2007 tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Klenbergille Vapaudenristin ritarikunnan suurristin, joka on toiseksi korkein kunniamerkki presidenteille annettavan Suomen Valkoisen ruusun suurristin ketjuineen jälkeen.
Lisäksi Klenbergille on myönnetty muun muassa seuraavat kunniamerkit:
Albert Lilius
Henkilöhistoria
Vuonna 1898 Albert Lilius avioitui Anna Elisabeth Anthonin (k. 1937) kanssa. Vuonna 1900 he saivat pojan, joka kuitenkin kuoli vuonna 1904. Lisäksi he saivat kolme tytärtä (s. 1902, 1905 ja 1915), jotka kaikki opiskelivat yliopistossa. Nuorin tytär Klara Kristina Lilius avioitui lääketieteen ja kirurgian tohtori Johan Oskar Wicktrömin kanssa.
Berndt Leonard Frosterus
Frosteruksen vanhemmat olivat Siikajoen kappalainen Israel Frosterus (1767–1826) ja Anna Eleonora Stjerncreutz. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1827. Frosterus vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1832.
Frosterus oli Lohtajan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1832 ja saarnaajana Töysässä vuodesta 1839. Hänet valittiin Kärsämäen kappalaiseksi 1844 ja hän astui tähän virkaan 1847. Frosterus sai varapastorin arvon 1852 ja hänestä tuli Kärsämäen kirkkoherra 1861. Frosterus sai rovastin arvon 1867 ja hän oli vt. lääninrovastina vuodesta 1876 ja vakinaisena lääninrovastina vuodesta 1879.
Esteban Chaves
Chaves voitti Italian ympäriajossa kuudennen etapin 2018 ja 19. etapin 2019.
Albert Lilius
Ammattiura
Albert Lilius valmistui Helsingin yliopistosta maisteriksi vuonna 1897 pääaineenaan biologia. Hänen lisensiaatin väitöskirjansa valmistui vuonna 1905, ja teoksellaan Luonnontiedon opetusoppi hän sai kasvatus- ja opetusopin dosentuurin. Lilius matkusti Saksaan hakemaan oppia Ernst Meumannilta kokeellisessa kasvatustutkimuksessa. Palattuaan Suomeen hän erikoistui lapsipsykologiaan ja julkaisi 1910-luvun Suomessa uraauurtavia teoksia aiheesta.
Vuosina 1920–1930 Lilius toimi Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina, 1930–1937 kasvatustieteen professorina ja 1937–1939 kasvatustieteen ruotsinkielisenä professorina. Toimiessaan kasvatustieteen professorina hän opetti molemmilla kotimaisilla kielillä, mutta kun virka jaettiin suomen- ja ruotsinkieliseen professuuriin, Lilius valittiin ruotsinkieliseksi professoriksi. Hän oli halunnut, että J. A. Hollo saisi vakituisen professorin viran henkilökohtaisen ylimääräisen professuurin sijaan. Hollo päätettiin nimittää suomen- ja Lilius ruotsinkieliseksi professoriksi. Lilius toimi myös opettajakoulutuksen valvojana ja sovelsi progressiivista pedagogiikka Suomessa oppikouluun. Viimeisinä työvuosinaan hän tutki kasvatustieteen historiaa. Albert Lilius erosi virastaan 65-vuotiaana 12. lokakuuta 1939, kaksi päivää talvisotaa edeltäneen de facto liikekannallepanon jälkeen.
Esteban Chaves
Saavutukset
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2006
Albert Lilius
Ammattiura
Lilius piti kasvatustieteen tehtävänä koko kasvatuksen kattavan teorian kehittämistä. Lilius kotiutti Suomeen eurooppalaisen lasten- ja nuortenpsykologian uusia virtauksia ja toi suomalaiseen kasvatustieteeseen empiirisen tutkimustavan. Ajattelultaan hän edusti positivismia. Albert Liliuksen oppilaat omaksuivat empiirisen tutkimusmenetelmän, ja he tekivät psykometrisiä mittauksia lasten parissa. Kasvatustiede kääntyi 1930-luvulle humanistiseen suuntaan, mutta Liliuksen luoma empiirinen suuntaus nousi jälleen 1960-luvulla. Liliuksen merkittävin oppilas oli Karl Bruhn, josta tuli Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori Liliuksen luovuttua virasta.
Jan Klenberg
Tunnustukset
Tämän lisäksi lukuisia kotimaisia rinnassa kannettavia kunnia- ja ansiomerkkejä.
Muuta
Vuonna 2006 Klenberg totesi Ruotuväki-lehden haastattelussa, että Suomen tulisi harkita vakavasti liittymistä sotilasliitto Natoon. Syksyllä 2016 hän arvioi, että idän ja lännen suhteiden huonontumisen ja Yhdysvaltain presidentinvaalien arvaamattomuuden takia asiassa on syytä odottaa ja samalla vahvistaa omaa puolustusta; Natoon olisi hänen mukaansa ollut edullisinta liittyä heti kylmän sodan päätyttyä.
Esteban Chaves
Saavutukset
2009
Maskun seurakunta
Maskun seurakunta on Maskun kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.
Esteban Chaves
Saavutukset
2011
Maskun seurakunta
Maskun seurakunta on Suomen vanhimpia seurakuntia. Se on mainittu itsenäisenä jo vuonna 1234. Siitä ovat eronneet Merimaskun ja Vahdon seurakunnat.
Esteban Chaves
Saavutukset
2012
2014
2015
2016
2017
Berndt Leonard Frosterus
Frosteruksen teos Helposti käsitettävä Perustus-Tieto kaikenlaiseen soitantoon vuodelta 1871 oli ensimmäinen suomenkielinen opas soittamiseen.
Albert Lilius
Tutkimusjulkaisut ja teokset
Albert Liliuksen vuonna 1905 tarkastettu lisensiaattiväitöskirja, Tyska läroplanteorier under nittonde seklet, käsitteli Saksan opetussuunnitelmien kehitystä. Luonnontiedon opetusoppi oli Liliuksen seuraava teos. Siinä hän korosti oppilaslähtöisyyden ja kokeiden tärkeyttä. Saksasta palattuaan hän teki joukkokyselyn kansakoululaisten kouluainemieltymyksistä. Tutkimus julkaistiin nimellä Om folkskoleelevers intresse för olika skolämnen ja se oli Suomen ensimmäinen kasvatustieteen kenttätyö. 1910-luvulla Lilius julkaisi merkittäviä teoksia lapsipsykologiasta. Saatuaan professorin viran Lilius kirjoitti teoksen Kasvavien tunne-elämä nykyaikaisten tutkimusten mukaan. Kirja vakiinnutti eurooppalaista nykytutkimusta Suomeen. Lilius kokosi psykologiset käsityksensä ja uudenaikaiset opetusnäkemyksensä teokseen Koulukasvatusopin pääkysymyksiä. Hänen viimeiset laajat teoksensa, Sivistystyön historian henkilöhahmojen kaksi osaa, käsitteli antiikin kasvatusta ja pohjoismaisia kasvatustieteilijöitä.
Esteban Chaves
Saavutukset
2019
Berndt Leonard Frosterus
Frosterus oli naimiaissa 1837–1885 Charlotta Karolina Elfvingin (k. 1885) kanssa.
Esteban Chaves
Saavutukset
2021
Berndt Leonard Frosterus
Teoksia
Nimellä B. L. Routanen: Nimellä L. Routanen:
Esteban Chaves
Saavutukset
2023
Klaus Schwab
Klaus Schwab (s. 1938 Ravensburg, Saksa ) on saksalais-sveitsiläinen mekaniikan insinööri ja taloustieteilijä. Hän on perustanut Maailman talousfoorumin 1971. Schwab on entinen Bilderberg-ryhmän ohjausryhmän jäsen.
Schwab on perustanut puolisonsa Hilde Schwabin kanssa 1998 säätiön Schwab Foundation for Social Entrepreneurship sosiaalisen yrittäjyyden edistämiseksi.
Schwab on kirjoittanut neljännestä teollisesta vallankumouksesta talousfoorumin pamfletissa The Great Reset ja kirjoissaan. Schwab kirjoittaa teoksessa Moderne Unternehmensführung im Maschinenbau, että menestyäkseen nykyaikaisen yrityksen on palveltava paitsi osakkaita, myös muita yritykseen liittyviä henkilöitä. Muita hänen kirjojaan ovat 30 kielelle käännetty The Fourth Industrial Revolution (2016) ja Shaping the Fourth Industrial Revolution (2018).
Klaus ja Hilde Schwab avioituivat 1971. Heillä on kaksi lasta.
Kalbådagrund
Kalbådagrundin majakka on Suomen ensimmäinen majakkalaivaa korvaamaan rakennettu pohjamajakka. Majakan rakennustyöt aloitettiin 1950 ja lyhty sytytettiin ensimmäisen kerran syksyllä 1953. Majakan vihkiäiset pidettiin 5. lokakuuta 1953. Majakan tornia vahvistettiin 1977 ja samalla torniin asennettiin helikopterin laskeutumisalusta. Valmistuessaan miehittämätön majakka oli alansa edelläkävijöitä, ja täysin automatisoituina sai pian lempinimen "aavemajakka".
San Juan Bautista (Paraguay)
San Juan Bautista on Misionesin departementin pääkaupunki Paraguayssa. Vuonna 2002 siellä oli 9 822 asukasta.
Sata kesää, tuhat yötä (kappale)
Sata kesää, tuhat yötä on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen musiikkikappale vuodelta 1981. Se julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä ja saman nimisen studioalbumin avausraitana. Kappale on Raul Reimanin sanoittama ja Esa Niemisen sovittama käännösversio Jörg Eversin, Jürgen S. Korduletschin, Keith Forseyn ja Mats Björklundin alkuperäiskappaleesta "(Boogie Woogie) Dancin' Shoes", jonka Claudja Barry levytti 1978. Singlen b-puolena on Niemisen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama iskelmä "Ei tule toista kertaa".
"Sata kesää, tuhat yötä" on versioitu muutamaan otteeseen, mukaan lukien Toni Wirtasen rock-henkinen tulkinta vuodelta 2014, jonka hän esitti Koivuniemelle eräässä television viihdeohjelmassa. Secondhand Songs -sivuston mukaan Claudja Barryn levyttämästä alkuperäisteoksesta ei ole tehty muunkielisiä käännöksiä.
"Sata kesää, tuhat yötä" nousi Jukebox-listan sijalle kolme. Singlemyynnissä se ylsi sijalle 15. Vuoden 1981 Suomen suurimpien hittien joukossa kappale sijoittuu sijalle 30. Suoratoistopalvelu Spotifyssa kappaleella oli huhtikuun 2023 alkuun tultaessa yli viisi miljoonaa toistokertaa.
Alesana
Alesana on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye, joka on kotoisin Raleighista, Pohjois-Carolinasta.
Historia
Vaikka yhtyeen jäsenet alkoivat soittaa yhdessä Baltimoressa, Marylandissa, yhtye syntyi virallisesti lokakuussa 2004 Raleighissa, Pohjois-Carolinassa. Se tuli nopeasti paikallisesti tunnetuksi. Alesana oli levy-yhtiö Tragic Hero Recordsin ensimmäinen yhtye vuonna 2005, ja se julkaisi debyyttinsä Try This With Your Eyes Closed saman vuoden kesäkuussa. Alesana oli vuonna 2006 kiertueella Yhdysvalloissa (sisältäen esiintymisen Cornerstone-festivaaleilla) ja otti kokoonpanoonsa uuden rumpalin ja toisen kitaristi/laulajan. He seurasivat koko matkan, On Frail Wings of Vanity and Wax, kesällä 2006. Monet yhtyeen lauluista ovat saaneet ideansa kreikkalaisesta mytologiasta. Vuoden 2006 lopulla he ottivat paikan Fearless Recordsissa, joka uudelleenjulkaisi heidän LP-levynsä maaliskuussa 2007. Vuonna 2007 yhtye nähtiin soittamassa Warped Tourilla.
Alesanan jäsenet työstivät vuonna 2008 uutta levyä, joka ilmestyi 3. kesäkuuta samana vuonna nimellä Where Myth Fades To Legend. Yhtyeen viimeisin albumi on 26. tammikuuta 2010 ilmestynyt The Emptiness.
Yhtye on keikkaillut Helsingin Nosturissa 25. toukokuuta 2009 ja 30. tammikuuta 2012.
Jaakobin paini
thumb|200px|Gustave Doré: Jaakob painii enkelin kanssa
Jaakobin paini on Vanhan testamentin Ensimmäisen Mooseksen kirjan (1. Moos. 32:23–33) sekä Hoosean kirjan 12. luvussa kuvattu tapahtuma, jossa Jaakob painii koko yön ajan tuntemattoman miehen kanssa voittaen tämän aamun koittaessa. Voitettu mies nimeää Jaakobin uudelleen Isra-Eliksi (hepreaksi "El kamppailee" tai "El hallitsee").
Jaakob itse luonnehti tapahtunutta: "Minä olen nähnyt Jumalan kasvoista kasvoihin, ja silti olen elossa."
Jaakobista tuli Israelin 12 heimon kantaisä. Tilanne tapahtui Jaakobin matkalla takaisin Kaanaaseen, luvattuun maahan. Aihe on saanut suurta suosiota kuvataiteilijoiden keskuudessa ja sen ovat tulkinneet mm. Rembrandt (1659), Gustave Doré (1855), Eugène Delacroix (1861), Alexander Louis Leloir (1865), Léon Bonnat (1876), Gustave Moreau (1878), Paul Gauguin (1888).
Jaakopinpainiksi kutsutaan nykyisessä kielenkäytössä tilannetta, jossa henkilö joutuu ratkaisemaan suuren sisäisen ristiriidan.
British Racing Motors
British Racing Motors (usein lyhennetty BRM) oli Raymond Maysin vuonna 1945 perustama brittiläinen kilpa-autoilutalli, joka kilpaili myös Formula 1 -sarjassa.
Formula 1:ssä talli kilpaili vuosina 1951 sekä 1954–1977, ja osallistui valmistajana 208 osakilpailuun (asiakastallit laskettu mukaan), joista se voitti 17. Vuonna 1962 BRM voitti valmistajien mestaruuden Samana vuonna sen kuljettaja Graham Hill ajoi maailmanmestariksi. Vuosina 1963–1965 ja 1971 BRM sijoittui valmistajien sarjassa toiseksi.
Historia
BRM:n perustivat Raymond Mays ja Peter Berthon toisen maailmansodan aikoihin. Mays oli rakentanut useita moottoripyöriä ja kilpa-autoja ERA-brändille ennen sotaa. Berthon oli Maysin pitkäaikainen yhteistyökumppani. Maysin menestys ennen sotaa innoitti häntä rakentamaan kokonaan brittiläisen Grand Prix -auton sodan jälkeiselle aikakaudelle. Projektia avusti brittiläisen moottoriteollisuuden ja sen yhteyksien luottamusrahasto. Tämä osoittautui kömpelöksi tavaksi organisoida ja rahoittaa hanketta. Jotkut tukijoista vetäytyivät hankkeesta syrjään pettyneinä tallin hitaaseen edistymiseen ja ensimmäisiin kunnollisiin tuloksiin. Luottamuksellisen osakkaan, Alfred Owenin, osaksi tuli ottaa tiimi kokonaisuudessaan hoitaakseen. Berthon ja Mays jatkoivat tallin pyörittämistä hänen puolestaan 1960-luvulle asti.
V 16
thumb|V16-moottorinen BRM-malli 15. Tehdas rakennettiin Spalding Roadille Lincolnshiren Bourneen. Se oli entinen ERAn työpaikka. Useat ERA:n työntekijät ryhtyivät työskentelemään BRM:lle, kuten Harry Mundy ja Eric Richter. Talli onnistui pääsemään testitiloihin Folkinghamin lentoasemalle.
Ensimmäinen sodanjälkeinen huippumoottoriurheilun sääntösopimus salli 1,5-litraiset ahdetut tai 4,5-litraiset ahtamattomat moottorit. BRM:n ensimmäinen moottorisuunnittelu oli todella kunnianhimoinen: 1,5-litrainen ahdettu V16. V16:n suunnittelutyyliä ei ollut aiemmin käytetty laajasti autoissa, joten ongelmia esiintyi paljon. Moottori saatiin täysin toimivaksi vasta kesäkuussa 1949, ja se osoitti olevansa erityisen tehokas.
2,5-litraiseen formulaan sopivaa ja kestävää omaa autoa odoteltaessa BRM ajatti kilpailuissa vuosina 1954–1956 Maseratilta ostamaansa 250F-autoa.
Tyyppi 25 ja 48
thumb|200px|BRM P25 BRP-tallin väreissä. Tyyppi 25 (myöhemmin tunnettu nimellä P25) oli seuraava auto. Se käytti Stuart Tresilianin suunnittelemaa 2,5-litraista ahtaamatonta nelisylinteristä moottoria. Moottori toimitettiin BRM:lle tyypillisesti myöhässä, eikä sillä sen vuoksi päästy heti kilpailemaan. Lukuisten vikojen vaivaama P25 ei ollut lainkaan kilpailukykyinen vuosina 1955–1956. Julkisten epäonnistumisten jälkeen Owen uhkasi lakkauttaa koko BRM:n kilpaprojektin. Ulkoista konsultaatiota haettiin Lotuksen Colin Chapmanilta, jonka ehdottamien teknisten parannusten toteuduttua autot alkoivat parhaimmillaan saavuttamaan Grand Prix -kilpailujen pistesijoja. Jean Behra voitti Grand Prix -kilpailuiden ulkopuolisen Caenin kisan 1957. Harry Schell pääsi BRM:llä kuljettajien pistetaulukon kuudenneksi 1958. Epäluotettavuus ja etenkin jarruongelmat vaivasivat yhä. Odotettu osakilpailuvoitto tuli viimein Jo Bonnierin ajamana Hollannin Grand Prix’sta 1959.
Vuonna 1960 talli muutti uusiin tiloihin Bournessa. Uusiksi kuljettajiksi palkattiin Dan Gurney ja Graham Hill. Kuljettajien toivomuksesta talossa vuodesta 1951 toiminut etevä insinööri Tony Rudd siirtyi kilpatoimintojen johtoon. Takamoottorinen Cooper oli voittanut maailmanmestaruuden vuonna 1959. Peter Berthonin suunnittelema enimmäkseen P25-mallin osista rakennettu takamoottorinen P48 oli nopea vastaus kaudelle 1960. Auto pysyi uusien Lotusten ja Cooperien vauhdissa, mutta oli mekaanisesti epäluotettava eikä menestyksiä tullut. Syksyllä 1960 valmistui Tony Ruddin suunnittelema P48 Mark II, joka oli koriltaan aerodynaamisempi ja ajettavuudeltaan parempi.
1,5-litraiset 1961–1965
thumb|Graham Hill ja BRM P57 Nürburgringillä 1962. Kaudella 1961 tuli voimaan uudet Formula 1 -säännöt 1,5-litraisilla moottoreilla. BRM turvautui aluksi Coventry Climaxin voimanlähteeseen P48 Mark II-malliin pohjautuvassa P57-korissa. Loppuvuodesta valmistui Peter Berthonin ja Aubrey Woodsin suunnittelema V8-moottori, joka oli verrattavissa Ferrarin Dino V6- ja Coventry Climaxin V8-moottoreihin. Tällä voimanlähteellä varustettu P57-malli toi BRM:lle sen toisen osakilpailuvoiton, jälleen Hollannin GP:ssä 1962. Kolmen muun voiton jälkeen talli onnistui voittamaan valmistajien mestaruuden kaudella 1962, ja Graham Hill kuljettajien mestaruuden.
Menestyksekästä BRM-moottoria myytiin muillekin talleille, kuten BRP:lle ja yksityisille Lotus-kuljettajille. Pienemmät tallit, kuten Scuderia Centro-Sud, ostivat myös kokonaisia autoja. Vuonna 1963, Lotus 25-mallin innoittamana, Rudd suunnitteli osittain kantavalla monokokkirungolla varustetun tyypin P61, josta kehittyi P261. Kuljettajat Graham Hill ja 1964 mukaan tullut Jackie Stewart olivat P261-mallilla mukana Formula 1 -luokan kärkikamppailuissa, BRM tuli valmistajien sarjassa toiseksi kausina 1963, 1964 ja 1965.
H16
thumb|H16-moottorinen BRM P83. Kaudelle 1966 moottorisäännöt muuttuivat 3,0-litraisiin vapaasti hengittäviin (tai 1,5-litraisiin ahdettuihin) moottoreihin. BRM kieltäytyi Aubrey Woodsin ehdotuksesta rakentaa V12. Sen sijaan rakennettiin oudohko H16-moottori. Moottori oli tehokas, mutta painava ja epäluotettava. BRM:ää moottori kuitenkin kiehtoi, sillä siinä oli samoja elementtejä kuin menestyksekkäässä 1,5-litraisessa V8:ssa. Jackie Stewartin, joka oli tuolloin BRM:n kuljettaja, kerrotaan sanoneen, että ”tämä metallikasa olisi parempi laivan ankkurina kuin voimanlähteenä”. Noihin aikoihin BRM sai lisänimen ”British Racing Misery”. Lotus oli käyttänyt laajennettua versiota BRM:n 1,5 litran V8:sta vuonna 1966, kun kilpailevat 3,0 litran moottorit saivat vähän tukea sääntöjen ensimmäisinä vuosina. Lotus otti myös käyttöönsä H16-moottorin väliaikaiseksi voimanlähteeksi, rakentaen Lotus 43:n sen ympärille. Jim Clark onnistui voittamaan Yhdysvaltain Grand Prix’n 1966 Watkins Glenissä tällä yhdistelmällä ja voitto oli tämän moottorin ainoa maailmanmestaruussarjassa.
V12
thumb|Pedro Rodríguez BRM:llään vuonna 1968. Woodsin suunnittelema V12 korvasi H16-moottorin. Moottori oli aluksi tarkoitettu käytettäväksi urheiluautoissa, mutta sitä käytettiin ensimmäistä kertaa Formula 1:ssä McLaren M5 -autossa. Ensimmäiset vuodet uudella moottorilla eivät tuottaneet menestystä. Huonon kauden jälkeen tallin kuljettajat pikkuhiljaa vaihtuivat. Ensimmäisen voiton V12-moottorilla saavutti Pedro Rodríguez Belgian Grand Prix’ssa 1970 P153-autolla. P160-autolla saavutettiin vielä lisää voittoja: Jo Siffert ja Peter Gethin vuonna 1971. Sekä Siffert, että Rodríguez kuolivat juuri ennen kautta 1972, joten tallin oli järjestäydyttävä kokonaan uudelleen. Viimeinen voitto tuli, kun Jean-Pierre Beltoise voitti sateisen Monacon Grand Prix’n 1972 P160:llä.
Viimeiset hetket
Viimeinen merkittävä esitys oli toinen sija Etelä-Afrikan Grand Prix’ssa 1974 P201-autolla. Talli ei kuitenkaan enää menestynyt, ja John Jordan osti osan tallista. Talli lopetti sen jälkeen toimintansa.
Sikojärvi (Salo)
Sikojärvi on melko pieni järvi Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa, joka kuuluu Kiskonjoki–Perniönjoki-päävesistöön. Sikojärvi kuuluu Varsinais-Suomen ELY:n ympäristövastuualueeseen.
Iso-Kilpastin
Iso-Kilpastin on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,9 metriä mpy.
Taisteluosasto Peiper
thumb|right|150px|Joachim Peiper. thumb|right|250px|Osasto Peiperin joukkoja ja puolitelavaunu. Taisteluosasto Peiper (, lyhennettynä KG Peiper) oli komentajansa Joachim Peiperin mukaan nimetty Ardennien taisteluun osallistunut Waffen-SS-taisteluosasto.
Taisteluosasto muodostettiin SS-panssaridivisioona Leibstandarte-SS Adolf Hitlerin 1. panssarirykmentistä sekä 2. panssarikrenatöörirykmentistä ja 501. raskaasta SS-panssarivaunupataljoonasta. Taisteluosasto oli osa Josef ”Sepp” Dietrichin komentamaa 6. SS-Panssariarmeijaa.
Taisteluosaston tehtävä oli murtaa yhdysvaltalaisten linjat Ardenneilla ja edetä Huyn kaupunkiin valtaamaan Maas-joen yli kulkevat sillat. Tehtävä epäonnistui ja taisteluryhmä joutui saarroksiin. Peiper sai ohjattua miehensä takaisin omien puolelle. Tällöin osaston vahvuus oli pudonnut noin 5 000:sta noin 800 sotilaaseen.
Taisteluosasto suoritti useita yhdysvaltalaisten sotavankien ja belgialaisten siviilien teloituksia operaation aikana. Kuuluisin tapaus on Malmedyn verilöyly 17. joulukuuta 1944.
Uskiajärvi
Uskiajärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,2 metriä mpy.
Gaius
Gaius tai Caius tarkoittaa seuraavia:
Gai Haj Háj HAJ HAJ Háj Gajusz Гай Háj Гай
Metelis
Metelis eli Per-Ha-neb-Imenti oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Meteliteen nomokseen,  jonka pääkaupunki se oli. Kaupunki sijoitetaan Niilin Kanobikos- ja Bolbitinos-suuhaarojen välille suiston luoteisosaan nykyisen Bisintawain paikalle. Sen arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä Tell el-Nigili. Muutoin kaupungista ei tiedetä juuri mitään.
Marvin Bagley
Marvin Bagley III (s. 14. maaliskuuta 1999) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa laitahyökkääjänä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Sacramento Kingsiä.
Bagley pelasi kauden 2017–2018 Duke Universityn joukkueessa. Sacramento Kings varasi hänet NBA:han toisella vuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa.
Kanopos (kaupunki)
Kanopos (, tai Canobus) eli Pekuat  tai Genp  oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Gynaikopoliteen nomokseen.
Maantiede
Kanopoksen kaupunki sijaitsi Niilin läntisimmän suuhaaran suussa. Suuhaara sai tästä nimen Kanopoksen suuhaara. Lähellä sijaitsi myös Kanopoksen kanava. Aleksandrian perustamisen jälkeen Kanopos sijaitsi siitä noin 120 stadioninmittaa eli noin 21 kilometriä itään.
Antiikin aikaiset maantieteilijät sijoittivat Aasian ja Afrikan rajan Kanopoksen kohdalle, siinä missä nykyisin se sijoitetaan idemmäksi Suezin kanavan kohdalle.
Historia
Kanopos kuului Gynaikopoliteen nomokseen, tosin se mainitaan myös Meteliteen/Menelaiteen nomoksen pääkaupunkina. Satamakaupunkina Kanopoksessa oli paljon merimiehiä ja ulkomaalaisia, ja sen väestö oli sekoitus egyptiläisiä ja kreikkalaisia. Se tunnettiin lukuisista erilaisista uskonnollisista juhlistaan, löyhästä moraalistaan sekä punaisesta hennaväristään, joka oli suosittua itämaiden naisten parissa kynsien maalaamiseen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Kanōbitēs.
Kanopos taantui Aleksandrian perustamisen jälkeen, ja esiintyy historiassa vain harvoin enää kristillisen ajan koitettua. Se oli kuitenkin varhaisella kristillisellä kaudella Aleksandrian metropoliitan alainen piispanistuin. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (Canopus, Canopitanus).
Rakennukset ja löydökset
Kanopoksesta on löydetty joitakin jäänteitä. Kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli Zeus-Kanopokselle omistettu temppeli, jota kunnioittivat yhtä lailla egyptiläiset kuin kreikkalaisetkin. Siellä oli myös Serapeion eli Serapiksen pyhäkkö, jossa toimi tämän oraakkeli.
Sheikki tai Don
Sheikki tai Don on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen musiikkikappale vuodelta 1981. Se julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä ja studioalbumilla Sata kesää, tuhat yötä. Kappaleen sävelsi Jori Sivonen, sanoitti Juha Vainio ja sovitti Markku Johansson. Singlen b-puolena on Johanssonin säveltämä ja sovittama "Rahalla kun rakastaa", johon sanoituksen teki Vainio. Myös se on mukana albumilla Sata kesää, tuhat yötä.
"Sheikki tai Don" -kappaleen rakenne on intro - säkeistö - kertosäkeistö - välisoitto - säkeistö - kertosäkeistö. Toisen säkeistön jälkeistä kertosäettä toistetaan loppuhäivytykseen. Singlejulkaisun molempien puolien teemana on "harhaa hurma lompakon", jos se on lemmen ainoana kantavana voimana.
Singlen kannessa on sama mustavalkoinen valokuva Paula Koivuniemestä kuin singlessä "Sata kesää, tuhat yötä". Albumin Sata kesää, tuhat yötä kansikuvana on niin ikään sama valokuva, mutta värillisenä.
"Sheikki tai Don" oli elokuussa 1981 Suomen Jukebox-listan ykkösenä. Kappale ei kuitenkaan noussut Koivuniemen suurten hittien joukkoon, eikä sitä juuri ole kelpuutettu Koivuniemen kokoelma-albumeille.
Mario Kempes
pienoiskuva|Mario Kempes Mario Alberto Kempes (s. 15. heinäkuuta 1954, Belville, Córdoban provinssi, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija.
Lempinimellä El Matador (Matador=Härkätaistelija, kirjaimellisesti tappaja) tunnettu Kempes oli yksi aikansa parhaista hyökkääjistä. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi lopullisesti vuonna 1977 siirtyessään Eurooppaan, Valencian riveihin. Valenciassa vietettyjen vuosien aikana hän voitti muun muassa kaksi peräkkäistä Primera Divisiónin maalikuninkuutta.
Parhaiten Kempes muistetaan silti maajoukkuepeleistä, joita hän pelasi vuosina 1973–1982 yhteensä 43 ja joissa hän teki 20 maalia. Hän edusti Argentiinan jalkapallomaajoukkuetta MM-kisoissa kolme kertaa; vuosina 1974, 1978 ja 1982. Vuoden 1978 turnaus päättyi Argentiinan voittoon, ja Kempes voitti kuudella maalillaan turnauksen maalikuninkuuden. Samana vuonna arvostettu lehti El Mundo valitsi hänet Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kempes on valittu myös FIFA 100 -listalle, johon Pelé valitsi mielestään 125 maailman kaikkien aikojen parasta elävää jalkapalloilijaa.
Dobos torta
Dobos torta on Unkarista lähtöisin oleva kakku, joka koostuu sokerikakku-, suklaavoikreemi- ja karamellikerroksista. Kakku on nimetty kehittäjänsä Itävalta-Unkarissa eläneen kokki József Dobosin mukaan. Kakku on edelleen hyvin suosittu ja sitä myydään yleisesti konditorioissa Unkarissa ja muilla entisen Itävalta-Unkarin alueilla.
Piirteet ja käyttö
thumb|vasen|Kokonainen kakku. Dobos torta on muodoltaan pyöreä ja kakku koostuu kuudesta ohuesta sokerikakkukerroksesta, viidestä kerroksesta suklaavoikreemiä. Suklaavoikreemi valmistetaan kaakaovoista. Kakun päällä on kovetettu kerros karamellia. Karamellikerros leikellään siivuiksi erityisellä veitsellä ennen kerroksen kovettumista. Kakku säilyy suklaakreemin ja karamellikerrostensa ansioista suhteellisen hyvin myös huoneenlämpötilassa.