cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatti
2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatin kemiallinen kaava on C7H14O3 ja rakennekaava C2H5OCH2CH(CH3)OCOCH3. 2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä 1-etoksi-2-propanoliasetaatti, 2-etoksi-1-metyylietyyliasetaatti, 1-etoksi-2-asetoksipropanoli, 1-etoksi-2-propyyliasetaatti tai 2PG1EEA.
2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 146,2 g/mol, sulamispiste −89 °C, kiehumispiste 160 °C, suhteellinen tiheys 0,98 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 9,5 g/100 ml, leimahduspiste 53 °C c.c., itsesyttymislämpötila 325 °C ja CAS-numero 54839-24-6.
Wannanosaurus
Wannanosauruksen fossiileita on löydetty Kiinassa sijaitsevasta Xiaoyanin muodostumasta. Fossiililöytöihin kuuluu kallo, osittainen alaleuka, selkänikamia, jalan luita ja olkaluu. Kallo on kuulunut mahdollisesti aikuiselle yksilölle. Wannanosauruksen pituus oli arviolta 60 senttimetriä. Kyseinen dinosaurus oli kasvinsyöjä.
Patsuli
Patsuli (Pogostemon cablin) on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvi, joka on kotoisin trooppisilta alueilta Aasiasta ja jota viljellään laajasti Karibialla, Kiinassa, Intiassa, Thaimaassa, Indonesiassa, Malesiassa, Mauritiuksella, Filippiineillä, Länsi-Afrikassa ja Vietnamissa. Se kasvaa n. 0,75 metrin korkuiseksi ja sen kukat ovat pieniä ja valkovaaleanpunaisia. Lehdet korjataan useita kertoja vuodessa ja niistä tislataan öljyä. Patsulin tuoksu on raskas ja voimakas ja sen öljyä on käytetty vuosisatoja hajuvesien valmistuksessa, myös miesten tuoksuissa. Useissa Aasian maissa, mm. Japanissa ja Malesiassa, patsulia käytetään vastalääkkeenä käärmeen puremiin. Kiinalainen lääketiede käyttää yrttiä myös päänsäryn, nuhakuumeen, pahoinvoinnin, ripulin ja vatsavaivojen hoitoon. Sitä käytetään myös tuoksutuotteena pyykinpesussa, ilmanraikastimissa tai kylpyöljynä.
Haavoittunut soturi hangella
Haavoittunut soturi hangella (myös Haavoittunut suomalainen soturi hangella) on suomalaisen taiteilijan Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus vuodelta 1880. Kooltaan tämä työ on 39×59,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Haavoittunut soturi hangella on Helene Schjerfbeckin läpimurtoteos, jonka hän maalasi 17-vuotiaana. Tämä Suomen sodan (1808–1809) aiheeseen liittyvä maalaus on ensimmäinen häneltä Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin hankittu maalaus. Se ostettiin taideyhdistyksen kokoelmiin heti Suomen taideyhdistyksen näyttelystä vuonna 1880. Maalauksen todennäköisenä innoittajana oli J. L. Runebergin runoteos Vänrikki Stoolin tarinat, vaikka se ei suoraan viittaa mihinkään Runebergin runoista. Schjerfbeck teki samoihin aikoihin useita Vänrikki Stoolin tarinoihin perustuneita vähemmän tunnettuja maalauksia.
Teos on harmaavoittoinen, jossa lumen pintaa Schjerfbeck elävöitti keltaisen ja vaaleapunaisen sävyillä. Schjerfbeck maalasi tähän teokseen hyvin nuoren, vaalean sotilaan nojaamaan koivuun. Hänen rusoittavat poskensa viittaavat kuumeeseen, kun hän ase kädessään katsoo eteenpäin tässä maalauksessa. Sinitakkinen univormu lienee viittaus Pohjanmaan jalkaväkirykmenttiin. Teokseen liittyvää mystiikkaa on se, että sotilasjoukosta, joka näkyy jäällä, ei voi varmuudella sanoa ovatko he tulossa vai menossa. Schjerfbeckin omasta kirjeestä 1920-luvulta on päätelty, että kyseessä olisi omien sotilaiden jättämä haavoittunut. Suomen sodassa viimeiset suuret joukkoperääntymiset tapahtuivat loppuvuonna 1808, jolloin ruotsalaiset joukot vetäytyivät Tornioon asti. Muuallakaan ei tapahtunut enää suuria joukkoperääntymisiä tämän jälkeen. Maalauksen soturi saattaa edustaa vertauskuvallisesti myös koko Suomea, jonka Ruotsin armeija perääntyessään jätti oman onnensa nojaan. Hahmoa on väitetty myös Schjerfbeckin vertauskuvalliseksi omakuvaksi.
Haavoittunut soturi hangella on siitä otettujen kuvien luoman vaikutelman ja sen maineeseen nähden yllättävän pienikokoinen maalaus.
Femsjön piiri
Femsjön piiri sijaitsee Hylten kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Hylten kunnan piirit
Tukikohta (taistelutekniikka)
Tukikohta on joukkueen puolustusasema. Joukkueen ryhmien puolustusasemat ovat pesäkkeitä. Joukkueiden muodostaman komppanian puolustusasemaa kutsutaan puolustuskeskukseksi.
Hondurasin liberaalipuolue
Hondurasin liberaalipuolue on hondurasilainen keskusta-vasemmistolainen liberaalipuolue, joka kuuluu kansainväliseen Liberal International -järjestöön. Hondurasin liberaalipuolue perustettiin 1891, ja se on Hondurasin vanhin puolue. Se on myös kansallispuolueen ohella toinen Hondurasin perinteisistä valtapuolueista.
Liberaalipuolueen juuret ovat Céleo Ariasin ja Marco Aurelio Soton edustamasta liberalismista, jonka tavoitteina kirkon ja valtion erottaminen, edustuksellinen hallinto ja talousliberalismi. Virallisesti se perustettiin Policarpo Bonillan hallintoaikana, vuonna 1891. Perinteisesti liberaalipuoluetta on pidetty uudistusmielisempänä ja antimilitaristisempana Hondurasin kahdesta valtapuolueesta. Kuva liberaaleista muuttui suuresti oikeistolaisen armeijaan kytköksissä olleen Roberto Suazo Córdovan hallituskaudella 1982–1986.
Liberaalipuolueen kannatus on ollut perinteisesti suurempaa kaupunkialueilla ja maan kehittyneemmässä osassa. Puolueen suurin kannatus on keskittynyt Atlántidan, Cortésin, Francisco Morazánin, El Paraíson ja Yoron departementteihin.
Goat on Fire / Wolves from the Fog
Goat on Fire / Wolves from the Fog on vuonna 1993 julkaistu portugalilaisen Moonspell-yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu.
Spectres
Spectres on Blue Öyster Cultin kuudes albumi, ja se julkaistiin marraskuussa 1977. Albumia on kritisoitu kaupallisemman ja radioystävällisemmän materiaalin johdosta, mutta se sisältää kuitenkin yhtyeen suosituimpiin kuuluvan "Godzilla"-kappaleen ja lisäksi albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa.
Goat on Fire / Wolves from the Fog
Goat on Fire äänitettiin talvella 1992 ja Wolves from the Fog keväällä 1992.
Spectres
Taustaa ja albumin sisältö
Yhtye yritti kovasti tehdä uutta "The Reaperin" kaltaista hittiä ja suunta muuttui vielä edellistä albumia kevyemmäksi. Tuotantotiimi pysyi samana ja kaikki yhtyeen jäsenet ovat kirjoittaneet albumin kappaleita. Sanoituksellisesti albumi luotasi enemmän maanläheisiin aiheisiin yhtyeelle tyypillisistä sci-fi/mystiikka-aiheisista teksteistä.
Moottoripyöräjengeistä kertova "Golden Age of Leather"-kappale alkaa kuorolaulu-introlla ja alkuosa menee rock-henkisen riffin myötä. Puolivälissä kappale nopeutuu ja muuttuu proge-vaikutteiseksi monivivahteisen riffin myötä.
Balladi-osastoa albumilla ovat rumpali Albert Bouchardin laulama ja säveltämä "Death Valley Nights" ja Roeserin tunnelmallinen, vampyyrinaisesta kertova "I Love the Night". AOR-vaikutteista kevyempää linjaa edustavat "Fireworks", "Celestial the Queen", Eric Bloomin ja Ian Hunterin yhteissävellys "Goin' Through the Motions" ja sanaleikin mukaan nimetty "R.U. Ready 2 Rock", josta tuli avauskappale yhtyeen konsertteihin albumin kiertueella.
Kosketinsoittaja-kitaristi Allen Lanierin tekemä "Searchin' for Celine" kulkee funkmaisen riffin ja kompin myötä jota Lanierin piano säestää. Lanier oli demonnut ja laulanut kappaleen alun perin jo edelliselle Agents of Fortune-albumille. Kappaleen inspiraationa on ollut narkolepsiasta kärsinyt ranskalaiskirjailija Louis Ferdinand Celine.
Albumin päättää basisti Joe Bouchardin ja lyyrikko Helen Wheelsin dracula-aiheinen, synkkätunnelmallinen "Nosferatu", jossa mellotron luo kappaleeseen "aavemaisen" ja "kauhuelokuvamaisen" tunnelman. Kappaleen sanat pohjautuvat samannimiseen elokuvaan.
Albumin julkaisu ja vastaanotto
Spectres julkaistiin marraskuussa 1977. Albumin kannessa yhtye on kuvattu tummansävyisessä kirjastomaisessa huoneessa pukeutuneena 1920-luvun gangsteri-henkisiin vaatteisiin. Modernimman vivahteen kuvaan antavat siinä näkyvät laser-efektit.
Albumi nousi Billboardin listalle sijalle 43. ja singlenä julkaistiin kappaleet "Goin' Through the Motion" ja "Godzilla", mutta kumpikaan ei saanut singlemenestystä. Kriitikoilta albumi sai kohtalaista palautetta, mm. Rolling Stone-lehti sanoi yhtyettä "heavy metallin Fleetwood Maciksi" ja Creem-lehti kirjoitti yhtyeen "kulta-aikojen olevan valmis alkamaan" albumin myötä. Fanien vastaanotto oli ristiriitainen: osa piti albumista sen monipuolisen kappalevalikoiman ansiosta, mutta monet vanhat yhtyeen fanit ovat kritisoineet liian "siloiteltua" tuotantoa ja yhtyeen heavy-soundin hylkäämistä albumilla.
Vaikka albumi myikin kultaa ja "Godzilla"-kappaleesta tuli huonosta listamenestyksestä huolimatta klassikkokappale, olivat yhtyeen jäsenet pettyneitä albumin myyntilukuihin ja Columbia Recordsin promootiotyöhön. Yhtyeen maine kovana liveyhtyeenä pysyi kuitenkin ennallaan ja konserteissa riitti yleisöä, ja seuraavana siirtona Spectres-kiertueen jälkeen yhtye julkaisikin live-albumin.
Spectres julkaistiin remasteroituna CD-versiona vuonna 2007 ja mukana oli bonus-raitoina neljä albumin sessioissa nauhoitettua ennenjulkaisematonta kappaletta.
Ipuwer-papyrus
Ipuwer-papyrus eli Ipuwerin ja Kaikkeuden Jumalan dialogi on muinainen egyptiläinen kertomus, joka on säilynyt papyrusarkilla. Papyrusarkkia säilytetään Hollannin kansallisessa arkeologisessa museossa Leidenissä. Ainoa säilynyt käsikirjoitus on ajoitettu kolmannentoista vuosisadan (eaa.) jälkimmäiselle puoliskolle. Ajoituksesta tosin on esitetty myös eriäviä mielipiteitä, mutta valtaosa tutkijoista on sitä mieltä, että se sijoittuu jonnekin 12. dynastian ja toisen välikauden (n. 1850–1600 eaa.) välimaastoon. Tekstin on tulkittu olevan joko toisen välikauden aikaisen, oletetun kaaoksen inspiroima valitus tai sitten historiallinen fiktio, joka kuvaa vanhan valtakunnan luhistumista useita vuosisatoja aiemmin, tai mahdollisesti se viittaa molempiin.
Hiljattain brittiläinen historioitsija ja egyptologi David Rohl esitti, että Vanhan testamentin kuvaama Exodus olisi vastoin aiempia teorioita tapahtunutkin jo toisen välikauden aikana noin 1450 eaa., jolloin Ipuwer voisi hyvinkin viitata näihin tapahtumiin. Kuitenkin valtaosa muista egyptologeista torjuu Rohlin aikamallinnoksen, ja pitäytyy siinä että Exoduksen, jos se on tapahtunut Vanhan testamentin kuvaamassa muodossa, on täytynyt sijoittua myöhempään ajankohtaan, lähinnä Ramses II:n valtakaudelle. Jotkut tutkijat yhdistävät Ipuwerin kuvaamat luonnonmullistukset Theran tulivuoren purkaukseen, joka on ajoitettu pronssikaudelle vuosien 1659–1500 eaa. välille.
Papyruksen loppuosassa on kahden henkilön dialogi. Heistä käytetään nimiä Ipuwer ja Kaikkeuden jumala. Termillä voidaan viitata joko faaraoon tai egyptiläisten auringon jumalaan. Papyruksen loppupää on tuhoutunut, mutta mitä ilmeisimmin nämä keskustelevat siitä, mikä on saanut aikaan kaiken tämän pahan ja kaaoksen. Tämä dialogi on yksi maailmankirjallisuuden vanhimmista teodikean probleeman tarkasteluista.
The Hindu Times
The Hindu Times on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen viidenneltä albumilta Heathen Chemistry. Se julkaistiin singlenä 15. huhtikuuta 2002, ja se nousi suoraan ykköseksi Britannian, Kanadan ja Italian listoilla. Kappaleesta tuli yhtyeen kuudes listaykkönen kotimaassaan Britannian singlelistalla.
Kappale on Noel Gallagherin kirjoittama, ja sen laulaa hänen veljensä Liam Gallagher. Kappaleelle kuvattiin edellisten singlejen tavoin musiikkivideo. Videolla ensiesiintymisensä tekevät yhtyeen uudet jäsenet kitaristi Colin ”Gem” Archer ja basisti Andrew ”Andy” Bell.
Musiikillinen tyyli ja sanoitukset
”The Hindu Times” edustaa tyyliltään Oasikselle perinteistä rockia, ja siinä on lisäksi edellistä albumia, Standing on the Shoulder of Giantsia leimanneita vaikutteita psykedeelisestä rockista. Sen on sanottu palaavan yhtyeen alkuaikojen raaempaan ja yksinkertaisempaan rock-soundiin. Kappaleen kitarariffin on sanottu muistuttavan paljon Stereophonics-yhtyeen kappaletta ”Same Size Feet” ja muun muassa Stereophonicsin keulakuva Kelly Jones on huomauttanut siitä.
Kappaleen nimellä ei ole mitään tekemistä sanoitusten kanssa, ja Noel Gallagherin mukaan sanoituksellakaan ei ole varsinaista merkitystä. Hänen mukaansa se ”vain kuulostaa hyvältä”. Noel on kertonut keksineensä kappaleen nimen t-paidasta, jonka hän oli nähnyt. Kappaleessa on myös yhtyeen aiemman singlen, ”Champagne Supernovan” tavoin viittaus kannabiksen käyttöön (”and I get so high I just can’t feel it”).
Sävellys ja kappaleen rakenne
”The Hindu Times” on sävelletty H-duurissa, ja sen tahtilaji on 4/4. Kappaleen tempo on 114 iskua minuutissa (BPM). Kappaleessa kuullaan rockmusiikille tyypillisten Noel Gallagherin ja Gem Archerin soittamien sähkökitaroiden, Andy Bellin basson ja Alan Whiten rumpujen lisäksi Liam Gallagherin soittamaa tamburiinia. Kappaleen alussa ja lopussa on lyhyt pätkä mellotronia, jota soittaa yhtyeen aiemmallakin albumilla työskennellyt Paul Stacey.
Kappale alkaa noin 20 sekunnin introlla, jota seuraa ensimmäinen säkeistö. Sen jälkeen kappale vuorottelee kahden kertosäkeen ja yhden säkeistön välillä. Näitä seuraa lyhyt välisoitto, joka painottaa etenkin Noel Gallagherin soittamaa kitarariffiä. Lopuksi kappale siirtyy kolmannen kertosäkeen kautta outroon. Albumijulkaisulla ”The Hindu Times” on liitetty seuraavaan kappaleeseen, ”Force of Natureen” siten, että ensimmäisen kappaleen loppu on sama kuin seuraavan alku.
Kappaleessa laulun esittää Liam Gallagher, jonka ääniala on asteikolla A4 – F#5. Taustalaulun kappaleessa esittää Noel Gallagher.
Kappaleen rakenne:
Julkaisu
Kappale soitettiin ensimmäistä kertaa syksyllä 2001 Oasiksen kuusiosaisella ”Noise and Confusion” -kiertueella. Singlenä se julkaistiin 15. huhtikuuta 2002, noin kaksi kuukautta ennen Heathen Chemistry -albumia.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen C-sarja 2018
Baseballin C-sarjan EM-karsinnat pelattiin 23.-28. heinäkuuta 2018 Ashbournessa, Irlannissa ja Kropyvnytskyissa, Ukrainassa. Viisi parasta joukkuetta nousi karsintojen B-sarjaan kesäksi 2019.
Irlannin lohko
Loppuottelu: Irlanti - Kreikka 12–2
The Hindu Times
Julkaisu
Single julkaistiin alun perin CD-levynä ja vinyylinä. Seitsemän tuuman vinyylijulkaisu sisältää B-puolenaan kappaleen ”Just Getting Older”. 12 tuuman vinyylille ja CD:lle lisättiin myös toinen B-puoli, ”Idler’s Dream”. Yhtye julkaisi myös kappaleen ensimmäistä kertaa DVD-singlenä. DVD-julkaisu sisältää kappaleen musiikkivideon lisäksi demoversion ”The Hindu Timesista”. Demoversion sanoitukset ovat erilaiset ja siinä lauluosuudet esittää Liam Gallagherin sijaan hänen veljensä Noel. DVD:llä on myös Dick Carruthersin ohjaama, noin 10 minuutin pituinen dokumentti vuoden 2001 ”Noise and Confusion” -kiertueesta.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen C-sarja 2018
Ukrainan lohko
Loppuottelu: Ukraina - Romania 3–2
Molempien lohkojen 2 parasta sekä Suomi nousivat B-sarjan karsintoihin kaudelle 2019.
The Hindu Times
Julkaisu
”The Hindu Times” sisältyi vuonna 2010 julkaistulle Time Flies... 1994–2009 -kokoelma-albumille. Kappale on julkaisunsa jälkeen tullut saataville digitaalisena latauksena muun muassa iTunes-palveluun ja suoratoistopalveluihin, kuten Spotifyhyn, Deezeriin ja Apple Musiciin.
Musiikkivideo
thumb|300px|Kuvakaappaus musiikkivideosta. Vasemmalla mikrofonitelineen takana laulaja Liam Gallagher, oikealla kitaristit Noel Gallagher ja Gem Archer, sekä basisti Andy Bell. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen kanssa 15. huhtikuuta 2002. Video on mustavalkoinen, ja siinä yhtye esittää kappaleen studion lavalla. Videossa näkyy useita lyhyitä pätkiä, jotka esittävät röntgenkuvauksen läpi näkyviä luurankoja. Videon alussa Liam juo maitoa, ja videossa esiintyy useampia maitopulloja. Yhdessä videon kohtauksessa esiintyy nainen tanssimassa huumeidenvastainen D.A.R.E.-paita yllään.
Musiikkivideon on ohjannut Andrew ”W.I.Z.” Whiston, ja se kuvattiin huhtikuussa 2002 tunnetulla Abbey Road -studiolla Lontoossa. Videon tuotannosta vastasi Oil Factory Inc. -tuotantoyhtiö. Video julkaistiin kuusi vuotta myöhemmin, helmikuussa 2008, videopalvelu YouTubessa.
Vastaanotto ja kaupallinen menestys
”The Hindu Times” sai ilmestyessään pääosin positiivisen vastaanoton. The Guardianin ja Sputnikmusicin arvostelijat olivat kriittisiä Heathen Chemistry -albumia kohtaan, mutta mainitsivat ”The Hindu Timesin” olevan sen kohokohtia. PopMatters-lehdessä kommentoitiin myös kappaleen olevan selvästi albumin paras.
Soundi-lehden Vesa Sirén ei arvostelussaan kehunut kappaletta erityisemmin ja sanoi, että se ”olisi kelvannut Definitely Maybe -levyllä vain täytepalaksi.” Brittiläisen NME-lehden Jason Fox sanoi kappaleen sanoitusten ”I do believe I got flair / I got speed and I walk on air” olevan sekavat, mutta kommentoi sen olevan yhtyeen paras singlejulkaisu sitten vuoden 1997 singlen ”D’You Know What I Mean?”.
Kappale nousi suoraan ykköseksi Britannian, Kanadan ja Italian listoilla. Kappaleesta tuli yhtyeen kuudes listaykkönen kotimaassaan Britannian singlelistalla, mutta se pysyi kärjessä vain yhden viikon. Se menestyi myös hyvin Irlannissa, Espanjassa ja Norjassa, joissa se ylsi kolmeen myydyimmän joukkoon. ”The Hindu Times” oli Britanniassa 2002 loppuun mennessä vuoden 43. myydyin single ja Kanadassa 24. myydyin single. Suomen virallisella listalla sen paras sijoitus oli viides, ja se oli listalla yhteensä viisi viikkoa. Single ylsi kymmenen joukkoon myös Tanskassa ja Japanissa.
Kunnianosoitukset
Vuonna 2011 brittiläinen musiikkilehti NME valitsi ”The Hindu Timesin” 143. sijalle listassaan, joka sisälsi 150 parasta kappaletta vuosilta 1996–2011. Artikkelin kirjoittaja Rebecca Schiller kommentoi kappaleen olevan ”klassista Oasiksen lauluntekoa parhaimmillaan”. Vuonna 2010 brittiläinen XFM-radiokanava sijoitti sen 849. parhaaksi kappaleeksi listassaan kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta kappaleesta.
Kappale oli alun perin tarkoitus soittaa Lontoon kesäolympialaisten 2012 avajaisseremoniassa sisäänmarssin aikana. Soittolistaan kuului myös Oasiksen kappale ”Wonderwall”, mutta aikataulun muutosten vuoksi kumpaakaan kappaletta ei ehditty soittaa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Noel Gallagher.
Kokoonpano ja henkilöstö
thumb|Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Abbey Road -studiolla, Lontoossa.
10 Minutes of Noise and Confusion -dokumentti
Lähteet:
Listasijoitukset
Listasijoitusten lähde:
Julkaisuhistoria
Julkaisuhistorian lähde:
Solveig Christov
Solveig Christov, oik. Christophersen, (1918 Drammen, Norja – 1984) oli norjalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut teoksissaan eroottisista ristiriidoista, avioliitto-ongelmista, rakkaudenkaupuustaa sekä syyllisyyden- ja velvollisuudentunteista. Yleisradio on esittänyt hänen kuunnelmiaan.
Toini Havun suomentama novelli "Paratiisikala" sisältyy antologiaan 27 pohjoismaista kertojaa (Tammi 1964).
Kade
Kansanperinteessä ajatellaan, että terva oli aine, jolla uskottiin olevan pahalta suojeleva vaikutus. Pienen lapsen sieraimiin tai lehmän utareisiin saatettiin sipaista tervaa, jotta paha ei tarttuisi niihin. Myös suola oli pahalta suojeleva aine. Vaikka kateellinen näki kalasaaliin, ei saalisonni hävinnyt, jos kalastaja ehti suolata kalat. Myös taikamerkkejä, viisikantoja tai tursaansydämiä, piirreltiin vaikkapa astioiden pohjiin.
Usein kade katsoi pahalla silmällä, joten kateen katseen kohteeksi joutuminen oli vaarallisinta. Ketä tahansa saatettiin pitää mahdollisena kateena, jonka vuoksi kateilta oli hyvä suojautua varmuuden vuoksi. Kade saattoi vahingoittaa muillakin loitsuilla. Usein varsinkin onnen kääntyminen huonoksi katsottiin kateiden syyksi. Onnea saatettiin tavoitella takaisin taikatempuilla ja loitsuilla, jotka suunnattiin kateita vastaan. Monia vaivoja pidettiin kateiden syynä. Koska ihmiset sairastuivat toisinaan, eikä onnikaan ollut aina myötäinen, uskottiin kateita olevan paljon. Sananlasku kertookin: Katehia kaikki kansa, velhoja joka veräjä.
Kateellisten taikoja tai pelkkää katsetta on pelätty myös monissa muissa kulttuureissa.
Jälluntoftan piiri
Jälluntoftan piiri sijaitsee Hylten kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Keski-Amerikan suurtasavalta
Keski-Amerikassa oli olemassa edelleen liittovaltioajatus, vaikka Keski-Amerikan liittovaltio oli hajonnut pian itsenäistymisensä jälkeen. Esimerkiksi Guatemalan Justo Rufino Barrios oli pyrkinyt liittovaltioon, kun hän johti 1870-luvulla maansa sotaan El Salvadoria vastaan. Hondurasin presidentti Policarpo Bonilla puolestaan kutsui kollegansa Amapalaan, kun britit olivat vetäytyneet Keski-Amerikasta. Honduras, Nicaragua ja El Salvador solmivat Amapalassa 20. kesäkuuta 1895 sopimuksen, jonka tavoitteena oli Keski-Amerikan suurtasavallan muodostaminen. Liittovaltio oli hauras, ja se hajosi jo 1898, pian perustuslain kirjoittamisen jälkeen.
Mikko Alatalo
Lapsuus Kiimingissä
Mikko Alatalo syntyi 1. toukokuuta 1951 Oulun lääninsairaalassa. Hänen viralliseksi syntymäpaikakseen on merkitty hänen äitinsä silloinen kotipaikka Kuivaniemi. Lapsuutensa Alatalo vietti Kiimingin Alakylässä.
Mikko Alatalon isä oli pienviljelijä ja taksinkuljettaja Jaakko ”Jaska” Alatalo (1924–2007) ja äiti Anna-Liisa Alatalo (o.s. Soini, 1926–2011). Mikko on perheen ainoa lapsi. Hän aloitti koulunkäynnin vuonna 1958 Alakylän kansakoulussa.
Alatalo alkoi 7-vuotiaana harrastaa musiikkia, kun hänen Kaisa-tätinsä osti hänelle huuliharpun. Pari vuotta myöhemmin hän sai samalta tädiltä Landola-kitaran. Lapsena Alatalo kuunteli mielellään iskelmiä, etenkin Olavi Virtaa ja Tapio Rautavaaraa. Vielä enemmän hän innostui 12-vuotiaana kuullessaan ensimmäisen kerran Beatlesia. Alatalo kopioi toivelauluvihkoista kyseisen yhtyeen hittejä ja lauloi niitä. Musiikin teoriaa hän oppi koulun ylimääräisillä musiikkitunneilla, ja myöhemmin hän opiskeli nuottien lukemista ja kirjoittamista Yrjö Oksalan teoksesta Musiikin perusteet. Pian Alatalo osti puoliakustisen sähkökitaran ja perusti naapurinpoikien kanssa kotitalon vintille oman yhtyeen. Kiimingin keskikoulussa hän piti 1966 folk-klubia, jossa laulettiin Bob Dylania ja protestilauluja.
Musiikin lisäksi Alatalo harrasti kirjoja ja urheilua. Hänellä oli kotitalonsa vieressä hänen ja isänsä raivaama oma urheilukenttä. Talven suosikkiharrastuksiin kuului jääpallo.
Muusikko- ja televisioura
pienoiskuva|vasen|upright|Alatalo [[Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa 2007.]] Alatalo kirjoitti ylioppilaaksi Tuiran yhteiskoulusta vuonna 1970. Hänen poliittinen tietoisuutensa heräsi lukioaikana Teiniliiton toiminnassa. Tärkeiksi asioiksi hänelle tulivat kolmas maailma, luonnonsuojelu ja eriarvoisuutta vastaan kamppaileminen niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Yhteiskunnallisia ongelmia ruotivat Ajankohtaisen kakkosen toimittajat herättivät Alatalossa ajatuksen pyrkiä opiskelemaan tiedotusoppia Tampereen yliopistoon. Hän lähtikin opiskelemaan yhteiskuntatieteitä Tampereelle vuonna 1970 ja tapasi siellä Juice Leskisen ja Harri Rinteen, josta tuli myöhemmin hänen pitkäaikainen lauluntekijäparinsa. Alatalo valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2011.
Opiskelun ohessa Alatalo teki televisiotyötä. Ensin hän teki lastenohjelmia Yle TV2:lle. Hän oli toimittajana myös sanomalehti Kalevassa vuonna 1971. Vuosina 1972−1974 hän oli TV-uutisten toimittaja kolme vuotta. Sen jälkeen hän pääsi lukioaikoina ihailemaansa Ajankohtaiseen kakkoseen ja sen välillä korvanneen Tasavallassa tapahtuu -makasiiniohjelman pariin vuosiksi 1975–1976. Samoihin aikoihin Maalaispoika oon -levy kuitenkin nousi menestykseksi ja työ ajankohtaisohjelmissa oli pakko jättää. Televisioura jatkui Iltatähti- ja Hittimittari -ohjelmissa. Näistä varsinkin Iltatähti oli merkittävä. Iltatähdessä Alatalo muun muassa näytti suomalaisille ensimmäisenä Sex Pistolsin kappaleen ”Anarchy in the U.K.”. Alatalo juonsi 1980-lopulla myös MTV3-kanavan ohjelmassa Jukebox ja 1990-luvun alussa TV2:n musiikkiohjelmassa Rififi yhdessä Anna Hanskin kanssa. Tammerkosken sillalla-ohjelmassa Alatalo laulatti vuosina 1995–2002 ihmisiä noin 70 suomalaisen artistin vieraillessa ohjelmassa.
Rinteen ja Leskisen kanssa Alatalo muodosti 1971 Coitus Int -yhtyeen, jonka hän jätti vuonna 1974. Seuraavan vuoden soolodebyyttilevyn, Maalaispoika oon, nimikappale oli iso hitti. Vaikka Alatalo jätti vuonna 1975 hajonneen Coitus Intin, myöhemmin tehtiin Alatalo-levyjä myös nimellä Mikko Alatalo & Coitus Inc. Tähän kokoonpanoon kuului myös Heikki Silvennoinen, jonka yhtye Tabula Rasa keikkaili Alatalon kanssa vuosina 1975–1977. Vuonna 1977 Alatalo kuului myös yhdessä Rinteen, Leskisen ja Veltto Virtasen kanssa underground-henkiseen Välikausitakki-yhtyeeseen, joka julkaisi yhden singlen ja albumin.
Vuonna 1977 Alatalo perusti Rinteen kanssa kustannusyhtiö ALR-musiikin ja jätettyään konkurssiin menneen Love Recordsin hän siirtyi Tommi Liuhalan Hi-Hat -levymerkille, jossa julkaisi kunnianhimoisen, maaseudusta ja muuttoliikkeestä kertovan trilogian Lauluja Siirtomaa-Suomesta. Siihen kuuluivat Yhdentoista virran maa (1978), Iso joki tulvii (1981) ja III tasavallan vieraana (1982). Näitä levytyksiään Alatalo pitää uransa parhaina. Alatalo jatkoi maalaispoikien tarinaa yhdessä näyttelijä Raimo Grönbergin kanssa Lähiörapsodiassa 1986 (Syntynyt lähiössä) ja Iso jako -kabareessa 1994, josta syntyi albumi Herraksi synnytään. 1970-luvun lopussa Alatalo siirtyi rokimmasta ilmaisusta iskelmään. Hän menetti rockpuritaanien arvostusta, mutta sai suuren kansansuosion neljällä Syksyn Sävel -voittokappaleellaan, jotka olivat "Vicky Lee" (1978), "Rikoo on riskillä ruma" (1980), "Mummoni ja moukarinheitto" (1981) sekä "Minna" (1986).
Alatalon tyylikirjo on vuosien varrella ollut laaja. Siihen kuuluu muun muassa mainosmusiikkia ("Puuhamaa"), ihmissuhdeballadeita ("Ihmisen ikävä toisen luo", 1980) ja lastenlauluja ("Känkkäränkkä", 1981). Muita Alatalon hittejä ovat muun muassa "Rokkilaulaja", "Leuhkat eväät, "Viivy vielä hetki" ja "Tytöt tahtoo pitää hauskaa". Kultalevyn Alatalo on saanut albumeistaan Maalaispojan rallit (1980), Eläimiä suomalaismetsissä (1981) ja Senaattori ja boheemi (2004), jälkimmäinen yhdessä Juice Leskisen kanssa. Esko Koivumiehen säveltämällä hitillä "Taitaa tulla kesä" Alatalon piti lähteä 1981 Interviisuihin Puolan Sopottiin, mutta festivaali peruttiin Puolan poikkeustilan vuoksi.
Vuonna 1982 elokuvaohjaaja Mikko Niskanen pyysi Alataloa ja Harri Rinnettä tekemään musiikkia elokuvaansa Ajolähtö. Nimikappaleesta sekä lauluista "Isänmaan toivot" ja "Jolsa jätkä" he saivat yhdessä Masi Luoman kanssa valtion säveltaidepalkinnon samana vuonna. Alatalo on levyttänyt myös ruotsiksi laulujaan, albumin "En lantis är jag" vuonna 1984 ja singlen "Stanna lite längre" (Viivy vielä hetki) vuonna 2011. Kappale oli ruotsinkielisen Radio Vegan toivelistaykkönen kolme kuukautta. 2000-luvulla Alatalo palasi juurilleen ja teki kolme albumia rakastamaansa kantrimusiikkia, joissa hän jatkoi maaseudun ja muuttoliikkeen teemoja. 2000-luvulla Alatalo on levyttänyt myös Sulo Aittoniemen kanssa albumit Hevosmiesten resepti (2003) ja Harmaa Ferguson (2006) nimellä Suti & Alatalo.
Vuonna 2005 Alatalo ja Harri Rinne palkittiin ensimmäisenä työparina Juha Vainio -palkinnolla. Vuonna 2021 Alatalo palkittiin elämäntyöpalkinnolla valtakunnallisilla lastenmusiikkipäivillä.
Mikko Alatalon vieraili vuonna 2015 Mansesterin "Tampere II" -kappaleella. Kappale myi vuonna 2019 kultaa, jolloin Mansesteri ja Mikko Alatalo luovuttivat kappaleen kultalevyn Tampereen kaupungin pormestari Lauri Lylylle. Kappale on myös tituleerattu Tampereen epäviralliseksi tunnustuskappaleeksi.
Vuonna 2016 Alatalo osallistui Tähdet, tähdet -ohjelman kolmannella tuotantokaudelle. Alatalo putosi kilpailusta neljäntenä.
Mikko Alatalosta ilmestyi vuonna 2011 Petri Nevalaisen kirjoittama 280-sivuinen kirja Joviaali ilmiö. Tuntematon Mikko Alatalo (Helsinki-kirjat). Elokuussa 2020 ilmestyi Docendon julkaisema, Tuomas Marjamäen kirjoittama 560-sivuinen elämäkertakirja Hän hymyilee kuin Mikko. ISBN: 6418616234179.
Kaiken kaikkiaan Mikko Alatalo on levyttänyt yli 700 laulua, joista noin 600 hän on tehnyt Harri Rinteen kanssa. Yksin hän on tehnyt noin sata laulua ja Juice Leskisen kanssa muutamia kymmeniä. Pitkästä ja merkittävästä musiikkiurasta ja musiikkitaiteilijoiden tekijänoikeuksien puolustamisesta Alatalolle opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi vuonna 2021 Suomi-palkinnon. 70-vuotisjuhlansa kunniaksi Alatalo julkaisi tupla-CD:n ja tuplavinyylialbumin sekä kymmenen CD:n boksin Suomalainen reissupoika (ALRCD-054) vuonna 2021. Kokoelmat olivat tuottaja-äänittäjä Mika Sundqvistin viimeisiä miksaustöitä ennen hänen poismenoaan syyskesällä 2021. Musiikin grand old man Tommi Liuhala masteroi levyt. Vuonna 2021 YLE lähetti dokumenttiohjelman Maailma, jossa kasvoin, jossa kerrotaan Alatalon laulujen ja tekstien kautta hänen sukupolvensa tarinaa maalta kaupunkeihin.
Toukokuussa 2022 julkistettiin, että Mikko Alatalo on yksi Vain elämää -televisiosarjan kolmannentoista tuotantokauden artisteista.
Alatalolle myönnettiin musiikkineuvoksen arvonimi toukokuussa 2023.
Politiikka
Alatalo lähti politiikkaan 2000-luvulla. Hänet valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa keskustan edustajana sekä uudestaan vuosina 2007, 2011 ja 2015. Hän ei enää asettunut ehdolle vuoden 2019 eduskuntavaaleihin.
Alatalo on ollut vuodesta 2003 jäsen liikenne- ja viestintävaliokunnassa, tulevaisuusvaliokunnassa ja Yleisradion hallintoneuvostossa. Vuodesta 2009 hän on istunut Tampereen kaupunginvaltuustossa. Kausi 2017–2021 jää hänen viimeisekseen myös kunnallispolitiikassa.
Vuonna 2004 Alatalo herätti huomiota laulamalla eduskunnassa pitämässään puheenvuorossaan pätkän Maamme-laulua sekä Jean Sibeliuksen Finlandiaa.
Yksityiselämä
Alatalo on ollut vuodesta 1995 naimisissa Seija Alatalon (o.s. Marttila) kanssa. Heillä on kaksi poikaa. Lisäksi Alatalolla on kaksi poikaa aiemmasta vuonna 1973 alkaneesta avoliitostaan Marja Mattilan kanssa, joka teki itsemurhan vuonna 1992. Kaikki neljä poikaa ovat myös enemmän tai vähemmän mukana musiikkibisneksessä. Kalle Alatalo soittaa yhtyeessä Hauli Bros, Aaro soittaa bändissä Kormus ja Eero Alatalo yhtyeessä Lataus. Alatalon esikoisen Jaskan tytär Ronja on näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi Tampereen Työväen Teatterissa ja televisiossa Yleisradion Uusi Päivä -sarjassa.
Alatalo on harrastanut nuoresta saakka laskettelua ja toimi vuosina 1982–1989 Tahkovuorella vakinaisena hiihdonopettajana sekä kiersi pitämässä lapsille hiihtokouluja ympäri Suomen aina 90-luvulle saakka. Kalle Palander oli pikkupoikana Alatalon hiihtokoulussa. Alatalon harrastuksia ovat olleet myös kajakkimelonta ja vuorivaellukset. Vuonna 1999 hän kiipesi suomalaisryhmän kanssa Afrikan korkeimmalle huipulle Kilimanjarolle (5895 metriä). Alatalo sai julkisuudessa olleiden tietojen mukaan tuomion huumeiden käytöstä jäätyään kiinni Tampereen ylioppilastalolla vuonna 1979.
Alatalo suoritti siviilipalveluksen Tampereen yliopistollisessa keskussairaalassa.
Saransk
Saransk (mord. Саран ош, Saran oš, ) on Venäjän federaatioon kuuluvan Mordvan tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Saranka- ja Insar-jokien yhtymäkohdassa Volgan vesistöalueella, 642 kilometriä Moskovasta. thumb|left|200px|Amiraalin patsas ja katedraali Saranskissa thumb|left|200px|Eräs Saranskin suurkaduista thumb|left|200px|Saranskin rautatieasema left|200px|thumb|Mordvan kansallinen draamateatteri
Historia
Saransk perustettiin 1641 rajalinnoitukseksi Venäjän kaakkoisrajalle. Kaupunginoikeudet se sai 1651. Kaupungissa on säilynyt monia historiallisia rakennelmia aina linnoituksen perustamista lähtien. Rautatieverkkoon Saransk liitettiin 1893. Kaupungin vanha keskusta rekonsturoitiin 1960- ja 1970-luvuilla. Tuolloin myös lisättiin leveät kadut ja rakennettiin laajoja asuinalueita.
Talous
Saranskissa on useita teollisuuslaitoksia. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat sähkökaapelien valmistus sekä kemian-, tekstiili-, elintarvike-, koneenrakennus- ja metalliteollisuus. Kaupungissa on myös kaksi voimalaitosta.
Kaupunkiin johtavat hyvät maantie- ja rautatieyhteydet ja sillä on lentoasema.
Kulttuuri ja koulutus
Saranskissa toimii Mordvan valtionyliopisto (perustettu 1957), useita tekniikan oppilaitoksia, draamateatteri (perustettu 1961), nukketeatteri ja komediateatteri sekä Mordvan alueen historiallinen museo, Mordvan kulttuurimuseo ja taidemuseo. Saranskin nukketeatteri on hyvin suosittu ympäri Venäjää. Kaupungissa toimii myös Mordvan kansalliskirjasto.
Nicole Scherzinger
Nicole Prescovia Elikolani Valiente Scherzinger (tunnettu myös nimellä Nicole Kea, s. 29. kesäkuuta 1978 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja satunnainen näyttelijä. Scherzinger on päälaulajana The Pussycat Dollsissa. Ennen tätä hän lauloi Popstars-ohjelmassa kootussa tyttöryhmässä nimeltä Eden’s Crush. Hän tekee myös mallin työtä. Hän voitti Dancing with the Stars -ohjelman tanssiparinsa Derek Houghin kanssa.
Nuoruus
Scherzinger syntyi Havaijilla Honolulussa. Hänen isänsä oli filippiiniläinen ja äitinsä puoliksi havaijilainen ja venäläinen.
Nicole asui lapsuutensa Louisvillessä Kentuckyssa isäpuolensa Gary Scherzingerin, äitinsä Rosemaryn ja siskonsa Ke'alan kanssa. Scherzinger aloitti esiintymisuransa liittymällä Youth Performing Arts Schooliin duPont Manual High Schoolissa. Hän esiintyi myös Louisvillen Actors Theatressa. Scherzinger keskittyi teatteriin Wright State Universityssa, mutta jätti opintonsa tauolle vuonna 1999 päädyttyään Days of the New -rockyhtyeen taustalaulajaksi.
1999-2001
Scherzinger tuli mukaan Days of the Newin toiselle albumille, joka julkaistiin vuonna 1999. Hän oli tehnyt myös kaksi muuta laulua Barry Draken F.O.B:in kanssa. Ne julkaistiin vuonna 2001.
Eden's Crush
Vuonna 2001 Scherzinger kokeili onneaan Popstars-laulukilpailussa, jossa hän pääsi tyttöbändi Eden's Crushin päälaulajaksi. Yhtyeen single ”Get Over Yourself” menestyi hyvin listoilla. ”Love This Way” oli toinen single yhtyeen Popstars-albumilta. Yhtye pysyi kasassa kuitenkin vain vuoden, koska levy-yhtiönkin kanssa oli ongelmia.
The Pussycat Dolls
300px|thumb|The Pussycat Dolls. Nicole Scherzinger toinen oikealta.
Kari Savolainen (kenraali)
Kari Ilmari Savolainen (s. 15. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen upseeri ja eläkkeellä oleva prikaatikenraali. Hänet ylennettiin arvoon vuonna 1997.
Savolainen valmistui Kadettikoulun jalkaväkilinjalta vuonna 1963.
Nicole Scherzinger
The Pussycat Dolls
Scherzinger liittyi 2003 The Pussycat Dolls -popyhtyeeseen. Hän oli marraskuussa 2002 nähnyt yhtyeen esiintyvän The Late Show with David Letterman -ohjelmassa, jossa Carmen Electra (yhtyeen entinen jäsen) lauloi laulun ”Big Spender” Bob Fossen musikaalista Sweet Charity. Vuonna 2006 Scherzinger sanoi, että ”esitys pisti silmään, koska olin näytellyt Velma Kellyä Chicago-näytelmässä collegessa”.
Nykyään Pussycat Dolls on maailmankuulu popyhtye. Yhtyeen listahittejä ovat muun muassa ”Don’t Cha”, ”Buttons”, ”Wait a Minute” ja ”Stickwitu” sekä top 20 -hitti ”Beep”. Yhtyeen albumi PCD myi tupla-platinaa vuonna 2006. Scherzinger lauloi melkein koko levyssä johtavana vokalistina yhdessä Melody Thorntonin ja Carmit Bacharin kanssa. Yhtyeen toinen albumi Doll Domination julkaistiin vuonna 2008.
Kari Savolainen (kenraali)
Sotilasura
Savolainen on puolustusvoimissa palvelunsa jälkeen toiminut Maanpuolustuskoulutus ry:n (nykyinen Maanpuolustuskoulutusyhdistys) toiminnanjohtajana 2000-luvulla.
Nicole Scherzinger
The Pussycat Dolls
Pussycat Dollsissa Scherzingerin lempinimi on ”Lead Doll/Pussycat” tai ”Queen Doll”. Pussycat Dollsin ohella Scherzinger on tehnyt myös muita musiikkiprojekteja, esimerkiksi syksyllä 2006 ilmestyi hänen ja P. Diddyn duetto ”Come to Me”. Scherzingerin riitaannuttua Pussycat Dollsin muiden artistien Ashley Robertsin, Melody Thorntonin, Kimberly Wyattin ja Jessica Suttan kanssa noin puoli vuotta Doll Dominationin julkaisun jälkeen, edellä mainitut jättivät bändin ja keulahahmon ympärille tuli pian uusi neljän tytön kokoonpano. Yhtyeen rivinuudistuksen jälkeen he eivät kuitenkaan ole julkaisseet ainuttakaan uutta singleä.
Sooloura
Scherzinger työsti vuosina 2006–2008 sooloalbumia nimeltä Her Name Is Nicole, mutta albumia ei koskaan julkaistu. Vuonna 2011 hän julkaisi albumin Killer Love.
Scherzinger on esittänyt Yoshiki Hayashin Violet UK -projektissa englanninkielisen version kappaleesta ”I’ll Be Your Love”. Hän on myös tehnyt kappaleen ”Baby Can’t Drive” Slashin ja Alice Cooperin kanssa. Scherzinger oli tuomarina X-Factorissa vuonna 2010, jolloin hän "loi" suositun poikabändin, One Directionin.
Yksityiselämä
Scherzinger on ollut kihloissa laulaja Nick Hexumin kanssa ja seurustellut Formula 1 -maailmanmestari Lewis Hamiltonin kanssa. Scherzinger ja Hamilton erosivat 2011. Pari palasi vuonna 2012 yhteen ja ehti seurustella runsaan vuoden ennen suhteen päättymistä kesäkuussa 2013.
Operaatio Snow White
Operaatio Snow White  oli skientologien vuosina 1973–1977 suorittama toimenpidesarja, jolla skientologiakirkko pyrki hävittämään Yhdysvaltain hallituksen hallussa olevia aineistoja, joissa oli skientologiakirkon ja sen perustajan L. Ron Hubbardin kannalta kielteisiä asioita. Noin 5000 kirkon jäsentä soluttautui 136 liittovaltion virastoon kuten Interpoliin, Yhdysvaltain verohallintoon ja oikeuslaitokseen sekä Yhdysvaltain lääkärijärjestöön AMA:han, kopioi papereita ja varoitti tulevista iskuista. Jäsenet myös murtautuivat virastoihin ja asensivat salakuuntelulaitteita.
Hachimaki
Hachimaki on päänauha, yleensä punaisesta tai valkoisesta kankaasta tehty. Se symboloi japanilaisessa kulttuurissa sinnikkyyttä ja ponnistelua. Hachimakin voi sitoa otsalleen esimerkiksi synnyttävä nainen, pääsykokeisiin opiskeleva nuori, toimistotyöläinen, työstään ylpeä elinkeinonharjoittaja, bōsōzoku eli moottoripyöräjengiläinen tai mielenosoitukseen osallistuja. Hachimakin kuuluisimmat käyttäjät olivat toisen maailmansodan kamikazelentäjät.
Hachimakin historia on epäselvä. Erään teorian mukaan ne liittyvät varhaisten uskonnollisten askeettien vaatetukseen. Toisen mukaan niiden alkuperä on samuraiden kypäriensä alla pitämissä päänauhoissa, joiden tarkoitus oli imeä hikeä itseensä ja pitää hiukset pois silmiltä. ""Hachimaki" on käännettynä "kypärähuivi".
Hachimakin sitominen otsalle vastaa länsimaista hihojen ylös käärimistä ja merkitsee tosissaan olemista ja työn alkamista.
Selim Ekbom
Selim Mohammed Ekbom (9. huhtikuuta 1807 Turku – 20. huhtikuuta 1886 Vaasa) oli Vaasan hovioikeuden pitkäaikainen presidentti ja Suomen senaatin oikeusosaston jäsen. Hänet aateloitiin vuonna 1879 ja introdusoitiin Suomen aateliin vuonna 1882 aatelisena sukuna numero 258.
Senaattori ja hovioikeuden presidentti
Vuonna 1855 Ekbom palasi Turkuun Turun ja Porin läänin lääninsihteeriksi. Läänin kuvernöörin Carl Fabian Langenskiöldin siirryttyä Helsinkiin senaattoriksi Ekbom toimi vt. kuvernöörinä vuosina 1857–1858. Vuonna 1859 hänet itsensäkin kutsuttiin senaattoriksi Senaatin oikeusosastoon.
Vuonna 1862 Ekbom nimitettiin Vaasan hovioikeuden presidentiksi, jona hän toimi kuolemaansa, vuoteen 1886, saakka. 79-vuotias Ekbom löytyi eräänä huhtikuisena tiistaiaamuna kuolleena vuoteestaan, istuttuaan vielä edellisenä päivänä virassaan hovioikeudessa.
Arvonimet ja kunniamerkit
Ekbom promovoitiin vuonna 1879 Uppsalan yliopiston oikeustieteen kunniatohtoriksi. Vuonna 1882 hänelle myönnettiin Venäjän Valkoisen Kotkan ritarikunnan ensimmäisen luokan kunniamerkki.
Perhe
Ekbomin isä, kihlakunnantuomari Per Johan Ekbom syntyi Tukholmassa, mutta siirtyi opiskelemaan Turun yliopistoon. Selim Ekbomin puoliso oli vuodesta 1834 Fredrika Aminoff († 1892). Ekbomin kuoltua myönsi Suomen senaatti leskelle 27 000 markan lahjoituksen ja lisäksi eläkkeen. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta, joista kuusi eli aikuisikään. Poika Pehr Ivar Ekbom toimi Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena.
Powerflute
Savon Sellun toiminta alkoi vuonna 1968. Taustalla oli paikallisten metsänomistajien hanke, mutta se vietiin maaliin valtion tuella aina presidentti Urho Kekkosta myöten. Tehdas oli M-realin ja sen edeltäjien omistuksessa vuoteen 2005 saakka, jolloin Dermot Smurfitin johtama yritysryhmä osti sen. Powerflute liittyi helmikuussa 2008 Helsingin pörssin First North-listalle ja Lontoon pörssin AIM-markkinapaikalle. Ensimmäisestä se poistui kesäkuun lopussa 2012 ja jälkimmäisestä joulukuussa 2016. Syksyllä 2014 Powerflute osti Stora Ensolta hylsyjä ja hylsykartonkeja valmistavan Corenson noin 90 miljoonalla eurolla.
Smurfit myi yhtiön syksyllä 2016 pääomasijoitusyhtiö Madison Dearborn Partnersille 315 miljoonalla eurolla. Joulukuussa 2017 ilmoitettiin pakkaus- ja paperijätti Mondin ostavan tehtaan 365 miljoonalla eurolla. Kauppaan sisältyy puunhankintayhtiö Harvestia, ei kuitenkaan hylsykartonkia valmistava Corenso. Myyjänä oli Madison Dearborn Partnersin omistama Nordic Packaging and Container Holdings Limited.
Sigurd Christiansen
Sigurd Christiansen (1891 Drammen, Norja – 1947 Drammen, Norja) oli norjalainen kirjailija.
Christiansen käsittelee kirjoissaan pikkukaupunki- ja porvarisaiheita hyvin realistisesti, ja mukana on myös uskonnollisten kysymysten aiheuttamia ongelmia. Hän on kirjoittanut romaaneja, näytelmiä ja omaelämäkerrallisen trilogian.
Carmit Bachar
Carmit Bachar (s. 4. syyskuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-tanssija ja The Pussycat Dollsin entinen jäsen. Bachar liittyi The Pussycat Dollseihin vuonna 1995 jolloin se oli vielä burleskiryhmä. Hän on yhtyeen entisistä jäsenistä vanhin ja se jäsen joka oli yhtyeessä pisimmän ajan. Kuten muutkin yhtyeen jäsenet, hän oli Interscope Recordsin palkattu työntekijä.
Bachar on myös esiintynyt elokuvissa 13 ja risat (13 Going on 30), Polly tuli kuvioihin (Along Came Polly) ja Skorpionikuningas (The Scorpion King) sekä The Pussycat Dollsien kanssa elokuvassa Charlien enkelit – kurvit suoriksi (Charlie's Angels: Full Throttle).
Bachar ilmoitti 8. maaliskuuta 2008 eroavansa Pussycat Dollsista ryhmän virallisella nettisivulla. Hän on nykyään naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Hämäläiset
Hämäläiset ovat Hämeen historiallisen maakunnan (Kanta-Häme, Päijät-Häme, Keski-Suomi, läntinen Kymenlaakso, eteläinen Pirkanmaa, Uusimaa ) asukkaita.
Hämäläiset puhuvat hämäläismurteita, joiden puhuma-alue ulottuu myös Satakunnan historiallisen maakunnan alueelle. Siksi myös satakuntalaiset luetaan usein hämäläiseen heimoon kuuluviksi ja Hämeen onkin sanottu ennen ulottuneen "suolamerestä suolamereen", siis Suomenlahdesta Pohjanlahteen. Hämäläinen asutus ja nautinta-alueet ylsivät esihistoriallisella ajalla etelässä Uudenmaan rannikolle asti. Hämäläiset kärsivät tappion ruotsalaisia vastaan niin sanotun toisen ristiretken seurauksena arviolta vuosina 1249–1250. Ristiretken vanavedessä tehdyn ruotsalaisten Uudenmaan kolonisaation myötä hämäläisten asutus alueella pieneni.
Hämäläisiin liittyvät stereotypiat
Hämäläisiä on pidetty harkitsevaisina, luotettavina, hitaina, sitkeinä ja peräänantamattomina, sellaisina, jotka eivät aivan helposti ryhdy tekemään mitään mutta sen, minkä ryhtyvät tekemään, tekevät aina huolellisen sitkeästi loppuun asti. Hämäläisten maakuntalaulu on "Hämäläisten laulu", jonka viimeisessä säkeistössä lauletaan: "niin uljaita on urhoja, on järkeä, on kuntoa, jos toimeen tartutaan". Monet yleiset, erityisesti hämäläisiin liitettävät käsitykset liitetään myös kaikkiin suomalaisiin. Hämäläisiä onkin pidetty "oikeina kunnon suomalaisen perikuvina", joissa suomalaisen luonteen ominaispiirteet tulevat näkyviin vielä selvemmin kuin muissa suomalaisissa heimoissa.
Kaarlo Hännisen "Kansakoulun maantieto ja kotiseutuoppi yksiopettajaisia kouluja varten" vuodelta 1929 sanoo hämäläisistä seuraavaa: "Hämäläinen on vankka varreltaan, hartehikas ja vahva. Silmät ovat harmaansiniset, tukka usein vaalea. Työssään hän on erittäin kestävä ja käytännöllinen. Hän on oikein suomalaisen perikuva."
Hämäläisten historia
Rautakaudesta puhuttaessa Hämeellä saatetaan tarkoittaa aluetta, jolla nykyisin sijaitsevat Kanta-Hämeen, Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Keski-Suomen maakunnat. Historiallisesti se on jakautunut Satakunnan ja Hämeen historiallisen maakunnan kesken. Aluetta on asuttu yhtäjaksoisesti kivikaudelta lähtien. Arkeologi Julius Ailio esitti jo 1900-luvun alussa, että nykyiset hämäläiset polveutuvat suoraan kivikauden asukkaista. Vallitsevaksi tuli kuitenkin käsitys, jonka mukaan hämäläisten esi-isät levittäytyivät Hämeeseen rannikolta Kokemäenjoen reittiä pitkin vasta 300-luvulla jaa. Alueen aikaisempi väestö yhdistettiin saamelaisiin. Nykyisin kaikki arkeologit ja kielitieteilijät eivät enää ole varmoja, että todellisuus oli aivan näin yksinkertainen.
Joka tapauksessa merovingi- ja viikinkiajoilla Hämeen eri osista on runsaasti arkeologisia löytöjä. Alueen väestö kuului kulttuurisesti samaan kokonaisuuteen Varsinais-Suomen ja Satakunnan asukkaiden kanssa. Löydöt keskittyvät Kanta-Hämeen, Pirkanmaan ja Päijät-Hämeen alueille, mutta niitä on pienempi määrä myös Keski-Suomesta. Hämeen asukkaat hankkivat turkiksia ja muita erämaan tuotteita ja välittivät niitä rannikon kauppapaikoille. Hämäläisen eränkäynnin arvioidaan ulottuneen jopa Uudeltamaalta Perämeren rannikoille ja nykyisen itärajan taakse. On kuitenkin tuntematonta, olisiko jo rautakaudella ollut olemassa hämäläinen identiteetti ja hämäläisyyden käsite. 1100- ja 1200-luvun venäläisissä kronikoissa mainittu jäämien heimo saattoi joissakin yhteyksissä tarkoittaa hämäläisiä, jotka ehkä hahmotettiin omaksi kansakseen ainakin ulkopuolisesta näkökulmasta tarkasteltuna.
Hämeestä levisi asutusta Savon suuntaan. Luultavasti tästä syystä nimitys Hämäläinen on säilynyt yleisesti sukunimenä. Myöhemmin ristiretkiajalla asutus- tai ainakin kulttuurivirtaus kääntyi päinvastaiseksi ja karjalainen vaikutus ulottui Lahden tienoille saakka. 1200-luvun kuluessa sinetöitiin monenlaisten levottomuuksien jälkeen hämäläisten kääntyminen kristinuskoon ja liittyminen Ruotsin valtaan. Kanta-Häme muodostui Hämeen keskusalueeksi. Alueen historiallisesta merkityksestä todistavat muun muassa kaksi keskiaikaista linnaa (Hämeen linna ja Hakoisten linna).