cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hypnerotomachia Poliphili
thumb|Poliphilo polvistuu kuningatar Eleuterylidan eteen
Hypnerotomachia Poliphili on maailman harvinaisimpiin kuuluva kirja. Se julkaistiin ensimmäisen kerran Venetsiassa vuonna 1499. Siitä arvellaan olevan olemassa vähemmän kopioita kuin Gutenbergin Raamatusta. Se on yksi maailman halutuimmista inkunaabeleista. Kirjan tekijästä ei ole varmuutta, mutta tekijäksi on arveltu munkki Fransesco Colonnaa tai samannimistä roomalaista paronia.
Hypnerotomachia Poliphili on kuuluisa antiikva-kirjasimistaan. Se on myös muuten ainutlaatuinen ulkonäöltään: typografiset ratkaisut ovat omalaatuisia, puuleikkauskuvat ovat korkeatasoiset ja taidokkaat sekä teksti ja kuvat on yhdistetty kokonaisuudeksi tietyllä tavalla. Kirja kertoo tarinan unesta, jossa seikkailee Poliphilo-niminen mies, joka lopulta pääsee rakastettunsa kanssa naimisiin. Kirja sisältää myös yhden renessanssiajan korkeatasoisimmista tutkielmista arkkitehtuuriin liittyen.
Diablo Canyonin voimalaitos
pienoiskuva|Voimalaitos ilmasta kuvattuna. Kaksi beigeä pyöreää rakennusta ovat reaktorirakennukset, ruskea rakennus niiden vieressä on turbiinihalli. Diablo Canyonin voimalaitos on ydinvoimala Avila Beachin läheisyydessä, San Luis Obispon piirikunnassa Kaliforniassa. San Onofren ydinvoimalaitoksen sulkemisen jälkeen vuonna 2013, se on ainoa toiminnassa oleva ydinvoimala osavaltiossa. Laitoksessa on kaksi Westinghousen suunnittelemaa painevesireaktoria (PWR), joita ylläpitää Pacific Gas & Electric (PG&E).
Laitos sijaitsee noin 12 kilometriä Avila Beachista länteen eteläisessä Kaliforniassa. Yhdessä kaksi 1100 MWe reaktoria tuottavat noin 18 000 GWh päästötöntä sähköä vuodessa, 8,6 % Kalifornian kokonaistuotannosta ja 23 % hiilidioksidipäästöttömästä tuotannosta, tuottaen sähkön kolmen miljoonan ihmisen tarpeisiin. Laitos rakennettiin noin kilometrin etäisyydelle Shorelinen siirroksesta, josta ei tiedetty rakentamisen aikaan. Laitos sijaitsee myös alle viiden kilometrin päässä Hosgrin-siirroksesta.
Laitos sijaitsee ydinalan sääntelykomitean (NRC) alueella IV. Marraskuussa 2009 PG&E haki ydinalan sääntelykomitean luvan uusimista molemmille reaktoreille 20 vuodeksi. Kesäkuussa 2016 PG&E ilmoitti aikovansa sulkea molemmat Diablo Canyonin -reaktorit vuonna 2024 ja 2025. Laitoksen käytöstä poiston arvioidaan kestävän vuosikymmeniä ja maksavan noin neljä miljardia dollaria.
Yksikkö yksi
Yksikkö on Westinghousen toimittama 1 138 MWe painevesireaktori. Se kytkettiin verkkoon 7. toukokuuta 1985, ja sillä on lupa toimia 2. marraskuuta 2024 asti. Vuonna 2006 yksikkö tuotti 9 944 983 MWh sähköä.
Yksikkö kaksi
Toinen yksikkö on Westinghousen toimittama 1 118 MWe painevesireaktori. Se kytkettiin verkkoon 3. maaliskuuta, 1986, ja sillä on lupa toimia 20. elokuuta, 2025 asti. Vuonna 2006 yksikkö kaksi tuotti 8 520 000 MWh sähköä.
Jäähdytys
Laitoksen jäähdytysjärjestelmä (OTC) ottaa vettä Tyynestämerestä turbiineja pyörittävän höyryn kondensoimiseksi. Toisin kuin muissa laitoksissa käytettävät haihdutusjäähdytysjärjestelmät, Diablo Canyonin OTC on suunniteltu siten, että kaikki vesi voidaan kierrättää ja varmistaa mahdollisimman vähäinen vaikutus meren ekosysteemeihin. Reaktoreita voidaan hidastaa voimakkaiden myrskyjen aikana, näin pystytään välttämään ylimääräisen levän pääsy jäähdytysveden sisäänottoon. Laitoksen teho on rajoitettu käytön aikana siten, että mereen palautettu vesi on enintään 11°C lämpimämpi kuin ympäristön lämpötila.
Työvoima
PG&E:n mukaan kunnossapidon ja monimutkaisen polttoainesauvojen vaihtotyön aiheuttamat rutiininomaiset katkokset luovat yli 1 000 tilapäistä työpaikkaa.
Maanjäristyssuojaus
Diablo Canyon oli alun perin suunniteltu kestämään 6,75 magnitudin suuruinen maanjäristys neljästä siirroksesta, mukaan lukien läheiset San Andreasin- ja Hosgrin-siirrokset, mutta päivitettiin myöhemmin kestämään 7,5 magnitudin järistys. Laitoksessa on seismisiä seurantajärjestelmiä ja turvajärjestelmiä, jotka on suunniteltu pysäyttämään laitos välittömästi, jos ne havaitsevat merkittävää maan liikehdintää.
Kapakkalammi
Kapakkalammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Vilppulan taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Suomen elokuvatuottajien keskusliitto
Suomen elokuvatuottajien keskusliitto SEK ry oli vuonna 1984 perustettu suomalaisten elokuvatuottajien järjestö, joka ajoi jäsenistönsä etuja ammatillisissa, taloudellisissa ja lainsäädännöllisissä kysymyksissä. Yhdistys muutti 2017 nimensä Elokuvatuottajat ry:ksi.
Yhdistyksen toiminta päättyi 2018, kun Elokuvatuottajat ry:n lisäksi kolme muuta audiovisuaalisen alan tuottajien edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistystä, SATU ry, Audiovisual Finland ry (aikaisemmin Favex ry) ja Tuotos ry perustivat uuden yhdistyksen nimeltä Audiovisual Producers Finland – APFI ry, johon näiden yhdistysten kaikki toiminnot siirtyivät.
Timanttivaltaistuin
Tarina
Tarina alkaa Cimmurasta, Elenian pääkaupungista, jonne ritari Sparhawk palaa maanpaosta. Elenian kuningatar Ehlana on sairastunut vakavasti ja Pandioni Sparhawkin kuningattaren puolustajana on velvollisuus lähteä etsimään ritariystäviensä kanssa parannuskeinoa.
Suomen elokuvatuottajien keskusliitto
Elokuvatuottajien keskusliiton perustivat Suomen filmivalmistajien liitto (perustettu 1945) ja Suomen elokuvatuottajat ry (perustettu 1973). Perustajajäseninä olivat liittojen lisäksi Heikki Partanen ja Suomen Filmikamarin toimitusjohtaja Leo Nordberg. Suomen elokuvatuottajat ry oli perustettu vastapainoksi oikeistolaiseksi ja vanhoilliseksi mielletylle Suomen filmivalmistajien liitolle. 1980-luvulle tultaessa elokuvatuottajat katsoivat yhteisen edunvalvonnan niin tärkeäksi, että perustettiin uusi kattojärjestö. Samalla loppui myös kilpailu siitä, kummalle liitolle edustukset esimerkiksi Elokuvasäätiön hallituksessa kuuluvat. Vuonna 1990 Suomen filmivalmistajien liitto lopetti toimintansa ja sen toiminta ohjattiin kokonaisuudessaan osaksi SEK ry:n toimintaa. SEK liittyi Suomen Filmikamarin jäseneksi vuoden 2012 alusta.
Vuonna 2017 liittoon kuului noin 57 jäsenyritystä. Liiton viimeisenä puheenjohtajana toimi vuodesta 2016 elokuvatuottaja Nina Laurio. Liiton viimeiseksi toiminnanjohtajaksi jäi vuonna 2012 toiminnanjohtajana aloittanut Sari Väänänen.
Liitto jakoi vuodesta 1997 Vuoden elokuvatuottaja -palkinnon. Audiovisual Producers Finland – APFI ry on jatkanut palkinnon jakamista vuosittain.
Atayalin kieli
Atayal (myös tayal) on austronesialaisiin kielten, atajalikielten ryhmään, kuuluva kieli, jota puhuu samanniminen aboriginaalikansa Taiwanin pohjoisosissa sisämaassa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. seediq ja bunun. Toisinaan seediqia ja atayalia on pidetty yhtenä ja samana kielenä.
Kielen maantieteellisesti melko laaja puhuma-alue on johtanut siihen, että eri alueilla atayal on joutunut elämään rinnakkain muiden kielten kanssa. Näitä kieliä ovat muut aboriginaalikielet, mandariinikiina (Taiwanin virallinen kieli) sekä japani. Jälkimmäistä puhuttiin yleisesti Taiwanin ollessa Japanin siirtomaa.
Atayalia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan atayaliksi vuonna 2003.
Atayalinkielinen Wikipedia aloitti toimintansa alkuvuodesta 2021. Aboriginaalikielten laajentumista Wikipediaan on hidastanut ennen kaikkea yhteisen ja säädellyn kirjoitusjärjestelmän puute.
Puhujamäärä ja asema
Kielen puhujamääräksi arvioidaan 84 000. 1990-luvulta alkaen atayalin puhuma-alueilla on alettu opettaa lähialueen kouluissa valinnaisena aineena.
Vuonna 2017 Taiwanin parlamentti hyväksyi lain, jonka nojalla atayal, sekä muut paikalliset aboriginaalikielet, korotettiin kansallisen kielen asemaan. Tämä takaa niille mm. valtion tuen kielen edistämiseen ja opettamiseen.
Atayal on yhdessä seediqin kanssa Yilanin kreolijapanin substraattikielistä. Kreolijapania on myös pidetty atayalin murteena, mutta osa atayaleista on suhtautunut tähän melko nuivasti.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Sanasto ja kielioppi
Lukusanat 1–10 atayaliksi (c'uli':n murteella):
Hammaslääkäri
thumb|300px|[[Röntgensäteily|Panoraamaortopantomografiakuva kasvoista]] Hammaslääkäri on hammaslääketiedettä harjoittava terveydenhuollon ammattilainen ja lääkäri, joka keskittyy diagnosoimaan ja hoitamaan ihmisen suun ja purentaelimen sairauksia. Hammaslääkärin vastuulla on hampaiden oikomishoito, parodontaalisairauksien medisiininen ja kirurginen hoito, hampaiden kovakudosten sairauksien hoito, tulehdusten hoito hampaassa ja leukaluussa, limakalvosairauksien diagnosointi ja hoito, purentaelimen toimintaa palauttava proteettinen hoito sekä hampaiden poisto. Lisäksi hammaslääkäri hoitaa leukanivelen sairauksia ja hoitaa monia yleissairauksia osana moniammatillista hoitoketjua.
Hammaslääkärin ammattinimikkeeseen tarvitaan Suomessa hammaslääketieteen lisensiaatin (HLL ) tutkinto. Se on ylempi korkeakoulututkinto, jonka voi suorittaa Itä-Suomen, Oulun, Turun tai Helsingin yliopistossa. Opiskelijat saavuttavat välissä hammaslääketieteen kandidaatin (HLK ) arvonimen, joka ei kuitenkaan ole varsinainen tutkinto. Hammaslääketieteen lisensiaatti voi ammatillisena jatkotutkintona suorittaa erikoishammaslääkärin tutkinnon tai tieteellisenä jatkotutkintona väitellä hammaslääketieteen tohtoriksi (HLT ).
Hammaslääkäreitä työskentelee niin yksityisillä vastaanotoilla kuin julkisessa terveydenhuollossa. Erikoistumattoman hammaslääkärin toimiin kuuluvat muun muassa tutkimuksen tekeminen, hammastarkastukset ja reikien paikkaus, juurihoidot, ienhoidot, erilaiset suukirurgiset toimenpiteet kuten hampaan poistot, limakalvobiopsioiden ottaminen sekä parodontologiset leikkaukset. Hammaslääkärillä on esimerkiksi oikeus toteuttaa röntgenologista ja patologista diagnostiikkaa sekä vastata potilaan suun alueen lääkehoidosta. Esimerkkejä erikoishammaslääkärin alasta puolestaan ovat oikomishoito, suu- ja leukakirurgia, suupatologia, röntgendiagnostiikka, kariologia, parodontologia sekä protetiikka. Hammaslääkäreitä työskentelee myös hallinnollisissa tehtävissä. Yksi tärkeistä harvinaisemmista hammaslääkärin erikoistehtävistä on ruumiiden tunnistaminen hampaiston perusteella.
Windsor (suku)
Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Nimen Windsor otti käyttöön kuningas Yrjö V hallituskautensa aikana vuonna 1917.
Hammaslääkäri
Vanhat hammaslääkärin tutkintonimikkeet ovat:
Windsor (suku)
Historia
Kuningas Yrjö V nousi valtaan vuonna 1910 aikana, jolloin kansallismielisyyden aallot koettelivat Euroopassa monarkioiden oikeutusta. Kun Britannia ja Saksa joutuivat vastakkaisille puolille ensimmäisessä maailmansodassa, Britanniassa heräsi kaiken saksalaisen vastainen viha. Se ulottui myös kuningasperheeseen, jonka juuret olivat lähes kokonaan Saksassa – Yrjö oli Hannover-sukuisen kuningatar Viktorian ja tämän saksalaissyntyisen puolison, Saksi-Coburg-Gotha-sukuisen prinssi Albertin lapsenlapsi. Yrjö julistikin vuonna 1917 ottavansa kaikille Viktorian jälkeläisille käyttöön englantilaisen nimen Windsor. Nimi tuli Windsorin kuninkaallisesta linnasta.
Hammaslääkäri
Suomessa on noin 4 200 työssä olevaa hammaslääkäriä, joista runsaat puolet työskentelee terveyskeskuksissa ja loput pääasiassa yksityishammaslääkäreinä yrittäjinä tai yrityksissä.
Windsor (suku)
Historia
Yrjö V kuoli vuonna 1936. Hänen vanhin poikansa ja seuraajansa Edvard VIII luopui kuitenkin kruunusta jo samana vuonna amerikkalaisen rakastettunsa Wallis Simpsonin vuoksi. Kuninkaaksi kruunattiin Edvardin nuorempi veli, joka otti hallitsijanimekseen Yrjö VI. Varautunut ja yksityinen Yrjö VI ei ollut lainkaan valmistautunut hallitsemaan, ja hän sai valtakautensa alussa paljon arvostelua. Toisessa maailmansodassa maan johtohahmoksi nousikin pääministeri Winston Churchill. Kuninkaan suosio kuitenkin nousi, kun hän uskaltautui pysyttelemään Lontoossa sodan vaikeimpienkin päivien ajan rohkaisemassa joukkoja.
Yrjö VI kuoli vuonna 1952, ja hallitsijaksi nousi hänen vanhin tyttärensä, hallitsijanimeltään Elisabet II. Hän sai miehensä Philipin kanssa neljä lasta. Kuningattaren kuoltua valtaan nousi heidän vanhin lapsensa Charles III, jolla on edesmenneen vaimonsa Dianan kanssa kaksi lasta, William ja Harry.
Windsorin suvun hallituskaudella Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia on heikentynyt ja menettänyt poliittisen valtansa, ja siitä on tullut pelkästään symbolinen instituutio.
Sweetbriers
Sweetbriers on suomalaisen metalliyhtyeen Cryhavocin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumi nauhoitettiin Tico Tico Studiolla 12-23.1.1998. Albumin nauhoittajana ja miksaajana toimi Ahti Kortelainen, joka toimi myös levyn toisena tuottajana Cryhavocin ohella. Levyn julkaisi Spinefarm Records.
Volga (yritys)
OAO Volgasta omistaa 72,98 % Nižni Newsprint Holdings Ltd 19,99 % ja OOO Volga Newsprint 5,5 % OAO NBD-Bank. Tehtaan yksityistämiseen liittyviä kiistoja vuodelta 1994 on jatkettu kymmenen vuotta myöhemminkin. Oleg Deripaska on yrittänyt hankkia tehtaan itselleen.
Paperikoneet
Paperikone 8 on nopea ja yli kymmenen metriä leveä uusi paperikone, joten se vastaa huomattavasta osasta koko tehtaan tuotannosta, mahdollisesti jopa 2/5:ta.
Vienti
Expert
Ankka (täsmennyssivu)
Ankka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pekka Turpeinen
Jouko Pekka Turpeinen (5. tammikuuta 1938 Hyrynsalmi – 19. lokakuuta 2008 ) oli Hyrynsalmella syntynyt kajaanilainen yrittäjä, joka tunnettiin erityisesti elämäntyöstään Radio Kajauksen perustajana, omistajana ja toimitusjohtajana. Hän oli myös julkisuudessa monilla värikkäillä tempauksillaan, muun muassa piilottelemalla huoltajuuskiistoista tunnettujen Kerstin Campoyn ja Outi Kosken poikia mökillään Ristijärvellä.
Turpeinen perusti vuonna 1989 Kainuun Paikallisradio Oy Kajauksen. Radio on yksi harvoista itsenäisistä paikallisradioista Suomessa. Turpeinen on myös toiminut Kainuussa ravintola- ja tekstiilialalla.
Turpeinen valittiin 182 äänellä syksyllä 2004 Kainuun maakuntavaltuustoon, ja hän toimi ensimmäisen kansanvaalilla valitun valtuuston juhlakokouksen koollekutsujana ja puheenjohtajana.
Ristinkallio
Ristinkallio on Kotkan kaupunginosa kaupungin itäosassa valtatien 7 pohjoispuolella. Rakennuskanta on suurimmaksi osaksi omakotitaloja, mutta kaupunginosassa on myös joitakin rivitaloalueita sekä Pahkakadun ja Kääpäkadun alueella kahdeksan elementtikerrostalon ryhmä. Kaupunginosan itäosissa on Keltakallion pienteollisuusalue. Myös Ristinkallion pohjoisosia on kaavoitettu pienteollisuusalueeksi. Kaupunginosan alueella sijaitsevat Otsolan koulu (luokat 1–5).
Kotkan vuokrataloyhtiö Kotkan Asunnot Oy on päättänyt purkaa Ristinkallion Pahkakadulta kaksi kerrostaloa rakennusten huonokuntoisuuden vuoksi. Purkutyö tapahtuu vuosina 2020–2021. Osoitteessa Pahkakatu 9 oleva rakennus on valmistunut vuonna 1968 ja Pahkakatu 11 vuonna 1971. Kyseessä on ensimmäinen asuinkerrostalojen purkupäätös Kotkassa.
Historia
Ristinkallio kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976, jolloin alue on pääosin rakennettu. Nykyisen Ristinkallion eteläosat valtatien 7 pohjoispuolella kuuluivat Karhulan kauppalan aikana Otsolan kauppalanosaan. Ristinkalliolla tarkoitettiin alun perin pohjoisempana sijaitsevaa Vanhan Viipurintien varren asutusta, joka oli vielä 1950-luvun alussa vähäistä.
Vanha Viipurintie eli Kuninkaantie kulkee kaupunginosan pohjoisosien läpi. Matkailussa Kuninkaantieksi on merkitty kaupunginosan eteläosien läpi kulkeva seututie 170, joka on rakennettu 1900-luvun lopulla moottoritien rinnakkaistieksi.
Vittajärvi (Mänttä-Vilppula)
Vittajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Vilppulan taajaman lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Kotkan Jäntevä
Kotkan Jäntevä on vuonna 1940 perustettu kotkalainen urheiluseura.
Seura tunnetaan jalkapallotoiminnastaan; se pelasi Suomen Palloliiton korkeimmalla sarjatasolla SM-sarjassa vuosina 1947/1948 ja 1952–1954. Kaudella 1947/1948 sijoitus oli kahdeksas. 1952 sijoitus oli neljäs ja kaudella 1953 seura saavutti SM-hopeaa. Hopeakaudella mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla, jossa Vasa IFK oli parempi maalein 3–1. Kaudella 1954 joukkue sijoittui kymmenjoukkueisen SM-sarjan yhdeksänneksi ja putosi. Kausina 1952–1953 Jäntevää edustanut Nils Rikberg siirtyi toisena suomalaisjalkapalloilijana ulkomaille ammattilaiseksi vuonna 1953. Palloliitto valitsi Jäntevää edustaneen Pekka Kupiaisen vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1954. Jäntevä on pelannut myös 16 kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, ja 1980-luvun alussa se pelasi vielä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Kaudella 2010 Jäntevä pelasi jalkapalloa Kaakkois-Suomen piirin Kolmosessa ja Vitosessa. Se sai paikan Kolmosesta Kotkan Työväen Palloilijoiden kakkosjoukkueen siirryttyä seuran alaisuuteen. KTP/2 nousi sarjaan täydennysmenettelyn kautta Voikkaan Potkupallokerhon luovuttua paikastaan, mutta ei voinut osallistua omalla nimellään, sillä sarjassa pelaa myös KTP:n edustusjoukkue. Jäntevän ikämiehet voittivat kaakkoissuomen piirinmestaruuden 2012.
Jäntevällä on ollut myös jääkiekkotoimintaa. Se on voittanut jääkiekon kolmanneksi korkeimman sarjatason mestaruuden vuonna 1953.
Albert Kesselring
Albert Kesselring (30. marraskuuta 1885 Marktsteft, Baijeri – 16. heinäkuuta 1960 Bad Nauheim, Saksa) oli Saksan ilmavoimien, Luftwaffen, sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana. Häntä pidetään yhtenä natsi-Saksan pätevimmistä kenraaleista.
Ilmavoimien komentajana Kesselring osallistui Puolan ja Ranskan valtaamiseen. Menestyksestä Ranskassa Kesselring sai ylennyksen sotamarsalkaksi. Tappioon päättynyt taistelu Britanniasta käytiin lähinnä Luftwaffen avulla. Kesselring kannatti siviilikohteiden pommittamista ja oli englantilaisiin kaupunkeihin kohdistuneiden pommitusten arkkitehti. Operaatio Barbarossan alussa Kesselring jatkoi Puolassa alkanutta tehokasta yhteistyötä keskustan armeijaryhmän komentajan Fedor von Bockin kanssa. Pohjois-Afrikan taistelujen aikana Kesselring komensi eteläistä Välimeren alueen sotanäyttämöä, lukuun ottamatta Erwin Rommelin johtamaa saksalais-italialaista panssariarmeijaa. Kun Rommel sairastui keltatautiin, Kesselring otti myös hänen joukkonsa haltuunsa sitoen liittoutuneiden joukot Afrikkaan. Lopulta liittoutuneet saivat vangeiksi lähes 300 000 akselivaltojen sotilasta.
Kesselring ennusti liittoutuneiden nousevan maihin Sisiliassa. Hän vahvisti akselivaltojen vahvuutta saarella toivoen voivansa saavuttaa torjuntavoiton vastahyökkäyksellä. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu, mutta vetäytymisen määrännyt Kesselring onnistui viivyttämään vihollisen etenemistä vielä yhdellä kuukaudella. Liittoutuneet etenivät Italiaan, jossa Kesselringin johtama puolustus hidasti etenemistä merkittävästi, pysäyttäen sen lopulta kokonaan Gootti-linjalla. Lokakuussa 1944 Kesselringiä kuljettanut henkilöauto törmäsi sivutieltä tulleeseen tykinkuljetusvaunuun. Toivuttuaan onnettomuudesta maaliskuuhun 1945 mennessä Kesselring siirtyi länsirintaman komentajaksi. Hän antautui yhdysvaltalaisille Itävallassa 6. toukokuuta 1945.
Sodan jälkeen Kesselring vangittiin ja tuomittiin kuolemaan partisaanien, siviilien ja italialaisten sotavankien teloittamisesta. Hän myös pakotti Rooman juutalaiset pakkotyöhön. Voimakkaiden vastalauseiden johdosta tuomio kuitenkin muutettiin vankeudeksi. Kesselring vapautettiin 1952 ”heikon terveyden” perusteella hieman sen jälkeen, kun hänet oli valittu oikeistolaisen ”Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten” -veteraanijärjestön johtoon.
John Walker Lindh
Nuoruus
John Walker Lindh syntyi Yhdysvaltain pääkaupunki Washingtonissa 9. helmikuuta 1981. Hänen isänsä oli Frank Lindh ja äiti Marilyn Walker. Perhe oli keskiluokkainen ja katolinen. Nuoruutensa Lindh kasvoi esikaupunkialueella Pohjois-Kaliforniassa. 16-vuotiaana Lindh kiinnostui islamista luettuaan Malcom X:n elämäkerran, 17-vuotiaana hän sai vanhemmiltaan luvan matkustaa Jemeniin opiskelemaan arabiaa. Hän palasi hetkeksi vielä kotimaahansa, mutta lähti nopeasti takaisin Jemeniin, josta hän matkusti edelleen jatko-opiskelemaan Pakistaniin. Pakistanissa hän opiskeli uskonnollisella koululla Bannussa Luoteisessa rajaprovinssissa.
Iris (kappale)
Iris on yhdysvaltalaisen Goo Goo Dolls -yhtyeen tekemä megahitti elokuvaan Enkelten kaupunki vuonna 1998. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Goo Goo Dolls -yhtyeen laulaja-kitaristi John Rzeznik. Kappale sai nimensä Rzeznikin selaillessa lehteä ja huomatessa artikkelin Iris DeMendistä. Rzeznikin mielestä Iris oli kaunis nimi ja päätti nimetä kappaleen tällä nimellä.
John Walker Lindh
Radikalisoituminen, Taliban ja Afganistanin sota
thumb|Vangiksi jäänyt Lindh [[Camp Rhinon yhdysvaltalaisella tukikohdalla Afganistanissa.]] Pakistanissa Lindin uskonnolliset käsitykset saivat ilmeisesti jyrkempilinjaisemman muodon. Hän liittyi Harakat al-Mujahedin-nimiseen järjestöön, joka oli perustettu Intian vastaiseen taisteluun Kashmirissa. Hän sai innoitusta myös Taliban-järjestön uskonnollisista opeista. Toukokuussa 2001 Lindh matkusti Khaibarsolan kautta Afganistaniin, jossa hän osallistui taistelijoiden koulutukseen al-Faruqin koulutusleirillä. Leirin toimintaa rahoitti al-Qaidan johtaja Osama bin Laden. Lindhin myöhempien oikeustuomioiden mukaan al-Qaida oli pyytänyt häntä toteuttamaan terrori-iskun joko Yhdysvalloissa tai Israelissa, mutta Lindh oli kieltäytynyt pyynnöstä. Syyskuuhun mennessä hän oli liittynyt Talibanin puolella Pohjoisen liittoa vastaan taistelleeseen asejoukkoon.
Iris (kappale)
Iris oli monien kappalelistojen kärjessä ja se onkin Billboard Hot 100 Airplayn listoilla kauiten ensimmäisenä ollut single. "Iris" pysyi 18 viikkoa ensimmäisenä kyseisellä listalla.
John Walker Lindh
Radikalisoituminen, Taliban ja Afganistanin sota
Yhdysvallat hyökkäsi Afganistaniin marraskuussa 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkimainingeissa. Lindh oli lähetetty osallistumaan taisteluihin Mazar-e Šarifissa. Hän joutui pian pakenemaan kohti Konduzia, jossa hän lopulta antautui eteneville Pohjoisen liiton joukoille. Lindh ja muita vankeja siirrettiin Qala-e Jangin linnoitukselle lähellä Mazar-e Šarifin kaupunkia. Linnoitusta hallitsivat Pohjoisen liittoon kuuluneen komentaja Abd al-Rašid Dostumin joukot. Linnoituksella vankien joukossa syttyi kapina, joka johti Qala-e Jangin taisteluun. Vangit valtasivat linnoituksen sen vartijoilta anastaen heidän aseitaan ja Pohjoisen liiton taistelijat pyrkivät valtaamaan linnoituksen takaisin kiivaissa yhteenotoissa. Lopulta Pohjoisen liiton joukkojen onnistui kukistaa kapinoitsijat. Lindh oli viimeisten vastarintaa tehneiden joukossa linnoituksen kellaritiloissa. Taistelujen aikana hän oli haavoittunut jalkaansa. Vangiksi lopulta jäätyään luovutettiin yhdysvaltalaisille 1. joulukuuta.
Kuulustelut ja oikeudenkäynti
Vangiksi otettua Lindhiä kuulusteltiin parin viikon ajan Afganistanissa Camp Rhinon tukikohdalla. Lopulta hänet kuljetettiin Yhdysvaltain laivaston alukselle Persianlahdella, jossa kuulustelut jatkuivat vielä parin viikon ajan. Lopulta tammikuussa 2002 hänet siirrettiin edelleen Yhdysvaltoihin, jossa häntä vastaan nostettiin syytteet salaliitosta Yhdysvaltain kansalaisten tappamiseksi, sekä avunannosta terroristijärjestölle. Tapaus yhdysvaltalaisesta Talibanin jäsenestä sai laajaa mediahuomiota Yhdysvalloissa. Tuolloinen oikeusministeri John Ashcroft kuvaili häntä al-Qaidan kouluttamaksi terroristiksi, joka Talibanin kanssa salaliitossa suunnitteli maanmiestensä tappamista. Lindhin puolustusasianajajat esittivät syytteitä Lindhin kidutuksesta hänen kuulustelujensa aikana. Heinäkuussa 2002 syyttäjät ja puolustus saivat aikaan sopimuksen, jolla syyttäjä luopui syytteistä koskien salaliittoa yhdysvaltalaisten tappamisesta ja terrorismista. Lindh joutui kuitenkin tunnustamaan tunnustamaan auttaneensa Talibania Yhdysvaltain asettamien pakotteiden vastaisella tavalla, sekä luopumaan väitteistä kuulustelujen aikaisesta kaltoinkohtelusta. Oikeudessa Lindh kertoi tehneensä virheen Talibaniin liittymisen suhteen. Lokakuussa 2002 hän sai tuomion ja 20 vuoden vankeusrangaistuksen.
Rauhalammi (Mänttä-Vilppula)
Rauhalammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Vilppulan taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä. .
Mira
thumb|250px|left|Hubble-avaruusteleskoopin ottamassa kuvassa näkyy Mira A:n epäsäännöllinen muoto thumb|400px|Miran ympärillä oleva kaasuvaippa ja kaasupyrstö.
Mira (Omikron Ceti /ο Cet /ο Ceti) on Valaan tähdistössä sijaitseva kirkkaudeltaan muuttuva tähti, joka on myös kaksoistähti.
Ominaisuudet
Mira on pitkäjaksoisten Mira-tyyppisten tähtien prototyyppi. Sitä alettiin epäillä kaksoistähdeksi jo 1918, ja vuonna 1923 Robert Grant Aitken havaitsi Mira B:n optisesti.
Mira A on asymptoottihaaraan kuuluva sykkivä punainen jättiläinen. Mira B on valkoinen kääpiö, jonka ympärillä on kaasurengas. Ne muodostavat symbioottisen kaksoistähden, missä Mira A menettää avaruuteen ainettaan, joka kertyy Mira B:n pinnalle. Tähtien välinen etäisyys on tällä hetkellä noin 70 AU.
Vuonna 2007 ajateltiin, että Mira B on oranssi pääsarjan tähti, mutta vuonna 2010 julkaistiin havaintoja, jotka tukevat käsitystä, että se on sittenkin valkea kääpiö.
Historia
Mira on ensimmäinen varmuudella tunnistettu muuttuva tähti. David Fabricius havaitsi vuonna 1596 sen ensin kirkastuvan ja sitten himmenevän näkymättömiin. Hän piti sitä ensin novana, mutta havaitsi sen uudelleen 1609. Vuonna 1638 Johannes Holwarda havaitsi tähden yhdentoista kuukauden mittaisen jakson, ja 1662 Johannes Hevelius antoi sille nimen Mira (latinaksi 'ihmeellinen' tai 'ällistyttävä'). Ismaël Bullialdus laski Miran jakson olevan 333 päivää, mikä on vain hieman enemmän kuin nykyinen 332 päivää. Bullialduksen havainto on voinut olla tarkka, koska Miran jaksollisuuden tiedetään vaihtelevan hieman.
François-Urbain Domergue
François-Urbain Domergue (24. maaliskuuta 1745 Aubagne Ranska – 29. toukokuuta 1810 Pariisi) oli ranskalainen toimittaja ja kielioppien kirjoittaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta
François-Urbain Domergue syntyi apteekkariperheen poikana ja kävi koulua Aubagnessa, minkä jälkeen hän opiskeli Marseillen oratoriaanien ylläpitämässä korkeakoulussa. Tämän jälkeen hän toimi kansakoulunopettajana Lyonissa, avioitui kirurgin tyttären kanssa ja sai julkaistuksi ensimmäisen Yksinkertaistetun ranskan kielen kieliopin (Grammaire françoise simplifiée) vuonna 1778.
Vuonna 1784 hän perusti Journal de la Langue Françoise -nimisen lehden, jonka tarkoituksena oli taistella säännöin ja esimerkein kieleen jo pesiytyneitä neologismeja vastaan. Lehti menestyi huonosti, sillä sen levikki jäi vähäiseksi. Vuonna 1790 Demorgue muutti Pariisiin, jossa hän perusti ranskan kielen harrastajien seuran. Hän julkaisi Yksinkertaistetun ranskan kielen kieliopin uusintapainoksena ja kirjoitti Journal général du soir, de politique et de littérature -lehteen ja lopetti oman lehtensä.
François-Urbain Domergue nimitettiin École centrale des Quatre-Nations -korkeakoulun yleisen kielitieteen professoriksi ja sittemmin myös Charlemagne-lyseon humanististen aineiden opettajaksi. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1803 ja hän osallistui siellä sanakirjakomission työhön.
Muinaissuomalaisten kaikkeuskäsitykset
thumb|Maailman keskeisintä rakennetta E.N Setälän (1932) mukaan. Ylimpänä pohjantähti eli naula, joka on kiinni maailmanpylväässä (piirretty keltaiseksi) ja kuvun muotoisessa taivaankannessa. Maailmanpylvään kanta lepää keskellä kiekkomaista maanpintaa (alimpana kuvassa). Kannan juuressa sijaitsee [[pyörre ja/tai maailmanvuori (molemmat kuvattu), ja sen lähettyvillä Pohjola. Lintukoto on taivaankannen reunan ja maan reunan välisessä raossa, jota on kuvassa selvyyden vuoksi korostettu voimakkaasti. Todellisuudessa rako ajateltiin ahtaaksi.]]
Muinaissuomalaisten käsitys maailmankaikkeudesta muistutti lähiseudun kansojen käsityksiä. Maan ja vesistöjen pinnan uskottiin sijaitsevan melko litteässä tasossa. Taso oli ilmeisesti kiekon muotoinen, vaikka tästä ei tiettävästi ole jäänyt suoraa kuvausta. Myös skandinaavit pitivät maanpintaa litteänä kiekkona, ja eräät Siperian kansat pitivät maata lievästi kuperana kiekkona.
Taivaankansi ja maailmanpylväs
Ikiaikaisten, hyvin laajalle levinneiden käsitysten mukaan maanpinnan peitti taivaankansi valtavana kupuna. Taivaankantta saatettiin verrata padan (tai ehkä aikaisemmin saviruukun) pohjaan. Tästä on viitteitä ainakin saamelaisten uskomuksissa. Taivaankantta tuki keskeltä Pohjantähteen tukeutuva maailmanpylväs. Pohjantähteä kutsuttiin myös Pohjannaulaksi. Ilmeisesti ajateltiin, että Pohjantähti oli kuten naula, joka liitti taivaankannen maailmanpylvääseen. Maailmanpylväs seisoi maassa äärimmäisessä pohjoisessa, ja sen kerrottiin juurtuneen (ehkäpä naiselliseksi koettuun) maaperään eli maaemään. Erään oletuksen mukaan maailmaa pidettiin joskus varhain kuin suurena telttana, jota kannatti keskeltä maailmanpylväs teltan keskellä olevan tukikepin tapaan. Tähtitaivaan liikkeet sai aikaan taivaankannen pyöriminen, akselinaan maailmanpylväs. Ihme-esine Sampo saattoi pohjimmiltaan olla sama asia kuin maailmanpylväs.
Taivaalle on toisinaan mainittu muitakin rakenteita, kuten aukkoihin viittaavat "ilman ikkunat" ja "retuinen räppänä", sisä- tai välikattoa merkitsevä "laipio" sekä kaarta tai tukipuuta merkitsevä "ilman vempele", jonka päällä taivaalliset olennot joskus istuvat. Joissain loitsuissa ensimmäinen tuli isketään taivaan navalla tai taivaankannen keskiössä hopeisen, petäjäisen tai rautaisen rahin eli tuolin päällä.
Äärimmäinen pohjoinen
Äärimmäisessä pohjoisessa, jonka voi tulkita maailman keskukseksi, sijaitsi maailmanpylvään juurella jättimäinen meripyörre, Kinahmo eli Kurimuksen kurkku. Pyörteen aiheutti kenties maailmanpylvään pyöriminen taivaankannen mukana. Tämä oli myös Tuonen koski, eräs reitti manalaan. Tuonen koskessa saattoivat virrata teräaseet, miesten miekat ja kirveet ja naisten neulat, jotka satuttivat pahoja vainajia. Pohjoisessa saattoi olla myös maailmanvuori. Pohjoisessa sijaitsi myös Pohjola, ikikylmä maa, sairauksien ja monien ongelmien lähde.
Äärimmäinen etelä
Maailman ja taivaankannen reunoilla, taivaan ääressä, sijaitsi lintukoto, jossa muuttolinnut asuivat talvet. Lintukodossa asuivat pienikokoiset lintukotolaiset. Lintukodon suunta oli etelään tai lounaaseen. Linnunrata eli kotigalaksimme tähtitaivaalla hohtava nauha oli reitti, jota pitkin muuttolinnut kulkivat ilmeisesti lintukotoon ja takaisin.
Itä ja länsi
Päivä eli aurinko oli ilmeisesti jonkinlainen esine, joka kulki päiväsaikaan taivaankannen alla tai sitä pitkin. Monissa kulttuureissa tunnettu käsitys siitä, että aurinkoa kuljettaa taivaalla joku tai jokin, kuten laiva tai kärryt vetojuhtineen, varmaankin ilmeni myös Suomessa ja Karjalassa. Suoraa kuvausta tästä ei kuitenkaan ole tiedossa. Illalla aurinko laskeutui länteen, jossa oli sen maa ja koti. Edelleen sanonnan mukaan aurinko laskee mailleen. Länsi oli onnen maa, ja myös kuolleiden ilmansuunta (synkän Pohjolan ohella), sillä "kuolihan" aurinkokin sinne päivän päätteeksi. Lännessä oli kaikkien naapurikansojen mukaan verisurman saaneiden vainajala, josta olivat lähtöisin revontulet, joten sellainen kuului varmaankin suomalaistenkin uskomuksiin.
Aamuksi aurinko siirtyi takaisin itään, tai syntyi uudelleen idästä, sieltä noustakseen. Itä on saanut nimensäkin siitä, että päivä itää sieltä. Koillisella on vastaavanlainen tausta.
Alinen
Maan alla eli alisessa oli kuolleiden asuinsija, Manala eli Tuonela. Se saattoi olla kuin maailman peilikuva ylösalaisin. (Vertaa muinaisskandinaavisten uskomusten Nidavellir, joka kuvattiin joskus myös maanalaiseksi peilikuvamaailmaksi). Tähän varjomaailmaan pääsi muun muassa pohjattomista soista, veden pyörteistä, kivenkoloista ja luolista. Maahiset olivat mahdollisesti tämän maan asukkaita. He saattoivat harhauttaa metsässä kulkevan ihmisen eksymään nurinkuriseen maailmaan, metsänpeittoon. Toisessa maailmassa eli ainakin joidenkin ryhmien mielestä myös ihmisen kaksoisolento, joka oli jonkinlaisessa kohtalonyhteydessä ihmisen itsensä kanssa.
Monikerroksinen maailmankaikkeus
Usein taivaankansia kerrottiin olevan useita kerroksittain. Näin uskoivat myös skandinaavit ja useat muut. Maailman tasot sijaitsivat kerroksittain, ja maan alaisessa Tuonelassakin saattoi olla useita kerroksia. Tällaisia uskomuksiakin oli sekä kielisukulaisilla että naapurikansoilla. Taivaankansien määrästä ei ollut kansanperinteen keräämisen aikaan selvää käsitystä; jopa yhdessä loitsussa saatettiin mainita eri määriä. Usein mainittiin kuusi tai yhdeksän.
Tähtitaivaan kohteita
Taivaankappaleista ilmeisesti kiintotähdet olivat ehkä kiinni taivaankannessa tai reikiä siinä. Aurinko ja Kuu eli taivaanvalot sijaitsivat taivaalla loistaessaan ilmeisesti taivaankannen alla, ja ne olivat jonkinlaisia irtonaisia "esineitä".
Suomalainen, suhteellisen myöhään kerätty kansanperinne ei ole säilyttänyt paljonkaan tietoa muinaisista tähtiin ja kiertotähtiin liittyvistä uskomuksista. Kansanperinne kuitenkin antaa ymmärtää, että joskus tähdet olivat hyvin merkittäviä, ja niihin liittyvä tieto arvostettua. Tietäjien kerrotaan saaneen osan mahdistaan katsomalla ja tutkimalla Otavaa ja muuta tähtitaivasta.
Suomalaisen kansanperinteen merkittävimpiä taivaan kohteita:
Maailman alkuperä
Käsitykset asioiden alkuperästä eli synnystä ovat olleet tärkeä osa muinaissuomalaisten maailmankuvaa. Maailman syntytarinat ovat olleet merkittävä osa runoutta, ja maailman synnystä oli useita erilaisia kertomuksia. Niistä yleisimmän mukaan maailma oli syntynyt vesilinnun munasta. Tunnetaan myös maansukellus-myytti, jonka mukaan maailma syntyi kuikan tai paholaisen haettua pohjasta maata. Joskus kerrotaan myös, miten seppäsankari Ilmarinen takoi taivaankantta.
Maailmanloppu
Kansantarusto tuntee joitakin maailmanloppuun liittyviä ilmiöitä, eskatologisia myyttejä. Maailman loppuessa käy asioita, jotka muuten olisivat aivan mahdottomia. Näitä ovat esimerkiksi tähtien tanssiminen, kuun kuumuminen ja auringon siirtyminen pohjoiseen tai paistaminen veden pohjasta. Erään kuvauksen mukaan maailmanloppu tulee, kun kivi kelluu tai lentää ja höyhen tai lehti uppoaa. (esimerkiksi SKVR:1341)
Myös suoranaisesta katastrofista kerrotaan toisinaan. Esimerkiksi tunnetaan suuri pakkanen ja maailman palaminen, maailmanlopun taistelu, tauti ja nälänhätä, kuten skandinaavisessa mytologiassa. Käsitys maailmanlopun taistelusta voi olla myös kristillistä alkuperää.
Sääksmäellä uskottiin, että helkajuhlaa on pidetty vuosittain maailman alusta asti, ja että pellot lakkaavat kasvamasta tai tulee maailmanloppu, jos helkajuhlia ei enää pidetä. Sääksmäellä uskottiin myös, että seudulla on maailman napa.
Pascalin vaaka
Pascalin vaaka, Pascalin vedonlyönti eli pelurin todistus on jumalatodistusten piiriin usein luettu näkemys, joka tosiasiassa ei pyri todistamaan, että jumala on olemassa. Sen sijaan se pyrkii osoittamaan, että jumalaan uskominen on kannattavaa. Pascalin vaa’an taustalla on kristinuskon jumalakäsitys. Pelurin todistus sanoo, että vaikka ei tiedettäisi, onko jumala olemassa vai ei, jumalaan kannattaa uskoa, koska näin saavutettava palkinto, iankaikkinen elämä, on äärettömän suuri, ja epäuskosta seuraava rangaistus, iankaikkinen kärsimys, on hirvittävä. Voiton odotusarvo, joka on voiton todennäköisyys kertaa voiton arvo, on näin ollen äärettömän suuri. Ajatuskulun esitti ranskalainen matemaatikko Blaise Pascal 1600-luvulla.
Pascalin vaaka sanoo, että jos jumala on olemassa ja jos ihminen uskoo, hän saavuttaa kuoleman jälkeen suuren palkinnon, iankaikkisen elämän. Mutta jos jumala on olemassa ja emme usko, ihminen joutuu iankaikkisiin kärsimyksiin. Pelurin mukaan kannattaa lyödä vetoa sen puolesta, että jumala on olemassa.
Todistuksen moraali
Kiteytettynä: jos jumala on olemassa ja toimii sen mukaisesti, se on ainoa mahdollisuus ylipäänsä voittaa mitään pysyvää. Voitto on mahdollisimman suuri. Jos jumalaa ei ole mutta uskoo tähän, saa Pascalin mukaan suojakseen perhettä yms. suojaavia käskyjä ja jännittävämmän elämänkaaren vaikka häviäisikin hetkellisissä nautinnoissa. Jos jumala on, mutta ei usko tähän, häviää suurimman kuviteltavissa olevan tappion verran. Ja ennen kaikkea: jos jumalaa ei ole eikä usko häneen, ei häviä mitään – muttei myöskään voita mitään.
Filosofi William James on sanonut, että jos olisimme jumalan asemassa, meidän pitäisi tehdä kaikkemme estääksemme ihmisiä uskomasta jumalaan valheellisesti ja itsekkäästi palkkion toivossa. Esimerkiksi buddhalaisuudessa ei kannusteta yksilöä tekemään hyviä tekoja saadakseen paremman jälleensyntymän.
Pascal sanoi, että jos jumalaan uskominen on tunteiden vastaista, pitää ryhtyä elämään ikään kuin uskoisi jumalaan. Pitää ryhtyä käymään uskovaisten tilaisuuksissa (esimerkiksi kirkoissa) ja pitää ryhtyä pyytämään jumalalta jotain eli rukoilemaan.
Kritiikki
Pascalin vaaka on yleensä esitetty argumenttina kristinuskon puolesta, mutta koska historia tuntee lukemattomia eri uskontoja ja jumalia, laskee todennäköisyys uskoa oikeaan jumalaan. Esimerkiksi imaami voisi käyttää Pascalin vaakaa argumenttina islaminuskon puolesta.
Lisäksi on väitetty, että kristinuskon Jumala kaikkitietävänä näkisi onko usko aitoa vai pelaamista.
Todistuksen kääntäminen
Voidaan yhtä hyvin väittää, että ateisti palkitaan äärettömällä palkinnolla ja uskovainen tuo­mitaan äärettömiin kärsimyksiin kuoleman jälkeen. Tällöin pelurin olisi pyrittävä olemaan uskomatta jumalaan. Ongelmaksi tosin muodostuu tällöin se, että mikäli ateisti ei usko kuolemanjälkeiseen elämään, ei sinne ole järkevää odottaa mitään palkintoa tai rangaistusta.
Hansaruusu
Hansaruusu (Rosa 'Hansa') on Rosa Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suurikokoiset, kerrannaiset, karmiininpunaiset, voimakkaan ruusuntuoksuiset kukat. Hansaruusu on Suomessa hyvin yleinen. Se menestyy rannikolla Oulun korkeudelle saakka.
Kurtturuusu eli Rosa rugosa -laji ja sen valkokukkainen muoto valkokurtturuusu (Rosa rugosa f. alba) on EU:ssa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. Sen sijaan kurtturuususta jalostetut tarhakurtturuusut, kuten hansaruusu, eivät ole vieraslajeja koskevien rajoitusten piirissä.
Alkuperä
Hansaruusu jalostettiin Schaum & Van Tol -taimitarhassa Hollannissa ja se julkistettiin vuonna 1905. Ruusu on Rosa rugosa -lajin risteytys, mutta sen alkuperää ei tarkemmin tunneta. Kurtturuusu (Rosa rugosa) on peräisin Koillis-Aasiasta: Korean niemimaalta ja Kiinan ja Japanin pohjoisosista, josta sitä siirrettiin koristekasviksi muille mantereille. Euroopassa kurtturuusu yleistyi vuoden 1845 jälkeen. pienoiskuva|275x275px|Rosa 'Hansa'
Kuvaus
Hansaruusu kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi, pystyksi, tuuheaksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat suurikokoiset, tummanvihreät, pinnaltaan kiiltävät, nystyreunaiset. Kukinta alkaa heinäkuun alusta ja kestää syyskuulle. Kukat ovat kerrattuja, karmiininpunaisia, halkaisijaltaan 10–12 cm. Terälehtiä on 17–25 kpl. Ruusu kukkii ensimmäisen vuoden versoilla. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ruusun tuoksu. Kiulukat ovat suurehkoja ja oranssinpunaisia. Hansaruusu kasvattaa juurivesoja jonkin verran.
Sopranista
Sopranista on sopraanoille kirjoitettua musiikkia falsettirekisteriä käyttämällä laulava mies. Muun muassa Pasi Hyökki on suomalainen sopranista. Kansainvälisesti tunnettuihin sopranistoihin kuuluu muun muassa kreikkalainen Aris Christofellis.
Hansaruusu
Kuvaus
Viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.
Hansaruusun käyttö ruusujen jalostuksessa
Keijunruusu (Rosa ’Dart's Defender’) on hansaruusun ja nukkeruusun (Rosa nitida) risteytys. Rosa 'Annala' on hansaruusun ja valamonruusun (Rosa 'Splendens') risteytys.
Nina Tapio
Nina Tapio (s. 24. helmikuuta 1972) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi Taikapeili-duon toisena jäsenenä.
Ura
Tapion laulu-ura alkoi jo 5-vuotiaana muutamalla lastenlevyllä vuonna 1977.
Tapio opiskeli Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa, josta hän valmistui laulunopettajaksi. Vuonna 1994 hän perusti Hanna-Riikka Siitosen kanssa Taikapeili-yhtyeen, joka julkaisi kolme albumia vuoteen 1999 mennessä. Taikapeilin albumeista Suuri salaisuus (1994) myi platinaa ja Nähdään taas! (1995) kultaa. Tapio ja Siitonen lauloivat yhdessä Aia-yhtyeessä. Vuosina 1998 ja 2003 Tapio julkaisi myös useita levyjä Adiemus-Singerseissä, joka on esiintynyt ympäri maailmaa Karl Jenkinsin kanssa.
Vuonna 2005 Tapio esitti taustalaulut Geir Rönningille Kiovan Euroviisuissa. Hänet ja Hanna-Riikka Siitonen kutsuttiin vuoden 2006 Euroviisujen esikarsintoihin kappaleella Who I Am, mutta he eivät edenneet kilpailuun. Tapio ilmoitti Suomen antamat Euroviisupisteet vuonna 2006 järjestetyissä Euroviisuissa.
Tapio on toiminut taustalaulajana monella suomalaisella levyllä, esimerkiksi Kirkan, Tauskin, Einin, Kake Randelinin, Matin ja Tepon ja Meiju Suvaksen levyillä.
Tapio toimi Suomen Idols-ohjelman tuomarina vuosina 2005–2008 ohjelman toisella, kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella. Vuonna 2011 hän toimi ohjelman päätuomarina sen viidennellä tuotantokaudella.
Syyskuussa 2017 Tapio korvasi Jean S. -yhtyeessä Timo Kärkkäisen.
Tapio on toiminut ääninäyttelijänä useissa animaatioelokuvissa, muun muassa Arielin roolissa Pieni merenneito -elokuvissa sekä Jessien roolissa Toy Story -elokuvissa.
Yksityiselämä
Myös Nina Tapion äiti Irma Tapio on tunnettu laulaja. Nina Tapio erosi vuonna 2006 muusikkomiehestään Martti Forsbergista, jonka kanssa hänellä on kaksi tyttöä. Tapio avioitui vuonna 2012 stunt-ammattilaisen ja papin Reijo Kontion kanssa, jonka oli tavannut vuonna 2007. Heillä on vuonna 2012 syntynyt poika. He jättivät yhteisen avioerohakemuksen Helsingin käräjäoikeuteen syyskuussa 2020.
Jukka Rasila
Jukka ”Jugi” Rasila (s. 12. elokuuta 1969 Oulu) on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti television komediasarjoista.
Ura
Rasilan ensirooli oli sotilas televisiosarjassa Häkkilinnut (1991). 1990-luvun lopulla hän tuli tunnetuksi muun muassa Studio Julmahuvista ja televisiosarjasta Kaverille ei jätetä. Vuosina 2006 ja 2007 Rasila esiintyi Yleisradion suositussa suorassa sketsiviihdeohjelmassa Läpiveto ja vuosina 2010–2014 MTV3:n Putouksessa. Rasila on myös esiintynyt suomenkielisenä äänenä Shrek-elokuvissa Aasina sekä Walt Disney -piirrettyjen Aku Ankkana.
Jukka Rasila esitti tiedetoimittaja Joona Vaappoa Yleisradion Radioteatterin huvikuunnelmasarjassa Hanhen selästä, jota esitettiin yli sata jaksoa Yle Radio 1 -kanavalla keväästä 2011 alkaen.
Yksityiselämä
Rasila on eronnut ja hänellä on liitostaan vuonna 2000 syntynyt tytär ja 2004 syntynyt poika. Rasilan veli on näyttelijä Kimmo Rasila.
Gootin kieli
thumb|[[Codex Argenteus, gootinkielinen Raamatun käsikirjoitus 500-luvulta]] Gootti (gootiksi 𐌲𐌿𐍄𐌹𐍃𐌺𐍉 𐍂𐌰𐌶𐌳𐌰, gutisko razda) oli goottien puhuma germaaniseen kieliryhmään kuuluva, jo kauan sitten sammunut itägermaaninen kieli.
Gootti on ainoa itägermaaninen kieli, josta on säilynyt merkittävästi kieliaineistoa. Muista, kuten burgundista ja vandaalista, on säilynyt vain nimistöä ja katkelmia. Gootti oli lähempänä pohjoisgermaanisia eli skandinaavisia kieliä kuin länsigermaanisia kieliä, kuten englantia, hollantia ja saksaa. Kansainvaellusten aikana (300–500-luvulla jaa.) se levisi Mustanmeren tienoilta Itä-Eurooppaan ja Rooman valtakunnan sortuessa aina Espanjaan (länsigootit) ja Italiaan (ensin visi-, sitten ostrogootit) asti. Visigoottien piispa Wulfila teki gootin kielellä yhden vanhimmista Raamatun käännöksistä 300-luvulla. Goottien valtakunnat jäivät lyhytikäisiksi, ja visigootin kieli sammui ilmeisesti jo ennen vuotta 1000. Ostrogoottia, joka oli levinnyt nykyiseen Ukrainaan ja Krimille, puhuttiin Krimillä vielä 1700-luvulla.
Panokset kovenee
Panokset kovenee on Pojun 12. lokakuuta 2011 julkaistu albumi. Sen julkaisi AXR Music Oy. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 30. sijalle. Albumin kannessa oleva logo on jäljitelty yhdysvaltalaisen AHL-joukkue Providence Bruinsin logosta, kun taas sen värimaailma on otettu NHL-joukkue Boston Bruinsin logosta.
Grytviken
Grytviken on hylätty kaupunki Etelä-Georgiassa ja Eteläisillä Sandwichsaarilla. Se sijaitsee Etelä-Georgian saarella.
Norjalainen Carl Anton Larsen perusti paikalle 16. marraskuuta 1904 valaanpyyntiaseman, joka suljettiin joulukuussa 1966. Se oli ensimmäinen ja suurin saaren seitsemästä valaanpyyntisatamasta. Argentiinalaiset joukot valtasivat Grytvikenin Falklandin sodan yhteydessä huhtikuussa 1982.
Grytvikenissä ei ole enää pysyvää asutusta. Siellä on museo, joka on auki lähinnä kesän turistikauden aikana. Kaupungissa on myös kirkko, jossa pidetään satunnaisesti jumalanpalveluksia. left|thumb|200px|Grytvikenin kirkko left|thumb|170px|Tutkimusmatkailija [[Ernest Shackletonin hauta Grytvikenissä]]
Aiheesta muualla
-54.28139°N, -36.50806°W
U.S. Bank Tower
U.S. Bank Tower on pilvenpiirtäjä Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Rakennus sijaitsee osoitteessa 633 West Fifth Street downtown Los Angeles. Pilvenpiirtäjän korkeus on 310 m, ja se on kahdenneksitoista korkein rakennus Yhdysvalloissa.
U.S. Bank Tower sijaitsee seismisesti aktiivisella alueella ja sen mukaisesti se on rakennettu kestämään maanjäristys, joka on voimakkuudeltaan 8,3.
Rakennuksessa on 73 kerrosta maan päällä ja kaksi pysäköintitasoa maan alla. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1987, ja se valmistui vuonna 1990. U.S. Bank Towerin suunnitteli arkkitehtitoimisto Pei Cobb Freed & Partners. Sen rakentaminen maksoi 350 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.