cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kliper
Sen oli tarkoitus korvata yli 40 vuotta vanha ja tilavuudeltaan varsin rajallinen Sojuz-avaruuskapseli sekä Progress-rahtialus. Vuonna 2004 Venäjän avaruusjärjestö ilmoitti aluksen korvaavan Sojuzin vuonna 2011. Projekti jäädytettiin vuonna 2006. Kliperin jälkeen Venäjä suunnitteli ESA:n kanssa CSTS/ACTS-alusta, joka kariutui keväällä 2008. Vuodesta 2009 Sojuzin korvaajaksi on suunniteltu PPTS-PTKNP "Rus" -alusta.
Kliper suunniteltiin Burania ja Yhdysvaltain sukkuloita halvemmaksi ja kevyemmäksi. Alusta oli suunniteltu käytettäväksi 25 kertaa, jonka jälkeen se voidaan romuttaa.
Teknisiä tietoja
Miehistön ja rahdin turvallisuus olisi arvioiden mukaan parempi kuin Yhdysvaltojen NASAn avaruussukkulalla, koska toisin kuin sukkula, Kliper voitaisiin varustaa pelastustornilla.
Alus pystyy kuljettamaan avaruuteen seitsemän hengen miehistön. Sen käyttötarkoitus voi olla esimerkiksi Kansainvälisen avaruusaseman miehistön kuljettaminen.
Nostava runko (engl. lifting body) merkitsee sitä, että aluksen nostovoima paluulennolla aikaansaadaan rungon eikä siipien avulla. Myös Yhdysvaltain ilmavoimien 1950-luvun lopun DynaSoar-sukkulakaavailuissa pyrittiin minimoimaan siipi.
Kliper voi nousta ainoastaan matalalle satelliittiradalle ja suorittaa sieltä maahanpaluun: avaruusaseman radalle nousemiseen se tarvitsee avaruushinaaja Paromia.
Kliper on suunniteltu käytettäväksi noin 25 kertaa, joiden jälkeen se voidaan romuttaa.
Kehitystyö
thumb|Kliperin pienoismalli Elokuussa 2005 on ilmoitettu, että Venäjä toteuttaa Kliper-sukkulan miehittämättömän koelennon vuonna 2011 ja miehitetty lento seuraa vuonna 2012. Kliper oli esillä MAKS-ilmailunäyttelyssä Moskovassa elokuussa 2005.
14.3.2006 julkaistun tiedonannon mukaan Kliperin suunnittelu on valmistunut ja aluksen tekninen malli esiteltiin medialle. Energija-yhtiön johtajan Nikolai Sevastjanovin mukaan Kliper olisi käytössä vuonna 2015. Sittemmin kehitystyö on lopetettu.
Yhteistyö ESAn kanssa
ESA on neuvotellut Venäjän avaruusjärjestön kanssa 2000-luvulla Kliperin toteuttamisesta yhdessä, mutta 6.12.2005 ESAn rahoituksesta päättäneet ministerit eivät antaneet kyseiseen ohjelmaan riittävää rahoitusta.
Marika Fingerroos
Marika Kristiina Tupila  (o.s. Fingerroos, s. 29. maaliskuuta 1979 Ruukki) on suomalainen malli ja laulaja. Hän on opiskellut Vaasan ammattikorkeakoulun liiketalouden linjalla. Nykyään opiskelee Seinäjoen ammattikorkeakoulussa agrologiksi.
Kliper
Kliperin mahdollisia ongelmia
Kliperin suurin rasite on se, että itse se ei kykene kuin nousemaan matalalle, 200 km korkealle, kiertoradalle ja palaamaan sieltä takaisin. Kun Kliper laukaistaan avaruuteen, on avaruudessa oltava avaruushinaaja Parom, joka nostaa sen korkeammalle radalle ISS-avaruusasemelle (noin 400 km:n korkeudessa).
Marika Fingerroos
Fingerroos tuli julkisuuteen kesällä 2004 kyläkauppias Vesa Keskisen rakastajattarena. Lehdistö lanseerasi nopeasti uuden termin salarakas, jota alettiin käyttää runsaasti puhekielessä sekä keltaisen lehdistön parissa muissakin tapauksissa.
Kliper
Kliperin mahdollisia ongelmia
Kahden aluksen telakoitumisen - NASAn kohdalla miehistön ohjaamien telakoitumisten ja Neuvostoliiton aikana automaattisen telakoitijärjestelmän yrityksiä - epäonnistumisesta tiedetään 45 vuoden ajalta muutamia tapauksia, joissa mieistön siirtyminen aluksesta toiseen on estynyt ja varsinainen missio on jäänyt toteuttamatta. Vakavimmissa vikaskenaarioissa on arveltu, että Parom saattaa törmätä Kliperiin vaurioittaen sen lämpösuojaa, joka estää paluun maahan, tai tuhoten sen täysin tappaen miehistön (voimakas törmäys tai räjähdys). Jos Kliper vaurioituu lievästi eikä pelastusalus ehdi paikalle kolmen päivän sisään, Kliperin on hapen, ajoaineen jne. resurssien loppumisen takia palattava takaisin maahan ja miehistön lentotehtävä epäonnistuu. Jos Parom ei onnistu telakoitumaan uudelleen Kliperiin, miehistöltä saattaa loppua happi. Näin Kliper vaatisi varojärjestelmiä kuten Sukkula on vaatinut ISS-lennoilleen varajärjestelmäkseen Sojuz-avaruuskapselin.
Marika Fingerroos
Vuonna 2005 Fingerroos avioitui Jani Ollilan kanssa ja erosi hänestä vuonna 2014. Heillä on yhteinen, kesällä 2009 syntynyt poika. Fingeroos sai toisen lapsensa vuonna 2016. Hän avioitui heinäkuussa 2016 ja otti aviomiehensä sukunimen, Tupila. Fingerroos on levyttänyt Martina Aitolehden kanssa nimellä Salarakkaat.
Lauryn Williams
Lauryn Williams (s. 11. syyskuuta 1983 Allegheny, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja rattikelkkailija. Hän on olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari yleisurheilussa sekä olympiamitalisti rattikelkkailussa.
Vuonna 2002 Williams voitti sadalla metrillä Yhdysvaltain juniorien mestaruuden ja 17. heinäkuuta Kingstonissa juniorien maailmanmestaruuden ajalla 11,33. Vuonna 2004 hän voitti satasella Yhdysvaltain yliopistomestaruuden ja sijoittui Ateenan olympialaisissa elokuussa hopealle ajalla 10,96. IAAF:n yleisurheilufinaalissa Monacossa hän oli sadalla metrillä kolmas ajalla 11,21.
Helsingin MM-kisoissa 2005 Williams voitti sadan metrin maailmanmestaruuden ajalla 10,93. Lisäksi hän yhdessä Angela Daiglen, Muna Leen ja Me'Lisa Barberin kanssa voitti pikaviestin mestaruuden maailman kauden kärkiajalla 41,78. IAAF:n yleisurheilufinaalissa syyskuussa Williams sijoittui jälleen kolmanneksi (aika 11,04). 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän sijoittui 60 metrillä hopealle samalla ajalla voittaja Me'Lisa Barberin kanssa.
Osakan MM-kisoissa 2007 Williams voitti hopeaa 100 metrillä (aika 11,01) ja kultaa 4 × 100 metrillä. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,31. Vuonna 2008 hän oli neljäs Pekingin olympialaisissa ajalla 11,03 ja kuudes IAAF:n yleisurheilufinaalissa ajalla 11,22. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,01.
Lontoon olympialaisissa 2012 Williams juoksi 4×100 metrin viestissä alkuerissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue voitti kilpailun.
Williams lopetti yleisurheilu-uransa kesällä 2013 ja siirtyi rattikelkkailuun. Hänet valittiin edustajaksi vuoden 2014 olympialaisten rattikelkkailuun. Sotšissa hän saavutti parinsa Elana Meyersin kanssa hopeaa. He johtivat kilpailua kolmen laskun jälkeen, mutta putosivat viimeisessä laskussa toiseksi.
Johannes Kastaja (EP)
Johannes Kastaja -EP on CMX:n ensimmäinen julkaistu äänite vuodelta 1988. Levy on uudelleenjulkaistu vuonna 2002 yhdessä Kolmikärki-albumin uusintajulkaisun kanssa sekä osana Kolmikärjen Veljeskunta -boksia. EP äänitettiin Ahti Kortelaisen Tico Tico Studiossa.
Levyn musiikki on pelkistettyä, nopeatempoista hardcore punkia. Musiikissa kuuluu vahvasti Terveet Kädet -yhtyeen vaikutus. Kappaleista puolet on laulettu englannin kielellä.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset A. W. Yrjänä, ellei toisin mainita. Sovitukset CMX.
Adi Dassler
Adolf "Adi" Dassler (3. marraskuuta 1900, Herzogenaurach, Saksa – 6. syyskuuta 1978, Herzogenaurach, Saksa) oli saksalainen suutari, joka valmisti ensimmäiset urheilujalkineensa vuonna 1920. Adi Dasslerin tunnetuin yritys on Adidas, jonka hän perusti riitaannuttuaan veljensä Rudolf Dasslerin kanssa.
Ura
Adi Dassler aloitti suutarinuran 1920-luvulla. Hän halusi valmistaa jokaiselle urheilulajille oman jalkineensa, ottaen huomioon kunkin lajin erityisvaatimukset.
Hän oli innokas urheilumies, joka vietti mahdollisimman paljon aikaa urheilukentillä ja -kisoissa, urheilijoiden toiveita ja näkemyksiä kuunnellen. Vuonna 1925 hän asensikin valmistamiinsa juoksukenkiin ruuvattavat piikit ja vuodesta 1928 lähtien Adi Dasslerin valmistamat jalkineet ovat olleet merkittävässä asemassa olympiaurheilijoiden varustuksessa.
1930-luvun puoleen väliin mennessä Adi Dassler valmisti yli 30 kenkämallia 11 urheilulajille ja hänen kenkätehtaassaan oli noin 100 työntekijää. Alle kahdessa vuosikymmenessä yritys nousi maailman johtavaksi urheilujalkineiden valmistajaksi.
Adidaksen synty
Vuonna 1948 Adi Dassler loi yritykselleen nimen: Adidas, etu- ja sukunimiään lainaten. Vuotta myöhemmin hän rekisteröi kengistään tutut kolme raitaa, luoden yritykselleen yhden maailman tunnetuimmista logoista.
Adi Dasslerin suuri kansainvälinen läpimurto tapahtui vuoden 1954 jalkapallon MM-kisoissa, jossa Saksan joukkue pelasi finaalissa Unkaria vastaan. Saksan joukkue käytti ensimmäistä kertaa jalkapalloilun historiassa kenkiä, joissa oli vaihdettavat nappulat.
Kevin Kilbane
pienoiskuva|Kevin Kilbane Kevin Kilbane (s. 1. helmikuuta 1977 Preston) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa 110 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia vuosina 1997–2011. Hän pelasi neljä ottelua vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Seuratasolla hän edusti useita englantilaisseuroja, muun muassa West Bromwichia vuosina 1997–1999, Sunderlandia 1999–2003, Evertonia 2003–2006 ja Wigania 2006–2009. Hänen pelipaikkansa oli puolustuksessa ja keskikentällä.
Musta torni VI: Susannan laulu
Musta torni VI: Susannan laulu on Stephen Kingin Musta torni -sarjan kuudes osa, joka ilmestyi vuonna 2004 ja suomennos vuorostaan vuonna 2006.
Shauntay Henderson
Henderson ampui miehen autoonsa Kansas Cityssä 2. syyskuuta 2006. Hänen kontollaan epäillään olevan myös erinäisiä muita rikoksia, mukaan lukien kymmeniä ampumistapauksia. Hän harhautti poliisivoimia muun muassa leikkauttamalla päänsä kaljuksi ja pukeutumalla mieheksi. Hänen pidätykseensä johtavasta vihjeestä lupailtiin 100 000 dollarin palkkiota.
Henderson jäi kiinni samana päivänä, kun hänen nimensä lisättiin FBI:n listalle. Hän oli aikoinaan kymmenen etsityimmän listan ainoa naisrikollinen.
FreeType
FreeType on avoimen lähdekoodin kirjasto, joka on tarkoitettu kirjaintyyppien renderöintiin. FreeType on saatavilla useille eri alustoille, kuten Android, Chrome OS, FreeBSD, iOS, Linux ja NetBSD. FreeType osaa hyödyntää muun muassa PostScript Type 1-, TrueType- ja OpenType-fontteja.
Historia
FreeTypen kehityksen aloitti David Turner vuonna 1996 TrueType-fonttien käsittelyä varten. Alkuperäinen versio oli kirjoitettu Pascalilla ja vuonna 1997 Robert Wilhelm siirsi sen C-kielelle. C- ja Pascal-versioiden kehitystä jatkettiin rinnakkain kunnes vuonna 2000 Pascal-versio lopetettiin.
Vuonna 2000 julkaistiin uudelleenkirjoitettu versio 2.0 (FreeType 2), joka oli kehitetty modulaarisena. Merkittäviä uusia ominaisuuksia oli tuki useille fonttimuodoille, etenkin PostScript-fonteille. 2.0 oli suunniteltu sulautettuja järjestelmiä silmällä pitäen ja sen kanssa voi käyttää ROM-muistista käytettäviä fontteja.
Vuonna 1999 Applen mukaan TrueType-tavukoodin tuki rikkoi Applen patentteja, jonka johdosta osa tuesta kytkettiin pois. Myöhemmin Applen patentit ovat vanhentuneet. Myös useat Microsoftin ClearType-fontteihin liittyvät patentit ovat vanhentuneet.
Vuonna 2013 Adobe lahjoitti Googlen tuella projektiin tukea CFF-fonttien käsittelyyn.
Ominaisuudet
FreeType tukee useita fonttimuotoja:
Perinnemaisema
thumb|right|350px|[[Lammas hoitamassa perinnemaisemaa.]] Perinnemaisema on perinteisen karjatalouden tai muiden varhaisten elinkeinojen muovaama kulttuurimaisema. Perinnemaisemiin kuuluvat sekä rakennetut perinnemaisemat että ja niitto- ja laiduntalouden synnyttämät kulttuurivaikutteiset luontotyypit eli perinnebiotoopit. Rakennettuja perinnemaisemia ovat historialliset rakennukset lähiympäristöineen sekä niihin liittyvät rakennelmat, kuten aitat, aidat, eläinsuojat ja tuulimyllyt. Rakennettuun perinnemaisemaan luetaan kuuluvaksi myös varhaisen liikenteen luomat maisemat sekä esihistorialliset ja historialliset maisemakohteet, kuten muinaisjäännökset, kalliomaalaukset ja vanhat kirkot. Perinnemaisemiin liittyy runsaasti kulttuurihistoriallisia, maisemallisia ja biologisia arvoja.
Perinnebiotooppeja ovat erilaiset niityt, kedot, hakamaat, lehdesmetsät, nummet ja metsälaitumet. Vuosisatoja jatkunut niitto, laidunnus, kaskeaminen ja lehdesten kokoaminen ovat muovanneet näille alueille ympäristöstään poikkeavia luontotyyppejä, joilla on sopeutunut elämään omaleimainen lajistonsa. Perinnebiotoopit ovatkin sekä kasvi- että eläinlajistoltaan Suomen monimuotoisimpia luontotyyppejä.
Perinnebiotooppien määrä on romahtanut maataloudessa tapahtuneiden muutosten myötä alle prosenttiin sadan vuoden aikana. Perinnebiotoopit ovatkin uhanalaisimpia luontotyyppejä. Niiden suurimpia uhkia ovat umpeenkasvaminen laiduntamisen tai niittämisen loputtua, rehevöityminen ja metsittäminen.
Perinnemaisemien väheneminen on Suomessa syynä satojen lajien uhanalaistumiseen ja aiemmin runsaslukuistenkin lajien voimakkaaseen taantumiseen. Kaikista maassa uhanalaisista lajeista noin 23 prosentille perinneympäristöt ovat ensisijainen elinaluetyyppi. Eniten maatalousympäristöjen uhanalaisissa lajeissa on hyönteisiä, esimerkiksi perhosia, pistiäisiä ja kovakuoriaisia. Perinnebiotoopeilla lajien uhanalaistuminen on nopeampaa kuin muissa elinympäristöissä.
SdKfz 7
SdKfz 7 (Sonderkraftfahrzeug 7) oli Waffen-SS:n ja Wehrmachtin toisen maailmansodan aikana käyttämä puolitelavaunullinen sotilaskäyttöön tarkoitettu ajoneuvo. Sillä kuljetettiin pääasiassa raskaita 88mm FlaK ilmatorjuntatykkejä ja sFH 150 mm haupitseja ja niiden miehistöä. Siihen mahtui enintään 12 ihmistä ja se pystyi kuljettamaan enintään 8 tonnia tarvikkeita.
Post Self
Post Self on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin kahdeksas albumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2017.
Chandra Crawford
Chandra Crawford (s. 19. marraskuuta 1983) on entinen kanadalainen sprinttihiihtoon erikoistunut maastohiihtäjä ja olympiavoittaja. Torinon olympialaisissa 2006 Crawford yllätti useat ja voitti vapaan tyylin sprinttikilpailun ylivoimaisesti.
Olympiavoittoaan lukuun ottamatta Crawford ei menestynyt arvokisoissa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui sprintin karsinnassa 45:nneksi ja Sapporon MM-kilpailuissa 2007 sijalle 32. Sapporossa hän karsiutui lisäksi sprinttiviestin alkuerissä sijoittuen lopputuloksissa 15:nneksi.
Maailmancupissa Crawford on voittanut vapaan hiihtotavan sprinttikilpailut Canmoressa 26. tammikuuta 2008 ja Lahdessa 1. maaliskuuta 2008. Sprintticupin loppupisteissä hän oli kaudella 2007–2008 seitsemäs. Sitä ennen hän oli menestynyt maailmancupissa vain kaudella 2005–2006, jolloin sijoittui 4. helmikuuta käydyssä Davosin sprinttikilpailussa kolmanneksi. Lisäksi hän ylsi neljässä muussa cupin kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon. Sprintticupin lopputuloksissa hän oli 14:s. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Roglan vapaan hiihtotavan sprintissä ja sprintticupin kokonaispisteissä seitsemäs. Tour de Skillä 2006–2007 hän sijoittui kolmanneksi sprinttikilpailussa Münchenissä. Crawford lopetti uransa keväällä 2014.
Eksentrisyys
thumb|Taivaankappaleen ellipsirata. Kuvassa oleva eksentrisyys eli soikeus 0,5 on melko suuri.
Koska taivaankappaleiden radat ovat ellipsin muotoisia, on käsitteellä huomattava merkitys myös tähtitieteessä.
Ellipsin eksentrisyys
Ellipsin isoakseli on sen suurin pituus. Ellipsillä on kaksi polttopistettä: F1 ja F2. Ellipsin reuna kiertää ellipsin määritelmän mukaisesti polttopisteitä siten, että missä hyvänsä reunan pisteessä P kolmion F1F2P ympärysmitta pysyy aina saman pituisena. Mitä soikeampi ellipsi on, sitä kauempana polttopisteet ovat toisistaan. Näin eksentrisyys ilmoittaa polttopisteiden välisen etäisyyden suhteen ellipsin isoakselin pituuteen; polttopisteiden väli ikään kuin venyttää ellipsiä. Ympyrässä polttopisteet sulautuvat keskipisteeksi.
Jos eksentrisyys on nolla ( e = 0 ), kyseessä on ympyrä. Mitä suurempi eksentrisyys on ellipsillä, sitä soikeampi tämä on. Ympyrän eksentrisyys on nolla, ellipsillä se on nollan ja yhden välillä (0 < e < 1).
thumb|right|400px|Ellipsin muotoparametreja.
Taivaankappaleiden ratojen eksentrisyys
Keplerin ensimmäisen lain mukaan planeetat kiertävät aurinkoa ellipsin muotoisia ratoja, joiden toisessa polttopisteessä Aurinko sijaitsee. Taivaanmekaniikassa radan eksentrisyys on yksi kappaleen rataa kuvaavista rataelementeistä. Jos jonkin radan eksentrisyys on lähellä nollaa, kyse on ympyrämäisestä radasta. Maan radan eksentrisyys on 0,0167, mikä tarkoittaa sitä, että Maan etäisyys Auringosta vaihtelee muutaman prosentin verran sen kiertojakson aikana. Maan radan soikeus vaihtelee aikojen kuluessa välillä 0–0,05. Aurinkokunnan planeettojen ratojen eksentrisyydet ovat enimmäkseen alle 0,05. Merkuriuksella ja Marsilla eksentrisyyden arvo on kuitenkin suurempi. Nämä radat näyttävät paperille piirrettyinä jo silminnähden soikeilta. Yleensä taivaankappaleen radan eksentrisyyttä pidetään suurena, jos se on suurempi kuin 0,1.
Komeetat kiertävät Aurinkoa hyvin soikeilla radoilla. Myös esimerkiksi Sedna-nimisellä Aurinkokunnan ulko-osissa kiertävällä pikkuplaneetalla on hyvin suuri eksentrisyys: 0,855.
Muita eksentrisyyden määritelmiä
Taivaanmekaniikassa käytetään usein planeetan radan eksentrisyysvektoria, jonka itseisarvo on yhtä suuri kuin radan eksentrisyys, ja suunta osoittaa, millä puolella Aurinkoa planeetta on ollessaan perihelissä. Tämä vektori mahdollistaa radan eksentrisyyden laskemisen, jos kappaleen paikka- ja nopeusvektorit jollakin ajanhetkellä tunnetaan.
Aiheesta muualla
Excentricita dráhy Eksentrisitet
Bill Wright
William ”Bill” George Wright (1917–1984) oli yhdysvaltalainen Disney-taiteilija. Hän piirsi Mikki Hiiren sunnuntaisarjoja, Mikki-seikkailutarinoita Mickey Mouse ja Walt Disney's Comics and Stories -lehtiin sekä muun muassa Pepi-sarjoja. Hän työskenteli myös Floyd Gottfredsonin apulaisena.
Wild!
Wild! on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren neljäs studioalbumi ja yhtyeen toinen perättäinen moninkertaisella platinamyynnillä brittilistan kärkeen yltänyt albumi. Levyn ovat tuottaneet Gareth Jones, Mark Saunders sekä Erasure.
Viivi Avellán
Viivi Elina Avellán (s. 3. kesäkuuta 1977) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Vuodesta 2013 lähtien Avellán on ollut Fore-golflehden päätoimittaja ja Nelosen urheilumakasiiniohjelman Elixirin tuottaja. Avellán on muun muassa kirjoittanut Tammen vuonna 2006 julkaiseman Sinkkunaisen käsikirjan.
Elämä ja ura
Koulutukseltaan Avellán on yo-merkonomi ja hän on käynyt Sanoma Magazinesin toimittajakoulun. Avellán työskenteli vuosina 1999–2004 Nelosen urheilu-uutisten toimittajana ja ankkurina. Televisiossa Avellán on myös toiminut golfohjelma Draivin toimittajana sekä All Stars-visailun ja MTV3:n Viihdeuutisten ja Huvipuiston juontajana. Avellán on työskennellyt myös vapaana toimittajana muun muassa Ilta-Sanomissa, Golf Digestissa ja muissa eri aikakauslehdissä.
Avellán omistaa juonto- ja toimitusalan yrityksen Awell Entertainment Oy. Vuonna 2012 Avellánin yritys julkaisi jääkiekkoaiheisen Leijona on kuningas -kirjan yhteistyössä Suomen jääkiekkoliiton kanssa. Avellán oli ehdolla europarlamenttivaaleissa 2004 Kokoomuksen ehdokkaana. Avellán asui Sveitsissä 2009-2012. Avellán avioitui kesäkuussa 2013 ja muutti 2016 Singaporeen, jossa hän toimi maajohtajana Innovation Home Singaporen toimistolle.
Tyyppi 205
Tyyppi 205 oli Saksan laivaston yhdentoista sukellusveneen muodostama alusluokka. Lisäksi valmistettiin kaksi alusta Tanskan laivastolle.
Alaskylä
Alaskylä on Parkanon kylä. Se sijaitsee valtatie 3:n tuntumassa ulottuen Ikaalisten rajaan saakka. Alue on Parkanon vanhinta ja kauneinta kulttuurimaisemaa. Keskiajalla Parkano oli (Hämeen)Kyrön suurpitäjän pohjoisin kylä, jonka keskellä sijaitsi Parkanonjärvi. Myöhemmin asutuksen kasvaessa kylä jakautui: järven länsipuolinen alue nimettiin Alaskyläksi. Sen keskustasta Parkanon keskustaan on matkaa noin 7 kilometriä ja Tampereelle 77 kilometriä. Ensimmäiset kyläläiset saivat elantonsa pääasiassa kalastuksesta ja metsästyksestä, myöhemmät maanviljelyksestä ja karjanhoidosta. Alaskyläläiset ovat perinteisesti yrittäjähenkisiä, nykyisin kylässä on useita eri alojen yksityisyrittäjiä.
Tyyppi 205
Alukset
Alusluokan suunnittelusta ja valmistuksesta vastasi Ingenieurkontor Lübeck (IKL).
Alaskylä
Vaihteleva maasto järvimaisemassa tarjoaa hyvät mahdollisuudet lenkkeilyyn, hiihtoon, marjastukseen ja metsästykseen. Parkanonjärven eteläpäästä, alkaa melontareitti Vääräjoen kanjonissa. Kylästä noin kymmenen minuutin ajomatkan päässä on Poltinkosken golfkenttä.
Palvelut
Kunnalliset palvelut löytyvät Parkanon keskustasta. Kotien rakentajille Alaskylässä on valmiina kaupungin vesijohto ja runkoviemäri. Laajakaistaverkko Alaskylään ja Yliskylään valmistui vuonna 2017.
Alaskylän saha ja tiilitehdas
Vuodesta 1945 alkaen useita kyläläisiä työllisti Alaskylän saha ja tiilitehdas 1960-luvun alkuun saakka. Vanhan tiilitehtaan piippu on vielä pystyssä toimien kylän maamerkkinä.
Koulut
Alaskylässä oli ennen kaksi koulua: Alaskylän koulu ja Lapiolahden koulu. Alaskylän kansakoulu rakennettiin maanomistajien lahjoittamalle tontille lahjoitusvaroin ja talkootyönä. Se aloitti toimintansa vuonna 1898. Siitä tuli Parkanon ensimmäinen sivukylän koulu ja yhteistoimintakeskus yli 100 vuodeksi. Keväällä 2006 Alaskylän koulu lakkautettiin. Lapiolahden koulu perustettiin vuonna 1923, ja sen toiminta päättyi 1960-luvulla. Vuonna 2000 Alaskylän Kyläseura ry lunasti kaupungilta Lapiolahden koulun kylätaloksi.
Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu.
Ernst Sohn
thumb|right|Ernst Sohn, laivanvarustaja Viipurin Uuraasta. Kuva otettu [[Thorvald Nyblin|Thorvald Nyblinin valokuva-ateljeessa Viipurissa 1900-luvun alussa, luultavasti noin vuonna 1904–1910.]]
Alaskylä
Alaskylän kylätalo
Alaskylän kylätalo on entinen Lapiolahden kansakoulu. Vuonna 2000 Alaskylän Kyläseura ry lunasti sen kaupungilta kylätaloksi. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Parkanon keskustasta Tampereelle päin, aivan Kolmostien varressa. Kylätaloa vuokrataan myös ulkopuolisten käyttöön erilaisiin tilaisuuksiin.
Ernst Sohn
Ernst Sohn (koko nimeltään Friedrich (Fredrik) Ernst Oswald Sohn ) (1874–1957) oli Uuraassa asunut, ns. baltiansaksalaista, alkujaan itävaltalaista sukujuurta oleva suomalainen laivanvarustaja. Hänet luetaan vuoden 1945 laiva- ja laivanvarustajarekisterissä koivistolaisiin laivanvarustajiin.
Varsinaisen varustamotoimintansa Sohn aloitti Helsingissä vuonna 1935, jonka jälkeen varustamo muutti vuonna 1939 Koivistolle. Sodan takia toiminta siirrettiin Poriin ja takaisin Itä-Suomeen Viipuriin heti jatkosodan alussa vuonna 1941. Karjalasta hän joutui taas siirtämään toimintansa Helsinkiin vuonna 1944 jatkosodan ja Neuvostoliiton Karjalan kannakselle suorittaman suurhyökkäyksen takia.
Hänellä oli oman perheen lisäksi yksi avioton tytär, Katri Cecilia Hallikainen (myöh. Närvänen) (1911–2010), joka asui Sohnin työntekijänä toimineen Katrin äidin, Hilma Hallikaisen (1891–1956) luona Uuraassa.
Sirkka-Liisa Lähteenoja
Sirkka-Liisa Lähteenoja (27. maaliskuuta 1921 Hämeenlinna – 28. lokakuuta 2006) oli suomalainen toimittaja, lehdenkustantaja ja kirjailija. Hän toimi 1940–50-luvuilla kommunistisen Uusi Nainen -lehden toimittajana, sitten 1957–1974 Monalisa-naistenlehden perustajana, päätoimittajana ja kustantajana ja viimeiseksi P.S.-lehden päätoimittajana 1970-luvun lopulla.
Scott McNeil
Scott McNeil (s. 15. syyskuuta 1962 Brisbane, Australia) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi animaatiosarjasta Beast Wars: Transformers.
Terssi
Terssi on diatonisen asteikon kolmas intervalli, jonka sävelten väli on puolitoista (pieni terssi) tai kaksi sävelaskelta (suuri terssi eli ditonus). Terssi voi tarkoittaa myös diatonisen asteikon kolmatta säveltä eli medianttia.
Scott McNeil
Elämäkerta
McNeil syntyi Brisbanessa, Australiassa, josta hän muutti Kanadaan ollessaan noin 3-vuotias. McNeil kiinnostui ääninäyttelemisestä jo 12-vuotiaana vieraillessaan Disneylandissä, jossa hän kuuli Paul Freesin äänen Haunted Mansionissa ja high schoolin jälkeen McNeil suuntasi opiskelemaan näyttelemistä neljäksi vuodeksi Vancouverin teatteri kouluun. Valmistumisensa jälkeen hän teki ensimmäisiä äänirooleja ystävänsä käsikirjoittamaan radio-ohjelmaan, sekä televisiomainoksiin.
Terssi
Puhtaasti viritetyssä suuressa terssissä, joka saadaan aikaan esimerkiksi viululla, sävelten taajuuksien suhde on 5:4 (1,25), pienessä terssissä 6:5 (1,2). Tasavireisessä asteikossa suhteet poikkeavat näistä jonkin verran: suuressa terssissä suhde tällöin on \sqrt[3]{2} ≈ 1,25992 ja pienessä \sqrt[4]{2} ≈ 1,1892. Tasavireisessä asteikossa oktaaviin mahtuu kolme suurta tai neljä pientä terssiä (esimerkiksi C–E–Gis/As–C tai C–Es–Ges/Fis–A–C).
Scott McNeil
Ääninäyttelijänä
Ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon hän teki vuonna 1990 Super He-Man -animaatiosarjaan, jossa McNeil oli neljän eri hahmon äänenä. Tämän jälkeen hän on tehnyt monipuolisen äänensä myötä usein yli kahta roolia animaatiosarjoissa, kuten Beast Machines, He-Man, Krypto the Superdog, Mucha Lucha ja Mosaic. Yksi McNeilin merkittävimmistä rooleista oli Wolverine vuoden 2000 X-Men: Evolution -animaatiossa.
Terssi
Länsimaisessa musiikissa terssi on tärkeä intervalli, sillä se on pohjana duurin ja mollin muodostamiselle. Tavallisessa kolmisoinnussa on nimensä mukaisesti kolme säveltä: perussävel, terssi ja kvintti eli sävelet I, III ja V. Sekä intervalli I–III että intervalli III–V ovat terssejä. Se, onko sointu duuri- vai mollisointu, määräytyy terssien suuruuden mukaan. Mikäli alempi terssi (I–III) on suuri ja ylempi (III–V) pieni, soinnusta tulee duurisointu (esim. C-duuri: C–E–G). Jos taas alempi terssi on pieni ja ylempi suuri, soinnusta tulee mollisointu (esim. c-molli: C–E♭–G). Molempien terssien ollessa pieniä saadaan vähennetty kolmisointu (esim. c-vähennetty: C–E♭–G♭). Kun terssit ovat molemmat suuria, sointu on ylinouseva kolmisointu (esim. C-ylinouseva: C–E–G♯).
Scott McNeil
Ääninäyttelijänä
Alkuperäisten ääniroolien lisäksi McNeil on tehnyt dubbauksia animesarjoihin, kuten Dragon Ball Z, Transformers: Armada, Mobile Suit Gundam Seed ja Fullmetal Alchemist.
McNeil on maininnut suosikki ääninäyttelijäkseen Jim Cummingsin ja sarjakseen Beast Warsin.
Sirkka-Liisa Lähteenoja
Huutolaisesta vasemmistotoimittajaksi
Lähteenoja kasvoi äitinsä hylkäämänä huutolaistyttönä köyhän muonamiehen viisilapsisessa perheessä Mikkelin maalaiskunnassa. Hän aloitti lehdistöuransa 1940-luvulla sosialidemokraattisen Pohjanmaan Kansan toimittajana Vaasassa, Sieltä hän siirtyi Helsinkiin Suomen Sosialidemokraattiin ja edelleen Päivälehteen, kunnes vuonna 1947 aloitti pitkän naistenlehtiuransa SKDL:n julkaisemassa Uudessa Naisessa. Kommunistiseen aatemaailmaan Lähteenoja turhautui Unkarin kansannousun aikaan 1956 ja erosi Uuden Naisen palveluksesta kymmenvuotisen uran jälkeen. Hän sai paikan Kauneus ja Terveys -lehdestä, mutta pesti jäi lyhyeksi.
Monalisa-lehden perustaja
Lähteenoja oli pari vuotta kotiäitinä, kunnes hän sai Lahden Kirjapainon innostumaan uuden naistenlehden Monalisan perustamisesta. Vuodesta 1963, Lahden Kirjapainon ajauduttua vaikeuksiin Lähteenoja alkoi itse myös kustantaa Monalisaa yrityksensä Kustannus Oy Lehtiliisan kautta. Monalisa onnistui 1960-luvun kuluessa löytämän oman, joskin melko pienen lukijakuntansa lähinnä kaupunkilaisista työväestöön kuuluvista nuorista naisista. Lähteenoja myi Monalisan Kustannus Oy Williamsille, mutta jatkoi lehden päätoimittajana kunnes seuraavana vuonna hänen paikalleen kutsuttiin tv-kuuluttaja Teija Sopanen. A-lehdet osti Williamsin 1975 ja Monalisa sulautettiin Eeva-lehteen.
Monalisan jälkeen Lähteenoja perusti iskelmälaulaja Anita Hirvosen ja tämän silloisen puolison, nyrkkeilijä Harri Piitulaisen kanssa pienen Anita & Harri -ruokaravintolan Helsingin Kallion Castréninkatu 7:ään. Ravintola kaatui kuitenkin kolmikon välisiin erimielisyyksiin muutaman vuoden toimittuaan. Sirkka-Liisa Lähteenoja pestattiin Yhtyneisiin Kuvalehtiin uuden P.S.-lehden päätoimittajaksi, kunnes paikalle nimettiin Isto Lysmä.
Kirjailijanura
Lähteenoja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi 59-vuotiaana vuonna 1980. Esikoisromaani Totiset leikit perustuu hänen lapsuudenkokemuksiinsa ja puolidokumentaarinen Kirsikoita tuomipuussa käy läpi hänen kokemuksiaan suomalaisista stalinisteista. Lähteenoja kirjoitti seuraavina vuosikymmeninä vielä Aira Samulinin muistelmateoksen Soturi ja sunnuntailapsi sekä katsauksen omaan pitkään uraansa nimellä Sopuli, persoonat ja sivupersoonat.
Yksityiselämä
Sirkka-Liisa Lähteenoja oli 1950-luvun alusta 1970-luvulle saakka naimisissa yhteiskuntatieteiden maisteri Kalle Lähteenojan kanssa.
Marko Huhtanen
Marko Tapio Huhtanen (s. 1967) on suomalainen matemaatikko, joka työskentelee Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professorina.
Huhtanen väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Numerical Linear Algebra Techniques for Spectral Approximation and Applications. Väitöskirjatutkimusta ohjasi professori Olavi Nevanlinna. Hän on Aalto-yliopiston dosentti (2011–).
Työurallaan Huhtanen toiminut Teknillisen korkeakoulun matematiikan assistenttina ja määräaikaisena professorina. Hän työskenteli myös yhdysvaltalaisissa Massachusetts Institute of Technology ja Stanfordin yliopisto. Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professori hän on ollut kesäkuusta 2012 lähtien.
Tutkimusta Huhtanen on tehnyt erityisesti funktionaalianalyysiin ja sen soveltamiseen numeerisen analyysin iteratiivisilla menetelmillä. Funktionaalianalyysin piirissä Huhtanen on tutkinut ominaisarvotehtäviä, ortogonaalifunktioita ja matriisilaskennan faktorointikysymyksiä. Lisäksi hän on tarkastellut matemaattisen fysiikan sovelluksia.
Vuonna 2012 hänelle myönnettiin tunnustuksena Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto.
EnMAP
EnMAP on Saksan suunnittelema kaukokartoitussatelliitti. Sen akronyymi tulee sanoista Environmental Mapping and Analysis Program, josta näkee, että satelliitti on ympäristön tilaa mittaava. Se laukaistaan vuonna 2011. Sen mittalaitteet toimivat näkyvän valon alueella.
Sen toteuttaa Kayser-Threde-yhtiö.
Metallin kylmämuokkaus
Kylmämuokkauksella tarkoitetaan pysyvää muodonmuutosta, joka tehdään materiaalille lämpötilassa, joka on sen rekristallisaatiolämpötilaa matalampi.
Kylmämuokkausaste, eli reduktio, ilmaisee kuinka paljon metallia on muokattu rekristallisaation jälkeen. Maksimaalinen kylmämuokkausaste, esimerkiksi pehmeäksihehkutetulla kuparille, yhdellä muokkauspistolla on noin 25%. Useilla perättäisillä kylmämuokkauspistoilla voidaan metallia muokata jopa 90%.
Erotukseksi kylmämuokkauksesta, sanotaan kylmämuovaukseksi sellaista prosessia, jossa metallilevystä kylmänä (yleensä huoneenlämpötila) eri menetelmillä muotoa antamalla tehdään kolmiulotteisia kappaleita.
Metalleja kylmämuokataan:
Metallin kylmämuokkausprosesseja ovat esimerkiksi
Songtsen Gampo
Songtsen Gampo (yarklung gtsang-po) oli Tiibetin valtakunnan hallitsija vuodesta 629 vuoteen 650. Häntä pidetään esimerkiksi buddhalaisuuden tuojana Tiibetiin.
Songtsen Gampo syntyi vuoden 617 paikkeilla Rgya massa nykyisessä Tiibetissä. Songtsen Gampo nousi Tiibetin valtaistuimelle vuonna 629 ja hän on ensimmäinen varmuudella tunnettu Tiibetin hallitsija. Songtsen Gampo loi Tiibetistä keskitetyn valtakunnan, jonka valtauskontona oli buddhalaisuus. Valtakunta laajeni Songtsen Gampon kaudella käsittämään myös osia Nepalista, Intiasta ja Kiinasta. Laajenemisen ohella Tiibet solmi diplomaattisia suhteita ulkomaille. Songtsen Gampo otti vaimoja Nepalista ja Kiinasta. Kiinalaisen prinsessa Wenchengin avioliittoa Songtsen Gampon kanssa vuonna 641 on joskus pidetty virheellisesti merkkinä Tiibetin ja Kiinan valtioliitosta. Kyse lienee pikemminkin Kiinan pyrkimyksestä leptellä sotilaallisesti ja poliittisesti nousevaa Tiibetiä. Maat olivat käyneet sodan keskenään vuosina 635–636.
Tiibetin kirjakieli kehittyi viimeistään Songtsen Gampon kaudella. Sen kirjoittamiseksi käytettiin Koillis-Intialaista aakkoskirjoitusta ja esimerkiksi buddhalaisia pyhiä tekstejä alettiin kääntämään tiibetiksi. Songtsen Gampo rakennutti myös Lhasan Tsuglagkhangin tai Gtsug-lag-khangin temppelin, joka on nykyisin yksi tiibetinbuddhalaisuuden pyhimmistä paikoista. Songtsen kuoli vuonna 650.
Bagdad
Bagdad on Irakin ja Bagdadin maakunnan pääkaupunki, joka sijaitsee Tigris-joen varrella. Se on Teheranin jälkeen toiseksi suurin kaupunki Lounais-Aasiassa. Bagdadin asukasluvuksi arvioitiin 6 643 000 vuonna 2015. Bagdad perustettiin vuonna 762, ja se oli pitkään islamilaisen teologian ja oppineisuuden keskus, lukeutuen maailman suurimpiin kaupunkeihin. Mongolit hävittivät kaupungin vuonna 1258 ja kaupunki ei toipunut entisiin mittoihinsa ennen 1900-lukua. Nykyisin kaupunki kuuluu arabimaailman suurimpiin kaupunkeihin, mutta sitä ovat vaivanneet Irakin sisäiset levottomuudet.
Maantiede
thumb|vasen|Bagdadin kartta Bagdad sijaitsee molemmin puolin Tigrisjokea Eufratjoen itäpuolella alueella, jossa joet virtaavat lähellä toisiaan. Aluetta kuvataankin usein saareksi (jazirah) kahden joen välissä. Bagdad sijaitsee kohdalla, jossa alkaa etelään kohti Basraa jatkuva alluviaalitulvatasanko. Alueen korkeus merenpinnasta on noin 34 metriä. Historiallisesti kaupunkia ovat koetelleet Tigrisjoen tulvat, jotka kuitenkin päättyivät vuonna 1956, kun Samarran ulkopuolelle Tigrisjoelle rakennettiin pato.
Bagdadissa on kuuma ja kuiva ilmasto. Sateita esiintyy marraskuusta maaliskuuhun, vuotuinen sademäärä on noin 123 mm. Kuumimmat kuukaudet ovat kesäkuusta syyskuuhun, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila nousee yli 40 asteen.
Varhainen historia
Nykyisen Bagdadin alueella on ollut asutusta jo Mesopotamian varhaisten sivilisaatioiden alkuvaiheessa. Nykyisen kaupungin laitamilla sijaitseva Tell Abu Harmal oli muinainen Shaduppumin kaupunki, joka toimi Eshnunnan kuningaskunnan hallinnollisena keskuksensa. Eshunnan pääkaupunki sijaitsi nykyisellä Tell al-Asmarilla parikymmentä kilometriä Bagdadista koilliseen. Parikymmentä kilometriä joenvartta kaakkoon sijaitsevat puolestaan hellenistisen Seleukeian, sekä parthialaisten ja sassanidien Ktesifonin rauniot. Varsinainen Bagdad perustettiin kuitenkin vasta myöhemmin.
Perustaminen ja kukoistus
thumb|vasen|[[William Muir|William Muirin piirros Bagdadista 700-900 -luvuilla.]] Arabit voittivat sasanidit Qadisiyyan taistelussa nykyisen kaupungin eteläpuolella vuonna 637 ja valtasivat voittonsa jälkeen Kresifonin. Valtaansa vakiinnuttaakseen arabit perustivat alueelle varuskuntakaupunkeja, kuten Kufan ja Basran. Vuonna 750 abbasidit kukistivat umaijadit abbasidien vallankumouksessa ja Abu al-Abbasista tuli uusi kalifi. Hänen seuraajansa al-Mansur päätti perustaa valtakunnalle uuden pääkaupungin, jolla ei olisi historiallisia yhteyksiä entuudestaan ja joka mahdollistaisi tärkeiden kauppareittien hallinnan. Sopiva paikka löytyi vuonna 762 Tigrisjoen varrelta ja lähellä sijaitsi pieni sasanidien aikainen Bagdad-niminen kylä. Uutta kaupunkia rakentamaan tuotiin arkkitehteja ja työläisiä eri puolilta muslimimaailmaa ja se valmistui neljässä vuodessa. Seuraavien kolmen vuosikymmenen aikana Bagdadista kasvoi Eurasian johtava kaupunki, jossa asui arviolta 700 000 asukasta. Bagdad tuli tunnetuksi teologian ja filosofian keskuksena ja se tuotti esimerkiksi kaksi tärkeää islamin lainopillista koulukuntaa, Abu Hanifan (699–767) hanafi-koulukunnan ja Ahmad ibn Hanbalin (780–855) hanbali-koulukunnan. 300 vuotta heidän jälkeensä Abdul Qadir al-Jilani (1077–1166) perusti suufilaisen Qadiriya-veljeskunnan ja on yksi suufilaisuuden tärkeimmistä pyhimyksistä ja Abu Hamid al-Ghazalia (1058–1111) pidetään yhtenä merkittävimmistä islamilaisista teologeista. Kalifi al-Mansur oli perustanut myös Bayt al-Hikman, jossa käännettiin kreikkalaisia tieteellisiä tekstejä arabiaksi ja algebran kehittäjä al-Khwarizmi eli ja työskenteli Bagdadin observatoriossa. thumb|[[Bagdadin taistelua Rashid-al-Din Hamadanin teoksessa 1300-luvulta.]] Tammikuussa 1258 kalifi Al-Musta'simin valtakaudella Hülegü-kaanin johtamat mongolit ilmestyivät Bagdadin ulkopuolelle. Kaupunki piiritettiin ja sen antautuessa kaupunkia hävitettiin 40 päivän ajan. Kaupungin koko väestö surmattiin kristittyjä lukuun ottamatta. Suuri osa kaupunkia poltettiin ja sen kanaalit tuhottiin. Arabeille 500 vuoden ajan islamin ja arabien keskuksena toimineen Bagdadin tuho oli kataklysmi, jota pidettiin Jumalan tuomana rangaistuksena Mongolivalloituksen jälkeen Bagdad supistui kymmenesosaan entisestä koostaan ja muuttui valtakunnan keskuksesta Tabrizin alaiseksi alueelliseksi hallintokeskukseksi. Vuonna 1327 Bagdadissa vieraillut Ibn Battuta kuvaili sitä pieneksi kaupungiksi "vailla kauneutta". Pian mongolien jälkeen vuonna 1393 kaupungin valtasi Timur Lenk, joka antoi sen hallittavaksi pojalleen Amiranshahille. Ahmad Jalayir valtasi kaupungin takaisin, mutta Timur palasi Bagdadiin vuonna 1401 jättäen jälkeensä 100 ihmiskalloista tehtyä tornia kaupungin raunioille.
Kaiku (veistos)
Kaiku on Ville Vallgrenin vuonna 1887 veistämä marmoriveistos ja Vallgrenin läpimurtoteos.
Ville Vallgren oli omimmillaan runollisten ja aistillisten aiheiden parissa, joissa ihmishahmo usein yhdistyy luontoon ja sen ilmiöihin. Kaiku-veistoksessa poika kuuntelee keskittyneesti käsi korvallaan. Hänen olemuksessaan on luonnonlapsen tunnelmaa ja rokokoonomaista suloutta. Pehmeä asento kertoo istuvan pojan rentoutuneisuudesta hänen koko olemuksen kuitenkin keskittyessä yhteen asiaan. Istuinalustanaan hänellä on murattien koristama kanto.
Kaiku on tehty nuoren Vallgrenin uran alkuvaiheessa, jolloin hän teki muitakin poika-aiheisia veistoksia. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi naisia kuvaavista veistoksista, kuten Havis Amanda.
Veistoksen vaiheita
Veistos oli esillä kipsisenä Pariisin Salongissa vuonna 1886, jossa se sai kunniamaininnan. Tämän jälkeen taiteilijalta tilattiin teos marmorisena. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmaan, johon se on saatu Eversti Hugo Standertskjöldin testamenttilahjoituksena vuonna 1931.
Bagdad
Osmanit ja britit
Britit yhdistivät alueen kolme vilayetia uudeksi valtioksi ja nostivat sen johtoon Faisal I:n. Britit otettiin alun perin vastaan vapauttajina, mutta yleinen mielipide kääntyi nopeasti heitä vastaan. Irakin vuoden 1920 kapinassa brittejä vastaan kuoli T. E. Lawrencen mukaan 10 000 arabia. Britit toivat kuitenkin alueelle myös nykyaikaisen teknologian. Alueelle rakennettiin rauta- ja maanteitä. Ensimmäinen elokuvateatteri avattiin vuonna 1917 ja 1940-luvulla Bagdad oli kukoistavan elokuvateollisuuden keskus. Irakin kansallisteatteria pidettiin arabimaailman parhaana. Irakista tuli muodollisesti itsenäinen vuonna 1932. Yksi maan kuningas Faisalin neuvonantajista Bagdadissa oli Sati al-Husri, jonka kirjoitukset arabimaailman yhtenäisyydestä vaikuttivat myöhemmin Baath-puolueen perustamiseen.
Itsenäinen Irak
thumb|Saddam Husseinin patsas kaadetaan huhtikuussa 2003 [[Bagdadin taistelu (2003)|Bagdadin taistelun aikana.]] Irakin historiaa leimasi pitkään jatkuva sisäinen levottomuus ja sotilasvallankaappaukset. Kaupungin ympärille rakentui tuhansien maalta kaupunkiin muuttaneiden hökkelikyliä. Kaupungissa kapinoitiin vuosina 1948 ja 1952 ja epäonnistunut yritys luoda puolustusliitto CENTO Neuvostoliittoa vastaan epävakautti pääministeri Nuri as-Saidin johtaman hallinnon. Kuningaskunta sai loppunsa sotilaiden ja siviilien vallankaappauksessa heinäkuussa 1958. Baath-puolue suoritti oman vallankaappauksensa helmikuussa 1963, ja toinen vallankaappaus vuonna 1968 toi valtaan puolueen tikritiläisen ryhmittymän. 1950-lukua seuranneiden kolmen vuosikymmenen aikana Bagdad kasvoi huomattavasti. Sen väkiluvun noustessa neljään miljoonaan siitä tuli Kairon jälkeen suurin arabikaupunki. Irakin kasvaneet öljytulot mahdollistivat puolestaan suuret sijoitukset pääkaupunkiin. Suuri osa sijoituksista meni koulutukseen: perustettuihin laitoksiin kuuluivat esimerkiksi Bagdadin yliopisto (1957), al-Mustansiriyyan yliopisto (1963), Teknologiayliopisto (1974) ja al-Bakrin sotilasakatemia. Saddam Husseinin setä Khairallah Tulfah toimi Bagdadin pormestarina suuren osan 1970- ja 1980-luvuista, kunnes hänet poistettiin lopulta tehtävästään korruption takia. Qasr al-Niharyyah-palatsi tuli tunnetuksi salaisen poliisin kidutuskeskuksena, josta kärsivät etenkin kaupungin köyhät šiiat.
Irakin–Iranin sota ei vaikuttanut kaupunkiin juurikaan, mutta Persianlahden sota toi mukanaan mittavat ilmapommitukset 17. tammikuuta 1991 lähtien. Kohteeksi päätyi kaupungin infrastruktuuri, ja esimerkiksi suurin osa Tigrisjoen ylittävistä silloista tuhottiin. Sotaa seurasi 12 vuotta YK:n asettamia sanktioita ja kauppasaarto. Ilmapommitukset alkoivat jälleen maaliskuussa 2003 irakin sodan myötä ja amerikkalaiset valtasivat kaupungin 9. huhtikuuta samana vuonna. Valtauksen jälkeen Bagdadissa oli runsaasti pommi-iskuja ja väkivaltaisuuksia yli kymmenen vuoden ajan. Huhtikuussa 2003 lähelle kaupungin keskustaa muodostettiin n. 10 neliökilometrin suuruinen turvajärjestelyillä suojattu Green Zone. Tällä alueella sijaitsee Irakin hallituksen rakennuksia ja ulkomaiden suurlähetystöjä. Väkivaltaisuuksien määrä alkoi vähetä vuodesta 2007 ja Yhdysvallat aloitti asteittaisen vetäytymisen Irakissa. Maan läsnäolo Irakissa päätettiin seremoniassa Bagdadissa joulukuussa 2011.
Vuodesta 2014 alkaen levottomuuksia on aiheuttanut Isis, jonka järjestön taistelijat levittäytyivät Anbarin maakunnasta vallaten Irakin toiseksi suurimman kaupungin Mosulin ja muita kaupunkeja. Isisin menestyksen myötä luotiin puolestaan Bagdadin puolustamiseksi šiialaisia asejoukkoja, jotka ovat sittemmin vallanneet Irakin armeijan ohella alaa Isisiltä.
Hallinto
Kaupunki on jaettu yhdeksään suurpiiriin ja nämä edelleen kaupunginosiin. Suuralueet ovat
Talous
Bagdad ja sen lähialue ovat Irakin teollisuuden, sekä finanssi- ja kaupanalan keskus. Maan suurimittaisesta teollisuudesta siellä vähintään puolet. Ainoa poikkeus on raskas öljy- ja kemikaaliteollisuus, jota sijaitsee lähellä öljykenttiä Kirkukissa, sekä etelässä Basrassa ja Zubairissa. Bagdadin tärkeimpiin teollisuudenaloihin kuuluvat esimerkiksi elintarvike-, tupakka-, tekstiili-, sementti-, metalli- ja paperiteollisuus. Suurin osa taloudesta on valtiojohtoista, ja valtio omistaa myös monet yritykset. Valtio on Bagdadin suurin yksittäinen työnantaja. Virkakoneistossa työskentelee suoraan tai epäsuoraan satoja tuhansia.
Irakin keskuspankin päätoimisto sijaitsee Bagdadissa. Myös monien valtionyhtiöiden päätoimistot sijaitsevat kaupungissa. Bagdadin pörssi avautui vuonna 1992.
Liikenne
thumb|Linja-auto vanhassakaupungissa. Bagdad on Irakin liikenteen solmukohta. Kaupungissa kohtaavat valtion omistaman rautatien merkittävimmät linjat. Rautatieyhteys on olemassa Basraan ja Umm Qasriin etelässä, Kirkukiin ja Arbiliin koillisessa, Mosuliin pohjoisessa ja al-Qa’imiin lähellä Syyrian vastaista rajaa. Kaupunki on myös paikallisen tieverkon keskus ja tiet yhdistävät maan Bagdadista myös Turkkiin, Syyriaan, Jordaniaan, Iraniin, Kuwaitiin ja Saudi-Arabiaan.
Bagdadin kansainvälinen lentoasema on entinen Saddam Husseinin lentoasema. Lentoasemaa käyttävät useat ulkomaille lentävät yhtiöt, kuten Iraqi Airways.
Julkisen liikenteen pääasialliset muodot Bagdadissa ovat taksit ja brittien aikanaan Irakiin tuomat 2-kerrosbussit.
Kulttuuri
thumb|[[Irakin museo.]] Bagdadissa sijaitsee useita merkittäviä museoita. Vuonna 1923 perustettu Irakin museo esittelee esimerkiksi arkeologisia löydöksiä muinaisen Mesopotamian ajoilta. Irakin nykytaiteen kansallismuseo avattiin vuonna 1962 ja sen kokoelmiin kuuluu paikallisten taiteilijoiden maalauksia, veistoksia ja keramiikkaa. Monet museot säästyivät ensin hävitykseltä Irakin sodassa, mutta myöhemmin monet niissä näytteillä olleissa kohteissa ryöstettiin seuranneen sekasorron aikana. Sodan jälkeen kunnostettu Irakin museo jälleenavattiin vuonna 2009.
Bagdadissa sijaitsee myös useita islamissa merkittäviä uskonnollisia kohteita. Šiialaisille merkitystä on imaami Musa al-Kazimin ja Muhammad al-Jawadin pyhätöillä. Sunnalaisille puolestaan lainoppinut Abu Hanifahn al-Kazimiyyahin pyhätöllä. Suufilaiset Qadiriyyahin veljeskunnan perustaneella Abd al-Qadir al-Jilanilla on oma pyhättönsä al-Azamiyyahissa.
Irakin kansallisteatteria pidettiin aikanaan arabimaailman parhaana, mutta se kärsi esitysten vähenemisestä 1990-luvulla. Elokuvateatterit muodostavat tärkeän viihteen muodon kaupunkilaisille. Bagdadin eläintarha on 7,8 km2 laajuinen vehreä puisto, yksi Lähi-idän suurimmista eläintarhoista. Se kärsi pahasti sodan aikana jolloin kesympiä eläimiä varastettiin ruoaksi ja eksoottisempia myytäviksi, mutta eläintarhaa on kunnostettu vuodesta 2007 alkaen.
Koulutus
Bagdad on Irakin korkeamman asteen koulutuksen keskus. Bagdadin yliopisto perustettiin vuonna 1957 ja osa sen yksiköistä on vielä vanhempia. Muita korkeakouluja ovat al-Mustansiriyaahin yliopisto, Teknologiayliopisto ja al-Bakrin sotilasakatemia. Kaupungin peruskouluihin lukeutuu yli 1 0000 koulua ja koulutus on ilmaista aina yliopistoon saakka.
Raita (täsmennyssivu)
Raita voi tarkoittaa seuraavia:
Ydinparisto
thumb|220px|[[Voyager (avaruusalus)|Voyager-luotaimen laitteistot. Ydinparisto näkyy luotaimen alapuolella]]
Ydinparisto on radioaktiiviseen hajoamiseen perustuva pitkäikäinen voimanlähde. Siinä ei hyödynnetä ketjureaktiota ydinreaktorien tapaan, vaan energia vapautuu ydinten luonnollisessa hajoamisessa. Ydinparistoja käytetään laitteissa, joiden energianlähteiden täydentäminen on vaikeaa, kuten esimerkiksi miehittämättömissä tutkimusasemissa tai avaruusluotaimissa.
Somoza
Somoza on espanjalainen sukunimi, joka on muun muassa Nicaraguaa yli 30 vuotta hallinneella suvulla. Tunnettuja Somoza-nimisiä ovat:
Ydinparisto
Termoelektrinen generaattori
thumb|right|[[Cassini-Huygens|Cassini-avaruusluotaimen RTG-generaattori]] thumb|[[Voyager (avaruusalus)|Voyagerin RTG]] Termoelektrinen generaattori (Radioisotope Thermoelectric Generator, RTG) muuntaa radioaktiivisten aineiden hajoamisesta syntyvää lämpöä sähköksi lämpöparien avulla.
Päinvastoin kuin yleensä ydintekniikassa, termoelektristen generaattorien toiminta on yksinkertaista. Hyvin pakattu radioaktiivinen aine generaattorin sydämessä tuottaa lämpöä, joka johtuu lämpöparien kautta jäähdytysripoihin.
Radioaktiivisella aineella täytyisi olla mahdollisimman pitkä puoliintumisaika, mutta sen pitäisi samalla tuottaa järkevä määrä lämpöä. Aine saisi mieluiten säteillä huonosti lävistävää alfasäteilyä, jotta säteilysuojasta saataisiin mahdollisimman kevyt. Yleisimmin käytetty ja paras aine on Plutonium-238, mutta joitain harvoja vaihtoehtojakin on.
Kaikki ulkoaurinkokuntaa tutkineet avaruusluotaimet ovat käyttäneet RTG-generaattoreita.
Termovalosähköinen kenno
Termovalosähköinen kenno toimii samalla periaatteella kuin aurinkokenno, mutta muuttaa kuuman kappaleen säteilemiä infrapuna-fotoneja sähköksi. Hyötysuhde on hieman korkeampi kuin lämpöpareilla.
Beetasähköinen paristo
Beetasähköinen ydinparisto tuottaa sähköä radioaktiivisen lähteen säteilemistä beeta-hiukkasista hieman samaan tapaan kuin aurinkokenno fotoneista. Beetasähköisyydessä energeettisen elektronin osuessa puolijohdediodiin syntyy virtaa.
Koska säteilyn lähde menettää aktiivisuuttaan ajan myötä, myös pariston tuottama virta pienenee. Beetasäteily myös kuluttaa paristoa hitaasti sisältäpäin, mikä osaltaan laskee tehoa.
Beetasähköisiä paristoja on ehdotettu käytettäväksi sydämentahdistimissa, missä pitkä toiminta-aika on tärkeää. Oikein suojattuna haitallinen radioaktiivinen säteily ei pääsisi pariston ulkopuolelle.