cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Denis Nagulin
Ura
Vuonna 2011 Nagulin ajoi Eurocup Formula Renault -sarjassa, jossa hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2012 Nagulin siirtyi European F3 Open -sarjaan sijoittuen sarjan 20:nneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2013 Nagulin jatkoi F3 Open -sarjassa sijoittuen sarjan 19:nneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Abarth -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2014 Nagulin ajoi kaksi kilpailua GP3-sarjassa Trident-tallin kuljettajana saavuttamatta pisteitä.
Kanelipyrstöorneero
Kanelipyrstöorneero (Cichlocolaptes leucophrus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kanelipyrstöorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aurajärvi
Aurajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 48,0 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys on 400 metriä. Se on U-kirjaimen muotoinen, jossa pisin näkymä kilometrin mittainen. Järvellä ei ole varsinaista laskujokea, sillä siitä lähtevät ojat ovat lyhyitä. Ojansuunlahdessa ranta on kuitenkin niin matalaa, että sitä kautta vesi voisi virrata metsässä oleviin ojiin ja valua ala rinnettä aina Auraojaan asti, mistä vedet sitten valuisivat Lievijärveen. Toinen vaihtoehto liittyy Huittistenlahden matalaan kannakseen, mistä vedet voisivat myös valua Jalonojaan. Virallisesti Aurajärvi liitetään Lievijärven vesistöön. Järven rantaviiva on 7,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Alueen kivisyys näkyy myös järven kivisyytenä. Järvessä on 10 saarta tai luotoa. Kaksi niistä ovat nimeltään Isosaari ja Ojansuunsaari. Kaikki loma-asunnot ovat rannoilla ja niille johtaa lukuisia teitä. Järvelle johtaa myös retkeilypolku, jonka lähellä järven lounaisrannalla on korkealla kalliolla oleva laavu.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli Kivijärvi.
Johann Strauss nuorempi
pienoiskuva|Mustalaisparonin ranskalainen juliste. Johann Strauss nuorempi (saksaksi Johann Strauss II tai Johann Strauss Sohn; 25. lokakuuta 1825 Wien, Itävalta – 3. kesäkuuta 1899 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka sävelsi maailman kuuluisimmat valssit sekä muita tansseja ja marsseja orkesterille, yhteensä yli 500 kappaletta, ja lisäksi muun muassa 16 operettia ja muuta näyttämöteosta.
Lapsuus ja nuoruus
Johann Strauss nuorempi oli wieniläisen muusikkosuvun tunnetuin jäsen. Muita sukuun kuuluvia säveltäjiä olivat hänen isänsä Johann Strauss vanhempi, nuoremmat veljensä Josef ja Eduard sekä Eduardin poika Johann Strauss III. (Saksalainen säveltäjä Richard Strauss, joka myös sävelsi joitakin valsseja, ja wieniläisoperettien säveltäjä Oscar Strauss eivät olleet sukua Johann Straussille.)
Johann-poikansa syntymän aikaan vanhempi Johann Strauss oli jo huomattava tanssisäveltäjä, joka oli juuri perustanut oman orkesterinsa. Koska hän tiesi, ettei muusikon elämä ollut aina ruusuilla tanssimista, hän halusi poikiensa pysyvän erossa musiikista ja hankkiutuvan turvallisiin ammatteihin. Vanhimmalle pojalleen hän oli suunnitellut pankkiirin uraa. Äitinsä avulla pojat pystyivät kuitenkin opiskelemaan salaa viulunsoittoa ja myöhemmin säveltämistä. Kun vanhempi Johann Strauss hylkäsi perheensä 1842, hänen poikansa saattoivat lopulta omistautua vapaasti musiikille.
Nuorempi Johann Strauss esiintyi ensi kerran orkesterinjohtajana vuonna 1844, ja seuraavana vuonna hän perusti oman tanssiorkesterin, joka kilpaili suosiosta hänen isänsä orkesterin kanssa. Samoihin aikoihin hän julkaisi ensimmäiset sävellyksensä. Isänsä kuoleman jälkeen 1849 hän yhdisti orkesterit saavuttaen siten kiistattoman valta-aseman wieniläisessä tanssimusiikissa. Hänen veljensä Josef ja Edvard johtivat samaa orkesteria vuorotellen hänen kanssaan.
Valssikuningas
pienoiskuva|vasen|Johann Strauss nuorempi ja [[Johannes Brahms.]]
Seuraavien vuosikymmenten aikana Straussin – joka ei koskaan itse tanssinut – maine ”valssikuninkaana” kasvoi jatkuvasti. Hän sävelsi tuotteliaasti uusia valsseja, polkkia, galoppeja ja marsseja ja teki niitä tunnetuiksi myös ulkomaankiertueillaan, jotka ulottuivat naapurimaiden lisäksi Venäjälle ja Englantiin asti. Viimeistään menestyksekäs Yhdysvaltain kiertue 1872 toi hänelle niin maailmanlaajuisen kuuluisuuden kuin sen ajan eurooppalaiselle muusikolle oli mahdollista. Straussin ehtymätön melodinen kekseliäisyys takasi hänen sävellyksilleen kaikkien kansanluokkien suosion. Vakavat säveltäjät kuten Richard Wagner, Giuseppe Verdi ja Johannes Brahms (ja myöhemmin Richard Strauss ja Arnold Schönberg) tunnustivat hänen neroutensa. Brahms oli myös hänen hyvä ystävänsä.
Strauss meni naimisiin 1862 laulajatar Henrietta (Jetty) Treffzin kanssa, jonka innostava vaikutus edisti hänen sävellystensä taiteellisen laadun voimakasta nousua. Hänen valssiensa esikuvana oli hänen isänsä ja Joseph Lannerin luoma yksinkertainen ketjuvalssityyppi, jossa valssisävelmät seurasivat toisiaan ennalta-arvattavan kaavan mukaan, mutta hän kehitti sitä monipuolisempaan suuntaan. 1860-luvun lopulla syntyivät monet hänen hienoimmista valsseistaan, sellaiset kuin ”Geschichten aus dem Wienerwald” (Wienerwaldin tarinoita), ”Künstler-Leben” (Taiteilijaelämää), ”Wein, Weib und Gesang” (Viini, laulu ja naiset) ja kuuluisin kaikista valsseista, ”An der schönen, blauen Donau” (Tonava kaunoinen).
Viimeiset vuodet
pienoiskuva|Straussin ja Brahmsin haudat Zentralfriedhofissa. Suuren menestyksen ohella Strauss koki 1870-luvulla myös henkilökohtaisia vastoinkäymisiä. Hänen äitinsä ja Josef-veljensä kuolivat 1870 ja hänen vaimonsa 1878. Selvitäkseen jälkimmäisestä iskusta Strauss meni pian naimisiin paljon nuoremman näyttelijän Angelika Dittrichin kanssa, mutta tämä avioliitto osoittautui epäonnistuneeksi ja jäi lyhyeksi. Vuonna 1887 solmittu kolmas avioliitto Adele Deutschin kanssa oli onnellinen, joskin Strauss joutui sitä varten eroamaan katolisesta kirkosta ja luopumaan Itävallan kansalaisuudesta, koska hän ei voinut saada avioeroa toisesta vaimostaan. Straussin kaikki avioliitot jäivät lapsettomiksi.
Kolmannesta vaimostaan Strauss sai samanlaisen innostavan tukijan kuin ensimmäisestä, ja viimeisinä vuosinaan hän jatkoi väsymättä wieniläisvalssin kehittämistä yhä sinfonisempaan suuntaan. Monet hänen myöhäisistä valsseistaan kuten ”Kaiser-Walzer” (Keisarivalssi) ja Brahmsille omistettu ”Seid umschlungen, Millionen” ovat yhä selvemmässä määrin konserttivalsseja, joita ei ole tarkoitettu tanssittaviksi. Strauss pysyi aktiivisena myös näyttämömusiikin alalla, ja sairastuessaan kuolemaansa johtaneeseen keuhkokuumeeseen hän oli juuri säveltämässä ensimmäistä balettiaan, joka jäi keskeneräiseksi. Strauss haudattiin Wienin Keskushautausmaalle (Zentralfriedhof) Johannes Brahmsin ja Franz Schubertin väliin. Samalle hautausmaalle on haudattu myös Ludwig van Beethoven.
Surrey Quaysin rautatieasema
Surrey Quaysin rautatieasema on London Overgroundin asema Southwarkin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on Overgroundin East London Linen käytössä ja se sijaitsee Lontoon matkakortin maksualueella 2.
Surrey Quaysin asemalta kulkee junia pohjoiseen kohti Highbury & Islingtonia ja Dalston Junctionia sekä etelään New Crossin, Crystal Palacen ja West Croydonin suuntiin.
Rönsysorsimo
Rönsysorsimo (Puccinellia phryganodes) on monivuotinen rönsyilevä heinäkasvi, jota tavataan laajalti arktisilla alueilla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa laji on erittäin harvinainen, luonnonsuojelulailla rauhoitettu ja uhanalaisuusluokituksessa äärimmäisen uhanalainen.
Ulkonäkö ja koko
Mätästävä rönsysorsimo kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvin pintarönsyt ovat pitkiä, rentoja ja juurehtivia. Rönsyn haara on yhdiskasvuinen rönsyn kanssa lähelle seuraavaa niveltä. Rönsyjen lehdet ovat kapeita ja lyhytlapaisia. Kukinto on sirottavahaarainen, 2–4 cm pitkä röyhy. Röyhyn haarat ovat ohuita ja useimmiten yksitähkyläisiä. Tähkylässä on 2–4 kukkaa. Röyhysorsimon kukinta ajoittuu Suomessa heinä-elokuulle, mutta kasvi kukkii hyvin harvoin.
Rönsysorsimo ei tee siemeniä vaan leviää katkeilevien rönsyjen ja niistä irtoilevien sivuversojen avulla. Näitä levittävät jäät, vesivirtaukset ja myös vesilinnut.
Pomelo
pienoiskuva|Pomelo Pomelo (Citrus maxima), josta käytetään toisinaan myös nimeä pummelo, on ruutakasveihin (Rutaceae) kuuluva sitruspuu (Citrus). Sen hedelmää kutsutaan samalla nimellä.
Michael O’Hare
Michael O’Hare (6. toukokuuta 1952 Chicago, Illinois – 28. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Jeffrey Sinclairina science fiction -televisiosarjassa Babylon 5. Hän siirtyi pois Babylon 5:n näyttelijäkunnasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen mutta esiintyi myöhemmin vielä kaksiosaisessa jaksossa ”War Without End”.
Minke Smeets
Minke Smeets (o.s. Smabers, s. 22. maaliskuuta 1979 Den Haag) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Michael O’Hare
Uransa aikana O’Hare esiintyi monissa New Yorkin alueen teatterituotannoissa. Näihin lukeutui eversti Nathan Jessepin rooli A Few Good Men -näytelmän alkuperäisessä näyttämöversiossa. Elokuvaversiossa vastaavaa roolia esitti Jack Nicholson.
Minke Smeets
Smeets voitti Alankomaiden maajoukkueessa olympiakultaa Pekingissä 2008 sekä saavutti olympiahopeaa Ateenassa 2004 ja olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden Madridissa 2006. Hän pelasi 312 maaottelua, mikä on alankomaalaisista naispelaajista eniten vuoden 2017 loppuun mennessä.
Pomelo
Puu kasvaa 5–15 metriä korkeaksi, ja sen runko on tyypillisesti 10–30 senttimetriä paksu. Nuoret oksat ovat karvaisia. Lehdet ovat nahkeita, soikeita, 5–20 senttimetriä pitkiä ja 2–12 senttimetriä leveitä. Kukat ovat 1,5–4 senttimetriä leveät, valkeat ja tuoksuvat. Hedelmät ovat 10–30 senttimetriä leveitä. Niissä on paksu kuori.
Michael O’Hare
O’Hare oli ensimmäinen valkoihoinen näyttelijä, joka oli ehdolla parhaan näyttelijän AUDELCO-palkinnon saajaksi. Kyseessä on New Yorkin tummaihoisen teatteriyhteisön tukemista varten perustettu palkinto. O’Haren ehdokkuus perustui hänen rooliinsa Etelä-Afrikan apartheid-politiikan vaikutuksia tarkastelleessa näytelmässä Shades of Brown.
Pomelo
Pomelo on kotoisin Kaakkois-Aasiasta. Ensimmäiset maininnat pomelosta ovat vuodelta 1187 Israelin alueelta. Pomeloa on viljelty tiettävästi Espanjassa, mutta useimmat Eurooppaan tuodut pomelot ovat olleet tuontitavaraa ja siksi ilmeisen harvinaisia vielä keskiajalla. Viljellyt sitrushedelmät ovat tiettävästi syntyneet kolmesta kantalajista: pomelosta (Citrus maxima), sukaattisitruunasta (Citrus medica) ja mandariinista (Citrus reticulata).
Michael O’Hare
O’Hare teki satunnaisia esiintymisiä useissa televisiosarjoissa, mukaan lukien Kate & Allie ja Kova laki.
Pomelo
Pomelosta on olemassa useita lajikkeita. Kiinasta kotoisin oleva hunajapomelo (Citrus maxima 'Guang Xi') on iso vihertävä tai kellertävä hedelmä. Maku muistuttaa greippiä, mutta ei ole läheskään niin kirpeä. Se voi kasvaa jopa kaksi kiloa painavaksi.
Käyttö
Pomelosta puristettu mehu on herkullista ja sen kuoresta valmistetaan esimerkiksi makeisia. Hedelmää myös syödään ihan sellaisenaan. Esimerkiksi Kaakkois-Aasiassa pomeloa syödessä siihen lisätään usein ruokasuolaa.
Michael O’Hare
O’Hare kuoli 28. syyskuuta 2012, viisi vuorokautta saamansa sydänkohtauksen jälkeen. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.
Minke Smeets
Minke Smeetsin sisko on maahockeypelaaja Hanneke Smabers ja puoliso baseballpelaaja Tjerk Smeets, molemmat olympiaedustajia.
HK Vitjaz
HK Vitjaz (, suomeksi ”Ritarit”) on venäläinen ammattilaisjääkiekkojoukkue, joka pelaa KHL:ssä. Joukkueen kotikaupunkina toimii Podolsk ja kotihallina on 5 500-paikkainen Ice Hockey Palace. Seuran farmijoukkueena toimii VHL-liigassa pelaava HK Rjazan.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1996 Podolskissa Venäjällä nimellä Vitjaz Podolsk. Joukkueen kotiareenana toimi vuoteen 2003 Podolskin Vityaz Ice Palace. Vuonna 2004 joukkue muutti lähikaupunkiin Tšehoviin ja muutti nimensä Vitjaz Tšehoviksi. Se pelasi kotipelinsä uuden kaupungin 1 370-paikkaisessa Ice Hockey Centerissä. Kaudella 2007–2008 hallia laajennettiin 3 300-paikkaiseksi.
Vitjaz pelasi kaudella 2000–2001 Venäjän pääsarjassa, mutta kausi ei päättynyt odotusten mukaisesti, sillä 34 pelistä joukkue voitti vain kuusi ja hävisi 23. Muut pelit päättyivät normaalin peliajan ulkopuolella. Joukkue päätyikin karsintasarjaan, jossa se pudotettiin Vysšaja Ligaan. Vuonna 2005 Vitjaz selviytyi liigan finaaliin, jossa se sijoittui toiseksi. Finaalisarjan voittajaksi tuli HK MVD maalein 4–1. Vitjaz nousi kuitenkin takaisin Venäjän pääsarjaan.
Kaudet KHL:ssä
Tšehovin debyyttikausi KHL:ssä ei ollut häikäisevä – 56 pelatusta pelistä joukkue kirjasi 11 voittoa (joista viisi jatkoajalla) ja hävisi suoraan 45, joista 12 jatkoajalla. Kauden 2008–2009 joukkue päättikin 40 pisteellä, joka oikeutti 23. sijaan, voittaen liigan jumbosijalla olleen HK Himik Voskresenskin (nykyisen HK Atlantin) yhdellä pisteellä.
Kausi 2009–2010 ei ollut sen valoisampi joukkueen osalta kuin edeltäjänsäkään – vakavista talousongelmista kärsinyt joukkue päätyi jälleen 23. sijalle, kirjaten vain 18 voittoa, joista kolme jatkoajalla ja kaksi voittolaukauskisassa. 54 pistettä 56 ottelusta kerännyt joukkue johti ylivoimaisesti KHL:n rangaistusminuuttitilastoa 1 522 minuutilla – eniten rangaistuksia kärsi joukkueen Darcy Verot (374 min 34 pelissä), voittaen koko liigan rangaistusminuuttipörssin ylivoimaisesti verrattuna toiseksi tulleen Aleksei Litvinenkon minuutteihin (181 rangaistusminuuttia).
Samalla kaudella seura sai kyseenalaista huomiota 9.1.2010 pelatussa Vitjaz Tšehovin kotipelissä Omskia vastaan, jossa peli pysäytettiin ensimmäisessä erässä kolmen minuutin ja 39 sekunnin kohdalla pelin muuttuessa molemmat vaihtoaitiot tyhjentäväksi rähinäksi. Joukkueet kirjauttivat yhteensä 707 jäähyminuuttia, joka oli uusi maailmanennätys (eniten jäähyminuutteja yhdessä jääkiekkopelissä), ja 33 pelaajaa poistettiin pelistä, kuten myös molemmat päävalmentajat. Yhteensä vain neljä pelaajaa selvisi ilman pelirangaistusta ja peli keskeytettiin. KHL määräsi yhteensä noin 5,7 miljoonan ruplan (n. 142 000 €) sakot, joista Vitjazille koitui maksettavaksi neljä miljoonaa ruplaa (n. 99 000 €). Lisäksi useat pelaajat saivat pelikieltoja.
Kaudella 2010–2011 Vitjaz päätyi 23 joukkueen liigassa sijalle 21, keräten 54 pelissä 52 pistettä. Joukkue voitti peleistään 17, joista yhden jatkoajalla ja kolme voittolaukauskisassa.
Kaudella 2011–2012 joukkue ei menestynyt paremmin kuin edellisinäkään kausina, päätyen lopulta viimeiselle sijalle, 23:nneksi, keräten 54 ottelussa 44 pistettä. Kohua kauden aikana herätti muun muassa Traktor Tšeljabinskin ja Vitjazin välinen kohtaaminen 26. marraskuuta 2011, jossa joukkueen Jeremy Yablonski löi Aleks Riazantsevia niskaan. Yablonski sai tempauksestaan KHL:n hallitukselta koko loppukauden mittaisen pelikiellon. Myös Yablonskin joukkuetoveri Kip Brennan sai 15 ottelun pelikiellon murjottuaan Traktorin Maksim Maminin. Joukkuetta valmensi tuolloin entinen NHL-kovanaama Andrei Nazarov ja rosterissa oli Yablonskin ja Brennanin lisäksi AHL:ssa lähinnä tappelijan roolissa kunnostautuneet Nick Tarnasky ja Jon "Nasty" Mirasty.
Jääkiekkomaailmaa värittänyt NHL:n työsulku toi Vitjazin riveihin kaudelle 2012–2013 venäläis-kanadalaisen puolustajan Andrei Markovin, joka merkkautti 21 pelaamassaan ottelussa tehot 1+6, keräten 16 jäähyminuuttia. Kausi joukkueen osilta itsessään ei ollut aikaisimpia kummoisempi; 26 joukkueen liigassa Tšehov päätyi sijalle 22, voittaen 52 pelistä 11 ja häviten 26 peliä. Jatkoaika-/voittolaukausvoittoja joukkueelle kertyi seitsemän ja häviöitä normaalin peliajan jälkeen kertyi kahdeksan.
Paluu Podolskiin
Kesällä 2013 joukkue ilmoitti siirtyvänsä takaisin lähtökaupunkiinsa Podolskiin, pelaten kotipelinsä vanhassa kotihallissaan, 5 500-paikkaisessa Vitjaz Ice Palacessa kaudesta 2013–2014 alkaen.
Joukkue kaudella 2023–2024
Päivitetty 26.7.2023
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Pätkysjärvi
Pätkysjärvi eli Pötkysjärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kaakkimaan seudulla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen.
Historiaa
Järven pintaa on aikoinaan laskettu alemmaksi.
Make-A-Wish Foundation
Make-A-Wish Foundation on Yhdysvalloissa perustettu yleishyödyllinen järjestö, joka toteuttaa sellaisten lasten (2,5–18-vuotiaiden) toiveita, joilla on henkeä uhkaava sairaus.
Idea Make-A-Wish Foundationiin syntyi, kun leukemiaa sairastaneen 7-vuotiaan pojan Chris Greiciuksen toive toteutettiin vuonna 1980. Hän halusi olla poliisi, ja hänen äitinsä, useat ystävät ja ryhmä poliiseja Arizonan turvallisuuslaitoksen avulla teettivät Chrisille univormun, kypärän ja virkamerkin sekä veivät hänet helikopteriajelulle.
Järjestö perustettiin Yhdysvalloissa, mutta se on sen jälkeen levinnyt kansainväliseksi. Make-A-Wish Foundation International perustettiin virallisesti 1993 palvelemaan kaikkia maita, joissa toiveiden toteuttaminen oli jo aloitettu. Kansainvälisellä järjestöllä oli alkujaan viisi toimistoa Yhdysvaltojen ulkopuolella. Nykyään se toimii yli 35 maassa viidessä maanosassa.
Ida Corr
Varhainen elämä
Corr syntyi Århusissa, Tanskassa. Hänen isänsä on gambialainen ja äitinsä tanskalainen. Ida kasvoi Århusissa ja asuu nyt Kööpenhaminassa.
Gilles de Roberval
thumb|Gilles de Roberval [[Ranskan tiedeakatemiassa vuonna 1666. Yksityiskohta Henri Testelinin maalauksesta 1600-luvun jälkipuoliskolta.]] Gilles Personne de Roberval (6. elokuuta 1602 Roberval – 27. lokakuuta 1675 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko. Hän toimi filosofian opettajana Pariisin Gervais-akatemiassa ja hoiti matematiikan professuuria vuodesta 1634. Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1666.
USS Dyson
USS Dyson (runkonumero DD-572) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus lainattiin 17. helmikuuta 1960 Länsi-Saksalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Zerstörer 5.
Maverick Viñales
Maverick Viñales (s. 12. tammikuuta 1995) on espanjalainen ratamoottoripyöräilijä, joka kaudella 2017 kilpailee MotoGP-luokan Movistar Yamaha -tallissa. Hän voitti Moto3-luokan maailmanmestaruuden kaudella 2013.
USS Dyson
Valmistus
Alus tilattiin Consolidated Steel Corporationilta Orangesta Texasista. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1942 kumminaan kontra-amiraali Charles Wilson Dysonin puoliso ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 30. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään R. A. Gano.
Gilles de Roberval
Roberval ratkaisi vuonna 1634 kysymyksen sykloidin alle jäävästä pinta-alasta. Hän osoitti sen olevan kolme kertaa sen ympyrän pinta-ala, jonka vierimisestä sykloidi on syntynyt.
thumb|Robervalin vaaka. Esineiden (keltaiset) sijainti kupissa ei vaikuta punnitukseen. Roberval kehitti vuonna 1669 Robervalin vaa’an. Se on tasapainovaaka, jossa vaakakuppeja tukevat tangot on yhdistetty suunnikkaan muotoisella mekanismilla niin, että punnittavien esineiden sijainti vaakakupissa ei vaikuta punnitustulokseen.
Maverick Viñales
Ura
Figueresissa syntynyt Viñales aloitti moottoripyöräilyn jo kolmevuotiaana. Vuonna 2011 hän siirtyi Moto3-luokan edeltäjään, 125-kuutioisiin. Hän voitti kauden aikana neljä kilpailua ollen sarjan kolmas. Seuraavana vuonna Viñales jatkoi nyt Moto3:ksi muuttuneessa 125-kuutioisten sarjassa. Hän onnistui voittamaan kaudella viisi osakilpailua ollen jälleen sarjan kolmas. Kaudella 2012 Viñales voitti vain kolme kilpailua, mutta tasaisuutensa ansioista hänet kruunattiin kauden jälkeen Moto3-luokan maailmanmestariksi. Hän oli kauden kymmenessä ensimmäisessä osakilpailussa jokaisessa palkintopallilla ja kauden seitsemästätoista osakilpailusta viidessätoista palkintopallilla seisoi Maverick Viñales. Huonoimmillaan hän oli viides. Kaudeksi 2014 Viñales siirtyi Moto2-luokan Pons Racing-tiimiin. Hän voitti kauden aikana neljä kilpailua ollen sarjan kolmas.
USS Dyson
Palvelus
Oltuaan saattue ja suojaamistehtävissä Yhdysvaltain itärannikolla ja Karibianmerellä alus lähti 14. toukokuuta 1943 New Yorkista Tyynellemerelle. Se liittyi Noumeaussa Task Force 36:een (TF36), jonka mukana alus osallistui Salomoninsaarten takaisin valtaukseen. Se kohtasi 3.-4. syyskuuta välisenä yönä USS Pringlen kanssa partiomatkalla Choiseulin ja Kolombangaran välillä keisarillisen Japanin laivaston saattueen, josta upotettiin kaksi ja vaurioitettiin yhtä alusta. Myöhemmin syyskuussa alus tulitti tunnistamatonta alusta, joka syttyi tuleen ja katosi.
Maverick Viñales
Ura
Kaudeksi 2015 Viñales siirtyi MotoGP-sarjan SUZUKI ECSTAR -talliin.
USS Dyson
Palvelus
Lokakuussa 1943 palattuaan Espiritu Santoon alus lähti suojaamaan Bougainvilleen Cape Torokinan maihinnousua muiden 23. hävittäjälaivueen alusten kanssa. Osasto tulitti 1. marraskuuta Buka Monisin lentokenttiä estääkseen niiden käytön maihinnousun estämiseen. Keisarinna Augustan lahden taistelussa TF39 löi maihinnousualueelle pyrkivän keisarillisen Japanin laivaston. Dysonin ja muiden hävittäjien tykkituli ja laukaisemat torpedot olivat merkityksellisiä taistelun lopputuloksen kannalta, kun ne upottivat risteilijän ja hävittäjän sekä vaurioittivat neljää muuta alusta.
Maverick Viñales
Ura
Kausi 2017 alkoi Qatarin Losailin osakilpailun voitolla. Startti tapahtui paalupaikalta.
USS Dyson
Palvelus
Alus osallistui 17. marraskuuta Bukan lentokentän tulittamiseen ja 24.-25. marraskuuta Cape St. Georgen kahakkaan, jossa upotettiin kolme keisarillisen Japanin laivaston hävittäjää ja vaurioitettiin kahta muuta. Yhdysvaltain laivaston osasto ei kärsinyt taistelussa tappioita. Alus viipyi maaliskuuhun 1944 Salomonin alueella, missä se häiritsi Bougainvillen rannikkoliikennettä ja valvoi Rabaulista alueelle johtavia laivareittejä estäen japanilaisten joukkojen täydnetämisen.
Maverick Viñales
Muuta
Viñalesin serkku Isaac Viñales kilpailee tällä hetkellä Supersport600cc Sarjassa Kallio Racing:in riveissä. Maverick Viñales on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kiloa.
USS Dyson
Palvelus
Helmikuussa alus liitettiin Green Islandin maihinnousun tukijoukkoihin, jonka mukana se teki kaksi matkaa Uuden Irlannin alueelle etsien japanilaisten aluksia ja tulittaen Kaviengia. Jälkimmäisellä matkalla 22. helmikuuta hävittäjät upottivat kaksi rahtialusta, hävittäjämiinalaivan, partioaluksen ja kaksi proomua, jolloin Dysonin miehistö vangitsi 31 yhteensä 73 Claudiamarulta saadusta sotavangista. Seuraavana päivänä alus ampui tykeillään Duke of York saaren kohteita. Maaliskuussa alus liitettiin Task Force 31:een suojaamaan Emiraun maihinnousua.
Maaliskuussa alus liittyi Task Force 58:aan suojaamaan nopeita lentotukialuksia, jotka tekivät 30. maaliskuuta - 1. huhtikuuta syöksyn Palaulle, Yapille, Ulithiin ja Woleaille. Alus osallistui 21.-24. huhtikuuta Hollandian operaatioihin ja 29. huhtikuuta - 1. toukokuuta iskuihin Trukille, Satawaniin ja Ponapeen. Oltuaan huollettavana Majurossa alus jatkoi kesäkuussa TF58:n mukana maihinnousuja edeltäneitä iskuja Saipanille ja Paganiin sekä harhauttavia iskuja Boninille. Alus suojasi lentotukialuksia Filippiinien meren taistelussa, minkä jälkeen Mariaanien valtauksessa. Alus etsi japanilaisten aluksia Guamin ja Rota vesiltä, tulitti tykistöasemia ja poltto proomuja.
Marraskuussa oltuaan Yhdysvaltain länsirannikolla telakalla alus palasi TF38:aan Ulithissa. Se osallistui iskuihin Luzonille, Formosalle, Kiinan rannikolle ja Nansei Shotoon, jotka johtivat Leyten taisteluun ja Luzonin maihinnousuun. Helmikuussa 1945 alus liittyi TF 78:aan, jossa se suojasi San Pedro Bayn ja Subic Bayn välisiä saattueita sekä partioi ja tulitti joukkojen keskityksiä Corregidorin maihinnousussa. USS Saunterin osuttua miinaan 26. helmikuuta Dysonin miehistö vastaanotti haavoittuneet vaurioituneelta alukselta sekä avusti pelastusoperaatiossa. Alus jatkoi Filippiinien alueella osallistuen Panayn, Los Negrosin ja Mindanaon maihinnousuihin.
Einari Rauhamäki
Einari Rauhamäki (vuoteen 1905 Einar Lindberg, 27. marraskuuta 1883 Sysmä – 17. lokakuuta 1938 Leningrad) oli suomalainen pappi, joka toimi sisällissodan aikana Ruotsinpyhtään punakaartin päällikkönä. Hän oli ainoa sisällissotaan punaisten puolella osallistunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Rauhamäki pakeni sodan jälkeen Ruotsiin, josta hän siirtyi edelleen Neuvosto-Venäjälle. Rauhamäki vangittiin Stalinin vainojen yhteydessä ja teloitettiin lokakuussa 1938.
Varhaiset vuodet
Rauhamäen vanhemmat olivat työmies August Lindberg (1854–1934) ja Maria Cavén (1849–1933). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1904 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Rauhamäki toimi maallikkosaarnaajana evankelisen liikkeen parissa jo opiskeluaikoinaan ja lähti mukaan Hamarin työväenyhdistyksen toimintaan 1910-luvun vaiheessa. Hän oli myös kiinnostunut luontaislääkinnästä ja toimi Viipurin luonnonparannus- ja terveydenhoitoyhdistyksen neuvojana.
Vuonna 1913 Rauhamäki suoritti teologisen erotutkinnon. Tammikuussa 1914 hänet vihittiin papiksi Savonlinnan tuomiokirkossa ja määrättiin Säkkijärven vt. kappalaiseksi. Rauhamäki hoiti myös seurakuntansa kirkkoherran tehtäviä rovasti F. A. Carpénin lyhyen virkavapauden ajan. Tammikuussa 1916 hän siirtyi Pornaisten vt. kirkkoherraksi. Vuosina 1916–1917 Rauhamäki suoritti vielä filosofian kandidaatin ja maisterin tutkinnot Helsingin yliopistossa.
Sisällissota
Rauhamäki toimi aktiivisesti työväenliikkeessä kiertäen agitoimassa myös naapuripitäjissä. Keväällä 1917 hän juhlisti helmikuun vallankumousta Pornaisten kirkonkelloja soittamalla. Myöhemmin syksyllä Rauhamäki siirtyi kirkkoherran apulaiseksi Ruotsinpyhtäälle, jossa hänen kerrottiin marraskuun yleislakon aikana sallineen Kansainvälisen ja Työväen marssin laulamisen kirkossa. Teologian tohtori Niko Huttusen mukaan työväenliikkeen radikaaleissa piireissä Rauhamäen heikkoutena kuitenkin pidettiin, ettei hän milloinkaan arvostellut kristinuskoa, vaan keskittyi sen sijaan krtisoimaan kirkon ja papiston toimintaa.
Ruotsiin ja Neuvosto-Venäjälle
Lehtitiedot kertovat, että Rauhamäki olisi paennut Ruotsiin jo elokuussa 1919, mutta Arvo Poika Tuominen kertoo muistelmateoksessaan Sirpin ja vasaran tie, kuinka hän keväällä 1920 avusti Rauhamäkeä pakenemaan. Tuomisen mukaan Rauhamäki asui puolisoineen Erottaja 7:n piharakennuksessa taiteilija Eric Vasströmin naapurina. Kiihkeänä oikeistolaisena tunnettu Vasström ei ollut tietoinen, kuka hänen naapurinaan majaili. Otto Ville Kuusisen kautta Rauhamäki sai yhteyden Tuomiseen, joka saattoi hänet junalla Vaasaan. Tuominen kertoi Rauhamäen olleen hermoromahduksen partaalla ja vainoharhaisesti pelänneen kirkon lähettämien pappien etsivän häntä tappaakseen. Vaasassa Rauhamäki piiloutui vuorokaudeksi Sosialistisen Työväenpuolueen piiritoimistoon, jonka jälkeen hänet vietiin moottoriveneellä Ruotsiin.
Syksyllä 1920 Rauhamäki osallistui Tukholmassa Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestön LO:n järjestämälle kurssille, jossa oli mukana myös kymmeniä suomalaisia kommunisteja. Joulukuussa 1920 hän sai vielä pääministeri Louis De Geerin hallitukselta määräaikaisen oleskeluluvan yhdentoista muun Ruotsissa asuneen punapakolaisen tavoin. Heidän joukossaan olivat muun muassa J. H. Lumivuokko, Aleksi Tuorila ja N. R. af Ursin. Arvo Tuomisen mukaan Rauhamäki pelkäsi edelleen häntä seuranneita suomalaisia pappeja, jonka vuoksi Otto Wille Kuusinen joutui toimittamaan Rauhamäen Neuvosto-Venäjälle.
Rauhamäki saapui Viron kautta Venäjälle vuonna 1921. Hän asettui aluksi Neuvosto-Karjalaan toimien rehtorina ja opettajana Petroskoissa. Tuomisen mukaan Rauhamäki erotettiin myöhemmin ”pikkuporvarillisten tendenssiensä” takia. 1930-luvun alussa hän asui Inkerissä työskennellen kielenkääntäjänä ja lisäksi hänen kerrottiin vuosikymmenen vaihteessa toimineen fysiikanopettajana Hatsinassa. Neuvostoliiton kansalaisuuden Rauhamäki sai vuonna 1928. Leningradissa asunut Rauhamäki pidätettiin 1938 ja ammuttiin myöhemmin lokakuussa yhdessä puolisonsa Suoman kanssa.
Puoliso
Rauhamäen puoliso oli Rengosta kotoisin ollut Suoma Suleima Fahler (1888–1938), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914. Sisällissodan aikana Suoma työskenteli aviomiehensä sihteerinä. Hän jäi saksalaisten vangiksi Loviisassa 26. huhtikuuta ja sai toiminnastaan 8 vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta. Ruotsinpyhtään suojeluskuntalaisten mukaan Suoma Rauhamäki oli myös yksi paikkakunnan suurimpia ”kiihottajia”. Rauhamäki oli aluksi Hennalan vankileirillä, josta hänet joulukuussa 1918 siirrettiin Hämeenlinnan vankileirille ja armahdettiin hieman myöhemmin.
Keväällä 1920 Suoma pakeni miehensä perässä Ruotsiin, jonne Arvo Tuominen järjesti hänet Tornion kautta. Vuonna 1921 Suoma muutti Neuvosto-Venäjälle, jossa hän työskenteli piirustuksenopettajana Leningradissa. Suoma Rauhamäki vangittiin kesäkuussa 1938 ja teloitettiin lokakuussa samaan aikaan puolisonsa kanssa.
BAR 006
BAR 006 oli Geoff Willisin suunnittelema Formula 1 -auto, jolla BAR -talli kilpaili kaudella 2004. Autoa ajoivat Jenson Button ja Takuma Satō, ja testikuljettajana toimi Anthony Davidson. BAR-talli sijoittui vuoden 2004 valmistajien MM-sarjassa toiseksi, 143 pistettä Ferraria jäljessä ja 14 pistettä Renaultin edellä. BAR 006 esiteltiin 1. helmikuuta Circuit de Catalunyan radalla Barcelonassa, Espanjassa. Auto oli huomattavasti parempi verrattuna tallin edelliseen BAR 005 autoon.
Marraskuussa Honda osti 45 prosenttia tallin osakkeista.
Mattopiiska
Mattopiiska on siivousväline, jolla tampataan eli tomutetaan mattoja lyömällä niitä pölyn ja roskien poistamiseksi. Mattopiiskat on perinteisesti punottu rottingista, bambusta tai muusta taipuisasta puuaineksesta, mutta nykyisin mattopiiskoja valmistetaan myös muovista. Mattopiiskassa on puolisen metriä pitkä taipuisa varsi ja levymäinen lyöntiosa, jonka suurista aukoista pöly pöllähtää irti mattoa hakattaessa.
Mattoteline
Tamppaamista varten matot ripustetaan ulkona sijaitsevaan mattotelineeseen (myös tuuletusteline ), jossa on vaakasuora orsi parin metrin korkeudella. Teline on sijoitettu pihalle niin, että orren yli taitettu matto päästään tamppaamaan molemmilta puolin telinettä. Ennen tamppausta suurimmat roskat voidaan irrottaa matosta erityisellä harjalla. Matto voidaan vielä kääntää telineessä ympäri, jotta myös maton toinen puoli tulee tampatuksi. Mattotelineitä on myös kerrostalojen siivousparvekkeilla, mutta pöly- ja meluhaitan vuoksi mattojen puhdistus voi niissä olla sallittua vain pudistelemalla ja harjaamalla tai olla kokonaan kiellettyä.
Mattojen tamppaaminen jopa viikoittain siivouksen yhteydessä on ollut Suomessa yleistä aiemmin, kun mattoina käytettiin kestäviä räsymattoja eikä pölynimuri ollut vielä yleistynyt kotitalouksissa. Nykyisin muun muassa Marttaliitto ja kotitalousneuvojat pitävät mattojen tamppausta turhana ja mattoja kuluttavana, ja suosittelevat mieluummin imurointia. Tampatessa irronnut pöly imeytyy helposti heti takaisin mattoon siinä olevan hankaussähkön voimasta. Monet nykyiset mattotyypit eivät kestä toistuvaa tamppausta. Juutti- ja muovipohjaiset matot eivät myöskään kestä talven pakkassäitä räsymattojen tavoin. Sen sijaan villamattojen puhdistus pakkaslumella on yhä tehokasta, kunhan matot on ensin jäähdytetty ulkoilmassa.
Matontamppauskone
Mattojen tamppaamiseen on kehitetty erilaisia koneita, jotka tamppaavat maton sitä rikkomatta ja imevät pölyn suodattimeen ja säiliöön. Näitä käytetään nykyisin lähinnä mattopesuloissa.
Musée du Montparnasse
thumb|Musée du Montparnasse Musée du Montparnasse on museo Pariisissa. Museo avasi ovensa vierailijoille 28. toukokuuta 1998. Sen perustivat Roger Pic ja Jean-Marie Drot. Museon ei ole tarkoitus tuottaa voittoa.
Museo tarjoaa vierailijoilleen kokoelman töitä, joita ovat tehneet 1900-luvun alussa Montparnasselle eri puolilta maailmaa muuttaneet taiteilijat. Välillä museossa on myös näyttelyitä nykyisten sekä edesmenneiden montparnasselaisten taiteilijoiden töistä.
Vuoden ruotsinsuomalainen
Vuoden ruotsinsuomalainen valitaan vuosittain Ruotsissa asuvista suomalaisperäisistä henkilöistä. Valitsijana toimii raati, johon ovat nimenneet edustajansa Sisuradio, Ruotsin television suomenkielinen toimitus, Ruotsin Suomalainen -lehti ja Suomen Tukholman-instituutti. Vuoden ruotsinsuomalaiset palkitaan Ruotsinsuomalaisten päivänä 24. helmikuuta Sveriges Radio Finskan gaalaohjelmassa.
Ruotsissa asuu kolmessa polvessa noin 710 000 suomalaistaustaista henkilöä, joista 450 000 ymmärtää tai puhuu suomea.
Luettelo maista inflaatioasteen mukaan
Tämä on luettelo maista ja alueista inflaatioasteen mukaan. Inflaatioaste perustuu kuluttajahintaindeksiin. Inflaatioaste tarkoittaa kuluttajahintojen muutosta edellisvuodesta. Se ilmoitetaan prosentteina.
Luettelo perustuu Maailmanpankin tietoihin.
Ben Heppner
Varhaisella urallaan Heppner oli lyyrinen tenori; hän muun muassa voitti CBC:n lahjakkuuskilpailun Don Ottavion aarialla "Il mio tesoro" Wolfgang Amadeus Mozartin oopperasta Don Giovanni. Muihin varhaisiin rooleihin lukeutuivat Don Pasqualen Ernesto ja La bohèmen Rodolfo. Vuonna 1987 siirtyi William Neillin ja Dixie Ross Neillin opastamana spinto-äänityyppin ja erikoistui germaaniseen ohjelmistoon. Hän pääsi ensin esiintymään Ariadne Naxoksella -oopperassa Australiassa ja teki sitten Euroopan-ensiesiintymisensä Lohengrinina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Tukholmassa maaliskuussa 1989.
Yhdysvalloissa Heppner esiintyi ensimmäistä kertaa syksyllä 1988 Walter von der Vogelweiden roolissa Tannhäuserissa. Tämä esiintyminen suoritettiin Chicagon lyyrisessä oopperassa. Metropolitan-oopperassa Heppner debytoi Idomeneon esityksessä joulukuussa 1991. Hän on esiintynyt myös muun muassa La Scalassa ja Covent Gardenissa.
Heppner on ollut tuottelias levyttäjä. Hän on saanut useita tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan Companion-arvon (2008), kaksi Juno-palkintoa ja Grammyn. Hän on urastaan huolimatta pysynyt perhekeskeisenä ja vahvasti uskonnollisena.
Karl Wahlgren
Karl (Kaarlo) Wahlgren (8. helmikuuta 1853 Tampere – 18. huhtikuuta 1894 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Warto ja K. Warto.
Ruskoviiruorneero
Ruskoviiruorneero (Thripadectes ignobilis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Ruskoviiruorneeroa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Blood and Chocolate
Blood and Chocolate on vuonna 2007 ilmestynyt ihmissusielokuva. Se kertoo nuoresta ihmissudesta nimeltä Vivian, joka rakastuu ihmiseen. Elokuvan on ohjannut Katja von Garnier. Se tehtiin Britanniassa, Saksassa ja Romaniassa.
Elokuvan perustana on Romeo ja Julia -mukaelma. Ihmisen ja "toisten" välinen ristiriita ja sukujen väliset jännitteet sekä tarve jatkaa perintöä toimivat elokuvan runkona. Näistä kumpuavat myös ihmissusien klaanin sisäiset juonittelut sekä sopeutumisen ristiriidat. Elokuva esittää muuntuneet ihmissudet todellisen suden kaltaisena koiraeläimenä. Tämä poikkeaa nykyelokuvan yleisestä suuntauksesta esittää ne kookkaana hirviönä jolla on poikkeukselliset fyysiset voimat ja siten kyky kulkea lähes mahdottomia reittejä. Muuntautumiset on toteutettu tietokonetekniikalla ja niissä käytettiin apuna oikeita susia.
Luettelo kristityistä ajattelijoista tieteen piirissä
Tämä on luettelo uskonnon ja tieteen välisestä suhteesta, erityisesti kristillisistä lähtökohdista toteutetun luonnontieteellisen tutkimuksen historiasta. Luettelo ei ole tyhjentävä, ja se rajoittuu vain niihin luonnontieteilijöihin, jotka ovat antaneet panoksensa myös kristillisen ajattelun kehittämiseen.
Oxfordin yliopiston tieteen ja uskonnon professori Peter Harrison kiinnittää huomiota siihen, että monet merkittävistä luonnontieteilijöistä tieteen historiassa ovat olleet kristittyjä. Heidän kristillinen vakaumuksensa ei ole ollut pelkästään heidän yksityinen mielipiteensä, vaan se on vaikuttanut heidän tieteelliseen tutkimukseensa.
Oxfordin yliopiston matematiikan professorin John Lennoxin mukaan länsimaisen luonnontieteen parissa on ollut erityisen suuri merkitys kristinuskosta saadulla perusvakaumuksella, jonka mukaan maailmankaikkeuden on luonut älykäs ja kaikkitietävä persoona, niin että maailmasta on syytä etsiä järjestystä, jopa matemaattista kauneutta ja yksinkertaisuutta. Jotkut tieteelliset löydöt on tehty, koska tieteentekijä on edeltä ollut vakuuttunut siitä, että oikeiden yhtälöiden täytyy olla matemaattisesti kauniita ja elegantteja. Leibniz (1646–1716) johti optiikan alaan kuuluvan Snellin lain, koska hän uskoi, että luonto aina valitsee helpoimman ja suorimman tien vaihtoehtojen väliltä. Tämän metafyysisen periaatteen hän puolestaan johti teologisesta vakaumuksestaan, että Jumala on luonut maailman sellaiseksi, että siinä toteutuu maksimaalinen yksinkertaisuus ja täydellisyys. Carl von Linnéä (1707–1778) ohjasi luokittelutyössään teologinen näkemys, jonka mukaan Jumala on luonut organismit erillisiksi, luokiteltaviksi tyypeiksi ja lajeiksi. James Clerk Maxwell (1831–1879) johti valon kenttäteoriansa osittain teologisesta vakaumuksestaan, että Jumala on kolminaisuus ja että Jumala on tullut ihmiseksi.
La
La tarkoittaa seuraavia:
Allentonin virtahepo
thumb| Allentonin virtahepo [[Derbyn kaupunginmuseossa.]] Allentonin virtahepo on fossiilinen luuranko, joka löytyi Derbyn Allentonista Englannin Midlandsista vuonna 1895. Crown Inn -majatalon pihalle kaivettiin kaivoa, kun maasta löytyi suuria luita. Paikallisten geologien vaatimuksesta kaivauksia laajennettiin, ja paikalta löydettiin virtahevon luurangon lisäksi elefantin ja sarvikuonon luita. Ne on myöhemmin ajoitettu yli 120 tuhannen vuoden ikäisiksi. Luut ovat Derbyn kaupunginmuseossa, mutta paikallinen taiteilija on tekemässä niistä luonnollisen kokoista kopiota, joka tulee lähemmäksi alkuperäistä löytöpaikkaa.
Tutkimuksiin osallistunut H.H. Arnold-Bemrose päätteli, että näiden eläinten luiden löytyminen osoittaa, että Britteinsaarilta on aikoinaan ollut maayhteys Manner-Eurooppaan.
Löytöpaikan on päätelty olleen aikanaan hitaasti virranneen Derwent-joen ja sen sivujokien muodostamaa rehevää suistoaluetta, jossa on riittänyt ravintoa virtahevoille ja muille suurille kasvinsyöjille.
Joel Vilkin muistomerkki
thumb|[[Mauri Favén: Joel Vilkin muistomerkki (1999), graniitti, Kiiruun puisto, Somero.]] thumb|right|[[Tapani Aartomaa: Joel Ja Suoma Vilkin muistolaatta (1999), messinki, Kiiruun puisto, Somero.]] Joel Vilkin muistomerkki ja Joel ja Suoma Vilkin muistolaatta paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla 8. elokuuta 1999 kun Someron yhteiskoulun rehtorina pitkään toimineen Joel Vilkin syntymästä oli tullut kuluneeksi sata vuotta.
Joel ja Suoma Vilkki
Joel Vilkki (1899–1976) tunnettiin edistyksellisenä opettajana ja kasvattajana sekä kansainvälisen kielen esperanton edistäjänä Suomessa. Hän toimi Someron yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana ja rehtorina vuosina 1929–1936, 1936–1941 ja 1941–1960. Vilkki omisti pitkään nykyään Someron kunnan omistuksessa kulttuuritalona olevaa Kiiruun taloa Someron keskustassa ja kasvatti sen ympärille puutarhan, joka 2000-luvulla tunnetaan Kiiruun puistona. Joel Vilkin puoliso Suoma Vilkki (o.s. Kallo, 1902–1996) toimi samassa koulussa biologian ja maantieteen opettajana.
Muistomerkki ja muistolaatta
Joel Vilkin muistomerkin Kiiruun talon edustalla suunnitteli professori Mauri Favén yhteistyössä kuvanveistäjä Heikki Häiväojan kanssa. Kiven graniitti on samaa, jota käytetty Helsingin suurkirkon perustuksissa. Muistomerkissä se kertoo Joel ja Suoma Vilkille tärkeästä Suomen luonnon rikkaudesta, Vilkin lähellä luontoa olleesta elämäntavasta ja hänen suhteestaan kotikaupunkiinsa Helsinkiin. Kiven geometrinen muoto viittaa Vilkin koulutusalaan matematiikkaan ja hänen elämäntyönsä monitahoisuuteen, sen särmikkyys Vilkin päättäväiseen luonteeseen ja kärjellään seisova asento hänen rohkeuteensa ja kokeilunhaluunsa.
Kiiruun talon seinässä olevan Joel ja Suoma Vilkin toiminnasta kertovan messinkisen muistolaatan graafisesta suunnittelusta vastasi professori Tapani Aartomaa.
Kansalaiskeräys ja muistomerkin paljastaminen
Muistomerkin pystyttämisen ja samassa yhteydessä perustetun stipendirahaston mahdollistaneen kansalaiskeräyksen järjestivät Joel Vilkin entisistä oppilaat Helsingin Somero-Seuran toimiessa vastuuorganisaationa.
Muistomerkin paljastustilaisuudessa Kiiruun puistossa 8. elokuuta 1999 puhuivat Helsingin Somero-Seuran puheenjohtaja Pekka Raitanen, Someron kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Mauri Salo sekä Vilkin kummipoika ja Someron yhteiskoulun oppilas, Taideteollisen korkeakoulun professori Severi Parko, ja tilaisuudessa luettiin Suomen esperantoliiton puheenjohtajan Jukka Laaksosen tervehdys. Samassa yhteydessä lahjoitettiin Someron kaupungille Joel Vilkin esperantonkielinen kirjasto.
Hermann Maier Weltcupstrecke
Hermann Maier Weltcupstrecke (aikaisemmin Grießenkar) on laskettelurinne Flachaussa Itävallassa.
Laskettelurinne on nimetty paikallisen alppihiihtäjän Hermann Maierin mukaan.
Hermann Maier Weltcupstrecke tunnetaan alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana, etenkin naisten iltapujottelusta.
Reitti
Hermann Maier Weltcupstrecken yläasema sijaitsee 1 377 metriä merenpinnan yläpuolella. Rinne alkaa melko jyrkkänä, jyrkänteen jälkeen tulee Kirchner-S-oikea-vasen S-mutka. Kirchner-S:n jälkeen on pujottelun lähtöpaikka.
Pujottelu alkaa Kehlschuss-jyrkänteellä, jonka jälkeen on loivempi osuus. Loivemman osuuden jälkeen tulevat Kehlhang ja Zielhang-osuudet.
Maalialue on 960 metriä merenpinnan yläpuolelle ja itse laskettelurinne päättyy 924 metriä merenpinnan yläpuolelle Starjet 1 -tuolihissin ala-asemalle.
Calle Järnkrok
Calle Järnkrok (s. 25. syyskuuta 1991 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka pelaa NHL-seura Toronto Maple Leafsissa. Oikealta pelaavan keskushyökkääjän vahvuuksiin kuuluu pelikäsitys, pelinrakentaminen, kädet, monipuolisuus ja kiekonhallinta. Hänen heikkouksiin kuuluu fyysisyyden ja voiman puute. Järnkrokilla on hieman parantamisen varaa myös luistelussa.
Seuraura
Järnkrok on Gävle GIK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Brynäs IF:ään, jossa Järnkrok voitti J20 SuperElitin mestaruuden vuonna 2009 sekä hopeaa vuosina 2008 ja 2010. Hän teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 2009–2010, jolloin Järnkrok pelasi 33 runkosarjaottelua tehoin 4+6=10 sekä viisi playoff-ottelua tehoin 1+1=2. Detroit Red Wings varasi hänet toisella kierroksella 51. pelaajana NHL:n varasutilaisuudessa 2010. Järnkrok oli varaustilaisuuden neljäntenä varattu ruotsalaispelaaja. Vuonna 2011 hänet varasi KHL-joukkue Severstal Tšerepovets numerolla 43.
Toisella kaudellaan 2010–2011 Järnkrok oli tehoilla 11+16=27 Elitserienin junioripelaajien piste- ja maalipörssin voittaja. Hän oli myös ehdokkaana liigan vuoden tulokkaaksi, mutta titteli meni kuitenkin joukkuetoveri Mattias Ekholmille. Järnkrok teki toukokuussa 2011 kaksivuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Hän oli kaudella 2011–2012 tehoilla 16+23=39 joukkueen toiseksi paras pistemies Jakob Silfverbergin jälkeen. Kevään 2012 pudotuspeleissä Järnkrok oli 12 syötöllään Brynäsin paras syöttäjä. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Järnkrok valittiin myös Ruotsin tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2012 Järnkrok teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa, mutta sopi kuitenkin samalla jatkavansa ensimmäisen sopimuskautensa 2012–2013 vielä lainalla Brynäsissä. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti Brynäsin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 13+29=42. Järnkrok jakoi Elitserienin pistepörssin kahdeksannen sijan Skellefteå AIK:n Oscar Lindbergin kanssa. Hänen Elitserien-kautensa päätyttyä, maaliskuussa 2013 Järnkrok siirtyi kevätsopimuksella Red Wingsin farmijoukkue Grand Rapids Griffinsin vahvuuteen. Hän pelasi joukkueessa AHL:n runkosarjan loppuun.
Maaliskuussa 2022 Järnkrok siirtyi Krakenista Calgary Flamesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2022, kolmannen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2023 ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2024.
Heinäkuussa 2022 Järnkrok teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa neljän vuoden mittaisen ja yhteensä 8,4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Järnkrok pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. Jälkimmäisenä mainitussa turnauksessa hän oli tehoilla 2+7=9 Ruotsin sisäisen syöttöpörssin voittaja Anton Landerin kanssa. He olivat myös joukkueen sisäisessä pistepörssissä toisena Tim Erixonin kanssa.
Muuta
Callen isä Tony Järnkrook on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa. Järnkrokin serkut Oliver ja Elias Lindholm ovat myös jääkiekkoilijoita. Heistä Elias pelaa myös NHL-joukkue Calgary Flamesin organisaatiossa.
Klassinen mekaniikka
thumb|300px|Klassisen mekaniikan avulla voidaan ennustaa kappaleiden paikka tietyllä ajan hetkellä. Klassinen mekaniikka on fysikaalinen teoria, joka kuvaa makroskooppisten kappaleiden liikettä ja siihen liittyviä ilmiöitä. Sen perusteet esitti Isaac Newton vuonna 1687 julkaisemassaan teoksessa Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (usein lyhyesti Principia). Newtonin mekaniikkaa pidetään usein synonyymina klassiselle mekaniikalle, mutta todellisuudessa se on vain yksi klassisen mekaniikan muotoiluista, joista muita ovat Lagrangen mekaniikka ja Hamiltonin mekaniikka.
Ennen Newtonin aikaa oli oletettu, että kuun ylinen eli taivaankappaleiden liike noudattaa aivan eri lakeja kuin maanpäällisten kappaleiden kuun alinen liike. Newton kuitenkin osoitti, että samat mekaniikan peruslait sekä gravitaatiolaki koskevat kumpaakin. Klassiseen mekaniikkaan perustuvatkin sekä suuri osa teknologiaa että taivaankappaleiden liikkeiden laskenta eli taivaanmekaniikka. Sitä voidaan soveltaa niin ammusten liikkeisiin ja kaikkinaisten koneiden toimintaan kuin planeettojen, tähtien ja galaksienkin liikkeisiin. Klassisen mekaniikan eräitä erikoisaloja sovelletaan myös nesteiden ja kaasujen liikkeisiin.
Klassinen mekaniikka kuvaa kappaleiden liikettä huomattavan suurella tarkkuudella edellyttäen, että kysymys on huomattavasti yksittäistä atomia suuremmista kappaleista ja että niiden nopeus on paljon pienempi kuin valonnopeus. On kuitenkin osoittautunut, että hyvin suurella nopeudella (suunnilleen yli yksi kymmenesosa valonnopeudesta) liikkuviin kappaleisiin Newtonin mekaniikka ei sovellu, vaan tällöin on sovellettava erityistä suhteellisuusteoriaa. Pienellä nopeudella liikkuviin kappaleisiin sovellettuna newtonin mekaniikka johtaa kuitenkin suurella tarkkuudella yhtäpitäviin tuloksiin erityisen suhteellisuusteorian kanssa, jota tämän vuoksi voidaan edelleen käyttää. Yleinen suhteellisuusteoria taas kuvaa gravitaatiota tarkemmin kuin Newtonin gravitaatiolaki. Klassinen mekaniikka ei myöskään sovellu atomin suuruusluokkaa oleviin tai vielä pienempiin kappaleisiin, vaan tällöin on käytettävä kvanttimekaniikkaa.