cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nahabino
Hallinto
Ensimmäiset vaalit järjestettiin 4. syyskuuta 2005, ja niissä valittiin hallinnon johtajaksi Aleksandr Afanasevitš (Александр Афанасьевич) ja lisäksi paikallishallinnon valtuusto.
Volokolamskin valtatien pohjoispuolella Nahabinon keskustan lähellä on 1948 perustettu hallintoalan opisto, joka alkoi 1990-luvulla järjestää myös ympäristöalan kursseja. Opiston majoitustiloja tarjotaan Moskovan alueen virkistyskäyttöön.
Historiaa
Nahabinosta on kylänä ensimmäisiä mainintoja historiassa vuonna 1482, jolloin se kuului pajarille. Kylä myytiin 1534 luostarille.
Nahabinossa laukaistiin 1933 ensimmäiset neuvostoliittolaiset raketit GIRD-9 ja GIRD-X.
Elinkeinoelämä
Nahabinossa on huonekalutuotantoa, rautatievarikko, Venäjän federaation puolustusministeriön 15. tieteellis-tekninen keskusinsituutti, pioneerijoukkojen 542. tehdas ja 175. puunjalostusyhtymä, leikkikalutehdas.
Kulttuuri
1930-luvun lopulla Nahabinossa kuvattiin kuuluisa Arkadi Gaidarin teokseen perustuva elokuva Timur i ego komanda, joka valmistui esitettäväksi vuonna 1940. Elokuvassa näyttelivät Timurin ryhmän venäläiset pioneerinuoret. 2000-luvulla Nahabinossa kuvattiin televisiosarja Soldaty.
Strange Little Girls
Strange Little Girls on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2001. Amosin muista albumeista poiketen kaikki levyn kappaleet ovat cover-versioita alun perin miesten tekemistä ja esittämistä kappaleista – nyt erilaisesta naisnäkökulmasta esitettyinä.
Amos stailattiin jokaista kappaletta varten täysin erinäköiseksi levyn kansilehtisen valokuviin. Levy julkaistiin myös usealla erilaisella kansikuvalla – niistä jokaisessa Tori esiintyy eri roolissa. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Strange Little Girl, josta tehtiin myös musiikkivideo.
Ernst Roters
Ernst Roters (6. heinäkuuta 1892 Oldenburg – 25. elokuuta 1961 Itä-Berliini) oli saksalainen erityisesti elokuvamusiikkia tehnyt säveltäjä.
Ensimmäinen musiikki, johon Roters sävelsi musiikin, oli Frauen, Masken und Dämonen vuonna 1932. Hän opetti Babelsbergin Konrad Wolf -elokuvayliopistossa vuosina 1940–1944 ja liittyi vuonna 1946 DEFA-studion palvelukseen. Hän sävelsi musiikin ensimmäiseen toisen maailmansodan jälkeiseen saksalaiselokuvaan, Murhaaja keskuudessamme. Hän sävelsi myös monia muita elokuvia DEFA:lle. Yhteistyötä Martin Hellbergin kanssa hän teki viidessä elokuvassa, joiden joukossa on Thomas Müntzer. Muita elokuvaohjaajia, joiden kanssa Roters työskenteli, olivat Wolfgang Staudte (Pikku Muckin seikkailut itämailla), Georg C. Klaren, Slatan Dudow, Erich Engel, Veit Harlan, Falk Harnack, Kurt Maetzig ja Gustav von Wangenheim.
Viimeinen elokuva, johon Roters sävelsi musiikin, oli Edwin Zbonekin ohjaama Rakkaus hirsipuussa, joka palkittiin Valladolidin kansainvälisessä elokuvafestivaalissa vuonna 1961. Elokuvan ensi-ilta pidettiin vasta kaksi kuukautta säveltäjän kuoleman jälkeen. Osa Rotersin kuolinpesästä on Berliinin taideyliopiston arkistossa.
Rauta (yhtye)
Rauta on suomalainen folk metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2002 Espoossa.
Yhtyeen alkuperäinen rumpali oli Von Hertzen Brothersista ja Quintessencesta tunnettu Mikko Kaakkuriniemi. Hän kuitenkin jätti yhtyeen jo varhain ajan puutteen vuoksi.
Nurmijärven seurakuntatalo
Nurmijärven seurakuntatalo, alkujaan Jongunjoen rajaseutukirkko, on Lieksan Nurmijärvellä sijaitseva arkkitehti Rafael Blomstedtin suunnittelema puinen torniton pitkäkirkko, joka vihittiin käyttöön 18. heinäkuuta 1948. Kirkkosalin lisäksi tiloihin kuuluu kaksi seurakuntasalia ja aikoinaan asuinkäytössä ollut huoneisto. Kirkkosalin erikoisuutena ovat neliönmuotoiset mäntyviilulevyt. Kirkon pinta-ala on 100 neliötä ja siellä on noin 50 istumapaikkaa. Erillinen puinen kellotapuli rakennettiin 1956, kellot ovat samalta vuodelta. Alttarilla on Harry Kivijärven veistos Krusifiksi. Kirkollista toimintaa varten oli aikanaan olemassa rajaseututoimikunta, jolla oli rajaseutusisar ja rajaseutupappi, joka asui kirkon yhteydessä. Toiminta-alue eli rajaseutupiiri käsitti myös Kuhmon puolella olevan Jonkerin kylän. Tästä syystä rakennusta nimitetään yhä rajaseutukirkoksi, vaikka se onkin nyt Lieksan seurakunnan käytössä.
Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh
Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh on yhdysvaltalainen tietokoneanimaatiosarja, joka perustuu A. A. Milnen luomaan Nalle Puhiin. Sarjan tuotti Walt Disney Television Animation ja sitä esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa toukokuussa 2007. Sarjassa esiintyvät Nalle Puhista tutut hahmot lukuun ottamatta Pöllöä ja Myyrää. Mukana seikkailee nyt kuusivuotias tyttö Emmi ja hänen pieni koiranpentunsa Pilkku. Risto Reipas sen sijaan oli esiintynyt silloin tällöin ja leikkinyt pikkupojasta asti leluillaan, mutta ei enää. Niin kävi Pöllön ja Myyrän. Risto on nyt jo tietenkin teini-ikäinen poika ja lähtenyt yläkouluihin tai lukioon. Sen tilalle tuli Emmi ja kaikki lelut tuotiin hänelle takaisin.
Suomessa sarjaa esitetään Yle TV2:lla ja Playhouse Disneyllä. Sarjasta on tehty myös elokuva Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh: Supernuuskijat pelastavat joulun.
Juoni
Pikkutyttö nimeltä Emmi ja hänen koiransa toimivat supernuuskijoina yhdessä Tiikerin ja Nalle Puhin kanssa. He syöksyvät aina paikalle tutkimaan mysteereitä, kun joku hälyttää sireenillä. He usein miettivät kovasti ratkaistaakseen ongelman, jonka ratkaisu usein osoittautuu olevan aivan jotain odottamatonta.
Ääninäyttelijät
Sarjan alkuperäiset äänet.
2 Seppälää
2 Seppälää on Jarmo Seppälän ja Jokke Seppälän studioalbumi vuodelta 1978.
Janne Marvaila
Janne Marvaila (s. 1965) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri ja hänellä on ammattivalmentajan tutkinto.
Marvaila toimi Suomen Golfliitossa valmennus- ja nuorisopäällikkönä vuosina 1995–1998 ja kilpa- ja huippu-urheilupäällikkönä 2010–2017. Suomen Hiihtoliiton mäkihypyn ja yhdistetyn lajijohtaja hän toimi vuosina 1998–2008. Nuori Suomi ry:ssä hän toimi kehityspäällikkönä vuosina 2009–2010. Marvaila oli Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n mäkihypyn Varusteet ja kehitys -alakomitean jäsen toimikaudella 2008–2010.
Nyt kun minua jätetään
Nyt kun minua jätetään on hyvinkääläisen Musta Joutsen -yhtyeen toinen single. Sen julkaisi 19. syyskuuta 2007 Poko Rekords. Kappale on myös yhtyeen Musta Joutsen -esikoisalbumilla, ja siitä on tehty myös musiikkivideo. Albumilla ei ole singlen toista kappaletta ”Kaksiossa”.
Dana Wynter
thumb|right|Dana Wynter Dana Wynter (8. kesäkuuta 1931 – 5. toukokuuta 2011) oli näyttelijä, joka aloitti pitkän kansainvälisen uransa 1950-luvulla. Hän syntyi Berliinissä, Saksassa, mutta varttui suurimmaksi osaksi Englannissa; teini-ikäisenä hän vaihtoi maanosaakin ja aloitti lääketieteelliset opintonsa Rhodesin yliopistossa Etelä-Afrikassa.
Wynter oli vuoden 1956 Golden Globe -voittaja.
Wynter oli naimisissa Greg Bautzerin kanssa, kunnes erosi vuonna 1981. Parilla oli vuonna 1960 syntynyt poika.
Elokuvia
Wynterillä oli huomattavia rooleja muiden muassa seuraavissa elokuvissa:
Chanda Kochhar
Chanda Deepak Kochhar (s. ) on intialainen pankkiiri. Hän on toiminut pörssinoteeratun intialaisen ICICI Bank -pankkikonsernin toimitusjohtajana vuodesta 2009 lähtien.
Hänen toimintavuosiensa aikana Intian suurin yksityinen pankkikonserni on kasvanut tuntuvasti. ICICI Bankilla oli vuonna 2017 yli 4 800 toimipistettä ja lähes 14 000 pankkiautomaattia. Konsernin palveluksessa oli noin 108 000 työntekijää.
Kochharin aktiivisuus ICICI-pankin vähittäislainanannon ja intialaisen talouselämän kehittämisessä on saanut laajaa tunnustusta. Hän on useasti esiintynyt kansainvälisissä tiedostusvälineissä ja talousalan kokouksissa intialaisen rahoitusmaailman edustajana. Hän on saanut työstään monia tunnustuksia. Hän on toiminut useissa taloussektorin johtotehtävissä Intiassa ja toimii esimerkiksi maailman suurimpien rahoitusalan organisaatioiden johtajia ja johtavia virkamiehiä vuosittain yhteen kokoavan International Monetary Conferencen puheenjohtajana.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Kochharin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 32. Talousjulkaisu Fortune sijoitti hänet talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 5. sijalle maailmassa samana vuonna. Hän on ollut molemmilla vaikuttajalistoilla ainakin viisi vuotta peräkkäin. Kochhar suoritti kandidaattitutkinnon (B.A./B.Sc.) Jai Hind Collegessa ja ylemmän korkeakoulututkinnon (M.A.) Mumbain yliopistossa (Jamnalal Bajaj Institute of Management Studies). Hän on naimisissa liikemies Deepak Kochharin kanssa, heillä on kaksi lasta.
Hänen puolisonsa Deepak Kochharin liiketoiminta Videocon-yhtymän kanssa on Intian viranomaisten tutkittavana. Videocon on ICICI Bankin suuri laina-asiakas, jolloin keskusteluun on noussut myös toimitusjohtaja Chanda Kochharin mahdolliset eturistiriidat Videoconin laina-asioista päätettäessä. Maaliskuun 2018 lopussa pankin hallitus antoi tukensa Chanda Kochharille. Kuitenkin esimerkiksi Bloombergin huhtikuussa 2018 julkaisemassa mielipiteessä kysyttiin, kuinka pitkään pankin tuki menestyksekkäälle toimitusjohtajalleen jatkuu.
Gilbert du Motier de Lafayette
Marie-Joseph-Paul-Roch-Yves-Gilbert du Motier de La Fayette, markiisi de La Fayette tai de Lafayette (6. syyskuuta 1757 Chavaniac, Ranska – 20. toukokuuta 1834 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen aristokraatti, kenraali ja poliitikko, joka liittyi vuonna 1777 Amerikan siirtokuntien armeijaan Ison-Britannian kuningaskuntaa vastaan käydyssä sodassa. Sodan aikana hän ystävystyi George Washingtonin kanssa ja johti menestyksellisesti oman maansa joukkoja Yorktownin piirityksessä 1781. Myöhemmin Lafayette osallistui Ranskan suuren vallankumouksen (1789–1799) alkuvaiheisiin ja heinäkuun vallankumoukseen (1830).
Lapsuus ja nuoruus
Gilbert du Motier syntyi 6. syyskuuta 1757 vauraaseen ranskalaiseen aatelissukuun. Hänen isänsä kuoli Pohjois-Amerikassa käydyssä seitsenvuotisen sodan taistelussa Englantia vastaan vuonna 1759. Gilbertin äiti palveli Pariisin hovissa ja asui Palais du Luxembourgissa isänsä ja isoisänsä kanssa. Gilbert varttui Chavaniacissa kahden isänpuoleista sukua olevan tätinsä hoivissa, ja tapasi vain harvoin äitiään. Vaikka Gilbertillä oli aristokraattien tavoin monia erikoisoikeuksia, hänen lapsuutensa oli melko ankara. Muut kylän lapset kohtelivat nuorta markiisia kunnioittavasti; pojat tervehtivät häntä nostamalla hattuaan ja tytöt niiasivat.
Avioliitto
Avioliiton solmittuaan Lafayette asui appensa ja vaimonsa talossa Versaillesissa. Samalla hän jatkoi opintojaan lyseossa ja ratsastuskoulussa, jossa hänen eräänä opiskelutoverinaan oli Ranskan tuleva kuningas Kaarle X. Nuoripari osallistui kuninkaalliseen hovielämään Marie-Antoinetten hovissa, mutta Lafayette viihtyi huonosti hoviympäristössä. Hän ei pitänyt seurapiirielämästä vaan vältteli sitä tekosyiden varjolla.
Matka Amerikkaan
Benjamin Franklinin saapuessa Ranskaan hakemaan tukea vapaussodalle hänen mukanaan tullut Silas Deane värväsi sotilaita amerikkalaisiin joukkoihin. Lafayette sopi joulukuussa 1776 värväytymisestään kenraalimajurina. Siirtokuntien kongressi ei pystynyt rahoittamaan matkaa, joten 19-vuotias Lafayette varusti omin varoin sotalaivan La victoiren ("Voitto"). Kuningas sai kuulla suunnitelmasta ja kielsi Lafayetteä toteuttamasta matkaansa.
Kuninkaallisesta määräyksestä välittämättä Lafayette aloitti purjehduksensa Amerikkaan 20.4.1777. Hän ei ilmoittanut perheelleen aikeistaan, vaan kertoi matkastaan vasta vaimolleen lähettämässään kirjeessä. Useimmista tovereistaan poiketen Lafayette opetteli laivassa englannin kieltä osatakseen "vapauden kansan kieltä".
Brittiläisten sota-alusten saartaessa Charlestonin Lafayette nousi maihin Etelä-Carolinassa 13. kesäkuuta 1777. Seurueensa kanssa hän saapui yli kuukauden marssin jälkeen Philadelphiaan, jossa mannermaakongressi nimitti hänet kenraalimajuriksi heinäkuun lopulla. Tuolloin 19-vuotias Lafayette teki kunnianhimollaan ja vaatimattomuudellaan vaikutuksen siirtokuntien armeijan ylipäällikköön George Washingtoniin ja päätyi tämän adjutantiksi. Lapseton Washington kutsui myöhemmin orpoa Lafayettea "pojakseen". .
Sotakentillä
thumb|upright|Lafayette haavoittuu Brandywinen taistelussa. Lukumääräisesti ylivoimaisten brittien ja hesseniläisten ammattisotilaiden saarrettua amerikkalaiset Brandywinen taistelussa 11.9.1777 Washington lähetti Lafayetten kenraali John Sullivanin avuksi. Jalkaan haavoittunut Lafayette hillitsi kaoottisen paon järjestelmälliseksi perääntymiseksi. Washington ylisti Lafayetten urheutta ja pyysi kongressilta tälle oman divisioonan ulkomaalaisuudesta huolimatta. thumb|250px|right|[[George Washington ja La Fayette Valley Forgessa.]] Marraskuussa 1777 vammastaan toipunut Lafayette ja hänen 300 sotilastaan ajoivat pakoon samankokoisen hesseniläisosaston New Jerseyssä. Hyökkäys oli menestys amerikkalaisille ja toi paljon kunniaa Lafayettelle. Albanyssa keväällä 1778 Lafayette värväsi amerikkalaisten puolelle irokeesien liittokuntaan kuuluvat oneidat, joka käyttivät 20-vuotiaasta kenraalista nimitystä Kayewla ("pelottava ratsumies" tai "suuri soturi"). Kun suurin osa siirtokuntien armeijasta jäi talvileirille Valley Forgeen, oneidat kantoivat heille maissia ja muita elintarvikkeita vastapalveluksena Lafayetten osoittamasta ystävällisyydestä.
Maaliskuussa 1778 Ranska tunnusti Yhdysvaltain itsenäisyyden ja maiden väliset salaiset sopimukset julkistettiin.
Toukokuussa 1778 Washington lähetti Lafayetten johtamaan 2 200 miehen tiedusteluretkeä Barren Hilliin Pennsylvaniassa. Seuraavana aamuna britit saivat tiedon Lafayetten leiristä, ja lähettivät kaikkiaan 11 000 miestä iskemään tämän armeijan vasempaan sivustaan. Kenraali William Howen johtamien brittien yrittäessä saartaa vihollisen Lafayette organisoi nopean perääntymisen. Määrällistä ylivoimaa teeskentelemällä hän määräsi osan miehistään kapuamaan metsäiselle Barren Hillille ja tulittamaan brittijoukkoja samalla kun pääjoukko vetäytyi kohti New Yorkia.
thumb|left|upright|Cyrus Edwin Dallin (1889): Lafayette
Paluu Ranskaan 1779
Ranskan ja Amerikan suhteiden vaarannuttua Lafaytte sai luvan palata Ranskaan, jonne purjehti helmikuussa 1779. Hän sai sankarin vastaanoton. Louis XVI kuitenkin määräsi hänet kahden viikon kotiarestiin luvattomasta Amerikan-matkasta. Myöhemmin kuningas halusi tavata hänet ja otti hänet jälleen palvelukseensa Lafayetten esiteltyä suunnitelmansa brittejä vastaan. Yhdessä Benjamin Franklinin kanssa Lafayette sai Ranskan lähettämään 6 000 ranskalaisen sotilaan lisäjoukon. Huhtikuussa 1780 hän saapui uudelleen Amerikkaan järjestettyään lisää tukea vallankumoussodalle.
Takaisin Amerikkaan 1781
thumb|300px|Yorktownin taistelun kartta Toukokuussa 1781 Lafayette liittyi uudelleen Washingtonin armeijaan. Hän seurasi kenraali Charles Cornwallisin brittijoukkoja, joka olivat menossa valmistelemaan hyökkäystä Philadelphiaan. Lafayetten toimet houkuttelivat uusia miehiä värväytymään mukaan. Kesäkuussa kenraali Anthony Waynen joukot liittyivät hänen armeijaansa. Viikkokausien marssiminen ja huonot olosuhteet aiheuttivat miesten kapinointia ja sotilaskarkuruutta, joiden seurauksena Wayne teloitutti kuusi karkuria. Lafayette päinvastoin lupasi vapauttaa palveluksesta kaikki halukkaat, mutta yksikään hänen alaisistaan ei halunnut jättää armeijaa.
Elokuussa Cornwallis saapui Yorktowniin, jonne Lafayette saartoi britit. Kaupunkiin piti rakentaa satama brittilaivastolle. Ranskalaisen laivaston saavuttua ensimmäisenä ja torjuttua brittilaivaston Cornwallisin osasto oli ansassa. Lafayettea pyydettiin hyökkäämään heti, jotta ranskalaiset saisivat kunnian voitosta. Hän ei kuitenkaan halunnut uhrata suurta osaa joukoistaan vaan odotti Washingtonin saapumista ennen hyökkäystä. Lafayetten 400 miehen oikea siipi valtasi linnakkeen pelkin pistimin. Brittien vastahyökkäys epäonnistui ja Cornwallis antautui 19.10.1781.
Orjuudenvastustaja ja aktivisti
Jo 1777 Lafayette oli tukeutunut mustiin vapaussodassa, ja häneen vaikutti suuresti Condorcet'n orjuudenvastainen pamfletti (1781). Lafayette liittyi ranskalaiseen orjuudenvastaiseen Mustien ystävien seuraan, joka vaati orjakaupan lopettamista ja tasa-arvoa vapaille mustille. Kirjeissään Washingtonille (1783) hän ehdotti orjien vapauttamista viljelijöiksi. Washingtonin vastustaessa Lafayette perusti Ranskan Guayanaan tilan, jolla kokeili orjien kouluttamista ja vapauttamista.
1780-luvulla Lafayetten koti (Hôtel de La Fayette) toimi Pariisin amerikkalaisten päämajana. Benjamin Franklin sekä John Jay ja John Adams puolisoineen nauttivat siellä viikoittaisen päivällisen perheen ja liberaalien aatelisten kuten Clermont-Tonnerren ja Madame de Staëlin kanssa.
Kansanvallan puolesta
right|thumb|Ihmisoikeusjulistus, jonka luonnoksen Lafayette esitteli säätykokoukselle. Ranskan velkakriisin paisuttua vuonna 1786 kuningas kutsui koolle "huomattavien neuvoston". Lafayette oli yksi nimetyistä jäsenistä. Hän vaati veronkorotusten sijaan julkisten menojen vähentämistä, ja laajempaa säätykokousta, joka edustaisi muitakin kuin aatelia ja papistoa. 8. elokuuta 1788 kuningas suostui tähän ja valitsi Lafayetten aatelin edustajaksi.
Toukokuussa 1789 pidetyssä Säätyjen yleiskokouksessa (Estates-General) Lafayette kuului "Kolmenkymmenen komiteaan", joka vaati äänestämistä pääluvun eikä säädyn mukaan. Esityksen hyväksyminen olisi taannut "kolmannen säädyn" (lähinnä keskiluokka) enemmistön yli aatelin ja papiston. Porvariston vaatimukset eivät saaneet kannatusta muilta säädyiltä ja kokoustila Versaillesissa suljettiin. Kolmas sääty ei kuitenkaan luopunut vaateistaan, vaan julistautui kansalliskokoukseksi 17. kesäkuuta 1789. Vain joitakin päiviä myöhemmin se vannoi "pallohuoneen valan" lupaamalla olla hajaantumatta ennen kuin perustuslaki on säädetty. Lafayette liittyi kansalliskokoukseen myöhemmin 46 aateliston edustajan kanssa.
Ihmisoikeuksien julistus
Vapausaate jäi pysyvästi elämään Lafayetten ajatuksiin ja 11. heinäkuuta 1789 hän esitteli "Ihmisen ja kansalaisen oikeuksien julistuksen" luonnoksen, jonka hän oli tehnyt ystävänsä Thomas Jeffersonin (USA:n Pariisin-suurlähettiläs, USA:n itsenäisyysjulistuksen kirjoittaja, myöhempi presidentti) avulla. Jefferson oli innokas vallankumouksen tukija, joka oli antanut kotinsa Lafayetten vallankumouksellisten kokoontumispaikaksi.
Kansalliskaartin komentajaksi
thumb|left|Lafayetten vala [[Fête de la Fédérationissa 14. heinäkuuta 1790. Kuvassa oikealla tuolloinen Autunin piispa Talleyrand. Seisomassa oleva lapsi on La Fayetten poika Georges Washington de La Fayette. Maalaus 1700-luvulta..]] Vain päivä Bastiljin linnoituksen valtauksen jälkeen 14. heinäkuuta 1789 Lafayette nimettiin kansalliskaartin komentajaksi vastoin kuninkaan toiveita. Lafayette ideoi kaartin nimen ja sini-valko-punaisen kokardin. Vastaperustettujen joukkojen johtajana hänellä oli vastuu järjestyksen ylläpitämisestä Pariisissa. Lafayetten kansalliskaartista tuli malli muille kaupungeille ja maakuntien päämiehet värväsivät omia vapaaehtoisjoukkojaan amerikkalaisen kaavan mukaan.
Lokakuussa 1789 naisten ja miesten muodostama mielenosoituskulkue marssi Versaillesiin Ranskaa ravisuttavan talouskriisin pakottamina. Väkijoukko tunkeutui kuninkaan kartanon pihamaalle ja surmasi kaksi kuninkaallista henkivartijaa. Paikalle saapuneet Lafayetten kaartilaiset yrittivät rauhoittaa tilannetta. Kuningas joutui taipumaan asukkaiden edessä ja antoi määräyksen kuljettaa kaikki saatavilla oleva vilja kaupunkilaisille nälänhädän tyydyttämiseksi. Tapahtuman loppuvaiheessa Lafayette pelasti kuningatar Marie-Antoinetten parvekkeelta, jonne kaupunkilaiset aikoivat ampua hänet. Väkijoukon murtautuessa palatsiin Lafayette rauhoitti tilanteen ja sai kuninkaan perheineen siirtymään Pariisin Tuileries'n palatsiin rauhanomaisesti, väkijoukon toiveiden mukaisesti.
thumb|right|Kansalliskaartin vapaaehtoisten upseerin säilä. Suojaimessa Lafayetten kuva noin vuodelta 1790. Toukokuussa 1790 Lafayette perusti Pariisin pormestari Jean Sylvain Baillyn kanssa "Vuoden 1789 seuran" tasapainottamaan jakobiiniklubin vaikutusvaltaa. Seura oli eräänlainen poliittinen akatemia, joka piti voimassa vuoden 1789 valtiojärjestystä. 14. heinäkuuta 1790 hän vannoi palvelevansa kansalliskokouksen säätämää ja kuninkaan hyväksymää perustuslakia ja toivoi tasavaltaista perustuslaillista monarkiaa itsevaltiaan tilalle. Monien muiden tehtäviensä ohessa Lafayette yritti yhä ylläpitää järjestystä. Keväällä 1791 hän riisui aseista kuninkaan suojaksi asettuneet aateliset.
Suosio hupenee
Kesäkuussa 1791 kuningasperhe yritti paeta Tuileries'n palatsista, mutta jäi kiinni. Äärivasemmiston Danton ja Robespierre syyttivät kuningasperheestä vastuussa ollutta Lafayettea "petturiksi". Hän menetti suosionsa kansan silmissä, ja kuninkaanvastainen mieliala nousi koko maassa.
Vankeus
thumb|upright|La Fayetten muistomerkki Olomoucissa Ranskan julistaessa sodan Itävallalle huhtikuussa 1792, Lafayette määrättiin Metzin armeijan komentajaksi. Hän ei kuitenkaan ehtinyt saada kokoon riittävästi sotilaita, ja hänen armeijansa joutui paniikkiin ensimmäisten tykinlaukausten alla. Myöhemmin Lafayette pyysi kansalliskokousta neuvottelemaan rauhasta.
Lafayette yritti paeta Hollannin kautta Yhdysvaltoihin, mutta jäi itävaltalaisten vangiksi Belgiassa, ja vietti seuraavat vuodet eri vankiloissa, joista ensimmäinen oli preussilainen Westphalian linnake. Välillä hän oli vuoden täydessä eristyksessä rangaistuksena pakoyrityksestä. Vankeuden aikana Lafayette pyrki hyödyntämään suhteitaan Haagin amerikkalaisiin diplomaatteihin. Presidentti Washington kuitenkin kehotti lähettiläitä välttämään toimenpiteitä, jotka vaarantaisivat Yhdysvaltain välit Eurooppaan. Yhdysvalloilla ei ollut diplomaattisuhteita Itävalta-Preussiin, ja kongressi pystyi tarjoamaan vain rahallista apua kummankin Lafayetten etuoikeuksien lisäämiseksi vankeudessa. Viimeiset vuodet Lafayette vietti Olmützin vankilassa Itävallassa. Hänen Adrianne-vaimonsa joutui Pariisissa kotiarestiin syyskuussa 1792, ja terrorikaudella toukokuussa 1794 vankilaan, josta vapautui seuraavan vuoden alussa. Connecticutin osavaltio lähetti Lafayetten perheelle kansalaispassit, mutta Adrianne halusi vankilaan miehensä vierelle. Hänen passinsa kuitenkin oikeutti vain matkaan Yhdysvaltoihin. Päästyään amerikkalaisen diplomaatin avustuksella Wieniin, Adrianne ja hänen kaksi tytärtään viettivät pitkiä aikoja vankilassa Lafayetten tukena.
Myöhempi elämä
thumb|[[Ary Schefferin maalaama muotokuva vuodelta 1824 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.]]
Adriannen kunto ei koskaan palautunut ennalleen raskaiden vankilavuosien jälkeen. Lääkärit eivät kuitenkaan pystyneet diagnosoimaan hänen sairauttaan. Adriannen viimeisinä elinviikkoina Lafayette kävi päivittäin vaimonsa sairasvuoteen äärellä kunnes korkea kuume uuvutti tämän lopullisesti jouluaattona 1807.
Vapauden puolustaminen jatkuu
Vaikka Lafayette viihtyi maatilallaan, hän tuki Napoleonia vastustavia aktivisteja ja eri vapausliikkeitä kaikkialla Euroopassa. Satapäiväisen keisarikunnan aikana Lafayette valittiin edustajainhuoneeseen vuonna 1815. Hän oli koko lainsäätäjän uransa aikana ajanut lehdistönvapautta, äänioikeuden laajentamista ja maailmanlaajuista orjuuden lakkauttamista. Napoleonin hävittyä Waterloon taistelun hän puolusti vaatimusta Napoleonin erosta syyttäen tätä kolmen miljoonan ranskalaisen kuolemasta vuosien varrella. Bourbonien hallituskautena 1818 Lafayette toimi edustajainhuoneen jäsenenä ja puhui taantumuksellisuutta vastaan.
Amerikan-kiertue
Kuningasvallan palattua Lafayette työskenteli kansalaisten perustuslaillisten oikeuksien kaventamista vastaan, erityisesti sananvapauden ja riippumattoman oikeuslaitoksen puolesta, sekä parlamentaarikkona että salaisen Carbonari-vallankumousseuran Ranskan suurmestarina.
Heinäkuun vallankumous 1830
Kaarle X:n hallinnon muuttuessa konservatiivisemmaksi Lafayette osallistui voimakkaasti vuoden 1830 heinäkuun vallankumoukseen johtaneisiin tapahtumiin. 27. heinäkuuta 1830 pariisilaiset alkoivat rakentaa barrikadeja. Lafayette perusti komitean väliaikaiseksi hallitukseksi. Hän sai komissiolta pyynnön ryhtyä diktaattoriksi, mutta ei suostunut vaan siirrätti kruunun Ludvig Filip I:lle, joka vielä tuolloin esiintyi perustuslain puolustajana. Uusi kuningas nimitti Lafayetten kansalliskaartin komentajaksi mutta erotti tämän Lafayetten johtaessa tasavaltalaista oppositiota.
Kuolema
thumb|upright|Lafayetten muistomerkki Pariisissa. Lafayette puhui viimeisen kerran edustajainhuoneessa 3. tammikuuta 1834. Helmikuussa hän sairastui keuhkokuumeseen, josta toivuttuaan sairastui uudelleen maaliskuussa ja kuoli 20. toukokuuta 1834. Hänet haudattiin vaimonsa viereen yksityiselle Picpusin hautausmaalle. Kuningas Ludvig Filip määräsi sotilashautajaiset estääkseen kansan osallistumisen. Suuret väkijoukot kokoontuivat protestoimaan hautajaisten sulkemista.
Liberaalien vallankumousten sarja
Historioitsija Lloyd S. Kramerin mukaan Lafayette tuki laajempaa liberaalien vallankumousten ja kansanliikkeiden sarjaa kuin kukaan muu: "Pohjois-Amerikasta (1770-luku) Ranskaan (1789), Etelä-Amerikkaan (1820-luku), Kreikkaan, Espanjaan, Belgiaan (1830) ja lopulta Puolaan (1831–33) – unohtamatta Irlannin, Sveitsin, Italian ja Saksan kansallisia liikkeitä." Lafayette yhdisti ihmisiä ja tapahtumia ja oli näiden "liberaali vallankumouksellinen silta".
Liberaalien ja oikeiston välissä
Heinäkuussa 1790 häntä juhlittiin sankarina, joka puolusti demokraattisesti säädettyä perustuslakia ja oikeuksia anarkialta. Vuotta myöhemmin moni piti häntä jo tasavallan petturina. Toisaalta monarkistit pitivät jo aiemmin häntä petturina, joka oli hylännyt kuninkaan ja aatelin edut.
Naisasia
Lafayette tuki naisasiaa, etenkin oikeutta koulutukseen ja avioeroon.
Henkilöstä
Presidentti John Quincy Adams‎in mukaan "Lafayetten nimi on korkealla luettelossa ihmiskunnan puhtaista ja pyyteettömistä hyväntekijöistä".
Elämäkertojan mukaan Lafayette arvosti mainetta ja kunniaa, muttei kaivannut valtaa tai asemaa, vaan halusi vain intohimoisesti edistää hyvää.
Yhdysvaltain vapaussodan edetessä Lafayette lausui: "Ihmiskunta on voittanut taistelunsa. Vapaudella on nyt kotimaa." ja/tai "Ihmisyys on saanut kotinsa, vapaus ei enää ikinä tule olemaan vailla turvapaikkaa."
Kunnianosoitukset
USA:n presidentti Andrew Jackson määräsi Lafayettelle samat kunnianosoitukset kuin presidentit John Adams ja George Washington olivat saaneet. Linnoituksissa ja aluksissa ammuttiin 24 laukausta, liput laskettiin puolitankoon 35 päiväksi ja upseerit pitivät huivia puolen vuoden ajan. Kongressi pyysi koko kansaa pukeutumaan mustiin 30 päivän ajan.
thumb|170px|upright|left|Yhdysvaltalainen 3 centin postimerkki vuodelta 1957 La Fayetten syntymän 200-vuotispäivän kunniaksi.
Valkoista taloa pohjoisessa reunustava puisto nimettiin jo 1824 nimellä Lafayette Park. Yliopistoja, sotalaivoja, monumentteja ja tauluja on tehty tai nimetty hänen kunniakseen. USA:ssa on puolensataa kaupunkia tai kylää nimeltään Lafayette, Fayette tai Fayetteville. "Lafayette Street" -katuja on lukemattomissa kaupungeissa, yksin New York Cityssä viisi, yksi kussakin kaupunginosassa.
USA:n liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan eversti Charles E. Stanton kävi itsenäisyysjulistuksen vuosipäivänä 4.7.1917 Lafayetten haudalla lausumassa kuuluisat sanansa "Lafayette, olemme tässä" ("Lafayette, we are here"). Sodan jälkeen USA:n lippu sijoitettiin haudalle pysyvästi. Joka vuosi 4.7. lippu vaihdetaan ranskalais-yhdysvaltalaisessa seremoniassa. Lippua ei uskallettu poistaa edes natsien miehittäessä Pariisin.
USA:n vapautettua Korsikan 1943 kenraali George S. Patton lupasi siellä amerikkalaisten vapauttavan myös Lafayetten synnyinpaikan.
Pasquale Paoli
thumb|250px|[[Richard Cosway: ''Pasquale Paolin muotokuva.]] Filippo Antonio Pasquale di Paoli (Pascal Paoli, 6. huhtikuuta 1725 – 5. helmikuuta 1807) oli korsikalainen patriootti ja johtaja, Korsikan maapäivien neuvoston puheenjohtaja. Hän laati Korsikan tasavallan perustuslain. Ranskan vallattua Korsikan hän lähti 1770 maanpakoon Englantiin, jossa hän kuului vaikutusvaltaiseen The Clubiin. Ranskan vallankumouksen jälkeen hän palasi saarelle kuvernööriksi, mutta menetti poliittisten konfliktien vuoksi valtansa.
Nene
Nene voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Masaaki Yanagishita
Masaaki Yanagishita (s. 1. tammikuuta 1960 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Yanagishita kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1979.
Sortavalan Kunto
Sortavalan Kunto, alkujaan Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura (SSV&US) perustettiin 1895 Carl Poppiuksen johdolla. Jäsenmäärä oli 30. Lajeina olivat alusta alkaen voimistelu, yleisurheilu ja hiihto. Jalkapalloa Seminaarissa harrastettiin jo 1898. Myös seiväshyppyä kokeiltiin jo niinkin aikaisin kuin 1893. Seura liittyi SVUL:oon 1926 jolloin se myös otti viralliseksi nimekseen Seminaarin Urheilijat, Sortavala. Seminaarien välisissä kilpailuissa Sortavala pärjäsi yleensä kohtalaisesti. Ensimmäiset naisjäsenet liittyivät seuraan vuonna 1928. Vuonna 1929 seura liittyi jäseneksi SVUL:n urheilu-, voimistelu-, hiihto- ja pesäpallojaostoihin ja sen nimeksi muutettiin Sortavalan Kunto. Seura rekisteröitiin 14.6.1930.
Koska seuran jäsenistö oli seminaarinuorisoa, oli sen jäsenistössä ja samalla myös johtokunnassa runsasta vaihtuvuutta, koska oppilaat vaihtuivat koko ajan. Toivo Ahjopalo toimi seuran puheenjohtajana koko seminaarissa oloaikansa 1934-1939. Seuran arkisto paloi seminaarin rakennusten palon yhteydessä.
Kudosluovutuskortti
thumb|Kudosluovutuskortti Kudosluovutuskortti on samanlainen kuin elinluovutuskortti: sen avulla autetaan elinsiirtoa odottavia potilaita sekä sairauksien tutkimista ja parantamista. Lisäksi sen avulla voi elinten lisäksi luovuttaa myös kudoksia lääketieteellisiin tutkimuksiin. Kudokset otetaan vasta kuoleman jälkeen. Tämä edesauttaa uutta vaihtoehtoa eläinkokeille. Kudosluovutuskortin ottaja toivoo erityisesti, että luovuttamalla kudoksiaan hän poistaa koe-eläinten kärsimystä ja vähentää eläinkokeita. Kudosluovutuskortin voi ottaa kuka vain, myös alaikäinen, ja sen on ottanut käyttöön Juliana von Wendtin säätiö.
Nene (laulaja)
Nene (s. 1980, Maputo) on mosambikilainen laulaja. Hän lauloi lapsena kirkossa. Vuodesta 1998 lähtien hän on laulanut yhtyeissä Os Monstros ja Calanga. Vuonna 2001 kokoelmalevyllä The Rough Guide to Marrabenta Mozambique julkaistiin Nenen ennen julkaisematon soolokappale Africa.
Heinz Kaufmann
Heinz Kaufmann (20. syyskuuta 1913 – 31. elokuuta 1997) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia kahdeksikossa.
Jack Douglass
John Patrick "Jack" Douglass, paremmin tunnettu YouTube-kanavansa nimellä jacksfilms, (s. 30. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen tubettaja, koomikko ja muusikko. 30. joulukuuta 2019 hänen kanavallaan on 4,7 miljoonaa tilaajaa, ja 1166 videota.
jacksfilms
Douglass loi pääkanavansa, jacksfilmsin, 26. kesäkuuta 2006. Hänen ensimmäinen videonsa oli mainosparodia, nimeltään Handy Pen (suomennettuna "Kätevä kynä"). Videossa esiintyi Douglassin itsensä lisäksi hänen perhettään. Kanavan alkupuolella Douglass teki paljon mainosparodioita, yleensä Applen tai ostoskanavien tuotteista. Hänen katsotuin videonsa, The WTF Blanket (suomennettuna "WTF-peitto") yli 23 miljoonalla katselukerrallaan, on yksi näistä.
Douglassin videoissa kuullaan usein hänen itse säveltämiänsä ja sanoittamiansa kappaleita, yleensä humoristisista aiheista. Esimerkkejä ovat Alexander Hamilton, Raping VS Rapping, Valentine's Day Is A Lie sekä vuosittaiset Royalty Free Christmas Songs-videot.
Vuonna 2018 Douglass voitti Shorty Awardsien katsojien äänestämän palkinnon vuoden tubettajalle. Hän oli aiemmin sanonut, että mikäli voittaisi, hän vastaanottaisi palkinnon pukeutuneena Karvinen-naamiaisasuun. Lupaus toteutui. Samana vuonna Douglass oli ehdoissa Streamy Awardsien palkinnolle vuoden komediakanavasta.
Your Grammar Sucks
Kesäkuussa 2011 alkoi yksi Douglassin pitkäkestoisimmista ja suosituimmista YouTube-sarjoista, Your Grammar Sucks (suom. Kielioppinne on surkeaa), jossa hän lukee väärinkirjoitettuja lauseita katsojiensa lähettämistä YouTube-kommenteista. Sittemmin sarja on noteerattu Huffington Postissa asti. Sarjan sadas jakso kesti yli tunnin verran, ja siinä esiintyi yli 50 eri sisällöntuottajaa. Sadannen jakson julkaisemisen jälkeen Your Grammar Sucksin julkaisu on jäänyt paljon harvemmalle, ja asiasta vitsaillaan usein kanavan katsojien keskuudessa, sillä sarjan ollessa suosituimmillaan Douglass tapasi sanoa, että sarjaa julkaistaisiin joka perjantai.
JackAsk
JackAsk on Q&A-tyyppinen sarja, jossa Douglass vastaa katsojiensa lähettämiin kysymyksiin yleensä sarkastisella tavalla. Sarjan nimi ja tunnus ovat referenssejä yhdysvaltalaiseen tosi-tv-sarjaan Jackass. JackAskin ensimmäinen jakso oli pelkästään yksinään katsottava vitsi, jossa kaikki kysymykset olivat "Oletko homo?", jonka jälkeen sarjassa on nähty monenlaisia toisistaan eriäviä kysymyksiä. Toisinaan Douglassilla on ollut vierailijoita sarjassaan, kuten hänen vaimonsa ja collegeaikainen huonetoverinsa. Joulukuussa 2019 JackAskia on tehty 99 jaksoa.
Yesterday I Asked You
pienoiskuva|Douglass Toby Turnerin kanssa Vidconissa 2012. JackAskissa oli myös osio, jossa Douglass kertoi katsojiensa vastauksia Twitterissä kysymäänsä kysymykseen. Pian sarja itsenäistyi ja nimeksi tuli Yesterday I Asked You (suom. Eilen kysyin teiltä) eli tuttavallisemmin YIAY. Ensimmäinen jakso julkaistiin Douglassin toisella kanavalla, jackisanerd, helmikuussa 2015. Sarja koostuu katsojien lähettämistä vastauksista kuvan, videon tai vain lyhyen tekstin muodossa Douglassin aiemmalla YIAY-videolla tai Twitterissä kysymään kysymykseen.
YIAYlla on ollut itsellään omia minisarjoja. Yli 400 jakson joukosta löytyy 6 jonka aiheena on ollut keksiä jatkoa "ruusut ovat punaisia, orvokit sinisiä"-runolle ja 4 jossa ollaan pyydetty "feikkifaktoja". Muita monen jakson muodostamia yleisiä teemoja ovat olleet muun muassa "neljällä sanalla, kuvaile asiaa X", "minun musiikkini, teidän lyriikkanne" joissa Douglass kokoaa kommenteista sanoitukset itse säveltämäänsä kappaleeseen sekä "luo tunnuslippu asialle X".
Syksyllä 2018 Douglass striimasi useita kertoja YIAYta livenä Twitchissä: hän kysyi kysymyksen, katsojat jättivät vastauksensa chattiin, Douglass valitsi viisi omasta mielestään parasta vastausta ja katsojat äänestivät niistä hauskimman. Kaikkien viiden erän voittaja sai itselleen ilmaisia fanituotteita Douglassin omasta verkkokaupasta.
Marraskuussa 2019 Douglass hostasi YIAYta live show’na Los Angelesissa, Teragram Ballroomissa kaksi kertaa: toinen kerta oli ikärajaton, toinen vain aikuisille. Juoni oli samanlainen kuin YIAY Livessä - yleisö jätti vastauksia kysymyksiin, Douglass valitsi omat suosikkinsa niistä, yleisö äänesti Douglassin suosikeista parasta jne. Vielä ei ole tiedossa tullaanko live show’ta järjestämään uudelleen.
Muut kanavat
Douglassilla on pääkanavansa lisäksi kolme muuta kanavaa: jackisanerd, featuredfridays ja SHUTUPDENNIS. Kaksi viimeistä kanavaa eivät ole enää käytössä, mutta jackisanerdille Douglass päivittää vlogien tyyppisiä lyhyitä videoita. Toisaalta kanavalle ollaan julkaistu myös YIAYta sarjan alkupuolella, YIAY Liven jaksoja sekä muuta humoristista sisältöä.
Yksityiselämä
Douglassin sukujuuret ovat pääosin irlantilaiset. Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa.
Douglass kihlautui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Erin Breslinin kanssa tammikuussa 2017. Pari avioitui 21. huhtikuuta 2018. He asuvat Los Angelesissa kolmen koiransa, Klondiken, Sundaen ja Chipwichin kanssa. Useissa Douglassin fanituotteissa on perheen vanhin koira, Klondike, piirroshahmona.
Muži
Muži on Šuryškaryn piirin hallintokeskuksena toimiva kylä Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan lounaisosissa Luoteis-Siperiassa, Ob-joen rinnakkaisuoman Malaja Obin länsirannalla.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Mužin kylässä asui 3 609 ja Mužin maalaiskunnassa (yksi kunnallispiirin 8 kyläkunnasta) 3 649 henkeä ; koko kunnallispiirissä asukkaita oli 9 814.
Makoto Sugiyama
Makoto Sugiyama (s. 17. toukokuuta 1960 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Sugiyama kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1979.
Jacques Tardi
thumb|Jacques Tardi vuonna 2010 Jacques Tardi (s. 30. elokuuta 1946) on ranskalainen sarjakuvantekijä, jonka kertomukset käsittelevät usein Pariisia tai Ranskan historiaa. Hänet tunnetaan muun muassa steampunk-henkisestä albumisarjasta Adele Blanc-Secin uskomattomat seikkailut ja Léo Malet'n Nestor Burma -salapoliisiromaanien sarjakuvaversioista.
João Sassetti
João Vicente de Freitas Branco Sassetti (22. tammikuuta 1892 – 28. toukokuuta 1946) oli portugalilainen miekkailija. Hän kuului pronssia kalvassa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat historian 7. maailmanmestaruuskilpailut. Kisat järjestettiin Ruotsin Västeråsissa.
Kisojen kaikki alkusarjan pelit pelattiin Bombardier-areenalla, jossa on kolme kenttää ja 3 000 nelimetriä lattiapinta-alaa. Välierät ja finaali pelattiin 5 800 henkeä vetävällä ABB-areenalla. Finaalia seurasi 4 521 katsojaa, joka oli naisten kisojen siihenastinen ennätys.
Tangorilla
Tangorilla on Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1979.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 9–10
Tangorilla
Aiheesta muualla
Albumi Discogs.com-sivustolla
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 7–8
Pavlopétri
Historia ja arkeologiset kaivaukset
Tohtori ja merigeoarkeologi Nicholas Flemming brittiläisestä Southamptonin yliopistosta löysi Pavlopétrin vuonna 1967, ja seuraavana vuonna Flemmingin johtama ryhmä arkeologeja Cambridgen yliopistosta kartoitti Pavlopétrin alueen. Ryhmä löysi alueelta esimerkiksi obsidiaania, figuriineja ja keramiikkaa. Nämä löydöt on ajoitettu noin vuosille 2800–1180 eaa. eli varhais-, keski- ja myöhäishelladiselle kaudelle. Seuraavan kerran vasta 2000-vuosikymmenen lopulla brittiläisen Nottinghamin yliopiston tohtori ja arkeologi Jon Henderson kreikkalais-brittiläisine ryhmineen pääsi Kreikan hallituksen luvalla tutkimaan Pavlopétriä. Uusissa tutkimuksissa on löytynyt 9 000 neliömetrin laajuinen alue, josta on löydetty rakennuksia ja keramiikkaa. Tämän löydön perusteella on ehdotettu, että Pavlopétri olisi ollut asutettu vähintään vuosina 2800–1100 eaa. Kaikkiaan Pavlopétrin arkeologisella kohteella on kokoa kolme hehtaaria. Arkeologien mukaan kaupunki perustettiin noin vuoden 2800 eaa. tienoilla. Tältä ajalta on säilynyt ehjinä pihamaita, teitä, rakennuksia ja hautakammioita. Mykeneläisen kulttuurin ajalta eli pronssikaudelta noin vuosilta 1680–1180 eaa. ovat Pavlopétrin 37 hautakammiota, jotka on rakennettu laatikon muotoon kivistä. Mykeneläisenä kautena kaupunki oli merikaupankeskus, ja paikalliset asukkaat kävivät kauppaa niin kaukana kuin lähelläkin sijainneiden paikkojen kanssa Välimerellä. Kaupungilla oli hyvin suojainen ja hiekkapohjainen lahti, joka soveltui hyvin pronssikautisten alusten rantautumiseen.
Propaganda (lehti)
Propaganda on vuonna 1978 perustettu suomalainen pienlehti, joka ilmestyi aktiivisesti vuosina 1979–1984. Lehden päätoimittajana ja kustantajana toimi Heikki Vilenius. Propaganda records -levy-yhtiö on perustettu lehden vaikutuksesta vuonna 1981 punkmusiikin kustannustoimintaan. Lehtiä ilmestyi myös levyjen välissä bookletteina vuosina 1982–1984. Barabbas korvasi lehden kuitenkin ulkoisena mediana vuosien 1982–1984 pyörteissä. Uusin jälkipainos Propaganda-lehdestä on muun muassa Hardcore`83-levyn välissä vuodelta 2006.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Volokolamskin valtatie
thumb|270px|Volokolamskoje šosse [[Moskovan Sokolin kaupunginosassa.]] Volokolamskin valtatie on Moskovan kehätieltä valtatie M8:n suuntaisesti, sen pohjoispuolella kulkeva tie, joka johtaa Moskovasta luoteeseen Volokolamskin suuntaan.
Volokolamskin valtatie oli avainasemassa, kun saksalaiset pysäytettiin Moskovan edustalle syksyllä 1941. Kirjailija Aleksandr Bek kirjoitti aiheesta kuuluisan kaksiosaisen sotaromaanin Volokolamskin valtatie - Kenraali Panfilovin reservi, joka perustui pataljoonankomentajana toimineen kazakstanilaisen yliluutnantti Baurdžan Momuš-Ulýn haastatteluihin.
Propaganda (lehti)
Keväästä 2015 alkaen joitain Propaganda-lehden numeroita on voinut lukea Oranssi ry:n pienlehtiarkistosta internetistä.
Pavlopétri
Historia ja arkeologiset kaivaukset
Kaupunki mahdollisesti joutui merenpohjaan Santorínin tulivuoren purkauksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Toinen mahdollinen ajankohta on vuoden 1000 eaa. tienoilla, jolloin kaupunki saattoi jäädä veden alle maanjäristyksen, merenpinnan tason muuttumisen tai tsunamin seurauksena. Nykyisin Pavlopétriä uhkaavat muun muassa veneiden ankkurit, matkamuistoja etsivät snorklaajat sekä meriorganismien kasvu.
Birger Cederin
Gustaf Birger Hjalmarsson Cederin (20. huhtikuuta 1895 Höreda – 22. maaliskuuta 1942 Tukholma) oli ruotsalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa.
Talassemia
Talassemia (kirjaimellisesti "meriverisyys") on periytyvä autosomaalinen peittyvä veritauti. Talassemiassa geneettinen virhe aiheuttaa hemoglobiinin tuoton heikentymisen. Hemoglobiinin huono laatu ja pieni määrä voivat johtaa anemian tyyppisiin oireisiin, joita yleensä on talassemiaa sairastavilla. Heille voidaan joutua tekemään säännöllisesti verensiirtoja.
Tauti on yleinen erityisesti Välimeren maissa asuvien keskuudessa, ja tämä maantieteellinen seikka onkin syy taudin nimelle: Thalassa (θάλασσα) on kreikkaa ja tarkoittaa merta, Haima (αίμα) taas tarkoittaa verta. Euroopassa tapauksia on eniten Kreikassa (mukaan lukien Kreikan saaret), paikoin Italiassa (erityisesti Etelä-Italiassa), Sisiliassa, Sardiniassa, Maltalla ja Korsikalla. Kyproksella ja Kreetalla on taudin kantajia erityisen runsaasti. Myös muissa Välimeren lähivaltioissa on runsaasti talassemiaa sairastavia, esimerkiksi Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Maailman suurin keskittymä taudin kantajia on Malediiveilla (18 prosenttia väestöstä). Suomessa talassemia ei kuulu suomalaiseen tautiperintöön, ja suurin osa suomalaisista talassemiatapauksista todetaan maahanmuuttajilta. .
Lajit
Talassemian lajit ryhmitellään sen mukaan, mihin hemoglobiinin molekyyliin ne vaikuttavat. α (alfa) -talassemiassa, α-globiini ketjun tuotanto muuttuu, kun taas β (beeta) -talassemiassa, β-globiini ketjun tuotanto muuttuu. Talassemia aiheuttaa α- tai β-globiinin puutteen.
Hoito
Hoidoksi on käytetty verensiirtoa, mutta kantasoluhoidolla sairaus voidaan parantaa kokonaan.
Jun Suzuki
Jun Suzuki (s. 17. elokuuta 1961 Miyagi) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Suzuki kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1979.
Adèle Blanc-Secin uskomattomat seikkailut
Adèle Blanc-Secin uskomattomat seikkailut on Luc Bessonin ohjaama seikkailufantasia vuodelta 2010. Elokuva perustuu ranskalaisen Jacques Tardin sarjakuviin.
Holiday Club Tampereen kylpylä
thumb|Kylpylän päärakennus Naistenlahden rannalla kesällä 2017. Holiday Club Tampereen kylpylä (Tampereen kylpylä, Lapinniemen kylpylä) on Tampereen Lapinniemessä sijaitseva, Holiday Club -ketjuun kuuluva hotelli, jossa on kylpyläosasto. Kylpylähotelli sijaitsee rakennuksessa, joka on alkujaan rakennettu vuonna 1897 puuvillakehräämöksi. Kylpylä rakennettiin tehdasrakennukseen vuonna 1990. Holiday Club osti kylpylän vuonna 2000. Kylpylä siirtyi vuonna 2006 Sokotelin omistukseen ja vuonna 2011 takaisin Holiday Clubin omistukseen.
Aiheesta muualla
61.51111°N, 23.77333°W
Hans Drakenberg
Hans Drakenberg (4. helmikuuta 1901 Tukholma – 1. marraskuuta 1982 Malmö) oli ruotsalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja oli mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi sen yksilökilpailussa.
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0)
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) ((C17H14O)3Pd2) on palladiumin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Ligandeina yhdisteessä ovat dibentsylideeniasetonimolekyylit. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä palladiumin lähteenä ja katalyyttinä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa tris(dibentsylideeniasetoni)palladium(0) on tumman violettia kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dikloorimetaaniin, kloroformiin ja bentseeniin. Kloroformista kiteytettäessä muodostuu kloroformin ja tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):n kompleksi. Toisin kuin monet muut palladiumin organometallikompleksit tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) ei ole erityisen herkkä veden tai ilman vaikutuksille. Molekyylissä kummatkin palladiumatomit ovat sitoutuneet yhteensä kolmeen dibentsylideeniasetonin kaksoissidokseen. Nämä sidokset ovat suhteellisen heikkoja ja voidaan helposti korvata muilla ligandeilla.
Valmistus ja käyttö
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):a valmistetaan lisäämällä dibentsylideeniasetonin ja natriumtetraklooripalladaatin metanoliliuokseen pelkistimeksi natriumasetaattia. Liuos jäähdytetään ja muodostuva tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) suodatetaan.
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):a käytetään katalyytteinä useissa eri reaktioissa. Tällaisia ovat muun muassa eenireaktiot, kytkentäreaktiot kuten Suzuki-kytkentä, syklisoinnit, alkenyyli- ja aryylihalogenidien karbonyloinnit ja asymmetriset allylointireaktiot.
Tapiolan ratsastuskoulu
Tapiolan Ratsastuskoulu on Otaniemessä sijaitseva ratsastuskoulu. Talli on perustettu vuonna 1971, ja se toimii Hagalundin kartanon rakennuksissa. Koulussa on 200 vakituista oppilasta, ja se toimii yhteistyössä 1970 perustetun ratsastusseuran Tapiolan Ratsastajien kanssa. Tapiolan ratsastajien tapahtumista merkittävin on vuosittainen junioripokaali-kilpailu.