cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
South Park Rally
Pelaaminen
Peliä pelataan erilaisissa kentissä erilaisilla hahmoilla. Pelin hahmoja ovat esimerkiksi Cartman, Stan, Kenny, Kyle, Chef ja muita sarjasta tuttuja henkilöitä. Pelin läpipelaamisessa on yhteensä 14 tasoa, jotka on tarkoitus pelata läpi noin 40-60 minuutissa.
Kirjotupsukas
Kirjotupsukas (Orgyia recens) on helposti tunnistettava, mutta harvinainen ja vähälukuinen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Kirjotupsukkaan koiras on yleisväritykseltään tummanruskea yöperhonen. Etusiiven kärjessä on etureunan puolella oranssi-valkoinen laikku ja takareunan puolella pienempi valkoinen laikku. Siipien poikki kulkevat tummanruskeina ulompi ja sisempi poikkiviiru, joiden välissä on laaja, tummanruskea ja valkoreunainen keskitäplä. Tyvipoikkiviiru on ulospäin kaartuva ja valkoisenkirjava. Takasiivet ovat suklaanruskeat ja niissä on vaaleat reunaripset. Tuntosarvet ovat näyttävän kaksoiskampahampaiset. Koiraan siipiväli on 28–33 mm.
Tupsukkaille tyypilliseen tapaan naaras on täysin siivetön, huomattavan tukevaruumiinen ja noin 15–19 mm:n pituinen hyönteinen. Sen ruumis on kauttaaltaan harmaiden karvamaisten suomujen peittämä.
Toukka on villakkaille tyypilliseen tapaan värikäs ja karvainen. Toukan pohjaväri on musta ja siinä on leveät oranssit pitkittäisjuovat. Jaokkeiden 4–7 selkäpuolella on tuuheat oranssinruskeat karvatupsut ja muissa jaokkeissa parilliset, vaaleankeltaiset karvakiehkurat. Pään molemmin puolin on pitkät, eteenpäin suuntautuneet mustat karvatupsut ja toukan peräpäässä on mustasta karvatupsusta muodostuva sarvi. Muutoin toukan pinnassa on kiehkuroittain vaaleita karvoja. Täysikasvuinen toukka on 30–40 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika
Euraasialainen laji, jota tavataan Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan ja Venäjän poikki Japaniin. Etelä- ja Itä-Suomessa havainnot jäävät melko kapealle vyöhykkeelle etelärannikolta likimain Rauma-Ilomantsi-linjalle, mutta Pohjanmaan rannikkoa pitkin lajia tavataan ainakin Oulun korkeudelle saakka. Sen sijaan lounaisrannikolta ja Turun saaristosta se puuttuu kokonaan. Perhoset lentävät kesäkuun alusta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
pienoiskuva|300px|left|Kirjotupsukkaan toukka. Kirjotupsukasta tavataan pääasiassa kosteissa lehtimetsissä ja soilla, mutta myös kosteissa notkelmissa, hakkuuaukeilla ja voimalinjojen alusilla. Esiintymät ovat aina hyvin paikallisia. Koiraat lentävät päivällä, etenkin ennen puoltapäivää kirkkaassa auringonpaisteessa korkealla maanpinnan yläpuolella etsien naaraita. Naaraat pysyttelevät paikoillaan entisen kotelokoppansa päällä ja kutsuvat koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla.
Maurice Lombard
Maurice Lombard (15. lokakuuta 1904 Azzaba – 1965) oli annalistiseen koulukuntaan kuulunut historiantutkija. Hän oli erityisesti keskiajan islamin tuntija, jonka teoksista tunnetaan esimerkiksi L’Islam dans sa première grandeur (1971), englanniksi The Golden Age of Islam. Annales-koulukunta muodostui vuonna 1929 ja sen kärkinimiä olivat Lucien Febvre ja Marc Bloch. Ryhmä vaati, että tutkimuksessa on otettava huomioon koko yhteiskunta, ei esimerkiksi vain päättävissä asemassa olleita. Tällöin painopiste siirtyi poliittisesta historiasta talous- ja sosiaalihistoriaan.
Kirjotupsukas
Elinympäristö ja elintavat
Parittelu kestää noin tunnin, minkä jälkeen naaras munii kotelokoppansa päälle 250–800 munaa, jotka se peittää takaruumiinsa alapinnalta irtoavalla karvoituksella. Munat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin ja pienet toukat levittäytyvät ympäristöön heittäytymällä silkkirihman avulla tuulen mukaan. Toukat kasvavat aluksi hitaasti ja talvehtivat rullatun lehden sisällä. Toukat ovat aktiivisia päivällä eivätkä piilottele. Täysikasvuisia toukat ovat kesäkuun alussa ja ne koteloituvat tukevan kotelokopan sisään noin puolen metrin korkeudelle maanpinnasta. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä viikon-kahden kuluessa.
Ravintokasvi
Toukat syövät monia lehtipuita, pensaita ja varpuja.
Dominique Cuperly
Dominique Cuperly (s. 5. syyskuuta 1952 Chaumont) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän toimii qatarilaisen Lekhwiyan päävalmentajana.
Pelaajaura
Keskikentällä pelannut Cuperly vietti koko uransa Ranskassa 1970-, ja 1980-luvulla. Hän edusti muun muassa Metzia ja Auxerrea.
Valmennusura
Cuperly aloitti valmentamisen Ranskassa vuonna 1985 entisen seuransa Auxerren apuvalmentajana. Hän toimi ensimmäisen kerran päävalmentajan roolissa Grenoblessa kaudella 2003-2004.
Heinäkuussa 2010 Cuperly nimitettiin Marokon maajoukkueen apuvalmentajaksi, mutta sai toimia marraskuuhun asti väliaikaisena valmentajana Eric Geretsin ollessa vielä Al-Hilalin päävalmentajana. Hän valmensi Marokossa Geretsin apuvalmentajana kaksi vuotta. Geretsin siirtyessä qatarilaiseen Lekhwiyaan lokakuussa 2012 Cuperly seurasi belgialaista uuteen seuraan apuvalmentajaksi.
Juho Kuoppala
Juho Kustaa Kuoppala (1873–1946 ) oli suomalainen liikemies. Hän sai taloustirehtöörin arvon 1934. Hän oli herännäisyyden johtohenkilöitä ja toimi Kustannus Oy Herättäjän toimitusjohtajana vuodesta 1915. Hän oli Herättäjä-Yhdistyksen sihteeri ja rahastonhoitaja vuodesta 1917.
Japanintuomi
Japanintuomi (Prunus grayana,, ) on Japanista ja Kiinasta kotoisin oleva tuomilaji, jota esiintyy keskimäärin 1 000–3 800 metrin korkeudessa lauhkealla vyöhykkeellä. Se suosii auringonpaistetta ja tuoretta mutta läpäisevää maaperää.
Japanintuomi on hyvin läheistä sukua suomalaiselle tuomelle (Prunus padus), eroten siitä piikkimäisillä lehtihampaillaan (tuomella tylppäkärkiset) ja pitemmällä kukkavartalollaan.
Ulkonäkö ja koko
Japanintuomi on pieni kapearunkoinen ja voimakastuoksuinen lehtipuu, jonka korkeus on 8–20 metriä. Kuoren väri vaihtelee vaaleanharmaasta violetinharmaaseen, ja siinä on vaakasuoria ruskeita raitoja. Hammaslaitaiset lehdet ovat muodoltaan soikeita tai munanmuotoisia, 4–10 senttiä pitkiä ja 1,8–4,5 senttiä leveitä. Hampaiden kärjet ovat piikkimäisiä ja lehden alimmissa hampaissa on kaksi rauhasta.
Kaksineuvoiset valkoiset kukat puhkeavat huhtikuussa lehtien jälkeen 5–8 senttiä pitkiin terttuihin, kukin halkaisijaltaan 7–10 millimetriä. Hedelmä on pieni keskikesällä kypsyvä luumarja, läpimitaltaan noin 8 millimetriä, aluksi vihreä, myöhemmin punainen ja lopulta musta.
Käyttö
Japanintuomen kukat, hedelmät ja siemenet ovat syömäkelpoisia, ja niitä käytetään ruoaksi etenkin Japanissa. Suolaan säilötyistä hedelmistä valmistetaan Anningo-nimistä ruokalajia. Kuoresta ja juurista saa vihreää väriainetta. Puuaines on erittäin kovaa ja halkeilee helposti. Sitä käytetään erilaisten kaappien valmistukseen ja muihin koristetarkoituksiin.
Have a Nice Day (Bon Jovin albumi)
Have A Nice Day on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin yhdeksäs studioalbumi. Albumi on nauhoitettu Sanctuary II -studiolla yhtyeen kotiseudulla New Jerseyssä vuosien 2004–2005 aikana. Albumi julkaistiin 20. syyskuuta 2005, ja sen ovat tuottaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora, John Shanks, Dann Huff ja Rick Parashar.
Ilmestymisviikollaan albumia myytiin 202 000 kappaletta, mikä tekee albumista yhtyeen eniten ilmestymisviikkonsa aikana myyneen levytyksen. Ensimmäisellä viikollaan se myös sijoittui Billboard 200 -albumilistalla toiseksi. Marraskuuhun 2009 mennessä albumia oli myyty Yhdysvalloissa jo 1 552 000 kappaletta, ja se on saavuttanut platinamyynnin rajan.
Etyylimalonihappo
Muodostuminen
K. Stalder havaitsi vuonna 1959, että etyylimalonihappo on normaali osa ihmisen ja rotan virtsaa. Hän esitti yhdisteen muodostuvan osana isoleusiinin metaboliaa ja välituotteena olevan 2-etyyliakryylihappoa ja 2-etyylihydrakryylihappoa. 2-etyylihydrakryylihapon muuntuminen etyylimalonihapoksi on hyvin samankaltainen kuin 3-hydroksi-isovoihapon muuntuminen metyylimalonihapoksi valiinin metaboliassa. Molemmissa on semialdehydivälituote. Muodostunut etyylimalonihappo eritetään kehosta nopeasti pois virtsan mukana.
Etyylimalonihappoa syntyy myös rasvahappojen hapettumisen yhteydessä tapahtuvassa butyryyli-CoA:n karboksylaatiossa.
Etyylimalonihappoaineenvaihdunnan sairauksia
Etyylimalonihappoaineenvaihduntaan on yhdistetty monia sairauksia. Jamaikalainen oksennustauti johtuu raakojen, entsyymitoimintaa haittaavia yhdisteitä sisältävien hedelmien syönnistä. Geenivirheestä aiheutuva butyryyli-KoA-dehydrogenaasientsyymin puute kohottaa etyylimalonihappopitoisuuksia.
Etyylimalonihappopitoisuus on korkea eräässä harvinaisessa enkefalopatiasairaudessa. Sairaus periytyy resessiivisesti ja aiheuttaa muun muassa epileptisiä kohtauksia, huonovointisuutta ja akrosyanoosia.
Sammallahdenmäki
Sammallahdenmäen pronssikautiset röykkiöhaudat ovat Satakunnassa Raumalla, entisen Lapin kunnan Kivikylässä sijaitseva muinaisjäännösalue, joka hyväksyttiin 1999 Unescon maailmanperintöluetteloon Suomen ensimmäisenä arkeologisena kohteena. Sammallahdenmäen röykkiöalue on Suomen ja Pohjoismaiden edustavin Skandinavian pronssikulttuurin kohde.
Sammallahdenmäellä sijaitsee 36 kivistä koottua hautaröykkiötä. Suurin osa röykkiöistä on isoja hiidenkiukaita tai matalia kehäröykkiöitä. Tunnetuimmat röykkiöt ovat kuitenkin laakea suuri nelikulmainen latomus, jota kutsutaan Kirkonlaattiaksi, sekä pitkä ja korkea vallimuodostelma Huilun pitkä raunio. Alueen vanhimmat haudat ovat pronssikaudelta 1300–1000 eaa. ja nuorin hauta rautakaudelta 170 eaa. – 82 jaa. Pronssikaudella alue oli selvästi erilainen kuin nykyään, sillä kallio oli vielä saaristoisen meren rannalla. Nykyään paikalla oleva ja lähes umpeen kasvanut Saarnijärvi oli tuolloin vielä merenlahti.
Sammallahdenmäkeä on tutkittu joitakin kertoja, ja ensimmäisen kerran se mainitaan vuodelta 1880 olevassa Kustaa Killisen teoksessa. Volter Högman inventoi alueen 1890-luvulla, jolloin hän avasi myös neljä röykkiötä. Nykyaikaisia tutkimuksia siellä on tehty 1990- ja 2000-luvuilla. Kaivauksista on löytynyt palanutta luuta ja sarjarannerenkaan katkelma. Viimeisten kaivausten yhteydessä Sammallahdenmäelle tehtiin myös hoitosuunnitelma, ja aluetta on tarkoitus pitää alkuperäisenä. Siellä käy vuosittain noin 6 500 – 8 500 vierailijaa, ja paikallinen perinneyhdistys järjestää kesäisin elämysopastuksia.
Sijainti
pienoiskuva|Kirkonlaattiana tunnettu neliskulmainen hautaröykkiö Sammallahdenmäellä. thumb|Sammallahdenmäen ympäristöä Sammallahdenmäki on pitkänomainen kallioalue, joka sijaitsee Satakunnassa lähes umpeen kasvaneen Saarnijärven pohjois- ja koillispuolella.
Luonnonympäristö
Sammallahdenmäen ympäristö oli maankohoamisen seurauksena pronssi- ja varhaismetallikaudella hyvin erilainen kuin nykyään. Vanhimmat röykkiöt ovat yli 40 metriä korkealla kalliolla, joka oli rakentamisaikaan jo mantereen puolella. Sen länsipuolella avautui kuitenkin merellinen saaristo. Meri oli tuolloin 21 metriä nykyistä korkeammalla, mutta maankohoamisen takia ranta on vetäytynyt huomattavasti kauemmaksi länteen. Hautapaikka todennäköisesti valittiinkin sen sijainnin ansiosta, sillä se oli aikaan puuton kallio, josta oli hyvät näköalat merelle ja josta aurinko näkyi joka suunnasta.
Saarnijärvi ulottui vielä 1900-luvun alussa aivan kallioiden juurelle, mutta 1950- ja 1960-lukujen kuivatuksen seurauksena järvi on vetäytynyt ja ruohottunut lähes umpeen. Järven ranta-alueella on pelto- sekä tulvavyöhyke, joka kevällä tulva-aikaan on veden peittämä.
Tuhkakarvajalka
Tuhkakarvajalka (Dicallomera fascelina) on harmaa, Suomessa harvinainen yöperhonen.
Sammallahdenmäki
Luonnonympäristö
Mäen kallioperä on rapakiveä, ja kalliopaljastumien ympärillä on kapeita moreenivyöhykkeitä. Saarnijärven ympärillä on ensin turve- ja liejumaat ja sitten savikkoalue.
Tuhkakarvajalka
Koko ja ulkonäkö
Tuhkakarvajalka on harmaa yöperhonen, jonka naaras on selvästi koirasta kookkaampi. Siipien pohjaväri on vaaleanharmaa ja etusiipi on kauttaaltaan pienten mustien täplien kirjoma. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selvästi. Ne ovat varsinkin etureunastaan mustat ja niissä on oranssinruskeaa varjostumaa. Poikkiviirujen väliin jää tumma, reunaltaan vaalea keskitäplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä on himmeä, tumma keskitäplä. Koiraan tuntosarvet ovat tuuhean kaksoiskampahampaiset. Naaraan tuntosarvet ovat ohuemmat, ruumis rotevampi ja siivet muodoltaan pitemmät ja kapeammat, kuin koiraalla. Pohjoisessa perhoset ovat pohjaväriltään tummemman harmaita. Karvajaloille tyypilliseen tapaan lepäävä perhonen pitää etummaista, tuuhean harmaakarvaista raajapariaan ojennettuna eteenpäin. Siipiväli on koiraalla 34–40 mm ja naaraalla 37–53 mm.
Sammallahdenmäki
Luonnonympäristö
Muinaisjäännösalue on kitumaata ja kallioita. Puustossa on lähinnä mäntyjä, mutta alueella kasvaa kitukasvuisia koivuja ja haapoja. Suomalaisittain luonto on varsin tavallista rapakivikallioiden luontoa, vaikkakin maailmanlaajuisesti ympäristö on harvinainen. Kallioilla sekä ympäröivässä kuivassa kangasmetsässä kasvaa kanervaa, mäntyjä, hieskoivuja, harmaapajuja, polkusaraa, ahosuolaheinää, ahdelauhaa, kalliohatikkaa, sianpuolukkaa, jouhivihvilää, kalliokieloa ja huomionarvoisesti palleroporonjäkälää. Kosteikkojen kasveja ovat suomuurain, suopursu ja tupasvilla.
Röykkiöt ja niiden historia
Sammallahdenmäen kallioharjanteilta ja niiden välisestä kangasmaastosta on löytynyt kaikkiaan 36 kiviröykkiötä. Röykkiöihin käytetyt kivet ovat graniittia. Osa niistä on louhittu kalliosta ja osa on todennäköisesti ollut irtokiviä. Röykkiöt ovat muodoiltaan ja kooltaan erilaisia. Osa on matalia ja pyöreitä pikkuröykkiöitä, osa suuria kekomaisia hiidenkiukaita ja osa pyöreitä kehäröykkiöitä. Osassa röykkiöistä on käytetty niin sanottua kylmämuurausta, ja useissa röykkiöissä on jäänteitä paasiarkuista.
Tuhkakarvajalka
Elinympäristö ja elintavat
Tuhkakarvajalka viihtyy sekä kosteilla että kuivilla avoimilla paikoilla ja saattaa olla hyvinkin runsaslukuinen. Koiraat aloittavat lennon yleensä vasta puolen yön aikoihin tai aamuyöllä, mutta naaraat lähtevät liikkeelle jo illan tullen. Koiraat tulevat valolle, naaraat hyvin harvoin. Aikuinen perhonen on lyhytikäinen eikä nauti ravintoa.
Naaras munii 150–200 munaa muutaman kymmenen munan ryhmiksi oksille. Munarykelmään tarttuu tummanharmaata karvaa naaraan takaruumiin kärjen tupsusta. Nuoret toukat elävät ryhminä ja talvehtivat. Keväällä toukat itsenäistyvät ja syövät ravintokasviaan ympäri vuorokauden. Helpoimmin toukkia löytää alkukesästä öisin. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun alkupuolella ja pohjoisimmilla elinalueillaan saattavat talvehtia vielä uudelleen ennen koteloitumistaan. Kotelo on läpikuultavan ja toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisällä maassa tai kasvin varrella.
Ravintokasvi
Toukka on monilla lehtipuilla ja varvuilla elävä polyfagi.
Sammallahdenmäki
Röykkiöt ja niiden historia
Tunnetuimmat röykkiöistä ovat vallimainen Huilun pitkä raunio ja nelikulmainen kivilatomus Kirkonlaattia. Kirkonlaattia muistuttaa epäsäännöllistä nelikulmiota, ja sen sivut ovat 19,2, 16,8, 15,0 ja 18,8 metriä pitkät. Sillä ei ole varsinaista reunakehää ja sen korkeus on reunoilla 0,5 metriä. Keskellä rakennelmaa kivikerros on ohuempi. Kirkonlaattia saattaa olla hauta, koska sen sisällä oli 3,5 metriä pitkä paasiseinä, joka voidaan tulkita arkuksi. Kirkonlaattian tapaista hautaa ei kuitenkaan tunneta muualta Suomesta, ja sen muoto on poikkeuksellinen koko Skandinavian alueella. Kaivauksissa Kirkonlaattian hautakäytöstä ei kuitenkaan ole löytynyt selkeitä viitteitä. Ainoa todiste paasiseinästäkin on sitä vuonna 1891 tutkineen Volter Högmanin piirtämä karttakuva.
Huilun pitkä raunio on soikea, pitkänomainen ja vallimainen röykkiö. Sen muoto on syntynyt useiden perättäisten laajennusten seurauksena, ja siihen on kuulunut kolme rakennusvaihetta. Sen sisäseinät, pohjakivien sijoittelu, kivimateriaali ja pohjamaa ovat erilaisia rakennelman eri osissa. Huilun pitkään raunioon on todennäköisesti tehty hautauksia eri aikoina, ja vainajat on kätketty kivien joukkoon polttamatta.
Vuonna 2002 tutkituista röykkiöstä parhaiten ovat säilyneet röykkiöt 11, 23 ja 31. Röykkiössä 11 on näkyvillä sisäkkäisiä kivikehiä, röykkiössä 23 paasikivistä tehty kiviseinämä, ja matalan kiviladelman eli röykkiön 31 alta löytyi kaksoispaasiarkku. Röykkiöiden kivikehät on tehty aina täytekiviä suurimmista kivistä. Täytekivet poistamalla kivikehät on saatu tutkimuksissa esille. Röykkiön 11 spiraalimainen kuvio on Suomessa poikkeuksellinen, vaikkakin spiraali on ikivanha symboli. Röykkiön 23 paasikivistä kasattu kivirivi vaikuttaa hyvin samanlaiselta kuin Högmanin löytämä Kirkonlaattian kivirivi. Vanhat tutkimukset on kuitenkin sen verran vajavaisesti dokumentoitu, että varmuutta paasirivien samasta linjasta ei ole.
Alimman kalliotasanteen röykkiöt ja latomukset ovat matalia ja aika pitkälti aluskasvillisuuden peittämiä. Siellä tehdyissä tutkimuksissa löytyi sammalten ja aluskasvillisuuden poiston jälkeen kolme pystykiveä ja kaksi paasiarkkua.
Tutkitut röykkiöt ovat parhaimmassa kunnossa, sillä ne ovat entistettyjä. Jostain röykkiöistä on kuitenkin enää jäljellä vain pohjakivet, sillä niistä on haettu kiviä rakennusmateriaaliksi.
Asuinalueet
Sammallahdenmäen läheltä on löytynyt rautakautisia asuinpaikkoja, mutta varhaisimpiin röykkiöihin liittyvää pronssikautista asuinaluetta ei tutkimuksissa ole vielä löytynyt. Asuinpaikat saattavat myös olla hävinneet nuorempien jäänteiden alle, jos asutus on pysynyt vuosituhansia samalla paikalla.
Sammallahdenmäen kaakkoispuolella tiedetään rautakautiset Kivikylän Huilun ja Tahtmaan asuinpaikat, ja varhaisemmatkin hautaajatkin lienevät eläneet Sammallahdenmäen läheisyydessä. Tahtmaa sijaitsee 900 metriä Sammallahdenmäen röykkiöistä itään ja 600 metriä Huilun talosta luoteeseen. Huilun asuinpaikka on puolestaan Huilun talosta 100 metriä luoteeseen.
Tutkimushistoria
Sammalahdenmäki mainitaan ensimmäisen kerran muinaistieteellisessä yhteydessä Kustaa Killisen vuonna 1880 ilmestyneessä teoksessa Kiinteitä muinaisjäännöksiä Ulvilan Kihlakunnasta. Muinaisjäännöksistä kiinnostui 1890-luvulla harrastaja-arkeologi Volter Högman. Hän inventoi Lapin kunnan pronssikautiset muinaisjäännökset ja kirjasi Saarnijärven pohjoisrannalta 17 röykkiötä. Hän myös avasi neljä röykkiötä, Kirkonlaattian, Huilun pitkäraunion ja sen päissä olevat kaksi röykkiötä. Tuolloin löydettiin vain palannutta luuta, mutta yhtään löytöä ei otettu talteen.
Fred Jones
Fred Jones on kuvitteellinen hahmo, joka on tullut tutuksi Scooby-Doo-televisiosarjoista ja -elokuvista. Joe Rubyn ja Ken Spearsin luoma hahmo teki ensi esiintymisensä vuonna 1969 animaatiosarjassa Scooby-Doo, Where Are You!.
Sammallahdenmäki
Tutkimushistoria
Högman kutsui muinaisjäännösaluetta Huiluvuoreksi. Nimi tuli Huilun talosta, jonka takana olevalla kalliolla eli ”vuorella” jäännökset ovat. Arkeologit tunsivatkin alueen pitkään Huiluvuorena. Nimi oli kuitenkin tuntematon paikkakunnalla, ja siksi Lapin Kotiseutu- ja museoyhdistys esitti, että aluetta kutsuttaisiin paikallisella nimellä joko Kirkonlaattiankallioksi tai Sammallahdenmäeksi. Kotimaisten kielten keskuksen nimitoimisto suositteli vuonna 1991 paikannimikeräyksen nojalla röykkiöalueen nimeksi joko Sammallahdenmäkeä tai Kirkonlaattiaa.
Högmanin tutkimusten jälkeen Sammallahdenmäen muinaisjäännöstä on inventoitu, mitattu ja kuvattu. Aarne Europaues kuvasi vuonna 1911 eteläisiä röykkiöitä, ja T. I. Itkonen kirjoitti vuonna 1950 ylös opettaja Toivosen ja isännöitsijä Isotalon tietämät muinaisjäännökset ja heidän kertomana Kirkonlaattian liittyvän tarinan. Kyseinen tarina oli merkitty SKS:n kokoelmiin jo 1890-luvulla ja esitetty Lauri Simonsuuren vuonna 1947 toimittamassa teoksessa.
Anna-Liisa Hirviluoto merkitsi vuonna 1959 Sammallahdenmäen kiviröykkiöitä kartalle samalla, kun hän oli tarkistamassa hiidenkiukaita tiesuunnitelman varrelta. Seuraavana vuonna Martti Linkola inventoi Lapin kunnan aluetta ja kirjasi ylös 26 hautaröykkiötä. Linkolan inventoinnissa Kirkonlaattian todettiin olevan hyvässä kunnossa.
Museovirasto esitti 1980-luvulla Sammallahdenmäkeä Unescon maailmanperintöluetteloon. Tämän seurauksena Tuula Heikurinen-Montelli ja Päivi Kankkunen tekivät keväällä 1990 alueella inventoinnin ja kesällä Consulting Surveyors teki kartoituksen. Tuolloin alueesta tehtiin myös takymetrin avulla maastomalli. Röykkiöistä mitattiin korkein kohta, muita tietoja ja tarvittava määrä pisteitä muodon tallentamiseen.
Sammallahdenmäki valittiin 1999 Unescon maailmanperintöluetteloon. Se oli ensimmäinen arkeologinen kohde Suomesta. Valintaa perusteltiin poikkeuksellisella todistusarvolla, joka Sammalahdenmäellä on skandinaavisen pronssikautisen kulttuurin hautaustavasta. Valintaa oli edeltänyt yli kymmenen vuotta kestänyt valmistelu, jonka aikana muinaisjäännöksen rajoja ja suoja-alueita määriteltiin.
Unescon maailmanperintöluetteloon pääsemisen jälkeen Sammalahdenmäellä tehtiin lisää nykyaikaisia tutkimuksia. Museovirasto laati alueen kehittämistä varten tutkimussuunnitelman vuosiksi 2002–2004. Lisäksi Turun yliopiston kulttuurintutkimuksen ja maisemantutkimuksen koulutusohjelma on käyttänyt Sammallahdenmäkeä kenttätyökohteenaan.
Sammallahdenmäellä kaivettiin kesällä 2002 kahdeksaa röykkiötä. Kuudesta löytyi palanutta ihmisen luuta ja yhdestä kaksi kivipaaseista tehtyä arkkua. Alueen eteläpuolista asuinpaikkaa puolestaan tutkittiin kesinä 2003 ja 2004. Paikka on samanikäinen kuin nuorimmat ryökkiöt.
Esine- ja luulöydöt
thumb|Sammallahdenmäeltä löydetty sarjarannerenkaan palanen. Vuoden 2002 tutkimuksissa kuudesta röykkiöstä löytyi palanutta luuta ja kahdesta röykkiöstä muuta esineistöä. Luumäärä oli kuitenkin pieni, joten kovin tarkkoja analyysejä niistä ei pystytty tekemään. Viidessä röykkiössä oli varmuudella ihmisen luuta, ja kaikissa tapauksissa jäännös oli todennäköisesti aikuisesta yksilöstä.
Suojelu ja hoito
Sammallahdenmäen suojelu Suomessa perustuu muinaismuistolakiin, jonka perusteella kaikki kiinteät muinaisjäännökset ovat rauhoitettuja eikä niiden kaivaminen, peittäminen, muuttaminen, vahingoittaminen, poistaminen tai muu kajoaminen ole sallittua. Lainsäädännöllinen suojelu on myös yksi kriteeri maailmanperintöluetteloon pääsemiseksi. Muinaisjäännösalueen rajat määritteli vuonna 1993 Turun ja Porin läänin lääninhallitus. Suojelupäätökset ovat sittemmin siirtyneet Varsinais-Suomen ELY-keskukselle.
Vuonna 2015 hyväksytyn hoito- ja käyttösuunnitelman tavoitteena on säilyttää kohde ja sen lähiympäristö mahdollisimman alkuperäisenä, huolehtia nykytilaisen luonnon säilymisestä, välittää maailmanperintökohteen arvoja ja tietoja kävijöille sekä muille kiinnostuneille, säilyttää metsäomistuksen arvo sekä kehittää kävijähallintaa, kävijäpalveluita ja kouluille suunnattua toimintaa. Suunnitelmaa seuraa Sammallahdenmäen hoitokunta, joka kokoontuu tarpeen mukaan 1–2 kertaa vuodessa. Hoitokunnassa on edustus Museovirastolta, Satakunnan museolta, Rauman kaupungilta, Varsinais-Suomen ELY-keskukselta, Metsänhoitoyhdistys Lounametsältä, alueen maanomistajilta ja Perinneyhdistys Keritykseltä. Maanomistajat ovat mukana alueen käyttösuunnitelmissa, sillä koko muinaisjäännösalue suoja-alueineen on yksityisessä omistuksessa.
Osana Sammallahdenmäen hoitosuunnitelmaa alue on tarkoitus pitää avoimena puuvartisesta kasvillisuudesta ja näin myös säilyttää näkyvyys röykkiöltä toiselle. Suurimpien raunioiden päälle onkin kasvanut vuosikymmenten aikana mäntyjä, jotka saattavat tuhota myös hautoja. Juuristot voivat hajottaa rakenteita, ja neulaset synnyttävät kariketta, johon voi juurtua myös muuta kasvillisuutta.
Röykkiöiden päällä, niiden rakenteissa tai aivan niiden vieressä kasvavat puut kaadetaan ja vesovaa kasvillisuuta hoidetaan. Koska Sammallahdenmäki on myös suosittu näköalakohde, hoidon tavoitteena on myös ylläpitää alueen yleistä siisteyttä. Aluetta kiertävä polku-ura pidetään siksi avoinna, mutta vältetään sen leventämistä.
Icomos-asiantuntijajärjestö teki maailmanperintöprosessin aikana Sammallahdenmäestä kulttuurihistoriallisen arvion ja suositteli kohteen ottamista maailmanperintöluetteloon kahden kriteerin perusteella. Icomosin mukaan Sammallahdenmäki on erinomainen esimerkki Skandinavian pronssikautisesta yhteiskunnasta sekä alueen pronssikautisista hautauskäytännöistä. Sammallahdenmäen yhtenäisyys ja eheys antaa Icomosin mukaan hyvän pohjan myös tuleville tutkimuksille. Hautaröykkiöt ovatkin säilyneet melko koskemattomina ja alkuperäisinä, sillä graniitti rakennusmateriaalina ei rapaudu kovinkaan helposti ja alueen syrjäinen sijainti on suojannut sitä.
Matkailukohteena
thumb|Sammallahdenmäen opastetulla polulla oleva [[Hannunvaakunallinen kyltti.]] Sammallahdenmäelle on vapaa pääsy, ja sinne on hyvät opasteet valtatieltä 12 ja 8 sekä tieltä 2070. Sammallahdenmäen alueella on kaksi infopistettä, jossa on esittelytaulut ja kohde-esitteitä. Mäellä kulkee noin 1,5 kilometriä pitkä opastettu polku, joka on merkitty maastoon Hannunvaakunallisin kyltein.
Fred Jones
Hahmo
Mysteerijengin johtajana tunnettu amatöörietsivä Freddie on älykäs, komea ja rohkea, kaikkea mitä ryhmän toinen miespuolinen jäsen Shaggy ei ole. Ensimmäisen sarjan jälkeen Freddien kiinnostuksen kohteena on usein ollut erilaiset urheilulajit muun muassa baseball.
Sammallahdenmäki
Matkailukohteena
Alueen hoidolla ja kunnostuksella pyritään parantamaan sen opetus- ja nähtävyyskäyttöä sekä saavutettavuutta. Paikallisia kouluja pyritään samalla sitouttamaan maailmanperintökohteen hyödyntämiseen.
Fred Jones
Hahmo
Jenginsä johtajana hän yleensä kehittää kaikki ansat rikollisia varten, jotka ovat usein Rube Goldbergin tyylisiä. Shaggy ja Scooby-Doo kuitenkin pilaavat nämä ansat vahingossa. Ratkoessaan mysteereitä Fred usein käskee ryhmänsä hajaantumaan etsimään johtolankoja. Samalla hän usein sanoo tunnuslauseensa "Okay, Gang, Let's Split up and search for clues!". Hän yleensä valitsee Daphnen ja Velman mukaansa, kun taas Shaggy ja Scooby-Doo lähtevät kahdestaan etsimään johtolankoja. Joskus kaksikko saa seurakseen Velman.
Ylijäämä
Ylijäämä on kuntien ja kuntayhtymien, osuuskuntien sekä yhdistysten ja säätiöiden tuloslaskelmissa yritysten tuloslaskelmien voittoa vastaava erä. Ylijäämää syntyy, kun tilikauden tuotot ovat suuremmat kuin kulut. Sitä käytetään myös budjetoinnissa silloin, kun budjetin tulot ovat suuremmat kuin menot.
Sammallahdenmäki
Matkailukohteena
Sammallahdenmäen oppaiksi on koulutettu Rauman Lapissa toimivan Keritys-yhdistyksen jäseniä. Perinneyhdistys keskittyy paikallisen esihistorian elävöittämiseen. Yhdistys järjestää alueen eteläisellä parkkipaikalla niin sanottuja elämysopastuksia. Draamaopastusten lisäksi yhdistys järjestää myös tavallisia opastettuja kierroksia.
Ylijäämä
Ylijäämä-termin käyttö kuntien ja kuntayhtymien tuloslaskelmassa perustuu Kirjanpitolautakunnan kuntajaoston kunnille ja kuntayhtymille antamaan tuloslaskelmakaavaan. Osuuskunnan ylijäämästä on säädetty osuuskuntalaissa. Yhdistysten ja säätiöiden tuloslaskelmakaava, jossa tilikauden voitosta käytetään käsitettä ylijäämä, on annettu kirjanpitoasetuksessa.
Fred Jones
Hahmo
1990-luvun jälkeisissä elokuvissa ja televisiosarjoissa Fredin vaatetusta on päivitetty enemmän nykyaikaan. Muun muassa hänen neulepuseronsa on sinivalkoraitainen, sekä aikaisemmin käyttämä merimiessolmio on lähes tyystin poistettu. Alkuperäinen asuste palautettiin takaisin 2010-luvulla ensimmäisen animaatiosarjan Scooby-Doo! Mystery Incorporatedin myötä.
Sammallahdenmäki
Matkailukohteena
Sammallahdenmäellä käy vuosittain noin 6 500 – 8 500 vierailijaa. Kävijöiden määrää lasketaan kesäkaudella elektronisilla laskureilla, jotka sijaitsevat aluetta kiertävien polkujen alkupäässä. Vuonna 2012 tehdyn kävijätutkimuksen perusteella suomalaisista vierailijoista suurin osa on Raumalta tai yöpynyt lähiseudulla. Englanninkielellä kyselyyn vastanneille tärkeintä kohteessa oli oppiminen ja maailmanperintöön tutustuminen. Sammallahdenmäkeen tutustujien joukossa erikoisuutena ovatkin maailmanperintökohteiden kiertäjät.
Hiisitarinat
Paikalliset asukkaat tunsivat Sammallahdenmäen röykkiöt, hiidenkiukaat ja hiitteenvareet jo Kustaa Killisen kirjoittaessa niistä 1800-luvun lopulla. Hän kertoo hiisitarinaa, joka liittyi Kirkonlaattian rakentamiseen. Tarinan mukaan kristityillä ja hiisillä oli kirkon rakentamiskilpailu, jonka voittaja saisi jäädä paikalle asumaan, koska ryhmät eivät tulleet keskenään toimeen. Hiidet aloittivat rakentamisen Sammallahdenmäelle, mutta ihmiset olivat niin ovelia, että he pystyttivät vain kaksi pylvästä, asettivat kellon niiden väliin ja soittivat voittonsa merkiksi kelloa. Hiidet vihastuivat tästä niin, että ne jättivät rakentamisen kesken ja lähtivät alueelta.
Ylijäämä
Ylijäämäsuhde tarkoittaa ylijäämän ja myyntituottojen suhdetta.
Sammallahdenmäki
Hiisitarinat
Tarinalla selitetään Kirkonlaattian syntyä, sillä iso neliömäinen rakennelma piti olla jättiläisten eli hiisien tekemä ja sen koko viittasi kirkkoon. Kristillisessä perinteessä kulttuurivihamielisistä luonnonjättiläisistä on usein muovattu kristinuskon vastustajia. Myös Sammallahdenmäen hiidet heittivät suutuksissaan kiven Lapin kirkkoa päin. Kivi on edelleen nähtävissä isona siirtolohkareena.
Ylijäämä
Ylijäämän palautus tarkoittaa osuuskunnan ylijäämän jakamista jäsenille.
Sammallahdenmäki
Hiisitarinat
Vaikka Kirkonlaattia ja hiidenkiukaat ovat olleet tunnettuja paikallisille, niitä ei ole kuitenkaan merkitty alueen karttoihin. Kansanrunouden tutkija Lauri Simonsuuri otti tarinan mukaan vuonna 1947 toimittamaan teokseensa Myytillisiä tarinoita.
Aiheesta muualla
61.11944°N, 21.775°W
Ylijäämä
Ylijäämä-sana esiintyy kansantaloustieteessä muissakin asiayhteyksissä, katso Taloudellinen ylijäämä.
Hulli
Hulli on islantilaisen Hugleikur Dagssonin luoma animaatiosarja. Sarja sisältää runsaasti mustaa huumoria, ja sitä ei sisältönsä vuoksi suositellakaan alle 12-vuotiaille. Eräs Dagssonin työkaveri sanoikin pari jaksoa nähtyään: "Tämähän on kuin South Park potenssiin kolme!" Sarjasta on tehty 1. tuotantokausi ja sitä esittää Suomessa Yleisradion kanava Yle TV2. Sarjan päähenkilö on entinen sarjakuvapiirtäjä, joka muistuttaa paljon Dagssonia itsessään.
Öjanjärvi
Öjanjärvi on Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa ja Kruunupyyssä sijaitseva vesiallas, joka on syntynyt merenlahdesta patoamalla vuonna 1969. Järven pinta-ala on 12 neliökilometriä. Siitä on kanavayhteys samantasoiseen ja suurempaan Luodonjärveen, joka padottiin jo vuonna 1962. Systeemiin laskevat Keski-Pohjanmaan joista Purmonjoki, Kovjoki, Ähtävänjoki ja Kruunupyynjoki. Järvi rakennettiin turvaamaan makean raakaveden saanti alueen teollisuudelle ja kunnille.
Vedenpinnankorkeus Öjanjärvessä pidetään säännöstelyluukkujen avulla 10–20 senttimetriä merenpinnan yläpuolella.
Veliž
Veliž on kaupunki Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen rannalla 134 kilometriä Smolenskista luoteeseen. Kaupunki on Veližin piirin keskus. Itse kaupungissa asui 7 620 henkeä, koko kaupunkikunnassa 8 147 ja koko Veližin piirissä 12 248 (vuonna 2010).
Veliž mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. 1400–1500-lukujen vaihteessa se liitettiin Moskovan Venäjään. Kaupungin virallinen perustamisvuosi on 1536, jolloin muinaisen linnan paikalle rakennettiin uusi linnoitus. Vuosina 1580–1655 ja 1678–1722 kaupunki kuului Puolaan. Vuonna 1776 siitä tuli aluksi Pihkovan ja sitten Vitebskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun lopulle saakka asukkaat kävivät kauppaa Riian kanssa. Toisen maailmansodan aikana Veliž oli saksalaisten miehittämä ja tuhoutui pahoin. Nykyään kaupungissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Gump ja kumppani
Gump ja kumppani (Gump and Co.) on yhdysvaltalaisen Winston Groomin vuonna 1995 julkaistu romaani. Tyylisuunnaltaan lähinnä poliittista satiiria edustava teos on jatko-osa vuonna 1986 ilmestyneelle kirjalle Forrest Gump. Gump ja kumppani ilmestyi suomeksi vuonna 1996. Käännöksen on tehnyt Erkki Jukarainen.
Stéphane Sessègnon
Maajoukkueura
Sessègnon on edustanut Beninin maajoukkuetta vuodesta 2004 alkaen yhteensä 35 ottelun verran. Hän on edustanut Beniniä kaksissa arvokisoissa: vuosien 2008 ja 2010 Afrikan-kisoissa.
Gump ja kumppani
Forrest Gump päätyy, useimmiten täysin tahtomattomasti, erilaisten hyvin hämmentävien asioiden ääreen sekä arvaamattomilta tuntuviin ja hyvin haastaviin tilanteisiin. Osin luottavaisuutensa vuoksi (Forrest ei nimittäin tahdo uskoa mitään pahaa kanssaihmisistä) hän on usein sivustakatsojana kiusallisissa tilanteissa. Tällaisia tilanteita aiheutuu, kun Forrest joutuu mukaan 1980-luvun skandaaleihin ja muihin maailmanpolitiikan merkittäviin tapahtumiin, kuten Berliinin muurin murtuminen ja Iran-Contra-skandaali.
Mustapiikkimonni
Mustapiikkimonni (Ameiurus melas) on pohjoisamerikkalainen sisävesikalalaji.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mustapiikkimonni on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa sen levinneisyys ulottuu Meksikosta Suurille järville mutta ihminen levittänyt sitä myös Eurooppaan. Se elää mutapohjaisissa lammikoissa ja muissa lähes seisovissa vesissä.
Lisääntyminen
Kutuaika on toukokuulta heinäkuulle. Kutemisesta poikasten kuoriutumiseen kestää 4-10 päivää.
Tanatoforinen dysplasia
Tanatoforinen dysplasia, kehityshäiriö eli lyhytkasvuisuus on neloskromosomin FGFR3-geenin kautta vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, johon kuuluu poikkeavuuksia eri puolilla kehoa. Raajojen hermojuuret ovat lyhyet ja liikaihoiset. Pää on muuhuun ruumiiseen nähtynä suhteettoman suuri ja kalloa kuvataan usein apilanlehden muotoiseksi.
Biologi
Biologi on luonnontieteilijä, jonka työ liittyy biologiaan eli elävään luontoon. Biologia on hyvin laaja-alainen tieteenala ja usein puhutaankin biotieteistä. Biologeja työskentelee hyvin monipuolisesti erilaisissa tehtävissä useimpien erilaistuessa johonkin tiettyyn biologian osa-alueeseen. Biologit työskentelevät asiantuntijatehtävissä mm. tutkimuksen, opetuksen ja hallinnollisen työn parissa.
Tanatoforinen dysplasia
Tanatoforinen dysplasia on vakava sairaus, joka johtaa ennenaikaiseen kuolemaan. Kuolleena syntyminen on tavallista, mutta jotkut voivat elää lapsuusikään asti. Vaikka vammautunut ei syntyisi kuolleena, hän jää vaikeasti kehitysvammaiseksi ja kärsimään hengityksen vajaatoiminnasta. Mahdollista on myös vesipäisyys.
Biologi
Erikoistuneita biologeja
Hydrobiologit tutkivat vesieliöitä, vesiympäristöjen eliöyhteisöjä sekä niiden vuorovaikutusta elinympäristönsä kanssa. Limnologit tutkivat suolattomia sisävesiä, meribiologit murtovesiä ja meriä ja kala- ja kalastusbiologit ensisijaisesti kalojen ekologiaa ja vesien luonnonvarojen käyttöä. Biokemistit tutkivat erilaisten biomolekyylien kuten proteiinien, lipidien, hiilihydraattien ja nukleiinihappojen rakennetta ja toimintaa pyrkien ymmärtämään mm. erilaisten biologisten prosessien ja sairauksien mekanismeja kemiallisella tasolla.
Tanatoforinen dysplasia
Arviot tanatoforisen dysplasian esiintyvyydestä väestötasolla vaihtelevat. Vuonna 1989 julkaistun tanskalaisen tutkimuksen mukaan kolme ihmistä 78 000 syntyneestä kärsisivät häiriöstä. Vuonna 1986 Latinalaisessa Amerikassa pääteltiin, että vammasta kärsisi yksi 20 000:sta.
Biologi
Erikoistuneita biologeja
Mikrobiologit tutkivat mikrobien kuten bakteerien, virusten, levien, sienten sekä alkueläinten elintoimintoja, rakennetta ja niiden käyttöä biotekniikassa. Mikrobiologia on monipuolinen biologian ala. Virologit ovat viruksia tutkivia mikrobiologeja. Mikrobiekologia tutkii mikrobien vuorovaikutuksia elinympäristönsä kanssa ja lääketieteellinen mikrobiologia taudinaiheuttajamikrobeja. Muita mikrobiologian osa-alueita ovat mm. elintarvikemikrobiologia ja ympäristömikrobiologia.
Perinnöllisyystieteilijät eli geneetikot tutkivat eliöiden perinnöllisyyttä ja perintötekijöiden eli geenien rakennetta, toimintaa ja muuntelua. Tutkimuskohteiden kirjo on laaja vaihdellen molekyylitasolta soluihin ja yksilöihin sekä edelleen populaatiosta kokonaisiin lajeihin.
Biologit voivat erikoistua edellä mainittujen alojen lisäksi myös mm. kehitysbiologiaan, eläintieteeseen, kasvitieteeseen, fysiologiaan, anatomiaan, molekyylibiologiaan, biotekniikkaan, astrobiologiaan, ekologiaan, evoluutiobiologiaan tai ympäristöbiologiaan.
Kai Salo
Kai Juhani Salo (22. huhtikuuta 1938 Oulu – 11. kesäkuuta 2017 Turku) oli suomalainen teollinen muotoilija. Hän suunnitteli muun muassa veneitä, matkailuvaunuja, polkupyöriä, valaisimia ja huonekaluja.
Kai Salo opiskeli ensin hienomekaanikoksi Turun ammattikoulussa 1953–1955 ja toimi piirtäjänä turkulaisissa arkkitehtitoimistoissa vuoteen 1964 asti, jolloin hän pääsi opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun. Hän tuli tunnetuksi muotoilijakoulutuksen lopputyönä suunnittelemallaan futuristisella Oculus 104 -asuntoveneellään, joka herätti kansainvälistä kiinnostusta.
Vuosina 1973–1990 Kai Salo toimi Oy Lohja Caravan Ab:n Solifer- ja Kafi-matkailuvaunujen pääsuunnittelijana. Hän on suunnitellut paljon muitakin muovituotteita muun muassa Décembre-, Hj. Jousi-, Paraisten Kalkki- ja Treston-yhtiöille. Valaisimia Salo on piirtänyt SLO:lle ja Arisuo Oy:lle, jalometallituotteita Turun Hopealle ja Tinarte Oy:lle. Kai Salon kalustesuunnitteluasiakkaita ovat olleet Turun Metallikaluste, Wulff-Yhtiöt, SOK Koulupalvelu ja Brio Scanditoy. Kai Salon TM-Kalusteelle suunnittelemaa TM-13-tuolia on valmistettu vuodesta 1973 lähtien noin miljoona kappaletta vuoteen 2009 mennessä.
Salo on toiminut tuotekehityksen ja teollisen muotoilun luennoitsijana Turun ammattikorkeakoulussa.
Leikkiviä poikia rannalla
Omistushistoria
Pariisilainen taidekauppias Georges Petit myi heinäkuussa 1885 maalauksen kreivi Vladimir Šeremetjoville, mutta varsinainen ostaja oli keisarinna Maria Fjodorovna. Edelfelt peräsi rahojaan taidekauppiaalta kirjeellä, jonka säveltäjä, keräilijä Juhani Komulainen löysi pariisilaiselta huutokauppakamarilta.
Maalauksen osti helsinkiläinen taidekauppias W. Sjöberg vuonna 1930 Leningradista Anitškovin palatsin myyntiin pannusta kokoelmasta. Sjöbergiltä maalaus siirtyi Ateneumin kokoelmiin.
Venjov
thumb|150px|Venjovin vaakuna.
Venjov on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Osjotrin sivujoen Venjovkan rannalla 52 kilometriä Tulasta itään. Kaupunki on Venjovin piirin keskus. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2007).
Paikkakunta mainitaan nimellä Venjova ensimmäisen kerran 1300-luvun lopussa. Aluksi se sijaitsi Osjotr-joen rannalla ja kuului Rjazanin ruhtinaskuntaan. 1500-luvulla kaupunki ilmeisesti tuhoutui ja se siirrettiin nykyiselle paikalle, jonne rakennettiin Gorodenskin linnoitus. 1500-luvun lopulla siitä käytettiin jo nimeä Venjov. 1500–1600-luvun vaihteessa rakennettiin uusi linnoitus, jolla oli huomattava merkitys Ivan Bolotnikovin talonpoikaissodassa. Vuonna 1633 Krimin tataarit polttivat Venjovin. Uudelleen rakennettu linnoitus vaurioitui pahasti tulipalossa vuonna 1730. Vuodesta 1777 lähtien Venjov oli samannimisen Tulan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Sen taloudellinen merkitys jäi erittäin vähäiseksi. Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Nähtävyyksiä ovat kaupungin keskustassa Krasnaja-aukiolla sijaitseva Pokrovan kirkko (1737), 1700-luvun alussa pystytetty kotiseutumuseon rakennus, Jumalan ilmestyksen kirkko 1600–1700-luvun vaihteesta, Kazanin kirkko ja Ylösnousemuksen katedraali. Kaupungin hautausmaalla on vuonna 1771 rakennettu barokkityylinen Johannes Kastajan kirkko.
Feliks Zemdegs
Feliks Zemdegs (s. 20. joulukuuta 1995 ) on australialainen Rubikin kuution nopeusratkoja. Häntä pidetään kaikkien aikojen parhaana nopeusratkojana. Hän on ainoa nopeusratkoja, joka on voittanut World Cube Associationin järjestämät maailmanmestaruuskilpailut kahdesti, vuosina 2013 ja 2015. Hän on ansainnut yli 350 ennätystä eri kilpailuissa, 121 maailmanennätystä, 211 Oseanian ennätystä ja 6 Australian ennätystä.
Antti Pennanen (sotilas)
Antti Pennanen (6. marraskuuta 1903 Kuusjärvi – 30. lokakuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka vaikutti erityisesti Rajavartiolaitoksessa.
Pennanen valmistui Reserviupseerikoulusta 1927 ja kadettikoulusta 1931 sekä kävi sodan jälkeen yleisen komentajakurssi 5:n 1950. Kenraalien enemmistöstä poiketen hän ei kuitenkaan käynyt Sotakorkeakoulua. Vuoden 1918 sotaan Pennanen osallistui Joensuun Vartiopataljoonassa. Upseerinuransa hän aloitti nuorempana upseerina KTR 2:ssa sekä PPP 2:ssa 1928–1933. Lapin rajavartiostossa hän palveli vuodesta 1933 talvisodan alkuun asti ja toimi samalla myös Rovaniemen varuskunnan komendanttina 1935–1938 ja vuoden 1939 alusta komppanianpäällikkönä. Talvisodan hän aloitti Er.P 16:n komentajana ja joulukuun alusta välirauhaan asti Osasto Pennasen komentajana Petsamon rintamalla. Välirauhan aikana hänestä tuli Rajavartiosto 6:n komentaja ja jatkosodan sytyttyä hänestä tuli Petsamon erillisosaston komentaja lokakuuhun 1944 asti Luttojoen seudulla. Loppuvuoden 1944 hän toimi 15. prikaatin komentajana.
Sodan jälkeen Pennanen toimi RjR 2:n komentajana 1945–1947. Lapin rajavartioston komentajana hän toimi jälleen 1.7.1947–1.3.1956. Samalla hän toimi Rajavartiostojen päällikön viransijaisena 1.9.1947–4.5.1949. Seuraavaksi hän palveli Rajavartiostojen päällikön apulaisena 1.3.1956–16.1.1962 ja tämän jälkeen Rajavartiostojen päällikkönä 16.1.1962–6.11.1966.
Ylennykset: Reservivänrikki 1928, vänrikki 1931, luutnantti 1931, kapteeni 1939, majuri 1940, everstiluutnantti 1941, eversti 1944, kenraalimajuri 1956, kenraaliluutnantti 1962.
Helsingin Sanomien entinen pääkirjoitustoimittaja Erkki Pennanen on Antti Pennasen poika.
Jean-Baptiste Barrière (1958–)
Jean-Baptiste Barrière (s. 1958) on ranskalainen säveltäjä ja multimediataiteilija. Hänen tuotantonsa perustuu pääasiassa tietokonemusiikkiin. Barrière toimi vuosina 1984–1997 johtotehtävissä pariisilaisessa IRCAM-instituutissa, sekä opetti tietokonesävellystä Sibelius-Akatemiassa lukuvuonna 1997–1998. Barrière on opiskellut musiikin lisäksi muun muassa filosofiaa ja taidehistoriaa. Hän oli naimisissa suomalaisen säveltäjän Kaija Saariahon kanssa tämän kuolemaan saakka 2023.
J. Lee Thompson
John Lee Thompson (1. elokuuta 1914 Bristol, Englanti – 30. elokuuta 2002 Sooke, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli englantilainen elokuvaohjaaja, joka vaikutti sekä Britanniassa että Hollywoodissa.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Snookerin maailmanmestaruusturnaus on vuosittain snookerin ammattilaiskauden päättävä turnaus, jonka voittajasta tulee maailmanmestari.
J. Lee Thompson
1930–1950-luku
Thompson aloitti uransa käsikirjoittajana vuonna 1937 valmistuneen The Price of Folly -elokuvan myötä. Hän teki elokuvien käsikirjoituksia aina vuoteen 1986 asti. Hänen merkittävimpiä käsikirjoituksiaan ovat elokuvat Pennitön aviomies (For Better, for Worse, 1954) ja Ennen keskiyötä (10 to Midnight, 1983).
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Se on turnauksista kaikkein arvostetuin mitaten sekä palkintosummissa että ranking-pisteissä. Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin vuonna 1927. Nykymuodossaan se on pelattu vuodesta 1980 lähtien Crucible -teatterissa Sheffieldissä Englannissa. Karsintojen jälkeen pääturnaukseen osallistuu yhteensä 32 pelaajaa, joista 16 on sijoitettuja maailmanlistasijoituksen perusteella, ja loput 16 karsittu karsintakierroksilla. Pääturnaus kestää yli kaksi viikkoa.
J. Lee Thompson
1930–1950-luku
Ohjaajana hän aloitti vuonna 1950 valmistuneella elokuvalla Murder Without Crime. Vuonna 1956 hän oli ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun voittajaksi ohjaustyöllään Yield to the Night. Paluu helvetistä (Ice Cold in Alex, 1958) oli hänen ensimmäinen suuri yleisömenestyksensä, joka toi hänelle palkinnon Berliinin elokuvajuhlilta sekä elokuvalle kolme Bafta-ehdokkuutta. Seuraavana vuonna valmistunut Intiassa palaa (North West Frontier) oli myös arvostelu- ja yleisömenestys. Tiger Bay (1959) menestyi sekä Bafta-gaalassa että Berliinin elokuvajuhlilla.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Turnausta sponsoroi vuosina 1976–2005 tupakkamerkki Embassy, mutta kun Englannin lait kielsivät tupakkayhtiöiltä urheilutapahtumien sponsoroinnin, joutui World Snooker Association etsimään turnaukselle uuden sponsorin. Sen jälkeen turnausta ovat sponsoroineet vedonlyöntiyritykset 888.com vuosina 2006–2008, Betfred, Betfair ja Dafabet.
J. Lee Thompson
1960-luku
Vuonna 1961 valmistunut Navaronen tykit (The Guns of Navarone) oli Thompsonin uran suurin menestys, joka voitti Oscarin parhaista erikoisefekteistä. Lisäksi elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista yksi oli J. Lee Thompsonin ehdokkuus parhaasta ohjauksesta. Elokuva oli myös Thompsonin ensimmäinen Hollywoodissa, jossa täydellinen aloitus merkitsi varmaa työtarjontaa.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Maailmanmestarit
Snookerin maailmanmestaruuksia eniten on voittanut englantilainen Joe Davis, 15 kertaa. Vuodesta 1969 lähtien eniten maailmanmestaruuksia ovat voittaneet Stephen Hendry ja Ronnie O’Sullivan, molemmat seitsemän kertaa. Hendry on saavuttanut voittonsa 1990-luvulla, voitoista viisi hän saavutti peräkkäisinä vuosina 1992–1996. O’Sullivan on saavuttanut voittonsa vuosina 2001–2022. Steve Davis voitti 1980-luvulla maailmanmestaruuden kuusi kertaa. Jimmy White on puolestaan ollut kuusi kertaa finaalissa hävinneenä osapuolena, eikä ole voittanut maailmanmestaruutta kertaakaan.
J. Lee Thompson
1960-luku
Tarjontaa oli, ja niinpä Thompson ohjasi Tuomitun kosto -elokuvan vuonna 1962. Gregory Peckin tähdittämä kauhuklassikko oli yleisö- ja arvostelumenestys, jonka Martin Scorsese filmasi vuonna 1991 uudelleen, mutta heikommalla menestyksellä.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Pitkät ottelut
Maailmanmestaruusturnauksen ottelut ovat selkeästi muiden turnausten otteluita pitempiä. Karsintakierroksilla pelisysteemi on jo paras yhdeksästätoista, eli voittoon vaaditaan 10 voitettua erää. Muissa turnauksissa finaalissa pelataan maksimissaan 19 erää. Kun turnauksessa on jäljellä 16 parasta pelaajaa, on pelisysteemi paras 25:stä ennen semifinaalia, jossa pelataan systeemillä paras 33:sta ja lopulta finaali systeemillä paras 35:stä. Turnauksen voittajan eli maailmanmestarin on siis voitettava vähintään 72 erää koko turnauksen aikana. Jos pelaaja on pelannut karsintakierroksilla, kasvaa vaadittava voitettujen erien määrä aina kymmenellä yhtä karsintakierrosta kohden.
J. Lee Thompson
1960-luku
Muita Thompsonin merkittäviä teoksia 1960-luvulla olivat Oscar-ehdokas Taras Bulba (1962), What A Way to Go! (1964), John Goldfarb, Please Come Home (1965) ja Mackenna's Gold (1969). Vuonna 1968 hänestä oli tulla Apinoiden planeetan ohjaaja, mutta hän ei voinut ottaa tehtävää vastaan keskeneräisen Mackenna's Goldin vuoksi. Hän kuitenkin ohjasi Apinoiden planeetalle kaksi jatko-osaa 1970-luvulla.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Maksimibreikit
Maksimibreikkipalkinto on ollut maailmanmestaruusturnauksessa jopa 147 000 puntaa, eli 1 000 puntaa pistettä kohden. Täydellisen lyöntisarjan ovat tässä turnauksessa saavuttaneet kanadalainen Cliff Thorburn vuonna 1983, englantilainen Jimmy White vuonna 1992, skotlantilainen Stephen Hendry kolmesti vuosina 1995, 2009 ja 2012, englantilainen Ronnie O’Sullivan kolmesti vuosina 1997, 2003 ja 2008, walesilainen Mark Williams vuonna 2005, englantilainen Robert Milkins vuonna 2006, englantilainen Ali Carter vuonna 2008, skotlantilainen John Higgins vuonna 2020 sekä australialainen Neil Robertson vuonna 2022. Mark Selby teki vuonna 2023 historiaa tehdessään ensimmäisenä pelaajana maksimibreikin finaalissa. Sitä ennen pudotuspelivaiheessa oli saman tehnyt englantilainen Kyren Wilson.