cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Destro
G. I. Joe: The Rise of Cobra
Destro tunnetaan elokuvassa pelkästään nimellä James McCullen, joka oli elokuvan pääroisto, MARS yhtiön omistaja ja terroristi. Hän käyttää hyväkseen Naton rahoitusta nanohiukkasten tutkimuksessa ja suunnittelee varastavansa Tohtorin avustuksella valmistetut ydinkärjet takaisin itselleen. McCullen komentaa aluksi varastamaan salkkuun pakatut ydinkärjet Naton joukoilta, jotka ovat kuljettamassa niitä turvaan. MARSin joukot eivät kuitenkaan onnistu saamaan salkkua käsiinsä G.I. Joe joukkojen väliintulon myötä. Myöhemmin he onnistuvat nappaamaan ne G.I. Joen päämajasta, jonka myötä McCullen käskee Baronessin ja Storm Shadown tuhoamaan Pariisin, kostoksi Ranskalle hänen esi-isälleen aiheuttamasta rangaistuksesta. Tehtävä ei täysin onnistu vaikka kaksikko saa hieman tuhoa aikaan Pariisissa, tuhottuaan Eiffelin tornin. McCullen suunnittelee tuovansa koko maailman tuhoon ja noustevansa sitä kautta MARS yhtiön kehityksen myötä maailman valtiaaksi. Suunnitelma ei kuitenkaan tuota tulosta G.I. Joen joukkojen hyökätessä hänen pohjoisnavalla sijaitsevaan tukikohtaansa, jossa hän polttaa kasvonsa yrittäessään tappaa Duken pienellä liekinheittimellä. McCullenin tiedemies pelastaa hänet ja piikittää hänen naamaansa nanohiukkasia, jotka luovat elävän metallin kasvon päälle. Tohtori nimittää häntä lopuksi Destroksi ja kertoo itse olevansa nyt Cobra Commander. Kaksikko jää kuitenkin kiinni ja heidät teljetään erityisvankilaan.
Ž
Ž-kirjainta vastaa kyrillisissä kirjaimissa Ж|Ж (ж), jota käytetään bulgariassa, makedoniassa, serbokroaatissa, ukrainassa ja venäjässä.
Ž suomen kielessä
Ž-kirjain on lainattu suomen kieleen tšekistä vuonna 1907, jolloin annettiin ensimmäinen suositus sen käytöstä.
Ž-kirjaimella merkitään suomen kielessä soinnillista postalveolaarista frikatiivia. Kirjain esiintyy vain muutamassa lainasanassa (kuten brežneviläisyys, džonkki, fidži, maharadža). Lisäksi sitä käytetään nimissä (Azerbaidžan), etenkin translitteroitaessa nimiä, jotka alkukielessä kirjoitetaan kyrillisin aakkosin (esim. Ždanov, Žirinovski).
Aakkosjärjestyksen kannalta ž katsotaan suomessa z-kirjaimen muunnelmaksi, joten se aakkostetaan samalla tavalla kuin z.
Ž muissa kielissä
Tšekin kielen lisäksi ž esiintyy useimmissa muissakin latinalaista kirjaimistoa käyttävissä slaavilaisissa kielissä, joihin lukeutuvat slovakki, sloveeni ja serbokroaatti. Sen sijaan puolan kielessä lähinnä vastaava kirjain on ż, jossa tarkkeena on hatun sijasta yläpuolinen piste, kuten alun perin tšekissäkin.
Kirjain on omaksuttu myös muun muassa latviaan ja liettuaan, turkmeeniin sekä lakota-intiaanien kieleen. Suomalais-ugrilaisista kielistä ž kuuluu viron, karjalan ja vepsän sekä pohjoissaamen, inarinsaamen ja koltansaamen oikeinkirjoitukseen.
Tietokoneissa
Windows-käyttöjärjestelmässä kirjaimet voi kirjoittaa myös Merkistö-apuohjelman (charmap.exe) avulla.
Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto
Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto on hallintoelin, joka vastaa Hämeenlinnan kaupungin toiminnasta ja taloudesta. Hämeenlinnan suurin puolue oli pitkään SDP, mutta vuonna 2008 kokoomus kiri niukasti uuden suurkunnan suurimmaksi puolueeksi. Sekä kokoomuksella että SDP:lla oli tuolloin 20 paikkaa valtuuston 59 paikasta, joka oli tilapäisesti suurempi kokonaispaikkaluku kuntaliitosten vuoksi. Tasatilanne on jatkunut myös kolmien seuraavien vaalien ajan. Vuoden 2017 vaaleista lähtien valtuutettuja on valittu 51, joka on kuntalain vaatima minimi.
Valtuusto kokoontuu noin kerran kuussa Raatihuoneen valtuustosalissa. Kokoukset ovat seurattavissa myös verkossa.
Keski-Afrikan vaakuna
thumb|250px|Keski-Afrikan vaakuna Keski-Afrikan vaakuna on Keski-Afrikan tasavallan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunan kilven keskellä olevassa sydänkilvessä on maan kartta ja sen päällä tähti. Ensimmäisessä kentässä on norsun pää, toisessa kentässä apinanleipäpuu, kolmannessa kentässä kolme tähteä ja neljännessä käsi, joka edustaa ennen maan itsenäisyyttä afrikkalaisen väestön aseman parantamiseen pyrkinyttä järjestöä. Kilven yllä on nouseva aurinko ja molemmilla puolilla maan lippu.
Nauhassa vaakunan alla on motto Unité, Dignité, Travail. Vaakunan yläpuolella lukee Zo Kwe Zo, suomeksi ihminen on ihminen, mikä voidaan kääntää vapaammin "kaikki ihmiset ovat samanarvoisia".
Serengetin kansallispuisto
Maasait ovat laiduntaneet karjaansa Serengetissä 1800-luvulta lähtien ja puiston nimi tulee heidän kielestään, jossa siringiti tarkoittaa ääretöntä lakeutta. Serengeti on Tansanian vanhin kansallispuisto ja tärkeä matkailukohde. Serengeti on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1981 alkaen.
Maantiede
thumb|300 px|left|Viitteellinen kartta, johon on merkitty joet (sininen) ja majoituspaikat (musta). Tummanvihreällä kukkuloita, ruskealla kopje-kallioita. Kansallispuiston pinta-ala on 14 763 km². Siihen sisältyy savannin lisäksi joenvarsimetsiä.
Kansallispuisto ulottuu lännessä Victoriajärvelle ja pohjoisessa Kenian rajalle, jonka toisella puolella suojelualue jatkuu Masai Maran suojelualueena. Serengetin kaakkoispuolella on Ngorongoron suojelualue, missä maasait saavat edelleen harjoittaa perinnäisiä elinkeinojaan.
Ripsisara
Ripsisara (Carex pilosa) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Ripsisara kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat varsia lyhyempiä ja 5–8 mm leveitä. Ripsisaran kukinto koostuu 3–4 erillään olevasta tähkästä. Ylin tähkä on 2–3 cm pitkä ja siinä on hedekukkia. Alimmat tähkät ovat emikukallisia, 2–4 cm pitkiä ja muodoltaan kapeanliereitä. Kussakin emitähkässä on 8–12 kukkaa. Pullakot ovat leveänsoikeita sekä aluksi vaaleanvihreitä, mutta muuttuvat kasvukauden mittaan kellertäviksi. Ripsisara kukkii keväällä, huhti–toukokuussa.
Ripsisara kasvaa metsissä. Ripsisaraa tavataan laajalti Euroopassa sekä Itä-Aasiassa Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Ripsisaraa on tavattu myös Suomesta 2010-luvulla Kouvolan seudulta.
Serengetin kansallispuisto
Maantiede
Puiston eri osissa on erilainen maasto, ilmasto ja eliöstö. Eteläosan laajoilla ruohikkotasangoilla suuret laumat laiduntavat joulukuusta toukokuuhun. Keskiosassa on savannin lisäksi kivikkoisia kukkuloita eli kopjeja, joilla on oma eläimistönsä. Siellä on myös galleriametsiä ja juomapaikkoina toimivia lammikoita. Pohjoisosa on kosteampaa, ja suuret laumat vetäytyvät sinne kuivan kauden aikana. Elefantit elävät siellä koko vuoden. Länsiosassa on jokia ja metsäisempää savannia, ja siellä voi tavata apinoita, krokotiileja ja virtahepoja.
Eläimistö
thumb|350px|Seeproja, gnuita ja [[Viktoriankaijanen|viktoriankaijasia Serengetissä.]] Seeprojen ja gnuiden lisäksi Serengetissä tavataan kaikki suurriistanmetsästäjien aikoinaan himoitsemat ”viisi suurta” eli leijona, leopardi, norsu, puhveli ja sarvikuono. Puiston nisäkkäistä on noin 30 lajia kasvinsyöjiä ja 13 lajia suuria petoeläimiä.
Ruohonsyöjien ja niitä saalistavien petojen yksilömäärä on yhteensä yli 2,5 miljoonaa. Vuonna 1996 leijonien lukumääräksi arvioitiin yli 3 000.
Grumeti-joessa puiston länsiosassa on virtahepoja ja krokotiileja.
Alueella elää yli 500 lintulajia, joiden joukossa on 34 petolintua, 6 raadonsyöjälintua ja suuria vesilintujen parvia. Strutsit ovat yleisiä, ja avarat ruohokentät suosivat myös sellaisia lajeja kuin kuningastrappi, kiurut ja peipot. Siellä tavataan myös värikkäitä savannisininärhiä ja viktoriankaijasia.
Suuri laiduntajien määrä vaikuttaa myös alueen hyönteislajistoon. Lantakuoriaisia on ainakin sata lajia, ja yhdessä muiden makrohajottajien kanssa ne käsittelevät vuodessa puolitoista miljoonaa kiloa gnuiden lantaa. Heinäsirkkoja on löytynyt yli sata lajia.
Märehtijöiden vaelluskierto
thumb|Gnuita ja seeproja Masai Maran puolella. Gnuut, seeprat ja thomsoningasellit vaeltavat vuosittain suunnilleen samaa reittiä myötäpäivään koko alueen ympäri.
Historia
thumb|left|Leijona Serengetissä. Saksalaiset ja englantilaiset suurriistanmetsästäjät kaatoivat Serengetissä sadoittain leijonia ja muita suuria riistaeläimiä 1900-luvun alussa. Koska suurriista alkoi käydä harvinaiseksi, britit rajoittivat metsästystä 1920-luvun alussa ja perustivat alueelle riistansuojelualueen vuonna 1929. Kansallispuisto perustettiin 1951.
1960-luvulla hallitus yritti säädellä gnuiden vaelluksia pitkällä aidalla, mutta eläimet tallasivat aidan matalaksi kerran toisensa jälkeen.
Bernhard Grzimek laati puistosta kirjan ja elokuvan Serengeti ei saa kuolla vuonna 1959. Ne tekivät puistosta laajasti tunnetun Euroopassa; kirja käännettiin yli 20 kielelle. Julkisuus auttoi Serengetin tutkimuskeskuksen perustamisessa Seroneraan.
1980-luvun alussa Kenian ja Tansanian välinen raja oli suljettuna, ja matkailijoiden määrä romahti alle 20 000 matkailijaan vuodessa. Rajan avaaminen vuoden 1983 lopussa sai kävijämäärät yli kaksinkertaistumaan vuoteen 1991 mennessä.
Uhat
Salametsästys on ollut alueella laajamittaista toimintaa. On arvioitu, että salametsästäjät surmaavat vuosittain 40 000 tai jopa 200 000 yksilöä. Se on tuhonnut sarvikuonojen kannan lähes tyystin ja pienentänyt selvästi pahkasikojen, kirahvien, puhvelien ja monien antilooppien populaatiota. Viljelijät surmaavat leijonia haittaeläiminä. Aiemmin norsunluu oli salametsästäjien pääkohde, mutta kansainvälinen norsunluukaupan kielto on purrut siihen. Sen sijaan eläimiä tapetaan lihan vuoksi. Kesyjen koirien mukana alueelle on levinnyt viruksia, jotka ovat vaikuttaneet villieläimiin. Kasvien vieraslajeista uusi uhka on meksikolainen piikkiunikko Argemone mexicana.
Eurooppalaisten Afrikkaan tuoman karjan mukana levinnyt karjarutto on tappanut alueen villieläimiä 1800-luvun lopulta 1950-luvulle, ja vielä 1960-luvulla sitä tavattiin Serengetin puhveleissa. Vielä 1990-luvulla havaittiin muutamia uusia tapauksia.
Penikkatauti on vaivannut hyeenoita, sakaaleita ja leijonia. Se oli ilmeisesti osasyyllinen hyeenakoiran katoamiseen alueelta.
Matkailu
thumb|300px|Matkailijoita valokuvaussafarilla. Serengetin kansallispuistossa käy sekä tansanialaisia että ulkomaalaisia matkailijoita. Vuosina 1998–2000 puistossa kävi noin 310 000 henkeä, joista vähän yli kolmannes oli tansanialaisia. Vuonna 2007 kävijöitä oli jo miljoona.
Matkailijoiden majoittamiseksi on alueelle rakennettu lodge-tyyppisiä majataloja ja ylellisiä telttaleirejä. Lodget on kehitetty alkujaan juuri Serengetissä matkailijoille, jotka haluavat nähdä eläimiä mutta nauttia mukavuuksista. Lodget ovat rivi- tai paritaloalueita, jotka on sijoiteltu maastoon niin että majoitustiloista ja ravintoloista näkee mahdollisimman paljon luontoa.
Vita
Vita voi viitata seuraaviin asioihin:
Spank Thru
Spank Thru on amerikkalaisen rockyhtye Nirvanan ensimmäinen demo, joka äänitettiin vuonna 1988. Alun perin kappale on Fecal Matter -yhtyeen kappale, ja se nauhoitettiin 1985 (Cobainin ensimmäinen yhtye).
Se on julkaistu kolme kertaa. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran albumilla Sub Pop 200. Toisen kerran se julkaistiin livenä albumilla From the Muddy Banks of the Wishkah vuonna 1996. Kolmannen kerran se julkaistiin With The Lights Outin tiivistelmässä Sliver: The Best of the Box vuonna 2005
Duudsonit tuli taloon
thumb|252px|Duudsonit tuli taloon -sarjan 1. tuotantokauden tunnus Duudsonit tuli taloon on Duudsonit-ryhmän televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 12. tammikuuta 2012 Sub-kanavalla. Sarjassa ryhmän jäsenet Jukka, Jarppi, Jarno ja HP vierailevat kahden päivän ajan erilaisten lapsiperheiden tai yhteisöjen luona tutustuen heihin ja heidän erinäisiin ongelmiinsa. Yleisesti jaksoissa ensimmäisen päivän ajan Duudsonit tutustuvat perheiden ja yhteisöjen toimintatapoihin sekä sääntöihin, ja toisena päivänä he ottavat "määräysvallan" ja yrittävät ratkoa näiden erilaisia ongelmia.
Sarjan ohjelmaformaatti Rockstar Home Invasion on myyty Saksaan, Ranskaan, Tanskaan ja Norjaan. Ulkomailla Duudsonit eivät itse esiinny ohjelmassa, vaan paikallinen tuotantoyhtiö ja tv-kanava etsivät parhaiten rooliin sopivat esiintyjät.
Esittäminen
Duudsonit tuli taloon -sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksot kuvattiin loppukesän ja syksyn 2011 aikana ennakkoon valittujen perhekohteiden omissa kodeissa ympäri Suomea. Kauden esittäminen alkoi Subilla alkuvuodesta 2012. Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin DVD:llä 22. kesäkuuta 2012 MTV3-kanava esitti ensimmäisen kauden jaksot uusintana 13. toukokuuta – 15. heinäkuuta 2013.
Ohjelman toinen tuotantokausi nähtiin keväällä 2013. Toisella tuotantokaudella Duudsonit tutustuivat entistäkin vaikeampiin suomalaisten perheiden ongelmiin ja syventyivät niihin entistä enemmän. Toisen kauden jaksot julkaistiin DVD:llä 12. heinäkuuta 2013. MTV3 esitti toisen kauden uusintana 29. heinäkuuta – 2. syyskuuta 2013.
Kolmas kausi nähtiin loppukeväällä 2014. Kolmannella kaudella Duudsonit auttoivat perheiden lisäksi myös kokonaisia yhteisöjä. Kaudella oli lisäksi myös entistä vaikeampia ja isompia ongelmia. Kolmannen tuotantokauden jaksot julkaistiin DVD:llä 24. lokakuuta 2014. Kausi esitettiin uusintana MTV3-kanavalla kesällä 2014.
MTV tiedotti maaliskuussa 2018, että ohjelmassa on luvassa neljäs tuotantokausi. Edellisillä kausilla ollut Jukka Hildén ei jatka ohjelmassa. Kausi kuvattiin kevään ja kesän aikana 2018.
Toinen tuotantokausi
10px = Spesiaalijakso
Gumball-ralli
Duudsonit matkasivat Las Vegasista maaliviivalle Los Angelesiin. Jaksosta koottiin myös yhdeksänosainen nettisarja, jota esitettiin 3. syyskuuta – 29. lokakuuta 2012 MTV Katsomo -palvelussa.
Ralli halki Amerikan
Duudsonit ajoivat Gumball-rallissa ympäri Amerikkaa.
Duudsonit: Britney-possun viimeinen matka
Duudsonit ajoivat Amerikan länsirannikolla kuuluisassa Bullrun-rallissa, kunnioittaen Britney-possunsa muistoa. Duudsonit ripottelevat kuolleen lemmikkipossunsa tuhkaa ympäri Amerikkaa taistellakseen kilpailun voitosta. Kilpailukumppanit jekuttavat Duudsoneita kisan aikana.
Dark Souls III
Dark Souls III on From Softwaren kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli, joka julkaistiin 12. huhtikuuta 2016 PlayStation 4, Windows ja Xbox One -alustoille. Peli on epäsuoranainen jatko-osa Dark Souls -sarjan edellisille peleille.
Pelille on julkaistu kaksi lisäosaa: Ensimmäinen lisäosa Ashes of Ariandel julkaistiin 25. lokakuuta 2016 ja toinen lisäosa Ringed city julkaistiin 23. maaliskuuta 2017. Pelistä on julkaistu Fire Fades Edition -versio, joka sisältää itse pelin sekä molemmat lisäosat.
Tarina
Pelin juoni on suunniteltu niin, ettei se vaadi vaadi aikaisempaa Dark Souls -pelien tuntemusta; tästä huolimatta pelissä on paljon viittauksia Dark Souls ja Dark Souls II peleihin, jotka aukeavat vain sarjan muita osia aikaisemmin pelanneille.
Sarjan alussa kuningas Gwyn uhrasi itsensä "ensimmäiselle liekille" pitääkseen valtansa, mutta samalla hän tuli luoneeksi "epäkuolleiden kirouksen", jonka seurauksena ihmiset ovat tuomittuja heräämään henkiin aina kun he kuolevat. Sitä mitä useammin ihminen kuolee, sitä enemmän ihminen menettää järkeään. Jos ihminen kuolee liian monta kertaa hänestä tulee hollowiksi kutsuttu hirviö, joka on menettänyt ihmisyytensä kokonaan.
Toisin kun aikaisemmissa Dark Souls -sarjan peleissä, joissa pelaaja oli epäkuollut, Dark Souls III:ssa pelaaja pelaa niin kutsutulla "unkindled ashillä", joka on joskus muinoin hallinnut ensimmäistä liekkiä, mutta epäonnistunut siinä. Tämän seurauksena pelaajan keho ei ole mätääntynyt, joka selittää sen miksi Dark Souls III pelissä pystyy liikkumaan ketterämmin, kun aikaisemmissa Dark Soulseissa.
Pelin maailmassa useat niinkutsutut Lordit, joiden on tarkoitus uhrata itsensä ensimmäiselle liekille, ovat paenneet ja hylänneet tehtävänsä. Pelaajan päämääränä on löytää ja kukistaa nämä lordit, jonka jälkeen pelaaja voi hallita ensimmäistä liekkiä, ja siten päättää maailman kohtalon.
Pelaaminen
Dark Souls III pelin pelimaailma sijoittuu kolmeen kaupunkiin: Lothriciin, Irithyliin, Ringed Cityyn, sekä niiden ympärillä oleviin alueisiin. Se on muiden sarjan osien tapaan kolmannesta persoonasta kuvattu haastava toimintaroolipeli. Pelaajan tehtävänä on tutkia laajaa ympäristöä, joka on täynnä sivuhahmoja, hirviöitä, sekä vaarallisia ansoja. Valtakunnan tutkiminen on suuressa osassa, mutta halutessaan pelaaja voi myös pikamatkustaa samalla tavalla kuin Dark Souls II -pelissä.
Pelissä pelattava hahmo on hieman voimakkaampi, nopeampi ja ketterämpi kuin muissa Dark Souls -peleissä, joissa pelaaja oli epäkuollut.
Taisteleminen
Pelaaja löytää ympäristöstä monenlaisia aseita, haarniskoja, taikoja, sekä muita tarvikkeita. Pelin alueilta löytyy erilaisia vihollisia sekä päävastuksia. Samoin kuin Bloodbornessa, Dark Souls III pelin kaikki päävastukset vaihtavat taistelutekniikkaansa vähintään kerran taistelun aikana.
Uusi taistelykyky Dark Souls III:ssa on ”weapon arts”, minkä avulla miltei jokaisella aseella ja taialla on omanlainen hyökkäyskuvio. Weapon arts -iskuille on pelissä erilliset näppäimensä. Vastaavaa ominaisuutta ei ole ollut aikaisemmissa Souls-peleissä.
Pelin loitsujen mittaamiseen on erillinen mittari, joten pelin loitsumekaniikka muistuttaa enemmän Demon's Souls peliä, kuin muita Dark Souls pelejä.
Samoin kuin Bloodbornessa, pelaaja voi tehdä iskuista voimakkaampia lataamalla raskaan iskun näppäimen pohjaan.
Pelin "ryhti" (eli poise) mekaniikka toimii eri tavalla, kuin muissa Dark Souls peleissä. Mikäli pelaajaan hyökätään silloin kun pelaaja ei itse iske takaisin, pelaaja menettää hetkellisesti ryhtinsä, jolloin hän ei voi liikkua ennen ryhdin palautumista. Pelaajan ryhti kestää vahinkoa ainoastaan silloin, kun hän taistelee ja hänen ryhti pisteensä riittävät. Poikkeuksena tähän on taikojen avulla aikaansaatu ryhti, joka toimii eri tavoin.
Verkkopeli
Pelissä on verkkopelituki, jossa voi auttaa muita pelaajia tai taistella heitä vastaan. Mikäli pelaaja auttaa muita pelaajia, hän saa siitä palkinnoksi resursseja. Pelaaja voi myös hyökätä toisen pelaajan maailmaan, ja mikäli pelaaja murhaa toisen pelaajan hän saa siitä palkinnoksi resursseja.
Pelaaja voi vaihtaa esineitä muiden pelaajien kanssa, mutta aseita voi vaihtaa vain sellaisen pelaajan kanssa jolla on yhtä voimakkaat aseet.
Toisin kuin Dark Souls II:ssa Dark Souls III yhdistää verkkopelissä ne pelaajat, joita voidaan pitää suurin piirtein yhtä voimakkaina heidän tasonsa mukaan.
Tämän lisäksi pelissä voi jättää maahan viestejä, joita muut pelaajat voivat lukea, ja koskettamalla muiden pelaajien veritahroja, pelaaja voi nähdä miten muut pelaajat ovat kuolleet.
Ensimmäisen lisäosan "Ashes of Ariandelin" mukana peliin tuli nettipeliareena, jossa pelaajat voivat taistella toisiaan vastaan erilaisissa areena ympäristöissä, joko tiimipelinä, taikka kaikki vastaan kaikki peleissä.
Toisen lisäosan "Ringed Cityn" mukana peliin tuli Spears of the Church liittoutuma, johon liittymällä pelaajasta tulee pomovastus Ringed Cityn kirkkoon, tehtävänä tappaa kaikki ulkopuoliset pelaajat, jotka menevät sisälle kirkkoon.
Kehitys
Pelin kehitys aloitettiin kesällä 2013 ja pelin pääsuunnitelijana toimi Hidetaka Miyazaki, joka loi pelisarjan ensimmäiset osat. Peliä tehtiin samanaikaisesti Bloodborne-pelin kanssa, mutta peleissä oli erilliset kehitystiimit.
Hänen mukaansa Dark Souls III tulee olemaan käännekohta niin pelisarjalle kuin FromSoftwarelle.
Dark Souls III julkaistiin Windowsille sekä Playstation 4 ja Xbox One -konsoleille Japanissa 24. päivä maaliskuuta 2016. Maailmanlaajuinen julkaisupäivä on huhtikuun 12. päivä. Pelin stressitesti pidettiin lokakuussa 2015, jolloin harvat pelaajat pääsivät kokeilemaan peliä kolmen päivän ajan.
Vastaanotto
Peli on saanut Pelaaja -lehden arvostelussa arvosanan 9/10.
Peli on saanut Muropaketin arvostelussa täydet 5/5 tähteä.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.5/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut The Guardianin arvostelussa arvosanaksi täydet 5/5 tähteä.
Lincoln Project
The Lincoln Project on vuonna 2019 perustettu yhdysvaltalainen konservatiivien ryhmä, jonka tavoitteena on estää Donald Trumpin uudelleenvalinta syksyllä 2020 Yhdysvaltojen presidentiksi. Ryhmän perustajiin kuului Trumpin silloisen neuvonantajan Kellyanne Conwayn puoliso George Conway. Hän erosi ryhmästä elokuussa 2020 samaan aikaan kun Kellyanne Conway erosi neuvonantajan tehtävästä.
Hubert Opperman
thumb|Hubert Opperman Hubert Ferdinand Opperman (29. toukokuuta 1904 Rochester, Victoria – 18. huhtikuuta 1996 Melbourne) oli australialainen maantiepyöräilijä, diplomaatti ja Liberaalisen puolueen poliitikko. Hän voitti muun muassa vuoden 1928 Bol d'Or -ajon ja vuoden 1931 Pariisi-Brest-Pariisin.
Opperman istui Australian parlamentissa vuosina 1949–1967. Hän toimi vuosina 1960–1963 liikennöinti- ja vuosina 1963–1966 maahanmuuttoministerinä. Politiikasta vetäydyttyään hän toimi vielä viiden vuoden ajan Australian suurlähettiläänä Maltaan.
Opperman kuoli 91 vuoden ikäisenä huhtikuussa 1996.
Deternin taistelu
Ocko II tom Brok oli pyytänyt apua häntä vastaan nousseen kapinan kukistamiseen Oldenburgilta, Hoyalta, Diepholzilta, Tecklenburgilta ja Bremeniltä, joiden joukot saapuivat piirittämään Deternin kaupunkia 25. syyskuuta. Kahden päivän piirityksen jälkeen Focko Ukenan ja Sibet von Rüstringenin johtama talonpoikaisarmeija löi piirittävät joukot. Diepholzin kreivi kaatui taistelussa ja Bremenin arkkipiispa jäi kapinallisten vangiksi.
Bootlen rautatieasema
Bootlen rautatieasema on rautatieasema Bootlen kylässä Cumbriassa, Englannissa. Se sijaitsee Cumbrian Coast Linen varrella.
Asema avattiin 8. heinäkuuta 1850. Sitä käytti 10 870 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Kölnin yliopisto
thumb|250px|Kölnin yliopiston päärakennus Kölnin yliopisto on yliopisto Kölnissä Saksassa ja se on yksi Euroopan vanhimmista yliopistoista.
Toledon yliopisto
thumb|Toledon yliopiston opiskelija-asuntola Toledon yliopisto on julkinen yliopisto Toledossa, Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen tiedekuntia ovat farmasian, kauppatieteiden, lääketieteellinen, oikeustieteellinen, terveystieteiden ja teknillinen tiedekunta.
Urheilu
Yliopistolla on urheilujoukkueita keilauksessa, miekkailussa, haavipallossa, purjehduksessa, tenniksessä, jalkapallossa, painissa, vesipoolossa ja naisilla lisäksi lentopallossa sekä koripallossa.
Ben & Jerry’s
thumb|230px|Ben & Jerry’s -kuorma-auto Ben & Jerry’s on yhdysvaltalainen jäätelönvalmistaja, joka valmistaa jäätelöä, jäädykkeitä ja sorbetteja. Nykyään Ben & Jerry’s on osa monialayritys Unileveriä. Tuotteet suunnittelee Ben & Jerry’s Homemade Holdings, Inc., jonka päätoimisto sijaitsee Burlingtonin kaupungissa, Vermontin osavaltiossa. Päätehdas sijaitsee Waterburyssa. Parhaiten Ben & Jerry’s tunnetaan jäätelöbrändistään, joka on tunnettu erikoisista mauista, ja jonka perustivat Ben Cohen ja Jerry Greenfield vuonna 1978.
Historia
Ben Cohen ja Jerry Greenfield tapasivat koulunsa yläasteen liikuntatunnilla. Myöhemmin he päättivät aloittaa jäätelöbisneksen. Ensin he suorittivat viiden dollarin hintaisen Pennsylvanian yliopiston kirjekurssin jäätelönvalmistuksesta. 5. toukokuuta 1978 parivaljakko avasi 12 000 dollarin sijoituksen turvin jäätelöbaarin Burlingtonin keskustaan. Vuonna 1979 he juhlistivat yrityksensä ensimmäistä syntymäpäivää ”ilmainen tötterö -päivällä” (free cone day), ja tämä tapa on edelleen voimassa kaikissa Ben & Jerry’s -pisteissä.
Ben & Jerry’s maailmalla
Ben & Jerry’sillä on maailmalla 580 liikettä, joista 430 sijaitsee Yhdysvalloissa. Jäätelöpisteitä sijaitsee Yhdysvaltain lisäksi seuraavissa maissa: Itävalta, Australia, Belgia, Kanada, Kolumbia, Tšekki, Tanska, Viro, Suomi, Ranska, Saksa, Gibraltar, Kreikka, Kiina, Islanti, Irlanti, Israel, Italia, Japani, Malta, Meksiko, Hollanti, Norja, Portugali, Puerto Rico, Singapore, Etelä-Korea, Espanja, Ruotsi, Sveitsi, Thaimaa, Turkki ja Yhdistynyt kuningaskunta. Petroskoissa Karjalan tasavallassa avattiin Ben & Jerry’s -jäätelöbaari 1990-luvun alussa entisen Pioneeripalatsin pohjakerroksessa.
Ben & Jerry’s Suomessa
Suomen ensimmäinen Ben & Jerry’s -irtojäätelökioski sijaitsi Helsingin Kampissa. Helsingissä on ollut kioskit myös Pohjoisesplanadilla ja kauppakeskus Kaaressa, Kannelmäessä. Suomessa ei nykyisin ole irtojäätelöä myyviä Ben & Jerry’s -kioskeja. Jäätelöpakkauksia on saatavilla hyvinvarustetuista vähittäistavarakaupoista, kioskeista ja videovuokraamoista.
Ben & Jerry’s -maut Suomessa
Ben & Jerry’s -jäätelöä myydään kahdenkokoisissa purkeissa (500 ml ja 150 ml) sekä jäätelöpuikkona ja jäätelökeksinä.
Vastuullisuus
Ben & Jerry’s on sitoutunut vastuulliseen yritystoimintaan ja on vuosien aikana ottanut aktiivisesti kantaa erilaisiin yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Yritys on tuonut vahvasti esiin ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin liittyviä teemoja. Ben & Jerry’s on muun muassa kampanjoinut uuden lypsylehmien hyvinvointiin vaikuttavan EU-direktiivin puolesta.
Reilu kauppa
Ben & Jerry’s on sitoutunut hankkimaan kaikki jäätelöidensä raaka-aineet, jotka on mahdollista hankkia Reilun kaupan edellytyksin vuoden 2013 loppuun mennessä. Suurin osa Suomessa myytävistä Ben & Jerry’s -jäätelöistä on kantanut Reilun kaupan merkkiä jo muutaman vuoden. Euroopassa jäätelöpohjasekoituksen pääraaka-aineet muutettiin Reilun kaupan tuotteiksi jo vuoden 2011 loppuun mennessä, jolloin vaihto oli Yhdysvalloissa vielä kesken.
Vapaiden kanojen munia
Ben & Jerry’s käyttää jäätelöissään vapaiden kanojen munia, jotka on hankittu sertifioiduista kanaloista.
Caring Dairy
Ben & Jerry’s perusti vuonna 2003 Caring Dairy -ohjelman, jonka tavoitteena on edistää kestävän kehityksen mukaista toimintaa maatiloilla. Ohjelmaan kuuluu melkein 500 perhetilaa ja yli 35 000 lehmää.
Oikeuden palvelija
Oikeuden palvelija (The Lincoln Lawyer) on yhdysvaltalaisen rikoskirjailija Michael Connellyn 16. romaani. Romaani on ensimmäinen, jossa esiintyy puolustusasianajaja Mickey Haller.
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen Vääpeli Körmy -komedia, joka on jatkoa elokuvalle Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva. Elokuva on myös esitetty Yle TV2 -kanavalla neliosaisena minisarjana.
Juoni
Räyhänrannan varuskunnan kolmannen sissikomppanian miehet kotiutetaan – lukuun ottamatta kolmostuvan sotilaita, joille eversti Tossavainen on vääpeli Körmyn pyynnöstä määrännyt viikon ylimääräistä palvelusta. Tuon viikon aikana varuskunta alkaa hajota kuin termiittien nakertama laho kanto, uusia alokkaita ei tule ja Tossavainen tulee tietämättään perustaneeksi Suomen ensimmäisen naississikomppanian. Ylipalvelukseen joutuneet alikersantit toimittavat esikuntaan vetenalaisen vehkeen suunnitelmat, jonka seurauksena käynnistyy operaatio Shhhhh!.
Vajukosken voimalaitos
Vajukosken voimalaitos on Sodankylän Petkulassa Kitisen varrella sijaitseva Kemijoki-yhtiön omistama vesivoimalaitos. Se on rakennettu vuosina 1982–1984, ja on yksi Kitisen seitsemästä voimalaitoksesta. Voimalaitoksen putouskorkeus on 16 metriä ja teho 21 MW. Voimalaitos tuottaa sähköä vuosittain noin 69 GWh.
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet
Juoni
Varuskunnan kellariin naamioidaan leipomo, jonka suojissa toimii vetenalaisen vehkeen rakentamisesta vastaava salainen toimintakeskus.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo ettei mauton elokuva naurata ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Vajukosken voimalaitos
Vajukosken voimalaitospato muodostuu 68 metrin mittaisesta betonipadosta sekä yhteensä 1 830 metrin mittaisista maavallipadoista. Padon taakse jäävän Vajukosken altaan pituus on noin 15 kilometriä.
Patoallas
Patoaltaasta käytetään nimeä Vajunen.
Altaan piirteitä
Patoaltaan pinta-ala on 1 400 hehtaaria eli 14 km². Se on 16,6 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 75 kilometriä.
Altaassa on 23 saarta, joista suurin osa on pieniä luotoja. Suurin saari on Vajusensaari, joka on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Yhdessä saaressa on kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Padam si po teb
Padam si po teb on bulgarialaisen pop-folk-laulajan Tatjanan single. Single julkaistiin 16. elokuuta 2017.
Vajukosken voimalaitos
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 204 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 203,74 metriä ja 204,14 metriä mpy.
21. elokuuta
21. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 233. päivä (234. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 132 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 20. elokuuta, 22. elokuuta
Riihimäen kaupunginvaltuusto
Riihimäen kaupunginvaltuusto on Riihimäen ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, ja sen puheenjohtajana toimii Miia Nahkuri. Valtuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana toimii Aino-Kaisa Pekonen, toisena varapuheenjohtajana Kai Heimonen ja kolmantena varapuheenjohtajana Sari Jokinen.
Vuoden 2021 vaaleissa äänestysprosentti oli 50,2 %. Suurin puolue oli kokoomus (23,8 %, 11 paikkaa). Muilta osin paikkoja kaupunginvaltuustoon saivat SDP (21,1 %, 9 paikkaa), vasemmistoliitto (17,2 %, 8 paikkaa), perussuomalaiset (16,4 %, 7 paikkaa), kristillisdemokraatit (7,5 %, 3 paikkaa), vihreät (6,8 %, 3 paikkaa), keskusta (3,4 %, 1 paikka) ja Liike Nyt (2,5 %, 1 paikka).
Valtionrautatiet
260px|thumb|Valtionrautateiden liikemerkki 1985–1995 ja [[VR-yhtymän liikemerkki 1995–2009. Logo oli aluksi sininen ja myöhemmin punainen.]] pienoiskuva|Presidentti [[Urho Kekkonen|Urho Kekkosen vapaalippu Suomen rataverkolle (1982). Kuvassa myös vanha siipipyörälogo.]] Valtionrautatiet (lyh. VR, ruots. Statsjärnvägarna, vuoteen 1922 asti Suomen Valtion Rautatiet eli SVR) oli Suomen valtiollinen rautatielaitos, joka ylläpiti valtakunnallista rataverkkoa ja harjoitti sillä verkolla rautatieliikennettä sekä sitä tukevaa autoliikennettä. Rautatiehallituksen pääjohtaja oli samalla myös Valtionrautateiden päällikkö.
Historia
Etenkin alkuaikoinaan Valtionrautatiet pyrki kehittämään suomalaisten rautatieasemien ulkomuotoa. Valtionrautatiet perusti Valtionrautateiden keskuspuutarhan Hyvinkäälle vuonna 1873.
Vuonna 1886 Valtionrautatiet työllisti yli 3 500 ihmistä, vuonna 1910 yli 15 000 ja ennen talvisotaa lähes 30 000. Työntekijöihin kuuluivat muun muassa veturinkuljettajat, konduktöörit, sähköttäjät, ratavartijat, siivoojat sekä raiteiden kunnossapidon työntekijät ja konepajatyöntekijät. Mukaan ei kuitenkaan lueta radanrakentajia.
Yhtiöitys
1. heinäkuuta 1995 Valtionrautatiet yhtiöitettiin ja jaettiin kahtia. Siinä yhteydessä muodostettiin valtion rataverkkoa ylläpitävä Ratahallintokeskus (nyk. osa Väylävirastoa) ja liikenteen rataverkolla hoitava osakeyhtiömuotoinen VR-Yhtymä.
Mainoslauseet
Yhtiön mainoslauseita eli sloganeita ovat olleet: Kiskoilla on aina kesäkeli ja Junassa on hauska matkustaa. Jälkimmäinen oli Autoliiton Moottori-lehden mukaan käytössä vuonna 1985. Samalla uusi logo korvasi aiemman, niin kutsutun siipipyörä-tunnuksen.
Steven Iacobellis
Steven Saverio Iacobellis (s. 20. elokuuta 1993 Port Coquitlam, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Iacobellis laukoi oikealta. Hän pelasi kaikkiaan viisi kautta ammattilaistasolla. Iacobellis pelasi sekä AHL:ssä, ECHL:ssä, Suomessa, Ruotsissa, Slovakiassa että Italiassa. Uransa viimeisellä kaudellaan 2021–2022 hän voitti italilaisen HC Asiagon joukkueessa sekä monikansallisen Alps Hockey Leaguen että Italian-mestaruuden.
Ura
Iacobellis pelasi vuodet 2008–2010 BCMML-juniorisarjaa Vancouver NW Giantsin joukkueessa. Jälkimmäisellä kaudella 2009–2010 hän debytoi myös BCHL-junioriliigan Penticton Veesissa, jossa Iacobellis pelasi seuraavan kauden 2010–2011. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi jatkamaan BCHL-pelejään Cowichan Valley Capitalsin riveissä. Kesken kauden 2012–2013, syyskuussa 2012 Vees kauppasi Iacobellisin Powell River Kingsiin vaihdossa hyökkääjä Teal Burnsiin. Hän ei pelannut joukkueessa otteluakaan, kunnes Iacobellis siirtyi marraskuussa edelleen Salmon Arm Silverbacksin joukkueeseen. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+27=42.
Vuodet 2013–2017 Iacobellis kävi Massachusettsin yliopistoa Amherstissa. Freshman -vuotenaan 2013–2014 hän jakoi tehoilla 11+10=21 joukkueensa sisäisen maalipörssin toisen sijan Mike Pereiran kanssa edellään vain Branden Gracel sekä sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Gracelin kanssa. Sophomore -vuotenaan 2014–2015 Iacobellis oli Amherstin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+16=24 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Lokakuussa 2014 Iacobellis valittiin Hockey Eastin viikon pelaajaksi. Junior -vuotenaan 2015–2016 hän nousi Amherstin kapteeniksi. Senior -vuotenaan Iacobellis oli tehoilla 8+13=21 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä sekä hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Ray Pigozzin kanssa.
Kesällä 2017 NHL-varaamaton Iacobellis osallistui Vancouver Canucksin kehitysleirille. Syyskuussa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Wichita Thunderin kanssa. Iacobellis osallistui samana syksynä myös ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Bakersfield Condorsin harjoitusleirille. Hän pelasi kaudella 2017–2018 ECHL:n runkosarjassa joulukuussa tulleen loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 16 ottelua tehopistein 3+4=7. Iacobellis kuntoutui pudotuspeleihin, jossa hän pelasi viisi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Heinäkuussa 2018 Iacobellis teki Thunderin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ensimmäinen ehjä kausi 2018–2019 oli Iacobellisin varsinainen tulokaskausi ECHL:ssä. Hän teki 58 runkosarjaottelussa tehot 23+42=65, joilla Iacobellis voitti Wichita Thunderin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Tammikuussa 2019 Iacobellis pelasi yhden ottelun ammattilaistry-outilla lainalla AHL-joukkue San Antonio Rampagessa.
Joulukuussa 2020 Iacobellis siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Västerås IK:hon. Hän teki 12 ottelussa vain tehot 1+1=2, kunnes helmikuussa 2021 Iacobellisin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä. Helmikuussa 2021 hän siirtyi loppukaudeksi Slovakian Extraligan HC Nové Zámkyyn. Iacobellisin aloitusprosentti 63,37% oli liigan paras.
Kaudeksi 2021–2022 Iacobellis siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Asiagoon. Hän voitti syksyllä Italian Supercupin. Iacobellis oli tehoilla 17+27=44 joukkueen toiseksi paras pistemies Anthony Salinitrin jälkeen. Hän voitti myös tehoilla 2+14=16 koko Alppiliigan pudotuspelien syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton HDD Jesenicen Eetu Elon kanssa. Iacobellis voitti kauden aikana sekä Alppiliigan mestaruuden, Italian-mestaruuden että Italian Supercupin. Hän edusti Asiagoa kauden aikana myös Continental Cupissa. Iacobellis loukkasi turnauksessa olkapäänsä lokakuussa 2021 ja hän oli sivussa kymmenen ottelua.
Kesäkuussa 2022 Iacobellis teki Asiagon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Syyskuussa Elite Prospects-sivuston sisäpiirilähde kuitenkin vahvisti hänen lopettaneen pelaajauransa.
Besermanit
Besermanit (udmurtiksi бесерманъёс, besermanjos) ovat udmurtteihin kuuluva etninen ryhmä Udmurtian luoteisosassa ja Kirovin alueella Venäjällä. He puhuvat udmurtin kielen besermanin murretta, jossa on eräitä turkkilaisten kielten piirteitä.
Besermanit asuvat Vjatkan sivujoen Tšeptsan varrella Udmurtian Balezinon, Glazovin, Jarin ja Jukamenskojen piireissä sekä Kirovin alueen lähiseuduilla. Monissa besermanikylissä asuu myös muita udmurtteja, tataareja ja venäläisiä. Vuonna 1926 besermaneja laskettiin olleen 10 000 henkeä, mutta myöhemmissä Neuvostoliiton väestönlaskennoissa heidät luettiin udmurteiksi. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3 100 besermania.
1700-luvulla besermanit käännytettiin ortodokseiksi, mutta he ovat säilyttäneet myös perinteisiä uskomuksia ja islamin tapoja. Mullahit vierailivat vuosittain besermanikylissä ja heidän osallistumistaan hautajaisiin pidettiin välttämättömänä. Uskonto näkyi myös ruokakulttuurissa. Besermanit eivät 1900-luvun alkuun saakka syöneet sianlihaa, mutta valmistivat tataarien tavoin hevosenlihasta tehtyjä ruokalajeja. Aineellinen kulttuuri ei merkittävästi poikennut muista udmurteista.
Viime aikoina besermanien kansallinen itsetunto on lujittunut. Vuonna 1990 perustettiin oma kulttuuriseura ja vuonna 1992 Udmurtian korkein neuvosto tunnusti heidät erilliseksi kansaksi. Vuonna 2000 Venäjän hallitus myönsi besermaneille Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan aseman.
United States Marijuana Party
United States Marijuana Party on yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Se toivoo loppua huumeiden vastaiselle sodalle ja sallisi muun muassa kannabiksen vastuullisena pitämänsä käytön sekä kasvatuksen omaan käyttöön. Puolue määrittelee kannabiksen alkoholia ja tupakkaa vähemmän vaaralliseksi päihteeksi.
Besermanit
Ohjelmasarjan Suomensukuiset 30 päivässä (2013) neljännessä jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo kuvausryhmineen yrittää tutustua besermanien elämään Balezinon piirin Jundan kylässä. Jundan maalaiskunnassa, jonka keskuksena tämä kylä toimii, asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1 503 henkeä.
United States Marijuana Party
Loretta Nall perusti puolueen jouduttuaan pidätetyksi kannabiksen hallussapidosta vuonna 2002. Alabamassa asuva Nall jätti puolueen lähtiessään vuonna 2006 kuvernööriehdokkaaksi puolueenaan libertaarit. Marijuanapuolue on kuitenkin jatkanut toimintaansa ja ehdokkaiden tukemista eri vaaleissa.
Barry O’Meara
Barry Edward O'Meara (1770–1836) oli irlantilainen lääkäri. Hän oli lääkärinä HMS Bellerophon -laivalla, jolla Napoleon 1815 vietiin Englantiin. Hän oli sitten Napoleonin lääkärinä Saint Helenan saarella, mutta kun hän ei mukautunut saaren kuvernöörin, Napoleonin valvojana toimineen Hudson Lowen vaatimuksiin, hänen oli 1818 luovuttava tehtävästä. Hän moitti useissa kirjoituksissa tapaa, jolla Hudson Lowe kohteli Napoleonia. Hän julkaisi Napoleonin kanssa käymänsä keskustelut nimellä Napoleon In Exile: or, A voice from St. Helena 1822.
Matkaaja
Matkaaja Ky oli suomalainen vuonna 1967 perustettu matkailuvaunujen ja -autojen valmistaja. Vuosina 1967–1992 se rakensi yhteensä noin 6 000 matkailuvaunua ja 1 500 matkailuautoa tuotemerkeillä Matkaaja, Resenär ja Pallas.
Historiaa
Reijo Jokirannan toiminimi R. Jokiranta alkoi valmistaa matkailuvaunuja tuotemerkillä SF-Matkaaja vuonna 1967. Ensimmäiset niistä syntyivät perheen autotallissa Vantaan Rekolassa, seuraavat läheisessä navetassa. Jo alkuvaiheessa Jokiranta sai Karjakunnalta tilauksen kahdestatoista nakkikioskeiksi varustellusta vaunusta. Toden teolla toiminta lähti käyntiin ruotsalaisen Wixenius-vaunuyrityksen tilattua sata Matkaaja-vaunua.
Vuonna 1972 valmistus siirrettiin Rekolasta Järvenpäähän, jonne valmistuivat omat tehdastilat 1975. Vuonna 1978 Matkaajan rinnalle tuotiin niukemmin varustellut Pallas-vaunut. 1970-luvun lopulla yritykseen palkattiin myös perheen ulkopuolisia osaajia, kuten kokenut vaunumyyjä Ralf Lönnfors ja muotoilija Marja-Leena Willberg.
Necronomicon
pienois|pysty|[[H. P. Lovecraftin patsas pitelee kädessään maagista kirjaa. (Gage Prentissin veistos, Providence.)]]
Matkaaja
Historiaa
Vuonna 1984 ryhdyttiin valmistamaan vaunujen lisäksi myös matkailuautoja Volkswagen LT-, Fiat Ducato- ja Ford Transit -alustoille. Kuuden tuhannen matkailuvaunun lisäksi Matkaaja valmisti noin 1 500 matkailuautoa.
Matkaaja Ky:n perustaneet Jokirannat myivät yrityksensä vuonna 1985 Rapala Oy:lle. Vuonna 1990 omistus siirtyi Starckjohann-Telko Oy:lle ja jo puolta vuotta myöhemmin edelleen Oy Lohja Caravans Ab:lle, joka siirsi tuotannon omistamaansa Kafi-tehtaaseen Teuvalle ja käytännössä lopetti Matkaajan ja muut ostamansa merkit.
Necronomicon
Necronomicon on kauhukirjailija H. P. Lovecraftin (1890–1937) Cthulhu-kertomuksista peräisin oleva kuvitteellinen grimoire eli kirja, joka sisältää loitsuja ja tietoa yliluonnollisista voimista. Teoksen kirjoittajaksi mainitaan ”hullu arabi” Abdul Alhazred.
Monet Lovecraftin kirjeystävät alkoivat teksteissään viitata Necronomiconiin ja kehittelivät omia salatieteellisiä kirjojaan, joihin Lovecraft alkoi vastavuoroisesti viitata omassa tuotannossaan. Tavoitteena oli luoda vaikutelma tarinoiden taustalla vaikuttavasta mytologiasta ja siten voimistaa todentuntua. Jotkut ovatkin erehtyneet pitämään Necronomiconia todellisena kirjana. Lovecraft itse korosti aina, että kyse oli sepitteestä.
Maineensa vuoksi Necronomicon on esiintynyt usein myös Cthulhu-mytologian ulkopuolisissa kauhuteoksissa, kuten Sam Raimin Evil Dead -elokuvatrilogiassa. Lovecraftin kuoleman jälkeen on lisäksi kirjoitettu useita Necronomicon-nimisiä teoksia, jotka ovat olevinaan Lovecraftin mainitsema kirja.
Kielletyt kirjat
pienois|pysty|Necronomiconin historian käsikirjoituksen ensimmäinen sivu (1927). Necronomicon on kauhukirjailija H. P. Lovecraftin (1890–1937) luomus. Nimi ilmestyi hänen mieleensä unessa. Vuonna 1921 kirjoitetussa ja julkaistussa novellissa ”Nimetön kaupunki” Lovecraft viittasi kuvitteelliseen arabimystikko Abdul Alhazrediin, joka oli kirjoittanut ”selittämättömän säeparin”. Vuonna 1922 kirjoittamassaan novellissa ”Ajokoira” (julkaistu 1924) Lovecraft mainitsi ensimmäistä kertaa Necronomiconin nimeltä ja nimesi kirjoittajaksi Abdul Alhazredin. Tämän jälkeen hän mainitsi novelleissaan Necronomiconin toistuvasti. Pitääkseen kuvaukset johdonmukaisina Lovecraft laati vuonna 1927 lyhyen tekstin Necronomiconin historia.
Necronomiconilla ei todennäköisesti ollut yksittäistä esikuvaa, vaan sen taustalla oli goottilaisen romaanin perinne, jossa usein esiintyi ”homeisia kätkettyjä käsikirjoituksia”. Jo ennen Necronomiconia Lovecraftin tarinoissa oli esiintynyt samankaltainen teksti nimeltä Pnakoottiset käsikirjoitukset (Pnakotic Manuscripts); se mainittiin ensi kertaa vuoden 1918 novellissa ”Polaris”.  Abdul Alhazredin hahmo oli Tuhannen ja yhden yön innoittama. Necronomiconin arabiankielisen nimen Al Azif Lovecraft löysi William Beckfordin Hirmuvaltiaan selityksistä, jotka oli laatinut Samuel Henley. Lovecraft yritti kehitellä Necronomiconille myös kreikankielisen etymologian: nekros (’ruumis’), nomos (’laki’), eikon (’kuva’) eli ”Kuolleiden lain kuva”. Lovecraft-tutkijat S. T. Joshi ja David E. Schultz (2001) pitävät tätä kuitenkin kieliopillisesti epätyydyttävänä ja ehdottavat etymologiaksi nekros (’ruumis’), nemo (’jakaa’, ’pilkkoa’, idiomaattisesti ’tutkia’ tai ’luokitella’) ja -ikon (adjektiivisuffiksi), jolloin nimen voisi tulkita tarkoittavan ”Tutkielmaa kuolleista”.
Myöhemmin myös muut Weird Tales -kirjailijat alkoivat teksteissään viitata Necronomiconiin ja kehittelivät omia kiellettyjä kirjojaan, joihin Lovecraft puolestaan viittasi omissa tarinoissaan. Tämä hämmensi lukijoita, jotka usein tiedustelivat Lovecraftilta kiellettyjen kirjojen aitoudesta. Lovecraftin mukaan ristikkäisten viittausten verkko toi kauhutarinoihin toden ja syvyyden tuntua. Hän kuitenkin kiisti halunneensa tietoisesti huijata ihmisiä, ja uteliaille hän kertoi aina suoraan, että kyse oli sepitteestä:
Lovecraftilta kysyttiin toisinaan, miksei hän kirjoittanut Necronomiconia itse. Tähän Lovecraft huomautti, että kirjassa oli hänen novelliensa mukaan lähes tuhat sivua. Vuonna 1932 hän kertoi Robert E. Howardille leikitelleensä ajatuksella Necronomiconin kirjoittamisesta, mutta luopuneensa ajatuksesta urakan laajuuden vuoksi. Lisäksi Lovecraft totesi, että olisi lähes mahdotonta tehdä kirja, joka olisi yhtä pelottava ja vaikuttava, kuin mitä Necronomiconin väitettiin olevan.
Abdul Alhazred
Lovecraft oli lapsuudessaan suuresti kiinnostunut itämaisesta kulttuurista ja islamista. Abdul Alhazred oli alun perin humoristinen lempinimi, jonka keksi joko Lovecraftin perheen asianajaja Albert A. Baker tai Lovecraft itse. Tuleva kirjailija oli tuolloin viisivuotias ja leikki Tuhannen ja yhden yön innoittamana usein arabia.
Abdul Alhazred ei ole oikea arabiankielinen nimi. Länsimaissa laajalle levinneen virhekäsityksen vastaisesti ”Abdul” ei sellaisenaan ole etunimi, vaan tarkoittaa ”sen ja sen orjaa” tai ”sen ja sen palvojaa” (esimerkiksi Abd Allah eli Abdullah, ’Jumalan orja’). Myöskään Alhazred ei ole oikea arabiankielinen sana. Nimessä on lisäksi peräkkäin kaksi määräistä artikkelia: Abdulin -ul ja Alhazredin Al-. Lovecraftin ihailijat ovat kehitelleet nimelle useita etymologioita:
Kirjan vaiheet
Necronomiconin historian mukaan ”hullu runoilija” Abdul Alhazred vaikutti Umaijadien valtakunnassa 700-luvun alussa. Hän palvoi Yog-Sothothia ja Cthulhua, tutki Babylonin raunioita ja Memfiin alaisia luolia ja eli kymmenen vuoden ajan erakkona Tyhjän neljänneksen autiomaassa, missä hän vieraili ”pilareiden Iremissä” ja tutki ihmistä edeltäneiden rotujen aikakirjoja. Viimeiset vuotensa hän vietti Damaskoksessa Necronomiconia kirjoittaen ja kuoli 738, mahdollisesti yliluonnollisten hirviöiden surmaamana. Kirjan arabiankielinen nimi on Al Azif, mikä Lovecraftin mukaan merkitsee ”(hyönteisten) öisiä ääniä, joiden uskotaan olevan demonien ulvontaa”.
Vuoteen 950 mennessä Al Azif oli saavuttanut aikansa filosofien keskuudessa mainetta, ja sen käänsi kreikaksi Theodorus Philetas salaa Konstantinopolissa. Kreikankielinen nimi Necronomicon on Philetasin antama. Seuraavan sadan vuoden aikana kirjalla tehtiin monenlaisia salatieteellisiä kokeiluja. Sitten patriarkka Mikael Kerullarios poltti kirjan ja kielsi sen levittämisen. Necronomicon vaipui pitkäksi aikaa unohduksiin, kunnes Olaus Wormius käänsi sen vuonna 1228 latinaksi kreikankielisen version pohjalta. (Todellinen Ole Worm tosin eli vasta 1500-luvulla. ) Latinalainen laitos painettiin kahdesti, ensin 1400-luvulla Saksassa ja toisen kerran Espanjassa 1600-luvulla. Kreikankielinen laitos painettiin Italiassa vuosien 1500 ja 1550 välillä. Paavi Gregorius IX julisti sekä latinan- että kreikankieliset versiot pannaan 1232, jolloin arabiankielinen versio oli jo kadonnut. Viimeinen kreikankielinen versio tuhoutui Salemin noitavainoissa.