cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tesla (yritys)
Tesla Roadster
thumb|310px|Tesla Roadster. Tesla Roadster oli yrityksen ensimmäinen tuotantoauto. Se on suorituskyvyltään urheiluauton luokkaa oleva sähköauto. Teslan mukaan autolla on yli 322 kilometrin toimintamatka, kiihtyvyys 0–100 km/h neljässä sekunnissa ja huippunopeus 210 km/h (rajoitettu turvallisuussyistä). Auton käyttö maksaa noin 1,25 senttiä kilometriltä. Uudempien mallien julkaisun jälkeen Tesla Roadster ei ole enää myynnissä.
Parhaan kuljetuskeksinnön -palkinnon saanut Tesla Roadster esiteltiin jouluna 2006 Time-lehden kannessa. Prototyyppi esiteltiin heinäkuussa 2006. Ensimmäiset tuotantomallit tuotiin markkinoille alkuvuodesta 2008.
Kysyntä oli vilkasta, ja ensimmäiset sata autoa varattiin alle kolmessa viikossa. Toiset sata varattiin lokakuuhun mennessä. Elokuuhun 2007 mennessä autoja oli varattu yli 550. Tesla Roadster -autojen myynnillä rahoitettiin Tesla Model S -auton kehitystyö. Tesla Roadstereita ei ole tuotettu enää Tesla Model S -mallin toimitusten käynnistymisen jälkeen.
SpaceX laukaisi helmikuun 6. päivänä 2018 menestyksekkäästi raskaan Falcon Heavy -raketin ensimmäiselle lennolleen. Koelaukaisun rahtina on Tesla Roadster, ja se päätyi Aurinkokeskeiselle kiertoradalle.
Tesla Model S
Tesla palkkasi auton suunnittelijaksi Henrik Fiskerin yrityksen Fisker Coachbuildin. Piakkoin Henrik Fisker perusti Fisker Automotiven tuottamaan Karma-nimistä automallia. Tesla haastoi Fiskerin oikeuteen väittäen, että Fisker teki huonoa työtä, varasti Teslan liikesalaisuudet ja käytti saamansa rahat oman autonsa kehittämiseen. Tesla laati Model S:lle uudet suunnitelmat itse Lotuksen avulla, mutta auton valmistuminen viivästyi puoli vuotta. Tesla ei patentoinut autossaan mitään, koska se halusi, että muutkin valmistajat käyttäisivät sähköautoissaan heidän ideoitansa, jotta maailmasta tulisi puhtaampi. thumb|left|310px|Tesla Model S.
Tesla Model 3
thumb|310px|Tesla Model 3. Tesla Model 3 on Teslan automalli, jonka toimitukset alkoivat vuoden 2017 lopussa. Alun perin mallin piti olla nimeltään Model E, mutta Fordin oikeusjutun jälkeen nimi muutettiin. Model 3:n tuotanto kärsi vaikeasta alusta, minä vuoksi sen toimitukset myöhästyivät muutamalla kuukaudella. Auto on Teslan malliston halvin malli. Teslan tavoitteena olikin luoda ns. koko kansan sähköauto. Auton suunnittelu ja rakentaminen rahoitetaan muun muassa Model S:stä ja X:stä saatavilla tuotoilla. Model 3 esiteltiin 31. maaliskuuta 2016. . Autolla pitäisi pystyä ajamaan ainakin 375 kilometriä yhdellä latauksella. Mallin myynti alkoi vuoden 2018 loppupuolella ja se oli kyseisen vuoden maailman myydyin sähköauto. thumb|left|310px|Tesla Model X.
Tesla Model X
Model X on Teslan seitsemänpaikkainen viistoperäinen katumaasturi. Suomalainen Joonas Vartola on suunnitellut monet sen yksityiskohdat. Model X on tekniikaltaan ja alustaratkaisuiltaan hyvin samanlainen kuin sisarmallinsa Model S. Model X:n kilpailijoita ovat bensiinikäyttöiset BMW X6 sekä Mercedesin GLE Coupé. Autoa valmistetaan Teslan tehtaalla Fremontissa. Auton prototyyppi esiteltiin yleisölle vuonna 2012 Los Anglesissa. Sarjatuotantoversio julkistettiin viivästysten takia vasta 2015. Huhtikuussa 2016 oli myyty vajaat 2 700 autoa. Auton toisen ja kolmannen istumarivin ovet ovat erityiset haukansiipiovet, eng. Falcon wing doors (Teslan oma nimitys). Haukansiipiovet eroavat jo olemassa olevista lokinsiipiovista kaksisaranaisella muotoilullaan. Model X:n tuotanto viivästyi juuri haukansiipiovien takia.
Tesla Model Y
Tesla Model Y on ensimmäinen crossover-luokan malli.
Tesla Semi
Tesla Semi on Teslan kuorma-automalli, joka esiteltiin 16. marraskuuta 2017. Auton toimintasäteeksi on suunniteltu ainakin 800 kilometriä. Elon Muskin mukaan sen sarjatuotanto alkaa "toivottavasti" 2023.
Tesla Roadster 2020
Toisen sukupolven Roadster esiteltiin 16. marraskuuta 2017. Mallille on ilmoitettu 1000 kilometrin toimintasäde, sekä yli 400 km/h huippunopeus.
Tesla Cybertruck
Marraskuussa 2019 esiteltiin Teslan ensimmäinen avolavamalli Cybertruck.
Autonominen ajo
Teslan autonominen ajo perustuu kameroihin, tutkaan ja ultraäänisensoreihin, joiden syötteitä paikallinen tietokone käsittelee. Ohjelmisto on oppiva neuroverkko. Ohjelmistoa kehitetään käytöstä kertyvän datan avulla.
Tesla aloitti vuonna 2016 projektin, jossa kehitettiin auton autonomiseen ajoon optimoitu tietokone. Se julkaistiin ja otettiin tuotantokäyttöön vuonna 2019. Se on suorituskyvyltään kertaluokkaa aiempaa (HW 2.5) parempi. Esimerkiksi ruutunopeus (kuvaa sekunnissa) nousi 110 fps:stä 2 300 fps:ään. Tietokoneesta käytetään nimitystä FSD-computer (full-self-driving). FSD-computer perustuu ASIC-siruun. Hardware 3 on siis Hardware 2 päivitettynä uudella tietokoneella. Teslan mukaan tämän laitteiston suorituskyky riittää autonomiseen robottiautoon.
Autopilotin antureihin kuuluu myös kuljettajaa kuvaava kamera sekä ratin ja polkimen asentosensorit.
Teslan insinöörin mukaan vuoden 2016 video Tesla Model X -mallin autonomisista ominaisuuksista oli lavastettu. Mainosvideota varten reitti oli ennalta määritetty ja kartoitettu etukäteen. Teslan mukaan tekniikka on avustamassa kuljettajaa, eikä se tee autosta autonomista. Tesla on rikostutkinnan kohteena johtuen väitteistä liittyen autojen autonomisuuteen koska autot ovat päätyneet onnettomuuksiin, joissa ihmisiä on kuollut ja Teslan Autopilot -järjestelmä oli aktivoituna onnettomuuksien sattuessa. Aiemmin mainitut tutka ja ultraäänisensorit on poistettu Teslan autoista johtuen luultavasti kustannuksista valmistajalle sekä haamujarrutuksista, joista tuli valituksia ja NHTSA aloitti tutkinnan.
Ongelmat
Vuoden 2019 alun kovat, jopa 30–40 asteen pakkaset Yhdysvalloissa ja Kanadassa aiheuttivat ongelmia Teslojen akuille, erityisesti Model 3:n ovenkahvoille, jotka jäätyivät kiinni.
Teslan takuuehdot kieltävät auton säilyttämisen pysäköitynä ulkona yli 30 asteen pakkasessa vuorokautta pidempään.
Teslan entinen työntekijä Owen Diaz koki työympäristön rasistisena, ja seuranneen oikeudenkäynnin päätöksessä määrättiin yritys maksamaan 137 miljoonan dollarin korvaukset. Diazin lakimiehet sanoivat oikeudenkäynnin olleen mahdollinen, koska Diaz ei ollut allekirjoittanut sitä estävää sopimusta.
Tesla Powerwall
Tesla Motors toi kesällä 2015 myyntiin yksityishenkilöille Powerwall-kotiakkuja. Powerwall-akkuja on kaksi, pienempi seitsemän kilowattitunnin (kWh) ja suurempi kymmenen kilowattitunnin versio. Akut voi riipustaa vaikka autotallin seinään.
URL-lyhentäjä
pienoiskuva|Lyhennyspalvelun osoitteella wikipediaankin pääsee nopeammin. URL-lyhentäjä on internetissä toimiva palvelu, jonka avulla pitkä tai hankalasti muistettava internetosoite voi lyhentää helpommin muistettavaksi. Lyhentäjää käytetään monesti muun muassa Twitter-sivustolla ja tekstiviesteissä, jossa viestin pituus on rajattu lyhyeksi. Kun viestin pituus on rajattu, saattaa liian pitkä osoite muuttua toimimattomaksi, ellei sitä lyhennä.
JWH-073
JWH-073 luokitellaan Suomessa huumausaineeksi.
URL-lyhentäjä
Toimintatapa
Palvelut toimivat yleensä internet-sivustoilla, joihin syötetään alkuperäinen internetin URL-osoite ja sivusto antaa käyttäjälle uuden lyhyen linkin. Kun vierailija avaa uuden lyhyemmän internetosoitteen, uudelleenohjaa sivusto uuteen lyhyempään osoitteeseen menneen vierailijan alkuperäiselle sivustolle.
Tesla (yritys)
Supercharger-latausasemat
Supercharger-asemat ovat Teslan valmistamien sähköautojen latausasemia. Asemat on sijoitettu pitkille ja usein liikennöidyille autoreiteille. 30. kesäkuuta 2016 Supercharger-latausasemia oli 655 kappaletta ja latureita 3966.
URL-lyhentäjä
Toimintatapa
Esimerkiksi pitkä osoite  voidaan bit.ly-lyhentäjäpalvelun avulla lyhentää muotoon   tai kilpailevan Tinyurl-lyhentäjäpalvelun avulla siitä tulee. Uusi osoite on helpommin muistettavissa ja jaettavissa. Lisäämällä lyhytosoitteen loppuun plus-merkin (esimerkiksi ) voi nähdä, minne lyhennetty osoite ohjaa.
Tesla (yritys)
Supercharger-latausasemat
Vuoden 2015 ohjelmistopäivityksen jälkeen kaikki Teslan autot saivat toiminnon, jonka avulla kosketusnäyttö kertoo autoa ajettaessa lähimmän Supercharger-aseman. Euroopan ensimmäinen katettu asema avattiin Køgeen, Tanskaan vuonna 2015.
URL-lyhentäjä
Toimintatapa
Monet lyhentäjäpalvelut seuraavat osoitteen käyttäjiä, osa jopa reaaliaikaisesti. Lyhennyspalvelut voivat kertoa linkin tekijälle, kuinka monta kertaa lyhennetty osoite on avattu, sekä millä hakusanoilla ja miltä internetsivuilta vierailijat tulivat. Monissa palveluissa, kuten Googlen goo.gl tai bit.ly palveluissa vierailijatilastot olivat aiemmin kaikille julkisesti näkyvissä.
URL-lyhentäjä on patentoitu Yhdysvalloissa vuonna 2000. Patentti myönnettiin vuonna 2005 (Patenttinro. 6957224). Maailmassa on olemassa nykyään yli sata erilaista lyhennyspalvelua.
Tesla (yritys)
Supercharger-latausasemat
Suomen Supercharger-asemat muuttuvat maksullisiksi 15. tammikuuta 2017. Lataaminen maksaa 0,20 euroa kilowattitunnilta, jolla hinnalla esimerkiksi noin 600 kilometrin matka Tesla Model S P100D:llä maksaisi noin 20 euroa.
URL-lyhentäjä
Yleisiä käyttötapoja
pienoiskuva|Lyhennetty nettiosoite mahtuu yhteen tekstiviestiin jopa saatetekstin kera.
Tekstiviestit ja pikaviestipalvelut
Tekstiviestien pituus on rajattu tiettyyn merkkimäärään. Nykyään monet internetlinkit voivat ylittää pituudessaan yhdelle tekstiviestille varatun merkkimäärän.
Tesla (yritys)
Pääkonttori
Tesla Motorsin pääkonttori sijaitsee Teksasin Austinissa. Aiemmin se sijaitsi Kaliforniassa.
URL-lyhentäjä
Mikroblogialustat
Mikroblogien, kuten Twitterin, yhden viestin merkkimäärä on rajattu lyhyeksi. Palvelut lyhentävät nykyään monesti automaattisesti viestin pituuden lyhennyspalvelulla, jotta käyttäjä voi jakaa sen muille käyttäjille.
Tesla (yritys)
Fremont
thumb|Teslan tehdas Fremontissa.|alt= Tesla suunnitteli alun perin rakentavansa uuden tehtaan Albuquerqueen. Suunnitelma ei toteutunut, ja yritys osti General Motorsin ja Toyotan entisen NUMMI-tehtaan Fremontissa Kaliforniassa. Tesla maksoi siitä 42 miljoonaa dollaria, ja se siirtyi Teslan hallintaan 19. lokakuuta 2010. Se toimii nykyään nimellä Tesla Factory. Ensimmäinen Tesla valmistui 22. kesäkuuta 2012.
Teslan kapasiteetti Fremontissa on tuottaa 90 000 Model S:ää ja Model X:ää sekä 400 000 Model 3:a ja Model Y:tä.
URL-lyhentäjä
Sisältöpalveluiden omat linkit
Monet sisältöä tuottavat yritykset, kuten uutistoimistot, tuottavat mielellään itse omat linkkinsä, jotta heillä on mahdollista hallita paremmin linkkien osoitteita, seurata tarkemmin vierailijamääriä ja sitä, mistä vierailijat saapuvat sivustolle sekä millä hakusanoilla he ovat sisältöä etsineet. Johtava lyhytlinkkipalvelu Bit.ly tuottaa linkit monille suurille sivustoille kuten New York Times ja Wall Street Journal lehdille.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki
Vaikka palvelu on kätevä, saattaa joskus sen avoin luonne altistaa vierailijoita mahdollisille väärinkäytöksille ja ongelmille.
Tesla (yritys)
Giga Shanghai
Tesla aloitti ensimmäisen Yhdysvaltojen ulkopuolisen tehtaan rakentamisen tammikuussa 2019 Kiinan Shanghaissa. Model 3:n tuotanto alkoi jo vuoden loppuun mennessä. Tehtaan kapasiteetti on 150 000 autoa. Tehtaalla on jo aloitettu laajennustyöt Model Y:n valmistusta varten.
URL-lyhentäjä
Haitallinen sisältö
Lyhentäjäpalveluiden linkistä ei voi tietää ennen sen avaamista sitä, minne se ohjaa. Linkki saattaa johdattaa käyttäjän vaaralliselle sivustolle, joka asentaa koneelle haittaohjelman tai tietokoneviruksen. Myös hakkerit käyttävät joskus osoitteita hyväksi. Lyhennettyjä linkkejä käytetään verkkourkintaan, kuten esimerkiksi pankkitunnusten kalasteluun. Jotkin lyhennyspalvelut yrittävät estää haitallisia osoitteita.
Lyhytosoitteita käytetään myös roskapostin levittämiseen. Lyhytlinkit kätkevät lukijalta epämääräisen osoitteen ja huijauksen uhreille saatetaan esimerkiksi luvataan ilmaisia esineitä tai palkinto, joka on olevinaan lyhytlinkin takana.
Tesla (yritys)
Giga Berliini
Tesla aloitti ensimmäisen eurooppalaisen tehtaansa rakentamisen Brandenburgin osavaltion Grünheiden teollisuusalueelle 300 hehtaarin alueelle vuonna 2020. Lähialueen asukkaat ovat arvostelleet hanketta, sillä tehtaan vedenkulutuksen pelätään rajoittavan juomaveden määrää. Myös sitä on kritisoitu, että Musk vastustaa työntekijöiden järjestäytymistä tehtaissaan. Tehdas avattiin maaliskuussa 2022, ja avajaisiin osallistuivat Elon Musk sekä liittokansleri Olaf Scholz. Tehtaan tavoitetuotantomäärä on noin 500 000 autoa vuodessa.
URL-lyhentäjä
Tiedon pysyvyys
Monissa palveluissa linkit säilyvät ikuisesti, silloinkin kun osoite muuttuu. Muuttunutta tietoa ei välttämättä ole enää saatavilla myöhemmin.
Mikäli lyhennyspalvelu lopettaa toimintansa, ei käyttäjillä ole enää mahdollisuutta päästä lyhennetyn osoitteen sivulle tai tietää minne osoite olisi johtanut alun perin. Internet Archive -palvelu yrittää tallentaa lyhytlinkkien sisältöä ylös arkistointitarkoituksia varten.
Tesla (yritys)
Palvelukeskukset, myymälät ja esittelytilat
thumb|Teslan myymälä [[Washington (DC)|Washington DC:ssä.]] Tesla on rakentanut maailmalle satoja palvelukeskuksia, jotka on tarkoitettu Tesla-autojen huoltoon. Lisäksi se on avannut myymälöitä ja esittelytiloja.
URL-lyhentäjä
Tiedon pysyvyys
Internetin kehittäjä Tim Berners-Lee on kritisoinut lyhennettyjä osoitteita. Hänen mukaansa muuttuvat lyhennetyt osoitteet vähentävät ihmisten luottamusta internetiin. Berners-Lee näkee, että internet-osoitteet pitäisi suunnitella niin, että ne ovat käyttökelpoisia vielä 200 vuoden päästäkin.
Tietovuodot
Lyhentäjäpalvelun käyttäminen henkilökohtaisiin tarkoituksiin, esimerkiksi tiedoston jakamiseen, tuo tiedon mahdollisesti kaikkien nähtäville. Tiedon jakaminen lyhentäjäpalvelulla voi altistaa tietoturvavuodoille, sillä kaikki linkit ovat kaikille avoimia.
Vakoilu
Monet kaupalliset yritykset kätkevät lyhytlinkeillä esimerkiksi seurantatunnuksen osoitteesta.
Lyhytosoitteiden avulla yritykset voivat vakoilla kilpailijoitaan, silloin kun linkkien vierailijatilastot ovat julkisia.
Väärinkäytön yleisyys
Monissa verkkopalveluissa (mukaan lukien Wikipedia ) lyhytosoitteet on estettu automaattisesti niiden väärinkäytön vuoksi. Kun lyhennyspalveiden käyttö estetään, niin myös hyödylliset linkit lakkaavat toimimasta.
Lyhytlinkeillä pahaa aavistamaton internetin käyttäjä saatetaan ohjata shokkisivustoille, joilla esitetään vastenmielistä tai ahdistavaa sisältöä.pienoiskuva|250x250px|Bit.ly on ollut markkinajohtaja alalla ja se tuottaa lyhytlinkit monille tunnetuille uutis- ja palvelusivuille, kuten [[New York Times|New York Timesille.]]
Marvin Pentz Gay, Sr.
Marvin Pentz Gay Sr. (1. lokakuuta 1914 – 10. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen pastori sekä kuuluisan soul- ja R&B-laulaja, -lauluntekijä, -tuottaja, Marvin Pentz Gay Jr:n eli Marvin Gayen isä ja murhaaja.
Gay syntyi Lexingtonissa, Kentuckyssa yhtenä perheen 18 lapsesta. Gay meni naimisiin vuonna 1935. Gay Sr:n suhde poikaansa oli mutkikas ja usein riitaisa. Gay Sr. ei pitänyt poikansa musiikkityylistä ja elämäntavoista, ja Gay Jr. ei pitänyt isänsä viehtymyksestä pukeutua toisinaan naisten vaatteisiin.
Gay Sr. ampui riidan jälkeen poikaansa kaksi kertaa tämän 45. syntymäpäivän aattona 1. huhtikuuta 1984 kotonaan Los Angelesissa. Häntä syytettiin aluksi kolmannen asteen murhasta, mutta rangaistusta kevennettiin viideksi vuodeksi ehdollista vankeutta, johtuen hänen iästään ja havaitusta aivokasvaimesta. Marvin Pentz Gay Sr. kuoli 84-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Tanskan cup
Tanskan cup on Tanskan jalkapallon kansallinen cup-turnaus. Ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1955. Menestynein joukkue on Aarhus GF yhdeksällä mestaruudellaan.
Eugen Gerstenmaier
Eugen Karl Albrecht Gerstenmaier (25. elokuuta 1906 Kirchheim unter Teck – 13. maaliskuuta 1986 Bonn) oli saksalainen teologi ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän toimi Länsi-Saksan liittopäivien puhemiehenä 1954–1969.
Gerstenmaier opiskeli filosofiaa, saksan kieltä ja teologiaa Tübingenin yliopistossa, Rostockissa ja Sveitsin Zürichissä. Vuonna 1935 hänestä tuli Theodor Heckelin avustaja Saksan evankelisen kirkon ulkosuhteiden hoidossa. Münchenin konferenssin jälkeen 1938 Gerstenmaier liittyi Kreisaun piiri -nimiseen natsien vastaiseen liikkeeseen. Sodan aikana hän oli kahdesti vangittuna vastarintatoimintansa takia.
Irene Pepperberg
Irene Pepperberg (s. 1. huhtikuuta 1949 New York) on yhdysvaltalainen etologi. Hän on tullut tunnetuksi tutkimuksistaan eläinten, varsinkin papukaijojen, kognitioon liittyvistä aiheista.
Eugen Gerstenmaier
Tammikuun lopussa 1969 Gerstenmaier erosi puhemiehen tehtävästä julkisen kohun takia, joka koski hänelle oikeutetusti kuuluneita korvauksia. Häntä seurasi puhemiehen tehtävässä Kai-Uwe von Hassel. Gerstenmaier toimi aktiivisesti Euroopan yhdentymisen asialla muun muassa Euroopan neuvoston ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenenä. Hän oli myös puolueensa CDU:n keskeisiä hahmoja ja toimi puolueen puheenjohtajana 1956–1966. Sisäpolitiikassa Gerstenmaier usein vastusti Konrad Adenauerin näkemyksiä ja oli pikemminkin Ludwig Erhardin linjoilla. Vuonna 1959 hän oli mukana toimikunnassa, joka pyysi Erhardia liittopresidenttiehdokkaaksi, mutta tämä kieltäytyi.
Irene Pepperberg
Irene Pepperberg syntyi Brooklynissä New Yorkissa. Hän opiskeli kemiaa, valmistui kandidaatiksi Massachusetts Institute of Technologysta 1969 ja maisteriksi Harvardin yliopistosta 1971. Hän väitteli filosofian tohtoriksi fysikaalisen kemian alalta Harvardissa 1976. Pepperberg on Brandeisin yliopiston psykologian dosentti sekä luennoitsija Harvardin yliopistossa. Hän on pyrkinyt ensimmäisten tutkijoiden joukossa edistämään eläinten kielenoppimista.
Eugen Gerstenmaier
Bonnissa sijaitseva 29-kerroksinen tornitalo, jonka rakennuttamisessa Gerstenmaier oli aktiivisesti mukana ja jossa jokaisella liittopäivien edustajalla oli työhuone, tunnetaan Gerstenmaierin mukaan lempinimellä Langer Eugen, ”Pitkä Eugen”. Vuodesta 2006 se on ollut YK:n järjestöjen käytössä.
Amateur World Series 1940
Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1940 kilpailu käytiin Kuubassa 14. - 25. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui seitsemän. Joukkueet kohtasivat toisensa kaksi kertaa.
Mäkihyppy
thumb|Puolan Zakopanen hyppyrimäki. thumbnail|Hyppyrimäki [[Hochfirstschanze Titisee-Neustadtissa.]] Mäkihyppy (vanh. mäenlasku) on talviurheilulaji, jossa hypätään suksilla hyppyrimäestä mahdollisimman tyylikkäästi ja mahdollisimman pitkälle. Hyppy katsotaan tyylikkääksi, kun hyppääjä suorittaa ilmalennon ja alastulon hallitusti. Laji keksittiin Norjassa.
Suomessa mäkihypyn ja yhdistetyn seuroja on noin 35 kpl.
Hyppysuoritus
Mäkihypyssä hyppääjä lähtee liikkeelle vauhtimäen yläosassa olevalta puomilta, laskee mahdollisimman aerodynaamisessa kyyryasennossa alas ramppia, jonka jyrkkyys pienenee loppua kohti, ja ponnistaa hyppyrin nokalta ilmaan tavoitteenaan lentää mahdollisimman pitkälle.
Lasku- eli vauhtimäki, hyppyri ja alastulorinne voivat olla kokonaan tai osittain luonnon muovaamia tai ihmisen rakentamia. Muovitetuista hyppyrimäistä voidaan kesäisin hypätä ilman lunta.
Mäkihyppy on toinen pohjoismaisen yhdistetyn kahdesta osasuorituksesta.
Pistelasku
Hypyn kokonaispistemäärä koostuu pituuspisteistä ja tuomarien antamista tyylipisteistä. Hyppyrimäen K-piste on se kohta alastulorinteessä, jossa se alkaa loiventua. Hyppääjä saa K-pisteelle kantaneesta hypystä 60 pistettä. Jokainen lisämetri tuo normaalimäessä 2,0 pistettä ja suurmäessä 1,8 pistettä lisää, ja K-pisteen alle jäämisestä vähennetään pisteitä samalla tavalla. Arvostelutuomareita on viisi. He arvostelevat hypystä suksien ja vartalon asennon ponnistuksen, ilmalennon ja alastulon aikana. Yhden tuomarin maksimipistemäärä on 20 pistettä, ja hypyn kokonaispisteisiin lasketaan kolmen tuomarin antamat pisteet niin että ylin ja alin jätetään pois. Kilpailussa on kaksi hyppykierrosta, ja kilpailijan yhteispistemäärä on hänen hyppyjensä yhteenlaskettu pistemäärä.
Pienet mäet
Pieniä mäkiä käytetään nuorten ja lasten kilpailuissa, mutta myös aikuisten harjoittelussa. Lisäksi esimerkiksi Suomessa kilpaillaan SM-mitaleista myös pienmäessä. Tuolloin mäen K-piste sijaitsee 50–75 metrissä.
Normaalimäki
Normaalimäen K-piste on 75–99 metrissä. Nykyään aikuisten kilpailuissa maailmancup-tasolla normaalimäkiä käytetään enimmäkseen vain yhdistetyn kisoissa, muutoin pääasiassa arvokisoissa ja harjoittelussa.
Suomessa normaalimäki on Kouvolassa (Palomäen mäkikeskus), Kuopiossa (Puijon hyppyrimäet), Lahdessa (Salpausselän hyppyrimäet), Liedossa (Parmaharjun hyppyrimäet), Rovaniemellä (Ounasvaaran mäkikeskus), Sotkamossa (Vuokatin mäkikeskus) ja Taivalkoskella (Tapio Räisänen -mäkikeskus).
Suurmäki
Suurmäellä tarkoitetaan mäkeä, jonka K-piste on 100–130 metrissä. Suurmäet ovat käytetyimpiä hyppyrimäkiä, ja suurin osa maailmancupin kilpailuista hypätään nykyään suurmäistä. Maailman suurin suurmäki on Willingenin hyppyrimäki Saksassa, jonka HS-piste sijaitsee 147 metrissä. Sen virallinen mäkiennätys on Klemens Murańkan hyppäämä 153 metriä vuodelta 2021. Suomessa Rukan suurmäen virallinen mäkiennätys on Veli-Matti Lindströmin hyppäämä 148 metriä vuodelta 2001.
Suomessa suurmäki on Jyväskylässä (Laajavuoren hyppyrimäet), Kuopiossa (Puijon hyppyrimäet),  Kuusamossa (Rukan hyppyrimäet), Lahdessa (Salpausselän hyppyrimäet). Lisäksi Kaipolassa sijaitsee käytöstä poistettu Pitkävuori.
Lentomäki
Viidennen lentomäen K-piste on 185 metrissä ja HS-piste 205 metrissä ja kuudennen eli pienimmän lentomäen K-piste on 160 metrissä.
Lentomäkiä käytetään hyvin harvoin, ainoastaan maailmancup- tai maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä valvotuissa olosuhteissa.
Maailman lentomäet
Lentomäkihankkeita on ollut vireillä Suomessa Ylitornion Aavasaksalle, Nilsiän Tahkolle sekä Kemijärven Suomutunturille. Kemijärven hankkeen taustalla ovat sekä Kemijärven kaupunki että Suomen Hiihtoliitto.
Varusteet
Mäkihypyn perusvarusteisiin kuuluvat sukset, monot, hyppypuku, kypärä ja lasit. Lisäksi on hyvä käyttää myös hanskoja.
Mäkihypyssä käytetään erityisiä mäkihyppysuksia sekä hyppypukua, joiden molempien ominaisuuksia säännöt rajoittavat. Viime vuosina on jouduttu puuttumaan melko rankalla kädellä hyppyasuihin, joihin on yritetty viritellä mitä erikoisimpia ulokkeita puvun pinta-alan lisäämiseksi, sillä mitä suurempi on kantopinta-ala, sitä pitemmälle se kantaa. Ponnistusvoiman ja ponnistustekniikan merkitys suhteessa hyppysuorituksen muihin osa-alueisiin on korostunut hyppyasujen ohentamisen ja niukentamisen myötä. Tämä ymmärrettävästi suosii tehokkaasti ponnistavia hyppääjiä, mikä taas on otettava huomioon hyppääjien valmennuksessa. Kaudella 2010 merkittäväksi varustekehityksen osa-alueeksi nousivat siteet. Siinä missä aiemmin siteet olivat olleet lähinnä standarditavaraa, käytti Simon Ammann Vancouverin olympialaisissa mittatilaustyönä tehtyjä erikoissiteitä ja saavutti kaksi kultamitalia. Uudenmalliset siteet mahdollistavat jalkaterän ja tätä myötä suksen paremman asennon, jossa suksi on pohja suoraan ilmaa vasten.
Varustesäännöt
Mäkihypyssä lähes kaikista varusteista on annettu tiukat säännöt. Tärkeimmät niistä koskevat suksien mittaa ja hyppypukua, mutta myös alusvaatteille on omat sääntönsä. ICR tarkoittaa FIS:n kansainvälisiä kilpailusääntöjä.
Painoindeksi (BMI)
Vuodesta 2004 hyppääjien paino punnitaan kilpailujen jälkeen suksien pituuden määräävän painoindeksin saamiseksi. Hyppääjän suksien pituus määräytyy hyppääjän oman pituuden perusteella, mutta huomioon otetaan myös indeksiluku BMI. Se muodostuu hyppääjän pituuden ja painon suhteesta.
Historia
thumbnail|250px|Mäkihyppyä vuonna [[1905.]] Mäkihypyn kotimaana pidetään Norjaa, tarkemmin sanottuna Telemarkia. Sondre Nordheim hyppäsi jo 1800-luvun puolivälissä Telemarkin luonnonmäistä. 1890-luvulle saakka mäkihypyssä käytettiin samanlaisia suksia kuin pujottelussa ja maastohiihdossa.
Vuosina 1879 ja 1881 sekä 1883–1891 järjestettiin Husebyn kartanon mailla Oslon lähistöllä niin sanotut Huseby-kilpailut, jotka myöhemmin siirrettiin järjestettäviksi Holmenkollenilla. Niitä pidetäänkin perinteikkäiden Holmenkollenin kisojen edeltäjinä.
Suomessa ensimmäiset mäenlaskukilpailut pidettiin Katajanokan kalliolla 9. maaliskuuta vuonna 1899. Järjestäjänä toimi Helsingin Sporttiklubi. Kilpailut voitti Helsingissä asunut norjalainen insinööri Christian Nielsen. Suomen ensimmäiset piirustusten mukaan rakennetut hyppyrimäet valmistuivat vuonna 1905 Helsingin Alppilaan ja Kajaaniin.
Tyyli
thumb|right|250px|[[Miro Omanin tyylinäyte vuodelta 1958.]] thumb|right|250px|[[Hans-Georg Aschenbachin tyylinäyte vuodelta 1973.]] Mäkihyppy oli alun perin telemark-laskettelun osa, jossa arvioitiin hypyn tyylikkyyttä. Telemarkin kehittyessä laskettelijat lisäsivät hyppyynsä taiteellisia elementtejä, esimerkiksi käsien pyörittämistä ja muuta. Pituuksia ei mitattu, sillä se ei ollut laskettelussa olennaista. Sitten amerikkalaiset keksivät mitata myös hypyn pituuden ja lopulta pituudesta alettiin jakaa pisteitä. Kun mäkihyppy eriytyi telemarkista omaksi lajikseen, mukana olivat ja ovat sekä pituuspisteet että tyylipisteet. Nykyaikaisen mäkihypyn telemark-alastulo on peruja alkuperäisestä telemark-hypystä. Telemark-alastulo vaaditaan virheettömässä hypyssä, vaikka se on välineiden ja V-tyylin vuoksi lähes mahdotonta. Mäkihypyn historian aikana ovat hyppääjien käyttämät tyylit vaihdelleet melko paljon. Eri aikoina on erilaisia tyylejä pidetty tavoiteltavimpina. Aluksi käytettiin telemarkilaista kyykkyilmalentoa, jossa ponnistuksen jälkeen polvet taivutettiin rintaa kohti koukkuun, ja vartalo oikaistiin alastulon jälkeen ennen loppuliukua. Vuosisadan vaihteessa tuli muotiin suomalaishyppääjien kehittämä ryhdikäs pystyasento. Tuolloin hypyt kantoivat noin 15–30 metriä. Aluksi arvostelussa katsottiin vain, pysyykö hyppääjä pystyssä, mutta myöhemmin mukaan otettiin erinäisiä muita tyyliseikkoja, joista annetut pisteet lisättiin pituudesta määräytyneisiin pisteisiin. Myös käsien asento on eri aikoina vaihdellut niiden pyörittämisestä etuasentoon eli niin sanottuun Recknagel-tyyliin, virtaviivaiseen vartalon sivuilla pitämiseen ja nykyaikaiseen V-tyyliin. Samoin laskuasento ylämäessä on vaihdellut.
Telemark-alastuloa pidetään tyylikkäimpänä. Käytännössä tosin kilpailija usein joutuu turvautumaan tasajalka-alastuloon varmistaakseen pystyssä pysymisensä. Tämä taas johtuu paitsi siitä, että kaatuminen on luonnollisesti vaarallista, myös siitä, että se vähentää tyylipisteitä huomattavasti enemmän kuin tyylitön alastulo. Kaatuneeksi katsotaan hyppy, jossa jokin kilpailijan ruumiinosa koskettaa maata ennen kuin hän on laskeutunut kaatumisrajalle saakka – onnistuneessa suorituksessa vain sukset saavat osua maahan. Kaatumisraja on merkitty alastulorinteeseen niin kauas hyppääjien oletetusta laskeutumisalueesta, että sen jälkeen mahdollisesti tapahtuva kaatuminen katsotaan kilpasuorituksen ulkopuoliseksi kompuroinniksi, joka ei vähennä suorituksen arvoa.
V-tyyli
thumb|right|250px|[[Robert Kranjec hyppäämässä V-tyylillä.]] Merkittävin muutos hyppytyylissä tapahtui 1980-luvun loppupuoliskolla, kun Ruotsin Jan Boklöv kehitti nykyisen V-tyylin, jossa sukset levitetään V-kirjaimen muotoiseen asentoon siten, että suksien kärjet ovat kaukana toisistaan, kun taas kannat ovat yhdessä. Kädet voivat aikaisemmasta tyylistä poiketen lepattaa lentoradan säätämiseksi vapaasti tuulessa. Kanadalainen Steve Collins oli jo kymmenisen vuotta aiemmin käyttänyt päinvastaista nuolenkärki-V-tyyliä eli niin sanottua A-tyyliä, jossa suksien etukärjet olivat yhdessä. Collinsia kutsuttiin leikillisesti ”liito-oravaksi”, jonka lentoa hänen hyppytyylinsä katsottiin muistuttavan. Aluksi V-tyylille naureskeltiin, muun muassa suomalainen Matti Nykänen nimitti tyyliä käyttäviä ”haarapääskyiksi”, mutta myöhemmin se syrjäytti aikaisemman ”aerodynaamisen tyylin”, jossa suksia pidettiin vierekkäin. Aluksi V-tyylin käytöstä vähennettiin arvostelupisteitä. Tyylin ansiosta hyppääjä kuitenkin lensi niin paljon pitemmälle, että saattoi voittaa kisan, vaikka menettikin tyylipisteitä. Jo vuoden 1992 talviolympialaisissa kaikki henkilökohtaiset mäkihyppymitalit menivät V-tyyliä käyttäneille hyppääjille. V-tyylin saatua valta-aseman pisteiden vähentämisestä luovuttiin.
thumb|right|250px|[[Bjørn Einar Romøren hyppäämässä H-tyylillä.]] Kaudella 2010 aloitettu sidekehittely muutti ilmalentoa, kun uudet siteet mahdollistavat paremmin suksen pitämisen lappeellaan ilmalennossa, jolloin kantopinta-ala lisääntyy ilmalennon aikana. Tämä kuitenkin aiheuttaa epävakautta ilmalentoon ja vaikeuttaa telemark-alastuloa.
Muutamat hyppääjät hyppäävät myös niin sanotulla H-tyylillä, jossa sukset ja hyppääjä ovat ilmalennon aikana H-kirjainta muistuttavassa asennossa. H-tyylissä suksien kannat ovat selkeästi erillään toisistaan ilmalennon aikana.
Kilpailuja
Mäkihypyssä, kuten useissa muissakin urheilulajeissa, järjestetään koko kauden kestävä maailmancup, jossa maailman hyppyeliitti kilpailee siitä, kuka on kauden paras hyppääjä. Kullekin kaudelle noin 30 yksittäistä mäkihyppykisaa saa maailmancup-osakilpailun arvon. Kussakin osakilpailussa parhaiten sijoittuneet hyppääjät saavat maailmancup-pisteitä. Kunkin kilpailijan mäkihyppykauden aikana keräämät osakilpailupisteet lasketaan yhteen, ja paras palkitaan maailmancupin voittajana.
Kauden aikana järjestetään myös Continental Cup, joka on arvoasteikossa maailmancupin jälkeen seuraava.
Mäkihyppy on ollut lajina talviolympialaisissa sekä pohjoismaisten lajien maailmanmestaruuskisoissa niiden alusta lähtien. Lisäksi erillisiä lentomäen maailmanmestaruuskilpailuja on järjestetty kahden vuoden välein 1970-luvulta alkaen.
Keski-Euroopassa järjestetään aina vuoden vaihteessa Keski-Euroopan mäkiviikko, joka sisältää neljä maailmancupin osakilpailua. Mäkihypyn Grand Slamiin eli jokaisen mäkiviikon osakilpailun voittoon saman mäkiviikon aikana on pystynyt Sven Hannawald (2001–2002), ja Kamil Stoch (2017–2018). Mäkiviikon kokonaiskilpailun on useimmin, viisi kertaa, voittanut suomalainen Janne Ahonen.
Vuodesta 1997 asti on hypätty Nordic Tournamentia. Kilpailu käsittää Keski-Euroopan mäkiviikon tapaan neljä osakilpailua, joista kaksi järjestetään Suomessa (Lahti ja Kuopio) ja kaksi Norjassa (Lillehammer ja Oslo). Menestynein hyppääjä kilpailun historiassa on puolalainen Adam Małysz, joka on voittanut sen kolmesti.
Tilastoja
Lähde: FIS
Saturday Night Fever (soundtrack)
Albumi oli aikoinaan maailman kaikkien aikojen myydyin, kunnes Michael Jacksonin Thriller ohitti sen 1980-luvun puolivälissä. Saturday Night Fever piti kärkipaikkaa Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla lähes puoli vuotta; tammikuusta heinäkuuhun 1978. Levy palkittiin myös vuoden albumin Grammyllä. Vuonna 2012 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Mäkihyppy
Maailmancup
Eniten osakilpailuvoittoja: Gregor Schlierenzauer (53)
Saturday Night Fever (soundtrack)
Kappaleiden menestys
Myös monet albumin kappaleista saavuttivat kaupallista menestystä. Parhaiten menestyivät Bee Gees -yhtyeen kappaleet, joista ”Night Fever” oli Billboard Hot 100 -singlelistan kärjessä kahdeksan viikkoa keväällä 1978. ”How Deep Is Your Love” oli listaykkösenä kolme viikkoa vuodenvaihteessa 1977–78 ja ”Stayin' Alive” nousi kärkeen vuonna 1978. Lisäksi ”Jive Talkin'” oli ollut Yhdysvaltain listaykkönen jo vuonna 1975. Kaikkiaan joulun 1977 ja toukokuun puolivälin 1978 välisenä aikana jokin Bee Gees -kappale oli listan kärjessä 15 viikkoa 20:stä. Kun ”Night Fever” lopulta putosi piikkipaikalta keväällä 1978, nousi tilalle kärkeen Bee Gees -jäsenten kirjoittama ja Yvonne Ellimanin tulkitsema ”If I Can't Have You”.
Mäkihyppy
Maailmancup
Eniten palkintokorokesijoituksia: Janne Ahonen (108)
Eniten kokonaiskilpailuvoittoja: Matti Nykänen,  Adam Małysz (4)
Saturday Night Fever (soundtrack)
Kappaleiden menestys
Albumilta löytyi myös pienempiä hittejä. Tavaresin ”More Than a Woman” (Bee Gees -jäsenten kirjoittama) pääsi Britanniassa Top 10:een ja Yhdysvalloissa Top 40:een. The Trammpsin ”Disco Inferno” oli molemmissa maissa Top 20 -hitti. Walter Murphy saavutti Yhdysvalloissa sijan 5 Ludwig van Beethovenin 5. sinfoniaan perustuneella disko-sovituksella ”A Fifth of Beethoven”. Myös Kool & the Gangin ”Open Sesame” sekä KC and the Sunshine Bandin ”Boogie Shoes” nousivat Yhdysvaltain Billboard-listalle.
Luettelo GP2-ennätyksistä
Tämä on luettelo kaikkien GP2-sarjaan osallistuneiden kuljettajien ja tallien ennätyksistä.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten henkilökohtaisia arvokisavoittoja: Simon Ammann (6)
Saturday Night Fever (soundtrack)
LP 1
A-puoli B-puoli
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten arvokisamitaleita: Gregor Schlierenzauer (21)
Eniten olympiavoittoja: Matti Nykänen,  Simon Ammann (4)
Subretti
Subretti (, kamarineito) on veitikkamainen nuoren naisen rooli koomisessa oopperassa, operetissa, musikaalissa tai laulunäytelmässä. Subretti on usein naispääosan esittäjän (primadonnan) vilkas ja älykäs palvelustyttö, joka järjestelee tapahtumien kulkua. Roolin laulaa yleensä koloratuurilauluun suuntautunut sopraano. Roolin alkujuuret ovat ranskalaisen kirjailijan Marivaux'n komedioissa, vaikka se esiintyy jo commedia dell'artessa, jossa palvelustytön nimenä oli usein Colombine. Tyypillisiä subrettirooleja ovat esimerkiksi Mozartin Figaron häät -oopperan Susanna ja Così fan tutten Despina sekä Johann Strauss nuoremman Lepakko-operetin Adèle.
Saturday Night Fever (soundtrack)
Tuotanto
LP 2
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten henkilökohtaisia olympiavoittoja: Simon Ammann (4)
Eniten olympiamitaleita: Matti Nykänen (5)
Eniten maailmanmestaruuksia: Thomas Morgenstern (8)
Eniten henkilökohtaisia maailmanmestaruuksia: Adam Małysz (4)
Eniten maailmanmestaruusmitaleja: Gregor Schlierenzauer (12)
Eniten henkilökohtaisia lentomäen maailmanmestaruuksia: Roar Ljøkelsøy (2),  Sven Hannawald (2),  Walter Steiner (2)
Keski-Euroopan mäkiviikko
Eniten mäkiviikon voittoja: Janne Ahonen (5)
Eniten mäkiviikon osakilpailuvoittoja: Bjørn Wirkola (10)
Eniten osakilpailuvoittoja ilman kokonaisvoittoa: Toni Innauer,  Martin Schmitt,  Simon Ammann (4)
Kaikki neljä osakilpailua yhden mäkiviikon aikana voittaneet: Sven Hannawald (2001–2002),  Kamil Stoch (2017–2018),  Ryōyū Kobayashi (2018–2019)
Maailmancup
Eniten osakilpailuvoittoja: Sara Takanashi (55)
Eniten palkontokorokesijoituksia: Sara Takanashi (90)
Eniten kokonaiskilpailuvoittoja: Sara Takanashi (4)
Kuutoset Volley
Kuutoset Volley oli miesten huippulentopallon keskittyvä lentopalloseura Seinäjoen kaupunkiseudulta. Kaudella 2014–2015 Kuutosten edustusjoukkue pelasi lentopallon miesten 1-sarjassa, jossa karsinnan jälkeen myös säilyi. Seurassa oli myös junioritoimintaa A- ja B-poikien osalta.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten arvokisavoittoja: Carina Vogt (5)
Washingtonin laivastosopimus
thumb|Yhdysvaltalaisista taistelulaivoista poistetaan tykkejä laivastosopimuksen nojalla vuonna 1923. thumb|Laivastosopimuksen ehdot täyttävä Britannian Kuninkaallisen laivaston HMS Ark Royal'. Washingtonin laivastosopimus rajoitti viiden allekirjoittajamaan laivastojen kokoa. Allekirjoittajamaat 6. helmikuuta 1922 Washington (DC):ssä olivat Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Japani, Ranska ja Italia.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten henkilökohtaisia arvokisavoittoja: Carina Vogt (3)
Washingtonin laivastosopimus
Tausta
Ensimmäisen maailmansodan seurauksena tärkeimmät laivastovaltiot ryhtyivät kehittämään erityisesti uusia taistelulaivoja. Yhdysvallat oli uhonnut kehittävänsä suurimman laivaston, mutta talouden taantuman ja sen tosiasian edessä, että Britannialla ja Japanilla oli sekä laajimmat laivastot että keskinäinen puolustussopimus, tuo tavoite näytti epärealistiselta, jopa tuhoon tuomitulta. Siksi Yhdysvallat käynnisti neuvottelut, joiden tarkoituksena oli päästä sopimukseen, jossa rajoitettaisiin allekirjoittajamaiden suurten sotalaivojen määrää.
Kuutoset Volley
Historia
Seinäjoen Maila-Jussien ja Seinäjoen Kuutosten lyötyä hynttyyt yhteen 1970-luvun loppupuoliskolla, alkoi sensaatiomainen lentopallomenestys Seinäjoella. Seura nousi kolmessa vuodessa mestaruussarjaan, jossa se voitti kaksi peräkkäistä Suomen mestaruutta sekä kertaalleen Suomen Cupin. Lisäksi seura esiintyi Euroopan Cupissa.
Mercedes Lackey
thumb|270px|Lackey vuoden 2008 [[CONvergence-tapahtumassa.]] Mercedes Lackey (myös Misty Lackey, s. 24. kesäkuuta 1950) on tuottelias yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Useimmat hänen teoksistaan sijoittuvat Velgarth-nimiseen mielikuvitusmaailmaan.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten olympiavoittoja: Carina Vogt,  Maren Lundby (1)
Washingtonin laivastosopimus
Rakenteilla olevat laivat
Laivastosopimuksen alussa sovitaan, että Yhdysvallat saa ottaa käyttöön kaksi rakenteilla olevaa West Virginia -luokan taistelulaivaa sillä ehdolla, että se niiden valmistuttua romuttaisi taistelulaivat USS North Dakotan ja USS Delawaren. Lisäksi Kuninkaallisen laivaston sallittiin rakennuttaa kaksi korkeintaan 35 560 tonnin alusta, kunhan se niiden valmistuttua romuttaisi taistelulaivat HMS Thundererin, HMS King George V:n, HMS Ajaxin ja HMS Centurionin.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten maailmanmestaruuksia: Carina Vogt (4)
Washingtonin laivastosopimus
Suurten sotalaivojen rajoitukset
Sopimuksessa rajoitettiin sopijamaiden suurten taistelulaivojen tonnistoja seuraavasti: Yhdysvaltain laivasto ja Britannian kuninkaallinen laivasto eivät saaneet ylittää 533 000 tonnia, Ranskan laivasto ja Italian laivasto oli rajoitettu 178 000 tonniin ja Japanin laivasto 320 000 tonniin. Yksittäisen taistelulaivan uppouma ei saanut ylittää 35 560 tonnia eikä yhdessäkään laivassa saanut olla yli 16 tuuman (406 mm) tykkejä.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten henkilökohtaisia maailmanmestaruuksia: Carina Vogt (2)
Washingtonin laivastosopimus
Suurten sotalaivojen rajoitukset
Tonnisto määriteltiin sopimuksessa niin, ettei siihen laskettu polttoainetta mukaan, koska Britannian mukaan he tarvitsevat muita korkeampia polttoainemääriä globaaliin toimintaansa ja tämän takia heitä ei tulisi siitä rangaista.
Mäkihyppy
Arvokilpailut
Eniten maailmanmestaruusmitaleja: Carina Vogt,  Sara Takanashi,  Yūki Itō (5)
Washingtonin laivastosopimus
Suurten sotalaivojen rajoitukset
Suuret sotalaivat määriteltiin siten, että niiden uppouma oli yli 10 000 tonnia ja niissä oli yli 8 tuuman (203 mm) tykit. Näitä rajoja pienemmät alukset eivät kuuluneet sopimuksen piiriin.
Mercedes Lackey
Varhaisemmat Velgarth-romaanit Lackey kirjoitti yksin, mutta myöhemmissä hän on tehnyt yhteistyötä kuvittaja Larry Dixonin kanssa. Lackey ja Dixon ovat olleet naimisissa vuodesta 1992 lähtien. Lackey on tehnyt yhteistyötä muun muassa Marion Zimmer Bradleyn ja Andre Nortonin kanssa.
Philip Johan von Strahlenberg
thumb|Strahlenbergin piirtämä Venäjän kartta vuodelta 1725. Philip Johan von Strahlenberg (syntyään Tabbert; 1676 Stralsund – 1747 Fröllinge) oli ruotsalainen upseeri ja maantieteilijä, joka työskenteli Venäjällä. Tabbert meni nuorena Ruotsin armeijan palvelukseen ja hänet ylennettiin kapteeniksi 1703. Vuonna 1707 hänet aateloitiin, jolloin hän otti nimen von Strahlenberg.
Washingtonin laivastosopimus
Linnoitukset ja tukikohdat
Sopimuksen allekirjoittajamaat sopivat jäädyttävänsä linnoitukset ja laivastotukikohdat allekirjoitusajankohdan tasolle. Uusia linnoitteita tai laivastotukikohtia ei saanut perustaa eikä olemassa olevia saanut parantaa tietyillä määritellyillä alueilla. Yleisesti määriteltiin, että linnoitusten ja laivastotukikohtien rakentaminen oli sallittua maiden pääasiallisella rannikolla, mutta ei pienemmillä saarialueilla. Esimerkiksi Yhdysvallat sai rakentaa Havaijille ja Alaskan mantereelle, mutta ei Aleuttien saarille. Brittiläisen imperiumin eri dominiot ja itsehallintoalueet (Hongkong, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti) laskettiin sopimuksessa yhdeksi kokonaisuudeksi. Japani sai rakentaa kotisaariaan, mutta ei Formosaa.
Philip Johan von Strahlenberg
von Strahlenberg osallistui suureen Pohjan sotaan ja joutui Pultavan taistelussa venäläisten vangiksi vuonna 1709. Hänet lähetettiin sotavankina Siperian Tobolskiin, jossa hän eli vuodet 1711–1721. Tuona aikana hän tutki Siperian maantiedettä ja paikallisten alkuperäiskansojen tapoja, kieliä ja antropologiaa. von Strahlenberg palasi Ruotsiin vuonna 1722 ja julkaisi tutkimustuloksensa kahdessa kirjassa. Niistä jälkimmäinen, vuonna 1730 julkaistu Das Nord- und Östliche Theil von Europa und Asia, sisältää runsaasti von Strahlenbergin itse piirtämiä Venäjän karttoja. Kirjat kuvaavat myös yksityiskohtaisesti tataarien, jakuuttien, tšuvassien, Krimin tataarien, uzbekkien, baškiirien, kirgiisien ja mongolien kieliä ja tapoja. Kuvatessaan Siperian alkuperäiskansojen rituaaleja hän havaitsi näiden käyttävän šamanistisissa menoissaan kärpässientä.
Mercedes Lackey
Osa Lackeyn Velgarthiin sijoittuvista kirjatrilogioista seuraa aikajärjestyksessä toisiaan; kaikkiaan teokset kattavat yli 3 000 vuoden ajanjakson. Kirjailija on tunnettu folkmusiikin harrastaja.
Mäkihyppy
Mäkihyppääjiä
Henkilön nimen perässä mainituissa saavutuksissa on mainittu vain henkilökohtaisten kisojen parhaat tulokset (ei joukkuemäen arvokisamitaleja). Vuosien 1924–1980 olympialaisissa saavutetuista kaksinkertaisista mestaruuksista (olympiavoittaja ja maailmanmestari) on saavutuksiin merkitty vain olympiavoitto (katso pohjoismaisten lajien maailmanmestaruuskilpailut).
Philip Johan von Strahlenberg
Hänet haudattiin Getingen hautausmaalle, Hallandiin.
Mäkihyppy
Mäkihyppääjiä
Suomalaisia
Kuutoset Volley
Historia
Pääartikkeli: Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Mäkihyppy
Mäkihyppääjiä
Ulkomaisia
Harrastajat Suomessa
Suomessa mäkihypyn harrastajien määrä on vähentynyt jyrkästi viime vuosina.
Vuonna 2013 juniorihyppääjiä oli noin 350, mutta vuonna 2018 kilpailulisenssi oli enää 179:llä alle 18-vuotiaalla hyppääjällä.
Vuonna 2019 Suomessa oli 45 mäkihyppääjää, joilla oli Kansainvälisen hiihtoliiton eli FIS:n hyppylisenssi.
Washingtonin laivastosopimus
Irtautumiset sopimuksesta
Japanin hallitus ilmoitti 29. joulukuuta 1934, että se irtautuu sopimuksesta. Tämä varauma pysyi voimassa vuoden 1936 loppuun, eikä sitä uusittu.
Kuutoset Volley
Historia
Kaudeksi 2009/10 Kuutoset Volleyn kovin hankinta oli entinen maajoukkuepelaaja Tapio Kangasniemi, Suomen yksi kaikkien aikojen parhaimmista lentopalloilijoista. Mutia nimimiehiä joukkueessa oli liigassa vuosia pelannut Tuomas Ruuska sekä liigassa myös kokeillut Henri Haaraniemi. Lisäksi ykkössarjan nostovirtuoosit Timo Alanen ja Markus Jokela hankittiin joukkueeseen. Muu runko koostui lahjakkaista nuorten maajoukkueissakin esiintyneistä pelaajista.
Kausi alkoi joukkueelta sensaatiomaisesti, kun joukkue tiputti Suomen Cupissa liigajoukkue Isku-Veikot. Kuutoset eteni näin ainoana 1-sarjajoukkueena Suomen Cupin 12. parhaimman joukkoon. Kolmannella kierroksella joukkue sai vastaansa tulevan Suomen mestarin ja Suomen Cup-mestarin Sun Volleyn, ja joutui näin taipumaan oululaiselle tähtisikermälle. Lentopallon 1-sarjassa joukkue kärsi liiton otteluohjelman pitkistä pelitauoista, jotka muun muassa pitivät Kuutoset ilman pelejä yli 7. viikkoa. Joukkue sijoittui pohjoislohkossa lopulta viidenneksi.
Kaudeksi 2010–2011 joukkue vahvistui Jaakko Aningolla, Tommi Tiilikaisella ja Keijo Lammisella. Valmentajaksi joukkueeseen tuli SM-liigasta Janne Harju. Kuutoset oli pohjoislohkonsa toinen runkosarjassa. Puolivälierissä se putosi ViLePalle voitoin 2-1. ViLePa voitti kultaisen erän otteluvoittojen ollessa tasan 1-1 ja eteni näin jatkoon.
Kauden 2011–2012 valmistautuminen oli vaikea: monivuotiseksi päävalmentajaksi kaavailtu Janne Harju lähti Mestaruusliigaan valmentajaksi ja useat joukkueen runkopelaajat siirtyivät muualla. Lohkossaan Kuutoset sijoittui alkusarjan päätteeksi neljänneksi ja tippui alempaan jatkosarjaan, missä se sijoittui lopulta kolmanneksi.
Kausien 2012–2014 aikana Kuutoset ei edennyt pudotuspeleihin 1-sarjassa. Kesällä 2015 seura yhdistyi Nurmon Jymyn kanssa miesten huippulentopallon osalta ja syntyi fuusio Jymy-Kuutoset, joka jatkoi Kuutosten tilalla lentopallon 1-sarjassa.
Šilka
Šilka on joki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Argunin kanssa se muodostaa Amurjoen. Šilkan pituus on 560 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 206 000 neliökilometriä. Sen virtaama vaihtelee voimakkaasti. 149 kilometrin päässä joen suusta virtaama on keskimäärin 521 kuutiometriä sekunnissa.
Joki syntyy Ononin ja Ingodan yhtyessä. Se virtaa syvässä laaksossa Šilkan ja Amazarin harjanteiden sekä Boršovotšnyiharjanteen välissä. Joki on liikennöintikelpoinen.
Šilkan laaksossa kulkee Siperian rata. Sen varrella sijaitsevat Šilkan ja Sretenskin kaupungit sekä Holbonin, Kokuin ja Ust-Karskin taajamat.
Washingtonin laivastosopimus
Seuraukset
Sopimus muutti useimpien allekirjoittajavaltioiden uusien sotalaivojen rakennuttamissuunnitelmia. Investoinnit kohdistettiin laivoihin, joita sopimus ei rajoittanut (uppouma korkeintaan 10 160 tonnia ja tykkien kaliiperi korkeintaan 8 tuumaa (203 mm)). Sopimuksen seurauksena syntyi jako kevyisiin (noin 6 tuuman eli 152 mm tykit) ja raskaisiin risteilijöihin (noin 8 tuuman eli 203 mm tykit). Uusia taistelulaivoja rakennettiin vain muutamia. Taistelulaivojen osalta keskityttiin olemassa olevien taistelulaivojen ja taisteluristeilijöiden kehittämiseen, jolloin toisessa maailmansodassa laivastot koostuivat pääasiassa laivoista, joiden rakentaminen oli aloitettu jo ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Vaikka suurten taistelulaivojen rakentaminen oli vähäistä 1920-luvulla ja 1930-luvun alkupuolella, koettiin laivastosopimuksen 35 560 tonnin uppoamarajoitus haasteeksi tehokasta taistelulaivaa kehitettäessä. Taistelulaivan tehokkuus perustuu sen tulivoimaan, panssarointiin ja nopeuteen ja ne pyrittiin maksimoimaan laivastosopimuksen rajoissa. Tämä johti kokeellisiin konstruktioihin, kuten brittien Nelson-luokan tai ranskalaisten Richelieu-luokan taistelulaivat.
Jokainen valtio pyrki eri tavoilla kiertämään sopimusten rajoitteita. Yhdysvallat käytti tehokkaampia höyrykattiloita saavuttaakseen suuremman nopeuden pienemmillä laivoilla. Britit suunnittelivat laivoja, joihin olisi voitu lisätä panssarointia sodan puhjettua ja HMS Rodneyssa sekä HMS Nelsonissa oli vedellä täytetyt "polttoainesäiliöt" panssarointina. Italia yksinkertaisesti valehteli laivojensa tonnistot. Saksalaiset hyödynsivät uutta tekniikka käyttämällä hitsausta ja dieselmoottoreita 1920-luvulla tilatuissa "taskutaistelulaivoissaan".
Vain harvat eurooppalaiset joukot operoivat kaukana rannikosta ja siksi lentotukialusten rakentamiseen ei kiinnitetty huomiota. Saksalaiset, ranskalaiset ja italialaiset eivät välittäneet lentotukialuksista ennen kuin toinen maailmansota oli jo ovella, jolloin ne kaikki aloittivat rakentamisen pienessä määrin.
Mäkihyppy
Harrastajat Suomessa
Vuonna 2018 kansallisen A-hyppylisenssin hankki 70 suomalaista, mutta miehistä vain 27 osallistui saman vuoden tammikuussa suur­mäen SM-kilpailuihin.