cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christian Berglund
Seuraura
New Jersey Devils varasi Berglundin toisella kierroksella 37. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1998. Varsinainen tulokaskausi 1998–1999 Elitserienissä toi hänelle 37 ottelussa tehot 2+4=6. Berglund pelasi kauden aikana myös Färjestadin J20-joukkueessa, joka voitti keväällä 1999 J20 SuperElitin mestaruuden. Hän teki läpimurtonsa kaudella 2000–2001, jolloin Berglund teki 49 ottelussa tehot 17+20=37. Hän oli Färjestadin kolmanneksi paras pistemies ja voitti keväällä 2001 Elitserien-hopeaa, mutta samalla kaudella Berglund voitti myös liigan jäähypörssin 142 minuutillaan.
Kesäkuussa 2001 Berglund teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa ja siirtyi joukkueen organisaatioon kaudeksi 2001–2002. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi NHL:ssä 15 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 2+7=9. Berglund pelasi suurimman osan kaudestaan farmijoukkue Albany River Ratsissa, AHL:ssä ja hän teki siellä 60 ottelussa tehot 21+26=47. Berglund oli joukkueen toiseksi paras pistemies Steve Guollan jälkeen. Kaudella 2002–2003 hän pelasi 38 ottelua NHL:n puolella ja teki niissä tehot 4+5=9. Kauden 2003–2004 Berglund pelasi kokonaan NHL:ssä ja teki yhteensä 33 ottelussa tehot 5+4=9. Maaliskuussa 2004 hänet kaupattiin Viktor Utševatovin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa Viktor Kozloviin. Syyskuussa 2004 Berglund teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa, muttei hän pelannut kaudella 2004–2005 NHL:ssä työsulun vuoksi, vaan Berglund palasi sen ajaksi Färjestadiin, jossa hän voitti keväällä 2005 Elitserien-hopeaa.
Elokuussa 2005 Berglund teki vuoden mittaisen sopimuksen Sveitsin Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersin kanssa. Hän oli kaudella 2005–2006 tehoilla 24+20=44 joukkueen paras pistemies. Berglund jakoi koko liigan maalipörssin kolmannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa ja sijoittui pistepörssissä kymmenenneksi. Hän sijoittui myös NLA:n jäähypörssissä viidenneksi 124 minuutillaan. Toukokuussa 2006 Berglund teki kaksivuotisen sopimuksen samassa liigassa pelanneen SC Bernin kanssa. Hän teki siellä molempina sopimuskausinaan yli 40 tehopistettä. Maaliskuussa 2008 Berglund palasi Rapperswiliin kaksivuotisella sopimuksella. Kaudella 2008–2009 hän teki tehoilla 22+25=47 yhden kauden piste-ennätyksensä NLA:ssa. Kaudella 2009–2010 Berglund kuului Rapperswilin kapteenistoon ja oli joukkueen paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla hän sijoittui NLA:n maalipörssissä kahdeksanneksi.
Huhtikuussa 2010 Berglund palasi Färjestadiin ja teki nelivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hän oli kaudella 2010–2011 Färjestadin paras maalintekijä 17 osumallaan. Berglund jakoi maalipörssin yhdeksännen sijan viiden muun pelaajan kanssa. Hän kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Berglund oli Färjestadin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Mikael Johanssonin jälkeen tehoilla 16+11=27. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui 103 minuutillaan Elitserienin jäähypörssissä toiseksi HV71:n Per Ledinin jälkeen. Kaudella 2013–2014 Berglund voitti SHL:n (ent. Elitserien) pudotuspelien jäähypörssin 57 minuutillaan ja voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Kaudeksi 2014–2015 Berglund palasi kotikonnuilleen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin BIK Karlskogaan. Joukkueessa pelasi samaan aikaan myös hänen pikkuveljensä Carl. Kaudella 2015–2016 Christian Berglund nousi BIK:n varakapteeniksi. Hän kärsi joukkueessa vietettyjen kausiensa aikana myös jalkavaivoista. Berglund lopetti pelaajauransa kesken SHL:n nousukarsintojen maaliskuussa 2016, kun hän koki liikkeensä turhan hitaaksi palattuaan kaukaloon leikkauksen jälkeen.
Maajoukkueura
Berglund on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa yhteensä 52 ottelua tehoin 15+14=29. Hän pelasi vuosina 1999 ja 2000 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuonna 1998 Berglund pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa voittaen kultaa.
Muuta
Berglundin isoveli Daniel ja pikkuveli Carl ovat myös pelanneet jääkiekkoa. Heistä Carl pelaa nykyään HockeyAllsvenskania BIK Karlskogassa. Veljesten serkku Fredrik Eriksson pelaa puolustajana Saksan DEL-liigan Kölner Haiessa.
Reijo Lahtinen
Lahtinen vietti lapsuutensa Kangasalan asemanseudulla. Hän opiskeli Tampereen Musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa sekä ulkomailla, opettajinaan muiden muassa Matti Hannula, Jaakko Ryhänen ja Juri Stutnik. Lahtinen on laulanut Tampereen Oopperassa 1960-luvulta alkaen sekä vieraillut Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla. Lisäksi hän on esiintynyt televisiossa ja useissa teattereissa sekä laulu- että puherooleissa.
Tampereen Teatterissa Lahtinen teki vuonna 1984 Valjeanin roolin musikaalissa Les Misérables (vuoden 1980 versio). Pyynikin kesäteatterissa Lahtinen oli vuonna 1980 mukana Edvin Laineen ohjaamassa Minna Canthin näytelmässä Roinilassa.
Lahtinen on antanut myös muun muassa kirkkokonsertteja. Hän oli mukana Atso Almilan ja Antti Tuurin Ameriikka-oopperassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla 1992, ja hän laulaa myös siitä tehdyllä levytyksellä.
Lahtinen näytteli pankinjohtaja Veikko Niemisen roolin TV-sarjassa Metsolat.
Narsissikasvit
thumb|[[Valkonarsissi Narcissus poëticus]]
Narsissikasvit (Amaryllidaceae) on Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo, joka on aiemmin luettu Liliales-lahkoon.
Tuntomerkit
Narsissikasvit eroavat liljakasveista siinä, että sikiäin on kehänpäällinen. Narsissikasvit ovat monivuotisia sipulikasveja. Lehdet ovat yleensä kapeita, tasasoukkia ja tylpähköjä sekä sijaitsevat kahdessa rivissä. Kukinto on vanallinen, sarjamainen tai viuhkomainen, ja siinä on kaksi tai useampi suojuslehti, suojukset ovat kalvomaisia. Kukkaperät ovat nivelettömiä. Kehälehdet muodostavat tavallisesti yhteen kasvaneen putken, heteet sen sijaan ovat tavallisesti erillisiä. Emiön vartalo on pitkä. Siemenessä on endospermi, alkiosta puuttuu alkeisvarsi (hypokotyyli).
Luokittelu
Narsissikasveja on 69–73 sukua ja 1 605 lajia. Narsissien suvun lisäksi heimoon kuuluvat mm. puistolumikello (Galanthus nivalis), kevätlumipisara (Leucojum vernum), tupsukit (Haemanthus), jaakopinlilja (Sprekelia formosissima), amatsoninlilja (Eucharis amazonica) sekä isopunasarja (Clivia miniata).
Asparagales-lahkon evoluutiopuussa narsissikasvit ovat parsakasvien (Asparagaceae sensu lato = laajassa mielessä) rinnakkaishaara eli heimot muodostavat yhteisen kladin.
Suvut
Narsissikasveihin luokitellaan alla 69 hyväksyttyä sukua:
Knowledge
Knowledge oli brittiläinen kansantajuinen tiedelehti, joka ilmestyi vuosina 1881–1917. Lehden perusti englantilainen tähtitieteilijä Richard Anthony Proctor. Knowledge oli aluksi viikkolehti, mutta muuttui kuukausittain ilmestyväksi 1885. Lehden levikki oli huomattava, ja se käsitteli tieteellisten aiheiden lisäksi muun muassa shakkia ja vistiä. Knowledgen myyntilause oli "plainly worded − exactly described".
Catherine Lough Haggquist
Catherine Lough Haggquist on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Grace Harrisina televisiosarjassa Rockpoint PD. Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon vuonna 2009 Iron Man: Armored Adventuresissa.
Sarvikuonokas
Sarvikuonokas (Oryctes nasicornis) on näyttävä ja suurikokoinen kovakuoriaislaji. Se kuuluu Euroopan kookkaimpiin kovakuoriaisiin. pienoiskuva|pysty=1.1| ♀ pienoiskuva|pysty=1.1
Koko ja ulkonäkö
Sarvikuonokas on varsin helposti tunnistettava kovakuoriainen. Sekä koiras että naaras ovat kiiltäviä, tumman kastanjanruskeita. Selkäpuoli on voimakkaan kupera ja keskiruumiin kilpi nousee molemmilla sukupuolilla pään tasolta jyrkästi selän korkeudelle. Koiraan päälaelta kasvaa näyttävä, ylöspäin suuntautunut sarvi. Naaraan päälaella on vaatimaton kohouma. Selkäpanssarien alapuolella kyljissä kasvaa pitkää punaruskeaa karvaa. Aikuinen kuoriainen on noin 30–50 mm pitkä.
Toukat ovat paksuja, läpikuultavan vaaleita ja c-kirjaimen muotoon vääntyneitä ja niiden sivuilla on rivi punaruskeita hengitysaukkoja. Täysikasvuinen toukka voi olla miltei kymmenen senttimetrin pituinen. Pää ja rintajalat ovat oranssinruskeat.
Levinneisyys
Sarvikuonokasta tavataan Länsi-Euroopasta Etelä-Aasiaan ulottuvalla alueella. Suomessa lajia tavataan nykyisin etelärannikolta ainakin Pohjois-Pohjanmaalla saakka.
Elinympäristö ja elintavat
Aikuiset sarvikuonokkaat ovat yöaktiivisia ja viettävät päivän piilossa saalistajien katseilta. Vasta illan hämärryttyä kuoriaiset lähtevät liikkeelle. Sarvikuonokas lentää helposti valolle ja kuoriaisia voi tavata etenkin tuulettomina kesäöinä koko yön ajan kirkkaiden valojen luota.
Sarvikuonokkaan kookkaita toukkia löytyy luonnossa lahopuusta ja kannoista, mutta ihmisen seurassa ne viihtyvät erityisesti komposteissa sekä maatuvissa lantakasoissa. Toukan kehitys munasta kuoriaiseksi kestää kolmesta viiteen vuotta.
Palelu
Paleleminen eli palelu on ihmisten elimistön tila, jossa se käynnistää suojautumismekanismeja, jotka vähentävät lämmön häviämistä ja parantavat elimistön kylmänsietoa. Altistuminen kylmälle nostaa verenpainetta, muuttaa veren koostumusta sekä lisää virtsaneritystä. Värinä on merkki siitä, ettei elimistössä ole riittävästi lämpöä. Paleleminen ei ole suoraan verrannollinen ilman lämpötilaan ja vaatetuksen määrään, sillä ilmavirtaukset (tuulisuus tai ilmanvaihto) voivat moninkertaistaa kylmettymisriskin.
Kylmyyden aiheuttamat terveysriskit
Joka neljäs suomalainen potee sellaista kroonista tautia, jota kylmyys voi pahentaa. Tällaisia ovat esimerkiksi sepelvaltimo- ja verenpainetauti, astma, keuhkoahtauma, diabetes sekä tuki- ja liikuntaelinsairaudet. Lisäksi kehon jäähtyminen heikentää toimintakykyä sekä saattaa johtaa paleltumiin tai hypotermiaan.
Suomessa sattuu vuosittain 2 500-3 500 kuolemaa, jotka johtuvat kylmyyden suorista tai epäsuorista vaikutuksista.
Sairauksia joiden oireena on palelu
Kuumeen nousu, Kilpirauhasen vajaatoiminta
Paleluherkkyys ja ravitsemustila
Kun ihminen saa ravinnostaan vähemmän energiaa kuin kuluttaa, taipumus paleluun usein lisääntyy. Jos ihminen saa ravinnosta enemmän energiaa kuin kuluttaa, osa ruuan energiasisällöstä poistuu elimistöstä lisääntyneenä hukkalämpönä. Tämä merkitsee paleluherkkyyden vähenemistä.
Suomussalmen vaakuna
thumb|150px|Suomussalmen vaakuna Suomussalmen vaakuna on Suomussalmen kunnan tunnus. Vaakunan lipukkeet kuvaavat entisaikojen pärevalkeita, ja niiden lukumäärä viittaa niihin neljään kantataloon, jotka mainittiin 1604 sijainneen näillä kaukaisilla seuduilla hieman aiemmin Täyssinän rauhassa ensimmäistä kertaa määritellyn itärajan luona.
M/S Jan Heweliusz
M/S Jan Heweliusz oli puolalaisen Polskie Linie Oceaniczne -yhtiön omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus oli rakennettu vuonna 1977 Trosvik Verkstedin telakalla Brevikissä Norjassa. Laivan matkustajakapasiteetti oli 36, ja kaikille matkustajille oli oma hyttipaikka. Jan Heweliusz kaatui ja upposi 14. tammikuuta 1993 Itämerellä Puolan Świnoujścien ja Ruotsin Ystadin välillä. Onnettomuudessa kuoli 54 ihmistä.
Jan Heweliuszin sisaralus on vuonna 1974 rakennettu M/S Mikolaj Kopernik.
Käyttöhistoria
29. tammikuuta 1977 alus laskettiin vesille, ja heinäkuussa se luovutettiin puolalaisen Polskie Linie Oceanicznen omistukseen, joka rekisteröi sen Puolan lipun alle. Alus sai nimen Jan Heweliusz astronomi Johannes Heveliuksen mukaan. Kotisatamaksi tuli Gdynia. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Świnoujście–Ystad. Elokuussa 1977 alus törmäsi laituriin Ystadissa. Törmäyksestä aiheutui laituriin vaurioita noin kymmenen metrin matkalta. Elokuussa 1978 alus sai 45 asteen kallistuman ja ajoi karille mutta pelastui. Maaliskuussa 1982 aluksen ollessa merellä tuli aluksen koneisiin vikaa.
19. elokuuta 1982 Jan Heweliusz kaatui Ystadin satamassa lastinaan muun muassa seitsemän vaunullista sementtiä. Onnettomuudessa loukkaantui kolme miehistön jäsentä. Alus saatiin seuraavien päivien aikana pelastettua ja hinattua telakalle korjaustöitä varten. Marraskuussa alus palasi jälleen liikenteeseen, mutta vielä saman kuukauden aikana se törmäili jälleen; tällä kertaa Ystadin aallonmurtajaan. Jälleen alus joutui telakalle muutamaksi päiväksi. 23. tammikuuta 1983 kaksi huonosti kiinnitettyä rekkaa pääsi kaatumaan aluksella, ja miehistö joutui kamppailemaan aluksen vakauttamiseksi. 8. syyskuuta 1986 erään rekan kylmäkone syttyi palamaan, ja tuli pääsi leviämään viiteen muuhunkin rekkaan, minkä jälkeen 23 matkustajaa ja osa miehistöstä pelastautuivat aluksesta pelastusveneellä. Osa miehistöstä jäi sammuttamaan paloa, ja lopulta palo sammui ja alus meni telakalle korjattavaksi.
Uppoaminen
thumb|220px|Świnoujściessa sijaitseva muistomerkki, jossa teksti: "Tym, którzy nie powrócili z Morza."
13. tammikuuta 1993 kello 23.30 Jan Heweliusz lähti Świnoujściesta kohti Ystadia mukanaan muun muassa 34 matkustajaa, 29 miehistön jäsentä ja 29 rekkaa. Yöllä 14. tammikuuta alkoi myrsky. Itämerellä olivat tänä tammikuuna vallinneet hyvin vaikeat sääolot. Kello 3.28 alus lähetti radioviestin, jossa kerrottiin, että aluksella oli ongelmia lastin kanssa. Kello 4.35 Jan Heweliusz sai 30 asteen kallistuman, minkä jälkeen matkustajat saapuivat pelastautumisasemille. Päällikkö päätti yrittää ajaa aluksen kohti Saksan Kap Arkonaa. Kello 4.37 alus lähetti hätäsanoman. Kello 4.45 aluksen kallistuma oli jo 70 astetta. Kello 5.50 alus kaatui ympäri, ja kello 11.00 se upposi. Onnettomuudessa kuoli 54 ihmistä, joista kuusi oli ruotsalaisia.
Nykyisin Jan Heweliuszin hylyllä harrastetaan urheilusukellusta.
Oslo (täsmennyssivu)
Oslo voi tarkoittaa:
Politiken
Politiken (Lausutaan ) on Tanskan toiseksi suurin päivälehti. Sen levikki on 107 788 kappaletta.
Politiken perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 1884, ja aluksi sen painosmäärä oli 2 000 kappaletta. Lehti oli alun perin lähellä vasemmistoliberaalia radikaali venstre -puoluetta, mutta julistautui poliittisesti riippumattomaksi vuonna 1970.
Lehti tunnetaan muun muassa laadukkaasta kuvajournalismistaan ja EU-myönteisestä linjastaan.
Malin kaivosteollisuus
thumb|Malin kulta- ja timanttiesiintymät. thumb|Perinteistä kullankaivua Malissa. thumb|Yatelan kultakaivos. thumb|Malmin louhintaa Sadiolassa. Malin kaivosteollisuus tuottaa etupäässä kultaa, joka on maan tärkein vientituote. Lisäksi tuotetaan pieniä määriä timantteja ja muita jalokiviä, rautamalmia, fosfaattia, kivisuolaa, hiekkaa ja soraa sekä kullankaivun sivutuotteena hopeaa. Toistaiseksi hyödyntämättömiin mineraalivaroihin kuuluvat bauksiitti, kromi, kupari, graniitti, kipsi, kaoliini, lyijy, litium, mangaani, marmori, nikkeli, niobi, palladium, rutiili, talkki, torium, tina, titaani, volframi, uraani ja zirkonium.
Kulta
Kullankaivulla on Malissa pitkät perinteet. Keskiajalla kulta oli suolan ja orjien ohella alueen tärkein vientituote Saharan ylittäneessä karavaanikaupassa. Perinteistä käsityönä tapahtuvaa kullankaivua harjoitetaan yhä maan etelä- ja länsiosissa. Se tuottaa vuosittain arviolta 2,5–10 tonnia kultaa ja työllistää kenties 25 000–28 000 päätoimista kaivajaa. Toiminnan laajuutta on kuitenkin hyvin vaikeaa arvioida.
Teollinen kullankaivu alkoi Malissa Neuvostoliiton tuella 1980-luvulla. Tuotanto kasvoi voimakkaasti 1990-luvun puolivälistä lähtien varsinkin eteläafrikkalaisen pääoman avulla. Kaivokset ovat yksityisomistuksessa, ja Malin valtiolla on niissä vähemmistöosuus. Vuonna 2014 toimineet kultakaivokset olivat Kalana, Loulo–Gounkoto, Morila, Sadiola, Syama, Tabakoto–Segala ja Yatela.
Malin teollinen kaivostoiminta tuotti vuosina 2003–2012 keskimäärin 50 tonnia kultaa vuodessa. Vuonna 2018 tuotanto nousi yli 60:een ja vuonna 2019 yli 65:een tonniin. Maa on Etelä-Afrikan ja Ghanan jälkeen Afrikan kolmanneksi suurin kullan tuottaja. Vuonna 2013 kulta muodosti 7 % maan bruttokansantuotteesta, 65 % viennistä ja 25 % valtion verotuloista. Kaivosyhtiöt ja niiden alihankkijat työllistävät lähes 10 000 työntekijää, joista valtaosa on Malin kansalaisia. Työpaikat ovat keskittyneet kolmeen kuntaan, Sadiolaan, Sitakillyyn ja Gouandiakaan.
Jamaika kesäolympialaisissa 2012
Jamaika osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 50 urheilijan voimin tuoden yhteensä 12 mitalia. Avajaisissa lippua kantoi Usain Bolt ja päättäjäisissä Hansle Parchment.
Paksunokkaorneerot
Paksunokkaorneerot (Anabazenops) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Molemmat suvun lajit elävät Etelä-Amerikassa:
Kuurasammalet
Kuurasammalet (Antheliaceae) on sammalheimo aitomaksasammalten Jungermanniales-lahkossa. Heimossa on yksi suku (Anthelia), jonka lajeja kasvaa Suomessa.
Luc
Luc voi viitata useisiin asioihin:
More Moondog
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Louis Hardin.
Verkkopankki
thumb|300px|[[Frankfurter Volksbankin verkkopankin sivut]] Verkkopankilla tarkoitetaan pankin tarjoamia internetsivuja, joiden kautta pankin asiakas voi hoitaa raha-asioitaan sähköisesti. Verkkopankin palveluihin eli sähköisiin pankkipalveluihin kuuluvat esimerkiksi laskujen maksaminen, tilin saldon tarkastaminen ja lainananominen.
Verkkopankin palveluhinnat ovat yleisesti pankkikohtaisia. Nykyään käytännössä kaikilla pankeilla on verkkopankkipalvelu. Ennen nykymuotoisia Internet-pohjaisia verkkopankkipalveluita sähköiset pankkipalvelut perustuivat erillispuhelinverkkoyhteyksiin, ja niihin yhdistettiin puhelinverkkomodeemilla.
Alexander Rybak
Alexander Rybak (,, s. 13. toukokuuta 1986 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on norjalainen, neuvostoliittolaissyntyinen viulisti, laulaja, säveltäjä ja näyttelijä. Hän voitti vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Norjan edustajana. Voittokappale oli "Fairytale", jonka Rybak itse sävelsi ja sanoitti. Vuonna 2018 hän edusti Norjaa toistamiseen kilpailussa, kappaleella "That’s How You Write a Song".
Nuoruus
Alexander syntyi Valko-Venäjän SNT:ssä, Neuvostoliitossa. Ollessaan neljävuotias Alexander muutti perheineen Norjaan. Saman ikäisenä Rybak alkoi soittaa pianoa ja viulua. Alexander on sanonut viulua lempisoittimekseen: "Viulu on tehnyt 20 vuodesta niin jännittävää." Alexanderin vanhemmat ovat klassinen pianisti Natallja Valjantsinauna Rybak ja Ihar Aljaksandravitš Rybak, joka on tunnettu klassinen viulisti ja on esiintynyt mm. Pinchas Zukermanin kanssa. Alexander on todennut: "Olen aina pitänyt viihdyttämisestä, ja jollain tavalla tämä on minun kutsumukseni". Kesällä 2010 Alexander osti asunnon Oslosta, jossa nykyään asuu.
Ura
Rybak on opiskellut Barratt Duen musiikki-instituutissa Oslossa 10-vuotiaasta lähtien. Euroviisumenestyksensä takia Rybak on ottanut pienen tauon opiskeluistaan instituutissa. Vuonna 2004 Rybak sai Anders Jahren kulttuuripalkinnon ja vuonna 2005 hän osallistui Norjan Idols-kilpailuun päästen semifinaaliin asti. Vuonna 2006 Rybak voitti Kjempesjansen-kilpailun omalla kappaleellaan "Foolin'". Rybak on tehnyt yhteistyötä mm. laulaja Morten Harketin ja Arve Tellefsenin kanssa. Vuonna 2007 Rybak esitti viulistia Oslo Nye Teaterin näytelmässä Fiddler on the Roof ja voitti roolistaan Hedda-palkinnon. Rybak näyttelee Levi-nimistä henkilöä Grete Salomonsenin elokuvassa Yohan.
Vuoden 2009 Eurovision laulukilpailu
Rybak voitti 54. Eurovision-laulukilpailun Moskovassa Venäjällä saatuaan yhteensä 387 pistettä, folk-henkisellä kappaleellaan "Fairytale". Rybak rikkoi Lordin ennätyksen saatuaan ensimmäisenä yli 300 pistettä. Rybak kirjoitti ja sävelsi kappaleen itse ja esitti sen yhdessä modernin folk-tanssiryhmä Frikarin kanssa.
Rybak voitti Norjan karsinnan ylivoimaisesti: hän sai parhaat pisteet kaikilta yhdeksältä äänestysalueelta saaden ääniä yhteensä 747 888, kun toiseksi tullut Tone Damli Aaberge sai vain 121 856 ääntä.
Rybakia pidettiin yhtenä kilpailun ennakkosuosikeista Turkin Hadisen ja Kreikan Sakis Rouvasin ohella. "Fairytale" on yksi Rybakin esikoisalbumin, Fairytales, kappaleista.
Rybakin musiikki on folkin, klassisen musiikin ja popin sekoitusta. Hänen instrumenttejaan ovat viulu ja piano.
Alexander Rybak vieraili Suomessa 12.7.2009 MTV3:n Pitkä kuuma kesä -ohjelmassa.Hän esitti kappaleen "Fairytale". Ohjelma kuvattiin Tampereen Särkänniemessä. Rybak esiintyi Suomessa toisen kerran 9.9.2009 Elämä lapselle -konsertissa, joka järjestettiin Pasilan Hartwall Areenalla. Rybak esitti ensimmäiset täyspitkät konserttinsa Suomessa 5. joulukuuta Helsingin kulttuuritalossa sekä 6. joulukuuta Tampere-talossa.
Vuonna 2010 Rybak vieraili Suomen euroviisukarsintojen finaalissa 30. tammikuuta. Rybak esiintyi karsinnan väliajalla, jolloin hän esitti osan uudesta "Europe Skies" -kappaleesta "Fairytalen" ohella.
Peter von der Pahlen
pienoiskuva|Peter von der Pahlen kenraalin univormussa pienoiskuva|Peter von der Pahlen, George Dawen maalaamana muotokuva. pienoiskuva|Pahlen-suvun kreivillinen sukuvaakuna Peter Johann Christoph Graf von der Pahlen (, Pyotr Petrovich Palen; 11. syyskuuta (J: 31. elokuuta) 1778 Kauzmünden kartano, Kauzmünde – 1. toukokuuta (J: 19. huhtikuuta) 1864, Pietari) oli baltiansaksalainen aristokraatti ja Venäjän keisarillisen armeijan kenraali.
Henkilöhistoria
Peter syntyi baltiansaksalaiseen Pahlenin aatelissukuun. Hänen suvullaan oli vapaaherran arvo, jonka keisari Aleksanteri I oli myöntänyt hänen isälleen, Peter Ludwig von der Pahlenille ja samalla hänen jälkeläisilleen. Peterin veli oli venäläinen diplomaatti Friedrich von der Pahlen.
Pahlen astui armeijaan jo nuorella iällä. Vuonna 1798 hänet ylennettiin everstiksi ja vuonna 1800 kenraalimajuriksi.
Hän sai suuren kunnianosoitukset osallistumisestaan sotatoimiin Puolassa Napoleonin sodissa 1806-1807. Vuonna 1823 hänet vapautettiin palveluksesta.
Vuonna 1827 Peter ​​Petrovitš Palen palasi palvelukseensa ja nimitettiin 1. jalkaväkijoukon komentajaksi 11. marraskuuta. Saman vuoden 6. joulukuuta hänet ylennettiin ratsuväenkenraaliksi ja hänet nimitettiin Majesteettinsa Nikolai I adjutantiksi. Hänet nimitettiin 19. tammikuuta 1829 turkkilaisten vastaisten sotilaskonfliktin aikana toisen jalkaväkijoukon komentajaksi. Hänet erotettiin 26. tammikuuta 1834 joukkojen komentajan tehtävistä ja 31. tammikuuta hänet nimitettiin valtioneuvoston ja 21. helmikuuta myös sotilasneuvoston jäseneksi. Suurherttuatar Maria Nikolajevnan ja Leuchtenbergin herttuan avioliiton yhteydessä 2. heinäkuuta 1839 kreivi Palenille annettiin kunnia pitää kruunua sulhasen pään yläpuolella.
Kreivi Palen nimitettiin 12. maaliskuuta 1835 Ranskan ylimääräiseksi ja täysivaltaiseksi suurlähettilääksi (jättäen hänet valtion ja sotilasneuvostojen jäseneksi). Hän astui virkaan 7. lokakuuta 1835.
Piha (Uusi-Seelanti)
thumb|right|Rannikkonäkymä pohjoiseen Lion Rockille thumb|right|upright|Pihan sijainti kartalla
Piha on Aucklandin seudulla, Uuden-Seelannin pohjoisosassa sijaitseva kylä, jossa on noin 600 asukasta.
Sijainti
Piha sijaitsee 28 kilometrin päässä Aucklandin keskustasta länteen, Tasmaninmeren rannikolla, Manukaun sataman pohjoispuolella, keskellä Waitakere Ranges -kukkularyhmää. Heti Pihan pohjoispuolella on Whites Beach -ranta ja eteläpuolella Mercer Bay -lahti. Niille on kulkuyhteys vain jalkaisin. Lähimmät rannat, joihin on tieyhteys, ovat etelässä Karekare ja pohjoisessa Anawhata.
Liiketoiminta
Pihassa on kauppa ja pikaruokakioski sekä lainelautaseuran tiloissa ravintola ja baari, mutta ei huoltoasemaa.
Myskilurikki
Myskilurikki (Glossopsitta concinna) on eteläaustralialainen kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö
Myskilurikin pituus on noin 22 cm ja paino 60–90 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on vihreä. Päälaki on sininen, otsa ja poski ovat punaiset ja rinnan sivulla on keltainen laikku. Nokka on musta, oranssikärkinen; iiris on oranssi ja koivet vihertävän ruskeat. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä, mutta koiraan sininen kruunu on kirkkaampi kuin naaraan. Nuoren linnun nokka on mustanruskea ja iiris ruskea.
Esiintyminen
Myskilurikki elää Kaakkois-Australiassa sekä Tasmaniassa ja Kengurusaarella. Lajin populaation koko on yli 100 000 yksilöä. Laji on melko yleinen, mutta sen kanta on taantunut lähinnä eukalyptusmetsiköiden hakkuiden takia. Myskilurikkia pidetään Australiassa yleisesti vankeudessa lemmikkilintuna, mutta Suomessa sitä ei tavata lainkaan tai lähes lainkaan.
Elinympäristö
Myskilurikit asuvat alavilla mailla, sekä metsissä että aukeilla tai puoliaukeilla alueilla kaikkialla siellä missä on kukkivia eukalyptuspuita. Ne viihtyvät myös esikaupunkien puistoissa ja kadunvarsien puissa. Parvet ovat hyvin meluisia ja huomiota herättäviä ja vaeltelevat kukkivia puita etsien. Myskilurikit lyöttäytyvät usein muiden myskilurikkilajien ja tasmaniankaijojen (Lathamus discolor) seuraan.
Lisääntyminen
Myskilurikin pesintää tapahtuu elokuusta tammikuulle. Pesä on joko puunrungon tai paksun oksan kolossa, yleensä veden äärellä kasvavassa eukalyptuksessa. Naaras munii tavallisesti kaksi munaa. Muna on kooltaan 24,6*20 mm. Haudonta kestää 22 päivää. Pesäpoikasaika on noin 50 päivää.
Ravinto
Myskilurikit syövät pääasiassa eukalyptusten mettä ja siitepölyä, jota ne harjaavat erikoisella kielellään. Ne syövät myös hedelmiä, siemeniä ja hyönteisiä.
Formula 1 -kausi 1987
Formula 1 -kausi 1987 oli 38. Formula 1 -kausi. Se alkoi 12. huhtikuuta Brasiliassa ja päättyi Australiassa 15. marraskuuta 1987 16. osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti kolmatta ja viimeistä kertaa urallaan brasilialainen Nelson Piquet. Valmistajien mestaruuden voitti Williams.
Jim Clark Trophy (vapaasti hengittävät moottorit)
*Lola ei ollut ilmoittanut Yannick Dalmasia MM-sarjaan, joten tämän Australian GP:sta saamaa kahta pistettä ei laskettu virallisiin tuloksiin.
Luettelo Taka-Töölön peruspiirin suojelluista rakennuksista
Tämä on luettelo Helsingin Taka-Töölön peruspiirin suojelluista rakennuksista.
Taka-Töölössä sijaitsevat muun muassa Helsingin Olympiastadion ja Suomen Kansallisooppera Töölönlahden rannalla Hesperianpuiston pohjoispuolella. Pääministerin virka-asunto Kesäranta sijaitsee meren rannalla Linnankoskenkadun länsipäässä Meilahden puolella noin sadan metrin päässä Taka-Töölöstä. Mannerheimintien varrelta löytyvät 1972 valmistuneet suuret hotellit Scandic Park ja Crowne Plaza. Alun perin Inter-Continental ja Hesperia.
Manilanlahden taistelu
Manilanlahden taistelu oli Espanjan-Yhdysvaltain sodassa 1. toukokuuta 1898 käyty meritaistelu. Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain laivaston Aasian laivue kohtasi ja tuhosi Espanjan laivaston kontra-amiraali Patricio Montojon johtaman Tyynenmeren laivueen. Filippiineillä Manilanlahdella käyty taistelu oli sodan ensimmäinen suurempi kohtaaminen.
Tausta
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa Yhdysvaltain länsirannikon asukkaat pelkäsivät Espanjan laivaston hyökkäystä. Vain muutama panssarikansiristeilijä oli rannikon asukkaisen suojana.
Espanjan laivaston Tyynenmeren laivueen, joka oli siirretty Filippiineille, komentajalla amiraali Montojolla oli alaisuudessaan sekalainen joukko vanhentuneita aluksia. Tilanteen parantamiseksi ei tehty juuri mitään. Espanja piti mahdottomana sodan voittamisen pyrkien tekemään ainoastaan sen mikä kasvojen säilyttämiseksi vaadittiin.
Taistelu
Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain Aasian laivue saapui Manilanlahdelle yöllä 30. huhtikuuta. Deweyn laivasto käytti El Frailen ja Caballon välistä eteläistä reittiä, jolloin El Fraileen sijoitettu rannikkopatteri avasi tuloksetta tulen. Manilanlahdella Espanjan laivaston alukset ja Caviten rannikkopatteri avasivat tulen, joka jäi lyhyeksi.
Yhdysvaltain laivaston alukset muodostivat taistelulinjan ja kulkivat viidesti edestakaisin siirtyen joka kerta hieman lähemmäs lahden poikki tulittaen espanjalaisia. Kahdeksan Espanjan laivaston alusta, rannikkopatterit ja linnakkeet vastasivat tuleen kaksi ja puoli tuntia, vaikka rannikkopatterien tuli ei kantanut.
Montojo käski aluksensa hyökkäämään katkaisten Reina Cristinan ankkurikaapelin. Yhdysvaltain laivaston alukset keskittivät tulen hyökkäävään alukseen ampuen sen palasiksi. Kaikki espanjalaisalukset tuhoutuivat tai alusten miehistö upotti aluksensa.
Pienvarasto
Pienvarastointi on liiketoimintaa, jossa vuokrataan useita pieniä varastotiloja. Lukittavat pienvarastot sijaitsevat vierekkäin isossa yhteistilassa, johon liiketoiminnan pyörittäjä on järjestänyt sähkön ja lämmön sekä yleensä myös turvallisuuspalvelut.
Pieni koko
Aikaisemmin erillisiä varastoja on lähinnä tarjottu vain suurille yrityksille. Pienvarastoinnissa uutta on varaston pieni koko (pienimmillään 1 m² ja suurimmillaan kymmeniä neliöitä. Pieni koko soveltuu hyvin koti-irtaimiston varastointiin: esimerkiksi tyypillisen kaksion koti-irtaimiston voi varastoida yleensä esimerkiksi kuuden neliömetrin pienvarastoon. Pienestä pinta-alasta johtuen vuokralainen voi hyödyntää käytännössä kaikki vuokraamansa neliömetrit omaisuuden varastoinnissa, ja käytävä- ja muista vastaavista tiloista ei makseta vuokraa erikseen. Tämän vuoksi pienvaraston neliövuokraa ei voi suoraan verrata suuremman varastotilan vuokraan.
Varaston kapasiteetin arvioinnissa on aiheellista kiinnittää huomiota myös käytettävissä olevan varastotilan korkeuteen.
Mitä säilytetään
Pienvarastojen vuokraukseen sovelletaan lakia liikehuoneiston vuokrauksesta. Pienvarastoja käytetään pääasiassa kuivan kappaletavaran varastointiin. Säilytystä säännellään useimmiten vuokranantajan kanssa tehdyllä vuokrasopimuksella. Myös lainsäädäntö sekä viranomaisten (esimerkiksi pelastusviranomaisten) antamat määräykset sääntelevät varastojen käyttöä. Pääsääntöisesti varastoissa voi säilyttää lähes mitä tahansa, kunhan se ei ole ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle vaaraksi (esimerkiksi tulenarkaa tai myrkyllistä).
Varastoja käytetään usein sekä väliaikaiseen säilytykseen esimerkiksi muuton yhteydessä tai pysyvään säilytykseen esimerkiksi tilan vapauttamiseksi kodin tai toimiston säilytystiloista. Varastoja käyttävät myös ulkomaille väliaikaisesti muuttajat. Uusi trendi alalla on myös varaston vuokraus asunnon stailauksen ajaksi.
Turvallisuus
Tärkeä osa pienvarastointia on varaston turvallisuus. Useat pienvarastoyritykset ovat turvanneet vuokralaisten omaisuutta esimerkiksi kulunvalvontajärjestelmillä, kameravalvonnalla ja vartioinnilla. Turvallisuuteen vaikuttavat myös varaston sijainti sekä rakennuksen fyysinen turvallisuus, esimerkiksi rakennusmateriaalit ja lukituksen laatu. Osa pienvarastoyrityksistä tarjoaa asiakkailleen myös pienvarastointiin suunniteltuja vakuutuksia.
Vastuu asiakkaalla
Pienvarastokonseptin itsepalveluperiaatteeseen sisältyy se, että vuokranantaja ei ole vastuussa varastoissa säilytettävistä tavaroista eikä korvaa mahdollisesti kadonneita tai vahingoittuneita tavaroita. Vuokralaisella saattaa vahinkotapauksessa olla mahdollisuus saada korvaus omasta kotivakuutuksestaan. Eri vakuutusyhtiöiden käytännöt vaihtelevat. Jos kotivakuutuksen antama turva ei ole riittävä, omaisuuden voi vakuuttaa myös erillisellä vakuutuksella. Vastuu vakuutustarpeen arvioinnista ja vakuutuksen hankkimisesta on vuokralaisella. Luotettavat pienvarastoyritykset tarjoavat yleensä erillistä vakuutusta asiakkailleen.
Backstreet’s Back
Backstreet's Back on Backstreet Boysin vuonna 1997 julkaisema kansainvälinen albumi (ei Yhdysvalloissa). Se on heidän menestyksekkään debyyttialbuminsa seuraaja. Tämän albumin ja Yhdysvalloissa julkaistun albumin versioissa on muutamia eroja.
Albumin kappaleet
Tästä albumista on muutamia eri kappalelistoja eri markkinoilla. Alankomaiden painoksessa olevaa kappalelistaa pidetään albumin vakiolistana. Albumin bonuskappaleet on siroteltu kappalelistaan sen sijaan, että ne olisivat albumin lopussa. "Who Do You Love" oli kappale, jota esitettiin ja mainostettiin ennen julkaisua. Kappaleen piti myös olla albumilla, muttei loppujen lopuksi ollutkaan.
Ángel Marcos
Ángel Marcos (s. 7. huhtikuuta 1943) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Vuodesta 2008 lähtien hän on toiminut ranskalaisseura Chamois Niortais'n teknisenä neuvonantajana.
Ura pelaajana
Marcos aloitti peliuransa vuonna 1963 Ferro Carril Oesten hyökkääjänä ja oli mukana voittamassa Argentiinan kakkosdivisioonan mestaruutta samana vuonna. Hän edusti seuraa kolme vuotta ja siirtyi 1966 lyhyeksi aikaa Club Atlético Nueva Chicagoon, josta hän jo samana vuonna jatkoi Chacarita Juniorsiin. Vuonna 1969 Marcos oli Chacaritan kapteenina voittamassa seuran historian ainoaa Metropolitano-mestaruutta.
Edustettuaan nelisen vuotta Chacaritaa Marcos jätti kotimaansa kentät ja siirtyi 1971 ranskalaisseura FC Nantes Atlantiqueen. Hän aloitti uransa Nantes'ssa vahvasti iskien debyyttikaudellaan 20 liigamaalia. Kaudella 1972/73 Marcos oli voittamassa seuran kanssa Ranskan mestaruutta ollen tärkeä osa José Arribas'n jeu à la nantaise-pelitapaa.
Kesällä 1975 Marcos jätti Nantes'n ja siirtyi Toulouseen, jossa pelasi uransa kolme viimeistä kautta. Hän lopetti ammattilaisuransa 35-vuotiaana 1978. Argentiinan maajoukkueessa hän esiintyi 33 kertaa.
Ura valmentajana
Marcos aloitti valmennusuransa jo vuonna 1977 Toulousen pelaajavalmentajana. Päätettyään peliuransa hän oli vuosia sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi 1984 gabonilaisen Port-Gentil'n päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa viitisen vuotta ja voitti 1989 Gabonin cup-mestaruuden.
Gabonin vuosiensa jälkeen Marcos palasi 1990 Ranskaan ja valmensi kolme vuotta amatööriseura ES La Rochellea, kunnes palasi jälleen 1993 Afrikkaan, nyt tosin egyptiläisen Ismailyn päävalmentajaksi. Hän valmensi Ismailya vuoden ja siirtyi 1994 Al Ainin valmentajaksi. Marcos johdatti seuran 1995 Arabiemiraattien cupin finaaliin. Kaudella 1996/97 hän valmensi toistamiseen Ismailya.
Lokakuussa 1999 Marcos palasi Ranskaan ja siirtyi Division 2:ssa ongelmiin ajautuneen Chamois Niortais'n päävalmentajaksi. Marcosin johdolla seura säilyi sarjassa ja seuraavalla kaudella Marcos johdatti seuran komeasti neljänneksi. Lisäksi seura eteni Coupe de la Liguessä aina välieriin saakka. Menestyksestä huolimatta hän jätti seuran kesällä 2001.
Elokuussa 2001 hän siirtyi Division 1:een nousseen FC Lorientin päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi sillä tammikuussa 2002 hän siirtyi FC Nantes'n peräsimeen. Marcosin johdolla mestaruutta puolustanut seura sijoittui lopulta kymmenenneksi. Hän jatkoi päävalmentajana myös kaudella 2002/03, mutta yhdeksäs sija liigassa ei tyydyttänyt ja argentiinalainen sai lähteä kauden jälkeen.
Nantes-pestinsä jälkeen Marcos on toiminut L’Equipe-lehden jalkapalloasiantuntijana ja vuodesta 2008 lähtien Chamois Niortais'n teknisenä neuvonantajana.
Leann Hunley
Hunley kiinnostui näyttelemisestä 1970-luvun lopulla, jolloin hän asui Havaijilla. Ensimmäiset esiintymisensä hän teki Hawaii Five-O -sarjassa. Vuonna 1982 hän sai Anna Dimeran roolin saippuasarjasta Päivien viemää. Hän voitti myöhemmin roolityöstään parhaan naissivuosanäyttelijän Daytime Emmy -palkinnon.
Isot ja pienet
Isot ja pienet on brittiläinen tilannekomediasarja, josta on tehty viisi tuotantokautta vuosina 2007, 2008, 2010, 2011 ja 2014. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Sarja kertoo Brockmanin perheestä, johon kuuluu isä, äiti ja kolme lasta. Pääosissa esiintyvät vanhempina Sue (Claire Skinner) ja Pete (Hugh Dennis) ja lapsina viisivuotias Karen (Ramona Marquez), noin seitsemänvuotias Ben (Daniel Roche) ja murrosikää lähestyvä Jake (Tyger Drew-Honey). Sarjan dialogi perustuu osaksi improvisointiin.
P/S-luku
P/S-luku on osakeyhtiön osakkeita kuvaava laskennallinen tunnusluku. Se määritellään seuraavasti:
P/S-luku = osakekannan markkina-arvo / tilikauden liikevaihto.
P/S eli price/sales kuvaa yrityksen markkina-arvon ja liikevaihdon välistä suhdetta ja P/E-luku eli price/earnings kuvaa yrityksen markkina-arvon ja tuloksen välistä suhdetta. Molemmat luvut heijastavat sijoittajien yritykseen kohdistamia kasvuodotuksia. Mitä korkeampia arvot ovat, sitä arvokkaampana sijoittajat pitävät yritystä suhteessa sen nykyiseen liikevaihtoon ja tulokseen. Korkean arvostuskertoimen yritysten odotetaan siis tuottavan liikevoittoa tulevaisuudessa niin hyvin, että osakkeesta kannattaa maksaa enemmän nykyiseen voittoon/myyntiin nähden. Odotettua hitaampi kasvu voi tällöin johtaa osakkeen hinnan alenemiseen.
P/S-luvun etuna suhteessa P/E-lukuun on, että P/S on määritelty myös tappiollisille yrityksille. Lisäksi P/S-luvun liikevaihtoon ei sisälly satunnaisia tai liiketoimintaan kuulumattomia eriä, jotka voivat vaikuttaa yksittäisen tilikauden arvoon. Toisaalta P/S ei huomio yrityksen kannattavuutta.
Koska liikevaihtoa ei ole tapana ilmaista osakekohtaisena lukuna, P/S-lukua laskettaessa koko yrityksen markkina-arvoa verrataan sen liikevaihtoon. Lopputuloksen kannalta ei ole merkitystä käytetäänkö osakekohtaisia vai koko yritystä koskevia lukuja.
Kuten P/E-luvun, myös P/S-luvun tyypilliset arvot voivat vaihdella paljon eri toimialojen välillä.
Katie Harman
thumb|200px|Katie Harman Katie Marie Harman-Ebner (s. 1980 Gresham, Oregon) (o.s. Katie Harman) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja missi. Hän voitti Miss Oregon -kilpailun vuonna 2001 ja Miss America -kilpailun vuonna 2002 ollessaan 22-vuotias. Hän on valmistunut Portland State University -yliopistosta viestinnän koulutusohjelmasta. Harman meni vuonna 2003 naimisiin Tim Ebnerin kanssa, ja parilla on yhteinen lapsi.
Harman julkaisi vuonna 2007 ensimmäisen musiikkialbuminsa nimeltä Soul of Love. Levy sisältää kevyttä klassista musiikkia.
Würth
Würth-Gruppe eli Würth Group on maailmanlaajuisesti toimiva kiinnitys- ja asennustarvikkeita toimittava yritysrypäs, joka on perustettu vuonna 1945 nimellä Adolf Würth GmbH.
Yrityksen suomalainen tytäryhtiö on työkalu- ja tarvikealalla toimiva, vuonna 1975 perustettu Würth Oy, jolla on pääkonttori ja logistiikkakeskus Riihimäellä sekä myymälöitä ympäri maan. Sen työntekijämäärä on tuhat. .
Würthillä on Suomessa kaksi tytäryhtiötä Würth Elektro (viralliselta nimeltään Würth Elektronik Oy) Ja vuodesta 1989 Würthiin kuuluva Ferrometal.
Romanian senaatti
Romanian senaatti on Romanian parlamentin ylähuone. Se muodostuu 136 jäsenestä, ja joita johtaa senaatin presidentti (Președintele Senatului).
Historia
Vuoden 1866 perustuslain mukaan senaattin kuului niin elinikäisiä kuin vaaleilla valittuja edustajia. Äänioikeus oli sidoksissa kansalaisen tulotasoon. Vaaleilla valittujen senaattorien kausi kesti kahdeksan vuotta ja jokaisesta vaalipiiristä valittiin kaksi senaattoria. Vaaleissa puolet senaattoreista vaihtui.
Kun Romanian edustajainhuone perustettiin, vuoden 1923 perustuslaki lyhensi vaaleilla valittujen senaattorien kauden neljään vuoteen. Senaattoreiksi, joita ei valittu vaaleilla, nimettiin uskonnollisia johtajia, professoreita ja muiden alojen (kuten kaupan, teollisuuden ja maatalouden) asiantuntijoita.
Vuonna 1938 perustuslakia muutettiin jälleen ja nyt kuninkaalla oli oikeus nimittää senaattoreita. Jo tätä ennen mm. kuningashuoneen jäseniä oli nimitetty senaattiin.
Senaatti nykyisin
Nykyisin senaattorit valitaan neljän vuoden välein. Perustuslaki ei määrittele senaattorien määrää. Senaatti voi pitää yhteisiä istuntoja alahuoneen kanssa, mikäli siihen on aihetta painavan syyn vuoksi.
Romanian perustuslakituomioistuimen 22. tammikuussa tekemän päätöksen mukaan Teodor Meleșcanun nimittäminen senaatin presidentiksi ei ollut perustuslain mukainen ja tämä joutui eroamaan.
Paiseniitty
Paiseniitty on muun muassa Pohjois-Suomessa ja Karjalassa puronvarressa oleva niitty, jolle saatiin kasvun lisäämiseksi nousemaan vesi patoamalla puro, joka toi sinne lietettä. Pato tehdään niinä kesinä joka toinen vuosi elo-syyskuussa, kun heinäniittyä ei korjata eli se on sängellä. Niitylle nousee vesi niin, että se näyttää järveltä ja virtaavan veden ansiosta se pysyy sulana koko talven, mikä nopeuttaa kasvun alkamista keväällä. Kun jäät ja lumet ovat keväällä sulaneet, pato avataan ja jäädään odottamaan heinän kasvua. Sitten patoa aletaan taas sulkea kasvun mukaan mutta ei niin että heinä peittyy täysin. Veden annetaan olla lähelle heinänteon alkua, ja niityn sanotaan silloin olevan "paiseessa". Pato avataan ennen heinäntekoon ryhtymistä. Sen jälkeen niitty saa olla vuoden kuivillaan, kunnes syksyllä vettä aletaan jälleen padota.
Takashi Shimura
Takashi Shimura (, syntymänimeltään Shoji Shimazaki, 12. maaliskuuta 1905 Asago, Hyōgo, Japanin keisarikunta – 11. helmikuuta 1982 Tokio, Japani) oli 1900-luvun menestyneimpiä japanilaisia näyttelijöitä.
Hänen ensimmäisiä roolejaan oli tarkastajan rooli Kenji Mizoguchin elokuvassa Naniwa erejî (1936). Shimura oli Akira Kurosawan tärkein luottonäyttelijä Toshiro Mifunen jälkeen. Shimura esiintyi monessa Kurosawan elokuvassa, kuten samurai Kambei Shimadan roolissa elokuvassa Seitsemän samuraita (1954), puunhakkaajan roolissa elokuvassa Rashômon (1950), päähenkilönä elokuvassa Ikiru – tuomittu (1952), etsivän roolissa elokuvassa Kulkukoira (1949) ja tohtorin roolissa elokuvassa Juopunut enkeli (1948).
Itse asiassa Shimuran ja Kurosawan yhteistyö alkoi aiemmin ja kesti pidempään kuin Kurosawan yhteistyö Mifunen kanssa. Shimura esiintyi jo Kurosawan ensimmäisessä elokuvassa Sanshiro Sugata (1943), ja viimeinen Kurosawan elokuva, jossa Shimura näytteli, oli Kagemusha (1980), johon Kurosawa kirjoitti roolin eritoten Shimuraa varten. Kohtaus kuitenkin leikattiin pois länsimaalaisesta julkaisusta, joten monet eivät edes tiedä hänen olleen elokuvassa. The Criterion Collectioniin kuuluva julkaisu tosin sisältää kohtauksen.
Kurosawan kanssa tekemänsä yhteistyön ulkopuolella Shimura tunnetaan ehkä parhaiten rooleistaan monissa japanilaisissa hirviöelokuvissa, muun muassa tiedemies Kyohei Yamanen roolistaan kahdessa ensimmäisessä Godzilla-elokuvassa.
Heinz-Wilhelm Eck
Heinz-Wilhelm Eck (27. maaliskuuta 1916 Hampuri, Saksa – 30. marraskuuta 1945 Lüneberg, Saksa) oli saksalainen U-veneen komentaja toisen maailmansodan aikana. Hänet teloitettiin sodan jälkeen syyllisenä ensimmäisellä partioretkellään U-852:llä tapahtuneisiin kreikkalaisten merimiesten murhiin.
Tapaus oli ainoa lajissaan.
Eck syntyi Hampurissa ja palveli Saksan merivoimissa (Kriegsmarine) vuodesta 1934. Hänet ylennettiin toisen maailmansodan aikana kapteeniluutnantiksi 1. joulukuuta 1941 ja hän sai ensimmäisen sukellusveneen komentoonsa 15. kesäkuuta 1943.
SS Peleuksen upotus
18. tammikuuta 1944 alkaen Eck johti U-852:n partiomatkalle Etelä-Afrikan vesille ja sitten Intian valtamerille. Matkallaan hän kohtasi yksinäisen kreikkalaishöyrylaiva SS Peleuksen, ja upotti sen torpedoilla 13. maaliskuuta.
Laivanupotus jätti jälkeensä rojukentän, jossa selviytyneet kamppailivat vettä vastaan. Rojukenttä olisi jättänyt todisteen vihollissukellusveneen läsnäolosta ja ilmoittanut U-852:n sijainnin vihollisten lentokoneille ja laivoille jotka partioivat alueella. Eck käski hajottaa rojukentän käsikranaateilla ja käsiaseilla. Eck käski nuorempien upseeriensa ampua veteen, ja kahden selvinneen kreikkalaisen merimiehen mukaan luodit tappoivat ainakin neljä heidän toveriaan. Saksalaisten raportti kuitenkin väitti, että he ampuivat konekiväärillä muutamia laukauksia veteen eivätkä nähneet kohteita pimeässä. Se, oliko kyseessä vedessä olleiden haaksirikkoisten tahallisesta tappamisesta, vai onnettomasta sattumasta, jäi selvitettäväksi tulevaan oikeudenkäyntiin.
Ampujien todettiin myöhemmin olleen sukellusveneen insinööriupseereita, Hans Lenz (joka väitti toimineensa protestoiden, ja vaati sotilaiden suorittavan ampumisen), Walter Weisspfennig (laivalääkäri, jonka ei edes pitänyt käsitellä aseita), varapäällikkö August Hoffmann ja värväytynyt insinööri Wolfgang Schwender (ampui vain muutaman laukauksen). Komentaja Eck oli myös läsnä, kun onnettomuus tapahtui muun miehistön pysytellessä alakansilla.
Geenidoping
Geenidoping on dopingmenetelmä, jolla pyritään geneettisesti parantamaan urheilijan suorituskykyä. Sen taustalla ovat geeniterapian sovellukset. Geenidoping voidaan kohdistaa käytännössä mihin tahansa geeniin, jolla voidaan parantaa suorituskykyä. Tällaiset geenit voivat esimerkiksi vaikuttaa urheilijan hapen kuljetukseen, lihasten kasvamiseen ja kivunlievitykseen. Geenidopingia on pidetty vaikeana testattavana, mutta saksalaiset tutkijat kehittivät 2010 luotettavan veritestin geenidopingin havaitsemiseksi.
Tausta ja määritelmä
Geenidoping on kehittynyt lääketieteellisenä sivutuotteena. Sen taustalla olevat biotekniset sovellukset on tarkoitettu sairauksien hoitoon. Geeniterapiassa siirretään useimmiten virheellisen geenin rinnalle toimiva geeni, joka parantaa taudin. Urheilijoilla geeniterapian käyttö ei kuitenkaan yleensä tähtää sairauksien parantamiseen vaan suorituskyvyn parantamiseen.
Heinz-Wilhelm Eck
SS Peleuksen upotus
Pian tapauksen jälkeen RAF:n kone tuhosi sukellusveneen, ja miehistö joutui maihin Somaliassa, ja sitä kautta sotavankileirille.
Sodan jälkeen Hans Lenz sopi vangitsijoidensa kanssa ja allekirjoitti tunnustuksen, joka yhdistettiin Peleuksen eloonjääneiden ja U-852:n lokikirjan kanssa, jota Eck ei onnistunut tuhoamaan, ja tarjosi tutkijoille kiistatonta todistusaineistoa. Sodan jälkiselvittelyissä kaikki viisi miestä joutuivat Hampurissa oikeuteen Nürnbergin oikeudenkäyntien laajennusosassa, jossa käsiteltiin pienempiä sotarikollisia. Tuomari oli Aubrey Melford Steed Stevenson. Kaikki viisi todettiin syyllisiksi sotarikoksiin.
Eck, Hoffmann ja Weisspfennig tuomittiin kuolemaan. Weisspfennigin tuomio tuli Geneven sopimuksesta, jonka mukaan lääkärillä ei ole missään tilanteessa oikeutta kantaa asetta. Kaksi muuta tuomittiin kuolemaan, koska vanhimpina upseereina olivat vastuussa niin omista kuin miestensä tekemisistä. Kaikki kolme ammuttiin Lüneburgissa 30. marraskuuta 1945. Lenz sai protestoinnistaan ja tunnustuksestaan johtuen elinkautisen, kun taas Schwender, ainoa joka oli noudattanut suoraa käskyä, sai seitsemän vuotta.
Geenidoping
Kohteet
Geenidopingin kohteina voi käytännössä olla mikä tahansa geeni, joka vaikuttaa liikkeiden suorittamiseen, hapen kuljetukseen, hermojen ja lihasten yhteistyöhön, lihasten kasvuun tai kivunlievittämiseen. Merkittäviä kohteita voisivat olla EPO-, HIF-, insuliininkaltaisen kasvutekijän IGF-1- ja peroksisomiproliferaattoreilla aktivoituvan reseptorin PPAR-delta-geeni.
Heinz-Wilhelm Eck
SS Peleuksen upotus
Ratkaisevan lausunnon Eckin tapauksessa antoi todistajana kuultu saksalainen komentaja Adalbert Schnee (U-6, U-60, U-121, U-201, U-2511), kokenut ja kunnostautunut sukellusveneenpäällikkö: kun häneltä kysyttiin, olisiko hän menetellyt samoin suojatakseen alustaan, todistaja oli kauan hiljaa ja vastasi:
Geenidoping
Kohteet
Erytropoietiinihormoni (EPO) on ihmisen hormoni, joka kasvattaa punasolujen määrää verenkierrossa. Normaalisti EPOa saatetaan käyttää yksittäisinä injektioina, jotka nostavat EPOn pitoisuuden maksimiin 6–8 viikossa. Paviaaneilla on tutkittu EPO-geenin siirtämistä. Siirron jälkeen paviaanien verisolujen suhteellinen määrä verenkierrossa, eli hematokriitti, oli noussut jo kymmenessä viikossa noin 30 prosenttia.