cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IBM PC -yhteensopiva tietokone
Näytönohjaimet
Useissa tietokoneissa myös näytönohjain on integroituna emolevyllä.
Näytönohjaimet ovat siirtyneet analogisesta VGA-liitännästä käyttämään DVI-, DisplayPort- ja HDMI-liitäntöjä.
Ulkoiset liitännät
Näppäimistöliitännät ovat vaihtuneet AT-mallista PS2-malliin ja edelleen USB-liitäntäisiin näppäimistöihin.
Hiirien liitännät ovat muuttuneet sarjaportista PS2-malliin ja edelleen USB-liitäntäisiin.
Rinnakkaisportit (Centronics) ovat vaihtuneet USB-liitäntäisiin.
Sarjaportit (RS-232) ovat poistuneet tai korvautuneet USB-liitännällä.
PC-DOS/MS-DOS
Alkuperäisen IBM PC:n käyttöjärjestelmä oli PC-DOS, jota Microsoft myi nimellä MS-DOS. Microsoft oli ostanut QDOSin oikeudet Seattle Computer Productsilta, josta oli muokattu PC-DOS ja MS-DOS lisäämällä siihen CP/M:n kaltaisia piirteitä.
CP/M:n alkuperäinen kehittäjä Digital Research julkaisi DR-DOSin ja myös muita DOS-tyyppisiä käyttöjärjestelmiä oli saatavilla. Myös CP/M-86 oli saatavilla alkuperäiselle IBM PC:lle.
OS/2
Microsoft ja IBM alkoivat kehittää vuonna 1985 uutta käyttöjärjestelmää, jonka oli tarkoitus paikata DOSin puutteita ja tarjota tuki 286-suorittimen paremmalle muistinhallinnalle ja moniajolle. Vuonna 1987 julkistettu OS/2 oli alkujaan käyttöliittymältään vain tekstipohjainen, vaikka tarjosikin grafiikan piirtämistä varten oman rajapintansa. OS/2:n MS-DOS-yhteensopivuus oli kuitenkin huono, eikä se siksi menestynyt odotetulla tavalla.
Vuonna 1990 IBM:n ja Microsoftin yhteistyö päättyi, ja yhtiöt jatkoivat käyttöjärjestelmän kehittämistä kumpikin omilla tahoillaan.
OS/2:sta ja Windowsista tuli 1990-luvulla kilpailevia järjestelmiä. Kumpikin tarjosi graafisen käyttöliittymän sekä parannetun yhteensopivuuden DOS-ohjelmien kanssa. OS/2 tuki myös Windows 3.1 -ohjelmia, mutta OS/2-ohjelmat eivät toimineet Windowsissa. Windows kuitenkin voitti kilpailun johtuen muun muassa avoimemmasta suhtautumisesta ohjelmistokehittäjiä kohtaan.
Unix ja Unixin kaltaiset
Ensimmäinen IBM PC -yhteensopiville tarjottu Unix-järjestelmä oli Microsoftin kehittämä Xenix, jonka kehittämistä jatkoi myöhemmin Santa Cruz Operation -yhtiö nimellä SCO-Unix.
Vuonna 1983 esitelty Coherent oli ensimmäinen Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä PC-yhteensopiville. Myöhemmin Minix oli saatavilla IBM PC ja IBM PC/AT -laitteille.
Linux-ydin julkaistiin vuonna 1991 ja 386BSD julkaistiin vuonna 1992.
Käyttöliittymät
1980-luvulla graafinen käyttöliittymä yleistyi myös henkilökohtaisissa tietokoneissa.
Ensimmäisiä PC-yhteensopiville julkaistut olivat VisiCorp VisiOn vuonna 1983 sekä Tandy Computersin DeskMate vuonna 1984.
Näitä seurasivat olivat Digital Researchin GEM sekä Berkeley Softworksin PC-GEOS. Myöhemmin julkaistuun Windowsiin Microsoft lisensoi graafisen käyttöliittymän elementtejä Xeroxilta.
WINTEL
Tietokonelaitteiston merkitys PC-yhteensopivuudessa on vähentynyt viimeistään 1990-luvun puolivälin jälkeen kun tapahtui laajamittainen siirtyminen MS-DOSista Windows-käyttöjärjestelmään. Ohjelmat eivät enää käyttäneet laitteistoa suoraan, vaan käyttöjärjestelmän rajapintojen kautta.
Windows on ollut liian laaja jotta sitä olisi voinut kloonata, eikä yhteensopivia käyttöjärjestelmiä ole julkaistu.
Lähteet
PC
Viron tasavallan korkein neuvosto
Viron korkein neuvosto oli Viron sosialistisen neuvostotasavallan päättävä elin. Korkeimman neuvoston XII vaalit pidettiin 18. maaliskuuta 1990. Tuolloin valittiin kansanvaalilla 105 kansanedustajaa. Heistä kaksi kolmannesta piti vaalipuheissaan Viron itsenäisyyden palauttamista edustajantyönsä varsinaisena tavoitteena.
Parlamentin kokoontuessa 40 edustajaa kuului Kansanrintaman edustajiin ja lähes saman verran eli lähes 40 Viron kommunistipuolueen pohjalta syntyneen Vapaa Viro-ryhmän edustajiin. Loput olivat venäjänkielisiä edustajia – osa aatteellisesti lähellä Inter-liikettä. Korkeimman neuvoston vallassaoloaikana sen kokoonpano supistui kuudella jäsenellä. Heistä kaksi lopetti omasta tahdostaan ja neljä Neuvostoliiton asevoimissa palvelevaa luopui Viron kansallisen itsenäisyyden tunnustamisen yhteydessä.
Toiminta
Viron sosialistisen neuvostotasavallan Korkeimman neuvoston XII kokoonpano aloitti toimintansa 29. maaliskuuta 1990. Puhemiehistön puheenjohtajaksi valittiin Arnold Rüütel. Korkeimman neuvoston puheenjohtajaksi valittiin Ülo Nugis sekä varapuheenjohtajiksi Marju Lauristin ja Viktor Andrejev.
Viro sai myös uuden pääministerin. Tehtävään valittiin 2. huhtikuuta 1990 Kansanrintaman johtomies Edgar Savisaar 54 äänellä eli niukalla ääntenenemmistöllä.
Pian sen jälkeen 11. huhtikuuta 1990 korkein neuvosto päätti, että Neuvostoliiton asevelvollisuus ei vastaa Viron sosialistisen neuvostotasavallan asemaa. Toukokuun 8. päivä korkein neuvosto päätti korvata nimen "Viron sosialistisen neuvostotasavalta" nimellä "Viron tasavalta". Kansanedustajista 73 kannatti nimenmuutosta, 14 äänesti vastaan ja kaksi pidättyi äänestyksestä.
Helmikuussa 1991 korkein neuvosto päätti järjestää kansanäänestyksen, jonka tulos tuli olemaan Viron tasavallan valtioelinten työn pohjana ylimenokauden ajan. Äänestys suoritettiin 3. maaliskuuta 1991 ja siinä kysyttiin: "Haluatteko Viron tasavallan itsenäisyyden palauttamista?" Äänestämässä kävi 83 % äänioikeutetuista, ja itsenäisyyden puolesta äänesti 78 %.
Alkanut kehitys johti lopulta 20. elokuuta 1991 itsenäisyyteen. Kyseisenä päivänä klo 23.03 Viron korkein neuvosto vahvisti 69 äänen enemmistöllä päätöksen Viron kansallisesta itsenäisyydestä. Itsenäisyyspäätöksen lisäksi korkein neuvosto päätti:
Perustuslaki ja sen osana kansalaisuuslaki olivat ankaran valtataistelun kohteena. Osapuolina olivat Korkein neuvosto ja etnisten virolaisten valitsema Viron kongressi, jolla oli tiukempi linja. Viron kongressin edustajien mielestä periaatteessa vain entisen, ennen vuotta 1940 olleiden Viron kansalaisten jälkeläiset olivat heidän mielestään oikeutettuja uuteen kansalaisuuteen. Kompromissiksi kansalaisuuskiistaan Korkein neuvosto järjesti kansanäänestyksen 28. kesäkuuta 1992, jossa uusi perustuslaki sai 66 prosentin kannatuksen, kun osallistuneista 92 % kannatti uutta vahvaan parlamenttiin pohjautuvaa perustuslakiehdotusta. Äänioikeuden laajentaminen Viron kansalaisuutta anoneille torjuttiin. Kysymys koski maassa asuvia n. 600 000 venäläistä.
Itsenäisyyspäätöksen tehneet edustajat
Itsenäisyyttä kannattivat seuraavat edustajat:
Ülle Aaskivi, Mati Ahven, Andres Ammas, Tõnu Anton, Uno Anton, Lembit Arro, Hillar Eller, Kaljo Ellik, Ignar Fjuk, Illar Hallaste, Liia Hänni, Arvo Junti, Jaak Jõerüüt, Rein Järlik, Ants Järvesaar, Villu Jürjo, Hillar Kalda, Teet Kallas, Peet Kask, Johannes Kass, Kalju Koha, Valeri Kois, Mai Kolossova, Jüri Kork, Toomas Kork, Heino Kostabi, Ahti Kõo, Tiit Käbin, Ants Käärma, Mart Laar, Marju Lauristin, Enn Leisson, Jüri Liim, Jaan Lippmaa, Alar Maarend, Tiit Made, Mart Madisson, Tõnis Mets, Aavo Mölder, Ülo Nugis, Ants Paju, Eldur Parder, Heldur Peterson, Andrei Prii, Priidu Priks, Jüri E. Põld, Enn Põldroos, Koit Raud, Jüri Reinson, Andrus Ristkok, Jüri Rätsep, Arnold Rüütel, Tõnu Saarman, Edgar Savisaar, Hanno Schotter, Lehte Sööt, Aldo Tamm, Rein Tamme, Andres Tarand, Indrek Toome, Enn Tupp, Ain Tähiste, Uno Ugandi, Ülo Uluots, Heinrich Valk, Ants Veetõusme, Rein Veidemann, Helgi Viirelaid, Vaino Väljas
Wong Kar-wai
Wong Kar-wai (s. 17. heinäkuuta 1958 Shanghai, Kiina) on hongkongilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Wong Kar-wai syntyi Shanghaissa, mutta muutti viisivuotiaana perheensä mukana Hongkongiin. Hän valmistui graafiseksi suunnittelijaksi 1980. Valmistumisen jälkeen hän kirjoittautui sisään tuotantoharjoituskurssille, jonka järjesti Hong Kong Television Broadcasts Limited ja valmistui täysipäiväiseksi elokuvakäsikirjoittajaksi. Vuosien 1982–1987 aikana hän kirjoitti noin kymmenen käsikirjoitusta. Ne edustivat useita eri genrejä aina romanttisesta komediasta toiminnalliseen draamaan. Hänen henkilökohtainen suosikkikäsikirjoituksensa näistä oli Final Victory, joka ilmestyi vuonna 1986.
Wong Kar-wai on voittanut useita palkintoja ohjaamistaan elokuvistaan, muun muassa 1997 Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnon elokuvasta Happy Together.
Xue Haifeng
Xue Haifeng (s. 13. tammikuuta 1980) on kiinalainen jousiampuja. Hän kilpaili yksilökilpailussa sekä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa että vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Jälkimmäisellä kerralla hän osallistui myös joukkuekilpailuun ja oli siinä mukana saamassa pronssia.
Archaía Messíni
Archaía Messíni on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Μεσσήνης, Topikí Koinótita Archaías Messínis), joka kuuluu hallinnollisesti Messínin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 196 (vuonna 2011).
Archaía Messíni sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan lounaisosassa noin 30 kilometriä luoteeseen Kalamátan kaupungista. Sen nimi, suomeksi ”Antiikin Messene”, viittaa antiikin ajan Messenen kaupunkiin, jonka arkeologinen alue sijaitsee kyläyhdyskunnan alueella. Kyläyhdyskuntaan kuuluvat kylät Mavrommáti (142 asukasta vuonna 2011) ja Petrálona (52 asukasta) sekä Voulkánoksen luostari (Moní Voulkánou, 2 asukasta). Näistä Mavrommáti sijaitsee heti arkeologisen alueen vieressä.
Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Ithómin kuntaan ja vuodesta 2011 Messínin kunnan Ithómin kunnallisyksikköön.
Mira (täsmennyssivu)
Mira voi tarkoittaa seuraavia asioita:
DBox2
DBox2 on konkurssiin menneen Kirch-operaattorin käyttämä Digiboksi, joita konkurssin myötä jäi maailmalle, pääasiassa Saksaan, käyttämättömiksi miljoonia, ja sittemmin niitä on saanut ostettua käytettynä hintaluokassa 50 - 120 euroa.
DBox2:ta on valmistanut Nokia, Sagem ja Philips. Pääpiirteiltään eri valmistajien laitteet ovat yhteneväisiä, mutta pieniä eroja on jopa saman valmistajankin eri valmistuserissä ja ennen ohjelmistopäivityksiä kannattaa varmistaa sen sopivuus.
Laitteita on valmistettu sekä DVB-C- että DVB-S-standardin mukaisina, joskin Philipsin laitteita saa tiettävästi ainoastaan S-mallisina.
Laitteessa ei ole sisäistä kiintolevyä, mutta siinä on 10 BaseT -ethernet liitäntä, jonka kautta sillä voi tallentaa ohjelmia jonkun ulkoisen laitteen jakamalle verkkolevylle. Tuettuja levyjakoprotokollia ovat ainakin NFS ja CIFS, ja noiden lisäksi ohjelmisto tukee myös VLC ohjelmiston tukemaa verkkostreamausprotokollaa.
DBoxin pohjalta on myöhemmin valmistettu myös tehokkaammalla prosessorilla varustettua kiintolevyllistä DreamBoxia.
Firmware
Kirchin laitteessaan käyttämässä ohjelmaversiossa oli rajoituksia, joiden takia laite ei toiminut esimerkiksi kilpailijan salauksenpurkukortilla, ja jossain konkurssiprosessin vaiheessa he jopa lähettivät lähetyksen mukana bokseihin päivityksiä, joiden vuoksi boksi tuli käyttökelvottomaksi jopa salaamattomien lähetysten katselemiseen.
Sittemmin harrastelijat ovat onnistuneet vaihtamaan Linuxin boksien käyttöjärjestelmäksi, ja tehneet uudet käyttöliittymäohjelmistot, joilla boksia voi käyttää missä tahansa DVB-verkossa.
Bethany Mota
Tubettajana
Mota aloitti YouTubessa vuonna 2009 nimellä Macbarbie07 ja keräsi seuraajia nopeasti tekemällä Haul-videoita (esittäen uusia muotivaatteita ja muita esineitä). Hän on perustanut suunnitellut omia mallistoja Aeropostale-tuotemerkille. Moton fanit käyttävät itsestään nimitystä "Mota-vators".
DBox2
Enigma
Enigma on ilmeisesti ensimmäinen laitteelle kehitetty käyttöliittymäohjelmisto, joka nykyisellään tukee myös Suomessa käytettävää DVB-subtitle -tekstitystä. Teksti-TV:n kautta jaettavaa tekstitystä Enigma ei ilmeisesti osaa ilman erillistä laajennosta. Enigman käyttöliittymä on jonkin verran erilainen kuin perinteisten AV-laitteiden, ja monet käyttävätkin Enigman sijasta Neutrinoa.
Bethany Mota
Tubettajana
Myöhemmin YouTube-kanavan nimeksi muuttui Bethany Mota. Lokakuussa 2015 hänen YouTube-kanavalla oli 9,5 miljoonaa seuraajaa, Twitter-tilillä 2,69 miljoonaa ja Instagramissa 5,2 miljoonaa.
Agía Pelagía (Kythera)
Agía Pelagía on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 419 (vuonna 2011).
Bethany Mota
Musiikissa
Mota on julkaissut lokakuussa 2014 singlen Need You Right Now, jossa on mukana Mike Tompkins. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin tammikuussa 2015 Tompkinin YouTube-kanavalle.
DBox2
Neutrino
Neutrino on DBoxille tehty vaihtoehtoinen käyttöliittymä, jonka käyttölogiikkaa on Enigmaan verrattuna lähempänä sitä, mihin käyttäjät yleensä ovat tottuneet AV-laitteissa. Ainakaan toistaiseksi Neutrino ei osaa DVB-tekstityksiä, ja TekstiTV-tekstitykseenkin vaaditaan erillinen ohjelma, jollainen löytyy esimerkiksi osoitteesta http://www.hyper.fi/tekstimaatti/. Tällä hetkellä suurimmassa osassa Suomen televisiolähetyksiä tekstitys lähetetään joko samanaikaisesti sekä DVB-tekstityksenä että TekstiTV-muodossa tai sitten kiinteästi kuvaan "poltettuna", joten DVB-tekstitystuen puuttuminen ei ilmaiskanavilla haittaa. Ainoastaan MTV3:n maksukanavapaketissa on lähetyksiä, joissa tekstitys on ainoastaan DVB-muodossa.
Bethany Mota
Muoti
Joulukuussa 2013 Mota aloitti yhteistyön tavarataloketju J. C. Penneyn ja vaatekauppa Forever 21:n kanssa. He myivät asusteita ja hajusteita Aéropostale nimikkeen alaisuudessa, kunnes he joutuivat hakeutumaan konkurssiin vuonna 2016.
Agía Pelagía (Kythera)
thumb|220px|left|Fyrí Ámmoksen ranta kylän läheisyydessä. Agía Pelagía on osa Potamóksen kyläyhdyskuntaa ja sijaitsee Kytheran koillisrannikolla. Kylästä on matkaa saaren pääkaupunkiin Chóraan 20 kilometriä.
Bethany Mota
Palkinnot ja ehdokkuudet
Yhdysvaltalainen Time-lehti on nimennyt Motan vuosina 2014 ja 2015 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
DBox2
DBox2 Suomessa
Oikealla ohjelmoistolla DBox2 toimii myös Suomen kaapelitelevisioverkoissa. Suomalaisen firmware version kehitäminen käynnistyi DVDPlaza-foorumissa keväällä 2004. Jouni Hiltunen on julkaissut laitteelle DLaatikko nimisiä ohjelmistopaketteja. Ari Saastamoinen on kehittänyt "tekstimaatti" moduulin, joka auttaa teksti-TV-tekstitysten käyttöä. Laitteessa on paikka salauksenpurkukortille, mutta sitä ei ole suunniteltu Suomessa käytettävän Conax-järjestelmän purkukorttien kanssa käytettäväksi. Conax-kortit saa kuitenkin toimimaan DBox2:n kanssa, mutta se vaatii pienen elektronisen virityksen laitteen sisälle. Noita virityssarjoja myydään netissä usein nimellä multicam, vaikka teknisesti nimitys onkin hieman virheellinen.
Haudanmaa
Haudanmaa on suomalaisen folk metal -yhtyeen Raudan esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Roihu Records.
Screwballkomedia
pienoiskuva|450x450px|Elokuvan [[Meidän vastaeronneiden kesken|Meidän vastaeronneiden kesken (1940) pääosia esittävät Cary Grant ja Rosalind Russell.]] Screwballkomedia on alkujaan yhdysvaltalainen komediaelokuvan lajityyppi, joka tuli suosituksi 1930-luvun laman aikana ja kukoisti vielä 1940-luvun alussakin. Sille ovat ominaisia nopeat nokkelat heitot, farssimaiset tilanteet, todellisuuspakoiset aiheet ja juonenkulku, jossa on flirttiä ja avioliittoa. Screwball-komedia kuvaavat usein yhteiskuntaluokkien ristiriitaa, kuten elokuvassa Tapahtui eräänä yönä (1934) ja Godfrey järjestää kaiken (1936). Myös teattereiden farssinäytelmiä sanotaan joskus screwball-komedioiksi.
Historiaa
Screwballkomedia syntyi tarjoamaan lohtua ja naurua 1930-luvun lamavuosina. Niiden farssimaiset tapahtumat ja nopea, nokkela dialogi kritisoivat usein rikkaita ihmisiä, suurteollisuutta, liike-elämää, pikkukaupunkien ahdasmielisyyttä, vallanpitäjiä ja muita pyhinä pidettyjä instituutioita, usein myös avioliittoa. Naiset näyttäytyvät screwballkomedioissa usein älykkäinä, itsenäisinä ja tasa-arvoisina ja kykenevät aivan yhtä piikittelevään sanailuun kuin miehetkin. Juonenkäänteisiin kuuluivat miesten ja naisten vastakkainasettelun ohella mitä erikoisimmat tapahtumat, kuten kidnappaus, muistinmenetys tai elokuvan Hätä ei lue lakia karannut leopardi.
Screwballkomedioita tehtiin Hollywoodissa 1930-luvun alusta 1940-luvun puoleenväliin yhteensä yli 200. Niiden naispäärooleja näyttelivät usein muun muassa Rosalind Russell, Carole Lombard, Jean Arthur, Claudette Colbert, Myrna Loy ja Irene Dunne. Miespääosien suosikkeja olivat Cary Grant, Joel McCrea, Melvyn Douglas, Fred MacMurray ja William Powell. Toinen toistaan oudompia sivuhahmoja näyttelivät usein Alice Brady, Charlie Ruggles, Eugene Pallette, Eve Arden, Mischa Auer, Una Merkel, Robert Benchley, William Demerest, Franklin Pangborn, Billie Burke ja Luis Alberni. Monet heistä leimautuivat screwball-”maailman” oudoiksi tyypeiksi niin, että heidän oli vaikea saada muunlaisia rooleja.
Arvostetuimpiin screwballkomedioiden ohjaajiin kuului 1940-luvun alkupuolella Preston Sturges, joka myös käsikirjoitti itse elokuvansa. Muita screwballkomedioiden ohjaajia olivat Frank Capra, Howard Hawks, Gregory LaCava, Mitchell Leisen, Ernst Lubitsch ja Lewis Milestone.
Suomalaisesta screwballkomediasta esimerkki on Hän tuli ikkunasta.
Kristina Poplavskaja
Kristina Poplavskaja (-Bagvilienė; s. 24. heinäkuuta 1971 Vilna) on liettualainen entinen soutaja. Hän sai pronssia pariairokaksikossa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Hän oli aiemmin kilpaillut kesäolympialaisissa 1992 Barcelonassa ja sijoittunut yksikössä yhdenneksitoista.
Kiniini
Kiinapuulla ei nimestä huolimatta ole yhteyttä Kiinaan, vaan sen alkuperä on Perussa Andien vuoristossa. Inkat keksivät, että Cinchona-puun kuori – ketšuan kielellä quina – toimi tehokkaasti lihasrelaksanttina ja esti kylmästä värisemisen. Sekoittamalla kuorta makeutettuun veteen saatiin tonic-vettä. Jesuiitat toivat kiinapuun kuoren Eurooppaan jo 1600-luvun alussa, ja sen havaittiin tehoavan malariaan. Kiniini on sekä myrkyllistä malarialoiselle että vähentää malarialle tyypillistä kylmästä värisemistä. Malarian ehkäisyyn käytetyn kiniiniä sisältäneen tonic-veden kitkerä maku sai brittiläiset siirtomaaisännät sekoittamaan siihen giniä ja näin syntyi klassikkodrinkki gin and tonic.
Kiniini vähentää myös suonenvetokohtauksissa ilmeneviä lihaskouristuksia ja sitä käytetäänkin lääkeaineena suonenvetojen hoidossa.
Kiniinin myötäpäivään kiertävä isomeeri (d-isomeeri) tunnetaan nimellä kinidiini, jota taas käytetään muun muassa sydämen rytmihäiriöiden hoidossa.
Kiniini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä. Kuitenkaan WHO ei ole enää 2006 jälkeen suositellut sitä ensisijaiseksi malarialääkkeeksi.
Euroopan unionissa on hyväksytty elintarvikkeisiin käytettäväksi kiniinin johdannaisia aromiainekäytössä kolme kiniiniyhdistettä: kiniinisulfaatti (C40H50N4O8S), kiniinihydrokloridi (C20H25ClN2O2) ja kiniinimonohydroklorididihydraatti (C20H29ClN2O4).
Haittavaikutuksia
Kiniinin yliannostus voi johtaa tilaan, jota kutsutaan kinkonismiksi eli kiniinialkaloidimyrkytykseksi. Yliannostus saattaa aiheuttaa kuulohäiriöitä ja jopa pysyvän sokeuden. Tappava annos on noin 140 mg/paino-kg. Kiniinille on määritetty ADI-arvo 0,9 mg/paino-kg/vrk. Tonic-vedessä on kiniiniä tyypillisesti noin 80 mg/l. Kiniiniä on joskus historiassa virheellisesti luultu aborttilääkkeeksi ja otettu tahallisina yliannostuksina raskauden keskeyttämiseksi.
Kari Walden
Kari Risto Walden (s. 1941 Kemi) on suomalainen Los Angelesissa ja Hangossa asuva taidemaalari. Hän herätti huomiota 1980-luvun puolivälissä jättämällä yritysjohtajauransa ja kouluttautumalla yli 40-vuotiaana kuvataiteilijan ammattiin.
Kari Waldenin isoisä oli jalkaväenkenraali, sotaministeri ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustaja Rudolf Walden ja setä vuorineuvos Juuso Walden. Hänen äitinsä oli englantilainen, ja poika kävi Suomessa englantilaisen koulun. Kari Walden valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja toimi opintojensa ohella 1960-luvun puolivälissä Suomen ylioppilaskuntien liiton kansainvälisten asioiden sihteerinä. Hän toimi 1980-luvun alussa ydinvoimayhtiö Teollisuuden Voiman talousjohtajana.
Walden opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1981–1983, Taideteollisessa korkeakoulussa 1983–1984 ja valmistui Kuvataideakatemiasta 1988. Yhdysvalloissa hän on opiskellut 1980-luvun loppupuolella kuvataidetta San Francisco Art Institute- ja New Yorkin School of Visual Arts -oppilaitoksissa ja elokuvaa 1990-luvulla New Yorkin Film Academyssä ja Kalifornian yliopiston elokuvaosastolla Los Angelesissa.
Business-luokka
Business-luokka on monissa busseissa, junissa ja lennoilla tarjottava tasokkaampi matkustusluokka. Hinta on kalliimpi kuin turistiluokassa matkustaessa, mutta hintaan sisältyy yleensä mukavampi istuin, laadukkaampi ruokatarjoilu sekä parempi mahdollisuus työskennellä matkan aikana muun muassa tietokoneella.
Kari Walden
Yhdysvalloissa Walden harjoitti 1990-luvun alussa kiinteistösijoittamista New Yorkissa pyrkien saneeraamaan erään SoHon vanhan tekstiilitehtaan ”The Walden House” -toimistohotelliksi ja toisen kiinteistön konferenssi- ja kulttuurikeskukseksi. Hän kuitenkin joutui vaikeuksiin laman ja paikallisen mafian kourissa ja joutui kertomansa mukaan tappouhkausta paetakseen muuttamaan Los Angelesiin. 1990-luvun puolenvälin paikkeilla Walden asui ja työskenteli pari vuotta Pariisissa, kunnes palasi Los Angelesiin. Siellä hän on maalaamisen ohella tehnyt elokuvakäsikirjoituksia ja voittanut kunniamaininnan UCLA:n ja Dreamworks-yhtiön kilpailussa. Hän on myös suunnitellut taidelasia muun muassa Muurlan Lasille vuosina 2007–2011. 1990-luvun loppupuolella hän teki muutamia tv-ohjelmia Yleisradiolle.
Business-luokka
Finnairilla on ulkomaan reittilennoilla yleensä Business-luokka ja VR:n Pendolinoissa ja Intercityissä on Ekstra- luokka. Entisissä Intercity2-junissa oli myös tarjolla Ekstra- luokka (ent. Business-luokka).
Pentti Holappa
Pentti Vihtori Holappa (11. elokuuta 1927 Ylikiiminki – 10. lokakuuta 2017 Helsinki ) oli suomalainen prosaisti ja runoilija, joka palkittiin vuonna 1998 Finlandia-palkinnolla. Holappa toimi 1972 kulttuuriministerinä SDP:n mandaatilla Rafael Paasion toisessa hallituksessa. Holappa oli Ajankohta-lehden päätoimittaja 1967–1968, ja hänellä oli elämänkumppaninsa Olli-Matti Ronimuksen kanssa Helsingin Fredrikinkadulla Kampintorin antikvaarinen kirjakauppa Holappa & Ronimus.
Kirjailijan muu tuotanto sisältää runokokoelmia, novelleja, esseitä ja romaaneja. Omien teosten lisäksi Holapan tuotanto käsitti suomennoksia ranskan- ja englanninkielisestä kirjallisuudesta, kuten Claude Simonin romaanin Flanderin tie ja Samuel Beckettin näytelmiä.
Nuoruus
Pentti Holappa syntyi vuonna 1927 Ylikiimingissä. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Matti Holappa ja kutoja Aino Isoviita. Hänen isovanhempansa kasvattivat kuitenkin hänet Ikaalisissa. Isä oli hylännyt perheen hieman ennen Pentin syntymää, eikä yksinhuoltajaäiti pystynyt elättämään kolmea pientä lastaan kutojana Tampereella.
Kansakoulun jälkeen Pentti muutti äitinsä luokse Tampereelle. 18-vuotiaana hän sai työpaikan Helsingin Akateemisen Kirjakaupan varastolta. Hän opiskeli omatoimisesti ruotsia ja yleni myyjäksi.
Ura
Holapan ensimmäinen teos oli runokokoelma Narri peilisalissa, joka julkaistiin vuonna 1950. Seuraavat teokset olivat novellikokoelma Peikkokuninkaat (1952), runokokoelma Maan poika (1953) ja romaani Yksinäiset (1954). Holappa sai varhaisimmat vaikutteensa ranskalaisilta eksitentialistikirjailijoilta, erityisesti Jean-Paul Sartrelta ja Albert Camus’lta. Yksinäisiä voidaankin pitää Camus’n Sivullisen suomalaisena muunnelmana.
Holappa oli vuosina 1953–1956 vapaana kirjailijana, vuosina 1956–1959 mainostoimittajana ja vuosina 1959–1961 Kauppamainos Oy:n apulaisjohtajana. Hän toimitti 1950-luvulla myös radikaalien nuorten kulttuurivaikuttajien Välikysymys-lehteä.
Holappa tiedosti jo nuorena homoseksuaalisuutensa. Hän tutustui vuonna 1953 Olli-Matti Ronimukseen, jonka kanssa hän muutti myös yhteen. He asuivat 1950-luvulla muutamia kertoja Ranskassa, missä he opettelivat ranskan kielen. Ranskalaismaisemat ovat voimakkaasti läsnä Holapan runokokoelmissa Lähellä (1957) ja Katsokaa silmiänne (1959), novellikokoelmissa Muodonmuutoksia (1959) sekä romaanissa Tinaa (1961).
Holappa ja Ronimus muuttivat syksyllä 1961 neljäksi ja puoleksi vuodeksi Pariisiin. Siellä he alkoivat suomentaa ranskalaista uutta romaania. Ensimmäisenä valmistui vuonna 1963 Claude Simonin Flanderin tie. He käänsivät myös muun muassa Alfred Jarryn näytelmän Kuningas Ubun ja useita Samuel Beckettin näytelmiä. Holappa toimi hetken Helsingin Sanomien Pariisin-kirjeenvaihtajana ja kirjoitti neljännen romaaninsa Perillisen ominaisuudet (1963).
Palattuaan Suomeen vuonna 1966 Holappa perusti kulttuuri- ja mielipidejulkaisu Ajankohdan, jossa oli tarkoitus tuulettaa sisäänpäinlämpiävää suomalaista elämänmuotoa. Lehteen pystyi kirjoittamaan monia eri tavoin ajattelevia tai uusia kirjoittajia. Noin vuoden toiminnan jälkeen Ajankohta jouduttiin lakkauttamaan talvella 1968 kustannussyiden takia. Tämän jälkeen Holappa kiinnitettiin Helsingin Sanomien kulttuuriosaston kolumnistiksi. Hän kirjoitti vakiopalstoille kymmenen vuoden ajan.
Holapan poliittinen aktiivisuus alkoi 1960-luvun puolivälissä SDP:ssä. Helsingin Sanomien kolumneissaan hän käsitteli usein ajankohtaisia asioita. Holappa oli helmikuussa syyskuuhun 1972 jopa Paasion vähemmistöhallituksen kulttuuriministerinä. Kokemuksistaan politiikassa hän kirjoitti vuonna 1976 ilmestyneessä romaanissaan Pitkän tien kulkijat. Samana vuonna hän osti Olli-Matti Ronimuksen kanssa Kampintorin antikvaarisen kirjakaupan, jota he hoitivat runsaan 12 vuoden ajan.
Holappa julkaisi vuonna 1979 runokokoelman Viisikymmentäkaksi. Se oli hänen ensimmäinen runokokoelmansa kahteenkymmeneen vuoteen. Holapan uudistuneen ilmaisun vakiinnutti runokokoelma Pitkiä sanoja (1980). Tämän jälkeen Holapalta on ilmestynyt vielä yli kymmenen runokokoelmaa. Niistä Savun havua ja Sormenjälkiä tyhjässä olivat Finlandia-palkinto-ehdokkaina ja Ankkuripaikka palkittiin Yleisradion Tanssiva karhu -palkinnolla.
1990-luvulla ilmestyivät päiväkirjaa, esseetä ja muisteluja yhdistävät Ajan nuolet (1990) ja Jokapäiväistä aikaa (1995). Samoja teemoja käsitteli edelleen vuonna 2004 ilmestynyt Sotapäiväkirja. Lisäksi 1990-luvulla hän kirjoitti näytelmän Adieu!, jota esitettiin Kansallisteatterissa, ja romaanit Kansliapäällikkö (1996) ja Ystävän muotokuva (1998). Ystävän muotokuva oli hänen 1990-luvun pääteoksensa, ja siinä hän yhdisteli sensuelleja kuvastoja ja avointa homoeroottisuutta. Romaani toi Holapalle Finlandia-palkinnon ja Seta ry:n Asiallisen tiedon omena -palkinnon. Se kuitenkin herätti myös kohua seksuaaliaktien tarkasta kuvauksesta.
Holappa on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle puolisonsa Olli-Matti Ronimuksen viereen.
Tunnustukset
Holappa sai Finlandia-palkinnon lisäksi Kirjallisuuden valtionpalkinnon vuosina 1951 ja 1981, Suuren Suomalaisen kirjakerhon tunnustuspalkinnon 1984, WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon 1995, Tanssiva karhu -runopalkinnon 1995 ja Varjo-Finlandian vuonna 1999.
Marko Pelkonen
thumb|Marko Pelkonen elokuussa 2023 Koskenkorvan Urheilijoiden lyöjäjokerina. Marko Pelkonen (s. 8. lokakuuta 1984) on Muhokselta kotoisin oleva suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoita. Hän on Muhoksen Pallo-Salamoiden kasvatti. Pelkonen tuli tunnetuksi hyvillä peliesityksillään kauden 2009 Superpesiksessä. Vuoden 2009 Itä–Länsi-ottelussa hän löi Lännen seitsemästä juoksusta viisi; yksi lyönneistä oli läpilyönti.
Vuonna 1999 14-vuotias Pelkonen pelasi Superpesiksessä Oulun Lipon joukkueessa yhden ottelun ja oli kaikkien aikojen nuorin superpesispelaaja.
Pelkonen on edustanut vuosina 2003–2010 Oulun Lippoa, vuosina 2011–2012 Koskenkorvan Urheilijoita, vuosina 2013–2014 Pattijoen Urheilijoita, vuonna 2015 Hyvinkään Tahkoa ja jälleen vuodesta 2016 lähtien Lippoa. Pelkonen siirtyi kesken kauden heinäkuussa 2018 Kempeleen Kiriin. Kauden 2022 hän pelasi jälleen Oulun Lipossa, mutta palasi kaudeksi 2023 taas Koskenkorvan Urheilijoihin.
Ruotsin salibandyliitto
Ruotsin Salibandyliitto on Ruotsissa salibandya hallinnoiva järjestö ja se perustettiin Salassa 7. marraskuuta 1981. Nykyään Ruotsissa on noin 120 000 rekisteröitynyttä pelaajaa.
Kaulbarsien aatelispalatsi
Kaulbarsien aatelispalatsi on alun perin Reinhold August von Kaulbarsin rakennuttama ja Carl Ludvig Engelin suunnittelema palatsi Tallinnan Toompealla, Virossa. Rakennus edustaa uusklassista tyyliä ja siinä toimii nykyisin Viron oikeuskanslerin kanslia.
Rakennus
Kaulbarsien aatelispalatsi on etupuoleltaan kaksikerroksinen ja takafasadinsa puolelta kolmikerroksinen. Rakennuksen seinällä lukee latinaksi Parentum voto ac favore.
Kao
Kao (myös Kaou ) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Tahouan alueen Tchintabaradenin departementissa. Se sijaitsee Sahelin alueella 60 kilometriä Tchintabaradenista etelään ja 100 kilometriä Tahouasta koilliseen. Kunnassa on 43 200 (vuonna 2010, arvio) ja kylässä 4 100 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).
Kaon kunta käsittää 37 hallintokylää, 23 perinteistä kylää, 28 pikkukylää, 7 leiriä ja 8 vedenottopaikkaa. Sen pinta-ala on 1 216 neliökilometriä. Asukkaat ovat hausoja, tuaregeja ja fulbeja.
Kylän kautta kulkee Tahouan ja Agadezin väliseltä maantieltä Tchintabaradeniin johtava tie. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely (hirssi, durra, lehmänpapu ja maissi) sekä paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito (etupäässä kameleja).
Luettelo Dave Lindholmin kappaleista
Tämä on luettelo Dave Lindholmin levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Mukana ovat kaikki Lindholmin omalla nimellä julkaistut sekä hänen yhtyeidensä kappaleet.
John Wartique
John Wartique (s. 25. kesäkuuta 1990 Seraing) on belgialainen moottoriurheilija. Hän kilpaili Karting-sarjoissa vuodet 2003-2008. Vuonna 2009 Wartique ajoi Ranskan Peugeot Sport 207 Mestaruussarjassa saavuttaen neljä palkintokorokesijaa. Hän jatkoi vuonna 2010 sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2011 Wartique ajoi myös Clio Cup ja Euro Clio Cup -sarjoissa yhden kilpailun jatkaen samalla Peugeot Sport 207 -sarjassa. Vuonna 2012 Wartique siirtyi formulaluokkiin ja ajoi GP3-sarjassa. Hän ajoi kymmenen kilpailua saavuttamatta pisteitä.
Klymenos
Klymenos on kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Jussi Ikonen
Jussi Ikonen (14. huhtikuuta 1934 – 10. helmikuuta 2006) oli suomalainen yleislääkäri ja psykiatri. Ikonen oli Suomen ensimmäisiä judokoita ja graduoi 1.danin judossa 13. kesäkuuta 1962 kolmantena suomalaisena. 5 dan hänelle myönnettiin 14. heinäkuuta 1997. Jussi Ikonen puhui lähes kymmentä kieltä, mm. japania sujuvasti.
Hurrikaani Karl
Hurrikaani Karl oli vuoden 2010 Atlantin hurrikaanikauden 11. trooppinen myrsky ja kuudes hurrikaani, joka oli voimakkaimmillaan luokassa 3 Saffir-Simpsonin asteikolla. Samaan aikaan myös hurrikaanit Igor ja Julia olivat aktiivisia. Karlin rantautuessa Meksikoon 17. syyskuuta sen maksimituulennopeudeksi arvioitiin noin 51 m/s.
Vaikutus
Meksikonlahdella jouduttiin evakuoimaan öljynporauslauttoja Karlin vuoksi. Myös Laguna Verden ydinvoimalaitos Veracruzin rannikolla jouduttiin sulkemaan. Ainakin kahdeksan ihmistä kuoli, joista viisi Veracruzissa.
Club Disco
Club Disco on australialaisen laulajan Dannii Minoguen viides studioalbumi, jonka All Around the World julkaisi 5. marraskuuta 2007 Britanniassa ja 27. toukokuuta 2008 Australiassa.
Jan Långbacka
Jan Långbacka (s. 12. huhtikuuta 1968 Espoo) on suomalainen (suomenruotsalainen) entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Långbackan virallinen kasvattajaseura oli EJK.
Ura
Jan Långbacka aloitti aikuisten sarjoissa silloisen Kiekko-Espoon divarijoukkueessa kaudella 1988-1989. Långbacka pelasi kaudella kaikki 44 ottelua ja teki niissä 19 maalia ja 62 tehopistettä, mitkä oikeuttivat joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseen sijaan Petro Koivusen jälkeen. Tämän lisäksi hän pelasi A-junioreiden SM-sarjassa viisi ottelua Kiekko-Espoon riveissä ja toiset viisi ottelua Puolustusvoimien Urheilukoulun joukkueessa. Långbacka pelasi myös A-junioreiden play-offseissa neljä ottelua Kiekko-Espoon joukkueessa.
Seuraavalle kaudelle Långbacka siirtyi Helsingin Jokereiden liiga joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudella Långbacka saalisti 41 pelaamassaan ottelussa 13 maalia ja 21 pistettä. Jälkimmäisellä kaudella rooli oli selkeästi pienempi ja kauden saldoksi jäi vain kaksi maalia ja yhdeksän pistettä. Tämän jälkeen oli aika palata takaisin kasvattaja seuraan pelaamaan I divisioonaa.
Kaudella 1991-1992 Långbacka pelasi Kiekko-Espoon riveissä 39 ottelua ja saalisti niissä 17 maalia ja 50 tehopistettä, mikä riitti sisäisessä pörssissä sijalle 4 Tero Lehterän, Riku Kuusiston ja Mikko Lempiäisen jälkeen. Runkosarjan jälkeen kausi jatkui liigakarsintojen merkeissä, joista joukkue selvitti tiensä SM-liigaan.
Kaudella 1992-1993 Kiekko-Espoo pelasi ensimmäisen kautensa SM-liigassa ja Långbacka toimi joukkueen kapteenina. Hän itse keräsi 46 ottelussa 12 maalia ja 32 pistettä ja istui 24 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan liiga uran parhaaksi.
Seuraavalla kaudella Långbacka pelasi kutakuinkin täyden kauden mutta luovutti kauden alla kapteeniuden kokeneelle Hannu Järvenpäälle. Kauden 48 ottelussa Långbacka saalisti 9 maalia ja 24 pistettä ja istui 18 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan uran viimeiseksi. Seuraavan kauden alussa hän oli vielä Kiekko-Espoon kokoonpanossa kauden kolmessa ensimmäisessä ottelussa, kunnes päätti lopettaa uransa ja keskittyä muihin aktiviteetteihin.
Dorlan Pabón
Dorlan Maurício Pabón Ríos (s. 24. tammikuuta 1988 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa meksikolaista Monterreytä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Pabón siirtyi tammikuussa 2013 loppukauden kestävällä lainasopimuksella sevillalaisseura Real Betisiin. Aikaisemmin tammikuussa hänet ehdittiin myydä jo meksikolaisseura Monterreyhin, mutta FIFAn säännöt estävät yhden pelaajan pelaamisen kolmessa eri seurassa yhden kauden aikana, minkä vuoksi siirto toteutui vasta kesällä 2013.
16. elokuuta 2013 Pabónin ilmoitettiin palaavan Primera Divisióniin Valenciaan hänen vietettyään vain kesän Meksikossa. Valencialaisseura maksoi hänestä 7 miljoonan euron siirtokorvauksen.
Länsi-Pakistan
Länsi-Pakistan oli laajalti käytetty ja vuodesta 1955 lähtien myös virallinen nimi läntiselle Pakistanille vuoteen 1971 saakka, jolloin maan siihenastinen itäosa eli Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshina. Poliittisesti vahvemman länsiosan muodostivat kolme hallintoprovinssia (Koillisrajan provinssi, Länsi-Punjab ja Sindh), Balochistan, useat ruhtinaskunnat kuten (Bahawalpur, Chitral, Dir, Hunza, Khairpur ja Swat), liittovaltion pääkaupunkialue Karachi sekä heimoalueet.
Georgina Dobrée
Georgina Dobrée (8. tammikuuta 1930 Lontoo – 27. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen klarinetisti. Hän erikoistui klarinettiperheeseen kuuluvaan, mutta klarinettia matalammalle yltävään basettitorveen ja harvinaisempaan materiaaliin.
Dobrée syntyi englanninkielisen kirjallisuuden professorin tyttärenä ja opiskeli nuoresta iästä lähtien viulun- ja pianonsoittoa. Toisen maailmansodan sytyttyä Dobrée lähetettiin vanhempiensa ystävien seuraksi Yhdysvaltoihin. Opiskelu jäi jokseenkin katkonaiseksi, sillä muuttoja oli edessä lukuisia. Yhdysvalloissa Dobrée kuitenkin jatkoi pianonsoiton opiskelua ja vaihtoi viulun klarinettiin, jonka "löysi" uudessa asuinmaassaan.
Dobrée opiskeli toisen maailmansodan jälkeen pianonsoittoa Royal Academy of Musicissa, Lontoossa. Hänen opettajanaan oli Harold Craxton, ja hän valitsi toiseksi soittimekseen klarinetin. Klarinetti alkoi kuitenkin mennä Dobréen prioriteeteissa pianon edelle "erinomaisten pianistien paljouden" johdosta. Lontoon sinfoniaorkesterin George Anderson opetti Dobréelle klarinetinsoittoa. Jätettyään akatemian Dobrée voitti Ranskan hallituksen stipendin jatko-opintoihin Pariisiin Gaston Hamelinin johdolla. Dobrée oli aina tietoinen hugenottisukujuuristaan, mikä kenties selitti hänen rakkautensa ranskalaista musiikkia kohtaan. Tästä rakkaudestaan huolimatta Dobrée ymmärsi joutuvansa siirtymään kohti nykyaikaisempaa saksalaistasointia.
Vuonna 1953 Darmstadtin kursseilla Dobrée voitti ensipalkinnon nykyaikaisen musiikin esittämisen kilpailussa. Hän esiintyi vuosien ajan säännöllisesti solistina ja International Chamber Ensemblen ainoana brittijäsenenä. Hän nautti Luciano Berion, Pierre Boulez'n, Karlheinz Stockhausenin, Olivier Messiaenin, Bruno Madernan, Henri Pousseurin, Peter Maxwell Daviesin, Cornelius Cardewin ja Alexander Goehrin kaltaisten säveltäjien tapaamisista. Sen lisäksi, että Dobrée soitti näiden säveltäjien teoksia kokoonpanossa, hän myös esitti lukuisia sooloteoksia, joista osa oli erityisesti häntä varten sävellettyjä.
Dobrée kiinnostui basettitorvesta ja muista harvinaisemmista klarinettiperheen jäsenistä. Hän palasi ranskalaisiin instrumentteihin ja hankki lopulta basettitorven ohella Es-, D-, C-, B- ja A-klarinetit. Hän käytti basettitorveaan luennointi- ja resitaalimatkoillaan eri puolillaa Eurooppaa ja konserttikiertueidensa yhteydessä Yhdysvalloissa.
Vaikka Dobrée oli kiinnostunut 1900-luvun ja häntä itseään varten sävelletyistä teoksista, hän saattoi myös perustaa resitaalinsa Robert Schumannin, Johannes Brahmsin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teosten pohjalle. Hän alkoi lisäksi perehtyä 1700- ja 1800-lukujen aiheetta laiminlyötyjen teosten maailmaan. Hän julkaisi näiden teosten painoksia useiden kustantajien kautta. Lopulta Dobrée myös perusti sekä oman levy-yhtiönsä, Chantry Recordsin, että oman kustantamonsa, Chantry Publicationsin.
Suuren osuuden Dobréen soittamasta tuotannosta kattoi kamarimusiikki, jota hän tulkitsi sekä vakiintuneiden kokoonpanojen että oman Chantry Ensemblensä kautta. Muiden muassa Elisabeth Lutyens omisti musiikkia kyseiselle kokoonpanolle. Vuonna 1971 Dobrée oli mukana perustamassa London Clarinet Consortia Thea Kingin ja Daphne Downin kanssa. Vuonna 1967 hänestä tuli klarinetinsoiton professori Royal Academyssa. Vuoden 1986 jälkeen kasvanut kiertueiden ja luentojen kysyntä teki säännöllisestä opetustyöstä epäkäytännöllistä, mutta Dobrée jatkoi yksittäisten oppituntien, mestarikurssien ja workshopien pitämistä.
Länsi-Pakistan
Hallitus
Ensimmäinen kuvernööri oli Mushtaq Ahmad Gurmani, joka myös oli Länsi-Punjabin viimeinen kuvernööri.
Sarah Siegelaar
Sarah Elaine Siegelaar (s. 4. lokakuuta 1981 Heemstede) on alankomaalainen soutaja. Hän oli mukana saamassa kahdeksikossa pronssia vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja sitten hopeaa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hän on olympiamitalistisoutaja Olivier Siegelaarin sisko.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Siegelaar saavutti hopeaa perämiehettömässä nelosessa Milanossa 2003.
Marco Schivo
Schivo sijoittui korkeushypyssä 15:nneksi Helsingin EM-kilpailuissa 1971 tuloksella 208 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 17:nneksi tuloksella 210 cm.
Raamattuteologia
Raamattuteologia on kristillisen teologian osa-alue, joka tutkii Raamattua ja pyrkii muodostamaan siitä uskonnollisen tulkinnan. Raamattua tulkittiin 1700-luvulle saakka dogmaattisesti vahvistamaan uskonnollisen yhteisön, kuten kirkon tai synagoogan dogmaattisia opillisia käsityksiä. Suomessa Kirkon koulutuskeskus järjestää kirkon hengellisen työn tekijöille, ensisijaisesti papeille suunnattua raamattuteologista koulutusta.
Olivier Siegelaar
Olivier Siegelaar (s. 24. lokakuuta 1986 Haarlem) on alankomaalainen soutaja. Hän on Sarah Siegelaarin veli.
Siegelaar kuului kahdeksikon olympiapronssia saavuttaneeseen Alankomaiden joukkueeseen Rio de Janeirossa 2016. Hän oli samassa veneluokassa neljäs vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja viides Lontoossa 2012. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kahdeksikossa pronssia 2009 ja 2015, ollut neljäs 2010 ja kuudes 2011 sekä sijoittunut perämiehettömässä nelosessa neljänneksi 2014. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai pariaironelosessa pronssia 2004.
Samudera Pasain sulttaanikunta
Samudera Pasai oli Sumatran saaren pohjoisosassa, nykyisen Acehin alueella sijainnut sulttaanikunta 1300-1500 -luvulla.
Samudera Pasai oli yksi varhaisimpia islamilaisia sulttaanikuntia nykyisen Indonesian alueella. Sulttaani Malek Saleh kääntyi islamiin 1200-luvun lopulla ja hänen epäillään olleen ensimmäinen muslimihallitsija nykyisen Indonesian alueella. Pasain satamakaupunki oli yksi ensimmäisistä muslimikauppiaiden tukikohdista Malakansalmen alueella
Samudera Pasain historian alkuajat ovat epäselviä. Uskotaan kuitenkin että valtakunta on ollut olemassa ennen kuin Osmanien valtakunta syntyi nykyisen Turkin valtion alueella. Kun osmanihallitsijoiden vaikutusvalta kasvoi 1300-luvun loppupuolella, oli Samudera Pasain sulttaanikunta jo kasvattanut vaikutusvaltaansa. Arabialainen löytöretkeilijä Ibn Battuta kävi Samudera Pasain alueella Sumatran pohjoisosissa vuoden 1345 tienoilla.
1300-luvun puolivälissä Majapahitin kuningaskunta hyökkäsi Samudera Pasaihin ja ryösti kaupungin. Majapahitin vallan levitessä Sumatralla, myös eteläsumatralaisen Palembangin prinssi Paramesvara joutui pakenemaan Majapahitin valloituksia Malakan niemimaalle. Paramesvara nai Samudera Pasain prinsessan ja kääntyi Islamiin ja hän perusti Malakan sulttaanikunnan.
Samudera Pasai oli 1300-luvun lopulla varakas kaupallinen keskus, mutta Malakan sulttaanikunnan perustamisen jälkeen Samudera Pasain merkitys alueen kaupankäynnissä väheni, kun Malakan valta kasvoi Malakansalmen alueella. 1500-luvun alussa Portugalin imperiumi laajeni Malaijien saaristossa. Vuonna 1511 portugalilaiset valtasivat Malakan ja kymmenen vuotta myöhemmin he hyökkäsivät Samudera Pasain alueelle. Vuonna 1524 Acehin sulttaanikunta otti Samudera Pasain jäännökset hallintaansa.
Antoine Roussel
Antoine Roussel (s. 21. marraskuuta 1989 Roubaix, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Arizona Coyotesissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Rousselilla on myös Kanadan kansalaisuus.
Seuraura
Roussel on Deuil-la-Barren kasvatti, mutta pelasi tämän jälkeen seitsemän vuotta Nantesissa aina vuoteen 2004. Hän pelasi Ranskassa junioriurallaan Dragons de Rouenissa vuosina 2002–2004. Vuonna 2004 Rousselin vanhemmat päättivät lähteä Ranskasta töihin Kanadaan Quebecin Mont-Tremblantiin. Hän pelasi kauden 2005–2006 Midget AA-sarjassa ennen siirtymistä QMAAA-sarjan Collège Charles-Lemoy Riverainsiin seuraavaksi kaudeksi.
Syyskuussa 2010 NHL-varaamaton Roussel teki try-out-sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän osallistui joukkueen harjoitusleirille, mutta ei saanut lopulta sopimusta. Roussel lähetettiin joukkueen farmiin Providence Bruinsiin AHL:ään, ja hän pelasi kaudella myös sarjatasoa alempana ECHL:n Reading Royalsissa. Syyskuussa 2011 Roussel liittyi Vancouver Canucksin harjoitusleirille, mutta ei saanut try-outin jälkeen sopimusta joukkueeseen ja liittyi farmijoukkue Chicago Wolvesiin, jossa hän pelasi koko kauden 2011–2012.
Heinäkuussa 2012 Roussel teki kaksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen NHL-joukkue Dallas Starsin kanssa. Hänet lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue Texas Starsiin. NHL-kausi 2012–2013 viivästyi työsulun vuoksi, ja sen päätyttyä tammikuussa 2013 Roussel sai kutsun Dallas Starsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä 2. helmikuuta 2013 kotona Phoenix Coyotesia vastaan ja teki samassa ottelussa ensimmäisen NHL-maalinsa. Hänet valittiin ottelun kolmanneksi tähdeksi.
Maajoukkueura
Roussel edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2009 (A-lohkon hopeaa) ja alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2006. Roussel edusti Ranskaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Kirkon koulutuskeskus
Kirkon koulutuskeskus on Kirkkohallituksen koulutuksen ja kehittämisen asiantuntijayksikkö, joka palvelee seurakuntia järjestämällä ja koordinoimalla henkilöstökoulutusta sekä osallistumalla kirkon alan koulutuksen kehittämiseen. Vuonna 1970 perustettu koulutuskeskus sijaitsee Järvenpään keskustan eteläpuolella sijaitsevassa Lepolan kaupunginosassa Tuusulanjärven rannalla. Koulutustoiminnan tavoitteena on tukea kirkon ja seurakuntien henkilöstön ammatillista osaamista. Kirkon koulutuskeskuksen koulutukseen osallistuu vuosittain yli 1 000 kirkon työntekijää eri puolilta maata. Koulutukset ovat usein pitkäkestoisia koulutusprosesseja, joissa lähijaksot ja seurakuntatyö vuorottelevat.
Kirkon koulutuskeskuksen johtajina ovat olleet mm. myöhemmin eri hiippakuntien piispoina toimineet Kalevi Toiviainen, Olavi Rimpiläinen, Juha Pihkala ja Simo Peura. Kirkon koulutuskeskuksen nykyinen johtaja on Kari Kopperi.
Kirkon koulutuskeskuksen koulutusalat
Kirkon koulutuskeskuksen kurssitarjonta julkaistaan edeltävän vuoden elokuussa ilmestyvässä Kirkon henkilöstökoulutuskalenterissa.
Iisak
thumb|upright|[[Rembrandtin maalaus Enkeli estää Abrahamia uhraamasta Iisakia (1635)]]
Iisak on Vanhassa testamentissa Abrahamin ja Saaran poika ja Ismaelin velipuoli. Iisak oli avioliitossa Rebekan kanssa. Hänellä itsellään on kaksi poikaa: Esau ja Jaakob.
Eräässä Raamatun kertomuksessa Jumala koettelee Abrahamin tottelevaisuutta ja käskee tämän uhrata poikansa Iisakin. Enkeli kuitenkin puuttuu peliin ennen kuin Iisakille käy huonosti.
Vanhalla iällään Iisak tuli sokeaksi, mitä Jaakob käytti hyväkseen saadakseen häneltä petoksella esikoisoikeuden ja siunauksen.
Shane MacGowan
Shane Patrick Lysaght MacGowan (s. 25. joulukuuta 1957) on englantilaisen The Pogues -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan perinteisen irlantilaisen musiikin ja rockin menestyksellisestä yhdistämisestä.
Iisak
Nimestä Iisak on tullut myös suomalainen nimi Iisakki.
Shane MacGowan
MacGowan syntyi Englannissa irlantilaiseen siirtolaisperheeseen. Maurice-isä oli kotoisin Dublinista ja äiti Tipperarysta. Hän vietti lapsuuden lomansa Tipperaryn kreivikunnassa, mutta muuten perhe asui Englannissa.
MacGowan oli kiinnostunut musiikista jo nuorena, toimitti pienlehteä ja oli muutenkin näkyvä hahmo Lontoon punkympyröissä. Sex Pistolsin innoittamana hän perusti ensimmäisen oman yhtyeensä, The Nipple Erectorsin eli The Nipsin.
MacGowan oli The Poguesin perustajajäsen vuonna 1982, mutta hänet erotettiin yhtyeestä 1991. 2000-luvulla hän on ollut jälleen mukana muutamilla yhtyeen kiertueilla.
Yksityiselämä
MacGowanilla on vakava alkoholiongelma, minkä lisäksi hän on ollut pidätettynä heroiinin hallussapidosta. Musiikkitoimittaja Ilkka Mattilan mukaan hän on "kiistaton esimerkki siitä mitä jatkuva ryyppääminen ja huumeiden käyttö voi ihmiselle tehdä."
Hän menetti viimeisetkin hampaansa vuonna 2008, kunnes sai uudet hampaat vuonna 2015. Prosessista tehtiin "Shane MacGowan: A Wreck Reborn" -niminen dokumenttielokuva.