cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Justin Jefferson
Ammattilaisura
Minnesota Vikings varasi Jeffersonin NFL:n vuoden 2020 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana. Tulokaskaudellaan Jefferson pelasi kaikki 16 runkosarjaottelua. Hän vastaanotti näissä 1400 jaardia ja teki seitsemän touchdownia. Jeffersonin 1400 jaardia rikkoi Anquan Boldinin vanhan ennätyksen NFL-tulokkaan vastaanottojaardeissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi Pro Bowliin.
Tilastot
Lähde:
Pudotuspelit
Ei pelattuja pudotuspeliotteluita
Smack
Smack oli helsinkiläinen katurock-yhtye, joka vaikutti vuosina 1982–1990.
Vuodet 1982–1990
Smack perustettiin Helsingin Lepakkoluolassa vuonna 1982. Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat laulusolisti Claude, kitaristi Kartsa, kitaristi Manchuria, basisti Cheri ja erinäisten vaihdosten jälkeen rumpali Juki Marjala. Ensimmäisen singlen jälkeen rumpaliksi vaihtui Kinde. Ensimmäisen albumin jälkeen Kartsan tilalle toiseksi kitaristiksi vaihtui Rane Raitsikka, joka oli soittanut bassoa punk-rock-yhtyeissä Lama ja Unicef. Kolmannella albumilla basistiksi vaihtui Jimi Sero. Yhtyeen managerina vaikutti Lido Salonen.
Smack soitti suoraviivaista rockia, jonka innoittajina olivat muun muassa The Stooges, The Velvet Underground, Sex Pistols, The Doors, MC5 ja New York Dolls. Yhtye nousi esille Hanoi Rocks -yhtyeen Suomen kiertueen lämmittelijänä vuodenvaihteessa 1983–1984. Samaan aikaan julkaistiin myös ensisingle "Criminal".
Smack julkaisi uransa aikana kaikkiaan neljä studioalbumia: Smack On You (1984), Rattlesnake Bite (1985), Salvation (1987) ja Radical (1988). Näiden lisäksi julkaistiin livealbumi Live Desire (1986).
Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia julkaistiin myös Pohjois-Amerikassa, jossa se kävi lyhyellä kiertueella 1987. Smack nautti kulttisuosiota etenkin Yhdysvaltain länsirannikolla. Siellä sitä verrattiin aloittelevaan Guns N' Rosesiin, jonka jäsenistä ainakin Izzy ja Slash kertoivat saaneensa vaikutteita yhtyeeltä. Myös Kurt Cobain mainitsi haastatteluissa Smackin ja Nirvana esitti keikoillaan yhtyeen kappaletta "Run Rabbit Run".
Radicalin jälkeen Smackin silloinen kokoonpano hajosi, mutta yhtye kokosi rivinsä saatuaan kutsun Los Angelesiin 1989. Matkaan lähtivät Claude, Rane Raitsikka, Manchuria ja uusi rumpali Repa Rantsila. Yhtyeellä ei ollut vakituista basistia, mutta paikallisten soittajien lisäksi basistina tuurasi Hanoi Rocksin Sam Yaffa pseudonyymillä Ulan Bator. Smack keikkaili Kaliforniassa vuoden, mutta ei saanut uutta levytyssopimusta. Lopulta Claude turhautui, hajotti yhtyeen ja palasi takaisin Suomeen.
Myöhemmät vaiheet
Claude perusti Suomeen palattuaan The Fishfaces -yhtyeen, jolta ilmestyi kaksi albumia. Toinen yhtyeen albumeista sekä Clauden runokokoelma julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Synnynnäisestä sydänviasta kärsinyt Claude kuoli 22. syyskuuta 1996.
Manchuria asuu edelleen Yhdysvalloissa mutta ei ole ollut musiikillisesti aktiivinen. Kinde soitti ja levytti 1990-luvulla helsinkiläisessä Jimsonweed-yhtyeessä ja Kalevalan reunion-kokoonpanossa. Cheri soitti muun muassa Smilers-yhtyeessä, joka julkaisi yhtyeen nimeä kantavan albumin vuonna 1993. Jimi Sero on Smackin jälkeen ollut mukana Balls- ja Problems?-yhtyeissä. Rane Raitsikka on vaikuttanut muun muassa losangelilaisessa The Hangmen -yhtyeessä ja on Suomeen paluunsa (2010) jälkeen ollut Jimi Seron mukana Balls- ja Problems?-yhtyeissä sekä Atomirotta -kokoonpanossa ja uudelleen kootussa Lamassa. Repa Rantsila (oikealta sukunimeltään Kauppila) asui 30 vuotta Yhdysvalloissa, palasi Suomeen ja on vuonna 2019 soittanut Pelle Miljoonan kokoonpanossa.
Toukokuussa 2007 julkaistiin Smackin kokoelma-cd In Your Face 1982–1990. Kokoelma sisältää kaksi cd:tä, joista ensimmäiselle on koottu läpileikkaus yhtyeen alkuperäisiltä julkaisuilta ja toiselle ennen julkaisemattomia live-esityksiä. Kokoelman julkaisutilaisuudessa Helsingin Tavastia Klubilla esiintyi lukuisia tunnettuja suomalaisia rock-artisteja sekä yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä rumpali Kinde ja basistit Cheri sekä Jimi Sero.
Vuonna 2008 Cheri ja Kinde keikkailivat Smackin tuotantoa esittäneellä kokoonpanolla Smack 2008, jossa olivat mukana laulaja Anzi Destruction ja kitaristit Jack Smack sekä Aki Mäki-Kuhna.
Rasistikortti
thumb|Abraham Lincoln iskee pöytään rasistikortin (Poliittinen pilakuva: Tenniel 1862) Rasistikortin eli rasismikortin käyttö tarkoittaa aiheetonta rasismisyytöstä, esimerkiksi pyrkimystä leimata etnisistä vähemmistöistä epäsuotuisia väitteitä esittävä henkilö rasistiksi riippumatta väitteiden asiasisällöstä tai henkilön motiiveista.
Kunniaväkivallan uhreja auttavan GAPF-järjestön perustaja, Irakista kunniaväkivaltaa paennut Sara Mohammad sanoo, ettei rasismikorttia ja islamofobiakorttia pidä hyväksyä. Niiden vuoksi ennen Ruotsissa oli vaikea käsitellä kunniaväkivaltaa ja -vallankäyttöä, koska monet etniset ja uskonnolliset ryhmät loukkaantuivat siitä niin herkästi ja väittivät sen olevan vain osa lähisuhdeväkivaltaa. Poliitikotkin pelkäsivät leimautumista rasisteiksi. Siksi ongelma pidettiin piilossa, mutta 2010-luvun lopulla tilanne oli jo monella tapaa parempi kuin Suomessa.
Esimerkkejä
Yhdysvalloissa O. J. Simpsonin murhaoikeudenkäynnin aikana kriitikot väittivät O. J. Simpsonin puolustuksen käyttävän rasistikorttia ("playing the race card"), kun se yritti esittää Mark Fuhrmanin rasistina. Näin Fuhrmanin uskottavuus todistajana tummaihoista Simpsonia vastaan asetettiin kyseenalaiseksi.
Lieksassa vanhemmat valittivat somalityöntekijöitä käyttävän koulukyytiyrityksen turvallisuusrikkeistä ja kuljettajien kielitaidosta. Yrityksestä tehtiin rikosilmoituksia ja selvityspyyntöjä. Katsastamattomalla autolla ajaminen sekä ajopiirturin ja alkolukon todistuksen puuttuminen ylsivät ainakin syyteharkintaan. Yrittäjän mukaan kyse oli vain rasismista. Vanhemman mukaan tämä rasismikortin käyttö oli perusteetonta.
Portsarit, vartijat, poliisit ja muut kertovat usein aiheettomasta rasistikortin käytöstä. Esimerkiksi elokuussa 2012 Suomessa ulkomaalaistaustainen mies nimitteli pysäköinnintarkastajia rasisteiksi, kun nämä kirjoittivat pysäköintivirhemaksua toiselle ulkomaalaistaustaiselle, vaikka tausta ei vaikuttanut virhemaksun kirjoittamiseen. Mies sai sakkoja kunnianloukkauksesta.
Erik Junnelius (1770–1831)
Erik (Pehrinpoika) Junnelius (1. tammikuuta 1770 Oulu – 29. marraskuuta 1831 Oulu) oli suomalainen raatimies, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni.
Elämäkerta
Erik Junnelius syntyi Pehr Junneliuksen ja Marghareta (o.s. Jaakola) seitsenlapsiseen perheeseen. Hän oppi merenkulun taitoja isänsä opissa 14-vuotiaasta saakka ja teki matkoja etupäässä Itämeren ja Pohjanmeren satamiin.
Erik Junnelius valmistui ylioppilaaksi Turun akatemiasta 1787. Hän teki väitöskirjansa tervan väärennyksestä. Tervan väärennyksessä oli kyse siihen lisätyistä vieraista aineksista, kuten hiekka, vesi, sahanpurut, talvella jäädyttäminen ja niin edelleen. Väärentäminen heikensi tervan laatua ja polki hintoja. Junnelius lähti hyvin nuorena kauppa-alalle isänsä liikkeeseen. Isänsä kuoltua 1790 hän toimi kauppaliikkeen kuolinpesän johtajana. Erikin äiti Marghareta meni aviomiehen kuoleman jälkeen toisiin naimisiin 1792 kauppias Pehr Petreliuksen kanssa. Tällöin Erik siirtyi isäpuolen palvelukseen ja oli mukana toiminnassa vuoteen 1800 saakka. Saatuaan isäpuolensa opissa tarvittavan opinnäytteen hän sai kauppaporvarin oikeudet. Erik alkoi toimia itsenäisenä kauppiaana ja perusti tukkukauppaa harjoittavan yrityksen, joka oli keskittynyt tuonti- ja vientitoimintaan. Erik toimi 1831 lähtien myös Oulun merimieshuoneen asiamiehenä, sekä Oulun edustajana valtakunnallisesti.
Junnelius toimi Oulussa raatimiehenä ja oli yleisesti arvostusta nauttiva henkilö. Oulussa hänet tunnettiin kansan suussa nimellä ”Morbror Erik”. Junnelius sai laivuriporvarin oikeudet Oulussa 1828. Oulun kauppaseurassa toimiessaan hän sai vuonna 1819 vastuulleen keisari Aleksanteri I:n vierailun Oulussa. Hän hankki matkaa varten henkilöstön ja kaluston. Kapteeniksi hän valitsi Johan Junneliuksen, varapäälliköksi perämies Christian Svanljungin, 24 merimiestä ja kolme purjelaivaa.
Junnelius omisti Oulussa IV-korttelissa talon nro 75, jossa sijaitsi hänen konttorinsa. Hän oli Oulussa myös hyväntekijä. Junnelius lahjoitti suureen Oulun vuoden 1822 palon rahastoon sekä järjesti vapaaehtoistyönä kaupungin asioita valtakunnallisesti palon jälkeen. Hän kuoli naimattomana ja lapsettomana. Junnelius on haudattu sukuhautaan Oulun hautausmaan vanhalle puolelle.
Laivat
Junneliuksen omistamat laivat:
Männiku järv
Männiku järv (myös Männiku veehoidla, Männiku karjäär) on Virossa Harjumaalla Sakun kunnassa sijaitseva tekojärvi.
Maantietoa
Tekojärvi on syntynyt etelään vievän rautatien ja Männiku raban väliin saman nimisen kylän pohjoispuolelle. Järvi on 3,9 kilometriä pitkä ja se on levimmillään 700 metriä levä. Järven pinta-ala on 105 hehtaaria ja siinä on kaksi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,4 hehtaaria. Suurempi saarista on 120 metriä pitkä. Järvi on kaksialtainen. Eteläinen allas on 1,8 kilometriä ja pohjoinen allas 2,9 kilometriä pitkä. Altaita yhdistää 40 metriä leveä salmi. Pohjoisaltaan rinnalle on kaivettu kilometrin pitkä ja 260 metriä leveä allas, jonka erottaa pohjoisaltaasta kapea tiepenger. Järven valuma-alueen laajuus on 13,0 neliökilometriä, vaikka järvellä ei kartan mukaan näyttäisi olevan tulo-ojia eikä laskuojaa. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 5 metriä ja suurin syvyys 9 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00360 kuutiokilometriä eli 3,60 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 9,3 kilometriä ja järven rannat ovat hiekkaa. Järven koillispuolella noin 130 metriä leveän kannaksen takana on toinen tekojärvi Raku järv, joka on myös syntynyt hiekanotossa.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu.
Bordeaux’ndoggi
Bordeaux’ndoggi on Ranskasta kotoisin oleva arvostettu vahti- ja seurakoira. Rodulla on pitkä historia. Aikoinaan se oli taistelukoirarotu, josta sittemmin kehittyi vahtikoira. Sitä on käytetty myös karhunmetsästyksessä. Nykyään koiraa käytetään pääasiassa seurakoirana. Vuonna 2018 se oli Ranskassa 5. suosituin paikallinen rotu - listauksessa se on 6. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi. Keski-Euroopan ulkopuolella se on kuitenkin melko harvinainen.
Ulkonäkö
Bordeaux’ndoggi on hyvin voimakasrakenteinen, tasapainoinen, melko matalaraajainen ja lihaksikas koira. Pää on hyvin suuri verrattuna muuhun ruumiiseen. Väriltään rotu on kokonaan mahonginruskea tai kellertävä. Pienet valkoiset merkit rinnassa ja käpälissä sallitaan. Maski on musta tai kastanjanruskea. Huulet ovat paksut ja roikkuvat. Urosten säkäkorkeus on 60–68 cm ja narttujen 58–66 cm. Uros painaa vähintään 50 kg ja narttu 45 kg. Karvapeite on lyhyttä, hienolaatuista ja pehmeän tuntuista. Kaulassa nahka roikkuu.
Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan bordeaux’ndoggi on vahtivainen, valpas ja erittäin rohkea. Aggressiivisuutta ei kuitenkaan esiinny, vaan rotu on hyvin ystävällinen, isäntäänsä kiintyvä ja lapsirakas. Koirat ovat rauhallisia ja tasapainoisia, ja niillä on korkea ärsytyskynnys, mutta rodun alkuperäinen käyttö taistelukoirana on silti otettava huomioon. Liiaksi ärsytettäessä koirasta voi paljastua piileviä taisteluviettejä, joten on varottava, ettei se koe joutuvansa hyökkäyksen kohteeksi. Bordeaux’ndoggi tarvitsee määrätietoisen ja kärsivällisen kasvattajan.
Rotu haluaa olla mukana siellä, missä ihmisetkin, joten se ei sovellu tarhakoiraksi. Se osoittaa kiintymystään ihmiseen monin tavoin. Se osaa olla myös hyvin persoonallinen. Bordeaux’ndoggi ei tuhlaa aikaansa haukkumiseen ja turhaan pyörimiseen vaan on pikemminkin hiljainen sivustakatsoja. Rotua ei voi pakottaa tottelemaan, koska se on hyvin itsevarma ja vahvaluonteinen. Se oppii kuitenkin mielellään asioita, jos se palkitaan siitä.
Alkuperä
Bordeaux’ndoggin kotimaana pidetään Lounais-Ranskaa, vaikka sen alkuperästä ei olekaan varmaa tietoa. Sen historiasta löytyy vahvoja koirarotuja, kuten bulldoggia ja bullmastiffia. Bordeaux’ndoggia on käytetty taistelijana, vahtina ja suurriistan, kuten villisian, metsästyksessä. Myös karjan paimennus ja isäntäväen omaisuuden suojeleminen ovat kuuluneet rodun tehtäviin. Se on ollut mukana myös ensimmäisessä maailmansodassa, jossa sen tehtävänä oli vetää haavoittuneita turvaan. Maailmansotien jälkeen koirakannat romahtivat, ja bordeaux’ndoggeja jäi henkiin vain puolisen sataa. Näistä koirista nykyinen kanta muodostuu.
Terveystilanne
Koska bordeaux’ndoggi on vanha taistelukoira, sille on jalostettu pienet silmät syvälle ryppyjen suojaan, minkä vuoksi sillä voi esiintyä luomen asentovirheitä. Rotu kuuluu suuriin, massiivisiin ja nopeasti kasvaviin rotuihin, joilla on taipumus sairastua kasvukautena erilaisiin luuston kasvuhäiriöihin ja lonkkaniveldysplasiaan. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää paneutua koiran ruokintaan ja liikuntaan sen kasvukautena. Rodulla voi myös esiintyä iho-ongelmia kesäaikaan.
Power Cup
pienoiskuva|Power Cup 2010. Lentopallon Power Cup on maailman suurin lasten ja nuorten lentopalloturnaus. Tapahtuma järjestetään aina kesäkuun ensimmäisenä viikonloppuna koulujen päättymisen jälkeen. Ensimmäinen Power Cup pidettiin vuonna 1985 Jyväskylässä.
Vuonna 2005 Seinäjoella järjestetyssä Power Cupissa oli mukana 935 joukkuetta ja 7 743 henkilöä. Otteluja pelattiin yhteensä 5 221. Lahdessa pidetty Power Cup 2007 oli suurin tähän mennessä, sillä ilmoittautuneita joukkueita oli 954. Lahden Powerin järjestivät Salpis Hollolasta ja Kimmo Volley Lahdesta.
Power Cupin avajaisissa on aina esiintyjä. Vuonna 2007 Lahdessa esiintyivät Lovex ja Cheek. Vuonna 2008 Powerissa esiintyi Kristiina Brask. Muita Powerin esiintyjiä ovat olleet muun muassa Ilkka ja Heikki Jääskeläinen, The Rasmus, Antti Tuisku, Gimmel, Haloo Helsinki!, Christian Forss, Pulu, Tiktak, Aikakone (yhtye), Fintelligens, Pete Parkkonen, Aste, Kasmir ja Mikael Gabriel.
Power Cupin kesto on neljä päivää eli torstaista sunnuntaihin, aina viikko koulujen loppumisen jälkeen. Nuoremmat pelaavat koko tapahtuman ajan ja kaksi vanhinta ikäryhmää viikonlopun ajan. Pelaajat ovat 7–22-vuotiaita. Lapset ja nuoret toimivat myös tuomareina oman ikäryhmänsä otteluissa lukuun ottamatta mitalipelejä. Pelejä pelataan kaikkiaan 32 eri sarjassa iän, sukupuolen sekä osaamisen tason mukaan. Power Cupissa Kaikki Pelaa –ideologia toteutuu neljän päivän ajan, sillä Power Cupin sarjajärjestelmä takaa sen, että otteluita tulee kaikille joukkueille saman verran torstaista sunnuntaihin riippumatta sijoituksesta.
Sarjat ovat:
Turnaus kiertää vuosittain 5 alueella, jotka ovat itä, etelä, keskilänsi, lounas ja pohjoinen.
Järjestämispaikkakunnat
Lähde (1985–2023)
Aiolos
thumb|250px|Aiolos puhurin henkilöitymänä
Aiolos on kreikkalaisessa mytologiassa kolme toisiinsa sekoittuvaa henkilöhahmoa: Hellenistisenä kautena Aioloksiin liittyvä myyttitraditio muuntui ja villiintyi siinä määrin, että oli yhä vaikeampaa pitää lukua siitä, kuka oli kenenkin isä, isoisä, appiukko tai serkku. Diodoros Sisilialainen yritti systematisoida eri Aiolokset enemmän tai vähemmän yhtenäiseksi genealogiseksi kokonaisuudeksi.
Myöhemmässä ja yhä sadunhohtoisemmaksi muuttuvassa traditiossa Aiolos mielletään voimakkaimmin tuulten valtiaaksi ja jumalaksi sekä rajun tuulen eli puhurin henkilöitymänä.
Aiolos ei kuitenkaan ole ainoa tuulten jumala. On myös olemassa muita pienempiä jumalia, jotka niin sanotusti työskentelevät Aiolokselle. Esimerkiksi on pohjoistuulen hallitsija Boreas.
Pohjoinen alue (Brasilia)
thumb
Brasilian pohjoinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Sen muodostavat seitsemän osavaltiota: Acre, Amapá, Amazonas, Pará, Rondônia, Roraima ja Tocantins. Alueen pinta-ala on 3 869 637,9 neliökilometriä ja siellä asuu noin 16 miljoonaa ihmistä.
Pohjoinen alue on pinta-alaltaan Brasilian suurin alue.
Kauhujen ikkuna
Kauhujen ikkuna (Night Watch) on brittiläinen elokuva vuodelta 1973. Se kertoo Ellen Wheeler -nimisestä naisesta (Elizabeth Taylor), joka kertoo nähneensä ikkunastaan murhan, mutta ei pysty todistamaan sitä. Lajityypiltään elokuva on psykologinen trilleri.
Tarina
Elokuva kertoo naisesta Ellen Wheeleristä (Elizabeth Taylor) joka on onnettomassa avioliitossa. Öisin hän juo ja katselee ikkunasta ulos. Eräänä yönä hän uskoo nähneensä murhan vastapäisessä autioituneessa talossa ja soittaa poliisit paikalle. Poliisit eivät kuitenkaan löydä mitään mikä todistaisi hänen sanansa. Hänen miehensä John Wheeler (Laurence Harvey) uskoo että hänen vaimonsa on kuvitellut asian.
Näyttelijät
Lähde:
Saastaa suusta
Saastaa suusta on hip hop -ryhmä Kaucaan esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Levy eroaa suomalaisen hip hopin valtavirrasta omintakeisen synkällä äänimaailmalla ja naturalistisella kerronallaan.
Vastaanotto
Debyytti sai medialta osittain ristiriitaisen vastaanoton. Moni arvostelija kehui yhtyeen massasta eroavaa tyyliä mutta näki silti osan levyn ratkaisuista liian radikaaleina. Levy saikin yleisesti parempia arvosanoja vaihtoehtomusiikkiin erikoistuneissa medioissa perinteisten valtavirtaan suuntautuneiden medioiden sijaan.
Urmas Viilma
Urmas Viilma (13. elokuuta 1973 Tallinna) on Viron evankelisluterilaisen kirkon arkkipiispa helmikuusta 2015 alkaen.
Hän on toiminut Tuomiokirkon kirkkoherrana ja kirkon hallinnollisena johtajana eli kanslerina. Viilma edustaa Viron kirkossa vanhoillista suuntaa. Hän paheksuu muun muassa Suomessa päätettyä tasa-arvoisen avioliiton eteenpäinviemistä.
Stan Pearson
Stanley C. Pearson (11. tammikuuta 1919 Salford, Englanti - 20. helmikuuta 1997) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Pearson liittyi Manchester Unitedin riveihin amatöörina joulukuussa 1935. Ammattilaiseksi hän siirtyi toukokuussa 1937. Hän debytoi Unitedin paidassa 13. marraskuuta 1937 ottelussa Chesterfieldia vastaan. Pearson oli auttamassa seuraa FA Cupin voittoon vuonna 1948 ja liigamestaruuteen vuonna 1952. Pearson lopetti uransa vuonna 1953, 346:n ottelun ja 148:n maalin jälkeen. Maalisaldollaan hän on Unitedin historian yhdeksänneksi paras maalintekijä (vain kaksi maalia Ruud van Nistelrooyn perässä).
Karjalan ratsujääkärirykmentti
thumb|150px|Sven Weckström Karjalan ratsujääkärirykmentti oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa.
Historia
Karjalan ratsujääkärirykmentti perustettiin Joensuussa maaliskuun alussa 1918 ja sen kantajoukkona oli Saksassa koulutuksensa saaneet jääkärit, joista ylipäällikkö nimitti vahimman upseerin rykmentin kokoajaksi ja komentajaksi Sven Weckström. Ylipäällikkölle oli henkilökohtaisesti merkityksellinen tehtävä tämän ensimmäisen Suomalaisen ratsuosaston järjestäminen. Rykmentin järjestäytyminen ei onnistunut mutkitta, vaan esimerkiksi hevosia piti haalia laajaltakin alueelta ja yksittäiset sotilaat joutuivat hankkimaan hevosensa omin rahoin ostamalla. Rykmentin miehistö oli poikkeuksellisen nuorta osin jopa alaikäistä seikkailunhaluista miesainesta. Sodan alussa rykmentin antama sotilaskoulutus perustui jalkaväkikoulutukseen hevosten vähyyden johdosta. Myöhemmin sotasaalishevosten myötä rykmentti ryhtyi antamaan myös ratsastusopetusta, joka sisälsi ainoastaan marssiharjoituksia. Koulutuksessa painopistealueita olivat tiedustelu, marssivarmennus ja etuvartiotoimi.
14. huhtikuuta ratsujääkärirykmentin sotilaat teloittivat Joensuussa 99 Raudun taistelussa vangittua venäläissotilasta, jotka oli siirretty kaupunkiin Sortavalan kautta. Kyseessä oli muutaman upseerin omavaltainen teko, jolla kuitenkin oli rykmentin vt. komentajana toimineen jääkäriluutnantti Edvard Skarpin lupa.
Sisällissodan jälkeen rykmentin nimi vaihtui tieheään tahtiin. Ensin sen nimi vaihdettiin Karjalan Ratsujääkärirykmentti No:3:ksi (KRjR no.3) 1. syyskuuta 1918 ja edelleen Karjalan Ratsurykmentiksi (KRR) 13. joulukuuta 1918 ja viimein 11. maaliskuuta 1919 alkaen Hämeen Ratsurykmentiksi (HRR). Myöhemmin Karjalan Ratsujääkärirykmentiltä vapautuneen nimen otti Viipurissa toimiva Suomen Rakuunarykmentti, joka sai nimekseen Karjalan Ratsujääkärirykmentti N:o 2. Tätä rykmenttiä ei pidä sekoittaa Karjalan ratsujääkärirykmentin perinteisiin, sillä ne jatkuvat Hämeen Ratsurykmentissä.
1. eskadroona
Eskadroona oli koottu vapaaehtoisista ja asevelvollisita. Eskadroona siirrettiin Joensuusta rintamalle 17. huhtikuuta 1918, jonne se saapui junakuljetuksena Kiviniemeen, josta se suoritti partiomatkoja Valkjärven rintamaosalle. Tässä vaiheessa eskadroonan oli ylivahvuinen, käsittäen 172 jääkäriä.
1. eskadroona oli alistettu Ausfeldin ryhmään Viipurin valloituksessa. Sen komentajana toimi jääkäriluutnantti Ilmari Relander
Joukkueenjohtajia olivat jääkäriluutnantti Ture Valdemar Brommels (3. joukkue), jääkärivänrikki Reino Bernhard Ericsson (komennettiin kuitenkin välittömästi lähettiupseeriksi 6. jääkärirykmentin esikuntaan), jääkärivaravääpeli Väinö Henrik Keränen, kornetti Frans Toivo Maunu Lihtonen, jääkärivääpeli Väinö Armas Linnanlahti, jääkärivänrikki Into Erkki Salmio (toimi 4. toukokuuta alkaen Terijoen ratsuväestä muodostetun vartioston päällikkönä).
2. eskadroona
Eskadroona oli koottu vapaaehtoisista ja asevelvollisista. Eskadroona siirrettiin rintamalle 19. huhtikuuta 1918 Antreaan, josta se siirtyi marssien Kuparsaaren kautta Heinjoelle. Eskadroonan vahvuus oli tässä vaiheessa 124 jääkäriä ja 121 hevosta.
Eskadroonan komentajana toimi jääkäriluutnantti Edvard Leonard Skarp (haavoittui 25. huhtikuuta 1918).
Eskadroonassa palvelleet Saksan jääkärit olivat sen joukkueenjohtaja ja jääkärivaravahtimestari Juho Lauri Aula sekä jääkärivänrikki Eelis Aarne Lyytikäinen, joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Erkki Johannes Raappana (siirrettiin 4. maaliskuuta 5. jääkärirykmenttiin adjutantiksi), joukkueenjohtajana jääkärikornetti Lauri Matias Tilus, joukkueenjohtajana jääkärikornetti Harry Rudolf Wihtol, joukkueenjohtajana jääkärivaravahtimestari Johannes Aleksander Pälve.
3. eskadroona
thumb|150px|Woldemar Oinonen Komentajana toimi jääkäriluutnantti Woldemar Oinonen.
Eskadroona siirrettiin Joensuusta vajaalukuisena rintamalle 24. huhtikuuta 1918 Rahikkalaan. Tällöin eskadroona käsitti vain 50 jääkäriä ja se alistettiin suoraan kenraalimajuri Wilkmanille. Rahikkalasta eskadroona siirrettiin ratsain Säiniölle, jossa se otti rintamavastuun rykmentin 2. eskadroonalta. Myöhemmin eskadroona oli jaettu neljään joukkueeseen ja sen vahvuus oli 140 miestä. Eskadroonan joukkueenjohtajat oli valittu jääkärikaaderista ja olivat arvoiltaan upseereita tai aliupseereita, sitä vastoin ryhmänjohtajat täytyi ottaa miehistön riveistä ja jokin verran eskadroona sai myös Vöyrin-koulun käyneitä. Sodan alussa eskadroona oli suurelta osin jalkautettu hevosten vähyyden johdosta, mutta Karjalaan suuntautuneen marssin aikana miehistö sai ostettua (omin varoin) hevosia käyttöönsä.
Eskadroonan rintamapalvelus käsitti sotatoimia Karjalankannaksella ja se osallistui Viipurin valtaukseen Wilkmanin ryhmälle alistettuna. Karjalan Ratsujääkärirykmentin eskadroonat taistelivat Suomen sisällissodassa omina erillisyksiköinään.
Sodan jälkeen eskadroonan nimi muutettiin Hämeen Ratsujääkärirykmentin 3. eskadroonaksi.
Eskadroonassa palvelleita Saksassa jääkäripataljoona 27:ssä sotilaskoulutuksensa saaneista jääkäreitä: Joukkueenjohtaja jääkärivaravahtimestari Frans Gabriel Latvala, jääkärivahtimestari Matti Ilmari Leinonen, joukkueenjohtajana jääkärivänrikki Aaro Heikki Rautiainen, joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Aarne Rafael Sainio (siirrettiin 19. maaliskuuta 3. jääkäriprikaatiin adjutantiksi), täydennysjoukkueen varajohtajana jääkärivaravahtimestari Lauri Adolf Toivonen, vahtimestarina jääkärivaravääpeli Aku Adam Vuontela, joukkueenjohtajana jääkärikornetti Johan Oskar Väänänen.
Rykmentissä palvelleet Saksan jääkärit
Jääkäriyliluutnantti Aksel Woldemar Falkenberg (siirrettiin jo Seinäjoelta Saksaan Saksan Itämeren divisioonan esikuntaan).
Manhattan Transfer
The Manhattan Transfer on yhdysvaltalainen solistiyhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1972. Se on kuuluisa jazzin, big bandin ja populaarimusiikin sekoittamisesta. Sitä onkin tituleerattu maailman parhaaksi jazzlauluyhtyeeksi.
Yhtyeen perustivat sen laulajat Alan Paul, Janis Siegel, Laurel Massé ja Tim Hauser. Alkuvuosinaan yhtye kehitti ihailijajoukon soittamalla New Yorkin klubeissa, kuten Trude Hellersissä, Reno Sweeneyssä ja Max’s Kansas Cityssä. Vuonna 1978 Laurel Massé jätti yhtyeen ja hänet korvattiin Cheryl Bentynellä. Tim Hauser kuoli lokakuussa 2014 ja hänen tilalleen tuli Trist Curless.
Yhtyeen nimi tulee John Dos Passosin vuonna 1925 julkaistun romaanin Manhattan Transfer nimestä. The Manhattan Transfer on esiintynyt Suomessa useita kertoja.
Diskografia
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, The Manhattan Transferin, vuonna 1975. Yhtye sai nopeasti erityistä suosiota Euroopassa, jossa sen kaksi seuraavaa albumia, Coming Out ja Pastiche, pääsivät melkein top-10-hittien joukkoon.
Yhtyeen seuraava levytys, Extensions, sisälsi yhtyeen ensimmäisen Yhdysvaltojen pop-hitin: "Twilight Zone/Twilight Tone", jonka kirjoittivat Alan Paul ja Jay Graydon. Albumilla oli myös "Birdland", kappale josta on sittemmin tullut The Manhattan Transferin tunnuskappale. Yksi vuoden 1980 suosituimmista jazz-levytyksistä, "Birdland", toi yhtyeelle myös sen ensimmäisen Grammy-palkinnon ("Best Jazz Fusion Performance, Vocal or Instrumental"), ja myös palkinnon "Best Arrangement For Voices".
Vuonna 1982 yhtye voitti Grammyn "Best Jazz Vocal Performance, Duo or Group" kappaleestaan "Route 66". Kappale ilmestyi Burt Reynoldsin elokuvan Sharky's Machine ääniraidalla.
Yhtyeen seuraava levytys, Vocalese (1985), oli taidonnäyte, jolla oli erittäin monimutkaista materiaalia joka todella testasi kvartetin kykyjä. Se oli mahtava arvostelumenestys. Vocalese sai 12 Grammy-ehdokkuutta, joka samalla teki siitä toisen Grammy-ehdokkuuksien albumikohtaisessa määrässä – vain Michael Jacksonin "Thriller" oli saanut enemmän ehdokkuuksia. Yhtye voitti kahdessa kategoriassa: "Best Jazz Vocal Performance, Duo or Group" ja "Best Arrangement for Voices".
Brasil-levyään varten yhtye matkasi etelään työskennelläkseen brasilialaisten laulunkirjoittajien ja muusikoiden Ivan Linsin, Milton Nascimenton, Djavanin ja Gilberto Gilin kanssa. Brasil voitti Grammyn "Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocal". Vuonna 1991 yhtye julkaisi The Offbeat of Avenuesin. Vuoden 1997 albumi Swing oli 1930-luvun swingiä.
Sittemmin The Manhattan Transfer on levyttänyt muun muassa albumin The Spirit of St. Louis (2000), joka on omistettu Louis Armstrongin musiikille.
Derby
Derby on noin asukkaan kaupunki (city) ja yhtenäishallintopiiri Itä-Midlandsin alueeseen kuuluvassa Derbyshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa. Yhdessä Nottinghamin kanssa se muodostaa lähes 1,4 miljoonan asukkaan metropolialueen.
Kaupungin läpi kulkee Derwentjoki.
Derby on historiallisesti ollut Derbyshiren kreivikunnan pääkaupunki, jossa kreivikunnan neuvosto kokoontui 1600-luvulta olevassa rakennuksessaan, mutta 1955 neuvosto siirrettiin Matlockiin. 1997 Derby erosi hallinnollisesta Derbyshiren kreivikunnasta ja muodosti oman hallintoalueensa jääden nimeään kantavaan kreivikuntaan vain seremoniallisesti.
Varhaishistoria
Ensimmäinen maininta Derbyn asutuksesta on vuodelta 50, jolloin roomalaiset perustivat linnoituksen nykyisen Struttin puiston kohdalle suojaamaan Derwentjoen ylityspaikkaa. He pysyivät siellä kolmekymmentä vuotta ennen kuin rakensivat Derventioksi kutsutun linnoitetun asutuksen joen toiselle puolelle. Se suojasi joen ylityspaikan lisäksi tärkeää roomalaisteiden risteystä.
1500-luvulta 1700-luvulle
pienoiskuva|[[Charles Edward Stuart|Bonnie Prince Charlien patsas]] Vuosien 1745–1746 jakobiittikapinan alkuvaiheissa Charles Edward Stuart eli Bonnie Prince Charlie yöpyi Derbyssä, Exeter Housessa. Talo on nyttemmin purettu, mutta prinssin makuuhuoneen seinäpaneelit ja sisustus ovat kaupunginmuseossa. Stuart marssi kaupunkiin noin kuuden ja puolen tuhannen jakobiitin kanssa matkallaan etelään vaatimaan Englannin kruunua. Hän tuli kuitenkin toisiin ajatuksiin ja kääntyi kahden päivän kuluttua takaisin.
Derby oli Englannin ensimmäinen pikkukaupunki, johon vedettiin vesijohtoverkosto. Sen suunnitteli ja toteutti vuosina 1691–1693 George Sorocold, joka oli aikansa johtavia hydrauliikkainsinöörejä.
Teollinen vallankumous ja valistusaika
Derby ja Derbyshire olivat Englannin teollistumisen keskuksia 1700-luvulla. Vuonna 1717 kaupunkiin perustettiin vesivoimalla toimiva silkkikehräämö, joka oli yksi maailman ensimmäisistä tehtaista. Se on nykyisin osa Unescon maailmanperintökohdetta Derwentin laakson tehtaat. Vuonna 1758 Jedediah Strutt patentoi Derbyn joustinneulekoneen, laitteen jolla voitiin kutoa joustavia resoreita esimerkiksi sukkien yläreunaan.
Chelsean posliinitehdas siirtyi Derbyyn 1780-luvulla, ja Royal Crown Derby jatkoi ylellisyystuotteiden valmistajana – siitä tuli myöhemmin kuningatar Viktorian hovihankkija.
Valistus oli 1700-luvun jälkipuoliskon eurooppalainen aatevirtaus, joka korosti muun muassa järjen ja tiedon merkitystä. Tuohon aikaan Derbyn lähiympäristö ja koko West Midlands oli tieteellisen, teknisen ja kaupallisen toiminnan voimakkaan kehittymisen keskus. Midlandsin kuuluisa tiedeseura Lunar society toimi pääasiassa Birminghamissa, mutta siihen kuului jäseniä myös Derbystä. Seuran jäsen Erasmus Darwin perusti myös Derby Philosophical Societyn vuonna 1783.
James Fergusonin Derbyssä pitämä luentosarja inspiroi Joseph Wrightiä luomaan maalauksensa Filosofi luennoi telluuriosta, jossa luennoitsijan havaintolaitteesta lähtevää valoa voidaan pitää valistusajan symbolina. Maalaus on nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.
Kolme geologian alan pioneeria vaikutti Derbyn alueella: John Whitehurst, White Watson ja John Mawe. Joitakin vuosikymmeniä heidän jälkeensä John Farey palkattiin tutkimaan Derbyshiren kallioperää.
1900-luvulta nykypäivään
Tekstiiliteollisuuden jäljessä kaupunkiin tuli konepajateollisuutta. Rolls-Roycen lentokonemoottoreita tehtiin Derbyssä vuodesta 1907 alkaen.
Talous
Derbyn suurimmat työllistäjät ovat Rolls-Royce (12 000 henkeä), Derbyn kaupunki (11 000), terveyskeskus NHS (7 000), Toyota (4 000) ja yliopisto (2 000). Kaikkiaan Derbyn alueella toimii 16 000 yritystä.
Toyotan Englannin-autonvalmistus on keskittynyt Burnastoniin Derbyn liepeille.
Pirjo Wesaniemi
Pirjo Wesaniemi (ent. Savolainen, o.s. Niemi, s. 29. kesäkuuta 1955 Viiala) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Derby
Maantiede ja liikenne
Moottoritie M1 Lontooseen kulkee noin 15 kilometriä kaupungin itäpuolella. Vuonna 2010 kaupunkiin valmistunut uusi kehätie sai nimekseen Lara Croft Way kaupungissa suunnitellun Tomb Raider -pelin mukaan.
Pirjo Wesaniemi
Koulutukseltaan Wesaniemi on sosionomi, suorittanut toimittajatutkinnon Tampereen yliopistossa 1977 sekä täydentänyt tiedotusalan ja sosiologian opintoja Sydneyssä Australiassa (New South Wales Institute of Technology 1981–82) Rotary International Journalism Awardin turvin.
Wesaniemellä on monipuolinen toimittajatausta hänen työskenneltyään Aamulehdessä, Suomenmaassa, Yleisradion radion uutistoimituksessa, Ilta-Sanomissa ja Eevassa. Wesaniemi on työskennellyt myös taustatoimittajana television viihdeohjelmissa Yllätys, yllätys ja Kahden kesken Marcon kanssa. Päätoimittajana hän on ollut Ammattina Kauneus -lehdessä sekä Askel-lehdessä vuodesta 1998 vuoden 2017 loppuun. Wesaniemi on julkaissut viisi kirjaa: Ylen radioteatteri on esittänyt kolme kuunnelmaa erokirjojen (katso teosluettelo alla) teksteistä. Wesaniemellä on kaksi lasta avioliitosta Veli-Antti Savolaisen kanssa ja kuusi lastenlasta.
Derby
Maantiede ja liikenne
Derbyn rautatieasemalta on ollut rautatieyhteys Leedsiin vuodesta 1840 alkaen.
East Midlandsin lentoasema on noin puolen tunnin bussimatkan päässä Derbyn keskustasta.
Kulttuuri
pienoiskuva|[[Pride Park Stadium|Pride Park -jalkapallostadion.]]
Tunnetuin derbyläinen taidemaalari on ollut Joseph Wright. Muita kuuluisia nimiä ovat Harold ja Frank Gresley, Samuel ja Louise Rayner, Ernest Townsend ja George Turner.
Vanhasta rautatievarikosta on 1900-luvun lopussa kehitetty Pride Park, jonka jalkapallostadionilla Derby County pelaa kotiottelunsa.
Derbyn muihin nähtävyyksiin kuuluvat katedraali, vanha vankila, Pickford House Museum, kauppahalli vuodelta 1864, Derbyn raviradan roomalaisrauniot, Royal Crown Derbyn posliinitehtaan näyttely ja Derbyshire countyn krikettiklubi.
Derbyssä toimii sinfoniaorkesteri nimeltä Sinfonia Viva. Se on perustettu 1982.
Paikallinen sanomalehti on nimeltään Derby Telegraph. Sen uutisia julkaistaan myös verkossa nimellä This is Derbyshire.
Franciszek Lilius
Franciscus (Franciszek) Lilius (n. 1600 – 1657) oli puolalainen säveltäjä, jonka huomattava vaikutus näkyi 1600-luvun Varsovan kulttuurielämässä. Hän oli alkujaan italialaisesta Giglin suvusta.
Lähteet
Completorium: Franciszek Lilius
Jean-Berchmans Nterere
Jean-Berchmans Nterere (1. syyskuuta 1942 – 5. toukokuuta 2001) oli burundilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. lokakuuta 1970 ja nimitettiin Muyingan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 23. tammikuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Mpungu, jota avustivat Bernard Bududira ja Simon Ntamwana.
Ntererestä tuli 1. heinäkuuta 1994 Muyingan piispa, jona hän toimi kuolemaansa saakka.
Mika (laulaja)
Michael Holbrook Penniman Jr. (s. 18. elokuuta 1983 Beirut, Libanon), paremmin tunnettu taiteilijanimellä Mika, on Englannissa uraa tekevä libanonilaissyntyinen poplaulaja.
Elämäkerta
Mika syntyi Beirutissa Libanonissa libanonilaiselle äidille ja amerikkalaiselle isälle. Mikan ollessa hyvin nuori perhe muutti Pariisiin Ranskaan pakoon Libanonin levottomuuksia. Vuonna 1992 perhe muutti Lontooseen, jossa Mika kävi Lycée Français Charles de Gaullea. Siellä häntä kuitenkin koulukiusattiin niin rankasti, että hänen äitinsä opetti häntä kotona lähes vuoden ajan. Muiden lasten vieroksuessa häntä hänellä oli seuranaan vain neljä sisarustaan. Lukihäiriö haittasi lukemista, joten hän löysi pakokeinon musiikista. Myöhemmin hän kävi Westminster Schoolin ja Royal College of Musicin oppilaitoksia. Elokuussa 2012 Mika vahvisti Instinct-lehden haastattelussa olevansa homoseksuaali, ja että erityisesti hänen seuraavan julkaisunsa (The Origin of Love) kappaleet kertovat hänen suhteestaan miehen kanssa.
Ura
Laulajana Mika debytoi Lontoon Royal Opera Housessa, jossa hän esiintyi jo 15-vuotiaana muun muassa Vaughan Williamsin esityksessä The Pilgrim’s Progress. Tammikuussa 2007 Mika äänestettiin BBC:n kyselyssä "vuoden 2007 ääneksi". Mikan ensimmäinen single Relax, Take It Easy julkaistiin 2006 Universal Musicin kautta. Se sisältää Cutting Crew-yhtyeen kappaleen (I Just) Died in Your Arms samplen. Läpimurtonsa Mika teki kuitenkin kappaleella Grace Kelly alkuvuonna 2007. Grace Kelly nousi parhaimmillaan Ison-Britannian singlelistan ykkössijalle. Suomessa Grace Kelly julkaistiin kuitenkin ensin, ja läpimurtohitti Relax, Take It Easy vasta toisena.
Mikan debyyttialbumi, muun muassa The Pussycat Dollsin ja P!nkin kanssa työskennelleen Greg Wellsin tuottama Life in Cartoon Motion ilmestyi 5. helmikuuta 2007. Albumi on saanut hyvät arvostelut, ja Mikaa on verrattu muun muassa Scissor Sistersiin, Freddie Mercuryyn ja George Michaeliin.
Ennen toisen albuminsa julkaisua Mikalta tuli rajoitettu erä Songs of Sorrow -nimistä albumia kesäkuussa 2009. Albumilla on neljä kappaletta ja 68-sivuinen kirja, jossa on Mikan lempitaiteilijoiden tekemiä sanoituksia ja kuvitelmia jokaisesta laulusta. Levyn "Blue Eyes" -kappaletta käytettiin promotarkoituksissa ja se sai hyvän vastaanoton.
Mikan toinen studioalbumi The Boy Who Knew Too Much julkaistiin 21. syyskuuta 2009. Mika äänitti levyn suurimmaksi osaksi Los Angelesissä tuottaja-muusikko Greg Wellsin kanssa, jonka kanssa he olivat työskennelleet ensimmäisen levynkin yhteydessä. Albumin uskotaan kertovan Mikan nuoruudesta ja se koetaan ensimmäisen levyn toiseksi osaksi.
Marraskuussa 2009 Mika esiintyi japanilaisen pop-tähden Hikaru Utadan kanssa yhdessä ja he lauloivat joululaulun "Let It Snow". Maaliskuussa 2010 Mika kunnioitti Boyzonesta tutun Stephen Gatelyn poismenoa ja esiintyi hänen muistokseen miehen muistokonsertissa, tulkiten kappaleen "Gave It All Away". Toukokuussa 2010 Mika julkaisi uuden sinkun, "Kick Ass", joka oli teemabiisi samannimiseen leffaan. Heinäkuun 30. päivänä Mika esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Helsingissä The Circus -yökerhossa.
Vuonna 2022 Mika juonsi Eurovision laulukilpailun yhdessä Laura Pausinin ja Alessandro Cattelanin kanssa.
Kallithéa (Iraklion)
Kallithéa on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 734 (vuonna 2011).
Kallithéan kylä sijaitsee noin viisi kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista, ja on nykyisin käytännössä sen esikaupunki. Kallithéa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλλιθέας, Topikí Koinótita Kallithéas), johon kuuluvat varsinaisen Kallithéan kylän lisäksi kylät Karterós ja Prassás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 605.
Aiemmin kylä kuului Néa Alikarnassóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Iraklionin kunnan Néa Alikarnassóksen kunnallisyksikköön.
UnitedHealth Group
thumb|Logo. UnitedHealth Group on yhdysvaltalainen voittoa tavoitteleva terveydenhuoltoyritys, joka on liikevaihdoltaan yksi Yhdysvaltojen suurimmista ja maailman suurimmista yrityksistä. UnitedHealth Group on Yhdysvaltojen viidenneksi suurin yritys liikevaihdolla mitattuna. Yrityksen liikevaihto oli 226,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2018.
Ilkka Vuori
Ilkka Vuori -nimisiä henkilöitä ovat:
Kutteri (purjealustyyppi)
Kutteri on yksimastoinen pitkittäistakiloitu purjealustyyppi, jossa on isopurje ja kaksi kaksi peräkkäistä keulaharusta tai –purjetta. Keulakolmion pinta-ala on suurempi kuin maston taakse jäävän kolmion pinta.
Kutteri ja sluuppi eroavat siinä, että kutterilla on kaksi keulapurjetta ja sluupilla yksi.
Yhdysvaltojen rannikkovartiosto ja eräät laivastot ovat määritelleet "cutter"-nimisen venetyypin eri tavalla.
Belle époque
thumb|[[Auguste Renoirin Le Moulin de la Galette (1876) kuvaa huvittelevia pariisilaisia.]] Belle époque ( ”kaunis aikakausi”) oli etenkin Ranskan mutta myös muun Euroopan historian aikakausi noin vuodesta 1871 ensimmäisen maailmansodan alkuun 1914. Aikaa nimitetään ”kauniiksi”, koska se oli rauhan, yltäkylläisyyden, taloudellisen kasvun, optimismin ja elämänilon aikaa, jolloin Eurooppa sai nauttia suuresta kulttuurillisesta edistyksestä, taiteellisesta vapaudesta, yhteiskunnallisesta rikkaudesta sekä tieteellisestä ja teknologisesta kehityksestä. Belle époque sai ranskankielisen nimensä vasta jälkikäteen, kun se alettiin nähdä ensimmäistä maailmansotaa ja 1900-luvun muita kauhuja edeltäneenä ”kulta-aikana”.
Belle époquen keskus oli Ranskan pääkaupunki Pariisi, mutta se ulottui Euroopassa aina Venäjälle asti sekä Atlantin yli Amerikkaan. Aikakausi alkoi Ranskan ja Preussin välisen sodan loputtua vuonna 1871. Ranskan hävittyä sodan Napoleon III:n ”Ranskan toinen keisarikunta” vaihtui ”kolmanteen tasavaltaan”. Vaikka hallitukset vaihtuivatkin tuolloin tiheään, uudenlainen hallintojärjestelmä yhdisti Ranskan kansan paremmin kuin entinen. Ranskassa ja muualla Euroopassa alkoi yli 40 vuotta kestänyt rauhan ja poliittisen vakauden aika. Kukoistava demokratia antoi ranskalaisille vapauden lupauksen, mikä sai aikaan optimismin aallon. Toinen teollinen vallankumous puolestaan pani alulle tärkeitä teknologisia ja tieteellisiä kehityskulkuja, uusia vapauksia ja taloudellisen kukoistuksen. Näissä oloissa konsumerismi, yksityisomistus ja lupaukset tulevasta levisivät koko yhteiskuntaan. Keskiluokka eli porvaristo kasvoi ja alkoi kukoistaa kuluttavana luokkana. Pariisin maailmannäyttely 1889 lisäsi Pariisin kiinnostavuutta, kuten myös uudenaikainen Eiffel-torni.
Taloudessa oli vallalla vuosina 1870–1914 kultakanta. Rahan arvo oli kultakannan omaksuneissa valtioissa sidottu kultaan. Se merkitsi sitä, että näiden maiden valuuttakurssit olivat kiinteät, eikä niitä voinut keinotekoisesti manipuloida. Järjestelmän periaatteisiin kuului, että kullan myyminen, tuonti ja vienti oli vapaata ja kahden talouden välinen maksutase-epätasapaino korjautui kultaliikkeiden aiheuttamilla hintamuutoksilla. Järjestelmä alkoi myös yhdenmukaistaa eri valtioden hintojen kehitystä. Järjestelmään kuului olellisesti myös erittäin matala inflaatio.
thumb|Liikenneyhteydet ja -välineet paranivat suuresti. Ensimmäiset autot näkivät päivänvalon. Kuvassa [[Peugeotin tyyppi 3 vuodelta 1891.]]
Kaikkien yhteiskuntaluokkien elämänlaatua parantaneita keksintöjä olivat muun muassa kaasuvoima, sähkö, juokseva vesi ja kunnollinen viemäröinti. Kun kodin arkielämästä näin tuli helpompaa, ihmisillä oli enemmän aikaa työlle ja vapaa-ajan huvituksille. Auton keksiminen ja rautatieverkoston laajeneminen helpottivat liikkumista ja tekivät monille mahdolliseksi matkustella kauas. Lisäksi polkupyörä toi etenkin naisille uudenlaista liikkumisen vapautta ja itsenäisyyttä. Lennätin ja puhelin helpottivat viestintää. Vaateteollisuuden koneistuminen teki vaihtuvasta muodista huokeampaa kaikille. Ruoantuotannon määrä ja laatu paranivat, jolloin ihmisillä oli entistä enemmän hyvää syötävää ja juotavaa. Ranskalainen gastronomia nousi kukoistukseen, ja Pariisiin avattiin useita laaturavintoloita. Lisäksi pastöroinnin keksiminen paransi ruoan hygieenisyyttä. Kehitys toi työpaikkoja, terveyttä ja hyvinvointia sekä antoi edellytykset populaarikulttuurin laajenemiselle koko kansan huviksi. Ranskassa suosioon nousivat teatteri, musiikkiteatteri ja kabaree, kuten Pariisin Moulin Rouge. Myös urheilun harrastamisesta ja seuraamisesta tuli suosittua ajanvietettä.
Taide saavutti belle époquen aikana uuden vapauden, ja syntyivät esimerkiksi impressionismi ja postimpressionismi. Aikakauden loppuvuosina sai alkunsa moderni taide. Julistetaiteesta tuli suosittu tapa mainostaa kulttuuritapahtumia. Myös huonekalutyyleissä ja koristetaiteessa syntyi kauniita uusia tyylejä, kuten art nouveau.
Legio VII Claudia Pia Fidelis
right|thumb|Gallienuksen kolikko. Kääntöpuolella Legio VII Härkä-tunnus ja teksti "LEG VII CLA VI P VI F" eli "Legio VII Claudia kuusi kertaa uskollinen ja kuusi kertaa luotettava". Legio VII Claudia Pia Fidelis ("Claudiukselle uskollinen ja luotettava") oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti legioonan vuonna 58 eaa. Gallian sotaa varten.
Caesarin sisällissodan aikana legioona soti Hispaniassa ja Dyrrhakhionin taistelussa sekä Farsaloksen taistelussa. Tämän jälkeen sotilaat kotiutettiin, mutta heidät kutsuttiin taas palvelukseen African sotaretkeä varten. Legioona otti osaa Thapsacuksen taisteluun. Seuraavana vuonna legioonan sotilaille lahjoitettiin maata Capuan ja Lucan alueelta. Julius Caesarin murhan jälkeen legioonan veteraanit kannattivat Octavianusta. Octavianus muodosti legioonan uudelleen nimellä Legio VII Paterna. Legioona taisteli Mutinan sodassa, Filippoin taisteluissa ja Perusian sodassa. Legioonalaiset saivat tämän jälkeen maata Etelä-Galliasta. Augustuksen hallituskauden aikana legioona lähetettiin Galatiaan ja se tunnettiin usein lisänimellä Macedonica, ehkä Filippoin voiton kunniaksi. Myöhemmin legioona siirrettiin Dalmatiaan. Vuonna 42 Legio VII ja Legio XI kukistivat Lucius Arruntius Camillus Scribonianuksen kapinan Claudiusta vastaan. Tästä syystä kummatkin legioonat saivat lisänimen Claudia Pia Fidelis. Myöhemmin legioona siirrettiin Tonavalle.
Neron kuoleman jälkeen Legio VII kannatti aluksi Othoa, mutta tämän kukistuttua se alkoi kannattaa Vespasianusta. Legio VII oli mukana Cremonan toisessa taistelussa. Trajanuksen aikana legioonalla oli tärkeä rooli Daakian sodissa. Legioona otti myös osaa Trajanuksen Parthian sotaan, Lucius Veruksen Parthian sotaan ja markomannisotaan.
Vuonna 193 legioona liittyi Septimius Severuksen kannattajiin. 200-luvulla Legio VII oli aktiivinen itäisissä provinsseissa. Gallienuksen sotiessa Gallian keisarikuntaa vastaan legioona sai lisänimet Pia VI Fidelis VI ja Pia VII Fidelis VII ("seitsemän kertaa uskollinen ja seitsemän kertaa luotettava"). Legio VII toimi vielä 300-luvun lopulla Tonavan rintamalla.
Bernard Bududira
Bududira johti hiippakuntaansa kuolemaansa saakka.
Polygnotos
Polygnotos (n. 450 eaa) oli kreikkalainen taidemaalari. Hän oli alun perin kotoisin Thasoksesta, mutta sai sittemmin Ateenan kansalaisuuden ja toimi enimmäkseen siellä koristelemalla kaupungin julkisia rakennuksia.
Tulette
Tulette [ty'lɛt] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Drômen departementissa. Vuoden 2014 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 944. Se kuuluu departementissaan Grignanin kantoniin Nyonsin arrondissementissa.
Genevieve O’Reilly
Genevieve O'Reilly (s. 6. tammikuuta 1977 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Mon Mothman roolista Tähtien sota -mediasarjassa.
Tulette
Tulette sijaitsee Drômen departementin etelärajalla 17 kilometriä Saint-Paul-Trois-Châteaux’sta itään ja 25 km Orangesta koilliseen. Nyonsiin on matkaa 24, Montélimariin 37 ja Avignoniin 55 kilometriä.
Hermanni (nimi)
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla kaikkiaan 9 548 Hermanni-nimistä miestä ja muutama senniminen nainen.
Aisne
Aisne [ɛːn] on departementti Pohjois-Ranskassa, lähellä Belgian rajaa. Sen pääelinkeino on maanviljely, etenkin sokerijuurikkaan kasvatus. Ensimmäisen maailmansodan taistelut vaurioittivat aluetta pahasti, vanhat metsät ja historialliset nähtävyydet tuhoutuivat monin paikoin täysin. Aisnen departementti on saanut nimensä samannimisestä joesta.
Vuonna 1988 departementissa oli noin 532 100 asukasta ja 2005 noin 536 000 asukasta.
Rekisteri (tietokonetekniikka)
Rekisteri tietokonetekniikassa tarkoittaa nopeaa muistialuetta, joka on suorittimen sisäistä muistialuetta. Rekisteri sisältää tyypillisesti vain pienen määrän bittejä (1–64). Rekisterissä olevaa tietoa voidaan käsitellä yhden kellojakson aikana, kun muun muistin käsittely voi vaatia useamman kellojakson ajan. Von Neumannin arkkitehtuurissa tieto on aina tallennettava rekisteriin ennen kuin se voidaan käsitellä. Nykyaikaiset suorittimet hyödyntävät useita rekisterejä. Rekisterit on toteutettu kiikuilla.