cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Halén
Ruotsinkieliseen perheeseen syntyneen Halénin isä Tor Holger Halén oli myyjä ja muusikko joka soitti ajoittain Dallapé-orkesterissa. Hän kiinnostui jo kouluaikana itämaisista kielistä ja uskonnoista ja hankki niitä käsitelleitä teoksia Helsingin antikvariaateista.
Lysmata
Lysmata on katkarapusuku. Siihen kuuluu toistakymmentä lajia. Kolmea lajia pidetään yleisesti riutta-akvaarioissa: Lysmata amboinensis, Lysmata wurdemanni ja Lysmata debelius. Harvinaisempia akvaarioissa pidettäviä lajeja ovat Lysmata grabhami ja Lysmata seticaudata jotka molemmat elävät luonnossa Atlantin valtameressä.
Harry Halén
Halén opiskeli Helsingin yliopistossa altailaisia kieliä, sanskritia ja indologiaa sekä venäjän kieltä ja kirjallisuutta valmistuen filosofian kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1974. Hän työskenteli yliopiston Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitoksella amanuenssina 1973–2005.
Lysmata
Lysmata-sukuun kuuluvia lajeja
Lysmata-suvun katkarapuja kutsutaan usein nimillä puhdistajarapu, puhdistajakatkarapu tai puhdistajakatka. Nimi viittaa niiden tapaan syödä ulkoloisia kalojen pinnalta.
Harry Halén
Halén on julkaissut vuodesta 1994 alkaen Unholan aitta: menneen maailman muistoja -nimisessä kirjasarjassa muun muassa autonomian ajan keisarillisen Venäjän armeijan Suomeen sijoitettujen yksikköjen historiaan liittyvää materiaalia. Hän on pitänyt esitelmiä ja julkaissut kirjallista materiaalia Carl Gustaf Emil Mannerheimin vuosina 1906–1908 Keski-Aasiaan tekemästä tiedustelu- ja tutkimusretkestä.
Teoksia
Nimimerkillä Merimies H.:
Rikosseuraamusalan koulutuskeskus
thumb|270px|Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksen (RSKK) rakennuksen sisäänkäynti Vantaan [[Jokiniemi|Jokiniemessä.]]
Koulutuskeskus antaa rikosseuraamusalaan liittyvää tutkintokoulutusta (vankeinhoidon perustutkinto lukion tai muun toisen asteen pohjatutkinnon pohjalta) sekä täydentävää koulutusta kaikille rikosseuraamusalan työntekijöille. Rikosseuraamusalan valvonta- ja ohjaustehtävissä toimivan vartijan peruskoulutuksena on 90 opintopisteen (16 kk) laajuinen vankeinhoidon perustutkinto, johon sisältyy 10 kuukautta palkallista harjoittelua vankilassa.
Jatkokoulutuksena Rikosseuraamusalan koulutuskeskus järjestää rikosseuraamusalan koulutusohjelman (laajuus 210 op, noin 2,5 vuotta; tutkintona sosionomi - AMK) yhteistyössä Laurea-ammattikorkeakoulun kanssa.
Rikosseuraamusalan koulutuskeskus toteuttaa oppi- ja tutkimuslaitosten kanssa yhteistyössä rikosseuraamusalan ylintä ammatillista koulutusta sekä osallistuu aktiivisesti alan työelämän kehittämiseen ja uusintarikollisuutta vähentävien ohjelmien kouluttamiseen, kehittämiseen ja arviointiin. Rikosseuraamusalan koulutuskeskus myös osallistuu rikosseuraamusalan koulutusta koskevaan kansainväliseen yhteistyöhön.
Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksen kanssa samassa rakennuksessa (B-rapussa) sijaitsee RISEn Uudenmaan yhdyskuntaseuraamustoimisto. Sen toimialueeseen kuuluu koko Uusimaa Helsinkiä lukuun ottamatta. Toimisto on suurin yhdyskuntapalvelun toimeenpanoyksikkö Suomessa.
BAR 01
BAR 01 oli Formula 1 -talli BAR:n käyttämä auto kaudella 1999. Autolla kilpailivat kanadalainen Jacques Villeneuve, brasilialainen Ricardo Zonta ja suomalainen Mika Salo.
Riijärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,3 metriä mpy.
McLaren MP4-24
McLaren MP4-24 on Formula 1 -auto, jota McLaren-talli käytti kaudella 2009. Auto julkistettiin 16. tammikuuta 2009. Autolla ajoivat kilpaa Lewis Hamilton ja Heikki Kovalainen.
Kaudelle 2009 tehdyistä sääntömuutoksista johtuen McLaren MP4-24 näytti erilaiselta edeltäjäänsä verrattuna. Autossa käytettiin sliksi-renkaita (sileäpintaiset renkaat), jotka olivat kiellettyjä vuosina 1998–2008. Edeltäjään verrattuna etusiivestä tuli leveämpi, kun taas takasiivestä kapeampi. Autossa oli KERS-järjestelmä. Tupladiffuusorijärjestelmä tuotiin Espanjan osakilpailuun ja siipien päätypalapäivitys Saksan osakilpailuun.
Louis Brasil
Louis Brasil (1865 – 1918) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Brasil toimi Caenin yliopiston eläintieteen professorina Ranskassa. Hän nimesi linnuista pyhimyskalastajan (Todiramphus sanctus) alalajin canacorum 1916 ja polynesianviistäjän (Pseudobulweria rostrata) alalajin trouessarti 1917. Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Sikojärvi (Luhanka)
Sikojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Rekolankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88 metriä mpy.
Tom Clancy
Thomas Leo Clancy Jr. (12. huhtikuuta 1947 Baltimoren piirikunta, Maryland, Yhdysvallat – 1. lokakuuta 2013, Baltimoren piirikunta, Maryland ) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan realistiseen kuvaukseen pyrkivistä, vakoiluun, sotilastekniikkaan ja kansainvälisiin suhteisiin painottuvista jännityskirjoista. Hänen on yleisesti katsottu aloittaneen niin sanotun ”teknotrillerikirjallisuuden”, jonka muita tunnettuja tekijöitä ovat esimerkiksi Larry Bond, Michael Crichton ja Ralph Peters. Clancyn teoksia on painettu yhteensä noin 80 miljoonaa kappaletta.
Lapsuus ja nuoruus
Thomas Leo Clancy Jr. syntyi 12. huhtikuuta 1947 Baltimoren piirikunnassa Marylandissa, Yhdysvalloissa. Clancy opiskeli Loyola Blakefield Jesuit Schoolin katolisessa koulussa. Alun perin hän opiskeli fysiikkaa, mutta omien sanojensa mukaan hän menetti kiinnostuksensa tieteisiin ja aloitti englannin kielen opiskelun. Hän valmistui collegesta vuonna 1969 ja ryhtyi vakuutusvirkailijaksi. Koska ammatti ei kuitenkaan osoittautunut erityisen tuottoisaksi, Clancy päätti hyödyntää englannin kielen opintojaan ja ryhtyi jännityskirjailijaksi.
Ura
Clancyn esikoisteos vuodelta 1984 oli jännityskirja Punaisen lokakuun metsästys, joka osoittautui maailmanlaajuisesti suureksi myyntimenestykseksi ja teki Clancysta kuuluisan. Clancy ystävystyi Harpoon-pelisarjan kehittäjän Larry Bondin kanssa, joka myös tarkisti faktoja Clancyn kirjoissa. Myrsky nousee -kirjaa varten Bond teki Harpoon-peliin skenaarion, jota he pelasivat alan asiantuntijoiden kanssa. Kirjan julkaisu vuonna 1986 sai hyvää palautetta.
Clancy jatkoi uraansa kirjailijana muilla myyntimenestyksiksi osoittautuneilla jännityskirjoilla, kuten Näkymätön vihollinen, Isku Kolumbiaan, Peloista pahin ja Kunniavelka. Koska Clancyn kirjoittamat teokset saavuttivat suuren suosion kylmän sodan loppuvaiheessa, hänen nimestään on tehty brändi, jonka turvin useat tuntemattomammat jännityskirjailijat ovat julkaisseet omia teoksiaan. Clancyn teoksista on myös tehty elokuvasovituksia (mm. Punaisen lokakuun metsästys, Isku Kolumbiaan) ja tietokonepelejä (mm. Red Storm Rising, Rainbow Six, Splinter Cell, Ghost Recon, Tom Clancy’s EndWar).
Clancy perusti Red Storm Entertainment -yhtiön vuonna 1996 Doug Littlejohnsin ja Steve Reidin kanssa.
Yksityiselämä
Tom Clancy oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1969 hän meni naimisiin Wanda Thomasin kanssa ja sai avioliitosta tämän kanssa neljä lasta, mutta he päätyivät avioeroon vuonna 1998. Vuodesta 1999 lähtien Clancy oli naimisissa Alexandra Marie Llewellynin kanssa.
Clancy oli poliittiselta kannaltaan Yhdysvaltain republikaanisen puolueen kannattaja, ja hän tuki George W. Bushia presidenttinä. Silti hän vastusti Irakin sotaa yhdessä Yhdysvaltain merijalkaväen kenraalin Anthony Zinnin kanssa.
Suojärvi (Luhanka)
Suojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,2 metriä mpy.
Michael Tørnes
Michael Elvers Tørnes (s. 8. tammikuuta 1986 Herlev, Tanska) on tanskalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Odense BK:ta.
Tørnes debytoi Brøndby IF:n edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010 ja seuraavalla kaudella hän nousi aloituskokoonpanoon vakituisen maalivahdin Stephan Andersenin loukkaannuttua. Jäätyään vähälle peliajalle Brøndbyssä, Tørnes purki sopimuksensa ja liittyi maaliskuussa 2014 Veikkausliigassa pelanneeseen Helsingin Jalkapalloklubiin. Kauden aikana hän rikkoi Veikkausliigan ennätyksen pelattuaan 960 minuuttia perättäin päästämättä maalia. Edellinen ennätys (882 minuuttia) oli András Vilnrotterin hallussa kaudelta 2002.
Friedrich Traun
Traun varttui vauraassa perheessä ja hänen isänsä oli liikemies. Hän muutti olympiavoittonsa jälkeen Yhdysvaltoihin muutamaksi vuodeksi, kunnes palasi takaisin Saksaan. Hänet löydettiin kuolleena hampurilaisesta hotellihuoneesta. Uskotaan, että hän oli tehnyt itsemurhan, koska hän oli moniavioinen.
Corythosaurus
Corythosaurus (nimen merkitys: "kypärälisko") oli ornithopodeihin kuulunut hadrosaurisuku. Suvun nimesi Barnum Brown vuonna 1914, ja siihen kuuluu yksi laji, tyyppilaji C. casuarius. Corythosauruksen fossiileja on löydetty Kanadan Albertasta ja Yhdysvaltain Montanasta. Corythosaurus eli 76–74 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella.
Nimi
Corythosaurus tarkoittaa "kypäräliskoa". Tutkijat antoivat sille tuon nimen sen päässä olevan heltan vuoksi, joka muistutti heidän mielestään antiikin kreikkalaisten sotilaiden kypäriä.
Koko
Corythosauruksen pituus oli yhdeksän metriä. Se oli yksi suurimmista hadrosaureista.
Kallo
Corythosauruksen päässä oli ontto heltta, joka toimi mahdollisesti torvena, joka voimisti äänen kumisevaksi toitotukseksi, joka kantautui kauas. Toitotukset saattoivat varoittaa muita lauman jäseniä, että saalistajia vaani lähistöllä. Suussaan Corythosauruksella oli nokka. Suun takaosassa oli pieniä, ruuan hiomiseen soveltuneita hampaita. Corythosauruksella on lisäksi kuviteltu olleen posket estämään ruuan putoaminen pois suusta syömisen aikana. Yhdellä Corythosaurus-yksilöllä on huomattu olleen suuri tärykalvo, mutta sirot korvaluut, mikä osoittaa, että Corythosauruksella oli hyvin kehittynyt kuulo, joka oli luultavasti dinosauruksen yksi eniten käyttämiä aisteja.
Iho
Joidenkin luurankolöytöjen yhteydessä on ollut hyvin säilyneitä ihonpainaumia. Jotkut niistä osoittivat, että Corythosauruksen mahassa oli outoja kyhmyjä.
Selkä
Corythosauruksen selän nikamien pidentyneitä neuraalihaarakkeita peitti nahkainen heltta, joka muodosti sen selkään harjanteen. Selkäheltta oli erittäin silmiinpistävä päässä olevan heltan takana, johon se kytkeytyi.
Fossiilit
Corythosaurus on yksi parhaiten tunnetuista hadrosaureista. Sen fossiileja on löydetty Kanadan Albertasta ja Yhdysvaltain Montanasta. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu useiden yksilöiden jäänteitä, joista jotkut ovat säilyneet lähes täydellisesti. Lisäksi Corythosauruksesta on löydetty jäänteitä/jälkiä pehmeistä kudoksista.
Elinympäristö
Useimpien hadrosaurien tavoin Corythosaurus eli lämpöisten tasankojen metsämailla ja soilla lähellä Kalliovuoria Pohjois-Amerikassa. Se vaelteli niissä kenties laumoina.
Saalistajat
Todennäköisiä Corythosauruksen saalistajia olivat muun muassa tyrannosaurit, kuten Albertosaurus tai ehkäpä Tyrannosaurus rex. Muita uhkia saattoivat olla pienemmät valesirppikynnet, kuten Troodon, mikä saattoi olla erityinen uhka runsaasti pienemmille, nuorille Corythosauruksille.
Ravinto
Corythosauruksen kuono oli pienempi ja heiveröisempi kuin muilla hadrosaureilla, mikä viittaa siihen, että sen ruokavalioon kuului hentoja lehtiä, mehukkaita hedelmiä, siemeniä ja männynneulasia.
Vähä Kalliojärvi (Luhanka)
Vähä Kalliojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Rekolankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,8 metriä mpy.
Bristol Aeroplane Company
Bristol Aeroplane Company oli aikoinaan merkittävä englantilainen lentokonetehdas. Vuonna 1959 se sulautui monen muun englantilaisen lentokonetehtaan mukana uuteen British Aircraft Corporation -yhtiöön, josta sittemmin tuli British Aerospace.
Synty ja ensimmäinen maailmansota
Bristol-tehdas syntyi vuonna 1910 nimellä "British and Colonial Aeroplane Company". Tehdas perustettiin Filtoniin, jossa perustajalla Sir George Whitellä oli toiminnassa juna- ja linja-autotehdas. Bristolin ensimmäinen lentokone oli kopio ranskalaisen Voisinin Zodiac Boxkite-lentokoneesta, joka kehittyi hitaasti lentokelpoiseksi. Yhtiö perusti lentokoulun, johon tehtaan toiminta perustui.
Jan Blokhuijsen
Jan Blokhuijsen (s. 1. huhtikuuta 1989 Langedijk, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen pikaluistelija.
Bristol Aeroplane Company
Synty ja ensimmäinen maailmansota
Ensimmäinen maailmansota nosti tehtaan tuotannon - sen lopussa yhtiössä toimi 3 000 työntekijää. Tehtaan päässuunnittelijaksi tuli romanialainen Henri Coandă ja sittemmin Frank Barnwell.
Jan Blokhuijsen
Blokhuijsen voitti junioreiden maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa Innsbruckissa 2007 sekä yleisluistelussa ja joukkuekilpailussa Changchunissa 2008. Hän sai Vancouverin olympialaisissa 2010 pronssia joukkuekilpailussa ja sijoittui samana vuonna viidenneksi yleisluistelun EM- ja MM-kilpailuissa. Vuonna 2011 hän sai EM-kilpailuissa hopeaa ja yleisluistelun MM-kisoissa pronssia. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa EM-kilpailuissa ja yleisluistelun MM-kilpailuissa sekä voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden. Hän sai EM-hopeaa jälleen 2013. Hän voitti samana vuonna joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden.
Bristol Aeroplane Company
1920- ja 1940-luvut
thumb|250px|Suomen ilmavoimien Bristol Blenheim Mk. IV (BL-129) thumb|250px|RAF:n Bristol Britannia vuonna 1964
Jan Blokhuijsen
Blokhuijsen voitti Euroopan-mestaruuden Hamarissa 2014. Hän voitti Sotšin olympialaisissa kultaa joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.15,71. Kauden päätteeksi hän saavutti hopeaa yleisluistelun MM-kilpailuissa Heerenveenissä. Vuonna 2016 hän sai yleisluistelun EM-pronssia Minskissä ja voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Kolomnassa. Hän sai samana talvena yleisluistelun MM-pronssia Berliinissä. Hän saavutti yleisluistelun EM-hopeaa Heerenveenissä 2017. Hän voitti samana talvena joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Gangwonissa ja sai yleisluistelun MM-pronssia Hamarissa.
Bristol Aeroplane Company
1920- ja 1940-luvut
Sodan jälkeen tehtaan päätuote oli Bristol Bulldog -hävittäjä. Bristol Blenheimin kehittäminen 1930-luvun puolivälissä oli valmistelua toiseen maailmansotaan englantilaisen sanomalehtimiljonäärin sponsoroidessa koneen kehittämistä.
Jan Blokhuijsen
Blokhuijsen voitti yhteislähdön ja joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden Kolomnassa 2018. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa ja sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi. Hän ooi neljäs yleisluistelun MM-kilpailuissa 2020.
Bristol Aeroplane Company
Toinen maailmansota
Toinen maailmansota nosti yhtiön tuotannon uuteen huippuun. Tuotteisiin kuuluivat mm. Bristol Beaufort ja Bristol Beaufighter. Beaufort saavutti laajalti mainetta Maltalla sijaitsevista tukikohdista, tehden torpedopommituksia Akselivaltojen laivastoja vastaan.
Tukitoimien kohde toisen maailmansodan jälkeen
Sodan jälkeen tehdas opetteli helikoptereiden valmistuksen. Helikopteriosasto siirtyi vuonna 1960 Westlandin omistukseen. Sodan jälkeen yhtiö pyrki myös aitoon siviilituotantoon valmistamalla 1930-luvun BMW:n kopiota Bristol Cars -divisioonassaan.
Yhtiö kokeili taitojaan myös ohjuksissa, tuloksena oli Bristol Bloodhound -ilmatorjuntaohjus. Ohjusosasto on nykyisin osa EADSin MBDA-divisioonaa.
Fuusioitumisten sarja
Bristol Aero Engines fuusíoitui Armstrong Siddeleyn kanssa muodostaen Bristol Siddeley -moottoritehtaan. Bristol Siddeley sulautui Rolls-Royce -yhtiöön vuonna 1966.
Bristol Aircraft sulautui vuonna 1959 English Electricin, Vickers-Armstrongsin ja Hunting Aircraftin lentokonevalmistuksen kanssa British Aircraft Corporationiin. Vuonna 1960 Bristolin helikopterivalmistus siirtyi Westland Aircraftin omistukseen.
Force H
Force H oli Britannian Kuninkaallisen laivaston laivasto-osasto. Nimellä Force H ei sinänsä ole mitään tarkemmin määriteltyä merkitystä, vaan se noudattaa tapaa nimetä laivasto-osastot kirjaimella. Force H oli toisen maailmansodan aikana kolmen eri osaston nimenä.
Ensimmäinen Force H
Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät HMS Shropshire ja ''HMS Sussex muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa.
Toinen Force H 28. kesäkuuta 1940 – 31. maaliskuuta 1942
Amiraliteetti perusti 28. kesäkuuta 1940 muodollisesti Force H:n antamallaan käskyllä, jonka mukaan :
Amiraliteetti lisäsi myöhemmin osaston tehtäviin itäiselle Välimerelle toimitettavien täydennysten suojaaminen, valvoa Ranskan laivaston toimia, etsiä saksalaista risteilijää Admiral Scheeriä ja muita saksalaisaluksia Atlantilta, taistelu Espanjan laivastoa ja rannikkokohteita vastaan Espanjan liittyessä sotaan, Azoreiden valtaaminen olosuhteiden niin määrätessä, valvoa liikennettä Intian valtamerelle olosuhteiden niin pakottaessa.
Kolmas Force H 17. lokakuuta 1942 – 13. lokakuuta 1943
Force F:n vanhempi lippu-upseeri Syfret sai 17. lokakuuta 1942 käskyn siirtyä HMS Nelsonilta Rosythiin HMS Duke of Yorkille, joka oli määrätty Force H:n lippulaivaksi. Osasto, johon kuuluivat HMS Duke of York, HMS Nelson, HMS Rodney, HMS Argonaut ja seitsemän hävittäjää, purjehti 30. lokakuuta Scapa Flowsta Gibraltarille.
Force H sai tehtäväkseen suojata Algerian ja Oranin maihinnousuja mahdolliselta Italian laivaston hyökkäykseltä operaatio Torchin aikana.
Kármánin raja
lang=fi|thumb|150px|Ilmakehän kerrokset (ei mittakaavassa). Kármánin raja on sadan kilometrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva taso, jota varsinkin Euroopassa on totuttu pitämään rajana, joka erottaa maan ilmakehän ja avaruuden toisistaan.
Raja on nimetty unkarilais-amerikkalaisen fyysikon Theodore von Kármánin mukaan. Hän laski, että tällä korkeudella maapallon ilman tiheys on niin pieni, ettei siipi toimi enää lentotekniikan käyttämän aerodynamiikan lakien mukaan. Rajaa korkeammalla lentokoneen ilmanopeuden olisi oltava maan vastaavaa kiertoratanopeutta suurempi, jotta ilman noste kannattelisi lentokoneen siipiä.
Kansainvälisesti yksikäsitteistä sovittua korkeutta ilmakehän ja avaruuden välisille vyöhykkeille ei tähän mennessä ole ollut. On ajateltu, että vyöhykkeiden vaikutusalueet sekoittuvat toisiinsa vähitellen mutta tasaisesti lomittuen aina korkeuden muuttuessa pidemmällä skaalalla. Vuonna 2009 tehdyt mittaukset tarkensivat vyöhykkeen korkeutta, jossa ilmakehän hiukkaset kohtaavat paljon nopeampia, noin 1 000 km/h kiitäviä ionosfäärin eli avaruuden varautuneita hiukkasia, raja-arvoon 118 kilometriä.
Ihmisen lähettämistä maata kiertävistä satelliiteista esimerkiksi kansainvälisen avaruusaseman kulkemaa kiertorataa joudutaan sen rakettimoottoreita käyttämällä säännöllisesti korjaamaan korkeammaksi, koska ilmakehän hiukkaset vaikuttavat siihen hidastavasti vielä 300 kilometrin korkeudessakin.
Yhdysvalloissa ei käytetä Kármánin rajaa puhuttaessa avaruuden rajasta. Astronautiksi sikäläisen näkemyksen mukaan kutsutaan jokaista sellaista henkilöä, joka on merenpinnan keskitasosta mitattuna ylittänyt 50 mailin (80 kilometrin) korkeuden.
Minardi M02
Minardi M02 oli italialaisen Minardi -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 2000. Autolla kilpailivat espanjalainen Marc Gené ja argentiinalainen Gaston Mazzacane.
Talviolympialaiset 1992
XVI talviolympialaiset pidettiin Albertvillessä Ranskassa. Kilpailut avattiin 8. helmikuuta ja päätettiin 23. helmikuuta vuonna 1992. Kilpailut avasi virallisesti Ranskan presidentti François Mitterrand. Olympialaisten valan vannoi toimitsijoiden puolesta Pierre Bornat ja urheilijoiden puolesta Surya Bonaly. Olympiatulen sytyttivät Michel Platini ja François-Cyrille Grange. Albertvillen talviolympialaiset olivat viimeiset, jotka järjestettiin samana vuonna kesäolympialaisten kanssa.
Valintaprosessi
Pitopaikka päätettiin KOK:n yleiskokouksessa 16. lokakuuta 1986 Lausannessa, Sveitsissä. Kilpailujen järjestäjäksi oli seitsemän hakijaa.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 57 tapahtumaa 12 eri urheilulajissa. Lisäksi mukana oli kaksi varsinaista näytöslajia ja freestylehiihtoon kuuluvat näytöskilpailut, lajeina suksibaletti ja hypyt.
Osallistujamaat
Kisoihin osallistui 1 801 urheilijaa 64 maasta. Urheilijoista miehiä oli 1313 ja naisia 488.
Mitalitaulukko
Vuoden 1992 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
Leonhard Lapin
Leonhard Lapin, kirjailijanimi Albert Trapeezh, (29. joulukuuta 1947 Räpina, Viro, Neuvostoliitto – 28. helmikuuta 2022 Tallinna, Viro ) oli virolainen taiteilija, jonka aloja olivat kuvataide, arkkitehtuuri ja kirjallisuus. Hän oli 1900-luvun jälkimmäisen puoliskon merkittävimpiä virolaisia avantgardetaiteilijoita.
Lapin oli Viron taideakatemian sommitteluopin professori ja Ehituskunst-lehden ('Rakennustaide') päätoimittaja. Suomessa hän työskenteli vuodesta 1994 Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuuriosastolla.
Lapinin aiheita kuvataiteen alalla olivat luonnon, koneen ja ihmisen välinen suhde, tyhjyys, visuaaliset prosessit sekä merkkien kielen voima. Hän teki veistoksia, maalauksia, grafiikkaa ja installaatioita. Lapin kuului jo 1970-luvulla Tõnis Vintin piiriin, ja hänen viivakoodiensa on arveltu saaneen herätteitä tästä ornamenteista kiinnostuneesta ”psykogeometrisestä koulukunnasta”.
Kirjailijana Lapin kirjoitti esseitä, joista on suomennettu kokoelma Pimeydestä valoon.
Lapinin retrospektiivi oli esillä Turussa Wäinö Aaltosen museossa 2009.
Kalle Hakkarainen
Kalle Pekka Antti Hakkarainen (8. joulukuuta 1940 Rautalampi – 19. toukokuuta 2014 Suolahti) oli suomalainen maratonjuoksija, joka edusti Rautalammin Urheilijoita ja myöhemmin Suolahden Urhoa.
Hakkarainen juoksi vuosina 1968–1976 yli 20 maratonia. Vuonna 1971 hän juoksi ennätyksekseen siihen mennessä historian neljänneksi nopeimpana suomalaisena ajan 2.18.01,2. Samana vuonna hän sijoittui yhdeksänneksi Helsingin EM-kilpailuissa. SM-mitaleja Hakkaraiselle kertyi maratonilta neljä: kulta 1970, hopea 1971 ja pronssi 1968 sekä 1969. Hakkarainen kuoli Suolahdessa 19. toukokuuta 2014, 73-vuotiaana.
Lando Norris
Lando Norris (s. 13. marraskuuta 1999 Bristol, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-belgialainen rata-autoilija. Hänellä on belgialaisia sukujuuria. Hänen isänsä on eläkkeellä oleva eläkepäällikkö Adam ja yksi Bristolin rikkaimmista ihmisistä sekä maan 501. rikkain henkilö (vuodesta 2018). Hänen äitinsä Cisca (os. Wauman) on belgialainen.
Ura
thumb|left|250px|Norris Itävallan Formula 2 -osakilpailussa vuonna 2018. Norris aloitti karting-uransa 7-vuotiaana. Vuonna 2012 Norris voitti ensimmäisen mestaruutensa Formula Kart Stars Mini Max -luokassa. Vuonna 2013 hän voitti kartingissa KFJ-luokassa CIK-FIA European Championship, WSK Euro Series ja CIK-FIA International Super Cup -luokkien mestaruudet. Vuonna 2014 Norris voitti FIA World Championship -luokan mestaruuden ja sijoittui Euroopan KF Championship -luokassa kolmanneksi.
Vuonna 2014 Norris aloitti kilpauransa Ginetta Junior Championship -sarjassa saavuttaen neljä voittoa, kahdeksan paalupaikkaa ja 11 palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2015 Norris kilpaili Britannian MSA Formula -sarjassa saavuttaen seitsemän voittoa, kymmenen paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna Norris ajoi yksittäisiä kilpailuja Italian Formula 4 ja ADAC Formula 4 -sarjoissa.
Vuonna 2016 Norris kilpaili Eurocup Formula Renault ja Formula Renault NEC -sarjoissa onnistuen voittamaan molempien sarjojen mestaruudet. Samana vuonna hän ajoi myös BRDC Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Alkuvuodesta 2016 Norris voitti Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjan mestaruuden.
Vuonna 2017 Norris kilpaili Formula-3 Eurosarjassa ja voitti mestaruuden tulokaskaudellaan. Hän ajoi myös kaksi kilpailua Formula 2 -sarjassa Campos Racing -tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2018 Norris kilpaili täyden kauden Formula 2 -sarjassa Carlin-tallissa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan pisteissä toiseksi.
Formula 1 -ura
Kaudella 2019 Norris debytoi F1-sarjassa McLaren-tallissa. Kauden avausosakilpailussa Norrisin lähtö epäonnistui, hän menetti sijoituksiaan myös varikkokäyntien aikana ja Antonio Giovinazzi aiheutti auton etusiiven vaurioitumisen, mutta Norris nousi lopulta kilpailussa 12:nneksi. Hän saavutti uransa ensimmäiset pisteet Bahrainin GP:ssä sijoittuen kilpailussa kuudenneksi. Belgian GP:ssä Norris oli ajamassa viidenneksi, kunnes hänen autonsa vaihdelaatikko petti viimeisellä kierroksella. Norris keräsi kauden aikana 49 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi.
pienoiskuva|Norris Toscanan GP:ssä 2020. Kaudella Norris ajoi kolmanneksi kauden avauskilpailussa Itävallassa ajaen myös kilpailun nopeimman kierroksen. Norris ajoi nopeimman kierroksen myös Turkin GP:ssä. Norris keräsi kauden aikana 97 pistettä sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Kauden jälkeen hänestä tuli neljäs Formula 1 -kuljettaja, joka sairastui koronavirustautiin, mutta hän sai taudista vain lieviä oireita.
Toukokuussa 2021 Norris teki monivuotisen jatkosopimuksen McLarenin kanssa. Kaudella 2021 Norris ajoi kolmanneksi Emilia-Romagnan GP:ssä, Monacon GP:ssä ja Itävallan GP:ssä. Italian GP:ssä Norris ajoi toiseksi. Venäjän GP:ssä Norris ajoi F1-uransa ensimmäisen paalupaikan. Kilpailussa Norris oli ajamassa voittoon, mutta hän ei tullut tallin kehotuksesta huolimatta vaihtamaan välikelin renkaita kilpailun viiden viimeisen kierroksen aikana alkaneen sateen myötä, minkä seurauksena Norris ajoi ulos radalta ja sijoittui kilpailussa lopulta seitsemänneksi. Norris keräsi kauden aikana 160 pistettä sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Kaudella Norris saavutti yhden palkintosijan ajamalla kolmanneksi Emilia-Romagnan GP:ssä. Norris ajoi myös kilpailun nopeimmat kierrokset Monacon ja Abu Dhabin GP:ssä. Norris ajoi kauden aikana tasaisia pistesijoja ollen selvästi tallikaveriaan Ricciardoa parempi niin kilpailuissa kuin aika-ajoissa. Norris saavutti kauden aikana 122 pistettä sijoittuen sarjan seitsemänneksi.
Iso Kalliojärvi (Luhanka)
Iso Kalliojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Rekolankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 29 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,7 metriä mpy.
Loftus Versfeld Stadium
Stadionilla pelattiin 1995 rugbyn maailmanmestaruuskilpailujen otteluita. Se on myös yksi 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista. Muun muassa Robbie Williams ja Celine Dion ovat järjestäneet konsertteja Loftuksella.
Church of Misery
Church of Misery on japanilainen vuonna 1995 toimintansa aloittanut doom metal -yhtye Tokiosta joka yhdistää musiikissaan varhaisen Black Sabbathilta lainaavan doom metallin 60-luvun rokin psykedeliaan. Yhtye tunnetaan myös sarjamurhaajia käsittelevistä sanoituksistaan. Muutamien indie-julkaisujen jälkeen yhtye solmi sopimuksen Frank Kozikin nimekkään Man's Ruin Recordsin kanssa, jonka kautta julkaistiin Murder Company EP:n vuonna 1999. Man's Ruinilta Church of Misery siirtyi lähinnä doom metalliin ja stoner rockiin keskittyvälle Southern Lord Recordsille joka julkaisi yhtyeen debyyttialbumin, Master of Brutality (Black Sabbath laina: Master of Reality), vuonna 2001 ja kolme vuotta myöhemmin päivänvalon näki yhtyeen toinen kokopitkä julkaisu Second Coming, tällä kertaa japanilaisen punklafka Diwphalanxin kautta. Second Comingia seurasi Black Sabbathia niin nimen kuin kansitaiteenkin saralla kumartava Vol. 1 vuonna 2007. Neljännen albuminsa, Houses of the Unholy, yhtye julkaisi vuoden 2009 huhtikuussa.
Uzda
Uzda on pieni kaupunki ja hallinnollinen piiri  Valko-Venäjän Minskin alueella.
Uzdan kaupunki sijaitsee linnuntietä 54 kilometriä pääkaupunki Minskistä etelälounaaseen. Kantatie P68 vie Uzdasta luoteeseen moottoritielle M1 ja itään Minskistä Slutskiin johtavalle P23-kantatielle. Itämereen laskeva Niemen-joki saa alkunsa Uzdan kaupungin itäpuolelta.
Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Uzdan kaupungissa asui 9 684 ja koko Uzdenskin piirissä 23 657 ihmistä.
Fragmentaatio
Fragmentaatio voi tarkoittaa seuraavia:
Ignatioksen kirje roomalaisille
Ignatioksen kirje roomalaisille on Ignatios Antiokialaisen kirjoittama kirje, joka oli nimensä mukaisesti osoitettu Rooman kaupungin seurakunnalle. Se luetaan apostolisten isien kirjoituksiin.
Historia
Ignatios toimi Antiokian piispana Syyriassa 100-luvun alussa. Hänen nimissään on säilynyt 13 kirjettä, joista seitsemän on aitoja. Rooman kristityille osoitettu kirje on yksi näistä. Ignatios kirjoitti sen Vähän-Aasian Smyrnassa ollessaan vangittuna ja sen vuoksi matkalla Roomaan. Kirjeen lopussa sen päiväykseksi mainitaan ”yhdeksän päivää ennen seitsemännen kuun [eli syyskuun] kalendae-päivää”, toisin sanoen 24. elokuuta. Vuotta ei kuitenkaan tiedetä. Eusebios Kesarealainen mainitsee kirjeen.
Myöhemmin kirje esiintyi osana kahta Ignatioksen nimiin laitettua kirjekokoelmaa, pidempää ja lyhyempää kokoelmaa. Lyhyempi kokoelma sisälsi vain seitsemän aitoa kirjettä, ja pidempi kokoelma näiden lisäksi kuusi epäperäistä kirjettä. Lisäksi kirje tunnetaan lyhyestä kokoelmasta tehdystä syyriankielisestä lyhennelmästä, joka löytyi vuonna 1845.
Sisältö
Kirjeessä on 10 lukua ja yhteensä 27 jaetta. Ignatios pyytää siinä roomalaisia antamaan hänen kuolla marttyyrin kuoleman areenalla, sillä hän pitää sitä osoituksena siitä, että hän on todellinen Kristuksen seuraaja. Hän kuvaa, että marttyyrikuolemasta oli jo tullut hänen elämänsä sisällys ja täyttymys.
Kirjeen sisältö luvuittain on:
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka on yksi Suomen Kansallisarkiston toimipaikoista. Se oli aiemmin Hämeenlinnan maakunta-arkisto, yksi Suomen seitsemästä maakunta-arkistosta, jotka yhdessä Kansallisarkiston kanssa muodostivat Arkistolaitoksen. Vuoden 2017 alussa maakunta-arkistot sulautuivat osaksi Kansallisarkistoa. Niistä tuli Kansallisarkiston toimipaikkoja ja vanhan arkistolaitoksen rakenteet purettiin. Arkisto sijaitsee Keinusaaren kaupunginosassa Viipurintien varrella.
Historia
Hämeenlinnan maakunta-arkisto perustettiin vuonna 1927. Arkiston toimipiiri kattoi silloisen Hämeen läänin, mutta sinne sijoitettiin arkistoaineistoja myös Uudenmaan läänin alueelta sekä tilapäisesti myös muualta maasta odottamaan niille sopivampaa säilytyspaikkaa.
Hämeenlinna valittiin ensimmäisen maakunta-arkiston paikaksi keskeisen sijaintinsa ja kaupungin tarjoamien tilojen takia. Toiminta aloitettiin heinäkuun 1. päivänä vuonna 1927 vanhassa ortodoksisessa sotilaskirkossa, jonka alakerrassa toimi kaupunginkirjasto ja yläkerrassa maakunta-arkisto. Näissä tiloissa maakunta-arkisto toimi vuoteen 1977 saakka, jolloin se siirtyi vanhaan Kultakeskus Oy:n tehdasrakennukseen kaupungin keskustan liepeille.
Am I Right?
Am I Right? on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren vuonna 1991 julkaisema EP.
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka
Historia
Heti toiminnan alkuvaiheissa vuonna 1934 esitettiin arkiston siirtoa Tampereelle, perusteena oli lähinnä Tampereen kaupungin suurempi koko. Myöhemminkin siirtoa esitettiin säännöllisin väliajoin. 1960-luvulta lähtien perusteena siirrolle esitettiin myös Tampereen yliopiston historianlaitoksen tarpeet tutkimustyötä tehtäessä. Opetusministeriön päätöksellä maakunta-arkisto pysyi kuitenkin Hämeenlinnassa.
Hämeenlinnan maakunta-arkiston toimialue käsitti Hämeen, Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Uudenmaan liittojen alueet.
Maakunta-arkiston johtajina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Aineistot
Toimipaikalla säilytetään asiakirjoja runsaat 21 hyllykilometriä, joista valtaosa on valtion viranomaisten luovuttamia asiakirjoja. Toimipaikka säilyttää valtion alue- ja paikallishallinnon pääosin yli 40 vuotta vanhemmat pysyvästi säilytettävät asiakirjat. Niiden osalta kokoelmat kattavat entisen Hämeen läänin ja Uudenmaan läänin alueet. Lisäksi kokoelmiin sisältyy talletuksina muun muassa ev.lut. seurakuntien asiakirjoja sekä yksityisten henkilöiden, järjestöjen, yhdistysten, talojen ja kartanoiden arkistoja. Asiakirjojen lisäksi arkiston kokoelmissa on tuhansia mikrokortteja ja rullafilmejä, joista suurin osa on nykyisin digitoitu. Vanhimmat asiakirjat ovat 1500-luvulta. Aineistomäärältään Hämeenlinnan maakunta-arkisto oli Suomen suurin maakunta-arkisto.
Toimipaikan suurin käyttäjäryhmä on sukututkijat. Alueen seurakuntien kirkonkirjoista on laadittu helposti käytettävät kylä- ja taloluettelot, jotka helpottavat aloittelijankin tutkimustyötä. Erilaiset hakemistot ja kortistot auttavat myös tutkijoita. Esimerkiksi hämeenlinnalaisen Arvo Nikon laatima aakkosellinen korttihakemisto Hämeenlinnan käsityöläisistä kattaa koko kaupungin olemassaolon ajan. Lisäksi Hämeen lääninhallituksen arkistosta on laadittu useita erikoisluetteloita, jotka helpottavat tiedonhakua ko. arkistosta.
Toimipaikalla on myös oman toimialansa tueksi kattava kirjasto, joka on tutkijoiden käytössä.
Hetkipalvelus
thumb|Benediktiinimunkkien laulama vesper. Hetkipalvelus on kristillisen kirkon vuorokauden eri hetkinä vietettävä rukous päivän pyhittämiseksi. Se koostuu pääosin psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Eukaristisen liturgian ohella hetkipalvelus muodostaa tärkeimmän osan kirkon julkisesta rukouksesta, erotuksena yksityisestä hartaudenharjoituksesta. Hetkipalveluksen tärkeimpänä osana on perinteisesti pidetty psalmien rukoilemista joko laulaen tai puhuen. Sanalla hetkipalvelus tarkoitetaan koko sitä palvelusten joukkoa ja tyyppiä, jonka päivän rukoushetket muodostavat. Sanalla voidaan myös viitata yksittäiseen rukoushetkeen.
Hetkipalvelusperinteet vaihtelevat; luostarikirkoissa noudatetaan paljon laajempaa hetkipalveluskäytäntöä kuin seurakuntakirkoissa. Lisäksi lännen ja idän kirkkojen välillä on eroja liturgisessa perinteessä. Läntisessä perinteessä rukoushetket ovat historiallisesti olleet pääsääntöisesti vigilia tai matutina, laudes, prima, tertia, seksta, nona, vesper ja kompletorio. Itäisessä perinteessä rukoushetkiä ovat ehtoopalvelus, ehtoonjälkeinen palvelus, puoliyöpalvelus, aamupalvelus, sekä neljä ns. hetkeä: ensimmäisen, kolmannen, kuudennen ja yhdeksännen tunnin hetket.
Klassinen hetkipalvelusten, rukoushetkien päivän kierto on:
Ns. suuria rukoushetkiä ovat laudes, vesper ja kompetorio, muut ovat ns. pieniä rukoushetkiä.
Katolisessa kirkossa
Sekä katolisessa kirkossa että ortodoksisessa kirkossa käytetään kaikkia perinteisiä rukoushetkiä. Katolisessa kirkossa tehtiin suuri liturgiauudistus Vatikaanin II kirkolliskokouksen jälkeen, jossa myös hetkipalvelusta kevennettiin.
Ortodoksisessa kirkossa
thumb|Laulajia ortodoksisessa Pyhän Georgioksen katedraalissa [[Istanbulissa.]] Ortodoksisessa kirkossa toimitetaan useita kirkollisen vuorokauden mukaan määräytyviä hetkipalveluksia. Palvelusten sisältö on saanut voimakasta vaikutusta luostariperinteestä, jossa palvelukset toimitetaan kokonaisuudessaan. Hetkipalvelukset koostuvat pääasissa psalmien ja kirkkoveisujen sekä kirkkoisien kirjoittamien rukousten lukemisesta. Seurakunnissa hetkipalveluksia toimitetaan tietyissä kirkkovuoden määrätyissä palveluksissa sekä liturgian sijasta. Kirkollisen vuorokauden, joka alkaa juutalaisen tavan mukaan illasta (eli auringon laskusta) hetkipalvelusten järjestys on seuraava:
Käytännössä Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnissa toimitetaan pääasissa vain lauantai-illan vigilia, joka on yhdistelmä ehtoopalveluksesta, aamupalveluksesta sekä ensimmäisestä hetkestä. Liturgiaa edeltää kolmannen hetken lukeminen.
Luterilaisessa kirkossa
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä läntisen perinteen rukoushetkistä laudes, ad sextam (päivärukous), vesper ja kompletorio. Valon rukousta voidaan viettää vesperin tai kompletorion edellä. Niiden lisäksi Jumalanpalvelusten kirjassa on pienen rukoushetken järjestys, joka noudattaa perinteisen rukoushetken rakennetta, mutta on muodoltaan pelkistetympi.
Rukoushetkien järjestykset ovat Virsikirjan liiteosassa, "Jumalanpalvelusliite". Siten ne ovat helposti saatavilla. Rukoushetken voi johtaa pappi, seurakunnan työntekijä tai kuka tahansa seurakuntalainen. Ne voidaan toteuttaa rikkaasti tai pelkistetysti, lukien tai laulaen.
Historia
Hetkipalveluksen tausta on Vanhan Testamentin kuvaamassa pappien velvollisuudessa toimittaa ilta- ja aamu-uhreja (2.Moos. 29:38-39). Babylonin vankeuden aikana, jolloin pääsyä temppeliin ei ollut, Tooran lukeminen paikallisissa kokouksissa, synagogissa, kehittyi korvaamaan temppeliuhrit. Juutalaisten palattua pakkosiirtolaisuudesta näiden rukoushetkien vietto siirtyi temppeliin. Aamu- ja iltauhrien lisäksi vietettiin kolmannen, kuudennen ja yhdeksännen tunnin rukouspalvelusta. Uusi testamentti kuvaa, kuinka kristityt jatkoivat näiden rukoushetkien viettämistä (Kolmas hetki: Apt. 2:15; Kuudes: Apt. 10:9; 10: 3, 13). Vaikka apostolit eivät enää osallistuneet veriseen temppeliuhriin, jonka täyttymys nähtiin "leivän murtamisessa" (eukaristiassa), he jatkoivat päivän rukoushetkiin osallistumista (Apt. 3:1). Hetkipalveluksen alkuhistoria on kuitenkin hyvin vaikea kysymys, eikä suoraa yhteyttä juutalaisen ja varhaiskristillisen käytännön välillä voida vetää.
Globe Céleste
thumb|250px|Globe Céleste ja [[Eiffel-torni Seinen varrella.]] Globe Céleste oli Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn vetonaula. Se oli taivaankantta esittävä 40-metrinen valaistu pallo, jonka pintaan oli kuvattu mytologian tähtikuvioita. Kuviot loistivat öisin. Pallo sijaitsi maailmannäyttelyyn rakennetussa paviljongissa, jossa oli tähtitiedettä esittelevä näyttely.
Minardi M01
Minardi M01 oli italialaisen Minardi -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 1999. Autolla kilpailivat italialainen Luca Badoer, ranskalainen Stéphane Sarrazin ja espanjalainen Marc Gené.
Lethal Enforcers
Lethal Enforcers on Konamin vuonna julkaisema ammuntapeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä ja myöhemmin kotikonsoleille kuten SNES, Sega Mega Drive sekä Sega Mega-CD. Peli tuli tunnetuksi muun muassa väkivaltaisuutensa johdosta.
Vuonna Konami julkaisi pelille jatko-osan Lethal Enforcers 2: Gun Fighters, joka sijoittui villiin länteen.
Titus (täsmennyssivu)
Titus tai Tiitus voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Henkilöt
Titus oli roomalainen praenomen. Sen nimisiä roomalaisia:
Gisèle Freund
Gisèle Freund (19. joulukuuta 1908 Berliini, Saksan keisarikunta – 1. huhtikuuta 2000 Pariisi, Ranska ) oli saksalaissyntyinen ranskalainen valokuvaaja. Hänet muistetaan erityisesti ranskalaisten kirjailijoiden ja muun älymystön kuvaajana.
Freund syntyi varakkaaseen juutalaisperheeseen Berliinissä vuonna 1908. Hän opiskeli sosiologiaa Frankfurtissa ja kuului Adolf Hitleriä vastustaviin opiskelija-aktivisteihin. Vuonna 1933 hän pakeni Saksasta Pariisiin ja jatkoi opiskelua Sorbonnessa. Adrienne Monnier julkaisi hänen väitöskirjansa, joka käsitteli Ranskan 1800-luvun valokuvausta. Näihin aikoihin valokuvaamisesta tuli Freundin ammatti ja Life-lehti julkaisi hänen ensimmäisen kuvareportaasinsa.
Freund sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1936 mutta Saksan hyökättyä maahan hän pakeni ensin Etelä-Ranskaan ja sitten Argentiinaan. Pariisiin hän palasi sodan päätyttyä vuonna 1945.
Freund oli Magnum-kuvatoimiston jäsen ja teki paljon töitä Lifen lisäksi Time-lehdelle. Hänet tunnetaan monien kuuluisuuksien valokuvaajana. Näitä olivat muun muassa Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoir, Ernest Hemingway, Vladimir Nabokov, Boris Pasternak ja Aldous Huxley. James Joycen kuvista hän kokosi kirjan ja André Malraux'n muotokuva päätyi postimerkkiin.
Gisèle Freund sai Ranskan valtion suuren valokuvapalkinnon vuonna 1980. Hänet valittiin ottamaan virallinen muotokuva Ranskan presidentiksi vuonna 1981 astuneesta François Mitterrandista.
Granikosjoen taistelu
Granikosjoen taistelussa vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri kukisti persialaiset Vähän-Aasian satraapit. Taistelu käytiin toukokuussa tai kesäkuussa pienen Granikosjoen rannalla nykyisen Balıkesirin maakunnan alueella. Taistelussa Aleksanteria vastassa oli paikallisten persialaisten satraappien johtama armeija.
Taistelu oli ensimmäinen kolmesta suuresta taistelusta, jonka Aleksanteri Suuri voitti, ennen kuin hän sai valloitettua koko Persian valtakunnan. Seuraavana vuonna käydyssä Issoksen taistelussa ja vuonna 331 eaa. käydyssä Gaugamelan taistelussa Aleksanteri Suuri kukisti Persian kuninkaan Dareios III:n johtaman armeijan.
Granikosjoen taistelun jälkeen Aleksanteri Suuren armeija valtasi Lyydian pääkaupungin Sardiin ja koko Vähän-Aasian länsiosat. Vuoden 334 ja 333 eaa. aikana miltei koko Vähä-Aasia joutui makedonialaisten valtaan.
Tausta
Aleksanteri Suuren isä Filippos II oli suunnitellut hyökkäystä Persian valtakuntaa vastaan. Filippos oli vuonna 338 eaa. koonnut kaikki Kreikan kaupunkivaltiot Spartaa lukuun ottamatta niin sanottuun Korintin liittoon, jonka avulla hän aikoi kukistaa Persian valtakunnan. Vuonna 336 eaa. Filippos lähetti Hellespontoksen yli Parmenionin johtaman armeijan. Parmenion valtasi Vähän-Aasian luoteisrannikon, mutta kärsi tappioita persialaisten etevää sotapäällikköä Memnonia vastaan. Kun Filippos murhattiin vuoden 336 eaa. lokakuussa, tuli vain 20-vuotiaasta Aleksanterista uusi kuningas. Saatuaan kreikkalaiset ja Makedonian lähialueiden kansat valtansa alle Aleksanteri päätti toteuttaa isänsä suunnitteleman hyökkäyksen Persiaan.
Aleksanteri ylittää Hellespontoksen
Vuoden 334 eaa. keväällä Aleksanteri johti armeijansa Hellespontokselle, joka ylitettiin Sestoksen ja Abydoksen kohdalla. Parmenion sai hoidettavakseen armeijan kuljetuksen salmen yli ja tähän tarvittiin 160 kolmisoutua. Aleksanteri uhrasi Hellespontoksen ylittäessään härän Poseidonille. Hän antoi rakentaa alttarin Zeukselle, Athenelle ja Herakleelle sille paikalle, josta hän oli lähtenyt Euroopasta, sekä paikalle, jolla hän oli noussut maihin Aasiassa. Aleksanteri kävi myös läheisessä Troijassa, jossa hän uhrasi esi-isälleen Akhilleukselle.
Ylitettyään Hellespontoksen Aleksanteri Suuren armeija kokoontui Arisbessä, josta se jatkoi matkaansa Lampsakoksen ohi itään. Aleksanteri lähetti joukon toveriratsuväkeä ja osan kevyestä ratsuväestä tiedustelemaan armeijan tulevaa reittiä pitkin. Samalla hän lähetti erään Panegoroksen valtaamaan Priapoksen kaupungin, joka oli antautunut hänelle.
Persialaisten suunnitelmat
right|250px|thumb|Granikosjoen sijainti Vähässä-Aasiassa. Aleksanterin armeijan reitti on merkitty punaisella. Paikalliset persialaiset satraapit olivat kokoontuneet joukkoineen Zeleian kaupunkiin. Myös rhodoslainen palkkasotilas Memnon oli paikalla. Kun satraapit saivat kuulla, että Aleksanteri oli ylittänyt Hellespontoksen suuren armeijan kanssa, aikoivat he heti hyökätä hänen kimppuunsa. Memnon neuvoi kuitenkin, että oli parempi olla hyökkäämättä. Memnonin mukaan makedonialaisilla oli suuri ylivoima jalkaväen suhteen. Heitä johti myös Aleksanteri itse, samalla kun Dareios III ei itse ollut paikalla johtamassa persialaisia joukkoja. Memnon suositteli satraapeille poltetun maan taktiikkaa. Jos persialaiset polttaisivat viljapeltonsa ja kaupunkinsa, niin makedonialaisten olisi pakko palata kotiinsa. Samalla persialaisten piti käyttää laivastoaan estääkseen makedonialaisten huoltoyhteydet Hellespontoksen yli ja lähettääkseen joukkoja Makedoniaan. Hellespontoksen Fryygian satraappi Arsites vastusti kuitenkin tätä ehdotusta, koska ei halunnut, että hänen alamaistensa pellot ja talot poltettaisiin. Persialaiset eivät myöskään täysin luottaneet Memnoniin ja uskoivat, että hän yritti vain vitkastella saadakseen itse enemmän kunnioitusta kuninkaalta. Lopulta persialaiset päättivät leiriytyä pienen Granikoksen rannalle ja jäädä sinne odottamaan makedonialaisia.
Taistelukenttä
Taistelu käytiin Granikosjoen (turkiksi Biga Çayı) varrella. Joki laskee Ida-vuorelta (turkiksi Kaz Dağı) Propontikseen eli Marmaranmereen. Joen suisto on noin 50 km:n päässä Hellespontoksesta. Joki on melko kapea, mutta sen rannat ovat jyrkät.
Arrianos ja Plutarkhos kuvaavat Granikoksen rantoja jyrkiksi ja jokea paikoin syväksi. Diodoros Sisilialaisen mukaan taistelu käytiin vasta sen jälkeen, kun Aleksanteri oli vienyt armeijansa Granikoksen yli ja hänen versionsa mukaan maasto ei paljoakaan vaikuttanut taistelun kulkuun.
Aleksanteri Suuren armeija
thumb|left|250px|Thessalialainen ratsumies Sidonin kuninkaan [[Abdalonymos|Abdalonymoksen valmistuttamasta Aleksanteri-sarkofagista. Thessalialaiset olivat kuuluisia hevosistaan ja heidän ratsuväkeään pidettiin makedonialaisen ratsuväen veroisena.]] Arrianoksen mukaan Aleksanteri otti mukaansa Persian sotaretkelle 30 000 jalkaväkeä, jousiampujia ja kevyesti aseistettuja sotilaita. Ratsuväkeä Aleksanteri otti mukaan sotaretkelleen noin 5000. Lisäksi hänen käytettävissään olivat ne joukot, jotka hänen isänsä Filippos II oli lähettänyt edeltä Vähä-Aasiaan kenraali Parmenionin johdolla.
CD4
CD4 on ihmisen geeni, joka vaikuttaa esimerkiksi T-solujen, monosyyttien ja makrofagien syntymiseen. Se löydettiin 1970-luvun lopulla ja tunnettiin aluksi nimillä Leu-3 ja T4. Se nimettiin CD4:ksi vuonna 1984.