cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volodymyr Vynnytšenko
Elämä
Saksan tukemat konservatiivit kaappasivat Ukrainassa vallan huhtikuussa 1918. Hetmaniksi julistettiin Pavlo Skoropadski. Vallitsevan poliittisen tilanteen vuoksi Vynnytšenko joutui jättämään Kiovan. Kun Ukrainan direktorio muodostettiin vastustamaan hetmanin hallintoa, otti Vynnytšenko osaa sen toimintaan. Kapina onnistui ja Vynnytšenko palasi Kiovaan jälleen joulukuussa 1918. Sodat olivat rikkoneet Ukrainan sisäisen järjestyksen, eikä Vynnytšenkon onnistunut sitä palauttaa. Hän riitaantui asiasta Petljuran kanssa ja erosi jäsenyydestään direktoriossa 10. helmikuuta 1919. Samalla hän erosi Ukrainan sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenyydestä. Hän muutti lyhyeksi aikaa Wieniin. Samalla hän ilmoitti perustavansa ”ulkomailla asuvien ukrainalaisten kommunistien puolueen”. Uuden puolueen johtajana Vynnytšenko matkusti kesäkuussa 1920 Moskovaan. Tarkoituksena oli neuvotella Ukrainan asioista venäläisten bolševikkien kanssa. Neuvottelut olivat Vynnytšenkolle pettymys. Hänen mielestään bolševikit olivat vain pinnallisesti sosialisteja. Sosialismilla he peittävät perinteisen venäläisen suurvaltapolitiikan. Samana vuotena ilmestyi hänen kolmiosainen teoksensa Kansakunnan synty, joka käsitteli Ukrainan tapahtumia.
Loppuelämänsä Vynnytšenko eli maanpaossa Euroopassa, ensiksi Saksassa ja lopuksi Ranskassa. Ranskassa hän elätti itsensä kirjailijana ja maanviljelijänä. Hän oli hankkinut pienen maatilan läheltä Cannesia Mouginsista. Ranskan vuosinaan Vynnytšenko kirjoitti onnea käsittelevän filosofisen teoksen Concordism.
Ukrainassa vaalitaan nykyään jonkin verran Vynnytšenkon muistoa, ei tosin yhtä paljon kuin muiden Ukrainan kansantasavallan johtohenkilöiden. Häntä pidetään nykyään liian vasemmistolaisena. Hänen kirjallista arkistoaan säilytetään Columbian yliopistossa Yhdysvalloissa New Yorkissa.
Radiodifusão Nacional da Guiné-Bissau
thumb|upright|Rádio Libertaçãon lähetysasema kansallisen vapaustaistelun museossa Bissaussa. Radiodifusão Nacional da Guiné-Bissau (RDN) on Guinea-Bissaun kansallinen radioyhtiö.
Yleisradiotoiminta alkoi silloisessa Portugalin Guineassa vuonna 1944. Posti- ja lennätinlaitoksen tuottama palvelu järjestettiin uudelleen vuonna 1946, jolloin se sai nimen Emissora da Guiné. Suurin osa ohjelmista oli äänitetty Lissabonissa, josta ne lähetettiin Bissauhun radiointia varten. Ohjelmat käsittelivät etupäässä emämaata ja niissä oli paljon musiikkia. Ainoa paikallisesti tuotettu ohjelma oli toivekonsertti, joka sisälsi lähinnä portugalilaisia, brasilialaisia ja kapverdeläisiä kappaleita.
1950-luvulta lähtien Portugalin Guineaan lähetti ohjelmaa myös Lissabonissa toiminut Emissora Nacional de Radiodifusão, joka sai paikalliset lähetykset vastuulleen vuonna 1966. Aseman ohjelmista tuli monipuolisempia ja niissä alettiin käyttää myös paikallisia kieliä. Radio sai tehtäväkseen ”psykologisen sodankäynnin” Guinean ja Kap Verden afrikkalaista itsenäisyyspuoletta PAIGC:ia ja sen radioasemaa Rádio Libertaçãota vastaan. Tavoitteen saavuttamiseksi se alkoi esittää paikallista musiikkia ja käyttää Rádio Libertaçãon tavoin kreolikieltä. PAIGC:in asema aloitti toimintansa Guinean puolella rajaa sijainneesta kuorma-autosta vuonna 1964. Sen säännölliset lähetykset alkoivat Conakrysta vuonna 1967.
Guinea-Bissaun itsenäistymisen jälkeen perustettu valtiollinen Radiodifusão Nacional toimi maan hallituksen äänitorvena. Sen henkilöstö oli innostunutta ja ohjelmat monipuolisia, ja vuonna 1976 se sai Afrikan yleisradioliiton palkinnon Länsi-Afrikan parhaana radioasemana. Ohjelmatoiminnan alamäki alkoi vuonna 1980, mihin liittyivät myös studion ja Nhacran lähetyskeskuksen tekniset ongelmat. Tilanne parani vuosikymmenen puolivälissä. Ohjelmien yhteiskunnallista vaikuttavuutta pyrittiin lisämään muun muassa Unicefin projektien avulla. 1980-luvun lopussa Radiodifusão Nacionalilla oli Nhacrassa ULA- ja keskiaaltolähettimet, jotka kattoivat vain osan maasta. Asema kärsi vaurioita vuosien 1998–1999 sisällissodassa.
Radiodifusão Nacionalin lähetykset kattavat nykyään 80 prosenttia Guinea-Bissaun pinta-alasta. Yhtiöllä on kaksi lähetysstudiota ja äänitysstudio. Bissaun lähettimien teho on 500 wattia ja Nhacran lähettimien 3,5 ja 2 kilowattia. Gabussa on 3,5 ja Catióssa 15 kilowatin lähettimet. Suunnitteilla on rikkinäisen lähettimen korvaaminen Canchungossa sekä uusien lähettimien asentaminen Bafatáan, Bubaan, Cacheuhun ja Farimiin. Yhdellä kanavalla tapahtuvissa lähetyksissä käytetään portugalia, kreolia ja 13 kansallista kieltä. Yhtiöllä on noin sata työntekijää ja sen vuosibudjetti on noin 450 miljoonaa CFA-frangia. Maan radio- ja televisioyhtiöiden yhdistämistä on odotettu jo jonkin aikaa.
Guinea-Bissaun mediakentän vapautuminen alkoi vuonna 1991, ja ensimmäiset yksityiset radioasemat perustettiin vuosikymmenen puolivälissä. Nykyään maassa toimii Radiodifusão Nacionalin lisäksi seitsemän yksityistä radioasemaa, 35 yhteisöradiota, vuonna 1989 perustettu kansallinen televisiokanava Televisão da Guiné-Bissau (TGB) ja neljä paikallistelevisiota. 1990-luvun puolivälissä solmittujen sopimusten perusteella välitetään myös Radio France Internationalen ja Rádio e Televisão de Portugalin lähetyksiä.
Ansi Agolli
Ansi Agolli (s. 11. lokakuuta 1982 Tirana, Albania) on albanialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Agolli pelasi Veikkausliigaa Vaasan Palloseurassa 2007-2008, jonne hän siirtyi Sveitsistä huhtikuussa 2007 yksivuotisella sopimuksella. Lokakuussa 2007 Agolli allekirjoitti tarjotun pitkän jatkosopimuksen, mutta joutui seuraavana vuonna palaamaan kotimaahansa hoitamaan sairasta isäänsä. VPS ja KF Tirana pääsivät lainasopimukseen, jonka mukaan Agolli palaisi Suomeen huhtikuun 2009 lopussa. Palattuaan mies ilmoitti VPS:n johdon ja fanien yllätykseksi haluavansa jäädä lopullisesti KF Tiranan riveihin. VPS näki järkevämmäksi neuvotella pelaajan lopullisesta siirrosta, eikä pitänyt Agollia väkisin Vaasassa. Ansi siirtyi kuitenkin jo heinäkuussa 2009 suurella summalla Kryvbasiin Ukrainan pääsarjaan, joten todellinen siirtosyy Suomesta jäi hämärän peittoon. Siirtosumma tuli kokonaisuudessaan KF Tiranalle ja VPS ei saanut siirrosta euroakaan.
Agolli on myös esiintynyt Albanian maajoukkueessa. Hän on pelannut 52 ottelua ja on tehnyt kaksi maalia. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Agolli esiintyi yksitoista kertaa.
Luettelo Norjan puolueista
Tämä artikkeli on luettelo Norjan puolueista.
Nykyiset suurkäräjäpuolueet
Suurkäräjien suurin puolue on suurkäräjävaalien 2017 jälkeen poliittiseen keskusta-vasemmistoon lukeutuva Työväenpuolue.
Zena Marshall
Zena Moyra Marshall (1. tammikuuta 1925 – 10. heinäkuuta 2009) oli Nairobissa, Keniassa syntynyt brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin roolista elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962).
Lisäksi Marshall esiintyi muun muassa Ken Annakinin elokuvassa Nuo mainiot miehet lentävissä koneissaan (1965).
Parkanon keskustaajama
Parkanon keskustaajama on entinen Parkanon kirkonkylä ja nykyinen ensimmäinen kaupunginosa. Se sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa ja Luoteis-Pirkanmaan seutukunnassa. Kauempana asutus on hajanaisempaa; jo melko lähellä keskustaa on suurehkoja metsäalueita. Parkanon keskustaajaman asutus on keskittynyt alavien savi- ja hiesumaiden välissä kohoavalle moreeniharjanteelle sijoittuen Kirkkojärven ja Viinikanjoen ympäristöön.
VEGF-C
thumb|Malli VEGF-C:n rakenteesta VEGF-C eli verisuonen endoteelin kasvutekijä-C on merkittävin imusuonten kehitystä ja kasvua säätelevä kasvutekijä. Sen vaikutuksia imusuonten pinnalla välittää VEGFR-3-reseptori. VEGF-C sitoutuu myös VEGFR-2 -reseptoriin, joka välittää verisuonten kasvua ja kehitystä. VEGF-C on löydetty ja sen toiminta selvittiin Kari Alitalon laboratoriossa.
Parkanon keskustaajama
Kaupungin keskeiset julkiset palvelut ovat keskittyneet pitkälti Parkanontien, Satakunnankadun ja Keskuskadun lähettyville ydinkeskustaan. Alueella sijaitsevat muun muassa kaupungintalo, terveyskeskus, apteekki, palolaitos, kirjasto, kirkko, keskustan koulu ja lukio.
Vuoden 2017 lopussa Parkanossa oli 6 562 asukasta, joista 4 369 asui taajamassa, 2 128 haja-asutusalueilla ja 65:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Parkanon taajama-aste on 67,2 %.
Statiinit
Statiineja käytetään familiaalisen hyperkolesterolemian hoitoon sekä sydän- ja verisuonisairauksiin liittyvien terveysongelmien ennaltaehkäisyyn sekä suuren että pienen sydän- ja verisuonitautiriskin potilaille. Sydän- ja verisuonisairauksia sairastavien kohdalla puhutaan sekundaaripreventiosta ja muiden kohdalla primaaripreventiosta.
Statiinit vähentävät noin 20 prosentilla eläkeikäisten sydänsairaiden kokonaiskuolleisuutta, mutta primaaripreventiossa niillä ei ole kokonaiskuolleisuutta vähentävää vaikutusta. Poikkeuksena kuitenkin familiaarista hyperkolesteromiaa sairastavat, joiden kohdalla primaaripreventio laskee sydänkuolleisuusriskin samalle tasolle muun väestön kanssa, kun taas sekundaaripreventio laskee riskiä alle 25 prosentilla.
Simvastatiinilla on havaittu olevan myös kouristuksia vähentävää vaikutusta osalla potilaista, vaikka se voi myös lisätä tai aiheuttaa niitä.
Statiinit näyttäisivät aiheuttavan joillekin potilaille älyllisten toimintojen heikkenemistä ja toisille taas parantavan niitä, ja niiden negatiivinen ja positiivinen vaikutus kumoavat toisensa väestötasolla.
Ensimmäiset statiinit löydettiin 1970-luvulla eristämällä ne Aspergillus- ja Penicillium -homesienistä.
Vaikutusmekanismi
Maksa muodostaa kolesterolisynteesin alkuvaiheessa mevalonaattia aineesta nimeltä 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi A (HMG-CoA). HMG-CoA-reduktaasi toimii kolesterolisynteesin katalyyttina.
Statiinit estävät HMG-CoA-reduktaasin toimintaa, mistä aiheutuu, että maksa tuottaa vähemmän kolesterolia. Maksasolut kompensoivat kolesterolintuotannon vähenemistä lisäämällä LDL-reseptoriensa määrää. Tämä johtaa siihen, että maksaan saapuu verestä enemmän "pahana kolesterolina" tunnettua LDL-kolesterolia, mikä johtaa veressä olevan LDL-kolesterolin vähenemiseen.
Statiinit vähentävät veren LDL- ja kokonaiskolesterolipitoisuuksia noin 30–40 prosenttia ja triglyseridipitoisuuksia 10–20 prosenttia. Sydän- ja verisuonitauteja aiheuttavan apolipoproteiini B:n määrä veressä saattaa kuitenkin jäädä liian suureksi siinäkin tapauksessa, että potilaan LDL-kolesterolin määrä saadaan viitearvojen sisälle.
Teho ja haitat sekä hyöty-haittasuhde
Vuonna 2012 julkaistussa 27 satunnaistettuun kliiniseen tutkimukseen perustuvassa tutkimuskatsauksessa havaittiin, että statiinihoito alensi sydäntapahtuman riskiä 20-25 prosentilla ja vähensi 10 prosenttia kaikkien potilasryhmien kokonaiskuolleisuutta, kun LDL-kolesterolia alennettiin statiinihoidolla 40 mg/dL (eli noin 1.0 mmol/l). Intensiivisempi statiinihoito vähensi sydäntapahtuman riskiä vielä 15 prosenttia lisää.
Vuonna 2019 julkaistussa 23 satunnaistettuun ja kontrolloituun kliiniseen tutkimukseen perustuvassa tutkimuskatsauksessa havaittiin, että yli 64-vuotiaiden sydänsairaiden kokonaiskuolleisuus väheni 20 prosenttia, mutta oireettomien potilaiden kokonaiskuolleisuus ei vähentynyt lainkaan. Vuonna 2020 julkaistiin vastaavanlainen 17 tutkimukseen perustuva katsaus, jonka tulos oli samantyyppinen: statiinien käyttö vähensi iäkkäiden sydänsairaiden kokonaiskuolleisuutta 18 prosentilla, mutta ei terveiden.
Lääketieteellisiä hoitoja puolueettomasti arvioivan brittiläisen NNT-tietokannan mukaan sydänsairaiden potilaiden statiinihoito pelastaa viiden vuoden aikana hengen yhdeltä prosentilta hoitoa saaneista. Tämän lisäksi 2,5 prosentilta hoitoa saaneista estyy ei-kuolemaan johtava sydänkohtaus ja yhdeltä prosentilta estyy aivohalvaus. Statiinihoito aiheuttaa samalla ajanjaksolla kuitenkin 10 prosentille potilaista lihasvaurion ja 2 prosentille diabeteksen. Statiinit lisäävät lisäksi kaikilla potilasryhmillä riskiä saada aivoverenvuoto.
Aiemmin luultiin, että aikuistyypin diabeteksen riski lisääntyisi vain lievästi, mutta kokeellisissa interventiotutkimusissa on sittemmin havaittu, että statiinien käyttäjillä ilmenee tutkimuksesta riippuen 25–48 prosenttia enemmän diabetekseen sairastumista kuin plaseboa nauttineilla. Esimerkiksi vuonna 2017 julkaistun suomalaisen väitöskirjatutkimuksen mukaan rosuvastatiini, atorvastatiini ja simvastatiini lisäävät diabetesriskiä, mutta pravastatiinilla ei havaittu haitallisia vaikutuksia. Statiinihoito vähensi kuuden vuoden seurantajakson aikana tutkimukseen osallistuneiden insuliiniherkkyyttä keskimäärin 24 prosenttia ja insuliinieritystä 12 prosenttia sekä lisäsi kakkostyypin diabeteksen esiintyvyyttä 46 prosenttia.
Statiinit saattavat tulehduttaa ja vaurioittaa maksaa etenkin silloin, kun niiden rinnalla käytetään muita maksatoksisia aineita kuten alkoholia tai kalsiumkanavasalpaajia. Statiinien käyttö saattaa lisätä myös haimatulehduksen esiintymistä.
Statiinien on havaittu aiheuttavan keskivartalolihavuutta samassa suhteessa kun se alentaa potilaiden LDL-kolesterolin tasoa. Statiinit voivat aiheuttaa myös näöntarkkuuden heikentymistä ja muita näköhäiriöitä.
Statiinit aiheuttavat etenkin iäkkäille käyttäjille edellä mainittujen haittavaikutusten lisäksi usein myös kognitiivisia ongelmia ja väsymystä. Vuonna 2021 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan aivo-veriesteen läpäisevien lipofiilisten statiinien kuten simvastatiinin, atorvastatiinin ja lovastatiinin käyttö kaksi- ja puolinkertaistaa lieviä kognitiivisia ongelmia omaavien riskin sairastua dementiaan. Riskin suureneminen kyseiselle tasolle koski niitä, jotka olivat saaneet kokonaiskolesterolinsa tasolle 5,33 mmo/l tai vielä alhaisemmaksi.
Vuonna 2015 julkaistussa satunnaistetussa kaksoissokkotutkimuksessa havaittin, että statiinien käyttö lisäsi vanhenevien naisten aggressiivisuutta mutta vähensi miesten aggressivisuutta etenkin niillä naisilla ja miehillä, joiden aggressiivisuuden taso oli lähtötilanteessa matalampaa kuin muilla. Miesten aggressiivisuuden väheneminen liittyi siihen, että statiinien käyttö vähensi heidän testosteronitasojaan. Lisäksi havaittiin, että statiinit aiheuttivat unihäiriöitä. Tutkittavat nauttivat 20 milligrammaa simvastatiinia tai 40 milligrammaa pravastatiinia.
Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat seksuaalielämän häiriöt. Statiinien käyttö 16-kertaistaa myös riskin sairastua perifeeriseen neuropatiaan eli ääreishermoston rappeumaan.
Suomessa käytetyt statiinilääkkeet
Statiineihin kuuluvat seuraavat lääkkeet:
Lisäksi on olemassa serivastatiini, mevastatiini ja pitavastatiini, jotka eivät ole Suomessa myynnissä.
Timaios (dialogi)
Timaios on Platonin kirjoittama dialogi, joka sisältää Platonin luonnontieteellisen teorian. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Luonnosta (, Peri fyseōs). Dialogissa keskustelevat Sokrates, Kritias, Timaios Lokroilainen ja Hermokrates.
Historia
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu III tetralogiaan yhdessä dialogien Kleitofon, Valtio ja Kritias kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin ainoaksi luonnonopilliseksi teokseksi. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan I trilogiaan yhdessä Valtion ja Kritiaan kanssa.
Konteksti
Dialogin tapahtumat sijoittuvat seuraavaan päivään siitä, kun Sokrates oli kuvannut ihannevaltionsa. Platonin teoksista tämä tapahtui Valtiossa. Sokrates ajatteli, että hänen antamansa ihannevaltion kuvaus ei ollut riittävä ajanvietteeksi ja että hän haluaisi kuulla myös jonkin selonteon siitä, kun valtio olisi tekemisissä toisten valtioiden kanssa.
Hermokrates toivoo tekevänsä palveluksen Sokrateelle ja mainitsee, että Kritias tietää juuri sopivan kertomuksen. Kritias jatkaa kertomalla tarinan Atlantiksesta ja Ateenasta, joka oli ennen ihannevaltio ja lähti sotaan Atlantista vastaan. Kritias uskoo kuitenkin menevänsä asioiden edelle ja mainitsee, että Timaios tulee ensin antamaan selonteon maailmankaikkeuden ja ihmisen alkuperästä. Kritiaan kertomus Atlantiksesta jatkuu dialogissa Kritias.
Maailmankaikkeuden luominen
Timaios aloittaa selonteolla, jossa tehdään ero fyysisen maailman, joka on muutosten maailma, ja ikuisen maailman välillä. Hän sanoo, että "väitteiden, jotka kuvaavat lujaa ja pysyvää ja järjellä käsitettävää, tulee olla lujia ja muuttumattomia", ja antaa ymmärtää, että muuttuvista ja todennäköisistä asioista annetut kuvatukset ovat yhtä muuttuvia ja todennäköisiä. Tämä tarkoittaa, että vaikka ikuisesta, muuttumattomasta maailmasta voitaisiin antaa yhtä muuttumaton kuva, fyysistä maailmaa koskien "meidän on hyväksyttävä näitä asioita koskeva todennäköinen tarina eikä tavoiteltava sen enempää".
Platon ehdottaa, että koska mikään "ei tule eikä muutu" ilman syytä, siksi maailmankaikkeuden syynä tulee olla Jumala tai demiurgi, jota Platon piti maailmankaikkeuden isänä. Demiurgi käytti "muotojen" tai ideaalien ikuista ja täydellistä maailmaa esimerkkinä ja loi maailman, joka oli aiemmin ollut ainoastaan kaaosmaisessa tilassa. Platon kuvasi kaaoksen tilaksi, josta puuttui yhtenäisyys tai tasapaino, jossa neljä klassista alkuainetta eli maa, vesi, ilma ja tuli olivat muodottomia, sekoittuneita ja jatkuvassa liikkeessä. Luojan olennainen teko oli järjestyksen ja selkeyden tuominen tähän kaaokseen ja sekamelskaan.
Timaios jatkaa kertomalla, miksi maailmankaikkeus luotiin. Koska Jumala tai demiurgi oli hyvä, se halusi maailmaan lisää hyvää. Tämä ajatus on Leibnizin optimismin ydin ja ilmaisee myös riittävän syyn periaatteen, jonka mukaan mikään maailmankaikkeudessa ei tapahdu ilman syytä. Demiurgin luomasta maailmasta tuli hyvä ja täydellinen, koska se oli luotu täydellisen mallin mukaan.
On tärkeää huomata, että Platonin demiurgilta puuttui yliluollinen kyky luoda ex nihilo eli tyhjästä. Demiurgi kykeni ainoastaan järjestämään alkukaaoksen. Tämä kaaos oli Platonin kosmogonian ainoa toinen olemassaollut olemus. Tämä eroaa merkittävästi sekä kreikkalaisesta että juutalais-kristillisestä ajatuksesta Jumalasta. Juutalaisuudessa Jahve loi kaiken tyhjästä ja oli ainoa ikuinen olento, kristinuskossa sillä huomautuksella, että hän koostui Pyhästä Kolminaisuudesta.
Myöhemmin gnostilaiset ottivat demiurgin ajatuksen käyttöönsä Platonilta. Gnostilaisuudessa demiurgi oli kuitenkin vahingossa syntynyt, langennut ja tietämätön olento, joka loi epätäydellisen maailman. Tämä ei kuitenkaan vastaa Platonin alkuperäistä ajatusta demiurgista.
Alkuaineet
Timaios esittää arveluita neljän klassisen alkuaineen koostumuksesta. Platon arveli kunkin näistä koostuneen tietystä Platonin kappaleesta. Maa oli kuutio, ilma oktaedri, vesi ikosaedri ja tuli tetraedri. Kukin näistä täydellisistä monikulmioista koostui vuorostaan kolmioista. Vain tietyt kolmiomuodot olivat sallittuja, kuten kulmajakaumat 30–60–90 ja 45–45–90. Kukin elementti oli jaettavissa sen muodostaneisiin kolmioihin, ja ne voitiin puolestaan laittaa takaisin ja muodostaa näin muita alkuaineita. Näin kaikki alkuaineet olivat täysin muutettavissa toisikseen. Tämä ajatus oli alkemian edeltäjä.
Timaios oletti, että oli olemassa myös viides alkuaine, joka vastasi jäljelle jäänyttä viidettä Platonin kappaletta nimeltään kvintessenssi ("perikuva", "olennainen osa"). Avaruus koostui tästä aineesta.
Timaios käsittelee myös musiikin teoriaa, kuten pythagoralaista asteikkoa.
Valjaskirjoahven
Valjaskirjoahven (Aequidens metae ) on eteläamerikkalainen kirjoahven. Se sopii pidettäväksi myös akvaariossa. Valjaskirjoahvenen lähisukulainen kuviokirjoahven on toinen akvaarioissa tavallisimmin pidettävä laji Aequidens-suvusta.
Koko ja ulkonäkö
Koiras voi kasvaa 20 senttimetrin pituiseksi; naaras jää pienemmäksi. Valjaskirjoahvenen vartalossa on siniharmaalla tai kellertävänharmaalla pohjalla lyhyitä oranssinruskeita pystysuuntaisia juovia. Kyljessä ja pyrstön tyvessä on musta läikkä.
Käyttäytyminen
Valjaskirjoahven on kokoisekseen kirjoahveneksi rauhallinen, jopa arka. Nuorina ne viihtyvät parvessa, josta myöhemmin muodostuu reviirinsä valtaavia pariskuntia. Tämän takia akvaariokaloiksi ne voikin hankkia yhtä hyvin valmiina pariskuntana tai poikasparvena, josta myöhemmin annetaan ylimääräiset kalat pois pariskunnan tieltä. Täysikasvuisena valjaskirjoahven ei ole kirjoahventen aivan pienimmästä päästä, joten akvaario täysikasvuiselle pariskunnalle saisi olla vähintään 350 litraa, mieluummin yli 400 litraa. Pienemmässä ne näyttävät yleensä ylisuurilta altaaseen.
Hyvin rauhallisina ahvenina ne soveltuvat monenlaisten kalojen seuraan, kuitenkin aggressiivisia, liian vilkkaita, tai liian pieniä lajeja tulisi välttää, sekä luonnollisesti eri vesiarvoja kaipaavia. Pienet kalat, kuten kardinaalitetrat joutuvat helposti suuren aikuisen valjaskirjoahvenyksilön ruokalistalle. Parhaita lajeja samaan akvaarioon valjaskirjoahventen kanssa ovat erilaiset korkeaprofiiliset tetrat, monet imumonnit, lehtikalat ja monet muut rauhalliset kirjoahvenet, sekä monniset. Valjaskirjoahventen kanssa voi hyvin pitää myös pienempiä kirjoahvenia, ilman että ne joutuisivat valjaiden kiusaamiksi.
Vesiolot ja ravinto
Valjaskirjoahvenelle sopii pehmeä, hiukan hapan vesi (pH 6,5–7), jonka lämpötila on 25–29 °C. Kala on kaikkiruokainen: Se syö myös kuivattua ja pakastettua ruokaa. Valjaskirjoahven kuitenkin vain harvoin, tai aliruokittuna saattaa syödä akvaariokasveja.
Sihteeri
thumb|Rose Mary Woods, Yhdysvaltain presidentin [[Richard Nixonin sihteeri, työpisteellään 1970-luvulla.]]
Sihteeri (lyhenne siht. ) on toimistotyön ammattilainen, joka työskentelee toimistopalvelu-, tietohallinto- ja viestintätyössä erilaisissa organisaatioissa muun muassa yrityksissä, järjestöissä ja virastoissa. Ammattinimike voi olla myös assistentti.
Virtuaalisihteeri on henkilö, joka tekee ostopalveluna sihteeri- tai assistenttitehtäviä hyödyntäen tietotekniikkaa ja etäyhteyksiä. Virtuaalisihteeristä käytetään myös nimitystä virtuaaliassistentti.
Sihteerin tehtäviin kuuluu muun muassa tilaisuuksien ja matkojen järjestäminen, kirjeenvaihto, käännöstyöt, kokoussihteerinä toimiminen, tiedottaminen, hankintojen ja tilausten tekeminen, esimiehen avustaminen ja juoksevien asioiden hoitaminen organisaation sisäisissä ja ulkoisissa yhteyksissä. Työn sisältöön vaikuttavat esimiehen asema, tehtävät sekä yrityksen tai organisaation toimiala ja koko.
Sihteerin tehtäviin koulutetaan esimerkiksi kauppaoppilaitoksissa (merkonomi), ammattikorkeakouluissa (tradenomi), aikuisopistoissa, aikuiskoulutuskeskuksissa ja instituuteissa (ammatti-/näyttötutkinto).
Yhteisöjen tai yrityksien kokouksien ajaksi valitaan sihteeri pitämään pöytäkirjaa. Yleensä sihteerinä toimii toimitusjohtaja tai asunto-osakeyhtiöissä isännöitsijä.
Triesten katedraali
pienoiskuva|Triesten katedraali. pienoiskuva|Triesten katedraalin [[fasadi.]] Triesten katedraali (ital. Basilica cattedrale di San Giusto Martire) on Italian Triestessä sijaitseva katedraali. Se rakennettiin vuosien 1302–1320 välillä yhdistämällä kaksi vanhaa kirkkoa yhteen rakennukseen. Vuonna 1422 katedraalin kellotorniin osui salama, joka pienensi kellotornin nykyiseen kokoonsa. Kirkon julkisivua koristaa suuri ruusun muotoinen ikkuna. Vuonna 1899 Triesten katedraali sai basilikan arvonimen.
Historia
Ensimmäinen uskonnollinen rakennus paikalle rakennettiin 500-luvulla roomalaiselle propylonille käyttämällä osaa olemassa olevasta rakenteesta.
800- ja 1000-luvuilla vanhan kirkon raunioille pystytettiin kaksi basilikaa, joista ensimmäinen oli omistettu Neitsyt Marialle ja toinen, katedraali, Pyhälle Justukselle (San Giusto). Jälkimmäisen rakennuksen alkuperäistä suunnittelua pitkitettiin reilusti. 1300-luvulla kaksi basilikaa yhdistettiin purkamalla jommankumman basilikan yksi laiva ja rakentamalla yksinkertainen epäsymmetrinen julkisivu, jota hallitsee yksityiskohtaisesti työstetty goottilainen ruusuikkuna, joka oli yhtä koristeellinen kuin uusi kellotorni, johon oli käytetty paikalta löydettyjä kiviä ja friisien osia.
Karlismi-mausoleum
Pyhän Kaarlen Borromeon kappeli toimii Espanjan valtaistuimen karlistilaisten perheiden hautauskappelina.[1] Se sisältää mm. seuraavien Don Carloksien haudat:
Taideteokset
Katedraalin historiallisesti kiinnostaviin töihin kuuluvat 1100-1200-luvuilla Venetosta kotoisin olevat käsityömestareiden teokset, jotka kuvaavat Neitsyt Marian taivaaseenastumista ja Kristusta Pyhä Justuksen ja Pyhä Servoluksen välillä. Pieni 1300-luvun San Giovannin kirkko, vanha kastekappeli ja San Michele al Carnale -kirkko täydentävät hienon keskiaikaisen kirkkopihan.
Kirkon edessä olevalla aukiolla on alttari 3. armeijan siunaamisen ja aseiden laskemisen muistoksi. Siellä on myös pertuskalla varustettu pylväs ja muistomerkki ensimmäisessä maailmansodassa kuolleille.
Alueella 1930-luvulla tehdyt arkeologiset kaivaukset paljastivat roomalaisen foorumin jäänteet ja kahdelle pylväskerrokselle rakennetun kaupunkirakennuksen jäännökset, jossa oli ollut kaksi apsista. Kaksi alemman kerroksen pylvästä on kunnostettu.
Kellotornin 5 kelloa on viritetty G-duuri -asteikkoon.
VEGFR-2
thumb|Malli VEGFR-2:n rakenteesta sitoutuneena aksitinibiin VEGFR-2 eli verisuonen endoteelin kasvutekijäreseptori-2 välittää verisuoniston kehitystä ja kasvua. Siihen tarttuvia kasvutekijöitä ovat VEGF, VEGF-C, VEGF-D ja VEGF-E.
Veera Antsalo
Veera Antsalo (s. 1975 Helsinki) on suomalainen runoilija ja kirjailija.
Antsalon esikoisrunokokoelma Sähkökatkoksen aikaan (2012) oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Tanssiva karhu -palkinnon saajaksi. Toinen kokoelma Pölyn historia (2015) oli Toisinkoinen-palkintoehdokas. Kolmas runokokoelma, Imago, ilmestyi vuonna 2018 ja oli Runeberg-palkintoehdokkaana. Antsalon esikoisromaani, Fernanda ilmestyi vuonna 2021.
Ѿ
Ot (Ѿ, ѿ) on varhaiskyrilliseen kirjaimistoon kuuluva kirjain, joka on omegan (Ѡ, ѡ) ja Т:n ligatuuri. Sitä käytettiin ajoittain muinaisslaavisissa kielissä (esimerkiksi muinaiskirkkoslaavissa ja muinaisvenäjässä) отъ-preposition kirjoittamisessa.
Alexander Skarsgård
Alexander Johan Hjalmar Skarsgård (s. 25. elokuuta 1976 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa True Blood ja Generation Kill sekä elokuvissa Battleship (2012) ja Melancholia (2011).
Skarsgårdin isä Stellan Skarsgård ja veljet Gustaf, Bill ja Valter ovat myös näyttelijöitä.
Hänet palkittiin sekä parhaan miessivuosan Primetime Emmyllä että parhaan miessivuosan Golden Globella draamasarjasta Big Little Lies (2017).
Ura
Skarsgård aloitti näyttelemisen jo nuorena ja hän saikin näytellä ensimmäistä kertaa elokuvassa ollessaan 8-vuotias. 13-vuotiaana Skarsgård näytteli pääroolia ruotsalaisessa televisiosarjassa, mutta hän kauhistui äkillisesti alkanutta julkisuutta ja päätti jättää alan. Vuonna 1996 hän lähti Ruotsista opiskelemaan englantia Leeds Metropolitan Universityyn, Leedsiin, Englantiin. Vuonna 1997 Skarsgård päätti kuitenkin harkita näyttelemistä uudestaan. Hän muutti New Yorkiin ja ilmoittautui teatteriopintoihin Marymount Manhattan Collegeen. Skarsgård palasi puolen vuoden jälkeen takaisin Tukholmaan, mutta hän tajusi opintojensa kautta, että hän haluaa näytellä. Skarsgård alkoi tämän jälkeen saada töitä näyttelijänä niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissakin. Vuonna 2004 hän muutti Los Angelesiin, mutta jatkoi työskentelemistä Ruotsissa. Hänen läpimurtonsa Yhdysvalloissa tapahtui vuonna 2008, kun hän näytteli minisarjassa Generation Kill sekä aloitti televisiosarjassa True Blood. Sittemmin hän on jatkanut sekä televisiosarjoissa että elokuvissa näyttelemistä. Yksi hänen merkittävimmistä töistään on hänen palkittu roolinsa sarjassa Big Little Lies.
Yksityiselämä
Alexander Skarsgård syntyi näyttelijä Stellan Skarsgårdin ja näyttelijä My Skarsgårdin esikoislapsena elokuussa vuonna 1976. Hänellä on seitsemän muuta nuorempaa sisarusta: Gustaf, Sam, Bill, Eija ja Valter sekä kaksi muuta sisarusta isänsä uudesta liitosta. Skarsgård on jalkapallofani ja hän kannattaa Tukholman Hammarbyta sekä Leeds Unitedia.
Mercer Ellington
Mercer Kennedy Ellington (1919–1996) oli yhdysvaltalainen muusikko ja orkesterinjohtaja. Hän johti omaa yhtyettään ja soitti myös toisinaan isänsä Duke Ellingtonin orkesterissa.
Ellington opiskeli musiikkia ja johti omaa orkesteriaan ennen liittymistään Duke Ellingtonin yhtyeeseen vuonna 1940. Hän osallistui orkesterin asioiden järjestelyyn ja 1950- ja 1960-luvuilla soitti trumpettia yhtyeessä. Hänen omat yhtyeensä, joita hän johti vuosina 1939, 1946–1949 ja 1959, eivät saavuttaneet mainittavaa suosiota. Kun Duke Ellington kuoli vuonna 1974, Mercer Ellington otti hänen paikkansa orkesterin johtajana 1990-luvulle asti.
Tunnetuimmat sävellyksensä Ellington julkaisi 1940-luvulla muusikkoliitto ASCAP:n lakon aikana. Duke Ellington ei liiton jäsenenä saanut soittaa omia sävellyksiään radiossa, joten hän otti ohjelmistoonsa Mercer Ellingtonin ja Billy Strayhornin kirjoittamia kappaleita. Orkesterin tunnuskappaleeksi tuli Strayhornin ”Take the ’A’ Train”, ja Mercer Ellingtonin sävellyksistä muun muassa ”Things Ain’t What They Used to Be”, ”Jumpin’ Punkins”, ”Moon Mist” ja ”Blue Serge” otettiin orkesterin repertuaariin.
Orkesterinjohtamisen lisäksi Ellington toimi Cootie Williamsin orkesterin managerina, Della Reesen musiikillisena ohjaajana ja työskenteli levy-yhtiössä. Hän ohjasi isänsä musiikkiin perustuvan musikaalirevyyn Sophisticated Ladies ja valvoi Duke Ellingtonin julkaisematta jääneiden nauhoitusten julkaisua.
Ellington kuoli 8. helmikuuta 1996 Kööpenhaminassa, Tanskassa.
Georges Loinger
thumb|upright|Georges Loinger 2014. Georges Loinger (29. elokuuta 1910 Strasbourg – 28. joulukuuta 2018 ) oli ranskalainen vastarintaliikkeen jäsen.
Loinger oli juutalainen, joka avusti satoja juutalaislapsia toisen maailmansodan aikana Ranskasta Sveitsiin. Sodan päätyttyä hän osallistui Exodus-laivan organisointiin. Hän oli sionisti.
Pantomiimitaiteilija Marcel Marceau oli Loingerin serkku.
Flower Boy
Flower Boy, toiselta nimeltään Scum Fuck Flower Boy on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti ja vaatesuunnittelija Tyler, the Creatorin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records 21. heinäkuuta 2017. Albumi kuitenkin vuosi internetiin 11 päivää oikeasta julkaisupäivästään.
Albumi poikkeaa hyvin paljon muista Tylerin projekteista. Albumin yleisimmät puheenaiheet on yksinäisyys, masennus, kuuluisuus ja seksuaalisuus. Tyler, the Creatorin aiemmissaan projekteissaan on ristiriitaisia sanoituksia homoseksualisuudesta, mutta fanit spekuloivat Tylerin "tulevan ulos kaapista" kappaleella Garden Shed.
Albumin kansitaiteen suunnitteli kuvataiteilija Eric White, joka on suunnitellut aiempien Tylerin albumien kansien parissa, mm. Wolf
Albumi on ehdolla Parhaan rap-albumin Grammy-palkinto -kategoriassa kahdeksannessakymmenessä Grammy -palkintogaalassa, joka järjestetään vuoden 2018 alkupuolella.
Tyler julkaisi tiedotuksen kiertueesta, jonka hän järjestää Vince Staplesin ja Odd Future -ryhmittymän Tacon kanssa, joka toimii DJ:nä. Kiertue pidetään vuoden 2018 alkupuolella Yhdysvalloissa
Alipäästösuodatin
pienoiskuva|Yksinapainen RC-alipäästösuodatin Alipäästösuodatin eli alipäästösuodin (eng. low-pass filter) on suodatinrakenne, joka päästää läpi matalataajuiset ja vaimentaa eli suodattaa korkeataajuiset signaalit.
Alipäästösuodatinta on loivalla vaimennuksella yleisesti käytetty radiovastaanotinlaitteissa äänenvärinsäätimissä (Tone-säädin) ja audiopäätevahvistimissa erillisessä korkeiden äänten Treble-säätimissä. Niiden kytkentä perustuu yleisesti analogisen yksinapaisen RC-suodattimen kytkentään.
Analoginen alipäästösuodatin
Yksinkertainen analoginen RC-alipäästösuodatin voidaan toteuttaa vastuksen ja kondensaattorin jännitteenjakokytkennän avulla (kuvassa). Matalilla taajuuksilla kondensaattorin läpi kulkee vähän virtaa, jolloin vastuksen yli muodostuu vain pieni jännitehäviö ja signaali ei juurikaan vaimene. Korkeilla taajuuksilla kondensaattori näyttää lähes oikosululta, jolloin ulostulojännite on lähellä nollaa. Kuvan RC-piirin lähtö- ja tulojännitteen välillä vallitsee riippuvuus . Taajuus on alipäästösuodattimen ominaistaajuus.
Siirtofunktio
Ensimmäisen asteen alipäästösuodattimen yleinen siirtofunktio on muotoa ja toisen asteen siirtofunktio on muotoa , missä s on Laplace-muuttuja ja D suodattimen vaimennusvakio. Siirtofunktio voidaan myös kertoa vakiotermillä, mikäli suodatin sisältää vahvistusta tai vaimennusta. Tekemällä sijoitus s=j\omega saadaan lauseke, joka kertoo suodattimen siirtofunktion sinimuotoisille jännitteille kompleksilukuna. Kompleksiluvun itseisarvo kertoo lähtö- ja tulojännitteen amplitudien suhteen ja kompleksiluvun kulma kertoo signaalien välisen vaihesiirron. Sijoittamalla \omega=0 nähdään, että molempien siirtofunktioiden arvo on tasajännitteellä 1, toisin sanoen signaali pääsee vaimentumatta suodattimen läpi. Koska muuttuja s on nimittäjässä, taajuuden kasvaessa lähtöjännite pienenee.
Useampiasteinen alipäästösuodatin saadaan rakennettua ensimmäisen ja toisen asteen siirtofunktioiden tulona. Käytännön kytkennöissä tämä voidaan toteuttaa kytkemällä peräkkäin erilaisia suodatinlohkoja.
Vaimennusvakion D sijasta alan kirjallisuudessa käytetään myös hyvyyslukua Q ja vaimennuskerrointa d. Näiden välillä vallitsee yhteys
Sireenieläimet
Sireenieläimet (Sirenia) on yksi nisäkkäiden lahkoista. Sireenieläimet ovat säyseitä ja arkoja kasvinsyöjiä. Ne ovat sopeutuneet vesielämään: takaraajat ovat kadonneet, kuten valailta, eturaajat ovat muuttuneet eviksi ja hännästä on muodostunut pyrstöevä. Rasvakerros etenkin vatsapuolella on paksu ja nahka lähes karvaton. Sireenieläinten silmät ovat pienet, ulkokorvat puuttuvat kokonaan ja sieraimet ovat läpälliset. Ruumis on virtaviivainen ja pää on kiinni vartalossa ilman kaulankaventumaa.
Maailman nisäkkäille suomenkielisiä nimiä laatineen nimistötoimikunnan ehdotus sireenieläinten uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ”seireenieläimet”.
Alajärvi
pienoiskuva|Maxiale-kauppakeskus. pienoiskuva|Alajärven entinen palolaitos. Alajärvi on Suomen kaupunki Etelä-Pohjanmaalla. Kaupungin väkiluku on 0 ja pinta-ala  0 km², josta 0 km² maata ja 0 km² sisävesiä. Alajärven kunta perustettiin vuonna 1868 ja se sai kaupunkinimityksen 1986. Lehtimäen kunta liitettiin Alajärveen 2009. Alajärven naapurikunnat ovat Alavus, Kuortane, Kyyjärvi, Lappajärvi, Lapua, Perho, Soini, Vimpeli ja Ähtäri. Alajärvi on osa Järviseudun seutukuntaa. Alajärvi on Järviseudun ainoa kaupunki.
Kaupungin suurin järvi on Ähtävänjoen vesistöön kuuluva Alajärvi, jonka rannalla kaupungin keskustaajama sijaitsee.
Alajärvi on tunnettu myös urheiluseura Alajärven Ankkureista.
Asutuksen syntyminen
Kirkollisesti Alajärven seutu kuului aluksi hyvin laajaan Pietarsaaren seurakuntaan. Emäseurakunnan yläosasta muodostettiin 1637 Lappajärven kappeliseurakunta, johon myös Alajärvi kuului.
Itsenäistyminen seurakuntana (1751–1869)
Vuonna 1751 Alajärvestä tuli kappeliseurakunta ja 1859 itsenäinen kirkkoherrakunta. Alajärven kappeleiksi muodostetut Soini ja Lehtimäki erotettiin itsenäisiksi seurakunniksi 1895 ja 1904. Alajärven seurakunnan ensimmäisen kirkon rakensi Antti Hakola puusta 1749. Kirkosta on jäljellä vielä nykyisinkin käytössä oleva tapulimainen kellotorni. Nykyinen puukirkko rakennettiin vuosina 1836–1842 intendentinkonttorissa laadittujen piirustusten mukaan. Rakennusmestarina toimi kaustislainen Jaakko Kuorikoski. Lehtimäen kirkon rakensi tunnettu kirkonrakentaja Jakob Rijf vuosina 1791–1800.
Kaskeaminen jatkui Alajärvellä pitkään. Vaikka seutu runsaine soineen oli otollista suoviljelyaluetta, uusi viljelytekniikka otettiin varsin hitaasti käyttöön. Suomaiden raivaus vauhdittui 1700-luvun lopulla, jolloin myös väkiluku alkoi kasvaa. Vuosisadan puolivälissä asukkaita oli 310, mutta 1805 jo yli 1 600. Tärkeä syy väkiluvun kasvuun oli tervanpolton mukanaan tuoma taloudellinen nousukausi. Uudenkaupungin rauhan jälkeen vuonna 1721 tervanpoltto keskittyi muutamia pieniä Etelä-Suomen saarekkeita lukuun ottamatta Pohjanmaalle. Kun Lapuan– ja Kyröjoen alueella tervanpoltto vähitellen laantui, Ähtävänjoen seudulla kävi päinvastoin. Tervanpoltto oli tärkeä tekijä monen kylän syntyyn 1800-luvulla. Myös maatalous edistyi, muun muassa lukuisia järviä laskettiin uuden peltomaan saamiseksi. Maatalous kehittyi edelleen 1900-luvulla, ja tilojen määrä kasvoi vuosina 1900–1950 kuudestasadasta tuhanteen. Taloudellinen kasvu näkyi myös henkisenä kehityksenä. Ensimmäinen kansakoulu perustettiin tosin vasta 1883, mutta vuonna 1939 kouluja oli jo kahdeksantoista. Maanviljelyn kehittämiseksi Kurejoelle perustettiin 1926 maamieskoulu. Myös 1896 perustettu Alajärven nuorisoseura kasvoi merkittäväksi vaikuttajaksi.
Pietarsaaren vaikutus tuntui Alajärvellä pitkään, mutta maantiestön rungon valmistumisen myötä Vaasan läänin pääkaupungin Vaasan merkitys kasvoi. Alajärven halki kulki muun muassa vuonna 1780 valmistunut Vaasa-Kuopio-postitie. 1900-luvulla uudeksi keskukseksi nousi Seinäjoki, jonka etuna oli lyhyen etäisyyden lisäksi suomen kieli.
Kehittyminen kuntana (1869–)
Pohjois-Amerikka veti puoleensa myös alajärveläisiä. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa valtameren taakse matkusti Alajärveltä noin 3 500 henkeä. Siirtolaisuudesta huolimatta kunnan asukasluku oli vuonna 1920 jo 8 351. Alajärvi on menettänyt alueitaan kolmessa alueliitoksessa. Vuonna 1870 Kauhajärven kylä liitettiin Lappajärveen, joka taas myöhemmin liitettiin Lapuaan, 1927 Koskelan kylä Vimpeliin ja 1949 Hokkala ja Vehkaperä Kyyjärveen. Alajärven asukasluku oli 1950-luvulla lähes kymmenentuhatta, mutta seuraavan viidentoista vuoden aikana väestö väheni yli 1 500 hengellä. Alajärvi koki 1970-luvulla voimakkaan elinkeinorakenteen murroksen. Maa- ja metsätalous, joka vielä 1970 työllisti lähes puolet ammatissa toimivasta väestöstä, menetti asemansa pääelinkeinona palvelualoille. Tämän jälkeen asukasluku alkoi jälleen kasvaa ja 1985 asukkaita oli 9 141. Kaupungin oikeudet Alajärvi sai vuoden 1986 alussa.
Toinen tunnettu vaikuttaja Alajärvellä oli taidemaalari Eero Nelimarkka, joka oli myös kotoisin Alajärveltä. Pohjalaisen maiseman ja elämänmuodon kuvaaja Nelimarkka rakensi jo 1930-luvun alussa ateljeehuvilan Kivikkoon ja vuonna 1964 avattiin Nelimarkka-museo Alajärven länsipuolella, paikalle, jossa taiteilijan isoisä oli syntynyt.
Kuntaliitokset
Lehtimäestä tuli oma pitäjänsä, kun se erosi Lappajärvestä. Lehtimäen asukasluku kasvoi tasaisesti 1900-luvun alkupuolella. 1960-luvun alussa asukkaita oli lähes 3 000. Tämän jälkeen väestö väheni 1980-luvulle asti, jolloin asukasluku vakiintui 2 500:n tienoille. 1990-luvulla kunnan asukasmäärä alkoi jälleen laskea. Vuonna 2009, ennen Alajärven kanssa tehtyä kuntaliitosta, pitäjässä oli 1 849 asukasta. Lehtimäen kunta liittyi Alajärven kaupunkiin 2009.
Kuntaliitosten jälkeen Alajärven kaupungin asukasmäärä nousi ja vuonna 2011 se oli 10 440. Alajärvi on Etelä-Pohjanmaan itäisen alueen vireä kaupan keskus. Keskustassa sijaitsee useiden erikoistavarakauppojen lisäksi muutama ravintola ja pikaruokapaikka. Kaupungissa on myös poliisilaitos, paloasema, terveyskeskus ja vuonna 2013 käyttöön otettu uimahalli. Alajärvellä on lukio, sekä toisen asteen ammattikoulutusta tarjoavat Järviseudun Koulutuskuntayhtymän ylläpitämät Alajärven ja Kurejoen toimipisteet. Lehtimäellä toimii Lehtimäen Erityiskansanopisto.
Maantiede
Alajärvi on Pohjanmaan järviseudun suurin kunta, sekä sen ainoa kaupunki. Pitäjän luonnonoloissa on suuria alueellisia eroja. Pitkänomainen kaupunki ulottuu Suomenselän vedenjakaja-alueelta lähes Etelä-Pohjanmaan lakeudelle asti. Alajärven maisemia luonnehtivat laajat suot sekä useat pienet järvet ja joet.
Luonto
Alajärven kallioperä on kivilajikoostumukseltaan varsin kirjava. Tärkeimmät kivilajit ovat graniitti, kiillegneissi, amfiboliitti, uraliittiporfyriitti, pegmatiittigraniitti, kvartsi- ja granodioriitti ja palgioklaasigneissi. Vimpelin vastaisella rajalla on lähes kymmenen kilometriä pitkä kalkkikivivyöhyke. Esiintymä on pääosin väriltään harmaata dolomiittikalkkia, joka soveltuu erinomaisesti maatalouskalkiksi. Kallioperä pistää kuitenkin vain harvoin esiin maalajien alta.
Yleisin maalaji on moreeni, joka on Lehtimäen kylän alueella paikoin hyvinkin hedelmällistä. Kaupungin ainoa harjujakso on Lappajärven etelärannalta Töysään suuntautuva katkonainen Lehtimäenharju. Järvien ja jokien rannoilla on paikoin laajoja hieta- ja hiesusavikoita. Turvetta on paljon erityisesti kaupungin itäosassa.
Pinnanmuodot ovat vaihtelevat. Suomenselän alueella kaupungin itäosissa maasto on varsin mäkistä. Kaupungin korkein huippu on Suokonmäki, joka kohoaa 234 metriin. Toiseksi korkein huippu Möksy kohoaa 209 metriin. Muita yli 150 metrin korkeuteen kohoavia ja selvästi ympäristöstään erottuvia kohoumia ovat Teerinevankallio ja Käärmekallio. Länttä kohti maasto alenee, mutta ei muutu varsinaiseksi Pohjanmaan lakeudeksi. Maisemaan tuovat vaihtelua matalat kummut ja jokilaaksojen tasanteet. Lappajärven eteläpuolella kohoaa järviseudun tunnettu näköalapaikka Pyhävuori, joka kohoaa 151 metriä merenpintaa ja 82 metriä Lappajärven pintaa korkeammalle.
Alajärvellä on paljon metsiä. Yleisin metsätyyppi on puolukkatyypin metsä. Myös soita on paljon. Ylimmäisenneva ja Ahvenlamminneva kaupungin itäosassa muodostettiin 1985 soidensuojelualueeksi. Myös Iso Naruneva sekä Pohjoisneva ovat luonnonsuojelullisesti arvokkaita. Tärkeä suojelukohde on myös Kellaripuron purolehto Pyhävuoren kupeessa.
Vesistö
pienoiskuva|Alajärveä. Suurin osa Alajärven vesistöistä kuuluu Ähtävänjoen ja Kokemäenjoen vesistöihin. Vain Menkijärvi, Mutkaisenjärvi ja Kätkänjärvi laskevat Lapuanjoen vesistöön, viimeksi mainittu Kätkänjoen kautta. Kaupungin pääjärvet ovat Ähtärinjärvi ja matala Alajärvi, johon laskevat Kuninkaan- ja Levijoki. Alajärvi purkaa vetensä Kurejoen kautta Lappajärveen, josta Alajärveen kuuluu vain kapea rantakaistale. Lappajärveen laskee Vimpelin kautta Savonjoki, jonka sivujokia ovat muun muassa Paaluoma ja Poikkijoki. Pienempiä järvi ovat Iiruunjärvi sekä Ojajärvi ja Kaartusenjärvi. Kaupungissa on lisäksi useita pieniä jokia ja järviä.
Ilmasto
Alajärvi kuuluu kostea- ja kylmätalviseen ilmastotyyppiin.
Kylät
pienoiskuva|300px|Alajärven kylät. Alajärvellä on neljä henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967): Ulkosarkoja Alajärvellä ovat lisäksi Savonkylä, Tarvolankylä, Päällysaho ja Vimpeli.
Alajärveen liitetyssä Lehtimäessä on neljä henkikirjakylää (tieto vuodelta 1971):
Alajärveen liitetyn Lehtimäen kulmakuntia puolestaan ovat Jaakkola, Keskikylä, Latojoki, Lehtimäen kirkonkylä, Länsikylä, Peräkylä, Rannankylä, Rantakangas ja Saarimaa.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Alajärvellä oli 9 831 asukasta, joista 5 975 asui taajamissa, 3 798 haja-asutusalueilla ja 58:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Alajärven taajama-aste on 61,1 %. Alajärven taajamaväestö jakaantuu kolmen eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
Kristinusko
alt=Alajärven kirkko|pienoiskuva|Alajärven kirkko Vuoden 2018 aluejaon mukaan Alajärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Vuonna 2004 alajärveläisistä 8 227 kuului seurakuntaan.
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Alajärven kaupungin nykyisellä alueella.
Kirkon herätysliikkeistä vanhoillislestadiolaisuus on saanut vahvat juuret Alajärvellä (Alajärven Rauhanyhdistys). Lisäksi kunnassa vaikuttaa noin 500 jäsenen Alajärven Helluntaiseurakunta sekä Alajärven Vapaaseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Alajärven alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Talous
Alajärvi on merkittävä Suomen sähköverkon risteyspiste. Alajärvelle saapuu Oulusta merkittävin Suomen kantaverkkoon kuuluva pohjois-eteläsuuntainen sähkölinja. Alajärveltä on sähkölinja Seinäjoelle sekä sähkölinjat Tampereen ja Jyväskylän seuduille.
Alajärvi tunnetaan erityisesti puurakentamisesta. Alajäven tunnetuimpia suurimpia työnantajia ovat hirsitaloja ja -mökkejä valmistava Finnlamelli, alumiiniprofiileihin erikoistunut Mäkelä Alu, ICT- ja taloushallintopalveluihin erikoistunut Järvinet sekä Rakennusliike M. Ranta. Alajärven suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös virvoitusjuomia valmistava Cool West, energiayhtiö Alajärven Sähkö sekä koneurakointi Aki Sammalisto.
Teollisuus
Alajärvellä on seuraavia teollisuusyrityksiä:
Nähtävyydet
Alajärvellä sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Alvar Aallon suunnittelema Villa Väinölä, Eero Nelimarkan teoksia esittelevä Nelimarkka-museo sekä kuvanveistäjä Antti Maasalon ateljee ja julkiset taideteokset. Lehtimäellä sijaitseva Suokonmäki on valtakunnallisesti merkittävä maisema-alue. Alueella sijaitsee Pohjanmaan alueen varhaisin asutus.
Ruoka
Alajärven pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla juustokaste, sianlihasta ja juustosta pannussa paistettu ruoka, jota syödään usein voileivän kanssa.
Hallinto
Alajärven kaupunginjohtaja vuodesta 2012 on Vesa Koivunen. Kaupunginvaltuustossa on 35 paikkaa, joista 17 on Keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Politiikka
Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
Gloppen
Gloppenin kauppa ja teollisuus ovat keskittyneet vahvasti maatalouden ympärille. Aiemmin kunnassa myös toimi musiikkiterapiaan suuntautunut Sogn og Fjordane University Collegen sivutoimipiste.
Satu (nimi)
Satu on suomalainen naisen etunimi. Sadun alkuperä on suomen kielen sana satu (eli tarina). Satu ja Taru ovat suomalaisia vastineita ruotsalaisille nimelle Saga.
Alleganyn piirikunta (New York)
Alleganyn piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 091 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Belmontin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1806.
Satu (nimi)
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa nimi Satu oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 26 595 naiselle ja alle kymmenelle miehelle. Yli puolet Saduista on nimetty 1960- tai 1970-luvulla. Nuorten tyttöjen nimenä Satu on nykyään suhteellisen harvinainen. Satu-nimeä voidaan taivuttaa sekä astevaihtelullisena että astevaihteluttomana, mutta astevaihtelullista taivutusta pidetään parempana.
Abraham ibn Ezra
Abraham ben Meir ibn Ezra (myös muodossa Abenezra, ; 1092 tai 1093 Tudela, Zaragoza – 1167 Calahorra) oli yksi keskiajan merkittävimmistä juutalaisista oppineista. Hän kunnostautui uusplatonistisessa filosofiassa, tähtitieteessä, lääketieteessä, runoudessa, kielitieteessä ja eksegetiikassa.