cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antikytheran kone
Käyttö
Takapaneelin saros-jakson näyttöä voitiin puolestaan käyttää seuraavan auringon- tai kuunpimennyksen ajankohdan tarkistamiseen. Tällöin kampea voitiin veivata lisää, kunnes saros-osoitin osui seuraavan sellaisen kuukauden kohdalle, johon oli merkitty pimennys ja sen alustava kellonaikatieto. Erillinen ekseligmos-osoitin korjasi kellonaikaa. Tarkka päivämäärä saatiin sen tosiseikan avulla, että auringonpimennys tapahtuu aina uudenkuun aikaan ja kuunpimennys täydenkuun aikaan. Päivämäärän saamiseksi kampea piti siis kääntää vielä sen verran, että etupuolen Aurinko- ja Kuu-osoittimet saatiin haluttuun asentoon suhteessa toisiinsa. Tämän jälkeen päivämäärä nähtiin 365-päiväisestä kalenterista (ja vastaava kreikkalainen kuukausi jälleen Metonin jakson osoittimen näyttämästä kuukuukaudesta).
Akselit ja hammasrattaat
Tutkimukset osoittavat, että laitteen sisäisen koneiston hammasrattaiden lukumäärä, rattaiden hampaiden lukumäärä ja se, miten rattaat on kytketty hammasrattaistoksi, vastaa koneen etu- ja takapaneelien ilmaisemaa käyttötarkoitusta. Rattaat ovat selvästi suorittaneet Auringon ja Kuun liikkeisiin sekä Metonin jaksoon ja saros-jaksoon liittyviä laskutoimituksia.
Tunnettuja hammasrattaita on 30 kappaletta. Niistä 29 laskee Auringon ja Kuun liikkeitä, kun taas yhden tehtävää ei tunneta. Lisäksi tutkijat ovat postuloineet kymmenen hammasratasta, jotka olisi tarvittu, jotta kone on voinut suorittaa ilmeisen tehtävänsä. Näin rattaita on täytynyt olla ainakin 40. Rattaassa r1 on kirjoitus ΜΕ, mikä saattaa tarkoittaa lukua 45 ja olla kyseisen rattaan numero. Mikäli kone on sisältänyt täydellisen aurinkokuntamallin planeettoineen, rattaita on täytynyt olla huomattavasti enemmän. Wright (2002) on tehnyt tätä varten rekonstruktion, jossa on tunnettujen lisäksi toiset 40 ratasta. Freethin ja Jonesin (2012) tuoreemmassa rekonstruktiossa tarvitaan vain 18 lisäratasta. Tässä artikkelissa seurataan pääosin Freethin ja Jonesin rekonstruktiota.
Suomi-Albania Seura
Suomi–Albania Seura on suomalainen ystävyysseura, jonka tavoitteena on edistää Suomen ja Albanian välistä kulttuurivaihtoa. Yhdistys perustettiin alun perin vuonna 1971, mutta sen toiminta hiipui myöhemmin. Lokakuussa 2006 toiminta aloitettiin uudelleen.
Antikytheran kone
Akselit ja hammasrattaat
thumb|none|780px|Kaavakuva 1: Antikytheran koneen rataskoneisto sivulta. Sisältää sekä tunnetut osat (mustalla) että Freethin ja Jonesin (2012) rekonstruktion mukaiset osat (punaisella).
Selitykset:
Suomi-Albania Seura
Yhdistys julkaisi vuodesta 1972 lähtien muutaman kerran vuodessa ilmestynyttä lehteä Albania-tiedote, jonka päätoimittaja toimi ainakin Hannu Tuominen. 1970-luvun lopulla seuran puheenjohtaja oli Olli Koskinen. Vuonna 1977 järjestö ilmoitti jäsenmääräkseen 700. Suomalaiset maolaiset (MLR) osallistuivat aktiivisesti Suomi–Albania Seuran toimintaan tukiessaan Enver Hoxhan johtaman sosialistisen valtion hallintoa.
Antikytheran kone
Etupaneeli
thumb|Kaavakuva 5: Antikytheran koneen etupaneeli. Keskellä aurinkokuntamalli osoittimineen. Aurinkokuntamallin ylä- ja alapuolella parapegma-tekstejä. Freethin ja Jonesin (2012) rekonstruktio.
Aurinkokuntamalli
Päivämääräosoitin näytti samalla sekä päivämäärän aurinkokuntamallia kiertäneessä 365-päiväisessä kalenterissa että Auringon sijainnin suhteessa samoin mallia kiertäneen eläinradan tähdistöihin. Osoitin oli akselissa B1 (B:n ulompi) ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 liikuttamana. Osoittimen liikkeen toteuttanut suuri ratas b1 oli koneiston pääratas, joka välitti päivämäärätiedon eri puolille muuta koneistoa muiden rattaiden kautta.
Kuu-osoitin näytti Kuun sijainnin suhteessa eläinradan tähdistöihin. Osoitin oli akselissa B2 (B:n sisempi) ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → c1 — c2 → d1 — d2 → e2 — e5 → k1 — k2 → e6 — e1 → b3 liikuttamana.
Kuu-osoitin otti huomioon Kuun kiertonopeuden näennäisen vaihtelun, jonka syytä ei antiikin aikana tunnettu, mutta joka nykytiedon valossa johtuu siitä, että Kuun rata on ellipsin muotoinen. Koneistossa anomalia oli toteutettu kekseliäästi akseliin E nähden episyklisillä rattailla k1 ja k2, jotka olivat päällekkäin mutta eri keskisissä akseleissa. Ratas k1 oli kytketty rattaaseen k2 pystysuoralla varrella, joka oli kiinni k1:ssä mutta liikkui k2:sta pyörittäessään samalla edestakaisin k2:ssa olleessa pitkänomaisessa kolossa. Tällöin k1:n pyöriessä tasaista nopeutta k2 pyöri välillä nopeammin ja välillä hitaammin. Kuuosoittimeen oli toteutettu myös Kuun kiertoradan perihelikiertymä akselin E rattailla. Ratas e4 oli rengasmainen, ja k1 ja e5 pyörivät sen sisällä samassa tasossa. Kuun kiertoradan mallintaminen perustui Hipparkhoksen teorioihin.
Kuuosoittimeen oli ilmeisesti yhdistetty myös kuun vaiheiden näyttö. Se oli todennäköisesti toteutettu niin, että osoittimen varressa oli Kuuta esittänyt pallo, jonka toinen puoli oli valkoinen ja toinen musta. Erillinen hammasrattaisto pyöritti osoitinta ja samalla palloa Kuun vaiheiden mukaisesti. Wright (2002) ja Freeth ja Jones (2012) ovat tehneet tähän liittyneestä rattaistosta hieman erilaiset rekonstruktiot.
Aurinko-osoitin (myös tosiaurinko-osoitin) on koneeseen oletettu hypoteettinen osoitin. Se mallinsi Auringon maakeskisen kiertoradan niin, että se otti huomioon myös (todellisuudessa Maan kiertoradan elliptisyydestä johtuvan näennäisen) vaihtelun Auringon ”kiertonopeudessa” kuuosoittimen tavoin. Auringon kiertoradan mallintaminen perustui Kuun kiertoradan tavoin Hipparkhoksen teorioihin. Takakannen piirtokirjoituksen perusteella osoittimessa saattoi olla Auringon merkkinä kullanvärinen pallo. James Evansin (et al., 2010) rekonstruktiossa erillistä tosiaurinko-osoitinta ei kuitenkaan tarvita. Sen sijaan yksi Aurinko-osoitin olisi voinut toimia sekä päivämääräosoittimena että hoitaa samalla kiertonopeuden anomalian esittämisen.
Planeettaosoittimet. Tutkijat pitävät todennäköisenä, että koneessa olisi ollut Auringon ja Kuun osoittimien lisäksi myös erilliset osoittimet antiikin aikana tunnetuille planeetoille eli Merkuriukselle (Hermēs/Stilbōn), Venukselle (Afroditē/Fōsforos), Marsille (Arēs/Pyroeis), Jupiterille (Zeus/Faethōn) ja Saturnukselle (Kronos/Fainōn). Osoittimet olisivat näyttäneet planeettojen sijainnin maakeskisesti suhteessa eläinrataan. Tällaisten osoittimien olemassaolo voidaan päätellä siitä, että koneen takakannen osista tunnistettujen ohjetekstien perusteella kone on mallintanut myös planeettojen liikkeet jollakin tavalla. Osoittimien varsissa ajatellaan olleen planeettoja esittäneet pallot, joista jokainen on ollut eri värinen (Merkuriukselle turkoosi, Venukselle lasuurinsininen, Marsille onyksinpunainen, Jupiterille kristallinvaalea ja Saturnukselle obsidiaanintumma) mahdollisesti yleisen astrologiaan liittyneen käytännön mukaan. Jokaiselle pallolle oli merkitty oma pyöreä rata, jota pitkin se näytti kulkevan.
Planeettaosoittimiin liittyvästä koneistosta ei ole kuitenkaan säilynyt juurikaan osia, joten se on pääosin hypoteettinen. Koneiston on täytynyt sijaita rattaan b1 päällä sen ja etupaneelin välissä. Osoittimien ajatellaan usein olleen aurinkokuntamallin näyttötaulussa samankeskisiä päivämäärä- sekä Aurinko- ja Kuu-osoittimien kanssa. Niihin liittyvästä rattaistosta on tehty useita erilaisia rekonstruktioita, joissa rattaat sijoitetaan yleensä episyklisiksi eli kiinnitetyiksi rattaaseen b1 pyörimään sen mukana. Tämä selittäisi rattaan suuren koon. Ensimmäinen koko planeettamallin rekonstruktio oli Wrightin (2002) esittämä. Se osoitti, että planeettamalli oli toteutettavissa, mutta oli monimutkainen eikä vastannut täysin koneen tunnettua rakennetta. Tuoreempi rekonstruktio on Freethin ja Jonesin (2012) tekemä. Siinä esitetään toimiva koneisto koko aurinkokuntamallille vain 18 hammasrattaalla, tekijöiden mukaan yhteensopivasti todistusaineiston kanssa ja seuraten koneen tunnettujen ratkaisujen antamaa esimerkkiä.
Freethin ja Jonesin mallissa (kaavakuva 1) aurinkokuntamallin osoittimien akselit ovat samankeskisiä ja kulkevat toistensa sisällä. Sisimmästä uloimpaan laskettuna akselit ovat: Kuu, Aurinko, Merkurius, Venus, päivämääräosoitin, Mars, Jupiter ja Saturnus. Aurinkokuntamallissa osoittimet ovat samassa järjestyksessä uloimmasta sisimpään. Merkurius-osoittimen rattaisto on a1 → b1 — mer1 → mer2. Ratas mer2 pyörittää osoitinta rattaan päällä pyörivään suurempaan pyöreään levyyn kytketyn poikkivarren välityksellä. Levy mahdollistaa sen, että itse ratas on pieni mutta sen pyörittämä säde suurempi. Venus-osoittimen rattaisto on a1 → b1 — sun1 → ven2. Myös tässä ven2:seen kytketty suurempi levy pyörittää osoitinta poikkivarren avulla. Aurinko-osoittimen rattaisto on a1 → b1 — sun1 → sun2 → sun3, joista viimeksi mainittu pyörittää osoitinta suoraan rattaassa olevaan tappiin kytketyn poikkivarren välityksellä. Mars-osoittimen rattaisto on a1 → b1 — mar1 → mar2 — mar3 → mar4. Jupiter-osoittimen rattaisto on a1 → b1 — jup1 → jup2 — jup3 → jup4. Saturnus-osoittimen rattaisto on a1 → b1 → sat1 → sat2 — sat3 → sat4. Näistä mar2/mar3, jup2/jup3 ja sat2/sat3 -parit on kytketty toisiinsa Kuu-osoittimen toteutusta muistuttavalla ratkaisulla, jossa ylempään rattaaseen kytketty varsi pyörittää alempaa ratasta pystysuoran varren välityksellä, mikä toteuttaa nopeusanomalian. Planeettaosoittimien koneisto toteuttaa myös planeettojen näennäisen retrogradisen liikkeen, toisin sanoen osoittimet vaihtavat välillä kiertosuuntaa.
Evansin (2010) rekonstruktiossa planeettoja varten on kokonaan erilliset näyttötaulut, jotka on sijoitettu eläinradan kehään keskellä olevan päivämäärä-/aurinko- ja kuuosoittimien akselin ympärille. Planeettaosoittimien täsmällinen toteutus saattaa jäädä arvoitukseksi, mikäli koneesta ei vielä löydy aiemmin tuntemattomia osia.
Eläinrata
Aurinkokuntamallia kiersi sisemmässä kehässä eläinrata eli ne 12 ekliptikan varrella olevaa tähdistöä, joiden kautta Aurinko näyttää taivaalla kulkevan. Koneen rakentamisen aikoihin eläinradan merkki ja Auringon kohdalle osunut tähdistö vastasivat toisiaan, toisin kuin nykyisin. Kullekin merkille on kehässä yhtä suuri 30 asteen osuus, vaikka todellisuudessa tähdistöjen leveys taivaalla vaihtelee. Tähdistöjen nimet oli kirjoitettu kehään kreikaksi. Tähdistöt ovat:
Eläinradan kehässä oli eri tähdistöjen kohdalla yksittäisiä kirjaimia, joiden selitys oli parapegma-osioissa etupaneelin ylä- ja alalaidassa.
Egyptiläinen kalenteri
Aurinkokuntamallin uloimmassa kehässä oli 365-päiväinen egyptiläinen kalenteri, jota käytettiin yleisesti tähtitieteessä hellenistisellä ajalla. Se koostui kahdestatoista 30-päiväisestä kuukaudesta sekä viidestä ylimääräisestä päivästä (epagomenē), jotka muodostivat eräänlaisen jäännöskuukauden vuoden loppuun. Kuukausien egyptiläiset nimet oli kirjoitettu kehään kreikkalaisin kirjaimin. Kuukaudet ovat:
Parapegma-tekstit
Etupaneelissa aurinkokuntamallin ylä- ja alapuolella oli parapegma-tekstejä eli tähdistöjen vaiheita kuvanneita almanakkatekstejä. Ne kuvasivat tärkeiden tähtien ja tähdistöjen nousu- ja laskuaikoja vuoden varrella. Osa nousuista ja laskuista sijoittuu aamuun ja osa iltaan. Tärkein säilynyt katkelma parapegma-teksteistä on seuraava (peräisin paneelin oikeasta ylälaidasta kappaleesta C):
Rekonstruktio koko parapegma-teksteistä näkyy kaavakuvassa 5.
Etukannen ohjetekstit
Koneen etukannen sisä- ja ulkopuolella oli ohjetekstejä koneen toimintaan liittyen. Niistä on säilynyt katkelmia. Niiden perusteella kirjoitukset ovat käsitelleet planeettojen kiertoratoja ja niiden syklien pituuksia Maasta nähtynä suhteessa Aurinkoon ja eläinrataan. Esimerkiksi Venuksen sykliksi annetaan 462 vuotta eli 289 kierrosta ja Saturnuksen sykliksi 442 vuotta eli 427 kierrosta.
Takapaneeli
thumb|Kaavakuva 6: Antikytheran koneen takapaneeli. Yläosassa Metonin jakson näyttö osoittimineen sekä pienemmät Kallippoksen jakson osoitin sekä olympiadiosoitin. Alaosassa saros-jakson näyttö osoittimineen sekä pienempi ekseligmos-osoitin. Freethin ja Jonesin (2012) rekonstruktio.
Kuu- ja aurinkokalenteri ja kisakalenteri
Metonin jakson osoitin
Metonin jaksoa käytettiin kuu- ja aurinkokalenterin synkronisoimisessa. Jakson pituus on 235 kuukuukautta eli 19 aurinkovuotta, minkä seurauksena aurinko- ja kuukalenterit osuvat yhteen aina jakson välein.
Metonin jakson osoitin oli akselissa N ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m2 → n1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö muodostui viisikehäisestä spiraalista, jossa oli 235 solua eli yksi solu jakson jokaista kuukautta kohti. Näytön osoittimen päässä oli tappi, joka kulki spiraalissa kiertäneessä urassa, kun kampea veivattiin. Osoittimen varsi piteni, kun osoittimen pää siirtyi spiraalin uloimpiin kehiin. Kun osoittimen pää päätyi spiraalin loppuun, se piti siirtää käsin takaisin alkupisteeseen.
Koneen kalenterissa käytettiin jonkun tavallisen kreikkalaisen kalenterin kuukausia, mitä on pidetty merkkinä siitä, että noin 100 eaa. mennessä Metonin jaksoa oli alettu käyttää muutoin melko sekavien kreikkalaisten kalenterien synkronointiin. Koneessa kuukausien nimet vastaavat parhaiten Epeiroksen ja Korkyran (nyk. Korfu) alueen tunnettuja kalentereita. Kuukaudet ovat:
Ensimmäisessä solussa on vuoden ensimmäinen kuukausi Foinikaios ja viimeisessä eli 235:ssä solussa Apellaios. Jakson jokaisen 19 vuoden ensimmäisen kuukauden soluun on merkitty vuoden numero LΑ – LΙΘ (L merkitsi vuotta, eli ”vuosi 1” – ”vuosi 19”). Kuu- ja aurinkokalenterin synnyttämien vuosien pituuksien tasaamiseksi osassa vuosista osa kuukausista on kreikkalaisten kalenterien yleisen käytännön mukaisesti toistettu, niin että näissä vuosissa on ollut 13 kuukautta. Oletetaan, että tällaisten vuosien kohdalla koneen kalenterissa Eukleios-kuukausi on ollut kahdesti peräkkäin.
Oletusarvoisesti kussakin kuukaudessa oli 30 päivää, mutta kalenterien tasaamiseksi osassa kuukausista tuli olla 29 päivää. Kuukaudet, joista poistettiin yksi päivä, oli merkitty sijoittamalla 235 kuukautta spiraaliin niin, että ne muodostivat samalla viisi kuukautta käsittävät sarakkeet. Spiraalin sisäkehässä suunnilleen joka toisen sarakkeen alapuolella oli kreikkalaisin numeroin merkitty luku, joka ilmaisi, kuinka mones päivä kyseisestä kuukaudesta tuli poistaa. Esimerkiksi solun 1 alapuolella oli luku Α (poistetaan kuukauden 1. päivä), solun 33 alapuolella luku Β (poistetaan 2. päivä) ja solun 35 alapuolella luku Ϛ (poistetaan 6. päivä).
Kallippoksen jakson osoitin
Kallippoksen jakso on tarkempi versio Metonin jaksosta. Se koostuu neljästä Metonin jaksosta ja sen pituus on näin 76 vuotta. Koneessa Metonin jakson näyttöä oli täydennetty sijoittamalla sen sisään pienempi Kallipoksen jakson näyttö.
Kallippoksen jakson osoitin oli akselissa Q ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m2 → n1 — n2 → p1 — p2 → q1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö koostui neljästä sektorista, jotka oli merkitty numeromerkein Α–Δ (1–4). Näytön osoitin kertoi, kuinka mones Kallippoksen jakson neljästä Metonin jaksosta oli menossa.
Olympiadiosoitin
Metonin jakson näytön sisään oli sijoitettu myös olympiadiosoitin ja siihen liittynyt kisakalenteri.
Olympiadiosoitin oli akselissa O ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m2 → n1 — n3 → o1 liikuttamana. Osoitin oli ainoa, jonka luonnollinen (eli tässä tapauksessa takapaneelin suunnasta katsottu) pyörimissuunta oli vastapäivään. Aiemmin olympiadiosoitinta luultiin Kallippoksen jakson osoittimeksi, ja siksi sen paikalla esiintyy vanhemmissa tutkimuksissa juuri Kallippos-osoitin.
Osoittimen pyöreä näyttö oli jaettu neljään sektoriin, jotka oli merkitty kirjaimin LΑ – LΔ (”vuosi 1” – ”vuosi 4”). Ne ilmaisivat olympiadin neljää vuotta. Kunkin vuoden kohdalle oli merkitty yksi tai kaksi kisaa. Näytössä olivat ainakin kaikki neljä panhelleenistä kisaa sekä Dodonassa järjestetyt pienemmät Naa- (tai Naia) -kisat. Kisat olivat:
Kisat on ryhmitelty neljälle vuosille eri tavoin kuin normaalisti. Yleensä attikalaista kalenteria käytettäessä vuoden katsotaan alkavan keskikesällä, jolloin peräkkäisinä keväänä ja syksynä meidän kalenterissamme samana vuonna olevat kisat ovat eri vuosina. Koneen kalenterissa saman kevään ja syksyn kisat on kuitenkin merkitty samalle vuodelle.
Pimennyskalenteri
Saros-jakson osoitin
Saros-jaksoa käytetään auringon- ja kuunpimennysten ennustamiseen. Jakson pituus on noin 223 kuukuukautta tai noin 18 vuotta, 11 kuukautta ja 8 tuntia, ja sen kuluttua pimennykset toistuvat suunnilleen samanlaisina ja samassa järjestyksessä. Toisin sanoen havaittu kuunpimennys toistuu samanlaisena 223 täysikuuta myöhemmin ja havaittu auringonpimennys 223 uuttakuuta myöhemmin. Tämä johtuu siitä, että Auringon ja Kuun keskinäiset sijainnit toistuvat kyseisen jakson välein.
Saros-jakson osoitin oli akselissa G ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m3 → e3 — e4 → f1 — f2 → g1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö muodostui nelikehäisestä spiraalista, jossa oli 223 solua eli yksi solu jakson jokaista kuukautta kohti. Osoitin toimi samalla tavalla kuin Metonin jakson osoitin: Sen päässä oli tappi, joka kulki spiraalissa kiertäneessä urassa, kun kampea veivattiin. Osoittimen varsi piteni, kun osoittimen pää siirtyi spiraalin uloimpiin kehiin. Kun osoitin päätyi spiraalin loppuun, se piti siirtää käsin takaisin alkupisteeseen.
Auringon- ja kuunpimennykset oli merkitty lyhenteillä niihin soluihin, joita vastaavina kuukausina pimennykset tapahtuivat. Soluissa saattoi olla merkittynä myös kummatkin pimennykset, jos ne tapahtuivat saman kuukauden aikana. Tällöin kuunpimennys on aina merkitty ensin, mikä johtuu siitä, että auringonpimennykset tapahtuivat aina käytetyn kuukalenterin kuukausien lopussa. Jakson kuukausista 51 kuukautta käsittää yhden tai useamman pimennyksen. Nämä kuukaudet on merkitty solun alalaitaan juoksevalla kirjaintunnisteella Α – Ω (koska pimennyksiä oli jaksossa enemmän kuin aakkosissa kirjaimia, samat kirjaimet toistuvat). Pimennyksiä on yhteensä 65, ja niistä 38 on kuunpimennyksiä ja 27 auringonpimennyksiä. Jaksossa pimennyksiä osuu joskus myös peräkkäisille kuukausille, mutta muutoin pimennysten välissä oli yleensä noin 5–6 kuukauden pimennyksetön aika. Pimennykset oli merkitty soluihin seuraavin lyhentein:
Koko pimennyskalenteri on rekonstruoitu spiraalin kierroksittain ja kuukausittain seuraavasti (kellonajat on merkitty vain pimennyksille, joille ne on voitu rekonstruoida):
Ekseligmos-osoitin
Ekseligmos-osoitin oli akselissa I ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m3 → e3 — e4 → f1 — f2 → g1 — g2 → h1 — h2 → i1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö oli jaettu kolmeen sektoriin, joista ensimmäinen oli ilmeisesti tyhjä, toisessa oli luku Η (8) ja kolmannessa luku ΙϚ (16), mikä ilmaisi lisättävien tuntien määrän. Samalla pimennys siirtyi edellisestä 120 astetta lännemmäksi jokaista kahdeksaa tuntia kohden, eli se ei välttämättä ollut näkyvissä samasta paikasta.
Takakannen ohjetekstit
Myös koneen takakannen sisä- ja ulkopuolella oli ohjetekstejä koneen toimintaan liittyen. Tekstit vaikuttavat mm. selittävän jokaisen osoittimen tarkoituksen. Eräs merkittävä katkelma mainitsee 235 osaan jaetun spiraalin, mikä viittaa selvästi Metonin jakson näyttöön. Toinen sisältää luvut 76, 19 ja 223, mitkä kaikki liittyvät Metonin ja Kallippoksen jaksoihin ja saros-jaksoon. Säilyneistä katkelmista laajimpiin kuuluu seuraava aurinkokuntamallin osoittimia kuvaava kirjoitus koneen takakannen sisäpuolelta (peräisin koneen kappaleesta B):
Säilyneet osat
Antikytheran koneesta tunnetaan 82 säilynyttä kappaletta. Ne ovat hapettuneita pronssikappaleita, joissa on useita koneen paneeleiden ja rattaiden pronssisia osasia yhteensulautuneena. Myös koneen puulaatikosta on säilynyt vähäisiä jäänteitä osana näitä kappaleita. Alun perin kone löydettiin yhtenä kappaleena, mutta se hajosi löydön yhteydessä. Myöhemmin tutkimuksen aikana se on murentunut pienemmiksi kappaleiksi.
Pääosat
Koneen tunnetuista kappaleista seitsemän on suurempia. Ne on merkitty kirjaimin A–G, ja niiden puoliin viitataan esim. A-1 (kappale A, etupuoli) tai A-2 (kappale A, takapuoli). Kappaleet ovat:
thumb|200px|Kappale A takapuolelta. thumb|200px|Kappale B. thumb|200px|Kappale C.
Pienemmät osat
Pääosien lisäksi tunnetaan 75 pienempää kappaletta, jotka on merkitty numeroin 1–75. Merkittävimpiä on kappale 19, jossa on tärkeä katkelma koneen takakannen kirjoituksesta, joka kuvaa takapaneelin osoittimien toimintaa. Myös kappaleissa 20, 21, 22, 24 ja 25 on hieman suurempia kirjoitusten osia. Merkkejä kirjoituksesta on myös monissa muissa kappaleissa. Osalla pienemmistä kappaleista ei kuitenkaan ole erityistä arvoa koneen tuntemisen kannalta.
Populaarikulttuurissa
Fiktiivinen versio Antikytheran koneesta on aiheena elokuvassa Indiana Jones and the Dial of Destiny (2023). Kyseinen versio kykenee havaitsemaan aikarepeämiä, joita natsit aikovat käyttää muuttaakseen historiaa ja varmistaakseen Natsi-Saksalle voiton toisessa maailmansodassa.
Charles Whitman
pienoiskuva|Charles Whitman pienoiskuva|Yliopiston kellotorni, josta Whitman ammuskeli. Charles Joseph Whitman (24. kesäkuuta 1941 Lake Worth, Florida – 1. elokuuta 1966 Austin, Texas) oli merijalkaväen sotilas ja Texasin yliopiston opiskelija, joka surmasi vuonna 1966 koulun alueen torniin linnoittautuneena 14 ihmistä ja haavoitti kolmeakymmentäkahta. Ammuskelua edeltävänä yönä hän oli tappanut äitinsä sekä vaimonsa.
Assignaatti
thumb|right|250px|Viidensadan liiran (livres) assignaatti pienoiskuva|Assignaattien arvo 1789-1796. Assignaatti oli Ranskan suuren vallankumouksen alussa liikkeelle laskettu, paperirahaa korvannut eräänlainen arvopaperi. Virallinen nimitys oli ”Valtion erityiskassan maksumääräys”, ja niiden katteena käytettiin kuninkaan ja kirkon aiemmin omistamia maa-alueita, myöhemmin myös emigranteilta takavarikoituja tiloja. Assignaatit olivat siis tavallaan omistusosuuskirjoja tähän omaisuuteen, ja niissä oli mainittu osuuden lunastaja, jolle maksettiin korkoa.
Charles Whitman
Whitman kiipesi raskaasti aseistautuneena koulun torniin aamupäivällä 1. elokuuta 1966, ja alkoi ammuskella sieltä kampusalueella ja muualla lähistöllä olleita ihmisiä. Tapauksen johdosta 13 alueella liikkunutta sivullista sai surmansa. Lisäksi mahaansa luodin saaneen Claire Wilsonin syntymätön lapsi menehtyi. Whitman sai surmansa poliisin ampumista luodeista.
Assignaatti
Pian niiden luonne kuitenkin muuttui: niistä tuli setelirahaa, niitä painettiin katteettomasti ja niiden arvo romahti. Kaikkiaan niitä laskettiin liikkeelle 45,5 miljardia, ja vuonna 1796 niiden arvo oli enää 0,3 % alkuperäisestä. Tuhannet menettivät kaiken omaisuutensa assignaateilla keinottelun vuoksi.
Charles Whitman
Whitmanilla oli kasvain mantelitumakkeessa, ja hän kärsi tämän johdosta hypergrafiasta ja kovista migreeneistä. Hän sai myös usein raivokohtauksia piristeenä käyttämänsä Dexedrine-lääkkeen takia.
Assignaatti
Assignaatit lunastettiin 1797 vain murto-osalla nimellisarvostaan. Lopullisesti assignaatit hävitti direktoriohallitus.
Suomalaiset assignaatit
Suomessa assignaatteja on laskenut liikkeelle Turun diskonttolaitos 1800-luvun alussa.
Lombardian ympäriajo
Lombardian ympäriajo on Pohjois-Italiassa, Lombardian alueella järjestettävä maantiepyöräilyn klassikkokilpailu. Se järjestetään yleensä lokakuussa ja se on perinteisesti päättänyt eurooppalaisen maantiepyöräilykauden. Kilpailu kuului vuosina 2005–2007 UCI ProTouriin ja nykyään UCI World Touriin.
Historia
thumb|right|[[Franco Bitossi vuoden 1967 Giro di Lombardiassa]] Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1905 nimellä Milan-Milan. Vuonna 1907 kilpailun nimi muutettiin nykyiseen muotoon. Vuosien varrella kilpailun reitti on muuttunut paljon. Lähtöpaikkoina ovat toimineet Milano, Sesto San Giovanni, Bergamo, Varese, Monza ja Cuneo. Vuonna 2004 kilpailu aloitettiin Mendrisiosta Sveitsistä ja maali sijaitsi Comon kaupungissa. Kilpailun tunnetuin nousu on Madonna del Ghisallo, jonka päälle on sijoitettu museo, jossa on sekä uskonnollisia että pyöräilyyn liittyviä esineitä ja valokuvia.
Fausto Coppi on parhaiten menestynyt ajaja Lombardian ympäriajossa. Hän voitti kilpailun yhteensä viidesti.
Laura Haimila
Laura Haimila on suomalainen toimittaja, juontaja ja sosiaalisen median vaikuttaja. Hänen mediaura alkoi vuonna 2010 Radio NRJ:llä. Hän juonsi toimittaja Tuija Pehkosen kanssa Suomen suosituinta iltapäiväohjelmaa. Haimilan viimeinen lähetys NRJ:n taajuudella kuultiin syyskuussa 2015. Hän on sittemmin työskennellyt Yleisradiossa ja Radio Helsingissä. Laura Haimila on esiintynyt lukuisissa TV:n viihdeohjelmissa ja toimi vuonna 2022 Big Brother Suomen kommentaattorina.
Vuodesta 2021 hetkellä Haimila on juontanut yhteiskunnallista kahdesti viikossa julkaistavaa Kerhotalo-podcastia yhdessä Emmi Nuorgamin kanssa.
Mediatyön lisäksi hän on työskennellyt myös musiikkialalla vaikuttaen monien suomalaisartistien, kuten SANNI ja Vesala, taustalla. Haimila oli laulaja SANNIn manageri vuosina 2018-2022.
Muut työt
Haimila on kuvannut laulaja Cristal Snow’n musiikkivideot Wicked ja Surrender sekä ohjannut ja kuvannut Maija Vilkkumaan musiikkivideon Unisex. Hänet on nähty myös Ilta-Sanomien ToosaTV-nettisketsisarjassa kahdessa roolissa.
Rusopääluri
Rusopääluri (Psitteuteles goldiei) on silmälasilurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämpi), takaraivo sininen, korvan peitinhöyhent ja posket punertavat tummansinisin viiruin ja alapuolen höyhenissä on tummanvihreää viirutusta. Siipisulkien alapinnassa on keltainen vyö. Pyrstö on päältä oliivinvihreä ja alta kellertävä, nokka musta, iiris ruskea ja koivet vihertävänruskeat. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja siinä on punaista kirjailua.
Esiintyminen
Rusopääluri esiintyy Uuden-Guinean vuoristoisessa sisämaassa.
Rusopäälurin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö
Rusopäälurit elävät vuoristometsissä aina 2 800 metrin korkeudelle saakka.
Lisääntyminen
Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto
Rusopäälurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Puiden massakukinnan aikana ne liittyvät jopa 100 yksilön suurparviksi. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.
Horadiz
Horadiz on kaupunki Azerbaidžanin Füzulin piirissä. Se sijaitsee Araksjoen rannalla 32 kilometriä Füzulista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Bakun ja Nahitševanin välinen rautatie. Asukkaita on 3 000 henkeä (vuonna 2010).
Horadizista tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1947. Armenialaiset joukot valtasivat sen Vuoristo-Karabahin sodan aikana lokakuussa 1993, mutta tammikuussa 1994 Azerbaidžanin armeija otti taajaman jälleen haltuunsa. Nykyään välirauhalinjan välittömässä läheisyydessä sijaitseva Horadiz toimii Füzulin piirin väliaikaisena keskuksena. Vuonna 2007 se sai kaupungin statuksen.
Sanomalaite
Sanomalaitteet ovat radio- ja puhelinyhteyksien kanssa käytettäviä päätelaitteita, joilla voidaan lähettää sanomia salattuna. Lähetettävä sanoma kirjoitetaan laitteen muistiin, josta se lähetetään salattuna vastaanottajalle.
Sanomalaitteet yleistyivät länsimaissa puolustusvoimien ja muiden viranomaisten käyttöön 1970-luvulla. Laitteiden kehittämistarve syntyi ennen kaikkea vaatimuksista lisätä kenttäradio- ja puhelinyhteyksien sanomien välityskykyä, vähentää puheliikennettä ja korvata erilliset, kenttäkäytössä varsin hankala- ja hidaskäyttöiset salaamislaitteet. Kaikkien käytössä olevien sanomalaitteiden keskeinen ominaisuus onkin sanoman lähettäminen lyhyenä salattuna äänipurskeena.
Sanomalaitteet Suomessa
pienoiskuva|Sanomalaite 90 kalustoesittelyssä Lappeenrannan Rakuunanmäellä lippujuhlan päivänä 2014. Sanomalaitteiden kehittäminen alkoi myös Suomessa 1970-luvulla pääesikunnan ja Nokian yhteistyönä. Laajojen kenttäkokeiden jälkeen ensimmäiset laitteet otettiin käyttöön vuonna 1983. Jatkokehittämisen tuloksena syntynyt uusin versio Sanomalaite M 90 edusti alan huippuosaamista maailmassa. Vuonna 2013 ilmoitettiin, että Puolustusvoimat ottaa käyttöön Panasocin kehittämän maavoimien tietojärjestelmän eli MATI:n ja M83/90 -malli poistuu sotilaskäytöstä museoiden näyttelytiloihin. Digitaaliset salaamiskykyiset laitteet ja niistä muodostettavat sanomalaiteverkot ovat vakiinnuttaneet asemansa kaikkien puolustushaarojen ja aselajien viestiverkoissa.
Sanomalaitteet ovat radio- ja puhelinyhteyksien päätelaitteita, joten niissä itsessään ei ole lähetintä eikä vastaanotinta. Lähetettävä sanoma näppäillään vapaa- tai määrämuotoisena laitteen muistiin.
Määrämuotoisia sanomia ovat muun muassa tykistön, ilmapuolustuksen ja meripuolustuksen tulikomennot sekä tiedustelu- ja valvontailmoitukset. Salattu sanoma lähetetään laitteen lähetysmuistista vastaanottavan laitteen muistiin, jossa se muutetaan automaattisesti selväkieliseen muotoon.
Sanoma voidaan lukea vastaanottavan laitteen näytöltä, tulostaa kirjoittimelle ja tarvittaessa lähettää eteenpäin. Tyypillinen tavanomaisen sanoman lähetysaika on muutamia sekunteja.
Sanomalaite soveltuu käytettäväksi sekä kiinteissä että liikkuvissa järjestelmissä. Se voidaan asentaa kiinteisiin tiloihin, siirrettäviin kontteihin tai ajoneuvoihin. Laite on riittävän kevyt myös jalan liikkuvien joukkojen käyttöön.
Erityisesti tiedustelujoukkojen käyttöön on kehitetty kevyempi versio, partiosanomalaite. Siinä on samat perusominaisuudet kuin sanomalaitteessa. Partiosanomalaitteella voidaan lisäksi lähettää tavallista sähkötystä. Laite painaa noin yhden kilogramman ja se on uppovesitiivis.
Viestiverkoissa sanomien lähettämiseen, vastaanottamiseen ja automaattiseen välittämiseen käytetään keskussanomalaitetta. Laitteilla voidaan myös ohjata ja valvoa sanomaliikennettä sekä paikantaa verkossa olevia vikoja. Keskussanomalaite mahdollistaa samanaikaisen liikenteen usean eri verkkoon yhdistetyn keskussanomalaitteen, sanomalaitteen, partiosanomalaitteen ja tuliasemapäätteen kanssa. Keskussanomalaitteeseen voidaan liittää kirjoitin, laskin ja tietokone.
Sanomalaitejärjestelmä on pitkästä eliniästään huolimatta edelleen käytössä ja käyttökelpoinen laite tekstimuotoisten sanomien välittämiseen. Modernissa sodankäynnissä se soveltuu huonosti tai ei ollenkaan monimuotoviestien (esimerkiksi kartat), sensoriliikenteen (runsaasti lyhyitä automaattisia sanomia), laajakaistaliikenteen (esimerkiksi videokuva) tai kovia reaaliaikavaatimuksia (esimerkiksi asejärjestelmät) vaativien viestien välittämiseen.
Parhaan käsikirjoituksen Nebula-palkinto
Parhaan käsikirjoituksen Nebula-palkinto on yksi Science Fiction and Fantasy Writers of American jakamista Nebula-palkinnoista. Sillä palkitaan elokuvan, televisiosarjan, radio-ohjelman tai näytelmän käsikirjoitus. Vuosina 1974, 1975 ja 1977 palkinto oli parhaasta näytelmäteoksesta.
Voittajat
Taulukossa vuosi on se, jolle palkinto jaetaan. Palkinto jaetaan aina edelliselle vuodelle (esimerkiksi palkinto vuodelle 2007 on jaettu vuonna 2008). Vuoden 2008 jälkeen palkinnon korvasi Bradbury-palkinto.
Aros
thumb|300px|Aros Aros on 1200-luvun muinaislinnan rauniot Mullin saarella, Skotlannin länsirannikolla, Sisä-Hebrideillä. Saaren valtauksen aikana linna oli klaanien Clan MacDougall, Clan Donald ja Clan Maclean linnake.
Nationwide Arena
Nationwide Arena on urheilu- ja messuareena, joka sijaitsee Columbuksessa Ohiossa. Se on NHL-jääkiekkoliigassa pelaavan Columbus Blue Jacketsin kotiareena. Sitä ovat käyttäneet myös Columbus Destroyers, Ohio Junior Blue Jackets ja Columbus Landsharks.
Areena sai nimensä alun perin suurimman osan areenasta omistaneen vakuutusyhtiö Nationwide Mutual Insurance Companyn mukaan. Nationwide ja The Columbus Dispatch -lehti myivät osuutensa vuonna 2012 nykyiselle omistajalle. Nimitys Nationwide Arena pysyy vuoteen 2022 asti.
Ensimmäinen areenalla järjestetty tapahtuma oli 8.–9. syyskuuta 2000 järjestetty "Soul to Soul" -kiertue, jossa oli mukana Tim McGraw ja Faith Hill.
Frederick Dobson Middleton
Frederick Dobson Middleton (4. marraskuuta 1825, Belfast, Irlanti – 25. tammikuuta 1898) oli brittiläinen kenraali. Hän osallistui maorisotaan ja sepoykapinaan, mutta parhaiten hänet tunnetaan osallistumisesta Saskatchewanin kapinaan.
Sotilasura
Middleton sai koulutuksensa Englannissa, Maidstone Grammar Schoolissa ja Royal Military Collegessa, Sandhurstissa. Hänen ensimmäisen komennuksensa 30. joulukuuta 1842 oli 58. jalkaväkirykmentissä, josta hänet kaksi vuotta myöhemmin siirrettiin Uuteen Etelä-Walesiin, merimatkalla hän toimi vankilalaivan vartijana ja määränpäässä pahamaineisen Norfolkinsaaren vankileirillä vuoteen 1845 saakka. Maorisotien puhjettua hänet siirrettiin Uuteen-Seelantiin, jossa hänet tunnettiin urheudestaan. 18. elokuuta 1848 hänet ylennettiin luutnantiksi ja siirtyi 96. jalkaväkirykmenttiin Intiassa. Hänen joukkoosastonsa palatessa Englantiin hän siirtyi 29. jalkaväkirykmenttiin Burmassa. Hän oli mukana Sepoykapinassa 1857–1858. Hän palasi joukko-osastonsa mukana Englantiin 1859. 1861–1862 hän palveli Gibraltarilla ja Maltassa. 1867 hänen joukko-osastonsa siirrettiin Kanadan, mutta Middleton oli parhaillaan suorittamassa Musketti-koulutusjaksoa, hän seurasi osastooaan seuraavana vuonna. 13. kesäkuuta 1884 hänet nimitettiin Kanadan armeijan kenraaliksi, jossa hän toimi vuosina 1884–1890. Hän hävisi Fish Creekin taistelun métisejä vastaan, mutta sai murskavoiton merkittävässä Batochen taistelussa. Britannian kuningatar Viktoria löi hänet ritariksi ja hänet palkittiin 20 000 dollarin rahasummalla sotasaavutuksistaan. Kanadan tehtavän päätyttyä hän palasi takaisin Englantiin jossa hänet nimitettiin kruununjalokivien vartijaksi.
Napoleon Pink Horse
Ryhmän jäseniä ovat muusikko Miikka Ahlman, kirjailija Timo Heinonen, tanssija Elina Pirinen ja näyttelijä Tuukka Vasama. Napoleon Pink Horse oli esillä Kiasman Thank You for the Music -näyttelyn yhteydessä. Kiasma-teatterissa 24. maaliskuuta 2012 ensi-iltansa saanut esitys oli Kiasma-teatterin ja Esitystaiteen seuran tuottama.
Ryhmä pyrkii tuomaan musiikkia perinteiseen teatteriympäristöön ja ylittämään musiikkiesitysten ja teatteriesitysten välisiä rajoja lisäten performansseihin myös muiden taiteenalojen elementtejä. Tarkoituksena on yhdistää kunkin taiteilijan oman alan vahvuuksia.
Mackenzie Boyd-Clowes
Mackenzie Boyd-Clowes (s. 13. heinäkuuta 1991 Toronto) on kanadalainen mäkihyppääjä, joka on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2004. Hän edustaa seuratasolla Altius Nordic Ski Club -seuraa. Hänen valmentajansa on Gregor Linsig.
Vuoden 2010 Vancouverin talvi­olympialaisissa Boyd-Clowes sijoittui 12:nneksi suurmäen joukkuekilpailussa, 44:nneksi normaali­mäen henkilökohtaisessa kilpailussa ja 45:nneksi suurmäen kilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäessä 25:s, normaalimäessä 37:s ja joukkuemäessä 12:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa sijalle 26 ja suurmäen kilpailussa sijalle 21. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäessä kuudestoista ja suurmäessä 33:s. Sekajoukkuekilpailussa hän oli mukana voittamassa sensaatiomaisesti pronssia Kanadan joukkueessa. Kyseessä oli Kanadan ensimmäinen mäkihyppymitali olympialaisissa koskaan.
MM-tasolla hän on ollut parhaimmillaan 23:s lentomäen MM-kilpailuissa Planicaissa 2020. Hänen paras maailman­cupin sijoituksensa on kuudes sija Engelbergissä joulukuussa 2020. Continental Cupissa hän on voittanut yhden osakilpailun.
Topiikka
Topiikka on Aristoteleen logiikan alan Organon-kokoelmaan kuuluva teos, joka sisältää Aristoteleen dialektiikan teorian.
Historia
Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Topiikan lisäksi viisi muuta teosta.
Karhunpäivä
Karhunpäivää (vir. karusepäev, 'karhusenpäivä') on vietetty joillakin alueilla Virossa heinäkuun 13. päivän tienoilla. Tuolloin palvottiin karhua vahinkojen ja vaaran välttämiseksi. Vanhimmat kirjalliset lähteet juhlasta ovat vuodelta 1680. Kansatieteilijä Kustaa Vilkuna on arvellut, että samantapaista päivää olisi muinaisuudessa voitu viettää myös Suomessa, mutta kansanomaisia merkkejä päivän vietosta ei ole Suomesta tallennettu.
Edgbaston
thumb|Edgbaston tummanpunaisena Birminghamin kartalla. Edgbaston on yksi Birminghamin kaupungin kymmenestä vaalipiiristä. Se muodostuu neljästä äänestysalueesta: Bartley Green, Edgbaston, Harborne ja Quinton. Vuonna 2009 Edgbastonissa oli 93 100 asukasta.
Topiikka
Sisältö
Topiikka käsittää kahdeksan kirjaa. Lähtökohtana on väittelytilanne, jossa väittelijöistä toinen puolustaa jotain asiaa, ja toinen yrittää kumota vastustajan kaikki argumentit. Aristoteles esittää Topiikassa, että dialektiikan taidon avulla väittelijä voi menestyksekkäästi joko puolustaa tai kritisoida mitä tahansa väitteitä riippumatta siitä, mitä mieltä niistä itse sattuu olemaan.
Edgbaston
Birminghamin yliopiston suurin kampus sijaitsee Edgbastonissa. Edgbastonin vastikään uusittu krikettistadion on maan toiseksi suurin.
Topiikka
Sisältö
Teos tarjoaa joukon premissejä, joiden avulla on mahdollista keksiä uskottavia argumentteja joko puolesta tai vastaan. Esimerkiksi väitteiden uskottavuutta lisää niiden tukeutuminen enemmistön ja tunnettujen viisaiden käsityksiin. Vastustajan väitteiden totuutta taas voi testata esimerkiksi kääntämällä ne päinvastoin, ja katsomalla paljastuiko sillä tavalla joku looginen ristiriita tai muu virhe argumentaatiossa.
Gustaf Johan Silfversvan
pienoiskuva|Silfversvan vuonna 1878 Gustaf Johan Silfversvan (18. lokakuuta 1819 Ruotsi – 14. helmikuuta 1888 Kemiö) oli suomalainen valtiopäivämies ja maanviljelijä.
Silfversvanin vanhemmat olivat Carl Gustaf Silfversvan ja Catharina Sofia Gadell ja puoliso vuodesta 1843 Charlotte Olivecreutz (k. 1896). Silfversvan oli Ruotsissa upseerina vuodesta 1839 vuoteen 1842, jolloin hän siirtyi Suomeen Kemiön Västankärrin tilalle. Hän harjoitti karjanjalostusta ja vuoroviljelyä ja oli tuolloin Suomen merkittävimpiä maanviljelijöitä. Hän oli valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1877–1878 aatelissäädyn jäsen. Silfversvan toimi 1860-luvulla myös usean vuoden ajan Suomen talousseuran esimiehenä.
Joseph Oller
Joseph Oller kehitti vuonna 1864 menetelmän laskea vedonlyönnin kertoimia ja erityisen laskukoneen sitä varten. Hän perusti hevoskilpailuja seuraavan lehden vuonna 1867.
Joseph Oller kiinnostui musiikkiviihteestä ja perusti vuonna 1876 Pariisin ensimmäisen musiikkihallin. Sitä seurasivat erilaiset viihdelaitokset kuten operetti- ja vaudeville-teatteri sekä sirkus.
Kuuluisin hänen perustamistaan instituutioista on Moulin Rouge -kabaree vuodelta 1889.
FS D’Estaing (1879)
D'Estaing oli Ranskan laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1877. Alus laskettiin vesille vuonna 1879 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1881.
Palvelus
D'Estaing poistettiin alusluettelosta vuonna 1901.
David Chalmers
thumb|David Chalmers David John Chalmers (s. 20. huhtikuuta 1966) on australialainen akateeminen filosofi, joka on erikoistunut mielenfilosofiaan. Hän toimii filosofian professorina Australian kansallisessa yliopistossa ja on yliopiston tietoisuutta tutkivan keskuksen johtaja.
Helsingin Urkukesä
Helsingin Urkukesä on musiikkitapahtuma, jonka keskeinen pyrkimys on osoittaa uruille sopivan ohjelmiston laajuus. Vuonna 2009 niitä on järjestetty kahdeksan kertaa. Tapahtuma kerää vuosittain noin 10 000 kävijää. Sen järjestävät Helsingin tuomiokirkkoseurakunta, Kallion seurakunta ja Johannes församling.
Urkukesä alkaa kesäkuun alusta ja se jatkuu elokuun loppuun asti. Iltakonsertteja järjestetään Tuomiokirkon, Kallion, Johanneksen, Agricolan, Tuomiokirkon kryptan ja Vanhan kirkon uruilla, ja iltapäiväkonsertteja järjestetään Suomenlinnan kirkossa. Päivämusiikkia järjestetään Tuomiokirkossa ja Vanhassa kirkossa. Vuonna 2009 järjestettiin konsertti ensi kertaa myös Kallion kirkossa.
Viinikääpä
Viinikääpä (Meruliopsis taxicola) on koko Suomessa harvinaisena esiintyvä kääpälaji. Se viihtyy vanhoissa kangasmetsissä ja sen isäntäpuita ovatkin kuusi ja mänty.
Viinikäävän yksivuotinen itiöemä on tavallisesti resupinaattinen. Vain Pohjois-Suomesta on löydetty pileaattisia tai puoliresupinaattisia tyyppejä, joille kasvaa muodoltaan kynsimäisiä, yläpinnaltaan valkoisia ja pillipinnaltaan voimakkaan värisiä lakkeja – juuri pillipinnan väri auttaa erottamaan ne rustokäävästä ja tikankäävästä.
Resupinaattinen itiöemätyyppi voi kasvaa jopa yli metrin pituisena yhtenäisenä alueena puunrungon alapinnalla, kokonaispaksuus sen sijaan on vain 1-2 mm. Itiöemän reuna on valkoinen ja pillipinta lohen- tai terrakotanpunainen eli värikontrasti on selvä. Vanhetessaan pillipinnan väri tummuu purppuraiseksi tai viininpunaiseksi, kuivuessaan punamustaksi. Pillit ovat epäsäännöllisen muotoisia ja kokoisia, 2-4 millimetrillä. Pohjamalto on valkoinen.
Royal College of Surgeons of England
thumb|200px|Royal College of Surgeons of England, [[Lincoln's Inn Fields, Lontoo.]] Royal College of Surgeons of England on englantilainen ammattiyhdistys- ja hyväntekeväisyysjärjestö.
Järjestön tehtävänä on edistää ja kehittää kirurgisen hoidon laatua ja valvoa kirurgeja Englannissa ja Walesissä. Järjestön historia alkaa 1300-luvulla perustetusta "Lontoon kaupungin sisäisestä kirurgien killasta", joka yhdistyi 1540 Parturien yhteisöön muodostaen Parturi-kirurgien yhteisön. Kirurgit lähtivät yhteisöstä vuonna 1745 ja muodostivat oman kirurgien yhteisön. Vuonna 1800 yhteisö sai kuninkaallisen lupakirja ja siitä tuli Royal College of Surgeons in London. Toinen lupakirja vuonna 1843 antoi järjestölle nykyisen nimen.
Ouro Preto
Historia
1600-luvun lopussa perustettu Ouro Preto oli Brasilian kultaryntäyksen keskipisteitä 1700-luvulla.
Ouro Preto on säilyttänyt hyvin siirtomaa-aikaisen asunsa. Kaupungista löytyy vain vähän merkkejä nykyaikaisesta kaupunkiasutuksesta. Kullalla koristellut kirkot ja brasilialaisen arkkitehdin ja kuvanveistäjän Aleijadinhon työt tekivät kaupungista kuuluisan matkailukohteen. Ouro Preton taide olikin siirtomaa-ajalla kehittynyt ja siellä vaikuttivat Aleijadinhon lisäksi muiden muassa taidemaalari Mestre Athayde, Lobo de Mesquitan säveltäjäperhe ja runoilija Thomas Gonzaga.
Vuonna 1789 Ouro Pretosta käynnistyi niin sanottu Inconfidência Mineira -liike, jonka tarkoituksena oli muodostaa Brasilian tasavalta ja irtautua emämaasta Portugalista. Vuonna 1876 kaupunkiin perustettiin Escola de Minas (kaivostekniikkakoulu), joka asetti pohjan monille kaivosalan keksinnöille maassa. Ouro Preto oli osavaltionsa pääkaupunki vuodesta 1822 vuoteen 1897, jolloin pääkaupunki siirtyi Belo Horizonteen.
Nukketeatteri Sampo
Nukketeatteri Sampo on vuonna 1977 perustettu helsinkiläinen nukketeatteri. Nukketeatteri Sampo on Helsingin ainoa valtion teatteri- ja orkesterilakiin kuuluva ammattinukketeatteri. Teatteria johtaa Iivo Baric.
Autohälytin
250px|thumb|Auton hälytyssireeni. Autohälytin on ajoneuvon varkaudenestämiseen ja ajoneuvossa olevan omaisuuden varkauksilta suojaamiseen tarkoitettu laite.
Nukketeatteri Sampo
Nukketeatteri Sampo järjestää myös nukketeatteriin liittyvää koulutusta lapsille ja aikuisille ja muuta taidekasvatustoimintaa. Teatteri esiintyy kotinäyttämönsä lisäksi säännöllisesti myös pääkaupunkiseudun kulttuuritaloissa ja muualla lähialueella. Esityksiä voi tilata päiväkoteihin, kouluihin ja monenlaisiin tilaisuuksiin.
Autohälytin
Ajoneuvojen varkaudenestolaitteille on määritelty lukuisia standardeja. Euroopan yhteisössä niitä säätelee esimerkiksi ajoneuvojen varkaudenestolaitedirektiivi 95/56, jonka vaatimustenmukaisia kaikkien sisämarkkinoilla olevien laitteiden tulisi olla. Jäsenvaltioissa ovat myös paikalliset vakuutusyhtiöt laatineet omia hyväksymisvaatimuksiaan (Thatcham UK, SCM Hollanti, VAT Suomi), joiden mukaisille laitteilla varustettujen ajoneuvojen kaskovakuutuksista voidaan myöntää etuisuuksia, kuten vakuutusmaksualennuksia tai omavastuuosuuden poisto ajoneuvon varkaustapauksessa.
Autohälyttimen toimintaperiaatteena on valvoa pysäköityä autoa ja ilmoittaa lähiympäristöön tai tarvittaessa radioteitse omistajalle autoon kohdistuvista murtoyrityksistä. Ilmoitus tapahtuu lähiympäristöön yleensä ääni- ja valomerkein. Äänimerkkeinä käytetään useimmiten hälytinjärjestelmän sireeniä. Lisäksi voidaan käyttää auton omaa äänimerkinantolaitetta tai puhemoduulia. Puhemoduuli varoittaa erilaisilla puheviesteillä murtoyrityksistä ja toteutuneista murroista sekä raportoi ne myöhemmin ajoneuvon omistajalle. Valomerkkeinä käytetään auton omia valoja. Euroopassa varsin yleistä on kytkeä ajoneuvon vilkut järjestelmään. Pohjois-Amerikassa on tapana kytkeä vain pysäköintivalot. Autohälytin ilmoittaa käyttäjälle myös päälle ja pois kytkennän ääni- ja/tai valomerkein. Kehittyneimmissä autohälyttimissä on lukuisia esivaroitustoimintoja, jotka toteuttavat ääni- ja valomerkkejä jo pelkästä asiattomasta liikuskelusta auton ympärillä. Radioteitse tapahtuva hälytys suoritetaan joko matkaviestintäverkon kautta esimerkiksi GSM-moduulilla tai WLAN- tai muun langattoman verkon kautta tai luvasta vapaiden radiolaitteiden käyttämillä taajuuksilla suoraan autohälyttimen omaan kauko-ohjaimeen. Moderni autohälytin on kaksisuuntainen eli se välittää hälyttimen tilan ja murtoyritykset kauko-ohjaimen näytölle ikoneina ja kauko-ohjain herättää omistajansa huomion äänimerkillä ja/tai värinällä.