cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bono
U2
Vuoden 1991 albumilla Achtung Baby Bonon sanoitukset alkoivat pohjautua aiempaa vahvemmin hänen ja U2:n muiden jäsenten henkilökohtaisiin kokemuksiin. Vuosien 1992 ja 1993 Zoo TV Tour -kiertueella Bono otti käyttöönsä myös uusia lavapersoonia, joita olivat stereotyyppinen rock-tähti ”The Fly”, amerikkalaisia tv-saarnaajia parodioinut ”Mirror Ball Man” ja korruptoituneen rock-tähden ja paholaisen yhdistelmä ”Mr. MacPhisto”.
Wolf H. Halsti
Päällikkönä
Jatkosodassa Halsti oli ensin 12. divisioonan esikunnan operatiivisen toimiston päällikkönä Konnunsuon–Joutsenon alueella ja siirtyi sieltä suomalais-saksalaisen Divisioona J:n esikuntapäälliköksi Kiestinkiin. Marraskuussa 1941 Halsti ylennettiin everstiluutnantiksi ja hänestä tuli III armeijakunnan huoltopäällikkö. Halsti tutustui tässä vaiheessa myös Uhtualla palvelleeseen kirjailija Pentti Haanpäähän.
1944 suurhyökkäys Kannaksella
Maaliskuussa 1944 kenraalimajuri Aaro Pajari nimitettiin 3. divisioonan komentajaksi ja Halsti hänen esikuntapäällikökseen. Divisioona siirrettiin Karjalan kannakselle Kuuterselkään keskeneräiselle VT-linjalle. Venäläisten suurhyökkäys mursi asemat Kuuterselässä 14. kesäkuuta, ja joukot vetäytyivät VKT-asemaan. Halsti oli jonkin aikaa Jalkaväkirykmentti 11:n komentajan sijaisena Vuosalmen taisteluiden loppuvaiheissa heinä-elokuussa 1944.
Lapin sota
Viimeisenä tehtävänään puolustusvoimissa Halsti laati huoltojoukkojen ja huoltopalvelun organisaatiosuunnitelman kevättalvella 1945. Häntä pyydettiin mukaan asekätkentään, mutta hän kieltäytyi siitä, koska uskoi sen paljastuvan kuitenkin hyvin pian.
Siviilielämä sotien jälkeen
Erottuaan armeijasta Halsti aloitti siviilissä huhtikuussa 1945 Keskinäisen Henkivakuutusyhtiö Suomen ylitarkastajana. Hän jatkoi vakuutusalalla siirtyen 1957 Eläke-Varman kenttätyön johtajaksi ja jäi eläkkeelle 1970. Halsti ylennettiin everstiksi 1965. Hän toimi myös Paasikivi-seuran puheenjohtajana 1961–1964.
Bono
U2
Konserttien aikana Bono tunnetaan tavastaan olla lähes jatkuvassa vuorovaikutuksessa yleisön kanssa. Joidenkin kappaleiden, kuten ”With or Without You” (albumilta The Joshua Tree), aikana Bono myös valitsee yleisön seasta faneja seurakseen lavalle, ja hän esiintyy usein yleisön ja eturivin läheisyydessä. Bono sallii myös usein fanien nousun lavalle ja kappaleiden esittämisen yhtyeen kanssa.
Wolf H. Halsti
Siviilielämä sotien jälkeen
Eläkkeelle jäätyään Halsti julkaisi kolmiosaiset muistelmansa 1973–1975. Hän sai Helsingin yliopiston valtiotieteen kunniatohtorin arvon 1976.
Bono
U2
U2:n kanssa Bono on voittanut 22 Grammy-palkintoa eri kategorioissa, ja parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon vuonna 2003 kappaleella ”The Hands That Built America” (elokuvasta Gangs of New York, 2002). Vuonna 2005 Bono ja muu U2 aateloitiin Rock and Roll Hall of Famen kunniagallerian jäseniksi, ja vuoden 2008 marraskuussa musiikkilehti Rolling Stone sijoitti Bonon listasijalle 32. kaikkien aikojen parhaiden laulajien listallaan.
Wolf H. Halsti
Siviilielämä sotien jälkeen
Halsti vastusti presidentti Urho Kekkosen virkakauden pidentämiseksi kaavailtua poikkeuslakia ja oli joulukuussa 1972 yhtenä allekirjoittajana Suomi-Neuvostoliitto-Seuran puheenjohtajan, professori Göran von Bonsdorffin alulle panemassa kirjelmässä, jossa Kekkosen toivottiin estävän ”kansalaisten syrjään sysäämisen” tasavallan presidenttiä valittaessa.
Bono
U2
Bonoa on arvosteltu hänen verosuunnittelunsa vuoksi. Vuonna 2007 Bono ja U2 saivat osakseen kritiikkiä siirrettyään osan musiikillisesta toiminnastaan Irlannista Amsterdamiin verotussyistä. Aiemmin U2:n kuten muidenkin artistien tekijänpalkkiot oli vapautettu veroista yhtyeen kotimaassa Irlannissa. Kun verovapaille tuloille asetettiin yläraja, U2 siirsi liiketoimintansa Alankomaihin, missä tekijänoikeuspalkkioiden verotus on alhaisempi. Vuonna 2008 Bono oli yksi lukuisista varakkaista henkilöistä, joiden verojärjestelyt joutuivat Christian Aid -järjestön korostetun kritiikin kohteeksi.
Muu työ musiikin parissa
U2:n ulkopuolella Bono on työskennellyt musiikillisten projektien parissa Frank Sinatran, Johnny Cashin, Willie Nelsonin, Luciano Pavarottin, Sinéad O’Connorin, Green Dayn, Tom Pettyn, Roy Orbisonin, Bob Dylanin, Tina Turnerin, B.B. Kingin ja Zuccheron kanssa.
Wolf H. Halsti
Siviilielämä sotien jälkeen
Muistelmateoksessaan Mies elää aikaansa (1973) Halsti paljasti, että sotaväen päällikkö Hugo Österman ja yleisesikunnan päällikkö Lennart Oesch olivat alkuvuonna 1939 hyväksyneet Suomen puolustaminen -teoksen tekstin sellaisenaan. Oesch oli tosin katsonut, että teoksen motto ”Omistetaan puolueettomalle totuudelle ja kaikille sitä etsiville” oli liian vaatelias kapteenin esittämäksi. Otavan johto oli kuitenkin lähettänyt valmiiksi ladotun käsikirjoituksen varmuuden vuoksi myös silloisen ulkoministerin Eljas Erkon nähtäväksi. Erkko ilmoitti jyrkästi vastustavansa Halstin teoksen julkaisemista pitäen muun muassa tämän ennustamia Hitlerin ja Stalinin keskinäistä sopimusta ja Neuvostoliiton Suomelle esittämiä alue- ja tukikohtavaatimuksia täysin epärealistisina. Näin kirjasta voitiin julkaista vaillinainen versio ja sen päätarkoitus jäi Halstin mukaan silloisessa tilanteessa saavuttamatta varsinkin, kun hänen ennustamansa asiat toteutuivat loppukesän ja syksyn 1939 aikana täydellisesti. Halsti itse sai tietää Erkon puuttumisesta hänen teokseensa Heikki Reenpään kertoessa sen hänelle välirauhan aikana. Otava julkaisi Halstin Suomen puolustaminen -teoksesta vuonna 2005 uuden sensuroimattoman laitoksen.
Ricardinho
Ricardinho pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. maaliskuuta 2000 Kolumbiaa vastaan. Hän on pelannut 21 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalia (tilanne 01. heinäkuuta 2006).
Ricardinho on vuoden 2002 maailmanmestari sekä vuosien 1998, 1999 (SC Corinthians) ja 2004 (Santos FC) Brasilian mestari. FIFA:n jalkapallon seurajoukkueiden MM-kilpailut hän voitti Corinthiansin kanssa vuonna 2000. Corinthiansissa hän voitti myös Brasilian Cupin vuonna 2002.
Keijo Seppänen
Keijo Martin Seppänen (12. joulukuuta 1912 Kotka – 1977 ) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki näyttämöuransa lähinnä kaakkoisen Suomen lavoilla, kuten Viipurin Kaupunginteatterissa, 1930- ja 1940-luvuilla.
Onaga
Onaga on yksi Mortal Kombat -sarjan voimakkaimmista hahmoista ja hänet esiteltiin ensimmäisen kerran Mortal Kombat: Deadly Alliance-pelissä "Lohikäärmekuningas" nimellä. Hänen kerrottiin olleen Outworldin hallitsija ennen Shao Kahnia. Hänen historiaansa käsiteltiin tarkemmin Mortal Kombat: Deception-pelissä, jossa hän oli myös päävastus. Onagan tärkeisiin voimiin kuuluu yliluonnollinen voima ja vastustuskyky kaikkia taikoja vastaan. Onaga kykenee myös kasvattamaan menettämänsä raajan takaisin voimillaan. Onaga esiintyi pelattavana hahmona Mortal Kombat: Armageddon-pelissä.
Onagan elämäkerta
Kauan sitten Onaga oli Outworldin hallitsija. Hän etsi ikuista elämää ja hankki viimeisen tunnetun lohikäärmeen munan toivoen, että lohikäärmeen poikasen veri muuttaisi hänet kuolemattomaksi. Onaga kuitenkin ehti kuolla ennen tätä Shao Kahnin myrkyttäessä hänet ja julistauduttua Outworldin hallitsijaksi. Onagan kuolleiden armeija (joka oli voittamaton, koska Onaga kykeni herättämään ne aina uudestaan henkiin) joutui unohduksiin samoin kuin itse lohikäärmekuningas. Kukaan ei tiennyt, että Onaga oli huijannut kuolemaa ja kykeni toteuttamaan paluutaan haudan takaa.
Keijo Seppänen
Ura
Keijo Seppäsen vanhemmat olivat sähköasentaja Aleksander Seppänen ja Hildur Lindgren. Hän opiskeli näyttämötaiteita muun muassa Kuusankosken Työväenopistossa. Seppäsen ensimmäinen näyttelijänkiinnitys oli Kotkan Maakuntateatteriin 1933–1937. Vuosina 1938–1939 ja edelleen 1940–1942 hän työskenteli näyttelijä-järjestäjänä Lahden Teatterissa. Jatkosodan aikana tie jatkui Viipurin Kaupunginteatteriin 1942–1943 ja Kannaksen Teatteriin 1943–1944. Sodan jälkeen Seppänen näytteli Tampereen Ympäristöteatterissa 1946–1947 ja 1950. Vuosina 1948–1950 hän näytteli Kuusankosken Teatterissa.
Bono
Muu työ musiikin parissa
Bono on levyttänyt musiikkia Ray Charlesin, Quincy Jonesin, Kirk Franklinin, Bruce Springsteenin, Tony Bennettin, Clannadin, The Corrsin, Wyclef Jeanin, Kylie Minoguen, Carl Perkinsin, Jay-Z:n ja Rihannan kanssa. Lisäksi hän on levyttänyt julkaisemattoman dueton Jennifer Lopezin kanssa. Robbie Robertsonin vuoden 1987 samannimisellä albumilla Bono soittaa bassoa ja laulaa. Michael Hutchencen vuoden 1999 albumilla Michael Hutchence Bono viimeisteli Hutchencen kanssa levyttämänsä dueton ”Slide Away”.
Keijo Seppänen
Ura
Seppäsen roolitehtäviä olivat muun muassa Kamelianaisen Armand ja herra Avovirta Mika Waltarin komediassa Huhtikuu tulee, joka oli 1950-luvun taitteessa varsin suosittu näytöskappale kautta Suomen. Seppäsen ohjaustehtäviä olivat muun muassa Seitsemän veljestä, Neljä naista, Syntynyt terve tyttö ja Paljon melua tyhjästä.
Bono
Hyväntekeväisyys
Vuonna 2002 Bono perusti yhdessä Bobby Shriverin ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa DATA-järjestön Afrikan ongelmia helpottamaan. Vuonna 2004 hän oli mukana perustamassa ONE-järjestöä, joka tekee muun muassa AIDSin, köyhyyden ja ilmastonmuutoksen vastaista työtä.
Yksityiselämä
Bono on ollut vuodesta 1982 lähtien naimisissa Alison Hewsonin (o.s. Stewart) kanssa. Pariskunnalla on avioliitostaan neljä lasta: tyttäret Jordan (s. 10. toukokuuta 1989) ja Memphis Eve (7. heinäkuuta 1991) sekä pojat Elijah Bob Patricius Guggi Q (17. elokuuta 1999) ja John Abraham (20. toukokuuta 2001).
Bono on jo pitkään sairastanut silmänpainetauti glaukoomaa, minkä vuoksi häntä ei juuri nähdä julkisuudessa ilman tavaramerkiksi muodostuneita aurinkolasejaan.
Kunniamaininnat
Bono oli ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi vuonna 2003.
Keijo Seppänen
Ura
Suomalainen elokuvateollisuus pyöri täysillä Seppäsen aktiiviuran aikana, mutta Seppänen oli mukana vain yhdessä elokuvassa. Hänellä oli kreditoimaton tehtävä Ville Salmisen melodraamassa Haaviston Leeni vuonna 1948.
Bono
Kunniamaininnat
Time-lehti nimesi Bonon vuonna 2005 Vuoden henkilöksi Bill ja Melinda Gatesin kanssa. Hän sai samana vuonna portugalilaisen Ordem da Liberdade -ritarikunnan kunniamerkin. Vuonna 2007 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajan arvon.
Riitta Kähkölä
Riitta Kähkölä (s. 16. lokakuuta 1945) on suomalainen kirjailija. Hän on Pirkkalaiskirjailijat ry:n jäsen.
Keijo Seppänen
Muuta
Seppäsen ensimmäinen aviopuoliso oli näyttelijä ja laulaja Olivia Gebhard (1897–1976). Liitto alkoi 1937 ja päättyi eroon 1946. Pariskunnan Seppänen-Gebhard liitto oli värikäs ja vaiheikas, ja siihen toi oman lisänsä viidentoista vuoden ikäero. Vuonna 1946 Seppänen avioitui pankkivirkailija Eeva Airi Järveläisen kanssa.
Onaga
Onagan elämäkerta
Jonkin aikaa ennen Liu Kangin voittoa Mortal Kombat turnauksessa, Onaga kommunikoi kuolemansa takaa Shujinkon, nuoren soturin, kanssa. Hän väitti olevansa jumalten vanhimpien lähettiläs ja huijasi Shujinkoa etsimään Kamidoguja, joiden kokoaminen samaan paikkaan palauttaisi Onagan henkiin. Hän antoi Shujinkolle taidon omaksua muiden taistelijoiden kyvyt taisteluissa nopeuttaakseen tämän urakkaa, joka kuitenkin kesti yli 40 vuotta. Samaan aikaan Blaze vartioi hänen lohikäärmeen munaansa.
Muutamia vuosia myöhemmin Quan Chi ja Shang Tsung yhdistivät voimansa palauttaakseen Onagan armeijan, tosin omaan käyttöönsä, sillä he halusivat vallata kaikki maailmat. Raiden hyökkäsi heidän kimppuunsa yhdessä Earthrealmin sotureiden kanssa, mutta he epäonnistuivat. Ainoastaan Raiden jäi henkiin taistelemaan kaksikkoa vastaan ja lopulta itsekin hävisi. Heidän voittonsa ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä kaksikko kääntyi toisiaan vastaan heti Raidenin voitettuaan.
Samaan aikaan vampyyri Nitara huijasi Reptilea auttamaan häntä ja Cyraxia pääsemään kammioon, jossa lohikäärmeen muna oli. Kammiossa oli myös esine, joka voisi erottaa Outworldin ja vampyyrien maailman toisistaan. Nitaran tuhottua tämän, hän poistui, mutta Reptile tunsi itsensä petetyksi. Nitara siirsi Cyraxin Earthrealmiin ja itsensä omaan maailmaansa. Samalla muna halkesi ja siirsi energiansa Reptileen, mikä täydensi Onagan palaamisen.
Shujinko oli samoihin aikoihin saanut työnsä päätökseen, minkä jälkeen Onaga oli paljastanut oikean henkilöllisyytensä. Shujinko tajusi hukanneensa koko elämänsä palvellen pahuutta ja vannoi tappavansa Onagan. Onaga oli taas hengissä ottaen Reptilen ruumiin haltuunsa, tosin muuttaen ulkonäköään.
Onaga meni saliin, jossa hänen armeijansa seisoi valmiina odottaen komentoja Quan Chilta, joka oli juuri päihittänyt entisen liittolaisensa, Shang Tsungin. Onagan astuessa sisään, hänen armeijansa polvistui ja Quan Chi tajusi kauhukseen mitä oli tapahtumassa. Hän hyökkäsi Onagan kimppuun, mutta tuloksetta. Hänen avukseen liittyivät vielä Raiden ja Shang Tsung, mutta edes kolmikon kaikki voimat eivät riittäneet voittoon. Raiden käytti viimeisenä keinonaan itsetuhotaikaa, mutta tämä tuhosi ainoastaan Onagan armeijan ja luultavasti Shang Tsungin ja Quan Chin. Onaga sai tämän jälkeen haltuunsa Quan Chilla olleen voimakkaan amuletin.
San José Mogote
thumb|250px|San Jose Mogotessa sijaitseva pyramidi.
Onaga
Onagan elämäkerta
Pian Scorpion, jumalten vanhimpien todellinen mestari, sai kuulla Onagasta ja parannetuin kyvyin alkoi jahdata tätä. Onagan liittolaiset olivat vahvoja, mutteivat tarpeeksi vahvoja vastustaakseen häntä. Kun Scorpion viimein pääsi Onagan kimppuun Nexuksessa, Scorpion voitti hänet. Onaga ei kuitenkaan kuollut, ainoastaan heikentyi Shujinkon samanaikaisesti tuhotessa kaikki kuusi Kamidogua ja Shujinkon antaessa Onagaan viimeisen iskun, Onagan sielu erkani Reptilesta ja joutui Nightwolfin toimesta Netherrealmiin, jossa hän myöhemmin kohtasi Shinnokin, joka kertoi Onagalle voivansa auttaa häntä pääsemään uudestaan Outworldin valtiaaksi vastineeksi avustaan. Shinnok kertoi Onagalle Blazesta, jonka tuhoamalla Onaga saisi tämän voimat. Onaga ei luottanut Shinnokiin epäillen tällä olevan jotakin muuta mielessä, mutta hyväksyi kuitenkin tämän tarjouksen. Shinnok siirsi Onagan portaalin kautta Outworldiin ja Onaga liittoutui Quan Chin, Shang Tsungin ja Shao Kahnin kanssa ja liittyi mukaan Armageddonin taisteluun, jossa hän sieppasi Shao Kahnin syleilyynsä ja lennätti hänet pois Argusin pyramidin huipulta. Onaga myöhemmin sai taistelussa surmansa.
San José Mogote
San José Mogote oli 1500–500 eaa. eteläisessä Meksikossa sijainnut varhainen intiaanien rakentama asutuskeskus, joka liittyy todennäköisesti sapoteekkien kulttuurin nousuun. Tämä temppeleitä sisältänyt kylä sijaitsi viljavassa Oaxacan laaksossa.
Onaga
Onagan elämäkerta
Onagan vaihtoehtoisessa Armageddonin lopetuksessa hän onnistui kukistamaan Blazen ja syrjäytti voimillaan Shao Kahnin vallasta tullen jälleen Outworldin valtiaaksi vangiten Shao Kahnin omaan tyrmäänsä.
San José Mogote
Kylässä oli asutusta jo 1400 eaa. Varhaiset asukkaat osasivat tehdä ruukkuja ja savinukkeja, joita käytettiin rituaaleissa ja hautajaisissa. He viljelivät maissia ja avokadoja, ja keräsivät lisäksi ravinnokseen villejä kasveja ja metsästivät.
Onaga
Onagan elämäkerta
Onaga teki cameo-roolin vuoden 2011 Mortal Kombat-pelissä esiintyen Raidenin näyissä. Onaga mainittiin lyhyesti Mortal Kombat X-pelin sarjakuvaversiossa, jossa Goro menetettyään kätensä taistelussa Kotal Kahnia vastaan pyrki etsimään itselleen Onagan kyvyn kasvattaa raajansa uudelleen. Onaga esiintyi myös lyhyesti Kung Laon lopetuksessa Mortal Kombat 11-pelissä.
San José Mogote
Vuosina 700-500 eaa. laaksossa oli 65 kylää, joista muissa oli alle 50 asukasta mutta San José Mogotessa yli 500 asukasta.
Onaga
Onagan elämäkerta
List of Mortal Kombat characters Personnages de Mortal Kombat
San José Mogote
Noin vuonna 500 eaa. Monte Albánin kaupunki alkoi kasvaa ja San José Mogote jäi vähemmän merkittäväksi asuinpaikaksi.
Arkeologien mukaan paikka kasvoi 1000 asukkaan suureksi kyläksi, jonka asukkaat elivät muun muassa peltojen kasteluun perustuvalla maissin viljelyllä. San José Mogoten tyyppisiä keskuksia oli näihin aikoihin monin paikoin Mesoamerikassa. Silloin oli käynnissä niin sanottu muotoutumisvaihe, jossa kylät kasvoivat lopulta suuriksi kaupungeiksi satojen vuosien kuluessa. Uskotaan, että San José Mogote oli varhainen päällikkökunta.
San José Mogoten kehityksestä
Noin 1300 eaa. kylään rakennettiin suojaava paaluaitaus. Noin 1150–850 eaa. alettiin peltoja kastella kahdella menetelmällä. 850 eaa. alettiin eräänä alueen varhaisimmista paikoista käyttää auringossa kuivattua adobetiiltä. Noin 600 eaa. otettiin käyttöön Mesoamerikan vanhimpana pidetty kirjoitus. Kylä kasvoi huomattavasti välillä 1500-500 eaa. Noin 1500 eaa. paikalla oli muutaman talon ryhmä. Vuoden 1150 eaa. jälkeen paikasta näyttää tulleen merkittävä muita kyliä hallinnut keskus, johon liittyi julkisia rakennuksia. Tällöin San José Mogote oli alkanut kasvaa ympäröiviä kyliä nopeammin. Silloin San José Mogoten ala oli 2 ha ja koko Oaxacan laaksossa 25 kylää.
900–600 eaa. koko Oaxacan laaksossa oli 2000 asukasta 40 kylässä, ja San Jose Mogoten ala oli 20 ha. Kylässä oli "miesten talo", joka oli sijoitettu suunnilleen pohjois-eteläsuuntaisesti. Kylään oli tuotu olmeekkialueelta magnetiittipeilejä yli 400 km:n päästä. Nyt löytyy myös merkkejä obsidiaanista, simpukankuorista jne. tehtyjen seremoniaesineiden määrien lisääntymisestä. Kylä vei itse läheisiltä vuorilta louhittua rautamalmia. 700–500 eaa. koko Oaxacan laaksossa oli 3500 asukasta, ja San José Mogotessa 1000 asukasta, ja kylän ala 60 ha. Kummuille rakennettiin adobetiilistä ja kivistä julkisia rakennuksia. 500 eaa. nouseva uusi keskus Monte Albán lienee vallannut kylän.
Kauhukeittiö (kausi 15)
Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 15 ohjelman voittaja pääsi johtamaan lasvegasilaista miljardin dollarin Bally's Las Vegas -kasinohotellin BLT Steak -ravintolaa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 15. tammikuuta – 29. huhtikuuta 2016.
== Henkilökunta ==
Kilpailijat
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
=== Sininen joukkue ===
Punainen joukkue
=== Musta joukkue (top 5) ===
=== Finaalin joukkueet === Ariel Malonen joukkue
Kristin Baronen joukkue
Kritiikkiä
Pudottuaan kilpailusta 12.jaksossa Frank Cala esitti naiskilpailijoita ja laivastossa palvelevia naisia kohtaan halventavia seksistisiä kommentteja, minkä seurauksena hän menetti työnsä ja hänet siirrettiin toisiin tehtäviin.
Tuscolan piirikunta
Tuscolan piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 323 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Caron kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Ukrainan rautatiet
Ukrainan rautatiet eli UkrZaliznytsja (UZ)  on Ukrainan kansallinen  rautatieyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Kiova ja se on useine tytäryhtiöineen maan suurimpia työllistäjiä.
Vuonna 2009 UkrZaliznytsja ilmoitti palvelevansa noin 10 miljoonaa matkustajaa viikoittain (520 miljoonaa vuodessa). Matkustajista 75,6 % oli lähiliikenteen, 25,6 % kaukoliikenteen ja 2,8 % kansainvälisen junaliikenteen käyttäjiä. Yhtiön rataverkossa oli 126 päärautatieasemaa (основних вокзалів) sekä 1 684 sivuasemaa tai seisaketta (станцій). Rataverkon pituus oli runsas 22 000 kilometriä.
Alueelliset rautatieyhtiöt Ukrainassa
Ukrainan rautatiet jakautuu toiminnallisesti kuuteen alueelliseen yhtiöön, jotka huolehtivat palveluista (mm. lähijunaliikenteestä ja rautatieasemista) alueellaan :
Tärkeimpiä rautatieasemia Ukrainassa
thumb|270px|Ukrainan matkustajaliikenteen rataverkko asemineen (2021).
Liityntä naapurimaiden rataverkkoihin
Ukrainan rautateiden (UZ) rataverkko kytkeytyy kiinteästi naapurimaiden ratoihin. Valko-Venäjän, Venäjän ja Moldovan rautatieverkot käyttävät samaa raideleveyttä kuin Ukraina (1 520 mm). Sen sijaan keskieurooppalaisiin naapurimaihin – Puolaan, Slovakiaan, Unkariin ja Romaniaan – jatkettaessa raideleveys muuttuu 1 435 mm:ksi. Tällöin junien vetureita ja vaunujen telejä joudutaan vaihtamaan rajan tuntumassa tai on käytettävä raideleveyden muutokseen sopeutuvaa kalustoa. Ukrainalaisten junien ohella osa naapurimaiden rautatieyhtiöistä (erityisesti Venäjän rautatiet) liikennöi myös Ukrainan läpi kulkevia henkilöliikenteen pikajunia:
Carl Gustav m/45
pienoiskuva|Yhdysvaltalainen sotilas ampumassa m/45B mallilla. pienoiskuva|Kpist m/45C [[Tukholman kuninkaanlinnan vartijan aseena vuonna 1965.]]
Kulsprutepistol m/45 (Kpist m/45), yleisimmin tunnettu nimellä Carl Gustav m/45 ja Yhdysvalloissa Swedish K, on 9mm Parabellum/Luger kaliiperinen ruotsalainen konepistooli. Avoimelta lukolta ampuvan, massasulkuisen aseen suunnitteli Carl Gustafs stads Gevärsfaktorin asesuunnittelija Gunnar Johnsson ja se otettiin Ruotsin puolustusvoimien palveluskäyttöön vuonna 1945. Vuonna 1954 valmistukseen tuli paranneltu m/45B malli. Kpist m/45 poistui lopullisesti Ruotsin puolustusvoimien käytöstä vuonna 2007, jolloin Hemvärnet korvasi sen AK4B -kivääreillä. Yksityisomistuksessa olevia konepistooleita käytetään edelleen ruotsalaisessa kilpa- ja reserviläisammunnassa.
Historia
Ruotsi alkoi vuoden 1935 jälkeen parantaa armeijansa varustusta ja aloitti palveluskäyttöön soveltuvan konepistoolimallin etsinnän. Vuonna 1937 aseeksi valittiin 9x20 mm Browning Long -kaliiperinen Suomi-konepistooli mallimerkinnällä Kulsprutepistol modell 1937 (Kpist m/37). Ensimmäiset aseista valmistettiin Tikkakosken tehtaalla, mutta sen jälkeen Husqvarna aloitti aseen lisenssivalmistuksen.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
III armeijakunta (III AK) oli Suomen armeijan sotatoimiyhtymä talvisodassa. III armeijakunta sekä II armeijakunta ja myöhemmin siitä irrotettu I armeijakunta muodostivat Kannaksen armeijan. III AK vastasi Karjalankannaksen itäosan puolustuksesta ja osallistui kiivaisiin taisteluihin Vuoksen ja Taipaleenjoen rannoilla.
Carl Gustav m/45
Historia
Toisen maailmansodan alla vuonna 1939 Ruotsi tilasi Saksasta 1 800 kappaletta 9x19 mm Parabellum/Luger -kaliiperista Bergman MP35 -konepistoolia, jotka otettiin palveluskäyttöön nimikkeellä Kpist m/39. Samassa yhteydessä ostettiin myös 1 500 kappaletta 9x19 mm Parabellum/Luger -kaliiperista Walther HP -pistoolia (Pistol m/39).
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Tehtävä ja organisaatio sodan alussa
III Armeijakunnan tehtävänä oli viivyttää neuvostojoukkojen etenemistä pääaseman etupuolella ja pysäyttää puna-armeijan hyökkäys pääasemassa (jota ryhdyttiin myöhemmin kutsumaan Mannerheim-linjaksi). Armeijakunnan vastuualue oli kaikkiaan noin 60 kilometriä leveä vasemman rajan ollessa Laatokka ja oikean rajan ollessa Vuoksi Vuokselanniemen kohdalla.
Carl Gustav m/45
Historia
Ruotsin armeija otti näiden hankintojen myötä käyttöönsä 9x19 mm Parabellum/Luger -patruunan nimikkeellä m/39 ja myös Husqvarnan Suomi-konepistoolien valmistuksessa siirryttiin uuteen kaliiperiin; aseen uudeksi mallinimeksi tuli m/37-39. Asetta valmistettiin noin 35 000 kappaletta, lisäksi Suomesta ostettiin 500 Suomi-konepistoolia (m/37-39F).
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Uudelleenorganisointi
Helmikuussa 1940 Kannaksen armeija organisoitiin uudelleen ja III AK:n liitettiin täydennysjoukoista muodostettu 21. divisioona.
Carl Gustav m/45
Historia
Ruotsi osti vuonna 1940 myös 500 kappaleen erän Thompson M1928 -konepistooleja Yhdysvalloista (Kpist m/1940).
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Puna-armeijan tavoitteet ja joukot Karjalan kannaksella talvisodassa
thumb|left|300px|Neuvostoliiton 7. Armeijan joukkoja etenemässä Karjalan Kannaksella joulukuun 1939 alussa Puna-armeijan Karjalan kannaksella toimineiden joukkojen tavoitteena oli talvisodan aikana lyödä Suomen puolustusvoimat taistelualueellaan. Hyökkäyksen painopisteeksi oli määrätty Viipurin ja Leningradin välisen rautatien suunta.
Carl Gustav m/45
Historia
Toisen maailmansodan aikana tapahtunut kehitys konepistoolien massavalmistustekniikassa ja sen myötä niiden yleistyminen jalkaväkiaseistuksessa sai Ruotsinkin etsimään uutta nopeasti ja halvalla suurissa määrissä valmistettavaa konepistoolimallia. Vuonna 1944 koekäyttöön otettiin Carl Gustafs stads Gevärsfaktorin ja Husqvarnan (FM44 HVA) konepistoolit. Molemmat aseet suoriutuivat hyvin koekäytöstä, mutta vuonna 1945 Ruotsin armeijan uudeksi konepistooliksi valittiin Carl Gustafin ase.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Puna-armeijan tavoitteet ja joukot Karjalan kannaksella talvisodassa
Talvisodan alkaessa Karjalan kannaksella hyökkäsi Suomen alueelle Neuvostoliiton 7. Armeija, jota komensi 2. luokan armeijakomentaja V. Jakovlev. 7. Armeijaan kuului sodan alkaessa yhteensä yhdeksän divisioonaa ja panssariarmeijakunta. Alueelle oli siis ilmeisesti keskitetty lähes 200 000 miestä, noin 1 500 panssaroitua ajoneuvoa sekä noin 900 tykkiä ja kranaatinheitintä.
Carl Gustav m/45
Historia
Husqvarnan konepistooli puolestaan valittiin Tanskan armeijan käyttöön nimikkeellä Maskinpistol 9 mm, M/49, sen yleisempi nimitys on Husqvarnas Vapenfabriks AB:n HVA -lyhenteestä johdettu Hovea.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Puna-armeijan tavoitteet ja joukot Karjalan kannaksella talvisodassa
Joulukuun 1939 aikana Neuvostoliiton pääsotaneuvosto totesi Puna-armeijan kärsineen merkittäviä tappiota ja epäonnistuneen Suomen valtaamisessa lyhyessä ajassa (kuten ennakkoon oli arveltu). Pääsotaneuvosto arvioi tehdyiltä suunnitelmilta puuttuneen todellisuuspohjan ja totesi suomalaisten puolustuskykyä aliarvioidun merkittävästi. Tästä syystä pääsotaneuvosto päätti perustaa Suomea vastaan uuden, Luoteisen Rintaman, jolle annettiin käytettäväksi merkittävä määrä uusia joukkoja. Helmikuussa 1940 Kannaksella hyökkäsi lisäkeskitysten jälkeen noin 600 000 miestä, 1 200–1 400 panssaroitua ajoneuvoa, joita tuki lähes 4 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. Kaikkiaan alueella laskettiin toimivan noin 25 divisioonaa.
Carl Gustav m/45
Rakenne
Rakenteeltaan m/45 muistuttaa paljon Sten-konepistoolia. Se on kokonaan metallirakenteinen, lukuun ottamatta puisia kahvalevyjä ja taittotukin yläaisan kumipäällystettä. Runko ja piipun vaippa ovat teräsputkea, samoin taittotukki, aseen alarunko on prässätty teräslevystä. Alkujaan aseet oli pinnoitettu mustalla fosfaattipinnoitteella, mutta vuodesta 1955 siirryttiin vihreään maalipinnoitukseen.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Puna-armeijan tavoitteet ja joukot Karjalan kannaksella talvisodassa
Puna-armeijan joukkojen johtoa vaihdettiin Luoteisen Rintaman perustamisen yhteydessä. Rintaman komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijakomentaja Semjon Timošenko. Samassa yhteydessä Karjalan kannaksella toimivat neuvostojoukot jaettiin kahteen armeijaan joukkojen suuren määrän vuoksi. 7. Armeija jatkoi länsi-Kannaksen alueella uuden komentajansa (2. luokan armeijakomentaja) Kirill Meretskovin johtamana ja itä-Kannaksen alueelle perustettiin uusi 7. Armeijan Oikea Ryhmä, jonka komantajaksi tuli suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendahl (aik. Wladimir Gröndahl). Uuteen Ryhmään kuuluivat 49. ja 150. Jalkaväkidivisioona. Myöhemmin 26. joulukuuta 1939 Ryhmästä muodostettiin Stavkan (Pääsotaneuvosto) antamalla käskyllä numero 0691 uusi 13. Armeija jonka komennossa oli nyt 2. luokan armeijakomentajan arvoon ylennetty Grendahl. 13. Armeija käsitti 4., 49., 150. ja 142. Jalkaväkidivisioonan, 116. Haupitsirykmenttin, 311. Kanuunarykmenttin, 39. Erillinen Panssariprikaatin ja 204. Panssaripataljoonan.
Carl Gustav m/45
Rakenne
Carl Gustav m/45 ampuu pelkästään sarjatulta, mutta suhteellisen pienen tulinopeuden vuoksi sillä on helppo ampua myös kertatulta lyhyillä liipasimenvedoilla. Varmistimena on viritystapin uran yläosassa oleva leikkaus, johon viritystapin voi kääntää lukon ollessa viritettynä.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Rauha 13. maaliskuuta 1940
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.
Carl Gustav m/45
Rakenne
Aseen tähtäimessä on hahlolevy 100, 200 ja 300 metrin matkoille, jyvä on erityisellä työkalulla säädettävissä pysty- ja sivusuunnassa.
Ensimmäisissä m/45 –konepistooleissa käytettiin m/37-39 -konepistoolin 50 patruunan nelirivisiä, yhdeltä riviltä syöttäviä tankolippaita, jotka sodan aikana olivat osoittautuneet häiriöherkiksi ja vaikeiksi ladata; aseessa oli mahdollista käyttää myös Suomen rumpulippaita. Vanhojen lipasmallien korvaajaksi suunniteltiin uusi, hyvin luotettavaksi osoittautunut kaksirivinen, kahdelta riviltä syöttävä 36 patruunan tankolipas. Patruunan lievän kartiomaisuuden vuoksi lipas on syöttövarmuuden lisäämiseksi etuosastaan takaosaansa kapeampi.
Suomen III armeijakunta (talvisota)
Rauha 13. maaliskuuta 1940
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin muun muassa maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Elimäen vaakuna
Elimäen vaakunan hopeisessa yläkentässä on musta, takajaloillaan seisova kruunupäinen ratsuhevonen, jonka kruunu, valjaat ja varukset ovat kultaiset. Punaisessa alakentässä on kaksi hopeista päivätyökapulaa ristissä ja niiden yläpuolella on hopeinen neliapila. pienoiskuva|151x151px|Wrede af Elimä -suvun vaakuna. Ratsuhevosen aihe on saatu Wrede af Elimä -aatelissuvun vaakunasta ja se symboloi uhrautuvaisuutta ja isänmaanrakkautta. Alakentän päivätyökapulat viittaavat Elimäen yhteiskunnalliseen historiaan, torpparilaitokseen ja kuvaavat menneiden sukupolvien työtä. Kaateisena olevat kapulat kuvaavat torpparilaitosjärjestelmän kuuluvan menneisyyteen. Neliapila kuvaa Elimäen kunnan pääelinkeinoa, maanviljelyä.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2009 kunnan liityttyä osaksi Kouvolan kaupunkia.
Sandwich
Sandwich on kaksikerroksinen kylmä voileipä, jossa leipäviipaleiden välissä on voita, lihaa tai muita täytteitä. Sandwich on nimetty oletetun keksijänsä, neljännen Sandwichin jaarlin John Montagun (1718–1792) mukaan. Amerikkalainen talousjulkaisu The Wall Street Journal on kuvannut sitä Britannian "suurimmaksi panokseksi gastronomiaan".
Tansanian presidentti
Tansanian presidentti on Tansanian valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle ja sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa.
Vuodesta 1995 alkaen presidentinvaalit ovat olleet suhteellisen rauhallisia monipuoluevaaleja. Kaikki vaalit ovat päättyneet hallitsevan Chama Cha Mapinduzi-puolueen voittoon.
Kubanin neuvostotasavalta
Kubanin neuvostotasavalta oli lyhytikäinen neuvostotasavalta Neuvosto-Venäjän eteläosassa Kubanin ympäristössä. Sen pääkaupunki oli Jekaterinodar (nykyinen Krasnodar).
Kubanin neuvostotasavalta perustettiin 13. huhtikuuta 1918, mutta vain vajaat kaksi kuukautta myöhemmin, 30. toukokuuta se lakkautettiin ja sen alue liitettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavaltaan.
Tercera División RFEF
Tercera División RFEF on Espanjan jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso kaudesta 2021-2022 lähtien. Sarja on jaettu 18 alueelliseen lohkoon. Kaikkiaan sarjassa pelaa 320 joukkuetta. Sarjan alapuolella pelataan aluesarjoja.
Alueet
thumb|Tercera Divisiónin RFEF:n lohkojako noudattaa Espanjan itsehallintoalueiden rajoja.
Kuobmujåkkå
Kuobmujåkkå on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa Rånejoen vesistössä virtaava 9 kilometriä pitkä Rånejoen sivujoki.
Joen kulku ja sen valuma-alue
Laajan kosteikkoalueen Guosasjáphen ja sen eteläpuolinen järvi Guobmujávrre muodostavat vesistöalueen, jossa virtaa lukuisia rinnakkaisia ja toisiinsa yhtyviä puroja. Purot keräävät kosteikon vesiä yhteen, mutta joukkoon liittyy myös valuma-alueen kaukaisia puroja. Pisin on Gilddejåhkå, joka alkaa kahden vaaran Jågŋåvárren ja Tjáhppisvárren välisestä laaksosta. Latvavesistöön kuuluvat myös Tjudekjávrren laskuoja, joka laskee Guobmujávrreen, ja Pajeltisjärven laskuoja, joka laskee alas suoalueelle. Suoalueen muut purot yhdistyvät järven pohjoispuolella yhdeksi uomaksi, joka alkaa virtaamaan kohti kaakkoa. Karttapalveluiden mukaan ainakin tätä uomaa kutsutaan Guobmujåhkåksi eli ruotsiksi Kuobmujåkkåksi.
Yläjuoksulla puolet joesta virtaa suoalueella ja sen pudotus on siellä noin 10 metriä ja kaltevuus on noin 2 metriä kilometrille (m/km). Alajuoksulla loput joesta putoaa 10 m/km. Alajuoksulla tämä näkyy lähde taukoamattomana koskijaksona. Joen viimeiset kilometrit se virtaa Råneträsketin lähistöllä. Järven länsipuolelta tulee jokeen puro Buolvekjávrresta ja pohjoisempana Buolvekvuomasta. Kuobmujåkkå yhtyy Rånejokeen aivan Råneträsketin alapuolella.
Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (47,0 %), turve (47,6 %) ja kalliomaa (2,2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (55,2 %) sekä soita ja kosteikkoja (41,6 %). Näiden lisäksi on 3,2 % vesistöjä.
Luontoarvoja
Joen alku, latvavesistö ja itse Guobmujávrre kuuluvat Muddukseen (Muddus nationalpark, 511,37 km²) ja sijaitsevat sen itäosassa. Puistossa on vaellusreitistö, joka ei kuitenkaan ulotu joelle asti.
Allen Toussaint
thumb|Allen Toussaint Allen Toussaint (14. tammikuuta 1938 – 9. marraskuuta 2015 ) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja, josta tuli yksi merkittävimpiä nimiä New Orleansin R&B-piireissä. Monet hänen lauluistaan tunnetaan niistä tehdyistä useista coverversioista; näitä ovat muiden muassa "Working in the Coalmine", "Ride Your Pony", "Brickyard Blues", "Get Out My Life Woman" ja "Everything I Do Gonna Be Funky".
Toussaint hyväksyttiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1998. Hän käytti myös peitenimeä Naomi Neville. Yksi esimerkki tällaisesta laulusta on "Ruler of My Heart", jonka levytti Irma Thomas ja myöhemmin Otis Redding nimellä "Pain in My Heart".
Toussaint vieraili Pori Jazz -festivaaleilla 1994. Helsingin juhlaviikoilla hän antoi soolopianokonsertin 2011.
Hän kuoli 77 vuoden iässä Madridissa Espanjassa ollessaan kiertueella.
Aleksandr Blok
Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä lyyrisistä runoilijoista Venäjällä Aleksandr Puškinin jälkeen.
Koulutus ja tausta
Aleksandr Blok syntyi saksalaistaustaiseen, köyhtynyttä virka-aatelia edustaneeseen intellektuelliperheeseen. Hänen isänsä oli Aleksandr Lvovitš Blok (1852-1909), juristi ja Varsovan yliopiston oikeustieteen professori, jonka veli Ivan Lvovitš Blok oli huomattava venäläinen valtiomies. Äiti Aleksandra Andrejevna Beketova (1860-1923) oli Pietarin yliopiston rehtorin, kuuluisan botanistin Andrei Nikolajevitš Beketovin tytär ja köyhtynyttä aatelissukua. Avioliitto, joka solmittiin Aleksandran ollessa 18-vuotias, osoittautui lyhytaikaiseksi. Poikansa syntymän jälkeen hän katkaisi suhteet aviomieheensä tämän äärimmäisen mustasukkaisen ja despoottisen julman luonteen vuoksi. Suvussa oli mielenterveysongelmia isän puolella.
Vanhempiensa eron jälkeen Aleksandr asui lapsena kesäisin isoisänsä Andrei Nikolajevitš Beketovin luona Šahmatovon kartanossa lähellä Moskovaa, ja talvet 'rehtorin talossa' Pietarissa, jossa hän löysi Vladimir Solovjovin filosofian ja tuolloin vielä vähäntunnettujen 1800-luvun runoilijoiden Fjodor Tjuttševin ja Afanasi Fetin runot. Omien sanojensa mukaan Vasili Žukovski oli hänen varhaisin vaikuttajansa. Naapurina oli Boblovon tila, jonka omisti isosisä Beketovin ystävä, kemisti Dmitri Mendelejev.
Yhdeksänvuotias Aleksandr asettui äitinsä ja isäpuolensa kenraali Franz Kublitski-Piottutšin kanssa asumaan Henkivartio-rykmentin kasarmiin Pietarin laitamille. Vuonna 1889 hänet lähetettiin Vvedenskin lukioon. Vuonna 1897 Blok matkusti äitinsä kanssa Saksaan kylpyläkaupunki Bad Nauheimiin ja koki 16-vuotiaana ensimmäisen suuren rakkautensa 37-vuotiaaseen Ksenia Sadovskajaan, mikä jätti syvän jäljen hänen runouteensa. 16-vuotiaana Blok kiinnostui myös teatterista. Vuonna 1897 hän tapasi Pietarissa filosofi Vladimir Solovjovin, josta tuli Valeri Brjusovin ohella hänen ja Andrei Belyin suuri innoittaja.
Vuonna 1898 Blok valmistui lukiosta ja saman vuoden kesällä hän kiinnostui tulevasta vaimostaan Ljubov Mendelejevasta, elokuussa hän aloitti opiskelun keisarillisessa Pietarin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi historian ja filologian tiedekunnan slaavilais-venäläiseen laitokselle, josta hän valmistui vuonna 1906. Yliopistossa Blok tapasi Sergei Gorodetskin ja Aleksei Remizovin. Pietarissa Aleksandr Blok ilmoittautui jäseneksi teatteriryhmään. Ensimmäisten menestysten jälkeen hänelle ei kuitenkaan enää annettu lisää uusia teatterirooleja.
Blokin varhaistuotantoon vaikutti saksalainen filosofia, muun muassa Schopenhauerin ja Nietzschen ajatukset.
Vuosina 1909, 1911 ja 1913 Blok matkusti kesäisin lääkärin määräyksestä Italiaan, Saksaan, Belgiaan, Alankomaihin, Bretagneen ja Etelä-Ranskaan hoitamaan terveyttään. Näiden matkojen seurauksena syntyivät teokset Italialaiset runot (ven. Итальянские стихи, 1909), näytelmä Ruusu ja risti (ven. Роза и крест, 1912) sekä runo Satakielipuutarha (ven. Соловьиный сад, 1915).
Vuonna 1916 Blok kutsuttiin armeijan palvelukseen zemstvon- ja kaupunkienliiton insinööriosastoon, jossa hän osallistui linnoitusten rakentamiseen, työnjohtajana ja päällikkönä töiden jakamisessa ja raportoinnissa. Runoilija palveli Valko-Venäjällä, Pinskin soiden läheisyydessä. Äidilleen lähettämänsä kirjeen mukaan tärkeimpiä kiinnostuksen kohteita sodan aikana olivat "ruoka ja hevoset". Rintamalla Blok sai tietää keisarinvallan romahtamisesta helmikuussa 1917. pienoiskuva|290x290px|Ljubov Dimitrjeva Mendelejeva Blok vuonna 1917, kirjailijan vaimo
Kirjallinen ura
Blokin elämä, ajattelu ja tuotanto ilmentävät konkreettisesti nimenomaan venäläisen symbolismin ominaispiirteitä, sillä hänen tuotannossaan ja ajattelussaan venäläiskansallinen kuvasto, tematiikka ja ideologia syrjäytti ranskalaisen vaikutuksen. Tämä seikka antaa aiheen puhua nuoremman polven kirjailijoista nimenomaan venäläisinä symbolisteina. Blokia kuvataan usein myös ikuisen naisellisuuden (die ewige Weiblichkeit) runoilijana.
Varhaisrunous
Blok kirjoitti ensimmäiset runonsa viisivuotiaana, mutta hän alkoi omien sanojensa mukaan suhtautua kirjoittamiseen vakavasti 18-vuotiaana. 10-vuotiaana Aleksandr teki kaksi Laiva (ven. Корабль) -nimisen lehden numeroa. Vuodesta 1894 vuoteen 1897 hän toimitti yhdessä veljiensä kanssa käsinkirjoitettua Vestnik (ven. Вестник) -lehteä, jota julkaistiin yhteensä 37 numeroa. Ensimmäiset Blokin runot julkaistiin vuonna 1903, Pietarissa Dmitri Merežkovskin Novij put (ven. Новый путь, 'Uusi tie') -lehdessä ja samaan aikaan Moskovassa kirjallisessa vuosikirjassa Severnije tsveti (ven. Северные цветы, 'Pohjolan kukkia').
Blokin varhaista tuotantoa ovat runokokoelmat vuonna 1903 julkaistu Fabrika, vuonna 1904 julkaistu runokokoelma Stihi o prekrasnoi dame (ven. Стихи о Прекрасной Даме, 'Runoja ihanasta naisesta'), joka kertoo romanttisesta rakkaudesta sekä Venäjästä, jolle Blok on kuvitellut mystisen historiallisen tehtävän hänen kuuluisimmassa runossaan Neznakomska (Tuntematon nainen) vuodelta 1906. Koska pelättiin että Pyhä synodi eli uskonnollinen sensuuri puuttuisi teoksen julkaisemiseen, sitä ei julkaistu pääkaupungissa vaan maaseudulla Nizni Novgorodissa.
Blok muutti Pietariin vuonna 1905. Hän tutustui Pietarin kulttuurielämään Vjatšeslav Ivanovin kirjallisessa salongissa eli "Tornissa" sekä Zinaida Gippiuksen ja Dmitri Merežkovskin kirjallisessa salongissa. Blok oli perustamassa Venäjän symbolistiliikettä. Venäjän avantgardistinen runous eli hopea-aika on liitetty Blokiin sekä muihin venäläisrunoilijoihin, kuten Anna Ahmatovaan, Marina Tsvetajevaan, Boris Pasternakiin ja Vladimir Nabokoviin. pienoiskuva|264x264px|Lukiosta valmistunut Aleksandr Blok ennen siirtymistään Pietarin yliopistoon vuonna 1898 pienoiskuva|284x284px|Aleksandr Blok vuonna 1903
Myöhempi tuotanto
Ajatus Venäjän suuresta tehtävästä jatkui myöhemmin Blokin vallankumouslyriikassa, jossa Blok yhdisti sosialismiin kristillistä mystiikkaa ja saksalaisen idealistisen filosofian käsityksiä taiteen kumouksellisuudesta. Blok keskittyi poliittisiin teemoihin teoksissaan Voznezdije (1910–1921), Rodina (1907–1916) ja Skify (Skyytit, 1918). Vallankumouslyriikkaa edustaa parhaiten vuonna 1918 ilmestynyt runoelma Dvenadtsat (ven. Двенадцать, Kaksitoista, suom. 1975), joka kertoo kahdentoista punakaartilaisen taivalluksesta lumimyrskyssä.
Blokin myöhempi kehitys irtaannutti hänet nuoruuden ihanteista ja solovjalaisesta filosofiasta. Vuoden 1905 tapahtumat herättivät hänessä kiinnostuksen tämänpuoliseen todellisuuteen ja yhteiskuntaan. Vaikka Blok ei milloinkaan ryhtynyt avoimesti yhteiskunnallista kantaa ottavaksi runoilijaksi, hänen poetiikkansa muuttui. Ennestään sointuisaan runokieleen tuli arkisia ilmauksia. Arkielämä (byt) ja mystisyys yhdistyivät muun muassa Blokin kenties kuuluisimmassa runossa Tuntematon nainen (Neznakomka, 1906, suom. 1975). Runosta tuli pian erittäin tunnettu, sillä se kuvasi oman aikansa elämäntunnetta ja kaupunkimiljööt ennenkokemattomalla tavalla. Runo on myös traaginen kuvaus siitä, miten Blokin nuoruuden runouden muusa, ihana nainen, on muuttunut laitakaupungin kapakassa istuvaksi prostituoiduksi.
Runojen lisäksi Blok kirjoitti näytelmiä ja oli ahkera esseisti. Balagantšik (ven. Балаганчик, Pieni markkinateatteri, 1906) on keskiaikaisen italialaisen commedia dell'arte -teatterin muotoon kirjoitettu näytelmä, jossa satiirin kohteena on ennen muuta kirjailija itse. Teos aiheutti aikanaan skandaalin symbolistipiireissä, sillä se kumosi ne solovjovilaiset ideaalit, jokta nuori kirjailija oli jakanut Andrei Belyin kanssa. Blokin myöhemmät näytelmät, muun muassa Korol na ploštšadi (Kuningas aukiolla, 1906) ja Tuntematon nainen (Neznakomka, 1906), samanniminen kuin hänen kuuluisa runonsa, Pesnja sudby (Kohtalon laulu, 1908-1919) ja Roza i krest (Ruusu ja risti, 1912-1913) eivät saaneet aikaan Pienen markkinateatterin kaltaista polemiikkia.
Blok muutti käsitystään vallankumouksen ihanuudesta. Blok työskenteli vuonna 1918 valistusasioiden kansankomissariaatissa eli kulttuuriministeriössä ylimääräisessä tutkintatoimikunnassa tsaarinaikaisten ministerien julkaisemien tekstien parissa. Hän työskenteli myös Vsemirnaja Literatura -kustantamon (ven. Всемирная литература, Maailmankirjallisuus) toimitusneuvostossa ja laati laajan luettelon kaikkien aikojen ja kansojen mestariteoksista, jotka pitäisi kääntää uudelleen venäjäksi ja julkaista puolueen toiveiden mukaisesti proletaarisille lukijoille. Toimitusneuvoston kokouksissa Blok tapasi myös Nikolai Gumiljovin, joka alkoi työskennellä kustantamossa. Helmikuussa 1919 salainen poliisi Tšeka pidätti Blokin. Häntä epäiltiin osallistumisesta neuvostovastaiseen vasemmistolaiseen toimintaan. Seuraavana päivänä hänet kuitenkin vapautettiin Anatoli Lunatšarskin puututtua asiaan.
Blokin saavuttama asema venäläisessä kulttuurissa perustuu paljolti hänen runoutensa välittämään kansallistunteeseen. Blok otti käyttöönsä kansallisia myyttejä, muun muassa kertomuksen vuonna 1380 tapahtuneesta Kulikovon taistelusta, joka merkitsi voittoa "tataarien ikeestä". Blokin runouteen ilmestyy feminiininen Venäjä-hahmo, joka ei ole kuitenkaan perinteinen Äiti-Venäjä. Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen Blok herätti huomiota runollaan Skyytit (Skify) ja runoelmallaan Kaksitoista (Dvenadtsat, 1918, suom. 1975). Jälkimmäisessä kaksitoista vallankumouksen apostolia kiertää tuulisena pakkasyönä Pietarin kaduilla, ja yhden vallankumouksellisen rakastettu, prostituoitu Katja, ammutaan kuoliaaksi. Teos herätti keskustelua heti ilmestyttyään ja keskustelu jatkui vuosikymmenien ajan.
Kuolema ja perintö
Kesällä 1921 Blokin terveys oli heikentynyt niin pahasti, että Anatoli Lunatšarski ja Maksim Gorki pyysivät hänelle Leniniltä lupaa matkustaa Suomeen hoitoon. Leninin johdolla kokoontunut kommunistisen puolueen politbyroo kieltäytyi ensin antamasta Blokille matkustuslupaa, mutta pyörsi sittemmin päätöksensä ja myönsi matkustusluvan 1. elokuuta 1921 ja lupa saatiin toimitettua perille 10. elokuuta eli kolme päivää Blokin kuoleman jälkeen. Blok ei ehtinyt matkustaa Suomeen ennen kuolemaansa.
Blok kutsui kuolemaa ”ulkomaaksi, johon jokainen matkustaa ilman viranomaisilta etukäteen saatua lupaa”. Hän kuoli toukokuussa saamaansa sydämen sisäkalvontulehdukseen eli sydänläppätulehdukseen ja aliravitsemukseen Petrogradissa elokuun 7. päivänä 1921. Hänellä kerrotaan olleen myös vakava neuropsykiatrinen tila, psykostenia, josta hän kärsi kuukausi ennen kuolemaansa. Toisaalta on kirjoitettu että Blokin kuolinsyy oli epäselvä ja herätti huhuja ja hänen ristiriitainen tuotantonsakin synnytti laajaa polemiikkia. Blokin kuolema merkitsi yhden aikakauden loppua venäläisessä kirjallisuudessa. Venäläisessä kulttuurissa alkoi kehittyä myyttinen kuva vanhan Venäjän "viimeisestä runoilijasta".
Blok oli myös merkittävä kääntäjä, ja hän on kääntänyt venäjäksi muun muassa Maamme-laulun.
Suomennettuja runoja
Lähde Antologioissa:
Runot:
One Desire (albumi)
One Desire on One Desiren studioalbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2017.
Doug Young
Doug Young (21. joulukuuta 1919 – 7. tammikuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka aloitti uransa radio-ohjelmien näyttelijänä. Hän ääninäytteli muun muassa The Cisco Kid, The New Adventures of Sherlock Holmes, Red Ryder ja The Whistler radio-ohjelmissa. Sittemmin 1950- ja 1960-luvulla Young teki äänityötään Hanna-Barberan tuottamissa piirrossarjoissa, kuten Hakki-koira, Salama-Santeri, Jogi-karhu, Jonny Quest, sekä Kiviset ja Soraset.
Damage Done
Damage Done on death metal -yhtye Dark Tranquillityn 20. elokuuta 2002 julkaistu kuudes studioalbumi.
Vastaanotto
Levy on saanut Soundin arvostelussa neljä tähteä viidestä. Imperiumin arvostelussa albumi sai arvosanaksi 9-/10
Timo Kiiskinen (lehtori)
Timo Arvo Kiiskinen on kirkkomusiikin professori Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa Helsingissä. Koulutukseltaan hän on musiikin tohtori. Timo Arvo Kiiskistä ei tule sekoittaa säveltäjä Timo Veli Kiiskiseen.
Betsey Quist
Selma Elisabeth "Betsey" Quist (tai Qvist) (28. syyskuuta 1861 Kangasniemi – 16. huhtikuuta 1934 Viipuri) oli suomalainen opettaja, koulunjohtaja, matemaatikko ja yksi Suomen ensimmäisistä maisteriksi opiskelleista naisista. Hän toimi aktiivisesti myös eri yhdistyksissä ja naisliikkeessä. Hän oli yksi Marttaliiton perustajajäsenistä ja järjestön virallisen perustamisen jälkeen sen ensimmäinen rahastonhoitaja.
Lapsuus ja nuoruus
Quistin isä oli Haminassa syntynyt insinööri August Nathanel Quist (1829–1875), joka oli opiskellut tekniikkaa Wienin teknillisessä yliopistossa. Quistin äiti Selma Ignatius (1843–1902) oli Viipurissa syntynyt saksanopettaja. Betsey oli perheensä vanhin lapsi ja hänellä oli kaksi nuorempaa veljeä: lapsena kuollut Carl August (1862–1867) ja perheen kuopus Anton Aloys (1864–1945). Anton Aloys Quistista tuli myöhemmin kamreeri ja hän oli naimisissa Anna Olsonin kanssa, joka oli ensimmäinen suomalainen kotitalousopettaja.