cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pola (Parfinon piiri)
Polan kunnan pinta-ala on 762,32 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Parfinon piirin Fedorkovon kuntaan, idässä ja kaakossa Demjanskin piiriin sekä lounaassa Staraja Russan piiriin. Pinta-alasta 71,2 % on metsää ja 23,3 % maatalousmaata.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 46 kylää: Baryšovo, Beglovo, Berezka, Bolšaja Obša, Bolšije Lovasitsy, Bolšije Rogi, Bolšoi Zahod, Bolšoje Jablonovo, Bolšoje Ladyškino, Bolšoje Stepanovo, Borki, Bytškovo, Dubki, Dvorets, Gorodok, Jartsevo, Kljutši, Košeljovo, Kozino, Kuzminskoje, Lebedskoje, Lorinka, Malaja Obša, Maloje Jablonovo, Maloje Ladyškino, Maloje Stepanovo, Malyi Zahod, Malyje Lovasitsy, Naljutši, Novaja Derevnja, Požalejevo, Presljanka, Rjabtšikovo, Rosino, Seltso, Srednjaja Obša, Stantsija Beglovo, Štšetškovo, Toloknjanets, Topoljovo, Tšapovo, Turno, Vasiljevštšina, Vasilkovo, Vypolzovo ja Zamoška. Kylistä suurin on reilun 400 asukkaan Novaja Derevnja. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1896 perustetusta rautatieasemasta. Vuosina 1927–1932 ja 1939–1963 se oli Polan piirin keskus.
Kunnan läpi kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie (Polan ja Beglovon asemat). Polasta on maantieyhteys Parfinoon ja Staraja Russaan. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (18,6 %), julkiset palvelut (17,7 %) ja rakentaminen (14,8 %).
Antigonos II
Antigonos II Gonatas (noin 319–239 eaa.) oli Makedonian kuningas 276–239 eaa. Hänen isänsä oli Demetrios I, Antigonos I:n poika.
Demetrioksen kuollessa Antigonos alkoi kutsua itseään Makedonian kuninkaaksi, mutta ei noussut valtaistuimelle kuin vasta vuonna 276 eaa. Tässä välissä hallitsivat Makedonian kuninkaina mm. Pyrrhos, Lysimakhos ja Ptolemaios Keraunos. Ptolemaioksen kuoltua taistelussa kelttejä vastaan vuonna 279 eaa. alkoi Makedonian historiassa sekava ajanjakso, joka loppui vasta sen jälkeen kun Antigonos pääsi valtaan vuonna 276 eaa. Antigonos pystyi julistautumaan kuninkaaksi sen jälkeen kun hän kukisti keltit vuonna 277 eaa. Lysimakheian taistelussa.
Vuonna 274 eaa. Pyrrhos palasi Italiasta ja hyökkäsi Makedoniaan. Pyrrhos sai armeijan puolelleen ja maan vallattua, mutta hän kuoli pian vuonna 272 eaa. taistellessaan Peloponnesoksella. Antigonos sai taas vallattua Makedonian itselleen.
Vuosina 266 eaa. – 262 eaa. Antigonos soti Ateenan johtamaa liittoa vastaan. Loput hänen hallituskaudestaan oli verrattaen rauhallista. Antigonos tunnettiin myös tieteiden ja taiteiden tukijana. Antigonos kuoli noin 80-vuotiaana, ja hänen poikansa Demetrios II seurasi häntä kuninkaana.
Antigonos II Gonatas on Jukka M. Heikkilän romaanin Antigonos jumalten poika (2000) päähenkilö.
Tvärminnen eläintieteellinen asema
thumb|Helsingin yliopiston Tvärminnen aseman pihaa Hankoniemellä kevättalvella 2004. Tvärminnen eläintieteellinen asema on Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan tutkimusasema Hankoniemen kaakkoisosassa.
Historia
Tvärminnen eläintieteellisen aseman perusti Helsingin yliopiston eläintieteen professori Johan Axel Palmén (1845–1919). Palmén etsi tutkimusasemalle uutta paikkaa Espoon Lövössä sijainneelle kesäpaikalleen ja päätyi vuonna 1901 Tvärminnen kylän Norrgårdin tilaan. Lokakuussa 1901 hän osti tilanomistaja Edvard af Hällströmiltä ja hänen puolisoltaan Olga af Hällströmiltä pääosan tulevan tutkimusaseman maista. 1902 hän teki lisää maakauppoja ja osti vielä 1904 joukon saaria. Kaikkiaan Palmén osti 100,5 hehtaaria maata, josta pääosa oli Tvärminnen edustan saaria. Hän sai myös laillisen osuuden kylän jakamattomista vesialueista. Palmén maksoi maakaupat ja koko rakennustoiminnan omista rahoistaan.
Krogaruddenin vanhasta torpasta Palmén kunnosti asuintilat. 1903–1904 torpan viereen rakennettiin kaksikerroksinen laboratorio, joka myöhemmin nimettiin Palmenianaksi ja on edelleen käytössä.
Palmén testamenttasi Tvärminnen eläintieteellisen aseman ja suuren osan omaisuuttaan Helsingin yliopistolle.
Aiheesta muualla
59.84278°N, 23.24444°W
Länsi-Frankia
thumb|right|Historiallinen kartta Verdunin sopimuksen jälkeisistä valtioista vuonna 843 thumb|right|Historiallinen kartta Verdunin sopimuksen jälkeisistä valtioista vuonna 888 Länsi-Frankia oli historiallinen valtio, joka muodostui noin vuonna 843 ja sisälsi suurin piirtein sen alueen, joka muodostaa nykyisen Ranskan. Se syntyi, kun Frankkien valtakunta jaettiin vuonna 843; muut jaossa syntyneet valtiot olivat Itä-Frankia, joka vastaa karkeasti nykypäivän Saksaa ja Itävaltaa ja joka kehittyi Pyhäksi saksalais-roomalaiseksi keisarikunnaksi, sekä Keski-Frankia.
Frankkien valtakunta sai alkunsa frankkien germaaniheimon hallitsemasta maa-alueesta, ja siitä tuli selkeämpi valtiomuodostelma merovingien dynastian aikana. Muutama vuosisata merovingien jälkeen Kaarle Suuri laajensi valtakunnan suureksi imperiumiksi. Hänen kolme pojanpoikaansa jakoivat valtakunnan Verdunin sopimuksessa vuonna 843; tästä syntyivät Länsi-, Keski- ja Itä-Frankia. Myöhemmin Keski-Frankia jakautui Burgundiksi, Lotharingiaksi ja Italiaksi. Verdunin sopimus korvattiin vuonna 870 Meerssenin sopimuksella. Länsi-Frankian katsotaan päättyneen 3. heinäkuuta 987, jolloin aiemmin Länsi-Frankiaa hallinneeseen Karolingien dynastiaan kuulunut Ludvig V joutui väistymään valtaistuimelta Hugo Capetin tieltä; tämä tuli myöhemmin Euroopan vanhimman hallitsijasuvun kapetingien kantaisäksi. Muutamien seuraavien vuosisatojen aikana alueesta, jota aiemmin oli kutsuttu Länsi-Frankiaksi, kehittyi Ranskan kuningaskunta.
Johannes IV (täsmennyssivu)
Johannes IV on ainakin seuraavien hallitsijoiden ja kirkonmiesten nimi:
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2016
thumb Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2016 käynnistyivät syksyllä 2014. Lopputurnaukseen osallistui 24 maajoukkuetta, jonne karsinnoista selvisi 23 maata isäntämaa Ranskan lisäksi.
Karsintalohkojen arvonta suoritettiin Nizzassa 23. helmikuuta 2014. Arvonnassa arvottiin kahdeksan kuuden joukkueen lohkoa ja yksi viiden joukkueen lohko. Lohkojen kaksi parasta sekä paras kolmanneksi sijoittunut pääsivät suoraan kisoihin. Kolmanneksi parasta laskettaessa ei huomioitu lohkoissa viimeiseksi sijoittuneita vastaan pelattuja otteluita. Muut kolmanneksi sijoittuneet pelasivat kaksiosaisen jatkokarsinnan, josta jokaisen otteluparin voittaja pääsi lopputurnaukseen.
Lohko A
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko B
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko C
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Johannes III (täsmennyssivu)
Johannes III on ainakin seuraavien hallitsijoiden ja kirkonmiesten nimi:
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2016
Lohko D
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko E
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko F
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko H
Kroatialta otettiin yksi piste pois sen kannattajien käyttäydyttyä rasistisesti ottelussa Italiaa vastaan. O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
Lohko I
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maaliero
* Serbia-Albania-ottelu keskeytettiin tilanteessa 0–0, tuomittiin Serbian voitoksi 3–0 ja samalla Serbialta vähennettiin kolme pistettä. Myöhemmin CAS muutti päätöksen siten, että ottelu tuomittiin Albanian 3-0 voitoksi Serbian pistevähennyksen jäädessä voimaan.
Play-off-kierros
Play-off-kierrokselle osallistuvat lohkoissaan kolmanneksi sijoittuneet pois lukien eniten pisteitä kerännyt kolmanneksi sijoittunut, joka pääsee suoraan lopputurnaukseen. Joukkueet jaetaan kahteen arvontakoriin rankingin perusteella. Joukkueet arvotaan ottelupareihin. Otteluparit pelaavat keskenään kaksi ottelua, ja otteluparien voittajat etenevät lopputurnaukseen. Arvonta suoritettiin 18. lokakuuta 2015 Nyonissa.
Arvontakorit
Kori 1
Ottelut
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 12.-14. marraskuuta ja toiset osaottelut 15.-17. marraskuuta 2015.
Mino
Mino voi tarkoittaa:
Marius Lindvik
Marius Lindvik (s. 27. kesäkuuta 1998) on norjalainen mäkihyppääjä ja suurmäen olympiavoittaja, joka kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 ja on kilpaillut pysyvämmin kaudesta 2017–2018 alkaen.
Lindvik ylsi maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon tammikuussa 2018, kun hän sijoittui Zakopanessa kahdeksanneksi. Seuraavan kerran hän sijoittui kärkipäähän joulukuussa 2019, kun hän oli Klingenthalissa kolmas. Seuraavissa kilpailuissa Engelbergissa hän sijoittui viidenneksi ja seitsemänneksi. Keski-Euroopan mäkiviikon 2019–2020 ensimmäisessä kilpailussa Oberstdorfissa hän sijoittui kymmenenneksi. Toisen kilpailun Garmisch-Partenkirchenissa hän voitti hyppäämällä ensimmäisellä kierroksella mäkiennätyksen 143,5 metriä, ja myös kolmannen kilpailun Innsbruckissa hän voitti. Loppiaisena hän oli Bischofshofenissa kolmas, ja mäkiviikon kokonaiskilpailussa toinen. Hän sijoittui samalla kaudella Willingenissä toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja Raw Airilla kolmas. Joulukuussa 2020 hän oli Nižni Tagilissa ja Oberstdorfissa kolmas. Tammikuussa 2021 hän oli Bischofoschenissa toinen ja voitti Zakopanessa. Helmikuussa hän oli kolmas Zakopanessa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Seuraavalla kaudella hän sijoittui Wisłassa sekä Bischofshofenissa toiseksi ja Klingenthalissa sekä Engelbergissä kolmanneksi. Mäkiviikon lopputuloksissa hän sijoittui toiseksi. Mäkiviikon jälkeen hän voitti Bischofshofenissa, Zakopanessa sekä Willingenissä, jossa oli myös kolmas. Maaliskuussa 2022 hän voitti Oslossa ja Planicassa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Marraskuussa 2022 hän oli kolmas Wislan toisessa kilpailussa.
Joukkuekilpailussa Lindvik on ollut voittamassa maailmancupin osakilpailua maaliskuussa 2019 ja 2020 Holmenkollenilla, Lahdessa tammikuussa 2021 ja Willingenissä helmikuussa 2023.
Philadelphia Athletics (1890–1891)
Philadelphia Athletics oli lyhytikäinen yhdysvaltalainen baseballjoukkue, joka toimi kaikkiaan vain kahden kauden ajan.
Joukkue perustettiin vuonna 1890 nimellä "Philadelphia Quakers" ja se liittyi jäseneksi Players Leagueen, joka toimi vain yhden kauden. PL:n tultua lakkautetuksi joukkue siirtyi American Association -liigaan jossa se korvasi sääntörikkomusten takia liigasta erotetun Philadelphia Athletics -seuran ja otti käyttöönsä tämän kutsumanimen. AA:ssa joukkue voitti 73 ja hävisi 66 ottelua sijoittuen viidenneksi. Myös AA lakkautettiin kauden 1891 jälkeen, joukkueista neljä liittyi National Leagueen, muut ostettiin ulos. Athletics kuului jälkimmäiseen ryhmään ja se lopetti toimintansa.
Amerikansuomalainen Keskusosuuskunta
thumb|300px|Suomalais-ruotsalaisen osuuskunnan vuonna 1908 rakennettu osuuskauppatalo Michiganin [[Crystal Fallsissa.]] Keskusosuuskunta (eng. Central Co-operative Exchange, vuodesta 1931 lähtien Central Co-operative Wholesale) oli Yhdysvaltojen Keskilännessä vuosina 1917–1963 toiminut amerikansuomalaisten kulutusosuuskuntien keskusorganisaatio.
Minnesotan, Wisconsinin, Michiganin ja Illinoisin suomalaisten osuuskauppojen keskusjärjestö perustettiin Wisconsin Superiorissa pidetyssä edustajainkokouksessa heinäkuussa 1917. Seuraavan vuoden alkuun mennessä siihen oli liittynyt 15 jäsenliikettä. Aluksi tarkoituksena oli saada toimintaan mukaan myös maanviljelijöitä, mutta käytännössä Keskusosuuskunta keskittyi palvelemaan jäsenliikkeitään tukkukaupan, tuotteiden valmistuksen ja valistustyön avulla. Järjestö oli osa amerikansuomalaisen työväenliikkeen vasenta laitaa, ja sen johdossa oli useita kommunisteja. Sillä oli läheiset suhteet Superiorissa ilmestyneeseen Työmies-lehteen, ja ideologista suuntausta korosti myyntituotteissa käytetty sirppi ja vasara -tunnus.
Keskusosuuskunnan ja kommunistipuolueen sekä sitä edustaneen Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön välit katkesivat vuonna 1929, kun puolue vaati osuuskunnalta uusia taloudellisia uhrauksia toimintansa tukemiseksi. Keskusosuuskunta julistautui itsenäiseksi ja erotti johtokunnastaan kommunistit Matti Tenhusen, Oscar Corganin ja Jacob Vainionpään. Suomalainen Työväenjärjestö erotti jäsenyydestään Keskusosuuskunnan kannalle asettuneen Superiorin työväenyhdistyksen. Vastarintaa johtanut Yrjö Halonen, John Tarkiainen, V. S. Alanne, William Marttila ja monet muut erotettiin puolueesta. Vuosien 1930 ja 1931 vuosikokouksissaan Keskusosuuskunta vielä korosti rooliaan työväen aatteellisena järjestönä, mutta muuttui sitten poliittisesti sitoutumattomaksi ja keskittyi palvelemaan jäsentensä taloudellisia etuja. Kommunistien leiriin jääneiden osuuskuntien yhdyssiteeksi perustettiin Työläisten ja Farmarien Osuustoiminnallinen Yhteisliitto (Workers’ and Farmers’ Co-operative Unity Alliance), jonka toiminta lakkasi vuonna 1939.
1950-luvulla Keskuosuuskunta myöhästyi valintamyymälöiden ja kauppakeskusten perustamisessa, ja sen toiminta alkoi vaikeutua. Vuonna 1963 se sulautui Keskilännen alueella toimineeseen Midland Cooperative Wholesale -osuusliikkeeseen.
Marathit
Marathit ovat intialainen kansa, joka asuu Maharashtran ja Goan osavaltioiden alueella Länsi-Intiassa. Marathin kielen puhujia on noin 83 miljoonaa vuonna 2011. Marathit ovat pääosin hinduja.
Maratheilla oli oma suurvalta vuosina 1674–1818.
Metta Sandiford-Artest
Metta Sandiford-Artest (synt. Ronald William Artest Jr., tunnettu aiemmin nimillä Ron Artest ja Metta World Peace, s. 13. marraskuuta 1979 Queens, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 1999 lähtien. Vuosina 2009–2013 ja uudelleen vuodesta 2015 hän on edustanut Los Angeles Lakersia.
Shane Maloney
Shane Maloney (1953 Hamilton, Victoria, Australia) on australialainen rikoskirjailija.
Metta Sandiford-Artest
Syyskuussa 2011 hän vaihtoi nimensä virallisesti Metta World Peaceksi. Metta oli hänen etunimensä, World Peace sukunimensä. 2020 hän vaihtoi jälleen sukunimeään, nyt Sandiford-Artestiksi.
Shane Maloney
Maloney opiskeli yhteiskuntatieteitä ja Aasian historiaa Australian kansallisessa yliopistossa. Hän on ollut Melbourne Comedy Festivalin johtaja. Hän on opettanut 2005 vierailijana Melbournessa La Trobe -yliopiston School of Communication, Arts and Critical Inquiryssa. Romaanien ohella Maloney on kirjoittanut kolumneja, matkakertomuksia, artikkeleita ja kirjaesittelyjä. Kahdesta hänen kirjastaan, Stiff ja The Brush-Off, on tehty elokuvat.
Metta Sandiford-Artest
Pienenä laitahyökkääjänä pelaavan Sandiford-Artestin varasi NBA:han vuonna 1999 16. vuorolla Chicago Bulls. Los Angeles Lakersissa Sandiford-Artest voitti kaudella 2009–2010 NBA:n mestaruuden. Kaudella 2003–2004 hänet valittiin tähdistöotteluun ja sarjan parhaaksi puolustuspelaajaksi. Kauden 2010–2011 päätteeksi hänelle myönnettiin J. Walter Kennedy Citizenship Award.
Itämerensuomalaiset kansat
pienoiskuva|Itämerensuomalaisten kielten puhuma-alue. Itämerensuomalaiset kansat ovat suomalais-ugrilaisia kansoja, jotka puhuvat kantasuomen kielestä polveutuneita itämerensuomalaisia kieliä. Kantasuomea puhuttiin ajanlaskun alun molemmin puolin. Itämerensuomalaiset kansat asuvat nimensä mukaisesti lähellä Itämerta pääasiassa nykyisten Karjalan, Suomen, Viron, Inkerin, Pohjois-Norjan ja -Ruotsin sekä Luoteis-Venäjän alueella. Itämerensuomalaiset kansat ovat toistensa lähisukukansoja.
Metta Sandiford-Artest
Vuonna 2004 Sandiford-Artest osallistui suureen joukkotappeluun fanien ja pelaajien kanssa. Tämän johdosta hän sai 73 ottelun mittaisen pelikiellon.
Itämerensuomalaiset kansat
Itämerensuomalaisia kansoja
Etelästä vastapäivään lueteltuna itämerensuomalaisia kansoja ovat:
Lisäksi voidaan erottaa omaksi ryhmäkseen toimalaiset ja heidän alaryhmänsä taipaleentakaiset tšuudit, mutta heidän kielensä on jo kuollut sukupuuttoon. Kuitenkin Venäjällä Arkangelin alueella Pinegan piirikunnassa elää edelleen väestöryhmä, joka kutsuu itseään tšuudeiksi. Lisäksi Olhavan tšuudeja on pidetty itämerensuomalaisena kansana, mutta on epävarmaa olivatko he itämerensuomalainen kansa vai jokin toinen suomalais-ugrilainen kansa.
Ensimmäinen muuttoaalto Itämeren suuntaan
Saamelaisten esivanhempien eteläpuolella asuneiden suomalaisten ja muiden itämerensuomalaisten esivanhemmat alkoivat siirtyä länteen 1250–1000-luvuilla ennen ajanlaskun alkua. Nämä niin sanottua kehittynyttä tekstiilikeramiikka valmistaneet ryhmät liikkuivat länteen vanhoja käytössä olleita reittejä pitkin, ensin Dneprin yläjuoksulle ja sieltä Väinäjoen yläjuoksulle, jota pitkin he lopulta siirtyivät kohti Itämerta.
Syytä näiden ihmisryhmien vaellukselle ei tiedetä. Samalta alueelta olivat lähteneet länteen tuhansia vuosia aiemmin myös kampakeraamista kulttuuria harjoittaneet metsästäjä-keräilijät ja kymmenet muut yhteisöt ennen heitä ja heidän jälkeensä. Kehittyneen tekstiilikeramiikan eli itämerensuomalaisten esivanhempien ensimmäisen muuttoaallon saapuivat nykyisen Viron alueelle noin 1100–100-luvuilla ennen ajanlaskun alkua.
Toinen muuttoaalto
Toiselle muuttoaallolle tyypillistä ovat vesireittien varrelle toistensa yhteyteen perustetut linnoitetut asuinpaikat, karjankasvatus ja alkeellinen maanviljely sekä hevosten käyttäminen ratsuina. Asuinpaikkoja ryhdyttiin rakentamaan Volgan ja Okan alueelle noin 1000–900-luvulla ennen ajanlaskun alkua, ja ne levisivät sieltä nopeasti länteen, samaa reittiä kuin ensimmäinen muuttoaalto. Linnoitettujen asuinpaikkojen yhteisöt olivat suurempia kuin Itämeren rannoille aiemmin asettuneet heimot. Ne koostuivat noin 50–100 hengen kiinteistä yhteisöistä, joilla oli melko varmasti jonkinlainen aiempia heimoja selkeämpi valtahierarkia. Todennäköisesti ne olivat myös sotaisampia. Näiden yhteisöjen käyttäytymisestä kertoo esimerkiksi se, että Kivutkalnsissa nykyisen Latvian alueella ne perustivat oman linnoitetun asuinpaikkansa paikallisten ihmisten hautapaikan päälle.
Itä-Latviaan ja Väinäjoen alajuoksulle linnoitetut asuinpaikat laajenivat 1000-luvun jälkeen eaa. ja Viron rannikolle ne saapuivat 800-luvun keskivaiheilla eaa. Tämä länsiuralilaisten vaellus kulki läpi Dneprin rantojen balttilaisten asuinpaikkojen. Sen seurauksena erityisesti Väinäjoen alueella syntyi länsiuralilaisten ja balttilaisten seka-asutuksen kulttuuri, mikä näkyy nykyisen suomen kielen sanastossa laajasti.
Muuttoaalto ei ollut yhden suuren ihmisryhmän vaeltamista kuormastojen kanssa, vaan se koostui monien ryhmien liikkumisesta pitkin länteen vieviä vesireittejä. Vaellukseen kuuluivat etujoukot, perusväki, jäljessä tulevat osan taivaltaessa nopeasti ja toisten hitaammin. Matkalle myös varmasti jäätiin, ja osa saattoi kulkea myös vastakkaiseen suuntaan.
Viron pohjois- ja länsirannikolle muuttoaallon pääjoukko saapui noin 800-luvun keskivaiheilla eaa. Siellä he kohtasivat varhaista germaanikieltä puhuneita ryhmiä, joiden kieli vaikutti itämerensuomen äännerakenteeseen ja tarjosi kieleen lukuisia uusia lainasanoja. Ensimmäisen muuttoaallon ryhmät olivat pysyneet loitolla germaaninkielisestä väestöstä, mutta linnoitettujen asuinpaikkojen toinen muuttoaalto perusti asuinpaikkansa aivan heidän keskelleen. Pääjoukko ei myöskään pysähtynyt Viron rannikolle vaan suuntautui pian myös meren yli Suomeen, jonne muuttoaallon etujoukot olivat päätyneet jo aiemmin. Yhdessä Laatokan suunnalta tulleen väestön kanssa nämä ryhmät asuttivat myös Keski-Ruotsin itäosan, johon muuttoaalto pysähtyi. Seuraavia vuosisatoja luonnehtii Viron, Suomen ja Keski-Ruotsin rannikkoalueiden tiiviit yhteydet, jotka perustuivat niiden väestöjen yhteiseen itämerensuomalaiseen etniseen taustaan.
Kulttuuri ja kieli leviävät ja hajoavat
Itämerensuomi kehittyi Pohjois-Virossa myöhäiskantasuomeksi, jossa omaleimainen aineellinen kulttuuri kehittyi jatkuvasti ja josta vaikutteet levisivät lähialueille. Tältä alueelta kehittyivät lopulta kaikki muut itämerensuomalaiset kielet paitsi eteläviro. Täältä tuleva suomen kieli levisi ensin kapealle ja rajalliselle alueelle Suomen lounais- ja länsirannikolle vanhemmalla roomalaisella rautakaudella, missä oli jo varhaisempaa itämerensuomalaista asutusta. Geneettisten isälinjojen pohjalta voidaan arvella, että valtaosa Etelä-Suomeen aiemmin vaeltaneista saamelaisten esivanhemmista ei vaeltanut muualle, vaan he vaihtoivat kielensä tämän kehityksen aikana itämerensuomeksi. Seuraavaksi kulttuuri levisi ensin Kokemäenjoen suistoon ja sieltä sisämaahan Hämeeseen ja itään aina Karjalaan ja Vepsään asti. Karjalaan päädyttyään 600–700-luvuilla itämerensuomen sisäinen yhtenäisyys oli hävinnyt, ja yhteys sen kulttuurin ja kielen etäisempien osien välillä heikkeni tai katkesi kokonaan.
1000-luvun alussa itämerensuomalaiset asuttivat laajaa aluetta Riianlahdelta Pihkovanjärven eteläpuolitse aina Ääniselle saakka.
Yhteenkuuluvuus
pienoiskuva|[[Eurooppa 800-luvulla, suomensukuiset kansat Pohjois-Euroopassa. (väritetty tummankeltaisella)]] Eri itämerensuomalaisten kansojen välinen läheinen kielisukulaisuus on ollut tiedossa jo satoja vuosia, mutta ennen kansallisuusaatteen aikaa ja 1800-lukua ei näiden kansojen keskuudessa ollut mitään erityistä yhteenkuuluvuuden tunnetta.
Kielitieteen kehittyessä itämerensuomalaisten huomattiin muodostavan erityisen ryhmän, johon saamelaiskielet eivät kuuluneet. 1800-luvulla ajatus itämerensuomalaisten erityisestä yhteenkuuluvuudesta muodostui ja alkoi levitä Suomessa ja Virossa niin sanotun kansallisen heräämisen myötä. Vähäisempää yhteenkuuluvuutta tunnettiin myös kaukaisempia suomalais-ugrilaisia kansoja kohtaan.
Heimoaate pyrki itämerensuomalaisten kansojen vapauttamiseen ja olojen parantamiseen. 1900-luvun alkupuolella joillakin oli käytännön tavoitteena luoda Suur-Suomeksi kutsuttu valtio, johon kuuluisivat kaikki itämerensuomalaiset kansat tai ainakin suomalaiset ja karjalaiset. Heimoaate ei poliittisissa muodoissaan juuri ulottunut saamelaisiin tai muihin ei-itämerensuomalaisiin suomalais-ugrilaisiin kansoihin.
Kylmän sodan aikana itämerensuomalaiset kansat jakoi rautaesirippu. Vain suomalaiset ja pieni osa karjalaisista olivat Neuvostoliiton rajojen ulkopuolella.
Virolainen kirjailija ja myöhemmin Viron presidentti Lennart Meri otti käyttöön itämerensuomalaisista kansoista nimityksen vesilinnun kansa, sillä itämerensuomalaisten kansojen mytologiassa vesilinnuilla on erityisen tärkeä osuus, esimerkiksi Kalevalassa, kun maailma syntyy sotkan munasta. Virolaiskirjailija Valdur Mikita on todennut, että sekä virolaisilla että suomalaisilla on yhä kyky ymmärtää luontoa ja olla yhteydessä sen kanssa. Tämä tapahtuu monesti huomaamatta, koska se on osa näiden kansojen olemusta ja usein myös arkea. Tuo kyky tuottaa hänen mukaansa maagista ja voimallista ajattelua.
Bulvania
Bulvania on kuvitteellinen valtio suomalaisen huumoriyhtyeen Hullujussin tuotannossa.
Bulvania esiintyy yhtyeen musiikkialbumien nimissä, joita ovat esimerkiksi Bulvania (1974) ja Bingo Bulvania (2003), yhtyeen kappaleiden nimissä, joita ovat esimerkiksi "Viimeinen rock Bulvaniassa" ja "Bulvania boogie", sekä yhtyeen musiikkikappaleiden ja live-esitysten laulu- ja puheosuuksissa, ja se oli yhtyeen kuvitteellisen keulahamon, murtaen suomen kieltä puhuneen Viktor Kalborrekin (oik. Eeki Mantere) kuvitteellinen kotimaa.
Nimi Bulvania sisältää sanaleikkinä sanan bulvaani, joka viittaa huijaukseen.
Mayall II
Mayall II (M31 G1), tunnetaan myös nimillä NGC-224-G1, SKHB 1, GSC 2788:2139, HBK 0-1, M31GC J003247+393440 ja Andromedan joukko, on pallomainen tähtijoukko joka sijaitsee Andromedan galaksissa. Mayall II sijaitsee 130 000 valovuoden päässä Andromedan galaksin keskuksesta. Se on myös Paikallisen ryhmän kirkkain pallomainen tähtijoukko. Mayall II:n massan arvioidaan olevan kahdesti Omega Centaurin massan suuruinen, ja sen keskustassa saattaa olla musta aukko.
Mayall II:n löysivät ja tunnistivat todennäköiseksi pallomaiseksi tähtijoukoksi Nicholas Mayall ja O. J. Eggen vuonna 1953. Mayall II on luultavasti Andromedan puoleensa vetämän kääpiögalaksin keskuksen jäännös.
Carme Forcadell
pienoiskuva|Carme Forcadell Carme Forcadell i Lluís (s. 1955 Xerta) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian alueparlamentin puhemiehenä vuosina 2015–2017, jolloin Carles Puigdemontin johtama hallitus valmisteli ja järjesti kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja aloitti Forcadellia vastaan oikeusprosessin jo ennen kansanäänestyksen järjestämistä, koska hän oli puhemiehenä sallinut parlamentissa keskustelun mahdollisesta itsenäistymisestä Hän puolusti menettelyään vedoten sananvapauteen ja haki asialle kansainvälistä näkyvyyttä muun muassa kirjoittamalla tilanteesta New York Timesiin tammikuussa 2017.
Kansanäänestyksen ja sitä seuranneen itsenäisyysjulistuksen jälkeen Espanja nosti Katalonian hallituksen ministereitä, parlamentin puhemiehistöä ja eräitä muita avainpoliitikkoja vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanjan korkein oikeus käsitteli parlamentin puhemiehistön syytteitä 9. marraskuuta 2017 ja määräsi Forcadellin maksamaan jopa 150 000 euron takuut vastineeksi siitä, ettei hän joutuisi tutkintavankeuteen. Forcadell vietti yhden yön vankilassa, mutta vapautui seuraavana päivänä maksettuaan takuut. Oikeus ei hyväksynyt, että Forcadell olisi maksanut takuut jo samana päivänä, jona ne määrättiin ja parlamentin puhemiehistön kolmas sihteeri Joan Josep Nuet arveli, että Forcadell pyrittiin näin saamaan tarkoituksella edes hetkeksi vankilaan. Neljälle muulle puhemiehistön jäsenelle (Anna Simó, Lluís Corominas, Lluís Guinó ja Ramona Barrufet) määrättiin 25 000 euron takuut, ja syytetyistä vain Nuet päästettiin tutkinnan ajaksi vapaaksi ilman rajoituksia.
Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 Forcadell valittiin Katalonian parlamenttiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston listalta, mutta hän ilmoitti 22. maaliskuuta 2018 yhdessä Dolors Bassan ja Marta Roviran kanssa luopuvansa kansanedustajan paikastaan, jottei heidän mahdollinen uusi vangitsemisensa heikentäisi parlamentin toimintakykyä. Seuraavana päivänä eli 23. maaliskuuta 2018 Forcadell vangittiinkiin siis jo toistamiseen samaan aikaan Bassan, Jordi Turullin, Raül Romevan ja Josep Rullin kanssa heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Oriol Junquerasille, Joaquim Fornille, Jordi Sànchezille ja Jordi Cuixartille, jotka olivat olleet yhtäjaksoisesti vangittuna jo loppuvuodesta 2017 lähtien. Rovira, joka oli niin ikään kutsuttu samana päivänä oikeuden kuultavaksi, ei puolestaan ilmestynyt oikeuteen, vaan ilmoitti lähteneensä maanpakoon Sveitsiin.
Baumolin tauti
Baumolin taudilla tarkoitetaan taloudellista ilmiötä, että palkkakehitys on joillakin toimialoilla tietyissä tilanteissa liian nopeaa. Ilmiö syntyy, kun tuottavuus kasvaa useilla talouden aloilla ja niiden palkat nousevat. Usein palkkoja joudutaan tällöin nostamaan myös niillä aloilla, joilla tuottavuuden kasvua ei ole juuri tapahtunut. Palkannostopaine johtuu siitä, että tuottavuudeltaan heikommat alat joutuvat kilpailemaan työvoimasta muiden alojen kanssa.
Baumolin tauti aiheuttaa monien palvelualojen kustannusten kasvua pitkällä aikavälillä inflaatiota nopeammin. Kysynnän hintajoustosta riippuen nämä palvelut joko kattavat yhä suuremman osuuden nimellisestä bruttokansantuotteesta tai kuihtuvat hiljalleen. Jälkimmäisessä tapauksessa palvelut voivat jäädä kustannusnousun takia vain rikkaimpien saavutettaviksi tai markkinoiden ulkopuolelle harrastelijoiden puuhasteluksi. Baumolin ilmiön on katsottu liittyvän etenkin sellaisiin paljon työvoimaa tarvitseviin palveluihin, joilla tuottavuuden kasvu on vähäistä verrattuna sektoreihin, joilla tapahtuu esimerkiksi tekniikan kehityksen aiheuttamaa tuottavuuden kasvua.
Baumolin tauti liitetään yleisesti julkisen sektorin tuottavuuskehitykseen. Mikäli julkisen sektorin palkkakehitys ylittää yksityisen sektorin kehityksen pitkällä aikavälillä merkittävästi, niin kansantalouteen kohdistuu lisääntyvää verotaakkaa julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Esimerkkinä mainittakoon, että Valtion "tuottavuusohjelmaa" on perusteltu mm. Baumolin taudilla, mutta alun perin se ei ole tarkoitettu mitenkään henkilöstöleikkausten ja henkilötyövuosien vähentämisen automaattiseksi perusteluksi. Valtion talouteen ja julkiseen talouteen yleisemmin (kunnat, maakunnat, eläkerahastot jne.) vaikuttanee lyhyellä aikavälillä voimakkaimmin kansantalouden suhdannekehitys. Siten työllisyydestä ja talouskasvusta huolehtiminen on ensisijaisen tärkeä tavoite talouspolitiikan kannalta.
Ilmiö on nimetty yhdysvaltalaisen kansantaloustieteilijän William Baumolin mukaan, joka yhdessä William G. Bowenin kanssa kuvasi sen ensi kertaa 1960-luvulla. Heidän tutkimuksensa käsitteli esittävien taiteilijoiden sektoria. Baumol ja Bowen käyttivät esimerkkinä Ludwig van Beethovenin jousikvartettoa, jonka soittamiseen tarvittiin yhä sama määrä soittajia kuin 1800-luvulla eli klassisen musiikin esittämisessä ei ollut tapahtunut tuottavuuden kasvua. Toisaalta samanaikaisesti muusikoiden kuten muidenkin ammattien reaalipalkat olivat nousseet suuressa määrin 1800-luvulta.
Minotaur-luokka (risteilijä, 1906)
Minotaur-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Luokan alukset valmistettiin 1905-1909. Ne palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa kaikkien osallistuessa Skagerrakin taisteluun, jossa HMS Defence upposi. Jäljelle jääneet alukset romutettiin pian sodan päätyttyä.
Panssarointia oli kevennetty aiempaan luokkaan verrattuna. Kannen panssarointia oli kevennetty tuumalla sen ollessa vain 0,75 tuumaa. Ylempi vyö oli poistettu tarpeettomana.
Alukset
* = arvioitu hinta aseistettuna
Rhythm Divine
Rhythm Divine on toinen single Enrique Iglesiaksen ensimmäiseltä englanninkieliseltä albumilta Enrique. Single julkaistiin Yhdysvalloissa 9. lokakuuta 1999. Kappaleen ovat tehneet Paul Barry ja Mark Taylor ja tuottaneet Barry ja Brian Rawling.
Rhythm Divinen musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence. Iglesias levytti kappaleen myös espanjaksi nimellä Ritmo Total. Myös tämä versio julkaistiin Enrique-albumilla.
Kappaleet
Maxi-Single (B00004S2OJ):
Jahtihämähäkit
Jahtihämähäkit (Sparassidae, aikaisemmin Heteropodidae) on hämähäkkeihin kuuluva heimo ja Sparassoidea-yläheimon ainoa jäsen. Heimoon kuuluu 1009 tunnettua lajia kaikkiaan 82 suvussa. Lähes kaikki lajit ovat trooppisia ja subtrooppisia. Erityisen tyypillisiä ne ovat Australiassa.
Jahtihämähäkit ovat pitkäraajaisia hämähäkkejä, joiden raajat kaartuvat tyypillisesti eteenpäin. Ruumis on yleensä litistynyt sopeumana väijymiseen puunrunkojen alla tai kaarnan raoissa. Silmiä on kahdeksan. Useat lajit ovat väritykseltään harmaita tai ruskeita, mutta värikkäämpiä poikkeuksiakin löytyy. Naaras munii noin 200 munaa koteloon, jota se vartioi syömättä kunnes poikaset ovat kuoriutuneet.
Aapasuo
thumb|200px|Niittysuon aapaa [[Utajärvi|Utajärvellä Hillatien varressa.]]
Jahtihämähäkit
Jahtihämähäkit eivät kudo verkkoja vaan saalistus perustuu väijymiseen. Saaliseläimet ovat lähinnä muita selkärangattomia. Ne elävät pääasiassa puiden rungoilla, kaarnan alla ja karikkeessa. Useimmat lajit elävät vähintään kaksi vuotta. Eräät jahtihämähäkkilajit lukeutuvat hämähäkkeihin, joiden kosiorituaaleihin kuuluu äänen tuottaminen.
Aapasuo
Aapasuo on suoyhdistymätyyppi, jossa suoalueen keskikohta on selvästi sen reunoja alempana. Aapasoita on Suomessa etenkin Pohjois-Suomessa.
Jahtihämähäkit
Monet heimon lajit ovat varsin suurikokoisia. Laosin luolista vuonna 2001 kuvattu Heteropoda maxima, jonka raajojen kärkiväli voi olla 30 cm, on kookkain tunnettu pihtileukaisten hämähäkkien osalahkon laji. Vaikka joidenkin lajien purema voi olla tuskallinen, heimossa ei tiedetä olevan ihmiselle vaarallisen myrkyllisiä lajeja.
Aapasuo
Suon rakenne ja syntyminen
Aapasuot ovat yleensä suuria avosoita. Keskeltä ne ovat hyvinkin märkää nevaa tai lettoa, koska vesi valuu kohti keskustaa. Keskustan nevoilla on märkiä rimpiä ja kuivia jänteitä. Aapasoiden reunoilla on tavallisesti korpia tai rämeitä. Aapasuot ovat minerotrofisia soita, joilla turve voi olla runsasravinteista, koska kevättulvat tuovat joka vuosi lisäravinteita ympäröiviltä kivennäismailta. Eräs aapasuon tyyppi on rinnesuo, joita on Suomessa etenkin Posiolla ja Itä-Lapissa. Sijaintinsa puolesta aapasuot voidaan jakaa kolmeen tyyppiin, Pohjanmaan, Peräpohjolan ja Lapin aapasuot. Tyypillisimmät aapasuot ovat Peräpohjolassa.
Jahtihämähäkit
Suomessa, kuten muuallakin Pohjois-Euroopassa, heimoa edustaa vain viherhämähäkki (Micrommata virescens).
Aapasuo
Kasvillisuus
Aapasuolla ei kasva niin paljon rahkasammalta kuin keidassuolla. Järvikorte on yleinen aapasoiden vetisillä nevoilla, samoin kuin raate, erilaiset sarat ja heinät taas suon laita-alueilla. Putkilokasveja suolla on yleensä paljon, erityisesti suon märillä keskialueilla, jotka ovat runsasravinteisia.
Kirjallisuutta
Regenmoor Myr
Kinnarinsaari (Sysmä)
Kinnarinsaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeen Sysmässä.
Maantietoa
Saari on 650 metriä pitkä, 420 metriä leveä ja sen pinta-ala on 14,1 hehtaaria. Se sijaitsee Tehinselän itäosassa Töijensalon luoteisrannassa. Saarien välissä sijaitsee 25–80 metriä leveä salmi, joka on alle 150 metriä pitkä. Saaren itäpuolella sijaitsee Sorkkalahti, joka jää Sulkusaaren eteen. Saari on matala ja sen korkein kohta yltää 9 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, mutta sinne ei tule Töijensalosta tietä.
Virkistystoimintaa
Saari on mainittu virkistystoimintaan soveltuvaksi saareksi. Mitään palveluja ei saarella kuitenkaan ole.
Historiaa
Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1939 on saari asumaton eikä saaressa ole peltoja. Vuoden 1965 peruskartassa on tilanne edelleen sama, mutta ensimmäinen mökki ilmaantuu saaren luoteiskärkeen vuoden 1985 kartassa.
Lähteet
61.54151°N, 25.49335°W
Krosno
Krosno on kaupunki Ala-Karpaattien voivodikunnassa Kaakkois-Puolassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 46 291 asukasta. Kaupunki on rakentunut Wisłok-joen varrelle noin 35 kilometrin päähän Slovakian rajalta. Krosno sai kaupunginoikeudet vuonna 1365. Kaupungissa on paljon lasiteollisuutta ja aiemmin se oli myös merkittävä öljyteollisuuden keskus. Krosno oli vuosina 1975–1998 Krosnon voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Luettelo Suomen postinumeroalueista
Luettelo Suomen postinumeroalueista sisältää Suomen postinumeroalueiden nimet, väkiluvun ja kunnan johon alue kuuluu.
00000-09999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
10000-19999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
20000-29999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
30000-39999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
40000-49999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
50000-59999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
60000-69999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
70000-79999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
80000-89999
Alueella sijaitsee seuraavat maakunnat
Johannes II (täsmennyssivu)
Johannes II on ainakin seuraavien hallitsijoiden ja kirkonmiesten nimi:
Minsk-1
Minsk-1 eli Minskin vanha lentoasema on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin eteläosissa sijaitseva, nyt jo vähemmälle käytölle jäänyt lentoasema. Asema on avattu vuonna 1933. Lentoaseman nykyinen asemarakennus on arkkitehtien A. P. Voinov (1902–1987) ja G. Zaborski (1909–1999) suunnittelema. Se rakennettiin vuosina 1946–1956 ja valmistui tammikuussa 1958. Lentoasemalla on yksi 2 000 metriä pitkä kiitotie.
Lentokentältä lennettiin vielä 2012 sekä Valko-Venäjän sisäisiä lentoja ja kansainvälisiä lentoja; kentälle lensi esimerkiksi Gomelavia ja UTair, mutta ainakin jälkimmäisen reittiliikenne Minsk-1:lle loppui syksyllä 2012. Vuonna 1982 valmistunut Minsk-2 eli Minskin kansallinen lentoasema on Minskin nykyinen päälentoasema ja lentotoiminta on miltei täysin siirtynyt sinne.
Minsk-1 lentokenttäalueen käyttötarkoitus on muuttumassa. Jo vuonna 2006 esitettiin alueen muuttamista Minskin uudeksi liikekeskukseksi pilvenpiirtäjineen. Hankealueen investoinneiksi arvioitiin nousukaudella jopa 30 miljardia dollaria, myöhemmin 5 miljardia dollaria. Lentokenttäalueelle oli määrä tulla myös asuin- ja toimistorakennuksia. Alkuperäinen hankekehittäjä, venäläinen Itera Group esitti myöhemmin, taantuman yhä jatkuessa tilaajalle epäilynsä laskelmiensa mukaan kannattamattomaksi muuttuneesta hankkeesta, jolloin projekti siirrettiin heiltä pois alkuvuonna 2012.
Riku Lehtopolku
Riku Lehtopolku (s. 1985 Ulvila) on suomalainen tanssija ja Kuopio Tanssii ja Soi -festivaalin taiteellinen johtaja. Lehtopolku valittiin tehtävään kesäkuussa 2019 Jorma Uotisen päätettyä 18-vuotisen kautensa saman vuoden festivaalien yhteydessä.
Lehtopolku aloitti tanssiopinnot Liisa Nojosen tanssikoulussa 4-vuotiaana ja suoritti myöhemmin tanssialan perustutkinnon Tampereen konservatoriossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Pori Dance Companyyn. Vierailevana tanssijana hän on toiminut muun muassa Suomen Kansallisbaletin, Kansallisoopperan, Skånes Dansteaterin sekä Oulun ja Lahden kaupunginteattereiden tuotannoissa.
Ulkomailla Lehtopolku on esiintynyt Ruotsin lisäksi Etelä-Koreassa, Venäjällä, Skotlannissa, Tanskassa sekä Vietnamissa ja Keski-Euroopan maissa.
Hän on myös ollut Jorma Uotisen assistenttina Kansallisbaletissa ja Tanskan kuninkaallisessa baletissa. Lisäksi Lehtopolku tekee opetustöitä Kansallisbaletissa sekä Kansallisteatterin balettikoulussa.
Margit Niininen
Helene Margaretha (Margit) Törnudd (o.s. Niininen; 18. tammikuuta 1905 Turku – 14. tammikuuta 1993 Helsinki) oli Helsingin lastenhuoltotoimiston toimistopäällikkö, filosofian tohtori ja ruotsinkielinen kirjailija.
Elämänvaiheet
Törnuddin kasvattivanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Robert Niininen ja Alexandra Grönmark. Hän valmistui ylioppilaaksi 1923 ja filosofian kandidaatiksi 1930. Törnudd oli Helsingin kaupungin palveluksessa lastensuojelutyössä vuodesta 1939 alkaen. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1956. Väitöskirja käsitteli Helsingin lastensuojelulautakunnan huostaanottamien lasten huostaanottojen syitä, hoitomuotoja ja sekä lasten tulevaa sosiaalista selviytymistä. Törnudd jäi eläkkeelle lastenhuoltotoimiston toimistopäällikön tehtävästä vuonna 1968. Hän käytti lastensuojelutyössä saamiaan kokemuksia pohjana novellikokoelmissa Ensamma ansikten (1942) ja Sin egen verklighet (1949).
Niininen istui yli kaksi vuotta vankilassa 1920-luvun lopussa. Hän ampui miehen Turun Vartiovuorenmäellä vuonna 1927, ja hänet tuomittiin syylliseksi alentuneesti syyntakeisena tehtyyn tahalliseen tappoon.
Mantovani
pienoiskuva|Annunzio Paolo Mantovani Annunzio Paolo Mantovani (15. marraskuuta 1905 – 29. maaliskuuta 1980), yleisesti tunnettu lyhyessä muodossa Mantovani, oli anglo-italialainen orkesterinjohtaja ja kevyeen musiikkiin erikoistunut viihdyttäjä. The British Hit Singles & Albums -kirja arvioi hänen julkaisseen Britannian menestyneimmät äänilevyt ennen The Beatlesia. Mantovani julkaisi ensimmäisen yli miljoona kappaletta myyneen stereofonisen levyn ja sai kuusi albumia samanaikaisesti Yhdysvaltain US Top 30 -listalle vuonna 1959.
Ateismin lyhyt historia
Ateismin lyhyt historia on teologi Alister McGrathin vuonna 2004 ilmestynyt kirja.
Vastaanotto
Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtaja Erkki Hartikainen kirjoitti teoksen suomenkielisen nimen olevan pahasti harhaanjohtava. ”Valtiovallan tuella esimerkiksi elämänkatsomustiedon opiskelijat ja opettajat voidaan pakottaa lukemaan tällaisia ’ateismin lyhyitä historioita’, vaikka nämä ’historiat’ olisivat – kuten McGrathin kirja – pelkkää kristinuskon puolustelua.” Hartikaisen mukaan McGrathin tiedot ateismista ovat enimmäkseen niistä kirjoista, jotka tämä on sattunut lukemaan ollessaan nuorena jonkinlainen ateisti. ”Muilta osin hänen tietonsa ovat heikot ja kirja sisältää uskomattoman määrän virheitä ja vääristelyjä.” Hartikaisen mukaan kirja sopii Suomessa vain evankelis-luterilaisen uskonnon vahvistamiseen.
Esimerkkinä kirjan ”perinpohjaisesta valheellisuudesta” Hartikainen mainitsee kuvauksen Madalyn Murray O’Hairista sekä American Atheists -järjestöstä. Hartikaisen mukaan McGrathin tiedot näistä perustuvat toisen käden lähteisiin, joita hän vääristelee. Hartikainen kertoo tunteneensa O’Hairin perheen ja olleensa Amerikan ateistien jäsen 1970-luvulta alkaen. McGrath väittää Murrayn kavaltaneen järjestönsä rahoja. Tosiasiassa hän joutui kiristyksen ja murhan uhriksi. ”Tosiasiat ovat tiedossa, mutta kristityt kirjoittavat mitä haluavat.”
Tony Kenrick
Anthony (Tony) Arthur Kenrick (s. 1935 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen rikoskirjailija.
Neljäntoista tunnetun salapoliisiromaanin lisäksi hän on kirjoittanut teoksen Up Against the House, joka on kadoksissa, sekä muutamia näytelmiä. Kahdesta hänen teoksestaan on muokattu elokuvat, vuonna 1981 Nobody's Perfekt romaanista Two for the Price of One ja vuonna 1986 Shanghain yllätys romaanista Faraday's Flowers.
Richie Kotzen
Richie Kotzen (s. 3. helmikuuta 1970 Reading, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. Hänen tyylilajinsa ovat hard rock, fuusiojazz, soul ja blues. Hän on vaikuttanut yhtyeissä Mr. Big ja Poison.
Uumajan lento-onnettomuus
Uumajan lento-onnettomuus tapahtui 14. heinäkuuta 2019, kun pienkone putosi saarelle lähellä Uumajaa Ruotsissa. Onnettomuudessa kuolivat kaikki koneessa olleet yhdeksän ihmistä. Turman uhrit olivat laskuvarjohyppääjiä. Onnettomuus tapahtui koneen ollessa nousuvaiheessa. Kaikki uhrit olivat ruotsalaisia, ja yhdellä heistä oli kaksoiskansalaisuus.
James Vanderbilt
James Vanderbilt (s. 1975) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, jonka käsikirjoittamiin elokuviin kuuluu muun muassa Zodiac sekä Pako viidakkoon. Vanderbilt on myös ollut hiomassa X-Men Origins: Wolverinen lopullista käsikirjoitusta, ja kirjoitti myös vuonna 2012 ilmestyneen  The Amazing Spider-Man -elokuvan käsikirjoituksen.
Portiikki
thumb|225px|Portiikki Portiikki on pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä. Se muodostaa ulkoilmaan rajoittuvan sisäänkäynnin rakennuksen sivulla tai sen edessä.
James Vanderbilt
Hän on Alison Campbellin ja Alfred Gwynne Vanderbilt III poika, ja täten kuuluu Vanderbiltin sukuun.
Amelie
Amelie on naisen etunimi, alkuperältään Amalia-nimen muunnos. Ranskassa nimi esiintyy kirjoitettuna Amélie.
Suomessa Amelie-nimisiä henkilöitä oli ennen vuotta 1980 alle 40. Vuosina 1980–2019 syntyneitä Amelie-nimisiä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1274, joista yli puolet 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Amelien nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 19. toukokuuta.
Hietasimpukat
Hietasimpukat (Myidae) on Myida-lahkoon kuuluva, merissä elävien erilaishampaisten simpukoiden heimo. Hietasimpukoiden heimoon luetaan kuusi sukua ja noin 40 lajia. Suomen rannikoillakin Itämeressä esiintyy näistä hietasimpukka Mya arenaria. Etelä-Itämeressä elää myös toinen laji, Mya truncata.
Etyylibentsoaatti
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus
Etyylibentsoaattia käytetään hajusteissa esimerkiksi synteettisessä ylang-ylang-öljyssä. Ainetta valmistetaan etanolin ja bentsoehapon välisellä kondensaatioreaktiolla, jota katalysoivat hapot.
Sulkusaari (Sysmä, Päijänne)
Sulkusaari eli Kuuperinsaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä.
Maantietoa
Saari on 520 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Se sijaitsee Tehinselän itäosassa Töijensalon pohjoisrannassa. Töijensalon pohjoisrannassa ovat myös Kinnarinsaari, Sorkkasaari ja Kymperinsaari, joiden keskellä Sulkusaari on. Saarella kohoaa kallioinen mäki 17 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa ja sinne tulee tie Sorkkalahteen rakennettua pengertä pitkin.
Historiaa
Hartolan seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1935 saareen ei ole merkitty rakennuksia tai peltoja Vasta vuoden 1993 peruskartassa on saaren pohjoispäähän merkitty mökki, joka rakennettiin kartan tekovaiheessa. Saaren eteläpuolelle on merkitty varaus myös tien rakentamiseksi. Vasta myöhemmin jatketaan tietä saareen asti. Saaren vanhempi karttanimi on ollut ”Kuuperinsaari” ja vasta vuoden 1985 peruskartassa esiintyy ”Sulkusaaren” nimi.
Lähteet
61.54102°N, 25.50343°W
Višegrad
Višegrad (kyr. Вишеград) on kaupunki Serbitasavallan itäosassa Bosnia ja Hertsegovinassa, lähellä Serbian rajaa Drinajoen varrella. Joen ylittävä Mehmed Paša Sokolovićin silta on Unescon maailmanperintökohde.
Bosnia-Hertsegovinan sota (1992-1995)
Višegradissa käytiin eräät ensimmäisistä Bosnia-Hertsegovinan sisällissodan taisteluista 1992 ja suoritettiin raakoja etnisiä puhdistuksia. Paikka oli strategisesti tärkeä vesivoimalan ja Sarajevosta Belgradiin vievän reitin vuoksi.
Milan Lukićin johtamat Valkoiset kotkat tappoivat arviolta 3000 bosniakkia huhtikuusta 1992 lokakuuhun 1993 ja heitätti ruumiit Drinajokeen. Satoja ammuttiin sattumanvaraisesti. Joukkoja kutsuttiin mm. nimellä Valkoiset kotkat, Kostajat ja Sudet. Murhat alkoivat täydellä voimalla, kun Jugoslavian kansanarmeija vetäytyi toukokuussa 1992. Kansallisuudeltaan serbeihin kuulumattomat erotettiin työstään. Serbijoukot hyökkäsivät moniin lähistön bosniakkikyliin. Drinaan heitettiin kaupungissa ja sen ympäristössä surmattujen bosniakkien ruumiita. Uhreja kidutettiin ennen kuin heidät surmattiin teräaseilla tai ampumalla. Monia suljettiin taloihin ja poltettiin elävältä tai taloihin heitettiin käsikranaatteja.
Väestö
Jugoslavian hajoamisen ja sodan myötä suurin muutos on ollut väestöosuuksien kääntyminen päinvastaiseksi. Bosniakkienemmistö on muuttunut serbienemmistöksi. Samoin kukaan ei enää vuonna 2013 identifioitunut jugoslaaviksi. Eniten heitä oli vuonna 1981, jolloin Višegradin kaupungin asukkaista peräti 8,7 prosenttia ilmoitti olevansa jugoslaaveja.
Kunta
Vuonna 1991 Jugoslavian viimeisen väestönlaskennan mukaan Višegradin kunnassa oli 21 199 asukasta.