cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulrika Pasch
Taiteellinen ura
Pasch aloitti maalaamisen 1756, mutta oli jo aiemmin saanut veljensä kanssa opetusta isältään. Hän sai varhain työtilauksia, ensin niin sanottuja hallitsijaluetteloja, myöhemmin muotokuvatilauksia. Pasch alkoi työskennellä yhdessä veljensä Lorentzin kanssa tämän palattua Ruotsiin vuonna 1766. Ulrikan ja Lorentzin yhteistyötä on kuvattu sopusointuiseksi ja molemmat valittiin Kuninkaalliseen taideakatemiaan 1773.
Paschin ura oli menestyksekäs, ja hän maalasi kuningasperheen ja hovin muotokuvia. 1790-luvulla hänen tyylinsä alkoi kehittyä maalauksellisemmaksi.
Villemdrillem
Villem Reimann (15. lokakuuta 2000 ) eli villemdrillem on virolainen rap-artisti. Hän aloitti uransa Soundcloudissa, jossa hänen kappaleensa keräsivät yli miljoona kuuntelukertaa. Vuonna 2019 hän julkaisi yhdessä 5MIINUSTin kanssa kappaleen Paaristõuked, joka nousi Virossa hitiksi ja toi hänet suuremman yleisön tuntemukseen. Sen jälkeen hän on julkaissut useamman kappaleen, joista monet ovat saaneet paljon suosiota.
Sambian presidentinvaalit 2011
Sambiassa järjestettiin presidentinvaalit 20. syyskuuta 2011. 23. syyskuuta korkeimman oikeuden presidentti Ernest Sakala tiedotti, että Michael Sata voitti vaalit kukistaen valtaapitävän Rupiah Bandan. Sata aloitti virkakautensa samana päivänä.
Presidenttiehdokkaat
Istuva presidentti Rupiah Banda Movement for Multi-Party Democracy -puolueesta valittiin ensimmäiselle kokonaiselle presidenttikaudelleen lokakuussa 2008. Sitä ennen hän oli toiminut sijaispresidenttinä maan entisen presidentin Levy Mwanawasan kuollessa elokuussa 2008.
Michael Sata oli Patriotic Front -puolueen ehdokas ja Hakainde Hichilema oli United Party for National Development -puolueen ehdokas.
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
thumb|230px|Portti [[Ming-dynastian aikaisiin hautoihin Pekingissä]] thumb|230px|Kivinen norsupatsas Ming Xiaolingin mausoleumissa Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat on UNESCOn maailmanperintökohde Kiinassa. Se otettiin listalle vuonna 2000 ja sitä on laajennettu kahteen otteeseen vuosina 2003 ja 2004. Kohteeseen kuuluu 14 Ming- ja Qing-dynastian aikaista hautaa ja hautaryhmää.
Kohteeseen kuuluvat seuraavat haudat ja hautaryhmät:
Roy Hargrove
thumb|right|Roy Hargrove Roy A. Hargrove (16. lokakuuta 1969 – 2. marraskuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, joka palkittiin urallaan kahdesti Grammy-palkinnolla.
Hargrove syntyi Teksasissa ja suoritti siellä high school -opintonsa (Booker T. Washington High School for the Performing and Visual Arts). Hän opiskeli vuosina 1988–1989 Bostonin Berklee College of Musicissa, mutta siirtyi The New Schooliin New Yorkiin.
Crisol-yhtyeen kanssa levytetty albumi Habana (1997) toi Hargrovelle Grammy-palkinnon parhaasta latin jazz -albumista. Toisen Grammynsä Hargrove sai vuonna 2002 albumista Directions in Music: Live at Massey Hall, jossa hän teki yhteistyötä Herbie Hancockin ja Michael Breckerin kanssa. Tällä kertaa palkinto tuli parhaasta jazzin instrumentaalialbumista.
Hargrove perusti The RH Factor -kokoonpanon ja teki yhteistyötä useiden maailmankuulujen artistien, kuten Erykah Badun kanssa. Useat hänen levytyksistään on julkaissut Verve Records.
Hän kuoli 49-vuotiaana sydänkohtaukseen, pitkäaikaisen munuaissairauden jälkeen.
Dublinin viskipalo 1875
Dublinin viskipalo 1875 sai alkunsa iltakahdeksan jälkeen 18. kesäkuuta 1875, kun Reidin mallastamolla ja Malonen varastolla The Libertiesin alueella Dublinissa syttyi tulipalo. Varastolla säilytettiin noin 5 000 tynnyrillistä viskiä ja muita väkijuomia. Palon levitessä puisiin tynnyreihin ne hajosivat, ja viskiä virtasi varastosta kadulle levittäen samalla paloa läheisiin taloihin. Palavan viskin virta Mill Streetillä oli yli puolen metrin levyinen, 15 senttiä syvä ja 400 metriä pitkä. Kahden tunnin kuluttua syttymisestään palo oli levinnyt viskin mukana kaikkiin taloihin Mill Streetin toisella sivulla sekä joihinkin taloihin Chamber Streetillä.
Dublinin palokunta ei voinut sammuttaa paloa vedellä, koska se olisi vain levittänyt viskiä entisestään. Sen sijaan viskin päälle kaadettiin sotilaiden avustuksella hiekkaa, soraa ja hevosenlantaa, joihin viski lopulta imeytyi, jolloin palokunta pääsi sammuttamaan palavia rakennuksia. Palo oli yksi Dublinin historian tuhoisimpia: monet menettivät kotinsa, ja pormestarin heidän avukseen perustamaan rahastoon kerättiin satoja puntia.
Itse palo ei vaatinut yhtään kuolonuhria. Palosta erikoisen tekee kuitenkin se, että 13 ihmistä kuoli sen seurauksena alkoholimyrkytykseen. Huomattuaan kadulla virtaavan viskin ihmiset keräsivät sitä patoihin ja pannuihin, ja niiden täytyttyä käyttivät hattujaan ja jopa saappaitaan juoma-astioina. Runsaan alkoholin nauttimisen seurauksena ainakin 24 ihmistä toimitettiin tajuttomina kaupungin sairaaloihin.
Bhumibol Adulyadej
Bhumibol Adulyadej eli hallitsijanimeltään Rama IX, myös Rama Suuri (,, 5. joulukuuta 1927 Cambridge, Yhdysvallat – 13. lokakuuta 2016 Bangkok, Thaimaa ) oli Thaimaata hallitsevan Chakri-dynastian yhdeksäs kuningas.
Bhumibol on paalin kieltä ja tarkoittaa ’maan voimaa’.
Tausta ja nuoruus
Opintonsa Bhumibol suoritti Lausannen yliopistossa Sveitsissä. Vuonna 1948 hän oli Sveitsissä autokolarissa, jossa hän menetti oikean silmänsä; sen jälkeen hän käytti silmäproteesia.
Kuninkaana
Vuonna 1946 valtaistuimelle noussut Bhumibol oli viimeisinä vuosinaan maailman sen hetken monarkeista ollut pisimpään valtaistuimella. Hän peri kruunun veljeltään Ananda Mahidonilta, joka sai surmansa epäselvissä olosuhteissa. Bhumibol kruunattiin virallisesti kuninkaaksi 5. toukokuuta 1950 kuninkaallisessa palatsissa Bangkokissa.
Vuonna 1956 Bhumibol suoritti uskonnolliset velvollisuutensa ja toimi hetken aikaa buddhalaisena munkkina. Tuona aikana hänen vaimonsa, kuningatar Sirikit, toimi hänen sijaishallitsijanaan.
Vaikutusvaltainen monarkki
Vaikka Bhumibol oli perustuslaillinen, edustuksellinen monarkki, oli hän erittäin vaikutusvaltainen henkilö Thaimaan sisäpolitiikassa. Kuningas on useasti puuttunut tapahtumien kulkuun – viimeisen kerran vuonna 2006, jolloin hän antoi siunauksensa armeijan hankkeelle pääministeri Thaksin Shinawatran syrjäyttämiseksi sotilasvallankaappauksessa. Vuoden 1932 palatsivallankumouksen jälkeen seurasi sarja heikkoja kuninkaita ja sijaishallitsijoita, mutta Bhumibol pyrki ja onnistui palauttamaan kuningashuoneelle sen entistä vaikutusvaltaa ja tässä hän osoittautui taitavaksi tasapainoilijaksi armeijan ja siviilien valtapolitiikan keskiössä.
Majesteettirikoslaki
Kuningasinstituution suojaksi on laadittu ankara majesteettirikospykälä, jonka mukaan on kiellettyä arvostella kuningasta tai kuningashuoneen jäseniä. Kuninkaan kanta lain soveltamiseen oli yleensä suvaitsevampi kuin hallituksen tai armeijan edustajien, jotka ovat käyttäneet lakia opposition suitsemiseen tai kilpailijoiden hiljentämiseen.
Majesteettirikoslakia valvotaan myös Thaimaan rajojen ulkopuolella. YouTubessa oli huhtikuussa 2007 materiaalia, joka pilaili kuningas Bhumibol Adulyadejin kustannuksella. Maa esti tällöin kansalaisiltaan pääsyn sivustolle. Pääsy palautettiin vasta syyskuussa, kun YouTube suostui sensuroimaan kuningaskritiikin thaimaalaisilta käyttäjiltä.
Arvonimet
Hänen täydellinen kuninkaallinen seremonianimensä oli พระบาทสมเด็จพระปรมินทรมหาภูมิพลอดุลยเดช มหิตลาธิเบศรามาธิบดี จักรีนฤบดินทร์ สยามินทราธิราช บรมนาถบพิตร (Phrabat Somdej Phra Paramindra Maha Bhumibol Adulyadej Mahitaladhibet Ramadhibodi Chakrinarubodindara Sayamindaradhiraj Boromanatbophit).
Terveys ja kuolema
Vuonna 2016 Bhumibol joutui sairaalaan muun muassa munuais- ja keuhko-ongelmien vuoksi. Hän menehtyi Siriraj-sairaalassa 88-vuotiaana ja Thaimaahan julistettiin vuoden mittainen suruaika virkamiehille.
Kuninkaan ruumiin tuhkaus pidettiin 26. lokakuuta 2017.
Perhe ja yksityiselämä
Kuningas Bhumibol Adulyadej oli naimisissa serkkunsa, Thaimaan Ranskan-suurlähettilään tyttären Sirikit Kittiyakaran kanssa. Hallitsijapariskunta sai neljä lasta:
Kuningas Bhumibol Adulyadejin lapsenlapsi Bhumi Jensen menehtyi tsunamikatastrofissa 2004. Hän oli prinsessa Ubol Ratanan ja Peter Ladd Jensenin poika.
Kuningas oli myös radioamatööri, joka toimi myös Thaimaan radioamatöörien yhdistyksen tukijana. Hänen asematunnuksensa oli HS1A.
Mäntypunavarpunen
Mäntypunavarpunen (Haemorhous cassinii) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mäntypunavarpusta tavataan pesivänä Yhdysvaltain länsiosissa ja Kanadan lounaisosissa ja talvehtivana lisäksi Meksikossa. Laji on vähentynyt nopeasti, mutta kanta on vakiintunut ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eemil Pääkkönen
Eemil Pääkkönen (23. maaliskuuta 1892 Kuhmo – 15. elokuuta 1962 Kuhmo) oli suomalainen poliitikko. Pääkkönen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1945–1948 sekä 1950–1951 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä. Hän nousi vuonna 1950 eduskuntaan Sulo Salon tilalle. Pääkkönen toimi myös Kuhmon kunnanvaltuuston jäsenenä. Vuonna 1950 Pääkkönen toimi presidentin valitsijamiehenä. Siviiliammatiltaan Pääkkönen oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Kuhmossa. Pääkkönen toimi myös Kuhmon kunnansihteerinä 1926–1940. Pääkkösen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Vihtori Pääkkönen ja Anna Vappu Immonen. Pääkkösen puoliso vuodesta 1921 oli Aune Mytty. Pääkköselle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi vuonna 1947.
Policarpo Paz García
thumb|Policarpo Paz Garcia Policarpo Paz García (1932–2000) oli hondurasilainen sotilasjohtaja. Hän toimi maansa johdossa vuosina 1978–1982.
Vuosina 1978–1980 hän oli maansa viimeinen sotilasjohtaja, jonka kaudella perustuslakia säätävä kansalliskokous kirjoitti maalle uuden perustuslain. Vuosina 1980–1982 hän johti siirtymäkauden hallitusta, ennen kuin luovutti vallan ensimmäiselle siviilihallitukselle lähes 20 vuoteen.
Mikko Heiskanen (jääkiekkoilija)
Mikko Heiskanen (s. 22. heinäkuuta 1985 Joroinen) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, joka toimii tällä hetkellä JYPin Liiga-joukkueen valmentajana. Tätä ennen Heiskanen toimi KooKoon valmentajana, sekä Mestiksessä pelaavan KeuPa HT:n päävalmentajana kausilla 2016-2018. KeuPa HT voitti Mestiksen mestaruuden kaudella 2017-2018. Puolustajana pelannut Heiskanen on pelannut SM-liigaa Pelicansin riveissä kausina 2005–2007. Tämän lisäksi Heiskanen on pelannut lainasopimuksella Mestiksessä sekä Haukoissa että HeKissä.
Joulukuussa 2007 Heiskanen teki loppukauden (2007–2008) kestävän sopimuksen TuTon kanssa.
Heiskanen on pelityyliltään peruspuolustamiseen keskittyvä, varmistava puolustaja.
Kaudella 2008–2009 Heiskanen nähtiin Kouvolan KooKoon paidassa.
Lokakuussa 2014 Heiskanen siirtyi pelaaja-valmentajaksi Nokian Pyryyn. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Pyryssä vasta marraskuussa, jota ennen oli toiminut joukkueen apuvalmentajana hetken. Kaudella 2015-2016 Heiskanen toimi Mestiksessä pelaavan KeuPa HT:n apuvalmentajana, kunnes hänestä tuli seuran päävalmentaja kaudeksi 2016-2017.
Snipe Drive
Snipe Drive on vuonna 2001 perustettu suomalainen alternative rock -yhtye, joka on kotoisin Tuusulasta, Riihikallion lähiöstä. Yhtyeen huippuhetkiä ovat olleet esimerkiksi 11 keikkaa kattava Kiinan kiertue 9.3-22.3.2010 ja esiintyminen Helsingin jäähallissa Smashing Pumpkinsin lämmittelijänä 2008.
Yhtyeen historia
Veljekset Heikki ja Antti Huurinainen aloittivat bändiprojektin vuonna 2001. Nimeksi otettiin suora englannin kielen käännös kotitien nimestä Kurpantie. Ensimmäisten vuosien jäsenvaihdosten jälkeen kokoonpano vakiintui vuonna 2004 kun alkuperäisjäsen Pasi palasi rumpusetin taakse.
Kahden demolevyn (Foreplay, 2001 ja Nights, 2003) jälkeen Snipe Drive teki ensimmäiset ep:t While Waiting The Fall ja Alternative Everyman; molemmat vuonna 2005. Seuraavana vuonna Snipe Drive nauhoitti Jyri Riikosen kanssa Caught On Tape -nimisen demon, joka herätti muutamien levy-yhtiöiden kiinnostuksen. Lopulta yhtye valitsi julkaisijakseen katupromootioon keskittyvän Urbanitedin, joka oli juuri perustanut 92Dawn nimisen levymerkin. Sopimuksen synnyttyä Snipe Drive levytti Cuts-nimisen singlen ja Cables-nimisen pitkäsoiton. Cuts sai myös radiosoittoa valtakunnallisella YleX-kanavalla. Myös vuonna 2008 nauhoitettu single The Great Comet Of 1997 on saanut edellä mainitulla radiokanavalla huomiota heti julkaisun jälkeen.
Myös isommat lavat ovat auenneet bändille levytyssopimuksen jälkeen. Snipe Drive on esiintynyt yli sata kertaa livenä, muun muassa Senaatintorilla uutena vuonna 2008, Helsingin Jäähallissa Smashing Pumpkinsin lämmittelijänä 2008, Ville Valon ja Juhani Merimaan järjestämässä Helldone-tapahtumassa Semifinalissa 2007, Rautatietorilla, Tavastialla, On The Rocksissa ja Virgin Oilissa. Kotiyleisö täyttää tunnetusti Tuusulassa sijaitsevan Finnegans nimisen irkkupubin, missä Snipe Drive on esiintynyt useita kertoja.
Yhtyeen kakkosalbumi "At The Night Sky" julkaistiin 8.4.2009, joka sai nihkeämmän vastaanoton. Snipe Drive purki levytyssopimuksensa pian levyn tulon jälkeen.
Vuonna 2013 Snipe Driven miehistössä tapahtui muutoksia. Toisen kitaran varteen saatiin Jan, joka soittaa nykyään Xysman riveissä ja bassoon Stalingrad Cowgirlsien basisti Henna.
Helmikuussa 2013 alkoi kolmannen albumin äänitykset Finnvoxilla Arto Tuunelan johdolla. Levyltä julkaistiin ensimmäinen single ja musiikkivideo "Eventide" kappaleesta marraskuussa 2013. Albumin julkaisi helmikuussa 2014 Snipe Driven yhtiö Piss Poor Company.
Vaikutteet
Musiikkiinsa vaikutteita yhtye on saanut muun muassa seuraavilta rockmusiikin vaikuttajilta: Billy Talent, Cold, Faith No More, Head Automatica, Incubus, Katatonia, Moments In Grace, Muse, My Chemical Romance, Nirvana, The Mars Volta ja Weezer
Emo
245px|thumb|Pentujaan imettävä [[kissaemo.]] Emo tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Emo on seuraavien henkilöiden nimi:
Håkon Five
Håkon Martin Five (27. syyskuuta 1880 Kvam – 15. kesäkuuta 1944 Kvam) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1922–1930 ja 1934–1936 sekä toimi Norjan maatalousministerinä 1919–1920, 1921–1923, 1924–1926 ja 1933–1935.
Ophioglossales
Ophioglossales on itiökasvilahko saniaisten Psilotopsida-luokassa. Siihen sisältyy Smithin luokittelussa (2006) yksi heimo: käärmeenkielikasvit (Ophioglossaceae). Tästä on joissain luokitteluissa erotettu Botrychiaceae omaksi heimokseen. Lahkossa on melko alkeellisia saniaisia, jotka erään käsityksen mukaan ovat kehittyneemmille saniaisille (luokka Polypodiopsida) etäisempää sukua kuin kortteet (luokka Equisetopsida, Equisetum).
Pohjois-Euroopassa kasvaa kymmenen lahkon lajia, niistä Suomessa kahdeksan. Nämä lajit ovat pieniä ja niille tunnusomaista on yksi lehti, joka on jakaantunut yhteyttäväksi lehdeksi ja erilliseksi itiöpesäkkeistöksi.
Blockbuster! The Best of Sweet
'''Blockbuster! The Best of Sweet''' on brittiläisen Sweet-yhtyeen syyskuussa 2007 julkaistu kahden CD-levyn kokoelma-albumi.
Black Pearl (purjelaiva)
thumb|Oceanco Y712 (myöhemmin Black Pearl) koepurjehduksella helmikuussa 2017 Black Pearl on vuonna 2016 valmistunut kolmimastoinen purjealus, jossa sovelletaan DynaRig-järjestelmää perinteisen takilan sijasta. Black Pearl on 106 metriä pitkä ja suurempi kuin samantyyppinen ja aikaisemmin rakennettu Maltese Falcon. Aluksen omistaa venäläismiljonääri Oleg Burlakov.
Conny Andersson
Leif Conny Andersson (s. 28. joulukuuta 1939, Alingsås, Ruotsi) on ruotsalainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui Formula 1 -kilpailuihin kausilla ja  Surtees- ja BRM-talleissa. Ainoa lähtö kauden Hollannin osakilpailussa päättyi keskeytykseen.
Uusi realismi (filosofia)
Uusi realismi oli 1900-luvun alkupuolen tietoteoriaan keskittynyt filosofinen suuntaus, jonka muodostivat ennen kaikkea kuusi yhdysvaltalaista filosofia: Edward Gleason, Edwin Holt, Walter Marvin, William Montague, Ralph Barton Perry ja Walter Pitkin. Uusi realismi suuntautui idealismia ja erityisesti hegeliläisyyttä vastaan, ja pyrki erottamaan metafysiikan tietoteoriasta. Uutta realismia voidaan pitää naiivin realismin muotona.
Uudet realistit hylkäsivät tietoteoreettisen subjektivismin eli sen, että kaikki tietomme olisi fenomenologista ja koskisi maailmaa vain sellaisena kuin se näyttäytyy meille. Ryhmä katsoi, että kun ihminen on tietoinen jostain oliosta, olisi virhe sanoa, että silloin olisi olemassa kaksi tosiasiaa – tieto oliosta mielessä, ja mielen ulkopuolinen olio itsessään. Uudet realistit katsoivat, että ne esineet, joista jotakin tiedetään tai ei tiedetä, voivat olla olemassa riippumatta siitä, oltiinko niistä tietoisia tai ei. Uudet realistit uskoivat siis objektiivisen todellisuuden olemassaoloon.
Perry oli uuden realismin ensimmäisiä edustajia teoksellaan The Ego-Centric Fredicament (1910). Laajemmaksi filosofiseksi liikkeeksi uusi realismi muodostui edellä mainitun ryhmän julkaistua artikkelin "The Program and First Platform of Six Realists" (The Journal of Philosophy, 1910) sekä teoksen The New Realism (1912). Brittiläisistä filosofeista uutta realismia kannattivat mm. Bertrand Russell, G. E. Moore, T. P. Nunn, Samuel Alexander ja George Stout, ja yhdysvaltalaisista mainittujen lisäksi mm. F. J. E. Woodbridge, G. S. Fullerton ja E. B. McGilvary.
Kriittinen realismi oli myöhempi realistinen liike, joka suuntautui muun muassa uutta realismia vastaan.
Cristian Chivu
Chivu oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä keskuspuolustajana mutta pystyi pelaamaan myös laitapuolustajana.
Ikämieli
Ikämieli oli saamelainen tietäjä ja sotapäällikkö, joka vaikutti Sompiossa nykyisen Sodankylän seudulla. Hänestä on säilynyt runsaasti kansantarinoita, joista osa on merkitty muistiin jo varhain. Ikämieli on hänen suomalainen nimensä, eri saamen kielissä häntä kutsuttiin eri nimillä, kuten Akmeeli. Lisäksi hänellä oli kristillinen ristimänimi Antereeus.
Cristian Chivu
Chivu aloitti uransa kotimaassaan CSM Reşiţan ja Universitatea Craiovan riveissä. Vuonna 1999 hän siirtyi Alankomaiden suurseuraan Ajaxiin ja saavutti seuran riveissä Alankomaiden triplamestaruuden vuonna 2002. Romaan Chivu siirtyi kesällä 2003. Kesällä 2007 Chivu siirtyi AS Romasta Internazionale Milaniin.
Romanian maajoukkueessa Chivu debytoi vuonna 1999. Hän kuului Romanian joukkueeseen vuoden 2000 ja vuoden 2008 EM-kilpailuissa, joissa molemmissa hän pelasi täyden ajan kaikissa Romanian otteluissa. Chivu lopetti maajoukkueuransa vuonna 2011, koska hänen mukaansa ikä, loukkaantumiset ja leikkaus muutaman viime vuoden aikana estivät häntä pelaamasta usealla rintamalla. Hän pelasi 75 ottelua Romanian jalkapallomaajoukkueen paidassa ja teki niissä kolme maalia.
Ikämieli
Ikämieli oli tunnettu saamelaisten, norjalaisten ja venäläisten tarinoista ja kansanperinteistä. Hänen kerrotaan keränneen Sompion, Sodankylän ja Keminkylän lappalaiset, ja lyöneen näiden avulla venäläiset sissit. Sekä venäläiset että norjalaiset lupasivat Ikämielestä tapporahan, mutta Ikämieli eli vanhaksi.
Sompion historiaan perehtyneet Samuli Paulaharju ja Jaakko Fellman ovat molemmat arvelleet, että Ikämieli olisi ollut ensimmäisen kirjoihin merkityn sodankyläläisen, 1600-luvulla eläneen Johan Mustan isä. Hänestä polveutuvan Korvasen suvun sukukirjan mukaan Paulaharju tiesi noidan asuneen Korvasessa ja pitäneen porokotaa Luiron rannalla Porokotaniemessä. Sukukirjan mukaan Ikämieli olisi jättänyt jälkeensä myös aarteen tulevia sukupolvia varten.
Tarinoita Ikämielestä
Ikämieli oli tarinoissa tietäjä, joka vajosi transsiin, jolloin hänen sielunsa matkasi valaana. Ikämielen kerrotaan olleen myös niin jalo tietäjä että hän pystyi muuntautumaan hukaksi, karhuksi, kalaksi tai jopa linnuksi. Ikämieli osasi liikkua kätkeytyneenä pilveen tai tuuleen ja muuttaa itsensä linnuksi tai kalaksi, ts. ottaa apuhenkensä eläinhahmon. Hänen kerrotaan myös maanneen talvikauden karhuna kuusen juurakon alla. Inarissa Akmeeli mainitaan tarkka-ampujana, joka osui nuolellaan sen haarukan päähän, jolla vainolaisten kuparihaarniskaan pukeutunutta päällikköä juuri syötettiin. Kerrotaan myös, että Ikämielen haudalla on käyty alueen saamelaisen perinteen mukaisesti hakemassa tietoa hänen sielultaan.
Tunnetuin Ikämielestä kertova tarina lienee kuitenkin kertomus hänen kuolemastaan. Ikämieli rummutti itsensä transsiin neuvottuaan ensin vaimolleen sanat, joilla hänet piti määräaikana herättää. Vaimo kuitenkin unohti sanat, eikä Ikämieli voinut palata ruumiiseensa, joka sen alkaessa mädäntyä haudattiin rantatörmään. Vasta kolmenkymmenen vuoden kuluttua sanat palautuivat vaimon mieleen, ja hän muisti kutsua miestään "hauin suolen soikerosta, kolmannesta koikerosta". Vanha noita nousi silloin ylös, mutta lihat ja luut putosivat samassa alas, ja Ikämieli vajosi takaisin hautaansa. Tarinan Ikämieli on suomalaisen tradition Antero Vipusen kaltainen hahmo, liian kauaksi ajaksi transsiin jäänyt noita, joka ei kykene enää palaamaan elävien maailmaan.
Ikämielen väitetty hauta on Sompiojärven takana, Hietaojan varrella. Siellä on kolme hiekkakumpua, joita sanotaan Akmeelinkummuiksi. Yhdessä niistä on ollut kuoppa, jota sanotaan Akmeelinhaudaksi. Siellä on ollut puuristi, jonka myöhempi tietäjä Polvari-Jaako eli Jaako Alariesto pystytti Akmeelille käydessään hakemassa tältä tietoa. Tämän puuristin lahottua pois tilalle pystytettiin uusi puuristi, josta on säilynyt piirros. Tutkimuksissa ei kuitenkaan ole löydetty merkkejä hautauksesta, ja kuoppaa arvellaan peuranpyyntikuopaksi. Jos Ikämieli haudattiin tänne, hänet on voitu jättää pakanalliseen tapaan arkussa maan pintaan. Silloin hänestä ei olisi jäänyt mitään.
Ikämieli ja Antero Vipunen
Kertomukset Ikämielestä muistuttavat jossain määrin Kalevalan ja kansanrunojen kertomusta Antero Vipusesta, maan alla kauan maanneesta väkevästä tietäjästä tai jättiläisestä, jonka luota käydään hakemassa tietoa, luotteita. Ikämielen kristitty nimi Antereeus on läheinen nimelle Antero, tosin kaikissa suomalaisissa versioissa maassa makaajan nimi ei muistuta Antereeusta. Antero Vipusesta kertovan tarinan on toisaalta arveltu myös olevan lainaa muinaisesta Egyptistä, sillä egyptiläinen tarina Ramses II:n pojasta, Satni-Khamuasetista, sisältää vastaavuuksia Antero Vipuseen. Satni-Khamuaset etsii kaiken synnyn salaisuutta joutuen kysymään neuvoa Nineferkaptah-nimiseltä vainajalta.
Rakkaus on hellyyttä
Rakkaus on hellyyttä on Marion Rungin vuonna 1977 julkaistu albumi. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
HomePNA
thumb|200px|right|Netsysin valmistama HomePNA-laite. HomePNA on Ethernet-tekniikkaan pohjautuva mukaelma, joka toimii tyypillistä ethernet-kaapelointia sähköisesti heikommalla kaapeloinnilla. HomePNA on suunniteltu käyttämään taloihin jo aiemmin asennettuja puhelimien parikaapeleita. HomePNA 1.0:n enimmäisnopeus on 1 Mbps, 2.0-version 10 Mbps. Uusimman, HomePNA 3.1 -standardin nopeus on 320 Mbps, mikä riittää jo teräväpiirtokuvan suoratoistoon. HomePNA käyttää taajuusalueenaan 5,5–9,5 MHz, joten sitä voi käyttää samaan aikaan tavallisen puhelimen, faksin tai DSL-tekniikoiden kanssa.
Lucas Bögl
Lucas Bögl (s. 14. kesäkuuta 1990) on saksalainen maastohiihtäjä. Bögl edustaa seuratasolla SC Gaißachia.
Bögl debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2010 Tour de Skin osakilpailuissa Oberstdorfissa sijoittuen prologissa sijalle 67. Ensimmäistä kertaa Bögl selviytyi 30 parhaan joukkoon tammikuussa 2015 Tour de Skin avauskilpailussa niin ikään Oberstdorfissa ollen prologin 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan Tour de Skin 2017–2018 viimeisen etapin osuusajoissa yhdeksänneksi nopein. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi niin ikään Tour de Skin päätösetapilla, Val di Fiemmen yhdeksän kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2022. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän on ollut kahdestoista kaudella 2020–2021.
Bögl saavutti tammikuussa 2010 nuorten MM-pronssia viestistä Hinterzartenista. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:nneksi ja 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi Lahdessa 2017 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja seitsemänneksi Oberstdorfissa 2021. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 42:nneksi ja viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17:nneksi, lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 33:nneksi ja viestissä viidenneksi.
Abraham Wasastjerna
Abraham Jakob Wasastjerna (vuoteen 1808 Falander, 2. joulukuuta 1746 Kokkola – 20. tammikuuta 1815 Vaasa) oli suomalainen tehtailija ja liikemies. Hän vaikutti varakkaana kauppiaana Vaasassa, toimi porvarissäädyn edustajana Ruotsin säätyvaltiopäivillä ja perusti Östermyran ruukin. Vuonna 1808 aateloituna hän on Wasastjernan aatelissuvun kantaisä.
Toiminta laivanvälittäjänä ja -rakentajana
Falanderista tuli ylioppilas vuonna 1761, minkä jälkeen hän siirtyi liikealalle, jolla häntä opastivat hänen lankonsa Alexander Donner ja H. J. Reinius. Kun Jakob Falander kuoli 1768, Abraham Falander otti Kokkolassa tämän liikkeen haltuunsa. Vuonna 1774 Falander muutti Vaasaan ja nousi kauppaliikkeen johtoon. Kahta vuotta myöhemmin hän sai Vaasassa porvarisoikeudet. Yhdysvaltain vapaussodan syttyminen 1775 nosti tervan ja puun hintaa. Falander hyödynsi tilanteen välittämällä laivoja Eurooppaan, etenkin Englantiin ja Tukholmaan. Falander laajensi toimintaansa hankkimalla Vaasan läheltä Svartön veistämön. Hän ei kuitenkaan tyytynyt tähän vaan perusti Vähäänkyröön Kolkin suursahan. Kesällä 1782 Falander perkautti Kyrönjokeen yli sata kilometriä pitkän uittoväylän, jonka ansiosta Falander pystyi uittamaan tukkeja aina Jalasjärveä ja Peräseinäjokea myöten, mistä asti hän oli hankkinut hakkuuoikeuksia ja maaomistuksia. Saatuaan joenperkauksen valmiiksi Falander ryhtyi rakentamaan laivaveistämöllään n. 1100 rekisteritonnin purjealusta, jota suurempia olivat Ruotsissa ainoastaan Itä-Intian kauppakomppanian laivat. Laivan valmistuttua 1786 Falander lastasi laivan laudoilla ja tervalla ja lähti Eurooppaan myymään niitä. Suhdanteet eivät olleet kuitenkaan yhtä hyvät kuin aiemmin, ja kauppa kävi heikosti, minkä takia lasti täytyi myydä tappiolla. Laivaakin yritettiin kaupata, mutta siinä ei onnistuttu laivan ison koon takia. Laiva paloi lopulta Vaasassa 1791.
Falanderille myönnettiin kauppaneuvoksen arvo vuonna 1802.
Poliittinen ura
Falander toimi vuodesta 1780 raatimiehenä Vaasassa ja edusti kaupunkia porvarisäädyssä vuosien 1789, 1792 ja 1800 valtiopäivillä. Hän edusti kuningasmielistä suuntaa, mikä aiheutti ongelmia Suomen sodan aikana. Vaasan vallanneiden venäläisten vaatiessa toukokuussa 1808 uskollisuudenvalaa Venäjän keisarille Falander kieltäytyi vannomasta sitä. Hänet ja niin ikään kieltäytynyt hovioikeuden kanneviskaali Anders Johan Bergwald vietiin vangittuina Turkuun, jossa venäläisten ylipäällikkö Friedrich Wilhelm von Buxhoevden tuomitsi heidät kuolemaan. Turun piispa Jakob Tengströmin onnistui kuitenkin estää tuomioden täytäntöönpano ja kaksikko ainoastaan karkotettiin maasta. Matkallaan Ruotsiin Falander ja Bergwald tapasivat Ahvenanmaalla Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolfin, joka kuultuaan heidän uskollisuudenosoituksestaan aateloi heidät molemmat nimellä Wasastjerna. Abraham Wasastjerna palasi Ruotsista vuonna 1810.
Palattuaan hän alkoi välittömästi työskentelemään venäläisten kauppaliikkeitten kanssa. Wasastjernan ammattitaitoa arvostettiin, ja häneltä pyydettiin lausunto komiteaa varten, jonka tehtävänä oli järjestellä Suomen kauppaa.
Yksityiselämä
Abraham Falanderin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Jakob Falander ja Sofia Freitag. Wasastjerna oli kahdesti naimisissa, 1775–1777 Sofia Beata Bladhin kanssa ja 1779–1793 Katarina Elisabet Rahmin kanssa. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi kuusi poikaa, joista Gustaf Adolf Wasastjerna jatkoi isänsä toimintaa Östermyrassa.
Muuta
Wasastjernan Vaasaan vuosina 1780–1781 yksityisasunnokseen rakennuttama kolmikerroksinen kivitalo eli niin sanottu Wasastjernan talo oli yksi harvoista Vaasan vuoden 1852 palosta selvinneistä rakennuksista. Talossa toimii nykyisin Vanhan Vaasan museo.
Vähänkyrön Merikaarron Kolkkiin Wasastjernan vuosina 1799-1804 rakennuttaman kartanon vaiheita.
Pätsin perustuslaki
Pätsin perustuslaki oli Virossa Konstantin Pätsin autoritaarisen hallinnon aikana säädetty vuoden 1938 perustuslaki.
Perustuslain hyväksyi helmikuussa 1937 kokoontunut vaaleilla valittu perustuslakia säätävä kansalliskokous. Päts oli 1934 poikkeustilan yhteydessä lakkauttanut muut kuin hallituksen kannattajapuolueen, eivätkä lakkautetut puolueet saaneet osallistua kansalliskokouksen vaaliin. Hallituksen tukemana laki hyväksyttiin heinäkuussa 1937, ja se astui voimaan vuonna 1938.
Lain sisältö
Ylimmäksi toimeenpanovallan haltijaksi määrättiin kuudeksi vuodeksi valittava presidentti. Valinnan suoritti erillinen vaalikamari, jossa olivat edustettuina parlamentin 40-jäseninen ylähuone, 80-jäseninen alahuone  sekä kunnallisen itsehallinnon elimet.
Parlamentin alahuone valittiin yleisillä enemmistövaaleilla yhden edustajan vaalipiireistä. Ylähuoneen valintaperiaate puolestaan olisi ollut korporatiivinen siten, että osan jäsenistä olisi nimittänyt presidentti, osa olisi kuulunut sinne virka-asemansa vuoksi ja loppuosa olisi valittu ammattijärjestöjen ja julkisten laitosten puolesta.
Alahuoneen vaalit 1938
Alahuoneen (riigivolikogu) vaalit järjestettiin helmikuussa 1938. Vaaleissa ainoa sallittu vaaliorganisaatio oli Pätsin hallituksen Perustuslain toteuttamisen kansanrintama. Alahuoneen 80 paikasta kansanrintama sai enemmistön, 54 paikkaa. Järjestäytymätön oppositio sai yhteensä 26 paikkaa. Myöhemmin opposition edustajista liittyi vielä kymmenen edustajaa kansanrintamaan.
Alahuoneen puhemieheksi valittiin kansanrintaman Jüri Uluots. Opposition johtoon nousi liberaali Jaan Tõnisson.
Presidentinvaalit 1938
24. huhtikuuta 1938 suoritettiin vaalikamarin edustajien keskuudessa presidentinvaali, jonka Päts voitti 219 äänellä 238 annetusta. Pätsistä tuli näin Viron ensimmäinen presidentti. Päts nimitti 9. toukokuuta pääministeriksi virkaa tekevänä pääministerinä toimineen Eenpalun.
Päts armahti keväällä 1938 poliittiset vangit kommunisteista vapseihin.
Pätsin autoritäärisen hallinnon aikana hallitusrintamaa lukuun ottamatta kaikki poliittiset puolueet olivat kiellettyjä ja vangitsemiset olivat olleet tavanomaisia. Poliittisia vastustajia ei kuitenkaan teloitettu, kuten esimerkiksi kansallissosialistisessa Saksassa. Viron myöhempi presidentti Lennart Meri on kuvannut Pätsin hallintoa pehmeäksi diktatuuriksi.
Pätsin valtakausi päättyi Neuvostoliiton miehittäessä Viron vuonna 1940.
Trygve Utheim
Trygve Utheim (16. syyskuuta 1884 Grytten – 15. kesäkuuta 1952) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1945–1952 ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1933–1935. Vuosina 1928–1952 hän oli Møren ja Romsdalin maaherra.
Vuoden 1526 säädökset
Vuoden 1526 säädökset olivat säädöksiä, joilla Espanjan kuningas Kaarle V halusi suojella intiaaneja konkistadorien ja encomenderojen väärinkäytöksiltä.
Tilanne Uudessa-Espanjassa oli riistäytynyt täydelliseksi mielivallaksi konkistadori Hernán Cortésin ollessa saamistaan neuvoista huolimatta poissa kuvernöörin virkapaikaltaan Hondurasin-matkansa aikana vuosina 1524–1526. Viranomaiset, joille kuvernööri Cortés oli jättänyt toimeenpanovallan, sotivat keskenään. Uuden Espanjan ensimmäinen audiensia nimitettiin vuonna 1527 ja saapui Uuteen Espanjaan 1528, kahden vuoden kuluttua Cortésin paluusta Hondurasin-retkeltään.
Kolme kuningasta
Kolme kuningasta tarkoittaa muun muassa seuraavia
Pavel Tsybin
Pavel Vladimirovitš Tsybin (23. joulukuuta 1905 – 4. helmikuuta 1992) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän oli OKB-256-suunnittelutoimiston johtaja.
Ura
Vuonna 1957 Neuvostoliitto aloitti Yhdysvaltain ilmavoimien Dynasoar-sukkulaprojektin vastineeksi oman vastaavan hankkeen, joka toteuttajaksi valittiin kaksi suunnittelutoimistoa, joista toinen oli OKB-256. Tsybinin PKA-avaruuslentokoneprojekti, jonka sopimus allekirjoitettiin 17. toukokuuta 1959, suoritettiin yhteistyössä Sergei Koroljovin OKB-1:n kanssa. Ensimmäisen prototyypin alisooniset liitokoneet tehtiin jo 7. huhtikuuta 1959. Tsybinin toimisto suljettiin lokakuussa 1959. Tsybin alaisineen siirrettiin Mjasištševin toimistoon, jolla oli käynnissä VKA-23-projekti (Vodušno Kosmitšeskije Apparat); siinäkin kehitettiin siivellistä avaruusalusta, jonka prototyypit olisi laukaistu R-7-raketilla.
Osana sotateollisen kompleksin uudelleenorganisointia (jollaista tapahtui myös Ranskassa, Saksassa ja Englannissa, mutta Yhdysvalloissa vasta paljon myöhemmin) Mjasištševin toimisto suljettiin vähän myöhemmin ja henkilöstö siirrettiin Vladimir Tšelomein OKB-52-toimistoon vuonna 1960.
Sukkulaprototyyppien rakentaminen keskeytettiin keväällä 1961, jolloin kolme koekonetta oli osin rakennettu. Tsybin siirtyi Korolevin OKB-1:een. Tsybinin sukkulatyöt siirtyivät Mikojanille. Niistä tuli Spiral-avaruusaluksen suunnittelun perusta. OKB-1:ssä Tsybin osallistui Vostok-, Sojuz- ja Sojuz-T-avaruuskapseleiden suunnitteluun, suunnitteli AMS-planeettaluotamia ja Molnija-tietoliikennesatelliitteja.
Hän oli uransa lopulla, vuodesta 1974 kuolemaansa asti, Buran-sukkulan suunnittelijoiden hierarkiassa toisena.
Lucy McBath
Lucia ”Lucy” McBath (s. 1. kesäkuuta 1960 Joliet, Illinois) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Georgian 6. vaalipiiristä.
McBath työskenteli pitkään lentoemäntänä Delta Air Linesilla. Hän siirtyi toiselle uralle, kansalaisaktivismiin, 17-vuotiaan poikansa kuoleman jälkeen. Kolmen ystävänsä kanssa samassa autossa ollut Jordan Davis kuoli 23. marraskuuta 2012, kun kovaa soitetusta musiikista valittanut 45-vuotias Michael Dunn ampui häntä huoltoasemalla Jacksonvillessä, Floridassa. McBath alkoi vaikuttaa näkyvässä roolissa tiukempaa asekontrollia ajavissa kansalaisjärjestöissä Everytown for Gun Safety ja Moms Demand Action for Gun Sense in America.
McBath harkitsi alun perin pyrkimistä osavaltion edustajainhuoneeseen, mutta ilmoittautui vuonna 2018 lopulta ehdolle Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Georgian 6. vaalipiiristä. Hän voitti demokraattien esivaalissa heinäkuussa Kevin Abelin ja varsinaisessa vaalissa marraskuussa republikaani Karen Handelin. McBath voitti edustajainhuoneessa edellisenä vuonna aloittaneen Handelin yhden prosenttiyksikön ja noin kolmentuhannen äänen erolla.
Lucy McBath on ollut vuodesta 2008 naimisissa Curtis McBathin kanssa. Aiemmin hän oli naimisissa Ron Davisin kanssa.
Jessica Keenan Wynn
Jessica Keenan Wynn (syntyjään Armstrong; s. 12. kesäkuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Heather Chandler elokuvaan Heathers perustuvassa musikaalissa Heathers: The Musical, Dina sarjassa Forever, ja nuori Tanya elokuvassa Mamma Mia: Here We Go Again!.
Yksityiselämä
Wynn on näyttelijä Keenan Wynnin lapsenlapsi, koomikko Ed Wynnin ja esiintyjä Hilda Keenanin lapsenlapsenlapsi ja näyttelijä Frank Keenanin lapsenlapsenlapsenlapsi. Hän on myös käsikirjoittaja Tracy Keenan Wynnin sisaruksentytär.
Georg Eberhard Galindo
Georg Eberhard Galindo (10. marraskuuta 1835 Hamina – 1918) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Nuoremman veljensä Fredrik Theodor Galindon tavoin myös Eberhard Galindo hakeutui nuorena Pietarin sotilasoppilaitokseen ja eteni nopeasti urallaan. Eberhard Galindo määrättiin 15.9.1882 everstin arvossa Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikunnan aseiden tarkastajaksi, mistä tehtävästä hän sai eron kenraalimajurina 10.5.1886. Galindo palveli muun muassa 1860-luvulla kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan taistelleissa joukoissa.
Kunniamerkit; VenA 3 30.8.1888; VenSt 2 18.12.1894; VenA 2 18.12.1898.
Eberhard Galindon isä, kollegiasessori ja 10. luokan virkamies Jean Kristian de Galindo (S 25.7.1797 Pietarissa), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa. Äiti Sophia Ulrika Silfversvan (S 12.2.1806 Viaporissa).
Pasha Parfeny
Pavel Parfeni (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Pasha Parfeny; s. 30. toukokuuta 1986 Orhei, Moldovan SNT) on moldovalainen laulaja ja lauluntekijä.
Parfeny edusti maataan vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Bakussa, jossa hän sijoittui finaalissa sijalle 11 itse säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella Lăutar. Parfeny sävelsi myös Moldovan vuoden 2013 edustuskappaleen O mie, jonka esitti Aliona Moon. Parfeni soitti myös O miessä taustalla pianoa. Vuoden 2023 Euroviisuissa hän edusti jälleen Moldovaa, kappaleella Soarele și luna.
John G. Avildsen
John Guilbert Avildsen (21. joulukuuta 1935 Oak Park, Illinois – 16. kesäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Vuonna 1978 hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon nyrkkeilyelokuvastaan Rocky. Menestyselokuvan käsikirjoitti ja siinä pääosaa näytteli Sylvester Stallone. Rocky sai sittemmin useita jatko-osia, joista Avildsen itse ohjasi Rocky V:n vuonna 1990. Rocky-kaavaa Avildsen kokeili myös ohjaamissaan Karate Kid -elokuvissa 1980-luvulla, mutta ne eivät saavuttaneet vastaavaa menestystä.
Rocky ja Karate Kid -elokuvien lisäksi Avildsen ohjasi muun muassa elokuvat Luota minuun (1989), Yksin kaikkia vastaan (1992) ja Inferno (1999).
Avildsen kuoli haimasyöpään 81-vuotiaana Cedars-Sinai Medical Centerissä, Los Angelesissa. Kuolinsyyn vahvisti hänen vanhin poikansa, Anthony Avildsen.
Mário de Araújo Cabral
Mário Veloso de Araújo Cabral (15. tammikuuta 1934 Cedofeita, Portugali – 17. elokuuta 2020 ) oli portugalilainen Formula 1 -kuljettaja, joka osallistui kilpailuihin kausina – sekä – Scuderia Centro Sud- ja Derrington-Francis -talleissa. Parhaimmillaan Cabral oli kymmenes Portugalin GP:ssä 1959, joka oli samalla hänen ensimmäinen kilpailunsa. Saman GP:n aika-ajoissa hän oli 14., joka on hänen paras aika-ajosuorituksensa.
Uusi realismi
Uusi realismi (myös uusrealismi, uudet realistit, Nouveau Realisme tai Nouveaux realistes) on taidesuuntaus, jonka perustivat vuonna 1960 Ranskassa taidekriitikko Pierre Restany ja taidemaalari Yves Klein. Suuntauksen jäsenet pyrkivät saattamaan elämän ja taiteen lähemmäs toisiaan. He sanoivat näkevänsä maailman kuvana, josta ottavat osia ja sijoittavat ne osaksi teoksiaan. Dadaistien ja Marcel Duchampin antitaiteen tavoin uusrealistit pyrkivät käyttämään arkisia, tosielämän esineitä taiteessaan. Assemblaasin ja valmisesineiden käyttö oli tyypillistä uusrealisteille.
Uudet realistit olivat mannereurooppalainen vastine englantilaiselle ja amerikkalaiselle pop-taiteelle, joka oli syntynyt Englannissa 1950-luvun lopulla. Ryhmässä olivat Yves Kleinin lisäksi muun muassa Arman, François Dufrêne César, Christo, Raymond Hains, Martial Raysse, Mimmo Rotella, Daniel Spoerri ja Jean Tinguely ja myöhemmin Niki de Saint Phalle.
Suomessa
Uusrealistien taidetta nähtiin Suomessa ainakin Ars 69 -näyttelyssä. Pierre Restany kutsuttiin esitelmöimään Helsinkiin ja Arsissa olivat esillä ryhmästä Arman ja César. Manner-Euroopan pop-taiteen virtaukset eivät kuitenkaan herättänet voimakasta vastakaikua Suomen taiteessa, vaan täkäläisinä esikuvina pidettiin pikemminkin popin amerikkalaisia suuntauksia.
Tiitus Ämmälä
Tiitus Ämmälä (s. 25. helmikuuta 2001) on suomalainen nykyaikainen viisiottelija. Hänen paras saavutuksensa on maailmanmestaruushopea vuoden 2017 Laser-Runin maailmanmestaruuskilpailujen sekaviestistä yhdessä Eevi Bengsin kanssa. Samoissa kisoissa hän oli alle 17-vuotiaiden poikien matkalla yhdeksäs. Näiden saavutusten johdosta hänet valittiin vuonna 2017 vuoden nuoreksi viisiottelijaksi. Vuonna 2015 Ämmälä voitti C-poikien Ruotsin GP-sarjan pronssia nykyaikaisessa neliottelussa (viisiottelu ilman ratsastusta).
Paavo Tiilikainen
Paavo Herman Tiilikainen (12. heinäkuuta 1923 Ruokolahti – 15. huhtikuuta 2007 Imatra) oli suomalainen SDP:tä edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1970–1979. Hän oli Miettusen II hallituksen sisäasiainministeri vuosina 1975–1976.
Tiilikainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1983.
Ura
Tiilikainen työskenteli lautatarhatyömiehenä Ruokolahdella ja Imatralla vuosina 1944–1956, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä Imatralla. Vuosina 1948–1950 ja 1954–1984 Tiilikainen oli Imatran kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen sekä jäsen kauppalan- ja kaupunginhallituksessa. Vuosina 1963–1969 hän oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen. Vuonna 1996 hänestä tuli SDP:n kunniajäsen.
Eduskuntaan Tiilikainen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1970 vaaleissa Kymen vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkokausille vuosien 1972 ja 1975 vaaleissa. Tiilikainen toimi eduskunnassa yhteensä yhdeksän vuotta vuoteen 1979 saakka. Vuosina 1973–1975 hän oli SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Marraskuusta 1975 syyskuuhun 1976 Tiilikainen toimi sisäasiainministerinä Martti Miettusen II hallituksessa, niin sanotussa hätätilahallituksessa. Tiilikainen oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 vaalissa.
Vuodesta 1977 vuoteen 1983, jolloin hän siirtyi eläkkeelle, hänellä oli henkilöstöpalvelupäällikön virka Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtailla Imatralla.
Tiilikainen oli sotilasarvoltaan alikersantti. Jatkosodan aikana hän palveli Rukajärven rintamalla.
Yksityiselämä
Tiilikainen oli naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Viron vapaussotureiden liitto
Järjestön tarkoituksena oli ajaa sotaveteraanien asiaa, mutta liike politisoitui nopeasti. Vuoden 1932 liittokokouksessaan vapsit arvostelivat Viron hallitusta sekä yleensä parlamentarismin heikkouksia.
Historia
Vapsien aattellinen edeltäjä oli Johan Pitkan perustama Valve Liit (Suojelusliitto), joka kiellettiin sen herjaavien lausuntojen vuoksi. Sen seuraajaksi Pitka perusti vuonna 1923 Kansallisvapaamielisen puolueen, joka pääsi neljällä edustajalla riigikoguun eli parlamenttiin. Pitka itse jäi valitsematta.
Vuonna 1921 perustettiin Viron demobilisoitujen sotilaiden liitto EDSL, joka oli alkuun puhtaasti veteraanijärjestö. Se kuitenkin osallistui vuoden 1923 riigikogun vaaleihin, mutta sai vain yhden paikan. EDSL:n toiminta hiipui, ja sen sijalle nousi sen paikallisjärjestöistä Tallinnan vapaussotilaiden liitto ja pari muuta paikallisosastoa, jotka yhdessä perustivat vuonna 1929 Eesti Vabadusõjalaste Keskliitin. Johtoon nousivat kenraali Andres Larka ja Pitka, mutta vaikutusvaltaisimmaksi tuli kuitenkin karismaattinen Artur Sirk. Vapsien ensimmäinen ja ainoa esiintyminen puolueena yleisissä vaaleissa tapahtui kunnallisvaaleissa tammikuussa 1933. pysty=1.3|thumb|Viron Vapaussotureiden liiton johtajiin kuulunut Artur Sirk puhumassa järjestön kokouksessa 1930-luvun alussa.
Perustuslakimuutosesitykset 1930-luvulla
Virossa pyrittiin muuttamaan perustuslakia vuonna 1932 parlamentarismista toimeenpanovaltaa korostavaan suuntaan. Muutoksista järjestettiin useita kansanäänestyksiä. Riigikogun esittämä perustuslain muutosesitys torjuttiin kansanäänestyksessä kesäkuussa 1932 äänin 333 107 vastaan–161 595 puolesta. Agraaripuolueen ja kansanpuolueen jo vuonna 1929 tekemästä perustuslakiesityksestä suoritettiin kansanäänestys elokuussa 1932, mutta ehdotus hylättiin niukasti 330 632–316 338.
Vapsien perustuslakiesitys ja suosion nousu
Vapsien suosio kasvoi. Tammikuun puolivälissä pidetyissä kunnallisvaaleissa vapsit menestyivät kaupungeissa. Tallinnan kaupunginvaltuuston 87 paikasta 47 meni vapseille, Tarton 65 paikasta vapsit saivat 33. Vapsien ehdottama perustuslaki astui voimaan 24. tammikuuta 1934 ja huhtikuussa 1934 oli määrä järjestää riigikogun vaalit.
5. maaliskuuta alettiin kerätä nimiä viideksi vuodeksi valittavan riigivanemin vaaleja varten. Vapsien Andres Larka sai 11. maaliskuuta mennessä 52 436 nimeä, Johan Laidoner 18 220 nimeä, pääministeri Päts 8 969 nimeä ja sosiaalidemokraattien August Rei 2 786 nimeä. Näytti siltä että vapsit voittaisivat vaalit, Andres Larkasta tulisi riigivanem ja vapsit voisivat saada jopa yksinkertaisen enemmistön parlamentissa.
Poikkeustila ja järjestön lakkauttaminen
Konstantin Päts ryhtyi toimitusministeristöksi tarkoitetun hallituksensa johdossa toimiin vapsien uhkaavia vaalivoittoja vastaan ja julisti 12. maaliskuuta 1934 Viroon puoleksi vuodeksi poikkeustilan.
Päts määräsi nimien keruun riigivanemin vaaleja varten keskeytettäväksi siinä onnistumatta. Keskeyttämiseen saakka vapsien Larka oli saanut 64 658 nimeä (51 %), Laidoner 38 493 nimeä (30 %), Päts 18 577 nimeä (15 %) ja Rei 5 071 nimeä (4 %).
Päts nimitti Johan Laidonerin ylipäälliköksi, vangitutti vapsien johdon ja lakkautti heidän toimintansa. Vapsien johtohenkilöt saivat lieviä vankeustuomioita, sillä vakavat syytteet raukesivat todisteiden puutteeseen.
Parlamentarismin alasajo
Riigikogu hyväksyi Pätsin toimenpiteet 16. maaliskuuta, minkä jälkeen Päts siirsi sekä riigivanemin että riigikogun vaalit vuoden 1933 perustuslain vastaisesti pidettäväksi myöhemmin. Kumpiakaan vaaleja ei pidetty.
Päts toimi virkaa tekevänä riigivanemina ja kutsui elokuussa 1934 virkaa tekeväksi pääministeriksi riigikogun puhemiehen Karl Einbundin. Riigikogua ei hajotettu, mutta sitä ei myöskään kutsuttu enää puhemiehensä johdolla koolle.
Yksipuoluejärjestelmä ja vapsien vallankaappaushanke
Keväällä 1935 Päts lakkaututti kaikki puolueet, ja puolueita korvaamaan perustettiin hallituksen ohjaama Isamaaliit, jonka pää-äänenkannattaja oli sanomalehti Uus Eesti.
Joulukuussa 1935 paljastui vapsien suunnittelema vallankaappaushanke, ja sen suunnittelijat saivat ankaria tuomioita. Andres Larka tuomittiin 15 vuodeksi pakkotyöhön, mutta hänet armahdettiin joulukuussa 1937. Artur Sirk oli johtanut kaappaushankkeen suunnittelua Suomesta käsin ja saanut apua suomalaisilta heimoaktiiveilta. Hankkeen paljastuminen johti myös Suomessa tutkintaan, jonka seurauksena Suomen viranomaiset lakkauttivat Sinimustat-järjestön, koska sen eräät johtohenkilöt olivat sotkeentuneet tapaukseen.