cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Takashi Miike
Elokuvat ja teemat
Suuresta tuotteliaisuudesta huolimatta olisi virheellistä pitää Miikeä tusinaohjaajana, joka suostuu mihin tahansa projektiin. Jopa akateemikot ovat tunnustaneet Miiken itsenäiseksi ohjaajaksi, jonka töistä löytyy syvyyttä, sekä tyylillistä että temaattista yhtenäisyyttä. Toistuvaa kuvakieltä ja teemoja elokuvissa ovat uudelleensyntymä, linnut, perhe, kaaos ja järjestys. Sellaisista elokuvista kuin Visitor Q:sta ja Izosta voi löytää filosofista pohdiskelua väkivallan ja tabujen täyttämän ulkokuoren alta. Yhdessä hänen mielikuvituksellisen ja usein omaperäisen lähestymistapansa kanssa tämä tekee hänen töistään helposti tunnistettavia riippumatta siitä, minkä genren parissa hän milloinkin työskentelee.
Kiistanalaiset elokuvat
Arvostelijat ovat pitäneet Miiken töitä usein loukkaavan misogynistisinä, kun taas hänen puolustajansa huomauttavat, että yleensä nimenomaan naishahmot saavuttavat lopullisen vallan ja käyttävät sitä vallitsevan japanilaisen patriarkaalisuuden kumoamiseen (esimerkkeinä Audition ja Visitor Q). Puolustajat näkevät Miiken elokuvat tinkimättömiksi kommentaareiksi yhä hajaantuneemmasta nyky-yhteiskunnasta ja hahmottavat Miiken elokuvien väkivaltaiset aiheet enemmänkin japanilaisen kulttuurin kritiikiksi kuin väkivallan ylistämiseksi.
Miiken kiistanalaisimpia elokuvia lienee väkivaltainen, mangasta elokuvaksi siirretty Koroshiya 1 (tunnetaan myös nimellä Ichi the Killer) vuodelta 2001. Elokuvan äärimmäistä väkivaltaa käytettiin hyväksi jopa elokuvan promootiossa, kun kansainvälisessä ensi-illassa Toronton kansainvälisillä elokuvajuhlilla yleisölle jaettiin oksennuspusseja, joita koristi elokuvan logo. Iso-Britannian elokuvatarkastamo (British Board of Film Classification) ei sallinut elokuvan leikkaamattoman version julkaisemista ja esitti syyksi naisiin kohdistetun seksuaalisen väkivallan. BBFC oli kuitenkin hieman aikaisemmin sallinut julkaista leikkaamattomana ranskalaisen Irréversible-elokuvan, joka sisältää yhdeksän minuutin raiskauskohtauksen. Hongkongissa elokuvasta leikattiin 15 minuuttia. Yhdysvalloissa elokuvasta on näytetty leikkaamatonta versiota (MPAA ei ole luokittelut sitä), ja Beneluxissa ja pohjoismaissa siitä julkaistiin leikkaamaton DVD.
Vuonna 2005 Miikeä pyydettiin ohjaamaan jakso yhdysvaltalaiseen Masters of Horror -TV-sarjaan, johon on osallistunut muita kauhuelokuvien "mestariohjaajia", kuten John Carpenter, Tobe Hooper ja Dario Argento. Väkivallan ja seksuaalisuuden osalta hänelle luvattiin täydet taiteelliset vapaudet. Takashi Miiken ohjaama Imprint-jakso oli kuitenkin niin yksityiskohtainen ja häiritsevä, että Showtime (kanava joka näytti Masters of Horroria) ei suostunut näyttämään sitä. Sarjan luoja Mick Garris ylisti jaksoa ällistyttäväksi mutta jopa hänelle vaikeaksi katseltavaksi. Vaikka jaksoa ei ole näytetty televisiossa Yhdysvalloissa, on Imprint kuitenkin esitetty useassa muussa maassa ja se on mukana Masters of Horrorin DVD-julkaisussa. Myös Dario Argenton Masters of Horroria varten ohjaamasta Jenifer-jaksosta leikattiin väkivaltaisia kohtauksia pois.
East London
East London (afrikaansiksi Oos-Londen, xhosaksi Imonti) on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa, Intian valtameren rannikolla.
Maantiede
East London sijaitsee Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssin kaakkoisosissa Intian valtameren rannikolla. Kaupunki on rakennettu Buffalojoen suulle.
Ilmasto
East Londonissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 820 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 100 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 36 millimetriä.
Historia
Brittiläiset kävivät alueella ensimmäisen kerran vuonna 1836, ja nimesivät alueen sataman Port Rexiksi. Sitä käytettiin varustustukikohtana seitsemännen xhosasodan aikana vuonna 1946, ja kaupunki sai alkunsa brittiläisestä Fort Glamorganin linnoituksesta, joka valmistui vuonna 1847. Samaan aikaan se tuli osaksi Kapmaata. 1850-luvun loppupuolella saksalaisia uudisasukkaita saapui runsaasti, ja East Londonista tuli kaupunki vuonna 1873 ja suurkaupunki vuonna 1914.
Talous
Nykyisin autoteollisuus on East Londonin suurimpia työllistäjiä. Siellä sijaitsee Mercedes-Benzin vuonna 1954 perustama tehdas, jossa on valmistettu vuosien varrella pariakymmentä Mercedes-mallia. Kaupungissa on laajaa kalateollisuutta, ja sen teollisuus on monipuolista.
Liikenne
East Londonin lentoasema sijaitsee 10 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon. Sieltä on päivittäisiä lentoja Kapkaupunkiin, Johannesburgin ja Durbaniin. Kaupungista on runsaasti linja-autolinjoja moniin lähialueen kaupunkeihin, ja siellä on taksipalveluita. East Londonissa sijaitsee rautateiden pääteasema, jonne juna kulkee kolme kertaa viikossa Johannesburgista Bloemfonteinin kautta.
Emäspari
Emäspari on kaksoiskierteisen nukleiinihapon vastakkaisten emästen muodostama pari. DNA-pätkien pituudet ilmoitetaan usein emäspareina (bp = ) tai niiden monikertoina, esim. kiloemäspareina (kbp = = 1 000 bp).
DNA:n emäsparit
Deoksiribonukleiinihappo (DNA) koostuu neljästä emäksestä: adeniini A, sytosiini C, guaniini G, ja tymiini T. DNA-kaksoiskierteessä näistä emäksistä vastakkain eli pareina ovat aina A ja T, sekä C ja G. Tätä kutsutaan emäsparisäännöksi.
RNA:n emäsparit
Ribonukleiinihappo (RNA), toisin kuin DNA, esiintyy yleensä yksinauhaisena, jolloin emäkset eivät ole pariutuneina. Myös RNA voi kuitenkin pariutua RNA:n tai DNA:n kanssa, mikäli siinä on sopivat vastinemäkset. RNA:n emäkset ovat muuten samat kuin DNA:n, mutta RNA:ssa tymiinin korvaa urasiili U, joka on sytosiinin ja tymiinin tavoin pyrimidiini. Urasiili pariutuu adeniinin kanssa kuten tymiinikin. Käytännössä RNA huolehtii tavallisesti solun proteiinituotannosta, DNA taas on ratkaisevassa asemassa solunjakautumisessa ja lisääntymisessä.
thumb|250px|A-T -emäsparin rakennekuva thumb|250px|G-C -emäsparin rakennekuva
Pariutumisen syyt
Emäspari pysyy yhdessä vetyjen vuorovaikutuksesta muodostuvien vetysidosten avulla. Emäsparien väliset vetysidokset ovat yksi tekijä, joka pitää DNA-kaksoiskierteen koossa. G-C-emäsparilla on kolme vetysidosta, mikä tekee sitä pysyvämmän parin kuin A-T-pari, jolla on vain kaksi vetysidosta. Käytännössä tämä näkyy siinä, että runsaasti A-T-pareja sisältävän DNA-pätkän kaksoiskierre aukeaa alemmassa lämpötilassa kuin runsaammin G-C-pareja sisältävä DNA.
Pariutuminen vain tietyn vastinemäksen kanssa johtuu emästen kemiallisesta rakenteesta. A ja G ovat isompia puriineja, kun taas niiden vastinemäkset, T ja C, ovat pienempiä pyrimidiinejä. Vastinemästen vetyjen sijainti on ideaali vetysidosten muodostumisen kannalta. A ja G ovat rakenteeltaan liian isoja pariutumaan keskenään DNA-kaksoiskierteessä. Niiden vetyjen väliset etäisyydet eivät olisi optimaaliset vetysidosten muodostumiselle. T ja C ovat taas liian pienikokoisia pariutumaan keskenään.
Arbaaz Khan
Arbaaz Khan (s. 4. elokuuta 1967 Bombay, Maharashtra) on intialainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän on työskennellyt pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän toimi tuottajana elokuvassa Dabangg (2010), josta tuli suuri menestys. Khan myös tuotti ja ohjasi elokuvan jatko-osan, Dabangg 2:n (2012).
Perhe
Arbaaz Khan on elokuvakäsikirjoittaja Salim Khanin ja tämän ensimmäisen vaimon Salman toiseksi vanhin poika. Hänen veljiään ovat tunnettu näyttelijä Salman Khan ja näyttelijä-tuottaja Sohail Khan. Hänellä on myös kaksi sisarta, Alvira ja Arpita. Näyttelijä Helen on hänen äitipuolensa.
Khan meni naimisiin malli ja näyttelijä Malaika Aroran kanssa vuonna 1998. Heidän poikansa Arhaan syntyi vuonna 2002. Khan ja Arora muuttivat erilleen vuonna 2016 ja avioero astui voimaan vuonna 2017.
Nimisjärvi (järvi)
Nimisjärvi on suurehko Oulujärven alueeseen kuuluva Oulujoen vesistön järvi Vaalan Nimisjärvellä.
Järven korkeus merenpinnasta on 123,6 metriä, rantaviivaa sillä on seitsemisen kilometriä. Järvi laskee lyhyen Nimisjoen kautta Oulujärveen. Järven rannat ovat asuttuja ja niitä kiertävät tiet, kaakkoisnurkalla Nimisjoen niskalla seututie 800. Järven rannoilla on useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Frictional Games
pienoiskuva|Yhtiön toinen johtohenkilö Thomas Grip vuonna 2016. Frictional Games on ruotsalainen videopelien kehittämiseen keskittynyt yritys. Vuonna 2006 perustettu yritys sijaitsee Helsingborgissa, Ruotsissa. Yrityksen johtohenkilöitä ovat Thomas Grip ja Jens Nilsson. Muita yrityksen avainhenkilöitä ovat Mikko Tarmia, joka vastaa musiikista ja Tom Jubert, joka vastaa tarinan suunnittelusta. Penumbra Overturen Linux- ja Mac OS X -käännökset on tehnyt Edward Rudd.
Frictional Games on kehittänyt Penumbra-pelisarjan, julkaissut ja kehittänyt Amnesia: The Dark Descent -pelin, sekä julkaissut sen jatko-osan, Amnesia: A Machine for Pigsin. Studion uusin pelijulkaisu on scifi-kauhupeli Soma. Yrityksen pelit ovat olleet lajityypiltään seikkailu- ja selviytymiskauhupelejä, mutta he ovat myös avoinna muille lajityypeille ja ideoille.
Kind of Blue
Kind of Blue merkitsi aikoinaan suurta muutosta jazzissa. Big bandien suosio oli levyn ilmestymisaikoihin alkanut hiipua entisestään eikä bebop enää tuonut yleisölle tarpeeksi uutta. Levy edusti uutta modaaliseksi jazziksi kutsuttua suuntausta, jossa improvisaatio rakentuu skaaloihin sointuvaihdosten sijaan.
Kappaletta ”Blue in Green” pidetään Evansin sävellyksenä, vaikka se on levyn kannessa merkitty Davisille.
Kind of Blue valittiin vuonna 2002 Yhdysvaltain kongressin kirjaston kansalliseen ääniterekisteriin (National Recording Registry). Rolling Stone -lehden kaikkien aikojen 500 parhaan albumin listalla Kind of Blue on sijalla 12, parhaana jazzlevynä. Levyn alkumenestys ei ollut poikkeava, kultalevynkin se sai vasta 1993, mutta sittemmin myynti on räjähtänyt.
Ammunta kesäolympialaisissa 1900
Pariisin kesäolympialaisissa 1900 ammunnassa kilpailtiin yhdeksässä henkilökohtaisessa lajissa ja kahdessa joukkuelajissa.
Lajeina olivat pistoolissa 25 metrin olympiapistooli, 50 metrin vapaapistooli. Kiväärissä kilpailtiin 300 m sotilaskiväärissä asentokilpailussa, makuussa, polvessa ja pystyssä. Haulikkolajina mukana oli trap-ammunta. Kilpailuissa kilpailtiin myös kyyhkysammunnassa ja villikarjuammunnassa, mutta kansainvälinen olympiakomitea ei lue niitä olympialajeiksi. Kyseinen kyyhkysammunta on olympiahistorian ainoa kilpailu (vaikkakin epävirallinen), jossa eläimiä on vahingoitettu tarkoituksellisesti. Kilpailussa kuoli noin 300 kyyhkystä.
Vapaapistoolissa ja vapaakiväärissä (= sotilaskivääri) ratkaistiin olympiakilpailun yhteydessä myös maailmanmestaruudet.
Ei-olympialajit
Kansainvälinen olympiakomitea ei lue näitä lajeja olympialajeiksi.
Mitalitaulukko
Pois lukien ei-olympialajit.
Ml
Ml tarkoittaa seuraavia:
Desdemona
Desdemona voi tarkoittaa seuraavia:
Kati Outinen
Anna Katriina ”Kati” Outinen (s. 17. elokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän toimi Teatteri­korkea­koulun näyttelijätyön professorina 2002–2013.
Ura
Outisen ensimmäinen elo­kuva­rooli oli Tapio Suomisen vuonna 1979 ohjaamassa nuoriso­elo­kuvassa Täältä tullaan, elämä! (ensi-ilta 1980). Hän on näytellyt useita pää­rooleja Aki Kauris­mäen elo­kuvissa. Outisen ja Kauris­mäen ensimmäinen yhteinen elo­kuva oli Varjoja paratiisissa (1986) ja yhteis­työ on jatkunut pitkään. Elo­kuva Mies vailla menneisyyttä (2002) oli menestys. Elo­kuva ja Outisen rooli­suoritus palkittiin Cannesin elo­kuva­juhlilla. Elo­kuva oli myös Oscar-ehdokkaana, mikä oli suomalaiselle elo­kuva­teollisuudelle suuri saavutus. Viimeksi Outinen ja Kauris­mäki ovat tehneet yhteistyötä elo­kuvassa Toivon tuolla puolen (2017).
Outinen on näytellyt myös useissa televisio­sarjoissa ja -elo­kuvissa, kuten Erakko­rapu, Joulu­kalenteri, Ilmalaiva Finlandia, Pako punaisten päämajasta, Hurja joukko ja Tahdon asia. Lisäksi hän on osallistunut Salatut elämät -sarjan käsi­kirjoitus­työhön. Teatteri­näyttämöllä hän on esiintynyt sekä suomen- että ruotsin­kielisissä tuotannoissa. Outinen on toiminut myös ääni­näyttelijänä animaatio­sarjassa Babar.
Outinen on saanut Filmiaura ry:n parhaasta nais­pää­osasta myöntämän Jussi-patsaan kolmesti, elo­kuvista Tulitikkutehtaan tyttö (1990), Kauas pilvet karkaavat (1996) ja Mies vailla menneisyyttä (2002). Vuonna 2005 Outiselle myönnettiin Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali.
Stadin Slangi ry nimitti Outisen vuoden 2007 Stadin Friiduksi. Vuonna 2015 hän sai Helsingin kaupungin kulttuuri­palkinnon. Hän kirjoitti, ohjasi ja näytteli vuonna 2016 muisti­sairautta käsittelevän monologin Niin kauas kuin omat siivet kantaa, jota hän on esittänyt ympäri Suomea ja siitä tehtyä teatteri­versiota Teatteri Jurkassa loppu­vuodesta 2016.
Outinen on myös antanut äänensä suomalaiselle Ritva Tuomivaara -nimiselle hahmolle video­pelissä Wolfenstein II: The New Colossus. Outinen on näytellyt Jim Carreyn esittämän hahmon esi­miestä rikos­elo­kuvassa Dark Crimes, jonka ensi-ilta Yhdys­valloissa oli touko­kuussa 2018. Elo­kuva esitettiin nimellä True Crimes Varsovan elo­kuva­juhlilla loka­kuussa 2016.
Kesällä 2018 Outinen valittiin Kajaanin runo­viikon taiteelliseksi johtajaksi Taisto Reima­luodon kauden päätyttyä.
Yksityiselämä
Kati Outisen tytär Iida Koro (s. 1985) on Teatteri­korkea­koulusta valmistunut dramaturgi, näytelmä­kirjailija ja käsi­kirjoittaja.
Valikoitu filmografia
Lähde:
Rooman valtakunnan talous
thumb|200px|Roomalainen kolikko, kuvassa keisari [[Theodosius I.]] Rooman valtakunnan talouden voi kärjistäen sanoa pohjautuneen suunnitelmien puutteeseen. Aikana, jolloin raha-asioita pidettiin Roomassa hienommalle väelle sopimattomana puuhasteluna, ei valtion rahavarojen riittävyyteen kiinnitetty liiemmälti huomiota. Yhteiskunnan konservatiivisuus esti monet välttämättömät uudistukset, ja talous pääsi toistuvasti kriisiytymään.
Orjien ja köyhälistön merkitys
Näkemykset orjien merkityksestä taloudelle vaihtelevat. Toisten mukaan orjien käyttö oli Rooman taloudelle välttämätöntä, kun taas toisten mielestä orjien vahtimisesta ja elättämisestä syntyneet kustannukset itse asiassa tekivät koko järjestelmästä kannattamattoman. Orjien käyttö oli laajamittaista ja kohtelu usein julmaa.
Rooman politiikka pyöri kaupunkiköyhälistön ympärillä. Tämän ns. vaalikarjan suostuttelu vaati usein poliitikoilta huomattavia taloudellisia ponnistuksia. Ääniä ostettiin kansankokouksissa ja väkijoukon suosiota tavoiteltiin kuuluisalla leipää ja sirkushuveja -taktiikalla (panem et circenses). Suurimmillaan Rooman ilmaisviljan jakelu annona vei kaiken Sisilian viljan.
Verotus
Verotuksen järjestivät tasavallan aikana alueiden hallitsijat kukin omalla tavallaan. Kvestorit olivat alemman tason virkamiehiä, jotka edustivat valtiota veroasioissa. He maksoivat yleensä kiinteän summan Roomaan (aurum coronarium). Käytössä oli monenlaisia veroja. Juudeassa on mainittu verotettavan pääverolla yli 14 vuotta vanhoja miehiä ja 12 vuotta vanhoja naisia aina 65 ikävuoteen asti yhden sestertiuksen vuotuisella verolla. Myöhemmin tähän on lisätty omaisuusveroja. Mahdollisesti verotukseen on liittynyt ilmainen majoitus kuvernööreille ja heidän seuralaisilleen, sotilaiden majoitus ja huolto. Yksi tapa järjestää verotus oli publikaanijärjestelmä. Publikaanit olivat yksityisiä kansalaisia, jotka toimivat valtion verotuksen alihankkijoina. Valtio myi verotusoikeuden tietylle alueelle ja ajalle. Publikaanijärjestelmä kannusti publikaaneja yliverotukseen, ja järjestelmä oli tästä syystä vihattu (mielenkiintoinen esimerkki tästä on Raamatun kertomus Jeesuksesta ja publikaanista).
Raha ja metallit
Varhainen hopearaha oli nimeltään denaari. Sen rinnalle tuli kultaraha, aureus, joka vastasi aluksi 25 denaaria. Denaarin arvo kuitenkin laski, kun aureuksen arvo säilyi.
Roomalaiset harjoittivat laajaa kaivostoimintaa 200-luvulta eaa. alkaen saadakseen rautaa, kuparia, tinaa, lyijyä ja kultaa. Kaivostoiminta oli laajimmillaan ajanlaskumme alun jälkeisinä vuosikymmeninä, jolloin vallitsi suoranainen kultakuume. Kaivuumetetelmät olivat pitkälle kehitettyjä. Niinpä Dalmatiasta löydettiin keisari Neron valtakaudella rikas kultaesiintymä, joka tuotti 16,3 kiloa kultaa päivässä. On arvioitu, että kaikki Rooman valtakunnan kaivokset yhteensä tuottivat kultaa 10 tonnia vuodessa. Työ teetettiin orjilla, joita tarvittiin suuret määrät. He elivät lähes kokonaan maan alla kahlittuina toisiinsa kiinni. Suurin vaara oli kaivannon sortuminen, joka merkitsi loukkuun jääneille lähes varmaa kuolemaa. Kaivoskuilu saattoi olla jopa 200 m syvä. Kaivokset olivat valtion omaisuutta, mutta kaivostoiminta vuokrattiin aatelistolle niin, että puolet tuotosta kuului valtiolle.
Keisarikauden talouspolitiikka
Kun imperiumi alkoi saavuttaa lopulliset mittansa keisariajan alkupuolella, sen itäpuoli oli länttä vauraampi. Keisariajalla ero valtion ja keisarin talouden välillä alkoi hämärtyä. Keisarin omaisuus kasvoi provinsseista saatujen tulojen ja testamenttien myötä. Merkkihenkilöille tuli tavaksi lahjoittaa testamentilla osa omaisuudesta keisarille. Keisari otti henkilökohtaisesti hallintaansa jopa useita provinsseja, tuotantoaloja ja kulttuurialoja kuten hevoskilpa-ajot.
Verotus
Veronkeruujärjestelmä oli sekava. Veroja saatettiin kerätä joko provinssin tuotannon tai asukasmäärän perusteella. Useita tasavallan aikaisia käytäntöjä jatkettiin, mutta esimerkiksi vihatusta publikaanijärjestelmästä luovuttiin. Verorasitus alkoi kasvaa valloitusten vähetessä. Augustuksen aikana veroperusteeksi tuli osittain omaisuusvero (Tributum soli), osittain henkivero (tributum capitis). Lisäksi oli perintövero, pääomankorkovero, orjanmyynnin liikevaihtovero, orjanvapautusvero, satamamaksut ja noin 2 %:n tullimaksu. On arvioitu valtion vero- ja maksutulojen olleen enintään 10 % bruttokansantuotteesta, ajoittain vain 2–4 %. Monet toimet, kuten rakennustyöt rahoitettiinkin yksityisesti hyväntekeväisyytenä.
Keisari Nero uudisti verotusta noin vuodesta 60 jaa. alkaen. Hän pyrki luopumaan välillisistä veroista. Valtiotaloutta valvomaan asetettiin erityisiä prefektejä, joiden avulla keisari syrjäytti talouspäätöksistä senaatin. Uudistukset ja keisarin tuhlaileva rahankäyttö johtivat kassakriisiin, joka ratkaistiin pienentämällä rahan painoa, joka merkitsi noin 14 %:n devalvaatiota.
Elinkeinot
Keisariajalla ylimääräinen raha sijoitettiin edelleen mieluiten maahan. Syntyi pienimuotoista teollisuutta, mutta se ei muodostanut merkittävää osaa tuotannosta. Kaupankäynti oli kohtuullisen vilkasta, joskaan ei valtaisaa. Yläluokka osallistui kaupankäyntiin vain välillisesti klienttijärjestelmän kautta. Teknologia kyllä kehittyi, mutta mullistuksia ei edelleenkään syntynyt. Lännessä otettiin käyttöön uusia viljelykasveja, jotka saivat aikaan talouskasvua. Maatalous pysyi keskeisessä asemassa ja valtaosa väestöstä oli edelleen köyhää.
Teollis-teknistä kehitystä ei juuri ollut. Tiestön parantaminen oli suurin talouden edistämistoimi, mutta rauhan ajan vallitsessa myös merikuljetukset tehostuivat ja rahtilaivat suurenivat. Rooman rauha ja Rooman raha tekivät Välimerestä suuren yhteismarkkina-alueen.
200-luvun kriisistä keskiajan porteille
Rooman 200-luvun kriisi oli myös vakava talouden kriisi. Inflaatio oli voimakas, kulta- ja hopearahojen jalometallipitoisuus laski ja monin paikoin alettiin palata luontaistalouteen. Kriisi näkyi ennen muuta Roomassa ja valtakunnan itäosissa. Kriisin jälkeen itä kuitenkin alkoi vaurastua länttä nopeammin.
Diocletianuksen ja Konstantinuksen uudistukset
Diocletianus yritti hillitä inflaatiota vuoden 301 hintaediktillä (maksimihintajärjestelmällä), joka ei kuitenkaan juuri toiminut. Uudistuksessa yritettiin ottaa valtion hallintaan viljanjakelu, kauppa ja kaivokset. Diocletianus uudisti myös verotusta ja rahajärjestelmää. Hän loi uuden kultarahan nimeltä solidus. Konstantinus toimeenpani laajan talousuudistuksen jolla valtiolle hankittiin lisää tuloja. Tärkeimmäksi veroksi muodostui maavero, joka maksettiin rahana. Lisäksi oli tavarana maksettava annona-vero, joka koski lähes kaikkia väestöryhmiä. Lisäksi oli monia ylimääräisiä veroja, esimerkiksi viiden vuoden välein makettava lustralis collatio. Verojen maksu oli monille niin vaikeaa, että lapsia myytiin orjuuteen, jotta selviydyttäisiin veroista.
Konstantinus vakiinnutti solidus-rahan vuonna 309 siirtymällä käytäntöön, että paunasta kultaa lyödään aina 72 kolikkoa. Tämä kolikkodevalvaatio iski köyhiin enemmän kuin rikkaisiin. Solidusta käytettiin vuosisatoja Länsi-Rooman tuhonkin jälkeen Euroopassa. Bysantissa sitä lyötiin vielä 1000-luvulla.
Talouden kuihtuminen myöhäisantiikin aikana
Myöhäisantiikin aikana kaupunkiväestö väheni, ja ihmisiä muutti maaseudulle. Samalla syntyi uusi yhteiskuntaluokka colonus, maahan sidottu vuokraviljelijä. Tästä kehittyi maaorjuus. Liikkuvuus väheni etenkin maaseudulla. Yksittäisten suurtilojen (saltus) asema vahvistui ja niistä tuli kasvavissa määrin omavaraisia. Suurtilat kattoivat kokonaisia kyliä, niillä oli oma poliisi ja armeija ja ne eivät välttämättä käyneet kauppaa ulkopuolisten kanssa. Keskusvalta siirtyi yksittäisten ihmisten verottamisesta saltusten verottamiseen.
Myöhäisantiikissa "maaseutu voitti kaupungit". Lännen kaupunkikulttuuri kuihtui, käsityöläisyys väheni, keskiluokka pieneni dramaattisesti. Syntyi collegiumeja, ammattikiltoja, usein jonkin jumaluuskultin ympärille. Tästä seurasi pakkojäsenyys killoissa ja ammattien perinnöllisyys. Orjien määrä väheni ja orjuuden merkitys pieneni. Tutkijat ovat erimielisiä tämän ilmiön syistä. Kristinusko ei suoraan vastustanut orjuutta ja germaanitkin käyttivät orjia. Nämä siis tuskin olivat syynä muutokseen.
Harri Kerminen
Harri Lasse Juhani Kerminen (s. 27. toukokuuta 1951 Sulkava) on suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän toimi Kemira Oyj:n toimitusjohtajana ja Kemiran johtoryhmän puheenjohtajana vuosina 2008–2012.
Kerminen työskenteli Kemiran palveluksessa vuodesta 1985. Toimitusjohtajan tehtävään hän siirtyi Kemira Pulp & Paper -liiketoiminta-alueen johdosta.
Ura
Vuosina 1975–1984 Kerminen työskenteli Rautatiehallituksen suunnittelijana sekä vuosina 1984–1985 kehitysryhmän päällikkönä. Vuonna 1985 hän siirtyi Kemiran palvelukseen ja työskenteli ensin suunnitteluinsinöörinä (1985) ja sitten osastopäällikkönä (1985–1988). Kerminen vastasi projektipäällikkönä tehdasrakennushankkeista Suomessa, Ruotsissa, Belgiassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1989–1994. Vuosina 1990–1991 hän oli Kemi AB:n tuotantopäällikkö Ruotsissa ja vuosina 1991–1994 projektipäällikkö Kemira Chemicals Oy:ssä. Vuosina 1994–1996 Kerminen johti Kemiran Oulun tehtaita.
Ennen valintaa Kemiran toimitusjohtajaksi Kerminen oli vuosina 1996–2000 Kemira Chemicals Oy:n hallintojohtaja, vuosina 2000–2006 erikoiskemikaaleja tuottaneen Kemira Specialty -liiketoiminta-alueen johtaja ja vuosina 2006–2007 suurimman eli Pulp & Paper -liiketoiminta-alueen johtaja. Vuoden 2008 alussa Kerminen seurasi toimitusjohtajan tehtävässä eläkkeelle siirtynyttä Lasse Kurkilahtea.
Kerminen on Finpron hallituksen puheenjohtaja (2011–), Finnairin hallituksen varapuheenjohtaja (2012–, jäsen vuodesta 2011) ja muun muassa Tikkurila Oyj:n (2012–) ja Normetin (2012–) hallituksen jäsen. Aiemmin Kerminen oli myös Tikkurilan hallituksen puheenjohtaja (2008–2010) ja Outokumpu Oyj:n hallituksen jäsen (2012–2014).
Vuorineuvoksen arvonimi Kermiselle myönnettiin vuonna 2010. Hän jäi eläkkeelle huhtikuussa 2012.
Rote Kapelle
Punaisen orkesterin jäseniä olivat saksalaiset ilmavoimien upseeri Harro Schulze-Boysen, kirjailija Adam Kuckhoff, taloustieteilijä Arvid Harnack ja kirjailija Günther Weisenborn, bulgarialainen Nikolai Jankov-Jablin, joka toimi Suomessa, Konstantin Jefremov ja unkarilainen Sándor Rádo (peitenimi Dora), joka toimi Sveitsissä. Sveitsi oli Punaisen orkesterin tärkein toimialue. Siellä se tunnettiin nimellä Viking.
Voimannäyttö
Voimannäyttö poliittisessa tai sotilaallisessa mielessä on psykologinen operaatio, jolla pyritään osoittamaan eskalaation jyrkentyessä oma päättäväisyys tai toimintakyky. Voimannäyttöjä voivat olla näyttävien sotaharjoitusten järjestäminen kiista-alueen läheisyydessä tavalla, jonka tarkoituksena on osoittaa mahdolliselle vastustajalle toisen osapuolen toimintakyky ja -tahto, jotta se luopuisi tavoitteestaan voimatoimitta.
Voimannäyttöjä voivat olla näyttävät ja tavanomaista laajemmat laivastosotaharjoitukset tai maasotaharjoitukset tai lentotoiminta, iskukykyisten joukkojen keskittäminen maarajoille tai hyökkäyksen lähtöalueiksi käsitettäville alueille jne.
Voimannäyttöjä voivat olla myös ilmatilanloukkaukset tai sotilaallisen aktiivisuuden osoittaminen mm. lentämällä ydinpommituskoneilla lähellä toisen valtion ilmatilaa tai tukikohtia.
Peter Cosgrove
Peter John Cosgrove (s. 28. heinäkuuta 1947) on australialainen kenraali, joka toimi maansa kenraalikuvernöörinä vuosina 2014–2019.
Cosgrove valmistui Duntroonin sotilasakatemiasta vuonna 1968. Hän osallistui uransa alkuvaiheessa Vietnamin sotaan ja palkittiin kunniamerkillä. Vuonna 1999 hän johti INTERFET-joukkoja, jotka tukivat itä-Timorin itsenäistymistä. Itä-Timorin komennuksen aikana Cosgrovesta tuli Australian tunnetuin nykyinen kenraali, ja häntä kutsuttiin usein televisioon kommentoimaan ajankohtaisia aiheita. Vuonna 2001 hänet valittiin Vuoden australialaiseksi. Cosgrove jäi eläkkeelle sotilasuraltaan vuonna 2005.
Vuonna 2014 pääministeri Tony Abbott esitti Cosgrovea kenraalikuvernööriksi, ja sanoi nimityksen nostavan kenraalikuvernöörin viran politiikan yläpuolelle.
Joulukuussa 2018 Australian pääministeri Scott Morrison ilmoitti, että Cosgroven seuraajaksi tulee David Hurley, mutta Cosgrove jatkoi kenraalikuvernöörinä kesäkuuhun 2019, jolloin Hurleyn kausi Uuden Etelä-Walesin kuvernöörinä päättyi.
Valkea propaganda
Valkea propaganda on propagandaa, joka on sisällöltään totta, mutta on usein valikoitu informaatiovirtaan siten, että se tukee lähettäjän tavoitteita. Informaatiovirran ei näin ollen tarvitse olla tasapainotettu siten, että vastaanottajalle muodostuisi todenmukainen käsitys asiakokonaisuudesta.
Valkeaan propagandaan kuuluu myös salaaminen ja epämiellyttävien yksityiskohtien peittely, jottei tiedon vastaanottaja voisi muodostaa realistista kokonaiskäsitystä asiasta.
Paul Hazoumé
Paul Hazoumé (15. huhtikuuta 1890 Porto-Novo, Dahomey – 18. huhtikuuta 1980 Cotonou, Beninin kansantasavalta) oli beniniläinen kirjailija, opettaja, kansatieteilijä ja poliitikko.
Elämä ja tuotanto
Paul Hazoumé oli syntyisin Porto Novon kuningaskunnan aatelistosta. Hänen isänsä Alamavo Hazoumé oli kuningas Toffan pääneuvonantaja Porto-Novossa. Hän menestyi koulussa hyvin, ja etnografi, lähetyssaarnaaja Francis Aupiais auttoi häntä pääsemään Dakariin William Pontyn normaalikouluun, jota pidettiin aikansa parhaimpana Länsi-Afrikassa.
Palattuaan Dahomeyhin Hazoumé ryhtyi opettamaan Ouidahissa ja eteni siellä kouluhallinnon johtajaksi. Vuonna 1917 hänet nimitettiin vastaavaan virkaan Abomeyssa. Hänelle myönnettiin Ranskan kansalaisuus vuonna 1919, mikä oli harvinainen saavutus afrikkalaiselle ennen toista maailmansotaa.
Vuonna 1931 hän edusti Dahomeyta Kansainvälisessä siirtomaiden näyttelyssä sekä myös Kansainvälisessä siirtomaiden välisessä ja alkuperäiskansojen kongressissa. Palattuaan hän työskenteli Cotonoun kouluhallinnossa.
Hazoumé alkoi kirjoittaa historiallisten teosten sarjaa ollessaan Ouidahissa ja Abomeyssä, ja hän julkaisi artikkeleita Ouidahin historiallisesta dynastiasta arvovaltaisissa Ranskan Länsi-Afrikan julkaisuissa. Ranskan kenraalikuvernööri palkitsi hänen etnograafisen kirjoituksensa La pacte de sang du Dahomey (1937).
Hazoumé julkaisi historiallisen romaanin Doguicimi vuonna 1938. Sitä pidetään ensimmäisenä beniniläisenä romaanina. Hän selostaa romaanissa Dahomeyn kuningaskunnan inhimillisiä uhrauksia ja sen julmuutta sekä osoittaa, miten Atlantin orjakauppa ja kilpailu muiden kuningaskuntien kanssa vaikuttivat Dahomeyn kuningaskuntaan. Hazoumélle myönnettiin romaanista kaksi palkintoa, ja Ranskan hallitus tarjosi hänelle työpaikan Pariisin Musée de l’Hommessa, jossa hän toimi vuodesta 1937 toisen maailmansodan syttymiseen asti.
Sodan loppuvaiheessa hänestä tuli arvostetun lehden Présence Africainen toimittaja. Négritude-liikkeen muiden kirjailijoiden tavoin hän piti itseään afrikkalaisena humanistina. Hän osallistui Mustien kirjailijoiden ja taiteilijoiden ensimmäiseen kansainväliseen konferenssiin Pariisissa vuonna 1956.
Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Hazoumé osallistui paikalliseen politiikkaan, jolloin hänestä tuli Cotonoun vaalilautakunnan sihteeri. Hän oli Dahomeyn Progressiivisen Unionin (UPD), nykyisen Beninin suuren poliittisen puolueen perustajia. Hän toimi Ranskan unionin jäsenenä vuodesta 1947, kunnes se hajotettiin vuonna 1958. Hän oli sen kulttuurikomission ja ulkomaisten kulttuurien komission varapuheenjohtajana. Hazoumé oli Alueellisen kokouksen varaedustaja 1952–1957. Hänestä tuli yhdistyksen Association des Anciens du Dahomeyn puheenjohtaja vuonna 1964.
Itsenäistymisen jälkeen monet afrikkalaiset kirjailijat ja kriitikot Dahomeyn tasavallassa pitivät Hazouméa liian läheisesti liittyneenä Ranskan kolonialismiin ja kielsivät hänen teoksensa.
Theodosius I:n asetukset
Theodosiuksen asetukset olivat Theodosius I:n vuosina 391 ja 392 julkaisema säädöskokoelma, jossa valtuutettiin pakanoiden vainot. Asetusten myötä Thessalonikalaisedikti pantiin täytäntöön, tähän käskykirjeeseen vetosivat myös Theodosius, Gratianus ja Valentinianus II, kun vuonna 380 kristinusko julistettiin Rooman valtakunnan uskonnoksi ilman erillistä direktiiviä.
24. helmikuuta 391 annettu asetus: Nemo se hostiis polluat
Ensimmäinen asetus Nemo se hostiis polluat annettiin Mediolanumissa eli nykyisessä Milanossa 24. helmikuuta 391. Siinä kiellettiin pakanalliset uhrilahjat myös yksityisissä tilaisuuksissa, samoin temppeleihin ja pyhäkköihin pääsy kiellettiin sekä patsaiden ja muiden pyhien esineiden palvonta. Kieltojen rikkomisesta seurasi sakkorangaistus, jonka määrä oli viisitoista libraa kultaa. Asetus osoitettiin Rooman kaupungin Kaupunginprefekti (Praefectus urbi) Ceionius Rufius Albinukselle vuonna 391.
Asetus 11. toukokuuta 391
Myönnettiin Concordiassa ja osoitettiin Virius Nicomachus Flavianukselle, Italian, Illyrian ja Afrikan pretoriaaniprefektille. Asetuksessa määriteltiin viralliset seuraamukset (lat. lapsi) niin sanotuille "kaatuneille", eli niille pakanoille, jotka oli kastettu kristinuskoon, mutta palanneet uudelleen oman uskontonsa pariin. (ks. myös kreikankielinen termi apostasia).
Asetus 16. kesäkuuta 391
Aquileiassa 16. kesäkuuta 391 annetulla asetuksella jatketaan 24. helmikuuta 391 annettua asetusta, joka kieltää pakanakulttien palvonnan temppeleissä.
Pakanatemppelien sulkeminen
Pakanat, jotka edelleenkin edustivat valtaosaa valtakunnan asukkaista, eivät helposti hyväksyneet temppeleihin määrättyä palvontakieltoa. Niinpä kristillinen, keisarillinen armeija miehitti temppelialueen ja kristityistä luostareista saapuneet fanaatikko munkit tuhosivat antiikin patsaita ja temppeleitä piispan johdolla.
Erityisen merkittävä oli Serapeionin temppelialueen tapaus Aleksandriassa, Egyptissä. Aleksandrian piispa Theofilos pyysi Theodosiukselta lupaa muuttaa Dionysoksen temppeli kirkoksi. Tämä keisarillinen päätös aiheutti pakanoiden kapinan ja taisteluja kristittyjä vastaan käytiin kaduilla sen jälkeen, kun kristityt olivat tappaneet Dionysoksen temppelin papit. Pakanat linnoittautuivat Serapeioniin eli Serapiksen temppeliin, jota piiritti keisarillinen joukko-osasto, roomalaisen komentajan johdolla sekä Theofiluksen johtamat fanaatikot. Kapinaa johti Olympios, joka kannusti pakanoita kuolemaan ennemmin kuin luopumaan esi-isiensä uskosta. Kun kristityt olivat tappaneet kaikki Serapeionin ei-kristityt, valitsivat he muutamia ruumiita (ilmeisesti myös vankiloista tuotuja), joiden sanoivat olevan kristittyjä marttyyrejä, joita pakanat olivat ottaneet panttivangeiksi ja lopulta surmanneet. Eunapios kirjoituksissaan kyseenalaisti väitteen, että pakanat olisivat ottaneet kristittyjä vangeiksi.
8. marraskuuta 392 annettu asetus: Gentilicia constiterit superstitione
Neljäs asetus julkaistiin 8. marraskuuta 392 Konstantinopolissa. Siinä kiellettiin erityisesti yksityiset pakanalliset kultit (kuten Laarit, Genius ja Penaatit). Asetuksessa Lex lulia maiestatis, säädettiin, että uhrirituaali rikoksista seuraa kansalaisoikeuksien menettäminen, myös kuolemantuomio oli mahdollinen. Ne asuintalot, joissa kyseisiä rituaaleja harjoitettiin, takavarikoitiin ja virkamiehet (decuriones), jotka eivät panneet täytäntöön asetuksessa säädettyä kieltoa, määrättiin suuriin sakkorangaistuksiin, joka oli 25–30 libraa kultaa.
Lowkey
thumb|220px|Lowkey Lowkey (Oikealta nimeltään Kareem Dennis) (s. 23. toukokuuta 1986) on englantilainen aktivisti ja hip hop -artisti. Hän on puoliksi irakilainen. Vuonna 2013 Lowkey jätti hip hop -uransa keskittyäkseen opiskeluihinsa, jonka jälkeen hän ei ole julkaissut uutta materiaalia.
Portia
Portia on Uranuksen kuu. Portia löydettiin Voyager 2-luotaimen ottamista kuvista 3. tammikuuta 1986. Vuorovesi-ilmiön takia se lähestyy Uranusta joka kierroksella ja tulevaisuudessa se tuleekin joko hajoamaan Uranusta kiertäväksi renkaaksi tai törmäämään itse planeettaan.
Kuu on nimetty William Shakespearen näytelmän  Venetsian kauppias sankarittaren mukaan.
Kristillisdemokraatit ja flaamit
Kristillisdemokraatit ja flaamit (, lyh. CD&V) on belgialainen flaamilainen kristillisdemokraattinen puolue. Puolue on perustettu vuonna 2001. Puolueen edeltäjä oli Kristillinen kansanpuolue. Puolueen puheenjohtajana on toiminut joulukuusta 2019 lähtien Joachim Coens.
Nico Rosberg
Nico Erik Rosberg (s. 27. kesäkuuta 1985 Wiesbaden, Hessen, Länsi-Saksa) on saksalais-suomalainen uransa lopettanut rata-autoilija ja Formula 1 -sarjan maailmanmestari kaudelta.
Rosberg voitti GP2 -sarjassa mestaruuden kaudella 2005 ART Grand Prix -tallissa 15 pisteen erolla suomalaiseen Heikki Kovalaiseen. Marraskuussa 2005 Rosberg teki sopimuksen Formula 1 -sarjan Williams -tallin kanssa kilpakuljettajan paikasta kaudelle 2006. Kaudella hän siirtyi Mercedekselle, jossa hän voitti 23 osakilpailua ja sarjan maailmanmestaruuden. F1-mestaruutensa jälkeen Rosberg ilmoitti lopettavansa F1-uransa välittömästi. Hän jatkaa vuonna 2017 Mercedeksen brändilähettiläänä.
Rosbergin isä on kauden maailmanmestari Keke Rosberg. Nico Rosbergilla on sekä Saksan että Suomen kansalaisuudet. Hän kilpaili Formula 1:ssä Saksan lipun alla, mutta on esimerkiksi Formula BMW -luokassa edustanut Suomea. Hän puhuu sujuvasti viittä eri kieltä, mutta hän ei puhu suomea.
Elämä ja ura
Rosberg aloitti kilpa-autoilun 11-vuotiaana kartingilla vuonna 1996. Vuonna 2000 hän ajoi mikroautoilun KF1-luokassa EM-kakkoseksi tallikaveri Lewis Hamiltonin viedessä mestaruuden.
thumb|left|200px|Rosberg vuonna 2002.
Rosberg siirtyi Saksan Formula BMW -sarjaan vuonna 2002 ja voitti mestaruuden saavutettuaan kauden aikana yhdeksän osakilpailuvoittoa. Tässä vaiheessa Williamsin F1-tallikin jo heräsi huomaamaan nuorukaisen kyvyt. Joulukuussa 2002 ajettu Williams-testi teki Nico Rosbergista kaikkien aikojen nuorimman F1 -autoa testanneen kuljettajan. Tuo testi ylitti kaikki ennakkoarviot: Rosberg pääsi erittäin nopeasti sinuiksi F1 -auton kanssa ja ajoi ensikertalaiseksi hyviä kierrosaikoja.
Ura jatkui Team Rosbergin tallissa Euroopan Formula 3 -sarjassa, jossa hän oli kahdeksas vuonna 2003 ja hän voitti Le Mansin osakilpailun.
GP2 -ura (2005)
Rosberg kilpaili GP2 -sarjassa kaudella 2005 ART Grand Prix -tallissa. Hän toimi myös Williamsin F1-tallin virallisena testikuljettajana kauden aikana.
Don DeLillo
Don DeLillo (s. 20. marraskuuta 1936 Bronx, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän käsittelee teoksissaan kulttuurisia traumoja ja kuvaa niissä amerikkalaista elämää vuosituhannen vaihteen molemmin puolin 1970-luvulta alkaen.
Tuotanto
DeLillon esikoisteoksen Americanan (1971) päähenkilö on televisiotuottaja, joka aloittaa matkan halki Amerikan. Esa Mäkijärvi sanoo teosta hapuilevaksi. DeLillo ei hänen mukaansa ollut tehtävänsä tasalla, ja teoksen myynti jäi vähäiseksi. Hän ei pidä muitakaan DeLillon 1970-luvun romaaneja lukemisen arvoisina, eikä niitä olekaan suomennettu. Toinen romaani End Zone (1972) sijoittuu jalkapallokentälle. Great Jones Street (1973) käsittelee rock- ja huumeluolia. Romaani Ratner’s Star (1976) pohjautuu Lewis Carrollin kirjaan Liisan seikkailut ihmemaassa. Tieteiskertomuksen päähenkilönä on 14-vuotias Billy Twilling, joka on saanut Nobel-palkinnon.
DeLillon läpimurtoteos on romaani White Noise (suom. Valkoinen kohina), joka sai vuonna 1985 National Book Award -kirjallisuuspalkinnon. Hän kirjoitti sen palattuaan kotimaahan asuttuaan pitkähkön aikaa Kreikassa ja matkusteltuaan Euroopassa ja Lähi-idässä. Hän havahtui huomaamaan, että yhdysvaltalainen elämänmuoto oli sillä välin kokenut suuren muutoksen. Muutos johtui ennen kaikkea televisiosta ja supermarketeista. Valkoisen kohinan päähenkilö on yliopiston opettaja J. A. K. Gladney. Hän on pohjoisamerikkalaisen Hitler-tutkimuksen laitoksen esimies Kukkulan collegessa. Kanslerin ehdotuksesta hän on muuttanut etunimensä Jack arvokkaammaksi kirjainyhdistelmäksi J. A. K.
DeLillon on nähty teoksissaan ennakoivan Yhdysvaltojen tulevaa kehitystä ja jopa kaksoistornien katastrofia. Iskun jälkeen verkossa kiersi kriitikko Vince Passaron essee ”Don DeLillo and the Twin Towers”, jossa tähän kiinnitetään huomiota. Los Angeles Timesin haastattelussa DeLillo kuitenkin vähättelee ennustajankykyjään.
Romaani Libra (suom. Vaaka) käsittelee John F. Kennedyn salamurhaan liittynyttä salaliittoteoriaa ja Lee Harvey Oswaldia. Teoksen Mao II (1991) aiheena ovat puhemies Mao Tse-tung ja Andy Warhol.
Nico Rosberg
GP2 -ura (2005)
Rosberg varmisti mestaruutensa ajamalla suvereenisti paalulta voittoon Bahrainissa. Hän voitti vielä sprinttikilpailun.
Don DeLillo
Tuotanto
DeLillon 900-sivuinen Underworld (suom. Alamaailma) ilmestyi vuonna 1997. Hänelle myönnettiin teoksesta Jerusalem-palkinto ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian William Dean Howellsin mitali. Kirjallisuuskriitikko Harold Bloom nosti artikkelissaan vuonna 2003 DeLillon yhdeksi neljästä merkittävimmästä elossa olevasta amerikkalaisesta kirjailijasta Thomas Pynchonin, Philip Rothin ja Cormac McCarthyn rinnalle mainiten erityisesti Alamaailman.
Romaanien lisäksi DeLillo on kirjoittanut myös näytelmiä. DeLillon romaanit on suomentanut Helene Bützow, joka sai työstään valtion kääntäjänpalkinnon vuonna 2001.
Nico Rosberg
GP2 -ura (2005)
Rosberg voitti viisi kilpailua ja vei mestaruuden 15 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Heikki Kovalaiseen. Marraskuussa 2005 Rosberg teki sopimuksen Formula 1 -sarjan Williams-tallin kanssa kilpakuljettajan paikasta kaudelle 2006.
2006
Rosberg debytoi Formula 1:ssä kaudella 2006. Hänen tallikaverinaan oli Mark Webber. Kauden avauskilpailussa Bahrainissa ja uransa ensimmäisessä F1-kilpailussa Rosberg ajoi heti pisteille sijoituttuaan seitsemänneksi. Hän on historian kolmanneksi nuorin pisteille yltänyt kuljettaja. Rosberg otti myös kilpailun nopeimman kierroksen nimiinsä historian nuorimpana kuljettajana. Seuraavassa kilpailussa Malesiassa Rosberg ajoi aika-ajoissa kolmanneksi, joten Rosbergin F1-ura oli lähtenyt loistavasti käyntiin. Siitä eteenpäin kausi sujui kuitenkin vaisummissa merkeissä Williams-auton lukuisten teknisten vikojen mutta myös Rosbergin omien ajovirheiden johdosta.
Seuraavan kerran Nico selviytyi pisteille kauden viidennessä osakilpailussa Nürburgringilla ollen kilpailun seitsemäs. Loppukauden aikana pisteitä ei kertynyt lisää, sillä auto osoittautui epäluotettavaksi ja muut tallit pystyivät myös kehittämään autojensa nopeutta kauden mittaan enemmän kuin Williams.
WinFS
thumb|200px|WinFS Beta 1 Windows XP -käyttöjärjestelmässä.
Nico Rosberg
2006
Rosberg sijoittui MM-pisteissä 17:nneksi kerätessään neljä pistettä.
WinFS
WinFS (Windows Future Storage) oli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmälle kehitetty SQL-pohjainen relatiivinen tietokantamoottori NTFS-tiedostojärjestelmälle. WinFS ei ole tiedostojärjestelmä eikä korvaa FAT- tai NTFS-tiedostojärjestelmiä, vaan sen tehtävänä oli lisätä NTFS-tiedostojärjestelmään sisäänrakennettu SQL-tietokantamoottori. Sen oli tarkoitus toimia Applen OS X:stä tutun Spotlightin tapaan. Se laatii tietokoneen kovalevyn sisällöstä tietokannan ja käyttää sitä helpottamaan tietojen järjestämistä ja muokkaamista.
Nico Rosberg
2007
pienoiskuva|oikea|Rosberg [[Britannian Grand Prix 2007|Britannian GP:ssa 2007.]] Kaudelle 2007 Rosberg sai tallikaverikseen Williamsin edellisen kauden testikuljettajan, itävaltalaisen Alexander Wurzin. Nico ajoi kaudella tasaisen varmasti ja osoitti monesti olevansa huomattavasti tallitoveriaan nopeampi. Wurz oli kuitenkin pitkään edellä pisteissä sijoituttuaan hyvin erikoisissa Kanadan ja Euroopan GP:ssa. Belgian GP:n kuudennella sijallaan Nico nousi kuljettajien MM-sarjassa Wurzin ohi yhdeksänneksi. Uran siihen saakka paras kisasijoitus – neljäs – tuli kauden päättäneessä Brasilian GP:ssa. Kaudella 2007 Rosberg murtautui väkevästi F1-sarjan parhaiden kuljettajien kastiin seitsemällä pistesijoituksellaan ja rohkeilla ohituksillaan. MM-loppupisteissä hän oli yhdeksäs.
WinFS
Historiaa
WinFS perustuu Microsoftin vuonna 1990 kehittämään OFS-tiedostojärjestelmään joka oli tarkoitettu pääasiassa Windows NT -käyttöjärjestelmän NTFS:n korvaajaksi. HPFS oli OS/2 Warp4 -teknologiaa ja Microsoftilla haluttiin luoda tiedostojärjestelmä, joka korjailisi sen puutteita. OFS:n kehityksessä kuitenkin ilmeni ongelmia ja projekti jäädytettiin pariinkin kertaan. Myöhemmin, kun "Cairo":on (Windows NT 4.0 koodinimi) oltiin laatimassa uusia ominaisuuksia, OFS nosti päätään uudelleen ja tällä kertaa uudelleen nimettynä Storage+:na teki paluuta Windowsiin. Nyt OFS:n perusidea muutettiin keskeiseksi toiminnoksi eli tietojen keskittämiseen yhteen paikkaan, josta kaikki olisi helposti saatavilla. OFS:n vanha SQL-moottori korvattiin Microsoftin omalla SQL Server 7.0-moottorilla. Teknisistä onnistumisista huolimatta Storage+ ei päässyt käyttöjärjestelmään asti.
Nico Rosberg
2007
Kauden aikana Rosbergia pyydettiin toistamiseen F1-sarjan ajajayhdistyksen (GPDA) johtoon. Hän kuitenkin kieltäytyi tehtävästä mutta sanoi, että asia voisi olla ajankohtaisempi muutaman vuoden päästä. Kauden jälkeen Rosberg neuvotteli kuljettajapaikasta McLareniin, mutta hän päätyi tekemään uuden parannetun sopimuksen Williams-tallin kanssa. Kuljettajasopimusta olisi ollut vielä jäljellä kaudelle 2008, mutta uudella sopimuksella pituutta jatkettiin kauden 2009 loppuun. Samalla kaksi vuotta sitten tehdyn sopimuksen ehtoja parannettiin merkittävästi. Tammikuussa 2012 Rosberg kertoi, että McLaren olisi ollut halukas ottamaan hänet vuodeksi 2008 Lewis Hamiltonin tallikaveriksi, mutta Frank Williams ei halunnut päästää Rosbergia menemään.
WinFS
Historiaa
WinFS:n oli tarkoitus olla yksi Windows Vistan merkittävimmistä uutuuksista, mutta sitä ei ikinä toimitettu. Tarkoitus oli että WinFS keräisi metadatan tietokoneeseen tallennetuista dokumenteista (esim. valokuvista, musiikista, sähköpostiviesteistä ...) ja tallettaisi sen SQL-tietokantaan ja mahdollistaisi haut näistä tiedoista. Järjestelmän kehitys lopetettiin viimeistään 2006.
Nico Rosberg
2008
pienoiskuva|oikea|Rosberg [[Monacon Grand Prix 2008|Monacon GP:ssä 2008.]] Kaudella 2008 Rosberg ajoi Australian osakilpailussa ensimmäistä kertaa F1-urallaan palkintosijalle oltuaan kilpailussa kolmas. Muissa kilpailuissa Nicon saaliina oli neljä pistesijaa ja kaksi keskeytystä.
WinFS
Nimen merkityksestä
Nimestä on tehty paljon arveluita ja eikä ihme, sillä OFS, jonka tarkoitus oli olla tiedostojärjestelmä, olikin muuttunut tietokantamoottoriksi tiedostojärjestelmälle ja näin NTFS-version 6 (WinXP) ja 7 (WinV) laajennuksiksi. WinFS:ää on kutsuttu myös nimellä "Windows File System", mitä se ei ole.
Nico Rosberg
2008
Kauden loppupuoliskolla Rosberg sijoittui Singaporen kilpailussa toiseksi, Fernando Alonson jälkeen. Kävi kuitenkin ilmi, että Alonson talli Renault oli käskenyt Nelson Piquetin kolaroida tahallaan, jotta turva-auto tulisi radalle ja Alonso hyötyisi siitä. Alonsoa uhkasi hylkääminen, mutta sitä ei kuitenkaan tehty. Toinen sija oli siihen mennessä Rosbergin toistaiseksi paras sijoitus F1:ssä.
Aika-ajovertailussa Rosberg voitti tallikaverinsa Kazuki Nakajiman luvuin 14–4. Kokonaisuutena kausi oli kuitenkin Rosbergille pettymys, sillä normaaliolosuhteissa Williams-auton vauhti ei riittänyt kärkikahinoihin. MM-pisteitä Rosberg keräsi yhteensä 17. Lopullinen sijoitus MM-sarjassa oli 13:s.
2009
Vaikka Rosberg ei kauden aikana yltänyt palkintopallille, kausi oli silti menestys. Rosberg keräsi 34,5 pistettä ja oli MM-sarjan seitsemäs. Rosberg oli läpi kauden selvästi tallikaveriaan Kazuki Nakajimaa nopeampi, joka ei kerännyt yhtään pisteitä. Hyvät otteet toivat paikan hallitsevan mestarin Mercedes GP:n kuljettajaksi kaudelle 2010.
2010
Rosberg sijoittui kauden ensimmäisessä kilpailussa Bahrainissa ja toisessa kilpailussa Australiassa viidenneksi. Malesiassa Rosberg ajoi aika-ajoissa ensimmäistä kertaa F1-urallaan eturiviin. Kilpailussa Rosberg ajoi palkintopallille ja kolmanneksi. Kiinassa Rosberg ajoi ensimmäistä kertaa peräkkäisen palkintosijan kun hän oli jälleen kolmas. Hän siirtyi jopa hetkellisesti MM-pisteissä toiseksi. Espanjan GP:ssä hän oli vasta 13:s.
Saksassa Mercedeksen vauhti oli kuitenkin jälleen hitaampaa. Rosberg ajoi kahdeksanneksi mutta oli jälleen edellä tallikaveriaan Michael Schumacheria. Unkarissa vauhti oli parempaa, mutta Rosberg joutui keskeyttämään renkaan lähdettyä irti autosta varikolla. Spassa Rosberg kisasi tiukasti Schumacherin kanssa, mutta oli parempi ja ajoi kuudenneksi. Italiassa Rosberg sai hyvän lähdön ja ajoi viidenneksi. Hän oli viides myös seuraavassa kilpailussa Singaporessa. Japanin GP:ssä Rosbergilla oli huonoa onnea, kun hänen autostaan lähti jälleen irti rengas ja hän ajoi ulos. Koreassa hän oli vielä epäonnisempi. Hän ajoi hyvin neljäntenä, kunnes Mark Webber spinnasi suoraan Rosbergin eteen ja he kolaroivat.
Brasiliassa Rosberg lähti matkaan 13. ruudusta ja ajoi kuudenneksi, huolimatta huonosta varikkokäynnistä. Kauden päättävässä Abu Dhabin osakilpailussa hän oli 4:s.