cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BMW Projekt II
Suunnittelu ja kehitys
BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan. pienoiskuva|Vasemmalla: pitkäsiipinen versio makuuasennollisella ohjaamolla.Oikealla: lyhytsiipinen versio istuma-asennollisella ohjaamolla. BMW Projekt II kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Toisin kuin BMW Projekt I, Projekt II:sta luotiin useampi variantti. Koneiden ohjaamo oli luotu joko istuma- tai makuuasentoa varten ja sen siipien pituudet olivat joko pitkät tai lyhyet. Koneen voimanlähteenä toimi yksittäinen BMW 003 turbojetti, jonka ilmanottoaukko sijaitsi nokassa ohjaamon alapuolella. Kone oli aseistettu mahdollisesti kahdella MK 103 automaattikanuunalla asennettuna siipiin.
Tekniset tiedot
Lähde:
BMW Strahljäger Projekt II
Aseistus
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2000
Vuoden 2000 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Belgiassa ja Alankomaissa. Välieriin selviytyivät Italia, Ranska, Portugali ja Alankomaat. Italia ja Ranska kohtasivat loppuottelussa, jonka Ranska voitti maalein 2–1 jatkoajan kultaisella maalilla.
A-lohko
Jatkoon Portugali ja Romania.
B-lohko
Jatkoon Italia ja Turkki.
C-lohko
Jatkoon Espanja ja Jugoslavia.
D-lohko
Jatkoon Alankomaat ja Ranska.
Parhaat maalintekijät
5 maalia
4 maalia
3 maalia
Tuomarinvalintalautakunta
Tuomarinvalintalautakunta on Tuomioistuinviraston yhteydessä toimiva riippumaton elin, jonka tehtävänä on antaa esitys avoimena olevan tuomarinviran hakijoista.
Tasavallan presidentti nimittää tuomarit valtioneuvoston ratkaisuehdotuksesta, eli valtioneuvosto tai tasavallan presidentti ei ole sidottu tuomarinvalintalautakuntaan kantaan hakijoiden paremmuudesta. Esityksestä poiketaan kuitenkin hyvin harvoin.
Ensimmäinen tuomarinvalintalautakunta asetettiin vuonna 2000, kun tuomareiden valintamenettely uudistettiin. Valtioneuvosto asettaa tuomarinvalintalautakunnan viideksi vuodeksi kerrallaan. Lautakunnan 12 jäsentä edustavat tuomioistuinlaitosta, syyttäjälaitosta, asianajajakuntaa sekä oikeustieteellistä tutkimusta ja opetusta. Korkein oikeus valitsee puheenjohtajan ja korkein hallinto-oikeus varapuheenjohtajan.
Kaudella 15. toukokuuta 2015 – 14. toukokuuta 2020 lautakuntaa johti oikeusneuvos Hannu Rajalahti varajäsenenään oikeusneuvos Marjut Jokela, korkein oikeus; varapuheenjohtaja: hallintoneuvos Riitta Mutikainen varajäsenenään hallintoneuvos Outi Suviranta korkein hallinto-oikeus.
Jäsenet ja suluissa mainitut varajäsenet ovat:
Pirkanpohjan taidekeskus
Pirkanpohjan taidekeskus on Ähtärissä sijaitseva taidemuseo. Sen on perustanut kuvanveistäjä Eero Hiironen vuonna 1974. Taidekeskus koostuu kahdesta rakennuksesta sekä niitä ympäröivästä veistospuistosta. Taidekeskus on avoinna kesäisin.
Sininen talo
Kesäisin vaihtuvia näyttelyitä.
Veistospuiston teokset
Taidekeskuksen pihassa on veistospuisto, johon voi tutustua vapaasti taidekeskuksen ollessa avoinna.
Sonja Oberem
Sonja Oberem (o.s. Krolik, s. 24. helmikuuta 1973 Rheydt) on saksalainen maratonjuoksija. Hän on menestynyt nuorena myös triathlonissa.
Oberem saavutti maratonjuoksussa pronssia yleisurheilun EM-kilpailuissa 2002. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuonna 1996 sijoittuen kahdeksanneksi ja vuonna 2000 sijoittuen 24:nneksi. MM-kilpailuissa sijoittui kahdeksanneksi 1995, seitsemänneksi 1997, kuudenneksi 1999 ja viidenneksi 2001. Vuoden 1998 EM-kilpailuissa hän oli kahdestoista.
Oberem voitti triathlonin Euroopan-mestaruuden vuosina 1992 ja 1994.
Vesipallo kesäolympialaisissa 2020
Vesipallossa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 28:tta kertaa. Olympialaisissa oli omat turnaukset naisille ja miehille. Miesten turnaukseen osallisti 12 ja naisten 10 joukkuetta. Ottelut pelatiin 24. heinäkuuta – 8. elokuuta Tatsumi International Swimming Centerissä.
Serbia voitti miesten turnauksen ja Yhdysvallat naisten. Ainoa maa, joka saavutti mitalin kummassakin kilpailussa, oli Unkari, joka oli pronssilla kumassakin turnauksessa.
Aikataulu
Lähde:
Lievestuoreen kirjasto
Lievestuoreen kirjasto on Laukaan kunnassa toimiva yleinen kirjasto, joka sijaitsee Lievestuoreella, Laurinkylän koulun rakennuksessa. Lievestuoreen kirjasto on perustettu vuonna 1950. Nykyinen koulu- ja kirjastorakennus on vuodelta 2018.
Lievestuoreen kirjasto on osa Laukaan kunnankirjastoa ja kuuluu Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Lievestuoreen kirjaston ohella laukaalaisia palvelevat Laukaan pääkirjasto, Leppäveden kirjasto, Laukaan kirjastoauto ja muut Keski-kirjastojen toimipisteet sekä verkkokirjasto.
Jorma Mörsky
Jorma Niilo Mörsky (18. huhtikuuta 1935 – 30. kesäkuuta 2018) oli suomalainen tekniikantutkija ja Teknillisen korkeakoulun professori. Hän oli vuodesta 1977 korkeakoulun sähkötekniikan (erikoisalana sähkölaitokset) professori. Hän tutki sähkön laatua, valaistusta ja lämpöpumpun avulla tehtävää lämmitystä. Hän oli mukana Egyptin sähköverkon kehittämistyössä.
Noel Blanc
Noel B. Blanc (s. 19. lokakuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Warner-Blanc yhtiön toimitusjohtaja ja entinen ääninäyttelijä, joka tunnetaan useiden Looney Tunes -hahmojen äänistä. Hänen isänsä oli Mel Blanc, joka loi samaisille hahmoille alkuperäiset äänet.
Elämäkerta
Blancin lähes koko elämä keskittyi Looney Tunesin ympärille isänsä Mel Blancin ollessa tuolloin hahmojen ääninä. Nuoresta iästä lähtien hän yhdessä isänsä kanssa puhuivat toisilleen Looney Tunes hahmojen äänillä ja viihdyttivät samalla naapureiden lapsia. Blanc kokeili nuorena myös vastaamalla puhelimeen tietyn hahmon äänellä nähdäkseen osaisiko soittaja erottaa hänen ääntään isästään. Blanc kertoi myös isänsä Mel Blancin sanoneen useissa haastatteluissa tunteneensa poikansa Noelin olevan ainoa, joka kykeni imitoimaan hänen hahmojen ääniä tarkasti.
Noel Blancin tykästyminen animaatioon ammattimielessä alkoi kuitenkin vasta isänsä auto-onnettomuuden myötä 1960-luvun alussa. Hän ryhtyi isänsä toivuttua ohjaamaan isänsä äänityksiä kotistudiossaan. Myöhemmin armeijan jälkeen Blanc perusti isänsä kanssa Blanc Communications yhtiön, joka tuotti satoja mainoksia ja televisio-ohjelmia. Isänsä kuoleman jälkeen Noel Blanc ryhtyi pian itse tekemään hahmojen ääniä animaatioihin.
Blanc työskenteli Warner Bros.:lle muun muassa ääninauhojen parissa ääninäyttelyn ohella. Sittemmin Blanc Communications yhtiön yhdistyessä Warner Brosin kanssa hän on työkennellyt Warner-Blanc yhtiöksi muodostuneen yhtiön toimitusjohtaja.
Kim Woo-jae
Kim Woo-jae (s. 25. marraskuuta 1979) on eteläkorealainen uransa päättänyt jääkiekkoilija ja pelipaikaltaan puolustaja. Woo-Jae on 178 cm pitkä ja 85 kiloa painava.
Kim on pelannut pääsarjatasolla Anyang Hallan joukkueessa sekä Korean pääsarjassa että monikansallisessa Aasian liigassa vuosina 2002–2006.
Kim on pelannut maansa A-maajoukkueessa MM-kisojen alemmissa divisioonapeleissä. Hän on edustanut maataan arvokisoissa vuonna 1999, 2000, 2002, 2003, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2011.
Hän edusti kaudella 2006–2007 Mestiksessä Jokipoikia.
Pentti Melanen
Pentti Sakari Melanen (6. syyskuuta 1917 Lahti – 16. helmikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Melanen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun grafiikan osastolla 1939–1946. Debyyttinäyttelynsä hän piti 1946 Helsingissä. Melanen maalasi seinämaalauksen Lahden kaupungintaloon 1958, mutta myös ikonostaaseja ja ikoniryhmiä ortodoksisiin rukoushuoneisiin ja kirkkoihin. Melanen aloitti kubistina, mutta siirtyi sittemmin abstraktismiin, jolloin hänen väripalettinsa muuttui tummemmaksi. Hän kehitti toisaalta myös oman laseeraustekniikan. Melanen toimi myös Etelä-Suomen Sanomien taidearvostelijana 1947–1955. Pro Finlandia -mitali myönnettiin Melaselle 1967, Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai 1977.
Induktiosilmukka
thumb|Induktiosilmukasta ilmoittava kyltti linja-autossa. Induktiosilmukka on sähkömagneettisen kentän siirtämiseen ja havaitsemiseen käytetty laite, jonka toiminta perustuu siihen, että muuttuva magneettikenttä indusoi sähköjohtoon jännitteen ja vastaavasti silmukassa kulkevan sähkövirran muutos synnyttää silmukan sisään muuttuvan magneettikentän. Induktiosilmukkaa käytetään muun muassa äänen siirrossa, metallinpaljastimissa ja liikkuvan ajoneuvon havaitsemiseen tiehen upotetun silmukan avulla.
Induktiosilmukka on yleisesti käytössä oleva huonokuuloisten apuväline, jolla julkisissa tiloissa kuulutukset, puheet tai muu ohjelma välitetään langattomasti suoraan kuulolaitteeseen. Tällä vähennetään huonon akustiikan ja taustamelun vaikutusta kuunteluolosuhteisiin. Induktiosilmukoita on yleisesti kirkoissa, isoissa auditorioissa tai palvelupisteissä. Myös puhelinyhteys voidaan välittää puhelimesta kuulokojeeseen induktiosilmukan avulla.
Induktiosilmukka kuulon apuvälineenä
Induktiosilmukkatyyppejä ovat huonesilmukka, palvelupistesilmukka, kaulasilmukka ja tyynysilmukka. Yhteistä kaikille silmukkatyypeille on, että yhteys kuulolaitteesta silmukkaan ei vaadi johdinta, vaan signaali siirtyy langattomasti. Verrattuna kuulokkeisiin saadaan myös se hyöty, että kuulolaitteet on sovitettu käyttäjän oman kuulon tasoon, jolloin ääni kuuluu mahdollisimman tasapainoisesti.
Induktiosilmukkaan syötetään äänisignaali mikrofonin tai tilan/huoneiston äänentoistojärjestelmän kautta.
Qlu Oy:n internetsivuilta löytyy hyvä esimerkki siitä, miltä induktiosilmukka kuulostaa.
Induktiosilmukka Suomen rakentamismääräyksissä
F1 Suomen rakentamismääräyskokoelma velvoittaa asentamaan induktiosilmukan tai muun äänensiirtojärjestelmän kokoontumistiloihin, joissa on äänentoistojärjestelmä.
"3.3.1 Määräys
''Katsomoiden, auditorioiden, juhla-, kokous- ja ravintolasalien, opetussalien ja -luokkien ja vastaavien kokoontumistilojen on sovelluttava myös liikkumis- ja toimimisesteisten käyttöön. Näihin tiloihin asennetussa äänentoistojärjestelmässä tulee olla myös tele-/induktiosilmukka tai muu äänensiirtojärjestelmä."''
SFS-EN 60118:4 standardi määrittelee induktiosilmukan
Induktiosilmukka on käytössä olevista äänensiirtojärjestelmistä ainoa, jonka toiminnalliset ominaisuudet on määritelty kansainvälisesti hyväksytyllä standardilla (IEC 60118-4:2014). Kuulolaitevalmistajat optimoivat kuulolaitteiden ominaisuudet tämän standardin perusteella. Hyvälaatuisen toiminnan kannalta on siis oleellista, että myös tiloihin asennetut induktiosilmukat täyttävät standardissa määritellyt vaatimukset, jolloin koko signaalin siirtotie toimii parhaalla mahdollisella tavalla. Suomessa tämä standardi on julkaistu nimellä SFS-EN 60118-4:en. Siinä määritellään yksiselitteisesti induktiosilmukkasignaalin laatuvaatimukset, silmukkajärjestelmän testaus ja merkinnät.
Kustaa Saarilahti
Kustaa Adolf Saarilahti, vuoteen 1901 Lindgren (10. elokuuta 1883 Uusikirkko T.l. – 15. toukokuuta 1959 Uusikaupunki ) oli pappi, opettaja ja lähetyssaarnaaja, joka toimi pitkään Suomen Lähetysseuran palveluksessa.
Henkilöhistoria
Saarilahden vanhemmat olivat laivuri Karl Niklas Lindgren ja Maria Henrika Nylund ja puoliso vuodesta 1911 Jenny Maria Kalkkinen. Saarilahti tuli ylioppilaaksi Turun reaalilyseosta 1905 ja vihittiin papiksi 1911. Hän toimi lähetyssaarnaajana Kiinassa 1912–1920, Suomen Lähetysseuran lähetyskoulun opettajana 1921–1922 ja 1926–1933 sekä lähetysopiston johtajana 1930–1950, Raahen seminaarin uskonnon ja historian lehtorina 1922–1926 ja Suomen Lähetysseuran sihteerinä 1932–1950 ja apulaisjohtajana 1934–1950. Hän oli myös Suomen Lähetysseuran johtokunnan ja Evankelis-luterilaisen sisälähetyssäätiön hallituksen jäsen. Rovastin arvonimen Saarilahti sai 1938.
Ben Varon
Uran alkuvaiheet
Varon aloitti kitaransoiton noin 11 vuoden iässä vaikututtuaan vahvasti Guns N’ Rosesin kitaristin, Slashin, live-esiintymisestä. Varonin ensimmäinen kitara oli halpa Stratocaster-kopio, jonka hän sai syntymäpäivälahjaksi vanhemmiltaan. Ensimmäisen muutaman vuoden aikana Varonin soitossa ei tapahtunut paljoakaan edistystä, joten melko pian hän tajusi, että soittotaidon parantamisen eteen pitää ruveta tekemään töitä. Nykyään Varon on suurimmaksi osin itseoppinut kitaristi lukuun ottamatta joitakin soittotunteja Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa ja muutamaa yksityistuntia Stone-yhtyeen kitaristilta, Roope Latvalalta.
Amoral
Varon tutustui rumpuja soittavaan Juhana Karlssoniin koulussa ollessaan 14-vuotias. Karlsson ja Varon alkoivat pitää jammailuja niin usein kuin mahdollista. Amoralin he perustivat 1997 soittaen aluksi thrash-covereita.
Ben Varon on julkaissut Amoralin kanssa kaksi demoa ja seitsemän albumia sekä keikkaillut Suomessa, Euroopassa, Amerikassa, Japanissa, Kiinassa sekä Filippiineillä. Kolmeen ensimmäiseen albumiin hän on tehnyt kappaleet pääosin Silver Otsin kanssa.
Silver oli sävellystyössä mukana vielä Show Your Colors -albumilla (2009). Beneath-albumilla(2011) oli toisena säveltäjänä muutamalla kappaleella yhtyeessä vuoden 2010 lopulla aloittanut kitaristi Masi Hukari. Progressiivisen Fallen Leaves & Dead Sparrows -albumin (2014) sävellykseen Masi osallistui Varonin rinnalla, kun taas viimeisimmän In Sequence -albumin (2016) sävellyksistä Ben vastaa yksin. Varon on tehnyt Amoralin neljän viimeisimmän albumin sanoitukset kokonaisuudessaan.
Jäsenet:
Muu musiikillinen toiminta
Alcyona Sky
Ben Varon kertoo Imperiumin haastattelussa joulukuussa 2015 että hän aloitti uuden musiikillisen projektin sattumalta kesällä 2013 heti Amoralin "Fallen Leaves & Dead Sparrows" albumin studiotyöskentelyn päätyttyä. Hän kertoo sävellysvaiheen jääneen päälle, joten hän jatkoi tekemällä akustisia kappaleita. Hän pyysi muusikkoystäviään mukaan ja näin syntyi kokoonpano Alcyona Sky. Bändin musiikkiin Ben voi omien sanojensa mukaan hyödyntää muun muassa sellaisia kappaleita, jotka eivät sovellu Amoralin settiin. Ben kertoo myös että rakkaus 1990-luvun rockiin ja grungeen, hänen lapsuutensa musiikkiin, on selvästi läsnä Alcyona Skyn materiaalissa, kuten myös 1970-lukua henkivä akustinen soundi, johon hän on tutustunut myöhemmin ja jonka suuri ihailija hän on. Tavoitteena alun perin oli tehdä yksi albumi, jonka ilmestymisajankohta on vielä auki, mutta kokoonpano on päätynyt myös jo keikkailemaan. Suunnitelmissa on myös jo toinen albumi.
Jäsenet:
Vuodesta 2007 Varon on soittanut myös Dimebag Beyond Forever -kokoonpanossa. 2007−2010 hän on paikannut Euge Valovirtaa Godsplaguen livekitaristina. Vuonna 2011 Varon soitti hollantilaisen Joey Severancen kokoonpanon Tornado-albumilla Amsterdamn,Hellsinki. Varon soittaa myös Andy McCoyn vuonna 2012 perustamassa kokoonpanossa Grease Helmet, jolta ilmestyi albumi syksyllä 2012.
Ben Varon on valittu Finnish Metal Awardsissa vuosina 2009 kuudenneksi, 2010 neljänneksi ja 2011  viidenneksi parhaaksi soittajaksi Suomessa.
Kymmenen sivua Beneath-albumin nuotteja sekä DVD Benin soittonäytteitä julkaistiin japanilaisessa Young Guitar Magazinessa maaliskuussa 2012. Vuonna 2016 Ben Varon ilmoitti antavansa myös soittotunteja.
Varon on tuottanut Shiraz Lanen 2016 julkaistavan albumin omalla kotistudiollaan. Hän on myös kirjoittanut musiikki- ja musiikkikirjallisuusarvosteluja sekä tehnyt käännöstyötä.
Henkilökuva
Varon harrastaa elokuvien, etenkin kauhuelokuvien, katsomista ja vapaa-ajan liikuntaa. Ben Varonilla ja Heta Hyttisellä on vuonna 2014 syntynyt poika.
Kuntauudistus
Kuntauudistus tarkoittaa kuntajaotuksen muuttamista koko valtion alueella tai huomattavia muutoksia kuntien velvollisuuksissa tai asemassa. Kuntauudistuksissa kuntien lukumäärää on vähennetty joskus huomattavastikin. Kuntia koskevien muutosten lisäksi saatetaan tehdä muutoksia myös muiden hallinnollisten toimijoiden aluejaotukseen ja tehtäviin.
Suuria kuntauudistuksia on toteutettu Ruotsissa, Saksassa, Tanskassa, Iso-Britanniassa ja Belgiassa erityisesti 1960- ja 1970-luvuilla. Latviassa kuntauudistus toteutettiin vuonna 2009 ja Kreikassa vuonna 2011 (ns. Kallikrates-suunnitelma). Myös Suomessa on keskusteltu kuntien määrän vähentämisestä 1960- ja 1970-luvuilla ja uudelleen 2000- ja 2010-luvuilla.
Kreikan kuntauudistukset
Kreikassa on toteutettu kaksi suurta kuntauudistusta. Ennen vuotta 1997 Kreikassa oli 5 775 kuntaa. Kyseisenä vuonna voimaan tullut Kapodistrias-suunnitelma vähensi kuntien määrään 1 033 kuntaan. Maan talouskriisin myötä vuonna 2011 toteutettiin Kallikrates-suunnitelma, joka laski kuntien määrän 325 kuntaan.
Ruotsin kuntauudistukset
Ruotsiin perustettiin kunnat vuonna 1863 edellisenä vuonna säädettyjen kunnallislakien perusteella. Ensimmäinen kuntauudistus tehtiin vuonna 1952. Se katsottiin kuitenkin riittämättömäksi ja vuonna 1971 toteutettiin toinen kuntauudistus. Jälkimmäisen kuntauudistuksen myötä Ruotsissa luovuttiin kuntien jakamisesta kuntamuotoihin, joita olivat olleet kaupunki, kauppala ja maalaiskunta. Vähimmillään kuntia oli vuosina 1977–1979 jolloin niitä oli 277 kappaletta. Vuodesta 1980 muutamia alueita on jälleen erotettu omiksi kunniksi, ja nykyään Ruotsissa on 290 kuntaa.
Saksan kuntauudistukset
Länsi-Saksassa osavaltiot vähensivät kuntien lukumäärää vuosien 1967 ja 1978 välisenä aikana. Joissakin osavaltiossa toteutettiin paljon kuntaliitoksia ja toisissa (Ala-Saksi, Rheinland-Pfalz ja Schleswig-Holstein) lisättiin kuntien välistä yhteistyötä. Ennen uudistusta liittotasavallassa oli noin 24 000 kuntaa, joista 10 760 oli alle 500 asukkaan suuruisia. Piirittömiä kaupunkeja oli 139 ja piirikuntia 425 kappaletta. Uudistuksen jälkeen kuntia oli 8 505, piirittömiä kaupunkeja 91 ja piirikuntia 237.
Saksojen yhdistymisen jälkeen entisen Itä-Saksan alueen osavaltiot ovat toteuttaneet omia kuntauudistuksiaan, joten koko Saksan kuntamäärä on edelleen pienentynyt. Vuonna 2006 yhdistyneessä Saksassa oli hieman yli 12 000 kuntaa.
Suomen kuntauudistukset
Suomessa ei ole toteutettu kerralla laajamittaisia kuntauudistuksia, vaikka sellaisia on suunniteltu useampaan otteeseen 1960-luvulta alkaen. Vuonna 1977 toteutettiin kuntamuotoihin liittynyt uudistus: kauppalat muutettiin kaupungeiksi sekä kaupunkien ja (maalais)kuntien väliset erot poistettiin, mutta toisin kuin Ruotsissa, kaupunki-nimitys säilyi ja uusiakin kaupunkeja on tämän jälkeen syntynyt. Nimityksellä ei ole enää kuitenkaan ollut juridista merkitystä. 2000-luvulla kuntauudistusta on tehty Matti Vanhasen, Mari Kiviniemen ja Jyrki Kataisen hallitusten johdolla.
Tanskan kuntauudistukset
Tanskassa kuntien määrä väheni ensin vapaaehtoisilla liitoksilla vuoden 1950 jälkeen, jolloin maassa oli noin 1 400 kuntaa. Vuonna 1970 Tanskassa toteutettiin kuntauudistus, jossa kuntien määrä väheni 1 089 kunnasta 277 kuntaan. Vuonna 2007 toteutettiin vielä toinen kuntauudistus, jonka jälkeen Tanskaan jäi 98 kuntaa. Lisäksi amtien tilalle perustettiin viisi aluetta.
Iver Fossum
Iver Tobias Rørvik Fossum (s. 15. heinäkuuta 1996 Drammen, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan Keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hannover 96:ta. Tämän lisäksi hän kuuluu myös Norjan jalkapallomaajoukkueeseen.
Franz Xaver Kroetz
Franz Xaver Kroetz (1946 München, Saksa) on saksalainen kirjailija.
Kroetz on kirjoittanut kymmenittäin näytelmiä. Varhaisessa tuotannossaan hän käsitteli poliittisissa kansanteatterinäytelmissä yksinkertaisten ihmisten ilmaisuvaikeuksia pessimistiseen sävyyn, mutta kääntyi myöhemmin kuvaamaan yhteiskunnallisia ongelmia myönteisesti. Hän on kirjoittanut myös proosaa.
Iphigenia
Iphigenia voi viitata seuraaviin asioihin:
Lysithea
Lysithea on Jupiterin epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 1938. Se tunnettiin nimellä Jupiter X vuoteen 1975, jolloin se sai Lysithea-nimen Okeanoksen tyttäreltä. Se kuuluu Himalia-ryhmään.
George Ariyoshi
Tausta ja yksityiselämä
Ariyoshi syntyi Honolulussa japanilaisille vanhemmille. Hänen isänsä, Ryozo, muutti Havaijille vuonna 1919, perusti pesulan ja tapasi sittemmin tulevan vaimonsa, Mitsue Yoshikawan.
Ariyoshi meni vuonna 1955 Honolulussa naimisiin Jean Hayashi Ariyoshin kanssa. Parilla on kolme lasta.
Poliittinen ura
Ariyoshi tuli valituksi Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1954. Hän eteni pian Havaijin senaattiin ja nousi vuonna 1970 Havaijin varakuvernööriksi. John A. Burnsin sairastuttua lokakuussa 1973 Ariyoshista tuli siirtymävaiheen kuvernööri, ja vuonna 1974 hänet valittiin ensimmäiselle kokonaiselle kaudelle kuvernööriksi. Hänet valittiin uudelleen vuosina 1978 ja 1982. Ariyoshin vuosina varakuvernööreinä ehtivät toimia Nelson Doi, Jean King ja John Waihee.
Ariyoshi jätti politiikan vuonna 1986. Hän ei ollut ikinä hävinnyt vaaleja joissa oli ollut ehdokkaana. Politiikasta eläköidyttyään hän on toiminut niin liike-elämässä kuin voittoatavoittelemattomissa järjestöissä.
Annegret Kramp-Karrenbauer
Annegret Kramp-Karrenbauer (s. 9. elokuuta 1962 Völklingen, Saarland ) on saksalainen kristillisdemokraattisen unionin poliitikko ja Saksan puolustusministeri. Hänet valittiin vuonna 2018 Angela Merkelin seuraajaksi kristillisdemokraattisen unionin puheenjohtajana, mutta hän luopui tehtävästä jo 2021. Kramp-Karrenbauer siirtyi vuonna 2018 liittovaltion politiikkaan toimittuaan pitkään Saarlandin osavaltiopolitiikassa. Hän oli osavaltion pääministerinä 2011–2018, ja liittovaltion puolustusministerinä hän aloitti 2019.
Nuoruus, opiskelu ja perhe
Annegret Kramp syntyi Völklingenissä vuonna 1962. Kuusilapsisen perheen isä oli erityiskoulun rehtori ja äiti kotiäiti. Annegret kasvoi Püttlingenissä, missä hän kävi peruskoulun. Lukion Annegret kävi Völklingenissä.
Kaupunginvaltuustosta ammattipoliitikoksi
thumb|Kramp-Karrenbauerin vaalimainos vuodelta 1994. Kramp-Karrenbauer valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1984 Püttlingenin kaupunginvaltuustoon. Hän istui valtuustossa vuoteen 2000 asti ja uudestaan vuodet 2009–2011. Kramp-Karrenbauer valmistui vuonna 1990 maisteriksi politiikan tutkimuksesta ja julkisoikeudesta. Valmistumisensa jälkeen hänestä tuli ammattipoliitikko, kun hänet valittiin Saarlandin CDU:n poliittiseksi suunnittelijaksi.
Kramp-Karrenbauer valittiin marraskuussa 2000 Saarlandin sisäministeriksi Klaus Meiserin seuraajaksi. Hän oli ensimmäinen nainen tehtävässä. Kramp-Karrenbauer toimi sisäministerinä seitsemän vuoden ajan, ja sai vuonna 2004 lisäksi nais- ja perheasiat hoidettavakseen. Saarlandin hallituksessa kierrätettiin syyskuussa 2007 ministereitä, ja Kramp-Karrenbauer sai koulutus-, perhe-, naisasia- ja kulttuuriministerin tehtävät. Marraskuun 2009 vaalien jälkeen Kramp-Karrenbauerista tuli ministeri, jonka vastuulla olivat muun muassa työ-, perhe- ja sosiaaliasiat.
Kramp-Karrenbauer oli noussut 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Saarlandin suosituimmaksi poliitikoksi, vaikka hän oli sosiaaliasioiden ministerinä vastuussa sosiaaliturvan leikkauksista. Saarlandin pääministeri Peter Müller valitsi Kramp-Karrenbauerin seuraajakseen, ja elokuussa 2011 Kramp-Karrenbauer voitti pienellä erolla sosiaalidemokraattisen puolueen Heiko Maasin.
Saarlandin pääministerinä
Kramp-Karrenbauer oli ensimmäinen nainen Saarlandin osavaltion johdossa. Hän asetti tärkeimmäksi tehtäväkseen osavaltion itsemääräämisoikeuden säilyttämisen, sillä toukokuussa 2011 osavaltio oli asetettu Stabilitätsratin valvontaan. Kramp-Karrenbauer ilmoitti tammikuussa 2012 uusista osavaltiovaaleista, kun hallituskoalitio kaatui. Monet kritisoivat hänen ratkaisuaan, mutta maaliskuussa pidetyissä vaaleissa CDU ja SPD saivat enemmistön parlamenttiin. Puolueet sopivat hallitusyhteistyöstä, ja Kramp-Karrenbauer valittiin toistamiseen Saarlandin pääministeriksi.
Kramp-Karrenbauer valittiin marraskuussa 2012 uudestaan Saarlandin CDU:n puheenjohtajaksi. Hän sai äänestyksessä peräti 98,2 prosenttia äänistä. Saarlandin osavaltiovaaleissa maaliskuussa 2017 CDU sai 40,7 prosenttia äänistä, kun se oli vuoden 2012 vaaleissa saanut 35,2 prosenttia. Kramp-Karrenbauer sai jatkokauden osavaltion pääministerinä.
Nousu CDU:n puheenjohtajaksi
Kramp-Karrenbauer luopui puheenjohtajuudesta 2021.
Luminita Zaituc
Luminita Zaituc-Zelaskowski (s. 9. lokakuuta 1968 Bukarest ) on Romaniassa syntynyt, Saksaa edustava kestävyysjuoksija. Hän muutti Saksaan vuonna 1990 ja sai sen kansalaisuuden 1996.
Zaituc edusti Saksaa naisten maratonissa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja sijoittui kahdeksanneksitoista ajalla 2.36.45. Yleisurheilun EM-kilpailuissa 2002 hän voitti samasta lajista hopeaa ajalla 2.26.58.
Naide Gomes
Enezaide do Rosário da Vera Cruz Gomes (s. 20. marraskuuta 1979, São Tomé ja Príncipe) on portugalilainen seitsenottelija ja pituushyppääjä. Hän syntyi São Tomé ja Príncipellä, mutta sai Portugalin kansalaisuuden 22. toukokuuta 2001.
Gomes sijoittui 1999 All-Africa Games -kisoissa seitsenottelussa viidenneksi tuloksella 4974. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsenottelussa neljänneksi Afrikan-mestaruuskisoissa ja sai hopeaa Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui Sydneyn olympialaisissa 100 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 14,43. Portugalin kansalaisuuden saamisen jälkeen Gomes voitti 2002 viisiottelun sisäratojen EM-hopeaa tuloksella 4595. Euroopan cupin ykkösliigassa hän oli pituushypyssä kolmas ja seitsenottelun Euroopan cupin kakkosliigassa toinen. Myöhemmin samana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa pituushypyssä kymmenes tuloksella 623 ja seitsenottelussa kahdeksastoista tuloksella 5142. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 Gomes sijoittui viisiottelussa viidenneksi. Euroopan cupin ykkösliigassa hän oli pituushypyssä toinen. Seuraavana vuonna hän voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa kultaa viisiottelussa tuloksella 4759, oli Euroopan cupin ykkösliigan pituushypyssä neljäs, sijoittui Ibero-Amerikan mestaruuskisoissa pituushypyssä neljänneksi ja kuulantyönnössä yhdenneksitoista tuloksella 13,80 sekä oli Ateenan olympialaisissa seitsenottelun kolmastoista pistein 6151.
Maaliskuussa 2008 Gomes voitti pituushypyssä kultaa sisäratojen MM-kisoissa Valenciassa hallikauden kärkituloksella 700. Hän voitti myös Euroopan cupin ykkösliigan pituuskilpailun. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui pituuden loppukilpailusta, mutta voitti myöhemmnin syksyllä IAAF:n yleisurheilufinaalintuloksella 671. Vuonna 2009 hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen pituuskilpailun hypättyään 683. Berliinin MM-kilpailuissa hän sijoittui alun perin neljänneksi tuloksella 677, mutta nousi myöhemmin pronssille Tatjana Lebedevan dopinghylkäyksen jälkeen. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Gomes sai pituushypyssä hopeaa tuloksella 667. Kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan pituuskilpailun. Saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa hän oli pituushypyssä toinen tasatuloksella 692 kilpailun voittaneen Ineta Radevičan kanssa. Maanosien cupissa hän sijoittui pituushypyssä viidenneksi. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa pituushypyssä tuloksella 679. Euroopan joukkuemestaruuskisojen superliigassa hän oli pituushypyssä neljäs ja Daegun MM-kilpailuissa yhdeksäs.
Gomes on voittanut Portugalin mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa 2004 ja 2005, korkeushypyssä 2002, pituushypyssä 2002, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2010 sekä seitsenottelussa 2001. Maansa sisäratojen mestaruus hänellä on pituushypyssä vuosilta 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010 ja 2011, viisiottelussa vuosilta 2001 ja 2002 sekä korkeushypyssä vuosilta 2000 ja 2002.
Parupalli Kashyap
Parupalli Kashyap (s. 8. syyskuuta 1986 Hyderabad) on intialainen sulkapalloilija. Hän on joulukuussa 2014 maailmanlistan sijalla 16. Korkeimmillaan hän on ollut sijalla 6 maaliskuussa 2013. Kashyap on 173 senttimetriä pitkä ja oikeakätinen. Hänen valmentajanaan toimii Pullela Gopichand.
Kashyapin suurin menestys on tullut Kansainyhteisön kisoista. Vuoden 2014 kisoissa Glasgow'ssa hän voitti kaksinpelissä kultaa ja kotikisoissaan vuonna 2010 New Delhissä Kashyap voitti hopeaa sekanelinpelistä ja pronssia kaksinpelistä.
Kashyap on osallistunut yksiin kesäolympialaisiin. Vuonna 2012 Lontoossa hän oli mukana kaksinpelissä, jossa hän sijoittui viidennelle sijalle.
Oiva Helenius
Heleniuksen vanhemmat olivat maalari Gustaf Sigrid Helenius ja Fanny Maria o.s. Nyberg. Hän teki akvarelleja ja lyijykynäpiirroksia Karjalan alueen kirkoista sekä maalasi muotokuvia. Heleniuksen tunnetuimpia töitä olivat Ruskealan taistelumuistomerkki ja Suomenlinnan 200-vuotismitali.
Helenius oli naimisissa Linnea Theodora (Thora, "Toora", Dora") Kavanderin kanssa joka oli leipomoa Suutarilan Lestimäessä pitäneen Edla Markelinin (1863–1949) ottotytär.
Germania inferior
Germania inferior (”Ala-Germania”, ), myöhemmin Germania secunda (Germania II, ), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Germaniassa nykyisten Alankomaiden, Belgian, Luxemburgin ja Saksan alueilla.
Maantiede
Germania inferiorin provinssi sai nimensä siitä, että se sijaitsi Reinin alajuoksulla Germania superioriin (”Ylä-Germania”) nähden. Se käsitti tämän lisäksi Maas-joen alueen. Provinssin lounaispuolella sijaitsi Gallia Belgican provinssi, kaakkoispuolella Germania superior ja itäpuolella Germania Magna eli Suur-Germania, jota roomalaiset eivät koskaan valloittaneet. Provinssin hallinnollinen keskus oli Colonia Agrippinensis (nyk. Köln).
Kaupunkeja
Germania inferiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia
Germania inferiorin alueesta tuli osa Rooman valtakuntaa Julius Caesarin valloitettua sen vuonna 58/57 eaa. Alun perin alue oli osa Gallia comatan provinssia ja sitten Gallia Belgican provinssia. Se erotettiin omaksi sotilashallintoalueeksi (exercitus) vuonna 16 jaa. Alueen siviilihallinto kuului edelleen Gallia Belgicalle. Germania inferiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana noin vuonna 85–90. Germania superiorilla oli samanlainen syntyhistoria.
Roomalaisten alkuperäisenä tavoitteena oli vallata myös Reinin itäpuoli, mutta tästä luovuttiin, ja Germanian provinssit jäivät rajaseuduksi koko historiansa ajaksi. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Seudun rajoissa tapahtui kuitenkin historian kuluessa paljon muutoksia.
Noin vuonna 293 provinssin nimeksi tuli Germania secunda. Tämän jälkeen se kuului Gallian diokeesiin. 300-luvulla se tuli osaksi Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Sévignac
Sévignac on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Kunnan nähtävyyksiä on linna Châteaux de Limoëlan. Ensimmäinen linna rakennettiin 1400-luvulla, ja uusin vuonna 1779. Kunnassa oleva 1500- ja 1600-luvuilta peräisin oleva kappeli Chapelle de Saint Cado rakennettiin Tro Breizh -pyhiinvaellusreitin varrelle. Kappelin perustivat läheisen Boquen luostarin munkit.
Mogollonin kulttuuri
thumb|220px|Anasazin, Hohokamin ja Mogollonin kulttuurin levinneisyysalueet thumb|Mimbresin kulttuurin kulhoja Mogollonin kulttuuri (äännetään Mogoijonen kulttuuri) oli 700–1300/1400 jaa. lounaisessa Pohjois-Amerikassa. Maataviljelevät ihmiset asuivat kalliojyrkänteiden alla puebloissa. Kulttuurissa oli Anasazi-pueblokulttuurin ja Hohokam-kulttuurin piirteitä. Kulttuuri sijaitsi vuoriston korkeilla aavikkoalueilla New Mexicossa, Meksikossa ja Itä-Teksasissa. Löytöjä on tehty Gilan kansallispuiston alueelta ja Hueco Tanksista läntisten Franklin-vuorten ja itäisten Huecon vuorten välistä. Kulttuurin keskusalue oli lounaisessa New Mexicossa, kaakkoisessa Arizonassa ja pohjoisessa Chihuahuassa. Hueco Tansk on hieman yli 51 km koilliseen Teksasin El Pasosta. Tunnetuin Mogollonin kulttuureista on Mimbresin kulttuuri. Zunit saattavat olla ainakin osittain mogollon-intiaanien jälkeläisiä. Mogollonin kulttuurin alueelle vaelsi myöhemmin apasseja.
Hiromi Kawakami
Hiromi Kawakami (jap. 川上 弘美, s. 1958 ) on suosittu japanilainen kirjailija, jonka romaanit ovat saaneet useita merkittäviä kirjallisuuspalkintoja, kuten Akutagawa-palkinnon ja Yomiuri-palkinnon.
Mogollonin kulttuuri
Mogollonin aikajako
Tavallisin on Joe Ben Wheatin käyttämä aikajako vuodelta 1955
Hiromi Kawakami
Hiromi Kawakamin ensimmäinen suomennettu teos Sensein salkku sai Tanizaki-palkinnon ilmestymisvuonnaan 2001 ja oli ehdolla Man Asian -palkinnon saajaksi vuonna 2013. Teos on käännetty neljälletoista kielelle.
Mogollonin kulttuuri
Mogollonin aikajako
Toinen tapa on jako talotyyppien pohjalta:
Mimbresin kulttuuri
Mimbresin kulttuuri 1000–1130 oli pienialainen Mogollonin kulttuurin vyöhyke. Kulttuurin keramiikassa näkyvät vaikutteet Pohjois- ja Keski-Meksikosta. Keramiikassa näkyy usein lintuja.
Kalervo Mörä
Eero Kalervo Mörä (3. joulukuuta 1925 Viitasaari – 3. marraskuuta 2012 Hyvinkää ) oli suomalainen juristi. Hän oli vuodesta 1977 korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Elisabeth Olin
thumb|right|Elisabeth Olin
Kyläkutoja
Kyläkutoja (Ploceus cucullatus) on hyvin yleinen afrikkalainen kutojalintu.
Elisabeth Olin
Elisabeth Olin (o.s. Lillström; 8. joulukuuta 1740 Tukholma – 26. maaliskuuta 1828 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja ja säveltäjä. Häntä on luonnehdittu ensimmäiseksi syntyperältään ruotsalaiseksi oopperan prima donnaksi, ja hänet valittiin ensimmäisenä naisjäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan vuonna 1782 (jäsenenä 85).
Olin syntyi laulaja-näyttelijä Elisabeth Söderman-Lillströmin ja urkuri Petter Lillströmin ensimmäisenä lapsena. Myöhemmin Olin sai viisi siskoa ja kaksi veljeä; näistä vain siskot Margareta ja Anna Christina elivät aikuisiksi. Olin teki debyyttinsä jo 6-vuotiaana esiintyessään 20. toukokuuta 1747 singspielissä Syrinx eller Then uti Wassförwandlade Wattu-Nymphen, jonka oli todennäköisesti osin säveltänyt ja koonnut Lars Lalin. Olinin äiti tulkitsi samassa esityksessä nimiroolin. Olin sai todennäköisesti musiikkikasvatuksen kotonaan, mutta otti myös tunteja urkuri Ferdinand Zellbell nuoremmalta ja oopperalaulaja Giovanni Crocelta. Vuonna 1760 hän meni naimisiin Gabriel Olinin kanssa. Pariskunnalle syntyi useita lapsia. Mies kuoli 66-vuotiaana vuonna 1794. Parin tyttäristä myös Elisabeth "Elise" Olin loi uran oopperalaulajana.
Kyläkutoja
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 15–18 cm ja paino 31–45 g. Koiras on pääosin kirkkaankeltainen, sillä on musta pää ja kurkku, punainen silmä ja tukeva sinimusta nokka. Naaras on kellertävänruskea ja sen nokka on punertava.
Esiintyminen
Kyläkutoja on sangen runsaslukuinen lintu lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen elinalueen laajuus on noin 14 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Ihmiset ovat siirtäneet lajin muun muassa Keski-Amerikkaan ja Portugaliin.
Elisabeth Olin
18. tammikuuta 1773 Olin tulkitsi naispääosan Uttinin oopperassa Thetis och Pelée, jolla vihittiin Tukholman kuninkaallinen ooppera varhaisimmassa muodossaan käyttöön. Oopperan sanat olivat alun perin Bernard le Bovier de Fontenellelta, mutta libreton uudisti kuningas Johan Wellanderin avustamana. Esityksessä miespääosan tulkitsi Carl Stenborg. Ooppera sai innostuneen vastaanoton, ja se esitettiin noin kaksikymmentä kertaa täysille katsomoille. Olin esiintyi myös monien muiden oopperoiden naispääosissa. Oopperat olivat sellaisten säveltäjien kuin Uttinin, Christoph Willibald Gluckin ja Georg Friedrich Händelin säveltämiä. Vuonna 1774 Olin lauloi Kaarle XIII:n ja Charlottan häissä.
Vuonna 1782 Olin erosi oopperan palveluksesta, vaikka hän esiintyikin vielä Johann Gottlieb Naumannin Cora och Alonzo -teoksessa Zulman roolissa kaudella 1782–1783 ja teki myöhemmin joitain vierailevia esiintymisiä. Vuonna 1797 hän esiintyi solistina Kustaa IV Aadolfin häissä. Olin piti viimeisen julkisen esiintymisensä konsertissa Ruotsin ritarihuoneella 27. helmikuuta 1808. Hieman ennen kuolemistaan vuonna 1828 hän lauloi yksityisesti oopperalaulaja Angelica Catalanille, johon teki yhä vaikutuksen äänellään. Olinin kuoltua 88-vuotiaana hänet haudattiin Tukholman Saksalaisen kirkon katakombeihin.
Kyläkutoja
Lisääntyminen
pienoiskuva|left|Ploceus cucullatus Laji pesii suurina yhdyskuntina, usein yhdessä mustakutojan (Ploceus nigerrimus) kanssa. Koiraalla voi olla ainakin 2 naarasta. Samassa puussa voi olla kymmeniä pesiä. Pesä on taitavasti ruohonkorsista ja lehdistä kudottu oksasta riippuva kori. Naaras munii 2–5 munaa ja hautoo 12 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 17–21 päivän ikäisinä. Kuparikäki (Chrysococcyx caprius) loisii kyläkutojien pesissä.
Ravinto
Kyläkutojat syövät siemeniä ja viljaa ja ovat paikoitellen vaivana maanviljelijöille syöden ja tahrien ulosteillaan viljaa. Ne syövät myös kukkia, mettä ja selkärangattomia, joilla ne ruokkivat poikasia.
Lähteet
left|250px pienoiskuva|250px
Amirantit
Amirantit on korallisaariryhmä Afrikan itärannikolla, leveyspiirillä 5 S. Se on osa Seychellejä.
Saaria ovat muun muassa Rémire, D'Arros, Desroches, Etoile, Saint Joseph, Marie Louise ja Desnoeufs. Niistä Desroches on suurin. Se on varsinainen paratiisisaari: valkoista hienoa hiekkaa ja kookospalmuja. Saari on viisi kilometriä pitkä ja vain 500 m leveä, ja siellä asuu noin 40 henkeä yhdessä kylässä. Saari on erityisesti sukellusturistien suosiossa, sillä saarta ympäröivät upeat ja lajirikkaat koralliriutat.
Volvo 8500
thumb|250px|[[Helsingin Bussiliikenne|Helsingin Bussiliikenteen maakaasukäyttöinen Volvo 8500LE]] thumb|250px|Volvo B12MA 8500 TLT 2300 A. Laikmaalla, Tallinnassa. Volvo 8500 on Volvon valmistama kaupunki- ja lähiliikennekäyttöön suunniteltu linja-auto. Se on rakennettu Volvo B12-alustalle, jossa moottori voi olla takana tai keskellä. Akseleita on kaksi tai kolme.
Volvo 8500:sta on olemassa myös matalalattiainen 8500LE (Low Entry) sekä matalalattiainen nivelversio, 8500LEA, joita on käytössä runsaasti muun muassa Tukholmassa. Suomessa mallia on käytössä lähinnä 8500LE-versiona. Autoja on runsaasti Tampereen seudulla Länsilinjat Oy:n käytössä. Lisäksi pääkaupunkiseudulla oli käytössä kaksi- tai kolmeakselisia maakaasuversioita (Volvo B10BLE-alustalla), ja nämä bussit omisti Helsingin Bussiliikenne.
Myös Nobinalla on ollut pääkaupunkiseudulla Volvo 8500LE linja-autoja. Niissä oli jo uudet Volvo 8900LE keulat.
Jääurheiluseura Haukat
Haukat on järvenpääläinen jääkiekkojoukkue. Haukat oli edustusjoukkueen ja Suomen jääkiekkoliiton virallinen edustusjoukkueen nimi. Joukkue pelasi yhteensä 12 kautta Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja kokeili pelata muutaman kauden myös nimellä KJT (Keski-Uudenmaan Juniorikiekkoilun Tuki), mutta se ei tuonut toivottua tulosta, joten kokeilun jälkeen palattiin jälleen nimeen Haukat. Parhaimmaksi saavutukseksi jäi kaudella 1996–1997 selviytyminen SM-liigan karsintoihin KalPaa vastaan.
Haukkojen edustustoiminta lakkautettiin Mestis-kauden 2005–2006 jälkeen, mutta kaudesta 2009–2010 lähtien seuralla oli jälleen edustusjoukkue jääkiekon II-divisioonassa. Seura pelaa Suomi-sarjassa, johon se nousi kaudella 2017–2018.
Historia
thumb|250px|K-Rauta areena (aiemmin Sähkötalo-areena ja ST1-areena). Seura on perustettu vuonna 1979. Kausi 2005–06 jäi edustusjoukkueen viimeiseksi Mestis-tasolla. Kaudesta 2017 alkaen seura on pelannut Suomi-Sarjassa. Kaudella 2020-2021 Haukat saavuttivat hopeaa.
Kasvatit SM-liigassa
200px|thumb|right|Jo juniori-iässä [[Jokerit|Jokereihin siirtynyt Olli Malmivaara on voittanut kolme Suomenmestaruutta ja pelannut myös kaksi NHL-ottelua.]] Lähde
Tietoviikko
Tietoviikko (Tivi) oli suomalainen tieto- ja viestintätekniikan uutislehti. Lehti ilmestyi joka toinen perjantai, yhteensä noin 22 kertaa vuodessa. Lehti uudistui marraskuussa 2009, jolloin viikoittaisesta ilmestymisestä siirryttiin harvempaan ilmestymiseen. Vuonna 2014 lehti fuusioitiin Sanomalta ostetun Tietokone-lehden kanssa. Lopputuloksena syntyi uusi Tivi, joka kantaa Tietoviikolta periytyvää nimeä, mutta on muuten Tietokone-lehden kaltainen, kerran kuussa ilmestyvä makasiinilehti tietotekniikan ammattilaisille.
Ensimmäinen Tietoviikko ilmestyi vuonna 1982. Lehti käsitteli tieto- ja viestintätekniikan kehitystä, ICT-alan yrityksiä sekä tieto- ja viestintäteknologian roolia liiketoiminnassa.
Tietoviikkoa kustantamaan perustettiin 25.11.1982 Tietoviikko Ky, jossa vastuullisina yhtiömiehinä olivat Suomen Atk-kustannus Oy ja Insinöörilehdet Oy sekä äänettöminä yhtiömiehinä Tietojenkäsittelyliitto ry ja Insinöörijärjestöjen koulutuskeskus ry. 20.11.1986 Suomen Atk-kustannus Oy ja Tietojenkäsittelyliitto myivät osuutensa Tietoviikko Ky:öön Insinöörilehdille, joka vuoden 1990 alusta fuusioitiin mediakonserni Talentumiin kuuluvaan Talentum Media Oy:öön.
Lehden päätoimittaja oli maaliskuusta 2012 lähtien Mikko Torikka, joka seuraa aikaisemmin päätoimittajana toiminutta Antti Oksasta. Lehden toimituspäällikkö on Jonna Vuokola. Mediakortin mukainen painos vuonna 2009 on 36 700 kpl.
Osa Tietoviikkoa oli tietojohtajille suunnattu CIO-julkaisu (Chief Information Officer -tittelin mukaan), joka ilmestyi muutaman kerran vuodessa Tietoviikon välissä ja lisäksi verkkosivuina.
Pyhän Ragnhildin kirkko
Pyhän Ragnhildin kirkko on kirkkorakennus Södertäljen kaupungissa, Södermanlandin maakunnassa, Ruotsissa. Se on Södertäljen suurin kirkko. Kirkon vanhimmat osat voidaan sijoittaa vuoden 1200 tienoille, mutta kirkko on käynyt historiansa aikana läpi monia suuria muutoksia. Se ei ole myöskään säästynyt tulipaloilta. Viimeisin suuri restaurointityö kirkossa toteutettiin vuosina 1960–1961 arkkitehti B. Romaren johdolla. Vuosina 1986–1987 korjattiin kirkkorakennuksen ulkopintoja.
Tero Jääskelä
Kaudeksi 2002 Jääskelä siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen FC Jazziin. Hän pelasi Jazzissa kahden kauden ajan pääosin varapelaajan roolissa ja viettikin aikaa lainalla ensimmäisenä vuonnaan yhteistyöseura Musan Salamassa. Yhteensä pääsarjatasolla Jääskelä esiintyi 26 ottelussa ja onnistui maalinteossa kerran. Vuonna 2004 hän edusti Kakkosessa pelannutta Jyväskylä Unitedia. Tämän jälkeen Jääskelä palasi pääkaupunkiseudulle ja Sexypöxyihin, jossa pelasi hajanaisesti viiden kauden ajan ennen uransa varsinaista lopettamistaan.
Acadian kansallispuisto
Acadian kansallispuisto on Yhdysvaltojen Mainessa sijaitseva kansallispuisto. Sen perusti presidentti Woodrow Wilson 8. kesäkuuta 1916, mutta varsinainen kansallispuisto siitä tuli vasta 26. helmikuuta 1919. Sen nimi oli alkujaan Lafayette National Park, La Fayetten kansallispuisto, samannimisen ranskalaisen poliitikon mukaan. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1929. Acadian kansallispuistoon kuuluu yhteensä 192 km² laajuinen alue, ja sitä hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service.
Grotte de Rouffignac
pienoiskuva|Grotte de Rouffignacin -luolan sisäänkäynti. pienoiskuva|Kuvia [[vuorikauris|vuorikauriista ja mammutista luolan seinillä.]] Grotte de Rouffignac on luola Ranskassa Dordognen departementin seudulla, missä oli jääkauden aikoina tiheä asutus. Rouffignacin luola tunnetaan runsaista mammuttikaiverruksista. Se on ajoitettu noin 13 000 vuoden taakse, ja siellä tehtiin taidetta ilmeisesti aiemmin Solutren kaudella. Unesco kirjasi sen maailmanperintöluetteloonsa vuonna 1979 osana Vézèren alueelta löytyvistä arkeologista kohteista.
Luolaston pituus on yli kahdeksan kilometriä. Sen seiniin on maalattu tai kaiverrettu yli 250 kuvaa, joista 158 on mammutteja. Mammutteja esittävät kuvat ovat melko harvinaisia ​​esihistoriallisessa taiteessa. Grotte de Rouffignacissa on kolmannes Länsi-Euroopan mammuttien kuvista. Sitä pidetään kummallisena asiana, koska Lounais-Ranskasta ei ole löytynyt paljoa mammutin luita.
Luolista on löytynyt merkkejä siitä, että niissä on talvehtinut karhuja. Niistä on jäänyt karvoja seiniin ja ne ovat keväällä talviunen jälkeen teroittaneet kasvaneita kynsiään niihin.
Matti Möttönen
Matti Kaarlo Möttönen (17. toukokuuta 1935 Ristijärvi – 4. joulukuuta 1988 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli vuosina 1977–1988 Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professori. Möttönen tutki väkivaltaan kuolleiden sairauksia. Hän kehitti menetelmän hukkumiskuoleman osoittamiseksi.
Möttönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1954 ja palveli vuonna 1956 ensimmäisissä suomalaisissa YK:n rauhanturvajoukoissa Siinailla. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1964 ja väitteli vuonna 1969 tohtoriksi sydänveritulppien ja sepelvaltimoiden kovettumistaudin esiintymisestä suomalaisissa ruumiinavausaineistoissa. Väitöskirja oli osa vuosina 1964–1965 toteutettua kansainvälistä tutkimusta. Möttönen oli Turun yliopistossa vuodesta 1972 patologian ja vuodesta 1974 oikeuslääketieteen dosentti, kunnes hänet vuonna 1977 nimitettiin Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professoriksi. Hän oli Suomen oikeuslääketieteen yhdistyksen puheenjohtaja.
Acela
pienoiskuva|Acelan moottorivaunu [[Old Saybrook|Old Saybrookissa vuonna 2011]]
Acela (ennen Acela Express) on Yhdysvaltain kansallisen rautatieyhtiön Amtrakin kallistuvakorinen suurnopeusjuna. Se liikennöi Bostonin, New Yorkin ja Washington DC:n välillä. Juna kulkee asemien välillä 120–240 kilometriä tunnissa riippuen radan sallimasta suurimmasta nopeudesta.
Lokakuussa 1994 Amtrak järjesti tarjouskilpailun kalustovalmistajille, jotka pystyisivät valmistamaan suurnopeusjunan, jonka huippunopeus olisi 150 mailia (241 kilometriä) tunnissa. Bombardierin ja Alstomin yhteinen hakemus valittiin maaliskuussa 1996. Liikennöinnin piti alkaa loppuvuodesta 1999, mutta koska junat olivat 10 senttimetriä liian leveitä, päästiin liikenne aloittamaan vasta joulukuussa 2000.
Acela-junien matka-aika Bostonin ja New Yorkin välillä on kolme ja puoli tuntia, New Yorkin ja Washingtonin välillä kaksi ja puoli tuntia. Pelissä Microsoft Train Simulator ajetaan Acela Express -junaa rataosuudella Northeast Corridor.
Luettelo Formula E -kilpailuista
Luettelo Formula E -kilpailuista sisältää kaikki ajetut Formula E -osakilpailut eli ePrix’it.
Kilpailut kausittain
* kaksi tai useampi kilpailu ePrix’ssä.''
Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!
Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula! oli suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman pääosassa oli kokki Jyrki Sukula. Ohjelman formaatti perustui Gordon Ramsayn Kurjat kuppilat -sarjaan. Samasta formaatista huolimatta Sukula on myöntänyt olevansa esikuvaansa mukavampi ravintolatarkastaja.