cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pilto
Pilto-sukunimeä esiintyy Pohjois-Pohjanmaalla sekä Suomen Länsi-Lapissa ja Ruotsin Itä-Lapissa. Nimeä esiintyy myös keskiajan Ruotsissa. Nimen oletetaan pohjautuvan vanhaan saksalaiseen Bild-perheeseen. Nimen eri kirjoitusmuotoja ovat mm. Bildo ja Pilt. Piltoja on asunut mm. Kaaresuvannossa ja Enontekiöllä, Limingassa sekä Oulujokilaaksossa. Esimerkiksi kirjailija Aarne Pilto on syntynyt Oulujokilaaksoon kuuluvan Utajärven Yli-Utoksella.
Jyri Niemi
Jyri Niemi (s. 15. kesäkuuta 1990 Hämeenkyrö) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja ja nykyinen valmentaja.
Ura
Kuuden Pohjois-Amerikassa pelatun kauden jälkeen Niemi palasi vuonna 2013 Suomeen ja HPK:hon kaksivuotisella sopimuksella, johon sisältyy myös optio kolmannesta kaudesta.
Kaudeksi 2015–2016 Niemi siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Kausi 2016–2017 päättyi Niemellä jo lokakuussa loukkaantumiseen.
Kaudeksi 2017–2018 Niemi siirtyi marraskuun maajoukkuetaukoon asti ulottuvalla sopimuksella KooKoohon paikkaamaan loukkaantuneita. Hän sai lopulta joukkueeseen sopimuksen loppukaudeksi. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Vaasan Sportissa, mutta lopetti uransa tuon kauden jälkeen.
Kaudella 2021–2022 hän toimi Ässien U18 -joukkueen apuvalmentajana ja kaudeksi 2022-23 hän siirtyi Lukon U20 -joukkueeseen Mikael Kotkaniemen apulaiseksi.
Hamer
pienoiskuva|Hamer-kitaroita thumb|[[Ian Hill - Judas Priestin basisti joka käyttää Hamerin bassokitaroita]] Hamer Guitars on yhdysvaltalainen soitinvalmistaja. Yrityksen perusti Chicagossa vuonna 1973 Jol Dantzig yhdessä liikekumppaninsa Paul Hamerin kanssa ja yrityksellä on nykyisin tuotannossaan laaja valikoima sähkö- ja bassokitaroita.
Mika Aaltonen (jalkapalloilija, 1967)
Mika J. Aaltonen (s. 12. maaliskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Aaltonen aloitti uransa Tampereen Pallo-Veikoissa. Hän siirtyi Tampereen Ilvekseen kaudeksi 1988. Aaltonen pelasi Ilveksessä neljä kautta, joiden aikana hänen paras saavutuksensa oli Suomen cupin voitto 1990. Kaudeksi 1992 Aaltonen siirtyi Kuusysiin ja voitti heti voitti SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella Aaltonen palasi takaisin Tampereelle TPV:n riveihin. Hän voitti TPV:ssa Suomen mestaruuden kaudella 1994. Aaltonen jatkoi seurassa vielä senkin jälkeen, kun se putosi kauden 1995 päätteeksi Ykköseen. Vuonna 1998 hän siirtyi niin ikään Ykkösessä pelanneeseen Nokian Pyryyn, ja sieltä yhden kauden jälkeen vasta perustettuun Tampere Unitediin. Aaltonen oli mukana nostamassa seuraa Veikkausliigaan, mutta nousukauden jälkeen hän palasi takaisin TPV:n riveihin.
Sucker Punch (vuoden 2011 elokuva)
Sucker Punch on vuonna 2011 julkaistu toimintafantasiaelokuva, jonka ohjasi Zack Snyder. Elokuva kertoo nuoresta tytöstä, joka viedään 1950-luvulla mielisairaalaan. Elokuvan käsikirjoittivat Steve Shibuya ja Zack Snyder.
Ristonahon ratapiha
Ristonahon ratapiha oli Suomen rataverkkoon kuulunut rautatieliikennepaikka, joka oli Vihannin rautatieasemalta alkavan Ristonahon radan pääteliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi Vihannin Lampinsaaren kylässä Vihannin kaivoksen läheisyydessä, ja se palveli pääasiassa kaivoksen tavaraliikennettä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1953 ja se lakkautettiin kaivostoiminnan hiipuessa 1. tammikuuta 1993. Rata Vihannista Ristonahoon on purettu lukuun ottamatta noin 1 500 metrin pituista Vihannin ratapihalta alkavaa osuutta, jota käytetään vaihtotöissä.
Etan Patz
Patzin katoamisen vuosipäivä on Yhdysvalloissa nimitetty kansalliseksi kadonneitten lasten muistopäiväksi.
Vuonna 2012 Pedro Hernandez -niminen mies asetettiin syytteeseen Patzin kidnappauksesta ja murhasta. Hernandez kertoi houkutelleensa Patzin työpaikalleen ja vieneensä tämän kellariin, murhanneensa Patzin ja hävittäneen ruumiin. Hernandezin asianajaja kiisti tunnustuksen luotettavuuden, koska Hernandez sairastaa skitsofreenistä persoonallisuushäiriötä ja kärsii muun muassa hallusinaatiosta.
Huhtikuussa 2015 valamiehistö vetäytyi 10 viikkoa kestäneen oikeudenkäynnin päätteeksi pohtimaan Hernandezin syyllisyyttä. Valamiehistö ei päässyt yksimielisyyteen syyllisyyskysymyksestä, minkä seurauksena oikeudenkäynti raukesi toukokuussa 2015.
Hellin Mustala
Anna Hellin Mustala, o.s. Louhivuori (20. marraskuuta 1889 Varkaus – 9. heinäkuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen opettaja, suomentaja ja kirjailija.
Etan Patz
Elokuussa 2015 tuomari määräsi, että uusi oikeudenkäynti alkaa helmikuussa 2016 valamiehistön valitsemisella. Vuosi myöhemmin, helmikuussa 2017 valamiehistö katsoi Hernandezin syylliseksi Patzin kidnappaukseen ja murhaan. Saman vuoden huhtikuussa oikeus tuomitsi 56-vuotiaan Hernandezin elinkautiseen vankeuteen, jota hänen on istuttava vähintään 25 vuotta.
Hellin Mustala
Mustalan vanhemmat olivat sahanhoitaja Mikael Louhivuori (sukunimi vuoteen 1905 Lohtander) ja Anna Karolina Savolainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 Helsingin suomalaisesta tyttökoulusta ja suoritti opettajan tutkinnon 1911 Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa.
Hellin Mustala oli naimisissa vuodesta 1915 sosiaalineuvos, pastori Paavo Mustalan kanssa.
Teoksia
Nimellä Hellin Mustala: Nimimerkillä Anna-Kaisa:
1900-luvun ensikymmen
1900-luvun ensikymmen (tai 1900-luvun alkukymmen) oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1900 ja päättyi 31. joulukuuta 1909. Se oli 1900-luvun ensimmäinen vuosikymmen.
Politiikka
Siirtomaavallat laajensivat 1900-luvun alussa imperiumejaan, joista suurin oli Brittiläinen imperiumi. Samalla ne vahvistivat sotalaivastojaan, jota pidettiin valtakunnan voiman tärkeimpänä osoituksena. Ranskan ja Venäjän kaksiliiton sekä Saksan, Itävalta-Unkarin ja Italian kolmiliiton välinen jännitys oli yhä olemassa mutta vähentynyt edellisestä vuosikymmenestä.
Iso-Britannia kävi Etelä-Afrikassa toisen buurisodan, Yhdysvallat valloitti Filippiinit ja Saksa kukisti kansannousut Lounais-Afrikassa. Kiinassa kansallismieliset boksarit kapinoivat ulkomaalaisia vastaan. Japani löi Venäjän Tyynellämerellä vuonna 1904–1905. Tätä seurasi Venäjällä levottomuuksia, kuten lakkoja ja verisunnuntai 1905. Iso-Britannian, Ranskan ja Venäjän lähentyminen huolestutti Saksaa, joka oli noussut Euroopan mahtitekijäksi. Euroopan poliittinen tilanne huononikin koko ajan. Tilannetta kiristi Balkanin tilanne Serbian ja Itävalta-Unkarin välillä.
Euroopan monarkistisiin järjestelmiin alkoi suuntautua muutospaineita. Työväenliike vahvistui, ja etenkin Venäjällä oli vallankumouksellista liikehdintää. Naiset saivat äänioikeuden ensimmäisenä Euroopassa Suomessa 1906 ja Norjassa 1907.
Tiede ja teknologia
Autot yleistyivät, ja vuonna 1908 yhdysvaltalainen Henry Ford valmisti ensimmäiset T-mallin autonsa, joista tuli hyvin suosittuja. Wrightin veljekset tekivät maailman ensimmäisen moottorilennon vuonna 1903, ja saksalainen Ferdinand von Zeppelin rakensi jäykkärunkoisia ilmalaivoja. Lentomatkustus ei kuitenkaan yleistynyt vielä pariinkymmeneen vuoteen.
Pilvenpiirtäjät yleistyivät Yhdysvalloissa, ja New Yorkiin rakennettiin vuonna 1902 Flatiron Building, joka oli jo 90 metrin korkuinen.
Radiotekniikka kehittyi nopeasti. Italialainen Guglielmo Marconi lähetti vuonna 1901 radioviestin yli Atlantin. Hänet palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1909.
Mikrobien tutkimuksessa saavutettiin merkittäviä tuloksia, ja useita taudinaiheuttajia löydettiin. Karl Landsteiner löysi ihmisen veriryhmät ja Frederick Hopkins löysi vitamiinit. Gregor Mendelin perinnöllisyystutkimukset tulivat yleiseen tietoon, ja geenien merkitys ymmärrettiin.
Fysiikassa Marie ja Pierre Curie palkittiin radioaktiivisuuden keksimisestä vuonna 1903. Albert Einstein julkaisi erityisen suhteellisuusteoriansa vuonna 1905.
Pokémon: Master Quest
Pokémon: Master Quest on Pokémon-animesarjan viides ja alkuperäisen sarjan viimeinen tuotantokausi. Pokémon TV:ssä ja Prime Videossa kausi on kolmannen ja neljännen tuotantokauden ohella luokiteltu muista alkuperäisen sarjan tuotantokausista osaksi sarjaa Pokémon the Series: Gold and Silver.
1900-luvun ensikymmen
Taide ja kulttuuri
Pariisi oli 1900-luvun alussa kulttuurin pääkaupunki, mitä kuvasti Pariisin maailmannäyttely 1900. Pariisiin hakeutuivat etenkin taidemaalarit ja kirjailijat. Kirjallisuudessa vaikuttavia uusia suuntauksia olivat naturalismi ja symbolismi. Maalaustaiteessa vaikuttivat muun muassa postimpressionismi, fauvismi ja saksalainen ekspressionismi. Pablo Picasso maalasi käänteentekevän maalauksensa Avignonin naiset vuonna 1907, ja Picasso ja Georges Braque kehittivät vuosina 1907–1911 kubismin. Futurismi sai alkunsa Italiassa vuonna 1909. Tonaalisen musiikin rinnalle alettiin säveltää atonaalista musiikkia.
Pokémon: Master Quest
Kausi alkoi Kids’ WB!:llä Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2002 jaksolla Around the Whirlpool. Viides tuotantokausi käsitti 65 jaksoa ja päättyi jaksoon Hoenn Alone! 25. lokakuuta 2003.
Pokémonin virallisten nettisivujen (pokemon.com) mukaan ensimmäiset 52 jaksoa muodostavat viidennen kauden ja loput 12 jaksoa kuuluvat Advancedin kanssa kuudenteen kauteen.
1900-luvun ensikymmen
Taide ja kulttuuri
Elokuvateollisuus syntyi, ja elokuvista tuli nopeasti suosittua ajanvietettä etenkin Yhdysvalloissa, jonne perustettiin Hollywoodin elokuvatuotantokeskus. Myös urheilun suosio kasvoi, ja neljän vuoden välein järjestettävät olympialaiset vakiintuivat.
Niilo Kärki (AKS)
Niilo Konrad Kärki (12. syyskuuta 1897 Kuhmalahti – 6. helmikuuta 1931 Porvoo) oli Akateemisen Karjala-Seuran varapuheenjohtaja ja pääideologi, Ylioppilaslehden päätoimittaja ja WSOY:n kustannusvirkailija.
Kärki pääsi ylioppilaaksi 1915 Oulun yhteiskoulusta ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1920. Hän oli sitten Edistysseurojen Kustannus Oy:n palveluksessa ja sen jälkeen kolme vuotta Tilastollisessa päätoimistossa. Hän hoiti 1924–1925 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton tilasto-osastoa. Kärki oli vuodesta 1926 WSOY:n palveluksessa ja toimi viimeksi WSOY:n kirjallisen osaston johtajana.
Kärki oli aloittamassa kielitaistelua vuonna 1923, jolloin haluttiin poistaa nuoria tutkijoita ja ylioppilaita haitannut epäkohta, ruotsin kielen ylivalta Helsingin yliopistossa ja Teknillisessä Korkeakoulussa
Boxström
Boxström on sukunimi, jota ovat käyttäneet muun muassa seuraavat henkilöt:
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1959
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1959 olivat toiset maanosan mestaruuskilpailut. Turnaus pidettiin Kairossa, Yhdistyneessä araitasavallassa. Kisojen aikaan Egypti ja Syyria muodostivat valtioliiton.
Turnaukseen osallistui samat kolme maata kuin ensimmäisessä mestaruusturnauksessa kaksi vuotta aiemmin. Tuolloin mestaruuden vei Egypti, joka pelasi kotikisoissaan Yhdistyneen arabitasavallan nimellä. Mestaruuden vei toistamiseen Yhdistynyt arabitasavalta, joka voitti turnauksessa molemmat ottelunsa. Sudan sijoittui toiseksi ja Etiopia kolmanneksi.
Maalintekijät
3 maalia 2 maalia 1 maali
Lounais-Hämeen Pirtti
Lounais-Hämeen Pirtti on vuonna 1948 valmistunut kotiseututalo Saaren kansanpuistossa Tammelassa Lounais-Hämeessä. Talon rakentaminen Saaren kansanpuistoon käynnistettiin Lounais-Hämeen kotiseutu- ja Museoyhdistyksen aloitteesta vuonna 1946 ja se vihittiin käyttöön toukokuussa 1948. Talon suunnitteli arkkitehti Veikko Kyander, joka on suunnitellut myös Saaren kansanpuiston kesäteatterin ulkoilmakatsomon ja Tammelan kirkon edustalla olevan hakkapeliittapatsaan. Pirtin omistaa Lounais-Hämeen pirtin säätiö.
Pirtin esineistöön kuuluvat muun muassa Lounais-Hämeen pitäjien kirkkojen keskiaikaisia suojeluspyhimyksiä esittävät veistokset ja Lounais-Hämeen kuntien vaakunat. Pöydiksi ulkoterassille saatiin vanhat myllynkivet. Pirtin alakerran hakkapeliittakellari muistuttaa Tammelasta 30-vuotiseen sotaan lähteneistä hakkapeliittasotilaista ja kellarissa on esillä näihin liittyvää esineistöä.. Hakkapeliitta-aiheisen lasimaalauksen teki taiteilija Tapani Lemminkäinen.
Kotiseututalona Lounais-Hämeen pirtti oli Suomen ensimmäinen. Aloitteentekijänä sen rakentamishankkeessa oli Lounais-Hämeen kotiseututyön keskeinen vaikuttaja, myöhempi Turun yliopiston professori Esko Aaltonen. Talon ainekset kerättiin talkoilla ja lahjoituksina ja ajan sotien jälkeen ollessa taloudellisesti raskas rahoitusta varten perustettiin Lounais-Hämeen Pirtin Säätiö.
Jo ennen Lounais-Hämeen pirtti Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen aloittesta oli Saaren kansanpuiston viereen Kaukolanharjulle rakennettu Kaukolanharjun näkötorni ja vuonna 1933 kansanpuistoon ulkoilmateatteri. Kansanpuistoon oli koottu näytteille myös joitakin talonpoikisrakennuksia, kuten myllypirtti, ja esinöistöä, kuten ruuhia ja myllynrattaita. Kaukolanharjulle paljastettiin muistomerkki taiteilija Albert Edelfeltille 1953 ja Saaren sillan lähelle  muistomerkki "kolmen sotilaan hauta" 1949.
Maankäytön suunnittelu Suomessa
pienoiskuva|Helsingin [[Jätkäsaari|Jätkäsaareen on kaavoitettu tiivistä kantakaupunkia. Kaupunginosan maankäytön suunnittelua ohjaa vuonna 2006 voimaan tullut osayleiskaava. ]] Maankäytön suunnittelulla Suomessa on tavoitteena luoda edellytykset hyvälle ja toimivalle elinympäristölle. Suunnittelua ohjataan valtakunnallisilla alueidenkäyttötavoitteilla sekä kaavoituksella. Niiden lisäksi maankäyttöä ohjataan kunnissa rakennusjärjestyksellä, maapolitiikalla sekä mahdollisilla erityisillä ohjelmilla. Suunnittelun ohjaus perustuu maankäyttö- ja rakennuslakiin.
Kaavoituksessa on kolme eri tasoa: maakuntakaava, yleiskaava ja asemakaava. Maakuntakaava ohjaa maakunnan alueidenkäyttöä ja on yleissuunnitelma yhdyskuntarakenteesta. Yleiskaava puolestaan osoittaa alueiden käyttöpäämäärät ja toimintojen sijainnit kunnan sisällä. Yksityiskohtaisin on asemakaava, jossa ohjataan rakentamista paikallisten olosuhteiden mukaan ja määritellään tarkasti, mitä saa rakentaa. Periaatteena on, että suunnittelun tarkentuessa suunniteltava alue pienenee.
Ministeriöistä ympäristöministeriö vastaa kaavoituksen yleisestä ohjauksesta sekä sitä koskevan lainsäädännön valmistelusta ja kehittämisestä. Maankäyttö- ja rakennuslain kokonaisuudistus on parhaillaan käynnissä. Tavoitteena on, että hallituksen esitys uudeksi maankäyttö- ja rakennuslaiksi valmistuisi vuoden 2021 loppuun mennessä.
Suunnittelun tavoitteet
Lain mukaan alueiden käytön suunnittelun tavoitteena on edistää:
Suunnitelun tulee olla vuorovaikutteista ja perustua riittävään vaikutusten arviointiin.
Suunnittelun ohjaustasot
thumb|250px|oikea|Kaavamuotojen keskinäinen pätevyys. Kaavahierarkiassa ylimällä tasolla ovat valtakunnalliset alueiden käyttötavoitteet. Maakuntakaava ohjaa kunnan yleiskaavoitusta, joka taas toimii asemakaavoituksen perustana.
Valtakunnan taso
Suomessa valtioneuvoston hyväksymät valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet ohjaavat koko maan kaavoitusta ottaen huomioon muun muassa kansainvälisten sopimusten ja EU-direktiivien asettamat velvoitteet. Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset edistävät kaavoituksen ja muun alueidenkäytön suunnittelun järjestämistä kunnissa. Lisäksi ne valvovat, että kuntien kaavoituksessa otetaan huomioon valtakunnallisesti ja maakunnallisesti merkittävät asiat. Valtakunnantasolla pyritään myös eri alueiden tasapuoliseen kehittämiseen ja suunnitellaan esimerkiksi tiestöä, rataverkkoa, satamia ja voimalinjoja.
Maakunnan taso
Maakuntien liitot suunnittelevat ja hyväksyvät maakuntakaavan, jossa valtakunnalliset alueidenkäyttöä ohjaavat tavoitteet sovitetaan yhteen maakunnallisten ja paikallisten tavoitteiden kanssa. Maakuntakaavassa suunnitellaan yleispiirteisesti alueiden käyttöä maakunnassa, mm. tielinjauksia ja muita liikenneyhteyksiä, vesihuoltoa, sekä maiseman- ja luonnonarvojen vaalimista. Maakuntakaava toimii ohjeena kuntakaavoitukselle.
Kuntataso
Kunnat huolehtivat alueensa yksityiskohtaisemmasta maankäytön suunnittelusta. Kuntatason kaavamuodot ovat yleiskaava, asemakaava ja ranta-asemakaava. Kaavat määrittävät kunnan alueiden eri käyttötarkoitukset, kuten asumisen, työn, liikenneväylät ja puistot.
Kaavaan vaikuttaminen ja kaavan julkaiseminen
Kuntalaisilla on oikeus osallistua ja vaikuttaa oma-aloitteisesti kunnan kaavoitukseen. Lisäksi lainsäädäntö edellyttää, että kaikentasoisia kaavoja laadittaessa niillä henkilöillä, joita kaavaratkaisu koskee, on mahdollisuus vaikuttaa siihen. Kaavoituksen käynnistymisestä tulee tiedottaa etukäteen, ja kaava täytyy asettaa ihmisten nähtäväksi ja kommentoitavaksi ennen sen hyväksymistä.
Kansalaiset voivat vaikuttaa maankäytön suunnittelussa tehtäviin ratkaisuihin muun muassa:
Osallistuminen kaavaprosessin eri vaiheissa
Maankäyttö- ja rakennuslaissa ja -asetuksessa on esitetty yleisiä vaatimuksia vuorovaikutteiselle suunnittelulle sekä osallistumisen toteuttamiselle ja siitä tiedottamiselle. Kansalaisten osallistumisen tarkka vaihe, menettelyt ja aikataulut suunnitellaan kaavakohtaisesti. Suunnitelma esitetään osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa, jonka kaavoittava viranomainen laatii kaavan valmistelun aloitusvaiheessa. Kirjallisen kaavalausunnon, -mielipiteen ja -muistutuksen laatiminen on muodoltaan vapaa, mutta se tulee tehdä viranomaisen asettamassa määräajassa.
Kaavoituksen osallisia ovat kaavoitettavan alueen maanomistajat sekä ne, joiden asumiseen, työntekoon tai muihin oloihin kaava vaikuttaa merkittävästi. Lisäksi kaavoitukseen voivat osallistua ne viranomaiset ja yhteisöt, joiden toimialaan kaavoitus koskee.
Osallisten mielipiteiden huomioon ottaminen kaavaprosessissa
Vastaanottavan viranomaisen tulee lukea kaikki saadut muistutukset ja lausunnot. Viranomaisen tulee myös vastata mielipiteen esittäjille, miten tämän mielipide on otettu huomioon. Jätetyistä muistutuksista ja lausunnoista laaditaan usein myös koosteet, joissa viranomaiset esittelevät, miten mielipiteet on otettu valmistelussa huomioon. Mikäli mielipiteiden johdosta kaavaan tehdään merkittäviä muutoksia, mielipiteestä, jossa muutosta on esitetty, voidaan keskustella kunta- tai maakuntahallituksessa.
Näkemykset osallistumisen vaikuttavuudesta kaavoitusprosessin eri vaiheissa vaihtelevat. Kaavoitusprosessin alkuvaiheessa kansalaiset voivat vaikuttaa tehokkaimmin kaavassa tutkittaviin vaihtoehtoihin. Kaikissa vaiheissa kansalaisten näkemysten huomioon ottamista helpottaa, jos näkemykset on perusteltu hyvin ja kohdistettu selkeästi niihin kysymyksiin, joihin kaavalla on pyritään vastaamaan.
Lismajärvi
Lismajärvi eli Ližmajärvi (lyydiksi Ližmaŕv, Ližmäŕv; ) on Äänisen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Käppäselän, Hirvaksen ja Tedjärven kunnissa Venäjällä. Sen pinta-ala on 84,8 neliökilometriä, pituus 18,6 ja suurin leveys 7,3 kilometriä. Järven keskisyvyys on 5,4 ja suurin syvyys 22 metriä.
Järvessä on 48 saarta, joiden yhteispinta-ala on 16,7 neliökilometriä. Niistä suurimmat ovat Suurisaari (ven. Bolšoi) ja Seneg. Kivisillä ja paikoin hiekkaisilla tai soistuneilla matalilla rannoilla kasvaa metsää ja pensaikkoa. Viljelysmaa ja niityt ulottuvat rantaan vain muutamissa kohdissa. Järvi jäätyy marraskuun puolivälissä ja vapautuu jäistä toukokuun alussa. Veden lämpötila yltää heinä-elokuussa 26 asteeseen.
Lismajärven valuma-alueen laajuus on 535 neliökilometriä. Lännessä siihen laskee Verhnjaja Ližma, koillisessa Jelgamka ja siihen vähän ennen joen suuta yhtyvä Šaidomozerosta virtaava Šaidomka. Käppäselänlahdesta alkava laskujoki Ližma tai Srednjaja Ližma virtaa Tedjärven kautta Äänisen Lismanlahteen.
Betty Comden
Betty Comden, alk. Elizabeth Bazya Cohen (3. toukokuuta 1917 New York – 23. marraskuuta 2006 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, teatterikäsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstään Adolph Greenin kanssa. Comden ja Green käsikirjoittivat ja sanoittivat Broadway-näytelmiä näytellen itse useissa niistä. He olivat tunnettuja komedioistaan ja erityisesti satiirin käytöstään.
Elämä ja ura
Elizabeth Cohen syntyi New Yorkin Brooklynissä vuonna 1919. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa. 1930-luvun lopulla hän tutustui Adolph Greeniin, joka oli Comdenin tavoin etsimässä itselleen agenttia teatteriuransa aloittamiseksi.
Uransa alkuaikana Comden ja Green esiintyivät yökerhokoomikoina The Revuers -nimisessä ryhmässä, johon kuului myös muun muassa Judy Holliday. Ensimmäisen Broadway-näytelmänsä he kirjoittivat vuonna 1944 yhdessä Leonard Bernsteinin ja Jerome Robbinsin kanssa; tuotannon nimeksi tuli On the Town ja se oli kaikkien neljän laulunkirjoittajan Broadway-debyytti. Comden ja Green toimivat näytelmässä käsikirjoittajina, sanoittajina ja näyttelijöinä.
Vuonna 1945 he osallistuivat Gordon Mouldin musikaalin Million Dollar Baby kirjoittamiseen. Heidän ensimmäinen elokuvamusikaalinsa Good News syntyi vuonna 1947. Comdenin ja Greenin tunnetuin elokuva on vuoden 1952 Laulavat sadepisarat, johon he kirjoittivat käsikirjoituksen. Elokuva ei ollut menestys ilmestymisvuonnaan, mutta siitä on myöhemmin tullut yksi musikaalielokuvan klassikoista. Muita elokuvamusikaaleja, joihin Comden ja Green tekivät käsikirjoituksen tai musiikkia, ovat muun muassa Me tanssimme taas (1947), Ilo irti (1949), Iskelmäkaruselli (1953), Kuin paistetta päivän (1955) ja Langat kuumina (1960).
1950-luvulla Comden ja Green palasivat Broadwaylle ja tekivät sarjan musikaaleja säveltäjä Jule Stynen kanssa. 1960-luvulla Comdenin ja Greenin ura kääntyi tilapäiseen laskuun eivätkä heidän musikaalinsa saavuttaneet suurta suosiota. Heidän seuraava menestynyt näytelmänsä oli säveltäjä Cy Colemanin kanssa kirjoitettu On the Twentieth Century vuonna 1978. Vuonna 1991 he kirjoittivat Tony-palkitun musikaalin The Will Rogers Follies ja samana vuonna heidät palkittiin Kennedy Center -palkinnolla urastaan teatteri- ja elokuvamusikaalien parissa.
Comdenin ja Greenin työskentelytapa oli tavata joka päivä kello yhdestä kello viiteen iltapäivällä. He työskentelivät erikseen vain harvoin. Heidän yhteistyönsä jatkui Greenin kuolemaan asti vuonna 2002, mikä tekee heidän yhteistyökumppanuudestaan musikaaliteatterin historian pitkäikäisimmän.
Comden ja Green voittivat urallaan viisi Tony-palkintoa yhteensä neljästä näytelmästä: Applause, Wonderful Town, On the Twentieth Century ja Hallelujah, Baby. Sekä Comden että Green on valittu Songwriters Hall of Fameen ja Theatre Hall of Fameen. New Yorkin yliopiston alumnijärjestö on myöntänyt Comdenille vuoden nainen -palkinnon.
Niilo Kärki
Niilo Tapio Kärki (31. elokuuta 1921 Pälkäne – 18. elokuuta 2010 Oulu) oli Oulun yliopiston farmakologian professori.
Kärjen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Oskar Alfred Kärki ja Hilja Lovisa Rantanen. Hänen puolisonsa vuodesta 1945 oli Ritva Toivikki Vihervuori. Kärki kirjoitti ylioppilaaksi 1940 Turun suomalaisesta yhteiskoulusta ja suoritti sen ohessa varusmiespalvelustaan Rannikkotykistörykmentti 5:ssä. Talvisodassa hän toimi Turun suojeluskunnan alaisessa ilmatorjuntaosastossa ja jatkosodassa nuorempana upseerina JR12:ssa Kiestingissä, Jalkaväen Koulutuskeskus 22:ssa, rykmentinkomentajan adjutanttina JR11:ssa Uhtualla ja Kannaksella ja viimeksi Jääkärikomppanian päällikkönä 3. Divisioonassa pohjoisella rintamalla. Hän haavoittui Kapustajoella vuonna 1941 ja toistamiseen samana vuonna Louhen suunnalla. Sodan jälkeen hän jäi Puolustusvoimien palvelukseen vuosiksi 1941–1945 ja kävi Kadettikoulun vuosina 1942-1943.
Kärki valmistui lääkäriksi Helsingin yliopistosta 1951 ja väitteli lääketieteen tohtoriksi Turun yliopistosta 1956. Väitöskirjassaan hän tutki fyysisen rasituksen vaikutusta noradrenaliinin erittymiseen ihmisen virtsaan. Hän selvitti lääkeaineiden kemiallisen rakenteen ja farmakologisten vaikutusten välisiä suhteita ja työskenteli sillä alueella yhteistyössä lääketeollisuuden kanssa.
Helsingin yliopiston farmakologian dosentiksi Kärki nimitettiin 1959. Vuosina 1953–1964 hän toimi Helsingin ja Turun yliopistojen lääketieteellisten tiedekuntien assistenttina. Vuosina 1960–1961 hän toimi Turun yliopistossa farmakologian vt. professorina ja 1962–1965 samassa tehtävässä Oulun yliopistossa. Kärki oli Oulun yliopiston ensimmäinen farmakologian professori ja toimi virassa 1965–1986. Hän oli sotilasarvoltaan lääkintäeverstiluutnantti.
Opiskeluaikanaan Kärki oli kahteen otteeseen stipendiaattina Yhdysvalloissa. Muiden toimiensa ohella Kärki toimi Maanpuolustustieteellisen neuvottelukunnan Oulun paikallisosaston jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä Farmos-yhtymän hallituksen jäsenenä. Hän myös kirjoitti useita kymmeniä farmakologian alan julkaisuja.
Skrillex
Skrillex (oikealta nimeltään Sonny John Moore, s. 15. tammikuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Hänen musiikkinsa on tyyliltään pääosin dubstepia, glitch housea ja trapmusiikkia.
Lapsuus/nuoruus
Moore syntyi Highland Parkissa, Los Angelesin koillispuolella. Hän ja hänen perheensä muuttivat San Franciscoon, Forest Hillsin alueelle, kun Sonny oli kaksivuotias. Moore kävi Forest Hillsissä kansakoulun. Moore ilmoittautui paikalliseen sisäoppilaitokseen, joka sijaitsi Mojaven autiomaassa ollessaan 9-vuotias. Mooren perhe muutti lopulta takaisin Pohjois-Kaliforniaan. Mooren ollessa 12-vuotias hänen perheensä muutti jälleen Los Angelesiin. Hän joutui kuitenkin koulukiusaamisen uhriksi ollessaan 14-vuotias ja siirrettiin kotiopetukseen. Vasta 16-vuotiaana Sonnylle kerrottiin, että hänet oli adoptoitu, jonka seurauksena Moore päätti karata. Hän pakeni Georgiaan, jossa hän päätti ottaa yhteyttä From First To Last -yhtyeeseen. Hän pääsi kitaristiksi bändiin, mutta vähän ajan päästä päätyikin laulajaksi. Laulaminen ei kuitenkaan ollut hänen intohimonsa, joten hän päätti erota bändistä. Hän oli yhtyeessä vuodesta 2004 vuoteen 2007.
Sonny (2008–2010)
Erottuaan From First To Lastistä Moore alkoi luoda soolouraa ja vaihtoi tyylilajia. Mooren ensimmäinen EP-levy Gypsyhook julkaistiin vuonna 2009 Atlantic Recordsin kautta ja sen tuottivat Martin Dodd ja Moore itse. Pian tämän jälkeen Moore ryhtyi työstämään ensimmäistä albumiaan nimeltä BELLS. Tätä albumia ei kuitenkaan koskaan julkaistu virallisesti.
Skrillex (2009–)
Moore alkoi vetämään myös DJ-keikkoja Skrillex-nimellä. Skrillex-nimi oli alun perin tarkoitettu vain DJ-keikkoja varten, mutta myöhemmin hän vaihtoi taiteilijanimensä kokonaan. Ensimmäinen Skrillex-nimellä julkaistu sooloalbumi My Name Is Skrillex julkaistiin kesäkuussa 2010. Toinen albumi, Scary Monsters and Nice Sprites julkaistiin heti samana vuoden lokakuussa. Skrillexin menestys alkoikin juuri näiden albumien julkaisujen jälkeen ja hän on tehnyt lukuisia kiertueita ympäri Yhdysvaltoja ja muuta maailmaa.
Skrillex julkaisi 7. kesäkuuta 2011 albumin More Monsters and Sprites jota seurasi EP Bangarang julkaistiin 23. joulukuuta 2011. EP Leaving julkaistiin vuonna 2013. Skrillex julkaisi albuminsa Recess vuoden 2014 huhtikuussa.
Skrillex oli vuoden 2012 Grammy-gaalassa ehdolla viidessä eri kategoriassa, muun muassa Paras uusi artisti. Skrillex voitti niistä kolme: Scary Monsters and Nice Sprites palkittiin parhaana Dance/Elecronica-levytyksenä ja Skrillexin kappale Scary Monsters and Nice Sprites valittiin parhaaksi Dance-äänitteeksi. Skrillexin remix Benny Benassin kappaleesta Cinema (feat. Gary Go) valittiin parhaaksi remixatuksi äänitteeksi.
Skrillex on myös tuottanut musiikkia Diplon kanssa Jack Ü -nimellä.
Sonny
Extended Play -levyt
Skrillex
Extended Play -levyt
Skrillexin singlet
Kappaleet & remixit
Luettelo televisiosarjan Kotiin takaisin jaksoista
Kotiin takaisin (A Place to Call Home) on australialainen draamasarja. Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Australiaan, ja sen päähenkilö on sairaanhoitaja Sarah Adams (Marta Dusseldorp), joka palaa entiseen kotimaahansa parinkymmenen Euroopassa vietetyn vuoden jälkeen. Sarah tutustuu varakkaaseen Blighin perheeseen ja joutuu törmäyskurssille perheen isoäidin Elizabethin (Noni Hazlehurst) kanssa. Sarjan keskeinen tapahtumapaikka on Invernessin pikkukaupunki, jossa Bligheillä on Ash Park -niminen kartano.
Sarjaa tehtiin kuusi tuotantokautta, jotka esitettiin Australiassa vuosina 2013–2018. Sarjaa esittänyt Seven Network teki siitä lopettamispäätöksen toisen kauden jälkeen, jolloin Foxtel osti sen esittämisoikeudet ja alkoi esittää sarjaa maksukanavallaan. Suomessa Yle on esittänyt sarjan kaikki kaudet, joista viimeisimmät vain muutamia viikkoja australialaisen ensiesityksen jälkeen.
Ensimmäinen tuotantokausi (2013)
Ensimmäisen tuotantokauden tapahtumat alkavat vuonna 1953, kun sairaanhoitaja Sarah Adams palaa kahdenkymmenen vuoden jälkeen takaisin entiseen kotimaahansa Australiaan. Hän on viettänyt edelliset vuodet toisen maailmansodan aikaisessa ja jälkeisessä Euroopassa, eikä juurikaan suostu puhumaan muille kokemuksistaan. Kotimatkalla Sarah tutustuu yläluokkaiseen Blighin perheeseen ja lähentyy erityisesti perheen isän Georgen kanssa, joka tarjoaa hänelle töitä paikallisesta sairaalasta. Isoäiti Elizabeth yrittää hankkiutua Sarahista eroon, koska pelkää tämän lopulta hajottavan koko perheen raunioiksi. Blighien tytär Anna tapailee salaa pienviljelijän poikaa Ginoa, sillä he eivät voi kertoa suhteestaan luokkaerojen vuoksi. Perheen poika James on mennyt juuri naimisiin, mutta avioliitto alkaa rakoilla Olivia-vaimon saadessa selville Jamesin salaisuuden.
Toinen tuotantokausi (2014)
Anna ja Sarah aloittavat kolmen kuukauden koeaikansa – Anna muuttaa Polettien luokse todistaakseen olevansa sopiva vaimo Ginolle, ja Sarah tekee saman Blighien luona Georgen vuoksi. Olivia ja James ovat muuttaneet Sydneyyn, ja Jamesille annetaan mielisairaalassa hoitoja ”seksuaalisen poikkeaman”, homoseksuaalisuuden, korjaamiseksi. Olivia odottaa parin lasta ja joutuu tekemään radikaalin ratkaisun. Jack haluaa löytää ja tutustua tyttäreensä Carolynin kerrottua, että heillä on yhteinen lapsi. Elizabeth on lähettänyt Reginan Eurooppaan etsimään tietoja Sarahin menneisyydestä estääkseen Georgea naimasta tätä. Regina palaa Invernessiin mukanaan tietoja, jotka vaikuttavat koko perheeseen.
Kolmas tuotantokausi (2015)
Ash Parkista muuttanut Elizabeth etsii uutta sisältöä elämäänsä Sydneyssa. Anna huomaa, että elämä maanviljelijän vaimona ei suju niin kuin rakkausromaaneissa varsinkin, kun Gino haluaa pitää etäisyyttä muihin Bligheihin. Olivian ja Jamesin avioliitto on paineen alla. Ampumavälikohtaus saa Georgen miettimään mikä on tärkeintä elämässä ja päättää lähteä politiikkaan. Blighien vaikutusvaltainen tuttava Sir Richard väläyttää, että sopiva vaimo parantaisi hänen mahdollisuuksiaan tulla valituksi, ja Regina näkee tilaisuutensa tulleen. Carolyn saa töitä Sir Richardin lehdestä, mikä vaikuttaa myös hänen ja Jackin suhteeseen. Sarah kipuilee tunteidensa ja avioliiton tuomien velvollisuuksien välillä saadessaan tietää olevansa raskaana.
Neljäs tuotantokausi (2016)
Sarjan neljännen tuotantokauden kuvaukset alkoivat helmikuussa 2016. Neljäs kausi alkoi Australian televisiossa syyskuussa 2016.
Viides tuotantokausi (2017)
Viidennen kauden tapahtumat alkavat vuodesta 1958 eli neljän vuoden päästä edellisestä kaudesta. Georgella ja Sarahilla on erimielisyyksiä poikansa Davidin kasvatuksen suhteen. Blighit ymmärtävät, että Sir Richard on saanut otteen Ash Parkista. Mielisairaalaan passitettu Regina yllättää Blighit tarjoamalla Georgelle avioeroa ja apua taistelussa Sir Richardin juonitteluja vastaan, mikä saa heidät pohtimaan, voiko Reginaan luottaa vai onko kyseessä jälleen uusi juoni. Sairaalaan potilaaksi tullut aboriginaali Frank nostaa rotuennakkoluulot esiin. Anna suunnittelee menestyneelle esikoisromaanilleen jatkoa. Henryn harmistukseksi James on muuttanut Olivian ja poikansa kanssa väliaikaisesti Lontooseen.
Kuudes tuotantokausi (2018)
George ja Sarah ovat menneet naimisiin. Elizabethia mietityttää maailman muutokset. Anna on menestyskirjailija ja raskaana Henrylle, mutta ei tiedä, kertoako asiasta. Olivia joutuu pohtimaan hänen ja Matthew’n suhteen tulevaisuutta, kun Matthew haluaa paljastaa vauvojen vaihdon Georgien biologiselle äidille. James palaa Invernessiin Harryn kanssa ja saa Henryn mustasukkaiseksi. James perustaa yrityksen, johon pyytää Carolynia työntekijäksi. Rettelöitsijä Stan O'Rourke aiheuttaa ongelmia niin Bligheille kuin naistenklinikalle.
Tomi Källarsson
Källarsson sai kaksi SM-pronssia. Hän sai nuorten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1998, ja se jäi hänen parhaaksi saavutuksekseen.
Comes a Time
Comes a Time on Neil Youngin vuonna 1978 julkaistu albumi.
Albumin päätöskappale, cover-versio Ian Tysonin tunnetusta folk-laulusta ”Four Strong Winds”, julkaistiin singlenä, ja se nousi Yhdysvaltojen Adult Contemporary -listan 20 parhaan joukkoon.
Kappaleet
Kaikki kappaleet paitsi erikseen mainitut ovat Neil Youngin.
Marika Westerling
Marika Westerling (s. 3. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Tällä hetkellä hän työskentelee Helsingin Kaupunginteatterissa.
Westerling valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 ja matkusti Lontooseen opiskelemaan musiikkiteatteria Royal Academy of Musicissa 2003 ja 2004. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan Helsingin kaupunginteatterin Les Misérablesissa ja Kaunottaressa ja hirviössä.
Westerling on myös vieraillut Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa muutamissa näytelmissä.
Marika Westerlingin debyyttialbumi ilmestyi 10. helmikuuta 2008. Dansa Mig Liv sisältää Jussi Vahvaselän säveltämiä suomenruotsalaisia ja ruotsalaisia runoja muun muassa Märta Tikkaselta, Edith Södergranilta ja Bo Bergmanilta. Levyllä soittavat muun muassa Ilpo Murtojärvi, Ville Pynssi, Vesa Saloranta, Jussi Mäkelä ja Jussi Vahvaselkä.
Kaksikäyttötuote
Kaksikäyttötuote tarkoittaa tuotetta tai palvelua, jota voidaan käyttää sekä siviilikäytössä että mahdollisesti edistämään joukkotuhoaseiden kehitystä tai muun sotilaallisen toimintakyvyn parantamista.
Kaksikäyttötuotteiden vienti Suomesta on luvanvaraista. Vientiluvan myöntää hakemuksesta Ulkoministeriö.
Esimerkki kaksikäyttötuotteesta on taajuusmuuttaja.
Lähteet
Ulkoasiainministeriö: Kaksikäyttötuotteiden vienti
Inukai Tsuyoshi
Inukai Tsuyoshi (, 5. toukokuuta 1855, Okayama–15. toukokuuta 1932, Tokio) oli japanilainen poliitikko ja Japanin 29. pääministeri 13. joulukuuta 1931–15. toukokuuta 1932.
Inukai syntyi entiseen Niwasen hanin samuraiperheeseen Niwasen kylässä Bizenin provinssissa (nykyinen Okayaman kaupunki Okayaman prefektuurissa). Hän valmistui Keiō-yliopistosta Tokiossa. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli journalistina. Hän meni yhdessä keisarillisen Japanin armeijan kanssa rintamalle Satsuman kapinan aikana.
Vuonna 1922 rikken kokumintōsta tuli kakushin kurabu, joka liitti voimansa yhteen muiden pienten puolueiden kanssa muodostaakseen hallituksen Katō Takaaki pääministerinään vuonna 1924. Hänen aikanaan Inukai toimi taas hallituksessa posti- ja viestintäministerinä. Sitten kakushin kurabu yhdistyi rikken seiyūkai -puolueeseen, jossa Inukai jatkoi vanhempana jäsenenä. Vuonna 1929 Tanaka Giichin äkillisen kuoleman jälkeen Inukaista tuli puolueen johtaja.
Inukaista tuli Japanin 29. pääministeri vuonna 1931. Japani oli vaikeassa taloustilanteessa suuren laman vaikutusten ja kultakantaan palaamisen vuoksi. Inukain hallitus yritti välittömästi kasvattaa taloutta ja asettaa kulta vientikieltoon. Inukai ei kuitenkaan kyennyt kontrolloimaan armeijaa taloudellisesti tai sen toimia Kiinassa Mukdenin välikohtauksen jälkeen. Inukain kamppailu armeijan kanssa johti hänen murhaansa toukokuun 15. päivän välikohtauksessa vuonna 1932. Se merkitsi käytännössä politiikan siviilivallan lakkaamista toisen maailmansodan loppuun saakka.
Inukain kolmas poika oli poliitikko, kirjailija ja sodanjälkeinen oikeusministeri Takeru Inukai.
Edvard Beneš
Edvard Beneš (28. toukokuuta 1884, Kožlany – 3. syyskuuta 1948) oli tšekkiläinen valtiomies ja Tšekkoslovakian itsenäisyysliikkeen johtaja ja maan toinen presidentti 1935–1948. Hän oli maanpaossa vuodesta 1938 lähtien aina toisen maailmansodan päättymiseen saakka.
Poliittinen ura
Beneš syntyi Kožlanyssa Böömissä tuolloisessa Itävalta-Unkarissa. Lapsuutensa hän vietti Prahassa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Beneš oli yksi johtavista itsenäisen Tšekkoslovakian asian ajajista ulkomailla ja toimi itävaltalaisvastaisessa salaseurassa. Hän matkusti syyskuussa 1915 Pariisiin, jossa yritti saada tunnustuksen maan itsenäisyydelle.
Beneš oli 1916–1918 Tšekkoslovakian kansallisen hallituksen sihteeri ja sisä- ja ulkoministerinä Tšekkoslovakian väliaikaishallituksessa. Hän oli 1918–1935 Tšekkoslovakian ulkoministeri, 1920–1925 ja 1929–1935 parlamentin jäsen, vuodesta 1921 professori, 1921–1922 pääministeri, 1923–1927 Kansainliiton neuvoston ja sen puheenjohtaja 1927–1928. Hän oli mukana lukuisissa kansainliiton konferensseissa, kuten Genovassa 1922, Locarnossa 1925, Haagissa 1930 ja Lausannessa 1932.
Beneš oli Kansallisen sosialistipuolueen (Česká strana národně sociální) jäsen ja vahva Tšekkoslovakian kannattaja, ja hän katsoi tšekkien ja slovakien olevan samaa kansaa.
Presidenttinä
Benešista tuli 1935 maan toinen presidentti Tomáš Masarykin jälkeen. Hän oli virallisesti Tšekkoslovakian presidentti 1935–1948, tosin vuodesta 1938 maanpaossa. Hän erosi lokakuussa 1938 allekirjoitettuaan Münchenin sopimuksen, mutta ennen kuin natsi-Saksa maaliskuussa 1939 miehitti koko maan, ja meni maanpakoon Lontooseen. Lain mukaan hän jatkoi kuitenkin presidentinvirassa kunnes seuraaja nimitettäisiin.
Maanpaossa hän organisoi 1940 pakolaishallituksen pääministerinään Jan Šrámek. Hänen hallituksensa suunnitteli 1941 Saksan Böömin ja Määrin protektoraatin käskynhaltijan Reinhard Heydrichin murhan (operaatio Anthropoid), joka toteutui 1942 ja johti saksalaisten julmiin kostotoimiin.
Vuonna 1943 hän allekirjoitti liiton Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton välillä turvatakseen Tšekkoslovakian ja oman asemansa. Sodan jälkeen hän palasi Tšekkoslovakiaan presidenttinä. Pääministerin Klement Gottwaldin kommunistien vallankaappauksen jälkeen hän erosi presidentin virasta kesäkuun 7. päivä 1948. Sitä ennen hän kieltäytyi allekirjoittamasta uutta perustuslakia. Benešin terveys oli alkanut horjua jo edellisenä vuonna eikä hän poliittisen kriisin tapahtuessa ollut enää entisissä voimissaan. Hän kuoli huvilallaan Sezimovo Ústíssa 3. syyskuuta 1948.
Beneš teki jo ennen toista maailmansotaa yhteistyötä neuvostoliittolaisten kanssa, ja hänen tiedetään välittäneen 1937 Neuvostoliittoon raportin, jonka mukaan Mihail Tuhatševski oli saksalaisten agentti, mikä johti hänen teloitukseensa. Lisäksi hänen on väitetty tukeneen sotilasvallankaappauksen suunnittelijoita Jugoslaviassa ennen sotia.
Beneš sääti toisen maailmansodan aikana Benešin lakina tunnetut lait, joilla 2,6 miljoonaa Tšekkoslovakian etnisesti saksalaista ja unkarilaista karkotettiin sodan jälkeen Tšekkoslovakiasta. Arvioilta 20 000–200 000 myös kuoli siirtoleireillä karkotuksen aikana.
Jarmo Savolainen
thumb|Jarmo Savolainen vuonna 1993. Jarmo Savolainen (24. toukokuuta 1961 Iisalmi – 11. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen jazzpianisti, kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän oli kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia jazzmuusikoita.
Tausta
Savolainen opiskeli Kuopion konservatoriossa 1977–1979. Hän omaksui vaikutteita Chick Corealta ja Keith Jarrettilta. Savolainen opiskeli myös Bostonissa Berklee College of Musicissa, mikä kypsytti hänet lopullisesti valitsemaan jazzmuusikon uran.
Ura
Savolainen sävelsi jazzia erilaisille kokoonpanoille soolopianosta big band -musiikkiin. Hän sävelsi musiikkia näyttämöille, tanssiryhmille, televisio-ohjelmiin ja elokuviin.
Muusikkona Savolainen esiintyi monipuolisissa kokoonpanoissa rock-musiikista nykymusiikkiin. Hän esiintyi muun muassa The Baltic Quartetissa, Espoo Big Bandissa, Umo Jazz Orchestrassa sekä Pekka Pohjolan yhtyeessä. Hän levytti ensimmäisen sooloalbuminsa New Yorkissa hollantilaiselle Timeless-levymerkille, ja sen jälkeen hän levytti kolme kansainväliseen levitykseen päässyttä albumia hollantilaiselle A-records-levymerkille. Hän oli myös mukana kymmenillä levytyksillä muusikkona ja säveltäjänä.
Huurrepaju
Huurrepaju eli idänhärmäpaju (Salix daphnoides subsp. acutifolia) on pajuihin kuuluva puu tai pensas. Suomalaiset kasvitieteilijät pitävät sitä härmäpajun (Salix daphnoides) alalajina. Muualla huurrepaju luokitellaan usein omaksi lajikseen (Salix acutifolia).
Ulkonäkö
Huurrepaju kasvaa puuksi tai pensaaksi, ilmeisesti useammin puuksi. Sen korkeudeksi ilmoitetaan eri lähteissä 1–3, 2–5, 6 tai 5–8 metriä. Kuori on punainen tai sinihärmeinen. Saman vuoden vuosikasvu versossa on tavallisesti karvaton. Verson haarat ovat härmäpajuun nähden paljon ohuemmat. Lehtien lapa on kalju ja 6–12 senttimetriä pitkä, pituus on moninkertainen leveyteen nähden. Lehden kärkipuoli on pitkäsuippuinen.
Levinneisyys
Huurrepajua esiintyy luonnonvaraisesti Venäjällä Euroopan puoleisessa osassa. Lännestä itään sen levinneisyys yltää Karjalan tasavallasta Uralvuoristoon, etelään Mustallemerelle ja Kaspianmerelle asti. Levinneisyyden kasvillisuusvyöhyke on temperaattiselta keskiboreaaliselle vyöhykkeelle. Huurrepaju kasvaa luonnossa hietikoilla ja hiekkasärkillä.
Suomea lähimpänä alkuperäistä luonnonvaraista huurrepajua esiintyy Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella. 1900-luvun alkupuolella suomalaiset keräsivät lajista kokoelmanäytteitä runsaasti muun muassa Käkisalmelta, Kurkijoelta ja Terijoen hietikoilta.
Käyttö
Huurrepajua viljellään Suomessa melko vähän koristekasvina, yleensä hedekasveja. Myös kaarevahaaraista ja riippuvalehtistä lajiketta ’Pendulifolia’ eli riippahuurrepajua viljellään. Huurrepaju on muutamia kertoja havaittu luonnossa viljelyjäänteenä tai viljelykarkulaisena. Myös muissa Pohjoismaissa kasvia löytyy villiintyneenä.
Karanteeni (elokuva)
Karanteeni on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut zombiaiheinen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut John Erick Dowdle, ja sen pääosia näyttelee Jennifer Carpenter, Jay Hernandez, Columbus Short, Greg Germann, Steve Harris, Dania Ramirez, Rade Sherbedgia ja Johnathon Schaech. Karanteeni on uudelleenfilmatisointi vuoden 2007 espanjalaisesta elokuvasta REC.
Kuvataiteiden museo (Budapest)
Kuvataiteiden museo tai Kaunotaiteiden museo on Sankarien aukiolla sijaitseva museo Budapestissa. Se perustettiin vuonna 1896 ja avattiin vuonna 1906. Sen kokoelmiin kuuluu taidetta muinaisesta Egyptistä ja antiikista aina nykypäivään asti.
Historia
thumb|left|Museon sisätiloja. Kuvataiteiden museo päätettiin perustaa Unkarin parlamentin 1000-vuotisjuhlaistunnossa vuonna 1896. Sen kokoelmiin liitettiin useita monissa erillisissä instituutiossa sijainneita taidekokoelmia. Arkkitehdit Albert Schickedanz ja Fülöp Herzog saivat tehtäväkseen suunnitella uuden museorakennuksen. Sen avajaisseremonia, joihin osallistui myös Frans Joosef I, pidettiin 1. joulukuuta 1906, ja virallisesti museo avattiin 5. joulukuuta. Monia merkittäivä esineitä varastettiin museosta toisen maailmansodan aikana, mutta suurin osa esineistä saatiin takaisin vuoteen 1947 mennessä. Rakennuksen korjaustöiden jälkeen museo avattiin uudelleen vuonna 1949.
Kuvataiteiden museon kokoelmat laajentuivat hiljalleen perustamisen jälkeen, ja osa sen kokoelmista siirrettiin vuonna 1957 perustettuun Unkarin kansallisgalleriaan, joka keskittyi unkarilaiseen taiteeseen. Kuvataiteiden museosta tuli enemmän maailmanlaajuista taidetta käsittelevä.
Kokoelmat
Kuvataiteiden museon muinaisen Egyptin taidetta käsittelevässä kokoelmassa on lähes 4 000 esinettä, ja se on yksi Keski-Euroopan laajimmista taidemuseoista. Kokoelma on kerättyä unkarilaisten kaivauksilta Egyptin keskiosista 1900-luvun alun, Nubian vuoden 1964 ja Theban vuoden 1983 kaivauksilta. Antiikin kokoelmassa on yli 5 000 esinettä kreikkalaisilta, roomalaisilta ja etruskeilta. Kokoelmaan kuuluu muun muassa marmoripatsaita, tekstiilejä ja keramiikkaa.
thumb|left|[[Pieter Brueghel vanhempi|Pieter Brueghel vanhemman Johannes Kastajan saarna vuodelta 1566.]] Vanhan taiteen kokoelmassa on noin 3 000 maalausta monilta merkittäviltä taiteilijoita. Italialaisten maalareiden tauluja on vanhoilta mestareilta Giottolta ja Ducciolta sekä renessanssitaiteilijoilta Rafaelilta, Giorgionelta, Tizianilta, Tintorettolta ja Paolo Veroneselta. Alankomaalaista taiteilijoista edustettuna ovat muun muassa Pieter Brueghel vanhempi, Antoon van Dyck, Jacob Jordaens ja Frans Hals. Espanjalaisen taiteen osasto on yksi Euroopan suurimpia, ja siihen kuuluu El Grecon, Diego Velázquezin ja Francisco de Goyan tauluja. Saksalaista ja itävaltalaisista taiteilijoista löytyy teoksia Hans Holbein vanhemmalta, Albrecht Dürerilta ja Franz Anton Maulbertschilta. Ranskalaisia maalauksia ei ole aivan yhtä paljon edustettuna kuin muita, mutta niiden joukossa on Nicolas Poussinin ja Claude Lorrainin teoksia. Brittimaalareista museossa on Joshua Reynoldsin ja John Constablen teoksia.
Veistoskokoelmassa on noin 600 veistosta 1800-lukua edeltävältä ajalta. Merkittävimpiä ovat Leonardo da Vincin ratsastajapatsas ja Andrea del Verrocchion surujen mies. Kokoelmissa on myös piirrosten ja vedosten osasto, jossa on lähes 10 000 piirrosta ja 100 000 vedosta. Ne eivät ole säännöllisesti esillä paperin valonherkkyyden takia.
thumb|[[Leonardo da Vincin päätä tutkiva piirros.]] 1800-luvun jälkeisen taiteen kokoelmassa on noin tuhat teosta, maalauksia ja veistoksia. Ranskalaisen taiten osiossa on maalauksia romantiikasta postimpressionismiin ja taiteilijoista on esillä Eugène Delacroix, Jean-Baptiste-Camille Corot, Gustave Courbet, Édouard Manet, Claude Monet, Paul Cézanne ja Paul Gauguin. Veistoksia on esimerkiksi Auguste Rodinilta ja Aristide Maillolilta. Itävaltalaista Biedermeieria edustavat Ferdinand Georg Waldmüller, Friedrich von Amerling ja Josef Danhauser. Saksalaista taidetta 1800-luvun puolivälin jälkeen edustavat Wilhelm Leibl, Franz von Lenbach ja Adolph von Menzel sekä symbolismia Arnold Böcklin, Franz Stuck ja Fernand Khnopff. 1900-luvun ensimmäisen puoliskon taidetta on esillä muun muassa Oskar Kokoschkalta, Max Slevogtilta, Maurice Utrillolta, Gino Severinilta ja Marc Chagallilta. Vuosisadan jälkipuoliskolta museon kokoelmissa on Josef Albersin, Victor Vasarelyn, Anthony Caron ja Magdalena Abakanowiczn teoksia.
Aiheesta muualla
Konstmuseet
Luettelo Ruotsin rautatieliikennepaikoista
Tämä on luettelo Ruotsin rautateillä, sekä valtion että yksityisten omistamilla, sijaitsevista liikennepaikoista.