cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pihlajajoki (Kuhmoinen)
Luontoarvoja
Pihlajajoesta on vuonna 2001 purettu uittolaitoksen laitteet sekä Saha- ja Myllykosken osakeyhtiön padot. Yläjuoksulla sijannut säännöstelypato on purettu ja muutettu pohjapadoksi. Joessa on kaksi koskialuetta, joiden yhteispinta-ala on 1 190 neliömetriä. Jokeen on istutettu (kotiutettu) taimenenpoikasia 1990-luvulla ja myöhemmin vielä 2012. Istutuksien onnistumista on yläkoskella kokeiltu sähkökalastuksella vuosina 2011 ja 2018, mutta niitä ei ole silloin tavattu.
Iso-Pihlajajärven valuma-alue
Pihlajakoski sijaitsee Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueella (14.2) sijaitsevassa Päijänteen alueessa (14.22), jossa se on Iso-Pihlajajärven valuma-alueen laskujoki. Sen valuma-alueen pinta-ala on noin 76 neliökilometriä ja järvisyys noin 11 %. Se sijaitsee kokonaan Kuhmoisissa. Valuma-alueen vesireittiä kutsutaan Pihlajakosken vesireitiksi ja siihen kuuluu Pihlajakoski, Iso Pihlajajärvi, Sääksoja ja Iso Sääksjärvi.
GP3 Venäjän Grand Prix 2014
GP3 Venäjän Grand Prix 2014 oli GP3-kauden 2014 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. lokakuuta Sotšin katuradalla Venäjällä. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Venäjän GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta startannut Koiranen GP -tallin kuljettaja Dean Stoneman. Sunnuntain kilpailun voitti Arden International -tallin Patric Niederhauser.
Hinnoittelu
thumb|[[Walmartin ”Everyday Low Price” -mainos.]] Hinnoittelu on ostettavaksi tarjottavan hyödykkeen sopivan hinnan määrittämistä ja asettamista. Hyödykkeet ovat käytännössä tuotteita (tavaroita) ja palveluita. Hinnoitteluun vaikuttaa keskeisesti hyödykkeen tuotanto- tai hankintakustannus, mutta myös markkinoilla esiintyvä kysyntä (myös kilpailevien yritysten vastaavien hyödykkeiden hinnat). Hinnoittelu on yrityksen keskeisimpiä päätöksiä, sillä liian korkealla hinnalla hyödykkeen kysyntä on vähäistä ja toisaalta liian matala hinta johtaa hyödykkeen liikakysyntään ja toiminnan heikkoon kannattavuuteen. Alennukset kuuluvat hinnoitteluun. Myös arvopapereita täytyy hinnoitella niiden liikkeellelaskun yhteydessä.
Perusteita
Hyödykkeen myyntihinnan on katettava hyödykkeen tuotanto- tai hankintakustannus. Tuotanto- tai hankintakustannuksen alittavalla hinnalla myyminen on yritykselle tappiollista. Yrityksen voitot ovat sidoksissa hinnoitteluun: yksinkertaistetusti myyntihinnan ja tuotantokustannuksen erotus on yritykselle voittoa (ottamatta huomioon arvonlisäveroa tmv.). Hinnoittelussa on otettava huomioon, että yrityksen on tiettynä ajanjaksona saatava tuottoja niin paljon, että kaikki kustannukset (sekä muuttuvat että kiinteät) saadaan katetuiksi ja saavutetaan tavoitteen mukainen voitto. Alennukset kuuluvat hinnoitteluun. Myönnetyt alennukset pienentävät yrityksen voittoja kyseisen tuote-erän osalta, jos myyntimäärä ei kasva (matalampi myyntihinta kuitenkin yleensä kasvattaa myyntimäärää).
Hinnoitteluun on olemassa useita menetelmiä.
Aloittainen vaihtelu ja kilpailuetu
Hinnoittelu vaihtelee teollisuuden, kaupan alan ja muiden palvelualojen välillä, sillä kustannustekijät ovat näillä talouden aloille erilaisia ja kuluttajille suunnattujen hyödykkeiden hinnoittelussa (B2C-myynti) korostuvat erilaiset tekijät kuin muille yrityksille suunnattujen hyödykkeiden tapauksessa (B2B-myynti). Markkinointi keskittyy useisiin hinnoittelun kannalta merkityksellisiin tekijöihin kuluttajamarkkinoilla: hinta on esimerkiksi yksi tekijä 4P- ja 7P-malleissa, mutta markkinoinnissa keskitytään myös kykyyn hinnoitella hyödyke. Hinnoitteluun liittyy käsite hinnoitteluvoima (engl. pricing power), joka tarkoittaa yrityksen kykyä nostaa hyödykkeen hintaa kysynnän laskematta. Hinnoitteluvoima tarkoittaa suurempia voittomarginaaleja. Yritys voi pyrkiä saavuttamaan kilpailuetua kilpailijoistaan poikkeavalla hinnoittelutavalla (engl. pricing strategy).
Kielletyt toimintatavat
Hinnoitteluun liittyy useita kiellettyjä toimintatapoja. Kohtuuttoman korkea hinnoittelu on määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Liian matalalla hinnalla myymistä kilpailijoiden poissulkemiseksi kutsutaan saalistushinnoitteluksi. Hintaruuviksi kutsutaan sitä, kun yritys heikentää kil­pai­li­jan­sa toimintaedellytyksiä lop­pu­tuot­teen mark­ki­noil­la pe­ri­mäl­lä yli­hin­taa vä­li- tai lii­tän­näi­ses­tä hyö­dyk­kees­tä. Hintasyrjintä on mää­rää­vän mark­ki­na-ase­man vää­rin­käyt­tö­ä, jossa asiak­kai­ta kohdellaan toi­sis­taan poik­kea­val­la ta­val­la. Alennuksissa on myös kiellettyjä toimintatapoja: alennusjärjestelmät eivät saa olla asiakkaita syrjiviä tai alennusperusteet epäselvät. Suomessa kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) turvaa taloudellista kilpailua puuttumalla tarvittaessa tällaisiin tapauksiin.
Kiellettyä on myös bruttohintaperiaate, jossa jakelutien ylempi porras määrää alemman portaan ulosmyyntihinnan.
Dave Robbins
David "Dave" Robbins (s. 14. elokuuta 1923 Greenburg, Indiana – syyskuu 2005 ) oli yhdysvaltalaissyntyinen, vuonna 1965 Kanadan kansalaisuuden saanut pasunisti, säveltäjä, sovittaja ja musiikkipedagogi. Hän muutti vuonna 1951 Vancouveriin ja työskenteli opettajana muun muassa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Herb Besson, John Capon, Hugh Fraser, Bob Hamper, Sharman King, Rob McKenzie ja Dave McMurdo.
Robbins toimi vuosina 1955–1970 Vancouverin sinfoniaorkesterin ensipasunistina. Hän loi uraa myös jazzmusiikin parissa. Hänen omalle big bandilleen CBC tilasi teoksia Al Macmillanilta, Ian McDougallilta, Doug Parkerilta, Paul Ruhlandilta, Ray Sikoralta, Robert Turnerilta, Dick Grovelta, Lalo Schifrinilta ja muilta säveltäjiltä. Robbinsin omien sävellysten joukossa on muun muassa elokuvamusiikkia.
Finnshits
Annelin silmin / Stressmann -singlejulkaisu
Ruonansuu kertoi, että kappale oli levytetty studiossa päivää ennen kuin Anneli Jäätteenmäen hallitus erosi kesäkuussa 2003.
TV-mainokset
Albumista on olemassa kolme erilaista TV-mainosta, joissa esiintyy Jope Ruonansuun lisäksi Pirkka-Pekka Petelius. Ohessa linkit joperuonansuu.com-sivuston Windows Media-muotoisiin tiedostoihin:
HMS Quorn (M41)
HMS Quorn (viirinumero M41) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 23. tammikuuta 1988 kumminaan Lady Rosemary Thompson ja valmistui 21. huhtikuuta 1989.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Portsmouthiin 2. miinantorjuntalaivueeseen.
Pentti Papunen
Pentti Papunen (16. maaliskuuta 1925 Ikaalinen – 8. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja ja tietokirjailija.
Papunen lähti jatkosotaan lukiolaisena kesken opintojen. Sodan jälkeen hän pääsi ylioppilaaksi Niinisalon internaatista, opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953. Hän opiskeli myös kartografiaa. Papunen oli sitten WSOY:n tietokirjaosaston kustannustoimittajana 1960–1985 ja toimitti muun muassa tietosanakirjoja sekä 7-osaisen maantieteellis-yhteiskunnallisen Suomenmaa-kirjasarjan.
Papunen kirjoitti Rauman, Hämeenkyrön ja Ikaalisten paikallishistoriasta. Hän suunnitteli Ikaalisten kauppalan ja Ikaalisten maalaiskunnan (myöhemmin Ikaalisten kaupungin) vakuunat sekä suunnitteli myös exlibriksiä, viirejä, sinettejä ja logoja sekä toimi oppikirjojen kuvittajana.
Aleksanteri Sauvo
pienoiskuva|Aleksanteri Sauvo (1950-l.) Aleksanteri (Santeri) Sauvo, vuoteen 1931 Sidorov (20. heinäkuuta 1915 Viipuri – 11. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Sauvon vanmemmat olivat laivuri Risto Sidorov ja Alina Rouvali ja puoliso vuodesta 1945 Hilja Elin Vaakanainen. Sauvo tuli ylioppilaaksi Viipurin kaksoislyseosta 1933. metsänhoitajaksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1941 ja suoritti virkatutkinnon 1945. Hän oli Viipurin Saha Oy:n harjoittelija, työnjohtaja ja konttoristi 1933–1937 ja 1938–1939, Sulka Oy:n apulaismetsänhoitaja 1941–1943, Repola-Viipuri Oy:n, vuodesta 1952 Rauma-Repola-osakeyhtiö, apulaismetsänhoitaja 1941–1950, Pääskyniemen telakan ja konepajan isännöitsijä ja kuljetusasiain hoitaja Savonlinnassa 1950–1954, erikoistehtävissä Lappeenrannassa 1954–1955, metsäosaston Saimaan alueen ylimetsänhoitaja Joensuussa 1955–1961, apulaismetsäpäällikkö Helsingissä 1961–1962, metsäpäällikkö 1962–1979 ja johtaja 1970–1979. Sauvolla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1970.
Vihreä Lyhty (Guy Gardner)
Guy Darrin Gardner on supersankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo on yksi Vihreän Lyhdyn joukkojen jäsenistä ja Oikeuden Puolustajien liittolainen. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Green Lantern #59 lehdessä maaliskuussa 1968 ja hänet loivat John Broome ja Gil Kane. Hahmon ulkonäkö perustuu näyttelijä Martin Milneriin.
Taustaa
Guy Gardner kasvoi Baltimoressa hänen vanhempiensa Roland ja Peggy Gardnerin toimesta. Hänen isänsä Roland on väkivaltainen alkoholisti, joka hakkaa Guyta joka päivä. Jotkut Guyn vammoista ovat näkyviä, kuten mustelmia, viiltoja ja kolhuja, mutta toiset ovat näkymättömiä ja emotionaalisesti aiheutettuja. Guy työskentelee ahkerasti koulussa saadakseen isänsä hyväksynnän, mutta Roland sen sijaan kiinnittää huomiota ja kohteliaisuuksia Guyn vanhemmalle veljelle Macelle. Guyn ainoa pakopaikka tällä hetkellä on General Glory -sarjakuvat, jotka menevät niin pitkälle, että mallintavat hänen kulhohiusten leikkauksensa Gloryn apulaisen Ernien mukaan.
Teini-iässä Guysta tulee alaikäinen rikollinen. Hän uhmaa jatkuvasti auktoriteettia. Myöhemmin hänet oikaisee hänen vanhempi veljensä, joka on nyt poliisi. Lopulta hän menee yliopistoon, elättää itsensä ja ansaitsi kandidaatin tutkinnon kasvatustieteessä ja psykologiassa Michiganin yliopistosta, jossa hän myös pelaa jalkapalloa uransa päättyvään loukkaantumiseen asti. Vamma koskettaa Guyä syvästi.
Yliopiston jälkeen Guy työskentelee sosiaalityöntekijänä ja käsittelee vankeja ja heidän kuntoutustaan. Hän hylkää tämän työn, mutta pelkää, että se tuo esiin hänen aggressiivisen luonteensa. Jatkossa hänestä tulee vammaisten lasten opettaja.
Syyskuussa 2011 The New 52 käynnisti uudelleen DC:n jatkuvuuden. Tällä uudella aikajanalla Guy Gardner on nyt entinen poliisi ja keskimmäinen lapsi perheessä, jolla on pitkät perinteet kuulumisesta Baltimoren poliisilaitokseen aina vuoteen 1860 asti. Hän on toinen ihminen, joka on ansainnut Vihreän Lyhdyn -voimasormuksen hänen pelastettua vanhemman veljensä Gerardin, joka oli jäänyt ansaan poliisin katujengin kanssa käydyn ammuskelun aikana.
Tässä versiossa Guylla on kireät suhteet isäänsä Ebenezer Gardneriin, joka on kunniamerkkejä saanut poliisi, joka pakotettiin työkyvyttömäksi tämän ammuttua luodin virkatehtävissä, koska on kysymys selittämättömästä tapauksesta, joka potkaisi Guyn poliisivoimista. Tätä käsitellään uudelleen DC Rebirthissä, joka palaa alkuperäiseen alkuperään, jossa hän alkoholisti-isänä pahoinpiteli Guyä lapsena, mikä nähtiin Guyn taistelun aikana Sinestro Corpsin jäsenen Arkillon kanssa nykyajassa, ja myöhemmin hänen isänsä esiteltiin uudelleen hänen alkuperäisellä nimellään Roland Gardnerina.
Kun Abin Surin alus pakkolaskeutui maahan ja hänen sormuksensa etsi sopivaa korvaajaa, sormus päätti valita Hal Jordanin isännäkseen Guy Gardnerin sijaan. Universumin vartijat tietäen Gardnerin potentiaalin pitivät häntä varasijalla siltä varalta, jos Jordanille sattuisi jotakin. Kun Jordan saa tietää Gardnerin asemasta hänen varajäsenenään, hän järjestää sattumanvaraisen tapaamisen, ja heistä tulee ystäviä. Vaikka Gardner on alun perin naiivi Jordanin salaiselle henkilöllisyydelle, hän lopulta avustaa Jordania hänen seikkailuissaan. Hän on myöhemmin kumppanina Jordanin kanssa suoritettuaan koulutuksensa Vihreänä Lyhtynä Kilowogin johdolla.
Jonkin aikaa myöhemmin, aikana, jolloin Gardner hoitaa varajäsenen tehtäviään Vihreänä Lyhtynä, Hal Jordanin käyttämä voimalyhty, sormuksen energian lähde, räjähtää Gardnerin kasvoille Murskaajan (Crumbler) sille aiheuttaman vaurion vuoksi ja vangitsee hänet Phantom Zonelle. Siihen mennessä Gardnerin linja-auto-onnettomuus, lyhdyn räjähdys, hänen sulautuminen vyöhykkeelle ja sitä seurannut Kenraali Zodin ja muiden Phantom Zonen asukkaiden käsissä tapahtuva kidutus olivat kuitenkin vaikuttaneet hänen mieleensä. Kun Gardner vapautetaan haamuvyöhykkeeltä, hänellä diagnosoidaan aivovaurio ja hän on koomassa useita vuosia. Gardnerin aivovaurio ilmenee ylimielisenä, väkivaltaisena, epävakaana ja usein lapsellisena uuden persoonallisuuden muodossa. Gardner uskoo olevansa viimeinen "todellinen" vihreä lyhty, ylivoimainen kaikkiin muihin, erityisesti Jordaniin. Myöhemmin Gardner saa Universumin Vartijoilta tehtävän värvätä ja komentaa universumin tappavimpia ja voimakkaimpia rikollisia hyökkäämään Anti-Monitorin kotitukikohtaa vastaan. Viisi universumin suojelijaa kuolivat antimateria-aallon seurauksena, ja kuudes tekee lopulta sovinnon muiden suojelijoiden kanssa. Sillä välin Gardner onnistuu palkkaamaan voimakkaita roistoja taisteluun Anti-Monitoria vastaan. Sekä Hal Jordan että John Stewart estävät Gardneria suorittamasta tehtäväänsä, joka olisi lopulta tuhonnut maailmankaikkeuden. "Mad Guardianin" tappion ja kuoleman jälkeen vartijat palaavat ja määräävät Gardnerin sektorin 2814 viralliseksi vihreäksi lyhdyksi, kun taas Jordanin tehtävänä on värvätä joukkoon uusia jäseniä.
Ylin oikeusaste
Ylin oikeusaste eli korkein oikeusaste tai viimeinen oikeusaste on useimmissa valtioissa ja toimialueissa oikeusaste, jonka ratkaisu on lopullinen ja jonka tuomioista tai päätöksistä ei voi valittaa tai niihin ei voi hakea muutosta miltään toimielimeltä tai tuomioistuimelta.
Ylimmän oikeusasteen kehitys ja muodot
Ylimmän oikeusasteen kehityksen alkuna on ollut useimpiin yhteiskuntiin sisältynyt ajatus lopullisesta tuomiovallasta. Itsevaltiuden aikana se kuului hallitsijalle, jolla oli oikeus muuttaa tuomioistuinten päätöksiä hänelle tehtyjen valitusten perusteella. Valistuksen aikana syntyneen vallan kolmijako-opin mukaan tuomiovalta eriytettiin hallitsijan ja lainsäätäjän vallasta. Myös tähän uuteen järjestelmään luotiin ylin tuomiovalta, joka saattoi kumota alempien tuomioistuinten päätökset.
Anglosaksisissa maissa ylin oikeusaste kehittyi Ison-Britannian parlamentin ylähuoneen oikeudesta ottaa käsiteltäväksi tuomioistuinten ratkaisuja. Lainsäädäntöä kehitettiin pitkälti ylähuoneen ns. lakilordien tekemien ennakkoratkaisujen perusteella. Nykyään tämä kehityssuunta näkyy voimakkaasti esimerkiksi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden itsenäisessä toimivallassa.
Useimmissa Euroopan maissa on yleensä kaksi korkeinta oikeusasteen tuomioistuinta. Hyvin tyypillinen on jako siviili- ja rikosasioiden sekä hallintoasioiden ylimpään oikeusasteeseen. Tällainen jako on voimassa myös Suomessa. Monissa maissa on myös erillinen perustuslakituomioistuin, joka ratkaisee lainsäätämiseen ja perustuslain tulkintaan liittyviä kysymyksiä.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen suhde jäsenmaiden korkeimpiin oikeusasteisiin
Euroopan unionin jäsenmaiden korkeimpien tuomioistuinten toimivaltaa rajoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. EU:n jäsenmaiden tuomioistuimilla on velvollisuus pyytää EY-tuomioistuimelta lausuntoa tietyn EU:n asetuksen tai direktiivin tulkinnasta ja soveltuvuudesta oikeudenkäynnin kohteena olevaan asiaan. Jäsenmaan tuomioistuin on velvollinen noudattamaan EY-tuomioistuimen asiassa antamaa ratkaisua.
Korkeimmat oikeusasteet Suomessa
Eduskunnan perustuslakivaliokunnan toiminnassa on lisäksi katsottu olevan joitakin perustuslakituomioistuimen toimivaltaan kuuluvia piirteitä. Perustuslakivaliokunta ei kuitenkaan ole tuomioistuin.
Kasavuori (Soukka)
Kasavuori on kallioinen mäki Espoon Soukassa, Espoonlahden itärannalla, Soukan asuntoalueen eteläpuolella ja Suvisaaristoon menevän tien länsipuolella. Länsireunan huippu kohoaa 44 metrin korkeuteen merenpinnasta, ja sieltä on avara näkymä Suomenlahdelle ja lounaisen Espoon rannikolle. Kasavuori kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin kallioalueisiin. Graniitille ominaisen vaakarakoilun vuoksi alueen rinteet ovat paikoin porrasmaisia. Kasavuorella on ollut muinoin rannikon puolustusketjuun kuulunut merkkitulipaikka.
Sadepäivän ihmisiä
Sadepäivän ihmisiä on Pelle Miljoona & Linnunlaulu -yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi vuodelta 1989. Pelle Miljoonalle se on 13. albumi. Levystä ilmestyi remasteroitu ja bonus-kappaleilla täydennetty CD-versio 23. helmikuuta 2005.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona, paitsi (A5) Tero Siitonen - Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
CD-bonukset
Muut
Äänitys, miksaus ja tuotanto: Kenzo Kalen Kansi: Riipinen / Hirvikoski (Siamese Cats)
Quentin
Quentin tai Quenten voi tarkoittaa seuraavia:
Imatrankosken kirkko
Imatrankosken kirkko on Imatran evankelisluterilaisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Imatrankosken kaupunginosassa, Vuoksen varrella. Kirkko on valmistunut vuonna 1954 ja vihitty käyttöön samana vuonna 31. lokakuuta. Kirkkorakennus on arkkitehti Aleksis Lindqvistin suunnittelema. Kirkon alttarin, saarnatuolin ja penkit on suunnitellut Yrjö Vaskinen, joka on suunnitellut myös toisen imatralaisen kirkon, Tainionkosken kirkon.
Imatran seurakunta on perustettu osin Jääsken seurakunnan alueista, ja Imatrankosken kirkossa on Jääsken kirkon ehtoollisvälineet sekä alttaritaulu Tulkaa minun tyköni, joka on Arvid Liljelundin öljymaalaus vuodelta 1888. Kirkon kellotornissa, joka sijaitsee hiukan erillään itse kirkkorakennuksesta, soi Jääsken kirkon vanha kello. Entiset jääskeläiset kokivat muutenkin Imatrankosken kirkon menetetyn kirkkonsa perinteenjatkajaksi.
Elefantine
thumb|320px|Elefantinen saari Mövenpickin hotellin tornista katsottuna right|thumb|320px|Elefantinen saari ja Assuanin museo. Alla vasemmalla [[nilometri. Rannassa kaksi felukkaa.]] right|thumb|320px|Öinen näkymä Assuanista länteen. Keskellä Mövenpickin hotelli Elefantinen saarella
Elefantine on saari Niilissä välittömästi ensimmäisen kataraktin alapuolella lähellä Assuania Egyptissä. Tämä seutu tunnetaan Ylä-Egyptinä, koska maan­pinta on siellä korkeammalla kuin Ala-Egyptissä lähempänä Väli­merta. Saarella sijaitsevat muinaisen samannimisen kaupungin rauniot.
Saaren nimi johtuu kreikan kielen sanasta elefas, joka merkitsee norsunluuta. Saarella on mahdollisesti käyty norsun­luun kauppaa, mutta toden­näköi­semmin nimen aiheena on se, että saari muistuttaa muodoltaan norsun syöksyhammasta, mikä on helposti todettavissa läheisiltä kukkuloilta katsottaessa.
Saari on 1200 metriä pitkä pohjoisesta etelään ja leveimmistä kohdasta noin 400 metrin levyinen. Nykyään saari kuuluu Assuanin kaupunkiin.
Muinaisen Egyptin aika
Muinaiset egyptiläiset tunsivat Elefantinen saaren nimellä Abu tai Jebu. Se oli puolustuksellisesti erin­omaisella paikalla Egyptin ja Nubian rajalla, ja sijaintinsa vuoksi sillä oli huomattava merkitys myös jokea pitkin kulkevien kauppa-alusten satama­paikkana. Paikka on lähellä Kravun kääntöpiiriä eli pohjoisinta leveyspiiriä, jonne aurinko kerran vuodessa paistaa suoraan ylhäältä­päin ja josta se kesä­päivän­seisauksen jälkeen näyttää kääntyvän etelään päin.
Elefantinen linnoitus sijaitsi juuri Niilin ensimmäisen kataraktin alla. Toisen väli­kauden aikana (1650–1550 eaa.) tämä linnoitus oli Egyptin etelä­rajana.
Egyptiläisen mytologian mukaan saarella asui Khnum, sarvi­päinen kata­raktien jumala, joka vartioi ja kontrolloi Niilin vesiä luolista käsin saaren alta. Hänen katsottiin kuuluvan samaan jumal­kolmikkoon, Elefantinen triadiin kuin Satis ja Anuket. Satista palvottiin hyvin varhaisista ajoista saakka sodan jumalattarena, jota pidettiin tämän strategisesti tärkeän alueen suojelijana. Häntä pidettiin myös hedelmällisyyden jumalattarena, joka personoi Niilin vuotuisia tulvia, kun taas hänen tyttärensä Anuket oli Niilin jumalatar. Satiksen kultti sai alkunsa muinaisessa Swenetin kaupungissa. Kun tämä kolmikko myöhemmin muodostui, Khnumia pidettiin hänen puolisonaan ja sen vuoksi Anuketin isänä. Hänen merkityksensä myyteissä muuttui myöhemmin ja toinen jumaluus sai hänen osuutensa joen jumalana. Khnumia alettiin pitää savenvalajana, joka oli luonut ihmisruumiit.
Temppelit
Säilyneiden tietojen mukaan Elefantinessa on ollut Khnumin temppeli jo kolmannen dynastian faarao Djoserin aikana. Myöhemmin paikalle rakennettiin toinenkin temppeli, jonka rauniot vievät suuren osan saaren eteläkärjestä. Tämä temppeli rakennettiin 30. dynastian faarao Nektanebon aikana vähän ennen kuin Aleksanteri Suuri valloitti Egyptin. Saarella on myös Hatšepsutin rakennuttama Satisin temppeli.
Aleksanteri Suuren jälkeen Egyptiä hallitsi kreikkalaisperäinen Ptolemaiosten dynastia vuosina 305–30 eaa. Ptolemaiosten aikana egyptiläiset uskonnolliset tavat pysyivät pitkälti ennallaan, mutta egyptiläiset jumalat usein samastettiin kreikkalaisten jumalien kanssa. Myöhemmin Egypti joutui Rooman valtakunnan alaisuuteen, mutta silloinkin sen uskonnolliset perinteet jatkuivat rinnakkain muista kulttuureista peräisin olevien kanssa.
Muita arkeologisia löytöjä
Saksan arkeologinen instituutti on suorittanut saarella kaivauksia. Monet siellä sijainneesta kaupungista löydetyt esineet ovat nykyisin näytteillä saarella sijaitsevassa museossa, muun muassa muumioitu Khnumia esittävä pässi. Saarelta on löydetty runsaasti myös esidynastisella kaudella tehtyjä esineitä.
Vanhimmat saarella säilyneet rauniot ovat kolmannen dynastian aikainen graniittinen porraspyramidi sekä kuudennen dynastian aikainen paikallisen Ta-setin (kreik. Ombites) nomoksen johtajan eli nomarkin Hekayibin rakennuttama pieni pyhäkkö. Vanhan valtakunnan ajoista roomalaisaikaan saakka Egyptissä oli 42 tällaista paikallisen nomarkin hallitsemaa maakuntaa eli nomosta.
Elefantinesta on löydetty myös harvinainen, palasina säilynyt kalenteri Thutmosis III:n ajalta.
Nilometrit
Elefantinen saarella on säilynyt kaksi nilometria eli Niilin vedenkorkeuden mittaria. Toinen niistä liittyy Satiksen temppeliin, ja siinä on alas johtava kivinen portaikko. Sen 90 porrasta on merkitty sekä arabialaisilla, kreikkalaisilla, roomalaisilla että hieroglyfinumeroilla. Sen kahdessa seinässä on monia merkintöjä ja symboleja veden korkeuden mittaamista varten. Se jälleenrakennettiin viimeksi Rooman valtakunnan aikana ja oli käytössä 1800-luvulle saakka.
Toinen nilometri on suorakulmainen allas saaren eteläkärjessä lähellä Khnumin temppeliä vastapäätä Old Cataract -hotellia. Se on todennäköisesti näistä vanhempi. Kreikkalainen historioitsija Strabon mainitsi yhden nilometrin, mutta ei ole varmaa, kumpaa hän tarkoitti.
Toisinaan väitetään, että myös se kuuluisa kaivo, johon aurinko kerran vuodessa paistoi suoraan ylhäältäpäin, mihin perustuen Eratosthenes määritti maapallon ympärysmitan, olisi sijainnut Elefantinessa. Strabonin mukaan kaivo kuitenkin sijaitsi Syenessä (Assuanissa), ei Elefantinessa. Kumpikaan Elefantinen nilometreista ei olisi siihen tarkoitukseen soveltunut, mutta Syenen kaivo on mahdollisesti hävinnyt.
Juutalaisyhteisö
Elefantinen juutalaissiirtokunta oli mahdollisesti saanut alkunsa jo faarao Psammetik I:n hallitsija­kaudella noin 600 eaa. Silloin juutalaiset sotilaat mahdollisesti osallistuivat hänen sotiinsa nubialaisia vastaan.
Nykyaika
Nykyisin Elefantinen saaressa on arkeologisten kohteiden lisäksi Assuanin museo saaren eteläkärjessä sekä suuri ylellinen Mövenpickin hotelli pohjoiskärjessä. Saaren keskiosissa on kolme kylää, jossa asuu runsas nubialaisväestö.
Novium
Novium on Svenska yrkeshögskolanin ja Yrkeshögskolan Sydvästin yhdistyttyä 1. elokuuta 2008 muodustuneen ruotsinkielisen Yrkeshögskolan Novian opiskelijakunta.
Noviumin muodostivat entiset opiskelijakunnat Studerandekåren vid Svenska yrkeshögskolan-SSY ja Studerandekåren vid Yrkeshögskolan Sydväst-Studväst.
Keski-Abaco
right|thumb|300px|Keski-Abacon sijainti Keski-Abaco on Bahaman hallintoalue Abacon saarella. Hallintoalue koostuu kolmesta kaupungista: Dundas Town, Marsh Harbour, Murphy Town. Hallinnollinen keskus sijaitsee suurimmassa kaupungissa, eli Marsh Harborissa. Hallintoalueen yhteenlaskettu asukasluku on 9 196.
Durak (korttipeli)
Durak on venäläinen korttipeli, jossa tavoitteena on päästä kädessä olevista korteista eroon. Pelaaja, jolla on viimeisenä kortteja kädessään, on durak eli tyhmyri.
Sampo
Sampo voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Iijärvi (Suomussalmi)
Iijärvi on keskikokoinen humusjärvi Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntarajalla Kuusamon ja Suomussalmen kunnissa. Sen pinta-ala on 7,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 165 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede
Iijärven ulottuvuus lännestä itään on 8,1 kilometriä. Järven keskiosasta ulottuu järven itäosan Sarviperään vähintään 20 metriä syvä vyöhyke, jonka syvimmät kohdat ovat 50–51 metriä. Syvänteen eteläpuolinen ranta on matala, puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee noin 50–150 metrin päässä rantaviivasta. Myös järven länsiosan Ahvenlahti on melko syvä. Järven pohjoisen osan muodostaa yli kilometrin levyinen Sakkolahti, joka on suurimmalta osin melko matala. Sakkolahden itäpuolella sijaitsee muusta järvestä erilleen kuroutunut Riitalampi, joka on matala. Iijärven itäosassa sijaitsee noin 30 aarin laajuinen Sarviperänsaari.
Iijärven rannat ovat melko alavaa metsää ja suota. Länsirannan Ahvenvaaran korkeustaso on noin 250 metriä merenpinnan yläpuolella, eli noin 30 metriä järven pinnan yläpuolella.
Iijärveen virtaa Sarvijoki idästä Sarvijärveltä (220,0 metriä mpy). Pohjoisesta virtaa Sakkojoki. Iijärven eteläpuolella sijaitsee Hypäs, jonka korkeustaso on sama kuin Iijärven, Hypäksen itäpuolella on Iso Haapolampi, jonka korkeustaso on 0,1 metriä ylempi. Iijärvi laskee Hypäksen kautta Huosiusjärveen (214,4 metriä mpy).
Sokos Hotel Hamburger Börs
pienois|Hamburger Börs Turun kauppatorin laidalla. Original Sokos Hotel Hamburger Börs, puhekielessä ”Pörssi” tai ”Börs”, oli Turun kauppatorin laidalla sijainnut hotelli, joka kuului Sokos Hotels -ketjuun. Hotellirakennus valmistui vanhan Hamburger Börsin paikalle 1979, ja se purettiin 2019.
Iijärvi (Suomussalmi)
Maantiede
Iijärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2013 erinomaiseksi. Järven vesitilavuus on 61 194 000 kuutiometriä.
Iijärvi (59.531.1.010) kuuluu Iijärven lähialueeseen (59.531), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Iijärven valuma-alue (59.53) ja ensimmäinen Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Iijärvi on laajin Iijärven lähialueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Haapolampi, Huosiusjärvi ja Hypäs.
Kuusamossa on toinenkin Iijärvi. Se sijaitsee noin 30 kilometriä pohjoiseen.
Sokos Hotel Hamburger Börs
Historia
Hamburger Börsin torinpuoleinen osa purettiin vuonna 1976, ja tilalle rakennettiin uusi rakennus. Kauppiaskadun varrella sijaitseva vanhempi rakennus kuitenkin säilytettiin.
Börsin avajaiset olivat 1. helmikuuta 1979. Huoneita oli tällöin 160 ja vuodepaikkoja 323. Tällöin ravintoloina toimivat vanhan puolen yläravintola Börs I sekä alakerroksessa olevat Steak Börs ja venäläistä ruokaa tarjoava Kalinka. Hotellin ala-aulassa oli Café Valtin ja rakennuksessa toimi myös ohjelmallinen yöravintola Börs Club.
Purkaminen
pienois|Sokos Hotel Hamburger Börs -hotellin purkaminen syksyllä 2019 samaan aikaan [[Toriparkki (Turku)|Toriparkin rakentamisen kanssa.]] Turun Osuuskauppa luopui Hamburger Börsistä keväällä 2019 ja hotellitoimintaa jatkamaan tuli Scandic. Lähi-Tapiola ja Scandic ensin suunnittelivat remontoivansa torinpuoleista hotellirakennusta, mutta päätyivät siihen, että uuden hotellirakennuksen rakentaminen tulisi vain hieman kalliimmaksi kuin vanhan rakennuksen perusteellinen remontti. Vanhan hotellirakennuksen purkaminen aloitettiin 2019 ja uusi rakennettiin tilalle. Uusi 272:n huoneen hotelli Scandic Hamburger Börs avattiin syksyllä 2021.
Kulttuurissa
Wallina Valtinista ja hotellista kertova musiikkinäytelmä Hamburger Börs – ja häntä kaikki rakastivat sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa 10. syyskuuta 2010. Näytelmän kirjoittaja Harriet Nylund-Donner joutui metsästämään tietoja Valtinista Ruotsista asti. Tarina alkaa vuodesta 1898 ja päättyy 1930-luvulle. Näytelmässä on paljon faktaa mutta paljon keksittyäkin, kertoo kirjailija Nylund-Donner.
Esteri Tomula
Ilta Esteri Tomula (31. lokakuuta 1920 Helsinki – 18. huhtikuuta 1998 Helsinki ) oli suomalainen keramiikkataiteilija, joka teki pitkän uran Arabian tehtaiden astia- ja kuviosuunnittelijana vuosina 1947–1984.
Esteri Tomula pääsi ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta vuonna 1939 ja valmistui keraamikoksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1947. Samana vuonna hän aloitti Arabian tehtaalla koristetaiteilijana ja pysyi siellä eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1981 asti. Päivätyönsä ohessa Esteri Tomula toimi kolmisenkymmentä vuotta tuntiopettajana helsinkiläisessä Toimelan vapaaopistossa, jossa hän kasvattavalla otteella jakoi tietojaan ja taitojaan oppilailleen.
Tomulan tunnetuimmat astiamallistot ovat Fennica-maljakot ja -vadit, Krokus-astiasto, Vegeta-sarjan ruokakasviaihein koristellut emaliastiat ja -kattilat sekä Botanica-seinälautaset.
Koristekuvioissa Tomula yhdisti painamisen ja käsinmaalaamisen. Kuvioiden ohuet ääriviivat painettiin astioihin mustalla ja kuviot väritettiin sitten käsin maalaten.
Esteri Tomula osoitti testamentissaan huomattavan summan hänen nimeään kantavan rahaston perustamiseen. Rahasto hankkii Taideteollisuusmuseoon ulkomaista ja kotimaista keramiikkaa sekä järjestää kansainvälistä taiteilijavaihtoa.
Autogiro
pienoiskuva|Autogiro lennossa. Autogiro, tunnetaan myös nimellä gyrokopteri, on hieman helikopteria muistuttava potkurivetoinen lentokone, jossa on sekä työntävä että nostava potkuri. Autogiroa on joskus sanottu lentokoneen ja helikopterin välimuodoksi.
Autogiro eroaa helikopterista siinä, että sitä ilmassa pitävä suuri roottori ei ole moottoroitu ja lentokoneesta siinä, että sen nostovoiman synnyttää vapaasti pyörivä roottori, ei siivet.
Rush (kappale)
Rush on suomalaisen goottimetalli -yhtye Poisonblackin ensimmäinen single. Se julkaistiin 9. elokuuta 2006 levymerkillä Century Media Records.
Autogiro
Autogiro ei putoa nopeasti moottorivian sattuessa, vaan "liitää" maahan autorotaation avulla, samoin kuin helikopteri. Tunnetuin autogiroon liittyvä ongelma on huonosti rakennetun autogiron taipumus joutua nyökkäävään liikkeeseen laskeuduttaessa, mikä pudottaa autogiron.
Autogiron keksijä, espanjalainen Juan de la Cierva (1895–1936), lensi itse suunnittelemallaan koneella ensi kerran vuonna 1923. Autogiron kulta-aika olikin 1920- ja 1930-luvuilla. Autogirolla oli suuri merkitys helikopterin kehitykselle.
Autogiroa käytetään nykyään lähinnä harrastusilmailussa, ja se soveltuukin siihen, koska se on yksinkertainen, kevyt ja helppo valmistaa.
Suomalaisia autogiron kehittäjiä ovat olleet Jukka Tervamäki sekä Seppo ja Kalevi Kokkola.
Agiá (Chaniá)
Agiá on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 426 (vuonna 2011).
Aiemmin kylä kuului Thérison kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Thérison kunnallisyksikköön.
Flemming Andersen
pienoiskuva|Flemming Andersen vuonna 2019. Flemming Andersen (s. 2. kesäkuuta 1968, Kööpenhamina ) on tanskalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten Aku Ankka -lehdessä ja Aku Ankan taskukirjoissa ilmestyneistä Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvista sarjakuvaseikkailuista.
Me hirviöt (albumi)
Me hirviöt on Jope Ruonansuun 25. lokakuuta 2006 julkaistu albumi. Albumin tekoon tai ainakin sen "teemaan" on varmasti vaikuttanut Lordin ensimmäinen euroviisuvoitto Suomelle.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 14. Kultalevy myönnettiin vuonna 2007. Albumia on myyty yhteensä yli 16 000.
Wilhelm Johannsen
thumb|Wilhelm Johannsen Wilhelm Ludvig Johannsen (3. helmikuuta 1857 Kööpenhamina, Tanska – 11. marraskuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen kasvi- ja perinnöllisyystieteilijä. Johannsen tunnetaan käsitteiden geeni, genotyyppi ja fenotyyppi luojana. Hän on ollut merkittävä varhainen genetiikan tieteenalan uranuurtaja, joka loi menetelmiä ja käsitteitä 1900-luvun vaihteen perinnöllisyyttä tutkineeseen tiedeyhteisöön. Johannsenin esittelemä organismin genotyypin (perinnölliset ominaisuudet) ja fenotyypin (havaittavat ominaisuudet) ero on edelleen merkittävä biologian tutkimuksen perusta. Johannsen kritisoi vitalismiin ja teleologiaan perustuvia biologisia selityksiä ja korosti realistista ja materialistista lähestymistapaa, joka ei kuitenkaan pyrkinyt ymmärtämään biologisia ilmiöitä pelkästään fysiikan ja kemian lakien kautta.
Johannsen toimi Kööpenhaminan yliopiston kasvifysiologian professorina 1905-1926. Hän vieraili merkittävillä luentokiertueilla Yhdysvalloissa ja hänet nimitettiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi 1909. Hän oli myös Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös Kööpenhaminan yliopiston rehtori 1917-1918. Hän tutki ja julkaisi aktiivisesti aina kuolemaansa saakka vuonna 1927.
Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020
Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020 on järjestyksessään 34. Miesten Salibandyliigan kausi. Liigan runkosarja alkaa 21. syyskuuta ja päättyy 29. helmikuuta. Kauteen hallitsevana mestarina lähtee neljä viimeistä mestaruutta voittanut Classic. Edellisen Divari-kauden mestari Tikkurilan Tiikerit, sekä toinen ÅIF nousevat liigaan kaudeksi 2019–2020. Koovee ja FBT Karhut putosivat Divariin edellisen kauden päätteeksi. Kausi keskeytettiin 20. maaliskuuta 2020 koronaviruksen leviämisen hillitsemiseksi,minkä takia pudotuspelit jäivät pelaamatta. Suomen mestaruutta ei jaettu ensimmäistä kertaa Salibandyliigan historiassa.
Kasavuori
Kasavuori tarkoittaa seuraavia asioita:
Luettelo alas ammutuista siviililentokoneista
Kaupallisen ilmailun historiassa on tapahtunut useita siviililentokoneiden alasampumisia, jotka on aiheutettu tahallisesti tai tahattomasti. Tämä on kronologinen luettelo tapauksista, joissa lentokoneet on tuhottu tuliasein tai ohjuksilla. Luettelossa on sodan ajan alasampumiset mutta ei terroritekoja.
Trombiini
Trombiini on ihmisten ja muiden selkärankaisten entsyymi, joka osallistuu veren hyytymiseen. Se muodostuu veressä olevasta protrombiinista, joka on tsymogeeni, jonka tuotto vaatii K-vitamiinia. Trombiinin toimintaa estäviä aineita, kuten dabigatraania, käytetään antikoagulanttilääkkeinä.
Trombiini pilkkoo veren fibrinogeeniä fibriiniksi. Fibriinit ovat verihiutaleiden lisäksi rakenteellisesti tärkein osa verihyytymiä. Trombiini aktivoi myös hyytymistekijöitä V, VIII ja XIII. Hyytymisen alkuvaiheen jälkeen trombiinia sitoutuu trombomoduliiniin. Tällöin trombomoduliini aktivoi proteiini C:tä, joka estää veren hyytymistä, ja TAFI:a, joka estää hyytymän hajotusta eli fibrinolyysiä.
Trombiinin nimi tulee kreikan kielen sanasta thrombus eli "verihyytymä". Protrombiinia sanotaan myös hyytymistekijäksi II (tai vain tekijäksi II) ja trombiinia hyytymistekijäksi IIa. Muita trombiinin nimiä ovat muun muassa fibrinogenaasi ja trombaasi.
Geeni
Ihmisillä protrombiinin geeni on F2. Se on kromosomissa 11 kohdassa 11p11.2. Geenin pituus on noin 21 kiloemäsparia (kbp). Siinä on 13 intronia ja 14 eksonia.
Rakenne
Ihmisten protrombiinin esiasteessa on 622 aminohappoa translaation jälkeen. Se läpikäy monia translaation jälkeisiä muutoksia: siitä muun muassa poistuu 43 aminohapon N-terminaalinen pätkä, 3 aminohappoa N-glykosyloituu ja 10 glutamaattia karboksyloituu γ-karboksiglutamaateiksi K-vitamiiniriippuvaisesti. Muun muassa varfariini estää tätä karboksylaatiota.
Valmis protrombiini on glykoproteiini. Sen massa on 72 kDa. Siinä on 579 aminohappoa ja 4 proteiinidomeenia, joita yhdistää 3 lenkeiksi kutsuttua aluetta (suluissa ovat aminohappojen numerot alkaen N-terminaalista):
Tekijä Xa katkaisee protrombiinin aminohappojen R271 ja R320 viereiset peptidisidokset ja muodostuu disulfidisidoksella C292–C439 yhdessä pysyvä A- ja B-ketju eli trombiini. Sen massa on 36.5 kDa. A-ketjussa on 36 aminohappoa ja B-ketjussa 259. A-ketjulla ei ole tunnettua toimintoa. B-ketjussa on 3 sisäistä disulfidisidosta ja aktiivinen kohta, jonka aminohapot H363, D419 ja S525 osallistuvat keskeisesti katalyysiin.
Protrombiini ilmenee ihmisissä kahtena konformeerinä: avoimena ja suljettuna. Nämä muuntuvat jatkuvasti toisikseen tasapainoreaktiossa. Suljettu muoto on yleisempi. Kuvassa alla: N/C-terminaali (N/C); Gla (vihreä); lenkki 1 (valkoinen); kringle 1 (sininen); lenkki 2 (harmaa); kringle 2 (punainen); lenkki 3 (musta); R271–R320 välinen aktivaatiossa poistuva alue (purppura); proteaasidomeeni (pinkki); katalyyttiset aminohapot H363, D419 ja S525 (syaanit); disulfidisidokset (keltaiset). Kuvan suljettua konformaatiota imitoivassa mutantissa on disulfidisidos (oranssi), jota ei ole normaalissa protrombiinissa.
Toiminta
Ihmisillä protrombiini muodostuu pääosin maksassa, josta se vapautuu vereen. Sen pitoisuus veriplasmassa on noin 100 µg/ml ja puoliintumisaika 60 tuntia.
Tekijä Xa muuntaa protrombiinin trombiiniksi katkaisemalla protrombiinin aminohappojen R271 ja R320 viereiset peptidisidokset. Xa tekee tämän ollessaan tekijä Va:n kanssa protrombinaasissa eli Xa-Va-kompleksissa. Xa-Va on γ-karboksiglutamaattiensa sitomien kalsiumionien avulla kiinni jossakin hyytymäalueen anionisessa fosfolipidikalvossa. Pelkän R320 katkeamisessa muodostuvaa tuotetta sanotaan joskus meitsotrombiiniksi (eng. meizothrombin). Se toimii entsyyminä joissakin samoissa reaktioissa kuin trombiini, muttei kaikissa. Se voi muuntua trombiiniksi R271 katkeamisen kautta.
Trombiini edistää veren hyytymistä sillä se
Myöhemmissä hyytymisreaktion vaiheissa trombiini myös vähentää hyytymistä epäsuoraan. Se sitoutuu endoteelin pinnan trombomoduliiniin, joka aktivoi proteiini C:tä. Proteiini C hajottaa muun muassa tekijöitä Va ja VIIIa, jolloin niiden hyytymistä aiheuttava vaikutus loppuu. Lisäksi trombomoduliini-trombiini-kompleksi aktivoi trombiinista riippuvan fibrinolyysin säätelijän (TAFI). TAFI poistaa lysiinitähteitä fibriinien C-terminaaleista estäen siten plasmiinin sitoutumista hyytymään. Tämä estää plasmiinin aiheuttamaa fibriinihyytymän hajotusta eli fibrinolyysiä.
Trombiinia hajottavat antitrombiini ja hepariinikofaktori II estäen siten sen toimintaa. Muita tehokkaita trombiinin estäjiä, joita ei ihmiskehossa normaalisti ilmene, ovat muun muassa hirudiini, lepirudiini, desirudiini, bivalirudiini, dabigatraani ja argatrobaani.
Villa d’Este
Villa d'Este on kartano Tivolissa Italiassa lähellä Roomaa. Sitä pidetään nykyään niin italialaisen arkkitehtuurin kuin puutarhasuunnittelunkin mestariteoksena. Kartanoa ja puutarhaa on kehitelty 1500-luvulta alkaen. Unescon maailmanperintöluetteloon se on kuulunut vuodesta 2001.
Villa d'Este on palatsihuvila, jonka Tivolin kuvernööri, kardinaali Ippolito II d’Este rakennutti muuttamalla aikaisemman luostarin villaksi. Talon on suunnitellut arkkitehti Pirro Ligorio, ja se valmistui sisustuksiltaankin vuoteen 1572 mennessä. Tyyliltään se on myöhäisrenessanssia.
Luostarin alapuolen kaupunginosa muutettiin 4,5 hehtaarin kokoiseksi puutarhaksi ja sinne vedettiin vesijohto yläpuolisilta vuorilta. Veden käyttö oli uusi idea ja oli vaativa tehtävä saada suihkulähteet toimimaan luonnollisella vedenpaineella ilman pumppuja. Myöhemmin rakennus siirtyi Itävallalle, ja mm. Franz Liszt oleskeli siellä 1800-luvun puolivälissä. Näin voidaan ymmärtää myöhempi tivoli-idean kopiointi Wieniin ja myöhemmin Kööpenhaminaan. Italian valtiolle villa siirtyi 1920. Sen ulkotilat ja erityisesti niiden vesijärjestelmä on nykyisin entisöity. Puutarhassa on sypressejä 1600-luvulta.
Aiheesta muualla
kh
Johannesbaptistia
Johannesbaptistia on heimonsa Cyanothrichaceae ainoa bakteerisuku. Nämä bakteerit elävät meri-, murto- ja makeassa vedessä. Suvun nimi oli aiemmin Cyanothrix, mutta se on sittemmin muutettu ICN:n sääntöjen mukaiseksi.
Anna Sterky
Ane Cathrine "Anna" Sterky (os. Nielsen; 18. huhtikuuta 1856 Kööpenhamina, Tanska – 15. toukokuuta 1939 Tukholma, Ruotsi) oli tanskalais-ruotsalainen ammattiyhdistysjohtaja, sosiaalidemokraattinen poliitikko, toimittaja ja naisasianainen.
Sterky syntyi köyhään työläisperheeseen Kööpenhaminassa. Hän oli nuorin kahdeksasta sisaruksesta ja ryhtyi ompelijattareksi. Sterky kiinnostui jo varhain ammattiyhdistystoiminnasta ja liittyi vuonna 1883 ompelijattarain ammattiyhdistykseen, jonka puheenjohtajaksi nousi pari vuotta myöhemmin. Pohjoismaisessa työläiskokouksessa Kristianiassa (nyk. Oslo) vuonna 1890 hän tapasi ruotsalaisen sosiaalidemokraatin Fredrik Sterkyn, josta tuli hänen avomiehensä. Pari muutti seuraavana vuonna Ruotsiin ja Sterky erosi tanskalaisesta miehestään Peter Jensenistä vuonna 1893.
Sterkyt asuivat aluksi Göteborgissa, jossa Fredrik työskenteli Ny Tid -lehdelle ja Anna avusti häntä sekä jatkoi ammattiyhdistysliikkeen parissa toimimista. Vuonna 1898 Fredrik valittiin LO:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja Sterkyt muuttivat Tukholmaan. Fredrik kuitenkin kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1900. Anna siirtyi tämän jälkeen työskentelemään sosiaalidemokraattisen puolueen keskustoimistolle, lisäksi hän oli edelleen mukana naisten ammattiyhdistystoiminnassa. Vuonna 1905 hänen aloitteestaan perustettiin Morgonbris-lehti, jota hän toimitti vuoteen 1908.
Luettelo Sharp X68000 -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista Sharp X68000 -peleistä:
HMS Cattistock (M31)
HMS Cattistock (viirinumero M31) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin 29. tammikuuta 1979 Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 22. tammikuuta 1981 ja valmistui 5. maaliskuuta 1982 luokkansa kolmantena aluksena.
Palvelus
Alus oli elokuun puolivälissä sisaralustensa HMS Atherstonen ja HMS Hurworthin kanssa Persianlahden sodassa ensin itäisellä Välimerellä ja myöhemmin Persianlahdella. Osaston tukena oli emälaivaksi muutettu Hecla-luokan tutkimusalus HMS Herald.
Luettelo Côte-d’Orin kunnista
border|right|200px|Côte-d’Orin sijainti Ranskan kartalla Tämä on luettelo Côte-d’Orin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 704 kuntaa.
HMS Cattistock (M31)
Palvelus
Marraskuun lopulla 2002 alus törmäsi aallonmurtajaan lähtiessään kotisatamastaan Portsmouthista. Aluksen kylkeen tuli reilun puolen metrin reikä. Miehistöstä ei kuitenkaan loukkaantunut ketään.
Luettelo Côte-d’Orin kunnista
(CAD) Communauté d’agglomération Dijonnaise'', luotu vuonna 2000.
De Pannen kolmen päivän ajo
De Pannen kolmen päivän ajo (holl. Driedaagse Brugge-De Panne, aiemmin Driedaagse van De Panne-Koksijde) on nykyään yksipäiväinen maantiepyöräilykilpailu, joka tunnetaan myös nimellä Classic Brugge–De Panne. Se käytiin vuosina 1977–2017 nimensä mukaisesti kolmipäiväisenä miesten etappikilpailuna De Pannen ja Koksijden kuntien alueella Länsi-Flanderissa Belgiassa Pohjanmeren rannalla joko maaliskuun lopulla tai huhtikuun alussa. De Pannen kolmen päivän ajo käytiin tuolloin arkipäivinä ennen saman viikon sunnuntaina ajettua Flanderin ympäriajoa.
Vuodesta 2018 kilpailu on nimestään huolimatta järjestetty yksipäiväisenä ja viikkoa aiempaa aiemmin. Samalla miesten kilpailua seuraavana päivänä alettiin järjestää UCI Women's World Touriin kuuluvaa naisten kilpailua. Miesten kilpailu on kuulunut UCI World Tour -sarjaan vuodesta 2019 lähtien.
Kavantola
Kavantola on kylä Halikossa 110-tien laidalla. Tien molemmin puolin on kylän laakea peltomaisema, joskin eteläpuolella on hivenen metsää, jonka laidalle kylän nykyinen rakennuskanta on sijoittunut. Kavantolaa rajaavat pohjoisesta Mätikkö, idästä Kirjola, etelästä Naapala ja lännestä Korvenpää.
Kavantola edustaa Halikon vanhempaa kyläkantaa, sillä se on perustettu varhaiskeskiajan aikana. Kylässä oli kolme kantatilaa: Isotalo, Pohjantalo ja rälssitila Keskitalo. Kylään ilmestyi vielä neljäs tila 1500-luvulla, jotka kaikki siirtyivät isojaon jälkeen vuonna 1787 alkuperäiseltä kylämäeltä omien maidensa keskelle. Kavantolassa maatilojen kehityssuunta on ollut poikkeava. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaikki kylän tilat päätyivät vuorollaan Kirjolan päätalon omistukseen, ja ovat sittemmin hävinneet. Isotalon paikalla sijaitsee nykyään Kirjolan entinen torppa Ylitupa. Kylän torpat puolestaan itsenäistyivät 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.
Huomattavasti kutistunut Kavantola kasvoi sotien jälkeen, kun siirtoväelle lohkottiin tiloja. Kylästä lohkottiin useita omakotitalotontteja kun 110-tie rakennettiin vuonna 1954. Palveluita kylässä ei ole, mutta 110-tien vuoksi kylästä ei ole pitkä matka läheisiin keskuksiin.
Inka (yritys)
Inka Oy on suomalainen tekstiilialan yritys, joka on erikoistunut nauhojen, hihnojen ja nyörien valmistamiseen. Inka valmistaa, jatkojalostaa ja myy kudottuja ja punottuja nauhatuotteita nykyisin etupäässä teollisiin tarpeisiin. Inkan tehdas sijaitsee Virtain Killinkoskella.
Historiaa
Inka Oy:n juuret juontavat vuonna 1886 Killinkoskelle perustettuun Virtain Kehruu- ja Kutomotehtaaseen. Sen perustivat oululainen vuori-insinööri P. G. Holm ja kolholainen Matthias Bonn. P. G. Holm perusti vuonna 1898 sen oheen Suomen ensimmäisen nauhatehtaan, josta muodostettiin vuonna 1900 Ab P. G. Holm Oy.
Inka Oy syntyi Lassila & Tikanojan yritysryhmään kuuluneen turkulaisen Kutomo & Punomo Oy:n ostettua P. G. Holmin yrityksen vuonna 1967. Vanhasta tuotemerkistä nimensä saaneen Inka Oy:n hallinto keskitettiin Kutomo & Punomon Turussa sijainneen tehtaan yhteyteen. P. G. Holmin tehdas Helsingissä, alun perin vuonna 1933 ostettu Ab Helsingfors Sidenväfveri Oy, lopetettiin keväällä 1968. Uuden Inka-yhtiön värjäämö ja kutomo sijaitsivat Turussa, kun taas punomo ja neulomo sekä jacquardkutomo Killinkoskella. Vuonna 1972 Inka Oy työllisti noin 550 henkeä.
1990-luvulla suomalaisen vaatetusteollisuuden romahdettua idänkaupan loppumisen myötä Inka alkoi valmistaa ammattikäyttöön tarkoitettuja kuormansidontahihnoja ja muita järeitä ammattituotteita, joista muodostettiin joksikin aikaa erillinen Inka Sling Oy. Vuonna 1996 toiminnot palautettiin kuitenkin yhden yhtiön alle. Teknisten nauhojen kehittäminen ja valmistus oli alkanut jo 1960-luvulla ajoneuvojen turvavyöhihnoista.
Vuonna 1993 ostettiin Pietarsaaresta kevyissä nauhoissa Inkan kanssa kilpaillut Anders Lassfolk Oy, jonka tehdas lakkautettiin ja koneet siirrettiin Killinkoskelle. Ammattituotteet toivat kotimarkkinavaltaiselle Inkalle uusia vientimarkkinoita Pohjoismaista, Keski-Euroopasta ja hiljattain avautuneista itäblokin maista, ja Inka oli yksi kannattavimmista Lassila & Tikanoja -konsernin osista. Vuonna 1996 Killinkoskella alettiin valmistaa itse materiaalinkäsittelynauhojen materiaalia, polypropeenipohjaista Inkafil-kuitua.