cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Suomessa järjestettävistä historianelävöitystapahtumista
Pyhän Valentinuksen talvimarkkinat
Pyhän Valentinuksen talvimarkkinat oli Jyväskylässä vuonna 2015 järjestetty viikinki- ja keskiajan elävöitystapahtuma.
Rikalanmäen muinaismarkkinat
Rikalanmäen muinaismarkkinat oli Salon Rikalanmäellä vuosina 2012-2013 järjestetty viikinkiaikainen tapahtuma.
Saltvikin viikinkimarkkinat
Saltvikin viikinkimarkkinat]on vuodesta 2006 Saltvikissa, Ahvenanmaalla järjestettävä viikinkiaikainen tapahtuma, jonne tulee esiintyjiä ympäri Pohjoismaita. Paikalla on myös viikinkilaiva.
Savonlinnan Keskiaikamarkkinat
Savonlinnan Keskiaikamarkkinat syntyivät jo 2000-luvun alkupuolella, mutta keskeytyivät välillä viideksi vuodeksi. Uudelleen tapahtuma puhallettiin henkiin vuonna 2018 Savonlinnan Seudun Kolomonen ry:n toimesta.
Vuonna 2021 Savonlinnan Keskiaikamarkkinat järjestetään osana laajaa Savonlinnan Syystulet]-tapahtumaa 3.–5.9.2021 Olavinlinnan, Riihisaaren, Wanhan Savonlinnan ja Savonlinnan torin maisemissa.
Taaran markkinat
Taaran markkinat Janakkalassa on vuodesta 2018 lähtien vuosittain järjestettävä historiaan ja kulttuuriperintöön johdattava tapahtuma alueella, jossa kulttuurihistoriallisia kohteita löytyy rautakaudelta lähtien.
Turun keskiaikaiset markkinat
Turun keskiaikaiset markkinat on Turussa vuodesta 1996 lähtien järjestetty Suomen suurin ja vanhin keskiaikatapahtuma. Ohjelmassa on muun muassa hevosturnajaiset. Tapahtuma järjestetään yleensä kesä-heinäkuun vaihteessa.
Turun linnan turnajaiset
Turun linnan turnajaiset on vuodesta 2016 lähtien Turun linnalla järjestetty monista historiallisista kamppailulajeista käytävä kilpailu, joihin kuuluu muun muassa HEMA:a (HEMA/Historical European Martial Arts, ), buhurttia ja hevosturnajaiset.
Ulvilan keskiaikaiset Hansamarkkinat
Ulvilan keskiaikaiset Hansamarkkinat on vuodesta 2000 Ulvilassa järjestetty keskiaikatapahtuma.
Vantaan Steiner-koulun keskiaikamarkkinat
Vantaan Steiner-koulun keskiaikamarkkinat on Vantaan Steiner-koulun vuodesta 1998 järjestämä keskiaikatapahtuma.
Varjagi-festivaali
Varjagi-festivaali on vuodesta 1998 Helsingin Puotilassa järjestetty viikinkiaikatapahtuma. Aikaisemmin järjetetty asukastapahtuma Meripäivät otti nimekseen Varjagi-festivaali vuonna 1998, mutta tapahtumaa ei järjestetty moneen vuoteen 2000-luvun puolivälin jälkeen, kunnes se elvytettiin vuonna 2017.
Verlan aika -keskiaikatapahtuma
Verlan aika -keskiaikatapahtuma oli vuodesta 2009 vuoteen 2016 Verlassa, Kouvolassa, järjestetty keskiaikatapahtuma. Vuonna 2014 keskiaikatapahtuma oli Kouvolan Kasarminmäellä nimellä Kouvo La Arctopolis. Vuonna 2017 tapahtuma lopetti toimintansa nimi- ja paikkariitojen takia. Sen henkisenä perintönä jatkaa Wiipurintien markkinat.
Wiipurintien markkinat
Wiipurintien markkinat on vuodesta 2017 Kouvolan Kasarminmäellä järjestetty itseään keskiaikatapahtumaksi nimittävä sekalainen historiatapahtuma, jossa vuonna 2017 on historianelävöitysryhmiä edustamassa historiaa noin 800-luvulta 1800-luvulle.
RN Ascari
RN Ascari oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Ediacara Hills
upright|pienoiskuva|Spriggina fossiili [[Ediacarakausi|ediacarakaudelta noin 550 miljoonaa vuotta sitten Ediacara Hillsistä.]] Ediacara Hills on matala vuoristo Etelä-Australian osavaltiossa, noin 650 kilometriä Adelaidesta pohjoiseen. Alueella on 1800-luvun lopulla käytössä olleita kupari- ja hopeakaivoksia. Vuoristo on myös antanut nimensä geologiselle ediacarakaudelle, sillä vuonna 1946 geologi Reginald Sprigg löysi sieltä ensimmäiset tämän ajanjakson eliöiden fossiilit.
Vuoriston nimi on Australian aboriginaalien kieltä mutta sen merkitys on epäselvä. Se saattaa tarkoittaa ”lähdettä” tai liittyä sanoihin Yata Takarra, ”kivinen maa”.
Rocktieto
Rocktieto on Jake Nymanin tekemä kolmiosainen tietokirjasarja, jonka kaksi ensimmäistä osaa ilmestyivät vuonna 1979 ja kolmas osa vuonna 1982. Rocktieto on ensimmäinen suomenkielinen aakkosellinen hakuteos ulkomaisesta pop- ja rockmusiikista ABBAsta Zappaan. Kirjassa esitellään tärkeimpien hahmojen henkilötiedot, taiteellinen ura ja mukana on myös diskografiat. Hakusanoista löytyvät lisäksi tärkeimmät levy-yhtiöt, musiikkitermit ja tapahtumat. Tätä kirjasarjaa ennen oli suomeksi ilmestynyt vain pari-kolme popmusiikin 25-vuotista historiaa sivuavaa ja sittemmin vanhentunutta teosta.
Rocktieto 1
Rocktieto 1 sisältää hakusanat välillä A–E. Se on myös kuudes Soundi-kirja. Kirjan on kustantanut Lehtijussi Oy ja se on painettu ko. kustantamon kirjapainossa Pirkkalassa vuonna 1979 (ISBN 951-9204-00-8). Kannen on suunnitellut J. Auersalo ja takakannen esittelytekstin on tehnyt Pekka Gronow. Jake Nymanin alkusanat on päivätty Helsingissä 10. tammikuuta 1979. Kirjassa on 200 sivua ja 52 kuvaa. Osan diskografiat perustuvat vuoden 1978 marraskuun tilanteeseen.
Rocktieto 3
thumb|200px|Rocktieto 3 Rocktieto 3 sisältää hakusanat välillä N–Z. Se on myös kuudestoista Soundi-kirja. Kirjan on kustantanut Fanzine Oy ja se on painettu Lehtijussi Oy:n kirjapainossa Pirkkalassa vuonna 1982 (ISBN 951-99372-4-2). Kirjassa on 344 sivua ja 71 kuvaa. Kannen on suunnitellut J. Auersalo ja takakannen esittelytekstit ovat Jorma Tuomiselta ja Leo Eläimeltä.
Jake Nymanin alkusanat on päivätty Espoossa 9. marraskuuta 1981. Niissä hän toteaa, että rockmusiikki on uuden aallon myötä muuttunut paljon siitä, kun hän aloitti Rocktieto-sarjan kirjoittamisen syksyllä 1978. Niinpä hän kirjoittaisi tällaisen sarjan nyt eri lähtökohdista ja toivottaa uudet historiikit tervetulleiksi. Lopuksi hän siteeraa Martin Mullin aforismia: "Musiikista kirjoittaminen on vähän samaa, kuin jos yrittäisi kuvata arkkitehtuuria tanssimalla".
Nyman kiittää seuraavia henkilöitä, joilta on saanut arvokasta apua kirjoitustyössä: Ritva Karhula, Leena Virtanen, Matti Kanerva, Pekka Säilä, Hobo Puhakka, Maija Närhi, Jari Väänänen, Hasse Rautio, Jukka Haarma, Juhani Kansi. Erityiskiitokset menevät T-Roylle ja Epelle.
Eddie Irvine
Edmund "Eddie" Irvine (s. 10. marraskuuta 1965 Newtownards, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia) on pohjoisirlantilainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka parhaimmillaan sijoittui MM-sarjan toiseksi kaudella 1999.
Formula 1 -ura
Kaudeksi Irvine siirtyi Ferrarille, jossa hän ajoi kauden  loppuun saakka. Hänet muistetaan Ferrari-vuosiltaan erityisesti Michael Schumacherin kakkoskuskina, mutta Schumacherin loukkaannuttua kaudella 1999 Irvine taisteli mestaruudesta Mika Häkkisen kanssa ja oli lähellä voittaa Ferrarin ensimmäisen kuljettajien mestaruuden 20 vuoteen. Irvine kuitenkin hävisi mestaruustaiston kahdella pisteellä Häkkisen voitettua kauden päättäneen Japanin GP:n. Samalla kaudella Irvine otti uransa ainoiksi jääneet neljä GP-voittoa.
F1-uransa viimeiset kolme kautta - Irvine ajoi Jaguar-tallissa. Menestys oli pitkälti hänen Jordan-vuosiensa kaltainen: hän sijoittui kahdesti palkintokorokkeelle ja keräsi yhteensä 18 MM-pistettä.
Muuta
Irvine on yksi niistä harvoista F1-kuljettajista, jotka ovat ajaneet pisteille avauskilpailussaan. Irvine on tullut tunnetuksi myös napakoista kommenteistaan.
Vauhdin Maailman erikoislehti F1 Maailmassa arvioitiin vuonna 2007 Irvinen omaisuuden olevan n. 160 miljoonaa dollaria. Uransa jälkeen Irvine sijoitti varojaan kiinteistöhin ja tätä kautta hän on varsinaisesti kerännyt suurimman osan omaisuudestaan.
Irvine kilpaili irlantilaisella lisenssillä ja uransa alkupuolella myös Irlannin lipun alla, mutta joutui luopumaan siitä Pohjois-Irlannin konfliktin vuoksi vanhempiensa saatua tappouhkauksia. Irvine halusi käyttää kompromissina neutraalia lippua ja hymniä, mutta siihen FIA ei myöntynyt.
Hallitus (täsmennyssivu)
Hallitus voi viitata johonkin seuraavista:
RN Bersagliere (1938)
RN Bersagliere oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Palermosta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 21. huhtikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 1. huhtikuuta 1939.
Palvelus
Alus upotettiin 7. tammikuuta 1943.
Park Ji-yeong
Park Ji-yeong (s. 6. kesäkuuta 1971) on eteläkorealainen judoka.
Park sai alle 66-kiloisten sarjasta hopeaa Aasian-mestaruuskisoissa 1988 ja oli saman vuoden olympialaisissa pronssilla judon ollessa mukana näytöslajina. Hän sai 66 kilon sarjassa pronssia Aasian kisoista 1990 ja sijoittui viidenneksi MM-kilpailuissa 1991 Barcelonassa. Park kilpaili Barcelonassa uudelleen olympialaisissa 1992, joissa hän jäi jaetulle viimeiselle sijalle.
Théodore Monod
right|thumb|250px|Théodore Monod edessä keskellä keskustelee arkeologien kanssa tutkimusalueellaan [[Mauritaniassa Saharassa 1967.]] Théodore André Monod (9. huhtikuuta 1902 Rouen, Ranska – 22. marraskuuta 2000 Versailles, Ranska) oli ranskalainen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija ja humanisti. Monod toimi Institut d’Afrique noiren johtajana, Muséum national d'Histoire naturellen professorina, ja hän oli Académie des sciences d'outre-merin jäsen vuodesta 1949, Académie de Marinen jäsen vuodesta 1957 ja Ranskan tiedeakatemian Académie des Sciencesin jäsen vuodesta 1963. Vuonna 1960 hän oli perustamassa World Academy of Art and Science -järjestöä.
Monodin ura alkoi hylkeiden tutkijana Mauritaniassa Cap Blanc niemimaalla. Pian hänen mielenkiintonsa kääntyi sisämaahan Saharan autiomaahan, jota hän tutki kuusi vuosikymmentä etsien metoriitteja. Vaikkei hän löytänyt etsimäänsä meteoriittia, hän löysi useita uusia kasvilajeja ja tärkeitä neoliittisia asuinpaikkoja. Ehkä merkittävin näistä löydöksistä oli 6 000 vuotta vanha Asselarin ihminen Adrar des Ifoghas -vuorilla Malissa.
Monod oli pasifisti ja ydinaseiden vastustaja, ja hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka on vaikuttaneet myöhemmin muun muassa ympäristöliikkeen nousuun.
Monod on sukua biologi Jacques Monodille, muusikko Jacques-Louis Monodille, poliitikko Jérôme Monodille ja elokuvaohjaaja Jean-Luc Godardille.
Teokset (valikoima)
Uusintapainoksia, Actes Sud Arles
Sveitsi
Sveitsi on liittovaltio, joka koostuu 26 kantonista. Sen naapurimaat ovat pohjoisessa Saksa, etelässä Italia, idässä Itävalta ja Liechtenstein sekä lännessä Ranska. Sveitsillä ei virallisesti ole pääkaupunkia, mutta Bern, joka on maan viidenneksi suurin kaupunki, toimii de facto pääkaupunkina. Suurin kaupunki väkiluvultaan on Zürich, jossa asuu noin 400 000 ihmistä.
Sveitsi on sisämaavaltio, joka jakautuu maantieteellisesti kolmeen alueeseen: Alppeihin, Sveitsin Mittellandiin ja Juravuoristoon. Sveitsin pinta-ala on 41 290 neliökilometriä. Sveitsissä on 8,6 miljoonaa asukasta. Väestö on pääosin keskittynyt Mittellandin alueelle, jossa myös suurimmat kaupungit sijaitsevat. Niihin kuuluu kaksi maailmankaupunkia, Zürich ja Geneve.
Sveitsi on yksi maailman vauraimmista maista. Sen bruttokansantuote asukasta kohden on niin ikään maailman huippua, noin 96 000 dollaria vuonna 2022. Keskimääräinen vauraus henkeä kohden on Sveitsissä selvästi maailman suurin (587 000 dollaria vuonna 2014). Maailman talousfoorumi on valinnut Sveitsin useasti maailman kilpailukykyisimmäksi maaksi, viimeksi vuonna 2014.
Sveitsi jakautuu kolmeen kieli- ja kulttuurialueeseen: saksankieliseen, ranskankieliseen ja italiankieliseen. Näiden lisäksi muutamassa alppilaaksossa puhutaan retoromaanin kieltä. Siten sveitsiläiset eivät muodosta etnisesti tai kielellisesti yhtenäistä kansakuntaa. Yhteinen identiteetti perustuukin yhteiseen historiaan, yhteisiin arvoihin ja Alppeihin liittyvään symboliikkaan.
Metsäsopuli
Metsäsopuli (Myopus schisticolor) on toinen Suomessa tavattava sopulilaji, tunturisopulin ohella.
Sveitsi
Fyysinen maantiede
Metsien ja niittyjen peittämät Juravuoret laskeutuvat luoteesta jyrkästi Sveitsin Mittellandiin, joka ulottuu noin 50 kilometriä leveänä vyöhykkeenä Geneve­njärvestä Boden­järveen. Kaikki suuret kaupungit ja pääosa väestöstä keskittyvät tälle alueelle. Keskimaa on noin 400–900 metriä korkeaa, mutta siitä kohoaa muutamia korkeita huippuja. Järvistä ovat suurimpia Genevenjärvi, Bodenjärvi ja Neuchâtelinjärvi.
Metsäsopuli
Levinneisyys
Metsäsopulia esiintyy suunnilleen siellä missä kuusimetsiäkin: Norjasta Itä-Siperiaan. Suomessa sitä on harvalukuisena Itä- ja Pohjois-Suomen kuusikoissa, minkä lisäksi hajaesiintymiä tunnetaan myös Keski-Suomesta ja Hämeestä. Metsäsopuli löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1843 Norjasta. 1840-luvulla lajia löydettiin myös Suomesta ja Ruotsista ja 1880-luvulla myös Venäjältä.
Sveitsi
Fyysinen maantiede
Sveitsin maisemaa hallitsevat Alpit, jotka kulkevat maan läpi. Sveitsi kattaa noin 20 prosenttia Alpeista, jotka taas käsittävät noin 60 prosenttia maan pinta-alasta. Sveitsissä sijaitsee noin 100 vuorenhuippua, jotka ovat lähes tai yli 4 000 metriä korkeita merenpinnan tasoon nähden. Korkein kohta on Dufourspitze, 4 634 metriä, joka sijaitsee Lounais-Sveitsin Valais’n Alpeilla, Italian rajalla. Muutkin Sveitsin korkeimmat huiput sijaitsevat lähinnä Rhônen laakson eteläpuolisilla Valais’n Alpeilla. Näiden pohjoispuolella ovat Bernin Alpit, joiden huipuista osa niin ikään saavuttaa yli 4 000 metrin korkeuden.
Metsäsopuli
Tuntomerkit
Metsäsopuli on tummanharmaa pieni myyrä, jolla on ruskea laikku takaselässä ja lyhyt, suora häntä. Se on vähän pienempi kuin tunturisopuli.
Sveitsi
Fyysinen maantiede
Monet Euroopan suuret joet saavat alkunsa Sveitsin Alpeilta. Rhônen alkujäätikkö on Valais’ssa. Reinin ja Tonavan sivujoen Innin alkujoet ovat Graubündenissä. Pojoen sivujoki Ticino laskee Maggiorejärven kautta etelään. Sveitsin alueen pisimmät joet ovat Rein, 375,5 kilometriä, Aare, 288,2 kilometriä ja Rhône, 266,3 kilometriä.
Metsäsopuli
Elinympäristö
Metsäsopuli suosii sammaleisia ja lievästi soistuneita ikikuusikoita. Talvisin laji viihtyy mieluiten runsassammaleisissa kuusikoissa, mutta kesäksi osa kannasta siirtyy kosteampiin ympäristöihin: korpiin tai rämeille.
Sveitsi
Ilmasto
Ilmastonsa puolesta Sveitsi voidaan jakaa neljään vyöhykkeeseen: Alppien eteläpuoleen, Alppeihin, Mittellandiin ja Juravuoristoon. Alppien eteläpuolisessa osassa vallitsee välimerenilmasto. Kesällä sää muistuttaa muuten Italiaa, mutta sateet ovat yleisempiä ja voivat olla rankkojakin. Talvella pitkät pakkasjaksot ovat harvinaisia. Alppien alueella korkeuseroista johtuvat lämpötilojen ja sademäärien vaihtelut ovat suuria. Talvisin laaksoissa on usein sumuista, mutta ylhäällä rinteillä aurinkoista. Kesällä pilvet voivat ympäröidä vuorenhuiput, kun taas laaksoissa on aurinkoista. Paikalliset laaksotuulet ovat voimakkaita. Alpeilta puhaltaa usein keväisin lämmin ja kuiva föhntuuli. Mittellandissa on talvisin kylmää, usein sumuista ja varsin lumista. Kesällä on lämmintä mutta melko sateista. Juravuoret ovat korkeudeltaan vain puolet Alpeista, mutta niiden rinteet ovat jyrkkiä. Siellä sataa paljon enemmän kuin keskitasangolla. Lumi pysyy vuorilla pitkään, ja laaksoissa on talvella joskus erittäin kylmää purevien laskutuulten takia.
Metsäsopuli
Lisääntyminen
Vuodessa syntyy neljä poikuetta, jokaisessa 2–8 poikasta.
Sveitsi
Luonto ja luonnonsuojelu
Juravuorilla ja Mittellandissa kasvaa lehtimetsiä 600–1 000 metrin korkeudelle ja Alpeilla 1 400 metrin korkeudelle. Niiden yläpuolella on havumetsiä 1 500–2 400 metrin korkeudelle. Ylinnä on alppiniittyjä. Pysyvän lumen raja on noin 3 000 metrissä.
Metsäsopuli
Lisääntyminen
Metsäsopulin jälkeläistön sukupuolijakauma ei aina ole nisäkkäille tyypillinen 1:1. Jotkin naaraat nimittäin synnyttävät naaras- ja urospoikasia lukusuhteissa 3:1. On myös naaraita, jotka synnyttävät pelkkiä naaraspoikasia. Syynä tähän on metsäsopulilla tavattava X-kromosomin mutaatio. Mutatoitunutta X-kromosomia merkitään tässä X*.
Sveitsi
Luonto ja luonnonsuojelu
Sveitsissä on noin 1 600 eri tavalla suojeltua luontokohdetta. Laajoja suojelualueita on kaikkiaan 18, ja niiden yhteispinta-ala on 6 109 neliökilometriä eli noin 15 prosenttia maan pinta-alasta. Suojelualueet on määritelty kolmeen luokkaan. Kansallispuistoja on yksi, Sveitsin kansallispuisto Engadinissa; alueellisia luonnonpuistoja on 10 ja luontokokemuspuistoja yksi. Ennen puistoksi nimeämistä alueet ovat puistoehdokkaita. Näitä alueita on kuusi (tammikuu 2012).
Metsäsopuli
Lisääntyminen
X*-kromosomi ehkäisee Y-kromosomin vaikutukset yksilön ilmiasuun. Jos yksilön sukupuolikromosomit ovat X*Y, yksilö on ilmiasultaan naaras, vaikka sen tulisi olla uros. Tällainen naaras ei myöskään tuota kuin X*-kromosomin sisältäviä munasoluja, koska mutaatio aiheuttaa lisäksi Y-kromosomin syrjäytymisen sukusolujen synnyssä. Niinpä kaikki tällaisen naaraan jälkeläiset ovat naaraita.
Osa X*Y-naaraiden jälkeläisistä on sukupuolikromosomeiltaan emonsa kaltaisia, osa taas X*X-naaraita, joiden toinen (isältä saatu) X-kromosomi on tavallinen. Tällaisten naaraiden munasoluista puolet sisältävät X*-kromosomin, puolet X-kromosomin. X-kromosomilliset munasolut tuottavat naaras- ja urospoikasia lukusuhteessa 1:1, X*-kromosomilliset pelkkiä naaraspoikasia. Niinpä X*X-naaraan kaikkien jälkeläisten sukupuolijakauma on 3:1.
Sveitsi
Luonto ja luonnonsuojelu
thumb|800px|center|Näkymä [[Berninan Alpit|Berninan Alpeille ja Morteratschin jäätikölle Graubündenin kantonissa, Pontresinan eteläpuolella.]]
Metsäsopuli
Lisääntyminen
Toki metsäsopuleissa on myös täysin tavallisia XX-naaraita, joiden jälkeläisistä puolet on naaraita ja puolet uroksia. Kun kaikkien erityyppisten naaraiden jälkeläistuotannot lasketaan yhteen, metsäsopulien sukupuolijakauma on 3:1.
Sveitsi
Historia
thumb|250px|left|Vuoden 1291 valaliiton perustanut [[Vuoden 1291 liittokirja|liittokirja.]] thumb|250px|left|Lunnernin taistelu vuoden 1847 sisällissodassa.
Metsäsopuli
Ravinto
Metsäsopuli on kasvinsyöjä, ja sen ruokavalio koostuu melkein yksinomaan sammalista. Kesäisin se voi myös syödä jonkin verran heinäkasveja. Talvivarastoihin se kerää proteiinipitoista kynsisammalta.
Eurymedonin taistelu
Eurymedonin taistelu (myös Siden taistelu) käytiin heinä- tai elokuussa 190 eaa. Rooman valtakunnan kanssa liittoutuneen Rhodoksen ja seleukidien välillä. Taistelu päättyi Rhodoksen voittoon.
Metsäsopuli
Erityistä
Metsäsopuli on Myopus-suvun ainoa laji. Tunturisopulin tapaan metsäsopulille ovat tyypillisiä ajoittaiset joukkoesiintymiset ja vaellukset. Metsäsopuli on rauhoitettu.
Sveitsi
Varhaiset vaiheet
Vanhimmat ihmisasutuksen merkit Sveitsissä ovat 150 000 vuoden takaa, ja vanhin sieltä löytynyt piikivinen työkalu on arvioitu sadantuhannen vuoden ikäiseksi. Tunnetuin esihistoriallinen löytöpaikka on Cotencherin luola, jonne neandertalinihmiset jättivät kivisiä työkaluja 60 000 vuotta sitten. Vanhimmat jäänteet maataloudesta on ajoitettu 5300-luvulle eaa. Kupari otettiin käyttöön noin 3800 eaa., pronssi 1 500 vuotta myöhemmin, ja rautakausi alkoi Sveitsissä noin 800 eaa.
Eurymedonin taistelu
Taustaa ja taistelu
Antiokhos III Suuri oli kärsinyt vuonna 191 eaa. tappion Korykoksessa, jonka vuoksi hän järjesti sotapäällikkö Hannibalin toisen laivaston Foinikiaan ja vahvisti omaa laivastoaan Vähässä-Aasiassa. Rhodos puolestaan oli liittoutunut Rooman valtakunnan ja Pergamonin kanssa. Rhodos lähetti erään Eudamoksen Megisten saarelle (nykyinen Kastelórizo) komentamaan 36 laivaa, joiden tarkoitus oli estää Hannibalin johtaman seleukidien laivaston pääsy Aigeianmerelle.
Sveitsi
Varhaiset vaiheet
Roomalaiset kutsuivat nykyistä Sveitsin aluetta nimellä Helvetia. Siellä asui kaksi kelttiheimoa, helvetialaiset ja raetialaiset. Roomalaiset valloittivat alueen gallialaissodissa 58 eaa. ja hallitsivat sitä 400-luvulle asti. Rooman vallan luhistuttua alueen itäosan valtasivat alemannit, länsiosan burgundit.
Harmaaraitahaukka
Harmaaraitahaukka (Buteo nitidus) on haukkojen heimon Buteo-sukuun kuuluva lintu. Aiemmin se liitettiin sukuun Asturina sen ainoana lajina. Sitä tavataan Amerikan mantereella Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guianassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa.
Sveitsi
Keskiaikainen valtioliitto
Liitto sinällään oli yksi lukuisista tuonaikaista kaupunkien ja muiden alueiden muodostamista liitoista, eikä sen tavoitteena ollut itsenäisyys, vaan turvata alueen asema epävakaana aikana Saksan kuninkaan Rudolf I Habsburgilaisen kuoltua. Ajatus yhtenäisestä Sveitsistä alkoi syntyä huomattavasti myöhemmin. Laajempaan tietoisuuteen tarina valaliiton perustamisesta Vierwaldstättersee-järven rannalla sijaitsevalla Rütlin niityllä vannotulla juhlallisella valalla (rütlischwur) levisi vasta Friedrich Schillerin näytelmän ”Wilhelm Tell” (1804) myötä.
Eurymedonin taistelu
Taustaa ja taistelu
Hannibalin laivasto oli suunniteltu silmällä pitäen roomalaisia. Menestys taistelussa riippuikin alusten kapteenien ja miehistöjen taidoista. Eudamos laivastoineen voitti Hannibalin, joka laivastoineen suljettiin Pamfyliaan.
Harmaaraitahaukka
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat kuivat ja kosteat metsät sekä savannit, satunnaisesti jopa 1300 metrin korkeudessa.
Ne ovat muuttolintuja Yhdysvaltojen eteläosissa, jonne ne saapuvat pesimään ja muuttavat talvikaudeksi etelämmäksi.
Nimi
Asturina nitida ja Asturina plagiata (Sibley and Monroe 1990, 1993) yhdistetty nitidukseksi AOU:n (1998) mukaan ja siirretty sukuun Buteo AOU:n (2006) mukaan. Nimi Buteo nitidus noudattaa Davidin ja Gosselinin ratkaisua (2002a).
Eurymedonin taistelu
Taustaa ja taistelu
Ei tiedetä kuinka paljon seleukidien laivoja katosi. Roomalaisen historioitsija Liviuksen mukaan kaksi seleudikien alusta oli kateissa ja 20 alusta säilyi tuholta. Osa Rhodoksen laivastosta sekä Eudamos olivat puolestaan Eurymedonin taistelun jälkeen vapaita liittymään Rooman päälaivastoon, joka osallistuisi sodan ratkaisevaan meritaisteluun, Myonessoksen taisteluun.
Sveitsi
Keskiaikainen valtioliitto
Myöhäiskeskiajalla liittolaiset joutuivat uusiin konflikteihin Habsburgien kanssa: itävaltalaiset voitettiin Sempachin taistelussa vuonna 1386. Lisäksi valaliiton sisällä käytiin Vanha Zürichinsota vuosina 1449–1450 ja 1474–1478 valaliittolaiset osallistuivat burgundilaissotiin. Svaabilais­sodan (1499) myötä valaliittolaiset (’Yläsaksan liitto’) saavuttivat Baselin rauhassa käytännössä itsenäisen aseman keisarikunnasta. Reformaation aikana liitto rakoili osan kantoneista liityttyä Ulrich Zwinglin ja Jean Calvinin johtamaan reformaatioon osan pysyttyä katolilaisina. Uskonriita johti sisällissotaan, ja vuoden 1531 rauhassa päädyttiin kompromissiin: Zürich, Bern, Basel, Schaffhausen ja osia Graubündenistä reformoitiin; Luzern, Zug, Solothurn ja Fribourg pysyivät katolisina.
Kolmikymmenvuotisen sodan päättäneen Westfalenin rauhan yhteydessä vuonna 1648 muut eurooppalaiset valtiot tunnustivat Sveitsin suvereniteetin ja itsenäisyyden keisarikunnasta. Ranskan vallankumouksen sotien yhteydessä Sveitsi jäi Ranskan ja Itävallan armeijoiden väliin ja joutui valloitetuksi. Siitä tehtiin Helvetian tasavalta vuonna 1798. Tämä Ranskan vasallivaltio lakkautettiin muodollisesti vuonna 1803. Wienin kongressi (1815) palautti Napoleonin häviön jälkeen Sveitsin itsenäisyyden. Tällöin Valais’n, Neuchâtelin ja Geneven kantonit liittyivät Sveitsiin ja määrittivät sille maan nykyiset rajat. Wienin kongressissa myös Euroopan suurvallat tunnustivat maan puolueettomuuden.
Liittovaltio tiivistyy
Vuonna 1847 sisällissota puhkesi jälleen katolisten ja protestanttisten kantonien välillä (Sonderbundskrieg). Se kesti kuitenkin vain kuukauden ja kuolonuhrien määrä jäi alle sataan. Sveitsi välttyi mullistuksilta ”Euroopan hulluna vuonna” 1848, mutta sääti kuitenkin perustuslain, joka otti käyttöön kansan­äänestykset tärkeimmistä laeista, siirsi puolustuksen, kaupan ja lakiasiat liittovaltiolle ja jätti muut asiat kantonien omaan päätäntävaltaan. Vuonna 1874 perustuslaki uudistettiin täysin, minkä jälkeen se pysyi pienin muutoksin voimassa vuoteen 1999 saakka.
1900-luvulta nykyaikaan
Sveitsi on tunnettu puolueettomuudestaan eikä se osallistunut kumpaankaan maailmansotaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana se organisoi Punaisen Ristin toimintaa. Vuonna 1920 maa liittyi Kansainliittoon. YK:n jäsenyyttä harkittiin toisen maailmansodan aikana ja vuonna 1986, mutta vasta vuoden 2002 täpärän kansanäänestyksen jälkeen Sveitsi liittyi YK:hon. Sitä ennen Sveitsi oli liittynyt EFTAan vuonna 1959 ja Euroopan neuvostoon 1963, ja vuonna 1972 se solmi vapaakauppasopimuksen EEC:n kanssa.
Sveitsin talouskasvu alkoi 1900-luvun alussa. Tekstiileitä valmistettiin aluksi lähinnä kotiteollisuuden keinoin. Toisen maailmansodan jälkeen talous kasvoi voimakkaasti. 1970-luvulle asti tärkein sektori oli teollisuus, etenkin kellojen ja koneen osien valmistus. Maahan tuli vierastyöläisiä etenkin Italiasta. 1970-luvulla palvelusektori ohitti teollisuuden merkityksen.
Politiikka
250px|thumb|Parlamentin kokoontumispaikka [[Bundeshaus Sveitsin pääkaupungissa Bernissä.]]
Poliittinen järjestelmä
Sveitsin naiset saivat äänioikeuden valtioliiton vaaleissa vuonna 1971, yhtenä viimeisimmistä valtioista Euroopassa. Vielä vuoden 1959 kansanäänestyksessä äänioikeus tyrmättiin 67 prosentin äänestäneistä vastustettua lainmuutosta. Kantonitasolla naisten äänioikeus ulottui koko Sveitsin kattavaksi vuonna 1990, jolloin Appenzell Innerrhodenin naiset saivat äänioikeuden valtioliiton tuomioistuimen tulkittua paikallisen lainsäädännön perustuslain vastaiseksi.
Suora demokratia
thumb|240px|[[Landsgemeinde on vanha suoran demokratian muoto. Sitä harjoitetaan vielä kahdessa kantonissa. ]] Sveitsin kansalaiset elävät kolmen toimivallan eli kunnan, kantonin ja valaliiton lainsäädännön vaikutuksessa. Jo valaliiton perustuslaissa vuonna 1848 määriteltiin suoran demokratian järjestelmä (jota kutsutaan joskus vain puolittain suoraksi tai edustukselliseksi suoraksi demokratiaksi, koska sitä täydentävät tavallisemmat parlamentaarisen demokratian instituutiot). Suoran demokratian välineet (kansalaisoikeudet, Volksrechte, droits civiques) ovat valaliiton tasolla oikeus tehdä perustuslakialoite ja oikeus kansanäänestykseen (referendum). Molemmilla voidaan kumota parlamentin tekemiä päätöksiä. Vastaavat menetelmät ovat käytössä myös kantonien ja kuntien tasolla.
Vaatimalla lain valaliiton laajuiseen kansanäänestykseen ryhmä kansalaisia voi kyseenalaistaa parlamentin jo hyväksymän lain, jos se saa kerättyä lakia vastaan vähintään 50 000 allekirjoitusta 100 päivän aikana. Tällöin sovitaan maanlaajuinen äänestyspäivä, jolloin äänioikeutetut päättävät lain lopullisesta hyväksymisestä määräenemmistöllä. Äänestys voidaan toteuttaa myös kahdeksan kantonin yhteisestä vaatimuksesta.
Samoin perustuslakialoite sallii kansalaisten äänestää valaliiton tasolla lisäyksestä perustuslakiin, jos he saavat kerättyä 18 kuukauden sisällä 100 000 äänioikeutetun allekirjoitukset lisäyksen puolesta. Parlamentti voi tehdä ehdotetulle lisäykselle vastaehdotuksen, jolloin äänestäjien täytyy vaalipäivänä merkitä äänestyslippuun sekä ehdotuksen että vastaehdotuksen kohdalle, kannattavatko he niitä ja lisäksi merkitä, kumpaa ehdotusta he kannattavat, jos molemmat hyväksytään. Perustuslain lisäykset täytyy hyväksyä kaksinkertaisella enemmistöllä (valaliiton laajuinen kansanäänestys ja enemmistö eri kantonien äänestystuloksista).
Kantonien ja kuntien tasolla voidaan vastaavalla tavalla äänestää muutoksista lakeihin ja lisäksi myös muun muassa taloudellisista päätöksistä, kuten muutoksista verotukseen tai suurista julkisista rakennusprojekteista. Äänestykseen vaadittavien allekirjoitusten määrä vaihtelee paikallisesti.
Ulkosuhteet ja kansainväliset instituutiot
thumb|240px|Käänteisestä Sveitsin lipusta tuli [[Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liike|Punaisen Ristin symboli. Liikkeen perusti Henri Dunant Genevessä vuonna 1864. ]]
Sveitsi on pitkään välttänyt joutumasta liittoihin, jotka voisivat vaatia suoria sotilaallisia, poliittisia tai taloudellisia toimia. Maa on ollut käytännössä puolueeton vuodesta 1515. Muut eurooppalaiset suurvallat tunnustivat sen puolueettomuuden jo Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1815. Sveitsistä tuli Yhdistyneiden kansakuntien jäsen vasta 10. syyskuuta 2002. Maaliskuussa 2002 järjestetyssä kansanäänestyksessä 54 prosenttia kansalaisista oli äänestänyt liittymisen puolesta. Sveitsillä on diplomaattisuhteet lähes kaikkien valtioiden kanssa, ja historiallisesti maa onkin toiminut usein välittäjänä kansainvälisissä kiistoissa. Maa ei kuulu Euroopan unioniin; sveitsiläiset ovat hylänneet liittouman jäsenyyden aiheeseen liittyvissä kansanäänestyksissä. Sveitsi on kuitenkin tehnyt EU:n kanssa useita alakohtaisia kahdenvälisiä sopimuksia.
Helmikuussa 2022 Sveitsi luopui puolueettomuudestaan ja asetti pakotteita Venäjälle. Näihin sisältyi kaupan rajoitteita, venäläisten varojen jäädytystä ja pankkisektorin pakotteita, sekä maahantulon rajoituksia ja ilmatilan sulkeminen. Sveitsin pankeissa jäädytettiin 7,5 miljardia frangia varoja. Pakotteet asetettiin Yhdysvaltain ja EU:n painostuksesta ja oman kansalaismielipiteen vuoksi. Useat ulkomaalaiset asiakkaat ovat huolestuneet kehityksestä ja siirtäneet varmuuden vuoksi varojaan Hongkongiin, Singaporeen ja Dubaihin.
Epätavallisen suuri määrä kansainvälisiä järjestöjä on perustanut tukikohtansa Sveitsiin, osittain maan puolueettomuuden vuoksi. Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liike on syntynyt Genevessä, ja vaikka Sveitsi on yksi Yhdistyneiden kansakuntien uusimmista jäsenvaltioista, Geneven Kansojen palatsi on järjestön toiseksi merkittävin toimipaikka New Yorkin päämajan jälkeen. Se toimi alun perin Kansainliiton päämajana. Euroopan-päämajan lisäksi Sveitsissä on monia muitakin YK:n järjestöjä, kuten Maailman terveysjärjestö (WHO) ja Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) – yhteensä Genevessä toimii noin 200 kansainvälistä järjestöä. Kaupungissa sijaitsevat Euroopan yleisradiounionin päämaja ja Maailman talousfoorumi, joka tunnetaan parhaiten vuosittaisesta Davosissa järjestettävästä konferenssista, jossa poliitikot ja talousjohtajat keskustelevat maailman ongelmista.
Eri puolella Sveitsiä toimii lisäksi useita urheilujärjestöjä. FIBA-koripalloliiton pääpaikka on Genevessä, UEFA:n (Union of European Football Associations) päämaja Nyonissa, FIFAn (Fédération Internationale de Football Association) ja IIHF:n (International Ice Hockey Federation) päämajat Zürichissä, Union Cycliste Internationale sijaitsee Aiglessa, Kansainvälinen olympiakomitea toimii Lausannessa ja niin edelleen.
Armeija ja asevelvollisuus
Sveitsin asevoimat muodostuvat maavoimista ja ilmavoimista (Schweizer Luftwaffe). Vuodesta 2005 Sveitsin asevoimat on tukenut EU:n rauhanturvaajien EUFOR-missiota Bosnia-Herzegovinassa Cougar-helikoptereillaan. Syyskuussa 2014 järjestetyssä kansanäänestyksessä yli 73 prosenttia äänestäjistä kannatti asevelvollisuuden säilyttämistä.
Kantonit järjestävät kutsunnat, ja kirjalliset ohjeet palveluksesta armeijassa, väestönsuojelussa tai siviilipalveluksessa lähetetään kaikille 16-vuotiaille, myös naisille. Täytettyään 18 vuotta miehet ja vapaaehtoiset naiset osallistuvat yhden päivän kestävään tiedotustilaisuuteen, jossa kerrotaan eri vaihtoehdoista suorittaa asevelvollisuus. Palvelus suoritetaan joko aseellisena maa- tai ilmavoimissa, siviilipalveluksena tai väestönsuojelussa. Ne, jotka eivät suorita mitään edellä mainituista, maksavat kolmen prosentin suuruista lisäveroa 30-vuotiaaksi asti, pois lukien vakavasti vammaiset.
Sveitsin armeijalla on ainutlaatuinen käytäntö aseiden suhteen. Maan armeija perustuu järjestelmään, jossa reserviläiset säilyttävät henkilökohtaista asettaan kotona myös varusmiespalveluksen jälkeen kertausharjoitusten välisenä aikana. Itse varusmieskoulutus muodostuu yhdestä 90 päivän peruskoulutusjaksosta ja sen jälkeen noin kolmen viikon kertausjaksoista kahden vuoden välein 42 ikävuoteen asti. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että suurella osalla alle 42-vuotiaista miehistä on kotonaan rynnäkkökivääri. Vuodesta 2007 ammuksia ei kuitenkaan enää säilytetä kotona joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Maassa ei ole valtakunnallista aserekisteriä, mutta arvioidaan, että kodeissa on 2–3 miljoonaa ampuma-asetta.
Aluejako
* Näillä entisillä puolikantoneilla on liittokokouksessa vain yksi edustaja kahden sijaan.
Kantonien asema on määritelty Sveitsin perustuslaissa, ja ne ovat muiden valtioiden osiin verrattuna hyvin itsenäisiä. Kaikki kantonit ovat valaliiton perustuslain mukaan tasaveroisia. Jokaisella kantonilla on oma perustuslakinsa, oma parlamenttinsa, hallintonsa ja oikeusistuimensa. Yksittäiset kantonit eroavat toisistaan kuitenkin paljon esimerkiksi pinta-alan ja asukasluvun suhteen. Pienimmässä kantonissa (Appenzell Innerrhoden) on vain noin 16 000 asukasta, suurimmassa (Zürich) noin 1,5 miljoonaa. Pinta-alaltaan pienin kantoni (Basel-Stadt) on vain 37 neliökilometrin suuruinen, laajin (Graubünden) yli 7 000 neliökilometriä. Sveitsin sisällä sijaitsee kaksi enklaavia: Saksalle kuuluva Büsingen ja Italialle kuuluva Campione d’Italia.
Talous
thumb|left|250px|Kuulennoilla käytetty Omega Speedmaster; [[Omega SA|Omega on merkittävä sveitsiläinen kellomerkki. Kellot ovat edelleen tunnettu vientituote.]] thumb|left|250px|Juna [[Brienzjärvi|Brienzjärven rannalla. Rautateillä on merkittävä osa Sveitsin liikenteessä.]]
Sveitsi on yksi Euroopan vauraimmista maista. Euroopan talousyhteisön jäsenyys hylättiin kansanäänestyksessä joulukuussa 1992, mutta Sveitsi on avannut kauppaansa bilateraalisilla sopimuksilla. Maailman talousfoorumi (WEF) on useasti arvioinut Sveitsin maailman kilpailukykyisimmäksi valtioksi, muun muassa syksyllä 2011. Arvio perustuu sekä julkisiin tunnuslukuihin että yritysjohtajien haastatteluihin. WEF on myös nimennyt maan maailmantalouden vakaimmaksi valtioksi.
Energia
Sveitsin energiankulutus on yli 900 petajoulea vuodessa. Yli puolet energiasta on peräisin fossiilisista polttoaineista. Vuonna 2010 käytetystä energiasta 54 prosenttia tuotettiin öljyllä, 12,7 prosenttia maakaasulla ja 0,7 prosenttia kivihiilellä.
Sähkö tuotetaan Sveitsissä suurimmaksi osaksi vesivoimalla (55 prosenttia) ja ydinvoimalla (40 prosenttia). Konventionaaliset fossiilisia poltto­aineita tai uusiutuvia energian­lähteitä käyttävät lämpövoimalat tuottavat noin viisi prosenttia kokonaistuotannosta. Vuonna 2010 Sveitsi kulutti 66,8 miljardia kilowattituntia sähköä ja tuotti 66,3 miljardia kilowattituntia. Kotitaloudet, teollisuus ja palvelut kuluttavat kukin noin kolmanneksen sähköstä. Vuonna 2003 sveitsiläiset hylkäsivät kaksi ydinvoiman vastaista lakiehdotusta: Moratorium Plus, joka olisi jatkanut uusien ydinvoimaloiden rakennuskieltoa, ja Strom ohne Atom, joka olisi johtanut ydinvoimaloiden alasajoon. Toukokuussa 2011, Fukushiman onnettomuuden jälkimainingeissa, Sveitsi ilmoitti ensimmäisenä Euroopan maana luopuvansa ydinvoimasta.
Liikenne
Sveitsissä on Euroopan tihein, yli 5 000 kilometrin pituinen rautatieverkko, joka kuljettaa noin 450 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Vuonna 2007 sveitsiläiset matkustivat rautateitse keskimäärin 2 103 kilometrin matkan, mikä tekee heistä maailman innokkaimpia rautatiematkustajia (ennen japanilaisia). Merkittävin rautatieliikennöijä on valtiollinen rautatieyhtiö SBB-CFF-FFS. Maassa on lisäksi useita kymmeniä kapearaiteisia rautateitä ja yksityisiä rautatieyhtiöitä. Esimerkiksi Graubündenin kantonissa toimii Rhätische Bahn -rautatieyhtiö, jonka verkostoon kuuluu myös kaksi Unescon maailmanperintöluetteloon otettua rautatielinjaa. AlpTransit-hankkeeseen liittyy useiden pitkien tunnelien rakentaminen Alppien läpi rautatieyhteyksien nopeuttamiseksi. Näistä pisin on Gotthardin pohjatunneli.
Sveitsin maantieverkon pituus vuonna 2013 on yhteensä 71 528 kilometriä. Teistä 1 812 kilometriä on valtateitä, joista 1 419 kilometriä oli moottoritietä. Moottoriteiden käytöstä veloitetaan maksu: auton tuulilasiin kiinnitetään tarra (vignette), joka on voimassa kalenterivuosittain (14 kuukautta joulukuun alusta tammikuun loppuun).
Sveitsin merkittävin lentoliikenteen solmukohta on Zürichin lentoasema. Vuonna 2016 lentoasemaa käytti lähes 28 miljoonaa matkustajaa. Kansainvälisiä lentokenttiä on Zürichin lisäksi Genevessä ja Baselissa. Merkittävin Sveitsissä toimiva lentoyhtiö on saksalaisen Lufthansan omistama Swiss, joka seurasi konkurssiin mennyttä kansallista Swissairia.
Tiede ja teknologia
Sveitsi on ollut jo kauan keskeinen kansainvälisen tutkimuksen maa. Se investoi 2,6 prosenttia bruttokansantuotteestaan tutkimukseen. Viime vuosina keskeisiä tutkimusaloja ovat olleet nanoteknologia, avaruustutkimus ja ilmastotutkimus. Monet Sveitsissä syntyneet ja asuneet tutkijat ovat saaneet Nobeleita. Vuoden 1975 jälkeen fysiikan Nobelin ovat saaneet vuonna 1986 Heinrich Rohrer ja vuonna 1987 Alexander Müller, kun taas kemian Nobelilla palkittiin vuonna 1991 Richard Ernst ja vuonna 2002 Kurt Wüthrich.
Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus CERN toimii Geneven liepeillä Sveitsin ja Ranskan rajalla.
Kielet ja etniset ryhmät
thumb|250px|Sveitsin kansalliskielten puhuma-alueet. {{legend|#ffa500|[[saksan kieli|saksa}} {{legend|#158706|ranska}} {{legend|#8B00FF|italia}} {{legend|#ab12bc|retoromaani}}]] thumb|250px|Zürich on Sveitsin suurin kaupunki. thumb|250px|Sveitsin länsipäässä sijaitseva Geneve on maan toiseksi suurin kaupunki. 250px|thumb|Glarusin reformoitu kirkko.
Sveitsissä on 8,6 miljoonaa vakinaista asukasta, ja maa onkin suhteellisen tiheään asuttu. Sveitsi sijaitsee kolmen eurooppalaisen suurvallan kupeessa. Ne ovat kaikki vaikuttaneet maan kulttuuriin ja kielitilanteeseen.
Sveitsin perustuslain mukaan maassa on neljä kansalliskieltä: saksa, ranska, italia ja retoromaani. Liittovaltion viralliset kielet ovat saksa, ranska ja italia, sillä täydennyksellä, että retoromaaninkielisellä on oikeus hoitaa virallisia asioitaan äidinkielellään. Kantonit määräävät viralliset kielensä itse.
Saksaa (62,2 prosenttia väestöstä) puhutaan lähinnä maan pohjois-, itä- ja keskiosissa, ranskaa (22,9 prosenttia) lännessä, italiaa (8,0 prosenttia) etelässä ja retoromaania (0,5 prosenttia) kaakossa Graubündenin kantonissa. Myös englanti on laajassa käytössä; sitä ilmoitti käyttävänsä 5,8 prosenttia vakituisista asukkaista vuonna 2018. Muiden kielten käyttäjiä on 18,6 prosenttia Saksa on ainoa virallinen kieli 18 kantonissa, ranska neljässä kantonissa (Geneve, Jura, Neuchâtel, Vaud) ja italia yhdessä (Ticino). Sekä ranska että saksa ovat virallisia kieliä kolmessa kantonissa (Bern, Fribourg, Valais). Graubündenissä on kolme virallista kieltä: saksa, retoromaani ja italia. Retoromaania puhuu vain pieni vähemmistö, ja vuoteen 1996 saakka hallinnossa käytettiin vain saksaa, ranskaa ja italiaa. Kansallisella tasolla sillä ei ole juuri näkyvyyttä. Kielellä on viisi murretta, mutta virallisesti käytetään vain yhtä keinotekoisesti luotua kirjakieltä (Rumantsch Grischun).
Sveitsissä puhuttu saksa kuuluu alemannimurteisiin ja sitä kutsutaan sveitsinsaksaksi (usein ”Mundart”). Se jakautuu edelleen useisiin pienempiin murteisiin, joiden puhujat kuitenkin yleensä ymmärtävät toisiaan. Tiedotusvälineissä ja kirjallisuudessa käytetty saksan kirjakieli, Schweizer Hochdeutsch, eroaa suuresti puhutusta kielestä ja sitä opetetaan kouluissa. Tämä saksan muoto eroaa lisäksi jonkin verran Saksassa käytetystä kirjakielestä. Samoin maan ranskankielisessä osassa on aiemmin puhuttu lukuisia murteita (patois), joista suurin osa on kuitenkin jo kuollut. Nämä murteet eivät ole ranskan vaan arpitaanin (franco-provençal) murteita. Sveitsissä käytetty ranska ei juuri eroa standardista ranskasta.
Sveitsin kielitilanne on ollut keskustelunaiheena jo pitkään. Vaikka sveitsiläisillä on periaatteessa helppo pääsy muille kielialueille television ja radion kautta, muunkielisiä ohjelmia ei välttämättä juuri katsota, ja esimerkiksi kirjakaupoissa oman kielialueen ulkopuolella julkaistuja kirjoja ei ole yhtä hyvin saatavilla. Virallisissa tilaisuuksissa monet puhuvat omaa kieltään ja olettavat, että muut ymmärtävät sitä. Aina kielirajat eivät noudata maantieteellisiä rajoja; maan saksan- ja ranskankielisten alueiden välistä jakolinjaa kutsutaan vitsikkäästi nimellä ”Röstigraben” suositun ruokalajin mukaan. Jo vuonna 1850 satiirinen lehti Postheiri yhdisti kolme virallista kieltä uudeksi sveitsin kieleksi pilaillakseen parlamentin kustannuksella:
Sveitsin vakinaisesta väestöstä ulkomaalaisia on noin 2,2 miljoonaa ulkomaalaista eli noin neljännes (31.12.2019). Osuus on suurin Geneven kantonissa (40 %) ja Basel-Stadtin kantonissa (37 %), pienin Appenzell Innerrhodenissa (11 %) ja Urissa (13 %). Kaikista Sveitsin asukkaista, sekä vakinaisesti että tilapäisesti asuvista (yhteensä 8,4 miljoonaa vuonna 2015), ulkomaalaisten osuus oli runsas 25 prosenttia eli noin 2,1 miljoonaa. Italialaiset (noin 320 000) ovat ulkomaalaisten suurin ryhmä, heidän jälkeensä tulevat saksalaiset (noin 310 000), portugalilaiset (noin 270 000), ranskalaiset (130 000) ja kosovolaiset (110 000). Suomalaisia, ilman Sveitsin kansalaisuutta, asui maassa vuoden 2015 lopulla 4 022 henkilöä.
2000-luvulla sveitsiläiset ja ulkomaiset instituutiot ovat ilmaisseet huolensa erityisesti Sveitsin politiikassa lisääntyneestä ksenofobiasta. Tästä huolimatta ulkomaalaisten suuri osuus Sveitsin väestöstä ja maahanmuuttajien suhteellisen ongelmaton sopeutuminen maan oloihin ovat osoituksia maan avoimuudesta.
Kaupungit
Sveitsissä on tiheä kaupunkien verkko, jossa ydinkaupungit ja niitä ympäröivät pienemmät kaupungit täydentävät toisiaan muodostaen asutuskeskittymiä, agglomeraatioita. Sveitsiläisistä 73 prosenttia asui vuonna 2012 kaupunkimaisella alueella: kaupunkikeskuksissa ja niiden ympärysalueilla. Tilastollisesti määritellyissä kaupungeissa, vähintään 10 000 asukkaan kunnissa, asui 49 prosenttia asukkaista vuonna 2012. Väestönkasvu on kaupungeissa pienempiä kuntia suurempaa: vuosina 2005–2015 vähintään 10 000 asukkaan kaupunkien väestö kasvoi vuosittain keskimäärin 1,1 %, alle 10 000 asukkaan kuntien vastaavasti 0,6 %.
Sveitsi on muuttunut maatalousvaltaisesta maasta kaupungistuneeksi maaksi 70 vuodessa. Vuoden 1935 jälkeen kaupunkimainen rakentaminen on vaatinut lähes yhtä paljon maa-alaa kuin edellisen 2 000 vuoden aikana. Kaupunkirakenteen hajoaminen vaikuttaa pohjoisen tasankoalueen lisäksi myös Juran alueella ja Alppien reunoilla.
Tasankoalue Sveitsin Mittelland on hyvin tiheästi asutettu – väestötiheys on noin 450 henkeä neliökilometriä kohden – ja ihmisen kädenjälki on näkyvissä kaikkialla. Tämä maa-alue on käytetty tehokkaasti hyväksi. Metropolialueiden eli Zürichin, Geneven–Lausannen, Baselin ja Bernin painoarvo on kasvanut, ja niiden merkitys on kansainvälisesti suurempi kuin niiden asukasluvusta voisi päätellä. Zürich ja Geneve ovat lisäksi menestyneet erittäin hyvin elämänlaatua mittaavissa tutkimuksissa.
Sveitsin väekkäimmät kaupungit ovat:
1) vakinaiset ja tilapäiset asukkaat yhteensä
Uskonto
Sveitsissä ei ole virallista valtionuskontoa, ja perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Uskonnolliset asiat ovat kuitenkin kantonien vastuulla, ja suurin osa kantoneista Geneven ja Neuchâtelin kantoneita lukuun ottamatta tukee jotakin kristittyä kirkkokuntaa, katolista tai protestanttista. Näitä kirkkoja ja joissakin kantoneissa vanhakatolista kirkkoa ja juutalaisia seurakuntia tuetaan keräämällä kirkollisveroa seurakuntien jäseniltä ja joissakin tapauksissa myös yrityksiltä. Vuoden 2018 väestölaskennassa katolisia oli 35,2 prosenttia, reformoituja 23,1 prosenttia ja muita kristittyjä oli 5,6 prosenttia väestöstä. Muslimeja oli 5,3 prosenttia, juutalaisia 0,2 prosenttia ja muita uskontoja kannatti 1,3 prosenttia väestöstä. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 28,0 prosenttia väestöstä. Viime vuosina kristittyjen osuus on ollut selvässä laskussa ja uskontokuntiin kuulumattomien osuus on ollut selvässä kasvussa. Vuoden 2010 Eurobarometri-tutkimuksen mukaan 44 prosenttia sveitsiläisistä uskoi jumalaan, 39 prosenttia jonkinlaiseen henkeen tai elämänvoimaan, 11 prosenttia ei uskonut minkäänlaiseen yliluonnolliseen voimaan ja kuusi prosenttia ei osannut vastata.
Koulutus
Sveitsissä koulutukseen liittyvä päätöksenteko on kantonien tasolla, liittovaltiolla ei ole opetusministeriä, ja alueellisia eroja on paljon. Kouluvuoden ja koulu-uran pituus on kuitenkin päätetty liittovaltion tasolla. Koulutus muodostuu neljästä asteesta: esikoulu, alakoulu, kaksivaiheinen yläkoulu, korkea-aste ja aikuisopiskelu. Ala- ja yläkoulu ovat pakollisia, ja esikoulu on useissa kantoneissa pakollinen. Yksityiskouluja on, mutta suurin osa lapsista käy julkista koulua. Noin 16-vuotiaana oppivelvollisuus päättyy, ja nuoret voivat valita ammatillisen tai korkeakouluun tähtäävän opetuksen väliltä. Tämä vaihe kestää 3–4 vuotta, ja suurin osa nuorista (vuonna 2001–2002 90 % ikäluokasta) hankkii toisen asteen koulutuksen. Perinteisesti alakoulussa luetaan äidinkielen lisäksi toista kotimaista kieltä. Vuonna 2000 Zürichin kantoni alkoi opettaa alakoululaisille englantia. Jotkut saksankieliset kantonit seurasivat mallia.
Sveitsissä on kaksi liittovaltion ylläpitämää teknillistä yliopistoa, EPFL Lausannessa ja ETH Zürich. Yliopistoja on 10, lisäksi on ammattikorkeakouluja ja opettajankoulutuslaitoksia sekä neljä muuta yliopistotason oppilaitosta.
Kulttuuri
250px|thumb|Sveitsiläinen [[alppitorvi|alppitorvensoittaja.]] thumb|250px|[[Dada|Dadaismi sai alkunsa Sveitsistä.]]
Erityispiirteet
Sveitsin alueellinen kielellinen jakautuminen tekee vaikeaksi puhua yhtenäisestä sveitsiläisestä kulttuurista. Sveitsin kulttuurista traditiota leimaavat yhteydet italian-, ranskan- ja saksankielisiin naapurimaihin. Myös monet ulkomaalaiset kirjailijat ja taiteilijat – kuten Voltaire, James Joyce ja Charles Chaplin – ovat asuneet tai asettuneet maahan. Muuttoliike voimistui erityisesti kansallissosialismin ja fasismin aikakaudella pakolaiskirjailijoiden muuttaessa Sveitsiin; heistä kuuluisin Saksasta tullut on epäilemättä Thomas Mann. Vastapainoksi moni sveitsiläinen taiteilija – kuten Le Corbusier, Paul Klee ja Jean-Luc Godard – on jättänyt maansa viedäkseen nimensä ulkomaille. Kuvataiteilijoista kuuluisimpia ovat Klee ja Alberto Giacometti. Tunnetuimpiin sveitsiläissyntyisiin arkkitehteihin lukeutuvat vuorostaan Le Corbusierin lisäksi Mario Botta ja Herzog & de Meuron.