cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosti Koskinen
Koskisen vanhemmat olivat räätäli Verner Koskinen ja Anna Charlotta o.s. Wahnlund. Koskinen kävi kuusi luokkaa Rauman yhteislyseota minkä jälkeen Koskisen perhe muutti Helsinkiin. Helsingissä Koskinen opiskeli vuoden verran Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtimieslinjalla 1923-1924 mutta sitten hän siirtyi opiskelemaan Sibelius-akatemiaan 1924–1926 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun 1924–1927. Koskisen töitä oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1926 pidetyssä Nuorten näyttelyssä.
Koskinen joutui keskeyttämään opintonsa perheen isän sairastuttua ja perheen muutettua takaisin Raumalle. Raumalla Koskinen jatkoi maalaamista, toimi ravintolamuusikkona ja elokuvateattereissa mykkäelokuvien säestäjänä sekä kirjoitti lehtiin kulttuuriarvosteluja. Koskinen maalasi Raumalla erityisesti maisemamaalauksia ja hän lähti usein maalausretkille varhain aamulla saadakseen maalata rauhassa. Koskinen piti oman näyttelynsä Raumalla 1932 ja hän osallistui myös vuoden 1931 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyyn ja 1945 Finlandia-näyttelyyn.Hän opiskeli Sam Vannin ja Yrjö Verhon johdolla ja oli kiinnostunut erityisesti impressionismista ja jälki-impressionismista.
Koskinen toimi Rauman kansalaisopiston piirustuksen ja maalauksen opettajana sekä oli mukana perustamassa 1945 Rauman Taiteilijaseuraa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975.
Innocenzo Sannibale
Innocenzo Sannibale (28. heinäkuuta 1811 – 9. huhtikuuta 1891) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1834 ja nimitettiin Gubbion hiippakunnan piispaksi 23. maaliskuuta 1855. Piispaksi konsekroinnin suoritti Costantino Patrizi Naro 25. maaliskuuta.
Sannibale osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 79-vuotiaana virassa.
Ilkka Juhani Takalo-Eskola
Ilkka Juhani Takalo-Eskola (s. 5. syyskuuta 1937 Keminmaa) on taidemaalari ja performanssitaiteilija.
Henkilöhistoria
Taiteellisen työnsä ohella Takalo-Eskola on toiminut Kuvataideakatemian yliopettajana ja rehtorina. Hän on ollut eläkkeellä syksystä 2000 alkaen. Elämäntyöstään Takalo-Eskola on saanut Ars Fennica -palkinnon. Hänen vaimonsa Kirsti Takalo-Eskola (5.4.1936 Viipuri - 11.5.2015 Forssa) dokumentoi Elonkorjaajien performansseja.
Taiteellinen tuotanto
Takalo-Eskola tuli julkisuuteen 1960-luvun alussa runoilijana ja kirjoittajana. Hän avusti Pentti Saarikosken perustamaa Uutta Kirjallisuuslehteä ja julkaisi kaksi runokokoelmaa 1960-luvulla. Sana ja kirjoittaminen oli Takalo-Eskolalla mukana myöhemminkin, mutta 1970-luvulla hän alkoi suuntautua kuvataiteisiin. Hän tutustui Elonkorjaajat-ryhmään ja piti ensimmäisen näyttelynsä Elonkorjaajien Halvat huvit -galleriassa vuonna 1971.
Takalo-Eskola yhdistää usein taiteen eri lajeja. Hänen teoksensa ovat Elonkorjaajien tapaan usein ennakoineet ajassa liikkuvia taiteen ilmiöitä. Hän teki käsitteellisiä teoksia jo ennen kuin ilmiötä Suomessa tunnettiin. Takalo-Eskola teki myös performanssin tyyppisiä esityksiä jo 1970-luvulla. Silloin niitä nimitettiin esimerkiksi 'metsäteatteriksi'. Hän dokumentoi luontoperformanssejaan valokuvaamalla. Yksi valokuvin tallennettu performanssi oli nimeltään Yritys ylittää suo, kuvissa mies rämpii suossa kuin uppoamaisillaan. Takalo-Eskolan tunnettuja performansseja on hänen Kuvataideakatemian rehtoriksi tulonsa yhteydessä järjestetty epävirallinen akti, jossa avusti professori Radoslaw Gryta. Juhlalliseen aktiin kuului puhe, jonka Takalo-Eskola piti alastomana vain iholle maalatussa frakissa.
Oulaisiin Takalo-Eskola suunnitteli vuonna 1991 paljastetun lähes 30 metriä korkean teoksen Maailman varanapa. Viimeaikaisessa tuotannossaan vuosina 2007 - 2015 hän on viljellyt muun muassa kollaaseja, joissa toisilleen kaukaisetkin elementit kohtaavat aikoja muunnellen. Kollaasit on usein tehty tietokoneavusteisesti.
Monet Takalo-Eskolan teokset ovat omakuvia tai muuten omaelämäkerrallisia. Hän myös signeeraa teokset näkyvästi ja päivää ne tarkasti. Teosten elementtejä ovat usein ihmiskeho, alastomuus ja luonto. Alaston keho kuvaa ihmisen avuttomuutta ja vieraantumista luonnosta. Maalauksissa on kuvan, filosofisen julistuksen ja geometristen muotojen yhteiseloa. Puhtaat värit ja värikontrastit ovat ominaisia Takalo-Eskolalle. Maalauksissa on performanssien tapaan myös myyttisyyttä ja rituaalinomaisuutta. Takalo-Eskola saattoi esittää töitään purkutalossa tai pitää näyttelyn metsän puille. Hänen mukaansa niin taide kuin rakkauskin elää harrastelijoiden varassa.
Dickie Boon
thumb|Dickie Boon Richard Robinson ”Dickie” Boon (10. tammikuuta 1878 – 3. toukokuuta 1961) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja -manageri. Robinson pelasi hyökkääjänä Montreal Hockey Club (Montreal HC) -seurassa Canadian Amateur Hockey Leaguessa (CAHL) ja Montreal Wanderersissa Federal Amateur Hockey Leaguessa (FAHL) 1900-luvun alussa. Pelaajana hän saavutti kaksi Stanley Cupia ja johti managerina organisaationsa (Wanderers) vielä neljään mestaruuteen. Boon oli alppihiihdon maailmanmestari Lucile Wheeler-Vaughanin setä.
Gorkha (kaupunki)
Kaupungin nimi oli vuodesta 1996 vuoteen 2009 saakka Prithvinarayan tai Prithbhinarayan, Gorkhan kaupungissa syntyneen ja Nepalin valtion perustaneen kuningas Prithvi Narayan Shahin (1722/3–1775) mukaan.
Piirikunta on maaston korkeuseroiltaan erittäin monimuotoinen ja kulkuyhteyksiltään haastava; läheskään kaikkiin kyliin ei ole tietä tai edes hyvää kärrypolkua. Piirikunnassa sijaitsee esimerkiksi maailman kahdeksanneksi korkein vuori (Manaslu, 8163 m) ja maailmanperintölistalle 1996 hyväksytty Gorkhan keskiaikainen linnoitus, joka toimi aiemmin myös kuninkaanlinnana. Nähtävyyksiin kuuluu myös Durga-jumalattarelle omistettu Manakamanan temppeli, jonne on gondolihissiyhteys. Huhtikuun 25. päivänä 2015 kello 06:11:26 UTC (11:56:26 paikallista aikaa) tapahtui Gorkhan piirikunnan pohjoisosissa 7,8 momenttimagnitudin maanjäristys. Järistyskeskus sijaitsi lähellä maanpintaa, vain 15 kilometrin syvyydellä. Maanjäristys oli Nepalin voimakkain yli 80 vuoteen. Voimakkaan maanjäristyksen seurauksena Gorkha kuului Nepalin eniten tuhoa kärsineisiin piirikuntiin. Tuhojen selvittely kuitenkin kesti päiväkausia, koska kaikkiin kyliin ei päästy maanteitse, ja Nepalin valtiolla oli käytössään vain muutamia helikoptereita. Intian pelastusviranomaiset auttoivat piirikunnan pelastustöissä ja toivat avuksi omia helikoptereitaan. Silti vielä viidessä päivässä ei piirikunnan tuhoutuneiden rakennusten tai kuolonuhrien määrästä ollut tarkkaa kuvaa.
Hållbart initiativ
Ideologia ja näkemyksiä
Hållbart initiativ ei määrittele itseään oikeisto–vasemmisto-akselille, mutta sen poliitikot istuvat Keskiryhmässä.
Maakuntapäivävaaleissa 2019 puolueen vaaliohjelman mukaan puolue ajaa mm. seuraavia asioita:
Shōma Uno
Shōma Uno (, s. 17. joulukuuta 1997 Nagoya, Japani) on japanilainen taitoluistelija, 2022 maailmanmestari, 2023 Grand Prix finaalin voittaja ja kolminkertainen olympiamitalisti.
Hän voitti hopeaa vuoden 2018 talviolympialaisissa Pyeongchangissa pistein 306,90 ja pronssia vuoden 2022 talviolympialaisissa Pekingissä pistein 293.00 sekä auttoi Japanin vuoden 2022 talviolympialaisten joukkuepronssille luisteltuaan joukkuekilpailun lyhytohjelmassa toiseksi pistein 105,46.
MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa (2022) ja hopeaa (2017, 2018) sekä sijoittunut seitsemänneksi vuonna 2016. Hän on viisinkertainen Japanin-mestari (2016–2019, 2022) ja vuoden 2019 neljän maanosan mestaruuskilpailuiden kultamitalisti. Junioritasolla hän on kauden 2014–2015 maailmanmestari ja Grand Prix -finaalin voittaja. Hän on myös vuoden 2012 nuorten olympialaisten hopeamitalisti.
Unoa valmentaa sveitsiläinen olympiamitalisti ja maailmanmestari Stéphane Lambiel.
Syysmaraton
Syysmaraton (Osenni marafon) on Georgi Danelijan ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1979. Sen on käsikirjoittanut Aleksandr Volodin, ja pääosia näyttelevät Oleg Basilašvili, Marina Nejolova ja Natalja Gundareva. Syysmaraton on kolmiodraama kiltistä filosofimiehestä, joka pettää rakastavaa vaimoaan toisen häneen rakastuneen naisen kanssa eikä osaa valita, vaan huomaa ettei aika riitä kaksoiselämään.
Vastaanotto
Syysmaraton sai Suomen teatterilevityksessä 137 katsojaa, millä se jäi vuoden 1979 katsojatilaston kolmanneksi viimeiseksi.
Wallander: Vuoto
Vuoto on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden seitsemäs elokuva. Ystadissa tehdään rahankuljetusautojen ryöstöjä. Joku näyttäisi vuotavan turvallisuuspalveluja tarjoavan yhtiön salaisia tietoja ryöstäjille. Poliisiharjoittelijat Isabelle ja Pontus joutuvat vaaralliseen takaa-ajotilanteeseen ja saavat Wallanderin vihaiseksi omapäisyydellään.
Elo (nimi)
Elo on suomalainen miehen etunimi ja sukunimi. Virossa se on naisen nimi. Sillä ei ole nimipäivää kalenterissa. Sukunimenä Elo oli 10. elokuuta 2020 yhteensä 2359 henkilöllä. Etunimenä Elo oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 813 suomalaiselle miehelle ja ainakin 50 naiselle.
Virossa Elon nimipäivä on 27. syyskuuta.
Stanislav Donets
Stanislav Jurevitš Donets (, s. 7. heinäkuuta 1983 Dimitrovgrad, Neuvostoliitto) on venäläinen uimari, selkäuinnin maailman- ja Euroopan-mestari.
Donets voitti Debrecenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2007 kultaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 50,61. Lisäksi hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Eindhovenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2008 hän ui alkuerissä Venäjän 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka voitti lopulta Euroopan-mestaruuden. Saman vuoden Manchesterin lyhyen radan MM-kisoissa hän ui avausosuuden Venäjän voittaessa sekauintiviestin maailmanmestaruuden. Lisäksi hän sai pronssia 100 ja 200 metrin selkäuinnissa. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui välierissä sekä 100 että 200 metrin selkäuinnissa. Kauden päätteeksi hän voitti Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa kultaa 50, 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä sai hopeaa sekauintiviestissä.
Donets sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 2009 kuudenneksi 200 metrin selkäuinnissa. Istanbulin lyhyen radan EM-kisoissa hän voitti Euroopan-mestaruuden kaikilla kolmella selkäuintimatkalla sekä sekauintiviestissä. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sai kultaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.57,18 sekä hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 50 ja 100 metrin selkäuinnissa sekä kuului Venäjän pronssijoukkueeseen 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kisoissa hän voitti kultaa 50 metrin selkäuinnissa ajalla 22,93 ja 100 metrin selkäuinnissa ajalla 49,07. Lisäksi hän kuului Venäjän hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli kuudes 200 metrin selkäuinnissa.
Shodō
thumb|100px|right| [[Musō Sosekin, japanilaisen runoilijan, kalligrafistin ja Zen-mestarin kalligrafia (1275 - 1351). Kanji-kirjaimet on kirjoitettu katkeamattomaan ja lennokkaaseen soshō- eli "ruohotyyliin".]] Shodō on japanilaista kalligrafiaa. Japanissa harjoitettiin aluksi kiinalaista kalligrafiaa, mutta japanilaisten omien tavukirjoitusmerkkien kehittämisen jälkeen japanilainen kalligrafia kehittyi itsenäiseksi kalligrafian suunnaksi. Kalligrafia shodō eroaa japanin kielen koulukirjoittamisesta shūji.
Nykyinen jaottelu
Japanilainen kalligrafia jaetaan nykyisin kahteen lohkoon: kanjikalligrafiaan, joka perustuu kiinalaiseen perinteeseen, sekä kana-kalligrafiaan, joka on aitojapanilaista. Kanjikalligrafiassa käytetään kiinalaisia kirjoitusmerkkejä (kanjeja); kana-kalligrafiassa on kanjien lisäksi myös hiragana-kirjoitusmerkkejä. Kolmas japanin kielessä käytettävä merkistö, katakana, ei kalligrafiaan kuulu. Perinteinen kalligrafia elää edelleen, mutta toisen maailmansodan jälkeen on kehittynyt myös avant garde -kalligrafia, joka lähestyy abstraktia taidetta.
Kanjikalligrafia voi olla mitä tahansa kiinalaista kirjoituslajia, mutta yleisimmät ovat normaalikirjoitus, sujuva kirjoitus ja ruohokirjoitus. Kana-kalligrafiassa yleinen aihe ovat tanka- ja haikurunot. Paperi on vähemmän imukykyistä kuin kanjikalligrafiassa, jotta siveltimen kosketus olisi herkempi. Kirjoitus on myös epäsäännöllisempää. Hiraganamerkkien ohella käytetään samankaltaista hentaiganaa, "variantti-kanoja", jotka yleensä periytyvät eri kanjeista kuin hiraganat.
Syntyvaiheet
Kiinalainen kalligrafia oli jo pääpiirteiltään kehittynyt, kun Japani alkoi saada Kiinasta vaikutteita Korean kautta ja kiinalaiset kirjoitusmerkit saapuivat Japaniin 400-luvulla. Aluksi Japanissa käytettiin Kiinan Sui- ja Tang-dynastioiden aikaisia kirjoitustyylejä. Asuka-kaudelta alkaen maassa alkoi lisääntyä buddhalaisten klassikkotekstien jäljentäminen, ja syntyi buddhalaisten oppineiden joukko, joka hallitsi myös kiinalaisten kirjoitusmerkkien käytön. Japanin kieltä alettiin kirjoittaa kiinalaisin kirjoitusmerkein, tosin hiukan eri tavalla kuin kiinan kieltä. Pikku hiljaa myös maan kalligrafiassa alkoi syntyä omaperäisiä tyylejä. Keisari Saga, hovimies Tachibana no Hayanari sekä japanilaisen shingonin perustajahahmo Kūkai tunnetaan "kolmena siveltimenä", joiden työt edustavat kiinalaisperäistä karayō-tyyliä kauneimmillaan.
Varhaisella Heian-kaudella (794–1185) syntyivät japanilaiset tavumerkistöt hiragana ja katakana. Kursiivista hiraganasta tuli etenkin naisten käyttämä proosan ja runouden kieli, ja katakana yleistyi etenkin miesten laatimissa virallisissa asiakirjoissa. Ajan myötä syntyi kiinalaisten kirjoitusmerkkien ja kana-merkkien sekakirjoitusmuoto, ja sen myötä myös kana-kalligrafia. Tyylin mallina käytetään usein Kokinshūta, keisarillista runoantologiaa 900-luvun alkupuolelta. Kana-kalligrafialla kirjoitettiin Heian-kaudella usein waka-runoutta tai monogatari-tarinoita. "Kolme mustejälkeä" eli Ono no Tofu, Fujiwara no Sukemasa ja Fujiwara no Yukinari olivat aitojapanilaisen wayō-tyylin mestarit. Kiinalaisista kalligrafeista suurin vaikutus Japanin varhaiseen kalligrafiaan oli Wang Xizhilla ja hänen sujuvalla kirjoituksellaan.
Alvin E. Roth
Alvin Eliot "Al" Roth (s. 18. joulukuuta 1951 ) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Roth palkittiin vuonna 2012 Nobelin taloustieteen palkinnolla yhdessä Lloyd Shapleyn kanssa.
Roth jätti koulunsa kesken mutta alkoi opiskella Columbian yliopistossa ensin viikonloppukursseilla, myöhemmin kokoaikaisena opiskelijana. Hän jatkoi opintojaan Stanfordin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi operaatioanalyysistä vuonna 1974. Hän on Harvardin yliopiston professori mutta toimii Stanfordissa vierailevana tutkijana.
Roth on luonut peliteorian sovelluksia arkipäivän maailmaan. Hän on soveltanut optimaalisen parinmuodostuksen teorioita New Yorkin koulujen oppilasvalintoihin, lääkärien sijoittumiseen harjoittelupaikkoihin ja munuaisten luovuttajien ja tarvitsijoiden parittamiseen.
Regent-timantti
thumb|Regent-timantti Regent-timantti, Le Régent, on Intian Golkondasta vuonna 1698 löydetty timantti. Sen paino oli ennen hiomista 410 karaattia, ja hiomisen jälkeen painoksi tuli 136 ¾ karaattia.
Tarinoiden mukaan timantin löysi kaivoksella työskennellyt orja vuonna 1698. Hän salakuljetti timantin pois kaivoksesta itse tekemäänsä haavaa suojaavan siteen alla. Hänet auttoi Intiasta pois muuan merimies, joka kuitenkin murhasi orjan. Merimies myi timantin tuhannella punnalla. Sen osti vuonna 1702 Thomas Pitt, jonka mukaan timantti on saanut toisinaan käytetyn englanninkielisen nimen Pitt Diamond.
Orleansin herttua Filip II osti timantin Pittiltä vuonna 1717. Hän toimi Ranskan sijaishallitsijana eli regenttinä, mistä timantti sai ranskalaisen nimensä Le Régent. Se liitettiin Ranskan kruununjalokiviin. Timantti varastettiin vuonna 1792 muiden kruununjalokivien mukana, mutta löydettiin kaivannosta. Toisen tarinan mukaan se löydettiin erään talon ullakolta Pariisista.
Konsulina ollessaan Napoleon käytti Regent-timanttia panttina.
Timantti on ollut vuodesta 1887 lähtien näytteillä Louvressa, Pariisissa.
Hengellinen kasvu
Hengellinen kasvu viittaa yksilölliseen prosessiin, jossa ihminen kehittyy hengellisessä tai uskonnollisessa elämässään. Näihin prosesseihin voi kuulua hengellisiä harjoituksia kuten meditaatio, rukoilu, pyhien kirjoitusten lukeminen ja yhteys toisiin uskoviin. Hengellinen kasvu voi olla uskonnollisuuden yhdistämistä omaan elämään epämuodollisella ja joustavalla tavalla, mutta se voidaan nähdä myös uskonnosta irralliseksi itsensä kehittämiseksi.
Hengellinen kasvu voi toteutua itsenäisesti, mutta se on mahdollista myös hengellisen ohjaajan tai gurun ohjauksessa.
Hengellisen kasvun tukeminen on yksi Partioliikkeen toimintamuodoista.
Beniamino Ubaldi
Ubaldi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 82-vuotiaana virassa.
Leino (sukunimi)
Leino on suomalainen sukunimi. Sukunimenä Leino oli 18. maaliskuuta 2012 yhteensä 5 984 henkilöllä. Sitä esiintyy sekä vanhana että otettuna nimenä: nimi on alkujaan vanha karjalainen sukunimi, mutta 1900-luvulla sitä otettiin sukunimeksi muun muassa Helsingissä. Sen suosiota on lisännyt sanan leino kansallisromantiikkaan hyvin sopiva merkitys.
Vaggerydin kirkko
Vaggerydin kirkko on Ruotsin Vaggerydin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuosina 1973-1974 Eva ja Bernt Mejlanderin piirustusten perusteella. Sisällä lattia on italialaista marmoria. Kellotapulissa on kaksi kelloa, joista suurempi painaa 400 kiloa ja pienempi 250 kiloa.
The Greatest Hits (INXS)
The Greatest Hits on australialaiselta INXS-rock-yhtyeeltä vuonna 1994 julkaistu kokoelmalevy. Levy sisältää yhtyeen parhaimmat ja tunnetuimmat hitit vuosilta 1980 – 1993 lukuun ottamatta kappaletta "Baby Don't Cry". Lisäksi levyllä on tätä kokoelmaa varten tehty kappale "The Strangest Party (These Are the Times)".
HRT F112
HRT F112 on espanjalaisen Formula 1 -talli HRT:n käyttämä auto kaudella 2012. Autoa kuljettavat espanjalainen Pedro de la Rosa ja intialainen Narain Karthikeyan. Tallin testikuljettajina toimi Dani Clos ja Ma Qinghua, joista Clos pääsi ajamaan kuusi ja Qinghua neljä kertaa perjantain ensimmäisissä harjoituksissa. F112 oli tarkoitus julkistaa 21. helmikuuta, mutta julkistamista myöhäistettiin maaliskuulle, sillä auto ei läpäissyt pakollisia kolaritestejä. Autoa oli tarkoitus testata ensi kertaa kolmansissa ja viimeisissä talvitesteissä Barcelonassa. Auto läpäisi kolaritestit, mutta talli ei saanut sitä valmiiksi viimeiseen testijaksoon mennessä, joten päässyt testaamaan autoa talvitesteissä lainkaan. Auto teki debyyttinsä radalla 5. maaliskuuta, jolloin talli ajoi mainoskuvauksia varten sallitun testisession Barcelonassa.
Auto käyttää Cosworthin valmistamaa 2,4 litran V8-moottoria.
Yhteenveto
Avauskilpailussa Australiassa tallin molemmat kuljettajat karsiutuivat edellisen vuoden tapaan kilpailusta, sillä kuljettajien kierrosajat eivät mahtuneet 107 prosentin karsintarajan sisään. Tallilla oli myös vaikeuksia saada molemmat autot valmiiksi katsastukseen kisaviikonlopun alla. Viikkoa myöhemmin Malesiassa talli pääsi mukaan myös itse kilpailuun. Letkan hänniltä startanneet de la Rosa ja Karthikeyan onnistuivat nousemaan kilpailussa joitakin sijoja poikkeuksellisten olosuhteiden avittamana. Sään parannuttua he kuitenkin putosivat takaisin kilpailun viimeisille sijoille. Karthikeyan sijoittui lopputuloksissa 21. sijalle ja de la Rosa 22. sijalle. Myöhemmin Kartihkeyan kuitenkin sai rangaistuksen aiheutettuaan Sebastian Vettelin renkaan puhkeamisen kilpailun loppupuolella. 20 sekunnin rangaistuksen seurauksena Karthikeyan putosi de la Rosan taakse ollen koko kilpailun viimeinen. Aiemmin samassa osakilpailussa Karthikeyan myös teloi Jenson Buttonin etusiiven, mutta tuomaristo ei rankaissut häntä tästä, sillä Button kertoi syyn olleen hänen.
Myös Kiinassa ja Bahrainissa tallin kuljettajat ajoivat viimeistä edellisillä sijoilla peräkkäin maaliin reilusti kärjelle jääneenä. Espanjan osakilpailun aika-ajoissa Karthikeyan karsiutui toistamiseen 107 prosentin aikasäännön vuoksi, mutta tuomaristo antoi hänen osallistua kilpailuun tästä huolimatta. Itse kilpailussa Karthikeyan keskeytti ja de la Rosa ajoi viimeisenä maaliin. Monacossa Karthikeyan ylsi kauden toistaiseksi parhaimpaan suoritukseen ollen kilpailun 15., tosin keskeytysten avittamana. De la Rosan ajot päättyivät ensimmäisellä kierroksella lähdön jälkeen nähtyyn joukkokolariin. Kanadassa molempien kuljettajien matka katkesi parinkymmenen kierroksen jälkeen jarrujen hajoamiseen. Euroopassa molempien kuljettajien onnistui päästä jälleen maaliin kilpailun viimeisillä sijoilla kierroksen kärjelle jääneenä.
The Marvelous Misadventures of Flapjack
The Marvelous Misadventures of Flapjack on Thurop Van Ormanin luoma ja Cartoon Network Studiosin tuottama yhdysvaltalainen Emmy-palkittu piirrossarja, joka kertoo nuoresta Flapjack-nimisestä pojasta ja tämän seikkailuista. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää 20 jaksoa, joissa jokaisessa on kaksi tarinaa.
Sarjan juoni
Flapjack on nuori poika, joka kasvoi puhuvan valaan Bubbien huostassa. Hän eli rauhallista elämää, kunnes kaksikko pelasti merirosvon nimeltä Kapteeni K'nuckles, joka kertoo Flapjackille karkkisaaresta. Sen pitäisi olla tehty kokonaan karkista ja sen ympärillä oleva merilimsasta. Tarinan innoittamana Flapjack, kapteeni K'nuckles ja ajoittain myös Bubbie lähtevät outoon seikkailuun etsiessään karkista tehtyä saarta. Kaksikko viettää usein aikaansa Stormalongin satamassa syöden karkkia ja joutuu pulaan pääosin kapteeni K'nucklesin vuoksi.
Wireless USB
Syitä WUSB:n luomiseen
Tämän hetken trendi on langattomuus. USB-laitteita löytyy jo joka kodista ja kysyntää langattomille tuotteille löytyy varmasti. WUSB:lle on olemassa jo valmis laitteistoarkkitehtuuri, koska se perustuu USB:hen. Myös käyttöjärjestelmissä on USB-tuki valmiina.
Tekniikka
WUSB perustuu UWB:hen. UWB on lyhenne sanoista Ultra Wideband (IEEE 802.15.3a, ei vielä hyväksytty). UWB on modulointimenetelmä, jossa signaali lähetetään nopeina pulsseina laajalla taajuusalueella (1–2 GHz). UWB:lle on varattuna taajuudet 3,1–10,6 GHz. Koska taajuusalue on laaja ja data varastoidaan nopeisiin taajuuden vaihteluihin, on WUSB häiriöystävällinen myös muille langattomille ratkaisuille kuten WLAN tai Bluetooth.
WUSB:n maksimi tiedonsiirtonopeus on 480 Mbps. WUSB-laitteiden etäisyys toisistaan saa olla enintään 10 metriä, jolloin tiedonsiirtonopeus putoaa 110 Mbps nopeuteen. Yhteen WUSB-keskittimeen voi kytkeytyä maksimissaan 127 laitetta. WUSB-topologia tukee myös kaksoisroolimallia (dual-role model) eli laite voi toimia isännän tavoin. WUSB kuluttaa 300 mW tehoa eli suunnilleen saman verran kuin normaali kännykkä tai PDA-laite.
Wireless USB -laitteet kiinnittyvät isäntään lähettämällä isännälle oikein ajoitetun viestin. Tämän jälkeen isäntä ja asiakas autentikoivat toisensa käyttäen omia ID -tunnuksiaan ja sopivia salausavaimia. Kun laite on autentikoitu onnistuneesti, isäntä antaa sille oman USB-osoitteen ja ilmoittaa omalle ohjelmistolleen liitetystä laitteesta.
Tulevaisuuden näkymät
WUSB:n määritykset valmistuivat toukokuussa 2005. Laitteita odotettiin markkinoille vuoden 2005 lopussa. Vuoden 2005 lopussa WUSB saatiin toimimaan 880 Mbps nopeudella 8 metriin ja 220 Mbps nopeudella 20 metriin asti. Wireless USB Promoter Group on asettanut myös tavoitteeksi tulevaisuudessa yli 1 Gbps siirtonopeuden. Lisäksi tehonkulutus on tarkoitus pudottaa kolmannekseen nykyisestä eli 100 mW:iin. Vuonna 2008 ennustettiin WUSB-sirujen olevan jo kännyköissäkin.
Wireless USB vs WirelessUSB-trademark
Cypress Semiconductor on kehittänyt kilpailevan tekniikan, joka ei perustu IEEE:n standardiin. Tekniikka on tarkoitettu toimimaan 10–50 metrin säteellä ja tällä hetkellä siihen perustuvia laitteita tarjoavat Belkin, Logitech ja Virtual Ink.
Artur Lemba
pienoiskuva|Artur Lemban kuva neuvostoliittolaisessa kirjekuoressa.Artur Lemba (24. syyskuuta 1885 Tallinna – 21. marraskuuta 1963 Tallinna ) oli virolainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Pietarin konservatoriossa, ja opetti siellä vuoteen 1920. Sen jälkeen hän opetti 1920–1921 Helsingin konservatoriossa ja toimi Tallinnan konservatorion pianoluokan professorina vuodesta 1922.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2006
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2006 28. kertaa. Kilpailut pidettiin Unkarin Budapestissa Euroopan uimaliiton LEN:in järjestäminä 26. heinäkuuta – 6. elokuuta. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt ja taitouinti.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
HMS Rocket
HMS Rocket on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Greatest Hits (Neil Young)
Greatest Hits on kanadalaisen folk/rock/country-muusikon Neil Youngin kokoelma, joka sisältää suurimmat hitit vuosilta 1969–1992
Carlos Alvarado Quesada
Carlos Alvarado Quesada (s. 14. tammikuuta 1980) on costaricalainen poliitikko, joka toimi Costa Rican presidenttinä vuosina 2018–2022. Hän on toiminut aiemmin työministerinä presidentti Luis Guillermo Solisin hallinnossa.
Alvarado astui virkaansa toukokuussa 2018. Hän edustaa keskusta-vasemmistolaista PAC-puoluetta, kuten myös edellinen presidentti Luis Guillermo Solis. Costa Rican perustuslain mukaan presidentti voidaan valita vain yhdelle nelivuotiskaudelle. Astuessaan virkaansa 38-vuotiaana Alvarado on Latinalaisen Amerikan nuorin valtionpäämies. Vaalikampanjassaan hän toi esille huolensa Costa Rican talouden ongelmista sekä lisääntyneestä väkivaltarikollisuudesta.
Ximena Armas
thumb| Ximena Armas:Salaisuuksia. Marta Ximena Armas Fernández (29. heinäkuuta 1946 Santiago de Chile) on chileläinen taidemaalari.
Armas kouluttautui kuvataiteilijaksi Chilessä Escuela des Bellas artesissa, ja jatkoi opintojaan Chilen katolisessa yliopistossa (Universidad Católica de Chile). Vuonna 1971 hän muutti Ranskaan, missä hän opiskeli École nationale supérieure des arts décoratifsissa ja École nationale supérieure des Beaux-Artsissa. Hän asuu Pariisissa ja on naimisissa ranskalaisen taidemaalarin Henri Richelet'n kanssa. Armasin ensimmäinen näyttely pidettiin vuonna 1969 Chilessä.
Armasin töissä on aina salaisuuksia. Hahmot ovat varjoja tai ne ovat varjoja ja silhuetteja.
Tradedoubler
Tradedoubler on ruotsalainen internetmainontaan keskittyvä yritys, joka on perustettu 1999. Sillä on noin 2000 asiakasta joiden joukossa ovat American Express, ClubMed, Disney, Expedia ja CDON. Vuonna 2013 yhtiön liikevaihto oli 4,3 miljoonaa euroa, vuonna 2014 vain 2,9 miljoonaa.
Yritys tekee yhteistyötä Spotifyn kanssa. Spotifyn perustajat Daniel Ek ja Martin Lorentzon johtivat aikaisemmin bannerimainontaa välittävää Tradedoubleria.
Vuonna 2013 sijoitusyhtiö Monterro osti suuren osan Tradedoublerin osakekannasta.
Linaten lento-onnettomuus
Linaten lento-onnettomuus oli pienkoneen ja SAS-yhtiön matkustajakoneen yhteentörmäys, joka tapahtui Milanon Linaten lentoasemalla Italiassa 8. lokakuuta 2001 kello 8.10 paikallista aikaa. Onnettomuudessa kuoli toistasataa ihmistä.
Yksityisessä omistuksessa ollut saksalainen Cessna Citation II (rekisteritunnus D-IEVX) kääntyi väärään suuntaan ja rullasi sankassa sumussa epäselvien opasteiden ja lennonjohdon ohjeiden vuoksi kiitotielle, jolla SAS:n lento SK686 (koneena MD-87, rekisteritunnus SE-DMA) oli parhaillaan lähtökiidossa kohti Kööpenhaminaa. Koneet törmäsivät toisiinsa, jolloin Cessnassa olleista yksi henkilö sai välittömästi surmansa. Myöhemmin loput kolme henkilöä kuolivat tulipaloon. SAS:n kone menetti törmäyksessä oikeanpuoleisen moottorinsa. Lentäjät yrittivät jatkaa lentoonlähtöä, ja kone pääsikin 12 metrin korkeuteen. Se ei kuitenkaan pysynyt enää ilmassa, eikä sen ohjaaminen maassa onnistunut, koska se oli menettänyt törmäyksessä myös oikeanpuoleisen päälaskutelineensä. Kone törmäsi lentoaseman matkatavaroidenkäsittelyrakennukseen, jossa neljä henkilöä sai surmansa ja neljä loukkaantui vakavasti. Kaikki koneessa olleet 110 henkilöä, heistä kuusi suomalaisia, kuolivat.
Turman tapahtuessa lentoasemalla ei ollut toimivaa maatutkaa eikä kaikkia opasteita ollut vielä asennettu. Myös kiitoteiden merkkimaalaukset olivat kuluneet heikosti näkyviksi. Cessnan lentäjät olivat myös laskeutuneet Linaten kentälle huonommassa säässä kuin mihin heillä olisi ollut kelpoisuus. 16. huhtikuuta 2004 Milanon oikeusistuin tuomitsi tapahtuneen johdosta lentoaseman päällikön Vincenzo Fuscon ja lennonjohtajan Paolo Zacchettin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen ja lennonjohdosta vastanneen yrityksen entisen johtajan Sandro Gualanon sekä entisen lentoaseman johtajan Francesco Federicon kuudeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen. Vuonna 2006 tapahtuneessa uudelleenkäsittelyssä Fusco ja Federico vapautettiin syytteistä, mutta neljä muuta ihmistä tuomittiin. Myöhemmin kaikkien vankeusrangaistusta lyhennettiin kolmella vuodella.
Jussi Jauhiainen (kirjailija)
Akseli Johannes (Jussi) Jauhianen (30. syyskuuta 1923 Viipuri – 27. joulukuuta 1991) oli suomalainen kirjailija.
Jauhiainen osallistui kirjallaan Valentinalla on lintuja edessään Otavan 1976 järjestämään jännitysromaanikilpailuun ja sijoittui kilpailun kärkipaikoille.
Jauhiainen oli ammatiltaan rakennusmestari. Hän toimi Kainuun Kirjailijat yhdistyksen sihteerinä 1976–1982.
Pirttipelimannit
Pirttipelimannit on vuonna 2009 perustettu, pääosin Kouvolasta kotoisin oleva vanhan tanssimusiikin yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat pääosin eläkkeellä olevia harrastajapelimanneja, mutta yhtyeen rumpali Raimo Kaalinpää on soittanut 1960-luvulla Kaarlo Vihisen yhtyeessä. Ryhmän mottona on "kirkas- ja sileäotsaisuus eikä ryppyotsaisuutta". Ryhmä on julkaissut yhdessä Hanuritiikereiden kanssa CD-levyn, jolla on 22 kappaletta vanhaa tanssimusiikkia.
Vuokko Niskanen
Vuokko Inkeri Niskanen (ent. Österlund, o.s. Tuunainen, 23. heinäkuuta 1933 Sortavalan maalaiskunta – 9. tammikuuta 2018 Savonlinna ) oli suomalainen kirjailija, opettaja sekä radio- ja televisiotoimittaja. Hän kirjoitti noin 30 kirjaa, joista useimmat on suunnattu lukemaan opetteleville lapsille.
Varsinaisen työuransa Vuokko Niskanen teki opettajana. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1958. Pisimpään hän opetti Jyväskylän normaalikoulussa 1963–1980. Vuosina 1970–1972 hän toimi uuden peruskoulujärjestelmän alkuopetuksen lääninkouluttajana ja erikoistui tuolloin myös sukupuolikasvatukseen. Vuosina 1980–1983 Niskanen työskenteli Ruotsissa ruotsinsuomalaisten kotikielen opettajana.
Niskanen toimi opettajantehtäviensä ohella vuosina 1964–1980 Yleisradion avustajana Keski-Suomen alueradiossa sekä 1970-luvun puolivälissä juontajana television ajankohtaismakasiinissa Tasavallassa tapahtuu. 1970-luvun alussa hän erikoistui radio- ja tv-jutuissaan seuraamaan meneillään ollutta peruskoulu-uudistusta, jossa Keski-Suomi oli kokeilualuetta. 1970-luvulla Niskanen kirjoitti myös kolumneja Apu- ja Eeva-lehtiin.
Vuokko Niskanen oli 1974–1978 naimisissa elokuvaohjaaja Mikko Niskasen kanssa ja kirjoitti avioliitostaan päiväkirjamerkintöjensä pohjalta vuonna 2001 kirjan Mieheni Mikko ja minä.
Niskaselle myönnettiin valtion nuorisokirjallisuuspalkinto vuonna 1986.
Wallander: Ampuja
Wallander: Ampuja on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden kahdeksas elokuva. Taitava murhaaja, joka vaikuttaa tarkka-ampujan koulutuksen saaneelta, surmaa useita ihmisiä Ystadissa. Jäljet johtavat rikollisjärjestöön ja aiemmin tapahtuneeseen ryöstöön ja sen aiheuttamaan välienselvittelyyn.
Keskeiseen osaan elokuvassa nousee poliisiharjoittelija Pontus, jolla on ongelmia myös yksityiselämässään. Hänen isänsä tulee Ystadiin tapaamaan häntä ja kertomaan, ettei Pontuksen uravalinta poliisina miellytä häntä.
Isabella Aragonialainen (Ranska)
thumb|right|250px|Isabell Aragonialainen
Isabella Aragonialainen (1247 – 28. tammikuuta 1271) Cosenza Calabria Italia) oli Aragonian infanta ja avioliiton kautta Ranskan kuningatar (1270–1271). Hän on myös Ranskan kuninkaan Filip IV Kauniin ja Valoisin Kaarlen äiti.
Perhe
Isabella Aragonialaisen isä oli Aragonian Valencian ja Mallorcan kuningas Jaakko I Valloittaja) (1207–1276) ja hänen äitinsä oli Jaako I:n toinen puoliso Yolanda Unkarilainen (1215–1251).
Avioliitto ja jälkeläiset
Jaakko I Aragonialainen ja Ranskan kuningas Ludvig IX tekivät sopimuksen, jonka mukaan infanta Isabella avioituisi Ranskan kruununperillisen kanssa. Ludvig IX:n vanhimman pojan Ludvigin kuoleman jälkeen kruununperilliseksi tuli tulevan kuningas Filip III. Isabella oli 19-vuotias ja Filip 17-vuotias.
Avioliitto solmittiin 26. toukokuuta 1262 Clermont en Auvergnen kaupungissa, nykyisessä Clermont-Ferrandissa.
Avioliitosta syntyi neljä poikaa:
Kuolema
Olleessaan paluumatkalla kahdeksannelta ristiretkeltä Tunisista, jossa hän oli ollut kuninkaan mukana, hän putosi hevosensa selästä Italian Calabriassa erääseen jokeen. Hän oli raskaana viidennellä kuukaudella ja odotti siten viidettä lastaan. Tämän putoamisen jälkeen lapsi syntyi keskosena ja kuoli hetkeä myöhemmin. Voimattomana ja kuumeisena Isabella kuoli 28. tammikuuta 1271, juuri 24 vuotta täytettyään. Koska kuolema tapahtui kaukana kotimaasta, hänelle suoritettiin mos Teutonicus –hautaaminen, jossa luut erotellaan herkemmin mätänevästä lihasta.
Lopullisesti hänet haudattiin Saint-Denis’n basilikaan, joka on Ranskan kuninkaiden perinteinen hautapaikka. Ranskan vallankumouksen aikana kuitenkin suurin osa haudoista tuhottiin ja Isabellen haudalle kävi osittain samoin.
Vodnyi
Vodnyi on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Uhtan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Uhta-joen varrella 25 kilometriä Uhtan kaupungista lounaaseen. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2009).
Atšeh’n kieli
pienoiskuva|Tsunamivaarasta varoittava kyltti [[Indonesian kieli|indonesiaksi (vasemmalla) ja atšeh'ksi (oikealla).]] Atšeh eli aceh [] on austronesialainen kieli. Sitä puhutaan lähinnä Sumatran saarella, Indonesiassa sijaitsevassa Aceh’n provinssissa. Kielellä on noin 3 500 000 puhujaa, mutta lähes kaikki heistä käyttävät myös indonesiaa. Kielellä on muutamia murteita:
Aikoinaan atšeh'a kirjoitettiin jawilla, joka pohjautuu arabialaiseen kirjoitusjärjestelmään, mutta nykyisin latinalaiset aakkoset ovat tyypillisempiä. Ne levisivät hollantilaisten mukana 1600-luvulta alkaen ja 1920-luvulle tultaessa latinalainen kirjaimisto oli jo yleisessä käytössä. .
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Anders Hylander
Anders Hylander (6. marraskuuta 1883 Östad – 10. helmikuuta 1967 Tukholma) oli ruotsalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Telengitit
Telengitit ovat Venäjällä Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen etelämurteisiin kuuluvaa telengitiä. Neuvostoaikana telengitejä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Telengitit asuvat Altain tasavallan itäosassa Ulaganin ja osittain Koš-Agatšin piireissä Tšulyšman, Baškauz ja Tšuja -jokien varsilla sekä Teletskoje-järven etelärannalla. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 2 400 telengitiä, joista lähes kaikki asuvat Altain tasavallassa. Kotitasavallassaan asuvista telengiteistä 97,7 % puhuu altaita ja 84,4 % venäjää.
Šudajag
Taajama on perustettu vuonna 1976. Vuonna 1989 siellä oli 5 100 asukasta.
Oscar Engelstad
Oscar Aleksander Engelstad (2. marraskuuta 1882 Oslo – 17. heinäkuuta 1972 Oslo) oli norjalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Ravitsemussuositukset
thumb|[[Yhdysvaltain maatalousministeriön vuonna 2011 julkaisema MyPlate -ravitsemussuositus, joka korvaa vanhat ruokapyramidit. Lautasella kello kahdestatoista lukien viljat, proteiini, vihannekset ja hedelmät. Lautasen reunalla lisäksi maitotuotteet.]] Ravitsemussuositukset kuvaavat väestöjen ja ihmisryhmien energian ja ravintoaineiden tarvetta tai suositeltavaa saantia. Ravitsemussuositusten kirjo on laaja, ja niitä on tarjolla erilaisille kohderyhmille. Ravitsemussuosituksiin voi sisältyä niin ravintoaineiden tarkkoja määrällisiä suosituksia kuin ruokavalio-ohjeitakin.
Ravitsemussuositukset ja liikunta
Uusimpia ravitsemussuosituksia on laajennettu usein sisältämään myös liikuntaa koskevia suosituksia.
Ravitsemussuosituksia maittain
Viralliset ravitsemussuositukset perustuvat laatijoidensa mukaan tutkimuksiin. Ne ovat kuitenkin usein erilaiset eri maissa. Kunkin maan ruokakulttuuri ja maataloustuotanto vaikuttavat sen ravitsemussuosituksiin. Viinintuottajamaa Kreikassa suositellaan, että miehet joisivat kokonaiset kolme pientä viinilasillista päivittäisten aterioiden yhteydessä samalla kun intialaisille suositellaan kaikesta alkoholista pidättäytymistä. Myös rasvoja ja lihaa koskevissa suosituksissa esiintyy vaihtelua.
Suomalaiset ravitsemussuositukset
Enismmäiset suomalaiset ravitsemussuositukset julkaistiin vuonna 1987. Suomessa viralliset ravitsemussuositukset antaa valtion ravitsemusneuvottelukunta (VRN), joka on maa- ja metsätalousministeriön alainen asiantuntijaelin. Ravitsemusneuvottelukunnan suosituksia käytetään muun muassa kouluruokailussa ja sairaaloissa. Tuoreimmat neuvottelukunnan ravitsemussuositukset julkaistiin tammikuussa 2014 ja ne perustuvat pääosin syksyllä 2013 julkaistuihin pohjoismaisiin ravitsemussuosituksiin. Keskipainoisen 31-60-vuotiaan miehen energiantarve on niiden mukaan noin 2630–2960 kaloria vuorokaudessa ja naisen 2100–2370 kaloria.
Ravitsemussuositusta havainnollistetaan lautasmallilla, jossa puolet lautasesta täytetään vihanneksilla ja kasviksilla, neljännes hiilihydraattipitoisella ruoalla kuten perunoilla, riisillä tai pastalla ja toinen neljännes valkuaispitoisella ruoalla kuten lihalla, kalalla tai kananmunalla.
Rravitsemusneuvottelukunta suosittelee, että 45–60 prosenttia päivittäisen ravinnon energiasta olisi hiilihydraattiperäistä eikä puhdistettujen sokereiden määrä ylittäisi kymmentä energiaprosenttia. Hiilihydraatit tulisi saada pääosin kuitupitoisista ruoka-aineista. Imeytymättömiä hiilihydraatteja eli ravintokuitua ei lasketa mukaan edellä mainittuun hiilihydraatin suositusmäärään.
Suosituksena on, että suomalaiset naiset nauttisivat päivittäin 6 ja miehet 9 annosta viljaa yhden annoksen ollessa yksi viipale leipää tai yksi desilitra kypsää viljaa tai makaronia. Vähintään puolet nautitusta viljasta pitäisi olla täysjyvää. Perunaa suositellaan lisäksi syötävän saman verran kuin keskivertosuomalainen sitä syö eli noin 126 grammaa päivässä.
Lisäksi suositellaan nautittavaksi 5–6 desilitraa rasvatonta tai erittäin vähärasvaista maitoa, piimää, jogurttia tai viiliä sekä 2–3 viipaletta kevytjuustoa, koska ne sisältävät muun muassa proteiinia ja kalsiumia sekä lisättyä jodia ja D-vitamiinia. Toisena vaihtoehtona on nauttia 5–6 desilitraa soija- tai kauramaitoa.
Vuosien 1987 ja 2014 välillä suomalaiset ravitsemussuositukset ovat tarkentuneet energiaravintoaineiden suhteen niin, että niille annetaan nykyisin sekä suositeltava ylä- että alaraja, joka ilmoitetaan osuutena kokonaisenergiansaannista. Proteiinin suositustaso on laajennettu 12–15 energiaprosentista 10–20 prosenttiin, rasvan yläraja on nostettu 30 prosentista 40:een, ja hiilihydraatin alaraja on laskettu 50 prosentista 45:een. Suolan suositusmäärää on laskettu selvästi ja ravintokuidun vähimmäissuositusmäärää hiukan. Vuoden 1987 ravitsemussuosituksissa painotettiin monityydyttymättömien rasvahappojen saannin tärkeyttä, mutta uusissa suosituksissa ei tehdä enää eroa kerta- ja monityydyttymättömien rasvahappojen terveellisyyden välillä.
Yhdysvaltojen ravitsemussuositukset
Yhdysvaltojen ensimmäinen ravitsemusta koskeva ohjeistus nimeltä Foods: Nutritive value and cost julkaistiin Yhdysvaltain maatalousministeriön Farmers' Bulletin -lehdessä vuonna 1894. Tarkoituksena oli opastaa pienituloista tehdastyöväestöä säästämään ruokakuluissa, jolloin heidän palkkansa riittäisi paremmin muihin hyödykkeisiin. Esimerkiksi vihanneksia neuvottiin välttämään, koska ne olivat pelkkä tarpeeton kuluerä. Tuolloin ei vielä tiedetty yksittäisten vitamiinien ja kivennäisaineiden olemassaolosta. Ohjeistuksessa kehotettiin miehiä syömään kohtuudella mutta kuitenkin monipuolisesti, jotta he saisivat riittävästi proteiinia, hiilihydraattia ja rasvaa sekä "mineraaliainesta" eli niin sanottua jäännöstuhkaa.
Vuonna 1916 julkaistiin lasten ravitsemusta käsittelevä Food for Young Children -opas. Vuonna 1943 julkaistiin Basic 7 -suositukset, joissa kiinnitettiin huomiota kalorien sekä yksittäisten vitamiinien ja kivennäisaineiden saantimääriin sekä sodanaikaisen säännöstelyn vaikutuksiin. Sen pohjalta julkaistiin vuonna 1946 kansallinen ruokaopas National Food Guide. Vuonna 1956 julkaistiin Basic 4 -ravitsemusohjeet, jota käytettiin kahden vuosikymmenen ajan. Niissä kehotettiin aikuisia juomaan vähintään kaksi lasillista maitoa päivässä, syömään vähintään yhden annoksen lihaa, kalaa, kananmunia, palkokasveja tai pähkinöitä, neljä annosta viljatuotteita sekä neljä annosta vihanneksia tai hedelmiä.
Yhdysvaltojen senaatin 1970-luvulla asettama Ravitsemuksen ja inhimillisten tarpeiden komitea julkaisi vuonna 1977 mietinnön Dietary Goals for the United States (Ravitsemukselliset tavoitteet Yhdysvalloille), jossa suositeltiin muun muassa lihomisen ennaltaehkäisyä, monimutkaisten hiilihydraattien käytön lisäämistä ja "luontaisesti esiintyvien sokereiden" osuuden lisäämistä 28 energiaprosentista 48 energiaprosenttiin. Rasvan kulutusta piti vähentää 40 energiaprosentista 30 energiaprosenttiin, tyydyttyneen rasvan kulutusta 10 energiaprosenttiin ja kolesterolin nauttimista 300 milligrammaan päivässä. Tämän lisäksi suolan saantia esitettiin rajoitettavaksi viiteen grammaan päivässä.
Yhdysvaltojen maatalousministeriö ja Terveyden, koulutuksen ja hyvinvoinnin ministeriö valitsi myöhemmin henkilökunnastaan tutkijoita sekä kutsui joukkoon myös ulkopuolisia tutkijoita tuottamaan ravitsemukseen liittyvää jatkuvaa valistusta. Edellä mainitut ministeriöt julkaisivat vuonna 1980 kansalaisille tarkoitetut ravitsemussuositukset Nutrition and Your Health: Dietary Guidelines for Americans. Kyseisiä suosituksia on päivitetty aina viiden vuoden välein.
Hiilihydraattien saantisuositukset
Virallisia ravitsemussuosituksia on kritisoitu siitä, että ne ovat ristiriidassa tutkimusnäytön kanssa hiilihydraattien runsaan saantisuosituksen osalta. Yhdysvaltojen ravitsemussuosituksia on kritisoitu myös siitä, ettei siinä oteta huomioon yksilöllisiä eroja hiilihydraattien aiheuttaman glykeemisen kuorman siedossa, eikä tutkimusnäyttöä, jonka mukaan hiilihydraattien saannin rajoittaminen vähentää insuliiniresistenssin ja sydäntautien riskiä.
Rasvojen saantisuositukset
Vuonna 2014 ja 2016 julkaistut tutkimukset osoittavat, että kehotukset rajoittaa rasvan saanti 30 energiaprosenttiin ja tyydyttyneen rasvan saanti 10 energiaprosenttiin olivat jo alun perin ristiriidassa tieteellisen näytön kanssa. Sekä kliinisissä että epidemiologisissa tutkimuksissa oli havaittu jo vuoteen 1977 mennessä, ettei rasvan tai tyydyttyneen rasvan saannin rajoittaminen vähennä kokonaiskuolleisuutta eikä sydän- ja verisuonitautikuolleisuutta.
Vuonna 2020 julkaistun meta-analyysien kokoomakatsauksen tuloksena oli, että suurin osa kliinisistä tutkimuksista ja väestötutkimuksita tehdyistä meta-analyyseista päätyy siihen, ettei tyydyttyneen rasvan rajoittaminen vähennä sydän- ja verisuonisairauksia tai kokonaiskuolleisuutta, vaan päin vastoin lisää niitä. Esimerkiksi täysrasvaiset maitotuotteet, prosessoimaton liha ja tumma suklaa eivät lisää sydän- ja verisuonitautien riskiä. Yhdysvaltojen johtavat ravitsemustieteilijät ja joukko Yhdysvaltojen ravitsemussuosituksen neuvoa antavan komitean (DGAC) entisiä jäseniä antoivatkin vuonna 2020 Yhdysvaltojen kongressille julkilausuman, jonka mukaan tyydyttyneiden rasvojen käytön rajoitusta ei pidä enää jatkaa, koska sille ei ole olemassa pitäviä tieteellisiä perusteita.
Yksitoistajäseninen kansainvälinen tutkijaryhmä julkaisi vuonna 2021 tieteellisen vertaisarvioidun artikkelin, jossa se kritisoi ravaitsemussuositusten laatijoita siitä, etteivät he ole perustaneet tyydyttyneen rasvan saantia koskevia suosituksiaan tieteelliseen tutkimusnäyttöön. Ryhmä huomautti, että viimeisen kymmenen vuoden aikana on julkaistu lähes 20 alan tutkimusten yhteenvetokatsausta, joissa kaikissa on päädytty siihen, ettei ole olemassa tieteellisiä perusteita rajoittaa tyydyttyneen rasvan saantia tai korvata tyydyttynyttä rasvaa monityydyttymättömällä.
Kustannukset
Suomalaisten ravitsemussuosituksen mukaista ruokavaliota on pidetty kalliina. Blogisti Hanna-Elina Yli-Kosken mukaan sen voi toteuttaa myös edullisesti. Porkkanaa, lanttua ja kaalia saa huokealla ympäri vuoden ja appelsiinia ja mandariinia saa edullisesti talvella sekä kurkkua, tomaattia, kukkakaalia ja punajuurta satokaudella. Ruisleipä ja kaurapuuro ovat runsaskuituisia ja edullisesta margariinista saa pehmeitä rasvoja. Proteiinia ja vitamiineja saa rasvattomasta maidosta, proteiineja myös kananmunista tai broilerinkoivista. Myös silakka, maapähkinät, siemenet ja rypsiöljy ovat edullisia ruoka-aineita.
Sugiya
Sugiya on Moi dix Moisin nykyinen basisti. Sugiya on soittanut aiemmin yhtyeissä Platina Forest (-1999 nimellä Sugi), Vanilla (2002-2003 nimellä Kuro Kosugi), Kurt (sessiojäsenenä 2005-2006 nimellä Kuro Kosugi), Ghost Mouse Club (2006-2007 nimellä Kuro Kosugi) ja Moi dix Mois (2006-).
Martti Uusikylä
Uusikylä oli toimittajana Savonlinnassa ilmestyvässä Itä-Savo-lehdessä. Hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä Masa.
Loitontajahermo
Loitontajahermo on kuudes aivohermo. Loitontajahermo hermottaa silmän rectus lateralis -lihasta. Muut silmää hermottavat aivohermot ovat telahermo ja silmän liikehermo.
Björn Nyberg
Björn Nyberg tai Björn Nybergh -nimisiä henkilöitä ovat:
Opus mixtum
thumb|right|275px|Opus mixtum Brestin linnassa Opus mixtum (, sekoitettu) oli Antiikin Roomassa käytetty muuriytimen pinnoitustekniikka, jossa vuorottelivat luonnonkivi- (opus incertum tai opus reticulatum) ja tiilikerrokset (opus testaceum).
Menetelmä oli erityisen suosittu Hadrianuksen aikana toisen vuosisadan alussa.
Loisnokkelit
Loisnokkelit (Buphagidae; vanhoja suomalaisia nimiä matonokkelit ja syöpäläisnokkelit ) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Loisnokkeleiden heimoon kuuluu yksi suku (Buphagus) ja kaksi lajia. Aiemmin loisnokkelit luettiin kuuluvaksi kottaraisten heimoon, mutta ne on erotettu omaksi heimokseen molekyylifylogeneettisten tutkimuksien perusteella. Loisnokkeleita elää vain Afrikassa. Niiden jalkojen ja nokan muoto sekä elintavat eroavat jyrkästi lähes kaikista muista varpuslinnuista. Ne ovat suurten nisäkkäiden seuralaisia, jotka saavat kaiken ravintonsa isäntäeläimiltään.