cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amber Benson
Nuoruus
Amber Benson syntyi Birminghamin kaupungissa Alabamassa vuonna 1977. Bensonin äiti nimesi hänet lukemansa Kathleen Winsorin kirjan Aina vain Amber (Forever Amber) mukaan. Bensonin isä oli juutalainen ja äitinsä kristitty, joten hänet kasvatettiin molempien uskontojen mukaisesti. Nuorena Benson kävi laulu- ja tanssitunneilla ja osallistui paikallisteattereiden toimintaan. Yhdeksänvuotiaana hän oli mukana Lumikki-näytelmässä, minkä jälkeen hän päätti ryhtyä näyttelemään ammatikseen. Vuonna 1992 Benson perheineen muutti Los Angelesiin Kaliforniaan toiveenaan saada uransa käyntiin.
Alkuvuodet
Bensonin ensimmäinen elokuva oli vuoden 1993 Kukkulan kuningas. Hän esitti epilepsiaa sairastavaa tyttöä ja sai roolistaan Young Artist -palkintoehdokkuuden parhaan nuoren naisnäyttelijän kategoriassa. Samana vuonna hän näytteli yhdessä Alicia Silverstonen kanssa elokuvassa Ihastus. Seuraavaksi Benson näytteli nimihenkilön tytärtä kolmessa Jack Reed -televisioelokuvassa. Hän esiintyi myös muutamassa muussa elokuvassa vuosina 1994–1999, mutta hänen roolinsa olivat lähinnä pieniä.
Buffy
thumb|Benson yhdessä Willow’ta esittäneen Alyson Hanniganin kanssa vuonna 2004. Vuonna 1999 Benson sai nuoren noitatyttö Tara Maclayn roolin televisiosarjasta Buffy, vampyyrintappaja. Sarjan luoja Joss Whedon ei ollut aluksi innostunut palkkaamaan Bensonia rooliin, mutta käsikirjoittaja Marti Noxon onnistui taivuttelemaan hänet muuttamaan mieltään. Bensonin ensimmäinen esiintyminen Tarana tapahtui neljännen tuotantokauden jaksossa ”Vaiteliasta väkeä”. Hänen roolihahmonsa Tara ja Alyson Hanniganin näyttelemä Willow olivat yksi television ensimmäisistä lesbopareista, joista toinen tai molemmat osapuolet olivat myös sarjan päähenkilöitä. Benson oli mukana sarjan kuudennelle tuotantokaudelle asti, minkä jälkeen hän jätti sarjan. Sarjan luoja Whedon suunnitteli tuovansa Taran takaisin, mutta Benson joutui kieltäytymään muiden kiireidensä takia. Hän on kuitenkin osallistunut muutaman Buffy-aiheisen sarjakuvan kirjoittamiseen.
Muut työt
Työskennessään yhä televisiosarjassa Buffy Benson käsikirjoitti, näytteli, ohjasi ja leikkasi oman elokuvansa Chance (2002). Elokuvassa näytteli myös Spikea Buffyssa esittänyt James Marsters. Neljä vuotta myöhemmin Benson työsti toisen elokuvansa Lovers, Liars & Lunatics. Sen tuotti hänen oma tuotantoyhtiönsä Benson Entertainment. Benson on elokuvien lisäksi kirjoittanut useita romaaneja ja sarjakuvakirjoja yhteistyössä kirjailija Christopher Goldenin kanssa.
Kittirisakas
Kittirisakas (Inocybe sindonia) on ruskeanvalkoinen risalakkinen risakaslaji. Sienen lakki on kellomainen, leveydeltään kahdesta kuuteen senttimetriin, saattaa tulla pienisuomuiseksi. Sienen jalka on valkoinen, yläosastaan punertavansävyinen. Heltat ovat aluksi valkoiset, sitten muuttuvat vaaleanruskeiksi. Sieni viihtyy kosteikoissa lehti- ja havumetsissä ja pihamailla ja tavataan erityisesti haapojen läheisyydessä. Se on Pohjoismaissa kohtalaisen yleinen, mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Kittirisakas ei kelpaa syötäväksi.
The Man in Black: The Definitive Collection
The Man in Black: The Definitive Collection on Johnny Cashin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Matti Remes (kirjailija)
Matti Remes (s. 21. helmikuuta 1955 Mänttä) on suomalainen kirjailija ja graafikko. Remes asuu perheineen Espoon Tapiolassa.
Remes kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän yhteiskoulusta 1975 ja valmistui Mainosgraafikkojen koulusta 1980. Hän on suunnitellut mainontaa ja pakkauksia yritystensä Mainostoimisto Matti Remes Oy ja Designtoimisto Packart Oy puitteissa.
Remes on julkaissut useita rikosromaaneja. Kirjojen päähenkilö on Ruben Waara -niminen mies, jolla on aikuinen tytär ja hänen kauttaan kaksi pientä lastenlasta. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat Hankoon.
Remes on julkaissut kymmenen pilapiirroskirjaa ja hänen pilapiirroksiaan on julkaistu useisa lehdissä ja Suomen lisäksi myös Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Matti Remes sekoitetaan usein kirjailija Ilkka Remekseen: "Olen usein tilanteessa, jossa minun luullaan olevan Ilkka Remes".
Autokane
Autokane oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä İskelestä.
Autokanen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa pronssirahaa ainakin 300-luvulla eaa., ja rahat ovat tärkein todiste sen olemassaolosta. Autokanen on joskus ehdotettu olleen sama kuin Kanai eli Kane. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Autokanaios.
Karvasenlampi
Karvasenlampi Saarilampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hietaniehen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 16,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Naistinjoen–Hiijärven valuma-alueeseen (14.199) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,7 metriä mpy.
Amerikanmeriharakka
Amerikanmeriharakka (Haematopus palliatus) on amerikkalainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue käsittää Amerikan rannikot, lännessä Kalifornianlahdelta Chilen keskiosiin, ja idässä Massachusettsista Argentiinan eteläosiin, mukaan lukien Länsi-Intian saariston. Alalaji galapagensis elää Galápagossaarilla. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Venezuelasta vuonna 1820.
MIVEC
thumb|Mitsubishi Galant Fortis (2007) moottori MIVEC-järjestelmällä MIVEC on lyhenne sanoista Mitsubishi Innovative Valve timing Electronic Control system. Se tarkoittaa Mitsubishin innovatiivista ja elektronista venttiilien ajoitusjärjestelmää. Järjestelmä säätelee auton moottorissa imu- ja pakoakselin venttiilien ajoitusta.
Historia
Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1992 Mitsubishin silloisessa 4G92 moottorissa, 1597 cc vapaasti hengittävässä DOHC 16-valve 4-sylinterisessä rivimoottorissa. Tuolloin se sai nimekseen MIVEC. Ensimmäiset autot jotka käyttivät MIVEC-järjestelmää olivat Mitsubishi Mirage viistoperä ja Mitsubishi Lancer sedan. Verrattuna perinteiseen 4G92 moottoriin jossa on 145 hv (107 kW; 143 hv) 7000 rpm, MIVEC varustettu moottori voi saavuttaa 175 hevosvoimaa (129 kW; 173 hv) 7500 rpm. Samanlaisia ​​parannuksia ei kuitenkaan havaittu kaikissa malleissa, esimerkiksi kun teknologiaa sovellettiin 1994 Mitsubishi FTO:een.
Vaikka alun perin MIVEC-järjestelmä on suunniteltu parantamaan suorituskykyä, järjestelmää on sittemmin kehitetty parantamaan moottorin taloudellisuutta ja vähentämään päästöjä. Se onkin otettu käyttöön kaikissa Mitsubishin valmistamissa ajoneuvoissa ja uusimmat MIVEC-järjestelmän kehitykset ovat tuoneet jatkuvasti muuttuvaan venttiilien ajoituksen, sekä järjestelmän käytön osana dieselmoottoria.
Fytaioi
Fytaioi (, myös Phytaioi) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis), jonka sijaintipaikkaa ei tunneta.
Fytaioin historiasta ei tiedetä mitään. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa rahaa, ja kyseinen raha on ainoa säilynyt todistus poliksen olemassaolosta. Fytaioin on ehdotettu sijainneen Traakiassa Maroneian lähellä, mutta tästä ei ole varmuutta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Fytaios.
Verosuunnittelu
Verosuunnittelu on toimintaa, jossa verovelvollinen yhteisö tai kansalainen pyrkii ennakoimaan erilaisissa tilanteissa häneen kohdistuvat veroseuraamukset ja pyrkii minimoimaan veronsa. Siinä veronmaksaja valitsee eri vaihtoehdoista hänelle verotuksellisesti edullisimmat keinot. Verosuunnittelun vaihtoehdot ovat verotuksessa ja oikeuskäytännössä yleensä hyväksyttyjä. Verosuunnittelu on verottajan hyväksymää toimintaa, jossa noudatetaan lain henkeä. Sitä ei pidä sekoittaa veronkiertoon.
Verosuunnittelusta puhutaan yleensä yritysten ja niiden omistajien verotuksen yhteydessä. Verosuunnittelun vaikutusaika voi olla lyhyt tai pitkä, mutta pitkälle tulevaisuuteen ulottuvaa suunnittelua saattaa vaikeuttaa lainsäädännön mahdollinen muuttuminen. Verosuunnittelu edellyttää kaikkien veromuotojen huomioon ottamista. Siksi tuloveron ohella on arvioitava muun muassa arvonlisäveron, varainsiirtoveron, varallisuusveron sekä perintö- ja lahjaveron vaikutukset. Yrityksissä verosuunnitteluun liittyy usein tilinpäätössuunnittelu.
Yrityksen verosuunnittelussa pitää päättää
Laillinen verosuunnittelu voi olla passiivista, aktiivista tai aggressiivista. Kaikki nämä ovat myös verotuksessa pääasiassa hyväksyttäviä toimenpiteitä. Vaikka aggressiivinen verosuunnittelu on pääasiassa laillista, ovat yritykset joutuneet nykyisin harkitsemaan tarkkaan omaa verotusta keventäviin toimiin ja niiden eettisyyteen.
Kuusjoen koulu
Kuusjoen koulu on vuonna 2010 käyttöön otettu alakoulu Kuusjoella. Se jatkaa aiempien Raatalan, Kurkelan ja Ylikulman koulujen toimintaa. Koulun yhteydessä ovat myös päiväkoti ja esikoulu. Koulu on yhteydessä Kuusjokitaloon, joka on myös koulun liikuntasali. Koulu koostuu kolmesta siivestä ja keskiosasta: vihreä A-siipi (4.-6.lk.), keltainen B-siipi (1.-3.lk.) ja sininen siipi (esikoulu ja päiväkoti).
Verosuunnittelu
Helsingin yliopiston kansainvälisen vero-oikeuden professori Marjaana Helminen katsoo, että laillinen verosuunnittelu on hyväksyttävää. Kyse on eduskunnan tarpeellisiksi katsomista keinoista, kuten vähennyksistä. Rajojen asettaminen on lainsäätäjän tehtävä. Tosin Helmisen mielestä on silti olemassa myös ei-toivottavaa verosuunnittelua, jossa verot kertyvät eri valtioon kuin liiketoiminta.
Aggressiivinen verosuunnittelu
Aggressiiviseksi verosuunnitteluksi kutsutaan toimia, joilla etsitään verolaeista aukkoja tai epäselvyyksiä. Koska verosuunnittelun piiri ei ole tarkkarajainen, saatetaan joutua veronkierron alueelle. Silloin verottaja voi soveltaa verotusmenettelylain säännöstä veronkierrosta tai peitellystä osingonjaosta. Suunnitelmien veroseuraamuksia voi ennakoida hankkimalla niistä keskusverolautakunnan ennakkoratkaisun tai veroviraston ennakkotiedon.
Kansalaisjärjestö Finnwatch arvioi vuonna 2016 julkaistussa selvityksessään, että Suomi menettää aggressiivisen verosuunnittelun takia vuosittain arviolta 430–1 400 miljoonaa euroa yhteisöverotuloja. OECD:n vastaava maailmanlaajuinen arvio on 75–180 miljardia euroa.
Kansainvälisen vero-oikeuden professori Marjaana Helmisen mukaan Suomesta ei Finnwatchin selvityksessä löytynyt lainkaan tarkoitushakuista aggressiivista verosuunnittelu ja koko raportti oli tarkoitushakuinen, yllätyksetön ja turha. Se, että Suomessa on verokonsultointia harjoittavia yrityksiä, on hänen mukaansa hyvä asia. Veronkierto on muuttunut koko ajan monin tavoin hankalammaksi.
Markkinaehtoisuudesta poikkeaminen siirtohinnoittelussa
Yksi yleisimpiä verosuunnittelun menetelmiä on siirtohintojen virheellinen ilmoittaminen, jolloin konserninsisäisiä transaktioita hinnoitellaan niin, että saadaan lisättyä yrityksen kustannuksia korkean veroasteen maassa ja vähennettyä matalan veroasteen maassa. Veroa maksetaan silloin matalan veroasteen maassa. Tätä tehdään esimerkiksi firman sisällä myytyjen ja ostettujen patenttien vaikeasti määriteltäviä markkinahintoja muuttelemalla.
Velkojen korkomenojen vähennysoikeus
Toinen menetelmä on käyttää hyväksi velkojen korkomenojen vähennysoikeutta, joka on voimassa useimmissa maissa. Konsernin verot vähenevät helposti siten, että se käyttää enemmän velkaa toimintansa rahoittamiseen siellä, missä verot ovat korkeat, kuin siellä missä verot ovat matalat. Kokonaisuutena velkojen määrää ei tällöin lisätä.
Veroparatiisissa olevan rahoitusyhtiön käyttäminen
Eräs menetelmä on perustaa rahoitusyhtiö veroparatiisimaahan. Tämä rahoitusyhtiö myöntää lainan korkean verotason maassa sijaitsevalle yhtiön osalle, jossa korkotulot ovat kevyesti verotettuja tai täysin verottomia.
Tappioiden vähentäminen
Tappioiden vähentäminen toimii myös eri maissa eri tavalla ja tätäkin voidaan käyttää hyväksi verosuunnittelussa.
Rojaltimaksujen maksaminen omille yrityksille
Suuret kansainväliset yritykset (esim. Ikea, McDonalds, Starbucks, Microsoft ja Google) maksavat omille ulkomailla sijaitseville yrityksilleen rojaltimaksuja tuotemerkkiensä käytöstä ja voivat siten vähentää veroprosenttiaan huomattavasti. Suomesta maksettiin vuonna 2013 noin 1015 miljoonaa euroa rojaltimaksuja ulkomaille. Näistä maksuista jouduttiin Suomen valtiolle tilittämään lähdeveroa vain noin 0,4 %. Rojaltimaksuja maksetaan tuotemerkin, lisenssin tai patentin hallinnoimisesta. Tuotemerkkien hallinnointi on keskitetty kevyen verotuksen maihin ja niin sanottuihin ”veroparatiiseihin”, esim. Sveitsiin. Luxemburgiin ja Hollantiin. Suomesta esimerkiksi Sveitsiin ja Hollantiin maksetuista rojaltituloista ei maksetaan lainkaan veroa.
Aggressiivisen verosuunnittelun haitat kansantaloudelle
OECD:n arvioiden mukaan aggressiivisella verosuunnittelulla on useita haitallisia vaikutuksia. Sillä on etenkin veropohjaan vaikuttavia haitallisia vaikutuksia, eli verotuloja tulee huomattavasti vähemmän kaikissa verosuunnittelun kohteena olevissa maissa.
Willie and the Poor Boys (albumi)
Willie and the Poor Boys on samannimisen yhtyeen albumi vuodelta 1985. Bill Wymanin perustaman yhtyeen tarkoituksena oli kerätä varoja MS-taudin tutkimukseen.
Lähteet
LP-levyn Mercury 824 606-4 kansitekstit ja levyetiketti
Kaczawa
Kaczawa on Oderin sivujoki Ala-Sleesian voivodikunnassa Puolassa.
Historiaa
26. elokuuta 1813 joella käytiin Katzbachin taistelu, jossa sotamarsalkka von Blücherin ja hänen esikuntapäällikkönsä August von Gneisenaun preussilais-venäläinen Sleesian armeija löi Napoleonin ranskalaiset joukot, joita johti marsalkka Macdonald.
Distant Horizons
Distant Horizons on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1997.
Pitkäaikaisen basistin Alan Daveyn poistuttua yhtyeestä vuoden 1996 lopulla vokalisti Ron Tree alkoi soittaa yhtyeessä bassoa ja samoihin kitaristi Jerry Richards, joka oli vieraillut yhtyeen konserteissa liittyi pysyvästi jäseneksi yhtyeeseen. Myös rastafari-dj Captain Rizz ja kosketinsoittaja Julian "Crum" Crimmins alkoivat vierailla yhtyeen konserteissa ja Captain Rizz vierailee myös tällä albumilla.
Musiikillisesti albumi luotaa poispäin yhtyeen varsinkin 1990-luvun alkupuolella suosimista ambient- ja electronic-vaikutteista (kuitenkaan näitä täysin unohtamatta) ja suuntaa takaisin perinteisempään hard rockiin. Avauskappale "Distant Horizons" on tekno-kappale johon Captain Rizz lausuu Jamaica-tyyliset sanat. Ambient-osastoa albumilla edustavat reggae-henkinen "Population Overload", "Kauai" sekä jo edellisellä albumilla olleen "Love In Space"-kappaleen instrumentaaliversio loppujen kappaleiden ollessa enemmän tai vähemmän hard rock-vaikutteisia. Jerry Richardsin "Alchemy" tuo mieleen yhtyeen 1980-luvun puolivälin heavy rock-kauden ja Ron Treen "Phetamine Street" ja "Reptoid Vision" ovat hyvin punk-henkisiä, varsinkin sanoituksiltaan.
Yhtye promotoi albumia tekemällä 32:n konsertin Ison-Britannian kiertueen syys-marraskuussa 1997. Tämän jälkeen yhtye soitti kolme konserttia Hollannissa ja Belgiassa. Osa konserteista nauhoitettiin ja materiaalia julkaistiin albumeilla Hawkwind 1997 ja In Your Area.
Atomhengen version bonuskappaleet
<OL START=12> <LI>"Archiac" - 6:51 <LI>"Kauai" (vaihtoehtoinen versio) - 2:46 <LI>"Morpheus" - 2:27 </OL>
Sentteri
200px|thumb|Sentterin pelipaikka numerolla viisi Sentteri on yksi koripallon pelipaikoista. Sentteri-pelaaja on yleensä joukkueensa pisin pelaaja. Sentteri vastaa joukkueen korinaluspelistä, jonka lisäksi sentteri pyrkii tekemään pisteitä, keräämään levypalloja sekä torjumaan vastustajan heittoyrityksiä.
Useat sentterit eivät pysty heittämään palloa kaukaa korilta, jonka takia he tekevät suuren osan koreistaan pakittamalla vastustajaa kohti. Tunnettuja sentteri-pelaajia ovat Patrick Ewing, Hakeem Olajuwon ja David Robinson, jotka olivat 1980–luvulla NBA:n parhaimpia senttereitä. 1990-luvun parhaimpiin sentterein kuuluivat muiden muassa Shaquille O’Neal ja Dikembe Mutombo.
Sammalinen (Luumäki)
Sammalinen on Etelä-Karjalassa Luumäellä Venäläisenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Naistinjoen–Hiijärven valuma-alueeseen (14.199) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,1 metriä mpy.
Aki Kangasharju
Aki Kangasharju (s. 25. maaliskuuta 1969 Haapavesi) toimi pitkään Nordean pääekonomistina. Maaliskuussa 2019 hän aloitti Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen toimitusjohtajana.
Elämä
Kangasharju väitteli Jyväskylän yliopistossa kauppatieteen tohtoriksi vuonna 1998 väitöskirjalla "Regional Economic Differences in Finland: Variations in Income Growth and Firm Formation". Hän on työskennellyt tutkijana Pellervon taloustutkimuksessa vuosina 1997–2001, Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen ylijohtajana, tutkimusprofessorina ja tutkimusjohtajana 2001–2012 sekä Nordean tutkimusjohtajana ja pääekonomistina vuodesta 2012. Vuonna 2000 Kangasharju oli vierailevana professorina yhdysvaltalaisessa Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT). Päätyönsä ohessa hän on ollut Tekesin johtokunnan jäsen vuodesta 2014 lähtien.
Aaro Hakkarainen
Hakkaraisen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Aaro Hakkarainen ja Greta Lovisa Rissanen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1903 ja valmistui maanmittariksi Polyteknillisestä korkeakoulusta vuonna 1906.
Suija
Suija on taajama Leningradin alueen Hatsinan piirin Koprinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Hatsinasta etelään lähellä Suijanjokea. Asukkaita on 1 100 henkeä (vuonna 2002).
Suijan taajamassa sijaitsee runoilija Aleksandr Puškinin isoisoisälle Abram Gannibalille 1700-luvulla kuulunut kartano, jossa on nykyään museo. Sen ympärillä on 26 hehtaarin laajuinen puistoalue. Suijassa on myös Abram Gannibalin hauta.
Taajaman läheltä kulkee Pietarin ja Lugan välinen rautatie, jolla on samanniminen rautatieasema.
Lähellä sijaitsee myös Suijan kylä, joka mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli samannimisen Kaprion lääniin kuuluneen pogostan keskus. Siellä oli myös pieni nunnaluostari, jonka ruotsalaiset polttivat vuonna 1612. Nykyisen venäjänkielisen nimensä Voskresenskoje kylä on saanut 1700-luvulla rakennetusta Kristuksen ylösnousemuksen kirkosta. Aleksandr Puškinin vanhemmat vihittiin tässä kirkossa, ja kylässä on myös syntynyt Puškinia lapsena hoitanut Arina Jakovleva.
D (ohjelmointikieli)
D on Walter Brightin kehittämä moniparadigmainen oliopohjainen imperatiivinen ohjelmointikieli. Se on kehitetty C/C++:n pohjalta ja siinä on uudistettu monia C++:n ominaisuuksia. Lisäksi hyödyllisiksi havaittuja ominaisuuksia on lainattu muista kielistä.
Ominaisuudet
D:n suunnittelussa on otettu huomioon C++:n käytössä vuosien aikana kertyneitä kokemuksia. D käyttää monia C++:n konsepteja ja laajentaa toiminnallisuutta toteuttamalla kielen tasolla tuottavuutta lisääviä ominaisuuksia, joita ovat esimerkiksi sopimuspohjainen ohjelmointi, yksikkötestaus, aidot ohjelmamoduulit, roskienkeruu, ensimmäisen luokan oliot, kehittyneet taulukko- ja assosiatiivinen taulukko-tietotyypit, sisäluokat ja -funktiot, sulkeumat ja uudelleen suunniteltu geneerinen ohjelmointi. D mahdollistaa C++:n lailla matalan tason ohjelmoinnin, jossa apuna voidaan käyttää kääntäjän assembleria. C++:n moniperintä on korvattu tavallisella yksinkertaisella perinnällä, rajapinnoilla ja mixineillä. D:n esittelyt, lauseet ja lausekkeet muistuttavat läheisesti C++:n vastaavia.
Yhteensopivuus muiden järjestelmien kanssa
D tukee täydellisesti C-kielen ABI-rajapintaa (Application Binary Interface) sekä C:n tietotyyppejä ja mahdollistaa näin suoran pääsyn C-kieliseen ohjelmakoodiin ja kirjastoihin. C:n standardikirjasto on osa standardia D-kieltä. Koska D ei vielä ole standardoitu, tarkoitetaan tällä Digital Marsin referenssi-implementaatiota ja -spesifikaatiota.
C++:n ABI ei ole tuettu, mutta D-kielestä voidaan kutsua C-kielen ABI:n kautta C++-koodia, joka on kääritty C-kielisiin funktioihin. D kuitenkin tukee täysin C++-kielistä COM (Component Object Model) koodia.
Toteutukset
Nykyiset D:n toteutukset kääntävät ohjelmat suoraan natiivikoodiksi. Tällä hetkellä merkittävimmät kääntäjät D:lle ovat Digital Marsin DMD sekä vapaa GDC.
DMD:n etuosa (selaaja, jäsennin) on julkaistu GNU GPL:n ja Artistic License:n alla. Toteutuksen tekijänoikeudet omistaa pääosin Digital Mars, muilta osin koodi on joko public domainia tai muun yhteensopivan vapaan lisenssin alla. Kääntäjä perustuu viralliseen D-spesifikaatioon, mutta on suljettua lähdekoodia ja tukee ainoastaan Windows- ja Linux/x86-alustoja.
Toinen merkittävä D-kääntäjä, GDC, yhdistää DMD:n etuosan GCC:tä käyttävään takaosaan. GDC toimii teoriassa kaikilla alustoilla, joilla GCC:kin, ja on lisäksi julkaistu vapaan GNU GPL -lisenssin alla. GDC on käytännön syistä ajoittain spesifikaation osalta jäljessä virallista kääntäjää. Linux-jakeluista ainakin Debian, Gentoo ja Ubuntu tarjoavat kääntäjää paketinhallintansa kautta.
D on yhä aktiivisen kehitystyön alla ja sen kääntäjistä julkaistaan säännöllisesti uusia versioita. Kääntäjän 1.0-haaraan ilmestyy lähinnä bugikorjauksia, mutta 2.0-haaraan myös epävakaita uusia toimintoja. Ehkä merkittävin muutos 2.0-versiossa on C++-kielen const-järjestelmän vastine. D 2.0 sisältänee ilmestyessään myös monia muita uusia ominaisuuksia, kuten aidot sulkeumat, paremman muistimallin monisäikeiselle ohjelmoinnille, suurehkon päivityksen standardikirjastoon ja monia pienempiä korjauksia.
Hei maailma
Tämä esimerkki kirjoittaa ruudulle sanat "Hei maailma!" ja sen jälkeen komentorivin argumentit. Jokaisen D-ohjelman suorittaminen alkaa <tt>main</tt> funktiosta, ja <tt>args</tt> on merkkijonojen taulukko, jossa komentorivin argumentit ovat. Argumentit ovat valinnaisia. Merkkijonoa kuvataan D:ssä tyypillä <tt>string</tt>. D 1.x:ssä string on alias merkkijonojen taulukolle(<tt>char[]</tt>), mutta 2.x estää merkkijonon muokkaamisen. Useiden merkkijonojen taulukko on vastaavasti <tt>string[]</tt>.
Böömiläiset veljet
thumb|upright|Böömiläisten veljien laulukirja vuodelta 1561. Böömiläiset veljet (1700-luvulta Määriläiset veljet, ) oli uskonnollinen yhdyskunta, joka suurten uskonnollisten liikkeiden, esimerkiksi hussilaisten, vaikutuksesta syntyi Böömissä 1400-luvun puolivälissä alempien kansankerroksien keskuudessa. Sen alkuunpanijat tahtoivat elää Petr Chelčickýn opetusten mukaan, ja ensimmäistä kristillistä seurakuntaa ihanteenaan pitäen he perustivat kirkollisen yhdyskunnan. Toteuttaakseen kristillisyyden siveellistä ihannetta tuli todellisen "veljen" luopua maailmasta ja sen vallasta ja täyttää vain kristillisen rakkauden lakia. Kukaan ei saanut astua valtion virkaan, ei olla tuomari eikä sotilas, ei myöskään olla kauppiaana. Veljeskunta asettui ensin 1457 tai 1458 eräälle maatilalle Kunvaldin kylässä, jonka Böömin kuningas Georg Podiebrad oli heille luovuttanut.
D (ohjelmointikieli)
Hajautustaulukot
Esimerkki havainnollistaa hajautustaulujen käyttöä monimutkaisen tietorakenteen rakentamisessa.
Böömiläiset veljet
Lähistöön syntyi pian toinen samanlainen yhdyskunta. Vuonna 1467 veljet valitsivat – osaksi alkaneen vainon pakottamina – itselleen omia pappeja irtautuen siten täydellisesti laillistetuista kirkkokunnista. Seurakuntana he käyttivät itsestään nimeä Jednota bratrská (= unitas fratrum = veljien yhteys), "veljesseurakunta". Vaikka irtaantumista seurasi uusi vaino, seurakunta levisi Määriinkin. Mutta vuoden 1490 tienoilla alkoi sisäisiä riitaisuuksia, jotka uhkasivat koko veljesseurakunnan olemassaoloa. Kun alkuperäiset jäykät maailmankarttamisperiaatteet vaikuttivat, että kokonaisten kunniallisissa ammateissa toimivien ihmisluokkain, kuten sotilasten, tuomarien, neuvosmiesten, aatelisten tilanomistajain, oli mahdotonta kuulua veljesseurakuntaan ja kun niistä oli sen tähden pitkin aikaa täytynyt käytännössä tinkiä, niin syntyi voimakas suunta, jonka edustajat koettivat osoittaa, ettei Raamattu vaatinutkaan sellaista maailman kieltämistä, ja tämä suunta voitti.
Rälssitila
Rälssitila oli maaveron maksusta ikuisiksi ajoiksi vapautettu maatila. Sana rälssi juontaa juurensa ruotsinkieliseen frälse-sanaan, joka tarkoittaa juuri vapaata ja verosta vapautettua.
Historiaa
Suomen alueelle syntyivät ensimmäiset rälssitilat 1200-luvulla, kun Alsnön säännöllä ryhdyttiin suomaan verovapauksia kuninkaalle suoritettavaa ratsupalvelua vastaan.
Keskiajan lopulla tilanne kuitenkin muuttui ja verovapaus säilyi tilalla, vaikka ratsupalvelusta ei enää suoritettukaan. Rälssitilan keskus oli asuinkartano, jota kutsuttiin säteriksi. Myöhemmin rälssivapauden piiriin koettiin kuuluviksi alle peninkulman matkan päässä säteristä sijaitsevat saman omistajan maatilat, joita kutsutaan yleisesti rajapiiritiloiksi.
Vuonna 1789 säädetty yhdistys- ja vakuuskirja vahvisti, että rälssitilaa ei voitu muuttaa verotilaksi eikä päinvastoin. . Samalla myönnettiin talonpojillekin oikeus ostaa vero­vapaita rälssi­tiloja, jotka pysyivät rälssi­tiloina riippumatta siitä, kuka ne omisti. Säteritiloja saivat kuitenkin edelleen omistaa vain aateliset.
Särkijärvi (järvi Asikkalassa)
Särkijärvi on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Särkijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Rälssitila
Historiaa
Yhdistys ja vakuuskirja pysyi Suomen suuriruhtinaskunnassa voimassa vuoden 1809 jälkeenkin. Aateliston yksinoikeus säteritilojen omistamiseen kumottiin vuonna 1864.
Särkijärvi (järvi Asikkalassa)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Rälssitila
Historiaa
Rälssitilojen verovapaus menetti Suomessa merkityksensä vuonna 1925, kun vanhat maaverot lakkautettiin. . Ne pysyivät kuitenkin maakirjaan rälssitiloiksi merkittyinä tämän jälkeenkin, ja maanjakoja koskevassa lainsäädännössä oli niitä koskevia erikoismääräyksiä. Vasta vuonna 1951 säädetyllä lailla kaikki erot poistettiin ja rälssitilat muutettiin lopullisesti tavallisiksi perintötiloiksi.
Särkijärvi (järvi Asikkalassa)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Asikkalanselän alueella (14.21), jonka Asikkalanselän lähialueeseen (14.211) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,6 metriä mpy.
Alandia Vakuutus
pienoiskuva|Alandian Pääkonttori, Ålandsvägen 31, Mariehamn Alandia Försäkring Abp on kolmesta yhtiöstä muodostuva ahvenanmaalainen vakuutusyhtiökonserni, joka tarjoaa meri-, rahti– ja venevakuutuksia. Konsernin liikevaihto on 113 miljoonaa euroa.
Yhtiön nimi Alandia on latinaa, suomeksi käännettynä Ahvenanmaa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Maarianhaminassa Ahvenanmaalla. Sivukonttorit sijaitsevat Tukholmassa, Göteborgissa ja Helsingissä. Ahvenanmaalaiset laivanvarustajat perustivat Alandian emoyhtiön vuonna 1938, ja toiminnan alkuvaiheissa yhtiö toimi etupäässä ahvenanmaalaisten varustamoiden vakuutusyhtiönä.
Konsernin toimitusjohtaja on 24. lokakuuta 2016 lähtien Tony Karlström.
Alandian historia
1900-luvun alussa ahvenanmaalaiset rahtialukset liikennöivät säännöllisesti kansainvälisillä vesillä, ennen kaikkea Australian ja Englannin välillä. Laivat ja niiden lastit olivat arvokkaita, ja siksi niiden vakuuttaminen oli erittäin tärkeää, erityisesti Ahvenanmaan kaltaiselle pienelle maakunnalle. Toista maailmansotaa edeltävinä vuosina Ahvenanmaan laivastoon kuului 75 alusta, joiden yhteenlaskettu kantavuus oli lähes 200 000 tonnia. Vuoteen 1937 saakka Ahvenanmaalla toimi noin parikymmentä merivakuutuksia myyvää ulkomaista vakuutusyhtiötä.
Vuonna 1937 muutamat laivanvarustajat päättivät perustaa ahvenanmaalaisen merivakuutusyhtiön. Suunnitelmat esiteltiin syyskuun lopussa varakihlakunnantuomari Birger Jarl Palmelle Helsingin Royal-ravintolassa. Palme otti asian selvitettäväkseen, ja 28. joulukuuta ehdotus voitiin esitellä laivanvarustajayhdistyksen hallitukselle. Hallitus teki päätöksen suositella yhtiön perustamista välittömästi, ja takuupääomaksi määrättiin 2 miljoonaa markkaa. 24 varustamo-osakeyhtiötä allekirjoitti yhtiösopimuksen 30. joulukuuta 1937. Siten syntyi emoyhtiö, jonka silloinen nimi oli Redarnas Ömsesidiga Försäkringsbolag (RÖF).
Vuonna 1938 yhtiö rekisteröitiin ja toiminta voitiin aloittaa. Hallituksen puheenjohtajaksi valittiin Ahvenanmaan kaikkien aikojen suurin laivanvarustaja Gustaf Erikson ja toimitusjohtajaksi Birger Jarl Palme. Samana vuonna RÖF avasi toimiston Maarianhaminassa osoitteessa Torggatan 20. RÖF menestyi alkuvuosinaan hyvin, mutta toinen maailmansota aiheutti yhtiölle vastoinkäymisiä. Vuodesta 1941 tuli musta vuosi yrityksen historiassa: neljä alusta upposi ja kymmenen joutui vihollisen haltuun.
Vuonna 1948 perustettiin ensimmäinen tytäryhtiö, Återförsäkringsbolaget Alandia. Sama yhtiö muunnettiin vuonna 1957 ensivakuutusyhtiöksi ja se sai nykyisen nimensä Försäkringsaktiebolaget Alandia. Toimintaan lisättiin monenlaisia vakuutuksia, mm. tapaturma-, tulipalo-, murto- ja eläinvakuutukset.
Vuonna 1961 katsottiin tarpeelliseksi perustaa ahvenanmaalainen henkivakuutusyhtiö, ja siitä sai alkunsa toinen tytäryhtiö Försäkringsaktiebolaget Liv-Alandia. Vuonna 1994 toiminta jaettiin kahdeksi yhtiöksi: Försäkringsaktiebolaget Pensions Alandia ja Försäkringsaktiebolaget Liv-Alandia.
Vuonna 1996 Alandia avasi toimiston Tukholmassa ja vuonna 2001 myös Helsingissä ja Göteborgissa.
Vuonna 2015 Försäkringsaktiebolaget Alandia ja emoyhtiö RÖF fuusioituivat. RÖF muutettiin osakeyhtiöksi, joka sai nimekseen Försäkringsaktiebolaget Alandia. Försäkringsaktiebolaget Alandian suurimpia osakkaita ovat vielä nykyisinkin ennen kaikkea laivanvarustamot.
Vuonna 2019 Alandia keskittää liiketoiminta-alueensa merivakuutustoimintaan ja yhtiöstä tulee julkinen vakuutusyhtiö, Alandia Försäkring Abp.
Vuonna 2021 Alandia Konsoliderings Ab (Liv-Alandia) sulautuu Alandia Försäkring Abp:hen.
Paul-Louis Oudart
Paul-Louis Oudart (1796–1850) oli ranskalainen luontomaalari ja luonnontutkija. Hän nimesi chilenmeriharakan (Haematopus ater) yhdessä Louis Jean Pierre Vieillotin kanssa 1825 (teoksessa La Galerie des Oiseaux du cabinet d'histoire naturelle du jardin du roi).
Maa nimeltä Nuuksio
Maa nimeltä Nuuksio on luontovalokuvaaja Mauri Leivon teos, jossa hän kuvin ja tekstein kertoo Nuuksion ja siihen kuuluvan Nuuksion kansallispuiston historiasta ja nykypäivästä. Kirja on ilmestynyt vuonna 2013, ja sen on julkaissut Docendo. Tekstit ovat suomeksi ja englanniksi.
Leivo on aikaisemmin julkaissut Nuuksiosta teoksen Nuuksio – miljoonan ihmisen erämaa (2003). Hän asui 1980-luvulta lähtien Nuuksion lähituntumassa, joskin on sittemmin muuttanut Porvooseen.
Adramyttion
Adramyttion (, myös Adramytteion, ja Atramytteion,, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Burhaniyen eli Örenin paikalla.
Maantiede
Adramyttion sijaitsi Vähän-Aasian länsirannikolla siitä nimensä saaneen Adramyttioninlahden (nyk. Edremitinlahti) pohjukassa Kaikos-joen varrella. Sen kautta kulki tie Hellespontokselta Pergamoniin. Lahden edustalla sijaitsee Lesboksen saari. Adramyttionin paikka on noin 24 kilometriä etelälounaaseen kaupungista nimensä perineestä nykyisestä Edremitin kaupungista.
Historia
Adramyttionin paikalla on ollut asutusta viimeistään neoliittisella kaudella. Adramyttionin kaupungin perusti kreikkalaisen perinteen mukaan Adramys, kuningas Kroisoksen veli. Toisen teorian mukaan kaupunki olisi jo vanhempi, ja sen olisivat perustaneet esihistoriallisella kaudella paikalliset luuvilaiset nimellä Adra-Mudra.
pienoiskuva|vasen|Adramyttionin lyömä raha, n. 357–352 eaa. Myöhemmin ateenalaisten kerrotaan asuttaneen paikan siirtokuntanaan. 400-luvulla eaa. Adramyttion oli Persian vallan alla, eikä se näin vaikuta olleen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa. Thukydideen mukaan kaupunkiin muutti persialaisten luvalla asukkaita myös Delokselta. Nämä olivat niitä deloslaisia, jotka ateenalaiset karkottivat saarelta vuonna 422 eaa. Viimeistään tässä vaiheessa kaupungista tuli hellenisoitunut kaupunki.
Ainakin osa deloslaisista ilmeisesti palasi kotisaarelleen jo vuonna 421/420 eaa., mutta osa vaikuttaa jääneen seudulle. Noin vuosina 404–386 eaa. kaupunki oli lesboslaisten hallinnassa, mutta ainakin jossakin välissä 300-lukua eaa. jälleen Persian vallan alla. Kaupunki löi omaa rahaa ainakin 300-luvulla eaa. Adramyttionin valtiomuodon kuvaus oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Adramyttēnos, myöhemmin latinaksi Adramyttenus.
Pergamonin kuninkaiden valtakunnan kukoistaessa hellenistisellä kaudella Adramyttion toimi Pergamonin satamana ja menestyi. Kukoistus jatkui roomalaisella kaudella. Kaupunki esiintyy satamana myös Apostolien teoissa.
Varhaiskristillisellä ajalla Adramyttion toimi piispanistuimena viimeistään vuodesta 431 jaa. lähtien. Kaupunki taantui sen sataman lietyttyä umpeen. Seldžukit valtasivat ja tuhosivat kaupungin Çaka Beyn johdolla vuonna 1093. Kaupungin nimi siirtyi bysanttilaisella kaudella perustetulle Edremitin kaupungille.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=0.7|Apollonin temppelin [[Doorilainen pylväsjärjestelmä|doorialaisia pylväitä.]]
Adramyttionin paikalla on suoritettu enemmän arkeologisia kaivauksia vasta 2000-luvulla. Tärkeimmät löydöt ovat antiikin aikaa edeltäviä tai myöhempiä: niihin lukeutuu muun muassa 16 neoliittisen kauden kivialttaria, jotka ovat kallioon kaiverrettuja syvennyksiä, joille johtaa portaat; sekä kaksi bysanttilaisaikaista kirkkoa noin 900–1100-luvuilta.
Nykykulttuuri
Nykykulttuuri on Jyväskylän yliopiston nykykulttuurin tutkimuskeskuksen julkaisusarja, joka perustettiin vuonna 1986. Sarja on monitieteinen ja tieteidenvälinen. Siinä ilmestyy tutkimuksia nykykulttuurista ja kulttuuriteoriasta. Myös modernin kulttuurin vaiheisiin liittyvät kulttuuri- ja sosiaalihistorialliset tutkimukset kuuluvat kustannuslistalle. Sarjassa julkaistavat käsikirjoitukset valitaan asiantuntija-arvioiden perusteella.
Nykykulttuuri-julkaisusarja on ottanut käyttöönsä Tieteellisten seurain valtuuskunnan myöntämän vertaisarviointitunnuksen ja sen julkaisufoorumi-luokka on 1.
Chilenmeriharakka
pienoiskuva|Haematopus ater Chilenmeriharakka (Haematopus ater) on eteläamerikkalainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue ulottuu Perun rannikon pohjoisosan Lambayequesta Tulimaahan ja sieltä Atlantin rannikkoa pohjoiseen, eteläisen Argentiinan Chubutiin saakka. Lajia esiintyy myös Falklandsaarilla. Chilenmeriharakan holotyypin kuvailivat Louis Jean Pierre Vieillot ja Paul-Louis Oudart Magalhãesinsalmelta 1825.
Pablo Orbaiz
Pablo Orbaiz Lesaka (s. 6. helmikuuta 1979 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosia lainasopimuksella Athletic Bilbaosta. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Hanaun ampuminen 2020
Hanaun ampuminen oli 19. helmikuuta 2020 Saksan Hanaussa tapahtunut ampuminen, jossa sai surmansa 11 ihmistä tekijä mukaan luettuna. Ampuja oli 43-vuotias vakavista mielenterveysongelmista kärsinyt Tobias Rathjen. Poliisin mukaan teossa oli muukalaisvastaisia piirteitä. Ampumisen uhrit olivat maahanmuuttajataustaisia, pääasiassa turkkilais- ja kurditaustaisia. Rathjen hyökkäsi kahteen kaupungissa sijaitsevaan vesipiippubaariin ja ampui yhdeksän ihmistä. Kotiin palattuaan hän surmasi vielä äitinsä ennen kuin teki itsemurhan. Tekoa tutkitaan terrori-iskuna.
Pablo Orbaiz
Seurajoukkueura
Orbaiz aloitti uransa kotikaupunkinsa joukkueesta Osasunasta, ja pelasi siellä yhteensä neljä kautta. Toistaiseksi viimeisenä kautenaan Osasunassa 1999–2000 hän pelasi 29 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Vuonna 2000 Orbaiz siirtyi toisen baskiseuran Athletic Bilbaon riveihin, jossa hän on ollut tärkeä osa joukkueen keskikenttää. Kaudella 2004–2005 hän pelasi yhteensä 35 ottelua, joista 8 oli UEFA-cupin otteluita. Orbaiz on kärsinyt urallaan kahdesta vakavasta polvivammasta kausina 2002–2003 ja 2005–2006.
Hanaun ampuminen 2020
Rathjen jätti jälkeensä salaliittoteorioita ja äärioikeistolaista kieltä sisältäneen manifestin. Hänellä oli tekoonsa ilmeisesti ulkomaalaisvihamielinen ja rasistinen motiivi. Rathjen kertoi myös olevansa vastentahtoisesti selibaatissa elävä incel-tyyppinen henkilö.
Pablo Orbaiz
Seurajoukkueura
Joseba Etxeberrian ja Francisco Yesten lähdettyä Athleticista vuonna 2010 Orbaizista tuli yhden kauden ajaksi joukkueen kapteeni. Elokuussa 2011 hän siirtyi lainasopimuksella kreikkalaiseen Olympiakosiin, jota valmensi hänelle Athleticista tuttu Ernesto Valverde. Samana kesänä joukkueeseen oli siirtynyt myös Yeste.
Maajoukkueura
Espanjan nuorten maajoukkueen mukana Orbaiz voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1999.
Jakkukylän riippusilta
Jakkukylän riippusilta on kevyelle liikenteelle tarkoitettu silta Iin Jakkukylässä. Silta ylittää Iijoen Jakun koulun kohdalta. Silta on jänneväliltään Pohjois-Euroopan pisin kevyelle liikenteelle tarkoitettu metallirakenteinen riippusilta. Sillan rakentaminen käynnistyi marraskuussa 2019 ja sen oli tarkoitus valmistua jo kesällä 2020, mutta avattiin vasta 21. joulukuuta 2021. Sillan rakennutti Iin kunta ja sen rakentamiskustannukset olivat noin 850 000 euroa.
Silta rakennettiin helpottamaan kelirikkoaikaisia Jakun koulun koululaiskuljetuksia. Sulan veden aikana koulukuljetukset Iijoen ylitse hoidettiin veneellä, ja tämä venereitti oli tiettävästi Suomen viimeinen kouluvenekuljetus. Sillan arvioidaan säästävän vuotuisia koulukuljetuskustannuksia noin 80 000 euroa. Kelirikkoaikana joen ylittävän noin 200 metrin mittaisen venematkan sijaan koulukuljetukset hoidettiin maanteitse Raasakan patosillan kautta, jolloin matkan pituudeksi tuli noin 15 kilometriä.
Sillan rakenne
Sillan kokonaispituus on 250 metriä ja jänneväli 180 metriä. Siltakantta kannattelevat 52 millimetrin paksuisista pääkannattimista riippuvat pystysuuntaiset riippuvaijerit ja kannen molemmin puolin on lisäksi vaakasuuntaiset harusvaijerit. Sillan tornien eli pylonien korkeus on 20 metriä perustuksen yläpuolella. Siltakannen hyötyleveys on 1,5 metriä. Sillan alituskorkeus on 4,6 metriä keskivedellä.
Rakennustöiden keskeytys
Sillan rakennustyöt keskeytettiin kesäkuussa 2020, koska siltasuunnittelun harrastajat olivat huomanneet virheen sillan rakenteissa ja ilmoittaneet siitä Iin kunnalle. Sillan kuormituslaskelmassa oli käytetty liian pientä tuulikuorman lähtöarvoa. Sillan valmistuminen saattaa lykkääntyä jopa vuodella. Marraskuussa 2020 Iin kunnanvaltuusto myönsi sillan muutostöihin ja loppuun rakentamiseen lisämäärärahan suljetuin ovin pidetyssä kokouksessa kunnan, urakoitsija ja suunnittelijan sopimuksen mukaisesti mikä johti Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen tehtyyn valitukseen asian menettelytavasta.
Malcolm Murray
Charles Gustaf Uno Malcolm Murray (9. heinäkuuta 1904 Tukholma – 21. huhtikuuta 1995 Tukholma) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti, joka toimi merkittävän osan uraansa Ruotsin sotilasoppilaitosten opetustehtävissä sekä uransa jälkeen Ruotsin kuningashuoneen palveluksessa. Hän oli mukana vuonna 1940 Talvisodan Pohjois-Suomen ruotsalaisessa vapaaehtoisyksikössä Svenska Frivilligkåren sekä Jatkosodan alun Hangon rintamalla syksyllä 1941 vapaaehtoisyksikössä Svenska frivilligbataljonen.
Murray liittyi Talvisodan alkuvaiheessa joulukuussa 1939 luotuun ruotsalaiseen vapaaehtoisyksikköön Svenska Frivilligkåren, jossa hän toimi läheisessä yhteistyössä everstiluutnantti C.A. Ehrensvärdin kanssa, joka oli ruotsalaisjoukkojen esikuntapäällikkönä. Seuraavan vuoden kesäkuussa käynnistyneeseen Jatkosotaan ruotsalaisvapaaehtoiset osallistuivat Hangon rintamalla, jota varten muodostettiin Svenska frivilligbataljonen. Murray tuli toisen ruotsalaisryhmän johtajana elokuun alussa 1941 Hangon rintamalle. Hän toimi komppanianpäällikkönä kyseisessä joukko-osastossa, joka valloitti Neuvostoliiton hallussa olleen Hangon alueen joulukuun alkuun 1941 mennessä. Sen jälkeen pääosa ruotsalaisista palasi kotimaahansa, mutta kapteeni Murray jäi vielä vuoden 1942 alkuun Suomeen.
Palattuaan Ruotsiin hänet ylennettiin majuriksi ja toimi Ruotsin sotilasakatemian yliopettajana vuosina 1942–1944 ja Ruotsin ilmavoimien sotakorkeakoulussa opettajana vuosina 1942–1944. Vuosina 1944–1948 hän toimi Pääesikunnassa, jossa hänet vuonna 1947 ylennettiin everstiluutnantiksi. Vuonna 1948 hän palveli Panssarivoimissa. Vuosina 1949–1953 hän oli Sotilasakatemian yliopettajana, jona aikana hänet ylennettiin vuonna 1951 everstiksi. Vuosina 1953–1957 hän palveli Svean Henkikaartin apulaiskomentajana ja Panssarivoimien tarkastajana 1957–1960. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1960 ja nimitettiin II sotilasalueen eli Keski-Ruotsin sotilasalueen komentajaksi sijaintipaikkanaan Östersund. Malcom Murray palasi Tukholmaan ja toimi Ruotsin puolustuskorkeakoulun johtajana vuosina 1966–1968. Vuodesta 1968 lähtien Murray siirtyi reserviin.
Malcom Murray toimi lähellä Ruotsin kuningashuonetta. Vuosina 1928–1947 hän palveli perintöprinssi Kustaa Adolfia; ensin palvelukseen kommennettuna upseerina vuosina 1928–1929, virastoupseerina 1929–1938 ja adjutanttina 1938–1947. Tässä roolissa hän oli perintöprinssin mukana mm. Suomen vierailuilla Itä-Karjalassa syyskuussa 1941 ja keväällä 1942. Murray palveli myöhemmin myös kruununprinssi Carl Gustavia 1968–1973 ja hänen noustua kuninkaaksi 1973 lähtien kuninkaan ensimmäisenä adjutanttina ja saman aikaisesti myös hovin esikunnan päällikkönä vuosina 1973–1978.
Malcolm Murrayn muita luottamustehtäviä olivat Tukholman partiolaisten päällikkyys ennen sotavuosia, Ruotsin suunnistusliiton puheenjohtajuus 1938–1961 ja Ruotsin urheilun tuen keskusyhdistyksen puheenjohtajuus vuodesta 1962.
Murrayllä oli elämänsä ajan hyvin läheinen suhde Suomeen. Sen lisäksi, että hän palveli vapaaehtoisena Suomen armeijassa 1940–1942, hän toimi Ruotsi-Suomi - yhteistyöjärjestön puheenjohtajana vuosina 1967–1975. Murray vieraili Suomessa lukuisia kertoja niin sotilastehtäviin liittyvien, kuningashuoneen edustajien kanssa tapahtuneiden ja urheiluun liittyvien vierailujen merkeissä.
Malcolm Murray sotilasuralla opetus- ja tutkimus olivat keskeisiä osia. Niinpä hänet valittiin vuonna 1949 Kuninkaallisen sotatiedeakatemian jäseneksi.
Kunniamerkit
Ruotsin kuningaskunta:
Mongolia
Mongolian tasavalta eli Mongolia on sisämaavaltio Itä-Aasiassa. Sitä ympäröi pohjoisessa Venäjä, sekä lännestä, etelästä ja idästä Kiina. Suureksi osaksi aron ja osittain Gobin aavikon peittämä kolmen miljoonan asukkaan maa on maailman harvimmin asuttu itsenäinen valtio. Mongolia on pinta-alaltaan maailman toiseksi suurin sisämaavaltio Kazakstanin jälkeen.
Historia
thumb|left|250px|Punainen alue osoittaa etnisten mongolien asuma-alueet nykyisin. Oranssi viiva on Mongolien valtakunnan raja 1200-luvun lopulla.
Varhainen historia
Arkeologisten löytöjen mukaan Gobin autiomaassa on ollut ihmisiä 100 000 – 200 000 vuotta sitten.
Vanhimmat tiedot mongoleista saattavat olla Kiinasta noin 200 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Mongoli-nimitys ilmestyi lähteisiin mahdollisesti 600-luvulla Tang-dynastian kronikoissa. Sitä ennen kiinalaiset olivat kutsuneet Mongolian aluetta nimellä Xiongnu.
Suurvalta-aika
Temüžin yhdisti valtansa alle alueen muut heimot, kuten uiguurit, naimaanit ja merkiitit, ja hänestä tuli 1206 Mongolian hallitsija, Tšingis-kaani. Hän ryhtyi rakentamaan imperiumia ja hänen ratsumiehensä etenivät nopeasti Kiinaan, Keski-Aasiaan ja Venäjälle. Voittoisaan strategiaan kuuluivat hyvin organisoitu vakoojaverkosto, yllätyshyökkäykset ja kauhupropaganda mongolien vastarinnan harjoittajiin kohdistamista julmuuksista. Mongolivaltakunta ulottui laajimmillaan Kaakkois-Aasiasta Eurooppaan saakka. Viimeinen suurkaani, Kublai-kaani, hallitsi kenties kaikkien aikojen laajinta valtakuntaa – olkoonkin, että valtakunta oli silloin jo käytännössä hajonnut itsenäisiin kaanikuntiin. Se ulottui Koreasta Unkariin ja Siperiasta Pohjois-Intiaan. Kublai siirsi valtakunnan pääkaupungin Karakorumista Pekingiin ja omaksui kiinalaisen dynastianimen Yuan. 1300-luvun lopussa kiinalainen Ming-dynastian ensimmäinen keisari Zhu Yuanzhang karkotti mongolit takaisin pohjoiseen.
1400-luvulta 1900-luvulle
1400-luvun alussa mongolit jakautuivat kahteen ryhmään Oiradin ja Altain alueille. Vuosina 1400–1451 käytiin pitkällinen sisällissota. Vuonna 1466 Oiradin mongolien päällikkö Dayan yhdisti jälleen suurimman osan Mongoliasta. 1500-luvun alussa alue joutui uzbekkien valtaan. Dayanin kuoltua mongolit hajaantuivat jälleen useaksi riitaisaksi heimoksi tai klaaniksi. Altan Khan (1507–1583) kävi sotaa Kiinaa vastaan ja yhdisti jälleen Mongolian. Vanhoilla päivillään hän kääntyi buddhalaiseksi, ja buddhalaisuudesta tuli valtionuskonto 1586.
1600-luvun alkuun mennessä kaanin valta oli heikennyt entisestään. Kun nykyisen Koillis-Kiinan alue siirtyi mantsujen haltuun, nämä alkoivat hyökkäillä Mongolian puolelle. Vuosina 1641–1652 Venäjä levittäytyi itään Baikaljärvelle asti, joten Mongolia jäi kahden suurvallan väliin.
Vuonna 1686 Mongoliasta tehtiin kaksi Kiinan provinssia, Ulko-Mongolia ja Sisä-Mongolia.
Vuonna 1911 Kiinan Qing-dynastia luhistui ja Kiinasta tuli tasavalta. Tällöin Venäjän tuella Ulko-Mongolia itsenäistyi Bogd-kaanin julistuksella. Kiinan tasavalta kuitenkin piti koko Mongoliaa osana Kiinaa. Myös eräät muut Mongolian osat halusivat liittyä itsenäistyneeseen Mongolian valtioon tässä onnistumatta.
Kommunistivallan aika
Neuvosto-Venäjän synty heikensi venäläisten voimaa Mongoliassa. Kiinalaiset joukot valtasivat hetkeksi Mongolian pääkaupungin vuonna 1919 sotaherra Xu Shuzhengin johdolla. Neuvosto-Venäjää vastustaneet, vuoteen 1920 mennessä bolševikkien Siperiassa lyömät valkoiset joukot vetäytyivät Siperiasta osin myös Mongoliaan. Lokakuussa 1920 Mongoliaan saapui valkoisten joukkoja paroni Roman von Ungern-Sternbergin johtamina. Nämä joukot voittivat kiinalaiset helmikuussa 1921 Ulan Batorissa käydyssä taistelussa. Tämä loi pysyvän uhan Neuvosto-Venäjälle, joka varusti mongolialaisen armeijan. Kommunistit voittivat kiinalaiset joukot maaliskuussa 1921, minkä jälkeen neuvostoliittolaisia joukkoja saapui maahan tukemaan 11. heinäkuuta 1921 luotua itsenäistä Mongoliaa, josta tuli vuonna 1924 Bogd Khanin kuoleman jälkeen Mongolian kansantasavalta.