cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taito (lehti)
Taito on suomalainen malli- ja aikakauslehti, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Lehteä julkaisee Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry. Lehdessä olevat asusteiden ja koristeiden ym. mallit ovat uusia ja suomalaisten suunnittelijoiden tekemiä.
Alpo Tiitinen
Alpo Tiitinen (17. elokuuta 1917 Kotka – 8. lokakuuta 1992 Tampere ) oli suomalainen toimittaja.
Tiitinen suoritti keskikoulun Mikkelin lyseossa ja jatkoi opintojaan Työväen Akatemiassa ja erilaisilla kursseilla. Hän työskenteli vuodesta 1945 lähtien toimittajana Savon Kansassa ja Kansan Lehdessä. Tiitisestä tuli Vapauden toimitussihteeri vuonna 1947 ja päätoimittaja vuonna 1954. Vuonna 1962 hän siirtyi toimituspäälliköksi Pohjanmaan Kansaan, jonka päätoimittajana hän työskenteli vuosina 1975–1980.
Nant (Aveyron)
thumb|250px|Yleisnäkymä Nantin kylään Nant on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 846 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Nantin pinta-ala on 109 neliökilometriä.
Najac
thumb|250px|Näkymä Najacin kylästä Najac on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 744 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Najacin pinta-ala on 54 neliökilometriä.
Najac on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. Vuonna 2017 brittiläinen The Daily Telegraph nimesi Gordesin yhdeksi Ranskan 20 kauneimmasta kylästä.
Clarence Abel
Clarence John ”Taffy” Abel (28. toukokuuta 1900 Sault Ste. Marie, Michigan – 1. elokuuta 1965 Sault Ste. Marie) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja.
Abel aloitti uransa vuonna 1918 Michigan Soo Nationals -joukkueessa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Michigan Soo Wildcatsiin, jossa pelasi vuoteen 1922 saakka. Seuraavaksi hän siirtyi USAHA-liigassa pelanneeseen St. Paul Athletic Clubiin, jossa hän pelasi kaudet 1922–1925. Kauden 1925–1926 Abel pelasi CHL-liigassa Minneapolis Millers -joukkueessa. Kauden jälkeen hän sai NHL-sopimuksen New York Rangersiin. Hän pelasi Rangersissa kolme kautta ja voitti Stanley Cupin 1928. 1929 Abel siirtyi Chicago Black Hawksiin, jossa hän pelasi viisi kautta. Hän lopetti uransa kauden 1933–1934 jälkeen toiseen Stanley Cup -voittoon. Yhteensä Abel pelasi NHL:ssä 321 runkosarjaottelua, joissa syntyi 19 maalia ja 18 syöttöä eli yhteensä 37 tehopistettä. Jäähyminuutteja hän keräsi 359. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä 8 ottelua ilman tehopisteitä ja keräten 8 jäähyminuuttia.
Abel edusti Yhdysvaltoja Chamonixin talviolympialaisissa 1924. Joukkue voitti turnauksessa olympiahopeaa.
Tsyklon
thumb|250px|[[Tsyklon 3]] Cyclon tai Tsyklon tai Tsiklon (pyörremyrsky), Tsyklon 2 ja Tsyklon 3 ovat Neuvostoliiton ja Venäjän käyttämiä kantoraketteja, jotka valmistettiin Ukrainan neuvostotasavallassa vuosina 1967-1991 ja sen jälkeen Ukrainassa. Venäjä lopetti Tsyklon 2:n käytön vuonna 2006 ja Tsyklon 3:n käytön vuonna 2009. Ukrainan avaruusjärjestö vei Tsyklon-kantoraketin kaupallisille markkinoille 2000-luvulla. Raketin Tsyklon 4-versiota kehittää ukrainalainen Južnoje-tehdas.
Raketin suunnittelu aloitettiin vuonna 1967 sotilaallisten satelliittien kantoraketiksi. Tuolloin Neuvostoliitto pyrki vähentämään kantorakettien valikoimaansa kymmenestä eri raketista vain kolmeen rakettiin. Kantoraketin alimmat kaksi rakettivaihetta perustuivat mannertenväliseen 8K68-ohjukseen (Naton koodi SS-9 Mod 2), joihin lisättiin S5M-moottori kolmanneksi rakettivaiheeksi.
Kaikkiaan 122 Tsyklon-kantorakettia laukaistiin, ensimmäinen 24. kesäkuuta 1977 ja viimeisin 24. joulukuuta 2004. Raketti oli kohtuullisen luotettava - 93% laukaisuista onnistui.
Vuoden 2007 alussa Venäjän avaruusvoimat ilmoittivat luopuvansa kokonaan ukrainalaisten Tsyklon-kantorakettien käytöstä.
Aaro Airas
Aaro Airas (26. tammikuuta 1919 Hartola – 7. maaliskuuta 1982 Mikkeli ) oli suomalainen toimittaja, puoluetoimitsija ja työläistarkastaja.
Tsyklon
Teknisiä tietoja
Tsyklon-3-kantoraketti
Aaro Airas
Airas meni työelämään 12-vuotiaana ja toimi aluksi automaalarina ja konepuuseppänä. Hän liittyi Vapauden toimitukseen vuonna 1955 ja työskenteli lehden päätoimittajana ennen sen lakkauttamista vuonna 1963. Sen jälkeen Airas jatkoi Saimaan Sanomien palveluksessa.
Tsyklon
Teknisiä tietoja
Vaihe 1: 1 x Tsyklon 3-1 Vaihe 2: 1 x Tsyklon 3-2 Vaihe 3: 1 x Tsyklon 3-3
Aaro Airas
Airas toimi SDP:n Mikkelin läänin piirisihteerinä vuosina 1957–1961 ja 1967–1971. Hän oli myös SDP:n puolueneuvoston jäsen. Airas siirtyi vuonna 1971 työsuojeluhallintoon ja työskenteli kuolemaansa saakka työläistarkastajana.
Henrik Dettmann
Henrik Dettmann (s. 5. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen koripallovalmentaja. Hän valmensi vuosina 1992–1997 ja 2004–2021 Suomen maajoukkuetta. Hän ilmoitti 17. marraskuuta 2021 lopettavansa maajoukkueen valmentamisen.
Ura
Ennen päävalmentajauraansa Dettmann toimi Helsingin NMKY:n apuvalmentajana ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta vuosina 1984 ja 1985. Kaudeksi 1986–1987 hän nousi joukkueen päävalmentajaksi. Vuosina 1987, 1989 ja 1992 seura voitti Suomen-mestaruuden. Dettmann on kuvaillut Helsingin NMKY:ssä valmentamisen muodostuneen hänelle lopulta "egoprojektiksi", joka muun muassa johti tuomarien koskemattomuuden loukkaamisista langetettuihin pelikieltoihin ja kiistaan Petri Niirasen kanssa. Vuonna 1992 Dettmannin valmennusfilosofia alkoi kuitenkin muuttua valmentajan ja joukkueen yhteistyötä korostavammaksi.
Toukokuussa 1997 Dettmann siirtyi Saksan maajoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Myöhemmin sopimusta jatkettiin maajoukkueen hyvien pelien johdosta. Vuoden 1999 EM-kisoissa Saksa sijoittui seitsemänneksi. Dettmann aloitti Saksan joukkueen nuorentamisen ja vuoden 2001 EM-kisoissa maa varmisti paikkansa seuraavan vuoden MM-kilpailuihin. MM-kilpailuissa Saksa selviytyi lopulta pronssipeliin, jossa se voitti Uuden-Seelannin. Saavutusten myötä hänet valittiin Saksassa vuoden koripallovalmentajaksi ja Suomessa vuoden valmentajaksi. Viimeisen kerran Dettmann valmensi maata arvokisoissa vuonna 2003, jolloin Saksa oli EM-kilpailuiden yhdeksäs. Saksan, kuten Suomenkin Koripalloliiton henkilöstöt ovat ajoittain suhtautuneet Dettmanniin ja tämän valmentamistapaan nuivasti.
Saksan maajoukkueen jälkeen hän valmensi Saksan Bundesliigassa pelannutta Mitteldeutscher BC:ia. Seura ei onnistunut pääsemään pudotuspeleihin, mutta voitti kansainvälisissä otteluissa EuroCup Challengen mestaruuden. Kauden jälkeen seura pudotettiin talousongelmien vuoksi alasarjoihin, eikä Dettmann jatkanut joukkueen päävalmentajana. Vuonna 2004 hän teki paluun Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi. Kaudet 2004–2006 hän valmensi pääsarjassa BS/Energy Braunschweigia. Tammikuussa 2006 joukkue oli pudonnut sarjan viimeiseksi ja seura vapautti Dettmannin.
Saksa-vuosien jälkeen Dettmann keskittyi maajoukkueen valmentamiseen, mutta tammikuussa 2010 Dettmann palkattiin Ranskan pääsarjan JDA Dijoniin loppukauden mittaisella sopimuksella. Seuraavan kerran Dettmann siirtyi seurajoukkueen valmentajaksi helmikuussa 2015, jolloin hän solmi turkkilaisen Beşiktaşin kanssa puolentoista vuoden sopimuksen.
Kesäkuussa 2016 Dettmann siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ranskan pääsarjassa ja EuroCupissa edelliskaudella hopeaa saavuttaneen Strasbourg IG:n päävalmentajaksi. Heikon alkukauden jälkeen hänet erotettiin lokakuussa 2016.
Dettmannista kertova, Saska Saarikosken kirjoittama kirja Dettmann ja johtamisen taito julkaistiin syyskuussa 2015.
Yksityiselämä
Dettmannin yksityiselämästä on kerrottu tarkemmin hänestä kertovassa kirjassa. Hän muun muassa jäi 16-vuotiaana luokalleen saatuaan todistuksensa täyteen 4-arvosanoja. Myös hänen sisaruksensa jäivät kouluaikana luokalleen. Dettmannin vasen korva on tämän oman muistelun mukaan kuusivuotiaana sairastetun sikotaudin jälkitaudin vuoksi kuuro, mikä aiheuttaa hänelle ajoittain hankaluuksia.
Dettmann tapasi vaimonsa, kilpauransa päättäneen tšekkiläisen maajoukkuekoripalloilijan ja nykyisen koripallovalmentajan Mirka o.s. Jarchovskán, työskennellessään Saksassa. Kauniaisissa asuvalla pariskunnalla on kaksi lasta.
Sivukeila
Sivukeila eli parasiittinen kraatteri on tulivuoren purkausaukko, joka ei ole sen pääasiallisen purkauskanavan suuaukko.
Sivukeila syntyy, kun purkaus hakee uuden kanavan esimerkiksi vuoren kylkeen. Vuorenkyljen repeämästä tapahtuva purkaus keskittyy usein muutamaan kohtaan, joihin kasautuu vuoren pääkeilaa pienempi kraatteri. Sivukeiloja on kahta tyyppiä: laavakraattereita ja tuffikraattereita eli tuhkakartioita.
Goce Smilevski
Smilevski on opiskellut Prahassa Kaarlen yliopistossa, Budapestissä Keski-Euroopan yliopistossa ja Skopjen yliopistossa. Hän työskentelee Skopjen yliopistossa.
Palkinnot ja tunnustukset
Smilevski on palkittu useita kertoja.
Kasperi (Seinäjoki)
Kasperi on kaupunginosa Seinäjoella, joka kuuluu myös samannimiseen suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee noin 3–4 kilometrin päässä Seinäjoen keskustasta kaakkoon. Se jakautuu Kasperin ja Hallilanvuoren tilastoalueisiin, joissa joulukuussa 2022 asui yhteensä 3 759 henkilöä. Heistä 2 785 asui Kasperin tilastoalueella.
Desorptio
Kemiallinen Desorptio tarkoittaa fysiikassa tai kemiassa adsorption vastakohtaa eli pintaan nousevien atomien, molekyylien tai ionien vapautumista aineen pinnalle tai pintaan kiinnittyneiden molekyylien irtoamisprosessia. Erityisen merkittävää desorptio on polaarisella vesimolekyylillä. Irtoamista voidaan nopeuttaa lämmittämällä laitteistoa. Jotta desorptio olisi vähäistä, tyhjiölaitteistossa on käytettävä oikeanlaisia materiaaleja. Desorptiota tapahtuu erityisesti kaasukromatografissa, jossa kaasufaasit erotetaan toisistaan absorptio-desorptio menetelmällä. Desorptio on myös komponentin kemiallista erottamista esim vesihöyryn siirtymistä kulkeuttimen kautta kaasufaasista nestefaasin rajapinnalle. Adsorption jälkeen lämpötila pysyy matalana mutta desorptiossa lämpötilan noustessa tapahtuu johtumista.
Kasperi (Seinäjoki)
Kasperi on pääosin 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu lähiö. Kaupunginosan eteläosassa sijaitsevan Hallilanvuoren viereen rakennettiin 2000-luvulla myös tämänniminen asuinalue. Kasperi on matalaa ja tasaista aluetta kuten koko Seinäjoki ; ainoastaan Hallilanvuori ja Kettukallio kohoavat korkeammalle muusta maastosta.
Desorptio
Desorptiota voidaan kemiassa kuvata yhtälöllä R = r N^x,
Kasperi (Seinäjoki)
Katujen nimet
Kaupunginosan katujen nimien päätteenä on "viita", lukuun ottamatta kolmea suurta tietä: Kototie, Tapiolantie ja Vuoritie. Etuosat katujen nimiin on saatu muun muassa marjoista, puista, linnuista ja Jukolan seitsemästä veljeksestä. Kadunnimiä ovat esimerkiksi Marjaviita, Tuohiviita, Lintuviita ja Jukolanviita.
Desorptio
missä r on desorption vakiomäärä, N on adsorboituneen aineen konsentraatio, ja x on desorption kineettinen järjestys.
Kasperi (Seinäjoki)
Kasperin historiaa
Kasperi oli 1960-luvun alussa vielä täysin asumatonta, metsäistä ja soista aluetta. Seinäjoen kasvaessa kaupungiksi alkoi kiinnostus alueen rakentamisesta. Aikanaan alueen suunnitteluun haettiin esimerkkiä Espoon Tapiolasta ja alkuperäisen kaavan piirsi arkkitehti Kauko Tiihonen. Alueen nimeksi ehdotettiinkin aluksi Seinäjoen Tapiolaa, mutta lopulta kaupunginosa nimettiin alueen laidalla sijainneen Kasperi-torpan mukaan, jota isännöi siihen aikaan Kustaa Kasperi.
Kasperi rakennettiin pääosin 1970- ja 1980-lukujen aikana. Rakennuskanta koostui suurelta osin kerrostaloista, mutta myös rivi- ja omakotitaloista. Vuokrataloissa esiintyneet levottomuudet loivat Kasperille rauhattoman lähiön maineen. Kasperin asuinalueen viereen, Vuoritien eteläpuolelle Hallilanvuoren kupeeseen, rakennettiin 2000-luvulla vuoren mukaan nimetty asuinalue. Paikalliset ovat kokeneet tämän parantaneen Kasperin imagoa lapsiperheystävällisemmäksi.
Palveluja ja toimintaa
Alueen asukasyhdistys Kasperi-Kivistö-seura perusti vuonna 1998 kohtaamispaikka Toimintojen Talon entiseen kauppakiinteistöön Kasperintorille. Sen toimintaan kuuluu muun muassa kahvila ja kirpputori. Toimintojen Talo on nähty paikallista yhteisöllisyyttä lisäävänä tekijänä ja osana lähiön identiteettiä.
Desorptio
missä A kuvaa adsorboituneen molekyylin todennäköisyyttä ylittää desorption potentiaalivalli, E_a on desorption aktivoitumisenergia, k on Bolzmannin vakio, ja T on lämpötila.
Kasperi (Seinäjoki)
Palveluja ja toimintaa
Vuonna 2022 kaupunginosaan avattiin K-Supermarket, joka korvasi aiemman Kasperin K-Marketin. Kasperintorin ympäristössä sijaitsevat myös R-kioski ja 1980-luvun lopulla avattu pub-ravintola Jesperi.
Kasperissa on kaksi alakoulua ja päiväkotitoimintaa. Lintuviidan koulu ja päiväkoti sijaitsevat Kasperi-talossa, jossa on lisäksi harrastetiloja, hammashoitola ja neuvola. Sen vieressä toimii myös yksi Seinäjoen seurakunnan seurakuntakodeista.
Kasperin eteläosassa sijaitsee Hallilanvuori, joka on suosittu ulkoilukohde. Vuoren reunamilla on laavu, pururata, koirapuisto ja pallokenttä.
Hitomi Yoshizawa
pienoiskuva|Hitomi Yoshizawa Hitomi Yoshizawa (, s. 12. huhtikuuta 1985 Iruma, Saitaman prefektuuri) on japanilainen entinen laulaja, näyttelijä ja malli. Hän nousi kuuluisuuteen yhtenä tyttöbändi Morning Musumen jäsenistä. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2000. Jätettyään Morning Musumen Yoshizawa toimi Hangry & Angry ja Dream Morning Musume -yhtyeissä.
Angela Aames
Aames esiintyi muun muassa elokuvissa Scarface – arpinaama (1983) ja Polttarit (1984) sekä useasti myös televisiossa.
Thy Serpent
Thy Serpent on suomalainen dark metal -yhtye. Sen perusti Sami Tenetz Espoossa vuonna 1992. Tenetz aloitti Thy Serpentin yhden miehen orkesterina ja julkaisi kaksi demoa. Thy Serpent tuli tunnetuksi vuonna 1996, kun se julkaisi debyyttialbuminsa Forests of Witcheryn. Yhtyeen toinen kokopitkä, vuoden 1997 Lords of Twilight, viivähti pari viikkoa Suomen virallisen listan sijalla 38. Se on saavuttanut jonkin verran myös kansainvälistä suosiota.
Diskografia
EP:t
Kuopion pääterveysasema
Kuopion pääterveysasema on Kuopion keskustassa, Vahtivuoren kaupunginosassa toimiva kaupungin terveysasema.
Arto Jokinen
Arto Jokinen (s. 6. huhtikuuta 1956 Kuorevesi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 272 runkosarjaottelua tehoin 75+75=150. Jäähyminuutteja kertyi 428. Jokisen pelityyli oli aikanaan melko kova ja hän kuului SM-liigan pahimpiin ärsyttäjiin.
Ura
Vuodet 1979–1983 Jokinen pelasi Helsingin IFK:ssa, jossa hän voitti Suomenmestaruuden vuosina 1980 ja 1983. Kaudella 1981–1982 Jokinen keräsi SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 71 minuuttia, jolla hän sijoittui runkosarjan jäähypörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Heikki Riihirannan kanssa. Kaudeksi 1983–1984 Jokinen siirtyi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan JYPin riveihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun Suomen maajoukkueen Sarajevon olympiakisoihin valmistautuneessa ryhmässä.
Keväällä 1985 Jokinen oli nostamassa JYPiä SM-liigaan. Yhden liigassa vietetyn kauden jälkeen Jokinen pelasi vielä kauden 1986–1987 I-divisioonaa KooKoossa, minkä jälkeen hän lopetti uransa.
Brigitte Helm
Brigitte Eva Gisela Schittenhelm (taiteilijanimeltään Brigitte Helm; 17. maaliskuuta 1906 Berliini – 11. kesäkuuta 1996 Ascona, Sveitsi) oli saksalainen näyttelijä.
Helm oli mykkäelokuvien tunnetuimpia näyttelijättäriä. Hänet muistetaan parhaiten Marian roolista Fritz Langin mykkäelokuvassa Metropolis (1927). Marian rooli oli hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa. Helm oli kuvausten alkaessa 18-vuotias. Helm sai lisäksi pääroolin muun muassa elokuvassa Alraune (1928). Hän muutti natsi-Saksasta Sveitsiin, eikä vanhemmalla iällään antanut elokuvauraansa liittyviä haastatteluja. Helm teki uransa aikaan yli 30 elokuvaa. Häntä harkittiin Frankensteinin morsiamen päärooliin ennen Elsa Lanchesterin valintaa.
Helm meni 1935 naimisiin juutalaissukuisen teollisuusmies Hugo von Kuenheimin kanssa ja he muuttivat pian tämän jälkeen Sveitsiin. He saivat neljä poikaa.
Helm kuoli 90-vuotiaana Sveitsissä 11. kesäkuuta 1996.
Populaarikulttuuri
Populaarikulttuuri on suosittua kansantajuista, varsinkin viihdeteollisuuden tuottamaa kulttuuria. Suuren yleisön ajanvieteilmiötä ovat esimerkiksi populaarimusiikki, televisio, elokuvat, sarjakuvalehdet, videopelit ja viihdekirjallisuus. Käsitteen alkuosa populaari juontuu latinan populuksesta, joka tarkoittaa kansaa.
Shas
Shas on vuonna 1984 perustettu haredijuutalaisia edustava poliittinen puolue Israelissa. Parlamenttivaaleissa 2020 Shas sai 9 paikkaa knessetiin.
Luettelo animaatioelokuvan tekijöistä
Ohjaajia
( * = suomalainen)
Gustav Fröhlich
pienoiskuva|pysty|Gustav Fröhlich vuonna 1938. Gustav Fröhlich (21. maaliskuuta 1902 – 22. joulukuuta 1987) oli saksalainen näyttelijä. Hän esiintyi jo 1920-luvun mykkäelokuvissa, mutta jatkoi uraansa vielä pitkään toisen maailmansodan jälkeen.
Fröhlichin kansainvälisesti tunnetuin rooli oli Fritz Langin elokuvassa Metropolis (1927). Hän oli kahdesti naimisissa ja kuoli Luganossa, Sveitsissä leikkauksen jälkeen 85-vuotiaana.
HP-kastike
pienoiskuva|Pullollinen HP-kastiketta. HP-kastike on Britanniassa Birminghamissa valmistettu ruskea maustekastike. Se tehdään mallasviinietikasta sekä hedelmistä ja mausteista, ja sitä käytetään ruokien lisäkkeenä tai patojen ja keittojen mausteena.
Peyreleau
thumb|250px|Yleisnäkymä Peyreleaun kylään Peyreleau on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 70 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Peyreleaun pinta-ala on 16 neliökilometriä.
HP-kastike
”HP Sauce” on rekisteröity tavaramerkki, ja muiden valmistajien vastaavat tuotteet tunnetaan Britanniassa ja muualla nimellä brown sauce.
HP-kastikkeen kehitti nottinghamilainen ruokakauppias F. C. Garton, joka alkoi myydä sitä vuonna 1903. Nimen ”HP” kastike sai Englannin parlamenttitalon (Houses of Parliament) mukaan, kun Garton kuuli kastiketta tarjottavan parlamentin ravintolassa.
Hannu Palosuo
Hannu Olavi Palosuo (s. 29. syyskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hänen töitään on esitelty runsaasti ympäri maailmaa, Suomen lisäksi muun muassa Italiassa, Saksassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Hän asuu ja työskentelee Suomessa ja Italiassa.
Palosuon debyyttinäyttely oli vuonna 1995 Roomassa ja hän valmistui Rooman taideakatemiasta vuonna 1997. Palosuo on osallistunut Venetsian biennaaliin vuosina 2009, 2011 ja 2013 ja Kairon Biennaaliin. Vuonna 2016 hänellä oli henkilökohtainen näyttely Kansallismuseossa Helsingissä. Hän on Taidemaalariliiton jäsen ja Accademia Internazionale Città di Roman kunnia-akateemikko vuodesta 2009. Hän osallistunut Venetsian taidebinnalliin vuosina 2009, 2011 ja 2013.
Hannu Palosuon puoliso on italialainen oopperaohjaaja Italo Nunziata. Hänen isoisänsä oli jää tutkija Erkki Palosuo.
Tilannehuone
Tilannehuone.fi on suomalainen, vuonna 2007 perustettu avoin verkkopalvelu, joka kokoaa yhteen eri tyyppisiä tilannekuvia pelastustoimen hälytyksistä Suomessa. Hälytyksiin sisältyy myös ilmoitinlaitteista tulleita ilmoituksia eli esimerkiksi automaattisia palohälytyksiä.
Toiminta
Hälytystiedot sivustolle tulevat Hätäkeskuslaitoksen rajapinnasta ja niitä täydennetään päivittyvillä uutislinkeillä. Osa hälytyksistä sisältää myös linkin avoimeen Liikennetilanne-palveluun.
Sivustolle voi luoda ilmaisen käyttäjätunnuksen, mutta sivustoa on mahdollista käyttää myös vierailijana. Eri hälytyksiä on mahdollista tarkastella karttapohjalta, jossa hälytystyyppiä vastaava ikoni on sijoitettu sijaintikunnan kohdalle, sekä listalta, jossa hälytykset ovat nähtävissä aikajärjestyksessä. Palveluun kuuluu myös Myrskyseuranta-osio. Sivustolle voi lähettää vinkin hälytystoimesta, mutta se edellyttää käyttäjätunnuksen käyttöä. Sivua ylläpitää yksityishenkilö Rami Mikkola.
Palveluun tehtiin tammikuussa 2018 yli 2 800 000 vierailua.
Myrskyseuranta
Osa verkkopalvelua on laajoihin myrskyihin, kuten kesän 2020 Päivö-myrsky, keskittyvä Myrskyseuranta-osio.
Pomayrols
thumb|250px|Pomayrolsin kylää, taustalla Château de Pomayrols Pomayrols on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 152 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Pomayrolsin pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Vääksy
thumb|Vääksy sijaitsee Päijänteen ja Vesijärven välisellä kannaksella. thumb|Vääksyn kanava. Vääksy on Asikkalan kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Päijänteen ja Vesijärven välisellä kannaksella. Alueen läpi kulkee Vääksyn kanava, valtatie 24 sekä seututie 313:n ja seututie 314:n yhtenäinen väylä. Vääksyssä sijaitsee linja-autoasema ja Tallukan pikavuoropysäkki. Linja-autoasema muutti 1. kesäkuuta 2009 Vääksyn vanhalle torille. Vääksyssä on noin 5000 asukasta
Kunnan osassa yhdistyvät liikekeskus, virastot ja asuinalue. Vääksy on myös tie-, linja-auto- ja vesiliikenteen risteystaajama. Lahden ja Jämsän väliseltä tie- ja linja-autoreitiltä on Vääksyssä yhteys Lahden, Sysmän ja Hartolan väliselle reitille. Vääksyssä erkanevat Lahden ja Jyväskylän sekä Lahden ja Heinolan väliset vesireitit. Asikkalan kirkonkylään on maa- ja vesiteitse matkaa Vääksystä noin 6 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Vääksy kuuluu keskustaajamiin, joissa palvelut sijaitsevat lähinnä yhdellä pääkadulla. Päijänteen rantojen muihin kuntakeskuksiin verrattuna Vääksyn maisemasta tekee poikkeuksellisen järvien välinen kanava ja kannas yhdistettynä harjumaisiin korkeuseroihin.
Transdanubia
thumb|Transdanubian alue merkittynä vihreällä Unkarin karttaan. thumb|Transdanubiaa [[Zalan läänissä.]] Transdanubia eli Länsi-Unkari on alue, joka ulottuu Tonavasta Unkarin länsirajalle. Alueen nimi merkitsee kirjaimellisesti "Tonavan takaista". Transdanubia on maastoltaan vaihtelevaa aluetta, jossa on sekä vuoria että alankoja, metsiä ja hedelmällistä viljelysmaata.
Unkarin Pieni alanko Kisalföld sijaitsee kokonaan Transdanubiassa. Myös Suuri alanko Alföld ulottuu osittain Transdanubian puolelle, missä sitä kutsutaan Mezőföldiksi. Vuoristoalueista voidaan mainita Bakony ja Mecsek.
Alicja Rosolska
Alicja Rosolska (s. 1. joulukuuta 1985 Varsova) on puolalainen tennispelaaja. Nelinpelissä paremmin menestynyt Rosolska on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 38 lokakuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Transdanubia
Euroopan unionin alueyksiköiden nimikkeistössä (NUTS) Transdanubia muodostaa NUTS 1-tason alueen.
Alicja Rosolska
Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Rosolska saavutti Viña del Marissa Līga Dekmeijeren kanssa vuonna 2008. Toisen voittonsa hän otti Marbellassa 2009 Klaudia Jans-Ignacikin kanssa ja viimeisimmän Budapestissa 2011 Anabel Medina Garriguesin parina. Lisäksi hän on ollut häviävänä osapuolena nelinpelin loppuottelussa kymmenen kertaa.
Vääksy
Avoimet kylät
Valtakunnalliseen Avoimet kylät -tapahtumaan Vääksyssä 8. kesäkuuta 2019 osallistuvat Vääksyn kanavalla toimivat Vanhan Vääksyn Kehittämisyhdistys ry ja Lahden ammattikorkeakoulu sekä toisessa tapahtumassa Vanhan Vääksyn toimija, Vanhan Vääksyn kehittämisyhdistys.
Vanha Vääksy
Vanha Vääksy on kanavan ympäristössä sijaitseva kulttuurillisesti merkittävä alue, johon kuuluu mm. Vääksyn kanava ja siinä kuohuva koski, vanha vesimylly ja rakennukset.
Aiheesta muualla
61.175°N, 25.53833°W
Denalin piirikunta
Denalin piirikunta on Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 074 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 33 092 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Healy on myös sen suurin kunta.
Yhdysvaltain ja koko Pohjois-Amerikan korkein vuori Denali (ent. Mount McKinley) sijaitsee piirikunnassa.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 85,3 prosenttia on valkoisia ja 3,39 prosenttia aasialaisia. 11,4 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 94,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,3 vuotta.
Juha Rissanen
Juha Tapio Rissanen (s. 13. marraskuuta 1958 Kuopio) on suomalainen virkamies ja entinen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Rissanen edusti Suomen jalkapallomaajoukkuetta kahdeksassa A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Rissanen pelasi jalkapallon SM-sarjassa 200 ottelua ja teki niissä 13 maalia vuosina 1975–1985. Hän saavutti Kuopion Pallotovereiden joukkueessa SM-hopeaa vuosina 1978 ja 1981 ja toimi joukkueen kapteenina vuosina 1980–1984.
Rissanen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri ja on työskennellyt Maa- ja metsätalousministeriön ja nykyisin Kauppa- ja teollisuusministeriön ylitarkastajana.
Roquefort-sur-Soulzon
Roquefort-sur-Soulzon on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 679 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Roquefort-sur-Soulzonin pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Roquefort-sur-Soulzon on tullut kuuluisaksi Roquefort sinihomejuustostaan.
Igor Štiks
Igor Štiks (s. 1977 Sarajevo, Jugoslavia) on kroatialainen kirjailija, joka työskentelee Edinburghin yliopistossa.
Štiks muutti Sarajevosta 1992 Zagrebiin. Hän on opiskellut Pariisissa ja Chicagossa. Hänen teoksiaan on palkittu useita kertoja ja käännetty monille kielille. Štiks osallistui 2009 Lahden kirjailijakokoukseen.
Shukrullo Yusupov
Shukrullo Yusupov (21. syyskuuta 1921 Almazar, Taškent – 19. heinäkuuta 2020 ) oli uzbekistanilainen runoilija. Hänen runojaan on käännetty monelle kielelle maailmanlaajuisesti, ja niitä on julkaistu aikakauslehdissä ja antologioissa. Hänelle on myönnetty Uzbekistanin Hamza-palkinto ja Uzbekistanin kansan runoilijan arvonimi.
Jonathan Ahdout
Jonathan Ahdout (s. 18. maaliskuuta 1989 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ahdoutin vanhemmat ovat Yahya Ahdout ja Jacqueline Hayempour. Hän on sukutaustaltaan iraninjuutalainen. Hänellä on sisarukset Melody ja Daniel.
Adhout on sittemmin siirtynyt ammattimaiseksi valokuvaajaksi. Elokuvassa Little Blue Pill hän paitsi näytteli, myös otti stillkuvat.
Alba de Céspedes
Alba de Céspedes (1911 Rooma, Italia – 1997 Pariisi, Ranska ) oli kuubalaistaustainen italialainen kirjailija, joka kirjoitti myös ranskaksi. Hän työskenteli myös toimittajana. Hänen romaaniensa teemana on naisen asema. Läpimurtoromaani oli Ylioppilaskoti (1938).
Homoporno
thumb|250px|Homopornoelokuvan kuvaukset. thumb|250px|Ohjaaja [[Michael Lucas opastaa näyttelijöitä kuvaustauolla.]] Homoporno on miesten välisen seksin kuvallista esittämistä, jonka tarkoituksena on kiihottaa seksuaalisesti lähinnä bi- tai homoseksuaalisia miehiä. Lesbopornoa ei yleensä mielletä homopornoon kuuluvaksi, sillä sen kohdeyleisö koostuu lähinnä heteroseksuaalisista miehistä.
Biseksuaalipornografian merkitys alkoi kasvaa 1980-luvun puolivälissä. Siinä esiintyy tyypillisesti samanaikaisesti kaksi miesnäyttelijää ja yksi naisnäyttelijä.
Saint-Affrique
thumb|250px|Yleisnäkymä Saint-Affriquesta Saint-Affrique on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 7 507 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Affriquen pinta-ala on 111 neliökilometriä.
Žarko Petan
Žarko Petan (27. maaliskuuta 1929 Ljubljana, Jugoslavia – 2. toukokuuta 2014 Ljubljana, Slovenia ) oli slovenialainen kirjailija ja teatteriohjaaja. 1990-luvulla hän työskenteli myös Slovenian television johtajana.
Petan on kirjoittanut tuhansia aforismeja, joita on luettu Suomessa vuonna 2003 radion "Päivän mietelauseessa"  ja uudestaan kesäkuussa 2008. Hän joutui 1959–1960 vankilaan osittain siksi, että oli sanonut Titoa "operettimarsalkaksi, joka kävelee kuin kalkkuna".
Hevosten värit
thumb|300px|Monenvärisiä pienoishevosia näyttelyssä: etualalta taakse [[päistärikkö|ruunipäistärikkö, ruunikonkirjava, (mahdollinen) hopeanmusta, tiikerinkirjava; taka-alalla useita voikon sävyjä.]]
Hevosen väri on aina jossakin määrin epämääräinen käsite, koska esimerkiksi auringonvalo, talvi- ja kesäkarvan vaihtelu, ruokinta ja sairaudet voivat muuttaa värin ulkonäköä paljonkin. Useimmat hevoset ovat koko ikänsä osapuilleen samanvärisiä, mutta jotkin väritykset muuttuvat hevosen iän myötä ja voivat lopulta poiketa täysin yksilön varsaväristä. Useimmat hevosen merkit näkyvät jo hevosen syntyessä.
Hevosvärejä kuvaamaan on kehittynyt erityinen sanastonsa. Eri kielten hevosvärinimet poikkeavat joskus erittäinkin paljon toisistaan, ja joissakin kielissä erillisiä värinimiä on enemmän, toisissa vähemmän. Erityisesti islannin kielessä tiedetään olevan erityisen paljon nimityksiä hevosten väreille ja värisävyille.
Hevosten värien perinnöllisyys on pääpiirtein selvillä, ja useimmille värigeeneille on kehitetty DNA-testausmenetelmiä. Joistakin värityksen piirteistä käydään silti yhä keskustelua ja vallitsee paljon erimielisyyttä. Erityisesti kirjavuuskuvioita ja värien sävyihin ja merkkeihin vaikuttavia tekijöitä ei vielä tunneta kovin hyvin.
thumb|vasen|Norjanvuonohevosia hevosen alkuperäistä aromaastoelinympäristöä muistuttavassa maastossa. Vaaleanruskea väritys naamioi hevoset tehokkaasti tuleentuneeseen heinikkoon. Hevosten alkuperäisenä eli niin sanottuna villityyppivärityksenä pidetään villiruunikkopohjaista ruunihallakkoväritystä, jossa rungon väri on vaaleankellanruskea. Vuohiset ja kaviot ovat tummat ja rungon varjopuolella eli turvan ympärillä, mahan alla ja jalkojen väleissä on vaaleampi niinkutsuttu pangarekuvio. Selkälinjalla kulkee tumma siimamerkki. Tämä on ainoa przewalskinhevosella esiintyvä väritys ja esimerkiksi ikivanhan norjanvuonohevosrodun ylivoimaisesti yleisin väritys. Tarpaanien oletetaan olleen yleensä ellei poikkeuksetta hiirakoita eli mustapohjaisia hallakkoja.
thumb|Kaikki nämä hevoset ovat väriltään liinakkoja tummanrautiaita, joilla on läsi, mutta yksilöiden väreissä on silti selvästi näkyviä eroja. Hevosten väri- ja merkkikuvaukset ovat aina likiarvoja ja joskus jopa valheellisia virheellisen tunnistuksen tai vaikeasti tunnistettavan värin vuoksi.
Värien muuntelu
Hevosyksilön väri voi vuosien myötä muuttua dramaattisesti, ja joihinkin väreihin liittyy vaihtelua jopa vuodenaikojen mukaan johtuen talvi- ja kesäkarvan erilaisista ominaisuuksista. Väriin ja sen sävyihin vaikuttavia tekijöitä on paljon. Sama hevosyksilö voi myös näyttää jopa samana päivänä otetuissa valokuvissa aivan eri hevoselta erilaisten valaistusten, kuvaustaustojen ja muiden visuaalisten tekijöiden vuoksi.
Varsaväri
Useimmat värit ovat varsavärinä vaaleampia: esimerkiksi hopeanmustat hevoset syntyvät harmaina ja muuttuvat ajan myötä tummanharmaanruskeiksi, ja mustienkin hevosten tavallisin varsaväri on harmaa. On kuitenkin joitakin värejä, jotka ovat varsalla lopullista sävyä tummempia. Pikkuvarsoina hevosilla on usein myös vaaleampi iho ja silmät kuin aikuisena.
Sävyn vaihtelu vuodenajan mukaan
Kaikkien hevosten väri vaihtelee hieman vuodenaikojen mukaan: kesän ja talven lopulla vanha karva on haalistunut ja karvanvaihdossa esiin tulee uusi tummempi karva. Erityisen selkeää tämä vaihtelu on pitkäkarvaisilla hevosilla.
Erityisesti musta pigmentti voi hevosilla vaalentua voimakkaasti. Tätä kutsutaan värin kuloutumiseksi. Useimmiten kuloutumisen aiheuttaa kesäinen runsas auringonvalo, mutta myös hikoilulla on kulottava vaikutus. Auringonpaiste ja hiki yhdessä saattavat tuottaa mustille tai mustanruunikoille hevosille kesäisin esimerkiksi selvästi muuta runkoa vaaleamman satulansijan. Tavanomaista selvemmin kuloutuvat mustat luetaan omaksi värikseen eli kulomustaksi. Islannin kielessä jopa erotetaan värinimillä toisistaan tummat ja vaaleat kulomustat.
Alkukantaisilla hallakkovärityksillä on taipumus olla kesäisin vaaleampia ja talvisin tummempia.
Päistäriköt ovat vaaleimmillaan keväisin ja syksyisin, kun valkoinen pohjavilla on pisimmillään ja nousee irti karvanlähdössä. Talvella taas jotkin päistäriköt ovat melkein yksivärisen näköisiä, kun talvikarvan pitkät päällyskarvat peittävät valkoisen pohjavillan. Päistärikköjen värinvaihtelu on selkeintä pitkäkarvaisilla roduilla.
thumb|150px|Erittäin kuloutunut [[musta (hevosväri)|musta poni.]]
thumb|150px|Maaliskuussa otettu kuva päistärikkötammasta: runko on melkein valkoinen.
Muut väriä muuttavat tekijät
Ravinnon laatu ja määrä sekä hevosen terveydentila vaikuttavat karvan väriin: karvan ja ihon väriaineet sisältävät typpeä. Ravinnostaan liian vähän typpeä saava hevonen on oikeaa väriään vaaleampi ja typen liikasaanti vastaavasti tummentaa väriä. Myös värisävyn punaisuus voi muuttua ruokinnan myötä.
Hormonitoiminta voi vaikuttaa väriin: ruunauksen jälkeen oriin väri muuttuu himmeämmäksi ja saattaa vaalentua.
Ruunikoiden karva on tyvestä vaaleampaa kuin kärjestä, ja klipattu ruunikko voi näyttää todellista väriään paljon vaaleammalta, mikä näkyykin selvästä värierosta klippaamatta jätettyihin alueisiin.
Iäkkäät hevoset saavat usein hopeanvalkoisia sekakarvoja erityisesti päähän.
thumb|150px|Rungon alueelta klipattu tummanpunaruunikko
thumb|150px|Valkoisia sekakarvoja vanhalla hevosella
thumb|150px|Myös hevosen likaisuus, märkyys ja valaistusolosuhteet vaikuttavat siihen, miltä väri näyttää
Perusvärit
thumb|Punaruskean pigmentin eri vaalentuma-asteita. Vasemmalta oikealle: tummanpunarautias, rautias, voikko ja kimo. Hevosen kaikki värisävyt muodostuvat kahdesta pigmentistä, jotka ovat eumelaniini (musta) ja feomelaniini (punaruskea). Niistä muodostuvat hevosen kolme niin kutsuttua perusväriä: rautias (eli raudikko), ruunikko ja musta. Jokainen hevosyksilö on geneettisesti jokin näistä kolmesta, ja kaikki muut hevosen värigeenit joko vaikuttavat perusvärin sävyyn (diluutiogeenit, nokikuvio) tai estävät osittain tai kokonaan sen muodostumisen (päistärikkö-, kimo- ja kirjavuusgeenit).
Hevosen perusvärejä säätelee kaksi geeniä. "Mustuusgeeni" E (extension) määrää, onko hevosessa mustaa väriä: dominoiva E mahdollistaa mustan pigmentin muodostumisen yksilön karvoissa ja homotsygootti ee tuottaa "ei-mustan" (eli kokopunaisen eli rautiaan) hevosen. "Ruunikkogeeni" A (agouti) määrää mustan pigmentin leviämisestä. Siitä on tunnistettu neljä eri alleelia, jotka tuottavat erilaiset agoutikuviot: kaikkia muita dominoiva + (villiruunikko; mustaa vain jouhissa ja jalkojen alaosissa), +-alleelin suhteen resessiivinen mutta muita dominoiva A ("tavallinen" ruunikko; mustaa jouhissa ja jaloissa), +- ja A-alleeleiden suhteen resessiivinen mutta a-alleelin suhteen dominoiva t (mustanruunikko; mustaa kaikkialla paitsi turvan ja nivusten pehmemissä osissa), sekä kaikkien muiden alleelien suhteen resessiivinen a (musta; kokomusta hevonen). Mikäli hevonen ei kanna E-geenin dominoivaa alleelia, eikä näin ollen tuota mustaa karvaa, A-geenin genotyyppi ei vaikuta hevosen ulkonäköön mitenkään. A-lokuksen alleeleista A, At ja a on todennettu ja voidaan määrittää hevosesta DNA-testillä.
Rautias
Rautias hevonen on tyypillisesti rungostaan ruskea. Värissä on erittäin paljon sävyjä ja se vaihtelee erittäin vaaleasta kellanruskeasta hyvin tummaan harmahtavaan savenruskeaan. Ruskean sävy on usein punertava ja voi olla jopa selkeän ruosteenpunainen. Rautiaan jouhet voivat olla rungon väriset tai sitä tummemmat, vaaleammat (liinahtavat), pellavanvaaleat (liinakko), harmahtavat (hampahtavat) tai harmaat (hamppujouhet). Jalat ovat usein runkoa vaaleammat. thumb|center|[[Suomenhevonen|Suomenhevosista erittäin suuri osa on rautiaita. Tämän yksilön jaloissa ei ole merkkejä, vaan vaaleus kuuluu rautiasväritykseen.]]
Ruunikko
Ruunikko hevonen on tyypillisesti rungostaan ruskea. Jalat ja jouhet ovat mustat. Niin kutsutuilla villiruunikoilla jalat voivat jäädä vaaleiksi tai harmaanmustiksi. Ruunikoiden rungon sävyt vaihtelevat paljon ja ovat tyypillisemmin tummia, punertavia tai mustanpuhuvia ruskeita kuin vaaleita tai kellertäviä. Jotkin yksilöt voivat esimerkiksi kesäisen kuloutumisen tai muun syyn takia näyttää hyvin paljon rautiailta, mutta mikäli hevosessa on vähänkään mustaa, voidaan varmuudella todeta, ettei se ole rautias. Toisaalta monet erittäin tummat sävyt voivat vaikuttaa hämäävästi kuloutuneelta mustalta. thumb|center|Ruunikko on monilla [[lämminverinen|lämmin- ja puoliveriroduilla hyvin yleinen väri. Kuvassa oldenburgilaistamma.]]
Musta
Musta hevonen on tyypillisesti kauttaaltaan musta. Väri voi voimakkaassa auringonpaisteessa ja esimerkiksi hien vaikutuksesta kuitenkin kuloutua ruskeaksi erityisesti jouhissa. Kulottunutta mustaa ja mustanruskeaa ruunikkoa voi olla äärimmäisen vaikeaa erottaa toisistaan silmämääräisesti ja joskus ainoa keino todeta mustanruskean hevosen väri luotettavasti on tehdä DNA-testi. thumb|center|[[Friisiläinen (hevosrotu)|Friisiläishevonen on nykyään (silloin tällöin syntyviä yksittäisiä rautiaita lukuun ottamatta) täysmusta hevosrotu. Myös valkoiset merkit on jalostettu melkein olemattomiin.]]
Diluutiovärit
thumb|Tämän epämääräisen ruskeanharmaan hevosen geneettinen pohjaväri on musta. Hallakkogeeni on muuttanut rungon harmaaksi, hopeageeni on valkaissut jouhet ja haalistanut mustaa naamaa ja tummanharmaata runkoa tummanrusehtaviksi. Lisäksi hevonen on tobianokirjava. Diluutiovärit ovat diluutiogeenien eli pohjaväriin vaalentavasti tai haalistavasti vaikuttavien geenien aikaansaamia niin sanottuja erikoisvärejä. Diluutiogeenit vaikuttavat tiettyjen pigmenttien muodostumiseen pysyvän heikentävästi. Erikoisväreistä puhuttaessa tarkoitetaan useimmiten juuri diluutiovärejä. Yksittäisen diluutiogeenin tuottamat fenotyypit on melko helppoa tunnistaa mutta toisaalta monet diluutiovärit muistuttavat hämäävästi toisiaan tai jotain perusväreistä.
Eri diluutiogeenit vaikuttavat eri pigmentteihin; esimerkiksi voikkogeeni vaikuttaa (heterotsygoottina) vain punaiseen pigmenttiin, hopeageeni mustaan, ja samppanjageeni molempiin. Samoin dominoivuus vaihtelee: voikkogeeni on epätäydellisesti vallitseva, Prl- eli "helmiäisgeeni" väistyvä, ja muut diluutiogeenit yksinkertaisesti dominoivia. Jopa vaikutusalueissa on vaihtelua, esimerkiksi hallakkogeeni vaikuttaa vain rungon alueella ja hopeageeni vaikuttaa selkeimmin jouhissa.
Hevosella voi olla useampia diluutiogeenejä yhtä aikaa, ja geeneistä riippuen päällekkäisten diluutiogeenien tuottamat fenotyypit voivat olla hyvinkin vaikeasti tunnistettavissa ilman tarkkaa tietoa hevosen suvun ja jälkeläisten väreistä tai DNA-testausta.
Voikkovärit
Voikkoväreissä CCr-geeni eli niin kutsuttu "voikkogeeni" haalistaa pohjaväriä. Se vaikuttaa eniten punaruskeaan pigmenttiin ja haalistaa mustaa pigmenttiä lähinnä rungon alueella. Yksittäinen voikkogeeni ei vaalenna ruunikon ja mustan värityksen mustia jalkoja ja jouhia. Kaksinkertainen voikkogeeni haalistaa värin kauttaaltaan erittäin voimakkaasti ja haalistaa mustat jalat ja jouhet keltaisiksi.
Voikkogeeni on epätäydellisesti dominoiva, joten heterotsygootit ja homotsygootit genotyypit tuottavat erilaisen fenotyypin. Homotsygooteilla voikkoväreillä ei ole virallista suomenkielistä nimeä, ja niistä käytetään joskus englantilaisia termejä cremello, perlino ja smoky cream. Heterotsygoottien voikkojen iho on yleensä normaalin tummanharmaa ja silmät tummat tai hieman tavanomaista vaaleammat. Homotsygoottien voikkojen iho on vaaleanpunainen ja silmät vaaleansiniset herasilmät.
Hallakkovärit
Hallakkoväreissä D-geeni eli "hallakkogeeni" haalistaa pohjaväriä. Se vaikuttaa eniten rungon alueella ja jättää haalistumattomia tai osittain haalistumattomia alueita naamaan ja jalkoihin. Tuuheajouhisilla hevosilla myös harjan ja hännän reunat vaalenevat. Hallakkoväriin liittyy aina selän siimamerkki, mutta muutkin niin kutsutut alkukantaiset merkit kuten aasinristi sä'än yli ja seeprajuovat jaloissa ovat yleisiä. D-geeni on täydellisesti dominoiva, joten hetero- ja homotsygoottien hallakoiden ulkonäössä ei ole eroa. Luonnonväreiksikin kutsutut hallakkovärit ovat hevosen ilmeisesti alkuperäisimpiä värejä; ne toimivat suojaväreinä, jotka kätkevät hevosen tehokkaasti aromaastoon.
Hopeavärit
Hopeavärit ovat melko harvinaisia. Ne aiheuttaa Z-geeni eli niin kutsuttu "hopeageeni", joka vaikuttaa ainoastaan mustaan pigmenttiin. Jouhissa hopeageenin vaikutus on ilmeisin: mustat jouhet muuttuvat sen vaikutuksesta hopeanvalkoisiksi tai hopeanharmaiksi, mistä väri on saanut nimensä. Rungon mustaa pigmenttiä geeni haalistaa vain osittain, ja punaiseen pigmenttiin sillä ei ole minkäänlaista vaikutusta. Mustilla hevosilla hopeaväriin liittyy usein papurikkokuviointi, joka voi olla erittäin selkeä.
Samppanjavärit
Samppanjavärit ovat champagne- eli "samppanjageenin" (Ch) haalistamia värejä. Melko harvinaista samppanjageeniä esiintyy lähinnä vain muutamissa yhdysvaltalaisissa hevosroduissa. Samppanjavärit tunnistettiin vasta 1990-luvun lopulla, eikä niille toistaiseksi ei ole virallisia suomenkielisiä nimiä.
Pearl-värit
Pearl-värit (joskus myös värin amerikkalaisen kantaoriin Barlink Macho Man mukaan "Barlink-tekijä") on erittäin harvinainen pohjaväriä vaalentava erikoisväriryhmä, jonka aiheuttava geenitekijä Prl tunnistettiin ja paikannettiin vuonna 2006. Väritystä esiintyy perunpasossa, andalusianhevosessa, lusitanoissa, quarterhevosessa ja painthevosessa.
Väri on todennäköisesti peräisin espanjalaisista hevosroduista, ja sen uskotaan tulleen amerikkalaisiin rotuihin näiden espanjalaisten kantavanhempien mukana. Tästä syystä suositellaan pearl-nimitystä.
Pearl-tekijä periytyy väistyvänä ja vaikuttaa itsenäisesti vain rautiaaseen pohjaväriin. Homotsygootti PrlPrl-genotyyppi vaalentaa rautiaalla punaruskean pigmentin vaalean- tai oranssinpunertavaksi. Myös iho haalistuu. Jouhet haalistuvat samoin kuin runko. Väritykseen liittyy omalaatuinen helmiäismäinen hohto, mistä väritys on saanut nimensä.
Voikkogeenin CCr kanssa esiintyessään pearl-geeni vaikuttaa kaikkiin pohjaväreihin myös heterotsygoottina. Tällöin värityksellä on samppanja- ja voikkoväritysten piirteitä ja näyttää näiden kahden värin välimuodolta.
Kimous
Kimon hevosen syntymäväri voi olla mikä tahansa, mutta sen alun perin pigmentöityneet karvat ja jouhet muuttuvat jokaisen karvanvaihdon myötä harmaammiksi ja valkoisemmiksi. Värityksen kehittymisen vuoksi miltei kaikki kimot ovat jossain vaiheessa harmaanvalkoisia, eikä kimon pohjaväriä voi määritellä ulkonäön perusteella kuin kimoutumisen varhaisimmissa vaiheissa. Kimouteen liittyy harmaantumisvaiheessa usein näyttävä papurikkokuvio. Jotkin kimot vaalenevat iän myötä puhtaanvalkoisiksi saakka ja saattavat vanhemmiten menettää pigmenttiä ihostaankin. Joillekin kimoille taas kehittyy värin jo valkoistuttua tummia niin kutsuttuja kärpäspilkkuja, joiden väri ei liity pohjaväriin: rautiaana syntyneellä kimolla eli rautiaankimolla voi olla mustia tai tummanharmaita pilkkuja ja mustankimolla punaruskeita.
thumb|vasen|Pohjaväriltään rautias hevonen, jolla on varnish roan -, sabino- ja tobianokuviot. Useiden eri erikoisväri- ja kirjavuustekijöiden yhdistelmät ovat yleisimpiä sekarotuisissa hevosissa.
Kirjavuus
Kirjavuuden eri kuviot aiheutuvat tietyistä geeneistä, jotka hevosen alkioaikana rajoittavat melanoblastien eli väriä tuottavien melanosyyttien esiasteiden leviämistä. Kukin kirjavuusgeeni estää melanoblastien leviämisen omalla tavallaan tiettyjen "sääntöjen" mukaan, mistä eri kirjavuuskuviot aiheutuvat. Hevosella voi olla useampia kirjavuusgeenejä yhtä aikaa, ja kirjavuus voi yhdistyä mihin tahansa perus- tai erikoisväriin. Monissa tapauksissa "päällekkäiset" kirjavuuskuviot voidaan tunnistaa myös silmämääräisesti, mutta erityisesti valkovoittoisissa eläimissä varma tunnistus on mahdollista vain DNA-testien avulla.
Kirjavuus eli lehmänkirjavuus
thumb|Summittaiset rajat valkokirjavuudelle ja suurille valkoisille merkeille: yleensä kirjavuudeksi katsotaan keltaiset alueet ylittävät valkoiset merkit. A-kirjain osoittaa tyypillistä arven kohdalle muodostunutta valkoista täplää. Valkoista arpikarvaa ei katsota kirjavuudeksi. Kirjava hevonen (joskus myös "lehmänkirjava" erotuksena tiikerinkirjavasta) on osittain tai miltei kokonaan valkoinen. Kirjavan hevosen valkoiset kuviot näkyvät varsan syntyessä (toisin kuin kimous ja jotkin tiikerinkirjavuuden tyypit) ja ovat verrattain laajoja ja yhtenäisiä (toisin kuin päistärikköys tai tiikerinkirjavuus). Tämä määritelmä kattaa myös yksiväriset hevoset, joilla on valkoisia merkkejä, ja siksi kirjavuuden määritelmään useimmiten liitetään rungon alueella esiintyvä valkoisuus. Jotkin kirjavuuden lajit voivat kuitenkin tuottaa myös yksivärisen näköisiä hevosia, joilla on valkoista vain jaloissa ja päässä, joskus jopa häviävän vähän.
Kirjavuuskuvioita on useita, ja osa niistä on Yhdysvalloissa jo pitkään eroteltu toisistaan. Viimeaikaisten tutkimusten mukaan eri kuviot aiheutuvat eri geeneistä. Hevosyksilöllä voi olla yhtäaikaisesti useita kirjavuusgeenejä, jolloin se on ulkonäöltään kuvioiden yhdistelmä.
Frame overo
Frame overo -kuvio on omalaatuinen: nimensä mukaisesti se vaikuttaa siltä kuin valkoiset alueet olisivat tumman värin "kehystämiä". Selkälinja jää tummaksi ja myös jalat ovat yleensä tummat. Kuvioon liittyy usein suuria pään merkkejä. Rungon kuviointi on tyypillisesti samankaltainen hevosen molemmilla puolilla. Valkoisten ja värillisten alueiden reunat voivat olla epäsäännöllisen risaiset, sekakarvaiset tai selkeät. Kuvio esiintyy lähinnä kirjavassa paint-rodussa ja harvinaisena myös englannintäysiverisessä. Kuviota kantavilla englannintäysiverisyksilöillä tosin on ainakin osittain epämääräinen sukutausta, ja on mahdollista, että väritys on tullut rotuun risteytyksen kautta.
Nuuskatykki
thumb|Prismaster nuuskapurkin päällä Nuuskatykki on väline, jolla laitetaan irtonuuskaa huuleen. Nuuskatykkinä voi olla apteekista saatavilla oleva lääkeruisku, josta kaiverretaan ruiskuosa pois esimerkiksi saksilla tai puukolla. Nuuskatykkien koko ilmoitetaan millilitroissa, apteekkiruiskuissa yleisimpiä kokoja ovat 2 ml, 5 ml ja 10 ml.
Hevosten värit
Frame overo
Frame overo -geeni on epätäydellisesti dominoiva: heterotsygoottina geeni aiheuttaa tunnusomaisen frame -kuvion, homotsygoottina se tekee yksilöstä täysvalkoisen. Frame overo -geeni on homotsygoottina letaali, ja homotsygootit "Lethal White" -varsat kuolevat sisäelinten epämuodostumiin kolmen vuorokauden sisällä syntymästä. Frame -kuvio voi pienimerkkisenä olla vaikea tai mahdoton tunnistaa silmämääräisesti, ja yhdysvaltalaiset paint-kasvattajat testauttavatkin jalostuseläimensä rutiininomaisesti frame overo -geenin varalta välttääkseen kahden geenin kantajan parittamisen ja näin ollen "Lethal White" -varsat.
Nuuskatykki
Icetool
Icetool on suomalainen, metallinen, nuuskatykki irtonuuskalle. Icetoolia on saatavilla neljää eri kokoa (2 ml, 3 ml, 4 ml ja 5 ml), sekä useita eri värivaihtoehtoja (ruostumaton teräs, titaani, pinkki, vihreä, sininen, punainen, oranssi, musta ja shamppanja). Icetool-nuuskatykit valmistetaan joko ruostumattomasta teräksestä tai alumiinista. Saatavilla on myös Icetool-merkkisiä nuuskarasioita irto- ja pussinuuskalle.