cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Assassin’s Creed
Pelaaminen
Taisteluiden varalle Altaïrilla on aseinaan miekka, tikari sekä rannesuojassa sijaitseva "piiloterä" (hidden blade), jolla on mahdollista toteuttaa nopeita ja hiljaisia salamurhia kohteisiin jotka eivät ole tietoisia pelaajan läsnäolosta. Piiloterällä suoritettu isku antaa Altaïrille aikaa lähteä vaivihkaa tilanteesta, sillä uhri saattaa seistä jonkin aikaa kunnes kaatuu kuolleena maahan herättäen huomiota muissa vartioissa ja siviileissä. Pelin lähitaistelumekaniikka koostuu hyökkäyksistä, torjunnoista ja nopeasti tappavista vastaiskuista, jotka vaativat pikkutarkkaa ajoitusta. Pelin edetessä käyttöön avautuu mahdollisuuksia mukauttaa aseita sekä uusia esineitä, kuten paremmat saappaat ja käsineet kiipeämistä varten.
Juoni
On vuosi 1191. Lähi-idässä raivoaa Rikhard Leijonamielen johtama kolmas ristiretki. Voimainkoitoksen ytimessä ovat säälimättömyydestään ja viekkaudestaan tunnetut assassiinit, joiden tehtävänä on tukahduttaa ristiretkeä harventamalla kummankin puolen rivejä. Leijonamielen johtamat ristiretkijoukot taistelevat Saladinin muslimiarmeijaa vastaan, ja molemmat osapuolet pelkäävät assassiineja. Assassiinien epäonnistunut yritys murhata temppeliritarien suurmestari Robert De Sable on kuitenkin suistanut koko alueen sekasorron valtaan. Iskusta vastuussa ollut mestariassassiinin tasolla ollut Altaïr alennetaan palkkamurhaajien alhaisimpaan arvoon - noviisiksi - ja häneltä viedään varusteet. Assassiinien killan johtaja ja mentori Al Mualim antaa kuitenkin Altaïrille tilaisuuden hyvittää tekonsa: hänen on määrä murhata yhdeksän ristiretkien jatkumisesta vastuussa olevaa henkilöä, jotta Al Mualim voi saada aikaan rauhan Lähi-itään.
Pelissä seurataan myös Desmond Miles -nimisen miehen tarinaa vuonna 2012 tulevaisuudessa. Altaïr on Desmondin kaukainen esi-isä, minkä johdosta Abstergo-niminen yhtiö kaappaa hänet. Koska Abstergo haluaa löytää muinaisen reliikin, Edenin Omenan (Apple of Eden), Desmond pakotetaan tutkimaan Altaïrin seikkailuja Animus-nimisen laitteen avulla, joka analysoi Desmondin ”geneettistä muistia”.
Vastaanotto
Assassin’s Creedin arvosanat ovat vaihdelleet paljon eri pelisivuilla ja -lehdillä. Metacriticissä pelin Xbox 360 -version keskiarvoksi on muodostunut 81 ja PlayStation 3 -version 80. Pelisivustoista muun muassa Games Radar ja Game Pro ovat antaneet pelille täydet pisteet, kun taas esimerkiksi ZTGameDomainin arvosana oli vain 6.5.
Kollektiivinen mielenhäiriö
Kollektiivinen mielenhäiriö tarkoittaa sananmukaisesti ihmisryhmän psykoottiseksi tai muuten mielenvikaiseksi väitettyä tilaa. Kollektiivinen mielenhäiriö on esimerkiksi joukkopsykoosi. Esimerkiksi niin sanottujen ufokulttien jäsenten toiminta on joskus selitetty kollektiivisen mielenhäiriön avulla. Tällaiset ryhmät voivat olla esimerkiksi vainoharhaisia, ja niiden jäsenten todellisuudentaju on joidenkin mukaan vääristynyt samalla tavalla yhtä aikaa.
Väärinkäsitysten välttämiseksi joukkopsykoosia kuvataan usein jaetuksi psykoosiksi, sillä psykoottinen käytös koskee aina kuitenkin ryhmässä olevia yksilöitä. Usein myös psykoottiset yksilöt ovat taipuvaisia muodostamaan keskenään ryhmiä. Joukkopsykoosia tutkitaan ryhmädynamiikan osa-alueena.
On huomattu, että taipumusta vainoharhaisuuteen ja huomattaviin virhearviointeihin, perinteisen joukkopsykoosin tunnusmerkistöön, esiintyy lähes kaikissa ryhmissä, joissa ryhmäidentiteetti hallitsee vahvasti yhteisöllistä käyttäytymistä. Tavallaan myös ihmiskunta, valtiot, etniset ryhmät, uskonnot ja poliittiset puolueet voivat olla tämän mukaan jonkinasteisessa joukkopsykoosissa.
Yhteisöllisyys ja ryhmähenkisyys muokkaavat ihmisten ja sitä kautta myös ryhmien todellisuuskäsityksiä, jolloin esimerkiksi tunteisiin vetoavimmat ajatusmallit usein voittavat järkevämmät. Kiihotus, pelottelu ja valheellisten tietojen levitys sekä sisäisen arvostelun vaiennus saavat vaikutusta aikaan melkein missä tahansa ryhmässä heti, kun tilanne kärjistyy millään tavalla. Ihmisyksilön odotetaan selviävän ongelmatilanteista mielenterveytensä säilyttäen, mutta ryhmien tapauksessa sisäinen henkinen eheys joutuu hyvin rankan rasituksen alle.
Kollektiivisen mielenhäiriön käsitettä on käytetty usein myös poliittisena aseena tai moraalisena kannanottona. Ryhmissä esiintyvä käyttäytyminen leimataan tällöin häiriintyneeksi kun ryhmän aate ei sovi omaan elämänkäsitykseen.
White Music
Erään arvion mukaan XTC oli popmusiikissa levyn ilmestymisen aikoihin yksi jännittävimmistä tulokkaista. Sen musiikissa oli havaittavissa vaikutteita sellaisista tekijöistä kuin Frank Zappa, Sparks, Roxy Music sekä The Hollies ja muut 1960-luvun beat-yhtyeet.
Kappaleet
LP-levyn etiketissä kappaleiden vaihtoehtoisia nimiä ovat "Cross Wires", "All Along the Watchtower", "Into the Atom Age", "I'll Set Myself on Fire" ja "New Town Animal in a Furnished Cage".
Laulujen julkaisija on Virgin Music (Publishers) Ltd paitsi "All Along the Watchtowerin" osalta B. Feldman & Co Ltd.
Singlet
Albumilta on julkaistu single Statue of Liberty / "Hang on to the Night" (Virgin VS 201). Sen ja yhtyeen edellisen singlen Science Fiction perusteella yhtyeen on havaittu muistuttavan alkuaikojen Roxy Musicia ja tekevän laadukkaita ja persoonallisia single-kappaleita.
XTC
Yhtyeen roudareina ovat toimineet Steve "Redwood" Warren ja Jeff "Caring" Fitches. PA-laitteistosta on huolehtinut Dave Looker Sound Services -yhtiöstä. Konsulttina ("Match Consultant") on toiminut Belinda Armstrong ja managerina Ian Reid yhtiöstä Global Domination Co.
Tuotanto
LP-levykannen takapuolella on kolme valokuvaa kustakin yhtyeen jäsenestä.
Stranger
Stranger tai The Stranger voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Taivallahden peruskoulu
Taivallahden peruskoulu sijaitsee Helsingin Etu-Töölössä. Koulussa annetaan opetusta luokilla 1–9. Koulussa on ruotsinkielistä kielikylpyopetusta ja pidennetyn oppivelvollisuuden ryhmiä. Oppilaita koulussa on noin 650. Koulun rehtorina oli 2000-luvun alusta vuoteen 2017 asti Hannu Kosonen. Koulun nykyinen rehtori on Outi Lehtola-Räsänen. Vuonna 2014 koulu paloi osittain oppilaiden tulitikkuleikin seurauksena.
Historia
Silloisessa Taivallahden kansakoulussa järjestettiin 27. toukokuuta 1971 elokuva-alan Jussi-patsaiden jakotilaisuus. Taivallahden peruskoulun nykyinen nimi on ollut vuodesta 2001, jolloin Taivallahden ala-asteen koulu ja sen kanssa samassa rakennuksessa toiminut erityiskoulu, Kampin koulu, yhdistettiin hallinnollisesti. Taivallahden peruskouluun yhdistettiin 1. elokuuta 2009 samassa rakennuksessa Etu-Töölön lukion kanssa toiminut Etu-Töölön yläasteen koulu.
Merirosvodemokratiat
pienoiskuva|Woodes Rogers, entinen merirosvo, Bahaman kuvernööri. Kuvernöörin poika esittelee isälleen Nassaun sataman suunnitelman.
Merirosvodemokratiat olivat alun perin 1600- ja 1700-luvuilla merirosvojen hallitsemia siirtomaita Amerikoissa. Merirosvot hallitsivat vuosikymmeniä ennen Yhdysvaltain itsenäistymistä demokraattisin keinoin monia siirtokuntia Amerikassa. Heitä pidetään demokratian edelläkävijöinä 1700-luvun amerikkalaisissa siirtomaissa. Joissakin merirosvodemokratioissa oli tuolloin jo toimivat perustuslait, vaalit ja terveydenhoitojärjestelmät. Merirosvoja näissä siirtokunnissa oli 1600–1700-luvuilla jopa yli 10 000.
Ainakin kolmessa tutkitussa merirosvodemokratiassa oli kirjoitetetut säännöt ja periaatteet, jotka olivat syntyneet vuosikymmeniä ennen Ranskan suuren vallankumouksen pohjalta rakennettua Yhdysvaltain perustuslakia. Merirosvodemokratiat perustuivat kansanvaltaan päätöksenteossa. Ryöstösaaliitkin jaettiin ”oikeudenmukaisesti” ja samalla syntyi jopa ensimmäinen sosiaalivakuutusjärjestelmä. Walesilaissyntyisen merirosvokapteeni Bartholomew Robertsin, ”Mustan Bartin”, hallinnon alla oli selkeitä tupakointi-, juomis- ja uhkapelisääntöjä sekä väkivallan ja varkauksien kieltoja, jotka vakauttivat yhteiskuntajärjestystä. Näitä sääntöjä myös valvottiin ja rikkomuksista rangaistiin. Rangaistukset olivat ankaria, kuten ruoskinta ja kölin ali vetäminen tai asumattomalle saarelle hylkääminen.
Nykyään Afrikan sarven alueen merirosvot ovat luoneet hallintojärjestelmiä, jotka muistuttavat 1700-luvun merirosvodemokratioita.
Kansanvalta
Merirosvodemokratioissa johtajat syntyivät laivamiehistön kapinoissa ja olivat miehistönsä valitsemat. Merirosvot ottivat säännöt käyttöön siksi, että niiden avulla oli mahdollista saavuttaa taloudellista hyötyä samaan malliin, kuin Adam Smithin Kansojen varallisuus -teoksessa kuvataan. Merirosvojen joukossa vallitsi tasa-arvo. Jopa kolmasosa miehistä saattoi olla kapinoissa vapautuneita orjia. Myös merirosvokapteenit saattoivat olla mustia kuten De Graf. Hänen alkuperänsä haluttiin salata, jottei se rohkaisisi mustia orjia kapinaan.
Sosiaalivakuutus
Merirosvodemokratioissa syntyi eräänlainen sosiaalivakuutus. Kullekin ruumiinosalle määriteltiin tietty arvo jonka mukaan määräytyivät korvaukset. Myös invalidit ja taistelukyvyttömät vanhukset saivat osansa voitosta.
Merirosvodemokratiat 2000-luvulla
pienoiskuva|Somalialaiset merirosvot, jotka kutsuvat itseään rannikkovartioiksi pidättivät ukrainalaisen aselaivan marraskuussa 2008.
Professori Peter T. Leesonin mukaan Somalian anarkia on synnyttänyt tämän päivän merirosvodemokratiat Afrikan sarven rannikolle. Merirosvoja ei valita tehtävään klaanin, vaan taidon perusteella. Usein merirosvot osallistuvat kaappausveneen varustamiseen yhdessä. Saalis jaetaan tehtävän vaarallisuuden mukaan. Jos merirosvo kuolee, hänen perheensä saa 15 000 dollaria. Näillä aikamme merirosvoilla on myös kirjalliset säännöt ja ohjeet, joissa muun muassa määrätään, miten vallattujen alusten miehistön jäseniä pitää kohdella.
Bonaldo Giaiotti
Bonaldo Giaiotti (25. joulukuuta 1932 Ziracco, Udine – 11. kesäkuuta 2018 ) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso.
Giaiotti debytoi Milanon Teatro Nuovossa vuonna 1957, ja Amerikan-debyyttinsä hän teki vuonna 1959 Cincinnatissa. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensi kertaa 24. lokakuuta 1960, ja siellä hän viettikin neljännesvuosisadan.
Arthur Wing Pinero
Arthur Wing Pinero (24. toukokuuta 1855 Lontoo, Englanti – 23. marraskuuta 1934 ) oli englantilainen kirjailija. Hänet palkattiin 1874 näyttelijäksi Edinburghiin Theatre Royaliin ja 1876 Lontooseen, ensin Globe-teatteriin, sitten Lyceum-teatteriin, jossa hän oli neljä vuotta. Hän debytoi 1877 dramaturgina 200 punnan vuosipalkalla ja menestyi näytelmällä The money spinner (1880). Jossakin vaiheessa hän harrasti etenkin farsseja, ja niitä esitettiin Court Theatressa, jossa varsinkin The magistrate (1885) sai suuren ja pitkäkestoisen menestyksen.
The squire (1881) oli Pineron ensimmäinen yritys vakavampiin näytelmiin, ja sitä seurasi The profligate (1889), sitten kaksi komediaa Sweet lavender (1888) ja The weaker sex (188) menestyivät hyvin. The second mrs. Tanqueray (1893) teki hänet tunnetuksi kaukana maan rajojen ulkopuolella. Kiitollisessa nimiroolissa näytteli muun muassa Eleonora Duse. Pineron myöhempiä teoksia ovat muun muassa seuraavat: The notorious mrs. Ebbsmith (1895), The benefit of the doubt (1895), The princess and the butterfly (1897), Trelawney of the wells (1898), huvinäytelmiä The gay lord Quex (1899), Iris (1901), Letty (1903), A wife without a smile (1904), His house in order (1906), The thunderbolt (1908), Mid-channel (1909), huvinäytelmät Preserving mr. Panmure (1912) ja The "mind the paint" girl (1913). Pineron näytelmät ilmestyivät 1891–1895 koottuina nimellä Plays.
Englannissa on katsottu, että juuri Pinero nosti kotimaisen dramatiikan sen seisahduksen tilasta ja taakse jäivät tavanomaiset riettaudet ja kotikutoinen sentimentaalisuus. Näytelmälle The second mrs. Tanqueray annetaan sama merkitys Englannin silloisen modernin seuranäytelmän alalla kuin Hernanilla oli 1830-luvun Ranskan romanttiselle näytelmälle. Kotimaan ulkopuolella Pineroa voi tuskin nostaa suurten dramaturgien joukkoon, joskin voi tunnustaa hänen kykynsä tunnistaa näyttämön vaatimukset ja onnekkaat havainnot monessa suhteessa. Kritiikki suuntasi usein Pineron vaikuttaviin ja teknisesti taidokkaisiin näytelmiin syytöksiä epätaiteellisesta näkemyksestä, syvyyden puutteesta ja epäjohdonmukaisuudesta luonteenkuvauksessa.
Ruusu ja leijona
”Ruusu ja leijona” keskittyy Joffrey Baratheonin (Jack Gleeson) ja Margaery Tyrellin (Natalie Dormer) kuninkaallisiin häihin, jotka pidetään maan pääkaupungissa, Kuninkaansatamassa. Häiden lisäksi jaksossa seurataan muutamien hahmojen tarinoita Pohjoisessa ja Lohikäärmekivellä.
Tausta
Theon Greyjoy (Alfie Allen) on jäänyt sadistisen Ramsay Nietoksen (Iwan Rheon) panttivangiksi, sen jälkeen kun hänen miehensä pettivät hänet Talvivaarassa, jonka prinssinä hän hallitsi lyhyen ajan. Talvivaarassa Theon lavasti Bran (Isaac Hempstead-Wright) ja Rickon Starkin (Art Parkinson) kuoleman näyttääkseen mahtinsa. Theonia on kidutettu vankeutensa aikana lähes hulluuteen saakka, mikä on tehnyt hänestä Ramsayn uskollisen palvelijan. Bran, joka osaa tunkeutua eläinten ja muiden ihmisten mieleen, etsii Muurin takana kolmisilmäistä korppia, jonka hän on nähnyt näyissään. Ramsayn isä, Roose Bolton (Michael McElhatton), on uusi Pohjoisen suojelija; virka, jonka hän sai petettyään Pohjoisen edellisen hallitsijan, Starkin suvun.
Stannis Baratheon (Stephen Dillane) vaatii Westerosin kuninkuutta itselleen, ja on alkanut kannattaa Valon Herraa, kaukaisen maan uskontoa, jonka papitar Melisandre (Carice van Houten) toimii hänen neuvonantajanaan yhdessä skeptisen Davos Merenverron (Liam Cunningham) kanssa.
Kuninkaankaartin ylikomentaja Jaime Lannister (Nikolaj Coster-Waldau) on palannut Kuninkaansatamaan oltuaan lainsuojattomien vankina. Hän menetti vankeudessaan oikean kätensä, mikä on tehnyt entisestä miekkailun mestarista hyödyttömän. Brienne Tarth (Gwendoline Christie) saattoi Jaimen kotiin ja he kehittivät ystävyyssuhteen. Tyrion Lannister (Peter Dinklage) on ollut suhteessa prostituoidun Shaen (Sibel Kekilli) kanssa jo jonkin aikaa, vaikka hänen isänsä kielsi häntä tuomasta huoraa pääkaupunkiin. Tyrion on lisäksi naimisissa Sansa Starkin (Sophie Turner) kanssa, kuningas Joffreyn entisen kihlatun kanssa. Joffrey on saanut uuden kihlatun Margaery Tyrellista. Tyrellit ottavat osaa Sansan suruun, jonka veljen Lannisterit murhasivat. Tulevan kuningattaren veli, Loras Tyrell (Finn Jones), on kihlattu kuninkaan äidin Cersei Lannisterin (Lena Headey) kanssa. Sansa on saanut kuninkaan hovinarrilta ser Dontosilta (Tony Way) lahjaksi kaulakorun, kun hän tuli pelastaneeksi tämän hengen aiemmin.
Juoni
Theon Greyjoy seuraa peloissaan Ramsay Nietosta ja Myrandaa (Charlotte Hope), jotka jahtaavat metsässä nuorta naista raakalaismaisesti ja jättävät hänet koirien syötäväksi. Kun he palaavat Kauhialaan, Ramsay tervehtii juuri saapunutta isäänsä, Roose Boltonia, tämän uutta morsianta, Waldaa (Elizabeth Webster), ja Lockea (Noah Taylor). Roose on tyytymätön äpäräänsä, kun näkee mitä Ramsay on tehnyt Theon Greyjoylle, jonka hän kokee olevan nyt hyödytön panttivanki. Vaikka Roose on Pohjoisen suojelija, Boltonin vaade alueeseen on hatara niin kauan kun rautasyntyiset pitävät hallussaan Cailinvallia. Osoittaakseen isälleen, että ”Löyhkä” on sekä säyseä että hyödyllinen, Ramsay komentaa vankiaan ajamaan hänen partansa. Löyhkä käsittelee terää hienovaraisesti ja vastaa Ramsayn kysymyksiin tiedottaen Rooselle, että Bran ja Rickon Stark ovat yhä elossa. Löyhkän mukaan Starkit ovat varmaankin menneet Jon Nietoksen luo, mikä saa Roosen lähettämään Locken Mustalinnaan etsimään pojat käsiinsä. Vaikuttuneena Löyhkän kurinalaisuudesta, Roose lupaa harkita äpäränsä laillistamista, jos tämä saa Cailinvallin haltuunsa Theonin avulla.
Lohikäärmekivellä Melisandre valvoo ”uhrausta” Valon Herralle. Kolme petturia, joiden joukossa on Stannis Baratheonin lanko, poltetaan roviolla. Davos Merenverto kyseenalaistaa teon, mutta Stannis ei ota hänen valituksiaan kuuleviin korviinsa. Myöhemmin samana iltana Stannis puolustaa tytärtään Shireenia (Kerry Ingram), kun hänen vaimonsa Selyse (Tara Fitzgerald) kutsuu tätä synnin saastuttamaksi. Melisandre lupaa puhua tytön kanssa. Hän selittää Shireenille, että Seitsemän jumalat ovat epäjumalia, ja että on vain kaksi jumalaa––yksi Valon puolesta, ja yksi Pimeyden––jotka ovat ainaisessa sodassa keskenään.
Bran metsästää Kesä-hurjasutenaan, kun Hodor (Kristian Nairn) herättää hänet. Meera (Ellie Kendrick) ja Jojen Reed (Thomas Brodie-Sangster) varoittavat häntä viettämästä liikaa aikaa Kesän mielessä, sillä se johtaa ennen pitkää inhimillisyyden kadottamiseen. He lähtevät liikkeelle, mutta pysähtyvät lumopuun juurelle. Houkuttuneena puun kasvoista, Bran koskettaa sen runkoa ja näkee näkyjä. Hän kertoo kumppaneilleen tietävänsä minne heidän pitää mennä.
Kun Jaime Lannister kertoo Tyrionille, ettei osaa miekkailla vasemmalla kädellään, hänen veljensä neuvoo häntä harjoittelemaan hillityn miekkailijan kanssa, ja ehdottaa Bronnia (Jerome Flynn). Myöhemmin Tyrion kuulee Varysilta (Conleth Hill) tuhoisia uutisia: Cersei on saanut tietää hänen suhteestaan Shaehin eikä Varys aio suojella häntä. Tyrion lähettää vastentahtoisen Shaen Pentosiin.
Kuningas Joffrey ottaa vastaan häälahjoja hänen kunniakseen järjestetyllä aamiaisella. Tyrion antaa veljenpojalleen lahjaksi harvinaisen kirjan, jonka kuningas hakkaa palasiksi uudella miekallaan, jonka hän nimeää ”Lesken itkuksi”. Joffrey ja Margaery vihitään. Oberyn Martell (Pedro Pascal) ja Ellaria Hieta (Indira Varma) onnittelevat Tywin Lannisteria (Charles Dance) ja Cerseita avokätisestä vastaanotosta. Tywin osallistuu myös kärjekkääseen keskusteluun Olenna Tyrellin (Diana Rigg) kanssa, joka ottaa myös osaa Sansa Starkin suruun. Jaime juttelee Loras Tyrellin kanssa ja pari vaihtaa herjaavia kommentteja keskenään. Cersei kohtaa Brienne Tarthin ja kysyy tämän suhteesta Jaimeen, osaamatta kuitenkaan tulkita naista. Kiukusta kihisevä Cersei soimaa suurmestari Pycellea (Julian Glover) ja määrää tämän antamaan juhla-aterian jätteet koirille huolimatta kuningatar Margaeryn lupauksesta antaa ne kaupungin köyhille.
Joffrey hiljentää juhlayleisön esittelemällä näytelmän ”Viiden kuninkaan sota”, jonka pääosissa ovat kääpiöiden esittämät Joffrey, Stannis Baratheon, Renly Baratheon, Balon Greyjoy ja Robb Stark. Joffrey virnuilee Tyrionille, kun lapsellinen näytelmä loppuu. Sansa on yhtä loukkaantunut, kun hänen veljensä näytetään kuolevan näytelmässä. Joffrey ehdottaa, että Tyrion liittyisi kääpiöiden joukkoon. Kun Tyrion kieltäytyy, Joffrey kostaa kaatamalla viinilasinsa tämän päälle. Hän jatkaa Tyrionin nöyryyttämistä ja määrää hänet juomanlaskijakseen. Margaery lievittää tilannetta kiinnittämällä kuninkaan huomion suureen kyyhkyspiiraaseen. Joffrey leikkaa piiraan miekallaan päästäen sen sisällä olleet linnut vapaaksi. Joffrey syö palan piirasta ja juo viiniä. Hän alkaa yskiä rajusti ja kaatuu maahan. Tilanteen aiheuttamassa kaaoksessa, Dontos saattaa Sansan pois paikalta. Joffrey osoittaa Tyrionia viimeisillä hengenvedoillaan. Cersei pitelee kuollutta poikaansa ja määrää Tyrionin pidätettäväksi kuninkaan murhasta.
Tuotanto
Jakson nimi on viittaus Tyrellin (ruusu) ja Lannisterin (leijona) suvun vaakunoihin. Samantapaista sanaleikkiä käytettiin sarjan ensimmäisellä kaudella jaksossa ”Susi ja leijona”, joka viittasi Lannisterin ja Starkin suvun vaakunoihin. ”Ruusu ja leijona” keskittyy kuninkaallisiin häihin, jotka vievät suurimman osan jakson kestosta. Jakson hääseremonia kuvattiin Belfastissa, Pohjois-Irlannissa, ja häävastaanotto Dubrovnikissa, Kroatiassa. Tarkemmin häävastaanotto kuvattiin Parc Gradac -puistossa sijaitsevalla ulkoilmalavasteella. Kohtauksen kuvaukset kestivät viisi päivää. Hääkohtaus oli yksi sarjan siihen asti suurimmista sisältäen 23 nimettyä hahmoa ja 218 avustajaa eri puolilta maailmaa.
Tarponi
Tarponi (Megalops atlanticus) eli tarpooni on hieman yli kahden metrin pituiseksi kasvava petokala. Suurimpien tiedetään painaneen n. 160 kg.
Ulkonäkö
Tarponin suomut ovat suuret ja hopeanhohtoiset. Ruumis on sivuilta litistynyt ja selkäevän takakärki on pidentynyt siimamaiseksi.
Levinneisyys
Tarponia tavataan Atlantissa Pohjois- ja Länsi-Afrikan sekä Pohjois- Etelä-Amerikan rannikkovesillä lauhkealle vyöhykkeelle asti. Sitä tavataan myös Meksikonlahden saarten lähistöllä. Yleensä se oleskelee noin 30 metrin syvyydessä.
Ravinto
Tarponin ruokavalioon kuuluu erilaisia kaloja ja äyriäisiä.
Lisääntyminen
Tarponinaaras tuottaa kerralla jopa 12 miljoonaa mätimunaa, jotka sirotellaan ulapalle. Poikaset hakeutuvat suojaisiin jokisuistoihin ja mangrovemetsiin kehittymään. Poikaset varttuvat hitaasti; ne käyvät läpi 11 kasvuvaihetta ennen aikuistumista ja tarponi saavuttaakin sukukypsyyden vasta 6-7 vuoden iässä, jolloin ne ovat noin metrin pituisia. Vastakuoriutuneita poikasia kutsutaan leptocephaluksiksi samoin kuin ankeriaiden poikasia vaikka niillä ei ole minkäänlaisia sukulaisuussuhteita.
Kalastus
Tarponi on esiintymisalueellaan hyvin suosittu urheilukalastuksen kohde, sillä se on voimakas kala joka taistelee aggressiivisesti päästäkseen koukusta. Tarponia kutsutaan paikoin myös hopeakuninkaaksi. Vaikka tarponi on kookas petokala, se ei tiettävästi ole ihmiselle vaarallinen.
Julia Bell (kirjailija)
Julia Bell (s. 1971 Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen kirjailija. Hän varttui Walesissa ja opiskeli englannin kieltä Birminghamin yliopistossa.
Työt
Bell on opettajana (Senior Lecturer) Birkbeck Collegessa jossa hän opettaa luovaa kirjoittamista. Hän on kirjoittanut kolme romaania ja oppaan luovaan kirjoittamiseen.
Hänen esikoisromaaninsa oli vuonna 2002 julkaistu bulimiaa käsittelevä nuortenkirja Ahmatti, joka ilmestyi seuraavana vuonna suomeksi Sirpa Kähkösen käännöksenä Otavalta. Teos on käännetty myös muun muassa ranskaksi ja thaiksi.
Paul Konchesky
Paul Konchesky (s. 15. maaliskuuta 1981 Barking, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Hän pelaa valioliigaseura Leicesterin riveissä, jonne siirtyi 2011 Liverpoolista.
Konchesky aloitti uransa Charlton Athleticissa syksyllä 1997, jolloin hänestä tuli nuorin Charltonissa pelannut pelaaja. Konchesky edusti Charltonia aina vuoteen 2005 asti lukuun ottamatta lyhyttä lainajaksoa Tottenhamissa. Charltonista hän siirtyi West Hamiin, jossa hän pelasi kaksi kautta vuoteen 2007 saakka ennen Fulhamiin siirtymistään.
Roy Hodgsonin siirryttyä Fulhamista Liverpoolin valmentajaksi kesällä 2010, pestasi hän myös luottopelaajansa Koncheskyn Fulhamista Liverpooliin. Hodgsonin potkujen myötä Konchesky kuitenkin lainattiin Liverpoolista Nottinghamin riveihin jo tammikuussa 2011. Siirto Leicesteriin tapahtui heinäkuussa 2011.
Konchesky on pelannut kaksi maaottelua Englannin maajoukkueessa sekä 15 peliä alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Hermann Zapf
thumb|Hermann Zapfin suunnittelemia kirjaintyyppejä. Hermann Zapf (8. marraskuuta 1918 Nürnberg – 4. kesäkuuta 2015 Darmstadt ) oli tuottelias saksalainen kirjainmuotoilija. Hän oli naimisissa kalligrafi ja kirjainmuotoilija Gudrun Zapf-von Hessen kanssa.
Zapfin suunnittelemista kirjaintyypeistä tunnetuimmat ovat Optima ja Palatino.
Balderin talo
Balderin talo on Helsingin empirekeskustassa Aleksanterinkadun ja Helenankadun kulmassa sijaitseva rakennus. Se valmistui vuonna 1814 kauppaneuvos Adolf Fredrik Gebauerin rakennuttamana. Pehr Granstedtin suunnittelema rakennus edustaa ranskalaista barokkityyliä. Rakennuksen kolmas ja ylin kerros, Balderin sali, rakennettiin vuonna 1931. Sali on raittiusyhdistys Balderin omistuksessa, ja sitä vuokrataan juhla- ja kokoustilaisuuksiin.
Balderin talon naapurissa sijaitsee Brummerin talo.
Huhtikuussa 2021 uutisoitiin Balderin kiinteistöyhtiön (Godtemplarlogen no 1 Balder r.f.) ja sen taustalla olevan yhdistyksen talousvaikeuksista. Balderia hakee konkurssiin verohallinto; tietojen mukaan maksettavaa verovelkaa on noin 70 000 euroa. Verottaja haki taloa konkurssiin myös vuonna 2020.
Striptease (elokuva)
Striptease on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut draamakomedia, jonka on ohjannut Andrew Bergman. Elokuvan pääosia esittävät Demi Moore, Burt Reynolds, Armand Assante, Ving Rhames, Robert Patrick, Siobhan Fallon Hogan, Rumer Willis, Paul Guilfoyle, Jerry Grayson ja Robert Stanton.
Elokuva sai peräti kuusi Razzie-palkintoa: huonoimpana elokuvana, huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta käsikirjoituksesta, huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta musiikkikappaleesta ja huonoimmasta näyttelijäparista. Elokuva oli kritiikistä huolimatta taloudellinen menestys.
Suntti (LVI-tekniikka)
LVI-tekniikassa suntti, josta käytetään myös nimityksiä shuntti ja šuntti, on lämmönsiirron hallintaan käytettävä venttiilityyppi. Suntti ohjaa suljetussa järjestelmässä sitä, missä suhteessa toisiinsa lämmin ja lämmönsiirtoon jo käytetty vesi ohjautuvat kiertoon. Nykyaikaisissa šunttimalleissa ohjaus on yleensä mahdollista säätää manuaaliseksi tai automaattiseksi; vain jommassakummassa tilassa toimivia mallejakin tosin on yhä markkinoilla. Automaattikäytössä järjestelmä hakee ohjauskomennot erilaisilta, lähinnä lämpötilaan reagoivilta, antureilta.
Maksim Bahdanovitš
250px|thumb|right|Maksim Bahdanovitš Maksim Adamavitš Bahdanovitš (, 9. joulukuuta 1891 – 25. toukokuuta 1917) oli valkovenäläinen runoilija ja kielenkääntäjä.
Bahdanovitš syntyi Minskissä, mutta muutti pian perheineen Hrodnaan. Äiti kuoli tulevan runoilijan ollessa lapsi, ja vuonna 1896 edessä oli muutto Nižni Novgorodiin. Bahdanovitš opiskeli lakia, työskenteli sanomalehdessä ja tuli julkaistuksi sekä Valko-Venäjällä että Venäjällä. Vuonna 1914 Bahdanovitšin runokokoelma Vjanok julkaistiin Vilnassa. Helmikuussa 1917 runoilija lähti Krimille toipumaan tuberkuloosistaan. Hän ei kuitenkaan parantunut, vaan kuoli saman vuoden toukokuussa Jaltassa.
Vuosina 1991–1995 Valko-Venäjällä julkaistiin täydellinen kokoelma Bahdanovitšin runoutta. Bahdanovitšilla on museot Minskissä, Hrodnassa ja Jaroslavlissa. Useita valkovenäläisiä ja venäläisiä katuja on nimetty hänen mukaansa. Elämänsä aikana Bahdanovitš lisäksi käänsi runoutta valkovenäjän ja venäjän kielille.
Jimmy Iovine
thumb|Jimmy Iovine ja [[Mary J. Blige vuonna 2010.]] James ”Jimmy” Iovine (s. 11. maaliskuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja Interscope Geffen A&M -levy-yhtiön puheenjohtaja.
Iovine syntyi Brooklynissa New Yorkissa amerikanitalialaiseen työväenluokkaiseen perheeseen ja varttui Red Hookin naapurustossa. Hän kävi roomalaiskatolista koulua.
Iovine aloitti tuottajanuransa vuonna 1977 ja tuotti vuoteen 1990 saakka levyjä monelle huippuartistille, kuten Dire Straits, U2, Simple Minds, The Pretenders, Stevie Nicks, Meat Loaf ja Patti Smith. Ennen tuottajanuraansa Iovine toimi levytysinsinöörinä muun muassa John Lennonin ja Bruce Springsteenin levyillä. Vuonna 1990 Iovine perusti Interscope Records -yhtiön ja ryhtyi levittämään Death Row Records -levy-yhtiön tuottamaa hip-hop-musiikkia, jonka ilmaisunvapautta hän ei halunnut kritiikinkään edessä rajoittaa. Yhtiön artisteihin on lukeutunut myös rock-artisteja kuten Bush ja Nine Inch Nails. Iovinella oli tärkeä osa muun muassa Dr. Dren, Snoop Doggin ja Eminemin, sekä myöhemmin Lady Gagan uran käynnistämisessä. 2000-luvulla Iovinesta tuli Interscope Geffen A&M -levy-yhtiön puheenjohtaja.
Vuodesta 2010 alkaen Iovine toimi American Idol -kilpailun mentorina.
Työmies (täsmennyssivu)
Työmies tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Payable On Death Live
Payable On Death Live on yhdysvaltalaisen P.O.D.-yhtyeen kolmas albumi ja samalla yhtyeen ensimmäinen livealbumi. Albumi on tallenne P.O.D.:n TomFestin konsertista 1997. Albumi julkaistiin 1997 ja re-masteroitiin 2001.
Paikkoi ja pleisei
Paikkoi ja pleisei on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002. "Nurkkapöytä" -kappaleessa vierailivat näyttelijät Jussi Lampi, Tapio Liinoja ja Puntti Valtonen.
Threshold RPG
Threshold RPG on yhdysvaltalaisen Frogdice Incin operoima joitakin pelialan palkintoja voittanut MUD. Sen teema painottuu keskiaikaiseen fantasiaan, ja pelille tyypillistä on, että roolipelaaminen ei ole valinnaista, vaan pelaajilta edellytetään jonkinasteista vakavaa eläytymistä eri pelitilanteisiin. Threshold avattiin virallisesti vuonna 1996. Sen pääkehittäjänä on toiminut Michael Hartman, joka tunnetaan pelissä nimellä Aristotle.
Nils Nilsson
Nils Nilsson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
The Woman in the Window
The Woman in the Window -nimisiä elokuvia ovat:
Edwin Klebs
thumb|right|Edwin Klebs Edwin Klebs (s. 6. helmikuuta 1834, Königsberg; k. 23. lokakuuta 1913, Bern) oli saksalainen patologi ja bakteriologi. Hän työskenteli saksalaisen lääkärin ja tutkijan Rudolf Virchow'n assistenttina vuosina 1861–1866 Berliinin Patologisessa instituutissa. Myöhemmin Klebs toimi professorina useissa eurooppalaisissa yliopistoissa, ja vuodesta 1896 hän työskenteli Rush Medical College-laitoksessa Chicagossa. Edwin Klebsin poika Arnold Klebs (1870–1943) seurasi isänsä jalanjälkiä lääkärinä ja tutkijana.
Edwin Klebs tuli tunnetuksi tutkimuksistaan infektiosairauksien parissa. Hän tutki muun muassa tuberkuloosia, malariaa, pernaruttoa ja kuppaa. Hän kuvaili vuonna 1884 ensimmäisenä kurkkumädän aiheuttajan, Corynebacterium diphtheriae -bakteerin, joka tunnetaan myös nimellä Klebs-Löffler-basilli. Klebsiella-bakteerisuku on nimetty Edwin Klebsin mukaan.
1976
Vuosi 1976 oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
Taksin
thumb|Taksin vuonna 1767 ranskalaisen munkin kuvaamana. Taksin oli (1734−1782) kiinalaissyntyinen kenraali, joka julistautui Thaimaan kuninkaaksi burmalaisten kukistettua vanhan hallinnon vuonna 1767. Kuningas karkotti tunkeutujat maasta 1771 ja lähetti kenraalinsa Chakrin alistamaan valtakunnasta irtautuneita pieniä vasallivaltioita; kun Taksin tuli mielenvikaiseksi, Chakri otti häneltä vallan ja ryhtyi 1782 hallitsemaan nimellä Rama I.
Devin Ratray
Devin Ratray (s. 11. tammikuuta 1977) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa ja hänen tunnetuin roolityönsä on Buzz McCallister kahdessa ensimmäisessä Yksin kotona -elokuvassa.
Luettelo vaalikauden 2015–2019 kansanedustajista
Vaalikauden 2015–2019 kansanedustajat valittiin eduskuntavaaleissa 19. huhtikuuta 2015. Eduskunnassa on 200 kansanedustajaa.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1897
Miesten yleiskilpailu
<br style="clear:both;"/>
Diallo Namissa Touré
Diallo Namissa Touré (1922 Ségou – 16. maaliskuuta 2003 Ségou) oli malilainen opettaja ja maan toinen naispuolinen kansalliskokouksen kansanedustaja.
Namissa Touré syntyi räätälin perheeseen. Hän kävi Ségoun tyttökoulun ja valmistui opettajaksi Rufisquen tyttöjen normaalikoulusta vuonna 1945. Touré työskenteli opettajana ja rehtorina Ségoussa, Koutialassa, Macinassa, Bafoulabéssa ja Bamakossa.
Touré toimi Sudanin liiton naisten puheenjohtajana Macinassa. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen edustajaksi toisena naisena Aoua Kéitan rinnalle vuonna 1964.
Touré oli kansallisuudeltaan tukulori ja uskonnoltaan muslimi. Hän oli tehnyt pyhiinvaelluksen Mekkaan. Touré oli naimisissa virkamies Seydou Diallon kanssa ja hän sai kuusi lasta.
Tarina kertoo, että Touré oli Ségoun ensimmäinen polkupyörän selkään noussut nainen. Hän oli ostanut pyörän ensimmäisellä apuopettajan palkallaan.
Ferrari F300
Ferrari F300 oli Rory Byrnen suunnittelema auto, jolla Ferrari-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Sitä ajoivat Michael Schumacher ja Eddie Irvine, jotka molemmat olivat tallissa kolmatta vuotta.
Charlotte Brontë
Charlotte Brontë (21. huhtikuuta 1816 Thornton, Yorkshire – 31. maaliskuuta 1855 Haworth, Yorkshire) oli englantilainen kirjailija ja runoilija. Hän oli yksi niin kutsutuista Brontën kirjailijasisarista, ja hänen sisariaan olivat Emily ja Anne Brontë. Brontëlta julkaistiin ensimmäinen ja kenties tunnetuin romaani Kotiopettajattaren romaani vuonna 1847. Teos oli sekä myynti- ja arvostelumenestys. Hän kirjoitti yhteensä neljä romaania ja julkaisi lisäksi sisariensa kanssa yhteisen runokirjan Poems vuonna 1846. Brontë kuoli kotonaan vuonna 1855 raskautensa aikana.
Nuoruus
Charlotte Brontë syntyi Thorntonissa, Yorkshiressa, Pohjois-Englannissa. Hänen isänsä oli anglikaaninen pappi, joka muutti perheineen Haworthiin, Yorkshiren nummille vuonna 1820. Perheen äidin ja kahden vanhemman sisaren kuoltua Charlotte jäi sisartensa Emilyn ja Annen ja veljensä Branwellin kanssa isänsä ja ankaran uskonnollisen tätinsä Elisabeth Branwellin huollettavaksi. Yksinäisyydessä elävät lahjakkaat lapset leikkivät keskenään mielikuvitusleikkejä ja kirjoittelivat pieniin vihkoihin mielikuvitusvaltakuntien Angrian ja Gondalin historiaa ja seikkailuja.
Ferrari F300
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa toiseksi ja saavutti 133 MM-pistettä.
Formula 1 -tulokset
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Charlotte Brontë
Ura
Vuonna 1842 Charlotte matkusti Brysseliin Emilyn kanssa opettamaan sekä opiskelemaan ranskaa ja saksaa ja koulunhoitoa aikomuksenaan perustaa mahdollisesti oma pieni tyttökoulu. He joutuivat kuitenkin palaamaan piakkoin Englantiin tätinsä Elisabeth Branwellin kuoleman johdosta, eikä kouluhankkeesta tullut koskaan todellisuutta. Charlotte palasi kuitenkin yksin Hegerin sisäoppilaitokseen vuonna 1843. Täällä kertaa Charlotte rakastui epätoivoisesti ja vastakaikua saamatta vaimonsa kanssa koulua pitävään professori Hegeriin. Charlotten ensimmäinen romaani Professori perustuu Brysselin kokemuksiin, mutta se julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Charlottelta julkaistiin neljä romaania: Kotiopettajattaren romaani, Shirley ja Syrjästäkatsojan tarina sekä postuumisti siis Professori. Hän oli omana aikanaan suosituin Brontën sisaruksista, mutta ei ehtinyt nauttia saamastaan menestyksestä. Branwell-veli, jonka huonot elämäntavat olivat aiheuttaneet paljon huolta sisarille, kuoli syyskuussa 1848. Emily kuoli keuhkotautiin saman vuoden joulukuussa ja Anne samaan tautiin seuraavana kesänä. Näin Charlotte menetti melkein yhdellä iskulla, ei ainoastaan rakkaita sisaruksiaan, vaan myös kirjailijatoverinsa. Hän jäi yksin vanhan isänsä seuraksi karuun pappilaan ainoana lohtunaan uskonto ja kirjallinen työnsä.
Viimeiset vuodet
Vuonna 1854 Charlotte avioitui pitkän epäröinnin jälkeen isänsä kappalaisen Arthur Bell Nichollsin kanssa. Avioliitto toi hänelle turvallisuutta ja seuraa yksinäisyyteen, mutta tuskin suurta romanttista rakkautta. Liiton aikana Charlotte alkoi odottaa lasta, mutta hänen huono terveytensä ei kestänyt raskautta ja hän kuoli yhdeksän kuukautta häidensä jälkeen, raskautensa aikana 31. maaliskuuta 1855. Hän oli 38-vuotias.
Brontën sisarten yksinäisyys, varhainen kuolema ja traaginen kohtalo ovat kiehtoneet monia ja synnyttäneet useita sensaationhaluisia, melodramaattisia ja yliromanttisia elämäkertoja. Vakavien tutkijoiden on kuitenkin luettava Life of Charlotte Brontë vuodelta 1857, jonka tekijä Elizabeth Gaskell oli Charlotten henkilökohtainen tuttava. Gaskellin jälkeen syvin ja tyhjentävin elämäkerta on Juliet Barkerin The Brontës, tuhatsivuinen teos, joka ilmestyi vuonna 1994.
Poems
Vuonna 1846 sisarukset julkaisivat runoja salanimillä Currer (Charlotte), Ellis (Emily) ja Acton (Anne) Bell, mutta runokokoelmaa myytiin vain kaksi kappaletta. Tästä huolimatta sisarukset jatkoivat kirjallisia harrastuksiaan, ja vuoden 1847 aikana ilmestyi kultakin romaani.
Kotiopettajattaren romaani
pienoiskuva|Kotiopettajattaren romaanin ensipainoksen etusivu. Charlotte Brontën teoksesta Kotiopettajattaren romaani tuli välittömästi menestys. Charlotte omisti teoksensa William Makepeace Thackeraylle, sen ajan Englannin suosituimmalle kirjailijalle, joka kuvasi sitä ”suuren neron mestarityöksi”.
Romaanin sankaritar, pennitön orpo Jane Eyre menee rikkaaseen, salaperäiseen kartanoon kotiopettajattareksi. Brontë arvostelee viktoriaanisen ajan suhtautumista sivistyneisiin, mutta varattomiin naisiin, joiden ahtaaseen elämänpiiriin mahtui vain vanukkaan valmistamista, pianonsoittoa ja pöytäliinojen kirjailua. Ulkonaisesti säyseä, mutta sisäisesti intohimoinen ja aikansa arvoja uhmaava Jane Eyre kaipaa laajempia elämänaloja ja rakkautta. Hänen tunteensa kartanonherra Rochesteriin syttyy. Rochester edustaa byronilaista romanttista sankaruutta, jossa miehinen hellyys yhtyy miehiseen voimaan. Romaanin mutkikas juoni on täynnä yllättäviä käänteitä. Yksi romaanin tärkeistä teemoista on yhteiskuntaluokkien ja sukupuolten välinen suhde. Romaanin lopussa Jane on henkisesti voimistunut.
Shirley
Shirley on Charlotte Brontën yhteiskunnallisesti kantaa ottavin teos. Sen tapahtumat sijoittuvat Yorkshireen Napoleonin sotien aikaan. Seudun tekstiiliteollisuus kärsii lamasta ja kutomon omistaja haluaa tuoda sinne työväen määrää vähentäviä koneita, mikä johtaa työläisten mielenosoitusmellakoihin.
Shirley, romaanin nimihenkilö, on itsenäinen, peloton ja suorasukainen sankaritar. Vaikka romaanin juoni on paikoitellen melodramaattinen, on siinä selvä naistietoinen sanoma: naisten pitää saada enemmän mahdollisuuksia toteuttaa itseään yhteiskunnassa kuin pelkästään menemällä avioon tai vaihtoehtoisesti elämään itsekieltäymyksessä, naimattomana, muiden hyväntekeväisyyden varassa.
Syrjästäkatsojan tarina
pienoiskuva|Evert A. Duyckinick, Charlotte Brontë, 1873. George Richmondin tekemään muotokuvaan perustuva postuumi muotokuva. Villette tai suomeksi Syrjästäkatsojan tarina on vahvasti omaelämäkerrallinen. Lucy Snowe, köyhä, yksinäinen ja tavallisen näköinen nuori nainen, löytää opettajan paikan belgialaisessa tyttökoulussa Villetten kaupungissa. Lucy rakastuu tyrannimaiseen professori Paul Emanueliin, joka on taas Heger-hahmo. Lucyn henkilökuva on psykologinen tutkielma yksinäisyydestä, eristäytyneisyydestä ja onnettomasta rakkaudesta. Syrjästäkatsojan tarina on kypsempi ja samalla synkempi teos kuin Kotiopettajattaren romaani.
Professori
"Professori on Charlotte Brontën --- epäsovinnainen esikoisteos. Elinaikanaan hän yritti turhaan löyttää sille kustantajaa." "Eletään 1800-luvun alkupuolta, teollistumisen ja romantiikan aikakautta. Etonista valmistunut William Crimsworth matkustaa Brysseliin toimiakseen siellä opettajana, eli professorina, kuten Belgiassa sanotaan. Tyttökoulu tarjoaa periaatteelliselle nuorukaiselle haasteita ja houkutuksia. Aikansa kahleista pyristelevälle Williamille tärkeintä on kuitenkin kulkea omaa tietään kohti tosi rakkautta muiden juonitteluista huolimatta."
Kirjailijana Charlotte Brontë kuvasi (usein) naisten tunne-elämää, etenkin sellaisten naisten, jotka yhteiskunnallisten olosuhteittensa vuoksi eivät ole pystyneet toteuttamaan itseään älyllisesti tai tunteellisesti, mutta jotka ovat silti voimakkaasti tuntevia ihmisiä. Kaikki Brontën teokset kuvaavat viktoriaanisen yhteiskunnan epäoikeudenmukaista suhtautumista naisiin, ja on selvää, että hänen vastalauseensa pohjautuu omakohtaisiin kokemuksiin.
Nils Nilsinpoika
Nils Nilsinpoika Natt och Dag (1554–1613) oli hovimies ja kihlakunnantuomari. Hänen isänsä oli Nils Månsson (Natt och Dag) ja äitinsä Karin Göransdotter (Gyllenstierna). Hän avioitui 1579 Anna Bengtsdotterin (Gylta) (1550–1603) kanssa, jonka isä oli Bengt Bengtsson Gylta ja äiti Ingeborg Jakobsdotter Krumme. Anna Gylta peri vanhempiensa jälkeen muun muassa kartanon Falköpingistä ja puolet kivitalosta Tukholmassa. Annan kuoltua Nils Nilsson avioitui Eerik XIV:n tyttären Sigrid Eerikintytär Vaasan kanssa 1609 Tukholman linnassa.
Frank Pappa Show
Frank Pappa Show on Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3-kanavalla vuosina 1991–1994 lähetetty talk show- ja uutisparodiaohjelma. Heimo ”Holle” Holopaisen luoma uutisankkurihahmo Frank Pappa esiintyi aluksi Broadcasters Oy:n tuottamassa, nuorisolle suunnatussa musiikki- ja ajankohtaisohjelmassa NoTV, jota esitettiin Kolmoskanavalla 1990–1991. Ohjelma lakkautettiin keväällä 1991, mutta jo syksyllä Frank Pappa palasi ruutuun oman spin-off-nimikkoshow’nsa isäntänä. Myös sen tuotti Broadcasters. Ohjelmaa käsikirjoittivat Heimo Holopaisen lisäksi muun muassa Roope Lehtinen ja Saku Tuominen.
Ohjelmasta muistetaan muun muassa kehonrakentajasäämies Toni, Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen sekä Frank Papan lentävät lauseet ”Kosketelkaa toisianne!”, ”Armotonta menoa!” ja ”Bailatkaa ankarasti!”. Frank Papan ohella show’n vakiohahmoja olivat muun muassa insinööri ja isä Raimo H. Jussila (Yrjö Fonselius), topakka mediavaikuttaja Laura Kent (Nina Jääskeläinen) ja Frank Papan seksikäs assistentti Dada (Sara Hirvelä). Ohjelman lopuksi Frank Pappa istuutui pallotuoliinsa ja kääntyi lavasteiden taakse. Samalla studioääni ilmoitti että ”Frank Pappa on poistunut studiolta”. Ohjelman studioyleisönä olivat Jokereiden jääkiekkojoukkueen fanit.
Kevätkaudella 1993 ohjelmaa esitettiin MTV3:n perjantai-illan myöhäisohjelmistossa nimellä Frank Pappa Late Show. Keväällä 1994 Frank Pappa Show siirtyi MTV3:n lauantai-illan prime time -ohjelmistoon, jossa sarja pyöri toukokuulle saakka. Sen jälkeen Frank Pappa ilmoitti julkisesti siirtyvänsä pitkälle tauolle, joka jatkuu edelleen. Heimo Holopainen sen sijaan siirtyi tuota pikaa muun muassa Yle TV1 -kanavan Iltalypsy- ja Hohtohetki-ajankohtaisviihdeohjelmien käsikirjoittajaksi ja sittemmin Yle TV2 -kanavan Kodin kääntöpiiri -ohjelman juontajaksi.
Frank Pappa Show edusti Kolmoskanavaa Montreux’n Kultainen ruusu -kilpailussa keväällä 1992. Edellisenä syksynä Frank Papalta ilmestyi single ”Bailataan ankarasti” ja keväällä 1994 presidentinvaalien kynnyksellä toinen single ”Mara-Walk”.
Muuta
1970-luvun puolivälin Hullujussi-yhtyeen, jossa Heimo Holopainen toimi basistina, keulahahmo oli Eeki Mantereen esittämä Viktor Kalborek. Viktor Kalborekin hahmon nimi oli aluksi Frank Krappa.
Gustaf Wachtmeister
thumb|Gustaf Wachtmeister Gustaf Wachtmeister (1757–1826 ) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti vuodesta 1792. Hän osallistui Suomen sotaan 1788–1790. Hän sai 1809 nimityksen rannikkoarmeijan päälliköksi Pohjois-Ruotsiin tunkeutuneen venäläisen armeijan selkäpuolelle. Hän yritti maihinnousua, joka kuitenkin epäonnistui.
Myllykirje
Myllykirje on nimitys, jota käytetään arvovaltaiselta taholta tulevista jyrkkäsävyisistä kirjeistä, varsinkin moite- tai ojennuskirjeistä. Erityisesti nimeä on käytetty Urho Kekkosen presidenttikaudellaan tunnetuille henkilöille lähettämistä kirjeistä, jotka hän jälkeenpäin julkaisi.
Nimitys sai alkunsa Otavan vuonna 1976 julkaisemasta kaksiosaisesta, kohuakin herättäneestä teoksesta Kirjeitä myllystäni, joka sisälsi kokoelman presidentti Kekkosen useiden henkilöiden kanssa käymää kirjeenvaihtoa. Teoksen toimittivat Maarit Tyrkkö ja Keijo Korhonen. Kekkonen itse luonnehtii kirjemyllynsä olevan ”pauhaava, ryskivä, jyskivä ja jauhava mylly, josta myllystä kirjeet sinkoavat tarkoin määriteltävissä oleville vastaanottajille”. Teoksessa julkaistut kirjeet eivät kuitenkaan kaikki olleet jyrkkäsävyisiä "myllykirjeitä", vaan mukana oli myös kiitoskirjeitä. Teoksen nimi oli mukaelma ranskalaisen kirjailija Alphonse Daudet'n vuonna 1866 julkaiseman novellikokoelman nimestä Kirjeitä myllyltäni.
Jalmari Paavilainen
Jalmari Paavilainen oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.
Perhe ja koulutus
Paavilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Paavilainen ja Matilda Tolvanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Eeva Liisa Sintosen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Porin lyseossa vuonna 1922.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania kuvattuna Libaussa vuonna 1917. Paavilainen työskenteli maanviljelijänä Kaukolassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 4.helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Paavilainen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Käymissään taisteluissa hän haavoittui lievästi Tampereella 4. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika
Paavilainen tohtii sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina Suomen valkoisen kaartin I pataljoonan 1. komppaniassa, josta hänet siirrettiin koulutusaliupseeriksi 24. heinäkuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti 6:een. Myöhemmin hän palveli rykmentissä komppanianvääpelinä eri komppanioissa. Laatokan jalkaväkirykmentti 6:sta hän siirtyi 1. huhtikuuta 1919 Salinin rajavartiostoon, jossa hän toimi komppanianpäällikkönä kiertäen eri komppanioita. Myöhemmin hän toimi nuorempana upseerina 1. komppaniassa. Salmin rajavartiostosta hänet siirrettiin 31. tammikuuta 1934 alkaen taloudenhoitajaksi Rannikkotykistörykmentti 2:n II patteristoon, josta hän siirtyi samaiseen tehtävään I patteristoon 16. marraskuuta 1935 alkaen.
Talvi- ja jatkosota
Jatkosodan puhjettua Paavilainen komennettiin huoltopäälliköksi Kenttätykistörykmentti 8:n I patteristoon. Hän osallistui jatkosodan taisteluihin Nurmoilassa, Syvärin kaupungissa ja sillanpääasemassa.
Luottamustoimet
Paavilainen toimi Salmin rajavartioston kunnianeuvoston varapuheenjohtajana vuonna 1930 ja suomalaisvenäläisen rajantarkastuskomission jäsenenä 15. tammikuuta 1922 – 1. maaliskuuta 1923 välisen ajan.
Com Dev
Com Dev International on Kanadan suurimpia avaruusteknologiayhtiöitä.
Syyskuussa 2010 Com Dev erotti pääjohtajansa John Keatingin yhtiön talousvaikeuksien takia. Yhtiö on tehnyt tappiota viidessä satelliittiprojektissa. Osa työvoimasta lomautettiin, mutta koska avaruusteknologia on käsityövaltaista, vain 5% työvoimasta.
Yhtiö omistaa tehtaan myös Yhdysvalloissa, Com Dev USA, joka perustettiin vuonna 2009 pääsemään kiinni Yhdysvaltain asevoimien tarjouskilpoihin.
exactEarth-tytär
exactEarth on Com Devin omistama AIS-järjestelmiin liittyvä yhtiö. Com Dev on rakennutamssa englantilaisessa SSTL-yhtiössä AIS-teknologiakoesatelliitin ja laukaiseen Intian Resourcesat 2:n mukana AIS-laitteen. Com Dev on yksi edellekävijöistä laivojen paikanseuranta (AIS) järjestelmissä. exactEarth on yhteydessä yhdysvaltalaiseen SpaceQuest-yhtiöön, jonka heinäkuussa 2009 laukaistut Aprizesat-1 ja Aprizesat-2 satelliitit voivat tehdä AIS-mittauksia. Niillä voi seurata 25000 laivaa päivässä.
Lokakuun alussa espanjalainen Hisdesat osti 27% exactEarth-yhtiöstä noin 15 miljoonalla dollarilla. Hisdesatista omistaa 43% Hispasat, 30 % Espanjan valtio, 15 % EADS Casa Espacio, 7% Indra ja 5 % Sener.
Olesnon piirikunta
Olesnon piirikunta on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 64 293. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Dobrodzień, Gorzów Śląski, Olesno, Praszka, Radłów, Rudniki ja Zębowice. vasen|pienoiskuva|220px|Olesnon väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,2 prosenttia oli naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 598 lasta. Olesnon piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 47 896 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.