cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kim Seon-ho
thumb|Kim Seon-ho Kim Seon-ho (s. 8. toukokuuta 1986) on eteläkorealainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lavalla ja esiintyi useissa näytelmissä ennen kuin teki debyyttinsä vuonna 2017 Good Manager -televisiosarjassa. Hän nousi tunnetuksi vuoden 2020 televisiosarjassa Start-Up ja sai enemmän tunnustusta pääroolistaan vuoden 2021 sarjassa Hometown Cha-Cha-Cha, joka esitettiin tvN-kanavalla ja Netflixissä; hän esittää siinä Hong Du-sikia eli päällikkö Hongia.
Louis de Broglie
Louis Victor Pierre Raymond de Broglie (15. elokuuta 1892 Dieppe, Ranska – 19. maaliskuuta 1987 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko. Hänen suurin tieteellinen saavutuksensa oli hiukkasten aaltoluonteen keksiminen. Louis de Broglie vastaanotti Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1929 elektronien aaltoluonteen teoreettisesta ennustamisesta. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Louis de Broglie oli Ludvig XIV:n aateloiman de Broglien suvun 7. herttua. Hän peri aatelisen arvonimensä vanhemmalta veljeltään Maurice de Broglielta (6. herttua), joka kuoli ilman jälkeläisiä 1960. Louis de Broglie ei mennyt naimisiin, joten hänen kaukainen serkkunsa Victor-François de Broglie (8. herttua) peri herttuan arvon häneltä hänen kuollessaan.
Alun perin de Broglien kiinnostus oli historia, mutta myöhemmin hän kiinnostui matematiikasta ja teoreettisesta fysiikasta. Veli Maurice de Broglie oli kokeellinen fyysikko.
Hiukkasten aaltoluonne
De Broglie esitti vuonna 1924 väitöskirjassaan Recherches sur la théorie des quanta (Kvanttiteorian tutkimus) hypoteesin: Sama aaltohiukkasdualismi, joka on todettu sähkömagneettisella säteilyllä, koskee myös hiukkasia. De Broglien lähtökohtana olivat seuraavat ajatukset:
Hän päätyi tulokseen, jonka mukaan liikkeessä oleva hiukkanen voidaan kuvata aaltona samaan tapaan kuin sähkömagneettinen säteily. De Broglien mukaan samat yhtälöt, jotka Planck ja Einstein olivat aikaisemmin esittäneet sähkömagneettiselle säteilylle, pätevät myös näille hiukkasiin liittyville aalloille. Niinpä hiukkasen aallonpituus on missä h on Planckin vakio ja p on hiukkasen liikemäärä. Samoin vallitsee hiukkasen energian E ja aallon taajuuden f välillä yhteys
Yhtenä perusteena tälle oletukselle oli myös atomin elektronien energian tunnettu kvantittuminen. Jo Bohrin atomimallissa vuodelta 1913 oletettiin, lähinnä alkuaineiden spektrien selittämiseksi, ettei elektroni voi asettua mille etäisyydelle ytimestä tahansa, vaan ainoastaan tietyt etäisyydet ovat mahdollisia. De Broglien mukaan tämä rajoitus johtuu siitä, että näillä etäisyyksillä kiertoradan pituus on jokin aallonpituuden kokonainen monikerta, joten elektronit voivat muodostaa seisovia aaltoja.
Aaltokuvassa hiukkasia kutsutaan de Broglien aalloiksi. Vuonna 1926 Schrödinger tarkensi oletusta esittämällä Schrödingerin yhtälön, joka kuvaa näiden aaltojen aaltofunktiota.
Myöhemmin osoittautui, että aaltofunktio kuvaa todennäköisyysjakaumaa, jolla hiukkasjoukon käyttäytymistä voidaan ennustaa. Hiukkasten aalto-ominaisuudet ilmenevät, kun hiukkasen aallonpituus on samaa kertaluokkaa kuin välimatka hilassa, josta se siroaa. Hiukkasten aaltoluonne voidaan osoittaa esimerkiksi kaksoisrakokokeella.
Naale laht
Naale laht (myös Naelelaht, Naelalaht) on Virossa Saarenmaalla Tagamõisan niemimaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Saaria on vain kaksi, joista suuremman saaren pinta-ala on 0,06 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 2,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 2,1 km² eikä siihen laske pitkiä ojia. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00022 kuutiokilometriä eli 0,22 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä ja järven rannat ovat autiot. Lähin maatila sijaitsee puolen kilometrin päässä.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Kansanpuisto
Järvi kuuluu Vilsandin kansallispuistoon, joka on Viron varhaisimpia suojelualueita.
Fokos
Fokos oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.
Ornytionin poika
Fokos oli Ornytionin poika, joskin häntä kutsuttiin myös Poseidonin pojaksi. Fokiin maakunta sai nimensä hänen mukaansa sen jälkeen kun hän asettui sinne asumaan.
Aiakoksen poika
Fokos oli Aiakoksen ja Psamathen poika, jonka hänen velipuolensa Peleus ja Telamon surmasivat. Hänen kerrottiin olleen vahva ja voimakas.
Lüllelaht
Lüllelaht on Virossa Saarenmaalla Papissaaren niemimaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järi sijaitsee Papissaaressa noin 1,2 kilometriä Kihelkonnan taajamasta. Sen pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Saaria on kaksi, joiden yhteinen pinta-ala on 0,18 ha. Järvellä on vajaa kilometrin pituinen järvenselkä, joka päättyy suurempaan saareen. Saaren ympärillä on salmet, joista toista kutsutaan nimellä Vildikarahu silm. Saaren eteläpuolella aukeaa Sauelaht, joka on myös yhteydessä Itämereen Kihelkonnan lahteen. Järvenselän länsipuolella on vielä lähes irti kuroutunut lampi Kärdu lõugas. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 2,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 3,4 km². Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on metriä ja suurin syvyys 0,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä ja se on autio. pari sataa metriä koilliseen sijaitsee muutama maatila.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen.
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Vähä Sorvajärvi
Vähä Sorvajärvi, joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Sorvajärvi , on Pirkanmaalla Oriveden ja Juupajoen rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisen ylängön kalliomurroksessa metsäalueella. Se kummatkin rannat kohoavat 20 metriä ylemmäksi ja niiden rinteet putoavat paikoin jyrkänteenä veteen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen itärannalle on rakennettu vapaa-ajan asunto. Järven kaakkoispäässä on myös peltopalsta. Sinne tulee tie Aakkolasta.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Kokkilanselän alueeseen (35.752) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,3 metriä mpy. Järveen laskee kaakosta pelto-oja, jonka kautta laskee myös Iso Sorvajärvi. Järven oma laskuoja laskee 900 metrin päähän Kokkilanselän Kukkolahteen. Ojalle tulee pudotusta 32 metriä.
Sanna-Leena Perunka
Sanna-Leena Perunka (s. 23. syyskuuta 1976 Rovaniemi) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1995–2005. Peurunka toimi vuosina 2014–2020 Ylen Urheilun ampumahiihtokommentaattorina.
Urheilu-ura
Ampumahiihtoharrastuksen vuonna 1988 aloittanut Perunka osallistui yhdeksän kertaa MM-kilpailuihin ja kerran olympialaisiin. Hochfilzenin MM-kisoissa 1998 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa yhdessä Mari Lampisen, Tiina Mikkolan ja Katja Holannin kanssa. Ensimmäisissä MM-kisoissaan Ruhpoldingissa 1996 Perunka oli Suomen viestijoukkueen mukana kahdeksas ja Oslossa 2000 seitsemäs. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hänen paras sijoituksensa oli takaa-ajokilpailun (7,5 + 10 km) 20. tila.
Hanti-Mansijskin MM-kisoissa 2003 Perunka oli sprintissä (7,5 km) kahdeksas, yhteislähtökilpailussa (12,5 km) kymmenes, normaalimatkalla (15 km) kahdestoista ja takaa-ajossa kahdeskymmenes; lisäksi hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen viestijoukkueeseen. Seuraavana talvena hän sijoittui 19:nneksi Oberhofin MM-kisojen sprinttikilpailussa.
Kaudella 2002–2003 Perunka sijoittui kolmanneksi maailmancupin takaa-ajokilpailussa Östersundissa. Samalla kaudella hän oli cupin loppupisteissä viidestoista. Uransa aikana hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kuudesti kymmenen parhaan joukkoon.
Urheilu-uran jälkeen
Kaudella 2009–2010 Perunka toimi valmentajana Suomen ampumahiihtomaajoukkueessa. Aikaisemmin hän työskenteli nuorten MM-ryhmän valmentajana. Perunka toimi Yle Urheilun ampumahiihdon asiantuntijana syksystä 2014 vuoteen 2020. Yhteistyö Ylen kanssa loppui Peurungan aloitettua syksyllä 2020 Liike Nytin viestintävastaavana. Peurunka toimii hiihtäjä Iivo Niskasen media- ja yhteistyöorganisaattorina.
Perunka opiskeli kasvatustieteitä Lapin yliopistossa ja valmistui luokanopettajaksi vuonna 2010 ja urheilutoimittajaksi Laajasalon opistosta.
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2021
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 olivat järjestyksessään 23:nnet jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne pelattiin Sloveniassa ja Unkarissa. Alkulohkot pelattiin 24.–31. maaliskuuta ja pudotuspelit 31. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021. Loppuottelu pelattiin Slovenian Ljubljanassa ja muut pudotuspelit Ljubljanan lisäksi Slovenian Mariborissa sekä Unkarin Székesfehérvárissa ja Budapestissa. Alkulohkoja pelattiin edellisten lisäksi Slovenian Celjessä ja Koperissa sekä Unkarin Győrissä ja Szombathelyssa.
Lopputurnauksessa oli mukana 16 joukkuetta ja ne pelasivat neljässä alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi pudotuspeleihin. Puolivälierissä Alankomaat voitti Ranskan, Saksa rangaistuspotkukilpailussa Tanskan, Espanja jatkoajalla Kroatian ja Portugali jatkoajalla Italian. Välierissä Saksa voitti Alankomaat 2–1 ja Portugali Espanjan 1–0. Mestaruuden vei Saksa voittamalla loppuottelussa Portugalin 1–0. Loppuottelun ainoan maalin teki Saksan Lukas Nmecha, joka neljällä maalillaan oli myös lopputurnauksen paras maalintekijä. Kolmen maalin tekijöitä olivat Italian Patrick Cutrone, Portugalin Dany Mota, Alankomaiden Myron Boadu ja Espanjan Javi Puado.
Tahroja paperilla
”Tahroja paperilla” on Eppu Normaalin kappale yhtyeen albumilta Historian suurmiehiä. Kappale julkaistiin albumilta myös singlenä ja siitä onkin tullut yksi yhtyeen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleita. Kappaleessa soittaa pianoa vieraileva muusikko, Safka.
Singlestä julkaistiin myös 50 kappaleen harvinaisuuspainokset, joiden kansissa on laulaja Martti Syrjän paljas takapuoli. Erikoispainoksista on tarjottu huutokaupoissa useita satoja euroja.
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2000
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2000 olivat järjestyksessään 12:nnet alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut. Lopputurnaus pelattiin Slovakiassä 27. toukokuuta – 3. kesäkuuta 2000. Kisapaikkakuntina olivat Bratislava, Trenčín ja Trnava. Loppu- ja pronssiottelu pelattiin Bratislavassa.
Lopputurnaukseen selviytyi karsintalohkojen ja kaksiosaisten neljännesvälierien jälkeen kahdeksan joukkuetta. Ne pelasivat kahdessa alkulohkossa, joista Tšekki ja Italia etenivät lohkovoittajina loppuotteluun sekä Espanja ja Slovakia lohkokakkosina pronssiotteluun. Nämä neljä maata saivat samalla paikan Sydneyn olympialaisiin. Muut EM-lopputurnausjoukkueet olivat Alankomaat, Englanti, Kroatia ja Turkki. Pronssiottelussa Espanja voitti Slovakian 1–0. Loppuottelussa Italia voitti Tšekin 2–1. Andrea Pirlo teki loppuottelussa kaksi maalia ja Tomáš Došek yhden.
Larry Coryell
thumb|right|Larry Coryell Larry Coryell (2. huhtikuuta 1943 Galveston, Texas – 19. helmikuuta 2017 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzkitaristi. Hän syntyi Texasissa ja aloitti ensimmäisenä soittimenaan pianon. Opiskeltuaan Washingtonin yliopistossa journalismia hän muutti vuonna 1965 New Yorkiin, jossa hänestä tuli osa Chico Hamiltonin kokoonpanoa. Samana vuonna hän alkoi käydä jamisessioissa, joista seuraavaan vuoteen mennessä oli syntynyt uusi tyylisuunta, jazz-rock. Ensimmäisiä tämän tyylisuunnan levytyksiä oli saman vuoden Free Spirits.
Larry Coryellin suosio alkoi varsinaisesti vuonna 1967 hänen toimiessaan Gary Burtonin kvartetissa. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa hän oli hyvin aktiivinen. Hän oli mm. triokiertueella Mitch Mitchellin ja Jack Brucen kanssa, levytti Charles Mingusin kanssa ja teki tunnetun fuusiojazzlevyn Spaces yhdessä John McLaughlinin, Billy Cobhamin, Chick Corean ja Miroslav Vitousin kanssa.
Coryell teki yhteistyötä myös muiden muassa Eric Claptonin, Jimi Hendrixin ja Paco de Lucían kanssa. Hänen maineensa on pitkälti hänen fuusiojazzvuosiensa varassa.
Valikoitu diskografia
Gary Burtonin kvartetin kanssa:
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2002
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2002 olivat järjestyksessään 13:nnet alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut. Lopputurnaus pelattiin Sveitsissä 16.–28. toukokuuta 2002. Kisapaikkakuntina olivat Basel, Zürich, Genève ja Lausanne. Loppuottelu pelattiin Baselissa.
Lopputurnaukseen selviytyi karsintalohkojen ja kaksiosaisten neljännesvälierien jälkeen kahdeksan joukkuetta. Ne pelasivat kahdessa alkulohkossa, joista Italia ja Ranska etenivät lohkovoittajina sekä Sveitsi ja Tšekki lohkokakkosina välieriin. Muut lopputurnausjoukkueet olivat Portugali, Belgia, Englanti ja Kreikka. Välierissä Ranska voitti Sveitsin 2–0 ja Tšekki Michal Pospíšilin jatkoajalla tekemällä kultaisella maalilla Italian 3–2. Loppuottelussa Tšekki voitti Ranskan maalittoman 90-minuuttisen ja jatkoajan jälkeen rangaistuspotkukilpailussa maalein 3–1. Tšekin maalintekijät rangaistuspotkukilpailussa olivat Michal Pospíšil, Zdenek Grygera ja Rudolf Skácel sekä Ranskan Camel Meriem. Turnauksen paras maalintekijä oli Italian Massimo Maccarone, joka teki kaksi maalia alkulohko-ottelussa Englantia ja yhden välierässä Tšekkiä vastaan.
Mikko Haanpää
Mikko Jaakko Ehto Haanpää (3. lokakuuta 1875 Pulkkila – 3. syyskuuta 1954 Piippola) oli keskipohjalainen maanviljelijä, kunnallispoliitikko ja kirjailija Pentti Haanpään isä. Mikko Haanpää kirjoitti myös itse joitain kaunokirjallisia teoksia.
Mikko Haanpään vanhemmat olivat maanviljelijä ja valtiopäivämies Juho Haanpää ja talollisentytär Liisa Haaraniemi. Haanpää vieraantui jo varhain kotoaan ja hän yritti aluksi pitää maatilaa yhdessä veljensä kanssa mutta myi pian pois osuutensa. Tämän jälkeen hän vaelsi muutamia vuosia jätkänä ja pelimannina kunnes kävi sitten Haapaveden kansanopiston 1897–1898. Opiston käytyään Mikko Haanpää lähti 1899 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin ja siellä hän meni 1902 naimisiin Maria Susanna (Sanna) Keckmanin (1877–1950) kanssa. Pariskunta palasi Suomeen 1904 ja he asuivat aluksi vähän aikaa Haapavedellä kunnes Mikko Haanpää osti Pulkkilan Leskelän kylästä Makkosen rappiotilan jota hän sitten viljeli seuraavat 13 vuotta. Tällä tilalla syntyi myös 1905 hänen vanhin poikansa Pentti. Myytyään Makkosen tilan Mikko Haanpää osti samasta kylästä Nivalan kruununtorpan, haki sen itsenäiseksi tilaksi ja laajensi tilaa myöhemmin maakaupoilla.
Mikko Haanpää oli mukana kunnallispolitiikassa, osuustoiminnassa sekä sosialidemokraattisen puolueen, maalaisliiton ja pienviljelijäpuolueen paikallisosastojen toiminnassa. Hän kirjoitti ahkerasti sanomalehtiin artikkeleita, pakinoita, kertomuksia, maaseutukirjeitä yms. käyttäen nimimerkkejä "M.E.H." ja "Nivan äijä". Haanpää oli alkanut kirjoittaa jo Amerkan-siirtolaisena ollessaan sikäläisiin suomalaisiin lehtiin ja samoihin aikoihin hän julkaisi ensimmäiset kaunokirjalliset kertomuksensa.
Vuonna 1916 Mikko Haanpää julkaisi Hätämaan Jussin unikirjan joka perustui samassa Leskelän kylässä eläneen kansanparantaja ja tietäjä Jussi Luomajoen antamiin tietoihin. Hän jatkoi saman aihepiirin käsittelyä vielä 1924 kirjoitetussa näytelmässään Tietäjän talossa. Viimeksi Mikko Haanpää kirjoitti romaanikäsikirjoituksen Kauneuden kirous jota ei kuitenkaan painettu. Hän tarjosi käsikirjoitusta pojalleen Pentti Haanpäälle ja tämä alkoikin suunnitella sen pohjalta Sisarukset-nimistä romaania. Tämä romaani ei kuitenkaan toteutunut mutta romaanin alusta Pentti Haanpää teki kertomuksen Lähtö maailmalle ja hän julkaisi romaania varten kirjoittamaansa materiaalia myös kertomuskokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (1947) ja romaanissa Jauhot (1949).
Veijo Wirén
Veijo Wirén (s. 7. tammikuuta 1952 Pori ) on suomalainen tietokirjailija.
Hän valmistui ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1972 ja suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 1979, pääaineenaan englantilainen filologia. Lisäksi hän suoritti Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksessa tiedotusalan informaatiopalvelukurssin, Turun yliopistossa englannin kielen kaupallisen kurssin ja Raision kauppaopistossa kirjastosihteerin koulutusohjelman.
Toimittuaan aiemmin kirjasto- ja arkistoalalla hän perusti vuonna 2000 Veijon Kirjat -toiminimen jonka päätoimialana oli tietokirjojen tuottaminen ja niiden julkaisuoikeuksien myynti eri kustantajille. Lopetettuaan Veijon Kirjat vuonna 2019 hän on jatkanut kirjallista toimintaansa freelancerina.
Iso Sorvajärvi
Iso Sorvajärvi, joka voidaan kirjoittaa myös Iso-Sorvajärvi , on Pirkanmaalla Oriveden ja Juupajoen rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisen ylänköalueen kalliomurroksessa Sorvavuorten vieressä. Sen molemmat rannat laskevat jyrkkinä rinteinä veteen. Ylärinteitä hallitsevat metsäiset jyrkänteet. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Kokkilanselän alueeseen (35.752) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,7 metriä mpy. Järvi sijaitsee Sorvaojan päässä, joka laskee Vähän Sorvajärven läpi Kokkilanselän Kukkolahteen. Ojalla on Vähään Sorvajäveen pudostusta 1,4 metriä, mutta Kukkolahteen tulee pudotusta vielä 32 metriä lisää.
Ray Lewis
Ray Anthony Lewis (s. 15. toukokuuta 1975, Bartow, Florida ) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan tukimies. Hän edusti koko ammattilaisuransa ajan NFL-liigassa pelaavaa Baltimore Ravensia.
Lewis valittiin urallaan 12 kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Lisäksi hän on voittanut NFL:n parhaalle puolustavalle pelaajalle jaettavan palkinnon vuosina 2000 ja 2003, tehden hänestä vasta kuudennen pelaajan joka on voittanut palkinnon kaksi kertaa. Lewis oli myös vasta toinen tukimies, joka on voittanut Super Bowlin arvokkaimmalle pelaajalle jaettavan palkinnon ja ensimmäinen tukimies joka voitti kyseisen palkinnon Super Bowlin voittaneessa joukkueessa. NFL Network on listannut Lewisin kaikkien aikojen 18. parhaaksi pelaajaksi joka on koskaan pelannut NFL:ssä.
Ura
Lewis pelasi yliopistouransa Miamin yliopiston joukkueessa, ollen kerran ehdolla Butkus Awardiin.
Baltimore Ravens varasi Lewiksen NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 26. pelaajana. Hän kohtasi ennakkoluuloja, koska hänen ei uskottu pystyvän murtautua kokoonpanoon tukimiehen rooliin siihen pienen kokonsa takia. Lewis voitti Super Bowlin Baltimore Ravensin riveissä kausilla 2000 ja 2012. Hänen uransa loppui jälkimmäiseen voittoon.
Yksityiselämä
Lewisillä on kahdeksan lasta vaimonsa kanssa. Hän on kristitty, ja tuli uskoon vuonna 2006.
Vuonna 2000 Lewis joutui kavereineen kahakkaan toisen ryhmän kanssa, joka johti kahden ihmisen kuolemaan. Lewis ja kaksi muuta miestä saivat syytteet murhasta.
Oinoússes (kunta)
Oinoússeen kunta käsittää koko Oinoússeen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluu Pasáksen saari sekä seuraavat pienemmät saaret: Ágios Panteleímonas, Archontóniso, Gádros, Gaïdourónisos, Malliarópetra, Monáftis, Nisí Panagiás, Nisí Píttas, Papapontikádiko, Pateróniso, Pontikonísi, Prasonísia, Sánta Panagiá ja Vátos.
Kunnan osat
Oinoússeen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Ticonderoga-luokka
Niiden elektronisen varustuksen muodostaa AEGIS-tutkajärjestelmä, jonka tärkeimmät osat ovat SPY-1A, SPS-49 ja SPG-62 tutkat sekä SQS-53 kaikuluotain.
Suunnittelu
Luokan alusten suunnittelu pohjautui Spruance-luokan hävittäjiin. Siinä esiteltiin samalla uuden sukupolven ohjuksin varustettu sotalaiva, joka valmistettiin AEGIS-tutkan vaatimusten mukaan. Tutka kykenee saman aikaisesti valvomaan toiminta-alueen tapahtumia, seuraamaan maaleja ja ohjaamaan ohjukset maaleihin. Alusluokka oli myös ensimmäisiä moduleina valmistettuja eikä perinteisesti kölistä ylöspäin. Alusten kansirakenteita on muutettu etukannella ja takakannella kahden antennien vaatiman rakennelman tarpeiden mukaan. Luokan alukset ovat ulkoisesti lähes identtisiä lukuun ottamatta ohjusjärjestelmä vaihdoksen aiheuttamia muutoksia.
Operaatioanalyysiä käytettiin alusten miehistötarpeen kartoitukseen, jonka tuloksena kyettiin vähentämään neljä upseeria ja 44 miehistönjäsentä alun perin suunnitellusta perinteiseen tehtäväjakoon perustuneesta miehistöstä. Kuitenkin suuren miehistötarpeen Mk 26 ohjusjärjestelmän korvaaminen pitkälle automatisoidulla Mk 41 ohjusjärjestelmällä oli vaikeasti toistettavissa Mk 45 127 millimetrin tykin kohdalla. Ristelijöillä on tykit sekä etu- että takakannella. Alusten suurempi varustus nosti uppouman 6 900 tonnista 9 600 tonniin.
Lisäntyneen tutkakapasiteetin lisäksi viidennen aluksen USS Thomas S. Gatesin jälkeen valmistetuilla aluksilla on toteutettu Mk 26 järjestelmän korvaaminen Mk 41 VLS -järjestelmällä. Kaksi VLS järjestelmää mahdollistavat 122 ohjuksen varastoinnin ja käytön aluksille. Siiloihin voidaan ladata erilaisia ohjuksia kuten Tomahawk-risteilyohjuksia, Standard- ja Sea Sparrow -ilmatorjuntaohjuksia ja ASROC-sukellusveneentorjuntaraketteja. VLS-järjestelmään sijoitetut ohjukset ovat jatkuvasti käyttövalmiina, mikä lyhentää vasteaikaa hälytyksestä laukaisuun. Normaali ohjusjakauma on 80 SM-2, 16 ASROC ja 26 Tomahawk-ohjusta. Mk 26 järjestelmään kyettiin sijoittamaan vain 88 ohjusta ja se ei ollut kykenevä laukaisemaan Tomahawk-risteilyohjuksia. Siten kylmän sodan päätyttyä viisi ensimmäistä luokan alusta palvelivat lähinnä Yhdysvaltain rannikkovesillä.
Amiraali Zumwaltin vastaanotettua laivastonkomentajan tehtävät hän vaati suurta määrää Aegis-tutkalla varustettuja aluksia. Kustannus- ja tonnistosyistä alusten pääaseeksi tuli Mk 26 Mod2 64-ohjuksen laukaisualusta, joihin asennettiin 68 Standard SM-1 ilmatorjuntaohjusta ja kaksikymmentä ASROC-sukellusveneentorjuntaohjusta. Aluksen muina aseina oli kahdeksan Harpoon merimaaliohjusta, kuusi 12,75 tuuman sukellusvenetorpedoputkea ja kaksi viiden tuuman 54 pituuskaliiperin tykkiä. Alukset oli varustettu kahdella helikopterilla.
Voimanlähteenä aluksilla on neljä kappaletta LM2500-kaasuturbiineja, jotka on kytketty kahteen akseliin. Alusten maksiminopeus on 30 solmua ja toimintasäde 6 000 merimailia kahdenkymmenen solmun nopeudella.
Dado Topić
Adolf "Dado" Topić on kroatialainen sanoittaja, säveltäjä, sovittaja sekä basso- ja soolokitaristi. Hän syntyi 4. syyskuuta 1949 lähellä Nova Gradiškan kylää, Kroatiassa, Jugoslaviassa. Topić on yksi Kroatian ja koko entisen Jugoslavian alueen tunnetuimmista rockartisteista.
Ura
Topić on aina pysynyt uskollisena rockille, bluesille ja soulille. Lisäksi hän sekoittanut musiikkiinsa jonkin verran funkia. Topić palkittiin vuonna 2006 "parhaana rock-vokalistina ja -säveltäjänä" viimeisen 40 vuoden aikana.
Topić on esiintynyt viime vuosina myös yhdessä Dragonfly-yhtyeen kanssa, pääasiassa live-konserteissa.
Topić osallistui vuonna 2007 yhdessä Dragonflyn kanssa Helsingissä järjestettyyn Eurovision laulukilpailuun kappaleella Vjerujem u ljubav. Heidän kilpailunsa päättyi semifinaaliin.
Villafranca
Villafranca voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sydney (yhtye)
Sydney oli Burlingtonista, Kanadan Ontariosta kotoisin oleva rock-yhtye. He julkaisivat kaksi albumia: Sydney (2005) ja When We Were Safe (2007). Bändin muodostivat Scott Sanderson (laulu), Anto Boros (basso), Jay Jensen (kitara) ja Kyle Anderson (rummut).
Yhtye ilmoitti hajoamisestaan 26.9.2008.
Louis Delluc
Louis Delluc (14. lokakuuta 1890 – 22. maaliskuuta 1924) oli ranskalainen elokuvaohjaaja käsikirjoittaja ja kriitikko. Hänen 1910-luvun kirjoituksiaan on koottu teokseen Cinema et cie (1919). Delluc kirjoitti yhden ensimmäisistä Charles Chaplinia käsittelevistä kirjoista (1921).
Louis Dellucin puoliso oli vuodesta 1918 belgialainen näyttelijä Eve Francis, joka esiintyi useissa hänen elokuvissaan. Dellucin kunniaksi on 1937 perustettu hänen nimeään kantava palkinto Louis Delluc -palkinto.
Delluc kuoli lentävään keuhkotautiin kesken elokuvateorioidensa kehittelyn ja lupaavasti alkaneen ohjaustyönsä.
Johannes Eberhard von Schantz
Johannes Eberhard von Schantz (2. kesäkuuta 1861 Helsinki – 25. joulukuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Von Schantzin vanhemmat olivat kapellimestari, säveltäjä Filip von Schantz ja Charlotta Eufrosyne von Fieandt ja puoliso vuodesta 1892 Olga Wideman. Von Schantz tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja suoritti oikeustutkinnon 1884, varatuomarin arvon hän sai 1887. Von Schantz oli ensin Vehmaan ja sitten Mynämäen kihlakunnan kruununvouti 1892–1907, sisäministeriön ylimääräisenä notaarina hän toimi 1917–1925. Von Schantz oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.
Rauhansanalaisuus
thumb|right|Lestadiolaisuuden olemassa olevien ryhmien sukupuu. Vuonna 2001 olemassa olleet lestadiolaisuuden haarat ja yksi sen jälkeen syntynyt lestadiolaisuuden haara. Rauhansanalaisuus on lestadiolaisen herätysliikkeen suuntaus, joka tunnetaan myös nimityksillä pikkuesikoisuus tai Rauhan Sana -lestadiolaisuus. Tämä lestadiolaisuuden haara sai alkunsa Amerikassa erkaantumalla esikoislestadiolaisista vuonna 1903. Suomessa ryhmä erkani lestadiolaisuuden pääsuunnasta vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1934, liittyen esikoislestadiolaisista Amerikassa vuonna 1903 erkaantuneeseen pikkuesikoisuuteen. Tämän vuoksi liikettä kutsutaan myös pikkuesikoisuudeksi.
Pikkuesikoisiin liittyivät tätä ennen Amerikassa myös Amerikan uusheränneet ja vanhoillislestadiolaisista 1927–1928 erkaantuneet kirkkokuntalaiset eli entiset suurseuralaiset, joista monet olivat haalilaisia. Liikkeen kattojärjestö on Lähetysyhdistys Rauhan Sana (LYRS) ja sen ruotsinkielinen sisaryhdistys Laestadianernas Fridsföreningars Förbund (LFF). USA:ssa ja Kanadassa rauhansanalaisilla eli pikkuesikoisilla ovat kirkot nimeltä Apostolic Lutheran Church (ALC). ALC:t ovat ryhmittyneet liberaaleiksi ja konservatiiveiksi, mutta konservatiivit ja liberaalit pitävät kuitenkin ohutta yhteydenpitoa. Karkeasti arvioiden Euroopassa ruotsinkielinen LFF on konservatiivisempi järjestö ja suomenkielinen LYRS liberaalimpi järjestö.
Rauhansanalaisia oli rauhansanalaisen lestadiolaisuuden tutkijan, kirkkohistorian professori Jouko Talosen arvion mukaan vuonna 2016 noin 23 000 henkilöä, joista Suomessa heitä oli noin 10 000. Rauhansanalaisuus oli yhä vuonna 2012 kolmanneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa. Vuonna 2012 suurin lestadiolaisryhmä maailmassa oli vanhoillislestadiolaisuus noin 115 000 henkilöllä. Toiseksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa oli vuonna 2012 esikoislestadiolaisuus noin 24 000 henkilöllä. Neljänneksi suurin oli töröläläisyys noin 4 000 henkilöllä.
Synty
Pikkuesikoisuuden eli rauhansanalaisuuden perustajan voidaan katsoa olevan John Lumijärvi, jonka johdolla pikkuesikoisuus erkani esikoislestadiolaisuudesta 1902–1903 Amerikassa. Esikoislestadiolaisuuden pääsuuntausta Amerikassa johti tuolloin Olli Matoniemi. Tuon hajaannuksen jälkeen Amerikan uusheränneet liittyivät John Lumijärven johtamaan pikkuesikoisuuteen.
Vuodesta 1908 lähtien osa Amerikan vanhoillislestadiolaisista ryhtyi järjestämään "suuria seuroja" yhdessä pikkuesikoisten ja uusheränneitten kanssa. Suurseuratoimintaan mukaan lähteneitä vanhoillislestadiolaisia ryhdyttiin kutsumaan "suurseuralaisiksi". Suurseuralaisia kutsuttiin joskus myös "haalilaisiksi" koska heistä monet olivat entisiä haalilaisia.
Suurseuralaiset perustivat vuonna 1927 yhdessä pikkuesikoisten ja uusheränneitten kanssa Amerikassa kirkkokunnan nimeltä Apostolic Lutheran Church (ALC), jonka seurauksena kirkkokuntaan mukaan lähteneet suurseuralaiset erkaantuivat vanhoillislestadiolaisuudesta ulkonaisestikin 1927–1928. Pikkuesikoisten ja uusheränneitten kirkkokuntaan mukaan lähtenyttä vanhoillislestadiolaisuudesta erkaantunutta ryhmää kutsuttiin kirkkokuntalaisuudeksi ("federation"). Kirkkokuntalaiset siis liittyivät pikkuesikoisuuteen.
Tuolloin myös Norjan ja Ruotsin lundbergilaiset ja Norjan Vesisaaressa kauan erillään ollut Ananias Brunen ryhmä liittyivät yhteen pikkuesikoisten kanssa. Ananias Brunen ryhmää Juhani Raattamaa kutsui aikoinaan harhaoppiseksi eriseuraksi, mutta uusheräyksen perustaja Pietari Hanhivaara katsoi sen edustavan oikeaa uskoa Vesisaaressa.
Osa Suomen, Ruotsin ja Norjan vanhoillislestadiolaisista erkaantui vanhoillislestadiolaisuudesta Pauli Rantalan johdolla vuonna 1934 nimikkeellä "rauhansanalaisuus", liittyessään hengelliseen yhteyteen Amerikan pikkuesikoisten kanssa. "Rauhansanalaisuus" sai nimensä julkaisemansa lehden nimen mukaan. Rauhansanalaiset siis liittyivät pikkuesikoisiin ja pikkuesikoiset liittyivät rauhansanalaisiin. Niinpä rauhansanalaiset ovat pikkuesikoisia ja pikkuesikoiset ovat rauhansanalaisia.
Vanhoillislestadiolaisuus järjestäytyi Suomessa 1910-luvulla Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistykseksi (SRK). Järjestön toimisto tuli Ouluun. Organisoituminen asetteli uudelleen liikkeen sisäiset voimasuhteet ja toimintatavat. Aikaisempi, lestadiolaisten "seurakuntien" luonnollisten yhteydenpidon sijaan tuli yhteydenpito ja asioiden hoitaminen SRK:n johtokunnan kautta. Tämä aiheutti murrosajan, johon liike ei ollut opillisesti ja hallinnollisesti valmistautunut, ja jonka aikana liike hajaantui. Organisointi toi esiin kysymyksiä, joihin toiset vastasivat soveltamalla eksklusiivista seurakuntaoppia ja toiset korostamalla paikallisseurakuntien itsenäistä päätäntävaltaa. Uudelleenorganisointi vaikutti välittömästi tilanteen, jossa Tornionlaakson, ja sitä myötä Pauli Rantalan ja hänen tukijoidensa, vaikutus pieneni.
Hajaannuksen viimeisen näytöksen taustalla on 1920-luvun Pohjois-Amerikan vanhoillislestadiolaisuuden hajaannus (1928). Kyseisen skisman osapuolet olivat heidemanilaisuus ja kirkkokuntalaisuus (suurseuralaisuus). Tornionlaakson saarnaaja Pauli Rantalalla oli yhteydet Amerikan suurseuratoiminnassa (1908...) mukana olleisiin eri lestadiolaisryhmien edustajiin, joita kutsuttiin yhteisnimellä suurseuralaiset. Pastori Oskari Jussilalla oli yhteydet Amerikan heidemanilaisiin nuoren pastori Paul Heidemanin kautta 1920-luvulla. Oskari Jussila ei kuunnellut ystävänsä Pekka Tapanisen neuvoa (1925) viestittää Suomesta hyväksyntää molempien ryhmien jäsenille, vaan valitsi näistä vain heidemanilaisuuden.
Suurseuralaisuus, kirkkokuntalaisuus ja rauhansanalaisuus poikkesivat opillisesti vanhoillislestadiolaisuuden valtavirrasta muun muassa siten, että näkyvin vanhoillislestadiolaisuudesta poikkeava oppi oli liberaali muita oppeja hyväksyvä ja tällä tavalla eri lestadiolaissuuntien yhdistymistä ajava opetus, jollainen oppi oli myös esikoislestadiolaisista 1903 erkaantuneilla pikkuesikoisilla eli Lannavaaran esikoisilla, ja suuressa hajaannuksessa erkaantuneella uusheräyksellä.
Organisaatiotasolla varsinaista virallista erkaantumista SRK:n yhteydestä tapahtui hyvin pienissä määrin, koska suurin osa niistä joita alettiin kutsua "rauhansanalaisiksi", olivat seurakuntia, jotka eivät olleet mukana SRK:n toiminnassa virallisina jäseninä, eivätkä siten myöskään voineet erota virallisessa mielessä. Hajaannus oli siis enimmäkseen alueellinen. Pohjoisen Skandinavian vanhoillislestadiolaisten enemmistö, Tornionlaakso lähes kokonaisuudessaan ja lähes kaikki Suomen ruotsinkieliset vanhoillislestadiolaiset menivät pikkuesikoisuudelle. Paikallista hajaantumista tapahtuikin lähinnä eräissä Keski- ja Etelä-Pohjanmaan suomenkielisissä lestadiolaisyhteisöissä ja rauhanyhdistyksissä sekä Helsingissä. Tämän perusteella rauhansanalaiset eli Lannavaaran esikoiset yleensä katsovat jatkaneensa alkuperäistä lestadiolaisuutta, kuten kaikki muutkin lestadiolaisuuden haarat omasta mielestään, lukuun ottamatta ehkä uuttaheräystä, jonka oli tarkoituskin olla uusi verrattuna "mädäntyneeseen" vanhaan lestadiolaisuuteen.
Vuosien 1945—1946 vaihteessa Suomessa yritettiin sovintoa vanhoillisuuden ja pikkuesikoisten välillä. Sovinto näytti hetkeksi syntyneen, mutta raukesi uudelleen riitoihin. Vaikka rauhansanalaisuus näyttäytyy liberaalimpana, niin sen alkuvaiheessa tunnusomaista oli vanhoillisia tiukempi opetuksen, neuvon ja nuhteen korostus.
Nykytila
Rauhansanalaisia on Pohjoismaissa ja Pohjois-Amerikassa noin 16 000–19 000. Pohjois-Amerikassa toimii rauhansanalaisten kirkkoja nimellä Apostolic Lutheran Church, joilla on kannattajia yhteensä noin 6 000–7 000. Amerikassa rauhansanalaisuuden kannatus on siis suorastaan romahtanut huippuvuosista, jolloin Amerikassa oli 15 000–16 000 kirkkokuntalaista. Suomessa rauhansanalaisia on noin 7 000. Rauhan sana on nykyisin suurin lestadiolaisuuden suunta Ruotsissa. Siellä kannattajia noin 3 000–5 000. Amerikassa rauhansanalaisuuden piirissä vaikuttaa elämäntavoissa liberaalimpi ja konservatiivisempi suuntaus, jotka kuitenkin pitävät löyhää yhteyttä keskenään.
Lisäksi Apostolic Lutheran Churchia kohtasi ulkonainenkin hajaannus 2010-luvun alussa, jolloin siitä erkani ryhmä nimeltä andersonilaisuus Steven E. Andersonin johdolla. Tämä uusi rauhansanalaisuuden suuntaus perusti kirkon nimeltä Grace Apostolic Lutheran Church (GALC). Andersonilaiset uskovat uudestisyntymisen tapahtuvan kasteessa.
Rauhansanalaisuus julkaisee lehteä nimeltä Rauhan Sana. Sen levikki on noin 2 800 kappaletta. Amerikassa rauhansanalaiset julkaisevat Christian Monthlya. Liike järjestää vuosittain suvijuhlat, jonka pitopaikka vaihtelee. Laulukirja on Siionin matkalaulut ja se on tehty yhteistyössä uusheräyksen kanssa. Ryhmän kuoro on Toukomettiset ja se on toiminut 1980-luvun alusta saakka. Rauhansanalaisia on ainakin Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, USA:ssa ja Kanadassa.
Vuonna 2012 rauhansanalaisuus oli kolmanneksi suurin lestadiolaisuuden ryhmä maailmassa noin 21 000 henkilöllä, joka on noin kolmetuhatta vähemmän kuin vuonna 2001. Suurin lestadiolaisuuden haara oli vuonna 2012 vanhoillislestadiolaisuus noin 115 000 henkilöllä. Toiseksi suurin lestadiolaisuuden haara vuonna 2012 oli esikoislestadiolaisuus noin 24 000 henkilöllä. Rauhansanalaisuuden jälkeen suuruusjärjestyksessä seuraavana on huomattavasti pienempi töröläläisyys vain noin 4 000 henkilöllä vuonna 2012.
Levinneisyys
Suomessa rauhansanalaisuus on levinnyt erityisesti Tornionlaaksoon. Myös ruotsinkielinen Pohjanmaa on suunnan kannatusalueita. Suomenkielisellä rauhansanalaisuudella on kannatusta erityisesti seuraavilla paikkakunnilla: Anetjärvi, Enontekiö, jonka kahdesta yhdistyksestä toinen toimii Palojoensuulla, Espoo, Himanka, jossa toimivat sekä Himangan että Pahkalan paikallisyhdistykset , Kalajoki, Kaulinranta, Kiiminki, Kiviranta, Kokkola, Muonio, jossa toimivat sekä Muonion, että Ylimuonion paikallisyhdistykset, Oulu, Pello, Raahe, Rautio, Rovaniemi, Vaattojärvi ja Ylivieska. Ruotsinkielisen rauhansanalaisuuden kannatus on merkittävintä seuraavilla paikkakunnilla: Luoto, jossa sijaitsee kolme liikkeen rukoushuonetta: Bosund, Näs ja Risöhäll, Pedersören kunta, jossa sijaitsee Kållbyn rukoushuone, Pietarsaari, jossa on Skutnäsin rukoushuone, Kokkola, jossa on Närvilän rukoushuone, Ähtävä, jossa on Punsarin rukoushuone, Vaasa sekä Helsinki.
Ruotsissa "rauhansanalaisilla" eli itälestadiolaisilla on seuraavat rukoushuoneyhdistykset: Bodens fridsförbund, Gällivare och Malmbergets fridsförbund, Haparanda fridsförbund, Hietaniemi fridsförbund, Juhonpieti/Erkheikki fridsförbund, Juoksengi fridsförbund, Kiruna fridsförbund, Korpilombolo fridsförbund, Kuttainens fridsförbund, Liviöjärvi fridsförbund, Luleå fridsförbund, Pajala fridsförbund, Sattajärvi fridsförbund, Svansteins fridsförbund sekä Övertorneå fridsförbund.
Amerikassa ALC toimii seuraavissa osavaltioissa: Arizona (yksi seurakunta), Etelä-Carolina (kaksi seurakuntaa), Etelä-Dakota (kaksi seurakuntaa), Kalifornia (kaksi seurakuntaa), Florida (yksi seurakunta), Massachusetts (kaksi seurakuntaa), Michigan (16 seurakuntaa), Minnesota (12 seurakuntaa), New Hampshire (yksi seurakunta), Pohjois-Carolina (yksi seurakunta), Pohjois-Dakota (kaksi seurakuntaa), Oregon (kolme seurakuntaa) ja Washington (seitsemän seurakuntaa). Kanadassa ALC toimii Albertassa (yksi seurakunta), Brittiläisessä Kolumbiassa (kaksi seurakuntaa) ja Ontariossa (yksi seurakunta).
Rauhansanalaiseen lestadiolaisuuteen kuuluvat kirkot (ALC) ja yhdistykset tekevät lähetystyötä seuraavissa kohteissa: LYRS tekee lähetystyötä Virossa ja Keski-Ruotsissa, LFF Jaamassa Venäjän Inkerinmaalla ja ALC Afrikan Ghanassa, Keniassa, Liberiassa, Nigeriassa, Etelä-Afrikassa ja Togossa , Aasian Myanmarissa , Intiassa , Filippiineillä , Sri Lankassa ja Vietnamissa , Keski-Amerikan Guatemalassa ja Euroopassa Venäjällä.
Magic Carpet Ride
Magic Carpet Ride on Steppenwolfin kappale vuodelta 1968. Elokuvassa Star Trek – ensimmäinen yhteys se säesti ensimmäisen Maapallolla rakennetun poimualus Feenixin ensilennon starttia.
Ben Kingsley
Ben Kingsley (s. 31. joulukuuta 1943 Scarborough, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on ollut urallaan neljästi Oscar-ehdokkaana. Hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon, BAFTA-palkinnon ja Golden Globe -palkinnon roolistaan Mahatma Gandhina elokuvassa Gandhi.
Nuoruus
Kingsley syntyi Scarboroughissa, Yorkshiressa, näyttelijä-malli Ann Lyna Mary Bhanjin (o.s. Goodman) ja lääkäri Rahimtulla Harji Bhanjin lapsena. Hän sai nimekseen Kriśna Pandit Bhañi. Kingsleyn isä oli ismailiitteihin kuulunut muslimilääkäri, joka oli syntynyt siirtomaa-ajan Keniassa gujaratilaistaustaiseen perheeseen. Kingsleyn maustekauppiasisoisä oli muuttanut 1800-luvulla Intiasta Sansibariin, jossa Benin isä oli asunut ennen kuin oli muuttanut Englantiin 14-vuotiaana. Kingsleyn äiti oli englantilainen malli, jolla oli mahdollisesti myös venäjänjuutalaisia sukujuuria.
Ura
Kingsley aloitti näyttelijänä amatööriteatterissa Manchesterissa, ja ammattilaiseksi hän siirtyi 23-vuotiaana. Hän esiintyi 1967 ensimmäisen kerran Lontoossa, Aldwych-teatterissa. Tämän jälkeen hän siirtyi Royal Shakespeare Companyyn ja näytteli seuraavat 15 vuotta pääasiassa teatterissa. Tuona aikana hän teki myös kaksi elokuvaa, Pelko on aseeni ja Hard Labour. Yhdysvalloissa Kingsley esiintyi ensimmäisen kerran 1971, kun Royal Shakespeare Company vieraili Broadwayllä. Kingsley esiintyi 1970-luvulle asti syntymänimellään Krishna Bhanji. Hän pelkäsi kuitenkin leimautuvansa etnisiin rooleihin, joten hän vaihtoi nimensä 1970-luvun lopulla Ben Kingsleyksi.
Julkisuuteen Kingsley ponnahti osastaan Mahatma Gandhina elokuvassa Gandhi, joka voitti kahdeksan Oscaria, mukaan luettuna Kingsleyn saama palkinto parhaasta miespääosasta. Gandhin jälkeen hänet valittiin usein esittämään samantyylisiä rooleja, kuten elokuvissa Paluu vapauteen, Haaremi ja Holmes hölmöilee. Kingsley palasi kuitenkin monipuolisempiin rooleihin 1990-luvulla, kun hän näytteli mafiajohtaja Meyer Lanskyä Bugsyssä ja juutalaista kirjanpitäjää Schindlerin listassa. Bugsystä Kingsley sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta. Hänen seuraavia töitään olivat natsiepäilty elokuvassa Yö ei tunne armoa ja tieteiselokuva Peto.
Kingsley teki 2000-luvun alussa jälleen pari arvostetumpaa roolia. Hän sai sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuudet osistaan manipuloivana rikollisena elokuvassa Sexy Beast ja ylpeänä iranilaisena maahanmuuttajana elokuvassa Hiekan ja sumun talo. Hänen roolitöihinsä mahtuu kuitenkin Hiekan ja sumun talon jälkeen myös vähemmän menestyneitä elokuvia, kuten Myrskylinnut ja BloodRayne.
Kingsley aateloitiin vuonna 2002. Hän sai tähden Hollywoodin Walk of Famelle vuonna 2010.
Reggae
thumb|Englantilainen reggaeartisti [[Macka B]] Reggae on musiikkityyli, joka syntyi Jamaikalla 1960-luvun lopulla. Reggaen juuret ovat perinteisessä afrikkalais-karibialaisessa musiikissa sekä rhythm and bluesissa. Ska ja rocksteady ovat jamaikalaisia reggaen edeltäjiä. Niitä kaikkia yhdistää vahvasti synkopoitu takapotkurytmi, jossa korostetaan tahdin toista ja neljättä osaa. Reggaella on läheisiä yhteyksiä rastafari-uskontoon.
Etymologia
Reggae-nimitystä käytti levyllä ensin Toots Hibbert, jonka yhtye Toots & the Maytals julkaisi kappaleen "Do the Reggay". Hibbert tunsi sanan katukielestä mutta ei muista, miksi käytti sitä laulunsa nimessä. Sana on mahdollisesti johdettu rähjäisyyttä tarkoittavasta jamaikanenglannin sanasta (vrt. englannin "rags", "ragged"). Sanan merkitys laajeni sitten Hibbertin mukaan tarkoittamaan jokapäiväisiä, tavallisten köyhien ihmisten asioita. Reggaemuusikko Joe Higgsin mukaan sana reggae tuli sanasta streggae, ja joidenkin mukaan reggae tarkoitti karkeaa katukäytöstä.
Ōnin-sota
Sodan syynä olivat taloudelliset vaikeudet: vaikeat nälänhädät olivat aiheuttaneet lähes jokasyksyisiä kapinoita. Sota syttyi shōgunin perimystä koskeneesta kiistasta Ashikaga Yoshimasan pojan ja veljen Hosokawa Katsumoton ja Yamana Sōzenin välillä. Hosokawan "itäisellä" armeijalla oli shōgunin ja keisarin tuki, Yamanan "läntistä" puolta taas avusti Ōuchi-klaani. Sota raivosi pääasiassa Kioton ympäristössä tuhoten kaupunkia pahoin, mutta Sengoku-kaudella sodan päättymisen jälkeen taistelut levisivät provinsseihin.
Reggae
Historia
thumb|[[Bob Marley]] 1960-luvun alussa jamaikalaiset levytuottajat, kuten Coxsone Dodd ja Duke Reid, alkoivat tuottaa sound systemiensä käyttöön kotikutoista vastinetta amerikkalaiselle rhythm and blues -musiikille. He synnyttivät nopeatempoisen tyylin, joka tunnetaan nimellä ska. Tyylin tunnetuin edustaja maailmalla on Studio Onelle runsaasti levyttänyt The Skatalites. Muita artisteja olivat mm. Justin Hinds ja Prince Buster. Vuoden 1967 tienoilla takapotkuvetoinen tyyli tasaantui ja nopeus laski soul-vaikutteisemmaksi rocksteadyksi. Rocksteadyn tähtiä olivat enimmäkseen rakkauslauluja esittäneet laulajat ja lauluyhtyeet, kuten Paragons, Heptones, Alton Ellis, Ken Boothe ja Slim Smith. Bob Marley, joka myöhemmin vei reggaen maailmanlaajuiseen suosioon, nauhoitti myös rocksteady-lauluja uransa alkuvaiheessa.
Poliittisten olojen muuttuessa epävakaammiksi 1960-luvun lopulla musiikkikin muuttui. Syntyi militantimpi reggae, jonka laulut käsittelivät rakkauden sijasta ympäröivää sosiaalista todellisuutta. Reggae syntyi ilmaisemaan Jamaikan köyhien, rikollisuuden vaivaamien slummien ääniä ja olosuhteita.
Yksi ensimmäisistä reggaeartisteista oli Toots & the Maytals, jonka kappale "54-46 (That’s My Number)" oli hitti vuonna 1968. Suosioon nousi myös The Wailers, jonka muodostivat Bob Marley, Peter Tosh ja Bunny Wailer. Laulaja Jimmy Cliff saavutti kansainvälistä mainetta esiintymällä reggae-aiheisessa menestyselokuvassa Kingstonin kovanaama (1972), joka vaikutti paljon reggaen leviämiseen Jamaikan ulkopuolelle.
Sitä reggaen tyylilajia, jonka Bob Marley teki tunnetuksi, kutsutaan roots reggaeksi. Rootsin rinnalla kehittyi instrumentaalinen reggae-tyyli dub, jonka tärkeimpiä kehittäjiä olivat studioissa miksaajina ja tuottajina toimineet King Tubby, Lee "Scratch" Perry, King Jammy ja Scientist.
Reggae alkoi pian yhdistyä jamaikalaiseen rastafariuskontoon, jota tunnustivat reggae-artisteista esimerkiksi Wailers, Big Youth, Black Uhuru, Burning Spear ja Culture. Eroottista rakkautta ylistävän ”Lover’s Rockin” edustajia olivat esimerkiksi Dennis Brown, Gregory Issacs ja Maxi Priest.
Reggae tuli 1970-luvulla suosituksi myös Britannissa, Yhdysvalloissa ja Afrikassa. Britanniaan reggae rantautui jamaikalaisten siirtolaisten tuomana. Tunnettuja brittiläisiä reggaeartisteja ovat esimerkiksi Aswad, Steel Pulse ja UB40. Yhdysvalloissa kiinnostuttiin ennen kaikkea Bob Marleysta. Maailmalle leviämisensä myötä reggae myös fuusioitui muiden musiikkityylien kanssa.
Bob Marleyn kuoltua ja uuden poliittisen väkivallan aallon alettua Jamaikalla 1980-luvun alussa jamaikalainen reggae alkoi aiheiltaan keskittyä taas entistä enemmän hauskanpitoon ja muihin maallisiin aiheisiin. Syntyi dancehalliksi kutsuttu uusi tyyli, joka oli aiempaan reggaeen verrattuna rytmisesti riisutumpaa. Dancehallin vuonna 1985 kehittynyt digitaalinen (Euroopassa myös raggana tunnettu) versio on nykyisin soitetuinta musiikkia Jamaikalla. 1990-luvun puolivälissä tiedostava reggae nosti päätään ja useissa jamaikalaisissa studioissa alettiin tuottaa taas perinteisempää reggaeta; tosin nyt äänessä olivat uuden sukupolven artistit, kuten Sizzla, Tony Rebel, Garnett Silk ja Luciano.
Reggae Suomessa
thumb|[[Jukka Poika]]
Reggae saapui Suomeen 1970-luvulla. Yksi alkuaikojen merkittävimpiä yhtyeitä oli Top Ranking Eric and the Astronauts in Babylon. Suomen reggaen uranuurtajana voidaan pitää Mike Thomasia. Hän on kansainvälinen reggae-muusikko, joka vuonna 1985 muutti Suomeen suomalaisen vaimonsa kanssa. Sitä ennen Thomas työskenteli useiden reggaen huippunimien kanssa.
Ensimmäinen suomenkielinen reggae-kappale lienee ollut Mikko Alatalon kappale Saara (1976). Riki Sorsa edusti Suomea Eurovision laulukilpailuissa vuonna 1981 suomenkielisellä Reggae OK -kappaleellaan.
Suomalaisen reggaekulttuurin popularisoitumisen voidaan katsoa alkaneen 2000-luvun alussa. Suomenkielinen reggae nousi suuren yleisön tietoisuuteen erityisesti Soul Captain Bandin "Jokaiselle tulta" -levyn (2001) myötä. Yhtyeen jäsenet, tunnetuimpina ehkä vokalistit Jukka Poika ja Nopsajalka, ovat sittemmin esiintyneet muissakin kokoonpanoissa. Helsingin reggae-tansseista vastaa nykyään useimmiten samaan kokoonpanoon läheisesti kytkeytyvä Komposti Sound, joka valittiin 2004 ensimmäisessä suomalaisessa soundclashissa suosituimmaksi suomalaiseksi sound systemiksi.
Soul Captain Bandin lisäksi vuosituhannen alun suosituimpia ja aktiivisimpia orkestereita olivat jyväskyläläinen Laulurastas, oululainen Jatavi sekä Helsingissä vaikuttanut Dashing Waves. Suomen reggae-skeneen on sittemmin ilmaantunut useampiakin esiintyjiä, kuten Puppa J & Tasottavat sekä sound systemeistä Lion Head, Black Hula Sound, MPV, Healing Of The Nation, Irie Sound, Pouta Sound, Raappana, Nopsajalka ja Black Bear Sound.
Kahlekuningas
thumb|[[Harry Houdini vuonna 1899.]] Kahlekuningas on esiintyjä, jonka ohjelmanumeroon kuuluu vapautuminen esimerkiksi kahleista, pakkopaidasta, köysistä tai lukitusta arkusta. Kahlekuninkaat ovat useimmiten taikureita. Kahlekuningas voi esiintyä esimerkiksi sirkuksessa.
Usein esityksen vaativuutta lisätään siten, että taiteilija nostetaan roikkumaan pää alaspäin ketjuilla tai köydellä. Köysi voidaan vielä sytyttää palamaan, jolla tempulle annetaan aikaraja.
Kenties maailman tunnetuin kahlekuningas oli yhdysvaltalainen Harry Houdini.
Fesselung (physisch)