cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elijärven kaivosrata
Liikenne
Rataosan säännöllinen kunnossapito lopetettiin 3. kesäkuuta 2007, koska radalla ei ole toistaiseksi liikennettä. Rataa ei pureta eikä Laurilan ja Kemin asemien välillä sijaitsevaa Lautiosaaren erkanemisvaihdetta poisteta. Erkanemisvaihteen pölkytys uusittiin kesällä 2007. Elijärventien tasoristeyksestä on purettu kiskotus vuonna 2008 ja rata on poikki kyseisestä kohdasta.
Johann Jakob von Tschudi
thumb|250px Johann Jakob von Tschudi (25. heinäkuuta 1818 Glarus, Sveitsi – 8. lokakuuta 1889 Lichtenegg, Itävalta) oli sveitsiläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Johannin vanhemmat olivat kauppias Hans Jakob Tschudi (29. syyskuuta 1781 – 25. elokuuta 1825) ja Anna Maria Zwicky (2. marraskuuta 1789 – 1849).
Tschudi opiskeli luonnontieteitä ja lääketiedettä Neuchâtelin, Leidenin ja Pariisin yliopistoissa. Vuonna 1838 hän matkusti Peruun, missä hän vietti viisi vuotta tutkien ja keräten Andien kasvistoa. Vuosina 1857–1859 hän matkusteli Brasiliassa ja muissakin Etelä-Amerikan maissa. Vuonna 1860 hänet asetettiin Sveitsin Brasilian-suurlähettilääksi. Hän oli tässä virassa vuoteen 1868, minkä jälkeen hän taas tutki Brasiliaa ja keräsi kasveja Neuchâtelin, Glarusin ja Fribourgin museoille.
Tschudi kuvaili ja nimesi myös lintuja, muun muassa nokipäätinamin (Crypturellus atrocapillus). Hänen kunniakseen on nimetty suomukotinga (Ampelioides tschudii).
Toukokuussa 1849 hänet vihittiin Wilhelmine Karolina Ottilia Schnorrin kanssa (6. joulukuuta 1820 – 22. elokuuta 1897).
Toivo Hj. Långström
Toivo Hjalmar (Toivo Hj.) Långström (12. toukokuuta 1889 Helsinki – 30. syyskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysaktivisti. Hän oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja (1922–1923) ja puheenjohtaja, kun viranomaiset lakkauttivat puolueen ja pidättivät sen johtajat elokuussa 1923.
Elämäkerta
Långströmin vanhemmat olivat suutari Anders Långström ja Helena Kristiina Hiltunen. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1910 taideteollisuuskeskuskoulun. Långström oli sorvaajan oppilaana Helsingissä 1904–1906, merimiehenä 1906 sekä metallisorvaajana 1906–1918. Suomen sisällissodan aikana Långström toimi Kansanvaltuuskunnan työasiainosaston virkamiehenä, ja sodan loppuvaiheissa hän siirtyi Venäjälle, jossa hän toimi laivaston liikkuvan konepajan teknillisenä johtajana 1918–1920. Palattuaan Suomeen Långström työskenteli metallisorvaajana Helsingissä 1920–1922.
Långström oli kansanedustajana 1922–1923 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli SSTP:n eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja puolueen puheenjohtaja 1923 nimen lyhennyttyä Suomen Työväenpuolueeksi. Långström toimi myös Helsingin kaupunginvaltuutettuna. Hän oli keskeinen vaikuttaja ja johtokunnan jäsen kirjapainotoimintaa harjoittaneessa Osakeyhtiö Työssä.
Långström oli vankilassa poliittisista syistä 1923–1926. Vapauduttuaan hän toimi Työväenjärjestöjen Tiedonantajan toimittajana 1926–1927 sekä Rakennustyöväen liiton sihteerinä 1927–1929. Långström oli uudelleen vangittuna 1930–1934. Långström oli SKP:n Suomen byroon jäsen joulukuusta 1928 tammikuuhun 1930, jolloin hänet vangittiin. Långström tuki voimakkaasti SKP:n politiikkaa, jossa niin ”sosiaalifasistit” kuin ”hoipertelijatkin” tuomittiin jyrkästi. Syksyllä 1929 Långström nousi Suomen Ammattijärjestön toimeenpanevaan valiokuntaan, kun SKP otti järjestön haltuunsa hoipertelijoilta. 1920-luvun maanalaisessa kirjeenvaihdossa Långström käytti salanimiä Louhi (L:hi), Puikko ja Riku.
Päästyään vapaaksi Långström toimi yrittäjänä 1934–1940. Långström oli Metallityöväen liiton sihteeri 1940–1941 ennen kuin joutui taas vankeuteen jatkosodan ajaksi. Sodan jälkeen Långström työskenteli kansanhuoltoministeriön osastosihteerinä 1946–1948 ja Kulutusosuuskuntien keskusliiton teknillisenä johtajana 1948–1959. Långström oli Metalliliiton varapuheenjohtaja ja Kustannusosakeyhtiö Yhteistyön johtokunnan puheenjohtaja. Hän kuului Suomen kansan demokraattisen liiton liittotoimikuntaan, Suomen rauhanpuolustajien keskustoimikuntaan ja Osuusliike Elannon johtokuntaan.
Hippolyta (DC Comics)
Kuningatar Hippolyta on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran All Star Comics #8 tarinassa joulukuussa 1941 ja hänet loivat William Moulton Marston ja Harry G. Peter. Hahmo pohjautuu kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvään Hippolyteen. Hippolyta on Ihmenaisen äiti ja Themysciran Amatsonien kuningatar ja hallitsija sekä myös Nubian ja Donna Troyn adoptioäiti. Hahmo on toiminut Oikeuden Puolustajien liittolaisena. DC Comics 1976 -kalenterin mukaan Hippolyta syntyi 8. tammikuuta.
Taustaa
Hippolyta ja amatsonit asuivat kerran "Amazoniassa" muinaisen Kreikan päivinä, kunnes puolijumala Herkules, joka oli saanut inspiraationsa sodan jumalalta Marsilta, houkutteli ja sai heidät seuraamaan häntä. Hippolyta pystyi kukistamaan hänet maagisen vyön ansiosta, mutta tämä vietteli hänet ja huijasi hänet irrottamaan vyön, jolloin hän sai varastaa sen. Tämä sai amatsonit menettämään voimansa ja suojelijajumalattarensa Afroditen suosion. Lopulta hän ja muut amatsonit saivat anteeksi, mutta heidän täytyi käyttää rannekoruja muistuttamaan heitä miehille alistumisen mielettömyydestä. Saadakseen takaisin asemansa amatsonit määrättiin jättämään kuolevaisten maailman ja siirtymään Paratiisisaarelle, jonne he perustivat Themysciran. Siellä he perustivat oman yhteiskuntansa, joka oli vapaa ihmisten maailman pahuudesta. Niin kauan kuin he pysyisivät siellä ja Hippolyta säilyttäisi taikavyönsä, amatsonit olisivat kuolemattomia. Suuri osa tästä historiasta mukautettiin, vaihdeltiin ja laajennettiin Wonder Woman -sarjakuvien modernissa versiossa.
Hippolyta kuvattiin alunperin tummatukkaiseksi, mutta Silver Agen ja Bronze agen sarjakuvissa Hippolyta kuvattiin vaaleahiuksiseksi ja hänen käyttämänsä tiara oli kolmikärkinen. Hippolytan alkuperää tarkistettiin sen jälkeen, kun kirjailija George Pérez uudisti Wonder Womanin vuonna 1987. Tässä jatkuvuudessa Hippolytan ja muut Themysciran amatsonit loi valittu ryhmä Olympian jumalattarista, joihin kuuluivat Artemis, Athena, Hestia, Demeter ja Aphrodite. Nämä jumalattaret reinkarnoivat maajumalatar Gaean kokoamien naisten sielut (naiset, jotka olivat miehen tietämättömyyden ja pelon tappamia). He lähettivät nämä sielut (Hippolytan alkuperäinen inkarnaatio oli raskaana oleva luolanainen, joka tapettiin noin 32 000 eaa.) Egeanmeren pohjalle. Sielut alkoivat sitten sulautua merenpohjan saveen. Ensimmäinen reinkarnoitunut Amatsoni, joka mursi pinnan, oli Hippolyta, ja siksi hänet nimitettiin uuden rodun kuningattareksi; tässä versiossa Hippolyta oli 5,9 jalkaa (1,79 metriä) pitkä, painoi noin 130 paunaa (59 kiloa), hänellä oli kiharat mustat hiukset ja enemmän. Toinen Amatsoni, joka mursi pinnan, oli hänen sisarensa Antiope ja hän hallitsi Hippolytan puolella. Jokainen jumalattareista siunasi sitten Amatsonien kansakunnan lahjoilla: metsästystaidot ja yli-inhimilliset kyvyt, kuten yli-inhimilliset voimat, nopeus, kestävyys, kehittyneet aistit, parantava tekijä ja ketteryys (Artemis), viisaus (Athena), lämpimät kodit (Hestia), runsaat sadot (Demeter) ja kauneus sisältä ja ulkoa (Aphrodite) Velvollisuuksiensa symbolina jumalattaret antoivat Hippolytalle ja Antiopelle kullekin Gaean kultaisen vyön. Amazonit perustivat lopulta Themysciran kaupungin Anatoliaan ja tulivat tunnetuiksi kiihkeinä rauhansotureina Turkissa, Kreikassa ja Roomassa.
Myöhemmin Hippolyta alkoi tuntea kummallista kipua ja Oraakkeli Menalippe kertoi hänelle, että hänen kaipauksensa koski hänen syntymätöntä tytärtään. Häntä käskettiin menemään rannalle ja muodostamaan lapsen hahmo saaren savesta. Alkuperäiset viisi jumalatarta sekä Hermes yhdistyivät inkarnoimaan ja siunaamaan tämän lopullisen sielun. He täyttivät sen monilla lahjoilla ja yhdistivät sen savimuotoon, ja aivan kuten aikaisempien amatsonien kanssa, savi muuttui lihaksi ja vereksi. Hippolyta antoi lapselle nimen Diana "suuren ja pyhän soturin" mukaan, muukalainen, joka oli huuhtoutunut saarella maihin ja kuollut auttamalla amatsoneja voittamaan Cottuksen, Doom's Doorwaysta pakenevan olennon. Tämän Dianan paljastettiin myöhemmin olevan Steve Trevorin äiti, joka lentäjänä oli pudonnut saaren lähelle 1940-luvulla.
Kun Diana oli suorittanut haasteensa, olympiajumalat vapauttivat amatsonit rangaistuksestaan. He olivat vapaita elämään elämänsä parhaaksi katsomallaan tavalla säilyttäen samalla kuolemattomuutensa. Juhliakseen tapahtunutta Hippolyta julisti, että Themyscira luo vihdoin kulttuurivaihtoa ulkomaailman kanssa. Dianasta tuli Themysciran YK-suurlähettiläs.
Myöhemmin, kun demoni Neron aiheutti Dianan kuoleman, Hippolyta otti tämän roolin uutena Ihmenaisena ja hän myöhemmin kuoli taistelussa Imperiexiä vastaan. Hän sai kuitenkin nähdä tyttärensä viimeisen kerran ja sanoa hyvästit. Hippolyta, hänen sisarensa Antiopen henki ja Steve Trevorin äiti Diana Rockwell Trevor, tulivat saaren henkivartijoiksi, jotka valvoivat molempia heimoja kaukaisina ja entisinä kuningattareina.
Syyskuussa 2011 The New 52 käynnisti uudelleen DC:n jatkuvuuden. Tällä uudella aikajanalla Hippolytan ulkonäkö saa toisen suuren muutoksen. Nyt hän näyttää hopeakauden Hippolytalta, nuorekkaalta blondilta ja hän säilyttää soturinaisen asenteensa. Lisäksi tämä Hippolytan inkarnaatio ei muovannut Dianaa savesta: sen sijaan hän synnytti tyttärensä suhteesta Zeuksen kanssa ja keksi valheen suojellakseen Dianaa Heran raivolta. Kun totuus Dianan syntymästä paljastuu, Hera, kreikkalaisten jumalien kuningatar, ilmestyy Paratiisisaarelle rankaisemaan Hippolytaa (ei siitä, että hänellä oli suhde miehensä kanssa, vaan siitä, että hän oli liian heikko vastustaakseen Zeuksen viettelyä). Hippolyta oli ennustanut tämän ja pyytää Heraa ottamaan henkensä vastineeksi antaakseen Dianan elää. Hera kuitenkin muuttaa mielensä viime sekunnilla, ja sen sijaan, että tappaisi Hippolytan, hän muuttaa hänet kiveksi ja loput amatsonit Dianaa lukuun ottamatta käärmeiksi tuhoten näin Dianan kodin ja hänen ainoan perheensä.
Vuonna 2016 DC Comics toteutti uuden julkaisunsa uudelleen nimeltä "DC Rebirth", joka palautti sen jatkuvuuden samaan muotoon kuin se oli ennen "The New 52" -sarjaa. Hippolyta käy jälleen läpi suuren muutoksen. "Year One" -tarinassa Hippolyta esitetään samannäköisenä kuin kultakauden versionsa, mustat hiukset ja rauhallinen käytös. Kun Steve Trevor laskeutuu saarelle ja on ainoa eloonjäänyt sotilaista, hän pyrkii lähettämään hänet turvallisesti kotiin järjestämällä kilpailun, jossa määritetään, mikä Amatsoni on sen arvoinen. Hän tajuaa nopeasti, että hänen tyttärensä on se, joka voittaa, mikä harmittaa häntä, koska saarelta lähteminen hylkää Amatsonin oikeuden palata. Hän on kuitenkin ylpeä, kun Diana todellakin voittaa, ja he jättävät toisilleen hyvästit.
Infinite Frontier -aikakaudella Dianan kuoleman jälkeen hänen pelastettua Multiversumin, Hippolyta astuu tyttärensä tilalle Justice Leaguessa uutena Wonder Womanina, jolloin Nubiasta tulee Themysciran kuningatar. Myöhemmin, kun Diana palaa takaisin henkiin, Hippolyta jatkaa Liigan Ihmenaisena ja hänen tyttärensä lähtee muihin seikkailuihin Wonder Womanina. Myöhemmin Diana palaa Liigaan, ja Hippolyta käynnistää sarjan tapahtumia, jotka johtavat hänen omaan kuolemaansa salaperäisistä syistä, mikä saa aikaan Trial of the Amazons (2022) tarinan tapahtumat. Myöhemmin hänen osoitetaan nousseen Olympukseen tullakseen jumalaksi.
Hippolytalla on 3000 vuoden taistelukokemus, joka tarjoaa hänen asiantuntemuksensa sekä käsitaistelussa että käsiaseissa. Themysciran Amatsonina hän on iätön ja kuolematon, joten hän voi elää loputtomiin ikääntymättä fyysisesti yli nuoruuden, vaikka hän voisi silti kuolla vakavasti loukkaantuessaan. Amatsonille tyypillisesti hän on äärimmäisen vahva, sillä hän pystyy rikkomaan terästä ja betonia paljain käsin ja hyppäämään yli 25 jalan korkeuteen seisoma-asennosta. Hän on myös erittäin kestävä, paranee nopeasti ja erittäin älykäs, sillä hän pystyy ottamaan vastaan ​​ja käsittelemään suuren määrän tietoa lyhyessä ajassa.
Muiden amatsonien tavoin Hippolyta voi vapauttaa kehonsa fyysisistä vammoista ja myrkyistä yhdistämällä itsensä maapallon maaperän kanssa ja uudistamalla kehonsa uudelleen kokonaiseksi. Amatsonina Hippolytalla oli pääsy useisiin maagisiin esineisiin. Näihin esineisiin kuuluivat Atlas-hansikas, joka lisäsi huomattavasti hänen yleistä lujuuttaan ja kestävyyttään, sekä Hermesin sandaalit, jotka lisäsivät hänen nopeuttaan ja antoivat hänelle lentokyvyn. Ihmenaisena ollessaan Hippolyta käytti Totuuden Lassoa, vaikka hän näytti pitävän taistelussa mieluummin leveää miekkaa ja kilpeä. Hänen leveämiekkansa loi Hephaestus, ja se oli tarpeeksi terävä leikkaamaan elektronit irti atomista.
Toisella toimikaudellaan Ihmenaisena nykypäivän Justice Leaguessa, Hippolytan on osoitettu parantaneen huomattavasti voimaa ja kykyä lentää. Sitä, milloin hän hankki lentotaidon, ei ole erikseen annettu.
F-15E Strike Eagle
McDonnell Douglas (nykyään Boeing) F-15 Strike EaGLE on yhdysvaltalainen, joka sään monitoimihäivehävittäjä, joka on johdettu McDonnell Douglas F-15 Eagle-hävittäjästä. F-15E suuniteltiin 1980-luvulla pitkän kantaman, suuren nopeuden taisteluihin ilman muita hävittäjiä tai elektronisen sodankäynnin koneita. Yhdysvaltain ilmavoimien F-15E Strike Eaglet voidaan tuntea muista US Eagle-varianteistaan, joissa on tummempi suojaväritys, konformiset polttoainesäiliöt, jotka ovat kiinnitetty moottorin ilmanottoaukkoihin ja kaksi-paikkaiset ohjaamot.
Strike Eagle on käytetty sotilasoperaatioihin Iraqissa, Afghanistanissa, Syyriassa, Libyassa ja muualla maailmassa. Operaatioiden aikana, hävittäjä on ampunut syviä iskuja tärkeitä kohteita ja taisteluhävittäjäpartioita kohti, ja antanut lähi-ilmatukea muille joukoille.
Alkuperä
Yhdysvaltain ilmavoimat esitteli McDonnell Douglas F-15 Eaglen korvatakseen McDonnell Douglas F-4 Phantom II -laivastonsa. Toisin kuin F-4, F-15 suunniteltiin ilmaherruustehtäviin
ottamatta huomioon maahyökkäysroolia; F-15 Erikoistehtävä-organisaatio vastusti ajatusta F-15-koneiden tehtävästä, mikä johti lauseeseen "Ei kiloa ilmasta maahan". Palveluksessa F-15 on ollut menestyksekäs hävittäjä, joka on saavuttanut yli 100 ilmataisteluvoittoa ja nolla tappiota ilmataisteluissa vuodesta 2007 lähtien.
Huolimatta virallisen kiinnostuksen puutteesta, McDonnell Douglas työskenteli hiljaa F-15-peräisen interdictor-hävittäjän parissa. Yhtiö suunnitteli lentokoneen General Dynamics F-111:n ja jäljellä olevien F-4:ien korvikkeena sekä olemassa olevien F-15-koneiden täydennyksenä. Vuonna 1978 Yhdysvaltain ilmavoimat aloitti Tactical All-Weather Requirement Study -tutkimuksen, jossa tarkasteltiin McDonnell Douglasin ehdotusta ja muita vaihtoehtoja, kuten uusien F-111F-koneiden osto. Tutkimuksessa suositeltiin F-15E:tä USAF:n tulevaksi iskualustaksi. Vuonna 1979 McDonnell Douglas ja Hughes aloittivat tiiviin yhteistyön F-15E:n ominaisuuksien kehittämiseksi.
Auttaakseen F-15E:n kehitystä McDonnell Douglas muokkasi toista TF-15A-prototyyppiä, AF- sarjanumero 71-0291. Lentokone, joka tunnetaan nimellä Advanced Fighter Capability Demonstrator, lensi ensimmäisen kerran 8. heinäkuuta 1980. Sitä käytettiin aiemmin konformisten polttoainesäiliöiden (CFT) testaamiseen, jotka alun perin suunniteltiin F-15:lle nimellä "FAST Pack", ja FAST tarkoittaa "Fuel and Sensor, Tactical". Myöhemmin se varustettiin Pave Tack - laserin kohdistustyynyllä, joka mahdollistaa ohjattujen pommien itsenäisen toimituksen. Prototyyppi esiteltiin vuoden 1980 Farnboroughin lentonäytöksessä.
Urheiluvuosi 1982
Urheiluvuosi 1982 käsittelee vuoden 1982 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Syötteen kansallispuisto
Puisto muodostuu neljästä erillisestä alueesta: Syötteestä, Maaselästä, Latva-Korte-Kärppävaarasta ja Salmitunturista. Puisto on pohjoispohjalaisen suomaaston ja koillismaalaisen vaaramaiseman raja-alueella. Puisto on saanut nimensä sen vieressä olevan Suomen eteläisimmän tunturin, Iso-Syötteen mukaan.
Maisemiltaan ja luontotyypeiltään kansallispuiston alue on moni-ilmeinen. Kansallispuistossa on vaaroja ja niiden rinteillä olevia soita, aapasoita, kirveenkäymättömiä kuusikkoja ja aarnimetsiä, puron varsien tiheitä kasvustoja. Kansallispuisto sijaitsee poronhoitoalueella, ja poronhoito ja siihen liittyvä talous näkyy sen luonnonmaisemassa kuten myös vanhan metsätalouden jäljet. Näistä kaikista on esittely Syötteen luontokeskuksessa.
Syötteen kansallispuistossa on merkittyjä päivä-, retkeily- ja vaellusreittejä yhteensä 122 kilometriä. Pärjänjoen melontareitti on 22 kilometriä pitkä. Syöte on erityisesti maastopyöräilijöiden suosiossa. Puistossa olevat pyöräilyreitit ovat pituudeltaan 19–54 kilometriä.
Västeråsin valtiopäivät
thumb|Västeråsin valtiopäivät Västeråsin valtiopäivät olivat vuonna 1527 Västeråsin linnassa pidetyt valtiopäivät, jossa Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa vaihdatti valtion uskonnon luterilaiseksi ja Ruotsi irtaantui katolilaisesta uskosta.
Samalla määrättiin, että suuri osa kirkon omaisuudesta piti luovuttaa kruunulle. Västeråsin ordinanti, korosti pappien ja maallikkojen yhdenvertaisuutta lain edessä ja rajoitti kirkollista tuomio-oikeutta. Päätettiin, että "Jumalan sanaa on puhtaana saarnattava valtakunnassa".
Rose (Pokka pitää)
thumb|Rose Rose on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Shirley Stelfox näytteli Rosea ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa ja Mary Millar muissa jaksoissa.
Rose on Hyacinth Bucketin ja Daisyn sisar. Rose ja Daisy asuvat samassa asunnossa rapistuneella asuinalueella Onslow'n ja siskojen isän kanssa. Rose on miestennielijä ja aina flirttaileva. Hän on iskenyt silmänsä pastori Michaeliin ja Hyacinthin naapurin Emmettiin. Rose pukeutuu usein minihameisiin ja hyvin paljastaviin seksikkäisiin vaatteisiin. Rose on ollut naimisissa kerran ja kihloissa monta kertaa.
Hyacinth ei pidä Rosen tyylistä pukeutua minihameisiin ja viekoitella miehiä. Hän yrittää parhaansa mukaan vältellä Rosea ja Daisyä. Hän vierailee sisariensa luona vain pakon edessä, lähinnä dementoituneen isänsä takia.
Rosen sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
Ivar Jokinen
Iivar Jokinen (2. syyskuuta 1874 – 27. helmikuuta 1918) oli jämsäläinen paperitehtaan työmies ja Jämsänkosken punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän pakeni Jämsästä Tampereelle ja liittyi punakaartiin, sai komentoonsa Oriveden punakaartiin liitetyn jämsäläiskomppanian, ja otti osaa Länkipohjan taisteluun. Hän antautui vapaaehtoisesti vangiksi taistelussa, kuljetettiin vankina Jämsään, jossa Jokinen joutui vankina Hjalmar Saaren eli Saaren Jallun omistamaan kartanoon. Jokinen murhattiin pian tämän jälkeen.
Käkisalmen piiri
Käkisalmen piiri eli Priozerskin piiri on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjän federaatiossa Laatokan länsipuolella Karjalankannaksella. Piirin pinta-ala on 3 597,5 neliökilometriä, ja asukkaita oli vuoden 2015 alussa 63 041 (noin 58 500, 2010). Piirin hallinnollinen keskus on Käkisalmen kaupunki (20 752 as. 2006), joka sijaitsee 142 kilometriä Pietarista pohjoiseen.
Kuntajako
Käkisalmen piiri käsittää nykyään kaksi kaupunkikuntaa ja 12 maalaiskuntaa.
Teollisuus
Käkisalmen piirissä on puunjalostus- ja rakennusteollisuutta sekä huonekalutehtaita.
Maatalous
Karjankasvatusta ja turkistarhausta.
Historia
Käkisalmen piiri muodostettiin vuonna 1940, sen jälkeen kun Suomi oli luovuttanut alueen Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa. Käkisalmen piiri muodostettiin pääasiassa Käkisalmen kihlakunnan alueesta, josta siihen tuli kuulumaan Metsäpirtin, Sakkolan, Pyhäjärven, Vuokselan, Räisälän ja Kaukolan kuntien alueet sekä Käkisalmen maalaiskunta ja Käkisalmen kaupunki. Näiden lisäksi piirin tuli pääpiirteissään kuulumaan Rajajoen kihlakunnan pohjoisosassa sijainneet Raudun ja Valkjärven kunnat sekä osia Jääsken kihlakuntaan kuuluneista Vuoksenrannan ja Kirvun kunnista. Neuvostoliitossa Suomen kuntajakoa ei säilytetty, vaan alueelle perustettiin kyläneuvostoalueita, jotka olivat kooltaan jonkin verran suomalaiskuntia pienempiä. Käkisalmen piiri tuli osaksi Karjalais-Suomalaista neuvostotasavaltaa. Suomi valloitti alueen takaisin seuraavana vuonna, mutta vetäytyi alueelta vuonna 1944 Moskovan välirauhansopimuksen ehtojen mukaisesti. Lopullisesti maiden välinen aluemuutos vahvistettiin Pariisissa vuonna 1947.
Vuonna 1948 Käkisalmen piiri siirrettiin Karjalais-Suomalaisesta neuvostotasavallasta Leningradin alueeseen kuuluvaksi ja samalla alueen suomalaisnimistö korvattiin venäläisillä uudisnimillä. Alueen suomalaisväestö oli siirtynyt supistuneen Suomen alueelle jo vuonna 1940 ja uudelleen 1944. Neuvostoliitto asutti alueen pääasiassa slaavilaisella väestöllä. Vuonna 2006 toimitettiin kunnallishallinnollinen uudistus, jolloin kyläneuvostoalueet korvattiin kunnilla.
Da Buzz
Da Buzz on ruotsalainen dancepop-yhtye, jonka perustivat Annika Thörnquist, Per Lidén ja Pier Schmid vuonna 1999. Ensimmäinen, vuonna 2000 julkaistu single Do you want me myi Ruotsissa platinaa. Toinen single Let me love you ja ensimmäinen albumi Da Sound myivät kultaa. Toinen single ylsi Billboard Hot Dance music chart -listan neljänneksi vuonna 2001.
Auringonkukkaöljy
thumb|250px|Auringonkukkaöljyä pullossa. Auringonkukkaöljy saadaan uuttamalla tai puristamalla auringonkukan (Helianthus annuus) siemenistä. Sitä on käytetty perinteisesti paistorasvana ja kosmetiikassa pehmentäjänä.
Auringonkukkaöljyssä on runsaasti E-vitamiinia. Noin 62 prosenttia Suomessa myytävän kotitalouskäyttöön tarkoitetun auringonkukkaöljyn rasvahapoista on monityydyttymätöntä linolihappoa. Tätä runsaasti linolihappoa sisältävää auringonkukkaöljyä voi käyttää kuitenkin vain rajatusti ruoanlaittoon, koska se ei sovellu paistamiseen. Pohjois-Amerikassa on siirrytty sen vuoksi käyttämään etupäässä auringonkukkaöljyä, jossa on 65 prosenttia öljyhappoa. Myös korkean öljyhappopitoisuuden omaavan 82-prosenttisen öljyn suosio on kasvamassa, sillä se säilyy vielä kauemmin kuin ensin mainittu. Korkean öljyhappopitoisuuden omaavista auringonkukkalajikkeista valmistetussa öljyssä on vain 4 prosenttia monityydyttymätöntä rasvaa ja 84 prosenttia kertatyydyttymätöntä rasvaa.
Elintarviketeollisuutta varten on kehitetty lisäksi auringonkukkaöljy, joka sisältää 72 prosenttia öljyhappoa ja 18 prosenttia tyydyttynyttä steariinhappoa (HOHS sunflower oil). Sillä korvataan trooppisista öljyistä valmistettuja osittain kovetettuja kasvirasvoja. Kyseinen öljy on kiinteää huoneenlämmössä ja sitä käytetään esimerkiksi paistamiseen ja margariinin, jäätelön ja suklaan valmistukseen. Se soveltuu hyvin paistamiseen, koska ei hapetu herkästi korkeissa lämpötiloissa. Se vaatii kuitenkin rasvanmuuntelukäsittelyn, ennen kuin sitä voi käyttää leivonnaisten ja suklaan valmistukseen.
Auringonkukkaöljyssä on rypsiöljyä vähemmän omega-3-rasvahappohin kuuluvan EPA:n esiastetta alfalinoleenihappoa.
Suurimmat tuottajamaat
Maatalousjörjestö FAO:n mukaan vuonna 2019 auringonkukkaöljyn neljä suurinta tuottajaa olivat Ukraina, Venäjä, Argentiina ja Turkki. Oheinen taulukko luetteloi ne kymmenen valtiota, joiden auringonkukkaöljyn vuosituotanto ylitti 300 000 tonnia (2019).
Arlesin synodi
Arlesin synodi oli Etelä-Ranskassa Arlesin kaupungissa vuonna 314 pidetty kirkolliskokous. Se oli ensimmäinen Konstantinus Suuren koollekutsumista kirkolliskokouksista, mutta vaikka Augustinus nimitti sitä ekumeeniseksi eli yleiseksi, on se kuitenkin korkeintaan vain läntisen kirkon kirkolliskokous. Arlesin synodia pidetään kuitenkin merkittävänä Nikean kirkolliskokouksen edeltäjänä. Kokoukseen osallistui 36 piispaa, ja vaikka paavi pyhä Sylvester I ei osallistunut, häntä edusti kaksi presbyteeriä ja diakonia.
Kokouksen merkittävimmät päätökset liittyvät donatolaisuuden tuomitsemiseen, Donatuksen ekskommunikointiin sekä 22 kanoniin, jotka käsittelevät pääsiäisenvieton ajankohtaa. Lisäksi kokouksessa kiellettiin kristityiltä gladiaattoritaisteluihin ja kilpa-ajoihin osallistuminen ja tuomittiin kerettiläisten uudelleenkastaminen.
Arlesissa on pidetty myös myöhemmin useita kirkolliskokouksia, joista toinen sijoittui areiolaisuuden aikakauteen vuonna 353.
Lasse Heikkilä (runoilija)
Lasse Matias Heikkilä, sukunimi vuoteen 1930 Levola (6. marraskuuta 1925 Kiikoinen – 26. maaliskuuta 1961 Sipoo) oli suomalainen runoilija, jota pidettiin yhtenä 1950-luvun modernismin keskeisistä vaikuttajista. Heikkilän esikoisteos Miekkalintu (1949) oli ensimmäisiä tietoisesti modernistisia runoteoksia Suomessa.
Elämä
Heikkilän äiti kuoli Heikkilän syntyessä ja hänet sijoitettiin Tampereelle varakkaan tehtailijaenonsa K. E. Heikkilän perheeseen kasvattilapseksi. Perhe siirtyi enon kuoltua 1933 Helsinkiin. Kun Heikkilän kasvattiäitikin kuoli vuonna 1940, Heikkilä muutti kasvattisisarensa, Uuden Suomen päätoimittajan Lauri Ahon vaimon, kotiin. Heikkilän lapsuus- ja nuoruusvuodet olivat taloudellisesti turvattuja, mutta häntä koettelivat läheisten henkilöiden kuolema ja toisaalta vieraantuminen oikeasta isästään ja sisaruksistaan. Heikkilä kävi Helsingin reaalilyseota, jossa hänen luokkatovereihinsa kuului muun muassa myöhemmin poliitikkona tunnettu Ele Alenius. Kesiään Heikkilä vietti tuttavaperheen luona Ikaalisissa.
Heikkilä oli jatkosodan aikana 18-vuotiaana mukana Talin–Ihantalan taistelussa panssarintorjuntamiehenä. Hänen yksikkönsä oli tilapäismuodostelma, 1. erillinen panssarintorjuntaosasto. Kokemukset jättivät Heikkilään syvät jäljet: hänen jäämistöstään löytynyt Balladi Ihantalasta kertoo 26:n Ihantalassa kaatuneen suomalaisen sotilaan tarinan. Sotavuosina Heikkilä alkoi myös käyttää alkoholin ohella unilääkkeitä ja piristäviä aineita, mikä johti myöhemmin hänen ennenaikaiseen kuolemaansa.
Heikkilällä oli kahdesta avioliitosta kolme lasta. Hänen toinen vaimonsa oli (1952–1960) teatterineuvos Ritva Heikkilä. Hän työskenteli kirjastovirkailijana Helsingin Rikhardinkadun kirjastossa, jonka kirjastonjohtajana hänen oppi-isänsä Uuno Saarnio oli. Viimeiset elinvuotensa Heikkilä vietti alkoholin ja lääkkeiden sekakäytön aiheuttamien ongelmien vuoksi Sipoon Nikkilän mielisairaalassa. Sekakäyttöä seurannut viiltely viittasi mahdollisesti myös itsemurhaan, sillä Heikkilän kuolinsyytä ei tutkittu kunnolla.
Lasse Heikkilä on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle samaan hautaan kasvattivanhempiensa kanssa.
Teokset
Runoja on myös antologioissa.
Ken Livingstone
Kenneth Robert "Ken" Livingstone (s. 17. heinäkuuta 1945 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen Työväenpuoluetta edustava poliitikko. Livingstone toimi Lontoon pormestarina (englanniksi Mayor of London) vuodesta 2000, eli viran perustamisesta asti vuoteen 2008. Livingstone toimi myös vastaavan tyyppisessä virassa vuosina 1981–1986 tittelillä Leader of the Greater London Council. Livingstone on toiminut myös Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodet 1987–2001.
Livingstone tunnetaan lehdistössä nimellä ”Puna-Ken” (Red Ken) vasemmistolaisten mielipiteidensä vuoksi. Pormestarinasemansa jälkeen hän otti vastaan aseman Venezuelan presidentti Hugo Chávezilta työskennelläkseen pääkaupunki Caracasin konsulttina.
Ura
Hänet valittiin Lambethin valtuustoon 1971 ja Suur-Lontoon valtuustoon Työväenpuolueen riveistä 1973. Vuonna 1979 hän yritti parlamenttiin, muttei päässyt läpi. Hän oli Suur-Lontoon valtuuston eli GLC:n (Greater London Council) puheenjohtaja vuodesta 1981 siihen asti kunnes se lopetettiin 1986. Hänet valittiin parlamenttiin 1987, 1992 ja 1997.
Erasmus Darwin
Erasmus Darwin (12. joulukuuta 1731 – 18. huhtikuuta 1802) oli englantilainen lääkäri ja luonnontutkija, joka kirjoitti suorasanaisia runoja ja asiateoksia, jotka herättivät aikalaisissa kiinnostusta ja keskustelua kehitysopillisten uusien ajatusten vuoksi. Erasmus Darwin oli naimisissa kahdesti ja hän sai yli kymmenen lasta. Hän oli myös kahden tunnetun tieteilijän, evoluutioteorian esittäjä Charles Robert Darwinin (1809–1882) ja monella alalla toimineen Francis Galtonin (1822–1911) isoisä.
Erasmus Darwin syntyi perheensä kuopukseksi Nottingshamshiressa. Hänen isänsä oli asianajaja Robert Darwin ja äiti Elizabeth Hill. Darwin opiskeli Cambridgen ja Edinburghin yliopistoissa. Hänen tieteelliseksi päätyökseen jäi Zoonomia (1794-1796) ja runouden saralta The Botanic Garden (1789-1792).
Ken Livingstone
Suur-Lontoon valtuuston puheenjohtajana
GLC:n johtajana Livingstone herätti huomiota radikaaleilla vasemmistolaisilla mielipiteillään. Hän vastusti pääministeri Margaret Thatcherin oikeistolaista politiikkaa asettamalla GLC:n rakennuksen katolle, vastapäätä parlamenttitaloa, valtavan kyltin jossa kerrottiin Lontoon kasvavista työttömyysluvuista. Hän myös julisti Lontoon ydinaseista vapaaksi vyöhykkeeksi. Hän on kannattanut suhteellisen vaalitavan käyttöönottoa ja Euroopan integraatiota. Livingstone tukee vahvasti seksuaalivähemmistöjen, naisten ja vähemmistöjen oikeuksia. Joulukuussa 1982 hän kutsui Sinn Féinin johtajat Gerry Adamsin ja Danny Morrisonin Lontooseen, mutta heitä ei päästetty maahan terrorismin vastaisen lainsäädännön nojalla. Iltapäivälehdissä Livingstone muodostui vihan kohteeksi. Muun muassa The Sun nimitti häntä ”Britannian vastenmielisimmäksi mieheksi”.
Erasmus Darwin
Darwin oli Lunar societyn perustajajäseniä, ja seura kokoontui aluksi hänen kotonaan.
Ken Livingstone
Suur-Lontoon valtuuston puheenjohtajana
Kun konservatiivit voittivat vuoden 1983 vaalit, he käynnistivät suunnitelmansa hajottaa Lontoon valtuusto ja jakaa kaupunki erillisiin kuntatasoisiin yksiköihin. GLC kävi massiivisen ja kalliin kampanjan ”Lontoon demokratian puolesta”. GLC lakkautettiin virallisesti 31. maaliskuuta 1986. Vuonna 1987 Livingstone julkaisi omaelämäkerrallisen julistuksen If Voting Changed Anything They’d Abolish It.
Kansanedustajana
Livingstone nousi vuonna 1987 kansanedustajaksi Itä-Brentin vaalipiiristä, muttei pitänyt maanlaajuisesta politiikasta, eivätkä hänen radikaalit sosialistiset mielipiteensä olleet enää muodissa Työväenpuolueessa, joka siirtyi nopeasti kohti poliittista keskustaa.
Vuoden 1997 vaaleissa Työväenpuolue sai voiton Tony Blairin johdolla ja Livingstonekin valittiin uudelleen. Työväenpuolueen ehdotuksiin kuului Greater London Authorityn (GLA) perustaminen, joka vastasi vanhaa GLC:tä. Se koostuisi 32 kuntatasoisesta borough’sta ja Lontoon Citystä. Sen johtoon tulisi ensimmäistä kertaa Lontoon historiassa vaaleilla valittu pormestari.
Valeri Stoljarov
Valeri Stoljarov (s. 18. tammikuuta 1971 Pietari, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen yhdistetyn kilpailija.
Ken Livingstone
Lontoon pormestarina
Alkuvuodesta 2000 valittiin Työväenpuolueen ehdokas pormestarin virkaan. Livingstone sai vaaleissa suurimman äänimäärän, mutta tästä huolimatta hävisi entiselle terveysministeri Frank Dobsonille, koska istuvien kansanedustajien ja eurokansanedustajien äänillä oli suurempi painoarvo. Livingstone ilmoitti tästä huolimatta ryhtyvänsä itsenäiseksi ehdokkaaksi, mistä syytä hänet erotettiin puolueesta.
Valeri Stoljarov
Stoljarov saavutti olympiapronssia normaalikilpailussa Naganon talviolympialaisissa 1998. Ramsaun maailmanmestaruuskilpailuissa 1999 hän saavutti uransa toisen arvokisamitalin, kun Venäjän yhdistetyn joukkue sijoittui pronssille joukkuekilpailussa. Samoissa MM-kilpailuissa hän sijoittui normaalikilpailussa seitsemänneksitoista, joka on hänen henkilökohtaisen uransa paras MM-sijoitus.
Ken Livingstone
Lontoon pormestarina
4. toukokuuta pidetyssä vaalissa Livingstone sai 38,11 % äänistä, konservatiivien ehdokas 26,5 %, Työväenpuolueen Dobson jäi kolmannelle tilalle vain 12,78 %:lla äänistä vähän ennen liberaalidemokraatteja. Toisella kierroksella Livingstone voitti 57,92 %:lla äänistä.
Valeri Stoljarov
Stoljarovin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kuudes sija, jonka hän saavutti kahdesti tammikuussa 1997. Kevään 1997 aikana hän sijoittui maailmancupissa kymmenen parhaan joukkoon yhteensä neljä kertaa. Kauden 1996–1997 jälkeen hän oli maailmancupin loppupisteissä yhdeksäs.
Ken Livingstone
Lontoon pormestarina
Livingstonen aikana otettiin käyttöön Lontoon liikenteen ruuhkavero tai ”puna-Kenin vero” (virallisesti London Congestion Charge) alkaen 17. helmikuuta 2003. Sen tavoitteena on lisätä joukkoliikenteen käyttöä. Se tarkoittaa päivittäistä 8 punnan (n. 12 €) maksua jokaiselle Lontoon keskustassa 07:00–18:30 välisenä aikana liikkuvalle henkilöautolle (mikä on kuitenkin vähemmän kuin tunnin pysäköinti alueella). Marraskuussa 2003 Political Studies Association nimitti hänet vuoden poliitikoksi maksun käyttöönoton onnistuttua.
Ennen Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin vierailua Lontoossa marraskuussa 2003 Livingstone kutsui häntä ”suurimmaksi uhkaksi elämälle maan päällä” ja järjesti kaupungintalolla varjovastaanottajaiset, joihin oli tervetullut ”kuka tahansa, joka ei ole George Bush”. Bushin lisäksi Livingstone on arvostellut Saudien kuningasperhettä sanoen toivovansa näiden roikkuvan vielä jonain päivänä lyhtypylväässä ja maan saavan edustuksellisen hallituksen sekä syyttänyt Ariel Sharonia sotarikolliseksi Sabran ja Shatilan verilöylyn vuoksi ja sanonut Israelin laajenemiseen liittyvän etnisen puhdistuksen.
Livingstone haki uudelleen Työväenpuolueen jäsenyyttä 2002, mutta hänen hakemuksensa hylättiin. Loppuvuodesta 2003 mielipidemittaukset näyttivät Työväenpuolueen viralliselle ehdokkaalle heikkoa kannatusta ja puolue, mukaan kukien Blair itse, pelkäsi tulevansa nöyryytetyksi jäädessään neljännelle sijalle. Vuoden 2004 alussa puolueen kansallinen keskuskomitea hyväksyi uudelleen Livingstonen jäsenyyden ”totuuskokeen” jälkeen ja hänet otettiin viralliseksi ehdokkaaksi vuoden 2004 pormestarinvaaliin.
10. kesäkuuta 2004 vaalissa hän sai 35,70 % äänistä ensimmäisellä kierroksella ja 55,39 % toisella konservatiivien Steven Norrisia vastaan.
Heinäkuussa 2004 Livingstone herätti vihastusta syleilemällä kiisteltyä saarnaajaa Yusuf al-Qaradawia. Livingstonen kauteen sattuvat mm. Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005 ja 21. heinäkuuta 2005.
Helmikuussa 2005 hän käski juutalaista Evening Standard -lehden toimittajaa Oliver Finegoldia etsimään töitä lehdestä, joka ei ole tukenut fasisteja ja vertasi tätä sitten keskitysleirivartijaan, ”joka tekee vain työtään”. Varsin kiistellyssä tuomiossa oikeus päätti pidättää Livingstonen neljäksi viikoksi virantoimituksesta alkaen 1. maaliskuuta 2006, mutta tuomion täytäntöönpanoa lykättiin valituksen vuoksi. Livingstone sanoo vain ilmaisseensa rehellisen mielipiteensä Associated Newspapersin lehdistä, muttei aikonut loukata juutalaisia.
2010-luvulla
Vuonna 2010 Livingstone osallistui 25 brittiparlamentaarikon joukossa The Independentissä julkaistuun kirjeeseen, jossa osoitettiin tukea Venezuelan presidentti Hugo Chavezin ajamille sosiaalisille uudistuksille ja vastustettiin USA:n puuttumista Venezuelan sisäisiin asioihin.
Vuonna 2012 Livingstone pyrki jälleen Lontoon pormestariksi, mutta hävisi äärimmäisen niukasti konservatiivien Boris Johnsonille äänin 1 054 811 – 992 273. Tuloksen jälkeen Livingstone ilmoitti näiden vaalien jäävän hänen viimeisikseen.
Pokrova
thumb|200px|Jumalanäidin suojelus Pokrova eli Jumalanäidin Neitsyt Marian suojelusjuhla on yksi ortodoksisessa kirkossa Jumalansynnyttäjän, Neitsyt Marian muistolle vietettävistä juhlapäivistä. Sitä vietetään aina lokakuun 1. päivänä, alun perin juliaanisen kalenterin mukaan. Tämän vuoksi päivä on nykyisin Venäjällä ja muualla itä-Euroopassa gregoriaanisen kalenterin mukaan 14. päivä lokakuuta. Kreikan ortodoksisessa kirkossa sitä juhlitaan Óchi-päivänä, 28. lokakuuta.
Pokrova tulee slaavilaisesta pokrov-sanasta joka tarkoittaa niin peitettä, suojaa, huntua tai huivia kuin suojelustakin. Nimen alkuperä on yhteydessä kertomukseen Konstantinopolin ihmeellisestä pelastumisesta saraseenien hyökkäykseltä vuonna 903 keisari Leo Viisaan hallitusaikana.
Etelä-Suomessa on kaksi Pokrova-nimistä ortodoksista yhteisöä: Kirkkonummen Jorvaksessa on luostarityyppinen yhteisö Pokrovan veljestö, ja Helsingissä toimii noin 350-jäseninen Ortodoksinen Pokrovan seurakunta, jonka kirkko on Munkkiniemessä.
Ukrainassa sikäläinen pokrovan päivä (14. lokakuuta) on 1999 julistettu myös Ukrainan kasakoiden päiväksi sekä 2014 Ukrainan puolustajan päiväksi.
Luettelo Kemiönsaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kemiönsaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kemiönsaaren kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kemiönsaaren kuntaan kuuluvia entisiä kuntia ovat Kemiö, Västanfjärd, Dragsfjärd ja Hiittinen.
Viitteet
Likimäärin
Taavi Starck
Taavi Vilhelm Starck (15. tammikuuta 1858 - 10. toukokuuta 1918) oli lappeelainen työmies ja Lappeenrannan punakaartin esikunnan jäsen Suomen sisällissodassa 1918. Hänen vaimonsa Elisabeth Starck oli vallankumousoikeuden jäsen ja hänen poikansa Väinö Starck Lappeenrannan punakaartin esikuntapäällikkö. Taavi Starck jäi Lappeenrannassa valkoisten vangiksi toukokuussa 1918. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin sotatuomari Toivo Tapanaisen määräyksellä.
Tubecon
Tubecon on YouTuben ympärille rakentuva tapahtuma, jossa YouTubeen videoita tekevät henkilöt eli tubettajat ja heidän faninsa kohtaavat. Tubeconin järjesti vuodet 2017–2020 Suomen Tubetapahtumat Oy, jonka suurimpana yksittäisenä omistajana on tubettajien perustama yhdistys Suomen Tubettajat ry. Vuonna 2020 Tapahtuman oikeudet siirtyi suurimmaksi osaksi Suomen Tubetapahtumat Oy:ltä tapahtumaa maailmalle lisensoineelle Tubecon Oy:lle, Suomen Tubettajat Ry:lle (Vuodesta 2021 alkaen Suomen videovaikuttajat ry.) jäi 12 prosentin osuus. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2014 Hartwall Arenalla, ja se kokosi paikalle yli 5 000 ihmistä. Tubeconin teema vuonna 2018 on Minun tarinani. Tapahtuma järjestettiin vuonna 2018 myös Ruotsissa, Norjassa, Latviassa, Saksassa, Sveitsissä, Italiassa ja Espanjassa.
Tapahtuman sisältö
Tubeconiin sisältyi ennen vuotta 2020 muun muassa
Tubecon 2014
Vuonna 2014 esiintyivät muiden muassa Kasmir, Justimusfilms, MadCraft, TCT, Pasi Viheraho ja Robin. Päälavalla esiteltiin Hartwall Arenan Minecraft-versio.
Tubecon 2016
Vuonna 2016 tapahtuma oli kaksipäiväinen, viikonloppuna 12.–13. elokuuta. Paikalle saapui perjantaina 7 000 ihmistä ja lauantaina 11 000. Tubettajien mielestä tapahtuma ei ollut enää sama, millaisen he pari vuotta sitten suunnittelivat. Yksi tunnetuimmista suomalaisista tubettajista, Eeddspeaks, avautui aiheesta videollaan.
Tubecon 2017
Vuonna 2017 Tubecon pidettiin jälleen 12.–13. elokuuta Hartwall Arenalla. Tapahtuman järjesti Suomen Tubetapahtumat Oy, jonka suurimpana yksittäisenä omistajana toimi tubettajien yhdistys Tubecon ry.
Tubecon 2019
Vuonna 2019 Tubecon järjestettiin 16.–17. elokuuta, toista kertaa Helsingin Messukeskuksessa. Tapahtuman kävijämäärä oli noin 17 500. Tubeconin teema oli ”tulevaisuus”. Uutta tapahtumassa oli elektronisen urheilun vahva läsnäolo, sillä tapahtumassa järjestettiin Counter-Striken SM-kilpailujen finaali. Tapahtumassa korostui tubettamisen ohella myös Tiktokin ja podcastien viimeaikainen suosio. Tubecon Video Awards järjestettiin toista kertaa: palkintogaalassa jaettiin tunnustuksia vuoden parhaille YouTube-videoille seitsemässä eri kategoriassa.
Tubecon 2020, Tubecon 2021 & Tubecon 2021 Games
Vuoden 2020 Tubecon jätettiin kokonaan järjestämättä pandemian vuoksi. Vuodelle 2021 oli suunniteltu Tubecon 2021 sekä pelikisoiksi tähtäävä Tubecon Games 2021, mutta kummatkin peruttiin/siirrettiin vuodelle 2022.
Tubecon 2022 & Tubecon Games 2022
Vuonna 2022 Tubecon aiottiin järjestää 27.–28. elokuuta, tällä kertaa Vantaan Energia -areenalla. Tubeconin teemaksi on valittu Tarina jatkuu. Tubecon Games, joka on tuoreempi peliskeneen keskittyvä tapahtuma, oli tarkoitus järjestää 15.–16.4. Tampere-talolla. Tubecon Adwards-gaala järjestettiin toukokuussa 2022 Vantaalla.
Kesäkuussa 2022 kuitenkin ilmoitettiin, että vuoden 2022 tapahtumaa ei järjestetä. Koronarajoitukset poistuivat maaliskuussa 2022, ja Tubeconin mukaan aikataulu olisi ollut "ison tapahtuman järjestämiseen mahdoton". Samalla kerrottiin, että tapahtuma siirtyy toukokuuhun 2023.
Tubecon 2023
Vuoden 2023 Tubecon järjestettiin Vantaan Energia -areenalla lauantaina 13. toukokuuta. Tapahtuman keskiössä oli tällä kertaa pesäpallo-ottelu.
August Raatikainen (sosialisti)
August Aataminpoika Raatikainen (2. maaliskuuta 1884 Maaninka – 10. huhtikuuta 1952) oli suomalainen vasemmistopoliitikko, joka toimi Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen (SSTP) ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1920. Hän loi uransa lähinnä ammattiyhdistysliikkeessä.
Elämäkerta
Raatikainen syntyi työmiehen poikana Maaningalla ja työskenteli nuorena maataloustöissä sekä ajomiehenä. Vuosina 1904–1908 hän oli kaivostyöläisenä Yhdysvalloissa Michiganin ja Montanan osavaltioissa ja Suomeen palattuaan jälleen sekatyöläisenä, muun muassa mielisairaanhoitajana Tampereella ja 1910–1912 Helsingissä vanginvartijan kesäsijaisena. Toimiessaan 1912–1917 osuusliike Elannon ajomiehenä Raatikainen tuli ammattiosaston kautta mukaan Suomen Kuljetustyöntekijäin Liiton (SKL) toimintaan, ja hänet palkattiin kesällä 1917 liiton järjestäjäksi.
Sisällissodan alkamispäivänä suojeluskuntalaiset pidättivät Käkisalmessa SKL:n asioilla olleen Raatikaisen, ja hän joutui olemaan vankileirillä syksyyn 1918 asti. Valtiorikosoikeuden langettama neljän vuoden vankeusrangaistus muutettiin pian ehdolliseksi ja Raatikainen vapautui syyskuun lopussa 1918, jolloin hän palasi järjestäjän työhönsä. Seuraavana vuonna hän kävi järjestämään satamalakkoja eri puolille Suomea, kannustaen ammattiosastoja erityisesti paikallisiin ja äkillisiin pistelakkoihin, mikä hankaloitti työnantajien harjoittamaa lakonmurtamista. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) johto vastusti tätä taktiikkaa, joka SKL:ssä kytkettiinkin vallankumouksellisuuteen. Raatikaiselle muodostui näin jo valmiiksi vasemmistoradikaali leima, kun hänet valittiin 1920 SKL:n puheenjohtajaksi.
Raatikainen oli mukana perustamassa uutta puoluetta SDP:n vasemmalle puolelle. Hän oli SSTP:n väliaikaisen puoluetoimikunnan jäsen 17. helmikuuta – 14. toukokuuta 1920 ja valittiin perustavassa kokouksessa 13. toukokuuta 1920 uuden puolueen puheenjohtajaksi. Seuraavana päivänä poliisi pidätti kokouksen johtajat ja heidät tuomittiin valtiopetoksesta, sillä SSTP oli päättänyt liittyä Kommunistiseen Internationaaliin. Raatikainen joutui istumaan vankilassa vuoteen 1925. Vapauduttuaan Raatikainen toimi 1925–1930 Suomen Nahkatyöntekijäin Liiton sihteerinä, vaikkei hänellä ollut alan työkokemusta. Hän johti muutamaa poikkeuksellisen pitkäksi ja katkeraksi venynyttä lakkotaistelua, joista Nokian kumitehtaan lakko päättyi työntekijöiden kannalta surullisesti. Suomen ammattiyhdistysliikkeen johdon hajotessa vuonna 1929 Raatikainen siirtyi kommunisteista erkaantuneisiin "hoipertelijoihin". Hän kuului sosialistisen Suomen työväen vasemmistoryhmän keskustoimikuntaan. Nahka- ja Kumiteollisuustyöväen Liitto lakkautettiin ja Raatikainen pidätettiin jälleen keväällä 1930. Hän ei enää myöhemmin palannut näkyvään rooliin politiikassa tai ammattiyhdistysliikkeessä.
Nürburgringin 24 tunnin ajo
Nürburgringin 24 tunnin ajo on Nürburgringin moottoriradalla Saksassa ajettava urheilu- ja vakioautojen kestävyyskilpailu. Kilpailun järjestää ADAC-autoseura.
Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1970. Sen esikuvina toimivat perinteikkäät Le Mansin ja Daytonan 24 tunnin ajot. Kilpailu luotiin kalliiden urheiluautojen Nürburgringin 1 000 kilometrin kilpailun rinnalle edullisemmaksi vaihtoehdoksi.
24 tunnin kilpailu käydään Nordschleifen radalla, jossa on kilpailun aikana mukana osa GP-radasta. Nordschleifen pituus on historian saatossa vaihdellut 22,8 ja 26 kilometrin välillä. Kilpailuun osallistuu vuosittain noin 230 autokuntaa ja 700 kuljettajaa. Itse kilpailuun pääsee mukaan 210 autokuntaa, joissa kussakin 2–4 kuljettajaa.
Uudenmaan ja Hämeen lääni
Uudenmaan ja Hämeen lääni oli vuonna 1634 perustettu lääni, joka alun perin käsitti suurin piirtein nykyiset Uudenmaan, Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen ja Keski-Suomen maakunnat. Vuosina 1640–1648 lääni oli väliaikaisesti jaettuna Uudenmaan lääniksi ja Hämeen lääniksi. Vuonna 1775 läänin rajoja muutettiin perusteellisesti, kun läänin pohjoisosa (nykyinen Keski-Suomi) liitettiin Vaasan lääniin. Samaan aikaan Uudenmaan ja Hämeen lääniin liitettiin Turun ja Porin läänistä pääosa nykyistä Pirkanmaan maakuntaa. Vuonna 1831 lääni jaettiin kahtia, jolloin syntyivät Uudenmaan ja Hämeen läänit.
San Lorenzo de El Escorial
San Lorenzo de El Escorial on kunta Madridin itsehallintoalueella Espanjassa, noin 45 kilometriä maan pääkaupungista Madridista luoteeseen. Vuonna 2016 kunnan väkiluku oli 18 038.
Kunnassa sijaitsee kaksi merkittävää rakennelmaa: El Escorialin luostarikompleksi, jonne on haudattu suurin osa Espanjan Habsburg- ja Bourbon-sukuisista monarkeista, sekä Santa Cruz del Valle de los Caídos, muistomerkki Espanjan sisällissodassa kaatuneille. Ensin mainittu on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1984.
Casita del Infante ja naapurikunnassa El Escorialissa sijaitseva Casita del Príncipe ovat Espanjan kuningashuoneelle kuuluvia kiinteistöjä.
Kunnan alueella järjestetään myös Complutense-yliopiston suosittuja kesäkursseja.
Rymättylän vaakuna
thumb|150px|Rymättylän vaakuna (1953–2008) Rymättylän vaakuna oli Rymättylän kunnan tunnus, jonka silakat viittaavat vanhan saaristolais- ja kalastuspitäjän tärkeimpään elinkeinoon. Tähdet edustavat kunnan yhdeksää saarta, joissa on vanhastaan ollut pitäjän pysyvä asutus.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 14. joulukuuta 1953. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista silakkaa hirsittäin alatusten, joiden saatteena yhdeksän viisisakaraista kultatähteä ryhmitettyinä 3+3+3”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Rymättylän kunta liittyi osaksi Naantalia yhdessä Merimaskun ja Velkuan kanssa.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Vuoden 2006 koripallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Japanissa 19. elokuuta–3. syyskuuta. Turnauksen järjestivät yhteistyössä kansainvälinen koripalloliitto FIBA, Japanin koripalloliitto JABBA sekä kisojen järjestelytoimikunta. Osallistuvien joukkueiden määrä nostettiin 16:sta 24:ään. Ottelut pelattiin viidellä paikkakunnalla, jotka olivat Hamamatsu, Hiroshima, Saitama, Sapporo ja Sendai.
Pingyao
Pingyao on piirikunta Kiinassa, Shanxin maakunnassa Jinzhongin prefektuuritason kaupungissa. Piirikunnan pinta-ala on 1 262 neliökilometriä ja väkiluku 502 712 (2010). Piirikunnan keskusta sijaitsee linnuntietä noin 475 kilometrin päässä maan pääkaupungista Pekingistä ja 80 kilometriä maakunnan keskuksesta Taiyuanista. Pingyao oli Qing-dynastian aikana Kiinan talouselämän keskus. Pingyaon vanhakaupunki tunnetaan nykyisin muinaisista kaupunginmuureistaan, ja se on Unescon maailmanperintökohde.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2006
300px|thumb|[[Saitama Super Arena]]