cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kim Peek
Kehityshäiriö ja savant-kyvyt
Peek muisti ulkoa yli 12 000 kirjaa. Hän luki yhden sivun alle kymmenessä sekunnissa, minkä jälkeen se oli pysyvästi hänen muistissaan. Peek luki koko aukeaman kerrallaan, vasemmanpuoleisen sivun vasemmalla silmällään ja oikeanpuoleisen sivun oikealla silmällään. Peekillä olikin ensyklopediset tiedot lukemattomista aihepiireistä. Hän tunnisti useimmat klassisen musiikin sävellykset ja tiesi niihin liittyvät julkaisutiedot. Hän oli opetellut ulkoa myös monenlaista numerotietoa, kuten kaikki Yhdysvaltain postinumerot, ja hän osasi ulkoa kaikki Yhdysvaltain kartat.
Iän myötä Peek oppi myös ymmärtämään omaksumansa tiedon entistä paremmin, mistä seurasi kyky yhdistellä tietoja. Hän osoittautui viisaaksi, nokkelaksi ja huumorintajuiseksi, ja hänen keksimänsä sanaleikit ja faktojen assosiaatiot olivat usein niin vaativia, että harvat ymmärsivät niitä ilman selitystä.
Sademies ja kiertueet
Vuonna 1984 Peek tapasi käsikirjoittaja Barry Morrow’n, joka vaikuttui kohtaamisesta. Morrow käsikirjoitti Peekin inspiroimana vuonna 1988 ilmestyneen elokuvan Sademies, jossa savant-hahmoa Raymond Babbittia näyttelee Dustin Hoffman ja hänen veljeään Tom Cruise. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan käsikirjoituksen Oscarilla ja Hoffman parhaan miespääosan Oscarilla.
Sademies muutti Peekin elämän. Hänestä tuli uuden kuuluisuutensa myötä paljon aiempaa sosiaalisempi, ja hän ryhtyi kiertämään Yhdysvaltoja isänsä kanssa hyvin ahkerasti. Hän osallistui vuosittain satoihin tapahtumiin, joissa ihmiset pääsivät näkemään hänen kykynsä ja juttelemaan hänen kanssaan. Kim puhui kiertueillaan aina erilaisuuden tunnistamisen ja hyväksymisen puolesta. Hän esiintyi myös useissa television keskusteluohjelmissa niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin maailmassa, ja hänestä julkaistiin monia dokumentteja.
Loppuelämä
Vuonna 2002 Peek innostui soittamaan pianoa, ja hän osoitti ymmärtävänsä musiikin rakenteen, tyylit ja muut säännöt. Hänen huono koordinaatiokykynsä esti häntä kuitenkin kehittymästä kovin taitavaksi soittajaksi.
Beast Loose in Paradise
Beast Loose In Paradise on Lordin kappale, joka on Dark Floors -elokuvan tunnuskappale soiden elokuvan lopputekstien aikana. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa jouluaattona 24. joulukuuta 2007 ja CD-singlenä 9. tammikuuta 2008. Single nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 3. Kappale on myös julkaistu bonuskappaleena Lordin Deadache-albumin japanilaisella versiolla.
Singlellä on kaksi eri versiota kappaleesta. Ainoa ero versioiden välillä on se, että Dark Floors Versionissa on pidempi intro. Singlen kansikuva on mallinnettu Kiss-yhtyeen Creatures of the Night -albumin kannesta.
Nisa (Turkmenistan)
pienoiskuva Nisa on arkeologinen kohde Turkmenistanissa 18 kilometriä lounaaseen maan pääkaupungista Ašgabatista. Nisa oli Parthian valtakunnan ensimmäinen pääkaupunki. Nisa käsittää kaksi kukkulaa: "Vanha" ja "Uusi Nisa". Kohde on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia
Nisan alueella on löytynyt merkkejä ihmistoiminnasta jopa 3000-luvulta eaa. Todennäköisesti Nisassa oli merkittävä asutuskeskus ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Parthialaiset alkavat kehittää Nisaa 200-luvun eaa. puolivälissä ja rakentavat kaupunkiin monia rakennuksia. Heidän aikeenaan oli luultavasti muodostaa Nisasta ensimmäisen parthialaisen dynastian pääkaupunki.
Nisasta kasvoi Parthiaa hallinneen arsakidien dynastian aikana seuraavien vuosisatojen aikana merkittävä kulttuurinen keskus, johon tuli vaikutteita Kreikasta, Persiasta ja Keski-Aasiasta. "Vanhassa Nisassa" oli kuninkaalliset asunnot ja "Uudessa Nisassa" varsinainen kaupunki.
Vuonna 224 Parthian valtakunta luhistui, kun ensimmäinen sassanidihallitsija Ardašir I pysäytti parthialaisten etenemisen ja valloitti heidän valtionsa. Tämä aiheutti myös Nisan osittaisen autioitumisen. "Uusi Nisa" tuhoutui vasta lopullisesti 1300-luvulla.
Siperia
thumb|right|300px|         [[Siperian federaatiopiiri            Maantieteellinen Siperia             Historiallinen Siperia (Siperia laajassa mielessä) ]] Siperia on pääosin Venäjällä sijaitseva suuri maantieteellinen alue, joka käsittää lähes koko Aasian pohjoisosan. Eri yhteyksissä ja eri aikoina Siperian rajauksia on tehty eri tavoilla. Nykyisellä Venäjällä Siperiaan luetaan valtion Aasian puoleiset alueet kuitenkin aivan itäisimpiä osia eli Venäjän Kaukoitää (kartassa oranssilla) lukuun ottamatta. Historiallisesta näkökulmasta myös jälkimmäinen, Tyynenmeren rannikkoalueet kattava vyöhyke on luettu Siperiaan. Lisäksi se käsittää Kazakstanin alavan pohjoiskolkan (ei merkitty kartassa). Lännessä Siperia rajoittuu Uralvuoriin, pohjoisessa Jäämereen ja etelässä Kazakstanin keskiosan ylänköön, Mongoliaan ja Kiinaan. Hallinnollisena alueena Siperian federaatiopiiri on maantieteellistä Siperiaa kapeampi ja käsittää vain sen keskiosan ilman Sahan tasavaltaa ja Uralvuorten tuntumassa sijaitsevia alueita.
Ilmasto
thumb|140px|Verhojanskin ilmastodiagrammi. Siperian ilmasto on sisämaassa mantereinen ja se tunnetaan erittäin ankarista talvistaan. Huolimatta lämpimistä kesistä maa pysyy erityisesti Keski-Siperian ylängöllä ikiroudassa. Jäämeren rannikolla talvet eivät ole yhtä kylmiä, mutta vastaavasti kesät ovat hyvin viileitä. Ilmasto on jarruttanut ihmistoiminnan lisääntymistä ja väestönkasvua alueella.
Siperian ilmasto on hyvin vaihtelevainen.
Siperian koillisosassa talvet ovat kylmimmät koko pohjoisella pallonpuoliskolla, eli siellä sijaitsee pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa. Siellä vallitsee jopa arktinen ilmasto. Verhojanskin pikkukaupungin vuotuinen keskilämpötila on −15,4 °C; tammikuussa keskilämpötila on −47,8 °C, mutta heinäkuussa se nousee +15,2 °C:een. Verhojanskvuorten ja Tšerskivuorten välisessä laaksossa sijaitsevaan Oimjakonin kylään on kirjattu pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysennätys, −71,2 °C. Vuotuinen lämpötilanvaihtelu alueella on maailman suurinta. Tiksissä Jäämeren rannikolla vuoden keskilämpötila on −13,1 °C, tammikuussa −31,3 °C ja heinäkuussa +6,6 °C.
Sademäärät ovat melko vähäisiä koko Siperian alueella, eteläosissa 250–500 millimetriä ja pohjoisosissa alle 250 millimetriä vuodessa. Talvet ovat erityisen vähäsateisia; kesäisin sataa kohtalaisesti. Maa pysyy monin paikoin lumipeitteisenä yli kuusi kuukautta vuodessa, samoin vesistöt ja rannikot jääpeitteisinä.
Kasvillisuus
Siperian halki kulkee taigavyöhyke, joka on maailman laajin yhtenäinen metsäalue. Valtalajeina ovat erilaiset havupuut, kuten Länsi-Siperian taigalla siperiansembra (Pinus sibirica) ja siperianlehtikuusi (Larix sibirica) sekä Itä-Siperian taigalla dahurianlehtikuusi (Larix gmelinii), siperiankuusi (Picea obovata), siperianpihta (Abies sibirica) ja siperiansembra. Lehtipuista tavallisimpia ovat koivut. Pohjoisemmaksi mentäessä lehtikuusten suhteellinen osuus lisääntyy, kunnes ikiroudan alueilla ne jäävät ainoiksi puulajeiksi. Lähemmäs Jäämerta siirryttäessä kasvillisuus muuttuu arktiseksi tundraksi. Vastaavasti tundra-alueilta etelämmäs mentäessä kasvillisuus vaihtuu heinäaroksi. Vuoristoilla on karua tundramaista vuoristokasvillisuutta; monilla korkeilla ja pohjoisilla vuorilla ei ole kasvillisuutta lainkaan. Erityisesti Länsi-Siperiassa on runsaasti myös suokasvillisuutta.
Luonnonvarat
Siperian luonnonvarat ovat huomattavat. Valtavien metsäalueiden ohella siellä on öljy-, maakaasu-, hiili- ja malmimineraaliesiintymiä. Lisäksi alueelta on löydetty muun muassa timantteja ja kultaa. Obinlahden ympäristön maakaasuesiintymät kuuluvat maailman suurimpiin, ja Urengoyn kaasukenttä on niistä suurin.
Väestö
thumb|[[Tomsk]] Siperian asukasluku oli vuonna 2010 noin 33 miljoonaa. Väestötiheys oli noin 4,5 asukasta neliökilometrillä Siperian ja Uralin okrugeissa ja 0,3 Sahan tasavallassa. Valtaosa väestöstä on venäläisiä ja venäläistettyjä ukrainalaisia. He ovat slaavilaista alkuperää ja saapuneet alueelle Itä-Euroopasta 1500- ja 1600-luvuilta lähtien. Alueen merkittävimpiin alkuperäiskansoihin kuuluvat burjaatit, tuvat ja sahat eli jakuutit. Muita etnisiä ryhmiä ovat evenkit, tšuktšit, korjakit ja jukagiirit. Lisäksi alueella on Siperian tataareja ja altailaisten kansojen edustajia, joita ei aina lasketa alkuperäisväestöksi. Alkuperäisväestöä on Siperiassa noin kaksi miljoonaa. Kaikkiaan alueella on 31 alkuperäiskansan edustajia. Monet pienet kansat ovat häviämässä.
Siperia on myös toiminut karkotuspaikkana muun muassa suomalaisille ja virolaisille. Näin ollen alueella asuu pieniä siperiansuomalaisia väestöryhmiä.
Noin 70 prosenttia väestöstä asuu kaupungeissa. Asunnot ovat usein ahtaita ja kunnoltaan vaihtelevia. Maaseudulla asutaan yksinkertaisissa, mutta tilavammissa hirsitaloissa. Siperian suurin kaupunki on Novosibirsk (1,4 miljoonaa asukasta), ja muita merkittäviä kaupunkeja ovat Jekaterinburg (1,3 milj.) Omsk (1,1 milj.), Tšeljabinsk (1 milj.), Krasnojarsk (0,9 milj.), Tomsk, Irkutsk, Ulan-Ude ja Jakutsk.
Siperian historia
Mongolit valloittivat alueen 1200-luvulla. 1440-luvulla mongolien Kultainen orda hajosi, ja sen raunioille syntyi autonominen Siperian kaanikunta.
Venäjän valta kasvoi 1500-luvulla ja kasakat ulottivat vaikutusvaltaansa yhä pidemmälle itään. Se liitettiin Moskovan vallan alle 1500-luvulla. Perustettiin uusia kaupunkeja, kuten Tara ja Tobolsk. 1600-luvun puoliväliin mennessä venäläisten valta ulottui Tyynellemerelle asti.
Siperia säilyi edelleen harvaanasuttuna alueena. Siellä liikkui tutkimusmatkailijoita ja turkiskauppiaita. Läntiseltä Venäjältä ajettiin rikollisia maanpakoon Siperiaan.
Siperian rata, joka rakennettiin vuosina 1891–1905, yhdisti Siperian vihdoin tiiviimmin muuhun Venäjään. 1900-luvun kuluessa nousi uusia taajamia hyödyntämään Siperian luonnonvaroja teollistuvan Venäjän ja Neuvostoliiton tarpeisiin. Samalla alkuperäiskansojen elinalue kutistui.
Keep on Dancing (country style swing) Vol 1
Keep on Dancing (country style swing) Vol 1 on yhdysvaltalaisen Nashville Rhythm Section -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981.
Oman tuotannon lisäksi albumilla on versioita sellaisista menestyskappaleista kuin Donna Summerin Hot Stuff, Michael Jacksonin Rock with You ja Earth, Wind & Firen September.
Tuotantotiedot
Wes Sanborn kiittää seuraavia:
Clearstream-skandaali
Clearstream-skandaali sai alkunsa vuonna 2001.
Clearstreamin johtajan ero ja tutkinta
André Lussi erotettiin 15. toukokuunta 2001 Clearstreamin johtajan paikalta, ja 31. joulukuuta 2001 hän erosi yhtiöstä. Häntä vastaan avattiin tutkinta helmikuussa 2004 syytteinä muun muassa rahanpesu ja petos. Vuosien tutkimusten jälkeen kaikki syytteet Lussia vastaan todettiin aiheettomiksi ja oikeusjutut hylättiin.
Mediakohu
Toimittaja Denis Robert ja Cedelin aiempi johtaja Ernest Backes julkaisivat vuonna 2001 kirjan Revelations, jossa he väittivät Clearstreamillä olleen pääosa mustanpörssin taloudessa. Business Week-lehden mukaan he väittivät sen esimerkiksi olleen mukana rahanpesussa satojen pankkien kanssa ja sillä "olevan satoja luottamuksellisia tilejä pankeille, mikä mahdollistaa salaisen rahansiirron".
Denis Robert syytti useissa haastatteluissa ranskalaista Le Monde -lehteä kirjansa syrjimisestä ja vihjaisi, että syy sensurointiin oli Le Monden ja Deutsche Börsen (joka nyt omistaa Clearstreamin kokonaan) taloudelliset kytkökset.
Denis Robert todettiin syylliseksi herjaukseen ja tuomittiin Clearstreamin kuvaamisesta valtavana rahanpesuna, isojen pankkien, Shell-yhtiöiden ja järjestäytyneen rikollisuuden käyttämänä. (Paris Court of Appeal, 16, October 2008, 18 December 2008, Tribunal correctionnel de Bordeaux, June 2008). Cour de Cassationin vapautti j'met kaikista syytteistä helmikuussa 2011.
Sarkozy ja Clearstream
Clearstream-skandaali tuhosi Ranskan pääministeri Villepinin mahdollisuudet vuoden 2007 presidentinvaaleihin. Kesällä 2004 nimetön kirje syytti Sarkozyta kahden miljardin euron lahjusrahojen säilyttämisestä luxemburgilaisessa Clearstream-pankissa. Syytökset osoittautuivat pian vääriksi, mutta huhtikuussa Le Monde julkisti tiedustelupalvelun eläkkeelle jääneen kenraali Philippe Rondotin todistuksen, jonka mukaan De Villepin oli presidentti Chiracin määräyksestä käskenyt kaivaa esiin Sarkozyn mainetta leimaavia asioita.
Kaksitoistašiialaisuus
Kaksitoistašiialaisuus tai 12-šiialaisuus on šiialaisuuden suurin suuntaus. Kaksitoistašiialaisuus painottaa kahtatoista imaamia, joista kolme ensimmäistä olivat Ali ja hänen poikansa Hasan ja Husain. Suuntauksen mukaan kahdestoista imaami, joka katosi salaperäisesti 800-luvulla, elää kätkettynä ja palaa viimeisinä päivinä takaisin Mahdina.
Viitteet
اہل تشیع
Brian Helgeland
pienoiskuva|Brian Helgeland vuonna 2013. Brian Thomas Helgeland (s. 17. tammikuuta 1961 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen äitinsä on norjalainen ja isä yhdysvaltalainen.
Helgeland on opiskellut Loyola Marymount Universityssa ja Massachusettsin yliopistossa Dartmouthissa. Vuosi 1998 oli siitä erikoinen, että hänelle myönnettiin sekä Oscar- että Razzie-palkinto. Hän oli Oscar-ehdokkaana vuonna 2004 elokuvan Menneisyyden ote käsikirjoituksesta (sovitettu).
Elokuvia
Helgelandin tunnetuimpia elokuvia ovat:
HMS Minstrel (J445)
Valmistus
Alus tilattiin Torontosta Toronto Ship Building Companyltä, missä köli laskettiin 27. kesäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 5. lokakuuta ja valmistui 9. kesäkuuta 1945.
Palvelus
Alus siirrettiin 1947 Thaimaalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Phosamton. Vuodesta 1983 alkaen alus ei ollut enää operatiivisissa tehtävissä ja vuodesta 1990 alus oli koululaivana.
Tulon nollasääntö
Tulon nollasääntö on matematiikassa teoreema, jonka mukaan kertolaskun tulo on 0, jos ja vain jos jokin tulon tekijöistä on 0.
Todistus
Todistetaan väite tekemällä vastaoletus. Olkoot nollasta eroavia reaalilukuja. Tutkitaan yhtälöä
Koska on yleisesti voimassa, että, niin voidaan yllä olevaa yhtälöä jakaa puolittain tulon tekijöillä. Kun yhtälö jaetaan luvulla, päädytään yhtälöön
a_n=0\!
mikä on ristiriita alkuperäisen oletuksen kanssa. Täten vastaväite on epätosi ja väite tosi. \square
Esimerkkejä
Tulon nollasääntöä käyttäen voidaan ratkaista seuraava yhtälö:
Yhtälö 3x + 4x^2=0 siis toteutuu, kun x=0 tai.
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2014
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2014 pelattiin Unkarissa ja pelipaikkakuntana toimi Budapest. Maailmanmestaruuden voitti Kanada.
Lopputulokset
Pääsarja
1. divisioona
Karsinnat
Rivers Cuomo
Rivers Cuomo (lausutaan / kwoʊmoʊ /, s. 13. kesäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten laulajana, kitaristina ja pääasiallisena lauluntekijänä alternative rock -yhtyeestä Weezer. Hän perusti Weezerin vuonna 1992. Weezerin kanssa hän on julkaissut yhdeksän studioalbumia ja soolo-albumeja neljä kappaletta.
Madison Avenue
thumb|Madison Avenue Madison Avenue on pohjois-etelä-suuntainen katu Manhattanilla New Yorkissa. Katu on saanut nimensä Madison Squaresta, joka taas on nimetty neljännen Yhdysvaltain presidentin James Madisonin mukaan. Madison Avenue on kuuluisa ostoskatu, ja se tuli 1920-luvulta alkaen tunnetuksi monista mainostoimistoistaan. Fiktiivisen TV-sarjan Mad Men tapahtumat sijoittuvat 1950–1960-lukujen Madison Avenuelle. Kadun nimeä käytetään yhä metonyyminä koko New Yorkin mainostoimistoalasta, vaikka todellisuudessa melko harva toimisto sijaitsee enää sen varrella.
Mainostoimisto Young & Rubicam toimi Madison Avenuen numerossa 285 yhteensä 87 vuotta, vuodesta 1926 vuoteen 2013. Talossa toimii yhä sen sisaryritys Wunderman. Monen mainostoimistoketjun holdingyhtiö Omnicom Group toimii yhä Madison Avenuella, ja samassa talossa niin ikään sen omistama DDB Worldwide. Lähellä samalla kadulla on TBWA, sekin osa Omnicomia. Omnicomin suurimman toimistoketjun BBDO:n päätoimisto toimi Madison Avenuella 64 vuotta, vuodesta 1923 vuoteen 1987. Vuonna 2013 muita Madison Avenuen mainostoimistoja Wundermanin ja DDB:n ohella olivat Strawberry Frog, MODCo Creative, MacDonald Media, Brite Media ja Havas Worldwide Health.
Tears of Magdalena
Tears of Magdalena on suomalainen rock-, metallimusiikki- ja popyhtye. Useat Tears of Magdalenan sanoitukset ovat saaneet vaikutteita mytologiasta, historiasta ja fantasiasta.
Yhtyeen debyyttialbumi Myths and Legends julkaistiin vuonna 2008. Hieman ennen albumin ilmestymistä yhtye hajosi kahteen osaan, minkä lopputuloksena Magdalena Leen ja Vasstagon johtama kokoonpano jatkoi nimellä Tears of Magdalena ja muiden jäsenten muodostama yhtye vaihtoi nimekseen Ultimus Sacratum.
Vuonna 2011 Tears of Magdalena julkaisi singlen "The Ghost of the Lighthouse".
Magdalena Lee
Magdalena Lee on venäläinen laulaja, viulisti, pianisti, tuottaja, säveltäjä, äänittäjä. Hän on opiskellut Pietarissa ja Sibelius-Akatemiassa Helsingissä musiikinopettajaksi ja oopperalaulajaksi opettajinaan Sona Ardontz, Johann Tilli, Juri Statnik, Irina Gavrilovici ja Anna Karlsson. Hän on äänialaltaan dramaattinen mezzosopraano.
Magdalena Lee on Tears of Magdalenan lisäksi esiintynyt Revolution Renaissancen levyllä Age Of Aquarius, Iconcrashin levyllä Enochian Devices (2009) ja Symfonian debyyttilevyllä (2011).
Kiista yhtyeen nimestä
Tears of Magdalenan perustamisesta on kaksi eri versiota. Magdalena Leen ja Vasstagon mukaan he kahdestaan perustivat yhtyeen vuoden 2005 lopussa ja alkoivat säveltää ja äänittää debyyttialbumin kappaleita kotistudiossa. Yhtyeen nimeksi valittiin ensin Magdalena Lee & Project. Toisen version, jota edustavat Tomi ja Peuge, mukaan vuoden 2007 tammikuussa he yhdessä Vasstagon ja Magdalena Leen kanssa perustivat Dream Liturgia -yhtyeen. Kummankin version mukaan yhtyeen nimi vaihdettiin vuonna 2007 Tears Of Magdalenaksi.
Vuonna 2007 yhtye, kokoonpanolla Magdalena Lee, Vasstago, Tomi ja Peuge, julkaisi promon Tears of Magdalena ja solmi yhden levyn sopimuksen italialaisen Scarlet Recordsin kanssa. Vuonna 2008 yhtye julkaisi esikoisalbuminsa ''Myth and Legends".
Juuri ennen debyyttialbumin ilmestymistä yhtye ajautui sisäisiin riitoihin. Kitaristi ja rumpali, Tomi ja Peuge, yrittivät erottaa laulajansa Vasstagon ja vokalisti-kosketinsoittaja Magdalena Leen. Vasstago ja Magdalena Lee puolestaan väittivät säveltäneensä kahdestaan debyyttialbumin kappaleet ja päättivät julkaista musiikkia itsenäisesti, jossa Magdalena Lee soittaa kaikki instrumentit itse ja Vasstago hoittaa levy-yhtiön tehtävät. Kiistan seurauksena Scarlet Records jäädytti levyn promootion tilanteen selkiintymisen ajaksi. Sekä Vasstagon ja Leen yhtye että loppujen jäsenten Tomin, Peugen ja heidän uuden laulajansa Jevgenian muodostama yhtye jatkoivat toimintaansa Tears of Magdalena -nimellä.
Molemmat yrittivät rekisteröidä nimen omaksi tavaramerkikseen. Lisäksi Tomi ja Peuge riitauttivat Teostossa Magdalena Leen väitteen sävellyksistä ja Vasstagon väitteen sanoituksista. 15. kesäkuuta 2009 Patentti- ja rekisterihallitus rekisteröi Tears of Magdalena -tavaramerkin Magdalena Leelle. Tämän jälkeen kiista jatkui vielä vuoden 2009 marraskuuhun saakka, jolloin Tomin ja Peugen muodostama yhtye vaihtoi nimensä Ultimus Sacratumiksi. Ultimus Sacratum julkaisi huhtikuussa 2010 promolevyn "New Beginning" ja toukokuussa 2010 musiikkivideon "The Last Dawn", minkä jälkeen yhtye siirtyi tauolle.
Kuninkaanlähde
Kuninkaanlähde voi viitata seuraaviin:
Adirondackvuoret
Toisin kuin Appalakit, Adirondack ei muodosta yhtenäistä harjannetta, vaan koostuu erillisistä huipuista, joita on kaikkiaan yli sata, korkeudeltaan 370 –1 600 metriä. Korkein niistä on Mount Marcy, 1 628 metriä.
Alueen intiaaniheimot, algonkinit ja mohawkit, pitivät Adirondackia metsästysmaanaan, mutta eivät pystyttäneet alueelle pysyvää asutusta.
Saiga (eläin)
Tuntomerkit
Saiga-antilooppi on lyhytjalkainen, 50-kiloinen ja noin 60–80 cm korkea antilooppi. Antiloopin tunnistaa parhaiten erikoisen muotoisesta turpeasta turvasta, sekä kerrossarvista. Turpa toimii suodattimena arojen pölyä vastaan. Vain uroksella on kerrossarvet. Se on väriltään kellanruskea.
Levinneisyys
Saiga-antiloopit ovat aikoinaan olleet laajalle levinneitä Itä-Euroopan ja Keski-Aasian aroilla Karpaateilta ja Kaukasukselta Mongoliaan saakka. Nykyisin niitä on enää harvoilla alueilla Venäjän Kalmukiassa, Kazakstanissa ja Länsi-Mongoliassa.
Ravinto
Saigan pääravintoa ovat suolaheinät, mutta myös useimmat muut aron kasvit kelpaavat sille. Saiga pärjää pitkän aikaa varsin niukalla ravinnolla. Saiga syö vuorokaudessa kesällä keskimäärin 1,7 kg/vrk ja talvella 0,7 kg/vrk kuivapainon mukaan laskettuna.
Uhanalaisuus
Vaikka saigan kokonaispopulaatio voi ajoittain olla varsin runsaslukuinen, on saiga metsästyksen ja joukkokuolemien vuoksi uhanalainen.
Metsästys
Saigat olivat vielä vähän aikaa sitten yleisiä, ja populaation kooksi arvioitiin Venäjällä ja Kazakstanissa yli 1,2 miljoonaa. Alle kymmenessä vuodessa (vuodesta 1993 vuoteen 2001) tästä määrästä on kadonnut 97,5 % prosenttia, ja vain 30 000 saigaa on jäljellä. Näistäkin suurin osa on naaraita, eikä lajin toipumisesta ilman apua ole suuria toiveita. Biologien mukaan saiga-antilooppien häviäminen on äkillisin koskaan havaittu suuren nisäkkään sukupuutto.
Saigojen tuhoon osasyyllinen on WWF:n kampanja, jolla yritettiin pelastaa sukupuuttoon kuolevat sarvikuonot. Sarvikuonojen sarvea käytetään Kiinassa lääkeaineiden valmistukseen, minkä vuoksi se on kysyttyä kauppatavaraa ja houkutteleva salametsästyksen kohde. WWF yritti ratkaista ongelman markkinoimalla kiinalaisille saiga-antiloopin sarvea sarvikuonon sarven sijaan. Saigoilla ei ole kuitenkaan mahdollisuutta selviytyä kasvaneesta kysynnästä ja teollistuneesta metsästyksestä, jossa metsästäjät käyttävät moottoripyöriä ja tehokkaita aseita eläinten tappamiseen.
Joukkokuolemat
Kokonaisten Saiga-populaatioiden on havaittu joukkokuolleen. Esimerkiksi toukokuussa 2015 kolmannes maailman kaikista saigoista kuoli, arviolta 130 000 Kazakstanissa. Suurin tuhoutunut lauma koostui 60 000 antiloopista, jotka kaikki kuolivat. Joukkotuhot tapahtuvat niin nopeasti ja tappavat suurenkin lauman kokonaan, että arvioidaan, että kyseessä ei voi olla tartuntatauti. Yksi arvelu syyksi on jokin antiloopeissa oleva bakteeri, joka aktivoituu tappavaksi tietyissä oloissa. Toinen arvelu on hernekasvien ja sinimailasen hyvä satokausi sateisen ja lämpimän sään vuoksi. Tällöin näitä hajottavat bakteerit tuottaisivat niin runsaasti kaasua saigojen suolistossa, että saigat kuolisivat ähkyyn. Noin vuosi edeltävän joukkotuhon jälkeen saiga-antilooppien suojeluun keskittynyt Saiga Conservation Alliance -järjestö tiedotti, että tuhon aiheuttaja on Pasteurella multocida -bakteerin aiheuttama hengitystietulehdus. Bakteeri on yleinen eläinten hengitysteissä, mutta saigoissa se kuitenkin kehittyi vaaralliseksi aiheuttaen antiloopeille korkean kuumeen, hengitysvaikeuksia ja lopulta kuoleman.
Jean Toulout
Jean Toulout (28. syyskuuta 1887 Pariisi – 23. lokakuuta 1962 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa 1910–1950-luvuilla.
Denis-Luc Frayssinous
thumb|right|Denis-Luc Frayssinous Denis-Antoine-Luc Frayssinous (9. toukokuuta 1765 Curières – 12. joulukuuta 1841 Saint-Geniez-d’Olt) oli ranskalainen piispa, poliitikko, puhuja ja kirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Frayssinous oli Hermopolis'n piispa (hc), Ranskan päärien kamarin jäsen, yliopiston rehtori (1822), uskonasioiden ja yleisen opetuksen ministeri Villèlen hallituksessa (1824–1827) sekä Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1822 lähtien. Hän oli myös kuninkaan rippi-isä ja saarnaaja, ja hänen tehtäväkseen oli uskottu Bordeaux'n herttuan kasvatus.
Bellin noita
thumb|200px|Bellin talo taiteilijan näkemyksen mukaan. Teoksessa M. V. Ingram, "The Authenticated History of the Bell Witch", 1894. Bellin noita oli myyttinen kertomus 1800-luvun alkupuolella Bellin perhettä piinanneesta räyhähengestä. Yhdysvalloissa 1800-luvun alkupuolella varakasta Bellin perhettä ahdisteli neljän vuoden ajan räyhähenki, jota alettiin kutsua myöhemmin Bellin noidaksi.
Oudot tapahtumat saivat alkunsa kun perheen isä John Bell näki pellollaan kummallisen eläimen, jolla oli koiran vartalo ja jäniksen pää. John ampui sitä, ja kun hän meni hakemaan eläimen ruumista, sitä ei ollut missään. Pari päivää myöhemmin, kun John oli liikkeellä poikiensa kanssa, he näkivät puussa omituisen näköisen linnun, joka oli heille aivan tuntematon. John ampui linnun, mutta mentyään hakemaan lintua, se oli kadonnut. Jonkin aikaa tämän jälkeen Johnin nuorin tytär Betsy kertoi nähneensä samassa puussa keinuneen hänen ikäisensä tytön, ja kun Betsy oli menossa tekemään tuttavuutta tämän kanssa, tyttö katosi. Yksi Johnin orjista kertoi myös nähneensä mustan, murisevan koiran, joka katosi kun sitä uhkasi kepillä. Tämän jälkeen Bellien talossa alkoi kuulua kammottavia ääniä, kuten koputuksia, ikkunoiden helinää ja murinaa. Joka päivä alkoi kuulua uusia ääniä. Äänet muistuttivat huonekalujen raahausta pitkin lattiaa, ja aivan kuin joku olisi kurlannut ja haukkonut henkeään. Sängynpylväisiin ilmestyi hampaanjälkiä, aivan kuin rotat olisivat jyrsineet niitä.
Sitten räyhähenki kävi väkivaltaiseksi. Peittoja kiskottiin keskellä yötä, ja jos joku yritti vastustaa, sai näkymättömästä kädestä läimäyksen naamaansa ja joku myös kiskoi lapsia öisin hiuksista. Betsy joutui jostain syystä erittäin rajujen hyökkäysten kohteeksi.
Betsyllä oli nuoresta iästä huolimatta jo kaksi kosijaa, toinen oli hänen opettajansa Richard Powell, joka ei enää ollut niin nuori mies kuin hänen kilpailijansa Joshua Gardner, joka oli suurin piirtein Betsyn ikäinen. Betsy tuntui olevan enemmän kiinnostunut Joshuasta, mutta tämän vierailut aiheuttivat epämiellyttäviä seurauksia, sillä Bellin noita piinasi Betsyä joka kerta kun Joshua oli tavannut häntä.
Hyökkäykset kävivät entistä rajuimmiksi ja huolestunut perhe lähetti Betsyn ystäviensä luo, mutta Bellin noita seurasi häntä sinnekin ja Betsyn kärsimykset vain pahenivat entisestään. Betsy kertoi, että hänellä oli hengenahdistusta ja hän pyörtyili usein. Hänen kasvonsa olivat jatkuvasti naarmuilla ja mustelmilla iskujen takia. Betsy sanoi, että hänen ruumistaan pisteli, ja kerran näytti että hän olisi oksentanut teräviä neuloja.
Bellin noita sai paikkakunnan asukkaat kiihkon valtaan, ja Adamsin kaupunkiin virtasi manaajia ja spiritualisteja. He vaativat henkeä vastaamaan miksi hän piinasi Bellin perhettä. Henki alkoi pikkuhiljaa kehitellä tapaa kommunikoida manaajien kanssa. Aluksi sen vastaukset olivat koputuksia, sitten ne muuttuivat vihellykseksi ja lopulta kuiskailuksi. Lopulta sitä oli helppo ymmärtää, mutta se ei suostunut vastaamaan tarkasti alkuperäänsä tai aikeitaan koskeviin kysymyksiin. "Minä olen henki joka on kotoisin kaikkialta. Taivaasta, helvetistä, maasta", se vastasi. "Olen ilmassa, taloissa, missä tahansa milloin tahansa, olen miljoonien vuosien luomus. Muuta en suostu kertomaan." Tämän enempää vastauksia ei saatu.
Aluksi luultiin että Bellin noita piinasi kaikkia perheenjäseniä, mutta selvisi, että sillä oli suosikkinsa. Se kunnioitti perheen äiti Lucy Belliä, jota se kohteli helläkätisemmin kuin muita.
right|thumb|250px|Vuonna 1894 julkaistu taiteilijan näkemys Johnin kuolemasta. Eräänä iltana henki ilmoitti perheelle, että "Olen päättänyt kummitella vanhalle Jackille (John Bell) niin kauan kuin hän on hengissä". Niinpä se kohdisti ilkeytensä Betsystä Johniin. Hänen kielensä turposi niin, ettei hän pystynyt syömään, ja hänen suunsa muoto muuttui niin paljon, että hänen kasvonsa näyttivät vääristyneiltä. Elohiiri, joka oli vaivannut jo hengen ensimmäisestä ilmestymisestä lähtien, paheni pahenemistaan. Noita herjasi Johnia ilkeästi ja piinasi tätä todella. Hänen turvotuksensa pahenivat niin, että hän joutui jättämään työnsä pitkäksi aikaa. Lokakuun puolessa välissä 1820, kun John oli juuri toipunut edellisestä, henki hyökkäsi vielä rajummin tämän kimppuun. Pian John joutui lopullisesti vuoteen omaksi. Perhe totesi eräänä päivänä, että John oli lähes tajuton ja he kutsuivat lääkärin paikalle ja tämän saapuessa henki puhui taas: "Teidän on turha yrittää virvoittaa vanhaa Jackia. Tällä kertaa minä sain hänet." Yksi Johnin pojista huomasi lääkehyllyssä oudon pullon, jota kukaan ei ollut ennen nähnyt. Joku kysyikin noidalta, "Mikä tämä pullo oikein on?", ja siihen noita vastasi tuoneensa lääkkeen ja antaneensa sitä Johnille yöllä ja se teki hänestä lopun. Talon kissalle annettiin tätä outoa lääkettä ja se kuoli lähes heti. Pian John kuoli ja noita jätti perheen rauhaan.
Betsy, joka oli nyt 16-vuotias, oli aikeissa mennä naimisiin Joshuan kanssa, kun noita taas kerran alkoi piinata häntä. Se piinasi häntä pyytelemällä "Betsy Bell hyvä, älä mene naimisiin Joshua Gardnerin kanssa". Lopulta Betsy ei enää jaksanut tätä ja perui häät. Myöhemmin hän meni naimisiin opettajansa, Richard Powellin kanssa, joka kuoli Betsyn ollessa hieman yli 20-vuotias. Betsy eli leskenä 86-vuotiaaksi ja kuoli noin vuonna 1890.
Noidan viimeinen lupaus perheelle oli palata seitsemän vuoden kuluttua, ja kun se palasi, talossa ei asunut enää kuin Lucy ja kaksi hänen veljeään. Noita ei enää pahemmin piinannut heitä, vaan käyttäytyi kuin lähes harmiton räyhähenki.
Bellin noita viihteessä
Bellin noita on ollut suosittu aihe elokuvissa, kuten esimerkiksi seuraavissa: The Bell Witch Haunting (2004), An American Haunting (2005) ja Bell Witch: The Movie (2007). Lisäksi tanskalainen yhtye Mercyful Fate on julkaissut kappaleen "Bell Witch" albumillaan In The Shadows (1993).
Jyrki Kasvi
Jyrki Jouko Juhani Kasvi (6. tammikuuta 1964 Pyhtää – 16. marraskuuta 2021 Espoo ) oli suomalainen poliitikko, tietotekniikan journalisti ja tekniikanalan tutkija. Kasvi oli vihreiden kansanedustaja vuosina 2003–2011 ja 2015–2019 sekä yksi puolueen varapuheenjohtajista vuosina 2007–2011. Espoon kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1997. Hän toimi lisäksi muun muassa International Parliamentarians' Association for Information Technology -järjestön (IPAIT) puheenjohtajana sekä Espoon kaupunginvaltuuston ja teknisen lautakunnan puheenjohtajana.
Tausta ja työura
Jyrki Kasvi oli kotoisin Pyhtäältä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ruotsinsalmen lukiosta Kotkasta vuonna 1983.
Kasvi opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa tuotantotalouden osastolla pääaineenaan työpsykologia ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1995. Hän työskenteli tutkijana Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja johtamisen laboratoriossa sekä Euroopan unionin IV ja V puiteohjelman asiantuntija-arvioijana ja evaluaattorina. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2003 aiheella ”Knowledge Support in Learning Operative Organisations” (Oppivan operatiivisen organisaation tietotuki).
Kasvi kirjoitti kahdeksan tietotekniikkaa ja tietoyhteiskuntaa käsittelevää kirjaa sekä toimi Suomen tieteiskirjoittajat ry:n jäsenlehden, Kosmoskynän päätoimittajana. Hän oli järjestön hallituksen jäsen vuosina 1987–1990. Hänet tunnettiin Mikrobitti-, C=- ja Pelit-lehtien avustajana, joskus käyttäen nimimerkkiä Wexteen. Suomen Getnolife-yhdistys valitsi Kasvin Vuoden nörtiksi 2003 ja Tietotekniikan liitto Vuoden tietotekniikkavaikuttajaksi 2008.
Kasvi kirjoitti kolumneja ja blogia säännöllisesti Pelit-lehteen, Kymen Sanomiin, Helsingin Sanomien Klik!-verkkopalveluun, Tietokone-lehteen, Tivi-lehteen ja Yle Uutisten verkkosivuille.
Kunnallispolitiikassa
Jyrki Kasvi valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon nuorsuomalaisten listalta 363 äänellä vuonna 1996. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli Espoon kaupunginhallituksen jäsen. Kasvi siirtyi nuorsuomalaisista vihreisiin toukokuussa 2000 yhdessä kolmen muun nuorsuomalaisvaltuutetun kanssa.
Kunnallisvaaleissa 2000 Kasvi uusi paikkansa vihreiden listalta 688 äänellä. Hän toimi teknisen lautakunnan puheenjohtaja vuodet 2001–2003 ja vihreän valtuustoryhmän puheenjohtajana 2002. Tapiolan seudun vihreiden puheenjohtaja hän oli 2001–2005.
Kunnallisvaaleissa 2004 Kasvi sai 822 ääntä. Hän toimi YTV:n hallituksen jäsenenä 2005–2007. Vaaleissa 2008 hänen äänimääränsä nousi jo 1995:een. Hän toimi kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana 2009–2010 ja puheenjohtajana 2011–2012. Kunnallisvaaleissa 2012 Kasvi sai 1649 ääntä. Hänelle myönnettiin Espoo-mitali itsenäisyyspäivänä 2013. Vuodesta 2016 Kasvi oli ollut Länsimetro Oy:n hallituksen jäsen.
Kansanedustajana
thumb|Jyrki Kasvi puhumassa eduskunnassa. Jyrki Kasvi oli nuorsuomalaisten eduskuntavaaliehdokkaana Uudenmaan vaalipiirissä vuosina 1995 ja 1999, muttei tullut valituksi. Hänet valittiin eduskuntaan vihreiden listalta 2 536 äänellä vuoden 2003 vaaleissa. Ensimmäisellä kaudellaan Kasvi toimi tulevaisuusvaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsenenä. Hän oli vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja 2005–2007.
Kasvi valittiin jatkokaudelle 4 880 äänellä vaaleissa 2007. Kaudella 2007–2011 hän oli tulevaisuusvaliokunnan varapuheenjohtaja ja liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsen. Hän sai kansainvälistä julkisuutta vaalien alla käännettyään kotisivunsa Star Trek -sarjasta tutulle klingonin kielelle.
Kasvi toimi International Parliamentarians' Association for Information Technology -järjestön (IPAIT) puheenjohtajana 2007–2008.
Kasvi putosi eduskunnasta vuoden 2011 vaaleissa jääden 3 507 äänellä varasijalle. Hän oli ehdolla myös kevään 2015 eduskuntavaaleissa, sai 4 991 ääntä ja tuli valituksi.
Vuosina 2015–2021 Jyrki Kasvi oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Kasvi putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa saatuaan 3 591 ääntä.
Vihreissä
Jyrki Kasvi valittiin vihreiden varapuheenjohtajaksi vuonna 2007 ja hän toimi tehtävässä kaksi kautta eli vuoteen 2011. Kasvi toimi vihreissä tietoyhteiskuntatyöryhmän puheenjohtajana 2003–2011 ja viestintä- ja verkkoviestintätyöryhmän puheenjohtajana 2007–2009.
Vuonna 2009 Kasvi oli ehdolla Euroopan parlamentin vaaleissa, muttei 16 009 äänellä tullut valituksi. Europarlamenttivaaleissa 2014 hän sai 9 178 ääntä.
Kannanottoja
Kasvi vastusti vuonna 2005 hyväksyttyä tekijänoikeuslain muutosta, joka tunnetaan myös lakia valmistelleen kulttuuriministeri Tanja Karpelan mukaan nimettynä Lex Karpelana. Alun perin Kasvi vaati muun muassa muutosta uuden lain kohtaan, joka kielsi tehokkaiden kopiosuojausten kiertämisen. Lain toisella kierroksella Kasvi myös esitti koko lain hylkäämistä, mutta ehdotus kaatui äänestyksessä.
Kasvi kannatti asepalveluksen uudistamista ja siviilipalveluksen korvaamista tietynlaisella ”pelastuspalveluksella”, joka koostuisi koulutuksesta suojelu- ja pelastustehtäviin.
Kasvi kannatti sekularismia, jossa julkinen valta on uskontokunnista riippumaton.
Yksityiselämä
Jyrki Kasvi oli naimisissa Maria Bomanin kanssa vuodesta 1988, ja hänellä oli vuonna 1994 syntynyt lapsi. Puutarhuri Arno Kasvi on Jyrki Kasvin setä.
Kasvi kärsi virtsarakon syövästä ja siitä kehittyneestä munuaisaltaan panuroteelisyövästä, ja hänet leikattiin niistä kahdesti vuonna 2003. Vuonna 2009 lehdet kertoivat Kasvin olleen eduskunnan ahkerin taksinkäyttäjä ja ajaneen tammi–kesäkuun aikana taksilla yhteensä 263 kertaa. Pudottuaan eduskunnasta Kasvi kertoi taksin käytön johtuneen syövän uusiutumisesta ja hoidoista keväällä 2009, minkä vuoksi hän ei voinut käyttää julkisia liikennevälineitä. Kasvi sanoi, ettei kertonut julkisesti sairaudestaan, koska häntä oli aiemmin moitittu sen vuoksi äänestäjien myötätunnon kerjäämisestä. Munuaissyöpä uusiutui vuonna 2018, minkä vuoksi häneltä poistettiin toinenkin, jäljellä ollut munuainen. Häneltä jouduttiin poistamaan myös virtsarakko ja perna. Kasvi kertoi vuonna 2018 odottavansa pääsyä munuaissiirtojonoon ja oli kotidialyysihoidossa.
Kumileimasin (politiikka)
Kumileimasin tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait tai säädökset. Yleisimmin se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden rooli lakien hyväksymisessä on pelkkä muodollisuus. Yleensä ”kumileimasimella” on muodollisesti (de jure) mahdollisuus hylätä lakiehdotus, mutta tosiasiassa (de facto) näin ei ikinä tapahdu.
Kumileimasinparlamenttina pidetään esimerkiksi Kiinan kansankongressia, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös Neuvostoliiton korkein neuvosto oli kumileimasinparlamentti.
Dinkat
Dinkat ovat Valkoisen-Niilin seudulla Etelä-Sudanissa asuva niloottinen kansa. Pääosin dinkat ovat paimentolaisia. Dinkoja on yli miljoona, mikä tekee heistä Etelä-Sudanin suurimman kansan. Dinkat ovat tosin jakautuneet yli 20 alaryhmään.
Historia
Niloottiset kansat saapuivat 1000-luvun alussa Bahr al Ghazaljoesta lounaaseen sijaitseville alueille. 1500-luvulla he levittäytyivät dinkojen nykyisille asuinalueille. Tällöin alkoi myös eri dinkaryhmien eriytyminen. 1820-luvulla Etelä-Sudanin väestö pieneni tuntuvasti orjakaupan ja kulkutautien takia. Orjakauppiaat saapuivat dinkojen alueelle 1840- ja 1850-luvuilla. Vuodesta 1882 Sudania hallitsivat Iso-Britannia ja tämän alusmaa Egypti. Ensimmäinen Sudanin sisällissota alkoi vuonna 1955. Sen syyt juontuivat arabien hallitsevasta asemasta Sudanin yhteiskunnassa. Ensimmäinen sisällissota loppui vuonna 1972, kun Etelä-Sudanille annettiin autonomia. Vuonna 1983 Sudanin hallitus yritti vähentää dinkojen vaikutusvaltaa Etelä-Sudanissa jakamalla alueen kolmeen hallintoalueeseen. Tämä ja šarialain käyttöönotto samana vuonna johtivat uuteen sisällissotaan. Etelä-Sudanin sissiliikkeet toimivat paljolti dinkojen tuella. Etelän sissiliikkeet syyttivät vuonna 1988 Sudanin hallitusta dinkojen kansanmurhan yrityksestä. Myöhemmin Etelä-Sudanista tuli autonominen osa Sudania ja kansanäänestyksen myötä myös itsenäinen valtio 9.7.2011.
Elinkeinot
Suurin osa dinkoista elää osittaisessa paimentolaisuudessa. Paimentolaisuuden lisäksi he kasvattavat viljaa. Dinkojen asuma-alue on pääasiassa savannia. Vuodenajat jakautuvat kuiva- ja sadekauteen. Sadekaudella dinkat elävät väliaikaisissa majoissa, jotka rakennetaan korkeille paikoille tulvien takia. Tulvien loputtua dinkat paimentavat karjaansa tulva-alueilla. Kuivakaudella sadekauden aikaiset asumukset jäävät miltei tyhjiksi, mutta niihin jäävät vanhukset ja pieniä lapsia hoitavat naiset. Kuivakauden lopuissa harjoitetaan myös kalastusta. Sadekauden asumuksiin ryhdytään siirtymään ensimmäisten sateiden tullessa. Kuivan kauden lopussa dinkat istuttavat durraa, hirssiä ja tupakkaa, jotka korjataan ennen sadekauden tulvien jälkeen. Karjasta saadaan muun muassa lihaa ja maitoa, mutta myös esimerkiksi virtsaa, jota käytetään muun muassa hiusten värjäykseen ja nahan parkitsemiseen. Karjan ulostetta käytetään polttoaineena. Ulosteen polttamisesta syntyvää savua ja tuhkaa käytetään hyönteisten karkottamiseen.
Yhteiskunta
Yhdessä dinkaryhmässä voi olla jopa 30 000 jäsentä. Jokaisella ryhmällä on monia alaryhmiä, jotka koostuvat eri suvuista. Klaani käsittää verisukulaisia ja se saattaa sisältää satoja jäseniä. Jokainen klaani yhdistetään johonkin eläimeen tai kasviin. Klaanin jäsenet välttävät vahingoittamasta heihin yhdistettyä kasvia tai eläintä. Jokaisella dinkaryhmällä on banyksi kutsuttu joukko, jonka tehtävänä on hallita ja suojella ryhmän alueita. Banyn johtaja tunnetaan nimellä beng. Monet bengit osallistuvat Etelä-Sudanin politiikkaan ja he ovat usein suosittuja ehdokkaita vaaleissa.
Konstruktiivinen empirismi
Konstruktiivinen empirismi on näin normatiivinen, semanttinen ja tietoteoreettinen teesi. Ajatus siitä, että tiede pyrkii olemaan empiirisesti riittävää, muodostaa normatiivisen osan; että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, muodostaa semanttisen osan; ja että teorioiden hyväksymiseen riittää uskomus empiirisestä riittävyydestä muodostaa tietoteoreettisen osan.
Woodstock
Woodstock oli 15.−18. elokuuta 1969 New Yorkin osavaltiossa järjestetty suuri musiikkifestivaali. Tapahtuma järjestettiin Bethelin pikkukaupungin liepeillä White Laken kylän heinäniityillä. Neljän nuoren miehen järjestämässä nelipäiväisessä festivaalissa esiintyi suuri joukko aikansa populaarimusiikin tähtiä. Yleisöä paikalle tuli yhteensä noin 500 000, ja kerrallaan paikalla oli parhaimmillaan 300 000 ihmistä. Suurin osa päästettiin sisään ilmaiseksi.
Konstruktiivinen empirismi
Konstruktiivinen empirismi asettuu tieteellistä realismia, loogista empirismiä ja instrumentalismia vastaan. Konstruktiivinen empirismi ja tieteellinen realismi ovat yhtä mieltä siitä, että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, minkä looginen empirismi ja instrumentalismi kieltävät. Konstruktiivinen empirismi, looginen empirismi ja instrumentalismi ovat yhtä mieltä siitä, etteivät teoriat pyri totuuteen havaitsemattomissa olevien entiteettien suhteen, minkä tieteellinen realismi kieltää.
Woodstock
Suuresta ihmismäärästä ja huonosta säästä huolimatta tapahtuma oli rauhanomainen ja musiikillisesti korkeatasoisena pidetty. Woodstock on saanut maineen hippiliikkeen ja koko 1960-luvun loppuhuipentumana.
Järjestäjät
thumb|Michael Lang, yksi Woodstockin neljästä järjestäjästä, vuonna 2009. Woodstockin alullepanijoina ja järjestäjinä toimivat neljä nuorta miestä: John P. Roberts, Joel Rosenman, Michael Lang ja Artie Kornfeld.
John Roberts oli apteekki- ja hammastahnavalmistajan perijä, jolla oli miljoonien dollarien rahasto. Joel Rosenman oli Yalen lakikoulusta valmistunut kitaristi. Miehet olivat tavanneet vuonna 1966 ja ryhtyneet kämppäkavereiksi. He suunnittelivat kirjoittavansa televisioon tilannekomediasarjan, jossa kaksi rikasta mutta hölmöä kaverusta kokeilee epäonnisesti erilaisia hulluja liikeideoita. Saadakseen ideoita tulevaan sarjaansa miehet laittoivat maaliskuussa 1966 ilmoitukset The Wall Street Journaliin ja The New York Timesiin: ”Nuoret miehet, joilla on rajattomasti pääomaa, etsivät kiinnostavia ja laillisia sijoitusmahdollisuuksia ja liikeideoita”. He saivat tuhansia vastauksia ja alkoivat samalla kiinnostua riskipääomasijoittamisesta televisiosarjansa sijaan.
Lang ja Kornfeld tarvitsivat rahaa festivaaliin ja levytysstudioonsa, ja heidän asianajajansa ehdottivat heille Robertsia ja Rosenmania. Nelikko tapasi toisensa helmikuussa 1969 New Yorkissa.
Järjestelyt
Woodstockin järjestäjät ovat kertoneet erilaisia tarinoita festivaali-idean keksijästä. Langin ja Kornfeldin mukaan Woodstockista oli alun perinkin tarkoitus tulla kaikkien aikojen suurin musiikkifestivaali. Langin mukaan miesten toisessa kohtaamisessa keskusteltiin puolen miljoonan dollarin budjetista ja 100 000 ihmisen yleisöstä. Lang kertoo alkaneensa etsiä festivaalipaikkoja syksyllä 1968, jo ennen kuin hän tapasi kolme kumppaniaan. Rosenman ja Roberts kuitenkin väittävät olleensa festivaalin idean takana. Heidän mukaansa Kornfeld ja Lang halusivat vain studion ja sen markkinoimiseksi juhlat rockkriitikoille ja levy-yhtiöiden johtajille. Jossain vaiheessa Rosenman ja Roberts ehdottivat rockkonserttia, ja sen tuloilla rahoitettaisiin studio.
Nelikon kolmannessa tapaamisessa kehitettiin idea 50 000 katsojan festivaalista. Miehet perustivat maaliskuussa 1969 yhtiön nimeltä Woodstock Ventures, ja jokaisella oli siitä 25 prosentin osuus.
thumb|3 päivää rauhaa ja musiikkia. Woodstockin lehtimainos toukokuussa 1969 kun pitopaikan oli vielä tarkoitus olla Wallkill. Yhtiö alkoi etsiskellä konsertille pitopaikkaa New Yorkin maaseudulta. Järjestäjät olivat halunneet pitää festivaalin Woodstockin kylässä tai lähellä sitä, mutta sopivaa paikkaa ei sieltä löytynyt. Lopulta maaliskuussa Wallkillin kunnasta vuokrattiin maata 10 000 dollarilla. Teollisuusalueeksi kaavoitetun sijainti oli hyvä ja siellä oli tarvittavat mukavuudet. Sen teollinen ilmapiiri vaivasi kuitenkin Langia, joten yhtiö jatkoi korvaavan paikan etsimistä.
Festivaalille keksittiin tunnuslause ”Kolme päivää rauhaa ja musiikkia”, sillä tarkoituksena oli korostaa tapahtuman rauhanomaisuutta ja sodanvastaisuutta. Festivaalin tunnuksen suunnitteli taiteilija Arnold Skolnick. Tunnuksessa on rauhankyyhkyä muistuttava lintu sekä kitara; lintu on tosin alun perin tehty muistuttamaan naukumatkijalintua.
Festivaalille löytyi pian uusi paikka Bethelin pikkukaupungista, White Laken kylästä. Paikallisen Elliot Tiberin vanhemmilla oli siellä heikosti menestyvä El Monaco -niminen lomakeskus, ja kaupunki oli jo antanut Tiberille luvan järjestää keskuksen mailla taide- ja musiikkifestivaali. Tiber otti yhteyttä Woodstock Venturesiin. Lang tuli tarkistamaan White Laken festivaalialueen ja totesi sen liian pieneksi. Tiber kertoo sitten ehdottaneensa pitopaikaksi ystävänsä Max Yasgurin maatilaa, jonka Lang totesi erinomaiseksi paikaksi festivaalille. Kornfeld tosin kertoo löytäneensä Yasgurin maatilan omien yhteyksiensä avulla. Lang vuokrasi Yasgurilta 600 eekkerin (noin 2,4 km2) alueen 75 000 dollarilla. Paikka oli heinäniityllä viitisen kilometriä Yasgurin kotitilalta. Yasgur oli rahapulassa, sillä kesän sateet olivat pilanneet heinäsadon.
Myös Bethelissä esiintyi festivaalin vastustusta, sillä asukkaat olivat lukeneet Wallkillin asukkaiden huolenaiheista. Max Yasgur puolusti kaavoituslautakunnan edessä voimakkaasti festivaalin järjestämistä, vaikkei ollutkaan hippien kanssa samaa mieltä hallituksesta, huumeista tai vapaasta rakkaudesta, sillä hänen mukaansa vapaus koskee kaikkia. Woodstock Ventures sai heinäkuun lopulla kaupungilta luvan konserttiin.
Elokuun alussa, kaksi viikkoa ennen festivaalia oli jo myyty 180 000 lippua. Keskeneräisellä esiintymislavalla järjestettiin paikallisia varten pieni esifestivaali 7. elokuuta. Jotkut kaupungin asukkaat vastustivat festivaalia viimeiseen asti ja pystyttivät tiesulkuja päivää ennen festivaalia. Yhtiö teki viime hetkellä elokuvasopimuksen Warner Brothersin kanssa.
Festivaalialue ja huolto
thumb|Leiripaikka. thumb|Yleisöä konserttipaikalla. Lava näkyy kuvan takaosassa. Jotkut betheliläiset olivat perustaneet etupihoilleen kauppoja, ja jotkut tarjosivat ilmaista kahvia tai syötävää. Festivaalista tehdyssä elokuvassa näkyy Vassmerin sekatavarakauppa, joka oli auki viikonlopun ajan ja palveli tuhansia ihmisiä. Alkoholia ja kaikenlaisia huumeita oli festivaalialueella helposti saatavilla, etenkin kannabista ja LSD:tä, joita käytettiinkin paljon.
Festivaalialueen ruokapisteitä pyöritti newmexicolainen hippikommuuni Hog Farm. Se muodosti joidenkin vapaalla olevien newyorkilaispoliisien kanssa turvajoukot nimeltä ”Ole kiltti -joukot” (engl. the Please Force), jonka jäsenet sanoivat ihmisille tarvittaessa: ”Ole kiltti äläkä tee noin, tee jotain muuta.”