cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Julkishyödyke
Ei poissuljettavissa
Poissulkemisen mahdottomuus erottaa julkishyödykkeet yksityishyödykkeistä ja keinotekoisesti niukoista hyödykkeistä, joilla poissulkeminen on mahdollista. Yksityishyödykkeen tarjoaja voi kieltäytyä myymästä hyödykettään kuluttajalle, jos kuluttaja esimerkiksi on valmis maksamaan hyödykkeestä pienemmän hinnan kuin tarjoaja on valmis hyväksymään. Joidenkin hyödykkeiden kulutusta voidaan rajoittaa, jolloin se lakkaa olemasta julkishyödykkeen kaltainen. Esimerkiksi informaatio ei kulu eikä lisäkuluttajasta siksi synny lisäkuluja, mutta sen käyttöä voidaan rajoittaa muun muassa patenttien, tekijänoikeuksien ja salauksen avulla. Sitä vastoin yhteisresurssien kulutusta ei voida helposti rajoittaa, mutta niiden kuluttaminen heikentää muiden kulutusmahdollisuuksia.
Alueellisuus
Useat tuotetut julkishyödykkeet ovat kansallisia tai paikallisia. Tällöin niitä tuottavat yleensä valtiot tai paikallishallinto. Jotkin julkishyödykkeet ovat kuitenkin kansainvälisiä tai globaaleja. Osa globaaleista julkishyödykkeistä ovat sellaisia luonnollisesti, kuten ilmakehä. Globalisaation vuoksi osa julkishyödykkeistä tai niiden tuotannon tarve on siirtynyt kansalliselta tasolta kansainväliselle. Tällöin valtiot joko yhteisestä sopimuksesta tai perustamalla kansainvälisen järjestön tuottavat julkishyödykettä, josta perustajavaltiot ja usein ulkopuolisetkin valtiot hyötyvät. Tällaisia ovat esimerkiksi monet standardit. Kansainvälinen julkishyödykkeen tuottaminen vaatii usein kansallisen itsemääräämisoikeuden rajoitusta.
Tuottaminen
Julkishyödykkeitä ei juuri tarjota markkinoilla yksityisesti. Tähän syynä on julkishyödykkeiden ominaisuudet. Yksityinen tarjoaja ei voi estää kuluttajia kuluttamasta tuotettua julkishyödykettä. Koska niitä voidaan tuottaa ilman rajakustannuksia lisäkuluttajasta, yksityisen tuottamisen edellyttämä säädelty rajoittaminen johtaisi tehottomuuteen. Kun kuluttajat voivat jakaa tuotetun julkishyödykkeen, johtaa se kannustimeen olla kustantamatta julkishyödykkeen tuottamisesta aiheutuvia kuluja.
Julkishyödykkeiden pareto-tehokas tuotanto määräytyy Samuelsonin säännön mukaisesti: Vastaavasti yksityishyödykkeelle pareto-tehokkuus määräytyy yhtälöllä Tässä on rajakorvaussuhde, jolla kuluttaja on valmis vaihtamaan rahaa tai muita hyödykkeitä tarkasteltavaan hyödykkeeseen, yläindeksillä h merkitään kutakin henkilöä ja  on rajamuunnossuhde, jolla ilmaistaan, kuinka monta yksikköä toista hyödykettä joudutaan jättämään tekemättä hyödykkeen valmistamiseksi. Samuelsonin säännön mukaan siis julkishyödykkeen rajahyöty on kaikkien sitä hyödyntävien henkilöiden yhteenlaskettu hyöty, toisin kuin yksityishyödykkeillä, joilla hyödyn saa vain sen kuluttaja.
Historia
pienoiskuva|200px|[[Paul Samuelson (1915–2009) oli merkittävässä asemassa julkishyödykkeiden käsitteen luomisessa.]] Keskiajalla harvoja julkishyödykkeitä tai hyödykkeitä, joilla oli voimakas positiivinen ulkoisvaikutus, tuottivat lähinnä kirkot ja lahjoituksiin perustuvat yhteisöt. Valtiot ottivat julkishyödykkeiden tuotantoa omaksi tehtäväkseen vasta Mustan surman jälkeen. Teollisen vallankumouksen jälkeinen kaupungistuminen nosti julkishyödykkeiden tuottamiselle lisätarvetta eivätkä kirkot ja hyväntekeväisyysjärjestöt kyenneet enää vastaamaan tarpeeseen. Osittain mellakoinnin ja demokratisoitumisen vuoksi valtiot ja aluehallinto alkoi tuottamaan etenevissä määrin julkishyödykkeitä ja hyödykkeitä, joilla oli voimakas positiivinen ulkoisvaikutus. Tällaisia olivat julkinen infrastruktuuri ja viemäröinti. Hyvinvointivaltion kehittyminen ja keynesiläisen taloustieteen yleistyminen 1900-luvulla laajensi valtion merkitystä hyödykkeiden tuottajana ennestään. Paul Samuelson loi analyyttisen pohjan julkishyödykkeiden käsitteelle tuona aikana, vuonna 1954. Sittemmin käsitteestä on rajattu joukko keinotekoisesti niukkoja hyödykkeitä.
Gironde
Gironde on Ranskan departementti numeroltaan 33. Se kuuluu Uuden-Akvitanian alueeseen ja sen pääkaupunki on Bordeaux. Departementti jaetaan edelleen kuuteen arrondissementtiin ja 542 kuntaan. Pinta-alaltaan Gironde on Ranskan suurin departementti (10 000 neliökilometriä). Asukkaita Girodessa on 1 393 753 (vuonna 2006).
Erasmus Reinhold
Erasmus Reinhold (1511–1553) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Wittenbergissä. Hänet nimitettiin sinne tähtitieteen professoriksi vuonna 1536 ja yliopiston rehtoriksi 1549. Hän laati ensimmäiset aurinkokeskiseen malliin perustuvat planeettataulukot Tabulae Prutenicae (Preussilaiset taulukot), jotka painettiin 1551.
Reinholdin virka perustettiin 1536, kun Philipp Melanchthon jakoi matematiikan professorin viran kahtia, ja Reinholdille tuli tähtitiede eli mathematicum superiorum. Reinhold oli kiinnostunut Kopernikuksen ajatuksista, mutta ei myöntänyt kiinnostustaan julkisesti.
Reinhold sovelsi taulukoissaan Kopernikuksen planeettaliikkeen matemaattista mallia, mutta käänsi systeemin maakeskiseksi. Taulukkoja käytettiin myös gregoriaanisen kalenteriuudistuksen pohjana 1582.
Samsung Galaxy S Plus
Samsung Galaxy S Plus on Samsung Electronicsin heinäkuussa 2011 julkaisema älypuhelin, jossa on 4,0 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 8 tai 16 gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Takakameran tarkkuus on viisi megapikseliä ja etukameran 0,3 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 1 650 milliampeerituntia ja käyttöjärjestelmänä on Android 2.3 Gingerbread.
Oplontis
Oplontis oli muinaisitalialainen kaupunki Campaniassa. Se sijaitsi Herculaneumista kaakkoon, Pompeijista länteen ja Stabiaesta pohjoiseen Napolinlahden rannalla. Kaupunki tuhoutui Pompejin, Herculaneumin ja Stabiaen kanssa Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79.
Nykyisin paikalla sijaitsee Torre Annunziatan kaupunki.
Oblivion EP
Oblivion EP on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin EP-levy, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 26. lokakuuta 2009. Nimikkokappale julkaistiin myös CDS-formaatissa rajoitetun T-paitabundlen osana. ”The Bit” on alun perin Melvinsin esittämä kappale.
Vuoden 1906 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1906 kesäolympialaisten mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan.
Katso myös
Летни олимпийски игри 1906 Θερινοί Ολυμπιακοί Αγώνες 1906 1906 Intercalated Games Xogos Olímpicos de 1906 1906년 중간 올림픽 Olimpijske međuigre - Atena 1906. Giochi olimpici intermedi Olympische Zomerspelen 1906 アテネオリンピック (1906年) Sommer-OL 1906 Sommar-OL 1906 Olimpiada Letnia 1906 Олимпијске међуигре 1906.
Petteri Luoto
Petteri Luoto (s. 1974 Masku) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1998. Hän oli kahdesti Suomen edustaja Bocuse d’Or –kilpailussa; vuonna 2005 hänet palkittiin kilpailun parhaasta liha-annoksesta.
Luoto kertoo saaneensa kipinän keittiötaidon maailmaan työskennellessään vuonna 1992 turkulaisessa ravintola Juliassa. Hän toimi Antti Vahteran assistenttina vuoden 1995 Bocuse d’Or -kilpailussa. Vuoden-kokki kilpailun voittaessaan Luoto työskenteli ravintola Meritorpan palveluksessa yhdessä Suomen kokkimaajoukkuetta johtaneen keittiömestari Pekka Terävän kanssa.
Rauhoitusreskripti
Kriisi oli alkanut vuonna 1888 Aleksanteri III:n kieltäytyessä hyväksymästä erästä Suomen senaatin esittämää tuontitullia Venäjän ja Suomen välille. Keisari alkoi vaatia Suomen erillisten raha-, tulli- ja postilaitosten yhdistämistä vastaaviin venäläisiin laitoksiin. Hän sai tahtonsa läpi postilaitoksen osalta vuoden 1890 postimanifestilla, mutta suomalaiset onnistuivat hautaamaan raha- ja tulliasian. Keisari kieltäytyi myös joulukuussa 1890 vahvistamasta säätyvaltiopäivien aiemmin hyväksymää Suomen rikoslakia, koska sen eräät kohdat poikkesivat Venäjän rikoslain periaatteista ja aiemmista käytännöistä. Kun samoihin aikoihin Venäjällä oli alkanut ilmestyä K. F. Ordinin ja muiden laatimia kirjallisia hyökkäyksiä Suomen autonomiaa vastaan, herätti keisarin menettely suomalaisissa suurta huolta. Useita suomalaisia senaattoreita ja muita korkeita virkamiehiä erosi vuonna 1890 vastalauseena postimanifestille ja rikoslakiasialle.
Vuoden 1891 alussa kokoontuneet uudet säätyvaltiopäivät saivat käsiteltäväkseen esityksen rikoslain muuttamisesta venäläisten lakiasiantuntijoiden huomautusten pohjalta. Kun myös säätyjen puhemiehet nostivat esiin yleisen huolen Suomen tulevaisuudesta, antoi Aleksanteri III kenraalikuvernööri Fjodor Heidenin ja maamarsalkka Victor von Haartmanin aloitteesta 12. maaliskuuta (juliaanisen kalenterin mukaan 28. helmikuuta) sittemmin rauhoitusreskriptiksi nimetyn käskykirjeen, jossa hän korosti hyväntahtoisuuttaan ja luottamustaan Suomea ja sen asukkaita kohtaan. Sen varsinaiset laatijat olivat kenraalikuvernööri Heiden, ministerivaltiosihteeri Casimir Ehrnrooth, Venäjän sisäministeri Ivan Durnovo, oikeusministeri Nikolai Manassein ja Venäjän valtakunnanneuvoston kodifikaatio-osaston johtaja Eduard Frisch. Käskykirjeen mukaan Suomen ja Venäjän suhteissa ei ollut perustavia ongelmia, huolta herättäneisiin toimiin oli ryhdytty pelkästään Suomen ja Venäjän lähentämiseksi eikä keisari aikonut muuttaa Suomen ”sisäisen hallitusjärjestyksen perustaa”. Toisaalta käskykirjeessä myös mainittiin, että Suomen ja Venäjän lakien yhdenmukaisuuden puute sekä Suomen ja Venäjän suhdetta koskevien määräysten epäselvyys olivat aiheuttaneet ”väärinkäsityksiä” Venäjän toiminnan tarkoitusperistä, ja että keisari toivoi suomalaisten ymmärtävän oman etunsa olevan maiden välisten siteiden lujittaminen. Se sisälsi siis ajatuksen, että Suomen ja Venäjän lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen oli edelleen tarpeen.
Yves Berger
Yves Berger (14. tammikuuta 1931 Avignon, Ranska – 16. marraskuuta 2004 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen kirjailija. Hän toimi opettajana ja kustannusvirkailijana. Häntä pidetään uuden romaanin edustajana. Hänen romaaniensa ympäristö on usein Yhdysvaltojen etelä. Romaani Le Sud sai Fémina-palkinnon.
Litopterna
Litopterna oli istukkanisäkkäiden osaluokkaan kuuluva lahko, joka eli Etelä-Amerikassa Paleoseenikaudelta Pleistoseenikaudelle. Joissakin yhteyksissä Litopterna luetaan epäviralliseen ylälahkoon Meridiungulata. Litopterna saattaa polveutua Condylarthraan kuuluvista lajeista. Lahkon lajit olivat kasvissyöjiä. Niiden kynnet olivat kaviomaiset. Ne muistuttivat ulkonäöltään hevosia ja kameleita. Siihen kuuluvia heimoja olivat Proterotheriidae ja Macraucheniidae.
Elif Şafak
thumb|right|Elif Şafak. Elif Şafak (s. 25. lokakuuta 1971 Strasbourg, Ranska ) on turkkilainen kirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle. Şafak syntyi Ranskassa, vietti nuoruutensa Espanjassa, mutta muutti myöhemmällä iällään Turkkiin. Şafak on myös tutkija ja hänellä on maisterintutkinto sukupuolentutkimuksesta ja filosofian tohtorin tutkinto pääaineenaan 'Contemporary Western Political Thought' ja sivuaineenaan 'Middle Eastern Studies'. Şafakilla on apulaisprofessorin virka Arizonan yliopistossa Near Eastern Studies -laitoksella. Social Scientists Institute palkitsi Şafakin lopputyön "The Deconstruction of Femininity Along the Cyclical Understanding of Heterodox Dervishes in Islam". Työ käsittelee islamia, naisia ja mystiikkaa.
Şafakin esikoiskirja Kem Gözlere Anadolu julkaistiin 1994. Hänen romaaninsa Pinhan (The Sufi) voitti Turkissa Mevlana-palkinnon vuonna 1998. Romaani Şehrin Aynaları (Mirrors of the City) saavutti laajan lukijakunnan ja toi hänelle "Union of Turkish Writers" -palkinnon vuonna 2000. Şafak voitti kaikki merkittävät kirjallisuuspalkinnot Turkissa alle 30-vuotiaana.
Şafakin romaani The Bastard of Istanbul, toi hänelle Turkissa syytteen "turkkilaisuuden loukkaamisesta" vuonna 2006, sillä romaani käsitteli Armenian kansanmurhaa. Tuomiota ei kuitenkaan pantu käytäntöön näyttöjen puutteen vuoksi.
Şafakin teos 10 Minutes 38 Seconds in This Strange World (suom. 10 minuuttia 38 sekuntia tässä oudossa maailmassa) oli Booker-palkintoehdokkaana 2019.
Dominique McElligott
Dominique McElligott (s. 1986) on irlantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvissa Dark Floors ja Kuu sekä televisiosarjoissa Hell on Wheels, The Astronaut Wives Club ja House of Cards.
McElligott kiinnostui näyttelemisestä jo lapsena ja alkoi harrastaa teatteria. Hänen ensimmäinen televisioroolinsa oli irlantilaisessa On Home Ground -sarjassa. Ensimmäinen elokuvarooli hänellä oli suomalaisessa Dark Floors -kauhuelokuvassa, joka tuli ensi-iltaan 8. helmikuuta 2008.
Vuonna 2009 McElligott jätti roolinsa irlantilaisessa Raw-sarjassa saatuaan sivuosan romanttisesta komediaelokuvasta Karkausvuosi (2010). Heinäkuussa 2010 hänet valittiin näyttelemään 1800-luvun Yhdysvaltoihin sijoittuvassa Hell on Wheels -sarjassa. Se oli hänen ensimmäinen varsinainen roolinsa Yhdysvaltain televisiossa; hän oli näytellyt myös vuoden 2009 The Philanthropist -nimisessä sarjassa, mutta tuottajat eivät pitäneet hänen hahmoaan toimivana, ja se poistettiin sarjasta.
Vuonna 2015 McElligott näytteli yhtä päärooleista yhden tuotantokauden mittaiseksi jääneessä sarjassa The Astronaut Wives Club, ja vuonna 2016 hän esiintyi House of Cardsin neljännellä kaudella. Hän oli mukana myös viidennellä tuotantokaudella 2017.
Paree Group
Paree Group (ent. Serres Group) on suomalainen, Kauhajoella pääkonttoriaan pitävä monialainen yritysryhmä, joka valmistaa sairaaloiden leikkaussaleissa tarvittavia kertakäyttöisiä imupusseja tytäryrityksessä Serres Oy, viemäriputkistojen muovituotteita yrityksessä Vieser Oy ja terveydenhoidon ohjelmistoja yrityksessä Innokas Medical Oy.
Korteslampi (Ähtäri)
Korteslampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärin keskustaajaman lähellä sijaitseva lampi.
Paree Group
Historiaa
Perheyrityksen perustivat veljekset Olavi ja Erkki Jyllilä, Erkin vaimo Annel sekä Kalevi Säntti vuonna 1973, aluksi nimellä Insinööritoimisto Muovi Serres, Jyllilä, Säntti Ky. Muoviala ei ollut kellekään tuttu, ja ajoitus juuri kansainvälisen öljykriisin alla oli muovituotetehtaalle huono, sillä raaka-aineiden hinnat kohosivat nopeasti. Yritys aloitti sekalaisilla muovituotteilla. Serreksen ensimmäisiä tuotteita olivat korotusrenkaat, naulakiinnikkeet, säästöpossut ja muu alihankinta. 1970-luvun lopulla yritys alkoi kehittää omia tuotteita, joita olivat muun muassa lattiakaivot ja LVI-putkistojen yhteet eli liitoskappaleet.
Korteslampi (Ähtäri)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,8 metriä mpy.
Paree Group
Historiaa
Serres on kasvattanut työntekijämääräänsä 2010-luvulla noin 10–15 prosentin vuosivauhdilla. Vuonna 2014 yritys sai käyttöönsä 15 000 neliömetriä lisätilaa Strömbergin entisestä tehtaasta Kauhajoen Aronkylässä. Strömberg oli Erkki Jyllilän aiempi työpaikka, josta hän lähti 1970-luvun alussa perustamaan omaa yritystä. Kauhajoen lisäksi yrityksellä on tehdas Saarijärvellä.
Vuonna 2003 Erkki Jyllilä vetäytyi yrityksen toiminnasta, mutta sen hallituksessa jatkavat hänen lapsensa Kimmo Jyllilä ja Annika Jyllilä-Vertigans. Vuonna 2005 OP-ryhmä ja Kauppalehti valitsivat Serres Oy:n vuoden yritykseksi. Vuonna 2000 Serrekselle myönnettiin Suomen Yrittäjien valtakunnallinen yrittäjäpalkinto. Vuonna 1996 perustaja Erkki Jyllilä sai Deloitte & Touche -tilintarkastusyrityksen European Small Business Person of The Year –palkinnon. Vuonna 2015 Serres sai Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon.
3-metyyli-2-butanoni
3-metyyli-2-butanoni eli metyyli-isopropyyliketoni eli 2-asetyylipropaani on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, asetonilta tuoksuvaa nestettä. Yhdiste on erittäin helposti syttyvä neste ja höyry.
Sitä käytetään liuottimena metyylietyyliketonin tapaan, mutta se on vähemmän tehokas liuotin ja on kalliimpaa.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Anni Steuer
Anni Steuer-Ludewig (12. helmikuuta 1913 Metz Ranska – 1990-luku) oli saksalainen pikajuoksija, jonka päämatkana olivat pika-aidat.
Steuer edusti Saksaa olympialaisissa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Hän saavutti kisoista hopeaa 80 metrin aitajuoksussa, minkä lisäksi hän juoksi kisoissa ennätyksekseen ajan 11,81.
Paavo Päivänsalo
Henkilöhistoria
Paavo Päivänsalon vanhemmat olivat teologian tohtori B. H. Päivänsalo ja Laina Elisabet Leidenius ja puoliso vuodesta 1952 Marja Lähimaa. Hänen veljiään olivat Olavi Päivänsalo, Armo Päivänsalo ja Veikko Päivänsalo. Ylioppilaaksi Paavo Päivänsalo tuli 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä suoritti teologian erotutkinnon 1941. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1949, jolloin hän myös väitteli filosofian tohtoriksi. Päivänsalo toimi opettajana 1950–1977, Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuodesta 1953 ja vanhainkodin saarnaaja Helsingissä vuodesta 1945. Hän sai vuonna 1972 professorin arvonimen. Päivänsalo nimitettiin kasvatustieteen professoriksi Jyväskylän yliopistoon vuonna 1979 ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hänen erityisalanaan olivat kasvatuksen teoreettiset ongelmat. Päivänsalo tutki kasvatuspsykologiaa ja -sosiologiaa sekä kasvatuksen historiaa. Hänen mielestään kasvatustieteellisessä tutkimuksessa tarvittiin hyvin erilaisia lähestymistapoja, ja hän arvosteli sitä, miten kasvatustiede hänen mielestään tuohon aikaan oli "positiivis-empiristisen koulukunnan rautakahleissa." Häntä seurasi virassa Sirkka Hirsjärvi. Suomen Kristillinen Liitto, nykyisin Suomen Kristillisdemokraatit, perustettiin Päivänsalon kotona vuonna 1958.
Jonathan Stroud
thumb|250px|Jonathan Stroud vuonna 2016. Jonathan Stroud (s. 27. lokakuuta 1970 Bedford) on englantilainen fantasiakirjailija. Stroud on opiskellut Yorkin yliopistossa Englannin kirjallisuutta ja työskennellyt lastenkirjojen julkaisijana Lontoossa. Itse hän on kirjoittanut pelikirjoja, lastenkirjoja ja fantasiakirjallisuutta.
Stroud asuu St Albansissa, Hertfordshiressä, vaimonsa Ginan ja kahden lapsensa kanssa.
Bartimeus-trilogia (2003–2005) oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana vuonna 2006.
Sami Suominen
Heikki Samuli (Sami) Suominen (28. helmikuuta 1922 Viipuri − 30. joulukuuta 1985 Playa de las Américas, Espanja) oli suomalainen diplomi-insinööri ja muovialan yrityksen Amerplastin perustaja. Suominen oli myös kokoomuksen kansanedustajana 1970-luvun alussa.
Suomisen vanhemmat olivat ylijunailija Juho Ilmari Suominen ja Ilma Selina Tuominen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1947. Suominen työskenteli Stockholms bryggerierin laboratoriokemistinä 1948 ja Yhdysvalloissa Seagramin kemistinä 1948–1949. Palattuaan Suomeen Suominen toimi Oy Pyynikin pääkemistinä Tampereella 1951–1962.
Vuonna 1952 Sami Suominen yhdessä vaimonsa Marjan kanssa perusti Amerplast-nimisen muovialan yrityksen jonka toimitusjohtajana Suominen toimi kuolemaansa saakka.
Suominen oli kokoomuksen kansanedustajana 1970–1975 Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1968 vaaleissa ja mukana kunnallispolitiikassa Tampereen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. 1960- ja 1970-luvun vaihteessa hän oli vakiojäsen radion keskusteluohjelmassa Talouspoliittinen keskustelukerho.
Sami Suominen kuoli tapaturmaisesti Espanjassa Teneriffalla 63 vuoden iässä vuonna 1985.
Lvivin valtionooppera ja -baletti
Lvivin valtionooppera ja -baletti (, Lvivin valtiollinen, akateeminen ooppera- ja balettiteatteri S. Krušelnytskan kunniaksi, aiemmin myös ), rakennettiin 1897-1900 nimellä Städtisches Theater silloin Lemberg-nimisessä kaupungissa. Se avattiin 4. lokakuuta 1900, avajaisiltana esitettiin Wladislaw Zelenskin ooppera Janek.
Taloon mahtuu noin 1 000 katsojaa.
Bagnères-de-Bigorre
Bagnères-de-Bigorre on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées’n departementissa Midi-Pyrénées’n alueella. Se on vanha kylpyläkaupunki. Klassinen kylpylärakennus Grand Thermes on rakennettu 1800-luvulla. Muita nähtävyyksiä ovat Pyhän Vincentin kirkko (L’église Saint-Vincent) ja Jacobins’n torni (Tour des Jacobins).
Kissalampi (Ähtäri)
Kissalampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Sappion kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,9 metriä mpy.
Shaoshan
Shaoshan (, pinyin: Sháoshān) on piirikuntatason kaupunki Hunanin maakunnassa Kiinassa. Hallinnollisesti Shaoshan kuuluu Xiangtanin prefektuuritason kaupunkiin. Hunanin tilastollisen vuosikirjan mukaan Shaoshanissa oli vuoden 2019 lopussa 103 800 vakituista asukasta. Kaupunkialueella asui 67 500 ihmistä ja maaseudulla 36 300 ihmistä.
Shaoshan sijaitsee Hunanin maakunnan keskiosissa, ja kaupungissa vallitsee subtrooppinen monsuuni-ilmasto. Talvet ovat kylmät ja kesät kuumat. Sadekausi on helmikuulta heinäkuulle, ja syksyllä ja talvella on suhteellisen kuivaa.
Formaatti (televisio)
Tv-ohjelmaformaatti on ohjelmaidea, konsepti, joka on rakennettu niin, että se on toistettavissa eri markkinoilla samansisältöisenä paikallinen kulttuuri huomioiden.
Ohjelmaformaatin ostaja maksaa oikeudesta tehdä ohjelmaa ja saa vastineeksi ohjelmaformaatin lisenssinhaltijalta niin sanotun formaattiraamatun, joka sisältää yksityiskohtaiset ohjeet ohjelman tekoon. Ostetusta ohjelmaformaatista riippuu, kuinka paljon ostajalla on mahdollisuuksia muotoilla ohjelmaa maan kulttuuriin sopivaksi.
Ohjelmaformaatin hankkimiseen on monia tapoja. Kanava voi itse ostaa ohjelman esitysoikeudet kansainväliseltä lisenssinhaltijalta, minkä jälkeen ohjelman toteutukseen valitaan mukaan tuotantoyhtiö. Toinen vaihtoehto on, että kanava ryhtyy yhteistyöhön sellaisen tuotantoyhtiön kanssa, joka omistaa ohjelmaformaatin ja lisenssin.
Kaupallisten tv-kanavien kisa ohjelmaformaateista on Suomessa kovaa. Kilpailu ratkeaa aina vasta neuvottelemalla lisenssinhaltijan kanssa. Ratkaisuun vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa nopeus, lisenssinhaltijan näkemykset, lisenssiä havittelevan kanavan imago suhteessa lisenssinhaltijan imagoon ja luonnollisesti myös raha.
M. K. Stewen
Martin Kasimir Stewen (18. helmikuuta 1896 Sääminki – 26. syyskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen eversti, joka toimi Suomen sotilasasiamiehenä Tukholmassa jatkosodan aikana.
Stewenin vanhemmat olivat Kasimir Steven (1858–1928) ja Anna Sofia Borgman (s. 1867).
Stewen tuli puolustusvoimien palvelukseen 1918. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1923. Talvisodassa Stewen toimi Tolvajärven-Ilomantsin rintamalla, ryhmä Talvelan esikuntapäällikkönä. Tolvajärvellä ryhmä Talvela saavutti valtavan torjuntavoiton, joka valoi uskoa siihen että Suomi ehkä voikin selviytyä ylivoimaiselta näyttäneestä vihollisesta. Syyskuussa 1940 everstiluutnantti Stewen oli asiantuntijana mukana neuvottelemassa Suomen ja Saksan kauttakulkusopimusta. Jatkosodan aikana hän toimi sotilasasiamiehenä Tukholmassa.
Toukokuussa 1944 Stewen sai Tukholmassa tietoja Japanin sotilasasiamieheltä, kenraali Onoderalta neuvostojoukkojen keskittämisestä Karjalankannakselle. Hän ilmoitti asiasta päämajaan mutta päämajassa eversti Aladár Paasonen, kenraali Erik Heinrichs ja päämajoitusmestari A. F. Airo päättivät, että Stewenin raporttia ei esiteltäisi marsalkka Mannerheimille, ja kun Stewen 29. toukokuuta 1944 saapui itse päämajaan, Paasonen kielsi häntä mainitsemasta asiasta Mannerheimille.
Stewen erosi puolustusvoimien palveluksesta 1945. Hän kirjoitti 1950- ja 1960-luvuilla artikkeleita muun muassa Suomen Merenkulku -lehteen, Suomen Sotilas. Suomen Mies -lehteen, Uuteen Kuvalehteen sekä Apu-lehteen.
Stewen oli naimisissa sokeainkoulun johtaja Anita Armia Matilda Janssonin (1902–1984) kanssa. Heidän poikansa oli kenraaliluutnantti Rolf Wilhelm Stewen (1927–2012).
Julkaisuja
Nimellä M. K. Stewen:
Fernando Guimarães Kevanu
Fernando Guimarães Kevanu (s. 14. elokuuta 1936) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1970 ja nimitettiin Ondjivan hiippakunnan piispaksi 30. tammikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Manuel Franklin da Costa ja Fortunato Baldelli.
PE-UHMW
pienoiskuva|[[Lonkkaproteesi ruostumattomasta teräksestä ja ultrasuurimolekyylisestä polyeteenistä]] PE-UHMW tai UHMWPE (sanoista ultrahigh molecular weight polyethylene) eli ultrasuurimolekyylinen polyeteeni on rakenteeltaan lineaarinen polyeteeni-polymeeri. Sen moolimassa on luokkaa 4*106 g/mol, mikä on kertaluokkaa suurempi kuin suuritiheyksisen polyeteenin (PE-HD).
Ominaisuudet
Ultrasuurimolekyylinen polyeteeni on erittäin iskunkestävää ja kulutusta kestävää, sen kitkakerroin on hyvin pieni, ja sen pinta on tarttumaton ja itsevoiteleva. Se sietää erittäin hyvin tavallisimpia liuottimia, ja sen ominaisuudet pysyvät hyvinä alhaisissa lämpötiloissa. Se absorboi hyvin energiaa ja vaimentaa ääntä. Se on hyvä sähköeriste ja sillä on erinomaiset dielektriset ominaisuudet.
Toisaalta sen sulamispiste on suhteellisen alhainen (130-136 °C), ja sen mekaaniset ominaisuudet heikkenevät nopeasti lämpötilan noustessa.
San Marinon Grand Prix 1994
San Marinon Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan kauden osakilpailu ja se järjestettiin 1. toukokuuta 1994 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla Imolassa Italiassa. Kilpailu oli kauden kolmas osakilpailu.
Michael Schumacher voitti kilpailun, ja toiseksi ajoi Nicola Larini, joka saavutti uransa ensimmäisen palkinto- ja pistesijan. Mika Häkkinen oli kolmas.
250px|thumb|left|Imolan radan muutokset vuoden 1994 jälkeen
Perjantai
Perjantaina ensimmäisissä aika-ajoissa Jordan-kuljettaja Rubens Barrichello menetti autonsa hallinnan Variante Bassa -shikaanissa. Barrichello mursi nenänsä ja kätensä sekä nielaisi kielensä ollen vähällä tukehtua, mutta lääkäri sai hänen kielensä pois kurkusta.
Lauantai
Lauantain aika-ajossa Simtek-tallin Roland Ratzenberger kuoli kallo- ja niskavammoihin, kun auto iskeytyi ratavalliin Villeneuve-mutkassa.
Kilpailu
Sunnuntaina kilpailu alkoi rajulla kolarilla heti startissa, kun Pedro Lamy törmäsi lähtöruudukkoon jääneen JJ Lehdon Benettonin vasempaan takakulmaan. Onnettomuusautoista lensi kappaleita yleisöön loukaten lievästi yhdeksää katsojaa.
Lähtöruudukkokolarin seurauksena turva-auto tuli johtamaan letkaa poistuen radalta viidennen kierroksen lopulla, jolloin kilpailu pääsi jälleen käyntiin.
Seitsemännen kierroksen toisessa mutkassa (Tamburello-mutka) Williams-tallin Ayrton Senna menetti autonsa hallinnan ja ajautui 309 km/h vauhdilla ulos radalta. Senna ehti jarruttaa ja vaihtamaan kahdesti pienemmälle vaihteelle ennen törmäystä suojaamattomaan betonivalliin 211 km/h nopeudella. Mutkaan lisättiin shikaani jo seuraavan vuoden kilpailuun.
Senna sai surmansa turmassa saamiensa vammojen seurauksena. Merkittävimpänä kuolemaan johtaneena syynä on pidetty kolarissa irronneen etupyörän tai jousituksen iskeytymistä pään alueelle.
Kilpailun aikana loukkaantui myös neljä mekaanikkoa yhdessä ja samassa onnettomuudessa kun Minardi-kuljettaja Michele Alboreton oikea takarengas irtosi hänen autostaan sinkoutuen kovalla vauhdilla ratamekaanikkojen sekaan. Pahimmin loukkaantui Lotus-tallin kaksi mekaanikkoa, jotka tarvitsivat sairaalahoitoa. Onnettomuudessa loukkaantui lievemmin myös kaksi Ferrari-tallin mekaanikkoa.
Benettonin Michael Schumacher voitti kilpailun Ferrarin Nikola Larinin tullessa toiseksi ja McLarenin Mika Häkkisen sijoittuessa kolmanneksi,
Palkintokorokkella Schumacher ja Mika Häkkinen vielä hymyilivät, mutta lehdistötilaisuudessa ilmeet olivat jo vakavoituneet Sennan tilan vakavuuden selvittyä kuljettajille. Varikolla monet itkivät avoimesti.
Kilpailun jälkeen
Senna ja Ratzenberger olivat ensimmäiset F1:ssä kuolleet kuljettajat sitten Elio de Angeliksen testionnettomuuden vuonna 1986. Turvallisuuteen kiinnitettiin jälleen entistä tiukempaa huomiota mm. autojen sääntömuutoksilla (puinen pohjalevy ja rajoituksia siivekkeiden kokoon), ja Imolan rataa muutettiin selvästi hitaammaksi: muun muassa Sennan ja Ratzenbergerin turmaksi koituneet Tamburello-mutka ja Villeneuve-mutka muutettiin shikaaneiksi. Myös muihin ratoihin, esimerkiksi Barcelonaan ja Montrealiin, tehtiin kiireellisesti hidastusshikaaneja. Imolan mustan viikonlopun jälkeen F1-kilpailussa ei kuollut kuljettajia yli 20 vuoteen, kunnes Japanin Grand Prixissa 2014 Jules Bianchi joutui kisassa vakavaan onnettomuuteen ja kuoli saamiinsa vammoihin heinäkuussa 2015. Tällä välillä F1-kilpailuissa kuitenkin kuoli kolme ratavirkailijaa. Lisäksi kuljettaja María de Villota kuoli F1-testeissä tapahtuneessa onnettomuudessa saamiinsa vammoihin vuonna 2013.
Pastoraalikirjeet
Pastoraalikirjeiksi kutsutaan Raamatun Uuden testamentin seurakunnan johtajan viran hoitoa koskevia ohjeita sisältäviä kirjeitä.
Nämä kirjeet ovat:
Latvia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Latvia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Se on saavuttanut kaksi mitalia.
Latvian ensimmäiset MM-kilpailuissa pistesijoille yltäneet urheilijat olivat Igors Kazanovs ja Valentina Gotovska Stuttgartissa 1993. Kazanov oli jo vuonna 1987 Neuvostoliittoa edustaessaan sijoittunut 110 metrin aitajuoksussa viidenneksi ja saavutti Stuttgartissa kuudennen sijan. Gotovska sijoittui Stuttgartissa korkeushypyssä kahdeksanneksi. Ateenassa 1997 kaksi latvialaista ylti pistesijoille: Jelena Blazevica oli kolmiloikassa seitsemäs ja Anita Liepina 10 kilometrin kävelyssä kahdeksas. Edmontonissa 2001 pistesijan saavuttivat 50 kilometrin kävelyssä neljänneksi sijoittunut Aigars Fadejevs, pituushypyssä viidenneksi sijoittunut Valentina Gotovska ja keihäänheitossa kahdeksanneksi sijoittunut Ēriks Rags. Helsingissä 2005 Rags sijoittui kuudenneksi ja Ainārs Kovals samassa lajissa seitsemänneksi. Osakassa 2007 Vadims Vasiļevskis sijoittui keihäänheitossa neljänneksi. Berliinin 2009 keihäänheittokilpailussa Vasilevskis sijoittui jälleen neljänneksi ja Ainārs Kovals seitsemänneksi. Ensimmäisen mitalinsa Latvia voitti Daegussa 2011, jossa Ineta Radēviča hyppäsi pituudessa alun perin pronssille, mutta nousi vuonna 2017 hopealle venäläisen Olga Kutšerenkon dopinghylkäyksen takia. Seuraava mitalisti oli Laura Ikauniece-Admidiņa, joka saavutti Pekingissä pronssia seitsenottelussa. Keihäänheittäjä Sinta Ozoliņa sijoittui Pekingissä seitsemänneksi. Keihäänheittäjä Līna Mūze sijoittui Eugenessa 2022 kuudenneksi.
Extreme-urheilu
Extreme-urheilu tai ääriurheilu on fyysisesti erittäin vaativa tai vaarallinen liikuntamuoto, jossa ihmisen terveys tai henki ovat vaarassa, kuten vuorikiipeily tai base-hyppy.
Alainen-Sappio
Alainen-Sappio on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Sappion kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,6 metriä mpy.
Amarillo
Amarillo (espanjaa; ) tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Pietari–Hiitola-rata
thumb|200px|[[Petäjärven rautatieasema]] thumb|200px|[[Vaskelan rautatieasema]] Pietari–Hiitola-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Pietarista Toksovan, Raudun ja Käkisalmen kautta Hiitolaan. Se kulkee pitkin Karjalankannaksen pohjoisosia ja yhtyy Hiitolassa Viipurin ja Joensuun väliseen vanhaan Karjalan rataan.
Historia
Pietari–Hiitola-rata valmistui vuonna 1919. Se jakautui alkuaan kahden valtion kesken: Suomeen kuului 107 kilometriä pitkä osuus Hiitolasta Raasuliin, joka on kylä Raudussa silloisen valtakunnanrajan tuntumassa, ja Venäjään kuului rajantakainen osuus Pietariin asti. Toisen maailmansodan jälkeen koko rata siirtyi Karjalan luovutuksen yhteydessä Neuvostoliitolle ja on siten nykyään osa Venäjän rataverkkoa.
Liikenne
Pietari–Hiitola-radan henkilöliikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet. Tällä hetkellä rata on sähköistetty Pietarin ja Kaarlahden välillä.
Angelica
Angelica voi tarkoittaa seuraavia:
Albatros D.III
pienoiskuva|Jasta 11:n Albatros D.III -hävittäjiä Douaissa Ranskassa. Albatros D III oli saksalaisen Albatros Flugzeugwerke -lentokonetehtaan valmistama yksipaikkainen tiedusteluhävittäjä, jonka suunnittelun Robert Thelen aloitti jo ennen kuin edeltäneet Albatros D.I ja D.II oli kunnolla saatu tuotantoon. Konetyypin valmistamiseen vaikuttivat ranskalaisesta Nieuport Scoutista saadut testitulokset. Saksan keisarillisten ilmavoimien Luftstreitkräften ja Itävalta-Unkarin Luftfahrtruppen ensimmäisessä maailmansodassa koneita valmistivat Albatrosin tehtaan lisäksi Ostdeutsche Albatros Werke ja itävaltalainen Oesterreichische Flugzeugfabrik. Vuonna 1917 valmistukseen saatua konemallia käyttivät miltei kaikki Saksan hävittäjäyksiköt ja -lentäjät, muun muassa hävittäjä-ässät Manfred von Richthofen, Ernst Udet, Erich Löwenhardt, Kurt Wolff ja Karl Emil Schäfer.
Suorituskyvyltään useimpiin liittoutuneiden koneisiin nähden ylivoimaisella Albatrosilla oli tärkeä osa Saksan niin sanotun "verisen huhtikuun" aikana saavuttamassa ilmaherruudessa. Koneessa oli kuitenkin rakenteellisia vikoja, joista pahin oli alatasojen heikko rakenne.
Ne korvattiin kesästä 1917 alkaen Albatros D V -koneilla ja hieman myöhemmin Fokker D.VII -koneella.
Albatros D III -koneita kuljetettiin myös Zeppelin LZ 80/L 35 -ilmalaivassa vuonna 1918 – pyrkimys oli saada ilmalaivalle oma hävittäjäsuoja.
Boghé
Boghé (myös Bogué, ) on kunta ja samannimisen departementin hallinnollinen keskus Braknan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 70 kilometriä Alegista lounaaseen. Kunnassa on 42 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Boghén kunnan pinta-ala on 400 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Senegaliin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 250 millimetriä. Luonto on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta.
Kuntaan kuuluu kaupunkialue ja lähes 60 kylää. Asukkaat ovat etupäässä tukuloreja. Lisäksi on haratineja ja ”valkoisia” maureja. Puhutuimmat kielet ovat fulani ja hassaniyya. Vallitseva uskonto on islam.
Boghén kautta kulkee Alegin ja Kaédin välinen maantie, josta haarautuu tie Rossoon. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Kaupungin lähellä sijaitsee 1 200 hehtaarin laajuinen keinokastelualue. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vihannekset ja hedelmät. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet sekä vähemmässä määrin hevoset ja kamelit. Kalastuksen merkitys on nykyään vähäinen.
Taidetutkimukset
Suomessa sarjaa on esitetty Yle Teemalla.
Boghé
Kaupungissa toimii lyseo ja maatalousopisto. Muita palveluja ovat terveyskeskus, vesijohto- ja sähköverkot, järjestötalo ja kirjasto.
Boghén departementin pinta-ala on 1 600 neliökilometriä. Se käsittää Boghén, Dar El Aviyen, Dar El Barken ja Ould Biramin kunnat. Departementissa oli 72 200 asukasta vuonna 2013.
Marcus Mariota
Marcus Ardel Taulauniu Mariota (s. 30. lokakuuta 1993 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Atlanta Falcons
Pelaajaura
Samoalaiset ja saksalaiset sukujuuret omaava Mariota on vuoden 2014 Heisman Trophy -voittaja. Hän pelasi yliopistourallaan Oregonin yliopiston joukkueessa.
Mariota varattiin vuoden 2015 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden toisena pelaajana. Hänestä tuli heti Tennessee Titansin aloittava pelinrakentaja ja hän pelasi hyvällä menestyksellä. Mariotan tulokaskausi päättyi kuitenkin polvivammaan. Toisella kaudellaan Mariota pelasi erinomaisesti, mutta kauden toiseksi viimeisessä ottelussa hän mursi jalkansa pahasti. Mariota kuntoutui hyvin, muttei enää juossut itse pallon kanssa samalla tavalla.
Mariota johdatti Tennesseen pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa vuosiin kaudella 2017. Kaudella 2018 hän kärsi useista loukkantumisista ja Mariotalla oli vaikeuksia sopeutua Tennesseen uuden päävalmentajan pelityyliin. Mariotan pelisuoritukset huononivat selvästi kaudella 2019 ja kauden puolivälissä Ryan Tannehill syrjäytti hänet pelinrakentajan paikalta.
Tennessee ei tarjonnut jatkosopimusta Mariotalle, joten hän siirtyi maaliskuussa 2020 kaksivuotisella sopimuksella Las Vegas Raidersiin.
Amerikanlapiosampi
Amerikanlapiosampi (Scaphirhynchus suttkusi) on sampiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Yhdysvalloista.
Levinneisyys ja elintavat
Amerikanlapiosammen alkuperäinen levinneisyysalue kattoi koko Mobile River -joen Mississipistä Alabamaan, mutta nykyään sitä tavataan vain Alabamajoesta muutaman sadan kilometrin matkalta. Amerikanlapiosampi elää syvissä vesissä lähellä hiekka- tai sorapohjaa. Kutuaika on maalis-huhtikuussa. Amerikanlapiosammen ravintoa ovat kalat ja vesihyönteiset.
Amerikanlapiosampi luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat kalastus, veden laadun heikentyminen ja patojen rakentaminen.
Suojelu
United States Fish and Wildlife Service ehdotti vuonna 1993 amerikanlapiosammen suojelua ja lisäämistä uhanalaisten lajien luetteloon. Tämä kuitenkin aiheutti vastustusta alabamalaisessa teollisuudessa. Suojelua vastustettiin esittämällä sen jo hävinneen tai kuuluvan samaan lajiin lapiosammen kanssa. USFWS veti suojeluehdotuksensa pois vuonna 1994. Asianajaja Ray Vaughan haastoi tapauksen vuoksi USFWS:n oikeuteen ja laji suojeltiin vuonna 2000.
Eurovision laulukilpailu
Eurovision laulukilpailu ( eli ESC; eli CEC) eli Euroviisut on vuosittainen laulukilpailu, johon saavat osallistua Euroopan yleisradiounionin (EBU) aktiiviset jäsenmaat.
Jokainen laulukilpailuun osallistuva maa lähettää kilpailuun yhden musiikkiesityksen, ja ne äänestetään kansainvälisessä finaalissa paremmuusjärjestykseen. Kilpailuun saavat osallistua vain uudet laulut, joita ei ole julkaistu ennen edeltävän vuoden syyskuuta.
Kilpailun nimi tulee EBU:n televisiojakeluverkosta Eurovisio. Eurovisio-nimeä käytti ensimmäisenä vuonna 1951 George Campey, joka oli Evening Standard -lehden toimittaja ja myöhemmin BBC:n tiedottaja. Hän oli kirjoittanut jutun kansallisen televisioyhtiön suunnitelmista kokeilla yhteisöjärjestelmää televisio-ohjelmien vaihtamiseksi Länsi-Euroopan maiden kesken. EBU:n jäseniä ovat televisioyhtiöt, jotka valitsevat ja lähettävät osallistujan kilpailuun. Kaikki itsenäiset Euroopan maat Liechtensteinia, Vatikaania ja kiistanalaista Kosovoa lukuun ottamatta ovat osallistuneet kilpailuun. Lakanneista valtioista kilpailuun eivät osallistuneet Saksan demokraattinen tasavalta, Tšekkoslovakia ja Neuvostoliitto. Alkuvuosikymmeninä Euroviisut olivat lähinnä läntisen Euroopan välinen kilpailu, ja itäisen Euroopan maista mukana oli vain Jugoslavia. Koko Euroopan kattava tapahtuma Euroviisuista tuli, kun entisen itäblokin maat pääsivät viimein mukaan vuonna 1994.
Kilpailu on televisioitu aina vuodesta 1956 lähtien, mutta mustavalkotelevision aikaan sitä enimmäkseen kuunneltiin radiosta. Eurovision laulukilpailu on maailman suosituimpia ei-urheilulähetyksiä. Kaikki kolme lähetystä tavoittavat vuodesta riippuen 160-200 miljoonaa katsojaa. Vuoteen 2003 asti kilpailu järjestettiin yhtenä iltana, useimmiten lauantaina huhti- tai toukokuussa, mutta vuodesta 2004 kilpailu on järjestetty kaksiosaisena tapahtumana, johon sisältyy semifinaali ja finaali. Vuodesta 2008 lähtien myös semifinaali on ollut jaettu kahteen osaan: ensimmäinen semifinaali käydään tiistaina ja toinen semifinaali torstaina finaalilauantaita edeltävällä viikolla.
Kilpailun rakenne
Eurovision laulukilpailu muodostuu kolmesta televisioitavasta lähetyksestä: kahdesta semifinaalista ja finaalista. Finaaliin suoraan etenevät kilpailun suuret rahoittajamaat, eli Espanja, Iso-Britannia, Italia, Ranska ja Saksa, sekä isäntämaa. Loput osallistujamaat kisaavat kahdessa semifinaalissa, josta kummastakin etenee kymmenen eniten ääniä saanutta finaaliin.
Eurovision laulukilpailun televisiolähetyksessä perinteiseen rakenteeseen kuuluu kaikkien lauluesitysten esittäminen sekä äänestys, jossa jokainen osallistujamaa äänestää lauluja paremmuusjärjestykseen. Kilpailulla on juontaja tai juontajia, jotka juontavat kilpailun englanniksi ja ranskaksi. Perinteisesti jokaisella maalla, joka televisioi kilpailun, on oma selostaja, joka selostaa kilpailun tapahtumat ja esittelee kilpailukappaleet omalla kielellä. Esitysten välillä nähdään lyhyitä videopätkiä, niin kutsuttuja postikortteja, joissa isäntämaa yleensä (ei aina) esittelee oman maansa kulttuuria. Vuodesta 2013 "postikorteissa" pääosassa ovat olleet kunkin maan artistit. Euroviisulähetyksen pituus oli pitkään noin kolme tuntia. Nykyään kesto vaihtelee kolmesta ja puolesta tunnista neljään tuntiin. Kaikkien osallistujamaiden on lähetettävä kilpailu suorana lähetyksenä. Nykyään kilpailussa on varattu tilaa myös mainoskatkoille, jotka eivät estä kilpailuesitysten näkemistä.
EBU:n lähetysten tunnussävelenä, joka aina soitetaan myös Eurovision laulukilpailun yhteydessä, käytetään Marc-Antoine Charpentierin ”Te Deumin” alkusoittoa.
Historia
thumb|275px|Televisiojakeluverkko Eurovision alkuperäinen tunnus, joka nähtiin Euroviisu-lähetysten alussa aina 1990-luvun puoleen väliin saakka.
Euroopan yleisradiounioni (EBU) perusti televisiojakeluverkko Eurovision vuonna 1954 televisio-ohjelmien jakamiseksi jäsenmaiden kesken. EBU:n perustajayhtiöillä oli tarve keksiä kaikkia jäsenmaita kiinnostavia televisio-ohjelmia. Pienin yhteinen nimittäjä löytyi laulukilpailusta. Kilpailun esikuvana olivat 1951 alkanut Italian valtion TV-yhtiö RAI:n ja Sanremon kasinon järjestämä kansallinen laulukilpailu Festival di Sanremo sekä Venetsian kansainvälinen musiikkifestivaali. Euroviisujen idean isänä pidetään Sveitsin yleisradioyhtiön Marcel Bezençonia, mutta alkuperäisen idean EBU:ssa kilpailun järjestämisestä esitti RAI:n Sergio Pugliese.
Ensimmäinen Eurovision laulukilpailu pidettiin Sveitsin Luganossa vuonna 1956. Siihen osallistuivat Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Ranska ja Saksan liittotasavalta sekä lisäksi Sveitsi. Jokainen osallistujamaa sai lähettää kaksi laulua, ja useimmilla oli myös kaksi solistia. Sveitsiläinen Lys Assia voitti kilpailun kappaleellaan "Refrain". Seuraavina vuosina osallistujamaiden määrä kasvoi huimasti kahdenkymmenen kieppeille.
Vuoden 1957 kilpailu käytiin Sveitsin voitosta huolimatta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa. Tästä vuodesta eteenpäin edeltävän vuoden voittajamaa on perinteisesti järjestänyt seuraavan vuoden kilpailun muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Euroviisujen säännöt
thumb|Jokaisen maan edustajalla on lehdistötilaisuus. Kuvassa Tanskan edustaja [[Emmelie de Forest Malmön Euroviisuissa vuonna 2013.]]
Esiintyjät ja kieli
Nykyisten sääntöjen mukaan maan esityksessä lavalla voi olla enintään kuusi esiintyjää ja jokaisen esiintyjän tulee olla täyttänyt 16 vuotta finaalipäivään mennessä. Nykyisten sääntöjen mukaan esiintyjien kansalaisuutta tai esityksen kieltä ei ole rajoitettu eikä EBU puutu siihen, miten kukin maa kilpailukappaleensa ja -esittäjänsä valitsee. Kunkin maan oli pakko laulaa jollain virallisista kielistään vuosina 1966–1972 ja 1977–1998. Kielisäännön ansiosta kilpailuissa on kuultu kappaleita monista yleisesti tunnetuista historiallisista henkilöistä ja kansainvälisesti ymmärretyistä käsitteistä sekä rallattelua. Ennen vuotta 1966 pidettiin selvänä, että laulut lauletaan omalla kielellä. Vuonna 1965 Ruotsi esitti laulunsa kokonaan englanniksi, minkä takia laadittiin kielisääntö.
Kappale
Euroviisuissa kappale saa kestää korkeintaan kolme minuuttia, eikä sanoituksissa saa käyttää kirosanoja, tuotteiden nimiä, poliittisia tai seksistisiä viittauksia. Esimerkiksi San Marinoa vuonna 2012 edustaneen kappaleen sanoituksia jouduttiin muuttamaan, sillä ne kertoivat Facebookista.
Säestys
thumb|[[Dolf van der Linden toimi pääkapellimestarina vuosien 1958 ja 1970 kilpailussa.]] thumb|[[Ossi Runne muistetaan yhtenä pitkäaikaisimmista Suomen kapellimestareista Euroviisuissa. ]] Vuoteen 1998 asti Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Vuoden 1973 laulukilpailussa sallittiin taustanauhojen käyttö edellyttäen, että instrumentteja oli kyettävä imitoimaan lavalla taustanauhan kanssa. Useimmiten lauluyhtyeet eivät soittaneet oikeasti lavalla, vaan heidän säestyksenä tuli nauhalta. Vuoden 1979 kilpailussa nähtiin ensimmäinen esitys ilman orkesterin säestystä, kyseessä oli Italian kilpailukappale "Raggio di luna". Taustanauhojen ja orkesterin sekakäyttö yleistyi 1980-luvulla, kun musiikissa käytettiin enemmän elektronisia soittimia. Vuoden 1997 laulukilpailussa sallittiin esitysten säestäminen pelkällä taustanauhalla ilman lavalla tapahtuvaa imitointia.
Vuoden 1999 kilpailuun säännöistä poistettiin orkesterin järjestämisen velvoittava pykälä, minkä jälkeen orkesteri on korvattu aina taustanauhoilla. Säännöissä oltiin kuitenkin ehdottomia siinä, että nauhat eivät saa missään nimessä sisältää mitään lauluosuuksia. Kaikki mahdollinen ihmisääni oli esiintyjien kyettävä esittämään suorassa lähetyksessä. Tämän säännön rikkominen on johtanut esimerkiksi siihen, että vuonna 1999 Kroatia menetti osan pisteistään viiden vuoden pistekeskiarvostaan.
Huijaaminen
6. helmikuuta 2014 Euroopan yleisradioyhdistys EBU vahvisti, että jonkin maan televisioyhtiö oli yrittänyt huijata vuoden 2013 Euroviisuissa Malmössä ostamalla ääniä. Malmön Euroviisujen jälkeen internetissä liikkui video, jossa kaksi azerbaidžanilaista oli yrittänyt ostaa ääniä liettualaisnuorilta loppukilpailun äänestyksen aikana. Azerbaidžanilaiset olisivat antaneet rahaa vastineeksi sille, että he olisivat saaneet käyttää liettualaisten puhelimia ja äänestää niillä. Liettua antoi Azerbaidžanille täydet 12 pistettä finaalissa. Azerbaidžan sijoittui lopulta toiselle sijalle. EBU teki sääntöihin muutoksen, että jos joku TV-yhtiö ostaa ääniä tai yrittää huijata, on se asetettava kolmen vuoden osallistumiskieltoon. Osallistumiskieltoon on Euroviisuissa asetettu yksi maa, Libanon, kun se ei aikonut näyttää Israelin esiintymistä vuoden 2005 Euroviisuissa. Libanon vetäytyi kisoista, koska Israel ilmoitti viime hetkellä osallistuvansa kisoihin. Maiden välillä on jännitteitä ja Libanonin lainsäädännössä kielletään israelilaisen materiaalin esittäminen.