cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karkauslammi
Karkauslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Jouko Koskikallio
Jouko Koskikallion isä oli toimittaja Onni Koskikallio.
Karkauslammi
Maantiede
Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 230 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 80 metriä pitkä oja Liesjärven Soukanjärven osaan.
Ludvig II (Baijeri)
Ludvig II (Ludwig Friedrich Wilhelm von Wittelsbach, 25. elokuuta 1845 – 13. kesäkuuta 1886) oli Baijerin kuningas vuosina 1864–1886. Hänet muistetaan käytökseltään omalaatuisena kuninkaana, joka rakennutti useita satumaisen hienoja linnoja. Kesäkuun 9. päivä 1886 Ludvig syrjäytettiin julistamalla hänet mielisairaaksi. Hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin 40-vuotiaana hukkumalla epäselviksi jääneissä olosuhteissa.
Nuoruus
Ludvig vietti onnettoman lapsuuden tyrannimaisen kotiopettajan kasvatettavana. Hän tunsi jo lapsena itsensä hyvin yksinäiseksi ja etsi lohtua vetäytymällä omaan haavemaailmaansa. Hänen mieluisinta ajanvietettään oli vaellella Baijerin vuoristomaisemissa. Ludvig oli vasta 18-vuotias, kun hänen isänsä, kuningas Maksimilian II kuoli äkillisesti maaliskuussa 1864. Ludvigista tuli Baijerin kuningas. Hän oli komea nuori mies ja saavutti välittömästi suuren kansansuosion. Ludvigin tilanne oli kuitenkin hyvin vaikea, sillä hänen isänsä ei ollut valmentanut häntä juuri ollenkaan kuninkaan tehtäviin. Kaikkien yllätykseksi hän kuitenkin osoittautui varsin älykkääksi ja tunnolliseksi hallitsijaksi.
Karkauslammi
Luonnontila
Järvi on hyvin matala ja se kärsii toistuvasti happikadosta. Tämä johtuu veden ravinnetilasta ja järvi onkin rehevä. Vedenlaatu on kuitenkin parantunut viime vuosikymmeninä. Järvessä on pohjamutaa 1,6−4 metriä ja se voi olla vaarassa kasvaa umpeen ilman ihmisen korjaavaa toimintaa.
Ludvig II (Baijeri)
Nuoruus
Ludvig meni vuonna 1867 kihloihin serkkunsa, Baijerin herttuattaren Sophien kanssa. Ludvig purki kuitenkin kihlauksen vain kaksi päivää ennen häitä. Syyksi on arveltu Ludvigin yliherkkää luonnetta, joka ei sietänyt ajatusta siitä, että joku ihminen pääsisi liian lähelle häntä. On myös arveltu, että Ludvig oli homoseksuaali. Täysin yksin Ludvig ei kuitenkaan jäänyt. Itävallan keisarinna Elisabet ja Ludvig olivat ystävällisissä väleissä koko elämänsä ja harrastivat syvällistä kirjeenvaihtoa keskenään. Toinen henkilö, jolle hän saattoi purkaa hallitsemiseen liittyviä huolia, oli Preussin kansleri Otto von Bismarck, joka suhtautui isällisen hyväntahtoisesti nuoreen Ludvigiin.
Yksi ystävä oli kuitenkin yli muiden: säveltäjä Richard Wagner. Ludvigin ensimmäisiä toimia kuninkaana oli kutsua Wagner hoviinsa. Hän maksoi kaikki Wagnerin velat ja lupasi jatkossa rahoittaa tämän suuria oopperahankkeita. Kaikki baijerilaiset eivät kuitenkaan olleet yhtä ihastuneita Wagneriin kuin Ludvig, ja niinpä hän joutui sisäpoliittisista syistä ottamaan etäisyyttä Wagneriin. Hän kuitenkin pysyi Wagnerin oopperoiden fanaattisena ihailijana koko elämänsä ajan.
Karkauslammi
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Karkausjärvi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvellä oli sama nimi. Silloin sen rantaan rajautui peltoa ja järveen oli piirretty ruohottumista merkitseviä karttamerkkejä.
VITJA
VITJA eli Viranomaistietojärjestelmä on suunnitteilla oleva Suomen kansalaisista kerättäviä tietoja yhdistelevä laaja tietojärjestelmä, jolla viranomaiset pyrkivät tehostamaan toimintaansa. Sisäasiainministeriön poliisiosasto käynnisti VITJA-hankkeen keväällä 2009 ja sen piti päättyä vuoden 2013 lopussa. Tietojärjestelmällä viranomaiset pääsisivät kansalaisten tietoihin nopeammin ja helpommin käsiksi. VITJAssa olisi Poliisin, oikeusministerin, Rajavartiolaitoksen, Tullin ja Puolustusvoimien tietokantoja ja sitä käyttävä henkilö näkisi kerralla kaikki ne tiedot, joihin tällä on käyttövaltuudet. Uusi toiminnanohjausjärjestelmä perustuu Oraclen Siebel-asiakkuudenhallintajärjestelmään ja sen toimittavat Tieto, Fujitsu ja Accenture. Tarvemäärittelyistä ja ohjauksesta vastaavat Poliisihallinto ja Hallinnon tietotekniikkakeskus, Haltik.
Ludvig II (Baijeri)
Nuoruus
Poliittisesti Ludvigin hallintokausi oli myrskyisää aikaa. Ludvigia eivät kiinnostaneet sotilaalliset asiat, mutta Baijeri osallistui kuitenkin Itävallan puolella Preussin ja Itävallan väliseen sotaan vuonna 1866. Preussi voitti ja Baijeri joutui yhä enemmän Preussin kasvavan voiman alaiseksi. Tätä sotatappiota on pidetty ratkaisevana tekijänä sille, että kuningas vetäytyi julkisuudesta omiin haavemaailmoihinsa.
VITJA
Järjestelmä korvaisi esimerkiksi Poliisin tärkeimmän tietojärjestelmän, Poliisitietojärjestelmän (PATJA), jonka käyttämiseen poliisimiehellä kuluu jopa 20–30 % työajasta. Esimerkiksi edeltävää PATJA-järjestelmää käyttävä poliisi joutuu henkilön taustatietoja tarkistaessaan käymään läpi useita eri rekistereitä ja aikaa kului perustarkistukseen noin 2,5 tuntia. Vitjassa tiedot olisivat saatavilla heti henkilötunnuksen syöttämällä. Poliisin oli tarkoitus ottaa VITJA käyttöön vuoden 2014 alussa, mutta halu varmistua sen toimivuudesta lykkäsi käyttöönoton ensimmäisen vaiheen tammikuun lopulle. Käyttöönotto ei tapahdu kerralla ja vanhoja järjestelmiä ylläpidetään yhä.
Ludvig II (Baijeri)
Nuoruus
Kun Saksan keisarikunta vuonna 1871 perustettiin, ei Baijerilla ollut mahdollisuuksia jäädä itsenäisenä kuningaskuntana sen ulkopuolelle, vaan se liittyi osaksi Saksaa. Ludvig piti tätä Baijerin itsenäisyyden kaventumista masentavana ja alkoi menettää kiinnostustaan politiikkaan.
VITJA
Elokuussa 2014 uutisoitiin, että Poliisi ja tietotekniikkayhtiö Tieto purkivat viranomaistietojärjestelmän uudistusta koskevan yhteistyösopimuksensa ja että tietojärjestelmä voitaisiin ottaa käyttöön vuosina 2016–2017. Tieto maksoi 7,5 miljoonan euron kertakorvauksen, muodostui viivästymissakosta, viivästyksestä aiheutuneiden vahinkojen kattamisesta sekä nettokauppahinnan palauttamisesta.
Ludvig II (Baijeri)
Ludvig rakennuttajana
thumb|[[Neuschwanstein]] thumb|[[Linderhofin linnan Venusluola]] Ludvig tunnetaan nykyään erityisesti rakennuttamistaan loisteliaista linnoista ja palatseista. Linderhofin palatsi on tehty kuninkaan ihailemaan ranskalaiseen tyyliin, samoin Herrenchiemseen palatsi, jonka esikuvana on ollut Versailles. Mutta loisteliain linnoista on Neuschwanstein, joka kuvastaa hyvin sitä romanttista fantasiamaailmaa, johon Ludvig pakeni maailman murheita. Neuschwansteinissa on paljon Wagnerin oopperoihin liittyviä seinämaalauksia ja muuta satumaista rekvisiittaa. Linnan sisustuksessa esiintyy myös usein Ludvigin lempieläin joutsen, joka viittaa Wagnerin Lohengrin oopperan joutsenritariin. Kultaa, marmoria, samettia ja silkkiä on käytetty sisustuksessa ylenpalttisesti ja lähes mauttomalla tavalla.
VITJA
Vuonna 2017 asetettiin uusi Vitja-hanke, jonka toimintakauden suunniteltiin päättyvän vuoden 2020 lopussa. Eduskunnan oikeusasiamiehen saamien tietojen mukaan Vitja pitäisi ottaa käyttöön vuoden 2021 loppuun mennessä, mutta käyttöönotto saattaa viivästyä mahdollisesti Vitja–hankkeen rahoituksen vähentämisen takia.
Ludvig II (Baijeri)
Ludvig rakennuttajana
Ludvigin rakennusprojektit olivat tolkuttoman kalliita, ja hän velkaantui vähitellen pahasti. Ludvig kuitenkin piti puhetta rahasta pikkumaisena niuhottamisena, jolla yritettiin estää hänen suurien ideoidensa toteuttaminen. Hän ei ylipäätään sietänyt sitä, että häntä vastustettiin, sillä hän oli ehdottoman itsevaltiuden kannattaja ja piti itseään jumalan valitsemana hallitsijana. Todellisuudessa hän oli perustuslaillisen monarkian päämies, jota ministerien muodostama kabinetti ohjaili.
VITJA
Maaliskuussa 2023 poliisihallituksen asettama selvitysryhmä on antanut selvityksen Vitja-hankkeen tilasta, jossa esitetään "vaihtoehtoja, joiden avulla jatkotyötä voidaan priorisoida ja tehostaa" Poliisihallitus päätti selvityksen pohjalta esitetyistä vaihtoehdoista edetä "priorisoidulla mallilla", jossa osa ostoista toimittajilta keskeytetään ja kehitystyö kohdistetaan tällä hetkellä poliisin käytössä oleviin tietojärjestelmiin Poloon, poliisiasiain tietojärjestelmään ja sähköiseen asiointiin.
Ludvig II (Baijeri)
Ludvig rakennuttajana
Ludvigin rakennuttamistoiminnan hyvänä puolena oli, että se työllisti paljon taiteilijoita ja käsityöläisiä. Hän myös teki merkittävän kulttuuriteon rahoittaessaan Wagnerin oopperoille omistetun oopperatalon rakentamista Bayreuthiin.
Rakennusprojektit eivät edenneet, koska hän muutti jatkuvasti mieltään sen suhteen, mitä pitäisi rakentaa ja minne. Myös rahat olivat usein lopussa, eikä Ludvig saanut Baijerin valtiota takaamaan tarvitsemiansa suuria lainoja. Ludvig on myöhemmin uskottu sairastaneen skitsofreniaa, joka oli tuolloin tuntematon sairaus. Myöhemmin skitsofrenia oli ehkä yksi syy Ludvigin kummalliseen käyttäytymiseen.
Viimeiset vaiheet ja kuolema
left|thumb|upright|Ludvig II 35-vuotiaana Baijerin hallitus ja Ludvigin setä prinssi Luitpold totesivat, että oli aika siirtää omituinen kuningas ”varhaiseläkkeelle”. Ludvig asetettiin 9. kesäkuuta 1886 holhouksen alaiseksi ja Luitpold nimitettiin sijaishallitsijaksi. Toimenpidettä perusteltiin Ludvigin ”parantumattomalla mielisairaudella”, vaikka hänelle ei ollut tehty kunnon lääkärintarkastusta. Todistajanlausunnot olivat ristiriitaisia: kaikki myönsivät, että kuninkaan käytös on hieman omituista, mutta toisaalta hän pystyi myös järkevään keskusteluun. thumb|upright|Niin kutsuttu Ludvigin risti on sillä paikalla, josta hänen ruumiinsa löydettiin. Ludvig siirrettiin tarkkailtavaksi Bergin linnaan lähelle Müncheniä. Hänelle sallittiin kuitenkin valvotut kävelyretket linnan ympäristössä. Pari päivää Bergiin saapumisen jälkeen hän lähti kävelylle häntä hoitavan lääkärin, Bernhard von Guddenin kanssa. Tämän jälkeen ei tiedetä, mitä tarkalleen ottaen tapahtui. Tiedetään vain se, että heidät molemmat löydettiin 13. kesäkuuta hukkuneina linnan lähellä olevasta Starnberginjärvestä. Virallinen selitys oli, että Ludvig oli päättänyt tappaa itsensä hukuttautumalla, ja kun lääkäri oli yrittänyt estää häntä, oli Ludvig tappanut itsensä ohella lääkärinkin. Mutta myös monenlaisia salaliittoteorioita on rakenneltu Ludvigin kuolemaan liittyen.
Ludvigin kuoleman jälkeen hänen kunniakseen rakennettiin pieni kappeli. 13. kesäkuuta on Baijerissa hänen kuolemansa muistopäivä.
Ludvigin kuoleman jälkeen kuninkaaksi tuli hänen veljensä Otto, joka toisin kuin Ludvig, oli ollut jo vuodesta 1872 lähtien täysin yksiselitteisesti mielisairas ja kykenemätön hoitamaan virkaansa. Sijaishallitsijana jatkoi prinssi Luitpold. Hän määräsi kaikki Ludvigin rakennusprojektit välittömästi keskeytettäviksi, ja niinpä sekä Herrenchiemseen palatsi että Neuschwansteinin linna jäivät keskeneräisiksi.
Ludvigin erikoinen persoonallisuus on inspiroinut monia kirjailijoita, säveltäjiä ja elokuvantekijöitä. Häneen viitataan usein nimillä Schwanenkönig (suom. Joutsenkuningas) ja Märchenkönig (suom. Satukuningas).
Lobaye
Lobaye on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pinta-ala on 19 235 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 246 875 asukasta. Lobayen pääkaupunki on Mbaiki, josta on runsaan sadan kilometrin matka Banguihin. Sen lisäksi suuria kaupunkeja ovat mm. Boda ja Mongoumba.
Lobaye sijaitsee maan eteläosassa ja sillä on yhteistä rajaa Kongon tasavallan ja Kongon demokraattisen tasavallan kanssa. Sen naapuriprefektuurit ovat Mambéré-Kadéï, Sangha-Mbaéré ja Ombella-M'Poko. Prefektuurin läpi virtaa Lobayejoki. Sen ja Kongon demokraattisen tasavallan välisen rajan muodostaa Ubangi. Entinen presidentti David Dacko (1930–2003) syntyi Lobayessa.
Marseillen katedraali
Marseillen katedraali ( tai Cathédrale de la Major) on roomalais-katolinen katedraali ranskalaisessa satamakaupungissa Marseillessa. Se on Marseillen arkkihiippakunnan istuin. Katedraali edustaa bysanttilais-roomalaista arkkitehtuuria, ja se rakennettiin vuosina 1852–1896. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Léon Vaudoyer ja Henri-Jacques Espérendieu. Katedraali yltää 68 metrin korkeuteen.
Frank Harary
thumb|Frank Harary vuonna 2001
Frank Harary (11. maaliskuuta 1921 – 4. tammikuuta 2005) oli tunnettu yhdysvaltalainen matemaatikko, jonka erikoisala oli verkkoteoria eli graafiteoria. Harary on saanut myös kutsumanimen myös ”nykyaikaisen verkkoteorian isä”.
Elämä ja työ
Frank Harary syntyi New Yorkissa, paikalla jonne 1930-luvulla rakennettiin Empire State Building. Frank Harary oli Syyriasta Amerikkaan muuttaneen juutalaisen siirtolaisen Joseph Hararyn vanhin lapsi. Suvun sukujuuret juontavat myös Palestiinaan. Tunnettu amerikkalainen taikuri Franz Harary on hänen veljenpoikansa. Frank Harary suoritti akateemiset perustutkintonsa sotavuosina 1941 ja 1945 Brooklyn Collegessa ja väitteli tohtoriksi Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuonna 1948. Hänen ensimmäinen työpaikkansa väitöksen jälkeen oli Michiganin yliopisto (1948–1986), minkä jälkeen hän siirtyi Las Crucesiin New Mexicoon, missä hän toimi vuodesta 1987 aina kuolemaansa saakka New Mexicon valtionyliopiston tietojenkäsittelyopin laitoksella emeritusprofessorina ("Distinguished Professor Emeritus"). Vuonna 2005 työhuone nimettiin hänen mukaansa. Frank Harary oli julkaisusarjojen Journal of Combinatorial Theory ja Journal of Graph Theory perustaja. . Harary ehti saada kunniatohtorin arvon neljässä eri yliopistossa: Aberdeen yliopisto, Skotlanti 1975 (matematiikka), Lundin yliopisto, Ruotsi 1978 (sosiaalitieteet), Exeterin yliopisto, Englanti 1992 (tietojenkäsittelyoppi) ja Makedonian yliopisto, Thessaloniki, Kreikka (taloustiede ja sosiaalitieteet).</> Hararyn erikoisuuksiin kuului hänen harrastuksensa "kerätä yliopistoja". Hän listasi kaikki yliopistot ja korkeakoulut, joissa oli käynyt luennoimassa. Vuosien varrella hän ehti luennoida liki 90:n maan useassa yliopistossa, joukossa on lukuisia suomalaisia yliopistoja. Lisäksi hän ehti luennoida jokaisessa Yhdysvaltain osavaltiossa ja noin 200:ssa yliopistossa siten, että joukossa oli vähintään yksi yliopisto jokaisella alkukirjaimella A–Z. Erikoisuutena voi myös mainita, että elokuvassa Good Will Hunting (1996) päähenkilöä, nuorta matemaattista neroa Will Huntingia, esittävä Matt Damon ratkaisee taululla "mahdottoman" verkko-ongelman, joka on poimittu Hararyn julkaisuista.
ERA E
ERA E oli brittiläinen Formula 1 -auto, jolla osallistuttiin ainoastaan Britannian osakilpailuun 1950, jolloin Taso Mathieson ajatti Leslie Johnsonia kuljettajana ja Peter Walker puolestaan itseään sekä Tony Roltia. Autot lähtivät ruuduista 10. (Walkerin/Roltin) ja 12. (Johnsonin) ja molemmat keskeyttivät (Johnson toisella kierroksella kompressorivikaan ja Walker/Rolt kierroksella 5 vaihdelaatikkovikaan).
Frank Harary
Matematiikka
Hararyn työt verkkoteorian kentällä sijoittuivat laajalle alueelle. Hänen kiinnostuksen kohteitaan olivat mm verkkojen luettelointi, jossa listataan erilaisia verkkoja. Tästä aiheesta hän kirjoitti yhdessä Edgar J. Palmerin kanssa vuonna 1973 kirjan Graph Enumeration. Yksi perusongelma oli selvittää kuinka välttää listaamasta keskenään isomorfisia verkkoja useaan kertaan. Harary loi itse kokonaan verkkoteorian haaran Signed graphs ("merkityt verkot"), joka syntyi hänen tutkimuksistaan teoreettisen sosiaalipsykologian alueella yhdessä psykologi Dorwin Cartwrightin kanssa. Lisäksi Harary sovelsi verkkoteoriaa monilla muillakin tieteen aloilla, hän oli mm. yksi kirjoittaja John Wileyn ensimmäisessä sähköisessä kirjassa (eBook), Graph Theory and Geography ja kirjoitti yhdessä norjalaisen etnologi Per Hagen kanssa kolmen kirjan sarjan polynesialaista sukuverkostoista.
Harary julkaisi yli 700 tieteellistä paperia yli 300:n kirjoittajan kanssa. Hänellä oli myös kaksi julkaistua artikkelia Paul Erdősin kanssa, joten Hararyn Erdősin luku on yksi. Frank Hararyn pääteoksena voidaan pitää vuonna 1968 julkaistua verkkoteorian perusteosta Graph Theory, joka on käännetty myös saksaksi, venäjäksi ja japaniksi.
Teoksia
Toimittanut:
Aiheesta muualla
thumb|Frank Harary 80 v. juhlaseminaarissaan Chicagossa 2001
Slovenian koripallomaajoukkue
Slovenian koripallomaajoukkue edustaa Sloveniaa koripallon maajoukkuekilpailuissa. Sen paras arvokilpailusaavutus on Euroopan-mestaruus 2017. MM-kilpailuissa se on selviytynyt kahdeksan parhaan joukkoon 2010 ja 2014. Slovenia on pelannut kaikissa EM-lopputurnauksissa vuodesta 1993 lähtien.
EM-kisat 1993
Slovenia osallistui EM-lopputurnaukseen ensimmäisen kerran Saksassa 1993. Se jäi alkulohkossaan viimeiseksi voitettuaan Viron, mutta hävittyään Belgialle ja Saksalle.
EM-kisat 1995
Slovenia sijoittui Kreikan EM-kilpailuissa 1995 seitsemän joukkueen alkulohkossaan viidenneksi karsiutuen jatkosta. Voitot se saavutti Turkkia ja Suomea vastaan.
EM-kisat 1997
Espanjan EM-kilpailuissa 1997 Slovenia hävisi kaikki kolme alkulohkon otteluaan. Voitettuaan kaksi sijoitusotteluaan se sijoittui 13:nneksi.
EM-kisat 1999
Ranskassa järjestetyissä EM-kilpailuissa 1999 Slovenia voitti alkulohkossaan Espanjan ja Unkarin ja hävisi Venäjälle. Jatkolohkossa se hävisi kaikki kolme ottelua.
EM-kisat 2001
EM-kilpailuissa 1999 Slovenia voitti alkulohkossa isäntämaa Turkin, mutta hävisi Espanjalle ja Latvialle karsiutuen jatkosta.
EM-kisat 2003
Ruotsin EM-kilpailuissa 2003 Slovenia sijoittui alkulohkossaan toiseksi voitettuaan Italian ja Bosnia ja Hertsegovinan sekä hävittyään Ranskalle. Ensimmäisessä pudotuspeliottelussaan se hävisi Israelille karsiutuen jatkosta.
Olli Ikkala (kansanedustaja)
Olli Kustaa Ikkala (29. heinäkuuta 1927 Vaasa – 6. joulukuuta 2001 Espoo) oli suomalainen professori, virkamies, pankinjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko.
Slovenian koripallomaajoukkue
EM-kisat 2005
Serbia ja Montenegrossa pelatuissa EM-kisoissa 2005 Slovenia voitti neljän joukkueen alkulohkonsa ja pääsi suoraan puolivälieriin, joissa se kuitenkin hävisi Saksalle pistein 62–76. Sijoitusotteluissa se voitti Kroatian 89–80 mutta hävisi Liettualle 70–79 ja sijoittui lopulta kuudenneksi.
Olli Ikkala (kansanedustaja)
Ikkala suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1951, ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvo vuonna 1953. Ekonomitutkinnon Ikkala sai vuonna 1954 Helsingin kauppakorkeakoulussa.
Slovenian koripallomaajoukkue
MM-kisat 2006
Japanissa pelatuissa MM-kisoissa 2006 Slovenia voitti alkulohkossaan kaksi ja hävisi kolme ottelua mutta sijoittui hyvän korieronsa ansiosta lohkon kolmanneksi. Neljännesvälierässään se kuitenkin hävisi Turkille 84–90 ja oli lopputuloksissa kahdestoista. Joukkueen paras pistemies oli Sani Bečirovič, paras levypallomies Radoslav Nesterovič ja paras syöttäjä Beno Udrih. Kaksi viimeksi mainittua edustivat tuolloin seuratasolla NBA-seura San Antonio Spursia.
Fársala
Fársala on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Φαρσάλων, Dímos Farsálon), joka sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 736,0 neliökilometriä ja väkiluku 18 545. Varsinaisen Fársalan kaupungin väkiluku on 9 298 (vuonna 2011).
Fársala sijaitsee Thessalian eteläosassa. Se on perinyt nimensä samalla paikalla sijainneelta antiikin ajan Farsaloksen kaupungilta. Antiikin Farsalos tunnetaan ennen kaikkea vuonna 48 eaa. käydystä Farsaloksen taistelusta, jossa Julius Caesarin joukot kukistivat Pompeiuksen ja senaatin joukot. Nykyinen Fársalan kunta muodostui, kun Fársala, Enippéas, Nartháki ja Polydámantas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Fársalan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Slovenian koripallomaajoukkue
EM-kisat 2007
Espanjassa pelatuissa EM-kisoissa 2007 Slovenia voitti kaikki alkulohkon kolme otteluaan. Tappion kärsivät Italia (69–68), Puola (70–52) ja Ranska (67–66). Slovenia jatkoi voittokulkuaan jatkolohkossa kukistamalla Turkin (66–51) ja Saksan (77–47), mutta Liettualle se hävisi pistein 61–80. Puolivälieräänsä Kreikkaa vastaan Slovenia johti 6 minuuttia ennen loppua 16 pisteellä ja vielä 2,5 minuuttia ennen loppua 12 pisteellä, mutta Kreikka voitti ottelun pistein 62–63 ja pudotti Slovenian mitalipeleistä. Slovenian lopullinen sijoitus oli seitsemäs, kun se sijoitusotteluissa hävisi Saksalle 65–69 ja voitti Ranskan 88–74.
Ales Pipanin valmentaman Slovenian paras pistemies oli Matjaž Smodiš, joka keräsi 13,4 pistettä ottelua kohti. Radoslav Nesterovič otti 7,6 levypalloa ottelua kohti ja oli koko kisojen paras torjuja ottelukohtaisella 1,9 torjunnan keskiarvollaan. Slovenian paras syöttäjä oli Jaka Lakovič 4,3:lla koriin johtaneella syötöllä ottelua kohti.
EM-kisat 2009
pienoiskuva|Slovenian Jaka Lakovič tekee korin Kroatiaa vastaan EM-kilpailuissa 2009. Puolan EM-kilpailuissa 2009 Slovenia voitti alkulohkon otteluissa Yhdistyneen kuningaskunnan 72–59 ja Serbian 80–69 sekä hävisi Espanjalle 84–90. Jatkolohkon otteluissa Slovenia kukisti Liettuan 81–58, Puolan 76–60 ja Turkin 69–67 voittaen jatkolohkon. Puolivälierässä Slovenia kukisti Kroatian 67–65, mutta hävisi välieräottelussa jatkoajan jälkeen Serbialle 92–96. Pronssiottelussa Slovenia hävisi Kreikalle 56–57 sijoittuen neljänneksi.
MM-kisat 2010
Slovenia sijoittui Turkin MM-kilpailuissa 2010 alkulohkossaan toiseksi voitettuaan Tunisian, Kroatian, Brasilian ja Iranin. Ainoan tappionsa se kärsi Yhdysvalloille. Neljännesvälieräottelussa Slovenia voitti Australian 87–58, mutta hävisi puolivälierässä Turkille 68–95. Hävittyään sijoitusotteluissa Espanjalle ja Venäjälle se sijoittui kahdeksanneksi.
EM-kisat 2011
Liettuassa pelattujen vuoden 2011 EM-kisojen alkulohkossa Slovenia voitti neljä ottelua ja hävisi yhden. Alkulohkonsa kakkosena se pääsi jatkolohkoon, jossa tuloksena oli kaksi voittoa, kolme tappiota ja neljäs sija. Puolivälierissä se hävisi Espanjalle ja ensimmäisessä sijoitusottelussa Liettualle. Viimeisessä ottelussaan Slovenia voitti Serbian ja sijoittui kisoissa seitsemänneksi.
EM-kisat 2013
Slovenia toimi vuoden 2013 EM-kilpailujen isäntämaana. Se voitti alkulohkossaan kolme ottelua ja hävisi kaksi ja sijoittui kolmanneksi. Myös jatkolohkossa sen saldona oli kolme ottelua ja kaksi tappiota, mikä riitti lohkon kakkossijaan. Puolivälierissä Slovenia hävisi sittemmin mestariksi yltäneelle Ranskalle. Sijoitusotteluissa Slovenia voitti Serbian ja Ukrainan. Sen lopullinen sijoitus oli viides. Slovenian pelaajista tähdistöjoukkueeseen valittiin Goran Dragić.
MM-kisat 2014
Espanjan MM-kilpailuissa 2014 Slovenia sijoittui alkulohkossaan toiseksi. Se voitti Australian, Meksikon, Etelä-Korean ja Angolan sekä hävisi Liettualle. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella se voitti Dominikaanisen tasavallan 71–61, kunnes hävisi puolivälierässä Yhdysvalloille 76–119.
EM-kisat 2015
EM-kilpailuissa 2015 Slovenia voitti alkulohkossaan kolme ottelua ja hävisi kaksi. Neljännesvälierässä se hävisi Latvialle sijoittuen 12:nneksi.
EM-kisat 2017
pienoiskuva|Tumma-asuinen Slovenia puolustaa Suomea vastaan EM-kilpailuissa 2017. Slovenia voitti Euroopan-mestaruuden 2017. Se voitti Helsingissä pelatun alkulohkon kukistettuaan Puolan, Suomen, Kreikan, Islannin ja Ranskan. Istanbulissa pelatuissa pudotuspeleissä se kukisti neljännesvälierässä Ukrainan ja puolivälierässä Latvian. Välieräottelussa Slovenia voitti Espanjan pistein 92–72 ja loppuottelussa Serbian 93–85.
Goran Dragić valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänet valittiin myös all stars -viisikkoon, samoin kuin Luka Dončić.
Olli Ikkala (kansanedustaja)
Ikkala väitteli lakitieteen tohtoriksi vuonna 1955 ja hän toimi finanssioikeuden professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1964–1971, valtiovarainministeriön vero-osaston ylijohtajana 1966–1970 ja verohallituksen ensimmäisenä pääjohtajana 1970–1971, Suomen teollisuusliiton toimitusjohtajana 1971–1975, HOP:n johtokunnan jäsenenä 1975–1986 ja pääjohtajana 1984–1986 sekä kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1987–1991. Vuosina 1971–1975 hän oli myös jäsenenä niin sanotussa idänkaupan komissiossa, ja kuului myös Uusi Suomi -sanomalehden johtokuntaan.
Ikkalan vanhemmat olivat Aili Maria Salovius ja hallintoneuvos Artturi Kustaa Ikkala. Ikkalan veli Eero Ikkala oli lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä professori.
Viljo Hurme
Paavo Viljo Hurme (sukunimi vuoteen 1906 Heerman; 24. tammikuuta 1893 Muurla – 14. kesäkuuta 1987) oli suomalainen taidemaalari jonka ura ulottui 1910-luvulta aina 1980-luvulle. Hurmeen ateljeekoti sijaitsi Muurlassa.
Hurmeen töitä oli ensimmäisen kerran näytteillä Turun Taideyhdistyksen vuosinäyttelyissä maaliskuussa ja lokakuussa 1916. Hän piti myös saman vuoden joulukuussa Turun taidemuseossa yhteisen näyttelyn neljän opiskelutoverinsa (Walter Lindholm, Lauri Lehmussaari, Yrjö (Johannes) Paavola, Asti Vehmas) kanssa.
Hurme maalasi 1910-luvulla paljon vesiväritöitä tummin värein harmaalle pohjalle. Hän teki myös vaaleita usvamaisia väreitä käyttäen hämyisiä kesäyömaisemia. Myöhemminkin akvarellit muodostivat keskeisen osan Hurmeen tuotannossa. Hurmeen tuotannossa näkyi pitkään hänen ihailemansa Tyko Sallisen vaikutus. Hurme alkoi 1930-luvulla käyttää myös öljyvärejä ja hän ryhtyi maalaamaan muotokuvia.
Hurme oli 1920-luvulla mukana elokuva-alalla ystävänsä taiteilija Uuno Eskolan kautta. Hurme ja Eskola vastasivat Tampereelle Hatanpään valtatie 6:een helmikuussa 1928 valmistuneen 470-paikkaisen Häme-elokuvateatterin salin koristelusta. Hurme esiintyi myös pääosassa Uuno Eskolan samana vuonna Tampereella ohjaamassa ja tuottamassa hiihtourheiluaiheisessa elokuvassa Lumisten metsien mies.
thumb|Maalauksen aiheena oleva Korppu-Vihtori kuvattuna Munkin pihalla korpunhakumatkalla Hurmeen teosten aiheena olivat erilaiset työnkuvaukset (elonkorjuu, pyykkärit), maisemat, muotokuvat ja kansantyypit. Hurme maalasi useita kuvia Salon seudulla leipäkauppaa tehneestä Korppu-Vihtorista. Hän maalasi myös krusifiksiaiheita käyttäen mallina itse tekemiään puuveistoksia. 1950-luvulla Hurme teki Italian-matkansa innoittamana myös mosaiikkitöitä vaikkei hän tuonutkaan niitä näytteille. Muuten Hurmeen 1950-luvun tuotanto käsitti sisäkuvia ja asetelmia.
Tutustuttuaan Ateneumissa esillä olleeseen ARS 1961 Helsinki -näyttelyyn Hurme päätti luopua maisemamaalauksesta ja alkaa kuvata maiseman yksityiskohtia. Hän maalasi 1960- ja 1970-luvuilla erityisen paljon maalauksia joiden aiheena oli rapautuva tai jäkälän peittämä kallion pinta. Hurme teki myös leluasetelmia, uusrealistisia romumaalauksia ja hän käytti fotorealismin ja pop-taiteen tyylikeinoja.
Hurme jatkoi maalaamista elämänsä loppuun saakka niin että hänen viimeinen työnsä Paimenia kedolla valmistui neljä päivää ennen hänen kuolemaansa.
Salon taidemuseossa on Viljo Hurmeen säätiön omistama 500 Hurmeen teoksen kokoelma. Viljo Hurmeen taiteilijakoti Muurlassa avattiin yleisölle 1987.
Snuppy
Snuppy (Seoul National University puppy) on maailman ensimmäinen kloonattu koira. Rodultaan se on afgaaninvinttikoira, mutta sen kantanut emo oli labradorinnoutaja. Eteläkorealaiset tutkijat ilmoittivat kloonauksen onnistumisesta elokuussa 2005.
Kloonikoiran identtisyys vanhempansa kanssa varmistettiin geenitutkimuksella. Koe tehtiin Seoulissa samassa yliopistossa, jossa on aiemmin tehty kohuttuja ihmisen kloonialkioita.
Koiran kloonaamista on yritetty useita kertoja aikaisemminkin, mutta korealaisten yritys oli ensimmäinen terveen koiranpennun syntymään asti johtanut. Helppoa kloonin aikaansaaminen ei ollut nytkään, sillä alkioita siirrettiin keinoemoihin 1095. Narttukoiria oli kaikkiaan 123, mutta siirretyistä munasoluista raskauteen johti vain kolme. Yksi raskaus päättyi keskenmenoon ja elävänä syntyi kaksi pentua. Molemmat olivat syntyessään terveitä, mutta myöhemmin toinen kärsi ensin hengitysongelmista ja kuoli vain 21 päivän ikäisenä keuhkokuumeeseen. Ruumiinavauksessa siinä ei havaittu mitään rakenteellista vikaa. Näin ollen kloonauksen tehokkuus oli vain 1,6%.
Klooni tehtiin ottamalla afgaanivinttikoirauroksen korvasta otetuista soluista tuma ja istuttamalla ne narttukoirasta otettuihin lähes kypsiin munasoluihin. Näistä oli ensin poistettu solujen alkuperäinen tuma. Yhdistelmäsoluja pidettiin vielä muutama tunti sopivissa oloissa ja seurattiin, että tuma todella asettui soluun toimivaksi osaksi. Vasta tällaiset solut istutettiin emokoirien kohtuun.
Koiran kloonauksesta ei oikeastaan ole suoranaista hyötyä, mutta teknisenä suorituksena se on merkittävä. Harvinaisten lajien säilyttämiseen se periaatteessa soveltuu. Eri koirarotujen ominaisuuksien kehittymisen tutkimiseen siitä voidaan myös saada apua. Teknisten ongelmien vuoksi kloonatuista koirista ei ainakaan vielä saada apua esimerkiksi ihmisten sairauksien tutkimiseen; hiirten kloonaaminen ja kasvattaminen on helpompaa ja nopeampaa.
Neljän tähden illallinen
Neljän tähden illallinen on suomalainen Nelosen esittämä ruoka-aiheinen tositelevisio-ohjelma, jossa neljä julkisuuden henkilöä valmistaa kukin vuorollaan illallisen kotonaan tai muussa heille tärkeässä paikassa. Illallisen lisäksi on tapana järjestää myös jonkinlainen yllätys vieraille, esimerkiksi musiikkiesitys. Illan päätteeksi vieraat arvostelevat illan tunnelman sekä ruoan erikseen pisteillä 1–6. Viimeisenä iltana julkistetaan voittaja, joka saa palkinnoksi samppanjaa sekä keittokirjoja (kausi 1), pöytäpuutarhan (kausi 2) tai padan (kausi 3). Ohjelman ensimmäinen sekä toinen tuotantokausi esitettiin peräkkäin 30. elokuuta–16. joulukuuta 2010. Kolmas tuotantokausi alkoi 22. elokuuta 2011. Neljäs tuotantokausi alkoi 20. elokuuta 2012. Viides tuotantokausi alkoi 9. syyskuuta 2013. Seitsemäs tuotantokausi esitetään helmikuussa 2019 MTV3-kanavalla. Kahdeksas tuotantokausi esitetään helmikuussa 2020. Sarja perustuu kansainväliseen menestysformaattiin Fish on the Cake.
Suomi-versiossa kertojana toimii näyttelijä Jukka Voutilainen.
Formaatti on samantyylinen kuin brittiläisessä Arvostele mun illallinen (Come Dine with Me) -ohjelmassa.
Yksityishenkilön velkajärjestely
Yksityishenkilön velkajärjestely on prosessi, jonka avulla pyritään palauttamaan ylivelkaantuneen yksityishenkilön maksukyky eli pääsemään hänen veloistaan eroon. Euroopan neuvosto on antanut suosituksen, kuinka jäsenvaltioiden tulee edistää ylivelkaantuneiden henkilöiden paluuta yhteiskuntaan ja pääsyä työmarkkinoille.
Suomessa pääsyä velkajärjestelyyn haetaan oman paikkakunnan käräjäoikeudelta. Velallisen on oltava muutoin kuin tilapäisesti kykenemätön maksamaan velkansa. Elinkeinonharjoittajalle voidaan myöntää yksityishenkilön velkajärjestely vain, jos hän kykenee maksamaan elinkeinotoimintaan liittyvät velat toiminnasta saatavilla tuloilla sitä mukaa kuin ne erääntyvät. Velallisen maksuvelvollisuus voidaan maksuohjelman ajaksi poistaa kokonaan tai osittain. Tavallisten velkojen osalta maksuohjelma kestää yleensä kolme vuotta, ja jos velallinen säilyttää asuntonsa, enintään kymmenen vuotta. Velkajärjestelyyn liittyvissä kysymyksissä voi hakea apua velkaneuvonnasta.
Ranskassa yksityishenkilön velkajärjestelyn ohjeet määrätään kuluttajalaissa (Code de la Consommation). Koko menettelyn kesto saa olla enintään kymmenen vuotta. Eri keinoja ovat maksuajan myöntäminen, lyhennysten ensisijaistaminen, korkojen alentaminen taikka veloista vapauttaminen.
Mambéré-Kadéï
Mambéré-Kadéï on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pääkaupunki on Berbérati. Mambéré-Kadéïn pinta-ala on 30 203 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 364 795 asukasta.
Mambéré-Kadéïn naapuriprefektuurit ovat Nana-Mambéré, Sangha-Mbaéré, Ombella-Mpoko ja Lobaye. Yhteistä rajaa on myös Kamerunin kanssa. Sanghajoki virtaa prefektuurin läpi.
Markus Konttinen
Markus Konttinen tuli laajemmin tunnetuksi 1980-luvun loppupuolella, jolloin hän maalasi kirkkain värein tyyliteltyjä, kaksiulotteisia toiminnallisia hahmoja. Vuoden nuoren taiteilijan näyttelyn jälkeen Konttinen etsi ilmaisua jokin aikaa ja vaihtoi tyyliä ja aihetta useaan otteeseen. Kukka- ja lapsiaiheisten maalausten jälkeen hän maalasi 1990-luvun lopulla pysty- ja vaakasuoria raitamaisia maalauksia.
Konttinen opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1981–1982 ja Kuvataideakatemiassa 1982–1986. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä Helsingissä vuonna 1983. Taidemaalarin työn lisäksi Konttinen toimi Taideyliopiston Kuvataideakatemian dekaanina vuosina 2013–2017. Konttiselle on myönnetty Pro Finlandia -mitali ja vuodesta 2022 taiteilijaeläke. Hän oli Ars Fennica -ehdokkaana vuonna 2010.
Samawa
Samawa (tai as-Samawa) on Irakin Muthannan kuvernoraatin keskuskaupunki. Se sijaitsee Eufratjoen varrella, linnuntietä noin 238 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon. Maanteitse matkaa on noin 266 kilometriä.
Samawan piirikunnassa asui vuonna 2013 noin 280 000 ihmistä (eli 41 % koko maakunnan 682 520 asukkaasta). Vuoden 2004 asukaslukuarvio Samawan kaupunkiin oli 131 900 henkeä.
Kaupunki on seudun maatalouskaupan keskus. Alueella on viini- ja hedelmätarhoja. Samawassa on suuri sementtitehdas.
Robin Hood
thumb|[[James Woodford, Robin Hood, 1952. Patsas Nottinghamissa.]] Robin Hood on englantilaisen tarinaperinteen mukaan Sherwoodin metsissä, Nottinghamin kaupungin läheisyydessä joskus 1100-luvun lopulla tai 1200-luvulla elänyt lainsuojaton ja taitava jousimies, joka varasti rikkailta ja antoi köyhille. Robinin rosvojoukot tunnettiin nimellä ”iloiset veikot”, hänen rakastettunsa oli Marian-neito ja arkkivihollisensa Nottinghamin seriffi.
Karjalan väliaikainen hallitus
Karjalan väliaikainen hallitus perustettiin 21. maaliskuuta 1920 Uhtuan kirkonkylässä järjestetyillä maapäivillä, ja se oli kesällä 1919 Uhtualla perustetun Vienan Karjalan väliaikaisen toimikunnan jatkaja.
Vienan Karjalan väliaikainen toimikunta
Arkangelin kuvernementtiin kuulunut Karjala, eli Vienan Karjala, oli tullut Yhdistyneen kuningaskunnan tukeman Karjalan rykmentin haltuun syksyllä 1918, jolloin karjalaisjoukot ajoivat pois maaliskuussa Suomen puolelta tulleet eversti Carl Wilhelm Malmin heimosotajoukot. Suhtautuminen Malmin joukkoihin oli sotaan pitkästyneiden paikallisten keskuudessa ollut alusta alkaen varsin kielteinen, muun muassa heimosotureiden huonosta käytöksestä johtuen.
Vuoden 1919 lopulla Britannia alkoi vetämään joukkojaan pois Pohjois-Venäjän alueelta, jolloin karjalaisjoukkojen tuki loppui ja alueelle syntyi valtatyhjiö. Tätä täyttääkseen karjalaiset perustivat Vienan Karjalan väliaikaisen toimikunnan, joka järjesti vuoden 1920 maalis-huhtikuussa maakuntapäivät. Toimikunta kutsui koolle 117 maapäiväedustajaa Kiestingin, Vuokkiniemen, Uhtuan, Kontokin, Pistojärven, Jyskyjärven, Kiimasjärven, Vitsakylän ja Oulangan volosteista, minkä lisäksi jo maapäivien alettua niille liittyi vielä Rukajärven ja Tunkuan volostien edustajat. Kaikkiaan maapäivillä oli edustettuina kolmasosa Venäjän silloisen Karjalan volosteista ja neljäsosa väestöstä. Maakuntapäivien aikana väliaikainen toimikunta muutti nimekseen Karjalan väliaikainen hallitus, sillä Rukajärven volostin katsottiin kuuluvan Aunuksen, ei Vienan Karjalaan.
Robin Hood
Robin Hoodin legendaa on kerrottu vuosisatojen ajan balladeissa, näytelmissä, kirjoissa ja elokuvissa. Tarina on muuttunut aikojen kuluessa ja siihen lisäillään edelleen uusia hahmoja ja teemoja.
Karjalan väliaikainen hallitus
Karjalan väliaikainen hallitus
Maapäiväkokous julisti Karjalan Venäjästä itsenäiseksi ja valitsi uudet Karjalan väliaikaisen hallituksen jäsenet, jotka muodostivat Karjalan väliaikaisen hallituksen. Hallitus perusti oikeus-, varainhoito-, sosiaalihuolto-, metsätalous- ja koulutusosaston.
Robin Hood
Robinin henkilökuva
Robinin kerrotaan usein syntyneen vuonna 1160 Loxleyn kylässä, jonka mainitaan joskus olevan Yorkshiressä ja toisinaan Nottinghamshiressä. Robin on itsenäinen talonpoika (yeoman, voi tarkoittaa myös ’aatelistaloudessa työskentelevää ammattihenkilöä’ ) ja nousevaa keskiluokkaa. Hänen on kerrottu joskus myös olevan metsämiehen poika tai Sir Robin, kolmannelta ristiretkeltä palannut ritari, jonka maat seriffi oli varastanut. Häntä on myös kutsuttu Huntingdonin kreiviksi tai tämän pojaksi.
Keskiaikaisissa balladeissa ei kerrota, miksi Robinista tuli lainsuojaton. Eräs myöhäisempi tarina kertoo, että Robin ampui peuran vedonlyönnissä 15-vuotiaana ja sen jälkeen vielä 15 miestä, jotka kieltäytyivät maksamasta hänelle ja uhkasivat häntä. Toisen tarinan mukaan Robin etsintäkuulutettiin hänen pelastettuaan Much Myllärinpojan.
Robin pukeutuu vihreään asuun. Hän on lainsuojaton, joka asuu tarinasta riippuen Sherwoodin metsässä Nottinghamshiressä tai Barnsdalessa Yorkshiressä. Hänen sanotaan varastavan rikkailta ja antavan köyhille sekä puolustavan heikkoja sortajia vastaan. Hänen suurin rikoksensa on peuranmetsästys, sillä normannit olivat kieltäneet sen 1066 ja valvoivat kieltoa ankarasti. Hänen vihollisiaan ovat etenkin Nottinghamin seriffi ja korruptoituneet kirkonmiehet. Varhaisimmissa balladeissa Robin usein surmaa vihollisiaan, kuten Nottinghamin seriffin ja Guy of Gisbornen.
Robinin rosvojoukkio on nimeltään ”iloiset veikot”. Hänen rakkaansa on Marian-neito, mutta Robinilla ja Marianilla ei balladien mukaan ole lapsia. Robin palvelee monissa tarinoissa Neitsyt Mariaa, mutta joskus hänen on kerrottu olevan ”metsän pakanajumalan poika”.
Robin on mestariampuja. Hän on valepukujen mestari, ja hän huijaa vihollisiaan ja pelastaa omiaan usein niiden avulla. Hän osallistuu naamioituneena jousiammuntakilpailuihin Nottinghamissa ja voittaa halkaistuaan vastustajansa nuolen. Robin on myös taitava miekkamies. Monessa tarinassa hän kuitenkin häviää ottelunsa muukalaisia vastaan, mutta saa heidät sen jälkeen liittymään joukkoihinsa, ja sillä tavalla moni iloisista veikoista tuli mukaan.
Karjalan väliaikainen hallitus
Tunnukset
Karjalan valtion tunnusten, valtion vaakunan ja lippujen suunnittelu tilattiin Akseli Gallen-Kallelalta, joka ilmoitti 25. toukokuuta 1920 Karjalan väliaikaisen hallituksen Helsingin edustajalle Iivo Ranteelle, että ne olivat valmiit. Gallen-Kallela teetti väliaikaiselle hallitukselle kansallislipuksi suunnitellun viher-puna-mustan pohjoismaisen ristilipun lisäksi viisi kansallislipun muunnelmaa eri hallintotahojen tarpeita varten. Muunnelmista ainoastaan valtio- ja sotalipuista ehdittiin tehdä oikeat mallit.
Hallinnollinen jako
Volostien muodostama alue jaettiin hallinnollisesti Uhtuan, Vuokkiniemen, Kiestingin ja Rukajärven ujesteihin.
Uskonnonvapaus
Karjalan väliaikainen hallitus julisti uskonnonvapauden ja päätti erottaa Karjalan ortodoksiset seurakunnat Venäjän ortodoksisesta kirkosta sekä myöhemmin liittää ne mahdollisesti Suomen tai Viron ortodoksiseen kirkkoon.
Robin Hood
Robinin henkilökuva
Robinin kerrotaan sairastuneen 1247 ja hakeneen apua serkultaan, Kirkleesin priorittarelta. Tämä iskee Robinin suonta kuitenkin liikaa, tarkoituksenaan surmata Robin. Kuoleva Robin ampuu ikkunasta nuolen ja toivoo ystävältään Pikku Johnilta hautansa olevan paikassa, johon nuoli laskeutuu.
Karjalan väliaikainen hallitus
Maareformi
Karjalan väliaikainen hallitus luovutti puolet pelloista ja neljänneksen metsistä maanviljelijöille, neljänneksen pelloista ja metsistä volostien käyttöön jättäen neljänneksen viljelyalasta ja puolet metsistä Karjalan valtion hallintaan.
Robin Hood
Taustat
Robinin tarinoissa viitataan todellisiin normannien ja anglosaksien kiistoihin ja myöhemmissä versioissa myös Juhanan ja Rikhardin kiistelyyn Englannin kruunusta. Tarinoissa on nähty myös kaikuja Simon V de Montfortin kapinasta 1265 ja Lancasterin jaarli Thomasin kapinasta Edvard II:ta vastaan 1322, Hereward the Waken taisteluista normanneja vastaan 1070–1071 ja William Wallacen vastarinnasta Skotlannissa 1297–1305.
Karjalan väliaikainen hallitus
Sotilaallinen kehitys
Karjalan väliaikaisen hallituksen tilanne kiristyi toukokuuhun 1920 mennessä, kun Neuvosto-Venäjän talonpoikien ja työläisten puna-armeija oli voittanut maaliskuun 1920 alussa Pohjois-Venäjän valkoiset joukot Vienanmerellä onnistuen ottamaan haltuunsa myös osan Muurmannin rataa.
Robin Hood
Tapahtumapaikat
thumb|[[Major Oak, vanha ja kuuluisa tammi Sherwoodin metsässä. Robinin joukkion kerrotaan piiloutuneen tämän onton puun sisään tai säilyttäneen siellä aarteitaan. ]] Robin Hoodin tunnetuin olinpaikka tarinoissa on Sherwoodin metsä Nottinghamshiressä Nottinghamin kaupungin lähellä, ja joidenkin iloisista veikoistakin kerrotaan olleen sieltä kotoisin. Iloisten veikkojen päämajaksi metsässä on kerrottu ontto puu, luola tai mökki. Sherwoodin metsä oli kuninkaallinen peurojen metsästyspaikka, jossa salametsästys, johon Robin syyllistyi, oli ankarasti kielletty. Joissain tarinoissa Robin Hoodin legendojen tapahtumapaikka on Barnsdale, pienehkö metsäinen alue Yorkshiressa. Se on kuitenkin kaukana Nottinghamista, eikä se ollut kuninkaallinen, vartioitu metsä. Yorkshiressa on kuitenkin nykyisin Loxleyn kylä, jota Robinin kotikyläksi kutsutaan, ja Robinin haudaksi väitetty hauta. Myös Huntingdon sijaitsee siellä.
Karjalan väliaikainen hallitus
Sotilaallinen kehitys
25. huhtikuuta 1920 Venäjän talonpoikien ja työläisten ''puna-armeijan 6. suomalaisrykmentin'' eteneminen Vienan Kemistä kohti Uhtuaa alkoi. Rykmentti onnistui valtaamaan Uhtuan taisteluitta 18. toukokuuta 1920 mennessä. Uhtualta paennut Karjalan väliaikainen hallitus oli siirtynyt Vuokkiniemelle yrittäen siellä perustaa vapaaehtoisen vapautusarmeijan sekä aikaansaada yleisen liikekannallepanon, mikä ei onnistunut. Kesäkuun loppuun mennessä Karjalan väliaikainen hallitus siirtyi Suomen puolelle ja lakkasi 10. joulukuuta 1920, jolloin sen jäsenet perustivat yhdessä Aunuksen Karjalan väliaikaisen toimikunnan jäsenten sekä Repolan ja Porajärven volostien edustajian kanssa Karjalan keskushallituksen.
Robin Hood
Tarinan muuntuminen
Robin Hoodin tarina on muuttunut vuosisatojen kuluessa. Varhaisimmissa viittauksissa 1300-luvulta Robin oli pelkkä rosvo, joka ryösteli matkailijoita elääkseen tai ehkä myös rikastuakseen. Vasta myöhemmissä balladeissa hänen kerrottiin ryövänneen vain rikkaita ja jättäneen köyhät rauhaan. Varhaisissa balladeissa Robin ei ollut vielä erityinen sankari tai kovinkaan kyvykäs tappelija tai jousimies. Joissain varhaisissa balladeissa Robin joukkoineen tappaa ja silpoo ilman tunnontuskia, mutta yleisesti ottaen heidät nähdään ruoalla ja juomalla nautiskelevina, jämerinä talonpoikina. Pikku John vaikuttaa aluksi saattaneen olla joukkojen johtaja Robinin sijaan, kunnes myöhemmissä versioissa Robin ottaa johtajan roolin.
Karjalan väliaikainen hallitus
Sotilaallinen kehitys
''Puna-armeijan 6. suomalaisrykmentti'' oli alun perin 164. jalkaväkirykmentin 2. pataljoona, jolle annettiin elokuussa 1919, 6. suomalaisrykmentin nimi ja jota komensi kesäkuusta 1919 alkaen Eyolf Mattsson. Joukko taisteli kesäkuussa 1919 puolustaen Suolusmäen kukkuloita ja osallistui valkoisten hyökkäyksen torjumiseen.''
Robin Hood
Tarinan muuntuminen
Useimmat Robin Hood -balladit on kuitenkin sepitetty vasta keskiajan jälkeen, ja tuolloin legendojen alkuperäinen luonne muuttui, kun niissä kehitettiin tarina Robinista asemansa menettäneenä aatelismiehenä. Hän sai myös kumppanin, Marian-neidon. Näytelmäkirjailijat omaksuivat tämän aiheen nopeasti, ja legendoihin tuli romanttisempi ote, mutta samalla niiden yhteiskunnallinen särmä katosi.
Robin Hoodin legenda on jatkanut muuntumistaan 1900- ja 2000-lukujen useissa elokuva- ja televisiosovituksissa. Errol Flynnin ja Douglas Fairbanksin klassikkoelokuvissa Guy of Gisbornesta tehtiin Marian-neidon kosija. Flynnin vaikuttavan roolisuorituksen jälkeen monet seuraavat elokuvat alkoivat kertoa Robin Hoodin pojista ja tyttäristä. 1980-luvulta alkaen iloisissa veikoissa on usein ollut mukana uusia muslimihahmoja. Brittiläisessä 1980-luvun televisiosarjassa Robin of Sherwood mukaan otettiin arabihahmo, ristiretkeläisten vangitsema saraseeni-miekkailutaituri Nasir, ja vuoden 1991 yhdysvaltalaisessa elokuvassa Robin Hood – varkaiden ruhtinas yksi päähenkilöistä oli mustaihoinen mauri Azeem. Vuoden 2006 televisiosarjassa Robin Hood esiintyy saraseeninaishahmo Djaq. Robinin tarinasta on tehty myös komedia-, science fiction- ja kauhuversioita, ja 1990-luvulta alkaen tarinan sovituksissa on ollut mukana usein mystiikkaa.
Viittaukset runoissa ja kronikoissa
1300-luvulla Robin Hoodiin alettiin viitata tarinoista tuttuna hahmona. William Langlandin kertovassa runossa The Vision of Piers Plowman (1377) Sloth-niminen pappi sanoo tuntevansa ”riimit Robin Hoodista ja Chesterin jaarli Randolfista”. Langlandin tarina sijoittuu Malvern Hillsiin, mikä kertoo siitä, että Robin Hoodin legendalla oli jo ollut aikaa levitä kauas Nottinghamshirestä.
Andrew of Wyntounin Orygynale Chronicle (noin 1420) mainitsee vuodelta 1283 Robin Hoodin ja Pikku Johnin ylistettyinä lainsuojattomina Inglewoodissa ja Barnsdalessa. John Fordunilaisen ja Walter Bowerin teoksessa Scotichronicon (1377–1384) sanotaan Robert Hoodin ja Pikku Johnin olleen vuonna 1266 rahvaan parissa ihailtuja ryövärijoukon johtajia. Vuonna 1460 kirjoitetun Polychronicon-kokoelman marginaalissa on erään munkin kirjoittama maininta Robin Hoodista joukkoineen Sherwoodin metsissä ryöstelemässä Edvard I:n aikaan. Skottilaisen kronikoitsijan John Majorin Historia Majoris Britanniae (1521) sijoittaa Robinin 1190-luvulle.
Varhaiset balladit
Vanhin tunnettu balladi Robin Hoodista on Robin Hood and the Monk, josta on osittain säilynyt kirjoitettu versio noin vuodelta 1450. Siinä esiintyvät Robinin lisäksi Much Myllärinpoika, Pikku John ja Nottinghamin seriffi.
A Gest ('seikkailut') of Robyn Hode on noin vuodelta 1475. Se on 456 nelirivisen säkeistön kertomus, joka on luultavasti koostettu aikaisemmista tarinoista. Balladissa ovat jo mukana useimmat nykyisin tunnetun Robin Hoodin tarinan elementit. Tarina tapahtuu vuoroin Barnsdalessa, Sherwoodissa ja Nottinghamissa.
Varhaisimmissa balladeissa ei esiinny vielä Marian-neitoa tai Veli Tuckia. Robinin joukkio taistelee lähinnä miekoilla, mutta ei sauvoilla. Kuninkaista mainitaan vain Edvard mutta ei Rikhardia eikä Juhanaa. Verotusta ei mainita syynä Robinin lainsuojattomuuteen. Robinia ei esitetä saksien vastarintataistelijana normanneja vastaan, eikä hän kannata maanomistajien surmaamista eikä muutakaan kapinointia. Hän ei myöskään ole ritari tai syrjäytetty aatelinen, eikä hänen kerrota vieneen rikkailta ja antaneen köyhille.
Näytelmät
Robin Hoodilla oli näkyvä osansa englantilaisissa vapunpäivän juhlakulkueissa ja näytelmissä monella paikkakunnalla. Varhaisin säilynyt maininta Robinista kertovasta näytelmästä on Exeteristä 1426–1427. Vuosisadan lopulta on säilynyt lyhyt katkelma Robin-aiheisesta näytelmästä, luultavasti nimeltään Robin Hood and the Sheriff tai Robin Hood and Guy of Gisborne. Tarinassa esiintyvät Nottinghamin seriffin ja Guy of Gisbornen lisäksi myös Veli Tuck sekä Pikku Johnia ja Puna-Williä muistuttavat hahmot.