cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dmitri Ivanovitš
thumb|250px|Tsarevitš Demetrius (Dmitri), [[Mihail Nesterov 1899.]] Dmitri Ivanovitš (ven. Дмитрий Иванович; Дмитрий Угличский, Dmitri Uglitškij); (29. lokakuuta (J: 19. lokakuuta) 1582 Moskova, Moskovan Venäjä – 25. toukokuuta (J: 15. toukokuuta) 1591 Uglitš, Moskovan Venäjä) oli Iivana IV Julman ja hänen kuudennen epävirallisen vaimonsa Maria Fjodorovna Nagajan (k. 1610) poika.
Dmitri oli mahdollisesti laillinen kruununperijä, tosin ortodoksinen kirkko hyväksyi vain kolme avioliittoa ja Iivana IV:llä oli kahdeksan vaimoa, joista Maria Nagaja oli viimeinen. Iivana IV nai Maria Fjodorovna Nagajan vuonna 1580, mutta pian vaimosta tuli tsaarille epämieluisa.
Iivana IV kuoltua Dmitrin vanhempi veli Fjodor I nousi valtaistuimelle. Tosiasiallinen hallitsija oli kuitenkin Fjodorin lanko, pajari Boris Godunov, jolla oli myös vaade valtaistuimeen. Boris Godunov lähetti Dmitrin ja hänen äitinsä apanaasi kaupunkiinsa Uglitšiin vuonna 1584. Dmitri kuoli 15. toukokuuta 1591 hämärissä olosuhteissa, joko tapaturmaisesti leikkiessään veitselläheittoa epilepsiakohtauksen aikana tai Boris Godunovin surmauttamana.
Pojat olivat heittäneet veistä sisällä tähtäämällä mahdollisimman lähelle lattiaan piirrettyä viivaa. Silminäkijät todistivat, että tsarevitš kaatui veitsen kanssa kohtauksen aikana ja kun häntä yritettiin auttaa ylös, veitsi tunkeutui hänen kaulaansa.
Poikansa ruumiin vierellä Maria Nagaja syytti Boris Godunovia tapahtuneesta ja nimesi murhan järjestäjiksi hovivirkamies Mihail Bitiagovskin, hänen poikansa Danila Bitiagovskin, hänen veljenpoikansa Nikita Katsalovin ja Osip Volohovin. Nagajan ja hänen sukulaistensa kutsusta kokoontuneet Uglitšin kaupunkilaiset kävivät käsiksi heihin ja Mihail Bitiagovskin läheiseen ystävään D. Tretjakoviin. pienoiskuva|Tsarevitš Dmitrin asuinpalatsi [[Uglitš|Uglitšissa, Vasilii Serebrenikovin piirros 1800-luvulta]] Tsarevitšin kuolema aiheutti Uglitšissa mellakoita ja väitteitä murhasta. Kansa lynkkasi viisitoista väitettyä murhaajaa, mukaan lukien moskovalaisen hovivirkamiehen Mihail Bitiagovskin ja yhden Dmitrin leikkitovereista. Virallinen tutkinta Vasili Šuiskin johtamana päätyi siihen, että Dmitri oli puukottanut itseään kurkkuun.
Dmitri Ivanovitš haudattiin ensin Uglitšiin 'Verikirkkoon'. Hänen jäännöksensä siirrettiin vuonna 1606 juhlallisesti Arkkienkelin katedraaliin, johon vuonna 1628 hänelle pystytettiin näyttävä pyhäinjäännösalttari.
Dmitrin äiti
Hänen äitiään Maria Fjodorovna Nagajaa syytettiin lynkkauksista ja poikansa turvallisuuden laiminlyömisestä. Hänet pakotettiin tekemään luostarilupaus nimellä nunna Marfa ja hänet suljettiin kaukaiseen Nikolo-Viksinskin erämaaluostariin Vologdan alueelle (30 km Tšerepovetsin kaupungista). Vuonna 1604 ja vuonna 1605 hänet kutsuttiin Moskovaan tunnistamaan Vale-Dimitrejä, joista jälkimmäisen tunnistamisen hän myöhemmin perui. Maria Nagaja kuoli Moskovassa vuonna 1610 ja hänet haudattiin Kristuksen taivaaseenastumisen luostarin katedraaliin Kremliin, josta kirkon purkutöiden edellä vuonna 1929 jäännökset siirrettiin Arkkienkelin katedraaliin. vasen|pienoiskuva|267x267px|Uglitšin palatsi nykyasussa Myöhemmin Vasili Šuiski pyörsi puheensa ja väitti Boris Godunovin murhauttaneen Dmitrin. Dmitrin jäännökset siirrettiin vuonna 1606 Moskovaan, jossa hänen äitinsä otti ne juhlallisesti vastaan ja häntä kunnioitettiin pyhänä oikeamielisenä tsarevitšina.
Tsaarinkruunua vaati useita itseään Dmitriksi väittäneitä Vale-Dmitrejä, joista yksi nousikin tsaariksi.
Miyuki Ishikawa
pienoiskuva|Miyuki Ishikawa, keskellä, tulossa ulos Wasedan poliisiasemalta.
Miyuki Ishikawa (石川 ミユキ|, Ishikawa Miyuki) oli japanilainen kätilö ja sarjamurhaaja. Hänen uhriensa kokonaisluvun on arvioitu olevan 85:n ja 169:n välillä; yleisin arvio on 103. Tiettävästi yksikään toinen japanilainen sarjamurhaaja ei ole yltänyt Miyukin uhrilukuun. Miuyki työskenteli Kotobuki-lastensairaalan johtajana ja hän oli kokenut kätilö.
Rafer Johnson
Rafer Lewis Johnson (18. elokuuta 1934 – 2. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kymmenottelija ja olympiavoittaja.
Johnson saavutti kymmenottelussa olympiahopeaa Melbournen 1956 olympialaisissa. Neljä vuotta myöhemmin Rooman olympialaisissa hän voitti kultaa. Hän paransi lajin maailmanennätystä kolmesti: vuonna 1955 hän keräsi 7 985 pistettä (nykyisen taulukon mukaan 7 608), vuonna 1958 hän voitti Moskovassa Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain maaottelun ME-pisteillä 8 302 (nykytaulukolla 7 989) ja vuonna 1960 hänen ennätyspisteensä olivat 8 683 (nykytaulukolla 7 981).
Johnson voitti kymmenottelun Pan-Amerikan kisoissa vuonna 1955.
Radomir
Radomir on kaupunki ja kunta Pernikin alueella Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 20 631 (vuonna 2011). Radomir oli Aleksandăr Stambolijskin johtaman tsaarin vastaisen kapinan keskus ensimmäisessä maailmansodassa.
Tulejärvi
Tulejärvi sijaitsee 24 kilometriä lounaaseen Tulelaken kaupungista Kalifornian ja Oregonin rajalla Siskiyoun piirikunnassa. Alueella sijaitsi toisen maailmansodan aikaan japanilaisten internointileiri. Alue näytteli suurta osaa modok-sodassa, ja lähistöllä on Edward Canbyn muistomerkki.
Radomir
Aiheesta muualla
42.55°N, 22.95°W
Smaljavitšy
Smaljavitšy eli Smolevitši  on Minskin alueella Valko-Venäjällä sijaitseva pääkaupunki Minskin itäinen esikaupunki ja piiri (raion). Vuoden 2009 loppupuolella kaupungissa asui 15 092 ihmistä. Maaseutuvaltaisen hallintopiirin väkiluku on korkeampi (42 917 as.), mikä sisältää maaseutuväestön, Smaljavitšyn kaupungin ja pienen Zjaljony Borin kaupunkimaisen taajaman (1 142 as.). Vaikka teollisuuskaupunki Žodzina sijaitsee maantieteellisesti piirin sisällä, se on suoraan maakuntahallinnon alaisuudessa.
Liikenne
Minskistä itään Oršaan vievä junanrata kulkee Smaljavitšyn piirin läpi, ja Minskin lähiliikenteen junat pysähtyvät useilla piirin asemilla ja seisakkeilla. Minskistä kaupunkiin pääsee sujuvasti Minskin kansalliselle lentoasemalle johtavaa M2-valtatietä ja P53-kantatietä pitkin; matkaa on maanteitse 43 kilometriä. Myös Valko-Venäjän läpi moottoritienä kulkeva Varsova-Brest-Minsk-Orša-Moskova-valtatie M1 (E30) kulkee vain 6 kilometriä Smaljavitšyn keskustan eteläpuolelta ja luo nopean valtatieyhteyden niin Puolaan kuin Venäjällekin.
Piirin alueella sijaitsee muun muassa muistomerkki Kunnian kukkula.
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 60 kg
Miesten 60 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 24. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 23.
Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valitaan suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkastellaan 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta voi osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani saa näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka saa 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat pitää jakaa siten, että yhdestä maasta saa tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytetään paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsutaan yhteensä 20 judokaa.
Barum
Bærum voi tarkoittaa seuraavia:
Fernico
Fernico on metalliseos, joka koostuu raudasta, nikkelistä ja kuparista. Metalliseos on magneettinen. Fernicoa voidaan käyttää johdoissa. Sen lämpölaajenemisominaisuudet ovat lähellä lasia, joten sitä käytetään hehkulampuissa lasien ja metallien välisissä liitoksissa.
Taidekäsityö
Taidekäsityö on taiteellisesti muotoillun käsityön tekemistä. Lähinnä taidekäsityötä on lasin, keramiikan, huonekalumateriaalien, tekstiilin ja jalometallin taiteellinen työstäminen. Taidekäsityön piiriin kuuluu muun muassa korujen valmistaminen, poronsarvityöt, nahkatyöt ja puutyöt ja taidetaonta, silloin kun päämääränä ovat käytännöllisyyden ohella tai yleensä esteettiset tavoitteet. Laajamittaisemmin toteutettuna taidekäsityö on taideteollisuutta. Myös sisustusarkkitehtuurin alueella tehdään taidekäsityötä. Taidekäsityö kattaa myös käsityöperinteiden alueet.
Vyhinon metroasema
Vyhino on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1966.
Veanteensaari
63.23025°N, 23.65844°W
St. Vincent (elokuva)
St. Vincent on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut draama-komediaelokuva, joka esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvafestivaaleilla 5. syyskuuta 2014. Teatterilevitykseen elokuva tuli 10. lokakuuta 2014. Nimiroolissa on Bill Murray, joka sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Elokuva menestyi sekä kaupallisesti että arvosteluissa.
Juoni
Maggie on yksinhuoltaja, joka muuttaa uuteen kotiinsa Brooklyniin 12-vuotiaan poikansa Oliverin kanssa. Maggie joutuu tekemään pitkää työvuoroa, joten hänellä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää Oliver heidän uuden naapurinsa Vincentin vahdittavaksi. Vincent on eläkkeellä oleva, äkäinen ukko, jonka lempiharrastuksia ovat alkoholi ja uhkapelit. Hänen ja Oliverin välille muodostuu yllättävä ystävyys.
Yhdessä raskaana olevan stripparin kanssa Vincent vie Oliverin mukanaan paikkoihin, jotka kuuluvat hänen päivittäisiin rutiineihinsa: kilparadalle, strippiklubille ja paikalliseen pubiin. Vincent auttaa Oliveria kasvamaan mieheksi, samalla kun Oliver näkee Vincentissä jotain, mitä kukaan muu ei: väärinymmärretyn, mutta hyväsydämisen miehen.
Rusomonninen
Rusomonninen (Corydoras adolfoi) on monnisiin kuuluva kalalaji, jota pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö
Rusomonninen voi kasvaa 6-7 senttimetrin mittaiseksi. Se on muuten vaalea, mutta silmän kohdalla on pystysuora musta raita ja myös selässä on musta raita. Rusomonninen muistuttaa paljon helomonnista, mutta on tätä hoikempi.
Alkuperä
Rusomonninen on kotoisin Negro-joelta Brasiliasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Rusomonninen on eloisa ja sävyisä parvessa viihtyvä kala. Se on melko helppo kutemaan. Munamäärä on yleensä pieni. Jos akvaariossa on heikkoa virtausta, se voi nopeuttaa munien kuoriutumista.
Vesiolot ja ravinto
Rusomonninen tarvitsee vähintään 100 litran kokoisen akvaarion. Akvaariossa pitäisi olla avoimia hiekka-alueita, ja myös riittävästi kasveja ja sopivia piilopaikkoja. Rusomonniselle sopiva veden happamuus on 6-7 ja veden kovuus alle 10. Sopiva lämpötila on 23-27 celsiusastetta. Kala on kaikkiruokainen.
Hidetoki Takahashi
Hidetoki Takahashi (11. huhtikuuta 1916 Fukushima – 5. helmikuuta 2000) oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Rinnakkaistallentaminen
Rinnakkaistallentaminen (tai rinnakkaisjulkaiseminen, engl. "Green Open Access") tarkoittaa prosessia, jossa tutkijat tallentavat tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistujen artikkeliensa "final draft" -versiot avoimeen julkaisuarkistoon (esim. yliopistojen julkaisuarkistot), missä artikkelit ovat verkossa kaikkien saatavilla.
Rinnakkaistallentamiseen saattaa sisältyä ehtoja ja kustantajan määrittelemiä rajoituksia. Verkkopalvelusta SHERPA/RoMEO voi katsoa, mitkä tieteelliset lehdet sallivat rinnakkaistallentamisen.
Silittäminen
Silittäminen voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita
Gaston Strobino
Gaston M. Strobino (s. 23. elokuuta 1891 – 30. maaliskuuta 1969) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija, joka saavutti pronssia Tukholman olympialaisten 1912 maratonilla Kenneth McArthurin ja Christian Gitshamin jälkeen ajalla 2.38.42,4.
Reima Saarinen
Reima "Reiska" Saarinen (s. 1961) on suomalainen äänisuunnittelija. Reima Saarinen on yksi Suomen arvostetuimmista audioalan tekijöistä ja hänet on myös palkittu vuoden äänimies-palkinnolla. Saarinen tunnetaan muun muassa J. Karjalaisen pitkäaikaisena miksaajana, Suomen Eurovision-laulukilpailun saliäänensuunnittelijana ja muun muassa Paavo Suuri-oopperan äänisuunnittelijana. Tällä hetkellä Saarinen työskentelee Helsingin Musiikkitalon suunnittelun parissa.
Reima Saarinen on kotoisin Kouvolasta, jossa hän asuu tälläkin hetkellä. Hän on ollut myös Peer Günt-yhtyeen rumpalina vuosina 1977-81 jonka jälkeen siirtyi bändin miksaajaksi Twist Twist Erkinharjun astuttua rumpujen taakse.
Andreas Suttner
Andreas Suttner (25. syyskuuta 1876 – 5. heinäkuuta 1953) oli itävaltalainen miekkailun olympiamitalisti. Hän oli mukana Itävallan hopeaa voittaneessa joukkueessa Tukholman olympialaisten säilän joukkuekilpailussa vuonna 1912. Henkilökohtaisessa florettikilpailussa Suttner putosi ensimmäisellä kierroksella.
Park Pobedyn metroasema (Moskovan metro)
Park Pobedy on Moskovan metron Arbatsko-Pokrovskaja- ja Kalininsko-Solntsevskaja-linjojen asema. Asema avattiin 6. toukokuuta 2003.
Fozzy
Fozzy on yhdysvaltalainen Atlantan Georgiassa vuonna 1999 perustettu heavy metal -yhtye. Yhtyeen laulaja on showpainija Chris Jericho, ja muut jäsenet ovat Stuck Mojo -yhtyeen Rich Ward, Sean Delson, Mike Martin ja Frank Fontsere.
Lahden tiedekirjasto
Lahden tiedekirjasto oli kaikille avoin tieteellinen kirjasto, jonka tehtävänä oli tuottaa kirjasto- ja tietopalveluita Lahden yliopistokeskukseen kuuluville yliopistoyksiköille. Kirjasto oli myös Helsingin yliopiston ympäristöekologian laitoksen laitoskirjasto.
Lahden tiedekirjasto lopetti toimintansa 1.1.2011, jolloin se yhdistettiin Päijät-Hämeen koulutuskonsernin Tieto- ja kirjastopalveluihin. Näin muodostunut Korkeakoulujen yhteiskirjasto palveli Lahden ammattikorkeakoulun ja Lahden yliopistokeskukseen kuuluvien yliopistojen lisäksi toista astetta, lukiokoulutusta sekä kaikkia muita tiedon tarvitsijoita. Korkeakoulujen yhteiskirjaston eli Lahden korkeakoulukirjaston toiminnot yhdistettiin puolestaan syyskuussa 2019 perustettuun LUT-tiedekirjastoon.
Annapurna
Annapurna on vuorenhuippujen jono Himalajalla. Se on 55 kilometriä pitkä harjanne, jonka korkein kohta Annapurna I ulottuu 8 091 metrin korkeuteen. Annapurna I on maailman kymmenenneksi korkein huippu ja yksi neljästätoista yli kahdeksankilometrisestä vuoresta.
Annapurna tunnetaan erityisesti vuorikiipeilykohteena. Annapurna kiivettiin ensimmäisenä maailman yli 8 000 metriä korkeista vuorista, kun Maurice Herzogin johtama ranskalainen retkikunta saavutti Annapurna I:n huipun 1950.
Etymologia
Vuori on nimetty hindulaisen ruuan jumalattaren mukaan. Annapurna on sanskriittia ja tarkoittaa elonkorjuun jumalatarta. Nimi on johdettu sanskritin sanoista purna ("täynnä") ja anna ("ruoka"), todennäköisesti siksi, että Annapurnan alemmilla rinteillä on vuorilta tulevien sulamisvirtojen ansiosta viljeltyjä peltoja ja ketoalueita.
Annapurnan massiivi
Koko Annapurnan massiivi on 55 kilometriä pitkä. Sen rajaa lännessä Kali Gandakin rotko, joka on yksi maailman syvimmistä. Pohjoisessa ja idässä massiivin rajaavat Marshyangdin joki ja etelässä Pokharan laakso. Länsipäässä massiiviin kuuluu Annapurnan jäätikkötasanko. Massiivin korkein huippu Annapurna I on 8 091 metriä korkeana maailman kymmenenneksi korkein vuori.
thumb|upright=2.75| Annapurnan massiivin huippuja ilmakuvassa.|center
Annapurnan massiivin alla kulkee Annapurnan siirros, jonka päälle alas ja kohti pohjoista työntyvä kiviaines on poimuttanut vuoriston. Alueen vuoret ovat kivilajistoltaan pääosin marmoria ja kalkkikiveä tosin kuin useimmat muut Himalajan vuoret, jotka koostuvat gneissistä ja graniitista. Annapurnan massiivi estää Intianmereltä tulevan kosteuden matkan kohti pohjoista. Annapurnan eteläpuolen rinteillä Lumlessa keskimääräinen vuosisademäärä on 5 202 millimetriä, kun pohjoispuolen rinteillä sataa vuodessa keskimäärin vain 174 millimetriä.
Huiput
Annapurnan massiivin alueeseen kuuluu yli 8 000 metrin korkeuteen yltävän Annapurna I:n lisäksi 13 yli 7 000 metriin yltävää huippua ja 16 muuta yli 6 000 metrin korkeuteen kohoavaa huippua.
Retkeily
Koko Annapurnan massiivi ja sitä ympäröivät alueet ovat osa Nepalin suurinta 7 629 neliökilometrin Annapurnan suojelualuetta ja Annapurna on vuorikiipeilijöiden lisäksi myös retkeilijöiden suosiossa. Alueella on lukuisia vaellusreittejä, joista tunnetuin on Annapurnan kierros. Vuori ei kuitenkaan ole vaarallinen vain vuorikiipeilijöille. Lokakuussa 2014 Annapurnan alueella oli pahoja lumivyöryjä ja myrskyjä. Nepalin alueen kaikkien aikojen pahimmassa retkeilyonnettomuudessa kuoli ainakin 43 ihmistä.
Vuorikiipeilyn historiaa
Annapurna I:n huipulle nousi ensimmäisen kerran ranskalaisen Maurice Herzogin johtama retkikunta 3. kesäkuuta 1950. Nousu oli samalla ensimmäinen yli 8 000 metrin korkuiselle vuorenhuipulle.
Suomalaisista vuoren huipun ovat saavuttaneet Veikka Gustafsson vuonna 2005 ja Samuli Mansikka vuonna 2015, kumpikin ilman lisähappea.
Annapurna I:tä pidetään yhtenä maailman vaarallisimmista vuorista kiipeilijöille. Kiipeily-yrityksissä on saanut surmansa noin 32 % vuorelle yrittäneistä kiipeilijöistä (vuoteen 2012 mennessä). Suomalainen vuorikiipeilijä Samuli Mansikka ja Pemba Sherpa olivat paluumatkalla huipulta noin 7 000 metrin korkeudessa, kun he putosivat noin 100–150 metriä ja kuolivat 24. maaliskuuta 2015.
Slavjanski bulvarin metroasema
Slavjanski bulvar on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. syyskuuta 2008.
Gabriela Mistral
Gabriela Mistral, oikealta nimeltään Lucila de María del Perpetuo Socorro Godoy Alcayaga, (7. huhtikuuta 1889 – 10. tammikuuta 1957) oli chileläinen runoilija, diplomaatti ja feministi, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1945 ensimmäisenä espanjalais-amerikkalaisena kirjailijana. Hän kirjoitti voimakastunteista lyriikkaa. Hänen runojensa keskeisiä teemoja ovat rakkaus, äidinrakkaus, kipeät henkilökohtaiset muistot sekä suru ja toipuminen.
Mistral oli opettaja, joka alkoi kirjoittaa runoja elettyään intohimoisen romanssin rautatieläisen kanssa. Romanssi päättyi miehen itsemurhaan. Mistral vaikutti Chilen ja Meksikon koulujärjestelmien kehittymiseen, toimi maansa konsulina Euroopassa ja opetti Yhdysvaltojen yliopistoissa.
Kirjailijan merkittävyyttä osoittaa, että Chilessä julistettiin hänen kuolemansa jälkeen maansuru.
Mistralin vuonna 1940 kirjoittaman runon ”Suomalainen mestari” (”Campeón Finlandés”) suomennos on Chilen lahja satavuotiaalle Suomelle. Runon on suomentanut runoilija Jukka Koskelainen. Runo sai herätteen talvisodasta. Siinä kuvataan juoksijaa, jonka urotekoja sodassa runoilija myös ylistää. Runossa kuvattu juoksija on todennäköisesti Berliinin olympialaisten kultamitalisti Gunnar Höckert, joka kaatui talvisodan kestettyä 74 päivää, ja runo ilmestyi pian Höckertin kaatumisen jälkeen. Suomentajan mukaan Mistral eläytyi hyvin voimakkaasti puolustussotiin.
Mistralin tuotanto sijoittui lähinnä modernismin ja uuden runouden välimaastoon. Hänen tuotantonsa peruskiviä ovat teokset Desolación, Tala ja Ternura. Runosuomennoksia on julkaistu muun muassa Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultaisessa kirjassa (WSOY 1954).
Frank Wheaton
Frank Wheaton (8. toukokuuta 1833 – 18. kesäkuuta 1903) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri Yhdysvaltain sisällissodassa ja intiaanisodissa. Wheaton syntyi Rhode Islandissa. Hän opiskeli paikallisessa yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken työskennelläkseen Meksikon–Yhdysvaltain-rajakomissiossa. Vuonna 1885 hän ryhtyi palvelemaan armeijassa ratsuväen luutnanttina intiaanisodissa.
Kun sisällissota syttyi vuonna 1861, Wheaton palveli Rhode Islandin jalkaväessä Unionin puolella. Hänen kasvatusisänsä Samuel Cooper taisteli Konfederaation puolella. 29. marraskuuta 1862 Wheaton ylennettiin prikaatin kenraaliksi.
1873 sisällissodan päätyttyä Wheaton oli jälleen armeijan luutnantti ja johti tällä kertaa amerikkalaisia joukkoja Modoc-sodassa Pohjois-Kaliforniassa. Hän joutui kuitenkin luopumaan tehtävästään hävittyään intiaaneille taistelussa. Hän sai kenraalimajurin arvon 1897 ja jäi samana vuonna eläkkeelle armeijasta. Hän kuoli Washingtonissa ja hänet haudattiin sotilashautausmaalle.
Roamer
Roamer Watch Co. SA on vuonna 1888 perustettu itsenäinen sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys.
Historia
Roamerin perusti sveitsiläinen Fritz Meyer vuonna 1888 Solothurnin kaupungissa. Se keskittyi aluksi valmistavaan mekaanisten kellojen koneistoja ja sylintereitä. Vuonna 1904 Meyer alkoi valmistaa kokonaisia kelloja. Vuonna 1905 Meyer alkoi tehdä yhteistyötä kelloseppä Johann Studelin kanssa ja yrityksen nimeksi tuli Meyer and Studeli.
Vuoteen 1923 mennessä tuotanto oli kasvanut miljoonaan kelloon. Laadukkaimmat kellot myytiin Roamer-nimellä, ja muut Medana- ja Meda-nimisinä. Vuonna 1945 yhtiö avasi New Yorkiin toimiston ja vuonna 1952 Meyer and Studeli -nimi muutettiin virallisesti Roamer Watch Co. SA:ksi.
Rukoillaan äiti (olen kypsä nyt)
Rukoillaan äiti (olen kypsä nyt) on 70-luvun Vihannesten EP, jonka Woimasointu julkaisi 28. maaliskuuta 2014. Levy sisältää neljä kappaletta, joista kaksi ensimmäistä on yhtyeen tulevalla albumilla Non-Stop. Kaksi viimeistä kappaletta on äänitetty akustisesti vain tätä julkaisua varten, ja ne julkaistaan tässä muodossa vain tällä julkaisulla. Nimikappale on käännös Jason & the Scorchersin Fervor-minialbumilla ilmestyneestä kappaleesta "Pray For Me Mama (I'm a Gypsy Now)".
Porttiviitta
Porttiviitta tai Porttiviitta-alus, myös Porttiprikka, oli Hailuodon Marjaniemen edustalle ankkuroitu valoton ja miehittämätön alus, joka toimi merimerkkinä Oulun satamiin suuntaaville aluksille. Alusta voidaan pitää Suomen ensimmäisenä majakkalaivana, vaikka siinä ei ollut loistolaitetta.
Alus sijoitettiin asemapaikalleen ensimmäisen kerran vuonna 1794, ja se oli käytössä aina vuoteen 1881 saakka.
100px|Piirros porttiviitta-aluksesta
Porttiviitta-alus oli suurikokoinen proomu, jonka etuosassa oli masto ja sen huipussa oli pallonmuotoinen merkki. Suuren kokonsa ansiosta se näkyi kauas, ja osoitti siten saapuville aluksille paitsi luotsin kohtauspaikan, myös merivirran suunnan.
Zepter International
Zepter International on suoramarkkinointiyhtiö. Sen markkina-alueet sijaitsevat pääasiassa Keski- ja Itä-Euroopassa.
Zepter toimi Formula 1 -sarjassa kilpailleen Arrows-tallin sponsorina 1990-luvun lopussa.
Seiki Ichihara
Seiki Ichihara on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Yang Chuan-kwang
Yang Chuan-Kwang (amisiksi Maysang Kalimud; 10. heinäkuuta 1933 Taitung – 27. tammikuuta 2007 Los Angeles, Yhdysvallat) oli taiwanilainen kymmenottelija ja olympiamitalisti. Hän oli aikanaan myös maailman parhaita seiväshyppääjiä.
Seiki Ichihara
Ura
Kesäkuussa 1981 Ichiharasta tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Yang Chuan-kwang
Yang Chuan-Kwang aloitti uransa korkeushyppääjänä. Kymmenottelun hän voitti Aasian kisoissa ensimmäisen kerran vuonna 1954. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui kymmenottelussa kahdeksanneksi. Vuonna 1958 Yang voitti toisen mestaruutensa Aasian kisoissa ja muutti opiskelemaan ja harjoittelemaan Kalifornian yliopistoon (UCLA), jossa harjoitteli myös maailmanennätysmies Rafer Johnson. Rooman 1960 olympialaisissa Yang saavutti hopeaa tuloksella 8 334 pistettä (vuoden 1963 taulukon mukaan 7 930 pistettä). Samalla hänestä tuli ensimmäinen taiwanilainen olympiamitalisti. Kultaa voitti Johnson.
Walnutissa 27.–28. huhtikuuta 1963 Yang otteli 9 121 pistettä parantaen maailmanennätystä yli 400 pisteellä. Huikean ennätysparannuksen merkittävin tekijä oli seiväshyppy, jossa Yang ylitti 484 cm saaden 1 515 pistettä. Tämän jälkeen kymmenottelun pistetaulukko korjattiin pikaisesti vastaamaan lasikuituseipään läpimurron aiheuttamaa seiväshypyn parantunutta tulostasoa, ja Yangin ennätyspisteet olivat uuden taulukon mukaan 8 089 pistettä. Nykyisen taulukon mukaan hänen pistemääränsä oli 8 010 pistettä, joten kyseessä oli ensimmäinen 8 000 pisteen ylitys nykytaulukon mukaisesti laskettuna. Se oli Taiwanin ennätys vielä 40 vuotta myöhemminkin. Osalajeissa hänen ME-sarjansa tulokset olivat: 100 metrillä 10,7, pituushypyssä 717, kuulantyönnössä 13,22, korkeushypyssä 192, 400 metrillä 47,7, 110 metrin aidoissa 14,0, kiekonheitossa 40,99, seiväshypyssä 484, keihäänheitossa 71,75 sekä 1 500 metrillä 5.02,4. Nykytaulukossa 9 000 pisteen rajan ylitti vasta tšekkiläinen Roman Šebrle Itävallan Götzisissä toukokuussa 2001.
Tokion 1964 olympialaisissa Yang sijoittui viidenneksi 7 650 pisteellä. Kaikkiaan hän suoritti urallaan kymmenottelun 20 kertaa. Seiväshypyssä hän teki sisäratojen maailmanennätyksen 496 cm vuonna 1963. Ulkoradoilla hän oli kaikkien aikojen neljäs viiden metrin seiväshyppääjä – häntä ennen rajan ylittivät Brian Sternberg, John Pennel ja Pentti Nikula. Yang toimi urheilu-uransa jälkeen maansa olympiakomitean jäsenenä.
Yang kuoli Los Angelesissa 27. tammikuuta 2007 aivovaurioon, jonka oli aiheuttanut kolme päivää aikaisemmin tapahtunut sairaskohtaus.
Jääkiekon olympiaturnauksien tähdistökentällinen
Jääkiekon olympiaturnauksien tähdistökentällinen on talviolympialaisten jääkiekkoturnauksen jälkeen julkaistava tähdistökentällinen. Ensimmäisen kerran tähdistökentällinen julkaistiin vuonna 1964 ja vuosina 1972-1988 tähdistökentällistä ei julkaistu.
1998
thumb|[[Dominik Hašek Salt Lake Cityssä 2002. ]]
2010
thumb|150px|[[Zach Parise Vancouverissa 2010. ]]
Naiset
thumb|150px|right|[[Hayley Wickenheiser Vancouverissa 2010. ]]
Marko Tyyskä
Marko Tyyskä (s. 28. joulukuuta 1986 Hamina) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut muun muassa FC KTP:tä. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Tyyskä on aikaisemmin kuulunut Suomen alle 17-, 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän kuului alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa joukkueen kapteenistoon. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa hän teki 16-vuotiaana kaudella 2003 ja pelasi 21-vuotiaana 27. huhtikuuta 2008 sadannen liigaottelunsa, ollen yksi nuorimmista pelaajista, joka on saavuttanut kyseisen merkkipaalun. Kaiken kaikkiaan hän on pelannut 124 liigaottelua FC KooTeePeen joukkueessa ja tehnyt niissä kolme maalia. Ennen FC KooTeePeetä Tyyskä on pelannut juniorina Haminan Pallo-Kissoissa, Kotkan Jäntevässä ja Kotkan Työväen Palloilijoissa.
Vyšni Volotšokin vesitie
thumb|300px|Olhavanjoen vesistö. Ilmajärveltä vesitie oikealle pitkin Mustajokea ja Vyšni Volotšokin ohitse thumb|300px|Sulkujärjestelmän jäänteitä kanavassa Novgorodin alueella
Vyšni Volotšokin vesitie (ven. Вышневолоцкая водная система) yhdistää Itämeren ja Kaspianmeren vesistöt toisiinsa. Vuosina 1703–1722 Venäjän keisari Pietari Suuren käskystä Vyšni Volotšokiin rakennettiin Venäjän ensimmäinen kanava, joka yhdisti vesistöt. Tästä Mustajoen ja Tvertsajoen  välisestä kanavajärjestelmästä tuli yksi tärkeimmistä Euroopan ja Aasian välisen tavaraliikenteen reiteistä 1700-luvulla. Se sijaitsee Vyšni Volotšokin kaupungin lähellä Tverin alueella, Venäjällä. Vesitie on yhä käytössä, mutta aika on ajanut sen ohi. Sitä eivät voi käyttää suuret jokilaivat, minkä vuoksi jokitavaraliikenteessä sen on korvannut Volgan–Itämeren vesitie. Vyšni Volotšokin vesitie on yksi kolmesta kanavajärjestelmästä, jotka yhdistivät aikoinaan  Nevan ja Volgan vesistöt toisiinsa. Muut olivat Volgan–Itämeren vesitie sekä Tihvinän kanavajärjestelmä.
Historia
Vesireitti Ilmajärvestä ylävirtaan Mustajokea ja Tsnajokea pitkin sekä Tvertsajoelle ja sieltä alavirtaan Volgalle tunnetaan jo varjagiajoilta asti. Tästä on todisteena huomattavat arkeologiset löydöt näiden jokien varsilta.
Vyšni Volotšok nimen alkuperä tulee venäjänkielen sanasta (волок), joka tarkoittaa vetotaivalta. Alue on Valdain ylänköä, jossa veneet vedettiin yhdestä joesta toiseen. Tällä vedenjakajalla myös varjagit vetivät veneensä mennessään Rurikinlinnasta Volgalle ja takaisin.
12.1.1703 Venäjän keisari Pietari Suuri allekirjoitti määräyksen kanavan rakentamisesta laivojen purjehdusta varten sen sijaan, että jatkettaisiin kantamista. Ruhtinas Matvei Gagarin määrättiin rakennustyön valvojaksi sekä hollantilainen vesi-insinööri Adriaan Houter Amsterdamista palkattiin projektia toteuttamaan. Rakennustöissä oli 6 000 miestä.
Vyšni Volotšokin vesitie avattiin vuonna 1709, jolloin siitä tuli ensimmäinen vesitie, joka yhdisti Nevan ja Volgan vesistöt toisiinsa. Kanavan nimeksi annettiin Ruhtinas Gagarinin mukaan Gagarinin kanava ja myöhemmin Tvertsan kanava. Se oli 2 811 m pitkä ja 15 m leveä. Siinä on 2 sulkua. Rakennustöissä tuli paljon suunnitteluvirheitä, minkä vuoksi siinä ei vesi riittänyt laivoja varten, joten purjehdus muuttui mahdottomaksi jo samana kesänä vuonna 1709. Sitä korjailtiin seuraavina vuosina, jolloin sitä pystyttiin taas käyttämään. Vuonna 1718 Tsnajoki muutti virtaustaan ja ohitti sulut, minkä vuoksi purjehdus joella lopetettiin.
26.6.1719 Pietari Suuri määräsi novgorodilaisen kauppiaan Mihail Serdjukovin uudistamaan kanavan. Serdjukov rakennutti Vyšni Volotšokin tekoaltaan, josta vesi purkautui Mstinojärveen (sieltä Mustajokeen) ja toinen Tvertsajokeen. Hän myös uudisti kanavan ja sulut. Kanava oli hänen perheensä hallinnassa vuoteen 1774 asti, jolloin se siirtyi valtiolle. Sen ajan Serdjukovin perhe pystyi keräämään kanavan käyttäjiltä kulkumaksuja.
1700-luvulla Serdjukov rakennutti useita sulkuja Mustajoelle ja Tvertsajoelle, jotta ne säilyisivät hyvässä purjehduskunnossa. Vuonna 1773 Jakov Sievers Novgorodin kuvernööri nimettiin vesitien valvojaksi. Sievers täydensi vesitietä rakentamalla sinne vielä 2 pienempää tekoallasta. Vuonna 1797 tehtiin vielä korjaustöitä siellä. Näiden toimenpiteiden seurauksena vesiliikenne lisääntyi valtavasti tällä vesitiellä. 1760-luvulla kanavalla liikkui yli 4 000 laivaa vuodessa. Vuodesta 1775 eteenpäin siellä liikkui yli 55 000 laivaa vuodessa. Suurin liikenne oli 1814–1849, minkä jälkeen liikenne rupesi hiljenemään muiden vesiteiden käyttöönoton sekä rautatien valmistumisen jälkeen Moskovan ja Pietarin välille.
Vuonna 1778 Vyšni Volotšokin vesitie oli valmis koko pituudeltaan Tverin ja Laatokan kanavan välillä. Se oli jaettu 3 osaan: yksi Tverin ja Mstinojärven välillä, toinen Mstinojärven ja Novgorodin välillä sekä kolmas Novgorodista Olhavanjokisuuhun. Vyšni Volotšokin vesitien päämaja oli Vyšni Volotšokissa, joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1770.
Dialogi (täsmennyssivu)
Dialogi (kreik. "kaksinpuhelu") voi viitata seuraaviin:
Opu nui
OpuNui on vuonna 2007 perustettu Porissa toimiva suomenkielinen rock-yhtye, jossa laulaa Jussi Mäkipere ja soittaa kitaraa Maj Karma-yhtyeestä tunnettu Häiriö.
Yhtyeen nimi löydettiin 50-luvun Aku Ankka -sarjakuvasta.
Charles Gounod
thumb|250px|Charles Gounod
Charles Gounod (, ransk. ; 17. kesäkuuta 1818 Pariisi – 18. lokakuuta 1893 Saint-Cloud) oli ranskalainen säveltäjä. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat oopperat Faust ja Romeo ja Julia sekä laulu Ave Maria.
Elämä
Gounod syntyi Pariisissa, ja lapsena hän opiskeli musiikkia äitinsä johdolla. Hieman myöhemmin hän pääsi Pariisin konservatorioon opiskelemaan säveltäjä Fromental Halévyn johdolla. Vuonna 1839 Gounod sai kantaatistaan Ferdinand Prix de Romen. Myöhemmin hän muutti Italiaan, jossa hän kiinnostui Giovanni Pierluigi da Palestrinan musiikista.
Paul Kim Ok-kyun
Paul Kim Ok-kyun (9. joulukuuta 1925 – 1. maaliskuuta 2010) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1954 ja nimitettiin Soulin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Girban titulaaripiispaksi 9. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Joseph Kyeong Kap-ryong.
Charles Gounod
Elämä
Gounod sävelsi ensimmäisen oopperansa vuonna 1851, mutta ei saavuttanut suosiota ennen Faustin säveltämistä vuonna 1859. Faust perustui Johann Wolfgang von Goethen näytelmään. Myös vuonna 1867 ensiesitetty William Shakespearen näytelmään Romeo ja Julia pohjautuva ooppera Roméo et Juliette sai suosiota. Sitä esitetään yhä säännöllisesti. Vanhoilla päivillään Gounod sävelsi pääasiassa uskonnollista musiikkia, kuten laulun Ave Maria. Se perustui Johann Sebastian Bachin säveltämään preludiin, joka on ensimmäisenä hänen teoksensa Das wohltemperierte Klavierin ensimmäisessä kirjassa.
Paul Kim Ok-kyun
Kim Ok-kyun jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 2001.
Dharmendra
Dharam Singh Deol  (s. 8. joulukuuta 1935 Phagwara), yleensä Dharmendra, on intialainen näyttelijä, tuottaja ja poliitikko. Hän on esiintynyt noin 250 elokuvassa ja on yksi merkittävimmistä henkilöistä Bollywood-elokuvien historiassa. Dharmendran menestynein ja tunnetuin elokuva on Sholay vuodelta 1975. Hän perusti elokuvatuotantoyhtiönsä Vijayta Filmsin vuonna 1983. Hän sai Filmfare Awards -palkinnon elämäntyöstään vuonna 1997.
Intian kansanpuolueeseen kuuluva Dharmendra oli Intian parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Häntä kritisoitiin tehtäviensä laiminlyömisestä.
Intian valtio myönsi Dharmendralle Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2012.
Yksityiselämä
Dharmendra avioitui Prakash Kaurin kanssa vuonna 1954. Hän meni naimisiin näyttelijä Hema Malinin kanssa vuonna 1980, ollessaan edelleen naimisissa ensimmäisen vaimonsa kanssa. Joidenkin lähteiden mukaan Dharmendra ja Malini kääntyivät islaminuskoon voidakseen mennä naimisiin Dharmendran ensimmäisestä vaimosta huolimatta.
Ensimmäisestä avioliitostaan Kaurin kanssa hänellä on kaksi poikaa, Sunny Deol ja Bobby Deol, ja kaksi tytärtä, Vijeeta Deol ja Ajeeta Deol. Malinin kanssa hänellä on kaksi tytärtä, Esha Deol ja Ahana Deol.
Pullokurpitsa
Pullokurpitsa eli kalebassi (Lagenaria siceraria) on kurkkukasveihin kuuluva köynnöskasvi. Pullokurpitsa on rentovartinen, suurilehtinen, ja sillä on pienet, valkoiset kukat. Sen hedelmää käytetään ravintona, ja sen pullonmuotoisesta kuoresta on valmistettu piippuja, soittimia, talousastioita ja muita tarve-esineitä.
Valkoinen keppi
thumb|130px|Valkoinen keppi. Valkoinen keppi on sokeille ja muille näkövammaisille tarkoitettu liikkumisen apuväline. Yleensä heiluriliikkeellä käytettävä keppi antaa käyttäjälleen tietoa kulkureitistä ja mahdollisista esteistä. Lisäksi se toimii myös merkkinä muille liikenteessä oleville henkilön näkövammasta. Valkoisten keppien edeltäjät olivat kävelykeppejä, mutta 1920-luvulla englantilainen, onnettomuudessa sokeutunut James Biggs maalasi keppinsä valkoiseksi herättääkseen paremmin autoilijoiden huomion. Seuraavalla vuosikymmenellä valkoisen kepin käyttö alkoi levitä useissa maissa, mutta nykyisen kaltaiset pitkät kepit kehitettiin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Niiden avulla näkövammainen pystyy tunnustelemaan ympäristöään jo hieman kauempaa.
Sibelius-Akatemian kirjasto
Sibelius-Akatemian kirjasto on musiikkiyliopiston kirjasto sekä musiikin erikoiskirjasto. Kirjasto on kaikille kävijöille avoin, mutta sen ensisijaisena käyttäjäryhmänä ovat Sibelius-Akatemian opiskelijat, opettajat ja henkilökunta. Sibelius-Akatemian kirjaston tehtävänä on olla tukemassa korkeakoulun opetusta, tutkimusta ja taiteellista toimintaa. Vuoden 2013 alusta lähtien Sibelius-Akatemian kirjasto on ollut osa Taideyliopiston kirjastoa Sibelius-Akatemian, Teatterikorkeakoulun ja Kuvataideakatemian liityttyä yhteiseksi yliopistokokonaisuudeksi.
Valkoinen keppi
Kuvaus ja käyttö
thumb|left|Valkoisen kepin käyttäjä ja kulkureittiin tehtyjä tunnisteita. Valkoinen keppi on näkövammaisille tarkoitettu liikkumisen apuväline, joka on valkoinen, ja sen pinta on usein heijastava. Näkövammaiset pystyvät valkoisen kepin avulla tunnustelemaan kulkureittinsä esteettömyyttä ja toisaalta ilmaisemaan ympäristölle, että kepin käyttäjän näkö ei ole normaali. Valkoinen keppi valitaan näkökyvyn, kävelyvauhdin ja reagointikyvyn mukaan. Erityisen huononäköiset ja sokeat tarvitsevat pitkän kepin, jonka avulla henkilö voi havaita esteet, portaat, kuopat ja katukiveykset. Sen sijaan henkilö, jolla on edelleen liikkumisnäköä, voi käyttää lyhyempää keppiä, jolla voi lähinnä tunnustella kadun reunan syvyyttä.
Valkoisten keppien valmistusmateriaali on usein alumiini tai hiilikuitu. Joissain malleissa kepin alin osa on punainen, jotta se antaisi hyvän kontrastin lunta tai märkää katua vasten. Lapsille ja monivammaisille on tarkoitettu harjoittelua varten keppi, jonka päässä on pieni pyörä; normaalisti kepin päässä on pyöreä tai pisaramainen kärki. Tukikepeissä kärki on usein kuminen, ja talvisin niissä on mahdollisuus jääpiikin käyttöön. Joissakin maissa kepissä on lisävärejä, joilla on oma merkityksensä. Esimerkiksi Britanniassa punavalkoraidallinen keppi on tarkoitettu kuurosokeille. Valkoisen kepin on oltava riittävän vahva ja kokoontaiteltavien mallien nivelet toimivat ja lujat. Keppi antaa käyttäjälleen sitä paremmin tietoa tuntoaistin kautta mitä paremmat ja tiukemmat kepin nivelet ovat.
Valkoista keppiä suositellaan käytettäväksi niin sanotulla heiluritekniikalla, jossa keppiä heilutellaan edessä puolelta toiselle. Kepin avulla saa tietoa reitin tasoeroista, pintamateriaalista ja mahdollisista esteistä. Sillä ei kuitenkaan pysty havaitsemaan kulkuväylän yläpuolella olevia esteitä, kuten naulakkoja, matalia markiiseja, kulkuväylän yläpuolella olevia opaskylttejä ja oksia. Tällaiset esteet voidaan merkitä kulkuväylään niin, että ne voidaan havaita siitä kepillä.
Tony Shalhoub
Anthony Marcus "Tony" Shalhoub (s. 9. lokakuuta 1953 Green Bay, Wisconsin) on amerikanlibanonilainen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten roolistaan neuroottisena etsivänä Adrian Monkina poliisisarjassa Monk. Shalhoub on voittanut Monkista kolme Emmyä, kaksi Screen Actors Guild -palkintoa ja yhden Golden Globen.
Hän on näytellyt myös muissa televisiosarjoissa (usein pienissä rooleissa) kuten Salaiset kansiot, Frasier, Ally McBeal ja Wings sekä elokuvissa kuten Men in Black – miehet mustissa (1997), Paulie – puhuva papukaija (1998), Poikkeustila (1998), Spy Kids (2001), Kohtalokas ennustus (2002), Men in Black II (2002), Spy Kids 2 (2002) ja Spy Kids 3 (2003).
Shalhoub on naimisissa näyttelijä Brooke Adamsin kanssa ja heillä on kaksi lasta Josie Shalhoub (s. 1988) ja Sophie Shalhoub (s. 1993).
Yrjö Hakala -palkinto
Yrjö Hakala -palkinto on jääkiekon U20 SM-sarjassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan kauden parhaalle tulokkaalle. Palkinto jaettiin nykyisellä nimellään ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Hämeenlinnan Pallokerhon Ville Järveläinen. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010. Ennen tätä palkinnolla ei ollut varsinaista nimeä.
Adobe Shockwave
Adobe Shockwave (aiemmin Macromedia Shockwave) oli Macromedian ja myöhemmin Adoben kehittämä teknologia, jonka avulla Internet-sivut voivat sisältää multimediaobjekteja. Shockwave tuki ääntä, kuvaa, animaatiota ja kykeni ottamaan komentoja esimerkiksi käyttäjän hiiren painalluksista. Ensimmäinen versio teknologiasta julkaistiin vuonna 1995, ja sovelluksen tuki Windowsille päättyi 9. huhtikuuta 2019.
Shockwave-tiedostot olivat .DIR, .DXR ja .DCR-päätteisiä. Niitä luotiin Adobe Director -nimisellä ohjelmalla. Ennen kuin tiedostot voitiin lisätä Internet-sivulle, ne täytyi pakata Afterburner-nimisellä ohjelmalla. Jotta verkkoselain voi näyttää Shockwave-objektin, täytyi siihen ensin asentaa Shockwave Player -lisäosa. Shockwave-lisäosan sai Adoben sivuilta ilmaiseksi.
Shockwave-sisällön luomiseen tarkoitetun Adobe Director -ohjelman tuki päättyi 1. helmikuuta 2017. MacOS:n Shockwave-lisäosan tuki päättyi 1. maaliskuuta 2017 ja Windowsin Shockwave-lisäosan tuki päättyi 9. huhtikuuta 2019.
Gaetano Kanizsa
thumb|right|225px|Kanizsan kolmio Gaetano Kanizsa (18. elokuuta 1913 Trieste – 13. maaliskuuta 1993) oli italialainen psykologi ja taiteilija. Hän perusti Triesten psykologisen instituutin.
Kanizsa valmistui Padovan yliopistosta vuonna 1938. Vuonna 1947 hänestä tuli assistentti Firenzen yliopistoon, ja vuonna 1953 hän sai professuurin Triestestä. Hän oli virassa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1988.
Tampereen seudun työväenopisto
Opisto muodostettiin vuoden 2013 alussa, kun vuonna 1899 perustettu Tampereen työväenopisto yhdistyi Ylöjärven työväenopiston kanssa. Kaikille avoin vapaan sivistystyön oppilaitos järjestää monipuolisia opetuspalveluja elinikäisen oppimisen ja itsensä kehittämisen edistämiseksi. Vuosittain ohjelmassa on yli 1000 kurssia, jotka sisältävät niin lukukauden mittaisia kursseja ja pitkäjänteistä, usealle vuodelle jakautuvaa opetusta kuin intensiivi- ja lyhytkursseja. Opetukseen osallistuu yli 33 000 kurssilaista vuodessa.
Gaetano Kanizsa
Kanizsa julkaisi suuren osan tutkimustuloksistaan italiaksi 1950- ja 1960-luvuilla, mutta nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1970-luvulla julkaistuaan artikkelin yhdysvaltalaisessa Scientific American -lehdessä. Kansainvälisen maineen varmisti hänen italiankielisistä artikkeleistaan englanniksi koostettu kirja Organization in Vision, joka julkaistiin vuonna 1979.
Tampereen seudun työväenopisto
Tampereen seudun työväenopistossa voi opiskella tietoaineita, kuten kasvatusta, psykologiaa, filosofiaa, kulttuurien tuntemusta, historiaa, viestintää, tietotekniikkaa sekä aktiiviseen kansalaisuuteen, luontoon ja ympäristöön liittyviä teemoja. Opiston terveyden edistämisen kurssit keskittyvät hyvinvointiin, tanssiin, terveysliikuntaan, lasten ja perheiden liikuntaan, joogaan ja itämaisiin harjoituksiin ja kotitalouteen.
Gaetano Kanizsa
Kanizsa tutki kuvioiden organisoitumista gestalt-psykologisesta näkökulmasta. Hänen kuuluisin löytönsä oli illusorisista rajaviivoista muodostuva Kanizsan kolmio.
Tampereen seudun työväenopisto
Kädentaitokursseilla on vuosittain vaihtuvia teemoja, mutta opetus jakautuu tekstiilityöhön, ompeluun, pitsinnypläykseen, koruihin, erikoistekniikoihin, askarteluun, tekniseen työhön sekä taonta-, lasi- ja metallitöihin. Taideaineissa Tampereen seudun työväenopisto opettaa taiteiden tuntemusta, teatteri- ja puheilmaisua, kirjoittamista ja kirjallisuutta, musiikkia ja musiikin perusteita, sävellystä, laulua, soittoa, muskareita, kuvataidetta, maalausta, piirustusta, grafiikkaa, kuvanveistoa ja keramiikkaa, posliininmaalausta, sarjakuvaa sekä valokuvausta.
Työväenopistossa voi opiskella yli 20 kieltä: suomea, ruotsia, englantia, saksaa, ranskaa, venäjää, espanjaa, italiaa, puolaa, norjaa, kreikkaa, kiinaa, japania, venäjää, viroa, viittomakieltä, karjalaa, latinaa, portugalia, thaita, tšekkiä ja pohjoissaamea.
Lisäksi työväenopisto järjestää lukukausittain useita yleisluentoja. Työväenopistossa toimii myös oppimisvaikeuksissa auttava Opinverstas.
Opisto tarjoaa myös taiteen perusopetusta. Lapsille on sana- ja teatteritaiteen perusopetusta yleisen oppimäärän mukaan ja kuvataiteen opetusta laajan oppimäärän mukaan. Aikuisille on tarjolla käsityön taiteen ja kuvataiteen perusopetusta laajan oppimäärän mukaan sekä kolmivuotinen kirjoittajakoulu Viita-Akatemia.
Työväenopiston päärakennus Sampola sijaitsee Tampereen Kalevassa keskustan tuntumassa. Ylöjärven puolella opiston toimisto sijaitsee koulutuskeskus Valossa. Opetustoiminta jakautuu kuitenkin ympäri Tampereen ja Ylöjärven kaupunkeja, sillä opetusta järjestetään Sampolan lisäksi monien peruskoulujen tiloissa. Koivistonkylän kaupunginosassa sijaitseva Sara Hildén -akatemia on Tampereen seudun työväenopiston kuvataidekoulu, joka vastaa kuvataiteen perusopetuksesta työväenopistossa.
Opiskelijoilla on oma yhdistyksensä Tampereen työväenopiston opiskelijat ry. Yhdistys huolehtii Ylöjärvellä sijaitsevan Kesäpirtin toiminnasta.
Alan Hansen
thumb|right|Alan Hansen vuonna 2004. Alan David Hansen (s. 13. kesäkuuta 1955 Sauchie, Clackmannanshire, Skotlanti) on entinen skotlantilainen jalkapalloilija ja nykyinen BBC:n television jalkapalloasiantuntija.
Hansenin ura alkoi skotlantilaisessa Partick Thistlessä, jota hän edusti 1973–1977. Hän oli mukana nostamassa seuraa Skotlannin valioliigaan 1976 ennen kuin siirtyi Liverpooliin kesällä 1977. Hansen pelasi Liverpoolissa kaikkiaan 620 ottelua ja voitti muun muassa kahdeksan mestaruutta sekä Euroopan Cupin kolmesti ennen kuin päätti uransa 1991. Hansen edusti myös Skotlannin jalkapallomaajoukkueetta 26 maaottelussa ja oli mukana 1982 MM-kisoissa Espanjassa.
Kommentaattorina Alan Hansen on tullut tunnetuksi kriittisestä suhtautumisestaan peliin, erityisesti mitä tulee puolustamiseen.
Nazli Sabri
thumb|right|Nazli Sabri Nazli Sabri (arabiaksi: نزلي صبري‎, 25. kesäkuuta 1894 – 29. toukokuuta 1978) oli Egyptin viimeinen kuningatar ja kuningas Fuadin toinen vaimo. Hänen isänsä oli Abdu'r-Rahim Pasha Sabri, maatalousministeri ja Kairon kuvernööri. Nazlin isoisoisä Suleiman Pašša (oik. Joseph Anthelme Sève) oli ollut ranskalainen upseeri Napoleonin armeijassa ja taistellut Ranskan armeijan joukoissa Egyptissä, mutta kääntynyt islamiin ja mennyt Egyptin armeijaan.
Fuad ja Sabri saivat viisi lasta:
Kun Fuad kuoli vuonna 1936, heidän 16-vuotiaasta pojastaan tuli Egyptin kuningas. Korruptiosyytökset kuningasta vastaan ja häviö vuoden 1948 Israelin sodassa johti 23. heinäkuuta 1952 sotilasvallankaappaukseen, jossa Muhammad Naguib ja Gamal Abdel Nasser pakottivat Farukin luopumaan kruunusta ja maanpakoon Italiaan ja Monacoon, jossa entinen kuningas vietti loppuelämänsä. Nazli Sabri lähti Egyptistä, muutti Roomaan ja kääntyi katolisuuteen. Tällöin hän muutti nimensä Mary Elizabethiksi. Hän muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin ja kuoli Los Angelesissa. Hänet haudattiin katolisin menoin.
Arto Tolsa
Pelaajana
Suomen A-maajoukkuetta hän edusti 77 ottelussa, joissa Tolsa teki 9 maalia. Suomen Vuoden jalkapalloilijaksi Tolsa valittiin kolmesti; 1971, 1974 ja 1977. Tolsan urassa on poikkeuksellista se, että Belgiassa pelatessaan hänen pelipaikkansa muuttui hyökkääjästä puolustajaksi. Puolustajanakin Tolsan rooli oli enemmän peliä rakentavan liberon kuin perinteisen topparin tai laitapuolustajan rooli. Entisenä hyökkääjänä hän osasi ajatella peliä myös hyökkääjän näkökulmasta ja rytmittää peliä sen mukaan.
Siirtyessään Belgiaan vuonna 1969 Tolsa oli yksi ensimmäisistä suomalaispelaajista, jotka tienasivat elantonsa jalkapalloa pelaamalla.
Peliuran jälkeen
Urheilu-uransa jälkeen Tolsalla oli vaikeuksia alkoholin käytön kanssa, ja hän teki itsemurhan ainoastaan 43-vuotiaana vuonna 1989.
Kotkassa sijaitseva vuoden 1952 kesäolympialaisia varten valmistunut Kotkan urheilukeskus nimettiin vuonna 2000 valmistuneen peruskorjauksen jälkeen Arto Tolsa -areenaksi. Kenttä toimii KTP:n kotikenttänä. Hänet valittiin Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 1993.
Politiikka
Tolsa valittiin Kotkan kaupunginvaltuustoon vuoden 1968 kunnallisvaaleissa SDP:n edustajana. Hän jätti paikkansa valtuustossa muutettuaan Belgiaan.
Sixtus-skandaali
thumb|Itävalta-Unkarin keisari Kaarle I. thumb|190px|Bourbon-Parman prinssi Sixtus. Sixtus-skandaali oli Itävalta-Unkarin keisari Kaarle I:n epäonnistunut yritys käydä ensimmäisen maailmansodan aikana keväällä 1917 salaisia rauhanneuvotteluita ympärysvaltojen kanssa tärkeimmän liittolaisensa Saksan tietämättä. Neuvotteluissa hän lupasi tukea Elsass-Lothringenin palauttamista Ranskalle erillisrauhan ehtona. Tapaus tuli julkisuuteen vuotta myöhemmin sodan vielä jatkuessa, ja aiheutti kitkaa Saksan ja Itävalta-Unkarin suhteisiin.