cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Faarao Pirttikangas
Ura
Vuodesta 2015 lähtien Faarao on tehnyt Talmud Beach -yhtyeen kanssa yhteiskeikkoja. Albumi julkaistiin vuonna 2017.
Faaraolla on ollut monia projekteja kuten Fistpost, joka on etsimässä julkaisijaa debyyttialbumilleen. Lisäksi Cosmo Beat Machine on tekemässä tulevaa levyä.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2019
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjesttiin Yorkshiressä, Isossa-Britanniassa, 22.−29. syyskuuta 2019. Kilpailujen maalipaikkana toimi Harrogate. Kilpailujen ohjelmassa olivat henkilökohtainen aika-ajo ja maantieajo naisille, miehille, alle 23-vuotiaille miehille sekä nais- ja miesjunioreille. Uutena lajina oli "sekajoukkueaika-ajoviesti", jossa joukkueen kolme miespyöräilijää ajoi ensin yhden kilpailukierroksen joukkueaika-ajoa ja kolme naispyöräilijää jälkimmäisen kierroksen.
Tulokset
Lähteet: Tissot Timimng Cyclingnews, Pro Cycling Stats
Ankkuri (arkkitehtuuri)
thumb|upright|Koristeellinen ankkuri Saksassa [[Marburgissa.]] Ankkuri tarkoittaa arkkitehtuurissa rautalaitetta, jonka tehtävänä on kiinnittää ja lujentaa jotakin rakennuksen osaa, varsinkin seinää. Ulkopuolelle näkyvä osa on usein koristeltu.
Uljas uusi maailma (kuunnelma)
Uljas uusi maailma on Aldous Huxleyn samannimiseen romaaniin perustuva radiokuunnelma. Sen on ohjannut Martti Vuorenjuuri ja se on tehty Ylen Fabianinkadun studio Iirossa huhti-heinäkuussa 1958. Kuunnelma esitettiin ensimmäisen kerran kutsuvieraille marraskuussa 1959, mutta ensiradiointi tapahtui vasta 3. maaliskuuta 1966. Kuunnelma on ensimmäisiä elektronisen äänitaiteen kokeiluita Suomessa.
Terneiles
OAO Terneiles (venäjäksi ОАО "Тернейлес") Primorjen aluepiirissä sijaitseva yhdeksän tytäryritystä omistava suuri mekaanisen puunjalostusteollisuuden yritys, joka sai 2000-luvun alussa suuret hakkuuoikeudet alkuperäiskansalle osoitetuille metsäalueelle.
Lenni Linnala
Johan Leonard "Lenni" Linnala (vuoteen 1906 Borgman; 19. kesäkuuta 1878 – 28. huhtikuuta 1947) oli suomalainen sotilaskapellimestari, sotilasarvoltaan musiikkikapteeni.
Linnala hyväksyttiin 15-vuotiaana sotilassoittajaoppilaaksi ja soittotaidon kartuttua hän työskenteli jonkin aikaa Pietarissa orkesterimuusikkona. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1900–1904, mutta sai päästötodistuksen vasta 1908. Linnala työskenteli Mikkelissä kapellimestarina ja laulunopettajana 1904–1925. Hän oli Suomen valkoisen kaartin soittokunnan kapellimestari 1925–1932 ja Karjalan kaartin rykmentin kapellimestari 1933–1938. Linnala toimi päätyönsä ohessa Helsingin konservatorion soitinnuksen opettajana 1927–1933.
Musiikkiuransa aikana Linnala oli useiden laulu- ja soittojuhlien johtajana ja teki orkesteri-, puhallin- ja kuorosovituksia sekä julkaisi 1928 teoksen Harjoitelmia puhaltimille. Opintomatkoillaan Keski-Eurooppaan hän tutustui paikallisten sotilassoittokuntien toimintaan ja saamiensa vaikutteiden innostamana alkoi uudistaa suomalaisten sotilasorkesterien soitinkokoonpanoja sellaiseksi, että soittokunnista muodostuisi täydellisiä puhallinorkestereita, jolloin niissä olisi myös puupuhaltimien soittajia.
Linnalan veli oli säveltäjä Eino Linnala ja poika klarinetisti Eero Linnala.
Mikko Rönnholm
Mikko Armas Rönnholm (s. 8. helmikuuta 1946 Naantali) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja hän on naimisissa.
Break On Through (To the Other Side)
Break On Through (To The Other Side) on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Doorsin esikoislevyllä The Doors (1967) oleva kappale. Se on albumin tunnetuimpia kappaleita ”Light My Firen” ja ”The Endin” ohella.
Traóstalos
Traóstalos on vuori ja minolaisaikaisen vuorenhuippupyhäkön arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Siteían kunnassa noin 1,6 kilometriä itään Azokéramoksen kylästä. Vuoren korkeus on 515 metriä.
Vuorelta on laaja näköala itäiselle Kreetalle sekä ympäröivälle merialueelle. Vuorenhuippupyhäkkö on ollut käytössä sekä vanhalla että uudella palatsikaudella eli noin ajalla 1900–1425 eaa. Se on sijainnut Káto Zákroksen palatsikeskuksen ja Rousolákoksen (Palaíkastro) asutuksen puolessa välissä. Vuorelta on löydetty muun muassa kolmen pienen kulttirakennuksen jäänteet. Alueelta on löydetty myös muun muassa kivisiä alttareita sekä vuorenhuippupyhäköille tyypillisiä savisia ihmis- ja eläinfiguriineja sekä muita saviesineitä.
Traóstaloksen kaivaukset alkoivat Kostís Daváraksen johdolla vuosina 1963–1964 sekä uudelleen vuonna 1978. Stélla Chrysouláki jatkoi kaivauksia vuonna 1995.
Sitterviadukt (AB)
Sitterviadukt on Appenzeller Bahnen -yhtiön (AB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Appenzell–Gais sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Schwenden ja Rüten kuntien alueella Appenzell Innerrhodenin kantonissa.
Sillan pisin aukko, joen ylittävä osuus on 50 metriä pitkä terässilta. Silta on kokonaisuudessaan 296 metriä pitkä. Kaikkiaan silta-aukkoja on 34 kpl.
Anik Bissonnette
Anik Bissonnette OC CQ (s. 9. helmikuuta 1962 Montreal) on kanadalainen balettitanssija. Hän tuli laajalti tunnetuksi esiintymisistään Louis Robitaillen kanssa. Vuosina 1989–2007 hän toimi Les Grands Ballets Canadiensin ensitanssijana, ja vuosina 1983–2006 hän esiintyi vuosittain Montrealin Gala des Étoilesissa (Tähtigaala).
Bissonnette oli tanssikumppaninsa Louis Robitaillen kanssa myös naimisissa vuosina 1986–2001. Pari saavutti menestystä etenkin tulkinnoillaan baleteista, joissa esiintyy kansanomaisia teemoja; näiden joukossa on Rose Latulippe.
Jeff Blashill
Jeff Blashill (s. 10. joulukuuta 1973) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja, joka valmensi viimeksi NHL-joukkue Detroit Red Wingsiä.
Pelaajaura
Blashill syntyi Detroitissa, Michiganissa, mutta kasvoi Sault Ste. Mariessa. Hän pelasi yliopistokiekkoa maalivahtina Ferris State Universityssä vuosina 1994–1998. Vuonna 1994 hänet valittiin vuoden tulokas -palkinnon voittajaksi. Ennen yliopistouraansa Blashill pelasi USHL-joukkue Des Moines Buccaneersissä vuodet 1991–1994.
Valmentajaura
Pelaajauransa päättymisen jälkeen Blashill siirtyi Ferris Staten yliopiston joukkueen Bulldogsin apulaisvalmentajaksi vuonna 1999. Hän oli joukkueessa kolme kautta ennen siirtymistään Miamin yliopistoon RedHawksin valmentajaksi vuonna 2002.
Vuonna 2008 Blashill nimettiin Indiana Icen päävalmentajaksi ja toimitusjohtajaksi. Ice voitti heti hänen ensimmäisellä kaudellaan USHL:n mestarille annettavan Clark Cupin.
6. huhtikuuta 2010 Blashill nimettiin Länsi-Michiganin yliopiston Broncos -joukkueen päävalmentajaksi.
Heinäkuussa 2011 oltuaan vain yhden kauden Broncosissa, Blashill siirtyi NHL-seura Detroit Red Wingsin apulaisvalmentajan paikalle Mike Babcockin alaisuuteen.
25. kesäkuuta 2012 Blashillista tehtiin Red Wingsin AHL-farmiseura Grand Rapids Griffinsin päävalmentaja Curt Fraserin siirryttyä Dallas Starsin valmennukseen. Blashillin paikan Red Wingsissä otti NHL-veteraani Tom Renney.
Toisella kaudellaan Griffinsissä Blashill palkittiin AHL:n parhaalle valmentajalle annettavalla Louis A. R. Pieri Memorial Awardilla. Kahden ensimmäisen kauden aikana Blashill sai tilastoikseen Griffinsin päävalmentajana 88-48-2-12. Hänen valmennuskaudellaan Griffins sai kolme seitsemän ottelun voittoputkea, eikä hävinnyt kertaakaan enempää, kuin kahta ottelua peräkkäin runkosarjassa.
4. kesäkuuta 2014 julkaistiin Blashillin ja Detroit Red Wingsin solmima kolmivuotinen valmentajasopimus kauden 2016-2017 loppuun.
Griffinsin voitettua Rockford IceHogsin 1. huhtikuuta 2015, Blashillistä tuli ensimmäinen valmentaja joukkueen seurahistoriassa, joka on pystynyt kolmeen yli 40 voiton ja yli 90 pisteen kauteen. Kolmen kautensa aikana Griffinsissä hänen tilastokseen runkosarjassa muodostui 134-71-12-11. Pudotuspeleissä hän voitti seitsemän yhdeksästä pelatusta ottelusarjasta. Hän on ainoa valmentaja Griffinsin seurahistoriassa, joka on saanut joukkueen pudotuspeleihin kolmesti peräkkäisinä kausina.
Mike Babcockin siirryttyä Detroitista Toronto Maple Leafsiin, Blashill nimettiin odotetusti Red Wingsin päävalmentajaksi 9. kesäkuuta 2015. Toukokuussa 2020 Red Wingsin toimitusjohtaja Steve Yzerman ilmoitti Blashillin jatkavan joukkueen valmentajana. Toukokuussa 2021 Blashill teki uuden jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa. Kauden 2021-2022 päätyttyä Red Wings ilmoitti, ettei Blashill jatka joukkueen päävalmentajana.
Maajoukkue
Blashill on ollut Yhdysvaltojen maajoukkueen valmennuksessa kolmesti, Ivan Hlinkan muistoturnauksessa 2006, World Junior A Challengessa 2009 ja vuoden 2009 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Perhe
Blashill kasvoi Sault Ste. Mariessa, Michiganissa, jossa hänen isänsä Jim työskenteli professorina Lake Superior State Universityssä. Jim oli aiemmin työskennellyt poliisina sekä rikosoikeuden professorina yli 30 vuoden ajan. Blashillin veli Tim Blashill on myös pelannut ja valmentanut jääkiekkoa. Nykyisin hän valmentaa yliopistokiekkoa Big Rapidsissa. Hän on toiminut myös ohjelmakoordinaattorina Ferris Staten yliopiston Ewigleben Arenalla. Blashill ja hänen vaimonsa asuvat itäisessä Grand Rapidsissa kolmen lapsensa Teddyn, Josien ja Owenin kanssa.
Severus Konkola (jääkäri)
Severus Konkola oli suomalainen jääkäriluutnantti ja oopperalaulaja. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Severus Konkola nuorempi ja Hilma Olivia Hinkkala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Betty Härlingin kanssa. Konkola on haudattu Helsinkiin.
Opinnot
Konkola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1909 ja 1912–1915 sekä Berliinin kauppakorkeakoulussa vuonna 1910. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1915 ja otettiin auskultantiksi Turun hovioikeuteen. Yliopisto-opintojensa ohella hän otti myös laulutunteja A. Ojanperän oppilaana. Suomen sisällissodan jälkeen hän matkusti Saksaan jatkamaan lauluopintojaan professori Bachnerin oppilaana. Saksasta hän matkusti myöhemmin Italiaan jatkamaan lauluopintojaan Milanossa maestro Lauran oppilaana.
Jääkärikausi
Konkola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 31. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 5. maaliskuuta 1917, josta hänet laskettiin opintolomalle Dresdeniin lauluopintoja varten. Hän palasi takaisin komppaniaansa 10. lokakuuta 1917.
Joe Dallesandro
Joseph Angelo (Joe) Dallesandro (31. joulukuuta 1948 Pensacola, Florida, USA) on italialais-amerikkalainen elokuvanäyttelijä.
Dallesandro esiintyi 1960-luvulla Andy Warholin elokuvissa. Hän on usein esiintynyt juuri fyysistä minäänsä esittäen ja samalla julistautunut avoimesti biseksuaaliksi. Kuitenkaan hän ei ole koskaan tullut todelliseksi tähdeksi elokuvataivaalle. Dallesandroa pidetään 1900-luvun amerikkalaisen underground-elokuvan miehisenä seksisymbolina. Elämäkertakirjailija Michael Ferguson toteaa: Dallesandro oli ensimmäinen avoimesti eroottinen miespuolinen elokuvien seksisymboli, joka käveli alastomana yli valkokankaan.
Severus Konkola (jääkäri)
Sisällissodan jälkeinen aika
Konkola siirrettiin toukokuun alkupuoliskolla vuonna 1918 3. Jääkärirykmenttiin, joka nimettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3:ksi. Konkola kumminkin sairastui ja joutui pois palveluksesta, mutta palasi sairauslomalta rykmenttiin 10. lokakuuta 1918 oikeastaan vain erotakseen armeijasta 22. lokakuuta 1918.
Joe Dallesandro
Elämä
Teini-ikäisenä Dallessandro elätti itseään toimimalla alastonmallina ja miesprostituoituna ja lopulta hän päätyi gay-aiheisiin pornografisiin filmeihin. Myöhemmin elämänsä aikana antamassaan haastattelussa Dallesandro on sanonut: ”Myrskyvuosinani oli tarkoituksenani vain pitää huolta omasta itsestäni. Noiden ihmisten kohtaaminen sai minut rauhoittumaan. He osoittivat minulle erilaisen puolen elämästä. Oma haluni oli laajentaa elämänkokemuksiani… Tajusin myöhemmin, että olin etsinyt itselleni isähahmoa ja jotakuta joka rakastaisi minua.” On nähtävä, että Martin Dubermanin elokuvassa ’’Cures’’ esiintyvä henkilä ”Ned” on kuva myrskyvuosien nuoresta Joe Dallesandrosta.
Severus Konkola (jääkäri)
Aiheesta muualla
Kaksi Severus Konkolan Hakkapeliitta-lehdessä ilmestynyttä muistelmaa:
Joe Dallesandro
Elämä
Dallesandro tapasi Andy Warholin ja Paul Morrisseyn vuonna 1968 kun he olivat kuvaamassa elokuvaa The Loves of Ondine ja he palkkasivat nuorukaisen elokuvaan välittömästi.
Dallesandro oli itsestään selvä valinta teini-ikäisen poikaprostituoidun rooliin elokuvassa Flesh, missä hänellä oli useita alastonkohtauksia. Tämän elokuvaroolinsa ansiosta Dallesandrosta elokuvasta tuli kansainvälinen menestys. Näin Dallesandrosta tuli suosituin ja tunnetuin Warholin tähdistä.
Hän esiintyi myös elokuvissa Lonesome Cowboys, Trash, Heat, Andy Warhol's Frankenstein sekä Andy Warhol's Dracula, joka olivat kaikki Paul Morrisseyn ohjaamia. Kaksi viimeisintä filmia kuvattiin Euroopassa ja kuvausten jälkeen Dallesandro ei halunnut palata Yhdysvaltoihin. Hän jatkoi uraansa esiintymällä pääsääntöisesti ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa lopun 1970-lukua, ja palasi Yhdysvaltoihin vasta 1980-luvun alkupuolella. Hän esiintyi useissa elokuvissa ilman Warholin tai Morrisseyn tukea. Hän tuli tunnetuksi esittäessään 1920-luvun gangsteria Lucjy Lucianoa Francis Coppolan filmissa The Cotton Club. Hän myös esitti uskonnollista kiihkoilijaa John Watersin elokuvassa Cry Baby.
Dallesandrolla on kuuluisa tatuointi oikean käsivartensa yläosassa ja siinä lukee Little Joe, ja hänet on kuvattu rakasta kiinnostuneena Little Joena Lou Reedin vuonna 1972 ilmestyneessä kappaleessa Walk on the Wild Side, joka on kirjoitettu Reedin Warholin The Factory -studiolla tapaamista henkilöistä. Andy Warhol valokuvasi myös Dallesandron sepaluksen tiukkoihin farkkuihin pukeutuneena. Tästä kuvasta tuli maailmankuulu, kun se sijoitettiin Rolling Stonesin albumin Sticky Fingers kansikuvaksi. Dallesandro on kertonut elämäkertansa kirjoittajalle Michael Fergusonilla. ” Se oli kokoelma roskakuvia, jotka Andy heitti pois. Hän ei käyttänyt sitä piirustukseen tai mihinkään muuhunkaan, mutta tarpeeksi terävänä toistoltaan koska ajatteli käyttää sitä, muuta tarkoitusta hänellä ei ollut.” 1980-luvulla vaikuttaneen brittiläisen The Smiths-yhtyeen laulajan ja sanoittajan Morrisseyn toimesta heidän debyyttialbuminsa kannessa oli still-kuva Joe Dallesandrosta elokuvassa Flesh.
John Waters on kuvannut Joe Dallesandroa ”loistavaksi näyttelijäksi” joka on ikuisesti muuttanut miesten seksuaalisuutta valkokankaalla.” Dallesandro on nähty sekä underground-elokuvien että gay-kulttuurin ikonina ja sen seurauksena hän on saanut osakseen laajaa kulttimainetta.
Dallesandro on avioitunut kolmesti ja hänellä on avioliitoistaan kaksi poikaa. Nykyisin hän johtaa hotellia Hollywoodin keskustassa ja elää kahdestaan kissansa Brookyn kanssa. Hän toteaa: ”Olen elänyt täyttä elämää, minulle on tapahtunut isoja asioita. On ollut joitakin kärsimyksiä. Mutta kaikkiaan asian ovat kuitenkin olleet mainiosti.”
007 ja kultainen ase (täsmennyssivu)
007 ja kultainen ase (The Man with the Golden Gun) voi tarkoittaa:
Toiminnanohjaus
Toiminnanohjauksella tarkoitetaan joko taito- eli toimintamuistin ei-tahdonalaista toimintaa tai tahdonalaisia keinoja, joilla haluttu tavoite pyritään saavuttamaan. Viimeksi mainittuihin kuuluvat esimerkiksi oman toiminnan tietoinen suunnittelu, koordinointi ja valvominen.
Toiminnanohjauksen häiriöt
Toiminnanohjauksen häiriöillä viitataan muun muassa ADD-/ADHD:ssä, Autismin kirjon oireyhtymissä, älyllisessä kehitysvammaisuudessa ja vaskulääridementiassa esiintyviin kognitiivisiin vaikeuksiin, jotka voivat lievinäkin haitata arjesta ja työtehtävistä selviytymistä. Toiminnanohjauksen häiriöt ovat samoja oireita, joita esiintyy dementoivissa sairauksissa, mutta dementia-sanaa käytetään yleensä vain silloin, kun potilaan kognitiivinen taso laskee aiemmasta.
Toiminnanohjauksen häiriöt voivat liittyä joko taito- eli toimintamuistin tahdosta riippumattomaan toimintaan tai tahdonalaiseen tietoiseen toiminnanohjaukseen.
Ylemmän tason tietoisen toiminnanohjauksen ongelmat tarkoittavat puutteellista kykyä suunnitella, koordinoida ja valvoa tietoisesti omaa toimintaansa.
Tahdosta riippumaton eli automaattinen taito- eli toimintamuisti huolehtii esimerkiksi siitä, että ihmiset kykenevät muistamaan asioita ilman, että heidän olisi tarvinnut painaa niitä tietoisesti mieleensä. Osa toimintamuistin säätelemistä toiminnoista liittyy asioiden tekemiseen aina samalla tavalla samassa tilanteessa kuten avainten laittaminen paikoilleen kotiin saavuttaessa ja valojen sammuttaminen kotoa poistuttaessa. Niin ikään motorinen harjaantuminen liittyy siihen, että aivojen alemmat osat ottavat vastatakseen tiettyjen liikesarjojen suorittamisesta, jolloin toiminta voi tapahtua taloudellisemmin ja nopeammin kuin tietoisen ohjauksen avulla.
Muistissa on myös erityinen ennakoiva osa-alue, joka huolehtii, että omaan toimintaan liittyvät asiat aktivoituvat ihmisen mielessä juuri oikeana ajankohtana. Ihmiset esimerkiksi pukevat yleensä automaattisesti alusvaatteet ennen päällysvaatteita ilman, että heidän tarvitsee suunnitella vaatteidensa pukemisjärjestystä. Toiminnanohjauksen häiriö saattaa kuitenkin oireilla kehitysvammaisilla Kannerin autisteilla ja aivovauriopotilailla siten, että he saattavat pukea vaatteet väärässä järjestyksessä.
Toiminnanohjauksen häiriöiden arviointiin ei ole olemassa luotettavia testejä.
Toiminnanohjauksen häiriöiden kompensointi
Työnantaja voi halutessaan kompensoida työntekijällään esiintyvää ylemmän tason toiminnanohjauksen häiriötä tarjoamalla hänelle aktiivisia työnjohdollisia palveluita. Jos häiriö on paha, ihminen tarvitsee hoitajaa, joka suunnittelee ja aikatauluttaa hänen toimintaansa reaaliajassa.
Automaattisessa toiminnanohjauksessa esiintyviä häiriöitä voi pyrkiä kompensoimaan niitä tietoisella toiminnan ohjauksella kuten tarkalla etukäteissuunnittelulla sekä kalenterin ja muistilappujen seuraamisella. Samoina toistuvien helppojen rutiinitoimintojen suorittaminen tietoisen suunnittelun ja muistilappujen avulla kuluttaa kuitenkin aivokapasiteettia ja henkistä energiaa, jotka olisivat käytettävissä muihin asioihin, jos ihmisellä ei olisi toiminnanohjauksen häiriötä.
Gouménissa
Gouménissa on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Paionían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γουμένισσας, Dimotikí Enótita Gouménissas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kilkíksen alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 130 ja varsinaisen Gouménissan kaupungin väkiluku 3 609 (vuonna 2011).
Gouménissa sijaitsee Kreikan pohjoisosassa lähellä Pohjois-Makedonian rajaa. Gouménissa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Paionían kunnaksi yhdessä Axioúpolin, Evropóksen, Livádian ja Polýkastron kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Gouménissa on Gouménissan, Axioúpolin ja Polýkastron hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali, Pyhän Georgioksen katedraali (Mitropolitikós Naós Agíou Georgíou).
Kunnallisyksikön osat
Gouménissan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen sekanelinpelin voittajista
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus on vuosittain järjestettävä tennisturnaus, joka pelataan kovapohjaisilla ulkokentillä USTA Billie Jean King National Tennis Centerissä, Flushing Meadows–Corona Parkissa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Jouni Myllymäki
Jouni Olavi Myllymäki (s. 12. heinäkuuta 1962 Tampere) on suomalainen pikajuoksija.
Myllymäki voitti 200 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1991 (ajalla 21,28) ja oli pronssilla vuonna 1990. 100 metrin juoksussa hän saavutti SM-pronssia vuosina 1986 ja 1991. Viestijuoksun SM-kisoissa hän saavutti Viipurin Urheilijoiden joukkueessa 4×100 metrin viestissä kultaa 1987 ja hopeaa 1991 ja 4×400 metrin viestissä kultaa 1987. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin juoksussa kultaa 1987 ja 1988 ja hopeaa 1990 sekä 200 metrin juoksussa pronssia 1985.
Myllymäki oli neljästi mukana sisäratojen arvokisoissa 60 metrin juoksussa, kolmesti EM-kisoissa (1987, 1989, 1990) ja kerran MM-kisoissa (1989), parhaana saavutuksenaan välieräpaikka Haagin EM-kisoissa 1989.
Myllymäen ennätys 100 metrillä oli 10,51, 200 metrillä 21,28 ja hallissa 60 metrillä 6,73. Myllymäki edusti Tampereen Pyrintöä (1978–1986) ja Viipurin Urheilijoita (1987–). Häntä valmensivat Tapani Saari (1979–1982) ja Markku Juhola (1983–).
Brachyhypopomus bennetti
Brachyhypopomus bennetti on puikkoveitsikalojen (Hypopomidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se löydettiin vuonna 2013 Amazonjoesta. Lajilla on suuri sähköelin sekä lyhyt, paksu "häntä".
Seututie 969
Seututie 969 on Lapissa Inarin kunnan alueella kulkeva seututie. Tie kulkee Inarijärven etelärantaa Akujärveltä Nellimin kautta Virtaniemen rajanylityspaikalle. Tien pituus on 44 kilometriä. Virtaniemen rajanylityspaikan kautta tie jatkuu Venäjän Nikeliin.
Paralía Livadóstras
thumb|left|90px|Antiikin Kreusiista löydetty niin kutsuttu Livadóstran [[Poseidon. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.]] Antiikin Kreusis oli Thespiain kaupungin satama. Kyseistä nimeä käytti Strabon; Pausanias viittasi kaupunkiin Kreusan nimellä. Kaupunki kukoisti noin ajalla 750 eaa.–640 jaa. ja siellä oli noin 3 000 asukasta. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi nykyisen Korompíli-vuoren rinteellä lähellä merenrantaa. Sen torneilla varustetut linnoitusmuurit rakennettiin 300-luvulla eaa. Niiden pituus oli noin 300 metriä. Muureista on säilynyt osia.
Väinö Luoma
Väinö Luoma (29. tammikuuta 1887 Raahe – 6. lokakuuta 1952 Tukholma) oli suomalainen Akateemisen kirjakaupan pitkäaikainen johtaja, joka kehitti johtamastaan yrityksestä alallaan suurimman Pohjoismaissa.
Paralía Livadóstras
Leuktran taistelun jälkeen Epameinondas rakennutti alueelle telakan 50 kolmisoudun rakentamiseksi. Paikka oli merkittävä satama edelleen venetsialaisvallan ja osmanivallan aikana. Katalaanivallan aikana 1300-luvulla alue sai nimen Riva d’ ostria, mistä nykyinen nimi on peräisin. Alueella on muun muassa 1300-luvulta peräisin oleva torni.
Seututie 969
Tie on pääosin sorapintainen, mutta tien asfaltoinnista ja kunnostamisesta on tehty päätös. Hankkeen kustannusarvio on 10,4 miljoonaa euroa.
Väinö Luoma
Luoman isä oli hovioikeuden asessori ja kansanedustaja Albert Luoma, äiti Amanda Maria Snellman ja puoliso vuodesta 1932 Siiri Weissman. Ranskan kielen opiskelija Luoma tuli Akateemisen kirjakaupan palvelukseen myyntiapulaiseksi vuonna 1907 ja eteni sitten osaston johtajaksi ja yritykseen hankitun Waseniuksen kirjakaupan johtajaksi. Palattuaan takaisin pääliikkeen johtajaksi neljän vuoden jälkeen Luoma tuli myös Akateemisen kirjakaupan osakkaaksi, ostamalla kolmanneksen yhtiön osakkeista. Kun Stockmann osti Akateemisen kirjakaupan vuonna 1930 ja se muutti toimimaan tavaratalon yhteyteen, Luoma jatkoi kirjakaupan johtajana. Hän oli myös emoyhtiön hallintoneuvoston jäsen vuoteen 1934 saakka. Vuonna 1939 Luomasta tuli kirjakaupan toimitusjohtaja, seuraavana vuonna kirjakauppayhtiö sulautettiin Stockmanniin. Kirjakaupan liikevaihto kasvoi sotavuosina Luoman johdossa 190 prosenttia, sotien jälkeen yritys taas menestyi muun muassa tarjoamalla englanninkielistä asiantuntijakirjallisuutta ja 1950-luvulta alkaen yhä enemmän myös ulkomaankielistä kaunokirjallisuutta. Luoma oli vaativa johtaja, mutta toisaalta kun hän aloitti johtajana Suomen merkittävimmässä kirjakaupassa, hän oli vuoteen 1947 mennessä kehittänyt Akateemisen kirjakaupan alallaan Pohjoismaiden suurimmaksi yritykseksi.
Paralía Livadóstras
Livadóstran kirkot on omistettu Pyhälle Spyridonille (Ágios Spyrídon) ja Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos). Kylässä on lähialueen pisin, noin kilometrin pituinen uimaranta.
Pekka Setälä
Pekka Sakari Setälä (s. 23. tammikuuta 1990) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija, joka edusti Korisliigassa Tampereen Pyrintöä.
Ura
Setälän kasvattajaseura on Tampereen Pyrintö, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella Setälä pelasi kolme ottelua 11,7 pisteen keskiarvoilla. Kausi oli hänen osaltaan kuitenkin rikkonainen loukkaantumisten takia. Kesällä 2009 Setälä teki Pyrinnön kanssa jatkosopimuksen. Samoin syyskuussa 2010.
Andvari
pienoiskuva|Drävlen riimukiven kuva, jonka uskotaan esittävän Andvaria. Andvari ("Valpas") on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö, joka pystyy muuttumaan haueksi. Kääpiö elää koskessa ja kerää suuren aarteen sormuksensa Andvaranautin avulla. Loki saa Andvarin kiinni meren jumalatar Ránin kutomalla verkolla ja pakottaa kääpiön luovuttamaan kaiken keräämänsä kullan. Andvari yrittää kuitenkin pitää sormuksensa, jotta voisi kerätä rikkaudet uudestaan. Mutta Loki pakottaa hänet luopumaan myös sormuksesta. Silloin kääpiö kiroaa varastetun kullan, ja se tulee tuottamaan onnettomuutta kaikille tuleville omistajilleen. Jumalat maksavat kullalla verirahan Reginin ja Fafnirin isälle Hreidmarrille, sillä Loki on tappanut tämän pojan Otrin. Tämä taru toimii myöhemmin Nibelungein laulun esinäytöksenä.
Àstrid Bergès-Frisbey
Àstrid Bergès-Frisbey (s. 26. toukokuuta 1986 Barcelona, Espanja) on espanjalais-ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa merenneito Syrenaa elokuvassa Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä (2011).
Labyrintti
thumb|Jerikon kaupunki on kuvattu labyrinttinä keskiaikaisessa käsikirjoituksessa Labyrintti on sokkelomainen eksyttäväksi suunniteltu rakennus tai kuvio. Labyrintissa on sokkelosta poiketen yksikäsitteinen kulkureitti, jota ei ole suunniteltu vaikeaksi kulkea. Termiä labyrintti käytetään usein sokkelon synonyyminä, mutta sokkelossa on keskustaan johtavan Eulerin polun lisäksi umpikujiin johtavia reittejä, joihin on mahdollista eksyä. Labyrintissä on vain yksi umpikujaton kulkureitti portilta keskustaan ja takaisin.
Esihistoriallisten labyrinttien arvellaan olleen pahansuopien henkien ansoja tai rituaalitanssien polkuja. Eräät labyrinttikuviot näyttävät kuvaavan muurien ympäröimää kaupunkia tai linnoitusta torneineen ja katuineen. Keskiajalla labyrintit symboloivat Jumalan luo johtavaa polkua, jonka alkupisteenä on syntymä. Labyrintti voi olla pyhiinvaellusmatkan symbolinen toteutustapa; ihmiset voivat vaeltaa labyrintissä kohoten kohti pelastusta tai valaistusta. Monilla ihmisillä ei ole varaa matkustaa pyhille paikoille ja pyhiin maihin, joten he käyttävät labyrinttiä samaan tarkoitukseen.
Labyrinttejä on nykyisin mm. puistoissa.
Muinaiset labyrintit
Vanhimmat tunnetut esimerkit labyrinttikuviosta ovat pieniä petroglyfejä eli kalliopiirroksia 3500–2500 vuotta sitten. Niitä on löydetty muun muassa Sardiniasta, Val Camonicasta, Espanjan Pontevedrasta ja Cornwallista.
Plinius vanhempi mainitsee neljä muinaista labyrinttiä: kreetalainen labyrintti, egyptiläinen labyrintti, lemnialainen labyrintti ja italialainen labyrintti.
Kreetan labyrintti ja myytti Minotauroksesta
Sana labyrintti on esikreikkalaista alkuperää ja erään yleisimmän tulkinnan mukaan johdettavissa labrys-sanasta, joka merkitsee arkaaista kaksoiskirveen symbolia. Kun sanaan lisätään paikkaa merkitsevä pääte ”-inthos” saadaan labyrinthos, ”kaksoiskirveiden paikka”. Sanaa ”labrys” käytettiin Vähässä-Aasiassa, Lyydiassa tai Kaariassa. Kreetalla kaksoiskirves oli nimeltään wao. Manner-Kreikassa käytettiin sanaa pelekys.
thumb|Roomalainen mosaiikki Theseuksesta ja Minotaurista. Rhaetia, Sveitsi Kreetalainen labyrintti oli legendojen mukaan Daidaloksen rakentama ja pohjautui egyptiläisen labyrintin pohjakaavaan. Labyrintti on kuuluisa, sillä kreikkalaisen mytologian mukaan hirviö Minotauros, puoliksi ihminen ja puoliksi härkä, asui siellä. On kuitenkin mahdollista, ettei rakennusta ollut koskaan todella olemassa. Antiikin kirjoittajien mukaan labyrintti sijaitsi lähellä Knossosta, ja se esiintyy kolikoissa, mutta arkeologisissa kaivauksissa ei ole löytynyt mitään siihen viittaavaa ellei vanhoissa kirjoituksissa sitten ole tarkoitettu palatsia. Myöhemmät kirjoittajat ovat sijoittaneet labyrintin Gortynaan, mutta sieltä löydetyt jäänteet ovat itse asiassa kivilouhoksen raunioita.
Myyttien mukaan Ateenan prinssi Theseus meni labyrinttiin ja tappoi viimein Minotauroksen. Kreetan prinsessa Ariadne avusti Theseusta antamalla hänelle lankakerän, jota purkamalla Theseus löysi eksymättä takaisin ulos labyrintistä. Tarinan mukaan Kreetan labyrintissa oli siis umpikujia ja se oli sokkelomainen.
Minoksen labyrintti
Arthur Evansin teorian mukaan Knossoksen sokkelomainen palatsi Kreetalla on ”kaksoiskirveiden talo” eli labyrintti. Tämän teorian mukaan Theseus ja Ariadne olisivat siis seikkailleet Minokselle rakennetun Knossoksen palatsin sokkeloissa. Palatsin tuhoutumisen jälkeen tuhannen vuoden kuluttua uusi, Gortynan labyrinttiluolan kanssa kilpaileva Knossoksen labyrintti näytettiin vierailijoille ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Kolmannella vuosisadalla eaa. Knossoksen kolikot oli leimattu labyrinttisymbolilla. Tämän aikakauden vallitseva labyrinttimuoto on yksinkertainen seitsemänkehäinen, joka on tunnettu klassisena labyrinttinä.
Ariadnen labyrintti
Vaihtoehtoinen tulkinta palatsiteorialle löytyy Knossoksesta noin 3 400 vuotta vanhasta mykeneläisestä savitaulusta, jossa mainitaan ”labyrintin valtiatar”, jolle uhrattiin lahjaksi hunajaa. Tässä kuvattu labyrintti on ollut jonkinlainen muista uhripaikoista poikkeava erityinen palvontapaikka.
Tämän tulkinnan mukaan kreetalainen labyrintti toimi tanssialustana ja oli tehty Ariadnelle eikä Minokselle. Homeroksen Iliaassa kuvataan näkymä, jonka Hefaistos kaiversi Akilleen panssariin. Yksi kaiverruksen kuvista esitti tanssilattiaa ”kuten se, jonka Daedalus avarassa Knossoksen kaupungissa rakkauden lukkojen Ariadnelle” Labyrintin tanssi on kuvattu panssarissa, jossa ”naimisiinmenohaluiset tytöt tanssivat sen ympärillä kädet toistensa ranteissa kiinni… kiertäen pehmeästi kuin savenvalajan pyörää jaloillaan… ja juoksivat linjassa kohdatakseen toisensa.”
Platon ja Herodotos
thumb|Klassinen labyrintti Platonin kirjoittamassa dialogissa nimeltä Euthydemos Sokrates kuvaa loogisen argumentin labyrinttimäistä kulkua:
Egyptiläinen labyrintti sijaitsi Herodotoksen ja Strabonin kuvausten mukaan itään Moeris-järvestä, vastapäätä Arsinoëa tai Crocodilopolista. Egyptologien mukaan sana merkitsee ”järven sisäänkäynnin luona oleva temppeli”.
Herodotos kuvailee toisessa historiakirjassaan labyrinttiä monimutkaisena egyptiläisenä rakennuksena, ”lähellä krokotiilikaupungiksi nimettyä paikkaa”.
Roomalainen labyrintti
Roomalaisen lattian mosaiikkimallissa yksinkertainen klassinen labyrintti on muuntunut neliömäiseksi ja meanderikuvioiseksi mutta on silti tunnistettavissa. Usein mosaiikkilabyrinttien keskustassa on Minotauroksen kuva. Roomalainen meander-malli kehittyy asteittain kohti nelipoimuista keskiaikaista labyrinttiä. Roomalainen labyrintti symboloi kuolemaa ja voittoisaa paluuta: Hadrumentumissa Pohjois-Afrikassa (nykyisin Sousse) roomalaisen perhehaudan lattiassa on nelipoimuinen mosaiikki, keskellä kuoleva Minotauros ja kirjoitus: HICINCLUSUS.VITAMPERDIT ”Aidattu tähän, hän menettää elämän”. Vergilius ja Dio Cassius kuvaavat Ludus Troiae -nimistä labyrinttimäistä peliä jota pelattiin hautajaisrituaalien yhteydessä.
Keskiaikaiset labyrintit
thumb|Chartresin katedraalin labyrintti. Keskiaikainen labyrinttisuunnittelun kukoistuskausi oli 1200–1300-luvuilla goottilaisten katedraalien pääkäytävien labyrinttikuvioissa. Tunnetuimpia ovat Chartresin katedraali ja Amiensin katedraali Pohjois-Ranskassa ja Siena Toscanassa. Tätä suunnittelumallia käytettiin monissa turvelabyrinteissä Englannissa, kuten Wingissä, Rutlandissa, Hiltonissa, Cambridgeshiressa, Alkboroughissa (Pohjois-Lincolnshire), ja Saffron Waldenissa Essexissä. Myös keskiaikaisissa käsikirjoituksissa on erilaisten labyrinttien kuvia.
Jatulintarhat
Pohjois-Euroopassa rakennettiin kivilabyrinttejä eli Jatulintarhoja. Nämä labyrintit sijaitsevat yleisimmin merialueilla ja ne on rakennettu enimmäkseen yksinkertaiseen klassiseen muotoon. Suurin osa näistä sijaitsee niin alhaalla lähellä merenpintaa, että ne on voitu rakentaa vasta keskiajalla tai myöhemmin. Tanskassa, Gotlannissa ja Suomessa jatulintarhakuviota esiintyy myös keskiaikaisten kivikirkkojen seinämaalauksissa. pienoiskuva|Osa puutarhalabyrinttiä.
Puutarhalabyrintit
Puutarhasuunnittelussa labyrintti tai sokkelo tarkoittaa mutkikasta pensasaitojen reunustamien polkujen verkostoa. Niiden keskellä on yleensä aukea alue, jonne kävijät yrittävät löytää. Puutarhojen labyrintit on rakennettu niin, että niiden syövereistä on vaikeaa löytää keskustaa tai ulospääsyä. Puutarhalabyrintit ovat vanhojen geometristen puutarhojen perillisiä.
Tunnetuin puutarhalabyrintti sijaitsee Isossa-Britanniassa, Hampton Courtin palatsia ympäröivässä puutarhassa lähellä Lontoota. Se on toteutettu Vilhelm III:n aikana. Hampton Courtin palatsin labyrintti muodostuu kujista, joita reunustavat pensasaidat. Aidanteet olivat alun perin valkopyökkiä, jotka on sittemmin korvattu orjanlaakerilla, marjakuusilla ja muilla puilla. Labyrintin keskustaan pääsee kääntymällä heti sisään tultaessa vasempaan ja sen jälkeen kahdessa ensimmäisessä risteyksessä oikealle, ja sen jälkeen aina vasemmalle.
Muun maailman labyrintit
Muualta kuin Pohjois-Euroopasta tunnetaan kivilabyrinttejä brittiläisiltä Scillyn saarilta ja Intian Tamil Nadun maakunnasta. Muissa muodoissa kaiverruksina, maalauksina ja tekstiilikuvioina erilaisia labyrinttikuvioita tunnetaan kaikista maanosista.
Modernit labyrintit
Viime vuosina on virinnyt uutta mielenkiintoa labyrinttisymboleihin, mikä on inspiroinut modernien labyrinttirakennelmien tekoon, muun muassa Willen Park Milton Keynesissä, Gracen katedraali San Franciscossa, Taptonin puisto Chesterfieldissä ja the Labyrinthe de Harbor 16 Montrealissa.
Labyrintti-pelissä on kahden akselin suhteen kääntyvä tasopinta, jossa on labyrintti ja reikiä. Pelissä on tarkoitus kuljettaa kuula läpi labyrintin alkupisteestä loppupisteeseen reikiä välttäen. Lukemattomissa tietokoneohjelmissa ja -peleissä on käytetty labyrinttejä. Labyrintit ovat esiintyneet muun muassa Tomb Raider -pelisarjassa.
Kreikkalaisen labyrintin modernit tulkinnat
Moderneihin kuviin on sekoitettu labyrintti siten, että siihen voi eksyä.
Ilinka Crvenkovska on muuntanut labyrintti-myytin porrastetuksi peliksi, jossa edetään ihmisen kohtalon käsitteissä ja joita voi hallita. Minotauros tappoi Theseuksen itsemurha-aktissa tullakseen kaupungin hurjistuneiden ihmisten tappamaksi.
Argentiinalainen kirjailija Jorge Luis Borges käytti labyrintin ideaa novelleissa. Hänen modernin kirjallisuuden käyttämä labyrintti on inspiroinut todella monta muuta tekijää heidän omissa teoksissaan (esimerkiksi Umberto Econ Ruusun nimija Mark Z. Danielewskin House of Leaves).
Rabén & Sjögren
Rabén och Sjögren Bokförlag on ruotsalainen kirjankustantamo, jonka perustivat 1942 Hans Rabén ja Carl-Olof Sjögren. He erikoistuivat lasten- ja nuortenkirjojen julkaisemiseen.
Rabén & Sjögren julkaisee muun muassa Astrid Lindgrenin kirjoja. Kustannusyhtiön yhteistyö Lindgrenin kanssa alkoi, kun Lindgrenin kirja Britt-Marie lättar sitt hjärta (Riitta-Maija keventää sydäntään) voitti kustantamon lastenkirjakilpailun vuonna 1944. Muita kustantamon kirjailijoita ovat Gunilla Bergström, Ove Allansson, Svante Foerster, Hans O. Granlid, Birger Norman, Inger Edelfeldt, Inger ja Lasse Sandberg, Mårten Sandén, Jostein Gaarder, Lennart Hellsing, Niklas Krog, Barbro Lindgren ja Per Nilsson.
Vuodesta 1998 R & S on kuulunut Norstedtsiin. R & S:n tytäryhtiö on Citadell.
Emilie Holmberg
Emilie (joskus Emelie) Augusta Christina Holmberg (6. toukokuuta 1821 Tukholma – 26. maaliskuuta 1854 Columbia, Etelä-Carolina) oli ruotsalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut laulaja, pianisti, urkuri ja säveltäjä.
Elämä
Holmbergia kasvatti Ulrica-vaimonsa kanssa säveltäjä Eduard Brendler. Hän sai opetusta harmoniassa Erik Drakelta ja laulamisessa Johan Peter Cronhamnilta. Hän julkaisi ensimmäisen laulukokoelmansa 14-vuotiaana. Hän esiintyi myös monissa konserteissa Tukholmassa ja saavutti varhain merkittävän aseman kaupungin musiikkipiireissä. Vuonna 1841 Holmberg valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Holmberg piti Tukholmassa 1840-luvun alussa omaa musiikkikouluaan. Vuonna 1843 hän matkusti kirjailija Julia Nybergin kanssa Pariisiin, jossa hän pääsi Henri Herzin oppiin. Palattuaan vuonna 1844 Tukholmaan hän meni naimisiin Peder Hjalmar Hammarskjöldin kanssa. Pariskunta lähti pian Yhdysvaltoihin, jossa vaimo järjesti jo helmikuussa 1845 vokaali- ja soitinkonsertin Washingtonissa. Tapahtumassa esiintyi myös Ole Bull. Onnistunutta konserttia seurasivat esiintymiset muissa kaupungeissa, kuten New Orleansissa. Tämän jälkeen Holmberg otti vastaan urkurin toimen kirkossa Charlestonissa, Etelä-Carolinassa, jossa hän myös perusti filharmonisen seuran.
Holmberg sai miehensä kanssa neljä lasta, joista kaikki syntyivät Yhdysvalloissa. Kahdesta tyttärestä tuli muusikoita.
Tuotanto
Kaikki Holmbergilta säilyneet teokset ovat Ruotsissa julkaistuja: vuosina 1835–43 häneltä ilmestyi viisi pianolla säestettävien laulujen kirjaa. Merkittäviä ruotsalaisnaisia käsittelevä kirja Anteckningar om svenska qvinnor (1864–66) mainitsee Holmbergin teoksiksi kaksi muutakin laulukokoelmaa, mutta vain viisi on löydetty.
Jhansi
Jhansi on kaupunki Pohjois-Intiassa, Uttar Pradeshin osavaltion lounaisosassa. Vuonna 2011 kaupungissa oli noin 505 000 asukasta.
Tornionmäen koulu
pienoiskuva|Tornionmäen koulu syksyllä 2019 Tornionmäen koulu oli Kouvolan Tornionmäessä sijainnut peruskoulun ala-aste. Se lakkautettiin vuonna 2014 ja oppilaat siirtyivät uuteen, muutaman sadan metrin päähän rakennettuun Mansikkamäen koulun. Koulussa oli noin 200 oppilasta luokilla 1–6. Koulurakennus oli tyhjillään kevääseen 2019 saakka, vaikkakin rakennus oli ennen sitä joidenkin yhdistysten käytössä. Keväällä 2019 Sarkolan koulu siirrettiin väistötiloihin entisen Tornionmäen koulun rakennukseen. Sarkolan koulu toimii väistötiloissa kesään 2022 saakka, jolloin Sarkolan uusi koulu valmistuu.
Koulun historia
Tornionmäessä on annettu kouluopetusta vuodesta 1938 lähtien, jolloin perustettiin Valkealan ja Kouvolan kauppalan raja-alueelle Tornionmäen kansakoulu. Vuonna 1950 Tornionmäen alue liitettiin Kouvolaan ja vuonna 1953 valmistui uusi koulurakennus, jossa Tornionmäen koulu toimi lakkauttamiseen asti. Vanha koulurakennus toimi sittemmin nuorisotalona ja on vuodesta 2002 lähtien ollut partiolaisten, taiteilijaryhmä Tajun ja Kouvolan Radiokerhon radioamatöörien käytössä.
Molly Hatchet
Molly Hatchet on yhdysvaltalainen rockyhtye, jota pidetään yhtenä southern rockin suurimmista vaikuttajista yhdessä Lynyrd Skynyrdin kanssa. Yhtyeen perustivat Dave Hlubek ja Steve Holland vuonna 1971. Tunnetuimpaan Molly Hatchet -kokoonpanoon kuuluivat laulaja Danny Joe Brown, kitaristit Dave Hlubek, Duane Roland, Steve Holland, basisti Banner Thomas ja rumpali Bruce Crump. Molly Hatchet on erityisen tunnettu hittikappaleestaan ”Fall of the Peacemakers”. Huolimatta suuresta menestyksestään Yhdysvalloissa Molly Hatchet ei ole saanut kovinkaan suurta huomiota muualla maailmassa.
Molly Hatchetin musiikkityyli muodostuu pitkälti raskaiden kitarariffien säestämistä kappaleista, joihin kuuluu yleensä yksi tai useampi kitarasoolo. Varsinkin nopeat ja erittäin tekniset kitarasoolot (kuten kappaleessa ”Flirtin’ With Disaster”) ovat muodostuneet yhtyeen tavaramerkiksi. Toinen tavaramerkki ovat studioalbumien kansikuvat, jotka ovat yleensä fantasia-aiheisia maalauksia. Yhtyeessä ei ole nykyään jäljellä ainuttakaan alkuperäisjäsentä.
1970-luku
Molly Hatchetin perustivat kitaristit Dave Hlubek ja Steve Holland vuonna 1971. Yhtyeen kotipaikkakunta on Floridan Jacksonville, josta on kotoisin myös toinen southern rock -yhtye Lynyrd Skynyrd, jonka jäsenten ystäviä Molly Hatchet oli. Lynyrd Skynyrd on aina ollut tärkeä esikuva ja suunnannäyttäjä Molly Hatchetille. Toinen suuri vaikuttaja Molly Hatchetille oli The Allman Brothers Band. Nimensä yhtye otti ilotytöltä, joka legendan mukaan surmasi asiakkaansa maksun saatuaan. Vuonna 1975 yhtyeeseen liittyivät kitaristi Duane Roland, basisti Banner Thomas ja rumpali Bruce Crump. Hlubek lauloi ennen Danny Joe Brownin liittymistä solistiksi vuonna 1976. Molly Hatchetin alkuperäisinä laulunkirjoittajina toimivat Hlubek ja Thomas. Yhtye harjoitteli ahkerasti yhdessä, jonka ansiosta yhteissoitosta tuli sujuvaa ja taitavaa.
38 Special-yhtye kertoi Molly Hatchetista manageri Pat Armstrongille, joka oli Alan Waldenin kanssa työskennellyt Lynyrd Skynyrdin kanssa. Molly Hatchet matkusti Armstrongin avustamana äänittämään ensimmäisen demonauhansa Lynyrd Skynyrdin omistamassa studiossa. Ronnie Van Zantin oli tarkoitus tuottaa Molly Hatchetin debyyttialbumi, mutta tämä ei toteutunut Van Zantin kuoltua lento-onnettomuudessa lokakuussa 1977. Warner Bros. Records kiinnostui yhtyeestä demonauhan kuultuaan. Molly Hatchetin pettymykseksi se valitsi kuitenkin Van Halenin joka demonauha saapui yhtiöön samaan aikaan Molly Hatchetin nauhan kanssa. Yhtye ei lannistunut takaiskusta, vaan jatkoi levy-yhtiön etsimistä. Lopulta he kirjoittivat levytyssopimuksen vuonna 1978 Epic Recordsin kanssa ja saivat Tom Wermanin tuottamaan ensimmäisen albuminsa.
Debyyttialbumi Molly Hatchetin ilmestyttyä yhtye sai heti kuulla syytöksiä Lynyrd Skynyrdin tyylin kopioimisesta ja sen maineella ratsastamisesta, eikä tämä leima ole täysin lähtenyt sen jäsenten otsasta. Albumilla yhtye yhdistelee boogieta ja bluesia hard rockiin. Albumin hitit olivat ”Gator Country”, ”Bounty Hunter” ja ”Dreams I'll Never See”, joista viimeksimainitun levytti ensimmäisenä The Allman Brothers Band. Seuraava studioalbumi Flirtin' with Disaster julkaistiin vuonna 1979, jonka nimikkokappaleesta tuli yhtyeen suurin hitti. Myös ”Whiskey Man” -kappale nousi hitiksi. Molly Hatchetista tuli southern rockin kärkinimiä. Yhtye oli vauhdikas ja suosittu lavaesiintyjä. Parhaina vuosina he tekivät yli 250 keikkaa vuodessa.
1980-luku
Danny Joe Brown erosi Molly Hatchetista vuonna 1980 terveydellisistä syistä. Hänellä oli diabetes, joka aiheutti ongelmia pitkillä kiertueilla. Brownin tilalle liittyi laulaja Jimmy Farrar Raw Energy -yhtyeestä. Vaikka Brown on Molly Hatchet -faneille oikeutetusti yhtyeen ainoa oikea laulaja, Farrarillakin on ihailijoita. Kolmas studioalbumi Beatin' the Odds ilmestyi syyskuussa 1980. Sen ainoa hitti oli nimikappale. Vuonna 1981 ilmestynyttä Take No Prisonersia pidetään yhtenä yhtyeen vahvimmista levykokonaisuuksista. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Power Play”. Marraskuussa 1981 basisti Banner Thomas lähti Molly Hatchetista ja hänet korvattiin Riff Westillä. Keväällä 1982 yhtye ajautui henkilöriitoihin, jotka johtivat Jimmy Farrarin ja rumpali Bruce Crumpin erottamiseen. Danny Joe Brown palasi laulamaan yhtyeeseen ja Crumpin korvasi B.B. Borden.
Dave Hlubek erosi Molly Hatchetista vuoden 1987 alussa vakavan kokaiiniriippuvuuden vuoksi. Hlubekin tilalle liittyi Bobby Ingram, Danny Joe Brownin pitkäaikainen ystävä ja vanha soittokaveri The Danny Joe Brown Band-yhtyeestä. Ingramista tuli nopeasti yhtyeen kantava voima ja musiikillinen johtaja. 1990-luvun alussa hän osti itselleen oikeudet yhtyeen nimeen manageri Pat Armstrongilta ja omistaa nykyisin Molly Hatchet -tavaramerkin. Ingramin suuri rooli yhtyeessä ei ollut alkuperäisjäsenten mieleen, joista Duane Roland ja Bruce Crump Riff Westin kanssa jättivät yhtyeen vuonna 1990. Ennen tätä yhtye oli levyttänyt albumin Lightning Strikes Twice, joka ei vakuuttanut ostavaa yleisöä eikä yhtyeen faneja.
1990-luku
Danny Joe Brown ja Bobby Ingram kokosivat uuden Molly Hatchet -kokoonpanon vuonna 1990, jolloin yhtyeeseen liittyivät basisti Andy McKinney, rumpali Mac Crawford, kosketinsoittaja Andy Orth ja kitaristi Bryan Bassett. Yhtye ei levyttänyt vuosiin uutta musiikkia, mutta pysyi aktiivisena jatkaen keikkailua. Yhtye toimi vain kahden ja nykyään yhden kitaristin voimin, vaikka 1970- ja 1980-luvuilla kokoonpanoon kuului kolme kitaristia Lynyrd Skynyrd -tyyliin. 1990-luvun alussa Molly Hatchet vieraili ensi kerran Suomessa esiintymässä Helsingin Kaivohuoneella, Oulussa ja Virtasalmella.
Huhtikuussa 1995 Molly Hatchet alkoi äänittää studioalbumia Saksassa tuottajan Kalle Trappin johdossa. Äänitysten aikana Danny Joe Brown sai aivohalvauksen ja joutui eroamaan yhtyeestä. Yhtyeen toiminta jatkui aiemmin roudarina toimineen Phil McCormackin liityttyä solistiksi. Kesäkuussa 1996 ilmestyi Devil's Canyon -albumi, joka oli ensimmäinen ilman yhtään alkuperäisjäsentä. Albumin musiikki on silti tuttua Molly Hatchetia, tosin raskaampaan tyylisuuntaan menneenä. Vuonna 1998 ilmestyi albumi Silent Reign of Heroes. Kesällä 1999 Molly Hatchet oli mukana Charlie Danielsin Volunteer Jam -kiertueella.
2000- ja 2010-luvut
thumb|Molly Hatchet vuonna 2003
Kesällä 2004 Molly Hatchet kuvasi esiintymisensä Saksan Hampurissa moottoripyörämessuilla ja julkaisi siitä konsertti-DVD:n Live In Hamburg. Vuonna 2005 ilmestyi studioalbumi Warriors of the Rainbow Bridge. Viimeisin studioalbumi Justice ilmestyi vuonna 2010. Toukokuussa 2009 Molly Hatchet vieraili Suomessa esiintyen Lynyrd Skynyrdin Kuopion ja Helsingin konserteissa lämmittelijäbändinä. Kesäkuussa 2011 yhtye palasi Suomeen esiintymään Lahdessa ja Helsingissä. Samana vuonna Shawn Beamer sai sydänkohtauksen ja vetäytyi kiertueilta kuntoutuakseen. Beamerin tuuraajana oli Blackfootissa soittanut Scott Craig, kunnes hän vuonna 2012 kykeni palaamaan yhtyeeseen. Vuonna 2014 Dave Hlubek lopetti keikkailun terveydellisistä syistä.
Danny Joe Brown kuoli munuaisten vajaatoimintaan 53-vuotiaana maaliskuussa 2005. Yhtyeestä vuonna 1996 erottuaan hän oli kamppaillut terveydellisiä ongelmia, kuten diabetesta vastaan. Heinäkuussa 1999 Brownin auttamiseksi järjestettiin hyväntekeväisyyskonsertti Orlandossa, jossa esiintyivät Dave Hlubek, Steve Holland, Banner Thomas, Bruce Crump ja Riff West. Konsertin lopussa Brown nousi viimeistä kerran elämässään lavalle esittämään ”Flirtin' with Disasterin” vanhojen soittokavereidensa kanssa.
Kitaristi Duane Roland löydettiin kuolleena kotoaan kesäkuussa 2006. Basisti Riff West kuoli auto-onnettomuudessa saaminsa vammoihin marraskuussa 2014 ja rumpali Bruce Crump kurkkusyöpään maaliskuussa 2015. Basisti Banner Thomas kuoli nivelreumasta aiheutuneisiin komplikaatioihin huhtikuussa 2017. Kitaristi Dave Hlubek kuoli sydänkohtaukseen syyskuussa 2017. Aiempi laulaja Jimmy Farrar kuoli sydänsairauteen 29. lokakuuta 2018.
Molly Hatchet keikkailee nykyään täysipäiväisesti Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Japanissa. Yhtye on kysytty esiintyjä erityisesti moottoripyörä- ja autoharrastajien tapahtumiin.