cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valtatie 3
Reitti
Valtatie 3 alkaa Helsingistä Mannerheimintien päästä. Helsingin Kivihaan ja Vantaalla sijaitsevan Kehä III:n eritasoliittymän välillä valtatie 3 on hyvälaatuista nelikaistaista valtatietä, jonka kaikki liittymät ovat eritasoliittymiä (ei kuitenkaan moottoritietä). Kehä III:n ja Ylöjärven välinen osuus on kokonaisuudessaan nelikaistaista moottoritietä. 180 kilometrin pituisena se on Suomen pisin moottoritie. Pääkaupunkiseudulla tiestä käytetään myös nimeä Hämeenlinnanväylä, joskus puhekielessä myös Tampereenväylä. Aikaisemmalta nimeltään tie on Nurmijärventie. Moottoritien liikennemäärät ovat varsin suuret koko sen matkalla. Esimerkiksi Riihimäen kohdalla tien liikennemäärä on noin 30 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Valtatie 3 kulkee Hämeenlinnan kohdalla aivan kaupungin keskustan sivuitse. Kyseinen läpikulkutie on tien ensimmäinen ja Suomen kolmas moottoritieosuus, joka valmistui vuonna 1964. Nykyään tie kulkee noin 200 metrin matkalla tunnelissa, kun sen ylittävälle katteelle valmistui kauppakeskus vuonna 2014.
Valtatieympäristön esteettisyyteen on pyritty myös kiinnittämään huomiota. Osaa valtatie kolmosen silloista voi pitää lähes taideteoksina ja kallioleikkauksia on valaistu. Akaan Terisjärven kohdalla on Ekku Peltomäen valotaideteos Lux Tavastia.
Tampereen keskustan eteläpuolella valtatie 3 kääntyy Tampereen läntiselle kehätielle, joka on myös moottoritie. Moottoritie päättyy hieman Ylöjärven keskustan länsipuolella, ja valtatie kääntyy kehätieltä Elovainion eritasoliittymässä Tampereen ja Vaasan väliselle tielle.
Ylöjärven ja Vaasan välillä valtatie 3 on pääosin tavanomaista suomalaista kaksikaistaista valtatietä, jonka laatu vaihtelee. Joitakin tärkeimpiä liittymiä on parannettu eritasoliittymiksi. Tieosuudelle on myös rakennettu lukuisia ohituskaistoja, joista suuri osa on keskikaiteellisia. Lisäksi Hämeenkyrössä on noin 10 kilometriä pitkä keskikaiteellinen nelikaistatie sekä Mustasaaren Helsingbyn ja Vaasan välillä 11 kilometriä pitkä moottoritie. Tie päättyy Vaasan keskustaan.
Historia
Vuonna 1938 määritelty kolmostie kulki Helsingissä yhdessä ykkös- ja kakkosteiden kanssa Pitäjänmäelle nykyisten Pitäjänmäentien ja Konalan risteykseen. Sieltä tie jatkui nykyisten Malminkartanon ja Kaivokselan ohi Vantaankoskelle ja edelleen Klaukkalan, Lopen ja Janakkalan kautta Hämeenlinnaan. Hämeenlinnasta reitti jatkui Vanajanselän itäpuolta Hattulan, Pälkäneen ja Kangasalan kautta Tampereelle. Tiehen yhtyivät valtatiet 12 Pälkäneen Kyllössä ja 9 Kangasalan Huutijärvellä. Tampereelta tie kulki Vaasaan suunnilleen nykyistä linjausta.
Hämeenlinnan keskustan ohittava moottoritieosuus valmistui vuonna 1964 ja Lempäälän Kuljun ja Tampereen keskustan välinen osuus neljä vuotta myöhemmin. Haagan ja Kehä III:n välinen osuus pääkaupunkiseudulla levennettiin nelikaistaiseksi kahdessa vaiheessa vuosina 1975 ja 1977. Tätä osuutta ei ole merkitty moottoritieksi, mutta kaksine ajoratoineen ja eritasoliittymineen se on silti varsin moottoritiemäinen. Bussipysäkit ovat tällä osuudella aivan tien vieressä, mikä on moottoritiellä lainvastaista.
Tampereen läntinen kehätie valmistui kaksikaistaisena tienä, osin moottoriliikennetienä 1985, mutta valtatie 3 linjattiin edelleen Tampereen keskustan kautta. Valtatien linjaus muutettiin kehätielle vasta 1990-luvun puolivälissä. Entinen linjaus kulki nykyisten teiden 3495, 12 ja 65 reittiä.
Kolmostie ruuhkautui etenkin Helsingin ja Hämeenlinnan välillä toivottomaksi jo 1980-luvulla. Moottoritie Helsingistä Hämeenlinnaan linjattiin olemassa olleen valtatien viereen. Ensimmäinen kahdeksan kilometrin osuus Helsinki–Hämeenlinna-moottoritiestä valmistui Kehä III:n ja Klaukkalan liittymien välille vuonna 1988. Hyvinkään ja Riihimäen välinen osuus valmistui vuonna 1990 ja Klaukkalan liittymän ja Nurmijärven välinen osuus seuraavana vuonna. Puuttuvat osuudet Nurmijärven ja Hyvinkään sekä Riihimäen ja Hämeenlinnan välillä valmistuivat vuonna 1992. Moottoritien valmistuttua vanhasta tiestä tuli seututie 130.
Moottoritien linjauksesta Hämeenlinnan ja Tampereen välillä riideltiin vuosia. Lopulta linjaukseksi valittiin Toijalan kautta kulkenut vaihtoehto, jossa Vanajavesi ylitetään Konhonvuolteella Toijalan luoteispuolella. Täten Hämeenlinnan ja Tampereen väliseksi linjaukseksi tuli vuoden 1938 numerointijärjestelmän kantatie 56, joka oli lakkautettu Valkeakosken linjauksen valmistuttua. Moottoritie valmistui Hämeenlinnasta Kalvolan Iittalaan saakka vuonna 1996 ja viimeinen osuus Kuljuun vuonna 2000.
Myös Tampereen läntinen kehätie on ollut pitkään hyvin ruuhkautunut heti sen jälkeen kun osuus Helsinki–Tampere valmistui moottoritieksi. Tampereen Läntisen Kehätien ensimmäinen osa valmistui vuonna 2006 Rajaniemen ja Kalkun välillä. Tampereen eteläisen nelitasoliittymän ja Rajaniemen sekä Kalkun ja Ylöjärven väliset osuudet valmistuivat moottoritieksi vuonna 2008.
Pirkanmaan puolella Kolmostielle on rakennettu ohituskaistoja; ensin 1990-luvulla ohituskaistoja Ylöjärvelle, Hämeenkyröön ja Ikaalisiin, vuonna 2008 yhteensä 8 keskikaiteellista ohituskaistaa Parkanoon ja vuonna 2011 yksi keskikaiteellinen ohituskaista Hämeenkyrön pohjoispuolelle.
Vaasan moottoritie on valmistunut kahdessa osassa vuosina 1968 ja 1994.
Kisu Jernström
thumb|Kisu Jernström vuonna 2007. Kristian Olof ”Kisu” Jernström (s. 20. kesäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen iskelmälaulaja, lauluntekijä, rumpali ja yrittäjä.
Valtatie 3
Joukkoliikenne
Valtatiellä 3 on tiheä pikavuorotarjonta Helsingin ja Tampereen välillä; vuoroja kulkee molempiin suuntiin noin 50 päivässä. Noin puolet vuoroista kulkee Hämeenlinnan ja Tampereen välin moottoritietä, loput seututietä 130 Valkeakosken kautta. Tampereelta osa vuoroista jatkaa Nokialle, Vaasaan ja Seinäjoen kautta Kokkolaan.
Kisu Jernström
Ura
Jernströmin ura alkoi 1960-luvulla helsinkiläisen The Beatnics -yhtyeen rumpalina. Syksyllä 1965 hän siirtyi Topmost-yhtyeen ja sitten Kirkan yhtyeen rumpaliksi. Ensimmäinen soolosingle Väliäkös sillä sitten on / Naisen asein ilmestyi vuonna 1970. Levytys toi julkisuutta sen verran, että saman vuoden kesänä Jernström vieraili Dannyn kesäkiertueella. Menestynein levytys ”Uneen aika vaipuu” ilmestyi vuonna 1973, ja samana vuonna ilmestynyt pitkäsoitto ”Kun paljon antaa” myi kultalevyyn vaadittavan määrän. Myös levyn nimikappale myi hyvin singlenä. Vuonna 1974 Jernström osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Juustossa löytyy”. Kappale sijoittui kolmanneksi ja siitä tuli suuri hitti. ”Juustossa löytyy” -kappaletta on kuultu Arlan juustomainoksessa, ja vuonna 2001 se soi Suomen jääkiekkomaajoukkueen kisatunnusmelodiana. Menestyslevytyksiä 1970-luvulla olivat myös ”Hasta mañana”, ”Tunteet”, ”Lähdit taakse pilvien” ja ”Onnestain on puolet sinun”.
Valtatie 3
Joukkoliikenne
Suurimman osan valtatie 3:n vuoroista ajaa Väinö Paunu Oy, Onnibus ajaa tunneittain ja joitakin vuoroja ajavat myös Länsilinjat ja Osmo Aho.
Tampereen läntinen kehätie
Tampereen läntinen kehätie oli pitkään hyvin ruuhkautunut. Tiehallinto aloitti vuonna 2003 kehätien rakentamisen moottoritieksi. Ensimmäisessä vaiheessa syksyllä 2006 Rajaniemen ja Kalkun välille valmistui seitsemän kilometrin moottoritieosuus, johon sisältyi kolme eritasoliittymää sekä uusi Rajasalmen silta. Vuonna 2006 aloitetussa toisessa vaiheessa rakennettiin yhteensä 13,3 kilometriä moottoritietä väleille Lakalaiva–Pirkkala ja Kalkku–Soppeenmäki. Toisessa vaiheessa kolmostiellä parannettiin neljää olemassa olevaa eritasoliittymää sekä rakennettiin uudet Pikku-Ahveniston, Myllypuron ja Linnakorven eritasoliittymät. Lisäksi parannettiin Maatialan eritasoliittymää valtatiellä 12 ja rakennettiin uusi Kankaantaan eritasoliittymä valtatielle 11. Toinen vaihe valmistui vuonna 2008. Koko hanke maksoi noin 114 miljoonaa euroa.
Kisu Jernström
Ura
Vuonna 1981 Jernström julkaisi popahtavampaa materiaalia LP-levyllä Don’t Stop the Music, joka oli suunnattu myös Suomen ulkopuolisille markkinoille, mutta ilman mainittavampaa menestystä. Vuonna 1984 ilmestyi albumi nimeltään Musta kissa, mutta sen jälkeen laulaminen jäi taka-alalle ja Jernström alkoi keskittyä säveltämiseen ja muiden artistien tuottamiseen. Hän teki usean vuoden ajan yhteistyötä muun muassa Kassu Halosen kanssa. Yhteistyön tunnetuin tulos on Kirkan esittämä Syksyn sävel -voittaja ”Surun pyyhit silmistäni”.
Valtatie 3
Ikaalisten ja Parkanon ohituskaistat
Vuonna 2008 Parkanon kunnan alueelle rakennettiin yhteensä 8 keskikaiteellista ohituskaistaa ensimmäisenä osana valtatien 3 perusparannusta Tampereen ja Vaasan välillä. Lisäksi vuonna 2011 Ikaalisten ja Hämeenkyrön välille rakennettiin yksi keskikaiteellinen ohituskaista, jota pidennettiin vuonna 2019.
Hattelmalanharjun pohjavesisuojaus
Hattelmalanharjun kohdalle rakennettiin vuosina 2011–2012 pohjavesi- ja melusuojauksia sekä parannettiin Hattelmalan eritasoliittymän ramppeja. Samaan aikaan myös valtatietä 10 ja seututietä 130 parannettiin pohjavesialueella.
Kisu Jernström
Ura
Vuonna 2019 julkaistiin Elina Saksalan kirjoittama Kisun muistelmateos Onnestain on puolet sun.
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Valtatie 3
Laihia–Helsingby-tiemerkintäkokeilu
Vuonna 2011 päällystystyön yhteydessä leveää keskiviivaa kokeiltiin valtatiellä 3 Laihian ja Helsingbyn välisellä noin 11 kilometrin pituisella osuudella. Tieosuudella on tapahtunut paljon kohtaamisonnettomuuksia, ja metrin levyisen viivalla merkityn alueen ajokaistojen välissä uskotaan vähentävän vakavia onnettomuuksia merkittävästi. Tiemerkintäkokeilu tehtiin, koska valtiolla ei ole tällä hetkellä rahaa tien nelikaistaistukseen tai raskaisiin parannustoimenpiteisiin.
Lempäälä–Tampere-liikenteenhallinta
Lempäälän ja Tampereen välille valmistui vuodenvaihteessa 2012–2013 noin 22 kilometrin matkalle kelin ja liikenteen mukaan muuttuva nopeusrajoitusjärjestelmä. Lisäksi hankkeessa rakennettiin uusi tiesääasema sekä ruuhkavaroitusjärjestelmän laajennus kyseiselle moottoritieosuudelle. Vastaava järjestelmä aiotaan toteuttaa myöhemmin myös läntiselle kehätielle.
Hämeenlinnan tunneli
Valtatie 3 katettiin Hämeenlinnan keskustan kohdalla noin 250 metrin matkalla. Hanke alkoi lokakuussa 2011 ja valmistui kesäkuussa 2013. Tunnelin päälle rakennettiin uusi kauppakeskus Goodman. Samalla melusuojausta keskustan kohdalla parannetaan. Tunneli varustettiin liikennekameroilla ja sähköisellä opastejärjestelmällä. Ajokaistan yläpuolisia opasteita on yhteensä 4 ja nopeusrajoitus- ja varoitusmerkin yhdistelmiä yhteensä 16.
Kehäradan tiejärjestelyt
Vantaalla valtatietä 3 parannettiin Kehä III:n ja Klaukkalantien välisellä osuudella. Hankkeessa rakennettiin kolmannet kaistat sekä muuttuvat nopeusrajoitukset ja ruuhkavaroitusjärjestelmä. Lisäksi rakennettiin uusi Keimolanportin eritasoliittymä, siirrettiin nykyistä Keimolanportin huoltoasemaa ja parannettiin Kivistön eritasoliittymää. Hankkeessa siirrettiin myös seututien 130 linjausta, rakennettiin sillat Kehäradan kohdalle ja Kivistön asema. Hanke aloitettiin loppuvuodesta 2009 ja se valmistui vuodenvaihteessa 2013–2014. Hankkeen kustannusarvio oli 108,2 miljoonaa euroa.
Arolammin eritasoliittymä
Eritoten Valion Herajoen ruokatehtaan liikenneyhteyksiä varten rakennettiin vuosina 2015–2016 Arolammin eritasoliittymä Riihimäelle. Liittymän numero on 18. Liittymän rakentaminen rahoitettiin poikkeuksellisesti siten, että valtio, Riihimäen kaupunki ja Valio jakoivat kustannukset. Yksityisen yrityksen osallistuminen maanteiden rahoittamiseen ei ole tavanomaista Suomessa. Liittymä on koiranluutyyppinen, eli siihen sisältyy risteävällä tiellä olevat kaksi liikenneympyrää. Lisäksi vanha kolmostie eli seututie 130 liittyy risteävään tiehen liikenneympyrällä.
Klaukkalan ohikulkutie
pienoiskuva|Tienviitta uudelle [[seututie 132:n eritasoliittymälle.]] Klaukkalan ohikulkutien eli seututien 132 uuden linjauksen rakentamisen yhteydessä rakennettiin Vantaan ja Nurmijärven rajalle uusi Lamminsuon eritasoliittymä nykyisten liittymien 11 ja 13 väliin. Uusi linjaus ja samalla liittymä avattiin marraskuussa 2020. Liittymän suunnittelussa on varauduttu uuden tieyhteyden rakentamiseen moottoritieltä itään, kuten mahdollisesti osaksi Tuusulan kaavailemaa Kehä IV -hanketta, mutta tällaisen rakentamisesta ei ole vireillä virallisia suunnitelmia eikä päätöksiä.
Hämeenkyrönväylä
Hämeenkyrön kohdalle on rakennettu noin 10 kilometrin mittainen nelikaistainen ohikulkutie, Hämeenkyrönväylä. Tien nopeusrajoitus on 100 km/h, ja sillä on hidas liikenne kielletty. Tielle rakennettiin 11 siltaa ja kolme uutta eritasoliittymää. Uusi tieosuus avattiin liikenteelle 30. marraskuuta 2022. Lisäksi ohitustien pohjoispuolelle rakennettiin parin kilometrin mittainen ohituskaista. Hankkeen toteuduttua vanha tie jäi paikalliseen käyttöön, ja se muutettiin yhdystieksi 2620. Hankkeen kustannukset olivat 70 miljoonaa euroa.
Tampere–Vaasa
Ylöjärven ja Vaasan välisellä osuudella valtatie 3 on nykyisin pääosin kaksikaistaista tietä. Pitkällä aikavälillä Liikenneviraston tarkoitus on parantaa merkittävästi tätä osuutta. Parannushanke koostuu useista hankkeista, joista ensimmäiset on toteutettu 2008. Yhteysvälihankkeena hanke rakennetaan 2. vaiheessa, joista ensimmäinen on tarkoitus aloittaa viimeistään keväällä 2015.
Yhteysvälihankkeen 1. vaiheessa rakennetaan kuusi uutta ohituskaistaparia Jalasjärven ja Parkanon alueelle. Myös yksityistieliittymiä vähennetään alueella rinnakkaistiejärjestelyin. Hämeenkyröön rakennettiin 10 kilometriä pitkä 4-kaistainen ohitustie, ja ohituskaistoihin Hämeenkyrön ja Ikaalisten alueelle lisätään keskikaiteet. Valtateiden 3 ja 19 risteyskohdassa Jalasjärvellä tehdään liittymäjärjestelyitä, Laihian ja Kurikan kohdilla tehdään parannuksia, sekä yhteysvälin leveyttä sekä geometriaa parannetaan. Tievalaistusta, riista-aitoja, pohjavedensuojausta ja meluntorjuntaa lisätään. Ensimmäisessä vaiheessa toteutetaan myös muita pienempiä, liikenneturvallisuutta parantavia toimenpiteitä. Laihian kohdan parantamistyöt saatiin päätökseen loppuvuodesta 2019 ja Hämeenkyrön ohitustie avattiin liikenteelle marraskuussa 2022.
2. vaihe toteutetaan vuosina 2016–2022. Hankkeessa toteutetaan toimenpiteitä pahimmissa ongelmakohdissa, ja parannustyöt takaavat liikenteen sujuvuuden vuoteen 2025 asti.
Ikaalisten ja Mansoniemen välillä valtatietä 3 parannetaan rakentamalla mm. ohituskaistoja ja kolme uutta eritasoliittymää. Lisäksi rakennetaan uusi rinnakkaistieyhteys Ikaalisten ja Kylpylän eritasoliittymien välille sekä siirretään seututie 261 kulkemaan parin kilometrin matkalta uudelle linjaukselle Kilvakkalan pohjoispuolelle.
Parkanon kohdalla valtatie 3 parannetaan nelikaistaiseksi valtatien 23 ja seututien 274 liittymien välillä. Lisäksi hankkeessa rakennetaan 3 uutta eritasoliittymää ja parannetaan kahta nykyistä sekä siirretään valtatie 23 noin kilometrin matkalta uudelle linjaukselle.
Jalasjärven eteläpuolelle sekä Ilmajoelle rakennetaan 6 uutta keskikaiteellista ohituskaistaa. Lisäksi Ilmajoella rakennetaan pohjavesisuojauksia.
Jalasjärven keskustan ja Jokipiin välillä valtatie 3 siirretään uudelle linjaukselle nykyisen tien itäpuolelle. Valtatien 19 liittymään rakennetaan eritasoliittymä. Uuden tieosuuden pituus on noin 5 kilometriä ja sille rakennetaan lisäksi keskikaiteellinen ohituskaistapari. Tien kustannusarvio on noin 5 miljoonaa euroa.
Kurikan kohdalla kantatien 67 ja valtatien 3 liittymän liikenneturvallisuus on heikko, ja liittymässä on 60 km/h nopeusrajoitus. Yhteysvälihankkeessa liittymä korvataan noin kilometri etelämmäksi rakennettavalla eritasoliittymällä. Samassa yhteydessä myös kantatietä 67 ja seututietä 687 parannetaan osittain uudelle linjaukselle.
Tämänkin jälkeen tieosuudelle jää vielä puutteita, ja tietä parannetaan vielä myöhemmin 2020-luvulla joko yhteysvälihankkeena tai yksittäisinä hankkeena.
Ylöjärvi–Hämeenkyrö-moottoritie
Ylöjärven ja Hämeenkyrön välisellä osuudella valtatien 3 liikenne on usein ruuhkaista ja liikenneturvallisuus on heikko. Välille on suunnitteilla moottoritie nykyisen valtatien 3 linjauksen pohjoispuolelle. Uuden moottoritien pituus on linjausvalinnasta riippuen 15–20 km ja sille tulee 5-6 uutta eritasoliittymää sekä uusi levähdysalue Sasin ja Ahrolan välille. Lisäksi kantatien 65 linjaus siirretään n. 3 kilometrin matkalla kulkemaan uutta moottoritietä. Hankkeesta on tekeillä tiesuunnitelma, jonka yhteydessä selviävät kustannukset ja tien lopullinen sijainti. Hanke toteutetaan vuoden 2020 jälkeen.
Hämeenkyrö–Parkano
Hämeenkyrön ja Parkanon välisellä osuudella valtatie 3 on tavoitetilassa jatkuvaa keskikaiteellista ohituskaistatietä. Tiellä on nykyisin 5 keskikaiteellista ohituskaistaa ja 3 keskikaiteetonta ohituskaistaa. Lisäksi Parkanon kohdalle on suunnitteilla nelikaistatie ja Ikaalisiin 4 keskikaiteellista ohituskaistaa lisää. Lisäksi nykyinen tie on osittain 10,5 metriä leveä. Tämän vuoksi ohituskaistatieksi muuttamisen kustannukset jäänevät hyvin pieneksi, ja hanke toteutunee jo 2020-luvun alkupuolella.
Koskenkorvan ohikulkutie
Koskenkorvan kohdalla valtatie 3 kulkee nykyisin keskustan läpi. Liikennemäärien, alhaisen nopeusrajoituksen ja useiden liittymien takia tien liikenneturvallisuus on huono. Uusi ohikulkutie olisi noin 7 kilometriä pitkä ja sille rakennettaisiin ohituskaistoja ja kaksi eritasoliittymää. Hanke toteutunee aikaisintaan 2010-luvun lopulla.
Laihia–Vaasa-moottoritie
Valtatie 3 tullaan tulevaisuudessa parantamaan moottoritieksi Laihian ja Vaasan välisellä osuudella. Nykyinen tie ruuhkautuu helposti suurten liikennemäärien takia. Lisäksi tieosuudella on sattunut vuosien varrella paljon kohtaamisonnettomuuksia, joista monet ovat johtaneet kuolemaan. Hankkeen kustannukset ovat vielä epäselvät, ja se toteutettaneen aikaisintaan 2020-luvulla.
Muita tiehankkeita
Tässä mainitut hankkeet ovat esiintyneet kuntien ja valtion eritasoisissa kaavailuissa, mutta niitä koskevia rakentamispäätöksiä ei ole tehty.
Lähes kaikkia Hämeenlinnanväylän alkupään eritasoliittymiä parannetaan 2010- ja 2020-luvuilla ja lisäksi valtatielle 3 rakennetaan Helsingin ja Kehä III:n välille koko matkalle kolmannet kaistat molempiin suuntiin.
Janakkalaan nykyisen Rastilan eritasoliittymän pohjoispuolelle rakennetaan Hämeenlinnan itäisen kehätien rakentamisen yhteydessä uusi eritasoliittymä. Samalla eritasoliittymien 23-25 numerointia tullaan todennäköisesti muuttamaan.
Valtatien 10 parantamisen yhteydessä Hattelmalan eritasoliittymään tullaan rakentamaan lisäramppeja.
Lisäksi valtatielle 3 rakennettaneen vaiheittain muuttuva ohjaus Helsingin ja Tampereen välille sekä Ylöjärven ja Hämeenkyrön välille.
Pitkämäen eritasoliittymään Vaasan moottoritiellä valtatien 8 risteyksessä tullaan rakentamaan tulevaisuudessa lisäramppeja osana Vaasan ulomman ohitustien rakennustöitä. Toistaiseksi on epäselvää, siirretäänkö valtatien 8 linjaus uudelle tieyhteydelle.
Valtatien 3 melusuojausta tullaan parantamaan tulevaisuudessa Vaasan kaupunkialueella.
Marek Židlický
Marek Židlický (s. 3. helmikuuta 1977 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on vapaa pelaaja. Židlický on taitava kiekollinen puolustaja, joka saa paljon vastuuta ylivoimapelissä. Pienehköstä koostaan huolimatta hän taitaa myös fyysisen pelin.
Kaudella 2018-2019 Židlický toimii Tšekin alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana.
Valtatie 3
Muita tiehankkeita
Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on, että vuonna 2025 valtatie 3 olisi nelikaistainen osuuksilla Helsinki–Tampere–Hämeenkyrö ja Laihia–Vaasa. Lisäksi Hämeenkyrön ja Parkanon välinen osuus olisi jatkuvaa ohituskaistatietä sekä Parkanon ja Jalasjärven välinen osuus kaksikaistaista tietä, jolla on säännöllisesti ohituskaistoja. Valtatien 3 ohjaamista Lempäälän kohdalla uudelle reitille on kaavailtu, Lempäälän Puskiaisissa nykyisestä moottoritiestä haarautuvalle oikomoottoritielle suoraan Pirkkalaan. Nämä suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia ja edellyttäisivät tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.
Marek Židlický
HC Kladno
Židlický pelasi ensimmäiset jääkiekko-ottelunsa aikuisten tasolla kaudella 1994–1995 Extraliga-seura HC Kladnossa. Hän edusti Kladnoa kauden aikana 30:ssä Extraligan runkosarjaottelussa, joissa hän teki neljä tehopistettä, kaksi maalia ja kaksi syöttöpistettä, ja 11:ssä pudotuspeliottelussa, joissa hän teki kaksi tehopistettä, maalin ja syöttöpisteen. Hän pelasi Kladnossa vielä neljä seuraavaa kautta ennen siirtymistä Helsingin IFK:hon Suomen jääkiekon pääsarjaan SM-liigaan kesällä 1999.
Židlický ylitti Kladno-vuosinaan kahdesti 20:n runkosarjapisteen rajan, kaudella 1996–1997, jolla hänelle kertyi 49:ssä ottelussa yhteensä 21 tehopistettä, viisi maalia ja 16 syöttöpistettä, ja kaudella 1998–1999, jolla hän teki 50:ssä ottelussa 22 tehopistettä, kymmenen maalia ja 12 syöttöpistettä, ollen seuransa eniten pisteitä tehnyt puolustaja.
HIFK
Pelatessaan HIFK:ssa Židlický oli koko liigan johtavia puolustajia. Hän voitti kolmesti SM-liigan puolustajien pistepörssin, kausilla 2000–2001, 2001–2002 (HPK-puolustaja Marko Tuulola teki tuolla kaudella yhtä monta pistettä) ja 2002–2003, ja oli kaudella 2001–2002 myös seuransa paras pistemies tehtyään 56:ssa runkosarjaottelussa 40 tehopistettä, 11 maalia ja 29 syöttöpistettä. Eniten pisteitä HIFK-vuosinaan Židlický teki kaudella 2002–2003, jolla hän teki 54:ssä runkosarjaottelussa kymmenen maalia ja 37 syöttöpistettä, yhteensä 47 tehopistettä. Hän teki tuolla kaudella yhtä monta pistettä kuin seuran sisäisen pistepörssin voittanut, enemmän maaleja tehnyt Timo Pärssinen.
Židlický palasi SM-liigaan vielä kaudeksi 2004–2005, kun NHL:ssä oli työsulku. Hän oli tuollakin kaudella HIFK:n eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 49:ssä runkosarjaottelussa 31 tehopistettä, 11 maalia ja 20 syöttöpistettä.
NHL
Židlický sai NHL-varauksen kesällä 2001, jolloin New York Rangers varasi hänet numerolla 176 NHL:n varaustilaisuuden kuudennella kierroksella. Joulukuussa 2002 hänen pelaajaoikeutensa siirtyivät Nashville Predatorsille pelaajakaupassa, jossa Predatorsiin siirtyivät lisäksi hyökkääjä Rem Murray ja puolustaja Tomáš Klouček, ja jossa Rangersiin siirtyi maalivahti Mike Dunham. Hän teki Predatorsin kanssa sopimuksen kesällä 2003 ja teki NHL-debyyttinsä 9. lokakuuta samana vuonna ottelussa, jossa Nashville kohtasi Mighty Ducks of Anaheimin. Židlický pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan, kaudella 2003–2004, lopulta täydet 82 runkosarjaottelua, ja oli 53:lla tehopisteellään (14 maalia ja 39 syöttöpistettä) joukkueensa eniten ja NHL:n viidenneksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja. Predators selviytyi keväällä 2004 ensimmäistä kertaa historiassaan NHL:n pudotuspeleihin, joissa Židlický ei pystynyt kuitenkaan pelaamaan kuin yhdessä ottelussa saatuaan ensimmäisessä pudotuspeliottelussa aivotärähdyksen. NHL:n työsulun päätyttyä Židlický jatkoi Predatorsissa kolme kautta. Näistä yhdellä, kaudella 2007–2008, hän oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 43 tehopistettä, viisi maalia ja 38 syöttöpistettä, 79:ssä runkosarjaottelussa. Kaudella 2005–2006 hän oli joukkueensa toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja Kimmo Timosen jälkeen. Yhden pisteen enemmän tehnyt Timonen oli kuitenkin pelannut 13 ottelua enemmän kuin Židlický, jolta jäi väliin 15 runkosarjaottelua loukkaantumisten vuoksi. Židlický oli joukkueensa toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja myös kaudella 2006–2007.
Židlický teki vuonna 2006 Nashville Predatorsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, muttei jatkanut seurassa sopimuskauttaan loppuun, sillä hänet kaupattiin kesällä 2008 Minnesota Wildiin vaihdossa hyökkääjä Ryan Jonesiin ja toisen kierroksen varausoikeuteen NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Hän oli Wildin eniten pisteitä tehnyt puolustaja kausina 2008–2009 ja 2009–2010. Vuonna 2010 hän teki seuran kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2012 Židlický siirtyi pelaajakaupassa Minnesota Wildistä New Jersey Devilsiin. Toiseen suuntaan eli Devilsistä Wildiin matkasivat Nick Palmieri, Kurtis Foster sekä Stephane Veilleux. Lisäksi Devils joutui luopumaan kesän 2012 toisen kierroksen varausoikeudesta. Mikäli Devils pelaa itsensä kauden 2011–2012 konferenssifinaaleihin, saa Wild Devilsiltä varausvuoron myös kesälle 2013.
Marek Zidlicky siirtyi maaliskuussa 2015 New Jersey Devilsistä Detroit Red Wingsiin. Vaihdossa Zidlickystä Red Wings antoi yhden kolmannen kierroksen varausvuoron.
New York Islanders teki Židlickýn kanssa yksivuotisen sopimuksen syyskuussa 2015. Hän arveli tuolloin kyseisen kauden olevan uransa viimeinen. Hän ei ole ilmoittanut lopettamisesta, mutta ei ole pelannut kauden 2015-16 jälkeen.
Maajoukkue
Židlický on edustanut Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta isoista kansainvälisistä turnauksista kerran World Cupissa, vuonna 2004, viisi kertaa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2005, 2007, 2008, 2009 ja 2011, ja kahdesti talviolympialaisissa, Torinossa 2006 sekä Vancouverissa 2010. Židlický on ollut voittamassa maailmanmestaruutta 2005 sekä kahta pronssia, olympiaturnauksesta 2006 ja MM-kilpailuista 2011. Hänet on nimetty jääkiekon MM-kilpailujen tähdistökentälliseen vuosina 2005 ja 2011. Židlický on edustanut maataan myös kaksissa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, 1995 ja 1997.
Vuonna 2019 Zidlicky debytoi valmentajana toimiessaan maansa alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueen apuvalmentajana.
Probalinthos
Probalinthos oli antiikin aikainen alun perin Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Probalinthos sijaitsi Marathonin tasangolla suunnilleen nykyisen Marathónaksen kunnan Vranáksen kylän tienoilla.
Probalinthos, Marathon, Trikorythos ja Oinoe muodostivat vanhastaan Tetrapolis-nimisen liiton. Kaikki nämä neljä demosta sijaitsivat Marathonin tasangolla Parnes- ja Pentelikon-vuorten (nyk. Párnitha ja Pentéli) välisellä alueella. Niihin viitattiin yleensä yhdessä Marathonin nimellä. Perinteen mukaan Tetrapolis oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (polis) tai kylästä (kōmē), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (synoikismos) Ateenaksi.
Probalinthoksen demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Pandionis ja sillä oli viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 201/200 eaa. Attalis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Probalisios.
Paul Vixie
Paul Vixie on Internet-protokollien ja Unix-järjestelmien suunnittelija ja ohjelmistoarkkitehti, joka aloitti uransa 1980-luvulla. Hän on laatinut yli tusinan RFC:ita ja useita Unix-ohjelmia, joista merkittävämmät ovat SENDS, proxynet, rtty ja Vixie cron. Hän on useiden ICANN:n työryhmien jäsen.
Työskennellessään DECillä 1998 hän oli BIND-ohjelmiston pääasiallinen ylläpitäjä ja kehittäjä sen versiosta 4.9 lähtien. Hän oli ohjelman pääasiallinen kehittäjä versioon 8 asti. Vixie perusti 1994 lähdettyään DECiltä UUNETin rahoituksella Internet Software Consortiumin Rick Adamsin ja Carl Malamudin kanssa tukemaan BINDiä ja kehittämään Internetin ohjelmistoa. Sen ohjelmistoihin kuuluvat BIND, DHCP ja INN. Internet Software Consortiumin toiminnot siirtyivät tammikuussa 2004 Internet Systems Consortiumille. ISC pitää yllä Internetin F-juurinimipalvelinta.
Vixie kirjoitti Frederick Avolion kanssa kirjan "Sendmail: Theory and Practice" (Digital Press, 1995).
Humoristisesti Vixie on nimetty suurimmasta määrästä CERT-hälytyksiä vastuussa olevaksi henkilöksi. ("most CERT advisories due to a single author").
Ludvig Hoff
Ludvig Hoff (s. 16. lokakuuta 1996 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Norjan pääsarjan Stavanger Oilersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Hoff on Hasle-Løren IL:n kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana Vålerenga IF:n junioreihin kaudeksi 2011–2012, jonka päätteeksi Hoff voitti Norjan U19-juniorisarjan mestaruuden. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Norjan A-nuorten sarjan mestaruuden.
Kesken kauden 2013–2014, joulukuussa 2013 Hoff siirtyi varaamattomana pelaajana eli ns. tender-sopimuksella Yhdysvaltain USHL-junioriliigan Lincoln Starsiin. Kaudella 2014–2015 hän oli tehoilla 16+16=32 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Kaudella 2015–2016 Hoff oli Starsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 20+37=57, joilla hän jakoi USHL:n pistepörssin kahdeksannen sijan Madison Capitolsia ja Waterloo Black Hawksia edustaneiden Sam McCormickin ja Ryan Lohinin kanssa. Hoff pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa. Hoff valittiin kauden päätteeksi liigan kolmanteen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2016–2017 Hoff siirtyi Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueeseen. Kesällä 2017 NHL-varaamaton hän osallistui New York Islandersin kehitysleirille. Hoff pelasi kolme kautta yliopistosarjaa ja teki kaudeksi 2019–2020 ammattilaissopimuksen Norjan pääsarjan Stavanger Oilersin kanssa.
Hoff teki vuonna 2021 uuden kaksikautisen jatkosopimuksen Stavangerin kanssa. Kausi 2021–2022 päättyi Hoffilla ja Stavengerilla Norjan-mestaruuteen.
Maajoukkueura
Hoff pelasi alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Hän toimi molemmissa turnauksissa myös Norjan varakapteenina. Hoff jakoi vuoden 2014 turnauksen pistepörssin voiton joukkuetovereidensa Martin Granin ja Colin Spaberg Olsenin sekä Kazakstanin Semjon Košelevin kanssa tehoilla 3+5=8. Hänellä oli myös turnauksen paras aloitusprosentti (71,43%).
Hoff pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista molemmissa turnauksissa hän toimi Norjan kapteenina. Vuoden 2015 turnaus päättyi hopeaan. Hoff voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+6=8 sekä koko turnauksen jäähypörssin 31 minuutillaan. Hänellä oli myös vuoden 2016 turnauksen paras aloitusprosentti (64,58%). Hoff edusti Norjan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta myös U20 Super Challengessa vuonna 2013.
Hoff on edustanut Norjaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2018, 2021 ja 2022. Yhteensä hän on pelannut 30 maaottelua ja tehnyt niissä pisteet 0+1.
Muuta
Hoffin isoveli Magnus pelaa kotimaassaan GET-ligaenin Stavanger Oilersissa. Veljesten isä Geir Hoff on entinen Norjan maajoukkuekiekkoilija.
Arne Lund
Karl Arne Lund (20. toukokuuta 1878 Kristiinankaupunki – 9. kesäkuuta 1919 matkalla Tornioon) oli suomalainen juristi ja Tornion pormestari.
Arne Lundin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Karl Johan Lund ja Mathilda Hanna Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1896 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1902. Lund sai varatuomarin arvon 1905.
Lund oli Tornion pormestarina 1912–1918. Hän erosi virasta Suomen sisällissodan aikana, siirtyi hankolaiseeen Karl Boströmin huolintaliikkeeseen lainopilliseksi neuvonantajaksi ja muutti syksyllä 1918 Hankoon toimien siellä liikkeen palveluksessa. Hangossa Lund kuului paikallisen suojeluskunnan esikuntaan ja hänet valittiin vuokralautakunnan puheenjohtajaksi. Hän kuoli 41-vuotiaana halvaukseen ollessaan matkalla Torniossa.
Flavia Caesariensis
Maantiede
Flavia Caesariensiksen provinssi sijoitetaan nykyisen keskisen Englannin alueelle. Sen pohjoispuolelle sijoitetaan Britannia secundan provinssi, länsipuolelle Britannia priman provinssi ja eteläpuolelle Maxima Caesariensiksen provinssi. Näiden ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Lindumia (nyk. Lincoln).
Historia
Flavia Caesariensiksen provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia inferiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Britannia secunda. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Samassa yhteydessä siitä erotettiin ilmeisesti Valentian provinssi. Flavia Caesariensiksen provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Bjørnar Valstad
thumb|Bjørnar Valstad Bjørnar Valstad (s. 27. huhtikuuta 1967) on norjalainen suunnistaja.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Valstad voitti 2002. Jukolan viestin hän voitti kolmasti, niistä kaksi kertaa ankkuriosuuden suunnistajana. Tiomila-viestin hän voitti kahdesti.
Valstadin vaimo Hanne Staff on suunnistuksen moninkertainen maailmanmestari.
Yhteistoiminnallinen oppiminen
Yhteistoiminnallinen oppiminen on opiskelua pienryhmissä yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yhteistoiminnallinen oppiminen on työtapa tai vuorovaikutusrakenne, jonka tavoitteena on yhdessäoppimisen kautta sitouttaa oppilaat oppimisprosessiin, parantaa oppilaiden itsetuntoa ja oppimistuloksia sekä opettaa oppilaille yhteistoiminnan taitoja ja vastuuta omasta ja toisten oppilaiden oppimisesta. Yhteistoiminnallisessa oppimisessa on pääpaino yhteisellä tuotoksella ja sillä, että kaikki oppilaat oppivat samat asiat ja osallistuvat yhteisen tavoitteen saavuttamiseen.
Periaatteet
Yhteistoiminnallisen oppimisen periaatteita ovat:
Sovelluksia
Perinteisesti yhteistoiminnallinen oppiminen ja sen sovellutukset liitetään formaaliin kouluopetukseen. Tällöin opettaja on usein yhteistoiminnallisen oppimistilanteen rungon rakentaja ja varmistaa yhteistoiminnallisen oppimisen periaatteiden toteutumisen. Viime aikoina on saatu tutkimustuloksia, joiden perusteella yhteistoiminnallinen oppiminen kytkeytyy myös innovaatioyritysten toimintaan ja asiantuntijoiden väliseen tiedonjakamiseen. Yhteistoiminnallisen oppimisen tarkastelu saattaa auttaa hahmottamaan yrityksen innovaatioprosessin kehittymistä.
Villedieu-les-Poêles-Rouffigny
Villedieu-les-Poêles-Rouffigny on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se perustettiin 1. tammikuuta 2016 jolloin kaksi kuntaa Rouffigny ja Villedieu-les-Poêles yhdistyivät uudeksi kunnaksi. Uuden kunnan keskuspaikka on Villedieu-les-Poêles.
Kunta on tullut tunnetuksi pronssivalimosta, jossa on valmistettu kirkonkelloja vuodesta 1865 lähtien. Valimossa on valmistettu myös Pariisin Notre Damen uudet kirkonkellot.
Ptelea
Ptelea oli antiikin aikainen Oineis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Ptelea sijaitsi Kefissos-joen laaksossa Ateenan länsipuolella. Sijaintipaikka on mahdollisesti nykyisen Aigáleon kaupungin tienoilla.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pteleasios.
John Lind
Johannes (John) Gideon Rafael Lind (25. joulukuuta 1875 Kristiinankaupunki – 26. toukokuuta 1939 Vaasa) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja ja Kokkolan pormestari.
Lindin äiti oli merikapteeni Johan Reinhold Lindin (k. 1864) leski Johanna Lind o.s. Sandelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1897 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon ja yleisen oikeustutkinnon vuonna 1901. Lind sai varatuomarin arvon 1904.
Lind oli rahatoimikamreerina, sihteerinä ja kaupunginkasöörinä Kristiinankaupungissa 1906–1912. Kokkolan pormestarina hän oli 1912–1917. Tämä jälkeen Lind oli Pohjoismaiden Yhdyspankin Vaasan konttorin johtajana 1917-1931. Hän oli kunnallisneuvosmiehenä Vaasan maistraatissa ja raastuvanoikeudessa vuodesta 1931 alkaen ja nuorempana oikeusneuvosmiehenä Vaasan raastuvanoikeudessa vuodesta 1935.
Lind oli 10 vuoden ajan Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi jonkin aikaa valtuuston puheenjohtajana. Vuodesta 1932 alkaen Lind toimi Vaasan alkoholiliikkeen tarkastajana.
Lind oli naimisissa vuodesta 1907 Maria Aline Holmin kanssa.
Asiakastyytyväisyys
Asiakastyytyväisyys on termi, joka kuvastaa asiakkaan odotusten täyttymistä. Asiakastyytyväisyys on yritysmaailmassa tärkeimpiä tavoitteita kehityksen varmistamisessa. Tyytyväinen asiakas suosittelee helpommin ostamaansa tuotetta tai palvelua ja ostaa todennäköisemmin samaa tuotetta tai palvelua uudestaan. Asiakastyytyväisyys itsessään ei kuitenkaan takaa asiakasuskollisuutta tai asiakkaan suositteluhalukkuutta. Asiakasuskollisuutta tutkii Suomessa vuosittain TNS Gallup Suomen asiakkuusindeksitutkimuksella.
Monessa keskisuuressa tai suuressa organisaatiossa asiakastyytyväisyys on yksi tuloskortin (Balanced Scorecard) keskeinen mittari. Asiakastyytyväisyys on keskeinen mittari myös ISO 9000 laatustandardissa, jossa asiakastyytyväisyyttä mitataan säännöllisin väliajoin jotta sitä voitaisiin kasvattaa kehitystoimenpiteillä. Tunnetuimpia tyytyväisyyden mittareita ovat CSAT, CES, sekä NPS.
HMS Beagle (H30)
HMS Beagle (viirinumero H30) oli vuonna 1930 vesillelaskettu Britannian kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1929 alussa John Brownin telakalta Glasgow’sta osana vuoden 1928 laivasto-ohjelmaa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 220 342 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus
Beagle palveli 1938 lentotukialus HMS Ark Royalin varmistusaluksena. Alus palasi syyskuussa 1939 Devonportin telakalta, jolloin se liitettiin 19. hävittäjälaivueeseen Doveriin. Alus suojasi laivueen mukana Kanaalin saattueita ja partioi Pohjanmerellä. Alus siirrettiin 18. joulukuuta 1939 Falmouthiin telakalle.
Alus palasi palvelukseen 22. tammikuuta 1940. Se ja HMS Boadicea kuljettivat 6. helmikuuta 1940 Belgiasta Doveriin pääministeri Winston Churchillin, sotakabinetin ja esikuntapäällikön.
Alus siirrettiin Kotilaivastoon tukemaan liittoutuneiden maihinnousua Norjaan (operaatio Wilfred/R4). Alus suojasi 25. huhtikuuta yhdessä HMS Grenaden, HMS Fortunen, Volunteerin, Encounterin ja HMS Escortin kanssa lentotukialuksia HMS Glorious ja Ark Royal. Alus palasi 27. huhtikuuta Gloriousin mukana Scapa Flowhun täydentämään lentokoneensa ja palaten 30. huhtikuuta takaisin Norjan vesille.
Alus suojasi 16. kesäkuuta St. Nazairen evakuointia (operaatio Ariel). Alus laski Bordeauxiin tuhoamispartion ja otti kannelleen pakolaisia palatessaan kotimaahan.
Heinäkuussa alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen Doveriin. Se joutui 19. heinäkuuta syöksypommittajien maalitauluksi Doverin satamanedustalla. Siihen ei osunut, mutta lähelle osuneiden pommien sirpaleet vaurioittivat gyrokompassia ja kattilahuonetta niin, että alus siirrettiin 20. heinäkuuta telakalle Devonportiin. Se palasi palvelukseen 16. elokuuta, jolloin se liitettiin 22. hävittäjälaivueeseen Devonportissa.
Beagle, HMS Highlander ja HMS Bulldog tulittivat 14. syyskuuta vastaisena yönä Cherbourgia tunkeuduttuaan Seine-joelle.
Alus irrotettiin 14. lokakuuta Kotilaivastosta suojaamaan HMS Argusta sen viedessä lentokoneita Islantiin. Paluun jälkeen alus siirrettiin 18. lokakuuta saattuepalvelukseen Pohjois-Atlantille.
Alus liitettiin 2. marraskuuta saattueeseen WS4 Clydessä yhdessä Bulldogin ja Hesperuksen sekä Kanadan laivaston hävittäjien Ottawan, Saguenayn ja Skeenan kanssa. Alus irtautui seuraavana päivänä saattueesta palaten Clydeen saattueen HX83 mukana.
Alus suojasi 18. marraskuuta 1. Miinanlaskijalaivueen aluksia luotaessa miinakenttä operaatiossa SN3, minkä jälkeen alus palasi saattuepalvelukseen Atlantille. Alus suojasi 3. tammikuuta 1941 uudelleen miinoitusoperaatiota (operaatio SN6) ja seuraavana päivänä uudelleen operaatiota SN65.
Beagle liitettiin 12. tammikuuta suojaamaan saattuetta WS5B Clydestä. Alus erkani saattueesta 16. tammikuuta palaten Clydeen. Alus siirrettiin helmikuussa 4. Saattajaryhmään.
Alus suojasi useita saattueita Pohjois-Atlantilla ja Kanaalin alueella, kunnes se kärsi 24. lokakuuta vaurioita myrskyssä. Alus siirrettiin telakalle, jossa korjausten lisäksi alukselle asennettiin tutka. Se palasi marraskuussa saattuepalvelukseen.
Beagle siirrettiin 5. helmikuuta 1943 Länsi-Afrikan asemalle sijoituspaikkanaan Freetown. Alus matkasi maaliskuussa uuteen sijoituspaikkaansa, jossa se suoritti sukellusveneentorjuntaa ja saattueiden suojausta. Alus määrättiin 19. syyskuuta palaamaan kotimaahan, jossa sen tuli liittyä Kotilaivastoon. Se matkasi lokakuussa kotiin, missä se siirrettiin Jäämeren saattueiden suojaamiseen.
Alus määrättiin 10. toukokuuta 1944 tukemaan Normandian maihinnousua osana Force J:tä. Alus siirtyi osastoon kesäkuun alussa ja 4. kesäkuuta se liittyi saattueen J8 suojueeseen. Saattue aloitti seuraavana päivänä matkansa Kanaalin yli, mistä HMS Beagle palasi seuraavana päivänä. Alus suojasi maihinnousualuetta E-veneiltä 19. kesäkuuta alkaen.
Alus siirrettiin 19. heinäkuuta Sheernessiin telakalle, josta se palasi elokuussa rannikkosaattueiden suojaustehtäviin ja edelleen Jäämeren saattueiden suojaamiseen. Alus siirrettiin telakalle 21. joulukuuta 1944, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1945.
Beaglelle nousi joukkoja Kanaalisaarten haltuunottamiseksi (operaatio Nest Egg). Alus otti osaa 9. toukokuuta 1945 Kanaalisaarten saksalaisen varuskunnan antautumiseen. Alus siirrettiin 24. toukokuuta Devonportin reserviin. Poistolistalle alus sijoitettiin VJ-päivän jälkeen ja se myytiin 22. joulukuuta romutettavaksi BISCOlle, joka allokoi sen Metal Industriesille. Alus saapui 15. tammikuuta 1946 hinauksessa romuttajalle Charlestowniin Rosythiin.
Loki
Loki tarkoittaa seuraavia asioita:
Saksan demokraattinen tasavalta
Saksan demokraattinen tasavalta (SDT;, DDR ), epäviralliselta nimeltään Itä-Saksa , oli marxismi-leninismiä virallisena ideologianaan tunnustanut valtio, joka oli olemassa vuodesta 1949 vuoteen 1990. DDR:n perustivat saksalaiset kommunistit, joista moni oli ollut 1930-luvulta asti maanpaossa Neuvostoliitossa.
Alueellisesti DDR käsitti vain Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen, koska tämä erillinen kommunistien hallitsema saksalainen valtio perustettiin Neuvostoliiton myötävaikutuksella kommunistien epäonnistuttua aikaisemmissa (1945–1949) pyrkimyksissään tulla valtaan koko Saksassa ja länsimaiden hylättyä Neuvostoliiton tarjouksen yhdistyneestä liittoutumattomasta Saksasta. DDR sai muodollisen suvereniteetin vuonna 1954, mutta Potsdamissa solmitun sopimuksen nojalla neuvostojoukot jäivät maahan. Seuraavana vuonna DDR liittyi myös Varsovan liittoon.
Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, SED) oli Saksan demokraattisen tasavallan hallitseva kommunistipuolue valtion perustamisesta 1949 aina vuoden 1990 vaaleihin asti. Berliinin muuri murtui 9. marraskuuta 1989 Günter Schabowskin ilmoitettua televisiossa, että rajan voi vapaasti ylittää. Sen jälkeen mureni nopeasti myös koko DDR:n yhteiskuntajärjestelmä. Saksojen yhdistymisen ajatus voitti yritykset luoda demokraattinen DDR.
Historia
Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet sopivat 1945 Potsdamin konferenssissa, että valloitettu natsi-Saksa jaettaisiin miehitysalueisiin neljän liittoutuneiden jäsenen – Yhdysvaltain, Neuvostoliiton, Ison-Britannian ja Ranskan – kesken.
Samalla myös Puolan rajoja siirrettiin länteen, samalla kun Neuvostoliiton rajoja Puolan toisella puolella siirrettiin. Tämä maanvaihdos tehtiin Saksan itäisten osien kustannuksella, ja rajalinjaksi tuli Oder–Neisse-linja. DDR sijaitsi siten entisen Keski-Saksan ja Preussin alueella.
Läntisten valtojen miehittämät alueet yhdistyivät touko­kuussa 1949 Saksan liittotasavallaksi (epävirallisesti Länsi-Saksa). Neuvostoliiton miehitysalueesta muodostettiin saman vuoden 7. lokakuuta Saksan demokraattinen tasavalta, DDR. Samana päivänä kokoontui ensimmäistä kertaa uusi kansanneuvosto, myöhemmin Volkskammer, jonka pariksi valittiin eri osavaltioita edustava parlamentin toinen huone Länderkammer. Wilhelm Pieckista tuli ensimmäinen presidentti ja uutta hallitusta alkoi johtaa Otto Grotewohl.
DDR peri hallintomuodokseen marxilais-leniniläisen ideologian. Se liittyi Varsovan liittoon 1955, kun taas sen läntinen naapuri liittyi länsiliittouma Natoon.
Kun hallituksen määräyksellä oli vaadittu kaikkien tuotantomäärien lisäämistä 10 %, työläiset osoittivat mieltään Itä-Berliinissä 17. kesäkuuta 1953 vaatien vapaita vaaleja. Myöhemmin samana päivänä neuvostojoukot kukistivat mielenosoituksen surmaten useita kymmeniä ihmisiä (niin sanottu Itä-Saksan kansannousu).
Saksan jaon tapaan myös pääkaupunki Berliini oli jaettu liittoutuneiden kesken, vaikka se jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen ympäröimäksi. Vuosina 1948–1949 Länsi-Berliinin asemasta käydyssä kiistassa Neuvostoliitto eristi kaupungin ja katkaisi länsimaiden huoltoyhteydet kaupunkiin. Vastaukseksi Länsi-Berliiniä tuettiin ilmasillalla Berliinin saarron aikana. pienoiskuva|vasen|Neuvostoliitossa julkaistiin 10-vuotisen DDR:n olemassaolon kunniaksi postimerkki vuonna 1959. Saksan liittotasavallan kasvanut hyvinvointi ja lisääntynyt poliittinen sorto idässä sai monet itäsaksalaiset pakenemaan länteen. Jatkuva pakolaisvirta sai DDR:n poliittisen johdon sulkemaan rajat piikkilanka-aidoilla, miinakentillä, vartiotorneilla ja rajavartiointia vahvistamalla. Kuuluisin näistä toimenpiteistä oli 1961 rakennettu Berliinin muuri, jonka sortuminen 1989 lienee voimakkain Saksojen yhdistymisen symboli. DDR:n turvallisuusministeriö (Ministerium für Staatssicherheit, Stasi) tarkkaili kansalaisten elämää muun muassa värvättyjen ilmiantajien avulla. Joidenkin arvioiden mukaan sisäistä tarkkailua, seurantaa ja vakoilua harrastaneiden ihmisten osuus yhteiskunnasta oli peräti 1:6,5.
DDR oli Saksan liittotasavaltaan nähden taloudellisesti heikko. Suunnitelmatalouteen kohdistetusta kritiikistä huolimatta DDR:ää pidettiin yleisesti taloudeltaan vahvimpana itäblokin maana, koska saksalaisten koulutustaso, työvoiman yleinen osaamistaso ja teknologia olivat parempia kuin muualla Itä-Euroopassa.
Erich Honecker otti vallan Walter Ulbrichtilta vallankaappausmaisella operaatiolla vuonna 1971.