cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikko Kiesiläinen
Kiesiläinen on työskennellyt Antero Vartian kanssa Suomen apteekkimarkkinan avaamiseksi kilpailulle. Antero Vartian ja Mikko Kiesiläisen tekemän selvityksen mukaan apteekkialan kilpailun vapauttaminen voisi säästää suomalaisten lääkekuluissa noin 87 miljoonaa euroa, jos reseptilääkkeiden hinnat laskisivat Ruotsin tasolle.
Tempelhof-Schöneberg
thumb|Tempelhof-Schöneberg korostettuna Berliinin kartalla thumb|Tempelhof-Schönebergiin kuuluvat kaupunginosat Tempelhof-Schöneberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta, joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus.
Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Tempelhof ja Schöneberg.
Adventuren viimeinen lasti
Adventuren viimeinen lasti on viimeinen Pertsa ja Kilu -kirja. Väinö Riikkilä kirjoitti sen vuonna 1957, yli kymmenen vuotta sen jälkeen, kun hän oli luonnostellut Viimeiset kaanit -kirjan. Pojat ovat kasvaneet ja heidän ystävänsä Pirkon rooli on suurempi, ja toisaalta muut "kaanit" ovat poissa tarinasta.
Tempelhof-Schöneberg
Vuoden 2016 kesäkuun lopussa Tempelhof-Schönebergin asukasluku oli 345 024. Sen pinta-ala on 53,1 neliökilometriä ja asukastiheys 6 499 as./km².
Alueen hallinto on sijoitettu Schönebergin raatihuoneeseen. Alueella sijaitsee myös Tempelhofin lentoasema.
Mikko Kiesiläinen
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Kiesiläinen oli vihreiden ehdokkaana Helsingissä, sai 564 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kiesiläinen oli ehdolla Uudenmaan vaalipiirissä, sai 1 676 ääntä eikä tullut valituksi. Kiesiläinen on ollut vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen 2017–2019.
Kiesiläinen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 2006. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän valmistui London School of Economicsista vuonna 2011.
Multiversumi
Yleiset ominaisuudet
thumb|right|250px|Taiteilijan näkemys ”kuplan” kaltaisista rinnakkaisista maailmankaikkeuksista. David Deutschin Todellisuuden rakenne -teoksen mukaan olemme olemassa monina eri versioina rinnakkaisissa maailmankaikkeuksissa, joita kutsutaan hetkiksi. Uusi sana multiversumi, joka tarkoittaa monia rinnakkaisia maailmankaikkeuksia, on keksitty kuvaamaan koko fysikaalista todellisuutta.
Multiversumin mahdollisuus on nostanut esiin monia niin tieteellisiä, filosofisia kuin teologisiakin kysymyksiä. Filosofiassa asiaa on pohdittu runsaasti alkaen Gottfried Leibnizin mahdollisia maailmoja koskevista ajatuksista. Leibnizille Jumalan mieli sisälsi äärettömän määrän mahdollisia maailmoja, jos Hän valitsee vain yhden. Voltairen romaani Candide vuodelta 1759 sisältää polemiikkia Leibnizin metafyysistä optimismia vastaan; Leibniz katsoi maailmamme olevan paras mahdollinen maailma. . Filosofeilla on myös logiikan haara, joka erikoistuu asiaan: päteekö jokin asia kaikissa mahdollisissa maailmoissa vai päteekö se vain yhdessä maailmassa - ja tällä on vaikutuksensa kielen filosofiaan, jonka nimi on mahdollisten maailmojen semantiikka ja josta kirjoittaa muiden muassa Saul Kripke.
Useat kosmologit ja fyysikot ovat kiinnostuneet multiversumista, koska oikein muotoillun multiversumiteorian uskotaan ratkaisevan monia hiukkasfysiikan ja avaruuden rakenteeseen liittyviä ongelmia. Koska rinnakkaismaailmankaikkeuksien havaitseminen on suorilla keinoilla mahdotonta ja epäsuorillakin hankalaa, niiden olemassaoloa ei pystytä todistamaan. Näin ollen oikeanlaisen multiversumiteorian päätteleminen omasta maailmankaikkeudesta on joko vaikea tai mahdoton haaste. Siksi moni kiistää multiversumin mahdollisuudenkin.
Teoreettinen fyysikko David Deutsch pitää kuitenkin kaksoisrakokoetta todisteena rinnakkaisten maailmankaikkeuksien ja multiversumin olemassaolosta. Joidenkin mukaan multiversumi selittää sen, miksi maailmankaikkeutemme on elämälle sovelias. Kun elämän ilmaantuminen epäonnistui monissa muissa maailmankaikkeuksissa, oman maailmankaikkeutemme olosuhteet sattuvat olemaan juuri elämälle suotuisia.
Termin multiversumi keksi William James, ja Michael Moorcock teki sen tunnetuksi. Jacques Vallee käyttää termiä. Näissä yhteyksissä myös termit "vaihtoehtoiset maailmankaikkeudet", "rinnakkaisulottuvuudet" tai "rinnakkaismaailmat" ovat usein käytössä.
Joissakin nykyajan fysiikan teorioissa rinnakkaiset ulottuvuudet ovat käpertyneet hyvin pieniksi hiukkasiksi, joita ei näiden teorioiden mukaan havaittaisi, koska ne ovat Planckin pituutta pienempiä.
Multiversumia tukevat teoriat
Koska kvanttimekaniikan tulkintamalleja on olemassa vain kaksi, Kööpenhaminalainen ja Hugh Everettin Monta maailmaa, ovat useat kosmologiaa tutkivat 2000-luvulla alkaneet hyväksyä multiversumin olemassaolon mahdollisuuden, koska Niels Bohrin Kööpenhaminalainen-tulkinta ei kuvaa kuin pienen murto-osan todellisuudesta.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)
PeukaLoiset on valokuvataiteilija Juha Metson ja näytelmäkirjailija Miko Kivisen perustama performanssiryhmä.
Multiversumi
Multiversumia tukevat teoriat
Suurin osa kvanttigravitaatio- ja supersäieteoreetikoista kannattaa multiversumi-tulkintaa.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)
Vuonna 2014 aloittanut ryhmä on koostuu eri taiteentekijöistä. Taiteellisen johtaja Metson ja laulaja-kitaristi Kivisen lisäksi yhtyeessä vaikuttavat näyttelijä Jarmo Tulonen, rumpali Harri ”Hate” Heininen, basistit Kari-Jukka ”Kärsä” Koivistoinen ja Janne Ruuska sekä maskeeraaja Maiju Kivikoski.
Multiversumi
Multiversumia tukevat teoriat
Monenlaisia muitakin multiversumioletuksia on tehty. Mitään näistä ei kyetä todistamaan oikeaksi, ja ne jäävät vain oletuksiksi. Jotkut väittävät maailmankaikkeuksien lisääntyvän kuroutumalla toisista maailmankaikkeuksista, vaikkapa mustien aukkojen kautta. Toisten mukaan multiversumin maailmankaikkeudet ovat kuplien tavoin toisistaan erillään, ja maailmankaikkeuksien jakautumista ei tapahdu. Professori Steinhardt on puolestaan selittänyt, ettei pimeää ainetta ole, vaan maailmankaikkeuden rakenne selittyy viidennessä ulottuvuudessa olevalla toisella maailmankaikkeudella.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)
Ryhmä on esiintynyt taidemuseoissa, sekä Provinssissa 2016. PeukaLoiset julkaisee ensimmäisen täysipitkän albuminsa LintuKoto vuoden 2017 lopussa. PeukaLoiset on tehnyt myös taidevideoita, joita on nähty useissa gallerioissa ympäri Suomea.
Multiversumi
Multiversumia tukevat teoriat
On myös väitetty, että maailmankaikkeutemme ja mahdolliset muut maailmankaikkeudet olisivat eräänlainen hologrammi tai valkokankaalle heijastettu elokuva. Silloin maailmankaikkeutta pyörittävä fysikaalinen mekanismi olisi meiltä piilossa. Yhden teorian mukaan holografisella maailmankaikkeudella pystyttäisiin selittämään mystiset, hengelliset ja psykedeeliset kokemukset, jotka tapahtuvat tietoisuudeltamme piilossa olevissa ulottuvuuksissa.
Inflaatiomalli
Inflaatiomalli eli maailmankaikkeuden äkillisen laajenemisen selittävä teoria tukee "ikuista inflaatiota", joka osoittaisi, että yhdessä eräiden nykyfysiikassa täsmäävien olettamuksien kanssa syntyy useita maailmankaikkeuksia, joista jokainen on saanut alkunsa omasta alkuräjähdyksestään.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)
Tyylilaji
PeukaLoiset soittaa VoodooPunkia. VoodooPunk on PeukaLoisten kehittämä metodi, joka heidän omien sanojensa mukaan "parantaa nykyihmisen rahan- ja vallanhimosta, sekä näiden kääntöpuolena olevasta ahdistuksesta ja yksinäisyydestä. VoodoPunk on vapautumista rakenteellisesta väkivallasta, talouden kahleista ja yksisilmäisestä ihmiskuvasta."
Multiversumi
Braaniteoria
Braaniteorian mukaisesti maailmankaikkeutemme olisi yhden braanin pinnalla ja braaneja voisi olla useita. Teoria pystyisi selittämään muun muassa pimeän aineen sekä M-teoriassa tarvittavat kuusi tai seitsemän lisäulottuvuutta perinteisen aika-avaruuden lisäksi.
Olemassaolon todistaminen
Multiversumiteorian suurimpiin ongelmiin on kuulunut teorian todistamisen vaikeus. Syksyllä 2007 Oxfordin yliopiston tiimi sai luotua matemaattisen formalismin tulkinnan taustalle. Työstä sanottiin, että se oli yksi tieteen historian tärkeimmistä saavutuksista ja että Everett oli nyt pakko ottaa tosissaan.
Säieteoreetikko Leonard Süsskind on kehittänyt multiversumin olemassaolon todistamista varten teorian, jonka mukaan avaruuden kaareutuessa "väärään suuntaan" pystytään todistamaan se, että ikuinen laajeneminen ei ole mahdollista, mikä taas osoittaa sen, että multiversumiteoria voi olla mahdollinen.
On löydetty galaksijoukkojen liikkeeseen vaikuttava voima, pimeä virtaus, jonka lähde on tuntematon. Joidenkin arvioiden mukaan virtaus tulee havaittavan maailmankaikkeuden ulkopuolella olevasta erittäin suuresta ja kaukaisesta kohteesta, joka saattaisi olla toinen maailmankaikkeus. Havainto on kuitenkin saanut osakseen myös kritiikkiä.
Kritiikkiä
Multiversumia tukevat teoriat ovat saaneet vastaansa monia väitteitä. Teorioita on moitittu muun muassa epätieteellisiksi tai huonoksi tieteeksi, sillä teorioista puuttuvat empiristiset vertailut eikä teorioita pystytä testaamaan. Myös Occamin partaveistä on käytetty perusteena, sillä teoriat eivät ole yksinkertaisimmat mahdollisista teorioista. Niin ikään antrooppista periaatetta on käytetty teorioiden vastustamiseksi.
Fouta Djallon (valtio)
Fouta Djallon oli afrikkalainen islamilainen valtio Nigerjoen lähteillä nykyisen Guinean vuoristoalueilla. Valtio syntyi vuonna 1747 joukon islamia jyrkässä ja kiihkeässä muodossa levittäneiden fulaneiden voitettua Talansan ratkaisutaistelussa Fouta Djallonin asukkaat djalonket. Valtakunnan alkuvaihetta leimasivat kapinointi ja naapurien yritykset hyötyä niistä, mutta johtaja Ibrahim Sorin onnistui kukistaa kaiken vastustuksen ja laajentaa valtapiiriään. 1800-luvulla Ranskan painostus alkoi voimakkaasti kuitenkin vaikuttaa alueella ja vuonna 1881 valtakunnan hallitsija katsoi parhaaksi alistua Ranskan protektoraatiksi.
Tapio Kuula
Tapio Teuvo Kuula (19. toukokuuta 1957 Virrat – 7. marraskuuta 2017 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi vuoteen 2015 asti Fortumin toimitusjohtajana. Hän aloitti tehtävässä 1. toukokuuta 2009. Hän oli aiemmin työskennellyt Seinäjoen kaupungin energialaitoksella, Koillis-Pohjan Sähkössä, Jyllinkosken Sähkössä, Länsivoimassa ja Imatran Voimassa.
Kuula oli valmistunut sähkövoimatekniikan diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1980 ja taloustieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1981. Lappeenrannan teknillinen yliopisto promovoi Kuulan tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 2008. Kuula oli myös toiminut Lappeenrannan teknillisen yliopiston hallituksen jäsenenä vuodesta 2009.
Kuulaa pidettiin asioihin perehtyvänä ja asiantuntevana strategina, jonka asema Fortumissa vahvistui, kun ammattijohtaja Mikael Lilius valittiin yhtiön johtoon. Kuulan Fortumin toimitusjohtajan tehtävän alkaessa hänestä oli sanottu, että "hän jos kuka voi onnistua".
Kuula jäi sairauslomalle maaliskuussa 2013, sillä häneltä löydettiin pahanlaatuisen kasvaimen etäpesäkkeitä. Töihin Kuula palasi marraskuun lopulla. Hän jäi sairauslomalle uudestaan joulukuussa 2014, kun syöpä uusiutui. Kuula jäi 1.2.2015 alkaen työkyvyttömyyseläkkeelle sairautensa vuoksi.
Hän kuoli pitkäaikaiseen sairauteen marraskuussa 2017.
Kuula oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta. Hän oli vuonna 2006 suurin Espoon kunnallisverojen maksaja.
Zurvalaisuus
Zurvalaisuus oli zarathustralaisuuden muoto, joka oli Persian valtionuskontona Sassanidien dynastian aikaan. Sassanidien dynastia vaikutti 200–600-lukujen aikana muinaisessa Persiassa. Zurvalaisuus vastusti ortodoksista zarathustralaisuutta, joka oli siihen aikaan kehittynyt dualistiseksi. Joidenkin tutkijoiden mukaan zurvalaisuuden alkuperä ei ole zarathustalaisuudessa, vaan jonkin ehkäpä Meedialaisen tai esi-iranilaisen jumalan palvonnassa.
Zurvalaisuuden mukaan vain yksin aika on rajaton, ikuinen, luomaton ja kaiken alkuperä. Zurvalaisuudessa Zurvan eli ajan ja kohtalon jumala vaikutti ihmisten elämään. Zurvanin palvontamenot liitettiin spekulaatioihin astrologiasta ja maailmanvuodesta. Myöhemmissä kirjoituksissa Zurvan nähdään Ormazdin ja Ahrimanin isänä. Tähän on saattanut vaikuttaa kreikkalais-babylonialaiset käsitykset. Zurvanismin keskeinen tukialue oli Länsi-Persiassa Babylonian rajalla. Zurvalaisuus vaikutti sittemmin mithralaisuuteen ja manikealaisuuteen.
Ernst Grünfeld
thumb|Ernst Grünfeld Ernst Franz Grünfeld (21. marraskuuta 1893 – 3. huhtikuuta 1962) oli itävaltalainen shakinpelaaja sekä kirjailija. Chessmetricsin mukaan Grünfeld oli yksi maailman parhaista pelaajista ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Grünfeld oli erikoistunut avausteoriaan. Hänen mukaansa on nimetty Grünfeldin puolustus.
Tesmaperhonen
Tesmaperhonen (Aphantopus hyperantus) on täpläperhosiin kuuluva, tavattoman yleinen perhoslaji. Sen siivet ovat tummat ja tasaväriset, kesän lopulla siivet vaalenevat. Tesmaperhonen on yksi harvoista päiväperhosista, joka lentelee myös pilvisillä säillä. Se koteloituu kesäkuun puolenvälin tienoilla ja kuoriutuu heinäkuun alussa.
Fritz (shakkiohjelma)
Fritz on kaupallinen saksalainen shakin tietokoneohjelma, jonka ovat kehittäneet Frans Morsch ja Mathias Feist ja sen on julkaissut Chessbase-yhtiö. Ohjelmasta on myös Deep Fritz -niminen versio, joka on tarkoitettu moniytimisille suorittimille. Ohjelman uusimmat kuluttajille tarkoitetut versiot ovat Deep Fritz 12 ja Fritz 12.
Tesmaperhonen
Koko ja ulkonäkö
Tesmaperhonen on kauttaaltaan tumman suklaanruskea ja yksivärinen. Siipien yläpinnalla saattaa erottua muutama musta, vaaleareunainen ja valkoteräinen silmätäplä. Siipien alapinnalla on rivi hyvin selkeitä, keltareunaisia mustia silmätäpliä. Siipiä reunustavat vaaleat siipiripset. Siipien kärkiväli on 28–42 mm ja naaraat ovat hieman koiraita suurempia.
Levinneisyys ja lentoaika
Tesmaperhosta tavataan lähes koko Euroopassa pois lukien Välimeren saaret, osa Välimeren ympäristöstä sekä Skandinavian pohjoisosat. Idässä levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Aasiaan. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on hyvin yleinen ja varsinkin eteläisessä Suomessa sitä tavataan heinikkoisilla alueilla lähes poikkeuksetta. Suomessa esiintymisen pohjoisraja on suunnilleen Oulu-Kajaani-linjalla ja se on heinäperhosille tyypilliseen tapaan jyrkkä. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle.
Fritz (shakkiohjelma)
Deep Fritz ja silloinen shakin maailmanmestari Vladimir Kramnik pelasivat Bahrainissa vuonna 2002 ottelun, joka päättyi tasan pistein 4–4.
Evijärvi
pienoiskuva|Evijärven Nuorisoseura Evijärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Evijärven naapurikunnat ovat Kauhava, Kruunupyy, Lappajärvi, Pedersören kunta ja Veteli. Lisäksi Evijärvellä on maarajaa Luodon kanssa Pedersören kunnan kaakkoisosassa sijaitsevan yhteismetsän kautta. Aikaisempia naapurikuntia ovat olleet Kortesjärvi, Teerijärvi, Purmo ja Ähtävä. Evijärvi sijaitsee Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntien rajalla.
Lyhtyherttuakala
Lyhtyherttuakala (Centropyge tibicen) on keisarikaloihin kuuluva kala.
Fritz (shakkiohjelma)
Marraskuussa 2003 X3D Fritz, 3D-käyttöliittymällä varustettu versio Deep Fritzistä, pelasi neljän pelin ottelun tasan Garri Kasparovia vastaan.
Evijärvi
Kunnan suurin järvi on Ähtävänjoen vesistöön kuuluva Evijärvi, jonka rannalla kunnan keskustaajama sijaitsee.
Tesmaperhonen
Elinympäristö ja elintavat
Tesmaperhosta tavataan avoimilla niityillä, valoisissa metsiköissä sekä metsänreunuksilla ja hakkuuaukeilla. Se kuitenkin välttelee usein kuuminta auringonpaistetta ja perhoset lentävät usein hieman kasvillisuuden suojaamina. Lajin yleisyyttä kuvaa se, että kesällä 2012 maatalousympäristön päiväperhosseurantaan ilmoitettujen tesmaperhosten määrä oli yli 15 000 ollen yli kaksinkertainen seuraaviin lajeihin, sitruuna- tai lanttuperhosiin, verrattuna ja valtakunnallisessa päiväperhosseurannassa 2013 se oli yli 37 800 ilmoitetun yksilön määrällä ylivoimaisesti runsain päiväperhonen.
Fritz (shakkiohjelma)
Deep Fritz pelasi Vladimir Kramnikia vastaan kuuden pelin ottelun Bonnissa 25. marraskuuta – 5. joulukuuta 2006. Ohjelma kukisti Kramnikin pistein 4–2.
Evijärvi
Asutuksen syntyminen
Evijärvellä on löydetty kivikautisen asutuksen jäännöksiä Hanhikosken rannalta. Näsijärven vedet laskivat tuolloin Ähtävänjoen kautta Pohjanlahteen. Rautakaudelle tultaessa väestö väheni huomattavasti, ja Evijärven seutu jäi pääosin eränkäyntialueeksi. Alueella asui niin sanottuja lappalaisia. Evijärven läpi kulki Ylä-Satakunnasta Ähtäristä alkanut vesireitti, jota kautta Hämeestä ja Pirkkalasta asti pääsi Pohjanmaan rannikolle.
Tesmaperhonen
Elinympäristö ja elintavat
Päiväperhosille melko poikkeuksellisesti tesmaperhonen liikkuu usein myös pilvisellä säällä, kunhan ilma on riittävän lämmin, ja laji on ensimmäisenä lennossa sateen jälkeen. Koiraat lentävät aamusta saakka partioiden ja karkottaen toiset koirasyksilöt reviiriltään. Ainoastaan naaraat käyvät ahkerasti kukilla imemässä mettä, ja ne ilmeisesti elävätkin koiraita pitempään. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista pitkällä aikavälillä, minkä vuoksi lennossa olevien perhosten kunto vaihtelee paljon. Tesmaperhosella on myös selvä protandria: koiraat ovat olleet lennossa jo pitkään ennen kuin ensimmäiset naaraat aikuistuvat. Tesmaperhoskoiraan tuottama feromoni houkuttelee tesmaperhosten lisäksi myös koivulasisiiven (Synanthedon scoliaeformis) koiraita.
Evijärvi
Asutuksen syntyminen
Nykyistä huomattavasti vuolaamman Ähtävänjoen kalaisuus sekä ympäröivien erämaiden riista olivat uudisasukkaiden tärkeimpiä houkuttimia. Vanhimpia taloja ja kyläyhteisöjä ovat todennäköisesti muinaisen vesireitin varrelle perustetut talot. Evijärven seutu kuului keskiajalla Pietarsaaren suurpitäjän takamaihin. Pohjanlahden rannikon ruotsalaisasutus ulottui Evijärvelle saakka, mistä ovat muistoina monet ruotsinkieliset paikannimet, kuten Björbacka, Stenbacka, Norrena ja Söderena. Samaa perua on esitetty olevan myös Evijärven nimi, pohjautuen sanaan ”evja”, joka tarkoittaa märkää rantaniittyä tai luhtaa. Ainakin eräät Evijärven vanhimmat talot Inan (Ena) kylässä olivat ruotsinkielisiä. Evijärven nimi voi periytyä myös aikaisemmilta eränkävijöiltä tai suomenkielisiltä uudisasukkailta, jolloin nimi kuuluisi evi/evo/evä -nimistöön. Nimen loppuosa voi periytyä saamen järveä merkitsevästä sanasta jävri. Vuoden 1540 luettelossa esiintyy jo ”Effvijerffiby”, mutta itse järven nimi merkitty karttoihin vaihtelevasti, jos ollenkaan. Paikannimistö näyttää olleen 1300-luvulle tultaessa pitkälti suomenkielistä. Vaikka lappalaiset olivat nimenneet nautinta-alueita oman perinteensä mukaan, selkeää lappalaisnimistöä ei kuitenkaan juuri esiinny, merkittävänä poikkeuksena nykyistä Kniivilänlahtea merkinnyt Kultalahti (1709 kartassa Kuldalachte), joka pohjautunee saamenkielistä lainautuneeseen povettoman nuotan nimeen ”kulth”, joka esiintyy tavallisesti yhdessä rantanuotan eli inan kanssa.
Lyhtyherttuakala
Alkuperä
Lyhtyherttuakala on kotoisin Intian valtameren itäosista ja Tyynenmeren länsiosista.
Tesmaperhonen
Elinympäristö ja elintavat
Naaras laskee munat yksitellen laskeutuen satunnaisesti heinille. Toukat kuoriutuvat pari viikkoa myöhemmin ja kasvavat hitaasti. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana. Kotelo sijaitsee heinänkorrella, taivutetun lehden suojaamana lähellä maanpintaa.
Evijärvi
Kyläkuntien syntyminen
Evijärvi mainitaan 1500-luvun puolivälin asiakirjoissa Pietarsaareen kuuluvaksi kyläkunnaksi, jossa vuosisadan lopulla oli jo 20 taloa. Vaikka vielä 1600-luvullakin syntyi jonkin verran ruotsalaista uudisasutusta, tulivat savolaiset seudun tärkeimmiksi asuttajiksi. Asutus pysyi pitkään harvana. Väkiluku oli todennäköisesti 1600-luvulla ennen suuria kuolonvuosia noin 3 000, vuonna 1749 se oli 505 ja 1805 jo 2 426. Vuonna 1760 Evijärvestä tuli Lappajärven kappeliseurakunta, ja 1865 se erotettiin omaksi seurakunnaksi. Evijärven kirkon rakensi kuuluisa alahärmäläinen Antti Hakola vuonna 1758. Ensimmäinen kirkkoherra K. A. Calamnius astui virkaansa 1877. Omaksi pitäjäksi Evijärvi tuli 1867.
Lyhtyherttuakala
Käyttäytyminen
Lyhtyherttuakalaa tulisi ruokkia kaksi tai kolme kertaa päivässä.
Tesmaperhonen
Ravintokasvi
Toukat käyttävät ravinnokseen erilaisia heinäkasveja (Poaceae), kuten timoteitä eli nurmitähkiötä (Phleum pratense) sekä saroja (Carex). Aikuiset yksilöt syövät lähinnä kukkien mettä.
Evijärvi
Siirtolaisuus Pohjois-Amerikkaan
1800-luvun lopulla Evijärveltä lähti Pohjois-Amerikkaan yli 2 000 siirtolaista, joista kuitenkin useat palasivat myöhemmin takaisin. Vuonna 1920 kunnassa oli asukkaita 4 159. Evijärven asukasluku pysyi 4 000:n tienoilla 1960-luvulle saakka, jolloin väestö alkoi hitaasti vähentyä. 1970-luvun puolivälissä asukkaita oli enää runsaat 3 300, mutta asukasluku kääntyi vuosikymmenen lopulla jälleen kasvuun. Vuonna 1985 Evijärvellä oli asukkaita 3 442. 1990-luvun alussa vaikuttanut lama ja maaltamuutto vähensivät kunnan asukasluvun vuoteen 2011 mennessä 2 761 asukkaaseen.
Lyhtyherttuakala
Vesiolot ja ravinto
Lyhtyherttuakala syö levää ja pieniä selkärangattomia, ja varsin monipuolisesti myös korvikeruokia. Sopiva lämpötila on 24–26 °C.
Evijärvi
Luonto
Evijärvi on Etelä-Pohjanmaan Järviseudun kunta, jonka maisemia hallitsevat kumpuilevat metsämaat, pienet peltolaikut ja lukuisat järvet.
Kallioperä on suurimmaksi osaksi biotiittiplagioklaasigneissiä, gneissigraniittia sekä amfibioliittia. Särkijärven kylästä noin kilometrin verran luoteeseen on usean metrin vahvuinen kvartsisuoni. Kalliopaljastumia on eniten Lepistönmäen, Haapajärven ja Kuoppa-ahon välisellä alueella. Yleisin maalaji on moreeni, joka muodostaa paikoin pitkittäisselänteitä, drumliineja. Moreeni on usein paikoin turpeen peitossa. Savea ja hiekkaa on jokien ja järvien rannoilla kapeina vyöhykkeinä, jotka on yleensä raivattu pelloiksi. Jonkin verran myös kivisiä moreenimaita on raivattu viljelymaiksi. Pinnanmuodoiltaan Evijärvi kuuluu Etelä-Pohjanmaan kankareseutuun. Vaihtelevinta maasto on kunnan itä- ja pohjoisosissa. Alueen korkein kohouma on Kuoppa-ahosta länteen ylittää 90 m:n tason.
Vesistö
Kunnan maisemaa elävöittävät lukuisat järvet, joista suurin on satasaarinen Evijärvi. Evijärven aikaisemmin hyvin runsas kalakanta on järven säännöstelyn aloittamisen (1954) jälkeen vähentynyt. Lisäksi rehevöityminen on hävittänyt järven arvokalakannan lähes kokonaan. Järveen on kalakannan elvyttämisen vuoksi istutettu kuhaa, järvitaimenta, planktonsiikaa ja järvisiikaa. Kuntaa luode-kaakkoisuunnassa halkovista joista on huomattavin koskinen Ähtävänjoki.
Kylät
Evijärvi, Haapajärvenkylä, Ina (Ena), Jokikylä, Kerttua, Kivijärvenkylä, Latukka, Sydänmaa, Särkikylä.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Evijärvellä oli 2 499 asukasta, joista 875 asui taajamassa, 1 605 haja-asutusalueilla ja 19:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Evijärven taajama-aste on 35,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Evijärven kirkonkylä.
Uskonto
Vuoden 2023 aluejaon mukaan Evijärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Kauhavan kaupungin alueella.
Paikkakunnalla toimii myös vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen Evijärven rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen lukeutuva Evijärven helluntaiseurakunta sekä vuonna 1988 perustettu Suomen Adventtikirkkoon kuuluva Evijärven adventtiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Evijärven alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Evijärven kunnan nykyisellä alueella.
Talous
Evijärvellä on monipuolista yritystoimintaa. Keskeisimpiä elinkeinoja ovat maidontuotanto ja turkistarhaus. Evijärvellä on teollisuutta puunjalostus-, muovi-, metalli- ja elintarvikealalla. Evijärven suurimpia yrityksiä ovat työkoneiden ja tarkentamisen osiin erikoistunut Ateno, Evijärven Osuusmeijeri, Evijärven Peruna ja turkistarhauskeen erikoistunut Korpikettu Kultalahti. Evijärven suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös urakoitsija Jorma Tähtinen sekä tietoliikenneasennuksia tekevä Netion.
Vuonna 2015 Evijärvellä oli 930 työpaikkaa. Niistä 27 prosenttia oli alkutuotannossa, 20 % jalostuksessa ja 51,3 % palvelualoilla.
Liikenne
Evijärven kautta kulkevat kantatiet 63 ja 68, jotka risteävät kirkonkylän tuntumassa. Lähin rautatieasema on Seinäjoki–Oulu-radalla Kauhavalla.
Nähtävyydet
Evijärvellä sijaitseva Väinöntalo on Suomen suurin talonpoikaismuseo. Evijärven keskustassa sijaitsee Limutippu-limonaditehdasmuseo. Taidetila TIIRA on näyttelytila, jossa esitellään kuvataidetta ja vaihtuvia ikkunanäyttelyjä. Historiallista uittomiestaitoa pitää yllä Evijärvi-seuran Jokisaareen rakentama uittomieskämppä.
pienoiskuva|250px|Evijärven kirkko
Ruoka
Evijärven pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla kevätlahnasta tehty suolalahna.
Urheilu
Evijärveläisiä urheiluseuroja
Hallinto
Evijärven kunnanjohtaja vuodesta 2020 on Mikko Huhtala. Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista 9 on Keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Politiikka
Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
Wimbledon
Wimbledon voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Reima (nimi)
Reima on suomalainen miehen etunimi. Reiman nimipäivä on 5. marraskuuta. Nimi kuuluu 1900-luvun alun merkitysisältöisten nimien joukkoon. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Reima oli Suomessa annettu 3 036 miehelle ja muutamalle naiselle. Heistä hieman alle puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Reima on myös tunnettu lastenvaatemerkki ja -valmistaja.
Cullmanin piirikunta
Cullmanin piirikunta on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion pohjoisosissa sijaitseva piirikunta. Piirikunnassa asukkaita on 83 768, ja väestö on kasvanut 4,2% huhtikuusta 2010 heinäkuuhun 2019. Piirikunta perustettiin vuonna 1877. Piirikunnan pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Cullman. Piirikunta sijaitsee Birminghamin ja Huntsvillen välissä.
Väestö
Cullmanin piirikunnassa on asukkaita 83 768, ja väkiluku on kasvussa. Väestöstä enemmistö (50,6%) on naisia. Mediaani-ikä piirikunnassa on 40,6 vuotta, ulkomailla syntyneiden kaksi vuotta vähemmän (39) kuin muiden (41). Ulkomailla syntyneiden osuus väestöstä on 2,41 prosenttia ja laskussa. Kansalaisuus on 98,5 prosentilla väestöstä, joka on nousussa. Piirikunnassa kannatetaan enemmän republikaaneja kuin demokraatteja.
Historia
Piirikunnan perusti saksalainen pakolainen Johann Gottfried Cullman, joka saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1866. Hän tutki alueita pohjoisessa Alabamassa, 1876 aloitettiin liike uuden piirikunnan perustamiseksi ja seuraavana vuonna piirikunta perustettiin.
Niittylahti (Joensuu)
thumb|Niittylahden ala-aste
Niittylahti on kylä Joensuussa entisen Pyhäselän kunnan alueella noin 12 kilometriä keskustasta etelään. Naapurikyliä ovat muun muassa Mulo ja Reijola.
Niittylahdessa on alakoulu ja Pohjois-Karjalan opisto ja päiväkoti. Opiston vieressä on uimaranta. Pyhäselän rannassa on myös Petrinlahden leirikeskus ja Joensuun työväenyhdistyksen kesäpaikka Hopealahti.
Niittylahden halki kulkevan Valtatie 6:n oikaisutyöt uudelle itäisemmälle linjalle alkoivat vuonna 2006. Oikaisun avulla parannettiin tien turvallisuutta ja välityskykyä. Uusi osuus avattiin lokakuussa 2007.
Pohjois-Karjalan opisto ja ammattiopisto Niittylahti
Vuonna 1895 Kontiolahteen perustettu kansanopisto, Pohjois-Karjalan opisto siirtyi Niittylahteen 1899. 1928 opiston päärakennus valmistui, ja opisto muuttui sisäoppilaitokseksi. Sotien aikana 1939–44 opistorakennukset olivat puolustusministeriön käytössä ja toimivat sotasairaalana kesään 1941 saakka.
1999 opisto liittyi Humanistisen ammattikorkeakoulun Humakin verkostoon.
Hotelli-Ravintola Niittyranta
Niittylahdessa sijaitsee Hotelli-Ravintola Niittyranta.
Johnny Echols
Love julkaisi kolme studioalbumia vuosina 1966–1967 (Love, Da Capo, Forever Changes), ja saavutti kohtalaista menestystä. Vuonna 1968 yhtyeen johtohahmo Lee erotti Echolsin ja samalla muut jäsenet yhtyeestä, ja Echols joutui vankilaan pian erottamisensa jälkeen heroiinin hallussapidon vuoksi.
Loven jälkeen Echols on toiminut studiomuusikkona, ja on kertonut työskentelevänsä Forever Changes -albumilta ylijääneitä kappaleita tarkoituksenaan julkaista ne.
Paul Ereng
Paul Ereng (s. 22. elokuuta 1967 Kitale, Trans-Nzoia, Kenia) on kenialainen 400 ja 800 metrin juoksija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen sisäratojen maailmanmestari.
Ereng oli lupaava 400 metrin juoksija, kunnes hän vuonna 1988, päästyään Virginian yliopistoon, vaihtoi päämatkakseen 800 metriä. Ereng juoksi vuoden aikana kilpailuja Yhdysvalloissa ja voitti ne kaikki. Kenian olympiakarsinnoissa hän sijoittui kolmanneksi ja pääsi viimeisenä miehenä mukaan Soulin 1988 kisojen joukkueeseen.
Vaikka Erengin kehitys 800 metrillä oli ollut nopeaa, ei hän ollut ennakkosuosikkien joukossa Soulissa. Erengin hyvät suoritukset kuitenkin jatkuivat ja kiinnittivät yhä enemmän ihmisten huomiota, kun hän voitti olympialaisissa oman välieränsä uudella henkilökohtaisella ennätysajallaan 1.44,55. Loppukilpailussa hän oli ennen loppusuoraa neljäntenä, mutta voimakkaan loppukirinsä ansiosta hän ohitti edellään olleet kolme juoksijaa ja voitti olympiakultaa. Seuraavana vuonna sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa Ereng jatkoi menestyksekkäitä otteitaan ja voitti maailmanmestaruuden uudella maailmanennätysajalla 1.44,84. Kaksi vuotta myöhemmin sisäratojen MM-kisoissa 1991 hän puolusti maailmanmestaruuttaan menestyksekkäästi ja voitti jälleen kultamitalin.
Toisen maailmanmestaruutensa jälkeen Erengin ura kääntyi laskusuuntaiseksi, eikä hän Barcelonan 1992 olympialaisissa päässyt välieristä jatkoon. Vuonna 1993 hän suoritti Virginian yliopistossa alemman kandidaatintutkinnon uskontotieteissä sivuaineenaan sosiologia.
Jätkä (animaatiohahmo)
Jätkä (Jack) on fiktiivinen konna DC-animaatiouniversumissa, hän esiintyy ainoastaan Justice League -animaatiosarjassa. Hahmon äänenä toimi Greg Cipes.
Paul Ereng
Nykyään Ereng elää El Pasossa, Texasissa ja toimii yleisurheiluvalmentajana Texasin yliopistossa.
Jätkä (animaatiohahmo)
Fiktiivinen historia
Jätkä joutui hallituksen "vankilaan", koska hänellä oli Muovimiehen tapaiset erikoisvoimat, joita hallitus halusi testata. He saivat suostuteltua Jätkän tulemaan ehdoilla, josta hän ei voinut kieltäytyä. Myöhemmin Jokeri ilmestyi autiolla paikalla olleeseen vankilaan ja vapautti Jätkän sekä muut mutantit. Jokeri päätti perustaa Royal Flush Gang -nimisen ryhmän, jossa Jätkä ja muut mutantit ovat pukeutuneet pelikorteiksi.
Nivajoen voimalaitos 1
Nivajoen voimalaitos 1 on Kuolan niemimaan länsiosan Nivajokeen vuosina 1950–1954 rakennettu vesivoimalaitos, jonka teho on 26 MW. Laitoksessa on kaksi vesiturbiinia. Laitos on Imandrajärvestä Vienanmereen laskevan Nivajoen kolmesta voimalaitoksesta ylin, pienin ja uusin. Se kuuluu TGK-1-voimayhtiölle.
Ettan (jalkapallo)
pienoiskuva|Sarjan logo. Ettan Fotboll  on Ruotsin jalkapalloilun kolmanneksi korkein sarjataso. Vuosina 1987–1999 se oli Ruotsin toiseksi korkein sarjataso. Superettan korvasi 1. divisioonan kaudesta 2000 lähtien. Sarja perustettiin uudelleen 2006.
1. divisioonaa on jaettu kahteen lohkoon, pohjois- ja etelälohkoon, joissa kummassakin pelaa 14 joukkuetta.
Sarjajärjestelmä
Kummankin lohkon joukkueet pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan, jolloin kauden ottelumääräksi tulee 26 ottelua. Lohkojen voittajat nousevat suoraan Superettaniin ja toiseksi sijoittuneet pelaavat karsinnat Superettanin 13. ja 14. sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Kolme viimeistä putoavat suoraan 2. divisioonaan.
Liejukilpikonnat
Liejukilpikonnat (Kinosternon) on pystytaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnasuku.
Lajit
Sukuun kuuluu 19 lajia:
Mac Mall
Mac Mall (s. Jamal Rocker, Vallejo, Kalifornia) on rap-artisti Bay Arealta, joka tuli tunnetuksi 1990-luvun lopulla. Hän on tehnyt yhteistyötä useiden muiden länsirannikkolaisten rap-artistien kuten Ray Luvin, Mac Dren, E-40n ja Yukmouthin kanssa.
Mac Mallin ensimmäinen single "Ghetto Theme" julkaistiin vuonna 1993 ja siitä kuvatun musiikkivideon ohjasi Tupac Shakur.
==Albumit ==
Naisten Bandyliiga 2021–2022
Jääpallon naisten Bandyliiga kaudella 2021–2022 ratkaistiin neljän joukkueen kolminkertaisen runkosarjan jälkeen pelattavilla pudotuspeleillä. Suomen mestaruudesta pelattiin 30. kertaa. Naisten Bandyliigan järjestää järjestää Suomen Jääpalloliitto.
Wiipurin Sudet voitti Suomen mestaruuden.
Lähtökohdat
Sarja pelattiin nimellä Naisten Bandyliiga ensimmäistä kertaa.
Runkosarja
Kolminkertainen runkosarja alkoi 27.11. ja päättyi 19.2.
Lähteet
https://finbandy.torneopal.fi/taso/sarja.php?turnaus=sjpl_2021&sarja=N
Virpiniemi
thumb|240px|Maisema Virpiniemeltä Virpiniemi on kylä Oulussa, entisessä Haukiputaan kunnassa Perämeren rannalla Kellon kaupunginosassa. Virpiniemi muodostuu Virpiniemen, Mustakarin, Ritalinnokan, Meriniemen ja Vehkaperän kulmakunnista sekä Rytisuon alueesta. Kylä on vanhan kalastajakylän ympärille rakentunut uudehko omakotitaloalue.
Parhaiten Virpiniemi tunnetaan hiihtomaastoista ja golf­kentästä. Alueella sijaitsee myös liikuntaopisto, leirintäalue, ravirata sekä koirakilpailukeskus. Virpiniemen uloimmassa kärjessä Mustakarissa sijaitsee Virpiniemen merivartioasema. Aiemmin Meriniemen alueella sijaitsi myös Esson käytössä ollut Virpiniemen öljysatama. Perämeren rannalla on myös useita kesäasuntoja.
Hornhattula
Hornhattula on Porvoon kaupunginosa, joka sijaitsee lähellä keskustaa. Alueella toimii asukasyhdistys, joka on perustettu vuonna 2006. Hornhattulassa on myös frisbeegolfrata ja päiväkoti. Asuinaluetta alettiin rakentaa 2000-luvulla vanhan kartanon alueelle.
Historia
Aiemmin Hornhattula oli Porvoon pitäjään kuulunut yksinäistila. Tilasta puhutaan eräässä vuodelta 1414 peräisin olevassa kirjeessä, ja otsikko, johon sisältyy nimi Hoornhatt, on ilmeisesti peräisin myöhemmältä 1400-luvulta. Myöhempiä kirjoitusasuja ovat mm. Hornehattela, Horn Hattula ja Hornhaett. Nimi on tulkittu maastonimeksi – hatt esiintyy monissa paikannimissä merkityksessä ’vuorenhuippu’ – mutta sillä saattaa olla yhteyttä myös Peder Hornhusiin, joka vaikutti Porvoon pitäjässä 1400-luvun alussa. Hän oli Hornhattulan naapurikartanoiden Näsin ja Skinnarbackan (Johannisberg) omistajan vävy. Alun perin Hornhattula koostui kahdesta tilasta, jotka kuuluivat 1400-luvulla Turun tuomiokirkon alaiselle Pyhän Sigfridin kappelille. 1540-luvulla Porvoon koulumestarin Bertil Christopherin tiedetään saaneen tilan tuotot palkakseen. Todennäköisesti Hornhattulan tuotot olivat jo keskiajalla menneet Porvoon koulun ylläpitoon. Hornhattula peruutettiin kruunulle vuonna 1556, kunnes se muutama vuosi myöhemmin tuli Ruuth-suvun omistukseen. Hornhattula kulki Ruuthin suvussa perintönä. 1700-luvun-luvun lopulla Hornhattula siirtyi Holmin suvun haltuun, minkä jälkeen Hornhattula sulautettiin Johannisbergin kartanoon, joka puolestaan liitettiin yhteisviljelykseen Näsin kartanon kanssa. Holmin perilliset tarjosivat Näsiä, Johannisbergiä ja Hornhattulaa Porvoon kaupungille 1882 ja 1883 Porvoon kaupunki sai ostettua maat omakseen ja mahdollisuuden laajentua joen länsipuolelle. 1.1.1927 alueet erotettiin Porvoon maalaiskunnasta ja liitettiin Porvoon kaupunkiin.
The Joulukalenteri
The Joulukalenteri on vuonna 1997 valmistunut 24-osainen television huumoriohjelma, joka parodioi joulukalentereiksi kutsuttuja television lastenohjelmia. Sarja tehtiin suomalais-tanskalaisena yhteistuotantona. Sarjan pääosassa nähdään Trio Saletti, johon kuuluivat Seppo Korjus, Raimo Smedberg sekä Kari Lehtomäki.
Ohjelma esitettiin ensimmäistä kertaa MTV3-kanavalla joulukuussa 1997, ja esitettiin uusintana joulukuussa 1998, sekä 2007 Subtv:llä, ja myöhemmin 2017, 2018 ja 2019 Sub illa.
Joulukalenterin sisäkohtaukset kuvattiin Saks Film & TV:n studiossa Aarhusissa Tanskassa lokakuussa, ja ulkokuvaukset tehtiin Suomessa Kuusamon Rukalla marraskuussa 1997. Sarjan laulut nauhoitettiin MTV Oy:n musiikkistudiossa elokuussa 1997. Sarjassa esitetyistä lauluista julkaistiin albumi nimellä Trio Saletti: Songs from The Joulukalenteri vuonna 1997. Sarjasta oli tarkoitus tehdä jatko-osa, mutta tekijänoikeus- ja lupa-asiat estivät sen.
Julkaisut
Sarjasta julkaistiin DVD-julkaisu vuonna 2007. Samaan aikaan uudelleenjulkaistiin myös Songs from The Joulukalenteri -albumi. DVD-elokuvan ja uusintajulkaisun CD-levystä pystyi ostamaan aluksi vain yksinoikeudella sitä myyvältä verkkosivustolta. Myöhemmin VLMedia julkaisi DVD:n uudestaan.
Juoni
Tontut asuttivat aikoinaan Suomea eläen luolissa eri puolilla maata. Ilkeät Näsät kuitenkin häätivät heidät, ja luolat tuhottiin. Kaukana muualla vanha tonttu nimeltä Iki-Iäkäs (Jukka Virtanen) tekee kuolemaa, sillä hänen elämänsä sävelmää soittava soittorasia on pysähtymäisillään. Hande (Raimo Smedberg), Kauko (Seppo Korjus) ja Toivo (Kari Lehtomäki) -nimiset tontut lähtevät lentokoneella matkaan hakemaan soittorasian vetoavaimen Keuruulla sijaitsevasta luolasta, joka säästyi näsien tuholta. Apunaan heillä on Viisasten kirja, jossa on vastaus kaikkiin kysymyksiin. Siinä kerrotaan myös, että Näsät ovat ottaneet ihmisen muodon, mutta he muuttuvat tunnistettavaksi juodessaan aimo määrän alkoholia. Näsät tunnistaa torahampaista ja silmälaseista, ja he ovat tonttujen mukaan hyvin rumia ja pelottavia.
Matka sujuu hyvin, mutta juuri laskeutumisen yhteydessä lentokoneen potkuri hajoaa. Tontut majoittuvat luolaan, josta vetoavain löytyykin, ja Kauko alkaa veistää uutta potkuria. Lähistöllä asuu Santasten pariskunta, hilpeä Kerttu (Raimo Smedberg), yrmeä Olli (Seppo Korjus), sekä heidän koiransa Vikki. Eräänä iltana heidän ovellensa ilmestyy salaperäinen kauppaedustaja nimeltä Antti ”Pentti” Nieksen (Kari Lehtomäki), jonka hyväntahtoiset Kerttu ja Olli majoittavat kotiinsa. Pentti on kiinnostunut tontuista ja Viisasten kirjasta.
Pian sen jälkeen, kun Kauko on veistänyt vahingossa viisi kertaa tarvittavaa pienemmän potkurin, Toivo suuttuu ja lähtee pois luolasta vihaisena. Kauko on asiasta hyvin pahoillaan, ja Hande ymmärtää häntä. Hän lähtee hakemaan uutta potkuripuuta Kaukolle. Sillä aikaa, kun Kauko on yksinään luolassa soittelemassa polku-urkuja, joku lyö nuijalla hänet tajuttomaksi. Aamulla Toivo ja Hande palaavat luolalle uusi potkuripuu mukanaan ja huomaavat tapauksen. He virvoittelevat Kaukon hereille. Nyt Kauko luulee olevansa kuuluisan etsijäkoiran poika. Tontut päättävät etsiä kirjasta apua, mutta huomaavat sen olevan poissa. Luolaan on jäänyt vain ryöstäjän hattu, ja tontut keksivät kokeilla, jos Kauko ”kuuluisan etsijäkoiran poikana” saisi vainun hatusta. Vainu johdattaa heidät luolan läheiselle maatilalle, jossa Pentti lukee Viisasten kirjaa.
Samaan aikaan Pentillä on syntymäpäivät, ja Pentti ja Olli ovat juomassa Koskenkorvaa sen kunniaksi. Mutta kun pullo on pohjillaan ja viimeinen kulaus otettu, tapahtuu jotakin: Pentti paljastuu Näsäksi. Tontut tunnistavat Näsän ja palaavat takaisin luolaan tekemään uutta suunnitelmaa. Seuraavana päivänä Olli ja Pentti kärsivät pahasta krapulasta. Kerttu kertoo että lahjoitti kaikki vanhat kirjat partiolaisille ja pian Pentti huomaa, että Kerttu antoi pois myös Viisasten kirjan. Raivostunut Pentti ryntää äkkiä partiolaisten perään. Tontut palaavat maatilalle hakemaan kirjaa, mutta huomaavat Näsän sekä kirjan kadonneen. Tontut luulevat että Näsä on kadonnut ikuisesti kirja mukanaan. Tonttujen tietämättä Näsä palaa takaisin Santasten luokse kirja mukanaan. Hande käväisee maatilalla hakemassa öljyä, ja huomaa Näsän. Tontut ryntäävät saman tien maatilalle hakemaan kirjaa takaisin. Pentti juo Koskenkorvaa yksin keittiössä, ja muuttuu Näsäksi jälleen. Näsä sammuu muutaman hörpyn jälkeen keittiön pöydälle. Tontut onnistuvat ryöväämään kirjan takaisin.
Pentti uhkaa luolassa ampua Toivon, mutta ase ei ollut ladattu. Pentti varastaa Viisasten kirjan, ja lähtee karkuteille. Hande paljastaa, että Näsä otti väärän kirjan. Tontut lähtevät äkkiä ennen kuin Näsä palaa takaisin. Näsä huomaa Santasten tilalla että tämä oli ottanut vahingossa Suuren keittokirjan. Hermostunut Näsä palaa äkkiä luolalle, mutta tontut ehtivät paeta lentokoneella. Tontut palaavat Iki-Iäkkään luokse mutta soittorasia on ehtinyt pysähtyä. Juuri kun tontut luulivat Iki-Iäkkään menehtyneen, soittorasia alkaa soida ja Iki-Iäkäs herää takaisin henkiin. Santasen tilalla Olli, Kerttu ja Pentti viettävät joulua. Olli saa lahjaksi uuden piipun ja Kerttu monitoimikoneen. Pentti saa lahjaksi Suomalaisen tonttukirjan ja tämä reagoi lahjaan negatiivisesti, vaikka Santaset luulevat tämän olevan ilahtunut.
Kertojan alkupuhe (jakso 24)
Kauan, kauan sitten pahat Näsät karkoittivat tontut luolistaan ja Suomesta. Kaukaisessa paikassa, maailman äärissä vanha tonttu Iki-Iäkäs on kuolemaisillaan. Soittorasia soittaa hänen elämänsä sävelmää ja se on pysähtymäisillään. Ainoa avain, millä soittorasian voi vetää, jäi ainoaan säästyneeseen luolaan Keuruulle. Iki-Iäkäs lähettää kolme tonttua Toivon, Kaukon ja Handen hakemaan avainta. He saavat mukaansa Viisasten kirjan, jossa on vastaus kaikkiin kysymyksiin. Kirja ei saa joutua Näsien käsiin. Tontut ovat löytäneet avaimen, ja he onnistuvat vihdoin tekemään uuden potkurin lentokoneeseen. He ovat valmiita lähtöön. Kun Kauko menee ulos pissalle ja siellä on myös epätoivoinen Pentti, joka yrittää saada Viisasten kirjan takaisin. Maanviljelijä Olli Santanen, hänen vaimonsa Kerttu ja heidän koiransa Vikki ovat kaikesta ihan pihalla, vaikka Pentti on asunut heillä jo monta viikkoa. Kuinka tämä oikein päättyy? On synkkä ja myrskyinen yö.
Kertojana toimii Jukka Virtanen.
Historia ja tyyli
The Joulukalenteri perustuu tanskalaiseen joulukalenteriohjelmaan The Julekalender (1991), jonka kirjoitti ja esitti koomikkoryhmä De Nattergale eli Carsten Knudsen, Uffe Rørbæk Madsen ja Viggo Sommer. Sarjan käsikirjoituksen suomensi ja suomalaisen version ohjasi Jukka Virtanen. Sarjan kaksoisrooleissa näyttelevät Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeen jäsenet Seppo Korjus ja Raimo Smedberg sekä Finlanders-yhtyeen Kari Lehtomäki.
The Joulukalenteri on ivamukaelma vuodesta toiseen 1.–24. joulukuuta aina samoin teemoin lähetettävistä joulukalentereiksi kutsuttavista lastenohjelmista. Niinpä sarjassa käytettiin monia tällaisten lastenohjelmien kliseitä kuten sitä, että tonttujen pitää suorittaa jokin vaikea tehtävä ennen joulua ja viime hetkellä ne onnistuvat tässä. Jaksojen alussa nähdään luukku, jossa on esityspäivän järjestysnumero ja luukun avauduttua kuvakulma siirtyy sen läpi Santasten maatilalle. Sitten soittorasia alkaa soida ja jaksoissa 1. ja 2. todennäköisesti Hans-Erik Saks tai joku De Nattergale n jäsenistä sanoo "The Joulukalenteri". Teemoja kuitenkin käsiteltiin satiirisesti, ja mukana on sekä absurdia että ronskia huumoria. Lopuksi Virtanen kysyy muutaman kysymyksen ja taustalla soi jännittävä musiikki (esim. Kuka on tuo salaperäinen muukalainen pimeässä?). Virtanen sanoo lopussa aina (lukuun ottamatta jaksoa 24) "katso huominen jakso".
Sarjan tontut, jotka kertojan mukaan olivat viettäneet maanpaossa määrättömän pitkän ajan, puhuivat finglishiä eli sekaisin englantia ja suomea. Eräässä jaksossa Kauko-tonttu kuitenkin sai iskun päähänsä ja alkoi puhua pelkkää saksaa, jota muut yrittivät tulkita sanakirjan avulla.
Tonttukolmikko esitti sarjassa useita perinteisiä joululauluja ja Jukka Virtasen sanoittamia parodisia lauluja.
Joulukuussa 2005 Finlanders ja Seitsemän seinähullua veljestä järjestivät The Joulukonsertin neljässä kaupungissa. Konserttiin sisältyi tuttujen perinteisten joululaulujen lisäksi The Joulukalenteri -sketsejä ja -lauluja sekä sarjan hahmot, kuitenkin ilman Iki-Iäkästä ja Vikki-koiraa.
Konsertti järjestettiin myös joulukuussa 2007 ja 2008, mutta sitä ei taltioitu. Kahdelta edelliseltä vuodelta tuttu ohjelmisto oli uusittu, mutta sarjan teema oli edelleen sama. Joulukuussa 2009 Suomea kiersi jälleen Iloinen Joulukonsertti-kiertue. Iloisten joulukonserttien sarja jatkui vuosina 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, päättyen vuoteen 2017.
Alkuperäisestä tanskalaisesta sarjasta tehtiin myös norjalainen versio The Julekalender, joka esitettiin vuonna 1994.
Émile Verhaeren
Nuoruusvuodet
Valmistuttuaan yliopistosta Verhaeren meni harjoittelijaksi (1881–1884) maineikkaalle rikosjuristille Edmond Picardille, joka oli keskeisessä asemassa Brysselin taidemaailmassa. Verhaerenilla oli tuona taiteen uudistumisen aikana paljon yhteyksiä nuoriin radikaaleihin kirjailijoihin ja taiteilijoihin. Hän ajoi vain kahta juttua oikeudessa ennen kuin päätti omistautua runoudelle ja kirjallisuudelle.
Runoilijan uran alkutaival
Verhaerenista tuli nopeasti vuosisadan vaihteen taiteen uudistumisen äänitorvi. Taiteilijaryhmän ”Les XX” teoksiin ihastuttuaan hän kirjoitti La Jeune Belgiqueen ja L'Art Moderneen useita artikkeleita esittäen loistavia arvioita Brysselin taidemaailman taiteellis-kirjallisista teoksista. Hänen artikkeleidensa ansiosta monet lupaavat nuoret kyvyt, kuten James Ensor, nousivat julkisen huomion kohteiksi.
Näiden artikkeleiden ansiosta Verhaerenista tuli uusimpressionistisen belgialaisen taidemaalarin Théo van Rysselberghen elinikäinen ystävä, ja tuloksena siitä oli runsaasti kirjeitä. Yhdessä näistä kirjeistä Maria van Rysselberghe kuvaili häntä ”ainutlaatuiseksi persoonaksi, pyörremyrskyksi, jolla on lannistumaton luonne, joka ei piittaa porvarillisista säännöistä ja joka mutkattomalla suoruudellaan ärsytti tai ihastutti kaikkia”.
Verhaeren oli aikakauden tuotteliaimpia runoilijoita. Hänen ensimmäinen kokoelmansa Les Flamandes ilmestyi 1883. Innostuneena Jacob Jordaensin, David Teniersin ja Jan Steenin maalauksista Verhaeren kuvaili suorasukaisella ja usein ärsyttävällä naturalistisella tavallaan kotimaataan ja flaamilaisia ihmisiä. Avantgarde-piireissä kokoelma sai heti valtavan menestyksen mutta herätti ristiriitaisia tunteita roomalaiskatolisissa piireissä. Seuraava teos Les Moines (1886) ei menestynyt hänen toivomallaan tavalla. Se ja sairaudet veivät hänet syvään kriisiin. Tänä aikana hän julkaisi teokset Les Soirs (1888), Les Débâcles (1888) ja Les Flambeaux noirs (1891).
Avioliitto, ensimmäinen näytelmä ja maailmanmaine
Verhaeren avioitui 24. elokuuta 1891 lahjakkaan liègeläisen taiteilijan Marthe Massinin kanssa. Tuore onni sai ilmaisunsa kolmessa runoteoksessa: Les Heures Claires (1896), Les Heures d’Après-midi (1905) ja Les Heures du Soir (1911).
Verhaeren kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä Les Aubes vuonna 1898. Siinä hän nousi taistoon yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta ja maalaiselämän rappiota vastaan.
Vuonna 1898 Verhaeren muutti Saint-Cloudiin lähelle Pariisia. Vuosisadan vaihteessa hänestä tuli maailmankuulu. Hänen teoksiaan käännettiin yli kahdellekymmenelle kielelle. Hän matkusteli ja luennoi ympäri Eurooppaa. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vaikutti hyvin raskaasti runoilijan pasifistisiin tunteisiin.
Liikenneonnettomuus sekä sanoja tuotannosta
Kun Émile Verhaeren kuoli 27. marraskuuta 1916 Rouenin asemalla jäätyään junan alle, juuri Théo van Rysselberghe ja hänen ystävänsä, kuuluisa ranskalainen kirjailija, myöhemmin Nobel-palkittu André Gide joutuivat ilmoittamaan Marthe Verhaerenille tämän puolison kuolemasta.