cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
True Detective (1. tuotantokausi)
Arvostelut
True Detective otettiin hyvin vastaan ja sai kehuja muun muassa sävykkäästä dialogista, yksityiskohtaisesta tarinankerronnasta ja näyttelijöiden mainioista osasuorituksista. San Francisco Chroniclen David Wiegand kirjoitti: ”Dialogi on rikasta, värikästä ja provosoivaa; hyvä lisä sarjan synkkään herkkyyteen. Ohjaaja Cary Joji Fukunaga käyttää Louisianan maisemaa hyväkseen ja antaa sille yhtä tärkeän osan tarinassa kuin roolihahmoilla Cohle ja Hart on. Kaikkien näytteleminen on huippuluokkaa, mutta McConaugheyn ja Harrelsonin suoritukset ovat omaa luokkaansa.” Los Angeles Timesin Robert Lloyd kehui sarjan formaattia kirjoittaen: ”Olemme todistamassa minisarjojen paluuta. Kun ei ole kiirettä ehtiä kauden loppuun, jää aikaa hitaalle, yksityiskohtaiselle tarinankerronnalle, jossa on paljon tilaa keskustelulle ja hiljaisuudelle.” Helsingin Sanomien Pertti Avola kutsui sarjaa ”vangitsevaksi ja koukuttavaksi” ja kirjoitti: ”[True Detective] on visuaaliselta ilmeeltään lähes naturalistinen, eikä tarjoa katsojalle helppoja täkyjä sen paremmin kuvillaan kuin tarinallaan tai dialogillaan. Louisianassa taltioidut näkymät ovat tavanomaisesta suurkaupunkiviidakosta poikkeavia ja toimiva osa tarinaa.”
Plagiointisyyte
Mike Davis, H. P. Lovecraftille omistetun internetsivuston The Lovecraft Zinen ylläpitäjä, julkaisi elokuussa 2014 artikkelin, jossa hän syytti Nic Pizzolattoa Thomas Ligottin ja muiden kirjailijoiden plagioinnista. Hänen mielestään Rust Cohlen pessimistiset, elämän merkityksettömyyttä koskevat monologit sisälsivät lausahduksia Ligottin teoksesta The Conspiracy Against the Human Race (2010). Davis kirjoitti: ”Kirjailijat työskentelevät kovasti tuottaakseen alkuperäisiä ideoita, tarinoita ja keskusteluja, ja on epäreilua, että joku toinen pitää niitä ideoita omanaan. Hra Pizzolatto on ehdolla Emmy-palkintoon työstään True Detectivessä kun taas Thomas Ligotti ahertaa lähes tuntemattomana. Vaikka tuskailin tämän artikkelin kirjoittamisen kanssa, lopulta tunsin että moraalisesti minulla ei ole muuta vaihtoehtoa.” Artikkeli herätti keskustelua muuallakin, etenkin Redditin keskustelupalstalla.
Pizzolatto kumosi väitteet ja vastasi: ”Mitään televisiosarjassa True Detective ei ole plagioitu. Rust Cohlen ilmaisemat filosofiset ajatukset eivät edusta kenenkään yksittäisen kirjailijan ajatuksia tai ideoita; nämä ovat pikemminkin pessimistisen, antinatalistisen filosofian dogmeja, joita Arthur Schopenhauer, Friedrich Nietzsche, E. M. Cioran ja monet muut filosofit ilmaisevat.” Myös HBO jätti lausunnon koskien syytteitä: ”True Detective on tavattoman omaperäinen teos, jonka tarina, juoni, hahmot ja dialogi kuuluvat Nic Pizzolattolle. Filosofiset käsitteet ovat kaikkien käytössä, myös fiktion kirjoittajien, ja tällaisia esimerkkejä on esiintynyt aiemminkin.” HBO päätti lausuntonsa julistamalla: ”Me tuemme sarjaa, sen käsikirjoitusta ja Nic Pizzolattoa täysin.”
Palkinnot
True Detective voitti TCA-palkinnon kategoriassa ”Merkittävä suoritus elokuvassa, minisarjassa tai erikoisjaksossa” ja oli ehdolla kategorioissa ”Paras uusi ohjelma” ja ”Vuoden ohjelma”; Matthew McConaughey voitti kategoriassa ”Merkittävä henkilökohtainen suoritus draamassa”. Critics' Choice -gaalassa, sarja oli ehdolla parhaan draamasarjan palkintoon; McConaughey voitti parhaan miesnäyttelijän kategoriassa. Vuoden 2014 Primetime Emmy -gaalassa sarja oli ehdolla parhaan draamasarjan palkintoon, Harrelson ja McConaughey olivat ehdolla parhaasta miespääosasta, Nic Pizzolatto jakson The Secret Fate of All Life käsikirjoituksesta ja Cary Joji Fukunaga voitti jakson Who Goes There ohjauksesta. Se oli ehdolla seitsemään Creative Arts Emmy -palkintoon, joista se voitti neljä: paras alkutunnuksen suunnittelu, paras maskeeraus, paras roolijako ja paras kuvaus.
Vuoden 2015 Screen Actors Guild -gaalassa Harrelson ja McConaughey olivat ehdolla kategoriassa ”Paras miespääosa draamasarjassa”. Vuoden 2015 Golden Globe -gaalassa sarja oli ehdolla kategoriassa ”Paras minisarja tai televisioelokuva”, Harrelson ja McConaughey olivat ehdolla kategoriassa ”Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa” ja Michelle Monaghan oli ehdolla kategoriassa ”Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa”. Sarja oli ehdolla parhaan draamasarjan Satellite-palkintoon, Harrelson oli ehdolla parhaan miespääosan palkintoon ja Monaghan parhaan naissivuosan Satellite-palkintoon.
Seulontatutkimus
Seulontatutkimus tarkoittaa lääketieteessä strategiaa, jonka avulla löydetään oireettomasta väestöstä tiettyjä sairauksia. Seulonnan toteuttamiseksi järjestetään joukkotarkastuksia, joihin kutsutaan tietty seulottava ihmisryhmä. Seulontatutkimuksiin osallistuminen on kuitenkin vapaaehtoista. Väestön seulontojen tavoitteena on sairauksien varhainen löytäminen ja hoitaminen ja siten kuolleisuuden alentaminen.
Seulonnan edellytykset
Seulottavan taudin tulee olla kansanterveydellisesti merkittävä ja sellainen, että se on löytövaiheessa hoidettavissa. Seulontatestin tulisi tunnistaa sairaudesta kärsivät oireettomat henkilöt riittävän suurella herkkyydellä ja tarkkuudella. Seulonnan hinnan täytyy myös pysytellä kohtuullisella tasolla.
Rintasyöpä
Rintasyöpää seulotaan mammografiakuvauksella. Mammografia on rinnan röntgenkuvaus. Mammografiaseulonnan tavoitteena on rintasyöpien varhainen löytäminen ja hoitaminen ja siten väestön rintasyöpäkuolleisuuden alentaminen. Mammografiaseulonnan on todettu vähentävän rintasyövästä johtuvia kuolemia 40–74-vuotiailla naisilla
Seulontamammografian herkkyys rintasyövän löytämisessä on noin 71–96 prosenttia ja tarkkuus 94–97 prosenttia. Luvut vaihtelevat jonkin verran eri aikoina ja eri maissa tehtyjen tutkimusten välillä. Alle 35-vuotiailla naisilla kuvauksen herkkyys on jonkin verran pienempi, ja heille rinnan ultraäänitutkimus voi olla mammografiaa parempi vaihtoehto. Niistä naisista, joiden seulontamammografiakuvissa näkyy poikkeavia löydöksiä, lopulta ainoastaan viidellä prosentilla todetaan rintasyöpä. Syöpien havaitsemistodennäköisyyden suhteen ei ole huomattu merkittäviä eroja perinteisen filmiä käyttävän kuvauksen ja uudemman digitaalimammografian välillä. Isossa-Britanniassa seulonnan piiriin kuuluvat kaikki 50–64-vuotiaat naiset, ja seulonta tapahtuu kolmen vuoden välein. Nuorille naisille ultraäänitutkimus on turvallisempi ensimmäiseksi tutkimukseksi, sillä ultraääneen ei liity säderasitusta.
Kohdunkaulan syöpä
Kohdunkaulan syöpää seulotaan kohdunkaulasta otettavalla irtosolunäytteellä eli papa-kokeella. Suomessa naiset kutsutaan seulontakokeisiin viiden vuoden välein, tavallisimmin 30 vuoden iästä alkaen. Seulonnan on osoitettu selvästi vähentävän kuolleisuutta kohdunkaulan syöpään.
Eturauhasen syöpä
Eturauhasen syöpää voidaan seuloa PSA-verikokeen avulla. PSA-testin avulla on mahdollista löytää eturauhasen syövät varhain ennen taudin etenemistä. Ongelmaksi saattaisi muodostua kuitenkin ylidiagnostiikka, jonka voi aiheuttaa mahdollisten pienten, kliinisesti merkityksettömien syöpien löytymisen. Tämä puolestaan voisi johtaa myös ylihoitoon. Seulontamenetelminä käytetään rektaalista eturauhasen tunnustelua ja ultraäänitutkimusta sekä PSA-pitoisuuden määritystä verikokeista. Viimeksi mainittu erilaisine muunnelmineen on tällä hetkellä eniten käytetty ensisijainen seulontamenetelmä.
Oireettoman miehen PSA-testauksen keskeinen ongelma on ylidiagnostiikka ja siitä johtuva ylihoitaminen. Kliinisesti merkityksettömän syövän hoitaminen saattaa vain huonontaa potilaan elämänlaatua. Yksilön kannalta PSA-testaus merkitsee epäilyä vakavaksi mielletystä sairaudesta ja elämänlaadun heikkenemistä, kun terveestä miehestä tulee sairas. Suurin osa PSA-seulonnoissa löydetyistä eturauhasen syövistä on pieniä ja hitaasti eteneviä "kilttejä" syöpiä. Piilevänä tautina se on hyvin yleinen. Tavallinen ihminen arvostaa seulontaa, ja siksi syöpäseulontojen tehoa yliarvioidaan helposti. Työterveyshuollossa PSA-testejä otetaan joskus jopa mieheltä kysymättä. Tämä on epäeettistä, sillä tutkittavalta tulisi aina kysyä, haluaako hän tulla PSA-testatuksi. Seulontatutkimuksen perusteella tiedetään nyt, että yhden miehen pelastamiseksi eturauhassyöpäkuolemalta pitää seuloa tuhat miestä yhdeksän vuoden ajan.
Sikiöseulonta
Sikiöllä olevien sairauksien tai kehityshäiriöiden seulonta suoritetaan raskauden aikana esimerkiksi ultraäänitutkimuksella, äidiltä otetulla verikokeella tai lapsivesinäytteen avulla.
Chris Brasher
Christopher ”Chris” William Brasher (21. elokuuta 1928 Georgetown, Guyana – 28. helmikuuta 2003 Chattlewood, Britannia) oli brittiläinen estejuoksija ja urheilutoimittaja.
Brasher osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 ja sijoittui estejuoksussa yhdenneksitoista. Roger Bannisterin juostessa ensimmäisen haamumailin vuonna 1954 Brasher toimi vauhdinpitäjänä vetäen juoksua kahden ensimmäisen kierroksen ajan.
Melbournen olympialaisissa 1956 Brasher yllätti asiantuntijat kirimällä voittoon ajalla 8.41,2. Kilpailun jälkeen hänet hylättiin väliaikaisesti syynä kolmantena maaliin tulleen Norjan Ernst Larsenin häiritseminen vesihaudalla. Seuranneissa tutkimuksissa sekä Larsen että uudeksi voittajaksi julistettu Unkarin Sándor Rozsnyói todistivat Brasherin syyttömyyden puolesta ja hylkäystuomio kumottiin.
Juoksu-uransa jälkeen Brasher harrasti vuorikiipeilyä, oli yksi suunnistuksen ensimmäisistä pioneereista Englannissa ja osallistui Lontoon maratonin perustamiseen. Hän juoksi sen itse elämänsä ensimmäisenä maratonina ja alitti kolmen tunnin rajan yli 50 ikävuodestaan huolimatta.
Brasher oli ammatiltaan The Observer -lehden toimittaja.
Heikki Niskanen
Heikki Niskanen (28. elokuuta 1896 Nivala – 16. kesäkuuta 1962 Nivala) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (1933–1945). Niskanen edusti Kansanpuoluetta 1933–1939, Pienviljelijäin ja maalaiskansan puoluetta 1939–1941 sekä Maalaisliittoa 1941–1945. Hän oli presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940 ja 1943.
Niskanen osallistui sisällissodassa sotamiehenä Tampereen valtaukseen hallituksen joukoissa. Myös talvisotaan ja jatkosotaan hän lähti vapaaehtoisena sotamieheksi, vaikka kansanedustajat oli vapautettu palveluksesta. Muut saman tehneet kansanedustajat olivat Väinö Havas ja Paavo Susitaival.
Konikapina
Niskanen tuomittiin pulaliikkeen huomattavimpina johtomiehenä osallisuudesta Nivalan konikapinaan kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen 20. heinäkuuta 1933 ja oli siksi estynyt osallistumasta vuoden 1933 valtiopäiville. Lukuisten anomusten jälkeen presidentti suostui armahdukseen, ja pulamiehet vapautettiin 22. joulukuuta 1933.
Kasuaarit
Kasuaarit (Casuarius) on kasuaarilintujen lahkoon kuuluva suku. Kasuaarit elävät Uudessa-Guineassa ja sen lähisaaristoissa, sekä koillisessa Australiassa. Kasuaarit ovat hyvin arkoja, mutta vaarallisia ärsytettäessä.
Janus (kuu)
Janus on Saturnuksen kuu. Se tunnetaan myös tunnuksella Saturnus X. Kuu on nimetty roomalaisen mytologian Januksen mukaan.
Kasuaarit
Levinneisyys ja elinympäristö
Kasuaareja tavataan Australian koillisosassa ja Uudessa-Guineassa sekä niiden lähisaarilla. Eri lajien levinneisyysalueet eivät pääosin ole päällekkäisiä. Lajia tavataan erityisesti tiheissä sademetsissä. Kasuaarit pitävät yleensä vanhoista aarniometsissä, mutta osa populaatioista tulee toimeen myös häirityissä elinympäristöissä, jos niissä on tarpeeksi hedelmiä.
Lajesta kypäräkasuaari elää Uuden-Guinean länsi- ja eteläosissa ja Australian Queenslandissa sekä Arusaarilla, Yos Sudarsolla ja Seramilla. Isokasuaaria puolestaan tavataan Uuden-Guinean länsi- ja pohjoisosissa sekä Yapenilla ja Salawatilla. Pikkukasuaarin asuinalueeseen kuuluvat Uuden-Guinean ylänköalueet, Yapen ja Uusi-Britannia, mihin se on luultavasti istutettu.
Ravinto
Kasuaarit syövät pääasiassa hedelmiä, mutta myös esimerkiksi kukkia, sieniä ja pieniä eläimiä. Kasuaarien on havaittu syövän ravinnokseen hedelmiä vähintään 26 kasvisuvusta. Kasuaarien elinalueella elävä kasuaariluumu on nimetty kasuaarin mukaan.
Lisääntyminen
Lisääntymiskausi alkaa touko- ja kesäkuun välillä. Naarat munivat kolmesta kahdeksaan suurta, kirkkaan vihreää tai turkoosia munaa uroksen valmistaman lehtialustan päälle. Munien koko on noin 9-14 senttimetriä. Vain strutsin ja emun munat ovat suurempia. Naaras ei huolehdi munista tai poikasista vaan lähtee munimaan useiden muiden uroksien pesiin. Uros hautoo munia 50–52 päivää poistaen tai lisäten lehtiä lämpötilan säätämiseksi, ja huolehtii ruskearaitaisista poikasista noin 9 kuukauden ajan suojellen niitä pedoilta, mukaan lukien ihmiseltä.
Kasuaari ja ihminen
Järjestöt Uudessa-Guineassa pyydystävät kasuaarin poikasia ja kasvattavat niitä syötäväksi ja lahjaksi. Kasuaareja pidetään yleisesti vaarallisina. Vuonna 2003 tutkituista 221 hyökkäyksestä 150 kohdistui ihmiseen. Usein ihmiset olivat syöttäneet kasuaareja tai jahdanneet niitä. Guinness World Records onkin luokitellut kasuaarit maailman vaarallisimmiksi linnuiksi, sillä niiden luonne on aggressiivinen ja niillä on voimakkaat raajat, joiden päässä on terävät kynnet. Kasuaarin on väitetty pystyvän potkullaan viiltämään ihmisen vatsan auki.
Janus (kuu)
Löytäminen
Janus kiertää käytännössä samaa rataa kuin Epimetheus. Tähtitieteilijät olettivat aluksi että kappaleita olisi vain yksi tällä kiertoradalla ja heillä oli vaikeuksia sovittaa yhteen kahden eri kappaleen havaintoja. Audouin Dollfus'ta pidetään Januksen löytäjänä 15. joulukuuta 1966. Kohteelle annettiin väliaikainen tunnus S/1966 S 2. Tätä ennen Jean Texereau oli valokuvannut Januksen 29. lokakuuta 1966 tunnistamatta sitä. 18. joulukuuta 1966 Richard L. Walker teki havainnon jota nyt pidetään Epimetheuksen löytämisenä.
Lokakuussa 1978 Stephen M. Larson ja John W. Fountain oivalsivat että vuoden 1966 havainnot selitettäisiin parhaiten kahdella eri kappaleella jotka jakavat saman kiertoradan. Voyager 1-luotain vahvisti Januksen olemassaolon 1. maaliskuuta 1980. IAU nimesi kuut virallisesti Janukseksi ja Epimetheukseksi 1983.
Kiertorata
thumb|left|250px|Janus ja Epimetheus. Kuiden läheisyys on optinen illuusio, Janus oikealla on noin 40 000 km kauempana kuin Epimetheus. Janus ja Epimetheus kiertävät käytännössä samaa rataa Saturnuksen F- ja G-renkaiden välissä. Kiertoratojen keskietäisyyden ero on vain 50 km. Koska lähemmällä kiertoradalla olevan kappaleen nopeus on suurempi se saavuttaa ulommalla kiertoradalla olevaa kappaletta. Januksen halkaisijan ollessa 178 km ja Epimetheuksen 115 km näyttäisi siltä että kappaleet törmäävät toisiinsa. Kuitenkin sisemmän kuun saavuttaessa ulompaa kuuta niiden keskinäinen vetovoima lisää sisemmän kuun liike-energiaa ja nostaa sen kiertorataa aiheuttaen samalla nopeuden hidastumisen. Samalla ulompi kuu menettää saman määrän liike-energiaa ja putoaa alemmalle kiertoradalle nopeuden samalla lisääntyessä. Kuut vaihtavat näin kiertoratoja ja alkavat etääntyä toisistaan, eivätkä ne lähesty koskaan toisiaan lähemmäksi kuin 10 000 km. Kiertoratojen vaihtaminen tapahtuu noin neljän vuoden välein, edellisen kerran 2010. Ilmiö on ainutlaatuinen Aurinkokunnassa tämänhetkisen tiedon mukaan.
Fyysiset ominaisuudet
Janus on laajalti kraattereiden peittämä ja siellä on useita yli 30 km halkaisijaltaan olevia kraattereita mutta vähän suoraviivaisempia yksityiskohtia. Januksen alhainen tiheys ja korkea heijastuskyky osoittavat sen olevan todennäköisesti erittäin huokoinen jäinen kappale. Näissä arvoissa on kuitenkin paljon epävarmuutta ja tämä vaatii vahvistusta.
Koulupsykologi
thumb|Maailman ensimmäisen koulupsykologina pidetään [[Alfred Binetiä.]] Koulupsykologi on koulunkäyntiin ja oppimiseen liittyvien asioiden parissa työskentelevä psykologi. Valtaosa koulupsykologeista työskentelee peruskoulussa erityisesti ala-asteikäisten kanssa, mutta viime aikoina on jonkin verran palveluja laajennettu lukioiden puolelle.
Suomessa ei voi erikoistua koulupsykologiksi, kuten esimerkiksi Sveitsissä, vaan kaikilla laillistetuilla psykologeilla on mahdollisuus toimia koulupsykologeina. Koulupsykologeille on tarjolla erilaisia täydennyskoulutuksia. Koulupsykologit ovat terveydenhuollon alaisia työntekijöitä, joten heitä koskee samat säädökset kuin muitakin terveydenhuollon työntekijöitä.
Historia
Koulupsykologiset kysymykset ovat olleet keskeisiä psykologiatieteen alkuvaiheista saakka. Yhdysvalloissa perustettiin lasten oppimisvaikeuksiin keskittyvä klinikka jo vuonna 1896, ja Ranskassa Alfred Binet ja Theophile Simon aloittivat ensimmäisen älykkyystestin kehittämisen vuonna 1904 opetusviranomaisten pyynnöstä koulun tarpeita varten.
Suomessakin juuri kouluissa koettu avun tarve oli syynä kasvatus- ja perheneuvolatoiminnan käynnistämiseen 1920-luvulla. Suomen ensimmäinen varsinainen koulupsykologi Erkki Aho aloitti työnsä Lahdessa 1960-luvulla, ja esimerkiksi Helsingissä koulupsykologitoiminta alkoi jo 1970-luvun alkupuolella. Sen sijaan esimerkiksi Jyväskylässä, Oulussa ja Turussa koulupsykologitoiminnan eriyttäminen muista palveluista alkoi vasta 2000-luvun taitteessa. Monissa pienissä kunnissa kasvatus- ja perheneuvolan tai terveyskeskuksen psykologi on edelleen ainoa asiantuntijataho lasten ja nuorten psykososiaalisissa ja oppimiseen liittyvissä asioissa.
Työnkuva
Koulupsykologin keskeisiin työtehtäviin kuuluu yhteisöllinen opiskeluhuoltotyö, oppimisvaikeuksien ja -vahvuuksien arviointi, suositukset opetusmuodoista, tunne-elämän arvioinnit ja jatkohoitosuositusten tekeminen, työskentely oppilashuoltotiimeissä, opettajien, avustajien ja vanhempien konsultointi ja neuvonta sekä esimerkiksi kriisityö kouluissa. Työtehtävien kirjo on siis varsin laaja ja mielenkiintoinen. Koulupsykologin tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat oppilaiden perheet, opettajat, erityisopettajat, terveydenhoitajat, koulu- ja sivistystoimen johtajat, sosiaalitoimi, perheneuvola ja muut kunnan psykologit (esimerkiksi terveyskeskuspsykologi, lastenpsykiatriset poliklinikat).
Koulupsykologintyö on lakisääteisesti ensisijaisesti kouluyhteisöön keskittyvää ennaltaehkäisevää työtä. Yhteisöllistä opiskeluhuoltotyötä toteutetaan kouluissa ja sitä tehdään tiiviisti yhteistyössä opettajien, oppilaiden ja huoltajien kanssa. Keskeistä yhteisöllisessä työssä on, että koulupsykologi on osa kouluyhteisöä. Koulupsykologin vastaanottohuone on koululla tai tilojen puutteen takia jossain muualla (esimerkiksi terveyskeskuksessa, virastotalossa). Koulupsykologin vastaanoton tulisi sijaista paikassa, jonne oppilaat pääsevät koulupäivän aikana helposti ja turvallisesti.
Aiheesta muualla
علم نفس تربوي
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Mestarien liigan kausi 2018–2019 oli Mestarien liigan 27. kausi, ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 64. kausi. Loppuottelu pelattiin 1. kesäkuuta 2019 Wanda Metropolitanolla, Madridissa, Espanjassa englantilaisten Liverpoolin ja Tottenham Hotspurin välillä. Liverpool voitti ottelun 2–0, saavuttaen historiansa kuudennen mestaruuden.
Heeros
Heeros tarkoitti antiikin Kreikassa sankaria, jota usein saatettiin pitää puolijumalana. Heerokset olivat joko sotataidoillaan tai muilla uroteoilla ansainneet ihmisten kunnioituksen, ja he saattoivat olla jo syntyjään osaksi jumalaista alkuperää. Todellisia henkilöitä saatettiin korottaa heerokseksi, mutta useat heerosmyytit ovat niin vanhoja, ettei voida enää tietää, mistä ne ovat saaneet alkunsa.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Puolustavana mestarina kauteen lähti espanjalainen Real Madrid.
Heeros
Antiikin Kreikassa tunnettuja heeroksia olivat muun muassa Herakles, Kastor ja Polydeukes, Peleus, Pelops, Kadmos, Akhilleus, Aineias, Sarpedon ja Theseus, Roomassa puolestaan esimerkiksi Rooman kaupungin myyttiset perustajat Romulus ja Remus. Jollekin heerokselle omistettua pyhäkköä kutsutaan herooniksi.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Karsintakierrokset
Jokaisella karsintakierroksella sekä pudotuskierroksella joukkueet jaettiin sijoitettujen ja ei-sijoitettujen koreihin, jotka on määritetty UEFA:n seurajoukkuerankingin mukaan. Joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kotona ja vieraissa, eikä samaan ottelupariin voi päästä arvonnasta kahta joukkuetta samasta maasta.
Alfonso Delgado Evers
pienoiskuva|Alfonso Delgado Eversin vaakuna Alfonso Delgado Evers (s. 21. kesäkuuta 1942 Rosario) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 23. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Santo Tomén hiippakunnan piispaksi 20. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Carlos Aramburu, jota avustivat Jorge Manuel López ja Fortunato Antonio Rossi. Uusi piispa asetettiin virkaansa 11. toukokuuta.
Heeros
Termillä eponyymi heeros tarkoitetaan jollekin paikalle tai muulle asialle nimensä antanutta heerosta. Esimerkiksi najadi Euboian katsottiin antaneen nimensä Euboian saarelle. Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneella alueella eponyymeillä heeroksilla viitattiin fyleille eli ”heimoille" nimensä antaneisiin heeroksiin. Esimerkiksi Erekhtheis-fylen eponyymi heeros oli Ateenan myyttinen kuningas Erekhtheus.
TV1:n Viihdetoimitus
Suomalaisen television alkuajoista lähtien Yleisradion televisiotoiminta on ohjelmatuotannon osalta jaettu pienempiin ohjelmayksiköihin, joiden tehtävänä on ollut suunnitella, toteuttaa ja tuottaa niitten tehtäväksi annettuja ohjelmatyyppejä. Näitä ohjelmayksiköitä kutsuttiin 1960-luvulta aina 1990-luvun alkuun asti toimituksiksi. Toimituksissa työskenteli mm. toimituspäällikkö, tuottajia, toimittajia, ohjaajia ja kuvaussihteereitä. Aluksi koko Yleisradion televisiotoiminta organisoitiin Suomen Televisioksi. Kun Yleisradio 1964 osti helsinkiläisen Tesvision ja tamperelaisen Tamvision poistui Suomen Televisio –nimi, ja Yleisradioon syntyi kaksi tv-kanavaa: TV-ohjelma 1 ja TV-ohjelma 2. Kummallakin oli omat toimituksensa.
Heeros
Termillä kulttuuriheeros tarkoitetaan usein luojajumalan rinnalla esiintyvää ja ikään kuin hänen työtään jatkavaa olentoa, joka keksii monet kulttuurin yksityiskohdat. Suomalaisessa muinaisuskossa kulttuuriheeroksia ovat esimerkiksi Väinämöinen, joka valmistaa kanteleen, sekä Ilmarinen, joka takoo Sammon. Kulttuuriheerokseen liittyy usein myös ajatus heeroksen kerran tapahtuvasta paluusta kansansa keskuuteen. Kulttuuriheerosta ei useinkaan palvota, koska myytit säilyttävät muiston hänen teoistaan. Jeesus ja pyhimykset esiintyvät usein kulttuuriheeroksen asemassa nimenomaan kansanomaisessa uskonnollisessa elämässä, mikä osoittaa tämän jumalatyypin produktiivisuutta.
TV1:n Viihdetoimitus
Suomen Televisioon perustettiin televisiotoiminnan alkuaikoina Teatteri- ja ajanvieteosasto, jonka päällikköinä toimivat Stig Törnroos ja Seppo Jokinen. Osasto tuotti mm. televisiodraamoja ja ajanvieteohjelmia kuten kevyttä musiikkia, juonellisia viihdeohjelmia ja tietokilpailuja. Vuonna 1967 TV-ohjelma 1:n Teatteri- ja ajanvieteosasto jaettiin kahteen toimitukseen, Ajanvietetoimitukseen ja Teatteritoimitukseen. Ajanvietetoimituksen päälliköksi tuli Aarre Elo. Myöhemmin Ajanvietetoimitus sai nimen TV1/Viihdetoimitus. Aarre Elon siirryttyä TV1:n ohjelmapäälliköksi 1970 tuli Viihdetoimituksen johtoon Heikki Seppälä 1970–1987. Vuonna 1987 Seppälä siirtyi Kolmoskanavan ohjelmajohtajaksi. Erkki Pohjanheimo toimi Viihdetoimituksen viimeisenä toimituspäällikkönä 1987–1991. Toimitus lopetettiin 1. kesäkuuta 1991 TV1:n suuren organisaatiouudistuksen yhteydessä kuten kaikki muutkin TV1:n toimitukset ja toimituksia yhdistettiin suurempiin ohjelmayksikköihin. Viihdetoimitus sulautettiin Taideohjelmien linjaan yhdessä teatteri- ja musiikkitoimitusten sekä Mediakomppanian kanssa. Vuonna 1993 syntyi seuraavassa organisaatiomuutoksessa vieläkin suurempi yksikkö, Fiktio-ohjelmien osasto. Seuraavana vuonna 1994 viihde eriytettiin jälleen erilliseksi yksiköksi Viihdeohjelmiksi, jonka nimeksi vuoden 1999 alussa tuli Musiikki- ja viihdeohjelmat, ja vuoden 2001 kesällä se yhdistettiin TV2:n viihdeohjelmien kanssa YLE Viihdeohjelmat (1.3.2005 eteenpäin YLE Viihde) -nimiseksi osaamiskeskukseksi Yle TV2:n alaisuuteen.
Alfonso Delgado Evers
Delgado Evers sai 25. helmikuuta 1994 nimityksen Posadasin hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 1. toukokuuta. hänet nimitettiin 29. maaliskuuta ja asetettiin 24. toukokuuta 2000 San Juan de Cuyon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
TV1:n Viihdetoimitus
TV1:n Viihdetoimituksen vakituisia kapellimestareita
Ahvenlahti ei ollut ainoastaan viihdetoimituksen, vaan koko TV1:n kapellimestari.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Esikarsinta
Esikarsintaan osallistui neljä joukkueetta UEFAn maapisteranking perusteella. Joukkueet arvottiin ensin kahteen ottelupariin, joiden voittajat kohtasivat yksiosaisessa loppuottelussa. Arvonta suoritettiin 12. kesäkuuta 2018. Hävinneet joukkueet jatkavat Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 toiselle karsintakierrokselle.
Ensimmäinen karsintakierros
Ensimmäisen ja toisen karsintakierrosten arvonta suoritettiin 19. kesäkuuta 2018. Ensimmäiset osaottelut pelataan 10. ja 11. heinäkuuta 2018. Toiset osaottelut pelattaan 17. ja 18. heinäkuuta. Hävinneet joukkueet jatkavat Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 toiselle karsintakierrokselle.
Toinen karsintakierros
Ensimmäiset osaottelut pelattaan 24. ja 25. heinäkuuta 2018. Toiset osaottelut pelattaan 31. heinäkuuta ja 1. elokuuta. Toinen karsintakierros on jaettu kahteen ryhmään: Mestarit (liigamestareille) ja Parhaiten sijoittuneet (ei-mestareille). Hävinneet joukkueet molemmista ryhmistä jatkavat Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 toiselle karsintakierrokselle.
Simpsonit
Simpsonit on Matt Groeningin luoma ja Gracie Films -yhtiön tuottama Emmy-palkittu television animaatiosarja, joka kertoo viisihenkisen yhdysvaltalaisperheen elämästä. Sarjan oikeudet omistaa 21st Century Studios, ja sarjan ensimmäinen jakso esitettiin vuonna 1989.
Simpsonit on Yhdysvalloissa kaikkien aikojen pisimpään yhtäjaksoisesti jatkunut piirrossarja ja tilannekomedia. Yhdysvalloissa sarjaa esittää Fox-televisiokanava. Sarjasta on Yhdysvalloissa esitetty 21. toukokuuta 2023 mennessä 34 tuotantokautta. Suomessa sarjaa esittävät MTV Sub, FOX ja Star Channel. Aiemmin sarjaa on esitetty myös Kolmoskanavalla ja MTV3 -kanavalla.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Kolmas karsintakierros
Kolmas karsintakierros on jaettu kahteen ryhmään: Mestarit (liigamestareille) ja Parhaiten sijoittuneet (ei-mestareille). Hävinneet joukkueet molemmista ryhmistä jatkavat Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 play-off-kierrokselle. 20 joukkuetta pelaa kolmannella karsintakierroksella. Otteluparien arvonta suoritetaan 23. heinäkuuta.
Simpsonit
Sarjaa pidetään aikuisillekin suunnattujen animaatiosarjojen edelläkävijänä, ja sarja on vaikuttanut aikuisille suunnattujen 1990-luvun tilannekomedioiden syntyyn. Sarja on saavuttanut sekä Yhdysvalloissa että ympäri maailmaa suuren suosion ja on saanut useita TV-palkintoja.
Simpsoneista on tuotettu kokoillan elokuva The Simpsons Movie vuonna 2007.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Play-off-kierros
Play-off-kierros on jaettu kahteen eri ryhmään: Mestarit (liigamestareille) ja Parhaiten sijoittuneet (ei-mestareille). Hävinneet joukkueet molemmista ryhmistä siirtyivät Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 lohkovaiheeseen. 12 joukkuetta pelaa tällä kierroksella. Otteluparit arvotaan 6. elokuuta.
Simpsonit
Yleistä
pienoiskuva|255x255px|Simpsoneiden logo Sarjassa kuvataan satiirisella tavalla Simpsonin perheen Homerin, Margen, Bartin, Lisan ja Maggien elämää. Perhe seikkailee kuvitteellisessa Springfieldin kaupungissa. Jaksoissa on runsaasti viittauksia amerikkalaiseen populaarikulttuuriin, politiikkaan ja muihin ajankohtaisiin ilmiöihin sekä amerikkalaisen yhteiskunnan ongelmiin.
Hahmot
Simpsonien päähahmoja ovat Simpsonin perheen jäsenet. Nykyisin tärkeimmässä roolissa on Homer-isä, mutta sarjan alkuaikoina perheen ilkikurinen esikoispoika Bart oli keskeinen hahmo. Sarjan markkinoinnissa keskityttiin tuolloin lähinnä Bartiin, ja kaupoissa oli monenlaisia Bart-tuotteita kuten videopelejä ja äänilevyjä. Ensimmäisten kausien jälkeen sarjan painopistettä alettiin siirtää myös muihin perheenjäseniin ja sivuhahmoihin.
Simpsonin perheen lisäksi sarjassa on suuri joukko karrikoituja sivuhahmoja, kuten uskonnollinen naapuri Ned Flanders, ydinvoimalan omistaja, upporikas Mr. Burns, Hassu-klovni, Intiasta kotoisin oleva lähikaupan myyjä Apu sekä iso joukko Simpsonien sukulaisia, tuttavia ja lasten koulutovereita. Hahmot eivät juuri vanhene vuosien ja tuotantokausien varrella.
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Lohkovaihe
Joukkueet jaettiin kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelasivat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsivät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuneet pääsivät Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putosivat pois.
Simpsonit
Hahmot
600px|Simpsoneiden keskeisimmät hahmot ryhmäkuvassa Simpsonien vakituisia hahmoja ryhmäkuvassa
Mestarien liigan kausi 2018–2019
Lohkovaihe
Jos lohkoissa päädyttiin tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistiin seuraavasti:
Simpsonit
Tapahtumapaikka
Sarjan tapahtumapaikkana toimii yhdysvaltalainen kuvitteellinen Springfieldin kaupunki. Tapahtumat keskittyvät Simpsoneiden kotiin 742 Evergreen Terracelle, Springfieldin ala-asteelle, Moen kapakkaan, sekä Springfieldin ydinvoimalaan. Springfieldin maisemaan kuuluu rannikkoa, aavikkoa, maaseutua ja korkeita vuorenhuippuja. Groening itse on kertonut kaupungin sisältävän samankaltaisuuksia Oregonin Portlandiin, kaupunkiin, jossa hän kasvoi. Kaupungin nimeksi valittiin Springfield sen yleisyyden vuoksi.
Springfieldin sijaintia ei sarjassa ole määritelty. Jaksossa Naurun takana (Behind the Laughter) lukija puhuu Simpsoneista "pohjoiskentuckyläisenä perheenä". Uusinnassa sijainti oli kuitenkin vaihtunut Missouriin.
Avausanimaatio ja tunnusmusiikki
thumb|Eräs liitutauluvitsi Simpsonien avausosiossa on vakituisen sisällön lisäksi vaihtuvaa sisältöä: liitutaulukohtaus, saksofonisoolo ja sohvakohtaus. Avausanimaatio alkaa Bartin liitutaulukohtauksella. Itse kohtaus on joka jaksossa erilainen, ja teksti on aina rangaistusmuotoinen. Lisan saksofonisoolo on vaihdellut joissakin jaksoissa. Lisan saksofonista on kuultu muun muassa Frank Zappan, James Brownin ja Charlie Parkerin säveliä. Myös Lisan saksofonin väri on vaihdellut. Sohvakohtauksessa Simpsoneiden perhe syöksyy sohvalle, jolloin tapahtuu jotakin kummallista tai vitsikästä. Kohtausten realistisuus vaihtelee laidasta laitaan, ja niitä kierrätetään silloin tällöin. Viime vuosina avausta on lyhennetty aiemmasta, ja usein kuva siirtyy suoraan sohvakohtaukseen ohjelman alkamisen jälkeen.
Avausosiossa soivan tunnusmusiikin sävelsi Danny Elfman Matt Groeningin pyynnöstä.
Kulttuuriset viittaukset
Simpsonit on täynnä viittauksia länsimaiseen yhteiskuntaan, populaarikulttuuriin ja historiaan. Siinä on vieraillut kymmeniä aikansa tunnetuimpia julkisuuden henkilöitä. Jaksojen juonet ovat joskus mukaelmia tunnetuista tarinoista esimerkiksi Mark Twainilta tai Edgar Allan Poelta. Etenkin avausosion sohvavitsissä on usein suoria viittauksia populaarikulttuurin historiaan, niin animaatioon kuin muuhunkin.
Satiiri
Simpsonien satiiri pyrkii usein tekemään kaikista osapuolista tasapuolisesti naurettavan. Jo avausosion liitutaulukohtauksessa Bartin kirjoittamassa lauseessa on joskus purevaa yhteiskuntakritiikkiä. Ilmestymisaikanaan Simpsonit haastoi Yhdysvalloissa vallitsevan ilmapiirin, jossa korostettiin perinteisiä perhearvoja ja käsitystä siitä, millainen on toimiva perhe. Ristiriidan seurauksena jopa presidentti Bush arvosteli sarjan perhekäsitystä, mihin Bart pian vastasi sarjassa.
Perhearvojen satirisoinnista huolimatta Simpsonien arvot voidaan myös nähdä perinteisen amerikkalaisina: sarjassa kehotetaan epäilemään hallitusta ja poliitikkoja, luottamaan omaan neuvokkuuteen ja taistelemaan yksilönvapauksien puolesta sortoa ja mielivaltaa vastaan.
Tausta
Simpsonit syntyi aikana, jolloin yhdysvaltalainen animaatio oli aallonpohjassa niin televisiossa kuin elokuvateattereissakin. Televisiossa näytettiin vain lapsille suunnattuja animaatioita, ja piirrosohjelmista oli lasten suojelemiseksi karsittu kaikki väkivaltaan viittaavakin, eikä niissä ollut aiempaa pilkallisuuttakaan. Animaation uutta nousua siivittivät Simpsonien ohella elokuva Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (1988) ja juuri ennen Simpsonien oman sarjan alkua julkaistu Disneyn menestysanimaatio Pieni merenneito (1989).
Synty
thumb|Tracey Ullman Show’ssa nähdyt alkuperäiset Simpsonit.
Simpsonit saivat alkunsa kun televisio- ja elokuvatuottaja James L. Brooks halusi piristää tuottamaansa televisiosarjaa The Tracey Ullman Show'ta lyhyillä animaatiokatkelmilla mainoskatkojen edellä ja jälkeen. Sarjan piirtäjäksi Brooks halusi Matt Groeningin, sillä hän piti Groeningin piirtämästä Elämä on helvettiä -sarjakuvasta, joka ilmestyi Los Angeles Reader -lehdessä. Brooks otti Groeningiin yhteyttä vuonna 1985. Groening ei suostunut siirtämään olemassa olevaa sarjakuvaansa animaatioksi, joten hän keksi Simpsonien perheen ja luonnosteli sen varttitunnin aikana odottaessaan pääsyä Brooksin puheille. Hahmojen nimet hän otti omasta perheestään, paitsi Bartin, joka oli anagrammi sanasta brat, 'kakara'.
Brooks hyväksyi Groeningin ajatuksen, ja Tracey Ullman Show'ta alettiin tehdä yhdessä Groeningin animaatioiden kanssa. Animaatioiden käskirjoituksesta vastasi Groening itse, ja niitä piirsi Yhdysvalloissa Klasky-Csupon animaatiostudiolla yhteensä neljä animoijaa, yleensä kaksi kerrallaan. Useimmat ääninäyttelijät otettiin Tracey Ullman Show'sta. Hahmojen keltaisen värin keksi luultavasti animaatiostudion Gyorgi Peluci.
Simpsonit esiintyivät ensimmäisen kerran sarjan kolmannessa jaksossa 19. huhtikuuta 1987. Simpsonien jakso nimeltä Hyvää yötä (”Good night”) kesti alle kaksi minuuttia. Simpsonit-lyhytelokuvia tehtiin kolmen kauden aikana yhteensä 48 kappaletta. Mukana olivat kaikki nykyiset perheenjäsenet ja muutama sivuhahmo. Hahmojen persoonallisuudet eivät vielä olleet täysin kehittyneet: esimerkiksi Lisa ei ollut älykkö vaan samankaltainen kuin Bart. Hahmot olivat vielä varsin karkeasti piirrettyjä ja muistuttivat nykyisiä muotojaan vasta etäisesti. Groening lähetti raakaluonnokset animaattoreille sellaisinaan ja oletti heidän siistivän niitä. Animaattorit kuitenkin vain jäljensivät Groeningin piirrokset.
Simpsonien suosio kasvoi nopeasti, heidän osuutensa piteni, ja animaation taso parani. Sarjan kolmannen kauden jälkeen Simpsonien oman sarjan valmistelut olivat jo käynnissä, eikä heitä enää nähty Tracey Ullman Show'ssa.
Oman sarjan alku
Simpsonit sai oman puolituntisen prime time -ohjelmapaikkansa nuorelta Fox-kanavalta vuonna 1989. Fox ehdotti vain neljää jaksoa, mutta Brooks onnistui saamaan sopimuksen kolmestatoista. Samalla hän sai läpi vaatimuksensa siitä, että määräysvalta ohjelman sisällöstä pysyy Brooksin omalla tuotantoyhtiö Gracie Filmsillä. Näin Simpsonien omintakeisen tyylin säilyminen oli suojattu kanavan johtajien vaatimuksilta. Sarjan päätuottajaksi Brooksin ja Groeningin lisäksi tuli Sam Simon. Tämä kolmikko vaikutti suuresti sarjan muotoutumiseen sen alkukausina. Brooksin osa oli sarjan kehittelyssä ja ohjauksessa, ja Groening ja Simon olivat tuotantovaiheen vetovastuussa.
Sarjaan palkattiin iso joukko uusia käsikirjoittajia, kuten Jon Vitti, John Swartzwelder, Al Jean ja Mike Reiss. Sarjasta haluttiin tehdä realistinen ja uskottava aikuisten tilannekomedia, toisin kuin venyvät ja paukkuvat animaatiot sitä ennen. Naururaita päätettiin jättää pois. Animaatiostudiolle palkattiin Wes Archerin ja David Silvermanin avuksi runsaasti lisävoimia, kuten Rich Moore ja Brad Bird. Yhteensä animaattoreita Los Angelesissa oli 50. Lopullinen värianimaatio päätettiin teettää Akom-yhtiössä Etelä-Koreassa, missä laatu oli korkea mutta kustannukset alhaiset. Myös ääninäyttelijöitä palkattiin lisää, sillä sarjan hahmokavalkadi oli kasvanut.
Ensimmäisen kauden ensimmäiseksi tarkoitetun jakson Lapsenvahti animointi oli heikkolaatuista, joten se siirrettiin esitettäväksi vasta kauden viimeisenä. Simpsonien ensimmäinen jakso "Joulurauha" esitettiin Yhdysvalloissa sunnuntaina 17. joulukuuta 1989. Se sai heti innostuneen vastaanoton. Sarja oli Yhdysvalloissa vuoden 28. katsotuin sarja 13,4 miljoonalla viikoittaisella katsojallaan. Se sai vuonna 1990 parhaan animaatiosarjan Emmyn ja TCA:n parhaan komediasarjan palkinnon. Sarjan ensimmäinen globaali faniyhteisö alt.tv.simpsons perustettiin Usenetiin maaliskuussa 1990.
Suomen televisiossa
Suomessa Simpsonit nähtiin ensi kertaa Kolmoskanavalla 26. elokuuta 1991. Jaksojen esitysjärjestyksessä siirryttiin alun jälkeen Yhdysvaltojen esitysjärjestykseen. Vuodesta 1993 lähtien televisiouudistuksen yhteydessä sarjan esittäminen siirtyi MTV3-kanavalle. Vuoden 2010 kevätkaudella Simpsonit siirtyivät kokonaan Subille. Uudet jaksot esitetään Suomessa yleensä puolesta puolentoista vuoden viiveellä alkuperäiseen USA:n esitysajankohtaan verrattuna.
Suomessa Sub esittää nykyään Simpsonien uudet kaudet yksinoikeudella Suomessa. MTV3 esitti sarjaa ensimmäistä kertaa 9. tammikuuta 1993 ja viimeistä kertaa 25. lokakuuta 2009. Sub aloitti Simpsoneiden esittämisen vuoden 2004 alussa. Lisäksi lakkautettu TVTV!-kaapelikanava esitti Simpsoneita toimiessaan vuosina 2000 ja 2001. Esitykset aloitettiin ensimmäisestä kaudesta. TVTV! ehti uusinnoissaan 11. kauteen saakka kunnes kanava lakkautettiin. Lisäksi Suomessa sarjaa esittää Fox, nykyiset esitysoikeudet se hankki vuonna 2017.
Sarjan suomenkielisenä tekstittäjänä oli yli 20 vuotta Sari Luhtanen, joka joutui lopettamaan syksyllä 2012, kun MTV ulkoisti käännöstoimintonsa ja vanhat kääntäjät irtisanoutuivat protestiksi. Kaikki suomenkieliset hahmojen nimet (mm. Hassu-klovni, Tikku ja Takku, Läski-Tony) ovat Luhtasen keksimiä.
Tuottajat ja show runnerit
thumb|Matt Groening, sarjan luoja ja yksi tuottajista. Matt Groening ja James L. Brooks ovat olleet ohjelman johtavia tuottajia läpi sarjan. Tuottajaa tärkeämpi osa jakson teossa on show runner, vastaava valvoja ja tuottaja, joka on myös jakson johtava käsikirjoittaja. Yleensä nämä johtajat pysyvät mukana sarjassa useiden tuotantokausien ajan.
Läpi sarjan palvelleet show runnerit:
Joillain tuotantokausilla on yksittäisissä jaksoissa ollut poikkeava show runner. Esimerkiksi 23. kaudesta alkaen jokainen kausi on sisältänyt vähintään muutaman jakson, joissa show runnerina on Matt Selman Al Jeanin sijasta.
Käsikirjoittaminen
Uuden tuotantokauden käsikirjoittaminen alkaa vuodenvaihteen tienoilla, kahdeksasta kymmenen kuukautta ennen ensimmäisen jakson ensiesitystä. Käsikirjoittajaryhmä kokoontuu päätuottajan johdolla ja kehittää kauden jaksoille perusjuonet. Kokoontumisen jälkeen kukin kirjoittaja alkaa kehitellä yksittäisiä perusjuonia noin 25-sivuiseksi luonnokseksi. Saatuaan luonnokselle hyväksynnän käsikirjoittaja valmistelee sen täyspitkäksi eli noin 50-sivuiseksi jaksoksi. Täyspitkät juonet tuodaan takaisin kirjoittajaryhmälle, joka voi muuttaa, poistaa ja lisätä vitsejä tai kohtauksia. Valmiissa käsikirjoituksessa alkuperäisen kirjoittajan aineistoa on jäljellä 10–75%, joten muiden kuin nimetyn käsikirjoittajan osuus työstä on aina suuri.
Sarjassa on joskus ollut vierailevia käsikirjoittajia. Homerin ääninäyttelijä Dan Castellaneta on käsikirjoittanut yhdessä vaimonsa Deb Lacustan kanssa kahdeksan jaksoa vuodesta 2000 alkaen, ääninäyttelijä Harry Shearer käsikirjoitti yhden jakson 28. tuotantokaudelle vuonna 2016, sarjan pitkäaikainen ohjaaja David Silverman yhden jakson 29. tuotantokaudelle vuonna 2018 ja Bartin ääninäyttelijä Nancy Cartwright yhden jakson 30. tuotantokaudelle vuonna 2019.
Animointi
Simpsonit animoidaan Film Romanissa. Kolme ensimmäistä tuotantokautta animoi Gábor Csupón perustama Klasky Csupo -studio. Kun ääninauha on toimitettu animaatiostudiolle, kolme taiteilijaa alkaa työstää jaksolle 200-sivuista kuvakäsikirjoitusta. Sen pohjalta jaksolle määrätty animoijaryhmä luonnostelee jakson kohtaukset mustavalkoisin piirroksin hahmoineen ja tapahtumaympäristöineen. Luonnokset kuvataan ja yhdistetään ääniraitaan luonnosanimaatioksi. Aineisto lähetetään Etelä-Koreaan studiolle, missä lopullinen värianimaatio tehdään. Kuvat väritetään nykyisin tietokoneella. Kahden–neljän kuukauden kuluttua valmis värianimaatio lähetetään takaisin Film Romanille, ja se viimeistellään oikean pituiseksi. Joskus myös repliikkeihin tehdään pieniä muutoksia.
Musiikki
Äänitehosteet ja musiikki lisätään jaksoon viimeisenä. Simpsonien musiikki on Alf Clausenin käsialaa. Hän tekee musiikkinsa Matt Groeningin pyynnöstä korostamaan hahmojen tunnetiloja eikä ruudulla näkyvää toimintaa, kuten perinteisissä piirretyissä. Clausen johtaa sävellystyön lisäksi myös noin 35-henkistä orkesteria.
Ääninäyttelijät
Ääninäyttely suoritetaan Simpsoneissa huolellisesti. Hahmon äänenä pyritään aina käyttämään samaa näyttelijää. Mikäli se ei ole tilapäisesti mahdollista, näyttelijä kuolee tai poistuu muuten vain sarjasta, hahmo saatetaan jättää sarjasta pois. Päänäyttelijöiden osalta näin ei ole vielä käynyt, mutta esimerkiksi Phil Hartmanin, Doris Graun ja Marcia Wallacen kuoltua heidän hahmonsa on jätetty pois sarjasta. Ainoa Graun näyttelemä hahmo tosin palautettiin sarjaan yli kymmenen vuotta myöhemmin uudelleenroolitettuna. Russi Taylorin kuoltua ja Maggie Roswellin jäätyä palkkakiistan vuoksi väliaikaisesti tauolle heidän tilalleen palkattiin uudet ääninäyttelijät.
Päänäyttelijät
Simpsonien päänäyttelijät ja heidän tärkeimmät hahmonsa:
thumb|[[Hank Azaria on kuulunut ääninäyttelijöiden vakiokalustoon toisesta kaudesta lähtien.]]
Vierailevat tähdet
Simpsonit on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan eniten vierailevia kuuluisuuksia keränneenä animaatiosarjana. Sarjassa ovat vierailleet omilla äänillään ja hahmoillaan esimerkiksi Tony Blair, Meryl Streep, Aerosmith, Magic Johnson, Paul ja Linda McCartney, Britney Spears ja Michael Jackson. Monet sarjaan piirretyt julkisuuden henkilöt ovat kuitenkin esiintyneet imitaattorien äänillä. Sarjassa on esiintynyt myös useita muualta tunnettuja fiktiivisiä hahmoja.
”Kauhujen talo” -jaksot
Lähelle halloweenia osuvasta jaksosta tehdään joka vuosi erikoisjakso, niin sanottu ”Kauhujen talo” (Treehouse of Horror). Jaksossa on aina kolme kauhutarinaa, joissa on joskus viittauksia kuuluisiin elokuviin ja kirjallisuuteen. Tämä perinne alkoi toisella tuotantokaudella.
Trilogiajaksot
”Kauhujen talo” -jaksojen ohella sarjassa on toisinaan myös muita ns. trilogiajaksoja, jotka koostuvat kolmesta erillisestä tarinasta eivätkä kuulu sarjan normaaliin juonijatkumoon. Tarinat ovat usein parodioita klassikkokirjoista, saduista, historiasta tms. ja niissä on jokin yhdistävä teema.
Leikejaksot
Neljännestä kaudesta alkaen sarjassa on toisinaan esitetty vanhoista kohtauksista koostettuja leikejaksoja (clip show). Näitä jaksoja on tehty, jotta kauteen saataisiin lisää jaksoja työllistämättä tuotantotiimiä enempää. Toistaiseksi viimeisin leikejakso oli 13. tuotantokaudella.
Takauma- ja tulevaisuusjaksot
thumb|right|200px|80-luvun puolivälin Bart, Homer ja Marge eräässä takaumajaksossa. Takaumajaksot on toistuva jaksotyyppi, jossa kurkistetaan hahmojen menneisyyteen. Takaumissa on kerrottu ainakin Margen ja Homerin tapaamisesta, perheen lasten syntymistä ja Homerin bändiurasta.
Takaumajaksojen vastakohtana sarjassa katsotaan joskus myös Simpsoneiden tulevaisuuteen. Jaksoissa on näytetty esimerkiksi Lisa Yhdysvaltain presidenttinä ja Bart tulevaisuuden ammatissaan sekä kerrottu tarinoita Bartin ja Lisan ensirakkauksista.
Seuraajat
Simpsonien menestyksen myötä alettiin tehdä muitakin uusia animaatiosarjoja, joista osassa oli mukana Simpsonien aiempia tekijöitä. Näistä ensimmäisiä olivat The Critic (1994), Family Dog (1993), Fish Police (1992) ja Capitol Critters (1992). Nämä sarjat olivat lyhytikäisiä, mutta Beavis ja Butt-head (1993), Kukkulan kuningas (1997), South Park (1997), Futurama (1999) ja Family Guy (1999) menestyivät hyvin.
Hokemat
Homer Simpsonin kuuluisin lausahdus ”D'oh!” on päässyt englannin kielen sanakirjaan Oxford English Dictionaryyn. Homerin ääninäyttelijä Dan Castellaneta sanoo lainanneensa lausahduksen edesmenneeltä Jimmy Finlaysonilta, jonka näyttelemä sivuhenkilö Ohukainen ja Paksukainen -elokuvissa töksäytti usein jonkin mennessä pieleen ”douu”. Simpsonien käsikirjoittajien keksimä kuvitteellinen sana, Jebediah Springfield -hahmoon liittyvä verbi ”embiggen” (’isontaa’) hyväksyttiin puolestaan vuonna 2018 arvostettuun Merriam-Webster-sanakirjaan.
Palkinnot
thumb|Simpsoneiden tähti [[Hollywood Walk of Fame -kadulla]]
Simpsonit-sarja on palkittu useaan otteeseen erilaisilla palkinnoilla. Simpsonit on voittanut 34 Emmy-palkintoa, 22 Annie-palkintoa ja yhden Peabody-palkinnon. Tammikuussa 2000 sarja pääsi kuululle Hollywoodin Walk of Famelle. Ensimmäinen yksittäiselle jaksolle myönnetyn Emmy-palkinnon voittanut jakso oli 1. tuotantokauden jakso ”Sulhanen”. Tämän jakson lisäksi kymmenen muuta Simpsonit-jaksoa on voittanut yksittäisen jakson Emmyn, viimeisimpänä 30. tuotantokauden jakso ”Lelutrauma”.
Tämän lisäksi yhdysvaltalainen Time-lehti on valinnut Simpsonit vuosisadan parhaaksi sarjaksi ja samainen lehti valitsi sarjan hahmot Bart ja Lisa Simpsonin 50 parhaan piirroshahmon joukkoon. Sen lisäksi Time on valinnut Bartin vuonna 1998 100 merkittävimmän 1900-luvun henkilön joukkoon luettelon ainoana kuvitteellisena henkilönä.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa Simpsonit pääsi kärkipaikalle kolmessa Channel 4:n teettämässä katsojakyselyssä. Sarja äänestettiin 1. sijalle sekä 100 parhaan lastensarjan että 100 parhaan animaation listauksessa. Homer Simpson taas valittiin parhaaksi televisiohahmoksi.
Sisällön arvostelu
Simpsonit käsittelee arkojakin aiheita ja sen huumori on roisia, minkä johdosta se on vuosien varrella saanut kriittistä katsojapalautetta niin yksittäisiltä katsojilta kuin monilta ryhmittymiltä ja organisaatioiltakin. Valitukset ovat joskus johtaneet yhden sanan vaihtoon tai puolittaiseen anteeksipyyntöön. Tekijät ovat puolustaneet esimerkiksi etnisiä vitsejä sillä, että kaikki ryhmät saavat niistä osansa. Sarjan väkivalta on tarkoitettu parodiaksi, mitä katsojat eivät aina ymmärrä. Joskus jaksoihin tehdään muutoksia ennakkosensuurin johdosta jo ennen ensiesitystä, mutta aina tekijät eivät välitä sensorien ohjeista. Suomessa sarjaa ei sensuroida, mutta esimerkiksi Britanniassa ennakkosensuuri on vielä Yhdysvaltojakin tiukempi.
Sarja herätti alkuaikoinaan keskustelua lasten vanhempien keskuudessa, sillä Bart Simpson kuvattiin kapinallismielisenä häirikkönä, joka ei koskaan jäänyt kiinni kepposistaan. Vanhempainyhdistykset pitivät Bartia huonona roolimallina lapsille. Presidentti George H. W. Bush sanoikin, että amerikkalaisperheiden kuuluisi muistuttaa enemmän Waltonin TV-perhettä kuin Simpsoneita. Myös Bushin vaimo Barbara Bush oli haukkunut Simpsonit muutamaa vuotta aiemmin mutta sittemmin perui puheitaan.
Laadun huononemisen arvostelu
Sarja on saanut faneiltaan kritiikkiä laadun huononemisesta. Tämän on väitetty liittyvän käsikirjoittajien vaihdoksiin. Huonontuvien jaksojen ilmiö on näkynyt myös siinä, miten erilaiset fanien ja kriitikoiden tekemät äänestykset parhaista jaksoista antavat tuloksina vain 1990-luvun jaksoja. Erään fanien tekemän "top-15 parhaat jaksot" -äänestyksen uusin jakso on vuodelta 1997, ja itse sarjan käsikirjoittajien vuonna 2003 tekemän listauksen tuorein jakso oli vuodelta 2000. Vuonna 2004 sarjan ääninäyttelijä Harry Shearer sanoi 2000-luvun tuotantokausien olleen huonoja. Hän piti neljättä tuotantokautta erityisen hyvänä.