cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muddusjärven tutkimusasema
Muddusjärven tutkimusasema, aiemmin Muddusniemen tutkimusasema, on Inarissa Kaamasen kylässä Helsingin yliopiston maatalouden tutkimuspaikka. Se on ollut myös muiden yliopistojen käytössä. Se tuli yliopiston omistukseen lahjoituksena vuonna 1946, jolloin sen pinta-ala oli 207 ha. Tilan metsäpinta-ala on 700 hehtaaria, peltoa on 13 hehtaaria. Asemalla tehtiin alkujaan tutkimusta, jonka oli tarkoitus hyödyntää Lapin maataloutta. Sittemmin on toiminta supistunut kesäisiin projektiluontoisiin tutkimuksiin. Vuodesta 1996 alkaen asema oli hallinnollisesti liitetty Viikin opetus- ja tutkimustilaan ja vuodesta 2010 maataloustieteiden laitoksen yhteyteen.
Hillsborough’n onnettomuus
thumb|Onnettomuuden kymmenvuotispäivänä 1999 paljastettu muistomerkki Hillsborough’n stadionin tuntumassa. Hillsborough’n onnettomuus tapahtui 15. huhtikuuta 1989 Hillsborough’n jalkapallostadionilla Sheffieldissä, Englannissa. Tapahtuma on Yhdistyneen kuningaskunnan historian pahin urheiluun liittyvä katastrofi.
Taustaa
Brittiläisen jalkapallon julkisuuskuva oli vielä 1980-luvulla työväenluokkainen. Jalkapalloa pidettiin vähäväkisten ajanvietteenä, eikä Yhdistynyttä kunigaskuntaa tuolloin hallinnut konservatiivipuolue ollut erityisemmin kiinnostunut jalkapallostadionien turvallisuuden kohentamisesta.
Metalliverkoilla aidattujen seisomakatsomojen riskialttius oli nähty Hillsborough'ssa jo vuonna 1981, kun yleisöä oli puristunut vaarallisesti aitoja vasten Tottenhamin ja Wolverhamptonin välisen ottelun aikana. Yhdistyneen kuningaskunnan pahin katsomo-onnettomuus ennen Hillsborough'n tapausta oli nähty Ibrox Stadiumilla – silloiselta nimeltään Ibrox Park – Glasgow'ssa Skotlannissa 2. tammikuuta 1971, kun 66 ihmistä sai surmansa ja yli 200 loukkaantui Glasgow Rangersin ja Celtic FC:n välisen ottelun päätyttyä syntyneessä tungoksessa.
Tapahtumat
Hillsborough'n jalkapallostadionilla oli alkamassa FA Cupin välieräottelu Nottingham Forestin ja Liverpoolin välillä. Hieman ennen ottelun alkamista, noin kello 15.00, stadionin ulkopuolelle oli saapunut sadoittain sisään katsomoon pyrkineitä liverpoolilaisia jalkapallofaneja. Kun tilanne alkoi muodostua kriittiseksi, ottelun turvallisuudesta ylimpänä viranomaisena vastannut Etelä-Yorkshiren poliisipäällikkö antoi luvan avata portit liverpoolilaisten jo valmiiksi ääriään myöten täynnä olleeseen päätykatsomoon. Seurauksena oli tungos, jossa ihmismassat vyöryivät toistensa päälle. Monet tallautuivat takaa tulleiden jalkoihin tai puristuivat katsomon ja jalkapallokentän välistä aitaa vasten. Osa onnistui pelastautumaan kiipeämällä jalkapallomaalin takana olleesta aitauksesta aidan yli kenttää reunustaneelle radalle tai saatuaan stadionin pikkuportin auki. Osa kiipesi jo kuolleiden ihmisten päälle saadakseen happea. Havaittuaan tilanteen poliisi määräsi jo alkuun päässeen ottelun keskeytettäväksi sen kestettyä viitisen minuuttia.
Onnettomuuden jälkeiset pelastustoimet epäonnistuivat täysin. Jalkapallokentän viheriö muuttui kaoottiseksi ensiapunäyttämöksi, jolla hengissä selvinneet yrittivät elvyttää kuolevia. Ihmiset repivät stadionin mainoskylttejä alas ja tekivät niistä paareja kantaakseen loukkaantuneita pois katsomosta. Stadionin ulkopuolelle saapui 44 ambulanssia, mutta poliisi päästi niistä sisään stadionille vain yhden. Hengenvaarallisesti loukkaantuneista 96 uhrista selvisi hengissä sairaalaan vain 14.
Uhrit
Onnettomuudessa sai surmansa kaikkiaan 96 ihmistä – 94 välittömän kuolonuhrin lisäksi yksi kuoli vammoihinsa neljä päivää myöhemmin ja yksi koomaan vajonnut henkilö vasta lähes neljä vuotta myöhemmin. Loukkaantuneita oli 766. Kuolleista valtaosa oli nuoria miehiä ja teinejä. Menehtyneistä 10–19-vuotiaita oli 38 ja 20–29-vuotiaita 40. Uhreista 89 oli miehiä ja seitsemän naisia. Surmansa saaneista nuorin oli 10-vuotias ja vanhin 67-vuotias. Moni perhe menetti useamman kuin yhden jäsenensä. Kuolinsyytutkimuksissa todettiin, että suuri osa uhreista oli kuollut tukehtumiseen seisaaltaan.
Ensimmäinen tutkinta ja sen seuraukset
Onnettomuuden ja sitä seuranneen tutkintaraportin (Taylorin raportti) seurauksena seisomapaikat poistettiin useimmista Britannian jalkapallostadioneista. Lisäksi kentän ja katsomoiden väliset raja-aidat poistettiin. Raportin mukaan kyseessä oli onnettomuus ja pääsyynä siihen oli, että poliisi menetti yleisön hallinnan. Raportin perusteella syyttäjävirasto päätti vuonna 1991, ettei ketään tule asettaa syytteeseen tapahtuneesta.
Viranomaiset ilmoittivat onnettomuuden johtuneen liverpoolilaisfanien huonosta käytöksestä; heidän mukaansa ”jalkapallohuligaanit” olivat juoneet alkoholia, riehuneet ja siten itse aiheuttaneet katastrofin. Iltapäivälehti The Sun väitti Liverpoolin kannattajien varastelleen kuolleiden toveriensa lompakkoja ja virtsanneen naiden ja poliisien päälle.
Nämä väitteet loukkasivat syvästi kuolonuhrien omaisia ja kaaoksesta hengissä selvinneitä. Heidän ensimmäinen yrityksensä tutkinnan avaamiseksi uudelleen raukesi vuonna 1997. Hillsborough'n perheiden tukiyhdistys nosti vuonna 2000 yksityisen rikossyytteen päävastuussa ollutta poliisipäällikköä ja tämän apulaista vastaan, mutta asia ei nytkään johtanut tulokseen.
Uusi tutkinta ja oikeuskäsittely
Hillsborough'n uhrien omaisten pitkän oikeustaistelun jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan alahuone päätti vuonna 2009 julkistaa juttuun liityneet noin 300 000 dokumenttia ja katastrofi otettiin uudelleen tarkasteltavaksi. Sisäministeri Theresa May määräsi vuonna 2012 aloitettavaksi kaksi uutta rikostutkintaa, joista toinen koski katastrofin syitä ja toinen viranomaisten toimintaa tapauksen jälkeen. Saman vuoden joulukuussa oikeus mitätöi alkuperäisen tutkinnan nojalla tehdyt johtopäätökset. Maaliskuussa 2014 Hillsborough'n katastrofista aloitettiin uusi oikeudellinen tutkinta, joka kesti yli kaksi vuotta.
Huhtikuussa 2016 oikeus totesi, että kyseessä ei ollut onnettomuus, vaan ihmiset kuolivat poliisin epäonnistumisen ja turvallisuuspuutteiden vuoksi. Oikeuden mukaan jalkapallofanien kuolema oli rikos ja poliisi ja ambulanssihenkilökunta olivat törkeän huolimattomuutensa vuoksi epäonnistuneet tehtävässään suojella ihmisiä. Jalkapallofaneja puolestaan ei voitu syyttää mistään. Lisäksi Hillsborough'n jalkapallostadionin katsottiin olleen muodoltaan hengenvaarallinen, mikä oli osaltaan pahentanut katastrofia. Turvallisuudesta katastrofin aikana vastannutta, jo eläkkeelle siirtynyttä Etelä-Yorkshiren poliisipäällikköä ja viittä muuta henkilöä vastaan nostettiin vuonna 2017 syytteet 95 kuolemantuottamuksesta. Koska yksi uhreista oli kuollut saamiinsa vammoihin yli vuoden kuluttua tapahtuneesta, hänen kuolemastaan ei voitu 1990-luvulla voimassa olleen lain mukaan nostaa syytteitä. Tapauksen oikeuskäsittely alkoi tammikuussa 2019.
Muistaminen
Hillsborough’n uhrien muistoa kunnioittavia muistokiviä ja -patsaita on ympäri Liverpoolia. Myös itse Hillsborough’n stadionilla sijaitsee yksi muistokivistä.
Vuonna 2014, jolloin Hillsborough'n katastrofista tuli kuluneeksi 25 vuotta, kaikilla Englannin jalkapallokentillä pidettiin 12. huhtikuuta ennen ottelujen alkamista kuuden minuutin hiljainen hetki Hillsborough'n uhrien muistoksi.
Brittiläinen Daniel Gordon ohjasi yhdysvaltalaiselle ESPN-kanavalle vuonna 2014 dokumentin Hillsborough, joka kuvaa sekä itse katastrofia että sen jälkeistä uhrien omaisten oikeustaistelua.
5. aalto (elokuva)
5. aalto on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen J Blakesonin ohjaama dystooppinen scifitrilleri, joka perustuu Rick Yanceyn samannimiseen romaaniin. Siinä salaperäiset alienit hyökkäävät Maahan ja alkavat tuhoamaan ihmisiä erilaisilla hyökkäysaalloilla.
Tarina
Teini-ikäinen Cassie Sullivan (Chloë Grace Moretz) asuu Atlantassa vanhempiensa Oliverin (Ron Livingston) ja Lisan (Maggie Siff) sekä pikkuveljensä Samin (Zackary Arthur) kanssa. Eräänä päivänä taivalle ilmestyy tuntematon esine. Sen jälkeen alkavat alienit hyökkäämään aalloissa, joista ensimmäinen on sähkömagneettinen pulssi joka tuhoaa sähkölaitteet ympäri maailman. Toisessa aalossa tulee sarja tsunameita jotka tuhoavat kaiken rannikoilta. Kolmanessa aallossa Maahan leviää tappava tauti johon kuolee miljoonia ihmisiä lisää, muun muassa Cassien äidin. Neljännessä aallossa alkavat tarkka-ampujat vaanimaan muista aalloista selvinneitä ja ihmiset alkavat odottaa viidettä aaltoa. Perhe pakenee pakolaisleirille metsään.
Näyttelijät
Lähde:
Kreikan kasvisto
Kreikan kasvistoon kuuluu noin kasvilajia. Niistä noin 750 on endeemisiä eli kotoperäisiä, toisin sanoen yksinomaan Kreikassa kasvavia lajeja. Näin suuri endeemisyyden määrä on poikkeuksellista koko Euroopassa.
Kreikan pinta-alasta noin on metsien peittämää. Suurimmat metsät ovat maan pohjoisosissa Epeiroksen, Makedonian ja Traakian alueilla. Suurin osa metsistä on mäntykasveja, tammia, poppeleita, plataanipuita sekä pensaikkoa. Vuoriston metsät ovat pääsiassa mäntykasvistoa, kun taas muut lajit kasvavat alarinteillä ja alavammilla alueilla. Yksi tyypillisimpiä maastoja Kreikassa on koko Välimeren alueelle tyypillinen macchia (frýgana) eli pensaikko- ja matalien puiden maasto, jonka kasvit kestävät hyvin kuivuutta ja kuumuutta. Muinaisina aikoina Kreikka oli lähes kauttaaltaan metsien peittämä, mutta metsää on hakattu voimakkaasti jo esihistorialliselta ajalta lähtien.
Tunnusomaisin puulaji Kreikalle on oliivipuu. Vuonna 2003 oliivin viljelyala maassa oli. Suurimmat oliivilehdot ovat Kreetalla, Peloponnesoksella ja Lesboksella. Muita merkittäviä hyötylajeja ovat hedelmäpuut, kuten appelsiinipuu, sitruunapuu, omenapuu, viikunapuu, päärynäpuu, persikkapuu sekä pähkinäpuut. Noin pinta-alasta on maanviljelysmaata ja noin  laidunmaata.
Lajisto
pienoiskuva|[[Idänplataani (Platanus orientalis) Thásoksella.]] pienoiskuva|[[Kreikanpihtaa (Abies cephalonica, endeeminen) Panachaïkó-vuorilla Peloponnesoksella.]] pienoiskuva|[[Kreetantaatelipuita (Phoenix theophrasti, endeeminen) Váin palmumetsässä Kreetalla.]] pienoiskuva|[[Aitoviikuna (Ficus carica) Santorínilla.]] pienoiskuva|Frýgana-kasvillisuutta Kreetalla. pienoiskuva|[[Ryytisalviaa (Salvia officinalis) Thásoksella.]] pienoiskuva|[[Leukoijat|Leukoija Matthiola tricuspidata Kreetalla.]]
Endeemisiä lajeja
Kreikan endeemisiä kasvisukuja ja -lajeja ovat muun muassa:
Endeemisiä kasvisukuja
Endeemisiä kasvilajeja
Harenkarspel
Harenkarspel oli kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa, Länsi-Friisinmaan alueella. Sen pinta-ala oli 54,84 km² ja asukasluku vuoden 2008 lopussa 15 977. Harenkarspel yhdistyi vuoden 2013 alussa Schagenin ja Zijpen kanssa uudeksi Schagenin kunnaksi.
Kylät ja asuinalueet kunnan alueella
Kylät:
Asuinalueet:
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Harenkarpselin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Dodo Rancken
Dodo Artur Emil Rancken (20. syyskuuta 1872 Ikaalinen – 28. huhtikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi Helsingin yliopiston fysiologian professorina vuosina 1932–1935. Hän oli yksi fysioterapian pohjoismaisista uranuurtajista.
Elämä
Ranckenin vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Carl Emil Rancken (1828–1892) ja Ida Rosa Katharina Wallenius (1846–1924). Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Turun Svenska klassiska lyceumista vuonna 1892 hän suoritti Helsingin yliopistossa lääketieteen kandidaatin tutkinnon 1899, lisensiaatin tutkinnon 1904 ja väitteli tohtoriksi 1909.
Rancken toimi Helsingin yliopiston mekanoterapian dosenttina 1915–1922, fysiologian laitoksen apulaisena 1922–1932 ja professorina 1932–1935. Vuodet 1908–1922 hän oli myös Helsingin yleisen sairaalan mekanoterapeuttina sekä 1910–1922 Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen fysiologian ja lääkintävoimistelun opettajana.
Aineen taidemuseo
Aineen taidemuseo on Tornion länsirannalla sijaitseva taidemuseo ja Tornionlaakson visuaalisen kulttuurin keskus, jota pitää yllä 1974 perustettu Aineen Kuvataidesäätiö. Museon taustalla on torniolaisten Eila (1920-2013) ja Veli Aineen (1919–2008) vuosikymmenien mittainen taiteen keräily. Torniolaisarkkitehdin Matti Porkan suunnitteleman museorakennuksen, jossa on myös kaupunginkirjasto, rakennutti Tornion kaupunki. Rakennus itsessään valmistui jo vuonna 1095, mutta se vihittiin ja avatiin vasta 7. maaliskuuta 1986 Tellervo Koiviston toimesta.
Museon kokoelma sisältää suomalaista taidetta 1800-luvulta nykypäivään, esimerkiksi Tyko Sallisen Kinkerit ja Elin Danielson-Gambogin Omakuvan vuodelta 1899.
Lähteet
vasen|pienoiskuva|206x206px|[[Veli Aine, kauppaneuvos, taidekeräilijä]]
Henriette Richter-Röhl
Henriette Richter-Röhl (s. 9. tammikuuta 1982 Berliini, Saksa ) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan hyvin saksalaisesta telenovelasta Lemmen viemää, jossa hän on näytellyt Laura Mahleria. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa Marienhof, Kettu, Rosemund Pichler ja SOKO Kitzbühel. Richter-Röhl on näytellyt myös elokuvassa Mein Leben - Marcel Reich- Ranicki (2009).
Yksityiselämä
Henriette Richter-Röhl on naimisissa Walter Unterwegerin kanssa, ja heillä on yksi tytär. He asuvat Berliinissä. Hänen serkkujaan ovat näyttelijät Anna Frenzel-Röhl ja Katja Frenzel-Röhl, hänen tätinsä on näyttelijä Bärbel Röhl.
Hevoseläimet
Hevoseläimet eli aasit, hevoset ja seeprat (Equidae) on kavioeläimiin kuuluva, hevosen kaltaisten eläinten heimo. Kaikki heimon nykyiset lajit kuuluvat sukuun Equus. Hevoseläimiin kuuluvat sekä luonnonvaraiset että ihmisen kesyttämät hevoset, aasit ja seeprat.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin hevoset.
Lajit
Hevoseläinten heimoon kuuluu kahdeksan lajia, joilla on lukuisia alalajeja.
Alex Roe
Alex Roe (s. 1990 Westminster) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvissa 5. aalto (2016) ja Rings (2017).
Jaworin piirikunta
Jaworin piirikunta on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 50 116. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Jawor. Viisi maalaiskuntaa ovat Bolków, Męcinka, Mściwojów, Paszowice ja Wądroże Wielkie ja niissä sijaitsee kylien lisäksi yksi kaupunki; Bolków. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Jaworin piirikunnassa arvioitiin olevan 50 116 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 52 734 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 38 781 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 22,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 423 lasta.
Scheffervillen rautatieasema
Scheffervillen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Scheffervillen kaupungissa Quebecissä, Kanadassa. Se on samalla Tshiuetin Rail Transportationin omistaman Emeril Junctionin ja Scheffervillen välisen rataosan pohjoinen pääteasema sekä Quebecin pohjoisin rautatieliikennepaikka.
Tshiuetin Rail Transportation liikennöi henkilöjunia Sept-Îles’n ja Scheffervillen välillä, sekä hoitaa Scheffervilleen suuntautuvaa ja sieltä lähtevää tavaraliikennettä. Sept-Îles’n ja Scheffervillen välillä liikennöivä Tshiuetin-henkilöjuna kulkee kahdesti viikossa.
Kreikan luonto
pienoiskuva|270px|[[Strofylián metsää Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistossa Peloponnesoksella.]] Kreikan luonto on lajistoltaan koko Euroopan monimuotoisinta heti Pyreneiden niemimaan luonnon jälkeen. Tämä on seurausta Kreikan sijainnista Euroopan, Aasian ja Afrikan risteyskohdassa. Tässä luonnolla viitataan elävään luontoon eli kasvistoon ja eläimistöön. Eloton luonto, kuten kallioperä, maaperä, pinnanmuodot, vesistöt ja ilmasto, käsitellään Kreikan maantieteen yhteydessä.
Kreikan lajiston monimuotoisuuteen vaikuttaa sijainnin lisäksi sen alueiden monipuolisuus ja ilmaston vaihtelevuus. Maassa on manner- ja vuoristoilmastoisia ylänkö- ja vuoristoalueita, laajoja välimerenilmastoisia rannikko-, saaristo- ja merialueita, suuria jokisuistoja, järvi- ja laguunialueita ja muita kosteikkoja sekä lähes aavikkoa muistuttavia alueita. Olosuhteet voivat vaihdella huomattavastikin suhteellisen pienellä alueella. Kreikassa elää suuri määrä endeemisiä eli kotoperäisiä, toisin sanoen yksinomaan Kreikassa eläviä kasvi- ja eläinlajeja. Maassa on lukuisia luonnonsuojelualueita luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi.
Charles Blanc
thumb|upright|Charles Blanc. Valokuva: [[Nadar.]] Auguste Alexandre Charles Blanc (1813−1882) oli ranskalainen taidehistorioitsija. Hän oli jonkin aikaa vuoden 1848 jälkeen sisäasiainministeriön kaunotaiteiden osaston johtajana. Hän vaikutti Ranskassa tehokkaasti taidehistoriallisten harrastusten elpymiseen. Hänen pääteoksensa on 14-osainen Histoire des peintres de toutes les écoles (1849−1875). Paitsi sitä hän on muun muassa kirjoittanut L’oeuvre de Rembrandt ja Histoire de la renaissance artistique en Italie. Blanc oli Ranskan akatemian jäsen.
Charles Blancin veli oli sosialistinen poliitikko Louis Blanc.
Kreikan luonto
Kasvisto
pienoiskuva|[[Oliivipuita Archángeloksessa Ródoksella.]] pienoiskuva|[[Saksanhirvi|Punahirviä Párnitha-vuorella.]] Kreikassa kasvaa noin kasvilajia, ja niistä noin 750 on endeemisiä eli kasvaa yksinomaan Kreikassa. Näin suuri endeemisyyden määrä on poikkeuksellista koko Euroopassa.
Kreikan pinta-alasta noin on metsien peittämää. Suurimmat metsät ovat maan pohjoisosissa. Suurin osa metsistä on mäntykasveja, tammia, poppeleita ja plataanipuita. Vuoriston metsät ovat pääsiassa mäntykasvistoa, kun taas muut lajit kasvavat alarinteillä ja alavammilla alueilla. Yksi tyypillisimpiä maastoja Kreikassa on koko Välimeren alueelle tyypillinen macchia (frýgana) eli pensaikko- ja matalien puiden maasto, jonka kasvit kestävät hyvin kuivuutta ja kuumuutta.
Tunnusomaisin puulaji Kreikalle on viljeltyihin hyötykasveihin kuuluva oliivipuu. Vuonna 2003 oliivin viljelyala maassa oli. Muita merkittäviä hyötylajeja ovat hedelmäpuut, kuten appelsiinipuu, sitruunapuu, omenapuu, viikunapuu, päärynäpuu, persikkapuu sekä pähkinäpuut. Noin pinta-alasta on maanviljelysmaata ja noin  laidunmaata.
Ranskan ympäriajo 2004
240px|right|thumb|Kilpailun reitti Ranskan ympäriajo 2004 oli järjestyksessään 91. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se alkoi Belgian Liègestä 3. heinäkuuta ja päättyi perinteiseen tapaan Pariisin Champs-Élysées'lle 25. heinäkuuta. Kilpailun kokonaispituus oli 3 391 kilometriä.
Kaarlo Kerkkonen
thumb|Kaarlo Kerkkonen Lapinmaan piirin kansakoulujen tarkastajana. Kaarlo Kerkkonen (12. heinäkuuta 1869 Kerkkola, Janakkala – 27. huhtikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen pastori, kansanopiston johtaja, kouluneuvos ja sukututkija.
Ranskan ympäriajo 2004
Lance Armstrong voitti ensimmäisenä pyöräilijänä Ranskan ympäriajon kuudennen kerran. Hän voitti kaikkiaan viisi etappia ja kukisti kokonaiskilpailussa toiseksi sijoittuneen Andreas Klödenin yli kuudella minuutilla, Ivan Basso oli kolmas. Pistekilpailun voitti Robbie McEwen, mäkikirikilpailun ennätyksellisen seitsemännen kerran Richard Virenque, nuorten ajajien kilpailun Vladimir Karpets ja joukkuekilpailun T-Mobile Team.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Kreikan luonto
Eläimistö
Kreikassa elää 116 nisäkäslajia, joista 57 on uhanalaisia ja kolme endeemisiä. Kreikalle tunnusominaisimpia lajeja ovat kotieläimet, kuten vuohet ja lampaat. Lintulajeja on havaittu 422, ja niistä noin 70 % on muuttolintuja. Kreikan vesistöt, kuten järvet ja laguunit, ovat merkittäviä muuttolintujen pesimis- ja levähdysalueita. Perhoslajeja on havaittu 232, joista 11 endeemisiä, ja matelijoita ja sammakkoeläimiä 68. Uhanalaisiin lajeihin maassa kuuluvat muun muassa karhu, susi ja eräät käärmeet.
Luonnonsuojelualueet
Luonnonsuojelu on Kreikassa ollut jäljessä moniin muihin Euroopan maihin verrattuna. Tilanne on kehittynyt EU:n laajuisten suojeluohjelmien ansiosta. Nykyisin Kreikassa on kymmenen kansallismetsää, kaksi merikansallispuistoa sekä 15 muuta kansallispuistoa. Maassa on myös viisi geopuistoa, 443 Natura 2000 -aluetta sekä 10 Ramsarin sopimuksella suojeltua kosteikkoaluetta.
Kansallispuistot
pienoiskuva|[[Kri-kri eli kreetalainen villivuohi Samarián rotkossa Kreetalla.]] pienoiskuva|[[Flamingoja Évroksen suiston kansallispuistossa Keski-Makedoniassa.]]
Kreikan tärkeimmät kansallispuistot ovat kansallismetsät, jotka ovat:
Geopuistot
pienoiskuva|[[Lesboksen kivettynyt metsä|Lesboksen kivettynyttä metsää Lesboksella.]]
Kreikassa on viisi geopuistoa, jotka ovat osa Euroopan geopuistojen verkostoa (European Geoparks Network, EGN):
Natura-alueet
Kreikassa on 443 Natura 2000 -aluetta, jotka on suojeltu osana EU:n laajuista suojeluohjelmaa. Näistä 241 on luontodirektiivin mukaisia suojelualueita (SCI) ja 202 lintudirektiivin mukaisia erityisiä suojelualueita (SPA).
Ramsar-alueet
pienoiskuva|[[Kerkíni-järven kosteikkoja Keski-Makedoniassa.]]
Kreikassa on kymmenen Ramsar-aluetta, joiden yhteispinta-ala on hehtaaria. Ne kaikki ovat osa jotain kansallispuistoa:
Mittelland
Mittelland eli Sveitsin Mittelland on tasankoalue Sveitsissä Juravuorten ja Alppien välissä. Se ulottuu Genevejärveltä Bodenjärvelle. Tasangon keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 580 m. Se kattaa noin 30 % maan pinta-alasta, mutta sillä asuu kaksi kolmasosaa maan väestöstä. Väestöntiheys (noin 450 henkeä / km2) on Euroopan suurimpia.
Suurin osa Sveitsin isoista kaupungeista on Mittellandin alueella, muun muassa Geneve, Lausanne, Biel/Bienne, Bern, Olten, Aarau, Baden (Sveitsi), Zürich, Winterthur ja St. Gallen. Tasanko on myös perinteinen Sveitsin maatalouden keskus. Kaupunkien laajeneminen syö kuitenkin viljelymaata kiihtyvällä tahdilla.
Mittellandissa on talvisin kylmää, usein sumuista ja varsin lumista. Kesällä on lämmintä mutta melko sateista.
Kaarlo Kerkkonen
Kerkkosen vanhemmat olivat Kerkkolan Ylöstalon rusthollari Kustaa Kustaanpoika Kerkkonen ja Karoliina Wilhelmiina Idänpään-Heikkilä. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1889 ja suoritti pappistutkinnon 1893, filosofian kandidaatin tutkinnon 1897 sekä kirkkoherran tutkinnon 1905. Hänestä tuli filosofian maisteri 1902.
Kerkkonen oli Äänekoskella toimineen Keski-Suomen kansanopiston johtajana 1894–1898. Hän kirjoitti tilapäisrunoja opiston tilaisuuksia varten ja laati sanat myös Kansanopistolaismarssiin "Ylös nuorten parvi sankka". Kerkkonen oli seuraavaksi Limingan kansanopiston johtajana 1899–1906 ja vuodesta 1906 alkaen hän toimi Lapinmaan piirin kansakoulujen tarkastajana.
Kerkkonen julkaisi ensimmäisen suomenkielisen sivistyssanakirjan 1897. Sukututkimuksen alueella hän julkaisi kaksi monografiaa Janakkalan Kerkkolan suvusta ja Skogster-suvusta. Kerkkonen laati myös 1916 ja 1923 ilmestyneet Kansakoulu-käsikirjan ja 1920 ilmestyneen Oppikoulu-käsikirjan.
Kerkkonen oli keväällä 1918 lyhyen aikaa Suomenlinnan vankileirin IV piirin johtajana.
Kaarlo Kerkkonen oli naimisissa käsityönopettaja Anni Kulta Sofia Krankin (1871–1957) kanssa, jonka isä oli Janakkalan kirkkoherra Adolf Krank. Heidän poikiaan olivat yliopettaja Veikko Kerkkonen ja arkistoneuvos Martti Kerkkonen.
19 Fortuna
Lähteet
thumb|left|Fortunan rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Kuvan uloin planeetta on Jupiter. [[Kuva:19Fortuna-LB1-crab-mag11.jpg|pienoiskuva|keski|
Vähä Pelijärvi
Vähä Pelijärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Hoseuksessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Vähä Pelijärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 150 metriä ja leveys 110 metriä. Se sijaitsee kallioisen mäen ja kangasmaaston välissä Iso Pelijärven eteläpuolella laajan ojitetun suoalueen laidalla ja itseään laajemman avosuon keskellä. Avosuolle laskee pari suo-ojista ja itse järveen laskee vain yksi suo-oja. Iso Pelijärvestä laskeva puoli kilometriä pitkä Peliluoma laskee järven pohjoisrantaan. Peliluoma jatkaa etelärannasta matkaansa kaakkoon ja yhtyy Venesjokeen aivan Vähä Venesjärven alapuolella. Järven kaikki rannat ovat avosuota ja rannat ovatkin autiot. Järvelle ei johda teitä. Noin 150 metriä järvestä lounaaseen siajitsee avolouhos.
Klaus Fuchs
thumb|Klaus Fuchs Klaus Emil Julius Fuchs (29. joulukuuta 1911 Rüsselsheim, Saksa – 28. tammikuuta 1988 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta) oli Britanniassa työskennellyt saksalaissyntyinen teoreettinen fyysikko ja "atomi­vakooja", joka tuomittiin vuonna 1950 brittiläisen ja yhdysvaltalaisen atomipommitutkimustiedon luovuttamisesta Neuvostoliitolle toisen maailmansodan aikana ja pian sen jälkeen. Työskennellessään Los Alamos National Laboratoryssa Fuchs oli vastuussa monista merkittävistä ensimmäisiin atomipommeihin ja vetypommien varhaisiin malleihin liittyvistä teoreettisista laskelmista.
Flashdance... What a Feeling
”Flashdance... What a Feeling” on Irene Caran esittämä kappale vuoden 1983 elokuvasta Flashdance. Kappale julkaistiin 3. huhtikuuta 1983, hieman ennen elokuvan ensi-iltaa. Se myi platinaa Yhdysvalloissa. Kappaleen on säveltänyt Giorgio Moroder ja sanoittaneet Keith Forsey ja Irene Cara. Se voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon vuoden 1984 Oscar-gaalassa.
Giorgio Moroderin tuottaman singlejulkaisun toisena kappaleena on instrumentaali elokuvan rakkausteemasta. Sen tulkinnasta vastaa kosketinsoittaja Helen St. John. Levymerkki on PolyGram Recordsin Casablanca Record and FilmWorks ja musiikkikustantamo Intersong Music. Jakelusta on huolehtinut Phonogram.
Klaus Fuchs
Perhetausta ja opinnot
Fuchsin isä oli luterilainen pappi, myöhemmin teologian professori Leipzigin yliopistossa. Fuchs oli nelilapsisen perheen kolmas lapsi. Fuchsin isoäiti, äiti ja yksi sisar tekivät itsemurhan, ja toisen sisaren diagnoosi vahvistui skitsofreniaksi. Fuchs opiskeli sekä Leipzigin että Kielin yliopistossa. Hän liittyi nuorena Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen jäseneksi ja vuonna 1932 Saksan kommunistisen puolueen jäseneksi. Vuonna 1933 hän pakeni natseja Ranskaan ja perhesuhteitaan käyttäen edelleen Bristoliin Englantiin. Hän suoritti vuonna 1937 fysiikan tohtorintutkinnon Bristolin yliopistossa Nevill Mottin alaisena ja Doctorate in Science -tutkinnon Edinburghin yliopistossa opiskellessaan Max Bornin alaisena.
Flashdance... What a Feeling
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2.
Käännöskappale
Raul Reiman sanoitti kappaleesta suomenkielisen version nimeltään "Mikä Fiilis!", jonka levytti ensimmäisenä Mona Carita.
Klaus Fuchs
Atomivakoojana
Toisen maailmansodan syttyessä Britanniassa asuvat Saksan kansalaiset internoitiin, myös Fuchs, mutta Born puhui hänen puolestaan, ja hänet vapautettiin. Vuonna 1941 hän ryhtyi työskentelemään Britannian atomipommiprojektin ("Tube Alloys" program) parissa. Fuchs sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1942. GRU otti Fuchsiin uudelleen yhteyttä elokuussa 1941, ja Fuchs alkoi välittää sotilassalaisuuksia Neuvostoliittoon. Vuonna 1943 Fuchs työskenteli myös Yhdysvaltojen atomipommiprojektin Manhattan-projektin parissa. Fuchs ilmoitti kuulusteluissa myöhemmin, että hänen mielestään Neuvostoliitolla oli oikeus tietää Britannian ja Yhdysvaltojen salaisuuksista sen jälkeen kun Saksa oli vuonna 1941 hyökännyt Neuvostoliittoon. Ei tiedetä, miten paljon Fuchsin vakoilu vaikutti Neuvostoliiton ydinohjelmaan. Fuchsin tiedot auttoivat Neuvostoliittoa laskemaan Yhdysvaltain atomipommien määrän.
Tuomio ja myöhempi elämä
Tiedusteluviranomaiset pääsivät Fuchsin jäljille Venona-projektin avulla. Fuchs tunnusti pitkällisten kuulustelujen jälkeen tammikuussa 1950 MI5:lle olevansa vakooja. Hänet pidätettiin 3. helmikuuta 1950 ja tuomittiin 1. maaliskuuta 1950. Fuchs sai Britanniassa vakoilusta ja sotilassalaisuuksien välittämisestä ystävällismielisille valtioille enimmäistuomion 14 vuotta, mistä hän istui yhdeksän vuotta ennen vapautumistaan heinäkuussa 1959. Kylmän sodan alkuvaiheissa Neuvostoliittoa pidettiin vielä liittolaisvaltiona. Viikko tuomion julistamisen jälkeen, 7. maaliskuuta 1950, Neuvostoliitto kiisti Fuchsin olevan neuvostovakooja. Fuchsin lausuntoja brittiläisille ja amerikkalaisille tiedusteluviranomaisille käytettiin Harry Goldin vangitsemiseen, joka oli avaintodistaja David Greenglassin ja Ethel ja Julius Rosenbergin vakoiluoikeudenkäynneissä Yhdysvalloissa.
Ainakin osan tuomiostaan Fuchs suoritti Wormwood Scrubsin vankilassa. Hänen eräs vankitoverinsa oli sarjamurhaaja Donald Humen ohella Ronnie Biggs, joka kuvaili FBI:n ja brittiläisten virkailijoiden kuulustelleen Fuchsia tuon tuostakin. Joulukuussa 1950 Fuchs menetti Britannian kansalaisuuden. Fuchs muutti vapauduttuaan 1959 Saksan demokraattiseen tasavaltaan (DDR), missä hän jatkoi tieteellistä työtään. Fuchs valittiin DDR:n tiedeakatemiaan ja Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen keskuskomiteaan, ja hän työskenteli myöhemmin Dresdenin lähellä Rossendorfin ydintutkimuslaitoksen apulaisjohtajana vuoteen 1979, jolloin hän jäi eläkkeelle. Vuonna 1959 hän meni naimisiin vanhan ystävänsä Margarete Keilsonin kanssa. Fuchsille myönnettiin itäsaksalaisia kunniamerkkejä.
Fuchs avusti myös kiinalaisia tieteilijöitä Kiinan ensimmäisen atomipommin räjäyttämisessä viisi vuotta myöhemmin.
Hopeajodaatti
Hopeajodaatti (AgIO3) on hopeakationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeajodaattia käytetään analyyttisenä reagenssina ja lääketieteessä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa hopeajodaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka sulaa yli 200 °C:n lämpötilassa. Se liukenee hyvin niukasti veteen, mutta on runsasliukoisempi ammoniakkiin.
Valmistus
Hopeajodaattia voidaan valmistaa saostamisreaktiolla. Hopeanitraatti- ja kaliumjodaattiliuokset reagoivat, jolloin muodostuu niukkaliukoista hopeajodaattia ja sivutuotteena liuokseen jäävää kaliumnitraattia.
Käyttö
Hopeajodaattia voidaan käyttää reagenssina määritettäessä esimerkiksi veren kloridi-ionipitoisuutta. Veren natriumkloridi reagoi hopeajodaatin kanssa muodostaen hyvin niukkaliukoista hopeakloridia. Tämän jälkeen seos suodatetaan ja natriumjodaattipitoinen suodos titrataan tiosulfaatti-ioneilla ja kloridi-ionipitoisuus voidaan laskea tiosulfaatti-ionien kulutuksesta.
Hopeajodaattia voidaan myös käyttää lääketieteessä ja orgaanisessa synteesissä hapettimena.
Raivaaja (Vaasa)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Raivaaja oli Vaasassa vuosina 1920–1926 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Sisällissodan jälkeen Vaasan läänin sosiaalidemokraatit menettivät Vapaan Sanan radikaalivasemmistolle. Sen tilalle perustettiin uusi lehti Raivaaja. Pienen ja kilpailukyvyttömän lehden talous oli heikko, ja se teki lopulta kauan lykätyn konkurssin. Vaasan seuraava sosiaalidemokraattinen lehti Pohjanmaan Kansa syntyi vuonna 1931.
Kahdesti tai kolmesti ilmestyneen Raivaajan levikki oli 1 000–1 200 kappaletta. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Isak Penttala (1921 ja 1924–1926) ja Pekka Lempiäinen (1921–1924).
Vi Subversa
Vi Subversa (oik. Frances Sokolov, 20. kesäkuuta 1935 – 19. helmikuuta 2016 ) oli brittiläinen anarkofeministi ja muusikko, joka tunnettiin vuosina 1976–1987 vaikuttaneen anarkopunk-yhtye Poison Girlsin laulaja-kitaristina.
Fred (jalkapalloilija, 1993)
Fred (oik. Frederico Rodrigues de Paula Santos, s. 5. maaliskuuta 1993 Belo Horizonte) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea. Fred on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, hän on vasenjalkainen. Hän kuuluu myös Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen.
Vi Subversa
Lontoossa syntynyt juutalaistaustainen Subversa aloitti muusikonuransa vasta keski-ikäisenä perheenäitinä 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1976 hän oli Brightonissa mukana perustamassa Poison Girls -yhtyettä. Kolme albumia julkaissut Poison Girls hajosi 1987, mutta Subversa jatkoi esiintymisiään kuolemaansa saakka.
Fred (jalkapalloilija, 1993)
Seurajoukkueura
Fredin kasvattajaseura on Internacional, jonka paidassa Série A:ssa hän debytoi kaudella 2012. Fred pelasi kausilla 2012 ja 2013 seurassa yhteensä 33 ottelua tehden niissä seitsemän maalia. Heinäkuussa 2013 Fred siirtyi Ukrainan valioliigaan FK Šah’tar Donetskin riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti seuran kanssa liigamestaruuden sekä supercupin. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa supercupia toistamiseen.
Fred siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan Manchester Unitedin riveihin 47 miljoonan punnan siirtosummalla kesällä 2018. Kauden 2022–2023 loppuun mennessä hän pelasi Unitedissa 139 valioliigaottelua, 16 Mestarien liigan ottelua ja 26 Eurooppa-liigan ottelua. Valioliigassa hän teki maalin syyskuussa 2018 Wolverhamptonia ja huhtikuussa 2021 Tottenhamia vastaan, kaudella 2021–2022 kahdesti Leedsiä ja kerran Crystal Palacea ja Leicesteriä vastaan sekä kaudella 2022–2023 Tottenhamia ja Nottinghamia vastaan. Eurooppa-liigassa hän teki kaksi maalia yhdessä ottelussa Club Bruggea vastaan helmikuussa 2020. Hän tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa Eurooppa-liigan finaalissa Villarrealia vastaan 2021. Hän voitti Englannin liigacupin kaudella 2022–2023.
Maajoukkueura
Fred debytoi vuonna 2014 Brasilian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Debyytti Brasilian jalkapallomaajoukkueessa tapahtui saman vuoden marraskuussa ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Kesäkuussa 2015 maajoukkueen päävalmentaja Dunga nimesi Fredin mukaan saman kesän Copa Américaan loukkaantuneen Luiz Gustavon tilalle. Fred pelasi turnauksessa kaksi alkulohko-ottelua. Hän kuului Brasilian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018, muttei päässyt pelaamaan. Hän pelasi kuusi ottelua Brasilian hopeajoukkueessa Copa Américassa 2021. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljä ottelua.
Sharon Vaughn
Sharon Vaughn on Ruotsissa asuva Yhdysvalloista kotoisin oleva lauluntekijä ja tuottaja. Hän aloitti uransa Nashvillessa. Lukuisat artistit ovat levyttäneet hänen kappaleitaan.
Kaarle VIII (Ranska)
Kaarle VIII (, 30. kesäkuuta 1470 – 7. huhtikuuta 1498) oli Ranskan kuningas vuosina 1483–1498. Hän oli edellisen kuninkaan Ludvig XI:n poika. Kaarle VIII astui valtaistuimelle 13-vuotiaana isänsä kuoltua, mutta valtaa piti alussa sijaishallitus. Kaarle VIII:n lapset kuolivat jo ennen häntä itseään, joten hänen jälkeensä valtaistuimelle nousi hänen kaukainen serkkunsa Ludvig XII.
thumb|left|220px|Kaarle VIII Kaarle VIII aloitti pitkäkestoiset ranskalais-italialaiset sodat hankkiakseen Napolin kuningaskunnan kruunun, johon hän katsoi olevansa oikeutettu isänäitinsä Anjoun Marian kautta. Valmistautuakseen Italian sotaretkelle hän teki epäedullisina pidetyt rauhat Itävallan ja Englannin kanssa. Vuonna 1494 hän saapui massiivisen sotajoukon kanssa Italiaan ja marssi läpi niemimaan Napoliin saakka. Siellä hän kohtasi Venetsian liigan joukot, joihin oli liittynyt niin Napolin kuningas, Itävalta kuin Milanon hallitsijakin. Kaarle VIII voitettiin 1495 ja suuri osa ranskalaisjoukoista tuhottiin. Perääntyvä Ranskan armeija voitti kuitenkin Venetsian liigan armeijan Fornovon taistelussa samana vuonna; liigan ylipäällikkö kondottieeri Carmagnola kaatui ja Ranskan armeijan rippeet pääsivät vetäytymään turvallisesti Alppien yli kotimaahansa. Loppukautensa Kaarle VIII yritti huonolla menestyksellä uudelleenrakentaa armeijaansa. Hän kuoli 27-vuotiaana kallovammoihin, jotka sai pään osuessa kivestä valmistettuun hevosrampin ovenkamanaan.
Kaarle VIII:n sotamenestys perustui ranskalaisten käsityöläisten kehittämään uuteen tykkiin, joka oli aiempia ratkaisevasti nopeampi liikuttaa ja käyttää. Uusia tykkejä saattoi kuljettaa muun sotajoukon mukana, eikä niitä näin ollen tarvinnut perääntyessäkään hylätä. Tykkien maineen nopeasti levitessä sotareitille osuneet kaupunkivaltiot sekä Kirkkovaltio luopuivat vastarinnasta. Napolilainen San Giovannin linnoitus kukistui vain kahdeksassa tunnissa. Liitto kuningasta vastaan solmittiin näiden uutisten aiheuttamasta järkytyksestä.
Denis Strandell
Denis Strandell (s. 1958 ) on Hangon kaupunginjohtaja ja Kirkkonummen entinen kunnanvaltuutettu. Hänet valittiin Hangon kaupunginjohtajaksi vuonna 2015. Strandell on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri, ja hän on työskennellyt yli 25 vuotta finanssialalla.
K. F. Puromies
Karl Frithiof (K. F.) Puromies (vuoteen 1906 Bäckman, 22. kesäkuuta 1873 Helsinki – 2. lokakuuta 1943) oli suomalainen liikemies. Hän oli vuonna 1903 perustetun helsinkiläisen K. F. Puromiehen kirjapainon perustaja ja vuosina 1910–1943 toimitusjohtaja. Yritys oli paitsi kirjapaino, myös kirjan- ja lehdenkustannusyhtiö. Se julkaisi muun muassa lyhytaikaista viikkolehteä Maanantai.
Kirjapainon nimi oli vuoteen 1906 K. F. Bäckmanin Kirjapaino. Sanoma Oy osti kirjapainon 1960-luvulla.
Puromies oli Suomen Graafisen Teollisuuden Liiton puheenjohtaja 1923–1943 ja toimi monissa muissa järjestöissä hallituksessa ja puheenjohtajana. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1933.
Sirkat
Sirkat (Gryllidae) on yksi suorasiipisten lahkoon kuuluvista heimoista. Sirkkoja tunnetaan noin 900 lajia. Sirkat ovat kaikkiruokaisia. Sirkat voivat puraista myös ihmistä, todennäköisesti kuitenkin rikkomatta ihoa. Heimon ainoa Suomessa säännöllisesti tavattava laji on kotisirkka (Acheta domesticus).
Sirkat ovat kaikkiruokaisia ja voivat heikon ravintotilanteen yllättäessä syödä myös omia lajitovereitaan. Täysikasvuiset sirkkakoiraat houkuttelevat naaraita sirittävällä äänellä, joka syntyy eläimen hangatessa siipiään vastakkain.
Sirkkoja käytetään useiden lemmikkieläinten ruokana. Tätä tarkoitusta varten kasvatetaan kotisirkan lisäksi ainakin kenttäsirkkaa (Gryllus campestris), kaksitäpläsirkkaa (Gryllus bimaculatus) sekä jamaikankenttäsirkkaa (Gryllus assimilis).
Kreikan eläimistö
Kreikan eläimistö on maan sijainnista johtuen harvinainen sekoitus Euroopan, Aasian ja Afrikan lajistoa. Monet lajit ovat endeemisiä eli kotoperäisiä, toisin sanoen yksinomaan Kreikassa eläviä lajeja.
Logman
Logman Oy oli kurikkalainen metsäharvestereita, kuormatraktoreita ja kombiharvestereita valmistava yritys. Yritys oli perustettu vuonna 1992 ja työllisti noin 15 henkilöä. Valmistettavien koneiden kotimaisuusaste oli noin 75 prosenttia.
Yhtiön tuotannosta kolmannes meni ulkomaille ja vientimaita olivat muun muassa Viro, Latvia, Venäjä ja Yhdysvallat. Logman Oy:n valmistamia metsäkonemalleja olivat Logman 801H, 811H, 821H, 811F ja 811c. Vuonna 2017 Sampo-Rosenlew osti Logmanin konkurssipesän, joka seurasi yrityksen 2. kesäkuuta samana vuonna tapahtunutta selvitystilaan ajautumista.
Kreikan eläimistö
Lajisto
pienoiskuva|[[Kultasakaali (Canis aureus moreotica) Kerkíni-järvellä Keski-Makedoniassa.]] pienoiskuva|[[Lammas|Lampaita (Ovis aries) Vistonída-järvellä Traakiassa.]] pienoiskuva|[[Välimerenkameleontti (Chamaeleo chamaeleon) Sámoksella.]] pienoiskuva|[[Anguis cephalonnica -vaskitsa (endeeminen).]] pienoiskuva|[[Pikkulepinkäinen (Lanius collurio) Kerkíni-järvellä Keski-Makedoniassa.]] pienoiskuva|[[Sulttaaniperhonen (Charaxes jasius) Sithoníassa Chalkidikílla.]]
X-Men: Apocalypse
Singer ilmoitti elokuvan olevan tuotannossa joulukuussa 2013. Roolitus alkoi lokakuussa 2014 ja kuvaukset aloitettiin huhtikuussa 2015 Montrealissa ja päättyivät saman vuoden elokuussa. X-Men: Apocalypsen maailmanensi-ilta oli Lontoossa 9. toukokuuta 2016. Elokuva sai ensiesityksensä Suomessa 20. toukokuuta 2016 ja Yhdysvalloissa 27. toukokuuta 2016. Elokuva tuotti yli 543 miljoonaa dollaria ja sai sekalaisen vastaanoton sekä kriitikoilta että faneilta. Elokuvan jatko-osa X-Men: Dark Phoenix sai ensi-iltansa 7. kesäkuuta 2019.
Kreikan eläimistö
Endeemisiä lajeja
Kreikan endeemisiä eläinlajeja ovat muun muassa:
Nisäkkäitä
Matelijoita
Sammakkoeläimiä
Makeanveden kaloja
Kotiloita
Perhosia
Muita hyönteisiä
801 Naval Air Squadron
801 Naval Air Squadron (801 NAS) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Ensimmäinen laivue
801 laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Kuninkaallisten ilmavoimien 401. lentueesta Netheravonissa kalustonaan kolme Fairey Flycatcheria ja kuusi Hawker Nimrodia. Laivue liitettiin 8. toukokuuta HMS Furiousille. Laivue vaihtoi helmikuussa 1934 Flycatcherit Hawker Ospreyksi ja laivueen Nimrodit poistettiin lokakuussa 1936 palveluksesta. Laivueen kalusto vaihdettiin maaliskuusta 1939 Blackburn Skua ja helmikuusta 1939 Gloster Sea Gladiatoreiksi. Laivue siirrettiin 18. helmikuuta HMS Courageousille laskeutumiskoulutuslaivueeksi. Laivue siirrettiin 24. toukokuuta Amiraliteetin valvontaan ja samalla se luokiteltiin toisen luokan laivueeksi (koulutuslaivue) ja numeroitiin uudelleen 769 laivueeksi.
Toinen laivue
Laivue perustettiin uudelleen 15. tammikuuta 1940 Donibristlessä komentajanaan H. P. Bramwell. Perustettaessa laivueen kalustona oli kuusi Blackburn Skua hävittäjäpommittajaa. Laivue liitettiin HMS Ark Roylille ja se operoi huhtikuussa Norjan rannikolla. Norjan operaatioiden jälkeen laivue siirrettiin HMS Furiousille ja sen kalustoksi lisättiin kuusi Blackburn Rocsia, jotka kuitenkin korvattiin Blackburn Skua koneilla. Furiousilta laivue siirrettiin maihin ja lakkautettiin siirtämällä koneet ja henkilökunta 800 laivueen X lentueeseen.
Kolmas laivue
801 NAS perustettiin uudelleen 1. elokuuta 1941 Yeoviltonissa. Laivueen kalustona oli 12 Hawker Sea Hurricanea. Laivue siirrettiin Hatstonin lentotukikohtaan suojaamaan Scapa Flown laivastotukikohtaa. Laivue liitettiin toukokuussa 1942 ''HMS Argukselle, jonka mukana se siirtyi Välimerelle. Välimerellä laivue siirtyi HMS Eaglelle suojaamaan Maltan saattueita. Laivue oli edelleen tukialukselle sen tullessa torpedoiduksi 11. elokuuta 1942. Koneensa menettäneen laivueen henkilöstö siirrettiin muihin laivueisiin ja laivue lakkasi olemasta.
Neljäs laivue
801 NAS perustettiin uudelleen väliaikaisena komentajanaan F R A Turnbull, DSC 7. syyskuuta 1942 Strettonissa kalustonaan 12 Supermarine Spitfireä. Kalusto vaihdettiin kuitenkin nopeasti Spitfiren tukialusversioon Supermarine Seafire Ib:hen ja muutamaan Seafire IIc:hen. Laivue liitettiin lokakuussa Furiousille suojaamaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Tämän jälkeen laivue siirrettiin Hatstoniin suojaamaan Scapa Flowta ja toisinaan se liitettiin Kotilaivastoon liitetyille tukialuksille suojaamaan saattueita.
Laivue oli suojaamassa laivasto-osastoa, joka hyökkäsi huhti-toukokuussa 1944 Norjan vuonoissa piileksivää saksalaista taistelulaivaa Tirpitziä vastaan. Laivueen kalusto vaihdettiin toukokuussa Seafire L.III:een.
Laivue liitettiin lokakuussa 1944 HMS Implacablen 30. Laivaston hävittäjälennostoon ja samalla laivueen vahvuus nostettiin 24 koneeseen. Tukialuksen mukana laivue siirtyi toukokuussa 1945 osaksi Brittiläistä Tyynenmeren laivastoa. Laivue osallistui Trukin pommitukseen ja hyökkäyksiin Japanin kotisaarten vesillä havaittuja kohteita vastaan.
Laivaston hävittäjälennostoista muodostettiin kesäkuussa 1945 tukialuslentorykmenttejä, jolloin HMS Implacablen laivueista muodostettiin 8. tukialuslentorykmentti. Laivue lakkautettiin 1946.
Viides laivue
Laivue suoritti 1950 kevätpurjehduksen Implacablella ja edelleen myöhemmin samana vuonna toisen purjehduksen HMS Indomitablella. Laivueen kalustoksi vaihdettiin Sea Hornet PR.Mk 22 -koneet vuoden 1950 alussa. Kalusto vaihdettiin huhtikuussa edelleen Hawker Sea Fury FB.11 -koneisiin. Laivue palveli Sea Fury kalustolla Korean sodassa. Hawker Sea Hawk F.B.3 -koneet saatiin palvelukseen laivueessa 1954.
Kuudes laivue
thumb|801 NAS:n Sea Harrier Illustriousilla Persianlahdella 12. maaliskuuta 1998. Laivueen perustettiin uudelleen 28. tammikuuta 1980 RNAS Yeoviltonissa kalustonaan kahdeksan Hawker Siddeley Sea Harrier konetta. Laivue palveli Invinciblellä Falklandin sodassa. Laivueen kalustona oli kahdeksan Sea Harrier FRS.1 konetta. Laivueen komentaja komentaja N. D. Ward ampui alas kolme Argentiinan ilmavoimien konetta. Laivue lakkautettiin 31. maaliskuuta 2006 Yeoviltonin lentotukikohdassa.
Naval Strike Wing
800 ja 801 laivueet yhdistämällä muodostettiin 9. maaliskuuta 2007 Laivaston rynnäkkölennosto, joka varustettiin Harrier GR7 ja Harrier GR9 koneilla. Uusi lennosto on selkeä kokonaisuus ja siinä ei ole erillisiä laivueita.
Koloveden kansallispuisto
Kolovesi on kansallispuisto Enonkosken ja Heinäveden kuntien ja Savonlinnan kaupungin alueella Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan maakunnissa. Kansallispuisto on perustettu vuonna 1990, jolloin sen pinta-ala oli 23 neliökilometriä. Puistoa on myöhemmin laajennettu, ja sen nykyinen pinta-ala on 60 neliökilometriä. Kansallispuistoa hallinnoi Metsähallitus.
pienoiskuva|vasen|Kalliomaalauksia Vierunvuorella. Koloveden erämainen kansallispuisto perustettiin suojeleemaan Suur-Saimaan luonnontilaista saaristoluontoa, saimaannorpan elinympäristöä ja eteläsuomalaista metsäluontoa. Koloveden jääkauden muovaamalle jylhälle maisemalle ominaista ovat vedestä nousevat jyrkät kallionjyrkänteet. Alueella on myös kalliomaalauksia. Kansallispuiston tunnuksen aiheena on Vierunvuoren kalliomaalaus.
pienoiskuva|Kalliomaalauksia Ukonvuorella. pienoiskuva|Noin 25 km:n lenkki Kolovedellä navigaattorin tallentamana. Kansallispuistoon pääsee tutustumaan parhaiten melomalla tai soutamalla. Puistossa on kaksi merkittyä retkeilyreittiä, joista toinen on Mäntysalon saaressa.
Alessio Romagnoli
Alessio Romagnoli (s. 12. tammikuuta 1995 Anzio) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota. AC Milanissa pelatessaan hän oli joukkueen kapteeni. Vasenjalkainen Romagnoli on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Romagnoli on AS Roman kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Serie A:ssa maaliskuussa 2013 Genoaa vastaan onnistuen heti maalinteossa puskemalla Francesco Tottin kulmapotkusta. Syyskuussa 2014 Romagnoli siirtyi kauden 2014–2015 kattavalle lainasopimukselle Serie A:n Sampdoriaan, jossa hän pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Vahvan kauden jälkeen Romagnoli siirtyi Milaniin, jossa hän pelasi vuoteen 2022 saakka.
Maajoukkueura
Romagnoli on edustanut monia Italian nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2016 hän on pelannut A-maajoukkueessa, jossa otteluita on kertynyt kaksitoista. Debyyttinsä hän teki Espanjaa vastaan MM-karsinnassa 6. lokakuuta 2016. Maajoukkuedebyytissään Romagnoli pelasi topparina täydet 90 minuuttia tasatulokseen 1–1 päättyneessä ottelussa. Romagnoli teki kaksi maalia vuoden 2020 EM-kisojen karsinnoissa: lokakuussa 2019 Liechtensteinia ja runsas kuukausi myöhemmin Armeniaa vastaan.
Ioánnis Bouroúsis
Ioánnis ”Giánnis” Bouroúsis (, s. 17. marraskuuta 1983 Kardítsa) on kreikkalainen koripalloilija.