cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gunnar Lindqvist
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania kuvattuna Libaussa Lindqvist liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 10. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, missä hän haavoittui 7. tammikuuta 1917.
Otto Ylirisku
Ylennykset: Vänrikki 1939, luutnantti 1940, kapteeni 1942, majuri 1951, everstiluutnantti 1958, eversti 1963, kenraalimajuri 1966, kenraaliluutnantti 1970.
Gunnar Lindqvist
Suomen sisällissota
Lindqvist astui Suomen armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan viestiupseeriksi 2. Jääkäriprikaatin esikuntaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen Viron vapaussotaan
Lindqvist palveli sisällissodan jälkeen lähettiupseerina 2. Divisioonan esikunnassa. Armeijasta hän erosi 22. lokakuuta 1918 vain lähteäkseen Viron vapaussotaan. Hän liittyi tammikuussa vuonna 1919 Viron armeijan Panssarijunadivisioonan suomalaiseen pataljoonaan, missä hän toimi pataljoonan adjutanttina ja myöhemmin samaisen pataljoonan komentajana. Hän otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin etelärintamalla muun muassa Mustjoella, Menzenissä (Mõniste) ja Rosenhofissa (Vana Roosa).
Viron armeijasta hän erosi kesäkuun alussa vuonna 1919 ja liittyi sen jälkeen elokuussa samana vuonna Mitaussa yliluutnantin vakanssilla Rüdiger von der Goltzin Rautaiseen divisioonaan. Hän toimi aluksi yliluutnantti Bodenin pataljoonan 2. komppanian päällikkönä ja myöhemmin pataljoonan ase- ja lähettiupseerina. Hän osallistui Rautaisen divisioonan riveissä taisteluihin muun muassa Varkalissa, Pinkenhofissa, Annenhofissa ja Kalnzeemissa. Lindqvist toimi divisioonan kuormastoa divisioonan peräytyessä Mitausta Muravjevoon. Hän siirtyi myöhemmin Rautaisen divisioonan mukana Stettiniin, missä joukot hajotettiin. Divisioonan hajottamisen jälkeen Lindqvist jäi Stettiniin ja perusti sinne vuonna 1920 välitysliikkeen ja toimi sen johtajana vuoteen 1927 saakka, jolloin hän palasi takaisin Suomeen ja työskenteli sen jälkeen Helsinkiin perustamansa huolintaliikkeen johtajana vuoteen 1931 saakka. Myöhemmin hän toimi muun muassa vuosina 1936 – 1938 Automaattiteollisuus oy:n konttoripäällikkönä ja 1. toukokuuta 1938 alkaen För Frihet och Rätt -lehden vastaavana toimittajana vuoteen 1944 saakka.
Talvi- ja jatkosota
Lindqvist osallistui talvisotaan talousupseerina Täydennyspataljoonassa ja myöhemmin huoltopäällikkönä Jalkaväenkoulutuskeskus 7:ssä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Helsingin sotilasläänin esikuntaan huoltoupseeriksi, mistä hänet siirrettiin Päämajaan adjutantiksi. Päämajasta hänet siirrettiin Lounais-Hämeen suojeluskuntapiirin esikuntaan huoltopäällikön apulaiseksi. Vuonna 1942 hänet siirrettiin väestönsuojelutehtäviin ollen tehtävissä sodan loppuun saakka.
Sotien jälkeinen aika
Lindqvist eli sotien jälkeen internoituna Ruotsissa vuoteen 1946 saakka. Vuodesta 1946 lähtien hän toimi kirjanpitäjä Uumajan höyrypanimossa vuoteen 1947 saakka, jolloin hän siirtyi toimittajaksi Umeåbladetin palvelukseen ja oli tehtävässä vuoteen 1948 saakka. Umeåbladetilta hän siirtyi Nord-Sverige lehden palvelukseen Sollefteåhon ja oli yrityksen palkollisena vuoteen 1952 saakka, jolloin hän siirtyi toimituspäälliköksi Örnsköldsvik-Posteniin ja oli tehtävässä vuoteen 1956 saakka. Vuonna 1956 hän siirtyi toimitussihteeriksi Åland-lehteen, missä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1962 saakka, jolloin hän siirtyi Ålands Turistföreningin Pr-mieheksi.
Orlochlessin torni
Orlochlessin torni oli Särkänniemen elämyspuistossa toimiva laite, dark ride, jonka tarkoitus ei ole perinteisten kummitusjunien tapaan pelotella vierailijoita. Kohteen suunnittelusta vastasi mielikuvittaja Kenneth Sundberg. Kohteessa oli otettu huomioon pienetkin lapset, joten kovin pelottavia elementtejä torni ei sisältänyt. Tornia muutettiin vuosien aikana tarkoituksellisesti synkempään suuntaan.
Orlochlessin tornin kehyskertomuksena toimi tarina vampyyrisuvun "mustasta lampaasta", kiltistä Kreisi Drakkiksesta, jota hänen setänsä Orlochless ei voi sietää. Setä on onnistunut vangitsemaan Drakkiksen syvälle tornin uumeniin, ja Drakkiksen lapset, PikkuHirviöt, päättävät pelastaa isänsä sieltä.
Orlochlessin torni (vuosinna 2000-2011) toteutettiin jo valmiina olleeseen Kummituslinnan rakennukseen. Rakennukselle oli tuolloin jo kertynyt 22 käyttövuotta. Kummituslinna tuli tiensä päähän kauden 1999 jälkeen, ja Ari Backmanin huonokuntoinen linnakulissi piti osittain riisua alas. Kummituslinna ehti toimia 15 kesää. Koko rakennus tuli tiensä päähän ja purettiin nopeasti kesäkauden loputtua vuonna 2011.
Orlochlessin tornin ja koko vanhan Ipanaarion paikalle tuli kesällä 2012 maailman ensimmäinen Angry Birds Land.
1958
Vuosi 1958 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
Röyhysara
Röyhysara (Carex appropinquata) on Euraasiassa tavattava kosteiden kasvupaikkojen sarakasvi. Suomessa laji on harvinaistunut ja se on nykyään luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Röyhysaran kukinto. thumb|400px|oikea Röyhysara on tiivismättäinen ja kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Varsien tyvitupet ovat tumman- tai mustanruskeita ja ne hajoavat pitkiksi jouhimaisiksi säikeiksi. Harmahtavanvihreät lehdet ovat 2–3 millimetriä leveitä ja vartta lyhyempiä. Alaosastaan haarova monitähkäinen kukinto on 4–8 cm pitkä, tiheähkö ja liereä. Tähkät ovat osittain lyhytperäisiä ja pitkänomaisia. Tähkän kärki on hede kukkainen ja tyvi emi kukkainen. Tähkäsuomut ovat punaruskeita, kapeakärkisiä ja leveälti kalvolaitaisia. Pullakot ovat 2–3 mm pitkiä, tummanruskeita, himmeitä ja selväsuonisia. Pullakon suuota on kapea ja reunoilta selvähampainen. Suomessa röyhysara kukkii kesä-heinäkuussa. Röyhysara muistuttaa lähdesaraa (Carex paniculata) ja voi myös risteytyä sen kanssa.
Levinneisyys
Röyhysaran levinneisyysalue ulottuu Ranskasta Pohjois-Italian kautta Romaniaan ja edelleen Keski-Venäjälle. Pohjois-Euroopassa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian pohjoisosiin asti. Lajia tavataan paikoitellen myös Kaukasuksen alueella ja Keski-Aasiassa. Suomessa röyhysaraa on tavattu lähes koko maasta pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta, mutta levinneisyysalue on hyvin rikkonainen. Laji on harvinaistunut, ja yleisin se lienee nykyisin Varsinais-Suomessa ja Lapissa. Satakunnasta ja Etelä-Pohjanmaalta röyhysara on kadonnut.
Elinympäristö
Röyhysara kasvaa kosteilla kasvupaikoilla, kuten letoilla, lettokorvissa, puronvarsilla ja lähteiden ympäristössä. Laji on kalkinvaatija. Röyhysara on harvinaistunut Suomessa rehevien soiden ojittamisen seurauksena.
Tallulah Bankhead
thumb| Tallulah Bankhead ‎Carl Van Vechtenin valokuvassa
Tallulah Brockman Bankhead (31. tammikuuta 1902 – 12. joulukuuta 1968) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja talk show -juontaja.
Lapsuus
Bankhead syntyi Huntsvillessä Alabamassa 31. tammikuuta vuonna 1902. Hänen isänsä oli William B. Bankhead, joka edusti demokraatteja Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneessa. Myös hänen setänsä ja isoisänsä olivat olleet mukana politiikassa; kumpikin oli aikanaan ollut senaatissa. Hekin olivat puoluekannaltaan demokraatteja. Bankheadin äiti kuoli synnyttäessään tytärtään.
Bankheadia kierrätettiin monessa eri oppilaitoksessa. Hän jopa vietti vuoden katolisessa koulussa, vaikka ei katolinen ollutkaan.
Ura
thumb|Tallulah Bankhead ja leijonanpentu (1941) 15-vuotiaana Bankhead muutti perheineen New Yorkiin, ja alkoi saada pieniä rooleja. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli The Squab Farm vuodelta 1917. Bankhead tuli työnsä ulkopuolella tunnetuksi kovana juhlijana. Hän myös kokeili tänä aikana kokaiinia ja marijuanaa. Alkoholin hän jätti rauhaan.
Vuonna 1923 Bankhead teki debyyttinsä Lontoon teatterilavoilla. Bankhead esiintyi yli 12 näytelmässä seuraavan kahdeksan vuoden aikana. Hän myös esiintyi New York Cityn Broadwaylla Pulitzer-palkitussa They Knew What They Wanted-näytelmässä. Tämä rooli teki Bankheadista kuuluisan. Hän palasi Britanniaan, ja vuosikymmenen loppuun mennessä hänestä oli tullut Englannin kuuluisin naisnäyttelijä.
Vuonna 1931 hän palasi takaisin kotimaahansa saatuaan sopimuksen Paramount-yhtiön kanssa. Ura ei kuitenkaan lähtenyt käyntiin kuten oli suunniteltu, vaan kriitikot tyrmäsivät Bankheadin suoritukset nopeasti.
Bankhead tuli kuuluisaksi villeistä juhlistaan, joissa ei ollut mitään estoja. Hän ei salaillut biseksuaalisuuttaan, ja hänet yhdistettiin moniin sen ajan naisjulkkiksiin. Hänellä kerrotaan olleen suhde muun muassa Greta Garbon ja Marlene Dietrichin kanssa.
1934 hän palasi New Yorkiin. Muutaman seuraavan vuoden ajan hän esiintyi näytelmissä. Hän myös havitteli Scarlett O'Haran roolia elokuvasta Tuulen viemää, mutta menetti mahdollisuutensa rooliin tuottajien todettua hänet liian vanhaksi. Lopulta Vivien Leigh sai osan, ja Bankhead palasi Broadwaylle.
Tom Draper
Thomas ”Tom” Draper (s. 20. marraskuuta 1966 Outremont, Quebec, Kanada) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina. Draper pelasi pitkällä ammattilaisurallaan vain 53 ottelua NHL-liigassa. Urallaan Draper pelasi pääasiassa Pohjois-Amerikan alasarjoissa, mutta myös viisi kautta Suomessa.
Tallulah Bankhead
Ura
1950- ja 1960-luvulla hän jatkoi näyttelemistä Broadwaylla ja teki muutamia rooleja myös elokuvissa. Lisäksi hän juonsi omaa suosittua ohjelmaansa radiossa. Bankhead alkoi saada rooleja lisäksi myös televisiosta. Hän juonsi hetken omaa talk show'taan, jota ei kuitenkaan uusittu toiselle kaudelle.
Tom Draper
Winnipeg Jets varasi Draperin vuonna 1985. Draper pelasi yliopiston jälkeen yhden kauden ykkösmaalivahtina Tampereen Tapparassa voittaen Suomen mestaruuden 1987–1988. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1988–1989 pelaten kaksi ottelua Winnipeg Jetsissä. Draper edusti urallaan NHL-seuroja Winnipeg Jets, Buffalo Sabres ja New York Islanders. Hän voitti AHL-liigan vähiten maaleja päästäneen maalivahdin palkinnon, Hap Holmes Memorial Awardin, kaudella 1998–1999.
SM-liigassa Draper edusti Tapparan lisäksi Lukkoa, HIFK:ta ja Bluesia. Hän pelasi Tapparassa myös kaudella 2001–2002, jolloin joukkue sijoittui toiseksi. Draper oli yksi SM-liigan parhaista ulkomaalaisista maalivahdeista. Kaudella 2001–2002 hän teki SM-liigan silloisen nollapeliennätyksen.
Tallulah Bankhead
Ura
Bankheadin viimeinen elokuva oli brittiläinen kauhuelokuva ''Die! Die! My Darling!'' vuodelta 1965. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi viimeisen kerran televisiosarjassa Batman.
Etelä-Pohjanmaan Yrittäjät
Etelä-Pohjanmaan Yrittäjät on Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan alueella toimiva Suomen Yrittäjien aluejärjestö, jonka tehtävänä on parantaa yrittäjien asemaa, yrittämisen edellytyksiä sekä rakentaa Etelä-Pohjanmaasta ja Pohjanmaasta yrittäjyysmaakuntia. Järjestöön kuuluu noin 6300 yritystä 30 paikallisyhdistyksen kautta.
Tallulah Bankhead
Ura
Tallulah Bankhead kuoli New York Cityssä 12. joulukuuta 1968. Hänet on haudattu Marylandin osavaltioon.
Etelä-Pohjanmaan Yrittäjät
Etelä-Pohjanmaan Yrittäjät toimii jäsenyrittäjiensä edunvalvojana ja toiminta-alueensa vaikuttajana sekä palveluorganisaationa.
Historia
Yksityisyrittäjäin Etelä-Pohjanmaan Aluejärjestö perustettiin 26. maaliskuuta 1939 Vaasassa. Aluejärjestön perustamisen takana oli yrittäjien aatteellisen toiminnan vahvistuminen Suomen talouselämässä. Aluejärjestön tehtäväksi tuli saada mahdollisimman laaja yrittäjäjäsenistö toimintansa taakse. Aluejärjestö ehti kokoontua vain kerran ennen Talvisodan syttymistä.
Sotien jälkeen aluejärjestölle ja Vaasan Yksityisyrittäjille valittiin yhteinen asiamies. Vuonna 1946 Yksityisyrittäjäin Liiton varsinainen kesäkokous järjestettiin Vaasassa. Vuonna 1947 aluejärjestö sai oman jäsenlehtensä ja toiminta laajeni eri kuntiin. Jäsenmäärä ylitti samana vuonna tuhannen yrityksen rajan.
1950-luvulla järjestökehityksessä tehostettiin toimintaa. Inflaatiokehitys kiihtyi heti 1950 ja tämä sai järjestön toimimaan vähittäiskaupan valtakunnallisen organisoitumisen eteen. Organisoitumisen pohjalta syntyi Valtakunnan Kauppiasliitto. Vuonna 1953 liiton kesäpäivät järjestettiin jälleen Vaasassa. Vuoden 1956 suurlakon aikaan aluejärjestö toimi postin kokoamis- ja jakelutoimistona. Vuoden 1958 syyskokouksessa aluejärjestön nimi hyväksyttiin Lakeuden Yrittäjät ry:ksi. Vuoden 1959 syyskokous päätyi kuitenkin lopulta nykyiseen Etelä-Pohjanmaan Yrittäjät ry-nimeen.
1960-luvulla toiminta-alueelle perustettiin uusia yrittäjäyhdistyksiä ja kurssitoiminta monipuolistui. Vuonna 1963 Seinäjoen Yrittäjät hankkivat ensimmäisenä kuntana Suomessa yrittäjäpatsaan. Jussi Koivusalon pronssinen Paimentyttö luovutettiin Seinäjoen kaupungille 13. lokakuuta. Luovutus herätti huomiota valtakunnallisesti. Vuosikymmenen lopulla hyväksytty liike- ja työaikalaista oltiin toiminta-alueella erimielisiä ja kritiikki kohdistui erityisesti osuustoimintaliikkeisiin ja tavarataloketjuihin. Järjestössä vastustettiin uudelleenjärjestelyä ja kannatettiin aukiolorajoitusten vapauttamista.
1970-luvulla voimaan tuli yrittäjäin eläkelaki ja talouselämän edustajia valittiin aikaisempaa enemmän kansanedustajiksi. Aluejärjestön kotipaikka ja toimisto muutti Vaasasta Seinäjoelle vuoden 1971 lokakuussa. Muutolla haluttiin siirtää toimintapiste keskellä toimialuetta. Vuonna 1971 pistevero rasitti erityisesti Etelä-Pohjanmaan perinteellistä yrittäjätoimintaa ja vaikutti muun muassa mattoteollisuutta. Suomen ensimmäinen Y-politiikan päivä järjestettiin Seinäjoella 19. syyskuuta 1973. 1970-luvun puolivälissä laskusuhdanne syventyi lamaksi ja se vaikutti mm. puunjalostuksen menekkivaikeuksin, lomautuksin, seisokein ja lyhennetyin työviikoin. Vuonna 1976 aluejärjestö sai kuitenkin jälleen päätoimisen toimihenkilön. Aluejärjestön toimisto perustettiin Seinäjoen Yrittäjien omistamaan huoneistoon Puistopolulla. Järjestö ryhtyi julkaisemaan myös Yrittävä Lakeus-sanomalehteä. Vuoden 1978 syyskokouksessa järjestölle hyväksyttiin uudet säännöt.
Paikallisyhdistykset
Etelä-Pohjanmaan Yrittäjiin kuuluu 29 paikallisyhdistystä Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa.
Heikki Väänänen (kirkonrakentaja)
Heikki Väänänen eli Karahka-Väänänen (s. 8. heinäkuuta 1724, Ylikiiminki – 2. toukokuuta 1789 Ylikiiminki) oli suomalainen kirkonrakentaja. Väänänen johti muun muassa vuonna 1764 rakennetun Utajärven kirkon ja kellotapulin rakennustöitä. Karahkan kylästä kotoisin ollut talollinen oli erikoistunut eritoten kirkkojen kellotapuleiden rakentamiseen.
Väänäsen vanhemmat olivat talollinen Tapani Väänänen ja Reeta Hiltunen Ylikiimingin Karahkan kylän Väänälän talosta. Hän oli Kiiminkijoen varteen 1500-luvun puolivälissä asettuneiden savolaisten uudisasukkaiden jälkeläinen. Väänänen hallitsi kotitaloaan yhdessä veljiensä kanssa, minkä takia hän saattoi olla pitkäänkin muualla rakennustöissä.
Väänänen toimi kirkkoväärtinä vuodesta 1756. Hänen puolisonsa vuodesta 1752 oli Margareta Jaakontytär Suorsa (1727–1796).
Väänäsen johtamat kirkonrakennus- ja korjaustyöt
Aluksi Väänänen toimi kirvesmiehenä, mutta oman kotiseurakunnan saarnatuvan peruskorjaus 1748–1749 lienee ollut hänen vastuullaan. Haukiputaan kirkon kellotapulin rakentamisen yhteydessä 1751 hänet mainitaan jo pykynä eli rakennusmestarina. Tästä urkeni kolmisenkymmentä vuotta kestänyt ura, jonka aikana Väänäsen lasketaan rakentaneen toistakymmentä kellotapulia ja yhden kirkon eli Utajärven kirkon. Lars Pettersson pitää häntä myös Kuivaniemen vanhan kirkon rakentajana eikä Jaakko Suonperää. Väänäsen johdolla tehtiin myös kirkkorakennusten korjaustöitä.
Väänäsen rakentamat tapulit olivat pohjalaismallisia ja kolmikerroksisia. Alinna oli neliömäinen läpikuljettava pohjakerros, joka muodosti kirkkopihan tuloväylän, sen päällä kapeampi neliömäinen kellohuone ja ylinnä kahdeksankulmainen lanterniini. Hänet tunnetaan myös tapuleiden kaarevista katto-osista, sisäänkäynneistä ja kelloaukoista. Tapuleihin mahtui yleensä kolme suurta kelloa.
Lössi
thumb|Lössikerrostuma [[Slovakiassa]] thumb|Lössi Lössi (saksaksi Löss, Lösch, sananmukaisesti ’löysä’) on hienojakoista, pölymäistä maata, jota tuuli on kuluttamalla irrottanut yhtäältä ja kasannut kerrostumiksi toisaalle. Niinpä lössiä sanotaan joskus myös pölymaaksi. Lössi koostuu esimerkiksi kvartsista, maasälvästä ja kiilteestä sekä muista mineraaleista. Tuulen mukana kulkee savea, hiesua ja hienoa hietaa kymmeniä-satoja kilometrejä.
Lössi on enimmäkseen silttiä, mutta mukana on myös savea ja hiekkaakin. Raekoko on useimmiten hienoa hietaa ja yleensä luokkaa 0,01–0,06 mm. Tämä vastaa kansainvälisessä ISO-luokituksessa karkeaa silttiä. Lössirakeet ovat yleensä teräväsärmäisiä. Lössi on usein kalkkipitoista jossa tapauksessa siinä on runsaasti kalsiumkarbonaattia. Lössissä saattaa olla myös kalkkitiivistymiä. Lössi on huokoista ja helposti kuluvaa.
Lössikerrostumat ovat eolisia, tuulten kuljettamia kerrostumia. Ne ovat hyvin eroosioherkkiä.
Lössin synnyn edellytyksiä ovat: sopivan aineksen lähde, riittävä tuulienergia kuljettamaan ainesta, sopiva alue aineksen kasautumiseen ja riittävä aika kasaantumisen toteutumiseksi. Lössiä voi syntyä toisaalta periglasiaalisissa eli jäätikön läheisissä kylmissä olosuhteissa ja toisaalta eräissä muita olosuhteissa. Periglasiaalista lössiä on syntynyt, kun raekooltaan sopivaa ainesta on kerrostunut veteen tulvatasangoille mannerjäätikön edustalle kesällä kun jäätikössä on tapahtunut sulamista, mutta talvella kun sulamista ei ole tapahtunut, tulvatasangot ovat jääneet kuivilleen, jolloin tuuli on voinut tarttua ainekseen ja kasata sitä toisaalle.
Lössipitoiset maannokset ovat yleensä hyvin ravinteikkaita, mikäli ilmasto on kasvien kasvulle hyvä. Ravinteikkuus ei johdu luultavasti orgaanisista aineista vaan lössin suuresta elektroninvaihtokyvystä ja huokoisuudesta.
Kerrostumista voidaan lukea ilmastonvaihteluja jopa 2,5 miljoonan vuoden ajalta. Nämä näkyvät mm. lössin raekoossa. Jääkausien kylminä, tuulisina kausina lössipölyä leijuu ilmassa normaalia enemmän ja sitoutuu jäätiköihinkin.
Kiinassa sijaitsee 640 000 neliökilometrin laajuinen lössikerrostuma Keltaisenjoen ylä- ja keskijuoksulla. Kiinan lössikerrostumat sijaitsevat pääosin Shanxin, Shaanxin ja Gansun maakunnissa. Kiinassa kaivetaan vieläkin talviasuntoja maan sisään lössiin, sillä se eristää lämpöä hyvin.
Lössiä on myös Yhdysvaltain Keskilännessä, missä sen leviäminen turmeli maata 1930-luvun kuivuuskaudella.
Lössikerrostumat ja ilmaston vaihtelut
Muun muassa Euroopassa ja Venäjällä näkyy lössikerrostumissa kuivan lössin ja kostean maa-aineksen vuorottelua. Kuiva kausi liittyy tavallisemmin jääkauteen tai jääkauden kylmään vaiheeseen, kostea kausi jääkausien väliseen aikaan tai jääkauden keskellä olleeseen lämpimään interstadiaaliin. Euroopasta on löydetty ainakin 11 kuivan ja 11 kostean kerrostuman sarja. Näitä pidetään yleensä jääkausiin liittyvinä. Pidemmältä, yli 1,6 miljoonan vuoden taakse ulottuvalta ajalta on löydetty ainakin 16 kerrostumaa.
Esimerkiksi viime jääkauden huippukauden kerrostuma näkyy Etelä-Venäjällä, Ukrainassa ja Moldovassa paksuna lössikerrostumana nimeltä Valdai II-III. Valdai II oli noin 25 000–17 000 vuotta sitten, välissä on ohut kosteasta kielivä Trubchecskin horisontti ja sen päällä lösskierrostuma Valdai III, joka on ajoitettu noin 17 000–13 000 vuotta vanhaksi.
Länsi-Euroopassa näkyy Stillfried A ja B -nimiset lössin väliset kosteamman maaperän kerrostumat. Itä-Euroopan Brjannskin maaperä näkyy lössin keskellä ajalta 26 000–32 000 BP.
Viime jääkauden Saksan lössikerrostumissa näkyy runsaasti varhaisella Veiksel-jääkaudella kosteissa oloissa syntynyttä maa-ainesta Mosbachin kerrostumiin liittyen. Keski-Veiksel-kaudella näkyy kuivissa oloissa syntynyttä lössiä, joka päättyy Lohner Bodeniin liittyvään pitkähköön kosteaan kauteen. Rambachin vulkaanisen tefran syntymisen aikoihin oli kerrostumista päätellen kylmä kausi, luultavasti jääkauden huippukohta. Sen jälkeen tuli kuivan lössin kausi, jota katkoi ajoittain viisi ohutta kosteissa oloissa syntynyttä kerrostumaa. Lämpimällä Alleröd-kaudella ilmestyi Pohjois-Saksaan kostea maaperä.
Etelä-Jakutian keltaharmaa lössimäinen maa eroaa Euraasian ja Keski-Aasian lössistä. Se sisältää monia kasvien jäänteitä ja on rakenteeltaan mikrokerrostumainen.
Planet FunFun
Planet FunFun oli 1990-luvun alkupuolella toiminut pohjoismaiden ensimmäinen sisähuvipuisto. Huvipuisto toimi neljän vuoden ajan Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyke-talossa tarjoten muitakin oheispalveluita huvipuiston lisäksi. Huvipuisto perustettiin vuonna 1990 nimellä Fanfaari, ja ensimmäisen kerran se oli toiminnassa vuonna 1991. Kesän 1992 jälkeen nimi kuitenkin muutettiin Planet FunFuniksi, kun Panzelda Oy osti puiston. Viimeisen kerran Planet FunFun on ollut käytössä vuonna 1995.
Perustaminen
Fanfaari perustettiin jo vuoden 1990 puolella. Yleisölle se avattiin Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyketalossa ensimmäisen kerran lauantaina 16. helmikuuta 1991 kello 12.00. Ennen virallista puiston aukeamista oli viikkoa ennemmin jo pidetty kenraaliharjoitukset, joihin mahtui ainoastaan 3 000 ensimmäisenä saapunutta. Vielä aiemmin, kun Fanfaari järjesti lehdistötilaisuuden, eivät laitteet vielä olleet tulleet. Fanfaari joutuikin lainaamaan laitteensa Suomen Tivolilta. Fanfaarin huvipuistohankkeen takana oli Klondyke Oy:n toimitusjohtaja Janne Kuusisto. Osakkaita ja muita omistajia puistolla oli aluksi yhdeksän, mutta osakeannin takia lukema nousi 180:een.
Huvipuisto tuli maksamaan 150 miljoonaa markkaa. Tästä 20 miljoonaa markkaa kului laitehankintoihin. Kun kaikki kerrokset laskettiin mukaan, oli Fanfaarin pinta-ala yhteensä 15 000 neliömetriä. Tarkoitus oli myös luoda puistoon keskieurooppalainen tunnelma. Kuten avajaisten kenraaliharjoituksissa, myös muulloin puistoon mahtui kerrallaan noin 3 000 asiakasta. Nimi Fanfaari valittiin yleisökilpailun kautta useista ehdotuksista.
Hinnat
Fanfaarissa oli käytössä sisäänpääsymaksu alueelle. Se oli 50 markkaa, ja sillä pääsi lähes kaikkiin laitteisiin. 80 markalla sai rannekkeen, jolla pääsi myös vuoristorataan ja kahteen muuhun laitteeseen, jotka eivät sisältyneet aluemaksuun. Sesonkiaikana eli kesällä rannekehinta aleni 20 markkaa, ja samalla sisäänpääsymaksu poistui käytöstä. Näin kaikkien alueelle halunneiden täytyi ostaa 60 markan ranneke.
Muuta
Huvipuiston tiloissa säilytettiin esimerkiksi Cliffhanger-elokuvan lavasteita sekä kuvattiin televisiosarjaa Gladiaattorit, ja tiloissa toimi seitsemän ravintolaa.
Jyväskylän Autotarvike
Jyväskylän Autotarvike on vuonna 1942 perustettu autokauppaa harjoittava yritys. Yhtiö edustaa Volkswagenia ja Audia, sekä Seatia omistamassaan Ahjoautossa. Tytäryhtiö Savilahden Auto myy Mikkelissä Volkswagenia. Vuoden 2010 alusta lähtien yhtiö alkaa myydä myös Fiatia. Jyväskylän Autotarvike on Suomen vanhin Volkswagen-piirimyyjä. Yhtiön omistaa R. Ruth Oy, joka osti sen vuonna 1963.
Vakka-Suomen Voima
Vakka-Suomen Voima Oy on suomalainen energiayhtiö, joka omistaa myös suomalaisen Vertek Oy:n. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2010 noin 28 miljoonaa euroa ja konsernissa työskenteli 145 henkeä. Yrityksen nimi oli aikaisemmin Laitilan Sähkö Oy.
Peugeot Bipper
Peugeot Bipper on Peugeot’n vuosina 2008–2017 valmistama pieni pakettiautomalli. Sen sisarmallit ovat lähes identtiset Fiat Fiorino ja Citroën Nemo. Kolmikko valittiin Vuoden pakettiautoksi 2009. Tavarankuljetusmallin lisäksi saatavana oli Bipper Tepee -niminen tila-autoversio.
Suomen muotoisen pilven alla
Suomen muotoisen pilven alla on laulaja Arttu Wiskarin 28. elokuuta 2020 julkaistu viides albumi.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ensimmäiseksi. Emma-gaalassa 2021 albumi palkittiin vuoden iskelmänä. Lisäksi albumi toi Wiskarille ehdokkuuden vuoden artisti -kategoriassa. Se oli ehdolla myös vuoden albumiksi, ja single Tässäkö tää oli? vuoden biisiksi.
Peugeot Bipper
Vuonna 2010 testattu Citroën Nemo sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Peugeot Bipper Tepee Bensiinimoottori oli kahdeksanventtiilinen 1,4-litrainen (72 hv). Dieselvaihtoehdot olivat aluksi Fiatin 1,3 Multijet (75/95 hv) ja PSA:n 1,4 8V (69 hv). Vuonna 2010 jälkimmäinen moottori kuitenkin poistui valikoimasta. Viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi dieselin yhteyteen oli saatavissa viisiportainen 2-tronic-robottivaihteisto.
Jeronimo Gil
Jeronimo Fernando Gil Montero (s. 8. joulukuuta 1971 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä. Parhaiten Gil tunnetaan roolistaan huippusuositussa venezuelalaisessa telenovelassa Tuhkimotarina, jossa hän esitti Franklin Carreñoa. Gilillä on myös muita vähemmän tunnettuja tv-rooleja.
Ura
Gilin ura näyttelijänä alkoi vuonna 1989, jolloin hänet bongattiin venezuelalaiseen tv-sarjaan. Näyttelemisen Gil aloitti jo 13-vuotiaana harrastajateatterissa.
Ruutainjoki
Ruutainjoki on Laukaan sivujoki Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 60 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 526 neliökilometriä.
Jeronimo Gil
Yksityiselämä
Jeronimo Gil syntyi 8.joulukuuta vuonna 1971 brasilialaiselle Gloria Monterolle ja venezuelalaiselle Fernando Gilille. Jeronimolla on kaksi nuorempaa siskoa, Secilia Gil ja Flavia-Gloria Gil.
Ruutainjoki
Joki saa alkunsa Suuren-Ruudan kylän luota ja virtaa laajan metsäalueen läpi etelään yhtyen Laukaanjokeen Sabskin alapuolella. Tärkeimmät sivujoet ovat Uhora, Uhta ja Sumka.
Jeronimo Gil
Yksityiselämä
Gil oli kihloissa kolumbialaisen sisustusarkkitehdin Violeta Rojasin kanssa, mutta pari erosi. Myöhemmin Gil meni naimisiin kuubalaisen naisen, Diana Dagerin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä, Lorena Gil (s. 1998) ja Rosa-lia Gil (s.2004).
Ruutainjoki
Aiheesta muualla
59.15917°N, 28.96972°W
Ángel López
Ángel David López Ruano eli Ángel (s. 10. maaliskuuta 1981 Las Palmas, Las Palmasin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Las Palmasia. Hän pelaa yleensä oikean laitapuolustajan paikalla.
Pääsarjadebyyttinsä Ángel teki Las Palmasissa kaudella 2000–2001, jota ennen hän pelasi seuran B-joukkueessa. Tammikuussa 2003 hän siirtyi Celta Vigoon, jossa hän pelasi seuraavat neljä ja puoli kautta. Celtan pudottua Segunda Divisióniin kauden 2006–2007 päätteeksi Ángel siirtyi Villarrealiin. Vuonna 2012 hän siirtyi Real Betisiin.
Ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa Ángel teki harjoitusottelussa Romaniaa vastaan 15. marraskuuta 2006.
Sensualismi
Sensualismia muistuttavia ajatuskulkuja oli jo keskiajalla, mutta 1700-luvulla valistusajan filosofit kehittivät sitä selkeämmäksi. Ranskassa esimerkiksi Étienne Bonnot de Condillac oli sensualisti, joka kehitteli aatetta subjektiivisen idealismin suuntaan. Jo 1600-luvulla brittiläisen John Locken voi katsoa edustaneen sensualismia. Locke kiisti René Descartesin 1600-luvun puolivälissä esittämän opin myötäsyntyisistä ideoista ja katsoi, että ideat muovautuvat vain kokemusten pohjalta. Locken seuraaja George Berkeley otti vielä rohkeamman kannan: substanssi on vain aistihavaintojen summa ja olemassaolo vain havaituksi tulemista (esse est percipi).
Sensualismin tunnuslauseena voi pitää Tuomas Akvinolaisen peripateettista aksioomaa Nihil est in intellectu quod non prius in sensu ("mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa"), joka näkyy muun muassa Locken ajatuksessa tabula rasasta. Jyrkän sensualismin kannatus väheni ratkaisevasti 1700-luvun loppupuolella Immanuel Kantin filosofian vaikutuksesta.
Richard Martin West
Richard Martin West (s. 1941) on tanskalainen tähtitieteilijä, jonka mukaan mm. nimettiin Westin komeetta. Hän työskentelee Euroopan eteläisessä observatoriossa ja on löytänyt nelisenkymmentä asteroidia sekä työtovereineen Phoenixin kääpiögalaksin.
Edinburgh Capitals
Edinburgh Capitals on skotlantilainen jääkiekkojoukkue pääkaupunki Edinburghissa. Se pelaa Britannian Elite Ice Hockey Leaguessa. Seura perustettiin vuonna 1998.
Capitals pelaa kotiottelunsa Murrayfield Ice Rink -jäähallissa Edinburghissa. Hallin katsojakapasiteetti on 3 800.
Hannu Ypyä
Hannu Ypyä (s. 29. elokuuta 1975 Kokkola) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitapuolustaja.
Ypyä on pelannut Ykkösessä (entinen I divisioona) Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueessa vuosina 1994, 1998–1999 ja 2005–2007 sekä Musan Salaman joukkueessa vuonna 2000. Alemmilla sarjatasoilla hän on edustanut KPV:n lisäksi toista kokkolalaisseuraa Öja-73:a.
Sing La La La
Sing La La La on italialaislaulaja Carolina Márquezin kappale. Sen julkaisi Subsize Records digitaalisesti ladattavana singlenä 1. huhtikuuta 2013. Kappale sisältää sampleja ATC:n kappaleesta ”Around the World (La La La La La)” ja se sisältää myös Flo Ridan ja Dale Saundersin esittämiä lauluosuuksia.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Capiton kylpylä
Capiton kylpylä oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä Miletoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Capiton kylpylä rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan alussa, oletettavasti keisari Claudiuksen aikana eli vuosien 41–54 jaa. välillä. Näin se oli Miletoksen varhaisin roomalainen kylpylä, ja edelsi näin muun muassa tunnetumpaa Faustinan kylpylää. Kylpylän rakennutti sen raunioista löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Cnaeus Vergilius Capito, jolla oli tuohon aikaan virka Vähässä-Aasiassa. Rakennus on saanut tästä nykyisin käytetyn nimensä.
Puutavarapankko
Puutavarapankko on pääosin raakapuunkuljetuksissa käytetty lavarakenne. Pankkoja on oltava vähintään kaksi kappaletta puutavaranippua kohden. Pankon lujuusluokka määräytyy sillä kuljetettavan maksimikuorman mukaisesti.
Puutavarapankkoja käytetään muun muassa metsäkoneissa, kuorma-autoissa ja junavaunuissa. Kuorma-auton pankkojen lujuus- ja liikenneturvallisuusvaatimukset on määritelty liikenneasetuksella, jonka noudattamista valvoo autokatsastusviranomaiset.
Pankkoja valmistetaan alumiinista ja teräksestä. Alumiini tuli 1970-luvulla pankkojen vaihtoehtoiseksi materiaaliksi keveytensä vuoksi. Nykyiset "ultralujat" teräkset ovat kuitenkin nopeasti korvaamassa alumiinin käyttöä parempien keveys- ja lujuusominaisuuksiensa ansiosta. Ultralujien kilpailukykyä parantaa lisäksi niiden kehittyneet pintakäsittelymenetelmät.
Valev Uibopuu
Valev Uibopuun puoliso oli vuosina 1944–1964 suomalainen kirjailija Tuuli Reijonen.
Mandariini (virkamies)
Mandariini oli keisarillisen Kiinan virkamiehen arvonimi. Nimitystä käytettiin myös Vietnamissa ennen itsenäisyyttä, koska sikäläisessä hallintojärjestelmässä oli paljon kiinalaisia vaikutteita. Sana on peräisin portugalin kielen kautta sanskritista. Mandariiniksi pääseminen vaati 1300 vuoden ajan (605–1905) perusteellisen keisarillisen virkamiestutkinnon läpäisemisen. Niinpä mandariinit olivat oman aikansa älymystöä. Kiinan kirjakieltä kutsutaan nimellä mandariinikiina.
Sundance Kid
thumb|Sundance Kid puolisonsa Etta Placen kanssa. Sundance Kid (1867 Pennsylvania – 1908 San Vincente, Bolivia), oikealta nimeltään Harry Alonzo Longabaugh, oli pahamaineinen yhdysvaltalainen lainsuojaton.
Sundance Kid kuului Butch Cassidyn perustamaan Hurjaan joukkoon, joka oli rikollisryhmä.
300 metrin vapaakiväärin joukkuekilpailu ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 1928
Vapaakivääri ammuntoihin maailmanmestaruuskilpailuissa 1928 osallistui 11 joukkuetta. Joukkueen tulos muodostui viiden ampujan yhteistuloksesta. Kukin ampuja ampui pystystä, polvelta ja makuulta 40 laukausta. Samassa yhteydessä jaettiin mitalit joukkuekilpailun lisäksi henkilökohtaisessa täysottelussa ja jokaiselta asennolta erikseen. Kilpailu käytiin 23.-24. heinäkuuta. Sveitsi voitti ottelun selkeällä erolla. Amerikkalaiset Bruce ja Seitzinger ampuivat polvelta kumpikin yhden kympin väärään tauluun. Tämä pudotti Yhdysvallat Ruotsin taakse kolmanneksi tasapistein. Molemmilla joukkueilla oli myös yksi vahinkolaukaus herkkyysliipasimen takia.
Kimora Lee Simmons
Kimora Lee Simmons (synt. Perkins, s. 4. toukokuuta 1975 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja kirjailija. Hän oli naimisissa vuoden 1998 joulukuusta lähtien vuoteen 2009 yrittäjä-hyväntekijä Russell Simmonsin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä (s. 2000 ja 2002). Kimora Lee Simmons on kihloissa näyttelijä Djimon Hounsoun kanssa. Hän synnytti parin esikoispojan toukokuussa 2009.
Baby Phat
Baby Phat on Kimora Lee Simmonsin vuonna 1991 perustama muotimerkki. Vuoteen 1998 asti Baby Farm -nimellä kulkenut vaatemerkki, joka valmistaa tuotteita vaatteista kenkiin. Pääsuunnittelijana toimii perustaja Kimora Lee Simmons.
Katumuksen sakramentti
Katumuksen sakramentti on rap-artisti Junon studioalbumi, joka julkaistiin Sonyn kautta 15. marraskuuta 2019.
Łęknica
Łęknica on kaupunki Lubuszin voivodikunnassa Länsi-Puolassa. Se sijaitsee Neisse-joen varrella vastapäätä saksalaista Bad Muskauta. Łęknican pinta-ala on 16,4 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan 2 631 asukasta. Kaupungin läheisyydessä sijaitsee osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Muskaunpuistoa.
Historia
Łęknican kylä on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1595, jolloin sijaitsi Neissen molemmin puolin. Kylä kuului Muskaun kaupunkiin. 1800-luvulla Łęknica tuli tunnetuksi teollisuuspaikkakuntana. Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin Łęknican kunta, joka kuului Puolaan. Vuonna 1969 Łęknica sai kaupunginoikeudet.
Berberiskinkki
Berberiskinkki eli mandariiniskinkki (Eumeces schneiderii) on skinkkien (Scincidae) heimoon kuuluva liskolaji.
Berberiskinkki elää luonnossa hiekkaisilla aroilla ja kallioseuduilla Libyassa, Egyptissä, Kyproksella sekä Lähi-idässä. Berberiskinkit ovat sopeutuneet kaivelemaan hiekkaisilla elinalueillaan. Kuumalla, kuivalla elinalueellaan kaivavat skinkit löytävät hiekan alta piilottelevia pieneläimiä, sekä suojan paahteelta, kuivuudelta ja saalistajilta.
Ulkonäkö ja koko
Liskon suomupeite on sileä ja kiiltävä. Väritys on selkäpuolelta harmahtava ja kelta- ja oranssitäpläinen, kyljessä kulkee usein kellertävä juova ulottuen poskiin asti. Lisko kasvaa noin 30–40 cm:n mittaiseksi.
Elintavat
Berberiskinkit syövät pieniä hyönteisiä kuten sirkkoja ja kovakuoriasia, hämähäkkejä, kotiloita, pieniä liskoja sekä hedelmiä.
Ubiratan Pereira
Ubiratan Pereira Maciel (18. tammikuuta 1944 São Paulo – 17. heinäkuuta 2002 Brasília) oli brasilialainen koripalloilija. Kuolemansa jälkeen hänet valittiin sekä Basketball Hall of Fameen että FIBA Hall of Fameen.
Berberiskinkki
Elintavat
Berberiskinkit ovat suosittuja terraarioliskoja, vaikkakin ne ovat usein Egyptistä tuotuja luonnosta pyydettyjä yksilöitä. Suomessa on saatu berberiskinkkejä lisääntymään terraario-oloissa. Terraariossa tulee olla lämpölampun alla Terraarion toisen pään pitäisi olla 38-42 astetta ja toisen 24 astetta.
Ubiratan Pereira
Pereira pelasi lähes koko uransa kotimaassaan mutta muutaman kauden ajan myös Italian pääsarjassa Reyer Venetsian joukkueessa. Hän voitti Brasilian-mestaruuden viisi kertaa vuosina 1965–1966, 1969, 1977 sekä 1980. Lisäksi hän juhli São Paulon liigan mestaruutta yksitoista kertaa.
Maajoukkueessa Pereira voitti olympiapronssia vuonna 1964. MM-kilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1963. Lisäksi Pereira voitti viidesti kultaa Etelä-Amerikan-kilpailuista.
BLD
BLD voi tarkoittaa seuraavia:
Vruda
Vruda tarkoittaa seuraavia asioita:
CBT
CBT voi tarkoittaa seuraavia asiota:
Ammu vaan!
Ammu vaan! (Just Shoot Me) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tehtiin seitsemän tuotantokautta vuosina 1997-2003. Sarja kertoo Blush-nimisen muotilehden toimituksesta. Suomessa sitä esitti Nelonen, Kutonen ja TV5. David Spade sai sarjasta monia Emmy-ehdokkuuksia.
Antti Tykinvalaja
Antti Tykinvalaja (Antti Kallenpoika) on Mika Waltarin luoma kuvitteellinen hahmo historiallisessa romaanissa Mikael Karvajalka ja sen jatko-osassa Mikael Hakim. Hän tulee tarinaan mukaan Mikael Karvajalan ensimmäisen kirjan luvussa yhdeksän vuonna 1517. Rouva Pirjo ottaa hänet suojiinsa, kuten Mikaelin aiemmin. Pojista tulee näin ollen kasvinveljekset. Waltari kuvaa Antin rotevaksi, hidasjärkiseksi, harmaasilmäiseksi maalaispojaksi, päätään Mikael Karvajalkaa pidemmäksi. Hän on köyhistä oloista Laitilan pitäjästä ja on tullut Turkuun sepän oppiin. Antin "isolla ja emolla ei ole muuta rikkautta kuin lapset". Valtavien voimiensa takia Antti joutuu moniin hankaluuksiin, mutta toisaalta ne pelastavat hänet ja Mikaelin monesta kiperästä tilanteesta. Luonteeltaan hän on säyseä, mutta alkoholia juotuaan hän saattaa muuttua aggressiiviseksi. Hänestä tulee tarinan edetessä valiosoturi ja taitava tykinvalaja.
Antti seuraa Mikaelia tämän retkillä ympäri Eurooppaa ja Välimeren aluetta, mutta poistuu välillä tarinasta palatakseen Mikaelin seuraan yllättävissä käänteissä. Kuvaillusta älyllisestä heikkolahjaisuudestaan huolimatta Antti oppii useita kieliä ja tekee väliin teräviäkin huomioita. Hän kyseenalaistaa Mikaelin ratkaisuja ja ihmettelee tämän monimutkaisia ajatuksia. Mikael huomaa jo tutustuessaan Anttiin, että tällä on ovela tyhmäksi heittäytymisen taito. Mikaelin mielestä Antti ei tule toimeen pahassa maailmassa ilman häntä, mutta käytännössä tilanne on usein päinvastoin. Mikael Hakimissa Antti saa arabialaisen nimen Antar. Hän joutuu kamppailemaan myös mielenterveys- ja alkoholiongelmien kanssa. Uskonnollisissa asioissa Antin maanläheinen suhtautuminen korostuu jyrkkänä vastakohtana Mikaelin syvääluotaaville pohdiskeluille.
Esimerkki Antin runsassanaisesta puheenparresta: "Kuuntelen aina mielihyvin hurskaita opetuksiasi, rakas veljeni Mikael, mutta miten on pääsi laita ja pysytkö jaloillasi, sillä rosvolaiset voivat palata enkä tahtoisi tappaa ketään. Olipa kova onni, että sait tärskyn päähäsi juuri opin porttien edessä, sillä pää on sinulle arin kohta, kun taas minulle poloiselle pää on tuskin muuta varten tarkoitettu kuin voidakseni niistää nenäni."
Jussi Nyström
Jussi Nyström (s. 2. toukokuuta 1989) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Akaa Futsalia. Nyström toimi myös seuran toiminnanjohtajana vuodet 2018-2019.
Pelipaikaltaan Nyström on pohjapelaaja. Kaudella 2016-2017 Nyström voit­ti Fut­sal-lii­gan maa­li­pörs­sin 33 osu­mal­la ja oli 39 te­ho­pis­teel­lä pörs­si­kak­ko­nen.Kaudella 2020-2021 Nyström valittiin maaliskuussa kuukauden parhaaksi pelaajaksi. Futsalmaajoukkuetta Nyström on edustanut kahdeksassa maaottelussa.
Nyström edusti vuodet 2011–2014 Kylmäkosken Veikkoja. Vuonna 2014 futsalseura eriytyi emoseura KylVestä ja alkoi operoida uutena seurana Leijona Futsalina. Vuonna 2019 seura muutti nimekseen Akaa Futsal. Kauden 2015–2016 Nyström aloitti Ilveksessä, mutta palasi kevätkaudeksi takaisin Leijona Futsaliin.
Milton Acorn
Milton James Rhode Acorn (30. maaliskuuta 1923 Charlottetown, Kanada – 20. elokuuta 1986 Charlottetown, Kanada) oli kanadalainen runoilija, prosaisti ja näytelmäkirjailija.
Acorn syntyi Charlottetownissa Prinssi Edwardin saarella ja oli vammautunut toisen maailmansodan veteraani. Hän muutti Montréaliin 1956.
Acorn oli mukana perustamassa The Georgia Straight -lehteä vuonna 1967. Hänelle myönnettiin Kanadan runopalkinto 1970 ja kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinto 1976. Acorn kuoli sydänvian ja diabeettisten komplikaatioihin Charlottetownissa 63-vuotiaana.
Toyota RAV4 EV
Toyota RAV4 EV on Toyotan valmistama ”citymaasturi” eli SUV. Se on suositun RAV4-mallin täyssähköversio. Sitä liisattiin vuodesta 1997 vuoteen 2003, ja liisajien pyynnöstä suurin osa autoista myytiin omistajille ensimmäisen sukupolven tuotannon loputtua. Tällä hetkellä tien päällä on lähes 750 RAV 4 EV:tä 1 484 myydystä / liisatusta autosta. Ensimmäisen sukupolven suosiosta sekä Toyotan täyssähköautomalliston puuttuessa suunnitellut toisen sukupolven autot ovat nyt päässeet massatuotantoon. Vuosien 2013 ja 2014 taitteessa tuotanto pääsee täyteen vauhtiin, kun oma valmistuslinja avataan yksinomaan tälle mallille. Toyota alkoi työskennellä yhteistyössä Tesla Motorsin kanssa edistääkseen toisen sukupolven valmistumista - tällä hetkellä uudet toisen sukupolven autot ovatkin jo tuotannossa. Myynti on kuitenkin rajoitettu vain Kalifornian alueelle, joten kaikkien ostajien on käytävä hakemassa autonsa sieltä. Täyssähköautojen tuotanto lopetettiin Toyotalla syyskuussa 2014.
Ensimmäinen sukupolvi (1997 - 2003)
Ensimmäisen sukupolven RAV4 EV oli kaksiovinen, samalla korilla varustettu, kuin polttomoottoriversiokin. Auton valmistus lopetettiin 2003, vaikka auton oli varannut pitkä lista asiakkaita.
Auton huippunopeus on 126 km/h ja toimintasäde 160–190 km riippuen ajotavasta. Autossa käytetyt akut olivat yllättävän pitkäikäisiä nikkelimetallihydridiakuiksi, osalla autoista on ajettu 240 000 kilometriä alkuperäisellä akustolla. 90-luvulla autossa käytetty automaattivaihteisto oli erittäin harvinainen ominaisuus.
Autossa on korin lisäksi sama jarrujärjestelmä, sama ohjaustehostin, sama ilmastointilaitteisto, samat renkaat ja samat jousitukset kuin polttomoottoriversiossa. Vain sähköversiosta löytyy sisäilmanlämmitin. Sähköautoksi auto latautuu nopeasti: vain viidessä tunnissa. Lataukseen tarvitsee auton mukana tulevan muuntimen ja auto kytketään 220-volttiseen ja 30-ampeeriseen pistokkeeseen. Auton lataaminen tyhjästä täyteen keventää kukkaroa alle kahdella eurolla. Auton hinta on ollut uutena alk. 29 000 dollaria sisältäen muuntimen kotona latausta varten. Auton voi ladata myös pikalatauspisteellä 15 minuutissa.
Kaikki myymättömät autot murskattiin ja paalutettiin. Ei ole selvää, miksi autot murskattiin, vaikka mallilla oli pitkä varaajien muodostama jonotuslista. On voitu olettaa, että öljy-yhtiöt olisivat toimineet taustalla (ks. Who Killed the Electric Car?). Jonottajat perustivat sivuston DontCrush.com pysäyttääkseen romutuksen ja saadakseen autonsa. Autoja ei koskaan toimitettu halukkaille. Nykyisille omistajille tarjotaan kuitenkin edelleen varaosia ja tästä syystä ensimmäisen sukupolven autoista lähes puolet on edelleen tien päällä.
Öljy-yhtiöiden vaikutus auton valmistukseen
Chevron oli hankkinut maailmanlaajuisen patentin koko akkutyypille samalla, kun se yhdistyi Texacon kanssa. Patentit oli ostettu General Motorsilta. Myös GM valmisti sähköautoja, joten patentista luopuminen oli monille täysi yllätys. Chevron voitti patentillaan 30 000 000 dollaria Toyotalta ja Panasonicilta sekä akkujen tuotantolinja piti pysäyttää välittömästi. Chevron-Texaco salli nikkeliakkujen valmistuksen ainoastaan niille, jotka tekevät niistä liian heikkoja sähköautoja varten.
Vuonna 2009 patenttioikeudet myytiin Boschille sekä Samsungille, jonka jälkeen akkuja on taas saanut valmistaa. Bosch ja Samsung ovat kuitenkin keränneet rojalteja valmistajilta. Toyota oli kuitenkin jo aloittanut toisen sukupolven RAV4 EV:n suunnittelun.
Toinen sukupolvi (2011 - )
Täysin uudistunut RAV4 EV tuli julkaistiin vuonna 2010. Siinä on Tesla Motorsin moderni litiumioniakusto ja se on entistä aerodynaamisempi. Uusi RAV4 EV on sisältä tilavampi sekä neliovinen. RAV4 EV:t valmistetaan Toyotan Woodstockin tehtaalla, Ontariossa Kanadassa. 2011 valmistui ensimmäiset 35 yksikköä ja vuonna 2012 aloitettiin massatuontanto. Koska autoja varten ei ole avattu vielä tuotantolinjaa, autoja on kuitenkin saatavalla rajoitetusti vuoteen 2013 loppuun saakka. Sen jälkeen niitä on luvattu valmistettavan kysyntää vastaavasti.
Gregor Mendel
Gregor Johann Mendel (, 20. heinäkuuta 1822 Heinzendorf – 6. tammikuuta 1884 Brünn) oli saksankielinen itävaltalainen augustinolaismunkki. Häntä luonnehditaan usein ”genetiikan isäksi”. Mendel asui suurimman osan elämästään Brünnissä (nyk. Brno), joka hänen aikanaan kuului Itävaltaan, mutta nykyisin Tšekkiin.
Mendel oli luostarissa koulutettu munkki. Hän teki herneillä järjestelmällisiä perinnöllisyyskokeita luostarin puutarhassa. Hänen monivuotiset, huolellisesti suunnitellut risteytyskokeensa loivat perustan perinnöllisyystieteen myöhemmälle kehitykselle. Mendel vietti eristäytynyttä elämää ja julkaisi elinaikanaan vain kaksi tieteellistä julkaisua. Tieteellisen työnsä ohella hän muun muassa opetti matematiikkaa luostarin koulussa ja yliopistossa sekä päätyi myöhemmin luostarinsa johtajaksi eli apotiksi. Tämä työ oli hänestä vaativinta, sillä hän joutui taistelemaan luostarin säilymisen puolesta valtiovaltaa vastaan.
Tutkimustyö
Mendel valitsi kokeisiinsa seitsemän erilaista herneen ominaisuutta ja teki laajoja, kvantitatiivisia risteytyskokeita, jotka jatkuivat monen sukupolven ajan. Näiden kokeiden perusteella hän päätteli, että tietyt herneen ominaisuudet ovat periytyviä ja niiden taustalla olevat, sukupolvesta toiseen kulkeutuvat perintötekijät (geenit) voivat olla vallitsevia (dominantteja) tai peittyviä (resessiivisiä). Hän pystyi myös osoittamaan, että tietyt ominaisuudet voivat periytyä jälkeläisille toisistaan riippumatta (segregaatio).
Mendel oli kolme vuosikymmentä aikaansa edellä, kun biologit eivät taksonomisen biologiakäsityksensä vuoksi arvostaneet hänen empiirisiä tutkimuksiaan. Geneetikot vahvistivat hänen tutkimustuloksensa 1900-luvun alussa. Siitä pitäen häntä on pidetty aiheellisesti genetiikan uranuurtajana.
Mendelin mukaan on myös nimetty kaksi tunnettua biologista lakia, Mendelin säännöt:
thumb|vasen|Seitsemän Mendelin tutkimista herneen 34 ominaisuudesta.
Tutkimustulosten kieltäminen Neuvostoliitossa
Neuvostoliitossa Mendelin tutkimustuloksia ei hyväksytty, ja mendeliläisen perinnöllisyystieteen korvasi lysenkolaisuus. Lysenkolaisuus sai Neuvostoliitossa virallisen aseman, ja sitä harjoitettiin maassa 1930-luvulta vuoteen 1965 asti.
Ilpo Koskela (sarjakuvapiirtäjä)
thumb|250px|Koskela [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla lokakuussa 2010.]] pienoiskuva|Ilpo Koskela työpöydän ääressä vuonna 2015. Kuva Mari Verho.
Ilpo Koskela (s. 1958) on Oulussa asuva suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja graafikko. hänen sarjakuviaan sekä kuvituksia on julkaistu suomalaisessa mediassa aina 1980-luvulta saakka. Sarjakuvateoksia Koskela tehnyt kahdeksan ja niitä on käännetty tähän mennessä viidelle eri kielelle. Lastenkirjakuvituksia on syntynyt kaksi. Sarjakuvan tekemisen oppikirjoja Koskela on julkaissut kolme kappaletta.
Parhaiten hänet tunnetaan Aleks Revel -sarjakuvastaan, joka kertoo fiktiivisen virolaisen seikkailijan elämästä Suomen kieltolain aikana ja myöhemmin.
Työn alla on pohjoismaiden keskiaikaan sijoittuva sarjakuvaromaani. Rajalinja -sarjakuva-albumista (Arktinen banaani 2014) julkaistiin toinen painos kesällä 2021. Teos on ollut peruskoulun 5-6 luokkien Lukudiplomikirjana.
Tilaussarjakuvia tiedottamisen ja markkinoinnin tarpeisiin on syntynyt lukuisiin eri tarkoituksiin, viimeisimpänä Googlen sponsoroima dialogiton sarjakuvaprojekti viittomakielisestä uutispalvelusta.
Erilaisia infografiikkatoimeksiantoja, myös sarjakuvamuotoisia Koskela on toteuttanut jo kahden vuosikymmenen ajan moninaisiin tarpeisiin.