cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jumba (hahmo)
Tarina
Jumba pidätetään jo ensimmäisen elokuvan alussa, sillä hänet on saatu verekseltään kiinni laittoman geenimutaation teosta. Käy ilmi, että ennen kyseistä mutaatiota Jumba on valmistanut 625 muuta hirviötä. Jumban uusin koe 626 karkaa Maahan, joten hänet lähetetään hakemaan se takaisin. Mukaansa Jumba saa hermoheikon Maa-harrastajan Pleakleyn, jonka ensisijainen tehtävä on varmistaa, että koe tulee napattua, mutta mikään ei kuitenkaan tuhoudu. Aseistautunut Jumba koettaa saada 626:n kiinni muilla keinoilla, sillä hän ei pysty ampumaan 626:n "suojakilpeä", viatonta pikkutyttöä nimeltä Lilo, joka on adoptoinut Stitchiksi nimeämänsä mutantin lemmikikseen luullen tätä koiraksi. Lopulta Jumba ei pysty odottamaan, vaan hyökkää Lilon ja tämän isosiskon Nanin taloon saadakseen Stitchin. Tämän seurauksena talo tuhoutuu täysin, mistä etenkään sosiaalityöntekijä Cobra Bubbles ei ole mielissään. Hän vie Lilon pois, mutta tyttö karkaa, joten Jumba, Pleakley ja Stitch joutuvat auttamaan epätoivoista Nania löytämään pikkusiskonsa, jonka asiat menevät aina vain huonompaan suuntaan. Elokuvan lopussa Jumba ja Pleakley jäävät asumaan Maahan Nanin, Lilon ja Stitchin luo esittäen tyttöjen setää ja tätiä.
Elokuvassa Lilo & Stitch 2 Stitch alkaa saada "tuhmuuskohtauksia", joiden aikana hän ei hallitse itseään lainkaan, tuhoaa vain kaiken mahdollisen. Jumba tietää syyn olevan se, että silloin aikoinaan Stitchiin ei ehditty ladata tarpeeksi virtaa ja nyt se on kulumassa loppuun. Jumba alkaa valmistaa konetta, jonka avulla Stitch saataisi ladattua täyteen, mutta hänen täytyy toimia nopeasti tai Stitch kuolee.
Jatkoa seuraa elokuvassa Stitch! Avaruuskoe 626, jossa käy ilmi, että Jumba on salakuljettanut Maahan kaikki 625 aiempaa koettaan, jotka ovat edelleen pallon muotoisissa koekapseleissa aktivoimattomina. Ilkeä kapteeni Gantu, joka on suurikokoinen avaruusolio, kaappaa Jumban ja koekapselin, jossa lukee "625" saadakseen tietää, missä loput kokeet ovat. Gantu työskentelee Jumban pahalle ex-työkumppanille Tohtori Johannes von Hamsterille, jonka haaveena on galaksin valloitus Jumban ilkeiden kokeiden avulla. Keksinnöillään mielellään kehuskeleva Jumba kertoo, että Gantun nappaamalla 625:llä on kaikki Stitchin voimat, joten Hamsteri käskee aktivoida sen. Aktivoinnin jälkeen Jumba kertoo lisää ja sanoo, ettei 625 ole koskaan käyttänyt voimiaan, hänesta ohjelmoitiin todennäköisesti vahingossa laiska koe, joka vain tekee ja syö voileipiä. Lilo ja Stitch päättävät pelastaa Jumban aktivoimallaan koekappaleella ja siinä he onnistuvatkin. Lopuksi käy kuitenkin paha tuuri ja kaikki koekapselit hajaantuvat ympäri saarta. Lilon ja kumppaneiden on löydettävä ne ennen Gantua ja tämän laiskaa apuria.
Televisiosarjassa Jumban tehtävä on kertoa Lilolle kokeistaan, jotka he ovat huomanneet aktivoituneen. Hän tietää mitä kokeet tekevät, miten ne sen tekevät ja milloin vaikutus lakkaa tai mikä on vastalääke. Kaikkea hän ei kuitenkaan tiedä esim. sitä, että erään hänen kokeensa (linkki) sitkosliima, jolla linkitetään yhteensopimattomat yksilöt, liukenee mutaan - mutaahan on vain Maassa. Sarjassa käy Jumban puheista ilmi, että hänellä on ollut joskus vaimo, jonka kohtalo on kuitenkin tuntematon. Eräässä jaksossa hän tosin sanoi, että koe 020 myi Jumban vaimon. Ei-niin-ilkeä neromme myös teki kaksi uutta koetta vieläpä saman jakson aikana, vaikka 628:a ei taidettu koskaan aktivoida.
Elokuvassa Leroy & Stitch vankilasta paennut Hamsteri pakottaa Jumban tekemään uuden kokeen, joka on vieläkin vahvempi ja häijympi kuin Stitch. Koe saa nimekseen Leroy, ja se lähtee Hamsterin kanssa valtaamaan galaksia samalla kun Jumba, Pleakley ja Stitch koettavat selvitä hengissä musta-aukosta. Jumba asetti Leroylle heikkouksen: kun se kuulee Elviksen kappaleen "Aloha Oe", se hyytyy kuin piimä pakkasella. Näin saadaan koko Leroyklooniarmeija voitettua.
Luonne ja ulkonäkö
Luonteeltaan Jumba on ilkeä, vaikkei enää niin paha kuin ensimmäisen elokuvan aikana. Hän kuitenkin pitää kaikesta pahasta ja ilkeästä ja ilkeys hänen luonteessaan on vielä näkyvää. Hän on myös älykäs ja pystyy laskelmoimaan melkein mitä tahansa hyvin nopeasti. Hän osaa tehdä ja korjata mitä vain ja viihtyy paljon huoneeseensa rakentamassaan laboratoriossa.
Jumba on melko lihava avaruusolento, jolla on neljä silmää. Kaksi niistä on samankokoisia kuin ihmisillä, kaksi muuta on pienempää, eikä niitä aina edes huomaa. Jumban iho on violetti ja hänellä on paksut raajat. Hänellä on harvat hampaat, joista silmiinpistävimmät ovat sekä hänen ylä- että alaleuastaan pilkistävät muita hampaita suuremmat kulmahampaat. Hän käyttää usein sinisiä housuja ja keltaista punakuvioista havaiji-paitaa. Vaatteiden täytyy olla isoja, mutta siltikin ne jäävät usein hieman liian pieniksi.
Esiintymiset
List of Lilo & Stitch characters
Bulgaria kesäolympialaisissa 1896
Bulgaria osallistui Ateenan olympialaisiin 1896 yhden urheilijan joukkueella. Ainoa urheilija oli voimisteluun osallistunut Charles Champaud. Hän osallistui hevosen, hypyn ja nojapuiden kilpailutapahtumiin, mutta ei voittanut mitalia.
Ykkösen kausi 1999
Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 1999 sarja pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Runkosarja oli kaksinkertainen. Lohkojen viisi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen ylemmän loppusarjan. Sarja pelattiin yksinkertaisena ja joukkueet saivat lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen mukaan. Sarjan kaksi parasta Atlantis ja Tampere United päätyivät tasapisteisiin ja pelasivat uusinnan suorasta noususta Veikkausliigaan, jonka Tampere United voitti 2–0. Atlantis ja kolmanneksi sijoittunut FF Jaro karsivat liigapaikasta Veikkausliigan alaloppusarjan toiseksi ja kolmanneksi viimeisten joukkueiden (VPS ja FC Lahti) kanssa. Liigajoukkueet säilyttivät sarjapaikkansa.
Runkosarjojen viisi viimeistä joukkuetta pelasivat omissa lohkoissaan kaksinkertaisen alemman loppusarjan, jossa runkosarjojen pisteet otettiin mukaan. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Kolmanneksi viimeiset karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Ylempi loppusarja
Joukkueet saivat lähtöpisteitä alkulohkojen perusteella 5, 3, 2, 1 ja 0.
Uusintaottelu suorasta noususta Veikkausliigaan:
Atlantis-Tampere United 0-2, yl. 1243
Liigakarsintaottelut
Liigan alaloppusarjan toiseksi tullut FC Lahti (sarjassa 10.) ja kolmanneksi tullut VPS (sarjassa 11.) joutuivat karsimaan sarjapaikastaan.
VPS säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 3–2
Alempi loppusarja/etelä
Kaksi viimeistä, AC Vantaa ja Kultsu putosivat Kakkoseen.
Alempi loppusarja/pohjoinen
Kaksi viimeistä, KPV-j ja KajHa putosivat Kakkoseen.
Karsintaottelut Ykköseen
FC HIFK säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 10–2.
Närpes Kraft säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 4–2.
Johan Lefrén
Johan Petter/Peh Lefrén (1784 Turku – 1862) oli suomalainen taidegraafikko ja piirtäjä. Hänen teoksiaan on esillä Ateneumin taidemuseossa. Hän muutti nuorena Ruotsiin, jossa hän toimi armeijan kenraalina. Hän toimi myös Karlbergin sotakoulun johtajana, sotilaspedagogina sekä harrasti suomen kielen tutkimusta ja oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen 1834–1862.
Lefren oli aikansa merkittävä sotateoreetikko, ja hänen luentonsa julkaistiin kolmiosaisena teoksena, joka on käännetty myös saksaksi. Hänen jälkeenjäänyttä aineistoaan on tallentanut Ruotsissa Krigsarkivet ja Nordiska Museet.
Hän oli kykenemätön työskentelemään 1853 jälkeen sairauden vuoksi. thumb|left|300px|Puu maisemassa. Göteborgin taidemuseo.
thumb|right|Johan Lefrén, 1861
Dr. Horrible’s Sing-Along Blog
Dr. Horrible’s Sing-Along Blog on vuonna 2008 internetissä julkaistu kolmiosainen musikaali. Musikaalin pääosissa ovat superroisto Tohtori Kamala (Neil Patrick Harris), hänen perivihollisensa Kapteeni Vasara (Nathan Fillion) sekä Penni (Felicia Day), johon molemmat ovat ihastuneet.
William Albright
William Albright on seuraavien henkilöiden nimi:
Mark Robson
Mark Robson (4. joulukuuta 1913 Montréal, Québec, Kanada – 20. kesäkuuta 1978 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja leikkaja.
Ura
Kun Lewtonin vakio-ohjaaja Jacques Tourneur sai muita tehtäviä RKO:lla, Lewton antoi ohjaustyöt Robsonille ja Wiselle. Robsonin ensimmäinen ohjaus oli Seitsemäs uhri 1943. Hän ohjasi Lewtonille vielä neljä elokuvaa: Aavelaiva (1943), Kotirintaman ongelmanuoret (1944) sekä Boris Karloffin elokuvat Tuhoon tuomittu saari (1945) ja Bedlam – kauhujen talo (1946). Hän lähti RKO:lta 1948 ja ryhtyi ohjaamaan elokuvia Stanley Kramerille.
Nyrkkeilysankari (1949) oli Kirk Douglasin tähdittämä film noir -elokuva, joka sai peräti kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. Hupsu sydämeni (1949) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta. Kaksi Oscar-ehdokkuutta sai myös Kirkas voitto (1951), Haluan sinut! (1951) saatua "vain" yhden.
Peyton Place – vihan tyyssija (1957) oli suosittu romanttinen draama, joka sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta, muun muassa Robsonille parhaan ohjauksen ehdokkuus. Kuudennen onnen majatalo (1958) oli Ingrid Bergmanin tähdittämä elämäkertaelokuva, joka toi Robsonille toisen ja viimeisen Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Paul Newman ja Ina Balin olivat pääosassa vuonna 1960 valmistuneessa Rahalla ei rakkautta -draamassa. Newman näytteli myös Takaa-ajettuna elokuvassa vuonna 1963. Kuoleman juna (1965) pääosassaan Frank Sinatra sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta efektisuunnittelusta. Nukkelaakso on vähän arvostettu hittielokuva vuodelta 1967, joka tuotti maailmanlaajuisesti peräti 50 miljoonaa dollaria. Elokuva sai myös yhden Oscar-ehdokkuuden.
Maanjäristys (1974) jäi Robsonin uran suurimmaksi taloudelliseksi menestykseksi ja viimeiseksi suurelokuvaksi. Los Angelesiin iskevää voimakasta maanjäristystä kuvannut klassikko oli aikaansa edellä erikoistehosteiden osalta, ja saikin neljä Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti lähes 80 miljoonaa dollaria.
Atlantin pikajuna jäi Robsonin viimeiseksi ohjaustyöksi. Sen ensi-ilta oli vasta ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 1979, koska Robson ei ehtinyt viimeistelemään sitä. Myös näyttelijä Robert Shaw kuoli tuotannon ollessa kesken.
Sauvo
Sauvo on Suomen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Entinen Karunan kunta liitettiin Sauvoon vuonna 1969.
Sauvon naapurikunnat ovat Kaarina, Kemiönsaari, Parainen, Paimio ja Salo.
Sauvon vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1957.
Sauvoon sijoitettiin viime sotien jälkeen Uudenkirkon siirtoväkeä.
Maantiede
Sauvo sijaitsee Paimionlahden ja Halikonlahden välisellä kannaksella Kemiönsaaren pohjoispuolella. Karunanselkä ja Halslahdenselkä erottavat Sauvon Kemiösaaren kunnasta. Pohjoisessa Sauvolla on maarajaa Paimion ja Salon kanssa.
Sauvon suurimmat joet ovat Sauvonjoki, Ruonanjoki ja Vallerinnanoja, joista Sauvonjoki ja Vallerinnanoja laskevat kuivuneeseen Sauvonlahteen. Sauvonjoen suistossa sijaitseva Tapilanlahden alue on Sauvon ainoa Natura-kohde. Se on linnustollisesti monipuolinen, ja myös alueen kasvillisuus on monipuolista ja varsinkin edelleen laidunnettujen rantaniittyjen, pienialaisten ketojen sekä tervaleppähaan kasvisto on hyvin edustavaa.
Lahden pohjukasta on muodostunut Leiskunsyvän järvi. Kunnan alueella on kolme muuta järveä: Timarinjärvi, Silkkilänjärvi ja Koorlanjärvi, joista Silkkilänjärvi on kunnan suurin. Sauvon eteläosassa on lukuisia saaria, joista suurin on Kupiluoto joka on yhdistetty mantereeseen sillalla.
Sauvosta on matkaa Saloon 28 kilometriä, Turkuun 32 kilometriä ja Helsinkiin 140 kilometriä.
Kylät kirkonkirjojen mukaan
Tässä on lista Sauvon kylistä kirkonkirjojen mukaan. Osa nimistöstä on vanhassa kirjoitusasussa.
Alsila, Ampola (Amböle), Arpalahti (Britsböle), Dikarböle, Finskylä, Foutila (Fougdila), Haarakallio, Hallela, Hovila (Holvastböle), Huovila (Haddböle), Hännikböle, Hännälä, Härmälä, Ingniemi, Isomäkipää, Isopalike, Isosilkkilä, Jokipyöli (Flossböle), Järvenkylä, Kalainen, Kaukola, Kavalto, Kirkonkylä, Knappböle, Koorla, Korpela, Korsnäs, Korvala, Koski, Kosundböle, Kotikylä (Hemböle), Kouttu (Koutböle), Kriipilä (Gripsböle), Kuggböle, Kursalo, Laairinen, Lattmark, Lautkankare, Liesniemi, Liivala, Louhela (Birkkärr), Luola, Lurböle, Marike, Martböle, Mattböle, Mäenala, Naarslahti, Nummenpää, Osmalahti, Patainen (Paddais), Palosuo (Brännkärr), Pappila, Patarautila, Pyrilä, Raitniemi, Rajalahti (Rölax), Rikaniemi (Rikarnäs), Ristniemi, Ruona (Runa gård), Ruonlahti, Salmensuu, Salmi, Sarapisto, Saustila, Sillankorva, Sillanpää, Siuri, Skörsböle, Slätsböle, Sodaböle, Sorrböle, Sunnanberg, Suomenmäki (Finnkulla), Svartsböle, Sydänmaa, Tali (Dal), Tallböle, Tanskala (Danskulla), Tapila, Timperlä, Uotila (Uotkulla), Vaanila (Västerkulla), Vahtinen, Vartsalo, Vesti, Vähäkylä, Vähämäkipää, Vähäpalike, Vähäsilkkilä, Ylistaro, Åkers.
Entiseen Karunan kuntaan kuuluneet kylät on lueteltu Karuna-artikkelissa.
Black Market Music
Black Market Music on Placebon kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2000. Albumin levyttäminen kesti yhdeksän kuukautta, joka on pisin aika, jonka yhtye on kuluttanut albumin nauhoittamiseen. Black Market Music on omistettu Scott Pieringin muistolle.
Sauvo
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Sauvossa oli 3 007 asukasta, joista 1 253 asui taajamassa, 1 736 haja-asutusalueilla ja 18:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Sauvon taajama-aste on 41,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Sauvon kirkonkylä.
Historia
pienoiskuva|Karunan kyltti Sauvossa on tehty runsaasti arkeologisia löytöjä rautakaudelta. Kirjallisissa lähteissä Sauvo mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1335, jolloin Turun tuomiokirkon Mustan kirjan mukaan Sauvon ensimmäinen tunnettu kirkkoherra Ascerus päätti testamentata Korpelasta hankkimansa maatilan Turun tuomiokirkolle.
Sauvon kirkko on nykykäsityksen mukaan palvellut seurakuntaansa 1400-luvulta. Keskiaikaisen harmaakivikirkon holvit on rakentanut 1460-luvulla Pietari Kemiöläinen. Seuraavalla vuosikymmenellä valmistui kalkkimaalauskoristelu. Nämä ovat olleet jälleen nähtävissä vuodesta 1971, jolloin konservointityö saatiin päätökseen. Aatelissukujen mahtiajoista on Sauvon kirkossa muistona harvinaisen runsas kokoelma puisia hautavaakunoita.
Karunan kappeliseurakunta syntyi 1600-luvun lopulla, jolloin Karunan kartanon isäntä Arvid Horn af Åminne rakennutti seurakunnan kirkon. Tämä vanha puukirkko luovutettiin Seurasaaren ulkomuseolle. Arkkitehti Josef Stenbäckin piirtämä uusi kivikirkko valmistui vuonna 1910. pienoiskuva|[[Karunan kirkko]]
Kartanoperinne heijastuu myös kunnan vaakunassa. Siinä kannukset viittaavat paikkakunnan historian aatelismahtiin. Naakka eli sauvolaisittain ”hakkinen” on asustanut kirkon tornirakennelmissa lähes seitsemän vuosisataa.
Talous
Vuonna 2015 Sauvossa oli 736 työpaikkaa, joista 20 % alkutuotannossa, 17 % jalostuksessa ja 60 % palvelualoilla.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat polttonestekuljetuksiin erikoistunut kuljetusliike T. Rusi Oy, Metalliasennus Huuhka Oy ja kasvinviljelyä harjoittava J.Suominen Oy.
Väestö
Sauvossa asui 31.12.2021 yhteensä 2959 henkeä. Näistä suomenkielisiä oli 2774 eli 93,7% väestöstä. Ruotsinkielisiä oli 80 eli 2,7%. Vieraskielisiä oli kunnassa 105 eli 3,5%. Vieraskielisistä ryhmistä tärkeimmät olivat ukraina (36 puhujaa), viro (18 puhujaa), venäjä (15 puhujaa) ja puola (10 puhujaa).
Väestöstä 73,4% kuului vuonna 2021 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ja 2,1% muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. 24,6% ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Liikenne
Sauvon kautta kulkee seututie 181, joka alkaa Liedon Tarvasjoelta valtatieltä 10 ja kulkee Paimion ja Sauvon kautta päättyen Kemiönsaareen. Paimion eteläosassa tie risteää seututie 110 ja valtatie 1 (E18) kanssa, jotka tarjoavat yhteyden Turun ja Helsingin suuntiin. Tie ylittää Sauvon ja Kemiönsaaren välisen Kemiönsalmen Rungonsalmen siltaa pitkin. Vuonna 1972 valmistuneet tieyhteys ja silta korvasivat kaksi lossia, Eknäsin lossin hieman sillan länsipuolella ja Rajalahden-Lappdalin lossin vanhalla Sauvo–Kemiö-maantiellä noin kuusi kilometriä sillasta itään.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sauvossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat :
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Sauvon kunnan nykyisellä alueella :
Ruokakulttuuri
Sauvon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla palvikinkun paloista, lantusta ja perunasta keitetty holomuussi sekä makea hapanleipä setsuuri.
FDF Mod
FDF Mod (Finnish Defence Forces Mod) on suomalaisen harrasteporukan kehittämä modifikaatio Operation Flashpoint-, Armed Assault- ja ARMA 2 -peleihin. FDF Mod on ensimmäinen kattava Operation Flashpointille julkaistu total conversion -modifikaatio. Suurimmat muutokset FDF Mod tuo merkittävänä realismilisänä ja nimensä mukaisesti lisäten peliin Suomen puolustusvoimien yksiköitä. Modin perusperiaatteena on ollut tarjota puitteet niin yksin- kuin moninpeliin ja tuoda peliin suomalaiset yksiköt sopivien vastapuolten kera, pitäen osapuolten väliset voimasuhteet likimain tasapainossa.
FDF mod 1.4 for OFP Resistance
thumb|FDF Mod 1.4|150px|right Kehitystyö alkoi suomalaisten Operation Flashpoint -pelaajien löytäessä yhteisen kiinnostuksen aiheen syystalvella 2002. Ensimmäinen julkaisu (1.0) tapahtui 20. kesäkuuta 2003. Julkaisu saavutti suurta huomiota peliyhteisössä ja oli osaltaan mukana luomassa vahvaa modausperinnettä. Vaikka ensimmäinen versio oli hyvin kattava – sisältäen esimerkiksi 16 suomalaista ääniprofiilia, joissa yli 3 000 äänitiedostoa – siitä puuttui vielä tärkeitä osia. Jyväskyläläinen metalliyhtye Airut lainasi kappaleitaan modin tehtävien ja myöhemmin kampanjan taustamusiikiksi.
Vielä saman vuoden 28. joulukuuta kehittäjät julkaisivat modista version 1.2. Merkittävin lisäys oli yksinpelikampanja. Kampanjassa suomalainen rauhanturvaaja Petri Honka joutuu tehtäviin kuvitteelliselle Nogovan saarivaltiolle. Rauhanturvaoperaation alkupuoli on hyvin rauhallista partiointia ja siviiliväestön parissa toimimista, kunnes huhut Venäjän tukemien kommunistipartisaanien valtataisteluun palaamisesta muuttuvat todellisuudeksi.
Kehittäjät julkaisivat version 1.3 16. kesäkuuta 2004. Lukuisten yksikkö-, ase- ja ajoneuvolisäysten lisäksi julkaisussa oli Maldevic-saari. Tämä kuvitteellinen saari sijaitsee Balkanin niemimaalla ja on teemaltaan syksyinen. Saaren mukana tulivat joukko-osastot saaren kuvitteelliselle hallitukselle ja kapinallisille.
Toinen modia päivittämätön julkaisu, 11. helmikuuta 2005, antoi lumipeitteen aiemmin julkaistulle Maldevic-saarelle.
Yksi suurimmista pelaajien toivomista lisäyksistä eli suomalaiset joukot talvisotaan ja jatkosotaan julkaistiin 1.4-version muodossa 10. joulukuuta 2005. Julkaisu sisälsi myös teemaan sopivan saaren, Rukajärven, niin kesä- kuin talviasussa. Lisäksi mukana olivat vastapelurit Puna-armeijan muodossa, joiden historiallisesti oikeaan ulkoasuun oli panostettu suuresti.
Toistaiseksi viimeisin julkaisu (6. helmikuuta 2006) Operation Flashpointille on FDF: Suursaari, joka on maantieteellisesti ja soveltuvin osin kasviston osalta realistinen esikuvaansa Suursaareen nähden. Saariprojektin suunnittelu ja toteutus tapahtui yhteistyössä kehittäjien ja tšekkiläisen CSLA-modin kesken.
FDF mod for Armed Assault
Ensimmäinen laajempi julkaisu Armed Assaultille tapahtui 19. joulukuuta 2008, kun versionumeroa 1.0 kantava paketti näki päivänvalon. Kampanjassa suomalaiset rauhanturvajoukot ovat rauhoittelemassa tilannetta Armed Assaultin Sahrani-saarella sekä uudella Podaga-saarella. Aiempien julkaisujen tavoin tälläkin kertaa mukana ovat suomenkieliset radioprofiilit sekä perusvalikoima suomalaisen jalkaväen aseistusta ja ajoneuvoja.
Modin sisältöä - FDF mod for OFP Resistance
thumb|FDF Mod 1.3|150px|right Pelattavaa maastoa modissa on yhdentoista (joista 9 Operation Flashpointiin, yksi Armed Assaultiin ja yksi ARMA 2:een) erilaisen saaren verran, luultavasti yhteensä lähellä tuhatta neliökilometriä. Saarten maasto vaihtelee pohjoismaisesta, keskieurooppalaisten lehtimetsien kautta aina kuivaan afrikkalaiseen aavikkoon.
Erilaisia pelaajaluokkia modissa on kymmenittäin. Suomen puolustusvoimista mukana ovat likimain kaikki koulutushaarat; esimerkiksi jääkärit, panssarijääkärit, rannikkojääkärit, laskuvarjojääkärit, sissit, pioneerit, taistelusukeltajat ja niin edelleen. Muita osapuolia ovat esimerkiksi erilaiset Venäjän federaation asevoimien ja ministeriöiden alaiset joukot, kuvitteellisten Al Maldajahin ja Maldevicin hallitusten ja kapinallisten joukot. Modissa on myös siviilihahmoja, sisältäen esimerkiksi poliiseja ja sotilaskotityöntekijän.
Ajoneuvoja modissa on samoin kymmeniä. Suomen armeijaa edustavat muun muassa jatkosodan ratkaisutaistelujen tärkeä Sturmgeschütz III-rynnäkkötykki ja moderni Leopard 2 A4 -taistelupanssarivaunu. Vesielementtiin löytyy esimerkiksi Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene ja ilmoille lentoaluksia helikopterista tiedustelulennokkiin.
Modin sisältöä - FDF mod for Arma Queen Cambit
Armed Assault versio modista ei sisältänyt saarta ja pelaajaluokkien ja ajoneuvojen määrä oli aiempaan OFP Resistance versioon nähden suppeampi. Armed Assaultin modaus poikkesi huomattavasti aiemmasta OFP Resistancen modauksesta ja työmäärä kasvoi moninkertaiseksi.
* FDF Rapid Deployment Force Soldiers with several variations * FDF Special Jaegers with several variations * Sisu XA-360 (Patria AMV) * Landrover Defender * Completely new Podaga island * All Armed Assault sounds replaced * 8 new Finnish radio voice profiles * King’s Gamble single-player campaign * Multi-player missions
Modin sisältöä - FDF mod for ARMA II & Operation Arrowhead
Tähän modiin saatiin mukaan aiemmin irrallisena julkaistu FDF: Podogorsk Island päivitettynä versiona sekä tällä hetkellä puolustusvoimien käytössä olevaa kalustoa oli mallinnettua seuraavan listan mukaisesti.
Joel Otto
Joel Otto (s. 29. lokakuuta 1961 Elk River, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä, joka valmentaa WHL:ssä pelaavaa Calgary Hitmeniä. Otto voitti Stanley Cupin Calgary Flamesin paidassa vuonna 1989.
FDF Mod
Modin sisältöä - FDF mod for ARMA II & Operation Arrowhead
* FDF Rapid Deployment Force Soldiers with several variations * FDF Special Jaegers with several variations * FDF Jaegers with several variations * FDF pilots * FDF AFV crews * FDF firearms and launchers * Leopard 2A4 main battle tank * T-72M1 main battle tank * BMP-2 infantry fighting vehicle * Sisu XA-360 M2 armored personnel carrier (Patria AMV) * Scania R500 truck with ammo, repair and refuel variants * Landrover Defender 5D 4×4 * F-18C Hornet air superiority fighter * NH90 transport helicopter with armed and unarmed variants * 12.7 ITKK 96 heavy machinegun * 10 new Finnish radio voice profiles * Custom sounds for FDF weapons * FDF: Podagorsk Island (v1.1) * FDF: Operation Purgatory campaign (single-player or co-op up to 4 players) * Multiplayer missions
Joel Otto
Otto kuului Yhdysvaltojen vuoden 1996 maailmancupin voittaneeseen joukkueeseen. Hän toimi urallaan myös Yhdysvaltain maajoukkueen kapteenina vuoden 1991 Kanada-cupissa.
FDF Mod
Modin sisältöä - FDF mod for ARMA II & Operation Arrowhead
Iso poikkeus OFP Resistance ja Armed Assaultiin tehdyihin versiohin, oli se että tässä modissa musiikki oli suomalaisen Celestian Aeon Projectin tuottamaa.
Ranskan kunnallisvaalit
Vaalitapa
Kunnanvaltuustojen jäsenet valitaan yleisillä ja suorilla vaaleilla aina kuuden vuoden kaudeksi kerrallaan. Vaalien salaisuus ei ole yhtä täydellinen kuin Suomessa, sillä Ranskassa voi äänestää valtakirjalla toisen puolesta.
Kunnanvaltuustojen jäsenet voidaan valita uudelleen. Ranskassa kuntien erot väkiluvun suhteen ovat todella suuria aina muutamasta kunnan asukkaasta miljoonien suurkaupunkeihin. Näin olen valtuutettujen määrä vaihtelee kunnan koon mukaan:
Äänestäjät
Äänestysoikeutettuja ovat kaikki myös Ranskan kansallisissa vaaleissa äänioikeuden omaavat kansalaiset, eli kaikki jotka:
Äänestäjä voi äänestää vain oman vaalipiirinsä, eli kuntansa ehdokkaita, kuitenkin suurissa kaupungeissa kuten Lyon, Marseille ja Pariisi kaupunki on jaettu pienempiin vaalipiireihin eli arrondissementteihin eli kaupunginosiin.
Ehdokkaat
Ranskan kunnallisvaaleissa voivat olla ehdokkaina henkilöt, jotka:
Vaalilain 10. artiklan mukaan on kiellettyä olla ehdokkaana useammassa kunnassa.
Kunnanjohtaja
Kunnanjohtajan eli määri valitsevat kunnanvaltuuston jäsenet. Hän voi kuitenkin erota tehtävästään vaalikauden aikana ja hänet voidaan myös erottaa, kuitenkaan kunnassa ei tarvitse suorittaa uusia kunnallisvaaleja tämän tähden. Vuodesta 2002 lähtien on ollut mahdollista, että valtuutettu on valittu myös kuntien muodostaman kuntayhtymän puheenjohtajaksi. Tämän valinnat suorittavat kuntayhtymän valtuustojen valitsemat edustajat.
Euroopan unionin jäsenmaiden kansalaiset
Vuoden 2001 vaaleista lähtien Ranskan kunnallisvaaleihin ovat voineet osallistua myös muiden Euroopan unionin jäsenmaiden kansalaiset. Heillä on äänioikeuden lisäksi mahdollisuus olla ehdokkaana ja siten tulla valituksi valtuustoon. Tätä ehdokkuutta ja sen toteutumista säätelee Maastrichtin sopimus ja sen artikla 8B.
Kuitenkaan nämä eurokansalaiset eivät nautin täydellisiä oikeuksia vaalissa, sillä vuoden 1958 perustuslain artikla 88-3 rajoittaa heidän mahdollisuuttaan tulla valituiksi määreiksi tai apulaismääreiksi.
Jotta eurokansalainen voisi kirjoittautua Ranskan vaalilistalle hänen on:
Jerkcity
pienoiskuva|Jerkcityn strippi Jerkcity on englanninkielinen päivittäinen verkkosarjakuva. Ensimmäinen osa ilmestyi 17. elokuuta 1998. Sarjakuvan luoja on Michael Lopp. Sarjasta on julkaistu albumi The Big Book of Jerkcity.
Jerkcityn hahmot
Jerkcityn pääosissa ovat neljä hahmoa:
Jerkcityn laatiminen
Jerkcityn vuorosanat on koottu tuhansien koomisten chatistä kerättyjen otteiden kokoelmasta. Kuvitukset on tehty Microsoft Comic Chat -ohjelmalla syöttämällä repliikit IRC-boteilla.
The Big Book of Jerkcity
pienoiskuva|The Big Book of Jerkcity. Kannessa Jerkcityn hahmot, vasemmalta Deuce, Pants, Rands ja Spigot Jerkcitystä on julkaistu albumi The Big Book of Jerkcity. Albumissa on 128 sivua. Sitä otettiin yksi 200 kappaleen painos, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2003.
Kuban Airlines
Kuban Airlines oli venäläinen lentoyhtiö, joka operoi lähinnä Venäjän sisäistä liikennettä Krasnodarista käsin. Ulkomaanlentoja yhtiöllä oli mm. Frankfurtiin.
Yhtiö lopetti toimintansa talousvaikeuksien vuoksi 11. joulukuuta 2012.
Historia
Yhtiö perustettiin ja se aloitti toimintansa vuonna 1932 osana Aeroflotia, ja se yksityistettiin vuonna 1992. Sen omistus jakaantui valtion (51%) ja työntekijöiden (49%) kesken.
Reittikohteet
Kuban Airlines lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin (tammikuu 2005):
Laivasto
Elokuussa 2006:
Nilmar
175 senttimetriä pitkä Nilmar on voittanut sekä Brasilian että Ranskan liigamestaruudet ja lisäksi Ranskan Supercupin. Kaikki nuo kolme titteliä tulivat vuonna 2005. Lisäksi hän oli vuonna 2003 voittamassa Brasilialle alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta. Kauden 2004–2005 Mestarien liigassa Nilmar pelasi Lyonin paidassa yhdeksän ottelua ja teki niissä neljä maalia. Nilmar siirtyi 25. heinäkuuta 2009 Villarrealiin joukkueen siihen asti kalleimpana pelaajahankintana. Villarreal maksoi hänestä 11 miljoonaa euroa.
Nilmar pelasi Brasilian alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäiset Brasilian miesten maajoukkueen ottelut hän pelasi CONCACAF Gold Cupissa 2003 Brasilian osallistuessa turnaukseen erikseen kutsuttuna eteläamerikkalaisjoukkueena. Nilmar pelasi turnauksessa neljä ottelua, myös loppuottelun, jonka Brasilia hävisi Meksikolle jatkoajalla. Hän kuului Maanosaliittojen cupin 2009 voittaneeseen joukkueeseen mutta pääsi kentälle vain vaihtopelaajana yhdessä alkulohko-ottelussa. MM-kilpailuissa 2010 hän pelasi neljä ottelua, joista yhden kokonaan ja kolmessa runsaat kymmenen minuuttia kussakin tultuaan vaihdosta kentälle. Hän pelasi kaikkiaan 24 maaottelua, joista viimeisen kesäkuussa 2011. Hän teki maaotteluissaan yhdeksän maalia, joista kolme MM-karsintaottelussa Chileä vastaan syyskuussa 2009.
Filip Sveningsson
Seuraura
Sveningsson on Gislaveds SK:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran U16-junioreiden kapteenina. Kaudeksi 2014–2015 Sveningsson siirtyi HV71:n junioreihin. Hän oli seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 22 osumallaan. Kaudella 2015–2016 Sveningsson oli HV71:n J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä sekä J18 Elitissä tehoilla 19+17=36 että J18 Allsvenskanissa tehoilla 17+18=35. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 15+14=29 seuran J20-junioreiden kolmanneksi paras maalintekijä Isac Brännströmin kanssa ja Sveningsson sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Sveningsson debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Sveningsson teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 20. joulukuuta 2016 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.42 minuuttia.
Calgary Flames varasi Sveningssonin kolmannella kierroksella 202. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Kaudella 2017–2018 hän oli HV71:n J20-junioreiden toiseksi paras pistemies tehoilla 17+22=39. Pudotuspeleissä Sveningsson oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+6=10. J20 SuperElitin finaalissa 2. huhtikuuta 2018 vieraissa Växjö Lakers HC:tä vastaan hän teki HV71:n 1–2-voittomaalin jatkoajalla ajassa 70.27 ja se ratkaisi joukkueelle sarjan mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana SHL:ssä 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2018–2019 Sveningsson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.
Maajoukkueura
Sveningsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin Sveningsson voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 14 nuorten ja 22 poikien maaottelua.
Deji Aliu
Deji Aliu (s. 22. marraskuuta 1975 Lagos, Nigeria) on nigerialainen pikajuoksija.
Aliu karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 60 metrin juoksun alkuerissä ajalla 6,59. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä ajalla 20,78. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui viidenneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä ajalla 6,58. Samoissa kisoissa hän teki uuden Afrikan sisäratojen ennätyksen ajalla 6,48. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa 100 metrin toisissa alkuerissä. Nigerian pikaviestijoukkueessa hän sijoittui kolmanneksi, mutta joukkue hylättiin kun selvisi, että Innocent Asonze oli jäänyt jo kesäkuussa 1999 kiinni dopingin käytöstä. Samana vuonna Aliu sijoittui All-Africa Games -kisoissa neljänneksi 100 metrillä ja juoksi Nigerian pikaviestikultaa voittaneessa joukkueessa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän karsiutui välierissä.
Aliu juoksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 karsiutuen 60 metrin välierissä. Seuraavana vuonna hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,15. Hän selviytyi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 60 metrin loppukilpailuun, jossa sijoittui kahdeksanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti ensimmäisen Nigerian mestaruutensa 100 metrillä. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän juoksi 100 metrillä viidenneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi. Samana vuonna hän voitti All Africa Games -kisoissa 100 metrin kilpailun ennätysajallaan 9,95.
Ateenan olympialaisissa 2004 Aliu karsiutui toisissa alkuerissä 100 metrillä toisissa alkuerissä, mutta pikaviestissä hän oli mukana voittamassa olympiapronssia. Seuraavana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa myös toisissa alkuerissä. Vuonna 2006 hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin alkuerissä sekä Kansainyhteisön kisoissa 100 metrin välierissä.
Nikolai Putilov
thumb|Nikolai Putilov Nikolai Ivanovits Putilov (, 1820–1880) oli venäläinen valtioneuvos ja Pietarin huomattavimpia 1800-luvun teollisuusmiehiä.
Putilovin isä oli vuoden 1812 sodan invalidi ja kohosi maan ylhäisaateistoon. Nikolai Putilov toimi valtionhallinnossa kollegineuvoksena ja myöhemmin hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon. Kun Krimin sota lisäsi terästuotteiden kysyntää, Putilov siirtyi vuonna 1857 metalliteollisuuden yrittäjäksi. Hänen läheiset suhteensa keisarilliseen hoviin auttoivat yritystä saamaan valtiolta tilauksia, esimerkiksi tykkiveneitä. Vuonna 1868 hän osti Venäjän valtion rauta- ja teräsvalimon ja nimesi sen Putilovskiksi, Putilovin tehtaiksi. Vuonna 1864 hän osallistui Obuhovin terästehtaan perustamiseen.
Putilov Suomessa
Putilov osti vuonna 1857 Savosta Huutokosken ja Haapakosken ruukit. Huutokoskelle hän rakennutti kaksi putlausuunia, valssilaitoksen ja konepajan. Koska hänen Pietarin teräsvalimonsa tarvitsivat yhä enemmän raaka-ainetta, hän perusti Oravin ruukin 1868. Oraviin rakennettiin kaksi masuunia, neljä putlausuunia ja valssilaitos. Suomen tehtaat toimivat aluksi nimellä Putilovin rauta-yhtiö, myöhemmin osakeyhtiönä Putilovska Jernverksbolag ja niiden yhteisarvo oli 2,7 miljoonaa markkaa. Tuotanto jäi kuitenkin suunniteltua pienemmäksi ja yritys kärsi pääomien puutteesta. Putilov yritti saada suuren lainan Suomen Pankista, mutta hanke epäonnistui. Vuonna 1879 yhtiön omaisuus huutokaupattiin.
Australia kesäolympialaisissa 1896
Australia osallistui Ateenan olympialaisiin 1896 yhden urheilijan joukkueella. Ainoa urheilija oli Edwin Flack, joka osallistui olympialaisissa yleisurheilun ja tenniksen kilpailutapahtumiin.
Déspoina Achladióti
Déspoina Achladióti (, s. 1893/1898 – k. 13. toukokuuta 1982) oli kreikkalainen, pienellä Ron saarella lähellä Turkin rannikkoa asunut nainen, joka nosti vuosikymmenten ajan joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon, ja veti sen illan tullen alas. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti tunnetaan kreikaksi nimellä ”Kyrá tis Ro” eli ”Ron rouva”.
Australia kesäolympialaisissa 1896
Flack voitti kultaa sekä 800 että 1 500 metrillä. Hän osallistui myös maratonille, mutta keskeytti sen. Tenniskilpailuissa Flack karsiutui kaksinpelissä ensimmäisellä kierroksella. Nelinpelissä hän sijoittui kolmanneksi brittiläisen George S. Robertsonin kanssa.
Déspoina Achladióti
Elämä
thumb|250px|Ron ja Kastelórizon saarten sijainti Turkin edustalla. Achladióti syntyi vuonna 1893 tai toisen lähteen mukaan vasta vuonna 1898, pienellä Turkin edustalla sijaitsevalla Kastelórizon saarella. Tuolloin saari oli osa osmanien valtakuntaa. Vuonna 1927 Achladióti yhdessä Kóstas-nimisen puolisonsa ja ikääntyneen äitinsä kanssa purjehtivat läheiselle Ron saarelle. Achladiótilla ei ollut mitään siteitä saareen, eikä hän milloinkaan kertonut miksi hän muutti sinne. Rolla Achladióti piti vihannestarhaa sekä kasvatti muutamia kanoja ja vuohia. Achladiótin puoliso kuoli vuonna 1940. Samaten äiti menehtyi toisen maailmansodan aikana, ja hänet Achladióti itse souti Kastelórizon saarelle haudattavaksi. Lapsia Achladiótilla ei ollut.
Ron saarella Achladióti alkoi nostaa joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon ilman, että kukaan käski näin tehdä. Auringon laskiessa hän laski lipun. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti jatkoi lipunnostoa vuosikymmenet aina kuolemaansa asti vuonna 1982. Kuollessaan hän oli 89-vuotias tai toisen lähteen mukaan 84-vuotias.
Perintö
Achladióti sai täydet sotilaalliset hautajaiset, ja hänet haudattiin Rolle. Muun muassa Kreikan presidentti Károlos Papoúlias on vieraillut hänen haudallaan. Nykyisin saarella on pieni sotilasyksikkö, joka nostaa ja laskee Achladiótin tavoin lipun päivittäin. Saaren luoteisosan Aï-Giórgiksen lahdessa sijaitsee pieni satama, jossa sijaitsee kaksi pientä taloa. Achladióti on asunut näissä.
Achladiótia on Kreikassa verrattu Boudiccaan ja Jeanne d’Arciin, sillä tämän aseena oli vain hulmuava Kreikan lippu. Achladióti onkin pitkään ollut kreikkalaisen uhmakkuuden symboli Turkin kanssa käydyissä Egeanmeren aluekiistoissa. Achladiótin tunnettavuus levisi laajemmalle 1970-luvun puolivälissä, kun Kreikka ja Turkki olivat ajautumassa sotaan Kyproksen kriisin vuoksi. Tällöin esimerkiksi joitain turkkilaisia toimittajia saapui Rolle ja nosti sinne Turkin lipun.
Achladióti oli aiheena vuonna 1983 julkaistussa postimerkissä. Lokakuussa 1989 Ródoksen kaupungissa sijaitsevalle aukiolle pystytettiin Achladiótin rintakuva.
Simon Boccanegra
thumb|200px|Vuoden 1881 uudistetun version ensimmäisen painoksen libreton kansi. Simon Boccanegra on Giuseppe Verdin säveltämä prologin ja kolme näytöstä sisältävä ooppera, jonka italiankielisen libreton kirjoitti Francesco Maria Piave. Libretto pohjasi Antonio García Gutiérrezin näytelmään Simôn Bocanegra. Ooppera sai ensi-iltansa Venetsian Teatro La Fenicessä 2. maaliskuuta 1857.
Myöhemmin librettoa korjasi Arrigo Boito, ja uuden, korjatun oopperan ensi-ilta oli Milanon Teatro alla Scalassa 24. maaliskuuta 1881.
Kalsedoni
thumb|200px|Kalsedonia
Kalsedonilla tarkoitetaan kaikkia piilokiteisiä kvartseja, mutta myös erityisesti kalsedonin sinertävää muunnosta. Kalsedoni koostuu mikroskooppisen pienistä kvartsikiteistä ja on aina huokoinen ja näin ollen mahdollinen värjätä. Se esiintyy sintterimäisinä kuorina ja ontelotäytteenä ja on sameasti läpikuultavaa, lasikiiltoista ja kerroksellista. Kalsedoniesiintymiä on ympäri maailmaa.
Esiintyminen
Kalsedonia esiintyy Brasiliassa, Saksassa, Uruguayssa, Yhdysvalloissa, Venäjällä ja Australiassa.
Kalsedonityyppejä
thumb|300px|Hiottuja näytekiviä kaupan. Vasemmalta oikealle: tummansininen [[aventuriinilasi, oranssinpunainen karneoli, vihreä krysopraasi; vaaleanpunainen mangaanikalsiitti, sininen kalsedoni, keltainen sitriini.]]
Nils Jacobsson Fluur
Nils Jacobsson Fluur (s. noin 1670 Anundsjö, Ruotsi, kuolinvuosi tuntematon) oli ruotsalainen puuseppä, joka tuli tunnetuksi erityisesti kirkkoihin tekemistään saarnatuoleista ja muista kalusteita. Fluur muutti vuonna 1694 Piitimeen ja edelleen vuonna 1697 Tornioon, jossa hän sai seuraavana vuonna oikeudet toimia kaupunginpuuseppänä. Vuonna 1709 Fluur muutti Luulajaan.
Tyyli
Nils Fluurin teoksissa on vaikutteita renessanssista sekä barokista. Monissa hänen töissään toistuvat aiheina enkelit ja viiniköynnökset.
Rauhankappeli
thumb|Rauhankappeli [[Ivan Timiriasevin valokuvaamana vuonna 1919.]] Rauhankappeli eli Resvoin kappeli oli vuosina 1913–1920 Helsingin Katajanokalla Uspenskin katedraalin tontilla sijainnut ortodoksinen kappeli. Rauhankappeli pystytettiin Romanovien hallitsijasuvun vallassaolon 300-vuotisjuhlan ja vuonna 1809 solmitun Haminan rauhan eli Suomen Venäjän keisarikuntaan liittämisen 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Kappelin juhlalliset vihkiäiset sotilasparaateineen ja jumalanpalveluksineen olivat 27. lokakuuta 1913. Kappelin rakennustyö oli rahoitettu venäläisten toimeenpanemalla kansalaiskeräyksellä. Suomessa kappelia pidettiin Venäjän sortopolitiikan symbolina ja se rakennettiinkin ilman suomalaisten viranomaisten lupaa. Kappelin suunnittelusta oli järjestetty arkkitehtikilpailu, mutta rakennusta ei kuitenkaan toteutettu kilpailun voittaneen suunnitelman mukaisesti. Sen sijaan se toteutettiin venäläiseltä professori L. P. Šiškolta tilatun suunnitelman mukaisesti ja myös kappelin rakennustyöt tehtiin venäläisin voimin.
Suomen itsenäistyttyä kansallismieliset ylioppilaat tervasivat kappelin eräänä yönä keväällä 1919. Terva imeytyi kappelin vuolukivisiin seiniin niin lujasti ettei kappelin puhdistaminen onnistunut. Kappeli purettiinkin pian tämän jälkeen 1920. Kappelin kivet siirrettiin entiselle venäläiselle kaartinhautausmaalle, jossa ne lojuivat hautausmaan nurkassa 1930-luvun lopulle saakka ennenkuin niitä alettiin käyttää uudelleen.
pienoiskuva|center|Rauhankappeli tervattuna vuonna 1919
Roberto Sierra
Roberto Sierra (s. 1953) on puertoricolainen säveltäjä.
Roberto Sierralle on myönnetty American Academy of Arts and Lettersin musiikkipalkinto, Budapestin kevätfestivaalin palkinto ja Alienor-cembalokilpailun palkinto. Hänestä tuli vuonna 1989 Milwaukeen sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä.
Roberto Sierra on säveltänyt orkesteri-, kamari-, vokaali- ja soolomusiikkia. Eräs tunnetuimmista teoksista on vuonna 2006 kantaesitetty Missa Latina.
Kai Nurminen
Nurminen pelasi ammattilaisuransa aikana Ruotsin Elitserienissä HV71:ssä ja Frölundassa, NHL:ssä Los Angeles Kingsissä ja Minnesota Wildissa, IHL:ssa Cleveland Lumberjacksissa, Sveitsin liigassa Davosissa sekä SM-liigassa TPS:n lisäksi HPK:ssa ja Jokereissa, missä hän oli pettymys TPS-kausiin verrattuna. Kaudeksi hän palasi jälleen Turun Palloseuraan ja pelasi siellä aina vuoteen 2007 asti, kunnes siirtyi kaudeksi  jälleen HPK:hon. Kausi oli Nurmiselle vaikea, sillä hän kärsi loukkaantumisista.
Uran jälkeen
Nurminen on toiminut vuodesta 2010 lähtien liikenneopettajana. Hän tarjoaa opetusta niin moottoripyöriin, kuorma-autoihin kuin henkilöautoihinkin. Hän toimii myös varapuheenjohtajana SM-liiga Alumnissa.
Riian asema (Moskova)
Riian asema on yksi Moskovan yhdeksästä päärautatieasemasta. Se palvelee länteen, esimerkiksi kohti Velikije Lukia tai Latvian Riikaa suuntautuvaa henkilöliikennettä. Hallinnollisesti asema on Venäjän rautateiden Moskovan seudusta ja läntisestä alueesta vastaavan tytäryhtiön alaisuudessa (Moskovan rautatiet). Kaukoliikenteen osalta Riian asema on Moskovan pienimpiä päärautatieasemia
Rautatieasema sijaitsee Moskovan ydinkeskustan pohjoispuolella, linnuntietä 4,4 kilometriä Punaiselta torilta. Moskovan metron oranssin linjan (linja 6) Rižskaja-asema on aseman edustalla 200 metrin päässä.
Latvian pääkaupungin Riian päärautatieasemaa voidaan myös kutsua Riian asemaksi.
William Albright (säveltäjä)
William Hugh Albright (20. lokakuuta 1944 – 17. syyskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.
William Albright syntyi Garyssä, Indianassa, ja aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän opiskeli Juilliard Preparatory Departementissa 1959–1962, Eastman School of Musicissa 1962–1963, Michiganin yliopistossa 1963–1970 ja vuoden Pariisin konservatoriossa Olivier Messiaenin johdolla. Hän sai opetusta myös George Rochbergilta ja Max Deutschilta.
William Albrightille on myönnetty kaksi Koussevitzki-sävellyspalkintoa, Queen Marie Jose -palkinto ja American Academy of Arts and Lettersin palkinto. Hän yhdisteli teoksissaan monesti modernin taidemusiikin ja populaarimusiikin vaikutteita ja piti varsinkin ragtimesta. Urkumusiikin lisäksi Albrightin tuotantoon kuuluu muun muassa klarinettikvintetto ja cembalokonsertto.
William Albright kuoli Michiganin Ann Arborissa 1998. Hän opetti siihen saakka Michiganin yliopistossa. Hän oli kärsinyt useita vuosia alkoholismista.
Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali
Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali koostui järjestelmällisestä lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä pohjoisenglantilaisessa Rotherhamin kaupungissa South Yorkshiressa 1990-luvun alkupuolelta 2010-luvulle asti ja siihen liittyvästä paikallisviranomaisten haluttomuudesta reagoida tapauksiin. Enimmäkseen pakistanilaistaustaisten miesten uhreiksi joutui arviolta ainakin 1 400 lasta.
Vaikka muun muassa nuorisotyöntekijät raportoivat tapauksista, vähätteli lastensuojelun johto ongelmia, eivätkä poliisit priorisoineet lasten seksuaalisen hyväksikäytön tutkintaa, vaan sen sijaan heillä oli halveksiva asenne uhreja kohtaan. Lisäksi tekijöiden etninen tausta haluttiin salata rasismisyytösten pelossa.
Vuonna 2002 sisäministeriön teettämässä raportissa kritisoitiin Rotherhamin viranomaisia välinpitämättömyydestä lasten hyväksikäyttöä kohtaan, mutta virkamiehet eivät reagoineet siihen, vaan väittivät ongelmien olevan liioiteltuja ja raportin olevan asenteellinen. Vasta vuonna 2010 annettiin ensimmäiset tuomiot, kun tuomion sai viisi pakistanilaistaustaista miestä, joiden uhrit olivat 12–16-vuotiaita tyttöjä.
Elokuussa 2014 julkaistiin raportti, joka arvioi, että noin 1 400 lasta, heistä suurin osa valkoihoisia tyttöjä, oli joutunut seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi Rotherhamissa vuosina 1997–2013, ja että tekijät olivat enimmäkseen pakistanilaistaustaisia miehiä. Uhreja raiskasivat useat henkilöt, ja tyttöjä myös kuljetettiin muille paikkakunnille. Heitä myös pakotettiin katsomaan raiskauksia, uhattiin aseilla ja pahoinpideltiin. Joidenkin päälle kaadettiin bensiiniä ja uhattiin sytyttää se. Osa tytöistä tuli raskaaksi. Jotkut uhreista alkoivat vahingoittaa itseään, tekivät itsemurhan tai joutuivat huumekoukkuun.
Lopulta rikoksia tutkimaan perustettiin tutkintaryhmiä, jotka ovat saaneet aikaan useita tuomiota. Esimerkiksi helmikuussa 2016 kolme veljestä ja heidän sukulaisensa tuomittiin lapsiin kohdistuneista seksuaalirikoksista 10–35 vuoden rangaistuksiin. Myös kaksi brittiläistä naista sai tuomion, toinen ehdollista ja toinen 13 vuotta vankeutta. Lokakuussa 2016 tuomittiin kahdeksan miestä: heidän tuomionsa olivat 5–19 vuotta. Helmikuussa 2017 kuusi miestä sai 10–20 vuoden tuomiot. Kaksi miehistä huusi "Allah akbar", kun heitä vietiin pois oikeussalista. Lokakuussa 2018 tuomion sai seitsemän miestä ja vuonna 2014 perustetulla Operation Stovewoodilla oli meneillään 22 tutkintaa, joissa oli noin 300 epäiltyä uhria ja 150 tekijää.
Margit Lilius
thumb|Lilius enonsa [[Toivo Niskanen|Toivo Niskasen kanssa vuonna 1917.]] Margit Lilius (1940-luvun lopulta alkaen Mustapa, 10. heinäkuuta 1899 Helsinki – 2. maaliskuuta 1991 Oitti) oli suomalainen balettitanssija, jota pidetään Suomen ensimmäisenä klassisena ballerinana.
Margit Lilius syntyi Suomen ensimmäiseen tanssijasukuun: hänen enonsa oli miesten tanssin uranuurtaja Toivo Niskanen ja tätinsä tanssipedagogi Hilma Liiman. Margit Lilius sai oppia molemmilta, pääsi enonsa avulla koskettamaan Anna Pavlovaa ja esitti klassista varvastanssia ensimmäisenä suomalaisena Toivo Niskasen järjestämässä näytännössä vuonna 1917. Niskanen sai tytölle oppilaspaikan Pietarin Mariinski-teatterin balettikouluun, mutta tyttö ei halunnut jättää perhettään.