cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nico Robin
Aokiji ja CP9
Kun Olkihatut saapuivat Oikeuden tornin luokse, Robin yhä kieltäytyi tulemasta Olkihattujen mukaan, vaikka he olivat ainoat Oharan asukkaiden jälkeen, jotka ovat olleet hänelle kilttejä. Kuitenkin Robin uskoi, että jonain päivänä Olkihatut pettäisivät hänet. CP9:n johtaja, Spandam nauroi ja osoitti tornin yllä olevaa Maailmanhallituksen lippua, ja sanoi Maailmanhallitukseen kuuluvan yli 170 maata. Tämä suuri voima jahtasi Nico Robinia, ja vain hullu ottaisi Nico Robinin taakakseen tästä syystä. Luffy käski Sogekingiä polttamaan Maailmanhallituksen lipun, mikä oli sodanjulistus Maailmanhallitusta vastaan. Tämä oli Luffyn tapa kertoa Robinille, että hänen vihollisensa ovat myös Olkihattujen vihollisia. Robin järkyttyi ja tajusi, ettei todennäköisesti ketkään muut voisi olla hänelle yhtä hyviä ystäviä kuin Olkihatut. Muistaessaan Saulon sanoneen, että ketään ei ole luotu maailmaan täysin yksinäiseksi Nico Robin alkoi itkeä. Luffy käski Robinia sanoa ääneen, että hän haluaa elää. Nico Robin huusi niin, että kaikki varmasti kuulisivat, että hän haluaa elää. Olkihatut ryhtyivät Robinin pelastushommiin ja yksi kerrallaan he kukistivat kaikki CP9:n jäsenet, ja pakenivat jopa Buster Call -hyökkäykseltä. Viimeisenä tekonaan ennen Enies Lobbystä pakenemista Nico Robin katkaisi Spandamin selän "Seis Fleur Vääntö" -hyökkäyksellä.
Juhliessaan pakoa Water 7:ssä Olkihattujen ja muiden ystävien kanssa Robin törmäsi taas Aokijiin. Hän kertoi Robinille, että 20 vuotta sitten hän päästi Robinin menemään vain, koska Saulo oli hänen ystävänsä. Koska Robin ei ollut niinkin pitkän ajan aikana löytänyt paikkaansa maan päällä, päätti Aokiji panna kaikelle pisteen. Kuitenkin Enies Lobbyn tapahtumien jälkeen Aokiji huomasi, että Robin on löytänyt paikkansa. Tämän hän kuitenkin halusi kuulla vielä Robinin suusta. Kuullessaan haluamansa sanat Aokiji hymyili ja lähti sanoen Nico Robinille, että niin kauan kuin hän on elossa, ei Ohara ole kuollut. Aokijin lähdettyä hymyssä suin Robin liittyi taas ystäviensä kanssa juhlimaan.
Enies Lobbyn tapahtumien jälkeen Nico Robin sai uuden kiinniottopalkkionsa, 80.000.000 berryä uuden kuvan kanssa. Palkkion nousu oli todella pieni muihin Olkihattupiraatteihin verrattuna (lukuun ottamatta Chopperia). Luvussa 437 kun Franky kieltäytyi liittymästä Olkihattuihin, Nico Robin käytti voimiansa saadakseen Frankyn suostumaan (Robin rutisti Frankyn kiveksiä). Tämä oli tuskallisin mahdollinen pakottamiskeino ja jopa muut Olkihatut pyysivät Nico Robinia lopettamaan. Luffy jopa anoi ettei hän muuta Frankyä naiseksi. Robin hymyili ja sanoi, että kun merirosvo löytää aarteen, he eivät millään irrota siitä otettaan.
Voimat
thumb|200px|oikea|Hana Hana no Mi Robin on syönyt pirunmarjan nimeltä Hana Hana no Mi/Flower Flower Fruit/kukkakukkamarja, jonka antamien voimien avulla hän voi luoda ruumiinosiaan versoamaan mistä vain (paitsi merestä ja ilmasta), kuten esimerkiksi itsestään, esineistä ja seinistä. Hänen strategiset kykynsä ynnättynä pirunmarjavoimillaan tekevät hänestä yhden vaarallisimmista Olkihattujen jäsenistä. Esimerkiksi Alabastassa Robin voitti yksin suuren joukon merivoimia. Pirunmarjavoimiensa avulla hänen ei tarvitse itse liikkua minnekään hakemaan tiettyä esinettä huoneen toisesta päästä, vaan versoavien käsiensä avulla hän voi tuoda sen itselleen. Lisäksi hän voi taistella vihollistaan vastaan kaukaa. Voimat sopivat myös hyvin vakoiluun, sillä Robin voi kopioida silmiään ja korviaan esimerkiksi pöydän alle, josta kukaan ei osaisi epäillä vakoojan löytyvän. Taisteluissa Robin kopioi useimmiten käsiään ja hyökkää taittamalla vihollisen luita tai lyömällä monilla käsillä yhtä aikaa. Vihollisella on kuitenkin mahdollisuus iskeä käsiin voimalla, joka vahingoittaa Robinin oikeita käsiä. Tämä on Robinin heikkous. Vaikka Robinilla on mahdollisuus kopioida muitakin ruumiinosiaan, tähän mennessä on nähty hänen kopioivan vain käsiään, silmiään, korviaan ja jalkojaan.
Mangassa Eiichiro Oda paljasti, että Nico Robin voi kopioida ruumiinosiaan korkeintaan noin kaksisataa. Animessa tämä ei kuitenkaan päde, sillä neljännessä One Piece -elokuvassa, Dead End Adventure, Nico Robin vetää Going Merryn pois maan päältä tuhansien käsien avulla.
Robin tietää myös hyvin paljon historiasta ja kulttuureista. Hän on luultavasti ainoa maan päällä, joka enää osaa tulkita poneglyfeihin kirjoitettuja merkkejä. Tämän taidon avulla Robin aikoo selvittää Todellisen historian. Suurin osa taidoista on peräisin hänen lapsuuden ajoiltaan, jolloin hän salaa opiskeli Oharan kirjastossa. Nico Robin ei ole tavallista ihmistä nopeampi ja vaikka hänellä on pirunmarjavoimat, hän ei jaksa nostaa ilman pirunmarjavoimia kuin tavallisen naisen verran. Tämä tekee hänestä enemmän Usoppin ja Namin kaltaisen kuin esimerkiksi Zoron ja Sanjin, joilla on yli-inhimilliset voimat luonnostaan. Pirunmarjavoimiensa avulla hän kuitenkin sijoittuu voimakkaimpien jäsenten joukkoon.
Uusimmissa One Piece -luvuissa on paljastunut, että Robin voi myös lentää pirunmarjavoimiensa avulla vähän aikaa, viisi sekuntia. Hän luo selästään kasvamaan kaksi siipeä, jotka koostuvat molemmat 50:stä kädestä. Kahden vuoden aikahypyn jälkeen Robin on oppinut myös kloonaamaan itsensä.
Lista hänen hyökkäyksistään
Llista de personatges de One Piece
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira eli pitkäkarvainen collie (Rough Collie) on Skotlannista peräisin oleva koirarotu, missä sitä edelleen käytetään paimentamaan lampaita. Se muistuttaa ulkonäöltään shetlanninlammaskoiraa, mutta on selvästi kookkaampi.
Pitkäkarvaisesta colliesta on tullut suosittu seurakoira; maailman kuuluisin collie on Lassie, elokuvissa ja tv-sarjoissa näytellyt sankaricollie, jonka nimeä käytetään lähes synonyymina rodulle. Sisarrodun, lyhytkarvaisen collien, sanotaan eroavan pitkäkarvaisesta vain karvanlaadultaan.
Ulkonäkö
Collien säkäkorkeus on rotumääritelmän mukaan nartuilla 51–56 cm ja uroksilla 56–61 cm. Urokset ovat siis selvästi suurempia. Pitkäkarvaisella colliella on huomiota herättävä, pitkä ja erittäin tiheä karvapeite. Peitinkarva on suoraa ja karkean tuntuista, pohjavilla pehmeää ja tuuheaa sekä hyvin tiivistä. Eturaajat ovat hyvin hapsuiset ja häntäkarvat erittäin runsaat. Collien pää kapenee tasaisesti ja pehmeästi kirsua kohti. Collien askeleiden tulisi olla kohtuullisen pitkät, kevyet ja vaivattomilta näyttävät.
Collien rotumääritelmä hyväksyy kolme eri värimuunnosta: soopeli, ”tricolor” eli merkkivärinen ja ”blue merle” eli mustapohjainen merle. Blue merle -väritys tunnettiin alun perin nimellä tortoise shell. Kaikkiin värityksiin liittyy valkoiset merkit, joiden määrä voi vaihdella. Seuraavat merkit ovat toivottuja: täysi tai osittainen valkea kaulus, valkea rinta, raajat ja käpälät, valkea hännänpää. Kuonossa, kallossa tai molemmissa voi olla valkea piirto.
Soopeli on mikä tahansa ruskean sävy vaaleasta kullanväristä tumman mahonginruskeaan. Peitinkarvoissa on vaihtelevasti mustat karvanpäät. Rodun harrastajien piirissä soopeliväritys jaetaan kahteen tyyppiin: niin sanottuun ”dominanttisoopeliin” (oletettu genotyyppi AyAy) ja ”tricolor-tekijäiseen soopeliin” (oletettu genotyyppi AyAt eli merkkivärityksen kantaja). Edellinen on väritykseltään ruskeavoittoinen, jälkimmäinen mahonginsävyinen ja tumma runsain mustin karvoin. Nimitys ”dominanttisoopeli” viittaa siihen, että tällainen koira saa kolmiväriseen yhdistettynä vain soopelinvärisiä pentuja. Genetiikan kannalta nimitys on virheellinen, koska dominoivuus on alleelin, ei genotyypin ominaisuus.
Tricolorilla eli kolmivärisellä pääväri on musta, jossa on syvän punaruskeat merkit raajoissa ja päässä. Blue merlellä pääväri jakautunut epätasaisina laikkuina sinervän harmaaseen ja mustaan väriin. Näyttelykoirilla vaikutelma mustista laikuista siniharmaalla pohjalla on toivotumpi. Syvät punaruskeat merkit ovat blue merle -värityksessä toivottuja, mutta niiden puuttuminen ei ole virhe.
Homotsygoottiin merleen kiinteästi liittyvien vakavien terveysongelmien vuoksi Suomen Kennelliitto ei enää rekisteröi pentuja yhdistelmistä merle × merle tai merle × soopeli.
FCI:n ja The Kennel Club:n mukaan sekä kokonaan valkoinen väritys että valkovoittoisuus ovat virheitä. Yhdysvalloissa American Kennel Club hyväksyy myös "valkoisen" eli käytännössä valkovoittoisen värityksen, jossa on useimmiten soopelit, blue merlet tai musta-ruskeat merkit.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotumääritelmän mukaan collien luonne on ystävällinen eikä aggressiivinen. Rodulla esiintyy arkuutta. Collie on toiminnanhaluinen ja valpas koira, joka kiintyy helposti erityisesti yhteen ihmiseen, mutta on vieraiden suhteen pidättäytyvä. Collien tulee olla omanarvontuntoinen ja työskentelykykyinen. Se on tarmokas, iloinen ja kestävä koira, joka soveltuu moneen harrastukseen ja aktiviteettiin. Rodun paimennusominaisuudet ovat seurakoirakäytön tultua pääasialliseksi käyttötarkoitukseksi heikentyneet.
Alkuperä
thumb|250px|Cruftsin vuoden 1906 BIS-voittaja Wishaw Leader. thumb|250px|Pitkäkarvainen collie venäläisessä postimerkissä. Pitkäkarvaisen collien alkuperää ei juuri tunneta ja siitä on monia erilaisia selityksiä. Erään hypoteesin mukaan 1700-luvun lopulla Islannista tuotiin koiria Englantiin. Jotkut väittävät collien olevan suoraan näiden koirien jälkeläinen. Todennäköisesti collie on kuitenkin syntynyt vanhoista brittiläisistä koirista. Saattaa kuitenkin olla, että näihin vanhoihin brittiläisiin paimenkoiriin on jossain vaiheessa sekoittunut muualta tullutta verta - esimerkiksi erään teorian mukaan roomalaisten valloittajien noin 0-100-luvulla mukanaan Skotlantiin tuomia koiria.
1500-luvun lopulla tuli Britanniassa voimaan laki, jonka mukaan kaikki koirat, joista ei maksettu veroa, piti tehdä raajarikoiksi. Ainoastaan lammas- ja sikopaimenet sekä metsämiehet saivat pitää koiraa verotta, mikäli siltä typistettiin häntä. Satojen vuosien valinnan tuloksena perinnöllinen töpöhäntäisyys yleistyi. Näillä luonnostaan töpöillä koirilla oli aina valkoinen hännänpää. Paimenilla oli apunaan lampaita paimentamassa niin sanottu grazier’s dog. Nämä paimenkoirat ovat varmasti vaikuttaneet collien kehitykseen ennen sen standardisoimista roduksi.
Collie-rodun kehitykseen ovat eniten vaikuttaneet skotlantilaiset paimenkoirat, joista juontuu collien ulkonäkö ja luonne. Ulkonäöltään alkuperäinen collie muistutti paljon nykyistä bordercollieta. Se oli matalahko, sen kallo oli leveämpi ja pää lyhyempi, karvapeite vähemmän liioiteltu. Työskenteleviltä lammaskoirilta edellytettiin työskentelykykyä ja -halua, oppimiskykyä ja tottelevaisuustta, ja koiran toimintakyvyn säilymistä vaikeassakin ilmastossa. Koiran oli oltava myös erittäin kestävä ja tarvittaessa ketterä.
Englannin kennelklubin rotukirja ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1874 ja siinä on rekisteröitynä 78 lammaskoiraa ja scotch-colleyta, joista kuusi oli töpöhäntäisiä. Vuonna 1895 collie oli Englannin rekisteröintilistan kärjessä. Ensimmäisen rotumääritelmän collielle tekivät Mr. Shirley ja W. W. Thomson vuonna 1881. Rodun nimeksi muutettiin pitkä- ja lyhytkarvainen collie 1885. Rotumääritelmät olivat samanlaiset molemmille, turkinlaatua lukuun ottamatta. Ensimmäinen maailmansota vaikeutti kovasti jalostustyötä. Koirille ei kyetty hankkimaan ruokaa, ja niitä oli lopetettava. Sodan jälkeen kasvattajille koitti uusi aika ja monet maailmankuulut kasvattajat aloittivat toimintansa. Toinen maailmansota aiheutti monen colliekennelin tuhon, ja useimmat joutuivat rajoittamaan koiriansa yhteen tai kahteen. Vuonna 1946 huomattiin, että collieita oli jäljellä vain muutamia yksilöitä. Silloin alkoi muutaman kasvattajan ahkera jalostustyö.
Suomeen ensimmäiset pitkäkarvaiset colliet tulivat Englannista vuonna 1889. 1920-luvulla collie ei saavuttanut suurta suosiota, rekisteröintejä oli vain parikymmentä vuodessa. Heti toisen maailmansodan jälkeen colliet pääsivät vauhtiin. Suomeen tuotiin paljon koiria Ruotsista ja Englannista, vaikka laatu ei korvannutkaan määrää.
Samoan rugby union -maajoukkue
right|thumb|260px|Samoan pelaajat esittävät [[Siva tau -tanssin ennen Etelä-Afrikka-ottelua MM-kilpailuissa 2007.]] Samoan rugby union -maajoukkue edustaa Samoaa rugby unionin maajoukkuekilpailuisa. Sitä hallinnoi vuonna 1924 perustettu Samoa Rugby Football Union.
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Etymologia
Termi rough tarkoittaa sananmukaisesti "karkeaa" tai "karheaa", ja karvapeitteen onkin alun perin ollut tarkoitus olla lähinnä karheaa ja tuuheaa, ei liioitellun pitkää.
Samoan rugby union -maajoukkue
Samoa on esiintynyt kaikissa rugbyn MM-lopputurnauksissa ensimmäisiä, vuoden 1987 kisoja lukuun ottamatta. Se on selviytynyt parhaimmillaan kaksi kertaa puolivälieriin.
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Valkoinen collie
Alun perin collie-pentueisiin syntyneet valkoiset pennut todennäköisesti tapettiin, koska paimenet halusivat koiria jotka erottuisivat helposti heidän lampaistaan. Myöhemmin kun pitkäkarvaisesta skotlanninpaimenkoirasta tuli suosittu seura- ja näyttelykoira, valkoiset yksilöt alkoivat saavuttaa suosiota Yhdysvalloissa - vaikka sekä FCI-maissa että alkuperämaassa Britanniassa väritys ei olekaan rotumääritelmän mukaan sallittu. Värimuunnoksen taustalla uskotaan olleen jonkin verran samojedinkoiran perimää.
Vaikka valkoinen collie onkin fenotyypiltään lammaskoira, on erittäin todennäköistä että se ei ole koskaan paimentanut - sen käyttötarkoitus on lähinnä olla ylellinen lemmikki ja näyttelykoira. Se oli viktoriaanisen aikakauden Englannissa hetken aikaa suosittu. Kaksi warwickshirelaista collie-kasvattajaa, J. ja W.H. Charles, esitteli kasvattamansa valkoisen collien kuningatar Victorialle ja toisen yksilön Walesin prinssille. Lisäksi 1800-luvun lopulla useampi prinsessa poseerasi valokuvissa eksoottisten valkoisten koiriensa kanssa. Kuninkaallisen suosion myötä värimuunnokselle alkoi olla enemmänkin kysyntää.
Samoan rugby union -maajoukkue
Walesin MM-kilpailuissa 1999 Samoa voitti alkulohkossa Japanin pistein 43–9 ja isäntämaa Walesin 38–31. Se kuitenkin hävisi Argentiinalle ja pudotuspelien karsintakierroksella Skotlannille. Australiassa 2003 Samoa voitti Uruguayn ja Georgian, mutta hävisi Etelä-Afrikalle ja Englannille karsiutuen jatkosta alkulohkon jälkeen.
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Valkoinen collie
Perinteisen pitkäkarvaisen skotlanninpaimenkoiran kasvattajat eivät pitäneet uudesta värityksestä, joskin myönsivät että sillä olivat hyvät mahdollisuudet menestyä. Amerikkalaisten hankittua valkoisia collieita ne alkoivat menettää suosiotaan Englannissa ja lopulta katosivat saarivaltiosta kokonaan. Yhdysvalloissa ne alkoivat kuitenkin kukoistaa, ja pian niille perustettiin oma rotujärjestö. Jopa Washingtonin Valkoisessa talossa on maalaus, jossa esiintyy valkoinen collie.
Samoan rugby union -maajoukkue
Ranskan MM-kilpailuissa 2007 Samoa jäi alkulohkossaan neljänneksi. Se voitti Yhdysvallat, mutta hävisi Etelä-Afrikalle, Tongalle ja Englannille. Samoa karsiutui lohkovaiheen jälkeen myös Uuden-Seelannin MM-kilpailuissa 2011 voitettuaan Namibian ja Fidžin, mutta hävittyään Walesille ja Etelä-Afrikalle.
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Valkoinen collie
Nykyinen valkoinen värimuunnos muistuttaa hyvin paljon tavallista pitkäkarvaista collieta. Sillä on mm. pidempi ja suippokärkisempi kuono kuin alkuperäisellä kuningatar Victorialle esitellyllä variaatiolla. Nimestään huolimatta se on harvoin puhtaanvalkoinen, vaan yleensä sillä esiintyy tummempia merkkejä päässä ja toisinaan myös hännässä.
Käyttötarkoitus
Collie on alun perin kehitetty lammaspaimenien avuksi lampaita paimentamaan. Nykyisin koirien käyttö paimennuksessa on suureksi osaksi hävinnyt. Suosituin harrastus collieilla on näyttelyt joihin niitä on usein ilmoitettu suuret määrät. Kolmen ulkomuotosertifikaatin lisäksi Suomen muotovalion arvoa varten colliella täytyy olla hyväksytty luonnetesti tai palveluskoirakokeista koulutustunnus ykkösluokasta. Collie on kuitenkin hyvin monipuolinen rotu, joten harrastaminen ja kilpaileminen ei ole ongelma. Se on sopiva koira lapsiperheisiin tai vanhukselle lenkkikaveriksi, mutta se on myös oikeutettu osallistumaan palveluskoirakokeisiin. Palveluskoirakokeissa ne osallistuvat yleensä haku- tai jälkikokeeseen, joskus viestikokeen. Tottelevaisuuskokeet ovat myös suosittuja, ja koska collie on ketterä ja vilkas rotu, myös agilityssä niitä tapaa melko useasti. Colliesta on moneen eri harrastukseen innokkaan ja toimintavalmiin luonteensa vuoksi.
Pitkäkarvainen collie nykyään
Suomessa collien suosio on kasvanut tasaisesti vuosien myötä. 1990-luvun alussa pitkäkarvaisia collieita rekisteröitiin noin 1 500 yksilöä vuodessa. 2000-luvun alkupuolella collien rekisteröinnit ovat vaihdelleet vuositasolla 600 koiran molemmin puolin. Koiria on tuotu tasaisesti myös ulkomailta.
Pitkäkarvainen collie on levinnyt koko maailmaan ja suurimmat rekisteröintiluvut ovat Englannissa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa collien rotumääritelmässä säkäkorkeus on 7 cm enemmän ja väreissä on pieniä eroja. Ulkomuodollisesti poikkeavuudet ovat kuitenkin vähäisiä.
Vuonna 2012 Suomen Kennelliitto päätti muuttaa virallisen rotunimen muotoon "pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira l. pitkäkarvainen collie" ja 24.8.2011 hyväksytty uusi rotumääritelmä tunnustaa kyseisen nimen.
Terveys
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira on yleisesti katsottuna verrattain terve rotu. Se kuuluu Suomessa PEVISA-ohjelmaan, ja pentueen rekisteröintivaatimuksiin kuuluu vanhempien lonkkakuvaus- ja silmätarkastuslausunnot. Perinnöllisistä sairauksista rodulla esiintyy lonkkaniveldysplasiaa, CEA:ta ja haiman vajaatoimintaa. Rodun keskimääräinen elinikä on 10–14 vuotta.
CEA eli collie eye anomaly on yleisnimitys collierodulla tavattaviin silmäsairauksiin. Se on hyvin yleinen ja todennäköisesti kaikki suomalaiset colliet ovat sen kantajia, mutta se esiintyy vakava-asteisena hyvin harvoin. CEA:n ensimmäinen aste CH ja CRD ei vaikuta koiran näkökykyyn mitenkään. Toinen aste coloboma ei yleensä vaikuta koiran näkökykyyn. Kolmas aste ablaatio vaikuttaa näkökykyyn heikentävästi, ja koira saattaa jopa sokeutua kokonaan. Sairauden eteneminen kolmanteen asteeseen on kuitenkin harvinaista, ja useimmiten se vaikuttaa vain toiseen silmään. Neljäs muoto on silmänsisäiset verenvuodot. Se voi osittain parantua, mutta on todennäköistä että niitä ilmenee iän myötä uudelleen. Tämä on todella harvinainen, mutta hyvin vakava tila ja voi aiheuttaa kivuliasta silmän sisäistä painetta.
Haiman vajaatoiminta on erittäin harvinaista, sitä esiintyy noin 1 %:lla collieista. Haiman vajaatoiminnan on todettu olevan perinnöllinen pitkäkarvaisilla collieilla. Sairauden puhkeamiseen vaikuttaa todennäköisesti myös ympäristötekijät perintötekijöiden lisäksi. Oireet ilmenevät tavallisesti 1–3 vuoden iässä.
Samoan rugby union -maajoukkue
Englannin MM-kilpailuissa 2015 Samoa oli alkulohkossaan neljäs. Se voitti Yhdysvallat, mutta hävisi Etelä-Afrikalle, Japanille ja Skotlannille. Japanin MM-kilpailuissa 2019 Samoa voitti Venäjän, mutta tappiot Skotlannille, Japanille ja Irlannille jättivät sen lonkossaan neljänneksi.
Samoa on voittanut World Rugby Pacific Nations Cupin vuosina 2010 ja 2012.
Nuorhegeliläisyys
thumb|upright|[[Friedrich Engelsin karikatyyri nuorhegeliläisestä Die Freien -piiristä, johon kuuluivat hänen lisäkseen muiden muassa Max Stirner, Bruno Bauer, Arnold Ruge ja Karl Marx.]] Nuorhegeliläiset eli vasemmistohegeliläiset olivat saksalaisen filosofin G. W. F. Hegelin seuraajia, jotka tulkitsivat hänen ajatteluaan niin, että sen saattoi katsoa tukevan uudistusvaatimuksia politiikassa ja uskonnossa. Nuorhegeliläisiin kuului Berliinin yliopiston opiskelijoita ja nuoria professoreja, jotka vastustivat valtavirran vanhahegeliläisyyttä. Vanhahegeliläiset pitivät hallussaan yliopiston ja hallinnon merkittävimpiä akateemisia oppituoleja ja muita keskeisiä virkoja.
Filosofia
Vanhahegeliläiset katsoivat, että historiallisen dialektiikan sarja oli päättynyt ja Preussin valtio sellaisena kuin se oli, oli kaiken siihenastisen yhteiskunnallisen kehityksen huipentuma. Nuorhegeliläiset sen sijaan uskoivat, että edelleen oli tulossa uusia dialektisia muutoksia, ja katsoivat, että tuon ajan Preussi oli kaukana täydellisestä. Esimerkkeinä he käyttivät alempien luokkien köyhyyttä, valtion harjoittamaa sensuuria sekä ei-luterilaisten vainoamista.
Nuorhegeliläiset tulkitsivat, että koko valtiokoneisto vaati itselleen legitimiteettiä uskonnollisten opinkappaleiden perusteella. Vaikka ajatuksen taustalla oli luterilaisuuden vahva asema ajan Preussissa, nuorhegeliläiset katsoivat, että teoria oli sovellettavissa mihin tahansa valtioon, jota tuki mikä tahansa uskonto. Kaikki lait perustuivat heidän mukaansa loppujen lopuksi uskonnollisiin opinkappaleisiin.
Sen vuoksi uskonnon filosofisia perusteita vastaan hyökkääminen oli keskeistä nuorhegeliläisten pyrkimyksessä kaivaa maata turmeltuneeksi ja despoottiseksi koetun valtiokoneiston alta. Näin nuorhegeliläisistä tuli ensimmäisiä ei-uskonnollisia raamattuoppineita sitten Baruch Spinozan ja hänen Tractatus theologico-politicuksensa.
Nuorhegeliläiset eivät olleet radikaalien yhteiskunnallisten ja uskontoa koskevien näkemystensä vuoksi yliopistomaailmassa suosittuja. Bruno Baueria kiellettiin opettamasta vuonna 1842, ja Karl Marx ja monet muut opiskelijat saivat varoituksia, ettei heidän kannata jättää väitöksiään tarkastettavaksi Berliinin yliopistoon, koska heidän huonon maineensa vuoksi ne saisivat varmasti huonon vastaanoton.
David Strauss
David Strauss kirjoitti teoksen Das Leben Jesu (Jeesuksen elämä), jossa hän esitti, että Jeesuksen alkuperäisiä opetuksia oli vähitellen vääristelty ja väännelty poliittisin tarkoitusperin. Strauss esitti, että Jeesuksen alkuperäinen viesti oli suunnattu yhteiskunnan köyhille ja sorretuille, ei vallanpitäjille. Vallanpitäjät olivat kuitenkin anastaneet opetukset manipuloidakseen ja sortaakseen maailman kansoja, lupaamalla heille palkkion tuonpuoleisessa, jos he pysyvät yhteiskunnallisessa asemassaan ja pidättäytyvät levottomuuksista ja kapinoinnilta rikkaita vastaan. Se oli Straussin mukaan täysin ristiriidassa Jeesuksen opetusten kanssa: Jeesus johti köyhien massojen liikettä. Siksi valtionuskonto oli Straussin mukaan pätemätön.
Bruno Bauer
Bruno Bauer meni pidemmälle ja väitti, että koko kertomus Jeesuksesta oli myytti. Hän ei löytänyt yhtään mainintaa ”Yeshua Nasaretilaisesta” tuntemistaan säilyneistä roomalaisista aikakirjoista. (Myöhempi tutkimus on löytänyt mainintoja muun muassa Tacitukselta ja Josephukselta, vaikkakin historioitsijat ovat erimielisiä niiden aitoudesta; katso Jeesuksen historiallisuus.) Bauer väitti, että lähes kaikkiin merkittäviin historiallisiin antiikin aikaisiin henkilöihin on viittauksia muissa teoksissa (esimerkiksi Aristofanes pilkkasi Sokratesta näytelmissään), mutta koska hän ei kyennyt löytämään viittauksia Jeesukseen, hän katsoi, että koko kertomus Jeesuksesta oli keksitty.
Ludwig Feuerbach
Ludwig Feuerbach kirjoitti teoksen Das Wesen des Christentums, joka oli psykologinen profiili uskovasta. Hän väitti, että uskoville annetaan oppi, joka kannustaa projisoimaan fantasioita todellisuuteen. Hänen mukaansa uskovia kannustetaan uskomaan ihmeisiin ja idealisoimaan kaikki heikkoutensa kuvittelemalla kaikkivaltias, kaikkitietävä, kuolematon Jumala, joka edustaa kaikkien inhimillisten vikojen ja puutteiden vastakohtaa.
Karl Neuwerck
Karl Neuwerck oli hegeliläisen filosofian luennoija Berliinin yliopistossa. Hän menetti opetusoikeutensa yhdessä Bruno Bauerin kanssa vuonna 1842.
Arnold Ruge
Arnold Ruge kannatti vapaata ja yhdistynyttä Saksaa. Hän oli yhtä mieltä Hegelin kanssa siitä, että historia oli edistystä kohti vapauden toteutumista ja että vapaus saavutetaan valtiossa luomalla järjellinen yleistahto. Samaan aikaan hän arvosteli Hegeliä siitä, että tämä oli esittänyt historian tulkinnan, jossa tulevaisuus oli siinä mielessä suljettu, ettei uudistuksille jäänyt tilaa.
Mygale FB2
Mygale FB2 (tunnetaan myös nimellä Formula BMW FB2) on ranskalaisen Mygalen valmistama kilpa-auto, jolla kilpailtiin eri Formula BMW -sarjoissa.
Nuorhegeliläisyys
Max Stirner
Max Stirner liikkui silloin tällöin nuorhegeliläisissä piireissä, mutta hänellä oli ajatuksia, jotka olivat osittain päinvastaisia. Hän satirisoi ja pilkkasi nuorhegeliläisiä nominalistisessa teoksessaan Der Einzige und Sein Eigentum.
Karl Marx
Karl Marx suhtautui aluksi suopeasti nuorhegeliläiseen tapaan hyökätä kristinuskoa vastaan ja kaivaa maata Preussin vallanpitäjien jalkojen alta. Myöhemmin hän kuitenkin muodosti poikkeavia ajatuksia ja erosi nuorhegeliläisistä. Hän hyökkäsi näitä kohtaan sellaisissa teoksissaan kuin Die deutsche Ideologie. Marx päätteli, ettei vallanpitäjien vallan perusta ole uskonto vaan pääoman eli maan, rahan ja tuotantovälineiden, omistajuus. Marx katsoi, että uskonto oli vain savuverho, jonka tarkoituksena on peittää todellinen vallan perusta. Hänen mukaansa uskonto on alistetun proletariaatin välttämätön kainalosauva, kansan oopiumia.
Friedrich Engels
Friedrich Engels kirjoitti yhdessä Karl Marxin kanssa Kommunistisen manifestin.
August von Cieszkowski
August Cieszkowski keskittyi Hegelin näkemykseen maailmanhistoriasta ja uudisti sitä paremmin yhteensopivaksi hegeliläisen filosofian itsensä kanssa jakamalla sen menneisyyteen, nykyhetkeen ja tulevaisuuteen. Teoksessaan Historiosophie (1838) Cieszkowski väittää, että olemme edenneet taiteesta (menneisyys), joka oli todellisen tarkastelua, filosofiaan (nykyhetki), joka oli ideaalin tarkastelua. Koska Hegelin filosofia oli filosofian täydellistymistä, filosofian aika oli täyttynyt ja uusi aika koittanut – tulevaisuus oli toiminnan aika.
Kuningassotilaspelit
Kuningassotilaspelit viittaavat shakin avauksiin, joissa valkea pelaa siirron 1.e4. Siirto on samalla valkean suosituin aloitussiirto. Kuningassotilaspelit jaetaan edelleen avopeleihin ja puoliavoimiin peleihin mustan vastauksen mukaan. Avopeleissä musta tekee siirron ...e5, kun puoliavoimissa taas ei.
The Return of the Black Death
The Return of the Black Death on norjalaisen extreme metal -yhtye Antestorin järjestyksessään toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumi on Antestorin ainoa julkaisu brittiläisellä Cacophonous Recordsilla, yhdellä suurimmista black metal -musiikkiin erikoistuneista levy-yhtiöistä, joka julkaisi levyjä muiden muassa Cradle of Filthiltä ja Dimmu Borgirilta. Albumia on myyty yli 10 000 kappaletta, ja se on ollut erityisen menestyksekäs Yhdysvalloissa. Siten The Return of the Black Death on yhtyeen tunnetuin äänite. Albumin julkaisu vaikutti huomattavasti kristilliseen black metal -suuntaukseen. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 40. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan.
Äänityshistoria
thumb|left|Kongsblod-demon kannessa käytettiin Knud Bergslienin maalausta Birkebeinerne (1869).
Keväällä 1997 Antestor äänitti uutta musiikkia Studio 5:ssä, Oslossa. Yhtyeen kokoonpano koostui kitaristi-kosketinsoittaja Lars Stokstadista (Vemod), laulaja-sanoittaja Kjetil Molnesista (Martyr), basisti Vegard Undalista ja rumpali Svein Sanderista (Armoth). Levytysten tuloksena oli Kongsblod-niminen demo-cd, jonka yhtye lähetti levy-yhtiöille lyhyen biografian kera toivoen rahoitusta äänittää ja masteroida kunnollisessa studiossa. Demon pakkaus sisältää kansilehden, jonka kuvassa on norjalaisen taidemaalari Knud Bergslienin maalaus Birkebeinerne vuodelta 1869. Brittiläinen black metaliin erikoistunut levy-yhtiö Cacophonous Records kiinnostui demosta, ja allekirjoitti levytyssopimuksen Antestorin kanssa. Levy-yhtiö julkaisi Kongsblodin sellaisenaan sillä erotuksella, että kansitaiteeksi vaihdettiin yhdysvaltalaisen fantasiataiteilija Joe Petagnon maalaus, ja nimi vaihdettiin The Return of the Black Deathiksi (koodi Nihil 30CD).
Tapaus on jälkikäteen herättänyt keskustelua, koska on harvinaista, että kristillinen black metal -yhtye saa levytyssopimuksen maallisen levy-yhtiön kanssa. Ainoastaan Horden vuoden 1994 julkaisu, Hellig Usvart, Nuclear Blastilla on toinen tunnettu vastaava tapaus. 16. joulukuuta 1998 julkaistussa haastattelussa Art for the Ears -verkkolehden kanssa rumpali Armoth kertoo: "Lähetimme [Cacophonoukselle] cd:n ja lyhyen historiikin. He halusivat kiinnittää meidät yhtiölleen musiikkimme takia, ja se on juuri mitä halusimme tehdä... Allekirjoitimme 2 albumin levytyssopimuksen." Myöhemmin vuoden 2000 The Christian Underground Zinen 4. numerossa haastattelija kysyi Antestorilta: "Teillä oli levytyssopimus Cacophonous Recordsin kanssa (ex-Cradle of Filth, Bal-Sagoth). Minkälaisia kokemuksia teille jäi siitä?" Yhtye vastasi: "Aika huonoja, oikeastaan. En voi sanoa, että he olisivat tehneet mitään muuta, kuin julkaisseet albumin. Ei rahaa, ei rojalteja, ei mitään." Haastattelija kysyi vielä: "Asettiko levy-yhtiö teille vaatimuksia imagonne suhteen?" Siihen yhtye vastasi: "Ei mitään sellaista. Sanoivat vain, että meidän ei kannata ihan kaikkialla julistaa, että olemme kristillinen yhtye, ja he sensuroivat sanoituksista sanat 'Lord' ja 'Jesus'. Itse poistimme parit tekstit, koska emme halunneet turhaan lähteä provosoimaan."
Metallipiireissä alkoi liikkua sitkeitä huhuja, että Cacophonous olisi välittömästi lakkauttanut levytyssopimuksen saatuaan selville Antestorin vakaumuksen. Tosiasiassa yhtyeen levytyssopimus oli voimassa vielä vuonna 2000. Cacophonous ei kuitenkaan pitänyt minkäänlaista yhteyttä Antestoriin, ja yhtye siirtyi myöhemmin Endtime Productions -levymerkille. Vuoden 1998 haastattelussa Svein Sander kertoi, että Cacophonous ilmoitti Antestorille olevansa konkurssissa. Vuonna 2000 yhtyeeseen liittynyt uusi laulaja Ronny Hansen kyseenalaisti levy-yhtiön tarkoitusperät haastattelussa, sillä yhtiön tallissa olleet muut yhtyeet olivat tiettävästi kokeneet vastaavaa:
Yleiskatsaus
Musiikillisesti albumi edustaa tyyliä, jota yhtye nimitti "sorrow metaliksi". Siinä yhdistyy aineksia black metalista, viikinkimetallista, norjalaisesta kansanmusiikista ja doom metalista, ja yhtyeen aiemmat death metal -ainekset on jätetty pois. Vemodin kitaransoitto painottuu hypnoottisiin black metal -tremoloriffeihin, äänituotanto on ohut ja raaka ja Martyrin laulu on korkeaa kirkunaa. Albumin tempo painottuu hitaisiin tahteihin, ja tyyliä luonnehtivat synkeät, alakuloiset ja sävyltään murheelliset koskettimet, jotka luovat eeppistä viikinkitunnetta. Aiempien teknisten kokeiluiden sijasta albumin musiikki painottuu esikoisalbumiin Martyrium verrattuna enemmän tunnelmaan, joka on kylmä ja hypnoottinen. Kappaleet kuten "Sorg" sisältävät useita minuutteja folk-henkistä kosketinsoitinvetoista ilmapiiriä, joka eritoten painottuu surumielisen tunnelman luomiseen. "Ancient Prophecy" on yli 8-minuuttinen hidas black-doom metalin risteytyskappale. Albumin aloittava intro "Vinterferden" alkaa hyisellä pakkastuulen huminalla, jota seuraa viikinkihenkinen melodia ja alakuloinen, möreä puheääni, joka lausuu norjan kielellä synkeitä aatoksia. Samalla tavoin albumi päättyy outroon, joka käsittää ääninäytteitä, tuulen ujelluksesta ja muista aavemaisista äänistä sekä samaisesta henkilöstä lausumassa möreällä äänellään aatoksiaan norjaksi. The Return of the Black Deathin yhdestätoista kappaleesta vain neljä ovat englanninkielisiä ja loput norjankielisiä. Albumin sanoitukset käsittelevät lähinnä henkilökohtaista, sisäistä pimeyttä, kamppailua sisäistä pahuutta vastaan, surua, pelastuksen kaipuuta, viikinkejä ja kuolemaa. Esimerkki "A Sovereign Fortressin" sanoituksista, jotka käsittelevät henkilökohtaista suhdetta Jumalaan:
Vastaanotto
No Life 'til Metal -sivuston Scott Watersin mukaan albumin ensimmäinen painos myytiin loppuun melkein heti julkaisunsa jälkeen. HM-lehden ja The Whipping Post -sivuston kriitikko Matt Morrow antoi albumille täydet 10 pistettä ja kirjoitti: "Antestorin The Return of the Black Death on juuri se, jota kristilliset black metal -piirit tarvitsivat." The Return of the Black Death kuuluu kristillisen metallimusiikin tärkeisiin merkkiteoksiin, ja se on mainittu muun muassa The Metal for Jesus! -sivuston "Christian Metal History" -otsikon alla merkittävänä albumina.
Teknologia
thumb|right|350px|Ihmiset ovat saavuttaneet tekniikan tason, joka mahdollistaa matkustamisen avaruuteen. Teknologia on yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita. Voidaan puhua esimerkiksi metallienjalostusteknologiasta, jolloin siihen sisältyy kaikki ne tekniikat, joilla metalleja rikastetaan ja jalostetaan mineraaleista metalleiksi. Teknologia-sanaa käytetään usein tekniikka-sanan synonyymina, ja tekniikan tutkimuksen rahoittamisen sijasta puhutaan teknologian rahoittamisesta. Tähän sisältyy silloin myös uuden tekniikan hankinnan ja käytön rahoittaminen muuhunkin kuin tutkimustarkoituksiin.
Etymologia
Teknologian etymologisessa alkuperässä yhdistyvät klassisen kreikan sanat tekhne, taito, käsityö ja taitavuus, sekä logos, joka merkitsi tietoa. Etymologiasta johdettavaa teknologian merkitystä 'oppi tekniikasta' ei juuri käytetä.
Rahoitus
Teknologian rahoittajina ja kehittäjinä toimivat pääasiassa erilaiset valtiolliset ja yksityiset organisaatiot: tutkimuslaitokset, yliopistot ja teknologiayritykset.
Julkinen
Julkinen rahoitus on tärkeä teknologian kehityksen edistäjä monilla tavoilla.Yhdysvaltain hallitus jakaa kymmeniä miljardeja dollareita uuteen teknologiaan vuosittain, etenkin Yhdysvaltain ilmavoimien, DARPAn, Nasan, Energiaministeriön laboratorioiden kautta. Myös osavaltioilla on omia tukiohjelmiaan. Euroopassa Euroopan komission 6. puiteohjelma jakaa noin viisi miljardia euroa vuosittain. Ranskassa on ollut vanha perinne panostaa teknologiaan, mutta sen valtiolliset rahoitusorganisaatiot ovat yhdistyneet vasta 2000-luvun alussa. Saksassa liittovaltion rahoitus kanavoidaan pääosin Helmholtz-tutkimusorganisaation kautta. Suomessa teknologiankehitystä tehdään VTT:n budjettirahoituksella, Tekesin kilpaillulla rahoituksella ja yliopistoissa.
Teknologiaa on - etenkin 1900-luvulla - ajanut asevoimien rahoittama aseiden kehitys. Monet ilmailun, elektroniikan jne. sovellukset on kehitetty ensin asevoimien käyttöön ennen siviilikäyttöä. Kylmän sodan päätyttyä muun muassa elektroniikassa siviilisovellutusten teknologiankehitys on ollut nopeampaa kuin kooltaan paljon pienempien asetekniikan markkinoiden. Samaan aikaan esimerkiksi sotilaselektroniikan tuotantolinjoja on ajettu alas niiden huonon kannattavuuden vuoksi. Julkisen sektorin tutkimus ja teknologiankehityksen rahoitusorganisaatiot ovat kasvattaneet osuuttaan.
Yksityinen
Tutkimus ja kehitys on yrityksen uudistumisen tärkeimpiä väyliä. Ilmailuteollisuudessa tutkimuspanos on jopa 15 % liikevaihdosta. Vastaava panos elektroniikkateollisuudessa on yleensä noin 10 % ja perinteisessä teollisuudessa vielä tätäkin alempi.
OECD-maissa teollisuuden osuus tieteen ja teknologian alojen tutkimuksesta ja kehityksestä on noin kaksi kolmasosaa, kun taas yliopistojen osuus on 20 % ja muun julkisen rahoituksen osuus on 10 %. Köyhemmissä maissa, kuten Portugalissa ja Meksikossa, teollisuuden panos on pienempi. Yhdysvallat sijoittaa huomattavan paljon asevoimien tutkimuksen ja kehityksen kautta, jossa yksityisen sektorin panos on pienempi. Suomessa 2/3 tutkimusrahoituksesta on yritysten rahoitusta Nokian, Metson jne. suuryritysten ollessa suurimmat panostajat.
Sosiaaliset tekijät ja vaikutukset
thumb|280px|[[Tokion liikekeskustaa (2005)]]
Teknologialla on lukemattomia vaikutuksia; äärimmäisissä tapauksissa nämä voidaan erottaa tarkoituksellisiin ja tarkoittamattomiin vaikutuksiin. Näkymättömimmät teknologian sivuvaikutukset ovat usein sosiaalisia. Teknologia voi aiheuttaa hitaasti tapahtuvia vaikutuksia yksilöissä, ryhmissä, instituutioissa ja kokonaisissa yhteiskunnissa.
Teijo Eloranta
Teijo Risto Johannes Eloranta  (s. 3. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Eloranta valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1994 Teatterikorkeakoulusta. Hän oli vuodet 1992–1994 kiinnitettynä näyttelijänä Lahden kaupunginteatterissa, jonka jälkeen hän on toiminut freelancerina. Teatteriurallaan hän on vieraillut muun muassa KOM-teatterissa, Oulun kaupunginteatterissa, Svenska Teaternissa ja Turun kaupunginteatterissa. Hän on näyttelemisen ohella myös ohjannut näytelmiä, muun muassa Molièren näytelmät Luulosairas ja Saituri, ja Samuel Beckettin näytelmän Leikin loppu. Eloranta on toiminut myös improvisaatio- ja vuorovaikutuskouluttajana ja kuulunut vuodesta 1995 alkaen Stella Polaris -improvisaatioteatteriryhmään.
Ensimmäisen elokuvaroolinsa Eloranta teki Juha Rosman ohjaamassa nyrkkeilyelokuvassa Kuka on Joe Louis? vuodelta 1992. Myöhemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Kukkia ja sidontaa, Valo ja Saippuaprinssi. Lisäksi Eloranta on nähty useammassakin televisiotuotannossa, muun muassa MTV:n sarjoissa Salatut elämät ja Vapaa pudotus (jälkimmäisessä myös käsikirjoittajana), ja Ylen sarjoissa Tie Eedeniin, Kotikatu ja Pirunpelto. Pirunpelto-sarjassa hän oli kiero pankinjohtaja Ossi Östelä, joka ajautui napit vastakkain lähes kaikkien sarjassa olleiden henkilöiden kanssa.
Ääninäyttelijänä Eloranta on toiminut elokuvassa Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011).
Hän on laulanut sanoittamiaan blues-kappaleita vuonna 2006 perustamassaan yhtyeessä.
Werner Heyde
Werner Heyde (eli Fritz Sawade) (25. huhtikuuta 1902 Forst – 13. helmikuuta 1964 Frankfurt) oli saksalainen lääkäri, kansallissosialisti ja yksi T-4-eutanasiaohjelman pääsuunnittelijoista. Sodan jälkeen hänet etsintäkuulutettiin, mutta hänen onnistui piiloutua Fritz Sawaden nimellä. Hänet pidätettiin vuonna 1964, ja hän teki itsemurhan ennen oikeudenkäyntiä.
Tigger’s Honey Hunt
Tigger’s Honey Hunt on Disney Interactiven kehittämä Nalle Puh -aiheinen seikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStationille, Nintendo 64:lle ja Microsoft Windowsille vuonna 2000.
Juoni
Nalle Puh päättää järjestää juhlat ystävilleen, mutta hänellä ei ole riittävästi hunajaa. Hän pyytää Tiikeriä etsimään tarpeeksi hunajaa juhliinsa. Tiikeri saa apua Pöllöltä, joka antaa vinkkejä ja laskee hunajan määrän jokaisen tason lopussa.
Pelaaminen
Pelissä on kaksi eri pelimuotoa. Ensimmäinen on pääpeli, jossa pelataan Tiikerin kanssa läpi alueiden etsien hunajaa. Toinen pelimuoto sisältää kolme minipeliä, jotka on voitettava päästäkseen pelissä eteenpäin ja mahdollisesti oppimaan uusia taitoja.
Pääpelissä Tiikerin on kerättävä tietty määrä hunajapurkkeja päästäkseen eteenpäin. Pelaaja voi palata takaisin jo läpipäästylle kentälle opittuaan taitoja, joiden avulla pääsee alueille, joissa viimeiset purkit ovat saaden näin kaikki (100) hunajapurkit jokaisesta kentästä.
Jokaisessa kentässä on myös salainen paikka (jossa on paljon hunajapurkkeja), jonne on päästävä, jos haluaa päästä seuraavassalle tasolle. Yleensä joku Tiikerin ystävistä (esim. Myyrä) antaa vinkin tällaisesta paikasta ollen sen läheisyydessä tai menemällä sinne.
Jokaisessa kentässä on myös joku Tiikerin ystävistä (esimerkiksi Ihaa, Nasu tai Kengu), joka tarvitsee tämän apua löytääkseen hukkaamansa tavaran/esineen/henkilön, ja kun tämä on löydetty ja palautettu, aikahaaste ilmestyy kyseiselle kentälle.
Jokaisessa kentässä on aluksi sininen Ruun kuva, joka täytyy kerätä. Keltainen Kanin kuva ilmestyy kyseiselle kentälle, josta on kerätty 100 hunajapurkkia. Punainen Nalle Puh kuva ilmestyy kyseiselle kentälle, jossa aikahaasteen aika on alitettu. Kuvia kerätessä, ne ilmestyvät päävalikosta käsin pääsevään Valkokuvakirjaan, jossa voi nähdä taidetyötä pelin kentistä.
Minipelit
Pelissä on kolme minipeliä, jotka ovat erilaisia muusta pääpelistä, jotka perustuvat klassikkopeleihin. Pelejä pystyy myös pelaamaan moninpelitilassa 2 –4 pelaajaa eri vaikeustasoissa.
Skellefteå
Historiaa
Skellefteån alueen läpi virtaava Skelleftejoki (joskus suom. Helettijoki ) oli aikoinaan rajajoki, jonka eteläpuolella asui helsinglantilaisia eli ruotsalaisia ja pohjoispuolella lappalaisia ja suomalaisia. Alueen suomalaista väestöä kutsuttiin keskiaikaisissa kirjoituksissa kveeneiksi ja heidän maataan Kvenlandiksi, esimerkiksi Ottar Haalogalantilaisen kuvauksessa noin vuodelta 890 sekä islantilaisen Níkulás Bergssonin Leiðarvísir og borgarskipan -nimisessä kuvauksessa pohjoisen kansoista vuodelta 1157.
Skellefteån alueen asukkaita yritettiin 1400-luvulla tuloksetta käännyttää kristityiksi. Norlantilaiset kääntyivät kristinuskoon vasta satoja vuosia myöhemmin, toisin kuin muualla Ruotsissa. Syy äkilliseen mielenkiintoon Skellefteån aluetta kohtaan oli ensisijaisesti lohi, jota tultiin kalastamaan alueelle.
Alueen vanhasta asutuksesta huolimatta Skellefteån kaupunki on Norlannin nuorimpia. Kaupungin perusti virallisesti kirkkoherra Nils Nordlander vuonna 1845. Vuonna 1967 kaupunkiin liitettiin Skellefteån maalaiskunta sekä Bureå, Byske ja Jörn. Kaupungin arvonimen Skellefteå menetti vuonna 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon. Vuonna 1974 Skellefteån kuntaan tulivat kuulumaan vielä Burträsk ja Lövånger. Nykyinen Skellefteån kunta on pinta-alaltaan ja väkiluvultaan paljon suurempi kuin entinen Skellefteån kaupunki.
Nykyään
Nykyään Skellefteå on kehittynyt teollisuus- ja kaivoskaupungiksi ja monet vanhat puurakennukset ovat saaneet väistyä tiilitalojen tieltä. Kaupungin suurin työnantaja on kaivosyhtiö Boliden, joka työllistää noin 1 200 henkilöä. Skellefteåta kutsutaan joskus kultakaupungiksi siellä kaivettavan kullan takia.
Urheilu
Skellefteåsta on kotoisin jääkiekkoseura Skellefteå AIK.
Media
Skellefteåssa on Norran-sanomalehden päätoimitus.
Strășeni
Strășeni on kaupunki Keski-Moldovassa, 24 kilometriä pääkaupunki Chișinăun keskustasta luoteeseen. Tämä noin 21 400 asukkaan kaupunki on osa 92 100 asukkaan Strășenin piiriä ja piirinsä hallintokeskus. Strășenin kaupunki on kasvanut jonkun verran vuoden 2004 jälkeen; tuolloin kaupunkiasukkaita oli 18 320.
Strășenissa on rautatieasema Romanian rajan läheltä Unghenista Chișinăuhun johtavan radan varrella. Junaliikenne maan pohjoisosista kuten Bălțista pääkaupunkiin kulkee samaa rataosuutta pitkin.
SKS:n arkisto
SKS:n arkisto eli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto) on suomalaisen perinteentutkimuksen ja kirjallisen kulttuurin arkisto, joka kartuttaa perinteen ja nykykulttuurin sekä kirjallisuuden- ja kirjallisuushistorian kokoelmia ja huolehtii niiden käytettävyydestä. Arkisto sijaitsee Helsingissä ja Joensuussa. Se palvelee tutkijoita, laitoksia, tiedotusvälineitä ja muita arkiston käyttäjiä ja toimii yhteistyössä alansa koti- ja ulkomaisten laitosten ja järjestöjen kanssa. Arkisto kerää perinne- ja muistitietoaineistoja esimerkiksi järjestämällä valtakunnallisia perinnekeruita. Arkiston kokoelmat ovat pääosin vapaasti käytettävissä. Arkisto on osa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa.
Pohjankarvakuonovompatti
Pohjankarvakuonovompatti (Lasiorhinus krefftii) on äärimmäisen uhanalainen vompattien heimoon kuuluva pussieläin. Niitä on jäljellä alle sata yksilöä Epping Forest National Park -luonnonpuistossa Australian Queenslandissa ja Eläinsaaressa, ja laji on maailman harvinaisimpien maanisäkkäisen joukossa. Karjanhoitoa pidetään suurimpana syynä vompattien vähenemiseen. Jäljellä olevan populaation uhkana ovat pedot, kuten dingo, sekä taudit kuten toksoplasmoosi, jotka voivat helposti tuhota näin pienen kannan. Hitautensa vuoksi vompatteja jää usein myös autojen alle.
Ulkonäkö ja koko
Pohjankarvakuonovompatti on vankkarakenteinen, noin metrin mittainen eläin, joka voi painaa 40 kiloa. Pää on iso, silmät pienet ja korvat teräväkärkiset. Ruskea karva on silkkisen pehmeää. Kuonosta lähtee sivuille muhkeat viikset, jotka ovat antaneet lajille sen nimen.
Levinneisyys
Pohjankarvakuonovompatti elää Australian Queenslandissa Epping Forest National Park -luonnonpuistossa ja Eläinsaaressa. Sen luontainen elinalue on enää muutamia neliökilometrejä.
Lisääntyminen ja elintavat
Pohjankarvakuonovompateilla on huono näkö, mutta hyvä kuulo ja hajuaisti, sillä ne ovat pääosin yöeläimiä.
Pohjankarvakuonovompatit kaivavat maahan tunneleita, joissa ne pysyttelevät viileässä päivän kuumimman ajan ja nousevat yöllä laiduntamaan. Niiden arvellaan elävän noin 20-vuotiaiksi.
Pohjankarvakuonovompattinaaras saa keskimäärin kaksi poikasta kolmessa vuodessa.
Gilan piirikunta
Historia
Gilan piirikunta muodostettiin 8. helmikuuta 1881 osista Maricopan ja Pinalin piirikuntia. Vuotta myöhemmin piirikunnan rajaa siirrettiin itään päin San Carlos -joelle kansan anomuksesta. Piirikunnan alkuperäinen hallinnollinen keskus oli Globe City -nimellä tunnettu kaivosyhteisö, nykyinen Globe.
Lahden ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysala
Lahden ammattikorkeakoulun Sosiaali- ja terveysala on Lahden ammattikorkeakoulun yksikkö. Sosiaali- ja terveysalalta valmistuu hyvinvoinnin edistämisen ammatteihin hoitotyön, fysioterapian ja sosiaalialan asiantuntijoita. Lahden ammattikorkeakoulun opetussuunnitelmat vastaavat tulevaisuuden osaamistarpeisiin.
YAMK-tutkintoon johtavia koulutuksia lukuvuonna 2017-2018 ovat:
YAMK-tutkintoon johtavat koulutukset lukuvuodesta 2018-2019 eteenpäin ovat:
Täydennyskoulutuksen keinoin alan ammattilaiset voivat päivittää osaamistaan. Täydennyskoulutuksen tavoitteena on yksilön ja koko työyhteisön ammatillisen asiantuntijuuden ja osaamisen vahvistaminen ja sen kehittyminen. Täydennyskoulutusta on saatavalla laajalti sosiaali- ja terveysalan ammatillisiin tehtäviin. Esimerkkeinä mainittakoon GAS, muistisairaan kohtaaminen, Maitland -konsepti, ergonomia ja haavanhoitoon liittyvät koulutukset.
Lahden ammattikorkeakoulu
Lahden ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa ensimmäisten suomalaisten ammattikorkeakoulujen joukossa 1992. Sitä ennen sosiaali- ja terveysalan koulutusta oli annettu Sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksessa. LAMKiin rakentui uusi, amk-tasoinen sosiaali- ja terveysalan koulutus. Sosiaali- ja terveysalan oppilaitos jatkoi toimintaansa ja toimii nykyisin osana Salpausta.
LAMK oli osa Päijät-Hämeen koulutuskonsernia vuosina 1996-2014. Lahden ammattikorkeakoulu aloitti 1.1.2015 itsenäisenä ammattikorkeakouluosakeyhtiönä. Vuoden 2018 alusta Lahden ammattikorkeakoulun omistajaksi tulee LUT-yliopisto.
Taistelevat läänitysvaltiot
Taistelevat läänitysvaltiot kuuluivat Itäiseen Zhou-dynastiaan, joka oli menettänyt käytännössä kaiken valtansa Kiinassa kantamaansa ulkopuolella. Kauden lopulla sotivien valtioiden johtajat julistautuivat virallisestikin kuninkaiksi. Vahvoja valtioita olivat Chu ja kauden lopulla Qin.