cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeordie White
thumb|250px|Jeordie White Jeordie Osborne White (s. 20. kesäkuuta 1971) alias Twiggy Ramirez (nimi muodostunut malli Twiggysta ja sarjamurhaaja Richard Ramirezin nimistä), on muusikko ja nykyinen basisti yhtyeissä kuten Nine Inch Nails ja Goon Moon. Hän oli myös yhtye A Perfect Circlen ja Amboog-A-Lardin basisti.
White tuli tunnetuksi Marilyn Mansonin basistina mutta jätti yhtyeen 29. toukokuuta 2002. Syynä kuulemma että White halusi säilyttää ystävyytensä Mansoniin koska yhtyeen musiikillisista suunnista tuli liian paljon riitaa. Jeordie White palasi takaisin Marilyn Mansonin basistiksi 7. tammikuuta 2008. Jeordie kuitenkin lopetti uransa Marilyn Mansonin basistina 2017.
Atacama
thumb|150px|Atacaman sijainti ja alue. Yleisimmin Atacamalla tarkoitetaan keltaisella värillä merkittyä aluetta. thumb|300px|Atacaman aavikkoa [[Chilessä]] Atacama on aavikko Etelä-Amerikassa Tyynenmeren rannikolla. Se sijaitsee pääosin Chilen pohjoisosassa, ja se ulottuu Perun ja Chilen rajan tuntumasta noin tuhat kilometriä etelään 25. eteläisen leveyspiirin eteläpuolelle. Monesti Perun rannikkoaavikko erotetaan Perun aavikoksi, Sechuraksi. Atacamaa pidetään maapallon kuivimpana alueena; eräillä paikoilla ei tiedetä sataneen yli 400 vuoteen.
Atacama sijaitsee Kauriin kääntöpiirin korkeapainevyöhykkeellä. Atacaman pinnanmuodot voidaan jakaa alankomaahan (2 433–3 250 m), punaan (3 250–4 250 m) ja rotkoalueeseen (sijoittuu kahden edellisen väliin, korkeus vaihtelee). Atacama on keskimäärin alle 160 kilometrin levyinen. Aavikko sijaitsee kahden vuoriston, Tyynenmeren rannikkovuorten ja Andien välisellä tasangolla. Se koostuu perättäisistä suola-altaista, joita erottavat hiekkakentät ja laavatasangot.
Atacaman pinta-ala on noin 180 000 neliökilometriä. Sen arvellaan muodostuneen noin 15 miljoonaa vuotta sitten.
Kuivuus
Kylmä Perunvirta tuo kuivaa ilmaa Tyyneltämereltä, ja mereltä saapuva sumu jää monin paikoin rannikkovuorten rinteille. Andit puolestaan estävät kostean ilman saapumisen idästä. Tuloksena esimerkiksi alueen ainoassa suurehkossa kaupungissa Antofagastassa sataa vain noin 3 millimetriä vuodessa, ja sateetonta aikaa on siellä pisimmillään kestänyt 40 vuotta. Tyypillisesti Atacamassa sataa 1 mm vuodessa, mitattavaa sadetta saattaa sattua kerran 5–20 vuodessa. Maailman kuivimmaksi asutuksi paikaksi on mainittu Chilen Arica, joka saa 0,8 mm sadetta vuodessa. Pisin mitattu kuivuuskausi oli Calamassa Chilessä, jossa oli 400 vuoden kuivuus vuoteen 1971.
Kaikkein kuivinta on noin sata kilometriä Antofagastan kaupungista etelään, missä rannikkovuoret kohoavat kolmen kilometrin korkeuteen ja estävät kokonaan sumun pääsyn tasangolle. Maaperä ei saa siellä lainkaan vettä ja on täysin elotonta. Sitä onkin verrattu Marsin olosuhteisiin. Siellä, missä sumua pääsee tiivistymään maahan, esiintyy vaatimattomia leviä, jäkäliä ja paikoin jopa kaktuksia. Atacamassa väitetään olevan alueita, joilla ei ole satanut koskaan.
Asutus ja kulttuuri
Huolimatta vihamielisistä olosuhteistaan Atacaman alueella asuu noin miljoona ihmistä, pääosin rannikkokaupungeissa ja kaivoskylissä. Atacamassa arvellaan eläneen useita kausittain vaeltavia heimoja jo 9000 eaa. Hautalöytöihin perustuva tiedon perusteella paikallaan pysyvä asutus on alkanut muodostua Atacaman alueella suurin piirtein 2000 eaa. Alueella on runsaasti nitraatti- ja kupariesiintymiä. Siellä on maailman suurin natriumnitraattiesiintymä, jota louhittiin 1940-luvulle asti sekä Chuquicamatan kuparikaivos, maailman suurin avolouhos, La Escondida. Atacaman äärimmäisen pieni ilmankosteus antaa poikkeukselliset olosuhteet tähtitaivaan tarkkailuun; alueella sijaitsevatkin Euroopan eteläisen observatorion ylläpitämät observatoriot La Silla ja Paranal, joista jälkimmäisessä on Very Large Telescope (VLT).
Atacaman alueelta on löydettyjä suuria maahan tehtyjä figuureja, joista tunnetuin kenties on Atacaman jättiläinen.
Aiheesta muualla
-24.5°N, -69.25°W
Audi S2
Audi S2 on Audin vuosina 1990–1995 valmistama urheilullinen automalli, joka korvasi Audi Quattron. Se oli ensimmäinen S-mallinimen saanut automalli Audilta.
Ensimmäisenä esitelty kolmeovinen coupé oli urheilullisempi versio Audi Coupésta (B3). Vuonna 1993 esiteltiin myös neliovinen sedan ja farmarimalli Avant, jotka perustuivat Audi 80 (B4) -mallisarjaan. Moottorina autossa oli viisisylinterinen 2,2-litrainen teholtaan 217 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto ja quattro-neliveto. vasen|pienoiskuva|Audi S2 Avant Syksyllä 1992 moottorin teho nousi 230 hevosvoimaan ja vaihteisto muuttui kuusivaihteiseksi.
Gary Stewart
Stewartia verrattiin usein tenori-äänialaltaan Jerry Lee Lewisiin. ”She's Actin' Single”, ”Flat Natural-Born Good-Timin' Man”, ”Drinkin' Thing” ja muut kappaleet ylistivät maallisia nautintoja taitavalla sanankäytöllä ja voimakkaalla rytmillä.
Hän aloitti uransa kirjoittamalla lauluja muun muassa Stonewall Jacksonille, Billy Walkerille, Cal Smithille ja Nat Stuckeylle. Eräässä vaiheessa vuonna 1971 neljä Top 10 -country-kappaletta oli Stewartin tekemiä. Stewartin albumi Out of Hand (1975) vakiinnutti asemansa honky-tonk-klassikkona. Kappale ”She's Actin' Single (I'm Drinkin' Doubles)” nousi country-listan ykköseksi vuonna 1975.
Stewart eli myös yksityiselämäänsä suureen honky-tonk-tyyliin, eikä hänen rankka huumeiden käyttönsä ja juomisensa ollut salaisuus.
Stewart teki itsemurhan kotonaan Fort Piercessa Floridassa.
Wilhelm Joest
Wilhelm Joest (15. maaliskuuta 1852 Köln – 25. marraskuuta 1897 Vanuatu ) oli saksalainen kansatieteilijä. Hänen tiedetään matkustaneen lähes kaikissa maanosissa. Hänen kokoelmansa sijoitettiin pääosin Kölniin, johon tulivat muun muassa Japania ja Afrikkaa käsitteelvät kokoelmansa. Hän oli opiskellut Bonnissa, Heiddelbergissä ja Berliinissä kieliä ja luonnontieteitä. Hän matkusteli Etelä-ja Pohjois-Amerikassa Kanadasta Argentiinaan, mutta myös Keski-Aasiassa sekä Indonesian saarilla, Hokkaidolla sekä Mantšuriassakin. Hän toi esille idean, että Japaniin voisi Saksa päästä Siperian kautta.
Edustus
Edustus on omatahtoisen toimijan eli edustajan toimintaa toisen henkilön eli päämiehen nimissä tämän lukuun. Edustajalla tulee olla tarvittava kelpuutus eli edustusvalta, jotta hänen antamansa tahdonilmaisu sitoo päämiestä. Edustajan oman harkintansa mukaan tekemän oikeustoimen vaikutukset kohdistuvat välittömästi edustettuun ja edustaja pysyy koko ajan niiden ulkopuolella.
Oikeustoimen tekemisen yhteydessä edustuksella on kolme tunnusmerkkiä. Se on omatahtoista toimintaa toisen nimissä. Siksi asiapoikaa tai lähettiä ei pidetä edustajana, vaikka he toimivatkin toisen nimissä välittäessään toisen henkilön tahdonilmaisun. Toiseksi oikeustoimen vaikutusten kohteena on päämies. Esimerkiksi sopimuksessa päämiehestä tulee osapuoli, jonka velvollisuus on täyttää sopimus. Kolmanneksi edustaja pysyy oikeustoimen vaikutusten ulkopuolella, sillä vain edustettu tulee sidotuksi oikeustoimeen. Välittäjää ei pidetä edustajana, koska hän ei täytä tunnusmerkistöä. Hän ei tee oikeustointa kummankaan sopijapuolen puolesta, vaan saattaa osapuolet vain yhteen. Välittäjälle voidaan tietenkin antaa myös valtuutus toimia edustajana.
Oikeushenkilö tarvitsee aina ihmisen edustajakseen voidakseen tehdä oikeustoimia. Ihminen puolestaan tarvitsee edustajaa, jos hän ei voi tai halua saapua sopimuksentekotilaisuuteen tai hän on alaikäisenä vailla oikeustoimikelpoisuutta tai hän haluaa asiantuntijan toimivan puolestaan. Aina edustajan käyttö ei ole sallittua. Tällainen tapaus on vaikkapa avioliiton solmiminen.
Lakimääräisessä edustuksessa edustajan toiminta perustuu lakiin. Hänen asemansa voi syntyä tuomioistuimen lain nojalla antamalla määräyksellä, jollaisen tarvitsee esimerkiksi täysi-ikäisen henkilön holhooja. Tai asema voi muodostua suoraan lain nojalla, kuten silloin kun vanhemmat toimivat alaikäisen lapsensa holhoojana. Toisinaan edustajan asema ilmenee oikeushenkilön säännöistä. Oikeushenkilön edustajaa nimitetään lailliseksi edustajaksi. Edustus voi perustua myös ihmisen tai oikeushenkilön tekemään oikeustoimeen, jota kutsutaan valtuutukseksi. Tällöin on kyseessä tahdonvaltainen edustus.
Kun edustaja antaa päämiehensä puolesta tahdonilmaisun, nimitetään sitä aktiiviseksi edustukseksi. Passiivisesta edustuksesta puhutaan silloin, kun edustaja ottaa vain vastaan tahdonilmaisuja. Esimerkiksi kauppaedustaja on passiivinen edustaja ottaessaan vastaan osto- tai myyntitarjouksia. Päämiehen nimissä tapahtuva edustus on varsinaista eli välitöntä edustamista. Välillinen edustaja toimii omissa nimissään, vaikka tekeekin sen päämiehen lukuun. Esimerkiksi komissio ja huolinta ovat välillistä edustusta.
Edustusoikeuden saaminen ei velvoita edustajaa toimimaan päämiehen puolesta, vaan tarvitaan lisäksi toimeksianto tai asiaa koskeva sopimus. Jotta päämies tulisi sidotuksi edustajan tekemiin oikeustoimiin, edellytetään että edustus on luvallista, edustaja toimii päämiehen nimissä ja edustus on syntynyt oikein. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että vastapuoli saa tietää kenen kanssa hän tekee oikeustoimen.
Joensuun taidemuseo
Joensuun taidemuseo Onni on Joensuun kaupungin ylläpitämä alueellinen vastuumuseo. Taidemuseo on perustettu 1962, ja se hoitaa ja pitää näytteillä lahjoituskokoelmiin ja omien hankintojen kautta muodostettuun kokoelmaan kuuluvia teoksia. Perusnäyttelyn ohessa museo järjestää vuosittain kotimaisen ja ulkomaisen taiteen näyttelyitä.
Taidemuseon alkuna oli Olavi Turtiaisen testamentilla Joensuun kaupungille lahjoittama taidekokoelma. Taidemuseo perustettiin lahjoituksen ansiosta, ja sen jälkeen kokoelmia täydensi myös Arla Cederbergin kokoelma sekä Onni Okkosen taidekokoelma kirjastoineen ja arkistoineen.
Museon toimitilat
Taidemuseo sijaitsi aiemmin entisissä tyttölyseon tiloissa Rantakadulla. Nykyinen museorakennus on kaupungin keskustassa Kirkkokadulla sijaitseva entinen Joensuun lyseo, joka on tyyliltään uusrenessanssia ja valmistunut 1894. Sen on suunnitellut arkkitehti Theodor Decker. Koulun siirryttyä muualle rakennus remontoitiin ja se avattiin museon käyttöön 29. marraskuuta 1981.
Kokoelmat
thumb|220px|Taidemuseon ensimmäisen kerroksen näyttelytiloja. Kokoelmissa vanhimmat esineet ovat 3000 vuoden takaa. Kokonaisuuksina ovat esillä muun muassa antiikin taide, Kiinan taide, 1800-luvun suomalainen maalaustaide, renessanssin madonnat ja suomalaiset ikonit. Yleisön suosikkeja ovat esimerkiksi Albert Edelfeltin Pariisitar (Virginie) ja Magnus Enckellin Narkissos. Onni Okkosen antiikin kokoelmassa on kreikkalaista, etruskilaista ja hellenistisen kauden roomalaista esineistöä. Olavi Turtiaisen kokoelmassa on muun muassa Tapani Raittilan ja Helge Dahlmanin taiteen kokonaisuudet. Madonna-huoneessa on esillä katoliseen kulttuuripiiriin kuuluvaa taidetta.
Taidemuseo teki 2007 lahjoitussopimuksen Carl-Johan af Forsellesin kanssa tämän noin 400 teosta käsittävän nykytaiteen kokoelman lahjoittamisesta. Kokoelman pohjalta toteutettiin näyttely vuonna 2008.
Euroopan meriturvallisuusvirasto
thumb|290px|EMSAn päämaja Lissabonissa. Euroopan meriturvallisuusvirasto, lyhenne EMSA, on yksi Euroopan unionin erillisvirastoista. Sen keskustoimipaikka on Lissabonissa, Portugalissa. Viraston tehtäviin kuuluu meriturvallisuuden edistäminen, meren saastuttamisen vähentäminen, merionnettomuuksien ehkäiseminen, ja Euroopan komission ja jäsenmaiden neuvonta meriturvallisuusasioissa ja -lainsäädännössä. Virastossa työskentelee runsas 200 henkeä ja sen vuoden 2013 budjetti oli 58,8 miljoonaa euroa.
Euroopan meriturvallisuusvirasto perustettiin vuonna 2002, jotta vältyttäisiin Erika- ja Prestige-laivojen vuosina 1999 ja 2002 kohtaamien onnettomuuksien kaltaisilta tapahtumilta. Kesäkuussa 2012 viraston johtajaksi nimitettiin 5-vuotiskaudeksi aiemmin Merenkulkulaitoksen pääjohtajana toiminut suomalainen Markku Mylly.
The System Has Failed
The System Has Failed oli Megadethin uran ensimmäinen levytys yhtyeen paluun jälkeen, sillä yhtye oli hajonnut vuonna 2002 Dave Mustainen vasemman käden hermovaurion vuoksi. Albumi oli myös Megadethin ensimmäinen julkaisu, jonka levyttämiseen yhtyeen alkuperäinen basisti David Ellefson ei osallistunut. Dave Mustainen ohella albumilla vaikutti ryhmä sessiomuusikkoja: basistina Jimmy Lee Sloas, rumpalina Vinnie Colaiuta ja kitaristina Megadethissa jo 1980-luvulla soittanut Chris Poland, jolle The System Has Failed oli ensimmäinen levytys Megadethissa sitten vuoden 1986 studioalbumin Peace Sells... But Who's Buying?.
Yhdysvalloissa The System Has Failed sijoittui Billboardin Billboard 200 -albumilistan 18. sijalle, ja Suomessa se oli korkeimmillaan albumilistan 12. sijalla. Albumilta julkaistiin kolme singleä: “Die Dead Enough“, “Of Mice And Men“ ja “The Scorpion“. Kappaleista “Die Dead Enough“ ja “Of Mice And Men“ julkaistiin myös musiikkivideot, ja ne nousivat Yhdysvalloissa myös Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -singlelistalle: “Die Dead Enough“ oli listan 21., ja “Of Mice And Men“ ylsi listan 39. sijalle.
Metakryylinitriili
Metakryylinitriili (C4H5N) on tyydyttymättömiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää monomeerina polymeerien valmistuksessa ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa metakryylinitriili on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja erittäin hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Vesiliuoksessa se hydrolysoituu ensin metakryyliamidiksi ja sitten metakryylihapoksi. Hapot katalysoivat hydrolyysiä. Metakryylinitriili on hyvin myrkyllistä ja se ärsyttää hengitysteitä, silmiä ja ihoa. Myrkytyksen oireet muistuttavat syanidimyrkytyksen oireita ja tilaa hoidetaan samalla tavoin.
Valmistus ja käyttö
Metakryylinitriiliä valmistetaan isobuteenista. Isobuteeni reagoi ammoniakin kanssa ilman toimiessa hapettimena. Katalyyttinä käytetään molybdeenin, antimonin, vismutin ja raudan oksidien sekä jalometallin seosta.
Meksiko
Meksiko ( tai Méjico ), virallisesti Meksikon yhdysvallat (esp. Estados Unidos Mexicanos), on Pohjois-Amerikan eteläosassa sijaitseva 119,5 miljoonan asukkaan valtio, jonka rajanaapureita ovat Yhdysvallat, Belize ja Guatemala. Maan pääkaupunki on México. Meksiko on väkiluvultaan maailman suurin espanjankielinen maa. Se on Pohjois-Amerikan maista pinta-alaltaan kolmanneksi ja asukasluvultaan toiseksi suurin.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Meksikon kartta. pienoiskuva|Meksiko satelliittikuvassa. pienoiskuva|[[Pinacaten hiekkadyynit ja kraatterit Luoteis-Meksikossa.]] Meksiko sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Amerikan välisellä kannaksella. Sen pohjoinen rajanaapuri on Yhdysvallat, ja kaakossa sitä rajoittavat Guatemala ja Belize. Läntisellä ja eteläisellä rannikolla on Tyynimeri ja itäisellä rannikolla Meksikonlahti ja Karibianmeri. Meksikon eteläisimmät osat kuuluvat Keski-Amerikkaan, mutta suurin osa maasta on Pohjois-Amerikassa.
Maa on suurimmaksi osaksi ylänköä tai vuoristoa, joka on jatketta Pohjois-Amerikan Kordillieereille. Suurin Meksikon maantieteellisistä alueista on Meksikon ylätasankoa, joka ulottuu Yhdysvaltain rajalta Méxicon eteläpuolelle. Sitä reunustavat Läntinen ja Itäinen Sierra Madre. Läntinen Sierra Madre on pääosin vulkaanista. Kumpikin vuorijonoista on noin pitkä ja kohoavat noin. Reunavuoristot yhtyvät Meksikon ylängön eteläpuolella. Tästä tuliperäisestä alueesta käytetään nimitystä Sierra Volcánico Transversal ja se on muodostunut sammuneiden ja toimivien tulivuorten ketjusta. Etelärannikolla sijaitsee Eteläinen Sierra Madre, joka kohoaa keskimäärin korkeuteen.
Ylänköalue jatkuu käytännössä yhtenäisenä Tehuantepecinkannakselle asti, jossa Meksikonlahden ja Tyynenmeren rannikon alankoalueet yhtyvät. Siitä kaakkoon kohoaa Guatemalan puolelle jatkuva Chiapasin ylänkö, ja sen itäpuolella on Jukatanin niemimaan alanko.
Meksikossa on kaikkiaan 150 jokea, mutta yli puolet Meksikon kaikesta pintavedestä virtaa vain viidessä suuressa joessa: Usumacinta, Grijalva, Papaloapán, Coatzacoalcos ja Pánuco.
Ilmasto
Meksiko ulottuu trooppisesta subtrooppiseen ilmastoon. Paikalliset korkeuserot vaikuttavat kuitenkin erityisesti etelässä ilmastoon, ja maa jaetaankin korkeuseron mukaan ilmastovyöhykkeisiin. Kuuma vyöhyke eli tierra caliente ulottuu rannikolta 800–1 000 metrin korkeuteen ja siellä lämpötila vaihtelee 20–30 celsiusasteen välillä. Sen yläpuolella on lähes ulottuva lauhkea vyöhyke eli tierra templada, jossa vuoden keskilämpötila on 18 celsiusastetta. Ylimpänä on kylmä vyöhyke, jossa keskilämpötila on 10–15 celsiusastetta ja vuorokautiset sekä vuosittaiset lämpötilavaihtelut ovat melko suuret. Pääkaupungissa Méxicossa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on 23 celsiusastetta. Kylmimmän kuukauden keskilämpötila on yhdeksän celsiusastetta. Yli puolet maasta on kuivaa aluetta, jossa sademäärä jää alle 600 millimetrin. Runsaimmin vettä sataa itärannikolla, – vuodessa. Sadekausi on kesällä, toukokuusta lokakuuhun. Elokuun ja lokakuun välisenä aikana maahan saattaa iskeä trooppisia myrskyjä joko Tyyneltämereltä tai Karibianmereltä, mutta ne ovat harvoin kehittyneet täysimittaisiksi hurrikaaneiksi asti.
Aikavyöhykkeet
Meksiko on käyttänyt neljää aikavyöhykettä helmikuusta 2015 lähtien.
Varhaishistoria
Meksikon alueen ensimmäiset ihmiset olivat varhaisia intiaaneja, jotka muuttivat sinne pleistoseenikauden loppuvaiheissa. Jotkut arkeologit ja kielitieteilijät uskovat ihmisen eläneen Meksikossa jo –  sitten.
Wisconsi-jääkauden jälkeen Meksikon asukkaat joutuivat siirtymään kuivuvan ilmaston seurauksena suurriistan metsästyksestä pienempien eläinten metsästämiseen ja villikasvien keräämiseen. Maissin viljely alkoi noin 5000 eaa. Seuraavien muutaman vuosituhannen aikana alettiin viljellä muun muassa avokadoja, chiliä, revonhäntiä, papulajia Phaseolus acutifolius ja kurpitsoja.
Suuret sivilisaatiot
pienoiskuva|[[Diego Riveran näkemys asteekki­valtakunnan pääkaupungista Tenochtitlánista 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa.]] Keski-Amerikassa on vuoteen 2000 eaa. mennessä syntynyt kyläyhteisöjä, jotka ovat suurimmalta osalta riippuvaisia maanviljelystä. Näitä on erityisesti Meksikon eteläosissa, mutta niitä on löydetty myös maan pohjoisosista. Niin sanotun muodostavan kauden keskivaiheilla maanviljelykylistä alkoi syntyä monimutkaisempia yhteiskuntia poliittis-uskonnollisten pääkaupunkien ympärille. Merkittävimpiä olmeekkikeskuksia olivat San Lorenzo Tenochtitlán ja La Venta.
Klassinen kausi hajosi useiden vuosisatojen jälkeen, mutta sen syytä ei ole varmasti tiedossa. Teotihuacán poltettiin noin vuonna 750. Seuraavien parin sadan vuoden aikana pohjoisesta tulleet tolteekit perustivat oman keskuksensa Meksikon keskiosiin ja perustivat pääkaupungikseen Tulan.
Viimeinen suuri kansa, jonka Meksikon laakson vehreys houkutteli asuttavan alueelle, oli asteekit. He perustivat 1300-luvun alkupuolella Texcocojärven soisille saarille Tenochtitlánin. Asteekit hallitsivat 1500-luvun alkupuolella isoa osaa Meksikon keski- ja eteläosissa. Valtakunta perustui kaupunkivaltioiden löyhään yhteenliittymään, jota Tenochtitlán valvoi.
Espanjalaisten valta
pienoiskuva|vasen|[[Emanuel Leutzen maalauksessa (1848) espanjalaiset valloittajat hyökkäävät (1520).]] Hernán Cortés valloitti Meksikon vuosina 1519–1521 ja perusti Espanjalaisen siirtokunnan, joka hallitsi maata lähes 300 vuoden ajan.
Espanjan valloittajat, konkistadorit, saapuivat Tenochtitlániin vuonna 1519, vangitsivat asteekkivaltakunnan johtajan Montezuman ja asettuivat tämän kanssa palatsiin asumaan. Näin espanjalaiset saattoivat hallita asteekkeja Montezuman avulla. On monesti väitetty atsteekkien suhtautuneen alussa espanjalaisiin ystävällisesti, koska asteekit uskoivat Hernán Cortésin olevan ennustusten mukaisesti idästä palannut jumala Quetzalcóatl. Joka tapauksessa ystävällismielisyys päättyi 1521, kun espanjalaiset surmasivat monia asteekkiylimyksiä. Lisäksi heidän tuomansa isorokko teki tuhojaan. Espanjalaiset perustivat siirtomaan nimeltä Uusi Espanja ja rakensivat sen pääkaupungin Meksikon vanhan Tenochtitlánin raunioille. Kaupunki sai nimensä mexica-heimosta.
Espanjalaisten hallinto perustui encomienda-nimiseen feodaalijärjestelmään, jossa espanjalaistaustainen maanomistaja sai tietyn alueen hallintaansa, ja sen alkuasukkaiden piti tehdä hänelle ilmaiseksi työtä. Maanomistajan vastuulla oli alaisten hyvinvointi ja sivistyksen ja kristinuskon levitys.
Itsenäistyminen
pienoiskuva|upright|vasen|Keisari [[Agustín de Iturbide.]] Miguel Hidalgo julisti 16. syyskuuta 1810 Meksikon itsenäiseksi pienestä Doloresin kaupungista käsin, mikä johti itsenäisyyssotaan, joka päättyi viimein itsenäistymiseen vuonna 1821.
Agustín de Iturbide julistautui Meksikon keisariksi vuonna 1822, mutta hänen valtakautensa päättyi maanpakoon ja tasavallan perustamiseen 1824 Guadalupe Victoria ensimmäisenä presidenttinä. Itsenäisyyden alkuaikojen vahva mies oli Antonio López de Santa Anna, joka hallitsi maan politiikkaa 1833–1855.
1860-luvulla Ranskan Napoleon III pyrki Meksikon herraksi ja asetti Itävallan keisari Frans Joosef I:n veljen, arkkiherttua Maksimilianin Meksikon keisariksi konservatiivien ja katolilaisten tuella. Toinen Meksikon keisarikunta päättyi Benito Juárezin tukijoiden voittoon ja tasavallan palautukseen 1867. Tasavaltalainen kenraali Porfirio Díaz nousi presidentiksi 1876 ja lopulta diktaattoriksi. Hänen valtakautensa kesti suurimman osan vuosista 1876–1911.
1900-luku
pienoiskuva|[[Meksikon vallankumous: Francisco I. Madero ja Emiliano Zapata Cuernavacassa .]] pienoiskuva|[[Tlatelolcon verilöyly: opiskelijoita palaneessa bussissa.]] Vuoden 1910 uudelleenvalinta oli liikaa Díazin vastustajille. Tällöin puhkesi suuri Meksikon vallankumous, aluksi Francisco I. Maderon johdolla. Vallankumous johti Díazin syrjäyttämiseen ja monen vuoden taisteluihin. Maderon syöksi vallasta 1913 kenraali Victoriano Huerta. Sisällissotaan osallistuivat Pancho Villa ja Emiliano Zapata, jotka kohosivat myöhemmin kansallissankareiksi.
Vallankumous laantui Venustiano Carranzan johdolla säädettyyn vuoden 1917 perustuslakiin. Carranza surmattiin, ja häntä seurasi Álvaro Obregón 1920, jota puolestaan seurasi Plutarco Elías Calles. Obregón valittiin uudelleen 1928, mutta hänet murhattiin ennen kuin hän astui virkaansa. Calles perusti tämän jälkeen Institutionaalisen vallankumouspuolueen (PRI), joka pysyi vallassa seitsemänkymmentä vuotta vuoden 2000 vaaleihin asti. Seuraavan kuuden vuoden ajan Calles johti maata käytännössä puoluejohtajan asemasta, vaikka virallisesti presidentteinä olivat Emilio Portes Gil, Pascual Ortiz Rubio ja Abelardo Rodríguez. Vuoden 1934 vaaleihin Calles valitsi ehdokkaakseen suositun osavaltion kuvernöörin Lázaro Cárdenasin. Cárdenas valittiin, ja osoittautuikin itsenäisemmäksi kuin kolme edeltäjäänsä. Cárdenasin suuri saavutus oli maareformi, joka paransi köyhien meksikolaisten oloja merkittävästi. Hän myös laajensi puolueen kannattajapohjaa. Vuonna 1938 hän karkotti ulkomaiset öljy-yhtiöt Meksikosta. Maa menetti pääomaa, ja sen kansallinen öljy-yhtiö kamppaili vanhentuneiden laitteiden kanssa vuosikymmenten ajan.
Meksikosta tuli 1942 toisen maailmansodan aktiivinen osapuoli, kun Saksa oli upottanut kaksi meksikolaista tankkeria. Meksikolaisia sotilaita osallistui jossain määrin sotatoimiin, mutta merkittävämpää oli sen tuottamat raaka-aineet Yhdysvaltain sotateollisuuteen. Sodan jälkeen maan väkiluku alkoi kasvaa selvästi, kun maa teollistui.
Meksiko vaurastui ja myös poliittisesti rauhoittui, vaikka PRI hallitsikin puoluekenttää käytännössä ilman vastavoimia. Maassa oli kuitenkin myös levottomuuksia, kun Meksikon hallitus pyrki panostamaan vain ja ainoastaan talouskasvuun. Opiskelijoiden ja työväestön ääni pyrittiin pitämään sivussa. Sisäministeri Gustavo Díaz Ordaz halusi näyttää ulkomaalaisille vakaata maata Méxicon vuoden 1968 olympialaisissa. Hän määräsi muun muassa asevoimien ottaa haltuunsa UNAM-yliopiston ja pidättää opiskelijaliikkeen johtajia. Tilanne kärjistyi Tlatelolcon verilöylyyn, jossa surmattiin satoja opiskelijoita vain kymmenen päivää ennen olympialaisten alkua.
Vuonna 1970 presidentiksi valittu Luis Echeverría vei yllättäen politiikkaa vasemmistolaiseen suuntaan. Hän panosti maaseudun hyvinvointiin, mutta samaan aikaan julkisen puolen velka kasvoi huomattavasti. Hallitus joutui vuonna 1976 devalvoimaan peson. Samana vuonna löydettiin valtava merenalainen Cantarellin öljykenttä, josta tuli merkittävin Meksikon öljyntuotannon lähde.
Vuonna 1988 presidentinvaaleissa vaalikomissio julisti vallankumouspuolueen Carlos Salinasin voittajaksi vastustajien rikossyytteistä ja protesteista huolimatta. Salinas tuki uusliberalismia, kritisoi työväenliittoja ja maatalouden ejido-järjestelmää. Hän allekirjoitti NAFTA-vapaakauppasopimuksen Kanadan ja Yhdysvaltojen kanssa. Se ja vaatimukset intiaanien oikeuksien turvaamisesta johtivat zapatista-kapinaan köyhässä eteläisessä Chiapasissa. Hallitus taltutti kapinan ja rauhansopimus solmittiin maaliskuussa.
Ernesto Zedillo voitti elokuun 1994 vaalit. Joulukuussa 1994 osakekurssit romahtivat, kun hallitus päästi peson kellumaan. Tammikuuhun 1995 peso menetti kolmanneksen arvostaan, minkä vuoksi Yhdysvaltain ja kansainvälisen yhteisön oli annettava Meksikolle 50 miljardia dollaria lainaa maan talouden pelastamiseen. Hallitus yritti vielä kukistaa zapatistoja, mutta myöntyi vuoden 1995 lopulla suurempaan autonomiaan mayoille. Kapina kiihtyi kuin vasemmistolainen EPR hyökkäsi hallituksen joukkoja vastaan 1996. Joulukuussa 1997 puolisotilaalliset joukot tappoivat 45 intiaania chiapasilaisessa kylässä. Tapaus herätti kansainvälistä huomiota.
Vuonna 1997 vallankumouspuolue kärsi vakavan tappion menettäessään enemmistönsä alahuoneessa ensimmäisen kerran sitten vuoden 1929. Sen alamäki jatkui, kun Vicente Fox voitti vuoden 2000 presidentinvaalit ensimmäisenä opposition ehdokkaana kautta aikain.
2000-luku
Meksikossa järjestettiin kesäkuussa 2006 presidentin- ja parlamenttivaalit. Toisella kierroksella PAN:n Felipe Calderónia oli vastassa PRD:n Andrés Manuel López Obrador, joka hävisi niukasti. Kuukausien protestien ja äänten osittaisen uudelleenlaskennan jälkeen keskusvaalilautakunta julisti Felipe Calderónin voittajaksi syyskuussa.
Presidentti Calderón julisti sodan huumekartelleja vastaan joulukuussa 2006. Meksikon hallituksen mukaan huumesodassa oli elokuun alkuun 2010 mennessä kuollut. Suurin osa kuolleista on saanut surmansa huumejengien välisissä yhteenotoissa.
Meksiko palasi PRI-puolueen valtaan, kun vuonna 2012 Enrique Peña Nieto valittiin presidentiksi. Hänen valtakautensa alussa Meksikossa onnistuttiin uudistamaan muun muassa maan vanhentuneita viestintä-, energia- ja koulutusjärjestelmiä. Peña Nieton suosio kuitenkin romahti Igualan opiskelijasieppaustapauksen, hänen vaimonsa talokauppaskandaalin ja kituvan talouden takia.
Lopulta vuoden 2018 presidentinvaalit voitti vuosien 2006 ja 2012 vaalien häviäjä Andrés Manuel López Obrador. Hän edusti Morena-puoluetta (Movimiento Regeneración Nacional), ja astuessaan virkaan 1.12.2018 Lopez Obrador oli Meksikon ensimmäinen vasemmistolainen presidentti 80 vuoteen.
Meksikoa oli hallinnut yhtäjaksoisesti vuosina 1929–2000 Institutionaalinen vallankumouspuolue PRI ja vuosina 2000–2012 oikeistopuolue PAN ja uudelleen vuosina 2012–2018 PRI. Presidentiksi vuonna 2018 tullut Lopez Obrador edusti vasta neljä vuotta aiemmin perustettua vasemmistolaista Morena-puoluetta.
Huumekartellit olivat vahvoja vuonna 2019, jolloin poliisi joutui vapauttamaan niiden toimien takia kartellijohtaja El Chapon pojan. Vuoden 2020 koronaviruspandemia oli paha myös Meksikossa.
Politiikka
pienoiskuva|upright|[[Meksikon presidentti Andrés Manuel López Obrador.]] Meksiko on presidentiaalinen liittovaltio. Presidentti on sekä valtionpäämies että toimeenpanovallan ylin haltija. Hän on maan poliittinen johtohahmo, ja hän nimittää hallituksen ja on armeijan päällikkö. Presidentti valitaan suoralla kansanäänestyksellä kuusivuotiskaudeksi, eikä valinta toiselle kaudelle ole mahdollista. Erillistä varapresidenttiä ei ole, vaan presidentin estyessä viranhoidosta hänen sijaisensa on korkeimman oikeuden presidentti.
Liittokongressissa (Congreso de la Unión) on kaksi kamaria, 500-jäseninen edustajainhuone (Cámara de Diputados) ja 128-jäseninen senaatti (Cámara de Senadores). Edustajainhuoneen edustajista 300 valitaan yhden edustajan vaalipiireistä ja 200 suhteellisella vaalilla kolmivuotiskausille. Senaattiin valitaan neljä jäsentä jokaisesta osavaltiosta ja Distrito Federalista. Kolme näistä valitaan enemmistövaalilla ja neljäs koko valtion kattavassa suhteellista vaalitapaa käyttävän äänestyksen perusteella.
Kongressi säätää lait, määrää veroista, julistaa sodan, hyväksyy budjetin ja kansainväliset sopimukset ja vahvistaa diplomaattien nimitykset. Senaatti on pääasiassa vastuussa ulkopolitiikasta, kansainvälisistä sopimuksista ja presidentin nimityksien vahvistamisesta. Edustajainhuone käsittelee valtion tulo- ja menoarviot.
Meksikossa on kolme suurta puoluetta ja useita pienempiä puolueita. Institutionaalinen vallankumouspuolue PRI hallitsi Meksikon puoluekenttää lähes koko 1900-luvun, mutta 1900-luvun lopun jälkeen kentälle ovat nousseet oikeistolainen Partido Acción Nacional (PAN) ja siitä irronnut vasemmistolainen Partido de la Revolución Democrática (PRD). Nämä kolme puoluetta saavat selvästi eniten ääniä, ja niiden asemaa on 2000-luvulla vahvistettu pienempien puolueiden kustannuksella. Vuonna 2012 valitussa senaatissa on edustajia seitsemästä ja vuonna 2015 valitussa edustajainhuoneessa yhdeksästä puolueesta.
Oikeus on riippumaton lainsäädäntö- ja toimeenpanovallasta. Korkein oikeusaste on Suprema Corte de Justicia de la Nación, jossa on 11 viisitoistavuotiskausille valittua jäsentä. Presidentti nimittää heidät senaatin suostumuksella.
The Confessions Tour
The Confessions Tour on Madonnan Confessions Tour -kiertueesta tehty dvd/cd-paketti. Se ilmestyi myös pelkkänä dvd:nä. Dvd ja cd on nauhoitettu kahtena iltana Lontoon Wembley-areenalla. Se ilmestyi 30. tammikuuta 2007.
Meksiko
Osavaltiot
oikea|350px Meksikossa on 31 osavaltiota ja lisäksi erillinen liittovaltion alue (México tai Distrito Federal), jossa sijaitsee maan pääkaupunki México:
The Confessions Tour
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 15. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan viidennellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Meksiko
Talous
Meksiko on OECD:n mukaan ostovoimapariteetiltaan maailman 11:nneksi suurin talous ja latinalaisen Amerikan toiseksi suurin. Meksikon talous kärsi pahoin vuonna 2009 maailmanlaajuisen taantuman takia. Maan bruttokansantuote laski peräti 4,7 prosenttia (Suomen ennätykselliset 7,8 prosenttia ). Taantuma oli maailman suurimpia. Talous alkoi kasvaa kuitenkin uudestaan heti seuraavana vuonna. Meksikon taloudelle on ollut 1980-luvun jälkeen tyypillistä epätasainen kasvu, koska maa ei ole pystynyt tuottamaan riittäviä töitä samaan tahtiin, mitä asukasluku on kasvanut.
Meksiko on panostanut vapaakauppaan, josta sillä on sopimukset yli 50 valtion, kuten Yhdysvaltojen, Japanin ja Euroopan talousalueen kanssa. Ylivoimaisesti tärkein kauppakumppani on Yhdysvallat, jonne viedään yli 80 prosenttia viennistä. Yhdysvalloissa meksikolaistuotteiden asema on vahva, sillä niiden matka Yhdysvaltain markkinoille on lyhyt. Ulkomaankaupan osuus bruttokansantuotteesta on noin neljännes, ja Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimus NAFTA:n solmimisen jälkeen maan talouden sitoutuneisuus erityisesti Yhdysvaltain taloussuhteisiin on kasvanut merkittävästi.
Meksikossa on merkittäviä luonnonvaroja. Se on maailman suurin hopean tuottaja, ja lisäksi se kuuluu maailman suurimpiin öljyvaltioihin. Muita merkittäviä varoja ovat sinkki, bauksiitti, lyijy, kulta, elohopea, kadmium, antimoni ja mangaani. Valtion talous riippuu voimakkaasti öljytuloista, sillä 2000-luvulla ne ovat tuoneet noin 40 prosenttia julkisista tuloista.
Meksikon työttömyysaste oli maaliskuussa 2017 3,5 prosenttia. Se oli silloin alimmillaan yli kymmeneen vuoteen. Työvoima on hyvin miesvoittoista, sillä miesten osuus työväestöstä on 70 prosenttia. Miesvoittoisuus on korkea jopa muihin latinalaisen Amerikan maihin verrattuna. Lisäksi naisten palkkataso selvästi miesten palkkatasoa pienempi. Työttömyysaste vaihtelee huomattavasti myös alueittain. Kaupungeissa työttömyys on vähäistä, mutta maaseudulla se voi olla jopa 25–30 prosenttia. Siellä asiaan vaikuttaa maatalouden kausityöttömyys ja satotilanne.
Vuonna 2008 arvioitiin, että maan väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella 18,2 prosenttia, jos mittana käytetään ruoan saatavuutta, mutta yli 47 prosenttia, jos mittarina ovat rahavarat.
Liikenne
Meksikon maaliikenneverkko on latinalaisen Amerikan kattavimpia. Maassa on päällystettyjä maantietä joista  on nelikaistaisia. Maan rautateitä on myyty yksityisille.
Satamakaupunkeja ovat Altamira, Coatzacoalcos, Lázaro Cárdenas (kaupunki), Manzanillo, Salina Cruz ja Veracruz. Satamien yksityistäminen lisäsi niiden liikevaihtoa. Vuonna 2008 satamien kautta kulki 3,3 miljoonaa konttiyksikköä eli TEU:ta tavaraa, lamavuonna 2009 niitä oli 2,9 miljoonaa.
Väestö
pienoiskuva|[[Mexico City on maan pääkaupunki ja suurin kaupunki, sekä eräs maailman suurimmista kaupungeista.]] pienoiskuva|Kukulcánin pyramidi [[Chichen Itzassa.]]
Väestöjakauma
Meksikon tilastokeskuksen mukaan vuonna 2015 maassa oli. Se on maailman suurin espanjankielinen valtio. Vuonna 2011 Meksikon väkiluku kasvoi 1,102 prosenttia vuodessa, mikä on maailman valtioista 105. sijalla.
Meksikon väestöstä suurin osa on intiaanien ja eurooppalaisten yhteisiä jälkeläisiä mestitsejä, joita vuoden 2010 tilastojen mukaan oli 64,3 prosenttia väestöstä. Alkuperäisasukkaita väestöstä oli 18,0 ja Meksikon valkoihoisia 15,0 prosenttia väestöstä. Alkuperäisasukkaista alle puolet asuivat enää heimoyhteisöissä.
Meksikossa ei ole virallista uskontoa, sillä valtio ja kirkko on erotettu toisistaan, mutta katolisten osuus väestöstä on silti suuri. Guadalupen neitsyt on maan suojeluspyhimys, ja Guadalupen neitsyen basilikassa käy vuosittain satojatuhansia ihmisiä. Vuoden 2010 tilastojen mukaan väestöstä 82,7 prosenttia katolisia, 5,0 prosenttia evankelikaalisia, 1,6 prosenttia helluntailaisia, 1,4 prosenttia Jehovan todistajia. Uskonnottomien osuus oli 4,7 prosenttia. Monet alkuperäisasukkaista on synkretistejä: heillä katolisuuteen on sekoittunut paljon perinteisiä uskomuksia.
Terveys
Vuonna 2007 arvioitiin, että HIV:n kantajia oli noin 0,3 % aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 200 000 henkeä. ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin, mutta sitä sai alle 60 prosenttia heistä, noin.
Koulutus
Meksikon koulujärjestelmän ydin on pakollinen yhdeksänvuotinen peruskoulu, josta valtio on vastuussa. Useimmissa osavaltioissa valtio osallistuu myös kolmevuotisen esikoulun ja kolmevuotisen lukion järjestämiseen. Kaikkiaan 87 prosenttia opetuksesta järjestetään julkisin varoin.
Meksikossa on ilmeisesti Amerikan vanhin yliopisto. Espanjalaiset perustivat sen heti valloituksensa jälkeen vuonna 1551. Perussa aloitteli yliopisto samaan aikaan, ja on epäselvää, kumpi aloitti toimintansa Amerikan ensimmäisenä. Yhdysvaltain vapaussodan alkaessa 1775 Meksikosta oli valmistunut jo lähes ja toistatuhatta tohtoria. Yliopisto suljettiin 1866 mutta avattiin uudelleen 1910. Vuonna 1995 tämä Universidad Nacional Autónoma de México (UNAM) oli edelleen maan suurin yliopisto yli sadallatuhannella opiskelijallaan. Sen lisäksi jokaisessa maan osavaltiossa on oma yliopistonsa, ja monet niistä toimivat useilla paikkakunnilla.
Meksikolaisista on The World Factbookin vuoden 2011 tietojen mukaan lukutaitoisia 86 prosenttia. Meksikon väestötietovirasto puolestaan ilmoitti vuonna 2006 lukutaitoisten osuudeksi 91,5 prosenttia. Lukutaidottomuus on yleisintä osavaltioissa, joissa asuu paljon alkuperäisasukkaita.
Kulttuuri
pienoiskuva|Meksikolaisia enchiladoja. pienoiskuva|[[Mesoamerikkalainen pallopeli|Mesoamerikkalaiseen pallopeliin tarkoitettu kenttä Xochicalcossa.]] Meksikolla on pitkä kirjallinen traditio. Nunna Sor Juana Inés de la Cruz (1651–1695) kirjoitti runoja ja hänet muistetaan naisten oikeuksien puolustajana. José Joaquín Fernández de Lizardia (1776–1827) pidetään ensimmäisenä tärkeänä Latinalaisen Amerikan romaanikirjailijana satiirinsa El Periquillo Sarniento (n. 1816) ansiosta. Häntä on kutsuttu Meksikon Voltaireksi.
Runoilija Octavio Paz sai kirjallisuuden Nobelin palkinnon 1990. Toisena Meksikon kirjallisuuden jättiläisenä pidetään Carlos Fuentesia, joka on myös ollut Nobel-ehdokkaana.
Kuvataiteissa Meksikolla on myös perinteitä. Eurooppalaisvaikutteinen uskonnollinen traditio muuttui naturalistiseksi maisema- ja aihekuvaukseksi 1800-luvun puolivälissä. Vallankumous ja murrosvaiheet ovat vaikuttaneet selvästi modernin taiteen aiheisiin ja ilmaisuun. Esimerkkejä 1900-luvun tyylisuunnista ovat maalarit Diego Rivera ja Frida Kahlo. Kehitys ja tyylisuunnat ovat nähtävissä pääkaupunki Meksikon taidemuseoissa ja rakennusten koristeluissa.
Katolisuuteen on Meksikossa sekoittunut alkuperäisväestön usko, mikä on tuonut uskontoon synkretismiä. Esimerkkejä tästä ovat kuolleiden päivä ja Guadalupen neitsyt, joka liitettiin pakanalliseen Tonantzin-jumalattareen. Monin paikoin perinteisten curanderos-parantajien kansanlääketiedettä käytetään hyödyksi.
Urheilu
Meksiko on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen. Eniten mitaleita se on saanut kotikisoissaan 1968, jolloin niitä tuli etenkin uinnista ja nyrkkeilystä. Silloin tällöin sillä on ollut pieni joukkue myös talviolympialaisissa. Eniten mitaleita, neljä, on saanut uimahyppääjä Joaquín Capilla vuosina 1948–1956. Eniten mitaleja Meksikoon on tullut nyrkkeilystä (12) sekä yleisurheilusta ja uimahypyistä kymmenen. Yhteensä mitaleja on tullut 55, eniten kotikisoistaan 1968 yhdeksän mitalia.
Urheilulajeista tärkein on jalkapallo, kuten monessa muussakin Latinalaisen Amerikan maassa. Jokaisella osavaltiolla on oma edustusjoukkueensa. Meksikon jalkapallomaajoukkue on päässyt maailmanmestaruuskisoissa neljännesvälieriin asti vuodesta 1994 alkaen. MM-kilpailuja Meksiko on isännöinyt vuosina 1970 ja 1986. Gold Cupin Meksiko on voittanut viidesti. Toukokuussa 2017 se oli FIFA-rankingissa sijalla 16. Myös härkätaistelut ja hevoskilpailut eli charrería ovat suosittuja. Baseball levisi Meksikoon 1800-luvulla rautatieläisten mukana, ja maassa on pelattu baseball-liigaa vuodesta 1925. Nyrkkeily on myös erittäin suosittua Meksikossa, ja sieltä on tullut monia tunnettuja nyrkkeilijöitä: Julio César Chávez, Oscar de la Hoya ja Ricardo López.
Hannele Koivunen
Hannele Sisko Maritta Koivunen (o.s. Seitsonen, s. 18. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kulttuurintutkija ja virkamies.
Elämä
Koivunen valmistui ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta 1968. opiskeli Helsingin yliopistossa kieliä, kansanrunoudentutkimusta ja taideaineita pääaineenaan taidehistoria. Hän on opiskellut muun muassa myös informaatiotutkimusta. Koivunen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1973 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1994. Hänet tunnetaan muun muassa väitöskirjaansa pohjautuvasta teoksestaan Madonna ja huora (1995).
Vuonna 1998 Koivunen nimitettiin Helsingin yliopiston uskontotieteen, erityisesti uskontosemiotiikan dosentiksi.
Koivunen on työskennellyt erilaisissa kirjastoalan ja kulttuuripolitiikan tehtävissä. Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön palveluksessa hän aloitti ensimmäisen kerran vuonna 1973, jolloin hän toimi Lapin läänin taidetoimikunnan sihteerinä. Koivunen työskenteli ministeriössä myös vuosina 1982–1984. Vuonna 2006 hänet nimitettiin viisivuotiskaudelle opetus- ja kulttuuriministeriön taide- ja kulttuuriperintöyksikön päälliköksi.
Koivunen sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1996.
Julkaisut
Väitöskirjansa The Woman Who Understood Completely; A Semiotic Analysis of the Mary Magdalene Myth in Gnostic gospel of Mary pohjalta Koivunen on kirjoittanut yleistajuisen teoksen Madonna ja huora (1995). Koivunen on kirjoittanut myös teoksen Hiljainen tieto (1997) sekä lukuisia muita monografioita sekä artikkeleita lehdissä ja kokoomateoksissa.
Koivunen nosti ensimmäisenä Suomessa esiin käsitteen oikeudesta tietoon (Turun kirjastopäivät 1981). Teoksessa Hiljainen tieto (1997) hän toi suomalaiseen keskusteluun englannin tacit knowledge -käsitteen, jonka hän käänsi hiljaiseksi tiedoksi.
N-amyyliasetaatti
N-amyyliasetaatin kemiallinen kaava on C7H14O2 ja rakennekaava CH3COO(CH2)4CH3. n-amyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä pentyyliasetaatti, etikkahappoamyyliesteri tai etikkahapon pentyyliesteri.
N-amyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 130,2 g/mol, sulamispiste −71 °C, kiehumispiste 149 °C, suhteellinen tiheys 0,88 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukenee huonosti veteen, leimahduspiste 25 °C c.c., itsesyttymislämpötila 360 °C ja CAS-numero 628-63-7.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
N-amyyliasetaatti syövyttää monia muoveja.
Valmistus ja käyttö
n-Amyyliasetaattia valmistetaan etikkahapon ja pentanolin välisellä esteröintireaktiolla. Yhdistettä käytetään hajusteissa sekä liuottimena lakoissa, valokuvien kehityksessä ja uuttoliuottimena penisilliinien tuotannossa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 131001–132000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 131001:stä ja päättyen 132000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Katajiston kartano
thumb|275px|Katajiston kartanon päärakennus Katajiston kartano (myös Kataisto, ) on Aulangolla nykyisessä Hämeenlinnassa, aiemmassa Luhtialan kylässä Vanajassa sijaitseva entinen kartano, joka nykyään toimii tapahtumatilana. Tilan nykyinen päärakennus rakennettiin 1800-luvun alussa ratsutilan päärakennukseksi. Rakennuksen toinen kerros tuhoutui tulipalossa 1950-luvulla. Talo rakennettiin sen jälkeen uudelleen, ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin siltä ajalta.
Päärakennus ympäristöineen on vuodesta 2017 alkaen toiminut tapahtuma -, juhla- ja kokouskäytössä. Toimintansa lopettanut Aulangon kesäteatteri esiintyi vuosina 2006–2007 Katajiston kartanon alueelle rakennetussa ulkoilmateatterissa. Kartanon puistossa kasvanut pihlaja tunnettiin Suomen suurimpana pihlajana. Puistossa on sijainnut myös Aulangon leirintäalue.
Historia
Katajiston tilan omistajat tunnetaan vuodesta 1539 alkaen. Kartano on ollut muun muassa Sallmén- ja Klingstedt-sukujen hallussa. Kartanon omisti 1800-luvun alussa everstiluutnantti J. H. af Enehjelm. Hänen poikansa, Anders Otto af Enehjelm oli yksi Hämeenlinnan lukuseuran perustajista. Kartanon viimeinen tilalla asuva omistaja oli eversti Fredrik Jonas Klingstedt, joka kuoli kartanossa 76-vuotiaana syksyllä 1883. Klingstedtin lesken Natalian (o.s. Toropoff) kuoltua kesällä 1884, myi perikunta kaksi vuotta myöhemmin kartanon Hugo Standertskjöldille 80 000 markan hintaan. Standertskjöld yhdisti Katajiston viereiseen Karlbergin kartanoon, kutsuen kokonaisuutta nimellä Aulanko. Standertskjöld käynnisti alueella suurisuuntaiset rakennus- ja maanmuokkaustyöt ja rakensi alueelle mahtailevia kivilinnoja. Töiden yhteydessä sattui tilalla vuonna 1896 räjähdysonnettomuus, kun 2 kiloa kivien halkaisuun käytettyä dynamiittia räjähti, ja tuhosi sepän pajan.
Standertskjöldin aikana kartano autioitui ja päärakennus lähes tuhoutui tulipalossa vuonna 1950.
Robert Atkins (lääkäri)
Robert Coleman Atkins (17. lokakuuta 1930 Columbus, Ohio – 17. huhtikuuta 2003 New York) oli yhdysvaltalainen sydäntautilääkäri. Hän on parhaiten tunnettu nimeään kantavasta Atkinsin dieetistä.
Lääkärinura ja Atkinsin dieetti
Atkins oli 33-vuotiaana vuonna 1963 ylipainoinen ja masentunut. Hän ryhtyi noudattamaan Journal of the American Medical Association -lehdessä julkaistua lääkäri Alfred W. Penningtonin kehittämää ruokavaliota, jossa rajoitetaan sokerin ja tärkkelyksen käyttöä. Laihduttuaan kuudessa viikossa 12 kiloa Atkins ryhtyi hoitamaan vastaanotollaan potilaidensa ylipainoa samoin menetelmin.
Atkins julkaisi vuonna 1972 ensimmäisen kirjansa Dr. Atkins' Diet Revolution: The High Calorie Way to Stay Thin Forever. Hän esiintyi tuolloin useasti television keskusteluohjelmissa ja lehdissä, ja hänen ruokavaliostaan tuli tunnettu ja suosittu, vaikka terveysviranomaiset ja terveysjärjestöt suhtautuivat siihen varoitellen.
1970-luvun lopulta lähtien Atkins vähensi julkisia esiintymisiään ja keskittyi lääkärinvastaanottoonsa ja kirjoittamiseen. Hän menetti väliaikaisesti lääkärinlupansa vuonna 1993 erään hänen syöpäpotilaansa otsonihoidosta saamien haittojen seurauksena.
Atkinsin ruokavalio nousi 1990-luvulla uudelleen julkisuuteen uuden kirjan Dr. Atkins' New Diet Revolution ansiosta. 2000-luvun alussa antamassaan haastattelussa Atkins kertoi, että kalorien rajoittaminen ei toimi laihdutuksessa, koska ihminen ei voi olla koko ajan nälässä. Hiilihydraattien rajoittaminen sen sijaan laihduttaa itsestään. Atkins kertoi myös syövänsä enemmän vihanneksia kuin kasvissyöjät.
Atkins perusti Manhattanille Atkins Center for Complementary Medicine -keskuksen, joka hoiti yhteensä 50 000 potilasta, ja vuonna 1998 ravitsemus- ja lisäravinneyrityksen Atkins Nutritionals, joka tuotti yli sata miljoonaa dollaria.
Elämän loppuvaiheet
71-vuotias Atkins sai vuonna 2002 sydänkohtauksen, joka lääkärin mukaan johtui infektion aiheuttamasta kardiomyopatiasta eli sydänlihaksen heikkenemisestä. Keväällä 2003 Atkins liukastui työmatkalla jäisellä kadulla, löi päänsä ja vaipui koomaan. Hän kuoli sairaalassa yhdeksän päivää myöhemmin. Isku päähän oli aiheuttanut Atkinsille aivoverenvuodon, joka aiheutti elintoimintojen vähittäisen pettämisen.
Atkinsin kuoltua yleishyödyllinen järjestö Physicians for Responsible Medicine vuoti hänen kuolintodistuksensa Wall Street Journaliin, joka julkaisi siinä olleen tiedon, jonka mukaan Atkins painoi kuolinhetkellään peräti 114 kiloa. Atkinsin edustaja sanoi Atkinsin painaneen sairaalaan tuotaessa alle 88 kiloa ja painonnousun johtuneen nesteen kertymisestä kooman aikana. Atkinsin leski Veronica Atkins ilmoitti harkitsevansa kaupungin haastamista oikeuteen yksityisten terveystietojen julkaisemisesta.
Atkins Physicians Council -ryhmän puheenjohtajan Stuart Tragerin mukaan Atkins ei ollut liikalihava eikä hänellä ollut sydänkohtaushistoriaa. Hän kertoi Atkinsin painon nousseen huomattavasti ennen kuolemaa yhdeksänpäiväisen kooman aikana elimistöön kerääntyneen nesteen vuoksi. Sisätautilääkäri John McDougall on pitänyt Atkinsin dieettiä painonpudotuksen kannalta toimivana mutta erittäin epäterveellisenä ja vaikeasti seurattavana. Hän sanoi, ettei ollut kuullut kenenkään elimistöön kertyneen 60 paunaa (noin 27 kilogrammaa) nestettä yhdeksässä päivässä. McDougall epäili, ettei Atkins ollut kyennyt noudattamaan omaa ruokavaliotaan.