cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georg Wilhelm Friedrich Hegel
Hegeliä kohtaan esitetystä kritiikistä
Tunnettu liberaalifilosofi Isaiah Berlin nimeää Hegelin yhdeksi totalitarismin oppi-isistä pääasiassa sen vuoksi, että Hegel konkretisoi valtion ja asettaa sen kansalaisyhteiskunnan yläpuolelle.
Myös tieteenfilosofi Karl Popper kutsuu Avoin yhteiskunta ja sen viholliset -teoksessaan (1945) Hegeliä totalitaristiksi ja yhdeksi ”suljetun yhteiskunnan” pääideologeista. Popperin mielestä Hegel on ”älyllistä humpuukia, sellaisena ehkä suurinta koko sivilisaatiomme historiassa”.
Albert Eerola
Johan Albert Eerola oli suomalainen poliitikko ja kirjailija. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Eerola, joka valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1924 ja 1939, Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä, toimi kansanedustajana toukokuusta 1924 syyskuuhun 1927 ja syyskuusta 1939 huhtikuuhun 1945. Eduskunnan valiokunnista hän oli jäsenenä pankkivaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa, talousvaliokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1931 ja Tuuloksen kunnanvaltuutettuna. Hän sai vuonna 1934 kunnallisneuvoksen arvonimen.
Eerola syntyi maanviljelijäperheeseen ja työskenteli itsekin maanviljelijänä. Hän viljeli maata Tuuloksessa vuodesta 1905. Hän oli myös kirjailija.
Eerola oli naimisissa Niina Johanna Annilan kanssa. He avioituivat vuonna 1908. Eerola kuoli lokakuussa 1950, 76-vuotiaana.
Lugnet (Siuntio)
Lugnet on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva entinen kunnan äitiysneuvola. Rakennus on valmistunut sotien jälkeen Siuntion ruotsalaisen ystäväkunnan Fellingsbron taloudellisella tuella. Lugnet sijaitsee Kalansin kylässä lähellä Siuntion kirkonkylää.
Vuonna 1983 Siuntion seurakunta osti Lugnetin Siuntion kunnalta ja kaksikerroksinen puurakennus toimiikin nykyisin Siuntion suomalaisen seurakunnan ja Sjundeå svenska församlingin päiväkerhotilana.
Tiliote tositteena
Tiliote tositteena (TITO) on suomalaisen KHT-tilintarkastajan Pauli Vahteran keksintö, joka muutti huomattavasti ja automatisoi kirjanpidon pitämisen Suomessa 1992 järjestelmän tultua käyttöön ensimmäisenä Suomen Yhdyspankissa. SYP:ssä oli laskettu, että pelkästään siellä palvelu säästi vuodessa 1,5 miljardia markkaa, kun kaikki henkilöstösäästöt huomioidaan. ”Pankkikriisi pakotti pankit tehostamaan toimintaansa ja karsimaan alan ylikapasiteettia. Henkilöstö puolittui runsaasta 50 000:sta (1990) noin 25 000:een (1997) eikä ole siitä sittemmin merkittävästi kasvanut.” Tiliote mahdollisti tuosta vähennyksestä suuren osan.
Tiliote poisti tosite-/tilioteprikkaukset kokonaan pankkien asiakkaiden kirjanpidosta. Kun tiliotteet voitiin käsitellä sähköisinä ja kirjanpitomerkinnät voitiin suurimmalta osalta automatisoida, väheni myös rutiinikirjanpitotyön määrä tilitoimistoissa olennaisesti. Suomalaisen tiliotteen pohjalta tehtiin vastaavia ratkaisuja myös muissa Euroopan maissa, mutta vasta 2000-luvun puolella.
Historiaa
Vielä 1980-luvun lopussa pankkien tiliotteissa luki tapahtuman kohdalla yleisimmin OTTO tai PANO. Riviselitteitä ei paljoa ollut. Pankkisiirtolomakkeet olivat yleensä 4-osaisia, joista ensimmäinen osa jäi maksajan pankkiin, toinen saajan pankkiin, kolmas toimitettiin maksun saajalle ja neljäs maksettu-leimattuna maksajalle. Joitakin ratkaisuja oli, joissa nämä pankkisiirrot tulostettiin pankin järjestelmästä maksun jälkeen. Kirjanpitäjät parittivat tiliotteella olleen pankkisiirtolomakkeen kolmen viimeisen numeron perusteella maksuja tiliotteisiin. Pankkisiirtojen postittaminen pankista toiseen ja asiakkaille oli valtaisa järjestelmä. Kirjanpitoa haittasi se, että pankkisiirrot tulivat omaan tahtiinsa ja joskus eivät tulleet lainkaan. Postipankilla oli oma tilisiirtolomakkeensa, joka oli erilainen pankkien siirroista. Viitenumero oli keksitty jo 1970-luvun alussa ja se mahdollisti suoritusten automaattisen kohdistuksen myyntireskontran myyntilaskuihin. Suomi oli tuolloin maksuliikenteessä maailmassa edelläkävijä, mutta kirjanpito ja tositteiden arkistointi oli raskas ja vei paljon resursseja. Esimerkiksi USA:ssa julkaistiin saman aikaan uutinen, että sekkien käsittelyä on nopeutettu sillä, että on hankittu helikoptereita, jotka kuljettavat šekkejä yritysten ja pankkien välillä. Kirjanpitolautakunnalta pyydettiin lausuntoa siitä, onko hyvän kirjanpitotavan mukaista se, että maksutositteet tulivat miten sattuu yritysten kirjanpito-osastoille. Alustava lausunto oli kirjoitettu siten, että pankkien on toimitettava kaikki pankkisiirrot asiakkaille. Lautakunnan jäsen Vahtera otti asian pöydälle ja lupasi tuoda seuraavaan kokoukseen paremman esityksen.
Tiliote tositteena
Vahteran tuolloinen esitys vuonna 1990 oli:
Koska kirjanpitolaki oli pikkutarkka tositteen sisällöstä, tiliotteeseen Vahtera esitti muotoja, jotka vastasivat paperilla olevien tositteiden tietosisältöä:
Fanfare for the Common Man
Fanfare for the Common Man (”Fanfaari tavalliselle ihmiselle”) on Aaron Coplandin toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 säveltämä orkesteriteos. Siitä tuli nopeasti yksi Coplandin soitetuimmista sävellyksistä. Teos syntyi kapellimestari Eugene Goossensin ja Cincinnatin sinfoniaorkesterin tilauksesta. Fanfare for the Common Man on kestoltaan lyhyehkö, vain alle neliminuuttinen kappale vaskille ja lyömäsoittimille. Sen teho perustuu lyömäsoitinten dramaattisten iskujen säestämään, läpi teoksen toistuvaan yksinkertaiseen, mutta ylevään hymnimäiseen fanfaarisävelmään, joka kasvaa lopussa suureen huipennukseen. Fanfare for the Common Mania pidetään yhtenä amerikkalaisen klassisen musiikin ydinteoksista ja siitä on laadittu jopa rock-versioita. Copland siteerasi itse Fanfare for the Common Manin teemaa kolmannen sinfoniansa finaalissa. Sävellys ehti luomisprosessin aikana kulkea useilla eri työnimillä, kuten Fanfare for a Solemn Ceremony, Fanfare for Four Freedoms ja Fanfare for our Soldiers. Copland kuitenkin päätyi lopulta Fanfare for the Common Maniin, koska se kuvasti kenties parhaiten säveltäjän demokratian ja vapauden ihanteita aikana, jolloin ne olivat jopa monissa Euroopan maissa kaikkea muuta kuin itsestäänselvyys.
3-metyyli-1-butanoli
3-metyyli-1-butanoli eli isoamyylialkoholi, isopentyylialkoholi, isobutyylikarbinoli voidaan esittää rakennekaavan muodossa (CH3)2CHCH2CH2OH. Se kuuluu primääristen alkoholien aineryhmään.
3-metyyli-1-butanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla tunnusomainen haju. 3-metyyli-1-butanolin moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste −117 °C, kiehumispiste 132 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 2,5 g/100 ml, leimahduspiste 45 °C c.c. tai 55 °C o.c., itsesyttymislämpötila 350 °C ja CAS-numero 123-51-3.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
3-metyyli-1-butanolin ja etikkahapon avulla voidaan valmistaa isoamyyliasetaattia ja vettä.
3-metyyli-1-butanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto.
Norjan ristiretki
thumb|280px|Norjan ristiretken reitti (punaisella) ja paluumatka (vihreällä). Norjan ristiretki oli Norjan kuninkaan Sigurd I:n johdolla tapahtunut ristiretki vuosina 1107–1110. Sigurd oli ensimmäinen eurooppalainen kuningas, joka teki ristiretken Pyhään Maahan. Norjalaiset eivät hävinneet yhtäkään ristiretken aikana tapahtunutta taistelua. Ristiretken toteutus muistutti paljolti aiempia viikinkien tekemiä retkiä, mutta sen tavoitteet poikkesivat aiemmista retkistä.
Norjasta Englantiin (1107–1108)
Sigurd miehineen aloitti purjehduksensa Norjasta syksyllä 1107. Ryhmä koostui 60 laivasta. Arviot miesjoukon vahvuudesta vaihtelevat kahdentuhannen ja kymmenentuhannen välillä. Hän saapui Henrik I:n hallitsemaan Englantiin, viipyi siellä talven yli ja jatkoi matkaansa keväällä 1108.
Iberian niemimaalla (1108–1109)
Useiden kuukausien purjehduksen jälkeen Sigurd saapui Santiago de Compostelaan, jonne hän sai paikallisen päällikön luvalla jäädä miehineen talveksi. Talven tullessa heillä kuitenkin alkoi olla pulaa ruuasta ja paikalliset kieltäytyivät myymästä norjalaisille ruokaa ja tarvikkeita. Sigurd kokosi miehensä ja hyökkäsi päällikön linnaan ja ryösti sen mitä pystyi.
Matkan aikana norjalaiset kohtasivat suuren merirosvolaivaston, joka etsi ryöstettäviä kauppalaivoja. Sigurd suuntasi kohti merirosvoja ja valloitti heidän laivansa. Lyhyen taistelun jälkeen merirosvot olivat joko kuolleet tai paenneet ja Sigurd sai haltuunsa kahdeksan kaleeria.
Tämän jälkeen norjalaiset saapuivat Al-Andalusilaiseen linnaan nykyisessä Sintrassa. He valtasivat linnan ja tappoivat kaikki miehet, koska he eivät suostuneet kastettaviksi. He jatkoivat matkaansa ”puoliksi kristilliseen ja puoliksi pakanalliseen” Lissaboniin, jonka sanottiin jakavan Iberian niemimaan kristittyyn ja islamilaiseen osaan. Lissabonissa norjalaiset voittivat kolmannen taistelunsa ja saavuttivat runsaasti rikkauksia.
Neljäs taistelu tapahtui Alkassen kaupungissa, jossa norjalaisten sanottiin tappaneen niin monia, että kaupunki oli puoliksi tyhjä. Myös täällä he saivat haltuunsa runsaasti arvotavaraa.
Baleaareilla (1109)
Purjehtiessaan Gibraltarinsalmen läpi Sigurd kohtasi jälleen merirosvoja. Voitokkaan taistelun jälkeen he jatkoivat matkaa pitkin saraseenien maata ja saapuivat Baleaareille. Kristityt pitivät Baleaareja tuohon aikaan merirosvojen turvasatamana ja orjakaupan keskuksena. Norjalaisten hyökkäykset olivat todistetusti ensimmäiset kristittyjen tekemät hyökkäykset Baleaareilla (vaikka pienempiä yhteenottoja varmasti oli tapahtunut jo aiemmin, mutta näistä ei ole säilynyt todisteita).
Norjalaiset saapuivat Formenteraan, jossa he kohtasivat runsaasti saraseeneja, jotka olivat tehneet asuntonsa luolaan. Taistelun kuvaus on koko ristiretken yksityiskohtaisin ja on mahdollisesti pienen saaren historian merkittävin tapahtuma. Taistelun jälkeen norjalaiset saivat suurimman ryöstösaaliinsa. Tämän jälkeen he hyökkäsivät Ibizalle ja Menorcalle. Molemmat hyökkäykset onnistuivat. Sigurd näyttää välttäneen hyökkäystä varakkaalle ja vahvasti linnoitetulle Mallorcalle. Tarinat heidän voitostaan saattoivat innostaa katalaanien ja pisalaisten valloituksia Baleaareilla vuosina 1113–1115.
Sisiliassa (1109–1110)
Keväällä 1109 Sigurd saapui Sisiliaan, missä hän soi kuninkaan arvon normannihallitsija Roger II:lle. Tämä oli tuohon aikaan 12–13-vuotias.
Palestiinassa (1110)
Kesällä 1110 Sigurd lopulta saapui Akkon kaupungin porteille josta he jatkoivat matkaa Jerusalemiin. Täällä he kohtasivat Balduin I:n, joka toivotti norjalaiset lämpimästi tervetulleiksi. Balduin ja Sigurd ratsastivat yhdessä Jordan-joelle ja takaisin Jerusalemiin.
Norjalaiset saivat haltuunsa runsaasti arvoesineitä ja pyhäinjäännöksiä. Näiden joukossa oli muun muassa Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa käytetyn ristin pala. Norjalaiset saivat esineet sillä ehdolla, että he jatkaisivat kristinuskon levittämistä ja veisivät pyhäinjäännöksen Pyhän Olavin hautapaikalle.
Sidonin piiritys (1110)
Myöhemmin Sigurd palasi Akkoon jätetyille laivoilleen. Balduinin hyökätessä pakanalliseen Sidoniin, Sigurd miehineen päätti osallistua kaupungin piiritykseen. Kaupunki vallattiin lopulta.
Konstantinopoliin (1110)
Sidonin valtaamisen jälkeen Sigurd miehineen purjehti Kyprokselle, jossa he viipyivät jonkin aikaa ennen kuin jatkoivat matkaansa Kreikkaan, jonne he saapuivat Engilsnesin satamaan. He viipyivät täällä, koska Sigurd odotti matkalle sivutuulta, joka pullistaisi laivojen purjeet ja tekisi niistä vaikuttavamman näköisiä bysanttilaisille.
Purjehtiessaan lopulta Konstantinopoliin norjalaiset huomasivat, että kaikkialla oli linnoja ja kaupunkeja kiinni toisissaan. Sigurdin alusten purjeet olivat niin lähellä toisiaan, että ne näyttivät muodostavan yhden jättimäisen purjeen. Kaikki Konstantinopolin asukkaat tulivat katsomaan Sigurdin saapumista kaupunkiin ja keisari Aleksios I Komnenos avasi kaupungin sataman.
Takaisin Norjaan (1110–1113)
Sigurdin valmistellessa paluumatkaa Norjaan, hän antoi kaikki laivansa keisari Aleksios I Komnenosille ja palasi kotiin maitse. Kiitoksena tästä norjalaiset saivat runsaasti hevosia, joiden avulla he pystyivät palaamaan kotiin maitse. Useat Sigurdin miehistä jäivät Konstantinopoliin ja palvelivat Bysantin imperiumia.
Sigurdin paluumatka kesti noin kolme vuotta. Reitti kulki Bulgarian, Unkarin, Pannonian, Schwabenin ja Baijerin halki. Baijerissa Sigurd kohtasi Pyhän Rooman keisarin Lothar III:n. Lopulta Sigurd saapui Tanskaan, jossa hänet vastaanotti kuningas Niilo Sveninpoika, jolta Sigurd sai laivan purjehtiakseen Norjaan.
My Boy
My Boy on Claude Francoisin ja Jean Bourtayren säveltämä ja Phil Coulterin sekä Bill Martinin sanoittama suosittu laulu, joka julkistettiin ensimmäisen kerran Richard Harrisin esittämänä vuonna 1971. Tällöin hän otti osaa erääseen musiikkikilpailuun, ja vaikka Harris ei voittanut, kappaleesta tuli heti menestys. Se levytettiin myöhemmin samana vuonna sekä singlelle, että samannimiselle albumille.
Kappale ylsi parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan 41. sijalle. Siitä on tehty lukuisia covereita, joista tunnetuimpia lienee Elvis Presleyn versio vuodelta 1974. Laulu on myös käännetty suomeksi nimellä Pojalleni, jonka on levyttänyt Danny 1980-luvulla.
Johannes Alaranta
thumb|150px|Johannes Alaranta Johannes Alaranta (14. marraskuuta 1895 Alahärmä – 15. tammikuuta 1979 ) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Alaranta ja Sanna Rjörkholm. Hänen puolisonsa oli Suoma Römpötti.
Opinnot
Hän kävi kansakoulun. Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin jalkaväkilinjan hän suoritti vuonna 1929.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona saapuu paraatista Libaussa kesällä 1917. Joukkoa johtaa ratsailta luutnantti Basse ja häntä seuraa pataljoonan pioneerikomppania. Tämä Alahärmäläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 4. komppaniaan. Johannes Alaranta otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Johannes Alaranta saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin Vähänkyrön–Kauhajoen suojeluskuntakomppaniaan vähäkyröläisten joukkueenjohtajaksi. Sisällissodassa hän osallistui Ikaalisten taisteluun, jossa hän haavoittui Kilvakkalan kylässä 10. maaliskuuta 1918. Hänen haavojaan hoidettiin Vaasan sotilassairaalassa ja parannuttuaan hänet komennettiin 2. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan koulutusaliupseeriksi.
Sisällissodan jälkeinen aika
Hänet siirrettiin 8. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan. 29. marraskuuta 1918 hänet siirrettiin Panssarijuna n:o 1:een, josta hänet siirrettiin 25. huhtikuuta 1919 Pioneeripataljoona 1:een, Rautatiepataljoonaan hänet komennettiin 1. marraskuuta 1923 ja Tampereen rykmenttiin 8. syyskuuta 1927, missä hänet määrättiin ensin 8. komppaniaan ja 1. marraskuuta 1928 aliupseerikouluun koulutusaliupseeriksi.
Sotien jälkeinen aika
Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1945. Eläkkeellä ollessaan hän osallistui miinanraivaukseen, jossa tehtävässä haavoittui 8. heinäkuuta 1946. Haavoistaan toivuttuaan hän työskenteli Helsingissä Soinne ja K:ni Oy:n palveluksessa vuosina 1949–1967.
Friden
Friden on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva entinen kirkonkylän posti- ja puhelinkeskus. Rakennus, joka sijaitsee aivan Siuntion kirkonkylän tuntumassa Kalansin kylässä toimi posti- ja puhelinkeskuksena 1940-1950-luvuilla. Rakennus on alkuperäiseltä nimeltään Lugnet, mutta nimi vaihtui Frideniksi, kun viereinen vanha äitiysneuvola nimettiin Lugnetiksi.
Nykyisin Fridenin omistaa Siuntion seurakuntayhtymä ja siellä kokoontuu partiolippukunta Siuntion koskikarat - Sjundeå Strömstarar. Friden on valmistunut 1920.
Sofitel
Sofitel on ranskalainen hotelliketjubrändi, jonka omistaa AccorHotels. Sofitelilla on 192 hotellia kaikissa maanosissa.
Maailmannäyttely
200px|thumb|right|[[Puente del Alamillo silta avattiin vuoden 1992 maailmannäyttelyn aikana]] 200px|thumb|right|[[Asimo-robotti esiteltiin vuoden 2005 maailmannäyttelyssä]] thumb|200px|right|[[Monument a Colom esiteltiin vuoden 1888 maailmannäyttelyssä]] thumb|200px|right|[[Arc de Triomf esiteltiin vuoden 1888 maailmannäyttelyssä]] thumb|200px|right|[[Seattle Center avattiin vuoden 1962 maailmannäyttelyssä]] thumb|200px|right|[[Space Needle avattiin vuoden 1962 maailmannäyttelyssä]] Maailmannäyttely on suuri kansainvälinen näyttely, jossa osallistuvat maat esittelevät teknillisiä, taiteellisia ja kulttuurillisia saavutuksiaan. Maailmannäyttely kestää tavallisesti kolmesta kuuteen kuukautta.
Dão-Lafões
thumb|Dão-Lafões Portugalin kartalla Dão-Lafões on ala-alue Portugalin Região Centrossa. Sen pinta-ala on 3 483 km² ja väkiluku noin 277 240 (2011 ).
Suurimmalla osalla Dão-Lafõesia sijaitsee Viseun piiri, mutta Aguiar da Beiran kunta kuuluu Guardan piiriin. Dão-Lafões rajoittuu pohjoisessa Tâmegaan ja Douroon, idässä Beira Interior Norteen ja Serra da Estrelaan, etelässä Pinhal Interior Norteen ja Baixo Mondegoon sekä lännessä Baixo Vougaan ja Entre Douro e Vougaan.
Maailmannäyttely
Kaikkiaan maailmannäyttelyitä on järjestetty yli 100 kertaa yli 20 maassa. Ensimmäinen maailmannäyttely järjestettiin Lontoon Kristallipalatsissa vuonna 1851. 2000-luvulla on järjestetty yksi suuri virallinen maailmannäyttely viiden vuoden välein, ja lisäksi välivuosina yksi pienempi maailmannäyttely. Dubain 2020 maailmannäyttely jouduttiin siirtämään vuodelle 2021 COVID-19-pandemian vuoksi.
Maailmannäyttelyiden järjestämistä on vuodesta 1931 alkaen säädellyt Pariisissa toimiva Bureau International des Expositions. Sen tehtävä on pitää näyttelyn ohjelma järjestyksessä ja selvittää järjestäjäkaupungille ja osallistujille niiden oikeudet ja vastuut.
Teemu Nikki
Teemu Nikki (s. 1975) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Sysmästä kotoisin oleva Nikki on ohjannut kolme tuotantokautta #lovemilla-televisiosarjaa, jonka hän on myös käsikirjoittanut yhdessä tuottaja Jani Pösön kanssa. Sarja voitti vuosina 2013 ja 2014 lasten- ja nuorten Kultainen Venla -palkinnon. Sarjan ensimmäinen kausi voitti myös Best Fiction Format 2014 -palkinnon Fiction Creative Forumilla. Sarjaan perustuva elokuva Lovemilla sai ensi-iltansa vuonna 2015.
Nikki sai Jussi-palkinnon Armomurhaaja-elokuvansa käsikirjoituksesta vuonna 2018. Elokuva oli Suomen ehdokas parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkintoon. Hänet palkittiin Sekasin-sarjan ohjauksesta vuoden 2018 Kultainen Venla -palkinnolla.
Tim Kelly
thumb|right|Tim Kelly vuonna [[1990]] Timothy Patrick "Tim" Kelly (13. tammikuuta 1963 – 5. helmikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi hard rock -yhtye Slaughterin kitaristina yhtyeen perustamisesta 1988 elämänsä loppuun.
Teemu Nikki
Nikki on vuonna 2020 ohjannut MS-tautia sairastavasta miehestä elokuvan, jonka pääosassa näyttelee Petri Poikolainen, joka itse sairastaa MS-tautia. Elokuvan nimi on Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia. Elokuva palkittiin vuonna 2021 Venetsian elokuvajuhlien Orizzonti Extra -palkinnolla. jonka voittajan valitsi yleisö.
Nikki on myös ohjannut ja leikannut lukuisia mainoksia ja musiikkivideoita.
Sorsajärvi (Jämsä)
Sorsajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Keuruulla Vedenpään kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. .
Greatest Hits / Vallankumous
Greatest Hits / Vallankumous on Kari Peitsamo ja Ankkuli -yhtyeen kokoelma-albumi. Se on Kari Peitsamon 66. albumi ja sen julkaisi Rocket Records. Albumi sisältää nimensä mukaisesti Ankkulin albumit Greatest Hits vuodelta 1980 ja Vallankumous vuodelta 1981, jotka ovat Ankkulin viimeiset studioalbumit. Niiden alkuperäinen julkaisija on Johanna Kustannus. Julkaisun kansivihkosessa on kappaleiden sanoitukset.
Sorsajärvi (Jämsä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.693) se kuuluu.
Greatest Hits / Vallankumous
Kappaleet
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo, paitsi Ilpo ja Hei Päivi J. J. Cale–K. Peitsamo, Et mua kiinni saa C. Berry–K. Peitsamo, Synnyin rokkaamaan J. Fogerty–K. Peitsamo, Paluu menneisyyteen Ian Anderson–K. Peitsamo
Carlton Fisk
thumb|Carlton Fisk Carlton Ernest Fisk (s. 26. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (sieppari). Hän pelasi Major League -tasolla pitkän rupeaman vuosina 1969–1993.
Fiskin joukkueina olivat Boston Red Sox ja Chicago White Sox. Hän kuului All-Star-joukkueeseen lukuisia kertoja ja voitti vuoden 1972 Gold Gloven.
Fisk pääsi vuonna 2000 Baseball Hall of Fameen 79,6 % kannatuksella.
Yilanin piirikunta
Yilanin piirikunta on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, piirikunta, joka sijoittuu maan koillisosaan. Nimi voidaan litteroida myös muododssa I-lan.
Maantiede ja ilmasto
Pinta-alaltaan Yilan on 2 137 km2. Vuoristoinen maasto eristää Yilanin Pohjois-Taiwanin muista isoista asutuskeskuksista (lähinnä Taipein metropolialueesta).
Piirikunnan on ilmasto on sateinen ja lämmin (Köppen-luokituksella Cfa). Pääkaupungissa Yilanissa mitattuna vuoden keskilämpötila on 21,3 °C ja vuotuisen sateen keskiarvo on 3340 mm. Sateet painottuvat loppukesään ja alkusyksyyn. Keväät ovat sitä vastoin kuivempia.
Yilan on tunnettu kuumista lähteistään, jotka ovat myös suosittu turistikohde.
Historia
Nykyisen Yilanin alueella alun perin asuneet Taiwanin aboriginaalit ovat atayalit ja kavalanit. Piirikunnan nimen uskotaan linkittyneen kavalaneihin, joiden uskotaan käyttäneen nimiä La-A-Lan tai E-A-Lan. Han-kiinalaiset alkoivat saapua Yilaniin Qing-dynastian puolessa välissä, 1800-luvun puolessa välissä. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat espanjalaiset ja hollantilaiset 1600-luvulla.
Tärkein elinkeino on perinteisesti ollut maatalous kalastuksen ja maanviljelyksen muodossa. Muun Taiwanin teollistuessa 1970-luvun kuluessa, Yilan säilyi aluksi hyvin maatalouspainotteisena. Teollistuminen alkoi muuta maata myöhemmin, mitä selitti osaltaan piirikunnan syrjäinen sijainti vuorten ja meren välissä. Suuri teollisuus saapui alueelle hitaasti ja merkittävin yritys oli muovialan yritys Formosa Plastics, joka saapui Yilaniin 1987.
Väestö ja kulttuuri
Vuonna 2010 piirikunnan väkiluvuksi arvioitiin noin 460 000. Väentiheydeltään Yilan on perinteisesti kuulunut Taiwanin pienimpiin. Han-kiinalaiset ovat isoin väestönryhmä.
Yilanilaisen keittiön paikallisia erikoisuuksia ovat mm. fen-chang-makkara, kevätsipulipannukakut ja höylättyä jäätä tapiokakuulilla. Lisäksi piirikunnassa syödään paljon kalaa ja mereneläviä.
Vuodesta 1996 lähtien piirikunnassa on järjestetty vuosittain Yilanin kansainvälinen lasten kansansatujen ja kansanpelien festivaali. Vuonna 2019 festivaali keräsi yhteen hieman yli 380 järjestäjää 98 eri maasta.
Hallinto
Vuonna 2018 piirikunnan maistraatiksi valittiin kuomintangia edustava Lin Zi-miao.
Piirikunnan paikallisesta hallinnosta vastaa Yilanin piirikunnan valtuusto, joka on perustettu vuonna 1951. Valtuusto koostuu 34 edustajasta.
Rämevenhokas
Rämevenhokas (Nola aerugula) on yleinen soiden perhoslaji. Vanhassa kirjallisuudessa se tunnetaan valkeakyhmyisenä allaskehrääjänä.
Koko ja ulkonäkö
Rämevenhokkaan ulkonäkö vaihtelee, ja sen tunnistaminen voi olla hankalaa. Etusiivet ovat leveyteensä nähden lyhyet. Siipien pohjaväri on kirkkaan valkoinen, mutta suurelta osin ruskealla varjostunut, ja etusiiven poikki kulkee kaksi tummaa ja leveää poikkijuovaa. Poikkijuovien ulkopuolella siipi on vaaleimmillaan. Siiven kärki on tummempi, ja siinä erottuu heikosti vaalea aaltoviiru. Siiven päällä olevat suomutupsut ovat mustat, mutta sivuiltaan valkoiset. Takasiivet ovat vaaleat tai vaaleanharmaat ja tummuvat ulospäin ja etureunaa kohti. Osa yksilöistä on hyvin vaaleita, ja niiden kuviointia voi olla vaikea erottaa. Siipiväli on 15–18 mm.
Elinympäristö ja elintavat
Nimensä mukaisesti rämevenhokas elää ennen kaikkea soilla, mutta etenkin Etelä-Ruotsissa ja Tanskassa populaatioita löytyy hiekkaisilta, matalakasvustoisilta merenrannoilta. Suomessa lajin tiedetään elävän myös kosteissa koivikoissa. Päivisin perhoset piilottelevat kasvillisuuden joukossa ja aloittavat lentonsa heti auringon laskettua. Koiraat lentävät etsimässä naaraita matalalla kasvillisuuden joukossa, ja naaraan ympärille voi kertyä useiden koiraiden muodostama parvi. Molemmat sukupuolet tulevat valolle.
Naaras tuottaa vain vähän munia, luultavasti ei enempää kuin 50. Toukka viettää aikansa lähinnä lehtien alapinnoilla ja kasvaa hyvin hitaasti ennen siirtymistään talvilevolle. Se on täysikasvuinen seuraavan vuoden kesäkuussa ja koteloituu karikkeen joukkoon, heimolle tyypillisen, kovan, pientä venettä muistuttavan kotelokopan sisään.
Ravintokasvi
Ravintokasvitiedot perustuvat pääasiassa kasvatettuihin toukkiin. Niiden tiedetään syövän ainakin koivuja, lakkaa ja mustikkaa.
Karhujärvi (Keuruu)
Karhujärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Häkkiskylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.693) se kuuluu.
Konsilienssi (kirja)
Konsilienssi (, suomalainen kansialanimeke: Tiedon yhtenäisyys) on vuonna 1998 ilmestynyt Edward O. Wilsonin kirja konsilienssi-sanalla kuvatusta käsityksestä tiedon ykseydestä. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2001.
Ulkomaisia fantasiakirjailijoita 2
Vastaanotto
Verkkosivusto Agricolan arvostelussa Markku Soikkeli huomautti, että fantasiakirjallisuuden monipuolisuus on huomattu lähinnä Tähtivaeltajan ja Portin kaltaisissa lehdissä. Siksi uusinta fantasiakirjallisuutta esittelevä teos on tervetullut, vaikkakin kirjan lähestymistapa on teoskeskeinen ja jättää kirjallisuudenlajin eri suuntausten esittelyn vähemmälle. Kirjailijoiden valinta teokseen on riippunut suomennospolitiikasta, joka on ollut kustantamoissa ajoittain sattumanvaraista ja jopa asiantuntematonta.
Einar Böök
Emil Einar Böök (10. marraskuuta 1874 Helsinki – 2. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipoliitikan kehittäjä.
Böök oli suomalaisen sosiaalipolitiikan kehittäjä, ja toimi mm. Helsingin kaupungin työasiain ja sosiaalilautakunnan sihteerinä 1907–1917, Kunnallisen keskustoimiston johtajana 1917, sosiaalihallituksen ylitirehtöörinä 1918–1922 ja sosiaalihallituksen lakkauttamisen jälkeen sosiaaliministeriön osastopäällikkönä ja esittelijäneuvoksena 1923–1942. Lisäksi Einar Böök toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun eli nykyisen Tampereen yliopiston opettajana vuosina 1942–1946.
Böök oli sosiaaliministerinä Cajanderin II hallituksessa 1924. Virkamieshallituksessa hän ei edustanut mitään puoluetta vaan oli muodollisesti ammattiministeri, vaikka olikin Kansallisen edistyspuolueen jäsen.
Keskeisiltä osiltaan Böökin ansiona pidetään Suomessa 1930-luvulla toteutettua laajaa sosiaalilainsäädäntöä, joka saattoi Suomen sosiaalihuollon muuhun Eurooppaan verrattuna ajanmukaiselle tasolle.
Böökin isä Emil Böök oli tunnettu kasvatustieteilijä ja Helsingfors Lyceumin eli "Böökin lyseon" pitkäaikainen rehtori. Böökin ja tämän puolison Hilja Maria Ahomäen poika Eero Böök oli yksi Suomen menestyksekkäimmistä shakinpelaajista ja shakin ensimmäinen suomalainen kansainvälinen mestari. Toinen poika, vänrikki Tauno Pyökki (1914-1939) kaatui talvisodassa Summassa.
Heather Hogan
Heather Hogan (s. 10. lokakuuta 1985 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Biografia
Hogan kiinnostui näyttelemisestä oltuaan usein katsomassa vanhemman veljensä Jeremyn koe-esiintymisiä. Hän ryhtyi esiintymään teattereissa 5-vuotiaana Los Angelesissa ja Orangen piirikunnassa. Tämän myötä Hogan myöhemmin ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä, musiikkia ja tanssimista Orange County High Schoolissa.
Ääninäyttelijänä
Ensimmäisen ääniroolinsa Hogan teki jo 9-vuotiaana elokuvassa Maa aikojen alussa 2 ja jatkoi samaa rooliaan elokuvien jatko-osissa Maa aikojen alussa 3 sekä Maa aikojen alussa 4. Seuraavan kerran hän teki äänirooleja videopeleihin, joista ensimmäinen oli vuonna 2003 Tales of Symphonia. Nykyisin Hogan toimii Aavetytön äänenä animaatiosarjassa Legion of Super Heroes.
Sivasspor
Sivasspor on turkkilainen jalkapallojoukkue Sivasista, joka pelaa Turkin Superliigassa. Seura nousi pääsarjatasolle 2005 ja sen paras saavutus on toinen sija kaudella 2008–2009.
Elia (metropoliitta)
Elia (siviilinimeltään Matti Wallgrén, s. 8. joulukuuta 1961 ) on Oulun metropoliitta, joka vihittiin virkaansa 11. tammikuuta 2015. Hän seuraa tässä tehtävässä metropoliitta Panteleimonia, joka jäi eläkkeelle kesäkuussa 2013. Hänen kotikirkkonsa on Oulun Pyhän Kolminaisuuden katedraali.
Tausta
Matti Wallgrénin äiti oli ortodoksi. Hänen isänsä liittyi kirkkoon vasta vanhoilla päivillään.
Opinnot
Wallgrén valmistui ylioppilaaksi Kajaanissa 1981. Tämän jälkeen hän opiskeli ruotsia ja tšekkiä ja fonetiikkaa Tukholman yliopistossa. Vuonna 1983 hän aloitti myös luokanopettajan opinnot Tukholman opettajakorkeakoulussa. Hän asui Ruotsissa kahdeksan vuotta ja toimi valmistuttuaan luokanopettajana Ruotsissa, sekä ruotsin kielen kielikylpyopettajana Helsingissä (mm. Meilahdessa) kymmenen vuotta sekä ortodoksisen uskonnonopettajana kaksi vuotta. Välillä hän myös asui Tšekissä, missä hän toimi kaksi vuotta oppaana.
Wallgrén liittyi ortodoksiseen kirkkoon Helsingissä vuonna 1994. Vuonna 1996 hän aloitti teologian opinnot Joensuun yliopistossa, missä hän opiskeli viisi vuotta. Hän lauloi kirkkokuorossa ja toimi lukijana.
Vuonna 2001 hän siirtyi Pyhän Vladimirin ortodoksiseen teologiseen seminaariin New Yorkin Crestwoodissa ja suoritti siellä Master of Divinity –tutkinnon vuonna 2003. Hän ei voinut osallistua valmistujaisseremonioihin, koska hänen äitinsä kuoli juuri niihin aikoihin.
Ura pappina
Metropoliitta Ambrosius vihki Wallgrénin diakoniksi Espoon Pyhittäjä Herman Alaskalaisen kirkossa 29.5.2003.
Arkkipiispa Leo vihki Wallgrénin papiksi 1. syyskuuta 2003 Jyväskylän Kristuksen ylösnousemuksen kirkossa.
Vuosina 2003–2006 hän oli pappina Jyväskylän ortodoksisessa seurakunnassa ja vuodet 2006–2014 Vaasan ortodoksisen seurakunnan kirkkoherrana. Wallgrén oli laajan seurakuntansa ainoa pappi, ja oman kertomansa mukaan hän ajoi autolla tuolloin vuosittain 45.000 km.
Valinta piispaksi
Wallgrén valittiin Oulun metropoliitaksi Valamossa pidetyssä kirkolliskokouksessa marraskuussa 2014. Hän oli yllätysehdokas eikä itse ollut paikalla vaalissa. Kirkolliskokous asetti suljetussa kokouksessaan kolme ehdokasta piispainkokoukselle ja piispat valitsivat varsinaiseen vaaliin kaksi ehdokasta. Piispanvaalissa hän voitti piispa Arsenin äänin 17–16. Yksi edustaja äänesti tyhjää.
Valamon luostarin johtaja arkkimandriitta Sergei vihki hänet munkiksi 16.12.2014. Tuossa yhteydessä hän sai nimekseen Elia profeetta Elia Tisbeläisen mukaan. Seuraavana päivänä metropoliitta Panteleimon korotti hänet arkkimandriitan arvoon.
Metropoliitta Elia matkusti tammikuussa 2015 Konstantinopoliin, jossa arkkipiispa Leo esitteli hänet patriarkka Bartolomeokselle.
Metropoliitta Elia puhuu suomen kielen lisäksi seuraavia kieliä: ruotsia, puolaa, tšekin kieltä, englantia, saksaa ja jonkin verran venäjää.
Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma
Kirkon näkemyksen mukaan Jumala käytti profeetta Joseph Smithiä (1805–1844) mahtavana aseenaan. Hänen kauttaan Mormonin kirja käännettiin ja Kristuksen tosi kirkko kaikkine valtuuksineen ennallistettiin maan päälle. Kirkko katsoo kuitenkin Smithin langenneen viimeisinä vuosinaan pois Jumalasta ja hänen sanastaan (kuten kuningas Salomon Vanhassa testamentissa). Tämän takia Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoa ei pidetä Kristuksen tosi kirkkona maan päällä. Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma hylkää myös Smithin loppukauden ilmoituksen ja niiden myötä sekä Kallisarvoisen helmen että Opin ja liitot, joita MAP-kirkko pitää pyhinä kirjoituksina.
Koska kirkko ei pidä Joseph Smithiä auktoriteettinaan, se ei myöskään pidä itseään mormonistisena yhteisönä. Se näkee itsensä pikemminkin Smithin aloittaman työn jatkajana. Kirkko on julkaissut traktaatin "We are not Mormons" ("Me emme ole mormoneja"), jossa sanotaan: "Tekeekö sinusta katolilaisen, jos uskot Raamattuun?"
Pääerot muihin kristillisiin kirkkoihin
Näillä vierailuillaan Johannes kastaja antoi apostoleille lukuisia neuvoja ja käskyjä, esimerkiksi kirkon virkojen täyttämisestä. Apostolit saivat myös neuvoja henkilökohtaiseen elämäänsä ja hengellisen elämänsä hoitamiseen. Johannes kastaja antoi myös varoituksen ja lohdun sanoja sekä profetioita kirkolle ja sen yksittäisille jäsenille. Hän antoi myös opillisia neuvoja ja esimerkiksi kuvaili tulevaa temppeliä Independencessä, Missourissa.
Opin pääkohdat
Laatimissaan uskonkappaleissa Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma, tunnustautuu yhteen Jumalaan, taivaan ja maan Luojaan. Se tunnustaa Jeesuksen Kristuksen hänen pojakseen ja ihmiskunnan vapahtajaksi, sekä Pyhän Hengen opettajaksi ja johdattajaksi. Kirkko ei kuitenkaan tunnusta kolminaisuus-oppia. Samoin se kieltää perisynti-opin. Kirkon mukaan ihmisiä rangaistaan heidän omien syntiensä eikä Aadamin synnin takia. Ihminen voi saada syntinsä anteeksi uskomalla Jeesuksen sovitusuhriin sekä olemalla kuuliainen evankeliumin periaatteille. Näitä ovat parannus, usko, upotuskaste sekä kätten päällepaneminen Pyhän Hengen lahjan välittämiseksi.
Kirkko odottaa Jeesuksen kirjaimellista ja näkyvää paluuta sekä tuhatvuotista valtakuntaa. Se tullaan kirkon opin mukaan pystyttämään Amerikan mantereelle. Ennen Jeesuksen tuloa juutalaiset palaavat Palestiinaan ja kaikki Israelin heimot kootaan yhdeksi. Kirkko odottaa myös lopunajallisen temppelin rakentamista Independenceen, Missouriin.
Historia
Kirkon perustaja Otto Fetting kuului Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisöön. Hän asui Port Huronissa, Michiganissa. Alkuvuodesta 1927 hän kertoi Johannes kastajan ilmestyneen hänelle profeetta Elian hahmossa. Koska Kristuksen kirkossa oli totuttu ilmestyksiin ja enkelien vierailuihin, ilmoitus otettiin vastaan innostuneesti. Kastajan ohjeiden mukaan Independenceen, Missouriin piti rakentaa temppeli Herran paluun jouduttamiseksi. Maanmurtotilaisuus pidettiin 6. huhtikuuta 1928, siis samana päivänä jolloin Joseph Smith oli perustanut Kristuksen kirkon. Kastajan kerrottiin tuoneen kirkolle temppelin tarkan pohjapiirustuksen ja ohjaavan rakennustyötä. Perustan kaivamisen yhteydessä maasta löydettiin kaksi kiveä, jotka profeetta Joseph Smith oli haudannut paikalle sata vuotta aiemmin. Ne osoittivat, että profeetta Smith oli halunnut rakentaa temppelin samalle paikalle. Nykyään kivet ovat nähtävissä museossa.
Fetting toimi ensin Kristuksen kirkko (temppelin paikka) yhteisön yhteydessä. Kahdennellatoista vierailullaan Johannes kastaja antoi sanoman, jonka mukaan ne jäsenet, joita ei ollut kastettu yhteisön kasteella, tuli kastaa uudelleen. Fetting itse kuului näihin (hänet oli kastettu Reorganisoidussa myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa, johon hän oli aikaisemmin kuulunut). Fetting otti kasteen, ja samalla kastettiin noin puolet yhteisön jäsenistä. Tämä merkitsi, että Fettingin seuraajat erosivat omaksi yhteisökseen, joka myös otti nimen "Kristuksen kirkko".
Saman vierailun aikana Johannes kastajan sanottiin antaneen Fettingille samat pappeuden avaimet kuin mitkä hän oli antanut Joseph Smithille ja Oliver Cowderylle 15. toukokuuta 1829. Tämä merkitsi kirkon "uudelleen" perustamista vuonna 1929.
Ennen kuolemaansa 1933 Fetting kertoi saaneensa yhteensä 30 sanomaa Johannes kastajalta. Jotkut hänen seuraajistaan katsovat, että Johannes kastajan vierailut päättyivät hänen kuollessaan. Neljä vuotta myöhemmin, 4. lokakuuta 1937 eräs kirkon nuori vanhin, W. A. Draves kertoi Johannes kastajan ilmestyneen hänellekin. Suurin osa Fettingin seuraajista tunnusti tämän aidoksi ilmestykseksi. Hän kertoi saaneensa 87 sanomaa ennen kuolemaansa 1994. Osa liikkeen kannattajista ei hyväksynyt Dravesin saamia uusia ilmoituksia. He jatkoivat toimintaa Kristuksen kirkon nimellä Independencessä, Missourissa. Fettingiläisten ryhmä toimii siellä vielä nykyäänkin.
Kirkon levinneisyys
Kirkon pääpaikka on Independencessä, Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kirkolla on noin 12 500 jäsentä. Pääosa heistä asuu Yhdysvalloissa, mutta jäseniä on myös Keniassa, Ugandassa, Intiassa ja Filippiineillä. Euroopassa jäseniä on ennen muuta Saksassa, Isossa-Britanniassa, Belgiassa ja Alankomaissa. Kirkon Euroopan keskuspaikka on Hampurissa.
Eksergia
Systeemin eksergia on suurin mahdollinen mekaaninen tai sen kanssa ekvivalenttinen energia, joka voidaan työnä saada järjestelmästä, kun järjestelmä siirtyy alkutilasta tasapainotilaan ympäristön kanssa.
Eksergiaa ovat kokonaan liike-energia, potentiaalienergia ja sähköinen energia sekä magneettinen energia. Sisäenergiasta voidaan muuttaa mekaaniseksi energiaksi, eli eksergiaksi, vain Carnot'n koneen hyötysuhteen määrittelemä osuus.
Carnot
Vuonna 1824 Sadi Carnot tutki mm. James Wattin tekemiä höyrykoneen parannuksia. Carnot sovelsi teoreettista lähestymistapaa ja löysi uusia ideoita. Hän halusi selvittää, onko lämpövoimakoneen hyötysuhteelle olemassa fysikaalista ylärajaa (pienempi kuin 1). Tätä varten hänen oli kehitettävä todellisesta konekonstruktiosta riippumaton konstruktio. Hän käytti käsitteitä A ja B. Nämä ovat kaksi vakiolämpötilassa olevaan järjestelmää siten, että A:n lämpötila on korkeampi kuin B:n. A:sta voidaan ottaa ja B:hen voidaan lisätä lämpöä ilman, että niiden lämpötila muuttuu.
Carnot kuvasi sen, mitä nykyisin kutsutaan Carnot-prosessiksi, ja todisti ajatuskokeella, että mikä tahansa lämpövoimaprosessi, joka toimii tätä paremmin, on ikiliikkuja. 1820-luvulla ikiliikkuja oli jo todettu silloisen tietämyksen mukaan mahdottomaksi.
Lämpövoimaprosessin hyötysuhteen yläräjan määritys on ensimmäinen moderni termodynamiikan toisen pääsäännön muotoilu. Koska siihen ei liity matematiikkaa, sitä käytetään yhä esiteltäessä toista pääsääntöä ja entropiaa. Carnot'n lämpövoimakoneisiin, tasapainoon ja lämpölähteisiin sekä -nieluihin keskittyvä esitys on hyvä johdanto myös asiaan läheisesti liittyvään eksergian käsitteeseen.
Carnot'n aikaan 1800-luvun alkupuolella käytettiin virheellistä kalorista lämmönteoriaa, mutta sen syrjäytti kineettinen teoria vuosisadan puoliväliin mennessä. Lukuisat tieteilijät lisäsivät matemaattisen esityksen ensimmäiseen ja toiseen termodynamiikan pääsääntöön sekä kehittivät entropian käsitteen. Näin Carnot'n höyrykoneesta alkanut työ on päätynyt kaikkein universaaleimpaan fysiikan lakiin. Entropiaa ja toista pääsääntöä käytetään kvanttifysiikassa ja kosmologiassa sekä kaikessa tältä väliltä.
Gibbs
1870-luvulla Josiah Willard Gibbs kokosi suureen määrän 1800-luvun termokemiaa yhtenäiseksi teoriaksi. Gibbsin teoria sisälsi uuden käsitteen: kemiallisen potentiaalin. Tämä aiheuttaa muutoksen samalla tavoin kuin termodynaaminen potentiaali. Gibbsin yhtenäisteoria johti termodynaamisen potentiaalin tilafunktioon, joka kuvaa eroa termodynaamisesta tasapainosta.
1873 Gibbs muotoili "kappaleen ja väliaineen käytettävissä olevan energian" matemaattisesti, muotoon joka sillä on myös nykyisin. Eksergian kuvaava fysiikka on sittemmin muuttunut vain vähän. Termin eksergia esitti 1956 Zoran Rant: sana muodostuu kreikan sanoista eks- ja ergon, jotka tarkoittavat 'työstä'.
Merkitys
Eksergia mittaa, kuinka järjestelmä kykenee aiheuttamaan muutosta järjestelmän siirtyessä tasapainoon ympäristönsä kanssa. Kun järjestelmä on saavuttanut ympäristönsä tilan, sen eksergia on nolla eikä se voi enää aiheuttaa muutosta. Tätä sanotaan järjestelmän kuolleeksi tilaksi.
Toisin kuin energia, joka säilyy kiertoprosesseissa, palautumaton kierto vähentää eksergiaa. Tällainen eksergian väheneminen on suhteessa entropian lisääntymiseen systeemin ja sen ympäristön kokonaisuudessa. Eksergia on siis systeemin ja sen ympäristön yhteinen ominaisuus. Tästä syystä eksergia ei ole termodynaaminen aineen ominaisuus eikä systeemin termodynaaminen potentiaalikaan. Kuitenkin se on kaikkein käyttökelpoisin näiden arvojen sovellus ja lasketaan näiden pohjalta. Eksergian ja energian yksikkö on sama kuin työn eli Joule. Eksergia ja energia ovat tilafunktioita, vaikka työ ei ole tilafunktio.
Viljo Cantell
Viljo Ilmari Cantell (s. 1. joulukuuta 1897 Sortavala k. 1930) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat asemapäällikkö John Gabriel Cantell ja Gustaava Karoliina Mykrä.
Opinnot
Cantell kävi Sortavalan Lyseota viisi luokkaa. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918, upseerien pioneerikurssin hän suoritti Haminassa vuonna 1921, taktiikan soveltamiskursseille hän osallistui vuonna 1925, Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti konekiväärikomppanianpäällikkökurssin vuonna 1929.
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Cantell opiskeli Sortavalan lyseossa, mutta erosi sen kuudennelta luokalta 20. joulukuuta 1915 liittyäkseen vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Matkalla Saksaan Cantell palellutti pahoin molemmat jalkansa ylittäessään Pohjanlahden hiihtämällä. Sen johdosta hän joutui Saksaan päästyään suoraan sairaalaan. Sairaalahoidon jälkeen Cantell sijoitettiin 16. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 4. komppaniaan 6. lokakuuta 1916 ja 2. konekiväärikomppaniaan 22. marraskuuta 1917. Hän otti osaa ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän täydensi jääkärikoulutustaan Libaussa käymällä sotakoulun B-kurssin vuonna 1917.
Suomen sisällissota
25. helmikuuta 1918 Cantell saapui Vaasaan jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä. Hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Suomen sisällissotaan 4. Jääkarirykmentin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja hän otti osaa Raudan ja rajaseudun taisteluihin. Hän haavoittui lievästi Raudussa 3. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika
Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli joukkueenjohtajana ja asealiupseerina 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkaripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Armeijasta hän erosi sairautensa johdosta 19. elokuuta 1920 ja liittyi Haminan suojeluskuntaa ja toimi siellä paikallispäällikkönä 31. elokuuta 1920 alkaen. Takaisin armeijaan hän astui palvelukseen 31. elokuuta 1921 ja hänet sijoitettiin Viipurin rykmenttiin, samalla hän hoiti myös Haminan suojeluskunnan paikallispäällikön tehtäviä 15. maaliskuuta 1924 saakka, jolloin erosi suojeluskunnasta (eropäivä 16. huhtikuuta 1924). Takaisin suojeluskuntajärjestöön hän liittyi 16. maaliskuuta ja sijoitettiin Kotkan paikallispäälliköksi, jossa tehtävässä oli 28. helmikuuta 1925 saakka. Kymenlaakson 3. alueen aluepäällikön tehtäviin hän siirtyi 1. maaliskuuta 1925 ja oli tehtävässä 31. tammikuuta 1926 asti. Nurmeksen suojeluskunnan paikallispäällikkönä hän toimi 1. marraskuuta 1927 – 1. tammikuuta 1929 välisen ajan ja Viipurin suojeluskuntapiirin 14. alueen päällikkönä hän toimi 1. tammikuuta 1929 – 2. huhtikuuta 1930 välisen ajan. Hänet on haudattu Sortavalaan.
Luottamustoimet
VR:n sotaoikeuden jäsenenä hän toimi vuonna 1922.
Sprent Dabwido
Sprent Arumogo Dabwido (16. syyskuuta 1972 – 8. toukokuuta 2019 ) oli naurulainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 15. marraskuuta 2011 – 11. kesäkuuta 2013. Hänet valittiin Naurun parlamenttiin Menengin vaalipiiristä vuoden 2004 vaaleissa. Hän toimi maansa viestintäministerinä vuodesta 2009 pääministeri Marcus Stephenin eroon vuonna 2011, minkä jälkeen hän siirtyi oppositioon. Oppositiossa hän esitti epäluottamuslauseen presidentti Freddie Pitcherille, minkä jälkeen hänet valittiin maansa presidentiksi.
Presidenttinä Dabwido toimi Tyynenmeren pienten kehittyvien saarivaltioiden edustajana Yhdistyneiden kansakuntien ilmastokokouksessa 2011.
Vuonna 2015 Dabwido oli mukana opposition mielenosoituksissa, mistä hänet pidätettiin. Pidätysaikana Dabwido sai sydänkohtauksen. Vuonna 2018 hänellä diagnosoitiin syöpä, johon hän kuoli 46 vuoden ikäisenä 8. toukokuuta 2019.
Kaikki on hyvin
Kaikki on hyvin voi tarkoittaa seuraavia:
Koreografia
Koreografia on sananmukaisesti tanssin kirjoittamista, mutta tunnetaan myös tanssikompositiona eli tanssin säveltämisenä. Sanan alkuperä on antiikin Kreikassa, jossa choregus tarkoitti dityrambi-esityksen harjoittajaa. Koreografialla viitataan useimmiten tanssin liikkeiden suunnitteluun, mutta sitä esiintyy myös muissa ihmisen liikkumista sisältävissä lajeissa kuten taitoluistelussa, taitouinnissa tai joukkuevoimistelussa. Koreografia sisältää kaiken, mitä esiintyjien täytyy tietää ja opetella teoksen esittämiseksi koreografin haluamalla tavalla.
Koreografi on tanssin tai tanssiteoksen suunnittelija ja tällaista työkseen tekevän henkilön ammattinimike. Koreografin tekemä suunnittelu sisältää kaikki tanssin liikkeet, tanssijoiden muodostamat kuviot, tanssin välittämäksi ajatellun sisällön suunnittelun ja valitsemisen sekä tanssin suhteen mahdolliseen musiikkiin ja muihin esityksen osa-alueisiin kuten lavastukseen, puvustukseen, valaistukseen ja niin edelleen. Koreografi on useimmiten myös tanssiesityksen ohjaaja, joka opettaa materiaalin tanssijoille ja vastaa näyttämöllepanon kokonaisuudesta.
Tanssikoreografiaa tehdään sekä itsenäisiksi tanssiteoksiksi että osaksi esimerkiksi teatteri- tai oopperaesityksiä. Koreografit ovat usein itse olleet tanssijoita, mutta periaatteessa tanssijan koulutus ei ole koreografille välttämätön. Tanssiliikettä on kuitenkin vaikeaa selittää täsmällisesti vain sanoilla, joten useimmiten koreografi opettaa haluamansa liikemateriaalin esiintyjille ainakin osittain itse liikkeet näyttämällä.
Koreografisia keinoja
Länsimaisen taidetanssin koreografiset keinot voidaan jakaa karkeasti seuraaviin luokkiin: