cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siinain provinssi
Historia
Heinäkuussa 2015 noin 70 Siinain provinssin jäsentä hyökkäsi Egyptin viidelle armeijan ja useisiin poliisin tukikohtiin. Joidenkin arvioiden mukaan iskuissa kuoli noin 50 henkilöä ja haavoittui toiset 50. Hyökkäystä kuvailtiin Siinain siihen asti pahimmaksi. Saman vuoden puolella järjestö julkaisi kuvan teloittamastaan vangista, jota he väittivät vankina pitämäkseen kroatialaiseksi Tomislav Salopekiksi. Saman vuoden lokakuussa Siinain provinssi otti vastuun venäläisen Kolavian lento 9268 pudottaneesta pommi-iskusta, jossa sai surmansa 224 henkilöä.
Vuonna 2017 järjestö toteutti useita iskuja. Palmusunnuntaina koptilaisiin kirkkoihin tehdyissä pommi-iskuissa sai surmansa 45 henkilöä ja toukokuussa asemiehet surmasivat 28 busseilla matkustanutta kristittyä pyhiinvaeltajaa. Marraskuussa järjestön pommi-isku suufilaisessa moskeijassa Bir al-Abedin kaupungissa surmasi 305 henkilöä. Isku oli Egyptin siihenastisista terrori-iskuista verisin.
Vuoden 2018 tammikuussa järjestö surmasi palestiinalaisen Hamas-järjestön jäseniä videolla syyttäen Hamasia palestiinalaisten pettämisestä ja ääriliikkeiden jäsenten pidätyksistä Gazassa. Jotkin asiantuntijat kuvailivat Hamasin ja Isisin välejä julistamattomaksi sodaksi.
Organisaatio
Joidenkin tarkkailijoiden mukaan Ansar Beit al-Maqdisilla on yhteyksiä muslimiveljeskuntaan, sekä palestiinalaisiin järjestöihin ja niistä etenkin Gaza hallitsevaan Hamasiin. Marraskuussa 2014 järjestö ilmoitti Twittertilillään liittyvänsä osaksi Abu Bakr al-Baghdadin johtamaa Isis-järjestöä. Järjestöön kuuluu eri arvioiden mukaan muutama sata tai muutama tuhat taistelijaa. Siihen kuuluu paikallisia beduiineja, muita egyptiläisiä ja joidenkin tutkijoiden mukaan myös ulkomaalaisia taistelijoita.
Aseistus
Siinain provinssi on käyttänyt iskuissaan kehittyneitä aseita, kuten kranaatinheittimiä, raskaita konekiväärejä, Grad-raketteja ja panssarintorjuntaohjuksia. Järjestö on myös käyttänyt ilmatorjuntaohjuksia ampuen esimerkiksi alas Egyptin armeijan helikopterin.
Hannu Seikkula
Hannu Seikkula (s. 30. huhtikuuta 1950 ) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt mm. Pertti Reposen tv-sarjoissa sekä Spede Pasasen elokuvissa. Hän on ohjannut mm. Soitinmenot-, Pulttibois-, Kotikatu- ja Ähläm Sähläm -tv-sarjoja.
Elokuvaohjaukset
Seikkulan esikoisohjaus oli Tupla-Uuno vuonna 1988, joka oli jatkoa menestyksekkäälle Turhapuro-filmien sarjalle. Samana vuonna tuli ensi-iltaan myös toinen Seikkulan Spede Pasaselle ohjaama filmi, Onks Viljoo näkyny?, jonka menestys jäi huomattavasti vaisummaksi. Hänen kolmas ohjaustyönsä oli vuonna 1990 valmistunut Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari, joka toi Pulttibois-sarjasta tutut hahmot valkokankaalle. Vuonna 1994 ohjasi Seikkula tähän asti viimeisimmän elokuvansa, epävirallisen Turhapuro-elokuvan Uuno Turhapuron veljen, jossa ei ollut Vesa-Matti Loiria mukana ja joka keräsi vain hieman yli 20 000 katsojaa teattereissa, jääden kaikkien Turhapuro-nimeä kantavien elokuvien selkeästi huonoimmaksi yleisömenestykseksi.
Congratulations
Congratulations voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Berth
Berth on The Usedin toinen livealbumi- ja DVD, joka julkaistiin 6. helmikuuta 2007. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 71.
Hannu Seikkula
Elokuvaohjaukset
Kaikki Seikkulan pitkät elokuvat ovat Spede Pasasen tuottamia.
Ossi Vanne
Ossi Vanne (s. 16. toukokuuta 1963) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Raision Kuulaa ja hänen valmentajinaan toimivat Volmar Tammi ja Ilkka Hanski.
Vanne saavutti sisäratojen SM-kilpailuista kuulantyönnön hopeaa vuosina 1985 ja 1987. Ennätyksikseen hän työnsi 7,26 kilon kuulalla ulkona 18,22 metriä (1985) ja hallissa 17,87 metriä (1985). Virallisiin kilpailuihin Vanne ei ole osallistunut vuoden 2006 jälkeen.
David Murray (saksofonisti)
thumb|200px|David Murray. David Murray (s. 19. helmikuuta 1955) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänen soittimensa on saksofoni.
Murray esittää yhtyeensä David Murray Cuban Ensemblen kanssa muun muassa Nat King Colen levyttämiä kappaleita.
Murray vieraili Tampere Jazz Happeningissä marraskuussa 2011. Pori Jazz -festivaaleilla Murray on vieraillut kvartetteineen 1983 ja 1991 sekä David Murray Big Bandin johtajana 1999. Turun jazztapahtumassa Murray esiintyi Power Quartet -yhtyeensä kanssa helmikuussa 1999.
Michael Sinterniklaas
Michael Tremain Sinterniklaas (s. 13. elokuuta 1972 Nizza, Ranska) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, äänittäjä ja ääniohjaaja. Hän omistaa äänitysstudio NYAV Postin, joka jälkiäänittää mm. japanilaisia animesarjoja, sekä muita ulkomaisia animaatioelokuvia. Lisäksi hän on työskennellyt 4Kidsillä.
Elämäkerta
Sinterniklaas syntyi Ranskassa ja vietti lapsuutensa Sveitsissä ja Englannissa, kunnes muutti Yhdysvaltoihin 10-vuotiaana. Hän harrasti koko lapsuutensa teatteria. Valmistuttuaan New Yorkin LaGuardia high school of Performing Arts:sta, hän siirtyi Pohjois-Carolinan yliopistoon opiskelemaan klassista teatteria. Tuona aikana Sinterniklaas aloitti ääninäyttelemisen kuultuaan koe-esiintymisestä Riding Bean-animesarjaan, joka oli hänelle jo ennestään tuttu. Sinterniklaas on kertonut olleensa animefani jo nuoresta lähtien. Hän ei saanut roolia kyseisestä sarjasta, mutta hän sai myöhemmin roolin Bubblegum Chrisis-animesarjasta. Pian Sinterniklaas sai työpaikan studiolta. Sinterniklaasin mukaan hän sai paikan, koska studion omistajat ja äänittäjät olivat muusikkoja, eivätkä osanneet kommunikoida kunnolla näyttelijöiden kanssa. Sinterniklaasin näyttelijätausta auttoi heitä kommunikoimaan paremmin. Myöhemmin hänen annettiin itse ohjata dubbauksia.
Ennen uraansa dubbausten parissa Sinterniklaas asesnsi kotiteatterijärjestelmiä freelancenäyttelijän työnsä ohessa.
Hän on myös tunnettu yhteistyöstään näyttelijä Stephanie Shehin kanssa. Yhdessä he ovat adaptoineet, ohjanneet ja näytelleet lukuisissa elokuvissa ja sarjoissa, mm. Makoto Shinkain menestyselokuvassa Your name (jap. Kimi No Na wa), jossa Sinterniklaas ja Sheh sekä näyttelivät pääosat ja ohjasivat.
Lisäksi hän on toiminut jälkituotantotehtävissä Hollywood-elokuvien parissa.
Ääninäyttelijänä
Hän on dubannut englanniksi animea vuodesta 1994, kuten One Piecea, Shaman Kingia, Pokémonia ja Samurai 7. Parhaiten Sinterniklaas tunnetaan Leonardon ääniroolista animaatiosarjassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, jonka roolissa hän oli vuosina 2003–2009. Toinen Sinterniklaasin alkuperäinen äänirooli on Dean Venture animaatiossa The Venture Bros.
Hänen tunnetuimpia dubbausroolejaan ovat mm. Taki elokuvassa Your Name (2017) ja Kenji Koiso elokuvassa Summer Wars.
Leonardo (TMNT 2003)
Michael kertoo haastattelussa ettei hän aikonut koe-esiintyä uuteen Turtles-sarjaan koska hän ei tuntenut ketään 4Kids-tuotantoyhtiössä, eikä häntä oltu kutsuttu koe-esiintymiseen. Hänen ystävänsä, joka oli koe-esiintynyt April O'Neilin rooliin vaati kuitenkin että hän yrittäisi. Vastustelusta huolimatta hänen ystävänsä ylipuhui hänet menemään.
Sinterniklaas kertoo olleensa hermostunut, koska hän oli paikalla luvattomasti. Parin väärinkäsityksen jälkeen hänen annettiin kokeilla rooliin. Sinterniklaas kertoi olleensa varma, että hänen koe-esiintymisensä Leonardon rooliin olisi hänen huonoimpansa, sillä käsikirjoituksessa kerrottiin, että hahmo on: "Kaikkea mitä odotat supersankarilta, ja enemmän." Ja hänen oma äänensä olisi liian poikamainen. Tuottajat huomauttivat, että hahmot ovat teini-ikäisiä, jolloin hänen äänensä olisi sopiva. Hän teki testin uudestaan, ja myöhemmin sai kuulla Peter Lairdin valinneen hänet Leonardon rooliin. Sinterniklaas itse piti itseään sopivampana Donatellon rooliin.
Hän on kertonut ääninäyttelijöiden persoonien vastanneet täydellisesti roolihahmojaan. Wayne Grayson (Michaelangelo) ja Greg Abbey (Raphael) härnäsivät koko ajan toisiaan, hän itse yritti pitää porukkaa kurissa ja Sam Riegel (Donatello) ratkoi ristisanoja repliikkien välissä.
NYAV Post
Sinterniklaas perusti yrityksensä vuonna 1999 (tai 2000, lähteestä riippuen). Sinterniklaas kertoo haastattelussa perustaneensa yrityksensä, koska hän sai niin paljon freelance-työtä, ettei pystynyt enää tekemään sitä kotoaan käsin, ja hänestä tuntui nololta pyytää näyttelijöitä tulemaan hänen asuntoonsa äänityksiin, joten hän vuokrasi yhdessä ystävänsä kanssa studiotilan Lower Manhattanilta, korttelin päässä World Trade Center-torneista, jotka sortuivat terrori-iskussa syyskuussa 2001.
NYAV Postin vakituisiin ohjaajiin kuuluu mm. Sinterniklaas itse, Stephanie Sheh ja Carrie Keranen.
Laitteisto
NYAV Postin studiot käyttävät dubbauksissaan mm. seuraavaa laitteistoa.
- iMac tietokone, Pro Tools järjestelmällä. (Sinterniklaas on kertonut Unlocked-videollaan pitävänsä Pro Tools-nimeä ironisena, sillä hänestä järjestelmä on buginen. )
- Neumann TLM 103 -studiomikrofoni.
- KRK:n VXT 8-kaiuttimet.
- Avid Artist Control - DAW-ohjain.
- Digidesign (Avid) Digi 002-interface/mikseri (Ei enää tuettu nykyisissä Pro Tools-versioissa.)
- Universal Audio Apollo 8 -audiointerface.
Solberga (Tukholma)
Solberga on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella, ja kuuluu Älvsjön kaupunginosa-alueeseen. Nykyisin siellä on asukkaita noin 6 600. Maa-alaltaan se on 1,85 neliökilometrin suuruinen. Solberga tunnetaan muun muassa siitä, että sillä on kaksi erilaista keskusta: Kristalltorget ja Klacktorget.
Suuri osa Solbergasta sijaitsee maa-alueella, jonka Tukholman kaupunki osti 1930-luvulla muun muassa Västbergan kartanolta. Samalla tehtiin ensimmäinen asemakaava ja kaupunginosan raja-alueet vahvistettiin 1945. Nimi "Solberga" tulee 1600-luvulta peräisin olevalta pappilalta.
Nykyinen, Älvsjön aseman lähellä sijaitseva pappila on 1910-luvulta. Kappeli ja hautausmaa ovat 1800-luvun lopulta.
Phil Hellmuth
Phillip "Phil" Jerome Hellmuth Jr. (s. 16. heinäkuuta 1964 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen ja World Series of Pokerin pääturnauksen voittaja vuodelta 1989 sekä World Series of Poker Europen pääturnauksen voittaja vuodelta 2012. Hän on ainoa pelaaja, joka on pystynyt voittamaan molempien sarjojen pääturnaukset. Hellmuth on onnistunut voittamaan yhteensä 16 WSOP-ranneketta (13 texas hold 'emista ja kaksi Seven-Card Razzista), mikä on lajin kaikkien aikojen ennätys. Hänellä on myös eniten WSOP-turnausten rahasijoja (126, joista kymmenen Euroopasta) ja finaalipöytäsijoja (57)
Kiistattomista saavutuksistaan huolimatta Hellmuth on pokerin kiistellyimpiä hahmoja - hänet tunnetaan erityisesti huonosta käytöksestään kohdatessaan vastoinkäymisiä ja tappioita, mistä tulee hänen lempinimensä Poker Brat ("Pokerikakara"). Hän pitää itseänsä maailman parhaana holdemin pelaajana.
Vuonna 1989 24-vuotiaasta Hellmuthista tuli kaikkien aikojen nuorin World Series of Pokerin mestaruusturnauksen voittaja, voitettuaan pääturnauksessa kaksinkertaisen mestarin Johnny Chanin. Nuorimman mestarin titteli pysyi hänellä vuoteen 2008 saakka. World Poker Tourilla Hellmuth on selviytynyt finaalipöytään kahdesti (näiden lisäksi hän on pelannut kahdessa WPT:n kutsukilpailussa).
Vuonna 2005 Hellmuth voitti National Heads-Up Poker Championship -turnauksen (kansallinen kaksinpeliturnaus). Vuoden 2006 turnauksessa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Chip Reeselle.
Toukokuussa 2018 Hellmuthin pokeriuran turnausansiot ylittivät 22,3 miljoonaa dollaria. Hän on kaikkien aikojen rahalistalla sijalla 12.
Hellmuth on esiintynyt television pokeriohjelmissa High Stakes Poker ja Poker After Dark. Hän on julkaissut myös useita pokerikirjoja ja opetus-DVD:ita. Hellmuth asuu Palo Altossa, Kaliforniassa. Hän on naimisissa psykiatri Katherine Sanbornin kanssa, pariskunnalla on kaksi poikaa (Phillip III ja Nicholas).
Phil Hellmuth tunnetaan myös näyttävistä World Series of Poker pääturnauksen sisääntuloista. Vuonna 2007 Hellmuth saapui rallikuskin varusteissa naispoliisien saattelemana. Hän oli juuri kolaroinut NASCAR-autonsa, eikä voinut käyttää sitä saapumiseen. Vuonna 2008 Hellmuth saapui turnaukseen Yhdysvaltain armeijan jeepillä pukeutuneena 11-tähden kenraaliksi. 2009 Hellmuth oli pukeutunut Julius Caesariksi ja saapui yhdentoista naisgladiaattorin ja muusien kanssa paikalle.
Johanneksen ilmestys
Johanneksen ilmestys eli Ilmestyskirja on Uuden testamentin viimeinen kirja ja ainoa apokalypsi eli ilmestyskirja (sanasta, ”ilmestys”, ”peitteen poistaminen”). Se kertoo lopun ajan tapahtumista, tulevista vitsauksista ja sodista, Jeesuksen paluusta maan päälle, maailman tuomitsemisesta, ihmisten jakamisesta Taivaaseen ja Helvettiin, sekä Uudesta Jerusalemista.
Ilmestyskirja on koostettu useista ilmestyksistä. Ilmestyskirjallisuudelle tyypilliseen tapaan sanoma on verhottu peitekielisiin näkyihin. Johannes-niminen kirjoittaja esiintyy teoksessa omalla nimellään. Perinteisesti kirjoittajana on pidetty apostoli Johannesta. Ilmestyskirjan ja Johanneksen evankeliumin kielelliset erot ovat kuitenkin niin suuret, että jo useat varhaiskristilliset kirkkoisät katsoivat ne eri kirjoittajien kirjoittamiksi. Toiset kuitenkin hyväksyivät teoksen Johanneksen kirjoittamaksi (mm. Irenaeus ja Polykarpos). Myös historiallinen tosiasia on, että apostoli Johannes oli juuri tähän aikaan karkotettuna uskonsa tähden Patmoksen saarelle. Teos on todennäköisesti syntynyt 90-luvulla jaa. Vähässä-Aasiassa.
Yhdistynyt kansalaisrintama
Yhdistynyt kansalaisrintama on venäläinen kansalaisjärjestö, jonka on perustanut sen johtaja shakin entinen maailmanmestari Garri Kasparov. Se on osa Toinen Venäjä -oppositioliikettä.
Johanneksen ilmestys
Jotkut protestantit, kuten David Pawson ja Charles Spurgeon, kutsuvat kirjaa nimellä Jeesuksen Kristuksen ilmestys (kuten kirjan ensimmäinen jae ilmaisee) ja hyväksyvät, että Johannes on kirjoittanut ilmestyksen muistiin mutta ei ole sen alkulähde.
Yhdistynyt kansalaisrintama
Perustaessaan järjestöä vuonna 2005 Kasparov ilmoitti sen tavoitteeksi vaalidemokratian säilyttämisen Venäjällä.
Johanneksen ilmestys
Ilmestyskirja on yksi Raamatun vaikeatulkintaisista profeetallisista kirjoista. Sen sisällöstä, kuten henkilöiden ja paikkojen nimistä ja tapahtumista, on olemassa lukuisia erilaisia tulkintoja. Kristinuskon perinteisen näkemyksen mukaan kirja kertoo juuri maailmanlopusta. Joidenkin näkemysten mukaan kirja kertoo myös oman aikansa kristittyjen vainoista, ja on tarkoitettu rohkaisemaan vainottuja seurakuntia.
Kirjoittaja
Kirja sisältää selonteon kirjoittajan, joka on nimetty Johannekseksi, saamasta ilmestyksestä. Ilmestys kertoo tulevista tapahtumista maailman lopussa Saatanan aloittaessa lopullisen kapinansa Jumalaa vastaan Harmageddonin taistelussa, Jumalan lopullisesta voitosta ja rauhan palauttamisesta. Johannes kertoo kirjoittavansa Patmoksen saarella ja olevansa siellä karkotettuna uskonsa vuoksi. Patmoksella Johannekseen ja kirjan syntypaikkaan yhdistetään niin kutsuttu Ilmestyskirjaluola.
thumb|left|180px|Johannes Patmoksella, [[Les Très Riches Heures du Duc de Berry]] Kirjoittajan, Johanneksen, henkilöllisyys ei ole täysin selvä. Perinteisen näkemyksen mukaan kirjoittaja oli apostoli ja evankelista Johannes, joka kirjoitti myös Johanneksen evankeliumin sekä Ensimmäisen, Toisen ja Kolmannen Johanneksen kirjeen. Nykyisin useat eksegeetit kiistävät tämän esittäen, että apostoli, evankelista ja Patmoksen Johannes ovat todennäköisesti kaikki eri henkilöitä. Osa nykyeksegeeteistä kuitenkin kannattaa perinteistä näkemystä, jonka mukaan kyseessä on sama henkilö.
Kirjan kreikan kieltä ja tyyliä on pidetty myös liian erilaisena verrattuna varsinkin Johanneksen evankeliumin tyyliin. Tätä on selitetty sillä, että Johannes on aiemmin evankeliumia kirjoittaessaan voinut käyttää kirjuria, joka on kirjoittanut parempaa kreikkaa. Patmoksen saarella yksin kirjoittaessaan hän on puolestaan joutunut käyttämään omaa, yksinkertaisempaa kreikkaansa.
Ajoitus
Perinteisesti kirjan kirjoitusajankohtana on pidetty vuotta 96, keisari Domitianuksen hallitusaikana. Jotkut sijoittavat teoksen varhaisempaan aikaan, vuosiin 68–69, keisari Neron hallitusaikaan tai pian sen jälkeen. Ne, jotka puhuvat myöhäisemmän kirjoitusajankohdan puolesta, vetoavat kirkkoisä Irenaeuksen (kuoli vuonna 185) todistukseen, joka kertoo saaneensa tietoja henkilöiltä, jotka ovat tavanneet Johanneksen kasvoista kasvoihin. Hän sanoo, että Ilmestyskirja "nähtiin ei niin kauan sitten, melkein omana aikanamme, lähellä Domitianuksen hallituskauden loppua".
Toinen todiste myöhemmän ajoituksen puolesta on kirjan sisäinen: se viittaa suuriin vainoihin, jotka kohdistuvat vähäaasialaisiin kristittyihin. Tämä sopii paremmin keisari Domitianuksen kuin Neron aikaan (Neron toimeenpanemat vainot sijoittuivat Rooman lähistölle, kun taas Domitianuksen vainot toimeenpantiin Vähässä-Aasiassa). Myös Eusebiuksen mukaan Domitianus aloitti kirjassa kuvatut vainot. Jotkut tutkijat kuitenkin kiistävät, että kirja sijoittuisi käynnissä olevien vainojen aikaan, ja ovat myös epäilleet suurimittaisia vainoja Domitianuksen aikana, sillä niistä ei ole mitään tietoja ennen Eusebiusta.
Osana kaanonia
Ilmestyskirja oli mukana jo Muratorin kaanonissa noin vuonna 170. 300-luvun lopulla kirkkoisä Johannes Krysostomos ja eräät muut piispat olivat kuitenkin sitä mieltä, että Ilmestyskirjaa ei tulisi liittää Uuden testamentin kirjojen kaanoniin, koska sen tulkitseminen oli vaikeaa ja vaarana oli sen väärinkäyttö. Syyrialaiset kristityt hylkäsivät myös kirjan, lähinnä sen vuoksi, että montanolaiset olivat niin riippuvaisia siitä. 800-luvulla Pietarin ilmestyksen ohella Konstantinopolin patriarkka Pyhä Nikeforos tulkitsi Ilmestyskirjan osaksi kiistanalaisia kirjoja. Lopulta se luettiin mukaan hyväksyttyyn kaanoniin, mutta se on edelleen ainoa Uuden testamentin kirja, jota ei lueta ortodoksisen kirkon liturgioissa. Myös Martti Luther totesi aikanaan, ettei kirjaa olisi ehkä pitänyt valita mukaan Uuteen testamenttiin. Hän suhtautui kirjan apostolisuuteen ja profeetallisuuteen varauksellisesti.
Sisältö
Ilmestyskirjassa kuvatut tapahtumat ovat täynnä symboliikkaa ja vertauskuvia. Luku seitsemän, täydellisyyden luku, toistuu kirjassa usein.
Johdanto
Ilmestyskirjan johdanto esittelee lukijalle Johanneksen, kirjan kirjoittajan, ja selittää, että hän näki enkelin, joka kutsui hänet todistamaan "Jeesuksen Kristuksen todistuksen" eli kirjoittamaan sarjasta näkyjä, jotka hän tulisi näkemään.
Kirjeet seitsemälle seurakunnalle
Tämän jälkeen Johannes kirjoittaa seitsemän kirjettä, jotka on osoitettu seitsemälle Vähän-Aasian länsiosissa sijainneelle seurakunnalle, jotka ovat Efesos, Smyrna, Pergamon, Thyateira (Tyatira), Sardes, Filadelfeia (Filadelfia) ja Laodikeia (Laodikea). Kirjeet seitsemälle seurakunnalle eivät ole varsinaisesti osa ilmestysnäkyä, vaan ennemminkin varoituksia ja rohkaisuja uskollisille siitä, että Kristus on palaava maailmaan tuomitsemaan syntiset ja lunastamaan uskolliset. Kirjeet ovat ilmestysten tavoin täynnä erilaisia vertauskuvia uskosta ja tottelemattomuudesta Jumalaa kohtaan.
Näky taivaasta
Ensimmäisessä Johanneksen näkemässä näyssä hän astuu Taivaaseen ja näkee Jumalan valtaistuimen ja taivaallisen jumalanpalveluksen. Jumalan valtaistuin ja sillä istuja kuvataan loistavaksi kuin jaspis ja karneoli. Valtaistuinta ympäröi sateenkaaren kaltainen smaragdinvärinen hohde, ja siitä lähtee salamoita ja ukkosen jylinää. Valtaistuimen edessä on seitsemän soihtua ja lasinen, kristallin kaltainen meri. Jumalan valtaistuimen ympärillä on 24 muuta valtaistuinta, jolla istuvat 24 vanhinta valkoisissa vaatteissa.
Kirjoittaja näkee myös neljä olentoa, joilla on kuusi siipeä ja jotka ovat yltä päältä täynnä silmiä. Olennot ylistävät ja kiittävät Jumalaa lakkaamatta yötä päivää, ja aina olentojen ylistäessä 24 vanhinta kumartuivat Jumalan eteen.
Karitsa ja seitsemän sinettiä
thumb|180px|Apokalyptiset ratsastajat ([[Albrecht Dürer)]] thumb|280px|Portto, peto ja Babylon. Kaiverrus Venäjältä 1800-luvulta.
Kirjoittaja näkee teurastetun karitsan, jolla on seitsemän sarvea ja seitsemän silmää. Se saa valtaistuimella istuvalta kirjakäärön, jossa on seitsemän sinettiä. Karitsa avaa sinetit yksi kerrallaan. Sinettien seuraukset ovat:
Seitsemän pasuunaa
Kun karitsa avaa seitsemännen sinetin, kirjoittaja näkee seitsemän enkeliä, joilla on seitsemän pasuunaa. Enkelit puhaltavat pasuunoihin vuorotellen. Pasuunoiden seuraukset ovat:
Osa seitsemän pasuunan aikaansaamista vitsauksista muistuttaa Toisessa Mooseksen kirjassa kuvattuja vitsauksia, jotka kohtasivat egyptiläisiä, koska he eivät päästäneet juutalaisia lähtemään.
Pedon seitsemän päätä
Seitsenpäinen meripeto, joka saa voimansa lohikäärmeeltä, on selvä viittaus Leviataniin tai Lotaniin, Vanhan testamentin ja myyttien seitsenpäisiin merikäärmeisiin.
Pedon seitsemän päätä on usein tulkittu kuvaavan seitsemää Rooman keisaria. Heistä viiden on ajateltu olevan kukistuneita: Augustus, Tiberius, Caligula, Claudius ja Nero. Nero kuoli vuonna 68. Kirja sanoo kuudennen "olevan", mikä voisi tarkoittaa Vespasianusta (70–79). Seitsemäs ei ollut vielä tullut, mutta hänen aikansa olisi oleva lyhyt. Se voisi tarkoittaa Titusta, joka hallitsi kaksi vuotta (79–81). Kahdeksas keisari oli Domitianus (81–96). Hänen voi katsoa olevan peto itse.
Toinen tulkinta katsoo päiden viittaavan maailmanvaltoihin, joista viisi on ollut (näiksi on ehdotettu muun muassa seuraavia: Egypti, Assyria, Babylonia, Persia ja Kreikka/Makedonia), yksi on (kirja kirjoitettiin Rooman valtakunnan aikakaudella) ja yksi olisi tuleva myöhemmin.
Seitsemän enkelin vitsaukset
Kirjoittaja näkee seitsemän enkeliä, joilla on seitsemän vihan maljaa. Enkelit vuodattavat maljat maan päälle. Maljojen seuraukset ovat:
Viimeinen tuomio
thumb|160px|Yksityiskohta [[Michelangelon teoksesta Viimeinen tuomio.]]
Uusi taivas ja uusi maa
Ilmestyskirjan toiseksi viimeisessä luvussa, luvussa 21, ensimmäinen taivas, maa ja meri ovat hävinneet, ja kirjoittaja näkee uuden taivaan sekä uuden maan. Taivaasta laskeutuu Uusi Jerusalem, jossa Jumalan on tarkoitus asua ihmisten keskellä. Kuolemaa ja murhetta ei enää tule olemaan, koskapa ensimmäiset hävisivät.
Aiforia
Aiforia Technologies Oyj on suomalainen yritys. Aiforia listautui Helsingin pörssin First North -listalle 10.12.2021.
Johanneksen ilmestys
Uusi taivas ja uusi maa
Jumalan ja karitsan valtaistuimesta virtaa elävän veden virta, ja sen varrella elämän puu. Ihmiskunnan syntiinlankeemuksesta alkanut kirous oli poistettu.
Merkittävimmät tulkintakoulukunnat
Ilmestyskirjan sisällön ja sen käyttämän symbolisen kuvaston tulkinnasta on olemassa useita koulukuntia. Raamattua kirjaimellisesti tulkitsevat oppineet katsovat Ilmestyskirjan kuvaavan eräänlaista "muistilistaa", jonka tapahtumat voidaan viivata yli yksi kerrallaan kun lopun ajat lähestyvät. Jotkut taas katsovat ilmestyksen kuvaston kuvaavan maailman tapahtumia kirjan kirjoitusaikana.
Nämä tulkintavaihtoehdot eivät ole toisensa poissulkevia, ja useat kristityt yhdistävät näkemyksiä sen mukaan, mikä vaikuttaa ymmärrettävimmältä. Raamatullisen profetian koulukunnan näkemys on kuitenkin suosituin fundamentalistisessa ja evankelioivassa protestanttisuudessa, sekä muun muassa rastafariliikkeessä. Liberaalimmat tahot suosivat historiallis-kriittistä tulkintaa. Katolinen ja ortodoksinen kirkko ovat lisäksi kehittäneet omat näkemyksensä.
Preteristinen näkemys
Preteristisen näkemyksen mukaan Ilmestyskirja sisältää ennustuksia tapahtumista, jotka tapahtuivat ensimmäisen vuosisadan aikana. Näkemys on riippuvainen Ilmestyskirjan varhaisesta ajoituksesta, eli ajoituksesta jo noin vuodelle 68, koska myöhempi ajoitus siirtäisi "ennustukset" kuvattujen tapahtumien jälkeen. Tässäkin tapauksessa ennustusten ja tapahtumien välinen aika on vain vuosi tai pari. Preteristiset tulkinnat tulkitsevat Babylonin merkitsevän yleensä Jerusalemia. Harmageddonin nähdään olevan Rooman armeijan, "pedon", suorittama Jumalan rangaistus juutalaisille. Ennustusten katsotaan täyttyneen vuonna 70. Jotkut preteristit näkevät ilmestyksen loppuosan siirtyvän käsittelemään Roomaa, sen suorittamia kristittyjen vainoja ja Rooman valtakunnan kukistumista.
Futuristinen näkemys
Futuristisen näkemyksen mukaan Ilmestyskirjan kuvaamat tapahtumat tulevat tapahtumaan joskus tulevaisuudessa, hieman ennen Jeesuksen toista tulemista. Tällöin koittaa suuren ahdistuksen aika, joka on melko lyhyt aika, jolloin uskovat tulevat kokemaan voimakkaita vainoja, ja toisaalta puhdistumaan ja vahvistumaan niiden seurauksena. Se päättyy ylöstempaukseen, jossa Jumala tempaa kaikki tosikristityt maan päältä Taivaaseen.
Pretribulationistit uskovat, että kaikki tuolloin elävät kristityt otetaan kokonaisuudessaan Taivaaseen ennen ahdistuksen ajan alkua. Jotkut tämän tulkinnan kannattajat katsovat Israelin juutalaisten toimivan yhteistyössä antikristuksen kanssa. Tunnettu saarnaaja ja TV-evankelista Pat Robertson on saanut kritiikkiä siitä, että hän sanoi, että antikristus on todennäköisesti juutalainen, joka elää jo tällä hetkellä Israelissa. Midtribulationistit uskovat, että ylöstempaus tapahtuu ahdistuksen ajan puolivälissä, sen jo alettua mutta ennen sen pahinta vaihetta. Posttribulationistit uskovat, että ylöstempaus tapahtuu vasta kun Kristus palaa maan päälle ahdistuksen ajan lopussa.
Futuristista näkemystä ehdottivat ensimmäistä kertaa katoliset kirjoittajat Manuel Lacunza ja Francisco Ribera. Lacunza kirjoitti nimellä "Ben Ezra", ja katolinen kirkko julisti hänen kirjoituksensa pannaan. Näkemys on kasvattanut suosiotaan 1800- ja 1900-luvuilla fundamentalistisessa ja evankelioivassa kristillisyydessä.
Historisistinen näkemys
Historisistisen näkemyksen mukaan ennustuksen tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen vuosisadan ja Kristuksen toisen tulemisen väliseen aikaan. Poliittisesti historisistinen tulkinta soveltaa Ilmestyskirjan symboliikkaa Rooman valtakunnan kukistumiseen, jakaantuneen Euroopan nousuun lännessä (varsinkin Kaarle Suuren aikoihin), islamilaisen maailman nousuun idässä, ja itäisen valtakunnan kukistumiseen samalla kun Eurooppa pyrkii yhdistymään ja luomaan Rooman valtakunnan uudelleen.
Kirkkohistoriallisesti historisistinen näkemys katsoo Ilmestyskirjan opettavan, että kirkko tulee vainoista huolimatta laajenemaan, kunnes se valloittaa koko maailman — mutta saman prosessin aikana se muuttuu vähittäisesti luopiokirkoksi, jossa tosikristityt ovat vain vainottu vähemmistö. Ilmestyskirjan symboliikassa "Porttojen äidin" ja "Babylonin" katsotaan kuvaavan luopiokirkkoa, "porttokirkkoa". Tämän nähdään olevan antikristus järjestelmänä, sen sijaan että antikristus olisi joku tietty henkilö, kuten futuristiset näkemykset katsovat.
Historisistisen näkemyksen mukaan Kristuksen toinen tuleminen tapahtuu niihin aikoihin, kun osittain yhdistynyt Eurooppa alkaa päätyä sotaan Israelia vastaan. Tämä näkemys on suosittua fundamentalististen kristittyjen parissa. Israelin vastaisen liittokunnan kokoonpanosta on erilaisia näkökantoja: joidenkin mukaan se koostuu pääasiassa itäisen Euroopan maista, merkittävimpänä Venäjä; toisten mukaan Länsi-Euroopasta. Kristus voittaa liittokunnan, pelastaa Israelin varmalta tuholta, tuomitsee luopiokristityt ja puolustaa tosikristittyjä sekä perustaa valtakunnan maan päälle.
Nykyisin monet protestantit käyttävät historisistista näkökulmaa perustana katolisuuden vastaisille opetuksille, nähden juuri katolisen kirkon "porttokirkkona". Historisistinen tulkinta ei kuitenkaan välttämättä vaadi tätä. Monet neljännen ja viidennen vuosisadan katoliset kirjoittajat sovelsivat ennustusta tulevasta luopumuksesta omaan kirkkoonsa monilla eri tavoilla. Jotkut katsoivat, että luopumus tapahtuu kirkon sisällä. Jotkut katsoivat, että tämä oli jo tapahtunut, ja vetosivat johonkin teologiseen kiistakohtaan. Näkemysten erona oli lähinnä se, millainen luopumus oli kyseessä.
Itäisen ortodoksikirkon näkemys
Ortodoksisen kirkon näkemys ei sovi suoraan yhteenkään edellä esitettyyn näkökulmaan. Sen mukaan Ilmestyskirja kuvaa samanaikaisesti oman aikansa tapahtumia ja tulossa olevia tapahtumia, joille kirjoittamisen aikana tapahtuneet asiat olivat eräänlaisia valjuja esikuvia. Näkemys ei suosi pyrkimyksiä yhdistellä ennustuksia havaittuihin nykyajan tapahtumiin ennen aikojaan, ottaen vakavasti Raamatussa olevat varoitukset lopun aikojen ennustelun vaaroista. Sen sijaan Ilmestyskirjan katsotaan olevan varoitus ja kehotus olla valmiina lopun aikoja varten, milloin ne sitten tulevatkaan ("kuten varas yöllä"). Ajankohta on Jumalan valitsema, ei sellainen, jota kuolevaiset voivat ennustella.
Hengellinen tai idealistinen näkemys
Hengellisen näkemyksen, jota jotkut kutsuvat myös idealistiseksi näkemykseksi, mukaan Ilmestyskirja ei ennusta mitään tiettyjä tulevia tapahtumia. Sen sijaan se katsoo, että näyt ilmentävät ikuisia hengellisiä totuuksia, jotka esiintyvät kaikkina aikoina ja kaikissa paikoissa. Tulevia aikoja koskevia ennustuksia löytyy ainoastaan Ilmestyskirjan viimeisissä, Uutta Jerusalemia kuvaavissa luvuissa.
Historiallis-kriittinen näkemys
Historiallis-kriittinen näkemys katsoo, että Ilmestyskirjan teksti on kaikkien muiden käsin kirjoitettujen tekstien tavoin käynyt läpi monia kirjoitusvaiheita, ja mahdollisesti kokenut lisäyksiä ja poistoja sekä kopiointivirheitä. Tekstin muokkauksen syyt kattavat kaikki mahdolliset inhimilliset syyt, ja koko tekstiä tulee katsoa suhteessa sen historialliseen kontekstiin. Tämän näkökannan mukaan kirja yleensä katsotaan kirjoitetuksi oman aikansa yleisöä ajatellen.
Ilmestyskirjan itsensä hyväksyminen Raamatun kirjojen kaanoniin on samoin historiallinen prosessi, joka ei poikkea muiden tekstien hyväksymisestä. Samaan aikaan kirjoitettujen muiden ilmestysten hylkääminen saattaa kertoa jotain siitä, millä perusteella kirjojen katsottiin olevan joko ortodoksisia (oikeaoppisia), heterodoksisia tai jopa vääräoppisia.
Historiallis-kriittinen näkökanta ei voi suoraan ottaa kantaa Ilmestyskirjan jumalalliseen inspiraatioon ja ennustusten totuuteen, eikä kirjan merkitykseen nykymaailmalle. Tulkinta rajoittuu siihen, mitä kirjoittajan voidaan ajatella tarkoittaneen ja mitä sen yleisön voidaan ajatella ymmärtäneen. Näin kirjan symbolismi voidaan ymmärtää ainoastaan historiallisessa kirjallisessa ja yhteiskunnallisessa kontekstissa. Näkökanta usein korostaa, että apokalyptisissä kirjoissa kuvataan usein jo tapahtuneita tapahtumia "ennustusten" ja vertauskuvien muodossa. Tätä kautta aukeaa yksi usein esitetty tulkinta ilmestyskirjalle. Tähän tulkintaan sopii esimerkiksi kuvaus Keisari Nerosta tai jostain muusta sen ajan valtiaasta ilmestyskirjan petona. Kriittiset tutkijat tutkivat muuta apokalyptistä kirjallisuutta ja ensimmäisen vuosisadan tapahtumia selvittääkseen, mitä kirjoittaja on mahdollisesti tarkoittanut.
Historiallis-kriittiseen näkemykseen Johanneksen ilmestyksestä yhtyy myös Urantia-kirja, jonka mukaan Ilmestyskirja on "säilynyt vain katkelmallisessa ja turmeltuneessa muodossa."
Kuningasrapu
Tuntomerkit
Kuningasrapu on suurimpia tunnettuja niveljalkaislajeja. Se voi kasvaa yli 10 kg:n painoiseksi, mutta harvoin ylittää 8 kilon rajan. Selkäkilpi voi kasvaa 23 cm leveäksi, ja raajojen kärkiväli voi olla puolitoista metriä. Useimmat pyydetyt yksilöt ovat kuitenkin 3–4 kilogramman painoisia. Ulkoisesti kuningasrapu muistuttaa lähinnä taskurapuja, mutta kuuluu kuitenkin itse asiassa erakkorapujen osalahkoon.
Kuningasravun selkäkilpi ja raajat ovat vahvojen piikkien peittämä; selkäkilvessä niitä on 33 kappaletta. Pää ja keskiruumis ovat yhteenkasvaneet, pyrstö on viuhkamainen ja kääntynyt ruumiin alle. Kymmenjalkaisiin kuuluvalla kuningasravulla on keskiruumiissa viisi raajaparia, joista kuitenkin vain neljä on kookkaita. Etumaisessa on sakset, oikeanpuoleinen yleensä vasenta suurempi. Kolme seuraavaa ovat kookkaita kävelyraajoja. Viimeinen raajapari on piilossa ruumiin alla ja se on erikoistunut naarailla hedelmöittyneiden munien puhtaanapitoon ja koirailla parittelutarkoitukseen. Koiraat ovat naaraita kookkaampia, ja kuningasrapujen pyynti keskittyykin koirasyksilöihin.
Levinneisyys
Kuningasrapu elää alkuperäisenä Tyynenmeren pohjoisosien rannikkoalueilla, Korean pohjoisosasta Beringinmerelle ja Amerikan puolella etelään Vancouverinsaarelle.
Neuvostoliittolaiset siirsivät taloudellisesti arvokasta kuningasrapua 1960-luvulla Euroopan puolelle kalastuskohteeksi. Vuosina 1961–1969 Barentsinmeren Kuolanvuonoon laskettiin Kamtšatkan länsirannikolta kerättyjä kuningasrapuja. Istukkaat käsittivät sekä toukkia, nuoria 1–3-vuotiaita yksilöitä että noin 2 600 lisääntymisikäistä 5–15-vuotiasta äyriäistä. Täältä kuningasrapu on levittäytynyt sekä itään Kuolan niemimaan rannikkoa Vienanmeren suulle ja Kaninin niemimaalle asti että länteen Norjan Barentsinmeren rannikolle.
Kalastus ja käyttö
250px|right 250px|right Suurin osa kuningasrapusaaliista pyydetään vielä lajin luonnollisella esiintymisalueella. Alaskassa vuoden 2008 saalis oli noin 9 miljoonaa kiloa ja arvo 85 miljoonaa dollaria. Myyntiin kelpaavat vain alamitan täyttävät koiraat. Kuningasravun pyynti Alaskassa on saanut huomiota Hengenvaarallinen saalis -tosi-TV-sarjan myötä.
Kuningasravun pyyntikausi Norjassa on marras-joulukuussa, jolloin ravunliha on kyllin hyvää markkinoitavaksi. Venäläiset pyytävät pidempään, maaliskuulle saakka. Norjassa pyydettyjen kuningasrapujen keskikoko on yli 4 kg, Alaskassa noin 3 kg. Rapuja pyydetään suurilla laatikkomallisilla merroilla. Koska suuri osa pyydetyistä äyriäisistä on ollut liian huonossa lihassa markkinointia varten, on Norjassa kokeiltu rapujen keinotekoista ruokkimista pyynnin jälkeen myyntikuntoon. Suuri osa Norjan kuningasrapusaaliista 2000-luvun alkupuolella myytiin Japaniin ja Yhdysvaltoihin.
Vuodesta 2004 kuningasravun pyynti Nordkappin länsipuolella on ollut säätelemätöntä. Tarkoituksena on ollut rajoittaa alkuperäiseen luontoon kuulumattoman vieraslajin leviämistä kauemmas Atlantin puolelle, ja leviämisen onkin havaittu hidastuneen.
José Manuel Pinto
José Manuel Pinto Colorado (s. 8. marraskuuta 1975 El Puerto de Santa María, Cádizin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Barcelonaa lainassa Celta Vigosta.
Ura
Pinto on sevillalaisen Real Betisin kasvatti. Kaudet 1994–1998 hän pelasi seuran reservijoukkueessa. Edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän esiintyi ensimmäisen kerran 10. toukokuuta 1998 ottelussa Racing Santanderia vastaan.
Myöhemmin vuonna 1998 Pinto siirtyi Celta Vigoon, jossa hän nousi lopulta joukkueen kapteeniksi asti. 2000-luvun alussa Celtan ollessa vakiovierailija eurocupeissa Pinto pääsi pelaamaan myös kansainvälisiä otteluita Uefa-cupissa ja Mestarien liigassa. Kaudella 2005–2006 Pinto oli Espanjan pääsarjan paras maalivahti (0,78 päästettyä maalia per ottelu) ja hänet palkittiin Zamoralla.
Kauden 2006–2007 päätteeksi Celta putosi toistamiseen kolmen vuoden sisällä Segunda Divisióniin, mutta Pinto päätti jäädä joukkueeseen. Tammikuussa 2008 hän kuitenkin siirtyi lainasopimuksella Barcelonaan, joka tarvitsi varamiehen Víctor Valdésille Albert Jorqueran loukkaannuttua vakavasti. Barcelona maksoi Celtalle kauden 2007–2008 loppuun kestävästä lainasta 500 000 euroa ja lainan päätyttyä seuran oli mahdollista lunastaa Pinton pelioikeudet kokonaan ilman lisäkustannuksia. Barcelona solmi Pinton kanssa kaksivuotisen sopimuksen vuonna 2008. Pinton nykyinen sopimus kestää Barcelonssa vuoden 2014 loppuun asti.
Naglfari
Naglfari on Snorri Sturlusonin kirjoittaman Gylfaginningin mukaan yön henkilöitymän eli Nóttin aviomies. He saivat pojan nimeltään Audr. Naglfaria ei mainita muualla Proosa-Eddassa tai Runo-Eddassa.
Power Macintosh 7200
Power Macintosh 7200 on Apple Computerin 7. elokuuta 1995 julkaisema tietokone. Tietokonetta myytiin myös nimillä Power Macintosh 7215, Power Macintosh 8200 ja Apple Workgroup Server 7250. Power Macintosh 7200 julkaistiin yhdessä kalliimpien Power Macintosh 7500 ja 8500 -mallien kanssa. Power Macintosh 7200 esitteli uuden kotelomallin, jota käytettiin myöhemmissä Power Macintosh -malleissa. Laitteen tuotanto lakkautettiin 1. heinäkuuta 1996.
Yleistä
Power Macintosh 7200 julkaistiin kahden mallin voimin, 75 MHz:n ja 90 MHz:n versioista hitaampi karsiutui pois 120 MHz:n mallin tullessa myöhemmin markkinoille. 7200 sisälsi vähän päivitysvaraa emolevylle kiinteästi asennetun suorittimen takia. Videomuistin määrän kasvattaminen ja L2-prosessorivälimuistin lisääminen tekivät tietokoneesta kelvollisen suoriutumaan useimmista tehtävistä. Apple lupasi edullisen emolevypäivityksen toimittamista markkinoille 7200:n päivittämiseksi 7500-malliksi. Päivitys viivästyi ja tullessaan päivitys hyppäsi suoraan Power Macintosh 7600:n tasolle, tehden hankittavasta komponentista turhan kalliin.
Li Jie
Li Jie (s. 25. elokuuta 1979 Shaanxi) on kiinalainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Li Jie on saavuttanut 10 m ilmakiväärissä hopeaa olympialaisissa Ateenassa 2004 ja MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 henkilökohtaista ja joukkuehopeaa.
Jevgeni Babitš
Jevgeni Makarovitš Babitš (, s. 7. tammikuuta 1921 Moskova – k. 11. kesäkuuta 1972) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Neuvostoliiton maajoukkueen pelaaja vuosina 1954–1957, hän pelasi 60 maaottelua ja teki 19 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa hän pelasi 130 ottelua ja teki 144 maalia. Seuratasolla Babitš edusti TsSKA Moskovaa ja VVS:ää.
Yön kuningas
Yön kuningas (Cruising) on William Friedkinin ohjaama rikos- ja jännityselokuva vuodelta 1980. Elokuvassa Al Pacino näyttelee peitetehtävissä työskentelevää poliisia, joka tekeytyy homoksi saadakseen kiinni sadomasokistisen alakulttuurin piiristä uhrinsa etsivän murhaajan.
Monet homoseksuaalit, erityisesti New Yorkin homoyhteisön jäsenet vastustivat aikoinaan elokuvan tekemistä. Huonon maineen ja kritiikin takia elokuva ei menestynyt lippuluukuilla. Se sai myös kolme Razzie-ehdokkuutta, muun muassa huonoimmasta ohjauksesta.
Panula (täsmennyssivu)
Panula voi tarkoittaa seuraavia:
Yön kuningas
Elokuva kiellettiin aluksi kokonaan Suomessa, mutta sallittiin myöhemmin videolla K18-merkinnällä. Vuonna 1987 voimaan tullut videolaki poisti sen markkinoilta aina vuoteen 2000 asti.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tummanpuhuvaksi ja lohduttomaksi kurkistukseksi homomaailmaan ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Guinn Smith
Guinn Smith (2. toukokuuta 1920 – 20. tammikuuta 2004) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Guinn Smith sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsintojen 1948 seiväshypyssä toiseksi voittaja Richmond Morcomin kanssa samalla tuloksella 447, joka oli sen vuoden paras tulos maailmassa. Lontoon olympiakisoissa Smith voitti kultaa. Hän hyppäsi veden peittämällä stadionilla tuloksen 430 kolmannella yrityksellään ja pudotti Suomen Erkki Katajan hopealle. Smith hyppäsi tavallisesti metalliseipäällä, mutta viimeiseen hyppyynsä 430 cm:stä hän otti käyttöön bambuseipään.
College Park (Maryland)
College Park on kaupunki Prince George'sin piirikunnassa, Marylandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 30 413. College Parkissa sijaitsee Marylandin yliopisto.
Rahusenkangas
Rahusenkangas on omakotitalovaltainen, myös muutamia rivitaloja sisältävä kaupunginosa Kuopion keskustan pohjoispuolella. Alueen halkaisee etelä–pohjoissuuntaisesti Savon rata eli sähköistetty junanrata välillä Kouvola–Iisalmi. Radan ylittää kaupunginosassa ainoastaan Pihlajanharjuntie. Radan itäpuolinen, koillisessa Kallaveden Kettulanlahteen rajoittuva asuinalue on nimeltään Kuivinniemi. Kaupunginosassa eli Rahusenkankaan–Kuivinniemen alueella asuu noin 700 henkeä.
Naapurikaupunginosia ovat Linnanpelto etelässä, Peipposenrinne lännessä, Kettulanlahti pohjoisessa ja Kelloniemi idässä. Alueen länsirajan muodostaa valtatie 5. Heti Rahusenkankaan pohjoispuolella sijaitseva Kettulan koulu on lähin alakoulu.
Kuopion järvistä Rahusenkankaalla sijaitsevat Rahusenlampi, Ritosenlampi ja Saarijärvi. Pitkälammen pohjoisranta toimii osaltaan Rahusenkankaan etelärajana.
Skitso Productions
thumb|220px|Skitso Productionsin logo Skitso Productions on suomalainen videopelejä kehittävä tiimi, joka perustettiin Turussa vuonna 1995. Ryhmä toimii yksityisenä elinkeinonharjoittajana myymällä tekemiään pelejä. Skitso Productions tiimi koostuu kahdesta pelikehittäjästä: Teppo Lähtisestä, joka tekee peleihin grafiikat, ja Antti Haapakoskesta, joka ohjelmoi pelit. Pelien musiikit ovat vapaataiteilija Olli Attilan käsialaa.
Ryhmän kehittämä toimintapeli Mine Bombers (1995) on yksi Suomen videopelialan myydyimpiä shareware-pelejä. Nykyisin peli on ilmaisjakelussa. Vuonna 1997 ryhmä teki Down by the Laituri -liikkeenjohtopelin tilaustyönä samannimisen festivaalin kymmenvuotisjuhlaa varten. Vuoden 2003 Pac Brothers -tasohyppelypelin jälkeen tiimi on kehittänyt Mine Bombersin jatko-osaa.
Markku Rahikkala
Markku Rahikkala (s. 10. huhtikuuta 1947 Jyväskylän maalaiskunta) oli Nokian kaupunginjohtaja vuodesta 1998 vuoden 2010 syksyyn saakka. Hän toimi Nokian suunnittelu- ja kauppalansihteerinä 1970-luvulla ja kaupunginsihteeriksi hänet valittiin vuoden 1977 alusta. Puoluekannaltaan Rahikkala on sosiaalidemokraatti.
Walter Braunfels
pienoiskuva|Walter Braunfels Walter Braunfels (19. joulukuuta 1882 – 19. maaliskuuta 1954) oli saksalainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Frankfurtissa ja opiskeli musiikkia Münchenissä Felix Mottlin johdolla. Braunfelsin tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, oratorioita ja urkukonsertto.
Musha shūgyō
Musha shūgyō  on japanilainen käsite, joka tarkoittaa samurain vaeltelua pitkin Japanin maaseutua ja kaupunkeja etsien taitavia asemiehiä, joiden kanssa saattoi käydä haasteotteluita. Haasteottelut saatettiin käydä aidoilla aseilla tai niiden puisilla vastineilla esimerkiksi bokken tai bō. Ottelut saattoivat johtaa joko toisen tai molempien ottelijoiden kuolemaan tai vakavaan haavoittumiseen. Jotkut nimekkäät samurait saattoivat vaeltaa suuressakin joukossa seuraajia ja oppilaita, joita heidän maineensa verrattomina asemiehinä oli kerännyt matkan varrelta.
Kuuluisia musha shūgyōlla olleita miekkamiehiä.
Soturipyhiinvaelluksella olevia samuraita kutsutti musha shūgyōshaksi. Tällainen vaeltelu aseotteluita etsien ei ollut vain miekkamiehille ominaista vaan vaeltava bushi saattoi olla keihään (yari), peitsen (naginata) käytön taitaja.
Seward
Seward on kaupunki Alaskassa. Kaupungissa asuu vuoden väestönlaskennan mukaan 2 830 henkilöä. Kaupunki on nimetty vuosina 1861–1869 Yhdysvaltain ulkoministerinä toimineen William H. Sewardin mukaan.
Kaupungissa sijaitsee yksityinen meriympäristön tutkimuskeskus ja akvaario Alaska SeaLife Center. thumb|left|300px|Seward
Sadako Sasaki
Sadako Sasaki (, 7. tammikuuta 1943 – 25. lokakuuta 1955) oli japanilainen atomipommin uhri. Sadako oli kaksivuotias, kun hänen kotikaupunkiinsa Hiroshimaan pudotettiin atomipommi. Tyttö selvisi itse räjähdyksestä, mutta altistui voimakkaalle säteilylle. Luultavasti tämän seurauksena Sasaki sairastui kymmenen vuotta myöhemmin leukemiaan, joka todettiin alkuvuodesta 1955.
Sasaki joutui taudin seurauksena sairaalahoitoon, ja hänen odotettiin kuolevan vuoden sisällä. Sairaalassa ollessaan tytön luona vieraili tämän paras ystävä, joka teki hänelle lahjaksi paperikurjen. Japanilaisen tarinan mukaan kenen tahansa, joka taittelee tuhat paperikurkea, toive toteutuu. Tämän innoittamana Sasaki alkoi taitella kurkia itse, ja tarinan eri versioiden mukaan hän ehti taitella 644 paperikurkea tai vaihtoehtoisesti yli vaaditut tuhat ennen menehtymistään sairauteen lokakuussa 1955.
Sasakin tarinasta tuli maailmankuulu. Hänelle pystytettiin vuonna 1958 muistomerkki Hiroshiman Rauhanpuistoon, ja hänen patsaansa löytyy myös Seattlesta. Eleanor Coerr ja Karl Bruckner ovat kirjoittaneet hänestä kirjan Sadako and the thousand paper cranes.
Meaux
Meaux [mo] on Ranskan kunta Pariisin koillisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 41 kilometriä Pariisin keskustasta itäkoilliseen. Noin 53 600 asukkaan kaupunki kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Seine-et-Marnen departementtiin ja on Meaux’n arrondissementin prefektuuri.
Meaux on Seine-et-Marnen departementin toiseksi väkirikkain kunta Chellesin jälkeen ja kuuluu vuonna 2003 muodostettuun taajamakuntaan Communauté d’agglomeration Pays de Meaux (CAPM). Meaux’n naapurikunnat ovat pohjoisessa Chambry, koillisessa Poincy, idässä Trilport, kaakossa Fublaines, etelässä Nanteuil-lès-Meaux ja Mareuil-lès-Meaux, lounaassa Villenoy, lännessä Chauconin-Neufmontiers ja luoteessa Crégy-lès-Meaux.
1700-luvulla Meaux’n pormestarina toimi Yhdysvaltain itsenäisyystaistelusta ja Ranskan vallankumouksesta tunnettu kenraali Lafayette.
Entinen alankomaalainen maantiepyöräilijä Joop Zoetemelk pitää Meaux’ssa hotellia nimeltä Le Richemont.
Savolainen
Savolainen voi tarkoittaa seuraavia:
Erland Josephson
thumb|Erland Josephson vuonna 1965. Erland Josephson (15. kesäkuuta 1923 Tukholma – 25. helmikuuta 2012 Tukholma) oli ruotsalainen, juutalaista syntyperää oleva näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja teatterinjohtaja. Josephsonin näyttelijäntyö oli psykologisesti terävää, ja hän sai usein esittää kyynikkoa tai intellektuellia. Hänen tunnetaan erityisesti rooleistaan Ingmar Bergmanin ohjaamissa elokuvissa.
Elokuva- ja teatteriura
Josephson käsikirjoitti Bergmanin kanssa tämän ensimmäisen värielokuvan Puhumattakaan naisista (1964). Kun Bergman erosi Ruotsin päänäyttämön Dramatenin johtajan paikalta, Josephson otti tuon tuulisen viran vastaan ja hoiti sitä aina vuoteen 1975.
Josephson pysyi pitkään näyttelijänä Ruotsin maaperällä. Hänen ensimmäinen kansainvälinen roolinsa oli vuonna 1977 italialaisen Liliana Cavanin elokuvassa Hyvän ja pahan tuolla puolen, jossa hän esitti pääosaa filosofi Friedrich Nietzschenä. 1980-luvulla Josephson näytteli kahdessa Andrei Tarkovskin loppukauden elokuvassa.
Kirjailijana
Kirjailijanuransa Josephson aloitti runoilijana 1940-luvun puolivälissä. Hän kirjoitti myös muun muassa romaaneja, novellikokoelmia, näytelmiä ja elokuvakäsikirjoituksia. Hänen useista kirjailijana saavuttamistaan palkinnoista mainittakoon Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto vuodelta 1957.
SEAT 1200 Sport
SEAT 1200 Sport on SEATin vuosina 1975–1981 valmistama kaksiovinen coupé-korinen automalli. Se perustuu tekniikaltaan SEAT 127 -malliin.