cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fanny Lundahl-Sundblad
Turussa asuvat tädit kasvattivat tytön ja siellä hän aloitti myös taideopinnot 1870, mutta muutti 1872 Helsinkiin ja jatkoi vielä taideopintojaan kaksi vuotta. Fredrik Cygnaeus oli hänen varhaisia tukijoitaan, mutta 1875 hän sai myös valtion apurahan vuoden mittaiselle opintomatkalle Kööpenhaminaan, erikoistuakseen kukkamaalaukseen.
Siirryttyään Pariisiin syksyllä 1876 hän paneutui posliininmaalaukseen Sèvresissä sijainneessa kuuluisassa posliinitehtaassa, jossa oli myös oma koulu. Hänen maalaamiaan posliiniesineitä oli ensimmäisen kerran esillä Helsingissä joulukuussa 1876 ja kesäkuussa 1877 ja sittemmin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä 1889 ja Moskovan taideteollisuusnäyttelyssä 1882.
Lundahl-Sundblad toimi paitsi itsenäisenä taiteilijana omassa ateljeessaan, myös opetti posliininmaalausta Taideteollisuusyhdistyksen koulussa, ohjasi yksityisoppilaita ja koristeli Arabialle posliinia 1878–1881. Mentyään naimisiin Lundahl-Sundblad muutti miehensä työn takia Turkuun ja jatkoi työskentelyä, näyttelyihin osallistumista ja opettamista siellä, mukaan lukien kukkataulujen maalaaminen.
Esikoisten seurakunta
Esikoisten seurakunta on teologinen käsite, joka mainitaan kerran Raamatussa, Uuden testamentin Heprealaiskirjeessä:
Esikoislestadiolainen herätysliike on saanut nimensä tästä raamatunpaikasta. Juhani Raattamaa puhui kirjeissään usein esikoisten seurakunnasta ja viittasi tässä yhteydessä myös lestadiolaisen alkuherätyksen alueen, Ruotsin Lapin, uskoviin. Koska he ottivat ensimmäisenä vastaan Laestadiuksen julistaman herätyssanoman, he muodostivat liikkeen opetuksen mukaan "tällä aikakaudella" äitiseurakunnan ja "Kristuksen hengellisen hallituksen", jolle muiden kristittyjen tuli osoittaa kuuliaisuutta. Esikoisseurakunnan asema oli tärkeä kiistakysymys lestadiolaisuuden suuressa hajaannuksessa 1900-luvun alussa.
Duncker
Duncker on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Urmian lentoasema
Urmian lentoasema on lentoasema Urmian kaupungin lähellä, Iranissa. Lentoasemalla on yksi yli kolmen kilometrin mittainen asfalttipäällysteinen kiitotie. Lentoasemalta operoi lentoja kaksi yhtiötä.
SB-Pro
SB-Pro on nurmijärveläinen vuonna 1996 perustettu salibandyn erikoisseura. Naisten edustusjoukkue pelaa F-liigaa ja miesten edustusjoukkue V-divisioonaa. Jäseniä seuralla on 532 (tilasto vuodelta 2012) ja joukkueita salibandyliiton sarjoissa 21. Tammikuussa 2018 seura sai uudeksi kotihallikseen Arkadia-hallin Klaukkalassa, Nurmijärvellä.
SB-Pro on voittanut naisten Suomen-mestaruuden vuosina 2014, 2018 ja 2019.
Historia
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2003–2004 salibandyliigaa. Alkukaudesta joukkuetta valmensi Mika Santonen, mutta puolessa välissä kautta joukkue vaihtoi valmentajaa ja uudeksi valmentajaksi tuli Kai Ahlsted. Joukkue kuitenkin putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan. SB-Pro pelasi liigan kotiottelut Hyvinkäällä Martinhallissa.
Laukaus Kyproksessa
Laukaus Kyproksessa on Åke Lindmanin ohjaama elokuva vuodelta 1965.
SB-Pro
Historia
Kaudella 2005–2006 miesten joukkueen kumppaniksi liittyi salibandyseura Finnsta. Yhdistyneen joukkueen nimeksi tuli Finnsta Pro. Tavoitteena oli nousta takaisin liigaan, ja joukkue hankki nimekkäitä pelaajia. Nousu liigaan kuitenkin epäonnistui ja yhteistyö Finnstan ja joukkuetta valmentaneen Lars Eriksonin kanssa päättyi. SB-Pron perustaja ja monivuotinen manageri Aape Laitalainen muutti Vaasaan kesällä 2005, jonka jälkeen joukkue ei kyennyt säilyttämään resursseja I-divisioonan paikkaansa ja haki liitolta paikkaa II-divisioonaan kaudeksi 2006–2007. Kauden 2007–2008 joukkue pysyi paikallisilla pelaajilla II-divisioonassa, mutta anoi seuraavalle kaudelle paikkaa III-divisioonassa. Kaudella 2008–2009 joukkue putosi III-divisioonasta taas sarjaporrasta alaspäin.
Laukaus Kyproksessa
Kyprokselle meni suomalaisia rauhanturvaajia ensi kerran 1964. Lindmanin elokuva valmistui seuraavana vuonna vaikeuksien jälkeen. Lindman itse on sanonut sitä katastrofiksi.
SB-Pro
Historia
Kausi 2009–2010 oli seuralle menestys. Naisten joukkue pelasi itsensä sensaatiomaisesti salibandyliigan loppuotteluun, mutta hävisi Classicille ottaen kuitenkin hopeaa. C-tytöt voittivat suomen mestaruuden pelaten Suomessa koko kauden tappiottomasti. B-pojat voittivat Etelä-Suomen Alueliigan kultaa. D-tytöt voittivat Etelä-Suomen Alueliigan kultaa sekä aluesarjan pronssia. C-poikien Sharks-joukkue täydensi SB-Pron saldon napaten Eteläisen alueen haastajasarjan hopeaa.
Kaudella 2011–2012 SB-Pron liiganaiset raivasivat peleissään tien salibandyn Suomen Cupin sekä salibandyliigan loppuotteluihin. Joukkue voitti Suomen Cupin pelattuaan loppuottelussa 21. tammikuuta 2012 Tampereen Classicia vastaan; voitto oli seurahistorian ensimmäinen salibandyn Suomen Cupissa. Joukkue sai myös liigan loppuotteluihin vastaansa Classicin, mutta hävisi tällöin joukkueelle sijoittuen hopealle.
Laukaus Kyproksessa
Suuren kohun saattelemasta elokuvasta ei tullut yleisömenestystä, vaan se poistui ohjelmasta pian. Elokuva jäi tuottaja Oleg Jakovlewin ainoaksi tuotannoksi, eikä Lindmankaan ohjannut 30 vuoteen yhtään elokuvateatterielokuvaa.
SB-Pro
Historia
SB-Pron naisten liigajoukkue saavutti kaudella 2013–2014 tuplamestaruuden: seura voitti talvella 2014 Suomen Cupin, ja 20. huhtikuuta 2014 pelatussa kotiottelussa Tampereen Classicia vastaan SB-Pron liiganaiset varmistivat seurahistorian ensimmäisen Suomen mestaruutensa.
Laukaus Kyproksessa
Arviot
Aikalaiskriitikoista muun muassa Paula Talaskivi, Heikki Eteläpää ja Greta Brotherus antoivat elokuvalle murskakritiikin, Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti) oli myönteisempi: "Kuvauksen (Peronkoski) puolesta rauhallinen ja mielenkiintoinen filmi, jonka musiikkia seuraa mielellään" mutta "rakkaustarina on erittäin yksinkertainen eikä se siedä erittelyjä". Myönteisehköön arvioonsa Martti Savo (Kansan Uutiset) lisää: "Elokuvalle on eduksi se, että siinä näkee enemmän kyproslaisia kuin suomalaisia".
SB-Pro
Historia
Kaudella 2017–2018 SB-Pro sijoittui salibandyn Suomen Cupissa hopealle. Naisten salibandyliigan Suomen-mestaruuden SB-Pro voitti Classicia vastaan maalein 3–2 Superfinaali-tapahtumassa Hartwall areenalla. Joukkueen päävalmentajana toimi Matti Kaipio.
Laukaus Kyproksessa
Arviot
Arto Pajukallio (Katso) arvioi elokuvaa televisioesityksen aikana myönteisin sanakääntein: "Vaara, romantiikka ja eksotiikka kihelmöivät lopputuloksessa jännittävällä tavalla. Kulttuurit lähentyvät kreikkalaisen kansantanssin ja suomalaisen letkajenkan muodossa jotain etelänmatkoille tyypillistä tavoittavassa kohtauksessa." Jussi Karjalainen (Helsingin Sanomat) löytää jopa camp-huumoria.
SB-Pro
Historia
Kaudella 2020-2021 Naisten Salibandyliiga muuttui F-Liigaksi suuren nimi kohun saattelemana ja muutenkin kausi on ollut erikoinen, koska pelejä on pelattu pääosin ilman katsojia. Teho Sport Suomen Cup finaalissa nähdään SB-Pro ja FBC loisto. Ottelu pelataan 2 500 istumapaikan Cocks-areenalla Riihimäellä, vielä ei ole tietoa pääseekö yleisö paikanpäälle katsomaan ottelua.
300px|pienoiskuva|vasen|SB-Pro – Classic (7.4.2013, Pasilan urheilutalo)
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1979
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1979 pelattiin Ruotsissa ja maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto. Ensimmäistä kertaa mukana oli myös B-sarja, joka pelattiin Ranskassa.
Lopputulokset
B-sarja
Oculus (elokuva)
Oculus on vuonna 2013 julkaistu yliluonnollinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Mike Flanagan.
Juoni
Nainen yrittää vapauttaa murhasta tuomitun veljensä todistamalla, että yliluonnolliset voimat omaava peili suoritti rikoksen.
Kati Borg-Penttilä
Kati Annette Borg-Penttilä (s. 1948) on suomalainen laulaja, joka on kuulunut Ernos-yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon vuodesta 1968. Hän esiintyi levyllä ensimmäisen kerran vuonna 1958 esittäen lastenlaulun Kauko Käyhkön kanssa. Nykyisin Borg-Penttilä kuuluu The Sixties Blondies -lauluyhtyeeseen.
Acacia (täsmennyssivu)
Acacia viittaa muun muassa seuraaviin:
Blekingen alue
Blekingen alue (, aiemmin Blekingen läänin maakäräjät,, myös Landstinget Blekinge) on yksi Ruotsin 20 alueesta. Se vastaa alueeltaan samannimistä Blekingen lääniä, mutta alueella on kuitenkin eri tehtävät kuin valtionhallintoon kuuluvilla lääninhallituksilla. Alue vastaa pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi aluehallinto huolehtii joukkoliikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Aluevaltuusto
Aluevaltuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Blekingen lääni on jaettu seuraaviin neljään vaalipiiriin: Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjävaltuustossa on yhteensä kaikkiaan 47 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjävaalien tulos.
Csilla Bátorfi
thumb|right|Csilla Bátorfi (toinen oik.) seurajoukkuetovereineen vuonna 2005. Csilla Bátorfi (s. 3. maaliskuuta 1969 Szombathely) on unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi varsinkin nelinpelissä. Hän voitti yhdeksän Euroopan-mestaruutta, joista yhden kaksinpelissä, ja saavutti kaksi MM-pronssia. Hän osallistui viisiin olympialaisiin vuosina 1988–2004 ja sijoittui parhaimmillaan neljänneksi naisten nelinpelissä Krisztina Tóthin parina Sydneyssä 2000. Bátorfi voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuosina 1987, 1992 ja 2001.
MM-mitalit
Lähde:
EM-mitalit
Lähde:
Atromitos FC
Atromitos FC on kreikkalainen jalkapalloseura Peristéristä. Atromitos pelaa Kreikan Superliigassa, jonne se nousi kauden 2008–2009 päätteeksi. Vuonna 1923 perustettu seura pelaa kotipelinsä Peristeri Stadiumilla.
Marguerite Barankitse
Nuoruus
Marguerite Barankitse syntyi Ruyigin kaupungissa vuonna 1957. Hänet kasvatettiin tutsina. Hän oli kuusivuotias, kun hänen isänsä kuoli.
Barankitse opiskeli opettajaksi Rusengossa ja teki jatko-opintoja Lourdesissa Ranskassa. Palattuaan Burundiin hän alkoi opettaa Ruyigissä ranskaa yläkoululaisille. Barankitse oli 23-vuotias, kun hän adoptoi yhden orvoksi jääneen oppilaansa ja seuraavina vuosina neljä oppilasta lisää.
Barankitse opiskeli 1980-luvun lopulla hallintotiedettä Sveitsissä. Hän palasi sieltä Ruyigiin, jossa hän sai paikan hiippakunnan sihteerinä.
Burundin sisällissodan hyväntekijä
Barankitse asui Ruyigiin lähistöllä, kun Burundin ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin Melchior Ndadayen murha käynnisti hutujen ja tutsien välisen sisällissodan, jossa kuoli yli 300 000 ihmistä. Kun tutsikapinalliset lähestyivät 24. lokakuuta 1993 Ruyigiä, Barankitse haki adoptiolastensa kanssa turvaa arkkipiispan asunnosta.
Kaupungissa tapettiin 24. lokakuuta 72 ihmistä. Kapinalliset olisivat halunneet tappaa Barankitsenkin hutujen auttamisesta, mutta kukaan kapinallisista ei halunnut tappaa toista tutsia. Hänelle kuitenkin kostettiin riisumalla hänet alastomaksi ja sitomalla tuoliin.
Kun Barankitsen orpolasten määrä kasvoi, hän joutui laajentamaan organisaationsa. Näin sai alkunsa Maison Shalom, joka sai alkuun tilapäismajoituksen Ruyigin hiippakunnan rakennuksista. Barankitse laajensi vuonna 1994 toimintaa myös Gisuruun ja Buteziin. Maison Shalomin kautta Barankitse oli kesäkuuhun 2016 mennessä huolehtinut noin 30 000 lapsen turvasta ja koulutuksesta. Maison Shalomin on tukenut myös HIV:n vastaista työtä ja perheiden yhdistämistä. Se on myös pyrkinyt auttamaan naisia ja lapsia, jotka palaavat Tansanian pakolaisleireiltä.
Barankitsen työ on tunnustettu ympäri maailmaa. Hänet on palkittu muun muassa Pohjoinen–etelä-palkinnolla (2000), Neljän vapauden palkinnolla (2004) ja Nansen-palkinnolla (2005).
Uhkolansuo
pienoiskuva|Uhkolansuo. Uhkolansuo on suurehko suo Riihimäellä. Suo on suurimmilta osin ojitettu ja sijaitsee laajojen mäkien välissä. Se on pääosin puustoista räme- ja korpimuuttumaa. Ojia on varsinkin suon pohjoisosassa. Paikoin, etenkin suon keskiosassa, on luonnontilaisempia kohtia, joissa on korpirämettä, tupasvillarämettä ja isovarpurämettä sekä joitain pienialaisia nevalaikkuja.
Alueen pääpuulajeina vaihtelevat mänty, koivu ja kuusi. Kasveista valtalajeina kasvaa juolukka ja mustikka. Muita runsaista lajeja ovat muurain, riidenlieko, variksenmarja, kanerva, puolukka, suopursu ja metsäalvejuuri. Ojissa ja ojapientareilla runsaimpia lajeja ovat korpikaisla, luhtasara, polkusara ja röyhyvihvilä. Melko runsaita ovat myös ratamosarpio ja luhtamatara. Nevamaisella alueella kasvaa runsaasti karpaloa ja suokukkaa sekä vaivaiskoivua ja paikoitelleen tähtisaraa, kihokkia ja riippasaraa.
Alueella on polkuja ja pitkospuita. Lähistöllä sijaitsevat myös Vahteriston luonnonsuojelualue sekä Helsingin yliopiston atsaleaistutuskokeilu eli atsaleapuisto.
Tukholman alue
thumb|right|250px|Aluevaaleissa käytettävä vaalipiirijako thumb|250px|Entiseen varuskuntasairaalaan 1971 kunnostettu [[Tukholman maakäräjätalo|maakäräjätalo Tukholman Kungsholmenilla]]
Tukholman alue (, vuoden 2018 loppuun Tukholman läänin maakäräjät, ) on yksi Ruotsin 20 alueesta. Se vastaa alueeltaan samannimistä Tukholman lääniä, mutta aluehallinnolla on kuitenkin eri tehtävät kuin valtionhallintoon kuuluvilla lääninhallituksilla. Alue vastaa pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi aluehallinto huolehtii joukkoliikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjät perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Yli 25 000 asukkaan kaupungit eivät aluksi saaneet kuulua maakäräjiin. Niinpä Tukholman kaupunki ei kuulunut mihinkään maakäräjiin, vaan huolehti niille kuuluvista tehtävistä itse. 1900-luvulla Suur-Tukholmasta tuli kaupungin rajat ylittävät työpaikka- ja asuinalue, joten yhteistyö oli välttämätöntä. Tukholman kaupunki liittyi osaksi Tukholman läänin maakäräjiä vuonna 1971. Tämän jälkeen vain Göteborg ja Malmö olivat enää maakäräjien ulkopuolella. 2010-luvulla maakäräjien nimiä on vaihdettu hiljalleen alueiksi.
Miesten Superpesiksen kausi 2008
Miesten Superpesiksen kausi 2008 oli Superpesiksen 19. kausi. Kausi alkoi 6. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 14. syyskuuta.
Sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina kauteen lähtiHyvinkään Tahko. Suomen mestariksi vuonna 2008 kruunattiin raahelainen Pattijoen Urheilijat, joka voitti loppuottelusarjassa Sotkamon Jymyn otteluvoitoin 3–2. SM-pronssia voitti Nurmon Jymy.
Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin 27.6.–29.6. Raahessa Rännärin kentällä.
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin 24 kierrosta, jonka jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta selvityivät jatkosarjaan. Se pelattiin yksinkertaisena sarjana, joten joukkueille kertyi jatkosarjassa seitsemän ottelua. Runkosarjan kuudelle parhaalle jaettiin jatkosarjaan hyvityspisteet kaavan 5–4–3–2–1–1 mukaisesti.
Jatkosarjan neljä parasta joukkuetta selviytyivät välieriin, jotka pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Välierien voittajat kohtasivat niin ikään paras viidestä -järjestelmällä pelattavassa loppuottelussa. Pronssiottelu pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä.
Runkosarjan kaksi huonointa joutuivat karsimaan sarjapaikastaan Ykköspesiksen kahden parhaan joukkueen kanssa. Superpesiksen 11:nneksi sijoittunut kohtasi Ykköspesiksen hopeajoukkueen ja Ykköspesiksen mestari puolestaan Superpesiksessä viimeiseksi jääneen. Ottelusarjat pelattiin paras viidestä -järjestelmällä, ja niiden voittajat lunastivat itselleen Superpesis-paikan kaudelle 2009.
Runkosarja
Kahdeksan parasta pääsivät jatkosarjaan. Kiteen ja Seinäjoen kausi päättyi runkosarjaan. Koskenkorva ja Puijo joutuivat Superpesiskarsintaan.
Jatkosarja
Neljä parasta pääsivät välieriin.
Lopulliset sijoitukset
Kauden päätteeksi Seinäjoen Maila-Jussit luopui sarjapaikastaan.
Chamalévri
Chamalévri on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 111 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Tornirakennus Chamalévrissä. Chamalévrin kylä sijaitsee Kreetan keskisissä pohjoisosissa noin 13 kilometriä itään Réthymnon kaupungista ja vajaa kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Kreetanmeren rannasta. Chamalévri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χαμαλευρίου, Topikí Koinótita Chamalevríou), johon kuuluvat varsinaisen Chamalévrin kylän lisäksi kylät Astéri ja Stavroménos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 877.
Chamalévristä sekä Stavroménoksesta on tehty lukuisia löytöjä minolaiselta kaudelta antiikin ajalle saakka. Chamalévrin paikalla sijaitsi antiikin aikana oletettavasti Allarian kaupunki ja Stavroménoksessa puolestaan Pantomatrionin kaupunki. Varhaisin maininta Chamalévrin kylästä on vuodelta 1577. Kylä kuului aiemmin Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.
Keskuskoulu (Kotka)
thumb|250px Keskuskoulu on peruskoulu Kotkassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Kotkansaarella osoitteessa Keskuskatu 28. Koulu antaa opetusta peruskoulun luokilla 6–9 ja sen oppilasmäärä on noin 415 (2012).
Keskuskoulu on alkuvuodesta 2013 perustetun Kotkansaaren koulun toimipisteistä toinen.
Historia
Keskuskoulun on suunnitellut Kaarlo Borg ja se oli valmistuessaan 1929 Suomen toiseksi suurin koulurakennus. Koulu on toiminut kansakouluna, kansalaiskouluna ja yläasteena. Rakennuksessa on toiminut joitakin vuosia myös ruotsinkielinen kansakoulu. Parhaimmillaan koulussa on ollut samanaikaisesti yli tuhat oppilasta.
Lähteet
60.46253°N, 26.93456°W
My Girl (televisiosarja)
My Girl (kansainvälinen nimi, suom. Tyttöni, alun perin ) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Lee Dong-wook, Lee Da-hae ja Lee Joon-gi.
Koch Guitar Electronics
right Koch Guitar Electronics alankomaalainen yhtiö, joka valmistaa kitaravahvistimia. Kochin tehdas sijaitsee Amersfoortissa.
Koch sai alkunsa, kun yhtiön perustaja Dolf Koch päätti aloittaa vahvistimien valmistuksen kotinsa ullakolla. Myöhemmin Dolf aloitti tosissaan vahvistimien valmistuksen ja perusti oman yrityksen.
Kochia käyttäviä artisteja ovat muun muassa Al Di Meola sekä Amorphis -yhtyeen Esa Holopainen.
Polyklooratut dibentsofuraanit
thumb|220px|PCDF:n yleinen kemiallinen rakenne, missä 2 ≤ n+m ≤ 8 Polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF) ovat dioksiinien kaltaisia kloorattuja yhdisteitä, jotka ovat hyvin kestäviä ympäristössä, eivät hajoa helposti elimistössä, ja erittyvät äärimmäisen hitaasti. Rasvaliukoisina ne kertyvät ravintoketjuissa, niin että ylemmällä ravintotasolla olevat eläimet kuten merikotkat ja hylkeet ovat kärsineet suurista pitoisuuksista. PCDF-yhdisteitä on yhteensä 135, ja eri kongeneereissa on 1–8 klooriatomia. Ne esiintyvät yhdessä dioksiinien kanssa ja niiden toksisuus on saman kaltainen. Niitä muodostuu poltettaessa klooria sisältäviä yhdisteitä, kuten polyvinyylikloridimuovia tai PCB-yhdisteitä, alle 1 200 °C:n lämpötilassa. Niitä on myös PCB-yhdisteiden epäpuhtautena.
EMS VCS 3
200px|thumb|right|EMS VCS 3 EMS VCS 3 on Electronic Music Studiosin tuottama analoginen, kannettava syntetisaattori, joka julkaistiin vuonna 1969. Kyseisessä syntetisaattorissa ei ole lainkaan koskettimia, vaan joystick, jonka avulla pystyy luomaan erilaisia ääniefektejä.
EMS VCS 3 oli aikoinaan suosittu malli erityisesti progressiivista rockia esittäneiden yhtyeiden keskuudessa. Sitä ovat käyttäneet muun muassa The Alan Parsons Project, Jean Michel Jarre, Hawkwind, Brian Eno, Roxy Music, King Crimson, The Who, Gong ja Pink Floyd. Hectorin albumilla Herra Mirandos on käytetty VCS 3:a.
VCS 3:ssa on kolme oskillaattoria. Äänenväri luodaan kuten modulaarisissa syntetisaattoreissa, mutta yksiköitä yhdistävien kaapeleiden sijaan instrumentissa on matriisi ja siihen erityiset liitintapit. Lisäksi siinä on kohinageneraattori ja kehämodulaattori.
Muokkausta varten ovat jänniteohjattu alipäästösuodin, verhokäyrägeneraattori sekä jänniteohjattu jousikaikulaite. Syntetisaattorissa on kaksi liitäntää ulkopuoliselle lähteelle ja kaksi tasoltaan säädettävää ulostuloa stereoääntä varten. Siihen oli saatavana duofoninen koskettimisto DK 2 tai monofoninen DK 1, joissa on mukana VCO ja VCA. Koskettimisto reagoi soiton voimakkuuteen. Instrumentissa ei ole erillistä LFO - generaattoria, vaan oskillaattoria voidaan käyttää tähän tarvittaessa.
Rakenteeltaan VCS - 3 syntetisaattoriin pohjautuvia versioita ovat kantokoteloon valmistettu Synthi A ja niin ikään koteloon rakennettu AKS johon kuului koskettimisto. Synthi Keyboard 1 - versioon kuului 29 - näppäiminen minikoskettimisto. Alkuperäinen VCS 3, A ja AKS- mallit oli tarkoitettu myös opetuskäyttöön, joten niissä on sisäänrakennettu kaiutinpari. Kaikissa malleissa on lisäksi kuulokeliitäntä.
Henri Waltter Rehnström
Henri Waltter Rehnström (s. 1987) on suomalainen toimittaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän kirjoittaa freelancerina muun muassa TV-maailmaan ja Helsingin Sanomiin. Tämän lisäksi Rehnström on näytellyt erinäisiä rooleja lyhytelokuvissa ja tv-sarjoissa. Hän esitti Markoa suositussa nuortensarjassa Nörtti: DragonSlayer666 ja teki pienen toimittajan roolin palkitussa elokuvassa Hymyilevä mies. Rehnström on kirjoittanut Radioteatterille kuunnelman Viiri ja toiminut yhtenä käsikirjoittajana Jouko Aaltosen dokumenttielokuvassa ''Tunteiden temppelit.
EMS VCS 3
Synthi 100 on periaatteessa kolme yhteen liitettyä VCS 3 - syntetisaattoria. Sekä AKS - että Synthi 100 - mallissa on 256 - askelinen digitaalinen sekvensseri ollen pioneereja tämän käytössä tuohon aikaan yleisempien analogisten sekvensserien sijaan.
Tammikuussa 2021 Behringer julkaisi VCS 3-mallisen syntetisaattorin prototyypin. Siinä on alkuperäisen keskeisiä ominaisuuksia kuten aito puukotelo, 3 oskillaattoria, matriisikytkentä-taulu, joystick-kontrolli, 24 Db alipäästösuodatin ja ulkoisten instrumenttien liitäntä. Se on suunniteltu nykyaikaisin komponentein ja valmistusmenetelmiin ja siinä on Midi-liitännät, minkä lisäksi siinä on varsinainen LFO- generaattori.
Marie Harel
Marie Harel (1761–1844) oli ranskalainen juustonvalmistaja. Hareliin liitetyssä legendassa hänet on yhdistetty camembertjuuston syntytarinaan ja häntä pidetään usein juuston keksijänä.
Elämäkerta
Marie Harel syntyi Crouttesissa Ranskan Normandiassa 28. huhtikuuta 1761. Hänen vanhempansa olivat Jacques Fontaine ja Marguerite Legendre. Marien isän mentyä uusiin naimisiin Charlotte Perrierin kanssa perhe muutti Beaumoncel-nimiselle maatilalle Camembertin pikkukylään. Vuonna 1785 Marie avioitui Jacques Harelin kanssa ja pari muutti miehen kotikylään Roivilleen. Vuonna 1787 pari sai Marie-nimen saaneen tyttären.
Marie Hareliin liitetyn legendan mukaan vuonna 1791 Marien kotiin saapui Ranskan vallankumouksellisia pakeneva pappi Charles-Jean Bonvoust. Pappi piilotteli jonkin aikaa Marien luona ja opetti tälle Brien alueella käytettyjä juustonvalmistustapoja. Sittemmin Harel yhdisteli tapaan paikallisia juustonvalmistuksen menetelmiä ja tuloksena sanotaan olleen nykyinen camembertjuusto. Harel kuoli 9. marraskuuta 1844.
Juuston syntytarinasta ei ole varsinaisia todisteita. Mainintaa papin ja Harelin tapaamisesta ei ole historiallisissa lähteissä. Lisäksi joitakin viitteitä camembertjuuston valmistuksesta tunnetaan jo ajalta ennen Harelia. Mahdollisesti hänen legendansa liittyneekin ennen kaikkea hänen myöhempään sukuunsa, jotka tunnettiin juustonvalmistajina. Tarinaa pidetään kuitenkin usein totena todisteiden uupumisesta huolimatta. Camembertjuuston laajamittaisen valmistuksen aloitti Cyrille Paynel, joka mahdollisesti liitti juuston syntytarinan isoäitiinsä Marie Hareliin. Marie Harelin jälkeläisen Victor Paynelin sanotaan sittemmin esitelleen juuston Napoleon III:n hovissa, minkä jälkeen juusto yleistyi myös muualla Ranskassa.
Arolammi
Arolammi on Riihimäellä, Arolammen kylässä sijaitseva Vantaanjoen lampimainen laajentuma. Se on rehevä ja umpeen kasvava peltojen ympäröimä kosteikko. Alue on merkittävän arvokas vesi- ja rantalinnuston pesintä- ja ruokailupaikka. Lintujen pesimäaika Arolammella on 1.4. - 15.7.
Arolammen rantojen kasvillisuus on muuttunut paljon 8. helmikuuta 2003 rakennetun pohjapadon jälkeen. Pato on tasannut lammen vedenpinnan 84,5-85 metrin tasoon. Vedenpinnan nousu ja jääminen korkeammalle tasolle on ilmeisesit pysyvästi aiheuttanut lisää pajukkojen ja rantakoivujen jäämistä veden alle ja niiden poistamista rannoilta. Varsinkin Arolammen luoteispäädyssä puustoa ei juuri olekaan. Arolammen pohjassa on lähteitä, jotka ovat parantavat veden laatua. Lähteiden kohdalla vesi pysyy sulana talvellakin kylmimpiä viikkoja lukuun ottamatta.
Arolammen rantaa kiertävät eri kasvillisuusvyöhykkeet. Etelä- ja pohjoisrannalla on pajukkoluhtia. Itse lampea reunustaa rehevä saraikkorantaluhtavyöhyke, jossa kasvaa muun muassa viiltosaraa, vesihierakkaa, ruokohelpiä, mesiangervoa, viitakastikkaa, luhtasaraa, leveäosmankäämiä ja kurjenmiekkaa. Uloimpana vedessä on järviruohovyöhyke ja avovedessä kasvaa ulpukkaa. Alueen länsiosassa, Vantaanjoen varrella kasvaa haapoja, raitoja ja harmaaleppää.
Ympäröivä Arolammen kylä on saanut nimensä tästä lammesta.
Minnelaulu
Minnelaulu eli minnerunous oli keskiajalla Saksassa esiintynyt runouden laji, jota esitettiin laulamalla yksiäänisesti harpun tai viulun säestyksellä. Lauluja sävellettiin 1400-luvun alussa myös moniäänisiksi, mutta näiden merkitys jäi vähäiseksi. Minnelaulua esiintyi 1100-luvun loppupuolelta 1400-luvulle asti, mutta suosituinta se oli 1200-luvun alkuvuosikymmeninä. Se oli trubaduurirunouden saksalainen vastine, jonka vaiheet liittyvät 1300-luvulta alkaen myös mestarilauluihin.
Yleensä johonkin kirkkosävellajiin sävelletyn minnelaulun sisältö oli usein naista ihannoivaa lemmenrunoutta, mutta muitakin aiheita esiintyi. Minnelaulun tärkeimmät muodot olivat Lied, Leich ja Spruch. Lied tarkoitti alkuaan laulua yleensä. Sen muotoja olivat Botenlied, Erntelied (elojuhlalaulu), Kreuzlied (ristiretkeläislaulu) ja Tagelied (aamulaulu). Leich oli tanssilauluja ja uskonnollisia aiheita käsittelevä runouden muoto, jonka tuotosten pituus oli usein useita satoja rivejä. Spruchin aiheet olivat opettavia ja mietiskeleviä.
Runojen esittäjät olivat etenkin alkuaikoina lähes yksinomaan aatelisia, mutta myöhemmin heidän joukossaan oli myös porvarillisia kierteleviä laulajia. Tunnetuimpia laulajia olivat
Antti Koskinen (muusikko)
Antti Juhani Koskinen (13. maaliskuuta 1922 Helsinki – 6. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen laulutaiteilija, kanttori-urkuri ja laulupedagogi.
Professori X
Professori Charles Francis Xavier, tunnetaan myös nimellä Professori X, on Marvel Comicsin kuvitteellinen supersankari ja Ryhmä-X:n perustaja. Hän on suurimman osan sarjasta halvaantunut vyötäröstä alaspäin, mutta on useaan otteesen saanut kävelykykynsä takaisin ja menettänyt sen jälleen. Hän on mutantti ja kyvyiltään yksi maailman voimakkaimmista telepaateista. Xavier kykenee muun muassa lukemaan ja hallitsemaan ihmisten sekä mutanttien mieliä. Hän voi myös luoda erilaisia illuusioita sekä hyökkäyksiä toisten mieliin. X-Men-elokuvassa Wolverine kutsuu Xavieria nimellä Rullis.
Antti Koskinen (muusikko)
Opinnot
Antti Koskinen aloitti opintonsa Sibelius-Akatemiassa 1938 lauluopinnoilla Einar Collianderin ja professori Oiva Soinin, pianonsoiton opinnoilla Eino Lindholmin ja Kerttu Bernhardin sekä urkujensoiton opinnoilla professori Elis Mårtensonin johdolla.
Luettelo supernovajäänteistä
Tämä on luettelo havaituista supernovajäänteistä.
Aiheesta muualla
Malline
Antti Koskinen (muusikko)
Opinnot
Antti Koskinen jatkoi opintojaan vuosina 1948–1965 (muun muassa tanskalaisen Magnus Andersenin oppilaana) useilla opintomatkoilla Skandinaviaan, Keski-Eurooppaan ja 1950 Yhdysvaltoihin.
Agnes Lundell
Agnes Amanda Lundell (13. heinäkuuta 1878 Turku – 17. syyskuuta 1936 Helsinki) oli hovioikeuden auskultantti, asianajaja ja Suomen ensimmäinen naisjuristi.
Antti Koskinen (muusikko)
Ura
Opettajan uransa Sibelius-Akatemiassa Antti Koskinen aloitti viransijaisena vuonna 1944, jonka jälkeen hän siirtyi vakinaiseksi opettajaksi 1954, lehtoriksi 1961 ja ylemmän palkkaluokan lehtoriksi 1966.
Professori X
Historia
Charles Xavier on ydintutkija Brian Xavierin ja hänen vaimonsa Sharonin poika. Brian Xavierin kuoleman jälkeen Sharon nai kollegansa tri Kurt Markon, jonka Cain-poika edellisestä avioliitosta kiusasi nuorta Charlesia.
Antti Koskinen (muusikko)
Ura
Antti Koskinen toimi 1950–1970-luvuilla monien merkittävien suomalaisen laulutaiteen henkilöiden laulunopettajana ja johti vuosina 1953–1963 Nils-Eric Fougstedtin perustamaa Radiokuoroa (alkujaan "Radion solistikuoro").
Agnes Lundell
Valmistuttuaan Lundell toimi senaatin ylimääräisenä kopistina ja ylemmän hallintotutkinnon suoritettuaan tammikuusta 1909 senaatin täysistuntojen pöytäkirjan pitäjänä. Saman vuoden keväällä hänestä tuli Turun hovioikeuden auskultantti, joskin tuomarinvalan hän sai vannoa vasta 8. heinäkuuta 1926. Vuonna 1911 hän anoi erivapautta harjoittaa asianajotointa, mikä myönnettiin hänelle sittemmin ehdolla, että hän käyttää nimestään vain alkukirjaimia ja tittelinään hovioikeuden auskultanttia.
Professori X
Historia
Charlesin telepaattiset voimat alkoivat ilmaantua, kun hän oli vasta poika ja vanhetessaan hän oppi hallitsemaan niitä. Loistavana oppilaana hän meni Oxfordin yliopistoon, missä hän rakastui nuoreen skottinaiseen nimeltä Moira MacTaggert. He suunnittelivat menevänsä naimisiin, mutta Oxfordista pääsemisen jälkeen Xavier värvättiin armeijaan ja lähetettiin Aasiaan. Xavier ja Cain Marko palvelivat samassa yksikössä. Xavier oli läsnä, kun Marko löysi mystisen rubiinin Cyttorakin temppelistä ja muuttui yli-inhimilliseksi Juggernautiksi.
Xavier masentui, kun Moira purki heidän kihlauksensa ilman mitään selitystä. Xavier ryhtyi matkustelemaan ulkomailla armeijasta vapautumisen jälkeen. Egyptin Kairossa hän taisteli Amahl Faroukia / Varjokuningasta vastaan, joka oli ensimmäinen hänen kohtaamansa paha mutantti. Tämä tapaaminen johti Xavierin päätökseen omistaa elämänsä suojellakseen ihmiskuntaa pahoilta mutanteilta ja viattomia mutantteja ihmisten pahuudelta.
Antti Koskinen (muusikko)
Ura
Koskinen oli Suomalaisen oopperan solisti 1945–1948. Hän toimi kanttoriurkurina Pasilan kirkossa 1945–1957, kanttorina Helsingin Vanhassa kirkossa 1957–1967 ja kanttorina Helsingin tuomiokirkossa 1967–1970.
Professori X
Historia
Seuraavaksi Xavier matkusti Israeliin, missä hän rakastui Gabrielle Halleriin ja ystävystyi Erik Magnus Lehnsherrin kanssa. Lehnsherristä tulisi vuosia myöhemmin hänen pahin kilpailijansa ja vihollisensa Magneto. Xavier ei lähtiessään Israelista tiennyt, että Haller oli raskaana ja pojasta tulisi mutantti Leegio.
Myöhemmin Xavier taisteli Lucifer-muukalaista vastaan, joka pudotti suuren kiven Xavierin päälle rampauttaen hänen jalkansa.
Antti Koskinen (muusikko)
Ura
Lisäksi Antti Koskinen esiintyi laulajana konserteissa ja radiossa Suomessa, Skandinaviassa, Keski-Euroopassa ja Yhdysvalloissa sekä toimi oratorio- ja sinfoniakonserttien solistina ja konserttisäestäjänä sekä m.m. Polyteknikkojen Kuoron solistina. Antti Koskinen toimi Suomen Solistiyhdistys ry:n johtokunnassa vuosina 1967–1976.
Klassisen musiikin uransa ohella Antti Koskinen levytti taiteilijanimellä Sulo Sala myös viihdemusiikkia muun muassa Metro-tyttöjen, Decca-orkesterin, Ramblers-orkesterin ja Viljo Vesterisen solistiyhtyeen kanssa sekä esiintyi sota-aikaisilla viihdytyskiertueilla.
Professori X
Historia
Xavier tapasi myöhemmin FBI-agentti Fred Duncanin, joka tutki mutanttien kasvavaa määrää. Xavier kertoi Duncanille ajatuksestaan koota nuoria mutantteja ja sijoittaa heidät ”Lahjakkaiden Nuorten Kouluun” käyttäen vanhaa kartanoaan harjoittamaan heitä ja käyttämään voimiaan ihmisyyden hyväksi. Seuraavien kuukausien aikana Xavier kokosi alkuperäisen Ryhmä-X:nsä: Kyklooppi, Jäämies, Enkeli, Peto ja Jean Grey, joka otti nimen Ihmetyttö.
Vuosia myöhemmin, kun mutantti Krakoa oli siepannut useimmat hänen alkuperäisistä oppilaistaan, Xavier kokosi uuden ryhmän, johon kuuluivat Ulvoja, Kolossi, Painajainen, Storm ja Wolverine. Useina seuraavina vuosina hän löysi lisää jäseniä Ryhmä-X:ään, kuten Roguen ja Varjokissan.
Muukalaisrotu shi’arin prinessa Lilandra tuli maahan ja pyysi Xavieria auttamaan taistelussa tyrannimaista veljeään D’Keniä vastaan. Xavier ja Lilandra rakastuivat ja jonkin aikaa hän eli prinsessan puolisona Chandilarissa, shi’arien valtaistuinmaailmassa.
Toisen Ryhmä-X:n luullun kuoleman jälkeen MacTaggertin rohkaisema Xavier otti uuden luokan mutantteja koulutettavakseen ja alkoi kutsua heitä Uusiksi Mutanteiksi.
Muukalaisrotu Niljahirviöt olivat salaa asettaneet munan Xavierin ruumiiseen. MacTaggert ja Ryhmä-X:n avaruutta tutkivat liittolaiset Tähtiseikkailijat pelastivat Xavierin siirtämällä hänen mielensä vasta kloonattuun, jonkin verran nuorempaan ruumiiseen, jolloin hän pystyi jälleen kävelemään. Seuraavina kuukausina Xavier kärsi kuitenkin fyysisistä kivuista ja psyykkisistä paineista, jotka saattoivat hänet kuoleman rajalle. Lilandra ja Tähtiseikkailijat veivät hänet ulkoavaruuteen, missä he käyttivät shi’ar-teknologiaa parantaakseen hänet.
Vietettyään avaruudessa pitkän ajan Tähtiseikkailijoiden kanssa Xavier viimein palasi maahan. Sekä alkuperäinen että toinen Ryhmä-X yhdistyivät hänen alaisuudessaan, saaden uusia jäseniä kuten Gambiitin ja Jubileen. Xavier johti heidät taisteluun Varjokuningasta vastaan. Xavier sai taistelussa vain murtuneen selkärangan ja joutui jälleen kerran pyörätuolin vangiksi.
Koska kaikki Ryhmä-X:läiset olivat nyt aikuisia, Xavier nimesi koulunsa Korkeamman Oppimisen Xavier-instituutiksi. Hän otti haltuunsa yksityiskoulun, Massachusettsin akatemian, jossa vielä yksi luokka nuoria mutantteja, Generation-X, sai oppinsa.
Eräässä taistelussa Magneton kanssa Xavier menetti malttinsa ja käytti psyykkisiä voimiaan sammuttamaan Magneton tietoisuuden. Samalla Magneton aivojen paha osio vaikutti Xavierin mieleen. Tuloksena oli Magneton ja Xavierin pimeiden puolien ruumiillistuma, miltei voittamaton Onslaught, joka käytti väärin Xavierin voimia. Amerikan suurimmat sankarit onnistuivat juuri ja juuri voittamaan Onslaughtin, joka näytti tuhoutuvan. Varmistaen, ettei vastaavaa tapahdu, tri Valerie Cooper Yhdysvaltain hallituksesta otti Xavierin vangiksi. Vaikka Xavier suostui aluksi olemaan vankeudessa, hän muutti mielensä kun joutui Bastionin, Operaatio Suvaitsemattomuuden johtajan vangiksi.
Onslaught-kriisin jälkeen Xavier ei kyennyt pitkään aikaan käyttämään voimiaan, mutta kun mutantteja etsivä tietokone Cerebro sai tietoisuuden ja vartalon Operaatio Suvaitsemattomuuden seurauksena, Ryhmä-X löysi Xavierin ja voitti Cerebron. Mystisen Ninan avulla Xavier sai voimansa takaisin.
Vähän aikaa sitten Xavier joutui vastakkain mystisen Cassandra Novan kanssa. Nova onnistui valtaamaan Xavierin ruumiin ja tuotti sen avulla tuhoa muun muassa shi’arien keisarinna Lilandran lähipiirille. Kun Nova palasi Maahan, Ryhmä-X taisteli jälleen häntä vastaan ja Emma Frost onnistui ajamaan Novan erään muotoamuuttavan muukalaisen kehoon ja alentamaan tämän mielen primitiiviselle tasolla. Tapauksen tuloksena Xavier sai kävelykykynsä takaisin, mutta paljasti pian sen jälkeen julkisesti olevansa mutantti ja Ryhmä-X:n johtaja.
Xavier on kuitenkin jälleen rampa, kun paljastui, että parantajamutantti Xornina kartanoon soluttautunut Magneto oli pitänyt hänen selkärankaansa koossa mikroskooppisten Vahtien avulla.
Hahmoa näytelleet
X-メン
Antti Koskinen (muusikko)
Ura
Koskinen esiintyi vuonna 1943 elokuvassa Tositarkoituksella ja vuonna 1944 kolmella Jussi-Patsaalla palkitussa elokuvassa Herra ja ylhäisyys.
Antti Koskiselle myönnettiin arvonimi Director cantus vuonna 1960, ja hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969.
Perhe
Antti Koskisen puoliso oli muotitaiteilija Pirkko Hellevi Koskinen o.s. Krapinoja, ja heillä oli kaksi lasta, tytär Hanna (s. 1957) ja poika Juha (s. 1959). Antti Koskisen äiti oli Martta Koskinen, ja hänen isänsä Gunnar Koskinen toimi Helsingin kaupunginorkesterin lyömäsoittajana sekä Sibelius-Akatemian lyömäsoittimien opettajana.
Chalicotherium
Chalicotherium (nimen merkitys: ”pikkukivipeto”) on sukupuuttoon kuollut kalikoteereihin (Chalicotheriidae) kuuluva kavioeläinsuku. Se eli mioseenilla, ja sen jäänteitä on löydetty Euroopasta ja Aasiasta. Eläin oli suuri ja hidasliikkeinen kasvinsyöjä, joka eli metsissä ja söi lehtiä ja hedelmiä. Muiden kalikoteerien tapaan Chalicotheriumin kaviot olivat muuntuneet suuriksi kynsiksi.
Taksonomia
Chalicotherium kuuluu kalikoteereihin (Chalicotheriidae), sukupuuttoon kuolleeseen kavioeläinten heimoon. Kun Chalicotheriumin varpaiden kärkijäseniä löydettiin ensimmäistä kertaa 1800-luvun alussa Saksasta, jäänteitä ei ymmärretty uudelle kavioeläinryhmälle kuuluviksi. Yksi luu lähetettiin Georges Cuvierille, joka vuonna 1825 julkaistussa kirjassaan piti sitä jättimäiselle muurahaiskävylle kuuluvana. Samasta fossiiliesiintymästä löydettyjen hampaiden perusteella Johann Jakob Kaup kuvasi vuonna 1833 uuden kavioeläimen nimeltä Chalicotherium goldfussi. Kaup ei tiennyt, että hampaat kuuluivat samalle eläimelle, jota Cuvier oli pitänyt muurahaiskäpynä.
Kalikoteereille kuuluvia jäänteitä löydettiin vuosikymmenten saatossa yhä lisää, ja vaikka hampaat ymmärrettiin kavioeläinten hampaiksi, jalkojen luita pidettiin edelleen muurahaiskävyn kaltaisen eläimen jäänteinä. 1880-luvulla Henri Filhol alkoi kuitenkin epäillä, että virhemääritys on tapahtunut, ja vuonna 1888 löydetty toisen kalikoteerilajin kokonainen luuranko todisti hänen epäilyksensä oikeiksi. Erikoisen ryhmän kalikoteereistä tekee se, että vaikka ne hampaiden puolesta näyttävät kavioeläimiltä, niiden kaviot ovat muuntuneet jälleen kynsiksi.
Tyyppilajin lisäksi Chalicotherium-sukuun on aikojen saatossa luokiteltu useita muitakin lajeja. Näistä moni on myöhemmin siirretty muihin sukuihin, joita ovat ainakin Anisodon, Metaschizotherium ja Winamia. Vuonna 2014 julkaistun fylogeneettisen analyysin mukaan Chalicotherium-suvussa on kolme lajia, jotka muodostavat kladin. Nämä ovat eurooppalainen Chalicotherium goldfussi myöhäismioseenilta ja aasialaiset Chalicotherium ‬brevirostris ja Chalicotherium hebeiense keskimioseenilta. Pakistanista löydetty ”Chalicotherium” pilgrimi on kuvattu Chalicotherium-sukuun, mutta nykyään sitä pidetään huomattavasti basaalisempana lajina, jota ei kuitenkaan ole vielä siirretty mihinkään sopivampaan sukuun.
Kuvaus
Chalicotherium oli suurikokoinen kalikoteeri. Muiden kalikoteerien tapaan sillä oli kavioiden sijaan suuret kynnet. Chalicotherium oli monella tapaa gorillamainen eläin. Sillä oli hyvin pitkät eturaajat ja lyhyet takaraajat, ja se todennäköisesti käveli rystysillään, kynnet ranteita kohti taivutettuina. Takaraajat kannattelivat suurimman osan eläimen painosta, eikä se pystynyt liikkumaan nopeasti. Chalicotheriumin kallo oli hevosmainen. Kuten muutkin kalikoteerit, Chalicotherium menetti yläleuan etuhampaat kasvaessaan aikuiseksi. Hampaat olivat matalakruunuiset.
Elintavat
Chalicotherium eli metsissä ja sai ravintonsa puista ja pensaista. Kynsillään se todennäköisesti repi ravinnon puista ja työnsi sen suuhunsa. Luiset kyhmyt eläimen lonkkaluissa viittaavat siihen, että se istui isopandan tapaan syödessään.
Hampaiden kulumisjälkien perusteella Chalicotherium söi luultavasti lehtiä ja hedelmiä. Chalicotherium goldfussi -lajin hampaista on havaittu merkittävää kulumista, jonka on voinut aiheuttaa kovien hedelmien ja siementen syöminen. Chalicotherium ‬brevirostris -lajin holotyypillä hampaiden kulumista on vähemmän. Syy voi olla lajin pehmeämpi ruokavalio, mutta asian varmistamiseksi pitäisi tutkia muitakin saman lajin yksilöitä. Chalicotheriumin hampaiden kulumisjäljet eivät viittaa ruohonsyöntiin, ja eläimen matalakruunuiset hampaat sopivat paremmin lehden- kuin ruohonsyöjälle.
Vuoden pakolaisnainen
Vuoden pakolaisnainen -palkinto on Suomen Pakolaisavun vuosittain myöntämä palkinto Suomessa asuvalle pakolaisnaiselle. Ensimmäisen kerran se jaettiin naistenpäivänä 8. maaliskuuta 1998. Palkinnon avulla Suomen Pakolaisapu haluaa tukea ja edistää pakolaisnaisten asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa. Palkinnon suuruus on tuhat euroa.
Moni valituista on pyrkinyt jossain vaiheessa politiikkaan. He ovat edustaneet SKP:ta, SDP:ta, kokoomusta, RKP:ta ja vihreitä.
Vuonna 2016 Suomen Pakolaisapu palkitsi ensimmäistä kertaa vuoden pakolaisnaisen lisäksi myös vuoden pakolaismiehen. Vuonna 2023 valittiin ainoastaan yksi "vuoden pakolainen".
Cartoon attribution strategy test
Cartoon attribution strategy test eli CAST on nimitys projektiivisiin testeihin kuuluvalle psykologiselle testimenetelmälle. Testillä pyritään selvittämään tutkittavan ajattelu- ja toimintatapoja, saamansa palautteen tulkintapoja sekä tapahtumien syitä koskevia päätelmiä, eli sellaisia persoonallisia piirteitä, joilla hän pyrkii ratkaisemaan erilaisia haasteita suoritus- ja sosiaalisissa tilanteissa.
Testissä tutkittavalle esitetään yhteensä kaksitoista mustavalkoista kuvaa, neljässä kolmen kuvan sarjassa. Kuvissa on hypoteettisia suoritustilanteita ja sosiaalisia tilanteita, joissa voi esiintyä ongelmallisia ajattelu- ja tulkintatapoja. Tutkittavaa pyydetään vastaamaan, mitä kuvitteellinen henkilö tilanteessa ajattelee ja tekee. Vastaukset käsitellään ja pisteytetään testiin kuuluvan pisteytysjärjestelmän mukaan.
Testin taustateoriaa voi hieman yleistäen luonnehtia kognitiiviseen sosiaalipsykologiaan perustuvaksi.
Testi on kehitetty Suomessa 1990-luvulla.
Stay (Faraway, So Close!)
”Stay (Faraway, So Close!)” on irlantilaisen rock-yhtye U2:n kappale. Se on yhtyeen vuoden 1993 studioalbumin Zooropa viides kappale, ja se julkaistiin albumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 22. marraskuuta 1993. Se menestyi parhaiten Zooropa -albumin singlejulkaisuista ja nousi kymmenen parhaan joukkoon esimerkiksi Britannian singlelistalla, toisin kuin albumin aiemmat singlet ”Numb” ja ”Lemon”. Kappaleen säveltämiseen osallistuivat kaikki U2:n jäsenet, ja sen sanoitti yhtyeen laulaja Bono.
Kappaleesta on Zooropa -albumilla julkaistun version lisäksi olemassa myös toinen levytetty versio, jonka yhtye teki elokuvaohjaaja Wim Wendersin vuoden 1993 elokuvaa Faraway, So Close! varten. Kappale julkaistiin myös elokuvan soundtrack-albumilla vuonna 1994, ja se oli ehdolla parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon saajaksi. ”Stay (Faraway, So Close!)” sai lämpimän vastaanoton sekä kriitikoilta että yhtyeen faneilta. U2:n kitaristi The Edge on nimennyt sen olevan Zooropa -albumin paras kappale, ja Bono on sanonut sen olevan yksi yhtyeen uran parhaimmista kappaleista.
”Stay (Faraway, So Close!)” teki ensiesiintymisensä U2:n konserttiohjelmistossa Zoo TV Tour -kiertueella vuonna 1993. Tämän jälkeen kappale on esiintynyt yhtyeen ohjelmistossa vain Elevation Tour ja U2 360° Tour -kiertueiden aikana, jolloin Bono on esittänyt kappaletta The Edgen akustisella kitaralla säestämänä.
Musiikki ja kappaleen kirjoittaminen
”Stay (Faraway, So Close!)” on kestoltaan neljä minuuttia ja 58 sekuntia, ja sen tempo on 86 iskua minuutissa. Bonon ääniala vaihtelee alhaisesta B3 -nuotista korkeaan D#7 -nuottiin.
U2:n kitaristi The Edge ja laulaja Bono kirjoittivat ”Stay (Faraway, So Close!):n” ensimmäisen säkeistön jo vuonna 1990 Berliinissä Hansa Ton -äänitysstudiolla, jossa yhtye oli levyttämässä studioalbumiaan Achtung Baby. Kappale sai innoituksensa laulaja Frank Sinatran musiikista, ja sai tämän johdosta työnimen ”Sinatra”. U2 ei kuitenkaan viimeistellyt kappaletta levytettäväksi Achtung Babylle. Kun yhtye aloitti Zooropan työstämisen, ”Stay (Faraway, So Close!):n” työstäminen jatkui Achtung Babyn levyttämisen aikana kirjoitetun säkeistön pohjalta. The Edge sävelsi kappaleen musiikillisen rungon pianolla vanhojen Tin Pan Alley -kappaleiden innoittamana.
Kun yhtye oli aloittanut Zooropan levyttämisen, elokuvaohjaaja Wim Wenders lähestyi yhtyettä ja kysyi, olisiko yhtye halukas tekemään kappaleen hänen seuraavaa elokuvaansa Faraway, So Close! varten. Yhtye katsoi valmiin elokuvan saadakseen paremman käsityksen siitä, millainen kappaleen tulisi olla. Bono sanoi elokuvan kertovan ”enkeleistä, jotka haluavat muuttua ihmisiksi ja elää maapallolla, mutta saavuttaakseen tämän heistä on tultava kuolevaisia.” Hänen mukaansa leikittely ajatuksella ”mahdottoman haluamisesta ja sen saavuttamisesta tietyllä hinnalla” oli kappaleen tekemisen yhteydessä kiehtovaa.
Sanoittaessaan kappaletta Bono vaihtoi työnimen ”Sinatra” pois, ja antoi kappaleelle nimen ”Stay”. Koska hän halusi selventää yhteyttä kappaleen ja Wendersin elokuvan välillä, hän nimesi kappaleen tämän jälkeen vielä lopulliseen muotoonsa ”Stay (Faraway, So Close!)”.
Julkaisu
”Stay (Faraway, So Close!)” julkaistiin promootiosinglenä vuoden 1993 syksyllä Zooropan markkinoimiseksi CD- ja LP-levyinä. 7-tuumainen LP-single sisälsi b-puolenaan U2:n version Frank Sinatran tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”I’ve Got You Under My Skin”. Maailmanlaajuisesti ”Stay (Faraway, So Close!)” julkaistiin Zooropan kolmantena ja viimeisenä myyntisinglenä 22. marraskuuta 1993 CD- ja LP-levyinä sekä C-kasettina. Singlestä julkaistiin neljä eri painosta, joiden kappalelistat erosivat hieman toisistaan.
B-puolet
Frank Sinatra -cover ”I’ve Got You Under My Skin” julkaistiin 7-tuumaisen vinyylisinglen ja C-kasetin b-puolena. Kappale on Sinatran ja Bonon yhdessä laulama duetto. Nimellä ”The Swing Format” tunnetun painoksen b-puolena oli ”I’ve Got You Under My Skinin” ohella kaksi uudelleenmiksattua versiota Zooropan edellisestä singlejulkaisusta ”Lemon”, Paul Oakenfoldin ja Steve Osbornen ”Lemon (The Perfecto Mix)” ja David Moralesin ”Lemon (Bad Yard Club Edit)”.
”The Live Format” -painos sisältää ensimmäisen levytetyn version Bonon alun perin Willie Nelsonille kirjoittamasta country-kappaleesta ”Slow Dancing”, sekä Zoo TV Tour -kiertueella äänitetyt liveversiot kappaleista ”Bullet the Blue Sky” ja ”Love Is Blindness”. ”Bullet the Blue Sky” on äänitetty Dublinissa 28. elokuuta ja ”Love Is Blindness” New York Cityssä 30. elokuuta 1993.
Musiikkivideo
thumb|right|260px|[[The Edge (muusikko)|The Edge ja Bono esittämässä kappaletta konsertissa vuonna 2001.]] Wim Wenders ohjasi kappaleen musiikkivideon. Sen tuotti Debbie Mason ja leikkasi Jerry Chater. Video kuvattiin Berliinissä vuonna 1993 kolmessa päivässä, ja se on väritykseltään suurimmaksi osaksi mustavalkoinen. Wendersin ohjaaman Faraway, So Close! -elokuvan näyttelijät, muun muassa päänäyttelijä Otto Sander, esiintyvät videolla cameorooleissa. Moni videon kohtauksista on peräisin elokuvasta Faraway, So Close! tai sen edeltäjästä, Wendersin vuoden 1987 elokuvasta Berliinin taivaan alla. U2 nähdään videolla useaan otteeseen Berliinin Voitonpylvään Victoria-patsaalla. Videolla käytettiin myös kylmän sodan ajalta peräisin olevaa sotilaskalustoa, kuten neuvostoliittolaisia MiG -lentokoneita.