cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leprechaun
Leprechaun (engl. lausunta /'leprəkɔːn/, suomeksi myös leprekauni, leprekaani tai leprekooni, nykyiiriksi leipreachán tai joskus lioprachán; myös tunnetaan nimellä irlantilainen maahinen) on tontun tapainen taruolento irlantilaisessa mytologiassa. Leprechaunit esiintyvät taruissa yleensä vanhan miehen hahmossa ja käyttävät vaatteenaan punaista tai vihreää takkia, housuja ja samanväristä hattua. Leprechaunit on usein mielletty pienen lapsen kokoisiksi. Ne tekevät kenkiä ja kätkevät kolikoita sateenkaaren päässä olevaan aarrearkkuun. Jos ihminen sattuu saamaan leprekaunin kiinni, on leprekaunilla tapana "ostaa" itsensä vapaaksi toteuttamalla kolme ihmisen esittämää toivomusta.
Sanan arvellaan olevan lähtöisin keski-iirin sanasta luchrupán, vuorostaan lähtöisin muinaisiirin sanasta luchorpán, jossa uhdistyvät sanat lú (pieni) ja corp (ruumis, vartalo). Corp on varhainen lainasana latinasta, -án on diminutiivipääte. Vaihtoehtoinen kirjoitusasu leithbrágan on lähtöisin kansankielestä, sanoista leith (puoli) ja bróg (kenkä), viitaten tyypilliseen kuvaukseen leprekaunista käsittelemässä paritonta kenkää.
Battle Royale (kirja)
Kirjan englanninkielinen käännös julkaistiin Yhdysvalloissa vuoden 2003 helmikuussa, ja Gollancz julkaisi sen Isossa-Britanniassa vuonna 2007. Heyne on julkaissut kirjan saksankielisen käännöksen.
Battle Royale (ταινία) Battle Royale
Proterotsooinen aioni
Vihreät levät syntyivät ehkä noin 1,3 miljardia vuotta sitten ja alkueläimiä saattoi olla hieman alle miljardi vuotta sitten. Ensimmäiset jääkaudet koettiin ainakin jo 2,3 miljardia vuotta sitten. Happipitoinen ilmakehä syntyi välillä 2,0–0,5 miljardia vuotta sitten.
Jättiläismanner Rodinia syntyi noin 1,1 miljardia vuotta sitten. Kauden lopulla ediacarakaudella noin 570 miljoonaa vuotta sitten eli ainakin kymmeniä alkueläinlajeja. Viimeistään proterotsooisen kauden lopussa maan lämpötila oli suunnilleen sama kuin myöhemmin fanerotsooisella kaudella, mutta melko varmasti jo kauden alussa.
Kauden jako
Tai myös
Kyyhkynen (tähdistö)
Kyyhkynen (lat Columba, Columbae, Col) on eteläisellä tähtitaivaalla Isosta Koirasta etelään sijaitseva pieni tähdistö, joka ei näy Suomessa. Sen erotti Isosta Koirasta Augustin Royer 1679. kirkkain tähti Alfa columbae, Phact, kirkkaus 2,6.
Kirkkaita tähtiä
Nimillä:
Bayerin nimi:
Flamsteedin nimillä:
Revelations: Persona
Revelations: Persona on japanilainen Atluksen suunnittelemaan Megami Tensei -pelisarjaan kuuluvan Shin Megami Tensei: Persona -pelisarjan ensimmäinen peli. Pelin pääelementit perustuvat jungilaiseen psykologiaan.
Vuonna 2009 pelistä julkaistiin PlayStation Portablelle uusi versio nimellä Shin Megami Tensei: Persona. Tämä versio julkaistiin alkuperäisversiosta poiketen myös Euroopassa. Siinä oli uudelleen suunniteltu käyttöliittymä, uusia välinäytöksiä sekä useampi vaikeusaste. Lisäksi peli sisälsi enemmän ääninäyttelyä, kun alkuperäisversiossa hahmoilla oli pelkkiä ääniefektejä taisteluissa ja Filemon oli ainut, joka puhui. Alkuperäinen PlayStation-versio tuli ensi kertaa saataville Eurooppaan yhtenä PlayStation Classic -pienoisretropelikonsolin sisältämistä peleistä 3. joulukuuta 2018.
Pelaaminen
Megami Tensei- ja Shin Megami Tensei -peleissä taistellaan kutsumalla demoneita. Mutta Persona-peleissä pelaajilla on käytössä nujakointi- tai tuliaseita. Taikahyökkäysiin käytetään persoonia (Persona), olentoja, jotka ovat "persoonallisuuden ruumiillistumia". Suurin osa persoonista perustuu eri tarusankareihin, jumaliin tai demoneihin, ja ne luokitellaan Tarot-korttien isojen arkanoiden (Major Arcana) mukaan.
Pelialueena toimivassa kaupungissa paikasta toiseen siirrytään kaupunkia esittävän karttamaisen näkymän kautta. Kullakin kaupungin alueilla kuljettaessa rakennukset ja sokkelomaiset rakenteet näytetään ensimmäisen persoonan näkökulmasta.
Demonien kohtaaminen tapahtuu pelissä lähinnä sattumanvaraisesti. Kamppailessaan demoneita vastaan pelaaja ohjailee omalla vuorollaan yksitellen jokaista ryhmänsä (Party) jäsentä. Pelaaja voi ohjata hahmoa hyökkäämällä joko aseellaan tai persoonallaan, tai yrittämällä puhua viholliselle.
Persoonia käyttäessään kukin hahmo voi kantaa mukanaan kolmea persoonaa. Pelaaja voi saada käyttöönsä vahvempia persoonia yhdistämällä niitä loitsukorttien kanssa paikassa nimeltä Samettihuone (Velvet Room). Loitsukortteja voi saada vain puhumalla vihollisille, mutta pomovastuksille tai vihamielisille ihmisille pelaaja ei voi puhua.
Juoni
Peli sijoittuu Mikage-chon kaupunkiin (amerikkalaisessa PlayStation-versiossa Lunarvale). St. Hermelin lukiossa, missä protagonisti ja hänen luokkatoverinsa Masao "Mark" Inaba, Kei Nanjo, Hidehiko "Brown" Uesugi, Yuka Ayase, Eriko "Elly" Kirishima ja Yukino Mayuzumi kokeilevat peliä nimeltä "Persoona". Pelin aikana heidän eteensä ilmestyy aavemainen tyttö ja opiskelijat menettävät tajuntansa. Protagonisti tapaa olennon nimeltä Filemon.
Opiskelijoiden luokkatoveri, Maki Sonomura, on ollut sairaalassa jo jonkin aikaa. Eräänä päivänä heidän käydessään siellä salaperäisen Reiji Kidon kanssa tapahtuu maanjäristys ja kuolleet potilaat muuttuvat zombeiksi. Nanjon hovimestari, Yamaoka, saa surmansa. Yhtäkkiä opiskelijat herättävät omat persoona-voimansa ja kutsuvat mytologisia hahmoja taistelemaan zombeja vastaan. Filemon selittää pyhäkön luona mistä on kysymys, mutta tämän jälkeen miehet yhtiöstä nimeltä SEBEC (Saeki Electronics & Biological & Energy Corporation) ampuvat Makin äitiä.
Kaupunki joutuu demonien valtaan ja lukio on ainut turvallinen rakennus. Yhtäkkiä Maki ilmestyy koululle ja herättää oman persoonansa. Ryhmä vapauttaa myös Kein ja Hidehikon, jotka ovat poliiseiksi naamioituneiden demonien vankeina. He kohtaavat SEBECin johtajiin kuuluvan Takahisa Kandorin, joka oli vastuussa kaikista tapahtumista todellisuuksien rajoja murtavan DEVA (Dimension Variable Accelerator System) -järjestelmän kautta. Laitteen toimintahäiriön seurauksena he päätyvät paikkaan, joka näyttää 6 kuukauden takaiselta Mikage-cholta, mutta toinen maailma, josta Maki väittää "olevansa kotoisin". Tässä maailmassa he kohtaavat kaksi salaperäistä tyttöä nimeltä Aki ja Mai.
Taisteltuaan demoneita vastaan jonkin aikaa opiskelijat suuntaavat kohti SEBECin rakennusta päästäkseen todelliseen maailmaan. Kandori on ehtinyt DEVAn avulla ottaa ihmiset hallintaansa. Yhtäkkiä hän joutuu oman persoonansa, Nyarlathotepin, valtaan, mutta hänet onnistutaan silti voittamaan. Ennen kuolemaansa Kandori paljasti liittäneensä DEVAn Makin mieleen ja näin luonut hänelle oman maailmansa. Lisäksi paljastuu, että heidän mukanaan kulkenut Maki sekä Aki ja Mai olivat varjoja todellisen Makin sydämestä. Makin todellinen minä oli Sielujen meressä.
Todellisen Makin palattua ryhmä matkaa Avidya-maailmaan, jossa he kohtaavat Pandoran, Makin tyhjän muodon, joka aikoi käyttää DEVAa luodakseen tyhjyyden maailman. Mutta Pandora kukistetaan ja hän yhdistyy takaisin Makiin, minkä jälkeen ryhmä palaa todelliseen maailmaan.
Vaihtoehtoinen tarina
Alkuperäisen PlayStation-version japanilaisjulkaisussa, mutta PSP-versiossa myös Pohjois-Amerikan ja Euroopan julkaisuihin sisältyy vaihtoehtoinen tarina nimeltä Lumikuningatar (Snow Queen). Pelaaja voi pelissä valita pelin aikana voi Kandorin ja SEBECin jahtaamisen sijasta selvittää erään St. Hermelin lukiossa olevan naamion mysteeriä.
Luokanvalvoja Takami joutuu Lumikuningatar-naamiossa elävän pahan hengen valtaan ja kyseinen henki alkaa jäädyttää St. Hermelin lukiota ja nostaa esiin kolme tornia asettaen niiden vartijoiksi Naamion kolme edellistä uhria. Filemon antaa persoonankäyttäjille tehtäväksi etsiä Demonipeilin palaset, joilla vapauttaa neiti Takami. Henki paljastuu lopulta Tomomi Fujimoriksi, Takamin ystäväksi tämän lukioajoilta, joka puolestaan oli ollut pahan Yön kuningattareksi kutsutun hengen vallassa.
Willem de Vlamingh
Vlamingh liittyi vuonna 1688 VOCiin eli Hollannin Itä-Intian kauppakomppaniaan ja lähti samana vuonna ensimmäiselle matkalleen Bataviaan. Vuonna 1696 de Vlaminghin retkikunta lähti kartoittamaan Amsterdamista Uuden Hollannin (nykyisen Australian) lounaisrannikoa niitä aluksia varten, jotka purjehtivat Intian valtamerellä ja myös etsimään aluksen Ridderschap van Hollant haaksirikosta vuonna 1694 selviytyneitä. Hänen komennossaan oli kolme alusta, lippulaiva Geelvink sekä Nyptangh ja Wezeltje.
Haaksirikkoisia ei löytynyt, mutta 29. joulukuuta 1696 de Vlamingh löysi Rottnestin (”rotanpesä”) saaren, jonka hän nimesi havaittuaan siellä rotan kaltaisia eläimiä, jotka todellisuudessa olivat pussieläimiin kuuluvia lyhythäntäkenguruja eli quokkia. 10. tammikuuta 1697 hän osui joelle Swan River (”joutsenvirta”), jonka hän nimesi, koska joessa ja sen ympäristössä oli mustia joutsenia.
24 (1. tuotantokausi)
24:n ensimmäistä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 6. marraskuuta 2001 ja se jatkui 22. toukokuuta 2002 sisältäen yhteensä 24 jaksoa. Sarjan pääosassa on ku­vit­teel­li­sen ter­ro­ris­min vas­tai­sen yk­si­kön CTU:n agent­ti Jack Bauer (Kiefer Sutherland), jonka elämää sarja seuraa reaaliajassa. Kauden tapahtumat alkavat keskiyöllä Yhdysvaltain presidentin esivaalipäivänä Kaliforniassa.
Sarjan ensimmäistä tuotantokautta esitettiin Yhdysvalloissa tiistai-iltaisin kello 21.00 Foxilla ja Suomessa MTV3:lla sunnuntain myöhäisillassa puoli yhdentoista ohjelmapaikalla. Sarjaa oli aluksi tarkoitus esittää vain 13 jaksoa, mutta sarjan suosiosta johtuen – esimerkiksi pääosanäyttelijä Kiefer Sutherland palkittiin kesken kauden parhaan miespääosan Golden Globe -palkinnolla – siitä tilattiin kokonainen tuotantokausi eli yhteensä 24 jaksoa.
Juoni
On keskiyö. Liittovaltion agentti Jack Bauer on juuri lopettanut shakkipelin tyttärensä Kimberlyn kanssa. Mukava perhehetki kuitenkin rikkoutuu hetkeä myöhemmin kun Kimberly katoaa huoneensa ikkunasta.
Ennen kuin Jack ehtii lähteä tytön perään, hänet soitetaan CTU:hun hätätilanteen takia, ja hän jättää Teri-vaimonsa etsimään heidän tytärtään. Yö pahenee kun Jackille kerrotaan, että CTU uskoo jonkun yrittävän presidenttiehdokas David Palmerin salamurhaa seuraavien 24:n tunnin aikana.
Kun Jack ja hänen apurinsa yrittävät kuumeisesti saada selville, kuka haluaa ehdokkaan hengiltä, Teri yrittää löytää Kimberlyn, jonka bileyö muuttuu yllättäen taisteluksi selviytymisestä.
Keskenään jaottomat luvut
Lukuteoriassa kokonaislukuja a ja b sanotaan keskenään jaottomiksi tai suhteellisiksi alkuluvuiksi tai alkuluvuiksi toistensa suhteen, jos a:n ja b:n suurin yhteinen tekijä on 1. Luku 1 on keskenään jaoton jokaisen kokonaisluvun kanssa, ja luku 0 on keskenään jaoton vain 1:n ja −1:n kanssa.
Keskenään jaottomille luvuille pätee Bézout’n lemma: jos a ja b ovat keskenään jaottomia, niin on olemassa sellaiset kokonaisluvut x ja y, että ax + by = 1.
Eulerin φ-funktio \phi (n) positiiviselle kokonaisluvulle n on niiden 1:n ja n:n välillä olevien kokonaislukujen lukumäärä, jotka ovat keskenään jaottomia n:n kanssa.
Tonkininlanguri
Tonkininlanguri (Trachypithecus delacouri) on äärimmäisen uhanalainen aasialainen apinalaji, jota tavataan enää noin kahdessakymmenessä eristyneessä ryhmässä. Yksilöitä on jäljellä alle kolmesataa.
Ulkonäkö ja koko
Tonkininlangurin turkki on erikoisen värinen: muuten musta, mutta lantiota ja reisiä peittää valkoinen alue. Vietnamissa sitä kutsutaankin valkohousulanguriksi. Myös poskissa on vaaleampaa harmaata karvaa. Päälaella on pystyyn nouseva harja. Häntä on hyvin tuuhea. Poikaset ovat oranssinsävyisiä.
Levinneisyys
Tonkininlanguri elää vain Vietnamissa, maan pohjoisosan kalkkikivialueella Pù Luông-Cúc Phươngissa, joka kuuluu Thanh Hóan, Hòa Bìnhin ja Ninh Bìnhin provinsseihin.
Kampakeraaminen kulttuuri
pienoiskuva|[[Taipalsaari|Taipalsaarelta löytynyt kampakeraaminen saviastia. ]] pienoiskuva|Kampakeraamisen kulttuurin jaotteluja 4000 eaa. ja muita koillis-Euroopan metsästäjä-keräilijöiden kulttuureja. Kampakeraaminen kulttuuri on Koillis-Euroopan havumetsävyöhykkeellä noin 5000–2000 eaa. vallinnut kivikautinen kulttuuripiiri. Se ulottui laajimillaan Pohjanlahdelta ja Itämereltä Uralille ja Veikselin suulta Jäämerelle. Kampakeraaminen kulttuurin astiat ovat koko kulttuurin ilmenemisalueella yhdenmuotoisia, mutta niiden koristeluissa on eroja.
Kampakeraamisen kulttuurin ilmenemisalue on jotakuinkin sama kuin myöhempien suomalais-ugrilaisia kieliä puhuneiden kansojen. Tästä syystä aiemmin pidettiin mahdollisena, että kampakeraaminen kulttuuri olisi kuulunut tähän kielikuntaan. Uudempi tutkimus ei pidä tätä kuitenkaan enää mahdollisena, koska suomalais-ugrilaisten käyttämää uralilaista kantakieltä puhuttiin kampakeraamisen kulttuurin aikaan vain pienellä alueella kauempana idässä. He saattoivat kuitenkin puhua jotain uralilaista sisarkieltä.
Kampakeraamiset kulttuurit
Kampakeramiikka edustaa ensimmäistä keramiikkaa Suomessa. Nimensä kulttuuri on saanut kampaleimoin koristelluista, kaarevapohjaisista, 40–50 litran vetoisista keraamisista astioista.
Kampakeraamisen kulttuurin esineistön esiintymisalueen rajat ovat suurin piirtein: lännessä Ruotsin Kalixjoki ja Pohjanlahti, pohjoisessa Norjan Ruija, etelässä Puolan Veiksel-joki (puolaksi Wisla) ja Baltiassa muun muassa Zvejnieki 1. Idässä Luoteis-Venäjällä kampakeramiikka yhtyy liukuen Uralvuoristoon ulottuvaan keramiikkatyylien jatkumoon.
Kampakeramiikkaa edelsivät Suomessa esikeraamiset Suomusjärven ja Kundan kulttuurit. Kampakeraamista traditiota jatkoi Kiukaisten kulttuuri, joka sai vaikutteita vasarakirveskulttuurista eli nuorakeramiikasta.
Esineistö ja elintavat
Aiemmin oletettiin, että kampakeraamisen kulttuurin väestö 5200–2000 eaa. puhui mahdollisesti suomalais-ugrilaista kieltä, koska se asui suurin piirtein samalla alueella kuin näitä kieliä myöhemmin puhuneet ihmiset. Myöhempi tutkimus on todennut tämän oletuksen kuitenkin vääräksi. Kampakeraamikot eivät voineet olla uralinkielisiä, koska uralilaista kantakieltä puhuttiin samaan aikaan melko pienellä alueella nykyisen Venäjän alueella jossain Volgan, Okan ja Kaman alueella. He saattoivat puhua kuitenkin jotain uralilaista sisarkieltä.
Kulttuurin muodostumiseen ei kuitenkaan näytä liittyneen suuria kansainvaelluksia, vaan kampakeramiikka ilmaantui ilman että muussa esineistössä, elinkeinoissa tai yhteiskuntarakenteessa olisi todettavissa muutoksia.
Kampakeraaminen väestö hautasi kuolleensa punamullan kera. Vainajan mukana alettiin laittaa hautaan runsaasti esineitä, kuten piikivikärkiä ja meripihkakoruja. Länsi-Suomesta (Jäkärlän ryhmä) on löytynyt kampakeraamisen kulttuurin asuinpaikkojen läheisyydestä, samoilta alueilta hautoja, jotka on reunustettu hiekkakivilaatoilla tai joissa on hiekkakivipääty. Viimeaikaisimman tutkimuksen mukaan nämä haudat on ajoitettu vasta esiroomalaiseen rautakauteen.
Sädekiviliuskeesta työstettiin kirveitä ja talttoja. Kvartsista valmistettiin nuolenpäitä. Piikivi oli peräisin Valdain ylängöltä Venäjältä. Tikareissa ja koruissa käytettiin muun muassa Kölivuorten punaliusketta ja Äänisen viherliusketta. Meripihka oli peräisin todennäköisesti Liettuasta.
Kampakeraamiselta ajalta on peräisin esimerkiksi suurin osa Suomen kalliomaalauksista. Löytöihin kuuluvat myös pienet saviset ihmishahmot esimerkiksi Vantaan Jokiniemen idoli, joka on noin 5 000 vuotta vanha. pienoiskuva|[[Laukaa|Laukaan Hartikasta löytynyt punamultahauta. Kuvassa näkyy myös haudassa säilyneitä liuskerenkaita. ]] Jotkut kielitieteilijät ja arkeologit olettavat, että kampakeramiikan esiintymisalue vastaa suurin piirtein varhaiskantasuomea puhuneen väestön asumaa aluetta.
Kampakeraamiset saviastiat
Saven sideaineena käytettiin hiekkaa, kvartsi- tai maasälpämurskaa, asbestia, palanutta luuta, kalkkikivirouhetta, simpukankuorta ja höyheniä tai kasvien osia. Sekoitussuhteet vaihtelivat eri kulttuurivaiheissa ja ryhmissä. Astia valmistettiin kiertämällä savivöitä päälletysten spiraaliksi. Koristelussa käytettiin hammastettua, lyhytpiikkistä "kampaleimasinta". Näitä puu-, luu- tai kivileimasimia on ollut eripituisia ja erilevyisiä. Kuvioinnissa on käytetty myös muita painantavälineitä, kuten ruokoja, kierrenuoria, korsia ja kalan sekä linnun nikamia. On myös vain viillelty terävillä välineillä suoria viivoja geometriseksi kuvioinniksi. Kuviot muodostivat astioiden pintaan vaakasuoria vyöhykkeitä. Kuvion muotoa käytetään apuna iän määrittämisessä. Leimakuvion lisäksi jonakin aikana tyypillistä pintakuviointia olivat kuoppapainanteet. Ne lisäsivät astian kestävyyttä poltettaessa valmis astia avotulessa noin 400 °C:ssa. Astiat olivat suhteellisen kookkaita, jopa 45-litraisia.
Tiedetään saviastioita maalatun Keski- ja Itä-Euroopan neoliittisissa kulttuureissa. Samaa on havaittu Suomessakin, vaikka sitä ei ole systemaattisesti tutkittu. Suomalaisissa saviastioissa on havaittu mahdollisia jäämiä mustasta ja punaisesta maalista astioiden sisä- ja ulkopinnoilla. Varhaiskampakeramiikassa (Ka I) se olisi harvinaista mutta Säräisniemen keramiikassa (Sär-1 ja Sär-2) yleisempää, kuten myös tyypillisessä kampakeramiikassa (Ka II). Kierikissä löydettyjä, mustalla maalattuja sirpaleita on tutkittu maalin koostumuksen selvittämiseksi. Musta pigmentti on ilmeisesti hematiittia, jossa on joukossa myös kuparin ja titaanin yhdisteitä.
Jaottelu
Suomen löydöt on perinteisesti jaettu Aarne Äyräpään (1930) mukaan seuraaviin tyylisuuntiin. Tämä jaottelu tuottaa varsinkin rannikkoseutujen ulkopuolella vaikeuksia (ajoitukset ovat konventionaalisia eikä kalibroituja): Kukin tyylilajeista I–III jaetaan vielä nuorempaan ja vanhempaan muotoon, esimerkiksi Ka I:1 ja Ka I:2. Tämä Äyräpään ajoitus perustuu rannansiirtymiskronologiaan. Nykyään käytetyllä radiohiiliajoituksella saadaan esimerkiksi Karjalankannaksen kampakeramiikan sirpaleille kalibroiduksi kokonaisikä-intervalliksi vuodet 5600–2300 eaa.
Kampakeramiikan sisällä on useita omaleimaisia ryhmiä, esimerkiksi:
Lisäksi erotetaan muun muassa Uskelan, Sipilänhaan ja Jäkärlän keramiikat omiksi ryhmikseen sekä asbestikeramiikka muunnelmineen, joita ovat muun muassa Kierikin, Pöljän ja Jysmän keramiikka.
Kieli
Yleisesti omaksutun käsityksen mukaan varhaisen tai viimeistään tyypillisen kampakeramiikan kulttuuri puhui suomalais-ugrilaista kieltä, joka levisi kulttuurin mukana. Tästä asiasta on vallinnut melko laaja tieteidenvälinen yksimielisyys 1980- ja 1990-luvuilla. Kielitieteilijä Petri Kallio esitti kuitenkin vuonna 2006, että suomalais-ugrilainen kantakieli olisi kampakeramiikkaa selvästi myöhäisempi ilmiö. Fennougristi Jaakko Häkkinen esitti vuonna 2009 lisää perusteluja jotka tukevat Kallion näkemystä; Häkkisen mukaan kampakeraaminen kulttuuri on liian varhainen voidakseen liittyä uralilaisen kielen leviämiseen. Nykyisen käsityksen mukaan kampakeraamikkoja ei voida pitää suomalais-ugrilaisina eivätkä he puhuneet uralilaisia kieliä. He saattoivat kuitenkin puhua jotain uralilaista sisarkieltä.
Myös arkeologian puolella on kritisoitu usein esiintynyttä käsitystä, jonka mukaan arkeologisia kulttuureita voi pitää kielialueiden tai etnisten ryhmien heijastumina. Toisaalta eräät arkeologit lähtevät yhä tulkinnoissaan siitä oletuksesta, että kielihistoriallisesti rekonstruoidut kielelliset virtaukset ovat olleet yhteydessä arkeologisesti havaittaviin väestö- ja kulttuurivirtauksiin.
Paolo Andreucci
Paolo Andreucci (s. 21. huhtikuuta 1965 Castelnuovo di Garfagnana) on italialainen ralliautoilija. Nykyisin hänen kartanlukijanaan toimii Anna Andreussi.
Andreucci osallistui ensimmäiseen rallin maailmanmestaruussarjan osakilpailuun vuonna 1989 Portugalin rallissa sijoittuen kahdeksanneksi Lancialla ja saavuttaen uransa ensimmäiset kolme MM-pistettä. Noilla pisteillä Andreucci sijoittui sarjassa sijalle 58. Toisen kerran Andreucci pääsi pisteille vasta kahdennessatoista MM-rallissaan, vuoden 2015 Sardinian rallissa ollen niin ikään kahdeksas Peugeotilla.
Andreucci on voittanut kahdesti IRC-sarjassa Sanremon rallin.
Riikinkukko (tähdistö)
Riikinkukko (lat. Pavo, Pavonis, Pav) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön keskisuuri tähdistö. Delta Pavonis on hieman aurinkoa muistuttava tähti, mutta sitä vanhempi ja kirkkaampi.
Riikinkukon tähtiä
Nimillä: Riikinkukko:
Monacon Grand Prix 1952
Monacon Grand Prix 1952 oli urheiluautojen mestaruussarjan ulkopuolinen osakilpailu, joka järjestettiin Monacon katuradalla 2. kesäkuuta 1952. Kilpailu oli tarkoitettu urheiluautoille harjoittelupaikaksi Le Mansin 24 tunnin ajoihin valmistautumista varten. Kilpailun aikana sattui useita kolaritilanteita. Italialainen Formula 1-kuljettaja ja kilpa-autoilija Luigi Fagioli ajoi Lancia Aurelia-autollaan vakavan kolarin harjoituksissa ja menehtyi kolme viikkoa myöhemmin saamiinsa sisäisiin vammoihin.
Lapinlahden Luistin -89
Lapinlahden Luistin -89 (lyh. LL-89) on Lapinlahden kunnasta Pohjois-Savosta kotoisin oleva jääurheiluun erikoistunut seura, jonka lajeja ovat jääkiekko, kaukalopallo ja ringette. Seuran kotihallina toimii Lapinlahden jäähalli.
Ringeten SM-sarjassa LL-89 on voittanut ringeten Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa, vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2018 ja 2021. LL-89 on myös voittanut ringeten seurajoukkueiden maailmanmestaruuden, Turussa pelatussa kuuden joukkueen turnauksessa 2011. Vuosina 2014–2016 ringettejoukkue pelasi kaksi kautta jääkiekon naisten Mestiksessä, josta teki paluun ringetteen. Kauden 2016–2017 joukkue pelasi ringeten Ykkössarjassa ja nousi kauden päätteeksi SM-sarjaan. Seura ilmoitti kesken mestaruusjuhlien 2021 että se tulee luopumaan sarjapaikastaan ringetten SM-sarjassa koska moni kokeneempi pelaaja lopettaa uransa. Seura ryhtyy rakentamaan uutta nousua nuorella joukkueella alemmalta sarjatasolta.
Miesten jääkiekkojoukkue pelaa kaudella 2020–2021 Pohjois-Savon harrastesarjaa.
Naisten jääkiekkojoukkue Red Lights pelaa kaudella 2020–2021 naisten mestiskarsintaa.
Yūya Kubo
Yūya Kubo (s. 24. joulukuuta 1993 Yamaguchi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kubo debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2016. Hän on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Vitali Tseškovski
thumb|Vitali Tseškovski (1973) Vitali Valerjevitš Tseškovski (25. syyskuuta 1944 Omsk, Neuvostoliitto – 24. joulukuuta 2011 ) oli venäläinen shakin kansainvälinen suurmestari ja entinen Neuvostoliiton mestari.
Tseškovski sai kansainvälisen mestarin tittelin 1973 ja suurmestarin 1975.
The Raconteurs
The Raconteurs (Australiassa The Saboteurs) on yhdysvaltalainen blues-rockia soittava superyhtye. Se on julkaissut kolme albumia, Broken Boy Soldiers (2006), Consolers of the Lonely (2008) ja Help Us Stranger (2019). Yhtyeen jäsenet tunnetaan aiemmista projekteistaan: Jack White soittaa The White Stripesissa, Brendan Benson on tehnyt soolouraa, Jack Lawrence soittaa The Greenhornes- ja Blanche-yhtyeissä ja Patrick Keeler soittaa The Greenhornesissa.
Gustavo Saba
Gustavo Saba (s. 24. heinäkuuta 1979) on paraguaylainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan toimii argentiinalainen Diego Cagnotti.
Saba debytoi rallin maailmanmestaruussarjassa vuoden 2012 Argentiinan rallissa Mitsubishillä kartanlukijanaan maanmiehensä Victor Aguilera. Tuloksena oli tuolloin keskeytys. Ensimmäiset MM-pisteensä Saba saavutti neljännestä osakilpailustaan, vuoden 2015 Argentiinan rallista.
Honkilahden vaakuna
thumb|150px|right|Honkilahden vaakuna (1951–1969) Honkilahden vaakuna on saanut aiheensa kunnan maantieteestä. Siika viittaa runsaskalaiseen Pyhäjärveen, ja alueen metsiköt ovat kuusivaltaisia.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä vihreä kuusi, sen alla vihreä, aaltokoroinen tyviö, jossa hopeinen uiva siika”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 12. maaliskuuta 1951. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1970, kun Honkilahti liitettiin Euran kuntaan.
Lauri Kettunen (taloustieteilijä)
Lauri Kettunen (s. 30. kesäkuuta 1935 Kuhmoniemi, vuodesta 1937 alkaen Kuhmo) on suomalainen maatalousekonomisti. Hän oli vuodesta 1973 Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtaja professorin arvolla. Hän tutki maatalouspolitiikka tilastomatemaattisin menetelmin, ja toinen hänen tutkimusaiheensa on ollut maatalouden tulevaisuus.
Opinnot
Kettunen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislukiosta vuonna 1954. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa filosofisessa tiedekunnassa ja suoritti luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon (1960) ja sen jälkeen valtiotieteellisessä tiedekunnassa, jossa hän suoritti valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon (1965), valtiotieteiden lisensiaatin tutkinnon (1966) ja valtiotieteiden tohtorin tutkinnon (1968) kansantaloustieteessä. Hän opiskeli Northwestern Universityssä USA:ssa ASLA/Fulbright-stipendiaattina 1962-63 ja suoritti siellä Master of Arts tutkinnon kansantaloustieteessä.
Ura
Kettunen toimi Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa erilaisissa tutkimustehtävissä vuosina 1959-68, Turun yliopistossa tilastotieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70 ja Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70. Vuonna 1970 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin virkaan. Lukuvuonna 1972-73 hän oli ASLA/Fulbright stipendiaattina vierailevana tutkijana University of Pennsylvaniassa, Wharton Schoolissa. Hänet nimitettiin Maatalouden Taloudellisen Tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtajaksi (professoriksi) alkaen 1. kesäkuuta 1973. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1998. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan maatalouspolitiikan dosentti vuosina 1979-98. Kettunen on toiminut tutkimustyönsä ohessa monissa maatalouteen ja maatalouspolitiikkaan liittyvissä tehtävissä niin kotimaassa kuin kansainvälisissä järjestöissä kuten EU, OECD, FAO, ECE ja IPCC. Hän on ollut aktiivisesti mukana Pohjoismaiden maataloustutkijain yhdistyksen NJF ja Euroopan maatalousekonomistien yhdistyksen EAAE toiminnassa.
Juha Ikonen
Juha Ikonen (s. 7. kesäkuuta 1970 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Ikonen on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän edusti urallaan SM-liigassa pelanneiden Kiekko-Espoon ja Espoo Bluesin lisäksi myös Ruotsin Elitserienissä pelannutta Västra Frölundaa. Espoossa Ikonen pelasi 315 ottelua ja sai tehopisteitä 71 + 143 = 214. Hän toimi myös joukkueen kapteenina. Hän pääsi edustamaan Suomea jääkiekon MM-kisoissa keväällä 1998, jolloin Suomi saavutti hopeaa.
Ikosen saavutuksiin kuuluu myös Kiekko-Espoon riveissä voitettu A-nuorten Suomen mestaruus vuonna 1989. Samassa joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa Jere Lehtinen, Tero Lehterä, Antti Törmänen ja Juha Ylönen.
Ikonen lopetti uransa vuonna 2002. Hänen poikansa Juuso ja Joni ovat myös SM-liigakiekkoilijoita.
One Song
One Song on norjalaisen hip hop-duo Envyn kappale. Se julkaistiin heidän The Magic Soup and the Bittersweet Faces-debyyttialbumin ensimmäisenä ja ainoana singlenä. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana versiona 10. kesäkuuta 2011. Se pääsi Norjan singlelistan 19. sijalle. Kappaleelle on tehty myös neljän minuutin ja kolmenkymmenen sekunnin pituinen video, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 2. elokuuta 2011.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Ryōta Nagaki
Ryōta Nagaki (s. 4. kesäkuuta 1988 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Nagaki debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2016.
Somalian politiikka
Somalian politiikkaa määrittää sisällissota, joka vuodesta 1991 on jakanut maan useisiin sotiviin osapuoliin ja itsehallinnollisiin separatistisiin alueisiin. Somalimaan luoteisosassa on alue, joka muodostaa vakaan joskin vailla diplomaattista tunnustusta olevan suvereenin valtion.
Vuoden 2007 alussa Somalia vahvisti siirtymäkauden hallituksen (TFG), joka on äskettäin saanut päätökseen taistelun Islamilaisten oikeusistuinten liittoa (ICU) vastaan. YK tukee TFG:tä. Viime aikoihin asti se on hallinnut hallinnollisesta pääkaupungista Baidoasta käsin. Loppuvuodesta 2006 siirtymähallinnon joukot naapurimaa Etiopian joukkojen tukemana karkottivat ICU:n Mogadishusta. Afrikan unionin rauhanturvajoukot tukevat siirtymähallintoa sen pyrkiessä pitämään maata valvonnassaan.
ICUa vastaan käydyn sodan aikana itsehallinnolliset osavaltiot Puntmaa ja Galmudug ovat liittoutuneet läheisesti TFG:n ja sitä tukevien Etiopian joukkojen kanssa. Muut entiset itsehallinnolliset alueet, kuten Lounais-Somalia, Hiiraan ja Jubbalaakson liitto yhdistyivät TFG:hen.
Somaliasta tuli yhdistynyt itsenäinen valtio 1. heinäkuuta 1960, kun Brittiläinen Somalimaa ja Italian Somalimaa yhdistyivät muodostaakseen Somalian tasavallan. Brittiläisen Somalimaan aikoinaan muodostanut alue julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi alueeksi vuonna 1991, ja se tunnetaan nykyään nimellä Somalimaa.
Lugh
thumb|H.R.Millar: Lughin taikakeihäs. Lugh (myös Lug tai Lugus) oli kelttiläisen mytologian huomattavimpia jumalia. Häntä palvottiin laajalti varhaisten kelttien keskuudessa, ja häneen viitataan useissa paikannimissä, kuten Lyon, Laon, Leiden ja Carlisle (alun perin Luguvallium, "voimakas Luguksessa").
Lughin nimi tarkoittaa "loistava", ja on mahdollista, että hän on ollut alun perin auringon ja valon jumala. Sana lugos merkitsee korppia, ja Lughilla ja korpeilla onkin vahva yhteys. Ennen Magh Tuiredhin toista taistelua korpit käyvät varoittamassa Lughia fomorien lähestymisestä.
Irlannin kelttiläisessä mytologiassa Lugh oli jumala, sankari ja muinaiskuningas. Lughiin liitettiin yleensä lisänimi Lámfhada ("pitkäkäsi"), sillä hän oli erittäin taitava käsittelemään linkoa ja keihästä. Toinen yleinen lisänimi on Samildánach eli "kaikkitietävä" tai "kaikentaitava". Irlannissa Lughia ja luonnon jumalatarta Rosmertaa palvottiin keskikesän juhlassa Lugnasadhissa, jotta taattiin hyvä sato.
Lugh oli fomorien johtajan Balorin tyttärenpoika, mutta vartuttuaan hän liittyi fomorien vastustajien, Tuatha De Danaannin joukkoihin. Vanha ennustus kertoi, että Balor saisi surmansa tyttärenpoikansa kädestä. Estääkseen ennustuksen toteutumisen Balor suljetutti tyttärensä Ethlinnin kristallitorniin. Lääkintätaidon jumalan Dian Cechtin poika Cian kuitenkin pukeutui naiseksi ja onnistui pääsemään torniin, jossa hän makasi Ethlinnen kanssa. Kun Balor sai kuulla, että Ethlinn oli synnyttänyt pojan, hän heitätti vastasyntyneen mereen. Mutta muuan naispuolinen druidi pelasti lapsen, ja merten jumala Manannan piti hänestä huolta.
Joidenkin tarujen mukaan Lughin kasvatti Cianin veli, seppäjumala Goibhniu, sovelias kasvatusisä jumalolennolle, joka oli erinomainen taiteissa ja käsityötaidoissa. Sekä Goibhniun että Lughin tekniset taidot olivat korvaamattomat Tuatha De Danaanille heidän taistellessaan fomoreita vastaan.
Täysi-ikäiseksi tultuaan Lugh esittäytyi Tuatha De Danaannin kuninkaan Nuadan hovissa. Koska Lugh oli erinomainen soturi ja etevä varsinkin kiven linkoamisessa ja keihään heitossa ja lisäksi mestarikäsityöläinen, hänet toivotettiin tervetulleeksi.
Magh Tuiredhin toisessa taistelussa Nuada joutui Balorin pahan silmän vaikutuspiiriin. Sen katse oli niin pahantahtoinen että se tuhosi kaikki kohteensa. Mutta Lugh surmasi Balorin taianomaisen kivipallon avulla lävistämällä sillä hänen silmäluomensa. Näin Lugh toteutti ennustuksen ja kukisti fomorit ikiajoiksi.
Lugh oli myös sankari Cuchulainnin isä. Tarun mukaan Deichtire vaipui syvään uneen nielaistuaan omassa hääjuhlassaan kuppiin lenähtäneen kärpäsen. Lugh ilmestyi hänelle unessa komean miehen hahmossa ja kehotti Deichtireä ottamaan viisikymmentä palvelijatarta mukaansa ja seuraamaan. Lugh muutti kaikki naiset linnuiksi, ja he lensivät lumottuun paikkaan. Kolmen vuoden kuluttua lintuparvi palasi Ulsteriin ja muuttui takaisin Deichtireksi ja hänen palvelijattarikseen. Pian sen jälkeen Deichtire synnytti Cuchulainnin ja painosti miehensä hyväksymään tämän omaksi pojakseen.
Ulrich Salchow
Karl Emil Julius Ulrich Salchow (7. elokuuta 1877 – 19. huhtikuuta 1949) oli alansa varhaisiin merkkinimiin lukeutunut ruotsalainen taitoluistelija.
Salchow voitti taitoluistelun maailmanmestaruuden kymmenesti vuosina 1901–1905 ja 1907–1911. Siinä välissä, vuonna 1906, voiton sai saksalainen Gilbert Fuchs. Salchow voitti myös olympiakultaa 1908 sekä taitoluistelun Euroopan-mestaruuden 1898–1900, 1904, 1906–1907, 1909–1910 ja 1913.
Salchow toimi Kansainvälisen luisteluliitto ISU:n puheenjohtajana vuosina 1925–1937. Hänen mukaansa on nimetty taitoluisteluhyppy, salchow, jonka hän teki ensimmäisenä vuonna 1909. Kuoltuaan Tukholmassa 71-vuotiaana hän tuli haudatuksi Norra begravningsplatseniin.
Rhode Island State House
Rhode Island State House on Yhdysvaltain Rhode Islandin osavaltion lainsäädäntörakennus. Se sijaitsee osavaltion pääkaupungissa Providencessa, ja edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto McKim, Mead, and White. Georgialaisella marmorilla verhoillun rakennuksen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1895 ja se valmistui lopulta vuonna 1904. Rakennuksessa toteutettiin suuria kunnostustöitä 1992–2003. Se on myös listattu Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallissrekisteriin (NRHP).
Stanton Friedman
thumb|250px|Stanton Friedman vuonna 2019. Stanton Terry Friedman (29. heinäkuuta 1934 – 13. toukokuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen ufologi. Hän valmistui Chicagon yliopistosta 1955. ja toimi 14 vuotta ydinfyysikkona yhtiöissä:General Electric, General Motors, Northrop Grumman Electronic Systems, TRW|TRW Systems, Aerojet General Nucleonics ja McDonnell Douglas.
Friedman oli virallisena tutkijana Roswellin tapauksessa.
SETI-ohjelmasta hänellä on poikkeava näkökanta.
1968 Friedman esitti kongressin edustajainhuoneessa, että UFOt ovat totta.
Argumentit
Kaksi argumenttia
German Skurygin
German Stepanovitš Skurygin (, 15. syyskuuta 1963 Udmurtia, Venäjä – 28. marraskuuta 2008) oli venäläinen kävelijä.
Skurygin sijoittui Stuttgartin MM-kisoissa 1993 50 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi ajalla 4.04.27. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin EM-kisoissa matkan kuudes. 1995 hän käveli kävelyn maailmancupissa kahdeksanneksitoista ajalla 3.54.48. Neljä vuotta myöhemmin hän oli maailmancupin viides käveltyään 3.40.54. Skurygin voitti Sevillan MM-kisoissa 1999 kultaa 50 kilometrillä, mutta kärähti doping-testissä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Vuonna 2002 hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa neljänneksi ja myöhemmin samana vuonna maailmancupissa toiseksi.
Skurygin voitti vuonna 2003 kävelyn Euroopan cupin 50 kilometrillä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 3.36.42. Seuraavana vuonna hän oli maailmancupin neljäs.
Qal'at al-Bahrain
Qal'at al-Bahrain on arkeologinen rauniokumpu Bahrainissa. Kumpu koostuu rakennusten jäänteistä, joita on päällekkäisissä kerroksissa yli 4000 vuoden ajalta - varhaisin kaivauksissa löydetty kerros on noin vuodelta 2300 eaa. Kummun leveys on 300 ja pituus 600 metriä.
Ylimmäisenä 12 metriä korkean kummun päällä on linnoitus, josta koko alue on saanut nimensä. Alue toimi myös Dilmun-valtakunnan pääkaupunkina.
Qal'at al-Bahrain valittiin vuonna 2005 UNESCOn maailmanperintökohteeksi.
Aiheesta muualla
26.23361°N, 50.52056°W
Tilastollinen prosessinohjaus
Tilastollinen prosessinohjaus eli SPC (statistical process control) on tilastotieteeseen ja mittaamiseen perustuva menetelmä, jonka avulla hallitaan prosesseja. SPC nähdään laadunvarmistuksen työkaluna, jota voi käyttää osana kokonaisvaltaista laatutoimintaa. Laajemmin ymmärrettynä SPC käsittää tietoa tilastollisesta mittaamisesta, ja monta tilastollista mittaamis-, analysointi- ja prosessinmääritysmenetelmää.
Prosessin mittaaminen
SPC perustuu siis prosessin mittaamiseen siitä kerättävien näytteiden avulla. Mittaamisen ongelma on, että tarkimmallakin menetelmällä saadaan aina tietää vain mittauskohteen likiarvo. Näin ollen prosessin mittaamalla havaittu vaihtelu sisältää myös mittausprosessin vaihtelua. Mittausepävarmuuden määrittämiseen on olemassa tarkkoja yrityskohtaisia ohjeita ja yleisiä standardeja, joiden soveltaminen normaalissa tuotantotilanteessa on usein hankalaa, sillä ne vaativat usein korkeampaa matematiikkaa tai ovat vain suuntaa antavia. Ford, GM ja Chrysler ovat kehittäneet alihankkijoilleen GageR&R-testin, joka on erittäin tunnettu ja usein varsin käyttökelpoinen. Siinä esimerkiksi itse mittalaitteen tulee olla sellainen, että tulosten vaihteluväli voidaan jakaa vähintään kymmeneen osaan. Jokainen mittaus tulisi myös tehdä kaksi kertaa, mittaajina eri henkilöt satunnaisessa järjestyksessä, ja on kirjattava muistiin, jotta tulos olisi mahdollisimman luotettava. Vaikka mittalaite olisi automaattinen eikä mittaajalla arvioida olevan mitään vaikutusta sen antamaan tulokseen, olisi silti hyvä käyttää eri mittaajia ja verrata tuloksia keskenään.
Prosessin kehittäminen
Kun on tunnistettu ne muutokset, jotka vaikuttavat tuotoksen laatuun, laaditaan toimenpidesuunnitelma, jonka avulla pyritään kehittämään prosessia. Toimenpidesuunnitelmassa olevat tehtävät toteutetaan, minkä jälkeen varmistetaan että ne vaikuttivat prosessiin oletetulla tavalla.
SPC valmistusprosessin hallinnassa
Usein SPCtä käytetään valmistusprosessin hallintaan. Hallinta aloitetaan tunnistamalla tuotteen laatuun vaikuttavat prosessin parametrit. Hallinnassa on kyettävä tunnistamaan kohteet tai tilanteet, jotka aiheuttavat eniten virhettä, sekä etenkin ne kohteet, joissa virhe aiheuttaa suurimmat kustannukset. Tämä edellyttää prosessien sisäisten kausaliteettien tuntemista.
Patola
Patola on Pohjois-Helsingissä sijaitseva Oulunkylän kaupunginosan osa-alue.
Tilastollinen prosessinohjaus
SPC valmistusprosessin hallinnassa
Jotta nämä suhteet kyettäisiin arvioimaan oikein ja perusteellisesti, on siitä muodostettava tilastollinen malli. Mallin muodostaa funktio f(x), jonka määrittää parametrin x ja sitä vastaavan funktioarvon välisen riippuvuuden. Koska prosessit riippuvuudet ovat tavallisesti erittäin monimutkaisia ja vaikuttavia muuttujia on hyvin paljon, ei täysin kaiken kattavaa mallia kyetä muodostamaan. Tästä syystä mallin laatimista varten tarvitaan todellisia mittaustuloksia, joiden perusteella voidaan laskea prosessin suoriutumisarvot. Mitä paremmin tällainen malli vastaa todellisuutta, sitä helpompi sen avulla on hallita prosessia.
Patola
Patolan osa-alue käsittää virallisesti ne Oulunkylän alueet, jotka sijaitsevat rautatien pohjoispuolella Tuusulanväylän ja Vantaanjoen välissä. Oulunkylän keskusta sijaitsee Patolan alueella. Patolan pohjoisraja Itä-Pakilaan päin kulkee Oulunkylän liikuntapuiston pohjoisreunalla sekä jatkuu Urakkatietä, Yhdyskunnantietä, Rakennusmestarintietä, Solakalliontietä ja Mikkolantietä pitkin puistoalueelle ja Vantaanjokeen. Patolan länsinaapureita ovat Metsälä ja Maunula. Radan eteläpuoliset naapurit ovat Veräjälaakso, Veräjämäki ja Käpylä, koillisessa puolestaan Pukinmäki.
Tilastollinen prosessinohjaus
SPC valmistusprosessin hallinnassa
Keskeinen osa valmistusprosessin hallintaa on valvontakortit. Valvontakorttitekniikan tarkoitus on mitata ja vähentää prosessivaihteluita. Niiden avulla kyetään erottamaan erilaiset vaihtelutyypit: prosessille ominaiset satunnaisvaihtelut, sekä erilaiset häiriöt. Tilanne, jossa saavutettuun tulokseen vaikuttaa ainoastaan satunnaisvaihtelu, on kyseessä tilastollisesti hallittu prosessi. On huomattava, että kaikissa prosesseissa tapahtuu hajontaa, mutta mikäli se tapahtuu toleranssien sisällä, ei se aiheuta esimerkiksi hylkäyksen vaatimia tuotteita.
Patola
Patolan osa-alueen etelälaidalla sijaitsevat Oulunkylän ja Käpylän rautatieasemat. Matkaa Helsingin keskustaan on paikallisjunalla 6–8 kilometriä. Patolassa asuu noin 9 500 asukasta. Työpaikkoja alue tarjoaa 8598 ihmiselle. (1.1.2010)
Tilastollinen prosessinohjaus
SPC tuotteen suunnittelussa
Tuotteen suunnittelulla (tuotekehitys) voidaan vaikuttaa siihen että prosessi ei ole herkkä sen syötteiden vaihteluille, jolloin tuotos on vakaa. Tätä varten täytyy tuntea tuotantoprosessi, valmistustekniikka, sekä koneiden tarkkuus ja hajonta.
Hyötyjä
SPC käytöllä pyritään ennakoimaan prosessin muuttumista hallitsemattomaksi ennen kuin näin käy, jolloin prosessin muuttuminen hallitsemattomaksi voidaan estää. Ennakoinnilla voidaan lyhentää myös reaktioaikaa virhetilanteissa.
Georg Leinberg
Georg Mikael Leinberg (24. heinäkuuta 1865 Helsingin pitäjä – 20. toukokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen säästöpankkimies.
Elämä
Leinbergin vanhemmat olivat professori Karl Gabriel Leinberg ja Hilma Rosaura Thuneberg. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja suoritti seuraavana vuonna kameraalitutkinnon. Vuonna 1896 hänet nimitettiin säästöpankkien tarkastajaksi, 1900 tullihallituksen tilastokonttorin johtajaksi ja 1918 oikeusministeriön tilastokonttorin johtajaksi.
Patola
Patolan alue arkikielessä
Arkikielessä Patola tarkoittaa pienempää asutusaluetta Oulunkylän urheilupuiston vieressä. Alue sijaitsee virallisen Patolan osa-alueen pohjoisosassa Tuusulanväylän ja Käskynhaltijantien välissä. Alueella on kerros- ja pientaloja.
Georg Leinberg
Elämä
Leinberg osallistui Helsingin Suomalaisen Säästöpankin perustamiseen. Hän myös toimi pankin ensimmäisenä kamreerina vuosina 1901–1918.
Patola
Historiaa
Patola (Dammen) on alun perin tarkoittanut Oulunkylän nykyisen keskustan koillispuolella sijaitsevaa asuinaluetta. Alue sijaitsee edelleen Torivoudintien ja Patomäentien välissä. Muistona alkuperäisestä Patolasta on edelleen alueen halki kulkeva Patolantie. Nimensä Patola lienee saanut padosta, joka olisi ollut rautatieaseman kohdalla sijainneen lampimaisen järven ja joen välissä tai joka olisi rakennettu joidenkin joenperkaustöiden yhteydessä.
Georg Leinberg
Elämä
Leinberg toimi Suomen Evankelisluterilaisten seurakuntien paloapuyhdistysten toimitusjohtajana 1902–1925. Hän kuului eräiden muiden valtionkomiteoiden ohella tilastokomiteaan 1903–1915. Leinberg sai esittelijäsihteerin arvonimen vuonna 1921.
Leinbergin puoliso vuodesta 1892 oli Georgina Edwards.
Metal Blade Records
Metal Blade Records on riippumaton levy-yhtiö, jonka perusti Brian Slagel vuonna 1982. Yhtiöllä on toimipisteet Yhdysvalloissa, Saksassa ja Japanissa. Yhdysvalloissa yhtiön jakelijana toimii Sony BMG.
Metal Blade Recordsin artisteja on käynyt Billboardin Top 200 -listalla, mukaan lukien As I Lay Dying, The Black Dahlia Murder, Cannibal Corpse, Fates Warning (ensimmäinen Metal Blade Recordsin yhtye, joka saavutti sijan listalla), GWAR, Slayer ja Unearth. Goo Goo Dolls on ainoa yhtiön artisti, joka on saavuttanut kulta- tai platinalevy statuksen myynnillään.
Dinard
Dinard (, galloksi Dinard) on Ranskan kunta, joka sijaitsee Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen hallintoalueella Luoteis-Ranskassa. Kaupungin rannat ja leuto ilmasto tekevät siitä suositun lomakohteen. Dinard-Pleurtuit-Saint-Malo-lentokenttä sijaitsee Dinardista noin 4 kilometriä etelään. Kaupungissa järjestetään vuosittain lokakuussa brittiläisten elokuvien festivaalit.
Syntymisestä ja häviämisestä
Syntymisestä ja häviämisestä on Aristoteleen kirjoittama fysiikkaa käsittelevä teos. Se kuvaa luonnossa tapahtuvia muutoksia ja niiden luonnetta.
Historia
Syntymisestä ja häviämisestä on Aristoteleen teosten joukossa suhteellisen varhainen. Se liittyy läheisesti teokseen Taivaasta. Aristoteles pyrkii teoksessaan muun muassa esittämään oman fysikaalisen teoriansa vastaukseksi atomistien näkemyksille, joita hän vastusti. Teos on samalla merkittävä lähde atomistien ajatteluun Aristoteleen Metafysiikan ja Fysiikan ohella.
Sisältö
Syntymisestä ja häviämisestä käsittää kaksi kirjaa. Teoksen alussa esitetään kysymys, tulevatko asiat oleviksi syiden kautta, jonkun ensimmäisen aineen kautta, vai syntyykö kaikki puhtaasti muuttumalla. Kysymys perustuu ajatukseen, joka on esitelty Aristoteleen aiemmassa teoksessa Fysiikka. Syntymisen ja häviämisen lisäksi teoksessa käsitellään myös muita liikkeen lajeja, eli kasvua, laadullista muutosta ja siirtymistä paikan suhteen, sekä yleisemmin vaikuttamista ja vaikutuksen kohteena olemista.
Teoksessa esitellään neljä syytä ja neljä alkuainetta (maa, vesi, ilma ja tuli). Aristoteles tarjoaa neljän alkuaineen kautta selityksen asioille, joita atomistit olivat yrittäneet selittää atomien kautta. Aristoteleen mielestä ajatus atomeista oli absurdi. Sen sijaan hän opetti, että neljällä alkuaineella on neljä ominaisuutta: kuuma, kylmä, kuiva ja kostea. Näiden ominaisuuksien muuttuessa jossakin alkuaineessa se voi muuttua miksi tahansa toiseksi alkuaineeksi. Maailmankaikkeus on ikuisessa liikkeessä, jossa alkuaineet muuttuvat toisikseen, aiheuttaen sen minkä havaitsemme aineellisissa asioissa tapahtuvana syntymisenä ja häviämisenä.
John Boorman
John Boorman (s. 18. tammikuuta 1933 Shepperton, Middlesex, Britannia) on brittiläinen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Boormanin tunnetuimpia ohjauksia ovat Syvä joki, Zardoz, Excalibur sekä hänen omiin sodanaikaisiin lapsuuskokemuksiinsa perustuva Odotuksia.
Nuorempana Boorman työskenteli BBC:llä muun muassa dokumenttien ohjaajana. Ystävyys Lee Marvinin kanssa johti 1960-luvun loppupuolella muutamaan ohjaustyöhön Hollywoodissa. Boorman palasi kuitenkin Englantiin ja jatkoi siellä elokuvien tekemistä.
Boormanin elokuvat edustavat useita tyylilajeja, dokumenttia, fiktiota, dekkaria (kuten Tappajan jäljet), sotaelokuvaa, kauhua (kuten Syvä joki) ja scifiä (kuten Zardoz). MGM:n edustajat eivät pitäneet Tappajan jäljet -elokuvan leikkauksesta, mutta yhtiön leikkaaja Margaret Booth kommentoi: ”Te koskette tähän elokuvaan vain minun kuolleen ruumiini yli.” Elokuva säilyi ohjaajan toivomassa muodossa, ja siitä tuli rikoselokuvan klassikko.
Haastattelussa Boorman kertoo, että hänellä on tekeillä keisari Hadrianusta käsittelevä elokuva, ja hänellä on valmiina kolme käsikirjoitusta. Boorman vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla kesäkuussa 2009. Sodankylässä Suomen-ensi-iltansa saaneen elokuvan The Limits of Control ohjaajan Jim Jarmuschin tuotantoyhtiö on saanut Point Blankin kunniaksi nimekseen Point Blank Films.
Boorman asuu Irlannissa. Hän on näyttelijä Charley Boormanin isä.
Charles Galton Darwin
Charles Galton Darwin (18. joulukuuta 1887 – 31. joulukuuta 1962) oli englantilainen fyysikko, joka toimi National Physical Laboratoryn johtajana toisen maailmansodan aikana. Hän oli matemaatikko George Howard Darwinin poika ja Charles Darwinin pojanpoika.