cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Malcolm Dunkley
Malcolm Dunkley (12. heinäkuuta 1961 Wolverhampton, Englanti – 24. syyskuuta 2005 Englanti ) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän edusti Rovaniemen Palloseuraa vuosina 1988–1990, pelaten kolmen kauden aikana yhteensä 75 ottelua SM-sarjassa ja Veikkausliigassa. Dunkley kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Englannissa syyskuussa 2005.
700-luku
700-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 700–799.
Krista Niiranen
Krista Niiranen (s. 10. marraskuuta 1993) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Liperin Hiihtoseuraa.
Niiranen hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 10. maaliskuuta 2013 Lahdessa ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 65:s. Niirasen paras saavutus maailmancupissa on 49. sija samassa paikassa ja samalla matkalla 8. maaliskuuta 2015.
Niiranen kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013, jossa hän oli mukana kahdeksannelle sijalle tulleessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Niiranen oli parhaimmillaan 15:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Universiadeissa 2013 Niiranen oli parhaimmillaan viides perinteisen hiihtotavan sprintissä.
SM-kilpailuissa Niirasen paras henkilökohtainen sijoitus on kahdeksas perinteisen hiihtotavan sprintissä Jämillä 2015.
Suunnistuksessa Niiranen edustaa Kalevan Rastia.
Niiranen opiskelee Lapin yliopistossa oikeustiedettä.
Forever Young
Forever Young voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Jollet rakasta
Jollet rakasta on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Suvi Isotalon esikoisalbumi vuodelta 2010. Levy-yhtiö on Sound Of Finland Oy.
Albumin on tuottanut Matti Johannes Koivu. Äänittäjinä ovat toimineet Jarno Alho ja Marko Myöhänen (Kallio-Kuninkala), Koivu (TeeSpot) sekä Timo Kämäräinen (Siba Pitäjänmäki).
Miksauksen on tehnyt Juha Heininen HIP Studioilla ja masteroinnin Svante Forsbäck Chartmakersin studioilla.
CD-levyn mukana on 12-sivuinen vihkonen, jossa on laulujen sanat sekä kuusi valokuvaa artistista. Kuvat on ottanut Marjaana Veikkanen paitsi yhden kuvan Nauska. Kansitaiteilija on Ilja Karsikas. CD-levyjä on valmistanut CD Data-Mate.
Kiitoksissa on mainittu lähimpien ja tässä muualla mainitsemattomien lisäksi Essi Hirvonen, Jiri Kuronen, Petri Juutilainen, Jukka Huikari, Teemu Vilmunen, Tuomas Ilmavirta, Marjo Koivu, Kari Koivu, Aija Puurtinen, Mikko Meriläinen ja Merja Uusivirta.
Kappaleet
Kappaleiden luettelotunnukset ovat muotoa FISOF09000XX, missä XX saa arvot 43, 34, 35, 41, 38, 39, 40, 36, 37 ja 42.
Muusikot
Jousisovitusten tekijä on Suvi Isotalo ja kappaleiden #4 ja #8 osalta hänen lisäkseen myös Timo Kämäräinen.
Dora Wahlroos
Anna Dorothée (Dora) Wahlroos (19. joulukuuta 1870 Pori – 21. maaliskuuta 1947 Kauniainen) oli Suomen taiteen kultakauden vähemmän tunnettu mutta lahjakas ja vasta 2000-luvulla arvonnousun osakseen saanut taidemaalari. Wahlroos eli aikana, jolloin miehet hallitsivat taidemaailmaa eikä nainen ollut arvostettu taiteilijana ja taidekoulutkin olivat naisilta suljettuja. Naisasialiike oli vasta nostamassa päätään.
Wahlroosin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Johan Henrik Wahlroos ja Dorothée Augusta Henriette o.s. Fehn. Hän asui Turussa ja aikuisiässä Kauniaisissa. Hän oli kaksi vuotta kihloissa kuvanveistäjä Emil Wikströmin kanssa.
Elämänvaiheita
Wahlroos sai koulutuksensa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1886–1889, Victor Westerholmin johdolla 1889–1890, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä 1890–1891, Hermann Groeberin johdolla Münchenissä Saksassa 1911 ja myös Pariisissa. Hän opetteli maisemamaalausta Ahvenanmaalla Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa ja teki useita opintomatkoja Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Hän oli kihloissa kuvanveistäjä Emil Wikströmin kanssa ja tutustui näin nuorsuomalaisiin. Ahvenanmaalla hän vietti kesät 1889 ja 1890 tutustuen suomalais-ruotsalaiseen taiteilijayhteisöön ja maisemamaalaamiseen.
Wahlroos osallistui Suomen Taiteilijoiden ensimmäiseen näyttelyyn, ensimmäiseen kahdella ja seuraavaan seitsemällä työllä. Kun kihlaus purkautui, samalla katkesi yhteys Nuori Suomi -ryhmään. Wikström avioitui Wahlroosin ystävän Alice Högströmin kanssa 1895, mutta naisten ystävyys säilyi. Dora Wahlroos oli aluksi jopa suositumpi kuin Helene Schjerfbeck, mutta vuosien aikana hänet unohdettiin, koska häntä pidettiin vanhanaikaisena, sillä hänen työnsä olivat realistisempia kuin silloin muodissa olleet suuntaukset. Wahlroos oli hyvin tuottelias muotokuvamaalari. Hän on maalannut noin sata muotokuvaa. Vaikka suosio laski, hän tuli tilausmuotokuvilla hyvin toimeen ja pystyi hankkimaan naimattomien sisariensa kanssa 1921 Kauniaisista huvilan, Villa Gernheimin, jossa hän maalaamisen ohella harrasti sisustamista ja puutarhanhoitoa.
Wahlroosin julkisia töitä on Myrskylän kirkon vuorisaarna-aiheinen alttaritaulu (1896). Hän maalasi muotokuvia, nais- ja alastonkuvia, maisemia, kansankuvauksia ja omakuvia. Wahlroosin tuotanto oli parhaimmillaan uran alkupuolella, jolloin hänet palkittiin dukaattipalkinnolla. Hän elätti myöhemmin itsensä ja sisarensa muotokuvien tekemisellä, eikä muunlaiselle maalaamiselle jäänyt aikaa. Vanhuuden omakuva vuodelta 1943 kuitenkin kertoo hänen olleen uskollinen nuoruuden ihanteille.
Wahlroosin 50-vuotisen elämäntyön näyttely oli 2008 Turun ja Hämeenlinnan taidemuseoissa.
Yksityiselämä
Wahlroosilla oli vuonna 1900 Italiassa kolme viikkoa kestänyt rakkaussuhde hänen ystävättärensä ja kollegansa, taidemaalari Elin Danielson-Gambogin aviomiehen Raffaello Gambogin kanssa, mikä johti sekä ystävättärien välien katkeamiseen, että avioparin suhteen huononemiseen.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – naisten kahdeksikko
Naisten soudun kahdeksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–30. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 7 venettä.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 7 venettä. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin viisi maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa.
20 kilometrin kävely olympialaisissa
20 kilometrin kävely on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1956 olympialaisista lähtien. Naisten 20 km kävelymatka on ollut olympiaohjelmassa vuoden 2000 kisoista lähtien. Menestynein 20 km kävelyn olympiaurheilija on Neuvostoliittoa edustanut Vladimir Golubnitši, joka on voittanut kaksi olympiakultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Pasi Palmulehto
Pasi Petteri Palmulehto (s. 4. marraskuuta 1980 Turku) on Piraattipuolueen entinen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja.
Palmulehto oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa ja sai 1 074 ääntä, eniten kaikista Piraattipuolueen ehdokkaista, muttei tullut valituksi. Palmulehdon saama äänimäärä oli suurin eduskunnan ulkopuolelle jääneiden puolueiden ja valitsijamiesyhdistysten ehdokkaista.
Palmulehto asuu Hollolassa vaimonsa ja neljän lapsen kanssa. Hän on ammatiltaan järjestelmäasiantuntija. Palmulehto on kirjoittanut artikkelin tekijänoikeuksia käsittelevään teokseen Piraatti vai kirjailija? (Avain, 2011).
Kula Shaker
right|thumb|225px|Kula Shaker vuonna 2007. Kula Shaker on englantilainen psykedeelistä rockia soittava yhtye, jonka perusti lontoolainen Crispian Mills. Se oli suosionsa huipulla brittipopin aikakaudella 1990-luvulla. Yhtye käyttää monissa kappaleissaan perinteisiä intialaisia soittimia, kuten sitaria ja tablaa. Kula Shaker perustettiin vuonna 1995, ja se on julkaissut neljä albumia. Debyyttialbumi K saavutti ensimmäisen sijan Britannian albumilistalla. Yhtye hajosi vuonna 1999 mutta palasi yhteen vuonna 2004. Kula Shakerin viimeisin albumi, K 2.0, julkaistiin vuonna 2016.
Andrea Julin
Andrea Julin (s. 4. huhtikuuta 1994) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti IF Minkeniä.
Julin oli mukana MM-kilpailuissa 2017. Hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 40:s.
Julin hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 9. maaliskuuta 2013 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 46:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä 26. marraskuuta 2016.
Skandinavia Cupissa Julin on ollut parhaimmillaan 14:s Otepäässä vapaan hiihtotavan sprintissä 11. maaliskuuta 2016.
Julin kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 ja Val di Fiemmessä 2014, joissa hänen paras saavutuksensa oli 23. sija perinteisen hiihtotavan sprintissä 2013.
SM-kilpailuissa Julinin paras henkilökohtainen sijoitus on kuudes perinteisen hiihtotavan sprintissä Jämillä 2015.
Julin on kilpaillut myös keskipitkän matkan juoksussa. Hän saavutti viestijuoksun SM-kultaa IF Nykarlebynejdenin joukkueessa 4 × 800 metrin matkalla Pedersöressä 2010 yhdessä Heidi Erikssonin, Sandra Erikssonin ja Zenitha Erikssonin kanssa.
500-luku
500-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 500–599.
Avosetti
Avosetti (Recurvirostra avosetta) on mustavalkoinen kahlaajalintu.
Koko ja ulkonäkö
Avosetti on helppo tunnistaa ylöspäin kaartuvasta nokastaan, joka on kätevä kun se siilailee pohjasorasta vesihyönteisiä ja muita pikkumönkijöitä heilutellen päätään edestakaisin (tämä liike on paras tuntomerkki jos lintua katsoo etäältä). Jalat ovat pitkät ja sinertävät, höyhenpeite aikuisella linnulla musta päälaelta ja selkäkuvioista, muualta hohtavan valkea. Nuorilla yksilöillä värien kontrasti ei ole yhtä voimakas, vaan niiden mustat osat ovat ruskeampia ja valkoiset harmaampia kuin täysikasvuisilla yksilöillä.
Koko Avosetti on 43­­­­­–48 cm pitkä pyrstöstä nokkaan, siipien kärkiväli voi olla 73 cm. Lintu painaa 300–400 g.
Ääni Avosetin huuto on äänekäs plytt-plytt
Levinneisyys
Avosetti on muuttolintu, joka pesii Euroopassa ja Länsi- ja Keski-Aasiassa, ja viettää talven Afrikassa tai Etelä-Aasiassa. Avosetti ei ole tyypillisesti pesinyt Suomessa, mutta keväällä 2021 havaittiin Hailuodossa pesivä pari. Vuosittain tavataan muuttoaikoina muutamia tai muutamia kymmeniä yksilöitä lähinnä etelärannikolla ja ulkosaaristossa. Suomea lähinnä niitä pesii Virossa.
Elinympäristö
Avosetti viihtyy matalilla, hiukan mutaisilla rannoilla.
Lisääntyminen
Avosetin pesä on avoimella paikalla usein toisten avosettien tai muiden kahlaajien kanssa. Se on kasveista koottu kasa, johon lintu pyöräyttää 3 tai 4 vaaleaa, tummatäpläistä munaa. Molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 24 vuorokautta.
Ravinto
Avosetti syö vesihyönteisiä ja muita vedessä ja mudassa eläviä selkärangattomia.
Delhin metro
undefined Delhin Metro ( Dillī Meṭro) on metrojärjestelmä, joka toimii Delhin, Gurgaonin ja Noidan kaupunkien alueilla Pohjois-Intiassa. Järjestelmä koostuu kuudesta metrolinjasta, jotka ovat kokonaispituudeltaan 125,67 kilometriä. Metroasemia on 142, joista 35 maanalaisia. Järjestelmässä on korotettuja, maan pinnalla kulkevia sekä maanalaisia ratoja. Järjestelmässä on sekä normaaliraideleveyksisiä että myös leveämpiä raideleveyksisiä raiteita. Metroa käytti noin 1,15 miljoonaa ihmistä päivittäin vuoden 2010 alkupuoliskolla.
Historia
Intian ensimmäisen metrojärjestelmän, Kalkutan metron, rakentaminen ei sujunut ongelmitta viivästyksien ja budjetin suuren ylityksen takia, jotka johtuivat osittain politisoitumisesta, teknisistä ongelmista ja byrokratiasta. Kokemusten myötä rakennuttaja ja liikennöitsijä Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (DMRC) sai valtuudet päättää urakkatarjouksista, menojen seurauksesta ja työntekijöiden palkkaamisesta. Seurauksena rakentaminen sujui tasaisemmin, lukuun ottamatta erimielisyyksiä järjestelmän raideleveydestä. DMRC piti normaaliraideleveyttä, 1 435 mm, parempana vaihtoehtona mutta Intian rautatieministeriö pakotti järjestelmän ottavan käyttöön Intian oman leveän raideleveysstandardin, eli 1 676 mm. Rakennustyöt alkoivat 1. lokakuuta 1998.
Atal Bihari Vajpayee, silloinen Intian pääministeri, vihki ensimmäisen metrolinjan käyttöön 24. joulukuuta 2002. Ensimmäinen rakennusvaihe valmistui vuonna 2006 pysyen budjetissaan ja melkein kolme vuotta edellä aikataulusta.
Verkosto
Metroverkostoa rakennetaan vaiheissa, joista ensimmäinen valmistui 27. lokakuuta 2006. Kolmas (112 km) ja neljäs (108,5 km) vaihe valmistuu vuosina 2015 ja 2021 tässä järjestyksessä. Järjestelmä on neljännen vaiheen valmistuttua 413 kilometrin pituinen.
Nykyiset linjat
Vuonna 2013 metrosta on valmiina vaiheet I ja II, eli kuusi linjaa joiden varrella on 142 metroasemaa. Raideverkon kokonaispituus on 190 km. Vaiheet III ja IV valmistuvat 2015 ja 2021.
Luksusowa
thumb|Luksusowa Luksusowa on perunoista valmistettu, kolmesti tislattu puolalainen votka. Sen alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Votkasta on valmistettu myös muita versioita, kuten vahvempaa (50 t-%) Luksusowa Blackia.
Luksusowa tuli myyntiin ensi kertaa vuonna 1928. Votkan omistaa nykyisin Pernod Ricard.
Pekka Koskenkylä
Pekka Mikael Koskenkylä (s. 30. lokakuuta 1937 Somero) on suomalainen yrittäjä, veneveistämö Nautorin perustaja. Hän on valmistunut Uppsalan yliopistosta filosofian maisteriksi.
Koskenkylä perusti Nautorin 1966 rakennettuaan sitä ennen itselleen yhden veneen appensa autotallissa. Yrityksen maineikas vene oli Swan 65. Myöhemmin Koskenkylä perusti autovuokraamoyritys Avisin pääjohtajan Joe Vittorian kanssa Thaimaahan yrityksen Concorde Yachts Ltd., jossa valmistettiin Mirabella-veneitä, Ne ovat 40 metrin pituisia lujitemuovisia sluuppeja (yksimastoinen purjealus) ja ne olivat valmistuessaan maailman suurimmat sarjavalmisteiset purjeveneet.
Pekka Koskenkylän isä oli somerolainen pappi Kaarlo Valdemar Napoleon (Leo) Koskenkylä, joka myöhemmin valmistui juristiksi. Lapsuutensa hän vietti Kuusankoskella. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli pietarsaarelaissyntyinen Barbro Koskenkylä, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Hänen toinen puolisonsa on toimittaja Pirkko Koskenkylä. Pariskunta asuu Ranskan Provencessa, jonne he ovat rakentaneet talon.
Aitosiipat
Aitosiipat (Myotis) on siippojen heimoon kuuluva lepakkosuku.
Lajit
Aitosiippojen suvussa on hyvin paljon lajeja ja monien lajien luokittelu on vakiintumatonta. Seuraava luettelo perustuu Mammal Species of the World -teoksen tietoihin.
Puistokoulu
pienoiskuva|Liisanpuiston koulutalo Puistokoulu on vuonna 2013 perustettu Tampereella sijaitseva erityiskoulu, joka toimii neljässä koulurakennuksessa: Kalevanpuiston koulutalossa Kalevanharjulla, Koivikkopuiston koulutalossa Kaupissa, Saukonpuiston koulutalossa Kalevassa ja Varsapuiston koulutalossa Takahuhdissa. Koulu perustettiin elokuussa 2013 yhdistämällä hallinnollisesti Liisanpuiston ja Kalevanpuiston koulut.
CHH Txuri Urdin
CH Txuri Urdin on espanjalainen jääkiekkoseura. Se tulee San Sebastiánin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1972 ja se pelaa maan pääsarjatasolla Superligassa.
Vesa Punkari
Vesa Punkari (s. 23. joulukuuta 1976) on salibandyn maailmanmestari ja entinen suomalainen salibandyn huippupelaaja.
Pelaajaura Suomessa
Vesa Punkari pelasi Suomen salibandyliigassa yhteensä yhdeksän kautta, 188 runkosarjan ottelua sekä 55 Playoff ottelua. Salibandyliigassa hän on edustanut kausina 1995-1998 ja 2003-2006 Tamperelaista Gunnersia sekä kausina 2008-2011 Tamperelaista Classicia. Kaudet 1998-2003 Punkari pelasi Ruotsin pääsarjassa (SSL) ja kaudet 2006-2008 Sveitsin pääsarjassa (NLA). Punkari aateloitiin Salibandyliigan Legenda-pelaajaksi vuonna 2016.
Pelaajatilastot
Kansainvälinen pelaajaura
Kaudet 1998-2003 Punkari pelasi Ruotsissa Karlstadissa, Finspångissa sekä Tukholmalaisessa Balrog Oilersissa. Ruotsin pääsarjassa yhteensä 105 runkosarjan ottelua ja 26 Playoff ottelua pelanneen suomalaisen saavutuksina on hopeaa finaaleista Balrogin kanssa v. 2002 sekä kaksi pronssia. Kaudet 2006-2008 hän pelasi Sveitsin pääsarjassa (NLA) yhteensä 35 runkosarjan ottelua ja 16 Playoff ottelua edustaen, Bernin Kantonin joukkuetta SV Wiler-Ersigeniä, jonka riveissä voitti kaksi peräkkäistä mestaruutta. Kaudella 2007 Punkari pelasi Wiler-Ersigenin paidassa salibandyn Euroopan Cupissa jossa hänet valittiin turnauksen Allstars puolustajaksi.
Maajoukkueura
Maajoukkueurallaan Punkari edusti Suomea yhteensä 105 maaottelussa ja 7 MM-kisoissa. Hän voitti Suomen paidassa maailmanmestaruuden vuonna 2008 Prahassa, Tšekin MM-kisoissa ja on lisäksi saavuttanut 4 MM-hopeaa ja 2 MM-pronssia. MM-kisojen Allstars puolustajaksi Punkari valittiin Norjan kisoissa vuonna 2000. Kansainvälisissä maaotteluissa hän on tehnyt 38 maalia ja antanut 24 maaliin johtanutta syöttöä eli yhteensä 62 pistettä.
Tehlitsänjärvi
Tehlitsänjärvi on järvi Venäjällä Leningradin alueen Lomonosovin piirissä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängön metsä- ja suoalueella. Järven pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 28,9 neliökilometriä. Venäjän vesistörekisterin mukaan Tehlitsänjärvi laskee Suomenlahden Kaprionlahteen Vornaisienjoen kautta.
Järvi on saanut nimensä sen eteläpuolella sijaitsevasta Tehlitsän (ven. Теглицы, Teglitsy) entisestä inkeroiskylästä.
Aiheesta muualla
59.68472°N, 29.23556°W
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut fantasiaelokuva, joka perustuu J. K. Rowlingin samannimiseen romaaniin. Se on Harry Potter -elokuvasarjan seitsemäs osa ja kattaa kirjan 23 ensimmäistä lukua. Sen on ohjannut David Yates ja käsikirjoittanut Steve Kloves. Elokuvan tuotti Rowling yhdessä David Heymanin ja David Barronin kanssa. Seitsemäs osa seuraa Harry Potteria ja tämän tehtävää löytää ja tuhota lordi Voldemortin hirnyrkit. Elokuvan pääosissa esiintyvät Daniel Radcliffe, joka näyttelee Harry Potteria, Rupert Grint (Ron Weasley) sekä Emma Watson (Hermione Granger). Muita keskeisiä rooleja elokuvassa esittävät Ralph Fiennes, Helena Bonham Carter ja Alan Rickman.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 19. helmikuuta 2009 ja päättyivät 12. kesäkuuta 2010. Se kuvattiin samanaikaisesti elokuvan toisen osan kanssa. Elokuva julkaistiin Suomessa 17. marraskuuta 2010 ja maailmanlaajuisesti 19. marraskuuta 2010. Elokuvasarjan kahdeksas ja viimeinen elokuva Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 sai ensi-iltansa heinäkuussa 2011.
Juoni
Taikaministeri Rufus Rymistyir (Bill Nighy) puhuu taikamaailman medialle ja vakuuttaa, että taikaministeriö pysyy vahvana, vaikka lordi Voldemort (Ralph Fiennes) on saanut yhä enemmän valtaa taika- ja jästimaailmassa. Severus Kalkaros (Alan Rickman) saapuu Malfoyn kartanoon ilmoittamaan lordi Voldemortille ja tämän kuolonsyöjille, että Harry (Daniel Radcliffe) aiotaan siirtää pois Likusteritie 4:stä. Voldemort ottaa Lucius Malfoyn (Jason Isaacs) taikasauvan itselleen, sillä hän ei voi käyttää omaa sauvaansa Harryä vastaan.
Sillä välin Feeniksin kilta saapuu Likusteritielle ja saattaa Harryn turvaan käyttäen monijuomalientä luodakseen kuusi vale-Harryä. Lentäessään kohti Kotikoloa he saavat kimppuunsa kuolonsyöjiä, ja Villisilmä Vauhkomieli (Brendan Gleeson) ja Hedwig kuolevat taistelussa. Voldemort yrittää tappaa Harryn Malfoyn sauvalla mutta epäonnistuu. Kotikolossa Harry saa näyn Ollivanderista (John Hurt). Voldemortin mukaan sauvantekijä valehteli hänelle kertoessaan, että Harryn saattaisi tappaa ainoastaan jonkun toisen sauvalla.
Eetu Heino
thumb|Eetu Heino Suomen-mestaruuskilpailuissa 2014. thumb|Eetu Heino Tšekin kansainvälisissä mestaruuskilpailuissa 2011. Eetu Antti Oskari Heino (s. 5. syyskuuta 1988) on suomalainen sulkapalloilija. Hän edustaa ESB:tä.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Juoni
Rymistyir saapuu Kotikoloon ja jakaa Albus Dumbledoren testamentin mukaisesti esineitä Ronille (Rupert Grint), Hermionelle (Emma Watson) ja Harrylle. Ron saa Dumbledoren pimeyttimen, Hermione Siuntio Silosäkeen tarinat -nimisen satukirjan ja Harry puolestaan kultaisen siepin. Paljastuu, että Harryn oli määrä saada myös Godrick Rohkelikon miekka, mutta Rymistyirin mukaan miekka on tärkeä historiallinen esine, eikä sitä näin ollen voi antaa kenellekään. Lisäksi miekka oli kadonnut.
Myöhemmin Bill Weasleyn ja Fleur Delacourin (Domhnall Gleeson ja Clémence Poésy) häät keskeytyvät, kun kuolonsyöjät hyökkäävät häävieraiden kimppuun. Kuolonsyöjät ovat vallanneet taikaministeriön ja käyttävät sen valtaa hyväkseen vainotakseen jästisyntyisiä noitia ja velhoja. Ron, Hermione ja Harry kaikkoontuvat Lontooseen ja löytävät turvapaikan Kalmanhanaukio 12:sta. Siellä he saavat selville, että medaljongin muotoisen väärän hirnyrkin ”R. A. M.” tarkoittaa Regulus Arcturus Mustaa, Siriuksen pikkuveljeä.
Eetu Heino
Heinon paras sijoitus sulkapallon maailmanlistalla on kaksinpelissä 69:s. Hän kuuluu Rion kesäolympialaisiin 2016 tähtäävään valmennusjoukkueeseen.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Juoni
Mustan perheen kotitontulta Oljolta (äänenä Simon McBurney) he kuulevat, että Mundungus Fletcher (Andy Linden) on varastanut oikean medaljongin. Oljo ja Dobby (äänenä Toby Jones) ottavat Fletcherin kiinni, ja tämä paljastaa medaljongin olevan Dolores Pimennon (Imelda Staunton) hallussa. Monijuomaliemen avulla naamioituneet Harry, Ron ja Hermione soluttautuvat taikaministeriöön, onnistuvat saamaan medaljongin haltuunsa ja pakenevat metsiin.
Eetu Heino
Lokakuussa 2010 Heino selvisi Yonex Belgian International -turnauksen välieriin, jossa hän hävisi turnauksen ykkössijoitetulle Marc Zwieblerille. Seuraavan vuoden toukokuussa hän selvisi välieriin Slovenia International -turnauksessa, mutta hävisi toiseksi sijoitetulle Hsu Jenhaolle. Sulkapallon EM-kilpailuissa 2012 Heino putosi kolmannella kierroksella hävittyään toiseksi sijoitetulle Jan Ø. Jørgensenille. Tammikuussa 2013 Yonex Estonian International -turnauksessa hän voitti välierissä ykkössijoitetun Raul Mustin, mutta hävisi loppuottelun Kento Momotalle. Baselissa 2014 Heino kuului Suomen ensimmäisen aikuisten joukkuekilpailun arvokisamitalin, EM-pronssin, voittaneeseen joukkueeseen.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Juoni
Kolmikko ei pysty tuhoamaan hirnykkiä, joten he pitävät medaljonkia kaulassa vuorotellen heikentääkseen sen aiheuttamaa psyykkistä negatiivisuutta. Harry saa näyn, jossa Voldemort kuulustelee Gregorovitchiä (Rade Šerbedžija), kuuluisaa sauvantekijää, joka väittää, että kerran eräs teinipoika (Jamie Campbell Bower) varasti hänen kaupastaan legendaarisen seljasauvan. Voldemort alkaa etsiä varasta.
Kun on Ronin vuoro pitää medaljongia, hän alkaa harhaluuloisesti kuvitella, että Harry ja Hermione ovat lähentymässä toisiaan. Niinpä Ron hylkää heidät. Harry ja Hermione käyvät Godrickin notkossa, jossa he etsivät Bathilda Bagshotia (Hazel Douglas). Historioitsija Bagshotilla saattaa olla hallussaan Godrickin miekka, joka kykenee kenties tuhoamaan hirnyrkit. Harry ja Hermione joutuvat kuitenkin Voldemortin käärmeen Naginin hyökkäyksen kohteeksi, ja he pääsevät hädin tuskin pakoon. Hermione tunnistaa Harryn näyssä esiintyneen salaperäisen varkaan Gellert Grindelwaldiksi.
Illan koittaessa Harry näkee naarashirven muotoisen suojeliuksen ja seuraa sitä jäätyneelle lammelle. Sieltä hän löytää Godricin miekan, joka on lammen pohjassa jään alla. Medaljonki kaulassaan Harry menee veteen hakemaan miekkaa. Medaljonki yrittää hukuttaa hänet, mutta Ron saapuu paikalle juuri ajoissa ja pelastaa Harryn. Ron kamppailee tuhotakseen medaljongin ja päihittää lopulta sen voimat iskien sitä Godrickin miekalla.
Kolmikko vierailee Ksenofilius Lovekivan (Rhys Ifans) luona saadakseen selville, mitä heidän eräs useita kertoja näkemänsä symboli tarkoittaa. He kuulevat, että symboli edustaa kuoleman varjeluksia: seljasauvaa, elpymyskiveä ja näkymättömyysviittaa. Lovekiva ilmiantaa heidät kuolonsyöjille voidakseen pelastaa siepatun tyttärensä. Seuranneessa kaaoksessa Harry näkee näyn, jossa Grindelwald (Michael Byrne) kertoo Voldemortille, että seljasauva on Dumbledoren haudassa.
Ron, Harry ja Hermione joutuvat vangeiksi, heidät viedään Malfoyn kartanoon, ja Bellatrix Lestrange (Helena Bonham Carter) sulkee Harryn ja Ronin viinikellariin. Kellarista he löytävät Lunan (Evanna Lynch), Ollivanderin ja Lujahaka-nimisen maahisen (Warwick Davis). Bellatrix kiduttaa Hermionea saadakseen tietää, mistä he löysivät Godrickin miekan, jonka olisi pitänyt olla Bellatrixin holvissa Irvetassa. Kun Dobby ilmiintyy viinikellariin pelastamaan vangit, Harry taistelee Dracon kanssa ja päihittää hänet. Lyhyen taistelun jälkeen Harry ja kumppanit pakenevat, mutta sen aikana Bellatrix tappaa Dobbyn. Viimeiseksi nähdään, miten Voldemort murtautuu Dumbledoren hautaan ja varastaa seljasauvan.
Näyttelijät
thumb|250px|Kulissien takana [[Daniel Radcliffe (Harry Potter), Domhnall Gleeson (Bill Weasley) ja Evanna Lynch (Luna Lovekiva) maaliskuussa 2010.]] 250px|thumb|[[Emma Watson (Hermione Granger) maaliskuussa 2010 kuvaamassa kohtausta, jossa Dobby haudataan.]]
Kehitys
Idea viimeisen Potter-kirjan jakamisesta kahteen osaan tuli aikaisemmasta ajatuksesta jakaa Harry Potter ja liekehtivä pikari osiin vuonna 2004. Kuoleman varjelusten molemmat osat kuvattiin samanaikaisesti ja elokuvaa käsiteltiin kuin se olisi ollut yksi elokuva. Idea kirjan jakamisesta oli mainittu jo vuonna 2007, mutta se otettiin vakavasti vasta kun tuottaja David Heyman pääsi keskustelemaan käsikirjoittaja Steve Klovesin kanssa vuosien 2007–2008 käsikirjoittajalakon jälkeen ja kun Heyman sai Rowlingin suostumuksen. Kloves alkoi työstää 2. osan käsikirjoitusta huhtikuussa 2009.
Eroticline-palkinto
thumb|220px|Vuoden 2006 Eroticline-palkintojen voittajia Eroticline-palkinto (, myös eLine Award) on kansainvälisen aikuisviihdealan erotiikan ammattimessujen, Berliinin Venus-festivaalien (Venus Berlin) osana jaettava vuotuinen pornoelokuva-alan palkinto. Palkintoa on jaettu vuodesta 2005. Palkintokategorioita on yli 20. Palkinto on vuoteen 2004 asti jaettujen Venus-palkintojen seuraaja.
The Plague Within
The Plague Within on brittiläisen goottirockyhtye Paradise Lostin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2015. Yhtye tekee paluun alkuaikojen doom metal -sävyihin, mm. Nick Holmesin laulutyyli on osittain murinaa, ja kappaleet sisältävät death metal -vivahteita.
Sulforidatsiini
Sulforidatsiini (lääkenimiä: Imagotan, Psychoson, Inofal) on eräs tyypillinen antipsykootti, jolle likeistä sukua ovat tioridatsiini ja mesoridatsiini. Se on neuroleptinen lääkeaine, ja vaikuttaa hillitsevästi psykoottisiin tiloihin sekä maniaan. Lääke ei ilmeisesti ole ollut käytössä Suomessa aktiivisti.
The Plague Within
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Kehitys
Ennen kuin David Yates oli virallisesti valittu ohjaamaan elokuvan, muutkin olivat kiinnostuneita ohjaajan paikasta. Harry Potter ja Azkabanin vanki -elokuvan ohjannut Alfonso Cuarón sanoi, että olisi kiinnostunut palaamaan ohjaajaksi. Guillermo del Toro, joka ei ollut kiinnostunut ohjaamaan Azkabanin vankia, ilmaisi olevansa kiinnostunut ohjaamaan Kuoleman varjelukset, mutta hän valmisteli samalla Hobitti-elokuvia eikä hänellä ollut aikaa muille projekteille.
Sulforidatsiini
Sulforidatsiini on myös tioridatsiinin metaboliitti, eli aineenvaihdunnan tuote. Tällä nimenomaisella lääkeaineella on tunnettu haittavaikutuksia, ne ovat samansuuntaiset kuten muillakin ensimmäisen polven neuroleptisillä lääkeaineilla.
Sulforidatsiinin kemiallinen kaava on C21H26N2O2S2, moolimassa 402,573 g/mol ja CAS-numero 14759-06-9.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Tausta
Harry Potter ja kuoleman varjelukset on viimeinen, kaksiosainen elokuva Harry Potter -elokuvasarjassa. Kaikki elokuvat perustuvat J. K. Rowlingin luomaan Harry Potter -kirjasarjaan. Ensimmäinen elokuva, Viisasten kivi, valmistui vuonna 2001 ja elokuvasarjan suosion myötä osien teko jatkui aina vuoteen 2011, jolloin Kuoleman varjelusten toinen osa sai ensi-iltansa. Muita sarjaan kuuluvia ovat elokuvat Salaisuuksien kammio (2002), Azkabanin vanki (2004), Liekehtivä pikari (2005), Feeniksin kilta (2007) ja Puoliverinen prinssi (2009).
Myös kirjasarja on saanut maailmanlaajuisen suosion: sarjan ensimmäistä, toista ja kolmatta osaa oli vuoteen 2005 mennessä myyty 27,6 miljoonaa kappaletta. Rowling olikin ensimmäinen romaanikirjailija, jolla oli New York Timesin bestseller-listalla neljän eniten myydyn joukossa kolme teosta 16 viikon ajan. Neljännestä ja viidennestä kirjasta oli molemmista otettu siihen mennessä suurimmat kirjojen ensipainokset: Liekehtivästä pikarista 4,8 miljoonaa (3,8 miljoonaa Yhdysvaltoihin, loput Britanniaan) ja Feeniksin killasta 8,5 miljoonaa kappaletta. Esimerkiksi Liekehtivän pikarin painosmäärä oli 40 kertaa enemmän kuin bestseller-listoilla yleensä olevista otetaan, ja sitä oli varattu etukäteen 5,3 miljoonaa kappaletta. Se olikin myös nopeimmin myyty kirja: muutama päivä ilmestymisensä jälkeen 3,8 miljoonan kappaleen painoksesta oli myyty kolme miljoonaa kappaletta.
Kuvaukset
thumb|250px|Simpukkamökin lavaste. Elokuvaa alettiin työstää 26. tammikuuta 2009, kun taas kuvaukset alkoivat 19. helmikuuta 2009 Leavesden Studiolla, missä kaikki aikaisemmat elokuvatkin on kuvattu. Viimeinen kuvattava kohtaus oli ensimmäisestä osasta, jossa kolmikko pakenee ministeriöstä. Kuvaukset päättyivät 12. kesäkuuta 2010. Molemmat osat kuvasi portugalilainen Eduardo Serra. Daniel Radcliffen sijaisnäyttelijä David Holmes loukkaantui vakavasti elokuvan ensimmäisen osan kuvauksissa Leavesden Studiossa. Hänen tarkoituksenaan oli lentää ilman halki räjähdyksen seurauksena, mutta hän putosi maahan. Simpukkamökin lavasteet rakennettiin Freshwaterin rannalle Pembrokeshireen, Walesiin. Kohtaukset simpukkamökissä kuvattiin 11.–15. toukokuuta 2009.
Musiikki
John Williams, joka on säveltänyt musiikin kolmeen ensimmäiseen Potter-elokuvaan, ilmoitti kiinnostuneensa musiikin säveltämisestä Kuoleman varjeluksiin. Ohjaaja David Yates kertoi, että hän halusi Williamsin työstämään elokuvan toista osaa, mutta Williamsin aikataulu ei sopinut Yatesille. Lopulta säveltäjäksi valittiin ranskalainen Alexandre Desplat.
Soundtrack
Ensimmäisen osan soundtrack julkaistiin 16. marraskuuta 2010.
Markkinointi
Ensimmäinen osa elokuvasta suunniteltiin julkaistavan myös kolmiulotteisena versiona normaalin version lisäksi, mutta 3D-version julkaisu jouduttiin perumaan aikataulusyistä. Elokuvan ensimmäinen kuva julkaistiin 1. joulukuuta 2009, jossa nähtiin Harry, Ron ja Hermione Lontoon kaduilla. Joulukuussa julkaistiin myös lyhyt kooste elokuvan tapahtumista. Elokuvan ensimmäinen täysimittainen traileri julkaistiin 28. kesäkuuta.
Vastaanotto
Avausviikonloppunaan Kuoleman varjelukset, osa 1 tuotti 125 miljoonan dollaria (n. 101 miljoonaa euroa) Pohjois-Amerikassa rikkoen elokuvasarjan entisen ennätyksen, jota piti Harry Potter ja liekehtivä pikari 102 miljoonalla dollarilla. Suomessa se keräsi ensimmäisen viiden päivän aikana 125 959 katsojaa ja 1,1 miljoonaa euroa, mikä oli sarjan paras avaus. Elokuvasta tuli eniten kansainvälisesti tuottanut Potter, kun se ohitti Viisasten kiven 9. maaliskuuta 2011. Elokuva on maailman 49. tuottoisin elokuva 955,4 miljoonalla dollarilla.
Aiheesta muualla
ハリー・ポッターと死の秘宝
Kaprionjoki
Kaprionjoki on joki Leningradin alueella Venäjällä. Se saa alkunsa Kaprion kylän luota ja virtaa pohjoiseen laskien Vornaisienjokeen lähellä entistä Kirnun (ven. Керново, Kernovo) inkeroiskylää. Joen pituus on 21 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 64,3 neliökilometriä. Kaprionjoen varrella sijaitsi aikaisemmin myös Kaporkka (ven. Капорки, Kaporki) -niminen inkeroiskylä.
Nighthawks
Nighthawks voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Amerikkalainen Pariisissa
Amerikkalainen Pariisissa on George Gershwinin vuonna 1928 New Yorkin filharmonikkojen tilauksesta  säveltämä orkesteriteos. Se esitettiin ensi kertaa Carnegie Hallissa 13. joulukuuta 1928 Walter Damroschin johdolla.
Keväällä 1928 Gershwin matkusti lomalle Eurooppaan, ja Amerikkalainen Pariisissa -teos syntyi sen aikana. Kirjoittaessaan sävellystään Gershwin halusi toisaalta kuvata kuohuvaa ja iloista Pariisia, toisaalta – ehkäpä vielä enemmän – tuntemaansa koti-ikävää Pariisin bulevardeilla. Teoksen nimestä huolimatta säveltäjä kirjoitti sen pääosin Wienissä; orkestroinnin hän viimeisteli Pariisissa. Avausaihe kuvaa amerikkalaista, joka kävelee bulevardilla huolettomasti keppiään heilutellen. Ohi kiitävät autot panevat hänen päänsä miltei pyörälle – teoksen partituurissa on todella merkitty käytettäväksi autontorvia. Myöhemmin alkava blues-melodia kuvaa amerikkalaisen koti-ikävää.
400-luku
400-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 400–499.
Merkittäviä henkilöitä
thumb|right|300px|Eurooppa noin vuonna 450.
Helsingin Jäätelötehdas
Helsingin Jäätelötehdas on vanhin toiminnassa oleva jäätelön valmistaja Suomessa. Helsingissä kotipaikkaa pitävä perheyritys omistaa muutamia jäätelökioskeja Helsingissä ja toimittaa jäätelöään ravintoloihin, mutta muualta sitä ei ole saatavilla.
Historia
Helsingin Jäätelötehdas sai alkunsa, kun italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä lähtivät kotoaan Toscanasta Italiasta. Veljekset suuntasivat ensin Venäjälle Pietariin, jossa alkoivat valmistaa kipsipatsaita. Vallankumouksen takia he joutuivat kuitenkin lähtemään Venäjältä, ja he siirtyivät Helsinkiin. Vuonna 1922 veljekset perustivat Keskuskadulle Helsingin ensimmäisen jäätelötehtaan.
Yrityksen toiminta lopetettiin väliaikaisesti sotavuosien ajaksi vuonna 1939. Toiminta käynnistettiin uudelleen Eerikinkadulla vuonna 1946. Sittemmin tehdas on toiminut Liisankadulla vuosina 1960–1998 ja 1998–2014 Mäkelänkadulla. Helsingin Jäätelötehdas on edelleen Magien perheyritys, nykyisin neljännessä sukupolvessa. Sen jälkeen tehdas siirtyi Espooseen.
Toiminta
Helsingin Jäätelötehtaan tuotantotilat sijaitsevat Espoon Koskelossa. Myyntipisteitä sillä on kesäaikaan neljä. Touko–syyskuussa jäätelöä voi ostaa kioskeista, jotka sijaitsevat Kaivopuiston Merisatamanrannassa, Uunisaaren laiturin kohdalla puiston puolella, Mattolaiturilla sekä Etelä-Hesperiankadulla Taivallahden tenniskenttien vieressä. Lisäksi yritys on vuodesta 2001 lähtien toimittanut jäätelöään myös ravintoloihin.
Helsingin Jäätelötehtaan jälleenmyyntipisteissä myydään 17 eri jäätelömakua. Yritys valmistaa yhä Wanhanajan Vaniljapuikkoja, jotka ovat kuuluneet valikoimaan alkuajoista lähtien ja edustavat siten lajinsa klassikoita. Helsingin jäätelötehdas on menestynyt suurten teollisten jättien, Ingmanin ja Valiojäätelön rinnalla, osaksi varmaankin pitkien perinteidensä sekä hyvän maineensa vuoksi. Helsingin Jäätelötehdas korostaa markkinoinnissaan yhtiön pitkiä perinteitä sekä jäätelöiden suuria annoskokoja ja ylivertaista tuoreutta. Tehtaan myytävät jäätelöt valmistetaan edellisenä päivänä. .
Z23
Z23 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1939 ja valmistui 14. syyskuuta 1940.
Palvelus
Aluksen miehistö upotti aluksensa sen vaurioiduttua korjauskelvottomaksi 21. elokuuta 1944.
Ilpo Tuomarila
thumb|Ilpo Tuomarila [[Suomi-areena-tapahtumassa heinäkuussa 2009.]] Ilpo Sakari Tuomarila (s. 3. marraskuuta 1948 Paimio) on Turun kaupunginteatterin entinen johtaja (1992–2007) ja kirjailija. Hänen kirjallinen tuotantonsa kattaa yli 50 teosta, joukossa niin näytelmiä, kuunnelmia, runoja, dramatisointeja kuin elokuvakäsikirjoituksiakin.
Tuomarila opiskeli Turun yliopistossa valtio- ja yhteiskuntatieteitä ja vuodesta 1974 hän on toiminut näytelmäkirjailijana. Tuomarilan näytelmä Yössä Gehennan on voittanut Näytelmäkirjailijaliiton Lea-palkinnon. Muita hänen tunnettuja näytelmiään ovat Exit, Mäntyranta se oli, Hennalan torvisoittokunta ja FöriBeat.
Tuomarila on myös toiminut kaikkien Timo Linnasalon ohjaamien elokuvien (Vartioitu kylä 1944, 1978; Aurinkotuuli, 1980; Aikalainen, 1984; Päivää, herra Kivi, 1984; Eros ja Psykhe, 1998) käsikirjoittajana.
Tuomarilalle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Näytelmiä
Tuomarila on kirjoittanut lähes 30 näytelmää.
Veikko Keskitalo
Veikko Ensio Keskitalo (27. heinäkuuta 1939 Kestilä – 7. lokakuuta 1989) oli suomalainen pesäpalloilija.
1960 -luvun parhaisiin pesäpalloilijoihin kuuluva Veikko (Vespeli) Keskitalo pelasi Sotkamon Jymyn mestaruussarjajoukkueessa kakkoskopparina viisi vuotta saavuttaen SM-kultaa ja maakunta-cupin voiton 1963 ja oli SM-sarjan paras etenijä 1964. Vuodesta 1965 lähtien Keskitalo edusti Oulun Lippoa jossa voitti SM-sarjan ja Suomen Cupin 1971. Itä-Länsi -otteluja hänelle on kertynyt kahdeksan, Liitto-Lehdistö -otteluja kaksi ja Mestarit - muu suomi -otteluja neljä. Hänelle on myönnetty PPL:n hopeinen ja pronssinen ansiomerkki, PPL:n Pohjois-Pohjanmaan piirin hopeinen ansiomerkki ja Oulun kaupungin kultamitali.
Milnasipraani
Milnasipraanin kemiallinen kaava on C15H22N2O, moolimassa 246,348 g/mol ja CAS-numero 92623-85-3. Milnasipraanin enantiomeeri on levomilnasipraani (CAS 96847-55-1).
Robert John ”Mutt” Lange
Robert John ”Mutt” Lange on (s. 11. marraskuuta 1948 Mufulira, Rhodesia) on brittiläinen äänitetuottaja ja lauluntekijä. Hän on työskennellyt lukuisten yhtyeiden ja artistien kanssa, joihin lukeutuvat AC/DC, Def Leppard, The Boomtown Rats, Foreigner, The Cars, Bryan Adams, Billy Ocean, The Corrs, Nickelback ja Maroon 5. Hän myös kirjoitti ja tuotti lauluja entisen vaimonsa Shania Twainin kanssa.
Chaniá (alueyksikkö)
Chanián alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Kreetan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Chaniá. Alueyksikön pinta-ala on 2 376 neliökilometriä ja asukasluku 156 585 (vuonna 2011).
Alueyksikkö sijaitsee Kreetan saaren länsiosassa. Se perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Chanián prefektuurin (Νομός Χανίων, Nomós Chaníon).
Maantiede
pienoiskuva|vasen|200px|Chanián alueyksikön hallintorakennus [[Chaniássa.]]
Chanián alueyksikkö kattaa koko Kreetan saaren länsiosan. Alueyksikkö rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Idässä alueyksikkö rajautuu Réthymnon alueyksikköön.
Alueen pääkaupunki Chaniá on Kreetan toiseksi suurin kaupunki. Chanián alueyksikköön kuuluu Gávdoksen saari, jolla sijaitsee Euroopan eteläisin kohta. Alueen eteläosassa puolestaan sijaitsee Lefká Óri -vuoristo, jossa sijaitsee Kreetan toiseksi korkein huippu, 2 456 metriä korkea Páchnes. Vuoristo on vaikeakulkuista ja siellä sijaitsee Euroopan pisimpiin ja syvimpiin kuuluva rotko, Samarián rotko.
Alueen muita nähtävyyksiä tai käyntikohteita ovat Chanián vanhakaupunki ja satama, Chanián arkeologinen museo, lukuisat Akrotírin niemellä sijaitsevat luostarit, kuten Gouvernéton luostari ja Pyhän Kolminaisuuden luostari, sekä Elafonísin ja Falásarnan uimarannat.
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu seitsemään kuntaan seuraavasti:
Entisen prefektuurin kunnat
thumb|200px|right|Entisen Chanián prefektuurin kunnat. Pääkaupunki Chaniá oranssilla. thumb|200px|Näkymä Chanián alueyksikön etelärannikolla sijaitsevaan [[Chóra Sfakíoniin.]]
Ennen vuoden 2011 aluehallintouudistusta alue jakaantui 23 kuntaan ja kahteen itsenäiseen kyläkuntaan seuraavasti:
Petri Sakari
Petri Kullervo Sakari (s. 25. marraskuuta 1958 Helsinki) on suomalainen viulisti ja kapellimestari.
Ura
Sakari opiskeli musiikkia Tampereen konservatoriossa 1970–1986, Sibelius-Akatemiassa 1979–1986 ja Yhdysvalloissa Aspenin musiikkikoulussa 1979–1980 opettajanaan Murry Sidlin. Sakari suoritti Sibelius-Akatemiassa kapellimestaridiplomin 1981 Jorma Panulan kapellimestariluokalla ja viuludiplomin 1986. Lisäoppia hän hankki mestarikursseilta Italian Sienassa, jossa häntä opetti Franco Ferrara, ja Sveitsin Luzernissa opettajanaan Rafael Kubelík.
Sakari aloitti kapellimestariuransa Ylioppilaskunnan Soittajissa 1979–1985 ja Vaasan kaupunginorkesterissa, jota hän johti 1983–1984. Islannin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina ja taiteellisena johtajana hän toimi 1988–1992 ja 1996–1998, ja päävierailijana 1993–1996. Lohjan kaupunginorkesterin kapellimestarina hän oli 1993–1999, Ruotsalaisen kamariorkesterin päävierailijana 1995–1997 ja Gävlen sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina ja taiteellisena johtajana 2000–2004. Pori Sinfoniettan taiteellisena koordinaattorina Sakari toimi 2005–2006. Turun filharmonisen orkesterin vierailijana ja taiteellisena neuvonantajana hän toimi 2006 ja orkesterin ylikapellimestarina ja taiteellisena johtajana hän aloitti tammikuussa 2007.
Sakari on johtanut lukuisia sinfoniaorkestereita Euroopassa, Singaporessa, Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Brasiliassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa hän on johtanut muun muassa BBC:n Walesin kansallisorkesteria ja Bournemouthin sinfoniaorkesteria. Saksassa hän on toiminut Stuttgartin ja Saarbrückenin radion sinfoniaorkesterin sekä Itävallassa Wienin radion sinfoniaorkesterin kapellimestarina.
Derek Mayer
Derek Mayer (s. 21. toukokuuta 1967 Rossland, Brittiläinen Kolumbia) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Pelaajaura
Mayer aloitti uransa Denverin yliopistossa Yhdysvaltain yliopistoliigan WCHA konferenssissa. Kolmen yliopistovuoden jälkeen Mayer pelasi kauden 1988–1989 Kanadan maajoukkueen mukana erinäisissä turnauksissa ja harjoitusotteluissa ennen liittymistään hänet varanneen Detroit Red Wingsin organisaatioon. Kolmella seuraavalla kaudella Mayer pelasi Detroitin farmijoukkue Adirondack Red Wingsissä sekä IHL-joukkue San Diego Gullsissa. Kaksi seuraavaa kautta Mayer pelasi jälleen Kanadan maajoukkueen mukana ja teki loppukaudesta vapaana agenttina sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Ennen kauden päätöstä hän ehti pelata NHL:ssa 17 ottelua joissa teki kaksi maalia ja neljä pistettä. Ottelut jäivät hänen ainoikeen NHL-tasolla. Kauden 1994–1995 Mayer pelasi IHL-joukkue Atlanta Knightsin riveissä. Seuraavan kauden Mayer aloitti jälleen Kanadan maajoukkueen riveissä kunnes teki kesken kauden sopimuksen Suomeen ja Tapparaan. Tappara-kauden jälkeen Mayer pelasi viisi kautta Saksan DEL-liigassa Berliinin jääkarhujen joukkueessa. Kaudelle 2001–2002 Mayer siirtyi sarjaporrasta alemmas EC Bad Tölzin joukkueesee, jossa pelasi neljä kautta. Uransa viimeisen kauden 2005–2006 Mayer pelasi 3. sarjatasolla Oberligassa SC Riesserseen joukkueessa.
Epätoivon kaupunki
Epätoivon kaupunki on Stephen Kingin vuonna 1996 julkaistu kauhuromaani. King on kirjoittanut Richard Bachman -kirjailijanimellä myös Teloittajat -romaanin (1996), joka muistuttaa henkilöhahmoiltaan Epätoivon kaupunkia.
Derek Mayer
Pelaajaura
Mayer pelasi urallaan Kanadan joukkueessa MM-turnauksissa vuosina 1993 ja 1996 sekä Olympiaturnauksessa 1994.
Valmennusura
Heti pelaajauransa lopetettuaan Mayer siirtyi valmentajaksi. Hän toimi kolme kautta Eisbären Berliinin juniorijoukkueen päävalmentajana ennen siirtymistään Nürnberg Ice Tigersin DEL-joukkueen apulaisvalmentajaksi. Kauden 2012–2013 Mayer toimi EC Bad Tölzin alle 16-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajana. Tämän jälkeen hän toimi kaksi kautta itävaltalaisen Red Bull energiajuomayhtiön omistaman RB Hockey Juniors -joukkueen päävalmentajana. Joukkue pelasi Venäjän juniorisarja MHL:ssa. Kaudelle 2015–2016 Mayer palasi takaisin DEL-liigaan. Hän toimi kaksi kautta EHC Münchenin joukkueessa ensin apuvalmentajana ja toisen vuoden videovalmentajana. Jälkimmäisellä kaudella hän toimi myös DEL2:ssa pelaavan SC Riesserseen apuvalmentajana. Kauden 2017–2018 Mayer oli sivussa valmennustehtävistä ja palasi sapattivuoden jälkeen Bad Tölzin alle 17-vuotiaiden joukkueen päävalmentajaksi. Kaudella 2019–2020 Mayer toimii Starbulls Rosenheimin organisaatiossa miesten Oberliga-joukkueen sekä A-juniorijoukkueen apuvalmentajana.
Epätoivon kaupunki
Mick Garris, Kingin vakio-ohjaaja, ohjasi Epätoivon kaupungista vuonna 2006 elokuvasovituksen Stephen Kingin Desperation.
Juoni
Kun Mary ja Peter Jackson lähtivät ajamaan Peterin siskon autolla Kaliforniasta kohti New Yorkia ja kotia, he arvelivat että edessä on pitkäveteinen etappi Nevadaa halkovalla valtatiellä nro 50. Tapahtuu kuitenkin pari asiaa, joiden vuoksi matkasta on pitkäveteisyys kaukana. Ensin Mary näkee liikennemerkkiin kiinnitetyn kissanraadon. Sitten heidät pysäyttää valkoisella autolla ajava iso poliisi, joka löytää syyn pidättää heidät. Sen seurauksena Jacksonit päätyvät Desperationin kaupunkiin. Iso poliisi kerää samana päivänä putkaan monta muutakin pahaa-aavistamatonta matkalaista, joista vain onnekkaimmat pääsevät sinne asti. Kun ilta koittaa, poliisi lähtee pois ja jättää heidän vartijakseen kiiluvasilmäisen kojootin. Eikä kukaan heistä epäile vähääkään sitä, että huomenna heitä odottaa jokin vielä paljon pahempi.
Vankien ainoa toivo on mies nimeltä Steve Ames, johon yksi heistä on saanut kännykällä yhteyden. Mutta kun hän saapuu iltapimeällä Desperationiin, koko kaupunki näyttää olevan autio. Vain vanhan kaivoksen huoltorakennuksesta kajastaa kelmeä valo.
Hietasimpukka
Hietasimpukka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikan Atlantin rannikolta. Kotiseudullaan hietasimpukkaa kerätään kaupallisesti ihmisravinnoksi erityisesti Uudessa Englannissa. pienoiskuva|150px|left|Kaivautuneen hietasimpukan alapäästä esiin pistää eläimen jalka, ylös merenpohjaan työntyy sifo, jonka päässä on veden imu- ja poistoaukot. Amerikasta hietasimpukka on tulokaslajina levinnyt Eurooppaan viimeistään 1500-luvulla, mutta mahdollisesti jo muutamaa vuosisataa aiemmin. Se on ihmisen mukana levinnyt myös Tyynen valtameren puolelle.
Hietasimpukan tieteellisen nimen mukaan on saanut nimensä Itämeren nykyinen geologinen vaihe Myameri.
Tor Arneberg
Tor Birger Arneberg (4. syyskuuta 1928 Oslo – 23. syyskuuta 2015 Belleair, Florida, Yhdysvallat) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Arneberg kuului Norjan olympiahopeaa 6mR-luokassa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.
Arneberg sai myöhemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden ja muutti maahan. Hän kuoli Yhdysvalloissa sairastettuaan pitkään 87-vuotiaana 23. syyskuuta 2015. Arneberg oli viimeinen elossa ollut viisihenkisen olympiahopeavenekuntansa jäsen.
Herman Ross (pormestari)
Herman Williamsson Ross (1636–1687) oli yksi Vaasan alkuaikojen valtaporvareista, raatimies ja Vaasan pormestari. Hänen vanhempansa olivat Skotlannista Suomeen muuttanut salpietaritehtailija William Ross ja Maria Long. Herman Ross oli aikansa rikkaimpia miehiä, minkä osittain selitti hänen ensimmäinen avioliittonsa Margareta Jesenhausenin kanssa. Margareta oli Vaasan kappalainen Petter Jesenhausenin tytär, mutta Jesenhausenit olivat alun perin rikasta kauppiassukua. Rossin toinen vaimo oli Margareta Wernberg, Vöyrin kirkkoherra Christian Wernbergin tytär. Rossilla oli kauppasuhteita Vienan Karjalasta Länsipohjaan.