cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Savannah (kissa)
Lisääntyminen ja genetiikka
F1-sukupolven savannaheja on vaikea tuottaa servaalin ja kotikissan erilaisten tiineysaikojen vuoksi (servaalilla 75 päivää ja kotikissalla 65 päivää). Pennut syntyvät ennenaikaisesti. Servaaleja on myös vaikea saada kiinnostumaan tavallisesta kotikissasta. Servaaleja paritetaan siksi yleensä nykyään savannah-naaraiden kanssa.
Kenbak-1
thumb|right|250px|Kenbak-1 Kenbak-1 on John Blankenbakerin kehittämä henkilökohtainen tietokone, joka on julkaistu vuonna 1971. Konetta pidetään ensimmäisenä kaupallisesti saatavana henkilökohtaisena tietokoneena.
Tietokone ei vielä käyttänyt mikroprosessoria, mutta ei ollut myöskään rakennussarja. Tietokone käytti 132 mikropiiriä. Tietokoneessa oli 256 tavua muistia.
Blankenbaker kehitti tietokoneen työskennellessään autotallissaan ja kone tuli myyntiin syyskuussa 1971. Blankenbaker halusi tietokoneesta halvan ja sen piti olla tallennetun ohjelman tietokone John von Neumannin periaatteiden mukaan. Tietokone oli suunnattu opetuskäyttöön ja alan ammattilaisille. Tavoitteena oli hinta. Tietokone maksoi ja sitä myytiin noin 40 kappaletta pääasiassa kouluihin.
Kenbak-yhtiö lopetti vuonna 1973.
Ron Silliman
Silliman on ollut aktiivinen paitsi runoilijana myös runokeskustelussa runsaat viisikymmentä vuotta ja sittemmin myös pitämällä blogia (Silliman’s Blog vuodesta 2002), jossa hän käsittelee nykyrunouden ilmiöitä.
Kirjailijantyönsä ohessa Silliman on työskennellyt vapaaehtoistyössä. Hän keskeytti Vietnamin sodan aikana opinnot Kalifornian yliopistossa mennäkseen aseettomaan palvelukseen.
Silliman vierailee ensi kerran Suomessa elokuussa 2014, jolloin hänen teoksistaan ilmestyy ensimmäinen suomennos, Auringonlaskun roinaa (Ntamo 2014; Sunset Debris, 1986).
Norisring
Norisring on katurata, joka sijaitsee Nürnbergissä Saksassa. Radalla ajetaan DTM-sarjan kilpailuja, ja rata on tällä hetkellä sarjan ainoa katurata. Pituutta radalla on 2,3 kilometriä, ja se kierretään DTM-kilpailussa kaudella 2008 74 kertaa.
Norisringin pääkatsomona toimii Albert Speerin Nürnbergin puoluepäivien käyttöön suunnittelema vanha Zeppelinfeldin katsomo Zeppelintribüne.
Kenttätykistörykmentti 15 (jatkosota)
thumb|KTR15:n tykin vahvasti katettu tykkiasema jatkosodassa. Kenttätykistörykmentti 15 (KTR 15) oli Suomen maavoimien kenttätykistö yksikkö jatkosodassa. Sen perusti Savonlinnan suojeluskuntapiiri 17. kesäkuuta 1941 alkaen Päämajan annettua yleisen käskyn saapua ylimääräisiin kertausharjoituksiin (mikä käytännössä tarkoitti liikekannallepanoa).
Komentaja
Rykmentinkomentajana oli liikekannellepanosta 18. kesäkuuta 1941 rykmentin lakkauttamiseen 19. marraskuuta 1944 everstiluutnantti Bernhard (Perttu) Heimolainen. Hän oli samalla 2. divisioonan tykistökomentajana. .
Suomen lentokoneteollisuus
Suomen lentokoneteollisuus on suomalaista lentokoneteollisuutta ja osa suomalaista liikenne- ja puolustusvälineteollisuutta. Lentokoneteollisuus syntyi heti Suomen itsenäistyttyä ja pelkästään maanpuolustuksen tarpeisiin keinoksi saada ilmavoimille lentokalustoa mahdollisimman vähäisellä ulkomaanvaluutan käytöllä. Tämän vuoksi merkittäviä alan yrityksiä syntyi vain yksi, jonka suunnittelutoiminta kuihtui sotakorvaustuotannon aikana. Siviililentokoneiden suunnittelu ja valmistus pysyi harrastuspohjaisena 1990-luvulle asti, jolloin alan teollisuus alkoi liittyä kansainvälisiin matkustajalentokoneiden tuotantoyhtiöihin.
Valtion lentokonetehdas
IVL kehittyi Valtion lentokonetehtaaksi, jonka toiminta laajeni merkittävästi 1930-luvun puolivälistä alkaen. Se kokoonpani tai valmisti kokonaan noin 600 lentokonetta ja korjasi noin 1500 konetta talvi- ja jatkosodan aikana. Tämä tehtiin kansainvälisten mittapuiden mukaan hyvin pienellä suunnittelu- ja valmistustyövoimalla. Tehdas kuitenkin haaskasi resursseja muun muassa VL Myrsky-hävittäjän suunnittelussa ja valmistelussa.
Valmet Lentokoneteollisuus
Valtion lentokonetehdas tuli II maailmansodan loputtua osaksi Valtion Metallitehtaista (VMT, joka muuntui 1952 Valmetiksi). Suomen hallitus pelkäsi, että sotateollisuuden työntekijät laskettaisiin rauhansopimuksen tulkinnassa sotaväen vahvuuteen, joka oli rajoitettu. Uustuotanto ja ulkomaiset ostot olivat jäissä 1940-luvun ajan valtion rahoitustarpeen suuntautuessa sotakorvauksiin ja maan jälleenrakennukseen. Lisäksi ulkomaanvaluutasta oli puutetta. Suuri osa tehtaan lentokonesuunnittelijoista siirtyi sotakorvaustuotannon suunnitteluun, VTT:lle tai TKK:lle professoreiksi. Osa siirtyi Ruotsiin Saabin palvelukseen.
Valmet Lentokonetehdas (myöhemmin Valmet Lentokoneteollisuus) oli osa Valmet-konsernia konsernin purkamiseen asti 1990-luvulla. Sen sotilaslentokoneiden suunnittelu lakkasi 1950-luvulla ja alkoi uudestaan vasta Valmet L-70 Vinkan suunnittelussa 1970-luvun alussa.
Patria Aviation
Vuonna 2005 Valmet Lentokoneteollisuudesta kehittynyt Patria Aviation valmistaa vain osia lentokoneisiin, mutta ensi kertaa suomalainen lentokoneteollisuus on mukana suuren matkustajakoneen (Airbus A380) tuotannossa.
Oma suunnittelu
IVL:n, VL:n ja VMT:n ja Valmetin suunnittelemia lentokoneita ovat 1940 alkaen
Patria on suunnitellut
Lisenssivalmistus
Lisenssivalmistus on ollut suomalaisen lentokoneteollisuuden (IVL, VL, Valmet) suurin tuotantorooli:
Veljekset Karhumäki
Yksityinen Veljekset Karhumäki-tehtaat perustettiin 1924 ensin Keljoon Jyväskylän tienoolle ja siirtyi sieltä Kuorevedelle 1930-luvun lopulla. Se valmisti lentokoneita, otti ilmakuvia, koulutti lentäjiä ja toimi lentoyhtiönä. Karhumäen veljesten yritys muuntui toisen maailmansodan jälkeen lentoyhtiöksi.
Yhtiön rakentamia lentokoneita
Purjelentokoneiden tuotanto
PIK-20-purjelentokone 1970-luvulla oli merkittävin Suomen ilmailualan teollinen vientituote. PIK-purjelentokoneet syntyivät lentotekniikan opiskelijoiden yhdistyksen, Polyteknikkojen ilmailukerho, työn tuloksena. Valmistajana toimi valokuvayhtiö Eirin tytäryritys Eiriaviation. Valmistusoikeudet myytiin Ranskaan 1980-luvun alussa.
Viljo Vesterinen 1929–1953 Vol. 1
Viljo Vesterinen 1929–1953 Vol. 1 on Viljo Vesterisen kokoelma-albumi, joka on koottu vanhoista äänitteistä. CD on osa Viljo Vesterisen syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistua sarjaa.
Suomen lentokoneteollisuus
Purjelentokoneiden tuotanto
Purjelentokoneiden suunnittelulla oli pitkä perinne 1930-luvulle asti, mutta tuotanto toteutettiin KK-1e Utu- ja PIK 16 Vasama-koneisiin asti kerhotyönä eikä yrityksissä.
Viinanen
Viinanen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja Viinasia ovat:
Uttar Pradesh
Uttar Pradesh on osavaltio Intiassa. Osavaltion pinta-ala on 238 566 km² ja asukasluku oli vuonna 2011 melkein kaksisataa miljoonaa. . Uttar Pradesh on Intian suurin osavaltio asukasluvultaan ja pinta-alaltaan neljänneksi suurin. Uttar Pradesh on väkiluvultaan maailman suurin valtion sisäinen hallinnollinen yksikkö. Vuonna 2000 se jakautui kahteen osaan, jolloin sen luoteisosan vuoristoalueesta muodostettiin Uttarakhandin osavaltio.
Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Lucknow, mutta vuonna 2011 suurin asutuskeskus oli Kanpur 2,92 miljoonalla asukkaalla, kun Lucknowin kaupunkiseudulla asui 2,90 miljoonaa asukasta. Hindi ja urdu ovat Uttar Pradeshin viralliset kielet. Uttar Pradeshin pääministeri on Mayawati.
Maantiede
pienoiskuva|Näkymä Gangesilta [[Varanasissa.]] Suurin osa Uttar Pradeshista sijaitsee Gangesin tulvatasangolla, mutta osavaltion eteläosa on kumpuilevampaa maastoa. Tasanko koostuu Himalajalta tulleista alluviaalisista maalajeista ja on hedelmällistä ja tasaista.
Uttar Pradeshin ilmasto on lämmin ympäri vuoden. Vuoden sademäärästä 90 prosenttia saadaan kesäkuusta syyskuuhun ulottuvan sadekauden aikana.
Tasankoalueella on ollut alkujaan varsin monipuolinen luonto, mutta alkuperäisluonto on hävinnyt lähes kokonaan ihmisasutuksen tieltä. Luonnontilaista metsää löytyy tasangolta vain pieninä laikkuina, mutta samanlaista metsää on enemmän kukkuloilla, jotka nykyisin kuuluvat Uttarakhandin osavaltioon. Kosteaa trooppista lehtimetsää kasvaa siellä missä vuosittainen sademäärä on 100–150 mm. Niissä kasvaa puiden lisäksi bambua, köynnöksiä ja liaaneita. Kuivaa trooppista lehtimetsää kasvaa kaikissa tasangon osissa, etenkin sen keskiosassa. Valo pääsee siellä kenttäkerrokseen asti, joten puiden välissä kasvaa ruohokasveja ja varpuja. Osavaltion vähäsateisessa lounaisosassa, missä sademäärä jää 50–70 millimetriin vuodessa, kasvaa piikkisiä metsiä ja pensaikkoja. Niiden lajeihin kuuluvat akasiat ja tyräkit. Sadekaudella niiden väliin nousee myös ruohovartisia kasveja.
Talous
Uttar Pradeshin tärkein elinkeino on maatalous. Viljelykasveihin kuuluvat riisi, vehnä ja sokeriruoko.
Väestö
Uttar Pradesh on kaupungistunut hitaammin kuin muut Intian osat, ja tulotaso on siellä osavaltioista kolmanneksi alhaisin. Naisten eliniänodote on 55 vuotta, ja alle viisivuotiaina kuolee 141 lasta tuhannesta. Vuoden 1991 tilastoissa vain neljännes seitsemän vuotta täyttäneistä naisista osasi lukea, maaseudulla paikoin alle viidennes.
Suomen kyudoliitto
Suomen Kyudoliitto perustettiin 26. tammikuuta 1985. Kyudoliiton ensimmäiset jäsenet olivat porvoolainen Heiwa No Yumi (nykyiseltä nimeltään Yosaiki) ja helsinkiläinen Hikari.
Suomen Kyudoliitto kuuluu jäsenenä Kansainvälisen kyudoliittoon (International Kyudo Federation) ja Euroopan kyudoliittoon (European Kyudo Federation), joka toimii eurooppalaisten kansallisten kyudojärjestöjen katto-organisaationa. EKF toimii kansainvälisellä tasolla yhteistyössä Japanin kyūdoliiton (All Nippon Kyudo Federation, ANKF) kanssa.
Suomen kyudoliittoon kuuluvissa suroissa harrastetaan sekä Heki-ryū Insai-ha -koulukunnan että ANKF-tyylisuunnan kyūdoa.
Rúben Neves
Rúben Diogo da Silva Neves (s. 13. toukokuuta 1997 Mozelos, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän tulee kaudella 2023–2024 edustamaan Saudi-Arabian liigassa pelaavaa Al-Hilalia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Neves on kotoisin Mozelosista, joka sijaitsee Santa Maria da Feiran kunnassa. Hän aloitti pelaajauransa vuonna 2005 siirtyessään Porton nuorisoakatemiaan. Neves eteni akatemiassa aina alle 17-vuotiaiden joukkueeseen asti, minkä lisäksi hän pelasi lyhyen ajan lainalla Padroensessa kaudella 2012–2013.
Heinäkuussa 2014 joukkuetoveri Mikel Agun loukkaannuttua seuran edustusjoukkueen uusi päävalmentaja Julen Lopetegui kutsui Nevesin mukaan joukkueen harjoituskaudelle.
15. elokuuta 2014 Neves pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa, kun hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ottelussa Marítimoa vastaan. Neves onnistui avausottelussaan myös maalinteossa, jolloin hänestä tuli seuran historian nuorin maalintekijä maan pääsarjassa Primeira Ligassa.
20. elokuuta 2014 hän teki ensiesiintymisensä myös Mestarien liigan karsinnassa, kun Porto kohtasi vieraskentällä ranskalaisen Lillen play-off -kierroksen ensimmäisessä osaottelussa. Kyseissä ottelussa kirjattiin jälleen uusi ennätys Nevesin nimiin, kun hänestä tuli kautta aikain nuorin portugalilainen pelaaja, joka on pelannut Euroopan jalkapallokilpailussa.
Neves pelasi Portossa kausien 2014–2017 aikana kaikkiaan 59 Portugalin pääsarjaottelua, ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 16 ottelua ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.
Neves siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Wolverhamptoniin 17,9 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Tulokaskaudellaan Neves teki kuusi maalia seuran noustessa Valioliigaan. Kaudella 2018–2019 hän teki 35 valioliigaottelussa neljä maalia ja seuraavalla kaudella 38 valioliigaottelussa, joissa hän pelasi 35 kertaa avauskokoonpanossa, kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 ensin karsinnoissa neljä ottelua ja sitten varsinaisessa liigassa yhdeksän ottelua ja teki molemmissa vaiheissa yhden maalin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 36 valioliigaottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2021–2022 valioliigaotteluita kertyi 33 ja maaleja neljä. Kaudella 2022–2023 hän teki 35 valioliigaottelussa kuusi maalia. FA Cupissa Neves teki kuuden kauden aikana vain yhden maalin, kaudella 2018–2019 kolmannen kierroksen ottelussa Liverpoolia vastaan 2–1-voittomaalin. Samalla kaudella hän syötti 2–1-voittomaalin kuudennen kierroksen ottelussa Manchester Unitedia vastaan ja Wolverhampton putosi cupista vasta välierissä.
Kesäkuussa 2023 Neves siirtyi saudi-arabialaiseen Al-Hilaliin 55 miljoonan euron siirtokorvauksella. Summa on Wolverhamptonin siirtohistorian suurin.
Maajoukkueura
Neves on pelannut lukuisissa Portugalin juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi Portugalin kaikissa neljässä ottelussa joukkueen selviydyttyä välieriin alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2014. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa joukkueen saavuttaessa hopeaa 2015 ja kaikissa kolmessa ottelussa 2017.
Neves pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran harjoitusmaaottelussa Venäjää vastaan marraskuussa 2015. Kansojen liigassa hän debytoi Italiaa vastaan syyskuussa 2018, EM-karsinnoissa Ukrainaa vastaan maaliskuussa 2019 ja MM-karsinnoissa Azerbaidžania vastaan maaliskuussa 2021. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Neves tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa alkulohko-otteluissa Ghanaa, Uruguayta ja Etelä-Koreaa vastaan, tuli vaihdosta kentälle Sveitsiä vastaan pelatun neljännesvälierän lopulla ja pelasi avauksessa tappiollisessa puolivälierässä Marokkoa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä 41 A-maaottelua eikä ole tehnyt niissä maaleja.
Siuron rautatieasema
Siuron rautatieasema on junakohtauspaikkana toimiva rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Siuron taajamassa Nokian kaupungin alueella.
Siuron rautatieasema kuuluu Porin radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Asema sijoitettiin silloisen Pirkkalan pitäjän rajalla sijainneen Siuronkosken tuntumaan sen itäpuolelle. Kosken länsiranta kuului Suoniemen kuntaan ja koskea myöten kulki myös Turun ja Porin läänin sekä Hämeen läänin raja. Sijainti oli aluksi melko syrjäinen, mutta liikenteellisesti hyvä, sillä kosken pohjoispuolelta kulki vesireitti Hämeenkyröön. Siuron asemarakennus rakennettiin Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1895 – samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Karkun, Kauvatsan ja Nakkilan rautatieasemat samalla rataosalla – ja sitä laajennettiin poikkipäädyllä vuonna 1900. Vuosina 1920–1922 rakennuksen kumpaankin päähän lisättiin siipiosa. Vuonna 1905 ratapihan pääraiteen viereen rakennettiin vesiviskuri ja seuraavana vuonna hirsinen yksipaikkainen veturitalli. Valtionrautatiet rakensi ratapihan kaakkoispuolelle vuonna 1905 rautateiden puutavaratarpeen tyydyttämiseksi sahalaitoksen, joka oli toiminnassa vuoteen 1928 saakka.
Siurosta muodostui tärkeä liikenteen solmukohta. Siuronkosken yläpuolella Jokisjärven rannassa sijaitsi Siuron yläsatama, johon liikennöitiin höyrylaivoin Kyröskoskelta. Rautatieasemalta rakennettiin sivuraiteet sekä yläsatamaan että kosken alapuolelle Kuloveden rantaan. Yläsataman raide kaartui ratapihan länsipäästä alun perin niin jyrkästi, että vaihteen jälkeen radalla oli kääntöpöytä, jolla vaunuja käännettiin noin 80 astetta. Tästä erikoisesta ratkaisusta luovuttiin vuonna 1920, kun yläsataman raide johdettiin pääraiteen poikki sen eteläpuolelle, jossa se kaartui ratapihalle Kuloveden puolelta. Yläsataman raidetta jatkettiin sota-aikana vuosina 1943–1944 Valmetin lentokonetehtaalle Linnavuoreen. Yläsataman raiteen viereistä kalliota louhittiin 1950-luvulla niin, että raide voitiin johtaa suoraan ratapihalle.
Porin rata ylittää Siuronkosken Siuron ratapihan länsipuolella. Rautatiesilta räjäytettiin sisällissodan aikana 27. maaliskuuta 1918, mutta korjattiin uudelleen käyttöön vielä saman vuoden aikana. Sillan länsipuolelta erkani vielä sivuraide Elvingin sahalle Kuloveden rantaan. Saha oli toiminnassa vuodesta 1912 1940-luvulle saakka.
Liikenteellisesti edullisen sijaintinsa ansiosta Siuronkosken ympäristöstä muodostui tiivis yhdyskunta. Kosken länsipuoliseen Kuljun taajamaan syntyi Suoniemen kunnan hallintokeskus ja Linnavuoren tehtaan ympärille oma asutustaajamansa. Pirkkalan pitäjä jaettiin vuoden 1922 alussa siten, että Siuro tuli kuulumaan Pohjois-Pirkkalaan kuntaan. Pohjois-Pirkkala muuttui kauppalaksi vuoden 1937 alussa ja sen nimeksi vaihtui Nokia vuoden 1938 alussa. Suoniemen kunta liitettiin Nokian kauppalaan vuoden 1973 alussa.
Siuron ja Linnavuoren taajamien asukasluku alkoi laskea voimakkaasti 1900-luvun loppupuolella. Vuonna 1960 asukkaita oli yli 3 000, mutta 2000-luvun taitteessa enää runsaat 2 000. Henkilöliikenne Siuron asemalla lopetettiin vuonna 1989 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Tarpeettomaksi jäänyt Linnavuoren rata purettiin vuosina 1986–1988. Vuonna 1985 asemarakennuksesta poistettiin siihen 1920-luvun alussa lisätyt päätyosat rakennuksen ulkonäköön sopimattomina. Siuron aseman ympäristöä on 2000-luvun alussa kunnostettu kulttuurikeskukseksi muistomerkkivetureineen. Museovirasto on luokitellut Siuron asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Euroopan pakolaiskriisi
pienoiskuva|Pakolaisia [[Unkari|Unkarissa marssimassa kohti Itävallan rajaa syyskuun alussa 2015.]] pienoiskuva|[[Irlannin asevoimat|Irlannin merivoimien alus pelasti merihätään joutuneita siirtolaisia kesäkuussa 2015.]] Euroopan pakolaiskriisi tai Euroopan siirtolaiskriisi on vuosina 2014–2015 alkanut tapahtumasarja, jossa paljon Lähi-idästä, Afrikasta ja Etelä-Aasiasta lähteneitä pakolaisia ja siirtolaisia pyrkii Eurooppaan hakeakseen turvapaikkaa. Vuoden 2015 alkupuolella turvapaikanhakijoiden pääreitit kulkivat Välimeren yli Italiaan sekä Egeanmeren saariston ja Balkanin kautta kohti Keski-Eurooppaa. Meritse saapuvien yleisimmät lähtömaat vuonna 2015 olivat Syyria (49 %), Afganistan (21 %) ja Irak (9 %).
Euroopan unionin jäsenmaihin saapui vuonna 2014 noin 560 000 ja vuonna 2015 noin 1 260 000 turvapaikanhakijaa. Meriteitse saapuvista 58 % oli miehiä, 17 % naisia ja 25 % lapsia. Välimeren ylitykseen liittyy suuria riskejä ja ihmissalakuljetusta, ja monet ovat hukkuneet matkalla. Euroopan unioni on vastannut pakolaiskriisiin lisäämällä ulkorajojensa valvontaa ja torjumalla ihmissalakuljetusta. Euroopan komissio on esittänyt toistaiseksi toteutumattomia ehdotuksia turvapaikanhakijoiden jakamisesta unionin jäsenmaiden kesken. Moni jäsenmaa on palauttanut rajatarkistukset Schengen-alueen sisällä tai kiristänyt turvapaikanhakuun liittyvää lainsäädäntöään.
Kriisin tausta
pienoiskuva|400px|Turvapaikanhakijoiden määrä Euroopan unionin ja EFTA-maissa vuonna 2015. Palkkien korkeus kuvaa turvapaikanhakijoiden määrää valtiossa, kun taas väri kuvaa turvapaikanhakijoiden määrää suhteessa valtion asukaslukuun. Euroopan unionin jäsenvaltiot saivat Eurostatin mukaan 627 000 turvapaikkahakemusta vuonna 2014, mikä on suurin määrä vuoden 1992 jälkeen, jolloin hakemuksia tuli 672 000.
Lentotekniikan opetus Suomessa
Lentotekniikan opetus Suomessa tarkoittaa lentokoneteollisuuden, lentoyhtiöiden ja ilmavoimien tarvitsemien ilmailuinsinöörien, teknikoiden ja mekaanikoiden koulutusta.
Aalto-yliopisto
Ilmailuinsinöörejä kouluttaa diplomi-insinööritasolla Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoulu. Sen lentotekniikan professoreina ovat toimineet Arvo Ylinen (1940–56), Veikko Linnaluoto (1960–78), Seppo Laine (1978–2002) ja Jaakko Hoffren (2004–2008) ja Erkki Soinne (2008-2010). TKK:ssa on vuosina 1945–2004 tehty 13 väitöskirjaa lentotekniikasta. Diplomi-insinöörejä on valmistunut yli 400.
Teknillisen korkeakoulun aikainen Lentotekniikan laitos koostui kahdesta laboratoriosta. Aerodynamiikan laboratoriossa oli useita tuulitunneleita ja laskentakapasiteettia laskennallisen virtausmekaniikan tarpeisiin. Suuri alisooninen tuulitunneli oli niistä tärkein. Se oli riittävä lentokoneiden skaalamallien testaamiseen. Siellä testattiin myös muun muassa suomalaisten mäkihyppääjien aerodynamiikkaa 1980-luvulla. Aerodynamiikka ajettiin alas vuonna 2013, käytössä on enää tuulitekniikan tuulitunneli, jolla voidaan simuloida luonnontuulia.
Kevytrakennetekniikan laboratoriossa oli fasiliteetit kuitulujitteisten komposiittimateriaalien suunnitteluun ja valmistukseen. Se osallistui merkittävällä panoksella PIK-20-purjelentokoneen suunnitteluun ja sen taitotieto on siirtynyt Patrian osaamiseen, joka näkyy esimerkiksi Airbus A380:n spoilerien suunnittelussa. Polyteknikkojen ilmailukerho oli perustamisestaan 1970-luvun lopulle merkittävä monien purjelentokoneiden ja niiden hinauskoneiden suunnittelussa ja samalla diplomitöiden tekoa varten.
Vuoden 2009 TKK:n tiedekuntauudistus ja myöhemmin tullut Aalto-yliopiston organisoituminen aiheuttivat rakenteellisia uudistuksia myös lentotekniikkaan. Lentotekniikka kuului ensin Aalto-yliopiston teknillisen korkeakoulun insinööritieteiden ja arkkitehtuurin tiedekuntaan, ja 1.1.2011 lähtien Aallon insinööritieteiden korkeakouluun. Lentotekniikkaa opetetaan Sovelletun mekaniikan laitoksessa, jossa opettaa 9 professoria. Sovelletun mekaniikan laitoksen johtaja on lentotekniikkaa edustava kevytrakennetekniikan professori Olli Saarela. Lentotekniikan opetus- ja tutkimusalue on jakaantunut nykyisin kolmeen tutkimusryhmään. Aerodynamiikka-ryhmä tutkii ilman ja muiden kaasujen ja nesteiden virtauksien ilmiöitä. Tutkimuskohteita löytyy mm. lentokoneista, maakulkuneuvoista, kaupunkien tuuliolosuhteista ja tehdaslaitteista. Lentomekaniikka-ryhmä tutkii lentokoneiden ja muiden lentävien kappaleiden liikkumista ilmassa. Rakenteet-ryhmä on keskittynyt kevytrakenteiden, erityisesti muovikomposiittirakenteiden tutkimukseen. Painopistealueina ovat muovikomposiittien vaurioitumisen mallinnus ja korjausmenetelmien kehitys.
=== Tampereen yliopisto ja Tampereen ammattikorkeakoulu === Tampereen yliopistossa konetekniikan diplomi-insinöörin tutkintoa voi täydentää lentokoneiden järjestelmätekniikkaan painottuvalla opintokokonaisuudella. Tampereen ammattikorkeakoulussa taas voi ainoana suomalaisena ammattikeorkeakouluna opiskella lentokonetekniikkaan suuntautuvan koneinsinöörin tutkinnon.
Opinnot toteutetaan oppilaitosten yhteistyönä, johon TAMKin ja TUNI:n lisäksi osallistuu myös ilmailuteollisuus ja Pirkanmaalla lentoteknisen alan toisen asteen ammatillista koulutusta tarjoavat SASKY koulutuskuntayhtymä ja Tampereen seudun ammattiopisto Tredu. Opetuksen toteuttamismallilla Pirkanmaalle syntyy koko Euroopan tasolla ainutlaatuisen opintoputkimahdollisuuden lähtien toisen asteen ammatillisesta tutkinnosta ja päätyen diplomi-insinööritutkinnon kautta aina tekniikan tohtoriin.
Lentokoneasentajakoulutus
Lentokoneasentajia kouluttaa muun muassa Finnair, Ilmavoimat ja Patria. Sastamalan koulutuskuntayhtymä kouluttaa Mäntän seudun koulutuskeskuksessa lentokoneasentajan tutkintoa. Savon ammatti- ja aikuisopistossa, Rovaniemen teknillisessä ammattioppilaitoksessa, Vantaan ammattiopisto Variassa, Kouvolan seudun ammattiopistossa ja Porin ammattiopistossa on lentokoneasentajan koulutuslinjat. Tampereen seudun ammattiopistossa voi opiskella lentokoneasentajan tutkinnon.
Yhdistyksiä
Lentokoneinsinööreillä on oma ammatillinen yhdistys. Ilmailuinsinöörien kerhon perustava kokous pidettiin Helsingissä ravintola Friscossa 2. joulukuuta 1933. Kerho suunnitteli ja toteutti Viri-lentokoneen. Vuonna 1986 kerho liittyi Suomen Teknillisen Seuran kautta jäseneksi kansainväliseen yhdistykseen, ICAS:iin. Seuran jäsenmäärä on kasvanut pienestä määrästä liki 400:aan vaihdellen vuosikymmenittäin ollen nyt noin 200. Ilmavoimien tekniikan henkilöstöllä on lentotekniikan kiltoja eri puolella Suomea. Niiden toiminta liittyy etenkin sotilasilmailun historian vaalimiseen.
Euroopan pakolaiskriisi
Syyrian sisällissota ja Afganistanin sota
Suurin yksittäinen pakolaisuuden aiheuttaja on Syyrian sisällissota, joka on levinnyt myös Irakin ja Libanonin alueille. Syyrialaiset pakenevat paitsi oppositioliikkeiden väkivaltaa myös oman hallintonsa väkivaltaa, kertovat länsimaiset uutislähteet. Afganistanin sodan paheneminen on myös lisännyt muuttoliikettä. Naapurimaissa pakolaiskiintiö on tullut täyteen. Esimerkiksi 80 miljoonan asukkaan Turkki ilmoitti mittansa täyttymisestä, kun maahan oli paennut lähes kaksi miljoonaa syyrialaista. Turkin EU-ministeri sanoi heinäkuussa 2015, että seuraava pakolaisaalto ohjataan Eurooppaan.
Ilmastopakolaisuus
Pakolaiskriisissä on kyse myös ilmastopakolaisuudesta. Esimerkiksi vuosi 2015 oli ennätyslämmin. Ennen sisällissotaa Syyria koki vuosina 2006–2010 dokumentoidun historiansa pahimman kuivuuden. 800 000 ihmistä menetti elinkeinonsa, ja 85 % karjasta kuoli.
Työ
Heinäkuun 2017 alkuun mennessä Euroopan satamakaupunkeihin oli tullut vuoden alusta noin 100 000 siirtolaista, joista lähes kaikki Italiaan. Vuonna 2016 Italiaan saapui Libyasta ennätysmäiset 181 000 turvapaikanhakijaa. Suuri osa oli Länsi-Afrikasta tulleita työnetsijöitä.
Lähtömaat ja kulkureitit
Euroopan unionin ulkorajayhteistyöstä huolehtivan erillisvirasto Frontexin mukaan voidaan erottaa seitsemän turvapaikanhakijoiden pääreittiä Eurooppaan. Tärkeimmät ovat Keski-Välimeren reitti (Pohjois-Afrikasta Italiaan), Itä-Välimeren reitti (Turkista Kreikan saaristoihin) ja Länsi-Balkanin reitti (Kaakkois-Euroopan läpi Sloveniaan tai Unkariin). Neljä vähemmän merkittävää reittiä ovat Pohjois-Afrikan reitti (Afrikasta Kanarian saarille), Länsi-Välimeren reitti (Afrikasta Espanjaan), Apulian ja Calabrian reitti (Koillis-Afrikasta Italiaan) ja itärajojen reitti, eli Venäjän ja Itä-Euroopan läpi Euroopan unionin alueelle.
2014
Muuttoliike Eurooppaan alkoi kasvaa merkittävästi vuonna 2014, kun Euroopan unionin jäsenvaltioista turvapaikkaa haki ensikertalaisena 562 580 henkilöä, lähes 200 000 enemmän kuin vuonna 2013. Tämä oli suurin määrä sitten vuoden 1992, jolloin suuria määriä entisen Jugoslavian asukkaita haki turvapaikkaa Euroopan unionin jäsenvaltioista. Frontex raportoi vuonna 2014 tapahtuneen 283 532 laitonta rajanylitystä. Huomattavan moni kosovolainen teki laittoman rajanylityksen Euroopan unionin tai Schengen-alueelle joulukuussa 2014, eli 40% tapauksista.
2015
Vuonna 2015 Euroopan unionin jäsenmaista haki turvapaikkaa ennätykselliset 1 255 640 henkilöä.
Muuttoliikkeen painopiste siirtyi alkuvuonna 2015, kun Kreikka ohitti Italian siirtolaisten tärkeimpänä saapumismaana. Vuoden 2015 ensimmäisinä kuutena kuukautena 67 500 siirtolaista saapui Italiaan meritse, kun taas Kreikkaan saapui 68 000 siirtolaista. Italiaan saapuneiden siirtolaisten tärkeimmät lähtömaat olivat pääosin Afrikassa (Eritrea 25 %, Nigeria 10 %, Somalia 10 %, Syyria 7 %), kun taas Kreikkaan saapuneet olivat pääasiassa pakolaisia Aasiasta (Syyria 57%, Afganistan 22%, Irak 7%).
2016
Muuttoliike Eurooppaan lieveni hieman vuoden 2016 alussa. Kreikkaan saapui 123 000 siirtolaista tammi–helmikuussa. "Slovenia, Serbia, Kroatia ja Makedonia sulkivat rajansa tehokkaasti uusilta siirtolaisilta tällä viikolla", totesi The New York Times maaliskuun alussa 2016. "Ja ensi viikolla" unioni aikoo tehdä sopimuksen Turkin kanssa, niin että Kreikkaan saapuvat pakolaiset palautetaan automaattisesti Turkkiin, lehti totesi. Frontexin arvion mukaan siirtolaiset alkaisivat käyttää pidempiä reittejä joko Mustanmeren kautta Bulgariaan tai Joonianmeren yli Italiaan. Maaliskuussa Kreikkaan saapuneiden siirtolaisten määrä kutistuikin 26 240:een. , ja huhtikuussa saapui vain 2 700.
Toisaalta Italiaan meriteitse saapuvien afrikkalaisten määrä oli kasvussa. Huhtikuussa Italiaan saapui 8 370 siirtolaista ja maa ohitti vastaanottajana Kreikan ensimmäistä kertaa sitten kesäkuun 2015. Koko vuonna Italiaan saapui Libyasta ennätysmäiset 181 000 turvapaikanhakijaa. Yleisradio kertoi, että Lääkärit ilman rajoja- ja SOS Mediterranee-järjestöt toivat pakolaisia Italian satamiin vuonna 2016.
2017
Vuoden 2017 heinäkuussa uutisoitiin, että Italia uhkaa sulkea satamansa Välimerellä partioivilta ulkomaalaisilta pelastusaluksilta, koska maahan oli saapunut ennätysmäärä turvapaikanhakijoita. Avustusjärjestöt tyrmistyivät. Vaikka Eurooppaan tuli turvapaikanhakijoita edellisvuotta vähemmän, Italiaan heitä saapui Libyasta vuosi vuodelta enemmän. Heinäkuuhun 2017 mennessä Italiaan tulijoita (85 000) oli noin 20 % enemmän kuin vuoden 2016 tammi–heinäkuussa. 40 000 oli saapunut Sisiliaan, heistä 10 000 sen toiseksi suurimpaan kaupunkiin Cataniaan. Sieltä on tunnin ajomatka pahamaineiseen, tarkkaan vartioituun ja piikkilanka-aidoin ympäröityyn Mineon vastaanottokeskukseen, jossa joukko Nigerian, Bangladeshin, Guinean ja Norsunluurannikon kansalaisia odotti turvapaikkapäätöstä. Kaikki maista, "joista lähteneiden mahdollisuudet turvapaikkaan Euroopassa ovat heikot". Iso osa pyrkii muualle: Ranskaan, Sveitsiin ja Itävaltaan.
Aiemmin Italiaan tuli paljon syyrialaisia ja eritrealaisia, joista lähes kaikki saivat turvapaikan. Heistä monet jatkoivat matkaansa muihin Euroopan unionin jäsenmaihin. "Nyt tänne tullaan pääosin Länsi-Afrikan maista", Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n tiedottaja Flavio di Giacomo sanoi heinäkuussa 2017. Britannian Libyan suurlähetystön ex-johtaja Joe Walker-Cousins arvioi, että Afrikasta Libyaan ja edelleen Eurooppaan on tulossa jopa miljoona ihmistä. "Kun tähän lisätään IOM:n arvio, että Libyassa on jo noin 700 000–1 000 000 siirtolaista, on selvää, ettei turvapaikanhakijoiden tulo Eurooppaan ole laantumassa."
Euroopan unionin lupaukset Libyan rannikkovartioston vahvistamisesta ovat lisänneet ihmissalakuljetusta. Satojentuhansien ihmisten kuljettaminen yli Välimeren Eurooppaan on isoa bisnestä. Pelko sen tyrehtymisestä on saanut monet ahneiksi. Giacomon mukaan siirtolaiset "pakenevat Libyan sekasortoa Eurooppaan ja monet heistä jopa pakotetaan aseella uhaten Italiaan lähteviin aluksiin", joista osa on huonokuntoisia ja täysinäisiä. Monet eivät kuitenkaan halua poistua Italiasta muihin Euroopan unionin jäsenmaihin, mikä koettelee järjestelmän kestokykyä. Tiloja on enimmillään 200 000 henkilölle, ja suunnilleen sen verran siellä oli heinäkuun alussa väkeä.
Monet turvapaikanhakijoista pakenevat sotaa ja sortoa, mutta heitä tulee Libyaan ja Eurooppaan myös työn ja paremman toimeentulon perässä. "Kielteisen päätöksen saavilla turvapaikanhakijoilla ei ole Italiassa mitään oikeuksia. He voivat jäädä vastaanottokeskuksiin ja valittaa päätöksestä, mutta tosi asiassa monet ajautuvat kadulle paperittomiksi ja joutuvat alttiiksi monenlaiselle hyväksikäytölle", kertoi Borderline Sicilia -kansalaisjärjestön Lucia Borghi.
Kesällä 2017 Yleisradio uutisoi, että uuden järjestön on tarkoitus aloittaa Välimerellä merioperaatio, jonka tarkoituksena on estää siirtolaisveneiden pääsy Italiaan. Järjestön edustajan mukaan se yrittää löytää siirtolaisveneitä pelastaakseen niiden matkustajat. Sitten heidät viedään takaisin Afrikkaan. Tarvittaessa se antaa siirtolaisille ensiapua. Järjestön Italian osaston johtajan mielestä muut avustusjärjestöt tekevät epäsuorasti yhteistyötä ihmissalakuljettajien kanssa. Hänen mukaansa "Salakuljettajat hyötyvät [– –] koska he tietävät, että joku tulee hakemaan siirtolaiset muutaman kilometrin päästä rannikosta. He laittavat siirtolaisia entistä heikompikuntoisiin aluksiin. Ne eivät pelasta henkiä, vaan toimivat taksipalveluna Eurooppaan." Uusi järjestö puolestaan aikoo siirtolaisia löytäessään kutsua paikalle Libyan rannikko­vartioston, joka voi ottaa Eurooppaan pyrkivät ihmiset haltuunsa. Tämä äärioikeistolainen järjestö, Generation identitaire, lakkautettiin 3. maaliskuuta 2021. Ranskan sisäministeri ilmoitti, että järjestö "yllyttää syrjintään tai väkivaltaan yksilöitä kohtaan heidän alkuperänsä, rotunsa ja uskontonsa vuoksi" ja "sotilaallisen muotonsa ja organisaationsa" perusteella Generation identitairea voidaan pitää puolisotilaallisena.
2018
Huhtikuussa 2018 Kreikan korkein hallinto-oikeus poisti turvapaikanhakijoiden liikkumisrajoitukset. Maaliskuusta 2016 alkaen turvapaikanhakijat oli sijoitettu Lesbosin, Lérosin, Kosin, Chíosin ja Sámoksen saarille. Taustalla oli Euroopan unionin ja Turkin sopimus, jolla rajoitetaan pakolaisten pääsyä Eurooppaan. Päätös koski vain uusia saapujia, ei leireillä olevia 15 000:ta ihmistä. Nimetön viranomaislähde piti oikeuden päätöstä "suurena huolena". Vapauden "pelätään rohkaisevan ihmisiä hakeutumaan Turkista Euroopan mantereelle entistä hanakammin", totesi Yleisradio. Kreikan viranomaisten mukaan saarille saapui tammi–maaliskuussa päivittäin 120 turvapaikanhakijaa. Vuoden 2017 vastaava luku oli 60. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan kasvu oli ollut 27 %, ei 100 %. Turvapaikanhaku on hidas prosessi, "mikä on johtanut mielen­osoituksiin".
Elokuuhun 2018 mennessä Espanjasta oli tullut Afrikasta tulevien siirtolaisten tärkein reitti Eurooppaan. Maastakarkoitettavia saa pitää kaksi kuukautta Espanjan suljetuissa internointikeskuksissa. Jos palautus lähtömaahan ei onnistu sinä aikana, karkotettava on päästettävä vapaaksi.
"On vaikea palauttaa" Saharan eteläpuolelta tulleita siirtolaisia, joita Espanjassa on suurin osa. Vuonna 2017 Espanjaan tuli Välimeren yli, usein pienillä kumiveneillä, noin 22 000 maahanmuuttajaa Afrikasta. Vuonna 2018 heitä oli tullut saman verran heinäkuun loppuun mennessä. Espanjan tiedotusvälineiden mukaan etelärannikolla hätämajoitustilat ovat täynnä, mutta Punaisen ristin työntekijä Lola Sanchez sanoi, että tilanne on hallinnassa. Kokonaisuutena muuttopaine Afrikasta oli hellittänyt tuntuvasti huippuvuoden 2015 jälkeen, vaikka määrät Espanjan kohdalla kasvoivat.
Myös Ceutan ja Melillan kautta yritetään Espanjaan. Kaupungit ovat Espanjan eksklaaveja Marokon rannikolla. 26. heinäkuuta 2018 Ceutan raja-aidan yli rynnäköi arviolta 800 miehen joukko, josta 600 pääsi sisään maahan. Poikkeuksellisen väkivaltaisessa rynnäkössä tulijoilla oli omatekoisia aseita ja yli 20 rajavartijaa loukkaantui.
2022
Huhtikuussa 2022 Britannia solmi Ruandan kanssa sopimuksen, jonka mukaan Britannia lähettäisi osan turvapaikkaa hakeneista ihmisistä Ruandaan. Muun muassa Britannian oppositio ja kansalaisjärjestöt arvostelivat hallituksen päätöstä. Ensimmäinen turvapaikanhakijoiden lento Ruandaan peruuntui kesäkuussa 2022 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen EIT:n päätöksen johdosta.
Britanniaan saapui Englannin kanaalin yli vuoden 2022 syyskuuhun mennessä enemmän siirtolaisia kuin kokonaisuudessaan vuonna 2021. Maan puolustusministeriön tilastojen mukaan Ranskasta Britanniaan saapui syyskuuhun mennessä vesiteitse 28 561 siirtolaista. Vuonna 2018 luku oli 299 henkeä, vuonna 2019 1 843, vuonna 2020 8 466 ja vuonna 2021 28 526. Vuonna 2021 kanaalin ylittäneitä siirtolaisia oli syyskuuhun mennessä vajaat 14 500, joten vuonna 2022 ihmisiä on saapunut lähes kaksin verroin. Tuona vuonna tehtiin myös päivittäisten ja kuukausittaisten ylittäjien ennätykset, 1 295 henkeä 22. elokuuta ja 8 644 henkeä koko elokuussa. Vuonna 2021 tulijoista 30 % oli Iranista, 22 % Irakista, 10 % Eritreasta, 9 % Syyriasta ja 5 % Afganistanista. Vuoden 2022 kesäkuun loppuun mennessä tulijoista 18 % oli Afganistanista, 18 % Albaniasta, 15 % Iranista, 13 % Irakista ja 9 % Syyristasta.
Kohdemaat
Vuosilukujen palstoilla ovat ensimmäiset turvapaikkahakemukset. Niiden oikealla puolen ovat hyväksytyt hakemukset (1st time decisions positive + final decisions positive ). Vuoden 2019 lopussa käsittelemättömiä turvapaikkahakemuksia oli 842 500.
Tapahtumat
pienoiskuva|Syyrian pakolaisia [[Budapest|Budapestin Keleti-rautatieaseman edessä syyskuun 2015 alussa.]] Arabikevään levottomuuksien alettua Tunisiassa tammikuussa 2011 Italian Lampedusaan tuli lähes 19 000 ihmistä maaliskuun loppuun mennessä. Koko vuonna 2011 tunisialaisia saapui Italian ja Maltan rannoille BBC:n mukaan yli 64 000. Frontexin pylväsdiagrammin mukaan heitä saapui tuolloin noin 28 000. Muuttovirta väheni jyrkästi syyskuussa 2012, kun Tunisia hyväksyi ottavansa jopa 100 henkilöä takaisin joka viikko. Vuoden 2017 puolivälissä muuttoliike alkoi elpyä. Vuonna 2020 tunisialaisia pakolaisia tuli Italiaan 13 000. Vuonna 2019 heitä oli tullut 2654 ja 5200 vuonna 2018. Suunnilleen saman verran oli vuosittain Tunisian viranomaisten pidättämiä lähtöä yrittäneitä. He saivat yleensä sakkoja tai parin päivän putkareissun.
3.10.2013 hutera troolari lähestyi pimeässä Lampedusaa, kun aluksen moottori sammui. Seuranneessa tragediassa kuoli 368 ihmistä. Suurin osa matkustajista oli paennut Eritreasta.
Huhtikuussa 2015 Välimerellä tapahtui historian suurin pakolaislaivan haaksirikko, jossa kuoli 800 henkilöä. Kesän 2015 aikana ainakin yhdeksän ihmistä kuoli tunkeutuessaan Englannin kanaalin alittavaan Kanaalin tunneliin Ranskassa. Vuosina 2014–2015 Ranskan poliisin arvion mukaan noin 39 000 pakolaista yritti päästä tunneliin, joista tiedettävästi vain harva pääsi tunneliin asti ja sieltä Englantiin.
Toukokuussa 2015 Euroopan unioni aloitti EUNAVFOR-operaation, jonka tavoitteena oli estää ihmissalakuljetusta Välimerellä. Parissa kuukaudessa operaatioon osallistuvat laivat pelastivat pari tuhatta merihätään joutunutta pakolaista. Operaatio laajeni myöhemmin salakuljettajien alusten valtaamisiksi lähinnä Libyan rannikolla. Euroopan unioniin huippukokouksessa päätettiin syyskuussa 120 000 pakolaisen uudelleensijoittamisesta Kreikasta ja Italiasta muualle unionin alueelle.
Paljon huomiota saivat muun muassa elokuussa 2015 itäisestä Itävallasta löytynyt ihmissalakuljettajien hylkäämä kuorma-auto, jonka sisältä löyty 59 kuollutta pakolaista, sekä syyskuussa Turkin Bodrumissa rantaan huuhtoutunut hukkuneen pakolaispojan ruumis.
Vaikutukset
upright=1.2|pienoiskuva|oikea|[[Schengen-alue Värien selitteet ]]pienoiskuva|Vuonna 2015 Unkari rakensi [[Unkarin ja Serbian raja-aita|aidan Serbian-vastaiselle rajalleen, joka on samalla myös Schengen-alueen ulkoraja. Myöhemmin Unkari rakensi aidan myös Kroatian rajalleen.]] pienoiskuva|Väliaikainen pakolaisten vastaanottoleiri Saksassa heinäkuussa 2015. Ulkomaantoimittaja Jukka Huusko luonnehti tilannetta kesällä 2015 suurimmaksi pakolaiskriisiksi sitten toisen maailmansodan. Yleisradion toimittaja Maria Stenroos kutsui kriisiä kansainvaellukseksi. Hallitsematon siirtolaisvirta on aiheuttanut eripuraa Euroopan unionin jäsenvaltioiden kesken, sillä siirtolaisten aiheuttamaa kuormitusta ei ole jaettu tasan. Eniten turvapaikanhakijoita ovat vastaanottaneet Saksa ja Ruotsi.
Ihmissalakuljetuksesta on tullut aseellisiin järjestöihin ja alueellista valtaa pitäviin heimoihin kytköksissä olevien ammattimaisten rikollisliigojen pyörittämää kauppaa. Pariisissa toimivan siirtolaisasiantuntijan mukaan tilanne uhkaa vapaata liikkumista EU-maissa. Syyskuun 2015 alussa Saksan liittokansleri Angela Merkel varoitti ihmisten vapaata liikkuvuutta helpottavan Schengenin sopimuksen olevan uhattuna
Yhdysvaltain presidentti Barack Obama kehui Saksaa siitä, että se on ottanut johtavan roolin pakolaisten vastaanottamisessa. Obama päätti syyskuussa 2015, että Yhdysvallat ottaa vastaan ainakin 10 000 Syyrian pakolaista budjettivuonna 2016.
Amnesty International ja Human Rights Watch ovat kritisoineet etsintä- ja pelastusoperaatioiden rahoitusta. Amnesty International on sanonut, että EU "kääntää selkänsä vastuunkannolleen ja saattaa selvästi tuhansien ihmisten hengen uhatuksi".
Unkari pyrki rajoittamaan siirtolaisten tuloa maahan rakentamalla raja-aidan Serbian vastaiselle rajalle kesällä 2015. Syyskuussa Unkari ilmoitti aitaavansa myös Kroatian ja Romanian rajansa.
Tanskan maahanmuuttoviraston apulaisjohtaja sanoi lokakuussa 2017, että 700 tutkittua turvapaikanhakijaa, jotka sanoivat että heitä vainotaan ja sorretaan, sanoivat olevansa kansalaisuudettomia Kuwaitista. Heistä 634 ei viraston mukaan paennut Kuwaitista, vaan he olivat Irakista, jonka takia heidän hakemuksensa hylättiin kesällä.
Saksassa maahanmuuttoa jyrkästi vastustava liikehdintä on keskittynyt etenkin maan itäosiin. Idän osavaltiot ovat heikomassa taloudellisessa tilanteessa suhteessa länteen. Maahanmuuttoa ja islamia vastustava Pegida-liike aloitti toimintansa Dresdenissä syksyllä 2014, josta se levisi nopeasti muihin Itä-Saksan kaupunkeihin, joissa myös oikeistopopulistinen Vaihtoehto Saksalle -puolue on saanut viime vuosina jalansijaa. Valtaväestön epäluuloja ovat ruokkineet etenkin rikosluvut, joissa nuoret maahanmuuttajamiehet ovat yliedustettuina.
Saksan liittovaltion tilaaman tutkimuksen mukaan Ala-Saksin väkivaltarikosten määrä kasvoi yli 10 prosenttia vuodesta 2014 vuoteen 2016. Yli 90 prosenttia kasvusta katsottiin johtuvan turvapaikanhakijoista.
Saksaan saapui vuodesta 2015 kevääseen 2018 yli miljoona turvapaikanhakijaa. Ulkomailla syntyneet saavat tilastojen mukaan enemmän lapsia kuin Saksassa syntyneet. Päiväkotien ja synnytyssairaaloiden paikkoja ei kuitenkaan ole lisätty syntyvyyden ja maahanmuuton vaatimusten mukaisesti. Yleisradion uutisotsikon mukaan Berliinissä oli pelkona niin sanotut parkkipaikkasynnytykset. Vuonna 2016 Saksan syntyvyys oli suurinta 20:een vuoteen (1,59 lasta per nainen). Noususta huolimatta syntyvyys oli Euroopan keskitasoa.
Euroopan unionin turvapaikanhakijoiden siirtojärjestely
Sijoitettavien turvapaikanhakijoiden määrä tiettyä maata kohden oli päätetty kunkin maan väkiluvun, talouden koon ja keskimääräisen turvapaikkahakemusten määrän perusteella. Italiasta oli tarkoitus siirtää 15 600 ja Kreikasta 50 400 turvapaikanhakijaa muihin jäsenmaihin vuoden kuluessa. Lisäksi 54 000 turvapaikanhakijaa pyritään sijoittamaan Italiasta ja Kreikasta tai muusta jäsenmaasta, johon tulee poikkeuksellisen paljon turvapaikanhakijoita. Päätöksessä ilmoitetaan kohdemaat vain alkuvaiheen 66 000 siirrettävälle hakijalle.
Neljä maata äänesti kiintiöitä vastaan. ”Pian huomaamme, että keisarilla ei ole vaatteita”, twiittasi Tšekin ministeri kokouksen jälkeen. Slovakian ministerin mukaan kiintiöjärjestelmän puskeminen oli "järjettömästi" luonut syvän kuilun arkaluonteisessa asiassa. EU:n maahanmuuttovastaisin jäsen, Unkari, sanoi hyväksyvänsä päätöksen, mutta kyseenalaistavansa sen toteutumisen. Ranskan sisäministeri ylisti sopimusta: "Tämä päätös on osoitus Euroopan kyvystä kantaa vastuuta ja edistyä." Suomi äänesti tyhjää.
Myös päätöstä vastustaneet maat joutuisivat ottamaan vastaan turvapaikanhakijoita, ensi vaiheessa Unkari (1 294), Tšekin tasavalta (1 591), Slovakia (802) ja Romania (2 475). Suomeen tulisi ensi vaiheessa 982 turvapaikanhakijaa Kreikasta ja 304 Italiasta. Eniten ottaisi Saksa, 17 036 hakijaa. Ruotsissa eritrealaisia sijoitettiin muun muassa Luulajaan. Heinäkuuhun 2017 mennessä siirtotavoitteesta vain 14 % oli saavutettu. Syy oli siinä, että koko järjestelmä oli vanhentunut – pakolaissiirrot koskivat vain eritrealaisia ja syyrialaisia, kun Italiaan saapui väkeä Länsi-Afrikasta. Suurin osa uusista tulijoista jäi järjestelmän ulkopuolelle.
YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n mukaan nyt hyväksytty suunnitelma ei yksinään ole riittävä pakolaiskriisin ratkaisemiseksi. Sen mukaan sopimuksen piiriin kuuluvien turvapaikanhakijoiden määrää pitää todennäköisesti nostaa huomattavasti.
6.9.2017 kiintiöpakolaisia oli siirretty 17 % tavoitteesta. Britannia ja Tanska, jotka eivät osallistuneet koko asiaan, olivat ottaneet nolla kiintiöpakolaista. Epäileväinen Unkari ja kantaansa muuttanut Puola olivat myös nollakerhossa. Slovakia ja Unkari väittivät, että EU rikkoi sääntöjään, kun se hyväksyi kiintiöjärjestelmän "määräenemmistöllä" eli noin 2/3:lla äänistä. Euroopan unionin tuomioistuin (EUT) totesi, että EU:n "ei tarvinnut toimia yksimielisesti tehdessään riidanalaisen päätöksen". Saksan ulkoministeri sanoi, että Itä-Euroopan jäsenten on oikeuden mukaan noudatettava pakolaisten jakojärjestelmää. Slovakian pääministeri vastasi: "Kantamme kiintiöihin ei muutu." Unkarin ulkoministeri ilmoitti, että oikeuden päätös oli "pöyristyttävä ja vastuuton"."Tämä päätös vaarantaa koko Euroopan turvallisuuden ja tulevaisuuden", hän sanoi lehdistötilaisuudessa lisäten, että päätös on poliittinen: "Politiikka on raiskannut eurooppalaisen lain ja arvot".
2.4.2020 EUT ilmoitti lopullisena päätöksenään, että kolme maata – Puola, Tšekki ja Unkari – oli väistänyt velvollisuutensa ja rikkonut sopimusta pakolaiskiintiöistä. New York Times arvioi, että pakolaiskriisi "uhkasi upottaa Euroopan unionin ytimen, kiihdytti äärioikeiston nousua ja siirsi monien maiden hallitukset konservatiivisempaan ääripäähän". Enää ei voitu velvoittaa ottamaan vastaan kiintiöpakolaisia, sillä sopimus raukesi vuonna 2017. Ursula von der Leyen, Euroopan komission johtaja, sanoi, että EUT:n tärkeä päätös antaa suuntaa tulevaisuudelle. Hän sanoi myös, että komissiossa on tekeillä uusi siirtolaissopimus.
”Vaikka historia on osoittanut meidän olevan oikeassa, Unkari vietiin kuitenkin oikeuteen”, sanoi Unkarin oikeusministeri Judit Varga ja jatkoi: ”Tämä on erityisen järkyttävää ottaen huomioon, että lähes yksikään jäsenmaista ei ole pannut täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2015 kiintiöpäätöksiä.” Tšekin pääministeri totesi: ”Hävisimme jutun, mutta se ei ole tärkeää. Tärkeää on, että meidän ei tarvitse maksaa mitään… Olennaista on, että emme ota vastaan yhtään siirtolaista ja että samalla kiintiöjärjestelmä mitätöitiin. Ja se on lähinnä meidän ansiotamme.”
UNHCR:n arvion mukaan samaan aikaan Kreikassa oli 112 300 turvapaikanhakijaa ja pakolaista, joista 41 100 oli Kreikan saaristossa – 36 219 viidessä keskuksessa, jotka on suunniteltu 5 400:lle.
Taustaa
Vuonna 2014 Suomeen saapui 1 030 kiintiöpakolaista ja 3 651 turvapaikanhakijaa. Pakolaiskiintiö oli 750 henkeä vuosina 2013 ja 2014. Vuoden 2014 turvapaikkapäätöksistä myönteisiä oli 1 346 ja kielteisiä 2 050. Oleskelulupia Suomen turvapaikkayksikkö myönsi vuonna 2013 eri perusteilla yhteensä 1 827, joka oli 45 prosenttia kaikista turvapaikkapäätöksistä.
Turvapaikkapäätöksiä tehtiin vuonna 2014 eniten irakilaisille (789), sekä venäläisille (295), ukrainalaisille (259), somalialaisille (246) ja nigerialaisille (241). Hakijoita oli vuonna 2014 yhteensä 3 651. Vuonna 2014 turvapakkahakemusten keskimääräinen käsittelyaika oli 170 vuorokautta.