cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Susan Mayer
Kausi 1
Löydettyään kiristyskirjeen Mary Alicen tavaroiden joukosta Susan ja hänen ystävänsä alkavat epäillä Mary Alicen itsemurhan takana ollutta totuutta ja perheen salaisuuksia. Susan ja Julie saavat selville, että Mary Alicen aviomies, Paul Young vei poikansa Zach Youngin mielisairaalaan. Julie alkaa kirjoitella Zachin kanssa Susanin tietämättä. Kun Zach pakenee mielisairaalasta, Julie antaa Zachin asua omassa huoneessaan äitinsä tietämättä. Susan ja Mike löytävät Zachin Julien ollessa koulussa ja palauttavat pojan Paulille, mikä huonontaa äidin ja tyttären välejä. Pian Susan saa selville, että Julie ja Zach seurustelevat. Kun Susan pyytää Zachia lopettamaan suhteen, Zach raivostuu jolloin Susan kieltää Zachia tapaamasta Julieta lainkaan.
Susanin ja Miken suhteen edetessä Susan alkaa saada selville palasia Miken menneisyydestä. Susanin epäilykset heräävät tavatessaan Kendra Taylorin, salaperäisen naisen Miken menneisyydestä ja myöhemmin löytäessään aseen ja suuren määrän rahaa keittiökaapeista. Ystävänpäiväillallisella Mike pyörtyy ampumahaavan vuoksi, jonka hän väittää olevan itseaiheutettu. Lynetten lapset löytävät Miken autotallista verisiä koruja, jotka liittävät hänet Wisteria Lanen asukkaan Martha Huberin murhaan. Susan ja ystävät päättävät luovuttaa todisteet poliisille. Poliisitutkimuksen aikana Susan kuitenkin muistaa ollessaan Miken kanssa Martha Huberin katoamisyönä. Kun Susan pyydetään kuulusteltavaksi, hän saa selville että Mike on aikaisemmin tuomittu kuolemantuottamuksesta sekä huumeiden hallussapidosta vuonna 1987 ja että Miken "itseaheutettu" ampumahaava liittää hänet kaupungin toisella puolella tapahtuneeseen murtoon. Susan lopettaa murtuneena suhteen.
Susanin äiti Sophie saapuu vierailulle kertoen, että aikoo erota aviomiehestään. Susan yrittää parhaansa mukaan kestää hössöttävää äitiään, mutta ei pysty hyväksymään hänen tapaansa vaihtaa miehestä toiseen. Lopulta Sophie palaa yhteen miehensä kanssa.
Saatuaan vapaa-aikaa Susanin kiinnostus Youngin perhettä kohtaan syvenee. Hän saa selville, että Mary Alicen oikea nimi on Angela ja lisäksi löytää todisteita Youngin perheen mahdollisesta toisesta lapsesta. Paul antaa Susanin valheellisesti ymmärtää, että Zach tappoi vahingossa pikkusiskonsa Danan. Susan ymmärtää tilanteen, mutta ei ole varma uskooko Paulia. Kun yksityisetsivä (jolle Paul maksoi) vahvistaa tämän valheet, Susan pyytää tätä tutkimaan Miken menneisyyttä. Susan tyrmistyy saadessaan tietää, että mies, jonka Mike surmasi, oli poliisi. Susan ottaa yhteyttä Kendraan toivoen ymmärtävänsä koko tarinan. Kendra selittää, että hänen siskonsa sekä Miken tyttöystävä Deirdre alkoi käyttää huumeita ja joutui vaihtamaan vapautensa seksiin korruptoituneen poliisin kanssa. Yrittäessään suojella Deirdrea ja itseään Mike tappoi vahingossa kyseisen poliisin. Susanin ja Miken suhde alkaa uudelleen ja pari muuttaa yhteen. Miken ollessa töissä Susan menee Miken taloon syöttääkseen tämän koiran ja löytää aseistetun Zachin. Zach käskee Susania odottamaan Miken paluuta voidakseen tappaa tämän.
Kausi 2
Miken palatessa kotiin hän löytää Zachin pitämässä Susania panttivankinaan, mutta Susan saa kuitenkin aseen pois Zachilta. Zach pakenee, jolloin Mike joutuu tunnustamaan Susanille Zachin olevan hänen biologinen poikansa ja että Deirdre myi hänet Mary Alicelle ja Paulille vuosia aikaisemmin. Susan sanoo Mikelle, että jos tämä jatkaa Zachin etsimistä he eivät voi muuttaa yhteen. Susan ja Mike päättävät jatkaa suhdettaan huolettomammalla tavalla. Susan kuitenkin päättää lopulta hyväksyä Zachin Miken vuoksi. Hän suostuu auttamaan Mikea etsinnöissä ja lopulta Susan löytääkin Zachin. Susan yrittää vakuuttaa Zachin palaamaan kotiin, mutta Zachin mainitessa toivonsa suhteeseen Julien kanssa, Susan antaan Zachille rahaa jotta tämä lähtisi Utahiin etsimää Paulia. Paul palaa Wisteria Lanelle ja Susan olettaa tämän tietävän Zachin olinpaikan. Susan kertoo vastentahtoisesti lähettäneensä Zachin Utahiin ja Paul kertoo asiasta Mikelle. Mike tuntee itsensä petetyksi ja päättää parin suhteen.
Susan on kauhistuu kuullessaan ex-miehensä, Karlin, muuttaneen Edien luo. Kun Susan on eronnut Mikesta ja Karlin Ediestä, Susan ja Karl ajatuvat harrastamaan seksiä. Seuraavana aamuna Susan sanoo Karlille, ettei heillä ole mitään mahdollisuuksia palata yhteen. Karl palaa Edien luo. Susan päättää kirjoittaa omaelämäkerran. Tutkiessaan isänsä historiaa Susan saa selville, ettei tämä ollut kuollut Hanoin taistelussa. Kysyessään asiasta äidiltään, tämä tunnustaa että hänen isänsä on elossa ja asuu kaupungin toisella puolella. Susan yrittää muodostaa suhteen vastahakoiseen isäänsä, Addison Prudyyn, joka on paikallinen bisnesmies, mutta suhteen muodostaminen takkuaa.
Jouduttuaan sairaalaan kolautettuaan päänsä, Susan tapaa tri Ron McCreadyn ja kaksikko alkaa tapailla. Ron kertoo Susanille, että tämä tarvitsee pernan poiston. Susan saa selville, että hänen sairausvakuutuksensa on päättynyt, jolloin Edie ehdottaa, että Susan menee naimisiin jonkun kanssa jolla on hyvä vakuutus. Karl tarjoutuu menemään naimisiin Susanin kanssa, ja pari päättää pitää asian salassa Edieltä ja Ronilta. Ennen leikkausta sairaalan hoitaja saa selville, että Susan on naimisissa ja anestesialääkityksen vaikutuksen alaisena Susan tunnustaa rakkautensa Mikeen Ronille, jolloin hoitaja paljastaa Susanin olevan naimisissa. Ron päättää suhteensa ja Susaniin ja kertoo asiasta myös Edielle. Edie on raivoissaan ja vaatii Karlia järjestämään valtavat, kalliit häät. Myöhemmin Karl kertoo Susanille eronneensa Edien kanssa ja pari päätyy jälleen sänkyyn. Seuraavana aamuna Karl myöntää, ettei ole vielä eronnut Ediestä. Kun Karl jättää Edien ja kertoo tapailevansa toista naista, Edie palkkaa yksityietsivän saadakseen selville kuka tämä nainen on. Saatuaan tietää Susanin olevan toinen nainen, Edie sytyttää Susanin talon tuleen. Sekä Karl että Mike tarjoavat kodittomalle Susanille asumusta. Susan käskee Karlia allekirjoittamaan eropaperit, vaikka tämä vielä rakastaakin Susania. Susan ja Mike suunnittelevat illallistavansa läheisellä Torch Lake -järvellä, jolla Mike suunnittelee kosivansa. Matkalla illalliselle Orson Hodge kuitenkin ajaa Miken yli ja jättää tämän makaamaan kadulle.
Kausi 3
Yliajon seurauksena Mike vaipuu koomaan. Susan pysyttelee Miken rinnalla, vaikka alkaa ajatella ettei tämä ehkä ikinä herää. Susan alkaa tapailla Ian Hainsworthia, brittiä jonka vaimo Jane on ollut koomassa vuosia. Susan ja Ian päättävät lähteä romanttiselle lomalle maaseudulle. Kun Edie vierailee Miken luona sairaalassa hakemassa CD-soittimensa takaisin, Mike yllättäen herää. Edie saa tietää, että Mike ei muista viimeistä kahta vuotta; hän luulee että on vuosi 2004. Edie näkee mahdollisuutensa tulleen ja valehtelee Susanin kohdelleen Mikea huonosti parin seurusteluaikoina ja ettei pari ollut rakastunut toisiinsa. Mike uskoo Edien valheita ja torjuu Susanin tämän tullessa vierailulle. Susan saa tietää Edien ottaneen hyödyn Miken muistinmenetyksestä teeskennellen olevansa tämän tyttöystävä. Mike ei halua kuunnella Susanin selityksiä, varsinkaan saatuaan tietää Ianista. Menetettyään toivonsa Miken suhteen, Susan jatkaa romanssiaan Ianin kanssa.
Susanin epäilykset heräävät Breen uutta miestä, Orsonia, kohtaan kun tämän entinen naapuri Carolyn Bigsby syyttää tätä entisen vaimonsa murhasta. Bree tunnustaa Susanille epäilevänsä että Orson on saattanut murhata entisen rakastajattarensa, Monique Polierin. Mike kuitenkin pidätetään Moniquen murhasta ja Breen epäilykset Orsonia kohtaan hälvenevät. Edie eroaa Mikesta. Ian lupautuu maksamaan Miken asianajokulut, jos Susan lupaa ettei enää koskaan tapaa Mikea. Susan antaa poliisille vinkin Orsonin mahdollisesta yhteydestä Moniquen murhaan. Tapaus heikentää Susanin ja Breen ystävyyttä. Janen kuoltua Susan tajuaa, että hänen täytyy kunnioittaa Ianin toivetta ja ottaa etäisyyttä Mikesta. Pian Susan hyväksyy Ianin kosinnan, minkä jälkeen Susan ja Bree sopivat.
Miken muistin palatessa pätkittäin, hän alkaa muistaa aikoneensa kosia Susania ennen onnettomuuttaan. Mike haastaa Ianin pelaamaan pokeria Susanista ja Ian voittaa. Mike perääntyy, mutta panostaa taas Susaniin. Pian Mike ja Ian myöntävät pelanneensa Susanista pokeria, jolloin Susan peruu häät ja sanoo ettei halua nähdä kumpaakaan miestä enää ikinä. Tajuttuaan tehneensä virheen, Susan päättää ottaa Ianin takaisin. Ian kuitenkin sanoo, ettei voi viettää loppuelämäänsä Susanin kanssa miettien vieläkö tämä rakastaa Mikea, ja jättää Susanin. Susan ja Mike palaavat yhteen ja menevät kihloihin. Pari menee naimisiin seremoniassa keskellä metsää vain Julie todistajanaan.
Kausi 4
Kuukautta häiden jälkeen Susan saa tietää olevansa raskaana. Mike stressaantuu raha-asioista ja alkaa käyttää yliajon aiheuttamiin kipuihin reseptilääkkeitä joihin hän jää pian koukkuun. Susan saa asian selville ja käskee Mikea valitsemaan; joko hän ja vauva tai huumeet. Mikea valitsee Susanin ja vauva ja menee vieroitukseen.
Tornadon iskettyä Wisteria Lanelle Bree, Orson ja heidän uusi vauvansa Benjamin muuttavat väliaikaisesti Susanin luokse. Orson alkaa kävellä unissaan ja tunnustaa eräänä yönä unessa ollessaan Julielle ajaneensa Miken yli. Julie kertoo Mikelle, joka antaa Orsonille anteeksi. Susan kuitenkin tuntee itsensä petetyksi ja Bree ei voi antaa miehensä tekoa anteeksi vaan käskee tämän muuttaa pois. Pian tapahtuneen jälkeen Susan synnyttää pojan, jolle pari antaa nimeksi Maynard James Miken kuolleen isoisän mukaan.
Viiden vuoden aikahyppy
Viisi vuotta jotka sijoittuvat neljännen ja viidennen kauden väliin Susan ja Mike joutuivat autokolariin, jossa toisesta autosta kuolivat äiti ja tytär. Vaikka Susan ajoi Mike otti syyn niskoilleen koska Susan ei löytänyt ajokorttiaan onnettomuuden jälkeen. Susan tuntee syyllisyyttä Paige ja Lila Dashin kuolemasta vaikka Mike yrittääkin vakuuttaa ettei syy ollut hänen. Lopulta pari ajautuu tapahtuman vuoksi eroon. Luovutettuaan rakkauden etsimisessä Susan aloittaa seksisuhteen maalarinsa Jackson Braddockin kanssa.
Kausi 5
Susan pystyi pitämään suhteensa Jacksoniin salaisuutena ystäviltää ja pojaltaan, M.J.:lta. Vaikka pari sopikin pitävänsä suhteensa vain seksuaalisena, Jackson etsii syvempää yhteyttä. Jackson kysyy Susanilta voisiko hän muuttaa tämän luo, mutta Susan sanoo haluavansa pitää suhteen sellaisena kuin se on. Mike ja Jackson ystävystyvät. Mike työskentelee pitkiä päiviä kaukana jonka vuoksi hän jää paitsi poikansa elämästä. Sen vuoksi Mike muuttaa Susania vastapäätä olevaan taloon. Jackson ilmoittaa muuttavansa Rivertoniin ja pyytää Susania mukaansa. Harkinnan jälkeen Susan päättää jäädä Fairview´hin.
Pettymyksekseen Susan saa selville, että Mike on alkanut tapailla Katherine Mayfairia, joka on Susanin ystävä ja naapuri. Tajuttuaan ettei voi tehdä Mikea onnelliseksi Susan antaa parille siunauksensa. Susan pelkää M.J.:n jäävän koulussa jälkeen ja ottaa vastaan työs yksityiskoulun kuvaamataidon opettajana, jotta voi maksaa M.J.:n koulutuksen. Koska sekä Susan että Mike käyvät töissä M.J. viettää paljon aikaa Katherinen kanssa. Susan alkaa tuntea, että M.J. pitää enemmän Katherinesta ja musertuu kuullessaan Miken muuttavan Katherinen luo.
Edien kuoleman jälkeen Susan yrittää lohduttaa Edien miestä Dave Williamsia. Susan selittää Davelle totuuden omasta auto-onnettomuudestaa ja kuinka syyllisyys rikkoi hänen avioliittonsa. Susan ei tiedä, että Dave on Lila Dashin aviomies ja Paigen isä joka on janonnut kostoa perheensä tappajalle. Samaan aikaan Jackson palaa Fairview´in ja kosii Susania. Susan on helpottunut, koskei koskaan päässyt yli tunteistaan tätä kohtaan. Jackson kuitenkin selittää haluavansa naimisiin vain oleskeluluvan vuoksi. Kun Susan saa selville ettei Miken tarvitse enää maksaa elatusapua, Susan selittää naimisiinmenonsa syyt. Dave kuitenkin kuulee keskustelun ja ilmoittaa maahanmuuttoviranomaisille. Jacksonin jouduttua takaisin Kanadaan Dave kutsuu Susanin ja M.J.:n kalastamaan, aikoen tappaa M.J. kuten Susankin tappoi hänen lapsen. Dave jättää jälkeensä videonauhan jossa hänen suunnitelmansa on. Mike löytää filmin ja jättää Katherinen lentokentälle varoittaakseen Susania ja M.J.:tä. Dave käskee Mikea tulemaan auto-onnettomuuspaikalle. Dave sitoo Susanin tiensivuun ja aikoo ajaa auton jonka kyydissä M.J. on Miken autoa päin. Syyllisyys kuitenkin vainoaa Davea ja tämä päästääkin M.J.:n ulos autosta. Dave törmää Miken autoon, mutta kumpikaan ei loukkaannu vakavasti. Susan ja Mike palaavat yhteen ja Dave joutuu mielisairaalaan.
Kausi 6
Mike menee Susanin kanssa naimisiin. Kahdeksan viikon aikana jotka johtivat häihin Susan välttelee Katherinea tarjoamatta tälle tukea tai pyytämättä anteeksi. Katherine häiriköi Susanin ja Miken häissä saaden Susanin lopulta pahoittelemaan tälle vieraiden edessä. Katherine torjuu anteeksipyynnön ja parin ystävyys muuttuu vihaksi. Myöhemmin samana iltana Julie löytyy kuristettuna etupihaltaan ja vajoaa koomaan. Danny Bolen on pääepäilty parin välillä olleen erittäin lyhyen suhteen vuoksi. Danny pidätetään mutta hän vapautuu kun alibi todetaan kelvolliseksi ja Juliekin herää pian koomasta.
Katherine jatkaa Miken liehittelyä uskoen tämän vieläkin rakastavan itseään eikä Susania. Susan ampuu vahingossa Katherinea eräänä iltana luullen tätä murtovarkaaksi. Luoti vain hipaisee Katherinen kättä eikä onnettomuudesta tehdä raporttia. Angie ehdottaa, että Katherine saattoi olla Julien kuristaja. Katherine sanoo M.J.:lle Susanin olevan paha ihminen, jonka jälkeen Mike käskee tätä pysymään erossa M.J:stä. Miken lähdettyä Katherine puukottaa itseään veitsellä jossa on Miken sormenjäljet. Katherine syyttää puukotuksesta Mikea. Susan, joka tajuaa Katherinen kärsivän hermoromahduksesta, soittaa Katherinen tyttärelle Dylanille, joka tulee kaupunkiin ja luovuttaa äitinsä psykiatrin tarkkailuun. Karl kuolee Wisteria Lanella tapahtuneen lento-onnettomuuden takia ja jättää osuutensa paikallisesta strippiklubista Susanille. Strippiklubilla Susan tapaa nuoren ja onnettoman stripparin, Robin Gallagherin. Myötätuntoisena Susan kehottaa Robinia lopettamaan työnsä. Pari päivää myöhemmin Robin tulee kiittämään Susania neuvosta, mutta myöntää, ettei tiedä mitä tehdä. Tuntiessaan syyllisyyttä Susan pestaa Robinin kuvaamataidonopettajan avustajakseen, mutta koulun rehtori ei hyväksy stripparia kouluunsa. Syyllisenä Susan kutsuu Robinin asumaan kotiinsa, mutta Robin päättää lähteä, kun Susan ei enää pysty ohittamaan hänen stripparitaustaansa. Susan myy strippiklubin. Kauden loppupuolella hän saa selville, että Mike on pahoissa veloissa, ja yrittää auttaa. Kun tilanteesta ei näytä olevan ulospääsyä, Susan ja Mike päättävät vuokrata talonsa ja muuttaa. Sydän murtuneena ja paluuta odottaen Susan lähtee Wisteria Lanelta.
Pyhälampi (järvi Hämeenlinnassa)
Pyhälampi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 65 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Pyhäjärven alueeseen (35.774) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,4 metriä mpy.
Mehdi Bazargan
Ennen islamilaista vallankumousta
Bazarganin isä oli kauppias Tabrizista ja etnisyydeltään azeri. Bazargan kävi aluksi islamilaista madrasa-koulua. Insinööriopintonsa hän suoritti Ranskassa Pariisin arvostetussa École Centrale des Arts et Manufactures -oppilaitoksessa, jossa hän perehtyi termodynamiikkaan. Bazargan palasi vuonna 1936 Iraniin ja jatkoi akateemista uraansa. Hän lähti 1940-luvulla mukaan politiikkaan moskeijaseuran ja islamilaisen opiskelijaliiton kautta, ja perusti vuonna 1945 insinöörien liiton. Bazargan opetti tekniikkaa Teheranin yliopistossa, jossa hänestä tuli teknologian laitoksen dekaani. Oltuaan suunnittelemassa Teheranin uutta vesihuoltojärjestelmää vuonna 1952 hän pääsi kykyjensä ja teknisen suuntautumisensa ansiosta pääministeri Mohammad Mossadeqin suosioon. Bazargan kuului tuolloin Iran-puolueeseen, joka oli osa Mossadeqin kansallista rintamaa. Mossadeq nimitti Bazarganin valvomaan kansallistamaansa Iranin öljyteollisuutta. Kun šaahi Mohammed Reza Pahlavi palasi valtaan ja syrjäytti Mossadeqin vuoden 1953 vallankaappauksella, Bazargan joutui joksikin aikaa vankeuteen.
Bazargan oli tämän jälkeen šaahin ja monarkian vankkumaton vastustaja. Hän osallistui vuonna 1953 muiden mossadeqilaisten kanssa ”kansallisen vastarintaliikkeen” perustamiseen. Hän toimi järjestön pääsihteerinä ja joutui pidätetyksi vuosina 1955 ja 1957. Bazargan oli vuonna 1961 yksi uuden oppositiopuolueen Iranin vapautusliikkeen (LMI) kahdestatoista perustajasta. Hän kuului 1960-luvun alussa säännöllisesti kokoontuneeseen islamilaisten ajattelijoiden piiriin, jotka pohtivat mahdollisuutta yhdistää šiialainen islam ja teknologinen modernisaatio. Bazarganin aatemaailmassa yhdistyivät islam, nationalismi ja positivismi. Myös islamin ja demokratian yhdistäminen oli hänelle tärkeää. Šaahin hallinto kielsi vuonna 1963 LMI:n toiminnan ja vangitsi sen johtajat, joukossa Bazarganin. Hän sai kymmenen vuoden vankeustuomion, mutta hänet armahdettiin kolmen vuoden jälkeen.
Pääministerikausi
thumb|upright=1.2|Pääministeri Bazargan (oik.) ja ajatollah Khomeini. Islamilaisen vallankumouksen jälkeen ajatollah Khomeini nimitti Bazarganin tasavallaksi muuttuneen Iranin väliaikaisen hallituksen ensimmäiseksi pääministeriksi 5. helmikuuta 1979. Bazargan ja hänen hallituksensa edustivat islamilaisen vallankumouksen liberaalia siipeä, joka halusi Iranista kansansuvereniteettiin perustuvan tasavallan eikä uskonoppineiden hallitsemaa teokratiaa. Khomeinin kannattajat saivat kuitenkin enemmistön perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hyväksytty Iranin perustuslaki asetti hengellisen johtajan muiden valtioelinten yläpuolelle. Bazarganin hallitus kaatui lopulta Iranin panttivankikriisin puhkeamiseen. Khomeinin asetuttua tukemaan Yhdysvaltain Teheranin-lähetystöä miehittäneitä radikaaleja opiskelijoita Bazargan erosi 6. marraskuuta 1979.
Myöhemmät vaiheet
Pääministerikautensa jälkeen Bazargan oli Iranin liberaalin opposition johtohahmo. Hänet valittiin vuonna 1980 Iranin parlamenttiin puolueensa LMI:n kärkiehdokkaana. Tyytymättömänä maan kehityksen suuntaan LMI boikotoi vuoden 1984 parlamenttivaaleja. Bazargan pyrki ehdolle vuoden 1985 presidentinvaalissa, mutta valvojien neuvosto hylkäsi hänen ehdokkuutensa. Khomeinin hallinto kielsi LMI:n uudelleen vuonna 1988, mutta se onnistui jatkamaan toimintaansa ulkoparlamentaarisena oppositiona. Bazargan oli puolueen johtohahmo vuonna 1995 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Hän kuoli sveitsiläisessä sairaalassa saatuaan sydänkohtauksen Zürichin lentoasemalla ollessaan matkalla leikkaukseen Yhdysvaltoihin.
Bazargan julkaisi yli 50 kirjaa.
Pyhän Andreaksen ritarikunta
pienoiskuva|Apostoli Pyhän Andreaksen tähti ja olkanauha|alt=|272x272px Pyhän Andreaksen ritarikunta (ven. Орден Святого апостола Андрея Первозванного) on keisari Pietari Suuren vuonna 1698 perustama venäläinen ritarikunta. Se lakkautettiin Neuvostoliiton aikana kunnes se palautettiin käyttöön uudestaan vuonna 1998. Se on Venäjän ritarikunnista korkein, ja siinä on yksi luokka.
Apostoli Pyhän Andreaksen tunnustuksia myönnetään merkittäville valtiomiehille ja julkishenkilöille, merkittäville tiede-, kulttuuri-, taide- ja muiden toimialojen edustajille vain poikkeuksellisen merkittävistä ansioista Venäjän kansan ja maanhyväksi. Tunnustuksia voidaan myöntää lisäksi ulkomaisille valtionpäämiehille.
Historia
Ritarikunta perustettiin vuonna 1698 Pyhän Andreaksen kunniaksi. Tunnustus annetaan siviili- tai sotilasansioista.
Kreivi Fjodor Golovin oli tunnustuksen saajista ensimmäinen. Keisarivallan aikana Pyhän Andreaksen tunnustuksen saaneet vastaanottajat saivat automaattisesti myös alempien ritarikuntien merkit. Pyhän Andreaksen tunnuksilla palkittiin myös maanpaossa olleita henkilöitä.
Kunniamerkin saaneet suomalaiset
Luettelossa suomalaisiksi on laskettu myös venäläiset, joiden suku oli merkitty Suomen ritarihuoneelle.
Ämmänarkku
Ämmänarkku on pieni järvi ja luonnonsuojelualue Hailuodon kunnassa saaren lounaisosassa lähellä Matikanniemeä. Se sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Kirkonkylältä länteen ja noin viisi kilometriä Marjaniemestä eteläkaakkoon. Hailuodon retkeilyreitteihin kuuluva Marjaniemen ja Ison Sunikarin välisen reitti kulkee järven sivuitse. Järveen ei laske virtavesiä, eikä sillä ole lainkaan lasku-uomaa. Järvessä on yksi pieni saareke.
Helmi Hannula
Helmi Hannula (11. marraskuuta 1880 Sippola − 28. helmikuuta 1950 Savonlinna) oli suomalainen talousopettaja.
Helmi Hannula suoritti 1903 Helsingin suomalaisen jatko-opiston kurssin ja opiskeli sitten kotitalousalaa Hårstorpissa Ruotsissa sekä myöhemmin Uppsalan talouskoulussa. Hän teki viisi opintomatkaa Ruotsiin, Tanskaan ja Norjaan sekä opiskeli vuoden ajan Yhdysvalloissa valtion apurahalla.
Hannula oli talousopettajana Pohjois-Pohjanmaan kansanopistossa 1907−1908 ja Kymenlaakson kansanopiston johtajana 1908−1913. Hän oli Sortavalan opettajaseminaarin talousjatkoluokan opettajana 1913−1919 ja seminaarin kotitalouden opettajana vuodesta 1919 alkaen. Hannula toimi myös vt. kotitaloustarkastajana maataloushallituksessa ja kouluhallituksen määräämänä kotitalousopetuksen tarkastajana vuonna 1927.
Raúl
Raúl González Blanco eli Raúl (s. 27. kesäkuuta 1977 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai piilokärki.
Raúl edusti vuosina 1992–2010 Real Madridia ja on seuran eniten otteluita pelannut pelaaja. Hän on myös Espanjan maajoukkueen toiseksi paras maalintekijä sekä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa eniten maaleja tehnyt aktiivipelaaja. Hän on toiminut sekä Real Madridin että Espanjan maajoukkueen kapteenina.
Tyyli
thumb|upright|left|Raúl ottelussa [[RC Deportivo de La Coruña|Deportivoa vastaan.]] Raúlin pelipaikka on yleensä niin sanottu piilokärki eli hyökkääjä, joka pelaa hieman varsinaisen kärkimiehen alapuolella. Tältä paikalta hän kykenee rakentamaan syötöillään kärkiparilleen maalintekopaikkoja, mutta nousemaan myös itse ratkaisuihin. Hän on ajoittain pelannut myös laitalinkkinä ja hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Vuorollaan hänen kanssaan Real Madridin hyökkäyksessä pelasivat muun muassa Iván Zamorano, Davor Šuker, Predrag Mijatović, Fernando Morientes, Ronaldo, Ruud van Nistelrooy ja Gonzalo Higuaín.
Pelaajatyyppinä Raúlia on vaikea lokeroida. Hän on vasenjalkainen, ja tekee vain harvoin maaleja oikealla jalallaan tai päällään. Hän ei ole erityisen nopea, vahva, näyttävä harhauttelija tai kova taklaaja. Raúlin Real Madridin edustusjoukkueeseen nostaneen Jorge Valdanon mukaan Raúlin suurimpia vahvuuksia eivät olekaan hänen fyysiset ominaisuutensa, vaan hänen älykkyytensä, itseluottamuksensa ja täydellinen keskittymiskykynsä. Barcelonan ja Espanjan maajoukkueen monivuotinen keskikenttämies Josep Guardiola puolestaan on kuvaillut Raúlia pelaajaksi, joka on aina oikeassa paikassa ja osaa aina tehdä oikean ratkaisun. Useiden suurten maalintekijöiden tapaan hän saattaa vaipua näkymättömiin pitkäksi aikaa kesken pelin, mikä tekee hänestä vastustajille erittäin vaikean merkata, ja iskeä yllättäen ottelun voittomaalin. Tässä suhteessa häntä on verrattu muun muassa Gerd Mülleriin.
Raúl tunnetaan myös herrasmiespelaajana. Uransa aikana häntä ei ole koskaan ulosajettu eikä hän ole koskaan ollut pelikiellossa varoitustilin täyttymisen vuoksi. Kauden 2000–2001 Mestarien liigan jatkolohko-ottelussa Leeds Unitedia vastaan Raúl teki kädellään maalin, jonka erotuomari Ryszard Wójcik hyväksyi. Wójcikin mukaan Raúl myönsi tapahtuneen ottelun puoliajalla, mutta pelaaja itse sanoi myöhemmin, ettei ollut varma, mihin pallo osui. Euroopan jalkapalloliiton kurinpitovaliokunta tuomitsi hänelle sakkoja ja yhden ottelun pelikiellon, mutta tuomio kumottiin myöhemmin vetoomusvaliokunnassa.
Numero
195px|right|thumb|El Siete nurmen pinnassa. Raúlin pelinumero on 7, jota hän käytti myös Real Madridin edustusjoukkuedebyytissään. Tuolloin aloituskokoonpanolle annettiin kuitenkin Espanjassa vielä numerot 1–11 pelaajista riippumatta. Kaudella 1995–1996, jolloin kiinteät pelaajakohtaiset numerot tulivat käyttöön, numero 7 oli argentiinalaisella Juan Esnáiderilla ja Raúlilla oli numero 17. Kaudesta 1996–1997 lähtien hän käytti vakituisesti numeroa 7. Espanjalaismediassa Raúliin viitataan usein lempinimellä el Siete. Real Madridin puheenjohtaja Ramón Calderón ehdotti, että joukkue lopettaisi numeron käytön Raúlin päättäessä uransa, mikä toimisi samalla kunnianosoituksena edesmenneelle Juanitolle, mutta tämä ei nykysääntöjen mukaan ole mahdollista.
Espanjan maajoukkueessa Raúl käytti myös numeroa 10, huomattavimmin MM-kilpailuissa 1998 ja EM-kilpailuissa 2000.
Juniorivuodet
Raúl syntyi vaatimattomissa oloissa Colonia Marconin työläiskorttelissa Villaverden alueella Madridissa. Pelattuaan aikansa San Cristóbalin kaupunginosajoukkueissa hän siirtyi 13-vuotiaana Atlético de Madridiin, jonka kannattaja hänen isänsä Pedro oli. Hänen oli kuitenkin pian käännyttävä paikallisvastustaja Real Madridin puoleen puheenjohtaja Jesús Gilin laitettua Atléticon junioritoiminnan jäihin huonon taloudellisen tilanteen vuoksi. Ensimmäisen ottelunsa Real Madridissa Raúl pelasi 15-vuotiaana 20. syyskuuta 1992 Cadete A -joukkueessa, vastassa oli Alcalá.
Real Madrid
Kauden 1994–1995 Raúl aloitti Real Madridin C-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä, jossa hän teki pelaamassaan seitsemässä ottelussa 16 maalia. Hän pelasi myös yhden ottelun B-joukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
thumb|left|Raúl (oikealla) joukkuetovereineen.
Raúl on voittanut Primera Divisiónin mestaruuden myös vuosina 1997, 2001, 2003, 2007 ja 2008. 11. tammikuuta 2009 hän sai täyteen 500 pelattua ottelua sarjassa ja 200 maalin rajapyykin hän saavutti 8. maaliskuuta 2008. Hän voitti sarjan maalikuninkuuden (Pichichi) 25 maalilla kaudella 1998–1999 ja toistamiseen 24 maalilla kaudella 2000–2001. Nämä maalit toivat hänelle myös kolmannen sijan Kultainen kenkä -kilpailussa. Kaikki viralliset kilpailut mukaan lukien Raúl on Real Madridin historian eniten otteluita pelannut ja eniten maaleja tehnyt pelaaja ohitettuaan Manolo Sanchísin (708) otteluennätyksen 30. syyskuuta 2009 ja Alfredo Di Stéfanon (307) maaliennätyksen 15. helmikuuta 2009.
Eurocupeissa Raúl debytoi Mestarien liigan ottelussa Ajaxia vastaan kaudella 1995–1996. Raúl joukkueineen on voittanut kilpailun vuosina 1998, 2000 ja 2002, joista kahtena jälkimmäisenä hän teki maalin loppuottelussa. Hän on kilpailun kaksinkertainen maalikuningas kausilta 1999–2000 ja 2000–2001 ja sen historian, edeltäjä Euroopan cup mukaan lukien, eniten maaleja tehnyt pelaaja (61 maalia 116 ottelussa ennen kautta 2008–2009). Arvostetuimpia henkilökohtaisia palkintoja Raúl ei ole voittanut, mutta vuonna 2001 hän sijoittui Michael Owenin jälkeen toiseksi Kultainen pallo -äänestyksessä ja Luís Figon ja David Beckhamin jälkeen kolmanneksi Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä. Hänelle myönnettiin kuninkaallisen ritarikunnan kultainen ansiomerkki urheilusaavutuksistaan (Medalla de Oro de la Real Orden del Mérito Deportivo) vuonna 2006.
thumb|200px|Raúl juhlii maalia.
Real Madridin kapteenina Raúl on toiminut vuodesta 2003 lähtien Fernando Hierron lähdettyä joukkueesta, mutta samoihin aikoihin hänen peliesityksensä alkoivat heiketä ja Real Madrid rämpi sekä Espanjan että Euroopan kentillä. Heikoimpana kautenaan 2005–2006, joka oli myös polvivamman vuoksi rikkonainen, hän teki Espanjan liigassa vain viisi maalia. Asemaansa avauskokoonpanon pelaajana Raúl ei kuitenkaan menettänyt, mikä sai kritisoijat epäilemään, että jopa silloinen puheenjohtaja Florentino Pérez ”pelkäsi” häntä. Sittemmin Raúlin ura kääntyi jälleen nousujohteiseksi, ja hän muodosti tehokkaan kärkikaksikon kaudella 2006–2007 joukkueeseen liittyneen alankomaalaisen Ruud van Nistelrooyn kanssa. Samalla Real Madrid palasi mestaruuskantaan ja voitti Primera Divisiónin kahdesti peräkkäin kausilla 2006–2007 ja 2007–2008. Kaudella 2007–2008 Raúl oli 18 maalillaan joukkueensa paras maalintekijä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla. Maalimäärä oli hänen suurin sitten kauden 2000–2001. Urheilulehti Marcan lukijat ja asiantuntijaraati valitsivat hänet kauden parhaaksi pelaajaksi ja kauden alla lanseeratun Di Stéfano -palkinnon ensimmäiseksi voittajaksi. Raúlin kolmas hattutemppu Espanjan liigassa syntyi 26. huhtikuuta 2009 Sevillan vieraana Ramón Sánchez Pizjuánilla. Aikaisemmat kaksi hattutemppua syntyivät kausilla 1998–1999 ja 2003–2004 Real Valladolidia vastaan.
Kaudella 2009–2010 Gonzalo Higuaínin jatkuva kehitys sekä Cristiano Ronaldon, Karim Benzeman ja Kakán hankinnat Real Madridin hyökkäykseen pudottivat Raúlin vaihtopelaajan rooliin ensimmäistä kertaa urallaan. Hänen sopimuksensa seuran kanssa ulottui kauden 2010–2011 loppuun ja sopimusta oli mahdollista jatkaa aina vuodella, jos hän pelaisi kulloinkin viimeisellä sopimuskaudella yli 30 ottelussa. Raúl päätti kuitenkin jättää seuran heinäkuussa 2010 ja lähteä uransa viimeisiksi pelivuosiksi hakemaan vastuuta muualta.
Schalke
thumb|upright|Raúl Schalken peliasussa. Myöhemmin heinäkuussa 2010 Raúl teki kaksivuotisen sopimuksen Bundesliigassa pelaavan gelsenkircheniläisen Schalken kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä Bundesliigassa 21. elokuuta 2010 ottelussa Hamburgia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki vähän yli kuukausi myöhemmin 25. syyskuuta 2010 ottelussa Mönchengladbachia vastaan. Hiljaisen alun jälkeen hän aloitti maalitehtailunsa tekemällä 5. marraskuuta 2010 kaksi maalia St. Paulin verkkoon ja kahta viikkoa myöhemmin 20. marraskuuta 2010 syntyi ensimmäinen hattutemppu uudessa joukkueessaan ottelussa Werder Bremeniä vastaan. 18. joulukuuta 2010 hän teki kauden toisen hattutemppunsa ottelussa Kölniä vastaan.
Maajoukkue
Raúl edusti Espanjaa juniorina alle 18-, 20- ja 21-vuotiaiden joukkueissa. Hän otti osaa vuoden 1995 nuorten MM-kilpailuihin, jossa Espanja hävisi pronssiottelussa Portugalille. Vuotta myöhemmin Raúl joukkueineen ylsi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuiden loppuotteluun. Varsinaisen peliajan jälkeen ottelu oli tasan 1–1 hänen ja Italian Francesco Totti tehtyä maalin mieheen. Ratkaisua jouduttiin lopulta hakemaan rangaistuspotkukilpailulla, jossa Raúl ja joukkuetoverinsa Iván de la Peña epäonnistuivat, ja Italia vei mestaruuden. Samana vuonna hän osallistui vielä Espanjan olympiajoukkueen kanssa Atlantan kesäolympialaisiin, jossa joukkue putosi puolivälierissä.
Pelaamissaan arvokilpailuissa Raúl epäonnistui usein muun joukkueen mukana ja Espanjan tie katkesi viimeistään puolivälierissä. Hänet muistetaan erityisesti yli maalin laukomastaan rangaistuspotkusta vuoden 2000 EM-kilpailuiden puolivälierissä Ranskaa vastaan, mikä maaliin mennessään olisi tasoittanut ottelun. Hän kuuluu kuitenkin niiden harvalukuisten pelaajien joukkoon, jotka ovat onnistuneet maalinteossa kolmessa eri MM-lopputurnauksessa. 11 MM-ottelussa hän teki yhteensä viisi maalia, ja EM-kilpailuissa vastaavat luvut ovat seitsemän ja yksi. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa Raúl teki kolme maalia neljässä ottelussa ennen nivusvammaa, joka piti hänet sivussa Etelä-Koreaa vastaan pelatusta puolivälieräottelusta.
Espanjassa herätti suurta kohua maajoukkueen päävalmentajan Luis Aragonésin päätös pudottaa Raúl joukkueesta kesken vuoden 2008 EM-kilpailuiden karsintojen, varsinkin ottaen huomioon hänen parantuneet peliesityksensä seurajoukkueessaan. Myös itse Itävallassa ja Sveitsissä pelatusta lopputurnauksesta Raúl jäi pois, ja kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten hänen maajoukkue-ensiesiintymisensä, kun hän ei ottanut osaa arvokilpailuihin. Espanja voitti turnauksessa Euroopan-mestaruuden ilman Raúlia. Toistaiseksi viimeisen kerran hän pelasi maajoukkueessa tappiollisessa EM-karsintaottelussa Pohjois-Irlantia vastaan 6. syyskuuta 2006. Maajoukkueen kapteenina on sittemmin toiminut seurajoukkuetoveri Iker Casillas.
Sekä Aragonés että hänen vuonna 2008 nimitetty seuraajansa, vuosina 1999–2003 Real Madridia valmentanut Vicente del Bosque ovat toistuvasti sanoneet Raúlin paluun maajoukkueeseen olevan mahdollista, mutta ovat luottaneet hänen sijaansa nuorempiin David Villaan, Fernando Torresiin, Dani Güizaan ja Fernando Llorenteen. Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto on vuodesta 2006 lähtien suunnitellut jonkinlaista kunnianosoitusta Raúlille tämän ylitettyä 100 maaottelun rajapyykin, ja liiton urheilutoimenjohtajaksi pelaajauransa jälkeen siirtynyt Fernando Hierro ehdotti helmikuussa 2009, että tällaisena voisi toimia liiton 100-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä järjestetty maaottelu. Raúl kieltäytyi tästä perustellen olevansa aktiivipelaaja eikä halua palata vain yhden ottelun ajaksi.
Saavutukset
Real Madrid
Seurajoukkueet
Eurocup-sarakkeen ottelut ovat kaikki Mestarien liigan otteluita. Kauden 2004–2005 tilastoissa ovat mukana myös kaksi Wisła Krakówia vastaan pelattua karsintaottelua.
Muut-sarakkeen ottelut Espanjan supercupissa, Euroopan supercupissa, Intercontinental Cupissa ja seurajoukkueiden MM-kilpailuissa:
Yksityiselämä
Raúl on Pedro Gonzálezin ja María Luisa Blancon kolmas lapsi. Hän on naimisissa mallina tunnetuksi tulleen María del Carmen ”Mamen” Redondo Sanzin kanssa. Pari vihittiin 1. heinäkuuta 1999, ja heillä on viisi lasta: Jorge (2000), Hugo (2002), kaksoset Héctor ja Mateo (2005) sekä María (2009). Esikoispoika Jorge on nimetty Raúlin Real Madridin edustusjoukkueeseen nostaneen valmentajan Jorge Valdanon mukaan. Raúlin tunnusomainen tapa juhlia maalia on suudella oikean kätensä nimetöntä, jossa Espanjassa kannetaan vihkisormusta, vaimonsa kunniaksi.
Vapaa-ajallaan Raúl lukee, etenkin Arturo Pérez-Reverten kirjallisuutta, kuuntelee espanjalaista musiikkia ja seuraa härkätaistelua. Hän harjoittaa myös hyväntekeväisyyttä, ja on toiminut muun muassa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön hyvän tahdon lähettiläänä.
Raúl on esiintynyt itsenään elokuvissa Real Madrid – intohimo (2005), Goal! (2005), Goal II: Living the Dream (2007) ja Carlitos y el campo de los sueños (2008). Jälkimmäisessä hän toimii Espanjan juniorimaajoukkueen valmentajana. Hän on esiintynyt myös muun muassa Pepsin mainoksissa.
Vahakabinetin arvoitus
Mystery of the Wax Museum on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1933. Sen ohjasi Michael Curtiz, ja siinä näyttelivät muun muassa Lionel Atwill, Fay Wray, Glenda Farrell ja Frank McHugh.
Mystery of the Wax Museum oli ensimmäisiä värillisiä kauhuelokuvia ja ensimmäinen, jota levitettiin teattereissa laajalti. Siinä käytettiin 2-komponenttista Technicolor-järjestelmää.
Elokuvaa luultiin pitkään kadonneeksi, mutta alkuperäinen kinofilmi löytyi Jack Warnerin kotoa 1969. Elokuvasta oli tätä ennen tehty uusintaversio vuonna 1953, Vahakabinetti, jossa pääosaa esitti Vincent Price. Vahakabinetti oli myös yksi ensimmäisiä 3D-elokuvia.
Przemyślin voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Przemyślin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Przemyślin voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Przemyśl. Przemyślin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Karpatian voivodikuntaa.
Zach Parise
pienoiskuva|Parise New Jersey Devilsin peliasussa. Zachary Justin "Zach" Parise (s. 28. heinäkuuta 1984 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Parise edustaa NHL-seura New York Islandersia.
Ura
Kahden vuoden yliopistokiekkoilun jälkeen New Jersey Devils varasi Parisen NHL:ään vuoden 2003 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella (17. vuoro). Parise pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa Devilsin farmijoukkue Albany River Ratsin paidassa NHL:n työsulun vuoksi. Työsulun jälkeen Parise pelasi NHL-tulokaskaudellaan 2005–2006 yhtä ottelua lukuun ottamatta Devilsin jokaisen ottelun ja teki yhteensä 32 pistettä. Seuraavan kauden 2006–2007 Parise aloitti tekemällä seura-ennätyksen; Parise teki joukkueensa avausmaalin 26 sekunnin pelin jälkeen kauden ensimmäisessä ottelussa. Kyseisellä kaudella Parise lähes tuplasi edelliskauden pistesaldonsa tekemällä 62 pistettä 82 ottelussa. Kaudella 2007–2008 Parise oli Devilsin paras pistemies 65 pisteellä.
Kausi 2008–2009 oli Parisen läpimurtokausi. Hän teki 94 tehopistettä ja oli koko NHL:n pistepörssin viides ja maalintilaston kolmas. Hän pelasi ko. kaudella NHL:n tähdistöottelussa ja hän oli yhdessä Pavel Datsjukin ja Martin St. Louisin kanssa ehdokkaana Lady Byng Memorial Trophyn voittajaksi. Parise nimettiin kyseisellä kaudella NHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Polvivamma piti Parisen sivussa suurimman osan kaudesta 2010–2011. Hän pystyi pelaamaan vain 13 ottelua. Kaudella 2011–2012 hän oli kuitenkin jälleen täydessä pelikunnossa. Syksyllä 2011 Parise valittiin Devilsin kapteeniksi ja kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli johdattamassa joukkuettaan NHL:n loppuotteluihin. Stanley Cup meni Los Angeles Kingsille otteluvoitoin 4–2. Parise oli pudotuspeleissä joukkueensa toiseksi paras pistemies Ilja Kovaltšukin jälkeen.
Heinäkuussa 2012 Parise siirtyi vapaana pelaajana Minnesota Wildiin. Hän solmi 13 vuoden ja arvoltaan 98 miljoonan dollarin sopimuksen yhdessä Ryan Suterin kanssa.
Heinäkuussa 2021 Wild osti Parisen ja Suterin sopimukset ulos.
Syyskuussa 2021 Parise teki vapaana agenttina sopimuksen New York Islandersin kanssa.
Maaliskuussa 202£ Parise teki Islandersin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Kansainväliset ottelut
Parise pelasi upean turnauksen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2004, jossa hän johdatti USA:n maailmanmestaruuteen. Hän jakoi turnauksen pistepörssin voiton keräten viisi maalia ja kuusi syöttöpistettä. Parise valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja hänet nimettiin turnauksen tähdistökentälliseen.
1. tammikuuta 2010 Parise nimettiin Yhdysvaltain joukkueeseen Vancouverin olympialaisiin. Myöhemmin hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Parise teki joukkueensa molemmat maalit lukemiin 2–0 päättyneessä puolivälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Finaalissa Kanadaa vastaan Parise teki 2–2 tasoitusmaalin, kun ottelun varsinaista peliaikaa oli jäljellä vain 24 sekuntia. Kanada kuitenkin voitti ottelun jatkoerässä. Parise oli turnauksen pistepörssin kolmas kahdeksalla tehopisteellään, ja hänet valittiin olympiaturnauksen tähdistökentälliseen.
Parise on edustanut Yhdysvaltoja myös aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2005, 2007 ja 2008.
Anna Campbell
Anna Montgomery Campbell (1991 Lewes – 15. maaliskuuta 2018 Afrinin piirikunta) oli brittiläinen kansalaisaktivisti, feministi ja anarkisti, joka Syyrian sisällissodan aikana taisteli kurdien YPG-joukoissa Isis-järjestöä vastaan ja kaatui Turkin ilmavoimien tekemässä ilmaiskussa. Hän oli ensimmäinen Isis-joukkojen vastaisessa taistelussa kuollut brittinainen.
East Sussexin Lewesissä syntynyt Campbell opiskeli Sheffieldin yliopistossa, mutta työskenteli myöhemmin putkiasentajana Brightonissa. Hän oli mukana erilaisten kansalaisjärjestöjen toiminnassa ja osallistui muun muassa syksyn 2010 suuriin opiskelijamielenosoituksiin.
Vuonna 2017 Campbell matkusti Pohjois-Syyrian kurdialueella ja liittyi Kansan suojeluyksikköjen (YPG) alaisiin Naisten suojeluyksikköjen (YPJ) joukkoihin. Hän osallistui YPJ:n hyökkäykseen Isis-järjestön hallussa ollutta Deir ez Zorin kaupunkia vastaan, jonka jälkeen hänet siirrettiin Rojavan puolustustaisteluun. Campbell kaatui maaliskuussa 2018 turkkilaishävittäjän tekemässä ilmaiskussa ollessaan viiden muun naistaistelijan kanssa evakuoimassa pakolaisryhmää Afrinin kaupungista. Campbellin kuoleman jälkeen brittiläiset aktivistit järjestivät mielenosoituksen Turkin ilmavoimille osia toimittavan Airbusin tehtaalla Bristolissa.
Anna Campbellin isä on muun muassa Egg-yhtyeessä soittanut rockmuusikko Dirk Campbell. Hän on vaatinut Turkin hallitusta lähettämään tyttärensä ruumiin Britanniaan, johon kuitenkaan ei ole suostuttu. Huhtikuussa 2022 Dirk Campbell teki asiasta valituksen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen.
Setting Sons
Setting Sons on The Jamin neljäs studioalbumi vuodelta 1979. Sen on tuottanut Vic Coppersmith-Haven ja äänittänyt hänen kanssaan Alan Douglas. Tämän kaksikon lisäksi remiksaukseen on osallistunut Hugh Fagen. Äänitys on tehty Lontoon Shepherd's Bushissa sijaitsevassa Townhouse-studiossa. Äänittäjien apulaisina ovat olleet George Chambers ja Pete Shymer.
Levykannen on suunnitellut Bill Smith ja etukannen valokuvan on ottanut Andrew Douglas. Takakannen ja levypussin kuvituksesta on vastannut Robin P. Richard.
Vuonna 1992 ilmestyneellä Extras-kokoelmalla on demoversiot neljästä Setting Sons -albumille päätyneestä kappaleesta. Levyllä on myös Setting Sonsilta pois jätetty kappale "Hey Mister".
Kappaleet
Sivu 1
Sivu 2
Milleretta
Milleretta rubidgei oli sukupuuttoon kuollut parareptiilien Millerettidae-heimon laji, joka eli myöhäispermikauden Changxing-vaiheella Etelä-Afrikassa. Millerettaa pidettiin ennen kaikkien liskojen kantamuotona, mutta tämä teoria on myöhemmin osoittautunut vääräksi.
Setting Sons
Kappaleet
Kappaleiden tekijä on Paul Weller ellei suluissa ole toisin mainittu. Sovitukset ovat Vic Coppersmith-Havenin ja The Jamin. Julkaisuyhtiö on And Son Music paitsi kappaleen "Heatwave" osalta Jobete Music Ltd. Tämä lainakappale on peräisin Martha & the Vandellasin tuotannosta. Sen mukaanottoa Weller oli perustellut keventämään albumin muuten synkähköä yleisilmettä.
Milleretta
Koko ja ulkonäkö
Milleretta oli pieni, liskoa muistuttanut eläin, joka oli noin 60 senttiä pitkä. Se oli todennäköisesti hyönteissyöjä. Millerettan silmien takana oli ohimoaukot, vaikka sitä on perinteisesti pidetty anapsidina.
Setting Sons
Kappaleet
Kappaleiden sanat on painettu levypussiin paitsi viimeksi mainitun osalta.
Muusikot
The Jamin lisäksi mukana on pianisti Mick Talbot Merton Parkas –yhtyeestä sekä saksofonisti Rudi.
Singlet
Single ilmestyi 17. elokuuta 1979 ennen Setting Sons -LP:tä. Singleltä pitkäsoitolle päätyi kääntöpuolen kappale ”Smithers-Jones”, jonka on poikkeuksellisesti tehnyt yhtyeen basisti Bruce Foxton. Kappale kertoo säntillisestä virkamiehestä, joka kutsutaan työviikon alussa maanantaiaamuna johtajan puheille. Odottamansa ylennyksen asemesta mies saakin kuulla tulleensa tarpeettomaksi. Kappaleen albumiversio on olennaisesti erilainen, sillä siinä on mukana jousisovitus. Single nousi brittilistan 17. sijalle.
Kendall Waston
Kendall Jamaal Waston Manley (s. 1. tammikuuta 1988 San José, Costa Rica) on costaricalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Waston edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Vancouver Whitecapsiä.
PzH 2000
PzH 2000 eli Panzerhaubitze 2000 on saksalainen 155 mm tela-alustainen haupitsi. Sen kehitti Krauss-Maffei Wegmann yhdessä Rheinmetallin kanssa Saksan Bundeswehrille. PzH 2000 on moderni, hyvin tulivoimainen tykistöjärjestelmä. Sen tunnusomaisempia piirteitä on suuri tulinopeus: se kykenee ampumaan purskeena kolme kranaattia yhdeksässä sekunnissa, 10 kranaattia 56 sekunnissa tai 10–13 kranaattia minuutissa jatkuvasti riippuen putken kuumenemisesta. PzH 2000 on valittu mm. Italian, Alankomaiden ja Kreikan asevoimien käyttöön.
Ammustäydennys on automatisoitu; kaksi miestä kykenee lastaamaan 60 kranaattia alle 12 minuutissa.
Kehitystyö
Vuonna 1986 Britannia, Italia ja Saksa päättivät hylätä aiemman ongelmiin ajautuneen PzH 155-1 (SP 70) -ohjelmansa. Saksan aseteollisuudelta tiedusteltiin kykyä suunnitella uusi, SP 70:tä tulivoimaisempi malli perustuen suunnittelija Gerald Bullin Extended Range, Full Bore -konseptiin. Asetehtaiden ehdotuksista parhaaksi arvioitiin Wegmannin suunnitelma.
Rheinmetallin suunnitelmassa oli 8-metrisellä putkella ja suujarrulla varustettu 155 mm:n tykki. Sen kantama oli 30 km L15A2-standardikranaateilla, noin 35 km perävirtausyksiköllä varustetuilla ammuksilla. Vuoden 2006 huhtikuussa koeammunnoissa saavutettiin erikoisammuksilla yli 56 km kantama, maksimikantaman arvioidaan olevan noin 60 km.
Käyttö sotatoimissa
Alankomaiden joukot tulittivat Talibanin kohteita PzH 2000:lla Afganistanin Kandaharin maakunnassa Operaatio Meduusan aikana elokuussa 2006.
Suomen puolustusvoimien kokeet
Suomessa suoritettiin kenttäkokeita PzH 2000:lla vuonna 1998 alkaneen uuden telalavettisen tykin hankintaohjelman perusteella. Testattavaksi oli valittu myös AS 90 Braveheart ja pyöräalustainen Zuzana. Järjestelmien kustannustehokkuus ei tyydyttänyt ja hanke keskeytettiin. Suomessa päätettiin hankkia sen sijaan lisää 155 K 98 -kalustoa. Myöhemmin Suomi hankki Etelä-Koreasta 48 käytettyä K9 Thunder- telahaupitsia.
Anneli Anttonen
Anneli Maria Irmeli Anttonen (s. 5. marraskuuta 1954 Askola ) on suomalainen yhteiskuntatieteen tohtori ja tutkija. Hän toimi Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan professorina vuodesta 2003 lähtien ja on nyttemmin emeritaprofessori. Hän on julkisuudessa muun muassa kyseenalaistanut valtiovallan Maakunta- ja soteuudistussuunnitelman mukana kansalaisille mainostettua valinnanvapautta ja on tuonut esille hankkeen vaikutusarvioinnin keskeneräisyyttä.
Anttonen tuli ylioppilaaksi Mäntsälän lukiosta 1973. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1989. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa Tampereen yliopistolle (1997) oli otsikoitu ''Feminismi ja sosiaalipolitiikka. Miten sukupuolesta tehtiin yhteiskuntateoreettinen ja sosiaalipoliittinen avainkäsite''.
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Anttonen on ollut vuodesta 2018.
Hannuksenlampi
Hannuksenlampi on pieni järvi ja luonnonsuojelualue Hailuodon Marjaniemessä. Järvi sijaitsee Hailuodon retkeilureitteihin kuuluvan Marjaniemen ja Ison Sunikarin välisen reitin Hannuksenlammen haaran varrella. Järven rannalla on laavu. Järvi saa vetensä Hannuksensoilta, mutta sillä ei ole lainkaan lasku-uomaa.
Flavivirukset
Flavivirukset (Flavivirus) ovat pääasiassa niveljalkaisten, yleensä hyttysten tai puutiaisten, levittämiä positiivisäikeisiä RNA-viruksia. Flaviviruksia tunnetaan tällä hetkellä 70 eri lajia, joista 13 aiheuttaa tautia ihmisessä.
Ryhmään kuuluu erittäin merkittäviä taudinaiheuttajia, kuten dengue-, keltakuume-, Japanin aivotulehdus-, Länsi-Niilin ja puutiaisaivotulehdusvirukset.
Radomin voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Radomin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Radomin voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Radom. Radomin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Masovian voivodikuntaa.
Lancia Delta
Lancia Delta oli italialaisen Fiat-konserniin kuuluvan Lancian valmistama viistoperäinen monikäyttöauto joka esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 1979. Delta oli Lancian malliston tärkein malli 1980-luvulle tultaessa. Lancia Delta-malleilla voitettiin myös kuusi kertaa peräkkäin valmistajien maailmanmestaruus rallissa, vuosina 1987-92. Neljällä näistä saavutettiin lisäksi myös kuljettajan maailmanmestaruus.
Delta perustui osittaisesti Fiat Ritmon tekniikkaan ja autot jakoivat esimerkiksi saman pohjalevyn. Myös perus-Deltojen moottorit olivat samaa sukua kuin Fiat Ritmossa mutta korkeaviritteisempinä versioina. Deltan korimuotoilun suunnitteli Giorgetto Giugiaro. Ilmanvastuskerroin Deltassa oli suhteellisen korkea 0,43.
Auto voitti Vuoden auto (European Car of the Year) -tittelin 1980, ja 9. maaliskuuta 1984 Lancialla juhlittiin 200 000:tta valmistunutta Deltaa, sitä kuitenkin valmistettiin selkeästi sisarmallejaan Fiat Ritmoa ja Lancia Prismaa vähemmän.