cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Netello Systems
Netello julkisuudessa
Netello ajautui vuonna 2002 lisenssimaksukiistaan pörssiyhtiö Jippii Group Oyj:n kanssa. Tuolloin Jippii määrättiin maksamaan tietoturvaratkaisuja kehittäneelle Netello Systems Oy:lle kaikkiaan 114 000 euroa kiistämiään lisenssikorvauskuluja. Asiasta seurasi pienimuotoinen kohu, koska Jippii ei maininnut asiasta pörssitiedotteessaan. Lopulta yhtiöt kuitenkin pääsivät kiistassaan sopuun.
Naarajärvi (Ylöjärvi)
Naarajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Netello Systems
Netello julkisuudessa
Vuonna 2016 Netellon silloinen kehitysjohtaja Juha Ojaniemi oli esillä Ylen aamu-TV:ssä kertoen Aspergerin oireyhtymästään. Nykyisin Ojaniemi ei enää työskentele yhtiössä.
Naarajärvi (Ylöjärvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Ronnikonojan valuma-alueeseen (35.355) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,9 metriä mpy.
Praksiteleen Hermes
Pausanias kertoo nähneensä veistoksen Heran temppelissä noin vuonna 174 jaa. Veistos löytyi saksalaisten suorittamissa Olympian arkeologisissa kaivauksissa vuonna 1877.
Kanon x Kanon
thumb|250px|Kanon Wakeshima (2009) Kanon x Kanon on japanilainen visual kei -duo. Yhtyeessä vaikuttavat naislaulaja Kanon Wakeshima ja An Cafen basisti Shinya "Kanon" Sano.
Uskonpuhdistus Englannissa
Uskonpuhdistus Englannissa merkitsee uskonpuhdistusaatteen leviämistä Englantiin, anglikaanisen kirkon syntymistä ja myöhempiä uskonsotia protestanttien ja katolilaisten välillä.
Uskonpuhdistus oli Englannissa pikemminkin poliittinen, kuin uskonnollinen. Uskonpuhdistuksen levitessä keskisessä Euroopassa olivat uudistuspaineet paljon vähäisempiä Britteinsaarilla. Maassa oli toki ennenkin arvosteltu kirkkoa – muun muassa John Wycliffen ansiosta – mutta pääasiallinen vaatimus uudistua tuli humanistien puolelta. Sen sijaan vankassa asemassa oleva kuningas Henrik VIII suhtautui kielteisesti Lutherin ajatuksiin vähentää sakramentteja tai kääntää Raamattu kansankielelle. Kuninkaan toiminta oli niin katolismyönteistä, että paavi jopa antoi hänelle arvonimen defensor fidei (uskon puolustaja).
Henrik VIII
thumb|[[Henrik VIII, Englannin ja Irlannin kuningas, Hans Holbein nuoremman maalaus.]]
Tilanne muuttui radikaalisti Henrikin halutessa avioeron vaimostaan Katariina Aragonialaisesta. Paavi Klemens VII ei hyväksynyt tällaista menettelyä. Saadakseen tahtonsa läpi Henrik kutsui maansa papiston koolle ja nimitytti itsensä maan kirkon pääksi vuonna 1531. Thomas Cranmer nostettiin Canterburyn arkkipiispaksi. Seuraavana vuonna välirikko katolisen kirkon kanssa sinetöitiin lopullisesti uudella suprematialailla:
Henrik VIII:n toiminta loi anglikaanisen kirkon maan valtionkirkoksi. Koska uskonpuhdistuksen luonne ei piillyt teologisissa kysymyksissä, ei uuden kirkon oppi alkuun juurikaan poikennut katolisen kirkon ajatuksista. Näkyvimpänä merkkinä luostaritoiminta lakkautettiin ja paavin ylivalta kumottiin, mutta esimerkiksi messu ja pappien selibaatti jätettiin ennalleen.
Edvard VI
Vasta Henrik VIII:n kuoltua reformaatio ulottui myös opinkappaleisiin. Edvard VI:n hallituskaudella uudistukset ulottuivat jo oppiin ja liturgiaan. 1552 ilmestyi anglikaaninen uskontunnustus 42 artiklaa. Henrik-kuninkaan kuoltua myös ulkomaalaisten teologien, etupäässä Jean Calvinin, vaikutus alkoi ulottua myös Englantiin.
Toisaalta Edvard ei onnistunut saavuttamaan kansansuosiota uudistuksillaan. Hänen rasitteenaan olivat epäonnistumiset politiikan muilla osa-alueilla, eivätkä siten myöskään uskonnolliset uudistukset jääneet vankoiksi.
Félix Auger-Aliassime
Félix Auger-Aliassime (s. 8. elokuuta 2000 Montreal) on kanadalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 17 lokakuussa 2019.
Uskonpuhdistus Englannissa
Uskonpuhdistuksen myöhemmät vuodet
Myöhempinä vuosina osoittautui, ettei Englannin uskonpuhdistus ollut järin vakaalla pohjalla. Kuningatar Marian valtakaudella vuonna 1554 katolilaisuus palasi jälleen Englannin uskoksi. Tämä merkitsi paitsi paavin ylivallan paluuta, myös laajoja protestanttien vainoja. Kuningattaren kuolema vuonna 1558 nosti Elisabet I:n valtaan. Hänen aikanaan anglikaaninen kirkko uudelleenperustettiin.
Félix Auger-Aliassime
Auger-Aliassimen äiti on ranskalais-kanadalainen ja isä on kotoisin Togosta. Hänen perheensä muutti Kanadaan hänen ollessaan lapsi. Auger-Aliassime saavutti junioreiden maailmanlistan kakkossijan kesäkuussa 2016. Hän voitti vuoden 2015 Yhdysvaltain avointen junioreiden nelinpelin Denis Shapovalovin kanssa. Seuraavana vuonna hän voitti poikien kaksinpeliturnauksen.
Uskonpuhdistus Englannissa
Uskonpuhdistuksen myöhemmät vuodet
Vuonna 1559 Englannin parlamentti uudisti vanhan suprematialain. Uskontunnustusta muokattiin ja viilattiin, kunnes se vuonna 1563 ilmestyi nimellä 39 artiklaa. Sisällöllisesti tärkeitä kohtia olivat esimerkiksi artikla 19, joka myönsi Rooman kirkon erehtyneen sekä artikla 20, jossa kirkon auktoriteettia rajoitettiin.
Félix Auger-Aliassime
Vuonna 2019 Auger-Aliassime eteni 18-vuotiaana nuorimpana koskaan ATP 500 -turnauksen loppuotteluun.
Elsa Vuorjoki
Elsa Emilia Vuorjoki (o.s. Huttunen, 30. toukokuuta 1904 Hankasalmi – 2. kesäkuuta 1994) oli suomalainen filosofian maisteri ja lehtori, joka oli Kalevalaisten Naisten Liiton perustajana Elsa Heporaudan rinnalla ja toimi myöhemmin myös järjestön puheenjohtajana ja kunniapuheenjohtajana.
Pirttilammi (Kuru, Kaidankylä)
Pirttilammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Elsa Vuorjoki
Elsa Vuorjoki toimi aluksi Valistusliiton sihteerinä Ylitorniolla, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä, filosofian tohtori Yrjö Vuorjoen. He avioituivat juhannuksena 1930 Liperissä ja muuttivat Helsinkiin.
Pirttilammi (Kuru, Kaidankylä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Ronnikonojan valuma-alueeseen (35.355) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 157,8 metriä mpy.
Elsa Vuorjoki
Vuorjoki opetti sotaevakkovuosina Liperin Salokylän kansakoulussa, Sipoon Kallbäckissä ja Karjalan Hämekoskella. Hän sai kansakouluopettajan pätevyyden Sortavalan opettajaseminaarissa vuonna 1944. Hän opetti vuodesta 1945 vuoteen 1972 historiaa ja suomen kieltä Helsingin yksityislyseossa, ja vuosina 1956–1958 samoja aineita myös Ranskalaisessa koulussa.
Elsa Vuorjoki toimi Kalevalaisten Naisten puheenjohtajana vuosina 1949–1954 ja 1976–1978. Helsingin Kalevalaisten Naisten puheenjohtaja hän oli vuonna 1955 ja uudelleen 1959–1961. Opetusministeriö palkitsi hänet aktiivisesta kulttuurityöstään hopeisella mitalilla, joita jaettiin Kalevalaseuran ansioituneille jäsenille. Hän osallistui Kalevalaisten Naisten liiton toimintaan 1980-luvun lopulle asti ja kuoli 90-vuotiaana 1994.
Carl-Johan Slotte
thumb|Neulamäen kirkko (1993). Carl-Johan Waldemarsson Slotte (30. syyskuuta 1933 Hammarland – 17. helmikuuta 2017 Espoo) oli suomalainen (suomenruotsalainen) arkkitehti. Slotte valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1964. Hän työskenteli Erik Kråkströmin arkkitehtitoimistossa vuosina 1959–1970, ja vuonna 1972 hän perusti André Schützin kanssa Arkkitehtitoimisto Slotte & Schützin, jota hän johti vuoteen 2011 saakka.
Slotten erityisalaa olivat sakraalirakennukset. Hän suunnitteli useita kirkkoja, esimerkiksi Bromarvin kirkon (1981) ja Rantasalmen kirkon uudelleenrakennustyön (1989), Neulamäen kirkon (1993), sekä restaurointeja. Perheelleen Slotte suunnitteli yhteistyössä Pasi Hakalan ja Arto Kukkasniemen kanssa asuintalon, joka sijaitsee Espoon Haukilahdessa.
Slotte kuoli Espoon Aurorakodissa pitkäaikaisen sairauden murtamana helmikuussa 2017.
Knidoksen Afrodite
Knidoksen Afrodite oli Praksiteleen noin vuonna 360–330 eaa. veistämä antiikin kreikkalainen Afroditea esittänyt veistos. Se oli sijoitettu Afrodite Euploian temppeliin Knidoksessa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen kopioiden kautta.
pienoiskuva|vasen|pysty=0.66|Knidoksen Afrodite, yksityiskohta roomalaisesta kopiosta. Veistos esittää rakkaudenjumalattaren juuri riisuuntuneena ja astumassa kylpyyn. Jumalatar peittää häpynsä oikealla kädellään. Vaate on hänen vasemmassa kädessään (tai joissakin kopioissa ripustettuna vasemmalle puolelle esimerkiksi suurikokoisen ruukun päälle). Plinius vanhemman mukaan Praksiteles teki samaan aikaan kaksi Afrodite-veistosta, joista puettu myytiin Kosiin ja riisuttu Knidokseen. Knidoksen Afroditesta tuli kuuluisampi. Veistos on ensimmäisiä, jossa jumalatar tai kunniallinen nainen yleensä esitetään täysin alastomana, mikä oli aiemmin ollut tyypillistä miehiä esittäville veistoksille, kuten kuros-patsaille. Praksiteleen kerrotaan käyttäneen mallinaan Fryne-nimistä hetairaa. Alkuperäinen veistos oli tehty marmorista.
Knidoksen Afroditea ylistettiin antiikin kirjallisuudessa usein, ja siitä tehtiin useita kopioita erityisesti roomalaisella ajalla. Kyseistä Afrodite-tyyppiä kutsutaan nimellä Venus pudica, ”siveellinen Venus”. Parhaiten säilynyt kopio on Vatikaanin museossa. Tyyppiä edustavat myös muun muassa Medicin Venus ja Capitoliumin Venus. Nykyisinkin Knidoksen Afrodite on Praksiteleen veistoksista tunnetuin ja ehkä jopa koko antiikin Kreikan tunnetuin veistos Milon Venuksen ohella.
Géjza Valent
Géjza Valent (s. 3. lokakuuta 1953 Praha ) on tšekkiläinen kiekonheiton MM-mitalisti, joka edusti menestysvuosinaan Tšekkoslovakiaa.
Valent sijoittui kuudenneksi Ateenan EM-kilpailuissa 1982. Hän saavutti pronssia Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 66,08. Hän sijoittui viidenneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986, yhdeksänneksi Rooman MM-kilpailuissa 1987, kuudenneksi Soulin olympialaisissa 1988 ja yhdeksänneksi Splitin EM-kilpailuissa 1990.
Valent heitti ennätyksensä 69,70 m Nitrassa 26. elokuuta 1984.
Vähä Kaitajärvi (Ylöjärvi)
Vähä Kaitajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Karoliina Honkala
Karoliina Honkala (s. 1973 Kuusamo) on suomalainen kemisti ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa kemian professorina vuodesta 2017.
Vähä Kaitajärvi (Ylöjärvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Karoliina Honkala
Akateeminen ura
Karoliina Honkala väitteli vuonna 2001 tohtoriksi fysikaalisen kemian alalta Oulun yliopistossa. Hänen väitöskirjansa (Ab initio-tutkimuksia O:n, O2:n, CO:n ja NO:n adsorptiosta Al(111) ja Pd(111)-pinnoille ) aiheena oli happiatomien, hiilimonoksidin ja typpioksidin adsorptoituminen metallipinnalle. Tutkimuksessa käytettiin kahta eri metallia (palladium ja alumiini). Honkala sovelsi työssä tutkimusmetodina laskennallisen kemian menetelmiä.
Vähä Kaitajärvi (Ylöjärvi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Ronnikonojan valuma-alueeseen (35.355) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,7 metriä mpy.
Karoliina Honkala
Akateeminen ura
Valmistumisen jälkeen Honkala työskenteli 2002–2004 tutkimusprofessorina Tanskan teknillisessä korkeakoulussa. Palattuaan kotimaahan hän toimi Suomen akatemian tutkijatohtorina 2005–2006 ja sen jälkeen vuosina 2006–2012 akatemiatutkijana Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 2006 hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston fysikaalisen kemian dosentiksi. Akatemiakauden jälkeen Honkala työskenteli vuodesta 2012 lähtien Jyväskylän yliopistossa yliopistotutkijana.
Ferenc Kocsis
{{MitalitaulukkoYlä|Ferenc Kocsis and Anatoly Bykov 1980.jpg|200 px|Ferenc Kocsis (vas.} ja Anatoli Bykov painivat Moskovan olympialaisissa 1980.}}
Dinuka Karunaratne
Edirimuni Dinuka Perera Karunararhna on srilankalainen sulkapalloilija.
Karoliina Honkala
Professoriksi
Jyväskylän yliopisto julisti tammikuussa 2016 haettavaksi uuden viisivuotisen apulaisprofessuurin (tenure track), jonka erikoisalana oli laskennallinen nanokatalyysi. Apulaisrofessuuri oli poikkitieteellinen: siinä yhdistyivät kemian ja nanotieteen tutkimus. Virkaan nimitettiin joulukuussa 2016 Karoliina Honkala ja hän aloitti tehtävässä virallisesti helmikuussa 2017. Hänen vastuullaan oli laskennallisen nanotieteen tutkimus ja opetus; tutkimustoiminnan osalta varsinkin pinta- ja katalyysitutkimus. Pintatutkimus tarkastelee aineen pinnan ominaisuuksia. Niitä ovat esimerkiksi kemialliset ominaisuudet.
Ferenc Kocsis
Kocsis saavutti kaikki arvokisamenestyksensä 74 kg:n painoluokassa. Hän voitti olympiakultaa Moskovassa 1980 kukistettuaan ratkaisuottelussa Neuvostoliiton Anatoli Bykovin. Hän voitti maailmanmestaruuden San Diegossa 1979, sai MM-hopeaa Méxicossa 1978 ja pronssia Göteborgissa 1977. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 1979 ja Göteborgissa 1981. Lisäksi hän oli EM-kilpailuissa viides 1976 ja seitsemäs 1984.
Dinuka Karunaratne
Karunaratne osallistui Aasian-mestaruuskilpailuissa 2008 kaksinpeliin, jossa hän voitti ensimmäisessä ottelussaan filippiiniläisen Kennevic Asuncionin, mutta hävisi toisella kierroksella Etelä-Korean Lee Hyun-Ilille. Hän pelasi vuoden 2010 kisoissa sekanelinpelissä Chandrika de Silvan kanssa ja pääsi toiselle kierrokselle, jonka lisäksi Karunaratne eteni toiselle kierrokselle saakka myös kaksin- ja nelinpelissä.
Karoliina Honkala
Professoriksi
Honkalan kiinnostuksen kohteena ovat olleet erilaiset aineet nanotasolla. Hän työskenteli apulaisprofessorina ja jo aiemmin tutkijana sekä kemian laitoksella että Jyväskylän yliopiston Nanotiedekeskuksessa (NSC). Jyväskylän yliopisto on määritellyt yhdeksi painopistealakseen molekulaarisen nanotieteen opetuksen ja tutkimuksen. Honkalan nimitys oli osa tämän vahvuusalan kehittämistä. Lisäksi se vahvisti laskennallisen kemian ja spektroskopian tutkimusta kemian laitoksella.
Jyväskylän yliopiston rehtori Matti Manninen nimitti Karoliina Honkalan huhtikuun alussa 2017 vakinaiseksi kemian professoriksi Jyväskylän yliopistoon erityisalanaan laskennallinen nanokatalyysitutkimus. Professorina Honkala jatkaa aiempaa tutkimustyötään katalyysin ja katalyyttien parissa. Hänen johdollaan Jyväskylän yliopistossa on toiminut laskennallisen katalyysin tutkimusryhmä, jonka keskeiset tutkimusaiheet ovat: 1) hiilivetyjen heterogeeninen katalyysi, 2) katalyysi aineiden pinnalle ja nanopartikkeleiden katalyysi sekä 3) elektrokatalyyttiset menetelmät.
Dinuka Karunaratne
Karunaratnen paras sijoitus BWF:n ranking-listalla on nelinpelin 90. sija Niluka Karunaratnen parina vuodelta 2010.
Karoliina Honkala
Tutkimusura
Kemistinä Honkalan erikoisalaa on kemiallinen katalyysi - ja varsinkin laskennallisen kemian menetelmin tapahtuva katalyysitutkimus. Traditionaalisista kemian aloista hänen pääasiallinen tutkimusalansa on fysikaalinen kemia. Honkala erikoistui fysikaalisen kemian alaan kuuluvaan laskennalliseen kemiaan jo väitöstutkimuksessaan, jossa hän käytti erilaisia ab initio-menetelmiä.
Honkala on pitkään tutkinut kemiallisia katalyysireaktioita ja erilaisia katalyyttejä. Perinteisesti katalyysin ja katalyyttien tutkimuksessa tavoitteena on ollut parantaa katalyyttien aktiivisuutta. 2000-luvun alkupuolella painopiste on sen sijaan siirtynyt enemmän katalyyttien selektiivisyyden tutkimiseen. Alan tutkimustyötä on vuoteen 2016 menessä tehty jo muutaman vuosikymmenen ajan. Tiukentuneet ympäristömääräykset edellyttävät, että kemianteollisuuden prosesseissa on säästettävä materiaaleja ja että prosessit tuottaisivat vähemmän jätettä. Tutkijat pyrkivät saavuttamaan nämä tavoitteet kehittämällä aiempaa selektiivisempiä katalyyttejä halutuille reaktioille. Professori Honkalan tutkimusryhmä on tehnyt tutkimusta uusien selektiivisempien katalyyttien löytämiseksi ja kehittämiseksi. Honkalan tutkimus pyrkii selvittämään erityisesti sitä, mitkä eri tekijät vaikuttavat katalyyttisten reaktioiden aktiivisuuteen ja selektiivisyyteen. Näiden tekijöiden tunteminen auttaa reaktioiden ohjaamisessa ja kemiallisten reaktioiden mekanismien ymmärtämisessä.
Katalyysitutkimuksen teemoja
Kemisteillä on katalyysitutkimuksen alalla selvitettävänä merkittäviä tutkimuskysymyksiä. Keskeinen tutkimusongelma on katalyyttien valikoituvuus eli selektiivisyys. Katalyytit jaetaan tavallisesti kahtia homogeenisiin ja heterogeenisiin katalyytteihin. Heterogeenisillä katalyyteillä tehdyt reaktiot ovat harvoin selektiivisiä, mikä tarkoittaa, että näiden reaktioiden raakatuotteet saattavat sisältää useita kemiallisesti tai stereogeenisesti erilaisia aineita. Homogeenistä katalyyttiä käytettäessä ongelmana on se, että katalyytin erottaminen reaktion lopputuotteista on usein hankalaa ja kallista, vaikka homogeeniset katalyytit ovat usein selektiivisiä. Katalyyttien erottaminen on vaikeaa siksi, että homogeeninen katalyytti on samassa faasissa reagoivien aineiden kanssa.
Katalyysitutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää esimerkiksi lääketeollisuudessa, jossa katalyyttejä käytetään lääkeaineiden syntetisointiin. Tutkijoiden haasteena on löytää katalyyttejä, joiden avulla lopputuotteet olisivat mahdollisimman puhtaita ja stereokemiallisilta ominaisuuksiltaan halutunlaisia. Professori Honkalan tutkimustyön tavoitteena on etsiä ratkaisuja esimerkiksi lääketeollisuuden katalyysireaktioiden kehittämiseksi.
Toinen olennainen kysymys tutkijoille on ollut selvittää, mitä reaktion aikana tapahtuu. Heterogeenisiä katalyyttejä käytettäessä reaktiomekanismejä ei ole aiemmin tunnettu tarkasti. Professori Honkalan tutkimusryhmä on käyttänyt esimerkiksi metalleja katalyysin käynnistäjinä (heterogeenisinä katalyytteinä). Katalyyttinä käytettyjen metallipartikkelien (esimerkiksi palladiumin) pinnalla tapahtuvien reaktioiden mekanismit ovat olleet pitkään melko tuntemattomia. Tutkijat ovat tyypillisesti määrittäneet katalyysireaktiolle tietyt lähtöaineet ja reaktiosta saadaan aikaan lopputuotteita. Sen sijaan on ollut pitkään spekulatiivistä, mitä tapahtuu reaktioiden aikana. Tähän kysymykseen professori Honkala tutkimusryhmineen on etsinyt vastauksia. Esimerkiksi Honkalan oppilaana olleen ja hänen tutkimusryhmässään (2012–2016) työskennelleen FT Sakari Tuokon vuonna 2016 tarkastettu väitöskirjatutkimus ("Understanding selective reduction reactions with heterogeneous Pd and Pt: climbing out of the black box", ) liittyi tutkimusasetelmaan, jossa heterogeenisenä katalyyttinä käytettiin palladiumia tai platinaa, kun haluttiin saada kemo- ja stereoselektiivisten mekanismien kautta erilaisilla enaaleilla aikaan haluttuja hydrosilylointireaktioita. Musta laatikko tutkimuksen nimessä viittaa siihen, että reaktioiden mekanismit ovat tuntemattomia. Tuokon väitöstutkimuksessa selvitettiin, miten erilaiset selektiiviset mekanismit toimivat reaktiossa, ja vertailtiin reaktioissa palladiumin pintaan kiinnittyneitä reaktion välituotteita laskennallisen kemian avulla mallinnettuihin välituotteisiin. Väitöstutkimuksessa käytettiin laskennallisen kemian menetelmien lisäksi orgaanisen kemian menetelmiä, mikä on harvinaista jopa maailmanlaajuisesti. Tuokon väitöskirjan ohjaajana toimi apulaisprofessori Honkalan lisäksi orgaanisen kemian asiantuntijana professori Petri Pihko. Väitöstyö oli osa Honkalan laskennallisen katalyysin tutkimusryhmän tutkimusta.
Professori Honkala on kevääseen 2017 mennessä julkaissut yli 70 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia.
Luottamustoimet ja huomionosoitukset
Professori Honkala on uransa aikana toiminut kemian alan luottamustehtävissä. Nimityshetkellään (2017) hän toimi Suomen Katalyysiseuran varapuheenjohtajana. Hän on ollut myös Suomen edustajana Euroopan katalyysijärjestön neuvostossa. Lisäksi hän on ollut jäsenenä opetusministeriön asettamassa laskennallisten tieteiden yhteistyöfoorumissa.
Tieteellisistä ansioista Honkalalle on myönnetty pohjoismaisen katalyysiseuran Berzelius-palkinto vuonna 2015.
Betanekoliini
Betanekoliini on parasympatomimeetti, joka stimuloi voimakkaasti muskariinireseptoreita. Betanekoliini on rakenteeltaan koliinin esteri, kuten asetyylikoliinikin. Koliiniesteraasi ei hajota betanekoliinia.
Betanekoliinia käytetään suolisto- ja virtsarakkolaman poistoon lantio- ja vatsaonteloleikkausten jälkeen, sekä silmätippoina glaukooman hoidossa. Betanekoliinin käytön esteitä ovat astma, hypertyreoosi, mahahaava ja sydämen vajaatoiminta. Jos suoliston tai virtsanerityselimistön alueella on orgaaninen este, betanekoliinia ei tule käyttää.
Toyooka
Toyooka on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla ja Maruyamajoen alajuoksulla prefektuurin pohjoisosassa. Idässä se rajautuu Kioton prefektuuriin. Kaupungin keskusta on rakentunut Chūgokuvuorten ympäröimälle Toyookan altaalle Maruyamajoen varrelle. Toyookassa on 80 778 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 697,55 neliökilometriä.
Toyooka alkoi kasvaa linnanaluskaupunkina sen jälkeen, kun Miyabe Keijun perusti vuonna 1580 Toyookan linnan Jinmuvuorelle. Edo-kaudella se oli Toyookan daimiokunnan keskus, ja Meiji-restauraation jälkeen siitä tehtiin lyhytikäisen Toyookan prefektuurin pääkaupunki. Kaupunki tuhoutui pahoin vuoden 1925 Pohjois-Tajiman maanjäristyksessä ja menetti uudelleenrakentamisen myötä vanhan linnanaluskaupungin rakenteen. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Toyookalle myönnettiin vuonna 1950 laajan kuntaliitoksen myötä. Vuonna 2005 siihen liitettiin Higatan, Izushin, Kinosakin, Takenon ja Tantōn maaseutukaupungit. Nykyisin se on Tajiman seudun paikallinen talous- ja hallintokeskus. Perinteisiä elinkeinoja ovat pajukorien (yanagigōri), kreppikankaan (chirimen) ja Izushi-posliinin valmistus; toisen maailmansodan jälkeen yleistyi pajutöiden sijaan muovi- ja tekonahkaisten laukkujen tuotanto. Maaseutualueilla tuotetaan riisiä, vihanneksia, naudanlihaa ja Hypothalassia armata -rapuja.
Suosittuja matkailukohteita Toyookan alueella ovat Kinosaki-onsenin kuuma lähde ja Kannaben ylänkö hiihtokeskuksineen. Japaninmeren rannikko kuuluu San’inin rannikon puolikansallispuistoon, osa vuoristoalueista Hyōnosen-Ushiroyama-Nagisanin puolikansallispuistoon. Luonnonnähtävyyksiä ovat esimerkiksi Genbudōn luola erikoisine kivimuodostelmineen ja idänkattohaikaroiden esiintymisalue kasvatus- ja tutkimuskeskuksineen. Rannikolla toimii Kinosaki Marine World -akvaario. Kaupungin rakennettua kulttuuriperintöä edustavat esimerkiksi Izushin historiallinen linnanaluskaupunki ja Nakashiman pyhäkkö, jonka kami Tajimamori suojelee makeisteollisuutta. Toyookaa palvelevat JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja ja Kyōto–Tango-rautateiden Miyatoyo-linja sekä Tajiman lentoasema.
Uskonpuhdistus Sveitsissä
Uskonpuhdistus Sveitsissä merkitsee uskonpuhdistusliikkeen historiaa Sveitsin alueella. Sen tärkeimpiä henkilöitä olivat Ulrich Zwingli ja Jean Calvin. Heidän toimintansa johti käytännössä reformoidun kirkon syntyyn.
Taustaa
Uskonpuhdistus oli 1500-luvulla Länsi-Euroopassa alkanut liike, joka pyrki oikaisemaan katolisen kirkon opissa näkemiään epäkohtia. Uskonpuhdistuksen taustalla oli jo kauan jatkunut paaviuden alennustila sekä levinnyt turmeltuneisuus kirkon piirissä.
Uskonpuhdistuksen aloittajana pidetään yleisesti saksalaista augustinolaismunkki Martti Lutheria. Lutherin anekauppaa vastaan suuntautuneet 95 teesiä aloittivat levitessään laajan liikkeen, joka myöhemmin sai uusia muotoja. Lutherin kanssa erimieliset teologit liittyivät osin mukaan uskonpuhdistukseen, minkä seurauksena katolisesta kirkosta erkaantuneiden kirkkojen opitkin poikkesivat toisistaan. Yksi näistä teologeista oli sveitsiläinen Ulrich Zwingli, joka ei jakanut Lutherin ajatuksia, mutta vastusti katolisessa kirkossa vallitsevaa tilannetta.
Zwingli
Tammikuun lopussa vuonna 1523 järjestettiin Zürichissä uskonnollinen keskustelu alueen papiston keskuudessa. Mukana keskustelussa oli Ulrich Zwingli, sveitsiläinen kirkkoherra ja teologi. Kokouksessa hän esitteli oppiaan "yksin Kristuksen evankeliumista" uskon ainoana lähteenä. Samaten Zwingli katsoi, että evankeliumi päti myös, vaikkei kirkko sitä vahvistaisikaan. Hänestä tuli lähivuosina sveitsiläisen ja eteläsaksalaisen uskonpuhdistusliikkeen kärkihahmo.
Zwinglin linja oli muita uskonpuhdistajia radikaalimpi. Tämä suututti esimerkiksi Lutherin, joka kuvasi Zwinglin olevan "epäkristillinen". Tärkeä syy tähän viileään suhtautumiseen oli se, että Zwingli näki ehtoollisen ainoastaan symbolisena.
Jo vuonna 1519 Zwingli oli kohonnut Sveitsin tärkeimmäksi papiksi. Taustallaan hänellä oli humanistinen ajattelutapa, johon hän oli tutustunut muun muassa Erasmus Rotterdamilaisen kirjoitusten kautta. Päästessään kirkkoherraksi Zürichin Grossmünsteriin Zwingli oli saanut virkansa ehdoksi vaatimuksen, jonka mukaan hänen saarnojensa tuli perustua Raamattuun. Zwingli suostui, ja vähitellen hän alkoi myös uudistaa kirkkoa poistamalla siitä tavat, joita ei voitu perustella Raamatulla.
Zwingli piti kirkossa tapahtuvia muutoksia liian hitaina. Vuoden 1523 keskustelun seurauksena Zürichin kaupungin raati salli Zwinglin ja muiden pappien jatkaa saarnojaan, minkä lisäksi se itse alkoi toimeenpanna joitain uudistuksia. 1520-luvun puolivaiheilla kirkkojen pyhäinjäännökset ja kuvat kiellettiin, luostarilaitostoiminta lopetettiin kuten tehtiin myös latinalaiselle messulle. Vieläkin radikaalimpia toimia vaatineet erosivat uudesta yhteisöstä ja perustivat erilaisia "kasteenuusijoiden" yhteisöjä.
Zwinglin toiminta ei rajoittunut pelkästään teologiseen työhön. Hän halusi myös koko Sveitsin asettuvan reformaatio-ohjelmansa kannattajaksi. Idea ei saanut vastakaikua kaikkialla. Toinen ongelma oli, että sveitsiläinen uskonpuhdistus oli monissa kysymyksissä eri linjalla Lutherin kannattajien kanssa. Vuonna 1529 ongelma yritettiin ratkaista Marburgin uskontokeskustelun avulla, missä Lutherin ja Zwinglin kannattajien ristiriitoja yritettiin selvitellä. Pääaiheena oli ehtoolliskysymys, mutta siitäkään ei saavutettu yksimielisyyttä. Luther näki ehtoollisen asettamisen Jumalan lupauksena, kun taas Zwingli piti sitä ainoastaan symbolisena. Käytännössä kiistojen ratkaisemattomuus erotti orastamassa olevat protestanttisen kirkon ja reformoidun kirkon toisistaan.
Kun Zwingli ei saanut aikaan yksimielisyyttä protestanttien välillä, yritti hän saada ainakin Sveitsin aatteidensa taakse. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi hän ei poissulkenut edes sotilaallista toimintaa. Sveitsin uskonpuhdistusliikkeen kannattajat ryhtyivät sotaan katolilaisia kantoneja vastaan. Sotapappina toiminut Zwingli menetti henkensä sodan uhrina vuonna 1531. Kaatumisensa jälkeen hänen ruumiinsa paloiteltiin neljään osaan ja poltettiin. Sota itse päättyi katolilaisten voittoon ja heikensi Sveitsin uskonpuhdistusliikkeen voimakkuutta.
Calvin
thumb|200px|[[Jean Calvin.]]
1530-luvulla uskonpuhdistus oli jo levinnyt laajalti. Vuonna 1536 julkaistiin uskonpuhdistaja Jean Calvinin pääteos Institutio Religions Christianae. Tämän jälkeen Calvin alkoi saavuttaa laajaa kuuluisuutta. Pian hän alkoi jatkaa 1531 menehtyneen Ulrich Zwinglin työtä Sveitsin kirkon uudistamiseksi.
Vuonna 1536 Calvin pysähtyi Geneven kaupunkiin. Siellä häntä pyydettiin uudistamaan kaupunkia uskonpuhdistuksen periaatteiden mukaisesti. Calvinin laatima kirjoitus Artikkeli kirkon järjestämiseksi aloitti kalvinismin. Voimakkailla toimillaan Calvin loi asteittain reformoitua kirkkoa selkeästi omaksi linjakseen. Joinain vuosina hänen työnsä kärsi vastustuksen vuoksi, mutta vähitellen työ alkoi tuottaa tuloksia. Oltuaan jonkin aikaa pakolaisena Genevestä Calvin pääsi palaamaan vuonna 1541. Tapauksen jälkeen Calvin suunnitteli Genevelle ankaran kirkkojärjestyksen. Kirkkokurin säilymistä valvoi konsistori, ja rikkomuksista saattoi saada jopa kuolemantuomion. Vuonna 1559 perustettu Geneven korkeakoulu levitti opiskelijoiden kautta reformaatiota yhä laajemmalle.
Calvinin toiminta vaikutti ratkaisevasti reformoidun kirkon kehittymiseen. Geneveen luotu kirkkojärjestys levisi laajalle saaden paljon kannatusta. Piispoja ei lainkaan ollut Calvinin järjestelmässä, vaan seurakunnan toimijat olivat pastoreita, opettajia, diakoneja ja "siveellisyystuomareina" toimivia vanhimpia. Pastorien ja vanhimpien muodostama konsistori valvoi siveellisen järjestyksen säilymistä. Se saattoi syyttää esimerkiksi kiroilijoita, juomareita, tappelupukareita, tanssijoita ja piirileikkien ohjaajia. Valvontaelimen eteen saattoi joutua myös, ellei ymmärtänyt uskoa tarpeeksi hyvin. Tosin tällöin rangaistuksetkin olivat lieviä.
Merkittävä piirre reformoidussa kirkossa oli myös se, että siitä kehitettiin valtiosta riippumaton. Luterilaisen näkemyksen mukaan kuuliaisuus valtiota kohtaan oli kristityn velvollisuus, kun taas kalvinistit saattoivat sallia myös vastarinnan esivaltaa kohtaan. Teologisesti reformoituun kirkkoon liittyy myös ajatus ennaltamääräämisopista. Sen mukaan toiset ihmiset on jo ennalta määrätty pelastukseen ja toiset kadotukseen. Ajatus herätti vastustusta myös reformoidun kirkon omien teologien keskuudessa, vaikka Calvin katsoi voivansa perustella opin suoraan Raamatulla. Ennaltamääräämisoppiin liittyy myös korkea uskonnollinen työmoraali, joka muodostui merkittäväksi tekijäksi kalvinistilaissiirtolaisten lähdettyä Amerikkaan.
Utsjoen kirkkotuvat
Utsjoen kirkkotuvat on ulkomuseona toimiva kirkkotupa-alue Utsjoen kirkon luona Mantojärven rannalla Utsjoella Lapin maakunnassa Suomessa. Alue koostuu useista, vielä 1940-luvulla alkuperäisessä käytössään käytössä olleista kirkkotuvista. Yhdessä viereisten Utsjoen kirkon ja Utsjoen pappilan kanssa se on osa Museoviraston vuonna 2009 valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää Utsjoen kirkkomaisemaa.
Pierrick Fédrigo
Pierrick Fédrigo (s. 30. marraskuuta 1978 Marmande) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI Continental Circuits -tasolla kilpailevaa Fortuneo-Vital Concept -tallia.
Fédrigo voitti vuonna 2005 Ranskan maantieajomestaruuden yli puolentoista minuutin erolla Laurent Brochardiin. Seuraavana vuonna hän voitti Gapiin päättyneen 14. etapin Ranskan ympäriajossa ennen saman ajan saanutta Salvatore Commessoa. Vuonna 2008 Fédrigo voitti GP Ouest-France-kilpailun. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti Pyreneillä ajetun yhdeksännen etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Franco Pellizottin. Vuonna 2010 hän voitti Korsikalla ajetun Critérium International -etappikilpailun 1. etapin ja kokonaiskilpailun. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti loppukirissä Pauhun päättyneen 16. etapin. Vuoden 2012 kilpailussa hän voitti niin ikään Pauhun päättyneen 15. etapin.
Tanagralaiset pienoispatsaat
thumb|right|180px|Nainen peilin kanssa. Tanagralainen pienoispatsas 300–200-luvulta eaa. Musée des Beaux-Arts de Lyon. Tanagralaiset pienoispatsaat eli tanagralaiset figuriinit olivat antiikin kreikkalaisia terrakotasta tehtyjä pieniä patsaita, joita valmistettiin hellenistisellä kaudella 300-luvulta eaa. lähtien erityisesti Tanagran kaupungissa Boiotiassa. Niitä on kuitenkin valmistettu myös muualla. Nimensä ne ovat saaneet juuri Tanagrasta, josta tehtiin ensimmäiset löydöt.
Patsaat valmistettiin muoteilla, jonka jälkeen muotoiltu savi poltettiin ja maalattiin. Patsaita on löydetty suuria määriä niin yksityisasunnoista, pyhäköistä kuin haudoistakin.
Martin Nodell
Martin Nodell (15. marraskuuta 1915 – 9. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja mainostaiteilija. Nodell tunnetaan parhaiten supersankari Vihreän Lyhdyn luojana. Hän teki joitakin teoksia taiteilijanimellä Mark Dellon.
William Martin
Martin syntyi Mansfieldissä vuonna 1767. Hänen isänsä työskenteli sukkatehtaalla, mutta hän jätti työnsä ja lähti Irlantiin näyttelijäksi. Isä oli myös keksijä ja muotokuvamaalari. Hän kuoli Lontoossa vuonna 1797. Myös Martinin äiti, joka oli hylännyt perheensä, oli näyttelijätär.
thumb|Martinin piirtämä fossiili, jonka hän arveli olevan bambu (myöhemmin varmistui koralliksi). William Martin esiintyi näyttämöllä jo lapsena, ensin viisivuotiaana tanssijana ja myöhemmin lukemalla ääneen. Hän pääsi James Boltonin oppipojaksi Halifaxiin. Vuosina 1782−1785 hän oli Derbyshiressä ja tutustui White Watsoniin, jonka kanssa alkoi tutkia fossiileita. Derbyshireläinen geologian uranuurtaja John Whitehurst oli molempien tuttava ja opettaja. Whitehurst oli julkaissut teoksensa An Inquiry into the Original State and Formation of the Earth vuonna 1778. Siinä oli tärkeä liite General Observations on the Strata in Derbyshire (Derbyshiren maaperän kerrostumista). Royal Societyn jäsen Abraham Mills oli kuitenkin se, joka sai Martinin lopullisesti siirtymään eläintieteen harrastajasta paleontologiaan joskus ennen vuotta 1789. Vuonna 1793 Martin julkaisi teoksensa Figures and Descriptions of Petrifications collected in Derbyshire (Kuvia ja kuvauksia Derbyshrestä kerätyistä kivettymistä). Martinin työ luonnontieteiden parissa johti lopulta siihen että hän pääsi Linnean Societyn jäseneksi, ja hän piti yhdistyksen kokouksissa esitelmiä.
Martinilla oli kuusi lasta ja vaimo, jota hän kuvaili epäonniseksi mutta mielenkiintoiseksi. Vaimo oli ollut alkujaan näyttelijä samoin kuin Martinin vanhemmat. Yksi heidän pojistaan sai nimekseen William Charles Linnaeus Martin Carl Linnen mukaan. Hänestä tuli aikuisena Zoological Society of Londonin virkailija, joka julkaisi useita kirjoja luonnontieteistä, kuten eri kotieläinlajeista ja kolibreista.
Martin sai töitä kirjoituksen opettajana ensin Burton-on-Trentissä, sitten Buxtonissa ja lopulta Macclesfiedlistä, mihin hän muutti loppuiäkseen. Hän osallistui myös teatteritoimintaan ja omisti neljänneksen Buxtonin teatterista.
Martin julkaisi vuonna 1809 kuvitetun kirjan Petrifacta Derbiensia, johon hän oli piirtänyt Derbyshiren kivihiilikautisesta kalkkikivestä löytyneitä fossiileita. Kirjassa on eläimiä, joiden Martin arvioi muistuttavan oikaistuja helmiveneitä. Hän oli nähnyt White Watsonin sedän louhoksilla Ashfordin musta marmorin joukossa samanlaisia jäänteitä, joita paikalliset kutsuivat krokotiilien hänniksi.
Hänen toinen kirjansa Outlines of an Attempt to establish a Knowledge of Extraneous Fossils on Scientific Principles ilmestyi vuonna 1809. Hän tapasi John Fareyn ja neuvottelin tämän kanssa mahdollisesta yhteisestä hankkeesta, jossa laadittaisiin Derbyshiren geologinen kartta. Suunnitelmat jäivät kesken Martinin heikon terveydentilan takia. Hän kuoli toukokuun lopussa 1810. Hänet on haudattu Macclesfieldin Christ Churchiin. Kirkossa järjestettiin keräys Martinin lesken ja orpojen hyväksi.
Esa Härmälä
thumb|250px|Esa Härmälä [[Suomi-areena|SuomiAreena-tapahtumassa vuonna 2015.]] Esa Yrjö Eemeli Härmälä (s. 18. syyskuuta 1954 Pusula) on suomalainen maa- ja metsätalousalan vaikuttaja. Hän toimi 2014-2016 Metsähallituksen toimitusjohtajana. Vuosina 1994–2006 Härmälä oli Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK:n puheenjohtaja. Puoluekannaltaan hän on keskustalainen.
Ura
Härmälä valmistui agronomiksi vuonna 1982. Hän on toiminut useissa maa- ja metsätalouteen liittyvissä tehtävissä. Vuodet 1984–1987 Härmälä hoiti maatalous-, kalastus- ja elintarvikeasioita Suomen EC-edustustossa Brysselissä.
Härmälä toimi vuosina 2002–2006 maailman maataloustuottajajärjestö IFAP:n varapuheenjohtajana. Euroopan maataloustuottajajärjestö COPA:ssa hän vaikutti 1994–2006, joista varapuheenjohtajana vuosina 2005–2006. Vuosina 2002–2006 Härmälä toimi Euroopan metsänomistajajärjestö CEPF:n puheenjohtajana.
Vuosina 2006–2011 Härmälä työskenteli Euroopan lannoiteteollisuusyhdistys EFMA:n toimitusjohtajana Brysselissä. EFMA:n tehtävät liittyivät ennen muuta eurooppalaiseen ympäristö- ja ilmastopolitiikkaan, kauppa- ja energiapolitiikkaan sekä lannoitteiden valmistuksen ja käytön turvallisuuteen. Vuosina 2011–2014 hän työskenteli työ- ja elinkeinoministeriön energiaosaston ylijohtajana. Härmälä valittiin Metsähallituksen toimitusjohtajaksi 2014. Metsähallituksen johtopaikat tulivat 2016 uudelleen täytettäviksi uuden metsähallituslain tultua voimaan. Maa- ja metsätalousministeri Kimmo Tiilikainen (kesk.) ei esittänyt Härmälälle jatkokautta.
Politiikassa Härmälä on toiminut Pusulan ja Nummi-Pusulan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1977–1983. Hän oli ehdolla vuoden 2009 eurovaaleissa. Hän keräsi kaikkiaan 21 372 ääntä, mutta ei tullut valituksi.
Agronomiliitto valitsi Härmälän vuoden agronomiksi 1991. Lisäksi hän on väittelytaidon Suomen mestari vuodelta 1995 (Äidinkielen opettajain liitto). Hänellä on kaksi julkaisua maatalousalan kehitysyhteistyöstä (Pellervon taloudellinen tutkimuslaitos).
Tidning för stenografi
Tidning för stenografi oli Suomessa vuosina 1871–1903 ilmestynyt ruotsinkielinen pikakirjoituslehti, joka oli yksi ensimmäistä suomalaisista ammattilehdistä. Sen teksti oli kirjoitettu kokonaan pikakirjoituksella.
Esa Härmälä
Yksityiselämä
Sotilasarvoltaan Härmälä on kapteeni (2005), ja hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki.
Tidning för stenografi
Lehden perustivat vuonna 1871 J. E. Svan ja August Fabritius, jotka alkoivat myös yhdessä toimittaa sitä. Myöhemmin toimitusvastuu siirtyi kokonaan Fabritiukselle, ja vuodesta 1900 lehden toimittamista jatkoi Walter Herlin.
Suihkulentokone
thumb|250px|[[Airbus A340|Airbus A340-600 -suihkukone.]] Suihkulentokone (kansanomaisesti suihkukone tai turbojetti, ) on suihkumoottorin avulla liikkuva lentokone. Suihkukoneet pystyvät lentämään nopeammin ja korkeammalla kuin propellivetoiset lentokoneet. Pitkillä matkoilla suihkukoneiden energiatehokkain lentokorkeus on yli kymmenessä kilometrissä. Lähes kaikki nykyaikaiset lentokonemallit käyttävät suihkumoottoria; suihkukoneita on sekä sotilas- että siviili-ilmailun palveluksessa. Suihkukonemalleja ovat esimerkiksi Airbusin A340, A350, A320, A321 ja A318 sekä Boeingin 787, 777, 767, 757, 747, 737, 727 ja 707.
Kykladiset paistinpannut
thumb|right|200px|Kykladinen ”paistinpannu” laiva-aiheisella koristelulla. [[Chalandrianí, Sýros. Varhaiskykladinen kausi II (EC II, Kéros-Sýros-kulttuuri), n. 2800–2300 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.]] Kykladisilla ”paistinpannuilla” viitataan kykladisen kulttuurin aikaisiin pronssikautisiin esineisiin, jotka muistuttavat ulkonäöltään paistinpannua. Tällaisia esineitä on löydetty lukuisia eri puolilta Egeanmeren aluetta. Niiden todellista käyttätarkoitusta ei kuitenkaan tunneta.
Niin kutsutut ”paistinpannut” ovat suhteellisen pyöreitä ja litteitä. Niissä on yleensä jonkinlainen kahva, joiden tyypit vaihtelevat. Esineet on yleensä tehty terrakotasta, mutta myös kivestä ja pronssista tehtyjä esineitä tunnetaan. Monet esineet on koristeltu erilaisilla kuvituksilla. Paistinpannuja on löydetty muun muassa Kykladeilta, Euboialta, itäiseltä Kreetalta, Manner-Kreikasta ja Anatoliasta. Ensimmäiset löydettiin 1800-luvun lopulla. Kykladiset paistinpannut ovat kulttuurin toinen omaperäinen esinetyyppi niin kutsuttujen kykladisten idolien ohella.
Esineet eivät todennäköisesti ole olleet todellisuudessa paistinpannuja, koska niissä ei ole merkkejä paistamisesta. Esineiden on ehdotettu olleen muun muassa lautasia; peilejä; koristeita; hautalahjoja; idoleita; rituaali- tai kulttiesineitä, kuten juomauhriastioita; rumpuja; tai jonkinlaisia navigointivälineitä. Koska kaikissa ei ole koristelua ja niitä löytyy usein kotiympäristöstä, ne ovat todennäköisesti olleet jonkinlaisia käyttöesineitä. Niitä löytyy usein haudoista, mutta ne eivät välttämättä ole olleet puhtaasti hautalahjoja tai kultti- tai rituaaliesineitä. Lautasteoriaa tukee se, että joissakin esineissä on merkkejä siitä, että niissä olisi voinut olla korkeammat reunat. Myös haudoissa ne ovat voineet olla ruoka-astioina. Peileinä esineet olisivat voineet toimia niin, että ne olisi täytetty vedellä tai öljyllä.
Mika Sillanpää
Mika E. T. Sillanpää (s. 1970 Alastaro ) on suomalainen kemian insinööri ja tekniikan tohtori, joka oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston Mikkelissä toimivan Vihreän kemian laboratorion johtaja ja professori (11/2019 saakka). Vuodesta 2020 lähtien hän on ollut muun muassa vietnamilaisen, kiinalaisen, eteläafrikkalaisen ja saudiarabialaisen yliopiston (Kuningas Saudin yliopisto) palveluksessa.
Mika Sillanpää valmistui Teknillisestä korkeakoulusta kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1992 ja tekniikan tohtoriksi 1997. Vuonna 2013 hän suoritti lisäksi Aalto-yliopistossa MBA-tutkinnon. Hän on yhdessä työtoveriensa kanssa laatinut yli 800 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua. Hän on saanut useita tunnustuksia. Vuonna 2017 hän nousi alansa viitatuimpien tutkijoiden joukkoon maailmassa ja ylsi kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävän 2017 Highly Cited Researchers -listan noin 20:nen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään. Hän on saanut runsaasti viittauksia erityisesti useilla jäteveden, juomaveden ja maaperän puhdistamiseen liittyvillä yhteenvetoartikkeleillaan. Hän on säilynyt viitatuimpien tutkijoiden joukossa myös seuraavina vuosina insinööritieteiden ja useana vuonna myös ympäristön ja ekologian tutkimuksen alueella.
Sillanpään työsuhde LUT-yliopistoon purettiin äkillisesti vuonna 2019 luottamuspulan takia. Tämän jälkeen Sillanpää teki 17 hyvän tieteellisen käytännön loukkaamista koskevaa ilmoitusta LUT-yliopistoa vastaan. Osa ilmoituksista koski henkilöitä, jotka olivat väitettyjen loukkausten aikaan toimineet Sillanpään alaisuudessa. Kaikki ilmoitukset todettiin aiheettomiksi. Ilmoitusten katsottiin olevan ilkivaltaisia ja siten itsessään rikkovan hyvää tieteellistä käytäntöä. Tapaus on Suomessa poikkeuksellinen.
Kakogawa
Kakogawa on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren rannalla Kakojoen suulla prefektuurin pääkaupungin Kōben länsipuolella. Kaupungissa on 266 087 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 138,48 neliökilometriä. Kakogawa on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kakogawan kaupunki perustettiin vuonna 1950 yhdistämällä Kakogawan maaseutukaupunki ja neljä muuta kuntaa. Kaupungissa sijaitsee merkittävä Kakurin-jin buddhalainen temppeli, jonka prinssi Shōtoku perusti vuonna 589. Temppelin päähalli (1397) ja Taishidō-halli (1112) on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Kakogawa tunnetaan myös naudanliharuoka katsumeshin syntypaikkana. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin Kōbe-linja (San’yō-päälinja) ja Kakogawa-linja sekä San’yō-rautateiden päälinja. Luotijunayhteys San’yō Shinkansen kulkee Kakogawan läpi, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa.
Dream5
Dream5 (ドリーム５) on vuonna 2009 perustettu laulu -ja tanssiryhmä, joka toimii Avex Group:in alaisena. Ryhmän päälaulajat ovat Kotori ja Mikoto.
Jäsenet
Nimi: Shigemoto Kotori (jap. 重本ことり)
s. 5. lokakuuta 1996
Kotikaupunki: Tokushima
Pituus: 147.5 cm
Verityyppi: ?
Nimi: Hibi Mikoto (jap. 日比美思)
Lempinimi: Mikocchan (みこっちゃん,) Mii-chan (みーちゃん)
s. 20. syyskuuta 1998
Kotikaupunki: Kanagawa
Verityyppi: B
Nimi: Ohara Yuuno (jap. 大原優乃)
s. 8. lokakuuta 1999
Kotikaupunki: Kagoshima
Pituus: 150 cm
Verityyppi: A
Nimi: Takano Akira (jap. 高野洸)
s. 22. heinäkuuta 1997
Kotikaupunki: Fukuoka
Pituus: 165 cm
Nimi: Tamakawa Momona (jap. 玉川桃奈)
Lempinimi: Momo (もも) Momona (ももな) Momoko (ももこ) Tamachan (たまちゃん)
s. 24. maaliskuuta 1997
Kotikaupunki: Miyagi
Pituus: 153 cm
Verityyppi: O
American Airlinesin lento 1420
American Airlinesin lento 1420 oli American Airlinesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Dallasista Little Rockiin. Lennolla 1. kesäkuuta 1999 käytetyn McDonnell Douglas MD-82:n laskukiito meni pitkäksi miehistön yrittäessä laskeutua ukkosmyrskyssä Little Rockiin. Kone törmäsi kiitotien päässä esteisiin ja hajosi osiin. Onnettomuuslennolla oli 139 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 11 ihmistä.
Tapahtumat
Lennon 1420 oli aikataulun mukaan tarkoitus lähteä Dallasista kello 20.28 paikallista aikaa ja saapua Little Rockiin 21.41. Lennolla käytettäväksi suunniteltu kone ei kuitenkaan saapunut Dallasiin ajoissa alueella vallinneen huonon sään vuoksi. American Airlinesin työaikarajoituksien vuoksi lennon oli lähdettävä viimeistään kello 23.16, ja lopulta lennolle saatiin järjestettyä toinen kone niin, että se pääsi lähtemään 22.40.
Kello 22.54 miehistö sai American Airlinesilta ACARS-viestin, jossa varoitettiin, että säätila Little Rockissa voisi vaikuttaa lähestymiseen ja kehotettiin kiirehtimään mahdollisuuksien mukaan, jotta lento ehtisi perille ennen alueelle saapuvaa ukkosmyrskyä. Miehistö sai Little Rockin kaupungin ja lentoaseman näkyviinsä kello 23.26. Lennonjohto ohjeisti heidät tekemään mittarilähestymisen kiitotielle 22L, mutta tuulen kääntyessä lähestymisen aikana myötäiseksi miehistö pyysi kello 23.40 lupaa laskeutua sen sijaan kiitotielle 04R.
Lennon 1420 kiertäessä kohti uutta lähestymisreittiään perämiehellä oli näköyhteys kiitotiehen, ja lennonjohto antoi heille luvan tehdä visuaalisen lähestymisen. Lento 1420 sai laskeutumisluvan kello 23.43.59, mutta 30 sekuntia myöhemmin perämies ilmoitti menettäneensä näköyhteyden, koska koneen ja lentoaseman väliin oli tullut pilvi. Lähestyminen keskeytettiin, ja lennonjohto ohjeisti miehistöä tekemään ILS-lähestymisen kiitotielle 04L.
Kone kääntyi lähestymisen loppuosalle kello 23.46.39. Kello 23.46.52 lennonjohto ilmoitti miehistölle, että lentoasemalla satoi rankasti, näkyvyys oli alle mailin ja kiitotienäkyvyys 3 000 jalkaa (914 metriä). Tuulen nopeus oli 30 solmua, puuskissa 45 solmua. Miehistöllä oli vaikeuksia nähdä kiitotietä, ja kone ajautui loppulähestymisen aikana kiitotiestä oikealle. Miehistö sai koneen takaisin lähestymisreitille, ja se laskeutui kiitotielle kello 23.50.20.
Pimeälammi
Pimeälammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Ronnikonojan valuma-alueeseen (35.355) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,2 metriä mpy.
Kristina Vogel
Kristina Vogel (s. 10. marraskuuta 1990 Leninskoje. Kirgisia) on uransa lopettamaan joutunut saksalainen ratapyöräilijä. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja, 11-kertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari.