cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo suomalaisten näyttelijöiden äänirooleista M–Q
Pete Parkkonen
Lähde
Olli Parviainen
Olli Parviainen on suomalainen ääninäyttelijä, joka teki dubbauksia vuosina 1995–2000.
Matti Pellonpää
Matti ”Peltsi” Pellonpää oli suomalainen näyttelijä.
Kasimir Pennanen
Kasimir Pennanen oli suomalainen näyttelijä.
Tapani Perttu
Tapani Perttu oli suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Pirkka-Pekka Petelius
Pirkka-Pekka Petelius on suomalainen monipuolinen viihdetaiteilija.
Mikko Pettinen
Mikko Pettinen on suomalainen trumpetisti ja jazz-muusikko.
Maija-Liisa Peuhu
Maija-Liisa Peuhu on suomalainen näyttelijä.
Jukka Pihlajaniemi
Jukka Pihlajaniemi on suomalainen muusikko ja ääninäyttelijä.
Peter Pihlström
Peter Pihlström on suomalainen koreografi, tanssija ja ääninäyttelijä.
Henri Piispanen
Henri Piispanen on suomalainen ääninäyttelijä, laulaja ja juontaja.
Lähde: Elonet
Tiina Pirhonen
Tiina Pirhonen on suomalainen näyttelijä.
Janne Porkka
Janne Porkka on suomalainen imitaattori, stand up -koomikko ja televisiojuontaja.
Saska Pulkkinen
Saska Pulkkinen on suomalainen näyttelijä.
Jukka Puotila
Jukka Puotila on suomalainen näyttelijä.
Ella Pyhältö
Ella Pyhältö on suomalainen teatterinäyttelijä ja ääninäyttelijä.
Antti Pääkkönen
Antti Pääkkönen on suomalainen näyttelijä.
Antti L. J. Pääkkönen
Antti L. J. Pääkkönen on suomalainen laulaja, teatteriohjaaja ja ääninäyttelijä
Jasper Pääkkönen
Jasper Pääkkönen on suomalainen Jussi-palkittu elokuva- ja tv-näyttelijä ja yrittäjä.
Petra Pääkkönen
Petra Pääkkönen on suomalainen musikaaliartisti ja ääninäyttelijä.
Seppo Pääkkönen
Seppo Pääkkönen on suomalainen näyttelijä.
Alma Pöysti
Alma Pöysti on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä
Oskar Pöysti
Oskar Pöysti on suomalainen näyttelijä.
M/S Svea Corona
M/S Svea Corona oli Silja Linen tilaama autolautta, joka oli Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä vuosina 1975–1984 sekä sen jälkeen risteilyliikenteessä ulkomaalaisissa yhtiöissä.
Historia
Svea Corona oli yksi niistä aluksista, jotka Silja Linen osakasvarustamot (Bore, Svea ja SHO) tilasivat Ranskasta. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1974 ja kastettiin toukokuussa 1975 Svea Coronaksi, jonka jälkeen se luovutettiin Svea-varustamolle. Alus asetettiin Helsinki–Tukholma -reitille. Syyskuussa 1977 Svea Corona siirrettiin Turku–Maarianhamina–Tukholma -reitille. Tämän jälkeen alus vuorotteli näillä reiteillä.
Vuonna 1982 laivalta irtisanottiin 21 suomalaista työntekijää huonon ruotsin taidon vuoksi. Maaliskuussa 1983 henkilökunta luvattiin ottaa takaisin töihin, jos nämä suorittavat ruotsin kielikurssin. Irtisanomisesta noussutta riitaa alettiin käsitellä Ruotsin työtuomioistuimessa kesäkuussa 1983.
Heinäkuussa 1984 alukselle tapahtunut pohjakosketus vaurioitti alusta niin pahoin, että aluksen korjaaminen katsottiin kannattamattomaksi. Joulukuussa 1984 alus myytiin Epirotiki S.S. Nav Co -yhtiölle. Vuonna 1985 alus kunnostettiin kreikkalaisella telakalla, jonka jälkeen se asetettiin risteilemään Välimerellä nimellä Pegasus.
Syyskuussa 1991 alus hinattiin Kreikkaan odottamaan uutta ostajaa. Alus myytiin marraskuussa 1994 Strintzis Linelle, joka nimesi sen Ionan Expressiksi. Strintzis Line myi aluksen vuonna 1995 Turkkiin romutettavaksi.
Mathilde Bonaparte
Mathilde Laetitia Wilhelmine Bonaparte, San Donaton ruhtinatar (27. toukokuuta 1820 Trieste – 2. tammikuuta 1904 Pariisi) oli Jérôme Bonaparten ja Catharina von Württembergin tytär. Keisari Napoleon oli hänen setänsä ja Württembergin kuningas Fredrik I oli hänen isoisänsä.
Mathilde kasvatettiin Firenzessa ja Roomassa. Hän nai venäläisen tehtailijan, Prince de San Donaton arvonimen hankkineen Anatole Demidoff di San Donaton (Anatoly Nikolayevich Demidov) (1812–1870), 1840 Firenzessa. Venäjällä arvonimeä ei koskaan tunnustettu.
Kahden vahvan persoonan avioliitosta tuli myrskyisä. Demidov halusi pitää aiemman rakastajattarensa Dinon herttuatar Marie Valentine Joséphine de Sainte-Aldegonden, joka oli jo tahollaan naimisissa. Mathilde hyökkäsi Valentinen kimppuun naamiaisissa ja sai omalta aviomieheltään kaksi läimäisyä kasvoihinsa. Asia oli näin selvä, julkinen nöyryytys oli tapahtunut ja ero oli mahdollinen.
Mathilde lähti 1846 Ranskaan uuden rakastajansa ranskalaisen kuvanveistäjä, kreivi Émilien de Nieuwerkerken ja aviomiehensä jalokivien kanssa. Ero tuli 1847 keisari Nikolai I:n henkilökohtaisella päätöksellä, Mathilden äiti oli keisarin serkku. Pietarilainen oikeusistuin määräsi 200 000 frangin vuosittaisen elatusmaksun.
Pariisissa prinsessa Mathilde piti kirjallista salonkia, oli seuraelämän keskushenkilöitä ja hyökkäsi kirjallisuuspiireissä vaikuttavien ystäviensä kautta miestään vastaan. Kirjailija Théophile Gauthier oli vuonna 1868 hänen palkattu kirjastonhoitajansa. Prinsessa Mathilde piti yllä kontakteja venäläisiin äidinpuoleisiin serkkuihinsa keisarillisessa hovissa Pietarissa.
Aviomiehensä kuoleman jälkeen vuonna 1870 hän nai taiteilija ja runoilija Claudius Marcel Popelin (1825–1892). Hän oli ainoa Bonaparte-suvun jäsen joka sai jäädä Ranskaan toukokuun 1886 jälkeen kun tasavalta karkotti maasta kaikkien aikaisempien hallitsijasukujen jäsenet. Vuonna 1896 prinsessa Mathilde kutsuttiin vieraaksi tilaisuuteen, jossa olivat läsnä keisari Nikolai II ja keisarinna Alexandra.
John B. Kelly (nuorempi)
John Brenden ”Kell” Kelly Jr. (24. toukokuuta 1927 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 2. maaliskuuta 1985 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soutaja, olympiamitalisti, poliitikko ja urheilujohtaja. Kelly osallistui neljiin olympialaisiin ja sai 1956 pronssia yksikkösoudusta. Hän voitti urallaan muun muassa kultaa Pan-Amerikan kisoista, ja hänet palkittiin James E. Sullivan -palkinnolla Yhdysvaltain parhaimpana yliopistourheilijana.
Kilpauransa jälkeen Kelly jatkoi urheilujohtajana, ja hänet valittiin juuri ennen kuolemaansa Yhdysvaltain olympiakomitean johtoon. Lisäksi hän toimi Philadelpian paikallispolitiikassa ja edusti valtuustossa 1968–1979.
Nuoruus ja opiskelu
John Kelly syntyi Philadelphiassa 1927. Hän oli John ja Margaretin Kellyn toiseksi vanhin lapsi. Johnilla oli kolme siskoa, Peggy, Grace ja Lizanne. Grace Kellystä tuli kuuluisa näyttelijä sekä myöhemmin Monacon ruhtinatar. John Kelly vanhempi oli voittanut soudussa kaksi olympiakultaa vuoden 1920 kesäolympialaisista ja kolmannen kullan neljä vuotta myöhemmin. Perhe oli varakas, sillä irlantilaista sukujuuria omaavalla Johnilla oli myös menestynyt muurausyritys.
Kelly opiskeli Pennsylvanian yliopistossa, missä hän muun muassa toimi Kappa Sigma -veljeskuntansa puheenjohtajana sekä kuului veljeskuntien väliseen valtuustoon. Hän valmistui vuonna 1950.
Urheilu-ura
thumb|vasen|upright|Kelly 1945 Kelly oli opiskeluaikanaan yliopistojoukkuen soutaja ja voitti 1947 James E. Sullivan -palkinnon Yhdysvaltain parhaimpana yliopistourheilijana. Kelly valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen Lontoon 1948 olympialaisiin, joissa hän osallistui yksikkökilpailuun muttei sijoittunut mitaleille.
Kellyn toiset olympialaiset olivat Helsingissä 1952. Hän jäi jälleen mitalien ulkopuolelle, mutta Pan-Amerikan kisoissa 1955 hän voitti kultaa. Kelly sai olympiapronssia Melbournessa 1956, mutta Roomassa 1960 hän ei sijoittunut mitaleille. Kelly voitti urallaan viisi kertaa Yhdysvaltain-mestaruuden sekä kahdesti Royal Henley Regattan Diamond Challengen.
Poliitikkona ja urheilujohtajana
Kelly oli urheilu-uransa jälkeen aktiivinen Philadelphian paikallispolitiikassa sekä johti isänsä perustamaa muurausyritystä. Kelly istui demokraattisen puolueen listoilta vuodet 1968–1979 Philadelphian kaupunginvaltuustossa. Lisäksi hän toimi Philadelphia Athletic Clubin ja Philadelphian baletin puheenjohtajana.
Kelly oli aktiivisesti mukana myös Yhdysvaltain olympiakomiteassa, ja hän oli kesäolympialaisissa 1964 kahdeksikon joukkueenkohtaja ja kesäolympialaisissa 1968 viisiottelun järjestelykomiteassa. Kelly oli Yhdysvaltain olympiakomitean varapuheenjohtajana 1980–1984, ja hänet valittiin puheenjohtajaksi helmikuussa 1985. Kelly kuoli seuraavassa kuussa saatuaan sydänkohtauksen hölkkälenkillä.
Agile-luokka (miinanraivaaja)
Agile-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 35 aluksen muodostama miinanraaivaajaluokka, jonka alukset oli luokiteltu MSO:ksi eli valtameriraivaajiksi erona pienempiin rannikkoraivaajiin ja saaristoraivaajiin.
Markku Penttinen
Markku Juhani Penttinen (s. 12. toukokuuta 1944 Pielavesi) on liiketaloustieteiden tutkija, dosentti ja professori.
Perhetaustat
Markku Penttinen syntyi maanviljelijä, metsäteknikko Terho ja kansakoulunopettaja Anneli (s. Hela) Penttisen perheen esikoisena Pielavedellä.
Markku Penttinen avioitui Tarja Karin kanssa 1967. Tarja Penttinen päätyönään on hoitanut Suomalaisen kirjakaupan myyntipäällikön tehtävää. Penttisen perheen lapset ovat Hannu (1967) ja Anne (1969).
Mainittakoon, että Markku Penttisen äidin isä oli säveltäjä Martti Hela ja eno merentutkimuslaitoksen ylijohtaja Ilmo Hela.
Opinnot
Markku Penttisen koulunkäynti alkoi Pielaveden Laukkalassa 1949 ja jatkui Pielaveden yhteiskoulussa 1954. Perhe muutti Kiuruvedelle 1956. Penttinen pääsi ylioppilaaksi Kiuruveden yhteislyseosta 1963. Opinnot jatkuivat Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan sovellettu matematiikka. Filosofian maisteriksi hän valmistui 1969. IBM:n koulutuskeskuksissa eri maissa Penttinen opiskeli 1968‒1983. Hän oli yhteistyössä muun muassa IBM:n ja RAND Corporationin kanssa tehdessään Pro gradu -tutkielmaa varaosien varasto-optimoinnista Puolustuslaitoksessa. Tutkielma otettiin välittömästi Sotakorkeakoulun opetusmateriaaliksi.
Markku Penttisen muita opintoja: Helsingin konservatoriossa hän opiskeli kontrapunktia ja säveltämistä instrumenttinaan piano 1970‒1974. Carnegie Mellon -yliopistossa Pittsburghissa hän suoritti lineaarisen optimoinnin kurssin 1971. Helsingin yliopistossa hän jatko‒opiskeli tilastotiedettä ja valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi 1974. Kauppatieteiden tohtoriksi Penttinen väitteli Vaasan yliopistossa 1983, aihepiirinä rahoitus. Yksityismetsätalouden koulutukseen Keskusmetsälautakunta Tapiossa Penttinen osallistui 1983‒1986. Johtamista, erityisesti henkilöstön johtamista hän opiskeli yrityksissä Rastor, Insinöörijärjestöjen koulutuskeskus, AIESEC, SEFEK, Yritysvalmennus ja Pellervo vuosina 1983‒1993. Ohjelmisto‒ ja internettuotekehitysopintoja Penttisellä on Helsingin yliopistosta 2000‒2003. Aikuiskasvatustieteen approbatur-oppimäärän Helsingin yliopistossa hän suoritti 2005 sekä samana vuonna Auktorisoitu Business Mentor -tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa. Joensuun yliopistossa Penttinen väitteli Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi metsätalouden liiketieteestä 2007. Väitöskirjan ohjaajan koulutus toteutui 2011 Uppsalan yliopistossa.
Työura
Markku Penttisen työskenteli Puolustuslaitoksen tietokonekeskuksessa Helsingissä tutkijana ja tutkimusryhmän johtajana 1968‒1970 ja sittemmin Helsingin yliopistossa valtiotieteellisessä tiedekunnassa systeemisuunnittelijana 1970‒1974. IBM:llä Penttinen toimi systeemi- ja taloussuunnittelijana 1974‒1981 sekä yrityssuunnittelijana 1982‒1983. Vaasan yliopistossa Penttinen oli tietojenkäsittelyopin apulaisprofessorina 1977‒1978. Keskusmetsälautakunta Tapion tietojärjestelmäpäällikkönä hän oli 1983‒1986 sekä Uusi Suomi Oy:n liiketoiminnan kehityspäällikkönä ja uusien liiketoimintojen kehitysjohtajana 1987‒1989. Metlan erikoistutkijana, Senior Forest Economist, Markku Penttinen on toiminut 1989‒2008 sekä Metlan tietojenkäsittelyn johtoryhmän jäsenenä 2007‒2008. Vierailevana tiedemiehenä Penttinen oli Wienissä (Universität für Bodenkultur, Forstliche Bundesversuchsanstalt) sekä Laxenburgissa (IIASA) vuonna 1991. Tuotantotalouden professorina Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa Penttinen toimi 1992‒1993. Vierailevana professorina hän oli Münchenissä (TUM School of Management) 2005. Metsäkeskus Tapiossa Penttinen oli metsätalouden luonto- ja laaturyhmän jäsenenä 1996–2009 sekä erikoistehtävissä 2002–2003. Markku Penttinen on toiminut laskentatoimen ja rahoituksen professorina University of Gävlessä vuodesta 2008.
Tutkijana Markku Penttinen on osallistunut hankkeisiin Suomen metsäsektorin pitkän tähtäyksen strategiat, Suomen metsäsektorin suhdannekatsaus, Metsätilastollinen tietopalvelu ja Metsätalouden mallintaminen ja analyysit.
Hankkeen vetäjänä Penttinen on toiminut tutkimuksissa Metsätalouden ja puutuoteteollisuuden kilpailukyky, Metsänomistajien liiketaloudellinen päätöksenteko sekä Metsätalouden kannattavuus.
Penttisen vastuualueena Metlassa on ollut Metsäsektorin yritysten johtaminen ja liiketalous. Tutkimuksissa on ollut Puunhankinnan palveluliiketoiminnan kannattavuuden kehittäminen 2006‒2009 yhteistyössä Koneyrittäjien liiton kanssa. Tutkijana Penttinen on työstänyt tutkimukset Metsätalouden kannattavuus ja puuntuotannon taloudellinen optimointi ja Puunhankinnan logistiikka ja teknologisen innovaatiot.
Huomioita
Markku Penttiselle on tutkimuksiansa varten myönnetty lukuisia tutkimus- ja matka-apurahoja sekä tuettu stipendein. Suomen Kulttuurirahasto, Marjatta ja Eino Kollin Säätiö, Suomen Metsätieteellinen Seura, Suomen maa- ja metsätalousministeriö, Suomen Akatemia sekä Liikesivistysrahasto ovat tukeneet Penttistä.
Penttinen on kuulunut European Journal of Forest Research toimituskuntaan (Associate editor 2003–2010) sekä on antanut referee-lausuntoja tieteellisissä julkaisusarjoissa (Management Science, European Journal of Operational Research, The SIAM Journal of Control and Optimization, Ecological Economics, Silva Fennica, Scandinavian Journal of Forest Research, Ecological Modelling, Research, European Journal of Forest Research sekä Österreichischer Agrarverlag).
Markku Penttinen on antanut asiantuntijalausuntoja professorin viran hakijoista Münchenin teknillisessä yliopistossa sekä dosentuurin hakijasta Gävlessä. Hän on toiminut vastaväittäjänä ja väitöskirjatyön ohjaajana sekä luennoitsijana ja esitelmöijänä Suomessa ja ulkomailla.
Penttinen on sotilasarvoltaan vänrikki, 1964, ja saanut Suomen leijonan ritarikunnan ritarimerkin 2003.
Sovinnollisuus
Sovinnollisuus on persoonallisuuspsykologiassa yksi viidestä suuresta persoonallisuuspiirteestä (Big 5) yhdessä ekstroverttiuden, neuroottisuuden, avoimuuden ja tunnollisuuden kanssa. Osana Big 5 -tutkimusta sovinnollisuus on saanut tuekseen valtaisan tilastollisen todistusaineiston.
Sovinnollisuuden piirre kuvaa ihmisen suhdetta ja asennoitumista muihin ihmisiin sekä valmiuksia sosiaaliseen toimintaan. Sovinnollisen vastakohta on epäsovinnollinen eli antagonistinen, mikä tarkoittaa sovinnollisuuden piirteen toisin päin käännettynä kuvaavan antagonistisuutta. Se ei kuitenkaan yksiselitteisesti tarkoita vihamielisyyttä muita kohtaan, vaan voi ilmetä esimerkiksi epäkiitollisuutena, muiden motiivien epäilynä ja muiden halveksuntana. Koska epäsovinnollinen ihminen ei tule kutsutuksi yhteistoimintaan, epäsovinnollisen ihmisen strategia on pakottaa muut liittymään hänen toimintaansa.
Epäsovinnollisilla ihmisillä on puolestaan äärimmillään synkkiä persoonallisuuden piirteitä (dark personality traits): psykopatiaa, narsismia, sadistisuutta ja machiavellismia psykologisessa mielessä. Heidän uhriensa persoonallisuuden piirteet on peilikuva: uhreilla on tyypillisesti keskimääräistä korkeampi sovinnollisuus.
Synkät persoonallisuuden piirteet muodostavat Hexaco-persoonallisuusmallissa oman persoonallisuustyyppinsä Honesty–Humility (rehellisyys–nöyryys). Sovinnollisen persoonallisuuden piirteisiin kuuluu lisäksi pintapuolisempia ominaisuuksia. Siihen on myös siirretty viha, joka on haastava ominaisuus järjestelmien kannalta koska se ei kuulu tiettyyn lokeroon, vaan vihaa pursuavilla ihmisillä on alhainen sovinnollisuus ja korkea neuroottisuus (epävakaa tunne-elämä).
Naisten sovinnollisuus on merkittävästi suurempi kuin miesten. Tämä selittää samalla pääasiassa sen, miksi miehissä on merkittävästi enemmän rikollisia kuin naisissa, sillä rikollisilla on tyypillisesti alhainen sovinnollisuus. Vaikka miesten ja naisten sovinnollisuudet ovat normaalijakaumaltaan samanlaisia, ovat erittäin kylmäkiskoiset henkilöt pääasiassa miehiä. Hyvin lämpimät ihmiset ovat puolestaan pääasiassa naisia, mikä selittää naisten yliedustusta monissa sosiaali- ja terveysalan ammateissa ja lastentarhan- ja luokanopettajina. Sovinnolliset miehet saavat muita pienempää palkkaa kuin sovinnolliset naiset, eli miellyttävyyden ja palkan suhde on miehillä merkittävästi negatiivisempi kuin naisilla.
Sovinnollisuuden olemassaolo yhtenä viidestä persoonallisuuden piirteestä on todistettu leksikaalisin tutkimuksin. Niissä on havaittu sovinnollisuuden lisäksi neljä muuta eri persoonallisuuden piirrettä, jotka eivät korreloi keskenään eri persoonallisuuden piirteitä kuvaavien adjektiivien korreloidessa samaan aikaan yleensä jonkin viidestä piirteestä kanssa. Leksikaalisissa tutkimuksissa kuvausten kuten friendly, cooperative, trustful, nurturing ja considerate välillä on selvä korrelaatio. Myös lauseet kuten Am not interested in other people's problems ja Sympathize with others' feelings korreloivat leksikologisten tutkimusten sanojen kanssa.
Lehto (Tuntematon sotilas)
Lehto on romaanihenkilö Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas. Hän on alikersantti, joka toimii romaanissa kuvatun konekiväärikomppanian kolmannen joukkueen ensimmäisen ryhmän johtajana. Lehto on kuvattu kovana ja aggressiivisena miehenä, joka inhoaa kaikenlaista heikkoutta ja tulkitsee sääntöjä oman mielensä mukaan. Hän on myös julma, varsinkin vihollisvankeja kohtaan. Alikersantti Rokan tapaan Lehto ei juurikaan kunnioita muodollista kuria.
Edvin Laineen Tuntematon sotilas -elokuvassa vuodelta 1955 Lehtoa esittää Åke Lindman, ja Rauni Mollbergin Tuntematon sotilas -elokuvassa vuodelta 1985 Pauli Poranen. Aku Louhimiehen Tuntematon sotilas -elokuvassa vuodelta 2017 Lehdon roolissa nähdään Severi Saarinen.
Hahmon kuvaus
Lehto kuvataan kovaluonteiseksi ja riippumattomaksi aina äärimmäisyyteen saakka. Hän on Tampereen seuduilta kotoisin oleva orpopoika, eräänlainen katulapsi, joka ei suoraan kerro taustoistaan ja kokemuksistaan toisille: ”Siviilissä hän oli ollut autonapumies, ja muuta hänen entisestä elämästään ei kiskomallakaan saatu irti.” Linna valottaa hänen luonnettaan muun muassa kuvaamalla, kuinka hän kiusaantuu isänmaallisuuteen liittyvistä keskusteluista.
Komppanianpäällikkö kapteeni Kaarna ja joukkueenjohtaja vänrikki Koskela ovat ainoat, joita Lehto edes jonkin verran kunnioittaa. Lammiota hän vihaa niin kuin muut.
Lehdon luonnetta kuvaa kovuus, säännöistä välittämättömyys ja aggressiivisuus. Hän voi myöhästyä lomalta viikon ja olla piittaamatta tästä seuraavasta rangaistuksesta ja toisaalta jatkaa vaarallista tehtävää vain siksi, ettei ”menettäisi kasvojaan”. Alaisiaan kohtaan hän on säälimätön ja julma, ja hän kiusaa ja rääkkää armottomasti sotamies Riitaojaa. Hän myös varastaa armeijan elintarvikkeita ja murhaa sotavangin.
Lehto haavoittuu vihollisen konekivääritulituksessa kun hänen ryhmänsä on lähetetty yöllisen operaation yhteydessä tavoittamaan yhteyttä toiseen osastoon, joka ei ole saapunut paikalle. Lehto menettää aluksi tajuntansa, mutta virottuaan hän toteaa olevansa suurissa tuskissa, haavoittuneensa vakavasti ja alaruumiinsa halvaantuneen. Koska vihollinen ei saa hänestä henkeä pois, hän tekee itsemurhan ampumalla itseään suuhun kiväärillä. Koskela peittää polun varteen vierekkäin makaamaan jääneet Lehdon ja tämän itsemurhaa seuranneessa vihollisen tulituksessa kuolleen Riitaojan ruumiit mantteleilla, minkä jälkeen Lehdon ruumis kuljetetaan Tampereelle ja Riitaojan ruumis hänen kotipitäjäänsä jonnekin Keski-Suomeen.
Analyysia hahmosta
Dosentti Mirjam Kalland on tulkinnut Lehdon olevan ennen kaikkea hylätty lapsi. Lehdolla on hyvin kielteinen mielikuva itsestään, hän ei halua kiinnittyä kehenkään eikä mihinkään, sillä lapsuuden voimakas hylkäämiskokemus ei saa toistua. Riitaojan heikkoutta hän inhoaa kaikkein eniten, koska tämän pelossa hän tunnistaa sen pienen pelokkaan pojan, joka hänkin on ollut. Lehdon kovuutta korostaa se, että hän puhuu Tampereen murteen sijasta kirjakieltä, joka ei vaikuta mitenkään koomiselta.
Kirjailija Petri Tamminen on kuvitellut Lehdon taustan: ''”Lehto oppi puhumaan 4-vuotiaana ja vaikenemaan 6-vuotiaana. Kasvattiperheen poika naarattiin Näsijärvestä ja kannettiin aittaan. Lehto kävi ovelta kurkkaamassa, vaikka oli kielletty. Hänet lähetettiin Tampereelle. Lastenkodin makuusalissa itkettiin joka yö. Kansakoulussa Lehto istui kaksi luokkaa. Seuraavat kaksi hän seisoi nurkassa. Viimeiset kaksi hän kulki Kyttälän kaduilla. Hän ei pyytänyt keneltäkään mitään, ei edes tulta. Jos sitä tarjottiin, hän ei ottanut. Työväentalon ilmaisen hernesopan hän otti, pani pihalla juoksuksi, livahti liiterin taakse ja söi saaliinsa kuin susi. Lehto piti bensasta ja syreenin tuoksusta. Eläinkunnasta, auringosta, puista, miehistä, naisista ja lapsista hän ei pitänyt. Hänen uhmaikänsä alkoi puoli vuotta ennen syntymää, kohdussa, siellä missä hänet hylättiin, ja päättyi 21 vuotta myöhemmin märässä metsässä Petroskoihin johtavan maantien varrella.”''
Esikuvat
Lehdolla ei ole ollut tosielämässä suoranaista esikuvaa, mutta hänen kaatumisensa muistuttaa turkulaisen alikersantti Tuure Lehtosen kuolemaa. Lehtonen oli vuonna 1920 syntyneen Väinö Linnan ikätoveri ja toimi hänen kanssaan varusmiesten kouluttajana Liperin Ylämyllyllä ennen jatkosodan syttymistä. Jalkaväkirykmentti 8:n 1. pataljoonan konekiväärikomppaniassa kivääriryhmän johtajana palvellut Lehtonen ja kolme muuta miestä kaatuivat Tsalkissa Itä-Karjalassa 23. elokuuta 1941 eikä heidän ruumiitaan pystytty hakemaan pois vihollisen asemien edestä. Linnan mukaan Lehtonen oli mukava kaveri, mutta tosipaikan tullen kova; jälkimmäistä luonteenpiirrettä Linna korosti Lehdon hahmossa voimakkaasti.
Pietarsaaren kulttuuri
Musiikki
Vuonna 1939 kaupunginhallitus asetti toimikunnan selvittämään mahdollisuuksia perustaa kunnallinen torvisoittokunta. Sodan vuoksi asia sai odottaa vuoteen 1945, jolloin toimikunta teki ehdotuksen kaupunginhallitukselle, joka hyväksyi sen kokonaisuudessaan. Vuonna 1946 perustettiin mieskuoro Laulu-Jaakot. Vuonna 1960 perustettiin jousiorkesteri sekä Pietarsaaren orkesteriyhdistys r.y.
Pietarsaarelaisia yhtyeitä ja muusikoita ovat muun muassa pop rock -yhtye Cirius, progressiivista rockia soittava yhtye Fantasia, rockyhtye Break, rockyhtye Ragnar Hare, reggaeyhtye Dreadline, death metal -yhtye Festerday, metalliyhtye Altaria, hip hop -duo Mikrofonistit, räppäri Alamaa ja basisti Jonas Kuhlberg.
Media ja viestintä
Ruotsinkielinen sanomalehti Jakobstads Tidning on ilmestynyt vuodesta 1898. Vuodesta 2008 lähtien se on ilmestynyt nimellä Österbottens Tidning. Kaupungissa ilmestyy myös suomenkielinen sanomalehti Pietarsaaren Sanomat. PS Pulssi on ilmaisjakelulehti, joka ilmestyy perjantaisin. Lehti jaetaan 12 100 talouteen Pietarsaaressa ja Luodossa sekä noutopisteisiin Uudessakaarlepyyssä ja Pedersören kunnassa. Tätä ennen suomenkielisiä paikallislehtiä ilmestyi Pietarsaaressa useampia. Vuodesta 1929 1930-luvun alkuun ilmestyu Pietarsaari-niminen lehti. 1960-luvun alussa julkaistiin Tiedotuslehti-nimistä lehteä. 1960-luvun alussa ilmestyi myös Pohjalainen (myöhemmin Keski-Pohjalainen). Nykyisen maakuntalehti Pohjalaisen kanssa paikallislehdellä ei ole yhteyttä.
Pietarsaari sai oman radioaseman ensimmäisenä Pohjanmaalla ja ensimmäisisten joukossa Suomessa. Kanava käynnisti lähetykset 7. toukokuuta 1926. Radiokanava perustettiin Keski-Pohjanmaan radioyhdistyksen keräämillä varoilla. Vuonna 1934 Yleisradio osti Pietarsaaren paikallisen radioyhdistyksen aseman.
Pietarsaaren paikallistelevisiota pyörittää JakobstadTVPietarsaari ry, joka on perustettu vuonna 1989. Kanavan näkyvyysalue ulottuu Pietarsaaren kaapelitalouksien lisäksi Uudenkaarlepyyn, Pedersören kunnan, Kokkolan ja Luodon kaapeliverkkoihin. JTVP lähettää hengellistä ohjelmaa maanantai- ja sunnuntai-iltaisin. Kaupunginvaltuuston kokoukset näytetään suorana lähetyksenä kerran kuukaudessa maanantai-iltaisin. Maanantain lähetykset koostuvat pääosin Jaakon Päivien, Spotlightin ja Runeberginviikon videoinnista. Kanavalla näytetään lähetyksiä myös muista paikallisista yleisötilaisuuksista, yksityishenkilöiden haastatteluista, sotahistoriallisisten matkojen kuvausmateriaalista ja veteraanien haastatteluista.
Ruokakulttuuri
Kahvila- ja ravintolakulttuuri on Pietarsaaressa vilkasta. Strengbergin tupakkatehdas tarjosi ensimmäisenä suomalaisena teollisuuslaitoksena työntekijöilleen lounasta. Pietarsaaresta löytyy etnisiä ravintoloita, kotiruokaa tarjoavia lounasravintoloita, à la carte -ravintoloita sekä kahviloita, pubeja ja yökerhoja. Korv-Görans on yli 40 vuotta toiminut grilli Pietarsaaressa. Nykyään Korv-Göransilla on grillit Pietarsaaren lisäksi myös Vaasassa, Kokkolassa ja Tammisaaressa. Hampurilaisketju Friends & Brgrs perustettiin Pietarsaaressa 2013. Vegaaniruokaa tarjoileva ravintola Vegana aloitti helmikuussa 1991.
Tapahtumat
Helmikuun alussa järjestetään Pietarsaaren kirjallisuuspainotteinen kulttuuriviikko, Runeberginviikko. Jaakon Päiviä on järjestetty 1970-luvulta lähtien. Tapahtuma on kasvanut viikonlopputapahtumasta viikon kestäväksi juhlaksi. Lasten päivä ja vanhan ajan tori ovat Jaakon Päivien vakiohjelmistoa. Musiikkiyhdistys Jazzoo järjestää torstaijazzeja, joissa esiintyy paikallisia ja kansainvälisesti tunnettuja muusikkoja. Spotlight, eli kulttuurin ja Kaupan yö on Pietarsaaressa elokuussa järjestettävä tapahtuma. Ohjelmassa on taidetta, musiikkia, sekä tanssia. Monet liikkeet ovat tuolloin auki lähes puoleenyöhön. Marraskuussa Pietarsaaressa järjestetään vuosittain kansainvälinen kamarimusiikkifestivaali Rusk, jossa yhdistyvät korkeatasoinen kamarimusiikki ja eri taiteenalat. Pääosa festivaalin tapahtumista toteutetaan kaupungin keskustassa sijaitsevassa Schauman-salissa, mutta tapahtumat levittäytyvät myös laajemmin ympäröivään kaupunkimiljööseen.
Teatteri
Vuonna 1902 perustettiin harrastajateatteri Pietarsaaren Näyttämö. Kyseessä on toiseksi vanhin suomenkielinen harrastajateatteri. Amatööriteatteri Theatre Jacob on ollut toiminnassa vuodesta 1957 lähtien.
Pohjanmaan Sosialidemokraatit
Pohjanmaan Sosialidemokraatit on SDP:n piirijärjestö.
Aikaisempia kansanedustajia
Eteläinen vaalipiiri
Pohjoinen vaalipiiri
Vaasan vaalipiiri
Kulmakarvat
thumb|250px|Kuva, josta näkyy kulmakarvojen kasvusuunnan vaihtelu eri osissa kulmaa. Kulmakarvat ovat sarja karvoja, jotka kasvavat silmäkuopan yläpuolella olevassa luisessa harjanteessa ihmisillä ja useimmilla muillakin nisäkkäillä. Kulmakarvat suojaavat silmää hieltä ja vedeltä. Ihmisellä kulmakarvoja on noin 500.
Tehtävä
Kulmakarvojen tehtävä on suojata silmää esimerkiksi hieltä ja sateelta ohjaamalla ne silmien ohi. Niitä voi käyttää myös ilmehtimiseen.
Ominaisuudet
Ihmisellä on yhteensä 500, ehkä jopa 1 100 kulmakarvaa. Kulmakarvat uusiutuvat kokonaan noin neljässä kuukaudessa.
Joillakin ihmisillä kulmakarvat ovat kasvaneet yhteen. Länsimaissa on yleensä suosittu pitää rakoa kulmakarvojen välissä, mutta joissakin Aasian maissa yhteen kasvaneet kulmakarvat ovat olleet arvostettuja.
Kasvu
Kulmakarvat kasvavat hitaammin ja jäävät lyhyemmiksi kuin hiukset, sillä niiden kasvukausi on vain neljä kuukautta. Muihin ihokarvoihin verrattuna niiden kasvu riippuu vähemmän ihmisen hormonitoiminnasta. Kulmakarvojen karvatupet ovat herkkiä vammoille, joiden seurauksena kulmakarvat saattavat joskus lakata kokonaan kasvamasta.
Kulttuurihistoriaa
Kulmakarvoja on kaunisteltu aikojen saatossa eri tavoin. Kulmakarvoja tummennettiin yleisesti jo muinaisessa Egyptissä ja Babyloniassa. Kreikassa naiset käyttivät joskus tekokulmakarvoja, joita tehtiin vuohen karvoista. Roomalaiset naiset nyppivät kulmakarvojaan muotoillakseen niitä. Bysantin naisilla oli joskus tapana nyppiä kulmakarvansa suoraan linjaan ja maalata niiden alle musta viiva. Keskiajan Euroopassa naiset ajelivat usein kaikki kulmakarvansa, sillä ihanteena oli korkea otsa. Myös Kiinassa, Intiassa, Lähi-idässä ja muissa osissa Aasiaa kulmakarvojen nyppiminen on ollut suosiossa. Japanissa naiset ovat harrastaneet kulmakarvojen muotoilua. 1900-luvulta lähtien kulmakarvamuodit ovat länsimaissa vaihdelleet tuuheasta kapeaan. 1920-luvulla muodissa olivat kapeat kulmakarvat, minkä on arveltu johtuneen niiden ilmeikkyydestä elokuvissa. 1940-luvulla luonnollisemmat kulmakarvat palasivat naisilla jälleen muotiin. Seuraavina vuosikymmeninä tyylit vaihtelivat puoleen ja toiseen, mutta 1980-luvulla isot kampaukset tulivat muotiin ja sen myötä tuuheat kulmakarvatkin.
Muokkaus
Kulmakarvoja voidaan trimmata nyppimällä, kemiallisesti, vahalla tai elektrolyysillä. Ne voidaan myös nyppiä kokonaan pois, jolloin tilalle voidaan piirtää halutun muotoiset kulmat esimerkiksi meikkikynällä – se oli suosittua ensi kertaa 1960-luvulla. 1980- ja 1990-luvuilla kulmakarvojen piti olla mahdollisimman huomaamattomat, 2010-luvulla hyvin näkyvät, paksut ja tummat. Nykyisin suosittuja ovat myös kulmalävistykset sekä tatuoinnin kaltaiset kestovärjäysmenetelmät. Kulmakarvojen visuaalinen vahventaminen microblading-tekniikalla ihoon käsin piirtämällä synnytti 2010-luvulla uuden ammattikunnan, kulma-artistit eli kulmakarvataiteilijat. Lopputulosta kutsutaan muun muassa nimellä 3D-kulmakarvat.
Ennätyksiä
Maailman pisimmät kulmakarvat on mitattu japanilaiselta Sumito Matsumuralta, 18,1 senttimetriä.
Vasili Dolgorukov
Vasili Dolgorukov voi tarkoittaa jotain seuraavista henkilöistä:
Miroslav Vitouš
Miroslav Ladislav Vitouš (s. 6. joulukuuta 1947 Prahassa) on tšekkoslovakialainen jazzbasisti. Hän aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana, pianonsoiton 10-vuotiaana sekä kontrabassonsoiton neljätoistavuotiaana. Nuorena hän oli tunnettu kilpauimari. Hänen varhaisiin yhtyeisiinsä kuului Junior Trio, jossa hän soitti veljensä Alanin (rummut) sekä sittemmin kuuluisaksi tulleen tšekkiläisen kosketinsoittajan Jan Hammerin kanssa. Hän opiskeli musiikkia Prahan konservatoriossa František Poštan johdolla ja voitti Wienissä kansainvälisen musiikkikilpailun. Voitto toi hänelle stipendiaatin Berklee College of Musiciin Yhdysvaltain Bostoniin.
Vitoušin taiturimainen bassonsoitto toi hänelle mainetta, ja häntä alettiin verrata kuuluisiin kollegoihinsa, kuten Scott LaFaroon, Dave Hollandiin ja Niels-Henning Ørsted Pederseniin. Oivallinen näyte Vitoušin kontrabassonsoitosta on levyllä Now He Sings, Now He Sobs vuodelta (1968), jolla Chick Corea soittaa pianoa ja Roy Haynes rumpuja. Tämä albumi tuo esille hänen vahvan rytminkäsittelynsä, innovatiiviset walking bass -linjansa sekä improvisointitaitonsa.
Infinite Search, hänen ensimmäinen levynsä yhtyeenjohtajana, julkaistiin uudestaan pienin muutoksin nimellä Mountain In The Clouds. Levyllä soittivat silloiset fuusion kärkinimet, kuten John McLaughlin, Herbie Hancock, Jack DeJohnette ja saksofonisti Joe Henderson.
Vitouš on Weather Reportin perustajajäsenyytensä lisäksi soittanut muun muassa Bireli Lagrenen, Jan Hammerin, Freddie Hubbardin, Miles Davisin, Chick Corean, Wayne Shorterin, Joe Zawinulin ja Jan Garbarekin kanssa. Vuonna 1988 hän muutti takaisin Eurooppaan säveltämään, mutta hän on myös jatkanut esiintyvän taiteilijan uraa useilla festivaaleilla.
Sessiomuusikkona
Weather Report
Chick Corea
Larry Coryell
Jack DeJohnette
Jan Garbarek
Stan Getz
Terje Rypdal
Sadao Watanabe
Laszlo Gardony
Between the Times
Rutger Gunnarsson
Johan Rutger Gunnarsson (12. helmikuuta 1946 – 30. huhtikuuta 2015 ) oli ruotsalainen basisti, kitaristi, tuottaja ja sovittaja. Hän aloitti uransa 1960-luvulla Hootenanny Singers -yhtyeessä. Myöhemmin hän teki työtä myös ABBAn kanssa sekä osallistui useisiin musikaaleihin, kuten Chess, Les Misérables, Rhapsody In Rock, 007, Mamma Mia!, Bananas in Pajamas ja Diggiloo. Hän tuotti musiikkia myös esimerkiksi Gwen Stefanille, Elin Lantolle, Joyridelle ja Alla Pugatšovalle.
Gunnarsson nähtiin mukana ABBAn voittoesityksessä vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa, ja hän toimi myös Venäjän kapellimestarina vuoden 1997 Eurovision laulukilpailussa.
Solmu Mäkelä
Solmu Vermas (Verner) Mäkelä (18. kesäkuuta 1922 Viipuri – 25. heinäkuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen taikuri. Hän kirjoitti taikatempuista useita kirjoja ja lehtipalstoja sekä toimi Suomen Taikapiiri ry:n äänenkannattajan Simsalabim-lehden päätoimittajana. Sota-aikana Solmu Mäkelä esiintyi rintamalla viihdytyskiertueilla sekä aseveli-illoissa. Lisäksi Mäkelä esiintyi televisiossa ja elokuvissa, muun muassa Pekka ja Pätkä neekereinä sekä Aki Kaurismäen Kauas pilvet karkaavat.
Solmu Mäkelä esiintyi Linnanmäen huvipuistossa sen perustamisesta alkaen ja veti siellä nuorten taikatemppukoulua, josta kehittyi myöhemmin Linnanmäen Sirkuskoulu. Hän toimi myös Suomen Taikapiiri ry:n puheenjohtajana. Mäkelä oli myös Suomen Taikapiiri ry:n kunniapuheenjohtaja, Viihdetaikurit ry:n kunniajäsen ja Taikaritarit ry:n kunniajäsen.
Mäkelä kuoli 96-vuotiaana 25. heinäkuuta 2018. Mäkelä on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon.
Ҹ
Ҹ (ҹ) on kyrillinen kirjain, jota käytetään azerissa. Se ääntyy [ʤ].
Ilmaverso
Ilmaverso on kasvien maanpinnan yläpuolelle nouseva varsi. Ilmaversot jaetaan ruohovartisiin ja puuvartisiin, mutta ryhmien välillä ei ole selvää eroa. Monet tyviosistaan puuvartiset kasvit ovat latvaosistaan ruohomaisia.
Ruohovarsi on kaikilla yksivuotisilla kasveilla. Se on yhteyttävä, puutumaton tai osaksi puutunut. Monivuotisilla ruohovartisilla kasveilla talvehtivat kylmätalvisessa ilmastossa tavallisesti vain juuret ja maaversot sekä näiden silmut. Jotkut ruohovartiset kasvit talvehtivat lumen alla sellaisenaan. Heinäkasvien korsi on erikoisrakenteinen ruohovarsi.
Puuvarsi on sisäosiltaan puutunut ja talvenkestävä. Puuvartisia kasveja voidaan nimittää puiksi, pensaiksi tai varvuiksi kokonsa ja kasvutapansa perusteella.
Lähteet
Skud (botanik) Ūglys
Luettelo pikkuplaneetoista: 36001–37000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 36001:stä ja päättyen 37000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Metropolikreivikunta
Metropolikreivikunta on Englannissa kokonaan kaupungeista ja kaupunkiseuduista muodostuva tiheään asuttu kreivikunta. Näissä kreivikunnissa suuri osa päätäntävallasta on delegoitu alaspäin kaupungeille sen jälkeen kun Margaret Thatcherin hallitus lakkautti kreivikuntien valtuustot vuonna 1986.
Gary Gordon
thumb|[[Bill Clinton antaa Gordonin kunniamitalin tämän leskelle.]] Gary Ivan Gordon (30. elokuuta 1960 – 3. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen Delta-erikoisryhmään kuulunut sotilas, joka sai surmansa Mogadishun taistelussa. Gordonille myönnettiin Medal of Honor-urhoollisuusmitali hänen kuolemansa jälkeen.
Nuoruus
Gordon syntyi Lincolnissa, Mainessa vuonna 1960. Han valmistui Academy of Mattanawcookista 1978, minkä jälkeen hän liittyi armeijaan.
Mogadishun taistelu
Gordon osallistui somalialaisen sotalordi Mohamed Farrah Aididin kaappaustehtävään Mogadishussa, Somaliassa 3. lokakuuta. Kun isku oli päättymäisillään, Cliff Wolcottin UH-60 Black Hawk ammuttiin alas kaupunkialueella. Putoamispaikalle lähti Combat Search And Rescue Team (CSAR) turvaamaan alueen. Vähän sen jälkeen ammuttiin alas toinenkin Black Hawk, jonka miehistöön kuului muun muassa lentäjä Michael Durant. Gordon ja Randy Shughart halusivat lähteä pelastamaan alasammuttuja alueen raivoisten somalialaisten käsistä. Vähän aikaa pelastamisoperaation alkamisen jälkeen Gordon haavoittui erittäin vakavasti, johon hän lopulta menehtyi. Randy Shughart vei kaatuneen Gordonin CAR-15-rynnäkkökiväärin rikkoutuneeseen tiilitaloon suojautuneelle Durantille. Shughart ei pärjännyt yksin somalialaiselle väkijoukolle, vaan hänkin kaatui ennen apujoukkojen tuloa. Tämän vuoksi somalialaiset saivat vangiksi Durantin. Hänet onnistuttiin vapauttamaan viikkoa myöhemmin.
Heidi Kuusisto
Heidi Kuusisto (s. 11. joulukuuta 1988 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti urallaan Superpesiksessä Rauman Feraa ja Porin Pesäkarhuja. Kuusisto saavutti urallaan kolme SM-hopeaa kaudella 2008, kaudella 2010 ja kaudella 2013 sekä viisi SM-pronssia kaudella 2006, kaudella 2009, kaudella 2011, kaudella 2012 ja kaudella 2014. Kuusisto pelasi urallaan kaksi naisten Itä-Länsi-ottelua kausina 2010 ja 2011. Kuusisto oli Superpesiksen lyöjäkuningatar kaudella 2010 82:lla lyödyllä juoksulla. Kuusisto pelasi urallaan 232 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi seitsemän kunnaria ja 433 tavallista juoksua, toi 35 juoksua ja keräsi 715 kärkilyöntiä. Kuusisto pelasi 102 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 147 tavallista juoksua, toi 11 juoksua ja keräsi 283 kärkilyöntiä.
C-luokka (sukellusvene, Espanja)
C-luokka oli Espanjan laivaston kuuden 1920-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Alukset
Holland-tyyppiset veneet rakennettiin Espanjassa Electric Boat Companyltä ostetun lisenssin perusteella. Ne olivat suurennettuja ja paranneltuja versioita edeltäneestä B-luokasta. Niiden torpedoputket oli muun muassa muutettu 450 millimetrisistä 533 millimetrisiin samalla kuin lukumäärää oli kasvatettu kahdella. Veneiden sukellusaika oli pidempi kuin edeltäneellä luokalla.
Maksimisukellussyvyys oli 80 metriä ja toimintamatka pinta-ajossa 4 000 ja sukelluksissa 4,5 solmun nopeudella 125 merimailia.
Yöhaikara
Yöhaikara (Nycticorax nycticorax) kuuluu laajimmalle levinneisiin haikaroihin. Nimensä mukaisesti tämä kosteikkolintu on aktiivisimmillaan öisin. Yöhaikara sopeutuu monenlaisiin oloihin ja etsii syötävää yhtä lailla syrjäisillä puustoisilla soilla ja merenrannoilla kuin riisipelloilla ja tekojärvilläkin. Sen elinikä on enintään 16 vuotta
Koko ja ulkonäkö
Yöhaikaran pituus on 56–65 senttiä, siipiväli 105–112 senttiä ja paino 525–800 grammaa.
Yöhaikaralla on musta-harmaa selkä ja valkoinen mahanseutu ja kaula. Lisäksi sillä on musta päälaki josta lähtee pitkä valkea töyhtö, jolla suuri merkitys soidinmenoissa. Nokka on väriltään musta.
Levinneisyys
Yöhaikaraa tavataan trooppisilla seuduilla ja lauhkean vyöhykkeen lämpimissä osissa laajalla alueella ympäri maailmaa. Euroopassa yöhaikaran esiintyminen on hyvin laikuttaista. Suomessa satunnainen vierailija.
Elinympäristö
Yöhaikara elää rannikkoseuduilla, järvillä, lammilla, joilla, kosteikoilla ja suo- ja mangrovealueilla, eli aina veden läheisyydessä.
Ravinto
Yöhaikara syö kaloja, sammakoita, kilpikonnia, liskoja, linnunmunia ja -poikia, nilviäisiä ja hyönteisiä.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Savonia-ammattikorkeakoulu on Pohjois-Savon alueella toimiva, yksi Suomen suurimmista ammattikorkeakouluista. Opiskelijoita on kolmella paikkakunnalla yhteensä noin 6800 (2019), ja henkilökuntaa 500 (2014). Avoimessa amk:ssa opiskelee yli 5900 opiskelijaa. Yksiköitä koululla on Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa. Vuonna 2018 Savonian hakijamäärä kasvoi eniten koko valtakunnassa ja myös vuonna 2020 hakijamäärä kasvoi lähes jokaisella koulutusalalla.
Top Gun: Maverick
Top Gun: Maverick on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva, jonka on ohjannut Joseph Kosinski sekä käsikirjoittaneet Ehren Kruger, Eric Warren Singer ja Christopher McQuarrie. Se on jatko-osa vuoden 1986 elokuvalle Top Gun – lentäjistä parhaat.
Top Gun: Maverick kuvattiin jo vuonna 2019, mutta sen julkistaminen jäi odottamaan koronapandemian päättymistä. Elokuva sai maailmanensi-iltansa CinemaCon-tapahtumassa 28. huhtikuuta 2022. Suomen-ensi-iltansa se sai 26. toukokuuta 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Elokuva on tuottanut yli 1,4 miljardia dollaria maailmanlaajuisesti, ollen vuoden 2022 tuottoisin elokuva sekä Tom Cruisen uran eniten tuottanut elokuva.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Savonian koulutus sekä tutkimus- ja kehittämistoiminta fokusoituvat valituille painoaloille. Painoaloja ovat alkutuotanto ja elintarvikkeet, energia, ympäristö ja turvallisuus, integroitu tuotekehitys sekä käyttäjälähtöiset hyvinvointipalvelut.
Sähkömagneetti
Sähkömagneetti on magneetti, joka magnetoidaan sähkövirralla. Tavallisimmin sähkömagneetin muodostavat rautainen sydän ja sen ympärille käämiksi kierretty sähköjohdin. Rautasydän magnetoituu, kun johtimessa kulkee sähkövirta, mutta virran lakattua sydämeen jää vain heikkoa jäännösmagnetismia.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Savonian kampukset
Sähkömagneetti
Historia
Ensimmäiset todisteet magnetoitumisen ja liikkuvan varauksen välisestä suhteesta havaitsi vuonna 1820 tanskalainen tiedemies Hans Christian Ørsted, joka havaitsi kompassineulan heilahtelun virtajohdon lähellä.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Savonian koulutustarjonta
Savonia-ammattikorkeakoulu on yksi Suomen monialaisimmista ammattikorkeakouluista. Savonian koulutustarjontaan lukeutuu yli neljäkymmentä erilaista koulutusta. Tutkintatavoitteisen päiväopiskelun lisäksi voi Savoniassa opiskella joustavasti avoimessa ammattikorkeakoulussa. Työelämään siirtymisen jälkeen voi Savoniassa täydentää tutkintoa suorittamalla ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon (YAMK) tai erikoistumiskoulutuksia. Monipuolisen koulutustarjonnan asioista tutkinnon voi suorittaa joko päivätoteutuksena tai monimuotototeutuksena työn ohessa. Savonia tarjoaa myös eri toimialoille lisä- ja täydennyskoulutusta sekä palvelutoimintaa. Lisäksi Savonia on aloittanut ensimmäisenä Suomessa wellness-alan tradenomin koulutuksen, sekä suunnittelee uusien koulutusten, kuten tietojenkäsittelyn tradenomi, aloittamista vastauksena alueelliseen työvoimapulaan. Etelä-Suomen sekä Tampereen ammattikorkeakoulujen tiettyjen alojen lisäksi Savoniaan on ollut perinteisesti vaikeaa päästä opiskelemaan, erityisesti ensihoitajaksi.
Sähkömagneetti
Rautasydämiset sähkömagneetit
Kaikkein tavallisin sähkömagneetin käyttökohde on sähkömekaaniset laitteet. Releet ja sähkömoottorit sisältävät monenlaisia ja -kokoisia sähkömagneetteja. Myös muuntajat ovat eräänlaisia sähkömagneetteja, vaikka ne eivät synnytäkään merkittävää ulkoista magneettikenttää.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Ylemmät ammattikorkeakoulututkinnot
Savonia järjestää ylempiä ammattikorkeakoulututkintoja, jotka vaihtuvat vuosittain. Vuoden 2015 keväällä haussa ovat seuraavat koulutukset :
Sähkömagneetti
Suprajohtava sähkömagneetti
Sovelluksissa, joissa tarvitaan voimakasta, hyvin vakaata magneettikenttää käytetään usein ilmasydämistä suprajohtavaa magneettia. Suprajohtava magneetti ei kuluta tehoa, vaan sen käämiin syötetty sähkövirta kiertää (periaatteessa) häviöttömästi ja ylläpitää vakaan magneettikentän. Tärkeä suprajohtavien sähkömagneettien käyttöalue on magneettikuvaus.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Open Innovation Space
Savonia on uudistanut koulutustaan OIS-ajattelulla (Open Innovation Space). Se tarkoittaa, että opiskelu ja oppiminen on Savoniassa työelämälähteistä. Opetuksessa keskeisellä sijalla ovat yritysten kanssa yhteistyössä ratkaistavat käytännön tehtävät. Työelämäyhteistyö koskettaa Savoniassa kaikkia, vaikka siihen osallistuvat erityisesti erityisesti opiskelijat ja opettajat.
Nykyhetki ja tulevaisuus
Savonia-ammattikorkeakoulun toiminta Kuopiossa keskittyy 2020-luvulla pääasiassa Microkadun uudelle kampukselle Savilahden kasvavaan kaupunginosaan, Kuopion tiedepuistoon, minne purettavan Opistotien kampuksen toiminnot siirtyvät. Uudella kampuksella toimii uusi opiskelijakunnan ylläpitämä kahvila, missä on myös A-oikeudet toisena Suomen ammattikorkeakouluista LAB-ammattikorkeakoulun jälkeen.
Savonia-ammattikorkeakoulu sai ensimmäisenä korkeakouluna Suomessa Great Place to Work –sertifikaatin.
Yhtenäishallintopiiri
Yhtenäishallintopiiri on Englannissa kreivikuntaa vastaava hallintoyksikkö, jossa on vain yksi alueellisen hallinnon taso. Näihin kreivikuntiin kuuluu vain yksi hallintopiiri eikä niillä ole kreivikunnanvaltuustoja, vaan päätöksenteko tapahtuu hallintopiirin tasolla (paitsi Isle of Wightillä, jossa on vain kreivikunnanvaltuusto, ei piirivaltuustoja). Suurin osa näistä kreivikunnista on pieniä ja keskisuuria kaupunkeja.
Myös Skotlannissa on tällaisia yhden tason hallintoyksikköjä, mutta niitä kutsutaan yhtenäishallintopiirien sijaan yleensä councileiksi (ks. Skotlannin aluejako).
Blue (Jorma Kääriäisen albumi)
Blue on suomalaismuusikko Jorma Kääriäisen ”Freddie Falcon” -taiteilijanimellä julkaistu esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1979. Kääriäisen seuraava sooloalbumi, Jorma Kääriäinen, ilmestyi 24 vuotta myöhemmin.
Kappaleet
LP-levyn etiketissä on kappaleiden vaihtoehtoisina niminä ”His Latest Flame”, ”(Let’s Have a) Party” ja ”Boppin’ the Blues”. LP-levyn A-puoli päättyy kappaleeseen ”Blue Moon”.
Pine Falls
Voimalaitos
Pine Fallsin voimalaitospadon rakentaminen aloitettiin 1949 ja saatiin päätökseen 1952. Voimalaitoksen ja patoaltaan kustannukset olivat 23,5 miljoonaa Kanadan dollaria. Voimalaitoksen teho on 88 megawattia ja keskimääräinen sähköntuotanto noin 620 miljoonaa kilowattituntia. Voimalaitoksen putouskorkeus on 11,3 metriä. Patoaltaan pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä. Manitoba Hydron omistama voimalaitos tuottaa sähköä kylässä sijaitsevalle Manitoba Paper Companyn paperitehtaalle.
Lähteet
50.56345°N, -96.21654°W
Mazda MX-5
Mazda MX-5 on Mazdan valmistama kaksipaikkainen takavetoinen avoauto. Auto tunnetaan Japanissa nimellä Mazda Roadster (マツダ・ロードスター) tai Eunos Roadster (ユーノス・ロードスター), ja Pohjois-Amerikassa nimellä Mazda MX-5 Miata.