cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard E. Byrd
Little American perustaminen
Little American rakentamisen jälkeen tieteelliset tutkimusretket koiravaljakoita ja lentokoneita käyttäen alkoivat.
Paranoid (Black Sabbathin albumi)
2016 ja 2020 Super Deluxe
CD3 – Live at Casino de Montreux – Montreux, Switzerland 08/31/1970
CD4 – Live In Brussels 1970
Richard E. Byrd
Lumiauto ja etelänapalennon valmistelua
Keväällä 1929 päätettiin lähteä retkelle kohti etelän vuoria koiravaljakoiden ja lumiauton avulla. Aluksi perustettiin varastoja. 81 leveysasteen eteläpuolella alkoi hyvin vaikeakulkuinen, railoinen vyöhyke. Lumiauto lähti kohti etelää ja kulki jonkun matkaa, mutta lakkasi toimimasta, ja autossa olleet miehet palasivat jalan takaisin, vetäen tavaroitaan reessä. Lumiautomiehistön vastaanottoa voimisti Little Americaan palattaessa ilotulitus. Byrd nousi miehineen ilmaan koneellaan, ja näki alla hylätyn lumiauton, sitten kaoottisen halkeama-alueen ja lopulta viisi koiravaljakkoa matkalla kohti perustettavaa varastoa. Mutta Byrd lensi eteenpäin kohti vuoria, jotka alkoivat lopulta erottua lounaasta. Laskeutuminen vuoriston lähelle onnistui, ja koneen kyydissä olleet miehet rakensivat polttoaine- ja tarvikevarastoa. Paluumatkalla polttoaine loppui, ja lentokoneen radio ei toiminut, mutta asemalla ollut Haines oli lähettänyt apukoneen Byrdin avuksi.
Lento etelänavalle
28.–29. marraskuuta 1929 Byrd lensi yhdessä Bernt Balchenin, radisti Harold Junen ja valokuvaaja Ashley McKinleyn kanssa Ford Trimotor-koneella etelänavalle ja takaisin laskeutumatta sinne.
Floyd Bennett-niminen Ford Trimotor nousi ilmaan Little Americasta 28. marraskuuta 1929 kello 15:29. Kone lensi keskimäärin 144 kilometriä tunnissa. Koneessa oli miesten lisäksi lastina kamera, ruokaa ja polttoainetta kanistereina. Näin ollen kone painoi 6 750 kg. Suunnistukseen käytettiin aurinkokompassia koska magneettinen kompassi ei toiminut näin etelässä magneettisen navan läheisyyden takia. Lentäessään etelään pituuspiiriä 163°45'W miehet etsivät turhaan vuorten lähellä Amundsenin näkemää Carmenin maata, kun oli tultu 85. eteläiselle leveydelle. Noin 160 km päässä eteläisistä Kuningatar Maudin vuorista näkyi geologinen ryhmä.
Aphloiaceae
Aphloiaceae on koppisiemenisten Crossosomatales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi laji: teekki (Aphloia theiformis), joskin arvellaan, että lajeja olisi useampi.
Richard E. Byrd
Lento etelänavalle
Lopulta kone nousi Mount Fridtjof Nansen ja Mount Fisherin välistä napaylängön ylle noin kello 21.45. Napaylänkö oli vain noin 150 m alla, ja kone olis voinut lisätä korkeutta enää vain muutaman sadan metrin verran. Kello oli 21:45. Ympärillä näkyi monia Amundsenin löytämiä vuoria. Noin 1:14 29. marraskuuta kone oli Etelänavan yllä. Kone lensi napaylängöltä takaisin Axel Heibergin jäätikön kautta ja laskeutui vuorten juurelle aiemmalla lennolla tehdyn polttoainevaraston lähelle kello 4:47. Kone oli kello 10:08 Little Americassa. Retkikunta sai otettua vuoriketjusta valokuvia.
Lento teki Byrdistä maailmankuulun. Tätäkin Byrdin saavutusta on jälkikäteen epäilty, mutta joka tapauksessa on täysin kiistatonta, että Byrd nousi koneellaan napaylängölle. Lento vei 18 tuntia, 41 minuuttia.
Aphloiaceae
Tuntomerkit
Teekki on ainavihanta pensas tai pieni puu, jonka oksat ovat karvattomia. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat sahalaitaisia ja usein korvakkeellisia. Kukat ovat lehtihankaisissa ryhmissä, ja niissä on maljamainen pohjus (hypanthium), noin seitsemän kehälehteä, paljon heteitä ja yksi emilehti. Luotti on vartaloton, rengasmainen, kilpimäinen ja kaksiliuskainen. Emilehdessä on noin kymmenen siemenaihetta. Hedelmä on marja, jossa kehä ja hetiö ovat jäljellä. Siemenessä on käyrä ja liereä alkio.
Richard E. Byrd
Napalennon jälkeen
5. joulukuuta lennettiin vallijäätä Edsel Fordin vuoren seuduille asti. Löydettiin jäättömiä järviä, jotka olivat jään keskellä olevia salmia tai lahtia. Byrdin retkikunta lähti Little Americasta 1930, jolloin Rossin meri oli normaalia pidenpään jäässä, ja Byrd oli jo kutsunut valaanpyytäjiä avukseen. Retkikunta palasi Yhdysvaltoihin 18. kesäkuuta 1930.
Toinen matka
Toisella matkalla aluksina olivat vanha rahtilaiva Jacob Ruppert, joka sopi lähinnä koirien sekä kevyemmän varustuksen kuljettamiseen sekä höyrykoneella varustettu parkkilaiva Bear of Oakland, joka puolestaan oli jykevistä tammilankuista rakennettu jääkelpoinen alus.
Aphloiaceae
Levinneisyys
Teekki kasvaa Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Maskareeneilla ja Seychelleillä.
Luokittelu
Aiemmin teekit (Aphloia) vietiin heimoon Flacourtiaceae, vaikka teekin anatomia poikkeaakin Flacourtiaceaen anatomiasta. Takhtajan (1997) sijoitti teekin omaan heimoonsa lahkossa Violales, johon Flacourtiaceaekin kuului. Nyttemmin teekit ovat löytäneet paikkansa Crossosomatales-lahkossa sisarusparina heimojen Geissolomataceae ja Strasburgeriaceae rinnalla.
Merikarvian seurakunta
Merikarvian seurakunta on Merikarvian kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.
Luettelo Pieksämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pieksämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pieksämäen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Pieksämäkeen on liitetty Pieksänmaan kunta, joka syntyi, kun Pieksämäen maalaiskunta sekä Jäppilän ja Virtasalmen kunnat yhdistyivät.
Pajulammi (Jämsä, Okskulma)
Pajulammi on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Richard E. Byrd
Toinen matka
Byrd seikkaili aluksi muualla Etelämantereella ja saapui uudestaan Valaslahteen. Aluksi oli ongelmia. Tavaroiden purkaminen vallijäälle ei ollut onnistua, kun vallijään reuna muutteli muotoaan jatkuvasti jäävuorten irrotessa siitä. Kaksi Citroën-traktoria syttyi tuleen, mutta tuli sammutettiin.
Lentotoiminta
Vuoden 1933 retkellä oli mukana monenlaisia lentokoneita ja autogiro.
Muina koneina oli General Motorsilta lainattu Fokker-ylätaso, Blue Blade sekä American Airwaysin lahjoittama Pilgrim -yksitaso, Miss American Airways. Neljäntenä koneena oli autogiro, joka osoittautui hyväksi monessakin mielessä ennen tuhoutumistaan konevian vuoksi. Samoin Blue Blade menetettiin koelennolla. Alussa Condor-kone nousi ilmaan, mutta vaurioitui laskeutuessaan.
Muuten lentokoneet toimivat tällä retkellä ennakoitua paremmin.
Ensimmäiset Antarktiksella toimivat traktorit
Samoin kokeilut moottoriajoneuvoilla antoivat toisella matkalla hyviä tuloksia; Cleveland Motor Companyn lahjoittama Cletrack -puolitelatraktori ja kolme suksiohjauksella varustettua Citroën-traktoria toimivat odotetusti. Ne olikin testattu toimiviksi lumisilla ja jäisillä Alpeilla. Millään aiemmalla Etelämantereen retkellä, Shackletonilla, Scottilla, Mawsonilla ja Byrdin aiemmalla retkellä ei kiinteätä pintaa kulkenut moottoriajoneuvo ollut kestänyt antarktista pakkasta. Citroënit olivat lopulta ensimmäiset traktorit, jotka toimivat Antarktiksella, ja toimivat jopa alle -40 °C pakkasessa, missä koirien kunto alkaa heiketä. Ensimmäinen pitkä traktoriajo Etelämantereella tehtiin 10. maaliskuuta 1934 Rossin jäälautalla Junen ja Skinnerin ohjaamana, ja se vei 16 tuntia ja kattoi yli 200 km. Tällöin June vieraili monissa eri leireissä, joita oli lauttajäällä. Traktorit juuttuivat monesti kiinni halkeamiin, mutteivat onneksi syöksyneet yhteenkään. . Mutta lauttajäällä olevat halkeamat uhkasivat liikkuvia traktoreita. Niinpä etelässä oleva äärimmäisen rikkonainen laaja jääalue pysäytti traktorien tien etelään. Tästä halkeamavyöhykkeestä selvisivät läpi vain taitavimmat koiranajajat. Citroënit alkoivat kuljettaa tavaroita Little Americasta etelään sijoitetuille varastoille. . Kaksi kevyttä Ford-lumiautoa kelpasivat lyhyempiin matkoihin.
Sekä lentokoneet että traktorit olivat vaarallisia kulkuneuvoja, ja koiravaljakko yhä turvallisin kulkuneuvo, jolla tehtiin tämän retken pisimmät pintaretket.
Richard Byrd vietti viisi talvikuukautta yksin Bolling Advance Basen säähavaintoasemalla, joka oli rakennettu perusleiristä traktorien avulla tuotujen materiaalien avulla. Säähavaintoasema oli 2,7 metriä leveä ja 3,3 metriä pitkä mökki, joka oli kaivettu 2,4 metriä syvään kuoppaan. Mökin ympärille kaivettiin katettuja käytäviä, joihin sijoitettiin tarvikkeet.
Byrd kärsi yksinäisyyden aiheuttamasta masennuksesta ja oli lopulta kuolla häkämyrkytykseen, koska kamiina ja generaattori vuotivat. Lisäksi mökin ilmanvaihto ei toiminut riittävän hyvin putkiin kertyvän jään vuoksi. Vaikka Byrd yritti salata vaikeutensa perusleiriläsiltä, sieltä lähetetty retkikunta pelasti hänet.
Byrdin myöhemmät matkat Antarktikselle
Byrd teki vielä kaksi muuta matkaa Etelämantereelle vuosina 1939–1941 ja 1946–1947. Kolmannella matkalla 1939–1941 Byrdillä oli mukanaan kallis sähköauto, ”lumikulkija” Snow Cruiser, jonka oli ideoinut Byrdin toisella matkalla mukana ollut tohtori Thomas C. Poulter. Valtavassa autossa oli jopa tiedustelulentokone katolla, ja tilat ja varusteet viiden miehen vuoden oleskelua varten. Mutta kun Snow Cruiser lähti lastauspaikalta ensimmäiseen ajoonsa lumiramppia pitkin kohti tukikohtaa, sen pyörät upposivat lumeen, ja lumikulkija liikkui tämän jälkeen etanan vauhtia. Pyörien sähkömoottorien teho ei riittänytkään 30-tonnisen Snow Cruiserin liikuttamiseen Etelämantereen oloissa.
Tällöin lumikulkijalla ei voitu kulkea etelänavalle niin kuin oli haaveltu. . Kolmannella matkalla kartoitettiin ilmakuvauksilla ennen kartoittamattomia Antarktiksen alueita, muun muassa Livin jäätikön ja Beardmoren jäätikön väliset vuoret.
Huomionosoituksia
Mount Byrd Rossinsaarella ja kuukraatteri Byrd ovat nimetty Richard E. Byrdin mukaan.
Frans Vilhelm Avellan
Frans Vilhelm Avellan (31. joulukuuta 1813 Nauvo – 29. kesäkuuta 1878 Turku) oli suomalainen kaupunginlääkäri ja professori.
Avellanin vanhemmat olivat Nauvon kirkkoherra, teologian tohtori Mikael Avellan (1771–1855) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Margareta Elisabet von Nandelstadh. Hän pääsi ylioppilaaksi 1830. Avellan valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1835, filosofian maisteriksi 1836, lääketieteen kandidaatiksi 1838 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1840.
Avellan oli Turun krenatööritarkk'ampujapataljoonan vt. alilääkärinä 1849, Turun linnanlääkärinä vuodesta 1850 ja Turun 1. kaupunginlääkärinä vuodesta 1853. Hän sai professorin arvon 1869.
Avellan oli naimisissa vuodesta 1852 Johanna Karolina Bassin (k. 1892) kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Stillmatic
Stillmatic on rap-artisti Nasin viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Se sai muun muassa täydelliset 5 mikkiä The Source -lehdeltä ja sitä pidettiin yhtenä vuoden parhaimpana rap-albumina. Hittikappaleita albumilta ovat muun muassa "One Mic" sekä "Ether", joka avoimesti dissaa Jay-Z:tä.
Michael Palin
Michael Edward Palin (s. 5. toukokuuta 1943) on brittiläinen koomikko, näyttelijä ja kirjailija. Hän on Monty Python -ryhmän jäsen, mutta hän on myös tehnyt BBC:lle matkailudokumenttisarjoja. Palin on julkaissut matkoistaan kirjoja ja kirjoittanut myös kaunokirjallisuutta.
Elämä ja ura
Palin syntyi vuonna 1943 Sheffieldissä, Pohjois-Englannissa, Mary ja Edward Palinin toisena lapsena. Hänellä oli yhdeksän vuotta vanhempi sisko Angela, joka kuitenkin teki itsemurhan vuonna 1987. Palin opiskeli Oxfordin Brasenose Collegessa historiaa vuosina 1962–1965. Opiskeluaikanaan hän kirjoitti ja esitti komediaa ensimmäisen kerran opiskelutoverinsa Robert Hewisonin kanssa yliopiston joulujuhlassa. Palin avioitui vuonna 1966 Helen Gibbinsin kanssa. Gibbins kuoli 2.5.2023.
Valmistuttuaan yliopistosta vuonna 1965 Palin alkoi kirjoittaa komediaa BBC:lle yhdessä Terry Jonesin kanssa, esimerkiksi sarjoihin The Ken Dodd Show ja The Billy Cotton Bandshow. Palin ja Jones työskentelivät ensimmäistä kertaa Graham Chapmanin, John Cleesen ja Eric Idlen kanssa vuonna 1966 The Frost Report -sarjan yhteydessä.
Palin alkoi vuonna 1969 tehdä Monty Pythonin Lentävä Sirkus -sarjaa yhdessä Jonesin, Chapmanin, Cleesen, Idlen ja Terry Gilliamin kanssa. Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta, ja lisäksi ryhmä teki neljä elokuvaa. Monty Pythonin jälkeen Palin on esiintynyt muun muassa Terry Gilliamin ohjaamissa elokuvissa. Hänet palkittiin parhaan sivuosan Baftalla Pythonien ulkopuolinen elokuvaroolista komediassa Kala nimeltä Wanda.
Viime vuosina Palin on tehnyt useita matkailuohjelmia BBC:lle ja kirjoittanut matkailukirjoja. Hänen mukaansa (kuten muidenkin Monty Pythonin jäsenten) on nimetty asteroidi, 9621 Michaelpalin. Palin sai ritarin arvon joulukuussa 2018.
Palin ja Suomi
Vuonna 1980 Monty Python -ryhmä levytti Palinin säveltämän ja laulaman kappaleen ”Finland”. Se julkaistiin Monty Python -albumilla Contractual Obligation Album. Kappaleen kertoja toivoo pääsevänsä käymään Suomessa, joka on maa juuri häntä varten.
Vuonna 1992 Palinin dokumenttisarjan Navalta Navalle avausjakson tapahtumat sijoittuvat Suomeen, joka toimii toisena etappina Palinin matkalla pohjoisnavalta etelänavalle. Suomessa Palin matkustaa Rovaniemeltä Helsinkiin junalla. Helsingissä hän saunoo Neil Hardwickin ja Lasse Lehtisen kanssa. Sitten hän matkustaa laivalla Tallinnan kautta Leningradiin ja sieltä edelleen kohti etelänapaa. Edellä mainittu Monty Pythonin kappale ”Finland” soi kyseisessä jaksossa.
Ivan Bátory
Ivan Bátory (s. 3. toukokuuta 1975 Liptovský Mikuláš) on uransa jo päättänyt slovakialainen maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan SKP Strbske Plesoa.
Bátory debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 1993 Santa Caterinassa ollen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 89. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Bátory saavutti Tauplitzalmin 15 kilometrin perinteisen kilpailussa joulukuussa 1994 ollen 28. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on kolmas, jonka hän on saavuttanut kolme kertaa. Ensimmäinen kolmas sija tuli marraskuussa 1999 Kiirunan 10 kilometrin perinteisellä, toinen palkintokorokesija Davosin 15 kilometrin perinteiseltä joulukuussa 2001 ja viimeinen kolmas sija Beitostölenin 15 kilometrin perinteiseltä. Bátory lopetti uransa vuonna 2011.
Barumin nainen
thumb|200px|Barumin nainen [[Historiallinen museo (Tukholma)|Tukholman historiallisessa museossa.]]Barumin nainen (ruots. Kvinnan från Barum), aiemmin nimeltään Bäckaskogin nainen (ruots. Bäckaskogskvinnan), on noin 9 000 vuotta sitten kivikaudella elänyt metsästäjä-keräilijäheimoon kuulunut nainen, jonka luuranko löydettiin vuonna 1939 Barumin kylässä Kristianstadin pohjoispuolella sijainneesta haudasta. Kyseessä on yksi vanhimmista Ruotsista löydetyistä ihmisjäänteistä, ja häntä kutsuttiinkin pitkään Ruotsin vanhimmaksi asukkaaksi.
Elämä
Barumin nainen oli eri lähteiden mukaan 151 tai 155 senttimetriä pitkä ja hän eli noin 40-vuotiaaksi. Hän synnytti elämänsä aikana useita lapsia, mahdollisesti 5–7.
Museoesineenä
Barumin nainen on ollut esillä Tukholman historiallisessa museossa vuodesta 1943.
Åsa Larsson
Åsa Elena Larsson (s. 28. kesäkuuta 1966) on ruotsalainen rikoskirjailija.
Tausta
Åsa Larsson syntyi Uppsalassa ja muutti nelivuotiaana perheensä kanssa Kiirunaan, jossa hän kasvoi ja vietti nuoruutensa. Hän opiskeli oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa erikoistuen veroasioihin. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli juristina Gävlen ja Tukholman käräjäoikeuksissa sekä lääninoikeudessa Nyköpingissä.
Larsson alkoi kirjoittaa esikoisromaaniaan Aurinkomyrsky ollessaan äitiysvapaalla. Imettämisen ja vaipanvaihtojen keskellä alkoi kehittyä Kiirunan maisemiin sijoittuva kokonainen kirjasarja. ”En niinkään halunnut kirjoittaa erityisesti dekkaria, vaan tärkeintä on kertoa hyvä tarina”, kertoo Larsson. Tapahtumapaikka Kiiruna on myös Larssonin suvun kotiseutua. Kirjailijan isä on kiirunalainen suomenkielinen kirjastonhoitaja, jolta Åsa peri rakkautensa kirjoihin ja lukemiseen. Hänen äitinsä on kotoisin Tornionjokilaaksosta ja puhuu suomen kielen murretta, meänkieltä. Åsa itse ei kuitenkaan puhu suomea.
Larsson asuu Tukholman lähistöllä miehensä ja kahden lapsensa, 6-vuotiaan Stellan ja 4-vuotiaan Leon kanssa. Åsa Larssonin isoisä Erik Larsson eli "Kiiruna-Lasse" oli tunnettu hiihtäjä, joka voitti kultaa vuoden 1936 talviolympialaisissa. Myöhemmin hän toimi esikoislestadiolaisena saarnaajana Kiirunassa.
Kirjallisuus
Larssonin esikoisteos Aurinkomyrsky ilmestyi vuonna 2003 ja siitä tuli arvostelu- ja myyntimenestys. Ruotsin dekkariakatemia palkitsi Aurinkomyrsky-romaanin vuoden 2003 parhaana esikoisjännärinä. Larssonin toinen teos Sudentaival ilmestyi vuonna 2004 ja se palkittiin Ruotsissa vuoden parhaan dekkarina.
Larssonin dekkarit ovat suosittuja Pohjoismaissa ja ovat tehneet kansainvälisen läpimurron. Niitä on käännetty muun muassa suomeksi, englanniksi, italiaksi, hollanniksi, norjaksi, tanskaksi ja saksaksi. Pohjois-Ruotsin pikkukaupunkiin sijoittuva Sudentaival -dekkari ilmestyi kymmenessä maassa. Sandrew Metronome on ostanut kolmen kirjan filmioikeudet ja Aurinkomyrsky -elokuva tuli Suomen elokuvateattereihin keväällä 2008.
Larssonin kirjojen päähenkilö on juristi Rebecca Martinson, joka ei yhtymäkohdista huolimatta ole kirjailijan omakuva. Larssonin kirjoissa heijastuu tukholmalaisen asianajotoimiston kiireinen työyhteisö ja snobbailevat juristit, mutta toisaalta Pohjois-Ruotsin pikkukaupungin sekä hyvät (ihmisten yhteisöllisyys) että synkät puolet (alkoholismi, perheväkivalta, sisäänpäinkääntyneisyys, masentuneisuus). Larsson on ilmeisesti hyödyntänyt dekkareissaan omia kokemuksiaan juristina.
Araks
Kuran vesistöön kuuluvan Arasjoen kokonaispituus on 1 072 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 102 000 neliökilometriä. Tästä noin 440 kilometriä Arasjoki toimii rajajokena. Suurin virtaama (Azerbaidžanin alueella) on 2 910 m3/s (Garadonlu) ja minimivirtaama 11,0 m3/s. Keskimäärin joki kuljettaa 9,0–9,5 km3 vettä vuodessa Kurajokeen.
Robert E. Howard
Robert Ervin Howard (22. tammikuuta 1906 Peaster, Texas – 11. kesäkuuta 1936 Cross Plains, Texas) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tuotantoaan julkaistiin 1920- ja 1930-luvulla yhdysvaltalaisissa pulp-lehdissä, kuten Weird Tales -lehdessä. Howardin monipuoliseen tuotantoon kuului esimerkiksi fantasiaa, historiallista fiktiota, lännentarinoita, nyrkkeilytarinoita ja salapoliisitarinoita. Hän on miekka ja magia -lajityypin luoja, ja hänen tunnetuin hahmonsa on esihistoriallinen miekkamies Conan barbaari.
Howardin proosa on ytimekästä, suorasukaista, värikästä, synkkää ja joskus humoristista. Väkivaltaisten tarinoiden päähenkilöt ovat yleensä elämänjanoisia, yli-ihmistyyppisiä sankareita.
Nuoruus
Robert Ervin Howard syntyi 22. tammikuuta 1906 pienellä texasilaisella paikkakunnalla nimeltä Peaster, joka sijaitsee Fort Worthista länteen. Hän oli Isaac Mordecai Howardin ja Hester Jane Ervin Howardin ainoa lapsi. Perhe oli irlantilais-skottilaista syntyperää, ja aikuistuttuaan Robert samastuikin voimakkaasti keltteihin. Lääkäri-isä oli työnsä vuoksi paljon poissa kotoa, ja Robert oli läheinen äitinsä kanssa. Perhe muutti usein Texasin sisällä, asui vuosina 1915–1919 Cross Cutissa ja sen jälkeen Cross Plainsissa, missä he asuivat Robertin ja hänen äitinsä kuolemaan 1936 saakka.
Kirjailijanura
Howard oli 18-vuotias, kun ensimmäinen julkaistu tarina ”Spear and Fang” ilmestyi Weird Tales -lehden heinäkuun 1925 numerossa. Tarina kertoi Cro-Magnonin ihmisen ja neandertalinihmisen kilpailusta. Seuraavan kuukauden numerossa oli Howardin lyhyt ihmissusitarina ”In the Forest of Villefére”, ja sen pitempi jatko-osa ”Wolfshead” julkaistiin lehdessä seuraavana keväänä.
pienois|Robert E. Howard. Howard kiinnostui vuonna 1927 kelttiläisestä runoudesta, mikä vaikutti siitä eteenpäin hänen työhönsä. Hän kirjoitti vuosina 1927–1928 hyvin paljon, ja Weird Tales julkaisi useita hänen tarinoitaan. Hänen ensimmäisiä sankarihahmojaan oli Solomon Kane, puritaaninen miekkamies, joka taistelee pahuutta vastaan Englannista Afrikkaan. Lehden lukijat pitivät hänen tarinoistaan, joten hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Vuonna 1929 hän alkoi kirjoittaa myös muihin pulp-lehtiin.
Howard kirjoitti monipuolisesti, ja hän keksi monia hahmoja, joiden toistuvia seikkailuja lehdet julkaisivat. Howardin vaikutteisiin on luettu esimerkiksi hänen lapsena isoäidiltään ja tädiltään kuulemansa kummitustarinat. Howard luki myös paljon historiaa ja seikkailukertomuksia sekä runoutta. Hän käytti lähteenään myös omia uniaan, jotka olivat usein tarinallisia ja tapahtuivat paikoissa, joissa Howard ei ollut käynyt, kuten kylmässä pohjolassa.
Toinen Howardin tarinoiden sankari, kuningas Kall, teki ensiesiintymisensä Weird Talesissa 1929 ja piktien viimeinen kuningas Bran Mak Morn vuonna 1930. Samana vuonna Howard alkoi kirjoittaa ristiretkiaiheisia tarinoita Oriental Tales -lehteen, joka oli Weird Talesin kustantajan uusi lehti.
Howard aloitti vuonna 1930 kirjailija H. P. Lovecraftin kanssa hyvin aktiivisen ja aiheiltaan monipuolisen kirjeenvaihdon, joka jatkui Howardin kuolemaan saakka. Howardin kirjeystäviin kuului myös muita pulp-kirjailijoita, kuten Clark Ashton Smith ja August Derleth.
Howard loi vuonna 1932 tunnetuimman hahmonsa Conan Kimmerialaisen, jonka hän sijoitti luomaansa hyborialaiseen aikaan noin 10 000 vuotta eaa. Howard sijoitti hyborialaiseen aikaan erilaisia historiallisia kausia ja kulttuureita, ja hän käytti usein todellisia tai hiukan muunneltuja nimiä tarinoidensa hahmoille, kansoille ja paikoille. Howard kertoi saaneensa inspiraation Conanista yhtäkkisesti ollessaan käymässä eräässä rajakaupungissa Rio Granden varrella.
Suuren laman seurauksena moni lehti lakkautettiin, mukaan lukien joitain niistä, joihin Howard kirjoitti. Howard laajensikin aihepiiriään salapoliisi- ja lännentarinoihin. Vuonna 1934 hän alkoi kirjoittaa Breckinridge Elkins of Bear Creek -nimisestä vuorten miehestä kertovia tarinoita Action Stories -lehteen. Hän elvytti myös varhaisen Francis X. Gordon -hahmonsa ja loi uuden Kirby O’Donnell -nimisen seikkailijan, joiden seikkailuja julkaistiin Top-Notchissa, Complete Storiesissa ja Thrilling Adventuresissa.
Howardin äidin terveys heikkeni 1930-luvulla, ja hän joutui sairaalahoitoon ja leikkaukseen 1935. Saadakseen äitinsä hoitokulut maksettua Howard jätti vuonna 1936 Conanin ja Weird Talesin ja siirtyi paremmin maksaviin lehtiin, kuten Spicy-Adventure Storiesiin, Dime Sports Magazineen, Argosyyn, Star Westerniin ja Cowboy Storiesiin. Hänen uusia lännenhahmojaan olivat Buckner J. Grimes ja Pike Bearfield.
Kuolema
Howardin äidin terveys huononi edelleen ja hän meni koomaan kesäkuussa 1936. Kun Howard kuuli, ettei äiti selviäisi, hän meni 11. kesäkuuta 1936 autolleen ja ampui itsensä automaattipistoolilla. Hän kuoli vammoihinsa kahdeksan tuntia myöhemmin. Howardin äiti kuoli seuraavana päivänä ja heidät haudattiin yhdessä kolme päivää myöhemmin Brownwoodiin. Howard jätti itsemurharunon:
Jälkimaine
Vuosi Howardin kuoleman jälkeen julkaistiin ensimmäinen kovakantinen Howard-kirja A Gent from Bear Creek. Seuraavina vuosikymmeninä Howardin tarinoita julkaistiin useissa lehdissä. Arkham House julkaisi vuonna 1946 Howardin parhaiden tarinoiden kokoelman Skull-Face and Others. Gnome Press julkaisi vuonna 1950 Conan-romaanin The Hour of the Dragon (suom. Lohikäärmeen hetki) ja seuraavina vuosina useita Conan-kokoelmia. Arkham House julkaisi vuonna 1957 ensimmäisen kovakantisen Howardin runokokoelman.
Baen Publishing Enterprise julkaisi vuosina 1995–1996 Howardin tarinoita alkuperäisessä asussaan.
Vauhdin Maailma
Vauhdin Maailma on suomalainen vuonna 1965 aloittanut moottoriurheilun erikoislehti, jota julkaisi alun perin Urpo Lahtisen Lehtimiehet Oy ja jota nyt kustantaa Otavamedia. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Lisäsi kerran vuodessa ilmestyy lehden julkaisema F1 maailma. Juttujen aihepiireinä ovat muiden muassa Formula 1, ralli, rallisprint, rallicross, rata-autoilu, ratamoottoripyöräily ja enduro.
Robert E. Howard
Jälkimaine
pienois|Robert E. Howardin kotitalo, joka on nykyisin museo. Howardin kotitalo nimettiin vuonna 1994 National Register of Historic Places -rekisteriin, ja se toimii museona. Robert E. Howard United Press Association järjestää talossa joka kesäkuussa Robert E. Howard -päivät, joihin kuuluu muun muassa puheita, kiertokäyntejä ja huutokauppoja.
Vauhdin Maailma
Lehden päätoimittaja on Raimo Haapaniemi. Häntä edelsi Olli Koivusalo, joka aloitti 2007. Koivusaloa ennen virassa toimi Peter Geitel, joka siirtyi tehtävään Tekniikan Maailman autotoimituksesta 1970-luvun loppupuolella, ja hoiti päätoimittajuutta kolme vuosikymmentä eläkkeelle pääsyynsä 2007 asti. Lehden alkuaikojen päätoimittajat olivat Lasse Laakso (1965–1969) ja Ensio Mikander (1969–1977).
Robert E. Howard
Tuotanto
Robert E. Howard kirjoitti 12 vuoden mittaisen uransa aikana yhteensä yli 300 tarinaa, 700 runoa, useita romaanimittaisia tekstejä sekä lukemattomia kirjeitä, artikkeleita, esseitä ja muita kirjoituksia. Howard kirjoitti nopeasti ja hänen tuotantonsa oli huomattavan laaja suhteessa hänen uransa lyhyyteen.
Howard ei koskaan kirjoittanut omaelämäkertaa. Hän kirjoitti vuonna 1928 puolielämäkerrallisen romaanin Post Oaks and Sand Roughs, joka kertoo vuosista 1924–1928, mutta sitä ei aikanaan vielä julkaistu. Myös Howardin kirjeissä on omaelämäkerrallista materiaalia.
Tyylilajit ja aiheet
Howardin tuotannon tunnetuin osa ovat hänen fantasia- ja kauhunovellinsa. Niiden ohella hän kirjoitti kuitenkin myös runsaasti seikkailu-, nyrkkeily- ja lännentarinoita sekä satoja runoja. Suomeksi Howardin tuotannosta on julkaistu lähinnä fantasiaa ja kauhua.
Howardin suosituimmat teokset ovat muinaisia soturihahmoja kuvaavia seikkailutarinoita. Niille on tyypillistä nopeatempoinen toiminta, raaka väkivalta sekä synkkä ja fatalistinen maailmankuva. Pekka A. Mannisen mukaan Howardin tyylissä toistuvat myös kauhutarinoista lainatut elementit sekä sadistinen verellä mässäily. Tarinoiden sankarit ovat yleensä kovaotteisia barbaareja, jotka ratkaisevat mielellään ongelmat väkivallalla ja ovat fyysisesti lähes voittamattomia. Howardin kirjoitustyyliin liittyvät myös voimakkaat rasistiset stereotyypit.
Howardin fantasianovellit synnyttivät uuden kirjallisuuden lajityypin, jota kutsutaan nimellä miekka ja magia. Vaikka genrelle tyypillisiä piirteitä oli esiintynyt kirjallisuudessa jo aiemmin, pidetään Howardin vuonna 1929 julkaistua novellia ”Varjojen valtakunta” tyylisuunnan ensimmäisenä puhdasverinenä edustajana. Antologisti Markku Sadelehto arvioi vuonna 1991, että Howard oli J. R. R. Tolkienin ohella 1900-luvun merkittävin fantasiakirjailija.
Howard kirjoitti kolmisenkymmentä kauhutarinaa, jotka sisältävät 1900-luvun alun kauhukirjallisuudelle harvinaisesti inhimillistä koskettavuutta ja elämänläheisyyttä. Howard myös kehitti H. P. Lovecraftin niin sanottua Cthulhu-mytologiaa keksimällä Unaussprechlichen Kulten -nimisen kirjan ja kirjoittamalla muutamia mytologian kaanoniin kuuluvia novelleja. Howard kuitenkin lopetti Cthulhu-novellien kirjoittamisen nopeasti keskittyäkseen itse luomiinsa maailmoihin.
Howard kirjoitti kaksi zombinovellia ”Kyyhkyt Helvetistä” ja ”Musta Canaan”, joista ensimmäistä Stephen King on kutsunut yhdeksi parhaista kauhunovelleista, sekä artikkelin nimeltä ”Kelly the Conjure-Man”, joka käsitteli kansanperinteessä esiintynyttä poppamiestä. Eläviä kuolleita johtavasta poppamiehestä kertova ”Musta Canaan” perustuu löyhästi tähän kansanperinteeseen.
Tunnetuimmat hahmot
Howardin monipuolisessa tuotannossa esiintyy esihistoriallisia miekkamiehiä ja -naisia, velhoja, merirosvoja ja keskiaikaisia ritareita mutta myös nykyaikaisia seikkailijoita, nyrkkisankareita ja salapoliiseja. Howardin tunnetuimpia ja useissa tarinoissa seikkailleita hahmoja (suluissa ensiesiintymisen vuosi):
Vaikutus kirjallisuuden ulkopuolella
Robert E. Howardin inspiroimia tai hänen töihinsä suoraan perustuvia sarjakuvia ja elokuvia on runsaasti. Myös roolipelien fantasiamaailmat ovat saaneet Howardilta paljon vaikutteita.
Populaarimusiikin kentällä Howardin työt ovat olleet innoituksena monille extreme metal -yhtyeille.
Antologioissa
Suurinta osaa Howardin novelleista ei ole suomennettu.
Salbutamoli
Sivuvaikutukset
Tunnettuja salbutamolin sivuvaikutuksia ovat sydämen tiheälyöntisyys ja rytmihäiriöt.
Eliseo Antonio Ariotti
pienoiskuva Eliseo Antonio Ariotti (s. 17. marraskuuta 1948 Vailate) on italialainen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Cremonan hiippakuntaan Giuseppe Amari 7. toukokuuta 1975. Hänet nimitettiin Vibianan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Kameruniin 17. heinäkuuta 2003. 5. elokuuta 2003 hän sai lisäksi nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Päiväntasaajan Guineaan. Hänet konsekroi piispaksi Robert Sarah'n ja Dante Lafranconin avustama Angelo Sodano 5. lokakuuta 2003.
Ariotti siirtyi apostoliseksi nuntiukseksi Paraguayhin saatuaan nimityksen 5. marraskuuta 2009.
Samsung Galaxy Alpha
Samsung Galaxy Alpha on Samsung Electronicsin elokuussa 2014 julkaisema älypuhelin. Puhelin on ensimmäinen Samsungin Galaxy -sarjasta, jonka kuori on aitoa alumiinia. Puhelimen mitat ovat 132,4 x 65,5 x 6,7 millimetriä ja se painaa 115 grammaa. Puhelimessa on 4,7 tuuman Super AMOLED -kosketusnäyttö ja 32 gigatavua tallennustilaa.
Alphan ominaisuuksiin kuuluu muun muassa äärimmäinen virransäästö. Värit ja lisätoiminnot poistamalla virransäästötila tarjoaa vielä muutaman tunnin akun kestoa. Puhelin on kokoonsa nähden todella ohut, vain 6,7 millimetriä. Alphan muotoilu sopii hyvin käteen.
Lapinkirvinen
Lapinkirvinen (Anthus cervinus) on västäräkkeihin (Motacillidae) kuuluva lintu (Aves), jota tavataan tundralla Skandinaviasta Alaskaan ulottuvalla alueella. Se talvehtii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa sekä kaakkoisessa Aasiassa. Lapinkirvisen kesäpuvussa on ruosteenpunainen kurkku, ja sen selkäpuolella on selkeitä mustia täpliä.
Koko ja ulkonäkö
Täysikasvuisen yksilön pituus on 14–16 cm, ja paino noin 20 grammaa. Kesäpuvussa vanha lintu on helppo erottaa muuten samankokoisesta ja -näköisestä niittykirvisestä (Anthus pratensis) ruosteenpunaisesta kurkusta. Koiraalla voi punaista olla myös naamassa. Syksyllä sen erottaa niittykirvisestä parhaiten selkäpuolen värityksestä: lapinkirvisellä on selviä mustia täpliä, jotka niittykirviseltä joko puuttuvat tai ovat himmeitä, ja selän perusväri on ruskea. Naamassa selkeämmät kuviot kuin niittykirvisellä. Lapinkirvisen nokka on ohut ja koivet punertavat.
Lajin äni on tunnusomainen, korkea ja terävä ”psiii”. Lapinkirvinen varoittaa inttävästi ”jypp…”. Laulu esitetään tavallisesti laululennossa, ja se on nopea rytmikäs säe, jossa on hyvin korkeita ja surisevia ääniä.
Lapinkirvisen käyttäytyminen on enemmän metsä- kuin niittykirvisen tyyppistä. Syysmuutolla laji muodostaa pieniä parvia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lapinkirvinen on muuttolintu, ja eurooppalaiset linnut talvehtivat pääosin Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Joitakin talvehtelemisalueita on silti myös Italian kaakkoisosassa, Turkissa ja Pohjois-Afrikassa. Itäiset populaatiot muuttavat puolestaan Kaakkois-Aasiaan, Kiinan kaakkoisosiin ja Taiwaniin.
Nimensä mukaisesti se pesii Suomessa vain Lapissa. Keväällä lapinkirvinen saapuu Lappiin toukokuun jälkipuoliskolla, ja on silloin harvinaisuus. Syysmuuton aikana syyskuussa on yleisempi, ja tavataan silloin koko maassa kosteilla avomailla ja pelloilla.
Lisääntyminen
Naaras munii esiintymisalueensa pohjoisosissa kesä-heinäkuussa ja eteläosissa toukokuun lopussa. Pesä on pääosin naaraan rakentama, vaikka koiras valmistaakin pesän paikan. Pesä on heinänkorsista kyhätty ja sijaitsee tavallisesti suomättäällä. Naaras munii sinne 5–6 harmahtavaa, tummatäpläistä munaa. Niitä naaras hautoo 11–14 vuorokautta, ja molemmat emot sitten ruokkivat 12 vuorokauden ajan. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä, ja emot hoitavat niitä vielä pari viikkoa.
Ravinto
Lajin pääsiallista ravintoa ovat hyönteiset, hämähäkit, madot ja siemenet. Poikasia ruokitaan erityisesti sääskillä ja vaaksiaisilla.
Neuvostonostalgia
pienoiskuva|Työläisnainen ja työläismies Neuvostoliiton propagandajulisteessa. Neuvostonostalgialla viitataan voimakkaaseen kaipuuseen Neuvostoliiton aikoihin tai joihinkin Neuvostoliittoon liittyviin yksittäisiin asioihin. Tällöin kaivataan mennyttä työläisten perustamaa valtiota ja sen kommunistista aikaa ja haikaillaan niin neuvostoajan taiteen, arkkitehtuurin kuin neuvostoajan avaruusohjelmienkin perään. Usein kyseessä saattaa olla sinänsä aatteeton kaipuu menneisiin aikoihin, jolloin oma elintaso koettiin paremmaksi ja toimeentulo varmemmaksi. Joskus nostalgiakokemus voi perustua muiden kokemuksiin ja kertomuksiin menneistä ajoista. Monissa tapauksissa menneiden aikojen kaipaaminen ei välttämättä tarkoita, että menneitä aikoja haluttaisi tosiasiassa palauttaa tai tuoda niitä nykyaikaan. Pinnallisemmissa tapauksissa saatetaan kaivata esimerkiksi Neuvostoliiton ajan tuotteita ja kenties hakea tuntumaa menneeseen erilaisten elämyskokemusten kautta.
Neuvostonostalgia Venäjällä
Venäjällä enemmistö kansalaisista kokee, että Neuvostoliiton hajoaminen oli kielteinen asia. Syyt asenteen taustalla liittyvät esimerkiksi koettuihin tuntemuksiin paremmasta elintasosta, yleisestä hyvinvoinnista ja varmemmasta toimeentulosta. Taustalla oli vaikuttanut kaoottiseksi koettu 1990-luku, jossa maa siirtyi Neuvostoliiton hajottua šokkiterapian avulla suoraan suunnitelmataloudesta kapitalistiseen markkintalouteen. Yhteisöllisyyden ja sukulaissuhteiden koettiin olevan vahvemmalla pohjalla. Matkustaminen koettiin helpommaksi. Uskotaan, että ennen oltiin osana suurempaa kokonaisuutta, jolloin venäläiset kuuluivat suurena pidettyyn valtakuntaan, jota kunnioitettiin. Tässä korostuu suuresti ihailu Josif Stalinia kohtaan, joka useimman venäläisen mielestä teki Neuvostoliitosta suuren, mahtavan ja kunnioitetun. Hänen vastakohtanaan pidetään Mihail Gorbatšovia, jota laajalti syytetään Neuvostoliiton romahduksesta. Neuvostonostalgia on esiintynyt Vladimir Putinin ja muiden Venäjän vallanpitäjien puheissa ja retoriikassa, joissa myös vanhoja neuvostoaikaisia rajoja on haikailtu. Putinin mielestä Neuvostoliiton hajoaminen oli ”vuosisadan suurin geopoliittinen katastrofi”. Kaipuu Neuvostoliiton aikoihin on Venäjällä yleisempää vanhempien ihmisten parissa, vaikka neuvostonostalgiaa esiintyy laajalti myös nuorempien venäläisten keskuudessa.
Neuvostonostalgia Venäjän ulkopuolella
Kuten Venäjän tapauksessa myös monessa muussa entisessä neuvostotasavallassa haikailu Neuvostoliiton aikoihin on yleisempää ikääntyneempien keskuudessa. Esimerkiksi Kirgisiassa haikailu Neuvostoliiton aikoihin on lisääntynyt kuitenkin myös nuorempien keskuudessa. Neuvostoaikoja tutkitaan ja sekundaarisesti muistellaan erilaisten nuorisopioneerijärjestöjen ja valokuvien kautta.
Kaipuu Neuvostoliiton aikoihin on ollut yleisintä Venäjän, Moldovan ja Valko-Venäjän lisäksi esimerkiksi Armeniassa. Armeniassa neuvostoaikojen kaipailu linkittyy myös läheisiin suhteisiin nyky-Venäjän kanssa. Vähäisintä neuvostoaikojen kaipuu on ollut Uzbekistanissa ja Baltian maissa. Liettuassa neuvostonostalgiaa esiintyy väestössä jonkin verran. Latvian ja Viron kohdalla Neuvostoliiton kaipuu on yleisempää enimmäkseen maiden venäjänkielisten vähemmistöjen parissa. Valko-Venäjän poliittisen järjestelmän on sanottu tuovan mieleen Neuvostoliiton autoritäärisine hallintomalleineen ja sekatalouksineen. Ukrainassa Neuvostoliiton aikaan suhtauduttiin pitkään positiivisesti erityisesti Itä-Ukrainassa. Venäjän–Ukrainan sota on toisaalta ukrainalaisten mielissä vähentänyt myönteistä suhtautumista myös neuvostoaikoihin, kuten myös jossain määrin muuallakin. Georgiassa lähes puolella väestöstä oli myönteisiä mielikuvia Neuvostoliitosta vielä vuonna 2017. Samalla georgialaiset ovat kokeneet kuuluvansa myös länteen haluten osaksi Euroopan unionia.
Rabah Yousif
Rabah Yousif (, s. 11. joulukuuta 1986 Omdurman, Sudan) on sudanilaissyntyinen brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrin juoksussa. 183 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Yousif edustaa Newham & Essex Beaglesia.
Yousif kilpaili Sudanin väreissä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi välieriin. Hän oli mukana myös vuosien 2009 ja 2011 MM-kilpailuissa, jääden molemmilla kerroilla välieriin. Yousif voitti 400 metrin kultaa vuoden 2011 Afrikan kisoista ja hopeaa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuista. 4 × 400 metrillä hän sai hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuista 2008.
Yousif pitää hallussaan Sudanin ennätystä 300 ja 400 metrillä. Hänellä on myös yksi Timanttiliigan osakilpailuvoitto.
Sisäradoilla
(* = Sudanin ennätys)
Kaakkoiset lappalaiset
Kaakkoiset lappalaiset tai lopilaiset olivat useiden, lähinnä venäläisten, arkeologien ja kielitieteilijöiden mukaan suomalais-ugrilainen ryhmä, joka asui Valgetjärven ympäristössä nykyisillä Vologdan ja Arkangelin alueilla sekä Karjalassa. Suomalaisista tieteentekijöistä asiaa on käsitellyt Janne Saarikivi paikannimitutkimuksissaan. Kaakkoisia lappalaisia luonnehditaan saamelaisten sukulaiskielihaaran edustajiksi. Myös Keski- ja Etelä-Suomessa, erityisesti Savossa ja Karjalassa asuneiden lappalaisten oletetaan olleen heille läheistä sukua. Kaakkoisten lappalaisten kieli sammui viimeistään 1600-luvulle mennessä, mutta siitä on jäänyt viitteitä paikannimistöön.
Equilibrium
Equilibrium on vuonna 2001 perustettu saksalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita folk- ja melodisesta/sinfonisesta black metallista.
Yhtyeen sanoitukset kertovat germaanisista tarinoista ja luonnosta.
Natten med de levande Finntroll
Natten med de levande Finntroll on folk metal -yhtye Finntrollin livealbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2014 levymerkillä Spinefarm Records.
Bolševikkien kansallisuuspolitiikka
Bolševikkien kansallisuuspolitiikka merkitsi vastausta kritiikkiin siitä, että Venäjän keisarikunta oli ”kansojen vankila”. Bolševikit sallivat kansallisuuksille itsemääräämisoikeuden toisin kuin monarkistit, jotka tahtoivat säilyttää keisarivallan avulla yhtenäisen ja jakamattoman '”Pyhän Venäjän”. Marxilais-leniniläisen teorian kannalta kansojen itsenäistyminen Venäjästä oli kuitenkin vain välivaihe siksi, kunnes ne yhdentyisivät taloudellisten seikkojen vuoksi jälleen Venäjään.
Aluksi Saksa ja Itävalta-Unkari painostivat bolševikkeja suostumaan joidenkin alueiden itsenäistymiseen. Myöhemmin painostus lisääntyi myös muilta tahoilta. Venäjän sisällissodan rajoittamiseksi bolševikit suostuivat joidenkin alueiden tosiasialliseen itsenäistymiseen, kun taas toisilla alueilla huolehdittiin siitä, että muodostui vastarintaliikkeitä, jotka aloittivat sisällissodan. Sodan alettua Neuvosto-Venäjä tuli avuksi.
Brest-Litovskin rauhassa Saksa pakotti Neuvosto-Venäjän tunnustamaan joukon itsenäisiä valtioita.
Bolševikkien kansallisuuspolitiikasta seurasi 1925–1931 muun muassa Karjalan työkansan kommuunissa suomalaistamispolitiikan vaihe. Suomalaistamispolitiikkaa oli käytetty perusteluna sille, miksi Suomen voisi liittää Karjalaan. Aikaisemmin politiikkaa käytettiin myös perusteluna sille, miksi Venäjän Karjalan karjalaisten ei tarvitse pyrkiä liittyä Repolan ja Porajärven tapaan valtiolliseen yhteyteen Suomen kanssa, vaan neuvostoliittolainen kulttuuriautonomia riittää.
Myrtiá
Myrtiá on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 560 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Myrtián [[Níkos Kazantzákis -museo.]] Myrtián kylä sijaitsee noin 16 kilometriä eteläkaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 365 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Myrtiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μυρτιάς, Topikí Koinótita Myrtiás). Kylän aiempi nimi on Várvaron tai Varvároi (Βαρβάροι). Nimeä on selitetty sillä, että Bysantin vallattua Kreetan takaisin saraseeneilta vuonna 961 seudulle olisi asutettu ei-kreikkalaisia sotilaita eli ”barbaareja”. Toisen teorian mukaan nimi tulisi kuitenkin venetsialaisvallan ajalta Barbaro-nimisestä feodaaliherrasta. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisissa lähteissä vuodelta 1206. Nykyisen nimen kylä otti vuonna 1965.
Myrtián tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Níkos Kazantzákis -museo. Níkos Kazantzákisin isä oli kotoisin kylästä. Tärkeimmät kirkot on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros), Neitsyt Marian syntymälle (Génnisi tis Theotókou), Neitsyt Marian ilmestykselle (Evangelismós tis Theotókou) ja Pyhälle Antoniokselle (Ágios Antónios).
Aiemmin kylä kuului Níkos Kazantzákisin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikköön.
Särkijärvi (Jämsä, Okskulma)
Särkijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Siikaisten seurakunta
Siikaisten seurakunta oli Siikaisten kunnassa Satakunnassa toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.
Särkijärvi (Jämsä, Okskulma)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Siikaisten seurakunta
Siikaisten seurakunta perustettiin Merikarvian seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1772. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1871.
Särkijärvi (Jämsä, Okskulma)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,6 metriä mpy.
Uni ja kuolema
Uni ja kuolema on Uuno Kailaan viides runokokoelma. Kokoelman julkaisi 1931 WSOY. Sen runoja sisältyy myös Kailaan runoistaan kokoamaan valikoimaan Runoja, joka ilmestyi heti seuraavana vuonna 1932.
Teosta on pidetty Kailaan merkittävimpänä, ja se toi hänelle nimityksen "unen ja kuoleman runoilija". Kokoelma oli päätös hänen kymmenvuotiselle luomiskaudelleen. Kailas sairastui tuberkuloosiin ja kuoli 1933.
Kirja kerrallaan ja ntamo ovat julkaisseet kokoelmasta näköispainokset.
Teos sisältää myös suomennoksia:
Ulvilan seurakunta
Ulvilan seurakunta on Ulvilan kaupungissa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan. Ulvila on ollut itsenäinen seurakunta jo 1300-luvulla.
Moderna
Moderna on yhdysvaltalainen lääketeollisuusyhtiö, joka on muun muassa kehittänyt koronavirusrokotteen. Yhtiö perustettiin vuonna 2010 ja sen päämaja sijaitsee Cambridgessa, Massachusettsissa.
Grand Prix 2
Grand Prix 2 (tunnetaan myös lyhenteellä GP2) on MicroProsen vuonna 1996 julkaisema ajopeli. Pelissä oli ilmestyessään jo vanhentunut FIA:n vuoden 1994 Formula 1 -kauden lisenssi, joka sisälsi kaikki tuolloiset radat ja tallit sekä lähes kaikki kuljettajat. Se oli myös ensimmäisiä tietokonepelejä, jotka käyttivät 3D-objektien teksturointia, SVGA-tasoista grafiikkaa ja ennen kaikkea siinä oli yksinkertainen, mutta todenmukainen fysiikkamoottori. Pelillä on yhä oma pieni aktiivinen harrastajakuntansa.
Grand Prix 2 oli toisaalta surullisen kuuluisa järjestelmävaatimuksistaan. Julkistamisensa aikana mikään saatavilla oleva järjestelmä ei kyennyt pyörittämään sitä kaikilla pelin grafiikka-asetuksilla.
Edeltäjäänsä Formula One Grand Prix’hin verrattuna peli oli muuttunut täysiveriseksi simulaatioksi, jossa pelaajalle tarjottiin niin halutessaan nähtäväksi telemetriatietoja ja lukemattomia säätömahdollisuuksia. Toisaalta oppimiskynnys ei juurikaan muuttunut ja pelaaja kykeni kytkemään halutessaan ajohelpotuksia päälle entiseen tapaan.
thumb|right|250px|Kuvakaappaus pelistä.
Aiheesta muualla
Grand Prix (Computerspiel)
Ulkoasiainkansankomissaari
Ensimmäinen ulkoasiainkansankomissaari oli Lev Trotski (8. marraskuuta 1917 – 13. maaliskuuta 1918), toinen varsinainen ulkoasiainkansankomissaari Georgi Tšitšerin (7. heinäkuuta 1923 – 21. heinäkuuta 1930), kolmas Maksim Litvinov (21. heinäkuuta 1930 — 3. toukokuuta 1939) ja kolmas Vjatšeslav Molotov (3. toukokuuta 1939 – 19. maaliskuuta 1946, jolloin hänestä tuli 19.maaliskuuta 1946 — 4. maaliskuuta 1949 väliseksi ajaksi ensimmäinen Neuvostoliiton ulkoasiainministeri.
Vjatšeslav Molotovin aikana ulkoasiainkansankomissaarin virkanimike muuttui vallankumouksellisesta ulkoasiainkansankomissaarista tavanomaiseksi ulkoasiainministeriksi 19. maaliskuuta 1946, kun kaikki kansankomissaarinimitykset muutettiin ministerinimityksiksi. Näin ollen Vjatšeslav Molotov oli sekä kolmas ulkoasiainkansankomissaari että Neuvostoliiton ensimmäinen ulkoasiainministeri.
Petrokefáli
Petrokefáli on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 790 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Petrokefálin Pyhän Hengen ja Neitsyt Marian ilmestyksen (Ágio Pnévma kai Evangelismós) kirkko. Petrokefálin kylä sijaitsee Mesarán tasangon keskellä noin 56 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πετροκεφαλίου, Topikí Koinótita Petrokefalíou). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisessa väestönlaskennassa vuonna 1583. Sen tärkeimmät kirkon on omistettu Pyhälle Hengelle ja Neitsyt Marian ilmestykselle (Ágio Pnévma kai Evangelismós) sekä Pyhälle Eleutheriokselle (Ágios Elefthérios) ja Neitsyt Marialle (Theotókos).
Aiemmin kylä kuului Moíresin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Moíresin kunnallisyksikköön.
Glitter (kimalle)
Glitter muodostuu pienistä, heijastavista hiukkasista, joiden muodot ja värit vaihtelevat. Glitteriä vastaavia, kooltaan hieman suurempia tuotteita ovat konfetit ja paljetit. Yleensä glitter on muovista ja alumiinista tehtyä, valoa heijastavaa hilettä, joka on joko irtonaista tai alustastaan helposti irtoavaa.
Englanninkielinen sana "glitter" tulee keski-englanninkielisestä sanasta gliteren, joka taas pohjautuu mahdollisesti muinaisnorjalaiseen sanaan glitra.
Historia
oikea|pienoiskuva|250x250px| [[Kiille|Kiillekiven kiiltoa]] Esihistoriallisista ajoista lähtien glitteriä on valmistettu monista erilaisista materiaaleista, esimerkiksi kivistä (malakiitti ja kiille ), hyönteisistä ja lasista. Fortune-lehden mukaan ihmisten viehtymys valoa heijastaviin esineisiin on geneettistä, sillä juomavettä löydettiin heijastusten avulla. Killekivestä tehtyjä hiukkasia käytettiin jo 30 000 vuotta sitten luolamaalausten koristelussa. Esihistoriallisten ihmisten uskotaan käyttäneen myös kosmetiikkaa, jota valmistettiin jauhemaisesta hematiitista, kimaltelevasta mineraalista.