cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oleg Jeprintsev
Jalkapallo
Jeprintsevin ensimmäinen kausi KePSissä toi seitsemässä ottelussa viisi maalia. Seuraavalla kaudella hän aloitti 1. divisioonan Myllykosken Pallossa, mutta palasi kauden aikana takaisin KePSiin. Seuraavat neljä kautta 1992–1995 Jeprintsev toimi pelaajavalmentajana kemiläisessä Visan Pallossa nostaen seuran 4. divisioonasta 2. divisioonaan. Viimeisenä kautena tiet Visan Pallon kanssa kuitenkin erosivat ja loppukauden 1995 Eprintsev pelasi Ykkösen KePSissä. Seuraavat kolme kautta hän toimi kemiläisen KPT-85:n pelaajavalmentajana seuran noustessa hänen aikanaan Kakkosesta Ykköseen ja taistellessa kaudella 1998 noususta Veikkausliigaan.
Syksyllä 1998 alkoi Jeprintsevin pitkä ja menestyksekäs jakso Kemin naapurikaupungin Tornion TP-47:n nostamisessa aina Veikkausliigaan. Jeprintsev oli ensimmäisinä vuosina myös seuran pelaaja Ykkösen kausiin asti 2000-luvun alussa. Torniolaisten valmentajakaksikko Kari Vaalto – Oleg Jeprintsev nosti TP-47:n Kolmosesta aina Veikkausliigaan kausiksi 2004 ja 2005. Managerin roolissaan hän oli vaikuttamassa useiden venäläistaustaisten pelaajien tuloon TP-47:n pelaajistoon. Veikkausliigasta putoamisen jälkeen TP-47:n menestys hiipui niin, että kaudella 2009 seurasi putoaminen Ykkösestä. Kauden 2009 huono alkukauden menestys johti valmentajakaksikon vapauttamiseen tehtävistään toukokuussa 2009. Jeprintsev pelasi valmennus-managerointitoimensa ohella seuran kakkosjoukkueessa ja farmiseura Arpelan Palloseurassa Kolmosessa ja Nelosessa.
Kaudeksi 2010 Jeprintsev palasi Kemiin ja kaupungin uuden lippulaivan PS Kemin päävalmentajaksi kahden vuoden sopimuksella. Jeprintsev ei saanut PS Kemille toivottua menestystä ja hänet siirretiin syrjään jo kesällä 2010.
Kesällä 2012 Eprintsev siirtyi takaisin Tornioon päävalmentajaksi, kun Kimmo Halmkrona vapautettiin TP-47:n tehtävistä.
Futsal
Jeprintsev on pelannut myös futsalia. Hän osallistui Venäjän joukkueen mukana Hongkongissa järjestettyihin vuoden 1992 MM-kisoihin, joissa joukkue karsiutui yhden voiton, tasapelin ja häviön myötä alkulohkovaiheessa. Jeprintsev pelasi kaikissa kolmessa ottelussa ja teki yhden maalin ottelussa Kiinaa vastaan.
Kemi–Tornio-alueen futsalin ykkösnimenä on ollut FT Kemi-Tornio, jonka riveissä Jeprintsev voitti SM-kultaa vuosina 1999, 2001 ja 2002 sekä hopeaa 2000 ja 2003. Myöhemmin hän on toiminut joukkueen managerina.
Maanmittausneuvos
Maanmittausneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977. Vuosien 1918–2013 aikana maanmittausneuvoksen arvonimi on myönnetty 36 henkilölle.
Christopher Franke
Christopher Franke (s. 6. huhtikuuta 1953 Berliini) on saksalainen muusikko. Hän oli saksalaisen elektronisen musiikkiryhmän Tangerine Dream jäsen 1970-luvulta lähtien. Hän toimi ryhmässä yhdessä Edgar Froesen ja Peter Baumannin kanssa.
Alun perin hän soitti rumpuja, mutta heidän musiikkinsa etääntyessä psykedeelisestä rockista hänen soittimekseen vaihtui syntetisaattori. Franke lähti ryhmästä 1988, minkä jälkeen hän perusti Sonic Images -levy-yhtiön ja berliiniläisen orkesterin Berliner Filmsymphonieorchester sekä tuotti suuren määrä soolotöitä. Hän muutti Los Angelesiin, Kaliforniaan vuonna 1991 toimiakseen elokuva-alalla. Hän toimi myös säveltäjänä tieteissarja Babylon 5:ssä.
Pirkkalainen
Pirkkalaista kustantaa Pirmediat Oy, joka osti lehtiliiketoiminnan Pirkkala-Seura ry:ltä vuoden 2022 alusta alkaen.
Lehden kotisivuilla on uusimmasta lehdestä ja vanhoista lehdistä 4. tammikuuta 2006 alkaen pdf-näköistiedosto. Pirkkalaisen logossa on pirkkalankoivun lehti.
Intian kansallispuistot
Tämä on luettelo Intiassa sijaitsevista kansallispuistoista. Intian ensimmäinen kansallispuisto on vuonna 1936 perustettu Haileyn kansallispuisto, nykyiseltä nimeltään Jim Corbettin kansallispuisto. Vuonna 1970 Intiassa oli vain viisi kansallispuistoa. Intian parlamentti hyväksyi villieläinten suojeluohjelman vuonna 1972. Elokuussa 2018 Intiassa oli 104 kansallispuistoa, jotka käsittivät yhteensä 40 501 neliökilometriä, joka vastaa 1,23 prosenttia Intian pinta-alasta.
Yhteensä 166 kansallispuistoa on virallistettu, mutta kaikkia puistoja ei ole vielä perustettu.
Catherine Chan
Catherine Chan on (s. 1999) on kiinalainen lapsinäyttelijä. Hän esittää Meitä elokuvassa Safe, jossa näyttelee myös Jason Statham.
Belegost
Belegost (sindaria,, khuzduliksi Gabilgathol) oli Väkivarsien heimon kääpiöiden kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.
Nogrodin tavoin Belegost oli louhittu syvälle Dolmed-vuoren alle Sinivuorille Tähtien Ajoilla. Vuoren toisella puolen sijaitsi Nogrodin kääpiökaupunki, jota asutti Tulipartojen heimo. Belegostissa asuvien kääpiöiden joukoissa olivat Keski-Maan taitavimmat sepät ja kivenhakkaajat. Belegostin kääpiöt kävivät kauppaa Beleriandin sindarin kanssa ja takoivat näille verrattomia aseita karaistusta teräksestä. Ja nämä kääpiöt louhivat Menegrothin kiviset salit.
Auringon Ensiajalla Belegostin kääpiöt ja heidän kuninkaansa Azaghâl niittivät suurta mainetta Nirnaeth Arnoediadissa eli Lukemattomien Kyynelten Taistelussa. Sillä siinä taistelussa yksin kääpiöt kestivät lohikäärmeiden tulta, koska he olivat seppien suku joka oli tottunut suureen kuumuuteen ja koska heillä oli kypäröissään kasvosuojukset, jotka estivät liekkejä polttamasta heidän partojaan. Ja heidän kirveensä olivat niin kovia, että niillä saattoi pysäyttää lohikäärmeitten etenemisen. Vaikka kuningas Azaghâl kaatui taistelussa, hän ehti haavoittaa Glaurungia, lohikäärmeitten isää, ja lohikäärmeitten suku pakeni taistelukentältä.
Feynmanin slash-notaatio
Feynmanin slash-notaatio tai Feynmanin tikari tai Diracin slash-notaatio on Richard Feynmanin keksimä lyhennysmerkintätapa, jota käytetään kvanttikenttäteoriassa.
Kovariantille nelivektorille A_{\mu} voidaan esittää slash-notaatio merkitsemällä
missä on gamma-matriisi.
Slash-notaation ominaisuuksia
Slash-notaatiolle pätee
Jälkeä käyttäen notaatiolle pätee
Lähteet
Dirac-Matrizen
Lauluja Linnunradan laidalta
Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998 on Mikko Kuustosen uran ensimmäinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Piennarherkkusieni
Piennarherkkusieni (Agaricus subperonatus syn. A. vaporarius) on likaisenruskea, suomulakkinen herkkusienilaji. Se viihtyy puutarhoissa ja yleisillä puistoalueilla. Jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Heltat ovat aluksi lihanpunaiset, myöhemmin ruskehtavat. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta saattaa kerätä toisten herkkusienten tapaan itseensä raskasmetalleja, joten sitä ei tulisi poimia esimerkiksi liikenneväylien varrelta. Sieni on harvinainen koko Suomessa.
Drag the Waters
Drag the Waters on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1996 albumin The Great Southern Trendkillin kappale. Se on The Great Southern Trendkill -albumin tunnetuimpia, ja samalla ainoa josta on tehty musiikkivideo.
Dimebag Darrellin mukaan kappale kertoo siitä, kuinka "koko elinajan on tekemisissä ihmisten kanssa, joista ei voi ottaa helpolla selvää, tai mitkä ovat heidän motiivinsa. Täytyy 'naarata vedet' (Drag the Waters) pohjaan saakka ja löytää totuus."
"Drag the Waters" on varoitus kuuntelijalle aina kysyä toisten ihmisten motiiveja. Kappaleen musiikkivideokin alkaa tuntemattoman miehen sanomalla "In everyday life, there is more than meets the eye. To reach the depths of truth, we must drag the waters".
Drag the Waters on ainoa Panteran kappale Revolution Is My Namen lisäksi, jossa kuullaan lehmänkelloa.
Lohtajan ampuma-alue
Lohtajan ampuma-alue on Suomen ilmatorjunnan ampuma-alue entisen Lohtajan kunnan alueella Kokkolassa. Se sijaitsee Vattajanniemellä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. Alueella on vuodesta 1763 alkaen maa noussut merestä veden perääntyessä noin 1,5 kilometriä. Myös ilmavoimien joukot käyttävät ampuma-aluetta harjoituksissaan.
Ilmatorjunta-aselajin ensimmäiset kovapanosammunnat ammuttiin Suomenlinnassa Länsi-Mustasaaressa 16. syyskuuta 1927. Myöhemmin ammunnat siirrettiin Perkjärven ampuma-alueelle. Keväällä 1930 tykistöntarkastaja Vilho Nenonen pyrki löytämään ilmatorjunnalle soveliaampaa ampuma-aluetta, millaiseksi löytyi Muurilan kylä, jonka pohjoispuolella oli Kipinolan järvi. Siellä ilmatorjunta harjoitteli talveen 1939.
Hankinta
Sotien jälkeen ilmatorjunnan ammunnat siirtyivät pääosin Santahaminaan, mikä oli kuitenkin meriliikenteen kasvun vuoksi ongelmallista. Myös ampumasektori oli kapea. Korvaavaa ampuma-aluetta ryhdyttiin etsimään Hankoniemestä, Rovajärveltä ja Pohjanlahden rannikolta.
Vattajanniemen eduiksi todettiin yli 180° ampumasektori sekä se, että niemessä on vain kalanjalostustehdas sekä merivartioasema. Lisäksi Laajalahden lentokenttä ei ole kuin 20 kilometrin päässä, mihin maalinhinauskoneet voivat laskeutua. Myös rautatieasema raskaiden joukkojenkuljetusten tueksi on lähellä. Puolustusministeri määräsi 22. tammikuuta 1952 alueesta sovittavaksi paikallisten asukkaiden kanssa. Siitä lähtien Lohtajan ampuma-alue on ollut ilmatorjuntajoukkojen pääharjoitusalue ja ilmatorjuntaharjoitusten pääasiallisin pitopaikka.
Käyttö
Vuonna 2002 Lohtajan ampuma-aluetta käytettiin 220 vuorokautta. Sen pinta-ala on noin 1 400 hehtaaria.
Oumar Tatam Ly
Oumar Tatam Ly (s. 28. marraskuuta 1963 Pariisi ) on malilainen taloustieteilijä. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2013–2014.
Oumar Tatam Ly syntyi matemaatikko Ibrahima Lyn ja historioitsija Ly Madina Tallin perheeseen. Hän suoritti taloushistorian maisterintutkinnon Sorbonnessa ja taloustieteen tutkinnon Cergy-Pontoisen kauppakorkeakoulussa.
Ly osallistui Ibrahim Boubacar Keïtan talousohjelman laatimiseen vuoden 2013 presidentinvaaleissa. Voitettuaan vaalit Keïta nimitti politiikan ulkopuolelta tulleen Lyn pääministeriksi syyskuussa 2013. Ly jätti eronpyyntönsä huhtikuussa 2014, jolloin Keïta nimitti hänen tilalleen Moussa Maran. Pääministerikautensa jälkeen Ly palasi entiseen tehtäväänsä BCEAO:hon.
Bespin
Bespin on kuvitteellinen planeetta Tähtien sodan universumissa. Bespin oli Bespinin aurinkokunnan planeetta Anoatin sektorissa Ison corridorissa Greater Javinin alueella. Se oli merkittävä tibannakaasun tuottaja, jota jalostettiin lukuisissa kaivosyhteisöissä, kuten Pilvikaupungissa ja Tibannopoliksessa. Planeetalla asui joitakin miljoonia yksilöitä, joihin kuului ihmisiä, ugnaughteja ja lutrillialaisia. Planeetta oli myös kuuluisa varjosatama.
Lando Calrissian oli myös eräässä vaiheessa johtavana henkilönä Bespinillä. Bespinillä mm. Luke Skywalker ja Darth Vader taistelivat ensimmäisen kerran toisiaan vastaan valosapeleilla.
Conchita Martínez
pienoiskuva|Conchita Martínez (edessä) ja [[Luke Jensen vuoden 2009 US Openissa.]] Conchita Martínez (s. 16. huhtikuuta 1972 Monzón) on espanjalainen tennispelaaja.
Martínez aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988. Hän sai hopeaa Barcelonan olympialaisten nelinpelissä vuonna 1992 parinaan Arantxa Sánchez Vicario; finaalin voittivat yhdysvaltalaiset Gigi Fernández ja Mary Joe Fernandez. Hän selviytyi Vicarion kanssa myös vuoden 1992 Ranskan avointen nelinpelin loppuotteluun, jonka voittivat Gigi Fernández ja Nataša Zvereva.
Vuonna 1993 Martínezista tuli ensimmäinen espanjalaisnainen, joka on selviytynyt Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelin semifinaaleihin ”tenniksen avoimella aikakaudella” (vuoden 1968 jälkeen). Hän hävisi Steffi Grafille suoraan kahdessa erässä luvuin 7–6, 6–3. Seuraavana vuonna hän selviytyi Wimbledonin kaksinpelin loppuotteluun, jossa hän kohtasi yhdeksänkertaisen Wimbledonin kaksinpelin voittajan Martina Navrátilován. Martínez voitti loppuottelun kolmessa erässä.
Vuonna 1995 Martínez pelasi kaikkien neljän Grand Slam -turnauksen semifinaaleihin ja nousi naisten maailmanlistalla sijalle kaksi, mikä on hänen uransa paras sijoitus. Seuraavana vuonna hänestä tuli ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut Italian avoimet, arvostetun massakenttäturnauksen, neljänä peräkkäisenä vuonna. Hän toi vuonna 1996 Espanjalle pronssia Atlantan olympialaisten nelinpelissä parinsa Arantxa Sánchez Vicarion kanssa.
Vuonna 1998 Martínez pelasi toista kertaa urallaan Grand Slam -turnauksen kaksinpelin loppuottelussa. Hän hävisi Australian avointen finaalin Martina Hingisille suoraan kahdessa erässä. Hän oli samana vuonna myös auttamassa Espanjaa Fed Cupin, naisten arvostetuimman joukkueturnauksen voittoon Sveitsiä vastaan pelatussa finaalisarjassa. Martínez voitti omassa Fed Cup -ottelussaan Patty Schnyderin tasaisessa, kolme tuntia ja 19 minuuttia kestäneessä kamppailussa luvuin 6–3, 2–6, 9–7.
Martínez selviytyi vuonna 2000 Ranskan avointen kaksinpelin loppuotteluun. Hän hävisi isäntämaan Mary Piercelle kolmessa erässä. Seuraavana vuonna hän pelasi toista kertaa saman turnauksen nelinpelin loppuottelussa. Hän ja hänen parinsa Jelena Dokić hävisivät finaalin Virginia Ruano Pascualia ja Paola Suárezia vastaan.
Martínez saavutti kolmannen olympiamitalinsa Ateenan olympialaisissa vuonna 2004. Hän ja hänen parinsa Virginia Ruano Pascual toivat Espanjalle hopeaa kiinalaisten Sun Tiantianin ja Li Tingin voittaessa kultaa.
Vuonna 2005 Martínez otti ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä viiteen vuoteen Pattayalla Thaimaassa pelatussa turnauksessa. Hän on voittanut ammattilaisurallaan yhteensä 34 kaksinpeliturnausta ja 13 nelinpeliturnausta.
Martínez on yksi harvoista avoimesti lesboista tenniksen naisammattilaisista.
Vihernapsijat
Vihernapsijat (Zimmerius) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Suku on nimetty yhdysvaltalaisen lintutieteilijän John Todd Zimmerin kunniaksi. Sukuun kuuluu 12 lajia.
André Benoit
André Benoit (s. 6. tammikuuta 1984 St. Albert) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.
Seurajoukkueura
Benoit pelasi kaudet 2000–2005 juniorisarja OHL:ssa Kitchener Rangersin joukkueessa. Kaudella 2002–2003 Benoit oli voittamassa joukkueelleen koko Kanadan juniorisarjojen, CHL:n, mestaruutta Memorial Cupia. Seuraavalla kaudella Benoit palkittiin William Hanley Trophyllä liigan herrasmiespelaajana, ja hänet valittiin OHL:n kakkostähdisökentälliseen, sekä hän voitti puolustajien pistepörssin. Benoit'n viimeinen kausi OHL:ssa oli 2004–2005, jolloin hän teki 77 pistettä ja voitti toistamiseen puolustajien pistepörssin. Lisäksi hänet palkittiin Leo Lalonde Memorial Trophyllä OHL:n parhaana yli-ikäisenä pelaajana ja valittiin OHL:n ykköstähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2005–2006 Benoit teki sopimuksen AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kanssa. Ensimmäisellä AHL-kaudellaan Benoit teki pisteet 7+19=26. Otteluita hän pelasi 70. Tammikuussa 2006 Benoit teki kolmen vuoden sopimuksen NHL-joukkue Montreal Canadiensin kanssa. Hän pelasi kuitenkin myös kauden 2006–2007 Hamiltonissa AHL:ssa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden, Calder Cupin. Pudotuspeleissä Benoit teki 22 ottelussa 13 pistettä, ja hän voitti sarjan tehotilaston saldolla +13.
Benoit siirtyi kaudeksi 2007–2008 SM-liigassa pelaavaan Tapparaan. Hän pelasi Tapparassa hyvän kauden ja teki 38 pistettä runkosarjassa. Tappara voitti keväällä 2008 pronssia. Benoit jatkoi Tapparasta kaudeksi 2008–2009 Elitserienin Södertäljeen. Södertäljessä Benoit oli joukkueensa tehokkain puolustaja 20 pisteellään. Kaudesta 2009–2010 hän teki sopimuksen keväällä 2009 Montreal Canadiensin kanssa. Benoit pelasi kuitenkin koko kauden AHL:n Hamilton Bulldogsissa tehden runkosarjan 78 ottelussa tehopisteet 6+30=36 ja pudotuspelien 19 ottelussa tehopisteet 3+11=14.
Elokuussa 2010 Benoit siirtyi Ottawa Senatorsiin, jossa hän aloitti farmijoukkue Binghamton Senatorsissa, mutta pääsi loppukaudesta pelaamaan uransa ensimmäiset kahdeksan NHL-ottelua saaden yhden syöttöpisteen. AHL:n Binghamtonissa hän pelasi 73 runkosarjaottelua tehoin 11+44=55 ja 23 pudotuspeliottelua tehoin 3+15=18. Elokuussa 2011 Benoit siirtyi HK Spartak Moskovaan. Benoit pelasi yhden kauden Moskovassa ja palasi sen jälkeen Senatorsiin. Kauden 2013–2014 hän edusti Colorado Avalanchea.
Ekvatiivi
Ekvatiivi on muun muassa turkkilaisille kielille ja sumerille ominainen sijamuoto, joka ilmaisee samankaltaisuutta tai tapaa.
Sumerissa ekvatiivi muodostetaan päätteellä -gim/-gin7: ”é-hur-saĝ-gin7 im-mú-mú-ne” (’He laittoivat temppelin nousemaan vuoren lailla’).
Osseetissa ekvatiivi muodostetaan päätteellä -ay: ”фæтау” (’nuolen lailla’), ”Ницы фенæгау йæхи акодта” (’Hän ei ollut näkevinään mitään’)
Myös suomessa puhutaan ekvatiivista vertailuasteena: ”hänen ikäisensä”.
Maxence Caqueret
Maxence Caqueret (s. 15. helmikuuta 2000 Vénissieux) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia.
Caqueret on pelannut Lyonin junioreissa vuodesta 2011. Edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran alkuvuonna 2019 kahdessa Ranskan cupin ottelussa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi edustusjoukkueessa kahdeksan Ligue 1:n, kaksi Ranskan cupin ja kolme Ranskan liigacupin ottelua. Tammikuussa 2020 hän teki maalin Ranskan cupin ottelussa Bourg-en-Bressea vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi elokuussa 2020 täydet minuutit toisessa neljännesvälieräottelussa Juventusta, puolivälieräottelussa Manchester Cityä ja tappiollisessa välierässä Bayern Müncheniä vastaan.
Caqueret on pelannut Ranskan eri nuorisomaajoukkueissa yhteensä lähes 60 ottelua ja tehnyt niissä yli kymmenen maalia. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM- ja MM-kilpailuissa 2017 sekä alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.
Viinistu
Viinistu on kylä Kuusalun kunnassa Harjumaan maakunnassa Viron pohjoisosassa. Viinistu sijaitsee Suomenlahden rannalla Pärispean niemellä noin 7 kilometriä pohjoiseen Loksasta. Viinistussa oli vuoden 2019 alussa 119 asukasta. Vuonna 2012 asukkaita oli 148 (1.1.2012).
Palvelut ja nähtävyydet
Viinistussa toimii nykyisin taidemuseo, hotelli-ravintola ja satama.
Historia
Viinistu mainitaan ensi kerran vuonna 1372 nimellä Wynest.
Tunnettuja kyläläisiä
Yrittäjä Jaan Manitski on syntynyt Viinistussa ja on nykyisin merkittävä työllistäjä kylässä. Manitski omistaa Viinistun taidemuseon ja hotellin.
Viinistun taidemuseo
Viinistun taidemuseossa on kokoelma Viron taidetta ja vaihtuvia näyttelyitä.
Massaspektrometria proteiinianalytiikassa
Massaspektrometriaa käytetään laajalti proteiinien tunnistamiseen, tuntemattoman proteiinin rakenteen ja moolimassan selvittämiseen sekä sen kvantitoimiseen. Yleisesti puhutaan proteomiikasta. Massaspektrometriassa mitataan näytemolekyylin molekyylimassa. Proteiinit ovat rakentuneet 20 aminohaposta, mutta muodostavat aminohappojen järjestyksen ja määrän vaihtelun avulla kymmenien tuhansien erilaisten yhdisteiden eli molekyylien joukon. Proteiinien molekyylimassa vaihtelee aminohappoketjun pituuden mukaan muutamasta sadasta Daltonista (atomimassayksikkö) jopa miljooniin. Massaspektrometreillä voidaan instrumentista riippuen analysoida kymmenien tuhansien daltoneiden painoisia proteiineja. Analyysin tehostamiseksi massaspektrometria syöttää kuitenkin usein nanovirtaus-nestekromatografia (HPLC)-laitteisto. HPLC-tekniikka rajoittaa HPLC-massaspektrometri (LC-MS) -laitteiston käytännön molekyylimassa-alueen peptidi/proteiini analytiikassa alueelle 300–8 000 Da.
Kaikissa massaspektrometreissa mitattavat molekyylit on saatava kaasufaasiin, sekä lähes aina myös varattua, eli molekyylin täytyy olla ionimuodossa. Toisin sanoen ennen analyysiä proteiinit tai peptidit eli proteiinien osat, täytyy ionisoida. Ionisointiin kaksi yleisintä tapaa ovat elektronisuihkuionisaatio (engl. electrospray ionisation ESI) ja matriisiavusteinen laserdesorptioionisaatio (matrix-assisted laser desorption/ionisation, MALDI). ESI voi muodostaa myös moninkertaisesti varautuneita ioneja. Proteiinianalytiikkaan eli proteomiikkaan soveltuvat periaatteessa kaikki massaspektrometrityypit, mutta analyysin tehokkuus riippuu siitä kuinka nopeasti laite pystyy tekemään luotettavan tunnistuksen analysoitavana olevasta peptidistä, proteiinin osasta. Kun näytemolekyyli, proteomiikassa peptidi, on saatu kaasufaasiin, sen massa voidaan yrittää analysoida. Massaspektrometrissa on siis oltava vähintään ionisaattori ja analysaattori.
Analysaattorit
Analysaattoreita on erilaisia, mm. lentoaika-analysaattori eli TOF (time of flight): muodostaa ioneille saman kineettisen energian viemällä ne sähkökentän läpi ja mittaa ajan, joka kuluu detektorille pääsyssä, kvadrupolianalysaattori (quadrupole): käyttää oskilloivaa sähkökenttää selektiivisesti stabiloidakseen tai destabiloidakseen ioneja, jotka kulkevat kentän läpi, ioniloukku eli QIT (ion trap): sama periaate kuin kvardupoli-MS:ssä, mutta ioneja kerääntyy laitteeseen tietyksi ajaksi, lineaarinen ioniloukku eli LIT (linear ion trap): ionit kerääntyvät 2D-kvadrupolikenttään 3D:n sijaan, Fourier-muunnos-ionisyklotroniresonanssi eli FT-ICR (Fourier transform ion cyclotron resonance): mittaa magneettikentän läsnä ollessa syklotronoivien ionien muodostaman virran.
Määritys
Proteiinin moolimassan määrityksessä on yleisesti kaksi tapaa: koko proteiinin ionisointi (ESI tai MALDI) → useimmiten TOF- tai FT-ICR-analyysi, tai proteiinien entsymaattinen pilkkominen pienemmiksi peptideiksi (trypsiini, pepsiini, muut proteolyyttiset entsyymit jne.) ennen massa-analyysiä. ”Bottom-up” approach. Yleisin instrumentti peptidien massa-analyysissä QIT. Proteeinin tunnistuksessa voidaan käyttää mm. Peptide mass fingerprinting -metodia, jossa proteolyyttisten peptidien massoja verrataan tietokantaan, jossa löytyy ennustuksia fragmenteista, jotka syntyvät tunnettujen proteiinien pilkkoutuessa. Jos vastaavuus on riittävän suuri, voidaan olettaa että näytteessä löytyy kyseistä proteiinia. Toinen tapa on tandem MS, joka sisältää useita vaiheita joiden välissä usein fragmentaatio. Kierto alusta jollain toisella peptidillä, kunnes kaikki proteiinin peptidit käyty läpi. Peptidit katkeavat useimmiten peptidisidoksista → massoja voidaan verrata tietokantaan peptidijaksoista → ah-järjestys selville.
Kvantifionti
Proteiineja voidaan kvantifioida tuomalla vakaita raskaampia isotooppeja (C13, N15) yhteen näytteeseen, toiseen näytteeseen kevyet isotoopit (C12, N14). Näytteet sekoitetaan ennen massa-analyysiä. Näytteet eroavat spektrissä massaerojen perusteella. Huippujen intensiteettien suhde vastaa peptidien suhteellista runsautta. Post-translationaalisten modifikaatioiden selvittäminen on myös yleinen MS:an sovellutus.
Mämmilä
Mämmilä on Tarmo Koiviston piirtämä sarjakuva, joka kertoo kuvitteellisen Mämmilän kunnan asukkaiden elämäntarinoita 1970-luvulta 2000-luvulle. Mämmilän ominaispiirteenä on sarjakuvahahmojen vanheneminen ajan myötä, ja myös Mämmilän fyysinen ympäristö muuttuu sarjan kuluessa. Sarjakuvaa on kutsuttu fiktiiviseksi aikalaisdokumentiksi, joka peilaa suomalaista yhteiskuntaa, ja Koivistoa on kutsuttu ”sarjakuvan Väinö Linnaksi”.
Mämmilä ilmestyi säännöllisesti eri aikakauslehdissä vuosina 1975–1996 ja 2006–2008. Jaksojen välissä Koivisto piirsi tarinakokonaisuuden www.mammila.fi, joka julkaistiin suoraan albumina vuonna 2002. Mämmilä on ollut aiheena monessa tutkimuksessa, siitä on tehty kesäteatteriesitys, ja vuonna 1995 Kemin taidemuseoon rakennettiin Mämmilän kylänraitti Kemin sarjakuvapäiville.
Mämmilän tyyli
thumb|Sarjakuvassa Mämmilän keskustassa sijaitseva vanha puutalo on päätynyt pankin haltuun, ja pankinjohtaja Santanen haluaa kiirehtiä sen purkamista, jotta tilalle voisi rakentaa uuden pankkitalon. Mämmilän on usein kuvattu olevan suomalainen yhteiskunta pienoiskoossa; se on peilannut rakennemuutosten, ajan virtausten sekä taloudellisten nousu- ja laskukausien vaikutusta suomalaiseen elämänmenoon. Sarja kuvaa todellisuutta ”tavallisessa suomalaisessa kirkonkylässä tavallisten suomalaisten ihmisten tavallisten elämäntarinoiden kautta”, ja Koivistoa onkin toisinaan kutsuttu ”sarjakuvan Väinö Linnaksi”.
Sarjassa ei ole varsinaista päähenkilöä, sillä tarina keskittyy kuntayhteisöön ja seuraa useita eri hahmoja. Mämmilässä pohditaan muun muassa miten ympäristö vaikuttaa ihmiseen, minkälainen vaikutus yksilöllä on historiaan ja minkälaista ihmisen vuorovaikutus on luonteeltaan. Se on fiktiivinen, aikalaishistoriallinen dokumentti, johon on sisällytetty paljon viittauksia kulloiseenkin aikaan.
Vaikka yksittäiset tarinat keskittyvät yksilöihin ja heidän elämässään tapahtuviin muutoksiin, irralliset episodit täydentävät toisiaan ja ovat Ville Hännisen mukaan muuttuneet kulttuurihistoriallisiksi ajankuviksi. Kymmenen albumia muodostavat kokonaisuuden, jossa Koivisto ”pohtii paitsi yksilön vaikutusta yhteisöön, myös yhteisön vaikutusta yksilöön”. Silmällä nähtävien arkkitehtuurin ja elinympäristön muutosten lisäksi Koivisto esittää myös taustalla vaikuttaneita tapahtumakulkuja: valtataistelua ja taloudellisia pakotteita. Mämmilä on kuitenkin ennen kaikkea ihmisyhteisöä kuvaava teos, joka monista jatkosarjakuvista poiketen kuvaa myös vanhenemista ja muutosta; sen hahmot ikääntyvät ja muuttuvat.
Mämmilässä eri ikä- ja sosiaaliryhmiä edustavat hahmot puhuvat eri tavalla. Murteista vahvin on hämäläismurre. Kunnanjohtajat puhuvat yleiskieltä, mutta työläiset ja pienyrittäjät aluemurretta. Mämmilän kielestä tehdyn opinnäytetyön mukaan Mämmilän fiktiivinen kieliyhteisö muistuttaa poikkileikkaukseltaan suomalaista kieliyhteisöä, ja vaihtelu eri puhujaryhmien välillä tekee sarjakuvasta realistisen.
Mämmilän maailma
Mämmilän kunnan esikuvana toimii Orivesi, Koiviston synnyinpaikkakunta. Mämmilää on etäännytetty esikuvastaan mutta samalla myös lähennetty siihen muun muassa sijoittamalla se tarinoissa niin ikään kuvitteellisten Uroveden ja Eipäjoen naapuriksi. Nimistä Urovesi tuo mieleen Oriveden, ja Oriveden lähin naapuripaikkakunta todellisuudessa on Juupajoki. Sarjakuvassa ilmestyy mainittujen kolmen kunnan yhteinen paikallislehti Mämmiviesti.
Hahmot
Sarjassa on runsaasti toistuvia hahmoja. Aluksi pankinjohtajana toimineesta Ensio Santasesta tulee myöhemmin konsultti saatuaan potkut pankinjohtajan virasta. Hän kuului aikanaan Mämmilän M-klubiin, jossa olivat myös kunnanjohtaja Martti Mielonen ja yritysjohtaja Teuvo Isopaljo. Luomutilayrittäjänä toimiva Muhammed Al-Zomal eli Mukku pakeni Mämmilään Afrikasta, ja 1996 hänet palkittiin M-klubin myöntämällä ”Läpi harmaan kiven” -patsaalla. Sekatyöläinen Rikhard Ronkainen istuu usein baarissa, ja viettää aikaa kylähullun kaivonkatsojan Vilhelm Varpusen ja viljelijä Mukun kanssa. Atte Syrjänen opiskelee diplomi-insinööriksi ja päätyy robotteja valmistavan Roboprogin toimitusjohtajaksi. Hänen opiskelutoverinsa Petteri Putman pyörittää aikuisviihdelinjoja ja ennustuspuhelinta Mämmilässä, ja järjestelee monenlaisia liikeasioita. Ajan Asu -liikkeen pitäjä Anja Koskinen nousi myöhemmin Roboprogin omistajaksi ja muutti Brysseliin. Varakas talollinen Toivo Rönkä köyhtyi 1980-luvun osakekaupoissa mutta vaurastui uudelleen. Muita hahmoja ovat muun muassa baarinpitäjä Hilkka Nieminen, kukkakauppias Anni Kuoppala, postinkantaja Aune Kukkula ja Vihreiden kunnanvaltuutettu, rakennusmestari Heimo Suominen.
Historia
Mämmilä on graafikko Hannu Virtasen ja Tarmo Koiviston yhdessä ideoima, mutta Koiviston toteuttama sarjakuva. Koivisto aloitti Mämmilän piirtämiseen vuonna 1975, jolloi sitä julkaistiin Työvoimaministeriön siirtolaislehdessä Suomen Sanomassa. Seuraavana vuonna se siirtyi Me-lehteen, jossa sitä julkaistiin vuoteen 1983. Mämmilä-nimi oli Koiviston keksimä. Koivisto sai Puupäähattu-palkinnon vuonna 1978. Ennen sarjan siirtymistä pois Me-lehdestä 1983 sen tekeminen oli muuttunut Koivistolle taloudellisesti kannattamattomaksi, sillä yhden sarjakuvan tekemiseen saattoi mennä viikkokin. Alkujaan yhden sivun valmistumiseen meni noin 27 tuntia.
Vuosina 1983–1996 sarja jatkoi ilmestymistään Helsingin Sanomien uudessa Kuukausiliitteessä. Alun perin sarja haluttiin uudelleennimetä muotoon Suomalaiset, mutta muutokselta vältyttiin sarjan Helsingin Sanomiin löytäneen Calle Henningin tuella. Aluksi tarinaa julkaistiin kaksi sivua kerrallaan, mutta kun Kuukausiliite muuttui kaksi kertaa kuukaudessa ilmestyväksi, Mämmilää alettiin julkaista yksisivuisena.
Saatuaan viisivuotisen apurahan Koivisto lopetti Mämmilän piirtämiseen lehteen ja teki www.mammila.fi-albumin (2002), joka oli ensimmäinen suoraan albumiksi kirjoitettu Mämmilä-tarina. Se jatkoi tarinaa kuvaten vuosia 1999–2000 eli IT-kuplan aikaa. Kuukausiliitteessä Mämmilän tilalle tuli toinen Koiviston piirtämä sarjakuva, Helsinkiin sijoittuva Tää kaupunki.
Vuonna 2006 Mämmilä teki paluun sivumuotoisena Suomen Kuvalehden numerossa 46/2006, ja sitä julkaistiin yhteensä puolitoista vuotta. Tarina julkaistiin albumina vuonna 2008 nimellä Kiinalainen juttu. Sarjaa ideoi taas Koiviston kanssa Hannu Virtanen, ja sivut esiväritti Koiviston poika Topi.
Oikeusjuttu mainostauluista
Koivisto ei ole sallinut Mämmilän hahmojen käyttöä mainoksissa, mutta hän suunnitteli Orivedelle tienvarsitaulut. Niiden toteutus ei kuitenkaan tyydyttänyt Koivistoa, ja hän pyysi tauluihin korjauksia. Korjausten myötä tauluihin ilmestyikin paikallisen marketin mainos. Koivisto laskutti luvattomasta mainoskäytöstä ja vaati tauluja poistettavaksi. Seurasi neljä vuotta kestänyt oikeudenkäynti, jonka päätteeksi hovioikeus hyväksyi kaikki Koiviston vaateet.
Arvioita
Ville Hänninen sanoo Koiviston kehittyneen kertojana sarjan edetessä, ja hahmojen alkuperäinen karikatyyrimaisuus hälveni nopeasti. Koiviston sanotaan etenevän taitavasti yleisestä yksityiseen, ja Hännisen mukaan hän ”kuvaa pientä ihmistä rakennemuutoksten kourissa sortumatta minkäänlaiseen pölhöpopulismiin − ja antaa siinä sivussa kunnallispolitiikan oppitunnin”. Hänninen on sanonut vitsaillen, että ”yhteiskuntaopin kirjat kannattaisi korvata Mämmilöillä”.
Kiinalaisen jutun arviossa Helsingin Sanomissa Harri Römpötti arvioi, että Mämmilän 30-vuotinen historia on rikkaus, mutta sillä alkaa olla jo painolastia: ”Koivisto on tehnyt yli 30 vuotta Suomesta sarjakuvaa, josta kansa on tunnistanut itsensä, vaikka yhtenäiskulttuuri on samalla sirpaloitunut ja suomalainen identiteetti mullistunut monella tapaa”. Koska Koivisto ei ollut hennonut jättää vanhoja hahmoja pois, Römpötti sanoo, että sarjakuva alkaa muistuttaa televisiosarja Dallasta, ja ”ihmissuhdesotkujen selvittämisestä syntyy tyhjäkäyntiä.” Römpötin mukaan Mämmilä oli ”liukunut suomalaisen pikkukaupungin realistisesta kuvajaisesta kohti ihannoitua haavekuvaa”, jossa muun syrjäisen Suomen ongelmat on onnistuttu ratkaisemaan, työtä riittää eikä muuttotappiota ole. Koivisto onnistuu kuitenkin paikoin kuvaamaan ihmiskohtaloita koskettavasti.
Julkaisut
Me-lehdessä ja Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä ilmestyneet Mämmilä-sarjakuvat julkaistiin 1978–1996 kymmenenä pehmeäkantisena albumina. Samat sarjat uudelleenjulkaistiin 1999–2001 kolmena kovakantisena kirjana, joiden jatkoksi ilmestyi suoraan albumiksi tehty www.mammila.fi.
Shigatoksiinit
Shigatoksiineiksi kutsutaan nykyään kaikkia niitä toksiineja, jotka ovat rakenteeltaan ja toiminnaltaan samankaltaisia kuin Shigella -suvun S. dysenteriae serotyyppi 1 -bakteerin tuottama shigatoksiini (Stx). Shigatoksiinia tuottavat Escherichia coli (STEC) -kannat, joista tunnetuin lienee E. coli O157:H7, ovat yksi merkittävimmistä ruokamyrkytysten aiheuttajista maailmalla. STEC-kantojen tuottamia shigatoksiineja kutsutaan myös nimillä verotoksiinit (VT) ja Shiga-like -toksiinit (SLT). STEC-kantojen tuottamat toksiinit jaetaan kahteen pääryhmään, Stx1- ja Stx2-toksiineihin. Stx2-ryhmässä toksiineita on useita alatyyppejä (variantteja), kuten Stx2, Stx2c, Stx2d, Stx2e ja Stx2f. Yleisesti on havaittu, että Stx2 on toksisempi kuin Stx1, vaikka yksiselitteistä syytä tähän ei ole pystytty antamaan.
Shigatoksiinien rakenne ja toimintamekanismi
Shigatoksiinit kuuluvat isompaan kasvien ja bakteerien tuottamaan toksiiniperheeseen, jotka sitoutuvat ensin solun pinnan reseptoreihin, kulkeutuvat endosytoosilla solun sisälle ja tuhoavat solun inhiboimalla proteiinisynteesiä. Tällaisia toksiineita ovat muun muassa risiini ja koleratoksiini. Shigatoksiinien rakenne on muotoa AB5, jossa on entsymaattinen A-osa ja solunpinnan reseptoriin sitoutuva, viidestä identtisestä B-yksiköstä koostuva B-osa. Holotoksiinin rakenteessa reseptoriin sitoutuva osa sijaitsee A-osan C-terminaalisessa päässä. Shigatoksiinit ovat noin 70 kDa:n suuruisia; A-osa on noin 32 kDa ja kukin B-yksikkö noin 7,7 kDa. A-osa jaetaan vielä A1 (27,5 kDa) - ja A2 (4,5 kDa) -osiin, joiden välillä on sisäinen kysteiinien välinen disulfidisidos. A1-osalla on N-glykosidaasi-aktiivisuus ja vapauduttuaan sytosoliin se inhiboi aminoasyyli-tRNA:n sitoutumista ribosomiin poistamalla entsymaattisesti yhden spesifisen adeniinin eukarioottisolujen ribosomin 60S-alayksikön 28S rRNA:sta. A1-osan irtoaminen A2-osasta vaatii sekä proteolyyttisen prosessoinnin että disulfidisidoksen pelkistyksen.
Shigella-bakteerien tuottama Stx ja STEC-kantojen tuottama Stx1 ovat rakenteeltaan hyvin samankaltaisia, ne eroavat vain yhden A-osan aminohapon suhteen, mutta esimerkiksi Stx1- ja Stx2-toksiinien A-osan aminohapposekvensseillä on vain 55 % homologia. Lisäksi Stx2 ja sen variantit poikkeavat Stx1-toksiinista ja toisistaan B yksiköiden aminohapposekvenssien osalta, mikä vaikuttaa toksiinien kykyyn sitoutua solukalvon reseptoreihin. Stx- ja Stx2-toksiinien rakenteita tutkimalla on havaittu, että toksiineissa on useita kohtia, jotka ovat erilaisia. Näiden osien erilaisuus vaikuttaa toksiinimolekyylien konformaatioon ja konformaatiomuutosten arvellaan puolestaan vaikuttavan toksiinien patogeenisyyteen joko aktiivisen kohdan helpommalla saavutettavuudella tai B-osan korkeammalla affiniteetilla reseptoriin.
Endosytoosi
Päästäkseen soluun shigatoksiinien on ensin sitouduttava solun pinnan Gb3- glykolipidireseptoriin (globotriaosylceramide), poikkeuksena Stx2e, joka sitoutuu mieluummin Gb4 (globotetraosylceramide) -glykolipidiin. shigatoksiinien B5-pentameeri-rakenteesta on löydetty kolme erillistä kohtaa, jotka voisivat sitoutua reseptorien hiilihydraattiosiin. Reseptoriin sitoutuminen saa aikaan pääasiassa klatriinivälitteisen endosytoosireitin aktivoitumisen, mutta mekanismia tähän ei tunneta. Toisaalta klatriinivälitteinen reitti ei vaikuttaisi olevan ainoa mahdollisuus, sillä reitin inhiboiminen ei täysin estä Shigatoksiinien endosytoosia soluun. On ehdotettu, että klatriinivälitteinen endosytoosi voisi aktivoitua seuraavilla tavoilla:
On kuitenkin osoitettu, että kasvava Stx-pitoisuus stimuloi toksiinin endosytoosia ja että toksiinimolekyylin A-osa on tässä välttämätön. A-osat saattaisivat vuorovaikuttaa joko keskenään saaden aikaan toksiinimolekyyliklustereita solukalvolle tai muiden solukalvon proteiinien kanssa, mikä johtaisi toksiinien endosytoosiin.
Kulkeutuminen Golgin laitteeseen
Solun sisällä shigatoksiinit kuljetetaan endosomista Golgin laitteen kautta solulimakalvostoon (ER). Havaintoja on toksiinien kuljetuksesta myös lysosomeihin, missä ne hajotetaan. Solun pinnan reseptoreiden lipidiosan koostumuksen on ajateltu vaikuttavan siihen, mihin toksiinimolekyyliä kuljetetaan solun sisällä. Ei ole varmaa tietoa siitä, miten shigatoksiinit kulkeutuvat Golgin laitteeseen. Myöhäisten endosomien ja TGN:n (trans-Golgi network) välillä tunnetaan Rab9-välitteinen mekanismi, mutta tämän reitin inhiboiminen ei suoraan vaikuta shigatoksiinien kykyyn aiheuttaa solun kuolema. Siksi uskotaan, että shigatoksiinit saattavat kulkeutua Golgin laitteeseen ennemminkin varhaisista endosomeista. Useat tutkimukset ehdottavat erilaisia teorioita, jotka saattaisivat vaikuttaa toksiinien kuljetukseen endosomeista Golgin laitteeseen (kuten Rab11- ja Rab6a’-välitteiset mekanismit, v/t-SNARE -systeemi, reseptorimolekyylien lipidikoostumus ja solun kolesterolipitoisuus).
Kulkeutuminen solulimakalvostoon ja vapautuminen sytosoliin
Golgin laitteen eri osien sekä Golgin laitteen ja solulimakalvoston välillä tunnetaan hyvin COPI-välitteinen mekanismi. Kun proteiineissa on KDEL-sekvenssi, ne kuljetetaan Golgista solulimakalvostoon COPI-proteiinin päällystämissä vesikkeleissä. Jotkin proteiinitoksiinit, kuten Pseudomonas-bakteerin tuottama eksotoksiini A, kuljetetaan solulimakalvostoon COPI-välitteisellä mekanismilla. shigatoksiineilla ei kuitenkaan ole KDEL-sekvenssiä, joten kuljetuksen täytyy tapahtua muulla tavalla, mutta tutkimuksia tästä ei ole juurikaan tehty. Solulimakalvostoon päästyään toksiinimolekyylin aktiivisen osan on vapauduttava sytosoliin, jotta se voi inhiboida proteiinisynteesiä. Risiinin ja koleratoksiinin osalta on näyttöä siitä, että toksiinimolekyylit voivat vapautua sytosoliin Sec61-proteiinikompleksin avulla, mutta shigatoksiinin osalta tutkimuksia ei ole. Sec61-proteiinikompleksi siirtää normaalisti uusia syntetisoitavia proteiineja sytosolista solulimakalvostoon, mutta myös väärin laskostuneita proteiineja solulimakalvostosta sytosoliin, missä ne joutuvat proteasomin hajotettavaksi. Mekanismia shigatoksiinin aktiivisen osan vapautumiselle ei kuitenkaan tunneta ja näytön puuttuessa onkin esitetty lähinnä kysymyksiä, kuten
P-kumaryylialkoholi
p-Kumaryylialkoholi eli parakumaryylialkoholi on orgaaninen yhdiste ja fytokemikaali. Se on väritön, kiteinen aine ja yksi yleisimmistä monolignoleista. Yhdessä samankaltaisten aromaattisten yhdisteiden kanssa se kopolymerisoituu ja muodostaa ligniiniä ja lignaaneja.
p-Kumaryylialkoholin ja rasvahappojen esterit muodostavat tärkeän osan omenan kuorta peittävästä vahasta.
Ramsar
Ramsar on kunta ja kaupunki Kaspianmeren rannalla Iranin Mazandaranin maakunnassa. Se on suosittu iranilainen lomakaupunki ja kuuluisa mm. kuumista lähteistään. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti 27 194 (1996), 28 954 (2001), 32 085 (2006) ja 32 294 (2011).
Radioaktiivisuus
Kaupungin alueella esiintyy paikoitellen maailman korkeimpiin luettavia luonnollisen radioaktiivisen säteilyn pitoisuuksia, jotka liittyvät kuumiin lähteisiin. Säteilymäärä on paikoin jopa 55–200 kertainen normaaliin taustasäteilyyn verrattuna.
Ramsarin sopimus
Ramsarin sopimus on kansainvälinen sopimus vesistöalueiden ja kosteikkojen suojelemisesta. Se solmittiin Ramsarissa vuonna 1971. Ramsarin sopimus oli ensimmäinen nykyaikaisista, valtioidenvälisistä luonnonsuojelun ja luonnonvarojen kestävän käytön sopimuksista. Sen on allekirjoittanut 158 valtiota ja siihen kuuluu 1 752 kohdetta, joiden yhteispinta-ala on noin 161 miljoonaa hehtaaria.
Växjö
thumb|right|250px|Växjö vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan, lisäksi mukana on Gemlan taajama.
Växjö on Växjön kunnan keskustaajama Kronobergin läänissä Smålandin maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Ruotsin taajamien joukossa Växjö on 19:nneksi suurin. Växjö on Kronobergin läänin pääkaupunki ja Växjön hiippakunnan keskuskaupunki.
Växjö sai kaupunkioikeudet vuonna 1342, vaikka se oli jo aikaisemminkin ollut tärkeä kauppapaikka. Kaupunki oli itsenäinen kunta vuoden 1971 kuntauudistukseen saakka, jolloin siitä tuli osa laajempaa Växjön kuntaa. Växjössä on vuodesta 1999 lähtien sijainnut Växjön yliopisto, jossa on 14 000 opiskelijaa. Vuodesta 2010 lähtien Växjön yliopisto on ollut osa Linné-yliopistoa. Växjössä on myös Ruotsin ainoa lasimuseo.
Huippu-urheilija Carolina Klüft on syntynyt Växjössä. Myös The Arkin keulakuva Ola Salo on kotoisin Växjöstä.
Kaupunginosat
Växjössä on seuraavat kaupunginosat:
Urheilu
Växjöstä ovat kotoisin jalkapalloseura Östers IF ja jääkiekkoseura Växjö Lakers.
Media
Sanomalehti Smålandsposten ilmestyy kuudesti viikossa ja paikallislehti Växjöbladet Kronobergaren kerran viikossa.
Calculus Fennicus
Calculus Fennicus on vuonna 2015 ilmestynyt Juhani Pitkärannan kirjoittama suomenkielinen matematiikan Calculus. Se on ensimmäinen suomenkielinen kokonaisvaltainen insinöörimatematiikan Calculus, joka kattaa yhtenä teoksena laajan alueen.
Calculukseksi teosta kutsutaan, kun se pyrkii kattamaan tietyn matematiikan osa-alueen kokonaisvaltaisesti. Calculus on matematiikan peruskursseille tarkoitettu oppikirja. Syventävien kurssien teoksia ei yleensä kutsuta Calculuksiksi.
Pitkäranta on kirjoittanut Calculus Fennicuksen ollessaan professori emeritus.
Québecin vaakuna
thumb|200px|Québecin vaakuna Québecin vaakuna on Québecin provinssin tunnus. Se on jaettu kolmeen vaakasuoraan kenttään. Ylimmässä kentässä on sinisellä pohjalla kolme kultaista liljaa, jotka viittaavat alueen ensimmäiseen omistajaan, Bourbonien Ranskaan. Keskimmäisessä kentässä on punaisella pohjalla kultainen leopardi viittaamassa Ison-Britannian kuningashuoneeseen. Alimmassa kentässä on keltaisella pohjalla kolme vaahteranlehteä, jotka viittaavat Kanadaan. Vaakunan yllä oleva kruunu viittaa maan valtionpäämieheen Britannian hallitsijaan, ja alla on Québecin ranskankielinen motto Je me souviens eli Muistan.
Sorto
Sorto on Järvenpään 8. kaupunginosa. Se sijaitsee kolme kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen. Kaupunginosan rakennuskanta koostuu pääosin rivi- ja omakotitaloista, mutta Sorrossa on myös muutamia kerrostaloja. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 1 538 ihmistä.
Atlantis (Mikko Kuustosen albumi)
Atlantis on Mikko Kuustosen vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Levy on julkaistu myös MiniDisc-formaatissa.
Sorto
Kaupunginosassa sijaitsee esimerkiksi Kivipuiston monipalvelukeskus. Myös Pietolan teollisuusalue on osa kaupunginosaa.
Espanjan Grand Prix 1986
Espanjan Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. huhtikuuta 1986 Jerezin radalla. Kilpailun voitti Lotus-kuljettaja Ayrton Senna. Toiseksi sijoittunut Nigel Mansell jäi Sennasta vain 0,014 sekuntia. Ero on pienimpiä voittajakaksikon eroja F1:ssä.
Budinos
Budinos on suomalais-ugrilaisten kielten suomen, viron, unkarin, marin, mansin, mordvan ja udmurtin aineksiin perustuva keinotekoinen kieli. Kieli on lähtöisin Udmurtian etnofuturistisista piireistä. Kehittäjien mukaan hyväkään vieraan kielen taito ei riitä ilmaisemaan suomalais-ugrilaista maailmankuvaa kokonaisuudessaan. Budinos on tarkoitettu suomalais-ugrilaisten kansojen väliseksi suoraksi viestintäkieleksi.
Nimi 'budinos' tulee Juri Perevostsikovin mukaan Herodotoksen historiasta, jonka mukaan Don-joen takana asui paimentolaisheimo budinit, joita Perevostsikov pitää udmurttien esi-isinä.
Kielen käytännön isä filologi ja kirjailija-toimittaja Aleksei Arzamatovin mukaan maailmassa on tällä hetkellä noin 100 budinosin taitajaa.
Eesti Päevalehden mukaan budinos on otettu Virossa hyvin vastaan. Esimerkiksi paikallinen säveltäjä Mart Siimer tilasi runoja uutuuskielellä Arzamatovilta ja hänen sävellykseensä päätynyt kirjailija-toimittajan luomistyö sai ensi esityksensä Tarton nuorten säveltäjien festivaalilla. Budinosin sanakirja löytyy ilmaiseksi internetistä ja lisäksi Facebookissa toimii kielen ystävien kerho, jonka jäsenet yrittävät keskustella keskenään budinosin kielellä, keksiä uusia sanoja ja kirjoittaa runoja budinosiksi.
Petri Lätti
Petri Lätti (s. 21. huhtikuuta 1972 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitahyökkääjä.
Lätti edusti kasvattajaseuraansa Rauman Lukkoa koko uransa ajan lukuun ottamatta lainapestejä Lahden Reippaassa, Uudenkaupungin Jää-Kotkissa ja Pelicansissa. Miesten otteluita hän pelasi Suomen kahdella korkeimmalla sarjatasolla. SM-liigassa Lätti teki 471:ssä runkosarjaottelussa tehot 85+79=164 ja 27:ssä pudotuspeliottelussa tehot 2+3=5. Mestiksessä ja sen edeltäjässä I-divisioonassa hän pelasi yhteensä 22 runkosarjaottelua tehoin 14+8=22.
Lätti työskentelee myyntipäällikkönä Uusi Rauma -kaupunkilehden ilmoitusmarkkinoinnissa.
Nxai Panin kansallispuisto
thumb|Baobabeja Nxai Panin kansallispuisto on kansallispuisto Botswanassa,  laajuudeltaan 2 578  neliökilometriä. Puisto on enimmäkseen laajaa ruohotasankoa, jota täplittävät massiiviset puuryhmät. Lähellä porttia on suuri juomapaikka, johon kertyvät juomaan monet suuret nisäkkäät kuten leijonat ja kirahvit.
Rollo May
Rollo May (1909–1994) oli yhdysvaltalainen psykologi ja psykoanalyytikko. Hän on tunnetuimpia yhdysvaltalaisista eksistentiaalipsykologian edustajista.
Metsätalousneuvos
Metsätalousneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Vuosien 1918–2013 aikana metsätalousneuvoksen arvonimi on myönnetty 30 henkilölle.
Seiskari
Seiskari on itäisen Suomenlahden ulkosaari, joka kuuluu nykyisin Venäjän Leningradin alueen Jaaman piiriin. Ennen sotia Seiskari kuului Suomeen, mutta saari luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Seiskari oli vuodesta 1903 Viipurin lääniin kuulunut Suomen kunta. Sitä ennen Seiskari kuului Koiviston maalaiskuntaan.
Seiskari oli Suomen tiheimmin asuttuja kuntia: vuonna 1921 Seiskarissa oli kirkonkirjojen mukaan 848 asukasta, 212 ihmistä neliökilometrillä. Nykyisin saarella asuu vain yksi henkilö, majakan vartija.
Maantiede
Seiskarin etäisyys Koivistolta on 35 kilometriä, eteläiseltä Inkerin rannikolta 22 kilometriä ja Lavansaaresta 28 kilometriä. Muihin Suomenlahden ulappasaariin verrattuna Seiskari on matala. Sen saariryhmään kuului 1900-luvun yleiskartan mukaan 33 saarta. Tarkemmassa kartassa saaria, luotoja ja karikkoja on nimetty ainakin 50: Vaskoluoto, Kiusoorit (2 saarta), Herrarivi, Viikarluoto, Kiisrivi, Lipit (3 saarta), Kukkouri (Koukouri), Korvarivi, Vilmarivi, Umpirivi, Lounatrivi, Linturivi, Hailirivi, Keskaarit (2 saarta), Kilkuttajat, Sisarukset, Veljesluodot, Vasikkaluoto, Peijaluoto, Hylkyluoto, Pitkärivi, Kaisarivi, Ruohikkoluoto, Lehmäluoto, Hiekkaluoto, Pienluoto, Laukkaluoto, Pitkäkari, Jäännostama, Hepoluoto, Ankeriasrivi, Tiiraluoto, Leviäluoto, Viroluoto, Pohjaluoto, Ruokorivi, Leppäluoto, Säämeluoto, Sikoluoto, Tynnyriluoto, Häntärivi, Kiirrivi, Saavarivi, Kaasoori, Korkialuoto, Pohjarivi, Laivarivi, Karvoori ja Matorivi. Koska saarta ympäröivät sorasärkät, siellä ei ole luonnonsatamia. Saaren satama sijaitsi länsirannalla. Saaren korkein paikka on pohjoisrannan Sysimäki, jonne johti kirkonkylästä Sysimäentie. Saaren ainoa majakka sijaitsi pohjoiskärjessä, Majakkaniemellä, jonne johti kirkonkylästä Majakkatie. Kirkonkylä muodostui länsirannan 3 yhteenkasvaneesta asutuskeskittymästä: Lounatkylä eli Seiskarinkylä, Välikylä eli Kuussalonkylä ja Pohjakylä. Lampia tai järviä on saarella muutama: Peräjärvi, Hytykkälampi ja Vonkalammet (2 kpl).
Luonto
Seiskari on hiekkakankainen saari. Ennen sotia saaresta oli noin 60 prosenttia metsää, lähinnä mäntykangasta ja kuusikkoa. Saaren itärannalla on laaja hiekkadyynialue, pohjoisempana nimeltään Isohieta ja etelämpänä Pienhieta. Seiskarissa kasvavista kasvilajeista erityisiä ovat vanukehirvenjuuri (Inula britannica) ja rantalitukka, jota tutkijat pitävät saariston jääkaudenjälkeisenä pioneerilajina.
Etymologia
Seiskarin nimi on mitä ilmeisimmin lyhempi muoto nimestä Seitsenkari, joka viittaa mahdollisesti sen ympärillä oleviin kareihin ja särkkiin tai taikauskoiseen käsitykseen seitsemästä onnea tuottavana lukuna.
Ruotsi ja Venäjä 1395–1812
Seiskari on ensimmäinen Suomenlahden ulkosaarista, joka mainitaan asiakirjoissa. Vuonna 1395 tallinnalaiset kauppiaat ajautuivat vahingossa Seiskariin, josta he jatkoivat matkaa Retusaareen (nykyiseen Kronstadtiin). Koska heillä ei ollut asianmukaista lupaa kaupantekoon, heidät otettiin kiinni luvattomasta idänkaupasta Viipurin linnanisännän Erengisle Niilonpojan vartioalukselle ja heidän lastinsa takavarikoitiin. Tapahtumasta on säilynyt selonteko, jonka Niilonpoika laati Tallinnan raadille.