cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsingin Siion-seurakunta
Historia
Seurakunta rekisteröityi vuonna 1945, jolloin nimeksi tuli Siion-seurakunta/Siion Lähetys ry. Vuonna 1958 seurakunnan saarnaajaksi tuli Vilho Soininen, joka toimi virassa kuolemaansa, vuoteen 1976 saakka. Työtä jatkoi Soinisen poika Rauno Soininen. Nykyään seurakunnan johtaja on v. 2006 lähtien Mikko Hursti, joka on edesmenneen "köyhien ystävän" Veikko Hurstin poika.
Veksillografia
Vexillografia on lippujen suunnittelun taide ja käytäntö; se liittyy veksillologiaan, tieteelliseen lippujen tutkimukseen, mutta se ei ole synonyymi tälle tieteenalalle. Lippuja suunnitteleva henkilö on veksillografi.
Helsingin Siion-seurakunta
Historia
Vuonna 1960 osa jäsenistä erkaantui Siionista ja perusti Lähetysseurakunnan. Siion oli tuolloin jäsenenä varsinaisen helluntaiherätyksen ulkopuolisessa Suomen Vapaa Helluntaiherätys -nimisessä liikkeessä, jossa oli noin 3000 jäsentä. Vuonna 1984 Helsingin Siion siirtyi varsinaiseen helluntaiherätykseen.
Veksillografia
Suunnittelun periaatteet
Vuonna 2006 Pohjois-Amerikan veksillologinen yhdistys (eng. North American Vexillological Association) julkaisi kirjasen nimeltä Hyvä lippu, huono lippu (Good Flag, Bad Flag) auttaakseen niitä, jotka haluavat suunnitella tai uudelleensuunnitella lipun. Kirjasessa luetellaan viisi lippujen suunnittelun perusperiaatetta, joista on tullut vakioviittaus veksillografien yhteisössä. Pohjois-Amerikan veksillologinen yhdistys loi vuonna 2014 yhdessä Brittiläisen Lippuinstituutin (Flag Institute) kanssa päivitetyn kirjasen nimeltä Komission raportti lippujen suunnittelun ohjaavista periaatteista (The Commission's Report on the Guiding Principles of Flag Design), joka käsittelee Hyvä lippu, huono lippu kirjasessa esiintyviä kysymyksiä ja perehtyy tarkemmin siinä esitettyihin ideoihin.
Helsingin Siion-seurakunta
Toiminta
Helsingin Siion-seurakunnassa on jumalanpalveluksia suomeksi ja ranskaksi, rukousiltoja, nuorten aikuisten iltoja sekä rukouskokouksia.
Seurakunta on tunnettu karismaattisuudestaan.
Seurakunnassa oli nuorisotyöstä vastaava nuorisopastori Juha Österlund vuoden ajan. Nykyään nuorisotiimi vastaa nuorisotyöstä vapaaehtoisin voimin.
Seurakunta toimii suurimmalta osaltaan vapaaehtoistyöntekijöiden kautta.
Seurakunnassa panostetaan voimakkaasti ylistysmusiikkiin, jossa mukana on ammattimuusikkoja mm. kitaristi Jukka Tolonen ja Helsingin oopperassa soittava viulisti Soila Saaristo.
Lähetystyö
Siionilla on ulkolähetystyötä muun muassa Egyptissä, Sudanissa, Keniassa, Malesiassa, Israelissa ja Thaimaassa.
Nuorten aikuisten illat
Seurakunta panostaa uskollisesti nuorisotyöhön ja tukee sitä ylläpitämällä nuorten aikuisten iltoja lähes joka perjantai. Nuorten aikuisten illassa ei ole virallista nuorisopastoria mutta sen sijasta iltoja pyörittää seurakunnan hyväksyttämä "nuorten tiimi" johon kuuluu 8 jäsentä jotka kaikki tekevät iltoja vapaaehtoisesti.
Nuorten aikuisten illat saivat uuden aloituksen loppuvuodesta 2012 kun seurakuntaan palkattiin nuorisopastori Juha Österlund. Juha toimi vuoden verran vastaavana nuorten iltojen ylläpitäjänä kunnes työsopimuksen loputtua iltojen ylläpitäjiksi valittiin nuorten tiimi. Iltojen keskimääräinen kävijämäärä on ollut vaihtelevasti 20–40 henkilön väliltä.
1549 Mikko
1549 Mikko on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1937 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Väisälän apen Mikko A. Levanderin mukaan.
Mikon likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
František Ševčík
František Ševčík (11. tammikuuta 1942 Vilémovice, Tšekkoslovakia – 22. heinäkuuta 2017 Brno, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa hopeaa Grenoblessa 1968. Hän teki turnauksessa kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä, ja hänet valittiin tähdistökentälliseen. MM-kilpailuissa Ševčík saavutti hopeaa Tampereella 1965 ja Ljubljanassa 1966 sekä pronssia Tukholmassa 1969 ja Tukholmassa 1970. Parhaat tehopisteensä hän keräsi Tampereen MM-kisoissa, neljä maalia ja neljä syöttöä. Viimeisissä MM-kisoissaan 1970 hän teki neljä maalia ja sai yhden syöttöpisteen.
Ševčík edusti parhaat vuotensa kotimaansa pääsarjassa ZKL Brnota, joka hänen ensimmäisellä kaudellaan 1961–1962 oli vielä nimeltään Rudá hvězda Brno. Hän voitti viisi Tšekkoslovakian mestaruutta vuosina 1962–1966 ja kolme kertaa Euroopan cupin vuosina 1966–1968. Hän pelasi Brnossa vuoteen 1973 saakka ja päätti uransa alemmilla sarjatasoilla kausina 1973–1977.
Ševčík valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2014.
Sunan ibn Majah
Sunan ibn Majah on hadith-kokoelma, jonka on koonnut imaami Muhammad ibn Majah (824–887). Hänen teoksensa katsotaan yleisesti olevan yksi hadith -perinteen kuudesta kanonisesta kokoelmasta (Kutub as-Sittah), jotka sisältävät tiedon profeetta Muhammedin sunnasta. Teos sisältää 4 341 hadithia ja jakautuu 37 kirjaan. Haditheista 1339 on sellaisia, joita ei ole muissa kokoelmissa ("Zawā’id of Sunan Ibn Mājah"). Sunan Ibn Mājah sisältää kaikista kokoelmista eniten haditheja, kun kaksoiskappaleet jätetään huomiotta. Se sisältää myös eniten heikoiksi arvioituja haditheja.
Ibn Majahin selkeä tyyli ja eräät muut seikat tekivät hänet niin suosituksi, että kokoelma hyväksyttiin kuudenneksi hadith-kokoelmaksi muiden joukkoon, vaikka tämä tapahtuikin vasta viimeisenä 1100 luvulla. Kuitenkin 1200-luvun alkuvuosina kokoelma alkoi saada lisääntyvää arvostusta. Jonathan Brown toteaa, että Ibn Majahin kokoelmaa on sunni-islamissa jatkuvasti arvosteltu heikkojen hadithien takia. Hän katsoo, että kokoelman säilyminen kanonisessa kuusikossa johtuu sen käytännön arvosta. Kuusi kirjaa rajoittivat valtavan hadithien määrän hallittavissa olevaan joukkoon, mihin Ibn Majahin hadithit toivat tervetulleen lisän kertomuksista, joita ei ollut missään muussa kokoelmassa. Myös sunnioppineet myöntävät, että Ibn Majahin tapauksessa hyötynäkökohdat menivät autenttisuuden edelle.
Laukaus (yhtye)
Laukaus (ラウカウス, "raukausu") oli japanilainen, suomenkielistä musiikkia tekevä punk-kokoonpano. Jäsenet olivat kiinnostuneita suomalaisesta 80-luvun hardcore punkista, ja soittivatkin omien tuotostensa lisäksi versiointeja Riistetyt ja The Stalin -yhtyeiden kappaleista.
Laukauksen jäsenet olivat laulaja Uutiset ("uuti"), kitaristi Real hani ("hani"), basisti Kuroda purjo ja rumpali 02.
Lokakuussa 2006 Laukaus ilmoitti lopettavansa. Uutiset ja 02 perustivat uuden yhtyeen N.O.W.
The One (Backstreet Boysin kappale)
"The One" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boys neljäs single heidän hittialbumiltaan Millennium. Kappaletta käytettiin myös Hanada Shonen Shi -nimisen animesarjan tunnuskappaleena.
The View -talkshown haastattelussa vuonna 2001 ryhmä kertoi, etteivät he olleet tarkoittaneet kappaletta "The One" neljänneksi singlekseen. Ryhmä kuitenkin piti kyselyn minkä kappaleen fanit valitsisivat neljänneksi singleksi ja Nick Carterin äänestettyä "the One" kappaletta hänen suuri fanijoukkonsa seurasi esimerkkiä. Muut bändin jäsenet toivoivat fanien äänestävän kappaletta "Don't Want You back". A.J. McLean sanoi "Don't Want You Back" -kappaleen olevan hänen yksi lempikappaleistaan joita bändi on tehnyt. Kappaleesta saatiin esimakua 17. marraskuuta 1998 kun pätkä kappaleesta julkaistiin DVD:llä A Night Out With the Backstreet Boys.
Kappaleet
Vakio
Japani
Remix-vinyyli
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Chris Hafner ja Kevin Richardson. Video alkaa omistuksesta faneille, taustajoukoille, bändille ja tanssijoille. Itse video alkaa nopeutetulla kuvalla Penn State University -areenasta sitä muutettaessa koripallokentästä bändin lavaksi Into the Millennium Touria varten. Loppu videosta koostuu pätkistä kiertueen kuvamateriaalia ja joitain still- ja off-stage-kuvia. Materiaali itsessään ei liity kappaleeseen, vaikka osassa materiaalia bändi lauloikin kyseistä kappaletta.
M/S Auto Bay
M/S Auto Bay on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva oleva ro-ro-rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1997 Kristiansundissa, Norjassa ja alun perin sen nimi oli Heralden. Kuollutta painoa Auto Baylla on 6 067 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Nykyään alusta käyttää UECC -varustamo, joka kuljettaa sillä henkilöautoja Euroopasta Suomeen. Kerrallaan autoja alukseen mahtuu 1 530.
Käyttöhistoria
31. tammikuuta 1997 alus luovutettiin suomalaisen Rederi Ab Engshipin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nauvo. Tuolloin laiva oli nimeltään Heralden. 10. helmikuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Kemi–Oulu–Kiel. Syyskuussa 1998 Heralden siirtyi liikennöimään linjalle Rauma–Antwerpen–Lyypekki. Tammikuussa 1999 aluksen reitti vaihtui jälleen; uusi reitti oli Kemi–Oulu–Lyypekki. Vuonna 2006 suomalaiseen Rettig Groupiin kuuluva Bore osti aluksen. Marraskuussa 2006 Heralden meni Cosco Shipyard -telakalle Nantongiin, Kiinaan. Helmikuussa 2007 laiva aikarahdattiin UECC:n liikenteeseen. Samalla alus sai myös nykyisen Auto Bay -nimensä.
Carl Weathers
Carl Weathers (s. 14. tammikuuta 1948 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Weathers tunnetaan parhaiten roolistaan Apollo Creedinä Rocky-elokuvissa. Muita sivurooleja hänellä on ollut muun muassa elokuvissa Predator – saalistaja, Happy Gilmore – ammattilainen, Navaronen haukat ja Kuoleman ajojahti. Weathers näytteli pääosaa toimintaelokuvissa Action Jackson – ässä hihassa ja Texasin hurrikaani.
Weathers oli amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, mutta alkoi opiskella teatteria voidakseen näytellä elokuvissa.
Boeing 747-100
Boeing 747-100 on Boeing 747 -koneen vanhin versio. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1966 ja ensilento lennettiin vuonna 1969. Liikennöinti alkoi vuonna 1970.
Kehitys
Alkuperäisissä 747:n suunnitelmissa koneen suurin mahdollinen lentoonlähtöpaino oli tarkoitus olla 308 448 kg, mutta lentoyhtiöt vaativat Boeingia kasvattamaan sitä, jotta koneella voitaisiin kuljettaa enemmän kuormaa ja jotta sen kantomatka pitenisi. Boeing kasvattikin 747-100:n suurinta lentoonlähtöpainoa ensin 322 056 kilogrammaan ja lopulta 333 000 kilogrammaan. Tästä syystä koneen rakennetta oli vahvistettava ja moottoreiden työntövoimaa kasvatettava. Moottorivalmistaja Pratt & Whitneylle tuli suuria ongelmia JT9D-ohivirtaussuihkumoottorin suunnitelun kanssa, mutta lopulta turbiinin lapoihin liittyneet haasteet saatiin ratkaistua.
Boeing 747 paransi pitkien lentojen matkustusmukavuutta. Lennoilla näytettiin elokuvia ja koneen yläkannella oli tyypillisesti lounge-alue ja baari. Kone oli kerännyt noin 200 tilausta ennen ensimmäisen lentokoneen valmistumista syyskuussa 1968.
FAA myönsi 747-100:lle luvan matkustajalentoihin 31. joulukuuta 1969. Pan American Airways aloitti kaupallisen liikennöinnin 22. tammikuuta 1970, kun Clipper Victor -niminen 747-100 lensi Dullesin kansainväliseltä lentoasemalta Washington (DC):stä Lontoon Heathrow’n lentoasemalle kuudessa tunnissa ja 16 minuutissa. Trans World Airlines ja American Airlines käynnistivät New York – Los Angeles -reitin liikennöinnin 747:llä maaliskuussa 1970. Seuraavassa kuussa Lufthansa otti konetyypin käyttöönsä Frankfurt–New York -reitillä ja kesäkuussa Japan Air Lines Tyynenmeren ylittävillä lennoillaan. Vuoden 1970 lopussa 747-100 oli käytössä 12 eri lentoyhtiöllä. Yhteensä 747-100-mallia toimitettiin 167 kappaletta. Kaksi koneista muunnettiin myöhemmin 747-200B Combi -tyyppisiksi.
747-100A
Boeing tarjosi lentoyhtiöille päivitettyä 747-100A-mallia, jossa oli tehokkaammat Pratt & Whitney JT9D-3AW -moottorit (200,16 kN) sekä parannellut laskutelineet, laskusiivekkeet, ovet ja polttoainejärjestelmä. Useat lentoyhtiöt palauttivat vanhat 747-100-koneensa, jotta ne päivitettiin 747-100A-versioiksi. 747-100A:n suurin lentoonlähtöpaino oli noussut 342 470 kilogrammaan, joten se kykeni kuljettamaan 15 % enemmän lastia tai kantomatka piteni 740 kilometrillä.
747-100B
Boeing toi syyskuussa 1977 markkinoille 747-100B-mallin, johon sai valita moottorin kolmelta valmistajalta: Pratt & Whitneyltä, General Electriciltä tai Rolls-Roycelta. Koneita valmistettiin yhteensä yhdeksän. Saudi Arabian Airlines tilasi kahdeksan Rolls-Royce RB211 -moottoreilla ja Iran Air yhden koneen, jossa oli Pratt & Whitney JT9D-7F -moottorit.
747-100SR
thumb|[[All Nippon Airwaysin Boeing 747-100SR.]] Japanilaiset lentoyhtiöt tarvitsivat lisäkapasiteettia maan sisäisille lyhyille lennoille. Boeing oli harkinnut pidennettyä mallia 727:sta tähän tarkoitukseen, mutta lopulta se päätyi 747-100SR-mallin, joka oli suunniteltu usein tapahtuviin nousuihin ja laskuihin. Koneen rakennetta oli vahvistettu, erityisesti siipiä, ohjausvälineitä sekä laskutelineitä. Kun normaali 747-100 oli suunniteltu kestämään 24 600 lentoa, 747-100SR kesti 52 000 lentoa. Lentokoneen matkustamoon sijoitettiin vain turistiluokan istuimia, joita mahtui 482. Myöhemmin lentoyhtiöt tiivistivät istuimia lähemmäs toisiaan, jolloin kapasiteetti nousi 528 matkustajaan.
Japan Air Lines tilasi 30. lokakuuta 1972 neljä 747-100SR-konetta, joiden yhteishinta oli 44 miljoonaa dollaria. Kone lensi ensilentonsa 4. syyskuuta 1973. FAA sertifioi konetyypin 26. syyskuuta 1973 ja ensimmäinen lentokone luovutettiin samana päivänä Japan Air Linesille. Se aloitti liikennöinnin Tokio–Okinawa-reitillä 7. lokakuuta 1973. Lentokoneissa oli Pratt & Whitney JT9D-7 -moottorit (193,48 kN). JAL tilasi myöhemmin kolme konetta lisää. All Nippon Airways tilasi yhteensä 17 747-100SR-konetta, joiden liikennöinti alkoi 3. marraskuuta 1978. Lentokoneissa oli tehokkaammat General Electric CF6-45A -moottorit. Yhteensä 747-100SR-koneita valmistettiin 29.
Dunguaire Castle
thumb|Dunguaire Castle Dunguaire Castle on eräs Irlannin kuvatuimpia linnoja, ns. Tower House, joka sijaitsee maan länsirannikolla Kinvaran kreivikunnassa.
Historia
pienoiskuva|Sisäänkäynti Linnan nimi juontaa juurensa muinaiseen Guairen linnoitukseen, jossa Connachtin kuningas asui aina kuolinvuoteensa 662 saakka. Alkuperäinen linnoitus sijaitsi luultavimmin nykyisestä linnasta hieman itään.
Oliver St. John Gogarty, kuuluisa kirurgi ja kirjallisuushahmo, osti linnan 1924, mutta hän ei koskaan asunut siellä pysyvästi. Hänen aikanaan linnasta tuli useiden kelttiläistä kirjallisuutta elvyttäneiden hahmojen, kuten William Butler Yeatsin, Lady Gregoryn, George Bernard Shaw'n, Edward Martinin ja John Millington Syngen vakituinen kohtaamispaikka.
Faro (täsmennyssivu)
Faro on:
Dunguaire Castle
Historia
Vuonna 1954 linnan hankki omistukseensa Christobel Lady Ampthill, joka alkoi kunnostaa sitä merkittävästi. Linna avattiin yleisölle 1966 ja siellä pidetään muun muassa keskiaikaisia juhlaillallisia. Shannon Free Airport Development Company hankki linnan omistukseensa vuonna 1972.
"Tower House"
Vaikka rakennus tunnetaan Dunguairen "linnana", se ei ole linna sanan varsinaisessa, militäärisessä merkityksessä. Ennemminkin se on niin sanottu 1500-luvulle tyypillinen Tower House, jollaisia rakensivat aikansa hyvin menestyneet ylhäiset ja maanomistajat. Dunguairen linnassa on pohjakerroksen lisäksi kolme muuta kerrosta.
France St. Louis
France St. Louis (s. 17. lokakuuta 1958 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen keskushyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän edusti Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkuetta Naganon olympialaisissa 1998, jolloin se sijoittui hopealle. MM-kilpailuissa St. Louis pelasi Kanadan maajoukkueessa Kanadassa 1990, Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Kanadassa 1997 sekä Suomessa 1999. Vuonna 2003 hänet valittiin Quebec Sports Hall of Fameen ja vuonna 2014 hänelle myönnettiin Order of Hockey in Canada.
Ennen jääkiekkouraansa St. Louis pelasi ammattilaistasolla haavipalloa. Hän saavutti lajin Kanadan-mestaruuskilpailuissa 1985 ja 1988 pronssia, 1986 hopeaa ja 1989 kultaa ja kilpaili 1985–1989 kansainvälisissä kilpailuissa Kanadan haavipallomaajoukkueessa. St. Louis valittiin Quebecissä vuosikymmenen 1980–1990 parhaaksi haavipalloilijaksi.
QWERTY
QWERTY on yleisin kirjoituskonetyyppisten näppäimistöjen asettelu. Se on saanut nimensä sen ylimmän kirjainrivin kuuden ensimmäisen näppäimen järjestyksestä. QWERTY-asettelusta on olemassa useita kansallisia muunnelmia, esimerkiksi saksankielisten maiden Qwertz ja ranskalainen Azerty. Useimmissa muunnelmissa erot kuitenkin keskittyvät perusnäppäinalueen oikeaan laitaan, jonne esimerkiksi suomalaisessa versiossa on istutettu skandinaavisten kirjainten eli Å:n, Ä:n ja Ö:n näppäimet. Suomessa nämä ns. kansalliset näppäimet ovat olleet vuoden 1976 näppäimistöstandardista (SFS 3548) lähtien keskirivillä, kun ne vaihtoivat paikkaa keskirivissä viimeisinä olleiden pilkun ja pisteen kanssa.
QWERTY-asettelua käytetään tietotekniikassa myös muiden kuin latinalaisia aakkosia käyttävien kielten, kuten japanin ja kiinan, merkinsyöttö­järjestelmien pohjana, mistä syystä sen mukaisia näppäimistöjä tavataan yleisesti kaikkialla maailmassa. Asettelu ei kuitenkaan ole täysin yleismaailmallinen: esimerkiksi yleisimmällä venäjän kirjoittamiseen käytetyllä asettelulla ei ole mitään yhteyttä QWERTY-asetteluun.
Historia
Ensimmäiset kirjoituskoneet kehitettiin 1800-luvulla muun muassa sokeiden apuvälineiksi. Kirjainten järjestys vaihteli, mutta useimmiten kirjaimet olivat aakkosjärjestyksessä. Tästä voidaan edelleen nähdä merkkejä myös QWERTY-näppäimistössä, jonka keskimmäisellä kirjainrivillä eli perusrivillä sijaitsevat keskenään aakkosjärjestyksessä D, F, G, H, J, K ja L, jota alkuperäisessä versiossa seurasi vielä M.
QWERTY-asettelun kehitti yhdysvaltalainen journalisti ja keksijä Christopher Latham Sholes, joka pyrki uuden näppäinjärjestyksen avulla vähentämään aiemmin kehittämänsä, aakkos­järjestystä noudattaneen kirjoitus­koneen esiin nostamia teknisiä ongelmia. Sholesin patentoimassa kirjoitus­koneessa kukin näppäin kiinnittyi pitkä­vartiseen iskuriin, jonka päässä oleva kirjasin löi kirjoitus­telaa vasten painautuvaan paperiin mustejäljen, kun näppäintä painettiin. Iskurin liike kohdistui paperiin alhaaltapäin, joten kirjoittaja ei voinut nähdä kirjoittamaansa tekstiä, ennen kuin se oli valmis. Tästä seurasi, että jos lähellä toisiaan sijainneet iskurit nopeasti näppäiltäessä takertuivat yhteen, ongelmaa oli vaikea huomata ja korjata.
Sholesin kirjoituskoneita ruvettiin valmistamaan Remingtonin tehtaassa vuonna 1874. Ensimmäisellä mallilla pystyi kirjoittamaan ainoastaan suuraakkosia, eikä se herättänyt erityistä huomiota. Tilanne muuttui, kun vuonna 1878 julkistettiin uusi malli, jolla pystyi kirjoittamaan myös pienaakkosia. Kussakin iskurissa oli nyt sekä pienaakkosen että suuraakkosen kirjasin, ja näppäimistöön oli lisätty erityinen shift- eli vaihtonäppäin, jonka avulla kirjoitustelan asemaa pystyi vaihtamaan juuri sen verran, että paperiin osui jompikumpi. Tekninen kirjoittaja Marcus Brooks onkin huomauttanut, että vaihtonäppäin tarjosi ilmeisen edun ainakin verrattuna Remingtonin kilpailijan Caligraph-malliin. Caligraphissa pien- ja suuraakkosille oli erilliset näppäimet, ja siksi näppäimistö oli kooltaan miltei kaksinkertainen.
Alkuaikoina kirjoituskoneiden valmistajat levittivät myyttiä, että QWERTY on tieteellisesti osoitettu nopeimmaksi mahdolliseksi näppäinasetteluksi. Kerrotaan myös, että ylimmälle kirjainriville varta vasten sijoitettiin englannin sanan typewriter (’kirjoituskone’) kirjaimet. Myyntiedustajien olisi helppo opetella kirjoittamaan tuo sana nopeasti vaikka alkeellisella kahden sormen tekniikalla, ja siten esitellä laitteen erinomaisuutta — mutta tämä voi yhtä hyvin olla pelkkä kaupunkitarina.
Jotkut QWERTYn arvostelijat ovat väittäneet, että asettelu itse asiassa suunniteltiin hidastamaan kirjoittamista, koska englannin kielen yleisimpien kirjainten näppäimet sijoitettiin hankalasti ja kauas toisistaan. Väite ilmeisesti kuitenkin perustuu osittaiseen väärinkäsitykseen, sillä Qwertyä ei suunniteltu hidastamaan näppäilyä vaan pikemminkin varmistamaan, että englannin kielessä usein yhdessä esiintyvien kirjainten (kuten T:n ja H:n) iskurit eivät sijaitse lähekkäin ja jää näin niin helposti toisiinsa kiinni. Selvää on, että Sholes ei QWERTYä suunnitellessaan pyrkinyt hidastamaan ainakaan kymmen­sormi­järjestelmää, joka kehitettiin vasta kun QWERTYn asema oli vakiintunut. Teknisen kehityksen myötä iskurien yhteentakertuminen kävi harvinaisemmaksi ja oli helpompi korjata. Kerrotaan että Sholeskin suunnitteli vielä aivan toisenlaisen ja tehokkaamman näppäinasettelun. Tässä asettelussa kaikki englannin vokaalit oli asemoitu perusriville ja oikean käden sormilla näppäiltäviksi: siinä suhteessa se muistuttaa myöhemmin kehitettyä vaihtoehtoista Dvorak-näppäimistöä.
Uusi asettelu ei kuitenkaan enää ottanut tulta. Konekirjoittajat olivat jo tottuneet QWERTY-näppäimistöön ja opetelleet tekemään työnsä sillä, koska kirjoituskonevalmistajat sellaisia valmistivat. Kirjoituskone­tehtaat puolestaan jatkoivat QWERTY-näppäimistöjen valmistamista, koska niitä konekirjoittajat osasivat käyttää. Näin ratkaisu on jäänyt pysyväksi käytännön standardiksi, jota uudetkin kirjoittajat opetetaan käyttämään, vaikka aakkosjärjestyksen mukainen näppäimistö oletettavasti olisi helpompi oppia ja jotkin aivan toisenlaiset asettelut voisivat olla nopeampia ja miellyttävämpiä käyttää. QWERTYn suosion vakiintumisesta on tullut tavallinen esimerkki johtavan markkina-aseman kehittymisestä.
Suomalainen näppäimistöasettelu
thumb|400px|5966 -standardin mukainen suomalainen monikielinen näppäimistöasettelu. Suomessa oli pitkään käytössä kaksi kilpailevaa näppäimistöjärjestelmää. Tilanteesta päästiin eroon vuonna 1959, kun Suomen Standardisoimisliitto SFS vahvisti standardin kirjoituskoneiden näppäimistöstä. Kirjainten järjestys näppäimistöllä muuttui Suomessa vuonna 1976, kun pohjoismaiset kirjaimet å, ä ja ö siirrettiin vuoden 1959 standardissa sovituilta paikoiltaan alariviltä nykyisille paikoilleen. Tilalle tulivat pilkku, piste ja väliviiva. Syynä oli se, että 1971 ensimmäisessä kansainvälisessä näppäimistön ISO-standardissa oli standardisoitu pilkku ja piste nykyisille paikoilleen. Vuonna 2008 SFS vahvisti uuden standardin näppäimistöstä (SFS 5966). Tällä kertaa minkään näppäimen paikkaa ei vaihdettu. Sen sijaan uusien merkkien tuottamisessa käytetään hyväksi Alt Gr -näppäintä. Esimerkiksi asteen ja promillen merkki syntyvät aiempaa helpommin uudella näppäimistöllä.
Ewido
Ewido Networks oli vuonna 2004 perustettu saksalainen ohjelmistoyhtiö, jonka perustivat Andreas Rudyk, Peter Klapprodt ja Tobias Graf.
19. huhtikuuta 2006 tšekkiläinen Grisoft osti Ewido Networksin.
Ewido Anti-Spyware
Vuonna 2005 Ewido Security Suite -ohjelmistopaketti nimettiin uudelleen nimellä Ewido Anti-malware.
Ohjelman neljännen version myötä nimeksi vaihdettiin Ewido Anti-Spyware. Se on haittaohjelmien, kuten vakoiluohjelmien, troijalaisten, mainosohjelmien ja matojen poistoon tarkoitettu ohjelma. Siinä on myös muun muassa reaaliaikainen suojaus, automaattiset päivitykset.
Grisoftiin alaisuudessa Ewido Anti-Spywaresta tuli Grisoft's AVG Anti Spyware, joka kuitenkin käytti hyväkseen Ewidon moottoria. Myöhemmin AVG Anti Spyware liitettiin osaksi AVG Anti-Virus ohjelmaa.
Hemming Alanko
Hemming Nestor Alanko (31. lokakuuta 1881 – 20. syyskuuta 1959) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, rovasti ja kirkkoherra.
Alanko vihittiin lähetyssaarnaajaksi 1907 ja hän oli sitten Suomen Lähetysseuran palveluksessa Kiinassa luoteis-Hunanissa vuoteen 1915 saakka. Suomeen palattuaan Alanko suoritti teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi 1921. Alanko oli pappina Toivakassa, Jyväskylän maaseurakunnassa ja Säynätsalossa. Hän oli Ylöjärven kirkkoherrana 1926–1936 ja sen jälkeen Säämingin kirkkoherrana. Alanko kirjoitti artikkeleita sanomalehtiin ja Suomen Lähetysseuran julkaisuihin. Hän suomensi myös Kiinan lähetystyötä käsittelleitä teoksia.
Suomennoksia
Nimellä H. Alanko:
Manuel Golmayo
pienoiskuva|Manuel Golmayo Manuel Golmayo y de la Torriente (12. kesäkuuta 1883 Havanna, Kuuba – 7. maaliskuuta 1973 Madrid) oli kuubalais-espanjalainen shakkimestari.
Golmayon perhe oli jo muutenkin shakkia harrastava. Hänen isoveljensä oli Espanjan mestari useaan otteeseen.
Vuonna 1922 Golmayo hävisi pienoisottelun Aleksandr Alehinille Madridissa. Vuonna 1924 hän sijoittui kahdeksanneksi ensimmäisissä epävirallisissa shakkiolympialaisissa Pariisissa 1924. Vuonna 1928 hän oli neljäs amatöörien maailmanmestaruuskilpailuissa Haagissa.
Golmayo edusti Espanjaa kolmesti virallisissa shakkiolympialaisissa.
The Eleventh Hour (Magnumin albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Vuoden 2005 erikoisjulkaisun sisältämät kappaleet:
Liliana Mumy
Liliana Berry Davis Mumy (s. 16. huhtikuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, Bill Mumyn tyttärenä.
Mumy on näytellyt muiden muassa elokuvissa Mutta mitä tapahtui joulupukille 2 (2002), Villi tusina (2003), Villi tusina 2 (2005) ja Mutta mitä tapahtui joulupukille 3 (2006).
Mumy on tehnyt myös äänirooleja muun muassa elokuvaan Stitch! Avaruuskoe 626 (2003) ja Catwoman (2011), sekä animaatiosarjoissa Lilo & Stitch, Higglytown Heroes ja Chowder.
Jäähyväiset aseille (täsmennyssivu)
Jäähyväiset aseille voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Slatina
Slatina tarkoittaa seuraavia asioita:
Krišjānis Berķis
Krišjānis Berķis (s. 26. huhtikuuta 1884 Īslīce, lähellä Bauskaa, Kuurinmaa– 29. heinäkuuta 1942 Perm, Neuvostoliitto) oli latvialainen kenraali ja ministeri.
Kesä Balatonilla
Kesä Balatonilla (, "Hunajanaiset") on saksalainen televisiosarja, joka sijoittuu vuoteen 1986. Sarja kertoo itäsaksalaisista sisaruksista Majasta ja Catrinista, jotka matkustavat kesälomalle Balaton-järvelle Unkariin, missä he tapaavat rautaesiripun toiselta puolelta tulevia ihmisiä Länsi-Saksasta. Yle Teema esittää sarjaa vuodenvaihteessa 2018–2019.
Tuja
thumb|Tujan sarkofagin sisin arkku. Tuja (käytetään joskus myös kirjoitusasua Tuya) oli muinaisessa Egyptissä faarao Amenofis III:n hallituskaudella eläneen palatsivirkailija Jujan sisar ja vaimo.
Robert Bunsen
thumb|200px|Robert Bunsen Robert Wilhelm Bunsen (31. maaliskuuta 1811 – 16. elokuuta 1899) oli saksalainen kemisti.
Bunsen opiskeli Göttingenin yliopistossa ja valmistui tohtoriksi 19-vuotiaana vuonna 1830. Hän kiersi kolme vuotta eri yliopistoissa, mutta palasi luennoijaksi Göttingeniin 1834. Hän toimi professorina Kasselissa vuodesta 1836, Marburgissa vuodesta 1841 ja Heidelbergissä 1852–1899.
Bunsen tutki muun muassa metallisuolojen liukoisuutta arseenihappoon (H3AsO4). Hän keksi rautaoksidihydraatin vastamyrkkynä arseenimyrkytykseen. Bunsen oli kaksi kertaa vähällä kuolla arseenimyrkytykseen ja menetti toisen silmänsä räjähdyksessä.
Bunsen valmisti erilaisia kakodyylijohdannaisia [(CH3)2As2(CH3)2)], kuten kloridin, jodidin, fluorin ja syanidin. Tämä työ antoi vahvistusta Jöns Berzeliuksen radikaaliteorialle, jonka mukaan orgaanisessa kemiassa on mahdollisuus samoihin yhdisteisiin kuin epäorgaanisessa. Hän kehitti hiilielektrodin, jota voitiin käyttää Groven kennossa platinan sijasta. Tämän keksinnön ansiosta hän tuotti elektrolyysin avulla useita metalleja puhtaana.
Aikamatkustus fiktiossa
Aikamatkustus on yksi eniten käytetyistä aiheista tieteiskirjallisuudessa ja muussa science fictioniin liittyvässä viihteessä. Aikamatkustus voi tapahtua tarinoissa monin tavoin: itsestään joko tarkoituksellisesti tai tahdonvastaisesti, nukahtamisen seurauksena, henkiolennon avulla tai aikakoneella. Joskus aikamatkustus paljastuu pelkäksi uneksi. Ajassa voidaan matkustaa tulevaisuuteen tai menneisyyteen, usein vuoron perään, ja aikasilmukassa samat tapahtumat koetaan uudelleen ja uudelleen.
H. G. Wells
Tieteiskirjailija H. G. Wellsin, jonka voidaan katsoa luoneen nykyaikaisen scifi-kirjallisuuden, ensimmäinen merkittävä tieteisromaani Aikakone vuodelta 1895 käsitteli juuri ajassa matkaamista. Kirjassa päähenkilö matkustaa tulevaisuuteen aina vuoteen 802 701 asti. Kyseistä romaania on pidetty koko aikamatkustuskirjallisuuden peruskivenä.
Pimeä nousee
Susan Cooperin Pimeä nousee -kirjasarjassa ajassa matkustaminen on yleinen taito niin Valon kuin myös Pimeän kannattajien keskuudessa. Kirjasarjassa ajan käsitekin on erilainen kuin todellisuudessa, sillä sitä pystyy magian keinoin hidastamaan. Kirjasarjan sisäisten sääntöjen mukaan menneisyyttä ei voi mitenkään muuttaa, koska aikamatkustus on jo tapahtunut ennen sen alkua ja tekipä ajassa matkaava henkilö mitä tahansa, hän ei voi muuttaa menneisyyttä. Sekä Valon että Pimeän kannattajat käyttävätkin taitojaan matkata ajassa tehokkaasti hyväksi muun muassa piilottamalla vastapuolelta erittäin tärkeitä esineitä historiallisiin rakennuksiin (roomalaiset rakennukset, haudat yms.) jo niiden rakennusvaiheessa ja hakemalla historiallisia henkilöistä nykyaikaan taistelemaan vastapuolta vastaan.
Paluu tulevaisuuteen -trilogia
thumb|right|[[Paluu tulevaisuuteen -trilogia|Paluu tulevaisuuteen -trilogiassa aikamatkustuksessa käytettiin DeLoreania, johon oli asennettu ”asianmukaista teknologiaa”.]] Yksi tunnetuimmista elokuvista, jossa matkataan ajassa, on 1980-luvun menestyneimpiin teinielokuviin kuuluva Paluu tulevaisuuteen. Kyseinen elokuva on osa Paluu tulevaisuuteen -trilogiaa. Trilogiassa aikamatkustukseen käytetään aikakoneeksi muutettua autoa, joka saa energiansa ydinpolttoaineena käytetystä plutoniumista. Trilogiassa aikakoneella pystyy matkaamaan sekä menneisyyteen että tulevaisuuteen.
Terminator - elokuvasarja
Aikamatkustus on keskeisessä osassa elokuvassa Terminator – tuhoaja ja sen lukuisissa jatko-osissa. Elokuvissa koneet pyrkivät muuttamaan nykyisyyttä matkustamalla menneisyyteen, mutta isoisäparadoksi jätetään selittämättä.
Päiväni murmelina
Elokuvan ajatuksena on se, että pääosan esittäjä herää aamuisin samaan päivään, jossa tapahtumat toistuvat samanlaisina.
Aikahyppy
Televisiosarja Aikahyppy kertoi aikamatkailusta, jossa päähenkilö on rakentamaansa kammiomaista aikakonetta kokeileva tiedemies Samuel Beckett. Sarja oli vuosina 1989–1993 kohtuullinen menestys sekä Yhdysvalloissa että muualla maailmassa ja sitä tehtiin viiden tuotantokauden aikana 96 jaksoa. Aikahyppy perustui keskeiseen ajatukseen, jonka mukaan päähenkilön epäonnistunutta aikamatkailua ohjasi tuntematon voima. Tiedemies Beckett kykeni siirtymään edestakaisin vain hänen omaa elinaikaansa seuraavalla aikajanalla ja silloinkin vasta, kun hän oli auttanut tiettyjä ihmisiä ja korjannut historian kulkua. Beckett päätyi jokaisen aikahypyn päätteeksi toisen ihmisen ruumiiseen muistinsa menettäneenä. Televisiosarjan draaman kaari perustui siihen, pääsisikö päähenkilö seuraavalla aikahypyllä takaisin omaan aikaansa ja ruumiiseensa, takaisin kotiin.
Doctor Who
Toinen tunnettu, aikamatkustustakin käsittelevä, televisiosarja on brittiläinen Doctor Who, joka on yksi televisiohistorian pisimpään jatkuneista scifisarjoista. Maailmalla kulttimaineen saavuttanutta sarjaa on tuotettu vuosina 1963–1989 ja uudelleen vuodesta 2005 alkaen, ja jaksoja on kertynyt jo yli 700. Sarjan päähenkilö Tohtori matkustaa ajassa ja avaruudessa sekä taistelee pahaa vastaan; aikamatkustus tapahtuu TARDIS-nimisellä, sinisellä poliisikopilla. TARDISin nimi on akronyymi sanoista Time And Relative Dimension(s) In Space
Videopeleissä
Aikamatkustusta esiintyy myös videopelien tarinoissa. Esimerkiksi Chrono Trigger ja Jak II: Renegade -peleissä se on keskeinen osa juonta.
Professor Layton and the Lost Future -pelissä professori Layton ja hänen apulaisensa matkustavat aikakoneella tulevaisuuden Lontooseen.
Film Roman
thumb|oikea|Film Romanin logo Film Roman on yhdysvaltalainen animaatiostudio, jonka perusti Phil Roman vuonna 1984. Se tunnetaan parhaiten animaation tuottamisesta alihankintana piirrossarjoihin Simpsonit ja Kukkulan kuningas. Film Romanin omaa tuotantoa on muun muassa piirrossarja Karvinen, joka perustuu Jim Davisin Karvinen-sarjakuvaan. Film Roman on osa Starz Mediaa, joka puolestaan kuuluu Liberty Mediaan.
Aikamatkustus fiktiossa
Internetissä
Väitettyjä aikamatkailijoita on ollut paljon, kuuluisin heistä John Titor. Hän ilmestyi internetin keskustelupalstoille kertomaan uskomatonta tarinaansa miten hän oli tullut tulevaisuudesta. Hän kertoi paljon asioita, joita tulisi tapahtumaan tulevassa, kuten vuosina 2004–2005 alkavan Amerikan sisällissodan. Hän katosi salaperäisesti, eikä kukaan tavannut häntä muuten kuin internetissä.
David Lonsdale
David Lonsdale (s. 21. toukokuuta 1963 Southport, Lancashire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolihahmonsa on David Stockwell ITV:n draamasarjasta Sydämen asialla, jota hän esitti satunnaisesti vuosina 1993–1997. Vakituisesti hän oli mukana sarjassa vuodesta 1998. Vuonna 1997 hän esiintyi elokuvassa Housut pois! (The Full Monty). Hän on myös esiintynyt tv-sarjassa Coronation Street.
Aikamatkustus fiktiossa
Aku Ankka
Don Rosan sarjakuvassa Ankka kuningas Arthurin hovissa (nimi on väännös kirjasta Jenkki kuningas Arthurin hovissa, joka myös käsittelee aikamatkustusta) Aku Ankka, Pelle Peloton sekä Tupu, Hupu ja Lupu matkaavat aikakoneella historiaan kuningas Arthurin Englantiin. Myös toisessa Don Rosan tarinassa, Onnenlantin tarina, matkataan menneisyyteen. Kyseisessä tarinassa menneisyyteen matkustetaan taikakynttilällä, eikä perinteisellä aikakoneella.
David Lonsdale
Vuonna 1993 Lonsdale meni naimisiin nykyisen puolisonsa Diane Lonsdalen kanssa. Parilla on kolme lasta.
Aikamatkustus fiktiossa
Aku Ankka
Aku Ankka -lehdessä on myös tarinoita, joissa Sudenpennut käyttävät Pelle Pelottoman valmistamaa ”Tiimatäppää” (joka on tablettitietokoneen näköinen) matkustaessaa ratkaisemaan menneisyyden arvoituksia, kuten Nazcan linjojen syntyä tai Tunguskan räjähdyksen todellista syytä.
David Lonsdale
Filmografia
Lisäksi Lonsdale on tehnyt useita sivurooleja sekä ohjannut joitain elokuvia.
Daniel Jensen
Daniel Jensen (s. 25. kesäkuuta 1979 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli keskikentällä. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Alankomaissa, Espanjassa, Saksassa ja Italiassa. Myös hänen isoveljensä Niclas Jensen on jalkapalloilija.
Arteles Creative Center
Arteles Creative Center (Arteles Kulttuurikeskus) on Hämeenkyrössä Haukijärven kylässä toimiva kansainvälinen residenssi- ja kulttuurikeskus. Keskuksessa vierailee vuosittain yli 100 taiteilijaa ja luovan alan ammattilaista, jotka asuvat ja työskentelevät residenssiohjelmissa 1–2 kuukauden periodeissa.
Daniel Jensen
Seurajoukkue
Jensen aloitti aikuisten sarjoissa vuonna 1996 Boldklubben af 1893 -nimisen joukkueen riveissä Tanskan ykkösdivarissa. Hän siirtyi hollantilaiseen SC Heerenveeniin vuonna 1998. Vuonna 2003 hän siirtyi Espanjan La Ligassa pelanneeseen Real Murciaan. Kausi ei mennyt Murcian kannalta hyvin, joten se putosi alempaan sarjaan. Jensen sen sijaan onnistui, ja hänen hyvät otteensa huomattiin useissa saksalaisseuroissa. Hän siirtyi miljoonan euron siirtosummalla Werder Bremeniin. Sittemmin hän pelasi muun muassa italialaisseura Novarassa.
Arteles Creative Center
Residenssityöskentelyn ohessa vieraat toteuttavat näyttelyitä, luentoja ja projekteja sekä Hämeenkyrössä että suomalaisissa kulttuuri-instituutioissa. Vuonna 2011 yhteistyötä toteutui mm. Kiasman, Porin Taidemuseon ja Tampereen Taidemessujen kanssa.
Daniel Jensen
Maajoukkue
Tanskan alle 19-vuotiaiden joukkueessa Jensen esiintyi ensimmäistä kertaa syyskuussa 1995. Yhteensä hän pelasi U-19-joukkueessa 16 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Alle 20-vuotiaiden joukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa tehtyjä maaleja kaksi. Aikuisten maajoukkueessa Jensen debytoi helmikuussa 2002. Hän oli maajoukkueen mukana Euroopan mestaruuskilpailuissa 2004; hän pelasi kaksi peliä kokonaisuudessaan ja tuli yhdessä vaihdosta kentälle. Kaikkiaan hän pelasi urallaan 52 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Arteles Creative Center
Arteles on palkittu vuoden Leader-hankkeena Länsi-Pirkanmaalla vuonna 2010 ja Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahasto on myöntänyt Arteles-residenssiohjelmalle maakunnallisesti merkittävien hankkeiden rahoitusta.
S&P Global
S&P Global (aikaisemmin The McGraw-Hill Companies, Inc.), on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, jonka pääkonttori on New Yorkissa. Yhtiön pääasialliset liiketoiminnan alueet ovat rahoitus- ja liiketoiminnan palvelut. Yhtiö on julkaissut lukuisia kirjoja ja aikakauslehtiä, muun muassa BusinessWeek ja Aviation Week ovat olleet yhtiön lehtiä. S&P Global Ratings on S&P Globalin omistamama luottoluokitusyksikkö.
Yhtiö myi koulutusyksikkönsä Apollo Globalille noin 2,5 miljardilla dollarilla marraskuussa 2012.
McGraw-Hill vaihtoi virallisesti nimensä S&P Globaliksi osakkeenomistajien äänestyksen jälkeen 27. huhtikuuta 2016.
Tanssii tähtien kanssa (3. tuotantokausi)
250px|thumb|Ohjelman tuomarit kolmannella tuotantokaudella. Vasemmalta Jukka Haapalainen, Johanna Rusanen, Helena Ahti-Hallberg ja Jorma Uotinen. Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan kolmas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2008. Ohjelma perustuu formaattiin Dancing with the Stars, jossa julkisuuden henkilöt opettelevat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella, ja jokaisessa jaksossa yksi pari putoaa kilpailusta. Tällä kaudella mukana oli ensimmäistä kertaa kymmenen paria aikaisempien kausien kahdeksan sijaan. Tuotantokauden ensimmäinen jakso – jossa kerrattiin edellisen kauden tapahtumia ja esiteltiin uudet tanssiparit – lähetettiin 2. maaliskuuta 2008. Ensimmäinen pari putosi kilpailusta kaksi viikkoa myöhemmin 16. maaliskuuta, ja jakso keräsi 1 057 000 katsojaa.
Kolmannella kaudella ohjelma sai aikaisempien vuosien tapaan runsaasti julkisuutta erityisesti keltaisessa lehdistössä, jossa pohdittiin esimerkiksi kansanedustaja Antti Kaikkosen tanssitaitoa. Kaikkosta nimitettiin Kanki-Kaikkonen-nimellä. Pari saikin useissa lähetyksissä tuomareilta huonot pisteet, mutta yleisön ansiosta pysyi kuitenkin pitkään mukana ja sijoittui lopulta neljänneksi. Kauden finaali esitettiin 11. toukokuuta 2008, ja viikkoa myöhemmin nähtiin kooste kaudesta.
Kolmannella kaudella ohjelman juontajana jatkoi Marco Bjurström ja Vanessa Kurri, joka tuli uudeksi naisjuontajaksi Ella Kannisen tilalle. Tuomareina tällä kaudella jatkoivat sarjan alusta asti olleet Jorma Uotinen ja Jukka Haapalainen. Uutena tuomarina nähtiin kilpailun kahdella ensimmäisellä kaudella kilpaillut Helena Ahti-Hallberg sekä Johanna Rusanen-Kartano. He korvasivat tuomaristossa aiemmin olleet Merja Satulehdon ja Mikko Rasilan.
Sarjan kolmannen tuotantokauden jaksoja katsoi parhaimmillaan lähes 1,3 miljoonaa suomalaista. Kilpailun voittaneet laulaja Maria Lund ja tanssija Mikko Ahti edustivat Suomea myös Eurovision tanssikilpailussa syksyllä 2008. He sijoittuivat kilpailussa kymmenenneksi.
Schiermonnikoog
Schiermonnikoog on kunta ja saari Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Myös kunnan ainoa kylä on nimeltään Schiermonnikoog. Saari sijaitsee Länsifriiseinsaarilla, Pohjanmeressä. Asukkaita kunnassa on 949 (1.2.2008) ja maa-alueen pinta-ala 40,54 km². Vesialaa on 158,53 km², ja yhteispinta-ala on 199,07 neliökilometriä.
Historia
thumb|left|240px|[[Majakka saarella.]]
Ensimmäiset saaren omistajat olivat sisterssiläisluostarin munkit.
Nykyisin tuulen ja meren vuoksi saari "liikkuu" hitaasti etelään ja itään. Vuonna 1250 saari sijaitsi noin kaksi kilometriä nykyistä sijaintia pohjoisempana. Vuosina 1717 ja 1720 myrskyjen nostattamat vedet hautasivat Westerburenin kylän, joka oli syntynyt munkkien rakennusten läheisyyteen. Tulvien vuoksi kylä hylättiin. Vuonna 1756 uusi kylä, nimeltään Oosterburen, rakennettiin vanhasta kylästä itään. Nykyään tämä toinen kylä tunnetaan saaren nimen mukaan nimellä Schiermonnikoog.
Vuonna 1978 saarella oli asukkaita 900.
Matkailu
Matkailu on tärkein tulonlähde Schiermonnikoogille. Saarella on leirintäalueita, noin 15 hotellia ja satoja loma-asuntoja. Saaren itäosassa on tärkeäksi muodostunut luonnonsuojelualue, jonne pääsy on rajoitettua lintujen pesimisaikana.
Matkustus
Ainoa julkinen kulkuväline saarelle on lautta Lauwersoogin satamasta. Jopa talvikuukausina lautta kulkee useamman kuin yhden vuoron päivässä. Matkailijoiden ei sallita tuoda autoa lautalle. Yleisin kulkuväline onkin polkupyörä ja pyöräilyreittejä on saarella ristiin rastiin.
thumb|left|250px|Kartta Schiermonnikoogin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Yellowstonen ekosysteemi
250px|thumb|Ekosysteemin rajat 250px|thumb|Otos Yellowstonen kansallispuistosta thumb|250px|Yellowstonen ekosysteemin biisoneita Suuri Yellowstonen ekosysteemi, tai pelkkä Yellowstonen ekosysteemi, (engl. Greater Yellowstone Ecosystem) on viimeinen laaja lähes koskematon ekosysteemi Maapallon pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä. Se sijaitsee Yhdysvaltain luoteisosassa. Yellowstonen ekosysteemi käsittää koko Yellowstonen kansallispuiston ja sen lisäksi vielä laajan alueen puiston lähistöllä. Tämä ekosysteemi on yksi maailman huomattavimmista luonnon "laboratorioista" maisemien, ekologian ja geologian kannalta. Yellowstonen ekosysteemin eläimistö on myös merkittävä.
Historia
Yellowstonen kansallispuisto perustettiin alun perin suojelemaan sen vulkaanisia alueita ja piirteitä kuten geysireitä ja kuumia lähteitä. Puiston rajat vedettiin sisällyttämään kaikki nämä vulkaaniset ilmiöt; sinne, missä ei enää vulkaanista toimintaa ollut, vedettiin kansallispuiston rajat. Huomioon ei ollenkaan otettu puiston eläimistöä. Otaksuttiin, että Yellowstonen ekosysteemin rajat olivat samat kuin kansallispuistonkin. Vasta 1970-luvulla ekosysteemin tajuttiin olevan paljon suurempi ja että kansallispuisto oli vain pieni osa sitä. Ensi arvio Yellowstonen ekosysteemin koosta oli noin 16 000 km², mutta nykyään tiedetään systeemin olevan vähintäänkin 80 000 km² laajuinen.
Yellowstonen kansallispuiston lisäksi Yellowstonen ekosysteemiin kuuluvat myös Gallatinin, Custerin, Caribou-Targheen, Bridger-Tetonin ja Shoshonen kansalliset metsät sekä kansallinen vapitien suojelualue ja Grand Tetonin kansallispuisto. Osa Yellowstonen ekosysteemiin kuuluvista maista on yksityisessä omistuksessa. Kaiken kaikkiaan ekosysteemi ulottuu viiteen Yhdysvaltain osavaltioon aina Etelä-Dakotasta Utahiin, mutta sijaitsee kaikkein laajimmin Idahon, Montanan ja Wyomingin osavaltioissa.
TOPEX/Poseidon
thumb|200px|Ariane 42P mit TOPEX/Poseidon TOPEX/Poseidon (1992-052A) oli merentutkimussatelliitti, joka tehtiin NASAn ja CNESin yhteistyönä. TOPEX/Poseidon-satelliitin päätehtävänä oli merenpinnan korkeuden mittaaminen. Satelliitti kykeni tarkkailemaan merenpinnan muutosten vaihtelua alle 5 cm tarkkuudella. Päätehtävänsä ohella TOPEX/Poseidon tutki merivirtojen muutoksia ja vuorovesi-ilmiötä vuodenajasta toiseen, auttoi ilmastonmuutoksen tutkimisessa sekä antoi mittaustulostensa kautta tärkeää tietoa El Nino- ja La Nina -ilmiöistä. TOPEX/Poseidon-satelliitti kykeni tarkkailemaan 95% maailman merialueista.
Laukaisu ja satelliitin rata
Satelliitti laukaistiin 10. elokuuta 1992 Ariane 42P kantoraketilla Kourousta. Alun perin kolmen vuoden mittaiseksi suunniteltua toimintaikää pidennettiin useilla vuosilla. Satelliitti lopetti toimintansa lokakuussa 2005, siihen tulleen vian vuoksi. Tuohon mennessä se oli ehtinyt kiertää maapallon yli 62 000 kertaa. TOPEX/Poseidon-satelliitti sammutettiin lopullisesti tammikuussa 2006. Se kiertää edelleen maapalloa avaruusromuna.
Satelliitin ratakorkeus oli 1336 km. Sen laukaisu tehtiin polaariradalle, jonka kaltevuus päiväntasaajaan nähden oli 66 astetta.
Yellowstonen ekosysteemi
Ekosysteemi
Ekosysteemin kasvillisuuden hallitseva laji on kontortamänty muiden havupuiden kanssa, mutta alueella tavataan myös jonkin verran lehtipuita kuten haapoja. Korkeammilla seuduilla kasvaa runsaasti mäntypuihin kuuluvaa valkorunkosembraa. Ekosysteemissä esiintyviä kukkalajeja ovat muun muassa neidonkenkä, vuorijumaltenkukka, lupiini, kastilja ja apinankukka. Alueella on kolme suurta jokea, Yellowstone, Snake ja Green. Yellowstone-joki on osaltaan ollut kuluttamassa alueen suurta Grand Canyonia. Ekosysteemin alueella sijaitsee yksi suuri järvi, Yellowstone. Ekosysteemin suurin vulkaaninen ilmiö on Yellowstonen kaldera. Alueen geologiaan kuuluvat muun muassa myös sadat geysirit ja useat kuumat lähteet, joissa alueen bakteerit ja levät viihtyvät hyvin. thumb|left|Otos läheltä Yellowstone-jokea
4 Vallées
4 Vallées' on talvi- ja kesäurheilualue Lounais-Sveitsissä Valais’n Alpeilla. Se sijaitsee Valais’n kantonissa Sionin ja Martignyn kaupunkien välillä Rhônen eteläpuolella. Nimensä alue on saanut neljästä jokilaaksosta Drance de Bagnes, Borgne, Printse ja Fare. Alueen korkeusero on noin 2,5 kilometriä: korkein vuori on Mont Fort (3 330 m); matalin hissiala-asema on Le Châblessa 820 metrin korkeudessa.
TOPEX/Poseidon
Satelliitin rakenne
TOPEX/Poseidon-satelliitin kokonaismassa oli 2402 kg. Satelliitin rakenteeseen kuului 1,2 m kokoinen tietoliikenneantenni, jonka avulla mittaustulokset välitettiin Maahan. Satelliitin mittalaitteita olivat:
Yellowstonen ekosysteemi
Ekosysteemi
Yellowstonen ekosysteemi on yksi Yhdysvaltain muutamista jäljellä olevista alueista, missä luonnon suuriin tapahtumasarjoihin ei puututa. Esimerkiksi normaaliin ekosysteemiin kuuluvat, uudistavat tulipalot saavat palaa ja saalistajaeläimet metsästää. Kahden kansallispuiston alueella ihminen ei saa metsästää, ja kalastustakin on rajoitettu. Alun perin Yellowstonen ekosysteemiin ei kuitenkaan pelätty puuttua; ihmiset esimerkiksi suosivat tiettyjä eläinlajeja, hävittivät toiset lajit näiden tieltä ja sammuttivat luontoa uudistavat tulipalot. Ajan myötä kävi selväksi, että ihmisten puuttuminen luonnon toimintaan ei auttanut luontoa vaan päinvastoin jopa tuhosi sitä. 1960-luvulta alkaen puiston henkilökunnan linja on ollut puuttua puiston elämään mahdollisimman vähän ja antaa ekosysteemin elää rauhassa omaa elämäänsä.
4 Vallées
Talviurheilualue
Laskettelua varten alueella on rinteitä 410 kilometriä. Myös perinteisen hiihdon harrastaminen ja esimerkiksi koiravaljakkoajelu on mahdollista. Muun muassa Verbierin, Nendazin ja Veysonnazin vuoristoalueet ovat osa 4 Vallées -aluetta.
Yellowstonen ekosysteemi
Ekosysteemi
Poikkeuksia tähän linjaan on silti nähty useita. Puistossa on vuosien varrella ollut lukuisia suojeluohjelmia, kuten susien palautus alueelle vuonna 1995 ja yhä käynnissä oleva valkopäämerikotkan suojeluohjelma. Suojeluohjelmien tarkoitus on pyrkiä paikkaamaan ihmisen aiempia, luontoa tuhonneita toimia. Ihminen itse asetetaan ekosysteemin edelle tilanteissa, joissa ihmishenki on vaarassa. On myös tilanteita, joissa tulipaloja saatetaan sammuttaa. Lisäksi joitakin eksoottisia kasvi- ja eläinlajeja pyritään kontrolloimaan, jotta ne eivät olisi haitaksi puiston alkuperäisille eliöille. Nämä kosketukset ekosysteemiin on kuitenkin pyritty pitämään mahdollisimman pieninä, kuten puiston linjan mukaan kuuluu.