cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ossip Bernstein
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen Bernstein pakeni vuonna 1918 Ranskaan Odessan kautta. Bolševikkien salainen poliisi Tšeka aikoi teloittaa pankkiirien neuvonantajana toimineen Bernšteinin Odessassa, mutta hänet vapautettiin, kun hän osoittautui kuuluisaksi shakkimestariksi ja todisti tämän voittamalla ottelun teloittajien esimiestä vastaan. Tämän jälkeen Bernstein pakeni brittiläisellä sotalaivalla Ranskan ja asettui asumaan Pariisiin. Bernstein kuoli parantolassa Ranskan Pyreneillä vuonna 1962.
Bernsteinin shakkiura oli hyvin menestyksekäs sekä Venäjällä että Ranskassa. Hän pelasi muun muassa Aleksandr Alehinia, Emanuel Laskeria, Jose Raul Capablancaa, Akiba Rubinsteinia, Mihail Tšigorinia, Carl Schlechteria, Jefim Bogoljubovia ja Lajos Steineria vastaan. Vuonna 1950 Maailman shakkiliitto myönsi Bernsteinille suurmestarin arvon.
Phakisa Freeway
Phakisa Freeway on eteläafrikkalainen moottorirata, joka sijaitsee Welkomin ja Odendaalsrusin välillä Vapaavaltion provinssissa. Se isännöi Moottoripyöräilyn Etelä-Afrikan Grand Prix'ta vuosina 1999–2004.
Rata on rakennettu paikalle, jossa aiemmin sijaitsi vuonna 1997 suljettu Goldfields Raceway. Rakennustyöt aloitettiin syyskuussa 1998, ja rata sekä varikkoalueet valmistuivat seuraavan vuoden huhtikuussa.
4,24 kilometriä pitkän moottoriradan lisäksi alueella on myös 2,4 kilometriä pitkä kallistettu ovaalirata, joka on kopioitu Las Vegas Motor Speedwaystä.
Itävallan parlamenttitalo
thumb|300px|Itävallan parlamenttitaloa. Edustalla Pallas Athenen suihkulähdepatsas. Itävallan parlamenttitalo on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva rakennus, jossa kokoontuu Itävallan kaksikamarinen parlamentti. Rakennus sijaitsee Ringstraßen varrella Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa, lähellä Hofburgin keisarillista palatsia.
Parlamenttitalon päärakennustyöt kestivät vuodesta 1874 vuoteen 1883. Sen suunnittelusta vastasi tanskalainen arkkitehti Theophil Hansen. Rakennus edustaa Antiikin Kreikasta kumpuavaa uusklassista arkkitehtuuria. Arkkitehti Hansen suunnitteli parlamenttitalon kokonaisuutena, jossa jokainen yksityiskohta on harmoniassa muiden kanssa. Täten hän oli vastuussa myös sisätilojen koristelusta, kuten patsaista, maalauksista, kalusteista ja kattokruunuista. Yksi parlamenttitalon tunnetuimmista osista on Pallas Athenen patsas suihkulähteineen talon edustalla. Huolimatta toisen maailmansodan aikana tulleista merkittävistä vaurioista ja tuhoutumisista, suurin osa sisätiloista entistettiin vuonna 1956 päättyneissä entisöinti- ja jälleenrakennustöissä alkuperäiseen asuunsa. Ainoastaan kansallisneuvoston istuntosali sai täysin uuden, modernin ilmeen.
Parlamenttitalo käsittää yli 13 500 neliömetrin suuruisen alan, ja se on täten yksi suurimmista rakennuksista Ringstraßen varrella. Alun perin se rakennettiin Reichsratin eli valtakunnanneuvoston, Itävalta-Unkarin keisarikunnan itävaltalaisen osan lainsäädäntöelimen kahta kamaria varten. Nykyisin siellä sijaitsevat itävaltalaisten nelivuotiskaudelle valitsimista ehdokkaista koostuva kansallisneuvosto (Nationalrat) ja osavaltioiden valitsimista edustajista koostuva liittoneuvosto (Bundesrat).
Tikkula
Tikkula on Porin 24. kaupunginosa. Valtatie 2 muodostaa Tikkulan Vähärauman kaupunginosan vastaisen etelärajan ja Kokemäenjoki pohjoisrajan. Idässä on Karjarannan ja Käppärän ja lännessä Ulasoorin kaupunginosat.
Tikkulan alue on valtaosin teollisuusaluetta ja se on saanut nimensä vanhan tulitikkutehtaan mukaan. Tehtaan toiminta lakkasi jo vuonna 1987 ja tehdaskiinteistö purettiin vuonna 2003 uuden liikekeskuksen tieltä. Yksi tehtaan seinä jäi suojeltuna muistuttamaan menneestä. Seinä on nykyään entisöity ja osa liikerakennuksen ulkoseinää. Tikkulan S-market käyttää nykyään vanhan tehtaan logoa omanaan.
Kpellet
Kpellet eli kpèlét on Liberian suurin etninen ryhmä, joka muodostaa noin viidenneksen maan väestöstä. Kpellejä asuu myös Guinean eteläosassa, missä heitä kutsutaan joskus nimellä ”guerze” tai Liberiassa ”Ranskan kpellet”. Kpellejä on Liberiassa yli 300 000 ja Guineassa noin 100 000 (yhteensä siis 400 000). Vastasyntyneiden elinajanodote on alle 40 vuotta; 16–55 % kpelleläisistä lapsista kuolee ennen aikuisuuteen varttumista.
Useimmat kpellet asuvat Bongin läänissä ja naapurialueilla Liberian keskiosassa. Alueen maasto on lähinnä sademetsää, jossa on mäkiä sekä alamailla soita ja jokia. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 180 cm ja 300 cm välillä ja suurin osa siitä tulee toukokuun ja lokakuun välillä, eli kpellejen sadekaudella. Yleensä heinäkuussa sademäärä kuitenkin hieman pienenee; tätä ilmiötä kutsutaan Liberiassa nimellä mid-dries eli vapaasti suomennettuna ”keskikuivuudet”. Kpellejen alueen keskimääräinen alin lämpötila on 19° C ja ylin 36° C.
Kpellejen peruselintarvike ja elämän keskipiste on riisi, jota kasvatetaan kaskissa. Sato korjataan kerran vuodessa, minkä jälkeen maa jätetään viljelemättömäksi vähintään seitsemäksi vuodeksi. Maniokki on toiseksi tärkein peruselintarvike. Kpellet ovat metsästäjä-keräilijöitä. Proteiineja saadaan pääasiallisesti kalasta.
Noin 10–25 % kpelleistä on uskonnoltaan kristittyjä (luterilaisia) ja kourallinen muslimeja. Suurin osa kuitenkin harjoittaa alkuperäistä animistista uskontoa.
Kpellet puhuvat kpellen kieltä, joka kuuluu samaan kieliryhmään kuin toisen suuren liberialaisryhmän mandinkoiden kieli. Kpellen kieli on yksitavuinen ja tonaalinen.
Justin Verlander
Justin Brooks Verlander (s. 20. helmikuuta 1983 Manakin-Sabot, Virginia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä.
Oikeakätinen Verlander edusti vuonna 2005 alkaneella pääsarjaurallaan yli kymmenen vuoden ajan MLB-liigan Detroit Tigersia kunnes siirtyi Houston Astrosiin kesken kauden 2017. Hän on ollut Tigersin joukkueessa kahdesti World Seriesissä häviävänä osapuolena, vuosina 2006 ja 2012 mutta voitti mestaruuden Astrosin joukkueessa kaudella 2017. Verlander valittiin kaudella 2011 American Leaguen parhaaksi pelaajaksi ja syöttäjäksi.
Friedrichshafen FF 41
Friedrichshafen FF 41 oli saksalaisen Friedrichshafen Flugzeugbaun suunnittelema ja valmistama varsin isokokoinen, puurakenteinen, kolmipaikkainen, kaksitasoinen ja kaksimoottorinen vesi- ja tiedustelulentokone. FF 41 oli käytössä Suomen lisäksi ainakin Saksassa ja Virossa.
Justin Verlander
Verlander on seurustellut vuodesta 2011 lähtien malli Kate Uptonin kanssa ja heidät vihittiin 4. marraskuuta 2017. Heidät piti vihkiä jo 1. marraskuuta Toscanassa Italiassa, mutta he eivät päässeet omiin häihinsä Verlanderin työesteen vuoksi.
Friedrichshafen FF 41
Valmistus
Helmikuusta 1916 alkaen tuotettu kone suunniteltiin alun perin torpedoiden kuljettamiseen. Siinä oli kolmen hengen miehistö. Koneen voimanlähteenä oli kaksi 150 hevosvoiman Benz Bz III -moottoria, jotka oli sijoitettu metallikoteloon. Mallia valmistettiin kahdella erilaisella pyrstöratkaisulla ja niitä valmistettiin lopulta ainoastaan yhdeksän kappaletta.
A-mallista kehitettiin erityisesti torpedojen kuljettamiseen tarkoitettu muunnos FF 41AT, jossa rungon muotoilua oli muutettu ja alkuperäiset kolmoissivuperäsimet oli korvattu tavanomaisella. FF 41AT-mallia valmistettiin viisi kappaletta.
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimille ostettiin 26. marraskuuta 1918 Tallinnan saksalaiselta lentoasemalta yksi FF 41AT-kone. Yksilön tunnukseksi tuli 6.A1 ja se kuljetettiin alkuvuodesta 1919 osina Sortavalaan, missä se kunnostettiin ja koelennettiin. Vuonna 1922 se siirrettiin korjattavaksi Ilmailutelakalle Santahaminaan, jossa rungon etuosan muotoa muutettiin ja torpedoripustimet poistettiin. 21. marraskuuta 1922 alkaen sillä lennettiin kolme lyhyttä paikallislentoa ja alkukesästä 1923 vielä viisi lentoa, viimeinen lento oli 4. heinäkuuta 1923. Moottoreita ei saatu koskaan toimimaan kunnolla ja kone poistettiin rekisteristä 22. tammikuuta 1924. Kyseisen yksilön tunnettu lentoaika on 3 h 20 min.
Vuosina 1918–1924 käytössä ollut kone, jonka lempinimi oli "Friedrichshafen-suurkone", oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen kaksimoottorikone.
Stockmannin Riian tavaratalo
280px|right|thumb|Riian Stockmann Stockmann on Latvian pääkaupungin, Riian, suurin tavaratalo ja sijaitsee keskellä kaupunkia 13. janvāra iela -kadulla samassa rakennuksessa Finnkinon omistaman elokuvateatteriryppään kanssa. Heti tavaratalon itäpuolelta löytyy Riian rautatieasema.
Liederbach am Taunus
pienoiskuva|250px|Liederbachin sijainti Main-Taunuksen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Stockmannin Riian tavaratalo
Riian Stockmann avattiin lokakuussa 2003. Myyntipinta-alaa tavaratalossa on neljässä kerroksessa yhteensä 11 000 neliömetriä. Tavaratalon alla toimii 76 auton pysäköintihalli, ja pysäköintipaikkoja on myös viereisessä paikoituslaitoksessa.
Liederbach am Taunus
Liederbach am Taunus on kunta Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen.
Beniamino Cesi
pienoiskuva|Beniamino Cesi suunnilleen vuonna 1880. Beniamino Cesi (1845–1907) oli italialainen pianisti ja pedagogi. Hän oli alun perin kotoisin Napolista ja opiskeli S. Thalbergin johdolla.
Stockmannin Riian tavaratalo
Tavaratalon osastot ja palvelut kerroksittain
Tavaratalon pohjakerroksessa myydään naisten ja miesten kosmetiikkaa, naisten asusteita ja jalkineita sekä elintarvikkeita Herkku-ruokaosastolla. Pohjakerroksessa on myös kukkakauppa, kahvila Stockmann Deli sekä kioski.
Beniamino Cesi
Cesi julkaisi useita pianonsoiton oppikirjoja. Hän toimi myös pianonsoiton opettajana. Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa säveltäjä Ruggero Leoncavallo.
Stockmannin Riian tavaratalo
Tavaratalon osastot ja palvelut kerroksittain
Toisessa kerroksessa ovat miesten vaatteet ja jalkineet, nuorisopukeutumisen tuotteet (One Way) sekä matkalaukut ja matkustusasusteet.
Kolmannessa kerroksessa myydään naisten vaatteita, lastenvaatteita ja jalkineita sekä leluja. Kolmannessa kerroksessa on myös lasten leikkihuone.
Ylimmässä myymäläkerroksessa ovat kodintekstiilien osasto, Seppälän myymälä, Fazer Amican ravintola sekä asiakaspalvelupiste.
Bassoklarinetti
thumb|180px|Bassoklarinetti ja basettitorvi, molemmat matalaan C:hen saakka. Bassoklarinetti on klarinettia isokokoisempi ja matalaäänisempi puupuhallin. Ääni syntyy klarinetin tapaan yksinkertaisen ruokokielen värähdellessä. Bassoklarinetti on lähes aina B-vireinen, myös C- ja A-vireisiä on olemassa, mutta ne ovat hyvin harvinaisia. Sinfoniaorkestereissa käytettävien bassoklarinettien alarekisterin äänialaa jatkettu samoin kuin basettitorvessa,. Bassoklarinetin soiva ääniala on kontra-Bb:stä kaksiviivaiseen-Bb:een, mutta taitavimmat soittajat pääsevät vielä kvintin ylemmäs. Bassoklarinetti kirjoitetaan suurta noonia ylemmäs diskantti- eli G-avaimelle kuten tenorisaksofoni, eli kirjoitettuna bassoklarinetin ääniala on pienestä C:stä neliviivaiseen C:hen ja siitäkin korkeammalle. Bassoklarinetin ääni on alarekisterissä pehmeä ja täyteläinen, soivassa yksiviivaisessa oktaavissa helposti hieman räikeä ja vaikeasti hallittava ja ylärekisterissä läpitunkeva ja suorastaan kimeä.
Käyttö musiikissa
Sinfoniaorkestereissa bassoklarinettia käytettiin jo 1800-luvun lopulla ja se yleistyi 1900-luvulla. Bassoklarinettia käytetään myös puhallinorkestereissa, klarinettiyhtyeissä ja sooloinstrumenttina jazzissa. Esimerkiksi jazz-musiikin keskeisimpiin julkaisuihin kuuluvilla levyillä Miles Davisin Bitches Brew (1970) ja Eric Dolphyn Out to Lunch (1964), on molemmilla annettu bassoklarinetille merkittävä osuus.
Liederbach am Taunus
Maantiede
Liederbach am Taunus rajoittuu etelässä Frankfurt am Mainiin, muissa ilmansuunnissa on Liederbachin kaltaisia pienehköjä, tiheäänasuttuja esikaupunkikuntia. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelta on neljätoista kilometriä länteen.
Enkelin hiukset
Enkelin hiukset ovat valkeita, hienoja kuituja, joita putoaa taivaalta. Tavanomainen selitys enkelin hiuksille on hämähäkinseitti, joka lentää ilmojen halki. Joidenkin hämähäkkien tiedetään liikkuvan ilman halki seitillä, joka muistuttaa liitovarjoa.
Liederbach am Taunus
Maantiede
Liederbach muodostuu osa-alueista Niederhofheim ja Oberliederbach. Ne olivat aiemmin itsenäisiä kuntia, jotka liitettiin toisiinsa 1971. Osa-alueet ovat kasvaneet yhteen, rakennetun alueen sisällä on niin kutsuttu Grüne Mitte. Se on laajahko viheralue, jonka halki virtaa Lieberbach, joka on Mainin 16-kilometrinen sivujoki.
Historia
Niederhofheim, Oberliederbach ja Unterliederbach perustettiin todennäköisesti vuoden 550 tienoilla. Ensimmäinen alueeseen liittyvä asiakirjamaininta on vuodelta 791 muodossa Leoderbach. Oberliederbach ja Niederhofheim päätyivät 1800-luvun alussa osaksi Nassaun herttuakuntaa, ja sitä myöten osaksi Preussia vuonna 1866.
Liederbachissa on useita historiallisia ristikkotaloja.
Talous ja liikenne
Liederbachin talousmaantieteellinen sijainti on suotuisa. Paikkakunta sijaitsee 1902 avatun Königsteiner Bahn -rautatien varrella. Asemia on kaksi: Liederbach Süd paikkakunnan eteläosan liiketoiminta-alueella ja Liederbach Bahhhof paikkakunnan keskustan eteläreunalla. Moottoritie BAB 66 kulkee Liederbachin eteläpuolitse.
Suomenpihlaja
Ulkonäkö ja koko
Suomenpihlaja kasvaa enintään 10–15 metriä korkeaksi puuksi. Muodoltaan se muistuttaa ruotsinpihlajaa, josta sen voi erottaa lehtien perusteella; suomenpihlajan lehden tyvellä on yksi tai kaksi lehdykkäparia, joskus useampiakin, kun taas ruotsinpihlajan lehden tyvellä ei yleensä ole yksittäisiä lehdykkäpareja.
Suomenpihlaja kukkii juhannuksen aikoihin. Kukinto on vaaleankeltainen tai lähes valkoinen huiskilo. Kukan halkaisija on suurempi kuin kotipihlajalla, noin puolitoista senttimetriä. Kukasta kypsyvä hedelmä on punainen ja pyöreä pohjusmarja.
Levinneisyys
Suomenpihlaja kasvaa luonnonvaraisena Ahvenanmaalla, lounaissaaristossa ja Lounais-Suomen rannikolla. Joidenkin lähteiden mukaan sitä esiintyisi myös Suomen ulkopuolella Ruotsin Södermanlandin ja Uplannin maakuntien rannikoilla, Gotlannissa, Tanskan Bornholmin saarella ja Norjassa.
Käyttö
Suomenpihlajan marjoista voi tehdä mehua. Puusepänteollisuudessa kysytty puuaines on lujaa ja vaaleaa. Suomenpihlajaa viljellään yleisesti puistopuuna Etelä-Suomessa, joskin ruotsinpihlaja on tavallisempi. Ainakin Lounais-Suomessa, Uudellamaalla ja Etelä-Hämeessä laji on levittäytynyt istutusalueilta myös ympäröivään luontoon.
Bohol
Bohol on saari Visayasin saariryhmässä Filippiineillä. Se sijaitsee Cebun kaakkoispuolella, Leyten lounaispuolella.
Saaren pinta-ala on 3 269 km² ja sen rantaviiva on 261 km pitkä. Bohol on Filippiinien 10. suurin saari ja sen ympärillä sijaitsee 70 pienempää saarta.
Maantiede
Bohol on ovaalinmuotoinen ja sitä ympäröi 73 pienempää saarta. Saaren maasto on loivasti kumpuilevaa. Sisämaassa maasto muuttuu mäkisemmäksi ja saarella elää runsaasti harvinaisia kasveja ja eläimiä. Saaren korkein kohta on 870 metriä merenpinnan yläpuolella ja paikoitellen mäet putoavat jyrkästi mereen. Saaren sisäosat ovat tärkeitä maatalousalueita ja alueella on myös runsaasti makeaa vettä. Saarelta on löydetty yli 100 luolaa, joista suurin sijaitsee saaren itäosassa.
Saarella sijaitsevat Suklaakukkulat, joita pidetään yhtenä Filippiinien luonnonihmeistä. Boholiin viitataankin usein nimellä Filippiinien jalokivet. Kukkulat koostuvat kalkkikivestä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen paikalle jääneistä koralleista. Kukkuloiden nimi johtuu siitä, että ne muuttuvat kesäisin ruskeiksi.
Useimmat Boholin hiekkarannoista ovat erittäin hienohiekkaisia ja valkoisia. Hiekkaa viedään myös muualle maailmaan. Saaren tunnetuimmat rannat sijaitsevat Panglaon saarella.
Saaren läpi kulkee Loboc-joki, joka virtaa itärannikolta saaren keskustaan. Saarella sijaitsee myös useita vesiputouksia.
Toisin kuin suurin osa Luzonista ja Visayasin pohjoisosista, Bohol on suojassa maata koettelevilta pyörremyrskyiltä. Sää on yleensä hyvä vuoden ympäri. Marraskuusta huhtikuuhun vallitsee pohjoismonsuuni amihan, jolloin lämpötila on päivisin keskimäärin 28 °C ja laskee yöllä 25 °C. Kesäkaudella toukokuusta heinäkuuhun lämpötila on korkeampi ja sää on erittäin kostea lounaismonsuunin, habagatin, johdosta. Kesäkauden sää ei ole helposti ennustettavissa.
Bari
Bari voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Mike Gravel
upright|thumb|Mike Gravel Maurice Robert ”Mike” Gravel (13. toukokuuta 1930 Springfield, Massachusetts – 26. kesäkuuta 2021 Seaside, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului demokraattiseen puolueeseen ja istui Yhdysvaltain senaatissa Alaskan edustajana vuosina 1969– 1981.
Gravel syntyi kanadanranskalaiseen maahanmuuttajaperheeseen. Hän liittyi Yhdysvaltain maavoimiin vuonna 1951 ja opiskeli taloustiedettä Columbian yliopistossa.
Gravel tavoitteli demokraattien esivaalissa ehdokkuutta Yhdysvaltain presidentinvaaleihin 2008. Hän oli ehdokkaana myös vuoden 2020 presidentinvaalien demokraattien esivaalissa, mutta perui ehdokkuuden ja siirtyi kannattamaan Bernie Sandersia.
Gravel kuoli myeloomaan 91-vuotiaana kotonaan kesäkuussa 2021.
Pyhien Sergein ja Hermanin veljeskunta
Pyhien Sergein ja Hermanin veljeskunta (lyhenne PSHV) on Suomen ortodoksisen kirkon sisälähetystyötä tekevä järjestö, joka on perustettu vuonna 1885. Sisälähetystyötä veljeskunta tekee muun muassa julkaisu-, opinto- ja kurssitoiminnan kautta sekä järjestämällä hengellisiä tilaisuuksia ja ortodoksisia laulupäiviä. Nimensä veljeskunta on saanut Valamon luostarin perustajista pyhistä Sergei ja Herman Valamolaisista, joita kutsutaan joskus Karjalan valistajiksi.
Jäseniä veljeskunnassa on noin 3 000. Veljeskunta julkaisee lehteä nimeltä Aamun Koitto. Se ylläpiti aikaisemmin Lampukka-nimistä kauppaa Helsingissä. Veljeskunnan alaosastoja ovat tiistaiseurat, kirkkokuorot, ikonimaalauspiirit sekä erilaiset keskustelu- ja ortodoksiakerhot.
Sotien välinen aika
Järjestön toiminta voitiin käynnistää uudelleen kansalaissodan päätyttyä ja olojen rauhoituttua vuonna 1921. Parin vuoden kuluttua Suomen ortodoksisen kirkon suhde Moskovan patriarkaattiin katkesi, kun kirkko liittyi osaksi Konstantinopolin ekumeenista patriarkaattia. Aamun Koitto -lehti oli alkanut ilmestyä uudelleen jo vuonna 1918. Vuonna 1922 veljeskunnan äänenkannattaja sai myös koko kirkkokunnan äänenkannattajan aseman kirkolliskokouksen päätöksellä.
Vuonna 1921 alkoi ilmestyä uudelleen Aamun Koiton venäjänkielinen rinnakkaisversio Utrennaja zarja (Утренная заря), joka oli perustettu alun perin vuonna 1899. Molempien lehtien virallinen sisältö eli kirkolliset tiedotusasiat olivat aivan samoja, eroa oli lähinnä artikkelisisällössä, joka oli venäjänkielisillä – erilaisesta kulttuuritaustasta johtuen – hiukan toisin painottunut kuin suomenkielisillä ortodokseilla. Venäjänkielinen rinnakkaisversio lakkasi ilmestymästä talvisodan alettua, mutta suomenkielinen lehti ilmestyy edelleen.
Vuonna 1924 veljeskunta kieltäytyi tunnustamasta Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) julkaisemaa Suomen heimo -lehteä heimojärjestöjen viralliseksi äänenkannattajaksi, mikä merkitsi sitä, että PSHV irtisanoutui AKS:n ajamasta väkivaltaisesta heimoaktivismista ja suoranaisesta venäläisvihasta. Erityisesti tähän vaikutti AKS:n sisällä toiminut nimenomaan venäläisvastainen Vihan veljet -yhteisö.
Sotien jälkeinen aika
Veljeskunnan toiminta katkesi uudelleen vuonna 1939 talvisodan myötä. Moskovan välirauhan myötä vuonna 1944 PSHV saattoi aloittaa toimintansa uudelleen, nyt huomattavasti pienentyneessä Suomessa, jossa suuri osa ortodokseista oli evakuoitu siirtoväkenä pois luovutetusta Karjalasta.
Koska veljeskunta oli pysynyt erossa AKS:sta ja muustakin poliittisesta toiminnasta, se ei ollut leimautunut erityisen oikeistolaiseksi. Tämän vuoksi sitä ei lakkautettu, kun välirauhansopimuksen vastaisia järjestöjä lakkautettiin Valvontakomission käskystä vuonna 1944. PSHV katsottiin epäpoliittiseksi järjestöksi kuten mm. Suomen Meripelastusseura, Partioliike ja Pelastusarmeija. PSHV noudattaa edelleen epäpoliittista linjaa.
PSHV vastasi sisälähetystyön lisäksi myös suomalaisesta ortodoksisesta ulkomaan lähetystyöstä vuoteen 1977 saakka. Ensimmäinen kohdemaa oli Uganda, josta toiminta siirtyi pitkiksi ajoiksi yksinomaan Keniaan, kun Ugandan yksinvaltias Idi Amin päätti tehdä maastaan puhtaasti islamilaisen. Tällöin todettiin, että toiminnan tehostamiseksi olisi järkevää perustaa oma erillinen järjestönsä, Ortodoksinen Lähetys ry, hoitamaan tätä raskasta ja vaikeata sektoria.
Nykyään PSHV keskittyy nimenomaan sisälähetystyöhön; uskonnon opetuksen järjestäminen oli eräs tärkeimpiä itsenäistymisen jälkeisiä toimintamuotoja, samoin tärkeitä ovat aina olleet sisälähetystyötä tekevät tiistaiseurat ja erilaiset kuorot.
Kevin Williamson
thumb|Kevin Williamson vuonna 2012
Kevin Williamson (s. 14. maaliskuuta 1965 New Bern, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Williamson pyrki menestymään alun perin näyttelijänä. Hän teki yhden elokuvaroolin ja televisioesiintymisen ennen kuin sai myytyä ”Scary Movie” -käsikirjoituksensa Dimension Filmsille. Käsikirjoituksesta oli kiinnostunut useampikin taho, mutta Dimension teki korkeimman tarjouksen. Käsikirjoituksen nimi muuttui Scream-muotoon, ja ohjaajaksi palkattiin Wes Craven. Vain 15 miljoonan dollarin budjetilla toteutettu elokuva nousi vuonna 1996 yllätyshitiksi, ja tuotti yli 160 miljoonaa dollaria. Ennen kaikkea se aloitti niin kutsuttujen teinikauhuelokuvien sarjan. Myöhemmin Williamson kirjoitti Screamille kaksi jatko-osaa, jotka ohjasi niin ikään Craven. Screamin muodostuttua hitiksi Williamsonin Lois Duncanin romaanista sovittama käsikirjoitus meni kaupaksi, ja ilmestyi teattereihin vuonna 1997 nimellä Tiedän, mitä teit viime kesänä. Myös se oli hitti keräten yli 125 miljoonaa dollaria.
Vuonna 1997 Williamson halusi itse ohjata käsikirjoituksensa Kauhun oppitunnit, koska ohjaajaksi pääseminen oli hänen tavoitteensa jo alusta lähtien. Dimension Films halusi hänen kuitenkin kirjoittavan Scream 2 -elokuvan, joten ohjaajaksi palkattiin Robert Rodriguez. Williamson sai kuitenkin ohjattavakseen Tappavat arvosanat -jännityskomedian, jonka hän myös käsikirjoitti. Vuonna 1999 valmistunut pienen budjetin elokuva floppasi ja sai huonot arvosanat, eikä Williamsonin ura ohjaajana ole jatkunut. Elokuvan päätähti Katie Holmes muistetaan paremmin Williamsonin kirjoittamasta Dawson's Creek -televisiosarjasta.
Kevin Williamson on käsikirjoittanut myös mm. L.J Smithin kirjoihin perustuvan The Vampire Diaries, sekä The Secret Circle - sarjat The CW -kanavalle.
2000-luvulla Williamson on kirjoittanut vain kolme elokuvaa; Scream 3, Scream 4 ja Cursed, joka oli neljäs Cravenin ja Williamsonin yhteistyö.
Erika Mahringer
Erika Mahringer (16. marraskuuta 1924 Linz – 30. lokakuuta 2018 ) oli itävaltalainen alppihiihdon olympia- ja MM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan Turnerschaft Innsbruckia.
Mahringer saavutti St. Moritzin olympialaisissa 1948 pronssia pujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Aspenin MM-kilpailuissa 1950 hän oli toinen sekä syöksylaskussa että pujottelussa. Oslon olympialaisissa 1952 hän sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Åren MM-kilpailujen 1954 alppiyhdistetyssä hän oli niin ikään neljäs.
Vladimir Oranovski
Maaliskuun vallankumous ja sen jälkeen
Oranovskin varmaa suhtautumista vallankumoukseen ei tiedetä, mutta hänen oletetaan suhtautuneen tilanteeseen pragmaattisesti ammattiupseerin näkökulmasta, johon kuului epäluulo rivimiesten vallantavoittelua kohtaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oranovski nimitettiin 42. armeijakunnan komentajaksi A. A. Gulevitšin tilalle huhtikuussa 1917, kun keisarinvaltaa tukenut päällystö poistettiin tehtävistä ja heidän tilalleen nostettiin uudet henkilöt. Kenraali Oranovskin on väitetty olleen osallisena Kornilovin kapinaan, jonka tavoitteena oli korvata Venäjän väliaikainen hallitus sotilasdiktatuurilla, jota johti Lavr Kornilov. Lokakuussa 1917 tutkimuskomitean jäsen Vengerov väitti, ettei Oranovskilla "ollut minkäänlaisia yhteyksiä kornilovilaisiin.”
Viimeiset vaiheet ja kuolema
Syyskuussa 1917 perustettiin Suomen vallankumouskomitea, jonka tarkoituksena oli kuulustella upseereita Kornilovin kapinaan liittyen ja kitkeä vastavallankumouksellinen toiminta. Upseereilta vaadittiin julkinen kuulustelu ja kolme kirjallista vakuutusta, ettei aio osallistua Kornilovin "vastavallankumoukselliseen" toimintaan. Vallankumouskomitean komissaari Sasov saapui Viipuriin 11. syyskuuta 1917 suorittamaan kenraali Oranovskin kuulustelun. Viipurin linnoituksen komendanttina kenraali Oranovski kuitenkin kieltäytyi tunnustamasta komissaarin auktoriteettia ja yritti vangita Sasovin. Tämän seurauksena hänet itse vangittiin viiden muun upseerin kanssa komissaari Sasovin koolle kutsuman Viipurin neuvoston päätettyä niin. Ensimmäisten vangittujen joukossa oli linnoituksen esikuntapäällikkö kenraalimajuri Stepanov, kenraali Vasiljev, eversti Kyrenius ja kaksi muuta everstiä. Vangit vietiin Linnansillalle, jossa heitä pahoinpideltiin lyömällä ja pistimin. Upseerit heitettiin veteen, jossa heidät lopuksi ammuttiin.
Mariner 5
Mariner 5 avaruusluotain oli Mariner 4:n varakappale, joka laukaistiin kohti Venusta 14. kesäkuuta 1967. Mariner 4:n Mars-lennon onnistuttua varaluotain muunnettiin Venus-lentoa varten kääntämällä ja pienentämällä aurinkopaneelit ja lisäämällä lämpösuojan. Lämpöä pystyttiin hallitsemaan säädettävillä säleiköillä, aurinkoa varjostavilla suojilla, kiilloitetuilla alumiinipinnoituksilla sekä verhoilun monikerroksisuudella ja eristävyydellä.
Aiheesta muualla
Mariner
Pristerodontia
Pristerodontia on dikynodontteihin kuuluva terapsidiryhmä. Sen jäseniltä esimerkiksi puuttuvat hampaat premaxilla luusta ja niiden os palatinum luut ovat osa suulaen takaosaa. Lisäksi näiden dikynodonttien premaxilla eli os premaxillare ja os nasale -luiden välillä ei ole huomattavaa kannusta.
Luokittelu
Pristerodontiaan kuuluvat esimerkiksi Pristerodontidae, Oudenodontidae, Geikiidae, Lystrosauridae, Dicynodontidae ja Kannemeyeriiformes.
Luokittelu Modeston, Rubidgen & Welmanin, 1999 ja Maischin, 2002 mukaan:
Fylogenia
Maisch (2002):
Paul von Lettow-Vorbeck
Paul Emil von Lettow-Vorbeck (20. maaliskuuta 1870 Saarlouis, Preussi – 9. maaliskuuta 1964 Hampuri, Länsi-Saksa) oli saksalainen kenraali. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän komensi Itä-Afrikassa olleita saksalaisia joukkoja, jotka suuresta alivoimastaan huolimatta onnistuivat jatkamaan sissivastarintaansa sodan loppuun asti.
Jimmy Graham
Graham tunnetaan osittain koripallotaustansa ansiosta sisemmäksi laitahyökkääjäksi erittäin atleettisena pelaajana, jonka vahvuuksia ovat nopeus sekä erinomainen ponnistusvoima. Hänestä tuli kauden 2013 jälkeen solmitulla sopimuksella oman pelipaikkansa kaikkien aikojen parhaiten palkattu pelaaja.
Koripallo
Ennen ammattilaisuraansa Graham pelasi yliopistokoripalloa neljän vuoden ajan Miamin yliopiston joukkueessa. Valmistuttuaan hän pelasi yhden kauden jalkapalloa yliopiston joukkueessa, jonka jälkeen ilmoittautui NFL:n varaustilaisuuteen. New Orleans Saints varasi Grahamin vuoden 2010 tilaisuudessa kolmannella kierroksella, 95. pelaajana.
Paul von Lettow-Vorbeck
Sotilasura
Lettow-Vorbeck osallistui kapteenina vuonna 1900 Kiinan boksarikapinan kukistamiseen. Vuosina 1904–1907 Lettow-Vorbeck oli Saksan Lounais-Afrikassa (nyk. Namibia) kukistamassa hottentottien ja hererojen kapinaa ja sai tuolloin kokemusta maastossa käytävästä sissisodasta. Hän haavoittui silmään ja oli toipumassa Etelä-Afrikassa, jossa tapasi Jan Smutsin. Vuodet 1909–1912 Lettow-Vorbeck oli Saksan merijalkaväen (Kaiserliche Marine-Infanterie) pataljoonankomentaja Wilhelmshavenissa Ala-Saksissa. Vuonna 1913 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja nimitettiin Kamerunin turvajoukkojen komentajaksi.
Jimmy Graham
Koripallo
Grahamin koripallotausta näkyy myös hänen vakiotuuletuksessaan, jossa hänellä on tapana donkata pallo maalitolppien yli. Kyseinen tuuletus kiellettiin osittain Grahamin takia ennen kautta 2014.
Paul von Lettow-Vorbeck
Sotilasura
Lettow-Vorbeck nimitettiin Saksan Itä-Afrikan (nyk. Tansania) joukkojen komentajaksi vuoden 1914 alussa, puoli vuotta ennen maailmansodan puhkeamista. Sodan alettua hän päätti ottaa aloitteen itselleen ja hyökkäsi elokuussa 1914 brittien rautatietä vastaan Keniassa. Suurin taistelu brittien ja Lettow-Vorbeckin joukkojen välillä käytiin marraskuun 1914 alussa satamakaupunki Tangan omistuksesta. Briteillä oli Tangan taistelussa kahdeksankertainen ylivoima ja heidän maihinnousunsa Tangaan sujui hyvin, mutta Lettow-Vorbeck houkutteli heidät taktisella perääntymisellä sisämaahan. Siellä hän tuotti väijytyksellä briteille niin suuret tappiot, että he joutuivat perääntymään takaisin Tangaan. Seuraavien vuosien ajan Lettow-Vorbeck johti sissi-iskuja brittijoukkoja vastaan eri puolilla itäistä Afrikkaa. Maaliskuussa 1916 häntä nujertamaan lähetettiin buuritaustainen kenraali Jan Smuts, joka ei kuitenkaan siinä onnistunut. Lettow-Vorbeck ylennettiin sodan aikana 1915 everstiksi ja 1917 kenraalimajuriksi. Tukijoukkoja hänelle ei kuitenkaan juuri lähetetty, koska Saksa tarvitsi niitä Euroopassa.
Saatuaan tiedon Saksan tekemästä aselevosta Lettow-Vorbeck antautui 25. marraskuuta 1918 briteille Sambian Abercornissa, vaikka olisi edelleen kyennyt jatkamaan operaatioitaan. Palatessaan tammikuussa 1919 Saksaan häntä juhlittiin sankarina. Heinäkuussa 1919 hän johti Freikorps-joukkoja, jotka miehittivät Hampurin estääkseen vallankumouksellisia spartakisteja ottamasta sitä haltuunsa. Lettow-Vorbeck joutui eroamaan Saksan armeijasta vuonna 1920 tuettuaan julkisesti epäonnistunutta Kappin vallankaappausta. Hän julkaisi muistelmakirjat Meine Erinnerungen aus Ostafrika (1921) ja Heia Safari (1922). Vuosina 1929–1930 hän oli oikeiston edustajana valtiopäivillä.
Lettow-Vorbeck sai eronsa yhteydessä kenraaliluutnantin arvonimen ja 1939 jalkaväenkenraalin arvon. Hän eli vuoteen 1964; hänen viimeisenä elinvuotenaan Saksan liittotasavallan valtio maksoi vanhoille askarisotilaille rahakorvauksia sotapalveluksesta ja aikanaan maksamatta jääneistä palkoista.
Kauhajoen kaupungintalo
Kauhajoen kaupungintalo on vuonna 1983 rakennettu rakennus Kauhajoen keskustassa. Kaupungintalon suunnitteli Kauhajoen kunnan järjestämän kutsukilpailun voittaja Arkkitehtitoimisto Sipinen vuonna 1981. Rakennuksen julkisivut on valmistettu punaisesta graniitista, punatiilesta ja valkoiseksi maalatusta puusta. Talon pulpettikatot ovat tiilipintaisia. Rakennuksen bruttoala on 6 200 m² ja hyötyala 4 100 m². Tilavuus on 21 200 m³. Rakennuksessa on kolmikerroksinen keskushalli, jossa sijaitsevat kokoushuoneet, ruokala ja valtuustosali.
Kaupungintalo on rakennettu 1950-luvulla rakennetun vanhan Arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä-Martaksen suunnitteleman kunnantalon (nykyisin Kauhajoen kansalaisopisto ) viereen.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kauhajoen kaupungintalon länsipääty.
Buffalo Springfield
Buffalo Springfield on vuonna 1966 perustettu yhdysvaltalainen folkrock-yhtye, jonka jäseninä lauluntekijät Stephen Stills ja Neil Young ponnistivat ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen. Yhtye hajosi jo vuonna 1968, mutta ehti vaikuttaa Amerikan folkmusiikkiin merkittävästi. Tämän jälkeen Stills perusti Crosby, Stills and Nash -kokoonpanon ja Young jatkoi soolouralla. Buffalo Springfield teki comebackin vuonna 2010.
Yhtyeen tunnetuin kappale on poliisiväkivaltaa vastaan protestoiva "For What It's Worth". Albumi Buffalo Springfield Again (1967) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
1967 - 1968
Bassokitaraa soitti Jim Fielder tai Bobby West.
ISO 9362
ISO 9362 (tunnetaan myös nimillä SWIFT-BIC, BIC-osoite, BIC-koodi tai SWIFT-osoite) on standardi pankkien osoitteille, jonka on hyväksynyt Kansainvälinen standardointiorganisaatio ISO. Jokaisella pankilla on oma uniikki osoitteensa. Näitä osoitteita käytetään pankkien välisessä maksuliikenteessä, erityisesti kansainvälisissä pankkisiirroissa. SWIFT hoitaa osoitteiden rekisteröinnin ja pitää yllä osoiteluetteloa. Tämän vuoksi ISO 9362:n mukaisia pankkien osoitteita kutsutaan usein SWIFT-osoitteiksi. Nimitys BIC-osoite tulee sanoista Bank Identifier Code.
Muodostuminen
Osoite sisältää 8–11 merkkiä:
Kun käytetään kahdeksan merkin osoitetta, viittaa se aina pääkonttoriin.
Esimerkki
Deutsche Bank on kansainvälinen pankki, jonka pääkonttori on Frankfurtissa, Saksassa. Pääkonttorin SWIFT-osoite on DEUTDEFF:
Deutsche Bank on antanut yksittäisille konttoreille tarkempia osoitteita, jotka ovat 11 merkin pituisia. Tämä mahdollistaa maksujen kohdistamisen valittuun konttoriin. Esimerkiksi, DEUTDEFF500 kohdistaisi maksun Deutsche Bankin konttoriin Bad Homburgiin.
Robin Schulz
Robin Schulz (s. 28. huhtikuuta 1987 Osnabrück, Länsi-Saksa) on saksalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ.
Garba
Garba on gujaratilainen naisten kansantanssi. Värikylläisiin asuihin sonnustautuneet tanssijat tanssivat perinteisesti tätä uskonnollista hedelmällisyystanssia musiikin ja laulujen säestyksellä 9-päiväisen Navaratri-juhlan aikaan lokakuussa. Tanssi aloitetaan Pujalla (rukouksella) ja aartilla. Tanssimuodostelmana on ympyrä, jonka keskelle asetetaan hindujumalatar Ambaa kuvaava patsas tai öljylamppu, jossa on tuli. Lamppu symboloi kohdun sisäistä elämää. Tanssimuodostelmana on ympyrä ja naiset kannattelevat päänsä päällä tanssiessaan myös pieniä ruukkuja joissa on öljylamppu. Tanssin nopeatempoinen rytmi muodostuu naisten sormien napsuttelusta ja taputuksista. Aika ajoin myös miehet tanssivat laulaen ja taputtaen tätä tanssia, jolloin sitä kutsutaan nimellä Garbi. Perinteisesti Garbaa tanssitaan vain öisin ja erityisenä rituaalinaan, mutta uudemmassa versiossaan sitä voidaan tanssia yhteisöllisenä tanssina pelkästä tanssimisen ilosta ja koska tahansa. Nykyään garba on myös kilpailulaji.
Nólsoy
Nólsoy on saari Färsaarilla. Se sijaitsee saariston keskiosissa, Streymoyn saaresta itään. Luoteisrannikolla sijaitseva Nólsoy on saaren ainoa asutuskeskus. Saarella on myös yksi vuori (Høgoyggj). Sen korkeinta kohtaa (372 m) kutsutaan Eggjarkletturiksi.
Maastamuuttajat
Maastamuuttajat tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sogdianus
Sogdianus oli Persian kuningas lyhyen ajan vuonna 423 eaa. Hän kaappasi vallan velipuoleltaan Kserkses II:lta. Sogdianuksen murhasi Dareios II.
Tietomme Sogdianuksesta ja Kserkses II:sta perustuvat suurimmaksi osaksi kreikkalaisen Ktesiaan kirjoituksiin. Hänen mukaansa Artakserkses I:n kuoltua Kserkseestä tuli kuningas, mutta hänen velipuolensa Sogdianus, joka oli Artakserkseen ja babylonialaisen Alogyneen poika, antoi murhata Kserkseen tämän hallittua vasta 45 päivää. Kserkseen kuoltua Sogdianuksen velipuoli Ochus, Artakserkseen ja Cosmartideneen poika, antoi murhata Sogdianuksen ja otti uudeksi nimekseen Dareios.
Dongfeng 15
Dong Feng 15 (DF-15 eli M-9, Nato-koodinimi CSS-6) on Kiinan kansantasavallan kehittämä, amerikkalaista Pershing Ia -ohjusta muistuttava lyhyen kantaman taktinen ohjus.
Ohjuksen kiinteä polttoaine mahdollistaa lyhyehkön laukaisuajan. Ohjus on 9,1 metriä pitkä ja läpimitaltaan metrin, ja sitä kuljetetaan TEL:ssä eli kuorma-automaisessa kuljetus- ja laukaisuajoneuvossa. Ohjuksen kantomatka on 200-600 km, hyötykuorma 500 kg ja tarkkuus 280 metriä.
Jasper Stuyven
Jasper Stuyven (s. 17. huhtikuuta 1992 Leuven) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Trek Factory Racing -tallissa 2014, ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Lidl-Trek.
Dongfeng 15
Ohjuksen kehittely alkoi 1985, ja se näkyi ensi kertaa Pekingin paraatissa 1988. Sitä testattiin Gobin autiomaassa, mahdollisesti myös ydinkärkien kanssa. Pieni määrä sijoitettiin asemiin ilmeisesti jo 1989. Kiina laukaisi näitä ohjuksia Taiwanin vesille vuosina 1995 ja 1996. Vuonna 2007 Yhdysvallat arveli Kiinalla olevan 300-350 tällaista ohjusta ja 70-80 niille sopivaa laukaisujärjestelmää.
Näitä ohjuksia on valmistettu vientiin nimellä M9, ja myyty Syyriaan ja Pakistaniin.
Jasper Stuyven
Stuyven voitti junioreiden maantieajon maailmanmestaruuden Moskovassa 2009 ennen Arnaud Démarea. Espanjan ympäriajossa 2015 hän voitti Murciaan päättyneen kahdeksannen etapin. Hän voitti suurklassikko Milano – San Remon 2021.
Safari-ralli 1981
Safari-ralli 1981 (viralliselta nimeltään 29. Marlboro Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 16. – 20. huhtikuuta 1981 Nairobissa. Kilpailu ajettiin avoimilla teillä, joilla oli 77 aikatarkastuspistettä. Kilpailu oli kauden neljäs ja sen kokonaispituus oli.
Marigatin lähellä joki tulvi ja noin kymmenen auton päästyä läpi loppuja oli autettava nelivetoautoilla ja joidenkin kilpailijoiden oli odotettava jopa kaksi tuntia. Aaltonen ja Shekhar Mehta pääsivät läpi ilman apua, mutta myöhemmin Mehta menetti 12 minuuttia. Aaltonen protestoi kun järjestäjä pyyhki tuon osuuden. Kaksi vuotta aiemmin samassa joen ylityksessä oli vastaavat olosuhteet, mutta tuolloin järjestävät eivät peruuttaneet osiota. Myöhemmällä osuudella Aaltonen huomasi, että osuuden oli merkitty tiekirjaan lyhyemmäksi kuin se todellisuudessa oli ja valitti tästä. Lopputuloksissa Mehta merkittiin kuitenkin voittajaksi.
Eha Lättemäe
Eha Lättemäe (2. lokakuuta 1922 Viljandi, Viro – 14. marraskuuta 2012) oli virolainen runoilija. Hänen esikoiskokoelmansa Oma sammude varjust ilmestyi 1968. Lättemäe on kääntänyt kirjallisuutta virosta suomeen ja suomesta viroon.
Lättemäen vanhemmat olivat opettajia. Hän kirjoitti ensimmäisen – vapaamittaisen – runonsa kahdeksanvuotiaana. Hän valmistui Tarton yliopistosta 1948 historia pääaineena. Isä oli määritelty "kansan viholliseksi", joten Lättemäe ei saanut työtä historioitsijana, ja hän joutui elämään kulttuurisessa eristyksessä. Hän oppi suomea kuuntelemalla Suomen Yleisradion ohjelmia ja alkoi kirjoittaa suomeksi.
Lättemäe sai vuonna 2008 Juhan Liivin runopalkinnon.
Roukalahden Kivekkäät
Roukalahden Kivekkäät (tunnettu pitäjän ulkopuolella myös nimellä Liperin Kivekkäät) on Liperin Roukalahdella toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu 29. kesäkuuta 1913.
Seuran maineikkaimpia urheilijoita ovat olleet olympia- ja MM-tason hiihtäjäveljekset Martti ja Tauno Lappalainen. Urheilutoiminta seurassa on nykyään jäänyt taka-alalle, mutta seura on ottanut hoitaakseen Roukalahden kesäteatterin.
Kivekkäät omistaa myös Roukaladen kylätalon, joka on vuokrattavissa myös ulkopuolisten käyttöön.
Jalkapalloa Kivekkäissä pelattiin jo 1930-luvulla, jolloin seura liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se näin ollen kuului. Piirin jäsenenä Kivekkäät oli aina vuoteen 1960 saakka.
Pesäpalloakin Kivekkäissä harrastettiin. Joukkue voitti mm. vuonna 1947 Liperin pitäjänmestaruuden naisten ja poikien sarjassa. Miesten puolella Taipaleen Vekara osoittautui vielä paremmaksi.
Sandoy
Sandoy on saari Färsaarilla. Sen tärkein asutuskeskus on Sandur. Saaren pinta-ala on 111 neliökilometriä ja asukasluku noin 1 264 (2013). Heistä yli kolmasosa asuu Sandurissa.
Joe 17
Joe 17 on nostokölillä varustettu yksityyppi monitoimipurjevene, jolla on oma Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n alainen luokkaliitto. Purjevene on 5,27 metriä pitkä ja sen leveys on 2,00 metriä. Syväystä veneellä on 1,0 metriä köli alas laskettuna ja 0,5 metriä köli nostettuna. Veneen uppouma on 480 kg. Maston korkeus on 7,5 metriä vedenpinnan yläpuolella. Purjeveneen on suunnitellut Hans Groop vuonna 1972 ja veneet on valmistettu Suomessa.
Joe 17 on uppoamaton sekä itseoikaiseva, ja sen merikelpoisuus on riittävä normaaliin saaristopurjehdukseen. Joe 17 on helposti trailerilla siirrettävissä vesistöstä toiseen tavallisen henkilöauton vetämänä. Veneitä purjehtii Suomessa yli 400, ja myytäväksi tulee vuosittain kymmeniä käytettyjä veneitä. Hintataso on kunnosta ja varustuksesta riippuen 1 500-5 500 €.
Klaksvík
Klaksvík on Färsaarten toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Borðoyn saarella, joka on yksi Färsaarten pohjoissaarista (fääriksi Norðoyar).
Historia
Ensimmäiset asutuksen merkit Klaksvíkin alueella ovat peräisin viikinkiajalta, mutta vasta 1900-luvulla alue yhdistyi muodostaen laajemman ja modernimman färsaarelaisen kaupungin, josta tuli pohjoissaarten ja laajemminkin Färsaarten kulttuurin ja kaupan keskus.
Yritykset
Perheomisteinen, vuonna 1888 perustettu panimo Föroya Bjór sijaitsee Klaksvíkissä. Alusta asti panimon symbolina on toiminut pässi. Elokuusta 2007 lähtien Föroya Bjór on ollut Färsaarten ainoa oluen ja virvoitusjuomien valmistaja, kun Restorffs Bryggjarí meni konkurssiin.
Liikenne
Leirvíkiin johtavan merenalaisen tunnelin (Norðoyatunnilin) avaamisesta asti huhtikuussa 2006 Klaksvíkistä on yhteys Färsaarten muille saarille ja nykyään Klaksvík on yksi Färsaarten pääsatamista. Tunnelin myötä on käynnistynyt useita hankkeita, muun muassa uusi teollisuusalue tunnelin sisäänkäynnin liepeillä.
Kristianinkirkko
Vuonna 1963 rakennettu Christianskirkjan on Skandinavian ensimmäinen muinalaisnorjalaiseen tyyliin rakennettu kirkko. Kattorakenteet on toteutettu samalla viikinkityylillä, joka on säilynyt färsaarelaisissa keittiöissä ja kyläkirkoissa. Tämä avoin kattorakenne on osoittautunut erityisen sopivaksi kirkkorakennuksiin, sillä tämäntyyppisten kirkkojen akustiikka on parempi kuin muiden vastaavankokoisten kirkkojen. Kirkko on omistettu Toisen maailmansodan aikana kuolleille merimiehille.
Hyper (lehti)
Hyper on australialainen videopelilehti, joka alkoi ilmestyä 1993. Next Media Pty Ltd:n kustantama Hyper julkaistiin samana kuukautena kuin paremmin tunnettu brittiläinen Edge. Hyperin sisarjulkaisu on PC PowerPlay.
Hyper kattaa kaikki kulloisetkin pelikonsolit, ja lisäksi lehdessä käsitellään myös animea, DVD-elokuvia, kolikko- ja klassikkopelejä. Siinä on myös videopeleihin liittyviä haastatteluja ja artikkeleita.
Hyper on tunnettu omituisesta huumorista, joskus hupaisista kuvakaappauksista, säännöllisistä taiteellisista uusintapainoksista ja henkilökunnan yrityksestä pitää hyvät suhteet lukijoihin. Siinä mielessä lehdessä harrastetaan sisäpiirin vitsejä.
Halosta
Halosta on Kassu Halosen toinen sooloalbumi, joka ilmestyi vuonna 1981. Albumilta löytyy Halosen omia kappaleita, mutta myös cover-versioita.
Westwood
Westwood tarkoittaa seuraavia asioita:
Metafyysinen taide
thumb|220px|[[Giorgio de Chirico ja Italian presidentti Sandro Pertini Chiricon Pittura metafisicaa edustavan teoksen äärellä.]]
Metafyysinen taide ( tai Scuola metafisica) on alun perin Italiassa 1900-luvun alussa syntynyt taidesuuntaus, jonka keskeisimpiä edustajia olivat Giorgio de Chirico ja Carlo Carrà. Carrà oli 1910-luvulla jo saavuttanut mainetta futuristisena maalarina, ja de Chirico puolestaan oli herättänyt Pariisissa ihastusta mystisillä kaupunkikuvillaan. Taiteilijat tunsivat toisensa ja näkemystensä yhtymäkohdat ja muodostivat eräänlaisen liittolaisuussuhteen.
Metafyysikot maalasivat näennäisen realistiseen tyyliin unenomaisia näkymiä esimerkiksi italialaisilla kaupungeille tyypillisistä toreista tai tavanomaisista asetelmista. Teokset edustivat näkymiä kuvitteellisista, ihmisen alitajuntaa heijastavista maailmoista fysikaalisen todellisuuden ulkopuolella. Suuntaukselle annettu nimi metafyysinen juontuu juuri teosten kuvaamien kohteiden tavanomaista kokemusmaailmaa ylittävästä luonteesta. Taiteilijat pyrkivät osoittamaan, että arkipäiväisistäkin asioista oli löydettävissä kätketty metafyysinen olemus, mikä muistuttaa Kantilaista ajatusta noumenaalisesta olemusten maailmasta.
Metafyysisessä taiteessa normaali fysikaalisen todellisuuden logiikka ei enää pätenyt, vaan teoksissa tavanomaisilta näyttävät kohteet saattoivat asettua toisiinsa nähden selittämättömällä tai satunnaisella tavalla ja epätodellisissa perspektiiveissä. Metafyysinen taide vaikutti merkittävästi dadaismin ja surrealismin kehitykseen.
Chiricon ja Carràn ohella merkittäviä metafyysikkoja ovat olleet myös belgialainen Paul Delvaux sekä italialaiset Giorgio Morandi, Filippo de Pisis ja Alberto Savinio (de Chiricon veli).
Manteli
Tarhamanteli eli manteli eli mantelipuu (Prunus dulcis, aiempi luokittelu Prunus amygdalus tai Amygdalus communis) on pienikokoinen puu. Sen hedelmä on luumarja, jonka sisässä oleva siemen muistuttaa pähkinää. Mantelilla tarkoitetaan myös tätä siementä.
Lajin useimpien villimuotojen siemenet ovat karvasmanteleita ja sisältävät myrkyllistä amygdaliinia, joka tuottaa hydrolyysissa sinihappoa. Viljelyyn on otettu lajikkeita, joiden siemenissä ei amygdaliinia ole, jolloin ne ovat syötäviä.
Kuvaus
Manteli on pienehkö kesävihanta puu. Se kasvaa tavallisesti kolmesta kahdeksaan metriä korkeaksi. Latvus on avoin ja leveähkö. Runko on usein monihaarainen ja oksat siirottavia. Rungon kuori on yleensä harmahtavan ruskea. Manteli ei muodosta vesoja eikä piikkejä.
Lehdet ovat ruodillisia, ja lehtiasento on vuorottainen. Lehdet voivat olla muodoltaan suikeita tai soikean suikeita, tyveltään kiilamaisia tai pyöristyneitä ja kärjeltään teräviä tai lyhyen otapäisiä. Lehtilapa on tavallisesti kolmesta yhdeksään senttimetriä pitkä ja 1–2,5 senttimetriä leveä. Ruoti on yleensä 10–25 millimetriä pitkä.
Kukat kehittyvät yksittäin oksien sivuttaisiin lyhytversoihin tai kärkiversojen sivuttaisiin hankasilmuihin. Säteittäisesti symmetriset kukat ovat viisilukuisia ja rakenteeltaan maljakehäisiä, mikä tarkoittaa kukan kehälehtien ja heteiden tyvien sekä kukkaperän pään muodostavan maljamaisen kukkapohjuksen. Kukat ovat kahdesta viiteen senttimetriä leveitä. Varsinainen kukkaperä on vain kolmesta neljään millimetriä pitkä. Maljamainen kukkapohjus eli hypantio on lieriömäinen ja ulkopinnaltaan karvaton. Verholehdet ovat pitkänpyöreitä tai suikeita, tylppäkärkisiä ja laidoiltaan karvaisia. Terälehdet ovat valkoisia tai hieman vaaleanpunaisia. Niiden muoto muuntelee pitkänpyöreästä vastapuikeaan. Terälehden tyvi on kapea ja kärki tylppä- tai lanttopäinen. Kukassa on useita keskenään eripituisia heteitä. Heteiden keskellä olevan emin vartalo on heteitä pidempi. Emin sikiäin on karvainen. Kukat kehittyvät keväällä ennen lehtien puhkeamista, ja puu kukkii lehdettömänä.
Hedelmä on luumarja. Se on yleensä munan- tai luumunmuotoinen, kolmesta kuuteen senttimetriä pitkä ja kahdesta neljään leveä. Usein itsessään manteliksi kutsuttua siementä ympäröi kova endokarppi eli hedelmän ”kivi”. Endokarppia ympäröi sitkeä mesokarppi, jota peittää karvainen kuori. Mesokarppi halkeaa hedelmän kypsyttyä paljastaen endokarpin. Endokarppi on tavallisesti litistyneen soikeahko, usein epäsymmetrinen ja 2,5–4 senttimetriä pitkä. Sen muutoin sileässä pinnassa on pieniä kuoppia. Endokarpin sisältämä siemen eli ”manteli” on litistyneen munanmuotoinen. Siemenen kuori on ruskea ja sisempi endospermi vaalea.
Kasvuolosuhteet
Manteli kasvaa parhaiten välimerenilmastossa, jossa on lämpimät ja kuivat kesät sekä lauhkeat ja sateiset talvet. Mantelin ihannelämpötila on kasvuaikana 15 ja 30 asteen välillä. Puu vaatii vuodessa 300–600 tunnin ajan alle 7,2 asteen lämpötilan. Mantelipuu on paras istuttaa syvään ja vettä läpäisevään savimaahan, mutta se kestää myös kuivuutta ja köyhää maata. Aikaisin keväällä kukkivana manteli on hallanarka.