cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyynimeri
Tyynessämeressä on noin 25 000 saarta, joista asuttuja on noin 1 500. Eteläisen Tyynenmeren valtavaa saaristoaluetta kutsutaan yleisnimellä Oseania. Kansainvälinen päivämääräraja kulkee Tyynenmeren ja Oseanian poikki.
Tyynenmeren nimi tulee löytöretkeilijä Fernão de Magalhãesin antamasta latinankielisestä nimestä Mare Pacificum.
Mitat
thumb|350px|Oseanian saariryhmän kolme osaa: [[Mikronesia, Melanesia ja Polynesia.]] Tyynenmeren pinta-ala on 165,25 miljoonaa neliökilometriä. Se peittää kolmasosan maan pinnasta ja sen pinta-ala ylittää kaiken kuivan maan pinta-alan. Tyynenmeren pinta-ala on noin kaksinkertainen ja veden tilavuus yli kaksinkertainen verrattuna toiseksi suurimpaan valtamereen Atlantin valtamereen. Tyynenmeren tilavuus on noin 669,8 miljoonaa km3. Tyynen valtameren pituus pohjois–eteläsuunnassa on noin 15 500 kilometriä ja leveys itä–länsisuunnassa leveimmillään viidennellä pohjoisella leveyspiirillä noin 19 300 kilometriä. Maapallon syvin kohta Mariaanien hauta sijaitsee Tyynessämeressä.
Historiaa
Ihmiset tulivat Tyynenmeren saarille alun perin Kaakkois-Aasian mantereelta ja saaristosta. Aluksi he asuttivat Melanesian, mistä he levittäytyivät Mikronesiaan ja itään Polynesiaan pitkien merimatkojen yli. Tämä muuttoaalto alkoi 3 000 – 4 000 vuotta sitten ja saavutti päätöksensä, kun maorit asuttivat Uuden-Seelannin 1 000 vuotta sitten.
Espanjalaiset ja portugalilaiset löysivät Tyynellemerelle 1500-luvun alussa. Espanjalainen löytöretkeilijä Vasco Núñez de Balboa ylitti Panamankannaksen vuonna 1513, ja Fernão de Magalhães purjehti Tyynellämerellä maailmanympäripurjehduksensa aikana 1519–1522. Vuonna 1564 konkistadorit purjehtivat meren yli Meksikosta Filippiineille ja Mariaanien saarille.
1500-luku oli espanjalaisten valtakautta heidän laivojensa purjehtiessa Espanjasta Filippiineille Uuteen-Guineaan ja Salomonsaarille. Espanjalaiset kauppalaivat purjehtivat Tyynenmeren yli kerran tai kaksi vuodessa Manilan ja Acapulcon välillä. 1500-luvun lopulla Ragusasta (Dubrovnikista) kotoisin ollut Vice Bune purjehti lounaisella Tyynellämerellä ja löysi muun muassa Vanuatun.
1600-luvulla hollantilaiset hallitsivat löytöretkeilyä ja kauppaa purjehtien eteläisen Afrikan ympäri; Abel Janszoon Tasman löysi Tasmanian ja Uuden-Seelannin vuonna 1642. Ragusanilaiset kauppiaat hallitsivat kauppaa Melanesiassa.
1800-luvulla Iso-Britannia ja Ranska – myöhemmin myös Yhdysvallat – miehittivät suurta osaa Oseaniaa. 1800-luvun loppupuolella tehtiin tieteellisesti merkittäviä tutkimusmatkoja: brittiläisen HMS Beaglen (mukana Charles Darwin), yhdysvaltalaisen USS Tuscaroran ja saksalaisen Gazellen purjehdusmatkat.
Japanilaiset ottivat vuoteen 1914 mennessä haltuunsa läntisen Tyynenmeren, ja he valloittivat monia muita saaria Toisen maailmansodan aikana. Yhdysvallat oli vallannut Filippiinit vuonna 1898. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat hallitsi Tyyntämerta.
Geologiaa
thumb|Tyyntämerta ympäröi suuri määrä [[tulivuoria ja syvänmeren hautoja.]] Tyyntämerta kiertää vyöhyke, jolla tapahtuu suurin osa Maan maanjäristyksistä ja tulivuorenpurkauksista. Lisäksi sen alueella sijaitsee useita kuumia pisteitä, maankuoren aukkoja. Kuumien pisteiden vulkaaninen toiminta on muodostanut useita saariketjuja, muun muassa Seurasaaret, Cookinsaaret ja Havaijisaaret.
Saaret ovat syntyneet Tyynenmeren mannerlaatan liikkuessa kuuman pisteen päällä luoteeseen pisteen pysyessä paikallaan Maan vaipassa. Näin syntyneessä tulivuorisaarten ketjussa vanhimmista saarista on jäljellä eroosion vaikutuksesta enää saarten ympärillä kasvaneiden koralliriuttojen muodostamat atollit.
Tuliperäisyys on vaikuttanut voimakkaasti polynesialaiseen kulttuuriin, esimerkiksi havaijilaisen mytologian Pele-jumala.
Hydrografiaa
Tyynenmeren keskisyvyys on 4 270 metriä ja sen syvin kohta 10 911 m Challengerin syvänteessä Mariaanien haudan pohjalla on maailman merten syvin paikka.
Tyynenmeren veden lämpötila vaihtelee jäätävästä napojen läheisyydessä päiväntasaajan noin 25–30 celsiusasteeseen.
Suolaisuus
Tyynenmeren pintavesien suolaisuus vaihtelee vuodenaikojen ja leveysasteen mukaan. Päiväntasaajan tienoilla vesien suolaisuus on matalimmillaan 34 promillea. Tämä johtuu alueen suuresta sadannasta sekä vähäisestä haihtumisesta, mikä puolestaan johtuu hiljaisista tuulista ja pilvisestä säästä. Suolaisimmillaan Tyynimeri on kaakossa, missä suolaisuus on korkeimmillaan 37 promillea. Pohjoisella avomerellä suolaisuus voi nousta 36 promilleen. Alimmillaan suolaisuus on aivan pohjoisessa, alle 32 promillea. Etelässä Antarktiksen lähistöllä suolaisuus on alle 34 promillea. Koska Tyynenmeren länsiosissa sataa runsaasti, pintavedet ovat siellä vähäsuolaisempia kuin idässä.
Vuorovesi
Tyynenmeren vuoroveden vaihtelut ovat suhteellisen vähäisiä. Tahitilla vuoksen ja luoteen erotus on enintään 0,3 metriä, Havaijin Honolulussa 0,6 metriä, Japanin Jokohamassa 1,5 metriä ja Etelä-Amerikan Kap Hornissa 1,8 metriä. Suurimmillaan vaihtelu on Kalifornianlahdella ja Koreanlahdella, 12 metriä, ja Australiassakin 10 metriä. Tyynenmeren vuorovesi on monipuolisempi kuin Atlantilla, missä vesi nousee vain kerran vuorokaudessa.
Merivirrat
thumb|Tyynenmeren merivirtoja. Päiväntasaajan molemmin puolin 15. leveysasteiden kohdalla virtaavat idästä länteen Pohjoinen ja Eteläinen päiväntasaajanvirta. Niiden välissä lännestä itään virtaa Päiväntasaajan vastavirta juuri päiväntasaajan pohjoispuolella. Pohjoinen päiväntasaajanvirta kääntyy Filippiinien kohdalla pohjoiseen ja muodostaa lämpimän Kuroshion eli Japaninvirran. Se kääntyy Japanin kohdalla Pohjoiseksi Tyynenmerenvirraksi, joka virtaa kohti Pohjois-Amerikkaa. Kamtšatkalta virtaa kylmä merivirta etelään ja kohtaa Japaninvirran 36. leveysasteen kohdalla. Pohjois-Amerikan rannikolla virtaa pohjoisesta etelään kylmä Kalifornianvirta. Eteläinen päiväntasaajanvirta jakautuu kolmeksi virraksi. Läntisimmistä haaroista syntyy Itä-Australianvirta, joka kääntyy takaisin itään ja pysähtyy Uuden-Seelannin länsipuolelle. Eteläisen päiväntasaajanvirran itäisin haara muodostaa lämpimän Eteläisen Tyynenmerenvirran. Etelämantereen ja Eteläisen Tyynenmerenvirran välissä lännestä itään virtaa kylmä Länsituulten virta, jonka päävirtaus kääntyy Etelä-Amerikan kohdalla pohjoiseen Perun- eli Humboldtinvirraksi.
Eteläisellä Tyynellämerellä esiintyy merivirtausten muuttuessa ajoittain El Niño -ilmiö, joka aiheuttaa epätavallista säätä laajalla alueella.
Kalastus
Tyynenmeren kalakannat ovat hyvin runsaat, ja suurin osa maailman kaikesta kalansaaliista saadaankin Tyynestämerestä. Suurimmat kalataloudet ovat Japanilla ja Venäjällä, mutta myös Kiina, Yhdysvallat, Peru, Chile, Etelä-Korea ja Indonesia ovat maailman suurimpia kalastusvaltioita. Tärkeimpiä pyyntilajeja ovat silli, tyynenmerensardiini, perunsardelli, kummeliturska, alaskanseiti, katkarapu, tonnikala ja lohi.
Satamat ja laivareitit
Tyynenmeren tärkeimmät satamat ovat idässä Los Angeles, Long Beach, San Francisco ja Puget Sound Washingtonin osavaltiossa, sekä lännessä Tokio, Osaka, Etelä-Korean Busan, Shanghai, Hongkong, Taiwanin Kaohsiung, sekä Sydney. Singapore on Tyynenmeren ja Intian valtameren välillä tärkein yhteys. Euroopan ja läntisen Tyynenmeren välinen laivaliikenne kulkee suurimmaksi osaksi Suezin kanavan kautta. Venäjän pohjoispuolitse kulkevan Koillisväylän liikenne on 2000-luvulla kasvanut pohjoisten merijäiden vetäydyttyä. Myös Kanadan pohjoispuolitse kulkeva Luoteisväylä on muuttumassa purjehduskelpoiseksi. Itäisen Tyynenmeren yhdistää Atlantin valtamereen myös Panaman kanava.
Interpedia
Interpedia ry on vuonna 1974 perustettu voittoa tavoittelematon, poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton suomalainen kansalaisjärjestö. Toiminnan päätarkoituksena on edistää lapsen oikeuksien toteutumista YK:n Lapsen oikeuksien sopimuksen periaatteiden mukaisesti. Interpedialla on kolme toiminta-aluetta: kansainvälinen adoptio, kehitysyhteistyö ja kummitoiminta, sekä globaalikasvatus. Interpedian toimintaa tukevat muun muassa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus ja Suomen ulkoasianministeriö.
Historia
Interpedia perustettiin vuonna 1974 nimellä "Hjälp till nödställda barn". Muutama vuosi myöhemmin nimi muutettiin Interpediaksi. Yhdistyksen tarkoituksena oli alun perin auttaa niitä perheitä, jotka halusivat adoptoida lapsen ulkomailta. Vuonna 1978 yhdistyksen toimintaan tuli mukaan myös lasten auttaminen kotimaissaan kummitoiminnan kautta. Ensimmäinen ulkoasiainministeriön tukema kehitysyhteistyöhanke suuntautui Somaliaan vuonna 1981.
Vuonna 1985 säädettiin uusi adoptiolaki jossa oli mukana kansainvälistä adoptiota koskevat säännökset. Samassa yhteydessä Interpedia sai valtuutuksen toimia palvelunantajana kansainvälisissä adoptioissa.
Adoptiotoiminta
Interpedia on yksi kolmesta Suomessa toimivasta adoptiopalvelunantajasta. Interpedialla on adoptioyhteistyötä seitsemän maan (Bulgaria, Etelä-Afrikka, Intia, Kiina, Kolumbia, Taiwan ja Thaimaa) kanssa. Interpedia oli vuonna 2016 Suomen suurin kansainvälisten adoptioiden välittäjä ja vuonna 2016 Interpedian kautta tuli Suomeen 40 lasta. Interpedia antaa lakisääteistä tukea ja ohjausta kansainvälistä adoptiota koskevissa kysymyksissä.
Kehitysyhteistyö ja kummitoiminta
Interpedian kehitysyhteistyötä toteutetaan Suomen ulkoasianministeriön kansalaisjärjestöjen kehitysyhteistyön hanketuilla ja yksityisten ihmisten lahjoituksilla. Ensimmäiset ulkoasiainministeriön rahoittamat hankkeet Interpedia aloitti jo 1980-luvulla. Vuonna 2017 Interpedialla on kehitysyhteistyöhankkeita Nepalissa ja Etiopiassa ja Interpedian kautta on vuosittain lähtenyt useita vapaaehtoistyöntekijöitä Nepaliin. Interpedian aikaisempia hankemaita ovat lisäksi olleet Etelä-Afrikka, Intia, Kenia ja Somalia. Interpedian kummilapsitoiminta alkoi vuonna 1978 ja kattaa tällä hetkellä 14 kohdetta seitsemässä eri maassa (Nepal, Etiopia, Bangladesh, Intia, Etelä-Afrikka, Kolumbia ja Thaimaa). Interpedia on suomalaisten kehitysyhteistyöjärjestöjen kattojärjestö Kepan jäsen.
Globaalikasvatus
Interpedia tekee globaalikasvastustyötä Suomessa ja on osa Kepan koordinoimaa suomalaisten järjestöjen globaalikasvatusverkostoa. Interpedian viimeisimpiä, ulkoasianministeriön tukemia globaalikasvatushankkeita ovat olleet Erilaiset päivät - Lasten arkea Nepalissa 2013-2014 ja Mitä opin tänään? 2015-2016.
UNIK Bandy
Uppsala-Näs IK Bandyklubb on vuonna 1947 perustetun Uppsala-Näs IK:n jääpallojaosto. Sen jääpallotoiminta alkoi varsinaisesti vuonna 1957. UNIK on 2010-luvulla pelannut Ruotsin toiseksi korkeimman sarjatason Allsvenskanin pohjoislohkossa.
UNIK on ollut selvästi Uppsalan alueen jääpallon kakkosjoukkue, sillä Siriuksen on ollut sitä menestyksekkäämpi. UNIK:sta tuli syksystä 2011 alkaen hallijoukkue, kun seura siirtyi pelaamaan Relita halliin.
Venezuelan maantiede
thumb|Venezuelan kartta. thumb|[[Angelin putoukset.]] thumb|Kukenanvuori. Venezuelan maantiede kertoo Venezuelan maantieteestä. Venezuela sijaitsee Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Sen itäpuolella on Guyana, eteläpuolella on Brasilia ja länsipuolella on Kolumbia. Venezuelassa on neljä maantieteellistä osaa, jotka ovat Maracaibon allas, Andit, Orinocon alanko ja maan eteläosassa sijaitseva ylänköalue. Venezuelan rannikon läheisyydessä on useita saaria, muun muassa Venezuelan Karibian saaret.
Pinnanmuodot ja vesistöt
Andien vuoriston Kolumbiasta Venezuelaan ulottuvat kaksi vuorijonoa ovat Sierra de Perijá ja Cordilla de Mérida. Vuorijonoja kutsutaan Venezuelan Andeiksi. Andeilla on Venezuelan korkein vuorenhuippu, 4&nbsp981 metriä korkea Pico Bolivar. Cordilla de Méridan alueella on usein maanjäristyksiä. Maan eteläosassa sijaitseva ylänköalue jatkuu Brasilian ja Guyanan puolelle. Tämän ylänköalueen keskellä on Gran Sabanan alanko. Ylänköalueella on ilmeisesti tapahtunut paljon eroosiota.
Maan pohjoisosassa sijaitsevalle Maracaibon altaalle on eräänlainen geologinen jatke merenpohjan alueella, johon ovat yhteydessä jotkut meren saaret. Maan länsiosassa on Venezuelanlahti. Sen eteläpuolella on Maracaibojärvi.
Venezuelassa on kaksi suurta valuma-aluetta, Atlanttiin laskeva Orinocon vesistö ja Karibianmeren rannalla oleva Maracaibojärven valuma-alue. Orinoco ja sen tärkein sivujoki Caroní kuljettavat noin neljä viidesosaa koko maan pintavalunnasta. Orinocon vesistössä on myös melko harvinainen bifurkaatio. Lähes tasaisella maalla Orinoco haarautuu kahteen uomaan, joista toinen Casiquiare virtaa Amazonin sivujokeen Rio Negroon ja yhdistää näin vesistöt. Maracaibojärveä pidetään toisissa yhteyksissä Etelä-Amerikan suurimpana järvenä, mutta toiset pitävät sitä laguunina tai lahtena. Se on yhteydessä Karibianmereen kanaalin kautta, ja sen pohjoisosassa vesi on murtovettä.
Ilmasto
Venezuela sijaitsee trooppisella vyöhykkellä, missä vuoden aikojen lämpötilaerot ovat hyvin pieniä. Pääkaupungissa Caracasissa lämpötila on yleensä parikymmentä astetta, mutta Maracaibossa, joka on Etelä-Amerikan kuumimpia kaupunkeja, lämpötila on kuumimmillaan yli 50°C. Touko-lokakuussa on tavallisesti sadekausi, jolloin rankat sadekuurot saattavat aiheuttaa tulvia ja mutavyöryjä. Andien rinteillä ja eteläisellä ylänköalueella vuotuinen sademäärä on noin 3000 mm, mutta Orinocon alangolla on kuivempaa. Siellä vuotuinen sademäärä on 1000-2000 mm. Eniten sataa kesäkuusta lokakuuhun, yli sata millimetriä kuussa. Kuivakausi on joulukuusta maaliskuun lopulle.
Kasvillisuus ja eläimistö
Venezuelassa kasvisto ja eläimistö vaihtelee korkeusvyöhykkeittäin. Vuorten alapuolella on trooppista sademetsää, mutta vuorten rinteillä se muuttuu eräänlaiseksi vuoristometsäksi. Vuoristojen rinteillä on myös ruohikkoa ja punanummea. Vuoristometsissä kasvaa saniaispuita ja orkideoita. Ruohikkoalueilla kasvaa suuria ruusukekasveja ja laakerikasveja. Alankoalueella Orinocojoen suistossa on mangrovesoita. Rannikon kuivalla alueella on pensaikkoa sekä kaktuksia ja agaaveja. Venezuelan eläimistöstä monipuolisimpia ovat linnut, joita on yli 1300 lajia. Yleisimpiä nisäkkäitä ovat apinat ja jyrsijät. Jossakin esiintyy myös jaguaareja, oselotteja, puumia, vyötiäisiä, tapiireja, silmälasikarhuja ja nenäkarhuja. Orinocojoen suistossa esiintyy kaimaaneja, anakondia ja boakäärmeitä. Sademetsien joissa on piraijoita.
Neuvostoliiton valtionpalkinto
thumb|150px|Valtionpalkinnon kunniamerkki
Neuvostoliiton valtionpalkinto oli tutkijoille ja taiteilijoille osoitettu palkinto, joka perustettiin 9. syyskuuta 1966 ja jota jaettiin vuoteen 1991 asti. Vastaavaa Stalin-palkintoa jaettiin vuosina 1940–1953. Näitä palkintoja ei pidä sekoittaa Leninin palkintoon.
1968
Свиридов, Георгий Васильевич — композитор Стогний, Анатолий Александрович — учёный
Jesse Mäntylä
thumb|250px|Jesse Mäntylä Jesse Mäntylä (s. 1987) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2014–2015 Mestaruusliigassa Hurrikaani Loimaan väreissä. Urallaan hän on jo nyt voittanut kolme SM-mitalia aikuisissa. Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuussa 2009. Hän on edustanut aiemmin Salon Piivolleyta.
Ura
Kaudella 2008 Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen täyden kauden SM-liigassa ja nousi liigan huippuvastaanottajiin.
Mäntylä voitti Salon Piivolleyssa 2007 kaudella Suomen Cupin hopeaa ja SM-pronssia. Kaudella 2008 hänen palkintokaappiinsa tarttui Suomen Cupin hopea. Kauden 2009 alussa Mäntylä valittiin lokakuun liigalentopalloilijaksi.
Mäntylä siirtyi Hurrikaani Loimaan riveihin kaudeksi 2011-12, kun Piivolley tippui liigasta talousvaikeuksien vuoksi. Mäntylä voitti SM-hopeaa ensimmäisellä Loimaan kaudellaan. 2013 Hurrikaanissa tuli toinen hopea, 2014 pronssi ja 2015 jo kolmas hopea.
Mestaruusliigassa Mäntylä on ollut vuoden tulokas 2009 sekä hänet on valittu liigatähdistöön 2012.
Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuussa 2009. Tämän jälkeen "Jerry" on nähty maajoukkueessa aina silloin tällöin ja jälleen kesällä 2015 hän kuuluu maajoukkueryhmään.
Perusia
pienoiskuva|Etruskilainen holvikaari Perugiassa. Perusia, nykyinen Perugia, oli alun perin umbrilainen, sittemmin etruskien 12 kaupungin liittoon kuulunut strategisesti tärkeä kaupunki. Se sijaitsi Tiberin laakson ylle kohoavalla kukkulalla. Perusia taisteli Roomaa vastaan vuonna 295 eaa, vaikka kaupungeilla oli liittolaisuussopimus. Perusia joutui lopulta alistumaan, ja kaupunki tuki Roomaa Hannibalin hyökättyä Italiaan toisen puunilaissodan aikana. Octavianus valloitti Perusian kansalaissodassa.
Max Julen
Max Julen (s. 15. maaliskuuta 1961 Zermatt, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä. Julenin uran suurin saavutus on olympiakulta vuoden 1984 olympialaisissa Sarajevossa.
Kaarle XI
Kaarle XI (24. marraskuuta 1655 – 5. huhtikuuta 1697) oli Ruotsin kuningas 1660–1697. Kaarle syntyi kuningas Kaarle X Kustaan ja kuningatar Hedvig Eleonooran perheeseen. Hän oli isänsä kuollessa vasta 4-vuotias.
Kaarlen holhoojahallitus oli heikko, kun Kaarle itse ryhtyi hallitsemaan ja sai täysivaltaisuuden vuonna 1672. Kaarle pani toimeen ison peruutuksen, jossa valtion tulot yksin Suomessa Käkisalmen lääniä lukuun ottamatta lisääntyivät peruutettujen lahjoitusmaiden takia noin 200 000 hopeataalarilla.
Sotalaitos järjestettiin jo aikaisemmin alkuunpannun ruotujaon pohjalla. Kaarle XI ylläpiti järjestystä ja valvoi virkamiesten toimia ankarasti. Viljelystä edistettiin autiotiloja asuttamalla ja uudisasutuksella. Piispat, etenkin Juhana Gezelius vanhempi toimittivat uskonnollista kirjallisuutta ja vaativat papistoa pitämään huolta lukutaidon opettamisesta. Kirkko, jossa jäykkä oikeaoppisuus oli vallalla, ylläpiti ankaraa kuria. Tälle rauhalliselle kehitykselle tuottivat suurta tuhoa Suomea 1695–1697 kohdanneet ankarat kadot ja niiden jäljessä kulkeva puute ja taudit. Kaarle XI kuoli 5. huhtikuuta 1697 vatsasyöpään.
Hänen puolisonsa oli tanskalaissyntyinen Ulriika Eleonoora vanhempi.
Shetlandinsaaret
Shetlandinsaaret eli Shetlanti  on Skotlantiin kuuluva saariryhmä Ison-Britannian saaren pohjoispuolella Pohjanmeressä Orkneysaarten ja Färsaarten välissä. Se on myös yksi Skotlannin 32 hallintoalueesta (council area). Shetlandinsaariin kuuluu yksi suuri ja kymmeniä pieniä saaria. Hallintoalueella on arviolta 22 920 asukasta (vuonna 2019) ja sen pinta-ala on 1 466 neliökilometriä. Pääkaupunki on Lerwick.
Maantiede
pienoiskuva|Lintuharrastajia Mousan saarella heinäkuussa 2010.
Sijainti ja pinnanmuodot
Shetlandinsaaret sijaitsevat 210 kilometriä Skotlannin mantereesta pohjoiseen. Saaret ovat Britannian pohjoisin alue. Saariryhmään kuuluu noin sata saarta, niistä asuttuja on alle 20.
Shetlandinsaarten pinta-ala on 1 468 neliökilometriä. Pääsaaren Mainlandin pinta-ala on 899 neliökilometriä. Mainlandin itäpuolella ovat Whalsay ja Bressay sekä pohjoispuolella Yell, Fetlar ja Unst. Yell (212 neliökilometriä) on toiseksi suurin saarista ja Unst (120 neliökilometriä) kolmanneksi suurin. Muut saaret ovat alle 40 neliökilometrin suuruisia. Unst on pääsaarista pohjoisin, ja puolitoista kilometriä sen pohjoispuolella on Muckle Fluggan kalliosaari, jossa on Britannian pohjoisin kohta.
Ilmasto
Shetlandinsaarten ilmasto on suhteellisen leuto, sillä Pohjois-Atlantin virta lämmittää sitä. Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu ja kylmin helmikuu. Heinäkuussa päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 14,2 astetta ja helmikuussa 5,3 astetta. Lämpöennätys 23,4 astetta on mitattu heinäkuussa 1991 ja pakkasennätys -8,9 astetta tammikuussa 1959.
Vuoden keskimääräinen sadanta on 1 220 millimetriä. Siitä suurin osa tulee talvella, ja kuivimmat kuukaudet sijoittuvat huhti–elokuulle. Vaikka talvella sataa enemmän kuin kesällä, pysyvää lunta ei sada juurikaan. Kesällä tulee kosteutta paljon sumuna.
Shetlandissa tuulee paljon, ja keskimääräinen tuulen nopeus on 6,7 m/s. Varsinkin talvisin tuuli yltyy puhureissa, eivätkä hurrikaaniluokan tuulet ole harvinaisia. Puhureita ei esiinny aivan yhtä paljon huhti–syyskuussa, ja lähes tuulettomiakin päiviä voi olla ympäri vuoden.
Historia
Viikinkien valloitettua aiemmin piktien asuttamat saaret niistä tuli 500 vuodeksi skandinaavinen siirtokunta. Viikingit käyttivät saaresta nimeä Hjaltland. Saaret siirtyivät Tanskalta Skotlannille vuonna 1472, koska Tanska ei maksanut kuningas Jaakko III:n tanskalaisen puolison myötäjäisiä. Skandinaavista nornin kieltä saarella kuitenkin puhuttiin vielä 1700-luvulle saakka.
Toisen maailmansodan aikana Shetlandinsaarilta huollettiin Saksan miehittämässä Norjassa toiminutta vastarintaliikettä.
Talous
Pääelinkeinoja saarilla ovat öljyn ja kaasun tuotanto, kalastus ja maanviljely. Shetlanti tunnetaan shetlanninponien ja shetlanninlammaskoiran kotimaana. Sen asukkaat korostavat skandinaavisia juuriaan.
Olivia Rogowska
Olivia Rogowska (s. 7. kesäkuuta 1991 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 108 ja nelinpelissä sijalle 94. Hän on selviytynyt kolme kertaa Grand Slam -turnauksessa toiselle kierrokselle.
Joulukuussa 2008 Rogowska voitti Sorrennon ITF-kaksinpeliturnauksen.
Ranskan avointen 2009 ensimmäisellä kierroksella Rogowska voitti Marija Kirilenkon, mutta hävisi toisella kierroksella Kateryna Bondarenkolle. Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän hävisi turnauksen ykkössijoitetulle Dinara Safinalle lukemin 7–6(5), 2–6, 4–6.
Australian avoimissa 2010 hän hävisi avauskierroksella Sorana Cîrstealle ja Australian avoimissa 2011 Jevgenia Rodinalle.
Tego Calderón
thumb|Tego Calderón Tegui Calderón Rosario (s. 1. helmikuuta 1972) on puertoricolainen muusikko. Hänen tyylinsä yhdistelee latinorapin ja reggaetonin vaikutteita, ja hän levyttää espanjan kielellä.
Calderón syntyi Santurcessa ja kävi high schoolia Miami Beachilla Floridassa. Hän sai jo varhaisia vaikutteita salsatähti Ismael Riveralta, jonka ihailijoita hänen vanhempansa olivat. Hän piti lisäksi jazzista ja oli jo nuorena yhtyeen rumpali.
Calderón tuli tunnetuksi albumillaan El Abayardella vuonna 2003. Sitä ovat seuranneet El Enemy de los Guasíbiri (2004), The Underdog/El Subestimado (2006) ja El Abayarde Contraataca (2007).
Lorax (vuoden 2012 elokuva)
Lorax (engl. The Lorax) on Chris Renaudin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 2012. Se perustuu samannimiseen lastenkirjaan. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 348,8 miljoonaa dollaria. Elokuvan pääosissa ääninäyttelevät Danny DeVito, Ed Helms, Zac Efron ja Taylor Swift.
Chika Hirao
Chika Hirao (, s. 31. joulukuuta 1996 Matsudo) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Hirao edustaa seuratasolla Albirex Niigataa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2018 Australiaa vastaan. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua Hirao on pelannut naisten maajoukkueessa neljä ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän oli varamaalivahtina.
Jännevirta
Jännevirta on kahteen kuntaan jakautunut kylä noin 20 kilometriä Kuopion keskustasta koilliseen. Kylä sijaitsee samannimisen virran rannalla ja Joensuun suuntaan johtavan valtatie 9:n varrella. Kylä kuului aiemmin Kuopion maalaiskuntaan, mutta Siilinjärven perustamisen yhteydessä vuonna 1925 kylä puolitettiin. Nykyään kylän länsiosat kuuluvat Siilinjärveen ja itäosat Kuopioon. thumb|Jännevirran vanha silta (kuva vuodelta 2003). Jännevirta tunnettiin pitkään muun muassa vuonna 1951 valmistuneesta sillastaan, joka korvattiin syksyllä 2018 käyttöön otetulla uudella sillalla. Virtaa pitkin kulkee Saimaan syväväylä. Ennen siltoja virran yli kuljettiin lautalla ja lossilla.
Kylällä toimii kauppa-lounasravintola (Jännevirran Kauppasilta). Jännevirran alakoulu lakkautettiin vuonna 2009.
Eva Herzigová
Herzigová on esiintynyt lukuisten muotitalojen, kuten Calvin Kleinin, Guessin, Victoria's Secretin ja Hugo Bossin mainoskampanjoissa. Lisäksi hän on myös esiintynyt useissa kansainvälisissä muotilehdissä, kuten Voguessa, Harper's Bazaarissa, Ellessä, Marie Clairessa, Numérossa ja Alluressa ja lisäksi esimerkiksi yhdysvaltalaisessa urheilulehdessä Sports Illustratedissä. Vuonna 2004 hän poseerasi yläosattomissa Playboyssa. Herzigová on toiminut myös useiden muotisuunnittelijoiden, kuten Louis Vuittonin, Benedetta Dubinin, Giles Deaconin, Emilio Puccin ja Versacen näytösmallina. Hän on esiintynyt myös Imagine Fashionin muotielokuvassa Decadent Control Roberto Cavallin kanssa. Elokuvassa mainostettiin H&M:n ja Agent Provocateurin muotia. Herzigová esiintyi myös Venuksena vuoden 2006 talviolympialaisten avajaisseremoniassa. Vuonna 2016 hän esiintyi Dior Beautyn ja Giorgio Armanin mainoskampanjoissa.
Herzigová oli naimisissa Bon Jovin rumpalin Tico Torresin kanssa vuosina 1996—1998. Hän seurusteli avioeronsa jälkeen manageri Guy Osearyn kanssa. Hänellä on kolme poikaa italialaisen liikemies Gregorio Marsiajin kanssa: George (s. 2007), Philipe (s. 2011) ja Edward (s. 2013). Herzigová meni kihloihin Marsiajin kanssa vuonna 2017.
Zoe Caldwell
Zoe Caldwell OBE (14. syyskuuta 1933 Melbourne, Australia – 16. helmikuuta 2020 New York, Yhdysvallat) oli australialaissyntyinen näyttelijä. Hän oli alun perin Ada, mutta vaihtoi etunimen samaksi kuin omalla äidillään.
Caldwellilla oli rooleja myös elokuvissa. Hän oli vuodesta 1968 naimisissa tuottaja Robert Whiteheadin kanssa ja sai kaksi poikaa. Hän jäi leskeksi 15. kesäkuuta 2002. Hän oli OBE vuodesta 1970.
Caldwell kuoli Parkinsonin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin 86-vuotiaana kotonaan New Yorkissa 16. helmikuuta 2020.
Joanna Lumleyn filmografia
pienois|pysty|Joanna Lumley vuonna 2015. Tämä on Joanna Lumleyn filmografia.
Pertsa ja Kilu kippareina
Pertsa ja Kilu kippareina on Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu-sarjan nuortenkirjojen keskimmäinen. Sekin kuvaa Kotkan ja Karhulan lähiseudulla olevan Suulisniemen työläisperheiden lapsien seikkailuja, joihin nytkin kuului rikoksen ratkaiseminen, vaikka tällä kertaa poikien uteliaisuus ei ollut alku seikkailulle, vaan rikollisen toimet. Pojat pääsevät merelle isommalla veneellä, joka oli heille yhä itsenäisemmän toiminnan väylä.
Juoni
Pertsa ja Kilu olivat saaneet hankittua suuren veneen, jota he kunnostivat pohtien käyttääkö sitä proomuna puun kuljetukseen kuten edellisenä kesänä vai yrittääkö hankkia siihen moottori. Vanha kalastaja tuleekin tekemään vaihtokaupan - hän haluaa poikien pienen moottoriveneen ja antaa vaihdossa oman ison veneen moottorin asennettuna paikalleen ja 30 000 markkaa välirahaa.
Veneen remontointi on vaikeaa keväällä, kun Kilulla on oppikoulussa kokeita tämän tästä ja äitinsä vahtimassa, että läksyt tulee tehtyä. Kilun vanhemmat pohtivat hänelle mm. englannin- ja suomenopettajan ammattia siitä huolimatta, että kielet olivat hänelle vaikeita. Pertsan koulunkäynti kansakoulun ylimmillä luokilla ovat lopuillaan, konepajakoulu odotti kesästä alkaen.
Pojat hankkivat veneeseensä vakuutuksen ja pikkupoikien makkaranpaistonuotiosta levinnyt tuli oli tuhota sen. Vakuutus toi korvauksen nokeentumisesta, mutta puhdistus vaati lisätyötä ja oli pojille kova pala purtavaksi. Pertsa aikoi sanoa jotain "harkitsematonta", avasi suunsa, nielaisi sanat ja huokaisi. Tämä pettymyksen nieleminen on ollut Väinö Riikkilälle tuttu tilanne hänen jouduttuaan isänsä kuoltua maataloon töihin 12-vuotiaana.
Elokuvissa käydessään pojat estävät kalpeaa tutunomaista miestä varastamasta toisen lompakkoa. Mies oli tehtaan varastomies Antti Pehko, joka asui vaimonsa kanssa. Lapseton perhe oli tuolloin nk. yksinäinen perhe ja avoliitto omantunnonavioliitto. Yhden hellahuoneen asunnossa asuvan perheen tulevaisuuden toiveena - hieman alle 40-vuotiailla perheenjäsenillä - oli turvallinen vanhuus. Sen toteuttamiseksi täytettiin veikkausrivi joka viikko. Antin harrastus oli sohvassa makaaminen, josta kalpeus oli saanut värinsä. Vaimo kävi yökolmelta siivoamassa toimistoja.
Pehko pohtii työmiehen elämää: ruokatunnilla eräs Rantanen siirtää yhtä läskinpalaa usealla leivällä kunnes viimeisellä suupalalla syö sen suuresti nautiskellen. Joku toinen jauhaa ruokaa koko tunnin ja ryystää kahvinsa äänekkäästi. Pehko oli kokeillut rikollista elämää eikä sekään ollut onnistunut. Pinnaaminenkaan ei onnistu, edes veronmaksussa, jossa poikamiesverokin rasitti. Pehkon vaimo patisti miehen kävelylle ja hän huomasi poikien veneen ja ajatteli "lainata" sen ja muuttaa Ruotsiin. Hän osoitti sen verran ahkeruutta, että osti ruotsinkielisen viikkolehden.
John Neville
pienoiskuva|John Neville vuonna 1959. John Neville (2. toukokuuta 1925 Lontoo – 19. marraskuuta 2011 Toronto ) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa pääroolistaan Terry Gilliamin elokuvassa Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988).
Pertsa ja Kilu kippareina
Juoni
Eräänä aamuna Pertsan piti sitten ilmoittautua telakan konepajalle. Kuten tapana vieläkin on, uusi työntekijä kiertää uutta työpaikkaansa tuntikausia paikasta toiseen tavaten vieraiksi jääviä ihmisiä. Organisaatio esittelee omaa kokonaan tulokkaalle. Pertsa tuli kolmivuotiseen konepajakouluun, oppisopimuskoulutukseen, jonka avain oli pitää harjoittelija tekemässä alimmalla mahdollisella palkalla aputöitä kaksi vuotta ja vasta sitten kouluttaa hänestä sorvari. Toinen apupoika muistutti työsuojelustakin: älä mene taakan alle. Pertsan tehtävä oli viedä aihioita koneelta ja osastolta toiselle. Apupoikaa yritti likimain jokainen ammattimies komentamaan tekemään osan omasta työstään. Pertsa näkee myös tieteellisen liikkeenjohdon aikaansaaman tehtaan eri osastojen tehokkuuskilvan aikaansaaman yleiskustannusten nousun. "Pertsa oli jo aiemmin kummastellut, kuinka oli mahdollista, että jonkin työn teettäminen pienessä konepajassa, jossa oli kovin vaillinaiset työkalut, tuli paljon halvemmaksi kuin suuressa konepajassa, jossa kaikki työstökoneet olivat ensiluokkaiset." Hän näkee myös työtapaturman, jossa kirjailija antaa lukijalle pohdittavaksi tapaturman taloudelliset vaikutukset monilapsiseen perheeseen, jonka äitikin oli juuri sairaalasta tullut. Kevään polttopuiden rahtaus saaresta maahan oli mennyt pojilta ohi veneen korjaustyön viivästyessä tulipalon vuoksi. Veneen moottorin koekäytössä Kilun aiempia tarinoita terävämpi pää osoittaa kykynsä Pertsan pyrkiessä löytämään laihimman mahdollisen seossuhteen - kodin niukkuuden opettamaa nuukuutta. Todettuaan veneen olevan kunnossa pojat unelmoivat sillä ajamisesta - Välimerellä! Samaan aikaan Antti Pehko oli venerannan halkopinon luona pohtimassa tulevaisuuttaan.
Kouluja käyneenä Kilua ei voitu laittaa konepajaan vaan hän siivoili paikkoja, haravoi ja toisinaan vahti valimon katolla tulipalon varalta. Kuten työnotossa sanottiin: "Opiskelija, hm! Siis etupäässä kynätyöntekijä." Palkka kuitenkin oli 100 mk/tunti kun Pertsalla se oli 40 mk/tunti. Hänkin oivalsi olevansa kohta aikuinen ja menevänsä opiskelemaan ja sitä kautta ammattiin - kenties insinööriksi tehtaan suunnitteluosastolle? Pertsa oivalsi ensimmäisen työpäivän jälkeen Kilun siirtyvän pois viimeistään ylioppilaana pois. Hän itse jää Kotkan seudulle ja tulevaisuus vaikuttaa vain puurtamiselta: "Jos konepajassa on jokainen päivä yhtä kiireinen kuin tämäkin, ei illalla jaksa tehdä mitään."
John Neville
Neville syntyi Lontoossa ja teki elokuvarooliensa ohella työtä televisiossa ja teatterissa. Hän esiintyi Salaiset kansiot -televisiosarjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa X-Files – taistelu tulevaisuudesta (1998).
Pertsa ja Kilu kippareina
Juoni
Pehko saa oivalluksen - hän "lainaa" veneen Ruotsin matkaa varten. Veneen varastamisen lisäksi Pehko pyrkii lainaamaan likimain kaikilta tehtaan miehiltä ja varastamaan varastosta metalleja, joiden hinnat ovat korkeita. Pehkosta sanottiin selän takana: "Suutaankin soittaa niin huonosti, ettei se sillä pärjää."
John Neville
Neville oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri (OBE) vuodesta 1965 ja Kanadan ritarikunnan jäsen (CM) vuodesta 2006. Hän asettui Kanadaan vakituisesti vuonna 1972.
Pertsa ja Kilu kippareina
Juoni
Vihdoin kaverukset tapaavat työssä tehtaalla - Kilun äidin kauppiastuttava ei kehdannut ottaa Kilua kesätyöhön niin huonolla palkalla kuin mitä kauppakoululaisille maksettiin. Niin Kilu meni ja haki tehtaalta töitä. Kesätyöntekijä teki varastossa raskaammat työt vakinaisessa työsuhteessa olevien varastomiesten katsellessa sivusta. Rasittunut Kilu astelee peruuttavan kuorma-auton alle, mutta selviää säikäyksellä. Työn jatkuessa paljastuu, että "Kukin alallaan"-mottoa viljelevä veltto varastomies Heiskanen on saanut purjeveneen hankittua. Häneltä Kilu saa hieman oppia purjehduksen.
Toisaalla tarinoiden ainoa tyttö, Pirkko, tekee maatöitä mummonsa kanssa. Mummo siivosi ammatikseen ja hoiti kioskia, jossa Pirkko avusti. Varhaisvihanneksia kasvattamalla mummo toi lisätuloa kesän alkuun - siihen oli valmistauduttu jo syksyllä. Pirkolla oli syntymäpäivä. Ennen hän on saanut aurinkolasit, liinan ja aivan pienenä vain suklaata tai hedelmiä. Nyt mummo antoi kameran, tytön suuren unelman. Se oli hinnaltaan ainakin 20000 mk. Mennessään kokeilemaan kameraansa Pirkko näkee Pehkon pinkovan pakoon poikien veneen läheltä. Miehen nimi nimittäin jäi sätkäpaperina käytetystä sanomalehdenpalasta Pirkolle talteen. Pirkko otti kuvan poikien veneestä, jota toimi viranomaisten apuna myöhemmin.
Kilun äiti napisi pojalleen, joka aikoi lähteä veneellä, joka nyt kantoi nimeä Adventure, merelle illalla. Kilun isä oli valmis puuttumaan poikansa puolesta, mutta poika ehti puhua iltaloman omin neuvoin. Poikien veneen lipuessa ulapalle, vielä pienemmät pojat toistivat kotia opittua: "Kyllä tämä köyhän elämä on kurjaa!" ja "Onhan niillä, porvareilla." Merellä pojat Riikkilälle tyypillisesti pysähtyvät kalastamaan ja huonon alun jälkeen kalansaalis on runsas. Ja ensi kerta ei ole sekään, että polttoaine loppuu juuri maihin tullessa.
Kesäinen työ loppui telakan huonoon tilauskantaan. Vakinaisten urakkahinnat oli leikattu 20%:lla ja väliaikaiset saivat lähteä pois. Lomat tuli pidettäviksi samaan aikaan. Mutta syksyllä tilauksia oli tulossa - valmistava teollisuus on aina ollut syklistä. Pertsalle tuli vähintään kolme viikkoa lomaa. Pertsa pohti synkkämielisen isänsä odotettavissa olevaa mielipidettä palkattomasta lomasta: "Kyllä sitä maan alla maata saa, eikä rokuli tee rahaa."
Pojat saivat loman ja päättivät alkaa nukkua veneensä kajuutassa. Pertsan äiti suhtautui asiaa tällä kertaa kuten Muumimamma - evästä mukaan ja menoksi. Pertsan isän pohti kajuutassa olemisen fyysistä autautta ja pohtii sitä huolta, mitä lapsen kotoa poissaolo äidissään tuottaa. Niin vähän Pertsan isä oli sisäistänyt, mitä harrastuksessa on kivaa. Kilun äiti tuli myös vetoamaan poikien loman puolesta, jottei Pertsalle etsittäisi uutta palkkaa tuottavaa kesätyötä.
Kirjan puolivälissä esitellään Adventure-vene ja sen varustelu, johon kuului mm. venäjänkielisiä merikarttoja (vuodelta 1917 tai vanhempia). Poikien yö laiturissa olevassa veneessä ennen suurta purjehdusta muuttuu selkkaukseksi rikollista veneen kaappaajaa Antti Pehkoa vastaan. Tässä seikkailussa Kilu on valmiimpi väkivallan käyttöön aseistettua ammattirikollista vastaan, sillä kyseessä on Eino Suokko, jonka he saivat kiinni Viimeiset kaanit -kirjassa. Psykopaatin omainen rikollinen oli luonnollisesti luottovankina päässyt lyhennetyllä tuomiolla, nyt hän väitti ostaneensa veneen rehellisellä kaupalla Lahiselta, joka osti veneen Kilun isältä. Pojat ymmärsivät, että Suokko voittaa pelin, jos pääsee veneellä Tukholmaan asti. Pehko pelkää poikien suunnittelevan vapautuvansa tästä vankeudesta ja määrää heidät eri vahteihin valvoen itse pari kolmen vuorokauden matkan ajan.
Dawud
Dawud (myös Daoud, Daud; 1500-luvun alku – 1582) oli Songhain valtakunnan hallitsija eli askia.
Pertsa ja Kilu kippareina
Juoni
Poikien vanhemmat ja ystävät pohtivat, mihin pojat lähtivät salaa muutamaan tuntia ennen kuin he olisivat tulleet saattamaan purjehtijoita. Huhuissa kerrottiin, että salakuljettajat olivat kaapanneet veneen. Pirkko oli yksi ihmettelijöistä, lisäksi hän löysi Pehkon halkokasan alta metallikappaleen, siellä oli pieni kellari. Hän päätti kertoa pinota poliisille ja mennessään valokuvasi autokolarin. Sen kuvien vuoksi hän uskalsi mennä poliisin puheille. Samaan aikaan poikien vanhemmat ilmoittivat veneen kadonneeksi ja merivartiosto alkoi etsiä sitä.
Veneessä vapaavahdissa oleva Pertsa suunnitteli juonen ja jätti Kilulle sen kirjeessä. Tätä viestintätapaa Pehko ei ollut ottanut huomioon. Lisäksi hän lähetti SOS-merkkiä kajuutan ikkunasta ja se toi merivartioston veneen kylkeen. Pehko sitoi Pertsan kajuuttaan ja uhkaili tappavansa Kilun, jos tämä yrittää jotain. Siksi merivartijoiden veneeseen tekemä tarkastus ei tuonut kuin nuhteita ajovalojen puuttumisesta js vanhoista merikorteista.
Dawud
Dawud oli yksi askia Muhammad Turen pojista. Hän seurasi hallitsijana veljeään Ishaq I:stä vuonna 1549. Dawud tuli tunnetuksi oppineena, hyväntahtoisena ja anteliaana hallitsijana, joka saattoi toimia myös hyvin häikäilemättömästi. Hän ylläpiti hyvin toiminutta hallintokoneistoa, edisti kauppaa, taiteita ja tieteitä ja rakensi suuria moskeijoita.
Pertsa ja Kilu kippareina
Juoni
Maissa Pehkon vaimo tuli ilmoittamaan ukkonsa katoamisesta. Poliisi tunsi miehen eikä myötätuntoa avovaimolle tullut, vaimo pelästyi, josko mies oli varastanut myös perheen rahat. Suomalaisen perheen pankkikirjan vaimo oli kuitenkin piilottanut niin hyvin, ettei mies löytänyt sitä eikä saanut nostettua tienaamiaan rahoja pakomatkalleen.
Pirkko kutsuttiin poliisin luo saamaan kiitosta valokuvistaan, jotka selittivät autokolarin syypään. Häneltä löytyi myös valokuva Adventuresta samalta filmiltä ja vihje Pehkon metallipiilosta, jonka etsivä tarkisti.
Adventure oli nähty Ahvenanmaan saaristossa, mutta oli taas kateissa. Kovassa merenkäynnissä Kilu suunnitelman mukaan rikkoo ruorin ohjauksen ja sillä aikaa, kun Pehko korjaa sitä, Pertsa laittaa vettä polttoainejärjestelmään. Pian kone sammuu ja vene menee purjeella. Tehtaalta tuttu Heiskanen ihmettelee, kun näkee Pehkon veneessä. Vähän myöhemmin Pehko ajaa veneen rantakiville. Heiskanenkin oli Maarianhaminassa nähnyt Adventuren kuvan lehdessä ja kääntyi viranomaisten puoleen.
Palatessaan he kävivät Hangossa. Siellä kalastettiin niin iso kala, että englantilainen rahamies ensin valokuvautti hauen ja sitten osti sen. Enid Blytonin tarinoiden ruokasäilykkeet tulivat tässä yhteydessä Riikkilän suomalaisten poikien veneeseen, palkkiona.
Vigesimaalijärjestelmä
Vigesimaalijärjestelmä on lukujärjestelmä, jonka kantaluku on 20. Ihmisellä on normaalisti yhteensä kaksikymmentä sormea ja varvasta. 20 on myös viiden ja neljän tulo.
Käyttö
Jotkut nykyisten kielten sanat kuten ranskan quatre-vingt voivat olla vigesimaalijärjestelmän jäänteitä. Vaikka monissa eurooppalaisissa kielissä lukua 20 tarkoittava sana poikkeaa muista lukusanoista ja sama toistuu kahdenkymmenen kerrannaisissa, vigesimaalijärjestelmä ei ole käytössä.
Erään tutkimuksen mukaan noin 10 % amerikkalaisista intiaaniheimoista käytti vigesimaalijärjestelmää.
Mayojen ja asteekkien lukujärjestelmien kantaluku oli 20.
Merkitseminen
Vigesimaalijärjestelmässä saatetaan käyttää kahtakymmentä erilaista numeraalia tai lukusymbolia kuvaamaan lukuja yhdestä kahteenkymmeneen. Toinen tapa ilmaista luvut on käyttää lukuja 0–9 ja aakkosia. Tällä tavalla ilmaistuna luku kymmenen kirjoitetaan A20 (20 ilmaisee tässä kantalukua) ja 19 J20. I-kirjain voidaan hypätä yli ykköseen sekoittamisen estämiseksi, jolloin 18 kirjoitetaan J20 ja 19 K20. Luku 20 kirjoitetaan 1020.
Rube Goldberg
thumb|upright=0.65|Rube Goldberg vuonna 1928 julkaistussa kuvassa. thumb|upright=1.1|Goldbergin piirros, jossa professori Lucifer Butts havainnollistaa kehittämänsä automatisoidun lautasliinan toimintaa. Piirrokseen kuuluu selitysteksti. thumb|thumbtime=18|upright=1.1|Something for nothing (1940) Reuben Lucius (Rube) Goldberg (4. heinäkuuta 1883 San Francisco – 7. joulukuuta 1970 New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä, joka muistetaan parhaiten monimutkaisia teknisiä viritelmiä esittäneistä humoristisista piirroksistaan. Goldbergin nimestä on tullut synonyymi yksinkertaisen tehtävän suorittamiseen suunnitellulle tarpeettoman monimutkaiselle mekanismille. Myös nimitystä Goldbergin kone on käytetty.
Kirill Meretskov
Kirill Afanasjevitš Meretskov ( 7. kesäkuuta 1897 Nazarjevo, Venäjä – 30. joulukuuta 1968 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen sotilaskomentaja, Espanjan sisällissodan ja toisen maailmansodan aikainen armeijakenraali.
Sarah Holcomb
Sarah Holcomb (s. 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen uransa näyttelijänä oli lyhyt (1978–1980), jonka aikana hän ehti esiintyä ainoastaan neljässä elokuvassa.
Kirill Meretskov
Meretskov syntyi venäläiseen talonpoikaisperheeseen vuonna 1897 Rjazanin kuvernementissa. Vuonna 1917 hän liittyi bolševikkipuolueen jäseneksi. Hän otti osaa Venäjän sisällissotaan punaisten puolella ja sai upseerikoulutuksen vuosien 1919 ja 1921 välillä.
Rube Goldberg
Goldberg valmistui vuonna 1904 insinööriksi Kalifornian yliopistosta ja työskenteli hetken aikaa San Franciscon viemärilaitoksella viemäriputkien suunnittelijana. Vielä samana vuonna hän kuitenkin siirtyi San Francisco Chronicle -lehden piirtäjäksi ja urheilutoimittajaksi. Hän työskenteli San Francisco Bulletinissa 1905–1907 ja New Yorkissa New York Evening Mailissa 1907–1921. Tuona aikana hän piirsi useita sarjakuvia. Hän loi sarjakuviinsa professori Lucifer Gorgonzola Butts -nimisen keksijän, joka rakensi naurettavan monimutkaisia virityksiä yksinkertaisten tehtävien hoitamiseen. Kokonaisuuksiin kuului sekä mekaanisia osia että rääkättäviä eläimiä. Vuodesta 1938 Goldberg teki poliittisia pilapiirroksia The New York Sun-, The New York Journal- ja The Journal-American -lehtiin. Hän sai vuonna 1948 pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon atomipommia käsitelleestä piirroksestaan. Hän vetäytyi eläkkeelle vuonna 1964.
Sarah Holcomb
Holcombin näyttelijäura päättyi lyhyeen vaikka hän näyttelikin kahdessa aikansa suositusta pienbudjetin komediassa: Delta-jengi (pääosassa John Belushi) ja Latvasta laho (pääosassa Chevy Chase).
Kirill Meretskov
Meretskov toimi Leningradin sotilaspiirin päällikkönä talvisodan alkaessa, jolloin kaikki Suomeen hyökänneet armeijat olivat hänen johdossaan. Huonon sotamenestyksen seurauksena sodan johto siirrettiin Leningradin sotilaspiiriltä STAVKAlle 9. joulukuuta 1939 ja Meretskov alennettiin Neuvostoliiton 7. armeijan komentajaksi. Meretskov toimi 7. armeijan komentajana talvisodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen hänet nimitettiin yleisesikunnan päälliköksi. Vuonna 1940 hän vastasi 90 000 lisäneuvostosotilaan lähettämisestä Viroon jo aikaisemmin sovittujen 25 000:n tukikohdissa olevan lisäksi. Tammikuussa 1941 Meretskov luovutti yleisesikunnan päällikön tehtävät Georgi Žukoville ja hänestä tuli apulaispuolustuskansankomissaari.
Rube Goldberg
Goldberg oli vuonna 1946 perustetun National Cartoonists Societyn ensimmäinen puheenjohtaja ja vuodesta 1948 kunniapuheenjohtaja. Seuran myöntämä vuoden piirtäjä -palkinto nimettiin vuonna 1954 hänen mukaansa Reuben-palkinnoksi.
Foisches
Foisches on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 54 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen ja rajoittuu Belgian rajaan.
Days of Wonder
right Days of Wonder on yhdysvaltalais-ranskalainen lautapelijulkaisija. Se on erikoistunut niin sanottuihin saksalais-tyyppisiin lautapeleihin. Days of Wonder on julkaissut lautapelejä muun muassa englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja koreaksi. Days of Wonderin suomalainen kumppani Lautapelit.fi on julkaissut useita yhtiön pelejä suomeksi.
Foisches
pienoiskuva|vasen|Saint-Martinin kirkko 1500-luvun loppupuolella käydyssä kahdeksankymmenvuotisessa sodassa kylä kärsi suurta tuhoa. Taisteluiden jälkeen 1600-luvun alussa Saint-Martinin kirkon viereen rakennettiin linnoitettu talo Ferme des Templiers. Se muutettiin maatilaksi Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen 1700-luvun lopulla.
Kirill Meretskov
Saksan hyökkäyksen toisena päivänä perustettiin Neuvostoliiton asevoimien pääesikunta STAVKA, johon Meretskov nimitettiin. Syyskuussa Meretskov nimitettiin esikunnan yhteysupseeriksi koillisrintaman ja Karjalan rintaman esikuntiin sekä eteläiseen ja pohjoiseen ryhmään jakautuneen 7. erillisen armeijan komentajaksi Syvärijoelle. 17. joulukuuta 1941 Meretskov nimitettiin Olhavan rintaman komentajaksi. Hän palveli erilaisissa komentajatehtävissä Leningradin ja Karjalan rintamilla.
Days of Wonder
Vuonna 2004 Days of Wonderin julkaisema Menolippu voitti arvostetun saksalaisen Spiel des Jahres-lautapelipalkinnon.
Kirill Meretskov
Elokuussa 1945 Meretskov johti Neuvostoliiton hyökkäystä Japaniin. Toisen maailmansodan jälkeen Meretskov toimi Primorskin, Moskovan ja Vienanmeren sekä Pohjoisen sotilaspiirin komentajana sekä johti niin sanottuja ”Vystrel”-kursseja. 1955–1964 hän toimi Neuvostoliiton puolustusministerin sotilasopetuslaitoksiin liittyvänä avustajana sekä vuodesta 1964 tarkastajana. Meretskov oli vuosien 1939 ja 1956 välillä NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsen. Hän kuului Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon vuodesta 1940 vuoteen 1961.
Nissan Cube
Nissan Cube on Japanin markkinoilla myytävä Nissanin valmistama pieni tila-auto. Nimensä mukaisesti se on erittäin kulmikas. Ennen vuotta 2014 sitä myytiin Pohjois-Amerikka. Cuben myynti Euroopassa lopetettiin 2011.
Z10 (1998–2001)
thumb|220px|Nissan Cube Z10 Ensimmäinen Cuben korimalli Z10 esiteltiin vuonna 1998. Se oli tehty samalle alustalle Nissan Micran kanssa. Siinä oli myös sama 1,3-litrainen moottori. Lisävarusteena sai CVT-vaihteiston ja nelivedon. Cube oli kooltaan Nissan Micran ja Nissan Sunnyn väliltä.
Z11 (2002–2008)
pienoiskuva|220x220px|Nissan Cube Z11 Seuraava Cuben korimalli oli tilavampi sisältä ja se oli moderni yhdistelmä kulmikkaita ja pyöreitä pintoja. Se perustuu Nissan Marchin kolmanteen (K12) -malliin ja siinä on 1,4-litrainen moottori. CVT-vaihteiston saa myös tähän malliin lisävarusteena. Cubesta on olemassa myös pidennetty seitsemän hengen versio, nimeltään Cube³. thumb|220px|Nissan Cube Z12|alt=Molemmat mallit saivat vuonna 2005 uuden MR-sarjan 1,5-litraisen moottorin, joka on myös Nissan Tiidassa. Lisäksi tuli markkinoille uusi nelivetoinen e4WD-malli, joka on muulloin etuvetoinen, mutta jos etupyörät alkavat sutia tulee autosta nelivetoinen.
Z12 (2008–)
Cuben kolmas sukupolvi esiteltiin vuonna 2008, ja se oli ensimmäinen, jota vietiin Japanin ulkopuolelle. Vuoden 2014 jälkeen mallia ei ole kuitenkaan myyty kuin ainoastaan Japanissa.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Cube sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Henrik II Äpärä
Henrik II Äpärä oli Kastilian kuningas vuosina 1369–1379 syrjäytettyään ja surmattuaan velipuolensa Pietari I Julman.
thumb|left|Nájeran taistelu vuonna 1367. Vasemmalla englantilaiset joukot Mustan prinssin johdolla sekä Pietarin kastilialaiset, oikealla Henrikin kapinalliset sekä ranskalaiset, joita johtaa [[Bertrand du Guesclin. Taistelussa du Guesclin jäi vangiksi.]] Henrik nosti kapinan velipuoltaan Pietaria vastaan, mutta joutui tappiolle. Tällöin Henrik pakeni Ranskaan, josta hän pyysi ja sai tukea. Samanaikaisesti Pietari liittoutui Mustan prinssin kanssa, jonka avustuksella Pietari löi Henrikin Nájeran taistelussa vuonna 1367. Kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, palasi prinssi Ranskan puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.