cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
Australian kuninkaalliset ilmavoimat
Numero 7234 vaurioitui laskeutumisessa siirtolennolla, mutta suurten korjausten jälkeen se kuitenkin otettiin palveluskäyttöön. Numero 7203 menetettiin yöllisellä pommituslennolla kesäkuussa 1971. Australia käytti omia pyrstö/tunnusnumeroja koneissa, mutta kaksi viimeistä numeroa oli kuitenkin samat kuin alkuperäisissä sarjanumeroissa. F-111C-koneiden toimitukset alkoivat etuajassa lokakuussa 1972. Kesäkuuhun 1973 mennessä loput 23 F-4:ää oli lennetty takaisin Yhdysvaltoihin (Hillin lentotukikohta, Utahissa).
Näistä 21 päivitettiin myöhemmin F-4G ”Wild Weasel” -koneiksi ja ainakin kuusi niistä oli taistelukäytössä Operaatio Desert Stormissa Irakissa 20 vuotta niiden Australiaan toimittamisen jälkeen.
Luftwaffe
thumb|300px|Saksalainen F-4
Israelin ilmavoimat
Israelin ilmavoimat (Heyl Ha’Avir) hankki F-4 Phantomeja vuodesta 1969 alkaen. Ensimmäinen F-4E otettiin palveluskäyttöön 5. syyskuuta 1969 ja israelilaiset saivat niillä ensimmäisen ilmavoiton 11. marraskuuta 1969 Egyptin ilmavoimien MiG-21-koneesta.
Israel hankki kaiken kaikkiaan 42 uutta F-4E-mallin, 12 uutta RF-4E-mallin ja 162 käytettyä F-4E-mallin konetta. Heidän palveluksessaan taistelukäytössä olevat Phantomit tunnettiin nimellä ”Kurnass” (Moukari). RF eli tiedustelukoneet tunnettiin nimellä ”Orev” (Korppi).
Israelin F-4E:t voitiin varustaa laajalla valikoimalla aseita, kuten AGM-84 Harpoon- ja Rafael Gabriel- meritorjuntaohjuksilla ja myöhemmin Rafael Popeye -ilmasta-maahan-ohjuksilla. Niitä käytettiin myös runsaasti SEAD-roolissa.
Puolivälissä 1980-lukua Israel päivitti Phantominsa Kurnass 2000 -koneiksi, joissa oli uudistettu avioniikka, rakenteellisia parannuksia ja tutka, paranneltu navigointi/taistelujärjestelmä ja HOTAS. Kaikkiaan 55 konetta muutettiin näin. Suunniteltua Super Phantom 2000 -päivitystä uusilla Pratt & Whitney PW1120 -moottoreilla korvaamaan vanhat J79-moottorit ei toteutettu kustannussyistä.
RF-4E:t läpikävivät myös useita päivityksiä, joissa useat muutettiin korkeammille nopeuksille (aina Mach 2,4 saakka) ja parempiin korkeuksiin (23 800 m). Kolmeen koneeseen asennettiin korkealta kuvaavat kamerat (HIAC) pyörivään kannattimeen nokan alle, näiden tyyppimerkintä oli RF-4E(S).
Viimeiset israelilaiset F-4:t poistettiin palvelukäytöstä 12. toukokuuta 2004.
Japanin itsepuolustusjoukkojen ilmavoimat
thumb|RF-4E F-4EJ tilattiin 1. marraskuuta 1968. Kaksi F-4EJ:tä (JASDF sarjanumerot 17-8301 ja 17-8302) valmistettiin McDonnellin tehtailla St Louisissa ja testattiin alkaen 14. tammikuuta 1971. Seuraavat 11 (JASDF sarjanumerot 27-8303/8307, 37-8307/8310 ja 47-8311/8313) valmistettiin McDonnellilla osina ja koottiin Japanissa Mitsubishi Heavy Industries Ltd -yhtiön tehtailla. Ensimmäinen Japanissa koottu kone (27-8303) teki ensilentonsa 12. toukokuuta 1972. Jatkossa Mitsubishi valmisti 127 F-4EJ:tä lisenssillä ja näistä viimeinen toimitettiin 20. toukokuuta 1981. Se oli samalla viimeinen valmistettu Phantom.
Mitsubishin valmistamia Phantomeja ei valmistushetkellä ollut varustettu ilmatankkaukseen sopiviksi, koska sopimusrajoitukset kielsivät Japania hankkimassa hyökkäysaseita. Kuitenkin tarvittavat laitteet hankittiin ja varastoitiin. Myöhemmin kun rajoituksia lievennettiin, niin useimpiin F-4EJ-koneisiin asennettiin standardi-F-4E-ilmatankkauslaitteistot. Japanin ilmavoimilla ei kuitenkaan tiettävästi ole ollut ilmatankkereita, joten F-4EJ-koneiden ilmatankkauksia on tehty vain harjoituksissa Yhdysvaltain ilmavoimien KC-135-tankkereiden kanssa.
McDonnell valmisti 14 aseistamatonta F-4EJ-tiedustelukonetta ja toimitti ne Japanin ilmavoimille marraskuun 1974 ja kesäkuun 1975 välillä. Niiden tyyppimerkintä oli RF-4EJ. Ne olivat käytönnössä identtisiä Yhdysvaltain ilmavoimien RF-4C-koneiden kanssa, ainoastaan jotain laitteita puutui, kuten tutkahaku ja -varoitusjärjestelmä.
F-4EJ otettiin käyttöön elokuussa 1972. Japanin ilmavoimien kuusi torjuntahävittäjälaivuetta käytti F-4EJ-koneita. Nämä olivat 301., 302., 303., 304., 305. ja 306., ja lisäksi RF-4EJ:tä käytti 501. laivue. 1980-luvun kuluessa käytettävissä olevien F-4EJ -koneiden määrä väheni 140 koneesta 125 koneeseen vuonna 1992. Muuntaminen F-15J-tyyppiin alkoi 1980-luvun lopussa. Vuodesta 1984 lähtien tehtiin käyttöiän pidennystä, jossa useimmat F-4EJ:t päivitettiin F-4EJ Kai -stadardiin.
Etelä-Korean ilmavoimat
Ainakin 130 F-4D/E käytössä.
Espanjan ilmavoimat
Espanja osti kahdeksan RF-4C:tä Yhdysvaltain lentävän kansalliskaartin varastoista. Koneet toimitettiin tammikuussa 1989. Ensimmäisten EF-18A koneiden vastaanoton jälkeen alkuvuodesta 1989 pääosa F-4C ja RF-4C koneista poistettiin käytöstä. Kuudella F-4C ja yhdellä RF-4C oli vielä reilusti lentotunteja jäljellä ja ne jatkoivat operatiivisessa käytössä lokakuuhun 1990. Espanjan ilmavoimien viimeinen lento Phantomeilla tehtiin 4. helmikuuta 2002.
Turkin ilmavoimat
169 F-4E käytössä.
Syyria ampui alas yhden Turkin F-4 -koneen 22. kesäkuuta 2012. Se löytyi Syyrian aluevesiltä.
Ruhrin motti
Ruhrin motti oli toisen maailmansodan lopulla 4. huhtikuuta 1945 luotu motti, jossa Brittiläisen 21. armeijaryhmän, Yhdysvaltain 12. armeijaryhmän ja Yhdysvaltain 1., 3. ja 9. armeijan joukot piirittivät arviolta 430 000 Saksan Armeijaryhmä B:n sotilasta Ruhrin teollisuusalueelle. Taistelut motin luomiseksi alkoivat 7. maaliskuuta 1945 alkaen ja päättyivät 21. huhtikuuta 1945 saksalaisten antautumiseen. Yli 325 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen. Saksalaisjoukkojen komentaja marsalkka Walther Model teki itsemurhan Duisburgin lähellä olevassa metsässä.
Fabryka Samochodów Małolitrażowych
Tehdas on valmistanut Fiatin mallia 126p, joka tunnettiin Suomessa lempinimellä käppänä, mikä kuvaa autoa perin hyvin, sillä auto oli hyvin pienikokoinen - Fiat 600:n seuraaja. Lisäksi tehdas valmisti 1980-luvun alkuun asti Syrenaa, joka oli alun perin toisen puolalaisen tehtaan, FSO:n tuote. Kun tehdas siirtyi Fiatille, siellä käytiin valmistamaan Fiat Cinquecentoa (=500) ja myöhemmin tämän seuraajaa Fiat Seicentoa (=600). Uusin malli tuotannossa on Fiat Panda. Fiat 126p:n valmistus lopetettiin vuonna 2000, jolloin auto oli jo auttamattomasti vanhentunut. 126p oli FSM:n selkeästi merkittävin tuote, sillä sitä sai kaikista helpoiten kommunistisessa Puolassa. Toisaalta 126p oli huono perheauto, se oli ahdas, meluisa, hankala ajaa ja hidas.
Kaikki Cinquecentot, Seicentot ja uudet Pandat on valmistettu Puolassa kaikille markkinoille. Suomeen ei ole tuotu Cinquecentoa eikä Seicentoa. Muiden mallien (Syrena ja 126p) vienti rajoittui entisiin SEV-maihin.
Clarence von Rosen (nuorempi)
Clarence von Rosen, Jr. (10. marraskuuta 1903 Äsköping – 7. heinäkuuta 1933 Västerås) oli ruotsalainen kreivi, joka tunnettiin este- ja kenttäratsastajana. Hänen seuransa oli tukholmalainen K1 IF.
Von Rosen osallistui Los Angelesin olympialaisissa 1932 sekä este- että kenttäratsastukseen, joista molemmista hän voitti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Ruotsi ei saanut joukkuekilpailussa sijoitusta kummassakaan lajissa. Von Rosen kuoli seuraavana vuonna lentonäytöksessä oltuaan törmänneen lentokoneen kyydissä.
Von Rosenin nuoremman isä Clarence von Rosen oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja oli kehittämässä olympialaisten ratsastuskilpailuja. Hänen siskonsa Maud von Rosen-Engberg oli kuvanveistäjä, ja tämän tytär Maud kilpaili kouluratsastuksessa.
Altbier
thumb|Lasillinen Diebelsin altbieriä Altbier (käytetään myös lyhyttä muotoa alt) on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on kehitetty Saksassa Düsseldorfissa ja Reininmaan alueella. Olut on tavallisesti väriltään kuparin- tai tummanruskeaa.
Nimi altbier, joka kirjaimellisesti tarkoittaa "vanhaa olutta", viittaa vanhaan oluenpanotapaan (pintahiivan ja tumman maltaan käyttö). 1950-luvulle asti tyyliä kutsuttiin Düsseldorfin mukaan myös düsseliksi. Koska altbier ei ole suojattu nimi EU:ssa, sitä voidaan myös valmistaa Düsseldorfin ulkopuolella. Esimerkiksi alankomaalainen Bierbrouwerij De Leeuw on valmistanut Venloosch Alt -altbieriä vuodesta 1983.
Tunnettuja altbier-tyylin oluita ovat muun muassa Frankenheim Alt, Uerige Sticke, Feldschlösschen Duckstein ja Diebels Alt.
Petolahden kirkko
Petolahden kirkko (ruots. Petalax kyrka) on Maalahden Petolahdelle 1805 rakennettu puinen tasavartinen ristikirkko. Kaksitoista talonpoikaa rakensi kirkon omin varoin ja luvin. Melko korkeaseinäisen rakennuksen ristikeskuksessa on poikittain sijoitettu lyhtytorni. Sakaroissa on aumakatot. Sisäkatteena on puinen tynnyriholvaus, joka on keskustassa korkeammalla kuin muualla. Kirkkoa on korjattu vuosina 1926, 1933, 1952–1954 ja 1973. Viimeksi sitä kunnostettiin vuonna 2013. Kirkon yhteyteen rakennettiin erillinen kaksikerroksinen kellotapuli 1832, jossa on klassismin piirteitä, mutta empireen viittaava kupukatolta kohoava katkaistu pyramidihuippu. Kellot ovat vuosilta 1812 ja 1858. Kirkossa on istumapaikkoja 350 hengelle. Alttaritaulun Ristiinnaulittu on maalannut Isac Österholm 1861. Kirkon 9-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1974.
Tukimuuri
pienoiskuva|oikea|Vasemmalla tukimuuri Tukimuuri on rakenne, jolla pyritään voittamaan maanpinnan korkeuseroja sellaisissa tapauksissa, kun tavanomaisia maaluiskia ei tilanahtauden tai muun syyn vuoksi voida käyttää. Ne ovat maanpaineen ja toisinaan myös vedenpaineen rasittamia muureja, jotka esiintyvät osittain joko itsenäisinä tai muiden rakenteiden yhteydessä. Ne voidaan rakentaa esimerkiksi betonista, luonnonkivistä tai kivikorista. Toimintatapansa mukaan tukimuurit voidaan jakaa massiivisiin tukimuureihin, kulmatukimuureihin ja laippa- sekä siipitukimuureihin.
Massiiviset tukimuurit
Massiiviset tukimuurit saavat riittävän vakavuuden huomattavan omanpainonsa vaikutuksesta. Niiden muoto vaihtelee: etusivu saattaa olla pystysuora ja takasivu vino tai päinvastoin. Myös molemmat sivut saattavat olla vinoja. Massiivisen tukimuurin etuna on yksinkertainen ja helppo rakennustapa, eivätkä ne ole erityisen alttiita halkeamisvaaralle.
Kulmatukimuurit
Kulmatukimuureissa on teräsbetonista tehty pystysuora rintamuuri ja sen alla leveähkö pohjalaatta. Rintamuurin takana maamassa lepää osittain pohjalaatan päällä vakauttaen rakennetta. Kun pohjalaatta on leveä, voidaan kulmatukimuuri tehdä huomattavasti massiivista tukimuuria kevyemmäksi. Mikäli maapohja on hyvin luja, voidaan pohjalaatta tehdä vain toispuoliseksi, mutta pohjarasitusten vähentämiseksi pohjalaattaa yleensä jatketaan myös rintamuurin etupuolelle. Kulmatukimuuri on taloudellisesti edullinen rakentaa, vaikka vaatiikin enemmän kunnossapitoa.
Laippa- ja siipitukimuurit
Laippa- ja siipitukimuurit ovat laipoilla ja siivillä vahvistettuja kulmatukimuureja. Laippojen ja siipien avulla saadaan pienemmät taivutusmomentit kuin jäykistämättömissä kulmatukimuureissa.
Rachael Adams
Rachael Adams (s. 3. kesäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2014 ja saavutti olympiapronssia vuonna 2016.
Richard Jackman
Richard "Ric" Jackman (s. 28. kesäkuuta 1978 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigaa eteläkorealaisen Anyang Hallan riveissä. Oikealta laukovan Jackmanin vahvuuksiin kuuluu kiekollinen peli, fyysisyys ja intensiteetti. Hän saa vastuuta ylivoimalla. Jackman on aiemmin pelannut NHL:ssä yhteensä 231 runkosarjaottelua tehoin 19+58=77 sekä keräten 166 jäähyminuuttia. NHL:n pudotuspeleissä hän on kerännyt seitsemässä ottelussa tehot 1+1=2 sekä kaksi jäähyminuuttia. Jackman on lisäksi pelannut myös Ruotsissa, Itävallassa, Sveitsissä ja Slovakiassa.
Maud von Rosen-Engberg
Maudin tytär Maud von Rosen ja veli Clarence von Rosen, Jr olivat ratsastajia. Hänen isänsä Clarence von Rosen oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja oli kehittämässä olympialaisten ratsastuskilpailuja.
Richard Jackman
NHL-ura
Jackman vietti kaksi kautta suurimmaksi osaksi MTHL-joukkue Mississauga Senatorsissa ja jälkimmäisestä osan MetJHL-joukkue Richmond Hill Riotissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1995–1996 OHL-joukkue Sault Ste. Marie Greyhoundsiin. Jackman pelasi siellä varsin hyvän tulokaskauden ja oli tehoilla 13+29=42 joukkueen tehokkain puolustaja. Hänet valittiin kauden päätteeksi tulokkaiden tähdistökentälliseen. Dallas Stars varasi Jackmanin koko NHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana kesällä 1996. Hän pelasi varauksensa jälkeen vielä kaksi kautta Greyhoundissa. Kaudella 1996–1997 Jackman oli taas joukkueen tehokkain puolustaja 47 tehopisteellä. Kaudella 1997–1998 hän teki runkosarjassa tehot 33+40=73, joilla hän oli pelipaikastaan huolimatta Greyhoundsin paras maalintekijä jatoiseksi paras pistemies. Koko OHL:n puolustajien pistepörssissä Jackmanin edellä oli vain Kingston Frontenacsin Chris Allen. Hänet valittiin kauden päätteeksi OHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Jackman pelasi keväällä 1998 myös ensimmäiset miesten pelinsä, Dallas Starsin farmijoukkue Michigan K-Wingsissä, IHL:ssä.
Ensimmäisen Dallas Starsin organisaatiossa vietetyn tulokaskautensa 1998–1999 Jackman pelasi kokonaan K-Wingsissä, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 13+17=30. Kaudella 1999–2000 Jackman debytoi Starsin NHL-joukkueessa, jossa hän teki 22 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Seuraavalla kaudella 2000–2001 Jackman pelasi joukkueessa 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi farmijoukkue Utah Grizzliesissä, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Jackman oli yhdeksällä osumallaan. Kesäkuussa 2001 Stars kauppasi hänet Boston Bruinsiin vaihdossa Cameron Manniin. Jackman pelasi kauden 2001–2002 aikana kuitenkin vain kaksi NHL-ottelua sekä 11 AHL-ottelua farmijoukkue Providence Bruinsissa, kun hän joutui lokakuussa 2001 tulleen olkapäävamman takia pitkäksi aikaa sivuun.
Toukokuussa 2002 Jackman kaupattiin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Kris Vernarskyn oikeuksiin. Hän kärsi myös kaudella 2002–2003 erilaisista loukkaantumisista ja pelasi Maple Leafsin NHL-joukkueessa 42 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Jackman pelasi myös kahdeksan ottelua farmijoukkue St. John's Maple Leafsissa. Kaudella 2003–2004 hän vakinnutti paikkansa NHL:ssä. Jackman pelasi vain kolme AHL-ottelua, jonka jälkeen hänet kutsuttiin ylös Torontoon. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2004 Jackman kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Drake Berehowskyyn. Jackman pelasi loppukauden aikana lähinnä Dick Tärnströmin puolustajaparina. Kun kaksikko pelasi ylivoimalla, niin heidän ylivoiman pyörittämistään kutsuttiin nimellä "Ric and Dick show". Työsulkukauden 2004–2005 Jackman pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskan-joukkue IF Björklövenissä, jonne hän siirtyi vapaana agenttina. Jackman oli tehoilla 13+26=39 joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi myös Allsvenskanin puolustajien pistepörssin toisen sijan IK Nyköpings Hockeyn Patrik Huckon kanssa. Jackman voitti myös koko sarjan jäähypörssin 209 minuutillaan.
Kaudella 2005–2006 Jackman jatkoi NHL-uraansa Pittsburgh Penguinsissa, mutta hänet kaupattiin siirtotakarajalla, maaliskuussa 2006 Florida Panthersiin vaihdossa Petr Tatíčekiin. Jackman ylsi kauden aikana edellisen NHL-kautensa pistemäärään ja yhden kauden piste-ennätykseensä, 30 tehopisteeseen. Kesken kauden 2006–2007, tammikuussa 2007 hän siirtyi Anaheim Ducksiin paikkaamaan loukkaantumisia. Vaihdossa Panthers sai kuudennen kierroksen varausvuoron kesälle 2007. Jackman voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin.
Paluu Eurooppaan
Jackman palasi kaudeksi 2007–2008 Eurooppaan ja siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan EC Red Bull Salzburgiin. Hän oli tehoilla 7+23=30 liigan puolustajien pistepörssin kuudes, vaikka siirtyikin 31 ottelun jälkeen loppukaudeksi Allsvenskanin Leksands IF:ään. Jackman oli auttamassa joukkuetta Kvalserienissä keväällä 2008, mutta Leksand jäi ilman sarjanousua. Hän jatkoi joukkueessa artistisopimuksella myös kaudella 2008–2009, mutta Jackman sai kuitenkin lähteä Leksandista helmikuussa 2009. Huhujen mukaan hän ei tullut toimeen joidenkin joukkuetovereidensa kanssa ja myös tappeli Leksandin harjoituksissa. Joukkueen urheilutoimenjohtajan mukaan Jackman erotettiin lähinnä pelillisistä syistä.
Kaudeksi 2009–2010 Jackman siirtyi Sveitsin National League A:ssa pelaavaan EHC Bieliin. Hän keräsi runkosarjassa 113 jäähyminuuttia ja sijoittui liigan jäähypörssissä neljänneksi. Kauden 2010–2011 Jackman aloitti hänelle Dallas Starsin ajoiltaan tutussa Utah Grizzliesissä, joka pelasi ECHL-liigaa. Sieltä hän siirtyi joulukuussa 2010 loppukaudeksi slovakialaiseen HC Slovan Bratislavaan.
Heinäkuussa 2011 Jackman teki kolmivuotisen sopimuksen Aasian liigassa pelaavan Anyang Hallan kanssa.
Maajoukkueura
Jackman pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1997, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Kanadan miesten maajoukkuetta hän edusti Spengler Cupissa vuosina 2007, 2008 ja 2009, joista ensimmäinen turnaus päättyi voittoon.
William Philo
William Philo (17. helmikuuta 1882 Islington – 7. heinäkuuta 1916 Albert) oli brittiläinen nyrkkeilijä. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssimitalin miesten keskisarjassa. Hän kaatui Sommen taistelussa.
MC Alger
Mouloudia Club d'Alger on algerialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1921. Sen kotistadionina toimii Stade 5 Juillet 1962, joka sijaitsee Algerissa. Joukkue on voittanut kuusi kertaa Algerian-mestaruuden, joista viimeisin on vuodelta 2010. Se on voittanut myös kerran Afrikan Mestarien liigan vuonna 1976.
Ragnar Sigurðsson
Ragnar Sigurðsson (s. 19. kesäkuuta 1986 Reykjavik) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Ragnar pelasi Islannin pääsarjaseura Fylkirissä kausien 2004–2006 aikana yhteensä 38 liigaottelua, joissa teki kaksi maalia. Seuraavat viisi kautta hän edusti ruotsalaista IFK Göteborgia. Hän teki 12 maalia pelaamissaan 125:ssä Allsvenskan-ottelussa. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden 2007 ja Ruotsin cupin 2008. Hän pelasi Göteborgissa kolme Mestarien liigan ja neljä Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Ragnar Sigurðsson siirtyi 800 000 euron siirtosummalla FC Kööpenhaminaan kesällä 2011. Hän pelasi Tanskan Superliigassa kausien 2011–2014 aikana 69 ottelua, joissa teki neljä maalia. Hän voitti Tanskan cupin 2012 ja Tanskan-mestaruuden 2013. Hän pelasi kuusi ottelua Mestarien liigassa kaudella 2013–2014. Hän pelasi FC Kööpenhaminassa lisäksi seitsemän Mestarien liigan karsintaottelua ja 12 Eurooppa-liigan ottelua.
Ragnar siirtyi Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaan FK Krasnodariin kolmen miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2014. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän pelasi 26 sarjaottelua ja toisella 24. Hän on pelannut Krasnodarissa myös Eurooppa-liigan otteluita.
Maajoukkue
Ragnar Sigurðsson pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen A-maaottelunsa Islannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kanadaa vastaan elokuussa 2007. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 1–1-tasapeliin päättyneessä EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan syyskuussa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Tšekkiä vastaan marraskuussa 2014.
Ragnar on 9. kesäkuuta 2016 mennessä pelannut yhteensä 56 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut kaikkiaan 14 MM- ja 16 EM-karsintaottelua. Hän pelasi kaikki kymmenen EM-karsintaottelua Islannin selviytyessä vuoden 2016 EM-kilpailuihin.
Parnas
pienoiskuva|250px Parnas on Pietarin historiallinen kaupunginosa nykyisessä Viipurin piirissä, kaupungin pohjoisosassa lähellä Pietarin kehätietä ja Suvalan alueen Šuvalovski-puistoa. Parnasin läpi kulkee keskustaan johtava Prospekt Engelsa, joka saa alkunsa kehätiestä. Parnasin mukaan on nimetty alueella sijaitsevan Pietarin sinisen metrolinjan pääteasema sekä kehätien varrella oleva Mega Parnas -ostoskeskus.
Harto Pasonen
Harto Pasonen (s. 6. kesäkuuta 1972) on suomalainen kirjankustantaja. Hänelle on myönnetty vuonna 2001 sarjakuvaneuvoksen arvo ansioistaan sarjakuvakustantajana. Hän on Arktinen Banaani -kustantamon sekä sen taustalla olevan Goodseller Finland Oy:n toimitusjohtaja.
Tradenomiksi opiskellut Pasonen ryhtyi sarjakuvakustantajaksi kiertäessään Suomea markkinoimassa Alpha-sarjakuvalehteään, joka ei kuitenkaan menestynyt. 1990-luvulla hän alkoi toimia ammattimaisena sarjakuvan kustantajana ja välittäjänä. Hän loi sarjakuvien välitys- ja jälleenmyyntiverkoston ja alkoi julkaista suomalaisten sarjakuvantekijöiden albumeja. Parhaimmillaan merkittävä osa uusista kotimaisista albumeista on ollut Pasosen kustantamia.
Vuosina 2006–2012 Pasosen julkaisemana ilmestyi myös Kirjain-kirjallisuuslehteä.
Osmonsolmu
thumb|150px|Narusta tehty vartiolaisen osmonsolmu. Osmonsolmu on etenkin partiolaisilla huivissa usein nähtävä narusta tai nahkasuirusta punottu solmu, sekä kuvallinen symboli, joka muistuttaa tätä solmua. Partiolaiset käyttävät usein osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen.
Toinen osmonsolmun tapainen solmu on josefiinansolmu, joka tunnetaan huivikoristeena myös nimellä Gilwell-punos eli vogli, joka usein virheellisesti sekoitetaan osmonsolmuun. Eron näkee solmun ”polvien” määrästä. Osmonsolmussa polvia on 5 ja josefiinansolmussa, jota käyttävät Suomessa partiojohtajien peruskurssin suorittaneet partiolaiset, polvia on 4.
Sekä osmonsolmuja että nahkaisia vogleja myydään partiokaupoissa. Joidenkin partiolippukuntien ja -piirien perinteiden mukaan etenkin josefiinansolmut eli Partiojohtajien perukurssine käyneen tunnus tehdään itse. Osmonsolmuja on saatavilla partion ikäkausien väreissä: etenkin seikkailijoiden oranssia ja tarpojien violettia näkee paljon.
Ennen vuotta 2008 narusta punottu osmonsolmu oli usein sininen, joskin lippukunta sai halutessaan käyttää myös muun väristä narua, esim. mikäli sininen ei sointunut huivin väriin.
Machinarium
Juoni
Machinarium alkaa näkymällä suuresta konekaupungista, jonka korkeimmasta tornista nousee ilmaan jätelenturi. Pelaajan ohjaama hahmo on robotti nimeltä Josef (nimetty robotti-sana keksijän Josef Čapekin mukaan), joka lähetetään lenturissa kaatopaikalle. Kaatopaikalta Josef lähtee taivaltamaan takaisin kohti kaupunkia. Siellä hän saa vihiä kolmen korston suunnitelmasta räjäyttää kaupungin korkein torni. Josef jää kuitenkin kiinni ja päätyy tyrmään. Vapautettuaan itsensä Josef auttaa kaupungin asukkaita, joita ilkiökolmikko on kiusannut. Josef onnistuu saattamaan konnat toimintakyvyttömiksi ja löytämään tyttöystävänsä, jonka nämä ovat panneet keittiöpiiaksi. Josef ei saa vapautettua ystäväänsä, mutta pääsee sen sijaan torniin, jossa hän purkaa pommin ja pääsee huoneeseen, josta koko tarina alkoi. Suuripäinen robotti istuu huoneen keskellä poissaolevana änkyttäen. Josef muistelee, miten he elivät onnellisina kolmisin ennen kuin korstot lamauttivat vanhuksen ja kaappasivat tytön. Menneisyyden muistelun jälkeen Josef palauttaa vanhuksen täysiin sielunvoimiinsa, huuhtoo konnakoplan viemäriin ja vapauttaa tyttöystävänsä. Yhdessä Josef ja robottityttö kapuavat tornin huipulla olevaan lentohärveliin ja lentävät kauas pois.
Kehitys
Machinariumin kehittivät kolmessa vuodessa seitsemän tšekkiläistä kehittäjää, jotka rahoittivat projektin omista säästöistään. Pelin markkinointibudjetti oli vain tuhat dollaria. Peliä suunniteltiin tietokoneiden lisäksi alun perin myös Xbox 360 -alustalle, mutta Microsoft, jota tekijät olivat pelillään lähestyneet, päätti kuitenkin toisin. Microsoft ei anna julkaista pelejä latausalusta Xbox Live Arcadelle, jollei pelillä ole kustantajaa, eivätkä kehittäjät tulojen jakamisen vuoksi halunneet antaa tuotettaan kolmannelle osapuolelle. Niinpä Amanita Designin kehittelijät ottivat yhteyttä Sonyyn, jonka käytännöt sallivat PlayStation Network -jakelualustalla myös omakustannepelit. Peli odottaa toistaiseksi yhtiön hyväksyntää.
Kampanja laittomien kopioiden vähentämiseksi
5. elokuuta 2010 Amanita Design ilmoitti arvioivansa vain 5–15 %:n Machinariumin pelaajista maksaneen pelistään. Myyntien nostamiseksi pelin hinta alennettiin viikon ajaksi kahdestakymmenestä dollarista viiteen dollariin, jotta mahdollisimman moni laittoman kopion ladannut ostaisi pelin. Kampanjaa pidennettiin myöhemmin muutamalla päivällä. Tarjouksen voimassaoloaikana peliä myytiin yhteensä 20 000 kappaletta.
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 1999
Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 1999.
Petri Helo
Petri Tapani Helo (s. 11. joulukuuta 1975, Rauma) on ollut Vaasan yliopiston tuotantotalouden, erityisesti logististen järjestelmien professori vuodesta 2003.
Ura
Helo toimii useissa teknologiayrityksissä. Hän on Wapice Oy:n hallituksen puheenjohtaja, NoSwing Oy:n hallituksen puheenjohtaja , Jubic Oy:n hallituksen jäsen sekä Merinova Oy:n hallituksen varajäsen.
Julkaisut
Helo on julkaissut useita alan tieteellisiä artikkeleita ja kirjoituksia liittyen teknologian käyttöön toimitusketjujen ohjauksessa.
Hän on kirjoittanut esimerkiksi
Cado Belle (albumi)
Cado Belle on samannimisen yhtyeen studioalbumi vuodelta 1976. Sen on tuottanut ja äänittänyt Keith Olsen yhtiöstä Pogologo Productions. Apulaisäänittäjinä toimivat Paul Northfield ja Dave Grinstead.
Kristina Hillmann
pienoiskuva|Kristina Hillmann vuonna 2012.Kristina Hillmann (s. 5. syyskuuta 1991 Basel, Sveitsi) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä seitsemänneksi sijoittuneeseen Saksan naisten joukkueeseen. Hänen seuranaan on ollut Hampurin Uhlenhorster HC, ja hän pelaa keskikentällä. Hän on lääketieteen opiskelija.
Cado Belle (albumi)
Levykannen valokuvat on ottanut Alan Messer. Kannen on suunnitellut Graves/Aslett Assoc. ja logon Stuart Paterson. Kannen on valmistanut Englannissa James Uptown Ltd.
Kappaleet
Sivu 1
Sivu 2
Alasdair Robertson on tehnyt kappaleiden sanoitukset lukuun ottamatta kappaletta "Got to Love", jonka on sanoittanut Stuart MacKillop.
Kappaleiden julkaisuyhtiö on Rock Music Ltd. ja niiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Muusikot
Cado Belle:
sekä:
Paddie McHugh ja Frank Collins esiintyvät levyllä C.B.S. Recordsin suosiollisella luvalla.
Cathy Hughes
Catherine Elizabeth Hughes, o.s. Woods, (22. huhtikuuta 1947 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen yrittäjä. Hän on Radio One -radioketjun perustaja ja ensimmäinen afroamerikkalainen nainen pörssiyhtiön johdossa.
Idänambrapuu
Idänambrapuu (Liquidambar orientalis) on ambrapuiden sukuun kuuluva suurikokoinen lehtipuu, jota tavataan luonnonvaraisena pienellä alueella Vähässä-Aasiassa.
Cathy Hughes
Hughes osti vuonna 1980 pienen washingtonilaisen WOL-AM radioaseman yhdessä puolisonsa kanssa. Kauppahinta oli 1,5 miljoonaa dollaria, josta suurin osa rahoitettiin pankkilainalla. Lainaa he joutuivat hakemaan 33 eri pankista, ennen kuin se myönnettiin. Vuonna 1987 Hughes hankki omistukseensa myös WMMJ-FM-aseman. Myöhemmin Hughes on laajentanut radioketjuaan ostamalla taloudellisissa vaikeuksissa olevia radioasemia eri puolilta Yhdysvaltoja. Radio One listautui pörssiin 1999. Tuolloin ketjun arvoksi arvioitiin 924 miljoonaa dollaria.
Idänambrapuu
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|240px|Idänambrapuumetsikkö Turkin Kavakarasissa lähellä Köyceğizin järveä. Idänambrapuu kasvaa tavallisesti 6–12 metriä korkeaksi, mutta voi saavuttaa jopa 30 metrin korkeuden. Puun runkoa peittää paksu, punertavanharmaa kaarna. Lehdet muistuttavat muodoltaan hieman vaahteranlehtiä ja asettuvat oksaan kierteisesti. Lehdet ovat kourasuonisia, sormijakoisia, 3–5-liuskaisia ja hammaslaitaisia. 5-liuskaiset lehdet ovat usein toiseen kertaan sormihalkoisia ja 3-liuskaisia. Idänambrapuun pallomaiset emikukat ovat valkoisia ja ovat yksittäiskukinnoissa. Hedekukat ovat keltaisia ja kukkivat pienissä tertuissa. Laji kukkii huhti-toukokuussa. Hedelmät ovat piikikkäitä ja pallomaisia. Hedelmät sisältävät runsaasti lenninsiivellisiä siemeniä.
Levinneisyys
Luonnonvaraisena idänambrapuuta tavataan Turkin lounaisosissa ja Kreikan Rodoksella. Lajia viljellään muun muassa Etelä-Euroopassa.
Elinympäristö
Idänambrapuun tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kosteat laaksot, joissa pohjavesi on korkealla.
Cathy Hughes
Hughes nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2010.
Väärinpäin lentävät linnut
Väärinpäin lentävät linnut on Jipun 25. huhtikuuta 2012 julkaistu kolmas sooloalbumi. Levy sijoittui sen ensimmäisellä listaviikolla Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle.
Albumin ensimmäisenä single, Väärinpäin lentävät linnut julkaistiin digitaalisesti 12. maaliskuuta 2012. Toisena singlenä julkaistiin levyn avausraita Eva.
TeTori Dixon
TeTori Dixon (s. 4. elokuuta 1992) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2014.
Dixonin Uudesta-Seelannista lähtöisin oleva isä David Dixon pelasi amerikkalaista jalkapalloa ammattilaisena NFL:ssä.
Kiinan keisari
Kiinan keisari oli Kiinan yksinvaltainen hallitsija. Keisarikauden katsotaan alkaneen Qin-dynastiasta vuonna 221 eaa., kun Qin Shi Huangdista tuli yhdistyneen Kiinan ensimmäinen keisari. Hänen jälkeensä jokainen Kiinan hallitsijadynastiasta toiseen käytti keisarin arvonimeä. Keisarivalta päättyi vuoden 1911 Xinhai-vallankumouksen seurauksena, kun Kiinaa hallinnut Qing-dynastia kaatui ja viimeiseksi keisariksi jäänyt Pu Yi syrjäytettiin vuonna 1912. Presidentti Yuan Shikai julisti Kiinan tasavallan vielä keisarikunnaksi vuonna 1915. Yritys palauttaa Kiina keisarikunnaksi epäonnistui, ja Kiinasta tuli tasavalta jälleen vuonna 1916.
Kiinan keisarilla oli valtavan suuri valta ja vastuu. Häntä kutsuttiin ”Taivaan pojaksi”, ja hänelle annettiin jumalallinen oikeus hallita koko kansaa. Samalla hänen odotettiin edistävän kansansa etuja eikä omiaan. Vaikka Kiinan keisari olikin absoluuttinen monarkki, oli hän riippuvainen neuvonantajiensa sisäpiiristä. Tavalliselle kansalle keisari oli täysin näkymätön, sillä hän pysytteli kuninkaallisessa palatsissa katseiden ulottumattomissa. Saada tavata valtaistuimellaan sermin takana istuva keisari oli kiinalaiselle suurin mahdollinen kunnia. Keisarit asuivat vuodesta 1420 alkaen Kielletyn kaupungin palatsialueella Pekingissä.
Valtaoikeudet, velvollisuudet ja tehtävät
Läntisen Zhou-dynastian (1066–771 eaa.) hallitsijat ottivat ensimmäisenä käyttöön nimityksen ”Taivaan poika”. Kuningas Wen (n. 1050 eaa.) väitti saaneensa jumalilta (Taivaalta) kiistämättömän Taivaan mandaatin hallita. Samalla hallitsijan rooli edellytti kansan hyvän kannalta oikeiden päätösten tekemistä. Jos hallitsija ei hallitsisi oikein, Kiinaa kohtaisivat kauheat katastrofit kuten tulvat ja kuivuudet, ja hallitsija menettäisi oikeutensa hallita. Siksi hallitsijan täytyi olla hyväntahtoinen kansan äiti ja isä. Taivaan mandaattia käytettiin Kiinan keisarien vallan oikeutuksena aina 1800-luvulle asti, ja vain harvalla keisarilla oli varaa jättää itseensä kohdistuneet moraaliset ja historialliset odotukset huomiotta.
Muinaisessa Kiinassa hallitsija oli kuninkaallisen perheen, ylimystön, valtion, oikeusjärjestelmän ja uskonnollisen hierarkian pää. Kuoltuaan hän meni taivaaseen palvelemaan jumalia. Kaikkia Kiinan hallitsijoita kohdeltiin siksi suurella kunnioituksella.
Keisari yleensä peri asemansa, jollei hän ollut ottanut kruunua väkivalloin ja näin perustanut uutta dynastiaa. Keisariksi nousi yleensä vanhin poika, mutta joskus keisari valitsi jonkin toisen poikansa seuraajakseen. Tämä johti joskus kilpailuun ja perillisten kuolemiin ja katoamisiin. Jos keisari kuoli ennen kuin vallanperijä oli aikuinen, nuori keisari sai neuvonantajia tuekseen, etenkin hovieunukkeja. Vaikka keisaria lähes aina arvostettiinkin hyvin paljon, historiasta tunnetaan muutamia keisarien kuolemia, itsemurhia ja pakotettuja vallastaluopumisia.
pienois|vasen|Keisarin valtaistuin Kielletyn kaupungin Taivaallisen puhtauden hallissa. Kiinan keisarilla ei ollut rajoituksenaan perustuslakia. Keisarilla oli ylin toimeenpanovalta, korkein laillinen auktoriteetti ja viimeinen sana, ja hän oli asevoimien ylipäällikkö. Keisari saattoi johtaa hallituspolitiikkaa, laatia uusia lakeja ja veroja sekä päättää tapaamisista, huomionosoituksista, etuoikeuksista ja titteleistä sekä rangaistuksista ja armahduksista. Hän saattoi kumota minkä tahansa lain. Useimmat keisarit jättivät päivänpolitiikan kuitenkin ammattipoliitikoille. Keisari nähtiin yleensä isähahmona ja valtiolaivan moraalisena kapteenina.
Keisari toimi myös koulutuksen suojelijana. Sen johdosta moni keisari vieraili valtiollisissa yliopistoissa ja perusti uusia kouluja. Keisari oli itse opiskellut kungfutselaisia klassikoita ja historiaa, ja häneltä odotettiin lukutaidon ja opiskelun rohkaisemista kautta maan.
Keisari ei voinut absoluuttisesta vallastaan huolimatta tehdä aivan mitä tahtoi. Hän oli riippuvainen neuvonantajistaan ja tukijoistaan hallinnossa. Häntä rajoittivat myös tietyt perinteet, tavat ja ennakkotapaukset sekä sukulaisten vaatimukset. Keisarit järjestivät säännöllisiä neuvonpitoja budjettiin, lainsäädäntöön ja sotapolitiikkaan liittyen, ja joskus he tekivät päätöksensä enemmistön kannan mukaisesti. Vuosisatojen myötä vanhempien poliitikkojen valta kasvoi päätöksenteon suhteen.
Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme
Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme on Ang Leen ohjaama kiinalais-taiwanilainen wuxia-elokuva, joka sai ensi-iltansa kesällä 2000. Se pohjautuu kiinalaisen kirjailijan Wang Dulun kirjoittaman viisiosaisen kirjan neljänteen osaan.
Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme menestyi kansainvälisesti hyvin. Se voitti monia elokuva-alan palkintoja, kuten neljä Oscar-palkintoa, mukaan lukien vuoden parhaimman ulkomaalaisen elokuvan palkinnon. Vuonna 2016 elokuva äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Elokuva keräsi Suomessa 198 584 katsojaa. Se on kaikkien aikojen katsotuin aasialainen elokuva Suomessa.
Musiikki
Elokuvan tunnuskappaleen "A Love Before Time" esittää amerikankiinalainen Coco Lee. Hän esitti kappaleen Oscar-gaalassa 2001.
Tuotanto
Elokuva on kuvattu Kiinassa. Vaikka elokuva on puhuttu mandariinikiinaksi, monilla kiinankielisillä katsojilla oli vaikeuksia ymmärtää elokuvaa, koska näyttelijät puhuivat hyvin erilaisilla aksenteilla. Näyttelijä Jet Lin piti aluksi näytellä Li Mu Baita, mutta hän kieltäytyi, koska hänen täytyi esiintyä elokuvassa Romeon on kuoltava.
Juoni
Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme sijoittuu Qing-dynastian aikaiseen Kiinaan. Taistelulajien mestari Li Mu Bai aikoo luovuttaa miekkansa, mutta salaperäinen varas varastaa sen. Li Mu Bai ja hänen naispuolinen toverinsa, nuorena kuolleen veljensä leski, Yu Shu Lien, ryhtyvät etsimään miekkaa. Miekan varastanut rosvo paljastuu Jadekettu-nimisen naisen apuriksi. Li Mu Bai on vannonut tappavansa Jadeketun, koska tämä tappoi hänen mestarinsa. Varas paljastuu Yu Shu Lienin ystäväksi Jen Yuksi, jonka on määrä mennä naimisiin isänsä liikekumppanin kanssa. Jen kuitenkin haluaa vapautta ja tämän vuoksi on liittoutunut Jadeketun kanssa. Hän on myös pettänyt Jadeketun ja opiskellut itsenäisesti mestarinsa tietämättä. Tarinaan liittyy myös Jen Yun romanssi Lo-nimisen aavikkorosvon kanssa. Lo yrittää tuloksettomasti saada Jen Yu'ta mukaansa ja Li Mu Bai lähettää lopulta Lo'n oppilaaksi Wudang- vuorelle. Tämän jälkeen Jen Yu karkaa, ja Yu Shu Lien sekä Li Mu Bai lähtevät etsimään häntä.
Yu Shu Lien yrittää auttaa Jen Yu'ta ja estää tätä pilaamasta sukunsa mainetta, mutta tuloksetta, ja lopulta ennen läheiset naiset päätyvät vihollisiksi. Li Mu Bai taas yrittää saada Jen Yu'n oppilaakseen. Lopussa Jadekettu kuitenkin yrittää surmata hänet pettäneen Jen Yu'n, Li Mu Bai'n sekä Yu Shu Lienin samalla kertaa. Lopulta Jadekettu ja Li Mu Bai tappavat toisensa. Li Mu Bai käyttää viimeisen hetken tunnustaakseen Yu Shu Lienille rakkautensa. Yu Shu Lien taas antaa anteeksi Jen Yu'lle, ja käskee tämän mennä Lo'n luokse. Perillä Wudung- vuorella Jen muistaa Lo'n kertomuksen pojasta, joka heittäytyi alas kielekkeeltä toivoen vanhempiensa pelastumista kuolettavasta sairaudesta, ja lensi horjumattoman uskonsa ansiosta vahingoittumattomana pois ja hänen toiveensa toteutui. Jen toivoo, että voisi palata elämään yhdessä Lo'n kanssa, ja heittäytyy samalta kielekkeeltä alas. Elokuva loppuu Jenin leijuessa ilman halki, sukeltaessa pilvien läpi ja kadotessa sumuun.
Sauvakrotit
Sauvakrotit (Diceratiidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä valtameristä.
Trindhøjn mies
pienoiskuva|Trindhøjn miehen vaatteiden replika Tanskan kansallismuseossa. Trindhøjn mies (, 1347 eaa., varhaispronssikausi, Monteliuksen periodi II ) oli tammiarkkuhautaan haudattu nuori mies, joka löydettiin arkeologisissa kaivauksissa vuonna 1861 Vamdrupista Etelä-Jyllannista Tanskasta.
Sauvakrotit
Lajit ja anatomia
Sauvakrottien heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen 4–6 lajia, muun muassa parisauvakrotti (Diceratias bispinosus). Sauvakrottinaaraat ja koiraat eroavat kooltaan huomattavasti. Heimon naaraat voivat saavuttaa 24 cm:n pituuden, kun koiraat kasvavat korkeintaan 1,4 cm pitkiksi. Heimo tunnetaan pääosin nuorista naaraista sillä ainoastaan yksi aikuinen, sukukypsänaaras ja koiras on pyydystetty. Heimon lajit ovat ruumiinrakenteeltaan pallomaisia. Ensimmäinen selkäevä on pidentynyt ja sen kärjessä on valoa tuottava elin. Sen tapka on toinen lyhyempi selkäevän ruoto, jossa on myös luminoiva elin. Taaempi selkäevä sijaitsee lähellä pyrstöä ja on lyhyehkö, vatsaevät puuttuvat heimon lajeilta. Aikuiset koiraskalat tarttuvat kiinni löytämäänsä naaraaseen suullaan, mutta eivät loisi naaraissa, kuten eräiden muiden krottiheimojen koiraat. Sauvakrottien suu on suuri ja hampaat kookkaat. Kalat ovat väriltään tumman ruskeita tai mustia ja ihossa on piikkejä.
A Perfect Absolution
A Perfect Absolution on Gorodin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2012.
Trindhøjn mies
Historiaa
Noin vuonna 1830 oli hautakummun lounaisreunasta tullut maankaivuun yhteydessä esille tammiarkku. Se oli sisältänyt joitakin pieniä pronssiesineitä. Läheisen maatalon väki hyödynsi arkkua eläinten juoma-astiana, kunnes se hajosi. Vuonna 1861 erään maatalon isäntä Søren Dahl tarvitsi maanparannusainetta omille pelloillensa ja oli siksi kaivamassa hautakummusta maata. Silloin hänen lapionsa osui kahteen tammiarkkuun, joista toinen oli isompi kuin toinen. Suurempi arkku oli jo tyhjä, sillä se oli ilmeisesti ryöstetty hakkaamalla sen kylkeen aukko, jonka kautta arkun sisältö oli tyhjennetty. Dahlin nuorin poika kiipesi aukosta arkkuun sisälle ja varmisti tämän asian. Jotakin oli kuitenkin löytynyt, koska löydökset lähetettiin museoon (silloin Museet for de nordiske Oldsaker, myöhemmin Tanskan kansallismuseo), jonka kautta kuningas Fredrik VII sai asiasta tiedon. Hän pyysi arkeologista komissiota, joka työskenteli parhaillaan Jellingissä, tekemään tutkimuksia Trindhøjllä. Tällä välillä myös pienempi tammiarkku oli ryöstetty tyhjäksi. Tarkistuksen jälkeen kaivauksia jatkoi eräs yksityishenkilö, joka löysi edellisistä arkuista seitsemän metrin päästä vielä yhden tammiarkun. Se nostettiin päivänvaloon ja sen sisältä löydettiin vainajan jäänteet ja monia pronssiesineitä. Esineet lahjoitettiin ensin Frederik VII:n yksityiskokoelmaan, mutta hän ohjasi ne myöhemmin museolle. Kuninkaan kuoleman jälkeen vuonna 1865 lähetettiin museolle loputkin Trindhøjstä löydetyt esineet. Lähes yhdeksänkymmentä vuotta myöhemmin huomattiin inventoinnin yhteydessä vuonna 1955, että Trindhøj oli tasoitettu ja kynnetty peltomaaksi. Vuonna 1990 teetettiin tammiarkuille ensimmäiset vuosirengasajoitukset.
Hotel Arthur
thumb|right|280px|Hotel Arthur elokuussa 2015. Hotel Arthur on Helsingin Kaisaniemessä Vuorikatu 19:ssä sijaitseva hotelli. Hotellin omistaa Nuorten Miesten Kristillinen Yhdistys.
A Perfect Absolution
Kappaleesta "Elements and Spirits" kuvattiin musiikkivideo.
Trindhøjn mies
Trindhøj
Kun hautakumpua alettiin tutkia vuonna 1861, mitattiin sen halkaisijaksi 31,39 metriä ja korkeudeksi 3,77 metriä. Kumpu oli pohjakuvioltaan pyöreä. Aivan kummun keskeltä löytyi tammiarkku (arkku A) ja sen itäpuolelta kaksi vierekkäin asetetut erikokoiset tammiarkut. Toinen arkku oli tehty aikuiselle (B) ja toinen pienempi lapselle (C). Arkut B ja C olivat aseteltu kivilatomuksen päälle lounas-kaakko-suuntaan, jonka jälkeen ne oli peitetty kivillä ja sitten peitettiin turpeilla. Kaikissa arkuissa oli puunrungosta halkaistu tiivis kansi. Kahden arkun löytöpaikasta hieman koilliseen päin löydettiin kaksi suoralinjaista kivilatomusta, joiden merkitystä ei ymmärretty.
Kelsey Robinson
Kelsey Robinson (s. 25. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2014 ja saavutti olympiapronssia vuonna 2016.
Trindhøjn mies
Trindhøj
Hautakumpua kaivettaessa kaivajat havaitsivat, että sen turvekerroksissa oli selviä eroja. Päällimmäisestä osasta eli manttelista ei ole mainintoja, mutta noin metrin syvyydessä huipusta lukien tavoitettiin kova rautapitoinen kerros. Sen alapuolinen maannos oli väriltään mustaa, hyvin kosteaa ja pahanhajuista. Nykytietämyksen valossa juuri tällaiset olosuhteet ovat edesauttaneet tammiarkkujen säilymistä nykypäiviin asti.
Hotel Arthur
Historia
Arthur perustettiin vuonna 1907, jolloin Nuorten Miesten Kristillinen Yhdistys rakennutti itselleen oman toimitalon osoitteeseen Vuorikatu 19. Rakennushankkeen komiteaan kuului muun muassa arkkitehdit Eliel Saarinen ja Vilho Penttilä, jotka laativat talon piirustukset. NMKY:n toimintaan oli kuulunut maailmanlaajuisesti majoitustoiminta, joten toimitilojen lisäksi rakennukseen kuuluivat alusta asti myös majoitustilat ja ruokasalit. Tällöin hotelli tunnettiin nimellä kristillinen matkailijakoti Hospiz.
Trindhøjn mies
Hautaukset
650px|Vanhan miehen tammiarkku (hauta A)
Hotel Arthur
Historia
Vuonna 1912 rakennukseen tehtiin laajennus Vilho Pelttilän piirustusten mukaan, minkä myötä majoituskäytössä olleiden huoneiden määrä nousi 60:een. Hotellin seuraava laajennusosa valmistui vuonna 1957, minkä jälkeen hotellihuoneiden määrä oli yli 100. Rakennusta peruskorjattiin laajasti myös 1980-luvulla, jotta sitä voitaisiin käyttää kokous- ja konferenssitoimintaan. Vuonna 1993 hotellin nimeksi vaihdettiin Hotel Arthur NMKY:n perustajajäsenen professori Arthur Hjeltin mukaan. Vuosina 2006–2007 hotelliin valmistui 24 uutta huonetta sekä sviitti. Lisähuoneita rakennettiin edelleen vuosina 2011–2012, minkä myötä hotellin kokonaishuonemäärä nousi 182:een. Vuosina 2017 ja 2018 hotellia laajennettiin vielä yhteensä 21 huoneella ja määrä nousi yli 200 huoneeneeseen.
Trindhøjn mies
Trindhøjn miehen hautaus (A)
Tammiarkku löytyi lähes hautakummun geometrisesta keskipisteestä. Se oli säilynyt niin hyvin, että sen vuosirenkaat erottuivat selvästi. Puuarkun kaatamisvuosi on ajoitettu vuosirenkaista vuoteen 1347 eaa. , mutta on olemassa myös toinenkin ajoitus. Sen mukaan puun viimeinen näkyvä vuosilusto osuu vuoteen 1376 eaa., mutta siitä puuttuu tutkijoiden arvion mukaan muutama vuosilusto ja puun todellinen kaatamisaika olisikin noin 1356 eaa. . Näiden ajoitusten jälkeen on tehty uusi ajoitus, joka antaa kaatamisvuodeksi noin 1351 eaa.
Hotel Arthur
Historia
Hotellin moniin asukkaisiin ovat kuuluneet muun muassa Bill Clinton, Arnold Schwarzenegger ja Mathias Rust. Kirjailija Aino Kallas tunnettiin hotellin kanta-asukkaana, ja hänelle on omistettu hotellista nimikkohuone numero 543.
Trindhøjn mies
Trindhøjn miehen hautaus (A)
Arkku on ensin halkaistu ja sen alaosaan on kirveellä koverrettu kaukalo, johon vainaja on sopinut makaamaan selällään. Arkun päihin oli leikattu lovet, jotta nesteet pääsisivät valumaan ulos. Arkku asetettiin lähes itä-länsi-suuntaan. Arkun pohjalle levitettiin ensin lehmännahka, jonka päälle vainaja asetettiin. Vainajan pään alle oli työnnetty huopahattu pehmusteeksi. Vainajan luut olivat kuitenkin hajonneet siniseksi jauheeksi, mutta vaatetus ei ollut liikkunut paikaltaan. Vainaja tunnistettiin vaatteiden ja hauta-antimien avulla mieheksi.
Vainajalla oli yllään villainen kietaisuvaate, joka kiinnitettiin vyötärölle narumaisella vyöllä ja olkapäälle hakaneulalla. Vainajan päällä oli hartioille kiedottu viitta, ja hänen päähänsä oli vedetty pyöreäpäinen villalakki. Viitan ja lakin ulkopinnoissa oli turkismainen karvapinta, joka oli valmistettu kutomalla villan joukkoon kauriin karvoja. Kauriinkarvat antoivat vaatteille turkismaisen ilmeen. Jalkoihin oli kietaistu nahkaiset rätit kuin sukiksi. Lopuksi vainaja peitettiin peitolla, joka oli valmistettu vaalealla villasta. Tällaisia peittoja ei tunneta kovinkaan monta.
Arkkuun oli lisäksi laskettu mukaan joitakin hauta-antimia. Eniten huomiota vei pronssimiekka, joka oli työnnetty puiseen tuppeen. Henkilökohtaisia välineitä olivat pronssinen partaveitsi, sarvesta valmistettu kampa ja kaarnasta valmistetussa rasiassa oleva varahattu. Arkussa oli myös puurasia, jonka sisältöä ei ole kerrottu.
Trindhøjn toinen mies (B)
Kaksoishautauksessa miehelle kuuluva arkku oli 3,0 metriä pitkä ja 73–91 senttimetriä leveä. Arkku on ajoitettu vertaamalla arkun vuosirenkaita vuosilustosarjaan, joka ulottuu kivikaudelle asti. Vuosirenkaat sopivat parhaiten sellaiseen sekvenssiin, jonka mukaan puunrungon nuorin säilynyt vuosilusto olisi vuodelta 1359 eaa., mutta puun kaatamisvuoden arvioidaan kuitenkin olevan 1333 eaa. . Tämän jälkeen on määritetty vielä uusikin ajoitus, joka antaa puun kaatamisvuodeksi noin 1324 eaa.
Trindhøjn lapsi (C)
Lapsen arkku oli luonnollisesti lyhyempi kuin miesten arkku. Se oli 1,7 metriä pitkä ja 50 senttimetriä leveä. Se oli ajoitettu vuosirenkaistaan vuodelle 1356 eaa., mutta se kaadettiin todennäköisesti noin vuonna 1330 eaa. Sen jälkeen, kun lapsi oli laitettu arkkuun, se oli lukittu lyömällä arkun päissä olevista rei'istä läpi kiilamaiset puutapit.
Lapselle oli laitettu hautaan hauta-antimia. Arkusta löydettiin pronssinen rannerengas, lyijyinen nappi, meripihkainen pallohelmi reiällä ja pätkä lankaa. Muut hauta-antimet oli ryöstetty kaivauksien aikana.
Muut hautaukset
Kuten museon jäsenille kerrottiin vuonna 1861, oli kummusta löydetty vuonna 1830 tammiarkku, jonka pronssiesineet olivat hävinneet. Mitään tietoa arkun sisällöstä ei ole. Lisäksi tiedetään, että kumpuun oli haudattu myöhemmin ainakin yksi polttohautaus, joka tyyppinsä vuoksi on tammiarkkuja myöhäisempi hautaus.