cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metsuri
Historiaa
1960-luvulla traktorien ja moottorisahojen yleistymisen myötä metsureita tarvittiin entistä vähemmän. Seurauksena oli maaseudun työpaikkojen väheneminen ja laajamittainen maaltamuutto. Entisestään metsätyövoiman tarve väheni 1980-luvulla alkaneen hakkuukoneiden eli motojen kehityksen myötä. Nykyään Suomessa työskentelee enää 5 000–10 000 metsuria. Työnkuva on muuttunut siten, että pääosa metsurien työstä tapahtuu lumettomana aikana ja talvella moni metsuri joutuu lomautetuksi. Tähän on päädytty useastakin eri syystä, joista päällimmäisinä ovat turhan työn tekemisen aiheuttama ruumiillinen ja henkinen väsymys (lumessa työskentely on sitä hankalampaa, mitä enemmän sitä on) ja niin sanotun lumilisän maksaminen metsurille, mikä nostaa puunkorjuun kustannuksia selvästi.
Puhekielessä käytetään joskus sanaa citymetsuri (arboristi) kaupungissa toimivasta metsurista, joka poistaa vaaraa aiheuttavat puut latvaan kiiveten ja pätkinä kaataen.
Kroměřížin linna
Kroměřížin linna (, tai Arcibiskupský zámek) on palatsilinna Kroměřížin kaupungissa Tšekissä. Sitä on käytetty piispojen ja vuodesta 1777 Olomoucin arkkipiispan asuntona.
Linna ja sitä ympäröivä puisto liitettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1998. Varsinkin linnaa ympäröiviä puutarhoja pidetään poikkeuksellisen hyvin säilyneenä esimerkkinä barokkiajan aristokraattisesta puutarhasta.
Linnan ja puutarhojen historia
Ensimmäinen paikalla asunut piispa oli Stanislas Thurzo vuonna 1497. Tuon aikakauden linna oli myöhäisgoottinen rakennus, jossa oli myös renessanssin vaikutteita. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1643 Ruotsin armeija tuhosi linnan. vasen|pienoiskuva|Näkymä maisemapuutarhasta kohti linnapalatsia. Vasta vuonna 1664 kreivi Karl Liechenstein-Castelcorn palkkasi italialaisen barokkiarkkitehdin Filiberto Lucchesen suunnittelemaan linnan peruskorjauksen. Lucchese johti linnapalatsin välttämättömimmät peruskorjaukset ja suunnitteli sen jälkeen linnaa ympäröivän linnanpuiston restauroinnin. Lucchese suunnitteli myös erillisen muotopuutarhan alun perin muurien ulkopuolelle toiselle puolelle pientä kaupunkikeskustaa.
Lucchesen kuoltua vuonna 1666 hänen työtään jatkoi Giovanni Petro Tencalla. Kun muotopuutarha oli saatu rakennettua valmiiksi linnapalatsi rakennettiin Tencellan suunnitelmien mukaisesti uudestaan 1686–1688. Tencella pyrki työssään myös säilyttämään linnan vanhoja osia. Barokkityyppisessä palatsilinnassa on neljä siipeä, jotka on rakennettu keskuspihan ympärille.
Liechenstein-Castelcorn hankki linnaan mittavan kokoelman taidetta, kirjoja, nuotteja ja käsitöitä. Maaliskuussa 1752 tuli tuhosi linnan sisätiloja. Korjaustöitä johtanut piispa Leopold Begrich Egkh palkkasi Franz Anton Maulbertschin ja Josef Sternin maalaamaan uudelleen tuhoutuneet sisätilat. Arkkipiispa Colloredo-Waldseen (1777–1811) aikana linnaa ympäröivä maisemapuutarha restauroitiin perusteellisesti. 1800-luvulla arkkitehti Antonin Arche suunnitteli maisemapuutarhaan empirerakennuksia ja useita siltoja. Arche teki myös pieniä lisäyksiä muotopuutarhaan muuttamatta sen perusluonnetta.
Linnan kokoelmat
Linnapalatsissa on taidekokoelma, jota pidetään yhtenä Tšekin tärkeimmistä. Esimerkiksi Tizianin (1477–1576) viimeinen mytologinen teos Marsyaan nylkeminen (1570–1576) kuuluu Linnan kokoelmiin. Suurimman osan kokoelmasta hankki Karl Liechenstein-Castelcorn Kölnistä vuonna 1673. Palatsissa on myös merkittävä historiallinen musiikkiarkisto. 1600-luvun nuottikokoelma on Keski-Euroopan suurin. Myös 33 000 niteen historiallinen kirjasto on yksi Tšekin merkittävimmistä.
Linnanpuutarha ja muotopuutarha
vasen|pienoiskuva|Muotopuutarhan rotunda-rakennus. Linnan pohjakerroksesta on käynti italialaiselle barokkiarkkitehtuurille tyypillisesti sala terranaksi kutsuttujen avoimien hallien kautta puutarhaan. Linnan edustalla on barokin aristokraattisille rakennuksille tyypillinen terassipuutarha.
Palatsia ympäröivä linnanpuutarha on noin 47 hehtaarin laajuinen maisemapuutarha. Alueella kasvaa inventaarion mukaan 48 havupuulajia ja 153 lehtipuulajia, joista useat harvinaisia tai eksoottisia. Puut on istutettu joko yksittäin tai ryhmiin. Puutarhan alueella oleva puolikaaren muotoinen Pompeijin pylväskäytävä on rakennettu 1846. Maisemapuutarhan alueella on myös 1800-luvun lopun empiretyylisiä rakennuksia.
Omana aikanaan italialaistyyppinen barokkipuutarha oli poikkeuksellinen Tšekin alueella. Puistot olivat vain linnan haltijoiden yksitöisessä käytössä, kunnes ne avattiin yleiseen käyttöön 1800-luvulla.
Mediassa ja kulttuurissa
Palatsin sisätiloja ja sitä ympäröivää puutarhaa on käytetty useissa elokuvissa. Vuonna 1984 julkaistussa Wolfgang Amadeus Mozartin elämästä kertovassa elokuvassa Amadeus palatsin sisätilat esittävät Wienin Hofburgia. Alueella on kuvattu myös Ludvig Van Beethovenista kertovaa elokuvaa Ikuinen rakkaus (1994) ja lukuisia televisiosarjoja.
Pienoisromaanit
Pienoisromaanit on Mika Waltarin pienoisromaanien kokonaislaitos, joka ilmestyi 1966. Kokoelma sisältää kirjoitusajankohdan mukaan jaoteltuna teokset Multa kukkii (1930), Ei koskaan huomispäivää (1937), Fine van Brooklyn (1939), Sellaista ei tapahdu (1939), Jokin ihmisessä (1939), Nainen tuli pimeästä (1939−41), Kultakutri (1946), Ennen maailmanloppua (1946), Kuun maisema (1946), Jäinen saari (1947), Pariisilaissolmio (1947), Ihmisen vapaus (1950) ja Koiranheisipuu (1953).
Kokoelman ulkopuolelle jäivät muita laajempi romaanipari Vieras mies tuli taloon (1937) ja Jälkinäytös (1938). Ne on julkaistu myöhemmin muun muassa kokoelmassa 10 Waltaria (1985).
Rockin’ Live 1982
Rockin’ Live 1982 on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen joulukuussa 2021 julkaistu livealbumi. Se on äänitetty Rockin’-albumin kiertueella vuoden 1982 lopulla. Rockin’ Live 1982 on Hurriganesin ensimmäinen kokonainen livetallenne, jossa kitaristina on Janne Louhivuori.
Albumi julkaistiin vinyyli- ja CD-formaateissa. Vinyyliversiosta painettiin alun perin versiot mustalle vinyylille (600 kpl) ja punaiselle värivinyylille (400 kpl.). Vuonna 2022 julkaistiin Record Store Dayn yhteydessä vielä 300 kappaleen painos keltaisella vinyylillä.
Albumi ylsi Suomen virallisella listalla albumilistan neljänneksi ja fyysisen albumilistan toiseksi.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Zantani Muhammad al-Zantani
200px|right|thumb|Zanati emhemmad az-Zanati Zanati Muhammad al-Zanati oli Libyan Kansankongressin pääsihteeri ja Libyan presidentti vuosina 1992–2008. Presidenttikaudellaan hänellä oli hyvin vähän todellista valtaa, koska maassa valtaa käytti vallankumousjohtaja Muammar Gaddafi. Gaddafin kukistuttua hän on toiminut öljy-yhtiö Oilinvest Internationalin (Tamoil) johtajana.
Nils Rikberg
Nils Bertil Rikberg (29. maaliskuuta 1928 Pernaja – 10. elokuuta 2002 Turku ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Rikberg pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 1952 Norjaa vastaan ja teki heti kaksi maalia. Kaikkiaan hän pelasi 15 A-maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Hän edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa.
Suomessa Rikberg edusti Loviisan Toria, Kotkan Jäntevää ja Åbo IFK:ta. Hän saavutti yhden SM-hopean (1953) ja yhden SM-pronssia (1963). Suomen cupin hän voitti vuonna 1965.
Vuonna 1953 Rikberg lähti ulkomaille ammattilaiseksi toisena suomalaisena jalkapalloilijana Aulis Rytkösen jälkeen. Rikberg pelasi neljä vuotta Ranskassa edustaen joukkueita Toulouse FC ja FC Sète.
General Mills
General Mills, Inc. on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Golden Valleyssa Minnesotassa. Yritys perustettiin 20. kesäkuuta 1856 Minneapolisissa.
Arvidsjaurin piiri
Arvidsjaurin piiri sijaitsee Arvidsjaurin kunnassa Ruotsissa. Piiri kattaa koko kunnan ja sen väkiluku on.
Tora! Tora! Tora!
'''Tora! Tora! Tora!''' on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-japanilainen sotaelokuva. Se kertoo Japanin hyökkäyksestä Pearl Harboriin vuonna 1941. Juonessa seurataan rinnakkain japanilaisten valmistautumista ja yhdysvaltalaisten varautumista hyökkäykseen. Elokuvan nimi tulee japanilaisten käyttämästä koodiviestistä, jolla ilmaistiin yllätysiskun onnistuneen.
Filmin japanilaiseksi ohjaajaksi oli aluksi kiinnitetty kiiteltyjen mustavalkofilmien tekijä Akira Kurosawa. Hänen yhteistyönsä amerikkalaisten kanssa kuitenkin epäonnistui, ja Kinji Fukasaku korvasi hänet elokuvan tuotantovaiheessa.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen sanoo elokuvan kelpaavan lähinnä historian oppitunniksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Kaarlo Harvala
Harvala toimi Suomen maanvuokraajain liiton sihteerinä Tampereella vuosina 1912–1918. Sisällissodan aikana vuonna 1918 hän joutui vankilaan, koska oli toiminut punaisten ylimpänä oikeushenkilönä toimiessaan Vallankumouksellisen Ylioikeuden puheenjohtajana. Vankilasta vapauduttuaan Harvala työskenteli Kansan Sanan ja Kansan Lehden päätoimittajana Tampereella sekä Sosialisti-lehden toimittajana Turussa vuonna 1919. Vuosina 1919–1921 hän oli Suomen Sosialidemokraatin toimittaja. Harvala toimi sisällissodan jälkeen myös Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton puheenjohtajana.
Eduskuntaan Harvala valittiin ensimmäisen kerran Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuonna 1922. Hän on presidentin valitsijamies vuosien 1925, 1931 ja 1937 vaaleissa Vuodesta 1937 kuolemaansa saakka Harvala oli Alkon johtaja ja johtokunnan varapuheenjohtaja.
Jean-Gabriel Pageau
Ura
Pageaun varasi kotikaupungin joukkue Ottawa Senators vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Pageaun ammattilaisura alkoi kaudella 2012–2013 Ottawan AHL:ssä pelaavassa farmiseura Binghamton Senatorsissa. 69 pelaamassaan ottelussa Pageau teki seitsemän maalia ja yhteensä 29 pistettä ennen kuin sai kutsun NHL:ään 10. huhtikuuta 2013. Pageau pysyi NHL:ssä kauden loppuun asti tehden kaksi maalia ja neljä pistettä yhdeksässä runkosarjan pelissä. 5. toukokuuta 2013 Pageau teki hattutempun itäisen konfrenenssin neljännenfinaaleiden kolmannessa ottelussa Montreal Canadiensia vastaan. Ottawa voitti pelin 6–1. Hän oli vasta toinen pudotuspeleissä hattutempun tehnyt Senatorsin pelaaja. Ensimmäinen oli Daniel Alfredsson. Siirtotakarajalla helmikuussa 2020 Senators kauppasi Pageaun New York Islandersiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2020 varaustilaisuudessa ja lisäksi kahteen ehdolliseen varausvuoroon.
Natriumhydroksidi
Natriumhydroksidi (NaOH), arkikielessä lipeä tai natronlipeä, on natrium- (Na+) ja hydroksidi-ioneista (OH-) koostuva vahva emäs, joka liuetessaan veteen vapauttaa lämpöä eli reagoi eksotermisesti. Natriumhydroksidi on puhtaana läpikuultavan valkea, vetistyvä (ilman kosteuteen osittain liukeneva), hajuton kiinteä aine. Aine absorboi ilmasta hiilidioksidia ja vettä. Huoneenlämpötilassa 50-prosenttinen natriumhydroksidin vesiliuos on neste, mutta väkevämmät vesiliuokset ovat joko erittäin viskooseja nesteitä tai kiinteitä. Natriumhydroksidi ja sen vesiliuokset eivät ole syttyviä eivätkä ylläpidä palamista. Vahvat hapot reagoivat natriumhydroksidin kanssa kiivaasti. Aine syövyttää metalleja kuten sinkkiä, magnesiumia ja alumiinia vapauttaen syttyvää vetykaasua.
Käyttö
Natriumhydroksidia käytetään yleensä erivahvuisina vesiliuoksina. Natriumhydroksidin liuetessa veteen vapautuu paljon lämpöä. Liuokset ovat emäksisiä ja väkevinä myös syövyttäviä. Natriumhydroksidi on tärkeä teollisuuskemikaali, jota käytetään suuria määriä muun muassa paperin ja sellun valmistuksessa sekä petrokemikaalien, tekstiilien, saippuan ja pesuaineiden tuotannossa.
Valmistus
Natriumhydroksidia valmistetaan ruokasuolasta eli natriumkloridista (NaCl) elektrolyyttisesti. Natriumkloridiliuokseen johdetaan sähkövirta, jonka vaikutuksesta natriumionit pelkistyvät katodilla natriummetalliksi (Na) ja kloridi-ionit hapettuvat anodilla alkuaineklooriksi (Cl2). Natrium reagoi edelleen veden kanssa, jolloin vapautuu vetyä ja syntyy hydroksidi-ioneja. Kloori ja vety muodostavat räjähtävän seoksen, joten anodi- ja katoditila on pidettävä erillään. Kun liuoksesta haihdutetaan vesi pois, saadaan kiinteää natriumhydroksidia. Kaupallisena suurkemikaalina natriumhydroksidi on yleensä 50-prosenttisena vesiliuoksena. Tällainen lipeäliuos on väritön, 12 °C:n lämpötilassa jähmettyvä neste, jonka tiheys on 1,5 kg/dm3.
Suomessa natriumhydroksidia valmistavat Kemira Chemicals Oy Äetsässä.
Erie
Erie on kaupunki ja satama Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa Eriejärven etelärannalla. Nimensä kaupunki on saanut erieiden intiaaniheimon mukaan ja varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1795. Nykyisin se on Pennsylvanian ainoa satama Saint Lawrencen vesitien varrella. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 101 786 ja suuremman metropolialueen 280 566.
Maantiede
thumb|vasen|Prequet Islen niemimaa. Erien kaupunki sijaitsee Pennsylvanian osavaltion luoteisosassa Eriejärven etelärannalla Erien piirikunnassa. Kaupungin kohdalla järvelle työntyy noin 10 kilometrin pituinen Presque Islen niemimaa, joka muodostaa luonnollisen suojaisan sataman. Erie on Pennsylvanian kaupungeista kaikkein pohjoisin.
Eriejärvi vaikuttaa alueen sääoloihin. Talvisin Kanadasta saapuu alueelle kylmiä ilmamassoja, joita järven vesi lämmittää. Lämpötilaero aiheuttaa runsaita lumisateita talvisin. Vastaavasti kesäisin järvi jäähdyttää ilmaa.
Villapourçon
Villapourçon on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista etelään.
Erie
Historia
thumb|vasen|Maalaus [[Eriejärven taistelusta.]] Nykyinen Erie on saanut nimensä alueen alkuperäisasukkaiden erie-intiaanien mukaan. Eriet tuhoutuivat irokeeseja vastaan 1600-luvulla käydyissä sodissa. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat ranskalaiset, jotka rakennuttivat Fort Presque Isle -nimisen linnakkeen nykyisen kaupungin paikkeille vuonna 1753. Ranskalaiset joutuivat luovuttamaan linnakkeen briteille vuonna 1759, mutta linnake tuhoutui intiaanien hyökkäyksessä Pontiacin kapinan aikana vuonna 1763. Linnakkeen tuhoutumisen jälkeen ympäröivä seutu oli erämaata aina Yhdysvaltain vapaussodan jälkeiseen aikaan saakka. Lopulta Pennsylvanian osavaltio osti alueen liittovaltiolta. Siirtolaisia alkoi saapua uudelleen vasta vuonna 1794 ja vuonna 1795 alettiin suunnitella kaupunkia. Kaupungin satama aukesi vuonna 1801.
Villapourçon
Vuonna 966 kunta tunnettiin nimellä Villa Procorum. Nimi tarkoittaa viittausta sikojen kasvatukseen. Kunnan päätoimiala onkin maatalous, ja nykyään erityisesti charolais-karjarodun kasvattaminen.
Erie
Historia
Vuoden 1812 sodan aikana vuonna 1813 Eriejärvellä käytiin tunnetuksi tullut Eriejärven taistelu, jossa yhdysvaltalaisen Oliver Perryn johtamat joukot voittivat brittilaivaston. Monet Perryn laivoista oli rakennettu Eriessä. Hänen lippulaivansa Niagara on edelleen kaupungin satamassa. Sataman tärkeyden ohella Erieen kasvoi myös teollisuutta ja etenkin rautasulattamoja. Vuonna 1844 avautui Beaver-Erien kanava ja seuraavalla vuosikymmenellä saapui rautatie. Kaupungin ja sen sataman merkitys väheni asteittain muiden liikennevälineiden yleistyessä. Sillä on kuitenkin edelleen merkitystä Pennsylvanian ainoana satamana Saint Lawrencen vesitien varrella.
Villapourçon
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Erie
Talous
Eriessä on nykyisin monien eri alojen teollisuutta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi elektroniikkaa, muoveja, sairaalatarvikkeita, koneita, metalleja ja kemikaaleja. Sen sataman ja Saint Lawrencen vesitien kautta viedään esimerkiksi rautamalmia, terästä, kiveä ja romumetallia. Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Eriessä aikavälillä 2012–2016 olivat 35 205 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 19 577 dollaria. 26,4 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
thumb|USS Niagara. Erien asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 101 786 ja vuoden 2017 arvion mukaan 97 369. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 280 566. Kaupungin asukkaista 74,3 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 70,3 %), 16,4 % afroamerikkalaisia, 0,4 % intiaaneja, 7,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 2,9 % aasialaisia. 11,3 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 7,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Eriessä toimivia korkeamman asteen oppilaitoksia ovat Gannon University, Mercyhurst College ja Pennsylvanian osavaltion yliopiston paikallinen kampus.
Kulttuuri
Kaupungissa on taidemuseo, historiallinen museo, planetaario ja eläintarha. Perry Memorial House and Dickson Tavern oli yksi maanalaisen rautatien asemista orjuuden aikana. Kenraali Anthony Waynen kuolinpaikka Wayne Memorial Blockhouse on jälleenrakennettu. Prequet Islen niemimaalla sijaitseva Presque Isle State Park on suosittu ulkoilualue.
Japanin keisarillinen sinetti
pienoiskuva|Japanilainen [[Biopassi|biometrinen passi]] Japanin valtiollinen sinetti tai keisarillinen sinetti on Japanissa vaakunan tapaan käytetty tunnus, johon on kuvattu tyylitelty krysanteemin kukka. Yleisemmin krysanteemisymboleita kutsutaan nimellä kikukamon eli ’krysanteeminkukka-mon’. Japanin laissa ei ole määritelty vaakunaa, joten sen sijaan esimerkiksi Japanin passin kannessa käytetään keisarillista krysanteemisinettiä. Passeissa symbolia on käytetty vuodesta 1926 lähtien.
Historiallisesti krysanteemisymbolia käytettiin myös laajalti aatelin ja daimioiden keskuudessa, ja siitä oli lukuisia erilaisia versioita, joissa krysanteemi saatettiin myös yhdistää muihin elementteihin. Vuonna 1871 sen käyttö rajoitettiin lailla vain keisarihuoneelle. Keisariperhe saa käyttää 16-terälehtistä krysanteemia, muut keisarihuoneen jäsenet 14-terälehtistä, alapuolelta kuvattua krysanteemia.
Carl Nordensvan
thumb|150px|Carl Lennart NordensvanCarl Lennart Nordensvan (17. lokakuuta 1892 Kuopio – 24. lokakuuta 1980) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat hovineuvos Carl Magnus Nordensvan ja Mathilda Robertina Åberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Märta Dagmar Lindebergin kanssa. Hän omisti osia Sjundbyn kartanosta.
Opinnot
Nordensvan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1912–1915.
Jääkäriaika
Nordensvan liittyi yhtenä vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 13. toukokuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään 31. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Nordensvan otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän osallistui Libaussa pidetyille autokursseille ja toimi kouluttajana Polangenin erikoiskursseilla (pommarikurssi) räjähdystekniikassa ja opetti myös moottoripyöräkursseilla vuonna 1917. Hän saapui Suomeen kolme miehisen komennuskunnan johtajana Ruotsin kautta 31. joulukuuta 1917.
Suomen sisällissota
Nordensvan räjäytti sisällissodan alussa tammikuun 27 ja 28 päivän välisenä yönä kaksi pientä rautatiesiltaa Korkeakosken ja Haapamäen väliseltä rataosalta. Lisäksi hän tuhosi itse rataa useasta kohden kyseiseltä väliltä. Seuraavana yönä hän tuhosi Kolhon rautatiesillan, joka katkaisi rautatieyhteyden Tampereen ja Haapamäen väliltä. Seuraavana tehtävänään Nordensvanilla oli lähteä 29. tammikuuta 1918 illalla Haapamäelle yhdessä jääkäri Yrjö Väinönheimon kanssa. Heidän mukanaan oli pieni suojeluskuntaosasto, jonka turvin he miehittivätkin Haapamäen ja turvasivat sen siihen asti, kunnes pohjalainen apujoukko jääkäriluutnantti Paul Walleniuksen ja Lapualainen apujoukko Matti Laurila vanhemman johdolla ottivat paikkakunnan komentoonsa 30. tammikuuta 1918 illalla.
Nordensvan johti yhdessä Matti Laurila vanhemman kanssa ensimmäistä Valkoisen armeijan joukkojen hyökkäysliikettä Haapamäeltä Vilppulaa ja Lylyä vastaan. Nordensvan otti joukkoineen 4. helmikuuta 1918 haltuunsa Ruoveden kirkonkylän ja torjui 5. helmikuuta 1918 Paarlammin taistelussa punaisten yrityksen päästä Ruovedelle. Ruovedeltä Nordensvan palasi takaisin Vilppulaan, missä hän johti paikkakunnan puolustusta 7. helmikuuta 1918, jonka jälkeen hänelle annettiin Väärinmajan lohkon komentajuus. Nordensvan toimi 14. maaliskuuta 1918 alkaen Mannisen kolonnan johtajana rintamanmurtotaisteluissa. Tamperetta vastaan aloitetuissa taisteluissa Nordensvan toimi 22. maaliskuuta 1918 alkaen Hämeen ryhmän II Mannisen pataljoonan komentajana.
Tampereen valtauksen jälkeen Nordensvan määrättiin Vaasan rykmentin 1 pataljoonan komentajaksi. Sisällissodan aikana Nordensvan osallistui taisteluihin Korkeakoskella. Suinulassa, Kangasalla, Vehmaisissa, Haiharassa, Messukylässä, Kalevankankaalla, Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Nordensvan toimi 19. kesäkuuta 1918 alkaen Vaasan rykmentin komentajana siihen saakka, kunnes rykmentti hajotettiin. Rykmentin hajottamisen jälkeen Nordensvan siirrettiin 8. elokuuta 1918 alkaen Yleisesikunnan etappitoimistoon, missä hänen tehtävänään oli valmistella ja suunnitella moottoroitujen joukkojen perustamista. Tämän jälkeen hänet nimitettiin näin muodostettujen autojoukkojen päälliköksi (myöhemmin Autopataljoona) 1. tammikuuta 1919. Autopataljoonasta hän erosi 19. maaliskuuta 1921 ja siirtyi Autoliike Oy Hans Koch ab:n johtokunnan teknilliseksi jäseneksi ja myyntipäälliköksi ja palveli yritystä vuoteen 1926 saakka. Vuonna 1926 hän oli perustamassa Oy Auto-Via Ab:ta ja toimi yrityksen myyntipäällikkönä vuoteen 1929 saakka, jonka jälkeen hän toimi Oy Kelton Ab:n johtokunnan puheenjohtajana ja toimitusjohtajana vuoteen 1932 saakka. Vuosina 1932–1934 Nordensvan toimi erikoistehtävissä sementti- ja kalkkialalla, jonka jälkeen hän siirtyi Oy Saseka Ab:n toimitusjohtajaksi ja oli tehtävässä aina talvisodan syttymiseen saakka.
Nordensvan osallistui vuoden 1935 Monte Carlo -ralliin yhdessä Oscar Hampuksen ja Arvo Wallin kanssa, ja heidän autonaan oli Chevrolet. He sijoittuivat kokonaiskilpailun 43. tilalle.
Talvi- ja jatkosota
Nordensvan osallistui talvisotaan Pohjois-Suomen Ryhmän esikunnassa kuljetusvälineosaston päällikkönä. Välirauhan aikana hän jatkoi sodan aikaisessa tehtävässään, kunnes jatkosodan puhjettua hänet komennettiin toimistopäälliköksi Karjalan Armeijan kuljetusvälinetoimistoon. Samalla hän toimi myös huolto-osaston moottoriajoneuvojen ja korjaamojen tarkastajana vuoteen 1942 saakka, jolloin hän siirtyi samaiseen tehtävään Päämajan huolto-osastolle ja oli tehtävässä sodan loppuun saakka.
Jatkosodan päätyttyä Nordensvan muutti asumaan Tammisaareen, koska hänen kotinsa Siuntiossa jäi Porkkalan vuokra-alueelle. Tammisaareen hän perusti autoliikkeen, jonka toimitusjohtajana hän oli 1950-luvun puoliväliin saakka.
Arjeplogin piiri
Arjeplogin piiri sijaitsee Arjeplogin kunnassa Ruotsissa. Piiri kattaa koko kunnan ja sen väkiluku on.
Persistence of Time
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Anthrax, ellei toisin mainittu.
Japanin bonusraita
Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile
Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut elämänkerrallinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Joe Berlinger. Elokuva kertoo yhdysvaltalaisesta sarjamurhaajasta Ted Bundysta. Elokuvan on käsikirjoittanut Michael Werwie. Elokuvan pääosissa ovat Zac Efron ja Lily Collins.
Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile sai maailmanensi-iltansa 26. tammikuuta 2019 Sundancen elokuvajuhlilla.
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love on My Chemical Romance -yhtyeen debyyttialbumi.
Nizar al-Hindawi
Nizar Nawwaf al-Mansur al-Hindawi (arabiaksi: نزار نواف منصور الهنداوي) (s. 1954 Baqura, Jordania) on jordanialainen terroristi, joka yritti räjäyttää israelilaista El Al -lentoyhtiön lentokonetta Heathrow'n lentokentällä 17. huhtikuuta 1986. Al-Hindawi pakkasi morsiamensa Anne Mary Murphyn laukkuun pommin. Israelin turvamies löysi pommin ennen kuin se ehti räjähtää.
Tausta
Al-Hindawi syntyi Baqurassa, Jordaniassa Genesaretinjärven eteläpuolella. Toimittajanuransa aikana hän muutti vuonna 1979 Ammanista Lontooseen.
Tapaus
Oikeudenkäynnin aikana al-Hindawi kertoi menneensä vuonna 1985 Syyriaan, jossa sai maan turvallisuuspoliisilta käskyn pommittaa El Alin lentokonetta. Kun al-Hindawi sai pommit Lontooseen, hän sujautti ne morsiamensa laukkuun tämän tietämättä. Turvatarkastuksessa El Alin turvamies löysi pommin. Poliisi alkoi heti etsiä al-Hindawia, ja hänet pidätettiin samana päivänä. Oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin vankeuteen 45 vuodeksi. Tuomio on Englannin pisin. Al-Hindawi sai anoa huhtikuussa 2001 ehdollista vankeutta, mutta sisäministeri hylkäsi anomuksen.
Paterson (elokuva)
Paterson on vuonna 2016 julkaistu draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jim Jarmusch. Elokuvan pääosien esittäjinä ovat Adam Driver, joka näyttelee bussikuskia nimeltä Paterson ja Golshifteh Farahani, joka näyttelee hänen vaimoaan, joka unelmoi urasta country-laulajana ja pikkuleipiä valmistavan yrityksen perustamisesta.
Paterson valittiin kilpailemaan Kultaisesta palmusta eli Palme d'Orista vuoden 2016 Cannesin elokuvafestivaaleilla. Elokuvassa esiintyvä Nellie-koira missä se voitti Palm Dog -palkinnon.
Roger Smith
Roger LaVerne Smith (18. joulukuuta 1932 South Gate – 4. kesäkuuta 2017 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi muun muassa televisiosarjasta 77 Sunset Strip sekä elokuvasta Jännittävä tätini (Auntie Mame, 1958).
Vahanokka
Vahanokka (Estrilda astrild) on Afrikasta kotoisin oleva pienikokoinen loistopeippolaji. Sitä pidetään usein lemmikkilintuna sen laulun takia. Ihmisen mukana se on levinnyt myös muille mantereille. Laji käyttää ravintonaan lähinnä siemeniä ja ruokailee pieninä parvina. Pesintäaikaan vahanokat rakentavat heinänkorsista pallomaisen pesän, johon naaras munii 3–9 munaa.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|Vahanokka.
Vahanokan pituus on 11–12 senttiä, ja paino keskimäärin 8,9 grammaa. Siipiväli on 12–14 senttiä. Höyhenpeite on harmaanruskea ja siinä on heikko poikkiraidoitus. Naamari ja kartiomainen nokka ovat punaiset. Nokka näyttää siltä kuin se olisi kastettu punaiseen vahaan, mikä selittää lajin nimen alkuperän. Posket, kurkku ja vatsa ovat vaaleanharmaat. Keskellä vatsaa on myös punainen täplä. Alaperä on musta tai tummanruskea. Pyrstö on ohut ja melko lyhyt, siivet ovat pyöreät. Naaraat ovat koiraita vaaleampia, eikä niiden vatsassa ole yhtä paljoa punaista kuin koirailla. Nuoret vahanokat ovat aikuisia vaaleampia, ja niiden alavatsassa on vain niukasti punaista. Lisäksi niiden nokka on ruskeanmusta, ei punainen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Vahanokan luontaista elinaluetta on Saharan eteläpuolinen Afrikka, jossa sitä tavataan laajalti. Sen levinneisyys ulottuu Guineasta Etiopiaan ja sieltä Etelä-Afrikkaan. Eteläisessä Afrikassa vahanokka on yleisin Zimbabwessa, Mosambikissa ja Pohjois-Botswanassa. Namibiassa se on paikoittaisempi. Vahanokkia on istutettu myös Amerikan mantereelle, Oseaniaan ja Välimeren alueelle. Euroopassa sitä istutettu Pyreneiden niemimaalle, jossa se pesii paikoitellen, etenkin Portugalissa. Nopea lisääntyminen ja hyvä kyky omaksua uusia ravinnonlähteitä ovat auttaneet vahanokkakantojen kotiutumisessa uuteen ympäristöön. Useimmat vierasperäiset kannat ovat peräisin karanneista lemmikkilinnuista, mutta joillain alueilla niitä on istutettu myös tarkoituksella.
Vahanokka elää kosteilla ruohostomailla, savanneilla ja fynbosilla ja suosii veden läheisyyttä. Sitä esiintyy myös viljelyksiä reunustavan kostean kasvillisuuden joukossa ja suhteellisen kosteissa puistoissa. Lajia tavataan merenpinnan tasolta aina 3 000 metrin korkeuteen saakka. Vahanokat pesivät ruovikoissa, osmankäämiköissä ja muun jokivarsikasvillisuuden joukossa sekä pitkässä ruohikossa ja tiheässä pensaikossa.
Elintavat
pienoiskuva|vasen|Ruokailevia vahanokkia [[Ascension (saari)|Ascensionin saarella.]] Vahanokat ovat hyvin sosiaalisia lintuja. Päivisin ne ruokailevat ja liikkuvat 20–40 yksilön parvissa. Illalla ne kerääntyvät jopa isommiksi parviksi lepäämään. Pesintäaikana vahanokat elävät pareittain. Vahanokat sukivat usein toistensa höyheniä. Kommunikoinnissa ne käyttävät ruumiinkieltä ja ääntelyään. Vahanokan laulu on pehmeä, kolmitavuinen, yksinkertainen säe, jossa kahta karkeaa ääntä seuraa nouseva, vähän rullaava ääni ”tsre-tsre-srri”.
Vahanokilla on myös niin sanottu niiausliike, jolloin ne pitävät ruumistaan köyryssä, päätään hieman käännettynä ja laulavat samalla. Tämän esityksen aikana naaraat laulavat tasaisemmin kuin koiraat, jotka laulavat lyhyempinä virsinä. Tehdäkseen vaikutuksen naaraaseen koiras pöyhii myös höyheniään, osoittaa nokallaan ylös ja menee asentoon, jossa sen punainen alavatsa tulee selvästi näkyville. Kaikenlaisissa sosiaalisissa kohtaamisissaan vahanokat tekevät pyrstöllään myös voimakkaita sivuttaisliikkeitä. Vahanokat vahvistavat parisidettään sukimalla kumppanin höyhenpukua. Laji on yksiavioinen. Laulu- ja soidinesitykset ovat tärkeässä roolissa paria muodostettaessa. Usein vahanokat aloittavat esityksen niiausliikkeillä ja laululla. Parin rakentaessa pesäänsä ne esittävät näytöksen, jossa ne pitävät kasvinvartta nokassaan. Esityksen aikana koiras laulaa epätasaisesti, naaraan pysyessä hiljaa. Parinmuodostuksen jälkeen vahanokkapari eroaa parvesta ja pesii erossa lajitovereistaan. Reviirien ollessa pieniä vahanokkaparit saattavat kuitenkin pesiä lähellä toisiaan.
Koiraat saattavat kosiskella myös vieraita naaraita. Ne kosiskelevat niitä eri tavalla kuin omaa kumppaniaan. Tällöin koiras esittelee ruumistaan ja punaista vatsalaikkuaan naaraalle asettamalla toisen kyljen naarasta kohti, ojentamalla kaulansa ja pitämällä pään ylhäällä. Se myös pöyhii vatsan kylkien höyheniä pystyyn, kääntelee pyrstöään naarasta kohti ja laulaa kovalla äänellä. Useimmat naaraat torjuvat vieraan koiraan kosioyritykset ja lähtevät pois, mutta koiras yrittää paritella niiden naaraiden kanssa jotka jäävät paikalle. pienoiskuva|Vahanokan munia Vahanokat lisääntyvät keskikesällä muilla alueilla paitsi Eteläisessä Afrikassa ja muilla talvisadealueilla, joilla pesintäaika on syys-tammikuussa. Vahanokat voivat kasvattaa useita poikueita vuodessa. Heinästä kudottu pesä on pallomainen, pyöreä ja siinä on kapea sisäänkäynti. Pesä sijaitsee tavallisesti maassa tai sen lähellä, piilossa samanlaisen heinikon joukossa, josta itse pesäkin on rakennettu. Pesänrakennuksesta vastaa koiras. Naaras munii 3–9, tavallisesti 4–6 munaa, joita sekä koiras että naaras hautovat noin 11–12 päivää. Poikaset tulevat lentokykyisiksi 17–21 päivän ikäisinä, emolintujen yhä ruokkiessa niitä. Sukukypsyyden vahanokka saavuttaa 6–12 kuukauden ikäisenä. Se elää luonnossa keskimäärin nelivuotiaaksi.
Ravinto
Vahanokka syö enimmäkseen laidunmaiden ruohojen ja hirssin siemeniä. Ehkä tärkein yksittäinen ravintokasvi on Panicum maximum-heinä, josta vahanokat saavat ravintoa vuoden ympäri. Muita tärkeitä ravintosiemeniä tuottavia kasveja ovat Digitaria horizontalis-heinä ja Echinochloa-suvun hirssi. Ne täydentävät ravintoaan myös hedelmillä ja hyönteisillä. Ruokailuaika on yleensä varhaisaamulla tai myöhäisillalla. Ruokakasvin rakenteesta riippuen vahanokat joko istuvat röyhyllä poimiessaan siemeniä tai vetävät röyhyn maahan, jolloin ne pitävät toisella jalalla kasvin röyhyä ja toisella vakauttavat itseään maassa. Ruokaillessaan ne liikkuvat 2–20 linnun parvissa.
Harlekiini
thumb|[[Colombina ja Harlekiini Kööpenhaminan Tivolin esityksessä.]]
Harlekiini on koominen, zanneihin eli köyhälistöön kuuluva palvelijan tyyppihahmo commedia dell'artessa. Harlekiinihahmo esiintyy myös myöhemmissä pantomiimiesityksissä. Commedie dell'artessa hahmo oli talonpoikaista alkuperää, Bergamon seudulta. Harlekiini on uskollinen joskin naiivi, ja kehollisesti pystyvä. Hän on tyhmä, mutta silti hämmästyttävän neuvokas. Vaikka hän jatkuvasti joutuu tukaliin tilanteisiin, hän kykenee aina pelastautumaan keinoin, jotka ovat yhtä huvittavia kuin erikoislaatuisia. Naisiin hän suhtautuu palvovasti ja lähestyy heitä kunnioittavasti ja usein arkaillen. Raha merkitsee hänelle aina keinoa jonkin päämäärän saavuttamiseksi. Harlekiinin asuun kuuluu musta naamio, talonpojan hattu, monivärisistä kangastilkuista tehty takki ja housut, kukkaro ja miekka.
Harlekiinin esikuvan mukaan kehittyneitä kansallisia ilveilijähahmoja ovat Espanjassa Gracioso ja Saksassa Hanswurst.
Lich (tähti)
Lich ' eli PSR B1257+12 (yleinen lyhenne PSR 1257+12) on millisekuntipulsari Neitsyen tähdistön suunnalla, noin 2 300 valovuoden päässä Maasta. Sitä tiedetään kiertävän kolme eksoplaneettaa.
Kulutusluotto
Kulutusluotto on luotto, joka on myönnetty tai luvattu kuluttajalle lainana, maksulykkäyksenä tai muuna taloudellisena järjestelynä kuluttamista varten. Kulutusluottotermin alle lasketaan kaikki vakuudettomat ja vakuudelliset luotot, jotka on otettu kulutustarkoitukseen. Kulutusluotot ovat yleensä verrattain lyhytaikaisia, kestoltaan alle viiden vuoden lainoja, joiden suuruus on tyypillisesti muutamia tuhansia euroja. Kulutusluottoja tarjoavat niin pankit kuin yksityiset suomalaiset ja muunmaalaiset luottospesialistit.
Lich (tähti)
Pulsarin löysi puolalainen tähtitieteilijä Aleksander Wolszczan vuonna 1990 Arecibon radioteleskoopilla.
Kulutusluotto
Kulutusluottojen vuosikorot vaihtelevat tyypillisesti 9–30 %:n välillä. Huomattavasti suurempiakin korkoja on peritty. Suurin yksittäinen tekijä koron suuruuteen on lainanottajan kyky antaa luotolle vakuus.
Lich (tähti)
Planeettakunta
Vuonna 1992 Wolszczan ja kanadalainen Dale Frail havaitsivat pulsarin lähettämässä radiosäteilyssä jaksollista vaihtelua, joka osoittautui johtuvan kahdesta, ehkä jopa kolmesta hiukan Maapalloa suuremmasta eksoplaneetasta (massat PSR 1257+12 b:llä 2,8 ja PSR 1257+12 c:llä 3,4 Maan massaa) Löytöä pidettiin yllättävänä, sillä planeettakuntien oletettiin olevan mahdollisia vain pääsarjan tähtien ympärillä. Pulsarin synnyttävän supernovaräjähdyksen kun oletettiin olevan mahdolliselle planeettakunnalle kohtalokas. Planeettalöytö oli kaikkien aikojen ensimmäinen varma havainto oman aurinkokuntamme ulkopuolisista planeetoista.
Kulutusluotto
Kulutusluottojen antaminen yöllä kiellettiin lokakuussa 2009. Luottopäätöksen saa antaa, mutta kello 23 jälkeen myönnetyt pikaluotot saa nostaa vasta aamuseitsemän jälkeen. Kulutusluottojen myöntäminen sallittiin joulukuusta 2010 eteenpäin ainoastaan yrityksille, jotka ovat rekisteröityneet Etelä-Suomen Aluehallinnon ylläpitämään rekisteriin. Rekisteriin hyväksytään ainoastaan yritykset, jotka noudattavat hyvää luotonantotapaa. Lokakuussa vuonna 2018 Etelä-Suomen Aluehallinnon luotonanto- ja vertaislainanvälittäjärekisteriin on merkitty 62 yritystä, joista yli 50 rahoituslaitosta myöntää kuluttajaluottoja.
Lich (tähti)
Planeettakunta
Myöhemmin kohteesta havaittiin signaali, joka viittasi neljännen, isomman ja kauempana sijaitsevan planeetan olemassaoloon. Tämä "planeettalöytö" kuitenkin peruttiin myöhemmin. Nykyisin tämän vain 430 MHz taajuudella havaittavan signaalin (oikea planeetta näkyisi laajalla taajuusalueella) katsotaan olevan viite komeetasta tai asteroidista, joka kiertää pulsaria 3,5 vuoden jaksolla. On saatu myös viitteitä kokonaisen Kuiperin vyöhykettä muistuttavan asteroidivyöhykkeen olemassaolosta PSR 1257+12:n ympärillä.
Olof Stolpe
Stolpe edusti Suomea vuonna 1952 jääpalloilijana Oslon talviolympialaisissa ja jalkapalloilijana Helsingin kesäolympialaisissa. Helsingissä hän teki kaksi maalia Suomen ainoassa ottelussa, jonka Itävalta voitti maalein 3–4. Tätä pidettiin hänen uransa parhaana jalkapallomaaotteluna. Kaikkiaan hän pelasi vuosina 1947–1953 jalkapallossa 13 A-maaottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja jääpallossa kahdeksan A-maaottelua.
Jalkapallon Suomen mestaruuden 161 cm pitkä Stolpe voitti VIFK:n riveissä vuonna 1953. Lisäksi hän saavutti Palloliiton mestaruuden vuosina 1947 ja 1948, SM-hopeaa 1951 ja 1952 sekä SM-pronssia 1950. Hän teki SM-sarjaurallaan 71 maalia.
Lohkominen
Lohkominen voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Moses Malone
Moses Eugene Malone (23. maaliskuuta 1955 Petersburg, Virginia – 13. syyskuuta 2015 Norfolk, Virginia ) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka loi 1970–1990-luvuilla merkittävän uran ABA:ssa ja NBA:ssa.
Virginiassa syntynyt Malone valmistui Petersburg High Schoolista ja pelasi toistakymmentä kertaa All-Star-joukkueessa. Hän voitti NBA:n arvokkaimman pelaajan palkinnon kolmesti (1979, 1982, 1983) ja NBA-finaalien arvokkaimman pelaajan palkinnon kerran (1983), jolloin hänen seuransa Philadelphia 76ers voitti myös NBA:n mestaruuden.
Vuonna 1996 NBA valitsi Malonen yhdeksi sen historian 50 parhaasta pelaajasta. Hänet nimettiin vuonna 1999 Virginia Sports Hall of Fameen ja vuonna 2001 Springfieldin kansainvälisesti kuuluisampaan Basketball Hall of Fameen.
Malone kuoli 60-vuotiaana hotellihuoneessa 13. syyskuuta 2015. Hän yöpyi Norfolkissa, jossa hänen oli tarkoitus osallistua golfturnaukseen.
Australianpelikaani
Australianpelikaani (Pelecanus conspicillatus) on suuri vesilintu, joka on levinnyt laajalti Australian rannikolle, Uuteen-Guineaan, Fidžille sekä Indonesian muutamiin osiin.
Šukri Ghanim
Ghanim on opiskellut Fletcher School of Law and Diplomacyssa Yhdysvalloissa. Hän oli OPEC:in sihteeristössä, vastasi Libyan ulkomaankaupasta ja toimi kansallisen öljy-yhtiön markkinointivastaavana. Maaliskuussa 2006 Ghanim nimitettiin öljy-yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi.
Derek Grant
Derek Grant (s. 20. huhtikuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiossa. Hän on Ottawa Senatorsin neljännen kierroksen varaus vuoden 2008 varaustilaisuudesta.
Šukri Ghanim
Ghanimia haastateltiin helmikuussa 2004 BBC Radio 4:n Today-ohjelmassa. Hän kielsi Libyalla olleen mitään yhteyttä Lockerbien pommi-iskuun tai brittiläisen konstaapeli Yvonne Fletcherin ampumiseen huhtikuussa 1984 Libyan Lontoon lähetystön edessä.
Australianpelikaani
Australianpelikaani on keskikokoinen pelikaani. Se on pääosin valkoinen, sekä musta siivillä. Vaalea, vaaleanpunainen nokka on valtava, myös muihin pelikaaneihin verrattuna.
Derek Grant
Ura
10. maaliskuuta 2011 Grant teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawan kanssa. Grant teki ammattilaisdebyyttinsä Ottawan farmijoukkue Binghamton Senatorsissa. Hän oli osa Binghamtonin Calder Cupin voittanutta joukkuetta. Grant teki NHL-debyyttinsä 16. helmikuuta 2013 Toronto Maple Leafsia vastaan. Lokakuussa 2020 Grant teki vapaana agenttina Anaheim Ducksin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Šukri Ghanim
Hän pakeni Libyasta toukokuun puolivälissä 2011 Tunisiaan ja liittyi Muammar Gaddafia vastustavien kapinallisten puolelle. Kesäkuussa hän muutti Wieniin, jossa hän toimi kuolemaansa saakka wieniläisessä yhtiössä konsulttina.
Ghanim löydettiin kuolleena Tonavasta. Kuolinsyytä tutkitaan, mutta väkivallan merkkejä hänessä ei poliisin mukaan ollut.
Australianpelikaani
left|thumb|250px|Australianpelikaanin profiili
Piripiri
Piripiri on kaupunki Piauín osavaltiossa Koillis-Brasiliassa. Kaupungin asukasluku noin 44 539 (2010) ja pinta-ala on 1 408,9 neliökilometriä.
Michelle Trachtenberg
Michelle Christine Trachtenberg (s. 11. lokakuuta 1985 New York, New York) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Buffy, vampyyrintappaja ja Gossip Girl sekä elokuvasta EuroTrip.
Alexei Azhayev
Alexei V. Azhayev eli Aleksei Vasiljevitš Ažajev (s. 23. tammikuuta 1952 Moskova) on venäläissyntyinen kemisti ja aiemman Kuopion yliopiston ja sittemmin Itä-Suomen yliopiston farmasian (lääkeainesynteesin) professori.
Azhayev opiskeli Moskovan valtionyliopistossa ja Venäjän tiedeakatemian molekyylibiologian Engelhardt-instituutissa, josta valmistui tohtoriksi 1979 kemian tieteiden alalta. Hänen venäjänkielinen väitöskirjansa tiedeakatemialle (1978) oli otsikoitu Синтез модифицированных субстрактов и ингибиторов пептидилтрансферазного центра рибосом (Sintez modifitsirovannyh substraktov i ingibitorov peptidiltransferaznogo tsentra ribosom). Post doc -opintoja hän teki Max Planck -instituutissa Saksan Göttingenissä vuosina 1979-1980.
Knut Posse
Knut Jönsson Posse (n. 1440–1500) oli ruotsalainen soturi, joka muistetaan Suomessa Viipurin linnan menestyksekkäästä puolustamisesta venäläisiä vastaan vuonna 1495. Knut Possen kerrotaan myös olleen Viipurin pamauksen kansantarinan tapahtumien takana. Knut Posse oli Jöns Lage Possen ja Märta Knutsdotterin (Tre Rosor) poika. Knut Posse on haudattu Turun tuomiokirkkoon.
Knut Posse otti osaa Brunkebergin taisteluun vuonna 1471 Tukholmassa, jossa ruotsalaisten porvarien onnistui lakkauttaa saksalaisten oikeus puoleen porvarien ja hallintomiesten säätypaikoista valtakunnan kaupungeissa. Knut Possesta tuli valtaneuvos Ruotsissa 1473, ja hän sai Hämeen linnan linnanisännyyden 1474. Knut Posse valloitti valtionhoitaja Sten Sturelle Raaseporin linnan 1487. Knut Posse sai 1499 myös Kastelholman linnan päällikkyyden.
Viipurin linnanisäntä
Knut Posse toimi Viipurin linnan linnanisäntänä vuonna 1495, ja 30. marraskuuta käänsi pakosalle Moskovan suuriruhtinaan Ivanin sotaväen, joka oli juuri valloittamaisillaan Viipurin. Kansantarinoiden mukaan puolustusta johtanut Knut Posse olisi räjäyttänyt yhden linnan torneista. Toisten tarinoiden mukaan kyseessä olisi ollut taivaalla nähty valoilmiö, joka olisi muistuttanut esimerkiksi Pyhän Andreaan ristiä (X:n muotoinen). Muutamaa viikkoa myöhemmin hyökkääjät vetäytyivät pois.
Sota ei kuitenkaan loppunut, vaan jatkui vielä talvella 1496. Venäläiset tekivät retkiä Pohjois-Pohjanmaalle, Karjalaan, Savoon ja Hämeeseen. Seuraavana keväänä Knut Posse purjehti yhdessä Svante Sturen kanssa Ivangorodiin, jossa he polttivat linnan ja ottivat mukaansa ryöstösaalista. Vuoden 1497 maaliskuussa Posse neuvotteli Novgorodissa yli 50 vuotta kestäneen aselevon.
Mosel
Jokiosuudet
Jokiosuutta, joka ulottuu Saksan, Ranskan ja Luxemburgin rajapisteeltä Saarjoen laskukohtaan Konzissa vähän ennen Trieriä, kutsutaan Ylä-Moseliksi; se ei kuitenkaan ole joen latvavesien aluetta, joka sijaitsee Ranskassa. Jokiosuutta Trieristä Briedeliin kutsutaan Keski-Moseliksi. Osuus Briedelistä Koblenziin on nimeltään Ala-Mosel. Joki on Saksan alueella voimakkaasti mutkitteleva. Bremmin ja Cochemin väliä kutsutaan nimellä Cochemer Krampen (, väljästi suomennettuna). Ala-Moselille tyypillistä ovat sen rinteiden terassimaiset viini­viljelmät.
Sivujoet ja ympäröivät vuoristot
Joen länsipuolella tärkeimmät sivujoet ovat Madon, Orne ja Sauer, itäpuolella Meurthe, Seille ja Saar.
Trieristä eteenpäin Mosel virtaa kahden keskikorkean vuoriston välitse: Eifel (luoteessa) ja Hunsrück (kaakossa).
Valuma-alue
Moselin valuma-alue on 28 286 km². Tästä Ranskan aluetta on 15 360 km² eli noin 54 % koko valuma-alueesta. Saksassa Rheinland-Pfalzin osavaltion aluetta on 6 980 km², Saarin osavaltion aluetta 2 569 km² valuma-alueesta. Luxemburgissa valuma-aluetta on 2 521 km², Belgian Walloniaa 767 km² ja Saksan Nordrhein-Westfalenia 88 km².
Geologinen historia
Geologisten todisteiden mukaan nykyisen Moselin yläjuoksu on muinaisina aikoina kääntynyt nykyisen Toulin kohdalla länteen ja laskenut Maasiin. Mutta ilmeisesti jo Saale-kaudella noin 250 000 vuotta sitten joki mursi itselleen uuden uoman niin, että se yhtyi Meurthen sivujokeen Terrouiniin ja sen kautta Frouardin alapuolella Meurtheen. Täten Meurthesta tuli nykyisen Moselin sivujoki. Tämän muutoksen jäljet ovat seudulla yhä selvästi havaittavissa. Toulissa Moseliin laskee vasemmalta pieni sivujoki Ingressin, jonka laakso kuitenkin on niin leveä, ettei näin pieni joki ole voinut saada aikaan niin voimakasta eroosiota kuin laakson muodostuminen edellyttäisi; toisaalta laakson topografia viittaa vahvasti siihen, että sen on saanut aikaan joki, joka on virrannut päinvastaiseen suuntaan kuin Ingressin nykyisin. Lisäksi Ingressinin lähteen yhdistää Maasiin mutkitteleva laakso, Val de l'Asne, jossa nykyisin virtaa vain pieni puro, eikä laakson syntyä voida selittää muutoin kuin olettamalla, että sen kautta on muinoin virrannut nyttemmin hävinnyt joki. Asiaan kiinnitti huomiota jo Nicolas-Armand Buvignier vuonna 1840.
Nimi
Mosel-nimi on johdettu kelttiläisestä nimestä Mosea, joka taas tulee latinan sanasta Mosella. Se on diminutiivimuoto nimestä Mosa, joka latinassa tulee alussa yhdensuuntaisesti virtaavan Maasjoen nimestä. Mosel mainitaan roomalaisissa antiikin aikaisissa kirjoituksissa (Tacitus, Ausonius).
Nur Otan
thumb|Nur Otanin pääpaikka pääkaupunki [[Astanassa.]]
Nur Otan ("Isänmaan valonsäde" tai "Säteilevä isänmaa", ) on Kazakstania hallitseva puolue. Se on luonteeltaan monien eri ryhmittymien kokoomuspuolue, joka on muodostunut useista eri puolueista yhdistymällä, ja sillä on oman ilmoituksensa mukaan yleisvaltakunnallisia päämääriä, kuten Kazakstanin talousrakenteen uudistaminen energiatuloilla ja muilla vientituloilla sellaiseksi, että maan talouselämän energiasta riippumatonkin tuotantorakenne monipuolistuisi ja elpyisi. Sosiologisesti tavoitteena on vakauden perustaksi keskiluokan luominen. Kazakstanin merkittävä uudistusohjelma on Kazakstan-2030, johon presidentti Nursultan Nazarbajevn johtama Nur Otan ja hänen vanhimman tyttärensä puheenjohtama Tasavaltalaispuolue Asar, joka liittyi Otanin Nur Otaniksi ohjelmallisesti pyrkivät.
Kazakstanin monipuolistaessaan Neuvostoliiton ja Venäjän federaation tarjoaman perustan lisäksi länsimaisten yhtiöiden lisäksi myös Kiinan kansantasavallan suuntaan, ei vaalijärjestelmään liittyvää kritiikkiä ole pidetty enää niin merkittävänä, että 2009 jälkeen vaalilakeja olisi uudistettu esimerkiksi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailusuositusten mukaiseen suuntaan. Hallitus kuitenkin pyytää tasapainoisesti vaalitarkkailua sekä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöltä että itsenäisten valtioiden yhteisön toimeenpanevalta sihteeristöltä olosuhteiden pysyvyyden osoittamiseksi.
Etyj yleensä arvostelee vaaleja vaalijärjestelmän osalta, ja itsenäisten valtioiden yhteisö toteaa vaalien menevän pääasiassa hyvin joitain äärimmäisen vähäisiä poikkeamia lukuun ottamatta. Itsenäisten valtioiden yhteisö lähettää nykyään vaalitarkkailijoita jo enemmän kuin Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö, mikä uutisoidaan melko hyvin kazakstanilaisilal televisiokanavilla. 20. maaliskuuta 2016 järjestetyissä mažilisin vaaleissa itsenäisten valtioiden yhteistön toimeenpaneva sihteeristö lähetti 301 vaalitarkkailijaa Etyjin jäädessä noin kahteensataan.