cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulvilan kirkko
Kellotapuli
Kirkon keskiaikaisen kellotapulin olemassaolosta ei ole varmaa tietoa, mutta vuonna 1595 Mattias Benninck valoi Lyypekissä Ulvilaan tarkoitetun kirkonkellon, jonka lahjoittivat Akseli Kurki ja Gödick Fincke. Kello ei saapunut parille, vaan tanskalaisten ryöstettyä sen kello sijoitettiin tuolloin Tanska-Norjaan kuuluneen Knäredin kirkkoon nykyisessä Ruotsissa. Kellon kohtalo tuli julkisuuteen vuonna 1929, jolloin Ulvilan seurakunta pyysi tuloksetta sen palauttamista.
Ensimmäinen tunnettu kellotapuli rakennettiin vuonna 1665. 1750-luvun puolivälissä se oli jo niin huonossa kunnossa, että vuonna 1757 tilalle rakennettiin uusi lounaissuomalaista tyyppiä edustava kellotapuli. Sen suunnittelusta ja rakentamisesta vastasi porilainen timpuri Jaakko Winberg. Kellotapulin alaosassa on kolme huonetta, joita käytettiin varastoina sekä ruumiiden säilytystilana. Keskimmäinen huone toimi myös kirkkoon johtavana porttina ja odotushuoneena. Tapulin pienen kellon on valanut Gerhard Horner Tukholmassa vuonna 1812. Suuri kello on valettu Mikael Rostedtin verstaassa Luvialla vuonna 1833. Kelloja soitettaessa ilmenneen heilumisen vuoksi tapulin alkuperäinen sipulikupoli vaihdettiin arkkitehti G. T. Chiewitzin suunnittelemaan terävähuippuiseen torniin vuonna 1862. Tapulia on korjattu 1940–1950-luvuilla.
Hautausmaa
Ulvilan kirkkoa ympäröivä hautausmaa vihittiin käyttöön vuonna 1347. Se oli aluksi kooltaan vain noin 50×60 metriä, mutta hautausmaasta ei juurikaan tiedetä mitään ennen 1600-luvun puoliväliä. Esimerkiksi hautojen lukumäärää tai alueen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Hautausmaan ympärillä olleesta aidasta ei myöskään ole tietoja ennen 1800-lukua. Nykyään kirkkomaalle haudataan ainoastaan vanhoihin sukuhautoihin. Seurakunnan pääasiallisena hautausmaana toimii 1888 käyttöön vihitty Ulvilan uusi hautausmaa.
Ulvilan kirkkomaalle on haudattu muun muassa professori Gustaf Renvall, ruukinpatruuna Jonas Beckman, lääninrovasti August Lilius ja laulaja Veikko Tuomi. Hautausmaalla ovat myös vuonna 1919 paljastettu Harjakankaan ja Pomarkun taisteluissa kaatuneiden sisällissodan valkoisten muistomerkki, sekä 1939–1945 sankarihauta, jonne on haudattu 101 vainajaa. Sankarihaudan muistomerkki on paljastettu 1949. Lisäksi hautausmaalla on Karjalaan jääneiden vainajien sekä muualle haudattujen muistomerkit.
Historiallinen kirkonseutu
Kirkon länsipuolella virtaa Kokemäenjoen vanha suuhaara Kirkkojuopa. Joen ja kirkon välisessä puistossa on keskiajalla perustetun Lutiskan tilan rakennuksia sekä 1990 paljastettu Aurora Karamzinin muistomerkki. Kirkon pohjoispuolella sijaitseva seurakuntakoti on rakennettu vuonna 1969. Sen kahdessa eri rakennuksessa on muun muassa seurakuntasali ja seurakunnan päiväkerhon tiloja.
Vielä 1900-luvun alussa Ulvilan kirkon vieressä oli kymmeniä rakennuksia, joista suurin osa purettiin uusjaon seurauksena 1960-luvulle mennessä. Lähimmät rakennukset sijaitsivat vain reilun 10 metrin päässä kirkosta ja niitä oli määrätty purettaviksi jo 1700–1800-luvuilla. Kirkon ympäristössä edelleen sijaitsevat kolme kantatilaa ovat Saarenluodolla sijaitseva Saari ja mantereen puolella maantien varressa sijaitsevat Isokartano ja Trumetari. Saaren kartano on Kirkkojuovan toisella puolella Saarenluodossa, jonne johtaa kirkon tuntumasta lähtevä silta. Saaren kaksikerroksinen päärakennus on vuodelta 1805. Kirkon eteläpuolella sijaitsevan Isokartanon kaksikerroksinen päärakennus on peräisin 1700-luvun loppupuolelta. 1600-luvulla Porin rykmentin torvensoittajina toimineista isännistään nimensä saaneen Trumetarin tilan empiretyylinen päärakennus on 1800-luvun puolivälistä. Kirkon pohjoispuolisista maataloista Santerin talo oli ratsutila ja nimismiehen virkatalo. Kappalaisen virkatalona toiminut Lutiskan tila on perustettu jo keskiajalla, ja sen pääkennus on sijainnut samalla paikalla vuodesta 1682 saakka. Nykyinen päärakennus on vuodelta 1802. Lutiskan eteläpuolella oli Mynsterin sotilasvirkatalo.
Ulvilan vanha pappila Gammelgård sijaitsee noin puolitoista kilometriä kirkon eteläpuolella Liikistön muinaismuistoalueen lähistöllä. Pappila on sijainnut samalla paikalla jo keskiajalta lähtien. Sen uusrenessanssityylinen päärakennus on vuodelta 1894. Nykyään pappila toimii vuokrattavana kokous- ja juhlatilana. Ulvilan keskiaikaisen kaupungin paikka on Isokartanon eteläpuolella sijaitsevilla pelloilla Kokemäenjoen Kirkkojuovan varrella.
John Hawkes
John Hawkes voi tarkoittaa seuraavia:
Tower Gatewayn asema
Tower Gateway on Docklands Light Railwayn asema Lontoon Cityssä lähellä Lontoon Toweria ja Fenchurch Streetin rautatieasemaa. Asema avattiin vuonna 1987 ja se on DLR:n alkuperäinen keskustan pääteasema.
Tower Gatewaystä lähtevät DLR:n junat Becktoniin, muille pääteasemille vaihtoyhteydet ovat väliasemilta. Asemalta on lyhyt kävelymatka Circle- ja District-metrolinjojen käyttämälle Tower Hillin metroasemalle.
Ligue Ethias
Ligue Ethias on Belgian korkein koripallosarja.
Saari (suomalainen kansanrunous)
Saari on arvoituksellinen paikallisuus, joka esiintyy kalevalamittaisen kansanrunouden genressä, jota Matti Kuusi on kutsunut saarelaisepiikaksi. Saari esiintyy paikkana, jonne Kaukamoinen eli Kaukomieli pakenee surmattuaan Vetrikan pidoissa. Toinen saarelaisepiikan hahmo, Ahti Saarelainen, mainitaan joskus "Saaren kuninkaaksi".
Saaresta on esitetty monenlaisia tulkintoja. Kaarle Krohn ja Jalmari Jaakkola olivat vakuuttuneita, että Saari on sama kuin Birka, viikinkien idäntien kuuluisa keskus Keski-Ruotsissa. Muina vaihtoehtoina Saaren sijainniksi on ehdoteltu Gotlantia, Saarenmaata, Suursaarta, Koivistoa, Retusaarta ja Novgorodia. Iivar Kemppinen puolestaan on katsonut, että Saari on itse asiassa manalan rinnakkaisnimi.
Kristfried Ganander kertoo Mythologia Fennicassa vuodelta 1789, että Saaris tai Saari on vanha kuninkaanasumus Suomessa jonka jäännöksiä oli vielä teoksen kirjoitusaikana nähtävissä Mynämäellä jossa hänen mukaansa oli muinaisten suomalaisten kuninkaiden hovi ja asuinpaikka. Ganander menee tulkinnoissaan pitkälle ja yhdistää Saaren myös esimerkiksi latinan Ceasar- tai Aesar-sanaan sekä venäläisten Tsaariin.
Matti Peltokangas
thumb|350px|Havainnekuva Meilahden sairaala-alueen taideteoksen kutsukilpailun voittaneesta Matti Peltokankaan veistoksesta Suuri sydän. Matti Peltokangas (s. 1. kesäkuuta 1952 Virrat) on suomalainen kuvanveistäjä. Teostensa materiaalina hän on käyttänyt yleensä pronssia tai kiveä.
Peltokankaan tunnettuja julkisia veistoksia ovat muun muassa Lauri Kristian Relanderin muistomerkki Hesperian esplanadilla Helsingissä (1996), Urho Kekkosen monumentti Raahessa (2008) ja Gustaf Mauritz Armfeltiä esittävä veistos Halikon kirjaston edustalla (2010). Vaikka Peltokankaan tuotantoon kuuluu myös näköisteoksia, merkittävä osa hänen tuotannostaan koostuu abstrakteista, nonfiguratiivisista veistoksista.
Vuonna 2013 Peltokangas palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja vuonna 2014 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke.
Peltokangas voitti elokuussa 2015 kansainvälisen kutsukilpailun Helsingin Meilahden sairaala-alueen taideteoksesta. Alueen keskuskalliolle arviolta vuosina 2017–2018 valmistuva teos on nimeltään Suuri sydän.
Sergio Bonaldi
Sergio Bonaldi (s. 7. syyskuuta 1978 San Giovanni Bianco) on italialainen entinen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla CS Esecritoa.
Bonaldi kilpaili maailmancupissa vuosina 2001–2006 ja oli yksittäisessä osakilpailussa parhaimmillaan 38. Tämä tapahtui takaa-ajossa Oberhofissa 2005. Bonaldi oli MM-kisoissa 2005 45. henkilökohtaisella matkalla ja sijoittui 66:nneksi sprintissä Torinon olympialaisissa 2006.
Köyhäinhoitolaki
Köyhäinhoitolaki on nyttemmin kumottu laki, jossa köyhäinhoito Suomessa määriteltiin uudelleen. Köyhäinhoitolaki säädettiin vuonna 1922, ja se tuli voimaan 1923. Ennen lain säätämistä näitä asioita oli määritellyt muun muassa vaivaishoitolaki. Köyhäinhoitolain mukaan muun muassa kuntiin tuli perustaa köyhäinhoitolautakunta.
Köyhäinhoitolain 5 §:n mukaan myös työnantajalla oli velvollisuuksia vanhenevasta työntekijästä huolehtimisen suhteen:
"Jos työntekijä on ollut saman työantajan työssä taikka palvellut samassa liikkeessä tai yrityksessä vähintään kaksikymmentä vuotta ja sinä aikana tullut kivulloiseksi tahi muuten työhön kykenemättömäksi, ettei hän enää voi itseään elättämään, olkoon oikeutettu voimainsa mukaisesti työtä vastaan saamaan kuolinpäiväänsä asti elatuksensa työnantajan tahi, jos niin kohtuullisesti harkitaan, hänen perillisiltään tahi liikkeen tai yrityksen omistajalta." (Suora lainaus köyhäinhoitolaista)
Martta Hannula
Martta Elisabeth Hannula (19. helmikuuta 1893 – 14. heinäkuuta 1972) oli suomalainen näyttelijä. Hannula oli lähtöisin Helsingistä ja naimisissa Arvo Alfred Liedon kanssa 1918–1937. Hän näytteli muun muassa Erkki Karun elokuvissa Nuori luotsi (1928) ja Tukkipojan morsian (1931).
Vintonin piirikunta
Vintonin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen hallintokeskus on McArthur. Piirikunta on nimetty kongressiedustaja Samuel Finley Vintonin mukaan ja sen naapuripiirikuntia ovat Hocking pohjoisessa, Athens koillisessa, Meigs idässä, Gallia kaakossa, Jackson etelässä ja Ross lännessä.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 13 435 asukasta ja 5 349 kotitaloutta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (97,6 %), mustiin (0,6 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4 %) ja aasialaisiin (0,2 %).
Eunice Kennedy Shriver
thumb|Eunice Kennedy Shriver ja [[Zurab Tsereteli]]
Eunice Mary Kennedy Shriver (10. heinäkuuta 1921 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat – 11. elokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. Kennedyn klaanin jäsen. Hänen isänsä oli Joseph P. Kennedy ja äiti Rose Kennedy. Hän oli viides lapsi yhdeksänlapsisesta perheestä.
Hän meni naimisiin vuonna 1953 Sargent Shriverin kanssa, joka oli varapresidenttiehdokkaana vuonna 1972 sekä Ranskan suurlähettiläs. Heillä on viisi lasta.
Shriver toimi aktiivisesti perheen vaalikampanjoissa, kuten miehensä sekä veljensä John F. Kennedyn ja tyttären Marian miehen Arnold Schwarzeneggerin.
Hän perusti kehitysvammaisten urheilua edistävän Special Olympics -liikkeen ja johti sitä pitkään.
Filosofisia muruja
thumb|160px|Filosofisten murujen kansilehti. Filosofisia muruja on Søren Kierkegaardin vuonna 1844 kirjoittama filosofinen teos ja yksi hänen pääteoksistaan. Hän kirjoitti sen salanimellä Johannes Climacus noin kolmessa kuukaudessa.
Teos käsittelee filosofian ja kristinuskon välistä suhdetta. Kierkegaard jatkoi samasta aiheesta Päättävässä epätieteellisessä jälkikirjoituksessa, jonka hän kirjoitti jälkikirjoitukseksi Muruihin. Kierkegaard katsoo, että uskonnon ajatus pelastuksesta on filosofialle vieras ja se tulee siksi perustella toisin. Varsinaista apologetiikkaa hän ei kuitenkaan kannata. Hän esittää, mitä kristinusko vaatii ihmisiltä, ja miksi se on täysin epäsopiva hänen aikanaan suosiota kasvattaneen hegeliläisen teologian kanssa — Kierkegaard korosti (kristin)uskon paradoksaalisuutta, kun taas hegeliläisyydessä puhuttiin vastakohtien dialektisestä yhteen sovittamisesta. Teoksessa näkyy Kierkegaardin kiinnostus tietoteoriaan ja Platonin ajatukseen muistiinpalauttamisesta.
Kirjassa on viisi lukua, joita edeltää esipuhe ja propositio, ja seuraa opetus. Lukujen välissä on yksi ”liite” (”Paradoksista pahentuminen”), hegeliläistä termistöä käyttävä mutta hegeliläisyyttä vastustava historianfilosofinen ”välisoitto”, sekä ”lisäys”. Teos esittää olevansa Johannes Climacuksen ajatuskoe. Hän ei ole kristitty, mutta on kiinnostunut totuuden oppimisesta. Ensimmäisessä luvussa Kierkegaard vertaa Sokrateen kätilöntointa, jossa tieto synnytetään ihmisestä itsestään, siihen, kun Jumala herättää ihmisessä synnintunnon ja kaipuun pelastukseen. Toisessa luvussa selitetään ajatus Jumalasta opettajana ja vapahtajana. Jumalan toiminnan syynä on hänen rakkautensa oppilasta kohtaan, ja seurauksena Jumalan alentuminen ihmisten tasolle.
Kolmas luku käsittelee ”absoluuttista paradoksia”, hullutusta, jonka Jumalan lihaksituleminen saa aikaan. Neljäs ja viides luku käsittelevät oppilaan ja opettajan välistä suhdetta.
R-36
pienoiskuva R-36 Tsiklon on Neuvostoliitossa kylmän sodan aikana suunniteltu mannertenvälisten ballististen ohjusten (ICBM) perhe.
Alkuperäinen vuosina 1967–1979 palvellut R-36 (8K67) sai Nato-koodinimen SS-9 Scarp. Paranneltu R-36M, jota tuotettiin malleina 15A14 ja 15A18, sai nimen SS-18 Satan. R-36-rakettia on käytetty ydinohjusroolin lisäksi mm. tappajasatelliitin ja FOBS:in kantorakettina. Kantorakettina käytettyä R-36-ohjusta on Nato-maissa kutsuttu myös nimellä F-1-raketti.
Ohjuksesta on kehitetty Tsyklon-kantorakettiperhe. Siihen kuului mm. Tsyklon 2-kantoraketti, joka oli käytössä vuodet 1969-2006, Tsyklon 3-kantoraketti, jonka käyttö Venäjällä päättyi vuonna 2009. Ukraina on kehittänyt sen pohjalta Tsyklon 4-kantorakettia.
R-36 Tsiklon (Tsyklon)
pienoiskuva|R-36:ta tankataan toukokuussa 1984 R-36 on kaksivaiheinen ohjus, joka käyttää varastoitavaa nestemäistä UDMH-polttoainetta (1,1-dimetyylihydrasiini) ja dinitrotetraoksidia (N2O4) hapettimena. Ensimmäisessä vaiheessa on rinnakkain neljä moottoria, jotka antavat 4,5 MN työntövoiman. Toisessa vaiheessa on yksi moottori, jonka työntövoima on 755 kN.
R-36 /SS-9 Scarp ja FOBS
Ohjuksen versiot 1 ja 2 kuljettivat yhden 5 megatonnin tai 10 megatonnin ydinkärjen (jonka paino on vastaavasti 3 950 kg tai 5 825 kg). Ohjusversio 4 (R-36P, 6 000 kg) kuljettaa kolme ydinkärkeä (MIRV). Ohjusversio 3 (R-36O, GRAU-koodi 8K69) vei 5 megatonnin ydinkärjen matalalle LEO-radalle. Se oli kokeellisen FOBS-järjestelmän perusta - FOBSia ei otettu ikinä käyttöön. R-36M kantoi yhden 20 megatonnin tehoisen kärjen tai kymmenen MIRV-kärkeä à 550–750 kilotonnia, kokonaisuudessaan 8 800 kg asekuorman. Näin se oli maailman tehokkain ballistinen ohjus.
Kaikki R-36:n versiot suunniteltiin laukaistaviksi siiloista. R-36M asennettiin 39 metriä syvään siiloon. Ohjus ammutaan siilosta hitaasti palavalla mustaruutipanoksella ja männällä ja sen päämoottorit syttyvät vasta raketin olleessa 10 metrin korkeudella ilmassa. Näin siilo säästyy vaurioilta ja se voidaan ladata ja laukaista uudelleen ennen kostoiskun saapumista. Tämä on valtava taktinen etu.
R-36:n kehitystyö alkoi Mihail Jangelin johtamassa suunnittelutoimisto OKB-586:ssa (sittemmin Južnoje) Dnepropetrovskissa Ukrainan neuvostotasavallassa vuonna 1962 R-16-ohjelman perusteella. Kevyt-, raskas- ja kiertorataversioita testattiin 1962–1966, jolloin ohjukset tulivat käyttöön. MIRV-version kehitystyö alkoi 1970 ja se koelaukaistiin seuraavana vuonna.
R-36M/SS-18 Satan
Ennen Neuvostoliiton hajoamista 1991, R-36M-siiloja oli käytössä 308. Näistä 204 jäi Venäjän federaation alueelle ja 104 Kazakstaniin. Seuraavina vuosina Venäjä vähensi siilojen määrän 154:een START I:n mukaisesti. Kaikki Kazakstanin ohjukset deaktivoitiin 1995 mennessä. START II:n mukaisesti kaikki ohjukset piti poistaa käytöstä, mutta sitä ei ratifioitu.
Venäjän asevoimat on poistanut tasaisesti R-36M-ohjuksia palveluksesta niiden käyttöiän päättyessä. Vuoden 2005 keskivaiheilla 85 ohjusta oli käytössä. Kaikki R-36MUTTH-ohjukset, puolet niiden lukumäärästä, poistetaan käytöstä 2007–2009. Uusimmat R-36M tai RS-20V-mallin ohjukset säilyvät käytössä vuoteen 2014–2016.
Ukrainalainen Južnoje-suunnittelutoimisto muuttaa RS-20-raketteja Dnepr-kantoraketeiksi.
Said Belqola
Said Belqola (30. elokuuta 1956 Tiflet – 15. kesäkuuta 2002 Rabat) oli marokkolainen jalkapallotuomari. Hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodesta 1993 kuolemaansa asti.
Belqola kuoli syöpään kesäkuussa 2002 vain 45-vuotiaana. Hän oli siviiliammatiltaan tullivirkailija.
Vuoden 1982 Atlantin hurrikaanikausi
thumb|Kauden 1982 myrskyt kartalla Vuoden 1982 Atlantin hurrikaanikausi alkoi 1. kesäkuuta 1982 ja päättyi 30. marraskuuta 1982, koska tänä aikana muodostuvat useimmat trooppiset hirmumyrskyt Atlantin valtameressä. Kauteen kuului 6 trooppista myrskyä, joista 2 oli hurrikaaneja.
Hurrikaani Alberto
thumb|Myrskyn reitti Trooppinen matalapaine muodostui Kuuban länsipuolella 1. kesäkuuta ja vahvistui myrskyksi 3.6. Alberto suuntasi koillista kohti ja kehittyi lyhyeksi aikaa luokan 1 hurrikaaniksi ja vahvistuva tuulishearin vuoksi heikentyi myrskyksi ja haihtui Florida Keysin lähellä 6.6. Kuubassa raportoitiin 23 kuolonuhria tulvien vuoksi, minkä lisäksi tupakkaviljelmät kärsivät vahinkoja.
Haastaja (albumi)
Haastaja on Jontte Valosaaren debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 29. sijalle. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Jos mä oisin sun mies" ja "Haastaja". Albumia työstettiin Los Angelesissä tuottaja MGI:n studiolla, joka vastasi koko albumin tuotannosta. Albumin ensimmäinen kappale "Tuleen" viittaa Valosaaren aikaisempaan työhön palomiehenä. Siitä julkaistiin musiikkivideo kesäkuussa 2013.
Vuoden 1982 Atlantin hurrikaanikausi
Trooppinen myrsky Beryl
thumb|Beryl-myrskyn reitti Afrikan rannikolta lähtenyt trooppinen aalto vahvistui matalapaineeksi 28. elokuuta ja nopeasti sen jälkeen myrskyksi. Myrskyn silmä havaittiin 31.8. 6. syyskuuta se oli haihtunut.
Haastaja (albumi)
Kappaleet
Lisäksi Spotifyssä bonus-kappale "Jos mä oisin sun mies (Trap remix) (mukana Brädi)".
Vuoden 1982 Atlantin hurrikaanikausi
Trooppinen matalapaine 3
Matalapaine 3 muodostui Pienten Antillien itäpuolella 6. syyskuuta ja haihtui Bahaman itäpuolella 9.9.
Trooppinen myrsky Chris
thumb|Chrisin reitti 9. syyskuuta Meksikonlahdella havaittiin subtrooppinen matalapaine, joka kääntyi pohjoiseen ja vahvistui myrskyksi 10.9. Se saavutti korkeimman tuulennopeutensa 105 km/h ennen rantautumista Texasissa. Se jatkoi sisämaahan ennen kuin hajosi Keski-Arkansasissa 13.9.
Hurrikaani Debby
thumb|Hurrikaani Debbyn reitti
Dominikaanisen tasavallan pohjoisrannikolla muodostui trooppinen matalapaine 13. syyskuuta, joka seuraavana päivänä todettiin trooppiseksi myrskyksi ja nimettiin Debbyksi. Kehityttyään hurrikaaniksi 14.9. se kääntyi koilliseen kohti Bermudaa, joka selvisi vähin vahingoin ja ilman kuolonuhreja. Newfoundlandissa se ilmeni sadekuuroina, joista ei kuitenkaan aiheutunut vahinkoja.
Trooppiset matalapaineet 6 ja 7
Matalapaine 6 muodostui 16. syyskuuta 1 400 kilometriä länteen Kap Verdestä ja haihtui Leewardsaarten itäpuolella 20.9.
Matalapaine 6:n jäänteet luoteeseen ja Matalapaine 7 muodostui 25. syyskuuta 443 kilometriä Bermudasta länteen. Se haihtui 27.9. Nova Scotian kaakkoispuolella.
Trooppinen myrsky Ernesto
thumb|Ernesto-myrskyn reitti Trooppinen aalto lähti liikkeelle Afrikan rannikolta 23. syyskuuta ja se nimettiin Trooppinen matalapaine 6:ksi 30.9. Ilmavoimien kone mittasi tuulten nopeudeksi 64 km/h ilmanpaineeksi 1003 millibaaria, jonka jälkeen se nimettiin Ernestoksi. 2. lokakuuta toinen ilmavoimien kone mittasi 114 km/h tuulen nopeuden. Seuraavana päivänä myrskyä ei kuitenkaan enää tunnistettu. Sen ei tiedetä aiheuttaneen vahinkoja.
Kaposvár
Kaposvár [] on Somogyn läänin pääkaupunki Unkarissa. Se sijaitsee Budapestista 186 kilometriä lounaaseen.
Historia
Kaposvárista tuli läänin pääkaupunki vuonna 1749. Sen merkitys kasvoi 1800-luvulla sen sijaitessa Budapestin ja Zagrebin välisen rautatien varrella. 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla kaupunkiin liitettiin Kaposszentjakabin, Kaposfüredin, Toponárin ja Töröcsken kylät. Kaposvárin yliopisto perustettiin vuonna 2000.
Ystävyyskaupungit
Lähde:
Sateenkaarilipun alla
Sateenkaarilipun alla on Love Records -levymerkillä julkaistu kokoelma vuodelta 1973. Levyn teemana on edistysmielinen osuustoiminta.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Aiheesta muualla
Äänitearkiston teostiedot : E e e liike - E-liike ja T-liike - E-osuuskauppaliikkeen periaateohjelma - Kuluttajain liike - Käy tiemme mustan pilven alta - Laulu Elannosta - Laulu omista tuotteistamme - Osuuskassan ikioma laulu - Osuuskaupan säästökassa -  Osuuskauppias - Osuustoimintamarssi (julkaisutiedoissa virheellisesti Osuutoimintamarssi) - Pekka puupää on Suomen sankari - Sateenkaarilipun alla - Yhteisvoima kätten
Pohjalaisten Osakuntien Laulajat
Pohjalaisten Osakuntien Laulajat (POL) on Helsingin yliopiston pohjalaisosakuntien (Etelä-Pohjalainen Osakunta, Pohjois-Pohjalainen Osakunta ja Vasa Nation) piirissä toimiva opiskelijoiden sekakuoro. Siihen kuuluu nykyään noin 40 harrastajalaulajaa, ja sen johtajana toimii kuoronjohdon Julia Lainema.
POL:n edeltäjä oli 1920-luvulla alkunsa saanut mieskuoro Pohjalaiset Mieslaulajat. Nykymallin muotoiseksi kuoro muutettiin vuonna 1963. Sen johtajina ovat toimineet mm. laulaja-säveltäjä Hannu Sinnemäki, säveltäjä Pekka Jalkanen, pianisti Matti Perttula, kuoronjohtaja, kansanmusiikin opiskelija Anneli Kont-Rahtola, kapellimestariopiskelija Andrus Kallastu ja Sibelius-Akatemian musiikinteorian lehtori, dir. mus. Aarre Joutsenvirta. Syksystä 2007 kevääseen 2016 POL:n laulunjohtajana on toimineen Satu Simolan työtä jatkamaan ryhtyi MuM Julia Lainema syksystä 2016 alkaen.
POL esiintyy erilaisissa tapahtumissa kuten opiskelijariennoissa, kirkkokonserteissa sekä kiertueilla niin Suomessa kuin ulkomailla, ja se on tehnyt myös äänityksiä ja levytyksiä. Kuoron ohjelmisto ulottuu renessanssimusiikista kevyeen musiikkiin ja nykysäveltäjien teoksiin; erityisesti siihen sisältyy pohjalaissäveltäjien, kuten Toivo Kuulan ja Leevi Madetojan, sekakuorosävellyksiä.
Jesse Rohtla
Seuraura
Rohtla on Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa, josta Rohtla palasi A-juniorina Pelicansiin kaudella 2005–2006. Kaudella 2006–2007 hän nousi Pelicansin A-nuorten varakapteeniksi ja oli tehoilla 11+29=40 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies. Rohtla jakoi A-nuorten SM-liigan pistepörssin kymmenennen sijan Jokereiden Timo Rinteen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudella 2007–2008 Rohtla debytoi miesten peleissä pelattuaan yhdeksän Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehopistein 3+4=7. Hän kuitenkin loukkasi olkapäänsä joulukuussa 2007, jonka takia Rohtlan kausi Pelicansin A-nuorissa jäi vain 18 runkosarjaottelun mittaiseksi. Kauden 2008–2009 hän aloitti Pelicansista lainalla Heinolan Kiekossa, jossa Rohtla pelasi suurimman osan kaudestaan tehden 29 runkosarjaottelussa tehot 6+13=19. Kevätkautensa Rohtla pelasi lähinnä Pelicansin A-nuorissa. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan helmikuun 2009 kuukauden pelaajaksi. Rohtla debytoi kauden aikana myös Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2011–2012 Rohtla palasi taas Jukureihin. Kaudella 2012–2013 hänet valittiin Pohjoisen joukkueeseen Mestis Hockey Dayn tähdistöotteluun. Rohtla voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden, mutta Jukurit kuitenkin hävisi liigakarsinnat Tampereen Ilvekselle otteluvoitoin 4–1. Joulukuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen, kevääseen 2014 ulottuneen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2013–2014 Rohtla teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+21=33, joilla hän jakoi Jukureiden sisäisen pistepörssin toisen sijan Niko Laakkosen kanssa. Rohtla voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Rohtla palasi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kazakstanin mestaruussarjan Kulager Petropavlovskiin. Kesken kauden, tammikuussa 2016 Rohtla siirtyi kuitenkin joukkuetoverinsa Janne Laakkosen kanssa loppukauden sopimuksella Valko-Venäjän Ekstraligan H'K Njoman Hrodnaan. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voityon Daniel Semanin kanssa lukemalla +2.
Kaudeksi 2016–2017 Rohtla siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella edellisenä keväänä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettaniin pudonneen Asplöven HC:n riveihin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+21=35. Kaudeksi 2017–2018 Rohtla siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Puolan Polska Liga Hokejowan GKS Katowiceen. Hän voitti koko liigan piste- ja syöttöpörssin tehoilla 13+40=53. Rohtla voitti kauden päätteeksi hopeaa. Huhtikuussa 2018 hän teki Katowicen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019 Rohtla oli tehoilla 22+22=44 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi koko PHL:n maalipörssin kuudennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Rohtla voitti kauden päätteeksi pronssia. Hän edusti Katowicea kauden aikana myös Continental Cupissa, jossa Rohtla oli tehoilla 4+5=9 joukkueen paras maalintekijä Janne Laakkosen ja Mikołaj Łopuskin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Laakkosen jälkeen.
Rohtla siirtyi kaudeksi 2019–2020 jatkamaan PHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella JKH GKS Jastrzębien riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Kaudeksi 2020–2021 Rohtla palasi vuoden mittaisella sopimuksella GKS Katowiceen.
Maajoukkueura
Rohtla on pelannut kolme poikien maaottelua.
Malummeh
Malummeh on vuonna 2004 perustettu helsinkiläinen metal-yhtye. Bändi on julkaissut yhden täysipitkän levyn vuonna 2007.
A Collection of Beatles Oldies (But Goldies)
A Collection of Beatles Oldies (But Goldies) on The Beatlesin 10. joulukuuta 1966 Isossa-Britanniassa julkaistu kokoelma-albumi. Koska yhtyeellä ei ollut uutta studiomateriaalia, joulun 1966 markkinoille julkaistiin kokoelma-albumi.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Missä olet, Susan?
Missä olet, Susan? on vuonna 1985 ilmestynyt yhdysvaltalainen komedia-draamaelokuva, jonka on ohjannut  Susan Seidelman. Elokuvan pääosassa näyttelevät Rosanna Arquette ja Madonna.
Juoni
Roberta (Rosanna Arquette) on New Jerseyssä asuva tyytymätön kotirouva. Hän on kiinnostunut naisesta, jonka elämää hän seuraa vain lukemalla lehden ”henkilökohtaista”-palstaa. Eräänä päivänä palstalla julkaistaan kirjoitus otsikolla ”Missä olet, Susan?”, jossa mies ehdottaa naiselle tapaamista New Yorkin Battery Park -puistossa. Robertakin menee puistoon ja näkee väläyksen Susanista (Madonna). Näin alkaa tapahtumasarja, johon kuuluu niin väärä identiteetti, amnesia kuin muitakin farssin aineksia.
Palkinnot
Rosanna Arquette voitti BAFTA-palkinnon roolistaan Robertana; hän sai palkinnon kuitenkin sivuroolista, koska Madonna oli tuolloin suosittu. Kohtausten ja repliikkien lukumäärästä ja juonesta päätellen Arquette oli kuitenkin elokuvan päätähti.
Arquette oli roolistaan ehdolla myös parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Elokuva oli ehdolla ranskalaisen César-palkinnon saajaksi kategoriassa parhaana ulkomaisena elokuvana.
The New York Times -lehden elokuvakriitikko Vincent Canby nimesi elokuvan yhdeksi vuoden 1985 parhaista. Lehden kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Alice Herz-Sommer
280px|pienoiskuva|Pianistit Alice Herz-Sommer (vas.) ja [[Luiza Borac vuonna 2010 Lontoossa.]]
Alice Herz-Sommer (myös Alice Sommer-Herz tai Alice Sommer; 26. marraskuuta 1903 Praha, Itävalta-Unkari – 23. helmikuuta 2014 Lontoo, Britannia ) oli tšekkiläinen pianisti, musiikinopettaja ja Theresienstadtin keskitysleiriltä pelastunut. Hän oli viimeisinä elinvuosinaan vanhin tunnettu selviytyjä holokaustista. Yli satavuotiaana hän kirjoitti holokaustikokemuksistaan kirjan Ein Garten Eden inmitten der Hölle, joka nousi myyntimenestykseksi.
Herz-Sommer syntyi Prahassa, Itävalta-Unkarissa, Marianan kaksossiskona. Hän meni naimisiin muusikko Leopold Sommerin kanssa vuonna 1931 ja sai Raphael-pojan (1937–2001). Useimmat hänen sukulaisensa ja ystävänsä (muun muassa Max Brod ja Felix Weltsch) pakenivat Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen Palestiinaan, mutta hän itse pysyi Prahassa. Vuonna 1942 hänen sairas äitinsä Sophie surmattiin. Vuotta myöhemmin hän joutui miehensä ja poikansa kanssa Theresienstadtiin, jossa Herz-Sommer soitti konserteissa. Hänen miehensä lähetettiin myöhemmin Auschwitziin, ja vaikka hän selvisi sieltä, hän kuoli Dachaun keskitysleirillä vuonna 1944. Kun Theresienstadt vapautettiin vuonna 1945, Herz-Sommer palasi Prahaan.
Vuonna 1949 Herz-Sommer muutti sukunsa luo Israeliin. Hän asui siellä ja toimi musiikinopettajana Jerusalemissa, kunnes muutti sellistipoikansa kanssa Lontooseen vuonna 1986.
Vuonna 2010 BBC Four näytti ohjelman Herz-Sommerin elämää kunnioittaakseen. Herz-Sommer nimesi optimisminsa pitkäikäisyytensä salaisuudeksi.
Parisuhdepeli
Parisuhdepeli on leikkimielinen aikuisten lautapeli, jossa yritetään selvittää, miten hyvin pelaajat oikeastaan tuntevat oman kumppaninsa. Parisuhdepeliä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla.
Pelin kulku
Parin toinen osapuoli kysyy kysymyksen, johon molemmat vastaavat. Kysymykset kuuluvat eri aihealueisiin, joita ovat Rakkaus ja Erotiikka, Koti ja Parisuhde, Mennyt ja Tuleva sekä Raha ja Työ. Jos parin vastaukset täsmäävät toisiinsa, kysymyksen esittänyt pelaaja saa siirtää pelinappulaansa eteenpäin pelilaudalla. Voittaakseen parin on saatava molempien pelinappula maaliin pelilaudan keskelle. Jos peliä pelaa vain yksi pari, tavoitteena on selvittää, kumpi pääsee lähemmäs maalia eli kumpi tuntee kumppaninsa paremmin.
Kimpassa
Kimpassa-lautapeli on kuumempi ja haastavampi versio Parisuhdepelistä. Tässä pelissä pelataan myös pareittain ja vastataan kumppania ja parisuhdetta koskeviin kysymyksiin, mutta tiedossa on kuitenkin myös muita haasteita. Jos pari laittaa kolme vastausvaihtoehtoaan samaan järjestykseen, pääsevät he etenemään pelilaudalla.
Valko-Venäjän kansantasavalta
Valko-Venäjän kansantasavalta julistautui itsenäiseksi 25. maaliskuuta 1918. Vuonna 1917 oli ennakoivasti muodostettu Valko-Venäjän kansallinen komitea. Komitean tehtävänä oli muodostaa valtiollisia instituutioita. Valko-Venäjän kansantasavalta oli itsenäisyysjulistuksen aikaan Saksan keisarikunnan armeijan miehittämä ja se kuului Brest-Litovskin rauhansopimuksen mukaan Saksan etupiiriin.
Valtiosta on käytetty suomen kielessä myös Valko-Venäjän kansallinen tasavalta, mikä olisi ehkä osuvampi nimitys, sillä myöhemmin sana kansantasavalta on värittynyt tarkoittamaan kommunististista diktatuuria.
Historia
Vuonna 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen perustettu kansallinen komitea pohti Valko-Venäjän tulevaisuutta ja valmisteli valtiollisten elimien muodostamista. Valko-Venäjän tulevaisuuden malliksi esitettiin joko autonomiaa Venäjän vastikään keisarin vallasta vapautetun bolševikki-Venäjän yhteydessä tai täyttä itsenäisyyttä. Vaihtoehdoista päädyttiin jälkimmäiseen ja 21. helmikuuta 1918 neuvosto julisti itsensä ainoaksi lailliseksi Valko-Venäjän hallitukseksi ja täysi itsenäisyys julistettiin 25. maaliskuuta 1918. Neuvostossa arveltiin, että maata miehittäneet saksalaisjoukot auttaisivat vahvistamaan uutta valtioita, jonka olisi hyvä olla valmiina vastustamaan odotettavissa olevaa bolševikkihyökkäystä. Valko-Venäjää miehittänyt Saksa suhtautui asiaan kaksijakoisesti, toisaalta torjuvasti, toisaalta uusi valtio nähtiin yhtenä Venäjää vastaan perustetuista puskurivaltioista. Saksan keisari Vilhelm II sai huhtikuussa 1918 kansalliselta komitealta sähkeen, jossa pyydettiin itsenäisyyden tunnustamista. Keisari ei kuitenkaan suostunut pyyntöön.
Itsenäistymistä kaavaillutta komiteaa kannatettiin laajalti eri kansalaispiireissä. Komiteassa olivat edustettuina eri alueiden edustajat sekä poliittiset puolueet, kuten BSH (Valko-Venäjän sosialistinen liitto), BCD (Valko-Venäjän kristillisdemokraatit) sekä Bund (Liettuan, Puolan ja Venäjän juutalaisten yleinen työväenliitto). 1900-luvun alussa Valko-Venäjällä oli useita kuntia, joiden väestön enemmistö oli juutalaisia ja jiddišiä puhuttiin yleisesti.
Uuden valtion kannalta kohtalokkaat päätökset tehtiin Moskovassa. Bolsevikit eivät aluksi vastustaneet kansallista liikehdintää, mutta uutta Valko-Venäjän kansantasavaltaa he pitivät porvareiden juonena, jonka tarkoituksena oli erottaa Venäjä Valko-Venäjästä. Osasyynä kansantasavallan tuhoon oli, että demokraattiset puolueet olivat heikosti organisoituneita ja poliittisesti hajanaisia. Maassa vaikutti myös yleisvenäläisiä porvaripuolueita, jotka suhtautuivat kansalliseen liikehdintään torjuvasti. ..
Valtio lakkasi olemasta joulukuussa 1918, kun Neuvosto-Venäjän puna-armeija valtasi maan. Tämän jälkeen julistettiin Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta perustetuksi. Valko-Venäjän kommunistien vastustuksesta huolimatta sen itäisimmät osat liitettiin Venäjään. Helmikuussa 1919 julistettiin Liettualais-valkovenäläinen sosialistinen neuvostotasavalta (LitBel SSR). Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta vakiinnutettiin kesällä 1920.
Toinen uudelle valtiolle vihamielinen voima oli vasta itsenäistynyt Puola. Puola oli ilmoittanut tavoitteekseen saada itselleen vuoden 1772 rajat. Tämä merkitsi sitä, että Puolan ja Neuvosto-Venäjän välille syttyi sota, jota käytiin etupäässä Valko-Venäjän alueella. Valko-Venäjän kansantasavallan hallitus ei muodostanut yhtenäistä kantaa uuteen miehittäjään, vaan hajosi kiistelyn johdosta. Puolan joukot valtasivat Minskin, jota ne pitivät hallussaan heinäkuuhun 1920 saakka. Sodan lopputuloksena oli, että Puolan haltuun jäi uuden valtion läntisimmät osat.
Lyhyen itsenäisyytensä aikana Valko-Venäjän kansantasavallan tunnustivat Saksa, Itävalta, Viro, Latvia, Liettua, Suomi, Puola, Ukraina, Tšekkoslovakia, Armenia ja Turkki. Valtio ehti lähettää suurlähettilään Helsinkiin ja avata konsulaatin Tampereelle. .
Pakolaishallitus
200px|thumb|[[Ivonka Survilla.]] Itsenäisyyden menettämisen jälkeen Valko-Venäjän kansantasavallan hallitus siirtyi maanpakoon Liettuaan, aluksi Vilnaan ja sittemmin Hrodnaan. Vuonna 1919 se esiintyi Pariisin rauhanneuvotteluissa vaatien, että Puolaan liitettyjen alueiden valkovenäläisten oikeudet omaan kulttuuriin tunnustettaisiin. 11. marraskuuta 1920 se solmi Liettuan kanssa sopimuksen, jossa pyrittiin Valko-Venäjän vapauttamiseen. Sopimus jäi vaille käytännön merkitystä.
Useat kansantasavallan pakolaiset lähestyivät Saksan natsipuoluetta sen valtaannousun jälkeen. Pakolaishallituksen toinen presidentti Vasil Zaharka lähetti huhtikuussa 1939 Adolf Hitlerille muistion, jossa ilmaisi voimakkaan innostuksensa kansallissosialistien asiaan. Saman vuoden kesäkuussa kokoontuivat Valko-Venäjän pakolaiset Danzigissa ja perustivat Berliinin Valko-Venäjän luottotoimiston Florian Akinchitsin alaisuudessa. Monia tämän järjestön jäsenistä nousi hallintoasemiin saksalaisten miehittämällä Valko-Venäjällä.
Toisen maailmansodan aikana pakolaishallitus antoi lausunnon, jossa se ilmoitti, että Saksan miehitysvallan perustama Valko-Venäjän keskusrada ei edusta valkovenäläisiä eikä sen kanssa saa tehdä yhteistyötä.
Pakolaishallitus toimii yhä ja se on ottanut yhdeksi tehtäväkseen toimia ulkomailla Aljaksandr Lukašenkan hallintoa vastustavan opposition äänitorvena. Pakolaishallitus pitää maan nykyhallintoa diktatuurina ja kansan etujen vastaisena hallituksena. Pakolaishallituksen johtajana on vuodesta 1997 lähtien toiminut Ivonka Survilla. .
Historiallinen merkitys
Vaikka Valko-Venäjän kansantasavallan itsenäisyys jäi hyvin lyhyeksi, sitä pidetään kuitenkin merkittävänä vaiheena maan valtiollisessa kehityksessä. Ilman itsenäisyysjulistusta Vladimir Leninin hallinto ei olisi perustanut kilpailevaa Valko-Venäjän neuvostotasavaltaa. . Neuvostovallan ensimmäisinä vuosina maassa tapahtui merkittävää kansallisen kulttuurin kehitystä. Yleisvenäläiset puolueet olivat puolestaan pitäneet maata erottamattomana osana Venäjää. Neuvostoajan katsotaan olleen ikään kuin ponnahduslautana vuonna 1991 tapahtuneelle itsenäistymiselle. .
Valko-Venäjän oppositio on julistanut Valko-Venäjän kansantasavallan itsenäisyyspäivän ”vapauden päiväksi”. .
HMS Narcissus (K74)
HMS Narcissus (viirinumero K74) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 Aberdeenista J. Lewis and Sonsilta, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 154. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1941 ja valmistui 17. heinäkuuta.
Palvelus
Alus myytiin 1946, minkä jälkeen se muutettiin rahtialukseksi nimellä Este uutena omistajanaan panamalainen Soc. Anon. Maritime et Commerciale. Alus myytiin 1954 Brasiliaan Porto Alegreen Navegacac Rio Grandense Ltda:lle, joka myi sen edelleen vuonna 1960 Santosiin Diogo & Cia. Ltdalle. Uusi omistaja nimesi aluksen Planetaksi. Alus haaksirikkoutui 27. kesäkuuta 1969 Brasilian rannikolla sankassa sumussa.
Tommola (Pälkäne)
Tommola on Pälkäneen kylä, joka sijaitsee välittömästi kirkonkylän eli Onkkaalan eteläpuolella. Pääosa Mallasveden ja entisen Helsinki–Tampere-valtatien (Onkkaalantien) välisestä alueesta Kostianvirralta Pälkäneen hautausmaalle asti kuuluu Tommolaan. Kylä oli vuosisatojen ajan Pälkäneen kappalaispappilan hallinnassa.
Nykyisin Tommola on osa Pälkäneen keskustaajamaa ja koostuu pääasiassa omakotiasutuksesta. Tommolassa on elintarvikeliike, autokorjaamo ja muutamia yksityisten elinkeinonharjoittajien toimitiloja. Keskustaajaman palvelut ovat noin yhden kilometrin etäisyydellä. Lisäksi Tommolassa sijaitsee Pakanrannan uimaranta, entinen Tampereen kaupungin lomakoti, Pälkäneen kunnan jätevedenpuhdistamo ja Pälkäneen vuonna 1890 käyttöön otettu hautausmaa, jonne valmistui siunauskappeli vuonna 1970.
Historia
Tommola mainitaan historiallisissa asiakirjoissa aluksi nimellä Vesaniemi, joka esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1507. Vuoden 1539 maakirjassa Vesaniemi on merkitty Onkkaalaan kuuluvaksi. Jo 1450-luvulla lautamiehenä toimi Gudmund Wesaijnen, jonka on arveltu nimestä päätellen asuneen Vesaniemessä eli Tommolassa.
Tommolan yksinäistalo toimi Pälkäneen kappalaispappilana 1600-luvun lopulta vuoteen 1944 asti. Kostianvirran taistelun aikana vuonna 1713 Tommola oli Venäjän joukkojen etulinja-aluetta ja kappalaispappila hävitettiin perusteellisesti. Oltuaan 1900-luvulla myös seurakunnan kanttorin asuntona Tommolan päärakennus siirtyi teatteritieteen professori Timo Tiusasen omistukseen.
1900-luvun aikana Pälkäneen keskustaajaman asutus levisi vähitellen Tommolan pelloille, aluksi Kostianvirran lähistölle. 1950-luvulla alueelle asettui varsinkin siirtokarjalaisia. Pääosin 1980- ja 1990-luvuilla rakennettiin Puistolan ja Kuusiston alueiksi nimetyt pientaloalueet. Vuonna 2007 Pälkäneen kunta osti Tommolan kylästä 11 hehtaarin alueen ja aloitti sen kaavoituksen asunto- ja virkistyskäyttöön.
Tommola kaunokirjallisuudessa
Tommolan kylä ja sen asukkaat ovat keskeisessä osassa Aulis Aarnion romaanissa Kostian pappi (1992), joka sijoittuu Kostianvirran taistelun aikoihin. Samoja tapahtumia ja henkilöitä Aarnio on sijoittanut myös kirjoittamiinsa näytelmiin Kostian pappi (1997) ja Tulipunainen ratsastaja (2007), jotka kangasalalainen Ramppi-teatteri on kantaesittänyt.
Aiheesta muualla
61.325°N, 24.26944°W
Era Vulgaris
Era Vulgaris on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen viides studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2007.
Era Vulgaris nousi Suomen virallisen listan sijalle 6. Albumi ylsi kymmenen myydyimmän joukkoon lisäksi 12 muussa maassa. Kotimaassaan Yhdysvalloissa albumin paras sijoitus oli 14. Ennen albumin julkaisua kesällä ilmestyneet singlet ”Sick, Sick, Sick” ja ”3’s & 7’s” ylsivät Yhdysvaltain alternative-listalla 25 parhaan joukkoon. Saman vuoden syksynä julkaistu kolmas single ”Make It wit Chu” on lisäksi albumin tunnetuimpia kappaleita.
Sävelkimppu
thumb|220px|Esimerkki klusterien nuotinnuksesta [[1900-luvun taidemusiikki#Yhdysvallat|Henry Cowellin teoksessa pianolle]]
Sävelkimppu eli klusteri on musiikissa usean sävelkorkeudeltaan lähekkäisen yhtä aikaa soivan sävelen muodostama sointu. Tavallisesti klusterin sävelet ovat korkeintaan suuren sekunnin päässä toisistaan. Niin sanotussa kromaattisessa klusterissa esiintyvät kaikki klusterin äärisävelten väliset sävelet.
Nuotinnus
Klusteri soinnuista c'd'e'f'g'
The Jackson 5
thumb|270px|The Jackson 5 esiintymässä omassa televisio-ohjelmassaan vuonna 1972. The Jackson 5 (tai The Jackson Five, myöhemmin The Jacksons) on amerikkalainen pop-lauluryhmä Garysta, Indianasta. Se aloitti vuonna 1964, ja se esiintyy nelimiehisenä edelleen. Yhtyeen tunnetuin jäsen on edesmennyt Michael Jackson.
Historia
Jacksonien menestyneen muusikkoperheen jäsenistä koostunut ryhmä aloitti 1964. Laulavia veljeksiä manageroi isä Joseph. Yhtye nousi Motown-levy-yhtiön riveistä suosioon 1960-luvun lopulla tähtenään nuori Michael Jackson. Viisikon neljä ensimmäistä singleä nousivat kaikki Yhdysvaltain listaykkösiksi 1969-1970. Singlet olivat "I Want You Back", "ABC", "The Love You Save" ja "I'll Be There".
1970-luvun puolivälissä heidän menestyksensä alkoi kalveta, ja manageri-isä Joseph arveli tämän johtuvan laiskasta levy-yhtiöstä. He saivat tarpeekseen, ja päättivät vaihtaa levy-yhtiötä. Jermaine ei halunnut vaihtaa levy-yhtiötä, sillä hän oli mennyt kihloihin Motownin johtajan tyttären kanssa, joten hän päätti siirtyä soolouralle. Tämän seuraksena nuorin veljes Randy liittyi virallisesti yhtyeeseen ja korvasi Jermainen. Vuonna 1976 yhtye solmi uuden levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa ja vaihtoi nimensä muotoon The Jacksons. Yhtye julkaisi suosittuja levyjä, joilla alkuaikojen R&B oli saanut tehdä tilaa diskosoundille. Suurimpia hittejä olivat muun muassa "Blame It on the Boogie", "Shake Your Body (Down to the Ground)" ja "Can You Feel It".
Veljesjoukon menestys kalpeni kuitenkin myöhemmin Michaelin soolouralle. Menestykseikkäiden Off the Wall ja Thriller albumien johdosta Michael alkoi keskittyä enemmän soolouraansa ja jätti yhtyeen taka-alalle. Thrillerin jälkimainingeissa tehty Victory jäi viimeiseksi albumiksi, jolla Michael esiintyi. Samoihin aikoihin myös Marlon päätti jättää yhtyeen. Jäljelle jäänyt nelikko, Jermaine, Jackie, Randy ja Tito, julkaisivat vuonna 1989 albumin 2300 Jackson Street, josta ei tullut kaupallista menestystä. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi.
The Jacksons on esiintynyt Suomessa kerran Turussa Down By The Laituri - festivaaleilla 29.7.2023 kokoonpanolla Jackie, Tito ja Marlon.
Diskografia
The Jacksons
Kiertueet
The Jacksons
Comeback-konsertti
Sarah Parcak
Sarah Helen Parcak on yhdysvaltalainen arkeologi ja egyptologi, joka on hyödyntänyt satelliittikuvia arkeologisten kohteiden etsimiseen Egyptissä, Roomassa ja muualla entisen Rooman valtakunnan alueella. Hän on antropologian professori University of Alabama at Birminghamissa. Hän on johtanut useita kartoitus- ja kaivaustutkimuksia Faijumissa, Siinailla ja Niilin suistossa yhdessä miehensä Greg Mumfordin kanssa.
Tamilla Abasova
Tamilla Rašidovna Abasova (, s. 9. joulukuuta 1982 Moskova) on venäläinen ratapyöräilijä. Hän voitti sprinttimatkan olympiahopeaa Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Los Angelesissa hän oli myös hopealla.
Sportteli
Sportteliksi eli virkasivutuloksi kutsutaan rahapalkkiota, jonka virkamies tai muuta julkista tehtävää hoitava saa asiakkaaltaan tekemiensä virkatoimien perusteella.
Sportteleista on Suomessa pääosin luovuttu, mutta esimerkiksi haaste- ja ulosottomiehet saavat edelleenkin tehtyihin toimenpiteisiin perustuvaa palkkaa, jonka kuitenkin maksaa valtio työnantajana, joka taas perii asiakkailta käsittely- tms. maksuja. Käräjäoikeuden määräämät kaupanvahvistajat saavat edelleenkin palkkionsa suoraan asiakkailtaan, joten siltä osin kyse on edelleen perinteisestä sporttelista. Myös kunnaneläinlääkärit toimivat sporttelipalkalla; heillä on eläinlääkintähuoltolain nojalla oikeus saada palkkio hoitamansa eläimen omistajalta.
Aiemmin esimerkiksi kihlakunnantuomarit perivät tuomioistumen asiakkalta sportteleita mm. pöytäkirjoista, lainhuudoista ja muista toimituskirjoista. Sporttelia kutsuttiin lunastukseksi, jonka termin voi löytää säännönmukaisesti vanhojen viranomaispäätösten ja toimituskirjojen kansisivun vasemmasta alalaidasta, varustettuna markkamäärällä. Koko kihlakunnanoikeuksia ylläpitäneiden tuomiokuntien toiminta henkilökunnan palkkoineen ja tilavuokrineen rahoitettiin sporttelituloilla. Myös ainakin Turun yliopistossa opintokokonaisuuksien loppumerkinnöistä maksettiin sportteli, mikä muodosti merkittävän osan oppiaineen assistentin ja pienen osan professorin palkasta.
Pajamäen Pallo-Veikot
Historia
Punaisissa paidoissa koko historiansa ajan pelannut PPV on yksi Helsingin pitkäikäisimmistä alasarjojen seuroista. Seura nousi 1973 nelosdivisioonaan ja 1975 Kolmoseen.
Rose Kennedy
thumb|Rose Kennedy ja hänen poikansa, presidentti [[John F. Kennedy kesäkuussa 1962.]] Rose Fitzgerald Kennedy (22. heinäkuuta 1890 – 22. tammikuuta 1995) tunnetaan ennen kaikkea Kennedyn klaanin perustajan ja päämiehen Joseph P. Kennedyn puolisona sekä Kennedyn suvun matriarkkana.
Elämä
Rose Elizabeth Fitzgerald syntyi 22. heinäkuuta 1890. Hänen isänsä John Francis Fitzgerald oli vakuutusyhtiön omistaja, kunnallispoliitikko, demokraattien senaattori ja Bostonin pormestari.
Rose valmistui Dorchesterin oppikoulusta 16-vuotiaana suoritettuaan kolmivuotisen tutkinnon jälkeen vielä neljännen lukuvuoden. Sen jälkeen hän kävi vuoden ajan bostonilaista Pyhän Sydämen luostarikoulua. Hän opiskeli myös pianonsoittoa musiikkikonservatoriossa. Syksyllä 1908 hän aloitti opinnot Hollannissa katolisessa luostarikoulu Blumenthalissa. Siellä hän oppi eurooppalaisten kielten lisäksi perheenäidille sopivia käytännön asioita kuten ruoanlaittoa ja ompelua sekä laulua ja soittoa. Blumenthalin jälkeen Fitzgerald palasi Yhdysvaltoihin ja valmistui newyorkilaisesta Pyhän Sydämen koulusta 19-vuotiaana.
Fitzgerald palasi Bostoniin ja alkoi liikkua seurapiireissä. Hän kihlautui Joseph P. Kennedyn kanssa 1914, ja heidät vihittiin samana vuonna. Pariskunta asettui Bostoniin ja heille syntyi yhdeksän lasta:
Luettelo Portugalin kaupungeista
Tämä on luettelo Portugalissa sijaitsevista kaupungeista.
Gert Wingårdh
Wingårdh on merkittävä vaikuttaja ruotsalaisella arkkitehtuurialalla. Hänen päätoimistonsa on Göteborgissa ja sivutoimistonsa Tukholmassa. Vuonna 2007 Wingårdhin toimistossa työskenteli 120 henkilöä.
Ludvig XVIII
Ludvig XVIII (17. marraskuuta 1755 – 16. syyskuuta 1824) oli Ranskan kuningas vuosina 1814–1824 lukuun ottamatta Napoleonin hetkellistä paluuta valtaan vuonna 1815. Hän oli Bourbon-sukua ja ensimmäinen Ranskan vallankumouksen jälkeisistä kolmesta Ranskan kuninkaasta.