cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sulankäpinkäinen
Levinneisyys
Sulankäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rampe ja Naukkis
Yleistä
Hahmoista tehtiin myös oma elokuva Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari vuonna 1990. Samoihin aikoihin julkaistiin myös "Trio Erektus" huumorimusiikkilevy Kultalevy 1.
Haukivuoren hyvinvointiasema
Hyvinvointiasema muutti tammikuun lopulla 2021 Haukivuoren palvelukeskus Kotikartanon tehostetun palveluasumisen yksikön naapuriksi. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB).
Madagaskarin alueet
oikea|300px|Regions of Madagascar Madagaskar on vuodesta 2008 lähtien jaettu 22 alueeseen (faritra). Aiemmin maa oli jaettu kuuteen provinssiin. Alueet ovat:
Neljän suora
thumb|right|Neljän suora. Neljän suora on kahden pelaajan lautapeli, jossa pelaajat pudottavat vuorotellen kiekkoja pelilautaan yrittäen saada aikaan neljän suoran.
Pelin on alun perin julkaissut Milton Bradley vuonna 1974. Patentoimaton versio tunnettiin tällöin nimellä "The Captain's Mistress".
Säännöt
Peliä pelataan 7 sarakkeen ja 6 rivin kokoisella pelilaudalla. Molemmilla pelaajilla on käytössään 21 kiekkoa, jotka erottuvat toisistaan kahdella eri värillä. Kiekkoja pudotetaan vuorotellen täyttämättömiin sarakkeisiin, jolloin kiekko varaa itselleen tyhjästä kohdasta sijansa. Voittaakseen pelin täytyy pelaajan asettaa omia kiekkojaan niin, että muodostuu joko pystysuorassa, vaakasuorassa tai vinoittain neljän kiekon suora. Jos pelilauta täyttyy ilman voittajaa, syntyy tasapeli.
Täydellinen pelaaminen
Neljän suoran ovat ratkaisseet läpikotaisin Victor Allis sekä James D. Allen. Pelatessa täydellistä pelaamista syntyy varma voitto pelin aloitettaessa keskimmäisestä sarakkeesta. Aloitettaessa keskimmäisen sarakkeen viereisistä, syntyy tasapeli ja kulmista toinen pelaaja voittaa.
7 × 7 ruudukko
Pelistä on tehty myöhemmin myös toinen versio, jossa peliruudukko on seitsemän ruutua korkea ja leveä. Tällaisella peliruudukolla ei ole voittoon johtavaa täydellistä pelaamista, mutta aloittajan etu on yhä voimassa, koska aloittava pelaaja saa laittaa maksimissaan 25 nappulaa kun vastapelaaja vain 24 (24 + 25 = (7 × 7) = 49).
Chitty Chitty Bang Bang
Chitty Chitty Bang Bang on kirjailija Ian Flemingin lastenkirjaklassikko, joka kertoo lentävästä ihmeautosta. Se on alun perin julkaistu englanniksi vuonna 1964. Siitä on tehty myös samanniminen elokuva vuonna 1968. Chitty Chitty Bang Bang on julkaistu myös suomeksi vuonna 1968 nimellä Ihmeauto Chitty-Chitty-Bang-Bang (Gummerus) ja uudelleen vuonna 2003 (Art House).
Viidensadan neuvosto
pienoiskuva|Napoleon Bonaparte viidensadan neuvostossa 10. marraskuuta 1799, François Bouchot’n maalaus vuodelta 1840. Viidensadan neuvosto (Conseil des Cinq-Cents) oli Ranskan kaksikamarisen parlamentin alahuone vuosina 1795–1799, vuoden III perustuslain ja direktorion aikana. Ylähuoneen nimitys oli vanhojen neuvosto (Conseil des Anciens).
Viidensadan neuvostoon kuului 500 edustajaa, joiden oli oltava vähintään 25-vuotiaita (raja nostettiin 30 vuoteen vuonna 1799). Lait vaativat parlamentin molempien kamarien hyväksynnän, mutta vain viidensadan neuvostolla oli aloiteoikeus. Lainsäädännön lisäksi viidensadan neuvoston tuli laatia kymmenen nimen ehdokaslista, jolta vanhojen neuvosto valitsi direktoriohallituksen viisi jäsentä. Molempien kamarien edustajista valittiin vaaleissa aina kolmasosa kerrallaan vuoden välein. Ensimmäiset vaalit olivat 12. lokakuuta 1795. Kaksi kolmasosaa ensimmäisistä edustajista tuli toimintansa lopettaneesta kansalliskonventista. Viidensadan neuvosto kokoontui Pariisin Tuileries'n palatsissa.
Viidensadan neuvoston toiminta päättyi brumairekuun 18. päivän vallankaappaukseen. Parlamentin molemmat kamarit kutsuttiin 10. marraskuuta 1799 istuntoon Pariisin ulkopuolelle Saint-Cloud’n palatsiin, missä niiden piti hyväksyä direktorion ja samalla itsensä lakkauttaminen sekä vallan luovuttaminen kolmihenkiselle konsulaatille, jonka ensimmäisenä konsulina oli kaappausta johtanut kenraali Napoléon Bonaparte. Viidensadan neuvosto kieltäytyi hyväksymästä päätöstä, jolloin sotilaat hajottivat sen, minkä jälkeen vanhojen neuvosto siunasi vaaditut päätökset.
Nivelles-Baulers
Nivelles-Baulers oli moottorirata lähellä Brysseliä, Belgiassa. Siellä ajettiin Formula ykkösten Belgian Grand Prix vuosina 1972 ja 1974. Rata suunniteltiin turvalliseksi vaihtoehdoksi Span radalle, mutta joidenkin mielestä se oli liiankin turvallinen. Siellä oli laajat turva-alueet ja se oli liian tasainen. Katsojat vierastivat rataa, sillä katsomot olivat liian kaukana tapahtumista.
Rata ajautui taloudellisiin ongelmiin jo sen alkuvaiheissa. Järjestäjä meni konkurssiin 1974. Vuodeksi 1976 radalle yritettiin saada Formula 1 -kisa, mutta se ei toteutunut öljysoran huonon kunnon takia. 1980 rata tuli liian vaaralliseksi autoille. Moottoripyörillä ajettiin kuitenkin vielä 1981 asti, kunnes rata suljettiin. 1990-luvun loppupuolella purettiin varikkorakennukset ja 2000-luvun alussa paikalle rakennettiin teollisuusalue.
Talotekniikka
Talotekniikka on yhteisnimitys kiinteistön ja siihen liittyvien tilojen teknisten palveluiden, järjestelmien ja laitteiden kokonaisuudelle. Talotekniikka kattaa myös kiinteistön energiankäytön tehokkuuden ja ympäristövaikutukset, sekä tilojen viihtyisyyteen ja käyttömukavuuteen liittyvät tekijät.
Charles D. B. King
King oli True Whig -puolueen jäsen. Puolue oli vallassa yli vuosisadan 1878–1980.
King toimi alkuun ulkoministerinä, kunnes hänet valittiin presidentiksi 1920. Vuoden 1927 vaaleissa hän sai virallisen ilmoituksen mukaan 234 000 ääntä, kun Liberiassa oli tuolloin vain 15 000 rekisteröityä äänestäjää. Guinnessin ennätysten kirjassa Liberian vuoden 1927 presidentinvaalit on mainittu kaikkien aikojen suurimpana vaalihuijauksena.
Vaalit hävinnyt Thomas J. R. Faulkner syytti useita True Whig -puolueen johdon jäseniä urakkatyöläisten myymisestä orjiksi. Kansainliiton muodostaman brittiläisen asianajajan Cuthbert Christyn johtaman komission antaman selonteon mukaan Faulknerin syytökset osoittautuivat usein perustelluiksi. Selonteko nimesi useita valtion virkamiehiä, mukaan luettuna varapresidentti Allen N. Yancy. King ja Yancy erosivat seuranneen skandaalin vuoksi joulukuussa 1930.
Mark Tewksbury
pienoiskuva|Mark Tewksbury nicaragualaisessa postimerkissä vuonna 1995. Mark Tewksbury (s. 7. helmikuuta 1968) on kanadalainen uimari. Hän voitti Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Neljä vuotta aiemmin Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti hopeaa sekauintiviestissä ja sijoittui viidenneksi 100 metrin selkäuinnissa.
Tewksbury syntyi Calgaryssä, Albertassa, ja opiskeli Calgaryn yliopistossa. Hän on ollut vuodesta 1998 lähtien avoimesti homoseksuaali.
Sven Nykvist
Nykvistin ura kesti vuodesta 1945 vuoteen 1998, jolloin hän sai afasiadiagnoosin. Hän työskenteli paitsi Bergmanin myös Woody Allenin, Andrei Tarkovskin, Philip Kaufmanin, Nora Ephronin ja Lasse Hallströmin kanssa. Nykvistiä pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä kuvaajista. Hän ohjasi myös itse muutaman elokuvan.
Nykvist on kirjoittanut omaelämäkerran Vördnad för ljuset – om film och människor (Albert Bonnier, 1997).
Nykvistin poika Carl-Gustav Nykvist on myös elokuvantekijä.
Jokapaikan tietotekniikka
Jokapaikan tietotekniikka (engl. Ubiquitous computing) on huomaamattomasti toimivaa ja ympäristöönsä sulautuvaa kaikkialla olevaa tietotekniikkaa. Se ei häiritse käyttäjäänsä eikä keskeytä hänen muuta toimintaansa. Se toimii ihmisten ja yritysten arkitoimissa kaikkialla ja koko ajan. Arjen esineet ja koneet viestivät langattomasti keskenään sekä säätävät toimintaansa itsenäisesti. Ubiquitous computing saatetaan joskus suomentaa termillä läsnä-äly.
Seraminkäpinkäinen
Seraminhenkäpinkäinen (Edolisoma ceramense) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Jokapaikan tietotekniikka
Sanan taustaa
Englanniksi jokapaikan tietotekniikasta käytetään nimitystä ubiquitous computing. Englannin ubiquitous-sana pohjautuu latinan ubique-sanaan, joka merkitsee kaikkialla. Kielitoimiston suosittama termi on jokapaikan tietotekniikka.
Seraminkäpinkäinen
Levinneisyys
Seraminkäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jokapaikan tietotekniikka
Sanan taustaa
Ensimmäisen kerran nimitystä käytti Mark Weiser vuonna 1988. Kirjoitettuna hän käytti sitä Scientific American -lehdessä syyskuussa 1991 artikkelissaan The computer for the 21st century. Englanninkielisissä tietotekniikkakirjoituksissa se yleistyi 1990-luvulla.
Tietotekniikka-alan ammattislangissa siitä käytetään englanniksi myös nimitystä ubicomp tai ubiqcomp ja suomeksi nimitystä ubi tai "ubiikki".
Nimitykset ambient computing, calm technology, invisible computer ja pervasive computing tarkoittavat suunnilleen samaa asiaa. Tieteellisessä tutkimuksessa näillä on kuitenkin syviäkin sävyeroja. Suomen kielessä sanoja läsnä-äly, älykoti ja hajautetut älykkäät ympäristöt käytetään yhtä lailla (ehkä väärinkin) synonyymisesti.
Samasta latinan sanasta on peräisin myös teologian oppisana ubikviteetti. Se tarkoittaa Kristuksen ruumiillista läsnäoloa kaikkialla. Tämä 900-luvulta peräisin oleva oppi on vaikuttanut muun muassa luterilaiseen ehtoollisoppiin.
Liikenne- ja viestintäministeriön kertoessa arjen tietoyhteiskunta -toimintaohjelmastaan mainittiin tiedotteessa sanat ubiikki ja u-strategia. Kun seuraavan päivän sanomalehti käytti myös ubiikki-sanaa, monet suomalaiset kohtasivat ensi kerran tämän heille uuden sanan.
Tietotekniikan kehitysvaiheet
Jokapaikan tietotekniikan alku on alan kehityksen kolmannessa vaiheessa, jossa nimitys alun perin otettiin käyttöön. Nykyään tekniikan käytännön toteuttaminen alkaa olla mahdollista.
Yhden laitteen muuttuminen kiinteästä liikkuvaksi ei vielä edusta tätä tekniikkaa. Sovellukselta vaaditaan enemmän: sen ominaisuuksia ovat liikkuvuus, hajautus, mukautuvuus sekä se, että se on sulautettu johonkin ja että siinä on monen osan yhteistoimintaa.
Tietotekniikan kehitysvaiheita ovat:
Arjen tietoyhteiskunta
Suomessa liikenne- ja viestintäministeriö käynnisti lokakuussa 2005 hankkeen nimeltään arjen tietoyhteiskunta. Sen tuloksena julkaistiin ministeriön tulevaisuuskatsaus ja toimintaohjelma (30.6.2006). Katsausta pyrittiin hyödyntämään Suomen EU-puheenjohtajakaudella 2006 ja 2007 sitä tarjottiin myös neuvotteluihin Vanhasen toisen hallituksen hallitusohjelmasta.
Uuden tekniikan arvellaan mullistavan ihmisten arkielämän, kun viestintäpalvelut ovat kaiken aikaa käytössä ja esineetkin osaavat viestiä keskenään.
On myös tärkeää, että ihmiset voivat luottaa uusiin palveluihin. Yksityisyyden suojaan, tietoturvallisuuteen ja ihmisten väliseen mahdolliseen epätasa-arvoon liittyvät riskit halutaan pitää hallinnassa. Ministeriö haluaa kehittää tietoyhteiskunnasta turvallisen ja tasa-arvoisen.
Hopea (heraldiikka)
pienoiskuva|120px|Esimerkkivaakuna, jossa näkyy hopeinen väri ja sitä vastaava skraffeeraus eli viivakuvaus. (Koska hopeaa kuvataan valkoisella, myös skraffeerauksessa hopeiset alueet jätetään valkoisiksi.) Hopea on heraldinen tinktuuri ja toinen kahdesta heraldiikassa käytetystä metallista. Sitä kuvaamaan käytetään usein valkoista väriä. Toisin kuin kultaa, vaakunoita maalattaessa ei tyypillisesti käytetä aitoa hopeaa tai valkokultaa, sillä ne tummuvat helposti. Myös niissä hopea korvataan valkoisella tai vaaleanharmaalla maalilla. Jos hopeaa halutaan kuvastaa metallilla, käytetään yleensä alumiinia.
Muita hopeatinktuurista lähinnä runollisessa mielessä aiemmin käytettyjä nimiä ovat kuu (luna) ja helmi (pearl).
Entekaviiri
Entekaviiri (C12H15N5O3) on nukleosidianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä hepatiitti B-infektioiden hoitoon. Entekaviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Entekaviiri muistuttaa rakenteeltaan guanosiinia. Yhdiste fosforyloituu viruksen entsyymien vaikutuksesta ja sitoutuu hepatiittiviruksen käänteiskopioijaentsyymiin ja DNA-polymeraasiin ja estää niiden toiminnan. Tällöin virukset eivät kykene jakaantumaan. Entekaviirilla on myös tehoa HIV:tä vastaan, mutta sitä ei käytetä HIV:n hoidossa. Entekaviiri annostellaan tablettina tai liuoksena. Sitä käytetään kroonista hepatiitti B:tä sairastavien hoitoon. Entekaviiri on osoittautunut lamivudiinia tehokkaammaksi lääkeaineeksi.
Haittavaikutukset
Entekaviiri on yleensä kohtuullisen hyvin siedetty lääke. Tyypillisimpiä sen aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, flunssankaltaiset oireet ja hengitystieinfektiot. Aine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kohoamista.
Seututie 312
Seututie 312 on seututie, joka alkaa Lahden Joutjärveltä valtatien 4 liittymästä numero 17 ja päättyy Uuteenkylään. Se on valtatie 12:n rinnakkaistie.
Tien nimiä ovat
Bulgarian ortodoksinen kirkko
Bulgarian ortodoksinen kirkko - Bulgarian patriarkaatti on yksi ortodoksisen kirkon autokefalisista paikalliskirkoista. Se toimii lähinnä Bulgariassa ja siihen kuuluu noin kahdeksan miljoonaa henkeä.
Kirkon johdossa on vuodesta 2013 Sofian Metropoliitta ja Bulgarian patriarkka Neofit. Häntä edelsi vuosina 1971–2012 patriarkka Maksim.
Historiallisesti Bulgarian patriarkaatti on yksi viidestä niin sanotusta uudesta patriarkaatista, jotka ovat ajan myötä eronneet niin sanotuista vanhoista patriarkaateista (Rooma, Konstantinopoli, Aleksandria, Antiokia ja Jerusalem). Konstantinopoli tunnusti Bulgarian kirkon autokefalisena patriarkaattina ensimmäisen kerran jo vuonna 927, mutta se on välillä menettänyt itsenäisen asemansa.
Historia
Kristinusko saapui nykyisen Bulgarian alueelle melko varhain, ja vuonna 343 Sardicassa, nykyisessä Sofiassa pidettiin suuri piispainkokous. Myöhemmin alue joutui pakanallisten bulgaariheimojen valtaamaksi, joiden parissa kristityt lähetystyöntekijät olivat jo aiemmin olleet aktiivisia. Merkittävä käänne oli bulgaarien kuninkaan Boris I:sen kääntyminen kristinuskoon vuonna 865. Hänet kastoi bysanttilainen piispa. Tämä johti vähitellen bulgarialaisten kääntymiseen kristityiksi. Bulgaria huojui jonkun aikaa Rooman ja Konstantinopolin välillä, mutta päätyi lopulta Konstantinopoliin, mikä johti kirkon sijoittumiseen bysanttilaiseen traditioon ja siten ortodoksisuuteen.
Bulgaria oli hyvin voimakas valtio 900-luvulla ja vuonna 927 Bysantti tunnusti sen kuninkaan bulgaarien keisariksi ja Preslavin arkkipiispan Bulgarian patriarkaksi. Bysantti kuitenkin voimistui myöhemmin ja hyökkäsi Bulgariaan vuonna 971. Tällöin patriarkka lähti Preslavista ja siirtyi Ohridiin nykyisen Pohjois-Makedonian alueelle. Vuonna 1018 Bysantti valloitti senkin ja alensi patriarkaatin autokefaliseksi arkkihiippakunnaksi. Bulgaria itsenäistyi uudelleen vuonna 1186, uutena keskuksenaan Tărnovo. Pitkien neuvottelujen jälkeen Bulgarian kirkko hyväksyi paavin ylivallan vuonna 1204, mutta tämä yhteys katkesi jo vuonna 1235, jolloin Bulgarian tsaari solmi liiton kreikkalaisten kanssa Konstantinopolin haltuunsa ottanutta Latinalaista keisarikuntaa vastaan. Tämän seurauksena Bulgarian patriarkaatti tunnustettiin jälleen.
Vuonna 1393 Osmanien valtakunta valloitti Tărnovon ja Bulgaria siirtyi turkkilaisten alaisuuteen. Bulgarian kirkko yhdistettiin Konstantinopolin patriarkaattiin, joka korvasi korkeimman papiston etnisesti kreikkalaisilla. Tilanne jatkui samana 1800-luvulle asti, jolloin nouseva bulgarialainen nationalismi painosti Osmanien valtakunnan sallimaan Bulgarian kirkon jälleenperustamisen autonomisena eksarkaattina vuonna 1870. Konstantinopoli ei hyväksynyt tätä ja julisti vuonna 1872 Bulgarian kirkon skismaattiseksi. Tilanne jatkui samana siitä huolimatta, että Bulgariasta tuli vuonna 1878 ruhtinaskunta ja vuonna 1908 kuningaskunta. Vasta vuonna 1945 Konstantinopolin patriarkaatti tunnusti kirkon autokefalian, mikä päätti niiden välisen skisman. Sofian metropoliitta otti vuonna 1953 käyttöön arvonimen patriarkka, minkä Konstantinopolin patriarkka tunnusti vuonna 1961. Vuonna 1944 alkanut kommunistisen hallinnon aika pakotti kirkon hyvin passiiviseen rooliin yhteiskunnassa, sillä hallinto edisti voimakkaasti ateismia.
Statesboro
Statesboro on kaupunki Yhdysvaltain kaakkoisosan Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 32,7 km² (vettä 0,3 km²) ja asukasluku 22 698. Asukkaista 56 % on valkoisia, 40 % mustia ja 2 % latinoja. Kaupungissa sijaitsee Georgian eteläinen valtionyliopisto.
Jean-Baptiste Moheau
Jean-Baptiste Moheau (6. lokakuuta 1745 – 1794) oli ranskalainen sihteeri, joka kirjoitti väestötieteellisen tutkielman Recherches et considérations sur la population de la France (1778). Hän oli väestötieteen pioneereja Ranskassa.
Elämäkerta
Recherches et considérations on Moheau’n ainoa tieteellinen julkaisu. Se kirjoitettiin mahdollisesti jo 1774 ja julkaistiin Pariisissa vuonna 1778. Tutkielma saksannettiin vuonna 1780. Kääntäjä pyysi Moheau’tä tekemään kirjoitukseen joitakin pieniä korjauksia, mutta tämä ei suostunut.
Henkilöllisyys
Moheau esittelee itsensä Recherches et considérationsin lukijoille julkishallinnon edustajana. Teoksen ilmestymisestä lähtien on spekuloitu, oliko Moheau olemassa ollut henkilö vai oliko kyseessä vain Montyonin salanimi. Tutkielma ilmestyi uutena laitoksena teoksessa Collection des économistes et des réformateurs sociaux (Pariisi, 1912) ja sen esipuheessa R. Gonnard kirjoitti, että Moheau ilmeisesti oli olemassa, joskin on mahdollista, että Montyon olisi avustanut häntä. Ed. Esmoninin vuonna 1958 julkaiseman artikkelin myötä vallitsevaksi käsitykseksi vakiintui, että Montyon oli Recherches et considérationsin todellinen kirjoittaja. Esmonin perusteli teoriaansa muun muassa sillä, että Montyon itse mainitsi 1802 kirjoittaneensa teoksen. Esmonin kiinnitti huomiota myös siihen, että Moheau esittäytyi epätavallisesti vain sukunimellä, nimi ilmoitettiin muodossa ”M. Moheau”. Esmonin päätyi siihen, että nimi oli keksitty: kenelläkään Esmoninin aikaisessa Parisin puhelinluettelossa ei ollut moista nimeä. Esmonin piti myös hyvin epätodennäköisenä, että olisi pelkkä sattuma, että nimet Moheau ja Montyon olivat niin samankaltaisia. Myös M. G. Mesnard piti Moheaun nimeä muodostettuna salanimenä. Marcel Reinhard kuitenkin selvitti Moheau’n koko nimen, syntymäajan ja paikan, jäsenyyden vapaamuurariloosissa ja palkkaamisen sotaministeriöön. Moheau oli siis todella elänyt henkilö. Montyonin osuudesta Moheau’n tutkielman kirjoittamiseen on yhä arveluja. Montyonia ei kuitenkaan ilmeisesti kiinnostanut väestötiede. Hän ei myöskään asunut La Rochellessa, jossa Moheau sijaisti häntä ja oli erityisen kiinnostunut väestötilastoista. Moheau oli poikkeus väestötieteen perustajien joukossa, sillä hän ei ollut tähtitieteilijä eikä pappi.
Saukonperä
Saukonperä on Merijärven kunnassa sijaitseva kylä. Kylällä on ollut asutusta jo 1700-luvulla. Yleisin sukunimi kylän asukkailla on Saukko, joka vuonna 2010 oli 126 asukkaalla.
Aleksi Holmberg
Aleksi Holmberg (s. 17. maaliskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen potkunyrkkeilijä ja entinen jääkiekkoilija. Jääkiekossa hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Holmberg aloitti uransa HIFK:ssa. SM-liigassa Holmberg pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2006–2007 HIFK:ssa, jossa pelasi yhteensä kolme kautta. Viimeinen HIFK-kausi meni pilalle, sillä hän loukkaantui jo marraskuussa ja joutui olemaan loppukauden sivussa.
Kaudeksi 2009–2010 Holmberg siirtyi HPK:hon. HPK:ssa Holmberg pelasi kaksi kautta ja niiden jälkeen siirtyi Ranskan pääsarjan Briançoniin, jonka kanssa teki yhden vuoden sopimuksen kesällä 2011. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Mestiksen Kiekko-Vantaaseen.
Holmberg pelasi urallaan kuusi nuorten maaottelua (0+3=3).
Holmberg lopetti jääkiekkouransa vuonna 2012 ja siirtyi potkunyrkkeilijäksi. Hän voitti lajin Suomen-mestaruuden vuonna 2021 ja edusti Suomea potkunyrkkeilyn MM-kisoissa 2021.
Asashimo
Asashimo (, ’aamukuura’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Asashimo otettiin palvelukseen 27. marraskuuta 1943 Osakassa komentajanaan Yūgirin entinen päällikkö Maekawa Nisaborou. Alus liitettiin koulutuksen ajaksi 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen. Aluksen päälliköksi määrättiin 27. tammikuuta 1944 'Samidaren päällikkö Sugihara Yoshirou.
Asashimo otti osaa 19.–20. kesäkuuta Filippiinienmeren taisteluun, jossa se suojasi amiraali Takeo Kuritan lentotukialusosastoa. Alus suojasi 8.–16. heinäkuuta joukkojenkuljetussaattuetta Kuresta Okinawalle ja sieltä edelleen Linggaan. Alus suojasi 18.–20. lokakuuta laivasto-osastoa Linggasta Bruneihin.
Asashimo otti osaa 23.–25. lokakuuta Leytenlahden taisteluun, jossa se suojasi amiraali Kuritan 1. hyökkäysosastoa. Alus osallistui 23. lokakuuta Atagolta hengissä selvinneiden pelastamiseen, minkä jälkeen se saattoi vaurioituneen Takaon takaisin Bruneihin. Alus saapui 31. lokakuuta Bruneista Manilaan suojatakseen Leyteen lähetettäviä joukkojenkuljetusaluksia.
Asashimo suojasi 8.–12. marraskuuta joukkojenkuljetussaattueen TA No.4 Manilasta Ormociin. Alus liittyi 10. marraskuuta saattueeseen TA No.3 lähestyessään Ormocia. Ainoastaan se selvisi Yhdysvaltain ilmavoimien hyökättyä 11. marraskuuta saattuetta vastaan. Se palasi Manilaan, josta se purjehti 13.–22. marraskuuta Spratlysaarten kautta Linggaan.
Asashimo liitettiin osaksi San Josen tulitukiosastoa. Alus pelasti 26. joulukuuta uppoavalta Kiyoshimolta 167 henkiinjäänyttä. Alus suojasi 10.–20. helmikuuta 1945 taistelulaivoja Ise ja Hyūga Singaporesta Kureen, jossa alus siirrettiin 23. helmikuuta telakalle huollettavaksi.
Asashimo palasi 27. helmikuuta Kuren telakalta. Alus oli 6. huhtikuuta 1945 suojaamassa taistelulaiva Yamatoa sen viimeisessä hyökkäyksessä kohti Okinawaa. Asashimo jäi kuitenkin moottorivian vuoksi jälkeen taisteluryhmästä ja 7. huhtikuuta Task Force 58:n lentokoneet upottivat sen 275 kilometriä Nagasakista lounaaseen. Aluksen mukana menetettiin koko miehistö.
Venäjän ortodoksinen kirkko
Venäjän ortodoksinen kirkko eli Moskovan patriarkaatti on Venäjällä ja sen kulttuuripiirissä vaikuttava autokefalinen ortodoksinen kirkko. Se on ortodoksisista kirkoista suurin ja kaikista kristillisistä kirkoista toiseksi suurin katolisen kirkon jälkeen.
Venäjän ortodoksista kirkkoa johtaa Moskovan ja koko Venäjän patriarkka. Vuodesta 2009 patriarkan virassa on Kirill, entinen Smolenskin ja Kaliningradin metropoliitta.
Kirillin johdossa on yli 36 000 seurakuntaa, joissa on yhteensä yli sata miljoonaa jäsentä, peräti kolmannes maailman ortodokseista. Toisaalta vain pari prosenttia Venäjän väestöstä käy säännöllisesti ortodoksisissa jumalanpalveluksissa.
Virallisia jäsentilastoja ei kirkolla ole, mutta vuonna 2012 tehtyjen kyselyjen mukaan 41–74 % Venäjän väestöstä samastuu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon tai pitää itseään ortodoksina. Vuonna 2010 kirkossa oli 160 hiippakuntaa ja niissä 30 142 seurakuntaa. Piispoja oli 207, pappeja 28 434 ja diakoneita 3 625. Kirkolla oli 788 luostaria, näistä 386 munkkiluostareita ja 402 nunnaluostareita.
thumb|Moskovan [[Kristus Vapahtajan katedraali, joka on patriarkaatin pääkirkko.]]
Tausta
800-luvulla Venäjä oli pääasiallisesti pakanamaa, jossa oli siellä täällä hajallaan kristittyjä yhdyskuntia. 900-luvulla Venäjän hallitsijat kääntyivät ensi kertaa kristinuskoon. Kun Kiovan ruhtinas Vladimir Suuri kastettiin noin v. 988, odotettiin alamaisten seuraavan esimerkkiä. Venäläiset kristityt joutuivat jo tuolloin kohtaamaan kirkon ja valtion välisten suhteiden ongelman: hallitsijoiden uskonto määräsi alaisten uskonnon.
Kristinusko saapui Venäjälle Bysantista, mutta sai nopeasti kansallisia piirteitä. Jumalanpalvelusmenot ja tärkeimmät Raamatun osat käännettiin kansanmurretta muistuttavalle slaavin kielelle. Ikonimaalaus sai venäläisen leiman. Konstantinopolin patriarkaatilla oli useiden satojen vuosien ajan oikeus valvoa piispojen nimityksiä Venäjällä.
Moskovan patriarkaatin perustaminen (1448–1721)
Pitkä etäisyys Konstantinopoliin, jatkuva itsenäistymen ja kansalliset pyrkimykset sekä Bysantin tekemät myönnytykset Roomalle Firenzen konsiilissa johtivat siihen, että Venäjän ortodoksinen kirkko ei ollut vuonna 1448 enää halukas sietämään vallitsevaa riippuvuutta. Konstantinopolin kaatuminen vuonna 1453 nopetti tapahtumien kulkua ja 1500-luvun loppuun mennessä Moskovasta oli tullu itsenäinen patriarkaatti. Mongolikaudella ortodoksinen uskonto levisi yläluokasta kansan keskuuteen. Ortodoksinen kirkko sai riippumattoman sekä edullisen aseman suhteessa valtioon. Moskovan suuriruhtinaskunnan laajentuessa 1400- ja 1500-luvulla kirkkoa pidettiin tämän yhdentymisen suosijana, vaikka riippumattomuus joutuikin haasteiden ja muutosten eteen.
Venäjän keisarikunta syntyi sekasorron ja levottomuuksien keskeltä, mikä aiheutti myös uskonnollisia muutoksia. Venäjä laajentui Ukrainaan, mikä johti siihen että länsimaistunut Kiova arkkipiispanistuimineen joutui Venäjän kirkon piiriin. Tämä tapahtuma oli osasyynä Venäjän kirkon hajaannnukseen, jossa suuri joukko kirkon jäseniä, ns. vanhauskoiset kieltäytyivät hyväksymästä tiettyjä uskonnollisiin menoihin ja liturgisiin kirjoihin kohdistuneita uudistuksia, joita patriarkka Nikon oli pannut valtion tukemana toimeen. Kirkko ei pystynyt heikennyttyään tekemään vastarintaa, kun koko harmonian periaate 1700-luvun alussa ja Pietari Suuren aikana hylättiiin.
Historiallisesti Moskovan patriarkaatti on yksi viidestä ns. uudesta patriarkaatista, jotka ovat ajan myötä eronneet niin sanotuista vanhoista patriarkaateista. Moskovan patriarkaatti itsenäistyi Konstantinopolin ekumeenisesta patriarkaatista, joka tunnusti sen autokefalian vuonna 1589.
Keisarillisen viraston – Pyhän synodin – johtama kirkko (1721–1917)
Patriarkaatti lakkautettiin vuonna 1721 ja kirkon hallinto annettiin valtion valvontaan. Venäläisen kulttuurin länsimaistumista ja maallistumista tuettiin aktiivsesti valtion toimesta. Venäjän ortodoksisen kirkon sallittiin säilyttää hiippakuntarakenteensa, mutta valtion virkamiehet valvoivat kirkon hallintoa sen hierarkian joka tasolla. Papiston odotettiin antavan kannatuksensa valtion harjoittamalle politiikalle ja toimivan monessa suhteessa valtion virkamiesten tavoin. Laajasti jaettu näkemys oli, että kirkko laitoksena joutui tekemään 1700- ja 1800-luvuilla raskaita myönnytyksiä.
Katariina II:n aikana hallitus takavarikoi luostarien omistamia maita ja kirkon jäljellä olevaa omaisuus oli arvostelun kohteena. Kirkolta vaadittiin omaisuuden käyttöä sosiaaliseen työhön. Kirkolla oli kuitenkin arvostelusta huolimatta vaikutusta useimpien venäläisten elämään. Luostarinvanhimmat ja seurakuntapapit olivat arvokas voimavara kirkolle.
Kirkolla ei ollut patriarkkaa kahteensataan vuoteen. Pietari I esti uuden patriarkan valitsemisen patriarkka Adrianin (k. 1700) jälkeen ja lakkautti patriarkaatin 1721. Tilalle tuli keisarillinen virasto Pyhä synodi.
Kirkko Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa (1917-1992)
Vuoden 1917 vallankumous syrjäytti tsaarivallan ja samalla hallituksen ote kirkosta irtosi. Elokuussa 1917 järjestetty kirkolliskokous palautti Moskovan patriarkaatin ja loi kirkolle uuden järjestyksen. Leninin johtamat bolsevikit kaappasivat marraskuussa vallan ja perustivat "proletariaatin diktatuurin" pysyen uskollisena Karl Marxin kommunistiselle yhteiskunnalle. Venäjän vallankumous oli taistelunjulistus traditioille ja perityille uskonnollisille ja kirkollisille arvoille. Tammikuussa 1918 neuvostohallitus ryhtyi erottamaan kirkkoa ja valtiota vielä Ranskan vuoden 1905 esimerkkiä jyrkemmin. Valtio otti haltuunsa kaiken kirkon omaisuuden ja uskonto työnnettiin pois julkisesta elämästä. Väkivallan edessä ortodoksinen kirkko pystyi ainoastaan mukautumaan oloihin ja siitä huolimatta kirkko joutui vuosina 1918–1921 verisen vainon kohteeksi.
Venäjän tilalle perustettiin vuonna 1922 uusi valtio, Neuvostoliitto. Neuvostohallituksen ensimmäisenä kahtena vuosikymmenenä kristillisyys yritettiin kitkeä pois maata ja uskonnonvastainen taistelu sai jatkuvasti uusia muotoja. Ortodokseja vainottiin, pappisseminaareja ja kirkkoja suljettiin, jumalanpalveluksia rajoitettiin huomattavasti ja kirkonmiesten toimintaa vaikeutettiin. Neuvostohallitus tuki ortodoksisen kirkon sisälle muodostunutta elävää kirkkoa, joka oli valmis luopumaan koko patriarkaatista. Neuvostohallitus vangitsi patriarkka Tihonin. Patriarkan sijaiseksi (locum tenens) valittiin vuonna 1927 metropoliitta Sergei. Poliittisista syistä Sergeistä tuli Moskovan ja koko Venäjän patriarkka syyskuussa 1943. Pyhä synodi perustettiin uudelleen. Patriarkan virka-asunnoksi tuli Saksan lähettilään residenssi. Sergei ehti olla ennen kuolemaansa patriarkkana vain puoli vuotta.
Neuvostohallitus toivoi ortodoksisen kirkon hajoamista ja hallituksen tuella organisitiin kirkonvastainen ateistinen liike ja kirkon toimintaa rajoitettiin entisestään. Saltittua oli ainoastaan jumalanpalvelusten toimittaminen valtion kirkon käyttöön luovuuttamissa kirkoissa, aikuisten osallistuminen niihin ja uskonnon opettaminen omille lapsille.
Stalinin vainot
Vuodesta 1928 lähtien kirkkojen asema vaikeutui kun Josif Stalin sai vallan käsiinsä. Maatalouden väkivaltaisen kollektivisoinnin ja sitä seurannut nälänhätä vaati miljoonia ihmishenkiä, erityisesti Ukrainassa. Neuvostohallitus piti pappeja vastarinnan yhtenä taustavoimana ja ryhtyi jälleen taisteluun kirkkoa vastaan. Vuosina 1935–1937 Stalin pyrki murtamaan oppositohengen ja luomaan mielivaltaisella terrorilla pelon ilmapiirin. Näinä vuosina suuri osa papistosta vietiin vankileireille tai teloitettiin.
Toisen maailmansodan jälkeen
Vasta toinen maailmansota toi käänteen erityisesti ortodoksisen kirkon asemaan. Stalinin oli estettävä Saksan armeijan tunkeutuminen maahan vuonna 1941 ja neuvostohallituksen oli saatava koko kansa, kirkko mukaan lukien, puolustustaistelun tueksi. Kirkko sai täten hieman vapaammat toimintamahdollisuudet ja vastaavasti kirkko todisti patriotisminsa asettumalla neuvostohallituksen palvelukseen ja keräsi varoja sodankäyntiä varten. Sodan jälkeen ortodoksinen kirkko säilytti jossain määrin parantuneen asemansa osana "neuvostoisänmaallisuutta".
Kommunistinen aate alkoi 1960-luvulla mennettää uskottavuuttaan ja katolinen kirkko asemoitui kommunistien merkittävimmäksi vastavoimaksi. Puolalaisten vastarinta voimistui paavi Johannes Paavali II:n valinnan myötä ja kommunismin luhistuminen alkoi Puolasta. Kirkoilla oli merkittävä rooli vallan vaihtumisessa myös DDR:ssä. Neuvostoliitossa kirkkojen asema alkoi helpottua Venäjän kirkon vuonna 1988 viettämän tuhatvuotisjuhlan jälkeen. Ortodoksinen kirkko säilyi Venäjällä valtion jatkuvasta uskonnonvastaisesta toiminnasta huolimatta. 1980-luvulla kirkko alkoi selvästi vahvistua ja neuvostoajan jälkeen valtio on jälleen lähentynyt kirkkoa.
Ortodoksinen kirkko ja venäläinen yhteiskunta
2010-luvulla kirkon suhteet Venäjän valtioon ovat vahvistuneet. Liberaalit kaupunkilaiset hylkäsivät Putinin vuosien 2011-2012 joukkomielenosoitusten aikaan, joten Putin alkoi hakea tukea vanhoillisen ideologian avulla.
Patriarkka Kirill on presidentti Vladimir Putinin läheinen liittolainen, ja kirkko tukee hänen asemaansa. Vastaavasti uskonnonopetuksesta on tehty kouluissa pakollinen ja homopareilta on kielletty lasten adoptio.
Tutkija Aleksandr Baunovin mukaan kirkosta on tullut eräänlainen Putinin perinneministeriö, joka noudattaa valtiojohdon sanelemaa diplomatiaa sekä suorittaa valtion rituaaleja. Putinin uskotaan määränneen Kirillin tapaamaan paavi Franciscuksen lieventääkseen Venäjän eristyneisyyttä lännestä, vaikka tapaaminen vahingoitti Kirillin kannatusta. Vastalahjaksi kirkko on halunnut takaisin Neuvostoliiton siltä viemää omaisuutta. Tämä on herättänyt vastustusta, kun esimerkiksi kirkko on painostanut asukkaita pois Laatokan luostari saarelta.
Neuvostoliiton hajottua kirkko alkoi siunata kaikenlaisia aseita ja armeijan joukkoja, joskin helmikuussa 2020 se suunnitteli luopumista joukkotuhoaseiden siunaamisesta.
Venäjän ulkopuolella
Kanonisesti Moskovan patriarkaatin alaisuudessa ulkomailla toimivia itsehallinnollisia kirkkoja ovat:
Dokathísmata
Dokathísmata on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa.
Robert Mulligan
pienoiskuva|Robert Mulligan suunnilleen vuonna 1991. Robert Mulligan (23. elokuuta 1925 – 20. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Fordhamin yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa.
Mulligan voitti menestyksekkään uransa aikana Emmy-palkinnon (1960) ja oli lisäksi ehdolla kaksi kertaa Golden Globen ja kerran Oscar-palkinnon saajaksi.
Mulliganin tunnetuimpia elokuvia ovat Kuin surmaisi satakielen (1962) ja Kesä ’42 (1971).
Hän oli näyttelijä Richard Mulliganin veli.
Mustaolkakäpinkäinen
Mustaolkahenkäpinkäinen (Edolisoma incertum) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustaolkakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Georgian ortodoksinen kirkko
Ortodoksinen kirkko saapui Georgiaan 300-luvulla, ja perimätiedon mukaan uskonnon toi maahan Pyhä Nino.
Suurin osa Georgian asukkaista, noin 75 %, kuuluu Georgian ortodoksiseen kirkkoon. Lisäksi Armenian apostoliseen kirkkoon ja Venäjän ortodoksiseen kirkkoon kuuluu muutama prosentti kansasta.
Georgian ortodoksista kirkkoa johtaa Georgian patriarkka ja katolikos, vuodesta 1977 Ilia II.
thumb|left|Georgialainen ortodoksipappi [[Mtskhetassa.]]
Chihuahua (koira)
Chihuahua (chihuahueño) on pienikokoinen (kääpiökokoinen) seurakoirarotu. Se on FCI:n tunnustamista roduista pienin. Chihuahuasta on olemassa kaksi karvamuunnosta, lyhyt- (pelo corto) ja pitkäkarvainen (pelo largo). Koirat rekisteröidään erikseen karvamuunnoksen mukaan, ja ne kilpailevat näyttelyissä omina rotuinaan. Yhdessä rekisteröitynä rotu olisi vuonna 2020 ollut Suomessa yhdeksänneksi suosituin. Vuonna 2020 pitkäkarvaisia chihuahuoita rekisteröitiin 529 (25. suosituin rotu) ja lyhytkarvaisia 533 (24. suosituin). Chihuahua on ollut etenkin Amerikassa erittäin suosittu rotu, minkä vuoksi pentuja on kasvatettu paljon myös pentutehtaissa. Belgiassa chihuahua oli vuoden 2020 suosituin rotu. Suomessa chihuahuan rotujärjestönä toimii Chihuahua Ry.
Ulkonäkö
Chihuahua on yleisvaikutelmaltaan tiivisrakenteinen ja terhakka. Erittäin tärkeitä ominaispiirteitä ovat omenanmuotoinen kallo, kohtalaisen pitkä, hyvin korkea-asentoinen ja sirppinä tai puoliympyränä kaartuva häntä sekä koiran kokoon suhteessa suuret silmät ja korvat. Chihuahuan rungon pituus on hieman korkeutta pitempi, tämä korostuu usein etenkin nartuilla. Kuono taas on lyhyt ja hieman ylöspäin kääntynyt.
Lyhytkarvaisella muunnoksella karva on lyhyttä ja rungonmyötäistä, eikä sillä yleensä ole lainkaan aluskarvaa, jolloin peitinkarva on aavistuksen pidempää. Karva on kiiltävää ja pehmeää. Pitkäkarvaisen muunnoksen turkki on kaksinkertainen. Päällyskarva on hienoa ja silkkistä, sileää tai hieman laineikasta, aluskarva pehmeää ja melko niukkaa. Pitkä tai laskeutuva karva ei ole sallittu. Molemmilla muunnoksilla kaikki väritykset, värisävyt ja väriyhdistelmät marmoroitua (merleä) lukuun ottamatta ovat sallittuja. Säkäkorkeus on 15–23 cm ja paino 1,5–3 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Chihuahua on pienestä koostaan huolimatta todella itsevarma koira, joka on parhaimmillaan iloinen, eloisa, ihmisrakas, valpas, temperamenttinen, energinen ja äärimmäisen rohkea. Chihuahuan ei tule koskaan olla arka tai aggressiivinen, vaikka nämä piirteet ovatkin yleistyneet rodussa. Koostaan huolimatta chihuahua tarvitsee huolellisen kasvatuksen. Rodulla esiintyy myös paljon haukkuherkkyyttä.
Alkuperä
thumb|250px|Pitkäkarvainen chihuahua venäläisessä postimerkissä. Chihuahua on hyvin vanha, alun perin meksikolainen rotu. Arkeologit ovat kaivauksissaan löytäneet chihuahuaa esittäviä kuvia ja veistoksia ajalta 500 ja 2000 eaa. Löydöt esittävät pieniä, matalajalkaisia ja tanakoita koiria, joilla on suuret, vinosti ulospäin suuntautuneet korvat ja litteä häntä. Asteekkien valtakaudella chihuahua oli hyvin arvostettu ja sillä oli tärkeä osa uskonnollisissa menoissa. Usein chihuahua haudattiin isäntänsä kanssa, koska uskottiin koiran vievän isäntänsä sielun läpi kuoleman valtakunnan. Rotu löydettiin uudestaan 1850-luvulla meksikolaisesta Chihuahuan maakunnasta, jonka mukaan se on saanut nykyisen nimensä. Chihuahuan polveutumistietoja on alettu tallettaa vasta vuonna 1898, jolloin näitä koiria ensi kerran tuotiin Meksikosta Yhdysvaltoihin. Suomeen ensimmäiset chihuahuat tuotiin vuonna 1964 Ruotsista.
Chihuahuasta on jalostettu yorkshirenterrieri- ja papillonristeytysten avulla pitkäkarvainen muunnos.
Terveys
Chihuahuoille jalostettava pieni koko aiheuttaa terveysongelmia. Se altistaa synnytysongelmille, kuten ennenaikaisille synnytyksille ja emän pieneen kokoon nähden liian suurille pennuille. Vuoden 2010 suomalaiseen kyselyyn ilmoitetuista 21 penikoimisesta 29 % suoritettiin keisarileikkauksella. Synnytyksen helppouden määrittää pikkulantion koko, jota ei voi päältäpäin nähdä. Ainoastaan eläinlääkäri voi antaa luotettavaa tietoa sen koosta. Synnytysongelmat aiheuttavat vesipäisyyttä eli hydrokefaliaa.
Pienikokoisuus altistaa myös polvilumpion sijoiltaanmenolle (patella luksaatio), reisiluun pään kuoliolle (legg-perthes), sydämen läppävioille, hammassairauksille, aineenvaihduntaongelmille, kuten hengenvaaralliselle matalalle verensokerille, sekä loukkaantumisille. Luuston hentous tekee rodun haavoittuvaiseksi putoamisille. Chihuahua kuuluu polvien osalta PEVISA:an, eli jalostukseen käytettävien koirien silmät, polvet ja sydän tulee tarkastaa.pienoiskuva|Chihuahua, jolla on peuranmuotoinen kalloRodulle jalostettava pyöreä kallo altistaa sekin vesipäisyydelle sekä muille hermostosairauksille kuten selkäytimen ontelotaudille (syringomyelia). Parhaillaan (vuonna 2015) Suomessa on meneillään tutkimus chihuahuoilla esiintyvästä Chiari-epämuodostumasta ja syringomyeliasta. Rotujärjestölle diagnosoituja syringomyelia-tapauksia on ilmoitettu yhdeksän. Chihuahualla esiintyy myös ei-pyöreää, "peuranmuotoista" kalloa, mutta se ei ole nykyisen rotumääritelmän mukaan sallittu ominaisuus.
Ahtaiden nenäonteloiden vuoksi chihuahuoille rotutyypillistä on myös ”hikka” eli vaaraton hengityshäiriö, jossa koira vetää vahingossa liikaa ilmaa sieraimiinsa esimerkiksi innostuessaan. Häiriö poistuu itsestään, mutta koiraa voi myös avustaa peittämällä sen sieraimet hetkeksi ja antamalla sen hengittää hetken vain suun kautta.
Pienille koirille tyypilliset sydämen vajaatoimintahäiriöt ovat myös melko yleisiä vanhemmalla iällä. Chihuahualla on esiintynyt myös etenevää verkkokalvon surkastumaa ja harmaakaihia. Muita periytyviä sairauksia ovat muun muassa purentavirheet, hammaspuutokset ja epilepsia. Purentaviat tai hammaspuutokset eivät vaikuta koiran normaalielämään, jos se pystyy syömään normaalisti. Chihuahuojen silmät vuotavat usein, mutta tämä kirkas silmävuoto on kuitenkin vaaratonta. Se tosin voi värjätä vaaleiden koirien silmänaluset punertaviksi, mutta ongelma on poistettavissa esimerkiksi apteekista saatavalla boorivedellä pyyhkimällä. Perinnöllisten sairauksien todennäköisyys lisääntyy sisäsiitosta käytettäessä. thumb|vasen|upright|Chihuahuoilla on kokoonsa nähden isot korvat ja silmät.
Striimaaja
Striimaaja ( tai live streamer) on henkilö, joka lähettää videokuvaa verkossa suorana lähetyksenä katsojille suoratoistopalvelun kautta. Pääosa pelistriimaajista lähettää videota Twitch-palveluun, mutta osa käyttää myös pienempiä alustoja, kuten Youtube Gaming ja Mixer.
Chan Wing-wah
Chan Wing-wah (s. 1954 Hongkong) on kiinalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli aluksi Hongkongin kasvatusinstituutissa, ja sävellysopetusta hän sai David Gwiltiltä Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa (1975–79). Hän opiskeli myös Trinity Laban Conservatoire of Music and Dancessa sekä John Beckwithin johdolla Toronton yliopistossa (1980–85), josta hän sai musiikin maisterin ja tohtorin arvot. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille vuonna 1986.
Chan on saanut useita palkintoja, kuten ensipalkinnon International Double Reed Societyn kilpailussa Floridassa 1981 (teoksesta Autumn) ja Yoshirō Irinon muistopalkinnon Aasian säveltäjäliitolta 1988 (teoksesta Transit). Hänen teoksiaan on esitetty Kiinassa, Australiassa, Kanadassa, Saksassa, Unkarissa, Japanissa, Puolassa, Romaniassa, Venäjällä, Sloveniassa, Etelä-Koreassa, Sveitsissä, Taiwanilla, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Chan on johtanut useita orkestereita (mm. Hongkongin filharmonista orkesteria) ja kuoroja. Vuonna 1995 hän aloitti toimintansa Hong Kong Oratorio Societyn musiikillisena johtajana. Vuosina 1993–2004 hän toimi Hongkongin säveltäjien liiton puhemiehenä, ja vuonna 2000 hänestä tuli Hongkongin säveltäjä- ja kirjailijaliiton puheenjohtaja. Hänellä oli Hongkongin filharmonisen orkesterin säveltäjäresidenssi (1994–96), ja hän toimi vuosina 1997–2002 Aasian säveltäjäliiton varapuheenjohtajana.
Chan on työskennellyt Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa ja Hongkongin yliopistossa.
Chan on säveltänyt muun muassa lukuisia sinfonioita, teoksia erilaisille kamarikokoonpanoille ja kuoromusiikkia. Hän on monissa teoksissaan käyttänyt kiinalaisia perinnesoittimia.
Harmon-patsas
thumb|Harmon-patsaan jakotilaisuus Katajanokan lentosatamassa 24. maaliskuuta 1929. Palkittu [[Urho Heiskala. Kuvassa tuolien luona vasemmalta lentäjä Urho Heiskala, vuorineuvos Harima, Suomen Ilmavoimien komentaja eversti Väinö Aleks. Vuori ja prestidentti L. Kr. Relander. ]] Harmon-patsas on Suomen Ilmailuliiton myöntämä kiertopalkinto, jonka saa vuosittain haltuunsa ansioitunut suomalainen lentäjä edellisen vuoden aikana tehdyistä korkealuokkaisista lentosuorituksista. Lähes metrin korkea fosforipronssiin valettu patsas kuvaa viittä lentäjäpukuista hahmoa, jotka kannattelevat käsillään maapalloa.
Historia
Harmon-patsaan (Lafayette Escadrille Trophy) lahjoitti vuonna 1927 Suomeen amerikkalainen lentäjä ja miljonääri Clifford B. Harmon. Samalla perustettiin Kansainvälisen lentäjäliiton alajaosto, jonka tehtävänä oli jakaa palkinto vuosittain ansioituneimmalle suomalaiselle lentäjälle. Vuoden 1927 patsaan saaja, luutnantti Kustaa Pukkinen kuoli kuitenkin lento-onnettomuudessa edellisen vuoden elokuussa, ja alkuperäinen patsas sijoitettiin hänen haudalleen Helsingin uudelle hautausmaalle. Patsas poikkesi hieman tyyliltään nykyisestä; siinä oli kolmen ihmishahmon kannatteleman maapallon lisäksi kuvattuna kotka. C. B. Harmon luovutti uuden patsaan vuonna 1928, ja sen ensimmäinen haltija oli kapteeni Väinö Bremer. Palkinto myönnettiin vuosittain aina vuoteen 1939 asti, jonka jälkeen sitä ei enää toisen maailmansodan syttymisen vuoksi jaettu ennen vuotta 1957.
Kiertopalkinnon saaneet päättivät vuonna 1957 luovuttaa palkinnon Suomen Ilmailuliitolle jaettavaksi suomalaiselle lentäjälle tunnustuksena edellisen vuoden kuluessa tehdyistä korkealuokkaisesta lentosuorituksesta tai -suorituksista. Tarvittaessa palkinto voidaan jättää jakamatta.
Korsakov (kaupunki)
Korsakov (, Korusakofu) on satamakaupunki ja kaupunkipiirikunta Sahalinin saaren eteläpäässä Venäjän Sahalinin alueella. Korsakov sijaitsee Tyynenmeren länsiosaan kuuluvan Ohotanmeren eteläosissa Anivanlahden rannalla lähellä La Pérousen salmea, jossa kulkee Venäjän ja Japanin välinen raja. Kaupunkiin johtaa rautatie.
Kaupungin asukasluku oli 33 526 vuonna 2010, koko Korsakovin kaupunkipiirin 41 411.
Paikkakunta on perustettu 1853 sotilastukikohdaksi nimellä Muravjevski (Муравьевский) Itä-Siperian kenraalikuvernöörin mukaan. Krimin sodan aikaan 1854 tukikohdasta vetäydyttiin. Vuonna 1869 tukikohtaan palattiin ja se uudelleennimettiin tunnetun valtiomiehen Mihail Korsakovin mukaan. Japanin vuosina 1905-1945 paikkakunta kehittyi suurkyläksi, jonka nimenä oli Otomari (japaninkielen sanoista "suuri" ja "lahti"). Vuonna 1946, palattuaan Venäjälle, se sai kaupungin aseman nimellä Korsakov.
Prigorodnojen satama, joka sijaitsee noin 10 kilometriä Korsakovin sataman itäpuolella, on Sahalinin suurin ja kuuluu Venäjän Tyynenmeren merkittävimpiin vientisatamiin.
thumb|230px|left|Näkymä Korsakovin satamaan
Patricio Arabolaza
Patricio Arabolaza Aramburu eli Patricio (17. maaliskuuta 1893 Irun – 12. maaliskuuta 1935 Irun) oli espanjalainen jalkapalloilija.
Patricio aloitti pelaamisen vuonna 1909 Racing de Irúnissa ja siirtyi vuonna 1915 Real Unióniin, joka syntyi Racingin yhdistyttyä toisen paikallisseuran Sportingin kanssa. Real Uniónissa hän pelasi lopettamiseensa asti vuoteen 1923. Hän saavutti joukkueissa Espanjan cupin vuosina 1913 ja 1918.
Patricio kuului vuoden 1920 kesäolympialaisissa hopeaa voittaneeseen Espanjan historian ensimmäiseen maajoukkueeseen. Vuosina 1920–1921 hän pelasi yhteensä viisi maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Georges Boucher
pienoiskuva|Georges Boucher suunnilleen vuonna 1915. Georges "Buck" Boucher (19. elokuuta 1896 – 17. lokakuuta 1960) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Boucher edusti Ottawa Senatorsia, Montreal Maroonsia ja Chicago Black Hawksia National Hockey League -ammattilaisliigassa. Ottawassa syntynyt Buck Boucher oli yksi kuudesta veljeksestä. Näistä Frank, Bobby ja Billy pelasivat NHL:ssä. Heidän isänsä Tom Boucher pelasi rugbyä ja saavutti lajissa Kanadan mestaruuden vuosina 1894, 1896, 1897 ja 1901.
Georges Boucher aloitti uransa ammattilaisurheilijana kanadalaisen jalkapallon parissa pelipaikkanaan halfback Ottawa Rough Ridersissa Canadian Football League -sarjassa. Kolmen jalkapallovuoden jälkeen hän vaihtoi jääkiekkoon.
Wish (verkkosivusto)
Wish on yhdysvaltalainen verkkokauppa, jonka tuotteista lähes kaikki ovat kiinalaisia. Verkkokaupan perustivat vuonna 2011 Peter Szulczewski ja Danny Zhang, jotka ovat Googlen ja Yahoon entisiä kehittäjiä.
Ainolan rautatieasema
Aseman nimi muutettiin Kyrölästä Ainolaksi aikataulujen vaihtuessa 1. heinäkuuta 2015 läheisen Jean Sibeliuksen ja hänen puolisonsa Ainon kotitalon Ainolan mukaan Sibeliuksen 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Asema sijoittuu henkilöliikenneasemien aakkosjärjestyksessä ensimmäiseksi.