cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonathan Viera
Jonathan Viera Ramos (s. 21. lokakuuta 1989 Las Palmas, Kanariansaaret, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Las Palmasia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
15. toukokuuta 2012 Viera siirtyi kasvattajaseurastaan Valenciaan.
Gimme Shelter
Gimme Shelter on rockyhtye The Rolling Stonesin kappale vuodelta 1969. Se on albumin Let It Bleed avausraita.
Sävellys ja perusteema
”Gimme Shelter” on Mick Jaggerin ja Keith Richardsin yhteistyönä tekemä sävellys. Richards oli keksinyt kappaleen kitaraintron Lontoossa, kun Jagger oli samaan aikaan kuvaamassa elokuvaa Performance. Alkusoiton jälkeen kappale kehittyy keskitempoiseksi rock-kappaleeksi, jonka keskeiset elementit ovat Richardsin rytmikitarakuvio, Jaggerin ja Merry Claytonin laulu, huuliharppu sekä taustalla soivat lyömäsoittimet.
Kappaleen naislaulaja on albumin vierailija Merry Clayton. Mick Jagger kertoi vuonna 2003 ilmestyneessä kirjassa According to... The Rolling Stones: ”Naislaulajan käyttö oli tuottajan idea. Hän kai kuvitteli, että kappale tarvitsee naisäänen ja käski hankkia sopivan laulajan paikalle.” Clayton esittää soolo-osuuden, josta kappale on erityisen tunnettu. Säkeistö alkaa heti Richardsin kitarasoolon jälkeen ja siinä Clayton toistaa samaa hokemaa: ”Rape, murder; It's just a shot away, It's just a shot away.” kirkaisten viimeisellä kerralla sanat niin voimakkaasti, että hänen äänensä murtuu.
Claytonin esiintyminen kappaleessa ”Gimme Shelter” on edelleen eräs merkittävimmistä naislaulajien vierailuista The Rolling Stonesin albumeilla.
Sanoitukset
Kappaleen sanat kertovat nousevalta myrskyltä suojaa etsivistä. Sanoituksissa maalaillaan hävityksen ja yhteiskunnallisen maailmanlopun kuvia, mutta puhutaan myös rakkauden voimasta:
Kappaleen loppu muuttuu laulun ja sanoitusten osalta merkittävästi, kun viimeisessä säkeistössä Clayton ja Jagger laulavat yhdessä rakkauden voimasta:
Nauhoitukset
”Gimme Shelter” nauhoitettiin Lontoossa Olympic-studioilla helmi-maaliskuun aikana 1969. Claytonin lauluosuudet nauhoitettiin Los Angelesissa Sunset Sound & Elektra Studiosilla lokakuussa ja marraskuussa myöhemmin samana vuonna.
Romulo (futsalpelaaja)
Romulo Alves Nobre (s. 28. syyskuuta 1986 Fortaleza, Brasilia) on brasilialaissyntyinen venäläistynyt futsalpelaaja, joka edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 180 senttimetriä pitkä ja 81 kilogrammaa painava oikeajalkainen Romulo on pohjapelaaja eli fixo.
Gimme Shelter
Nauhoitukset
Kappaleesta on olemassa myös julkaisematon versio, jossa vain Keith Richards laulaa.
Romulo (futsalpelaaja)
Romulo oli mukana saavuttamassa hopeaa Venäjän kanssa vuoden 2016 EM-kilpailuista Serbiasta. Hän onnistui noissa kilpailuissa maalinteossa viidesti, jääden vain yhden maalin päähän maalipörssin kärkitilasta.
Gimme Shelter
Suosio
Vaikka ”Gimme Shelter” oli jo alusta alkaen suosittu kappale ja lukuisat artistit ovat sittemmin tehneet siitä oman cover-versionsa, The Rolling Stones ei koskaan julkaissut kappaletta singlenä. Sen sijaan Patti Smith julkaisi kappaleen singlenä vuonna 2007. ”Gimme Shelter” oli kuitenkin The Rolling Stonesin suosittu konserttinumero ja sitä soitettiin muun muassa ilmestymisen jälkeen heti kaikissa vuoden 1969 Yhdysvaltojen kiertueen konserteissa.
Myöhemmin kappale on julkaistu lukuisilla kokoelma-albumeilla, mukaan lukien Hot Rocks 1964–1971 ja Forty Licks -kokoelmilla. Kappaleen konserttiversio on kuultavissa albumeilla No Security ja Live Licks. The Rolling Stonesin konserttielokuva nimettiin myös kappaleen mukaan.
Romulo (futsalpelaaja)
Romulo on edustanut vuodesta 2009 alkaen venäläistä Moskovan Dynamoa. Hän on voittanut seuran kanssa kolme Venäjän mestaruutta. Dynamoa ennen hän pelasi espanjalaisessa Carnicer Torrejónissa, jonne Romulo siirtyi synnyinmaastaan.
Gimme Shelter
Suosio
”Gimme Shelter” nimettiin Rolling Stone -lehden 500 parhaan rockkappaleen listalle sijalle 38 vuonna 2004.
Kappaleen nimi
Albumilla Let It Bleed kappaleen nimi on kirjoitettu muodossa ”Gimmie Shelter”, mutta The Rolling Stonesin myöhemmillä julkaisuilla ja muiden artistien cover-versioissa nimi on kirjoitettu muodossa ”Gimme Shelter”.
Emil Kraepelin
thumb|Emil Kraepelin Emil Kraepelin (15. helmikuuta 1856 Neustrelitz, Mecklenburg-Strelitz − 7. lokakuuta 1926 München, Saksa) oli saksalainen psykiatri. Hän uudisti näkemyksiä esimerkiksi skitsofreniasta sekä Alzheimerin taudista, ja häntä pidetään yhtenä nykyaikaisen psykiatrian isistä.
1900-luvun alussa psykiatrisia sairauksia pidettiin fysiologisina rap­peu­tu­mis­ilmiöinä, joihin joillakin ihmisillä on tavallista voimakkaampi pe­rin­nöllinen tai­pu­mus. Ulkoiset seikat korkeintaan laukaisevat fysiologisen tapahtumasarjan, joka on var­si­nai­nen sairaus. Kraepelin edusti tätä ajattelutapaa, jossa psykiatriset sairaudet olivat perinnöllisiä ja biologisia toimintahäiriöitä.
Kraepelin teki ensimmäisiä tieteellisiä tutkimuksia kielilläpuhumisesta tutkiessaan skitsofreniapotilaiden kielellistä käyttäytymistä. Hän yhdisti kielilläpuhumisen skitsofreniaan.
Kraepelin pani alulle Heidelbergin yliopiston psykiatrisen sairaalan potilaiden taideteosten kokoelman, jota Hans Prinzhorn myöhemmin laajensi kokoelmaksi, joka nykyisin tunnetaan nimellä Prinzhornin kokoelma.
Kraepelin oli eugeniikan puolestapuhuja.
Tautiluokitus
Kraepelin kehitti 1880-luvulla kuvailevan tautiluokitusjärjestelmän, jota käytettiin pitkälle 1900-luvulle tautien luokitukseen. Systeemissä ei alkuun huomioitu psykodynaamisia tekijöitä, jotka myöhemmässä vaiheessa täydennettiin siihen.
Kraepelinin jälkeen 1970-luvulla syntyi neokraepeliniläisten aloitteesta DSM-III-nimisen mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmän kehittely. Neokraepeliniläisiä ei pidetä yhden koulukunnan edustajina eikä tautiluokituksen ainoina kehittäjinä, mutta DSM-III perustuu kuitenkin merkittävästi Kraepelinin luokituksen pohjalle.
Populaatiodynamiikka
Populaatiodynamiikka tarkoittaa tietyllä alueella elävien ja kasvavien yksilöiden muodostaman populaation eli kannan koon ja tiheyden sekä sisäisen rakenteen muuttumista tilan ja ajan suhteen, sekä näihin kaikkiin vaikuttavia tekijöitä.
Pitkäkielileikko
Pitkäkielileikko (Lionycteris spurrelli) on Etelä-Amerikkalainen leikkojen heimoon kuuluva lepakkolaji.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on pitkäkielileikko.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pitkäkielileikko elää eteläisestä Panamasta pohjoiseen Boliviaan ja Amazonin altaan eteläosiin ulottuvalla alueella, Bolivian, Brasilian, Ecuadorin, Guyanan, Kolumbian, Panaman, Perun, Ranskan Guayanan, Surinamen ja Venezuelan alueilla.
Lajia tavataan sademetsissä, plantaaseilla ja puutarhoissa sekä savannilla. Päivänsä se viettää yleensä luolissa tai kallionhalkeamissa.
Sotilas (shakki)
120px|thumb|Sotilas Sotilaat ovat shakkipelissä heikoimpia ja useimmissa nappulasarjoissa pienikokoisimpia nappuloita. Pelin alussa kummallakin pelaajalla on kahdeksan sotilasta, puolet kaikista nappuloista. Niitä sanotaan joskus myös talonpojiksi tai moukiksi. Kaikkia muita nappuloita paitsi sotilaita kutsutaan yhteisellä nimellä upseereiksi.
Sijainti pelin alussa
Pelin alussa kummankin pelaajan sotilaat sijoitetaan pelaajasta katsottuna toisen rivin kaikkiin ruutuihin. Näin ollen valkoiset sotilaat sijoitetaan ruutuihin a2, b2, c2, d2, e2, f2, g2 ja h2, mustat ruutuihin a7, b7, c7, d7, e7, f7, g7 ja h7.
Eri sotilaita nimitetään sen mukaan, millä linjalla ne ovat, jolloin puhutaan esimerkiksi valkoisen f-sotilaasta tai mustan b-sotilaasta. Toisinaan niitä nimitetään myös sen mukaan, minkä nappulan edessä ne ovat pelin alkaessa, jolloin esimerkiksi a- ja h-sotilaita sanotaan tornisotilaiksi, d-sotilasta kuningatarsotilaaksi ja e-sotilasta kuningassotilaaksi.
Siirtosäännöt
Muista nappuloista poiketen sotilas siirtyy ainoastaan eteenpäin, ei koskaan taaksepäin. Se voi siirtyä yhden ruudun verran eteenpäin sillä linjalla, jossa se on, edellyttäen, että ruutu, johon se siirtyy, on tyhjä. Siitä ruudusta, jossa sotilas on pelin alkaessa, se voi siirtyä kaksikin ruutua eteenpäin edellyttäen, että sekä välissä oleva ruutu että se ruutu, johon se siirtyy, ovat tyhjiä.
Lyöminen
Muista shakkinappuloista poiketen sotilas etenee lyödessään toisin kuin muutoin. Lyödessään se siirtyy yhden askelen verran etuviistoon sellaiseen ruutuun, jossa on vastapelaajan nappula, joka tällöin poistetaan pelistä.
Ohestalyönti
Ohestalyönti (, ”ohimennen”) on sotilaan poikkeuksellinen siirto. Sen voi tehdä silloin, kun vastapelaaja on siirtänyt sotilasta lähtöasemastaan kerralla kahden ruudun verran eteenpäin ja oma sotilas on sen ruudun vieressä samalla rivillä, johon vastapelaajan sotilas tällöin siirtyy.
Ohestalyönti suoritetaan ikään kuin lyötävä vastapelaajan sotilas olisikin siirtynyt vain yhden ruudun verran eteenpäin. Tällöin oma sotilas siirretään etuviistoon siihen ruutuun, jonka vastapelaajan sotilas sivuutti, ja tämä sotilas poistetaan pelistä. Ohestalyönnin saa suorittaa vain välittömästi tätä vastapelaajan sotilassiirtoa seuraavalla siirrolla. Jos sitä ei silloin suoriteta, ei sitä voi enää myöhemmin tehdä.
Sotilaan korotus
Jos sotilas pääsee pelin aikana etenemään pelilaudan vastakkaiselle reunalle saakka (valkoinen sotilas riville 8 tai musta riville 1), se korotetaan joksikin muuksi nappulaksi. Tällöin sotilas poistetaan pelistä ja sen tilalle samaan ruutuun asetetaan pelaajan valinnan mukaan uusi kuningatar, torni, lähetti tai ratsu. Kuninkaaksi sotilasta ei kuitenkaan voi korottaa. Korotus suoritetaan osana sotilaan siirtoa, ennen vastapelaajan seuraavaa siirtoa. Korottunut nappula vaikuttaa heti ja korotus on tehtävä sotilaan edettyä – sotilasta siis ei saa jättää sotilaaksi.
Useimmiten sotilas korotetaan tällöin kuningattareksi. Poikkeuksellisesti saattaa joskus olla edullisempaa korottaa se ratsuksi, jos sillä voi saman tien uhata kahta vastapelaajan nappulaa, tai loppupelissä torniksi, koska pelattaessa yksinäistä kuningasta vastaan kahdella kuningattarella saattaa patti olla vaikeasti vältettävissä. Joskus sotilaan korottaminen kuningattareksi saattaa välittömästikin aiheuttaa patin, jolta vältytään, jos se korotetaan torniksi.
Sotilaan korottaminen ei edellytä, että se nappula, joksi sotilas korotetaan, on lyöty. Teoriassa pelaajalla voisi olla jopa kymmenen ratsua, lähettiä tai tornia taikka yhdeksän kuningatarta. Käytännössä näin tuskin koskaan tapahtuu, mutta vuonna 1927 shakin maailmanmestarien José Raúl Capablancan ja Aleksandr Alehinin ottelussa molemmilla oli kaksi kuningatarta samanaikaisesti. Koska kaupoissa myytävissä shakkinappulasarjoissa kuitenkin yleensä on vain yksi kuningatar ja muistakin nappuloita vain sen verran kuin niitä on pelin alussa, merkitään toinen kuningatar käytännössä tavallisimmin ylösalaisin käännetyllä tornilla, tai jos molemmat tornit ovat vielä pelissä, jollakin muulla helposti saatavilla olevalla esineellä. Esimerkiksi shakkikerhoissa kuningatar voidaan myös ottaa toisesta nappulasarjasta, joka ei samaan aikaan ole käytössä. Tietokoneshakissa tästä ei aiheudu ongelmia, vaan korottamalla saatu kuningatar on samannäköinen kuin alkuperäinenkin, vaikka niitä olisi useampia.
Strategia
Pelin luonne määräytyy usein suurimmalta osaltaan sotilaiden sijainnista pelilaudalla, sotilasasemasta. Jos jokin muu nappula on epäedullisella paikalla, sen voi usein vielä saada siirretyksi parempaan paikkaan, kun taas epäedulliselle paikalle siirrettyä sotilasta ei voi palauttaa entiseen asemaansa. Huonosti sijoittunut sotilas on usein muiden omien nappuloiden kannalta pahasti tiellä, kun taas edullisella paikalla oleva sotilas voi tehokkaasti rajoittaa vastapelaajan nappuloiden liikettä.
Peli aloitetaan tavallisimmin siirtämällä keskimmäisiä, joko d- tai e-sotilasta kaksi askelta eteenpäin. Tämä siirto avaa lähetille tai e-sotilaan siirto myös kuningattarelle pääsyn pelin keskustaan.
Koska sotilaat lyövät etuviistoon ja niiden eteneminen suoraan voi olla estetty, pelaajien sotilaat muodostavat usein kahden tai useamman sotilaan ketjuja, joissa yksi sotilas suojaa toista. Yllä olevassa kaaviossa valkoiset d- ja e-sotilaat muodostavat tällaisen ketjun. Sitä vastoin eristettynä oleva sotilas on yleensä heikko.
Thomas Spelling
Thomas Spelling (s. 9. helmikuuta 1993 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Metal Ligaen-joukkue SønderjyskE Ishockeyta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Sotilas (shakki)
Strategia
Kun sotilas on lyönyt jonkin vastapelaajan nappulan, samalla pelaajalla on usein kaksi sotilasta samalla linjalla. Tällaista asetelmaa sanotaan kaksoissotilaaksi. Tällöin ne ovat yleensä merkittävästi heikompia kuin eri riveillä sijaitessaan, koska ne eivät voi suojata toisiaan ja niistä edempänä oleva estää taempana olevalta etenemästä.
Varsinkin keskipelissä kuninkaan edessä olevilla sotilailla on tärkeä tehtävä kuninkaan suojaamisessa. Jos pelaaja on tehnyt lyhyen tornituksen, muodostavat kuninkaan edessä ruuduissa f2, g2 ja h2 tai f7, g7 ja h7 olevat kuninkaalle varsin tehokkaan suojan eikä niitä yleensä kannata siirtää. Jos kuitenkin tornitukseen osallistunut torni siirretään myöhemmin keskelle pelilautaa, on vaarana, että vastapelaaja tekee ns. alarivin matin siirtämällä oman kuningattarensa tai torninsa reunariville. Tämän välttämiseksi kannattaa usein h-sotilasta siirtää yksi askel eteenpäin, ruutuun h3 tai h7.
Thomas Spelling
Seuraura
Kaudella 2010–2011 Spelling teki läpimurtonsa AL-Bank Ligaenissa tehtyään 39 runkosarjaottelussa tehot 18+11=29 ja 11 playoff-ottelussa tehot 3+4=7. Hän voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden ja valittiin kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin parhaaksi tulokkaaksi. Kaudella 2011–2012 Spelling oli tehoilla 21+16=37 Herningin paras maalintekijä sekä toiseksi paras pistemies Antti Höllin kanssa. Hän sijoittui koko AL-Bank Ligenin maalipörssissä kuudenneksi. Kevään 2012 pudotuspeleissä Spelling oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 10+10=20. Hän voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden.
Sotilas (shakki)
Vapaasotilaat
Vapaasotilas on sotilas, jonka edessä ei samalla tai viereisillä riveillä ole vastapelaajan sotilasta. Tällöin vastapelaajan sotilaat eivät ole esteenä sen edetessä kohti korottumisruutua. Tällaisilla sotilailla on keski- ja loppupelissä erityisen suuri merkitys, ja usein pelin ratkaiseekin se, onnistuuko pelaaja viemään sen viimeiselle riville saakka ilman, että vastapelaaja saa sen lyödyksi jollakin muulla nappulalla.
Thomas Spelling
Seuraura
Toukokuussa 2012 Spelling allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelanneen Rögle BK:n kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin joukkueen J20-junioreissa, joiden toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Spelling oli tehoilla 19+30=49. Hän jakoi koko J20 SuperElitin pistepörssin viidennen sijan Malmö Redhawksin Joel Kellmanin kanssa. Spelling pelasi kauden aikana seitsemän Elitserien-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän ottelun verran sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa tammikuussa 2013.
Sotilas (shakki)
Historia
Sotilaat kuuluivat oleellisesti nykyisen kaltaisina jo shakkipelin varhaisimpiin itämaisiin versioihin kuten chaturangaan. Pelin varhaisimmista versioista lähtien ne ovat liikkuneet suoraan eteenpäin ja lyöneet etuviistoon. Nykyisestä poiketen ne eivät kuitenkaan voineet alkuasemastaankaan siirtyä kerralla kahta ruutua eteenpäin.
Thomas Spelling
Seuraura
Spelling ei jatkanut Röglessä enää toista sopimuskauttaan, vaan palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa tehtyään vuoden mittaisen sopimuksen SønderjyskE Ishockeyn kanssa. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 24+27=51, joilla Spelling sijoittui koko Metal Ligaenin pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti myös liigan kevään 2014 pudotuspelien pistepörssin 11 osumallaan. Spelling voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden ja valittiin Metal Ligaenin toiseen tähdistökentälliseen. Kesäkuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SønderjyskE:n kanssa. Kaudella 2014–2015 Spelling oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+22=41. Hän jakoi Metal Ligaenin maalipörssin kymmenennen sijan Odense Bulldogsin Dale Mitchellin ja Rungsted IK:n Lauris Bajarūnsin kanssa. Spelling voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden. Hänet valittiin myös Metal Ligaenin maaliskuun 2015 kuukauden pelaajaksi.
Sotilas (shakki)
Historia
Euroopassa shakkinappuloiden siirtosääntöihin tehtiin 1400- ja 1500-luvuilla eräitä muutoksia, joista useimmat jäivät pysyviksi. Sotilaiden siirtomahdollisuuksia lisättiin sallimalla sen siirto alkuasemastaan kaksi ruutua eteenpäin sekä samalla ohestalyönti.
Thomas Spelling
Maajoukkueura
Spelling edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Yhteensä hän on pelannut 38 A-maaottelua tehopistein 7+2=9.
Spelling pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012 ja 2013, joista keskimmäinen turnaus eteni pääsarjassa. Vuoden 2011 turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja Tanska nousi näin ollen seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Joukkue putosi kuitenkin IA-divisioonaan vuoden 2013 turnaukseen, jossa Spelling toimi Tanskan varakapteenina. Hän voitti tehoilla 1+7=8 koko turnauksen syöttöpörssin ja jakoi Tanskan sisäisen pistepörssin voiton Oliver Bjorkstrandin ja Sebastian Ehlersin kanssa. Spelling voitti turnauksesta pronssia.
Spelling pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Ensimmäinen turnaus päättyi A-lohkon hopeaan ja toinen turnaus B-lohkon kultaan sekä sarjanousuun.
Muik Hockey
Muik Hockey on suomalainen jääkiekkoseura, joka perustettiin vuonna 1984 Munsalassa, nimellä Munsala IK. 90-luvun puolivälissä organisaatio muutti Uudenkaarlepyyn keskustaajamaan ja vaihtoi nimekseen Muik Hockey. Edustusjoukkue pelasi tuolloin IV-divisioonassa. Muutaman vuoden päästä seura onnistui nousemaan III-divisioonaan. Siitä lähtien Muik on ollut yksi Keski-Pohjanmaan alueen kärkijoukkueista. Vuosisadan vaihteessa tekojäärata tehtiin Uuteenkaarlepyyhyn ja vuonna 2008 rakennettiin kauan odotettu jäähalli radan päälle. Hallin avulla Muik nousi vihdoin II-divisioonaan 2010.
Seurassa on myös 7 juniorijoukkuetta.
Leo Komarovin ohella tunnetuin joukkueessa pelannut pelaaja on edesmennyt latvialainen Kaspars Astasenko, joka pelasi joukkueessa II-divisioonaa kahdeksan ottelun verran keväällä 2012.
Eurooppatie E271
E271 eli Eurooppatie 271 eli valkovenäläinen valtatie M5 on 309 kilometriä pitkä eurooppatie Valko-Venäjällä, joka johtaa pääkaupunki Minskin kehätieltä maan toiseksi suurimpaan kaupunkiin Homeliin maan koillisosissa. Kansallinen valtataite M5 on muuttumassa BelToll-järjestelmään kuuluvaksi eteläluettaviin mittauspisteisiin perustuvaksi tullitieksi, jonka käytöstä peritään ulkomaalaisilta autoilta ja valkovenäläisiltä raskaan liikenteen ajoneuvoilta tietulli.
thumb|left|170px| Eurooppatien E271 (eli valtateiden M4+M5) alkua Minskistä kaakkoon lähtiessä. thumb|left|170px| Eurooppatie E271 eli valtatie M5 erkanee valtatiestä M4 noin 12 kilometriä Minskin kehätien kaakkoispuolella. thumb|left|170px| Eteläkaakosta saapuva nelikaistainen valtatie M5 liittyy valtatiehen M4 kaksitoista kilometriä Minskin kehätien kaakkoispuolella.
Reitti
Eurooppatien 271 varrelle osuvat kaupungit:
Osuus Minsk-Bobruisk muuttumassa maksulliseksi
Meneillään olevan (marraskuu 2010-marraskuu 2014), osaksi Maailmanpankin rahoituksella toteutettavan M5-valtatien uusimisprojektin aikana valtatietä muun muassa levennetään välillä Minsk-Babruisk 53 kilometrin osalta 2-kaistaisesta 4-kaistaiseksi. Uudistuksella pyritään vähentämään liikennöintikustannuksia ja lisäämään valtatieosuuden turvallisuutta. Uudistusta on tarkoitus rahoittaa ajanmukaisella, osittain mikroaalloilla tehtäviin ajoneuvomittauksiin pohjautuvalla tietullijärjestelmällä. Valtatiestä aiotaan tehdä maksullinen 109 kilometrin osuudella (väli 22 km - 131 km Minskistä lähtien).
Robert Pitts
Pitts oli toisen maailmansodan veteraani palveltuaan ilmavoimissa. Hänen lentolaivueensa pommittivat Saksaa onnistuneesti 22 kertaa. Pitts kuoli 92-vuotiaana 29. lokakuuta 2011.
Bellingwedde
Bellingwedde on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kunnassa on arviolta 8 971 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 108,39 neliökilometriä.
Asutuskeskukset
Bellingwolde, Blijham, Klein-Ulsda, Oudeschans, Rhederbrug, Veelerveen, Vriescheloo, Wedde ja Wedderveer.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Bellingwedden kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Pohjois-Korea olympialaisissa
Korean demokraattinen kansantasavalta eli Pohjois-Korea osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Innsbruckissa 1964, ja on ollut siitä lähtien mukana useimmissa talviolympialaisissa. Kesäolympialaisiin maa osallistui ensimmäisen kerran Münchenissä 1972. Se on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa, lukuun ottamatta Los Angelesia 1984 ja Soulia 1988, joita se boikotoi poliittisista syistä. Pohjois-Korea ei myöskään osallistunut Tokion 2020 kesäolympialaisiin koronaviruspandemian vuoksi.
Pohjois-Korean menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa ovat painonnosto, paini, nyrkkeily, judo ja voimistelu. Maan ensimmäinen olympiamitalisti oli pikaluistelija Han Pil-Hwa, joka sai hopeaa naisten 3 000 metrillä Innsbruckissa 1964. Hänen lisäkseen pohjoiskorealaisista on talvikisamitalin saanut vain Hwang Ok-Sil, joka saavutti pronssia naisten 500 metrin kaukalopikaluistelussa Albertvillessä 1992.
Pohjois-Korean ensimmäinen olympiavoittaja oli ampuja Ri Ho-Jun, joka voitti pienoiskiväärin makuuasentokilpailun Münchenissä 1972. Ainoa kaksi olympiakultaa voittanut maan edustaja on ollut vapaapainija Kim Il, 48 kg:n sarjassa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Eniten mitaleja, kolme, on saanut judoka Kye Sun-Hui, joka on saavuttanut yhden kullan, yhden hopean ja yhden pronssin, vuosina 1996–2004.
Eugene Kranz
thumb|Eugene Kranz. Eugene Francis ”Gene” Kranz (s. 17. elokuuta 1933 Toledo, Ohio) on eläkkeelle jäänyt Nasan entinen päälennonjohtaja, joka tuli kuuluisaksi Apollo 13:n pelastamisesta ja Apollo 11:n johtamisesta kuun pinnalle (Apollo 11:n kuumoduuli vei ensimmäisenä kaksi ihmistä vieraan taivaankappaleen pinnalle kesällä 1969). Hän oli Apollo-ohjelmassa yksi päälennonjohtajista ja johti muun muassa Apollo 13:n miehistön pelastamista. Kranz oli saanut lennonjohtokokemusta ennen Apollo-ohjelmaa Gemini-sarjan avaruuslento-ohjelmasta.
Apollo 11:n kuumoduuli (LM) laskeutui kuun pinnalle ensimmäisenä Apollo-ohjelman lentona. Koko kriittisen jarrutusvaiheen ajan, joka kesti noin 12 minuuttia ennen pintakosketusta, toimi päälennonjohtajana Gene Kranz ja hänen lennonjohtotiiminsä. Tiimiin kuului lukuisia lennon osa-alueiden alilennonjohtajia, joiden lennonvalvontaan perustuen Kranz saattoi antaa lopulliset etenemis- ja laskeutumisluvat Apollo 11:n kuumoduulin miehistölle. Ennen kunkin kriittisen vaiheen aloittamista Kranz tyypillisesti kävi läpi jokaisen alilennonjohtajan ja kysyi "onko lupa ("go").." siihen ja siihen vaiheeseen. Lopullisen luvan antaminen astronauteille edellytti, että kaikki alilennonjohtajat antoivat luvan ("go"). Tämän tiedon Kranz välitti CAPCOMille (astronauttien kuulokemyssyyn puhujalle), joka lopulta viestitti luvan astronauteille koko maata kiertävän DSN (Deep Space Network) radiolinkkijärjestelmän avulla. Lennonjohtajat näkivät edessään monitoreissa reaaliaikaisen tiedon eri laitteiden tilasta niihin asennettujen antureiden avulla. Tietoja siirsivät avaruusalusten tietokoneet tietoliikenteenä DSN:n välityksellä maapallolle automaattisesti.
Lennonjohtajien työ ja erilaisten ongelmatilanteiden arvostelukyky oli välttämätön ja arvokas apu Apollo-ohjelman onnistumisessa. Lentäväksi lauseeksi muodostui Kranzin Apollo 13 -projektin vaikeuksien keskellä lausumaksi väitetty ”Epäonnistuminen EI ole vaihtoehto!” Lausahdus juontuu simulaatiokoulutuksesta, jota lennonjohtajat kävivät miehistön ja muun tarvittavan henkilökunnan kanssa vuosia ennen varsinaisia lentoja. Simulaatioissa harjoiteltiin kaikkia mahdollisia mieleen tulevia tapahtumakulkuja, minkä johdosta lennonjohtajista kehittyi taitavia lentoon liittyvien ongelmatilanteiden selvittäjiä. Täydellistä ja lopullista epäonnistumista ei suvaittu missään skenaariossa, vaan ponnisteluja lennon pelastamiseksi jatkettiin aina viimeiseen asti. Näin toimittiin myös Apollo 13:n todellisessa katastrofissa, jossa huoltomoduulissa tapahtui räjähdys.
Kranz vetäytyi täysin julkisuudesta jäätyään eläkkeelle.
Sannin diskografia
Sanni solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa alkuvuodesta 2013. Hänen debyyttialbuminsa Sotke mut julkaistiin 20. syyskuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan yhdeksännelle sijalle. Levy on ylittänyt tuplaplatinarajan. Albumilta julkaistiin viisi singleä. ”Prinsessoja ja astronautteja” ja ”Me ei olla enää me” nousivat muun muassa singlelistan kolmanneksi.
Sannin toinen studioalbumi Lelu julkaistiin 24. huhtikuuta 2015, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy on myynyt tuplaplatinaa. Albumilta julkaistiin kolme singleä. ”2080-luvulla” nousi lataus-, striimaus- ja radiosoittolistan kärkeen. Singlelistalla se sijoittui kolmanneksi. Kappale on striimannut platinaa, ja se oli 2010-luvun soitetuin kotimainen radiokappale. Syksyllä 2015 Sanni nähtiin Nelosen Vain elämää -musiikkiohjelman neljänellä tuotantokaudella. Hänen ohjelmassa esittämistään kappaleista alun perin Maija Vilkkumaan esittämä ”Ei” julkaistiin singlenä, ja se nousi muun muassa singlelistan kolmanneksi.
Sykyllä 2017 Sanni nähtiin Vain elämää -ohjelman seitsemänellä tuotantokaudella, jonka pohjalta hän julkaisi kuusi singleä. Sannin versio alun perin Juha Tapion esittämästä ”Kelpaat kelle vaan” -kappaleesta nousi latauslistan kärkeen sekä single- ja striimauslistan toiseksi. Sannin neljäs studioalbumi Trippi julkaistiin 28. kesäkuuta 2019, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy on myynyt tuplaplatinaa. Sen jokainen kappale nousi jälleen Spotifyn soitetuimpien listalle. Levyltä julkaistiin viisi singleä. ”Pornoo”, ”Jacuzzi” ja ”Hei kevät” nousivat listojen kärkeen.
Livio Pavanelli
Livio Cesare Pavanelli (7. syyskuuta 1881 Copparo, Ferraran maakunta – 29. huhtikuuta 1958 Rooma) oli italialainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Pavanellin näyttelijänura alkoi jo varhain Emilio Zagon johdolla. Myöhemmin hän työskenteli Gustavo Salvinin, Ermete Zacconin ja Eleonora Dusen teatteriseurueissa. Pavanelli teki ensimmäiset elokuvansa vuonna 1913 ranskalaisen Henri Étiévantin ohjaamana. Vuodesta 1918 lähtien hän esitti usein ”komean sydäntenmurskaajan” rooleja parhaimpien ohjaajien ja kuuluisimpien diivojen elokuvissa. Vuosina 1924–1931 Pavanelli työskenteli Saksassa. Äänielokuvan myötä näyttelijä palasi Italiaan, jossa hän toimi myös elokuvatuottajana ja tuotantopäällikkönä sekä toisinaan ohjaajana.
Etelänkarhunsammal
Etelänkarhunsammal tai taigakarhunsammal (Polytrichastrum pallidisetum) on sammallaji. Se kuuluu Polytrichaceae-heimoon ja karhunsammalten sukuun. Etelänkarhunsammalen luultiin hävinneen Suomen luonnosta metsien uudistamistoimien, ojituksen ja turpeenoton takia, mutta sitä löytyikin Etelä-Hämeestä ja Pohjois-Karjalasta melko tavanomaisista metsistä. Tämä vaikeasti tunnistettava laji siirrettiin puutteellisesti tunnettujen luokkaan. Etelänkarhunsammalen elinympäristöä ovat kangasmetsät, kalliot, korvet ja järven- ja joenrannat.
Torron asteikko
Torron asteikko mittaa tornadojen voimakkuutta. Se perustuu havaittuun tuulennopeuteen, tutkamittauksiin ja tornadon tekemiin vaurioihin ja on Fujitan asteikkoa tarkempi. Asteikko alkaa nollasta ja on yläpäästään avoin. Heikko tornado T0 on 17–24 m/s, supertornado T10 on 121–134 m/s.
Hätäinen yleistys
Hätäinen yleistys on argumentointivirhe, jossa tehdään induktiivinen yleistys liian vähäisten todisteiden perusteella. Usein hätäinen yleistys tehdään sellaisten tilastotietojen perusteella, joiden otos ei ole tarpeeksi suuri. Hätäinen yleistys luokitellaan väärien yleistysten ryhmään. Sen kaava on:
Esimerkkejä:
HMS Sussex (96)
HMS Sussex oli Britannian kuninkaallisen laivaston London-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Hebburnista Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 1 helmikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 22. helmikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1929.
Palvelus
Vuonna 1934 alus siirrettiin Välimereltä Australiaan, josta se palasi 1936 Välimerelle. Toisen maailmansodan alettua alus muodosti HMS Shropshiren kanssa Force H:n Etelä-Atlantilla tehtävänään muun muassa Saksan laivaston risteilijän Admiral Graf Speen etsiminen. Alus pysäytti 2. joulukuuta saarronmurtaja Watussin.
Alus palasi Kotilaivastoon ja otti osaa Norjan taisteluihin palattuaan huollosta 25. toukokuuta. Alus siirrettiin taisteluiden jälkeen huollettavaksi Glasgowiin telakalle, missä alukseen osui lentopommi 18. syyskuuta vastaisena yönä 1940. Osuma aiheutti aluksella suuren tulipalon, irrotti perän aluksen vajotessa kyljelleen pohjaan. Sussex palautettiin palvelukseen vasta elokuussa 1942. Telakalla alukselta poistettiin puolentuuman konekiväärit, yksiputkiset nelituumaiset korvattiin neljällä kaksiputkisella, kahdella kahdeksanputkisella kaksinaulaisella ja kymmenellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alukselle asennettiin myös tyyppien 273, 281, 282 ja 285 tutkat.
Tämän jälkeen alus siirrettiin Itäiseen laivastoon. Japanin antautumisen jälkeen alus suojasi operaatioita Alankomaiden Itä-Intiassa, kunnes palasi kotivesille. Alus poistettiin 1949 palveluksesta ja siirrettiin 3. tammikuuta 1950 BISCOlle. Alus saapui 23. helmikuuta Arnott Youngille Dalmuiriin romutettavaksi.
Hanna Kokko
Vuonna 2008 Kokko ja Katja Bargum julkaisivat kansantajuisen teoksen Kutistuva turska ja muita evoluution ihmeitä. He saivat teoksesta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2009.
thumb|250px|Hanna Kokon yksi tutkimuskohde on [[sinikurkkumaluri.]] 1970-luvulla Kokko asui perheensä kanssa kolme vuotta Heidelbergissä Saksassa. Hänen isänsä työskenteli tutkijana ja äiti kustantamossa. Kokko valmistui ylioppilaaksi Helsingin Saksalaisesta koulusta vuonna 1990 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1995. Hänen lopputyönsä käsitteli saimaannorppien populaatiodynamiikkaa ja hän valmisteli sen käytännössä Helsingin yliopiston ekologian laitoksella. Kokko sai luvan aloittaa evoluutiobiologisen väitöskirjan teon Helsingin yliopistossa, vaikkei hänellä ollut biologin perustutkintoa. Vuonna 1997 tarkastetun väitöskirjan nimi oli Evolution of honest sexual displays. Samana vuonna Kokko nimitettiin yliopiston dosentiksi.
Vuonna 1998 Kokko siirtyi Cambridgen yliopistoon postdoc-tutkijaksi ja vuonna 2000 tutkijaksi Glasgow’n yliopistoon. Vuonna 2001 hän aloitti tutkimustyön muun muassa sinikurkkumalurien parissa Australiassa. Vuonna 2002 hänet valittiin Jyväskylän yliopiston yliassistentiksi ja 2004 Helsingin yliopiston eläinekologian professoriksi. Helsingissä Kokon tutkimusryhmä tutki muun muassa eläinyksilöiden ja ryhmän välisiä vuorovaikutussuhteita. Kokko toimi Suomen Biologian Seura Vanamo ry.:n puheenjohtajana 2008–09.
Vuosina 2010–2014 Kokko työskenteli Canberrassa sijaitsevan Australian kansallisen yliopiston evoluutiobiologian professorina. Kokko katsoo työskentelevänsä kahdella mielenkiintoisella ja tärkeällä rajapinnalla: toinen tavoitteista on ymmärtää evoluutio- ja ekologisten prosessien vuorovaikutusta ja toinen on parantaa viestintää empiristien ja teoreetikkojen välillä.
Kokko on julkaissut yli kaksisataa tieteellistä artikkelia kansainvälisissä sarjoissa sekä englanninkielisen oppikirjan, Modelling for Field Biologists and Other Interesting People, matemaattisesta mallintamisesta biologiassa.
Kokko sai vuonna 2016 Suomen Kulttuurirahaston 30 000 euron arvoisen palkinnon merkittävästä kulttuuriteosta.
Vuonna 2020 Kokko valittiin American Academy of Arts and Sciencesin jäseneksi.
Jorma Vilen
Jorma Vilen (s. 6. syyskuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1966–1976 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Vilen edusti pääsarjaurallaan Tampereen Kilpa-Veljiä ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 234 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 15 + 26 = 41 ja jäähymääränsä 141 minuuttia. Vilen voitti Suomen-mestaruuden TK-V:n joukkueessa vuonna 1968 ja Tapparan joukkueessa vuonna 1975 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean.
Higuita (futsalpelaaja)
Leonardo de Melo Vieira Leite (taiteilijanimeltään Higuita, s. 6. kesäkuuta 1986 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen kazakstanilaistunut futsalmaalivahti, joka edustaa Kazakstanin futsal-liigassa pelaavaa MFK Kairatia ja Kazakstanin futsalmaajoukkuetta. Higuita on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa.
Higuita siirtyi Kairatiin vuonna 2011 portugalilaisesta Belenensesistä. Vuonna 2010 hän pelasi hetken aikaa toisessa kazakstanilaisjoukkueessa, Tulparissa, jonne hän siirtyi synnyinmaastaan. Kairatin kanssa Higuita on voittanut muun muassa kaksi UEFA Futsal Cupia vuosina 2013 ja 2015.
Beaurepaire (Isère)
Beaurepaire [boʁɘpɛʁ] on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Kulttuuri
Kunnassa järjestetään lokakuisin kansainvälinen elokuvafestivaali Rencontres internationales du cinéma de Beaurepaire.
Vienna International Apartment
Vienna International Apartment on järjestänyt vuosittain kaksi taidenäyttelyä perustajansa taiteilija ja kuraattori Silvio Salgadon (s. 1968) asunnossa sekä tehnyt yhteistyötä muiden näyttelyjärjestäjien kanssa. Tavoitteena on, teosten ja näyttelyiden kautta, nostaa keskusteluun nykytaiteen ja sen esillepanon käytäntöjä, erityisesti yksityisen ja julkisen elämänalueen ja yksityisten ja julkisten tilojen välisiä rajoja. Toinen erityispiirre on eri taustoista ja kokemuspiireistä - eri maista kotoisin olevien, eri ikäisten, eri koulutustaustan omaavien, eri medioita käyttävien - taiteilijoiden ja yleisön saattaminen yhteen; moneen näyttelyyn on myös liittynyt performansseja ja keskustelutilaisuuksia.
Yhteistyöprojekteja Vienna International Apartment on toteuttanut eri museoiden ja gallerioiden kanssa; mm. Wäinö Aaltosen museo, Turku; Helsingin kauppakorkeakoulu; Thomas K. Lang Gallery, Wien ; Museum Baluarte de la Candelaria, Cádiz, Espanja; Instituto Camoes, Lissabon, Portugali; SECONDroom/ moorDNOCES Gallery, Bryssel, Belgia ; ja PILOT International Art Forum, Lontoo, Iso-Britannia.
Näyttelyt
in situ / ways to measure time 29.4.-20.5.2017: Sílvio Salgado
How did I get here (Part 2) 19.-20.6. 2015: Walt van Beek - Ariel Hassan - Ida Koitila - Jukka Korkeila - Roland Persson - Jussi Niva - Marguerite van Sandick
How Did I Get Here (Part 1) 13.12.2014-18.1. 2015: Sílvio Salgado
Pleurer et Bonheur 18.12.2009-28.2.2010: Michel Couturier - Simona Denicolai & Ivo Provoost - Korneel Devillé - Jörn Quandt - Philippe Van Wolputte - Mehdi-Georges Lahlou
building dwelling thinking across the horizon line 18-31.12.2009: Sílvio Salgado
'''Land. A sense of place''' 4.12.2008-30.1.2009: Jan Verbruggen
Common-place 15.5.-20.6.2008: Aglaia Konrad - Willem Oorebeek - Krüger & Pardeller
'''Welcome to the Kingdom of Belgium. Homage to Marcel B.''' 22.11.-20.12.2007: Panagiotis Balomenos - Petri Huurinainen - Lukas Schaller - Sílvio Salgado
The cat inside 11.5.-6.2007: Panagiotis Balomenos - Aku Korhonen - Nikola Uzunovski
Kiss me just once more 23.11.-21.12. 2006: Charlie Birch - Hannaleena Heiska - Midori Mitamura
Marja-Liisa Helasvuo
Marja-Liisa Helasvuo (o.s. Alanko; s. 1962 Loppi) on suomalainen filosofian tohtori, joka on toiminut Turun yliopiston suomen kielen professorina vuodesta 2005. Hän on tutkinut muun muassa kieliopin ja vuorovaikutuksen välisiä suhteita puhutussa ja kirjoitetussa vuorovaikutuksessa. Hänen tutkimuksensa edustaa vuorovaikutuslingvistiikan suuntausta.
Vienna International Apartment
Näyttelyt
This is not a Finnish landscape 2-21.6.2006: Sílvio Salgado
Marja-Liisa Helasvuo
Helasvuo kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin II normaalikoulusta vuonna 1981. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1987 ja lisensiaatiksi 1988. Hän suoritti tohtoritutkintonsa (Ph.D.) Yhdysvaltain Kalifornian yliopistossa (Santa Barbara) vuonna 1997.
Vienna International Apartment
Näyttelyt
'''In This (Our) Country. Art from Poland''' 25.11.-22.12.2005: Dorota Buczkowska - Pawel Ksiazek - Robert Kusmirowski - Marcin Maciejowski - Marzena Nowak - Jan Simon
Marja-Liisa Helasvuo
Helasvuo on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2013.
Gauselin suurtila
Gauselin maatila sijaitsee Gauselin kaupunginosassa Husebergetin laella Stavangerissa Rogalandissa Norjassa. Se on ollut kansainvaelluskaudella, merovingikaudella ja viikinkiajalla suurtila, josta on löydetty muun muassa jäänteitä pitkistätaloista, hautaröykkiöistä, niin sanottu kuningattaren hauta sekä kolme venehautaa. Varhaisimmat viljelyn merkit ovat pronssikaudelta asti.
Vienna International Apartment
Näyttelyt
Voyage in Place 26.5.-23.6.2005: Panagiotis Balomenos - Philippine Hoegen - Tiina Laitanen - Hannele & Helena Romppanen - Jürg Schmoll
Gauselin suurtila
Paikan asutushistoria
Muinainen maatila sijaitsee Gauselin korkeimmalla paikalla Husebegretilla, joka on pyöreälakinen moreeniselänne. Se kohoaa 89 metriä merenpinnan yläpuolelle, ja sen huipulta on hyvä näkyvyys kaikkiin ilmansuuntiin.
Vienna International Apartment
Näyttelyt
I Like It Here 22.10.-26.11.2004: Päivi Häkkinen - N.I.C.J.O.B. - Elin Strand
Gauselin suurtila
Paikan asutushistoria
Husebergetin huippu on ollut asuttuna jo kivikaudella ja viljeltynä nuoremmalta pronssikaudelta asti (1800−500 eaa.). Maan laatu on erinomainen viljelyyn, minkä vuoksi kukkula on otettu varhain viljelyyn. Husebergetiltä on löydetty 21 muinaisrakennuksen pohjaa, mutta niitä on ollut samanaikaisesti käytössä vain kaksi tai kolme. Tutkimuksissa huomattiin, että jo kansainvaellusaikana 300 jaa. on paikalla ollut suurtila, jossa 40 metriä pitkä päärakennus ja suuri erillinen navetta tai lato rajasivat väliinsä suuren pihaton. Rakennuksien pohjat olivat aikaansa nähden tavallista suurempia, joten voidaan puhua rautakauden suurtilasta. Niiden läheltä löytyi kolmas rakennus, joka oli samanaikainen kuin kaksi muuta. Sitä pidetään juhlasalina.
Vienna International Apartment
Näyttelyt
Mum is not at home 14.5.-11.6.2004: Anja Behrendt - Colin Guillemet - Sabine Jelinek - Kalle Turakka Purhonen - Tine Thorup
COME IN 8.5.-4.6.2003: Laura Cull - Ursula Mayer - Niamh McCann - Elena Nemkova - Anna Nyberg - Johanna Rille
Much Depends on the Viewer 16.10.-16.11.2002: Charlie Birch - Lali Chetwynd - Sabine Jelinek - Paola Junqueira - Doris Krüger - Silvia Reneses - Elin Strand - Marta Traquino - Sylvia Wagner_Weger
Within/Without Appearances 25.4.-15.5.2002: Petri Huurinainen - Susi Jirkuff - Suse Krawagna - N.I.C.J.O.B. - Marina Seilern - Gerhard Treml
Transcriptions 15.11.-14.12.2001: Sílvio Salgado
Yhteistyöprojektit
In Situ 5.- 28.7.2019, osa Mittelhessischer Kultursommer -festivaalia, Hirzenhein & Geder, Hessen, Saksa
9 Voices, 9 Places - Finland 16.4.-9.5.2008, IC - Instituto Camões, Lissabon: Adel Abidin, Panagiotis Balomenos, Päivi Häkkinen, Minna L. Henriksson, Petri Huurinainen, Kati Immonen, Jukka Korkeila, Harri Pälviranta, Roi Vaara. Kuraattori Silvio Salgado.
The landscape within Projekti yksityisasunnossa, Lauttasaari, Helsinki 2007: Sílvio Salgado
building dwelling thinking across the horizon line Projekti Helsingin kauppakorkeakoulussa, Helsinki 2007: Sílvio Salgado
4133 Strokes - 4133 vetoa Projekti yksityisasunnossa, Lönnrotinkatu, Helsinki 2006: Sílvio Salgado
Without Boundaries 30.9.-27.11.2005, Wäinö Aaltosen museo – Turun kaupungin taidemuseo, Turku: Panagiotis Balomenos, Pirmin Blum, Karin Frank, Colin Guillemet, Petri Huurinainen, Doris Krüger & Walter Pardeller, Sabine Jelinek, Paola Junqueira, Niamh McCann, Anna Nyberg, Hannele & Helena Romppanen, Unstable Society of Flexible Production: Linus Elmes, Milo Lavén & Elin Strand. Kuraattori Silvio Salgado.
Intermission: without Sibelius 12.1.-13.2.2005, Sibelius-museo, Turku: Sílvio Salgado
PILOT International Art Forum 15.-18.10.2004, Limehouse Town hall, Lontoo: Päivi Häkkinen, kuraattori Sílvio Salgado
Zeig mir was 8.9.-29.10.2004, Thomas K. Lang Gallery, Wien: Sílvio Salgado
Treffit 4.1.-29.2.2004, Franssintalon kulttuurikeskus, Halikko: Sílvio Salgado
Aurinkoinen tulevaisuus - Solig Framtid 6.6.-15.7.2004, Westers - Mathildedal - Salo: Ympäristötaideprojekti, 25 taiteilijaa
Sílvio Salgado: "Beyond the Museum: Art, Institutions and People" 8.11.2007, torstailuennot-sarja, Kuvataideakatemia, Helsinki.
Sílvio Salgado: "Please come in! A discussion on private/public spaces and their relation to the viewer in contemporary art presentation, with the focus on the Vienna International Apartment” 15.2.2003, Christine König Gallery, Wien: Luento ja keskustelutilaisuus Christine König –gallerian Saturday Lunch Lectures –sarjassa.
Artikkelit
(ei täydellinen lista)
Gauselin suurtila
Paikan asutushistoria
Rautakauden edistyessä maatilan rakennukset siirrettiin mäen huipun tuntumaan.Sieltä löydetyt talot olivat 5 metriä leveitä ja 13−20 metriä pitkiä. Maatila oli suurtila myös viikinkiajalla (800−1030 jaa.), mistä todistavat rikkaat viikinkiaikaiset haudat. Silloisen talon rakennukset sijaitsivat samalla paikalla, jossa myöhemmin historiallisena aikana oli kartano.
Husebergetin maatila on ollut lähialueen huomattavin kartano, ja sen isäntä lienee ollut mahtisukunsa edustajana seutukunnan päällikkö. Tällaisen päällikön tehtävänä on ollut varustaa puolustus- ja sotajoukkiot ja varustaa veneet. Norjalaisten viikingit ovat saaneet sieltäkin sotajoukon, jolla valloitettiin Irlantia.
Löytäminen ja tutkimukset
Muinaisjäännökset tulivat tutkijoiden tietoon vuonna 1860, kun viljelijät raivasivat Husebergetin huipun ympäristöä viljelylle soveliaammaksi. He tasoittivat joitakin kumpuja ja poistivat kiviä, jotta auraaminen olisi ollut vaivattomampaa. He kaivoivat myös auki yhden kolmesta suuresta hautakummusta, jonka sisältä he löysivät venehaudan (Gauselin venehaudat). Veneeseen, joka on noin 10 metriä pitkä, oli rakennettu puinen hautakammio, johon oli haudattu mies mukanaan runsas esineistö 850-luvulta jaa. Vieressä oli toinen venehauta, joka sekin havaittiin tuolloin. Vuonna 1999 tutkittiin pellolla olevien suurempien hautakumpujen rakenteita. Ne olivat osittain säilyneet, vaikka maata on aurattu yli sataa vuotta. Eräs rakennelma sisälsi pienen venehaudan.
Vuonna 1883 löytyi varsin hyvin säilynyt rikkaan naisen hauta. Se on ajoitettu noin 850 jaa. tietämille päätellen haudasta löytyneistä koruista ja esineistä. Runsaan hautaesineistön ansiosta vainajasta on tullut tunnettu erityisesti siksi, että vain harvalle naiselle on pantu hautaan näin paljon arvokasta esineistöä. Häntä kutsutaankin Gauselin kuningattareksi. Husebergetin ympäristöstä tunnettiin vuonna 1900 yhteensä 22 hautakumpua. Ne on nykypäivänä tasoitettu maan tasalle, tai ne ovat hävinneet muulla tavoin.
Vuosina 1997−2000 suoritettiin alueella suuria arkeologisia kaivauksia, sillä paikalle suunniteltiin asuinaluetta. Ensin alue inventoitiin, jotta paikallistettaisiin vanhastaan tunnettuja kohteita. Samalla kartoitettiin uusia kohteita, joita löytyikin runsaasti. Stavangerin kunta myönsi vuonna 1998 hankkeelle 12 miljoonaan kruunuun rahoituksen, jolla oli tarkoitus tutkia 20 000 neliömetriä maata.
Läheisen metsän siimeksestä huomattiin tiheä kiviröykkiöalue, joka käsitti lähes sata kiviröykkiötä. Näistä 37 on hautaröykkiötä, 16 muita raivauskasoja, 43 kivilatomusta, 3 maalaispihaa (osin kivettyä), 2 talonpohjaa (18 m × 8,5 m, 12 m × 8 m) ja tienpohja (80 metriä pitkä). Hautaröykkiöt ovat usein alle metrin korkuisia ja 3−6 metriä halkaisijaltaan. Haudat viittaavat varhaiseen rautakauteen, jolloin hautausrituaalit olivat viikinkiaikaa vaatimattomampia.
Ganso
Paulo Henrique Chagas de Lima (s. 12. lokakuuta 1989 Ananindeua, Pará) tunnetaan myös nimellä Paulo Henrique Ganso tai Ganso, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Sevillaa. Vuonna 2009 hän oli ehdolla Brasilian liigan lupaavammaksi pelaajaksi.
<!--
Santos
Paulo Henrique Ganso was brought to Tuna Luso after being discovered by former Brazil international Giovanni. At 15 he joined Paysandu, but he was snapped up by Santos in 2005.
Vienna International Apartment
Artikkelit
Colette Dubois, “Common-place pour Konrad, Oorenbeek, Krüger et Pardeller”, H Art Magazine, 29.5.2008.
Ganso
Santos
He won the 2010 Campeonato Paulista with Santos on May 2, 2010, defeating Santo André in the final.
In August 2010, it was reported that Ganso would have surgery on his injured left knee and will be out for six months. In October, Santos offered "agent company" DIS Group (subsidiary of Sonda Group, a Brazil supermarket chain, which D stand for Sonda president Delcir Sonda) to buy 70% image rights of the player but the group not accepted the offer. He has a contract which will last until 28 February 2015 with a terminated fee of €50 million. Group DIS reported owned 45% of the sporting rights of Ganso (which made the group eligible to receive 45% transfer fee from Santos) after winning in the court.
International career
In 2009 he was called up to play for Brazil in the World Under-20 Championships.
In early 2010, the Brazilian media began calling for Brazilian national team coach Dunga to choose Paulo Henrique for the 2010 World Cup in South Africa, primarily as a substitute for Kaká, because of their similar styles of play.
On 11 May 2010, he was named as one of seven backup players for 23-men 2010 FIFA World Cup squad. On 26 July 2010, he was called up by the new coach Mano Menezes to the "Seleção" for a friendly match against USA. On 10 August 2010, in a friendly against the USA he made his senior debut, where one of his shots rattled the post, almost giving him his first senior international goal. -->
Saavutukset
Henkilökohtaiset