cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sandra Bullock
Lapsuus ja nuoruus
Sandra Annette Bullock syntyi 26. heinäkuuta 1964 Arlingtonin piirikunnassa, Virginiassa, Yhdysvalloissa. Bullockin äiti oli saksalainen oopperalaulaja Helga Meyer ja Bullock vietti lapsuudessaan ja nuoruudessaan useita vuosia Euroopassa seuraten äitiään konserttikiertueilla. Bullock harrasti lapsena laulamista ja balettia. Hänen ensimmäiset julkiset esiintymisensä olivat pieniä sivurooleja äitinsä oopperoissa.
Bullock opiskeli teatteritaidetta East Carolina Universityssä. Hän kuitenkin lopetti opiskelut ennen valmistumistaan etsiäkseen näyttelijän töitä New Yorkissa. Bullock ei kuitenkaan menestynyt New Yorkissa ja elätti itsensä tarjoilijana.
Näyttelijäura
Bullock muutti Los Angelesiin ja sai useita pieniä rooleja pienen budjetin elokuvissa. Ensimmäinen ison budjetin elokuva oli Sylvester Stallonen tähdittämä toimintaelokuva Demolition Man vuonna 1993. Bullockin läpimurtorooli on pääosa elokuvassa Speed vuonna 1994. Tämän jälkeen Bullock on esiintynyt useissa menestyselokuvissa, kuten Oscar-palkitussa elokuvassa Crash. Vuoden 2010 Oscar-gaalassa Bullock voitti parhaan naispääosan Oscarin roolisuorituksestaan elokuvassa Elämä pelissä. Samana vuonna Bullock vastaanotti myös vuoden huonoimman naispääosan Razzie-palkinnon elokuvasta All About Steve.
Bullock on valittu People-lehden maailman 50 kauneimman ihmisen listalle vuosina 1996 ja 1999.
Yksityiselämä
Bullock oli naimisissa moottoripyöräohjelmia televisiossa juontavan Jesse G. Jamesin kanssa, mutta avioliitto päättyi maaliskuussa 2010.
Bullock asui 12. ikävuoteen asti Saksassa. Hänellä on edelleen myös Saksan kansalaisuus.
Vuonna 2010 Bullock adoptoi poikalapsen ja vuonna 2015 tytön.
Filmografia
thumb|Sandra Bullock vuonna 2009. thumb|Sandra Bullock vuonna 2010.
Dionysius Beurreus
Dionysius Beurreus (k. 1567) oli Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n opettaja ja lähettiläs. Hänestä polveutuu Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 104.
Beurreus oli kotoisin Ranskasta, mistä hänet oli kutsuttu kruununprinssi Eerikin opettajaksi. Myöhemmin kuninkaaksi tultuaan Eerik käytti entistä opettajaansa valtiollisiin tehtäviin ja lähetti tämän mm. Englantiin kosiomatkalle tarjoamaan avioliittoa kuningatar Elisabet I:lle. Beurreus esitteli herransa ajatukset huhtikuussa vuonna 1560 Englannin hallitukselle. Latinankielisessä puheessaan Beurreus kuvaili, kuinka juuri Englannissa oli sellaisia tavaroita, joita Venäjä kaipasi, ja kuinka lyhin tie näiden maiden välillä oli Älvsborgin kautta kulkeva reitti pitkin Suomenlahtea sellaisiin satamiin, joihin venäläisten oli helppo tulla. Beurreus sai surmansa 1567 yrittäessään hillitä Uppsalassa mielenhäiriöön joutunutta kuningasta Sture-murhien jälkeen. Erik XIV huusi "Katsokaa, siinäkin on kavaltaja" ja käski henkivartioidensa surmata Beurreuksen.
Dionysius Beurreuksen puolisona maninitaan Ingeborg Haraldsdotter (Körning). Poika Tomas (k. 1635) muutti Suomeen ja toimi Turun linnan käskynhaltijana. Tomas Beurreus on haudattu Hattulan kirkkoon.
Suku Beurreus sammui, kun sen viimeinen edustaja, Tomasin pojanpoika Arvid Beurræus kuoli 1679.
Puolipiste
Puolipiste (;) on eräs välimerkki.
Puolipiste suomen kielessä
Puolipisteellä on suomen kielessä seuraavat tehtävät ja ominaisuudet :
Puolipiste tietokoneissa
Tietokoneissa ; koodataan eri merkistöissä seuraaville arvoille:
Ohjelmoinnissa
Useissa ohjelmointikielissä puolipiste merkitsee lauseen päättymistä. Tällaisia kieliä ovat mm. C, C++, C, PHP, JavaScript ja Java. Joissain kielissä puolipistettä käytetään argumenttierottimena.
Anders Torpell
Anders Edvard Torpell (28. toukokuuta 1892 Helsinki – 1. maaliskuuta 1964) oli suomalainen taidemaalari.
Torpell opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1912–1915, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917 ja Helsingin yliopiston piirustussalissa 1918. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910- ja 1920-luvuilla. Torpell toimi ammatti- ja koristemaalarina.
Huomattavien henkilöiden ryhmä
Huomattavien henkilöiden ryhmä oli Kansainyhteisön vuonna 1986 asettama ryhmä, jonka tarkoituksena oli arvioida tulisiko Kansainyhteisön liittyä kansainvälisiin talouspakotteisiin Etelä-Afrikkaa vastaan.
Ryhmä perustettiin, koska Kansainyhteisön kokouksessa Nassaussa, Bahamalla ei ollut päästy asiasta yhteisymmärrykseen: Kansainyhteisön kehitysmaajäsenet olivat kannattaneet pakotteita, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Margaret Thatcher kannatti "rakentavan yhteistyön" politiikkaa Etelä-Afrikan hallituksen kanssa ja vastusti pakotteita. Huomattavien henkilöiden ryhmän muodosti seitsemän valtiomiestä ja sen puheenjohtajina toimivat Australian entinen pääministeri Malcolm Fraser sekä Nigerian entinen johtaja kenraali Olusegun Obasanjo. Ryhmän tavoitteena oli pyrkiä aloittamaan neuvottelut Etelä-Afrikan hallituksen ja vastarintaryhmien välillä ja sen tuli raportoida tilanteesta puolen vuoden kuluttua Lontoossa pidetyssä Kansainyhteisön kokouksessa.
Etelä-Afrikan presidentti P.W. Botha pyrki vakuuttamaan, että maa oli matkalla muutokseen ja suostui ryhmän vierailuun maassa ja salli ryhmän tavata myös vankilassa olleen Nelson Mandelan. Ryhmän työ alkoi myönteisesti ja ryhmä alkoi muodostaa "neuvottelumallia", eli joukkoa myönnytyksiä kiistan molemmilta osapuolilta, joka olisi mahdollistanut varsinaisten neuvottelujen aloittamisen. Myönnytyksiin kuului muun muassa hallituksen joukkojen vetäminen pois townshipeista, osittainen hätätila peruttaisiin ja kielletyt poliittiset järjestöt sallittaisiin ja poliittiset vangit vapautettaisiin. ANC puolestaan lupautui aseellisen kamppailun keskeyttämiseen.
Hallitus suhtautui ehdotuksiin aluksi myönteisesti ja perui hätätilan ja kumosi vihatut "passilait". Toukokuussa 1986 presidentti Botha alkoi kuitenkin perääntyä mahdollisista neuvotteluista ja lopulta toukokuun 19. ryhmän vielä ollessa maassa hallitus toteutti sotilasiskut ANC:n ja PAC:n sotilastukikohtiin Botswanassa, Zimbabwessa ja Sambiassa ja laajensi aikaisemman alueellisen hätätilan koko maahan. Huomattavien henkilöiden ryhmä katsoi tämän tahalliseksi provokaatioksi ja poistui samana iltana Etelä-Afrikasta. Raportissaan se suositteli Kansainyhteisön asettavan laajat ja velvoittavat talouspakotteet Etelä-Afrikalle.
Oinoe (Hippothontis)
Oinoe oli antiikin aikainen kaupunki ja alun perin Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
pienoiskuva|vasen|Tornin rauniot Oinoessa. Oinoe sijaitsi Attikan luoteisosassa sen ja Boiotian rajamailla lähellä Eleutheraita, Ateenasta Plataiaihin, Thebaan ja Delfoihin johtaneen tien varressa. Paikka on itään nykyisestä Oinóin kylästä, joka on ottanut nimensä demoksesta. Läntisen Attikan Oinoeta ei tule sekoittaa Marathonin tasangon Oinoen demokseen, joka kuului Aiantis-fyleen.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Hippothontis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja vuodesta 224/223 eaa. Ptolemais-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Oinaios.
Boiotilaiset valtasivat Oinoen vuonna 507 eaa. samaan aikaan kuin Hysiain. Hysiaista tuli pysyvästi boiotialainen, mutta Oinoen ateenalaiset valtasivat takaisin ja linnoittivat sen. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 411 eaa. boiotialaiset valtasivat kaupungin uudelleen, mutta ateenalaiset saivat sen jälleen takaisin, tällä kertaa pysyvästi.
Oinoen lähellä oli Pythion eli Apollon Pythiokselle omistettu temppeli.
Maija Oravamäki
thumb|211px|Oravamäki Helsingin MM-kisoissa 2005 Anna-Maija "Maija" Oravamäki (o.s. Kukkohovi, s. 13. maaliskuuta 1974 Muhos) on suomalainen kestävyysjuoksija.
Oravamäen ensimmäinen SM-mitali oli puolimaratonin SM-hopea vuonna 2000 ajalla 1.19.51. Seuraavana vuonna hän juoksi puolimaratonilla SM-pronssille ajalla 1.18.41 ja voitti maratonin SM-kultaa ajalla 2.49.09. Vuonna 2002 hän oli puolimaratonin SM-kisoissa kolmas sekä voitti ensimmäisen mitalinsa Kalevan kisoissa sijoittumalla 10 000 metrin juoksussa kolmanneksi ajalla 35.26,34. Oravamäki voitti pronssia 5 000 metrin juoksussa Kalevan kisoissa 2003 ajalla 16.43,15. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-pronssia 3 000 metrin juoksussa ajalla 9.44,73 sekä kultaa Kalevan kisojen 10 000 metrillä ajalla 35.31,25.
Oravamäki on kilpaillut myös hiihdossa. Vuonna 2009 hän voitti SM-pronssia 3 × 5 kilometrin viestissä Oulun Hiihtoseuran joukkueessa. Hän sijoittui vuoden 2011 Finlandia-hiihdossa 50 km vapaan tyylin kilpailussa toiseksi. Talvitriathlonin MM-kilpailuissa (lajit juoksu, maastopyöräily ja hiihto) hän on sijoittunut kolmanneksi vuonna 2011 ja toiseksi 2012.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut on Kansainvälisen luisteluliiton (International Skating Union, ISU) vuosittain järjestämä urheilutapahtuma.
Taitoluistelun EM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1891, jolloin ne pidettiin Hampurissa Saksan keisarikunnassa. EM-kilpailut on vanhin ISUn järjestämä taitoluistelun mestaruuskilpailu. Alkujaan Euroopan-mestaruuskilpailuissa kilpailtiin vain miesten yksinluistelussa. Naisten yksinluistelu ja pariluistelu tulivat kisaohjelmaan vuonna 1930, jolloin kilpailut käytiin Wienissä Itävallassa, ja jäätanssi vuonna 1954, jolloin kilpailut järjestettiin Bolzanossa Italiassa.
Euroopan-mestaruuskilpailut ovat jääneet vuoden 1891 jälkeen pitämättä kahdeksanatoista vuonna. Vuosina 1915–1921 ja 1940–1946 niitä ei järjestetty maailmansotien vuoksi ja lisäksi EM-kilpailut ovat jääneet väliin vuosina 1896, 1897, 1902 ja 1903.
Vuoteen 1948 asti minkä tahansa ISUn jäsenmaan edustajat saivat osallistua EM-kilpailuihin. Tuona kyseisenä vuonna yhdysvaltalainen Dick Button voitti miesten yksinluistelun Euroopan-mestaruuden ja kanadalainen Barbara Ann Scott naisten mestaruuden; Scott oli voittanut yksinluistelun mestaruuden myös vuonna 1947. Tämän jälkeen vain eurooppalaisista maista tulevat luistelijat ovat voineet osallistua kilpailuihin.
Miesten yksinluistelussa eniten Euroopan-mestaruuksia voittanut urheilija on ruotsalainen Ulrich Salchow, joka voitti vuosina 1898–1900, 1904, 1906, 1907, 1909, 1910 ja 1913 yhdeksän kultamitalia. Naisten yksinluistelussa menestynein on venäläinen Irina Slutskaja, joka on voittanut seitsemän EM-kultaa vuosina 1996, 1997, 2000, 2001, 2003, 2005 ja 2006. Muita yksinluistelussa menestyneitä miehiä ovat muun muassa kahdeksan Euroopan-mestaruutta voittanut itävaltalainen Karl Schäfer, seitsemän mestaruutta voittanut venäläinen Jevgeni Pljuštšenko, kuusi mestaruutta voittanut itävaltalainen Willy Böckl sekä viisi Euroopan-mestaruutta voittaneet ranskalainen Alain Giletti ja slovakialainen (Tšekkoslovakiaa edustanut) Ondrej Nepela. Naisten yksinluistelussa ovat Slutskajan jälkeen parhaiten menestyneet kuusi Euroopan-mestaruutta voittaneet norjalainen Sonja Henie ja saksalainen, Itä-Saksaa edustanut Katarina Witt sekä viisi mestaruutta voittaneet alankomaalainen Sjoukje Dijkstra ja ranskalainen Surya Bonaly.
Mitalitaulukko
Vuoden 2013 EM-kilpailujen jälkeen.
Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not
Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin debyyttialbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2006. Albumi nauhoitettiin suurimmaksi osaksi Chapel Studiosilla, Lincolnshiressa. Siitä tuli Britannian nopeimmin myynyt debyyttialbumi sen myytyä yli 360 000 kappaletta viikossa. Aikaisemmin kyseistä ennätystä hallitsi Oasis-yhtyeen Definitely Maybe (1994). Albumi on myynyt kotimaassaan Britanniassa triplaplatinaa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Alex Turner, ellei toisin mainita.
Listasijoitukset
Listasijoitusten lähde:
Pulituuri
pienoiskuva|Puisen pöydän puleerausta
Pulituuri (tai polituuri < <  'kiilto') tai puusepänlakka on yleisnimike pintakäsittelyn viimeistelyyn käytetyille kiillotusnesteille. Tunnetuin merkitys pulituurille on niin sanotussa ranskalaisessa kiillotuksessa käytetty spriipohjainen sellakkaliuos.
Rappioalkoholistit tapasivat erottaa liuoksesta sellakan käyttääkseen spriitä päihteenä. Pulituuriin liuotettiin suolaa, pulloa ravistettiin, ja näin lakka putosi sakkana pohjalle, jättäen juomakelpoisen pirtun pintaan. Sellakan spriistä erotteluun käytettiin myöhemmin myös hiilihapotettuja virvoitusjuomia. Tästä tavasta sai alkunsa nimitys ”puliukko”, vaikka pulituurin käyttö olikin muihin korvikealkoholeihin verrattuna vähäistä.
Puleeraus
Pulituurilla kiillottamisesta käytetään nimitystä puleeraus. Puleeraus tehdään eri lakkatyypeille erilaisilla liuoksilla, mutta muuten työtavat ovat yhteneväiset. Yleensä puleeraus tehdään entisöintityön päätteeksi nitroselluloosalakoille, joita on käytetty varsinkin 1920–1940-luvun kalusteissa. Tätäkin vanhemmissa kalusteissa käytetyille sellakkapinnoille tehtävä puleeraus tunnetaan nimellä ranskalainen kiillotus. Alkydi-, uretaani-, uretaanialkydi- ja muut lakat puleerataan yleensä hiomatahnalla, jolloin hionnan voi jättää väliin. Puleerauksen aluksi valmis lakkapinta vesihiotaan noin 600–1000-lukuisella vesihiomapaperilla kauttaaltaan. Puleerauksessa käytetään työvälineenä tolloa, joka on nukkaamattomasta puuvillakankaasta ja vanusta tai strasselista tehty nyytti. Nyytti kastellaan pulituuriin ja puristetaan kuivaksi kangasta tai paperia vasten. Pinta sivellään nihkeällä tollolla tarpeen vaatiessa tolloa kastellen. Tollo saa kulkea yhdestä kohdasta vain kerran, eikä saa pysähtyä työn aikana. Tollo tuodaan pintaan pinnan päädystä tai vinosti reunaa myöten kevyesti pintaa sivellen. Puleeraustyö on tarkkaa käsityötä, jossa puleerattava lakkapinta pilaantuu helposti, jos tollo pysähtyy puleerattavalla pinnalla tai kulkee juuri pulituuriin kastuneen pinnan yli.
Von Bilang
Von Bilang on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1169. Suku on kotoisin Liivinmaalta, mistä Jakob Bilang muutti sotilaaksi Suomeen ja kohosi Savon ratsuväen kapteeniksi. Hänen poikansa ratsumestari Peter (1650–1719) aateloitiin vuonna 1689 nimellä von Bilang. Hän toimi lopulta Kastelholman linnan komendanttina.
Otryne
Otryne, joskus myös Otryneis , oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Otrynen sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Fyysinen maantiede
Fyysinen maantiede on maantieteen ja luonnonmaantieteen osa-alue, joka joskus jaetaan luonnonmaantieteestä klimatologian, hydrogeologian ja geomorfologian yläkäsitteeksi. Se tutkii maan pinnanmuotoja ja muita luontoon liittyviä ilmiöitä ja niiden levinneisyyttä sekä vaikuttavia tekijöitä. Maantieteilijä voi tarkastella esimerkiksi tietyn alueen kallioperän, pinnanmuotojen, maalajien, kasvillisuuden ja eläimistön kannalta, sillä kyseiset tekijät vaikuttavat toisiinsa.
Richard Horvitz
Richard Steven Horvitz (s. 29. heinäkuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Ura
Richard Horvitz aloitti uransa lapsinäyttelijänä 10-vuotiaana esiintyen aluksi mainoksissa, joista ensimmäinen oli nimeltään Freshen Up Gum, ja myöhemmin myös käsimallina lelumainoksissa. Horvitz teki 1980-luvulla ensimmäisiä näytelmärooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Koulunkoukkuja ja Pääsykokeet.
Ääninäyttelijänä
Jäätyään aluksi ilman näyttelijän töitä vuonna 1988 käsikirjoittajien lakon vuoksi hän kokeili ystävänsä kehotuksesta ääninäyttelemistä ja otti yhteyttä mainosagentuuriinsa, jotka järjestivät Horvitzin ääninäyttelijöiden agentuurille Sandy Schnarin puheille, joka myös otti hänet asiakkaakseen. Tämän myötä Horvitzin ura ääninäyttelijä alkoi 1990-luvulla, jolloin hän teki äänirooleja muun muassa Mighty Morphin Power Rangers televisiosarjaan. Aluksi Horvitz piti äänityötään vain väliaikaisena urana, mutta sittemmin siitä on tullut hänen täysipäiväinen uransa. Tämän myötä Horvitz teki äänirooleja yhä useammassa animaatiosarjassa, joista ensimmäinen merkittävä oli vuonna 1997 Angry Beavers -animaatiosarjassa. Sarjan loputtua vuonna 2001 Horvitz sai kaksi pääroolia animaatiosarjoista Invader Zim ja The Grim Adventures of Billy & Mandy, joista ensimmäinen toi hänelle Annie-ehdokkuuden. Samalla Horvitz teki vierailevia äänirooleja animaatioihin, kuten Static Shock, Spies-tytöt, Kim Possible ja Dave the Barbarian, sekä muutamia dubbauksia, kuten Liikkuva linna, Duel Masters ja Pom poko. Vuonna 2006 hän teki äänirooleja Squirrel Boy- ja Ben 10 -animaatioihin. The Grim Adventures of Billy & Mandy sarjan jälkeen Horvitz on tehnyt äänirooleja videopeleihin, kuten SpongeBob SquarePants featuring Nicktoons: Globs of Doom, PlayStation Move Heroes, Skylanders: Spyro's Adventure ja Ratchet & Clank: All 4 One.
Yksityiselämä
Richard Horvitz on naimisissa Kristin Lazarianin kanssa ja heillä on kolme lasta.
Suensaari
Suensaari on Tornion kaupungin keskustassa sijaitseva kaupunginosa ja saari. Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf perusti Tornion kaupungin Suensaarelle vuonna 1621. Suensaaren pohjoisosassa sijaitsee pääosin 1970-luvulla rakennettu kerrostalovaltainen Juhannussaaren kaupunginosa. Suensaaren asukasluku oli vuoden 2011 lopussa 2 227 ja Juhannussaaren 1 627.
Tornion ja Haaparannan kaupunkien keskustat ovat laajenemassa rajalle muodostaen yhteisen keskustan. Entisen kaupunginlahden päälle on rakennettu kolme kerrostaloa ja kauppakeskus.
Suensaaressa toimii useita yrityksiä, kunnan ja valtion virastoja sekä kulttuurilaitoksia, kuten Aineen taidemuseo. Tornion elokuussa 2010 suljettu Lapin Kullan panimo sijaitsi Suensaarella.
Vapaa-ajanviettomahdollisuuksia on frisbee-golfrata vesitornin ympäristössä. Juhannussaaren pohjois-osassa on 18 reiän golfkenttä, josta puolet sijaitsee Ruotsin puolella. Leikkikenttiä on useita, keskustassa mm. Felixinpuiston leikkikenttä ja vesitornin lähellä liikennepuisto. Uimarannat sijaitsevat Pikisaaressa, joka on lakkautetun Olutpanimon vieressä. Saaren pohjoispäässä on Uiton uimaranta ja puistoalue sekä liikuntapaikka. Keskustassa on muistomerkkejä ja patsaita. Raja-alueella sijaitsee uusimmat, perinteisemmillä alueilla Aino- ja Apteekinpuistossa vanhemmat.
Suensaarella on runsaasti pikaruokapaikkoja. Anniskeluravintoloita on Tornion Kaupunginhotelli, Umpitunneli, Pikku-Berliini, Vanha Mestari ja Kerhoravintola, jossa on myös keittiö. TP-47:n kotistadion sijaitsee myös Suensaarella vesitornin juurella. Toinen jalkapallokenttä sijaitsee Länsirannalla lyhyen etäisyyden päästä varsinaisesta stadionista. Tällä alueella on myös koulutuskuntayhtymä Lappian ylläpitämä jalkapallohalli.
Poliitikko
thumb|[[G20-maiden valtionpäämiehiä.]] Poliitikko on henkilö, joka on aktiivisesti mukana poliittisessa toiminnassa.
Länsimaisessa kielenkäytössä poliitikoksi kutsutaan tavallisesti henkilöä, joka hoitaa jotakin poliittista luottamustehtävää tai on pyrkimässä sellaiseen. Yleensä asiantuntijoita ja virkamiehiä ei lueta poliitikoiksi.
Suomessa ennen 1960-lukua esimerkiksi kansanedustajat olivat harvoin ammattipoliitikkoja; useimmiten he harjoittivat edustajantyönsä ohessa aikaisempaa ammattiaan. Yhteiskunnan monimutkaistuttua ja työmäärän lisääntyessä lähes kaikki valtakunnallisen tason poliitikot ovat nykyään täysipäiväisesti tehtävissään.
Max Weber erottelee Politik als Beruf -tekstissään täyspäiväiset poliitikot, kuten kansanedustajat ja ministerit, osa-aikaispoliitikoista, joita Suomessa olisivat kunnanvaltuutetut. Weberin näkemyksen mukaan myös kansalainen on vaaleissa äänestyspäätöstä harkitessaan ja äänestäessään osa-aikaispoliitikko. Weber erittelee poliitikot myös sen mukaan, elävätkö he politiikalle vai politiikasta.
Johann Tilli
Johann Tilli (s. 11. marraskuuta 1967 Kerimäki) on suomalainen bassolaulaja.
Tilliä on nähty ja kuultu kaikilla Keski-Euroopan merkittävillä oopperalavoilla, kuten Berliinin oopperataloissa, Zürichissä, Münchenin valtionoopperassa, Kölnissä, Stuttgartissa, Madridin Teatro Realissa, Barcelonan Teatro Liceussa sekä Bayreuthin ja Bregenzin musiikkijuhlilla.
Tilli on tehnyt yhteistyötä maailmankuulujen kapellimestarien kuten Claudio Abbadon, Daniel Barenboimin, Semjon Bytškovin, Sir Andrew Davisin, Nikolaus Harnoncourtin, Wolfgang Sawallischin, Giuseppe Sinopolin, Jeffrey Taten ja Christian Thielemannin kanssa. Suomessa Tilli tunnettaneen parhaiten ”kolmen basson” kokoonpanosta, jossa kaksi muuta ovat Matti Salminen ja Jaakko Ryhänen. Kolmen basson konserteista on tehty sekä video- että CD–taltiointeja. Tilli on tehnyt levytyksiä muun muassa levymerkeille Deutsche Grammophon, Sony Classical, Orfeo, Capriccio ja BIS Records.
Johann Tilli perusti vuonna 2010 Edition Tilli -nimisen nuottikustantamon. Edition Tilli keskittyy erityisesti suomalaisiin säveltäjiin ja heidän musiikkinsa ja haluaa myös saattaa nykyaikaiseen julkaisumuotoon vähemmän tunnettujen säveltäjien unohduksiin joutuneita sävellyksiä.
2018 Johann Tilli on asettunut Rantasalmen Kolkontaipaleelle. Puolisonsa Inari Tillin kanssa he ovat perustaneet taiteilijaresidenssin Villa Ilokiven Kolkontaipaleen vanhaan kyläkouluun.
Vuonna 2023 Johann Tilli perusti puolisonsa Inari Tillin kanssa Ilokivi kaekuu - taijevestivualin. Festivaali tarjoaa yleisölle helposti lähestyttävää klassista musiikkia ja sen tunnelma halutaan pitää sellaisena, että sinne on jokaisen helppo tulla ja jokaisen helppo olla.
Tilli on toimittanut saksankielen 18-sivuisen ääntämisoppaan "Deutsche Aussprache für Sänger" (ISBN 978-952-68934-0-2).
Boa Vista (Roraima)
Boa Vista on Roraiman osavaltion pääkaupunki Rio Branco -joen varrella Pohjois-Brasiliassa.
Boa Vista on väkiluvultaan osavaltion suurin kaupunki. Vuonna 2010 siellä asui 278 000 henkeä eli yli 60 % osavaltion väestöstä. Boa Vista on luonnonvaroista rikkaan alueen keskus. Siellä on myös kansainvälinen lentokenttä. Kaupunki on perustettu 1890, ja se oli silloin nimeltään Boa Vista do Rio Branco.
Death Breath
Death Breath on ruotsalaisen death metal -rumpalin Nicke Anderssonin vuonna 2005 perustama death metal -yhtye. Vuosi 2006 oli yhtyeelle hedelmällinen: he suorittivat tuona vuonna kaksi julkaisua, joista ensimmäinen oli EP-levy Death Breath. 17. Lokakuuta 2006 näki päivän valon yhtyeen debyyttialbumi Stinking up the Night, jonka jälkeen basisti Mange Hedquist lähti yhtyeestä. Vuonna 2007 julkaistiin EP Let It Stink.
Jäsenet
Livekokoonpanossa lisäksi
Wecksell
Wecksell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Leksandin kunta
Leksandin kunta on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Leksand.
Kunnan maapinta-ala on 1 221,26 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 16 012 henkeä (31.12.2021).
Leksand sijaitsee Siljan-järven eteläpuolella, sen keskustaa halkoo Österdalälven-joki, joka virtaa Östervikenin kautta Siljanjärveen. Leksandin kautta kulkee Riksväg 70-tie. Leksand on ollut 150 vuotta eräs Ruotsin matkailun suosima kohde. Leksandissa on hyvin säilynyttä maalaismaisemaa.
Leksandin ystävyyskaupunki Suomessa on Oulainen.
Leksandissa toimii menestyksekäs jääkiekkojoukkue, Leksands IF, jossa on vuosien varrella pelannut moni kuuluisaksi tullut suomalainen kiekkoilija.
Vuonna 2007 kunnassa oli 35,10 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 2,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Leksandin maalaiskunnasta erotettiin vuonna 1875 omaksi maalaiskunnakseen Siljansnäs. Vuonna 1904 Leksandin maalaiskuntaan perustettiin Leksandsnoretin taajaväkinen yhdyskunta. Vuoden 1952 kuntauudistus ei aiheuttanut muutoksia alueella, mutta taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin vuonna 1966. Vuonna 1974 muodostettiin Leksandin kunta yhdistämällä Leksandin, Siljansnäsin ja Ålin maalaiskunnat. Siljansnäs ehti olla itsenäinen kunta 99 vuoden ajan.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Leksandin maalaiskunnan vaakuna. Myös Siljansnäsin ja Ålin maalaiskunnilla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 154 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 120 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 182 295 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 152 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 8 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 75,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 713 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Oion Kerameikon
Oion Kerameikon oli antiikin aikainen alun perin Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Oion Kerameikonin sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä. Lisänimensä perusteella sen oletetaan kuitenkin sijainneen suhteellisen lähellä Kerameikosta, erään teorian mukaan jossakin Pyhän tien ja pohjoisen Pitkän muurin välisellä alueella. Demos sai lisänimensä erotukseksi toisesta Oion-nimisestä demoksesta, Oion Dekeleikonista.
Leksandin kunta
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Tibble, Ullvi ja Yttermo ovat sittemmin kasvaneet yhteen Leksandin taajaman kanssa.
Oion Kerameikon
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Leontis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Leontis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä eks Oiū.
Leksandin kunta
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Leksandin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Leksandin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Bruno Pittermann
Bruno Pittermann (3. syyskuuta 1905 Wien – 19. syyskuuta 1983 Wien) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Pitterman toimi Itävallan Sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana 1957–1967, Itävallan varaliittokanslerina 1957–1966 ja Sosialistisen Internationaalin presidenttinä 1964–1976.
Tammi Terrell
Thomasina Winifred Montgomery eli Tammi Terrell (29. huhtikuuta 1945 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 16. maaliskuuta 1970 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja poplaulaja, joka tunnetaan soolourastaan sekä Marvin Gayen kanssa esittämistään duetoista.
Terrell syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Hän solmi vuonna 1961 levytyssopimuksen Scepter Recordsin kanssa, jolle hän levytti taiteilijanimellä Tammy Montgomery. Hän pääsi myöhemmin Motownille. Terrell oli alun perin sooloartisti. Hänen kappaleensa ”I Can’t Believe You Love Me” ja ”Come On and See Me” pääsivät vuonna 1966 R&B-musiikkilistojen top 30 -listoille. Vuonna 1967 hän aloitti esiintymisen Marvin Gayen kanssa. Yhteistyön tuloksena syntyivät esimerkiksi laulut ”Ain’t No Mountain High Enough”, ”Ain’t Nothing Like the Real Thing” ja ”You’re All I Need to Get By”.
Punkens framtid
Punkens framtid on suomenruotsalaisen hardcore punk -yhtye Bob Malmströmin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 19. huhtikuuta 2013 levymerkillä Playground Music. Albumin tekoon osallistunut henkilökunta koostui väitetysti ainoastaan suomenruotsalaisista henkilöistä.
Tammi Terrell
Terrell kaatui yllättäen 14. lokakuuta 1967. Hänellä todettiin myöhemmin pahanlaatuinen aivokasvain, syöpä, joka vei 24-vuotiaan laulajattaren hengen 16. maaliskuuta 1970. Terrellin ainoaksi täysimittaiseksi sooloalbumiksi jäi vuonna 1969 julkaistu Irresistible.
Punkens framtid
Vastaanotto
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Toisen hardcoreyhtye Rytmihäiriön basisti Antti Kiiski antoi Rumbassa albumille täydet viisi tähteä, sanoen sen olevan esikoisjulkaisua monipuolisempi kokonaisuus, antaen tunnustusta molemmille yhtyeille ominaiselle tyylille tehdä provokatiivisia kappaleita muista välittämättä. Kaaoszinen Jarmo Hänninen antoi albumille täydet kymmenen pistettä, ylistäen sen tuotantoa ja kokoamista, nostaen Punkens framtidin yhdeksi alkuvuoden 2013 parhaimmista musiikkijulkaisuista. Soundin arviossa albumi saa tunnustusta musiikillisesti jämäkkänä julkaisuna, koska yhtyeen vitsit eivät naurata eivätkä provosoivat sanoitukset ärsytä kuuntelijaa.
Kriisi (vuoden 1946 elokuva)
Kriisi on vuonna 1946 ensi-iltansa saanut Ingmar Bergmanin esikoiselokuva. Kriisi on ruotsinkielinen ja mustavalkoinen. Bergman käsikirjoitti elokuvan Leck Fischerin näytelmän pohjalta.
Juoni
Kasvattiäitinsä kanssa asuva nuori Nelly-tyttö tapaa lopulta oikean äitinsä ja alkaa ihailla tämän tyylikkyyttä ja seurapiirielämää Tukholmassa. Kaupunki kuitenkin näyttää tytölle myös elämän vaaralliset puolet.
Bride
Bride on yhdysvaltalainen kristillinen heavy metal/hard rock -yhtye, jonka veljekset Dale ja Troy Thompson perustivat 1980-luvun alussa Louisvillessä, Kentuckyssä. Huolimatta jyrkistä, trendejä myötäilevistä tyylimuutoksistaan Bride on pysynyt laajassa suosiossa Yhdysvalloissa ja muuallakin, kuten Brasiliassa.
Historia
Veljekset Dale ja Troy Thompson perustivat yhtyeensä 1980-luvun alussa Louisvillessä, Kentuckyssä nimellä Matrix. Veljekset alkoivat kirjoittaa musiikkia sekä levyttää demoja vuonna 1983. He äänittivät neljä demoa ja alkoivat myydä niitä konserteissa ja lehtien kautta yrittäen saada hieman huomiota. Vuonna 1986 yhtye esiintyi suositun kanadalaisen kristillisen hard rock -ryhmä Daniel Bandin lämmittelijänä Pottstownissa, Pennsylvaniassa. Esitys herätti Refuge Recordsin managerin huomion. Hän päätti kiinnittää yhtyeen uudelleen levy-yhtiöönsä, joka keskittyi metallimusiikkiin. Yhtye, joka tässä vaiheessa koostui veljesten lisäksi kitaristi Steve Osbornesta, basisti Scott Hallista ja rumpali Stephen Rollandista, vaihtoi virallisesti nimensä Brideksi, minkä jälkeen he äänittivät albumit Show No Mercy ja Live to Die perättäin vuosina 1986 ja 1988.
Kokoonpanomuutoksen jälkeen he äänittivät Silence is Madnessin vuonna 1989. Levytyssopimuksen ollessa loppumaisillaan yhtye julkaisi vuonna 1990 End of the Agen, joka on kokoelma-albumi heidän kolmen edellisen albuminsa listasuosikeista. Nimensä mukaisesti albumi merkitsi Briden vanhan aikakauden päättymistä, sillä he vaihtoivat metallijuurensa hillitympään rocktyyliin, joka myötäili ajallisesti tyypillistä valtavirran rockia. Basisti Rick Foleyn ja rumpali Jerry McBroomin täydentäessä kokoonpanoa yhtye teki levytyssopimuksen Star Song Recordsin kanssa ja julkaisi albumin Kinetic Faith vuonna 1991. Albumi tuotti joitain kaupallisia listamenestyskappaleita. Vuonna 1993 ilmoitettiin, että Dale Thompson jättäisi yhtyeen liittyäkseen Stryperiin Michael Sweetin tilalle, mutta tätä ei koskaan tapahtunut. Seuraavaksi Bride äänitti Snakes in the Playgroundin ja Scarecrow Messiahin ennen kuin julkaisi toisen kokoelma-albuminsa, Shotgun Weddingin. Lopulta yhtye lopetti yhteistyönsä Star Song Recordsin kanssa vuonna 1995.
Samana vuonna Bride solmi yhtä albumia koskevan sopimuksen uuden levy-yhtiö Rugged Recordsin kanssa. Yhtyeeseen liittyi myös uusi basisti Steve Curtsinger. Saman vuoden Drop-albumi esitteli tyyliltään tyystin muutuuneen Briden. Drop esitteli vaihtoehtorock-tyylisen suuntauksen, joka käsitti banjon ja mandoliinin soittoa. Seuraten tuottajansa ja ystävänsä John Elefanten suosituksia yhtye teki levytyssopimuksen Organic Recordsin kanssa, joka oli uusi ja nouseva levy-yhtiö sekä innokas kiinnittämään Briden. Vuonna 1997 he julkaisivat The Jesus Experiencen, joka jatkoi vaihtoehto-tyylisuunnalla. Seuraavana vuonna he julkaisivat Odditiesin, joka on heidän kirjavin albuminsa.
Uuden albumin julkaisun jälkeen syntyi erimielisyyksiä yhtyeen ja levy-yhtiön välille, jolloin Bride pyysi päästä irti sopimuksestaan. Jonkin aikaa myöhemmin McBroom ja Curtsinger lähtivät keskittyäkseen omiin projekteihinsa. Heidän tillaan tulivat lawrence Bishop ja Michael Loy. Tämän jälkeen yhtye teki levytyssopimuksen Absolute Recordsin kanssa ja poikkesi rapcore-tyylin partaalle. Bride julkaisi tämän tyylisen albuminsa Fistful of Bees vuonna 2001. Vuonna 2003 Bride julkaisi itsenäisesti albumin nimeltä This Is It, jolla he palasivat rockvetoisempaan tyyliinsä. Vuonna 2006 Bride julkaisi Skin for Skin -albumin, joka jatkoi edeltäjänsä tavalla hieman raskaammalla suunnalla.
Dove-palkinnot
Bride on saavuttanut neljä GMA Dove -palkintoa: Kolme ”Hard Music Song” -kategoriassa, vuosina 1992, 1993, ja 1994, ja neljännen yhtye vuonna 1995 ”Hard Music Album”-kategoriassa albumistaan Scarecrow Messiah.
Diskografia
Muut julkaisut
Alempi Paiania
Alempi Paiania oli antiikin aikainen alun perin Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Alempi Paiania, samoin kuin Ylempi Paiania, sijaitsi Hymettos-vuoren (nyk. Ymittós) itäpuolella. Se sijoitetaan itään nykyisestä Paianían kaupungista.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Pandionis ja sillä oli 11 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Antigonis-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Pandionis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella 22 bule-edustajaa.
Alemmassa Paianiassa tiedetään olleen teatteri.
Doris (mytologia)
thumb|right|240px|Doris ratsastaa [[hippokampos|hippokampoksella kantaen kahta soihtua Poseidonin ja Amfitriten hääkulkueeseen, veistosryhmän jalusta 100-luvulta eaa.]] Doris oli kreikkalaisessa mytologiassa okeanidi, Okeanoksen ja Tethyksen tytär, joka edusti meren rikkauksia ja anteliaisuutta. Puolisonsa Nereuksen kanssa heillä oli viisikymmentä tytärtä, nereidit.
Boogie woogie (tanssi)
Boogie woogieta tanssitaan kaikilla musiikin nopeuksilla, vapaalla viennillä ja avoimessa otteessa. Tanssissa tärkeintä on musiikin tulkinta, eläytyminen ja improvisointi.
Boogie woogie tuli Suomeen 1993 ja vuonna 1995 Suomen tanssiurheiluliitto hyväksyi lajin mukaan kilpatanssiperheeseen omaksi erillislajikseen. Ensimmäinen boogie woogien suomenmestaruus jaettiin vuonna 1998.
Rock and Rollin ja jiven saatua rasitteekseen tiukat koreografiat ja säännöt, alettiin 1980-luvulla lähinnä Saksassa haaveilla vanhasta rock'n'roll-tanssista, jossa ei ollut koreografioita ja jossa musiikin tulkinta oli tärkeintä. Nimeksi tälle uudelle/vanhalle lajille annettiin boogie woogie, vaikka tanssia tanssittaan lähinnä rock-, eikä boogie woogie-musiikkiin.
Boogie woogie on paritanssi, jota tanssitaan alkuperäiseen rhythm and blues- ja swing-pohjaiseen rock'n'roll- musiikkiin kaikilla musiikinnopeuksilla ja avoimessa tanssiotteessa. Kilpailuissa tanssitaan synkopoitua rhythm'n blues- ja swing-pohjaiseen musiikkiin kahdella eri musiikin nopeudella: 30 tahtia ja 50 tahtia minuutissa. Koska tanssittava musiikki tulee pääosin 50-luvulta, on koko esiintyminen pukeutumista myöten tuon ajan tyylistä.
Nykyään boogie woogie on hyvin suosittua niin kilpatanssina kuin sosiaalitanssinakin Keski-Euroopassa ja Pohjoismaissa. EM- ja MM-kilpailuja järjestetään säännöllisesti vuosittain.
MM-mitalistit
Boogie woogien maailmanmestaruus on jaettu vuodesta 1991 asti vuosittain. Eniten mestaruuksia ovat keränneet Norja (9), Saksa (7) sekä Ranska (6). Muita valtioita jotka ovat voittaneen boogie woogien maailmanmestaruuden ovat Ruotsi (3), Sveitsi (2), Suomi (1), Italia (1) ja Belgia (1). Eniten mestaruuksia on kerännyt saksalaispari Michael Grimm ja Andrea Schiffer, pari voitti maailmanmestaruuden peräti viisi kertaa peräkkäin vuosina 1996-2000.
Suopuhe
Suopuhe on ilmainen, LGPL-lisenssin alla julkaistu suomenkielinen äänitietokanta Festival-puhesyntetisaattoriin. Festival on ilmainen puhesyntetisaattori, joka käyttää ulkopuolisia äänitietokantoja.
Suopuheen äänet perustuvat difonikonkatenaatioon, jossa aikaisemmin nauhoitettuja äännepareja mallinnetaan matkapuhelimissa käytetyn lineaarisen ennustamisen (LPC) avulla. Suopuheen ohella kehitettiin lisäksi erillinen Perlillä toimiva tekstinlavennusmoduuli, joka korvaa tekstissä esiintyvät numerot, lyhenteet ja muut ongelmatapaukset niiden lukukelpoisilla vastikkeilla, jotta syntetisaattori osaisi lukea ne oikein.
Suopuhe sisältää mies- ja naisäänen. .
Suopuhe on toteutettu TEKESin rahoittaman Finnish Speech Technology: A Multidisciplinary Project -hankkeen sisällä. Projekti päättyi huhtikuun 2003 lopussa.
Reginald Arvizu
Reginald Quincy ”Fieldy” Arvizu (s. 2. marraskuuta 1969 Bakersfield, Kalifornia) on Korn-yhtyeen basisti.
Kornin ainoa vasenkätinen jäsen Fieldy eroaa muista basisteista siten, että hänellä basso on pystyssä, ei vaakasuorassa kuten normaalisti. Arvizu soittaa bassoa useimmiten hakaten sitä peukalollaan (släpäten), sekä myös sormin. Suurin innoittaja släppäykseen Arvizulle oli Red Hot Chili Peppersin basisti Flea. Muita tärkeitä innoittajia olivat Primuksen Les Claypool ja Faith No Moren Billy Gould. Hänen soittotyylinsä on saanut vaikutteita myös hip-hopista. Arvizu soittaa bassoa Ibanez K-5:lla, joka on hänen signaturebassonsa. Fieldyn soitto on suuressa osassa Kornin musiikissa.
Arvizu suunnittelee Kornin fanituotteita ja näyttää ne muille yhtyeen jäsenille, jotka joko hyväksyvät tai hylkäävät ne.
Fieldy-lempinimensä Arvizu on keksinyt lempisarjakuvastaan Karvisesta. Hänellä on vaimo ja kaksi tytärtä. Arvizu on kertonut, että vaikka näyttää usein kuvissa vihaiselta ja "ärjyltä", tämä on todellisuudessa hyvin tunteellinen ja herkkä.
Kenttärovasti
pienoiskuva|Kenttärovastin kauluslaatta pienoiskuva|100px|Kenttärovastin olkalaatta Kenttärovasti on palvelusarvo Puolustusvoimien kirkollisen työn alalla Suomen puolustusvoimissa. Kenttärovastin arvo rinnastetaan maa- ja ilmavoimissa everstiluutnantin ja merivoimissa komentajan arvoon.
Kenttärovastina voi toimia Suomen evankelisluterilaisen kirkon pappi, jolla on pätevyys kirkkoherran virkaan. Koulutukseltaan hän on vähintään ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut, yleensä teologian maisteri. Kenttärovasteja toimii Pääesikunnassa sekä Maavoimien, Merivoimien ja Ilmavoimien esikunnissa.
Sacile
Sacilea on sanottu "Serenissiman puutarhaksi" (La Serenissima on Venetsian tasavallan lempinimi) siellä olevien palatsien mukaan, joita on rakennettu Livenzajoen rannalle Venetsian tasavallan ylhäisölle.
Maantiede
Sacilen historiallinen keskusta sijaitsee Livenzajoen kahdessa saaressa. Saarista ei tiedetä, ovatko ne keinotekoisesti rakennettuja vai luonnon muodostamia.
Kokkila
thumb|right|150px|Kokkilan kylä lossilta kuvattuna. Vasemmalla näkyy [[Tammenpään kartano.]]
Kokkila on kylä entisen Angelniemen kunnan alueella. Kokkila sijaitsee Halikonlahden rannalla Lavianmäellä. Mäki laskeutuu jyrkästi mereen, jossa kapea Kokkilanselkä erottaa Kokkilan Kemiön saaresta. Kylä oli aikoinaan Angelniemen keskusta, jossa oli pankki, terveysasema, useampia kauppoja, meijeri ja posti. Osa Luotsisaaren asutuksesta kuuluu Kokkilan kylään. thumb|left|Kuvassa Kokkilan keskusta rannan suunnasta.
Meri-Halikon koulu toimii yhä Kokkilassa. Viimeinen kyläpuoti sulki ovensa 2000-luvun alussa. Kokkilanselän rannan tuntumassa sijaitsee baari sekä yleinen venesatama ja uimaranta. Kokkilan lossi liikennöi Kemiönsaaren ja mantereen välillä 20 minuutin välein. Aktiivinen kylätoimikunta ylläpitää Seurojentaloa ja Ankkurikellaria.
Ylempi Paiania
Ylempi Paiania oli antiikin aikainen Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Ylempi Paiania, samoin kuin Alempi Paiania, sijaitsi Hymettos-vuoren (nyk. Ymittós) itäpuolella. Se sijoitetaan pohjoiseen nykyisestä Paianían kaupungista.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin 11 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin 22 bule-edustajaa.
Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Paianieus. Jommastakummasta Paianiasta oli kotoisin Demosthenes.
Hermas
Hermas (toisen vuosisadan alku) on usein apostolisiin isiin luettu Hermaan Paimen -nimisen varhaiskristillisen apokalyptisen kirjoituksen kirjoittaja.
Hermaan ja hänen Paimenensa ajoituksesta on erilaisia mielipiteitä. Varhaisen ajoituksen kannattajien mukaan Hermas kirjoitti kirjansa tai ainakin osan siitä jo ensimmäisen vuosisadan loppupuolella tai ensimmäisen ja toisen vuosisadan vaihteessa. Viittaus paavi Klemens I:een antaisi olettaa, että kirjoitus olisi kirjoitettu vuosien 88 ja 97 välillä ainakin ensimmäisen kahden näyn osalta. Myös apostoli Paavali lähetti terveisiä roomalaiselle kristitylle Hermaalle (Room. 16:14 ), mutta vain vähemmistö tutkijoista on seurannut Origeneen mielipidettä siitä, että kyseessä olisi ollut Paimenen kirjoittaja.
Kolme antiikin aikaista todistusta, joista yksi esittää olevansa kirjoittajan omalta ajalta, sanovat Hermaan olleen paavi Pius I:n veli. Pius I:n toimi paavina aikaisintaan vuosina 140-155, mikä täsmää J. B. Lightfootin tarjoamaan ajoitukseen. Todistajat ovat:
Nämä kirjoittajat saattavat kaikki lainata samaa lähdettä, mahdollisesti Hegesipposta (n. 110–180), jonka kadonnut varhaisen kirkon historia tarjosi materiaalia Eusebios Kesarealaiselle. Maininta sitä, että Hermas kirjoitti veljensä piispankaudella, voi olla seurausta siitä, että kirjoittaja löysi juuri paavien luettelosta tiedon siitä, että Hermas oli paavin veli.
Paimenen varhaisen ajoituksen tueksi on esitetty, että Hermas saattoi olla Piuksen vanhempi veli ja että Pius oli todennäköisesti jo vanha mies vuonna 140. Näin on mahdollista, että Hermas on voinut olla yli 30-vuotias kun Klemens kuoli ja hän sai ensimmäisen ja toisen näkynsä.
RoboCop
RoboCop (myös suomennettu nimellä Tulevaisuuden poliisi) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut science fiction -toimintaelokuva, jonka on ohjannut Paul Verhoeven. Kaksi Oscar-ehdokkuutta saanut elokuva kertoo RoboCop-nimisestä kyborgista, joka on tapetun poliisin ruumiista rakennettu robotinkaltainen poliisi. Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa. RoboCopista on tehty myös sarjakuvia, kaksi televisiosarjaa, kaksi piirettyä ja videopelejä.
Elokuvan raaka väkivalta johti elokuvan kieltämiseen monissa maissa. Suomessa elokuva kiellettiin sen julkaisuvuonna 1987. Valtion elokuvatarkastamo hyväksyi elokuvan esitettäväksi kolmen yrityksen jälkeen 6. huhtikuuta 1988 versiona, josta oli leikattu materiaalia 7 minuuttia 10 sekuntia. Suomessa julkaistiin vuonna 1996 versio, josta oli leikattu liian väkivaltaisiksi katsottuja kohtia, jolloin ikäraja laski tasolle K-16. Vuonna 2002 leikatut kohtaukset palautettiin ja ikäraja nousi jälleen tasolle K-18.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Robocopin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuden Detroitiin, jossa rikollisuus on karannut käsistä. Kaupunkia valvoo suuryhtiön alaisuudessa toimiva yksityistetty poliisilaitos. Yhtiö haluaa rakentaa uuden "Delta Cityn" vanhan Detroitin tilalle. Ennen kuin projekti voi alkaa, kaupunki pitää siivota rikollisuudesta. Alex J. Murphy -nimisen kuolleen poliisin kehon ympärille rakennetaan metallinen suojus, jota ei läpäise juuri minkäänlainen luoti. Samalla hänen muistinsa tyhjennetään. Näin syntyy RoboCop: puoliksi ihminen, puoliksi kone. Myöhemmin RoboCop alkaa kuitenkin muistaa osia entisestä elämästään Alex Murphyna.
Alkuperä
thumb|RoboCop-asu. Elokuvan käsikirjoittanut Neumeier kertoi saaneensa idean RoboCopiin kulkiessaan Blade Runner -julisteen ohi. Hän kysyi ystävältään, mistä elokuvassa oli kyse. Tämä kertoi juonen kertovan robotteja metsästävästä poliisista, mistä Neumeier sai ensimmäisen ajatuksen robottipoliisista.
Yrittäessään myydä yhdessä kirjoittamaansa käsikirjoitusta Hollywoodissa Neumeier ja Miner juuttuivat sattumalta lentokoneterminaaliin useiksi tunneiksi korkea-arvoisen elokuvajohtajan kanssa. Keskustelun aikana he saivat tämän suostumaan heidän ideansa toteuttamiseen elokuvaksi.