cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lisbeth Trickett
Kansainyhteisön kisoissa 2006 Lenton voitti viisi kultaa: 50 metrin ja 100 metrin vapaauinnissa, 4 × 100 metrin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän voitti hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja 200 metrin vapaauinnissa. Lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006 Shanghaissa hän voitti viisi kultaa; 50 metrin ja 100 metrin vapaauinneissa, 100 metrin perhosuinnissa, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän voitti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Georgi Aleksandrovitš
thumb|Georgi Aleksandrovitš Romanov 1890-luvulla Georgi Aleksandrovitš Romanov (6. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1871 Tsarskoje Selo, Venäjä – 10. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1899 Abastumani, Georgia, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän keisarin Aleksanteri III:n kolmas poika.
Lisbeth Trickett
Vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa, Australian Melbournessa, Lenton voitti viisi kultaa: 100 metrin perhosuinnissa, 50 ja 100 metrin vapaauinneissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Pääsiäisenä 2007 Lenton meni naimisiin uimari Luke Trickettin kanssa. Hän otti käyttönsä aviomiehensä sukunimen.
Georgi Aleksandrovitš
Georgin veljet olivat Nikolai II (s. 1868), alle yksivuotiaana kuollut Aleksanteri Aleksandrovitš Romanov (s. 1869) ja Mikael Aleksandrovitš (s. 1878). Georgin syntyessä hänen isoisänsä oli Venäjän keisari Aleksanteri II – Georgi oli kruununperimysjärjestyksessä kolmantena isänsä ja veljensä Nikolain jälkeen.
Lisbeth Trickett
Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Trickett voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, hopeaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa 4×100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai kultaa uituaan alkuerissä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Hänet valittiin Australian vuoden naisuimariksi 2005.
Elämän maantiellä
Elämän maantiellä on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ovat ohjanneet Kurt Jäger ja Ragnar Hartwall. Elokuvan ensi-ilta oli 28. marraskuuta 1927 Piccadilly- ja Punainen Mylly -teattereissa Helsingissä.
Elokuvan sisäkuvaukset tehtiin studioksi vuokratussa Hankkijan juhlasalissa ja ulkokuvaukset Helsingissä ja lähiympäristössä. Elokuvassa kuvataan posetiivin soittajan elämänvaiheita ja hänen kohtaamiaan ihmisiä.
Yleisradion tilauksesta elokuvaan on säveltänyt uuden musiikin Yrjö Hjelt. Se on kolmas hankkeessa, jossa viisi mykkäelokuvaa saa musiikin. Katupiano saatiin ääniraidalle Varkauden mekaanisen musiikin museosta.
Tarinan tapahtumaympäristö on mahdollisesti Italiassa, vaikka maata ei mainitakaan, mutta sijoittuu tapahtumien perusteella varhaiseen Benito Mussolinin aikaan, jolloin hänen julkinen kuvansa vielä oli hyvin myönteinen. Päähenkilöitä ovat kulkuri Tarini, joka ansaitsee elantonsa veivaamalla katupianoa (joka väliteksteissä on posetiivi), ja kasvattilapseksi päätynyt Irmela. Heidät palkkaa ilkeä impressaari Greeving esiintymään varieteehensa, josta rikas Georg löytää Irmelan, mutta Irmela ei tahdo vastata kosintaan. Lopuksi paljastuu, että Tarini on Irmelan isä.
Georgi Aleksandrovitš
Vauvaikäisenä Georgi oli terveempi kuin veljensä Nikolai, mutta 6–7-vuotiaana Georgi sairasteli usein, ja häntä vaivasi myös astma. Vuonna 1891 Georgi oli veljensä Nikolain mukana Aasian kiertomatkalla, mutta joutui sairauden takia palamaan Venäjälle.
Marraskuussa 1894, Aleksanteri III:n kuoltua, Nikolaista tuli uusi keisari. Georgi oli kruununperillinen, koska Nikolai ei ollut vielä naimisissa.
Georgin terveydentila heikkeni. Hän sairasti 1890-luvun alussa tuberkuloosia ja matkusti Bordžomin kylpylään. Terveydentilansa takia Georgi ei voinut matkustaa Pietariin veljensä Nikolain lasten Olgan ja Tatjanan ristiäisiin. Kun Nikolain kolmas lapsi Maria syntyi kesällä 1899, Georgi kirjoitti viimeisen kerran veljelleen kertoen olevansa hyvin surullinen, ettei ollut koskaan tavannut veljentyttäriään.
Georgi kuoli 9. elokuuta 1899 Abastumani ssa. Georgin kuolema oli Nikolaille suuri järkytys, koska veljekset olivat olleet aina läheisiä ja olivat lapsena olleet leikkitovereita. Georgi osasi kertoa vitsejä, joista parhaimmat Nikolai oli kirjoittanut muistiin. Nikolai säilytti vitsit laatikossa Jekaterinburgin teloitukseen asti. Monta vuotta Georgin kuoleman jälkeen Nikolailla oli tapana lukea Georgin vitsejä aina kun häntä suretti. Georgin kuoleman jälkeen veli Mikael Aleksandrovitšista tuli kruununperillinen, kunnes Nikolaille syntyi 1904 poika Aleksei.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2008
Vuoden 2008 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tokiossa, Japanissa 11.–13. lokakuuta 2008. Kisat olivat siinä mielessä erikoiset, että ne järjestettiin olympiavuonna, mitä yleensä on vältetty. Kisoissa painittiin vain naispainissa, sillä Pekingin kesäolympialaisissa naispainin painoluokkia oli vain neljä. Tokiossa sarjoja oli seitsemän.
Parhaat (Anita Hirvonen)
Parhaat on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1985.
Oluttynnyri
pienoiskuva|upright|Oluttynnyri josta on leikattu neljänneksen sektori pois esittelyä varten. Oluttynnyri on nykyisin yleensä ruostumattomasta teräksestä valmistettu oluen säilytys- ja varastointiastia. Niitä valmistetaan myös muovista. Aiemmin käytetty tammitynnyreitä on valmistettu myös puusta ja myöhemmin alumiinista. Euroopassa yksi suurimpia oluttynnyreiden valmistaja on espanjalainen Envases Tecnicos Zaragoza Sociedad Limitada.
Tynnyrin valmistus ruostumattomasta
Ruostumattomasta teräksestä valmistettujen oluttynnyreiden pitää kestää painetta ja täyttää elintarvikealan normit. Hitsauksen jälkeen saumat puhdistetaan rautakontaminaatiosta ja hitsausoksidit poistetaan pinnasta, minkä jälkeen saumat passivoidaan ja peitataan korroosiokestävyyden palauttamiseksi. Työvaiheen jälkeen pintaan ei saa jäädä peittauksesta jäämiä, jotka voisivat liueta olueen.
Tynnyreiden käyttö
Eurooppalainen oluttynnyri on yleensä tilavuudeltaan 20, 30 tai 50 litraa. Oluttynnyrit paineistetaan hiilidioksidilla, kun ne kytketään olutlinjastoon. Hiilidioksidi työntää oluen putkiin, joista se menee jäähdyttimen kautta oluthanalle, josta sitä lasketaan tuoppeihin tai laseihin.
Käytön jälkeen tynnyrit pestään ja desinfioidaan ennen uudelleen täyttöä.
Ennen terästynnyriä
Aiemmin tynnyri oli aikansa yleispakkaus, jota käytettiin kaikenlaisen irtotavaran kosteuden kestävään pakkaamisen. Olutta, viskiä, konjakkia ja viiniä varastoitiin silloin myös puisiin tynnyreihin, ja vielä nykyäänkin tynnyreitä käytetään alkoholiteollisuudessa esimerkiksi viskin, konjakin ja viinin kypsyttämiseen. Tynnyreitä näihin tarkoituksiin tehdään yleensä tammesta tai esimerkiksi Yhdysvalloissa kasvavasta valkotammesta. Kunnolla tehty tynnyri kestää hyvin hoidettuna käyttöä 50–100 vuotta.
Wendenhorn
Wendenhorn on Urin Alpeilla, Sveitsissä, Wassenin ja Innertkirchenin kuntien rajalla sijaitseva 3 023 metriä korkea vuori.
Bergenin rata
Bergenin rata (norjaksi Bergensbanen) on 493 kilometrin pituinen rautatieliikenneyhteys Norjassa välillä Oslo–Bergen.
Radan rakentaminen alkoi Bergenistä vuonna 1883. Se vihittiin käyttöön kuningas Haakon VII:n johdolla Vossin asemalla 27. marraskuuta 1909. Toinen pääteasema Oslo oli tällöin vielä nimeltään Kristiania. Bergenin rata on Euroopan korkeimmalla kulkeva kahden merkittävän kaupungin välinen runkoratayhteys: sen korkein kohta Taugevandissa on 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella.
Nykyisin matka taittuu nopeimmillaan kuudessa ja puolessa tunnissa. Koko Bergenin rata sähköistettiin vuonna 1964. Rataa on yleisesti pidetty maisemiltaan maailman kauneimpiin kuuluvana rautatieyhteytenä.
Bergenin radan varrelta Myrdalin rautatieasemalta laskee 20 kilometrin pituinen maisemarata Flåmsbana alas tuntureilta Aurland-vuonolle Flåmiin.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Rata [[Hardangerviddan vuorilla lähellä Finseä. Kuvan rataosuus on poistunut käytöstä ja uusi rata kulkee tunnelissa.]]
Kauhun ja kauneuden valtakunta
Kauhun ja kauneuden valtakunta (A Great and Terrible Beauty) on yhdysvaltalaisen Libba Brayn kirjoittama nuortenkirja vuodelta 2003. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2007 WSOY:n kustantamana ja Laura Honkasalon suomentamana. Kirja aloittaa Gemma Doyle -trilogian, jonka jälkimmäisiä osia Rebel Angels ja The Sweet Far Thing ei aiota suomentaa.
Kirjan päähenkilö on 1800-luvun lopulla elävä Gemma Doyle, joka lähtee äitinsä kuoltua kotoaan Intiasta ja muuttaa sisäoppilaitokseen Englantiin. Perillä hän alkaa tutustua uuden koulunsa salaisuuksiin yhdessä ystäviensä Felicityn, Pippan ja Annin kanssa.
Big Game (kirja)
'''Big Game. Kuinka Hollywood tuotiin Suomeen''' on elokuvatoimittaja Kalle Kinnusen kirjoittama kirja suomalaisen elokuvan lähihistoriasta. Teoksen julkaisi Johnny Kniga vuonna 2015. Kirjassa Kinnunen käsittelee Jalmari Helanderin ohjaaman Big Game -elokuvan valmistumista ja kertoo Helanderin ja tuottaja Petri Jokirannan työstä. Kirjassa esitellään myös muita suomalaisia nuoren sukupolven ohjaajia ja elokuva-alaa yleisemmin.
Tausta
Kirjan idea syntyi Cannesissa elokuvajuhlilla sen jälkeen, kun Big Game -elokuvan tuotantoyhtiö oli tiedottanut Samuel L. Jacksonin kiinnittämisestä pääosaan. Tausta-ajatuksena Kinnusella oli ollut jo aiemmin kirjoittaa kirja siitä miten ja miksi Suomessa tehdään elokuvaa. Helanderin elokuva toi siihen havainnollisen lisän. Tekijöiden kanssa hän pääsi yhteisymmärrykseen siitä, ettei kirjasta tulisi tavanomaista making of -markkinointivälinettä, vaan hän säilyttäisi journalistisen riippumattomuutensa.
Arvostelut
Hannu Björkbacka pohti arvostelussaan Keskipohjanmaassa, että kirja saattaa olla joidenkin makuun ”liian 80-lukulaisen amerikkalaisviihteen lumoissa”, mutta huomautti kuitenkin, että intomielisyys on nykyisin terveemmällä pohjalla kuin 1980-luvulla. Samaan asiaan kiinnitti huomota myös Antti Selkokari Aamulehdessä, kun hän huomautti, että Kinnusta kiinnostaa erityisesti suomalaisten genreohjaajien tulo kansainvälisiksi nimiksi eikä tämä lähde pohtimaan taide-elokuvantekijöiden läpilyöntiä. Björkbacka totesi kuitenkin tästä Kinnusen ensimmäisestä kirjasta, että ”siinä näkyy sama huolellinen taustoitus kuin hänen muissakin jutuissaan”.
Tatu Junni kirjoitti Dome.fi-sivustolla kiittävästi, ettei kyse ole fanikirjasta, vaan kirja kuvaa Helanderin elokuvan ohella laajasti alan yleisiä käytänteitä ja lainalaisuuksia. Kirjassa Kinnunen rohkenee kertoa myös Helanderin virheistä ja kyseenalaistaa tämän ratkaisuja.
Kouvolan Sanomissa Tuukka Hämäläinen piti Kinnusen tekstiä ”äärimmäisen hallittuna” ja kiitti sitä, että kaikki tekninen sanasto on selitetty auki. Toistostakaan ei ole haittaa, kun kirjaa ei välttämättä lueta suoraviivaisesti alusta loppuun. Hän suosittelee kirjaa muillekin kuin Helanderin faneille: niille, jotka ovat kiinnostuneet elokuvatuotannosta, suomalaisen elokuvan viime aikojen historiasta ja elokuvien maailmasta yleensäkin. Hämäläinen kuitenkin kritisoi paikoittaista tarpeetonta hehkutusta.
Suomen Kuvalehden sivulla Matti Rämö totesi, että Kinnunen taustoittaa vetävästi, ja huomautti myös, että Kinnunen nostaa esiin usein vähälle huomiolle jäävän tuottajan Petri Jokirannan, jolla on ollut suuri merkitys ohjaajan menestyksessä. Kirja säilöö myös pätkän suomalaista elokuvahistoriaa.
Keskisuomalaisen arviossa Marko Ahonen kiinnitti huomiota siihen, että kirjan nimestä huolimatta kyseessä ei ole kirja Big Game -elokuvan tekemisestä, vaan se on ensisijaisesti Helanderin tarina. Samaa korosti Helsingin Sanomiin kirjan arvioinut kuvatoimittaja Jutta Sarhimaa. Hän myös huomautti, että naiset jäävät kirjassa kutakuinkin vaille huomiota vaikka Pirjo Honkasalo on maailmalla tunnetuimpia suomalaisohjaajia.
Vesiliukumäki
thumb|250px|Vesiliukumäkiä [[Kanadan Edmontonissa sijaitsevassa World Waterpark -vesipuistossa.]] Vesiliukumäki on esimerkiksi vesipuistoissa ja kylpylöissä oleva laite, jossa lasketaan mäkeä alas, yleensä uima-altaaseen. Vesiliukumäkiä on sekä sisä- että ulkotiloissa.
Perinteinen vesiliukumäki
Perinteisessä vesiliukumäessä laskija kiipeää itse huipulle ja laskee sieltä alas joko selällään tai istuen. Liukumäki on yleensä mutkikas ja päättyy uima-altaaseen.
Rengasvesiliukumäki
Rengasvesiliukumäki on hieman perinteistä vesiliukumäkeä leveämpi, jotta ilmatäytteiset renkaat sopisivat kulkemaan mäen yläpäästä alapäähän. Rengasvesiliukumäissä ei voi olla jyrkkiä nousuja tai laskuja, jotta laskija pysyisi renkaan kyydissä ja jottei rengas jumittuisi johonkin kohtaan liukumäkeä.
Suorat vesiliukumäet
Suora vesiliukumäki on sellainen, jossa lasketaan maha alaspäin, joskus ohuen patjan päällä. Koska laskumäki on suora, nopeus nousee näissä mäissä useasti suuremmaksi kuin muissa vesiliukumäkityypeissä. Suorat vesiliukumäet päättyvät useimmiten uima-altaan sijaan pitkään tasaiseen kohtaan liukumäessä. Erittäin nopeissa liukumäissä saattaa olla turvallisuuden takia vielä laskun jälkeen hieman nousumäkeä.
Toiminta
Vesiliukumäessä on pumppu, joka nostaa vettä alhaalla olevasta uima-altaasta sekä vesisäiliöistä. Veden annetaan virrata liukumäen päällä siten, että liukumäen pinta on liukas. Joissain vesiliukumäissä on myös liikennevalot, jotka kertovat laskijalle, milloin tämä saa laskea.
Muuta
Pohjoismaiden ja Suomen pisin vesiliukumäki on Kylpylähotelli Peurungassa. Se on 130 m pitkä.
Medina-Sidonia
Medina-Sidonia on kunta Eteläisessä Espanjassa Andalusian alueella Cádizin maakunnassa. Sitä pidetään yhtenä Euroopan vanhimmista kaupungeista. Nykyisin se on noin 12 000 asukkaan kylä. Se sijaitsee yli 300 metrin korkeudessa sotilaallisesti strategisessa paikassa, ja se kuului aikoinaan Espanjan tärkeimpiin herttuakuntiin.
Kaupungin juuret ovat roomalaisten ja foinikialaisten linnoituksissa. Visigoottien aikana se oli maakunnan pääkaupunki, ja se on ollut kirkollinen keskus 500-luvun lopulta asti. Arabit valloittivat alueen 712 ja kuningas Alonso X  vuonna 1264. Herttuakunta perustettiin vuonna 1445, ja sitä hallinnut suku jatkuu edelleen.
Beni (Kongon demokraattinen tasavalta)
Beni on Kongon demokraattisen tasavallan koillisosassa, Pohjois-Kivun maakunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Iturin sademetsä ja itäpuolella Virungan kansallispuisto, joka jatkuu Ugandan puolella Rwenzorivuorten kansallispuistona. Vuonna 2013 Benissä asui arviolta 231 952 ihmistä. Kaupunki jakautuu neljään hallinnolliseen osaan: Beniin, Bunguluun, Muhekeraan ja Ruwenzoriin.
Benissä on yhdeksän kylää: Baraka, Bandundu, Beni, Boma, Butembo, Likasi, Mwene-Ditu, Uvira ja Zongo.
Benissä sijaitsee Benin lentoasema ja Kongon kaksikielinen kristillinen yliopisto (UCBC).
Ilmasto
Benin ilmasto kuuluu kuuman vyöhykkeen sademetsäilmastoon. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 1582 mm ja keskilämpötila 23 celsius-astetta.
Historia
Vuonna 2001 toisen Kongon sodan (1998–2003) taistelut ulottuivat Beniin. Beniä hallitsi kapinallisryhmä "Kongolaisten kokous demokratian puolesta –Vapautusrintama" (RCD-K/ML).
Vuonna 2007 pormestarina toimi Jules Mungwana Kasereka sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Julien Kahongya valittiin Pohjois-Kivun maakuntajohtajaksi.
Lokakuun 2014 ja toukokuun 2016 välillä yli 500 ihmistä kuoli Ugandan kapinallisten hyökkäyksissä Benissä ja sen lähiseudulla.
Elokuussa 2016 Benissä tehtiin joukkosurma.
Vuonna 2016 pormestarina toimi Bwanakawa Nyonyi.
Kreikan koripallomaajoukkue
Kreikan koripallomaajoukkue edustaa Kreikkaa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
MM-kisoissa
Maailmanmestaruuskilpailuihin Kreikka on selviytynyt vuodesta 1986 alkaen yhtä poikkeusta (2002) lukuun ottamatta. Ensimmäisellä kerralla joukkue sijoittui kymmenenneksi ja sen tähtipelaaja Nikos Galis oli kisojen paras pistemies. Vuonna 1990 Kreikka sijoittui kuudenneksi ja vuonna 1994 neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Kroatialle pistein 60–78. Vuonna 1998 Kreikka ylsi jälleen pronssiotteluun, jossa se hävisi Yhdysvalloille 61–84. Vuonna 2006 se saavutti hopeaa. MM-kilpailuissa 2010 Kreikka oli yhdestoista ja 2014 yhdeksäs.
EM-kisoissa
Kreikka on saavuttanut viisi mitalia koripallon EM-kisoissa. Vuonna 1949 se sai pronssia. Tähtipelaajansa Nikos Galisin johdolla joukkue voitti kultaa 1987 ja hopeaa 1989. Vuoden 2005 kisoissa Kreikka voitti toisen Euroopan mestaruutensa, kun se kukisti finaalissa Saksan pistein 78–62. Vuoden 2007 EM-kisoissa hallitsevat mestarit sijoittuivat neljänneksi. Mitaleille maa palasi vuonna 2009 saavuttamalla pronssia. Vuoden 2011 EM-kisoissa Kreikka sijoittui kuudenneksi ja vuonna 2013 sijalle 11. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Kreikka oli viides ja 2017 kahdeksas.
Vostok (avaruusalus)
thumb|right|Vostok-avaruusalus.
Vostok oli Neuvostoliiton ensimmäinen miehitetty avaruusalus. Vostok 1 -aluksella tehtiin huhtikuussa 1961 maailman ensimmäinen miehitetty avaruuslento. Kosmonautti Juri Gagarin kiersi sillä Maata huhtikuussa 1961. Sitä ennen aluksella oli tehty miehittämättömiä kokeita Sputnik 4:stä alkaen.
Vostok-aluksessa oli pallomainen osa, jossa aluksen ohjaaja oli. Se kykeni palaamaan maahan. Pallomaisen paluukapselin perässä oli kartiomainen huoltomoduuli, joka useasti esitetään yhdessä viimeisen rakettivaiheen kanssa. vasen|pienoiskuva|Vostok-aluksen kaaviokuva
HMS Visby (K31)
HMS Visby (runkonumero K31) on Ruotsin laivaston Visby-luokka korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin 17. lokakuuta 1995 Kockums AB:n telakalta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 1996. Se laskettiin vesille 8. kesäkuuta 2000 ja luovutettiin tilaajalle 10. kesäkuuta 2002. Suunnitelmien mukaan alus liitetään laivastoon vuonna 2012.
Hanna Ekström
Hanna Ekström (s. 25. joulukuuta 1972) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Spacewatch
Spacewatch on Arizonan yliopiston vetämä projekti, jossa tutkitaan pikkuplaneettoja, mukaan lukien erityypiset asteroidit ja komeetat. Projektin ovat perustaneet Tom Gehrels ja Robert S. McMillan vuonna 1980.
Hanna Ekström
Ekströmin pelaajaura alkoi Puistolan Urheilijoista, jossa hän pelasi aluksi maalivahtina. Loukkaantumisten vuoksi Ekström kokeili kärkipelaajan roolia, josta tuli hänelle lopulta pysyvä pelipaikka. Puistolassa hän pelasi kauteen 1993 asti, minkä jälkeen hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. HJK:ssa Ekström pelasi 1994–1999, joiden aikana hän voitti Suomen mestaruuden viidesti ja Suomen cupin kahdesti. Ekström oli SM-sarjan paras maalintekijä 1998 ja 1996, jolloin hänet valittiin myös vuoden naisjalkapalloilijaksi. HJK:sta Ekström siirtyi AC Vantaan riveihin 2000 ja sieltä Malmin Palloseuraan 2001.
Sustenhorn
Sustenhorn on Urin Alpeilla, Sveitsissä sijaitseva 3 503 metriä korkea vuori.
Balei
Balei on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Unda-joen varrella 350 kilometriä Tšitasta itään. Kaupunki on Balein piirin keskus. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2009).
1800-luvun lopussa seudulla oli kullanhuuhtojien ja Taka-Baikalian kasakoiden asutuksia. 1920-luvulla siitä tuli yksi Neuvostoliiton kullan tuotannon keskuksista. Vuonna 1932 Novotroitskin esiintymän asutus sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja nimen Balei. Vuonna 1938 Baleista tuli kaupunki. Vuosina 1947–1953 kultakaivoksen yhteydessä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut vankileiri.
1960–1970-luvuilla Balei oli Tšitan alueen kolmanneksi suurin kaupunki sekä huomattava teollisuus- ja kulttuurikeskus. Vuonna 1970 asukkaita oli 27 000. 1990-luvulla kullan tuotanto loppui lähes kokonaan. Kaivostoiminta on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.
Nykyään Baleissa toimii maatalousyritys, geologian tutkimuslaitos ja metsätila. Kaupungissa on opettajaopisto, lääketieteellinen opisto ja täydennyskoulutuslaitoksia. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy Baleiski rabotši (”Balein työläinen”).
Goce Sedloski
Goce Sedloski (s. 10. huhtikuuta 1974 Golemo Konjari) on pohjoismakedonialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Sedloski debytoi Pohjois-Makedonian maajoukkueessa helmikuussa 1996. Hän on pelannut 100 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Kultainen sirppi
Kultainen sirppi on Asterix seikkailee -sarjan albumi. Tarinan on vuonna 1960 käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo. Sarja julkaistiin ensimmäisen kerran varsinaisena albumina Ranskassa vuonna 1962, ja Suomessa 1971, jossa se ilmestyi sarjan kymmenentenä suomennoksena.
Kromfohrländer
Kromfohrländer on keskikokoinen saksalainen koirarotu. Rotuna se on varsin nuori: se kehitettiin roturisteytyksen tuloksena 1940- ja 1950-luvuilla. Kromfohrländer kuuluu FCI:n roturyhmään 9 eli seura- ja kääpiökoiriin.
Ulkonäkö
Kromfohrländer on keskikokoinen, korkeuttaan pidempi ja melko kevytrakenteinen koira. Rodusta on olemassa karkeakarvainen ja sileäkarvainen muunnos. Karva on molemmilla tiheää ja lyhyehköä (korkeintaan 7 cm), mutta laadultaan erilaista. Aluskarva on lyhyttä ja pehmeää. Nahka ja karva ovat tiiviisti rungonmyötäiset, raajat lihaksikkaat. Korvat ovat kolmionmuotoiset ja taittuneet. Häntä on keskipitkä ja kaareva, liikkeessä se nousee selän päälle.
Karkeakarvaisen kromfohrländerin tunnusmerkki on parta, jota sileäkarvaisella kromfohrländerillä ei ole. Sileäkarvaisella koiralla karva muodostaa hapsuja raajoihin ja häntään; lisäksi korvissa ja rinnassa karva on pidempää. Väriltään kromfohrländer on valkoinen ruskein merkein. Koiralla on merkit pään molemmin puolin korvista poskiin asti sekä lisäksi suurikokoisia laikkuja tai satulanmuotoinen kuvio selässä. Kuonosta otsaan tai niskaan asti kulkee valkoinen piirto. Merkkien väri vaihtelee ruskean eri sävyissä. Aluskarva voi olla myös ruskeaa, jolloin karvojen päät voivat olla mustat.
Suomessa on kasvatettu ainoastaan karkeakarvaisia kromfohrländereitä.
Luonne ja käyttäytyminen
Kromfohrländer on aktiivinen ja toiminnanhaluinen koira. Se oppii helposti, mutta osaa olla myös itsepäinen. Vieraisiin eläimiin ja ihmisiin kromfohrländer suhtautuu usein varautuneesti: pennun huolellinen sosiaalistaminen on tärkeää, jotta arkuudelta ja muilta luonneongelmilta vältytään. Arkuus ja aggressiivisuus eivät ole toivottavia ominaisuuksia. Riistaviettiä rodulla ei juuri ole.
Oppivaisena ja innokkaana rotuna kromfohrländer sopii hyvin erilaisiin koiraharrastus- ja urheilulajeihin. Sopivia lajeja ovat agility ja toko, mutta myös metsästysjäljestys ja rauniokoulutus. Erityisesti agilityssä rotu on menestynyt hyvin MM-tasolle asti. Rodulla ei ole palveluskoiraoikeuksia.
Alkuperä
thumb|250px|Karkeakarvainen kromfohrländer Kromfohrländer on kehitetty 1940-luvulla karkeakarvaisen kettuterrierin ja todennäköisesti bretagnengriffonin tai grand griffon vendéen -rodun vahinkoastumisen tuloksena. Rodun ensimmäinen kasvattaja oli Nordrhein-Westfalenissa Krom Fohrin alueella asunut Ilse Schleifenbaum, joka ihastui pentueeseen ja alkoi kehittää rotua. Kansainvälinen koiranjalostusliitto FCI hyväksyi rodun vuonna 1955.
Terveys
Populaation pienestä koosta huolimatta kromfohrländer on melko terve rotu. Mitään tiettyjä rodulle ominaisia sairauksia ei ole. Rodulla esiintyviä perinnöllisiä sairauksia ovat harmaakaihi, epilepsia ja digitaalinen hyperkeratoosi eli ihon sarveiskerroksen liiallinen kasvu. Saksalaisen rotujärjestön tutkimuksessa 17 % kyselyyn vastanneiden koirista sairasti epilepsiaa ja 6 % hyperkeratoosia. Osallistuneet koirat olivat kuitenkin keski-iältään melko nuoria, ja epilepsiaoireet ilmenevät usein vasta aikuisiällä. Jalostuksella pyritään vähentämään perinnöllisten sairauksien määrää.
Minimal techno
Minimal techno on elektronisen musiikkigenren teknon minimalistiseksi käsitetty alamuoto. Yleisesti "Minimal" on tullut tutuksi ylenmääräisestä toistosta ja kappaleiden kehittymisen vähyydestä. Minimalin motoksi voidaankin sanoa "vähempi parempi"; periaate, jota on aikaisemmin onnistuneesti hyödynnetty muun muassa arkkitehtuurissa, suunnittelussa, visuaalisessa taiteessa ja länsimaisessa taidemusiikissa.
Minimalistisen estetiikan periaate länsimaisessa kulttuurissa voidaan jäljittää Saksan Bauhaus-liikkeeseen (1919–1933). Detroitista kotoisin olevat tuottajat Robert Hood ja Daniel Bell olivat 1990-luvun alkupuolella todennäköisimmin Minimal technon alullepanijoita.
Shiromani Akali Dal
Shiromani Akali Dal (lyh. SAD) on intialainen puolue. Suurinta puolueen kannatus on Punjabin osavaltion sikhien keskuudessa, ja se on Intian kansanpuolueen (BJP) vanhimpia liittolaisia. Puolue pitää itseään sikhien pääasiallisena edustajana, joka tuo esille sikheille tärkeitä asioita. Puolueen läheisistä väleistä Intian kansanpuolueeseen, ja sen johtamaan vaaliliittoon (NDA), kertoo puheenjohtajan vuonna 2018 antama kommentti, jonka mukaan Akali Dal on BJP:n ikuinen liittolainen.
Puolueen nykyisen puheenjohtajan Sukhbir Singh Badalin isä Parkash Singh Badal on toiminut viisi kautta Punjabin pääministerinä. Vuonna 2017 puolue hävisi Punjabin osavaltiovaaleissa eikä päässyt muodostamaan hallitusta.
Kuusinen (saari Kotkassa)
Kuusisen satamaa nähtynä Kuusisen näkötornista.|thumb Kuusinen (myös Luotsi-Kuusinen) on saari Suomenlahdessa Kotkassa. Saarella sijaitseva Kuusisen satama toimii Suomen merivoimien sotilassatamana, kalasatamana, Suomen valtion väyläalusten satamana sekä Kotkan saariston yhteysalusliikenteen satamana. Saari on toiminut ennen luotsien tukikohtana.
Saarta on nimitetty Luotsi-Kuusiseksi myös erotukseksi toisesta Kotkan alueella sijainneesta Kuusinen-nimisestä saaresta, niin sanotusta Tanssi-Kuusisesta, joka on jäänyt Mussalon sataman alle.
Iso-Britannia Eurovision tanssikilpailussa
Iso-Britannia osallistui historiansa ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka järjestettiin Lontoossa 1. syyskuuta 2007. Ison-Britannian tanssipari Brendan Cole ja Camilla Dallerup jäivät kauas voitosta sijoituttua 15. sijalle, vaikka Iso-Britannia oli yksi kilpailun ennakkosuosikeista.
Isolle-Britannialle antoivat pisteitä seuraavat maat: Tanska (3), Kreikka (3), Liettua (5) ja Irlanti (7).
Kuusinen (saari Kotkassa)
Historia
Saaren lounaiskärkeen pystytettiin vuonna 1998 venäläisen Mihail Anikušinin Ruotsinsalmen taisteluissa 1789–1790 hukkuneiden merimiesten muistomerkki.
Kalasatama
Kuusisen kalasatamassa on kalankäsittelylaitos ja varastotilaa. Vuonna 2016 kalasatama oli kaupungin omistama ja sitä käyttivät aktiivisesti lähiseudun rannikkokalastajat. Kalasatamassa oli kaksi kalan suoramyyntipistettä, joissa toisessa myös kahvila. Kalastus oli pääosin rysäpyyntiä, joissa päälajit siika, lohi ja suomukalat.
Lähteet
60.45989°N, 26.96461°W
Risto Vähäsarja
Risto Vähäsarja on suomalainen kanttori ja laulusäveltäjä. Hän on säveltänyt kyläoopperoita, laulunäytelmiä, kantaatteja, yksin- ja kuorolauluja ja laulelmia useiden runoilijoiden teksteihin.
Suden hetki (Lyijykomppanian albumi)
Suden hetki on Lyijykomppanian vuonna 1994 julkaistu mini-CD. Levyn – ja luultavasti myös Lyijykomppanian – tunnetuin kappale lienee ”Jaloviinamies”, jota yhtyeen laulaja-kitaristi Timo Rautiainen on silloin tällöin esittänyt myös soolokeikoillaan.
Rautiainen arvosteli vuonna 2003 ilmestyneessä Trio Niskalaukaus -kirjassa Suden hetken kansikuvaa ”luultavasti Suomen huonoimmaksi kansikuvaksi”.
Kappaleet
Sovitukset Lyijykomppania.
Vepsä (Tohmajärvi)
Vepsä on kylä Tohmajärven kaakkoisosassa Pohjois-Karjalassa. Kylältä on matkaa Tohmajärven keskustaan 25 kilometriä ja Joensuuhun 85 kilometriä. Suomen itärajalle on viitisen kilometriä.
Pseudo-Plutarkhos
Pseudo-Plutarkhos on yleisesti käytetty nimitys niistä tuntemattomista kirjailijoista, jotka ovat kirjoittaneet Plutarkhoksen nimiin laitettuja pseudepigrafisia eli epäperäisiä teoksia. Näitä teoksia on erityisesti osana Plutarkhoksen esseiden kokoelmaa nimeltä Moralia. Siihen kuuluvat seuraavat epäperäiset teokset:
Kaikki nämä teokset ovat alkuperältään jonkin verran Plutarkhosta myöhäisempiä, mutta ne ovat kuitenkin peräisin myöhäisantiikin ajalta, mahdollisesti 200- ja 300-luvuilta jaa. Teos Kohtalosta on mahdollisesti keskiplatonilainen kirjoitus 100-luvulta jaa.
Lisäksi Plutarkhoksen nimiin on päätynyt joitakin todennäköisesti keskiajalla kirjoitettuja teoksia. Näihin kuuluu muun muassa kirje Trajanukselle (Epistola ad Traianum).
Triaryylimetaanivärit
thumb|250px|Triaryylimetaanivärien tyypillinen perusrakenne Triaryylimetaanivärit eli trifenyylimetaanivärit ovat trifenyylimetaanin perusrakenteen omaavia väriaineita, joissa on hydroksyyli-, amino- tai sulfonihapposubstituentteja. Niitä voidaan käyttää muun muassa paperien ja tekstiilien värjäykseen. Triaryylimetaanivärit ovat keltaisia, punaisia, violetteja, sinisiä tai vihreitä väriaineita.
Triaryylimetaanivärien historiaa
Triaryylimetaanivärit ovat yksiä vanhimpia synteettisesti valmistettuja väriaineita. Niiden valmistus perustui kokeellisiin prosesseihin, ennen kuin niiden rakenteesta oli tietoa. Ensimmäinen teollisesti valmistettu triaryylimetaani on fuksiini, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1859. Toisen merkittävän tähän luokkaan kuuluvan väriaineen metyylivioletin valmistus alkoi vuonna 1861. Saksalainen kemisti Wilhelm Michler teki merkittävän keksinnön vuonna 1876 syntetisoidessaan 4,4’-bis(dimetyyliamino)bentsofenonia, jota ruvettiin käyttämään useiden triaryylimetaanivärien synteesin lähtöaineena. Seuraava merkittävä kehitys triaryyliväriaineiden valmistuksessa tapahtui vuonna 1971, kun niiden valmistamiseen kehitettiin katalyyttinen värittömien esiasteiden leukovärien hapetusprosessi värillisiksi yhdisteiksi.
Malakiittivihreät
Malakiittivihreävärisarjaan kuuluvien triaryylimetaanivärien rakenteessa on kahdessa fenyylirenkaassa amino- tai substituoitu aminojohdannainen. Aminoryhmät sijaitsevat para-asemassa triaryylimetaanirunkoon nähden. Väriltään ne ovat vihreitä ja sinivihreitä.
Metyyliviolettisarja
Metyyliviolettisarjan värit muistuttavat muuten fuksiinisarjan värejä, mutta kaikissa fenyylirenkaissa on tertiäärinen dimetyyliaminosubstituentti. Metyyliviolettivärit ovat violetteja tai magentansävyisiä.
Viktoriasiniset
Viktoriasinisissä on para-asemassa sijaitseva aminosubstituentti kolmessa aryyliryhmässä, joista kaksi on fenyyliryhmää ja yksi on naftyyliryhmä. Viktoriasinisiin kuuluvat väriaineet ovat sinisiä.
Fenolivärit
Tämän sarjan värit sisältävät vähintään yhden hydroksyyliryhmän.
Käyttö
Pääasiassa triaryylimetaanivärejä käytetään paperien, kosmetiikan, lasin ja posliinin värjäykseen sekä mustekynien ja painomusteiden valmistamiseen. Niitä voidaan käyttää myös tekstiilien värjäykseen, mutta niiden ongelmana ovat huono värinpysyvyys varsinkin hypokloriitteja sisältävien valkaisuaineiden kanssa. Monia triaryylimetaanivärejä käytetään myös biologisissa tutkimuksissa solujen värjäämiseen ja pH-indikaattoreina.
Säkinheimo-Reppulit
Säkinheimo-Reppulit (Sackville-Bagginses) on hobittisuku J.R.R. Tolkienin fantasiaromaanissa Taru sormusten herrasta.
Säkinheimo-Reppuleiden nimi on Longo Reppulin ja hänen vaimonsa Camelia Säkinheimon sukunimien yhdistelmä, jonka jo Longo otti käyttöön ja jota myös Otho perheineen käytti.
Tarussa Sormusten herrasta Säkinheimo-Reppulit saapuvat Bilbon syntymäpäiväjuhliin, mutta poistuvat sieltä raivoissaan Bilbon katoamistempun jälkeen. He palaavat kuitenkin seuraavana päivänä hakemaan saataviaan, kun kuulevat Frodon järjestäneen Bilbon omaisuudenjaon. Lobelialle Bilbo on jättänyt hopealusikoita, koska arveli Lobelian ryövänneen useita lusikoita viime matkansa aikana. Närkästyneet Säkinheimo-Reppulit vaativat nähdä testamentin ja kun siinä ei ole Säkinheimo-Reppuleille mitään, Otho huudahtaa: "Kuudenkymmenenvuoden odotuksen jälkeen lusikoita! Naurettavaa!"
Säkinheimo-Reppulien odotus kuitenkin palkitaan, kun Frodo joutuukin lähtemään matkalleen kohti Rivendelliä ja myy Repunpään Säkinheimoille. Otho on jo kuollut, mutta satavuotias Lobelia Lotho-poikansa kanssa saapuu seitsemänkymmenenseitsemän vuoden odotuksen jälkeen ottamaan omansa.
Trilogian toisessa osassa Säkinheimo-Reppuleita ei mainita, mutta kolmannen osan lopussa heillä on melko merkittävä osa. Lothosta on tullut Konnun tyranni ja kaiken huipuksi hän on liittoutunut Puuparran joukoille hävinneen Sarumanin kanssa. Kun Frodo kumppaneineen palaa Kontuun, asiat ovat huonolla tolalla. Ihmisroistot pitävät järjestystä, Konnun kaunis luonto on pilattu teollisuudella, monet kontulaiset on pidätetty, jopa vanha Lobelia, ja itse Lotho on murhattu. Saruman asuu nyt Repunpäässä, mutta Virranvarren taistelun jälkeen hänet murhaa yksi omista, Gríma Kärmekieli, jonka hobittisoturit ampuvat jousilla. Roistot ajetaan matkoihinsa, ja Lobelia vapautetaan muiden vankien kanssa vankilasta. Kuullessaan Lothon kuolemasta, Lobelia ei kuitenkaan halua enää palata Repunpäähän ja luovuttaa sen takaisin Frodolle. Lobelia palaa sukulaistensa Piukkapaulojen luo, missä hän kuolee runsaasti yli satavuotiaana, jättäen omaisuutensa Frodolle ja päättäen yli sata vuotta kestäneen sukuriidan.
Karkauskuukausi
Karkauskuukausi oli vanhassa roomalaisessa kalenterissa ylimääräinen kuukausi, joka liitettiin noin joka kolmannen vuoden loppuun. Karkauskuukaudettomina vuosina vuoden viimeinen kuukausi oli helmikuu, joka karkauskuukaudellisina vuosina lyhennettiin 23-päiväiseksi.
Karkauskuukauden lisäämisestä vuoteen päättivät paikalliset johtajat. Ajanlasku meni sekaisin, kun he eivät muistaneet julistaa karkauskuukausia oikeisiin vuosiin ja lisäsivät niitä vääriin vuosiin. Näin vuodenajat joutuivat vääriin vuoden kohtiin.
Karkauskuukaudet jäivät historiaan Julius Caesarin 40-luvulla eaa. järjestämässä kalenteriuudistuksessa. Caesar lisäsi vuoteen 46 eaa. kolme karkauskuukautta, jotta vuodenajat saatiin oikeisiin kohtiin. Tämän jälkeen siirryttiin juliaaniseen kalenteriin, jossa käytettiin karkauspäiviä eikä karkauskuukausia.
Asterix ja rahapata
Asterix ja rahapata on Asterix seikkailee -sarjan 10. Ranskassa, ja 9. Suomessa ilmestynyt albumi. Suomessa tarina julkaistiin vuonna 1970, mutta Ranskassa vuotta aiemmin, vuonna 1969. Tarinan on käsikirjoittanut René Goscinny, ja kuvittanut Albert Uderzo.
Hakeem Olajuwon
Hakeem Abdul Olajuwon (s. 21. tammikuuta 1963 Lagos) on nigerialais-yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän syntyi jorubavanhemmille Lagosissa, Nigeriassa, aloitti koripallon verrattain myöhäisellä iällä 15-vuotiaana ja muutti sittemmin Yhdysvaltoihin pelatakseen Houstonin yliopiston joukkueessa.
Ura
Houston Rockets varasi Olajuwonin NBA:n varaustilaisuudessa vuonna 1984 numerolla 1. Hänestä tuli nopeasti yksi Rocketsin tähtipelaajista, ja Yhdysvaltain kansalaisuuden saatuaan hän pääsi maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Atlantassa 1996.
Olajuwonin viimeinen NBA-kausi oli 2001–2002, jonka hän pelasi Toronto Raptorsissa. Hän on muslimi ja 213 senttiä pitkä.
Chen Zhizhao
Chen Zhizhao (s. 14. maaliskuuta 1988 Panyu, Guangdong) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laituri. Hän edustaa Kiinan Superliigassa pelaavaa Beijing Guoania.
Zhizhao pelasi vuosina 2012–2013 lainalla Brasilian pääsarjan suurseura Corinthiansissa. Hän pelasi tuona aikana kahdessa sarjaottelussa.
Saavutukset
Citizen AA
Corinthians
Survival
Survival on reggaeyhtye Bob Marley & The Wailersin 2. lokakuuta 1979 julkaistu albumi. Sen tärkeimpänä teemana on Afrikan maiden itsenäistyminen ja erityisesti Rhodesian (nykyään Zimbabwe) Ian Smithin hallinnon kukistuminen. Albumin kanteen on kuvattu orjalaivan pohjapiirros sekä kaikkien Afrikan valtioiden ja Aasiassa sijaitsevan Papua-Uuden-Guinean liput.
Survivalin nimeksi ajateltiin ensin antaa Black Survival. Survival oli ensimmäinen osa Marley alun perin suunnittelemaa trilogiaa, jota jatkoivat Uprising (1980) ja Confrontation (1983).
Etukansi
Etukannessa on 48 Afrikan maan lippua, joista 15 on vuokrattu vanhentuneiksi (kursiivilla). Zimbabwe (tuohon aikaan Zimbabwe-Rhodesia) edustaa kaksi eri lippua oman kansallisen lipun sijaan; myös Papua-Uusi-Guinea, valtameren kansakunta, on kuvattu.
Kosminen jäänne
Kosmisella jäänteellä tarkoitetaan sellaisia erittäin raskaita ja stabiileja hiukkasia, joita kvanttikenttäteorioiden mukaan olisi pitänyt muodostua suuria määriä pian alkuräjähdyksen jälkeen ja joita siksi pitäisi löytyä maailmankaikkeudesta.
Teoreettisesti ennustettuja kosmisia reliikkejä ovat mm.
Kosmisiin reliikkeihin liittyvä keskeinen ongelma on, ettei yhtäkään teorioiden ennustamaa hiukkasta ole havaittu sen enempää suoraan kuin epäsuorasti, vaikka niiden pitäisi muodostaa huomattava osa maailmankaikkeuden massasta. Tämä havaitsemattomuus on eräs keskeinen peruste inflaatioteorioille ja syy, miksi universumin ajatellaan nykyisin olevan huomattavasti meille näkyvää osaa suurempi. Tällöin suurin osa kosmisista jäänteistä olisi näkyvän maailmankaikkeuden ulkopuolella.
Stevica Ristić
Stevica Ristić (s. 23. toukokuuta 1982 Vršac) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Ristić debytoi Pohjois-Makedonian maajoukkueessa 2007. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Étienne Gailly
Étienne Gailly (26. marraskuuta 1922 – 21. lokakuuta 1971) oli belgialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Gailly juoksi ensimmäisen maratoninsa 25-vuotiaana Lontoon 1948 olympialaisissa. Hän johti kilpailua jo kymmenen kilometrin kohdalla, ja 25 kilometrin kohdalla eroa seuraaviin oli 41 sekuntia. Runsaat seitsemän kilometriä myöhemmin hänet ohitti korealainen Choi Yoon-Chil ja vähän myöhemmin argentiinalainen Delfo Cabrera. Choi kuitenkin keskeytti, ja viimeisellä viidellä kilometrillä Gailly ohitti jälleen Cabreran. Belgialainen saapui stadionille ensimmäisenä mutta pystyi hädin tuskin kävelemään loppusuoran. Cabrera ja britti Thomas Richards ohittivat stadionilla Gaillyn, joka saavutti maalilinjan ajassa 2.35.33,6 ja sai pronssimitalin runsaan puolen minuutin erolla seuraavana maaliin tulleeseen eteläafrikkalaiseen Johannes Colemaniin. Cabreralle hän hävisi 42 ja Richardsille 26 sekuntia.
Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Gailly sijoittui maratonilla kahdeksanneksi ajalla 2.38.24. Hän kuoli 48-vuotiaana jäätyään auton alle lokakuussa 1971.
Sanakirja
thumb|300px|sanakirja Sanakirja on hakuteos, jossa on esitetty jonkin kielen tai kielimuodon määrätavoin valittujen, tavallisesti aakkosjärjestyksessä esitettyjen sanojen merkitykset, vieraskieliset vastineet tms. Käänteissanakirjassa hakusanat on aakkostettu hakusanan lopusta lähtevään aakkosjärjestykseen. Suursanakirja on hakusanamäärältään ja sivumäärältään laaja sanakirja. Taskusanakirja on taskukokoinen, yleensä vain keskeisimmät sanat sisältävä sanakirja. Internetissä on täysin ilmaisia sanakirjoja, tosin yleensä sisällöiltään suppeampia kuin painetut sanakirjat.
Jos kieltä ei kirjoiteta fonemaattisesti tai muuten erillisin kirjaimin, kuten kiina tai viittomakielet, sanajärjestys pitää toteuttaa toisella tavalla.
Sanasto ei ole yksiselitteisesti sama kuin sanakirja vaan se on (1) jonkin kielen, kielimuodon, alueen, alan, ajanjakson tai yksilön sanat, sanavarat, leksikko, (2) suppeahko, varsinkin erikoisalan sanakirja, leksikko, tai (3) jonkin kirjan sanahakemisto.
Sanakirjan rakenne
Sanakirjan artikkelit sijoitetaan asianomaisen kielen käyttämään aakkosjärjestykseen. Sana(kirja)-artikkelin aloittaa hakusana. Hakusana edustaa lekseemiä, joka on kaikki sanan taivutusmuodot käsittävä abstraktio. Hakusanoiksi valitaan yleensä ns. perusmuodot sanoista, mutta etenkin verbien hakusanojen suhteen on olemassa erilaisia konventioita eri kielissä. Sana on kielen pienin itsenäinen, yhdeksi kirjainjaksoksi kirjoitettava, merkityssisältöinen osa. Sana voi tarkoittaa myös sanetta, joka on tekstin (tai puheen) perusmuotoinen tai taivutettu osa.
Kaksi- tai useampikielisessä sanakirjassa lähdekieli on hakusanojen ja esimerkkien kieli. Usein sanakirjoissa annetaan myös lausumisohjeita, etenkin kielissä, joissa sanan kirjoitusasu ei yksiselitteisesti määritä sen lausumista (esim. engl. read). Kohdekieli on kieli, jolla hakusanojen vastineet annetaan ja johon esimerkit käännetään kaksikielisessä tai useampikielisessä sanakirjassa. (Häiritsevästi kohdekieli voi merkitä myös kuvauksen kohteena olevaa kieltä.)
Selitysten jälkeen sana-artikkelissa on yleensä esimerkistö eli sanan käyttöä ja merkityksiä valaisevat esimerkit kokonaisuutena. Jos selitettävän sanan semantiikka on monisyinen, merkitysryhmien erottelemiseen yleensä käytetään erilaisia apumerkkejä. Nämä apumerkit ovat keskenään hierarkkisessa suhteessa. Esimerkiksi seuraava hierarkia erottelee paljon merkitysryhmiä: roomalaiset numerot > isot kirjaimet > arabialaiset numerot > pienet kirjaimet > puolipiste > pilkku.
Sähköinen sanakirja on tietokonekäyttöinen sanakirja, esimerkiksi Internet- tai CD-ROM-sanakirja. Siinä hakusana on se sana tai sananmuoto, jolla tietoa haetaan esimerkiksi sähköisestä sanakirjasta tai tietokannasta.
Sanakirjan käyttökohteet ja käyttötavat
Sanakirjaa voi käyttää monella tavalla, joten seuraava jaottelu on vain ylimalkainen.
Normatiivisuus ja deskriptiivisyys
Deskriptiivinen sanakirja kuvailee kielenkäyttöä antamatta ohjeita tai suosituksia. Sitä vastoin normatiivinen sanakirja antaa ohjeita tai suosituksia kielenkäytöstä. Oikeinkirjoitussanakirjan päätarkoitus on osoittaa sanojen norminmukainen oikeinkirjoitus.
Yksikieliset sanakirjat
Yksikielisessä sanakirjassa hakusanojen ja selitteiden kieli on sama tai ne edustavat saman kielen eri kielimuotoja ja jossa ei anneta muunkielisiä vastineita.
Nykykielen sanakirja kuvaa kirjoittamishetkensä aikaista kielimuotoa. Uudissanakirja esittelee hiljattain kieleen tulleita sanoja ja vanhojen sanojen uusia merkityksiä. Historiallinen sanakirja kuvaa kirjoittamisajankohtaansa vanhempaa kielimuotoa.
Kuvitetussa sanakirjassa on kuvia, mutta kuvasanakirjassa kuvat ovat olennainen osa merkityksenselitystä. Selittävässä sanakirjassa hakusanojen merkitykset kuvataan ensisijaisesti selitteiden avulla.
Murresanakirja on kielen jotakin alueellista murretta tai kaikkia sen murteita kuvaava sanakirja. Slangisanakirja selittää slangisanoja yleiskielellä tai antaa yleiskielen sanoille slangivastineita. Sivistyssanakirja eli vierassanakirja ”kääntää” vierasperäisiä sanoja, erikoislainoja ja sitaattilainoja.
Tieteellinen sanakirja on tieteelliseen käyttöön tarkoitettu sanakirja tai ylipäätään tieteellisten periaatteiden mukaan tehty sanakirja. Esimerkiksi etymologinen sanakirja selittää sanojen alkuperän ja frekvenssisanakirja eli taajuussanakirja kuvaa sanojen yleisyyttä. Valenssisanakirja on sanakirja, joka esittää, millaisten muiden sanojen ja sananmuotojen kanssa jokin sana (tav. verbi) esiintyy lauseessa.
Kaksikieliset sanakirjat
Aktiivinen sanakirja on tekstin tuottamiseen tarkoitettu sanakirja ja passiivinen sanakirja tekstin ymmärtämiseen tarkoitettu, tavallisesti kaksikielinen sanakirja.
Kaksikielisessä sanakirjassa hakusanat ja niitä kuvaavat esimerkit ovat yhdellä kielellä ja hakusanojen vastineet ja esimerkkien käännökset toisella kielellä. Monikielisessä sanakirjassa hakusanat ja niitä kuvaavat esimerkit ovat yhdellä kielellä ja hakusanojen vastineet (ja esimerkkien käännökset) vähintään kahdella muulla kielellä. Myös viittomakieli on kieli, joten viittomakielen sanakirja selittää viittomien merkityksen tai antaa niiden vastineet toisella kielellä.
Koulusanakirja on koululaisille tarkoitettu ja opiskelusanakirja kieltä opiskelevalle tarkoitettu suppea tai suppeahko sanakirja. Tulkkisanakirja on tavallisimpia sanoja ja sanontoja esittävä, yleensä aihepiireittäin etenevä kaksi- tai monikielinen pienehkö sanakirja.
Yleissanakirjat ja erikoissanakirjat
Perussanakirja on kielen keskeisen sanaston esittävä sanakirja, ja yleiskielen sanakirja kuvaa pääasiassa yleiskieltä (vastakohtana erikoisaloja tai tiettyjä kielimuotoja kuvaaville sanakirjoille).
Ammattikielen sanakirja eli erikoisalan sanakirja on jonkin erikoisalan kuten tekniikan tai lääketieteen sanastoa kuvaava sanakirja. Erikoisalan sanasto on suppeahko erikoisalan sanakirja. Tietosanakirja eli ensyklopedia on hakuteos, jossa on aakkostettujen hakusanojen mukaan järjestetty kokoelma lyhyehköjä kirjoituksia tietyiltä tiedonaloilta.
Lyhennesanakirja selittää hakusanoina olevat lyhenteet tai päinvastoin antaa hakusanoina oleville ilmauksille lyhennevastineet.
Semanttiset sanakirjat
Synonyymisanakirja esittää synonyymejä ja lähimerkityksisiä sanoja, ja antonyymisanakirja esittää vastakohtailmauksia. Käsitesanakirja eli tesaurus, joka on myös suursanakirja, esittää semanttisesti yhteen kuuluvat sanat (esimerkiksi synonyymit, hyponyymit ja hyperonyymit) systemaattisesti ryhmittäin.
Idiomisanakirja on idiomeja esittävä sanakirja. Sen sijaan fraasisanakirja on sanontoja esittävä sanakirja, mutta usein fraasisanakirja ja idiomisanakirja tarkoittavat samaa asiaa.
Audioslave (albumi)
Audioslave on samannimisen yhtyeen vuonna 2002 julkaisema debyyttialbumi. Useimmat kappaleista ovat hieman samantyylisiä kuin Rage Against the Machinen kappaleet, mutta albumilla kuullaan myös klassista rockia. Albumilta nousi viisi hittiä: "I Am the Highway", "Like A Stone", "Cochise", "Show Me How To Live" sekä "What You Are".
Albumin kappaletta "Shadow On The Sun" on käytetty elokuvassa Collateral – väärä aika, väärä paikka.
Albumi julkaistiin 19. marraskuuta 2002 ja meni Billboard 200 -listalle sijoittuen ensimmäisellä viikollaan sijalle seitsemän ja myyden 162 000 kopiota samalla viikolla. Se myi kultaa (RIAA) alle kuukaudessa, ja vuoteen 2006 mennessä se oli myynyt kolminkertaista platinaa. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 28. Se on Audioslaven menestynein albumi, ja se on myynyt yli 3 miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa.
Kappaleen "Like a Stone" musiikkivideo on kerännyt yli miljardi katselukertaa YouTubessa.
Hienopuuseppä
Hienopuuseppä on puuntyöstön ja esineenvalmistuksen ammattilainen. Hienopuuseppä tekee pääasiassa huonekaluja massiivipuusta käyttäen perinteisiä puusepänliitoksia. Vastakohtana nykyajan kertakäyttöhuonekaluille hienopuuseppä tarjoaa yksilöllisiä tuotteita, joita massatuotanto ei pysty tarjoamaan. Pienten verstaiden työnkuvaan kuuluu pääasiassa mittatilaustöiden valmistaminen asiakkaan toiveiden mukaan.
Koulutukseen kuuluu vahvasti tuotteen kokonaisvaltainen suunnittelu ja valmistus. Uusimmat innovaatiot, kuten cnc-koneistus ja 3d-mallinnus, ovat nykyään kiinteä osa oppimista perinteisten menetelmien ohella. Ammattikoulusta valmistuvat puusepät suuntautuvat enemmän tehtaiden ja levyteollisuuden palvelukseen, kun taas hienopuusepän koulutus tähtää yrittäjyyteen. Hienopuusepän koulutus Suomessa on 120 opintoviikon laajuinen.