cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Virustorjunta
Käyttäjä voi itse vaikuttaa virusten leviämiseen omaksumalla oikeita työtapoja. Useissa ympäristössä kuten Unixin kaltaisissa järjestelmissä virusten toiminta hankaloituu, kun kirjautuu sisään rajatumman oikeuden peruskäyttäjänä (pääkäyttäjän sijaan). Jotkut tietokonevirukset pystyvät kääntämään virustorjunnan pois päältä tai osaavat muulla tavoin häiritä toimintaa. Kiintolevyn sisältämistä työtiedostoista kannattaa pitää varmuuskopiot, sillä haittaohjelmat voivat hetkessä tehdä niistä käyttökelvottomia kuten kiristyshaittaohjelmien tapauksessa.
Tunnettuja virustorjuntaohjelmistojen valmistajia ovat mm. F-Secure, Kaspersky Lab, Norman, Panda ja Symantec, Dr. Web. Ilmaisia virustorjuntaohjelmistoja yksityiskäyttöön ovat mm. AntiVir, AVG Free, Avast!, Windows Defender ja Bitdefender. Ilmaisohjelmista on myös kattavammat maksulliset versiot.
Avoimen lähdekoodin ohjelmia ovat ClamAV.
Midea Group
180px|thumb|left |Ilmastointilaitteita hongkongilaisen parturinliikkeen seinässä, vasemmalla Midean laite.thumb|270px|Midea Groupin pääkonttori. Midea Group (pinyin: Měidì Jítuán) on suuri kiinalainen kotitalouksien aurinkoenergiaratkaisujen, ilmastointilaitteiden, automaatiojärjestelmien ja kodinkoneiden (kuten jääkaappien ja liesien) valmistaja. Konsernin asiakaskunta on kansainvälinen, yrityksellä on vientiä kymmeniin maihin. Midean valmistamia kodinkoneita myydään myös Suomessa. Yhtiön päämaja sijaitsee Foshanssa. Yhtiön osake noteerataan Shenzhenin pörssissä.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 335. Se luokiteltiin tällä listalla Kiinan 37. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Vuonna 2016 Midea Group oli markkina-arvoltaan toiseksi suurin Shenzhenin pörssiin listautuneista yrityksistä (181,941 mrd. RMB). , ja yhtiön markkina-arvo oli 31,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 23,9 miljardia USD (2016).
Najadi
pienoiskuva|Henri Fantin-Latour, Najadi, n. 1896. Najadit (, sanasta, ”virrata”, ”uida”) ovat kreikkalaisessa mytologiassa makean veden nymfejä – alempiarvoisia jumaluuksia, jotka olivat kiinteästi yhteydessä jokiin, puroihin ja lähteisiin. Mikäli najadin vesikeho kuivui, myös itse najadi kuoli. Heidät kuvattiin usein lähteensä vierellä seisoviksi nuoriksi ja kauniiksi neitsyiksi. Useat najadeista avioituivat paikallisten kuninkaiden kanssa.
Antiikin aikoina najadit nauttivat huomattavaa arvostusta, ja heille uhrattiinkin lampaita, viiniä, hunajaa ja öljyä.
Limnadit ovat järvissä eläviä najadeja. Limnadit ovat siis yksi viidestä najadien alaluokista.
Pariisin ooppera
thumb|Palais Garnier yövalaistuksessa. Pariisin ooppera eli Opéra de Paris eli l'Opéra on Ranskan merkittävin oopperaseurue. Sen on perustanut Ludvig XIV vuonna 1669. Se nimettiin aluksi Académie d'Opéraksi, sitten Académie Royale de Musiqueksi. Vuosina 1672–1687 sitä johti Jean-Baptiste Lully joka vaikutti suuresti koko ranskalaisen oopperan kehitykseen. Oopperassa toimii Pariisin oopperan baletti (Ballet de l'Opéra de Paris).
Oopperaesitykset ja modernin teatterin esitykset pidetään Opéra Bastillessa, kun taas klassisen baletin estradina on Palais Garnier.
Sininen ylijättiläinen
thumb|[[Bellatrixin, Algol B:n ja Auringon kokovertailu.]]
Siniset ylijättiläiset ovat erittäin kuumia ja kirkkaita, ja niiden pintalämpötila on 30 000–50 000 K. Niillä on yleensä 10–50 kertaa Auringon massa ja noin 25 kertaa Auringon säde. Nämä harvinaiset ja arvoitukselliset tähdet ovat lähes kuumimpia ja kirkkaimpia tähtiä koko tunnetussa maailmankaikkeudessa. Siniset ylijättiläiset ovat yleensä paljon pienempiä kuin niiden punaiset vastineet.
Suurten massojensa takia niiden elinkaari on suhteellisesti erittäin lyhyt, ja niitä havaitaan usein nuorissa muodostelmissa, kuten avoimissa tähtijoukoissa, kierteisgalaksien haaroissa ja epäsäännöllisissä galakseissa. Niitä havaitaan joskus myös kierteisgalaksien keskuksissa, elliptisissä galakseissa ja pallomaisissa tähtijoukoissa, joiden uskotaan yleisesti koostuvan vanhemmista tähdistä.
Tunnetuin esimerkki sinisestä ylijättiläisestä on Rigel, kirkkain tähti Orionin tähdistössä. Sen massa on noin 20 kertaa Auringon massa ja sen kirkkaus 60 000 kertaa suurempi. Koska siniset jättiläiset ovat harvinaisia ja lyhytikäisiä, niitä ei tunneta kovin paljon.
Siniset ylijättiläiset edustavat hitaan palamisen vaihetta massiivisen tähden kuolemassa. Koska ytimen ydinreaktiot ovat hieman hitaampia, näiden tähtien pinnoista tulee normaalia kuumempia. Punaiset ylijättiläiset voivat muuttua sinisiksi ylijättiläisiksi, jos niiden ydinreaktiot tulevat jostakin syystä hitaammiksi. Tällaisessa tilanteessa niistä voi tulla myös pulsareita.
Punaisista ylijättiläisistä lähtevä aurinkotuuli on tiheää ja hidasta, mutta sinisistä ylijättiläisistä tuleva on nopeaa ja harvaa. Kun punainen ylijättiläinen muuttuu siniseksi ylijättiläiseksi, nopeampi aurinkotuuli saavuttaa jo lähteneen hitaamman aurinkotuulen ja läheisestä materiasta tulee tiheämpää. Lähes kaikkien tunnettujen sinisten ylijättiläisten lähistöllä leijuu tällaista tiheää materiaa, mikä viittaa siihen, että ne kaikki ovat joskus olleet punaisia ylijättiläisiä.
Aikaisemmin oli arvioitu, että kaikki supernovat syntyvät punaisista ylijättiläisistä, kunnes Supernova 1987A todistettiin syntyneeksi sinisestä B3-luokan ylijättiläisestä.
Vanilla Ice
thumb|Vanilla Ice Vanilla Ice (oik. Robert Matthew Van Winkle, s. 31. lokakuuta 1967 Miami Lakes, Florida) on yhdysvaltalainen rap-artisti, näyttelijä ja tv-juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten hittikappaleestaan "Ice Ice Baby", joka nousi ensimmäisenä hip hop-singlelevytyksenä Billboard myyntilistojen kärkeen vuonna 1990.
Vanilla Ice on esiintynyt tositv-ohjelmissa, kuten vuonna 2010 alkaneessa sarjassaan The Vanilla Ice Project. Vuonna 2012 hän esitti itseään elokuvassa That's my boy.
Van Winkle oli naimisissa Laura Van Winklen kanssa vuodesta 1997 vuoteen 2016 ja heillä on kaksi tytärtä. Van Winkle pidätettiin kahdesti avioliiton aikana hänen pahoinpideltyään vaimoaan.
James Gosling
thumb|right|James Gosling vuonna [[2005]] James Gosling (s. 19. toukokuuta 1955 Calgary, Kanada) on kanadalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja insinööri, joka tunnetaan parhaiten Java-ohjelmointikielen kehittäjänä. Hän opiskeli tietojenkäsittelytiedettä Toronton yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Carnegie Mellon -yliopistossa. Goslingilla on kolme tytärtä Katie, Kelsey ja Lorena Goslingin kahdesta avioliitosta.
Ura
Gosling työskenteli vuodesta 1984 lähtien Sun Microsystemsin palveluksessa.
Gosling jätti Sun Microsystemsin 2. huhtikuuta 2010, vähän sen jälkeen kun Oracle Corporation oli ostanut yrityksen. Eronsa syystä Gosling kirjoitti blogiinsa, että mitä tahansa paikkansapitävää ja vilpitöntä hän sanoisikin, se tekisi enemmän harmia kuin hyötyä.
Maaliskuussa 2011 Gosling aloitti Googlen palveluksessa.
Goslingin saavutukseksi sanotaan Java-ohjelmointikielen kehitys vuonna 1991. Hän teki Javan alkuperäisen arkkitehtuurin ja toteutti sen alkuperäisen ohjelmointikielen kääntäjän ja virtuaalikoneen. Tämän johdosta hänet on valittu Yhdysvaltojen National Academy of Engineeringin jäseneksi.
Gosling on työskennellyt muun muassa PostScript-kieleen perustuvan NeWS-ikkunointijärjestelmän (tuolloin nimellä SunDew) parissa. Goslingin kehittämiin ohjelmiin kuuluu Gosling Emacs.
HMS Gipsy
HMS Gipsy on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
James Gosling
Ohjelmointityö
Hänen tiedetään tekevän pääosan suunnittelutyöstään omalla PowerBook-tietokoneellaan.
SS Lazio
Società Sportiva Lazio (ise: IT0003621783 SSL) on roomalainen jalkapalloseura, joka pelaa Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa. Seura on saanut nimensä Latiumin alueen italiankielisestä nimestä, ja joukkue on perinteisesti hankkinut kannattajansa esikaupungeista sekä ylemmistä luokista. Seuran värit, taivaansinen ja valkoinen, ovat peräisin Olympiaperinteen kotimaan, Kreikan, lipusta. Joukkue tunnetaan lempinimillä Biancocelesti, joka tulee seuran väreistä (bianco, ’valkoinen’; celeste, ’taivaansininen’), sekä Aquilotti (’nuoret kotkat’).
James Gosling
Kirjallisuutta
Lista kirjoista joissa James Gosling on ollut yksi kirjan kirjoittajista. Kaikki listan kirjat ovat englanninkielisiä.
SS Lazio
Historia
Lazion menestys oli pitkään vaatimatonta, vaikka esimerkiksi 1930-luvulla seurassa pelasi Italian maajoukkueen tähti Silvio Piola. Ensimmäisen Italian-mestaruutensa Lazio voitti vuonna 1974 maalintekijänsä Giorgio Chinaglian johdolla, mutta 1980-luvun alussa seura putosi kahteen otteeseen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Serie B:hen. Putoamisista ensimmäiseen oli syynä lahjusskandaali.
Vuoden 2006 Italian jalkapalloskandaalin jälkiselvittelyissä SS Lazio tuomittiin pudotettavaksi Serie B:hen ja pistevähennyksiin. Seuran tekemä valitus meni kuitenkin läpi, ja seura aloitti kauden 2006–2007 Serie A:ssa seitsemästä miinuspisteestä. Vetoomustuomioistuin kevensi tuomiota lokakuun lopussa kauden jo alettua, ja Lazio sai lopulta vain kolme miinuspistettä. Kesällä 2011 SS Lazio hankki Bayern Münchenin hyökkääjän Miroslav Klosen. Klose osoittautui nappihankinnaksi, sillä 2.3.2012 mennessä tämä oli tehnyt jo 16 maalia (12 Serie A:ssa).
Ahvenanmaalaisten laulu
Ahvenanmaalaisten laulu (alkusanat "Landet med tusende öar och skär...") on Ahvenanmaan maakuntalaulu. Tämän vuonna 1922 käyttöön otetun laulun on sanoittanut John Grandell (1892–1960), jonka sittemmin Ruotsiin muuttanut äiti Fransilia Persson oli kotoisin Ahvenanmaalta. Runo saattaakin alun perin olla äidin runo, jota pojan piti korjata. Laulun on säveltänyt Johan Fridolf Hagfors (1857–1931).
Runo ilmestyi Grandellin kokoelmassa I sol och skymning 1920. Runossa on neljä säkeistöä, mutta viimeinen jätetään usein laulettaessa pois.
Apollo 12
Apollo 12 oli toinen miehitetty Kuuhun-laskeutumislento. Se oli todellinen tarkkuuslaskeutuminen Surveyor 3 -kuuluotaimen lähelle. Tämä kuudes Apollo-ohjelman miehitetty lento onnistui, vaikka lähdön alla kantorakettiin iski salamoita. Tällä kertaa astronautit tekivät jo kaksi melko pitkää kuukävelyä. Ensimmäisellä kuukävelyllä Charles "Pete" Conrad ja Alan Bean pystyttivät miehittämättömän tutkimusaseman ALSEP:n Kuun pinnalle ja ottivat kivinäytteitä. Toisella kävelyllä astronautit hakivat osia Surveyor 3 -kuuluotaimesta.
Apollo 12
Apollo 12:n komentomoduuli oli nimeltään Yankee Clipper ja kuumoduuli Intrepid. Laukaisu tapahtui Kennedy Space Centeristä 14. marraskuuta 1969 kello 16.22.00 UTC. Paluu tapahtui 24. marraskuuta 1969 kello 17.00.54 UTC. Lento kesti 10 päivää, 4 tuntia, 36 minuuttia ja 24 sekuntia.
Pian laukaisun jälkeen rakettiin iski kaksi salamaa. Kaikki varoitusvalot alkoivat vilkkua. Gordon kysyi salamaniskun jälkeen: "Mikä helvetti se oli?" . Bean onnistui käynnistämään polttokennot uudestaan ensimmäisen rakettivaiheen irrottua noin 70 km:n korkeudessa. Conrad hihitteli tyytyväisenä, mutta valvontakeskuksessa pelättiin, että komentoalus ja/tai kuualus olisi vaurioitunut salaman iskusta. Parin tunnin kuluessa selvisi, että vakavia vaurioita ei ollut tullut. Lento saattoi jatkua normaalisti. Maa-asema ei kertonut miehistölle mahdollisuudesta, että jos salamaisku olisi vaurioittanut komentoaluksen huipun lähellä olevaa laskuvarjojen laukaisumekanismia, miehistö kuolisi joka tapauksessa Maahan palatessaan. Apollon paluulennolla ei nimittäin ollut edes mahdollisuutta jarruttautua Maan kiertoradalle.
Aluksen päämääränä oli tarkka laskeutuminen Surveyor 3 -kuuluotaimen lähelle. Apollo 11 oli joutunut sivuun kurssistaan ja laskeutunut 6,5 km suunnitellusta laskeutumispaikasta, mikä oli melkein aiheuttanut kuualuksen murskautumisen Kuun pintaan.
Tällä kertaa automaattiohjaus ohjasi alusta suunnitelmien mukaan. Vielä muutaman kilometrin korkeudessa Conrad ei tunnistanut lumiukon muotoista kraatterihahmoa. Miehet näkivät jo laskeutuessaan Surveyor 3 -kuuluotaimen ja lensivät aluksella hieman luotaimen ohi. Maasto oli erittäin epätasaista. Conrad kytki automaattiohjauksen pois päältä ja löysi kraatterin reunalta sopivan tasaisen laskeutumispaikan. Kun moottorit alkoivat nostaa suihkuillaan kuun pinnasta pölyä, ei miehistö nähnyt laskeutuuko alus suuren kiven vai tasaisen kohdan päälle. Kiven kohdalle laskeutuminen olisi voinut olla vaarallista. Kun kosketusvalo syttyi, Bean taputti Conradia selkään sanoen: "Loistava laskeutuminen, Pete. Upeaa!"
Charles Conrad ja Alan Bean kävelivät Kuussa kaksi kertaa, kummallakin kerralla melkein neljä tuntia. Kun Charles Conrad astui ulos kuualuksesta, hän sanoi: "Jihuu! Saattoi olla Neilille lyhyt askel, mutta minulle pahuksen pitkä" ja kiljui riemusta huomatessaan, että Surveyor 3 -kuuluotain oli vain vajaan 200 metrin päässä. Puheista poissa oli ensimmäisen kuulennon jäykkä arvokkuus. Conrad oli lyönyt italialaisen kirjailijan Oriana Fallacin kanssa vetoa siitä, että hän saa sanoa mitä haluaa, kun astuu ulos kuualuksesta, eikä sitä, mitä NASA määrää.
Kun Conrad purki laitteita kuumoduulista, hänen lauleskelunsa "Dum-dii-dum-dii" jatkui niin pitkään, että maa-asemalla ajateltiin Conradin saaneen liikaa happea tai vastaavaa.
Astronauteilla oli ensi kertaa Kuussa mukana värillinen TV-kamera. Mutta kun Bean suuntasi kameran kohti aurinkoa, kuvaputki tuhoutui ja värillistä TV-kuvaa ei lennolta saatu.
Conradia nauratti, kun lennon varamiehistö oli jättänyt tarkistuslistan väliin terveisiksi Playboy-lehdestä otettuja pieniä alastomien naisten kuvia ja kehotuksen tarkata pinnanmuotoja.
Miehistö asensi ensimmäisellä kuukävelyllä Apollo 11:n EASEP-asemaa kehittyneemmän miehittämättömän ALSEP-tutkimusaseman Kuuhun. Se toimi ydinpariston avulla vuosia, ja siinä oli muun muassa Maan ja Kuun tarkan etäisyyden mittauksen mahdolliseksi tekevä laserheijastin. . Miehistö otti toisella kuukävelyllä mukaan joitain Surveyor 3:n osia, ja Surveyor 3:n kameran sisältä löytyi hengissä säilyneitä, mutta vaarattomia streptokokkeja, bakteereja jotka alkoivat taas lisääntyä ravintoliuoksessa. Lennolla löytyi niin sanottu KREEP-kiviaines, jossa on yllättäen runsaasti kaliumia, fosforia ja harvinaisia raskaita maametalleja rikastumina. Conrad ja Bean keräsivät 69 kivinäytettä (yhteensä 34,3 kg). Samaan aikaan Gordon kiersi "Yankee Clipperillä" Kuuta ja otti pinnasta monispektrisiä valokuvia. Kun Bean sanoi Conradin asiaa kysyttyä pelkäävänsä ettei nousuosan moottori käynnisty, Conrad vitsaili että silloin heistä tulee kuulennon muistomerkkejä.
Kun Kuussa käyneet palasivat, Gordon sanoi, ettei pölyisissä avaruuspuvuissa ollut tulemista komentoalukseen. Tämän takia Conrad ja Bean riisuuntuivat alastomiksi ja lipuivat painottomuudessa komentoalukseen pelkät mikrofonit päällään.
Komentomoduulin paluu Maahan onnistui. Beanin huono tuuri kameroiden kanssa jatkui, kun hän unohti panna kameran istuimen alle, vaan sen sijaan laittoi kameran ikkunan varaan. Kun alus loiskahti mereen, kamera tipahti Beanin päähän ja sai aikaan pienen haavan. Lentotukialus USS Hornet poimi komentomoduulin ja miehistön merestä. Alus laskeutui noin 800 km:n etäisyydelle Amerikan Samoasta.
Apollo 12:n lennon aikoihin kävi selväksi, että Apollo-ohjelmaa supistetaan. Päättäjät ja yleisö menettivät mielenkiintonsa kuulentoihin, kun kuukilpailu Neuvostoliiton kanssa oli voitettu. Mutta tiedemiehiä harmitti se, ettei Kuussa käydessä oltu tehty niin laajoja tieteellisiä tutkimuksia kuin pystyttiin. Myöhemmin Kuussa käynyt geologi Harrison Schmitt ajoi Apollo-lentojen kehittämistä enemmän geologisia tutkimustuloksia saaviksi.
Kuukävely
EVA – extra-vehicular activity
Aleksander Warma
thumb|Aleksander Warma puolisoineen. Aleksander Warma (Varma) (22. kesäkuuta 1890 Kuusalu – 23. joulukuuta 1970 Tukholma) toimi Viron pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä 30. maaliskuuta 1963 – 23. joulukuuta 1970. Hänen seuraajakseen tuli Tõnis Kint.
Michael Nesmith
Michael Nesmith (30. joulukuuta 1942 Houston, Texas – 10. joulukuuta 2021 Carmel Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen country rock -muusikko, laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvulla televisiosarjasta The Monkees, jossa hän esitti yhtä samannimisen yhtyeen jäsentä. Sen jälkeen hän perusti yhtyeen First National Band ja teki merkittävän soolouran country rock -tyylin laulajana ja lauluntekijänä. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”Joanne" ja "Silver Moon”, molemmat vuodelta 1970. Jo Monkees-aikoina joitakin hänen kirjoittamiaan lauluja käytettiin tv-sarjassa; näitä olivat ”Mary, Mary”, ”Circle Sky”, ”Listen to the Band” ja ”The Girl I Knew Somewhere”.
Aleksander Warma
Aleksander Warma oli ensimmäisiä Kabbölen virolaisia, joka muutti Suomen Pernajaan isänsä Johannes Warman perheen mukana vuonna 1906. Vuosina 1939–1940 hän oli itsenäisen Viron lähettiläänä Helsingissä. Warma jätti Helsingin lähetystötalon 6. elokuuta 1940, jolloin Neuvostoliitto julisti Viron osaksi aluettaan. Jatkosodan aikana Warma toimi yhä Suomessa ja yritti saada talon takaisin, mikä kuitenkin estyi Saksan vastustuksesta.
Michael Nesmith
Nesmithiä voidaan tavallaan pitää musiikkivideoiden keksijänä. Vuonna 1977 hän teki markkinointivideon singlestään ”Rio” ja sai siitä idean tv-ohjelmasta, jossa esitettäisiin vain äänilevyjen promootiovideoita. Hän myi idean oikeudet Time Warner -mediayhtiölle, joka perusti niiden pohjalta Music Television -musiikkivideokanavan. Nesmithin yksinhuoltajaäiti Bette Nesmith Graham puolestaan keksi 1950-luvulla konekirjoituksen lyöntivirheiden peittämiseen tarkoitetun valkoisen korjauslakan. Hän myi tuotteen ympärille perustamansa Liquid Paper -yrityksen Gillettelle vuonna 1979. Nesmith kertoi kärsineensä 1970-luvulla suosionsa laskusta ja rahanpuutteesta, kunnes yrityskaupan myötä vaurastunut äiti kuoli sairauskohtaukseen 1980 ja hänet perineestä pojasta tuli 1980-luvun taitteessa varsin varakas. Nesmith sijoitti rahojaan muun muassa elokuvatuotantoihin, joista tunnetuin on käsikirjoittaja-ohjaaja Alex Coxin esikoiselokuva Repo Man vuodelta 1984.
Aleksander Warma
Warman muistelmateos Diplomaadi kroonika on julkaistu suomeksi nimellä Lähettiläänä Suomessa 1939–44 (Otava 1973).
Anno Domini (minisarja)
Anno Domini kuuluu minisarjatrilogiaan, jonka muut minisarjat ovat Moses the Lawgiver (1974) ja Jeesus Nasaretilainen (1977). Anno Dominin ensimmäinen osa ensiesitettiin Yhdysvalloissa 31. maaliskuuta 1985. Suomessa ensimmäinen osa esitettiin 8. syyskuuta 1985. Anno Domini sai kaksi Primetime Emmy -ehdokkuutta, joista minisarja voitti yhden. Anno Domini julkaistiin DVD:nä 19. elokuuta vuonna 2013.
Juoni
Anno Domini sijoittuu Jeesuksen kuoleman jälkeiseen aikaan, jossa seurataan Jeesuksen opetuslapsien elämiä ja seikkailuja. Minisarja seuraa myös keisareiden Tiberiuksen, Caligulan, Cladiuksen ja Neron hallitseman Rooman valtakunnan tapahtumia.
Lastrup
Lastrup on kunta Cloppenburgin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Lastrupissa oli 31. joulukuuta 2008 6 721, joista naisia oli 3 324 ja miehiä 3 397. Kunnan pinta-ala on 85,27 neliökilometriä ja väestötiheys 79 as./km² (31.12.2008). Lastrupin pormestari on Michael Kramer.
Lastrup sijaitsee noin 15 kilometriä lounaaseen Cloppenburgin kaupungista, Bundesstraße 213 -tien varrella. . Lastrupin kunta muodostuu 14 osasta, jotka ovat: Groß-Roscharden, Klein-Roscharden, Hammel, Hammesdamm, Hamstrup, Hemmelte, Kneheim, Matrum, Nieholte, Norwegen, Oldendorf, Schnelten, Suhle ja Timmerlage.
Aiheesta muualla
260px|thumb|left|Lastrupin kunnanvaltuuston koostumus.
Valkoinen ylivalta
Valkoinen ylivalta tai valkoinen ylemmyys on aate, jonka mukaan valkoisten pitäisi olla vallan kahvassa, koska he ovat ylivertaisia muihin rotuihin nähden. Oppeja ei-valkoisten huonommuudesta on tehty jo 500-luvulla Raamatun teksteillä perustellen. Näennäistieteellisiä rotuoppeja alettiin kehittää 1700-luvulla, ja valkoiset rotuteoreetikot perustelivat teorioitaan muun muassa päiden kokoeroja vertaamalla. Ku Klux Klanin kaltaisia valkoista ylivaltaa ajavia järjestöjä toimii maailmassa edelleen. Suhteellisen moni aatteen kannattaja on jonkin radikaalin kristityn lahkon jäsen. Aatteen kannattajia on paljon myös alt-right-liikkeessä.
Valkoisesta ylivallasta tai valkoisesta ylemmyydentunnosta puhutaan myös rakenteellisen rasismin merkityksessä. Encyclopædia Britannica kirjoittaa, että termiä ”valkoinen ylivalta” on käytetty kuvaamaan sellaisten ryhmittymien politiikkaa, jotka edustava äärikansallista, rasistista tai fasistista ajattelua.
Määritelmä
Englanninkielinen termi white supremacy (white, suom. ’valkoinen’; supremacy suom. ’ylivalta’ tai ’paremmuus’) on suomennettu valkoiseksi ylivallaksi. Myös termejä valkoinen ylemmyys tai valkoinen ylemmyydentunto käytetään.
Merriam-Webster-sanakirja määrittelee valkoisen ylivallan seuraavasti:
Anti-Defamation League -järjestön määritelmän mukaan valkoisen ylivallan kannattaja hyväksyy vähintään yhden seuraavista väitteistä:
1700-luvulta 1900-luvulle
pienoiskuva|Postikortti 1900-luvun alusta. Kiinalainen miespalvelija tuo valkoiselle miehelle juotavaa, ja valkoinen mies kutsuu aikuista palvelijaa halventavasti ”pojaksi”. Valkoisen ylivallan opin perustana on erilaisia rasistisia teorioita ei-valkoisten huonommuudesta valkoisiin nähden. Yksi teoria on 500-luvulta peräisin oleva käsitys Nooan pojan Haamin kirouksesta, jolla joskus oikeutettiin Haamin jälkeläisiksi uskottujen mustien afrikkalaisten orjuuttaminen. Kun rotuoppeja alettiin kehittää 1700-luvulla, valkoiset alkoivat asettaa itsensä muiden rotujen yläpuolelle.
Rotuteoreetikkojen mukaan päiden kokoerot todistivat rotujen eriarvoisuudesta. Francis Galton väitti afrikkalaisia henkisiltä kyvyiltään heikommiksi anglosakseihin nähden, ja myös Herbert Spencer julkaisi käsityksiään valkoisten ylivertaisuudesta. 1800-luvulla käsitys valkoisten ylivertaisuudesta oli jo yleistynyt valkoisten keskuudessa, ja muunrotuiset oli syrjäytetty vallasta, vauraudesta ja etuoikeuksista. Brittiläiset kolonialistit puhuivat ”valkoisen miehen taakasta”, jolla he tarkoittivat valkoisten velvollisuutta ”sivistää” muunrotuiset imperialismin keinoin. Erityisen näkyvää valkoinen ylivalta oli Yhdysvalloissa ja Etelä-Afrikassa, joissa valkoiset hallitsivat ja syrjivät kauan mustia väestöjään. Etelä-Afrikassa institutionaalista valkoista ylivaltaa edusti apartheid-rotuerottelujärjestelmä ja Yhdysvalloissa Jim Crow -lait. 1900-luvulla on väitetty pohjoisten kansojen olevan maailman useimpien suurten saavutusten takana, ja että rotu on korkeakulttuurin oleellinen tekijä.
Nykyaika
Yhdysvalloissa toimii edelleen useita valkoista ylivaltaa ajavia järjestöjä, jotka julistavat valkoisten paremmuutta ja tavoittelevat mustien alistamista ja rotuerottelua. Näistä tunnetuimpia ovat Ku Klux Klan, National Alliance, White Power -liike, Aryan Nation ja Yhdysvaltain natsipuolue. Useimmat valkoisen ylivallan kannattajat eivät kuitenkaan kuulu mihinkään järjestöön, vaan he toimivat liikkeessä riippumattomina yksilöinä. Tämän vuoksi valkoisen ylivallan kannattajia on paljon enemmän kuin sitä ajavien järjestöjen jäseniä. Heidän lukumääränsä on arveltu 2010-luvulla kasvaneen, koska entistä useammat oikeistolaiset yhdysvaltalaiset tuntevat maansa yhteiskunnan olevan uhattuna. Suhteellisen moni aatteen kannattaja on evankelinen kristitty, helluntailainen, tai jonkin rotupuhtaudesta puhuvan radikaalin kristityn lahkon jäsen. Aatteen kannattajia on paljon myös alt-right-liikkeessä.
Landini (traktori)
Landini on italialainen traktorimerkki. Yhtiön perusti Giovanni Landini vuonna 1884 tuottamaan ja korjaamaan viinitarhoissa käytettäviä koneita. Yhtiön kotipaikka on Fabbrico Reggio Emilian maakunnasa.
Vuonna 1925 se valmisti ensimmäisen kuulamoottorilla varustetun traktorin 25/30 HP, joka oli 30-hevosvoimainen. Tuotanto kuitenkin pysähtyi prototyyppiin. Sarjavalmistus aloitettiin seuraavalla mallilla HP 40 vuonna 1932. Vuonna 1935 yhtiö toi markkinoille Vélite mallin, jossa oli 25 hv. Vélite menestyi hyvin Italian traktorimarkkinoilla ja nousi myyntitilastojen kärkeen. Landini jatkoi toisen maailmansodan jälkeen tuotantoa kuulamoottoreiden turvin, mutta ei enää menestynyt yhtä hyvin. Vuonna 1957 se alkoi valmistaa lisenssillä Perkins moottoreita, joita se käyttää vielä nykyäänkin useissa malleissaan.
Yhtiön osti Massey-Ferguson vuonna 1959, joka omisti jo entuudestaan Perkinsin. MF joutui kuitenkin itse taloudellisiin vaikeuksiin ja myi yhtiöstä 66% vuonna 1989 ja Landinista muodostui osa ARGO konsernia. Vuonna 1994 Massey-Ferguson myytiin AGCO:lle. Landini merkki kuitenkin säilyi näissä maailmanlaajuisissa yritysjärjestylyissä. Vuonna 2007 se alkoi valmistaa McCormick traktoreita tehtaillaan Italiassa, jonne niiden valmistus siirrettiin Englannin Doncasterista.
Nykyisin tehdas valmistaa Landini Mistral sarjaa teholuokissa 35,5-54 hv, joita myydään myös Mccormick GM-sarjana. Korkeinta teholuokkaa edustaa Landini 7-sarja, jossa on kuusimallia teholuokissa 145-312 hv. McCormickin vastaavat mallit ovat XTX- ja TTX-sarjat. Näiden lisäksi on hedelmä- ja viinitarhoille tarkoitettuja erikoistraktoreita. Trekker mallistossa on tarjolla neljä telaketjutarktoria.
Kultasuikerosammal
Kultasuikerosammal (Brachythecium turgidum) on suikerosammalten sukuun kuuluva laji. Versot ovat pitkiä, suoria ja ne ovat muodoltaan liereitä. Lehdet ovat melko kapeita, niissä on poimuja ja niiden kärjet ovat karvamaisia. Kultasuikerosammal on väriltään kullankeltainen tai kullanvihreä. Sitä tavataan enimmäkseen Pohjois-Suomessa ja sitä esiintyy letoilla, tuoreissa korpimetsissä, hetteiköissä ja lähdepuroilla.
Perun kansalliskirjasto
Kansalliskirjasto perustettiin kenraali Don José de San Martínin allekirjoittamalla säädöksellä 28. elokuuta 1821. Kansalliskirjaston rakennus vihittiin käyttöön 17. syyskuuta 1822. Tuolloin kokoelmiin kuului 11 256 voluumia aiemman jesuiittakolleegion kokoelmista ja yksityisiltä saaduista lahjoituksista. Jesuiitat olivat perusteneet seudulle nimellä Colegio Máximo de San Pablo tunnetun jesuiittaoppilaitoksen jo 1584, joka kuitenkin muiden Espanjan siirtomaiden jesuiittaoppilaitosten tapaan kiellettiin vuodesta 1767 lähtien.
Hassan Abshir Farah
Hassan Abshir Farah (1945 – 12. heinäkuuta 2020 ) oli somalialainen poliitikko, joka toimi maan väliaikaishallituksen pääministerinä vuosina 2001–2003.
Jätehuolto
thumb|260px|Jätteidenlajittelukeskus Jätehuolto on kansalaisten terveyteen ja elinympäristöön vaikuttava peruspalvelu ja osa yhdyskuntien infrastruktuuria. Jätehuollon painopiste on siirtymässä perinteisestä kaatopaikalle läjittämisestä kierrätyksen ja muun hyötykäytön suuntaan. Muita jätehuoltomenetelmiä ovat esimerkiksi polttaminen, kompostointi, jätteiden syntymisen vähentäminen
Perun kansalliskirjasto
Perun aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan lukutaitoisia 94,17 prosenttia (vuonna 2016).
Espanjan kuningaskunta (1874–1931)
Espanjan kuningaskunta vuosien 1874 ja 1931 välillä kesti Arsenio Martínez Camposin vallankaappauksesta 29. joulukuuta 1874, joka päätti Espanjan ensimmäisen tasavallan ja palautti valtiomuodon Alfonso XII:n hallitsemaan monarkiaan Espanjan toisen tasavallan julistamiseen 14. huhtikuuta 1931.
Jätehuolto
Jätehuolto Suomessa
Suomessa yhdyskuntajätteestä huolehtiminen on kuntien vastuulla. Sitä varten on perustettu alueellisia yksiköitä - osakeyhtiö- ja kuntayhtymämuotoisia jätelaitoksia. Jätelaitosten keräys-, kuljetus-, käsittely- ja hyödyntämisjärjestelmät kattavat koko maan.
Espanjan kuningaskunta (1874–1931)
Miltei vuosikymmenen kestäneen poliittisen epävakauden ja useiden sisällissotien jälkeen niin sanotun Bourbon-restauraation tarkoituksena oli luoda uusi poliittinen järjestelmä.
Jätehuolto
Jätehuolto Suomessa
Eräissä tuoteryhmissä sovelletaan ns. tuottajavastuuta. Tuottaja vastaa käytöstä poistettujen tuotteidensa keräilystä, esikäsittelystä, kierrätyksestä, hyödyntämisestä ja muun jätehuollon järjestämisestä sekä siitä aiheutuvista kustannuksista. Se voi tehdä työn itse tai siirtää vastuunsa tuottajayhteisölle. Tuottajavastuun tavoitteena on tehostaa materiaalien hyötykäyttöä ja ohjata tuotesuunnittelua niin, että jätettä syntyisi mahdollisimman vähän. Tuottajavastuu on käytössä mm. autonrenkaiden, paperin, romuautojen, pakkausjätteen ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollossa.
Kuntien jätelaitokset tekevät kiinteää yhteistyötä jätehuollossa teollisuuden ja tuottajayhteisöjen kanssa. Jätelaitokset kilpailuttavat ja ostavat pääosan palveluista yksityisiltä yrityksiltä julkisten hankintojen menettelyn mukaisesti.
Kunnallisissa jätehuoltomääräyksissä määrätään muun muassa jätteiden käsittelystä ja keräyksestä kuten jätteiden lajitteluvelvoitteista, sallituista keräysvälineistä, keräysvälineiden tyhjennysvaatimuksista ynnä muusta asiaan kuuluvasta.
Jätehuolto Kiinassa
Kansallisella tasolla tiedot vuodelta 2015 kertovat, että vain kahdeksan prosenttia Kiinan kotitalousjätteestä päätyi kierrätykseen. Maan hallitus asetti vuonna 2017 tavoitteeksi, että vuoteen 2020 mennessä jätteestä kierrätettäisiin ainakin 35 prosenttia. Perinteisesti kierrätystä ovat esimerkiksi Pekingissä tehneet lähinnä yksityiset jätteidenkerääjät, jotka etsivät roskiksista kierrätyskelpoisen jätteen ja myyvät sen kaupungin laidalla tukkuostajille.
Trip to Depressive Autumn
Trip To Depressive Autumn on Unholy-yhtyeen viimeinen virallisessa levityksessä ollut demonauha ja ensimmäinen EP. Se nauhoitettiin vuonna 1991 Nauha poiki -levytyssopimuksen Lethal Recordsin kanssa. Vuotta myöhemmin (1992) demo lisensoitiin USA:han, ja Wild Rags-levy-yhtiö julkaisi sen myyntiin.
Kokoonpano
Julkaisija: Lethal Records (Eurooppa), Wild Rags (USA)
Muhammad Abdi Yusuf
Muhammad Abdi Yusuf on somalialainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä noin vuoden vuosien 2003 ja 2004 välillä. Hänet valittiin virkaansa 8. joulukuuta 2003 korvaamaan lähtevän Hassan Abshir Farahin.
Yusuf kuuluu Keski-Somalian Mudugin alueelta lähtöisin olevaan Darodin klaaniin.
Jännitelähde
Jännitelähde (ideaalinen jännitelähde, vakiojännitelähde ) on piirielementti, joka tuo sähköiseen piiriin sähköenergiaa. Puhekielessä virtalähde, jännitelähde ja teholähde ovat usein synonyymejä jonkin elektronisen kojeen virtalähteelle.
Kaliforniat
thumb|Kaliforniat vuonna 1795. Kaliforniat tai Kalifornioiden provinssi oli Uuden-Espanjan luoteisen osan käsittänyt alue vuodesta 1768 vuoteen 1804. Alue käsitti Espanjan siirtomaat Maan läntisellä pallonpuoliskolla ja Espanjan Itä-Intiassa.
Munkkiniemi
Munkkiniemi on kaupunginosa ja peruspiiri Helsingissä. Peruspiirin osa-alueet ovat Vanha Munkkiniemi, Kuusisaari, Lehtisaari, Munkkivuori, Niemenmäki ja Talinranta. Useimmiten Munkkiniemeksi mielletään Vanhaksi Munkkiniemeksi kutsuttu peruspiirin osa.
Jännitelähde
Jännitelähde
frame|Jännitelähteen piirrosmerkkejä
Munkkiniemi
Munkkiniemi on kuulunut 1600-luvulta lähtien Munkkiniemen kartanon maihin. 1910-luvulla laadittiin suuria suunnitelmia läntisen Helsingin rakentamisesta kymmenille tuhansille asukkaille, niin kutsuttu Eliel Saarisen Munkkiniemi-Haaga-suunnitelma. Vuodesta 1915 vuoteen 1946 Munkkiniemi oli taajaväkinen yhdyskunta Huopalahden kunnassa. Huopalahti liitettiin Helsinkiin vuonna 1946.
Jännitelähde
Jännitelähde
Ideaalinen jännitelähde pitää napojensa välillä aina tietyn jännitteen riippumatta kuormasta. Mikäli tämä jännite on ajan suhteen vakio, puhutaan vakiojännitelähteestä. Kuvassa olevista tasajännitelähteen piirrosmerkeistä a on suositeltavin Suomessa käytettäväksi. Merkki b tarkoittaa paristoa (oik. sähköpari). Piirrosmerkki c tarkoittaa suomalaisessa kirjallisuudessa jännitelähdettä, mutta yhdysvaltalaisessa kirjallisuudessa vakiovirtalähdettä. Sen käyttöä onkin sekaannusten välttämiseksi syytä välttää.
Munkkiniemi
Munksnäs-nimen suomenkielisenä vastineena käytettiin vielä 1890-luvulla asua Munksnääsi ja käännösnimi Munkkiniemi tuli käyttöön vasta 1900-luvun alussa.
Luonnehdinta alueesta
Munkkiniemi on kantakaupungin länsipuolella, Pikku Huopalahden ja Laajalahden välissä sijaitseva niemi, joka on suurelta osin rakennettu asuntoalueeksi. Nykyisin sitä voidaan miltei pitää kantakaupungin jatkeena varsinkin sen jälkeen, kun sen kantakaupungista erottanut, pitkään rakentamattomana pysynyt Pikku Huopalahden alue 1900-luvun lopulla rakennettiin. Alueen kerrostalot ovat pääasiassa 1930-luvulta.
Jännitelähde
Jännitelähde
Käytännön jännitelähteellä (esimerkiksi auton akku tai paristo) on sarjassa resistanssi; sisäinen resistanssi. Esimerkiksi täyteen ladatun (kunnossa olevan) auton akun sisäinen resistanssi ei juurikaan rajoita saatavaa virtaa. Varaustilan laskiessa sisäinen resistanssi kasvaa ja vaikuttaa täten akusta ulos saatavaan virtaan. Tällöin myös kuormitetun akun tai pariston napajännite laskee huomattavasti, vaikka jännite olisi kuormittamattomana 'normaali'. Sisäinen resistanssi kasvaa myös lämpötilan laskiessa, eikä kylmä akku anna yhtä suurta jännitettä kuormitettuna kuin lämpimämpi akku. Kylmä akku ei samasta syystä ota virtaa vastaan yhtä hyvin kuin lämpimämpi akku; akku ei lataudu kylmänä kunnolla, sillä osa lataustehosta jää sisäiseen resistanssiin.
Munkkiniemi
Luonnehdinta alueesta
Paciuksenkatu johtaa kantakaupungista Munkkiniemeen. Sen suorana jatkeena on Munkkiniemen puistotie, joka muodostaa kaupunginosan pääakselin. Samalta aukiolta kuin Munkkiniemen puistotie lähtevät myös Ramsaynranta, joka jatkeineen johtaa Kuusisaaren kautta Espoon Otaniemeen, sekä pohjoiseen vilkasliikenteinen, Haagaan johtava Huopalahdentie. Turunväylä alkaa Huopalahdentieltä Vanhan Munkkiniemen ja Munkkivuoren välistä.
Jännitelähde
Jännitelähde
Mikäli jännitelähteen arvo on riippumaton piirin muista jännitteistä ja virroista, kyseessä on riippumaton lähde. Jos lähde ei ole riippumaton, puhutaan ohjatusta lähteestä. Ohjattuja jännitelähteitä on kahta eri tyyppiä:
Munkkiniemi
Luonnehdinta alueesta
Munkkiniemen puistotien pohjoispuolella on muun muassa perinteikäs Munkkiniemen yhteiskoulu (joka oli peruskoulu-uudistukseen asti oppikoulu, nykyisin peruskoulun yläaste ja lukio), eteläpuolella Villa Aalto vuodelta 1936, Aallon piirtämät Kansaneläkelaitoksen asuintalot 1950-luvun alusta, Munkkiniemen kartano ja Eliel Saarisen massiivinen Kadettikoulu vuodelta 1918, jossa toimi Tullin koulutuskeskus ja Hallinnon kehittämiskeskus HAUS vuosina 1986–2018. Saarinen piirsi myös Suomen ensimmäisiin kuuluvat rivitalot osoitteessa Hollantilaisentie 12–20.
Jännitelähde
Jännitelähde
Se, että lähteen arvo riippuu ajasta (esimerkiksi ) tai vaikkapa lämpötilasta, ei tee lähteestä piiriteorian kannalta ohjattua lähdettä. Lähteen riippumattomuudella on merkitystä muun muassa Theveninin menetelmää käytettäessä, jossa Theveninin resistanssia laskiessa saa sammuttaa vain riippumattomat lähteet.
Munkkiniemi
Luonnehdinta alueesta
Kalastajatorppa sijaitsee Munkkiniemen eteläkärjessä. Muilta osin eteläkärki on puistoa. Munkkiniemen sankarihautausmaa sijaitsee Gert Skytten puistossa. Kaupunginosan luoteisosassa sijaitsee Munkinpuisto lampineen ja avoimine niittyineen.
Historia
Munkkiniemessä on sijainnut vanha suomalaiskylä. Keskiajalla, ruotsalaisten tekemän Uudenmaan kolonisaation seurauksena, sen paikalle tuli ruotsalaista uudisasutusta.
Munkkiniemi on suomenkielinen käännös vanhasta ruotsinkielisestä paikannimestä Munknäs, joka tunnetaan jo 1500- ja 1600-lukujen lähteistä samoin kuin Munkkisaarikin (Munkholmen). Paikka mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1540 muodossa Munxneby ja on myöhemmin kirjoitettu muodoissa Muncknäs ja Muncksnääs. Munkkiaiheisia paikannimiä Etelä-Suomen rannikolla on muitakin kuten Munkinmäki ja Munkkala. Osa-alueen nimi Munkkivuori on sitä vastoin vasta 1950-luvulla muodostettu johtamalla Munkkiniemen nimestä.
Nimestään huolimatta Munkkiniemessä ei ole koskaan ollut luostaria. Muiden munkkiaiheisten paikannimien tavoin se saattaa liittyä Virossa 1300–1500-luvuilla toimineeseen Padisen sisterssiläisluostariin, joka omisti maa-alueita Uudenmaan rannikolla 1300–1400-luvuilla. Vuonna 1351 Ruotsin kuningas Maunu Eerikinpoika antoi poliittisista syistä luostarille Porvoon pitäjän, sisältäen Pernajan, Sipoon ja Helsingin pitäjän, sekä Vantaanjoen lohenkalastusoikeudet, mikä oli aiheena toistuviin kiistoihin joenvarren talonpoikien kanssa. Lopulta luostari myi oikeutensa Turun piispalle 1428, mutta sai pitää osan tuotosta. Kustaa Vaasan uskonpuhdistuksen myötä kirkon ylimääräiset maa-alueet siirtyivät kruunulle. Munkkiniemi oli todennäköisesti tärkeä keräilypaikka tuottoisalle kalastukselle, jonka saaliit vietiin Tukholmaan ja Tallinnaan asti. Koska sisterssiläismunkit eivät juuri poistuneet luostaristaan, munkit itse eivät juuri liene Munkkiniemessä oleskelleet. Munkkisaari ja Munkkiniemi ovat kuitenkin mahdollisesti paikkoja, joita munkkien kalastusrengit käyttivät sataminaan ja varastopaikkoinaan lohenpyyntimatkoillaan.
Munkkiniemen kartano
thumb|200px|right|Munkkiniemen kartano Kustaa II Aadolf lahjoitti vuonna 1629 ratsumestari Gert Skyttelle Munkkiniemen, Talin, Lauttasaaren ja Heikinniemen (Meilahti) alueet. Helsingin kaupunki halusi laajentaa aluettaan Munkkiniemeen vuonna 1650, mutta Skytten leski Kristina Freijtag vastusti laajennusta ja Helsinki sai vain Pikku Huopalahden, Talin, Lauttasaaren ja Heikinniemen. Heikinniemi liitettiin Munkkiniemen maihin uudestaan vuonna 1686 kunnes Helsingin kaupunki osti alueen vuonna 1871.
Suuren reduktion yhteydessä maat palasivat takaisin kruunulle vuonna 1683 ja Munkkiniemen kartanosta tuli säteritila, jonka omistaja vuokrasi maat kuninkaalta. Kartanon omisti Mattheiszen-suku vuosina 1759–1837. Tuolloin rakennettiin muun muassa nykyinen päärakennus. Vuosina 1837–1910 kartanoa isännöinyt Ramsay-suku teki siihen merkittäviä laajennuksia ja istututti sen ympärille puiston. thumb|500px|Kalastajatorpan puisto vuonna 1915
thumb|Munkkiniemi [[Zachris Topelius|Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.]]
Eliel Saarisen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelma
Eliel Saarisen suuret suunnitelmat esitettiin yleisölle syksyllä 1915 kirjan ja näyttelyn muodossa. Suunnitelma kattoi 860 hehtaaria Munkkiniemessä ja Haagassa, joiden oli tarkoitus muuttua maaseudusta kaupungiksi. Saarisen laskelmien mukaan vuonna 1945 Munkkiniemessä asuisi 83 500 asukasta I-vaihtoehdon mukaan tai 25 000 asukasta III-vaihtoehdon mukaan. Sosiaalinen rakenne olisi seuraava: 25 % hyvin toimeentulevia, 30 % keskiluokkaa ja 45 % työläisiä. Huvila- ja rivitalotontteja hyvin toimeentuleville varattiin Laajalahden rannoilta kun taas keskiluokka asuisi Huopalahden aseman pohjoispuolella. Työläiset asuisivat lähellä teollisuutta Pitäjänmäen suunnassa. Alueen suurta keskiosaa ei suunniteltu millekään tietylle ryhmälle vaan se koostui vuokrataloista sosiaaliseen luokkaan katsomatta. Saarinen ennusti autoliikenteen kasvavan voimakkaasti ja suunnitteli leveimmät kadut 45-metrisiksi bulevardeiksi, joilla olisi eri ajoradat autoliikenteelle ja paikallisliikenteelle. Pääkadut suunniteltiin leveiksi suoriksi bulevardeiksi kun taas kapeammat asuntokadut kiemurtelisivat ja loppuivat yleensä pieneen aukioon. Kolme suurta puistoa kuului suunnitelmiin: Kalastajatorpan puisto etelässä, Pitkänniitynpuisto lännessä ja Haaganpuisto pohjoisessa. Kerrostalokorttelit piti rakentaa suljettuina isoilla sisäpihoilla eikä lisärakennuksia saanut rakentaa sisäpihoille. Saarinen oli myös ensimmäinen joka toi rivitalon Suomeen.
Vanhan Munkkiniemen katuverkko rakennettiin pääosin Eliel Saarisen suunnitelman mukaisesti, mutta se käsittää vain pienen osan suunnitelmaan kuuluneesta alueesta. Suunnitelluista bulevardeista on toteutettu Munkkiniemen puistotie ja Huopalahdentie. Eliel Saarisen piirtämiä rakennuksia Munkkiniemessä kuitenkin toteutettiin vain kaksi: Munkkiniemen pensionaatti (Kadettikoulu) ja Hollantilaisentien rivitalot, molemmat vuodelta 1920.
Yhdyskunta perustetaan
thumb|200px|Munkkiniemen pensionaatti, myöhemmin Kadettikoulu thumb|200px|Hollantilaisentie ja Eliel Saarisen rivitalot
1900-luvun alussa Helsingin ympärille oli muodostunut monta esikaupunkiyhdyskuntaa, kuten Oulunkylä ja Pakila. Tämän tyyppisille asutuksille oli muodostettu hallinnollinen käsite taajaväkinen yhdyskunta hallinnon järjestämiseksi. Tavallisesta poiketen Suomen senaatti teki aloitteen perustaa Munkkiniemen taajaväkinen yhdyskunta, kun yleensä aloitteentekijä oli maanomistaja tai kunta. Helsingin maalaiskunta olisi halunnut perustaa Haaga-Munkkiniemen taajaväkisen yhdyskunnan, mutta senaatti hyväksyi Munkkiniemen taajaväkiseksi yhdyskunnaksi lokakuussa 1915. Alue kattoi Munkkiniemen säteritilan alueet Kuusisaarta lukuun ottamatta.
Osa Huopalahden kuntaa
Haagan taajaväkinen yhdyskunta oli anonut lupaa seurakunnan perustamiselle vuonna 1914, koska seurakunta oli edellytys oman kunnan muodostamiseen. Huopalahden seurakunta perustettiin vuonna 1917, johon kuuluivat Lauttasaari, Munkkiniemi, Pikku Huopalahti ja Haaga. Vuoden 1917 kuntalain mukaan piti pitää kansanäänestys, kun osa kunnasta irtaantuu. Helsingin maalaiskunnan asukkaista 59 % äänesti Huopalahden erottamisen puolesta tammikuun 1919 äänestyksessä. Tulevan kunnan alueella vain 35 henkilöä äänesti ”ei” (8 %). Tämä oli ainoa kansanäänestys laatuaan Suomessa sillä laki muuttui jo 1919. Huopalahden kunta perustettiin vuonna 1920, mutta Haaga irtaantui ja perusti Haagan kauppalan vuonna 1923. Munkkiniemessä oli sillä hetkellä 401 asukasta ja koko kunnassa asui 1 371 asukasta. 1920-luvun lopussa alkoi ensimmäinen rakennusbuumi Munkkiniemessä. Vuonna 1926 rakennettiin ensimmäinen vuokratalo ja ravintola Golf Casino, joka paloi 1941. M.G. Stenius -yhtiö myi 31 tonttia vuonna 1928, luku, jota ei ylitettäisi ennen vuotta 1937. 1920-luvulla suurin osa uusista rakennuksista oli pieniä huviloita ja monet purkamisuhan alla olleet talot Helsingissä siirrettiin Munkkiniemeen. Tämä ei vastannut Eliel Saarisen alkuperäisiä suunnitelmia. Yhtiö hoiti melkein kaiken yhdyskunnassa, koska yhtiö ja kunta oli käytännössä sama asia, esimerkiksi yhtiön kirjanpitäjä toimi samalla kunnan kamreerina. Ensimmäisten kahdeksan vuoden aikana kunnanvaltuusto kokoontui vain kuusi kertaa. Kunta hoiti vain terveydenhoidon, koulun ja köyhäinhoidon, koska Munkkiniemen ja Lauttasaaren taajaväkiset yhdyskunnat hoitivat muut kunnalliset tehtävät ja M.G. Stenius kustansi suuren osan infrastruktuuria. Vuonna 1897 oli perustettu korkeampi ruotsinkielinen kansakoulu Munkkiniemeen ja alempi perustettiin vuonna 1923. Suomenkielisten perheiden muutto alueelle oli huomattava joten alempi ja korkeampi suomenkielinen kansakoulu perustettiin vuosina 1927 ja 1932. 1930-luvulla Munkkiniemen rakennusjärjestystä piti muuttaa, koska uusi laki ei enää sallinut umpikortteleita muualla kuin kaupungeissa. Tämä johti ongelmiin, sillä useat tontit oli jo myyty. Munkkiniemen puistotiellä näkee lain seuraukset, jossa muuten suljetut korttelit avautuvat etelään. Vuosiin 1936–1938 osui myös Munkkiniemen toinen rakennusbuumi, jolloin 5 000 uutta asuinhuonetta rakennettiin etenkin puistotien ympärillä ja Laajalahdella. Yhdyskunnassa myönnettiin 150 miljoonaa markkaa rakennuslainoja. Valitusten ja rakennusjärjestyksessä esiintyneiden epäselvyyksien takia Munkkiniemi asetettiin rakennuskieltoon lokakuussa 1938, ja kieltoa pidennettiin useaan otteeseen jatkosodan loppuun saakka. Tärkeä syy rakennuskieltoon oli Munkkiniemen "vesikriisi" vuonna 1938.
thumb|200px|Munkkiniemen puistotie 1930-luvun funkkistaloineen thumb|200px|Auringonlasku Laajalahdella. [[Keilaniemi|Keilaniemen toimistotalot taustalla]]
Toukokuussa 1938 Munkkiniemeen muodostui pulaa vedestä. Vedenkulutus oli koko 1930-luvun ollut noin 90 litraa asukasta kohti ja varantojen piti riittää uusille asukkaille. Vuonna 1937 oli kuitenkin rakennettu 1 500 uutta asuinhuonetta ja rakentaminen jatkui kiivaana. Kahden tulipalon aikana toukokuussa oli käytetty niin paljon vettä, etteivät varannot ehtineet täyttyä uudelleen. Kun pumput kytkettiin taas päälle hermostuneet munkkiniemeläiset täyttivät ämpäreitä ja kylpyammeet vedellä varmuuden vuoksi, mikä johti siihen että vesi loppui taas. Kulutus oli yhtäkkiä 150 litraa henkeä kohti vuorokaudessa eivätkä vesivarannot koskaan ehtineet täyttyä uudelleen. M.G. Stenius -yhtiö haki lupaa Helsingin kaupungilta vesiputken rakentamiselle ja veden ostamiselle kaupungilta. Kaupunki myi jo vettä muille kunnille, muun muassa Oulunkylään. Helsingin kaupunki neuvotteli samalla yhtiön maiden ostamisesta ja huomasi vesikriisin antaneen hyvän neuvotteluvaltin. Kuiva kesä ja epäonnistuneita yrityksiä löytää lisää pohjavettä johti siihen, että Munkkiniemeen määrättiin rakennuskielto lokakuussa 1938. Vuokralaiset eivät suostuneet maksamaan vuokriaan ja yhtiötä ja kuntaa syytettiin kriisistä. Syksyllä kulutus oli jo noussut 250 litraan asukasta ja vuorokautta kohti ja yhtiö syytti asukkaita tuhlailusta ja jopa sabotaasista. Marraskuussa M. G. Stenius -yhtiö luovutti ja omistajat myivät osakkeet Helsingin kaupungille, joka kaupan myötä sai laajoja maa-alueita Munkkiniemestä, Haagasta, Leppävaarasta ja Laajalahdesta. Jo kaksi viikkoa oston jälkeen Helsingin kaupunki aloitti vesiputken rakentamisen ja munkkiniemeläiset saivat kaupungin vettä ensimmäisen kerran tammikuussa 1939.
Munkkiniemen taajaväkisen yhdyskunnan väestöllinen kehitys:
Liittäminen Helsinkiin
Helsingin kaupunki oli jo pitkään ollut kiinnostunut liittämään itselleen useita yhdyskuntia kaupungin läheisyydessä. Jo vuonna 1918 oli Helsingin maalaiskunnassa ehdotettu, että maalaiskunnan esikaupungit liitettäisiin Helsingin kaupunkiin, koska maalaiskunnan maanviljelijät eivät halunneet maksaa esikaupunkiasutusten aiheuttamia kohoavia kustannuksia. 1920-luvulla tehtiin useita liittämisehdotuksia, mutta ne eivät johtaneet mihinkään. Huopalahden kunta halusi eroon Fredriksbergistä, joka oli kaupungin omistama, mutta sekään liitos ei toteutunut. Vuonna 1926 Huopalahden kunta anoi lupaa tulla jaetuksi kahtia, Munkkiniemeen ja Lauttasaareen, mutta anomus hylättiin. Sisäasiainministeriön selvitysmies Yrjö Harvia esitti vuonna 1936 seitsemän vuoden ja tuhannen sivun mietintönsä. Hän esitti että Helsingin kaupungin alue kasvaisi 2 925:stä 21 116:een hehtaariin, joka käsittäisi melkein kaikki esikaupungit. Huopalahden kunta vastusti voimakkaasti liittämistä Helsinkiin, mutta toisen maailmansodan takia päätöstä siirrettiin, minkä osa vastustajista näki voittona. Vuonna 1944, kaksi viikkoa välirauhansopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, valtioneuvosto päätti liittää Huopalahden, Haagan, Oulunkylän ja Kulosaaren kunnat Helsinkiin, sekä suuria osia Helsingin maalaiskunnasta alkaen 1.1.1946 niin kutsutussa suuressa alueliitoksessa.
Yleistietoa
Munkkiniemen peruspiiriin kuuluvat kaupungin virallisen aluejaon mukaan seuraavat osa-alueet: Vanha Munkkiniemi, Niemenmäki, Munkkivuori ja Talinranta sekä Helsinginniemen ja Espoon välissä sijaitsevat Lehtisaari ja Kuusisaari.
Hilekärsäkkäät
Hilekärsäkkäät (Hypera) on kärsäkkäiden heimoon kuuluva hyönteissuku. Aikuisia hilekärsäkkäitä ja niiden toukkia löytyy usein ruokailemasta eri hernekasvien (Fabaceae) ja tatarkasvien (Polygonaceae) heimoihin kuuluvien kasvien lehdiltä.
Munkkiniemi
Liikenne
HSL liikennöi Munkkiniemeen bussi- ja raitioliikennettä. Lisäksi lähibussilinjat 33, 34 ja 35 liikennöivät alueella.
Raitioliikenne
Raitiolinja 4 (Munkkiniemi - Katajanokka) pysähtyy neljällä pysäkillä Munkkiniemessä:
Bussiliikenne
Munkkiniemen kautta kulkevat bussit käyttävät ensisijaisesti Puistotietä tai Huopalahdentietä.
Laajalahden aukion (1401/1402) kautta kulkevat bussilinjat:
Huopalahdentietä pitkin Munkkivuoren ostoskeskuksen ohi kulkevat bussilinjat: