cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Go Seigen
Go Seigen syntyi Fuzhoussa Fujianin maakunnassa Kiinassa. Hänen go-taitonsa huomattiin jo nuorena ja häntä pyydettiin muuttamaan Japaniin ja hänestä tuli myöhemmin Japanin kansalainen. Go Seigen ja Kitani Minoru olivat suurimmat uuden pelityylin shin fusekin kannattajia. Gota on verrattu Dōsakuun (1677–1702) ja Shūsakuun (1829–1862).
Viirupystynokka
Viirupystynokka (Xenops rutilus) on laajalla alueella Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan viirupystynokka on noin 12 cm. Lajin selkä ja siivet ovat väriltään tummanruskeat. Yläselkä on heikosti viiruinen. Päälaki on linnulla hieman muuta yläruumista harmaampi. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova ja naama on valkoisen ja ruskean viiruinen. Nokka on lyhyehkö ja tukeva sekä kärjestään ylöspäin kaartunut. Vatsa on oliivinruskea ja siinä on kapeita valkoisia raitoja. Perä ja pyrstö ovat ruosteenruskeat. Viirupystynokka muistuttaa ulkonäöltään kaitapystynokkaa (Xenops tenuirostris) ja ruskopystynokkaa (Xenops minutus). Kaitapystynokka elää kuitenkin huomattavasti erilaisessa ympäristössä ja ruskopyrstönokan höyhenpuku on vähemmän viiruinen.
Levinneisyys ja elintavat
Viirupystynokkaa tavataan Andeilla kapealla vyöhykkeellä, joka ulottuu Venezuelasta Boliviaan ja lisäksi laajemmalla alueella Brasiliassa Amazonian alueella. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsät ja metsien reunat. Lajia tavataan metsistä, jotka sijaitsevat 1 500–2 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji elää yleensä pareittain tai kolmen linnun ryhmissä. Viirupystynokat voivat myös liittyä parviksi muiden hyönteisiä syövien varpuslintujen kanssa. Viirupystynokan pesä sijaitsee puun kolossa.
Adam Cabral
Adam Cabral (s. 7. lokakuuta 1994 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista Shania: A Life in Eight Albums (2005) ja The One - se oikea (2003). Hän on myös esiintynyt muun muassa sarjoissa 1-800-Missing ja Train 48. Hän on näytellyt televisiosarjoissa vuodesta 2001, esimerkiksi Wild Iris (2001).
S/2003 J 23
S/2003 J 23 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2004 kuvista, jotka oli otettu vuonna 2003.
S/2003 J 23 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 22 740 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 700,538 päivää. Radan inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,3931.
Aspar
Flavius Ardabur Aspar (? – 471) oli alaani josta tuli Itä-Rooman korkein sotapäällikkö, magister militum. Hänestä ei voinut tulla keisaria koska hän oli areiolainen. Hänen alaisestaan Marcianuksesta tuli keisari kun tämä meni naimisiin keisari Theodosius II:n siskon Pulcherian kanssa.
Aspar auttoi aluksi vuonna 457 keisari Leo I:n Itä-Rooman keisariksi. Hän suunnitteli seuraavaksi saavansa poikansa kruununperilliseksi. Germaanien suosiminen herätti kuitenkin levottomuuksia Konstantinopolissa, ja keisari päätti rauhoittaa tilannetta surmauttamalla Asparin ja muut johtavat gootit. Keisarin vastustajat antoivat tämän vuoksi keisarille lisänimen Teurastaja. Itä-Rooman armeija sai selvemmin kansallisen luonteen, kun germaanit oli kukistettu.
Hartwig Hausdorf
Hartwig Hausdorf (s. 11. joulukuuta 1955) on saksalainen matkailuyrittäjä ja rajatietokirjailija.
Hausdorf opiskeli Münchenin ammattikorkeakoulussa turismia. Vuodesta 1994 lähtien hän on julkaisut kymmeniä rajatietokirjoja, joissa usein toistuvia teemoja ovat avaruusolioiden vierailut Maassa. Hausdorfin mukaan monet historialliset monumentit ovat sellaisia, että alkukantaiset kansat eivät ole niitä voineet rakentaa, vaan niiden täytyy olla muinaisten avaruusolioiden vierailujen tulosta. Hausdorf järjestää ryhmämatkoja tällaisiin kohteisiin. Hausdorf sai kotimaansa ulkopuolellakin julkisuutta vuonna 2010 epäilemällä, että avaruusoliot ovat kaapanneet Voyager II -luotaimen.
Aya Ishiguro
Aya Ishiguro (s. 12. toukokuuta 1978) on yksi japanilaisen Morning Musume-popyhtyeen alkuperäisestä viidestä jäsenestä, joista tosin yksikään ei enää ole yhtyeessä mukana. Morning Musumesta eroamisensa jälkeen hän on kirjoittanut kaksi kirjaa "Musume Kara Mama e-Ishiguro Aya no LOVE2 KO Sodate Revolution" (2003) ja "Ko Sodate Project!" (2004).
Aya meni naimisiin japanilaisen rockyhtyeen LUNA SEAn jäsenen kanssa toukokuussa 2000. Hänellä on myös lapsia.
Tom Neale
Tom Neale (6. marraskuuta 1902 – 27. marraskuuta 1977) oli uusiseelantilainen mies, joka asui yhteensä kuusitoista vuotta yksin Suwarrowin atollilla, Cookinsaarilla. Neale kirjoitti kokemuksestaan kirjan An Island to Oneself (suom. Yksinäisen miehen saari 1967).
Neale syntyi Wellingtonissa, Uudessa-Seelannissa, mutta muutti pian perheineen Greymouthiin ja 7-vuotiaana Timaruun. Hän siirtyi Suwarrowille 1950-luvun alussa ja viipyi siellä aluksi pari vuotta. Vuonna 1955 Neale meni naimisiin Sarah Hauan (s. 1924) kanssa. He saivat kaksi lasta, Arthurin (s. 1956) ja Stellan (s. 1957). Vuonna 1960 Neale palasi Suwarrowille. Tällä kertaa hän vietti siellä kolme ja puoli vuotta. Hän eli siellä vielä elämänsä kymmenen viimeistä vuotta, 1967–1977.
Vuonna 1977 Neale kärsi vakavista vatsakivuista ja hän siirtyi erääseen rarotongalaiseen sairaalaan. Hänellä todettiin vatsasyöpä ja hän kuoli kahdeksan kuukauden kuluttua. Neale on haudattu Rarotongalle, vastapäätä sen lentokenttää.
Afro Ken
Afro Ken on San-X  yhtiön luoma japanilainen maskottihahmo. Afro Ken on koira, jolla on sateenkaaren värinen afro. Hän vilpitön, moitteeton ja aina hyvällä tuulella. Afro Ken on aina halukas kokeilemaan uusia asioita ja tuntee vetoa asioihin, jotka näyttävät häneltä itseltään. Hänen hiuksensa muuttuvat aina saman näköisiksi kuin asiat joita hän lähestyy.
On olemassa Afro Ken -sukupuu, josta löytyvillä muilla koirahahmoilla on havainnolliset nimet, kuten Techno Ken, Funky Ken, Lord Ken, Super Afro Ken ja Normal Ken. Normal Ken poikkeaa muista hahmoista, koska tällä koiralla ei ole hiuksia.
Bandai Visual ja Sunrise ovat tuottaneet Afro Kenistä 3D-animoidun OVAn. OVA myös lähetettiin maailmanlaajuiseen animesatelliittitelevisioon Animaxiin.
Afro Kenistä on myös valmistettu erilaisia tuotteita, kuten pehmoleluja, avaimenperiä, pusseja yms. Pehmoleluille voi vaihtaa hiukset.
Come Out and Play
Come Out and Play (1985) on hard rock -yhtye Twisted Sisterin neljäs albumi. Albumilla esiintyy lukuisia vierailevia tähtiä. Kappaleen "Be Chrool to Your Scuel" Dee Snider laulaa duettona Alice Cooperin kanssa. Billy Joel soittaa samassa kappaleessa pianoa.
"Leader of the pack" on cover versio The Shangri-Las:n kappaleesta "Leader of the pack". "Come out and play" on Twisted Sisterin toiseksi viimeinen albumi ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1987.
Rokkari
pienois|pysty|Rokkareita [[Chelsea Bridge -sillalla.]] Rokkari on arkikielen nimitys rockmusiikin esittäjälle tai harrastajalle. Ensimmäisiä rokkareita olivat 1950-luvun teddyt ja greaserit.
Rod Rust
Rod Rust (2. elokuuta 1928 – 23. lokakuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja ja puolustuksen koordinaattori.
Rust muistetaan Yhdysvalloissa lähinnä New England Patriotsin päävalmentajana, joksi hän pääsi vuonna 1990. Hänet kuitenkin erotettiin heikon kauden jälkeen.
Rust työskenteli myös Canadian Football Leaguessa ja yliopistotasolla (mm. Pohjois-Teksas).
Martin Helme
Martin Helme (s. 24. huhtikuuta 1976 Tallinna, Viro) on Viron konservatiiviseen kansanpuolueeseen (EKRE) kuuluva poliitikko. Hän on ollut 29. huhtikuuta 2019 alkaen Ratasin II hallituksen valtiovarainministeri.
Helme on toiminut EKRE:n varapuheenjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Hänet valittiin Riigikoguun vuoden 2015 vaaleissa. Helme sai vuoden 2019 vaaleissa 5 967 ääntä ja uusi paikkansa Nõmmen ja Mustamäen vaalipiirissä.
Helme on varoittanut Viroa toistamasta Suomen ja Ruotsin virheitä pakolaispolitiikassa ja arvioinut, että pakolaiset romahduttavat Suomen hyvinvointivaltion. Hänen lausahduksensa ”kui on must, näita ust” eli ”näytä mustalle ovea” nousi puolueen iskulauseeksi. Helme on ilmoittanut kannattavansa ”Valkoista Viroa”.
Yksityiselämä
Martin Helme on EKRE:n puheenjohtaja, sisäministeri Mart Helmen poika. Martin Helme on naimisissa ja hänellä on viisi lasta.
Karkki vai kepponen
thumb|upright|Lapsi halloween-asussaan. thumb|upright|Lapset ovella. Karkki vai kepponen (, sananmukaisesti 'kepponen vai makupala') on nyky-yhdysvaltalainen perinne. Lapset kiertävät pyhäinpäivän aattoiltana eli halloweenina pelottavissa naamiaisasuissa talosta taloon keräämässä karkkia ja kysyvät: ”Karkki vai kepponen?”. Jos talon asukas antaa karkkia, lapset jatkavat seuraavaan taloon. Jos asukkaalla ei ole antaa karkkia, niin he tekevät kepposen. Perinne tunnetaan yhdysvaltalaisen populaarikulttuurin ansiosta muuallakin maailmassa, mutta se ei ole vakiinnuttanut asemaansa muualla.
Alkuperä
Perinne on alun alkaen peräisin Irlannista ja Skotlannista, josta se aikoinaan siirtyi siirtolaisten mukana Yhdysvaltoihin. Perinne jatkuu yhä vahvana Irlannissa, Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
George Gordon (kenraali)
George Washington Gordon (5. lokakuuta 1836 – 9. elokuuta 1911) oli konfederaation armeijan upseeri, joka nousi etelävaltioiden nuorimmaksi prikaatinkenraaliksi Yhdysvaltain sisällissodan viimeisenä vuonna. Sodan jälkeen hän toimi lakimiehenä Pulaskissa Tennesseessä. jossa Ku Klux Klan muodostettiin. Hänestä tuli yksi klaanin ensimmäisistä jäsenistä. Vuonna 1867 Gordonista tuli ensimmäinen klaanin Suurlohikäärme Tennesseen valtakuntaan, ja hän kirjoitti sen "reseptin," kirjan, joka kuvasi sen organisaatiota, periaatteita ja tarkoituksia. Hän oli myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 10. Tennesseen kongressialueella.
Lapsuus ja nuoruus, sisällissodan aika
Gordon syntyi Pulaskissa Tennesseessä. Hän valmistui Läntisestä sotilasinstituutista Nashvillesta Tennesseestä 1859. Ennen sisällissodan alkua hän harjoitteli siviili-insinööriksi. Hän liittyi vapaaehtoisena konfederaation armeijaan 11. Tennesseen jalkaväkirymenttiin ennen ylenemistään prikaatinkenraaliksi.
Gordonin myöhemmät vaiheet
Sodan jälkeen Gordon harjoitti lakimiehen tointa Memphisissä Tennesseessä vuoteen 1883. Hänet nimitettiin yhdeksi rautatiekomission jäsenistä Tennesseehen. Hän sai nimityksen sisäministeriöltä 1885, salaisena intiaaniagenttina Arizonassa ja Nevadassa, jossa hän palveli vuoteen 1889. Hän palasi Memphisiin Tennesseehen ja jatkoi lakimiehen toimensa harjoittamista. Hän oli Memphis cityn koulujen ylitarkastaja vuosina 1889–1907.
Suullisen raportin mukaan hän meni kenraali Nathan Bedford Forrestin luo Memphisissä, ja kertoi hänelle äskettäin muodostetusta Ku Klux Klanista, mihin Forrest vastasi: "Se on hyvä asia; Se on helkkarin hyvä asia. Me voimme käyttää sitä näyttääksemme neekereille heidän paikkansa." Forrestista tuli ensimmäinen maanlaajuisen klaanin johtaja.
Historiallisena todisteena järjestön tavoitteista on vuoden 1868 Gordonin julistus. Siinä Gordon varoittaa että "klaani on syttynyt kolme kertaa," ja että jos mustat "aloittavat sodan meitä vastaan, heidän täytyy kestää hirveä kosto joka seuraa." Hän myös väitti että klaani oli rauhallinen organisaatio, ja että jotkut henkilöt olivat klaanin nimissä tehneet väkivallantekoja.
Gordon valittiin demokraattina kaksi kertaa kongressiin, jossa palveli 4. maaliskuuta 1907 lähtien kuolemaansa saakka Memphisissä. Hänet on haudattu Elmwoodin hautausmaahan.
Hormel Foods Corporation
Hormel Foods Corporation on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Austinissa Minnesotassa.
Yhtiön perusti vuonna 1891 George A. Hormel, jota seurasi johtajana hänen poikansa Jay Hormel vuonna 1929. Yhtiön tunnetuin tuote eli spam-lihajaloste tuli markkinoille vuonna 1937, ja vuoteen 2014 mennessä sitä myytiin 44 maassa.
Jussi-palkinnot 1955
Jussi-palkinnot 1955 jaettiin 16. marraskuuta 1955 järjestetyssä jakotilaisuudessa elokuvateatteri Rexissä Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1954–30.9.1955.
Lucius Caesar
Lucius Julius Caesar (17 eaa. – 2|2 jaa.) oli keisari Augustuksen tyttärenpoika ja yksi hänen itselleen nimittämistään seuraajista. Luciuksen isä oli Marcus Vipsanius Agrippa ja äiti oli Julia vanhempi.
Kun Luciuksen isä kuoli vuonna 12 eaa. adoptoi Augustus Luciuksen ja hänen vanhemman veljensä Gaiuksen. Lucius sairastui Galliassa vuonna 2 ja kuoli vain 18 kuukautta ennen veljeään.
Soboundou
Soboundou on maalaiskunta Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Sen keskuspaikka on Niafunké, joka on samalla piirin hallinnollinen keskus. Kunnassa on 44 900 asukasta (vuonna 2009).
Soboundoun kunnan pinta-ala on arviolta 1482 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Niafunkén piirin Banikane Narhawan ja Fittougan, etelässä Koumaïran ja lännessä Soumpin sekä pohjoisessa Goundamin piirin Gargandon ja Tonkan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki, joka tulva-aikaan muodostaa tasangolle järviä.
Kuntaan kuuluu 50 kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja ja bambaroita. Lisäksi on sorkoja, bozoja, tuaregeja ja maureja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan tupakkaa, sipulia, bataattia ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot ja sorkot harjoittavat kalastusta. Kaupankäynti suuntautuu etupäässä Moptiin.
Kunnasta on kuivaan aikaan tieyhteydet Tonkaan ja Moptiin. Tulva-aikaan liikennöidään Nigerjokea pitkin Diréen ja Moptiin. Palveluihin kuuluu 18 alakoulua, kaksi yläkoulua, kolme keskikoulua, piirin poliklinikka ja neljä terveysasemaa.
Vesa Toskala
Vesa Tapani Toskala (s. 20. toukokuuta 1977 Kangasala) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän oli aikakautensa maalivahdiksi melko pienikokoinen (178 cm), mutta pienen kokonsa perhostyylillä torjunut Toskala korvasi reflekseillään ja nopealla hanskakädellään. Hän pelasi urallaan yhteensä 266 NHL-ottelua. Suomessa Toskala edusti vain kasvattiseuraansa Tampereen Ilvestä.
Soboundou
Paikallinen nähtävyys ovat Dabin kylän lähellä sijaitsevat megaliittiset rakennelmat.
Vesa Toskala
Seurajoukkueura
Toskala aloitti uransa Tampereen Ilveksessä kaudella 1995–1996 ja saavutti SM-hopeaa kaudella 1997–1998. Vuonna 1999 hän siirtyi Ruotsiin Färjestadin joukkueeseen. Siellä Toskala teki uransa ensimmäisen maalin 27. tammikuuta 2000, kun Färjestad voitti Leksandin 7–3. San Jose Sharks varasi hänet NHL:ään vuoden 2000 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 90. Hän siirtyi heti samana vuonna Pohjois-Amerikkaan, mutta kausi kului AHL-liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa San Josen paidassa. NHL:n työsulun aikana kaudella 2004–2005 hän pelasi taas Ilveksessä. Toskala valittiin myös kaksi kertaa NHL:n viikon puolustuspelaajaksi. Sharksin päävalmentajalla Ron Wilsonilla oli nyt kaksi huipputason maalivahtia joukkueessaan, joten kauden hän kilpailutti Toskalaa ja Nabokovia keskenään. Toskala pelasi 38 ottelua kauden aikana.
Robert F. Furchgott
Robert Francis Furchgott (4. kesäkuuta 1916 – 19. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai vuonna 1998 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Louis J. Ignarron ja Ferid Muradin kanssa.
Vesa Toskala
Seurajoukkueura
Kesäkuussa 2007 San Jose ratkaisi maalivahtitilanteensa kauppaamalla Toskalan Toronto Maple Leafsiin, jossa hän syrjäytti Toronton entisen ykkösmaalivahdin Andrew Raycroftin. Torontossa Toskala pelasi ensimmäisellä kaudellaan 66 NHL-ottelua torjuntaprosentilla 90,4 %. Seuraavalla kaudella 2008–2009 Toronton puolustuspelaaminen heikkeni entisestään, kuten myös Toskalan tilastolukemat. Hän pelasi tuolla kaudella 53 NHL-ottelua torjuntaprosentilla 89,1 %. Seuraavaksi kaudeksi Maple Leafsin General Manageriksi tuli Brian Burke, joka ei luottanut Toskalaan ja arvosteli tätä julkisesti, kuten teki myös päävalmentaja Ron Wilson. Toskalan torjuntaprosentti alkukauden 26 ottelusta oli 87,4 % ja päästettyjen maalien ottelukohtainen keskiarvo 3,66. Lopulta ruotsalainen tulokasmaalivahti Jonas Gustavsson syrjäytti Toskalan ykkösvahdin paikalta.
Robert F. Furchgott
Furchgott syntyi Charlestonissa, Etelä-Carolinassa, ja valmistui Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillissä vuonna 1937. Hän jatkoi opintojaan Northwestern-yliopistossa, josta hän sai PhD:n arvon biokemiasta. Hän kuului St Louisissa sijaitsevan Washingtonin yliopiston lääketieteellisen henkilökuntaan vuosina 1949–1956. Vuosina 1956–1988 hän työskenteli farmakologian professorina SUNY Downstate Medical Centerissä.
Vesa Toskala
Seurajoukkueura
Tammikuussa 2010 Toronto kauppasi Toskalan Jason Blaken kanssa Anaheim Ducksiin vaihdossa Jean-Sébastien Giguèresta. Hänet kaupattiin pian vaihdon jälkeen toisen suomalaismaalivahdin, Miikka Kiprusoffin edustamaan Calgary Flamesiin. Toskala pelasi loppukaudesta Flamesissä kuusi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 91,8 % ja maalikeskiarvolla 2,26. Kauden päätteeksi Flames tarjosi Toskalalle miljoonan dollarin yksisuuntaista sopimusta, mistä Toskala kieltäytyi. Kaudella 2010–2011 hän piti välivuoden jääkiekosta ja matkusti vaimonsa kanssa maailman ympäri. Loppukaudesta 2010–2011 Toskala oli kuukauden lainasopimuksella AIK:n joukkueessa Elitserienissä. Hän pelasi kaksi ottelua torjuntaprosentilla 89,1 %. Kuukauden jälkeen AIK ei halunnut jatkaa sopimusta.
Robert F. Furchgott
Mainitun Nobelinsa lisäksi Furchgott sai Gairdner Foundation International Awardin vuonna 1991 ja Lasker-palkinnon vuonna 1996, viimeksi mainitun yhdessä Ferid Muradin kanssa. Hän oli naimisissa, ja hänellä on lapsia.
Vesa Toskala
Seurajoukkueura
thumb|Toskala Ilveksessä vuonna 2012.Kaudeksi 2011–2012 Toskala siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Ilvekseen. Ensimmäisessä ottelussaan HPK:ta vastaan hän pelasi nollapelin (3–0). Loukkaantumisista kärsinyt Toskala pelasi Ilveksessä 22 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 88,5 %. Ilves jäi SM-liigassa viimeiseksi ja joutui karsimaan liigapaikastaan Mestiksen mestaria Vaasan Sportia vastaan. Toskala pelasi karsintasarjassa Ilveksen viidestä ottelusta kolme, jotka kaikki Ilves voitti. Toskalan torjuntaprosentti oli 96,4 % ja maalikeskiarvo 0,96, ja Ilves säilytti liigapaikkansa.
Maajoukkueessa
thumb|250px|Toskala vastaan [[Rick Nash.]] Suomen maajoukkueessa Toskala on pelannut kaksissa arvokilpailuissa. Hän oli mukana vuosien 1999 ja 2000 MM-kilpailuissa, joista tuloksena oli MM-hopea ja MM-pronssi. Toskala oli myös mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Suomen päävalmentaja Raimo Summanen valitsi vuoden 2004 maailmancupiin maalivahtikolmikoksi Calgary Flamesin Miikka Kiprusoffin, Atlanta Thrashersin Kari Lehtosen sekä NHL:n runkosarjakauden 2003–2004 parhaan torjuntaprosentin omanneen San Jose Sharksin Vesa Toskalan. Toskala valittiin kolmosvahdiksi Atlanta Thrashersin Pasi Nurmisen loukkaannuttua eikä hän päässyt turnauksessa pelaamaan. Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Kanadalle 3–2.
Sakari Virtanen
Sakari Virtanen on kajaanilainen metsäalan ja metsäteollisuuden asiantuntija sekä kirjailija. Hänen erikoisalaansa ovat metsään liittyvät yhteiskunnalliset kysymykset sekä metsä- ja metsäteollisuushistoria.
Hän on työskennellyt monissa metsäyrityksissä ja kirjoittanut useita yritysten historiikkeja.
Maroniitit
Maroniitit ovat etnis-uskonnollinen kristitty kansanryhmä Lähi-idässä. Heidän lukumääräkseen vuonna 2015 arvioitiin 3–3,5 miljoonaa. Juuriltaan maroniitit ovat levanttilaisia (foinikialaisia) sekä arabeja ja eurooppalaisia. Heidän kulttuurissaan on paljon ranskalaisia vaikutteita, ja he puhuvat arabian kielen libanonilais-syyrialaista murretta, jossa on vaikutteita ranskan kielestä.
Historia
thumb|150px|left|Maroniittimunkki ja -pyhiinvaeltajia. Maroniitit omaksuivat Lähi-idässä kristinuskon 200-luvulla ja erottautuivat 600-luvulla omaksi maroniittikirkokseen. Heidän nimityksensä tulee syyrialaisesta erakosta Pyhästä Maronista. Muslimivalloituksen jälkeen 600-luvulla maroniitit joutuivat ylimääräisen verotuksen ja ajoittaisten vainojen kohteeksi. He toivottivatkin keskiajalla eurooppalaiset ristiretkeläiset tervetulleiksi ja palasivat paavinistuimen määräysvaltaan vuonna 1182. Ristiretkien jälkeen maroniitit jäivät jälleen muslimivallan alle.
Osmanien valtakunnan aikana maroniitit loivat läheiset uskonnolliset ja kulttuuriset siteet Eurooppaan ja omaksuivat paljon ranskalaisia kulttuuripiirteitä. Druusien ja kristittyjen riidat johtivat kristittyjen joukkomurhiin vuosina 1841–1860. Eurooppalaisen väliintulon seurauksena alueelle perustettiin Libanonvuoriston maroniittien kotimaa. Se siirtyi Ranskan hallintaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja laajentamisen jälkeen siitä tuli Suur-Libanon ja vuonna 1941 itsenäinen Libanon, jossa oli maroniittien johtama hallitus. Kristittyjen ja muslimien välit olivat kuitenkin huonot, ja vuonna 1990 päättyneen sisällissodan jälkeen maroniittien valta-asema Libanonissa oli kadonnut, ja heistä oli tullut vähemmistökansallisuus. Libanonin vallanjakojärjestelmässä presidentin tulee kuitenkin aina olla maroniitti.
Jakaya Kikwete
Jakaya Mrisho Kikwete (s. 7. lokakuuta 1950 Tanganjika) oli Tansanian presidentti vuosina 2005–2015. Hän oli energiaministeri 1990−1994, valtiovarainministeri 1994−1995 ja ulkoministeri 1995−2005. Vuonna 2008 hän toimi Afrikan unionin puheenjohtajana.
Kikwete suoritti taloustieteen tutkinnon Dar es Salaamin yliopistossa vuonna 1975. Valmistuttuaan hän työskenteli valtapuolue Chama Cha Mapinduzin (CCM) pääsihteerinä maaseudulla. Asevoimissa hän saavutti everstiluutnantin arvon. Hän jätti armeijan vuonna 1992 keskittyäkseen politiikkaan. Kikwete vaikutti maan hallituksessa eri tehtävissä vuodesta 1988.
Jean-Luc Ponty
thumb|275px|Jean-Luc Ponty Jean-Luc Ponty (s. 29. syyskuuta 1942 Avranches, Ranska) on ranskalainen jazzmuusikko, viulisti ja säveltäjä. Hän on jazzhistorioitsija Joachim-Ernst Berendtin mukaan ollut jazzviulistina samanlainen uranuurtaja kuin Charlie Christian oli kitaristina tai Jimmy Smith sähköurkurina.
Ponty sai ammattilaistason koulutuksen klassisessa viulussa Pariisin konservatoriossa. Hän innostui nuorena Miles Davisin ja John Coltranen musiikista.
Kristiina Kumpulainen
Kristiina Kumpulainen (s. 1966) on suomalainen kasvatustieteilijä ja Helsingin yliopiston esi- ja alkuopetuksen professori. Hän työskentelee leikillistä oppimista tutkivan Helsingin yliopiston opettajakoulutuslaitoksen Helsinki Playful Centerin tutkimusjohtajana. Kumpulainen on ollut julkisuudessa esimerkiksi leluja, kirjojen lukemista, sosiaalisten taitojen oppimista ja lasten älylaitteiden käyttöä koskevan tutkimustiedon ja keskustelun merkeissä.
Kumpulainen valmistui kasvatustieteen tohtoriksi Exeterin yliopistosta 1994. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) oli otsikoitu The nature of children’s oral language interactions during collaborative writing experience at the computer.
Jean-Luc Ponty
Soolouransa lisäksi Ponty on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi Al Di Meolan ja Stephane Grappellin kanssa.
Kristiina Kumpulainen
Kumpulainen on useiden esi- ja alkuopetusta sekä leikkiä käsittelevän kirjan kirjoittaja.
Jean-Luc Ponty
Ponty soittaa usein sähköviululla, johon hän lisäilee sähkökitaristeilta tuttuja efektejä kuten särkijää, phasereita ja wahwahia. Hänen musiikkinsa on ennemmin rock-vaikutteista fuusiota kuin varsinaista jazzia. Tunnetuimpiin levyihin kuuluvat esimerkiksi Upon the Wings of Music (1975) ja Enigmatic Ocean (1977).
Esiintymiset Suomessa
Jean-Luc Ponty on esiintynyt Suomessa muun muassa Wolfgang Daunerin kanssa Pori Jazzissa 1970 sekä 27. lokakuuta 1975 Helsingin Kulttuuritalolla. Yhteiskonsertin järjesti Oy Viihde-Polar ja toinen esiintyjä oli Captain Beefheart yhtyeineen. Pontyn Pegasus-yhtyeen jäsenet olivat Norman Fearrington (rummut), Tom Fowler (basso), Darryl Stuermer (kitara) ja Michael Wolff (kosketinsoittimet). Pontyn vanhempaa tuotantoa edustivat kappaleet "Flipping" ja "How Would You Like a Head Like That", ja muut olivat enimmäkseen tuolloin uusimmalta Upon the Wings of Music -albumilta, muun muassa "Question with No Answer".
Ponty on esiintynyt myös Finlandia-talossa syyskuussa 1976 sekä uudestaan Kulttuuritalossa toukokuussa 1977.
N’Gorkou
N’Gorkou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen oikeanpuoleisella rannalla 40 kilometriä Niafunkésta kaakkoon. Kunnassa on 24 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Gorkoun kunnan pinta-ala on arviolta 879 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Niafunkén piirin Koumaïran ja pohjoisessa ja idässä Fittougan kuntiin sekä etelässä Moptin alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerjoen ajoittain kuivuvat sivuhaarat Koli-Koli, Sornére, Okarou, Mayel, Tarabé ja Gambala, jotka tulva-aikaan muodostavat järviä.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maniokki, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot harjoittavat kalastusta tulva-aikaan. Maataloustuotteita myydään lähikuntien toreilla, karjaa ja kalaa viedään myytäväksi Moptiin.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana N’Gorkousta on tieyhteys Moptiin. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu seitsemän alakoulua, yksi yläkoulu ja kaksi terveysasemaa.
Mitch Ryan
Mitchell "Mitch" Ryan (11. tammikuuta 1934 – 4. maaliskuuta 2022 Los Angeles ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan varsinkin Edward Montgomeryn roolista (Gregin isä) televisiosarjassa Dharma ja Greg. Lisäksi hän on tullut tunnetuksi esimerkiksi elokuvista Magnum .44 (1973) ja Tappava ase (1987).
Ryan palveli Yhdysvaltain laivastossa Korean sodassa.
Natsumi Abe
Natsumi Abe (s. 10. elokuuta 1981, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hänen uransa alkoi vuonna 1998 yhtenä Hello! Project -kollektiiviin kuuluvan Morning Musume -yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä.
Soolouralle Abe lähti julkaistuaan ensimmäisen oman singlensä 22-sai no watashi vuonna 2003 ja sooloalbuminsa Hitoribocchi helmikuussa 2004. Hän julkaisi cover-kappaleita sisältäneen albumin Smile... vuonna 2014 ja albumin Hikari e – Classical & Crossover vuonna 2015. Albumi Dreams, myös vuodelta 2015, sisälsi cover-kappaleiden lisäksi uusia sävellyksiä.
Laulajanuransa lisäksi Abe on työskennellyt myös näyttelijänä.
Uusi Hollanti
pienoiskuva|250px|Uusi Hollanti. thumb|250px|Uuden Hollannin kaariportti. thumb|250px|Varastorakennusten sisätiloja. Uusi Hollanti on Pietarin Amiraliteetin piirissä sijaitseva saari ja klassistinen rakennuskokonaisuus.
Kolmion muotoista saarta rajaavat Moika, Krjukovin kanava ja Amiraliteetin kanava. Sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Saaren keskellä sijaitsee Moikaan yhdistetty satama-allas.
Saaren uusiokäyttöä ryhdyttiin suunnittelemaan 1980-luvun lopussa. Itämeren laivasto luovutti alueen kaupungille vuonna 2004. Pian sen jälkeen osa rakennuksista vaurioitui tulipalossa. Suojelukohteet sisältävän liike- ja vapaa-ajankeskuksen suunnittelusta julistetun kilpailun voitti brittiläinen arkkitehti Norman Foster. Kesällä 2006 suoritetuissa purkutöissä menetettiin osa saaren historiallisista kohteista: Krylovin koeallas, Dmitri Mendelejevin käyttämä laboratorio ja historiallisen radioaseman rakennus.
Keltavuohenkuusama
Keltavuohenkuusama (Diervilla lonicera) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa noin metrin korkuiseksi ja melko tiheäksi pensaaksi. Sitä kasvatetaan koristekasvina. Keltavuohenkuusama kasvaa luontaisesti Pohjois-Amerikan itäosissa.
Keltavuohenkuusaman vihreät lehdet puhkeavat varhain, ja ne saavat keltaisen tai punaisen syysvärin. Pienet kukat ovat keltaisia ja vanhetessaan punertuvia. Kukinta tapahtuu kesä–elokuussa. Kasvi pärjää aurinkoisilla, varjoisilla ja kuivilla paikoilla. Suomessa keltavuohenkuusama menestyy vyöhykkeillä I–V.
Waterloon rautatieasema
Ensimmäinen rautatieasema nykyisen aseman paikalla avattiin 11. kesäkuuta 1848. Tämä asema muodostui ajan myötä epäkäytännölliseksi ja alkuperäinen asema päätettiin purkaa 1800-luvun lopulla. Nykyisen aseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1900 ja saatiin päätökseen vuonna 1922. Asema vaurioitui pahoin toisen maailmansodan Lontoon pommitusten aikana ja sitä kunnostettiin laajasti sodan jälkeen.
Lontoosta Pariisiin ja Brysseliin liikennöivä Eurostar-suurnopeusjuna käytti Waterloon asemaa pääteasemanaan aina liikenteen alusta 1994 joulukuuhun 2007, jolloin pääteasemaksi vaihtui St Pancras. Junien käytössä oli kaikkiaan viisi raidetta katetussa hallissa aseman länsireunalla. Tälle sittemmin tyhjäksi jääneelle aseman osalle on suunniteltu lähiliikennettä sekä kauppoja.
Johan Alm
Johan Alm (1728–1810) oli suomalainen kenttävääpeli ja taidemaalari, erityisesti kirkkomaalari.
Almin isä oli Vaasan lukkari Erik Häggroth. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli lukkari Österlundin leski Anna Catharina Tilgren, toinen Elisabet Häggroth.
Alm työskenteli lähes koko uransa Vaasassa, jonne hän oli muuttanut Tukholmasta 1761. Maalarikisällin oikeudet hän sai 1765. Saarnastuolien koristamiset ja alttaritaulujen maalaukset olivat Almin merkittävimpiä töitä kirkkomaalauksessa. Hänen töitään ovat Uudenkaarlepyyn (1759) ja Ilmajoen (1766) kirkkojen alttaritaulut sekä Uudenkaarlepyyn kirkon kattomaalaus. Ilmajoen alttaritaulun Kristus ristillä kustansi kirkkoherra, tohtori Salomon Hannelius puolisonsa Magdalena Peldanin kanssa. Alavuden kirkon saarnastuolin hän koristeli 1759. Hänen päätyönään pidetään Koivulahden kirkon kookasta alttaritaulua (1765), joka esittää viimeistä tuomiota. Hän maalasi myös Isonkyrön kirkon kukon, tapulin ja kirkkoon alttaritaulun sekä kuvitti saarnastuolin laidat ja lehterin reunakaiteeseen apostolien kuvat 1773–1775. Evijärven kirkkoon hän teki saarnastuolin maalauksen ja kultauksen 1791, ja tämä työ on entisöitynä käytössä Evijärven kirkossa.
Luettelo Pudasjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pudasjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pudasjärven kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Willard Van Orman Quine
Willard Van Orman Quine (25. kesäkuuta 1908 Akron, Ohio, Yhdysvallat – 25. joulukuuta 2000 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli 1900-luvun tärkeimpiä filosofeja ja loogikkoja.
W. V. Quinen suurin elämäntyö oli filosofisen naturalismin ja sen mukaisen ontologian ja tietoteorian kehittäminen. Hänen mukaansa tällaisiin kysymyksiin voitiin vastata vain luonnontieteellisen menetelmän antamin vastauksin. Quine oli Wienin piirin vaikutuspiirissä, mutta kuului loogisen empirismin arvostelijoihin. Quinen tunnetuin teksti on artikkeli ”Empirismin kaksi dogmia” (1951), jossa hän arvostelee loogisten empiristien käsitystä verifikaatioperiaatteesta sekä analyyttisyyden ja synteettisyyden erottelua.
Quinen kirjoitusten ansiosta instrumentalismi hyväksyttiin laajasti tieteenfilosofiassa. Myös hänen loogisen empirismin edustaman kokemusperäisen todentamisen arvostelunsa oli tunnettua. Analyyttisyys–synteettisyys-käsittelyn arvostelu ei saanut yksimielisesti hyväksyvää vastaanottoa.
Analyyttisyys–synteettisyys-erottelun hylkääminen
Keskustellessaan 1930- ja 1940-luvulla Rudolf Carnapin, Nelson Goodmanin ja Alfred Tarskin sekä muiden filosofien kanssa Quine alkoi epäillä analyyttisten ja synteettisten väittämien erottelun pätevyyttä. Analyyttiset väittämät ovat tosia vain sanojensa merkityksen nojalla (esimerkiksi ”kaikki poikamiehet ovat naimattomia”), ja synteettiset väittämät ovat tosia todellisuuden tosiseikkojen nojalla (esimerkiksi ”strutsi ei osaa lentää”). Tämä erottelu oli keskeinen loogiselle empirismille (juuri tällaisesta ”empirismistä” hän kirjoittaa artikkelissaan ”Empirismin kaksi dogmia”). Quinen arvostelu vaikutti loogisen empirismin kannatuksen hupenemiseen, vaikka Quine pysyikin verifikationistina — jopa siinä määrin, että käytti verifikationismia analyyttisyys–synteettisyys-erottelun arvosteluun (verifikationismin mukaan väittämät ovat sananmukaisesti merkityksellisiä, jos ja vain jos ne ovat joko analyyttisesti tai empiirisesti eli kokemusperäisesti verifioitavissa eli todennettavissa).
Kuten muutkin analyyttiset filosofit ennen häntä, Quine hyväksyi sen, että analyyttiset väitteet ovat tosia jo pelkästään merkitystensä nojalla. Toisin kuin muut, Quine kuitenkin piti määritelmää epäkoherenttina. Arkikielen käsittein Quine hyväksyi analyyttisten väitteiden olevan niitä, jotka ovat tosia merkitystensä nojalla, mutta väitti, että tässä yhteydessä käytetty totuuden käsite oli määritelmältään epäkoherentti.
Quinen ajattelu esitetään usein virheellisesti ja hänen väitetään olleen sitä mieltä, että kaikki väittämät ovat kontingentteja (eli sellaisia, jotka voivat olla empiirisesti joko tosia tai epätosia). Esimerkiksi on väitetty, että Quinen mukaan väitteen ”kaikki poikamiehet ovat naimattomia” totuus riippuu kontingentista tosiasiasta, kun Quine todellisuudessa epäili myös välttämättömien ja kontingenttien tosiasioiden erottelua.
Quinen keskeinen vastalause analyyttisuutta vastaan sisältyi hänen arvosteluunsa, joka kohdistui synonyymiyden (merkityksen samuuteen) käsitykseen eli siihen, että väite on analyyttinen vain jos se vastaa merkitykseltään väittämää ”kaikki mustat asiat ovat mustia” tai muuta loogista totuutta. Synonyymiuden torjuminen liittyy käsitteisiin liittyvän empiirisen tiedon eli kollateraalisen tiedon ongelmaan. Intuitiivisesti ajattelemme, että on olemassa eroa väittämien ”kaikki naimattomat miehet ovat poikamiehiä” ja ”on ollut olemassa mustia koiria” välillä, mutta kuka tahansa suomen kielen puhuja hyväksyy molemmat väitteet kaikissa olosuhteissa (paitsi tapaukset, joissa häntä uhataan tai lahjotaan). Tämä johtuu siitä, että suomen kielen puhujat pääsevät käsiksi myös ”kollateraaliseen tietoon” mustien koirien olemassaolosta (menneinä ajanhetkinä).
Quinen mukaan ei ole mahdollista erottaa yleisesti tiedettyä kollateraalista tietoa ja käsitteellistä (analyyttista) totuutta. Analyyttiset väitteet voidaan synonyymeja vaihtamalla muuntaa muodollisiksi totuuksiksi. Quine pitää ongelmallisena sitä, millä perustein voimme tietää jotkin ilmaukset synonyymeiksi. Sanakirjaan vetoaminen ei auta, koska voidaan kysyä, mistä sanakirjan tekijä on tiennyt asian. Emme voi myöskään vedota synonyymiutta selittäessämme siihen, että synonyymit ovat analyyttisia totuuksia, koska tavoitteena on juuri analyyttisen totuuden määrittely, joten tällöin kierrettäisiin kehää. Ei voida myöskään vedota yleiseen kielenkäyttöön, koska tällöin analyyttiset totuudet olisivatkin empiirisiä, synteettisiä totuuksia. Quinen oman filosofian ongelmana on kuitenkin pidetty sitä, että se ei anna mitään vaihtoehtoista vakuuttavaa selitystä sille, miksi jotkin lauseet tuntuvat intuitiivisesti analyyttisilta ja toiset eivät.
Analyyttisuuden ja synonyymiuden arvostelua voidaan lähestyä myös mahdollisuuden käsitteen kautta. Perinteinen wittgensteinilainen merkitys-näkemys väittää, että merkityksellinen lause liittyy mahdollisten maailmojen tilan alueeseen. Quinen mukaan tällainen ajatus mahdollisten maailmojen alueesta on ongelmallinen, koska hänen mukaansa yleisesti ja varmasti uskottujen totuuksien sekä välttämättömien totuuksien välillä ei ole eroa.
Ontologinen suhteellisuus ja holismi
Keskeiset periaatteet käännöksen epätäsmällisyyden ja muiden Quinen väitteiden taustalla ovat ontologinen suhteellisuus ja konfirmaatioholismi. Alkuehtona Quinen holismille on, että kaikki teoriat (ja niistä johdetut väitelauseet) ovat empiirisen datan (aistidata, evidenssi) alimääräämiä – eli vaikka monet teoriat eivät ole oikeutettuja, koska ne eivät sovi yhteen tietojemme kanssa tai ovat liian monimutkaisia, on olemassa monia vaihtoehtoisia teorioita jotka ovat yhtä oikeutettuja. Esimerkiksi sen sijaan, että muinaisten kreikkalaisten oletus, että havaitsemattomat Olymposvuoren jumalat ovat olemassa, olisi epätosi, ja meidän sivilisaatiomme oletus niin ikään havaitsemattomista sähkömagneettisista aalloista olisi puolestaan tosi, ovat molemmat oikeutettuja vain siksi, että ne selittävät havaintomme.
Quine lopettaa artikkelinsa ”Empirismin kaksi dogmia” seuraavasti:
Quinen ontologinen relativismi sai hänet yhtymään Pierre Duhemiin siinä, että mille tahansa empiiristen havaintojen joukolle on aina olemassa useampia teorioita, jotka voivat selittää sen. Duhemin holismi oli kuitenkin paljon rajoitetumpaa kuin Quinen. Duhemille alimääräytyneisyys pätee vain fysiikkaan tai ehkä luonnontieteisiin, kun taas Quinelle se päti kaikkeen ihmisen tietoon kokonaisuutena. Näin ollen, vaikka on mahdollista verifioida tai falsifioida kokonaisia teorioita, on silti mahdotonta verifioida tai falsifioida yksittäisiä väittämiä. Melkein mikä tahansa yksittäinen väittämä voidaan Quinen mukaan ”pelastaa”, jos olemme valmiit tekemään (mahdollisesti hyvin suuria) muutoksia käsillä olevan teorian muissa kohdissa. Quinelle tieteellinen ajattelu muodostaa yhtenäisen verkon, jonka mitä tahansa osaa voidaan muuttaa empiirisen evidenssin valossa, ja jonka mitä tahansa yksittäistä kohtia voidaan puolustaa mitä tahansa empiiristä evidenssiä vastaan.
Loogisten empiristien verifikaatioperiaatteen ongelmana Quine piti sitä, että siinä ulkoista todellisuutta koskevat väitteet pitäisi palauttaa välittömiksi elämyksiä koskeviksi väitteiksi. Kukaan ei ole kuitenkaan pystynyt tällaiseen, ja Quine oli sitä mieltä, että siihen ei pystytä jatkossakaan. Sen takia Quine hylkääkin ajatuksen yksittäisten kokemuksesta irrotettujen väitteiden verifikaation (ja falsifikaation) ja ehdottaa, että totuus kokonaisuudessaan arvioitaisiin aina koko tietomäärää koskevana yksittäisten lauseiden sijaan.
Under the Radar Volume 1
Under the Radar Volume 1 on brittiläisartisti Robbie Williamsin kokoelmalevy, joka julkaistiin yksinomaan hänen virallisella internetsivullaan 8. joulukuuta 2014. Albumi sisältää alun perin julkaisemattomia B-puolen kappaleita sekä Williamsin keräämiä harvinaisuuksia hänen aiemmilta levytyksiltään.
TV5 (Suomi)
TV5 on Discovery Networks Finlandin kanavapaikalla 7 näkyvä maksuton suomalainen televisiokanava. Ohjelmisto koostuu elokuvatarjonnasta, kotimaisista ja ulkomaisista sarjosta, dokumenteista sekä urheilusta. TV5 on osa Discovery Networks Finlandia, jonka omistaa yhdysvaltalainen Warner Bros. Discovery. TV5 on Discovery Networks Finlandin suurin kanava, ja sen pääkohderyhmänä ovat 15–44-vuotiaat. TV5:n näkyvyysalue kattaa noin 95 prosenttia Suomen antenni- ja kaapelitalouksista. Kanava näkyy maanpäällisen digi-tv-verkon (dvb-t) kanavanipussa E. Teräväpiirtokanava TV5 HD näkyi Digitan antenniverkossa kanavapaikalla 27 Tokion vuoden 2020 kesäolympialaisten ja Pekingin vuoden 2022 talviolympialaisten ajan. Samalla TV5:n näkyvyysalue laajeni olympialaisten ajaksi kattamaan 99,96 prosenttia antennitalouksista.
Discovery Networks Finlandilla on televisiointioikeudet olympialaisiin 2018–2024. Näin ollen Pyeongchangin vuoden 2018 talviolympialaisten miesten jääkiekko näkyi yksinoikeudella TV5:llä. Tämän lisäksi TV5:llä esitettiin olympialaisten maastohiihtoa, ampumahiihtoa, mäkihyppyä sekä koosteita. Kesäolympialaisten 2020 ajaksi TV5 muuttui ympärivuorokautiseksi olympiakanavaksi, joka näyttää muun muassa uintia, koripalloa ja pyöräilyä.
Historia
TV5 (aiemmin nimellä TV Viisi) aloitti lähetyksensä vuonna 2004, ja sen ohjelmakonsepti perustui erilaisiin vuorovaikutteisiin palveluihin. Kotimaisen pääomarahoituksen puutteessa perustajayhtiö Vizor myi kanavan kansainväliselle SBS Broadcastingille, joka muutti TV5:n musiikkikanavaksi. Kanava nimettiin myöhemmin The Voiceksi.
Huhtikuun alussa 2011 TV5 sai kanavapaikan 10 kokonaan itselleen, kun The Voice siirtyi kanavapaikalle 11. TV5 lähettää nykyisin ohjelmaa jo noin kello 6 alkaen. Kanava esittää nykyisin ulkomaisia ja kotimaisia draamasarjoja ja -elokuvia, komediasarjoja, tosi-TV-ohjelmia, viihdeohjelmia, dokumentteja sekä jonkin verran urheilua, kuten tennistä ja olympialaisia.
Ennen vuoden 2018 talviolympialaisia TV5:n katsojaennätys oli Koomikot-ohjelman avausjakso, joka keräsi keskimäärin 351 000 katsojaa. Olympialaisten aikaan TV5:n katsojaennätys rikkoutui useasti. Miesten jääkiekon ottelu Ruotsi–Suomi keräsi 1 019 000 katsojaa. TV5:n nykyinen katsojaennätys on vuoden 2022 Pekingin talviolympialaisten loppuottelu Suomi–Venäjä, jota seurasi keskimäärin 1 239 000 katsojaa.
1. elokuuta 2019 TV5 otti käyttöön uuden kanavailmeen.
Vuoden 1956 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1956 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 67 eri maasta, jotka kilpailivat 145 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Neuvostoliitto.
Rosie Swale-Pope
pienoiskuva|Rosie Swale-Pope. Rosie Swale-Pope (s. 1946) on brittiläinen nainen, joka on juossut maailman ympäri. Syyksi hän on kertonut sen, että miehensä kuoltua eturauhassyöpään, Rosie todella ymmärsi, että elämä on arvokas ja että sen aikana täytyy kokea mahdollisimman paljon. Hän myös yrittää kerätä rahaa hyväntekeväisyyteen. Rosie aloitti urakkansa vuonna 2003.
Canon PowerShot A75
thumb|360px|Canon PowerShot A75-digitaalikamera Canon PowerShot A75 on Canonin Powershot-tuoteperheen julkaisema digitaalikamera. Se on varustettu muun muassa 3,2 megapikselin CCD-kennolla, 3-kertaisella optisella zoomilla, 1,8 tuuman TFT-näytöllä, 9 pisteen AiAF-automaattitarkennuksella ja 13 kuvausohjelmalla. Kamera toimii neljällä AA-kokoisella sormiparistolla tai AA-kokoisilla akuilla. Kamera tukee CompactFlash-muistikortteja. Se painaa ilman paristoja (tai akkuja) ja muistikorttia noin 200 grammaa.
Samettimarjat
Samettimarjat (Dichapetalum) on Dichapetalaceae-heimoon kuuluva kasvisuku. Se on heimonsa nimisuku ja samalla selvästi myös lajimäärältään heimon suurin suku. Sukuun kuuluu ainakin 150 lajia, mutta mahdollisesti jonkin verran enemmänkin.
Rosie Swale-Pope
Swale-Popen reitti:
Asuka Fukuda
Asuka Fukuda (, s. 17. joulukuuta 1984) on yksi Morning Musume -yhtyeen alkuperäisjäsenistä. Hän erosi ensimmäisenä jäsenenä yhtyeestä 18.4.1999 jatkaakseen opiskelujaan. Hänen ainoaksi albumikseen yhtyeen kanssa jäi vuonna 1998 julkaistu First Time.
Slovakialaiset eurokolikot
right|120px| thumb|right|Slovakian eurokolikoiden ”aloituspakkaus”. Slovakialaiset eurokolikot ovat Slovakialle suunniteltuja eurokolikoita. Eurokolikoiden arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Slovakia siirtyi käyttämään euroa vuoden 2009 alusta alkaen.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoissa on kuvattuna Kriváňin vuori. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoissa on kuvattuna Bratislavan linna. Yhden ja kahden euron kolikoissa on kuvattuna Slovakian vaakuna. Kaikista Slovakian eurokolikoista löytyy kääntöpuolelta lisäksi EU:n kaksitoista tähteä sekä kolikon valmistusvuosi.
Endeis
Endeis oli kreikkalaisessa mytologiassa Megaran kuninkaan Skironin tytär. Tosin Hyginuksen mukaan Endeis oli kentauri Kheironin tytär. Plutarkhos nimeää vanhemmiksi Skironin ja Khariklon, joskin Khariklo yleisimmin liitetään nimenomaan Kheironin puolisoksi.
Stan Barstow
Stan Barstow (28. kesäkuuta 1928 – 1. elokuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan varsinkin romaanista A Kind of Loving (1960), jota on pitkään käytetty vakiteoksena maan kouluissa. Siitä on tehty myös John Schlesingerin ohjaama elokuva Sellaista rakkautta.
Mu (kana)
む hiraganalla tai ム katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan, ja ne ovat kana-aakkostojen 33. sijalla mi- ja me-tavujen välissä.
Alkuperä
Hiragana む on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 武 ja katakana ム kanjista 牟.
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille む. Hiragana む kirjoitetaan kolmella vedolla:
thumb|right|Vetojen järjestys merkille ム. Katakana ム kirjoitetaan kahdella vedolla:
Iklanberény
thumb|Näkymä Iklanberénysta. thumb|150px|Iklanberényn vaakuna. Iklanberény on kylä Vasin läänissä läntisessä Unkarissa. Kylässä oli 40 asukasta vuonna 2014 ja 39 asukasta vuonna 2015. Vuodesta 2011 lähtien pormestarina on ollut Pál Berényi, joka valittiin uudelle kaudelle 12. lokakuuta 2014.
Kaori Iida
Kaori Iida (, s. 8. elokuuta 1981 Sapporo, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän oli yksi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvan Morning Musume -tyttöbändin alkuperäisistä jäsenistä. Yhtye aloitti esiintymisen vuonna 1998.
Iida esiintyi Morning Musumessa vuoteen 2005 saakka ja lähti sen jälkeen soolouralle. Hän on toiminut näyttelijänä ja esiintynyt televisio-ohjelmissa. Hän liittyi Morning Musumen entisten jäsenten muodostamaan Dream Morning Musume -yhtyeeseen vuonna 2011 ja julkaisi pitkän tauon jälkeen sooloalbumin Ondas vuoden 2016 heinäkuussa.
Pikajuoksu
thumb|200 metrin juoksijoita Berliinissä 2009 Pikajuoksu on lyhyen matkan juoksemista kokonaan tai lähes maksimivauhdilla. Pikajuoksulajit ovat osa yleisurheilua, ja moni niistä on olympialaji. Pikajuoksumatkoja ovat enintään 400 metrin mittaiset matkat: yleisimmin juostuja ovat 60:n, 100:n, 200:n ja 400 metrin juoksut. 4 × 100 metrin viestijuoksussa eli pikaviestissä juostaan neljä 100 metrin osuutta, ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa neljä 400 metrin osuutta. Myös pika-aidat voidaan lukea pikajuoksuksi.
Vaiheet
Pikajuoksuissa jokainen juoksija juoksee koko matkan omalla radallaan. 100 metriä juostaan yleisurheiluradan etusuoralla, ja sitä pidemmillä matkoilla juostaan lisäksi kaarteessa.
thumb|upright|Lähtötelineistä ponnistamalla pikajuoksija pääsee nopeasti vauhtiin. Pikajuoksijat lähtevät lähtötelineistä. Lähtö tapahtuu kolmessa vaiheessa: ensin polvi maassa ("paikoillenne"), sitten sormien varassa ("valmiit") ja lopuksi lähtölaukauksen myötä matkaan. Lähtötelineiden avulla juoksija pystyy syöksähtämään suoraan eteenpäin ja kiihdyttämään nopeasti.
Kiihdytysvaihe kestää juoksijalla keskimäärin viisi sekuntia, mikä huippujuoksijoilla vastaa 30–40 metriä. Kiihdytysvaihe juostaan etukenossa, jotta juoksija pystyy iskemään ponnistavan jalan radalle vain vähän painopisteen etupuolelle ja saamaan aikaan nopean ja terävästi eteenpäin suuntautuvan työnnön. Kiihdytysvaiheessa juoksija pyrkii koko ajan lisäämään askeltiheyttään ja askelpituuttaan.
Pikajuoksija pyrkii saavuttamaan nopeasti maksiminopeutensa ja pitämään sitä yllä mahdollisimman pitkään. Maksiminopeudella juoksu on mahdollista 7–10 sekunnin ajan, kun lihasten kreatiinifosfaattivarastoja riittää muodostamaan lihastyön välitöntä energialähdettä adenosiinitrifosfaattia. Sen loputtua juoksijan vauhti alkaa hidastua. Erittäin intensiivistä lihastyötä juoksija voi tehdä kaikkiaan 20 sekunnin ajan, joka on 200 metrin juoksun kestoaika maailman huipputasolla.
Maksiminopeusvaiheessa juoksija juoksee täyttä vauhtia pystysuorassa ja rentona. Täysivauhtiselle pikajuoksulle on ominaista päkiän osuminen maahan ensin, voimakkaat käsivarsien ristikkäisliikkeet ja lyhyt ponnistusvaihe. Parhailla pikajuoksijoilla ponnistava jalka koskettaa maata kerrallaan vain 0,08–0,09 sekunnin ajan. Täysivauhtisen juoksuaskeleen lentovaihe kestää noin 0,12 sekuntia. Parhaiden miespikajuoksijoiden askeltiheys on yli 5 askelta sekunnissa, parhaiden naisten noin 4,8–4,9 askelta sekunnissa.