cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaroslavlin asema
Jaroslavlin asema ( tai Станция Москва-Пассажирская-Ярославская, Stantsija Moskva-Passažirskaja-Jaroslavskaja, "Moskovan Jaroslavlin matkustaja-asema") on yksi Moskovan suurista henkilöliikenteen rautatieasemista. Sieltä liikennöidään vilkkaasti sekä kauko- että lähijunilla lähinnä pohjoiseen, koilliseen ja itään. Jaroslavlin asema on muun muassa Siperian halki Vladivostokiin johtavan yli 9 000 kilometriä pitkän Siperian radan läntinen pääteasema. Aseman kapasiteetti on noin 300 junaa päivässä.
Sijainti
Jaroslavlin asema sijaitsee Komsomolskaja-aukion laidalla Moskovan ydinkeskustan koillispuolella, 3,4 kilometriä Punaiselta torilta koilliseen. Saman aukion laidalla sijaitsee kaksi muutakin Moskovan päärautatieasemaa. Vieressä on Leningradin asema, joka on länteen suuntautuvan liikenteen pääteasema (esimerkiksi Pietarin ja Helsingin junat). Aukion eteläpuoliselta Kazanin asemalta liikennöidään idän, kaakon ja etelän suuntiin. Lähin metroasema on Komsomolskaja (linjat 1 ja 5).
Historia
Aiemmin, vuosina 1907-1936 Jaroslavlin asema tunnettiin myös nimellä Pohjoinen asema tai Pohjoisen rautateiden asema. Tällä viitattiin Moskovan seudun pohjoispuolella sijaitseviin rautateihin, jotka nykyäänkin Venäjän rautateiden organisaatiossa kuuluvat Jaroslavlista johdetun alueellisen Severnaja železnaja doroga -yhtiön vastuulle.
Tapiola-ryhmä
Tapiola-ryhmä oli suomalainen yhtiöryhmä, joka tarjosi vakuutus-, säästö-, sijoittaja- ja pankkipalveluita. Ryhmällä oli toimipiste 56 paikkakunnalla, jonka lisäksi ryhmän asiakkaita palveli noin sata yrittäjäpohjaista palvelupistettä sekä 600 vakuutusasiamiestä. Helmikuussa 2012 kerrottiin, että Tapiola ja Lähivakuutus yhdistyvät keskinäiseksi finanssiryhmäksi Lähivakuutus-Tapiolaksi kahden vuoden sisällä. Yhdistyminen edellytti hyväksymisen Vahinko-Tapiolan yhtiökokouksessa. Lähivakuutuksen ja Tapiolan yhdistymisestä päätettiin keväällä 2012 yhtiökokouksissa. Uuden yhtiöryhmän nimeksi tuli LähiTapiola. LähiTapiola aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2013.
Historia
Ryhmä syntyi vuonna 1982, jolloin edeltäjävakuutusyhtiöiden Auran ja Pohjan hallintoneuvostot päättivät yhtiöiden fuusiosta. Ryhmän juuret ulottuvat kuitenkin vuonna 1857 toimintansa aloittaneeseen Paloapuyhtiöön. Tapiolana yhtiöryhmä on toiminut vuodesta 1984. Nykyään yhtiöryhmään kuuluu kolme vakuutusyhtiötä, pankki ja sijoitusyhtiö. Tapiola Omaisuudenhoito Oy ja Tapiola Rahastoyhtiö Oy perustettiin vuonna 2000. Vuonna 2004 Tapiola Pankki Oy aloitti toimintansa. Tapiola-ryhmän pääjohtajana toimi vuodesta 1997 Asmo Kalpala. Ryhmän pääkonttori sijaitsi Espoon Tapiolassa, josta ryhmä oli saanut nimensä. Tapiolalla oli kattava franchisingyritysten verkosto, jossa työskenteli noin 80 yrittäjää ja noin 58 toimipistettä.
Kylmähaude
Kylmähaude auttaa tyrehdyttämään esimerkiksi viisaudenhampaan poiston aiheuttamaa verenvuotoa ja laskemaan toimenpiteestä aiheutuvaa turvotusta. Kylmähauteeksi kelpaa jääpussi, kylmävesikääre tai vaikka pakastevihannespussi. Hauteen ympärille kuitenkin kannattaa laittaa ohut pyyhe, ettei saa paleltumaa. Samasta syystä kylmähaudetta ei pidä pitää ihoa vasten puolta tuntia kauempaa yhdellä kertaa. Kylmähauteen lisäksi puoli-istuva asento auttaa verenvuodon tyrehdyttämisessä. Ei kuitenkaan kannata käydä täysin makaavaan asentoon, ettei verenvuoto aiheuta tukehtumisvaaraa.
Tapiola-ryhmä
Tapiolan hallintomalli
Tapiola-ryhmän hallintomalli perustui keskinäisyyteen. Tapiolan osakkaita olivat vakuutuksenottajat ja takuuosuuksien omistajat sekä Eläke-Tapiolassa lisäksi vakuutetut vakuutuskohtaisesti yhdessä. Vakuutusyhtiöiden takuuosuudet olivat ryhmän toisten keskinäisten yhtiöiden omistuksessa. Tapiola-ryhmän osakeyhtiömuotoisten vakuutus- ja rahoitusalan yhtiöiden sekä kiinteistöliiketoimintaa harjoittavan yhtiön kaikki osakkeet olivat muiden Tapiola-ryhmään kuuluvien yhtiöiden omistuksessa.
Eläke-Tapiola
Eläke-Tapiola oli Suomen kolmanneksi suurin työeläkevakuuttaja ja sen sijoitusomaisuuden arvo on vuonna 2011 oli n. 9,0 miljardia euroa liikevaihdon ollessa n. 1,8 miljardia euroa. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Satu Huber. Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Eläke-Tapiola solmi Eläke-Fennian kanssa aiesopimuksen joulukuussa 2012 yhtiöiden sulauttamiseksi.
Kiinteistö-Tapiola
Kiinteistö-Tapiola Oy oli Tapiola-ryhmän kokonaan omistama tytäryhtiö, johon oli siirretty Tapiola-ryhmän kiinteistöliiketoiminta. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Vesa Immonen. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi Vahinko- ja Henki-Tapiolan sijoitusjohtaja Jari Eklund.
Toiminnan alkaessa tammikuussa 2007 Kiinteistö-Tapiola hallinnoi yhteensä noin 1,8 miljardin euron arvoista kiinteistökantaa, johon kuului toimisto-, liike-, logistiikka-, teollisuus-, hotelli- ja asuinkiinteistöjä. Suurin osa kiinteistöistä oli toimisto- ja liikekiinteistöjä. Pinta-alaa oli yhteensä noin miljoona neliömetriä.
LähiTapiola Pankki
Tapiolan keskinäisten vakuutusyhtiöiden omistama Tapiola-pankki tunnettiin LähiTapiola-pankkina 8.6.2013 tapahtuneen nimenvaihdoksen myötä Pankki on perustettu vuonna 2002. Vuoden 2007 heinäkuussa pankilla oli runsaat 100 000 asiakasta.
Pankki teki yhteistyötä Ålandsbankenin kanssa, joka esimerkiksi oli tehnyt LähiTapiola-pankin palvelujärjestelmän. Yhteistyö syveni loppuvuodesta 2006, jolloin pankit perustivat yhteisen korttiyhtiön, Ab Compass Card Oy Ltd:n. Tapiola-pankki omistaa yhtiöstä 34 % ja Ålandsbanken 66 %.
Alkuvuonna 2014 tapahtunut fuusioituminen S-Pankin kanssa tapahtui vuoden 2013 julkistuksiin, että uudesta S-Pankista S-ryhmä tulee omistamaan 75 % ja LähiTapiola 25 %.
Augustus Pugin
thumb|upright|Augustus Pugin Augustus Welby Northmore Pugin (1. maaliskuuta 1812 Lontoo – 14. syyskuuta 1852 Lontoo) oli brittiläinen arkkitehti ja kirjailija. Hän oli uusgoottilaisen tyylin kehittäjiä ja sen johtavia teoreetikkoja. Hän oli toinen Britannian parlamenttitalon eli Westminsterin palatsin suunnittelijoista ja vastasi rakennuksen sisustuksesta ja julkisivun koristeista.
Arkkitehtuuriteoriat
Puginin isä oli arkkitehti Augustus Charles Pugin, joka koulutti poikansa ammattiin.
Uransa alussa vuonna 1836 Pugin julkaisi arkkitehtuurin teoriaa käsitelleen kiistanalaisen teoksen Contrasts. Hän esitti kirjassaan väitteen, jonka mukaan kunkin yhteiskunnan tuottaman arkkitehtuurin laatu kertoo myös jotain itse yhteiskunnan tasosta. Hän oli vuotta aiemmin kääntynyt katolilaisuuteen ja tullut siihen tulokseen, että keskiajan yhteisöllisyyden jälkeen uskonpuhdistus oli aiheuttanut henkisen taantumisen, joka huipentui 1800-luvun rappeutuneessa aatemaailmassa. Vaikka näkemys oli tuohon aikaan yleinen, Pugin jatkoi ajatusta esittämällä myös taiteiden ja arkkitehtuurin tason heikenneen vastaavasti. Contrastissa oli asetettu rinnakkain kuvia keskiaikaisista ja nykyaikaisista rakennuksista, joista jälkimmäiset osoitettiin aina huonommiksi. Kristillisyyteen (erityisesti katolisuuteen) sidottujen eettisten ja henkisten normien asettaminen arkkitehtuurille merkitsi Puginille paluuta takaisin keskiajan goottilaiseen tyyliin.
Suunnittelutyöt
thumb|Puginin suunnittelema [[Neitsyt Marian katedraali (Killarney)|Killarneyn katedraali Irlannissa.]] Julkaisujensa ansiosta Pugin alkoi saada vuodesta 1837 alkaen tilaustöitä tunnetuilta englantilaisilta katolisilta, kuten Shrewsburyn jaarli John Talbotilta, ja sen jälkeen hänet liitettiin katolisuuden uuteen tulemiseen. Hän oli mukana Oxfordin liikkeessä. Puginin varhaisista suunnittelutöistä merkittäviä olivat muun muassa Birminghamin St Chad’s Cathedral (1839–1841) ja Lontoon Southwarkin St. George’s Cathedral, jotka olivat molemmat katolisen kirkon katedraaleja. Liverpoolin Old Swaniin rakennettu St Oswald’s Church (1839) tuli sittemmin monien uusgoottilaisten seurakuntakirkkojen esikuva Englannissa ja muualla Euroopassa. Vuonna 1843 Pugin laati suunnitelman Balliol Collegen uudesta rakennuksesta, mutta se ei toteutunut. Puginin viimeisiksi jääneet merkittävät työt olivat hänen kotitalonsa ”The Grange” ja St. Augustine’s Church (1846–1851), molemmat Ramsgatessa. Kaikkiaan hän suunnitteli noin 70 toteutunutta rakennusta.
Vaimonsa kuoltua vuonna 1844 ja oman terveytensä heikennyttyä Pugin ei viimeisinä vuosinaan enää kyennyt tekemään suunnittelutöitä entiseen tahtiin. Hän omistautui Westminsterin palatsin suunnittelulle yhdessä Charles Barryn kanssa. Tässä rakennuksessa Puginin hienoimpana saavutuksena pidetään ylähuoneen tilojen suunnittelua. Pugin kuoli 1852 ja hänet haudattiin suunnittelemaansa ja omalla kustannuksellaan rakennuttamaansa St. Augustine’s -kirkkoon.
Šumen
Šumen (, turkiksi Şumnu) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa. Se on Šumenin alueen pääkaupunki. Vuosina 1950–1965 sen nimi oli Kolarovgrad Vasil Kolarovin mukaan. Kaupungin asukasluku on 93 649 (2011).
Aiheesta muualla
thumb|230px|left|Šumenin linnoitus.
Juan Gris
thumb|Juan Grisin muotokuva, [[Amedeo Modigliani 1915.]] José Victoriano González-Pérez (23. maaliskuuta 1887 – 11. toukokuuta 1927), paremmin tunnettu taiteilijanimellään Juan Gris, oli espanjalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka vietti ison osan elämästään Ranskassa. Hänen työnsä liittyvät kiinteästi kubismin kehittymiseen. Grisin muotokuva ystävästään ja maanmiehestään Pablo Picassosta on merkittävä varhaiskubismin teos.
Gris syntyi Madridissa ja opiskeli siellä teknistä piirtämistaä ja kuvataiteita. Hän muutti Pariisiin 1906 ja ystävystyi sen ajan intellektuellien Henri Matissen, Georges Braquen, Fernand Légerin ja Amedeo Modiglianin kanssa. Hän piirsi kuvituksia ja pilapiirroksia lehtiin, ja vasta vuonna 1910 hän alkoi tosissaan maalata. Vuoteen 1912 mennessä hän oli jo kehittänyt omintakeisen kubistisen tyylin. Hän teki paljon kollaaseja, ja toisin kuin Picasso ja Braque, jotka pysyttelivät melko yksivärisissä töissä, Gris käytti värejä monipuolisesti ja keksi uusia yhdistelmiä Matissen tapaan.
Jussi Siirilä
pienoiskuva|Jussi Siirilä [[Turun kansainväliset kirjamessut|Turun kirjamessuilla vuonna 2017. Kuva: Jaana Tamminen / Suomen Kirjailijaliitto.]] Jussi Siirilä (s. 22. lokakuuta 1967 Espoo) on kemiläinen kirjailija ja kolumnisti. Siirilä on julkaissut yksitoista romaania, kaksi novellikokoelmaa ja kaksi nuortenkirjaa.
Juan Gris
Gris kuoli vuonna 1927 vain neljäkymmentävuotiaana, ja häneltä jäi leski ja poika.
Jussi Siirilä
Ura
Siirilä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1986 Kemin lukiosta ja kemian alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1991. Hän on työskennellyt tutkijana, opettajana sekä kemian ja it-alan yrityksissä Helsingissä ja Oulussa ennen jättäytymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2003.
Siirilän teoksia värittää absurdi, tummasävyinen huumori sekä satiiri, jonka terä kohdistuu yhteiskunnallisiin ja poliittisiin ilmiöihin. Hänen kirjallista tyyliään on kuvattu omailmeiseksi yhdistelmäksi, jossa realistinen, kriittisesti maailmaa tarkasteleva ympäristönkuvaus ja mielikuvitukselliset ainekset lomittuvat. Hänen teoksiaan pidetään esimerkkinä aikalaissatiirista, joka ottaa aineksensa samanhetkisistä yhteiskunnallisista ilmiöistä. Usein kritiikki kohdistuu yksilökeskeisyyteen ja egoismiin. Siirilän autofiktiivistä romaania Historia on minut vapauttava (2010) on tarkasteltu sekä luovan työn tuotteistamisen kritiikkinä että lajitietoisena satiirina nykysatiirikon roolista.
Myös Siirilän nuortenromaaneissa on ajankohtaisia yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä teemoja, mutta ne käsitellään siten, etteivät ne käy lukijalle raskaiksi 1970- ja 1980-lukujen ongelmarealismin tavoin. Hänen teoksiaan pidetään osoituksena siitä, etteivät huumori ja yhteiskunnallisuus sulje toisiaan pois nuortenkirjallisuudessa.
Vuosina 2011-2015 Siirilä toimi sanomalehti Kalevan kolumnistina. Hän on asunut Kemissä nuoruutensa ja uudelleen vuodesta 2009. Syksyllä 2016 Siirilä valittiin Lapin taidetoimikunnan jäseneksi kaudelle 2017-2018. Hän jatkaa samassa tehtävässä myös kaudella 2019-2020.
Lokakuussa 2022 Jussi Siirilälle myönnettiin Lapin taidepalkinto. Samassa yhteydessä tuli julkiseksi, että Siirilä on kirjoittanut salanimellä neljä rikosromaania vuosina 2016-2019. Tekijänimellä J. M. Ilves julkaistut romaanit pohjautuvat Miikko Oikkosen luomaan Sorjonen-rikosdraamasarjaan. Romaanisarjan käännösoikeudet on myyty Viroon, Puolaan ja Saksaan.
Sosiaalipoliittinen yhdistys
Sosiaalipoliittinen yhdistys (ruots. Socialpolitiska Föreningen) on vuonna 1909 perustettu tieteellinen seura, jonka tavoitteena tehdä tunnetuksi suomalaista sosiaalipolitiikkaa ja vaikuttaa sen kehitykseen. Sosiaalipoliittinen yhdistys kehittää myös toimintansa kautta sosiaalipolitiikkaa ja sen tutkimusta sekä pyrkii herättämään tieteellistä keskustelua alallaan. Yhdistys julkaisee yhdessä Sosiaalityön tutkimuksen seuran kanssa neljästi vuodessa ilmestyvää Janus-lehteä.
Historia
Sosiaalipoliittisen yhdistyksen historia alkaa vuodesta 1908, jolloin sen perustamista alettiin valmistella. Virallisesti Sosiaalipoliittinen yhdistys perustettiin vuonna 1909 nimellä Suomen Työväensuojelus- ja Sosiaalivakuutusyhdistys – Föreningen för Arbetareskydd och Socialförsäkring i Finland. Alkuvuosinaan yhdistys mm. edusti Suomen suurruhtinaskuntaa kansainvälisissä sosiaalipolitiikan kokouksissa. Itsenäisen Suomen synnyttyä yhdistys kokosi poliittisesti ja sosiaalisesti kuohuvan maan kehittämisestä kiinnostuneita kansalaisia joskus paremmalla, joskus heikommalla menestyksellä. Sodan jälkeen yhdistys pyrki aktiivisesti vaikuttamaan sosiaalipolitiikan kehitykseen Suomessa mm. laatimalla 60-luvun sosiaalipoliittista ohjelmaa. Sosiaalipoliittinen yhdistys on 1970-luvun lopulta alkaen järjestänyt vuosittain Sosiaalipolitiikan päiviä.
Lohjan Urheilijat
Koripallo
LoU Basketissa on satamäärin koripalloilijoita, ja seura järjestää koripallokouluja Lohjan lisäksi Vihdin Nummelassa. Toukokuussa 2015 LoU Basket oli Suomen seitsemänneksi suurin koripalloseura. Koripallokoulut ovat olleet Suomen suosituimpia, ja seura on kärsinyt lievästä ohjaajapulasta.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen viimeisinä vuosina LoU Basket nousi kolmessa kaudessa kolme sarjatasoa mutta kohtasi tämän jälkeen haasteita eikä lähtenyt tavoittelemaan välittömästi nousua ylemmille sarjatasoille. 2010-luvulla LoU-kasvatti Annina Lehtonen pelasi Korisliigassa.
Muut lajit
Lohjan Urheilijoiden aktiivisiin jaostoihin kuuluvat koripallon lisäksi judo- ja hiihtojaostot. Lisäksi seuralla on kuntourheilu- ja veteraanijaostot. Judoa LoU on harjoittanut paikakunnalla jo vuodesta 1964 lähtien.
Yleisurheilussa LoU:ta edustivat muun muassa pikajuoksija Runar Holmberg ja kiekonheittäjä Markku Tuokko. Lohjalainen yleisurheilu on sittemmin siirtynyt etenkin Länsi-Uudenmaan Urheilijoihin. Vuosina 1946–1991, Hongiston Tarmon eriytymiseen asti, seurassa harjoitettiin lentopalloa. Myös jääpalloa harjoitettiin.
Ilona (täsmennyssivu)
Ilona tarkoittaa seuraavia asioita:
Reinin–Marnen kanava
thumb|Reinin-Marnen kanavaa. Reinin–Marnen kanava on Ranskassa sijaitseva, vuonna 1853 valmistunut kanava. Se yhdistää Marnen ja Reinin, ja ulottuu Châlons-en-Champagnen kaupungin itäpuolelta Strasbourgin kaupunkiin saakka. Kanava on pituudeltaan noin 315 kilometriä.
Lämpöhaude
Lämpöhaude auttaa leikkauksen, viisaudenhampaan poiston tai muun toimenpiteen aiheuttamaan turvotukseen ja särkyyn. Sopivia lämpöhauteita ovat kuumavesipullot, lämpölamput tai sähkötyynyt. Lämpöhaudetta voi pitää 15-30 minuuttia särkevän alueen päällä pari kertaa vuorokaudessa. Leikkauksesta johtuva leukojen jäykkyys, niin sanottu leukalukko, saadaan useimmiten laukeamaan käyttämällä lämpöhaudetta, kun lukon aiheuttanut turvotus häviää.
Hastings Banda
Banda syntyi lähellä Kasungua Njassamaassa. Hänen syntymäpäivästään ei ole täyttä varmuutta, sillä sitä ei virallisesti kirjattu mihinkään. Joissakin elämäkertakirjoituksissa ilmoitetaan syntymäpäiväksi 14. toukokuuta 1906. Hänen kuolintodistuksensa kuitenkin kertoo presidentin olleen 99-vuotias, ja joidenkin lähteiden perusteella hän oli syntynyt 1896, jolloin hän olisi elänyt yli 100-vuotiaaksi. Vuodelta 1963 peräisin olevassa suomalaisessa lähteessä käytetty syntymävuosi on 1902.
Jonkin aikaa toimistotöissä Johannesburgissa työskenneltyään Banda pääsi vuonna 1925 Yhdysvaltoihin. Hän valmistui high schoolista 1928 ja jatkoi opintojaan aluksi Indianan yliopistossa ja sitten Chicagon yliopistossa, jossa hänen pääaineenaan oli historia. Banda valmistui lääketieteen tohtoriksi Nashvillen yliopistosta Tennesseessä 1937 ja opiskeli vielä Edinburghin yliopistossa. Hän toimi vuosien ajan yleislääkärinä Englannissa ja Skotlannissa.
Poliittinen ura
Banda vastusti Keski-Afrikan liittovaltiota, johon Njassamaakin tuohon aikaan kuului. Toimiessaan lääkärinä Lontoossa 1943–1945 hän tutustui Kwame Nkrumahiin ja muihin afrikkalaisiin vapaustaistelijoihin muttei omaksunut heidän vasemmistolaisuuttaan. Banda palasi kotimaahansa 1958 tavoitteenaan johtaa maa itsenäisyyteen neuvotteluteitse. Malawi-puolue perustettiin hänen ollessa vankeudessa vuonna 1959. Lopulta vuonna 1963 Britannia salli Njassamaan itsenäistymisen ja Bandasta tuli maan ensimmäinen pääministeri 1. helmikuuta 1963.
Njassamaa itsenäistyi 6. heinäkuuta 1964 Malawina, ja Banda nimitettiin sen ensimmäiseksi presidentiksi virallisesti 6. heinäkuuta 1966. Malawin kongressipuolue (MCP) julistettiin ainoaksi lailliseksi puolueeksi. Vuonna 1971 Bandasta tuli elinikäinen presidentti. Hänen virallinen arvonimensä oli His Excellency the Life President of the Republic of Malaŵi, Ngwazi Dr Hastings Kamuzu Banda. Arvonimi "Ngwazi" merkitsee chichewan kielellä "suurta leijonaa".
Banda hallitsi Malawia kovaotteisesti ja tukahdutti opposition ilmaukset. Bandan hallinto oli myös afrikkalaisella mittapuulla autoritäärinen. Elokuvia, radiota ja lehdistöä valvottiin tarkasti, ja Bandaa vastaan puhuminen oli kiellettyä. Kaikkien täysi-ikäisten kansalaisten tuli olla kongressipuolueen jäseniä. Asukkaiden ja jopa turistien pukeutumista säädeltiin. Leveälahkeisia housuja käyttäviä pitkätukkaisia miehiä ei päästetty maahan.
Banda kuitenkin kannatti naisten oikeuksia. Hänen hallituksensa aikana Malawin infrastruktuuri koheni: rakennettiin useita uusia teitä, lentoasemia, sairaaloita ja kouluja. Vuonna 1981 perustettiin Eton Collegen inspiroima Kamuzu-akatemia, joka on yhä toiminnassa. Banda piti diplomaattisia siteitä Etelä-Afrikkaan myös apartheid-politiikan aikana.
Malawista tehtiin myöhemmin monipuoluedemokratia ja ensimmäisissä presidentinvaaleissa vuonna 1994 vanha ja sairas presidentti Banda hävisi Bakili Muluzille. Banda kuoli sairaalassa Johannesburgissa 25.11.1997.
Slade Alive Vol II
Slade Alive Vol II on brittiläisen Slade-yhtyeen livealbumi vuodelta 1978. Se ei noussut listoille. Albumi on nauhoitettu syksyn 1976 Yhdysvaltain kiertueella ja kevään 1977 Britannian kiertueella. Slade Alive Vol II julkaistiin myöhemmin osana The Slade Live Anthology -livekokoelmaa.
Maria-Gamla Stan
250px|thumb|Maria-Gamla Stanin kaupunginosa-alue Tukholman kartalla.
Maria-Gamla Stan oli yksi Tukholman kunnan kaupunginosa-alueista (stadsdelsområde). Se sijaitsi sisäkaupungissa (Innerstaden). Kaupunginosa-alue lakkasi olemasta 1. tammikuuta vuonna 2007 kun se ja Katarina-Sofian kaupunginosa-alue yhdistyivät uudeksi Södermalmin kaupunginosa-alueeksi.
Vuonna 2004 Maria-Gamla Stanissa oli noin 62 000 asukasta, ja sen pinta-ala oli 4,62 km². Kaupunginosa-alueeseen kuuluivat kaupunginosat Gamla stan, Riddarholmen, Långholmen, Reimersholme ja osa Södermalmia (Götgatanin länsipuolelle jäävät osat). Lisäksi Maria-Gamla Staniin kuului Årstan kaupunginosaan kuuluva saariryhmä Årsta holmar.
Uimarin olkapää
Uimarin olkapää on olkanivelen rasitusvamma, joka on yleinen uimareilla. Se syntyy, kun kiertäjäkalvosin joutuu jatkuvasti ahtaassa paikassa altistumaan jatkuvalle rasitukselle vapaauinnissa tai selkäuinnissa. Seurauksena saattavat olla huonosti paranevat rasitusvammat, joiden hoito on vaikeaa. Kuntouimareille on apua kortisonista, mutta kilpaurheilijan tulee käyttää sitä harkitusti, ainoastaan poikkeustapauksissa.
Pikalajittelu
thumb|right|250px|Pikalajittelu käytännössä. Vaakaviivat ovat sarana-alkioita. Pikalajittelu (quicksort) on C. A. R. Hoaren kehittämä epävakaa lajittelualgoritmi, jossa joukosta valitaan tietty alkio vertailukohdaksi. Tätä alkiota nimitetään sarana-alkioksi (pivot), koska se yhdistää aineiston eri osat. Muut alkiot lajitellaan kahteen ryhmään sarana-alkiota käyttäen (esimerkiksi alkiota pienemmät ja suuremmat/yhtäsuuret), joille rekursiivisesti toistetaan sama ryhmittely uudella sarana-alkiolla.
Algoritmin pseudokoodi
Algoritmin pseudokoodi: funktio pikajärjestys(lista) Jos listan pituus <= 1 Niin palauta lista Muuten valitse ja poista sarana-alkio listasta palauta pikajärjestys([listan sarana-alkiota pienemmät]) + [sarana-alkio] + pikajärjestys([listan sarana-alkiota suuremmat ja yhtäsuuret])
Esimerkkitoteutus C-kielellä
Esimerkkikoodi lajittelee mitä tahansa alkioita sisältävän taulukon järjestykseen (ei-vähenevä järjestys). Muuttuja "tab" on taulukon ensimmäisen alkion osoite, "ts" taulukon alkioiden lukumäärä (tai lajiteltavien alkioiden haluttu lukumäärä), "vs" taulukon alkion koko tavuina, "cmp" vertailufunktion osoite ja "swap" funktio taulukon kahden alkion paikkojen vaihtamiseksi. Sarana-alkiona (pivot) toimii taulukon ensimmäinen alkio (jonka indeksi on 0).
Esimerkkitoteutus Python-kielellä
Esimerkkikoodi lajittelee kokonaislukuja sisältävän listan ei-vähenevään järjestykseen. Muuttuja "l" on lista, "f" listan sen alkion indeksinumero, josta lähtien lajittelu halutaan tehdä, ja "length" lajiteltavaksi haluttujen alkioiden lukumäärä. Cmp-funktiota laajentamalla voidaan lajittelu toteuttaa myös sellaisille listoille, joissa on muunkin tyyppisiä alkioita kuin kokonaislukuja.
Aika- ja tilavaatimus
Yleinen pikalajittelu vaatii keskimäärin O(n\log n) vertailua, mutta pahimmassa tapauksessa O(n^2), jos järjestettävät alkiot ovat jo valmiiksi järjestyksessä. Pikalajittelu on kevyt ja nopea lähes kaikilla suorittimilla, mikä tekee siitä nopeamman kuin muut O(n\log n) -algoritmit. Pikalajittelun tilavaatimus on O(\log n) keskimäärin ja O(n) pahimmassa tapauksessa. Pikalajittelun pahimman tilanteen välttämiseksi voidaan siihen liittää algoritmi, joka ennen järjestämistä sekoittaa järjestettävät alkiot epäjärjestykseen.
Master Workout
Master Workout on Antti Tuiskun 19. helmikuuta 2021 julkaistu ensimmäinen EP. EP:n on tuottanut Jurek ja sen kaikki kappaleet ovat Jurekin, Aku Rannilan, Saara Törmän ja Antti Tuiskun tekemiä. EP nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle.
EP:ltä on julkaistu kaksi singleä musiikkivideoineen: ”Treenaa” 1. tammikuuta 2021 ja ”Kipee” 17. helmikuuta 2021. ”Treenaa” nousi julkaisuviikollaan suoraan Suomen virallisen singlelistan kärkeen.
Charlie Haden
Charlie Haden (6. elokuuta 1937 – 11. heinäkuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti. Charlien Hadenin musiikillinen ura alkoi jo kaksivuotiaana, kun hän lauloi keskilännessä perheensä muiden jäsenten kanssa kantria paikallisilla radioasemilla.
Abrahams
Abrahams on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charlie Haden
Parhaiten Haden tunnetaan yhteistyöstään Ornette Colemanin kanssa. Hän soitti muun muassa sellaisilla tunnetuilla levytyksillä kuin The Shape of Jazz to Come (1959) yhdessä Colemanin, Don Cherryn ja Billy Higginsin kanssa sekä The Ornette Coleman Quartetin levyllä This is Our Music (1960) yhdessä Colemanin, Cherryn ja Ed Blackwellin kanssa. Hän oli myös mukana free jazzille nimensä antaneella The Ornette Coleman Double Quartetin levytyksellä Free Jazz, A Collective Improvisation (1961). Sittemmin Haden soitti mm. Keith Jarrettin kanssa sekä perustamassaan big bandissä Liberation Music Orchestrassa. Vuonna 2006 hän levytti yhdessä Antonio Forcionen kanssa albumin Heartplay.
2000-luvulla teki yhteistyötä etenkin kuubalaispianisti Gonzalo Rubalcaban kanssa, johon Haden tutustui jo 1986.
Charlie Haden vieraili Suomessa Pori Jazzissa 1991 Espanjan sisällissodan aikaista musiikkia tulkinneen Charlie Haden Liberation Orchestran kanssa sekä 2005 seitsenhenkisellä ryhmällä Charlie Haden’s Land Of The Sun featuring Gonzalo Rubalcaba. Tampere Jazz Happeningissä hän esiintyi jo 1986 The American Jazz Quartetin basistina yhdessä saksofonisti Dewey Redmanin, kitaristi Mick Goodrickin ja rumpali Paul Motianin kanssa. Quartet West -yhtyeensä kanssa Haden esiintyi Turku Jazzissa 1994 ja Espoon April Jazzissa 2001.
Kristján Eldjárn
Kristján Eldjárn (6. joulukuuta 1916 Tjörn, Islanti – 14. syyskuuta 1982 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) oli Islannin kolmas presidentti. Hän toimi virassaan vuosina 1968–1980.
Eldjárn syntyi Tjörnissä vuonna 1916. Hänen vanhempansa olivat Þórarinn Kr. Eldjárn ja Sigrún Sigurhjartardóttir. Eldjárn opiskeli arkeologiaa Kööpenhaminan yliopistossa ja väitteli lopulta tohtoriksi. Hän toimi Islannin kansallismuseon johtajana ennen valintaansa, mutta työskenteli myös paljon kenttätyössä ja teki televisioon ohjelmaa arkeologiasta.
Hänestä tuli Islannin presidentti vuonna 1968. Hänet valittiin uudelleen vuosina 1972 ja 1976. Vuonna 1980 Eldjárnia seurasi Islannin presidenttinä Vigdís Finnbogadóttir. Eldjárn kuoli vuonna 1982 Clevelandissä, Ohiossa, jossa häntä oltiin hoitamassa sydänongelmien takia.
Hänen poikansa Þórarinn Eldjárn tunnetaan kirjailijana.
Erasmus Formialainen
pienoiskuva|Pyhä Elmo itävaltalaisessa [[alttaritaulussa n. vuodelta 1530]]
Erasmus Formialainen eli Pyhä Elmo oli pyhimys ja marttyyri, joka kuoli n. vuonna 303. Hän on merimiesten suojeluspyhimys ja yksi neljästätoista hädässäauttajasta, jolta on pyydetty apua suolten ja vatsan vaivoihin. Hänen muistopäivänsä on 2. kesäkuuta. Erasmus oli historiallinen henkilö, mutta kuvaus hänen marttyyrikuolemastaan on luultavasti keksitty.
Mies on suojeluspyhimys vatsakipuja, umpilisäkkeen tulehtumista, synnytyskipuja, lapsuudellista suolistosairautta, koliikkia, merihätää, suolistohäiriöitä, merisairutta, vatsasairauksia ja myrskyjä vastaan sekä on laivamiesten, synnyttämisen, räjähdetyöläisten, Italian Gaetan, merimiesten, ja navigoijien suojeluspyhimys.
Hänen symboleitaan ovat laiva, korppi tuomassa hänelle leipää, padallinen sulanutta lyijyä, kuumuudesta punainen haarniska ja kolmikärkinen koukku.
Legenda
Legendan mukaan Erasmus oli Formian piispa Italiassa. Diocletianuksen vainojen aikaan hän jätti hiippakuntansa ja vietti seitsemän vuotta Libanus-vuorella. Ollessaan palaamassa Formiaan enkelin kehotuksesta, hänet pidätettiin ja lähetettiin Antiokiaan, missä Diocletianus tuolloin oli. Legendan mukaan häntä kidutettiin ja hänet heitettiin vankilaan, josta hän kuitenkin enkelien avulla pääsi pakenemaan. Erasmus käännytti pakomatkallaan kansaa ja teki ihmeitä, mutta jäi uudestaan kiinni ja hänet yritettiin surmata mm. vierittämällä hänet alas mäkeä piikkitynnyrissä, sekä sivelemällä hänet piellä ja sytyttämällä palamaan. Lopulta hänet vangittiin Illyriassa ja surmattiin kiskomalla hänen suolensa ulos. pienoiskuva|[[Nicolas Poussinin maalaus pyhän Erasmuksen marttyyrikuolemasta]]
Elmon tuli
Elmon tuleksi nimitetään laivojen mastoihin ja lentokoneisiin joskus ukkosella syntyvää koronapurkausta, joka ilmenee sinivalkeana hohteena maston tai siiven kärjen ympärillä. Legendan mukaan salama iski kerran lähelle Erasmuksen saarnatessa, jolloin muut kuolivat mutta hän ei vahingoittunut. Tämän takia pyhän Elmon uskottiin voivan suojella salamalta.
Memnon
Memnon voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Arthur Janov
Arthur Janov (21. elokuuta 1924 Los Angeles, Kalifornia – 1. lokakuuta 2017 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen psykologi ja psykoterapeutti. Hän kehitti niin kutsutun primaaliterapian ja julkaisi kirjan The Primal Scream (1970).
John Lennon oli yksi Janovin asiakkaista, ja hänen terapiakokemuksiinsa perustuu albumi John Lennon/Plastic Ono Band.
Janov syntyi Los Angelesissa ja valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista sekä Claremont Graduate Schoolista. Hän tarjosi yksityistä psykoterapiaa vuodesta 1952, mutta idea hänen uudesta terapiamuodostaan alkoi kehittyä vasta 1960-luvulla.
McLaren MP4-22
McLaren MP4-22 on Pat Fryn suunnittelema auto, jolla Formula 1 -talli McLaren kilpaili kaudella 2007. Autoa ajoivat espanjalainen Fernando Alonso ja brittiläinen Lewis Hamilton. Testikuljettajina toimivat brittiläinen Gary Paffett ja espanjalainen Pedro de la Rosa. Auto esiteltiin 15. tammikuuta Valencia Circuitilla Espanjassa 250 000 henkilön kokoiselle juhlayleisölle. MP4-22 on ensimmäinen McLarenin auto, joka ei kerännyt valmistajien MM-sarjassa yhtään pistettä, koska kaikki sen pisteet hylättiin vakoiluskandaalin vuoksi.
Tulokset
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja asteriski (*) nopeinta kierrosta)
McLaren ei saanut valmistajien pisteitä Unkarin GP:sta.
Cape Canaveral (Florida)
Cape Canaveral on kaupunki Brevardin piirikunnassa, Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 9 912. Kaupungin pormestarina toimii nykyisin Bob Hoog.
Asukkaat
Kaupungin asukkaista 90,9 prosenttia on valkoisia, 4,42 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 1,58 prosenttia mustia. 9,41 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 97,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 57,2 vuotta.
Héctor Bianciotti
thumb|Héctor Bianciotti Hector Bianciotti (18. maaliskuuta 1930 Córdoba, Argentiina – 11. kesäkuuta 2012 Pariisi, Ranska ) oli argentiinalainen kirjailija.
Bianciottin vanhemmat olivat piemontelaisia siirtolaisia. Bianciotti aloitti ranskan opiskelun vuonna 1945 ja muutti Ranskaan 1961. Bianciotti sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1981.
Bianciotti oli Kunnialegioonan sekä Ordre National du Mériten upseeri, ja hän täytti Ranskan akatemian 2. paikan 18. tammikuuta 1996 alkaen.
Kaldera
pienoiskuva|[[Crater Laken muodostuminen Mount Mazama -tulivuoreen.]] Kaldera on tulivuoren romahtamisesta syntynyt kulhon muotoinen tuliperäinen muodostuma. Se voi olla täynnä vettä, jolloin se muodostaa kraatterijärven. Nimitys tulee espanjan kielen kattilaa tarkoittavasta sanasta caldera.
Muodostuminen
Kaldera syntyy yleensä, kun suuren tulivuoren magmapesäke tyhjenee tulivuorenpurkauksessa. Jos tarpeeksi suuri määrä magmaa purkautuu, tyhjentynyt pesäke ei pysty kannattelemaan yläpuolella olevaa tuliperäistä rakennelmaa. Kammion laitamille syntyy murtumia, yleensä lähes ympyrän muotoon. Nämä rengasmurtumat voivat toimia tuliperäisinä purkautumisteinä. Kun magmapesäke tyhjenee, tulivuoren keskus rengasmurtumien sisällä romahtaa. Romahtaminen voi tapahtua yhden suuren purkauksen seurauksena tai vaiheittain useiden purkauksien tuloksena.
Aiheesta muualla
thumb|left|[[Aniakchakvuoren kaldera, jonka halkaisija on kymmenen kilometriä.]] thumb|left|300px|[[Oregonin Crater Lake on noin vuonna 5680 eaa. muodostunut kraatterijärvi.]]
Puhallustauti
Puhallustauti (tympania) on märehtijöiden sairaus, joka johtuu kaasujen kertymisestä pötsiin ja verkkomahaan. Tila johtuu liiallisesta nuoren proteiinipitoisen rehun saannista, tyypillisesti esimerkiksi laitumelle laskettaessa. Seurauksena voi olla kuolema, ellei hoitoa saada nopeasti.
Makati
Makati on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Makati on Filippiinien merkittävä taloudellinen keskus ja usein sitä kutsutaan maan liiketaloudelliseksi pääkaupungiksi. Useiden suuryritysten pääkonttorit sijaitsevat Makatin kaupungin alueella ja kaupungissa toimii sijaitsee myös Filippiinien pörssi. Ayala Avenue kulkee liikekeskuksen läpi ja siitä käytetään nimitystä Filippiinien Wall Street.
Makati tunnetaan kosmopoliittisesta kulttuuristaan ja se on Metro Manilan tärkeä kulttuurin ja viihteen keskus. Kaupungissa asuu ja työskentelee runsaasti ekspatriaatteja ja alueella sijaitsee useita kauppakeskuksia kahdessa keskuksessa Ayala Centerissä ja Rockwell Centerissä. Kaupungissa sijaitsee myös useita viiden tähden hotelleja, kuten ''The Peninsula Manila, The Shangri-La Hotel Makati ja Intercontinental Hotel Manila.
Kaupungin nimi Makati tulee tagalogin kielen ja vuorovettä tarkoittavasta sanasta kati. Kaupunki on selkeästi jakautunut kahtia, liike-elämä ja uudet rakennukset sijaitsevat lännessä, kun taas vanha kaupunki idässä on pääasiassa köyhien asuinaluetta.
Asukasluku
Makatin asukasluku on vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 444 867. Luku on lähes 40 000 tai 8% suurempi kuin edellisessä väestönlaskennassa vuonna 1995. Makati on asukasluvultaan Metro Manilan viidenneksi suurin kaupunki.
Boanonmonarkki
Koko ja ulkonäkö
Koiras on mustavalkoinen siten että vatsapuoli on valkoinen ja selkäpuoli sekä pää ja kurkku ovat mustat. Pitkähkön pyrstön reunasulat ovat valkoiset ja keskimmäiset sulat mustat. Lintu liikkuu matalalla pensaikossa ja puissa.
Esiintyminen
Laji elää vain yhdellä saarella Indonesiassa noin 14 neliökilometrin laajuisella alueella. Yksilömäärä on ehkä 100–200. Uhanalaisuuden syynä ovat asumisympäristön tuho tai huonontuminen.
Lajin tuntemus perustuu vain muutamaan havaintoon. Vuodelta 1918 on yksi tuntemattomasta paikasta kokoelmaan otettu yksilö. 1991 laji tavattiin seuraavaksi Boanon saarella. 1994 tavattiin 5–10 yksilöä samassa paikassa noin 5 hehtaarin alalla ja tähän havaintoon perustuu tuo laskennallinen arvio kannan suuruudesta. Koska havaintoja on näin vähän, on virheen riski erittäin suuri, ja yksilömäärä saattaa olla aivan jotain muuta.
Elinympäristö
Trooppiset ja subtrooppiset alavat, kosteat metsät ja pensaikkomaat.
Lisääntyminen
Nuori lintu tavattiin lokakuussa ja sulkasatoinen aikuinen marraskuussa. Pesintä ajoittuu siten ehkä loppukesään.
15 Eunomia
15 Eunomia (symboli: 16px|) on asteroidiksi suuri Marsin ja Jupiterin välillä sijaitsevan asteroidivyöhykkeen kappale. Se lienee törmäyksestä jäljelle jäänyt pala. Eunomia on asteroidivyöhykkeen 8.–12. suurin asteroidi. Eunomia on Eunomia-ryhmän nimikkoasteroidi ja massaltaan 1 % koko asteroidivyöhykkeen massasta. Eunomian löysi Annibale de Gasparis 29. heinäkuuta 1851. Nimensä asteroidi sai kreikkalaisen mytologian Eunomia-jumalattaren mukaan.
Löytymisestä
Eunomia oli yksi monista 1850-luvun tuntumassa löytyneistä asteroideista. Ensimmäisenä löytyneitä asteroideja oli pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia rupesi löytymään vuodesta 1845 (Astraea löytyi kyseisenä vuonna) lähtien kiihtyvällä tahdilla, niin ne menettivät asemansa.
Fyysiset ominaisuudet
Eunomia pyörii taannehtien. Asteroidi on melko kirkas pinnaltaan ja sisältää silikaattikiveä ja jonkin verran rautanikkeliä. Se kuuluu runsassilikaattiseen tyyppiin S. Silikaatti on lähinnä runsaasti kalsiumia sisältävää pyrokseenia ja oliviinia. Eunomiassa on koostumukseltaan erilaisia alueita: laaja alue on vähäpyrokseeninen, runsasmetallinen oliviinialue, toinen, pienempi alue eräällä pallonpuoliskolla runsaspyrokseeninen basalttialue.
Eunomiaa on väitetty kosketuskaksoisasteroidiksi, mutta se ei pitäne paikkaansa. Sen uskotaan olevan suuremman asteroidin törmäyksestä jäänyt ydin ja Eunomian koostumus ei olisi huokoinen vastoin aikaisempia olettamuksia. Osa asteroidia on alkuperäiskappaleen vaippaa, osa kuorta. Rautaydintä ei näy asteroidista tehdyissä mittauksissa.
Mārtiņš Cipulis
Mārtiņš Cipulis (s. 29. marraskuuta 1980 Cēsis, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on Latvian maajoukkueen kärkipelaajiä. Seuratasolla Cipulis edustaa KHL-liigan Dinamo Riikaa.
Ura
Cipulis aloitti uransa latvialaisen HK Liepājas Metalurgsin joukkueessa kaudella 1998–1999. Vuonna 2000 hän siirtyi HK Riga 2000 -joukkueeseen. Kauden 2006–2007 Cipulis pelasi HK Aquacity ŠKP Popradin riveissä Slovakian Extraligassa, ja seuraavan 2007–2008 kauden Metallurg Žlobinissa Valko-Venäjän Ekstraligassa. Kaudeksi 2008–2009 Cipulis siirtyi uuteen KHL-liigaan Dinamo Riian joukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kauden 2010–2011 hän pelasi Amur Habarovskissa, josta palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Riikaan.
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2013
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2013 oli Porsche Supercup -kauden 2013 toinen osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Jää vielä aamuun
Jää vielä aamuun on suomalaisen laulajan Helinä Ilkan studio-albumi. Se julkaistiin vuonna 1992.
Mick Garris
Mick Garris (4. joulukuuta 1951 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pääasiassa televisioelokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Garris on ohjannut useita kauhu- ja jännityselokuvia, joista tunnetuimpia ovat: Critters 2: The Main Course (1988), televisioelokuvaksi tehty Psycho IV: The Beginning (1990), Stephen Kingin Unissakävelijät (Sleepwalkers, 1992) sekä myös Stephen Kingin tarinaan pohjautuva Riding The Bullet (2004).
Tunnetuimmat Garrisin televisiosarjaohjaukset ovat Tukikohta (The Stand, 1994), jättibudjetilla tehty minitelevisiosarja Hohto (The Shining, 1997) sekä Desperation (2006), jotka kaikki perustuvat Stephen Kingin kauhutarinoihin.
Elvis Presley Enterprises
Elvis Presley Enterprises on Elvis Presleyn perikunnan omistama suuryhtiö, joka vastaa Presleyn perinnön ylläpidosta, fanituotteiden myynnistä ja Gracelandin ylläpidosta. Liikevaihdon on kerrottu vetävän vertoja jopa suurten elokuvayhtiöiden liikevaihdoille.
Yhtiö omistaa julkaisuoikeudet Presleyn musiikkiin, saa rojaltimaksut vuosina 1972-1977 tehdyistä Presleyn levytyksistä, TV-tuotannoista, valokuvista, Gracelandista, Presley-tavaramerkin käytöstä, sekä lukuisista muista kohteista.
Yhtiön omistaa Lisa Marie Presley yhdessä liikemies Robert F.X. Sillermanin kanssa.
Montenegron kansalliskirjasto
Montenegron kansalliskirjasto tai täsmällisemmin Montenegron Đurađ Crnojević -kansalliskirjasto (montenegroksi Nacionalna biblioteka Crne Gore "Đurđe Crnojević",, lyh. NLM) on Montenegron entisessä pääkaupungissa Cetinjessä toimiva maansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto on nimetty ruhtinas Đurađ Crnojevićin mukaan, joka oli Zetan ruhtinaskunnan hallitsija muutaman vuoden ajan 1400-luvun lopulla ennen ottomaanien aikaa. Hän perusti Kaakkois-Euroopan ensimmäisen, vuosina 1493–1496 Cetinjessä toimineen kirjapainon (Crnojevićien kirjapaino), jonka ensimmäinen kirja (inkunaabeli) valmistui vuonna 1494.
Vanhin kansalliskirjaston kokoelman pohjana oleva kirjaluettelo on Cetinjen luostarin 42 teosta sisältänyt luettelo vuosilta 1592-1593. Vuonna 1838 ruhtinaspiispa ja runoilija Petar II Njegoš erotti luostarin kokoelmien maalliset kirjat kirkollisista teoksista ja siirsi ne asunnolleen. Kansalliskirjasto tulkitsee, että näin muodostunut Njegošin kirjasto oli ensimmäinen valtiollinen kirjasto.
Vuonna 1893 ruhtinas Nikola I päätti perustaa julkisen kirjaston Cetinjen kirjapainon 400-vuotisjuhlan yhteydessä. 1896 annettiin laki ruhtinaskunnan montenegrolaisesta kirjastosta, jonka tehtäväksi asetettiin kerätä kaikki Montenegroa käsittelevät teokset kielestä riippumatta sekä kirjat muista Jugoslavian alueen ja slaavien kansoista. Perustettiin valtionkirjastonhoitajan toimi. Kirjasto ja siihen liittynyt museo toimi kuninkaallisen Zetskin teatterin talossa Cetinjessä, jossa se jatkoi I maailmansodan loppuun asti.
Vuonna 1905 säädetty Makedonian ruhtinaskunnan painolaki määräsi kolme vapaakappaletta kutakin ruhtinaskunnassa painettua teosta yleiselle kirjastolle. Vuonna 1912 kirjasto nimettiin Kuninkaalliseksi kirjastoksi; kokoelmat sisälsivät tuolloin yli 10 000 kirjaa, 100 käsikirjoitusta, useita inkunaabeleita Crnojevićin painotalosta ja suuren määrän montenegrolaisten Venetsiassa painamia ja julkaisemia teoksia (Božidar ja Vicenzo Vuković, jne.). Kokoelmiin kerätään kaikki Montenegrossa julkaistavat aikakaus- ja sanomalehdet. Vuonna 1918 lähes koko kirjakokoelma tuhoutuu sodassa.
Vuonna 1926 Cetinjessä toiminut Montenegron kansallismuseon kirjasto otti hoitaakseen Montenegron tieteellisen keskuskirjaston tehtävät. Pääosan kokoelmista muodostivat aiemmasta Kuninkaallisesta kirjastosta säästyneet teokset. Toisen maailmansodan ja alueen vapautumisen jälkeen, vuonna 1944 kansallismuseon kirjasto toimi Montenegron keskuskirjastona. Vuonna 1945 Jugoslavian sosialistisessa liittotasavallassa säädetty vapaakappalelaki antoi kansallismuseon kirjastolle oikeuden kaikkiin koko liittotasavallassa painettuihin julkaisuihin; kaikkiaan liittotasavallassa oli tuolloin 15 vapaakappalekirjastoa. Maaliskuun 26. päivänä 1946 Montenegrion kansantasavallan opetusministeriö perusti Cetineen keskuskirjaston, joka loppuvuodesta irrottautui kansallismuseosta erilliseksi instituutiokseen. Kirjasto toimi ensin aiemmassa tuomiokapitulin rakennuksessa Cetinjessä, sitten aiemmassa ruhtinas Danilon linnassa. Kirjaston peruskokoelma koottiin usean kirjastojen kokoelmista; esimerkiksi aiemmin yksityisisiä kirjastoja oli kansantasavallassa takavarioitu valtion omaisuudeksi. Vapaakappaleoikeuden myötä kirjakokoelman kappalemääräinen laajuus kasvoi vuoteen 1950 mennessä noin 35 000 kirjaan.
Vuonna 1951 keskuskirjasto sai käyttöönsä aiemman Ranskan suurlähetystön rakennuksen (1910, suun. arkkitehti Paul Gaudet) Montenegron kuningaskunnan (1910-1918) ajalta. Vuonna 1964 tiloiksi saatiin myös aiempi Italian suurlähetystö (1910), jonka oli suunnitellut arkkitehti Corradini. Kirjaston nimeksi tuli Kansallinen Đurađ Crnojević -keskuskirjasto (1964). Vuonna 1981 kirjastolle rakennetaan ajanmukainen keskusvarasto Italian suurlähetystöltä saadun rakennuskokonaisuuden yhteyteen. Vuonna 2012 kirjasto saa nykynimensä Montenegron Đurađ Crnojević -kansalliskirjasto.
Mirva
Mirva on suomalainen naisen etunimi. Alkuperältään se on muunnos Mirjamista. Mirvan nimipäivä on 30. huhtikuuta yhdessä Miian, Mirjan, Miran, Mirjamin, sekä Mirkan kanssa. Almanakkaan Mirvan nimipäivä lisättiin 1973.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Mirva on Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 3 349 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1960 ja 2000 välisenä aikana.
Keltamo
Keltamo (Chelidonium majus) on unikkokasveihin kuuluva monivuotinen keltakukkainen ruohokasvi, jonka varresta erittyy oranssia maitiaisnestettä. Keltamoa tavataan varsinkin Euroopassa, mutta melko laajasti myös muissa maanosissa pohjoisella pallonpuoliskolla. Myrkyllisyydestään huolimatta lajia on käytetty muinoin rohtokasvina.
Keltamoa pidetään usein keltamoiden (Chelidonium) suvun ainoana lajina. Siitä tunnetaan kahta alalajia, ssp. majus ja ssp. asiaticum, joista jälkimmäinen erotetaan joissain lähteissä omaksi lajikseen Chelidonium asiaticum.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Keltamon kukkia. thumb|220px|vasen|Keltamon hedelmä on pitkä kota. Monivuotinen keltamo kasvaa 40–85 cm korkeaksi. Onton varren tyviosa ja lehtiruodit ovat harvaan pitkäkarvaisia, mutta muuten kasvi on lähes kalju. Unikkokasveille tyypilliseen tapaan kasvin varteen syntyneestä vauriokohdasta vuotaa paksua maitiaisnestettä, joka keltamolla on punakeltaista tai oranssia. Isokokoiset lehdet ovat parilehdykkäisiä, lehdykät ovat pyöreähköjä ja väriltään päältä kellanvihreitä, alta siniharmaita ja harvaan siirottavasti karvaisia.
Keltamo kukkii Suomessa kesä-elokuussa. 3–6-kukkaiset kukintosarjat sijaitsevat lehtihangoissa. Kirkkaankeltaisissa kukissa on neljä terälehteä. Verhiö on kaksilehtinen ja verholehdet varisevat varhain. Heteitä on runsaasti. Hedelmä on 3–5 senttimetrin pituinen hoikka kota, joka avautuu tyvestä alkaen. Siemeniä levittävät muurahaiset, joita houkuttavat siementen mehevät, öljymäiset lisäkkeet.
Keltamon kromosomiluku on 2n = 12.
Levinneisyys
Keltamoa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian pohjoisosia, Pohjois-Venäjää ja Etelä-Kreikkaa. Aasian puolella lajia kasvaa paikoitellen Turkissa, Iranissa, Keski-Aasiassa sekä Etelä-Siperiassa, Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Muutamin paikoin lajia kasvaa myös Pohjois-Afrikassa. Lisäksi kasvi on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä tavataan mantereen itä- ja keskiosissa. Alalajeista ssp. major on vallitseva, ssp. asiaticum -alalajia tavataan vain Itä-Aasiassa. Suomessa keltamoa tavataan yleisesti Etelä-Suomessa Ahvenanmaalta Satakuntaan, Hämeeseen ja Kymenlaaksoon saakka. Pohjoisempana laji on satunnaisempi, mutta sitä voi tavata aina Etelä-Lappia myöten.
Elinympäristö
Keltamo on Suomen eteläosissa muinaistulokas, jonka arvellaan tulleen maahan viimeistään keskiajalla munkkien mukana. Laji mainitaan jo Kustaa Vaasan kirjeessä Viipurin varuskunnalle vuodelta 1556. Keltamo kasvaakin lähes aina vanhoilla kulttuurivaikutteisilla paikoilla kuten asutuksen raunioilla, pihoilla, kivimuureilla, kivikoissa, hautausmailla ja puistoissa. Laji viihtyy myös erilaisilla joutomailla asutuksen liepeillä. Kasvupaikat ovat usein varjoisia.
Käyttö
Keltamo on hyvin vanha lääkekasvi, jota on tämän takia aikaisemmin myös viljelty yleisesti. Kasvia on käytetty keitettynä, voiteena, puristemehuna tai jauheena muun muassa syylien ja känsien poistoon, silmäsairauksiin, virtsaamisvaivoihin, maksatauteihin, hammassärkyyn ja hinkuyskään. Sitä on käytetty myös pisamien poistamiseen.
Heidi Köngäs
Heidi Maritta Köngäs (o.s. Myntti, s. 15. syyskuuta 1954 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen ohjaaja ja kirjailija.
Keltamo
Käyttö
thumb|200px|vasen|Katkaistusta keltamon varresta vuotavaa oranssia maitiaisnestettä.
Heidi Köngäs
Ura
Köngäs kirjoitti ylioppilaaksi 1974, opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1975–1979 ja suoritti Sanoman toimittajakoulun 1979–1980. Hän opiskeli ohjaamista Yleisradion ammattioppilaitoksessa 1980 ja suoritti televisioalan opintoja Lontoossa 1993–1994. Köngäs työskenteli Helsingin Sanomien toimittajana 1980–1984 ja on vuodesta 1984 lähtien työskennellyt Yleisradion TV1:n toimittajana, tuottajana ja ohjaajana.
Könkään ohjaustöihin kuuluvat Hyväntekijä (2014), Liian paksu perhoseksi (1998) ja Viimeiset mitalit (2000), jotka perustuvat Sisko Istanmäen alkuperäisteoksiin. Tappava säde perustuu Leena Lehtolaisen samannimiseen romaaniin. Könkään ohjaustöihin kuuluvat tv-sarjat Kirje isältä, Tauno Tukevan sota (käsikirjoittajina Laila ja Eve Hietamies) ja Punahilkka. Könkään ohjaajan uraa on muistettu Venla-, Koura- ja Telvis-palkinnoilla. Vuonna 1998 Prix Europa -erikoispalkinto myönnettiin Könkään elokuvalle Liian paksu perhoseksi.
Richard Franklin
Richard Franklin (15. heinäkuuta 1948 Melbourne, Australia – 11. heinäkuuta 2007 Melbourne) oli australialainen elokuvaohjaaja, joka loi uransa pääasiassa Hollywoodissa.
Keltamo
Käyttö
Keltamon kaikki osat ovat myrkyllisiä, ja sen maitiaisneste voi aiheuttaa kosketusihottumaa. Se sisältää alkaloideja, esimerkiksi kelidoniiniä ja kelerytriiniä, joista jälkimmäinen vaikuttaa muun muassa lamauttavasti keskushermostoon ja sitä kautta myös verenkiertoon ja hengitykseen. Keltamon tiedetään aiheuttaneen lapsilla myrkytyksiä, jotka ovat johtaneet kuolemaan.
Heidi Köngäs
Ura
Köngäs on julkaissut romaaneja, joista Dora, Dora on ollut Finlandia-palkintoehdokkaana. Esikoisteos Luvattu kuvaa maalaiskylässä elävän nuoren naisen luvatonta rakkautta. Keskimmäinen, Vieras mies liikkuu pienessä maalaiskaupungissa samojen teemojen – etenkin epäsovinnaisen rakkauden – ympärillä. Vieras mies on julkaistu myös saksaksi (Persona Verlag, 2006), Dora Dora myös viroksi.
Keltamo
Käyttö
Keltamoa on käytetty myös värikasvina.