cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gintaras Linas Grušas
Gintaras Linas Grušas (s. 23. syyskuuta 1961 Washington DC, Yhdysvallat) on liettualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Vilnan arkkihiippakuntaan Audrys Juozas Bačkis 25. kesäkuuta 1994. Hän sai 19. kesäkuuta 2010 nimityksen Liettuan sotilaspiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bačkis, jota avustivat Sigitas Tamkevičius ja Eugenijus Bartulis.
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä)
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä) on Venäjän televisio- ja radiolähetinverkosto RTRS:n (Rossijskaja televizionnaja i radioveštšatelnaja set) operoima Venäjän maanpäällisen digitaalisen televisioverkon kanavanippu, jota välitetään DVB-T2 teknologialla UHF-taajuusalueen kanavilla. Kanavanippuun kuuluu kymmenen maksutonta tv-kanavaa ja kolme maksutonta radiokanavaa.
RTRS-1 kanavanipun lähettämisessä käytetään SFN-teknologiaa (Single Frequency Network), joka mahdollistaa saman lähetystaajuuden käyttämisen useamman lähekkäin olevan lähetysaseman kesken. Karjalan tasavallassa ja Leningradin alueella sijaitsevien lähetysasemien kautta kanavanipun lähetyksiä voi vastaanottaa paikoin myös Suomen puolella valtakunnanrajan läheisyydessä Etelä- ja Pohjois-Karjalassa sekä Kymenlaaksossa.
Tekniset tiedot:
Etelä- ja Pohjois-Karjalan sekä Kymenlaakson vastaisella Suomen lähialueella sijaitsevat lähetysasemat:
Karjalan tasavalta, Lahdenpohjan piiri
Karjalan tasavalta, Sortavalan piiri
Leningradin alue, Viipurin piiri
Leningradin alue, Käkisalmen piiri
Kanavanipun kanavat
Televisiokanavat (kanavanumero, TV-kanava)
Radiokanavat
Show and Tell (Live in Hamburg)
Show and Tell on kanadalaisen The Birthday Massacre -yhtyeen ensimmäinen livelevy. Se äänitettiin Hampurissa, Saksassa syksyllä 2007, ja levy julkaistiin keväällä 2009. Yhtyeen konsertti julkaistiin myös samannimisenä DVD:nä myöhemmin vuonna 2009.
Charles Sumner
Charles Sumner (6. tammikuuta 1811 Boston, Yhdysvallat – 11. maaliskuuta 1874 Washington (DC), Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja Massachusettsin edustaja Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1852–1874.
Tausta ja yksityiselämä
Sumner syntyi Bostonissa vuonna 1811. Hänen isänsä oli Harvardista valmistunut lakimies ja aktiivinen orjuuden vastustaja. Kotiseutu oli rodullisesti melko monenkirjavaa ja alueella vastustettiin äänekkäästi orjuutta.
Isänsä tavoin Sumner opiskeli myös lakia valmistuen Harvardista 1830-luvulla. Hän alkoi kiinnostua lainsäädännöstä, mutta vierailu maan pääkaupungissa pilasi innon, minkä seurauksena Sumner palasi Bostoniin, jossa hän toimi juristina. Myöhemmin hän myös matkusti opiskelemaan Eurooppaan ja palasi 1840-luvulla. Tämän jälkeen hän toimi luennoitsijana ja toimittajana.
Sumner oli suurimman osan elämästään naimaton. Hänellä oli pituutta 6"4' (hieman yli 195 cm) ja voimakas ääni, mikä oli eduksi politiikassa.
Nousu senaattiin ja pahoinpitely
Sumner nousi senaattoriksi edustamaan kotiosavaltiotaan Massachusettsia vuonna 1851, kun Free Soil ja Massachusettsin demokraattisen puolueen yhteistyön tuloksena. Senaatissa hän vastusti kovasanaisesti orjuutta ja sitä ylläpitäviä lakeja kuten vuoden 1850 kompromissia ja Kansas-Nebraska Actia.
Kansas-Nebraska Actiin liittyen Sumner piti toukokuussa 1856 Rikos Kansasia vastaan -nimisen puheen, jossa hän kritisoi lakia ja lain suunnitelleita senaattoreita Andrew P. Butleria ja Stephen A. Douglasia. Puhe suututti Butlerille sukua olleen edustajainhuoneen jäsenen Preston S. Brooksin niin pahasti, että pari päivää puheen pitämisen jälkeen Brooks pahoinpiteli Sumnerin senaatissa. Pahoinpitely aiheutti Sumnerille vakavia vammoja, joista toipuminen kesti vuosia.
Myöhempi elämä
Pahoinpitelystä toivuttuaan Sumner palasi senaattiin vuonna 1859. Orjuuden lakkauttamisen jälkeen Sumner alkoi työskennellä afroamerikkalaisten poliittisten oikeuksien turvaamiseksi. Hän oli mukana kirjoittamassa Yhdysvaltain ensimmäisiä kansalaisoikeuksia koskevaa lakia. Muita Sumnerin poliittisia kiinnostuksenkohteita olivat imperialismin ja maahanmuuttovastaisuuden vastustaminen.
Yhdysvaltain sisällissodan päätyttyä Sumner vastusti Abraham Lincolnin ja Andrew Johnsonin sodan jälkeisiä jälleenrakennussuunnitelmia: Sumnerin mukaan entisiä Konfederaation osavaltioita tulisi kohdella kuin sodassa valloitettuja alueita, eli Yhdysvaltain perustuslain ei pitäisi päteä siellä. Hän oli myös sitä mieltä, että näiden osavaltioiden tulisi turvata afroamerikkalaisten äänioikeus ennen kuin ne voitaisiin päästä takaisin unioniin.
Uransa loppuvaiheilla Sumner toimi senaatin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana. Vuonna 1870 Sumner oli mukana estämässä presidentti Ulysses S. Grantin suunnitelman ottaa Dominikaaninen tasavalta Yhdysvaltain alaisuuteen. Grantin myötävaikutuksesta Sumner poistettiin puheenjohtajan paikaltaan, minkä tämä otti raskaasti.
Sumner kuoli Washingtonissa 11. maaliskuuta 1874.
Time (täsmennyssivu)
Time voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Ville Myllymäki
Ville Veikko Valtteri Myllymäki (s. 15. tammikuuta 1990 Kankaanpää) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Kankaanpään seudun Leiskua ja häntä valmentaa Kai Kyllönen.
SM-taso
Myllymäki voitti alle 20-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 100 metrillä vuonna 2009. Hän on voittanut SM-kultaa myös alle 23-vuotiaiden hallikisojen 60 metrillä vuosina 2011 ja 2012.
Arvokisat ja maaottelut
Vuonna 2010 Myllymäki saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuskilpailujen 200 metrillä Söderhamnissa. Myllymäki on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2011.
Bahrainin Grand Prix 2005
Renault'n Fernando Alonso voitti kilpailun ja kasvatti MM-pistejohtonsa toiseksi nousseeseen Toyotan Jarno Trulliin 10 pisteeseen. Kimi Räikkönen otti kauden ensimmäisen palkintosijan sijoittumalla kolmanneksi.
Ville Myllymäki
Arvokisat ja maaottelut
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Myllymäki juoksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa alkuerissä Suomen ankkurina. Joukkue sijoittui viidenneksi ajalla 39,85 karsiutuen jatkosta 0,19 sekunnilla. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Myllymäki osallistui 4 × 100 metrin viestiin. Hänen oli tarkoitus osallistua myös 100 metrille, mutta Euroopan yleisurheiluliitto ei kelpuuttanut hänen Paavo Nurmi Gamesissa juoksemaansa tulosta EM-näytöksi. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 Myllymäki karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 6,81 s. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen Suomen pikaviestijoukkueeseen.
Yksityiselämä
Pikajuoksija Hanna-Maari Latvala on Myllymäen serkku.
Bahrainin Grand Prix 2005
Tulokset
Lähde:
Ruskohiili
thumb|225px|10 tuhatta kiloa painava ruskohiili museossa. Ruskohiili on energiasisällöltään vähäistä kivihiiltä. Ruskohiili on vanhoja turvekerrostumia, jotka päälle kerääntyneiden kerrostumien paineen vaikutuksesta ovat muuttuneet mustanruskeiksi, 50–75 prosenttia hiiltä sisältäväksi kivilajiksi. Ligniitti on ruskohiiltä, jossa voi erottaa selvästi puun rakenteen.
Suurin ligniitin louhija on Saksa, jossa myös suurin osuus sähköntuotannosta (24,9 %) tuotettiin ligniitillä vuonna 2009. Brandenburgin osavaltion ruskohiilialueella arvioidaan olevan ruskohiiltä ainakin seuraavaksi sadaksi vuodeksi.
thumb|225px|Kappale ruskohiiltä, joka on tarkoitettu kodin lämmitykseen. right|225px|thumb|Ligniitin [[avolouhintaa Grevenbroichin lähellä Saksassa.]]
Naisten Liiga -kausi 2014
Naisten Liiga -kausi 2014 oli vuonna 2006 perustetun Naisten Liigan yhdeksäs kausi. Kaikkiaan jalkapallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin 44. kertaa.
Suomen mestaruuden voitti PK-35, jolle se oli kaikkien aikojen neljäs. Mestaruus ratkesi vasta viimeisellä ottelukierroksella, kun PK-35 kukisti vieraskentällä sarjaa johtaneen Åland Unitedin. Ottelua oli seuraamassa kauden ennätysyleisö, 1 593 katsojaa. Pronssille sijoittui kuopiolainen Pallokissat, jolle mitali oli seurahistorian ensimmäinen. Ykköseen putosi Oulu Nice Soccer ja liigaan puolestaan nousi kaudeksi 2015 Tampereen Ilves.
Liigan parhalle maalintekijälle jaettavan Hanna-Mari Sarlin -palkinnon sai 20 maalia tehnyt PK-35:n Sanna Saarinen. Vuoden liigapelaajaksi valittiin Turun Palloseuraa edustanut Ria Öling ja vuoden erotuomariksi Kirsi Heikkinen. Vuoden lupaavana nuorena pelaajana palkittiin Pallokissojen Katriina Naumanen.
Kuukauden pelaajat
Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys.
Jeff Scott Soto
thumb|Jeff Scott Soto
Jeff Scott Soto (s. 4. marraskuuta 1965 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja. Ehkä parhaiten hänet tunnetaan laulajana Yngwie Malmsteenin kahdella ensimmäisellä albumilla.
Uransa aikana Soto on Malmsteenin ja omien sooloprojektiensa lisäksi laulanut muun muassa Talisman- ja Takara-yhtyeissä sekä toiminut kitaristi Axel Rudi Pellin laulajana. Vuosina 2006–2007 hän lauloi Journey-yhtyeen kiertueilla edellisen laulajan Steve Augerin sairastuttua. Hän on myös tehnyt Prätkähiiret-piirretyn intron ja laulanut Biker Mice from Mars albumilla. Vuodesta 2017 Soto on laulanut ”superyhtye” Sons Of Apollo:ssa.
Lisäksi Soto soittaa seuraavia instrumentteja: kitara, bassokitara, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, rummut ja trumpetti.
Robert Jenkins
Robert Jenkins voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Polina Kalsina
Polina Olegovna Kalsina (o.s. Medvedeva,, s. 20. maaliskuuta 1989 Nižni Tagil) on venäläinen maastohiihtäjä. Kalsina on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 59 kilogrammaa.
Kalsina debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2010 Drammenin sprintissä sijoittuen sijalle 29. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Kalsinan paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on seitsemäs tila marraskuussa 2011 Roglan 10 kilometrin yhteislähtökilpailusta.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuista Kalsinalla on yksi hopea vuodelta 2012 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi.
Thepchaiya Un-Nooh
Thepchaiya Un-Nooh (s. 18. huhtikuuta 1985) on thaimaalainen snooker-ammattilainen, joka on urallaan pystynyt kolme kertaa tekemään 147 pisteen maksimibreikin. Un-Nooh oli mukana German Mastersissa vuonna 2014. Helmikuussa 2019 Un-Nooh voitti uransa ensimmäisen ranking-turnauksen ja 32 000 puntaa kukistettuaan Shoot-Out -turnauksen finaalissa Michael Holtin. Vuonna 2019 Un-Nooh tuli toiseksi World Open turnauksessa.
Rita Bergman
Rita Tuulikki Bergman (s. 28. elokuuta 1946 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän tuli vuonna 1975 kolmanneksi Lappeenrannan laulukilpailuissa. Hän toimi Sibelius-Akatemian opettajana vuoteen 1990, jolloin hän irtisanoutui ja muutti Saksaan. Hän palasi Suomeen 2005.
Bergman opiskeli laulua Mirjam Helinin oppilaana Sibelius-Akatemiassa ja suoritti siellä kanttori-urkurin ja musiikinopettajan tutkinnot 1969 sekä lauludiplomin 1973. Häntä ovat opettaneet myös Luigi Ricci ja Erik Werba ja hän on osallistunut Gerald Mooren lied-kurssille Tukholmassa. Opintojen jälkeen hän aloitti työuransa Helsingin Matteuksen seurakunnan kanttori-urkurina 1969–1975. Ensikonserttinsa hän piti 1975 Helsingissä. Oopperoissa hän esiintyi pirteänä komediennenä ja lyyrisenä sopraanona esimerkiksi Kansallisoopperan Figaron häiden Susannana ja Savonlinnan oopperajuhlien Taikahuilun Papagenana. Sibelius-Akatemian lehtorina hän työskenteli 1982–1992.
Bergman johti Saksassa Karlsruhen vanhinta mieskuoroa. Hän elätti itsensä Saksassa freelance-laulajana, konsertoi, opetti, esiintyi tilaisuuksissa. Suomeen hän palasi saatuaan Pernajasta vakituisen kanttorin viran. Hän suunnitteli palaavansa Saksaan, mutta käynti jäi lyhyeksi ja hän asuu jälleen Suomessa. Hän toimi Lapinjärven suomalaisen seurakunnan vt. kanttorina vuoden 2015 loppuun, jolloin hän muutti Paraisille. Nykyään Bergman asuu ja työskentelee Helsingissä.
Hänen entinen puolisonsa on oopperalaulaja Martti Wallén, jonka kanssa hän oli avioliitossa 1972–1982. Heidän lapsensa ovat baritoni Herman Wallén ja mezzosopraano Ida Wallén.
Rakkaus (täsmennyssivu)
Rakkaus voi viitata ainakin seuraaviin:
Puu (täsmennyssivu)
Puu voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
José Próspero da Ascensão Puaty
José Próspero da Ascensão Puaty (10. huhtikuuta 1928 – 12. lokakuuta 2001) oli angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Luson/Lwenan hiippakunnan johtoon 3. helmikuuta 1977. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. huhtikuuta Giovanni De Andrea, jota avustivat Alexandre do Nascimento ja Manuel Franklin da Costa.
Puaty erosi tehtävistään piispana 7. kesäkuuta 2000.
Eduardo André Muaca
Eduardo André Muaca (9. lokakuuta 1924 – 26. tammikuuta 2002) oli angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Luandan arkkihiippakuntaan 18. tammikuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Isolan titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Nunes Gabriel, jota avustivat Pompeu de Sá Leão y Seabra ja José Francisco Moreira dos Santos.
Henry Murray
Henry Alexander Murray (13. toukokuuta 1893 – 23. kesäkuuta 1988) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka kehitti laajalti psykologien käyttämän TAT-testin (Thematic Apperception Test). Hän opetti yli 30 vuotta Harvardin yliopistossa, oli perustamassa Bostonin psykoanalyyttistä yhdistystä ja kehitti persoonallisuusteorian, joka perustui tarpeisiin.
America’s Got Talent (6. tuotantokausi)
America's Got Talentin kuudes kausi alkoi NBC kanavalla 31. toukokuuta. Ohjelmaa lähetetään myös Kanadassa. Tuomaristo on täysin sama kuin viime kaudella. Tuomarit ovat Howie Mandel, Sharon Osbourne ja Piers Morgan. Sarjan koe-esiintymiset järjestettiin eri puolilla Yhdysvaltoja keväällä 2011. Kaupungit ovat Los Angeles, New York, Minneapolis, Atlanta, Seattle ja Houston. Sarja on kerännyt korkeimmat katsojaluvut koko America's Got Talentin historiassa, sillä kauden aloitusjaksoa seurasi yli 15 miljoonaa katsojaa.
Las Vegas-viikko
Las Vegas-viikko järjestettiin Planet Hollywood Casinolla. Ensimmäinen jakso Las Vegasista esitettiin 5. heinäkuuta, joka kesti 2 tuntia. Toinen jakso, jossa paljastettiin myös jatkoonpäässeet, esitettiin 6. heinäkuuta. Tämä jakso kesti vain yhden tunnin. Kilpailijat jaettiin kolmeen eri ryhmään. Ryhmässä A esiintyivät tuomareiden suosikit. Ryhmässä B esiintyivät laulajat, taikurit ja tanssijat. Ryhmässä C esiintyivät loput koe-esiintymisistä jatkoon päässeet.
Top 48 (Viikko 1)
Esitykset näytetään tv:ssä 12. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia. Tulosohjelma esittään keskiviikkona 13. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.
Top 48 (Viikko 2)
Esitykset näytetään tv:ssä 19. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia. Tulosohjelma esittään keskiviikkona 20. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.
Top 48 (Viikko 3)
Esitykset näytetään tv:ssä 26. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia. Tulosohjelma esittään keskiviikkona 27. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.
Top 48 (Viikko 4)
Hollywood-viikon viimeiset jaksot näytetään tv:ssä 2. elokuuta, ja jakso kestää 2 tuntia. Tulosohjelma esittään keskiviikkona 3. elokuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.
YouTube-special
YouTuben kautta ilmoittautuneista 12 parasta esiintyy 9. elokuuta Hollywoodissa. Tulosohjelma lähetetään suorana 10. elokuuta
Wild Card
Wild Card-jaksossa 12 tuomareiden valitsemaa aiemmin tippunutta esiintyjää esiintyy. Tämä jakso lähetetään suorana 16. elokuuta. Tulosohjelma esitetään 17. elokuuta, ja kestää tuttuun tapaan yhden tunnin.
Andrea Anderson
Andrea Arlene Anderson (s. 17. syyskuuta 1977 Harbor City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1996 Anderson sijoittui 100 metrillä hopealle, ja voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä.
Anderson voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän ei juossut kuitenkaan finaalissa, vaan ainoastaan alkuerissä. Hän menetti väliaikaisesti mitalinsa Marion Jonesin jäätyä kiinni dopingista, mutta vuonna 2010 hänelle ja muulle viestijoukkueelle palautettiin mitalit takaisin, lukuun ottamatta Marion Jonesia.
100 metrillä Andersonin ennätys oli 11,43 sekuntia, 200 metrillä 23,44 ja 400 metrillä 51,18.
Bertil Johansson (poliitikko)
Bertil Johansson (s. 2. elokuuta 1930, Växjö) on ruotsalainen maanviljelijä ja poliitikko, joka kuuluu Ruotsin keskustapuolueeseen. Johansson oli andra kammarenin jäsen vuosina 1965–1970 ja yksikamaristen valtiopäivien jäsen vuodesta 1971, valittu Kronobergin läänin vaalipiiristä.
Kivihiili
pienoiskuva|Kivihiiltä pienoiskuva|Tyypillinen kivihiilen kemiallinen rakenne. Kuusikulmiot, joiden sisällä on ympyrä, esittävät kuuden hiiliatomin muodostamia [[aromaattinen yhdiste|aromaattisia renkaita. Mitä enemmän kivihiilessä on tällaisia renkaita, sitä enemmän se muistuttaa grafiittia.]]
Koostumus ja ominaisuudet
Pääasiassa kivihiili sisältää hiiltä, happea ja vetyä, vähemmissä määrin rikkiä ja typpeä. Kivihiilessä on myös pienempiä määriä epäorgaanisia yhdisteitä, jotka poltettaessa muodostavat tuhkaa. Hapettomassa tilassa kuumennettaessa kivihiilestä irtoaa tervaa, nesteitä ja kaasuja, ja jäljelle jää koksia.
Mineraaliaines hiilessä koostuu tyypillisesti kaoliniitista, savesta, pyriitistä, kalsiitista ym. ja sisältää näin ollen piidioksidia, alumiinia, rautaa ja kalsiumia. Myös muita alkuaineita esiintyy vähäisiä määriä. Mineraaliaines on kivihiilessä yleensä kerroksina ja juonteina hiilipitoisemman materiaalin välissä.
Kivihiilen hiilipitoisuus vaihtelee sen mukaan, kuinka vanhaa se on. Vanhimmat kerrostumat ovat antrasiittia, joka sisältää lähes puhdasta hiiltä. Varsinainen kivihiili on hiilipitoisuudeltaan antrasiittia pienempää. Ruskohiili on nuorinta kivihiiltä ja siinä hiilipitoisuus on alhaisin. Ruskohiiltä on kaikista maailman hiilivaroista noin puolet.
Kivihiilen huokosissa on yleensä metaania, jota kivihiilikaivoksissa esiintyessään sanotaan myös kaivoskaasuksi. Se saattaa syttyä palamaan aiheuttaen onnettomuuksia.
Synty
Kivihiilen synty pohjautuu hapettomissa oloissa tapahtuneeseen kovan paineen alaisiksi joutuneiden tulvien ja niiden tuomien lietteiden alle kasautuneiden muun muassa rehevien kortepuu-, lieko- ja saniais-prosessiin eli niiden muutoksiin. Tämä tapahtui pääasiassa kivihiilikaudella vallinneella lämpökaudella 350 miljoonaa vuotta sitten. Syntyprosessiin liittyy kosteikkojen pohjalla esiintynyt anaerobinen mikrobitoiminta, joka ajan kuluessa laski kosteuden osuutta materiaalissa kun hiilen pitoisuus samalla kasvoi. Syntyprosessin päävaiheet voi kuvata seuraavasti:
Prosessin jokaisen vaiheen sisältämien ainesosasten esiintymiä maapallolla esiintyy nykyäänkin. Mitä pidemmälle prosessi on edennyt, sitä enemmän hiili on siinä kovettunut ja tiivistynyt. Polttoainekäyttöön louhitun hiilen laadun katsotaan olevan sitä korkeampi, mitä pidemmältä prosessia se on saatu.
Ympäristöhaitat
Kivihiilen palamistuotteista suurin osa on hiilidioksidia. Jos palaminen jää vaillinaiseksi, syntyy myös myrkyllistä hiilimonoksidia eli häkää, minkä lisäksi osa hiilestä leviää nokena ympäristöön. Lisäksi syntyy vedystä vettä ja rikistä rikkidioksidia. Rikkidioksidi reagoi herkästi veden kanssa muodostaen rikkihapoketta: SO2 + H20 ⇒ H2SO3. Se taas voi ilmassa helposti hapettua rikkihapoksi H2SO4. Ilmakehästä happo laskeutuu maahan kuivana laskeumana tai sadeveden mukana happosateina, jotka aiheuttavat vesistöjen ja maaperän happamoitumista.
Muut kivihiilessä esiintyvät ainekset poistuvat palaessa suurelta osin pienhiukkasina ympäristöön, samoin siinä olevien orgaanisten yhdisteiden hajoamistuotteet. Osa näistä aineista on myrkyllisiä ja ympäristölle haitallisia.
Teollisen mittakaavan voimalaitoksiin, joissa suurin osa kivihiilestä poltetaan, kannattaa rakentaa savukaasupuhdistimia, joilla rikkipäästöt saadaan vähennettyä alle viiteen prosenttiin puhdistamattomaan verrattuna.
Käyttö
pienoiskuva|Koksia Kivihiili on ensimmäinen fossiilinen polttoaine, jota ihminen hyödynsi. 1700-luvun lopulla Englannissa kivihiili mahdollisti teollisen vallankumouksen. Kivihiilen myötä syntyi teollisuusalueita Englannin keskiosiin, Ruhrin alueelle ja Belgiaan, mikä levisi myös muualle Eurooppaan.
Historiallisesti hiiltä on teollisuuslaitosten ulkopuolella käytetty merkittävästi liikennepolttoaineena laivoissa ja höyryvetureissa sekä lämmitykseen. Sitä on laajalti käytetty myös kaupunkikaasun valmistukseen, jota alkujaan käytettiin etupäässä valaistukseen (valokaasu), myöhemmin pääasiassa kaasuhelloissa.
Koksi on kivihiilestä kuivatislaamalla valmistettu polttoaine. Koksi valmistetaan hiilestä kuumentamalla, jolloin kaasuuntuvat ja nesteytyvät aineet poistuvat siitä. Koksiin jää alkuaine hiili ja tuhkaa muodostavat kiinteät aineet. Koksin lisäksi kuivatislauksessa syntyy kivihiilitervaa, jota käytetään kemianteollisuuden raaka-aineena. Siitä valmistetaan kemikaaleja, synteettistä kumia sekä lääkkeitä.
Energian kokonaistuotannosta hiilen osuus on noin neljännes. Energia-alan yhtiöiden yhdistyksen mukaan nykyisellä kulutuksella maailman tunnettujen kivihiilivarojen on arvioitu riittävän 200 vuotta.
Koko maailmassa on käytettävissä olevaa kivihiiltä yhteensä 847 488 000 000 tonnia. Yksi tonni kivihiiltä sisältää noin 745 kg hiiltä. Siten ihmiskunnan ulottuvilla oleva kivihiilireservi sisältää 632 226 048 000 tonnia hiiltä.
Merkittävimmät esiintymisalueet
pienoiskuva|Kivihiilen tärkeimmät tuotantoalueet 2005
Signy Aarna
Maajoukkue
Viron naisten jalkapallomaajoukkueetta Aarna on edustanut yli 40 kertaa. Kesäkuuhun 2014 mennessä hän oli tehnyt A-maajoukkueessa 21 maalia, jolla Aarna on Viron naisten maajoukkueen kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä. Vuosina 2011 ja 2015 hänet valittiin Viron parhaaksi naispelaajaksi.
Ottelut & Maalit
* Tartu SK 10 Premium on ollut FC Lootoksen farmijoukkue Esiliigassa (II-taso)
Araucanía ja Patagonia
Araucanía ja Patagonia oli ranskalaisen lakimies ja seikkailija Orelie-Antoine de Tounens'n 1800-luvun puolivälissä Etelä-Amerikan eteläosiin perustama kuningaskunta. Muodollisesti valtio on edelleen olemassa.
Tuohon aikaan paikallinen mapuche-kansa taisteli epätoivoisesti itsenäisyydestään ja itsemääräämisoikeudestaan, kun sekä Chilen että Argentiinan hallitukset himoitsivat alueen viljelysmaita.
Ville Herrala
Ville Herrala (s. 1979) on suomalainen basisti, joka on opiskellut Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla vuodesta 2000 opettajinaan mm. Ape Anttila, Christian Spering, Scott Colley, Palle Danielsson ja Matt Penman. Hän opiskeli 2002–2003 Göteborgissa Anders Jorminin johdolla. Herrala valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2010.
Araucanía ja Patagonia
Vieraillessaan alueella 1860 Orelie-Antoine koki myötätuntoa mapucheja kohtaan, ja mapuchet nimesivät hänet kuninkaakseen – luultavasti ajatellen, että saisivat parempaa kohtelua, jos valtaa pitäisi eurooppalaissyntyinen kuningas. Orelie-Antoine asetti hallituksen, suunnitteli sini-valko-vihreän lipun ja lyötätti kolikoita. Hän kutsui valtiota uudeksi Ranskaksi, Nouvelle France.
Ville Herrala
Herrala alkoi soittaa pianoa 7-vuotiaana. Hän vaihtoi kaksi vuotta myöhemmin klassiseen kitaraan, jota opiskeli Turun konservatoriossa opettajanaan Marianne Gardberg. 13-vuotiaana Herrala aloitti bassokitaraopinnot Jan Engblomin johdolla. Klassinen kitara vaihtui 16-vuotiaana kontrabassoon, jota hänelle opetti Olli Lehtinen. Kontrabassosta tuli sittemmin Herralan pääsoitin.
Araucanía ja Patagonia
Hallitsijat
Oralie-Antoinen pitkäaikainen vallanperijä Prinssi Felipe on tukenut mapuchejen jatkuvaa itsenäisyystaistelua antamalla luvan lyödä lisää kolikoita vuoden 1988 jälkeen. Kolikot ovat keräilijöiden himoitsemia. 180px|thumb|left|Orélie Antoine de Tounens I
Ville Herrala
Herrala soittaa/on soittanut useissa suomalaisissa yhtyeissä, mm. PLOP, Innanen 10+, Jukka Eskola Soul Trio +1, Jukka Perko Jazztet, Attacus, Lightboxer, Valtteri Pöyhönen Nonet, Sami Pitkämön Orkesteri, Jukka Eskola Orquesta Bossa, Teemu Viinikainen Trio, Esa Pietilä Trio, Tokka, Mikko Hassinen Muuntaja, Ahava, Joonatan Rautio Trio, Aleksi Ahoniemi Quartet, Reactor-5, Teemu Mattsson Quintet, Korma, Piirpauke, Jukka Perkon Viisikko ja U-Street All Stars. Hän on esiintynyt mm. Benny Golsonin, John Tchicain, Joshua Redmanin, Jerry Bergonzin, Uri Cainen, Jim Blackin, Ben Monderin, Phil Markowitzin ja Cuong Vu:n kanssa.
Pekka Koskela (professori)
Pekka Johannes Koskela (s. 1960) on suomalainen matemaatikko ja professori. Hän toimii matematiikan professorina Jyväskylän yliopistossa. Toimikaudella 2010–2014 hän työskenteli Suomen Akatemian nimittämänä akatemiaprofessorina.
Matemaatikkona Koskela on tehnyt joitakin merkittäviä tieteellisiä läpimurtoja. Hän on kehittänyt mm. professori Juha Heinosen ja apulaisprofessori Piotr Hajlaszin kanssa teorian geometrisen analyysin käytöstä metrisissä avaruuksissa.
Ura
Koskela väitteli 1990 filosofian tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa. Väitöskirjan nimi oli Capacity Extension Domains ja sen ohjaajana oli professori Olli Martio. Sen jälkeen Koskela on toiminut eri tehtävissä Jyväskylän yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Nykyisin hän toimii matematiikan professorina.
Phang Ngan lahti
Phang Ngan lahti tunnetaan luonnonkauneudestaan, etenkin Khow-Ping-Kanin, Ko Panyin, Ko Tapun ja Tham Lotin saarista. Alueen kivimuodostumat ovat kuulu nähtävyys.
Pekka Koskela (professori)
Ura
Matemaatikkona Koskelan pääasialliset tutkimusalueet ovat kvasikonformikuvaukset, äärellisen väännön kuvausten teoria ja analyysi metrisissä avaruuksissa. Hän on tutkinut myös erilaisia Sobolev-kuvauksia sekä Sobolev-tyypin epäyhtälöitä epäsäännöllisissä ympäristöissä.
Phang Ngan lahti
Luonto ja ilmasto
Lahden ilmasto on trooppisen merellinen. Alueen sademäärät ovat runsaita ja lämpötila korkea ympäri vuoden. Vuosina 1961–1990 keskimääräinen sademäärä vuosittain oli 3 560,5 millimetriä ja 189 sadepäivää. Lämpötila oli 23–32 °C, suhteellinen ilmankosteus 83 prosenttia.
Pekka Koskela (professori)
Ura
Koskela teki huomattavimmat tieteelliset läpimurtonsa 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa, jolloin hän ratkaisi professori Juha Heinosen kanssa huomattavan avoimena olleen ongelman kvasikonformikuvausten teorian alueella. Hän loi Heinosen ja apulaisprofessori Piotr Hajlaszin kanssa pohjan uudelle matemaattiselle teorialle: analyysi metrisissä avaruuksissa. Hän on sittemmin jatkanut alan tutkimusta.
Phang Ngan lahti
Luonto ja ilmasto
Lahti on lämmin, matala ja ravinteikas, joten siellä elää paljon planktonia. Tämän vuoksi se on monille lajeille hyvä pesimäpaikka.
Pekka Koskela (professori)
Ura
Vuosina 2010–2014 Koskela työskenteli Jyväskylän yliopistossa Suomen Akatemian nimittämänä määräaikaisena akatemiaprofessorina. Akatemiaprofessorina Koskela alkoi aiempien tutkimusalueidensa lisäksi tarkastella erilaisia äärellisen väännön kuvauksia. Äärellisen väännön kuvauksen teoria on nykyisin osa matematiikan perustutkimusta. Koskela on kehittänyt kyseisen alueen teoriaa tutkimusryhmänsä kanssa. Äärellisen väännön kuvauksen käytännön sovellutus on esimerkiksi aineen elastisuuden määrittäminen matemaattisten mallien avulla: lähtövaatimuksina malleissa ovat muun muassa massan häviämättömyyden periaate ja se, että muutoksessa ei saa syntyä reikiä tai halkeamia, eikä aine saa muutoksessa kulkea itsensä läpi. Koskela on tutkinut myös geometrisiä kaarevuuksia ja selvittänyt, miten niitä voi käyttää uusissa yhteyksissä.
Phang Ngan lahti
Kansallispuisto
Alueelle muodostettiin vuonna 1974 Sri Phang Ngan metsäpuisto. Vuonna 1981 suojelualue nostettiin kansallispuistoksi ja nykyinen Ao Phang-ngan kansallispuisto perustettiin. Kansallispuiston pinta-ala on 400 neliökilometriä ja se on Thaimaan laajin alkuperäistilassa säilynyt mangrovemetsä. Yli 80 prosenttia puistosta on Andamaanienmerta. Puistossa on yli 42 saarta. Alueella elää 120 eri lintulajia, 27 nisäkäslajia, 26 matelijalajia, 24 kalalajia, 15 rapulajia, 14 katkarapulajia ja neljä sammakkolajia.
Pekka Koskela (professori)
Ura
Koskelalta julkaistiin vuosina 1990–2009 yhteensä 110 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia. Useat näistä ilmestyivät matematiikan tunnetuissa kansainvälisissä julkaisuissa.
Tunnustuksia ja luottamustoimia
Vuonna 2001 Koskela sai Väisälän palkinnon tieteellisistä ansioistaan matematiikan alalla. Vuodesta 2004 hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi itsenäisyyspäivänä 2013 Koskelalle Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkin.
Kirsti Liimatainen
Kirsti Liimatainen (1901 Tampere – 1964) oli suomalainen kuvanveistäjä, kuvittaja ja postikorttitaiteilija. Hän opiskeli Ateneumissa vuosina 1933–1935.
Pimeyden linnake
Pimeyden linnake on Markku Sadelehdon toimittama ja Jalavan vuonna 1991 julkaisema antologia. Se sisältää kuusi vuosina 1931–1983 julkaistua miekka ja magia -novellia.
Sadelehto tunnetaan lähinnä kauhuantologistina, mutta 1990-luvun alussa hän toimitti myös kolme fantasia-antologiaa, joista Pimeyden linnake oli ensimmäinen. Se sisältää sekä 1900-luvun alun fantasiaa että kylmän sodan vuosina kirjoitettuja novelleja. Shoredanin kellot keskittyi tuolloin uusiin fantasiakirjailijoihin ja Mustan jumalan suudelma vanhaan 1930-luvun fantasiaan. Myöhemmin Sadelehto kuvaili fantasiakirjojaan ”vasemman käden töiksi”, vaikka myönsikin Pimeyden linnakkeen olleen opettavainen kokemus antologian rakenteen suhteen. Suosikkikirjailijoihinsa lukeutuvan Clark Ashton Smithin Sadelehto jätti antologiasta pois, koska ei halunnut kirjailijavalikoiman muistuttavan liiaksi Juhani Hinkkasen toimittamaa Velhojen valtakuntaa (1989).
Kirjan ovat suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä. Myös Sadelehto on merkitty kääntäjäksi, sillä hän korjaili Jack Vancen novellia niin paljon, etteivät varsinaiset suomentajat enää pitäneet käännöstä omanaan. Sadelehdon mielestä novellin kieli oli napakkaa, kun taas Selkälän ja Äärelän käännös oli runsassanainen.
Vastaanotto
Aikakoneen arviossa Juhani Hinkkanen piti Pimeyden linnaketta epätasaisena valikoimana. Hinkkasen mukaan Robert E. Howard ja Henry Kuttner ovat taitavia kirjailijoita, mutta kokoelmaan valitut novellit eivät edusta tekijöidensä parhaimmistoa vaan ovat rutiinityönä kirjoitettua palstantäytettä. Howardin novellit eivät Hinkkasen mielestä ole itseisarvo edes miekka ja magia -kokoelmassa, ja antologia olisikin kaivannut ”Bal-Sagothin jumalten” tilalle paremman avausnovellin. Muut kertomukset miellyttävät Hinkkasta enemmän: Jack Vancen ”Pyhiinvaeltajat” on kirjan paras teksti, ja Michael Shean ”Vainajien valtakunta” luo perinteisistä aineksista uudenlaista miekkaa ja magiaa. C. L. Mooren ”Jirel taikamaassa” on merkittävä ennen muuta aikakaudelle epätyypillisen naispäähenkilön ansiosta, kun taas ”Lohikäärmeen hampaat” todistaa David Draken olevan ”häpeilemätön pulp-kirjoittaja 40 vuotta viimeisten pulp-lehtien katoamisen jälkeen”. Hinkkanen tosin harmittelee, ettei mukana ole yhtäkään novellia Fritz Leiberiltä tai Karl Edward Wagnerilta.
AFI:n 100-vuotissarjan 100 parasta elokuvaa
AFI:n 100-vuotissarjan 100 parasta elokuvaa on ensimmäinen American Film Instituten 100-vuotissarjan listaus, joka paljastettiin vuonna 1998. Seuraavaan listaan on listattu 100 parasta yhdysvaltalaista elokuvaa, jotka yli 1500 elokuva-alan taiteilijaa ja johtohenkilöä ovat valinneet 400 elokuvaehdokkaan joukosta.
Listaukselle tehtiin kaksi julkaisua: 145 minuutin versio, joka esitettiin CBS:llä ja 460 minuutin versio, joka esitettiin 10 osan sarjassa TNT:llä. Sen juonsivat Jodie Foster, Richard Gere, Sally Field ja kertojana toimi James Woods.
Listasta julkaistiin myös päivitetty versio nimeltään 100 parhaan elokuvan 10. vuosipäivän uusintalaitos esitettiin CBS:llä 20. kesäkuuta vuonna 2007, jonka juontajana toimi Morgan Freeman.
Eroa vuoden 2007 painokseen
23 elokuvaa alkuperäisestä 100 parasta elokuvaa -listasta poistettiin vuonna 2007:
<ol> Tohtori Živago (1965)</li> Kansakunnan synty (1915)</li> Täältä ikuisuuteen (1953)</li> Amadeus (1984)</li> Länsirintamalta ei mitään uutta (1930)</li> Kolmas mies (1949)</li> Fantasia (1940)</li> Nuori kapinallinen (1955)</li> Hyökkäys erämaassa (1939)</li> Kolmannen asteen yhteys (1977)</li> Mantshurian kandidaatti (1962)</li> Pariisin lumoissa (1951)</li> Humiseva harju (1939)</li> Tanssii susien kanssa (1990)</li> Jättiläinen (1956)</li> Fargo (1996)</li> Kapina laivalla (1935)</li> Frankenstein (1931)</li> Panssarikenraali Patton (1970)</li> Jazzlaulaja (1927)</li> My Fair Lady (1964)</li> Paikka auringossa (1951)</li> Arvaa kuka tulee päivälliselle (1967)</li> </ol>
Neljä elokuvaa (jotka julkaistiin vuosien 1996–2006 välillä) lisättiin: <ol> Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001)</li> Pelastakaa sotamies Ryan (1998)</li> Titanic (1997)</li> Kuudes aisti (1999)</li> </ol>
19 elokuvaa, jotka tehtiin ennen vuotta 1996 lisättiin myös listaan:
<ol> Kenraali (1926)</li> Suvaitsemattomuus (1916)</li> Nashville (1975)</li> Nauru kahleitten takana (1941)</li> Cabaret (1972)</li> Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1966)</li> Rita Hayworth – avain pakoon (1994)</li> Yön kuumuudessa (1967)</li> Presidentin miehet (1976)</li> Spartacus (1960)</li> Auringonnousu (1927)</li> Ilta oopperassa (1935)</li> Valamiesten ratkaisu (1957)</li> Hääkarkuri (1936)</li> Sofien valinta (1982)</li> Viimeinen elokuva (1971)</li> Do the Right Thing – kuuma päivä (1989)</li> Blade Runner (1982)</li> Toy Story – leluelämää (1995)</li> </ol>
Robert Jenkins (merimies)
Robert Jenkins oli 1700-luvulla elänyt merenkulkija. Hänet muistetaan erityisesti miehenä, joka antoi nimen brittien Espanjaa vastaan käymälle sodalle Jenkinsin korvasta.
9. huhtikuuta 1731 Robert Jenkinsin priki Rebecca oli matkalla Jamaikasta Lontooseen, kun Espanjan rannikkovartioston alus San Antonio (alias Isabela) nousi Rebeccaan lähellä Havannaa. Jenkinsin mukaan espanjalainen kapteeni Juan de León Fandiño ryösti hänen lastinsa, syytti Jenkinsiä salakuljetuksesta, Britannian ja Espanjan välisen kauppaoikeussopimuksen rikkomisesta ja merirosvouksesta ja leikkasi hänen toisen korvansa irti. Jenkins ei antanut tätä koskaan anteeksi, vaan kanniskeli korvaa mukanaan kertoen tarinaansa, kampanjoiden Espanjaa vastaan ja vedoten jokaiseen mahdolliseen korkeampaan tahoon. Myöhemmin esitellessään korvaansa parlamentin alahuoneelle Jenkins kertoi Fandiñon loukanneen sanallisesti myös kuningasta. Brittilehdistö asettui voimakkaasti Jenkinsin puolelle ja vaati sotaa tästä ja muista vastaavista tapahtumista. Poliittisena syynä sodalle oli orjien ja tavaroiden kauppaoikeussopimus asiento, jonka perusteella britit saivat luvan kuljettaa Amerikkaan rajattoman määrän orjia sekä sovitun määrän kauppatavaraa. Britit eivät olleet enää tyytyväisiä sopimuksen asettamiin rajoihin ja Espanjan harrastamaan merivalvontaan. Britannia julisti sodan Espanjalle lokakuussa 1739. Jenkinsistä ei tiedetä mitään muuta.
"Korvan vuoksi käydyssä sodassa" menestynyt englantilainen kaappari Thomas Frankland kaappasi Fandiñon komentaman saattueen 15. kesäkuuta 1742, ottaen vangiksi miehen, jota tuolloin pidettiin syypäänä sotaan. Myöhemmin sodan jälkeen Jenkinsin kertomaa tarinaa tai osia siitä on ruvettu pitämään myyttinä.
Jughead Jones
Häntä näyttelee draamasarjassa Riverdale Cole Sprouse.
Jughead CW:n TV-sovituksessa Riverdale
Kun isä Forsythe Pendleton Jones tuomitaan vankeustuomioon, Jugheadin on huolehdittava äidistään ja pikkusiskostaan, kuten hänen isänsä oli määrännyt. Hyväksyttyään Serpentsin tarjouksen liittymisestä jengiin, se on antanut hänelle mahdollisuuden saada apua sitä tarvitessaan, esimerkiksi etsiessään tietoa. Hän asuu isänsä perävaunussa, eikä hänen tarvitse asua enää sijaisperheensä kanssa. Perävaunussa asuminen ja isänsä moottoripyöränsä ajaminen saa hänet tuntemaan, että hänen isänsä tulisi olemaan aina läsnä.
Kun Jughead on siirtynyt Southside Highin, ja vaikka hän ei virallisesti ole vielä Southside Serpent, he edelleen pitivät Jugheadia kuin perheenä, koska tämä on johtajan sukulainen. Toni toteaa, että jäsenyys on Jugheadille kuin syntymäoikeus. Vaikka hän kieltäytyy aluksi olemassa erossa jengistä, Serpentsit kunnioittavat häntä edelleen ja suojelevat häntä takaamalla, että he pitäisivät aina Jugheadin puolia.
Serpentsiin liittymisen jälkeen Jughead ottaa yhteyttä Penny Peabodeen, joka tunnetaan nimellä Käärmeenlumoja, toivoen että tämä voisi auttaa hänen isänsä pois vankilasta. Penny kuitenkin houkuttelee hänet henkilökohtaiseksi huumekuljettajakseen ja sanoo, että Jughead täyttäisi näin velan, jota hänen isänsä ei ollut maksanut. Koska Pennyllä on valvontakameravideo Jugheadista kantamassa isoa laatikollista huumeita, on Jugheadin pakko suostua kuljettamaan säännöllisesti huumeita Southsidesta Greendalen varastoon. Vapautuessaan vankilasta hänen isänsä ottaa hänen paikkansa huumekuljettajana. Jughead kieltäytyy hyväksymästä tätä ja kutsuu kokoon nuorempia Serpentsejä, jotka ajavat Pennyn Greendaleen ja poistavat tältä leikkaamalla kaikki Serpentsin tatuoinnit, mikä estäisi tätä koskaan palaamasta Southsideen.
Jughead nähdään monesti istuvan joko yksin tai ystäviensä kanssa ”Riverdalen sydämessä” Pop’s Chock’lit Shoppessa, pienessä Pop Taten omistamassa kuppilassa. Poika myös kirjoittaa romaania kotikaupungistaan Riverdalesta, joka Jugheadin kirjoitusten mukaan saattaa näyttää pinnalta viattomalta, mutta joka on täynnä synkkiä salaisuuksia. Kirjassaan hän käsittelee esimerkiksi Jason Blossomin salaperäisestä kuolemaa ja kaupunkia riivannutta sarjamurhaajaa, Black Hoodia.
Ko Tapu
Ko Tapu on saari Phang Ngan lahdella Thaimaassa. Se näkyy elokuvassa 007 ja kultainen ase (1974), minkä myötä saaresta tuli nähtävyys. Ko Tapu on erikoisen muotoinen, sillä se levenee ylöspäin. Saaren läheisyyteen meneminen on kielletty.
Saaren nimi tarkoittaa naulasaarta. Sen vieressä sijaitsee toinen turistikohde, Khow-Ping-Kanin saari. Kumpikin saari tunnetaan nimellä ”James Bond Island”.
Mirabel
Mirabel on kaupunki Kanadassa, Quebecin provinssissa. kaupunki kuuluu Montrealin suur-kaupunkialueeseen. Kaupunkia ympäröivää kuntaa kutsutaan myös samalla Mirabelin nimellä. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 34 626. Vuodesta 2001 kaupungin väkiluku kasvoi 26,8 prosenttia ja oli näin ollen Kanadan nopeimmin kasvava kaupunki. Kaupungin alueella sijaitsee Montréal-Mirabelin kansainvälinen lentoasema.
Mirabelin ystävyyskaupunki on Ranskassa sijaitseva Châlons-en-Champagnen kaupunki.
Historia
Mirabel luotiin yhdistämällä useita maalaiskuntia. Yhdistetyt maalaiskunnat ja niiden perustamisvuodet: Saint-Augustin (1855), Saint-Benoît (1855), Saint-Hermas (1855), Saint-Janvier-de-Blainville (1855), Sainte-Scholastique (1855), Saint-Canut (1857), Sainte-Monique (1872) ja Saint-Janvier-de-la-Croix (1959). Uutta aluetta kutsuttiin aluksi nimellä Ville de Sainte-Scholastique, mutta nimi muutettiin Mirabeliksi vuonna 1973. Kaupungin suunnitelmissa oli rakentaa maailman suurin lentoasema ja ilmailuteollisuuden keskittymä. Mirabelin lentoasema avattiin käyttöön vuonna 1975, mutta 1970-luvun öljykriisin ja matkustajaliikenteen vähentyessä suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet. Lopulta vuonna 2004 lentoasema suljettiin matkustajaliikenteeltä ja on nykyään ainoastaan rahtiliikenteen käytössä.
Ülle Rajasalu
Ülle Rajasalu (s. 6. toukokuuta 1953) on virolainen poliitikko. Hänestä tuli Harjumaan maaherra vuonna 2009. Vuonna 2014 hän aloitti toisen viisivuotiskautensa tässä virasa. Hän on valmistunut Tarton yliopistossa pääaineenaan kauppatiteteet, ja toiminut myös Tallinnan varapormestarina ja kansanedustajana.
Tampines Westin metroasema
Tampines West on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Temasek Polytechnicin lähellä Tampinesissa Singaporen itäisellä suuralueella. Se avattiin 21. lokakuuta 2017 osana Downtown Linen itäistä jatketta.
Tampines Eastin metroasema
Tampines East on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Tampines Junior Collegen lähellä Tampinesissa Singaporen itäisellä suuralueella. Se avattiin 21. lokakuuta 2017 osana Downtown Linen itäistä jatketta.
Heikki Tiitola
thumb|upright=1.2|[[Tampereen työväentalo Hämeenpuiston puolelta. Tiitolan suunnitelmien mukainen rakennus valmistui vuonna 1900 ja käsitti kuvassa vasemmalla olevasta matalammasta osasta kolme kerrosta. Ensimmäistä osaa korotettiin vuonna 1912 ja sen ulkoasu muutettiin uusrenessanssityylistä wieniläisjugendiksi. Korotuksen ja kuvassa oikealla näkyvän aluksi viisikerroksisena toteutetun laajennuksen suunnitteli rakennusmestari Heikki Kaartinen. Vuonna 1930 arkkitehti Bertel Strömmer suunnitteli laajennuksen, jossa kulmatalo korotettiin kahdeksansankerroksiseksi ja Hallituskadun puolelle valmistui viisikerroksinen lisäsiipi.]] thumb|upright=1.2|[[Kilometritalo Tampereella, pituutta 138 metriä (1923).]] thumb|upright=1.2|KOP:n entinen liiketalo [[Kemissä (1935).]] Heikki Tiitola (3. elokuuta 1874 Kangasala – 18. syyskuuta 1952) oli tamperelainen rakennusmestari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kaarlo Tiitola ja Maria Kristiina Uotila. Tiitola valmistui 1895 rakennusmestariksi teollisuuskoulusta.
Tiitola oli Tampereen kaupungin kunnallisraatimies 1926–1944, Tampereen rahatoimikamarin jäsen 1913–1918 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1921–1926. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1930.
Tiitolan tuotanto käsittää julkisia rakennuksia ja yksityisiä asuintaloja. Tiitolalla oli myös merkittävä kunnallispoliittinen ura Tampereen kaupunginvaltuustossa. Heikki Tiitolan pojat Risto, Martti, Jaakko, Matti ja Jussi pelasivat jääkiekon SM-sarjaa Ilveksessä ja muissa seuroissa.
Miki Kuusi
pienoiskuva|268x268px
Mikko ”Miki” Akseli Kuusi (s. 25. syyskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen startup-yrittäjä. Vuodesta 2014 alkaen hän on toiminut perustamansa teknologiayritys Woltin toimitusjohtajana. Toukokuussa 2022 yhdysvaltalaisen paikallisen verkkokaupan yhtiö DoorDashin ja Woltin välisen yrityskaupan toteuduttua Kuusi otti vastuulleen lisäksi DoorDashin Yhdysvaltain ulkopuolisen kansainvälisen liiketoiminnan sekä liittyi yhtiön johtoryhmään.
Kuusi tunnetaan yhtenä kasvuyritystapahtuma Slushin perustajista. Hän toimi tapahtuman ensimmäisenä toimitusjohtajana vuodesta 2011 vuoteen 2015, jolloin hän siirtyi kokonaan Woltin pariin. Ennen DoorDash-yrityskaupan julkistamista marraskuussa 2021 Wolt oli kerännyt 856 miljoonaa euroa sijoituspääomaa. Aiemmin Kuusi on työskennellyt muun muassa peliyhtiö Supercellillä liiketoiminta-analyytikkona. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 2008 ja opiskeli tämän jälkeen rahoitusta Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Wired nimesi syyskuussa 2015 Kuusen Euroopan sadan vaikutusvaltaisimman teknologiavaikuttajan listan sijalle 32. Kuusi nimettiin myös tammikuussa 2016 talouslehti Forbesin 30 merkittävimmän alle 30-vuotiaan kuluttajateknologia-alan vaikuttajan joukkoon.
Kuusi kuuluu suomalaiseen Granfeltin aatelissukuun.
Stepan Zlobin
Stepan Pavlovitš Zlobin (, 24. marraskuuta 1903 Moskova – 15. syyskuuta 1965 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Stepan Zlobin valmistui kirjallisuus- ja taideinstituutista ja työskenteli opettajana. Hän julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1924. Zlobin tunnetaan parhaiten yksityiskohdiltaan todenmukaisista historiallisista romaaneistaan. Niistä Salavat Julajev (1929, uudistetut versiot 1941 ja 1953) kuvaa baškiirien vapaustaistelua 1700-luvun lopussa. Romaanin Ostrov Bujan (”Bujanin saari”, 1948) aiheena on Pihkovan alimpien kansankerrosten kapina vuonna 1650. Stepan Razinin johtamasta talonpoikien kansannoususta kertova romaani Stepan Razin (1951) sai Stalin-palkinnon. Zlobin oli toisen maailmansodan aikana vähän aikaa sotavankina. Kokemuksiensa pohjalta hän kirjoitti vankileirikuvauksen Propavšie bez vesti (”Kadonneet”, 1962).
Leto (täsmennyssivu)
Leto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Bryan Danielson
Bryan Lloyd Danielson (s. 22. toukokuuta 1981) on yhdysvaltalainen showpainija. Hän painii World Wrestling Entertainmentissä (WWE) nimellä Daniel Bryan. Danielson on voittanut uransa aikana viisi maailmanmestaruutta. Danielson kilpaili WWE NXT:n ensimmäisellä tuotantokaudella. Kesäkuussa 2010 Danielson erotettiin WWE:stä. Hän kuitenkin palasi elokuussa 2010 takaisin SummerSlam-tapahtumassa. Danielson loukkaantui 14. huhtikuuta 2015 ja menetti tämän seurauksena Intercontinental-mestaruusvyön. Danielson palasi kehään Wrestlemania 34:ssä.
Mestaruudet ja saavutukset
All Pro Wrestling
All Star Wrestling
East Coast Wrestling Association
Evolve
Extreme Canadian Championship Wrestling
Full Impact Pro
International Wrestling Association
Memphis Championship Wrestling
NWA Mid-South
New Japan Pro Wrestling
Pro Wrestling Guerrilla
Pro Wrestling Noah
Pro Wrestling Report
Ring of Honor
Texas Wrestling Alliance
westside Xtreme wrestling
World Series Wrestling
World Wrestling Entertaiment
Wrestling Observer Newsletter
Frank Lubin
Frank Lubin (, 7. tammikuuta 1910 Los Angeles, Kalifornia – 8. heinäkuuta 1999 Glendale, Kalifornia) oli yhdysvaltalais-liettualainen koripalloilija ja koripallovalmentaja, olympiavoittaja sekä Euroopan mestari.
Kaliforniassa elokuva- ja televisioalalla työskennellyt Lubin kuului Yhdysvaltain olympiakultaa Berliinissä 1936 voittaneeseen joukkueeseen. Hän toimi seuraavat vuodet Liettuan maajoukkueen pelaaja–valmentajana johdattaen maan Euroopan mestaruuteen vuoden 1939 kotikisoissa, joissa oli turnauksen de facto arvokkain pelaaja. Hän joutui palaamaan Yhdysvaltoihin maailmansodan sytyttyä.
Mutu
Mutu (Phoxinus phoxinus) on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva pienikokoinen kalalaji.
Diglyymi
Diglyymi eli dietyleeniglykolidimetyylieetteri tai bis(2-metoksietyylieetteri) (C6H14O3) on eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään liuottimena orgaanisissa synteeseissä.