cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RMS Empress of Ireland
Teoriat turmasta
Onnettomuus aiheutti paljon arvailuja ja villejä teorioita. Eräs niistä koskee laivojen sijaintia Saint Lawrencen vesiväylällä sumun noustessa. Ennen tätä molemmat laivat olivat vielä nähneet toisensa ennen sumun nousemista. Todistuksensa mukaan kapteeni Kendall oli pysytellyt lähellä rantaa laivan joutuessa sumuun, jolloin hän oli käskenyt käyttää koneita taaksepäin pysäyttääkseen laivan, ja laiva pysähtyi kahdeksaksi minuutiksi. Samaan aikaan Storstad suoritti jyrkän 90 asteen käännöksen oikealle ja törmäsi Empressin kylkeen.
Toisen teorian mukaan Empress kulki pohjoiskoilliseen kohti väylän keskilinjaa, suoraan Storstadin reitin poikki.
Loppujen lopuksi suuri ihmishenkien menetys johtui kolmesta asiasta:
RMS Empress of Ireland fiktiossa
Jännityskirjallisuudessa Empress of Ireland esiintyy ainakin Clive Cusslerin bestseller-romaanissa Aavejuna, jossa laivan hylystä etsitään laivan mukana uponnutta Pohjois-Amerikan sopimusta.
Kanadansuomalainen Karen Autio on kirjoittanut aiheesta fiktiivisen lastenkirjan Second Watch. Kirjan päähenkilönä on suomalaissyntyinen Saara-tyttö, joka pelastuu onnettomuudesta. Karen Aution omat isovanhemmat olivat suomalaisia siirtolaisia, joiden ystäviä oli saanut surmansa laivaonnettomuudessa.
Hakkarin maakunta
Hakkarin maakunta on maakunta itäisessä Turkissa. Vuoristoinen maakunta rajoittuu etelässä Irakiin ja idässä Iraniin. Maakunnan hallintokeskus on Hakkarin (Hakkâri) kaupunki (57 585 as. vuonna 2014, arvio). Toinen suurempi kaupunki on Yüksekova (68 757 as.).
Hakkarin piirikunnat
thumb|left|230px|Maakunnan piirikuntajako. thumb|270px|Zapjokea Hakkarin maakunnassa. Maakunta jakautuu neljään piirikuntaan:
August Derleth
August Derleth (24. helmikuuta 1909 – 4. heinäkuuta 1971) oli yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityskirjailija. Hän kirjoitti yli 150 jännitysnovellia ja 100 romaania, joiden joukossa oli Sherlock Holmes -tyyppisiä salapoliisitarinoita sekä mystisempiä kauhutarinoita. Hänen Englantiin sijoittuvien teostensa yksityiskohdat ovat joskus ontuvia, sillä Derleth ei koskaan itse käynyt Englannissa.
Elämäkerta
Derleth syntyi ja kuoli Wisconsinissa. Hänen ensimmäinen novellinsa ”Bat’s Belfry” julkaistiin yliluonnollisiin kertomuksiin erikoistuneessa pulp-lehti Weird Talesissa toukokuussa 1926. Hän kirjoitti lehteen sekä omalla nimellään että salanimellä Stephen Grendon. Myöhemmin Derleth kirjoitti myös Weird Talesin kilpailijaan Strange Storiesiin, jossa hän julkaisi nimimerkillä Tally Mason. Derleth kirjoitti myös muutamia tieteisnovelleja ja toimitti lukuisia tieteis- ja fantasia-antologioita.
Spekulatiivisten novellien ohella Derleth kirjoitti lukuisia romaaneja, jotka aikoinaan nauttivat suurta suosiota. Sac Prairie -sarja on nostalginen kuvaus hänen omista kotiseuduistaan ja hänelle myönnettiin niiden tiimoilta Guggenheim Fellowship -apuraha. Derlethin rikosromaanit jäljittelevät Sherlock Holmesia ja kertovat 1920-luvun Lontoossa vaikuttavasta Solar Pons -nimisestä etsivästä, joka asuu Baker Streetin lähellä sijaitsevalla Praed Streetillä.
Derleth oli kirjeenvaihdossa H. P. Lovecraftin kanssa ja ihaili tätä suuresti. Hän kirjoitti lukuisia Cthulhu-pastisseja, jotka julkaistiin kokoelmina The Mask of Cthulhu (1958) ja The Trail of Cthulhu (1962; suom. Cthulhun jäljet, 2019). Derlethin näkemys Cthulhu-tarustosta poikkesi selvästi Lovecraftin töistä ja tämän elinaikana ilmestyneistä pastisseista. Lovecraft oli ateisti ja materialisti, kun taas Derleth oli katolinen kristitty. Derlethin tulkinnassa Cthulhu-mytologia sai järjestelmällisen esityksen, ja jopa sen nimi on hänen keksintöään. Derlethin tulkinnassa suuret muinaiset edustavat pahuutta ja vanhemmat jumalat hyvyyttä. Hän kannusti muita kirjailijoita hyödyntämään Cthulhu-tarustoa omissa töissään mutta pyrki estämään sellaisten tekstien julkaisun, jotka eivät olleet yhteneväisiä oman tulkintansa kanssa.
Derlethin kestävin saavutus oli pienkustantamo Arkham Housen perustaminen Donald Wandrein kanssa. Kustantamon ensimmäinen kirja, H. P. Lovecraftin novellikokoelma The Outsider and Others, ilmestyi 1939. Myöhemmin se julkaisi kokoelmia mm. Robert E. Howardilta, Frank Belknap Longilta ja Clark Ashton Smithiltä sekä Ray Bradburyn, Fritz Leiberin ja A. E. van Vogtin esikoiskirjat. Wandrei jättäytyi nopeasti pois Arkham Housen toiminnasta, mutta Derleth jatkoi kustantajana kuolemaansa saakka. Parhaiten kustantamo tunnetaan Lovecraft-kokoelmistaan.
Maldonado (departementti)
thumb|Departementti Uruguayn kartalla. Maldonado on yksi Uruguayn departementeista. Sen pääkaupunki on Maldonado. Departementin pinta-ala on 4 793 km² ja vuonna 2009 arvioitu väkiluku oli 150 780 henkeä.
Maldonado sijaitsee Uruguayn eteläosassa. Se on saanut nimensä luutnantti Francisco Maldonadolta, jonka espanjalaiset jättivät Maldonadonlahdelle vuonna 1530. Montevideon kuvernööri rakennutti alueelle linnoituksia 1700-luvun puolivälissä suojatakseen strategisesti tärkeitä seutuja Portugalin laajentumispyrkimyksiltä.
Departementin pohjoisosassa kasvatetaan karjaa. Länsi- ja eteläosat ovat maanviljelysaluetta, jossa kasvatetaan vehnää, maissia, auringonkukkia, kauraa ja perunaa. Maakunnassa on myös mineraalivaroja, etenkin Lavallejan seudulla. Asutus keskittyy rannikolle, missä käy myös paljon turisteja.
Ulf Dahlén
Ulf Dahlén (s. 22. tammikuuta 1967 Östersund, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hänet nimettiin HV71:n päävalmentajaksi kaudeksi 2011–2012.
Pelaajana Dahlén voitti maailmanmestaruuden sekä kaksi muuta MM-mitalia. Lisäksi Dahlén voitti urallaan Ruotsin-mestaruuden. NHL-urallaan Dahlén edusti kuutta eri seuraa, ja parhaimmillaan hän pelasi keväällä 1991 Stanley Cupin finaaleissa.
Seurajoukkueissa
Dahlén aloitti pääsarjauransa Elitserienin IF Björklövenissä kaudella 1985–1986. NHL-joukkue New York Rangers oli ehtinyt varata hänet jo kesällä 1985 varaustilaisuudessa 7. varauksena. Dahlén pelasi kaksi kautta Elitserienissä, ja kaudella 1986–1987 hän oli voittamassa sarjan mestaruutta.
Maaliskuussa 1994 Dahlén kaupattiin San Jose Sharksiin varausvuoron kanssa. Dallas sai vaihtokaupassa Doug Zmolekin ja Mike Lalorin. San Josessa Dahlén pelasi neljällä kaudella. Dahlén, Michal Sýkora ja Chris Terreri vaihdettiin tammikuussa 1997 Chicago Blackhawksiin vaihdossa Ed Belfouriin.
Chicagossa Dahlén pelasi vain kauden 1996–1997 loppuun. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Ruotsin Elitserieniin, jossa siirtyi HV71:een. Kaudella 1997–1998 Dahlén teki Elitserienissä 29 ottelussa 31 pistettä. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Guldpuckenilla, Elitserienin parhaana pelaajana, ja hänet valittiin myös Ruotsin tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella Dahlén pelasi HV71:ssä 25 ottelua ja teki niissä 29 pistettä.
Dahlén palasi NHL:ään kaudeksi 1999–2000, kun hän tei sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Dahlén edusti Washingtonia kolmen kauden ajan. Viimeisellä kaudellaan Washingtonissa, 2001–2002 Dahlén ylitti pitkästä aikaa 20 maalin rajan, kun hän teki 23 maalia ja 52 pistettä 69 pelissä. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi vuoden sopimuksella Dallas Starsiin.
Dahlén ilmoitti lopettavansa uransa syksyllä 2003. Hän pelasi yhteensä 966 sarjaottelua 14 vuotta kestävällä NHL-urallaan.
Maajoukkueessa
Ruotsin edustusjoukkueessa Dahlén pelasi ensimmäisen kerran arvoturnauksessa MM-kilpailuissa 1989. Dahlén edusti Ruotsia myös Kanada-cupissa 1991. MM-kilpailuissa 1993 Dahlén sai ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, kun Ruotsi voitti hopeaa. Kuudessa pelissä seitsemän pistettä tehnyt Dahlén valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Seuraavan kerran Dahlén pelasi Ruotsin puolesta World Cupissa 1996. Vuonna 1998 hän edusti Ruotsia sekä olympialaisissa että MM-kilpailuissa. MM-kilpailuista Ruotsi voitti kultaa. Neljä vuotta myöhemmin Dahlén pelasi jälleen sekä olympialaisissa että MM-kilpailuissa, joista hän sai kolmannen MM-mitalinsa, kun Ruotsi sijoittui pronssille. Dahlén pelasi yhteensä 74 maaottelua Ruotsin maajoukkueessa.
Valmennusura
Dahlén oli Ruotsin maajoukkueen apulaisvalmentaja kaudella 2003–2004. MM-kilpailuissa 2004 Ruotsi voitti hopeaa Dahlénin toimiessa apulaisvalmentajana. NHL-seura Dallas Starsin Euroopan kykyjenetsijänä Dahlén toimi 2005–2006, ja seuraavaksi kaudeksi hänet nimettiin Dallasin apulaisvalmentajaksi.
Stanley Smith Stevens
Stanley Smith Stevens (2. marraskuuta 1906 – 18. tammikuuta 1973) oli amerikkalainen psykologi, joka perusti Harvardin yliopiston psykoakustiikan laboratorion, tutki psykoakustiikkaa ja loi Stevensin lain.
Asipovitšy
Asukasluvun kehitys
thumb|left|210px| Asipovitšyn rautatieasema thumb|left|210px| Asipovitšyn rautatieasema vuonna 1874 thumb|left|210px| Vanha höyryveturi Asipovitšyssa thumb|right|240px| Asipovitšyn piirin hallintorakennus kaupungin keskustassa thumb|left|210px| Ortodoksinen kirkko Asipovitšyssa thumb|right|240px| Asipovitšyn terveyskeskuksen sisäänkäynti
Asipovitšy on tärkeä rautateiden solmukohta; tätä heijastelee kaupungin vaakunakin. Rautatieasema rakennettiin jo 1872. Minskistä Gomeliin johtavan radan ohella kaupunkiin saapuvat kiskot maan itäosista Mahiljousta (Mogilev) ja toiset raiteet vievät länteen Slutskiin ja eteenpäin. Asipovitšy on Minskin lähiliikenteen junien kakkoisen reitin pääteasema; taajamajunat pysähtyvät useilla piirin asemilla ja seisakkeilla. Kaupungista on maanteitse noin 50 kilometriä kaakossa sijaitsevaan Babruiskiin ja noin 105 kilometriä Minskiin.
Asipovitšyn kaupungin länsipuolella sijaitsee Valko-Venäjän armeijan ampuma-alue.
MAF
Historia
MAF syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun joukko sodasta palanneita lentäjiä ja mekaanikkoja ryhtyi pohtimaan, kuinka lentokoneita voisi käyttää ihmisten auttamiseen. Idea MAFin perustamiseen syntyi toisistaan tietämättä sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa. MAF US perustettiin 1944 ja MAF UK 1945. Vuosi 1945 katsotaan nykyisen virallisesti MAFin perustamisvuodeksi. MAF Australia perustettiin vuonna 1947. Ensimmäinen lentokone hankittiin MAF UK:lle vuoden 1948 helmikuussa.
Suomen oma MAF perustettiin vuonna 1976 nimellä Finnish Council of MAF (Suomen Lähetyslentäjien neuvottelukunta). Myöhemmin vuonna 1994 järjestö rekisteröityi nimellä MAF Finland, lyhenteeltään MAF Fin. Suomalainen lähetyslentotoiminta alkoi jo aikaisemmin, vuonna 1975, kun ensimmäinen suomalainen lähetyslentäjä, Seppo Kurkola, lähetettiin Etiopiaan. Suomen Lähetysseura lähetti Kurkolan eli maksoi tämän palkan. Suomen Lähetyslentäjien Neuvottelukunta vastasi käytännössä kaikista lähetyslentämiseen liittyvistä asioista Suomessa. Seuraava merkittävä askel suomalaisessa lähetyslentohistoriassa oli 28. helmikuuta 1982 perustettu Gospel Flight ry. Sen perustajat olivat vapaiden suuntien kristillisistä liikkeistä sekä eläkkeelle siirtyneitä Suomen ilmavoimien lentäjiä. GF:n toiminta-alueen oli tarkoitus olla lähinnä Skandinavia, jossa seurakuntien työntekijöitä palveltaisiin puhe-, neuvottelu- yms. matkoilla ilmakuljetuspalveluita tarjoamalla. GF myös koulutti Suomessa MAFin palvelukseen lähteviä lentäjiä. Sekä Lähetyslentäjäin Neuvottelukunta että Gospel Flight olivat MAF Finlandin perustajajäseniä.
Toiminta
MAFin tehtävänä on auttaa hengellisiä ja humaanitaarisia järjestöjä tarjoamalla niille ilmakuljetuspalveluita. Tärkeintä heille on kuitenkin evankeliumin levittäminen. MAF myös järjestää toimintansa esittelemiseksi ilmailutapahtumia, yleisölennätyksiä, leirejä, seminaareja, koulutustilaisuuksia sekä tiedotus- ja julkaisutoimintaa. MAF pyrkii käyttämään lennontukitoimissa paikallisia ihmisiä ja resursseja vahvistaakseen kansalaisyhteiskunnan kehittymistä toiminta-alueella.
Organisaatio
MAF koostuu seuraavista järjestöistä MAF Europe, MAF US, MAF Kanada ja MAF Australia. Jokaisella on oma, yhteisesti sovittu toimialueensa; MAF Europella on lentotoimintaa seuraavissa maissa: Etiopia, Kenia, Madagaskar, Tansania, Tšad ja Uganda. MAF US toimii Keski- ja Etelä-Amerikassa, Länsi-Afrikassa ja Indonesiassa. MAF US on suurin konsernin järjestöistä. MAF Kanada lentää lounaisen Afrikan maissa Namibiassa ja Angolassa. MAF Australian toimialueeksi on puolestaan määritelty Australia, Oseania ja Aasia.
Vuonna 2006 perustettiin MAF International (MAFI), johon liittyivät kaikki muut MAF-järjestöt paitsi MAF US. MAF US on ollut prosessissa mukana tarkkailijana. Yhtenäinen maailmanlaajuinen MAF International on suuri toimija ja voi siten jakaa resursseja paremmin sinne, missä tarve on suurin. MAFI pyrkii pitkällä tähtäimellä yhtenäisyyteen operatiivisissa standardeissa turvallisuuden ja taloudellisuuden lisäämiseksi. Näin voidaan palvella yhteistyöjärjestöjä tehokkaammin.
Vuonna 2012 MAFilla oli palveluksessaan yli tuhat henkilöä maailmanlaajuisesti. Kyseisenä vuonna MAF lensi 4 412 940 kilometriä, palveli yli 600:aa organisaatiota ja lennätti 105 000 matkustajaa sekä 4 082 tonnia rahtia. Lentokoneita oli 136.
Suomalaiset MAFin palveluksessa kautta aikain
Suomalaiset MAFin palveluksessa olleet henkilöt luokiteltuna lentäjiin ja lentotekniseen henkilökuntaan. Lentoteknisen henkilökunnan kohdalla mainittu ammattinimike. Henkilöiden nimien perässä on maat, jossa he ovat tai ovat olleet työyhteydessä. Sulkeissa lähetyslasten nimet.
Kuljetushallitus
Kuljetushallitus  on Ruotsin valtion hallintoviranomainen, joka kuuluu elinkeinoministeriön alaisuuteen. Sen päätehtäviä ovat liikenteeseen liittyvät lupa-, valvonta- ja sääntelykysymykset. Liikennevirasto taas vastaa infrastruktuurista, kuten teiden ja rautateiden rakentamisesta ja ylläpidosta. Viraston toiminta on käynnistynyt 1. tammikuuta 2009.
Nykyinen pääjohtaja Jonas Bjelfvenstam aloitti virassaan 19. tammikuuta 2017. Häntä edelsivät 1. maaliskuuta 2015 aloittanut Maria Ågren ja ensimmäinen pääjohtaja Staffan Widlert.
Tehtävät
Viranomainen vastaa tie-, ilma-, vesi- ja rautatieliikenteen turvallisuudesta ja kokonaisvaltaisesti niihin liittyvästä lupa- ja rekisteritoiminnasta. Ennen viraston luomista jokaiselle liikennemuodolle oli oma virastonsa. Vuoden 2010 alusta lähtien ajokorttien ja ammattiajolupien käsittely siirrettiin lääninhallituksilta Kuljetushallitukselle. Myös lupa kaupallisen liikenteen harjoittamiseen on siirretty lääninhallituksilta Kuljetushallitukselle.
Toimipaikat
Viraston päätoimipaikka on Norrköping, mutta toimintaa on hajautettu muillekin paikkakunnille, kuten mm. Borlängeen, Uumajaan ja Örebrohon.
Odain Rose
O'Dain Ovany Rose (s. 19. heinäkuuta 1992 Port Antonio, Jamaika) on jamaikalaissyntyinen ruotsalainen pikajuoksija. Seuratasolla hän edustaa IFK Umeåta.
Rosen ennätys 100 metrillä on vuonna 2014 Göteborgissa juostu 10,30. 60 metrillä hänen ennätyksensä on 6,62 (2013).
Makea vesi
thumb|Alueilla, joilla makean veden saatavuus ei ole selviö, sitä on tapana varastoida suuriin altaisiin. Kuva [[Malesian Penangista.]]
Makea vesi tarkoittaa vettä, johon ei ole liuennut suolaa ja joka on periaatteessa juomakelpoista. Termiä käytetään erottamaan järvi-, joki-, sade- ja pohjavesi sekä jäätiköihin sitoutunut vesi merivedestä, jota maapallon vedestä on selkeästi suurin osa, noin 97 prosenttia.
Fysikaaliset ominaisuudet
Veden lämpötilan vaihdellessa myös sen ominaispaino vaihtelee. Makea vesi on painavinta +4-asteisena. Esimerkiksi kalat ja muut eliöt hyötyvät talvella tästä siten, että vedet eivät jäädy pohjaan asti.
Ekologinen ja sosiaalinen merkitys
Makea vesi on monin paikoin erittäin niukka luonnonvara. Yhdistyneet kansakunnat arvioi, että makean veden kulutus kuusinkertaistui 1900-luvun aikana, mikä on yli kaksi kertaa enemmän kuin väestön kasvu kyseisenä ajanjaksona. Noin 18 prosentilla maailman väestöstä eli 1,2 miljardilla ihmisellä ei ole käytössään puhdasta juomavettä. Lisäksi on arveltu, että ilmastonmuutoksen myötä kuivat alueet ja kuivuuskaudet lisääntyvät. Tämä saattaa pahimmillaan johtaa konflikteihin. Jo tähän mennessä kiistely makean veden varannoista on vakavoittanut esimerkiksi arabien–Israelin konfliktia.
Siirtolaisuus Norjaan
Norjassa on 883 751 maahanmuuttajaa, eli he muodostavat 16,8% Norjan väestöstä.
Maahanmuuton historiaa
1900-luvulla ja 2000-luvulla suuri osa Norjaan maahanmuuttaneista ihmisistä on tullut pakolaisia. 1950-luvulla pakolaisia tuli Unkarista ja 1970-luvulla Vietnamista sekä Chilestä. Vuosina 1977–2012 Euroopasta tulleiden maahanmuuttajien määrä Norjassa nousi 46 000 hengestä 280 000 henkeen. Muista maanosista tulleiden maahanmuuttajien määrä nousi 25 000 hengestä 127 000 henkeen.
Alueellinen sijoittuminen
Vuonna 2012 eniten maahanmuuttajia asui Oslossa (30,4 prosenttia), Drammenissa (25 prosenttia), Lørenskogissa (23 prosenttia) ja Skienissa (19,6 prosenttia).
Toimeentulotuki
Toimeentulotukea vuonna 2017 saaneista maahanmuuttajista 86 prosenttia oli kotoisin Aasiasta ja Afrikasta. Vastaavasti 6 prosenttia oli kotoisin sellaisista Itä-Euroopan maista, jotka eivät ole Euroopan unionin jäseniä.
Rikollisuus
thumb|534x534px|Yli 15-vuotiaiden tekemät rikokset syntymämaan mukaan, per 1 000 henkilöä vuosilta 2010-2013.|alt= Etelä- ja Keski-Amerikan maista kotoisin olevat maahanmuuttajat tekivät keskimäärin vuosina 2010–2013 164 rikosta 1 000 henkilöä kohden, mikä on eniten kaikista maahanmuuttajaryhmistä. Seuraavaksi eniten rikoksia tekijät Afrikasta (153,8) ja Aasiasta (117,4) lähtöisin olevat maahanmuuttajat. Vähiten rikoksia tekivät Itä-Euroopan (98,4), muiden Pohjoismaiden (69,1) ja Länsi-Euroopan maiden (50,7) maahanmuuttajat. Suomessa syntyneet maahanmuuttajat tekivät 33,8 rikosta per 1 000 henkilöä.
Samson Agonistes
oikea|kehys|Samson tuhoaa temppelin, kuva vuoden 1882 saksalaisesta Raamatusta Samson Agonistes on John Miltonin kirjoittama traaginen lukudraama. Se ilmestyi Miltonin runoelman Paradise Regained yhteydessä vuonna 1671, ja kirjan nimisivulla luki: "Paradise Regained / A Poem / In IV Books / To Which Is Added / Samson Agonistes". Yleisesti ajatellaan, että Milton aikoi kirjoittaa Samson Agonistesia samoihin aikoihin kuin Paradise Regainedia, mutta että Milton sai sen valmiiksi myöhemmin.
Tausta
pienoiskuva|237x237px|Paradise Regainedin  (1671) nimisivu; Samson Agonistesin ensimmäinen julkaisu. Milton alkoi tehdä suunnitelmia tragedioiden aiheiksi muistikirjaansa 1640-luvulla. Monet hänen ideoistaan käsittelivät Simsonia, ja hän suunnitteli teokselleen nimiä kuten Samson pursophorus or Hybristes tai Samson marriing or Ramath Lechi tai  Dagonalia. Hänen lopulta valitsemansa nimi korostaa Samsonia taistelijana tai voimamiehenä. Näytelmä sisältyi teokseen Paradise Regained, ja sen painoi 29. toukokuuta 1671 John Starkey. Ei ole varmaa tietoa siitä, milloin Milton kirjoitti teoksensa. Niinpä se voi olla varhaistuotantoa ja sisältää Miltonin ajatuksia Englannin sisällissodasta tai se voi olla myöhäistuotantoa ja ilmaista hänen epätoivoaan restauraatiota eli kuningasvallan palauttamista kohtaan. Varhaistuotantoon kuulumisesta todistaa hänen uskonsa vallankumoukseen; myöhäistuotantoon kuuluminen yhdistää teoksen hänen myöhäiskauden teoksiinsa kuten Kadotettuun paratiisiin ja silloin teos kommentoisi tasavallan kaatumista. Vuonna 1671 teoksesta otettiin uusi painos uudella nimilehdellä ja sen alkuun lisättiin Miltonin teksti muinaiskreikkalaisesta tragediasta ja Aristoteleen Runousopista.
Milton kirjoitti nimisivulle, että teos oli "dramaattinen runo" eikä siis draama. Hän ei toivonut, että teos esitettäisiin näyttämöllä, mutta ajatteli sen vaikuttavan ihmisiin. Hän toivoi, että yhdistämällä Samsonin piirteitä muihin Raamatun hahmoihin, kuten Jobiin tai psalmien kirjoittajaan, hän kykenisi luomaan täydellisen sankarin, joka voisi käsitellä monimutkaisia teologisia kysymyksiä. Kirjoittamalla runon ja valitsemalla sankarikseen Samsonin Milton kuvasi myös omaa sokeuttaan, joka vaivasi häntä elämän loppupuolella.
Näytelmä
Samson Agonistes perustuu Simsonin tarinaan Vanhassa Testamentissa. Tarina kerrotaan Tuomarien kirjan luvuissa 13–16. Miltonin teos dramatisoi tarinan, joka alkaa Tuomarien kirjan jakeesta 16:23, siis toiminnan keskeltä. Samson on joutunut filistealaisten vangiksi, hänen hiuksensa eli hänen voimanlähteensä on leikattu ja hänen silmänsä kaivettu ulos. Samson on "Blind among enemies, O worse than chains" (rivi 66).
Näytelmän alkupuolella Samson nöyrtyy Jumalan edessä myöntämällä, ettei hänen voimansa ole hänen omansa: "God, when he gave me strength, to show withal / How slight the gift was, hung it in my hair" (rivit 58–9).
Kuoro käsittelee Samson taustaa ja kuvailee hänen sotasaavutuksiaan: Vaikka hän on suurmies, muistuttaa kuoro, Samson on (todellisen ja metaforisen) sokeutensa takia vanki: Samson paljastaa kuinka hän menetti voimansa: koska himoitsi Dalilaa ja omien tekojensa myötä petti Jumalan: I yielded, and unlocked her all my heart, Who with a grain of manhood well resolved  Might easily have shook off all her snares:   But foul effeminancy held me yoked   Her bond-slave. O indignity, O blot  To honor and religion! Servile mind  Rewarded well with servile punishment! (rivit 407–413) Hänen tilansa on kuitenkin enemmän kuin vain hänen omansa: Kun Samson on torjunut Dalilan vetoomukset, tämä pyytää Samsonilta, että saisi koskettaa miehen kättä (rivi 951) ja Samson vastaa kieltävästi:  "Not for thy life, lest fierce remembrance wake / My sudden rage to tear thee joint by joint" (rivit 952–3). Hän neuvoo Dalilaa, miten olla järkyttämättä itseään: “At distance I forgive thee, go with that" (rivi 954). Pian sen jälkeen kuoro valittaa naisten luonnetta ja petollisuutta : Harapha huomauttaa, että Samson on Hän kuitenkin kuvailee Samsonin menneitä saavutuksia sanoessaan "thou art famed / To have wrought such wonders with an ass’s jaw" (rivit 1094-5). Kuoro pui sitä, kuinka Jumala antaa yksittäisille ihmisille vallan vapauttaa oma kansansa kahleistaan ja erityisesti väkivallan avulla:
Runoelman viimeiset 250 riviä kuvailevat väkivallan tekoa, joka tapahtuu näytelmän aikana: Samson saa itselleen voiman tuhota temppelin ja surmata kaikki filistealaiset ja samalla itsensä. Tämä ei kuitenkaan tapahdu näyttämöllä vaan näytelmän henkilöhahmot kertovat tapahtuneesta. Kun temppelin tuhosta on kerrottu, runo korostaa kuolemaa eikä rauhaa:
Manoa, Samsonin isä, kuvailee tapahtumia näin: "Sad, but thou know’st to Israelites not saddest / The desolation of a hostile city" (rivit 1560–1). Viimeiset rivit kuvailevat katharsista, joka näyttäisi ottavan vallan näytelmän lopussa:
Allan Sandage
Allan Rex Sandage (18. kesäkuuta 1926 – 13. marraskuuta 2010 ) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän sai opetusta Edwin Hubblelta ja jatkoi tämän työtään hänen kuoltuaan sydänkohtaukseen vuonna 1953. Hän opiskeli fysiikkaa Illinois'n yliopistossa ja valmistumisensa jälkeen vuonna 1948 siirtyi California Institute of Technologyn tähtitieteelliselle osastolle jatko-opiskelemaan.
Sandage tunnetaan ensisijaisesti hänen galaksien etäisyyksiä ja Hubblen vakion arvon havaintoihin perustuvaa määrittämistä koskevista töistään. Sandage oli myös eräs ensimmäisiä kvasaarien tutkijoita. Kosmologisen tutkimuksen ohessa hän myös löysi (96155) 1973 HA -nimisen asteroidin.
Sandage kääntyi 60-vuotiaana kristinuskoon. Hän ei pitänyt tätä ristiriitaisena hänen tieteellisen elämäntyönsä kanssa. Sandage menehtyi haimasyöpään.
Crème bavaroise
thumb|Crème bavaroise hedelmien kanssa tarjoiltuna Crème bavaroise tai bavarois on kylmä kermavanukas. Se valmistetaan munankeltuaisista, sokerista ja kermasta ja hyydytetään liivatteella. Vanukas tarjoillaan jälkiruokana usein esimerkiksi hedelmien tai hillon kanssa.
Barentsin alue
thumb|Barentsin alue. Barentsin alue käsittää maa-alueet Barentsinmeren ympärillä ja pohjoiskalotissa. Nimi otettiin käyttöön poliittisista syistä kansainvälisen yhteistyön vakiinnuttamiseksi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Alue ulottuu lännestä Norjan Nordlandista itään Novaja Zemljaan ja Uralvuoristoon ja etelään Pohjanlahteen sekä suuriin järviin Laatokkaan ja Äänisjärven. Alueella asuu kuusi miljoonaa ihmistä levittäytyneenä 1,75 miljoonan km²:n alueelle. Väestöstä kolme neljäsosaa asuu Venäjällä, ja saman verran pinta-alasta on Venäjällä.
Hankkeeseen kuuluu Barentsintie Norjan Bodøstä Ruotsin Haaparannan ja Suomen Tornion kautta Venäjälle Kuolan niemimaalle Murmanskiin.
Alueellinen yhteistyö, Barentsin yhteistyö, aloitettiin virallisesti 11. tammikuuta 1993 Norjan aloitteesta ulkoministeri Thorvald Stoltenbergin kaudella. Yhteistyöhön kuuluu kaksi pääorganisaatiota, Barentsin neuvosto (Barents Euro-Arctic Council, BEAC) joka on Suomen, Norjan, Venäjän ja Ruotsin hallitusten välinen yhteistyöelin, sekä Barentsin aluekomitea (Barents Regional Committee, BRC) joka koordinoi yhteistyötä alueneuvoston kokousten välillä.
Yhteistyötä vetävät neljä maata vuorotellen. Norjan osallistumista koordinoi Barentsin sihteeristö Kirkniemessä Finnmarkin läänissä. Ruotsin ja Suomen osallistumista hallinnoivat Ruotsissa lääninhallitukset Uumajassa Västerbottenin läänissä ja Luulajassa Norrbottenin läänissä sekä Suomen puolella maakuntaliitot Lapin maakunnassa Rovaniemellä Pohjois-Pohjanmaalla Oulussa ja Kainuussa Kajaanissa.
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1995
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1995 viidennen kerran. Kilpailut käytiin Ranskan La Clusaz’ssa 14.–19. helmikuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, hypyt, baletti ja yhdistetty.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Toisiopalvelin
Toisiopalvelin (peilipalvelin, puhek. mirrori, engl. mirror) on Internet-palvelin, joka esittää toisen palvelimen sisällön uudelleen. Tätä kutsutaan toisintamiseksi tai peilaamiseksi (puhekielessä usein myös mirroroimiseksi).
Toisiopalvelimia käytetään monista syistä:
Xacobeo Galicia
Talli oli mukana Espanjan ympäriajossa 2007, 2008 , 2009 ja 2010 sekä Italian ympäriajossa 2009. Tallissa ajoivat muun muassa Gustavo César Veloso, David García, David Herrero ja Ezequiel Mosquera. Xacobeo Galicia voitti joukkuekilpailun Espanjan ympäriajossa 2009. Mosquera ja García jäivät kiinni dopingista Espanjan ympäriajossa 2010. Talli lopetti toimintansa kauden jälkeen.
Muixeranga
Muixeranga (valenciaksi ) on nimitys Valenciasta peräisin olevalle tanssi- ja ihmistorniperinteelle, joka on säilynyt pääasiassa Ribera Altan piirikuntaan kuuluvassa Algemesíssa. Muixeranga-ryhmiä löytyy myös joiltakin muilta Valencian paikkakunnilta.
Muixeranga ei ole pelkkä tanssi- ja taidenäytös, sillä se liittyy olennaisesti vuosittaiseen Pelastuksen Jumalan äidin juhlaan (les Festes de la Mare de Déu de la Salut) ja sen juhlakulkueeseen. Juhlaa vietetään Algemesíssa 7. ja 8. syyskuuta.
Uskonnollisen merkityksensä kautta muixeranga eroaa muista Katalonian ihmistorniperinteistä. Lisäksi muixerangassa tornin korkeutta tärkeämpi tekijä on tornin tanssi. Usein esitetyn teorian mukaan sekä muixeranga että muut ihmistornit (castells) ovat kehittyneet vanhemmasta moixiganga-perinteestä. Kuitenkin vain muixerangassa on säilynyt alkuperäinen uskonnollinen ajatus ja tornien liikkuvuus. Nykyään muiden tornien ainoana tarkoituksena on ulottua niin korkealle kuin mahdollista.
Asser Korhonen
Asser Korhonen (s. 1953) on suomalainen kirjailija ja mainonnan suunnittelija (copywriter). Hänen esikoisromaaninsa oli mainostoimistomaailmaan sijoittuva Sydämen asia (Tammi, 2004), minkä jälkeen häneltä ilmestyi vuonna 2014 romaani Saarnaajan poika (Teos, 2014). Molemmat ovat eräänlaisia avainromaaneja Korhosen omista elämänkokemuksista.
Korhonen on kirjoittanut myös kuunnelmia ja radio-ohjelmia sekä suomentanut lastenkirjallisuutta (mm. Roald Dahlin Ilmarin ihmelääke).
Mainonnan suunnittelijana Asser Korhonen on työskennellyt ainakin Oy Liikemainonta-McCann Ab:ssa ja mainostoimisto Taivaassa. Hänet muistetaan muun muassa Tupla-suklaalle 1980-luvulla kirjoittamastaan mainoselokuvasta ”Taitaa tyttö tietää, että seinän takana olisi patukkaa tarjolla”.
Sanoituksia Korhonen on tehnyt mm. Kari Vepsälle ja Marita Taavitsaiselle. Korhonen on myös toiminut säveltäjänä muutamille artisteille. Korhonen on myös kääntänyt sanoituksia mm. Bambukarhut-animaatiosarjan levylle. 1980-luvulla Korhonen oli jäsen Sturm und Drang -nimisessä yhtyeessä.
Plaza (internetportaali)
Plaza (aikaisemmin Sonera Plaza) oli Otavamedian Suomessa toimiva Internet-portaali. Plazan tunnetuimpia, Sonera Plazalla kehiteltyjä, palveluita olivat peliportaali eDome, musiikkipalvelu Kaista ja naistenverkkolehti Ellit. Sittemmin Plazan eri osiot itsenäistyivät omiksi sivustoikseen (esimerkiksi Kaistan ja eDomen yhdistämisen myötä syntynyt Dome.fi.
Historia
Portaali tunnettiin alun perin nimellä Sonera Plaza. Se perustettiin omaksi yhtiökseen vuonna 1999 silloisen iNet Keskuskadun pohjalta. Portaaliliiketoiminnan lisäksi Sonera Plazan tehtävänä oli Soneran Internet-liittymien myynti. 2000-luvun taitteessa Sonera Plaza fuusioitiin osaksi Soneraa. Samassa yhteydessä Sonera Plazan palvelutarjontaa supistettiin rajusti.
Plaza osti 2000-luvun alkuvuosina Muropaketin, www.fi-hakupalvelun, Sinkut.net-deittipalvelun ja Huuto.net-verkkohuutokaupan. Vuonna 2006 Sonera Plaza siirtyi TeliaSoneralta Yhtyneiden Kuvalehtien omistamalle Kynämies Oy:lle, ja nimeksi muuttui pelkkä Plaza.
Gordion
thumb|250px|Gordionin raunioita
Kyrkans Ungdom
Kyrkans Ungdom on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä toimiva kirkollinen herätysliike. Kyrkans Ungdom toimii erityisesti lähetystyön ja evankelioinnin parissa yhteistyössä Porvoon hiippakunnan seurakuntien kanssa. Järjestön toiminta on järjestäytynyt 12 piiriin ja siihen kuuluu noin 1720 jäsentä. Järjestö julkaiseen Kummin-lehteä sekä Julglädje-joululehteä. Järjestön toimintaan kuuluu kesäleirien järjestäminen sekä vuosittainen Juhannusjuhla. Järjestön toimisto sijaitsee Uudessakaarlepyyssä.
Gordion
Gordion oli muinaisen Fryygian pääkaupunki. Se sijaitsi nykyisessä Ankaran maakunnassa noin 70 km Ankarasta lounaaseen. Kaupunki on nimetty myöhemmin Fryygian ensimmäisen kuninkaan Gordioksen mukaan ja siitä tuli fryygialaisten pääkaupunki noin 1100-luvulla eaa. Gordioksen kuoleman jälkeen koko valtakunta jäi hänen pojalleen, nimestään kuuluisalle Midakselle.
Kyrkans Ungdom
Osastot
Järjestöön kuuluvat seuravat osastot:
Gordion
Historiaa
Fryygian valtakunta kukoisti 700-luvulla eaa. Midaksen ollessa hallitsijana, noin 700 eaa., pääkaupunki tuhoutui valtakuntaan tapahtuneen hyökkäyksen yhteydessä suuressa tulipalossa. Hyökkääjinä on useimmiten pidetty Kaukasus-vuorilta peräisin olevaa kimmerialaisten paimentolaisheimoa. Tämän jälkeen Gordion ja koko valtakunta joutui Lyydian vallan alle. Kun persialaiset kukistivat Lyydian 547 eaa. tuli Gordionista osa heidän hallitsemaansa Fryygian maakuntaa.
Ossi Kekki
Ossi Olavi Kekki (s. 29. lokakuuta 1993 Lahti) on suomalainen juoksija, joka kilpailee pääosin 1 500 ja 5 000 metrin matkoilla. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja häntä valmentaa Tom Andtbacka. Aikaisemmin häntä on valmentanut isänsä Tapio Kekki.
Gordion
Historiaa
Gordionin kaupunki löydettiin kaivauksissa vuonna 1900 Gustav ja Alfred Körten tekemissä kaivauksissa. Kaivauksissa ei saavutettu varhaisimpia, noin vuoden 800 eaa. aikaisia kerroksia, mutta he löysivät hautoja, joiden esineistö ajoitettiin 700-luvulle eaa. Löydösten joukossa oli esimerkiksi keramiikkaa sekä puu- ja metalliesineitä. Vuosina 1950-1973 Rodney S. Young Pennsylvanian yliopistosta johti Gordionin kaivauksia ja vuonna 1988 kaivaukset kaupungin alueella käynnistettiin uudelleen.
Ossi Kekki
Kekki voitti Suomen-mestaruuden 5 000 metrillä Oulun Kalevan kisoissa vuonna 2016 ja sai samalla matkalla SM-hopeaa Tampereella 2021 ja SM-pronssia Lahdessa 2023. Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018 Kekki juoksi hopealle 10 000 metrillä. Hän oli samalla matkalla kolmas 2021.
Kekki on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa 3 000 metrillä kultaa 2016 ja pronssia 2019 sekä 1 500 metrillä pronssia 2013 ja 2022. Hän on voittanut myös useita maasto- ja viestijuoksun SM-mitaleita. Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2014 Kekki sijoittui toiseksi 5 000 metrillä silloisella ennätyksellään 14.26,36.
Vuonna 2015 Kekki ei kilpaillut lainkaan, mutta palasi kilpailuihin hallikaudella 2016.
FS Descartes (1894)
Descartes oli Ranskan laivaston vuonna 1894 vesillelaskettu Descartes-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de la Loirelta ja sen köli laskettiin elokuussa 1892. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1894 ja se otettiin palvelukseen heinäkuussa 1896.
Tasaday-heimo
Tasaday on vuonna 1971 Mindanaolta, Filippiinien toiseksi suurimmalta saarelta, löydetty ihmisheimo, joka eli eristyksissä sademetsässä kivikauden tasolla. Koko heimo saattoi kuitenkin olla keksitty.
Heimon löytyminen ja huijaus
1970-luvulla tasaday-heimo herätti laajaa mielenkiintoa eri puolilla maailmaa. Antropologeja ja muita tutkijoita kiinnostivat heimon keräilyelämäntapa, heidän tuntematon kielensä ja eristäytynyt elämäntapansa. Heimo ei käyttänyt vaatteita, sillä ei ollut aseita eikä sen kielessä ollut vastinetta sanalle sota. Vuonna 1972 kontaktit ulkomaailmaan lopetettiin täysin.
Länsimaiset toimittajat tapasivat heimon jäseniä uudelleen vuonna 1986. Tällä kertaa heimolaiset asuivat majoissa ja pukeutuivat länsimaisiin vaatteisiin. Koko heimon epäillään olleen hallituksen poliittisista syistä keksimä huijaus. Vuonna 2005 tasaday-heimolaisten lukumäärä oli 160.
Mohvelit (vuoden 2011 sarja)
Mohvelit (engl. Moffels) on vuonna 2011 julkaistu televisiosarja.
Äänirooleissa
Suomenkielinen ääni
Diana Webster
Diana Webster (s. 1930) on englantilaissyntyinen Espoossa asuva englannin kielen ja kirjallisuuden lehtori, oppikirjojen tekijä, kääntäjä ja kirjailija.
Webster lopetti oppimateriaalien kirjoittamisen 2000-luvun alussa ja on sen jälkeen keskittynyt radiokuunnelmiin, näytelmiin, tv- ja radiokäsikirjoituksiin, lehtiartikkeleihin ja käännöksiin sekä muistelmien kirjoittamiseen. Hän on kirjoittanut yhdessä tyttärensä Victoria Websterin kanssa kirjan Niin monta Mount Everestiä, joka on saanut useita palkintoja Suomessa ja ulkomailla.
Elektra (Euripides)
Elektra on Euripideen kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia, joka kertoo Elektran ja Oresteen kostosta heidän isänsä Agamemnonin surmanneelle äidilleen Klytaimnestralle.
Sisältö
Tragedia koostuu runosäkeestä.
Tausta
Ennen Troijan sotaan lähtöä kreikkalaisten sotajoukon ylipäällikkö Agamemnon uhrasi tyttärensä Ifigeneian Artemiin lepyttämiseksi. Uhraus mahdollisti kreikkalaisten laivaston purjehtimisen Troijaan, mutta suututti Agamemonin puolison Klytaimnestran. Kun Agamemnon palasi sodasta kotiin, Klytaimnestra ja hänen uusi rakastajansa, Agamemnonin serkku Aigisthos murhasivat tämän. Tämän jälkeen Orestes, Elektran pikkuveli, lähetettiin Fokiin kuninkaan Strofioksen luo. Siellä tämä ystävystyi kuninkaan pojan Pyladeen kanssa.
Juoni
Näytelmä alkaa esittelemällä Elektran, Klytaimnestran ja edesmeneen Agamemnonin tyttären. Useita vuosia Agamemonin murhan jälkeen lukuisat kosijat pyysivät Elektran kättä. Klytaimnestra ja Aigisthos pelkäsivät, että Elektran lapsi voisi pyrkiä kostamaan Agamemnonin murhan, ja naittivat tämän sen vuoksi mykeneläiselle talonpojalle. Tämä kunnioittaa Elektran sukutaustaa niin paljon, ettei koske Elektraan. Kiitoksena tästä Elektra auttaa miestään kotitöissä. Tästä huolimatta Elektra on närkästynyt siitä, että hänet on ajettu palatsista, ja valittaa yhteiskunnallisessa asemassaan tapahtunutta muutosta.
pienoiskuva|vasen|178px|Elektra Agamemnonin haudalla. E. Teschendorff, 1892. Aikuiseksi kasvanut Orestes ja Pylades saapuvat Elektran ja tämän aviomiehen luo. Orestes ei kuitenkaan kerro henkilöllisyyttään vaan esittää olevansa Oresteen viestintuoja. Hän pyrkii ensin selvittämään, kuinka lojaali Elektra on hänelle ja Agamemnonille, ennen kuin paljastaa kostosuunnitelmansa. Elektra kertoo kohtalostaan ja sanoo toivovansa veljensä Oresteen joskus palaavan kostamaan heidän isänsä surman.
Seuraavaksi näyttämölle astuu vanha palvelija, joka aikanaan vei Oresteen Fokiihin. Hän tunnistaa Oresteen tämän lapsena otsaan saamasta arvesta, ja näin Elektrakin saa tietää Oresteen henkilöllisyyden. He alkavat suunnitella Aigisthoksen ja Klytaimnestran murhaa. Palvelija selittää, että Aigisthos on juuri valmistamassa härkää uhria varten. Orestes lähtee surmaamaan tätä, kun taas Elektra lähettää palvelijan kertomaan Klytaimnestralle, että hän on saanut pojan, tietäen, että tämä saisi Klytaimnestran tulemaan hänen kotiinsa.
Sanansaattaja tuo tiedon, että Orestes on murhannut Aigisthoksen. Orestes ja Pylades palaavat kantaen tämän ruumiin paikalle. Kun Klytaimnestra saapuu, Orestes alkaa epäröidä äitinsä surmaamista. Elektra saa Oresteen jälleen vakuuttumaan siitä, että on heidän velvollisuutensa isäänsä kohtaan surmata tämän murhannut äitinsä. Orestes ja Elektra houkuttelevat Klytaimnestran sisälle taloon, jossa he iskevät miekan tämän kurkkuun.
Orestes ja Elektra poistuvat talosta syyllisyyttä tuntien. Tällöin paikalle saapuvat Klytaimnestran jumalveljet Kastor ja Polydeukes. He kertovat Oresteelle ja Elektralle, että heidän äitinsä sai oikeudenmukaisen rangaistuksen, mutta että äidinmurha oli silti häpeällinen teko. Siksi he antavat ohjeet siitä, kuinka Oresteen ja Elektran tulee puhdistatua surmatyön jälkeen.
Aiskhylos-parodia ja Homeros-viittaukset
Euripideen näytelmässä on ilmeinen viittaus Aiskhyloksen suositun Oresteia-trilogian Hautauhrintuojiin. Siinä Elektra tunnistaa veljensä kolmesta merkistä, jotka Oresteelta olivat jääneet Agamemnonin haudalle: hiuskiehkurasta, joka muistuttaa hänen omia hiuksiaan; Oresteen jättämästä jalanjäljestä; sekä vaatekappaleesta, jonka Elektra oli itse tehnyt veljelleen vuosia aiemmin. Euripideen kohtaus, jossa sisarukset tunnistavat toisensa, on selvästi tämän parodia: Euripideella Elektra nauraa sille ajatukselle, että hän voisi tunnistaa veljensä tällaisista merkeistä, sillä ei ole mitään syytä ajatella, että sisaruksilla olisi samanlaiset hiukset; että aikuiseksi kasvaneen Oresteen jalanjälki vastaisi hänen omaa pienempää jalkaansa; tai että aikamies käyttäisi samaa vaatetta, joka tällä oli lapsena ollessaan.
Tämän sijaan Orestes tunnistetaan otsassa olevasta arvesta, jonka hän oli saanut lapsena jossain määrin koomisessa kohtauksessa. Tämä viittaa puolestaan selvästi Odysseiaan, jossa Eurykleia tunnistaa kotiinsa palaneen Odysseuksen tämän lapsena, ja eeppiselle heerokselle sopivammin villikarjunmetsästyksessä, saamasta arvesta.
Tulkintoja
Näytelmän keskeisenä teeman voidaan nähdä, muiden Oresteen ja Elektran suorittamaa äidinmurhaa käsittelevien näytelmien tavoin, sen käsittely, onko murha oikeutettu, jos kyseessä on verikosto eli aiemman murhan kostaminen. Toinen merkittävä teema on murhan katuminen jälkeen päin, sekä tähän liittyen ajatus siitä, että samaa henkilöä, kuten isän murhannutta äitiä, voi sekä vihata että rakastaa.
Mi-la-ras-pa
thumb|230px|Milarepan kuva Nepalista. Rje-btsun Mi-la-ras-pa (myös Jetsun Milarepa, n. 1040–1123) oli tiibetiläinen kirjailija, mystikko ja runoilija, lamalainen erakkojoogi.
Teoksissaan hän kuvasi vuoristoisen maansa Tiibetin ihmisten elämää ja luontoa sekä mystisiä kokemuksia. Hän kuvaa säkeissään myös erakon kehittymistä noidasta pyhäksi mieheksi. Milarepa on tunnetuin Tiibetin runoilijoista. Hän on keskeinen tiibetinbuddhalaisen kagyu-koulukunnan historiassa. Hänen opettajansa Marpa toi opetukset Intiasta. Milarepan pääoppilaat olivat Gampopa ja Rechung Dorje Drakpa.
Innovaatiojohtaminen
Innovaatiojohtaminen on johtamisoppi, jonka mukaan työntekijät tulee nähdä yksilöinä, jotka oppivat, kehittyvät ja haluavat käyttää asiantuntemustaan. Innovaatiot eri muodoissaan ovat luontainen keino toteuttaa yritysten orgaanista kasvua. Muutos, joustavuus ja luovuus sekä yrityksen työntekijöiden innovatiivisuus korostuvat. Rakennemuutokset nähdään välttämättömänä osana yrityksen uusiutumista ja toimintaa.
Innovaatiojohtamista pidetään rationaalisena johtamisoppina, koska siinä keskitytään työn tuottavuuteen ja tehokkuuteen. Tuottavuus nousee kun samalla panoksella saavutetaan aiempaa suurempi tuotos tai nykyiseen tuotokseen päästään pienemmällä panoksella kuin aikaisemmin. Tuotanto vaatii tuotannontekijöitä, joita klassisessa taloustieteessä ovat työ, pääoma ja maa. Teollisuusmaissa maan merkitys on vähentynyt, jolloin tuottavuusmalleissa on keskitytty pääasiassa työn ja pääoman suhteisiin. Perusajatus on, että vaikka pelkän manuaalisen työn tuottavuus on hyvin alhainen, tuottavuutta voidaan nostaa huomattavasti pääomaa hyödyntämällä. Tämä tarkoittaa työkalujen tai koneiden käyttöönottoa.
1990-luvulla Stanfordin yliopiston tutkija Paul Romer esitteli Uuden kasvuteoriansa. Se täydentää klassista kasvuteoriaa lisäämällä innovaation perinteisten tuotannontekijöiden joukkoon. Hänen ajatuksensa on, että yhdisteltäessä työtä ja pääomaa, päästään ennen pitkää optimipisteeseen, so. näiden parhaaseen mahdolliseen yhdistelmään. Kun optimi on saavutettu, tuottavuuden kasvu pysähtyy ja mahdollisesti kääntyy laskuun. Jos sen sijaan prosessia voidaan kehittää innovaatiolla, so. millä tahansa tuottavuutta parantavalla uutuudella tai uudistuksella, kasvu voi periaatteessa jatkua loputtomiin.
Pan Am Cosmobox
Pan Am Cosmobox on suomalaisen muusikon Janne Louhivuoren neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori.
Jean-Louis Perret
Jean-Louis Perret, alk. Louis Perret (22. kesäkuuta 1895 Henniez, Sveitsi – 17. huhtikuuta 1968 Lutry, Sveitsi ) oli sveitsiläissyntyinen kääntäjä ja ranskan kielen opettaja. Hän tuli Suomeen kotiopettajaksi 1919 ja tutustui suomalaisiin kulttuuripiireihin. Hän toimi Helsingin yliopistossa ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin opettajana 1927–1945, käänsi suomalaista kirjallisuutta ranskaksi ja kirjoitti kirjoja Suomesta.
Elämä ja ura
Perret tuli Sveitsiin asettuneen Arthur Travers-Borgströmin perheeseen vuonna 1918 tämän vaimon Maria (Mascha) von Heirothin pojan Algarin kotiopettajaksi ja muutti seuraavana vuonna perheen mukana Suomeen. Hän oli ensimmäisellä käynnillään Suomessa 15 kuukautta. Kun Maria von Heiroth halusi 1920 lähteä Italiaan, Perret lähti mukaan. Von Heirothin ja Perret’n välillä sanottiin olleen lämmin suhde, jonka tarkemmasta laadusta ei ole varmuutta. Von Heiroth erosi 1919 miehestään Arthur Travers-Borgströmistä. Perret muutti von Heirothin luota 1929, joten ”lämmin suhde” kesti siis ainakin 1920-luvun lopulle.
Yrjö Hirn oli tärkein Perret’n varhaisista kontakteista sekä ystävänä että tulevan työnkuvan muotoutumisen kannalta. Perret’n ansiosta käännettiin suomeksi muun muassa Giovanni Papinin teoksia, joita hän suositteli Hirnille Italian matkan aikana kirjoittamissaan kirjeissä. Matkalla hän tutustui muun muassa futuristisen manifestin laatijaan F. T. Marinettiin. Perret järjesti ranskalaisen kirjailijan Jules Romainsin Suomen-vierailun. Italian-matkan kokemukset saattoivat vaikuttaa hänen myöhempiin yhteiskunnallisiin näkemyksiinsä. Hän palasi von Heirothien kanssa Suomeen ja asettui uuteen Kulosaaren huvilakaupunkiin.
Perret kirjoitti Kalevalasta artikkelin Bibliothèque Universelle et Revue Suisseen, ja se oli alkusysäys hänen Kalevala-tuntemuksensa syvenemiselle 1920-luvun kuluessa. Vuonna 1930 ilmestyi hänen Kalevalan runokäännöksensä, joka ilmeisesti ei ole vanhentunut, sillä siitä on otettu neljäs painos vielä vuonna 2009. Käännös sai runsaasti huomiota Sveitsissä ja Ranskassa. Tuona aikana hän tutustui paremmin suomalaisiin kulttuuripiireihin, ja esimerkiksi Otto Mannisesta tuli hänen hyvä ystävänsä. Hän opetti ranskaa Kauppakorkeakoulussa ja yliopistossa ja piti myös ranskan iltakursseja ulkoministeriön henkilökunnalle sekä ylioppilaille.
Perret toimi Suomeen tulonsa jälkeen sanomalehti Journal de Genèven Suomen-kirjeenvaihtajana ja ranskalaisen uutistoimisto Havasin kirjeenvaihtajana yhteistyössä Suomen Tietotoimiston kanssa. Hän teki töitä myös vasta perustetulle Ranskalais-suomalaiselle kauppakamarille ja oli paitsi Ranskan lähetystön, myös Puolan lähetystön epävirallinen lehdistöavustaja. Perret toimi myös ranskalaisten kirjailijoiden ja älymystön yhteyshenkilönä ja järjesti näiden matkoja Suomeen.
Kun Perret kertoi suunnittelevansa paluuta kotimaahansa, hänelle luvattiin ranskan kielen lehtoraatti Helsingin yliopistossa edellyttäen, että hän tekisi siellä väitöskirjansa. Näin tapahtui, vaikka tarjolla oli myös latinan kielen lehtorin paikka Lausannessa. Ranskankielisen väitöskirjan Transmission du texte de Juvénal d’après une nouvelle collation (1927) aiheena oli Juvenalis, mutta itse väitöstilaisuus pidettiin latinaksi, koska sen tarkastaja Edwin Linkomies ei katsonut osaavansa riittävästi ranskaa, ja Perret taas ei osannut mielestään riittävästi suomea. Perret nimitettiin Helsingin yliopiston ranskan kielen lehtorin virkaan 1928, ja hän toimi virassa lähes 20 vuotta.
Perret’n ensimmäinen kaunokirjallinen käännös oli Aleksis Kiven Seitsemän veljestä. Käännös ilmestyi 1926 ja sai runsaasti kiitosta niin Ranskassa kuin Suomessakin. Hänen aikaa vievä työnsä, suuri suomalais-ranskalainen sanakirja (1944), syrjäytti jossain määrin kirjallisuuden kääntämistä. Mika Waltarin Sinuhe, egyptiläinen ilmestyi Perret’n käännöksenä kahdessa osassa 1947 ja 1948. Sinuhen kansainvälinen maine alkoi Perret’n ranskannoksesta. Käännöstyön aikana Waltari vieraili Perret’n luona loppuvuodesta 1946. . Käännöstyön lisäksi Perret kirjoitti Suomea käsitteleviä kirjoja, kuten matka- ja tietokirjan Portrait de la Finlande.
Perret’n avulla ja opastuksella Suomessa kävi lukemattomia ranskalaisen yhteiskunnan merkittäviä edustajia, kuten kenraali Maxime Weygand ja Ranskan Akatemian jäsen, kirjailija ja lakimies Henry Bordeaux, joka kirjoitti matkan jälkeen Echo de Paris -lehteen artikkelin Suomen sisällissodasta ja Mannerheimista.
Kunnianosoitukset
Perret sai Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin 1926, ja hänellä oli jo ranskalainen kirjallisista ansioista myönnetty kunniamerkki Palmes académiques. 1935 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun II luokan komentajamerkin. Muita kunnianosoituksia olivat Société de géographie commercialen kultamitali ja Ranskan akatemian Marcelin Guérin -palkinto ja Kornmann-palkinto.
Merkitys
Ranskankielisenä sveitsiläisenä Perret’llä oli ranskalaisia paremmat edellytykset luoda suhteita Ranskan ja Suomen välille. Hän teki suomalaista kirjallisuutta tunnetuksi Ranskassa, loi modernia ja länsimaista Suomi-kuvaa ja toisaalta houkutteli Ranskan kulttuurin huippunimiä vierailulle Suomeen. Senkin jälkeen kun hänet oli poliittisten kähmintöjen vuoksi saatu pois Suomesta, hänen suhteensa moniin suomalaisiin ystäviin säilyivät. Hän toimi edelleen Suomen hyväksi ja käänsi suomalaista kirjallisuutta.
Suomen kielen Perret opetteli varsin nopeasti Suomeen tulonsa jälkeen, niin että jo vuonna 1925 hän pystyi käymään keskusteluja suomeksi. Kielitaito oli hänelle erityinen etu muihin kulttuurin välittäjiin verrattuna. Hänellä oli näin mahdollisuus tutustua suomalaiseen yhteiskuntaan ja kulttuuriin laajemmin aikana, jolloin ruotsinkielinen sivistyneistö hallitsi kansainvälisiä kontakteja.