cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mucc
Jäsenet
- Yukke syntyi 05.11.1979, Ishiokassa, Japanissa ja on tuntenut Miyan lapsesta asti. Yukke on melko lapsenmielinen, mutta myös mukava ja välittävä ihminen. Satochi sanoo hänen olevan erinomainen kokki, ja että tämä tuoksuu aina hyvälle. Hän myös pitää siisteydestä ja järjestyksestä. Hänen kerrotaan vihaavan kissoja. Yukke tutustui bassoon kaverinsa kautta, joka soitti hänelle BUCK-TICKin kappaleen. Yukken eno omisti basson, ja sai soittimen tältä lainaan. Yukke harjoitteli sillä yksin. Hän ja Miya kävivät samaa ala-astetta ja lukiota. Kun MUCCun alkuperäinen basisti Hiro lähti vuonna 1999, Yukke sai paikan Miyan kautta. MUCCun ollessa kiertueella Yukke pitää mukanaan omaa tyynyään koska ei pidä hotellien tyynyistä.
Satoshi syntyi 12.08.1979, Mitossa, Japanissa. Sato halusi nuorempana soittaa kitaraa, mutta musiikinopettajan kannustamana jatkoi rumpujen soittamista. Hän on yleensä hiljaa haastatteluissa ja konserteissa antaen muiden puhua, mutta on täysin erilainen ystäviensä seurassa. Ystävät ovatkin hänelle hyvin tärkeitä ja vapaa-ajallaan hän matkustaa takaisiin kotiseudulleen tapaamaan vanhoja ystäviään. MUCCulaiset sanovat puhtauden olevan Satochille tärkeää. Sato on myös hyvin urheilullinen, hän on pelannut koulunsa koripallojoukkueessa ja kertoo oleilleensa rannalla ja surffanneensa joka päivä ennen kuin liittyi yhtyeeseen. Sato ja Tatsurou ovat lapsuudenystäviä, ja eräässä haastattelussa Tatsurou kertoi saaneensa Satochilta kortin, joka innoitti hänet laulamaan.
Tyyli
Lehdistö tuo usein esille mangan ja animen japanilaisista bändeistä ja heidän pukeutumisestaan puhuessa, mutta nämä kaksi asiaa eivät juurikaan liity j-rockiin. Yhtyeen alkuaikoina MUCC pukeutui hyvin Visual kei -tyylille ominaiseen tapaan. He käyttivät paljon meikkejä sekä huomiota herättäviä asusteita.
MUCCun musiikin kehityttyä positiivisempiin tunteisiin vuonna 2005, heidän julkaistuaan Houyoku-albumin, yhtye alkoi luopua visuaalisesta tyylistään sekä raskaista meikeistään. Kysyttäessä muutoksesta, vokalisti Tatsurō vastasi: "Ennen pidimme asujamme tärkeinä, mutta ulkonäkömme kehittyi samaa tietä kuin musiikkimmekin. Nyt annamme arvoa musiikkimme luomiselle. Ja samalla aikaa, meillä oli ajatuksena tehdä tyylistämme yksinkertaisempi, vähemmillä meikeillä." Vaikka MUCC ei enää ole Visual kei -yhtye, heidät siitä huolimatta useimmiten luokitellaan tähän kategoriaan.
Visuaalisen kautensa jatkeena MUCCulla on ollut kuitenkin monia erilaisia tyylejä. Yhtyeen jäseniä on nähty country-vaikutteisissa asuissa, puvuissa sekä nahkatakeissa, kuten myös tavallisissa t-paidoissa ja farkuissa. Yksi keskeisimmistä tyylipiirteistä on ollut Tatsuron ja Miyan paljain jaloin esiintyminen. Heidän mukaansa ilman kenkiä on helpompi liikkua lavalla.
Albumit
Studioalbumit
Livealbumit
Kokoelmat
EP:t
Julkaisut Euroopassa
Albumit
Singlet
Too Old to Rock ’n’ Roll: Too Young to Die!
Too Old to Rock ’n’ Roll: Too Young to Die! on Jethro Tull-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin keväällä 1976. Se on ensimmäinen Tull-albumi jolla bassoa soittaa John Glascock ja myös konseptialbumi, jonka tarinana on ikääntyvän rock-tähden Ray Lomasin elämä muuttuvien trendien maailmassa. Albumi jäi myynniltään ja listasijoituksiltaan edellisistä yhtyeen albumeista ja myös arvostelut olivat vaihtelevia.
Taustaa
Alkuvuodesta 1975 yhtyeen johtohahmo Ian Anderson sai idean tulevan albumin nimikappaleeseen matkustaessaan lentokoneessa pohtien edellisillan epäonnistunutta konserttia soimaten itseään miettien olevansa "liian vanha rokkaamaan". Kuitenkin koneen jouduttua ukkosmyrskyyn hän totesi mielessään olevansa "liian nuori kuolemaan!". Syntynyt lause jäi elämään ja pohjaksi tulevalle albumiprojektille.
Yhtyeessä tapahtui myös miehistönvaihdos, kun vuodesta 1971 bassoa soittanut Jeffrey Hammond ilmoitti jättävänsä yhtyeen syksyn 1975 kiertueen jälkeen ja aikoi keskittyä taidemaalarin ammattiinsa. Uusi basisti, brittiläinen John Glascock löytyi flamengo-rockia soittavasta Carmen-yhtyeestä, joka oli lämmitellyt Tullia vuoden 1975 kiertueella. Glascock oli myös osaava laulaja, joka toi lisäarvoa yhtyeen live-esiintymisiin, sillä Glascock pystyi laulamaan korkeampia harmonioita Andersonin taustalla.
Uusia kappaleita alettiin nauhoittamaan marraskuussa 1975 Morgan-studioilla Brysselissä. Anderson oli saanut myös idean tehdä musikaali, jonka teemana olisi ikääntyvä, muotivirtausten uhriksi joutunut 1950-luvun rock-tähti, joka nousisi kuitenkin uudelleen tähteyteen 1950-luvun tullessa jälleen muotiin. Musikaali-aiheisia kappaleita, kuten nimikappale "Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!", Anderson alkoi työstää yhtyeen taustavaikuttajan ja sovittajan David Palmerin kanssa joulukuussa 1975. Palmer ehdotti tarinan esikuvaksi tuntemaansa Ray Lomas-nimistä ikääntyvää rokkaria, joka myös antoi luvan nimensä ja imagonsa käyttämiseksi. Pääosan esittäjäksi kaavailtiin Adam Faithia, joka oli entinen rock-tähti sekä näyttelijä.
Musikaaliprojekti kuitenkin haudattiin, koska ensinnäkin Adam Faith ei ollut käytettävissä muiden projektiensa vuoksi ja myös Ian Anderson huomasi musikaaliprojektin olevan työläämpi ja riskialttiimpi verrattuna perinteisen albumin tekemiseen. Anderson ei halunnut ottaa riskiä siitä, että yhtyeen uusi kappalemateriaali ja siihen liitetty löyhä tarina floppaisi musikaalin yhteydessä aiheuttaen mm. taloudellista tappiota.
Nauhoitukset ja materiaali
Anderson oli kirjoittanut tusinan verran kappaleita musikaalia silmällä pitäen sekä puolenkymmentä ns. perinteistä Jethro Tull-kappaletta. Koska musikaali-kappaleita oli enemmän, päätettiin albumi koostaa niistä. Varsinaiset nauhoitukset tehtiin edellisen albumin tapaan Monte Carlossa Radio Monte Carlon studioilla käyttäen apuna Maison Rougen mobiilistudiota tammikuussa 1976. Tuohon aikaan monet yhtyeet nauhoittavat albuminsa ulkomailla verotuksellisista syistä. Ian Anderson kritisoi myöhemmin menettelyä, sillä hänen mielestään "kaikkien, myös paremmin tienaavien, pitäisi maksaa veronsa tavallisten työläisten tapaan ja nauttia jäljelle jäävistä rahoista".
Vaikkakin kappaleet ovat alun perin kirjoitettu musikaalia varten, eivät ne Andersonin mukaan paria poikkeusta lukuun ottamatta kuitenkaan sinällään liity Ray Lomasin tarinaan. Teemana yleisesti kuitenkin ovat yhteiskunnan ja kulttuurin ilmiöt ja muutokset ja niiden mukana pysytteleminen. Musikaalin konsepti esitellään albumin yhteydessä olevassa sarjakuvassa. Musiikillisesti albumi sisältää aiempien Tull-levyjen tapaan hard rock-vaikutteisia bändi-kappaleita ja akustisia numeroita, mutta tällä kertaa jousisoittimien käyttö on runsaampaa luoden musikaalimaisemman tunnelman.
Albumin avaa lyhyt akustinen, jousisoittimia käyttävä alkusoitto "Prelude", joka tapailee nimikappaleen teemaa. Sitä seuraava "Quizz Kid" on nopea hard rock-kappale, jonka aiheena ovat television visailuohjelmat (Quiz Shows). Folk rock-vaikutteinen "Crazed Institution" puolestaan kertoo rock-elämän turhamaisuudesta ja rahan tuhlaamisesta.
"Salamander" on akustinen numero, joka muistuttaa hieman edellisen albumin "Cold Wind to Valhalla"-kappaletta. Kappaleen aiheena on eksoottinen, liskomainen (salamander) naishenkilö. Lontoon pimeistä takseista kertova "Taxi Grab" edustaa suoraviivaisempaa hard rockia ja sisältää myös huuliharpun soittoa.
Tunnelmallinen "From a Dead Beat to an Old Greaser" kertoo kahden erilaisen, ulosmuodista olevan elämäntavan omaavan ihmisen kohtaamisesta ja blues-henkinen akustinen "Bad-Eyed and Loveless" puolestaan petollisesta naisesta. John Evanin kosketinsoitin-kuvion ja Martin Barren riffin myötä kulkevan rock-henkisemmän "Big Dipper"-kappaleen aiheena puolestaan ovat "macho-henkiset" naistenmiehet.
Albumin nimikappale "Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!" on albumin kenties tunnetuin kappale ja pysyi vuosia yhtyeen keikkasetissä ainoana kappaleena albumilta. Musikaalimaisen ja iskelmällisen rakenteen omaava kappale kertoo albumin päähenkilön Ray Lomasin tarinaa ikääntyvänä rock-tähtenä. Myös sitä seuraava "Pied Piper" jatkaa samaa teemaa kertoen ikääntyvästä rock-tähdestä joka yrittää päästä nuorten suosioon. Albumin päättää parin edeltävän kappaleen tapaan jousisoittimien tahdissa kulkeva tunnelmallinen "The Chequered Flag (Dead or Alive)", joka on saanut inspiraationsa F1-kilpailuista, joita Anderson seurasi.
Albumin sessioissa nauhoitettiin myös julkaisematta jääneet kappaleet "A Small Cigar", "Strip Cartoon", "Salamander's Rag Time", "Commercial Traveller" sekä varhainen versio kappaleesta "One Brown Mouse".
Kansitaide
Albumin kansitaiteen suunnitteli Michael Farrell ja sarjakuvan piirsi sarjakuvataiteilija Dave Gibbons. Etukannessa on piirros nyrkkiä näyttävästä "vanhasta rokkaajasta" ja avattavien kansien sisältä löytyy albumin konseptin kertova sarjakuva. Etukannen kuva koettiin uhkaavana joissain katolisissa maissa ja siellä siitä julkaistiin siistitty versio. Piirrokset tehtiin Ian Andersonin ohjeiden mukaan ja tarinan päähahmo onkin jonkin verran yhdennäköinen hänen kanssaan.
Sarjakuvassa kappaleiden nimet tulevat esille kronologisesti. Alussa esitellään ikääntynyt entinen rock-tähti Ray Lomas, joka ei halua päästää irti elämäntavastaan. Hän osallistuu TV:n tietokilpailuun voittaen tähtipalkinnon ("Quizz Kid"). Hän majoittuu hotelliin ja ihmettelee kaupungin ja ihmisten hektisyyttä ("Crazed Institution"). Myöhemmin hän tapaa kauniin naisen ("Salamander"). He ottavat taksin ("Taxi Grab") mennäkseen naisen asunnolle, mutta nainen kuitenkin käskee Rayn odottamaan pubissa häntä. Pubissa Ray keskustelee vanhan beatnikin kanssa ("From a Dead Beat to an Old Greaser"). Naista ei ala kuulua ja Ray huomaa tulleensa jätetyksi ("Bad-Eyed and Loveless"). Pettyneenä Ray muistelee olleensa kova naistenmies ("Big Dipper") aikoinaan. Hän päättää lähteä moottoripyörällään pois kaupungista ja joutuu onnettomuuteen. Sairaalassa hoitaja toteaa hänen olevan liian vanha rokkaamaan, mutta liian nuori kuolemaan ("Too Young to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!"). Rayn toipumisen aikana muoti kuitenkin muuttuu ja hänestä on tullutkin muoti-ilmiö ("Pied Piper"). Nuoren naisen ja uuden levytyssopimuksen myötä Ray toteaa kierroksen tulleen täyteen ja elämän taas hymyilevän ("The Chequered Flag").
Julkaisu ja vastaanotto
Albumi julkaistiin Britanniassa 23. huhtikuuta 1976. Se nousi siellä listoille sijalle 25., mikä oli yhtyeen siihen mennessä heikoin listasijoitus saarivaltiossa. Tähän saattoi vaikuttaa myös se fakta, että yhtye ei soittanut yhtään konserttia kotimaassaan vuosina 1975-1976. Musiikkilehdistön arvostelut olivat vaihtelevia ja myös vihjailuja albumin konseptin omakohtaisuudesta riitti, vaikkakin Anderson kiisti nämä väitteet. Yhdysvalloissa listasijoitus oli 14., mutta albumi ei muiden Tullin 1970-luvun albumeiden tapaan yltänyt kultalevymyyntiin Pohjois-Amerikassa. Amerikkalaisen Rolling Stone-lehden arvostelija suositteli Andersonia pysymään musiikissa tarinoiden kehittelemisien sijaan.
Keväällä albumin julkaisun jälkeen yhtye aloitti Euroopan kiertueen. Kiertueella yhtyeen taustavoimiin kuulunut David Palmer liittyi lavakokoonpanoon toiseksi kosketinsoittajaksi korvaten näin edelliskiertueella mukana olleen jousikvartetin hoitamalla jousisovitukset syntetisaattorin avulla. Kotimaassaan yhtye esiintyi vain television välityksellä Supersonic-tv-ohjelmassa kahden kappaleen verran ja lisäksi erityisessä LWT:n tv-spesiaalissa, jossa yhtye esitti tuoreen albumin playbackina kokonaisuudessaan. Yhtye nauhoitti tv-ohjelmaa varten uuden version albumista, sillä muusikkojen liiton säännöt estivät albumin esittämistä televisiossa sellaisenaan. Albumin tapaan myös tv-spesiaali sai ristiriitaisen vastaanoton.
Vuoden 1976 Pohjois-Amerikan kiertueella yhtye esiintyi useilla suurilla ulkoilmastadioneilla, joissa taustarekvisiittana olivat isot "Tullavision"-screenit, jotta kaikki stadionin katsojat näkisivät yhtyeen esiintymisen. Koosten Tampan stadionin konsertista voi nähdä vuoden 2013 Around the World-DVD-julkaisulla. Uudelta albumilta settiin tulivat pysyvämmin vain nimikappale ja "Crazed Institution".
Nykyään yhtyeen johtohahmo Ian Anderson pitää albumia "noin keskitason Tull-albumina" sen erikoisesta tekoprosessista, pop-henkisyydestä, heikosta myyntimenestyksestä ja konseptista johtuen, mutta arvostaa kuitenkin albumin nimikappaletta yhtenä Tullin legendaarisimmista kappaleista nostaen sen yhtyeen suurimpien klassikoiden joukkoon.
CD-julkaisut
Albumi julkaistiin remasteroituna versiona ensimmäisen kerran vuonna 2002. Tuolloin bonus-kappaleina olivat albumin sessioissa nauhoitetut "A Small Cigar" ja "Strip Cartoon"
Vuonna 2015 albumista julkaistiin laajennettu "The TV Special Edition". Julkaisu sisälsi yhtyeen muiden juhlajulkaisujen tapaan muusikko-tuottaja Steven Wilsonin uusia miksauksia albumin kappaleista, bonusraitoja, ennenjulkaisemattomia versioita sekä vuoden 1976 tv-spesiaalin, jossa yhtye soitti albumin kokonaisuudessaan. Julkaisua koostettaessa huomattiin, että puolet alkuperäisen albumin moniraitanauhoista olivat kadoksissa, joten Steven Wilson joutui koostamaan uuden miksauksen tv-spesiaalia varten nauhoitetusta versiosta.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Kirliankuvaus
thumb|250px|Ihmiskädestä otettu kirliankuva. Kirliankuvaus on valokuvausmenetelmä, jolla kuvattavat kohteet saadaan näkymään erilaisina hehkuvina kuvioina. Menetelmä on nimetty neuvostoliittolaisen Semjon Kirlianin mukaan, joka vuonna 1939 keksi sattumalta, että valokuvauslevylle asetettu kohde jättää erikoisen jäljen, kun se altistetaan voimakkaalle sähkökentälle. Kirlian väitti oudon hohteen olevan merkki auran olemassaolosta. Kuva kuitenkin muodostuu koronapurkauksen seurauksena.
Historia ja kuvausmenetelmä
Kirliankuvaus on nimetty neuvostoliittolaisen Semjon Kirlianin mukaan. Hän huomasi kätensä ja sähkölaitteen elektrodin välille syntyvän kipinöitä ja halusi tallentaa ilmiön filmille. Kirlianin kuvissa hänen kättään ympäröi selvä hehku. Kirlian teki löytönsä vuonna 1939, mutta hän julkaisi tutkimustuloksensa vasta vuonna 1957. Kuvat eivät kuitenkaan heti herättäneet kiinnostusta, mutta 1960- ja 1970-luvuilla kuvausmenetelmällä tehdyt kauniit kuvat saivat myös kansainvälistä huomiota.
Kirliankuvaukseen voidaan käyttää monia erilaisia laitteita, mutta niissä kaikissa on sama periaate. Kuvauksessa elektrodin päälle asetetaan lasi ja sen päälle valokuvausfilmi. Kuvattava kohde laitetaan filmille ja sen päälle toinen elektrodi. Syntyneeseen piiriin päästetään virtaa, mistä seuraa paljain silminkin havaittava hohto. Filmin ylivalottumisen estämiseksi kirliankuvaus suoritetaan pimiössä tai joidenkin erityisten apulaitteiden avulla.
Drexelin yliopiston tutkijat väittävät, että he eivät ole kyenneet toistamaan kyseistä ilmiötä silloin, kun kuvauksessa käytetty lasilevy on välillä vaihdettu. Tästä he ovat päätelleet, että haamukuvien synty johtuu mikroskooppisesta syöpymisestä, joka jättää kokonaisen lehden ääriviivat lasin pintaan. Heidän mukaansa myös pinnan kosteus ja paine saavat aikaan vaihtelua kuvien koossa, värissä ja muodossa. Myös elottomilla kohteilla, kuten kolikoilla on voitu havaita kirliankuvissa 'aura'.
Tieteellinen tutkimus
Fyysikot Arleen Watkins ja William Bickel havaitsivat tutkimuksissaan, että monet fysikaaliset tekijät vaikuttavat väitetyn ”auran” muotoon. Kuvan muoto vaihtelee muun muassa valokuvauspaperin laadun, virran suuruuden, valotusajan, kohteen kosteuden ja kaasun laadun mukaan.
Collections (Tommi Läntinen)
Collections on Tommi Läntisen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Levy on osa Collections-kokoelmasarjaa.
Puustinlampi (Keuruu)
Puustinlampi on Keski-Suomessa Keuruulla Valkealahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Street Fighter II
Street Fighter II on Capcomin kehittämä vuonna 1991 julkaistu taistelupeli, joka on jatkoa Street Fighter -pelisarjan vähemmän tunnetulle ensimmäiselle osalle. Street Fighter II aloitti tappelupelibuumin ja se on valittu World Video Game Hall of Fameen.
Puustinlampi (Keuruu)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä. .
Street Fighter II
Yksinkertaisen juonen varaan rakennettu, aitojakin taistelulajeja sisältänyt peli julkaistiin aluksi pelihalleissa ja myöhemmin konsoleilla ja kotitietokoneilla (kuten Amigalla). Pelin pohjalta on luotu myös Street Fighter Alpha -sarja, joka kertoo peliä edeltävästä ajasta. Sarjasta ovat tulleet tunnetuiksi muun muassa hahmot Ryu, Ken ja M. Bison.
Puustinlampi (Keuruu)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Hepolammen valuma-alueeseen (35.625) se kuuluu.
Street Fighter II
Muut versiot
Street Fighter II:n pohjalta julkaistiin myös lukuisia parannelmia tai päivityksiä, jotka erosivat vanhasta pelistä varsin vähän ja aiheuttivat aikoinaan paljon kritiikkiä. Ensimmäinen, The World Warrior, oli ensimmäinen konsoliversio ja vastasi suunnilleen hallipeliä. Ensimmäinen päivitetty versio oli vuoden 1992 Champion Edition, jossa pelaajat saivat ohjata pelin neljää viimeistä vastusta (Balrog, Vega, Sagat ja M. Bison). Kahdeksan kuukautta myöhemmin julkaistiin Hyper Fighting, jossa hahmoille oli lisätty uudet väriteemat ja jossa myös pelin tempoa oli nopeutettu (ns. Turbo-moodi).
Myöhemmin julkaistiin seuraaja Super Street Fighter II ja sen tietokonevastine Super Street Fighter 2 Turbo, jotka esittelivät viisi uutta hahmoa: Cammyn, T. Hawkin, Dee-Jayn, Akuman ja Bruce Lee -tribuutti Fei Longin.
Sarjaan on myöhemmin julkaistu myös varsinaiset jatko-osat Street Fighter III vuonna 2000 ja Street Fighter IV vuonna 2008.
Merkitys pelien historiassa
Street Fighter inspiroi lukuisia muita tappelupelejä, kuten suurta kohua aiheuttaneen Midwayn Mortal Kombatin ja Rarewaren Killer Instinctin.
Petäjävesi
Petäjävesi on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km² josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Petäjävesi on tunnettu puukirkosta, Takomarkkinoistaan ja seppäkulttuuristaan. Petäjävedellä on järjestetty taonnan SM-kilpailuja ja vesijuoksun MM-kisoja. Osa Suomen MM-rallin erikoiskokeista ajetaan Petäjäveden alueella.
Petäjävedellä on useita pieniä museoita, joista tunnetuimmat ovat Keski-Suomen tieliikennemuseo ja Radio- ja puhelinmuseo.
Maantiede
Petäjäveden naapurikunnat ovat Jyväskylä, Jämsä, Keuruu, Multia ja Uurainen.
Petäjävedellä on kaikkiaan 99 järveä. Niistä suurimmat ovat Petäjävedeksikin kutsuttu Jämsänvesi, Ala-Kintaus ja Ylä-Kintaus.
Kyliä
Kintaus, Ylä-Kintaus, Pengerjoki, Metsäkulma, Kuivasmäki, Heikkilänperä, Töysänperä, Kukkaro, Piesalankylä
Asuinalueita
Litma, Olkkola, Kapakallio, Salmela, Halkokangas, Miilulampi, Hätälänmäki, Honkola, Pappilanpelto, Oiniemi.
Taajamat
pienoiskuva|Petäjäveden keskustaa Vuoden 2019 lopussa Petäjävedellä oli 3 841 asukasta, joista 2 315 asui taajamissa, 1 437 haja-asutusalueilla. 89:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Petäjäveden taajama-aste on 60,3 %. Petäjäveden taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Historia
Vuosina 1763–1765 rakennettu Petäjäveden vanha kirkko on puurakentamisen mestariteos, joka on UNESCOn Maailmanperintöluettelossa. Jaakko Leppäsen rakentamaa kirkkoa pidetään kansanrakentajien vaikuttavimpana saavutuksena. Petäjäveden uusi kirkko on valmistunut vuonna 1879.
Petäjävesi muodostettiin Jämsän kappeliseurakunnaksi vuonna 1779 ja se itsenäistyi 1867. Petäjäveden seurakunta kuuluu Jyväskylän rovastikuntaan ja Lapuan hiippakuntaan.
Ilmatieteen laitos rakensi säätutkan Petäjävedelle vuonna 2015.
Hallinto
Petäjäveden kunnanjohtajana on ollut vuodesta 2021 lähtien Mikko Latvala. Hänen edeltäjänsä oli vuodesta 2016 toiminut Eero Vainio. Vuosina 2000–2016 kunnanjohtajana toimi Teppo Sirniö.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista seitsemän on keskustan hallussa kaudella 2021–2025. Valtuuston puheenjohtajana toimii Hannu Ässämäki.
Talous
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Petäjäveden Metalli, Petäjäveden osuuspankki ja Ässä-Konsultit.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
pienoiskuva|[[Petäjäveden baptistiseurakunta|Petäjäveden baptistiseurakunnan toimitila Petäjäveden keskustassa]] Vuoden 2018 aluejaon mukaan Petäjävedellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Petäjävedellä toimii Jyväskylän ortodoksinen seurakunta. Lisäksi Petäjävedellä on baptistiseurakunta.
Liikenne
pienoiskuva|[[Petäjäveden rautatieasema]] Petäjäveden kautta kulkevat Jyväskylän ja Porin välinen valtatie 23 sekä Jyväskylän ja Vaasan välinen valtatie 18, jotka risteävät kirkonkylän tuntumassa, sekä Jyväskylän ja Haapamäen välinen rautatie.
Palvelut
Petäjävedellä toimivat Petäjäkallion ja Kintauden päiväkodit sekä Kirkonkylän koulu, Kintauden koulu ja Petäjäveden yläkoulu. Toisen asteen opetusta tarjoavat muun muassa Petäjäveden lukio ja kansalaisopisto, joka on yhteinen Petäjäveden ja Multian kuntien sekä Keuruun kaupungin kanssa.
Perusterveydenhuollon palveluja tarjotaan muun muassa Petäjäveden terveysasemalla. Kiireellisissä tilanteissa Sairaala Novan yhteispäivystys Jyväskylässä tai muut kiirevastaanotot lähikunnissa tarjoavat terveyspalveluja. Keski-Suomen perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon palveluista on vuoden 2023 alusta lähtien vastannut Keski-Suomen hyvinvointialue.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|Petäjäveden vanha kirkko etelästä
Ruokakulttuuri
Petäjäveden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla taikinakuoressa paistettu liha, peruhauvikkaat ja paistettu viili.
Tapahtumat
Vanhoillislestadiolaisten suviseurat järjestettiin Petäjävedellä vuonna 2000.
Num3rot (3. tuotantokausi)
'''Num3roiden 3. tuotantokausi''' käynnistyi Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2006 kaksiosaisella erikoisjaksolla "Spree", jonka jatko-osa "Two Daughters" esitettiin 29. päivä. Kausi päättyi 18. toukokuuta 2007 esitettyyn jaksoon "The Janus List".
Kauden alussa Megan joutuu kidnapatuksi. Charlien ja Amitan suhde etenee, kuten myös Meganin ja Larryn. Don alkaa tapailemaan vanhaa opiskelijaansa Liz Warneria.
Kauden edetessä Larry pääsee toteuttamaan unelmansa astronauttina ja Don joutuu psykologille johtuen joukkosurmaepäillyistä.
Kolmannen tuotantokauden esitys Suomessa aloitettiin Sub-kanavalla loppuvuodesta 2009. Tuotantokausi oli jo aiemmin julkaistu kuuden levyn DVD:nä.
Spree
Don saa hoitaakseen jutun, jossa 30-vuotias opettaja Crystal Houle ja 17-vuotias poika lähtevät yhteiselle tapporetkelle saapuen Los Angelesiin. Charlien ja Amitan seurustelusuhde jatkuu Amitan ilmoittaessa jäävänsä CalScihin ja Alan aikoo muuttaa omaan asuntoon. Megan joutuu panttivangiksi.
Two Daughters
Jatko-osa jaksoon Spree. Donin pitää löytää Crystal ja pelastaa Megan. Alan päättääkin jäädä asumaan Charlien luo keskusteltuaan Donin kanssa.
Provenance
22 miljoonan dollarin arvoinen taulu varastetaan museosta ja ryöstö johtaa useisiin murhiin.
The Mole
Kiinan konsultin tulkin murha johtaa Donin tiimin oikeusministeriössä olevan solun jäljille. Colby pimittää tietoa Donilta pelastaakseen vanhan armeijakaverinsa uran. Charlie on pettynyt, kun Larry ei pyytänyt häneltä apua artikkelinsa julkaisuun.
Traffic
Sarja moottoritiehyökkäyksiä panee Donin tiimin ratkomaan sattuman ongelmia.
Longshot
Donin tiimi tutkii murhaa, jossa hevoskisojen voittajia ennustanut mies murhataan. Liz Warner saapuu kaupunkiin ja hänen sekä Donin jutut risteävät.
Blackout
Sarja voima-asemia tuhotaan kaupungissa ja Donin pitää selvittää tiiminsä kanssa mikä niiden takana olevien henkilöiden motiivi on.
Hardball
Baseballammattilainen kuolee saatuaan yliannostuksen steroideja.
Waste Not
Vaarallisia kemikaaleja sisältävät säiliöt aiheuttavat asfaltin lohkeamisen ja naisen kuoleman. Alan alkaa seurustella Charlien uuden työnantajan Mildred Finchin kanssa.
Brutus
Kalifornian senaattori sekä psykologi murhataan. Kummassakin tapauksessa tekijä tekee itsemurhan heti ampumisen jälkeen. Don törmää tutkimuksissa valtion vanhaan kokeiluun, jossa ihmisiä aivopestään murhaamaan.
Killer Chat
Murhaaja houkuttelee chathuoneiden avulla pedofiilejä myynnissä oleviin taloihin ja murhaa heidät väkivaltaisesti. Larry valmistautuu matkaansa avaruuteen.
Finders Keepers
Kesken purjehduskisaa uponnut alus houkuttelee alueelle useita sitä etsiviä sukeltajia. Donin tulee löytää alus saadakseen ratkaistua erään sitä etsineen sukeltajan murha. Charlie joutuu vaikeaan tilanteeseen miettiessään, auttaako hän NSA:ta vai Donia.
Take Out
Kun kaksi poliisia murhataan ravintolaryöstöjen sarjassa, Don laittaa Charlien ennustamaan heidän seuraavan kohteensa.
End of Watch
17 vuotta sitten kadonneen poliisin virkamerkin löytyminen johtaa tutkinnan käynnistämiseen uudelleen.
Contenders
Yksi Davidin vanhoista ystävistä kutsuu hänet apuun tapauksessa, jossa häntä syytetään harjoitusvastustajansa murhaamisesta. Charlie puolustaa Larryn titteliä pokeriturnauksessa.
One Hour
Donin ollessa psykologinsa luona entisen jengipomon poika kidnapataan ja tekijät vaativat miljoonalunnaita maksettavaksi tunnin sisällä.
Democracy
Usean tuleviin vaaleihin liittyvän ihmisen murhat lavastetaan onnettomuuksiksi ja Donin pitää etsiä tekijät ennen kuin he iskevät uudestaan.
Pandora's Box
Lentokone syöksyy maahan keskellä metsää ja paikalle ensimmäisenä saapunut metsänvartija ammutaan.
The Art of Reckoning
Kuolemaan tuomittu mies suostuu kertomaan vanhojen murhien ruumiideen kätköpaikkoja, jos hän saa tavata tyttärensä. Larry palaa takaisin maan pinnalle.
Under Pressure
Terroristit aikovat tehdä terrori-iskun Los Angelesiin.
Money For Nothing
50 miljoonan dollarin arvoinen lääkelasti ryöstetään ja FBI:n on löydettävä tekijät ennen kuin he poistuvat kaupungista. Tutkintaa häiritsevät kuitenkin parivaljakko, joka haluaa löytää rekan ennen Donia.
The Janus List
Mies uhkaa räjäyttää sillan jos Charlie ei vastaa jokaiseen hänen kysymykseensä oikein. Mies jää henkiin, mutta hänet on myrkytetty ja hän kuolee pian. Charlie alkaa kuitenkin miettimään tapausta enemmän ja sen takaa paljastuu paljon enemmän.
Serepetta
thumb|right|225px|Inkerin luterilaiset seurakunnat. thumb|225px|Serepetan kirkko vuonna 1911. Serepetta on entinen kylä ja entinen luterilainen seurakunta Inkerissä. 1700-luvun puoliväliin saakka se tunnettiin nimellä Uusi-Puura. Seurakunta kuului Itä-Inkerin rovastikuntaan.
Kylä
Serepetan kylä mainitaan vuoden 1676 aineistoon perustuvassa kartassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 siellä asui 52 savakkoa ja yksi äyrämöinen. Kylän asukkaat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin Serepetta kuului Metussin volostin Porun kyläkuntaan. Kylässä oli suomalais-virolainen koulu.
Neuvostoaikana Serepetta kuului vuorotellen Hoseritsan, Porun ja Saastrovan kyläneuvostoihin. Syyskuusta 1941 lähtien sen läheltä kulki Oranienbaumin sillanpääaseman rintamalinja. Sodassa tuhoutunutta kylää ei jälleenrakennettu.
Seurakunta
Saamostin pogostaan kuulunut seurakunta on perustettu ennen vuotta 1640. Sen nimenä oli aluksi Uusi-Puura, koska kirkko ja pappila sijaitsivat samannimisessä kylässä. Vuoteen 1644 saakka seurakunnalla oli yhteinen kirkkoherra Hevaan kanssa. Ruotsalaisajan lopulla Uudessa-Puurassa oli oma kirkkoherra ja kappalainen.
1700-luvun puolivälissä kirkko siirrettiin venäläisestä Uudesta-Puurasta Serepettaan, jonka mukaan seurakunta sai uuden nimensä. Kirkko korjattiin jo vuoden 1763 tienoilla ja uudelleen 1800-luvun alussa. Vuonna 1846 valmistui uusi kivinen pyhän Mikaelin kirkko. Sen kustansivat pääosin paikalliset tilanomistajat, varsinkin Lopuhkinan kartanonherra Paul von Bottom, joka sai jälkeläisineen patronaattioikeuden. Vuodesta 1862 lähtien kirkkoherran valitsivat seurakuntalaiset.
Vuoden 1860 tienoilla Serepetan seurakuntaan kuului noin 1 100 suomalaista. 1800-luvun lopulla seudulle muutti paljon virolaisia. Vuonna 1905 seurakunnassa oli noin 1 600 suomalaista, noin 1 200 virolaista, 41 saksalaista, neljä ruotsalaista ja yksi latvialainen. 1900-luvun alussa Serepetassa pidettiin vuosittain 60 suomenkielistä, 30 vironkielistä ja neljä saksankielistä jumalanpalvelusta. Vuonna 1917 seurakunnassa oli lähes yhtä paljon virolaisia kuin suomalaisia.
Kaprion ja Serepetan virolaisilla oli vuonna 1924 yhteinen seurakunta ja vuonna 1929 ne mainitaan erillisinä seurakuntina. Serepetan suomalaisen seurakunnan toiminta jatkui vuoteen 1935 saakka, jolloin kirkko suljettiin.
Toisen maailmansodan aikana osa väestöstä jäi Leningradin piiritykseen ja evakuoitiin eri puolille Neuvostoliittoa. Saksalaisten miehitysalueella olleet suomalaiset siirrettiin vuonna 1943 Suomeen. Nykyään seurakunnan alue kuuluu Leningradin alueen Lomonosovin piiriin.
Serepetan kylät
Serepetta oli pääasiassa ortodoksisen väestön – venäläisten ja inkerikkojen asuttamaa seutua. 1800-luvulla alueen väestöstä oli inkerinsuomalaisia vain noin neljännes, inkerikkoja toinen neljännes ja venäläisiä puolet. Suomalaiset olivat etupäässä savakoita, mutta eräissä kylissä asui myös äyrämöisiä.
I – inkerikkoja, s – suomalaisia, v – venäläisiä.
Jüri Lossmann
Jüri Lossmann (4. helmikuuta 1891 Viljandi, Viro – 1. toukokuuta 1984 Tukholma) oli virolainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Urheilu-ura
Lossman aloitti urheilu-uransa jalkapalloilijana seurananaan Tallinnan Merkur. Hän haavoittui Venäjän armeijassa ensimmäisen maailmansodassa. Hän kuitenkin kuntoutui niin, että voitti vuonna 1916 Tallinnassa juostun maratonin ja samana vuonna Venäjän 5 000 metrin mestaruuden.
Hän saavutti hopeaa Antwerpenin olympiamaratonilta vuonna 1920 edustaen juuri itsenäistynyttä Viroa. Hän juoksi ajan 2.32.48,6 ja hävisi voittaja Hannes Kolehmaiselle 12,8 sekunnilla. Lossmann osallistui myös 10 000 metrille, jossa keskeytti alkuerissä. Lossmann osallistui seuraaviin Pariisin olympialaisiin, jossa hän oli Viron joukkueessa lipunkantajana. Pariisissa 1924 hän juoksi maratonin sijoittuen kymmenenneksi.
Vuonna 1923 Lossmann voitti Göteporin maratonin. Vuonna 1929 hän juoksi tunnin juoksussa Viron ennätyksen.
Urheilu-uran jälkeinen aika
Urheilu-uran aikana hän työskenteli Makeistehdas Kawen palveluksessa vuosina 1922-1936. Lisäksi hän toimi 1930-luvulla Viron pitkän matkan juoksijoiden valmentajana. Toisen maailmansodan aikana Saksan miehittämässä Virossa vuosina 1942-44 hän toimi silloisen Viron urheiluhallinnon palveluksessa. Syksyllä 1944 Neuvostoliiton joukkojen tunkeutuessa Viroon Lossmann pakeni monien muiden virolaisten tavoin Ruotsiin.
Lossmann oli aiemmin ollut kultaseppäharjoittelijana. Ninpä hän Ruotsiin siirryttyään toimi kulta- ja hopeaseppänä. Vuonna 1964 hän teki Ruotsin silloiselle kuninkaalle Kustaa VI Aadolfille Ruotsin virolaisen siirtolaisyhteisön kiitoksena hopeapokaalin.
Søgne
Søgne on kunta Etelä-Norjassa Länsi-Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla Kristiansandin ja Mandalin kaupunkien välissä. Muita naapurikuntia ovat Marnardal pohjoisessa ja Songdalen luoteessa.
Jüri Lossmann
Urheilu-uran jälkeinen aika
Vuonna 1991 Viron uuden itsenäistymisen aikaan käynnistettiin Jüri Lossmannin nimeä kantava puolimaratonjuoksu Lossmannin syntymäseudulla Viljandissa.
Søgne
Luonto
Kunta on tunnettu saaristostaan, jossa 1229 saarta ja luotoa salmineen on vilkasta veneilyaluetta. Korkein kohta on kunnan pohjoisosan Spjotheia (278 m). Rantaviivaa rikkovat lukuisat niemet ja vuonot, joista pisin, Trysvuono, ulottuu 7 km sisämaahan.
Historia
Kunta on saanut nimensä vanhan Sygna-joen (Søgneelva) mukaan. Søgne on ollut oma hallinnollinen alueensa jo vuodesta 1837. Kuntaan on alun perin kuulunut myös Greipstad, joka erosi omaksi kunnakseen 1913 (muodostaen myöhemmin osaltaan Songdalenin kunnan). Vuosina 1996-1997 Hummervikin salmesta maihinlaskupaikalta löydettiin luurangonjäänteitä, jotka kuuluivat noin 6500 eaa. eläneelle naiselle. Löytö on vanhin Norjasta löydetty ihmisluurangon osa. thumb|Bjørnstjerne Bjørnson Norjan kansalliskirjailijoihin kuuluvan Bjørnstjerne Bjørnsonin isä Peder Bjørnson toimi Søgnen kirkkoherrana 1852-1869, minkä johdosta Bjørnstjerne asui ja vietti aikaa kunnassa useaan kertaan kyseisten 16 vuoden aikana. Hän kirjoitti kunnassa mm. näytelmän "Mellem Slagene", osia näytelmästä "Halte-Hulda", sekä novellin "Isä". Søgnen miljöö on myös lyönyt leimansa hänen talonpoikaiskertomukseensa "Arne".
Nähtävyydet ja kulttuuri
Søgnen vanha kirkko (Gamle Kirke) on vuodelta 1640. Vanhassa pappilassa (Gamle Prestegård) on vilkasta konserttitoimintaa ja taidenäyttelyjä. thumb|left|200px|Søgnen vanha kirkko
Quality
Samplet
Get By
Søgne
Nähtävyydet ja kulttuuri
Kesäisin veneilijöiden suosiossa ovat Ny-Hellesundin saaristo ja saaristolaiskylä, joka tunnetaan mm. runoilija Vilhelm Kragin asuinpaikkana. Taidemaalari Amaldus Nielsen maalasi tunnetun taulunsa "Aamu Uudessa Hellesundissa" siellä. Kapeassa Olavinsalmessa ovat Norjan nykyhistorian kuninkaallisten monogrammit ja kallio, jossa voi nähdä Pyhän Olavin silhuettia muistuttavan luonnonmuodostuman. Paikkaan liittyy myös legenda, jonka mukaan Pyhä Olavi miehineen pakeni vihollisiaan kyseisen salmen kautta, joka aukesi kiveen juuri häntä varten. Alueella on myös saksalaisten joukkojen Toisen maailmansodan aikana tekemiä linnoitusrakennelmia ja osittain restauroitu linnoitus, jossa on kolme sodanaikaista kanuunaa.
Quality
Samplet
Shock Body
Good To You
Søgne
Koulutus
Søgnessä toimivat kolme ala-astetta, kaksi yläastetta, lukio, Agderin kansanopisto sekä kulttuurikoulu.
Elinkeinoelämä
Perinteisiä elinkeinoja ovat edelleen maatalous, kalastus ja merenkulku. Palveluelinkeinot ovat nykyisin tärkein elinkeino. Kristiansandin kaupungin läheisyys vaikuttaa myös Søgneen ja kunnan väkiluku on kasvusuunnassa. Kunnan keskustaajama Tangvall E-39-valtatien varrella on kasvanut voimakkaasti viime vuosina houkutellen myös liike-elämää. Majoituspalveluja tarjoavat Årosin leirintäalue, sekä Trysnesin veneily- ja lomakeskus.
Quality
Samplet
Guerilla Monsoon Rap
Singlet
Waiting For The DJ
Get By
Tórshavn (kunta)
Tórshavn on kunta Färsaarilla. Se sijaitsee Färsaarten suurimmalla saarella Streymoylla ja sen keskus on saarten pääkaupunki Tórshavn. Kunnan alueeseen kuuluvat myös lähisaaret Koltur, Hestur ja Nólsoy. Tórshavn kasvoi huomattavasti vuonna 2005, jolloin siihen liitettiin Hesturin, Nólsoyn ja Kirkjubøurin kunnat. Väkiluvultaan Tórshavn on Färsaarten suurin kunta, sen asukasluku on 19 314 (2006).
Kylät
Argir, Hestur, Hoyvík, Hvítanes, Kaldbak, Kaldbaksbotnur, Kirkjubøur, Koltur, Kollafjørður, Mjørkadalur, Nólsoy, Norðradalur, Sund, Syðradalur, Tórshavn ja Velbastaður.
Suomen euroviisukarsinta 1992
Suomen euroviisukarsinta 1992 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1992 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin edellisvuosien tavoin kutsukilpailun ja avoimen kilpailun yhdistelmänä. Suomalaisia säveltäjiä pyydettiin säveltämään kappaleita kilpailuun, minkä lisäksi kaikille avoimeen sävellyskilpailuun saatiin 435 kappaletta. Kappaleista kymmenen parasta valittiin lauantaina 29. helmikuuta Turussa Typhoon-hallissa pidettyyn finaaliin. Finaali televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.00–20.30. Kilpailussa tuloksen ratkaisi asiantuntijaraati, joka suoritti valinnan kaksiosaisena. Ensin finalisteista valittiin neljä parasta superfinaaliin, josta voittaja valittiin. Finaali keräsi 1 480 000 televisiokatsojaa.
Malalai Joya
thumb|Malalai Joya vuonna 2007
Libyan lippu
thumb|250px|Libyan lippu [[27. helmikuuta 2011 –]]
Malalai Joya
Malalai Joya (s. 25. huhtikuuta 1979) on afganistanilainen poliitikko. Hän on tunnettu suorapuheisuudestaan ja naisten oikeuksien puolustamisesta. Hän on joutunut kohtaamaan ankaraa vastustusta vanhoillisten taholta ja kärsimään muun muassa fyysisistä hyökkäyksistä. 21. toukokuuta 2007 parlamentti äänesti hänet pois parlamentista. Joya on arvostellut ankarin sanoin parlamenttia ja verrannut sitä eläinsuojaan.
Joya on aiemmin syyttänyt vaikutusvaltaisia entisiä sotaherroja rikollisiksi, mikä nosti hänet vuonna 2003 julkisuuteen. Hän on joutunut neljä kertaa murhayrityksen kohteeksi.
Hän on myös sanonut ettei Talibanin kaataminen parantanut naisten asemaa Afganistanissa eikä tuonut sinne demokratiaa. Hamid Karzain hallinto on hänen mukaansa täynnä sotaherroja ja fundamentalisteja. Hän on sanonut Naton miehityksen vain vahvistavan sotaherrojen asemaa ja palvelevan Yhdysvaltain strategisia etuja alueella.
Libyan lippu
Gaddafin aikana Libyan lipuksi määrättiin vuonna 1977 kauttaaltaan vihreä, maailman tuon ajan ainoa yksivärinen valtiolippu. Vihreä väri kuvasi Libyassa vallitsevaa islamia sekä Gaddafin johtamaa "vihreää vallankumousta".
Mozart-kuula
Mozart-kuulan keksi Paul Fürst vuonna 1890 Mozartin syntymäkaupungissa Salzburgissa, Itävallassa. Nykyään useat konditoriat valmistavat Mozart-kuulia. Alkuperäinen Mozart-kuulan valmistaja Cafe-Konditorei Fürst valmistaa myös kolikon muotoisia Mozart-konvehteja.
Aivomato
Aivomato eli pikkuaivomato, on pikkuaivojen kapea matomainen osa, joka yhdistää pikkuaivopuoliskot toisiinsa.
Robert Kastenmeier
thumb|Robert Kastenmeier Robert William Kastenmeier (24. tammikuuta 1924 Beaver Dam, Wisconsin – 20. maaliskuuta 2015 Arlington, Virginia) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen pitkäaikainen jäsen Wisconsinista vuosina 1959–1991.
Kastenmeier oli syntyperäinen wisconsinilainen ja koulutukseltaan lakimies. Hän lähti armeijaan helmikuussa 1943 ja palveli Filippiineillä. Hän tuli myöhemmin, kongressivuosinaan tunnetuksi Vietnamin sodan vastustajana.
Kastenmeier sai vaimonsa Dorothy C. Chambersin kanssa kolme poikaa. Hän pyrki jälleen kongressiin vuonna 1990, mutta hävisi paikkansa republikaani Scott L. Klugille.
Roseanne
Roseanne on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin ABC-kanavalla yhdeksän kautta vuosina 1988–1997 sekä joitakin jaksoja vuonna 2018. Sarja jatkuu syksyllä 2018 nimellä The Conners.
Roseanne kertoo työväenluokkaisen Connerin perheen elämästä realistisella tyylillä, joka oli aikanaan epätavallinen prime time -televisiossa. Sarja käsitteli komedian keinoin tabuja kuten riippuvuuksia, ehkäisyä, homoseksuaalisuutta ja masturbointia.
Perheen äitiä Roseannea esitti Roseanne Barr, sarjan tuottaja ja ideoija. Roseannen miestä Dania esitti John Goodman. Perheeseen kuului myös kaksi tytärtä ja yksi poika.
Suosituimmillaan Roseanne oli Yhdysvaltain kolmen suosituimman sarjan joukossa ja loppuun asti 20 suosituimman joukossa. Se voitti useita Golden Globe -palkintoja, ja sen päätähti Roseanne Barr sai vuonna 1993 Emmy-palkinnon.
Roseannen tuotantoa jatkettiin 20 vuoden tauon jälkeen kahdeksalla jaksolla vuonna 2018, ja uusia jaksoja alettiin esittää Yhdysvalloissa 27. maaliskuuta alkaen. Pääosassa oli jälleen Roseanne Barr. Sarjassa esiintyi myös John Goodman, vaikka tämän hahmo Dan vaikuttikin kuolleen alkuperäisessä sarjassa. Uuden kauden ensimmäistä jaksoa seurasi Yhdysvalloissa yli 18 miljoonaa katsojaa. Sarjan päähahmo Roseanne on presidentti Donald Trumpin vahva kannattaja kuten Barr itsekin.
ABC-televisioyhtiö kuitenkin lopetti sarjan toukokuussa 2018 Roseanne Barrin kutsuttua Twitter-viestissään presidentti Barack Obaman afroamerikkalaista Iranissa syntynyttä avustajaa Valerie Jarrettia Apinoiden planeetan ja Muslimiveljeskunnan ristisiitokseksi. Yhtiö kuitenkin päätti kesällä 2018 jatkaa sarjaa uudella nimellä, mutta muuten samalla näyttelijäkaartilla, paitsi ilman Roseanne Barria. Sarja alkoi syksyllä 2018 nimellä The Conners.
Sagalo
Sagalo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 150 kilometriä Kéniébasta kaakkoon. Kunnassa on 14 300 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Sagalon kunta rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Kouroukoton ja luoteessa Faraban kuntiin sekä etelässä Guineaan. Alueella virtaa Bafing ja sen sivujoet Fari ja Faridané. Vuotuinen sademäärä on 800–1200 millimetriä. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, djalonkeja ja mandinkoja.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.
Soikkola
thumb|250px|Länsi-Inkerin suomalaiset, vatjalaiset ja inkeroiskylät ennen toista maailmansotaa. Soikkolan niemi ylhäällä keskellä. thumb|250px|Inkeroispirtti Soikkolassa R. M. Gaben akvarelli vuodelta 1926. thumb|250px|Soikkolan vuonna 1883 rakennetun ortodoksikirkon rauniot. Soikkola on entinen kylä Inkerissä. Soikkolan kylä sijaitsi Soikkolan niemellä Suomenlahden etelärannalla Kaprion- ja Laukaanlahden välissä. Nykyään alue kuuluu Leningradin alueen Jaaman piirin Viistinän ja Niisnovan kuntiin. Alueella on sijainnut myös entiset Soikkolan ortodoksinen seurakunta ja Soikkolan luterilainen seurakunta.
Soikkolan asutus
1900-luvun alkupuolelle saakka Soikkola oli pääosin inkerikkojen asuinaluetta ja siten ortodoksista seutua. Inkerikkojen asumia kyliä olivat Hamala, Kolkanpää, Koskina, Loka (Loas), Loukkula, Metsäkylä, Mättäsi, Oussimäki, Pätsinä, Repola, Ruutsia, Röllölä, Saarove, Savimäki, Soikkola, Suuri-Somero, Tammikontu, Uusi-Harkkola, Viistinä. Inkerikkojen lisäksi luterilaisia, inkerinsuomalaisia äyrämöisiä asui vielä 1800-luvun puolivälissä seuraavissa kylissä: Mäkkylä, Otsave, Peipiä, Suija, Säätinä, Tarinaisi, Uusikylä, Vanha-Harkkola, Venakontsa, Voloitsa. Koskisenkylässä oli inkerikkojen lisäksi saksalaisia. Pelkästään äyrämöisten asuttamia kyliä olivat Järvenperä ja Vääräoja. Toisenuskoisiin kohdistetun painostuksen alla 1900-luvulla tullessa äyrämöiset vetäytyivät muutamiin kyliin ja leimallisimmin äyrämöiskyliksi jäivät Uusikylä ja Vääräoja. Venäläisiä asui vanhastaan vain Pienessä-Somerossa.
1930-luvulla Soikkolan niemelle rakennettiin suuri sotilastukikohta, jonka neuvostoliittolaiset tuhosivat toisen maailmansodan vetäytymisvaiheessa. Sodan aikana suomalaiset ja inkerikot siirrettiin Suomeen. Neuvostoliittoon palattuaan heidät karkotettiin Sisä-Venäjälle. Ensimmäiset kanta-asukkaat pääsivät palaamaan 1950-luvulla.
Nykyisin Soikkolassa asuu muutama sata inkerikoiksi tunnustautuvaa ihmistä ja inkeroisen kielikin on jossain määrin säilynyt. Soikkolassa toimii inkeroiskuoro, kansanperinneryhmä ja museo.
An Acoustic Night at the Theatre
An Acoustic Night at the Theatre on alankomaalaisen Within Temptation -yhtyeen live-albumi, joka julkaistiin Alankomaissa ja Belgiassa lokakuussa 2009 ja muualla marraskuussa 2009. Albumi sisältää akustisia versioita yhtyeen kappaleista sekä uuden kappaleen "Utopia", joka julkaistaan singlenä. "Utopia"-kappaleella vierailee englantilainen laulaja Chris Jones. Albumilla vierailevat myös laulajat Anneke van Giersbergen ja Keith Caputo.
CAM-yhteyttäminen
CAM-yhteyttäminen (engl. Crassulacean acid metabolism) on monien kuivien seutujen kasvien käyttämä yhteyttämistapa, jolla kasvit sitovat ilmakehän hiilidioksidin hiiltä itseensä. CAM-yhteyttäminen on havaittu alun perin maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimon lajeilla, minkä myötä yhteyttämistapa on myös nimetty tämän heimon mukaan, vaikka CAM-yhteyttämistä esiintyy muissakin kasviheimoissa. CAM-yhteyttämisessä tapahtuu ajallista vaihtelua päivän ja yön välillä. Näin CAM-kasvi voi pitää kuumana päivänä ilmarakojaan kiinni, mikä pienentää huomattavasti veden haihtumista. CAM-yhteyttämistä käyttäviä kasveja ovat esimerkiksi ananas, agaavet, kiiltojukka ja kaktukset.
Parhaan miespääosan Oscar-palkinto
Parhaan miespääosan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama palkinto. Se annetaan elokuva-alalla työskenneelle miesnäyttelijälle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen pääroolissa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, jolloin palkinnon vastaanotti Emil Jannings rooleistaan elokuvissa Viimeinen määräys ja Kiusaus. Nykyään ehdokkaat päätetään siirtoäänivaalitavalla elokuva-akatemian näyttelijäosaston sisällä; voittajan valitsevat koko akatemian äänestyskelpoiset jäsenet äänienemmistöllä.
Puoli kuusi
Ohjelman lähetysaika oli arkipäivisin kello 17.30, josta tuli myös ohjelman nimi. Ohjelman tunnuksessa näkyi taulukello, jossa sekunttiviisari osuu tasan puoli kuuteen jonka jälkeen kelloon ilmestyy "Lasten TV" sekä lapsen ääni sanoi "Puoli kuusi!". Tämän jälkeen näytettiin nukkeanimaatio, jossa lapset leikkivät piirileikkejä.
Nukkeanimaatiot korvattiin myöhemmin yksinkertaisella kuvituksella, jossa poika ajelee pyörällä kadulla Pasilan tornin lähettyvillä, ja jossa kummitus kurkistaa autosta, jonka päällä seisoo musta kissa.
Ohjelmaa toimittivat ja ohjasivat muun muassa Timo Lehtinen, Maria Asikainen, Laura Lilja-Haataja, Olof Qvickström ja Ulpu Tolonen. Vuodesta 1992 alkaen Puoli kuuden sijasta TV 1:n lastenohjelmien makasiinien otsikkona oli Veturi.
Luettelo tiedustelupalveluista
Tämä on luettelo tiedustelupalveluista, menneistä ja nykyisistä:
Erymanthoksen metsäkarju
pienoiskuva|Herakles ja Erymanthoksen metsäkarju, kuvitusta [[attikalainen keramiikka|attikalaisessa mustakuviotekniikalla maalatussa amforassa, n. 550 eaa.]] Erymanthoksen metsäkarju muistetaan kreikkalaisesta mytologiasta Herakleen neljäntenä kaikkiaan kahdestatoista urotyöstä. Urotyöt veivät Herakleen kaikkialle hänen leppymättömän vihollisensa Heran hallitsemiin paikkoihin, joissa hänen piti kukistaa kaikki ajateltavissa olevat luonnon hirviöt ja alistaa alkukantainen maailma sen uudelle isännälle, hänen olymposlaiselle isälleen Zeukselle.