cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NCAA-yliopistojalkapallon I-divisioonan Bowl-sarja
Historia
1A-divisioonan mestarista ei joka vuosi saavutettu yksimielisyyttä, sillä valmentajista ja toimittajista koostuvat eri toimielimet eivät aina olleet samaa mieltä. Epäselvyyttä koetettiin ratkaista vuonna 1998 perustamalla Bowl Championship Series niminen ranking-järjestelmä. Järjestelmän myötä sarjan nimeksi tuli I-divisioonan Bowl-sarja, jonka kaksi parhaiten arvioitua joukkuetta kohtasivat kauden päätteeksi BCS National Championship -ottelussa. Sijoilta 3–10 joukkueet etenivät johonkin neljästä tärkeimmästä Bowl-ottelusta, jotka olivat Rose Bowl, Orange Bowl, Fiesta Bowl ja Sugar Bowl. Alemmilta sijoilta oli myös mahdollista päästä johonkin pienemmistä Bowl-otteluista.
BCS-ranking ei onnistunut luomaan sarjaan täysin kiistatonta mestaruutta, mutta selkeytti joukkueiden paremmuusjärjestystä huomattavasti. Vuonna 2014 siirryttiin nykyiseen systeemiin. Pudotuspelien finaali on nimeltään College Football Playoff National Championship, jonka voittaja on sarjan mestari.
Mestarit
Sarjan mestaruudesta ei aina ole saavutettu yksimielisyyttä, mistä johtuu joidenkin kausien useammat mestarit. Tämä on NCAA:n virallinen mestaruusluettelo, jota kaikki eivät välttämättä tunnusta.
Saksan 6. vuoristodivisioona
'''Saksan 6. vuoristodivisioona''' oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa.
Perustaminen
Wehrkreis V perusti divisioonan 1. kesäkuuta 1940 Heubergin koulutuskeskuksessa. Sen runkona olivat vuoristojääkärirykmentit 141 ja 143.
Historia
Se siirrettiin 13. kesäkuuta länsirintamalle ja divisioona oli Ranskan antauduttua miehitysjoukkona. Joulukuussa se osallistui Kreikan valtaukseen operaatio Maritaan ja syyskuussa 1941 divisioona siirrettiin Pohjois-Suomeen. Heinäkuussa 1942 se liitettiin 20. vuoristoarmeijaan, jonka mukana se vetäytyi Norjaan loppuvuodesta 1944.
Komentajat
Divisioonankomentajina olivat :
Koirala (Muolaa)
Koirala (, v:een 1948 Ко́йрала) on kylä Kirkkojärven pohjoispäässä Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Koirala kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa.
Kyläkuva
Koirala sijaitsi Muolaan itäosassa aivan kirkonkylän Kirkkorannan pohjoispuolella, jonne oli matkaa noin kaksi kilometriä. Koiralan naapurikyliä olivat lännessä Paakeli, pohjoisessa Ala-Kuusaa ja Peippola, idässä Kannila sekä etelässä Turulila ja Kyyrölä. Vuonna 1936 Koiralan pinta-ala oli 8,85 neliökilometriä, josta oli peltoa 258,02 hehtaaria, niittyä 13,01 hehtaaria ja metsää 612,69 hehtaaria.
Koiralan halki kulki maantie Muolaan kirkonkylästä Äyräpään kirkonkylään, josta Koiralassa erkani kylätie Punnuksen kylään Muolaan itäosaan. Koiralan pellot sijaitsivat pääasiassa kylän itäosassa Kirkkojärven ja sen laskujoen Kannilanjoen rannoilla, jonne myös asutus oli keskittynyt. Kylässä oli kauppa. Kylän peltopinta-alaa oli kasvatettu Kirkkojärven laskun avulla.
Koiralan koulupiiriin kuului Koiralan lisäksi Turulila ja Muolaan kirkonkylä Kirkkoranta, jotka sijaitsivat Koiralan eteläpuolella. Koulupiiri perustettiin vuonna 1922 ja se toimi vuokratiloissa, kunnes oma koulutalo valmistui vuonna 1929. Koulurakennus vaurioitui pahoin talvisodassa, mutta se korjattiin perusteellisesti vuonna 1944. Sitä ei kuitenkaan ehditty ottaa opetuskäyttöön ennen uutta evakuointia.
Sota-aika
Koiralan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
M/S Baltic Star
M/S Baltic Star on Bulgarian lipun alle rekisteröity irtolastialus. Alus on rakennettu vuonna 1985 Georgi Dimitrovin telakalla Varnassa Bulgariassa.
Käyttöhistoria
Vuonna 1985 alus valmistui bulgarialaiselta telakalta ja sai nimen General Grot-Rowecki.
Alus törmäsi 13. marraskuuta 2005 eteläisellä Itämerellä (54.40867°N, 12.18533°W) yhteen ruotsalaisen matkustajarahtilaiva M/S Finnsailorin kanssa. Finnsailor oli matkalla Saksan Travemündesta Ruotsin Malmöhön. Molempien alusten runko vaurioitui törmäyksessä vakavasti, mutta alukset pääsivät silti telakalle korjattaviksi.
thumb|left|230px|General Grot-Rowecki törmäsi Eceen noin 48 kilometriä [[Guernseyn saaren rannikosta luoteeseen.]]
General Grot-Rowecki oli 31. tammikuuta 2006 Englannin kanaalissa matkalla Marokon Safista Puolan Policeen. Lastina aluksella oli 26 000 tonnia fosfaattia. Englannin kanaalissa oli matkalla myös Marokon Casablancasta Belgian Gentiin matkalla oleva kemikaalitankkeri M/S Ece. Lastina Ecellä oli fosforihappoa. Alukset törmäsivät yhteen noin 48 kilometriä Guernseyn saaren rannikosta luoteeseen. General Grot-Rowecki säästyi kolarista pienillä vauriolla ja pääsi jatkamaan matkaansa kohti Policea. Ecen 22-henkinen miehistö puolestaan jouduttiin pelastetamaan ja kuljettamaan Guernseylle. Koko miehistö säilyi vahingoittumattomina. Eceä alettiin hinata 1. helmikuuta, mutta 50 meripeninkulmaa ennen Alankomaiden Haagia Ece upposi ja painui 70 metrin syvyyteen. Hylky sijaitsee kansainvälisillä vesillä.
Alus sai vuonna 2010 nimen General Grot ja se rekisteröitiin Saint Kitts ja Nevisin saarivaltion lipun alle. Nykyisin alus liikennöi Bulgarian lipun alla nimellä Baltic Star.
Sydänten silta
Sydänten silta on Arja Saijonmaan vuonna 2000 julkaistu albumi. Levy sisältää pääosin ruotsalaisten ja eteläeurooppalaisten tekijöiden iskelmiä. Valtaosan suomenkielisistä teksteistä on laatinut Turkka Mali, mutta myös Saijonmaa itse esiintyy tekstittäjänä.
Albumi sisältää osin samoja kappaleita samoin ruotsalaismuusikoiden soittamin taustanauhoin kuin Saijonmaan vuonna 1999 julkaisema ruotsinkielinen albumi En bro av gemenskap.
Liru
Liru on lepästä tai haavasta valmistettu klarinettisoitin.
Noin 25–50 cm:n pituinen soitin on valmistettu halkaistusta puusta, joka on päällystetty tuohella. Lirun puhalluspäässä on katajasta tehty ns. lehdykkä, jollaista käytetään myös muissa puupuhaltimissa. Alapäästään soitin on kartion muotoinen. Lirussa on kolme tai neljä sormiaukkoa, jotka sijaitsevat putken keskivaiheilla.
Hjalmar Munsterhjelm
Magnus Hjalmar Munsterhjelm (19. lokakuuta 1840 Tuulos – 2. huhtikuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli 1800-luvun loppupuolen romanttista taidesuuntausta edustanut suomalainen maisemamaalari. Munsterhjelmillä on arvostettu asema Suomen taidehistoriassa, vaikka hän aikanaan oli tuotannossaan epätasainen.
Liru
Suomessa lirua on tehnyt tunnetuksi 1980-luvulla perustettu The World Mänkeri Orchestra. Suomalaisia lirunsoittajia ovat myös muun muassa Kristiina Ilmonen ja Mikko Raasakka.
Hjalmar Munsterhjelm
Nuoruusvuodet ja opinnot
Hämeestä kotoisin oleva Hjalmar Munsterhjelm syntyi Tuuloksen Toivoniemen kartanossa 19. lokakuuta 1840. Vanhemmat, aliratsumestari Gustaf Riggert Munsterhjelm ja Mathilda Charlotta Eleonora von Essen toivoivat pojasta taidemaalaria, mutta Hjalmar itse haaveili merikapteenin ammatista. Hän kävikin Turun merikoulua ja osallistui kahdelle Espanjan-purjehdukselle vuosina 1858 ja 1859. Vuonna 1860 isä Gustaf kuitenkin vei pojan Düsseldorfiin, missä tämä pääsi Werner Holmbergin yksityisoppilaaksi. Kun Hjalmar Munsterhjelm kesällä 1865 valmistui Düsseldorfin taideakatemiasta, hän oli ensimmäinen koko kurssin läpikäynyt suomalaistaiteilija. Kotimaassaan Munsterhjelm olikin yksi harvoista perusteellisen ammatillisen koulutuksen saaneista taidemaalareista ja sen ansiosta teknisesti erittäin taitava. Pitkäaikainen opiskelu kertoi myös Munsterhjelmin epävarmuudesta taiteilijana: hän oppi käyttämään erilaisia vaikutteita ja esikuvia varsin vapaasti tavoitteidensa ja yleisön odotusten mukaisesti.
Maalaismaiseman kuvaaja
Hjalmar Munsterhjelm teki useita kesämatkoja Savoon ja Karjalaan tutustuen muun muassa Vuoksen rannan kansallismaisemiin. Luonnonkaunis koskimaisema kiehtoi taiteilijaa, joka valmisteli Imatraa ja sen lähiseutuja esittelevää kuvateosta "Album d'Imatra par Hj. M-m" (1872). Munsterhjelm itse piti parhaana aiheenaan Ruokolahden Vallinkoskea. Samoihin aikoihin Munsterhjelmin maalausten mukaan toteutettuja maisema-aiheita painettiin myös Suomea esittelevään kuvajulkaisuun Matkustus Suomessa (Zachris Topelius, 1873).
pienoiskuva|100px|[[Olav Rustin maalaama muotokuva vuodelta 1876]]
Hjalmar Munsterhjelm oli uransa huipulla 1870-luvun alussa. Hänen kotimaassa tekemiensä matkojen tuloksena syntyneitä komeita maisemamaalauksia oli esillä niin Münchenissä, Bremenissä, Hannoverissa, Wienissä, Lontoossa, Pietarissa, Göteborgissa kuin Helsingissäkin. Hjalmar Munsterhjelmin tuotantoa hallitsee romanttissävyinen tunnelmakuvaus. Hän pyrki näkemään luonnon kokonaisuutena, pikemminkin tunnelmana kuin realistisena kuvauskohteena. Kasvu- ja elinympäristönsä vuoksi Munsterhjelm on muistettava ennen kaikkea Hämeen kuvaajana: hänen teoksissaan toistuvat järvi- ja peltomaisemat.
Hän meni naimisiin Olga Mathilda Tannisen (1856–1929) kanssa vuonna 1875. He saivat neljä lasta, joista yksi oli kuvanveistäjä John Munsterhjelm (1879–1925).
pienoiskuva|100px|Valokuvattuna koiransa kanssa 1899–1905
Hjalmar Munsterhjelm sai Pietarin taideakatemian arvonimen "toisen luokan taiteilija" vuonna 1872 ja "ensiluokan taiteilija" vuonna 1873. Akateemikoksi hänet valittiin vuonna 1874. Samana vuonna hän voitti ensimmäisen valtion maisemamaalauskilpailun. Ruotsin taideakatemian jäseneksi Munsterhjelm valittiin vuonna 1897. Hän oli aktiivinen kuolemaansa saakka vuonna 1905 Helsingissä.
pienoiskuva|100px|Hänen poikansa [[John Munsterhjelmin hopeinen muistometali isästään vuodelta 1923 (John kuvattuna veistämässä teosta)]]
Raphael Edereho
Raphael Edereho (s. 21. maaliskuuta 1983 Delta, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Edereho on pelannut Veikkausliigassa yhteensä 37 ottelua ja tehnyt 7 maalia.
Edereho siirtyi Suomeen vuonna 2005, jolloin hän pelasi Rovaniemen Palloseurassa sekä Tervareissa. Tätä ennen hän oli kotimaansa Nigerian lisäksi Saudi-Arabiassa ja Kosovossa.
Kaudeksi 2006 Edereho siirtyi Kuopion Palloseuraan. Hän ehti pelata kuitenkin vain Liigacupin otteluja, sillä iranilainen FC Persepolis osti hänet 100 000 euron siirtosummalla. Persepolis ei kuitenkaan maksanut summaa KuPS:lle ennen maaliskuuta 2008, jolloin Kansainvälisen urheilun oikeusturvalautakunnan (CAS) ja Fifan päätökset, sekä kuuden pisteen menetysuhka mestaruustaistelussa olevalle iranilaisseuralle tehosi. KuPS:n saama siirtokorvaus on seuran ennätys.
Vuonna 2007 Edereho pelasi kazakstanilaisessa Šahtjor Karagandassa, jota Juha Malinenkin valmensi. AC Ouluun Edereho siirtyi kesän 2007 lopussa. Tämän jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2008 Vaasan Palloseuraan. Vierailu VPS:ssa jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi.
Loukkaantumiset estivät aktiisen pelaamisen hetken aikaa. Edereho palasi Suomeen kaudeksi 2011, jolloin hän aloitti oululaisesa Ykkösen OPS:ssä. Samalla kaudella elokuussa 2011 Ykkösessä pelanneet OPS ja PS Kemi tekivät vaihtokaupat Adrianon siirtyessä OPS:ään ja Ederehon PS Kemin.
Benjamin Burnley
Benjamin Jackson Burnley (s. 10. maaliskuuta 1978 Atlantic City, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja.
Ura
Hänet tunnetaan Breaking Benjamin yhtyeen laulajana. Burnley soittaa myös kitaraa, jota hän on opetellut itse soittamaan. Hän on alkanut soittaa sitä 14-vuotiaasta lähtien kuuntelemalla Nirvanan Nevermindia. Ennen yhtyeensä perustamista Burnley soitti useissa kahviloissa nimellä Benjamin. Breaking Benjamin -nimen hän keksi ollessaan esiintymässä kahvilassa, jossa Burnley heitti mikrofonin lattialle Nirvanan kappaleen aikana. Kahvilan omistaja tuli lavalle sanoen "Thanks Benjamin for breaking my fucking mic'!", josta myös yhtyeen Breaking Benjamin sai nimensä.
Siviilissä
Burnley on hyvin kiinnostunut videopeleistä. Hän pitää mm. Halo 2 -pelistä. 3 hänen suurta mielipeliään ovat The Elder Scrolls IV: Oblivion, Call of Duty 4 ja Rainbow Six: Vegas. Hän myös fanittaa suuresti Hitman-videopelisarjaa. Burnley on tehnyt laulun Blow Me Away ihan Halo 2:ta varten, tämä laulu soi pelissä.
Burnleyllä on myös useita fobioita, joista hän kertonut pelkäävänsä muun muassa kissoja, autolla matkustamista ja lentämistä, jonka vuoksi heidän yhtyeensä tekee kiertueita vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 2016 kuitenkin bändi piti ensimmäisen kiertueensa Euroopassa.
Space Quest II
Space Quest II: Chapter II – Vohaul's Revenge (lyhyemmin Space Quest II: Vohaul's Revenge) on Sierra On-Linen julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu 14. marraskuuta 1987. Se on jatko-osa pelille Space Quest I: The Sarien Encounter.
Juoni
pienoiskuva|Space Quest 2 aloitusnäkymä|320x320px Alkuperäisen pelin mukana tulee sarjakuvalehtinen jossa kerrotaan ensimmäisen pelin tapahtumista kuinka Roger Wilcosta tuli planeetta Xenonin sankari. Pelaaja saa myös tietoa ensimmäisen sarjan roistosta, Sludge Vohaulista, joka oli Sarienien hyökkäyksen takana avaruusalus Arcadalle.
Kun Rogeria kuljetetaan planeetta Labionin kaivoksille rangaistukseksi Sludgen alkuperäisten suunnitelmien estämisestä, keskeytyy matkanteko ilma-aluksella ja alus putoaa viidakkoon. Roger onnistuu pakenemaan ja selviydyttään Labionin viidakon vaaroista, saapuu hän Sludgen asteroiditukikohtaan. Hänen täytyy yksin estää Vohaulin julma juoni joka tähtää älyllisen elämän lopettamiseen planeetta Xenonilla miljoonilla kloonatuilla vakuutusasiamiehillä.
Pelin lopussa, Vohaulin asteroiditukikohta räjäytetään ja Roger pakenee pelastuskapselilla avaruuteen. Aluksessa hän asettuu nukkumaan kryokammioon horrostilaan, joka on alku seuraavalla pelisarjan osalle, Space Quest III: The Pirates of Pestulon.
Uusintaversio
Infamous Adventures ilmoitti vuonna 2007 tekevänsä Space Quest II pelin uudestaan samantyylisenä kuin muut VGA uusintaversiot. Infamous Adventures julkaisi uusintaversion pelistä uudenvuodenaattona 2011, joka sisälsi täydet äänipaketit ja lisämateriaalia. Peli on tällä hetkellä ladattavissa heidän kotisivuiltansa.
Haavanlasisiipi
Haavanlasisiipi (Sesia apiformis) on keskikokoinen, ulkonäöltään huomattavan pistiäismäinen perhonen.
Koko ja ulkonäkö
Haavanlasisiipi on eräs kookkaimmista lasisiipislajeista. Paksun takaruumiin kussakin jaokkeessa on leveä, keltainen raita. Yksi takaruumiin jaokkeista on kuitenkin sininen. Pää on suurelta osin keltainen, ja mustan keskiruumiin sivuilla on laajat keltaiset laikut. Jalat ovat keltaiset. Tuntosarvet ovat mustat. Sekä etu- että takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 31–48 mm.
Haavanlasisiipi muistuttaa paljon läheistä raitalasisiipeä (Sesia bembeciformis), mutta on helposti erotettavissa pään keltaisen värin takia.
Levinneisyys ja lentoaika
Haavanlasisiipeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on 1800-luvulla levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan itäosiin. Suomessa lajia tavataan lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Lentoaika on heinäkuu.
Ravintokasvi
Toukka elää metsähaavan (Populus tremula) ja muiden poppelien (Populus spp.) rungon sisällä.
Zikavirus
Zikavirus on keltakuumehyttysen välityksellä leviävä virus. Sen epäillään aiheuttavan ihmisissä sikiöiden kehityshäiriöitä ja Guillain-Barrén tautia, mutta yhteyttä ei ole vielä tieteellisesti vahvistettu. Tauti on kuitenkin yleensä hyvin lievä. Virus levisi loppuvuoden 2015 aikana nopeasti Latinalaisessa Amerikassa, ja samaan aikaan sitä esiintyi myös Afrikassa, osassa Aasiaa ja Ranskan Polynesiassa. Yhdysvaltain tartuntatautivirasto kehotti tällöin raskaana olevia matkailijoita varovaisuuteen näillä alueilla. Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos kehotti matkustajia suojautumaan hyttysiltä Latinalaisessa Amerikassa liikuttaessa. vasen|pienoiskuva|Todennäköisyys havaita zikavirus sinisellä alueella pienin, punaisella suurin. Tapauksia todettiin myös Euroopassa, mutta ne olivat yleensä peräisin Etelä-Amerikasta. Suomessa todettiin ensimmäinen zikavirustapaus kesäkuussa 2015. Kyseessä oli lieväoireinen, Malediiveiltä lähtöisin oleva tautitapaus. Viruksen yleisin leviämistapa on tropiikissa elävän keltakuumehyttysen välityksellä, mutta myös ihmisestä toiseen tapahtuvia tartuntoja tunnetaan. Virus on aiemminkin aiheuttanut epidemioita Aasiassa ja Afrikassa.
Oireet
thumb|250px|Tyypillisiä zikaviruksen aiheuttamia oireita aikuisessa: lievä päänsärky, kuume, ihottuma, silmätulehdus, lihaskipu ja nivelkipu. thumb|250px|Piirros [[mikrokefaliaa eli pienipäisyyttä sairastavan vauvan päästä verrattuna normaaliin vauvan päähän.]] Noin 80 prosenttia tartunnan saaneista on oireettomia. Tartunnan oireita ovat lievä kuume, lihaskipu ja silmätulehdukset. Vain harva joutuu sairaalahoitoon. Virus on vaarallinen raskaana oleville, sillä se saattaa aiheuttaa lapselle pienipäisyyttä ja kehitysvammaisuutta. Muille se on haitattomampi kuin kausi-influenssa.
Historia
Virus eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947 Ugandassa kuumeisesta reesusmakakista. Virus nimettiin löytöpaikan, Ugandan virustutkimuslaitoksen Zika-nimisen tutkimusmetsän, mukaan. Ihmisellä tartunta todettiin ensimmäistä kertaa Nigeriassa vuonna 1954. Ensimmäinen epidemia-aalto havaittiin vuonna 2007 Micronesiassa Yapin atollilla, jolloin 180 ihmistä sai tartunnan. Vuonna 2013 Ranskan Polynesiassa oli epidemia. Vuoden 2015 toukokuussa zikavirus havaittiin Brasiliassa, minkä jälkeen se levisi Latinalaisessa Amerikassa epidemiaksi. Yhteys sikiöiden kehitysvaurioon havaittiin Brasiliassa marraskuussa 2015.
Hävittäminen
Tutkijat ovat ehdottaneet, että zikaviruksen leviämistä voisi estää liittämällä sitä kantaviin hyttysiin viruksen vasta-ainetta sisältävä geeniajuri.
Ben Spies
thumb|Ben Spies vuonna 2010 [[Qatarissa]] Ben Spies (11. heinäkuuta 1984 Germantown, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräily-kuljettaja.
Melissa Joan Hart
Melissa Joan Hart (18. huhtikuuta 1976 Smithtown, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen teinitähti. Hän näytteli nimiroolia Sabrina, teininoita -televisiosarjassa.
Ben Spies
Uran alku
Spies aloitti kilpailu-uransa Yhdysvalloissa. Siellä hän voitti jo toisella kaudellaan mestaruuden AMA Formula Xtreme -sarjassa. Seuraavat kaksi kautta menivät USA:n Superstock ja Supersport-sarjoissa, kunnes paikka aukesi kaudeksi 2005 AMA Superbike -sarjassa. Ensimmäisenä vuonnaan 2005 hän oli sarjan 2. sijalla, ja vuonna 2006 hän valloitti sarjan mestaruuden.
Melissa Joan Hart
Nuoruus
Melissa Joan Catherine Hart syntyi 18. huhtikuuta 1976 Smithtownissa, New Yorkissa Hänen vanhempansa Paula ja William Hart ovat sittemmin eronneet ja menneet omilla tahoillaan uudelleen naimisiin. Sisaruksia Hartilla on seitsemän, joista kolme (Elizabeth, Emily ja Alexandra) on esiintynyt Sabrina, teininoidassa.
Ben Spies
Ura ammattilaisena
Ben Spies juhli AMA Superbiken mestaruutta neljä kertaa peräkkäin. Viimeisen kautensa 2008 hän päätti sarjassa mestaruuteen ja ajoi myös kolmessa kisassa MotoGP-sarjassa, Hän ylsi niissä kaikissa pisteille ja oli parhaimmillaan 6. sijalla. Ensimmäisen MotoGP-kilpailunsa mies ajoi Britannian GP:ssä toukokuussa 2008 Suzukilla.
Melissa Joan Hart
Nuoruus
Hart oli lapsena suosittu mainosnäyttelijä. Hän teki ensimmäisen mainoksensa kolmevuotiaana, ja viisivuotiaana hän oli esiintynyt jo kahdessakymmenessä mainoksessa.
Ben Spies
Ura ammattilaisena
Kaudelle 2009 Spies teki sopimuksen Superbike-pyörien World Superbike -sarjaan Yamahan kanssa ja voitti heti tulokaskaudellaan sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän pääsi myös näyttämään taitojaan MotoGP:ssä ja vakuutti Yamahan tallin, kun sijoittui viimeisessä kisassa Valenciassa sijalle 7.
Melissa Joan Hart
Ura
Hartin ensimmäinen suuri rooli oli pääosa televisiosarjassa Clarissa Explains It All, jota tehtiin vuosina 1991–1994. Sarjan päättymisen jälkeen Hart pääsi Sabrina, teininoita -televisioelokuvaan ja siitä tehtyyn televisiosarjaan. Sabrina, teininoita kesti seitsemän kautta (1996–2003).
Ben Spies
Ura MotoGP-sarjassa
Mestaruuteen päättyneen Superbike-kautensa jälkeen Spies teki sopimuksen Yamahan kakkostallin kanssa. Hän sai ajaa 2010 täyden MM-sarjan Monster Yamaha Tech 3 -tallissa Colin Edwardsin tallikaverina.
Melissa Joan Hart
Ura
Elokuvia, joissa Hart on näytellyt, ovat esimerkiksi Repäisevät treffit ja Not Another Teen Movie. Lisäksi Hart on vieraillut muun muassa televisiosarjassa Enkelin kosketus ja esitellyt asuntonsa MTV:n Cribs-ohjelmassa.
Ben Spies
Ura MotoGP-sarjassa
Ben Spies aloitti MotoGP-uransa vakuuttavasti. Ensimmäisessä kisassa hän päätyi 4. sijalle ja ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle Britannian GP:ssä 20. kesäkuuta 2010. Uransa ensimmäisen paalupaikan Spies saavutti Yhdysvaltain GP:ssä Indianapolisissa. Kilpailussa hän ylsi parhaaseen sijoitukseensa ollen toinen Dani Pedrosan jälkeen.
Melissa Joan Hart
Ura
Vuosina 2010–2015 Hart esitti tilannekomediasarjassa Melissa ja Joey toista nimiroolia vastanäyttelijänään Joey Lawrence.
Yksityiselämä
Hart meni naimisiin muusikko Mark Wilkersonin kanssa 19. heinäkuuta 2003 Firenzessä Italiassa. Häistä tehtiin myös tositelevisiosarja Tying the Knot. Pariskunnalla on kolme poikaa. .
Ben Spies
Ura MotoGP-sarjassa
Loistavan tulokaskauden ansiosta Yamaha päätti tehdä Spiesin kanssa sopimuksen kaudesta 2011 Yamahan tehdastiimissä Jorge Lorenzon tallikaverina Rossin siirtyessä Ducatille.
Melissa Joan Hart
Yksityiselämä
Vapaa-ajallaan Hart keräilee taidetta sekä Shirley Templeen ja Audrey Hepburniin liittyviä esineitä. Hän on myös innokas lumilautailija.
Ben Spies
Ura MotoGP-sarjassa
Kauden 2011 alussa Spies osoitti taistelevansa palkintokorokesijoista Yamahan tehdastiimissä. Ensimmäisessä kilpailussa hän päätyi 6. sijalle ja toisessa kilpailussa hän kaatui 2. paikalta kolme kierrosta ennen maaliintuloa.
Ben Spies otti ensimmäisen voittonsa MotoGP-luokassa 25. kesäkuuta 2011 Assenin GP:ssä
Intian laatta
thumb| thumb|Mannerliikuntojen myötä Intian laatta irtaantui [[Madagaskarista ja työntyi Euraasian laattaa kohti muodostaen Himalajan vuoriston.]] Intian laatta on mannerlaatta, joka oli alun perin osa muinaista Gondwanan mannerta. Intian laatta irtautui Gondwanaan kuuluneesta Madagaskarista ja alkoi liikkua kohti pohjoista. Intian laatta alkoi työntyä Euraasian laattaa päin noin 50 miljoonaa vuotta sitten noin 20 senttimetrin vuosivauhdilla. Se on nykyään osa Indo-Australian laattaa.
Zakspeed
Zakspeed oli saksalainen Formula 1-talli, joka osallistui F1-sarjaan vuosina –. Ennen ja jälkeen F1-sarjassa esiintymisen Zakspeed on tunnettu myös vakioautosarjoista. Westin sponsoroima talli käytti autoissaan omaa turbomoottoriaan, viimeisellä kaudella Yamahan V8 moottoria. Tallin ainoat pisteet toi Martin Brundle San Marinon GP:stä.
Bojana Jovanovski
Uran alku
Heinäkuussa 2008 Jovanovski voitti ensimmäisen ITF-turnauksensa Serbiassa. Samana vuonna hän voitti kaksi muutakin ITF-turnausta. Vuonna 2009 Jovanovski pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avointen karsinnassa. Hän voitti karsinnassa kaksi ottelua, mutta hävisi ratkaisevan ottelun Carly Gullicksonille.
Kalocsa
Kalocsa on eteläisessä Unkarissa Bács-Kiskunin läänissä sijaitseva kunta. Suurin osa kunnasta tuhoutui vuoden 1875 palossa.
Zakspeed
Pedro Lamy voitti V8Star-sarjan mestaruuden vuonna 2003 Zakspeedilla. Talli voitti tallien mestaruuden sarjassa vuosina 2002–03. Vuonna 2008 Zakspeed osallistui Superleague Formula -sarjaan, jossa se ajatti Beijing Guoanin ja Borussia Dortmundin autoja. Beijing Guoan voitti sarjan mestaruuden Dortmundin saavuttaessa vain yhden voiton. Kaudella 2009 Zakspeed vastasi Sporting CP:n ja RSC Anderlechtin autoista.
Bojana Jovanovski
2010
Jovanovski karsi pääsystä Australian avoimiin, mutta hän hävisi Kathrin Wörlelle 6–2, 4–6, 9–7. Jovanovski edusti Serbiaa Fed Cupissa yhdessä Jelena Jankovićin kanssa maailmanlohkon karsintamaaottelussa Slovakiaa vastaan. Serbia hävisi Slovakialle 3-2.
Ensimmäisen Grand Slam -turnauksensa Jovanovski pelasi Wimbledonissa vuonna 2010. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Casey Dellacquan luvuin 6–1, 6–0, mutta hävisi toisella kierroksella 14:nneksi sijoitetulle Viktoryja Azarenkalle. Cincinnatin WTA-turnauksessa 2010 Jovanovski pääsi toiselle kierrokselle voittamalla neljänneksitoista sijoitetun Aravane Rezaïn luvuin 4–6, 6–3, 6–4. Toisella kierroksella hän hävisi Akgul Amanmuradovalle. Yhdysvaltain avoimissa 2010 Jovanovski hävisi avauskierroksella Anastasia Rodionovalle.
Kauden loppupuolella Jovanovski pelasi China Openissa, jossa hän voitti avauskierroksella Kateryna Bondarenkon 5–7, 6–4, 6–3. Toisella kierroksella hän voitti entisen maailmanlistan ykkösen ja maannaisensa Jelena Jankovićin luvuin 4–6, 6–2, 6–2, mutta hävisi kolmannella kierroksella Shahar Pe'erille luvuin 6–1, 6–2.
2011
Jovanovski pääsi kauden toisessa turnauksessaan Sydneyssä välieriin asti voitettuaan Kaia Kanepin, Aravane Rezaïn ja Flavia Pennettan. Välierässä hän hävisi Li Nalle. Australian avoimissa hän voitti Chang Kai-Chenin, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan kakkoselle, Vera Zvonarjovalle luvuin 6–2, 3–6, 1–6. Malesiassa Jovanovski selviytyi puolivälieriin voittamalla Tamarine Tanasugarnin ja Urszula Radwańskan. Puolivälierässä hän hävisi entiselle maailmanlistan neloselle, Jelena Dokićille. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Jovanovski hävisi Andrea Petkovicille ja Wimbledonissa Simona Halepille.
Heinäkuussa Jovanovski pääsi puolivälieriin Citi Openin turnauksessa Yhdysvalloissa, jossa hän hävisi Nadja Petrovalle. Yhdysvaltain avoimissa Jovanovski hävisi ensimmäisellä kierroksella Serena Williamsille.
Brian Jones
Brian Lewis Hopkin Jones (28. helmikuuta 1942 Cheltenham, Gloucestershire – 3. heinäkuuta 1969 Hartfield, East Sussex) oli brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten The Rolling Stonesin perustaja/alkuperäisjäsenenä ja yhtyeen toisena kitaristina, mutta hän oli yhtyeessä multi-instrumentalisti. Jones kuului yhtyeeseen vuosina 1962–1969.
Lapsuus, nuoruus ja muusikkouran varhaisvaiheet
Brian Jones syntyi Cheltenhamin kaupungissa, Gloucestershiren shire-kreivikunnassa keskiluokkaiseen perheeseen. Neljävuotiaana hän sairastui kuristustaudin jälkiseurauksena astmaan, jota hän sairasti koko elämänsä ajan. Jonesilla oli kaksi sisarta: Pamela ja Barbara. Pamela menehtyi kaksivuotiaana leukemiaan.
Brian Jonesin perhe oli musikaalinen. Isä Lewis Blount Jones, viralliselta ammatiltaan ilmailualan insinööri, harrasti pianonsoittoa ja äiti Louisa Beatrice Jones (o.s. Simmonds) soitti pianoa, urkuja ja johti paikallisen kirkon kuoroa. Äiti opetti poikansakin soittamaan jo varhain. Jones kuitenkin edistyi niin nopeasti, että tarvitsi pian virallisempaa opetusta. Hän kiinnostui myös klarinetinsoitosta samalla kun alkoi säveltää kappaleita pianolle. Jones vaihtoi 15-vuotiaana klarinetin saksofoniin kiinnostuttuaan jazzista (Cannonball Adderleyn inspiroimana) ja edistyi sen soitossa erittäin nopeasti. Hän sai ensimmäisen kitaransa 17-vuotiaana syntymäpäivälahjaksi vanhemmiltaan ja alkoi opetella kitaransoittoa itsenäisesti. Brian oli tutustunut klassiseen musiikkiin jo lapsuudessa, ja hän arvosti bluesia, erityisesti Elmore Jamesia ja Robert Johnsonia. Pian hän kiinnostui myös kantrista, jazzista ja rock and rollista. Hän alkoi soittaa paikallisissa blues- ja jazzklubeissa ja teki erilaisia sekatöitä, joista saadut rahat käytti instrumenttien ostamiseen.
Jones muutti lopulta Lontooseen, jossa hän tapasi muusikoita, kuten Alexis Korner, Jack Bruce (tuleva Cream-basisti), Paul Jones (tuleva Manfred Mann-muusikko), ja pianisti Ian Stewart. Hänestä tuli ammattitaitoinen bluesmuusikko ja ensimmäinen tunnettu slide-kitaran soittaja Britanniassa. Elmore Jamesin inspiroimana Jones käytti tuolloin taiteilijanimeä "Elmo Lewis".
The Rolling Stones ja muu musiikillinen toiminta vuodesta 1962
Jones perusti The Rolling Stonesin Mick Jaggerin ja Keith Richardsin kanssa sen jälkeen, kun jälkimmäiset olivat nähneet hänen esittävän blues-covereita lontoolaisessa klubissa. Jones keksi yhtyeen nimen ihailemansa Muddy Watersin kappaleen perusteella. Hän valitsi yhtyeeseen jäseniksi myös Ian Stewartin, Bill Wymanin ja Charlie Wattsin. Yhtye soitti lontoolaisissa blues- ja jazzklubeissa ja saavutti lopulta pysyvää suosiota. Jones saattoi soittaa useita eri instrumentteja illan mittaan, muun muassa soolokitaraa, slide-kitaraa ja huuliharppua.
Vieraantuminen The Rolling Stonesista ja kuolema
Jones oli monien mielestä usein lämmin, ystävällinen ja seurallinen ihminen, mutta toisinaan hänen kanssaan oli äärimmäisen vaikea tulla toimeen. Jonesin itsetunnon ja henkisen tasapainon horjahteluun oli vaikuttanut myös hänen tyttöystävänsä Anita Pallenbergin menettäminen Keith Richardsille vuonna 1967. Tähän mennessä hän oli henkisesti sekaisin. Suhteen kariutumisella Pallenbergiin oli merkittävä vaikutus Jonesin henkiseen hyvinvointiin ja lisäksi Keith Richards on tunnustanut sen, että Jones halusi lisää vaikutusvaltaa yhtyeessä ja yhtyeen musiikissa vuoden 1966 lopulla ja koska sitä Jaggerin ja Richardsin tiukasti johtamassa bändissä ei ollut tarjolla, johti tuo Jonesin kohdalla hiljalleen kasvavaan turhautumiseen ja eristäytymiseen. Kolmas merkittävä tekijä Jonesin ongelmissa olivat pidätykset ja tuomiot huumerikoksista. Ensimmäinen pidätys tapahtui vuoden 1967 toukokuussa. Tämä tapahtui vain kolme kuukautta The Rolling Stonesia koskettaneen kuuluisan Redlands-skandaalin ja huumeratsian jälkeen, jossa olivat osallisina Mick Jagger, Keith Richards ja Marianne Faithfull. Jonesin asunnosta löydettiin kannabista ja kokaiinia.
Alkuperäinen tuomio, joka Brian Jonesille luettiin lokakuun oikeudenkäynnissä, oli 12 kuukautta vankeutta ja sakkorangaistus kannabiksen hallussapidosta sekä kannabiksen käytön sallimisesta asunnossaan, mutta valituksen jälkeen vankilatuomio kumottiin ja lopullinen oikeuden päätös luettiin vuoden 1967 joulukuussa joka oli 3 vuoden ehdonalainen tuomio ja sakkorangaistus. Toinen pidätys tapahtui lähes tasan vuosi ensimmäisen pidätyksen jälkeen vuoden 1968 toukokuussa, nyt kannabiksen hallussapidosta. Vaikka vankilatuomion mahdollisuus oli nyt erittäin suuri edellisvuoden ehdonalaisen johdosta, oli oikeuden päätös syyskuun lopulla 1968 lopulta vain sakkorangaistus. Keith Richardsin mukaan uhka mahdollisesta tulevasta vankilatuomiosta, viranomaisten harjoittama ahdistelu ja suoranainen ajojahti kuitenkin olivat tunnetusti herkälle Jonesille lähes musertavan tuskallisia kestettäväksi. Hän käytti säännöllisesti marijuanaa, LSD:tä ja kokaiinia ja joi suuria määriä alkoholia, vaikkakin hänen tiedetään vältelleen heroiinia. Jaggerista ja Richardsista tuli vähitellen vihamielisiä Jonesia kohtaan. Tämä johtui paljolti siitä, että jatkuva päihteiden käyttö teki Jonesista epäluotettavan työtoverin kiireisessä menestysyhtyeessä. Keith Richardsin mukaan Brianin käytös muuttui nopeasti vuosien 1965–1966 aikana, ja hänestä tuli osaksi hyvin välinpitämätön yhtyeen tekemisistä, vaikka hän tähän aikaan toi yhtyeeseen monipuolisen soitinvalikoiman.
Richards toteaa jäsenten asemien muutoksen yhtyeessä mutta myös sen, ettei Brianiin voinut enää luottaa ja että aikaa ongelmasta puhumiseen ei ollut minkä myös Mick Jagger on todennut. Toisaalta Richards huomasi tämän ja ehdotti Brianille yhteistyötä laulujen kirjoittamisessa. Lähtökohdaksi muuttui konsertin tai studiosession tekeminen ilman Briania, koska varmuutta saapumisestaan paikalle tai soittokunnosta ei ollut, vaikka ollessaan läsnä ja kunnolla mukana hän teki erinomaista työtä instrumenteilla.
Brian Jonesin viimeinen julkinen esiintyminen The Rolling Stonesin kanssa tapahtui Rock and Roll Circus -konserttielokuvassa 11.–12. joulukuuta vuonna 1968. Tämän jälkeen Jones osallistui Let It Bleed -albumin äänityksiin aina vuoden 1969 toukokuuhun asti, ja alkuperäisen The Rolling Stonesin viimeinen virallinen valokuvaussessio Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2) -kokoelmaa varten järjestettiin 21. toukokuuta.
Kesäkuussa 1969 Jones sai lopulta potkut yhtyeestä, jota oli itse ollut perustamassa. Mick Jagger, Keith Richards ja Charlie Watts vierailivat Jonesin kotona 8. kesäkuuta ja Jones julkaisi erostaan tiedotteen 9. kesäkuuta. Tämän jälkeen Jones teki suunnitelmia perustaa uusia yhtyeitä tai musiikillisia projekteja tuntemiensa muusikoiden kanssa (mm. Alexis Korner, Ian Stewart, John Lennon, Mitch Mitchell ja Jimmy Miller). Mitään merkittävää ei kuitenkaan ilmeisesti ehtinyt tapahtua ennen Jonesin kuolemaa.
27-vuotias Brian Jones hukkui 3. heinäkuuta 1969 uuden asuntonsa uima-altaaseen. Kyseinen omakotitalo, kuuluisa Cotchford Farm, Itä-Sussexin Hartfieldissä oli kuulunut aiemmin kirjailija A. A. Milnelle. Jones oli hankkinut talon omistukseensa marraskuussa 1968. Merkittävä syy talon ostamiseen oli se, että Jones oli suuri Nalle Puhin ystävä. Keväällä 1969 Jones oli aloittanut talossaan mittavan remontin, jonka tekijäksi valikoitui Frank Thorogoodin johtama kiistelty työporukka paljolti Stonesien autonkuljettajan, turvamiehen ja "fixerin" Tom Keylockin suosituksesta.
Antti Vahtola
Antti Vahtola on suomalainen pianisti ja laulaja, äänialaltaan basso.
Joaquín
Joaquín tai Joaquin on espanjalainen miehen etunimi, heprealaisperäisen Joachim-nimen espanjalainen muoto.
Antti Vahtola
Vahtola aloitti pianonsoiton Espoon musiikkiopistossa ja jatkoi sitä Sibelius-Akatemiassa, josta sai musiikin maisterin arvon vuonna 2000. Hänen opettajanaan toimi Tuija Hakkila. Hän suoritti opintoja myös Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Werner Genuitin johdolla ja osallistui muiden muassa Konstantin Boginon, Eero Heinosen, Liisa Pohjolan sekä Peter Eicherin mestarikursseille. Vahtola on pianonsoiton ohella opiskellut fortepianon- ja urkujensoittoa sekä laulua. Hän on saanut kamarimusiikki- ja liedohjausta muiden muassa Ralf Gothonilta, Ilmo Rannalta ja Hartmut Hölliltä.
Viktor Skrypnyk
Viktor Anatolijovytš Skrypnyk (, s. 19. marraskuuta 1969 Novomoskovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Kesäkuusta 2019 lähtien hän on valmentanut ukrainalaista Zorja Luhanskia.
Antti Vahtola
Vahtola debytoi Sibelius-Akatemian konserttisarjassa vuonna 2001. Sittemmin hän on konsertoinut solistina, kamarimuusikkona ja liedsäestäjänä. Hän on myös työskennellyt bassona Radion kamarikuorossa, Helsingin kamarikuorossa ja EMO Ensemblessä. Syksyllä 2003 hän aloitti pianonsoiton opettamisen Espoon Juvenalia-musiikkiopistossa.
Viktor Skrypnyk
Ura pelaajana
Skrypnyk aloitti jalkapallouransa FK Dnipro Dnipropetrovskin organisaatiossa, jossa hän pelasi jo juniori-ikäisenä. Skrypnyk pelasi kuitenkin seurassa korkeimmillaan vain reservijoukkueen otteluita ja kesken kauden 1989 hän siirtyi FK Metalurh Zaporižžjaan, jossa pelasi viiden vuoden ajan. Dniproon Skrypnyk palasi vuonna 1994 ja kahden kauden jälkeen hän suuntasi SV Werder Bremeniin. Saksalaisseurassa Skrypnyk juhli kahta Saksan cupin voittoa sekä Bundesliigan mestaruutta uransa viimeisellä kaudella 2003–2004.
Antti Vahtola
Vahtola ja klarinetisti Mikko Raasakka julkaisivat vuonna 2019 Pilfink-levymerkillä albumin Unknown – Finnish Music for Clarinet and Piano 1922 - 1959. Vahtola on myös tehnyt konsertti- ja studioäänityksiä Yleisradiolle. Liedin parissa hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Cristina Radun kanssa.
Viktor Skrypnyk
Ura pelaajana
Maajoukkuetasolla Skrypnyk edusti Ukrainaa 24 A-maaottelussa.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Skrypnyk jatkoi SV Werder Bremenin palveluksessa juniorivalmentajana. Hän valmensi eri ikäluokkien joukkueita sekä kolmosjoukkuetta vuosina 2004–2013. Kesällä 2013 hän nousi reservijoukkueen päävalmentajaksi.
Heinäkuussa 2018 Skrypnykistä tuli latvialaisen Riga FC:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuran historian ensimmäiseen Latvian liigan mestaruuteen kauden 2018 päätteeksi. Riga voitti myös Latvian cupin mestaruuden. Hänet valittiin vuoden valmentajaksi Latviassa. Helmikuussa 2019 kerrottiin, että Skrypnyk on yllättäen jättänyt seuran.
Kesäkuussa 2019 Skrypnykistä tuli ukrainalaisen Zorja Luhanskin päävalmentaja.
Lapionapparit
Lapionapparit (Tolmomyias) on napsijoiden heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Justus Mikkonen
Justus Mikkonen (s. 5. maaliskuuta 1997 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Visby/Roma HK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Falköping
thumb|right|250px|Stora Torget -aukio Falköpingissä.
Falköping on Falköpingin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Taajaman pinta-ala on 8,54 neliökilometriä ja asukasluku 16 350 henkilöä (31. joulukuuta 2010).
Justus Mikkonen
Ura
Kaudella 2017–2018 Mikkonen nousi JYPin SM-liigajoukkueeseen. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätösottelussa 10. lokakuuta 2017 vieraissa valkovenäläistä H’K Njoman Hrodnaa vastaan. Mikkoselle vapautui viiden muun pääsarjadebytantin ohella paikka JYPin kokoonpanosta, kun joukkue antoi lähes puolelle edellisen ottelun kokoonpanostaan huilivuoron pikkuvammojen ja tiukan otteluohjelman myötä. Hänet merkittiin JYPin neljännen ketjun oikeaan laitaan Mikkoselle A-nuorista tuttujen ketjukaverien Matias Mustosen ja Samuli Ratisen viereen. Mikkonen sai ottelussa jääaikaa 10.33 minuuttia. Hän keräsi teholukeman –1. Mikkonen voitti CHL:n mestaruuden.
Falköping
Falköping oli kaupunkina 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti.
Justus Mikkonen
Ura
SM-liigadebyyttinsä Mikkonen teki 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet merkittiin CHL-debyyttinsä tapaan JYPin kolmosketjun oikeaan laitaan toisen liigadebytantin, Matias Mustosen sekä toista liigaotteluaan pelanneen Samuli Ratisen viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Mikkonen sai ottelussa jääaikaa 15.31 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Ottelu jäi Mikkoselle kauden ainoaksi SM-liigassa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan JYPin A-nuorissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä Mikkonen oli tehoilla 27+21=48. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin toisen sijan KalPan Mikko Juusolan ja Sportin Miro Lehtimäen kanssa edellään vain Bluesin Aarne Talvitie sekä pistepörssin kymmenennen sijan KalPan Juusolan kanssa.
Falköping
Media
Paikallislehti Falköpings Tidning ilmestyy neljästi viikossa.
Justus Mikkonen
Ura
Elokuussa 2018 JYP lainasi Mikkosen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Hän pelasi siellä lähes koko alkukauden 2018–2019 tehden 32 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15 ja neljässä Suomen Cupin ottelussa yhden maalin, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2019 Mikkosen vahvistettiin pelaavan KeuPassa kauden loppuun. Hän ei kuitenkaan pelannut siellä enää otteluakaan, vaan siirtyi JYPin A-nuorten vahvuuteen.
Kaudeksi 2019–2020 Mikkonen teki KeuPan kanssa vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Mikkonen oli 12 osumallaan KeuPan kolmanneksi paras maalintekijä. Huhtikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas huhtikuussa 2021. Kaudella 2021–2022 Mikkonen oli tehoilla 17+13=30 KeuPan toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet JYPin SM-liigajoukkueeseen, kun joukkueesta oli useita pelaajia sivussa koronavirustartuntojen ja kausiflunssan vuoksi. Mikkonen pelasi siellä kolme ottelua.
Mikkonen siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Visby/Roma HK:hon.
Kaarlo Teräsvuori
Kaarlo Kustaa Teräsvuori (vuoteen 1906 Ståhlberg; 5. toukokuuta 1884 Kuopio – 18. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä. Hän oli Tarton yliopiston professori 1920–1922 ja Helsingin yliopiston maanviljelyskasvitieteen ylimääräinen professori 1935–1951.
27. kesäkuuta
27. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 178. päivä (179. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 187 päivää.
Lähteet
Katso myös: kalenteri ~ 26. kesäkuuta, 28. kesäkuuta
Luxemburgin Davis Cup -joukkue
Luxemburgin Davis Cup -joukkue edustaa Luxemburgia Davis Cupissa. Se toimii Luxemburgin tennisliiton alaisuudessa. Luxemburg osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin 1947 ja osallistunut 61 vuonna. Sinä aikana Luxemburg on pelannut 99 maaottelua, voittanut niistä 34 ja hävinnyt 65.
Joukkueessa pelanneet
thumb|right|225px|[[Gilles Müller on edustanut Luxemburgia 19 maaottelussa.]]
Pesäpallon SM-sarja 1958
Pesäpallon SM-sarja 1958. Jyväskylän Kiri voitti kolmannen peräkkäisen ja kaikkiaan neljännen mestaruutensa. Kirin kotiotteluiden yleisömäärä oli 1800 katsojaa/peli. Kirin mestaruus ratkesi jo hyvissä ajoin, niinpä kahdesta viimeisestä ottelusta joukkue sai vain yhden pisteen. Hopea sen sijaan ratkesi vasta viimeisellä kierroksella, kun Ilmajoki pystyi niukkaan vierasvoittoon Pallo-Tovereita vastaan. Vimpelin selkeä voitto Sotkamosta takasi sille pronssit ennen Lahtea, joka passitti Haminan suomensarjaan 8-5 voitollaan.
Naisten mestaruuden voitti Helsingin Pallo-Toverit. Takana käytiin äärimmäisen tiukkaa kamppailua muista mitaleista.
Mestaruussarja
thumb|right|260px|Kirin [[Eino Kaakkolahti lukkarina]]
Lyöjätilasto
thumb|right|260px|[[Esko Salminen (urheilija)|Esko Salminen lyömässä]]
Naisten mestaruussarja
Sarjasta ei pudonnut kukaan, vuonna 1959 pelattiin yhdeksällä joukkueella.
Marco Mattiacci
Marco Mattiacci (s. 8. joulukuuta 1970 Rooma, Italia) on italialainen autourheiluvaikuttaja. Mattiacci toimi Formula 1-talli Scuderia Ferrarin tallipäällikkönä huhtikuusta 2014 saman vuoden marraskuuhun. Hän peri toimen 14. huhtikuuta 2014 Ferrarin eronneelta tallipäälliköltä Stefano Domenicalilta. Roomassa syntynyt Mattiacci toimi vuodesta 1989 vuoteen 1999 Jaguarin tehtaalla Iso-Britanniassa. Ferrarilla hän on työskennellyt vuodesta 1999, pääosin merkin Amerikan-tehtaiden johtajana. Marraskuussa 2014 Ferrarin osalta huonosti sujuneen kauden 2014 jälkeen Maurizio Arrivabene korvasi Mattiaccin Ferrarin tallipäällikkönä.
Pesäpallon SM-sarja 1958
Naisten mestaruussarja
Pallo-Toverit: Aili Nieminen, Anja Rummukainen, Anja Terho, Leena Liimatainen, Liisa Varo, Marja Muukkonen, Seija Knuutila, Sinikka Karjala, Sinikka Takasalo, Tytti Kaija, Auli Liesto.
Seleukidit
thumb|Seleukos I Nikator. thumb|Antiokhos I Soter. Seleukidien hallitsijasuku oli Aleksanteri Suuren sotapäällikön Seleukos I:n perustama hallitsijasuku, joka hallitsi Persiaa vuodesta 312 eaa. aina siihen asti kun parthialaiset valtasivat Persian noin vuonna 164 eaa. Sen jälkeen seleukidien valta heikkeni ja lopuksi he hallitsivat vain pientä osaa Syyriasta. Parhaimpina aikoinaan seleukidit hallitsivat Anatoliaa, Syyriaa, Palestiinaa, Mesopotamiaa ja Persiaa.
Historia
Aleksanteri Suuri valtasi Persian lyhyessä ajassa, mutta kuoli nuorena jättäen valtakuntansa ilman täysi-ikäistä perillistä. Niin sanotut diadokit jakoivat Aleksanterin valtakunnan keskenään. Aluksi hallitsijaksi valittiin Perdikkas, joka kuitenkin salamurhattiin ensimmäisen diadokkisodan aikana. Seleukos toimi sodan aikana Perdikkaan alaisena, mutta petti hänet ja oli yksi hänen murhaajistaan. Vuonna 320 eaa. diadokit jakoivat Perdikkaan hallitsemat alueet keskenään ja Seleukos sai hallittavakseen Babylonian.
Seleukos alkoi tämän jälkeen laajentaa valtakuntaansa. Vuoteen 302 eaa. mennessä hän sai valtansa alle Baktrian ja itäiset maakunnat. Hän valtasi Meedian Antigonoksen sinne asettamalta satraapilta ja kukisti vastarinnan muissakin provinsseissa. Seleukos perusti myös uudelleen useita kaupunkeja, muun muassa Ekbatanan. Noin vuoden 305 eaa. paikkeilla Seleukos ylitti Induksen ja solmi Chandragupta Mauryan (kreikkalaisille Sandrokottos) kanssa sopimuksen, että tämä saisi Induslaakson maat 500 sotaelefanttia vastaan. Tämän jälkeen Seleukos suuntasi katseensa länteen.
Vuonna 301 eaa. käydyn Ipsoksen taistelun jälkeen Seleukos valtasi Antigonokselle kuuluneet alueet Vähässä-Aasiassa ja Syyriassa. Seleukos perusti myös uuden pääkaupungin, Antiokian, jonka hän nimesi isänsä mukaan. Hän perusti myös Seleukeian kaupungin Tigriksen varrelle. Seleukoksen valtakunta oli laajimmillaan sen jälkeen kun hän kukisti Lysimakhoksen vuonna 281 eaa. Korupedionin taistelussa. Valtakuntaan liitettiin Vähän-Aasian länsiosat. Seleukos yritti myös vallata itselleen Lysimakhoksen Euroopassa olleet alueet, mutta Ptolemaios Keraunos murhasi hänet ennen kuin hän pääsi Eurooppaan asti.
Ennen kuolemaansa Seleukos oli nimittänyt poikansa Antiokhoksen itäisten maakuntien hallitsijaksi. Antiokhoksen äiti oli persialainen ja luultavasti hänen ansiostaan itäiset maakunnat saatiin vankasti seleukidien hallintaan. Idässä Antiokhos perusti muun muassa uuden Antiokian kaupungin ja rakennutti uudelleen kaksi Aleksandriaa. Seleukoksen ja Antiokhoksen aikana perustettiin myös useita kreikkalaisia kolonioita Persian alueelle. Kreikkalaiset ja makedonialaiset saivat kuninkaalta maa-alueita sotapalvelusta vastaan.
Nummi (Rauma)
Nummi on kaupunginosa Raumalla. Se sijaitsee lähellä Rauman keskustaa. Ydinkeskustasta matkaa Nummen alueelle on alle kilometri. Pohjoisrajana kulkee Eteläkatu, lännessä Nortamonkatu, idässä Nummenkatu ja etelässä Töyryntie. Nummella sijaitsee mm. Nummen päiväkoti sekä Rauman vesitorni.
Nummen alueen pohjoispuolella sijaitsee Unescon maailman perintökohde Vanha Rauma. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Nummen asuinalueen yhdessä viereisen Onnelan asuinalueen ja kaupungin pohjoisosassa sijaitsevien III kaupunginosan ja Asevelikylän kanssa valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
TUL:n pesäpallomestaruus 1958
TUL:n pesäpallomestaruuden 1958 voitti Jyväskylän Lohi. Liiton mestaruussarja pelattiin 10-joukkueisena yksinkertaisena sarjana, johon keväällä suoritettujen karsintojen perusteella kelpuutettiin Turun Jyry ja Korson Veto edellisen vuoden joukkueiden lisäksi.
TUL:n Mestaruussarja
Korso ja Tainionkoski putosivat sarjasta.
TUL:n lyöjäkuningas 1958 oli Alpo Viinikainen ja etenijäkuningas Olavi Noronen, molemmat Lohesta.
Okovin metsä
thumb|250 px|[[Nicholas Roerichin maalaus Vetotaival metsän halki (1915).]] Okovin metsä on suuri metsäalue, joka keskiajalla peitti koko Valdain ylängön. Myöhemmin se nimettiin Volokovin, Volkonin tai Volginin metsäksi.
Historia
”Nestorin kronikka” mainitsee metsän olleen ikään kuin muinais-Venäjän maantieteellinen keskus: