cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leonard Ravilo
Leonard Ravilo (alk. Dufva, 25. syyskuuta 1907 Turku – 11. lokakuuta 1975 Lohja) oli suomalainen ampuja. Hän osallistui pistooliampujana Lontoon olympialaisiin 1948 ja saavutti useita MM-mitaleja.
Ravilo sijoittui Lontoon olympialaisissa 1948 pistoolin kuvioammunnassa viidenneksi. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Venezuela-pistoolin joukkuekilpailussa vuonna 1954 ja saavutti hopeaa kuvioammunnan joukkuekilpailussa 1947, hopeaa olympiapistoolin joukkuekilpailussa vuosina 1949 ja 1952, pronssia kuvioammunnan joukkuekilpailussa 1949, pronssia vapaapistoolin joukkuekilpailussa 1952 sekä pronssia olympiapistoolin joukkuekilpailussa 1954. Kuvioammunnan henkilökohtaisessa kilpailussa hän saavutti pronssia vuonna 1949.
"Leo" Ravilo voitti Suomen-mestaruuden olympiapistoolilla vuonna 1950 ja kuvioammunnassa vuonna 1957. Hän edusti Suomen Metsästysyhdistystä, jonka sihteerinäkin hän toimi seitsemän vuoden ajan.
Pole Position
Pole Position on Namcon kehittämä julkaisema ajopeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna. Pelin julkaisi Pohjois-Amerikassa Atari ja Euroopassa sekä Japanissa Namco itse.
Peli oli ensimmäinen ajopeli, josta tuli hittipeli pelihalleissa. Peli oli ensimmäinen, joka perustui todelliseen rataan (Fujin rata) ja jossa oli aika-ajokierros.
Pelille on julkaistu seuraaja Pole Position II, sekä Final Lap ja Final Lap Twin.
Pelin on suunnitellut Tōru Iwatani.
Pelaaminen
Pelaajalla on rajattu aika, jossa aika-ajokierros on suoritettava. Aika-ajon jälkeen pelaaja siirtyy kilpailemaan tekoälyn ohjaamia autoja vastaan. Pelissä on vältettävä törmäämistä vastustajien autoihin ja rataa reunustaviin mainoskyltteihin sekä päästävä maaliin aikarajan sisällä. Kilpailussa saa lisäaikaa kierroksen jälkeen.
Vaikutus
IGN on kutsunut peliä kaikkien aikojen eniten vaikuttaneeksi ajopeliksi.
Muu media
Peli oli pääsiäismuna Teslan malleissa, mutta poistettiin koska siihen ei saatu julkaisuoikeuksia.
Kausalan junaturma 1942
Kausalan junaturma tapahtui 21. joulukuuta 1942 kello 19 jälkeen Iitin kunnan Kausalan lähellä, kun veturi törmäsi ylämäkeen pysähtyneen tavarajunan perään. Tavarajunan viimeisessä vaunussa kuljetettiin venäläisiä sotavankeja, joista onnettomuudessa kuoli muutama. Lisäksi turmassa kuoli vankeja vartioinut suomalainen alikersantti ja useita ihmisiä loukkaantui.
Eräs länteen matkalla ollut lisätavarajuna oli sivuuttanut Kausalan rautatieaseman, mutta pysähtynyt läheiseen ylämäkeen. Tavarajunan jäljessä tuli yksittäinen veturi, joka törmäsi junan viimeiseen vaunuun. Tavarajunasta vaurioitui lievästi kolme vaunua, mutta henkilövahingot olivat suuret. Muutama ihminen kuoli, yksi sotavanki loukkaantui ja yksi vartiomies loukkaantui pahoin ja kaksi vartiomiestä sekä junan konduktööri loukkaantuivat lievemmin.
Myös rata vaurioitui törmäyksessä, sillä samalla kohdalla Uudestakylästä lähteneen tavarajunan kolme vaunua suistui kiskoilta. Paikalle lähetettiin nopeasti apujuna rataa aukaisemaan.
Loukkaantuneet kuljetettiin Lahden sairaalaan ja poliisiviranomaiset alkoivat tutkia onnettomuutta.
Katja Vainionpää
Katja Vainionpää on ollut L’Oréal Finlandin toimitusjohtaja. Vainionpää on työskennellyt L’Oréalilla vuodesta 2004 ja toiminut yrityksessä muun muassa Maybellinen ja Garnierin markkinointipäällikkönä Suomessa. Vuonna 2015 hänestä tuli L’Oréal Finlandin toimitusjohtaja ja hän liittyi yrityksen johtoryhmään. Vainionpää on toiminut vuodesta 2016 Teknokemian Yhdistyksen hallituksen jäsenenä. Vainiopää on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Perheeseen kuuluu puoliso ja kaksi lasta.
Underdogs
”Underdogs” on Benjamin Peltosen kappale hänen keväällä 2015 julkaistulta EP:ltä Square One. Warner Music Finland julkaisi kappaleen Peltosen ensimmäisenä singlenä 8. syyskuuta 2014. ”Underdogs” sai ensisoittonsa radiossa YleX-kanavalla perjantaina 5. syyskuuta 2014 ja se oli viralliseen julkaisuunsa saakka kanavalla soitossa yksinoikeudella. Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut Joonas Angeria.
Artisti on kuvaillut kappaleen olevan tunnelmaltaan positiivinen ja energinen. Hänen mukaansa sanoitus kertoo siitä, että ”vaikka tuntuisi siltä että ei kuulu joukkoon, niin voi päästä vaikka kuinka pitkälle”.
Cottereau
thumb|280px|Cottereau vuodelta 1906. Cottereau oli vuosina 1891-1911 valmistettu ranskalainen automerkki. 1891 Veljekset Louis ja Henri Cottereau perustivat tehtaan jossa valmistettiin autoja, moottoripyöriä ja polkupyöriä Ranskan Dijoniin. Louis Cottereau (s. 11. helmikuuta 1869 Angersissa, kuoli 21. syyskuuta 1917 Dijonissa) oli ranskalainen kilpapyöräilijä.
Ensimmäisessä Cottereaussa oli ilmajäähdytteinen 1272 cm³ V2-moottori, teho 3,5 kilowattia. Vuonna 1912 Cottereau-autotehtaan osti Construction Industrielles Dijonaises, joka lopetti Cottereau-automerkin jo seuraavana vuonna ja alkoi sen sijasta valmistaa uuden omistajan mukaan nimettyjä CID-autoja. Näiden CID-autojen valmistus kuitenkin loppui jo vuonna 1914 konkurssin myötä. Jäljellä olevista osista koottiin vielä muutama sata autoa konkurssipesän laskuun, jälleen Cottereau-merkkisinä.
Nimi Cottereau äännetään kotteroo. Nimestä Cottereau tulee suomen kieleen sana kottero, joka tarkoittaa huonokuntoista autoa.
Jasmin Schwiers
Eupenissa syntynyt Schwiers kuuluu maansa saksankieliseen yhteisöön. Hän aloitti uransa teinivuosinaan. Hänet tunnetaan useista saksalaisista elokuvista ja televisiosarjoista.
Schwiers voitti Günter Strack -televisiopalkinnon vuonna 2000 ja Goldene Kameran 2005.
Corozal
Corozal on yksi kuudesta Belizen hallintoalueesta. Se sijaitsee Pohjois-Belizessä. Alueen pinta-ala on 1 860 km². Asukasluku oli 51 561 vuonna 2021 (arvio). Hallinnollinen keskus on Corozal Town.
Tahdonvastaisesti toteutettu hoitotoimenpide tai tutkimus (psykiatria)
Tahdonvastaisesti toteutetulla hoitotoimenpiteellä tai tutkimuksella tarkoitetaan tahdosta riippumattomassa psykiatrisessa sairaalahoidossa olevan potilaan psyykkisen tai ruumiillisen sairauden hoitamista tai tutkimista ilman potilaan suostumusta tai hänen kantaansa tuntematta.
Psyykkisen sairauden hoito
Potilasta on mahdollisuuksien mukaan hoidettava yhteisymmärryksessä hänen kanssaan. Sairaalaan tarkkailuun otettu tai hoitoon määrätty potilas voi ottaa kantaa tai antaa suostumuksensa yksittäisiin hoitotoimenpiteisiin, mutta niitä voidaan toteuttaa myös hänen tahdostaan riippumatta.
Potilaalle määrättävien hoitotoimenpiteiden tulee ehdottomasti olla lääketieteellisesti hyväksyttäviä ja niiden määräämisen edellytyksenä tulee olla  välitön uhka potilaan tai muun henkilön terveyttä tai turvallisuutta kohtaan.
Mikäli edellytykset tahdonvastaisesti toteutettavalle hoitotoimenpiteelle täyttyvät voi potilasta hoitava lääkäri tehdä päätöksen sen / niiden toteuttamisesta. Päätöksestään lääkärin tulee aina (toimenpidekohtaisesti) tehdä merkintä potilaan sairauskertomukseen. Päätöksestä tulee käydä ilmi toimenpiteen: Lisäksi sairauskertomusmerkinnästä tulee käydä ilmi toimenpiteen määränneen lääkärin nimi ja sen toteuttajien nimet.
Potilaan tahdosta riippumatta annettava lääkitys
Potilaalle tahdonvastaisesti annettavan lääkityksen (= injektiomuotoinen lääkitys lihakseen annettuna) tarve on arvioitava joka kerralla erikseen ja niistä tulee tehdä aiemmin mainitut merkinnät potilaan sairauskertomukseen.
Potilaan tahdosta riippumatta annettava sähköhoito
Joissain sairaudentiloissa saattaa sähkö­hoidon antaminen osoittautua välttämättömäksi potilaan tahdosta riippumatta tai potilaan tahtoa tuntematta. Tällaisia tiloja ovat mm: Näissä tiloissa sähköhoidon antaminen on lähes aina kiireellinen ja henkeä pelastava toimenpide.
Pakkoruokinta
Joissain psyykkisen sairauden muodoissa potilas voi aiheuttaa itselleen hengenvaaran laiminlyömällä ravitsemuksensa (esimerkiksi anoreksia). Mikäli hoitava lääkäri katsoo potilaan ruokinnan välttämättömäksi hänen tahdostaan riippumatta voidaan se toteuttaa yleensä joko ns. nenä-maha - letkulla tai suonensisäisesti annettavalla ravintoliuoksella.
Potkimista ja lyömistä estävät vaatteet
Psyykkisen sairaudentilansa vuoksi potilas saattaa olla erityisen vaarallinen ympärillään oleville henkilöille. Toisessa artikkelissa käsiteltyjen erityisten rajoitusten (hoidollinen kiinnipitäminen, eristäminen ja sitominen) sijaan voi hoitava lääkäri määrätä potilaan käyttämään pakkopaitaa, jolla estetään ettei potilas pääse lyömään.
Psykokirurgiset toimenpiteet
Psykokirurgisia toimenpiteitä, esimerkiksi lobotomiaa tai niihin verrattavia toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan täysi-ikäisen potilaan kirjallisella suostumuksella, jollei kyseessä ole potilaan henkeä uhkaavan vaaran torjuminen. Lisäksi psykokirurgisille toimenpiteille on olemassa lupamenettely.
Dekstropropoksifeeni
pienoiskuva|Dekstropropoksifeenikapseleita ja -tabletteja Dekstropropoksifeeni tai propoksifeeni on voimakkaiden kipujen hoitoon tarkoitettu metadonin sukuinen opioidi. Kivunlievitysteholtaan se kuuluu heikkoihin opioideihin ja vastaa teholtaan tramadolia.
Lääkettä on myyty Suomessa kauppanimellä Abalgin, ja se on ollut Suomessa käytössä vuodesta 1961. Lääkkeen pitkäaikainen käyttö voi muiden opiaattien tavoin aiheuttaa riippuvuutta. Abalgin on kolmiolääke ja se saattaa heikentää reaktiokykyä, joten varovaisuutta noudatettava autoa ajaessa, käytettäessä koneita, tai tehtäessä tarkkuutta vaativaa työtä.
Lääkkeen tavallisia haittavaikutuksia ovat huimaus, päänsärky, uneliaisuus, suun kuivuminen, pahoinvointi, vatsakivut. Harvinaisempia ovat euforia, huonovointisuus, aistiharhat, näköhäiriöt, ummetus, oksentelu, virtsaamisvaivat ja lihasheikkous.
Lääkkeen käyttö on vähentynyt, koska se on väärin käytettäessä selvästi myrkyllisempi kuin jotkut muut yhtä tehokkaat opioidit. 1994 dekstropropoksifeeni aiheutti Suomessa 71 kuolemantapausta. Usein kuolemantapauksen aiheutti alkoholin ja dekstropropoksifeenin yhteiskäyttö. Tämän jälkeen dekstropropoksifeenin käyttö on selvästi vähentynyt, ja lääkkeen myynti Suomessa on lopetettu kesäkuussa 2009. Nykyään sen sijasta käytetään vastaavien kipujen hoidossa ensijaisesti turvallisempaa tramadolia. Aine on kuitenkin yhä käytettävissä erikoisluvalla.
Daniel Edwards
thumb|Jerry Weiss, Daniel Edwards, noin 2000 Daniel Edwards on yhdysvaltalainen pop-taiteilija, jonka kuvaukset julkkiksista ja populaarikulttuurista ovat usein herättäneet ristiriitoja.
Edwardsin ehkä kuuluisin ja eniten kohua herättänyt teos on "Monument to Pro-Life: The Birth of Sean Preston", joka kuvaa Britney Spearsia synnyttämässä ensimmäistä lastaan polvillaan karhuntaljan päällä. Edwardsin mukaan se symboloi Spearsin rohkeaa päätöstä asettaa lasten hankinta uransa edelle. Todellisuudessa Sean Preston syntyi keisarinleikkauksella.
Elokuussa 2006 Edwards paljasti veistoksensa "Suri Cruise's Baby Poop Bronzed for Charity", joka kuvaa Tom Cruisen ja Katie Holmesin tyttären ensimmäistä ulostetta pronssiin jäljennettynä. Joidenkin väitteiden mukaan veistos sisältäisi todellisuudessa Surin ulostetta, toisen pitivät tätä vain julkisuustemppuna.
Hietalahti
Hietalahti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Daniel Edwards
Edwards on myös tehnyt rintakuvat Hillary Rodham Clintonista ja Fidel Castrosta. Teos "Presidential Bust of Hillary Rodham Clinton: First Woman President of the United States of America" oli esillä mm. seksimuseossa. Saviveistos, joka juhlisti Castron humanitarismia ja pitkän vallan loppua esitti häntä kuolinvuoteellaan. "Fidel Castro's Deathbed Portrait" ilmoitettiin paljastettavaksi New Yorkin keskuspuistossa, mutta lupien puutteessa se paljastettiin castronvastaisista pakolaisista tunnetussa Miamissa ja jouduttiin purkamaan ennenaikaisesti.
Lisähuomiota herätti veistos Paris Hiltonin ruumiinavauksesta nimellä "Paris Hilton Autopsy". Se arvosteli Hiltonin rattijuoppoutta.
Federalismi
Federalismi on poliittisessa merkityksessään valtiojärjestelmä, jolle ominaista on valtion eri alueiden laaja itsemääräämisoikeus. Federalistinen valtio on joko liittovaltio tai valtioliitto.
Federalistisia valtioita ovat muiden muassa Saksa, Sveitsi, Venäjä ja Yhdysvallat. Yhdysvaltain syntyvaiheissa federalismilla tarkoitettiin siirtokuntien lujaa yhteen liittämistä. Federalismia pidetään myös keinona valtioiden muodostamien yhtymien muodostamiseen. Muun muassa Euroopan yhdentymisen tiimoilta on esitetty federalistisia ajatuksia.
Liittovaltio voi muodostua kahdella tavalla: Federalismin tueksi on esitetty muun muassa seuraavia perusteluja:
Coleraine FC
Coleraine Football Club on jalkapalloseura Colerainen kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Coleraine on perustettu kesäkuussa 1927. Coleraine on voittanut Pohjois-Irlannin mestaruuden vuonna 1974. Pohjois-Irlannin cupin se on voittanut kausina 1964–65, 1971–72, 1974–75, 1976–77, 2002–03 ja 2017-18.
Keturi
Keturi on harvinainen suomalainen sukunimi seuraavilla oikeilla ja kuvitteellisilla henkilöillä:
Tänään on loppuelämäsi viimeinen päivä
Tänään on loppuelämäsi viimeinen päivä on Ulli Lustin vuonna 2009 ilmestynyt, omaelämäkerrallisia aineksia sisältävä sarjakuvaromaani.
Käkisalmen maalaiskunta
pienoiskuva|[[Kuntaliitto|Kuntaliiton teetättämä Käkisalmen maalaiskunnan perinnevaakuna vuodelta 2021.]] Käkisalmen maalaiskunta (Käkisalmen mlk, ) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Etelä-Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Käkisalmen maalaiskunta käsitti Käkisalmen kaupunkia ympäröivät alueet. Kunta rajoittui etelässä Pyhäjärveen ja Räisälään, luoteessa Kaukolaan ja koillisessa Laatokkaan. Kunnan halki kulki Vuoksen pohjoinen laskuhaara.
Sota syttyy
Vuoden 1939 syksyllä alkoi Euroopassa puhjennut toinen maailmansota varjostaa myös Käkisalmen maalaiskunnan asukkaiden elämää. Alettiin valmistautua sodan varalta. Suuri osa nuorista miehistä kutsuttiin kertausharjoituksiin, ja maalaiskunnan väestö evakuoitiin Ylistaroon. Kun tilanne sitten näytti marraskuun alussa helpottaa, palasi suuri osa väestöstä takaisin koteihinsa. Käkisalmen maalaiskunnan kansakoulut aloittivat toimintansa uudelleen 28. marraskuuta.
Normaaliin elämään palaaminen päättyi kuitenkin aamulla 30. marraskuuta, kun talvisota syttyi. Maataistelut eivät ulottuneet Käkisalmen maalaiskunnan maaperälle, mutta ilmapommitukset tekivät tuhojaan. Väestöä alettiin evakuoida uudelleen Ylistaroon, Lapualle ja Nurmoon. Moskovan rauhassa maaliskuussa 1940 Suomen täytyi luovuttaa Käkisalmen maalaiskunta Neuvostoliitolle. Rauhantulon jälkeen suoritettiin materiaalin evakuointeja pääasiassa rautateitse, mutta karja oli kuljetettava jalan talvipakkasessa, jonka vuoksi suuri osa karjasta jouduttiin teurastamaan. Huhtikuussa 1940 perustettiin hoitokunta hoitamaan Käkisalmen maalaiskunnan asioita. Käkisalmen maalaiskunnan väestön sijoituspaikkakunniksi määrättiin vuonna 1940 Heinolan kaupunki, Heinolan maalaiskunta, Hartola, Sysmä ja Asikkala.
Takaisinvaltaus ja jälleenrakennus
Monetkaan Käkisalmen maalaiskunnan asukkaista eivät ehtineet asettua uusille asuinsijoilleen, kun jatkosota syttyi ja Suomi valtasi Käkisalmen seudut takaisin. Käkisalmen maalaiskunnan keskuskylä Tenkalahti kärsi pahimmat vauriot takaisinvaltauksen yhteydessä. Perääntyessään Käkisalmesta neuvostoliittolaiset sytyttivät kaupungin tuleen. Esikaupunkialueena Tenkalahti koki saman kohtalon, ja taloista tuhoutui noin 57 prosenttia. Lisäksi Pärnän kylästä tuhoutui tien varresta 12 taloa. Muuten maalaiskunnan kylät säilyivät pääpiirteissään. Joitakin syrjäisempiä rakennuksia neuvostoliittolaiset olivat siirrelleet kylien keskustoihin.
Vuoden 1941 loppuun mennessä 1 738 asukasta palasi kotiseudulleen. Vuoden 1942 loppuun mennessä palanneita oli 3 844 ja vuoden 1943 loppuun mennessä 4 180. Kesäkuun 15. 1944 palanneita oli 4 296, joka oli noin 75 prosenttia vuoden 1939 asukasluvusta. Tämä on varsin korkea luku, kun ottaa huomioon Tenkalahden asutuskeskuksen tuhoutumisen. Vuonna 1944 oli viljelyspinta-ala 3 156 hehtaaria. Syksyllä 1942 aloittivat maalaiskunnan kansakoulut toimintansa kaikkialla muualla paitsi Pärnässä. Vuonna 1943 valmistui Hirvisaareen uusi koulutalo. Tenkalahteen rakennettiin Käkisalmen ruotsalaisen kummikunnan Karlstadin lahjoittama terveystalo. Vuoden 1943 helmikuussa maalaiskunnassa toimi viisi Käkisalmen Osuuskaupan myymälää ja 3 yksityiskauppaa.
Lopullinen lähtö
Maalaiskunnan elämä ehti palata monessa mielessä normaaliksi jatkosodan aikana. Ilmapommituksia oli silloin tällöin. Sotatilanteen muututtua alettiin uutta evakuointia suunnitella vuonna 1944. Kesäkuussa samana vuonna suunnitelmat otettiin käyttöön, sen jälkeen kun Neuvostoliitto oli aloittanut suurhyökkäyksen Kannaksella. Kaikki ne henkilöt, joita ei ollut tehtäviensä vuoksi määrätty pysymään paikkakunnalla, evakuoitiin. Asukkaat kuljetettiin junilla 20.–21. kesäkuuta. Hirvisaaren, Suotniemen ja Kapeasalmen väestö evakuoitiin autoilla.
Kylät vuonna 1939
Alapuusti, Haminanniitty,1 Hirvisaari, Joensuu, Kapeasalmi, Marjalanniemi, Norsjoki, Näpinlahti, Ostamo,2 Porkanniemi,3 Pärnä, Pörtsykkä, Sakkali, Suotniemi, Tenkalahti, Vuohensalo, Yläpuusti
1 Haminanniitty oli Käkisalmen esikaupunki Norsjoen, Tenkalahden ja Pörtsykän kylien rajaseudulla.
2 Ostamo oli virallisesti osa Alapuustin kylää.
3 Porkanniemi oli Käkisalmen esikaupunki Tenkalahden kylän itäosassa.
Kunnan keskustaajama oli Tenkalahti, joka sijaitsi välittömästi Käkisalmen kaupungin eteläpuolella. Tenkalahdessa sijaitsi kunnantalo Käkelä, pääkirjasto, keskusurheilukenttä ja kunnan suurin kansakoulu. Vuonna 1939 Tenkalahdessa oli 2 094 asukasta. Tenkalahden alueella oli myös Käkisalmen suurin esikaupunki Porkanniemi. Muita esikaupunkimaisia asutuskeskuksia olivat Tenkalahden keskusta ja Haminanniitty. Tenkalahden jälkeen suurimmat kylät asukasluvultaan olivat Alapuusti (482 asukasta), Yläpuusti (373) sekä Pärnä ja Suotniemi (kumpikin 363).
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Käkisalmen maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.
Koulut
Käkisalmen maalaiskunnassa toimi yhdeksän kansakoulua. Ylemmän tason oppilaitokset löytyivät Käkisalmen kaupungista. Ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1885. Koulu toimi aluksi kaksi vuotta kaupungissa, jonka jälkeen se toimi vuokrahuoneistoissa Alapuustin ja Pörtsykän kylissä. Varsinaisen koulurakennuksen paikasta syntyi riita Tenkalahden ja Norsjoen välillä. Koulurakennus valmistui Norsjoelle 1892.
Tämän jälkeen kunnanisät olivat haluttomia perustamaan uusia kouluja kunnan alueelle. Kuvernööri pakotti kunnan hyväksymään ehdotetun koulupiirijaon, mutta kouluja kunta ei näihin piireihin perustanut. Kansanvalistusseuran Käkisalmen haaraosasto sen sijaan perusti koulut Suotniemen, Sakkalin ja Vuohensalon piireihin. Kaupunkia lähinnä olevista kylistä, Tenkalahdesta ja Pärnästä, käytiin koulua kaupungin kansakoulussa. Vuonna 1909 maalaiskunta perusti Tenkalahden koulun, kun kaupungin kouluun ei enää mahtunut maalaiskunnan lapsia. Tenkalahden koulu aloitti toimintansa kaupungissa, koska siihen kuului myös Pärnän kylä toiselta puolelta kaupunkia. Oma rakennus saatiin vuonna 1910. Vuonna 1923 kunta muodosti Pärnästä oman koulupiirin ja kaupungissa ollut koulukiinteistö myytiin. Tenkalahteen valmistui uusi koulurakennus vuonna 1925 ja sitä laajennettiin 1935. Pärnässä aloitti alakansakoulu vuonna 1929.
Tenkalahden koulun jälkeen alettiin kouluja perustaa myös muualle maalaiskunnan alueelle. Sakkalin koulu aloitti toimintansa vuonna 1910 ja vuonna 1929 aloitti alakansakoulu sekä koulun alaosasto Marjalanniemen kylässä. Suotniemen koulu aloitti toimintansa 1912 ja koulurakennukseksi tuli kunnan ostama Suotniemen hovin päärakennus. Alakansakoulu Suotniemessä aloitti 1929. Vuohensalon kansakoulu aloitti toimintansa 1913. Hirvensalon supistettu kansakoulu perustettiin vuonna 1927. Norsjoen koulun tilanahtauden vuoksi perustettiin Puustin koulu vuonna 1929. Viimeisenä maalaiskunta perusti koulun kaupungin tuntumaan kohonneeseen Porkanniemen esikaupunkiin, joka oli aiemmin kuulunut Tenkalahden koulupiiriin.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 9 koulupiiriin.
Nadežda Luhmanova
thumb|Nadežda Luhmanova. Nadežda Aleksandrovna Luhmanova (, os. Baikova; 14. joulukuuta 1844 Pietari – 7. huhtikuuta 1907 Jalta ) oli venäläinen kirjailija.
Nadežda Luhmanova syntyi aatelisperheeseen. Hän jäi varhain orvoksi, kävi Pavlovskin tyttökoulun ja valmistui opettajaksi.
Luhmanovan ensimmäiset lastenkertomukset ilmestyivät vuonna 1874. Kolmannen avioliiton jälkeen hän muutti takaisin Pietariin ja omistautui kokonaan kirjalliselle työlle. Vuonna 1893 ilmestyivät koulumuistelmat Dvadtsat let nazad (”Kaksikymmentä vuotta sitten”) ja vuonna 1899 omaelämäkerrallinen romaani Institutka (”Sisäoppilaitoksen tyttö”). Luhmanovan merkittävin teos on Tjumenin vanhauskoisista kertova Siperian takamailta (Otšerki iz žizni v Sibiri, 1895). Hän kirjoitti myös tyypillistä naisproosaa, sovitti näytelmiä ja esitti konservatiivisia näkemyksiä aikansa ”naiskysymyksestä”. Luhmanova oli sairaanhoitajana ja kirjeenvaihtajana Venäjän–Japanin sodassa, jossa hän menetti terveytensä.
D.R.E.A.M.G.I.R.L.S
D.R.E.A.M.G.I.R.L.S on Taika Mannilan ja Lina Schifferin muodostaman D.R.E.A.M.-dj-duon kuratoima rap-kokoonpano. Kokoonpanossa Schifferin ja Mannilan lisäksi vaikuttavat Adikia, F, Sofa, Yeboyah, Mon-Sala, B.W.A ja Nisa. Kollektiivin ensiesiintyminen nähtiin Flow Festivaaleilla Helsingissä elokuussa 2018. Kokoonpanon ensimmäinen klubikeikka oli Tavastialla 18.10.2018 ja se myytiin loppuun.
Kuun etupuoli
Kuun etupuoli tai lähipuoli on se puoli Kuusta, joka näkyy Maahan. Se on Kuun pyörähdysajasta johtuen aina sama puoli, joskin Maahan näkyy eri aikoina kaiken kaikkiaan 59 prosenttia Kuun pinnasta. Käytäntönä on esittää kartoissa Kuun pohjoispuoli Maan pohjoisen pallonpuoliskon näkökulmasta, jolloin Maan päiväntasaajan eteläpuolella Kuu näkyy käänteisenä.
Kuun etupuolen pohjoisosa koostuu pääosin niin sanotuista Kuun meristä, jotka ovat basaltin täyttämiä törmäyskraattereita, sekä merien lahdista. Niitä täplittävät nuoret kraatterit ja kaarevat vuoristot. Erityisen hyvin näkyvä muodostelma on lounaasta koilliseen kulkeva törmäyskraattereiden rivi, johon kuuluvat Kopernikus, Eratosthenes, Arkhimedes, Cassini ja Aristoteles.
Eteläpuolta hallitsee kirkas kuuylänkö, jossa on vaihtelevan kokoisia kraattereita. Erityisen hyvin erottuu Tycho-kraatteri säteineen. Nollameridiaanin lähellä pohjois-eteläsuunnassa on suuria kraattereita kuten Ptolemaeus, Alphonsus, Arzachel ja Purbach. Hyvin erottuu myös Rupes Recta -murtumavyöhyke.
Alla Kuun etupuolen kartta, jossa näkyvät selkeimmin erottuvat kohteet latinankielisine nimineen ja niiden englanninkielisine käännöksineen. Sinisellä tekstillä meret, keltaisella kraatterit. 450px|left
Benjamin Peltonen
Niclas Benjamin Peltonen (s. 15. huhtikuuta 1997 ) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tuli alun perin tunnetuksi kuvien jakopalvelu Instagramista, jossa hänen vuonna 2012 avaamallaan profiililla on lähes 300 000 seuraajaa.
Ura
Benjamin solmi toukokuussa 2014 levytyssopimuksen Warner Music Finland -levy-yhtiön kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Underdogs” 8. syyskuuta 2014. Se menestyi Suomessa kohtalaisesti sijoittuen muun muassa singlelistan kymmenenneksi. Maaliskuussa 2015 kappale soittolistattiin myös espanjalaiselle Los 40 Principales -radiokanavalle. Peltosen ensimmäinen EP Square One julkaistiin toukokuussa 2015.
Yle Areenassa esitettiin kevään 2015 aikana Peltosesta kertova 20-osainen dokumenttisarja Alaston päiväkirja: Benjamin Peltonen. Yle TV2 esitti samannimisen pitkän dokumentin hänestä 3. toukokuuta 2015.
Esikoisalbuminsa Fingerprints Peltonen julkaisi 15. huhtikuuta 2016. Albumi nousi Suomessa Suomen virallisen albumilistan 17. sijalle. Espanjan albumilistalla se nousi kolmanneksi.
Syksyllä 2016 hän kilpaili MTV3-kanavan Tähdet, tähdet -kilpailussa, jossa kilpailijat esittivät viikoittain vaihtuvan musiikkigenren mukaisia kappaleita. Hän putosi kilpailusta juuri ennen semifinaalia ja sijoittui kilpailussa neljänneksi.
Elokuussa 2018 hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen singlensä ”Naarmuja”. Kappaleella on mukana myös rap-artisti Ibe. ”Naarmuja” ja sitä seurannut ”Juon sut pois” -single striimasivat platinaa. Alkuvuoteen 2020 mennessä oli julkaistu myös neljä muuta suomenkielistä singleä, jotka kuitenkin menestyivät huonommin.
Elokuussa 2020 julkaistu ”WWW”-kappale oli ensimmäinen single syyskuussa 2020 julkaistulta Someveteraani-konseptialbumilta. Albumin teemoja ovat muun muassa Peltosen historia ”sometähtenä” sekä 2020-luvun internetin ilmiöt ja haasteet.
Kesällä 2022 julkaistu ”Gay”-kappale kasvoi isoksi ilmiöksi Tiktok-palvelussa. Siitä julkaistiin palvelussa aluksi vain kertosäe, jonka jälkeen yleisö alkoi vaatia siitä kokonaista versiota. Kokopitkä versio kappaleesta ja musiikkivideo tuotettiin valmiiksi yhden päivän aikana.
Peltonen osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2023 kappaleella ”Hoida mut”, mutta sijoittui kilpailussa viimeiselle sijalle.
Yksityiselämä
3. heinäkuuta 2021 järjestetyssä Pride Helsinki -juhlakonsertissa esiintynyt Benjamin ilmoitti suorassa lähetyksessä olevansa homoseksuaali. Hän on joulukuussa 2022 julkisesti kertonut, että hänellä on poikaystävä.
Patrik Henelius
Patrik Henelius on suomalainen fyysikko ja professori, joka on työskennellyt pääasiassa Ruotsissa. Hän toimii kaudella 2019–2022 Åbo Akademin luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnan dekaanina. Hänen päätoimensa on kuitenkin Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun (KTH) fysiikan professorina.
Elämä ja ura
Patrik Henelius opiskeli fysiikkaa Åbo Akademissa ja valmistui sieltä maisteriksi vuonna 1993. Hänen pro gradu-tutkielmansa käsitteli yksiulotteisen Hubbard-mallin simulaatiota Monte Carlo-menetelmiä käyttäen. Maisterin tutkinnon jälkeen hän on työskennellyt erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä. Vuonna 2000 hän toimi tutkijana Tallahasseessa, Floridassa kansallisessa korkean magneettikentän laboratoriossa. Laboratorio on osa Floridan osavaltionyliopistoa.
Henelius on väitellyt teoreettisen fysiikan alalta filosofian tohtoriksi (PhD) ja hän haki vuonna 2014 Turun yliopiston teoreettisen yliopiston professuuriin, mutta ei tullut valituksi. 2010-luvulla Henelius on vaikuttanut Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa (, KTH). Aluksi hän toimi siellä yliopistonlehtorina (2012) ja sittemmin fysiikan professorina sekä fysiikan laitoksen varajohtajana. Hän työskentelee KTH:n AlbaNova-yliopistokeskuksessa. Opettajana Henelius on erittäin pidetty. KTH:ssa hänet on valittu kahdesti vuoden opettajaksi.
Åbo Akademi päätti vuonna 2018 ensimmäistä kertaa nimittää tiedekuntiensa dekaanit yliopiston ulkopuolelta. Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnan dekaaniksi valittiin kaudelle 2019–2022 Patrik Henelius. Hän siirtyi tehtävään väliaikaisesti vakinaisesta toimestaan KTH:n fysiikan professorina. Ennen Heneliusta tiedekunnan dekaanina toimi vuoteen 2018 Tapio Salmi.
Tutkimustyö
Professori Henelius on suuntautunut teoreettiseen fysiikkaan. Hän on tutkinut muun muassa tilastollista mekaniikkaa ja tiiviin aineen teoriaa. Tutkijana hän on selvitellyt fysiikan kysymyksiä sekä klassisen fysiikan että kvanttimekaniikan näkökulmista. Tutkimusmenetelminä hän on soveltanut laskennallisessa tutkimuksessa Monte Carlo-menetelmiä. Fysiikan ilmiöistä hänen mielenkiinnon kohteenaan on ollut magnetismi. Magnetismin alalla hän on tutkinut esimerkiksi niin kutsuttuja turhautuneita magneetteja ja häiriintyneitä magneettisia systeemejä.
Professori Henelius on julkaissut tutkimuksistaan ainakin 50 tieteellistä tutkimusartikkelia.
Tyresön kirkko
Tyresön kirkko on kirkkorakennus Tyresön kunnassa, Tukholman läänissä, Ruotsissa. Se rakennettiin tiilestä vuosina 1638–1640, ja vihittiin käyttöön 9. maaliskuuta vuonna 1641. Kirkon suunnitteli saksalais-ruotsalainen muurarimestari Hans Ferster. Rakennuttaja oli puolestaan valtiomies Gabriel Oxenstierna, joka rakennutti myös kirkon lähellä sijaitsevan Tyresön linnan.
Eveliina Parikka
Anna Eveliina Parikka (s. 12. elokuuta 1990 Kouvola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa FC Honkaa.
Parikka nousi Kouvolan Susien edustusjoukkueeseen jo 13-vuotiaana, jolloin seura pelasi I divisioonassa. Naisten Liigassa hän on edustanut FC Kuusysiä, Tikkurilan Palloseuraa, PK-35 Vantaata ja Helsingin Jalkapalloklubia. Kausina 2017–2019 hän pelasi Ruotsin Damallsvenskanissa Bunkeflon joukkueessa.
Hänen isänsä on pesäpalloilija Mikko Parikka.
Solero
Solero on kunta Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Alessandrian maakuntaan ja sijaitsee Piemonten alueella. Naapurikunnat ovat Alessandria, Felizzano, Oviglio ja Quargnento.
Solero sijaitsee noin 100 metriä merenpinnan yläpuolella. Pinta-ala on 22,55 km², ja asukkaita on 1 645 (31.12.2015).
Lianella Carell
Lianella Carell (6. toukokuuta 1927 Rooma – 19. joulukuuta 2000 Rooma) oli italialainen näyttelijä, joka joutui alalle sattumalta Vittorio De Sican tarjottua hänelle naispääosaa menestyselokuvassaan Polkupyörävaras (1948). Carell oli yksi monesta neorealistisen elokuvan suuruden aikana valkokankaalle ”suoraan kadulta” nostetuista näyttelijöistä, joilla ei ollut alalta mitään aikaisempaa kokemusta. Hän oli kuitenkin jo tunnettu runoilijana ja radiotoimittajana tavatessaan viimeksi mainitussa ominaisuudessa De Sican ensimmäisen kerran. Haastattelun päätteeksi De Sica tarjosi haastattelijalle naispuolista pääosaa suunnitteilla olevassa elokuvassaan miehestä, jonka polkupyörä varastetaan. Carell jäi alalle kymmeneksi vuodeksi näytellen noin kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän kirjoitti näiden vuosien aikana myös ensimmäisen ja ainoaksi jääneen romaaninsa La pellicana (1956). Carell jätti näyttelemisen vuonna 1958 kyllästyttyään siihen. Hän palasi kuitenkin ajoittain elokuvan pariin käsikirjoittajana.
Heinrich Finck
thumb| Heinrich Finck (n. 1444 – n. 1519) oli saksalainen säveltäjä. Suurin osa hänen säilyneistä teoksistaan on lauluja ja muuta vokaalimusiikkia.
Finckin arvellaan syntyneen Bambergissä vuoden 1444 tienoilla. Vuosina 1492–1506 hän toimi muusikkona hoviorkesterissa Puolassa. Vuosina 1510–1519 Finck toimi kapellimestarina Stuttgartissa. Hän kuoli vuonna 1519 tai pian sen jälkeen.
Liberty Hyde Bailey
Liberty Hyde Bailey (15. maaliskuuta 1858 South Haven, Michigan – 25. joulukuuta 1954 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä.
Bailey opiskeli ja opetti silloisessa Michigan Agriculture Collegessa, joka nykyisin tunnetaan nimellä Michigan State University. Hän siirtyi vuonna 1888 Cornellin yliopistolle, jonka maatalousosaston johtajaksi hän eteni.
Bailey kirjoitti runsain mitoin kasvitiedettä koskevaa kirjallisuutta, mutta koetti kykyjään myös runoilijana, esseistinä ja filosofina. Hän vetäytyi Cornellista vuonna 1913, mutta jatkoi työtään Ithacassa, jossa hän kuoli 96-vuotiaana.
Baileyn nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä L.H.Bailey.
Arthur Lewis
William Arthur Lewis (23. tammikuuta 1915 – 15. kesäkuuta 1991) oli Saint Lucialla syntynyt taloustieteilijä. Hän sai vuonna 1932 stipendin siirtomaan emämaahan Englantiin. Lewis opiskeli taloustiedettä ja lakia London School of Economicsissa. Vuonna 1948 hänestä tuli professori Manchesterin yliopistoon. Hänet palkittiin vuonna 1979 taloustieteen Nobelilla tutkimuksesta yhdessä Theodore Schultz in kanssa taloudellisen kehityksen alalta, erityisesti kehitysmaiden ongelmien osalta.
Merkittäviä teoksia
Lewis, W. Arthur (2003). The Theory of Economic Growth. London: Taylor and Francis, 453 sivua. Julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1955. ISBN 0-415-31301-5.
Lewis, W. Arthur (1954). "Economic development with unlimited supplies of labour". The Manchester School 22, no. 2: 139-191.
Samhain
Samhain (iiriä, suom. ’kesän loppu’) on Britteinsaarilla vietettävä muinainen kelttiläinen juhla. Varsinainen juhlapäivä on 1. marraskuuta, mutta juhlinta aloitetaan jo edellisenä iltana auringonlaskun jälkeen.
Samhain oli yksi muinaisten kelttien neljästä tärkeimmästä juhlasta. Nykyajan kelttiläisille uuspakanoille se on yksi vuodenpyörän kahdeksasta juhlapäivästä.
Samhain oli yleisimmän nykykäsityksen mukaan kelttien uudenvuodenpäivä, jolloin päättyvän vuoden aikana kuolleiden ihmisten sielut kokoontuvat yhteen ennen matkaansa vainajalaan. Samhain oli kelteille myös sadonkorjuujuhla, jossa ihmiset antoivat ruokauhreja vainajille.
Keltit saattoivat juhlia samhainia pari viikkoa. Kelttien uskomusten mukaan samhainin aikana tämän- ja tuonpuoleisten maailmojen väliset rajat katosivat, ja henget saattoivat yrittää houkutella ihmisiä tuonpuoleiseen. Sen vuoksi juhlan aikana poltettiin kokkotulia asutusten ympäristössä, koska tulien uskottiin antavan suojaa henkien hyökkäyksiä vastaan. Samhainiin kuuluu myös joitain roomalaisten miehittäjien hedelmäjumalattaren Pomonan juhlasta omaksuttuja tapoja. Nykyajan halloweeniin samhainista on otettu noidat, aaveet ja peikot. Samhainin juhlintaan liittyy myös kurpitsalyhtyjen sytyttäminen sekä harppu ja joutsen vainajalamatkan symbolina.
My Melancholy Baby
thumb|right|Kappaleen nuottijulkaisun kansilehti My Melancholy Baby on Ernie Burnettin säveltämä ja George A. Nortonin sanoittama amerikkalainen popkappale.
José Bonaparte
pienoiskuva|José Fernando Bonaparte vuonna 1964. José Fernando Bonaparte (14. kesäkuuta 1928 Rosario, Argentiina – 18. helmikuuta 2020 ) oli argentiinalainen paleontologi. Hän löysi lukuisia dinosaurusjäännöksiä Etelä-Amerikan alueelta, esimerkiksi Riojasauruksen.
My Melancholy Baby
Kappaleen tekijänoikeudet rekisteröitiin nimellä "Melancholy" 31. lokakuuta 1911, tuolloin Burnettin silloisen vaimon Maybelle E. Watsonin sanoittamana. Laulua ei kuitenkaan julkaistu tässä muodossa, vaan George A. Nortonin kirjoittamilla uusilla sanoilla vuotta myöhemmin. Nykyisen nimensä kappale sai vuonna 1914.
José Bonaparte
Bonaparte erikoistui selkärankaisten paleontologiaan ja opiskeli Tucumánin kansallisessa yliopistossa ja Harvardin yliopistossa. Tucumánissa hän toimi professorina vuodet 1960–1978. Hän opetti tämän jälkeenkin yliopistossa, mutta vuonna 1978 hän sai paikan Argentiinan luonnontieteellisen museon selkärankaisten paleontologian osaston johtajana.
My Melancholy Baby
Pianisti Ben Light on väittänyt, että kappale oli alun perin hänen säveltämänsä. Lightin mukaan hän kirjoitti kappaleen vuonna 1909 ollessaan 16-vuotias ja työskennellessään pianistina denveriläisessä yökerhossa. Väitteestään huolimatta Light ei koskaan yrittänyt rekisteröidä kappaleen tekijänoikeutta tai viedä juttua oikeuteen.
Laulun on ensimmäisenä esittänyt julkisesti 1912 Mozart-kahvilassa Denverissä William Frawley, joka on myöhemmin esiintynyt muun muassa Lucy Show'ssa. Frawley kertoi sen tarinan 3. toukokuuta 1965 televisio-ohjelmassa I've Got a Secret. Varhaiseen suosioon kappaleen nosti vaudeville-esiintyjä Walter Van Bruntin levytys vuonna 1915. Laulusta tuli hitti myös Gene Austinille, jonka versio vuodelta 1927 nousi listoilla kolmannelle sijalle. Myöhempiä levytyksiä ovat tehneet muun muassa Al Bowlly vuonna 1935, Coleman Hawkins vuonna 1938 ja Charlie Parker, Dizzy Gillespie ja Thelonious Monk vuonna 1950. Bamperos levytti vuonna 1979 suomenkielisen version nimellä "Melankooli beibi".
Laulu kuuluu koko elokuvan ajan elokuvassa The Roaring Twenties (1939), jossa sen tulkitsee näyttelijä Priscilla Lane.
Tarinan mukaan säveltäjä Burnett haavoittui vakavasti ensimmäisessä maailmansodassa ja menetti muistinsa. Hän oli kadottanut tunnuslevynsä eikä sairaalaan tullessaan voinut muistaa edes kuka oli. Kun tunnuslevy löydettiin taistelukentältä ruumiiden joukosta, hänen oletettiin kaatuneen. Myöhemmin eräs kenttäsairaalassa potilaita viihdyttänyt pianisti ilmoitti "My Melancholy Baby" -kappaleen säveltäjän kuolleen, ja alkoi soittaa kappaletta tämän muistoksi. Kun Burnett kuuli melodian, hänen muistinsa palautui. Hän nousi istumaan sängyssään ja huusi: "Minä kirjoitin tuon laulun!"
Diego Ortiz
thumb|300px|Trattado de Glosas Diego Ortiz (n. 1525 – 1570) oli espanjalainen säveltäjä. Vuodesta 1555 lähtien hän toimi Napolissa. Ortizin tuotantoon kuuluu muun muassa hymnejä ja motetteja. Hän kirjoitti myös tutkielman Tratado de glosas sobre cláusulas y otros géneros de puntos en la música de violones.
Muhvi
thumb|Klassinen saksalaisvalmisteinen messinkimuhvi Muhvi on erityisesti LVI-tekniikassa kahden putken välinen liitoskappale. Klassinen muhvi on valmistettu messingistä, mutta yhä useammin uudiskiinteistöissä suositaan muovimuhveja. On myös olemassa supistusmuhveja, joilla voidaan vaivatta liittää yhteen kaksi erikokoista putkea. Muhveissa on yleensä kierteet joko sisä- tai ulkopuolella sekä tiiviste liitospintojen välissä. Liitosten välissä tulee käyttää rasvaa voimakkaan kiristymisen varmistamiseksi.
Valurautaisissa viemäriputkissa alettiin käyttää muhviliitoksia 1800-luvun lopulta lähtien.
Metasploit
Metasploit-projekti on tietoturvaprojekti, joka tarjoaa tietoa tietoturva-aukoista ja kehittää penetraatiotestausta.
Se on kuitenkin parhaiten tunnettu avoimen lähdekoodin Metasploit Frameworkista, ohjelmistokehyksestä joka on tarkoitettu hyökkäyskoodin kehittämiseen ja suorittamiseen. Muita sen tärkeitä projekteja ovat Opcode Database, shellcode-arkisto ja siihen liittyvät tutkimukset.
Per Unckel
thumb|200px|Per Unckel maaliskuussa 2011. Per Unckel (24. helmikuuta 1948 Finspång, Itä-Götanmaa, Ruotsi – 20. syyskuuta 2011 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen poliitikko ja Tukholman läänin maaherra.
Unckel pyrki määrätietoisesti edistämään Ruotsin ja Suomen suhteita. Hän oli Ruotsin maltillisen kokoomuksen jäsen, alkujaan nuorisopoliitikko, josta tuli opetusministeri ja Pohjoismaiden ministerineuvoston pääsihteeri. Carl Bildtin ohella hän edusti puolueen uudistavaa linjaa.
Unckel edisti opetusministerinä ollessaan vapaakoulujärjestelmän syntymistä, ja uudistuksen ansiosta ruotsinsuomalaiset saivat oikeuden omiin kouluihin. Hän vaikutti myös kielilakiuudistukseen, jonka ansiosta suomi sai 2009 vähemmistökielen aseman. Hän oli suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston puheenjohtaja ja Hanasaaren kulttuurikeskuksen johtokunnan jäsen. Hän oli mukana luomassa Merkkivuosi 2009 -hanketta, jolla muistettiin Ruotsin ja Suomen yhteisen historian päättymistä 1809.
Reijo Mäki
Reijo Juhani Mäki (s. 12. lokakuuta 1958 Siikainen) on suomalainen kirjailija.
Elämä ja ura
Mäki valmistui kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta 1982 ja työskenteli kirjailijan työn ohella Postipankin Porin ja Turun konttoreissa markkinointitehtävissä ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 1993. Turussa Mäki on asunut vuodesta 1987. Mäen esikoisromaani, dekkari Enkelipölyä, ilmestyi vuonna 1985. Kirjailijan tunnetuin hahmo turkulainen yksityisetsivä Jussi Vares esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 Moukanpelissä. Mäen teokset sijoittuvat lähes poikkeuksetta hänen asuinkaupunkinsa Turun baareihin ja kaduille.
Mäki on kertonut ehtineensä yhdeksän vuoden pankkiuransa aikana nähdä pankkimaailman rajun muutoksen valuuttalainojen vapautumisesta kulutusjuhlaan, romahdukseen ja pankkikriisiin. Viimeisinä työvuosinaan pankissa Mäki hoiti konkurssi- ja perintäasioita. Näiden kokemustensa hän on sanonut vaikuttaneen merkittävällä tavalla hänen kirjalliseen tuotantoonsa.
Vuonna 1992 Mäki sai valtion yksivuotisen taiteilija-apurahan. Mäki sai Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinnon vuonna 1996.
Mäki on kertonut kantavansa mukanaan kaasuasetta, koska on saanut uhkauksia. Hän hankki aseluvan vuonna 1978 työskennellessään opintojensa ohessa ravintolan vahtimestarina ja uusi sen vuonna 2002. Eräänä tapauksena hän on maininnut saaneensa kotiinsa DVD-elokuvan kannet,joiden sisällä olleessa lapussa hänen kerrottiin olevan ”tähtäimessä”. Uhkaajaa ei saatu selville, mutta Mäki arvelee uhkauksen takana olleen eräs uskontoonsa äärimmäisen kiihkeästi suhtautuva taho.
Mäen tyyli ja teosten maailma
Ensimmäisen Vareksen piti olla yhden kirjan pastissi. Etenkin alkupään tuotantoonsa, sekä Vareksiin että muihin romaaneihin, Mäki ammensi vuosistaan Pohjois-Satakunnassa, kesätöistä Tukholmassa ja työstään pankkimaailmassa 1990-luvun alussa. Myöhemmissä teoksissa päähenkilö Vares ei enää vanhene ja miljöönä on enimmäkseen Turku ja hyvin usein sen saaristo. Monessa teoksessa läsnä on villin lännen kuvasto ja intiaanit. Vareksen hahmoon on otettu vaikutteita Morgan Kanesta.
Poliittisesti teoksista voi lukea vasemmistoradikalismin eri aikakausien suuntausten ja ylipäätään herkkäuskoisuuden kritiikkiä. Mäkeä häiritsevät punavihreät ajatusmiliisit ja hänestä kulttuurisen omimisen kielto on keksitty kehnon ketamiinin vaikutuksen alaisena. Tuotantoaan Mäki on luonnehtinut yhteiskunnalliseksi satiiriksi.
Mäen teoksissa rikollisuus tulee usein idästä. Kotimaista rikollisuutta hallitsevat talousrikolliset ja erilaiset "liikemiehet". Myös romanit ovat edustettuina. Etenkin rikollisten kuvausta on pidetty stereotyyppisenä. Useassa kirjassa myös kuvataiteella, taideväärennöksillä, performanssitaiteella, musiikki- ja muulla viihdebisneksellä sekä jopa runonlausunnalla on merkittävä asema. Uskontoon Mäki itse suhtautuu kriittisesti. Samaa näkemystä esittää kirjoissa Vares ja myös hänen antikvariaattia pitävä ystävänsä Alanen, joka on entinen pappi. Toinen vakiohahmo Luusalmi on alkoholisoitunut kehno novellikirjailija, jonka juttuja muut pitävät poikkeuksellisen rasittavina.
Sekä kirjoissa että elokuvasovituksissa Vareksen työskentely on usein kännistä haahuilua. Tapaukset selviävät paljolti sattumalta. Sakari Roivas -trilogian päähenkilö puolestaan on kuivakka virkamies ja nuhteeton poliisi.
Mäen omien teosten lisäksi Vareksen maailmaa kuvataan kirjoissa Vareksen Turku ja Vareksen vaeltava viisaus. Ne on kirjoittanut Markku Haapio. Novellikirjailija Luusalmen nimellä on julkaistu kirja Siivellä eläjä: kohtaamisia enkeleiden kanssa.
Kirjojen dramatisoinnit
Solar Films on tuottanut yhdeksän elokuvaa Reijo Mäen Vares-romaanien pohjalta. Vares-romaaniin Keltainen leski pohjautuva Aleksi Mäkelän ohjaama elokuva Vares – yksityisetsivä sai ensi-iltansa vuonna 2004. Jatko-osa V2 – Jäätynyt enkeli, joka pohjautuu Mäen kirjaan Jäätynyt enkeli, ilmestyi tammikuussa 2007. Helmikuussa 2010 Solar Films ilmoitti kuvaavansa vuoden 2010 aikana kuusi Vares-romaaneihin perustuvaa pitkää elokuvaa. Samannimisiin romaaneihin perustuvat elokuvat ilmestyivät elokuvateattereissa vuosien 2011–2012 aikana. Elokuvia olivat Pahan suudelma, Huhtikuun tytöt, Sukkanauhakäärme, Kaidan tien kulkijat, Uhkapelimerkki ja Pimeyden tango. Viimeisin Vares-elokuva on vuonna 2015 ilmestynyt Sheriffi.
Vareksen ensiesiintyminen teatterilavoilla tapahtui kesällä 2008 naantalilaisessa Emma Teatterissa, kun ensi-iltansa sai Mäen romaaniin Huhtikuun tytöt perustunut näytelmä Vares, jonka muokkasi näytelmäksi Satu Rasila. Rasilan dramatisointiin perustuvaa näytelmää on esitetty myös vuonna 2010 Anjalankosken teatterissa. Kesällä 2011 ensiesityksensä Emma Teatterissa sai Rasilan käsikirjoittama Vares ja nuoruustango, joka perustuu Mäen romaaniin Nuoruustango.
Jonathan Zaccaï
Jonathan Zaccaï (s. 22. heinäkuuta 1970 Bryssel) on belgialainen näyttelijä ja ohjaaja.
Filmografia
Näytellyt
Ohjannut
Liisa Voionmaa
Elsi Anna-Liisa Voionmaa, o. s. Tanner (1914–1984) oli suomalainen filosofian kandidaatti, oppikoulun historian opettaja, kielenkääntäjä, suomentaja ja teatterikriitikko.
Liisa Voionmaan vanhemmat olivat tehtailija Heikki Tanner ja Matilda Josefina Lampinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1940 kanslianeuvos ja intendentti Jouko Voionmaan kanssa.
Voionmaa suomensi WSOY:lle 1970-luvulla Nicholas V. Riasanovskyn Venäjän historiaa käsitelleen teoksen A History of Russia. WSOY ei kuitenkaan lopulta julkaissut suomennettua teosta.
Momemfis
Momemfis eli Imau (myös Per-imat, Pr-jmꜣt; Per-nebet-imau, Pr-nb(t)-jmꜣw) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan/Gynatikopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se jossakin vaiheessa historiaa oli. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Kom el-Hisnissä.
Maantiede
Momemfis sijaitsi Niilin läntisimmän Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran länsipuolella sen ja Mareotis-järven välissä, pohjoiseen Nitriain soodajärvistä. Kaupungin paikka oli suunnilleen Memfiin ja Aleksandrian puolessa välissä. Etäisyys Niilistä on nykyisin noin 15 kilometriä, mutta joki on saattanut olla muinoin lähempänä. Kaupungin kreikankielinen nimi osoittaa sen olleen ”Alempi Memfis” tai ”Memfis soilla”. Joskus kaupungin kreikkalaiseksi nimeksi mainitaan myös Apis, mutta tässä sitä ei tule sekoittaa toiseen Apikseen Välimeren rannikolla.
Historia
Momemfis mainitaan oman nomoksensa, Ala-Egyptin 3. nomoksen pääkaupunkina. Yleensä nomoksen nimenä esiintyy Libya, joskus Gynaikopolites ja joskus kaupungin mukaan Momemfites. Ajoituksesta on kuitenkin ristiriitaisia tietoja. Sen sanotaan toimineen nomoksen pääkaupunkina vanhan valtakunnan aikana eli noin 2686–2160 eaa. tai uuden valtakunnan ajoista lähtien, mutta toisaalta se mainitaan oman nomoksensa pääkaupunkina erityisesti roomalaisella kaudella. Arkeologian perusteella ainakin Kom el-Hisnin rauniokummun asutus on ollut olemassa ennen kaikkea vanhan valtakunnan aikana.
Momemfiistä vietiin läheisen Nitriain mineraaleja. Kaupungissa palvottiin lehmänhahmoista Hathoria, jonka kreikkalaiset yhdistivät Afroditeen, ja myöhemmin myös Isistä. Herodotoksen mukaan Momemfiin luona käytiin ratkaiseva taistelu Ahmose II:n (Amasis) ja Aprieen joukkojen välillä. Diodoros Sisilialainen sijoittaa tämän kuitenkin Mareiaan, kun taas Momemfiihin olisi sijoittunut hänen mukaansa Psametik I:n (Psammetikhos) voitto dodekarkheista.
Kaupungin paikalla Kom el-Hisnissä on suoritettu arkeologisia kaivauksia ainakin 1886, 1928, 1947–1948 ja 1950 sekä 1980-luvulla.
Mohammed Aman
Mohammed Aman (s. 10. tammikuuta 1994) on etiopialainen keskimatkojen juoksija.
Vuonna 2010 hän voitti kultaa 1 000 metrin juoksussa nuorten kesäolympialaisissa Singaporessa. Alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 800 metrin kilpailun vuonna 2011. Hän oli voittanut saman matkan alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa jo vuonna 2009 15-vuotiaana. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF kuitenkin hylkäsi hänet vuonna 2011, sillä hän oli ollut liian nuori kilpailuihin. IAAF:n sääntöjen mukaan alle 20-vuotiaiden arvokilpailuihin osallistuvien on täytettävä 16 vuotta kilpailuvuoden lopussa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lillessä 2011 Aman sijoittui 800 metrillä toiseksi Etiopian aikuisten ennätysajalla 1.44,68.