cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Virrat
Virrat kirjallisuudessa
Virrat esiintyy kirjallisuudessa mm. useissa Teuvo Saavalaisen romaaneissa sekä Kauno Vuorenpään kansalais­sotaa käsittelevässä kirjassa Virrat 1918.
Michael D. Higgins
Michael Daniel Higgins (s. 18. huhtikuuta 1941 Limerick) on irlantilainen poliitikko ja runoilija, joka valittiin lokakuussa 2011 Irlannin presidentiksi.
Virrat
Merkittäviä ja tunnettuja virtolaisia
Kansanedustajia
Demetrios II Nikator
Demetrios II Nikator (k. 125 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hän oli Demetrios I Soterin poika. Kun Aleksanteri Balas otti vallan seleukidien valtakunnassa ja Demetrioksen isä, äiti ja vanhempi veli kuolivat, Demetrios pakeni Kreetalle. Vuoden 147 eaa. tienoilla hän palasi Syyriaan ja Egyptin Ptolemaios VI:n tuella nousi isänsä valtaistuimelle. Egyptin kuningas myös lopetti tyttärensä Kleopatra Thean avioliiton Aleksanterin kanssa ja tytär meni naimisiin Demetrioksen kanssa. Aleksanteri pakeni Kilikiaan.
Virrat
Merkittäviä ja tunnettuja virtolaisia
Muita henkilöitä
Michael D. Higgins
Elämä
Higgins syntyi Limerickissä, mutta vietti nuoruutensa Claren kreivikunnassa. Ennen siirtymistään politiikkaan hän opiskeli Galwayssa, Irlannin kansallisyliopistossa sosiologiaa ja myös toimi luennoitsijana yliopistossa. Ollessaan vielä opiskelija hän liittyi Fianna Fáiliin, mutta siirtyi pian Työväenpuolueeseen.
Virrat
Merkittäviä ja tunnettuja virtolaisia
Yhtyeitä
Demetrios II Nikator
Demetrioksen kansansuosio kuninkaana ei ollut kaksinen. Egyptiläisten ja kreetalaisten palkkasotilaiden tuella valtaannoussut poika ei juuri saanut alamaistensa kunnioitusta. Antiokialaiset tarjosivat valtakunnan kruunua Ptolemaios VI:lle, joka oli jo vallannut suuren osan eteläistä Syyriaa. Ptolemaios kuitenkin vaati, että Demetrioksesta tulisi kuningas, sillä Ptolemaios tiesi, ettei Rooma sietäisi yhdistynyttä helleenivaltiota. Ptolemaios VI:n kuoli Aleksanteri Balaksen tehtyä viimeisen epätoivoisen yrityksen saadakseen kruunun itselleen. Seuraavana vuonna egyptiläiset joukot marssivat kotiin ja, kun Balaskin oli kuollut, oli Demetrios valtakunnan ainoa hallitsija.
Michael D. Higgins
Poliittinen ura
Higgins pääsi vuonna 1981, kolmannella yrittämällään, Irlannin parlamentin alahuoneeseen (Dáil Éireann). Paikkansa hän menetti kuitenkin vain kaksi vuotta myöhemmin, mutta tuli jälleen valituksi vaaleissa 1987. Higgins oli 1990-luvulla Irlannin kulttuuriministerinä. Ministerinä ollessaan hän poisti lähetystoimintalaista sen keskustelua herättäneen osion 31, perusti uudelleen Irish Film Boardin sekä aloitti ensimmäisen iirinkielisen televisiokanavan, Telefis Na Gaeilgen (nyk. TG4).
Demetrios II Nikator
Ongelmat kuitenkin alkoivat pian. Kreetalaiset sotilaat rähinöivät siihen malliin, että antiokialaiset nousivat kapinaan. Järjestys saatiin palautettua vasta melkoisen verilöylyn jälkeen. Pian tämän jälkeen sotapäällikkö Diodotos valloitti Antiokian ja teki suojatistaan, Aleksanteri Balaksen nuoresta pojasta Antiokhos VI Dionysoksesta kuninkaan. Demetrios ei kyennyt valtaamaan pääkaupunkia takaisin ja hän perusti tukikohtansa Seleukeiaan.
Kristillisdemokraattinen kansanpuolue (Unkari)
Kristillisdemokraattinen kansanpuolue (, lyh. KDNP) on unkarilainen kristillisdemokraattinen puolue.
Michael D. Higgins
Poliittinen ura
Higgins pyrki vuonna 2004 Työväenpuolueen presidenttiehdokkaaksi, mutta ei tullut valituksi. Presidentinvaalissa 2011 Higgins valittiin Irlannin presidentiksi. Hän sai äänistä vajaat neljäkymmentä prosenttia, mutta ratkaisevalla kierroksella 56,8 prosenttia voittaen pahimmat kilpakumppaninsa Seán Gallagherin ja Martin McGuinnessin. Gallagher johti mielipidemittauksia vielä äänestysviikolla, mutta hänen suosionsa romahti, kun hänen yhteytensä Irlannin talouden rappiosta syytettyyn Fianna Fáiliin tulivat julki.
Kristillisdemokraattinen kansanpuolue (Unkari)
Puolue perustettiin vuonna 1989. Se pitää edeltäjänään historiallista katolisten valtiomiesten ja kirkon johtajien 1943–1944 perustamaa puoluetta, jonka toiminta lakkasi 1949. Nykypuolueen linkki edeltäjäänsä on kiistelty, vaikka sen entisiä jäseniä, kuten László Varga otti osaa toiminnan jatkamiseen.
Demetrios II Nikator
Diodotos poistatti Antiokhoksen valtaistuimelta muutamaa vuotta myöhemmin ja teki itsestään kuninkaan nimellä Tryfon, mutta valtakunnan jako seleukidien jälkeläisten vallassaan pitämään osaan ja vallananastajan hallussaan pitämään Antiokiaan jatkui.
Michael D. Higgins
Poliittinen ura
Virkaanastujaisjuhlassaan Dublinin linnassa Higgins ilmoitti eroavansa Työväenpuolueesta, jotta pystyisi olemaan koko kansan presidentti.
Demetrios II Nikator
Parthialaisten toiminta pakotti 139 eaa. Demetrioksen marssimaan Parthian kuningas Mithridates I:stä vastaan. Alun voittojen jälkeen Demetrios lyötiin Iranin vuoriseuduilla ja vangittiin seuraavana vuonna. Seleukidien valtakunnan Babylonian provinssi siirtyi Parthialle, mutta Syyriassa dynastia jatkui Demetrioksen nuoremman veljen Antiokhos VII Sideteksen johdolla.
Michael D. Higgins
Poliittinen ura
Higgins valittiin toiselle virkakaudelle lokakuussa 2018 pidetyssä presidentinvaalissa, jossa hän sai 56 prosenttia äänistä. Higgins oli ensimmäinen toista kauttaan hakeva istuva presidentti 50 vuoteen, joka haastettiin vaalissa.
Demetrios II Nikator
Mithradates oli pitänyt Demetrioksen hengissä ja jopa naittanut tämän parthialaiselle prinsessa Rhodogunelle, jonka kanssa tämä sai lapsia. Demetrios yritti kuitenkin kahdesti paeta vankeudestaan Kaspianmeren rannoilla. Parthialaiset pitivät Demetrioksen hengissä poliittisista syistä.
Vuonna 130 eaa. Antiokhos Sidetes tunsi olevansa riittävän vahva marssiakseen Parthiaa vastaan. Ensimmäiset voitot olivat suuria. Nyt Mithridates teki vahvaksi uskomansa siirron. Hän vapautti Demetrioksen toivoen tästä seuraavan veljessodan. Antiokhos kuitenkin lyötiin pian Demetrioksen vapauduttua eivätkä nämä tavanneet. Mithradates yritti tavoittaa Demetrioksen, joka kuitenkin palasi kotiin Syyriaan turvallisesti ja otti jälleen vallan itselleen.
Seleukidien valtakunta oli kuitenkin kovin heikentynyt ja Demetrioksella oli vaikeuksia pitää edes Syyria hallinnassaan. Egyptin kuningatar Kleopatra II varusti Demetriokselle armeijan toivoen saavansa Demetrioksen mukaan sisällissotiin hänen veljeään, kuningas Ptolemaios VIII:ta vastaan. Demetrioksen ongelmat kuitenkin vain pahenivat pahenemistaan. Joukot loikkasivat ja Ptolemaios vastasi asettamalla Demetriosta vastaan uuden vallananastajan nimeltä Aleksanteri II Zabinas.
Vuonna 126 eaa. Demetrios lyötiin taistelussa Damaskoksessa. Hänen vaimonsa Kleopatra Thea hylkäsi hänet ja hänet vangittiin. Häntä mahdollisesti kidutettiin ja lopulta hänet tapettiin laivalla lähellä Tyyrosta. Häntä seurasi hänen vaimonsa ja kaksi heidän pojistaan Seleukos V Filometor ja Antiokhos VIII Grypos.
Michael D. Higgins
Yksityiselämä
Michael D. Higgins on ollut naimisissa Sabina Coynen kanssa heinäkuusta 1974 lähtien. Higgins oli kosinut tuolloin näyttelijänä työskennellyttä puolisoaan edellisenä jouluna. Pariskunnalla on yhdessä neljä lasta.
Kristillisdemokraattinen kansanpuolue (Unkari)
Vaalitulokset
1 Keskustapuolueen kanssa. 2 Fideszin kanssa.
Asahidake
Asahidake on kerrostulivuori Japanissa. Se on Daisetsuzanin kansallispuistossa Hokkaidōn saarella sijaitsevan Daisetsuzanin vuoriryhmän korkein huippu. 2 290 metriä korkea Asahidake on myös koko Hokkaidōn saaren korkein vuori.
Asahidake on Daisetsuzanin viimeisin aktiivisuutta osoittanut tulivuori. Vuoren viimeisin purkaus oli vuonna 1739 tapahtunut keskinkertainen räjähdyspurkaus, ja sen nykyinen kallioperä koostuu jäähtyneen laavan muodostamasta andensiitista.
Koska Daisetsuzan sijaitsee aivan Japanin pohjoiskolkassa, Asahidake on Japanin pitkätalvisimpia alueita. Talvisin se vetää matkailijoita laskettelemaan ja muina aikoina vuori ympäristöineen on suosittua retkeilyaluetta. Asahidaken rinteellä kulkee köysirata, joka liikennöi Sanrokun asemalta Sanchon asemalle, ja sen juurella sijaitsee kuumalähdekylpylä Asahidake onsen.
Gregorio Martínez Sacristán
thumb|Gregorio Martínez Sacristán. pienoiskuva Gregorio Martínez Sacristán (19. joulukuuta 1946 – 20. syyskuuta 2019 ) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Madridin arkkihiippakuntaan 20. toukokuuta 1971 ja nimitettiin Zamoran hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. helmikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Antonio Cañizares Llovera ja Braulio Rodríguez Plaza.
Košicen alue
Košicen alue on yksi Slovakian hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan itäosassa ja rajautuu Prešovin ja Banská Bystrican alueisiin, Ukrainan Taka-Karpatian alueeseen ja etelässä Unkariin. Sen pääkaupunki on Košice. Alueella on arviolta 798 103 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 6 753 neliökilometriä.
E. V. Petterson
Erik Viktor Petterson (23. maaliskuuta 1834 Hailuoto – 17. marraskuuta 1900 Tampere) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies, joka menetti virkansa ja joutui vankeuteen 1889 suurta huomiota herättäneen petosjutun seurauksena.
Košicen alue
Alue jakautuu yhteentoista piiriin (okresy):
E. V. Petterson
Henkilöhistoria
Pettersonin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Israel Reinhold Pettersson ja Johanna Gustava Ehrström. Hän oli naimisissa vuosina 1861–1896 Charlotta Fredrika Fabritiuksen (k. 1896) kanssa ja vuodesta 1898 Maria Kristina Nurmen kanssa. Petterson aikoi aluksi apteekkialalle ja oli jonkin aikaa oppipoikana Porvoon apteekissa. Hän siirtyi kuitenkin pian kansakoulunopettajaksi Hämeenlinnaan ja opiskeli samalla päästen ylioppilaaksi 1857. Hän toimi sitten Helsingin yksityisen lyseon saksan kielen opettajana ja kotiopettajana. Pettersson suoritti teologian erotutkinnon 1863, hänet vihittiin papiksi 1864 ja hän suoritti pastoraalitutkinnon 1866.
Väärennöstuomio
Tammikuussa 1888 paljastui, että Petterson oli lainannut vuodesta 1880 alkaen väärennettyjen papereiden avulla Asikkalan kirkonrakennuksen nimissä 117 000 markkaa Helsingin yliopistolta, useilta pankeilta ja vakuutusyhtiöiltä sekä yksityishenkilöiltä. Pettersonille oli kertynyt velkaa jo 37 000 markkaa hänen tullessaan kirkkoherraksi Asikkalaan. Perheen ylellinen elämä lisäsi velkojen määrää, kun tulot eivät riittäneet menoihin, ja niinpä Petterson joutui lopulta turvautumaan petoksiin saadakseen rahaa. Turun hovioikeuden vuoden 1889 alussa antaman päätöksen mukaan Petterson tuomittiin viideksi vuodeksi kuritushuoneeseen kirkonkokouspöytäkirjojen väärentämisestä sekä vuodeksi vankeuteen kevytmielisestä käytöksestään velkojiaan kohtaan. Hän joutui myös maksamaan sakkoja ja korvauksia. Hänet tuomittiin menettämään papin virkansa ja kunniansa ja seisomaan kaularaudoissa tunnin ajan. Papin virasta Pettersson erotettiin 18. heinäkuuta 1889. Päästyään vankilasta Petterson asui Helsingissä ja Tampereella.
Seleukos V Filometor
Seleukos V Filometor oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 126–125 eaa.). Hänen isänsä oli Demetrios II Nikator ja äiti Kleopatra Thea. Epiteetti Filometor tarkoittaa äitiä rakastavaa, joka hellenistisessä maailmassa tarkoitti yleensä, että hallitsijan äiti toimi kanssahallitsijana. Kleopatra tappoi Seleukoksen, kun tämä oli yrittänyt päästä valtaan.
Bill Steer
thumb|right|Bill Steer Bill Steer (oikealta nimeltään William Geoffrey Steer) (s. 3. joulukuuta 1969, Stockton-on-Teesissa, Englannissa) on brittiläinen metallikitaristi. Steer tunnetaan urastaan brittiläisissä metalliyhtyeissä Carcass (vuodet 1985-1995, 2007-) ja Napalm Death (1987-1989). Steer on myös Carcassin perustajajäsen yhtyeen rumpali Ken Owenin kanssa.
Steerin tunnetuin kitaristipari on aikanaan Carcassissa, nykyään ruotsalaismetalliyhtye Arch Enemyssä soittava Michael Amott, joka perusti yhtyeensä Steerin suuresti innoittamana.
Carcassin hajottua Steer perusti oman 1970-luvun blues/rock -vaikutteisen Firebird-yhtyeen. Steer asuu nykyään Lontoossa. Carcass aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2007, ja Bill Steer on myös mukana kokoonpanossa.
Patrick M. S. Blackett
Patrick Maynard Stuart Blackett (18. marraskuuta 1897 – 13. heinäkuuta 1974) oli brittiläinen fyysikko. Blackett kunnostautui erityisesti kokeellisen fysiikan alueella. Blackett sai vuonna 1948 Nobelin fysiikanpalkinnon työstään sumukammion, kosmisen säteilyn ja paleomagnetismin parissa.
Blackett taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hänet korotettiin luutnantiksi ja hän alkoi opiskella fysiikkaa. Fysiikkaa hänelle opetti Nobelin kemianpalkinnon saanut Ernest Rutherford. Blackett valmistautui Cambridgen yliopistosta vuonna 1921. Tätä ennen hän työskenteli Kuninkaallisessa laivastossa.
Wappinger-intiaanit
Wappinger-intiaanit ovat eräs Yhdysvaltain kadonneista alkuperäiskansoista. Heidän määränsä oli alun perin yli 8 000 henkeä, ja he edustivat algonkinien kieliryhmää. Heihin kuului varsinaisten wappingerien lisäksi seitsemän itsenäistä heimoa.
Eurooppalaisten maihinnousun aikaan wappingerit asuivat nykyisessä New Yorkin osavaltiossa Bronxin ja Rhinebeckin välillä Hudson-joen itäpuolella. Asuinalueet ylsivät Tanatonic-vuorille liki Connecticutin ja New Yorkin rajaa. 1600-luvun sodat ja sairausepidemiat tuhosivat suurimman osan kansasta. Viimeiset wappingerit jättivät 1700-luvulla perinteiset asuinalueensa ja siirtyivät Massachusettsiin Stockbridgen mahicanien ja Pennsylvanian delawarein luo.
Eurooppalaisten tulo
pienoiskuva|Verrazanon laivareitit Italialainen Ranskan palveluksessa oleva tutkimusmatkailija Giovanni da Verrazzano purjehti Hudson-joelle 1524 ja poikkesi wappingerien kylässä. Ensitapaaminen sujui ystävällisissä merkeissä, mutta ennen lähtöään Verrazano miehistöineen yritti siepata mukaansa muutaman intiaanin.
Tämän jälkeen kului yli 80 vuotta, kunnes englantilainen merikapteeni Henry Hudson vuonna 1609 purjehti nykyisen Manhattanin pohjoisille rannoille. Miehistön lähtiessä sumuisena aamuna veneillä tutkimaan lähialueita eksyi eräs veneistä muusta seurueesta. Sumun hälvetessä eksynyt venekunta näki lähestyvän kanootin, jossa oli wappingerejä. Merimiehet avasivat tulen, johon intiaanit vastasivat nuolin. Yksi merimiehistä sai välikohtauksessa surmansa. Vaikka tilanne rauhoittui wappingerien päälliköiden saavuttua neuvottelemaan rauhasta, ei kumpikaan osapuoli luottanut toisiinsa.
Hollantilainen siirtokunta
pienoiskuva|Peter Minuit, Uuden-Amsterdamin perustaja. Seuraavana vuonna hollantilaisten kauppiaiden ja turkismetsästäjien alukset alkoivat purjehtia Hudson-joelle. Wappingerit eivät olleet innostuneita vieraistaan, vaan ohjasivat hollantilaiset kaupankäyntiin pohjoisten naapuriensa mahicanien maille. Hollantilaiset perustivat ensimmäisen kauppa-asemansa Fort Nassaun nykyisen eteläisen Albanyn seuduille ja aloittivat turkiskaupan mahicanien kanssa. Omalla tahollaan ranskalaisten kanssa kauppasuhteissaan epäonnistuneet irokeesit lähettivät liittokuntansa mohawkit tunnustelemaan mahdollisuuksiaan päästä mukaan Fort Nassaussa käytävään turkiskauppaan. Tilanne johti mahicanien ja mohawkien vanhojen erimielisyyksien muuttumiseen avoimeksi sodaksi vuonna 1617. Sotatilan pelästyttämät hollantilaiset jättivät kauppa-asemansa. He siirtyivät wappingerien maille ja rakensivat sinne uudisrakennuksia ja pieniä kyliä.
1630-luvun aikana hollantilaisten ja intiaanien välille syntyneet ristiriidat kärjistyivät. Uuden-Hollannin kuvernööri Willem Kieft ei halunnut alkuperäisasukkaiden ystävyyttä, vaan alkoi maksaa näistä "tapporahaa". Ensimmäinen huomattava välikohtaus sattui 1640 Staten Islandilla, kun paikallinen wappingerien heimo nousi vastustamaan siirtolaisia, joiden karja tuhosi heidän peltonsa. Vuotta myöhemmin Kieft käytti wappingereja työvoimana linnakkeen rakentamisessa ja lupasi suojella näitä mahdollisilta mohawkien hyökkäyksiltä. Irokeesien hyökätessä wappingerit jäivät kuitenkin vaille suojelusta. Hollantilaiset kauppiaat eivät halunneet myydä heille musketeita, koska pelkäsivät aseistautuneiden wappingerien ryhtyvän kapinaan.
Pavonian massamurha
Talvella 1642–43 Fort Orangen hollantilaisilta kauppiailta musketteja ostanut mahicanien sotapartio hyökkäsi Wecquasgeekiin, joka oli wappingerien suurin kylä. Hyökkääjät surmasivat osan wappinger-sotureista ja ottivat naiset ja lapset vangeiksi. Lähes 500 intiaania pakeni hollantilaisten turviin Manhattanille, jossa vaikutusvaltainen tilanomistaja David Van Vries kieltäytyi tarjoamasta pakolaisille turvapaikkaa. Kaksi viikkoa wappingerit pakoilivat metsissä, kunnes siirtyivät Hudson-joen ylitse ja asettuivat Pavoniaan ja Corlear's Hookiin.
Kieft valitsi kaksi erikoisryhmää ja antoi käskyn surmata Pavoniaan ja Corlear's Hookiin majoittuneet intiaanisoturit, mutta säästää naiset ja lapset. Hyökkäykset suoritettiin 23. helmikuuta 1643. Toista ryhmää johtava kapteeni Marijn Adriaensen noudatti saamiaan määräyksiä, mutta toinen ryhmä tunkeutui kersantti Rodolffin johdolla keskellä Pavoniaan ja teurasti 80 nukkuvaa intiaania sukupuoleen ja ikään katsomatta. Tämän jälkeen sotilaat toivat surmattujen päät Uuteen-Amsterdamiin, koristelivat ne ja käyttivät niitä jalkapalloina. Verilöylyssä eloonjääneet wappingerit pyrkivät Uuteen Amsterdamiin turvaan, koska eivät olleet nähneet keitä hyökkääjät olivat olleet, vaan uskoivat mahicanien olleen verityön takana. Hollantilaiset ottivat intiaanit vastaan tappamalla heidät kylmäverisesti ja heittämällä ruumiit Hudsonjokeen.
Kuvernööri Kieftin sota
pienoiskuva|Kuvan on uskottu esittävän rauhanneuvotteluja kuvernööri Kieftin sodassa. Kun tieto Pavonian tapahtumista levisi wappingerien eri heimojen kyliin, he järjestivät vastahyökkäyksen syrjäisille hollantilaisten asutusalueille ja farmeille. Vaikka kuvernööri Kieft odotti intiaanien taholta kostoa, hän yllättyi sen laajuudesta. Sota laajeni nopeasti, ja siihen osallistui wappingerien liittokunnan lisäksi kymmenkunta pientä algonkinkielistä heimoa. Wappinger-sota kesti vuodet 1643–45. Useimmat Uuden-Amsterdamin ympärillä olevat eurooppalaisten asutukset tuhottiin, ja monet siirtolaiset, heidän joukossaan tilanomistaja Van Vries, palasivat takaisin Hollantiin.
Kieft ja noin 250 siirtolaista linnoittautui Uuden-Amsterdamin linnakkeeseen ja onnistui pitämään puoliaan lähes 1500 soturia vastaan. Välillä solmittu lyhyt rauha rikkoontui wappingerien jatkaessa kostoiskujaan. Pelastaakseen siirtokuntansa rippeet Kieft turvautui liittolaisinaan pitämiensä mohecanien ja mohawkien apuun. Kummatkaan eivät osallistuneet sotaan, mutta onnistuivat pitämään monet heimot erossa wappingerien sotaliitosta. Kieftin lähettämät viestinviejät onnistuivat keväällä 1644 palkkaamaan 150 vapaaehtoista brittisiirtolaista Connecticutista estämään intiaanikapinan leviämisen. Monien taistelujen jälkeen kirjoitettiin rauhansopimus Fort Orangessa elokuussa 1645. Yli 1600 wappingeria oli tapettu, mutta myös vastapuolen menetykset olivat suuret.
Kadonnut kansa
Vuonna 1655 alkaneessa sodassa wappingerit tukivat delawareja hollantilaisia vastaan. Yhteenotot jatkuivat vuoteen 1664, jolloin Uuden-Amsterdamin kuvernööri Peter Stuyvesant sai solmittua rauhan uhkaamalla myydä hollantilaisten vangitsemia intiaaninaisia Karibianmeren saarille orjiksi.
Samana vuonna brittijoukot valtasivat Uuden-Amsterdamin ja wappingerit siirtyivät tukemaan englantilaisia. Alankomaiden rooli Pohjois-Amerikassa päättyi. Hollantilaiset siirtolaiset saivat pitää kuitenkin asutuksensa. Connecticutista saapui nopeasti kasvavia määriä englantilaisia uudisasukkaita, ja wappingerien liittokunnan sekä delawarein paikalliset heimot joutuivat vetäytymään näiden tieltä. Uusi-Amsterdam muuttui New Yorkiksi.
1700-luvun alkupuolella malaria koetteli wappingerien harvennutta väestöä. Taudista selvinneet liittyivät Stockbridgen mahicaneihin sekä New Jerseyn ja Pennsylvanian delawareihin. Vuosisadan puoleenväliin ehdittäessä wappingerien määrä oli pudonnut muutamaan sataan. Historiantutkijat eivät ole kyenneet jäljittämään heidän vaiheitaan kovinkaan tarkasti 1600-luvun puolivälistä eteenpäin, mutta yleisesti on todettu, että he vain "katosivat pois".
Ranskalais- ja intiaanisodissa 1754-1763 wappingerit tukivat Britanniaa. Amerikan vallankumouksessa 1775-1783 wappingerit julistivat lojaalisuuttaan George Washingtonille sotien tämän joukoissa Englantia vastaan.
Nykypäivä
New Jerseyssä asuu nykyään pieni kansanryhmä, joka sanoo olevansa juuriltaan wappingereista lähtöisin. Heidät tunnetaan nimellä "Ramapo Mountain people".
New Yorkin osavaltiossa Hudson-joen itärannalla Poughkeepsien kaupungin eteläpuolella on Wappinger-niminen kaupunki ja Wappingers Falls -niminen kylä sekä Wappinger-järvi.
Pörssitieto
Pörssitieto - Osakesäästäjän käsikirja on vuosittain ilmestyvä hakuteos Suomen pörssinoteeratuista yhtiöistä. Vuosikirja alkoi ilmestyä 1972, ja se oli siten maan vanhin ilmestyvä sijoitusalan julkaisu. Pörssitietoa ei ole julkaistu v. 2007 jälkeen (vuosikirja 34). Kirjan tekijä G. Kock sai vuonna 1980 valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Teoksen kustantaja, Kockin omistama Pörssitieto Ky, Helsinki, on 1975 perustettu riippumaton kustannusliike.
Pörssitiedon nettisivuston erikoisuus on laajat taloushistorialliset tietosivut. Niissä käsitellään yksityiskohtaisesti entisiä pörssiyhtiöitä, vanhoja osakekirjoja, Suomen kaikkia 1800-luvulla perustettuja osakeyhtiöitä ym.
TrES-4
TrES-4 on Lowell-observatorion Herkuleksen tähdistöstä vuonna 2006 löydetty toistaiseksi suurin eksoplaneetta. Löydöstä ilmoitettiin vuoden 2007 elokuussa. Planeetta kiertää 1 435 valovuoden etäisyydellä Maasta sijaitsevaa tähteä GSC 02620-00648. Planeetta kiertää tähteään 7 242 000 km:n etäisyydellä ja sen pinnan lämpötilaksi arvioidaan noin 1 327 °C. TrES-4 kiertää tähtensä ympäri kerran 3,5 vuorokaudessa. TrES-4 on Trans-Atlantic Exoplanet Survey -projektin neljäs varma planeettahavainto ja se löytyi vain puolen asteen päästä aiemmasta TrES-3:sta.
Planeetta on läpimitaltaan noin 70 % Jupiteria suurempi (sen säteeksi on mitattu 1,674 ± 0,094 Jupiterin sädettä), mutta sen massa on kokoon nähden huomattavan alhainen; vain 0,84 ± 0,10 Jupiterin massaa. Tällä perusteella planeetan keskitiheydeksi voidaan laskea noin 0,222 ± 0,045 g/cm³, mikä tekee siitä toistaiseksi tunnetuista planeetoista keskitiheydeltään pienimmän. Osittain poikkeuksellisen alhainen arvo voi selittyä huomattavan laajalla mutta optisesti paksulla kaasukehällä, mikä voidaan tulevaisuudessa varmistaa etsimällä planeetasta mahdollisesti pakenevaa kaasua. Laaja ja läpinäkymätön kaasukehä ei kuitenkaan riitä korjaamaan hyvin epätavallisen alhaista tiheyttä alustavien kaasuplaneettojen tiheysmallien vaatimalle tasolle ja TrES-4 saattaakin antaa kiintoisan haasteen planeettojen tiheysmallien kehittämiselle.
Katso myös
Muita poikkeuksellisen alhaisen keskitiheyden planeettoja:
Agatha
Agatha voi viitata seuraaviin:
Laukalammi
Laukalammi on Jämsässä Jämsänkosken keskustan kaakkoispuolella sijaitseva kuuden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on viisi kilometriä pohjoiseen ja Tampereelta 88 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Laukalammen pituus lounaasta koilliseen on noin puoli kilometriä, leveys lännestä itään on noin 150 metriä. Järvi on saareton. Rakennettu ympäristö päättyy Laukalammen länsirannalle, järven itäpuolitse kulkee Orivesi–Jyväskylä-rata, jonka itäpuolinen Orivuori kohoaa noin 150 metriä merenpinnan yläpuolelle. Laukalammen luoteispuolelle rakennettiin maailmansotien välisenä aikana Kyttälänmäen pientaloalue, jota kutsutaan myös Jämsänkosken Pispalaksi.
Laukalammi kuuluu Lavaojan valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lavaojan alueen muut järvet ovat Heinäjärvi, Syväjärvi ja Saarijärvi.
Jämsänkosken ja Jämsän historiallinen pitäjäraja ja entinen kuntaraja kulkee Lavaojan valuma-alueen halki siten, että valuma-alueen läntinen osa sijaitsee varsinaisen Jämsänkosken puolella. Laukalammi sijaitsee valuma-alueen lounaiskolkassa.
Lavaoja
Lavaoja virtaa Laukalammen pohjoispuolitse Heinäjärven luoteisrannalta länteen kohti Jämsänjoen pohjoispäätä. Lavaoja sai nimensä lavantautiepidemiasta, joka vaivasi seutua 1900-luvun taitteessa. Epidemia levisi ojasta nostetun käyttöveden mukana.
Lavaojan rannalla Viitasen navetan takana sijainneella aukiolla oli Jämsänkosken varhaisin torialue.
Maxwell
Maxwell tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi
Maxwell on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Antonio Banderas
Antonio Banderas (, alk. José Antonio Domínguez Bandera, s. 10. elokuuta 1960 Benalmádena, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä, joka on saavuttanut mainetta myös Hollywoodissa. Banderas on Penélope Cruzin ohella yksi Espanjan ja koko espanjankielisen maailman tunnetuimpia näyttelijöitä ulkomailla.
Nuoruus
Antonio Banderas syntyi Benalmádenassa andalusialaisperheeseen. Hänen isänsä oli poliisi, ja äitinsä toimi opettajana. Banderasilla on yksi veli, Francisco. Banderasin alkuperäinen haave oli tulla ammattijalkapalloilijaksi, mutta joutui hylkäämään haaveensa vakavan polvivamman takia. Nuorena Banderas opiskeli näyttämötaiteita Málagassa ja aloitti näyttelemisen 19-vuotiaana Madridin pikkuteattereissa.
Ura
Banderasin elokuvaura lähti nousuun paljolti maanmiehensä ohjaaja Pedro Almodóvarin ansiosta, sillä heidän yhdessä 1980-luvulla tekemänsä elokuvat toivat Banderasin entistä suuremman yleisön tietoisuuteen. Hänen tämän ajan läpimurtoelokuvansa oli vuonna 1989 valmistunut Sido minut! Ota minut!, jonka Almodóvar ohjasi. Elokuva sai pientä suosiota myös Yhdysvalloissa.
Banderas muutti Yhdysvaltoihin ja sai muutamia pieniä rooleja elokuvista. Vuonna 1992 hän esiintyi elokuvassa Mambo Kings ja seuraavana vuonna Tom Hanksin kanssa elokuvassa Philadelphia. Vuonna 1995 Banderas esiintyi pääroolissa Salma Hayekin kanssa elokuvassa Desperado, ja vuonna 1996 hän oli kertojan roolissa samannimiseen musikaaliin perustuvassa elokuvassa Evita. Jälkimmäisessä elokuvassa Banderas myös lauloi.
Vuonna 1998 Banderas esitti Zorroa elokuvassa Zorron naamio, jonka päärooleissa esiintyivät lisäksi Catherine Zeta-Jones ja Anthony Hopkins. Vuodesta 2001 vuoteen 2003 Banderas esiintyi elokuvatrilogiassa Spy Kids. Vuonna 2003 hän myös näytteli Desperadon jatko-osassa Once Upon a Time in Mexico ja kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi elokuvassa Zorron legenda. Banderas on lisäksi antanut äänensä Saapasjalkakissalle elokuvassa Shrek 2 (2004), Shrek 3 (2007) ja Shrek ja ikuinen onni (2010).
Yksityiselämä
Banderasin ensimmäinen, vuonna 1988 solmittu avioliitto Ana Lezan kanssa päättyi vuonna 1996. Hieman eronsa jälkeen Banderas solmi toisen avioliittonsa Hollywood-näyttelijä Melanie Griffithin kanssa, ja heillä on yksi yhteinen tytär, Estela "Stella" del Carmen (s. 1996). Hänellä oli myös avioliiton aikana tytärpuoli Dakota Johnson (s. 4. lokakuuta 1989) Melanien aikaisemmasta liitosta. Banderas ja Griffith erosivat vuonna 2015. Menestyksensä myötä Banderas on ryhtynyt myös ohjaamaan elokuvia (Crazy in Alabama, 1999) ja lisäksi hän on sijoittanut useisiin kotimaakuntansa Andalusian yrityksiin. Hänellä on Andalusian alueella muun muassa oma ravintolaketjunsa nimeltään Antonio.
Vapaiden demokraattien liitto
Historia
Vapaiden demokraattien liitto perustettiin marraskuussa 1988 oppositiopuolueeksi kommunisteille. Ensimmäisissä vapaissa vaaleissa 1990 se jäi niukasti toiseksi konservatiiviselle MDF:lle ja jäi oppositioon. Ensimmäinen kolmannen tasavallan presidentti Árpád Göncz kuitenkin valittiin SZDSZ:n riveistä.
SZDSZ:n johtajisto oli alussa entisiä toisinajattelijoita, joilla oli yhteyksiä Budapestin koulun uusvasemmistoon. Kommunistivallan päätyttyä vanhakantainen nationalismi ja populisti sai kuitenkin uusia voimia ja SZDSZ:aa nimiteltiin "juutalaisten puolueeksi", ja sitä pidettiin vaarallisen modernina ja "kansallisten etujen vastaisena." Vuonna 1994 SZDSZ muodosti kaikkien yllätykseksi hallituksen yli puolet äänistä saaneiden sosialistien kanssa. Sosialistipuolue MSZP on aiemmin hallinneen kommunistipuolueen seuraaja ja olisi pystynyt muodostamaan hallituksen myös itsekseen. Syynä oli mahdollisesti sosiaaliliberalismia kohti kehittyneiden marxistien antisemitismin vastaisuus. Puolueiden yhteistyö alkoi tästä, ja ne ovat muodostaneet joka kerta hallituksen keskenään.
SZDSZ kärsi raskaan tappion vuoden 1998 vaaleissa ja 2002 se sai vain 5,5 % äänistä. Se kuitenkin paransi hiukan tulostaan ja sai vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleissa 7,7 %.
Vuoden 2010 vaaleissa SZDSZ menetti kaikki parlamenttipaikkansa, minkä jälkeen puolue lopetti toimintansa lokakuussa 2013.
Vaalitulokset
1 Yhdessä Unkarin demokraattisen foorumin kanssa.
The Blues Brothers (yhtye)
The Blues Brothers on amerikkalainen R&B -yhtye.
Puristustilavuus
Puristustilavuus osaltaan ratkaisee moottorin puristussuhteen. Mitä pienempi puristustilavuus, sitä pienempään tilaan polttoaine-ilma seos joutuu puristumaan ennen syttymistä, joten moottorin puristussuhde kasvaa.
The Blues Brothers (yhtye)
Yhtyeen ovat perustaneet vuonna 1978 koomikot Dan Aykroyd ja John Belushi musiikkiohjelmanumeroonsa Saturday Night Live -ohjelmaan. He ottivat yhtyeeseen "Joliet" Jake Bluesin (päälaulu) sekä Elwood Bluesin (huuliharppu/laulu). The Blues Brothers teki ensiesiintymisensä Saturday Night Live -ohjelman musiikkivieraana 7. huhtikuuta 1978. Yhtyeen pohjalta on tehty kaksi Hollywood-elokuvaa: The Blues Brothers (1980), The Blues Brothers 2000 (1998).
Tatsum tisal
Tatsum Tisal on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen äänite. Tatsum Tisal = Mustat lasit lopusta alkuun luettuna.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen ja sovittanut J. Karjalainen ja Mustat Lasit, ellei toisin mainita. Puhallinsovitukset J. Tuovinen.
A-puoli
B-puoli
Alone in the Dark
Alone in the Dark on ranskalaisen Infogramesin kehittämä kauhupelisarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna. Peli yhdisteli 3D-animoituja hahmoja perinteisiin bittikarttataustoihin. Alone in the Darkin juonessa on vaikutteita muun muassa H. P. Lovecraftin luomasta Cthulhu-mytologiasta.
Elokuvat
Vuonna 2005 ilmestyi Uwe Bollin ohjaama, pelisarjaan pohjautuva Alone in the Dark -elokuva, jolla oli juonellisesti hyvin vähän yhteistä pelisarjan kanssa. Vuonna 2008 ilmestyi elokuvan jatko-osa, Alone in the Dark 2.
Lähteet
fa:تنها در تاریکی (بازی) Alone in the Dark (игра)
Qaqortoq
Nimi Qaqortoq on läntistä grönlannin kieltä ja tarkoittaa valkoista.
Qaqortoqin perusti norjalainen kauppias Anders Olsen vuonna 1775. Lähellä Qaqortoqia ovat myös Hvalseyn ja Hvalseyn kirkon rauniot, kuuluisimmat skandinaavien rauniot Grönlannissa.
Aiheesta muualla
thumb|left|300px|Qaqortoq talvella.
Armored Core
Armored Core on From Softwaren kehittämä taistelupelisarja, jossa ohjataan Mecha-robotteja.
Sarjan pelejä on julkaistu PlayStationille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation Portablelle, Xbox 360:lle ja matkapuhelimille.
Pelaaminen
Sarjan peleissä robottien muokkaaminen ja rakentaminen on merkittävässä roolissa itse ohjaamisen ohella.
Mobiilipelit
Älypuhelimille tehtyjä mobiilipelejä ei ole julkaistu Japanin ulkopuolella.
Antiokhos VIII Grypos
Antiokhos VIII Epifanes tai Kallinikos tai Filometor, lisänimeltään Grypos (koukkunenä) oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hänen isänsä oli Demetrios II Nikator ja hänen äitinsä Kleopatra Thea.
Kun Antiokhoksen äiti oli tappanut hänen vanhemman veljensä Seleukos V Filometorin, hän nosti murrosikäisen Antiokhoksen valtaan 125 eaa. ja hallitsi yhdessä tämän kanssa. Antiokhoksen lyötyä vallananastaja Aleksanteri II Zabinaksen vuonna 123 eaa. hänen äitinsä yritti myrkyttää hänet, mutta epäluuloiseksi tullut Antiokhos pakotti äidin juomaan myrkyn sisältäneen maljan itse.
Yhteensä viisi Grypoksen poikaa, Seleukos VI Epifanes, Antiokhos XI Epifanes, Filippos I Filadelfos, Demetrios III Eukairos ja Antiokhos XII Dionysos, nousivat myöhemmin kuninkaiksi. Seurauksena oli sekaannusta ja sisällissotia, joiden temmellyksessä seleukidien valtakunta kohtasi loppunsa.
Vaikka hänen poliittiset saavutuksensa jättivät ehkä toivomisen varaa, Grypoksen kerrotaan olleen suosittu kuningas.
Tim Allen
thumb|Tim Allen vuonna 2012. Tim Allen (oikealta nimeltään Timothy Alan Dick) (s. 13. kesäkuuta 1953) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten tilannekomediasarjasta Koti kuntoon sekä roolistaan Toy Story -elokuvissa.
Tim Allen oli vain 11-vuotias, kun hänen isänsä Gerald M. Dick kuoli auto-onnettomuudessa. Kaksi vuotta myöhemmin hänen äitinsä Martha Katherine meni uusiin naimisiin entisen kouluihastuksensa kanssa ja Tim muutti viiden sisaruksensa kanssa Denveristä Michiganin Birminghamiin. Uusioperheessä oli yhteensä yhdeksän lasta. Allen kävi Ernest W. Seaholmin high schoolin Birminghamissa ja opiskeli sitten Länsi-Michiganin yliopistossa Kalamazoossa.
Vuonna 1978 Allen jäi kiinni huumeiden, muun muassa kokaiinin myymisestä. Vuotta myöhemmin hänet pidätettiin uudelleen suuren kokaiinierän hallussapidosta ja tuomittiin vähintään kolmen ja enintään seitsemän vuoden vankeusrangaistukseen suostuttuaan ilmiantamaan 21 liikekumppaniaan välttääkseen elinkautisen tuomion. Hän pääsi vankilasta ehdonalaiseen 28 kuukauden jälkeen. Vapauduttuaan Allen aloitti standup-koomikon uran.
Hän on myös pidätetty kokaiinin hallussapidosta 1987. Vuonna 1997 Allen pidätettiin rattijuopumuksen vuoksi.
Tim oli naimisissa Laura Deibelin kanssa vuodesta 1984 vuoteen 2003. Vuonna 1989 he saivat tyttären, Katherinen.
Money for Nothing (Darinin kappale)
”Money for Nothing” oli Darinin ensimmäinen single, ja myös hänen ensimmäinen hittikappaleensa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Antiokhos IX Kyzikenos
Antiokhos IX Eusebes tai Kyzikenos oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hänen isänsä oli Antiokhos VII Sidetes ja hänen äitinsä Kleopatra Thea. Isänsä kuoltua Parthiassa Antiokhoksen setä Demetrios II Nikator palasi valtaan 129 eaa. Hänen äitinsä lähetti tällöin pojan Kyzikokseen Vähään-Aasiaan, jonka johdosta hän sai lisänimensä Kyzikenos. Hän palasi Syyriaan 116 eaa. ottamaan vallan velipuoleltaan ja serkultaan Antiokhos VIII Grypokselta, jonka kanssa hän lopulta jakoi Syyrian. Grypoksen poika Seleukos VI Epifanes tappoi hänet taistelussa 96 eaa.
Antiokhos IX Kyzikenos oli lyhyesti naimisissa serkkunsa Kleopatra IV:n kanssa 113–112 eaa.
Jean Sibelius -kapellimestarikilpailu
Kansainvälinen Jean Sibelius -kapellimestarikilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995 Sibeliuksen satakolmekymmentävuotisjuhlavuoden kunniaksi ja Sibelius-Seura järjestää sen viiden vuoden välein Helsingissä. Kilpailu on avoin kaikkien kansallisuuksien kapellimestareille, jotka kilpailuvuonna täyttävät korkeintaan 35 vuotta. Vuodeksi 2010 suunniteltua kilpailua ei pidetty. Kilpailu tuo voittajille maineen ja rahapalkinnon lisäksi konsertointimahdollisuuksia.
Kilpailua edeltää videonauhakarsinta, johon esimerkiksi vuonna 2005 tuli 198 hakemusta. Itse kilpailut ovat nelivaiheiset ja niihin kutsutaan noin 20 osanottajaa. Tuomariston puheenjohtajana kaikissa kilpailuissa on toiminut Esa-Pekka Salonen.
Toistaiseksi viimeisessä, 11.–15. syyskuuta 2005 Helsingin Finlandia-talossa järjestetyssä kilpailussa nostatti kohua tuomariston päätös jättää varsinaiset palkinnot kokonaan jakamatta. Sytykkeenä oli Helsingin Sanomissa kilpailujen aikana julkaistu säveltäjä Jouni Kaipaisen mielipidekirjoitus, jossa hän kyseenalaisti ylipäätään musiikkikilpailujen ja erityisesti Sibelius-kapellimestarikilpailun merkityksen ja piti niitä "nurinkurisena" ilmiönä. Ratkaisua pidettiin yleisesti loukkauksena paitsi osallistujia, myös kilpailulle kaiken tukensa antaneita Radion sinfoniaorkesteria ja Helsingin kaupunginorkesteria kohtaan. Hannu-Ilari Lampilan mukaan kilpailusta jäi huijauksen jälkimaku, ja Esa-Pekka Salosen katsottiin saaneen tapauksen vuoksi imagoonsa kolhun. Jan Söderblom pääsi finaaliin ensimmäisenä suomalaisena kilpailun historiassa.
Vuoden 2005 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset
I palkinto 15 000 €, ei jaettu
II palkinto 12 000 €, ei jaettu
III palkinto 10 000 €, ei jaettu
Muut palkinnot
Kannustuspalkinto 7 500 € Andreas Tselikas, Kreikka
Finaaliin osallistumispalkinto 1 500 € Jan Söderblom, Suomi
Finaaliin osallistumispalkinto 1 500 € Shuntaro Sato, Japani
Yleisradion erikoispalkinto Uljas Pulkkiksen tilausteoksen Trial parhaalle esittäjälle 1 000 € Jani Telaranta, Suomi
Vuoden 2000 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset
I palkinto 15 000 dollaria Olari Elts, Viro
II palkinto 12 000 dollaria	 Yasuo Shinozaki, Japani
III palkinto 10 000 dollaria Stefan Solyom, Ruotsi
Vuoden 1995 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset
I palkinto 15 000 dollaria, ei jaettu
II palkinto 12 000 dollaria	 Hirofumi Kurita, Japani
III palkinto (ex aequo) 7 500 dollaria Jurjen Hempel, Alankomaat, 7 500 dollaria Dorian Wilson, Yhdysvallat
Pedri Shemeikka
Pedri (Petri) Iivananpoika Shemeikka (1825 Suistamo – 11. huhtikuuta 1915 Tuupovaara) oli karjalainen runonlaulaja. Shemeikka tunnettiin ennen kaikkea peuravirsien taitajana, ja häntä sanottiin viimeiseksi suureksi runonlaulajaksi. Hän lauloi arkistojen nauhoitteille runoja. Hän syntyi Suistamolla ja asui Tuupovaaran Öllölässä, Pohjois-Karjalassa. Shemeikalle on omistettu Sortavalassa sijaitseva Alpo Sailon veistos Runonlaulajan patsas. Shemeikan muistomerkki on myös Öllölässä Pörtsämön erämaakalmistossa. Samuli Paulaharju valokuvasi Shemeikkaa Öllölässä.
Pedri Shemeikan päivää vietetään vuosittain 1. heinäkuuta Koskenniskan myllykievarimuseolla.
Koteka
Koteka ja horim ovat nimityksiä peniskotelolle, jota osa läntisen Uuden-Guinean ylänköjen alkuperäiskansoista käyttää. Koteka on miesten käyttämä putkimainen esine, jonka sisään siitin asetetaan. Kotekaa pitää paikallaan lenkki, jolla se sidotaan kivesten taakse. Koteka pidetään erektiota muistuttavassa pystyasennossa. Joillakin heimoilla koteka osoittaa suoraan eteenpäin, toisilla suoraan ylös ja joillakin siltä väliltä. Jotta koteka pysyisi asennossaan, se on kiinnitetty rintakehän ympärillä olevaan lenkkiin. Miehet eivät useimmiten pidä muita vaatteita.
Kotekan koko ei kerro henkilön sosiaalisesta asemasta. Usein työssä käytetään lyhyempää kotekaa kuin juhlissa, ja yleensä saman heimon miehet käyttävät samanlaista kotekaa samalla tavalla. Niinpä kotekan muodosta ja asennosta voidaan päätellä vain, mihin heimoon mies kuuluu. Ulkopuoliset ajattelevat usein kotekan olevan voimakas seksuaalinen symboli, mutta käyttäjät itse kertovat sen olevan vain siittimen peittona.
Jotkut kristityt lähetyssaarnaajat yrittivät saada alkuasukkaat käyttämään housuja. 1970-luvulla Indonesian hallitus kampanjoi kotekaa vastaan, ja heimojen miehet yritettiin saada käyttämään ”moderneja” vaatteita. Kotekan käyttöä ei saatu estettyä, mutta jotkut käyttivät housuja ja kotekaa yhtä aikaa. Valtion virastoissa ja kouluissa vaaditaan käytettäväksi housuja ja paitaa, mutta kirkko sallii nykyisin kotekan käytön.
Norjan rautateiden opastinjärjestelmä
Norjan rautateiden opastinjärjestelmä on Norjan rataverkolla rautatieliikenteen ohjaukseen käytettävä visuaalisista kiinteistä merkeistä ja muuttuvaa informaatiota antavista opastimista koostuva kokonaisuus.
Ensimmäiset Norjan rataverkolle sijoitetut siipiopastimet otettiin käyttöön Drammenin rautatieasemalla vuonna 1893. Ensimmäiset valo-opastimet asennettiin rataverkolle 1924. Nykyisin Norjan rataverkolla on käytössä vain valo-opastimia.
Varsinaisista opastimista ja merkeistä koostuvaa järjestelmää täydentävät viheltimillä annettavat merkit sekä käsiopasteet.
Valo-opastimien opasteet
Valo-opastimilla annettavat perusopasteet.
Kaapparilordi
Kaapparilordeiksi (Shichibukai) nimitetään One Piece-manga-animesarjan merirosvoja, joita on seitsemän. Heitä kutsutaan englanniksi dubatussa animessa "merien sotalordeiksi".
Norjan rautateiden opastinjärjestelmä
Pääopastimet
Turvattaessa kulkutie suoralle raiteelle opastin näyttää opastetta 22, joka annetaan kahdella vihreällä valolla. Mikäli lampuista toinen on palanut, muuttuu opaste rajoittavammaksi opasteeksi 21, mutta sallii silti opastimen ohittamisen.
Kaapparilordi
Yleistä
frame|Kaapparilordit
Norjan rautateiden opastinjärjestelmä
Esiopastin
Kun esiopastimella näytetään opastetta 24, opastimen vianetsintälogiikka testaa ensin keltaisen valon tuottavan hehkulampun ja sytyttää sen. Vasta tämän jälkeen lyhyellä viiveellä syttyy vihreä valo. Keltaisen valon toiminta tarkastetaan, koska jos keltaisen valon tuottava hehkulamppu on rikki, muuttuu opaste sallivammaksi kuin opastimen turvallisuusnäkökohtien mukaan tulisi näyttää. Mikäli keltainen valo ei syty, ei opastimeen saada myöskään vihreää valoa, jolloin opastin jää pimeäksi. Kuljettajan on tulkittava pimeänä oleva opastin seis-opasteeksi.
Kaapparilordi
Yleistä
Kaapparilordit ovat erittäin voimakkaita merirosvoja joita on seitsemän. He ovat yksi "kolmesta suuresta voimasta". Kaapparilordit ovat ensimmäinen osa, Merivoimat (johon kuuluvat viisi johtotähteä) on toinen osa ja kolmas osa on "neljä keisaria", jotka siis hallitsevat koko maailmaa. Tällä hetkellä neljästä hallitsijasta kaksi jo tunnetaan, punatukka Shanks ja Valkoparta. Kaapparilordit tekivät sopimuksen Maailmanhallituksen ja Merivoimien kanssa, jotka poistivat heidän kiinniottopalkkionsa sillä ehdolla, että he liittyisivät heihin. Heidän tehtävänsä on hyökätä muiden merirosvojen kimppuun ja maksaa Maailmanhallitukselle kymmenesosa ryöstösaaliistaan. Ensimmäinen esitelty Kaapparilordi oli "haukan silmä" Mihawk, joka voitti Zoron meriravintola Baratiessa. Sir Crocodile oli yksi Kaapparilordeista, mutta Monkey D. Luffy voitti hänet ja Crocodilen tekemien rikosten vuoksi hänet paiskattiin vankilaan ja tilalle valittiin Marshall D. Teachinä tunnettu Mustaparta Portgas D. Acea vastaan taisteltuaan. Alun perin hänet ilmoitti ehdokkaaksi yksi hänen miehistöstään, Lafitte.
Dracule Mihawk
Ensimmäisen kerran hänet nähtiin Baratie-ravintolassa. Hän oli aiemmin tuhonnut Don Kriegin 50 laivan merirosvoarmadan yhtä lukuun ottamatta vain siksi, koska hän oli pitkästynyt. Mihawk saapui Baratie-ravintolan luokse tuhoamaan viimeisen merirosvoarmadan laivan. Tuhotyön jälkeen Zoro haastoi Mihawkin saadakseen maailman parhaimman miekkamiehen tittelin itselleen. Mihawk suostui, mutta käytti taistelussa Mustan miekan sijaan pientä tikaria, ja voitti Zoron santōryū:n (kolmen miekan tekniikka). Vaikka aluksi Mihawk piti Zoroa heikkona, Zoron "kuolema ennen perääntymistä" asenne teki häneen vaikutuksen. Lopulta Mihawk päätti upottaa hänen Mustan miekkansa Zoroon kunnioituksen osoituksena. Zoro teki viimeisen hyökkäyksensä, mutta Mihawk viilsi häntä Mustalla miekalla ja tuhosi samalla Zoron kaksi katanaa. Ennen taistelun päättymistä Zoro kääntyi ja antoi Mihawkin tehdä ratkaisevan viillon sanoen: "Haava selässä...on miekkamiehelle häpeäksi". Mihawkin viimeisen viillon jälkeen hän käski Zoroa tulla vahvemmaksi, ymmärtämään maailmaa ja tulla maailman parhaimmaksi miekkamieheksi. Tämän jälkeen hän purjehti pois hauta-arkun kaltaisella veneellään.
Myöhemmin Mihawk saapui Shanks Punatukan luokse ja kertoi, että Luffy on matkalla Grand Linelle ja saanut ensimmäisen kiinniottopalkkionsa, 30,000,000 berryä. Kolmas ilmestyminen tapahtui pyhässä maassa nimeltä Mariejois. Hän osallistui kokoukseen jossa oli korkea-arvoisia merivoimien jäseniä ja hänen lisäkseen kaksi muuta kaapparilordia, Donquijote Doflamingo ja Bartholomew Kuma. Syy kokoukselle oli yhden kaapparilordin, Sir Crocodilen kukistuminen. Mihawkia ei kiinnostanut kuin tapaukseen liittyvät Olkihattupiraatit, joihin Roronoa Zoro kuuluu. Kokouksessa paljastui, että Mihawk on hyvin harvoin läsnä kokouksissa. Hawk oli myös osallisena Merivoimien ja Valkopartapiraattien välisessä sodassa Marinefordissa, joka tunnetaan myös Merivoimien päämajana. Hawk taisteli merivoimien puolella kuten kaikki muut Kaapparilordit ( Jinbeitä ja Boa Hancockia lukuun ottamatta joka auttoi Luffyä) kun Shanks Punatukka ilmestyi paikalle Merivoimat käskivät Hawkin hyökätä, mutta hän kieltäytyi, koska oli luvannut taistelevansa vain Valkopartaa vastaan.
Bartholomew Kuma
Bartholomew Kuma kuului ennen Kaapparilordin asemaa vallankumousarmeijaan. Hän oli joskus pelätty merirosvo julmuutensa takia. Hän ansaitsi itselleen "Tyranni"-nimen. Dr. Vegapunk on tehnyt Kumasta kyborgi tyyppisen Pacifistan. Kun Vegapunk sai viimeisteltyä työnsä, Kumasta tuli ensimmäinen valmis Pacifista gyborgi numerolla PX-0. Viimeistelyn jälkeen, Kuma kuvaannollisesti kuoli prosessissa.
Boa Hancock
Boa Hancock on ainoa naispuolinen kaapparilordi. Hän on Amazon Lilyn nykyinen hallitsija ja johtaa Kuja-heimoa siskojensa, Marigoldin ja Sandersonian, kanssa. Hän on päävihollinen Amazon Lily-arcissa.
Hancockia pidetään maailman kauneimpana naisena maailmassa. Vaikka hän onkin hallituksen alaisena, hänen rakkautensa Monkey D. Luffya kohtaan on kääntänyt häntä hallitusta vastaan, jonka seurauksena hänen kaapparilordin asema on vaarassa.
Trafalgar Law
Trafalgar Law on Heart-merirosvejen kapteeni ja lääkäri. Hän tuli kaapparilordiksi aikahypyn aikana lähettäessään sadan merirosvon sydäntä hallitukselle. Nykyään hänen asemansa on epävarma, koska hän on liittoutunut Olkihattujen kanssa.
Law kuuluu "Pahimpaan sukupolveen". Hänellä, kuten monella muullakin merirosvolla, on unelmana löytää One Piece-aarre.
Buggy
Buggy on Buggy-merirosvojen kapteeni ja toinen johtajista Buggyn ja Alvidan liittoumassa. Hän kuului aikoinaan Roger-merirosvoihin. Hän on Monkey D. Luffyn ensimmäinen vihollinen, mutta liittoutui väliaikaisesti tämän kanssa paetakseen Impel Downista. Pian Marinefordin sodan jälkeen hänestä tuli Kaapparilordi ja merirosvovälitysjärjestön ylipäällikkö.
Hän on päävihollinen Orange Town -saagassa ja voidaan katsoa toissijaiseksi viholliseksi Loguetown -arcissa.
Sir Crocodile
Sir Crocodile oli salaisen rikollisjärjestön Baroque Worksin entinen johtaja ja päävihollinen Alabasta -saagassa. Hänet erotettiin Kaapparilordin asemasta, koska hän aikoi ottaa aavikkovaltakunnan, Alabastan, haltuunsa. Crocodile onnistuttiin pidättämään ja viemään Impel Downiin.