cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piešťanyn joukkotappelu (vuoden 1987 jääkiekkotapahtuma)
Taustaa
Jäljellä oli enää Neuvostoliiton ja Kanadan välinen päätösottelu. Ottelussa ainoastaan Kanadalla oli panoksia, koska Neuvostoliitto oli menettänyt mahdollisuutensa mitaleihin. Kanadan olisi tarvinnut voittaa Neuvostoliitto vähintään viidellä maalilla voittaakseen kultaa. Kultaan olisi johtanut se, että Kanadan pistesumma olisi tullut Suomen kanssa tasoihin ja viiden maalin voitto Neuvostoliitosta olisi taannut Kanadalle Suomea paremman maalieron. Vähäisemmällä voitolla Kanada olisi voittanut hopeaa ja tasapelin tai tappion jälkeen Kanada olisi joutunut tyytymään pronssimitaleihin.
Joukkotappelu
Kanada oli johdossa maalein 4–2, kunnes alkoi tapahtua. Ottelu, joka oli jo valmiiksi käynyt kuumana, riistäytyi täysin käsistä, kun ensin Kanadan Everett Sanipass ja Theo Fleury sekä Neuvostoliiton Sergei Šesterikov ja Pavel Kostitškin ottivat yhteen. Pian sen jälkeen myös vaihtopenkillä istuneet pelaajat ryntäsivät kaukaloon tappelemaan. Kisojen järjestäjillä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin sammuttaa jäähallista valot. Tappelu jatkui siitä huolimatta vielä valojen sytyttämisen jälkeenkin, kunnes paikalle saapui tšekkoslovakialainen miliisi, joka ampui kattoon muutaman luodin, jolloin tappelu saatiin loppumaan.
Tappelun jälkeen
Piešťanyn joukkotappelu johti lopulta kabinettikeskusteluun siitä, mikä olisi turnauksen lopputulos. Kabinettikeskustelun tuloksena Kanadan ja Neuvostoliiton joukkueet hylättiin ja niiden välinen päätösottelu mitätöitiin. Sen myötä Suomi voitti nuorten maailmanmestaruuden ensimmäistä kertaa historiassaan, kisaisäntä Tšekkoslovakia voitti hopeaa ja pronssille nousi Ruotsi.
Ignaz Auer
Ignaz Auer (19. huhtikuuta 1846 Baijeri − 10. huhtikuuta 1907) oli saksalainen sosiaalidemokraatti. Hän harjoitti aluksi satulasepän ammattia. Hän oli 1877−1878, 1880−1887 ja vuodesta 1890 kuolemaansa asti edustajana Saksan valtiopäivillä. Hän oli myös vuodesta 1890 lähtien sosiaalidemokraattisen puoluehallinnon jäsen. Auer oli aikanaan puolueensa hienoimpia persoonallisuuksia, taitava puhuja ja kantansa puolesta lähellä Eduard Bernsteinin, Georg von Vollmarin ja muiden edustamaa maltillista revisionistista suuntaa.
Auer oli toimittajana sosialidemokraattisessa Berliner Freie Presse -lehdessä. Kun 1878 säädettiin niin sanottu sosialistilaki, kaikki puolueen lehdet ja puoluejärjestöt lakkautettiin. Berliini julistettiin lisättyyn suojelustilaan ja 67 sosialidemokraattisen puolueen jäsentä, myös Auer, karkotettiin kaupungista. Hän oli kuitenkin koko ajan valtiopäivillä, mutta sai leipänsä anopin huonekaluliikkeessä, kunnes 1886 pääsi müncheniläisen työväenlehden toimitukseen. Salaiseksi tarkoitettu sosialistien kokous Kööpenhaminassa paljastui, ja Auer joutui yhdeksäksi kuukaudeksi Zwickaun vankilaan. Jo ennen vankilavaihetta heikentyneen terveytensä vuoksi hän siirtyi Sveitsiin, jossa hän kirjoitti puolueen vainovuosien historian. Sosialistilain kumoamisen jälkeen hän palasi puolueen toimiin.
Ervin Õunapuu
Ervin Õunapuu (s. 1956 Käru, Viro ) on monialainen virolainen kirjailija ja taiteilija.
Õunapuu on toiminut kulttuurin eri aloilla, kuten kirjailijana, kuvataiteilijana, kirjojen kuvittajana, näytelmänkirjoittajana, ohjaajana ja lavastajana, elokuvakäsikirjoittajana ja -ohjaajana, oopperalibretistinä ja lavastajana. Hänen esikoisteoksensa Olivia: Meisterklass ilmestyi 1996, jonka ansiosta hänestä tuli lukijoiden keskuudessa heti kulttikirjailija. Teoksesta on tehty myös näytelmä ja ooppera. Hän on julkaissut aiemmin kirjan tai kaksi vuodessa ja samalla osallistunut aktiivisesti julkiseen keskusteluun.
Õunapuu opiskeli Tarton taidekoulussa ja tehnyt öljy- ja vesivärimaalauksia sekä runsaasti lavastuksia. Hänen proosatuotantonsa on hyvin visuaalista. Hänen teoksensa eivät koskaan jää ilmestyessään vaille huomiota, sillä hän ottaa voimakkaasti kantaa vakiintuneisiin käsityksiin, muun muassa uskonto on yksi hänen terävien kommenttiensa kohde. Kirjallista tuotantoa on käännetty suomen lisäksi muun muassa englanniksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, ja venäjäksi.
Voimistelu Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 voimistelu järjestettiin Indira Gandhi Indoor Stadiumilla. Telinevoimistelu käytiin 4.–8. lokakuuta ja rytminen voimistelu 12.–14. lokakuuta 2010. Telinevoimistelussa kilpailtiin kahdeksassa miesten ja kuudessa naisten lajissa, rytmisessä voimistelussa oli kuusi lajia naisille.
Telinevoimistelu
Lähde: cwgdelhi2010.org
Annukka Vainio
Vainio on valmistunut Helsingin yliopistosta valtiotieteen tohtoriksi (2003). Hänen englanninkielinen sosiaalipsykologian alaan kuuluva väitöskirjatutkimuksensa (2003) oli otsikoitu One morality - or multiple moralities?.
Voimistelu Kansainyhteisön kisoissa 2010
Rytminen voimistelu
Lähde: cwgdelhi2010.org
Policenauts
Policenauts on Konamin julkaisema visual novel -tyylinen graafinen seikkailupeli. Se julkaistiin Japanissa alun perin PC-9821:lle vuonna 1994. Sen on ohjannut, käsikirjoittanut ja suunnitellut Metal Gear Solid -peleistä tunnettu Hideo Kojima. Policenautsia on monesti pidetty Kojiman edeltävän Snatcher-pelin seuraajana johtuen samantyylisestä pelattavuudesta sekä juonellisista samankaltaisuuksista. Pelin grafiikka on Japanilaista anime-tyyliä edustavaa ja kuvat ovat käsin piirrettyä pikselitaidetta.
Pelin PC-9821-versio julkaistiin CD-ROM-levyllä sekä erillisellä asennuslevykkeellä. Vuonna 1995 Policenauts julkaistiin uudestaan tehokkaammalle 3DO:lle ja pelin grafiikka päivitettiin kokonaan, kuvat piirrettiin uusiksi ja peliin lisättiin CGI:llä tehdyt välianimaatiot. 3DO-versio julkaistiin kahdella CD-ROMilla. Vuonna 1996 Policenauts julkaistiin PlayStationille ja grafiikkaa oli taas paranneltu entistäkin paremmaksi, 3DO-version tavoin PlayStationin Policenauts julkaistiin kahdella CD-ROM:lla. Peli sai vielä neljännen konsoliversionsa kun se julkaistiin Sega Saturnille samana vuonna PlayStation-version kanssa. Peli on jälkeenpäin julkaistu joitakin kertoja uudestaan PlayStationille muun muassa "Konami the Best" -versiona vuonna 1997 ja "PSone Books" -versiona vuonna 2003. Policenauts julkaistiin vuonna 2008 myös digitaalisena Japanin PlayStation Storessa PlayStation-klassikkona jota voi pelata PlayStation 3:lla sekä PlayStation Portablella. Peli ei ole ladattavana muiden alueiden PlayStation Storessa. Nämä uudelleenjulkaisut eivät kuitenkaan eroa millään tavoin alkuperäisestä PlayStationille julkaistusta versiosta.
Peliä ei ole koskaan julkaistu Japanin ulkopuolella, ja tästä syystä sitä ei ole virallisesti lokalisoitu englanninkieliseksi. Sega Saturn -version käännöstyö englanninkielelle oli aloitettu mutta projekti hylättiin ennen kuin se ehti tulla valmiiksi. Lopulta vuonna 2009 Policenauts tuli viimein pelattavaksi englanninkielisenä, kun fanien pitkäaikaisena projektina syntynyt käännös saatiin valmiiksi. Käännös on tehty pelin PlayStation-versioon jonka avulla peli on mahdollista pelata englanninkielisin valikoin ja tekstityksin.
Juoni
left|200px|thumb|Jonathan IngramTarinan päähenkilö on yksityisetsivä Jonathan Ingram. 25 vuotta ennen pelin alkua hän oli yksi viidestä policenautista, jotka olivat astronautteja joilla oli myös poliisin koulutus. Policenautsien tehtävänä oli turvata Beyond Coastin, ihmiskunnan ensimmäisen avaruudessa olevan siirtokunnan, turvallisuus. Jonathanille kävi kuitenkin vakava onnettomuus kun hän oli testaamassa uutta avaruuspukua, ja hän katosi avaruuteen. Jonathanin onneksi puvussa oli mahdollisuus laittaa itsensä horrostilaan, ja hänet löydettiin sattumankaupalla vasta 25 vuotta myöhemmin, kun häntä oltiin jo luultu kuolleeksi. Horrostilassa Jonathan ei vanhentunut, ja siksi näyttää yhä samalta kuin 25 vuotta sitten.
Varsinainen peli alkaa vuodesta 2040. Jonathan on toipunut onnettomuudesta, moni asia on muuttunut vuosien aikana. Jonathanilla oli vaimo, mutta koska toivo Jonathanin paluusta oli olematon, hän löysi toisen miehen. Jonathan elää Los Angelesissa ja tekee yksityisetsivän töitä. Eräänä päivänä Jonathanin ex-vaimo Lorraine saapuu hänen toimistolleen ja pyytää Jonathania löytämään mysteerisesti kadonneen aviomiehensä Kenzo Hojon. Lorrainella on vain muutama pieni johtolanka Hojon katoamisesta, mutta Jonathan suostuu ottamaan jutun hoidettavakseen. Vain hetkeä myöhemmin kun Lorraine on poistunut Jonathanin toimistolta, hän kuolee kadulla kun autopommi räjähtää. Jonathan huomaa tapahtuneen ikkunastaan ja näkee samaan aikaan kadulla epäilyttävän tyypin, jolla saattaisi olla jotain tekemistä räjähdyksen kanssa. Jonathan rientää kadulle ja lähtee epäilyttävän henkilön perään, mutta ei saa tätä kiinni. Jonathan matkustaa Beyond Coastille ja aloittaa tutkimukset Hojon löytämiseksi sekä selvittääkseen kuka oli Lorrainen murhan takana. Saavuttuaan Beyondiin Jonathan tapaa vanhan policenaut-ystävänsä Ed Brownin, joka lupautuu auttamaan Jonathania tutkimuksissa. Tutkinnan aikana paljastuu monia järkyttäviä asioita ja Jonathan oppii lisää myös omasta menneisyydestään.
Pelaaminen
Policenautsin pelityylissä on huomattavan monia samankaltaisia piirteitä kuin sitä edeltäneessä Snatcher-pelissä. Suurin osa ajasta kuluu ympäristön tutkimiseen ja hahmojen kanssa puhumiseen. Mutta toisin kuin Snatcherissa, jossa toiminnot tehtiin tekstivalikossa, Policenautsissa ympäristöä tutkitaan vapaasti osoittimella jota painellaan ympäristön päällä, jolloin peli antaa vaihtoehtoja esimerkiksi esineen tutkimiseen tai henkilölle puhumiseen. Puhetilanteissa pelaaja voi valita puheenaiheen monista vaihtoehdoista. Pelin PlayStation-versiossa on myös tuki PlayStationin omalle hiirelle. Pelissä on myös toimintakohtauksia, joissa ammutaan pistoolilla liikuttamalla lasertähtäintä ruudulla, mutta kuten Snatcherissa, on Policenautsissakin nämä kohtaukset vain pieni osa koko peliä. Sega Saturn versio sisältää tuen valopistoolille, jota voi käyttää ammuskelukohtauksissa.
Käännösprojekti
right|200px|thumb|Kuvakaappaus englanninkielelle käännetystä Policenautsista. Policenautsin PlayStation-versioon on tehty englanninkielinen fanikäännös. Käännöstyö aloitettiin jo vuonna 2003 mutta se saatiin valmiiksi vasta 24. elokuuta 2009, joka on samalla pelin luojan Hideo Kojiman 46. syntymäpäivä. Käännöspäivitys asennetaan erillisellä ohjelmalla pelin ISO-tiedostoihin jotka pitää ensin itse luoda Policenautsin pelilevyistä. Käännöksen asennuksen jälkeen peliä voi pelata esimerkiksi emulaattorilla tai käännetyt ISO tiedostot voi polttaa uudestaan CD-levyille ja pelata modatulla PlayStationilla. Käännös tekee pelin tekstityksistä sekä valikoista englanninkielisen, mutta ei vaikuta ääninäyttelyyn, joka on japaniksi. Käännösprojektin kotisivuilta voi ladata kyseisen päivitystiedoston sekä tarkemmat ohjeet itse päivitykseen.
Wild Wild Love
Wild Wild Love on yhdysvaltalaisräppäri Pitbullin kappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen artistijoukko G.R.L.. Kappaleen sanoittivat Pitbull, Ammar Malik, Lukasz Gottwald, Max Martin, Alexander Castillo Vasquez ja Henry Walter, kun taas tuotannosta vastasivat neljä viimeisintä henkilöä.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo kuvattiin helmikuussa 2014 Playboy Mansionissä Los Angelesissä, Kaliforniassa. Miami oli toinen kohde, missä kuvattiin videota. Video julkaistiin ensimmäisenä Pitbullin virallisella Facebook-sivulla 31. maaliskuuta 2014.
Biswamoy Biswas
Biswamoy Biswas (2. kesäkuuta 1923 Kalkutta Intia – 10. elokuuta 1994 Kalkutta) oli intialainen lintutieteilijä.
Biswasin isä oli geologian professori. 1947 Biswas sai Zoological Survey of Indialta (ZSI) kolmen vuoden apurahan, jonka avulla hän saattoi opiskella British Museumissa, Berliinin eläintieteellisessä museossa Erwin Stresemannin ohjauksessa ja American Museum of Natural Historyssa Ernst Mayrin ohjauksessa.
Biswas promovoitiin filosofian tohtoriksi Kalkuttan yliopistossa 1952. Hän osallistui Daily Mail -lehden osittain rahoittamalle Lumimies-tutkimusretkelle Mount Everestille 1954. Hän oli American Ornithologists' Unionin (AOU) jäsen vuodesta 1948, ja 1953 hänet valittiin kirjeenvaihtajajäseneksi. Myöhemmin hänen vastuulleen tuli ZSI:n lintu- ja nisäkäsosasto. AOU myönsi hänelle työskentelyyn British Museumissa Chapman-apurahan vuosina 1965, 1966 ja 1970. Sittemmin hän toimi ZSI:n johtajana, kunnes jäi eläkkeelle 1981. Vielä sen jälkeenkin hän toimi vuoteen 1986 emeritustutkijana.
Biswasin kirjallinen tuotanto oli hyvin laaja. Hänen päätutkimuskohteinaan olivat Nepalin ja Bhutanin linnusto. Biswas nimesi ja kuvaili indokiinankaijan (Psittacula roseata). Hänen kunniakseen on nimetty Biswamoyopterus biswasi-liito-oravalaji.
Rockwell International
Rockwell International oli Yhdysvaltain suurimpia ilmailun aseteollisuusyhtiöitä 1950-luvulta 1990-luvulle. Se kehittyi 1920-luvulta alkaen autojen laakereita valmistaneesta metallialan yrityksestä, jonka perusti Willard Rockwell. Yritys valmisti myös esimerkiksi Rockwell AIM-65 tietokoneita, joka tuli myyntiin 1976.
Alku
Willard Rockwell teki vuonna 1919 kuorma-autojen laakereihin liittyvän keksinnön, jonka avulla hänen Wisconsinissa toimiva Timken-Detroit Axle Company kehittyi. Timken-Detroit sulautui vuonna 1953 Standard Steel Spring Companyn kanssa, jolloin syntyi Rockwell Spring and Axle Company. Toisen maailmansodan vaikutus yhtiön kasvuun oli merkittävä.
Aseteollisuus
Yhtiö osti 1950-luvun jälkipuolelle mennessä parikymmentä autoteollisuuden alihankkijayhtiötä ja vuonna 1958 yhtiö sai nimen Rockwell-Standard Corporation.
Yhtiön johto siirtyi Pittsburghiin ja hankki kalifornialaisen North American Aviation-lentokonetehtaan vuonna 1967, jolloin Yhtiön nimi muuntui muotoon Rockwell North American. Yhtiö osti Miehle-Goss-Dexterin, joka oli kirjapainojen valmistaja. Vuonna 1973 yhtiö osti Collins Radio, joka oli merkittävä tekijä ilmailun elektroniikassa. Vuonna 1973 yhtiö sulautui Rockwell Manufacturingin kanssa, joka oli Willard Rockwell Juniorin omistuksessa, ja syntyi Rockwell International. Yhtiö osti 1973 Admiral-yhtiön, joka valmisti radioita ja televisioita.
Reagan-kauden tähtiyrityksiä
thumb|right|250px|B-1B Yhtiön perustaja Willard Rockwell kuoli vuonna 1978 ja hänen poikansa joutui luopumaan yhtiön johdosta samana vuonna. Yhtiö laajeni Reaganin hallinnon asevarustelukautena tullen suurimmaksi puolustusministeriön, jolle yhtiö kehitti mm. B-1-pommikoneen, ja NASAn, jolle yhtiö kehitti Avaruussukkulan, toimittajaksi 1980-luvulla. Vuonna 1985 yhtiö osti Allen-Bradley Companyn laajentaen toimintaansa rautateiden elektroniikkaan.
Loppu kylmän sodan lopun kanssa
1980-luvulla yhtiössä toimi 100 000 työntekijää ja se oli Fortune 500-yrityslistassa sijalla 27. Sukkuloiden valmistuksen loppu ja B-1-pommittajan tilausten päättyminen alkoi näivettää yhtiötä 1980-luvun jälkipuolella. Yhtiö alkoi myydä itseään osina. Kylmän sodan loppu 1990-luvun alussa vie yhtiön syöksyyn. Se etsi muutosta, josta merkkinä oli mm. se, että pääkonttorin paikkaa siirrettiin neljä kertaa 13 vuoden aikana.
Heartbreaker (vuoden 2010 elokuva)
Heartbreaker on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut ranskalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosassa näyttelevät Romain Duris, Vanessa Paradis, Julie Ferrier ja Andrew Lincoln. Elokuvassa varakas isä (Jacques Frantz) haluaa estää tyttärensä Julietten (Paradis) avioliiton englantilaisen Jonathanin (Andrew Lincoln) kanssa, ja palkkaakin tätä varten ammattimaisen suhteiden rikkojan, Heartbreakerin (Duris).
Näyttelijät
Victoria Silvstedt tekee elokuvassa cameoroolin naisena sinisessä Ferrarissa.
Vastaanotto
Julkaisun jälkeen elokuva on Ranskassa ja muilla alueilla, kuten Belgiassa ja ranskankielisellä alueella Sveitsissä, tuottanut 32,7 miljoonaa euroa.
Rotten Tomatoes -verkkosivusto on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon tasolle 6,7/10 siten, että 69 % kaikkiaan 74 listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Yhdysvaltalainen uusintaversio
Elokuvan menestyksestä Ranskassa johtuen Working Title Films on ilmoittanut hankkineensa oikeudet elokuvan yhdysvaltalaiseen uudelleenohjaukseen.
Ourikéla
Ourikéla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 60 kilometriä Yorossosta maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 23 800 ja kylässä 6 400 asukasta (vuonna 2009).
Ourikélan kunta rajoittuu koillisessa Yorosson piirin Karanganan, idässä Kouryn, lännessä Koutialan piirin Goudié Sougounan ja Koloniguén ja luoteessa Koninguén kuntiin sekä etelässä Burkin Fasoon. Alueen kasvillisuus on pensassavannia.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit sekä vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Kolme sydäntä
Kolme sydäntä on Bruce Beresfordin ohjaama yhdysvaltalainen mustan komedian elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1986. Mustan komedian pääosissa ovat Diane Keaton, Jessica Lange ja Sissy Spacek.
Kolme sydäntä perustuu Beth Henleyn samannimiseen näytelmään Crimes of the Heart (1981), joka voitti draaman Pulitzer-palkinnon. Henley näytelmänsä pohjalta laati myös elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni
Kolme sydäntä kertoo Magrathin siskoksista – Lennystä (Diane Keaton), Megistä (Jessica Lange) ja Babesta (Sissy Spacek) – jotka kokoontuvat takaisin yhteen kotitaloonsa Mississippin Hazlehurstiin oltuaan kauan erossa toisistaan muistelemaan menneitä ja setvimään heidän yhteistä ongelmaansa – miessuhteitaan. Kolmekymppinen Lenny potee ikäkriisiä eikä hänellä ole koskaan ollut miestä ja onkin jäämässä vanhaksipiiaksi. Laulajana toimiva Meg palaa maitojunalla Hollywoodista jätettyään miehensä ja äkillisesti loppuneen uransa takia saatuaan hermoromahduksen. Kolmikon nuorimmainen, kuriton ja impulsiivinen Babe, on juuri ampunut petollisen aviomiehensä. Heidän jälleennäkemisensä saa aikaan paljon iloa, mutta myös paljon henkistä jännitettä.
Tuotanto
Alkuperäinen Broadway-tuotanto Crimes of the Heart avattiin John Golden Theaterissa New Yorkissa 4. helmikuuta vuonna 1981, ja sitä esitettiin yhteensä 535 esitystä. Näytelmä oli ehdokkaana parhaan näytelmän Tony-palkintoon vuonna 1982.
Kolme sydäntä kuvattiin kevätkesän aikaan Technicolor-elokuvausmenetelmällä monissa Pohjois-Carolinan osissa, kuten Wilmingtonissa, Winnabow’ssa, Caswell Beachilla ja Southportissa noin 20 miljoonan dollarin budjetilla. De Laurentiis Entertainment Group toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
Julkaisu ja vastaanotto
Kolme sydäntä sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vuonna 1986 246:ssa elokuvateatterissa. Elokuva tuotti 1 402 921 dollaria avausviikonloppunaan. Kolme sydäntä oli kaupallinen menestys tuottaen ainoastaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa noin 23 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuva sai ensi-illan 9. lokakuuta vuonna 1987.
Kolme sydäntä sai positiivisia arvosteluja kriitikoiden keskuudessa. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla "tuore" 81 prosentin arvosana, joka perustuu kahteenkymmeneenyhteen arvosteluun, joista neljä ovat negatiivisia.
Muut julkaisut
Kolme sydäntä on julkaistu VHS:lle että DVD:lle. DVD-julkaisuja on julkaistu kolme kappaletta: Momentum Picturesin julkaisu vuodelta 2003, 20th Century Foxin julkaisu vuodelta 2004 ja Trinityn julkaisu vuodelta 2006.
Asyut
Asyut (vanhassa muodossa myös Assiut, ) on kaupunki Egyptissä Niilin varrella. Asyut on yksi Ylä-Egyptin suurimmista kaupungeista. Sen asukasluku oli vuonna 2006 389 307.
Maantiede
thumb|vasen|Asyutin pato. Asyut sijaitsee Egyptissä Asyutin kuvernoraatissa Niilin vasemmalla rannalla. Asyut kuuluu Ylä-Egyptin suurimpiin kaupunkeihin. Niilin laakso Asyutin kohdalla on leveydeltään noin 20 kilometriä. Hieman kaupungista pohjoiseen sijaitsee vuonna 1902 rakennettu Asyutin pato. Padon vettä käytetään maatalousalueiden kasteluun Keski-Egyptissä.
Historia
thumb|vasen|Puinen hautakoriste Egyptin 12. dynastian kaudelta Asyutista. thumb|[[Alexanien palatsi vuodelta 1910. ]] Asyutin nykyinen nimi on arabialainen väännös koptinkielisestä nimestä Siout. Muinaisen Egyptin kaudella kaupunki oli Wepwawetin palvonnan keskus. Kallioilla kaupungista lounaaseen on merkittäviä 12. dynastian aikaisia hautoja. Kaupunki oli kuitenkin merkittävämmän Theban varjossa. Hellenistisellä kaudella kaupunki tunnettiin nimellä Lykopolis eli "Susien kaupunki" viittauksena Wepwawetin sakaalin päähän. Se tunnettiin koptilaisen Johannes Lykopolislaisen kotikaupunkina.
Kaisa ja puoli valtakuntaa
Kaisa ja puoli valtakuntaa on suomalainen tositelevisiosarja, joka kertoo Kaisa Liskin työstä kiinteistönvälittäjänä. Sarjassa seurataan myös Suomen kovimmaksi kiinteistönvälittäjäksi itseään tituleeraavan Liskin yksityiselämää. Mukana myös Teuvo Loman. Ohjelman toinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 15. elokuuta 2012. Kolmas tuotantokausi alkoi 13. maaliskuuta 2013.
Asyut
Historia
Kaupungin islamilainen historia ennen Egyptin mamelukkien valtakauden loppupuolta tunnetaan huonosti. Keskiajalla kaupunkia kutsuttiin myös nimillä Suyut tai Sayut. Nykyinen muoto Asyut on alkanut tulla käyttöön 1400-luvulla. Monet eri arabiaksi kirjoittaneet oppineet käyttivät kaupunkiin viittaavalla nimellä al-Suyuti. Heistä ehkä tunnetuin oli vuonna 1505 kuollut historioitsija Džalal al-Din. Taloudellisesti kaupunki tunnettiin maataloustuotteistaan ja paikallisesta teollisuudesta. Monia tuotteista vietiin karavaanein kohti Sudania ja etenkin Darfuriin. Takaisin päin tuotiin muun muassa orjia ja norsunluua. Historiallista merkitystä kaupungilla oli varsinaisesti vasta vuonna 1769, jolloin se oli puhjenneen kapinan keskus. Sen merkitys kasvoi edelleen 1800-luvulla. Vuonna 1875 kaupunkiin saapui rautatie Kairosta ja seuraavana vuonna sen asukasluku oli noin 28 000.
Kaisa ja puoli valtakuntaa
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi tunnettiin nimellä Kiinteistökuningatar Kaisa.
Asyut
Historia
Anwar Sadatin murhan jälkeen islamilainen äärijärjestö Islamilainen jihad yritti epäonnistuen aloittaa yleisen islamilaisen vallankumouksen Asyutissa. Odotettua massaliikehdintää ei kuitenkaan syntynyt ja Egyptiläiset laskuvarjojääkärit palauttivat kaupungin keskushallinnon valtaan muutaman päivän kuluttua.
Mustola
Mustola tarkoittaa seuraavia asioita:
Asyut
Talous
thumb|[[Asyutin yliopisto.]] Asyut on nykyisin yksi harvoista Egyptin kaupungiesta, jossa valmistetaan edelleen hopeisia päälleompeleita. Perinteisiin tuotteisiin lukeutuvat myös keramiikka, puutyöt ja matot. Kaupungissa on myös nykyaikaisempaa tekstiiliteollisuutta ja kemikaaliteollisuutta.
Väestö
Asyutin asukasluku vuonna 2006 oli 389 307. Kaupungissa on merkittävä koptilainen väestönosa. Asyut muodostaa yhden koptilaisen kirkon hiippakunnista.
Brasilian Grand Prix 2017
Brasilian Grand Prix 2017 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio Heineken do Brasil 2017) oli Formula 1 -kauden 19. osakilpailu, joka ajettiin 12. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.
Ossian Wuorenheimo (eversti)
Erkki Ossian Wuorenheimo (28. elokuuta 1918 Jämsä – 24. lokakuuta 2015 Helsinki ) oli suomalainen eversti.
Wuorenheimo ylennettiin everstiksi 1967. Hän oli Uudenmaan prikaatin komentaja 1967–1969, Sotakorkeakoulun taktiikan opettaja 1966–1967, sen yleisesikuntaosaston johtaja 1969–1973, Helsingin sotilaspiirin ja varuskunnan päällikkö 1973–1978.
REALbasic
REALbasic on ohjelmointikieli, jonka erityispiirteinä on oliomenetelmien tuen lisäksi se, että sillä voi luoda samasta lähdekoodista eri alustoilla ilman tulkkausta ajettavia konekielisiä binääritiedostoja ja web-sovelluksia. REALbasic -kehitys on nopeaa mistä syystä sitä on laajasti käytetty prototyyppikehityksessä ja myös oppilaitoksissa Javan sijaan. Sillä on maailmanlaajuisesti noin 130 000 käyttäjää 130 maassa.
REALbasicin kehitysympäristöä kutsutaan nykyään nimellä REAL Studio.
Historia
Vuonna 1997 amerikkalaisen Geoff Pearlmanin FYI Software osti tuoteoikeudet ja samalla yhtiö muutti nimensä muotoon REAL Software, Inc. Hieman myöhemmin yhtiö osti vielä RapidQ -kehitysympäristön oikeudet ja sen kehittäjä William Yu siirtyi samalla REAL Softwaren palvelukseen.
Kielen ominaisuudet
REALbasic on vahvasti tyypitetty kieli. Se on oliokieli, joka tukee periytymistä (Inheritance), laajennettuja aliluokkia (Extends), luokkarajapintoja (Class Interfaces) sekä itsehavainnoinnin (Introspection). REALbasic soveltuu myös tapahtumaohjautuvien järjestelmien kehittämiseen. .
REALbasicin syntaksi vastaa BASIC-ohjelmointikieliä suurelta osin: Rivinumeroita ei tarvitse käyttää, funktioiden määrittelyyn käytetään as-rakenteita, komentorakenteet päätetään aaltosulkeiden sijaan erillisellä käskyllä. Visual Basicin lisäksi se on nykyisin yksi harvoista paljon käytetyistä ja myös yksi harvoista olioita tukevista BASIC:n jälkeläisistä.
REALbasic sisältää plugin -rajapinnan jonka kautta toiminnallisuutta voidaan laajentaa C-kielisten pluginien kautta. Ohjelmoija voi myös itse koodin kautta kutsua dynaamisesti ulkoisten kirjastojen funktioita.
Vuoden 2010 lopussa REAL Studio -kehitysympäristöön lisättiin tuki selainkäyttöisten sovellusten luomiseksi. Yhtiö kutsuu näitä sovelluksia Web 3.0 -sovelluksiksi.
Kehitysympäristö
REAL Studio IDE on suunniteltu ketterään kehitystyöhön (RAD). Ketteriä menetelmiä tukee kääntäjä, joka toimii vaiheittain siten, että jo käännettyä osaa ei käännetä uudelleen tehtäessä välikäännöstä. Kehitysympäristö sisältää myös etäkäännöstyökalun, jonka avulla esimerkiksi Linux -työasemassa ajetusta IDEstä voi kutsua Windows -työaseman ajamaan debug -versiota.
Lähdekoodi tallennetaan tekstimuotoisena jokainen luokka erillisenä tiedostona jolloin se soveltuu hyvin versionhallintajärjestelmien kanssa käytettäväksi.
Kehitysympäristö mahdollistaa ikkunoiden nopean luomisen sekä kontrollien vedä ja pudota -tyyppisen sijoittelun ikkunaan. Kontrollit ovat kunkin käyttöjärjestelmän APIn tarjoamia natiiveja kontrolleja. C-rajapinnan kautta kehitysympäristöön voidaan lisätä käyttäjän itsensä luomia tai luokkakirjastoina hankittuja kontrolleja. Valmiita luokkakirjastoja on myös saatavana: esimerkiksi MonkeyBread Softwaren MBS -luokkakirjasto sisältää kaikkiaan 29.000 uutta funktiota. REAL Studio sisältää SQLite -tietokantatuen ja pluginin avulla luotu sovellus voi kytkeytyä mm. Oracle, MySQL, PostgreSQL -kantoihin sekä ODBC-rajapinnan kautta myös muihin tietokantoihin.
Kehitysympäristö mahdollistaa ikkunallisten sovellusten lisäksi ikkunattomien, konsolityyppisten ja daemon -prosesseina ajettavien sovellusten tekemisen.
Versiossa 2009R4 kehitysympäristöön on lisätty visuaalinen työkalu raporttien luomiseksi tietokannoista ja muista tietolähteistä.
Uusimmissa versioissaan REALbasic on vahvistanut tukeaan Linux -kehittäjille. Se on virallisesti Red Hatin ja Novellin sertifioima ja Linux -kehittäjille tuote on myös hinnoiteltu kilpailukykyisesti: Personal Edition on maksuton Linux -ympäristöön asennettuna (muuten lisenssihinta on 75€).
Jón Gnarr
thumb|Jón Gnarr Edda-palkintotilaisuudessa [[Helga Bragan kanssa vuonna 2007.]] Jón Gnarr Kristinsson (alun perin Jón Gunnar Kristinsson, 2. tammikuuta 1967 Reykjavík, Islanti) on islantilainen koomikko, näyttelijä ja poliitikko. Jón oli Reykjavíkin pormestari 2010-2014. Hän muutti virallisesti toisen etunimensä Gunnarin äitinsä hänestä lapsena käyttämään muotoon Gnarr vuonna 2005. Hän on naimisissa Jóhanna ”Jóga” Jóhannsdóttirin kanssa, ja heillä on viisi lasta.
REALbasic
Käyttö opetuksessa
Puolan opetusministeriö on hiljattain sopinut lisensoinnista, jossa 60.000 puolalaista lukio- ja korkeakouluopiskelijaa suorittaa ohjelmointiin liittyvän perusopetuksen REALbasicilla. Puolan kouluissa käytetään laajasti Applen Mac -koneita jolloin cross-platform -kehitysympäristö mahdollistaa saman opetussuunnitelman käyttämisen niin PC- kuin Mac -luokissakin. REAL Software puolestaan on tukenut opetusta julkaisemalla oman REALbasic Curriculum -opetusmateriaalikokoelmansa.
Hello World
Seuraavassa koko lähdekoodi REALbasic -sovelluksesta joka kirjoittaa konsoliin tekstin 'Hello World':
Olio siis perii pääluokan ServiceApplication ominaisuudet. Tällöin App -olio saa tapahtumaviestin 'Run' joka ajetaan olion syntyessä. Run -tapahtumassa tulostetaan konsoliin teksti 'Hello World' jonka jälkeen sovellus jää ajamaan sille annettuja tehtäviä (DoEvents) kunnes se suljetaan.
Platiá Koryfí
Platiá Koryfí (myös Plateiá Korfí, Πλατειά Κορφή) on vuori Lasíthi- eli Díkti-vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä (toisen lähteen mukaan  metriä).
Platiá Koryfí -vuori, suomeksi ”Laaja/Leveä huippu”, sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä. Sen korkeimman huipun nimi on Anefalákos (Ανεφαλάκος). Vuoren pohjoispuolella sijaitsee Katharó-vuori, länsipuolella Díkti-vuoren Spathín huippu ja eteläpuolella Megáli Koryfí -vuori.
Jón Gnarr
Poliitikko
Jón on toiminut Besti flokkurinin (”Paras puolue”) johtohahmona. Puolue on perustettu protestiksi Islannin poliitikkoja ja pankkeja vastaan, jotka heidän mukaansa ovat tuhonneet maan talouden. Puolue hakee politiikan siivousta ja keskittymistä ympäristöasioihin. Jónin johdolla puolue voitti Reykjavíkin paikallisvaalit 30. toukokuuta 2010 saatuaan 34,7 % annetuista äänistä, mitä Reykjavíkin yliopiston valtiotieteen professori Olafur Hardarsson pitää maan historiassa ennennäkemättömänä ilmiönä.
Mike Green (jääkiekkoilija, 1985)
Michael David "Mike" Green (s. 12. lokakuuta 1985 Calgary, Alberta) on kanadalainen peliuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Greenin lempinimi "Game Over" sai alkunsa hänen lukuisista ratkaisumaaleistaan kolmannen erän lopulla sekä jatkoajalla. Greenillä on myös oma faniryhmä, "Gang Green", joka kannusti miestä kotiotteluissa. Ryhmän jäsenillä on tummanvihreät t-paidat, joissa etupuolella teksti "Gang Green" ja selässä nimi "Game Over" sekä Greenin pelinumero 52.
Ura
Green liittyi 15-vuotiaana WHL-seura Saskatoon Bladesiin. Greenin erinomaisista esityksistä WHL:ssä huolimatta häntä ei ikinä valittu edustamaan maataan ikäkausimaajoukkueissa, koska hänen pelityyliään pidettiin liian riskialttiina. Nuoresta Greenistä haluttiin tehdä hyökkääjä, mutta itse hän halusi pysyä puolustajana, joka tuo kiekkoa vastustajan päätyyn. Washington Capitals varasi Greenin vuoden 2004 varaustilaisuudessa, mutta hän jatkoi vielä kauden 2004–2005 WHL-sarjassa.
Kaudeksi Green teki Capitalsin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen. Hän pelasi suurimman osan kaudesta AHL-liigan Hershey Bearsissa ja voitti joukkueen kanssa Calder Cupin. Kaudesta lähtien Green kuului Capitalsin vakiokokoonpanoon. Samalla kaudella Green valittiin NHL:n tähdistöottelun nuorten tähtien otteluun, jossa hän syötti kolme maalia.
Greenin lopullinen nousu tähteyteen alkoi, kun liigan viimeisenä majaillut Capitals erotti 22. marraskuuta 2007 päävalmentaja Glen Hanlonin ja nosti hänen tilalleen farmijoukkueesta Bruce Boudreaun. Boudreau oli valmentanut AHL-liigassa Greeniä, tiesi tämän kyvyt ja antoi vapaat kädet toteuttaa itseään. Kaudella Green teki 18 maalia ja 38 syöttöä. Kausi on ollut tilastojen varjossa Greenin paras kausi. Hän teki puolustajana peräti 31 maalia. Green sai pelata Aleksandr Ovetškinin, Aleksandr Sjominin, Nicklas Bäckströmin ja Sergei Fjodorovin kanssa, joille antoi suuren osan tehokkuuttaan koskevasta kunniasta.
Green allekirjoitti uuden sopimuksen Capitalsin kanssa 1. heinäkuuta 2008. Sopimuksen pituus oli neljä vuotta ja arvo 21 miljoonaa dollaria. Green ei yltänyt kauden jälkeen enää entiselle tasolleen ja loukkaantumiset vaivasivat häntä. Hän ei pelannut kauden 2007–2008 yhtään kokonaista kautta. Kausi jäi hänen viimeiseksi Capitalsissa kun hänen sopimuksensa päättyi.
Kaudeksi Green teki kolmivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa.
Helmikuussa 2020 Red Wings kauppasi Greenin Edmonton Oilersiin. Elokuussa 2020 Green ilmoitti uransa lopettamisesta.
Profítis Ilías (Länsi-Makedonia)
Profítis Ilías on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Mahnovštšyna
thumb|250px|Mahnovštšynan alue Ukrainassa Mahnovštšyna (Махновщина tai Mahnonia ) oli Nestor Mahnon johtaman Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan kontrolloima alue Etelä-Ukrainassa Ukrainan itsenäisyyssodan aikana tammikuusta 1919 vuoteen 1921.
Kirjallisuusvuosi 1948
Kirjallisuusvuosi 1948 käsittelee vuoden 1948 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Sõrven majakka
Vuonna 1646 Liivinmaan kenraalikuvernööri Gabriel Oxenstierna antoi käskyn rakentaa Sõrvenniemen kärjessä olevalle pienelle saarelle majakan, joka rakennettiin silloin puusta. Kovien syysmyrskyjen takia saari osoittautui sopimattomamaksi, ja vuonna 1650 majakka rakennettiin uudestaan Heinrich Stegelingin suunnittelemana kivestä. Majakka oli yksityisessä omistuksessa vuoteen 1737 asti, minkä jälkeen valtio otti sen hallintaansa. Se rakennettiin uudestaan vuonna 1770 aiempaan tapaan suorakulmaiseksi, ja sitä korotettiin vuonna 1807. Vuonna 1863 rakennettiin puinen tilapäinen rakenne, joka toimi 35 metriä korkean majakan sijaan, kun majakka rakennettiin uudestaan ja asennettiin siihen katodikoneisto.
Majakka selviytyi ensimmäisestä maailmansodasta joskin sen puiset katot ja portaat paloivat. Sõrvenniemi oli ollut Venäjän keisarikunnan aikana rannikkotykistöä.Toisen maailmansodan aikana niemellä taisteltiin ensin vuonna 1941, kun saksalaisjoukot ajoivat neuvostoarmeijan pois saarelta. Toisen kerran siellä otettiin yhteen vuonna 1944, jolloin neuvostojoukot ajoivat saksalaiset pois Saarenmaalta ja majakka tuhoutui. Sodan päättymisen jälkeen Neuvostoliitto toi Sõrven niemimaalle puolustuskalustoa. Vuonna 1949 rakennettiin kulmikas torni, joka toimi vuoteen 1960 asti, jolloin se korvattiin nykyisellä 52 metriä korkealla betonisella tornilla. Ympärillä olevista rakennuksista on säilynyt 1800-luvun vartijan talo, kellari, sauna ja muutama 1900-luvun varasto. Sõrven majakka on Viron korkeimpia, ja se erottuu yksinkertaisena ​​ja kapeana.
Luettelo 1950-luvun neuvostoelokuvista
Luettelo 1950-luvun neuvostoelokuvista on luettelo vuosina 1950–1959 ensi-iltansa saaneista Neuvostoliitossa tuotetuista pitkistä elokuvista. Luettelo on epätäydellinen, sillä Internet Movie Databasen mukaan Neuvostoliitossa julkaistiin vuosina 1950–1959 yli 550 pitkää teatterielokuvaa. Luettelossa on kuitenkin valtaosa Suomessa suomeksi tekstitettyinä tai dubattuina esitetyistä elokuvista. Mukana on myös dokumenttielokuvia.
Suomessa esitettiin 1940-luvulta 1980-luvulle neuvostoliittolaisia elokuvia sekä televisiossa, elokuvateattereissa että elokuvakerhoissa ehkä enemmän kuin missään muussa länsimaassa. Teatterielokuvien pääasiallinen maahantuoja oli Kosmos-Filmi Oy, joka oli maailman ainoa neuvostoliittolaisten suoraan hallitsema elokuvien levitysyhtiö Neuvostoliiton ulkopuolella.
Kriikuna
Kriikuna (Prunus domestica subsp. insititia) on luumun alalaji.
Kriikunalla on hienoinen nukka sinisen hedelmän pinnassa. Hedelmäliha on kellanvihreää ja sitä on luumuun verrattuna vähän. Kriikuna on luumua pienempi, ja sen kivi on pyöreähkö, kun taas luumun kivi on soikea ja siinä on terävä pää. Kriikunat pysyvät syksyllä pitkään happamina ja muuttuvat makeiksi yleensä vasta ensimmäisen kunnon pakkasyön jälkeen. Jos pakkasta ei tule, niin viimeistäänkin kypsät, maahan pudonneet kriikunat ovat melko makeita. Siksi sitä käytetäänkin yleensä keitettynä hilloissa ja hyytelöissä. Mehumaijassa voi valmistaa kriikunoista mehua.
Hyvin kylminä talvina kriikunapuut saattavat paleltua ja kuivua. Juuristossa on kuitenkin syksyllä varastoituja ravinteita, ja tavallisesti ne toipuvat keväällä ja muutamassa vuodessa kasvavat entiselleen tuottaen taas hyvän sadon.
Keskikylän koulu
thumb|250px|Keskikylän koulu valtatieltä 3 nähtynä. Keskikylän koulu toimi vuosina 1904–2021 entisen Jalasjärven kunnan Keskikylässä valtatien 3 varressa seitsemän kilometriä Jalasjärven keskustasta Tampereen suuntaan. Koulussa oli kolme opettajaa ja oppilaita loppuvuosina noin 30. Koulun toiminta loppui kevätlukukauteen 2021, minkä jälkeen Kurikan kaupunki myi vuonna 1906 valmistuneen koulurakennuksen ja sen 23 000 neliömetrin tontin.
Kriikuna
Kriikunan ja myös luumun tuholaisina Suomessa esiintyy luumukirvaa (Hyalopterus pruni) ja luumunäkämäpunkkia (Eriophyes similis).
Keskikylän koulu
Keskikylän muita kouluja ovat olleet Holkon kansakoulu (1953–1966) ja Mantilan koulu (1917–1993).
Historiaa
Keskikylän koulun historia juontaa helmikuuhun 1904, jolloin Jalasjärven kuntakokous päätti perustaa Keskikylään ylemmän sekakansakoulun, siis ylempien luokkien opinahjon sekä tytöille että pojille. Koululaiset saattoivat olla hyvin eri-ikäisiä, vanhimmat melkein täysikäisiä. Koulu toimi aluksi Iisakki Vuorenmaan talon yläkerrassa Hirvijärven Vuorenmaanmäellä, jossa noin neljääkymmentä koululaista opetti Hilda Kokkola. Koulurakennuksen paikaksi löytyi lopulta Kiviojan tilalta Arkkumäeksi kutsuttu tontti, jota alettiin koulun myötä kutsua Toivonmäeksi.
Rakennusmestari Birlingin piirtämä koulutalo valmistui 1906, ja sen pihapiiriin nousivat myös sauna, navetta, varastorakennukset ja kaivo. Tilat olivat kuitenkin niin pienet, että Keskikylän kansakoulu pysyi supistettuna ilman alimpia luokkia aina vuoteen 1953 saakka, ja alkuopetuksesta huolehti kiertokoulu. 1940-luvulla Keskikylän koulun yhtenä opettajana oli Lempi Koivusaari, o.s. Aittoniemi.
1960-luvulta lähtien oppilasmäärät alkoivat pienentyä niin, että vuonna 1966 Keskikylän kouluun tuli osa Koskuelta lopetetun Ritalan koulun oppilaista ja vuonna 1993 lakkautetun Mantilan koulun oppilaat. Koulun toiminta loppui keväällä 2021 koronapandemian vuoksi verkossa järjestettyyn virtuaalikevätjuhlaan. Keskikylän viimeisenä koulunjohtajana toimi Eveliina Sipilä.
Suvan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Suvan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolinen hiippakunta Fidžillä. Sen alaisuudessa ovat Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta sekä Tarawan ja Naurun roomalaiskatolinen hiippakunta. Se perustettiin alun perin Fidžin saaren apostolisena apostolisena prefektuurina vuonna 1863, ja siitä tuli Fidžin saaren apostolinen vikariaatti vuonna 1887. Suvan arkkihiippakunta siitä tuli vuonna 1966.
Vuonna 2004 Fidžillä eli 87 090 katolilaista muodostaen koko väestöstä 9,1%. Seurakuntia oli tuolloin 35.
Peppi Pitkätossu (kuunnelma)
Peppi Pitkätossu on vuonna 1996 tehty kuunnelma, joka esitettiin Yleisradiossa. Kaija Juurikkalan toimittamassa kuunnelmassa on 11 osaa. Pääosaa Peppiä näyttelee Salla Häkkinen, Tommia esittää Visa Heinonen ja Annikaa Sini Karilinna. Kuunnelman ensimmäisessä osassa Peppi muuttaa Huvikumpuun ja ystävystyy Tommin ja Annikan kanssa. Jaksossa "Peppi aloittaa koulunkäynnin" hän kertoo opettajalle koko nimensä: Peppilotta Sikuriina Rullakatriina Kissanminttu Efraimintytär Pitkätossu.
Jaksot:
Arbi Zouaoui
Arbi Zouaoui on tunisialainen jalkapallovalmentaja. Hänen nuorempi veljensä Youssef Zouaoui on myös jalkapallovalmentaja.
Valmennusura
Zouaoui aloitti valmentamisen 1970-luvulla CA Bizertinissa ensimmäisellä kaudellaan joukkue sijoittui neljänneksi ja seuraavalla kuudenneksi. Kauden jälkeen hänet palkattiin SA Menzel Bourguiban peräsimeen kaudella 1973–1974. Zouaoui onnistui nostamaan seuran Tunisian pääsarjaan, mutta se putosi saman tien alasarjaan kaudella 1974–1975. Joukkue ei kyennyt enää Zouaouin johdolla nousemaan takaisin pääsarjaan kaudella 1975–1976 ja hän sai lähteä. CA Bizertin palkkasi hänet toisen kerran kaudeksi 1977–1978, mutta tällä kertaa tuloksena oli vaatimaton yhdeksäs sija pääsarjassa.
Kaudeksi 1980–1981 Zouaoui palkattiin Sfax Railways Sportsiin, josta hän sai potkut kesken kauden joukkueen heikkojen esitysten vuoksi. Sittemmin Olympique de Béja palkkasi Zouaouin, mutta tuloksena oli jälleen lähtö kauden päätteeksi kun joukkue ei kyennyt nousemaan Tunisian pääsarjaan. Kaksi kautta myöhemmin myös Ligue Professionnelle 2:ssa pelannut SA Menzel Bourguiba palkkasi hänet takaisin joukkueen päävalmentajaksi, mutta pesti jäi kauden mittaiseksi. Kaudeksi 1985–1986 CA Bizertin palkkasi Zouaouin kolmannen kerran valmentajakseen, mutta tulos oli hivenen heikompi kuiten edellisellä kerralla ja tuloksena oli toistamiseen potkut kauden päätteeksi. Sittemmin Zouaoui valmensi jälleen alasarjassa pelannutta SA Menzel Bourguibaa kaudella 1989–1990 ja CA Bizertinia kaudella 1992–1993 korvatessaan loppukauden Mahmoud Bachaa. Tuolloin Bizertin sijoittui kolmanneksi.
Valeteloitus
Valeteloituksien käyttö oli yleisintä Etelä-Amerikan sisällissotien ja kapinoiden aikaan 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Uhrit pakotettiin katsomaan yhtä tai useampaa teloitusta ampumalla, jonka jälkeen heidät vietiin muka teloitettavaksi. Kiväärit tähdättiin uhrin ohitse tai ne ladattiin paukkupatruunoin. Menetelmä oli toisinaan liiankin tehokas: monet uhrit kuolivat sydänkohtaukseen.
Valeteloitukseen verrattavaa menetelmää lukea armahdus vasta juuri ennen kuolemaantuomion täytäntöönpanoa on käytetty ainakin Isossa-Britanniassa ja keisarillisella Venäjällä. Kuuluisin tällaisen tapahtuman kuvaus lienee Pierre Bezuhovin armahdus Leo Tolstoin Sodassa ja rauhassa. Kuvaus perustui todelliseen keisari Nikolai I:stä vastaan kapinoineiden dekabristien kuolemantuomioiden muuntoon, joka kuitenkin tehtiin useita päiviä ennen suunniteltua teloitusta. Myös kirjailija Fjodor Dostojevski koki valeteloituksen, jonka on arveltu vaikuttaneen syvästi hänen tuotantoonsa. Kirjassaan Idiootti Dostojevski kuvaa järkyttävästi kuolemaantuomitun viimeisiä ajatuksia.
Kirjallisuusvuosi 1947
Kirjallisuusvuosi 1947 käsittelee vuoden 1947 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
György Mihálka
György Mihálka (s. 16. marraskuuta 1988 Békéscsaba) on unkarilainen näyttelijä. Kouluaikoinaan hän opiskeli yksinlaulua Békéscsaban Béla Bartók -musiikkiopistossa. 13-vuotiaasta alkaen hän oli mukana harrastajateatteritoiminnasta Csabai Színistudióssa. Hänen ensimmäinen teatteriroolinsa oli vuonna 2005 Tibor Miklósin ohjaamassa Kiálts a szeretetért -rockoopperassa. Hänet on palkittu kahdesti Scherzo-musiikkiteatterifestivaaleilla, vuosina 2006 (vuoden mieslaulaja) ja 2008 (musikaalisarjan toinen sija). Ylioppilastutkinnon jälkeen hän aloitti vuonna 2008 opiskelun Budapestin Operettiteatterin teatterikoulussa Pesti Broadway Stúdióssa.
G.R.L.
thumb|G.R.L. vuonna 2013. Vasemmalta oikealle: Natasha Slayton, Paula Van Oppen, Simone Battle, Emmalyn Estrada ja Lauren Bennet. G.R.L. oli Robin Antinin perustama yhdysvaltalais-brittiläis-kanadalainen tyttöbändi. Yhtye koostui Emmalyn Estradasta, Paula Van Oppenista, Lauren Bennettistä ja Natasha Slaytonista.
Alkuperäiseen yhtyekokoonpanoon kuului myös laulaja Simone Battle, mutta hän kuoli 5. syyskuuta 2014 tehtyään itsemurhan. Syyn itsemurhalle kerrottiin olevan Battlen taloudellisten ongelmien aiheuttama masennus. Yhtye lopetti toimintansa 2. kesäkuuta 2015, kun Battlen kuolemasta oli kulunut melkein yhdeksän kuukautta.
Singlet
Johtavana yhtyeenä
Vierailevana yhtyeenä
Profítis Ilías (Thessalia)
Profítis Ilías (myös Palioailiás, Παλιοαηλιάς; Átyno Mýlo, Άτυνο Μύλο) on vuori Thessaliassa Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Vuori sijaitsee Lárisan alueyksikössä noin viisi kilometriä etelälounaaseen Kranéasta. Se on nimetty profeetta Elian mukaan.
Kirjallisuusvuosi 1946
Kirjallisuusvuosi 1946 käsittelee vuoden 1946 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
James Ward
James Ward (s. 9. helmikuuta 1987 Lontoo) on englantilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 89 heinäkuussa 2015.
Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ward pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2009, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Fernando Verdascolle suoraan kolmessa erässä.
Ward on voittanut urallaan kaksi ATP-haastajaturnausta. Ensimmäinen voitto tuli Sarasotassa, Floridassa toukokuussa 2009, kun hän voitti loppuottelussa Carsten Ballin. Toisen turnausvoittonsa hän otti elokuussa 2011 voittamalla Vancouverin loppuottelussa Robby Gineprin.
Tennisura
Vuonna 2009 Ward pelasi Britannian Davis Cup -karsinnoissa maanmiestään, Chris Eatonia vastaan epävirallisen kaikkien aikojen pisimmän ammattilaistennisottelun. Ottelu kesti kuusi tuntia ja 40 minuuttia. Eaton voitti ottelun lopulta 6–3, 6–7, 7–2, 2–6, 21–19. Nykyään pisin ottelu on kuitenkin John Isnerin ja Nicolas Mahut'n välinen ottelu Wimbledonin tennisturnauksessa 2010, joka kesti 11 tuntia ja viisi minuuttia.
Vuonna 2010 Ward eteni puolivälieriin Eastbournen ATP-turnauksessa voitettuaan Feliciano Lópezin ja Rainer Schüttlerin. Puolivälierissä hän hävisi Aleksandr Dolgopoloville. Kesäkuussa 2011 maailmanlistan sijalla 216 ollut Ward selviytyi puolivälieriin AEGON Championships -turnauksessa voitettuaan toisella kierroksella neljänneksi sijoitetun Stanislas Wawrinkan ja kolmannella kierroksella turnauksen hallitsevan mestarin, Sam Querreyn luvuin 3–6, 6–3, 6–4. Puolivälierissä hän voitti maailmanlistan sijalla 54 olleen Adrian Mannarinon luvuin 6–2, 6–7(14), 6–4. Myös toisen brittiläisen, Andy Murrayn päästessä välieriin, tämä oli ensimmäinen kerta vuonna 1968 alkaneella avoimella aikakaudella, kun Queensissa kaksi brittiläistä pelaajaa selviytyi välieriin. Välierissä Ward hävisi Jo-Wilfried Tsongalle luvuin 6–3, 7–6(6). Wimbledonissa Ward hävisi ensimmäisellä kierroksella Michaël Llodralle luvuin 3–6, 6–7(4), 3–6.
Kummituslapsi
Kummituslapsi (Asema, 2013) on Terhi Ekebomin sarjakuvakirja.
Juho Halme
pienoiskuva|Juho Halme Johan Waldemar ”Juho” Halme (alk. Eliasson, 24. toukokuuta 1888 Helsinki – 1. helmikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja toimittaja. Punaiset teloittivat hänet muutama päivä Suomen sisällissodan alkamisen jälkeen.
Vellum: Kaikkeuden kirja 1
Vellum: Kaikkeuden kirja 1 on Hal Duncanin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisromaani. Teos oli ehdokkaana World Fantasy- ja British Fantasy -palkintojen saajaksi. Tähtivaeltaja-palkinto sille myönnettiin 2010. Duncan vieraili markkinoimassa kirjaa Helsingin kirjamessuilla.
Juho Halme
Seuratasolla Halme edusti Iisalmen Visaa, Helsingin Reipasta ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti yhteensä kuusi Suomen-mestaruutta kolmiloikassa, pituushypyssä, keihäänheitossa ja viisiottelussa vuosina 1907–1917.
Halme teki vuonna 1912 kolmiloikan Suomen-ennätyksen 13,95, joka paransi Juho Soinin ennätystä neljällä senttimetrillä. Jukka Rangell rikkoi ennätyksen vielä samana vuonna.
Halme oli Helsingin Kisa-Veikkojen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1909–1918. Hän oli Suomen Urheilulehden toimitussihteeri vuosina 1912–1917 ja Urheilukalenterin toimittaja vuosina 1913–1918. Vuonna 1917 julkaistiin hänen kirjoittamansa kirja Suomalaiset urheiluseurat.
Punaiset vangitsivat Halmeen Helsingissä 31.1.1918, ja hän kuoli helmikuun puolella ampumahaavoihin, jotka oli saanut edellisiltana Nikolainkirkon portailla. Ampuminen oli kosto siitä, että Urheiluaitan varastosta oli jaettu jalkineita ja vaatteita suojeluskuntalaisille, jotka pakenivat vallankumouksen takia kaupungista.
Juho Halmeen veli oli urheilutoimittaja ja keilailun MM-kisaedustaja Yrjö Halme.