cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ronald Reaganin salamurhayritys
Seuraukset
Hinckley pääsi vapauteen vuonna 2016 oltuaan 35 vuotta psykiatrisessa hoidossa. Hinckley asuu nykyisin yhdessä äitinsä kanssa eikä hän saa poistua talostaan 80 kilometriä kauemmaksi. Hän sai jo aiemmin käydä tapaamassa valvotusti äitiään.
Drew Barrymore
Drew Blyth Barrymore (s. 22. helmikuuta 1975 Culver City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hän omistaa elokuvatuotantoyhtiö Flower Filmsin.
Ura
Barrymore aloitti uransa esiintymällä ainoastaan 11 kuukauden ikäisenä koiranruokamainoksessa. Barrymoren läpimurto oli Steven Spielbergin elokuvassa E.T. vuonna 1982. Elokuva teki Barrymoresta suositun lapsitähden, ja hänestä tuli myös komediashow Saturday Night Liven nuorin juontaja vuonna 1982. Barrymore on kuitenkin onnistunut jatkamaan uraansa menestyneesti Hollywoodissa vielä aikuisiässä. Barrymore tunnetaan nykyään ehkä parhaiten roolistaan Dylan Sandersina suositun televisiosarja Charlien enkeleiden elokuvaversiossa. Barrymore sai tähden Hollywood Walk of Famelle 3. helmikuuta 2004.
Yksityiselämä
Barrymore tutustui jo nuorena päihteisiin ja joutui katkaisuhoitoon kokaiiniriippuvuudesta 13-vuotiaana. Barrymore on ollut naimisissa kolme kertaa: alle vuoden kestäneessä avioliitossa walesilaisen ravintoloitsija Jeremy Thomasin kanssa vuonna 1994 ja koomikko Tom Greenin kanssa vuosina 2001–2002. Barrymore seurusteli vuosina 2002–2007 The Strokesin rumpali Fabrizio Morettin kanssa. Hän on myös Kurt Cobainin ja Courtney Loven tyttären Frances Bean Cobainin kummitäti.
Barrymore avioitui Will Kopelmanin kanssa kesäkuussa 2012 ja he saivat kaksi yhteistä tytärtä. Liitto päättyi kuitenkin avioeroon vuonna 2016.
Serpien kylässä 6
Serpien kylässä 6 on kuudes osa Serpien kylässä -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio-ohjelmasta. Mukana ovat ohjelmat: Kriittinen katsaus menneeseen sekä Uusia ilmiöitä ja teknologiaa. Tupla-CD:n saa myös Serpien kylässä Box 2:n mukana.
Otus siaoensis
Otus siaoensis on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti sukupuuttoon kuollut pöllölaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä. Linnun elinaluetta on Siaun saari Sulawesin pohjoispuolella Indonesiassa, jossa se elää yleensä metsässä. Laji tunnetaan vain yhdestä holotyypistä vuodelta 1866, mutta viime vuosina siitä on ilmoitettu paikallisia tietoja. Vuonna 1998 tehdyssä selvityksessä sitä ei havaittu. Sen populaatio, joka jo alkuaan oli hyvin pieni, on kärsinyt laajojen metsänhakkuiden vuoksi, ja lintuja siten ei ehkä ole enää jäljellä, mutta lisäselvityksiä on suunnitteilla.
Nursultan Nazarbajevin kansainvälinen lentoasema
Astanan kansainvälinen lentoasema rakennettiin vuonna 1931.
Vuonna 2013 lentoaseman kautta kulki 2,609 miljoonaa lentomatkustajaa ja 8 329 tonnia rahtia.
Kesäkuussa 2020 lentoaseman IATA-koodi muutettiin vastaamaan muuttunutta nimeä.
Lentoyhtiöt
thumb|center|500px|Astanan kansainvälisen lentoasema ilmakuvassa.
Csanád Szegedi
Csanád Szegedi (s. 22. syyskuuta 1982 Miskolc) on unkarilainen europarlamentaarikko ja entinen uusnatsi, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen edustajana.
Vuonna 2007 Szegedi oli perustamassa Magyar Gárda -nimistä uusnatsijärjestöä, joka tunnuksissaan ja univormuissaan otti vaikutteita maassa 1930–1940-luvuilla toimineelta kansallissosialistiselta Nuoliristi-puolueelta. Unkarin viranomaisten kiellettyä Magyar Gárdan vuonna 2009 Szegedi liittyi Jobbikin jäseneksi ja tuli vielä samana vuonna valituksi Euroopan parlamentiin. Szegedin poliittinen agenda muodostui lähinnä juutalais- ja romanivastaisuudesta. Hän muun muassa väitti juutalaisten ja romanien olevan unkarilaisten vastaisessa liitossa, jonka tarkoituksena on saada heidät vähemmistön asemaan.
Vuonna 2012 protestantiksi kasvatettu Szegedi sai selville oman juutalaistaustansa. Hänen isoäitinsä oli ollut toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirillä ja isoisä puolestaan työleirillä. Saman vuoden heinäkuussa Szegedi ilmoitti luopuvansa kaikista tehtävistään Jobbik-puolueessa, mutta jatkoi kuitenkin europarlamentaarikkona. Nykyään hän käyttää juutalaista nimeä Dovid Szegedi ja harjoittaa uskontoaan aktiivisesti. Hänestä kertoo Keep Quiet -niminen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 2016.
Chunyun
Chunyun tarkoittaa kiinalaisen uudenvuoden aikaan tapahtuvaa erittäin kiivasta matkustusajankohtaa. Vuonna 2006 ajankohtana tehtiin yli 2 miljardia matkaa ja ilmiötä on kuvattu maailman laajimmaksi vuosittaiseksi muuttoliikkeeksi. Ruuhkat kohdistuvat erityisesti rautatieliikenteeseen. Matkustus alkaa yleensä 15 päivää ennen uutta vuotta ja kestää noin 40 päivää ja se on synnyttänyt useita sosiaalisia ongelmia.
Alkuperä
Chunyun-ilmiön taustalla on kolme pääasiallista syystä.
Kiinassa perheet kokoontuvat perinteisesti yhteen viettämään uutta vuotta. Muualla töissä tai opiskelemassa asuvat palaavat kotiseuduilleen. 1970-luvun lopulla tehtyjen talousuudistusten myötä on syntynyt uusia työmahdollisuuksia, jotka kuitenkin ovat usein kaukana ihmisten alkuperäisiltä kotiseuduilta. Taloudelliset erityisalueet, kuten Shenzhen, Shanghai ja Peking ja rannikon varakkaat alueet tarjoavat työmahdollisuuksia ja parempia elinmahdollisuuksia ylipäätään. Tämän seurauksena on viime vuosikymmenten aikana syntynyt länsimaissa teollisen vallankumouksen aikana tapahtunutt muuttoliikettä vastaava kehitys. Vuonna 1990 siirtotyöläisten määräksi arvioitiin 50 miljoonaa ja vuonna 2000 epävirallisten arvioiden mukaan 150–200 miljoonaa. Chunyunin aikana useat heistä palaavat kotiseuduilleen.
Kiinan koulujärjestelmän uudistukset ovat lisänneet yliopisto-opiskelijoiden määrää. Kuten työpaikat, myös yliopistot sijaitsevat usein kasvukeskuksissa ja monet joutuvat muuttamaan uudelle paikkakunnalle. Kiinalainen uusivuosi ajoittuu yleensä samaan aikaan yliopistojen talviloman kanssa. Vuonna 2006 chunyunin aikana matkusti 194 miljoonaa henkilöä junalla joista 6,95 miljoonaa oli opiskelijoita.
Nämä tekijät kärjistävät liikennejärjestelmien ongelmia. Rautatieverkon kapasiteetti on liian pieni nykyisille matkustajamäärille, eikä se myöskään ole tarpeeksi kattava mikä aiheuttaa kuormitusta linja-autoliikenteeseen, jossa ongelmina ovat huonokuntoiset tiet ja vanhentunut kalusto.
Mihail Korsunov
Seuraura
Korsunov syntyi Moskovassa ja hänen kasvattajaseuransa oli Krylja Sovetov. Hän siirtyi Neuvostoliiton mestaruussarjassa pelaamansa kauden jälkeen sarjatasoa alemmas virolaiseen Talleks Tallinnaan kaudeksi 1986–1987.
Kaudeksi 1991–1992 Korsunov siirtyi Suomeen ja I-divisioonajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+35=68, joilla Korsunov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kahdella seuraavalla kaudella hän oli FoPS:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1993–1994 Korsunov oli myös joukkueen paras maalintekijä 24 osumallaan. Kauden 1994–1995 hän pelasi Imatran Ketterässä.
Kauden 1996–1997 Korsunov pelasi Viron pääsarjaa Kreenholm/Narva 2000:n ja Kohtla-Järve Centralin joukkueissa. Hän voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 35+29=64. Kaudeksi 1997–1998 Korsunov palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue KooKoohon, jonka toiseksi paras maalintekijä hän oli Raine Pulkkisen kanssa 21 osumallaan. Kaudella 1998–1999 Korsunov jatkoi uraansa samassa sarjassa pelanneessa Anjalankosken Kiekossa. Joukkue siirtyi kaudeksi 1999–2000 pelaamaan I- ja II-divisioonien välille perustettua Suomi-sarjaa. Tuolloin hän voitti AaKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+23=42. Korsunov päätti pelaajauransa kevääseen 2001.
Maajoukkueura
Korsunov edusti Viroa B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1998, C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä C2-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1994. Viimeisimpänä mainittu turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi C-sarjaan. Vuoden 1996 turnauksessa hän toimi Viron kapteenina. Korsunov pelasi myös vuoden 1999 pääsarjan MM-kilpailujen karsinnoissa.
Korsunov edusti myös Neuvostoliittoa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti kultaa.
Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta
Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta (lyh. SKO) on yksi Turun yliopiston neljästä osakunnasta.
Osakunnan edeltäjä, maakuntakerho Savo-Karjalainen ylioppilasseura, perustettiin Turun yliopiston ylioppilaskunnassa 6. marraskuuta 1925. Osakuntastatuksen sittemmin Savo-Karjalaiseksi Kerhoksi (S-KK) nimensä vaihtanut yhteisö sai 9. toukokuuta 1957. Vuonna 1969 tapahtuneen ylioppilaskunnan osakuntajaon lakkauttamisen jälkeen Turun Yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta ry on ollut Turun yliopiston ylioppilaskunnan järjestö (ent. alayhdistys). Osakunnan kanta-alueita ovat Pohjois- ja Etelä-Karjalan, Pohjois- ja Etelä-Savon, sekä Kymenlaakson maakunnat. SKOn vuosipäivää juhlitaan karjalaisen runonlaulajan Pedri Shemeikan kuolinpäivänä 11.4., tai sitä lähimpänä lauantaina. Savo-Karjalainen Kerho sai oman kerhonauhansa vuonna 1930 ja sen väreiksi valittiin punainen, musta ja keltainen, jotka edelleen ovat osakunnan värit. SKOn tilat sijaitsevat Turun Ylioppilastalo B:ssä. Osakunnan inspehtorina toimii professori Päivi Lappalainen.
Historia
Marraskuun 6. päivänä 1925 kokoontui joukko itäsuomalaisia opiskelijoita Turun Yliopiston Ylioppilaskunnan huoneistoon keskustelemaan oman maakuntakerhon perustamisesta. Yhteenliittymä päätettiin perustaa ja se sai nimekseen Savo-Karjalainen Ylioppilasseura. Uuden seuran tarkoitus oli "yhdistää karjalaisiin ja savolaisiin lukeutuvat Turussa opiskelevat ylioppilaat toveripiiriksi, ylläpitämään jäsenissään isänmaan ynnä suomalaisen kansallisuuden rakkautta, tarjoamaan heille tilaisuutta jalostavaan toverielämään sekä herättämään ja vireilläpitämään heissä harrastusta tieteelliseen ja yhteiskunnalliseen toimintaan Savon ja Karjalan hyväksi."
Savo-Karjalainen Kerho 1920–1940-luvuilla
Savo-Karjalaisen Ylioppilasseuran, jonka nimi muutettiin 1930-luvun alussa Savo-Karjalaiseksi Kerhoksi (S-KK), toiminta sai vakiintuneet muotonsa jo 1920-luvun lopussa. Kerhon toiminta oli vapaamuotoista ja kaikenlaista virallista jäykistelyä pyrittiin välttämään. Illanistujaiset, retket, juhlat ja maakuntakiertueet muotoutuivat kerhoelämän olennaisiksi osiksi. Usein kokoonnuttiin jonkun jäsenen luokse nauttimaan maakunnasta saapunutta kalakukkolähetystä. Retkeilyä harrastettiin niin Turun lähiympäristössä kuin kauempanakin: kerholaiset vierailivat ahkerasti mm. Helsingin itäsuomalaisten osakuntien luona. Kerhon jäsenmäärä oli ennen toista maailmansotaa muutamia kymmeniä. Jäsenmäärä oli suurimmillaan vuoden 1930 tietämillä, jolloin kerhoon kuului noin 50 jäsentä. Toinen maailmansota katkaisi 1930-luvun leppoisan "student as such" -aikakauden ja pakotti opiskelijat opintojen aherruksesta ja ylioppilaselämän riemuista vakavampiin toimiin. Sotien aikana Savo-Karjalaisen Kerhon toiminta laantui luonnollisista syistä: miehet olivat rintamalla ja koko Turun yliopistokin oli suljettu lukuvuoden 1941–1942. Sotavuosina kerhon vähäistä toimintaa ylläpitivät naiset. He korjasivat reikäompeluilloissa vanhaa vaatetavaraa lähetettäväksi Itä-Suomeen sodasta kärsineille perheille. Muutamat kerhon naisista osallistuivat myös lauluyhtye "Sirkat" -nimisenä kokoonpanona rintamille järjestetyille viihdytyskiertueille. Toisen maailmansodan jälkeen Savo-Karjalainen Kerho aloitti toimintansa keväällä 1945 kerhon 20-vuotisjuhlan järjestämisen merkeissä. Entiseen vauhtiin ei toiminta kuitenkaan päässyt. Koko seuraavaa kymmenvuotiskautta 1950-luvun puoliväliin voi luonnehtia hiljaiselon kaudeksi. Kerhon lähes ainoita tapahtumia olivat vuotuiset juhlat ja harvat teeillat.
Maakuntakerhosta osakunnaksi 1957
Turun yliopiston opiskelijamäärä kasvoi nopeasti 1950-luvulla. Tämä loi paineita ylioppilaskuntaa ja paikalleen jämähtäneitä maakuntakerhoja kohtaan. Ylioppilaskunta siirsi vuonna 1955 uusien opiskelijoiden koulutuksen maakuntakerhojen hoidettavaksi, mikä lisäsi nopeasti kerhojen jäsenmäärää. Kerhojen räjähdysmäinen kasvu ajoi niiden vanhat ja vapaamuotoiset organisaatiot ongelmiin. Tämä sekä kerhojen toimintaan kohdistunut arvostelu sai aikaan keskustelua osakuntajärjestelmään siirtymisestä. Lopullisen sysäyksen osakuntien syntyyn antoi ylioppilaskunnan sääntömuutos, jonka mukaan ylioppilaskunta saattoi jakautua osakuntiin. Savo-Karjalainen Kerho julistautui osakunnaksi ensimmäisenä Turun yliopiston maakuntakerhoista 9.5.1957. Osakuntajärjestelmään siirtyminen kasvatti ja monipuolisti entisen maakuntakerhon organisaatiota. Tärkeimmät uudet virat olivat inspehtori ja kuraattori. Savo-Karjalaisen Osakunnan ensimmäiseksi inspehtoriksi valittiin professori Kaarlo Hartiala ja ensimmäiseksi kuraattoriksi maisteri Mauno Mielonen. Uusi osakunta siirsi kerhoajalta periytyneet tunnukset, kerhonauhan ja -merkin, suoraan osakunnan tunnusmerkeiksi. Uutena embleeminä vihittiin 1959 käyttöön taiteilija Olof Erikssonin suunnittelema osakunnan lippu, jonka heraldiset aiheet ovat peräisin kotimaakuntien vaakunoista.
Kuohuvat 1960-luvun vuodet
Osakunnan toiminnan vilkkaimmat, vauraimmat ja monipuolisimmat ajat sijoittuivat 1960-luvulle. Edellisen vuosikymmenen lopulla alkanut osakuntien pakkojäsenyys takasi jäsenmäärän nopean kasvun. Suurimmillaan SKOn jäsenmäärä oli vuonna 1969, jolloin osakuntaan kuului 999 opiskelijaa. Toimitilat SKO sai Ylioppilastalo A:n alakabinetista, missä järjestettiin mm. juhlia, hippoja ja teeiltoja. Monet yhä elävät osakunnan toimintamuodot ovat peräisin 1960-luvulta. Osakuntavierailujen kulta-aika sattui sekin 1960-luvulle. Helsingin itäsuomalaisiin osakuntiin (Wiipurilainen Osakunta, Karjalainen Osakunta, Savolainen Osakunta, Kymenlaakson Osakunta) pidettiin yhteyttä entiseen malliin. Uusia suhteita luotiin Åbo Akademin Östra Finlands Nationiin sekä Ruotsiin eräisiin ruotsalaisiin ja emigranttivirolaisiin osakuntiin. Vilkkaan vuosikymmenen loppu toi mukanaan muutoksen osakuntaelämässä. Vuonna 1969 purettiin päätös ylioppilaskunnan jakautumisesta osakuntiin ja samalla lakkasi myös osakuntien pakkojäsenyys. SKOn jäsenmäärä putosi nopeasti lähes tuhannesta jäsenestä kolmeensataan. Tällöin alkoi myös osakuntaelämän voimakas politisoituminen. Osa SKOn jäsenistä otti osaa 1969 tapahtuneeseen Turun Ylioppilaslehden polttotempaukseen, jolloin TYL:n numeroita poltettiin Turun kauppatorilla vastalauseena lehden linjalle. Osakunta sai paljon negatiivista julkisuutta ja yli 40 osakunnan jäsentä erosi SKOsta vastalauseena tapahtuneesta. Tämän jälkeen poliittisia kannanottoja pyrittiin varomaan. SKO jäi myös osakuntiin 1970-luvulla kohdistuneen ääripolitisoitumisen ulkopuolelle.
S-Osis 1975–2000
Ylioppilaskunta hääti SKOn Ylioppilastalo A:n alakabinetista vuonna 1973 tarvitessaan tiloja omaan toimistokäyttöönsä. Vuonna 1975 SKO siirtyi Ylioppilastalo B:n katutasoon yhteisiin tiloihin Satakuntalais-Hämäläisen Osakunnan kanssa. S-Osikseksi nimetyssä B-talon osakuntahuoneistossa alkoi osistanssien ja TVO:n kanssa järjestettyjen yhteistilaisuuksien järjestämisen aika, joka lähes sellaisenaan jatkui aina 1980-luvun lopulle saakka. Osakunnan muuttumista "pelkäksi välikaljakapakoitsijaksi" myös kritisoitiin, mutta taloudelliset arvot painoivat luonnollisesti vaakaa oluenmyynnin ja tanssien sekä rock-konserttien järjestämisen puoleen. Hieman hiljaisemman 70-luvun jälkeen koitti 80-luvulla jälleen uusi kukoistus: osistanssit tuottivat, uusia jäseniä liittyi runsaasti vuosittain, juhla- ja lauluperinne kokivat renessanssin sekä kesäpäiviä alettiin järjestää Itä-Suomen kunnissa. Keskiolutravintoloiden nopea lisääntyminen ja Ainejärjestökeskuksen (AJK) tulo keskeiseksi opiskelijabileiden järjestämispaikaksi saivat aikaan sen, että osistanssien järjestäminen lakkautettiin kannattamattomana 1990-luvun taitteessa. Tämä teki suuren loven osakunnan tuloihin, kun samalla myös vanhojen osakunta-aktiivien valmistumisaalto aiheutti notkahduksen jäsenmäärään ja -rekrytointiin. Toiminnallisesta ja henkisestä aallonpohjasta nousemiseksi työskenneltiin 1990-luvun alkupuolella ahkerasti, mikä alkoi tuottaa tulosta syksyllä 1993 osakunnan saadessa pitkästä aikaa useita kymmeniä uusia jäseniä. Tästä alkoi uusi vilkas osakuntatoiminnan aika, jolloin mm. kerhotoiminta ja kesäpäivätoiminta toipuivat vuosikymmenen alun lamasta. Vilkkaan toiminnan kausi jäi kuitenkin lyhyeksi. Vuosikymmenen lopulla osakunta oli samanlaisessa tilanteessa kuin vain muutamia vuosia aiemmin: aktiivit valmistuivat ja uusia jäseniä ei liittynyt mukaan toimintaan.
Uusi alku
Vuosituhannen alkuvuosina alkoi osakunnan jäsenmäärä uudelleen kasvaa ja sitä myötä toiminta aktivoitua. Myös ravintolatoiminta koki uuden nousukauden: S-Osiksen lavalla kuultiin mm. Kauko Röyhkää, Disco Ensembleä, Lapkoa, Jukka Poikaa ja monia muita sittemmin isoiksi kasvaneita nimiä. Välit muihin osakuntiin olivat olosuhteisiin nähden kuitenkin varsin etäiset. SKO lämmitteli suhteitaan TPO:hon vuosituhannen ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä, jolloin muun muassa järjestettiin yhteisiä sitsejä. SKO, SHO, TPO ja Sohon Torwet alkoivat myös järjestää yhteisiä pikkujouluja. Vuonna 2009 SKOn vuokranantaja Turun ylioppilaskyläsäätiö (TYS) aloitti Ylioppilastalojen yleisremontin, jonka ajaksi osakunnan oli löydettävä toimitilat muualta. Ylioppilastalo B meni remonttiin kesällä 2012, joten vappuna vietettiin 37-vuotiaan S-Osiksen hautajaisia.
Heti vapun jälkeen SHO, SKO ja TPO muuttivat Kirkkotielle vanhaan puutaloon, jonka nimeksi oli äänestetty Uusi-S. Talo oli alkuvuoden 2012 aikana remontoitu talkoohengessä muuttokuntoon mutta remontit ja ehostukset jatkuivat talossa vielä sisäänmuuton jälkeenkin. Ylioppilastalo B:n remontin ajan toukokuusta 2012 elokuuhun 2013 Uusi-S oli SKOn ainoa oma tila, jossa se pystyi järjestämään tapahtumia ja sen kerhojen oli mahdollista kokoontua. Oman tilan lisäksi bileiden järjestämispaikoiksi alettiin hakea myös Turun keskustan yökerhoja, joissa ainejärjestöjen kanssa yhteistyössä ruvettiin järjestämään erilaisia teemabileitä. SKOn ja muidenkin Uusiksen osakuntien tuottelijaimmat ja menestyksekkäimmät bileet olivat edelleen kuitenkin omissa tiloissa järjestetyt tapahtumat, etupäässä vappubileet ja syksyn pilttibileet. Muidenkin opiskelijajärjestöjen vuokratessa Uusi-S:ää omien tapahtumiensa järjestämiseen, alkoi se kasvattaa tunnettavuuttaan myös osakuntien ulkopuolella; SKO ja SHO saivat samalla ilmaista mainosta, mikä auttoi uusien jäsenten rekrytoimisessa.
Loppukesästä 2013 SHO ja SKO saivat muuttaa takaisin remontin jälkeen aiempaa pienemmiksi osiksi pilkottuihin Ylioppilastalo B:n tiloihin. Mukana Ylioppilastalo B:hen muutti tällä kertaa myös TVO. Rakennuksen toiseen kerrokseen luotujen uusien asuntojen myötä katutason kerroksen tiloissa ei enää ollut lupaa järjestää äänekkäitä tapahtumia kello kymmenen jälkeen illalla yhtenäkään päivänä viikossa. S-Osiksen entinen tanssilattia oli nyt Osakuntasali, jossa oli mahdollista järjestää vain iltatapahtumia. Osakuntasalin SKO:n ja SHO:n muodostama S-Osakunnat ry ja Akateeminen Aurajokilaivuriyhdistys (AAly) vuokrasivat yhdessä ja aloittivat salin edelleen vuokraamisen ainejärjestöjen ja yhdistysten tapahtumakäyttöön. SKO ja SHO ottivat Osakuntasalin tapahtumiensa yhdeksi keskeiseksi järjestämispaikaksi.
Juniorijäsenet
Osakunnan varsinaiseksi jäseneksi eli juniorijäseneksi voi osakunnan hallitus hyväksyä kirjallisesta hakemuksesta Turun korkeakouluissa perus- tai jatkotutkintoa opiskelevia, etupäässä Savon, Karjalan sekä Kymenlaakson maakunnista kotoisin olevia opiskelijoita.
Ulkojäsenet
Osakunnan ulkojäseniksi voi osakunnan hallitus hyväksyä kirjallisesta hakemuksesta muita kuin Turun korkeakoulujen perus- tai jatkotutkinto-opiskelijoita. Ulkojäsenellä on oikeus osallistua osakunnan tilaisuuksiin sekä osakunnan kokouksiin. Ulkojäsenellä on osakunnan kokouksissa läsnäolo- ja puheoikeus mutta ei äänioikeutta.
Seniorijäsenet
Perus- tai jatkotutkinto-opintonsa päätettyään osakunnan juniorijäsen siirtyy osakunnan seniorijäseneksi. Seniorijäsenellä on osakunnan kokouksissa läsnäolo- ja puheoikeus mutta ei äänioikeutta.
Kunniajäsenet
Kunniajäsenikseen osakunta voi kutsua henkilöitä, joille se tahtoo osoittaa erityistä kunnioitustaan. Kunniajäseneksi kutsumista koskeva ehdotus hyväksytään, jos vähintään kaksi kolmasosaa osakunnan kokouksessa annetuista äänistä sitä kannattaa. Kunniajäsenellä on osakunnan kokouksissa sekä puhe- että äänioikeus.
Hallinto
Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta on rekisteröity yhdistys, joka kokoontuu vähintään kahdesti vuodessa: kevät- ja syyskokoukseen. Syyskokous valitsee osakunnalle hallituksen kalenterivuodeksi kerrallaan. Hallitukseen kuuluvat varsinaisina jäseninä hallituksen puheenjohtaja eli I kuraattori, varapuheenjohtaja eli II kuraattori, pääsihteeri ja taloudenhoitaja. Lisäksi hallitukseen voi kuulua enintään 6 muuta varsinaista jäsentä. Varsinaisten jäsenten lisäksi hallitukseen valitaan enintään kaksi varajäsentä. Syyskokous valitsee osakunnalle inspehtorin Turun yliopiston professorien keskuudesta kolmeksi kalenterivuodeksi kerrallaan. Inspehtori hyväksytään osakunnan varsinaiseksi jäseneksi ja hänen tehtävänään on toimia yhdyshenkilönä osakunnan ja yliopiston välillä sekä mahdollisuuksien mukaan johtaa yhdistyksen kokouksia.
Forssan ohjelma
Ohjelmaan kuului muun muassa kahdeksantuntinen työpäivä, vähimmäispalkka ja yleinen kouluvelvollisuus sekä yleinen alkoholin kieltolaki. Ohjelma sisältää myös tavoitteet yksityisen tuotannon lakkauttamisesta ja valtiollisen vaikutusvallan valloittamisesta kaikilla tarkoituksenmukaisilla keinoilla, jotta työväenluokka vapautuisi. Forssan ohjelma on miltei suoraan peräisin Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen vuonna 1891 hyväksymästä Erfurtin ohjelmasta ja Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen Hainnfeldin ohjelmasta vuosilta 1888–1889. Ohjelman välittömät vaatimukset ovat toteutuneet lukuun ottamatta kirkon ja valtion eroa, suoraa demokratiaa ja koulujen uskonnonopetuksen lakkauttamista; lisäksi 1919 voimaan tulleesta alkoholin kieltolaistakin on sittemmin luovuttu.
Sisältö
Forssan ohjelma sisältää seuraavat kohdat:
Khrysippos
Khrysippos (, 279–207 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Soloista. Khrysippos oli Kleantheen oppilas ja tämän seuraaja stoalaisen koulukunnan johdossa.
Elämä
Khrysippos oli tarsoslaisen Apollonioksen poika, mutta hän itse syntyi Soloissa, Kilikiassa. Hän oli pienikokoinen, ja hänet tunnettiin hyvänä pitkien matkojen juoksijana. Ollessaan vielä nuori hän menetti suuren perimänsä omaisuuden, koska se takavarikoitiin kuninkaan rahastoon. Khrysippos muutti Ateenaan, ja sieltä hänestä tuli stoalaisten koulu­kunnan silloisen johtajan Kleantheen oppilas. . Hänen kerrotaan osallistuneen myös Platonin Akatemiassa Arkesilaoksen ja tämän seuraajan Lakydeen pitämille luennoille.
Khrysippos opiskeli innokkaasti stoalaista filosofiaa. Hän tuli tunnetuksi siitä, että hän kykeni oppimaan enemmän kuin useimmat aikalaisensa. Hän tuli tunnetuksi älyllisestä rohkeudestaan ja itse­luottamuksestaan, ja hänen luottamuksensa omiin kykyihinsä näkyi muun muassa hänen Kleantheelle esittämästään pyynnöstä: ”Anna minulle periaatteet, niin minä keksin itse todistukset.” Hänestä tuli Kleantheen seuraaja stoalaisten koulu­kunnan päämiehenä tämän kuoltua noin vuonna 230 eaa.
Khrysippos kuoli 143. olympiadin (208–204 eaa.) aikana 73-vuotiaana. Diogenes Laertios kertoo hänen kuolemastaan kaksi erilaista tarinaa. Ensimmäisen kertomuksen mukaan Khrysippos olisi joutunut pyörryksiin juotuaan eräässä juhlassa laimentamatonta viiniä ja kuollut pian sen jälkeen. Toisen tarinan mukaan hän olisi kuollut nauruun juotettuaan aasilleen viiniä ja katseltuaan tämän juopunutta yritystä syödä viikunoita. Tarinoiden todenperäisyyttä ei ole kyetty varmentamaan.
Khrysippoksen veljenpoika Aristokreon pystytti hänen kunniakseen patsaan Kerameikokseen. Stoalaisen oppikunnan päämiehenä häntä seurasi hänen oppilaansa Zenon Tarsoslainen
Betelgeuze
Betelgeuze eli Betelgeuse (α Orionis) on punainen ylijättiläistähti, joka sijaitsee Maasta katsoen Orionin, tiimalasin muotoisen tähtikuvion vasemmassa yläkulmassa. Betelgeuze on tähtitaivaan näkyvimpiä kohteita, sillä se on Orionin tähdistön toiseksi kirkkain ja koko tähtitaivaankin 10. kirkkain tähti. Betelgeuze kuuluu Talvikolmioon. Sen näennäinen kirkkaus on +0,55 m, joka vaihtelee kuitenkin välillä 0,0–1,3. Tähden absoluuttinen kirkkaus on –5,12, ja se säteilee 9 400 Auringon voimalla. Vaikka tähti on saanut nimekseen α Orionis, on Orionin tähtikuvion kirkkain tähti kuitenkin Rigel, β Orionis. Koska Betelgeuze on punainen tähti ja Rigel sininen, Betelgeuze on kirkkaampi infrapuna-aallonpituuksilla mutta ei näkyvän valon aallonpituuksilla.
Khrysippos
Filosofia
right|thumb|200px|Khrysipposta esittävä roomalaisaikainen jäljennös hellenistisestä veistoksesta [[Louvressa.]]
Betelgeuze
Tähti sijaitsee noin 643 ± 146 valovuoden päässä Maasta, ja sen massaksi arvioidaan 40 × 1030 kg eli noin 15–17 Auringon massaa. Spektrityyppi on M2Iab ja pintalämpötila 3 100 K.
Khrysippos
Filosofia
Khrysippos teki pitkän ja menestyksellisen uran vastustaessaan Platonin Akatemian hyökkäyksiä. ja toivoi voivansa puolustaa stoalaisuutta, ei ainoastaan sitä vastaan jo tehtyjä, vaan myös kaikkia myöhemmin mahdollisesti tehtäviä hyökkäyksiä vastaan. Hän omaksui Zenonin ja Kleantheen opit ja kiteytti ne siihen muotoon, jonka stoalaisuus lopulta sai. Hän kehitti stoalaisten fysikaaliset teoriat ja tietoteorian ja suurelta osalta heidän muodollisen logiikkansa. Lyhyesti sanottuna Khrysippos teki stoalaisesta järjestelmästä sen, mikä se oli. Onkin sanottu, että "ilman Khrysipposta ei olisi ollut Stoaa."
Betelgeuze
Betelgeuze on suurimpia tunnettuja tähtiä. Sen säde on 630 auringon sädettä, ja Auringon paikalle sijoitettuna Maa olisi sen sisäpuolella. Tähden pinta ulottuisi Marsin ja Jupiterin kiertoratojen väliin. Suuruudestaan ja suhteellisesta läheisyydestään johtuen sen kulmaläpimitta on Maasta katsottuna kolmanneksi suurin tähdistä (Auringon ja R Doraduksen jälkeen). Betelgeuze on myös harvoja tähtiä, jotka on pystytty kuvaamaan teleskoopeilla kiekkona.
Khrysippos
Logiikka
Khrysippos kirjoitti paljon logiikasta ja laati erään propositio­logiikan järjestelmän. Siinä missä Aristoteleen logiikka perustui syllo­gismeissa käytettyihin termeihin, (esimerkiksi: "Kaikki ihmiset ovat kuolevaisia, Sokrates on ihminen, siis Sokrates on kuolevainen"), stoalainen logiikka keskittyi sen kaltaisiin lauseiden välisiin suhteisiin, joita voidaan kuvata esimerkillä: "Jos on päivä, on valoisaa; on päivä; siis on valoisaa". Vaikka megaralainen koulu­kunta, lähinnä Diodoros Kronos ja Filon olivat jo aikaisemmin tutkineet aihetta, Aristoteleen oppilaat Theofrastos ja Eudemos Rhodoslainen hypo­teettisia syllo­gismejakin, vasta Khrysippos kehitti nämä periaatteet yhtenäiseksi propositiologiikan järjestelmäksi.
Betelgeuze
Nimen etymologia
Betelgeuze on väännös tähden alkuperäisestä arabiankielisestä nimestä يد الجوزاء (Yad al-Jawzā, ”Keskeisen käsi”). Arabit kutsuivat aikaisemmin Kaksosia nimellä Jauza (”Keskeinen”) mutta alkoivat myöhemmin käyttää nimeä Orionista. Keskiajalla eurooppalaiset tekivät väärän latinisaation, koska he lukivat nimen ensimmäisen äänteen y:n (ﻴ, jonka alla on kaksi pistettä) väärin b:ksi (ﺒ, jonka alla on vain yksi piste). Tämän takia koko renessanssin ajan tähden nimi kirjoitettiin Bait al-Jauza (”Keskeisen talo”) jonka kuviteltiin tarkoittavan arabiaksi ”Keskeisen kainalo”. Tästä muotoutuivat nykyiset nimet Betelgeuze ja Betelgeuse (vaikka todellisuudessa sana "kainalo" olisi arabiaksi ابط, (Ibţ)). Saksaksi nimi vääntyi edelleen Beteigeuzeksi, kun l-kirjain luettiin erehdyksessä i:ksi.
Khrysippos
Propositiot
Khrysippos määritteli lauseen eli proposition "siksi, mikä voidaan kiistää tai vahvistaa sellaisena kuin se on", ja antoi esimerkkejä propositioista kuten "on päivä" ja "Dion kävelee." Hän erotti toisistaan yksin­kertaiset ja yhdistetyt propositiot, joita nykyisin sanotaan atomilauseiksi ja molekyylilauseiksi. Yksin­kertainen propositio ei koostu vielä yksin­kertaisemmista lauseista; sellainen on esimerkiksi lause "On päivä." Yksin­kertaisia propositioita voidaan yhdistää toisiinsa loogisilla konnektiiveilla yhdistetyiksi propositioiksi. Khrysippos luetteli käytetyn konnektiivin mukaan viisi tyyppiä yhdistettyjä propositioita:
Betelgeuze
Betelgeuzen kehitys
Betelgeuzen koko vaihtelee melkoisesti, ja tähtitieteilijät pitävät tätä merkkinä lähestyvästä tähden räjähtämisestä tyypin II supernovana. Arviot supernovan ajankohdasta vaihtelevat suuresti. Tähden arvioidaan voivan räjähtää jo seuraavan tuhannen vuoden kuluessa. Toiset taas arvioivat tähden kestävän paljon kauemmin. Jotkut pitävät mahdollisena, että räjähdys on jo tapahtunut. Tätä ei kuitenkaan ole mahdollista todentaa (eikä kieltää) millään tunnetulla tieteellisellä menetelmällä. Tapahtunut räjähdys voidaan havaita Maassa vasta, kun sen valo saavuttaa Maan, eli noin 650 vuotta räjähdyksen jälkeen. Tammikuussa 2020 havaittiin tähden himmeneminen ja painovoima-aaltoja, joiden yhteyttä ei tiedetä, mutta yksi selitys voi olla alkava supernova.
Khrysippos
Propositiot
Täten Khrysippos luetteli useita nykyisenkin logiikan tuntemia molekyyli­lauseita, muun muassa konjunktion, disjunktion ja implikaation. ja tutki tarkoin niiden totuuden kriteerejä.
Betelgeuze
Betelgeuzen kehitys
Yhtä mieltä ollaan kuitenkin kahdesta seikasta. Ensimmäinen on se, että Betelgeuze olisi todennäköisesti ihmiskunnan historian valovoimaisin supernova ja taivaalla huikaiseva näky, joka kirkkaudellaan peittoaisi vuonna 1006 nähdyn SN 1006 -nimisen supernovan ja myös puolikuun, mahdollisesti jopa täysikuunkin (−12,5m). Toinen on se, että räjähdys ei aiheuttaisi todellista uhkaa elämälle Maan päällä. Tämä johtuu paitsi etäisyydestä, myös siitä, että Betelgeuzen galaktinen kiertoliike suuntautuu Aurinkokunnasta poispäin, minkä takia räjähdyksessä syntyvä gammapurkauskin kohdistuisi suurimmaksi osaksi Maasta pois. Kirkkaudestaan huolimatta supernova ei kovasti valaisisi Maapalloa, koska se näkyisi valtavan välimatkan takia vain pienenä pisteenä, joka tosin olisi helppo havaita myös päivänvalossa. Tämä vaihe kestäisi muutamia kuukausia, ja viimeistään muutamien vuosien jälkeen tähti katoaisi näkyvistä kokonaan.
Khrysippos
Ehdolliset lauseet
Ensimmäiset loogikot, jotka väittelivät ehdollisista lauseista, olivat Diodoros Kronos ja hänen oppilaansa Filon. Viisi­sataa vuotta myöhemmin kirjoittanut Sekstos Empeirikos viittaa erääseen Diodoroksen ja Filonin käymään väittelyyn. Filon piti kaikkia muita ehdollisia lauseita tosina paitsi niitä, joissa antesedentti (ehtolause) tosi ja konsekventti (päälause) epätosi. Tämä merkitsi, että esimerkiksi lause "Jos on päivä, minä puhun" on tosi aina paitsi jos on päivä ja olen hiljaa. Sen sijaan Diodoros väitti, että tosi ehdollinen lause on sellainen, jossa antesedentti ei koskaan kohda epätoteen konsekventtiin – siis koska lause "jos on päivä, minä puhun" voi olla epätosi, se on virheellinen. Kuitenkin paradoksaaliset implikaatiot olivat yhä mahdollisia, esimerkiksi "jos atomisia asioiden perus­osia ei ole, atomisia perus­osia on." Khrysippos omaksui ehdollisten lauseiden osalta paljon ankaramman käsityksen, joka teki sellaiset paradoksit mahdottomiksi. hänen käsityksensä mukaan ehdollinen lause on tosi, jos konsekventin kiistäminen ei ole loogisesti yhdistettävissä ante­sedenttiin. Tämä vastaa nykyaikaista ankaran ehto­lauseen käsitettä.
Syllogistiikka
Khrysippos kehitti syllogistiikan eli deduktiivisten päätelmien järjestelmän, jossa hän käytti viittä erityyppistä pääperustetta eli loogista muotoa, joita hän sanoi ei-todistettaviksi syllogismeiksi ja jotka toimivat aksioomeina sekä neljää päättelysääntöä, joista hän käytti nimitystä themata ja joiden avulla monimutkaisemmat syllogismit voitiin palauttaa näihin aksioomeihin. Viisi ei-todistettavaa loogista muotoa olivat:
Neljästä päättely­säännöstä vain kaksi on säilynyt, nimittäin niin sanottu ensimmäinen teema eli antilogismin sääntö sekä kolmas teema jonka avulla syllogismien ketju voitiin palauttaa yksin­kertaisiksi syllogismeiksi. Stoalaisen syllogistiikan tarkoituksena ei ollut vain luoda muodollista järjestelmää. Se käsitettiin myös opiksi järjen operaatioksi, nimittäin jumalallisen järjen (logos), joka hallitsi maailman­kaikkeutta, jonka osia ihmisetkin ovat. Pyrkimyksenä oli löytää pätevät päättely­säännöt ja todistusten muodot, joiden avulla ihmiset voisivat löytää elämän­tapansa.
Muut logiikkaa käsittelevät teokset
Khrysippos analysoi puhetta sekä nimien ja käsitteiden käyttöä. Hän ponnisteli myös kumotakseen virhepäätelmiä ja paradokseja. Diogenes Laertioksen mukaan Khrysippos kirjoitti 12 teosta, yhteensä 23 kirjaa valehtelijan paradoksista, seitsemän teosta ja 17 kirjaa kaksi­selitteisistä lauseista sekä yhdeksän teosta ja yhteensä 26 kirjaa muista ongelmista. Kaikkiaan hän kirjoitti ongelmista ja paradokseista 28 teosta, jotka jakautuivat 66 kirjaan. Khrysippos oli ensimmäinen stoalainen, joka mainitsi kolmannen neljästä stoalaisesta kate­goriasta, disposition. Sikäli kuin tiedetään, Khrysippos käytti usein substanssin ja kvaliteetin kategorioita, mutta vain harvoin kahta muuta stoalaista kategoriaa, dispositiota ja ehdollista dispositiota. Ei ole selvää, oliko kategorioilla Khrysippokselle mitään erityistä merkitystä, ja selvemmän opin kategorioista kehittivät mahdollisesti vasta myöhemmät stoalaiset.
Jälkimaine
Khrysippos tuli tunnetuksi yhtenä antiikin Kreikan tärkeimmistä loogikoista. Kun Klemens Aleksandrialainen halusi mainita jonkun, joka olisi loogikoista etevin niin kuin Homeros oli runoilijoista etevin, hän valitsi Khrysippoksen, ei Aristotelesta. Diogenes Laertios kirjoitti: "Jos jumalat käyttävät dialektiikkaa, heille kelpaa vain Khrysippoksen dialektiikka." Myöhemmin Khrysippoksen työ logiikan alalla joutui kuitenkin unohduksiin. Aristoteleen logiikka sai vallitsevan aseman, koska sitä pidettiin käytän­nölli­sempänä ja myös koska sen omaksuivat uus­platonistit. Vielä 1800-luvullakaan stoalaista logiikkaa väheksyttiin, ja sitä pidettiin hedelmättömänä muodollisena järjestelmänä, jossa Aristoteleen logiikan käsitteet olivat vain saaneet uudet nimet. Vasta logiikan edistysaskelet 1900-luvulla ja nykyaikainen propositiologiikka tekivät selväksi, että stoalainen logiikka oli ollut merkittävä saavutus.
Tietoteoria
Stoalaisten mukaan totuuden kykenevät erottamaan virheellisistä käsityksistä viisaat, joilla on oikea järki. Khrysipoksen tietoteoria oli empiirinen. Aistit välittävät sanomia ulko­maailmasta, eikä aisti­havaintoja varmenneta vertaamalla niitä synnynnäisiin ideoihin vaan aikaisempiin, mieleen tallentuneisiin havaintoihin. Zenon oli määritellyt aistivaikutelmat "vaikutelmaksi sielussa", ja tämän ymmärsi kirjaimellisesti Kleanthes, joka vertasi vaikutelmaa vahassa olevaan sinettiin. Khrysippos piti sitä mieluummin muutoksena sielussa; toisin sanoen sielussa jokin muuttuu joka kerta, kun jokin ulkoinen kohde vaikuttaa siihen, samoin kuin ilma ottaa vastaa lukemattomia lyöntejä, kun monet ihmiset puhuvat samaan aikaan.
Ottaessaan vastaan vaikutelman sielu itse on täysin passiivinen, eikä vaikutelma osoita vain omaa olemassa­oloaan vaan myös sen syyn, samoin kuin valo osoittaa sekä itsensä että valaistut esineet. Kyky antaa kohteille nimet sijaitsee ymmärryksessä. Ensin täytii saada vaikutelma, ja ymmärrys, jolla on kyky nimetä kohde, ilmaisee puheessa sen käsityksen, jonka se on saanut kohteesta. Todellisen näyttö voidaan erottaa virheellisestä muistin, luokituksen ja vertailun avulla. Jos aistinelin ja mieli ovat terveitä ja ulkoinen kohde todella voidaan nähdä tai kuulla, havainto voi selvyytensä ja erityisyytensä ansiosta pakottaa meidät ottamaan vaikutelman vastaan tai hylkäämään sen. Sikäli kuin ihmisten käsitetään olevan järjellisiä olentoja, järki kehittyy näistä käsitteistä.
Fysiikka
thumb|200px|Khrysippos.
Khrysippos korosti maailman­kaikkeuden orgaanista ykseyttä sekä sen kaikkien osien vastaavuutta ja keskinäistä riippuvuutta. Hän sanoi: "Maailman­kaikkeus on oma sielunsa ja oma kontrolloiva mielensä." Zenonin mukaisesti Khrysippos määritteli palavan hengen eli eetterin maailman­kaikkeuden alku­peräiseksi ainekseksi. Kappaleet koostuvat jähmeästä muodottomasta aineesta, ja elähdyttävä sielu, "pneuma, antaa eriytymättömälle aineelle muodon. Pneuma täyttää kaiken aineen, ylläpitää maailmankaikkeuden ykseyttä ja muodostaa sielun, elävän ihmisen tai muun elävän olennon aineettoman ja usein kuolemattomaksi käsitetyn olemuksen.
Klassiset alkuaineet muuttuvat toisikseen tiivistymällä tai harvenemalla. Tuli muuttui tiivistyessään ensin ilmaksi, samoin ilma vedeksi ja lopulta vesi maaksi. Harveneminen tapahtuu päinvastaisessa järjestyksessä: maa harvenee ensin vedeksi, vesi ilmaksi ja ilma tuleksi.
Ihmisen sielun Khrysippos jakoi kahdeksaan kykyyn: viiteen aistiin, jäljittely­kykyyn, puhekykyyn ja "hallitsevaan osaan", joka ei sijaitse päässä vaan rinnassa. Yksilölliset sielut ovat katoavaisia, mutta Khrysippoksen ensimmäisenä esittämän käsityksen mukaan viisaiden ihmisten sielut säilyvät kauan heidän kuolemansa jälkeen. Khrysippoksen mukaan kenenkään sielu ei kuitenkaan säily kauemmin kuin seuraavaan suureen maailman­paloon (ekpyrosis) saakka, jollaisissa maailman­kaikkeus tietyin määrä­välein tuhoutuu ja syntyy uudestaan.
Kohtalo
Khrysippoksen mukaan kaikki tapahtuu kohtalon mukaan: silläkin, mikä näyttää sattuman­varaiselta, on aina jokin kätketty syy. Maailman yhtenäisyyden saavat aikaan ketjumainen syyn riippuvuus syystä. Mitään ei voi tapahtua ilman riittävää syytä. Khrysippoksen mukaan jokainen lause on joko tosi tai epätosi, ja tämän täytyy koskea myös lauseita, joissa puhutaan tulevista tapahtumista:
Tämä stoalainen käsitys kohtalosta perustuu kokonaan käsitykseen maailman­kaikkeudesta kokonaisuutena. Yksittäisiä asioita ja henkilöitä käsitellään vain tämän kaikkeuden riippuvaisina osina. Kaiken määrää yksityis­kohtia myöten tämä suhde, ja näin ollen kaikki on yleisen maailman­järjestyksen alaista.
Khrysippoksen vastustajat huomauttivat, että jos kaikki määräytyy kohtalon mukaan, ei ole yksilöllistä vastuun­alaisuutta, sillä mikä on ennalta määräytynyttä, sen täytyy tapahtua joka tapauksessa. Tähän Khrysippos vastasi, että on tehtävä ero yksin­kertaisen ja moni­mutkaisen ennalta­määräytymisen välillä. Sairastuminen voi olla jonkun kohtalona, tapahtuipa mitä tahansa, mutta jos hän paranee lääkärin neuvojen ansiosta, neuvojen pyytäminen lääkäriltä on kohtalon määräämää siinä missä parantuminenkin, ja näistä muodostuu monimutkainen kohtalo. Kaikki ihmisten teot, ja näin ollen kohtalommekin, määrää suhteemme asioihin, eli niin kuin Khrysippos asian ilmaisi, kohtalo on määrännyt ilmiöt yhdessä esiintymään:
Näin tekomme on ennalta määrätty, ja ne liittyvät kausaalisesti kohtalon kaiken­kattavaan verkkoon, mutta kuitenkin moraalin vastuullisuutemme siitä, miten me vastaamme vaikutelmiimme, pysyy meillä. Tämä yksi kaiken määräävä voima toimii kaikkialla, vaikuttaa jokaiseen yksittäiseen olentoon sen luonnon mukaan, olipa kyseessä järjellinen tai järjetön olento tai eloton esine. Jokaisen teon saa aikaan asioiden luonnosta ja toimijan luonteesta riippuvien syiden yhteisvaikutus. Vain siinä tapauksessa tekomme eivät olisi tahtomme mukaisia, jos ne johtuisivat pelkästään ulkoisista syistä eikä niihin miltään vaikuttaisi oma tahtomme. Hyve ja pahe esiintyvät vallassamme olevina asioina, joista me näin ollen olemme vastuussa. Moraalinen vastuun­alaisuus riippuu vain tahdon­vapaudesta, ja mikä lähtee tahdostamme, on omaamme, riippumatta siitä, onko meidän mahdollista toimia toisin vai ei. Tämä melko vaikea­tajuinen käsitys, joka yrittää sovittaa yhteen determinismin ja inhimillisen vastuun­alaisuuden, tunnetaan kompatibilismin nimellä.
Ennustaminen
right|thumb|[[Kleromantiaa antiikin Kreikassa. Khrysippos hyväksyi ennustukset osana syiden ja seurausten ketjua ja kohtaloa.]]
Khrysippos väitti myös, että ennalta määrätty kohtalo on olemassa, ja perusteli käsitystään sillä, että hänen mukaansa ennustamisen mahdollisuudesta oli riittävästi näyttöä. Tulevaisuuden ennustaminen ei olisi mahdollista, jos tulevaisuus olisi sattuman varassa. Enteiden ja ennus­merkkien hän uskoi olevan tiettyjen tapahtumien luonnollisia oireita. Sallimuksen toiminnasta täytyy olla lukemattomia osoituksia, joista ihmiset kuitenkin tuntevat vain pienen osan sillä valtaosa niistä jää havaitsematta. Niille, jotka väittivät ennustamista tarpeettomaksi, koska kaikki tapahtumat on ennalta määrätty, hän vastasi, että myös ennustaminen ja varotoimet, joihin ennustusten vuoksi ryhdymme, kuuluvat osana syiden ja seurausten ketjuun.
Jumala
Stoalaiset uskoivat, että maailman­kaikkeus on Jumala, ja Khrysippos vahvisti, että "maailmankaikkeus itse on Jumala ja sen sielun universaalinen purkaus." Se on maailmankaikkeuden johtava periaate, joka "toimii mielessä ja järjessä yhdessä asioiden yleisen luonnon ja kaiken olemassaolon käsittävän täydellisyyden kanssa." Tämän uskomuksensa vuoksi Khrysippos oli fyysikko ja filosofi Max Bernhard Weinsteinin luokituksen mukaan pandeisti.
Khrysippos yritti todistaa Jumalan olemassaolon teleologisen todistuksen avulla:
Khrysippos puhui vaihdellen Jumalasta ja jumalista. Hän tulkitsi Kreikan perinteisen uskonnon jumalat yhden todellisuuden eri aspekteiksi. Ciceron mukaan hän väitti lisäksi, että "eetteri on se, mistä ihmiset käyttävät nimeä Zeus, että mereen tunkeutuva ilma on Poseidon ja että maa on se, mistä käytetään nimeä Demeter, ja samaan tyyliin hän käsitteli muidenkin jumalien nimiä." Lisäksi maailman­kaikkeus on olemassa universaalin Jumalan hyväksi:
Teodikean ongelma
Kysymykseen, kuinka hyvässä maailmassa voi olla pahaa, Khrysippos vastasi: "Pahaa ei voi poistaa, eikä olisi hyvä, jos se poistettaisiin." Ensinnäkin hän väittää vedoten Platoniin, että vastakohdat edellyttävät toisiaan ja sen vuoksi hyvääkään ei voisi olla, ellei olisi pahaa, samoin kuin oikeutta ei voi olla ilman vääryyttä, rohkeutta ilman pelkuruutta, kohtuullisuutta ilman kohtuuttomuutta tai viisautta ilman tyhmyyttä. Toiseksi näennäinen paha on seurausta luonnon hyvydestä. Niinpä on käytännön syistä välttämätöntä, että ihmisen pääkallo muodostuu pienistä ja ohuista luista, mutta tämä ylivertainen hyödyllisyys merkitsee väistämättä, että kallo on alttiina iskuille. Kolmanneksi onnettomuudet jakautuvat Zeuksen järjellisen tahdon mukaisesti; joko niiden tarkoi­tuksena on rangaista pahoja ihmisä tai ne ovat tärkeitä koko maailman järjestyksen kannalta. Niinpä paha on hyvää vale­puvussa, ja loppujen lopuksi se johtaa parhaaseen loppu­tulokseen. Khrysippos vertasi pahaa karkeaan leikin­laskuun komediassa, sillä vaikka leikin­lasku itsessään on loukkaavaa, sekin kuuluu osana hyvään näytelmään, ja "niinpä voidaan myös arvostella pahaa, jos sitä tarkastellaan sellaisenaan, ja kuitenkin myöntää, että esiin­tyessään kaiken muun yhteydessä siitäkin on hyötyä."
Matematiikka
Khrysippoksen mukaan kappaleet, pinnat, viivat, paikat, tyhiö ja aika olivat kaikki jaettavissa mieli­valtaisen pieniin osiin. Hän määritteli yhden äärettömien joukkojen perus­ominaisuuden: koska ihmisessä ja hänen sormessaan on kummassakin äärettömän monta (pistemäistä) osaa, samoin kuin maailman­kaikkeudessa ja ihmisessä, ei voida sanoa, että ihmisessä olisi enemmän osia kuin hänen sormessaan tai maailman­kaikkeudessa enemmän kuin ihmisessä.
Khrysippos vastasi myös erääseen Demokritoksen ensimmäisenä esittämään kysymykseen. Jos kartio jaetaan kahtia tasolla, joka on sen pohjan suuntainen, ovatko segmenttien pinnat yhtä suuret vai erisuuret? Jos ne ovat yhtä suuret, kartiosta tulee lieriö; jos ne ovat eri suuret, kartion pinnan on oltava porrastettu. Khrysippos vastasi, että ne ovat sekä yhtä suuret että eri suuret. Näin Khrysippos itse asiassa kiisti kolmannen pois­suljetun lain yhtä suuren ja erisuuren osalta, ja samalla hänen voidaan katsoa jo ennakoineen nykyistä differentiaali- ja integraali­laskentaa, jossa raja-arvo ja sarjojen suppeneminen raja-arvoa kohti ovat keskeisiä käsitteitä.
Khrysippos oli erityisen merkittävä väittäessään, että 1 on luku. Yhtä ei antiikin Kreikassa ollut aina pidetty lukuna, sillä sitä pidettiin yksikönä, jolla asioita mitataan. Aristoteles kirjoitti teoksessaan Metafysiikka: "... mitta ei ole se, mitä mitataan, vaan mitta tai Yksi on lukujen alku. Khrysippoksen mukaan yhdellä oli "suuruus yksi", vaikka tätä käsitystä ei Kreikassa yleisesti hyväksytty, ja Iamblikhos kirjoitti, että "suuruus yksi" on itsessään ristiriitainen ilmaisu.
Etiikka
right|thumb|[[Medeia|Medeiaa esittävä kreikkalainen amfora. Khrysippos piti ennen kaikkea Euripideen Medeia-näytelmästä tunnettua Medeiaa hyvänä esimerkkiä siitä, kuinka huono arvostelu­kyky voi johtaa järjettömään kärsimykseen. ]]
Khrysippoksen mukaan etiikka on riippuvainen fysiikasta. Teoksessaan Luonnosta, hän kirjoitti: "kun ei ole muutakaan eikä parempaa keinoa lähestyä kysymystä hyvästä ja pahasta, hyveistä tai onnellisuudesta kuin lähtemällä kaikkien asioiden luonnosta ja maailman­kaikkeuden hallinnosta." Khrysippoksen mukaan elämän tarkoitus on elää sopusoinnussa niiden kokemusten kanssa, jotka itse­ kullakin on luonnon todellisista tapahtumista. Kunkin henkilön yksilöllinen luonne on osa koko maailman­kaikkeuden luonnetta, ja sen vuoksi elämä tulisi elää sopusoinnussa niin kunkin oman luonteen kuin maailman­kaikkeuden luonteen kanssa. Ihmisluonto on eettinen, ja ihmiskunta on yhteydessä jumalalliseen, joka lähtee alkutulesta tai etteristä, joka aineen välityksellä on järjen ruumiillistuma, ja ihmisten pitäisi käyttäytyä sen mukaisesti. Ihmisillä on vapaus, ja tähän vapauteen kuuluu vapautuminen järjettömistä haluista (himo, rikkaudet, elinolot, hallitseva asema ja niin edelleen) ja tahdon saattaminen järjen alaiseksi. Eniten Khrysippos painotti yksikön arvoa ja loukkaamattomuutta sekä tahdon voimaa.
Rúben Vezo
Rúben Miguel Nunes Vezo (s. 25. huhtikuuta 1994 Setúbal, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Khrysippos
Etiikka
Stoalaisten mukaan hyvän ja pahan lisäksi oli kolmaskin luokka, yhdentekevät asiat (adiafora). Monet sellaisetkin asiat, joita yleisesti pidetään hyvinä tai pahoina, ovat moraalisesti yhden­tekeviä; parhaita tällaisia ovat terveys, rikkaus ja kunnia, pahimpia sairaus ja köyhyys. Khrysippos myönsi, että oli tavan­omaista ja hyväksyttävää sanoa toivottuja asioita "hyviksi", Hänen mukaansa viisas tosin käyttää sellaisia hyväkseen, jos hänellä niitä on, mutta muutoin hän ei tavoittele eikä vaadi niitä itselleen. Hyveen saattaminen täydelliseksi edellyttää tottumusta ja tapaa – toisin sanoen on olemassa moraalista edistystä, ja luonnetta pitää kehittää.