cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Myyrätapakulot
Myyrätapakulot (Scelorchilus) on tapakulojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Myyrätapakulojen sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Svitlana Mamjejeva
Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008, Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009.
Hänen ennätyksensä on 14,38 m, jonka hän hyppäsi Jaltalla 23. heinäkuuta 2009. Sisäradoilla hän on hypännyt 14,17 m Sumyssa 24. helmikuuta 2008.
Aavikkokottarainen
Aavikkokottarainen (Speculipastor bicolor) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys
Aavikkokottaraista tavataan laajalla alueella Itä-Afrikassa, ja sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Šemuršan piiri
Piiri sijaitsee Tšuvassian eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Batyrevon piiriin, kaakossa ja etelässä Tatarstaniin ja Uljanovskin alueeseen sekä lännessä Alatyrin piiriin. Hallinnollinen keskus on Šemuršan kylä. Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa.
Koulutuksen taloustiede
Koulutuksen taloustiede (engl. economics of education) on tieteenala, joka tutkii muun muassa koulutusvalintoja, koulutuksen järjestämistapojen vaikutusta korkeakouluopintojen kestoon sekä koulutuksen taloudellisia vaikutuksia yksilön elämään.
Esimerkiksi Koerselman & Uusitalo (2014) havaitsivat suomalaisella tutkimusaineistolla, että yksilön yliopistokoulutus on yhteydessä noin puolen miljoonan euron nousuun hänen diskontatuissa käytettävissä olevissa elinkaarituloissaan verrattuna tilanteeseen, jossa hänellä olisi ammatillinen koulutus. Maaliskuussa 2016 professori Roope Uusitalo esitti raportissaan opetus- ja kulttuuriministeriölle korkeakouluopiskelijoiden opintotuen muuttamista lainapainotteiseksi.
Šemuršan piiri
Tärkein liikenneväylä on Tšeboksaryn ja Uljanovskin välinen A151-maantie. Piirikeskuksesta on tasavallan pääkaupunkiin matkaa 160 kilometriä.
Väestöstä 78,9 % on tšuvasseja, 11,1 % tataareja, 6,9 % venäläisiä ja 2,8 % mordvalaisia.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, sokerijuurikkaan ja perunan viljelyyn. Seudulla on myös pienimuotoista elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen Šămăršă hyparĕ.
J. V. Lehtonen
Johannes Vihtori (J. V.) Lehtonen, suomentajana Vihtori Lehtonen (8. joulukuuta 1883 Hollola – 23. toukokuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja professori. Hän tutki erityisesti Aleksis Kiven elämää ja tuotantoa.
Elämä
Lehtosen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Lehtonen ja Kustaava Sivenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1913.
Kurjet pesällä
pienoiskuva|Kurjet pesällä Puolalanpuistossa Turun taidemuseon lähellä. Kurjet pesällä on Jussi Mäntyselle hyvin tyypillinen veistos, aiheena on luonto ja siinä elävä eläin. Taiteilijan kiinnostus luontoon näkyi hänen metsästysharrastuksestaan ja tarpeestaan liikkua luonnossa. Mäntynen toimi yli 20 vuotta Helsingin yliopiston eläinmuseolla konservaattorina, joten hänellä oli hyvä tietämys eläinten anatomiasta.
J. V. Lehtonen
Elämä
Lehtonen toimi saksan ja ranskan lehtorina Savonlinnan lyseossa vuoteen 1920 saakka ja Turun klassillisessa lyseossa 1921–1922. Hän oli Helsingin yliopiston kirjallisuudenhistorian dosentti 1923–1935 ja kirjallisuudenhistorian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1935–1948.
Kurjet pesällä
Mäntysen teoksissa muuttolintu-kurkien symboliikkaa on lähestytty sodan jälkeisen surun, sielunrauhan etsimisen ja koti-ikävän kautta. Muutettuaan Turkuun vuonna 1967 Mäntynen lahjoitti kaupungille useita taideteoksiaan. Kurjet pesällä paljastettiin 1986 Puolalanpuistossa. Jalustan materiaali on punaista graniittia ja itse veistos pronssia. Sen toinen valos vuodelta 1961 on Oulussa Snellmanin puistossa.
Lähteet
60.45483°N, 22.26258°W
J. V. Lehtonen
Elämä
Lehtonen oli valtion filmitarkastamon puheenjohtaja 1924–1935, Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja 1924–1927, Suomalaisen kirjallisuuden edistämisrahaston kaunokirjallisuuden osaston puheenjohtaja 1927–1932, Suomen näyttämöiden 1iiton puheenjohtaja 1942–1947, Kansallisteatterin johtokunnan puheenjohtaja 1942–1947 ja Kordelinin säätiön kirjallisuuden jaoston varapuheenjohtaja 1932–1938 sekä puheenjohtaja 1938–1948.
Lehtonen oli naimisissa historiantutkija Eino Jutikkalan sisaren Elsa Maria Rinteen kanssa. Heidän tyttärensä oli Helsingin yliopiston kirjallisuustieteen professori Maija Lehtonen (1924–2015). J. V. Lehtosen veli oli lakimies, poliitikko ja pankinjohtaja Oskari Lehtonen.
Lehtonen suomensi ennen yliopistouraansa nimellä Vihtori Lehtonen ranskan- ja englanninkielistä kirjallisuutta. Viljo Tarkiainen kiitti Valvojassa (1909. s. 520) hänen Juan Valeran Kiusaus-romaanin suomennostaan sujuvaksi ja tyylikkääksi.
GS25
GS25 on eteläkorealainen GS Groupin omistama lähikauppaketju. Ensimmäinen myymälä avattiin vuonna 1990. GS25:tä hallinnoi alun perin LG.
Josef Walcher
Josef ”Sepp” Walcher (8. joulukuuta 1954 Schladming, Itävalta – 22. tammikuuta 1984 Schladming) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla WSV Schladmingiä.
Walcher kilpaili maailmancupissa vuosina 1973–1982. Hän voitti yhteensä viisi osakilpailua, kaikki syöksylaskussa. Walcher sijoittui syöksyn maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 1976–1977 ja 1977–1978. Hän oli samoina kausina koko maailmancupissa kahdeksas ja seitsemäs, vaikka saavutti uransa aikana pisteitä vain syöksylaskusta. Walcher valittiin vuonna 1978 maansa vuoden miesurheilijaksi.
Walcher osallistui olympialaisiin kerran, Innsbruckissa 1976. Tuolloin hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi. Walcher kilpaili samassa lajissa myös vuoden 1978 MM-kisoissa, joissa hän voitti kultaa vain seitsemän sekunnin sadasosan erolla Saksan Michael Veithiin.
Walcher kuoli kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa tammikuussa 1984. Schladmingissa on hänen mukaansa nimetty katu.
Nils Gyldenstolpe (vapaaherra)
Nils Gyldenstolpe (5. marraskuuta 1642 Turku – 4. toukokuuta 1709 Tukholma), vapaaherra ja kreivi, oli Ruotsin kuninkaan hovin palveluksessa ja menestynyt diplomaatti.
Nils Gyldenstolpen isä oli Turun akatemian rehtori Mikael Wexionius, aateloituna Gyldenstolpe (1650). Hänen äitinsä oli Susanna Crucimontana (1617–1669), joka oli Algutsbodan kirkkoherran, maisteri Nicolaus Svenonis Crucimontanuksen ja Magdalena Gripin tytär.
Nils Gyldenstolpe oli Knivstan pitäjän Noorin kreivi, Segerstan vapaaherra ja Lidingsnäsin, Raision Jaakkolan ja Paraisten Atun herra. Hän toimi lukuisissa Ruotsin kruunun viroissa muun muassa tuomarina, lähetystösihteerinä Kööpenhaminassa, lähettiläänä Haagissa, hovikanslerina, valtiopäivämiehenä, kansliapresidenttinä ja Lundin akatemian kanslerina.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Christina Wärnschöld (1653–1672), toinen Margareta Ehrensteen (1659 Helsingør – 1721 Tukholma). Margareta Ehrensteenin kanssa heille syntyi ainakin neljä poikaa: Edvard Gyldenstolpe (1679–1709), Carl Adolf Gyldenstolpe (1681–1709), Gustaf Gyldenstolpe (kuoli lapsena) ja Ulrik Nils Gyldenstolpe (1689–1768). Hänen kaksi poikaansa kuoli Pultavan taistelussa hieman ennen isänsä kuolemaa.
Isät lasten asialla
Isät lasten asialla ry (ILA) on valtakunnallinen lastensuojelujärjestö. Yhdistyksen tunnuslause on: "Jotta lapsen oikeus molempiin vanhempiinsa toteutuisi".
Isät lasten asialla ry (ILA)
Yhdistys perustettiin Karkkilassa 20.2.2012 ja hyväksyttiin Patentti-ja rekisterihallituksen yhdistysrekisteriin 30. maaliskuuta 2012. Puheenjohtajana toimii Petri Guilland (2022–) ja toiminnasta vastaa Petri Honkanen (2022–). Yhdistyksen jäsenmäärä ylitti tuhat 2015 (osan ollessa kannatusjäseniä). ILA ry on Lastensuojelun Keskusliiton jäsen. Yhdistyksen vertaistukitoimintaa rahoittaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA. Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki.
Tavoitteet
Lapsen etu on keskeisellä sijalla yhdistyksen toiminnassa. Yhdistys kiinnittää huomiota myös vieraannuttamisen kohdevanhempien vaikeaan tilanteeseen. ILA ry:n keskeisimpiä tavoitteena on vieraannuttamisen sanktiointi, huoltokiusaamisen estäminen, tasavertainen vanhemmuus sekä vuoroasuminen molempien vanhempien luona.
Myös kansainvälisten lasten-ja ihmisoikeussopimusten, mm. YK:n lastenoikeuksien sopimuksen sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen saattaminen tosiasiallisesti toteutuvaksi Suomessa on yhdistyksen agendalla, erityisesti niiltä osin joissa sitä ei yhdistyksen näkemysten mukaan vielä täysmääräisesti toteuteta. Em. sopimusten kehittäminen on yhdistyksen mukaan tarpeellista lapsen edun osalta. Yhdistys pyrkii vaikuttamaan poliittiseen päätöksentekoon, viranomaiskäytäntöihin ja yleiseen mielipiteeseen vaikuttajatapaamisilla ja osallistumalla ministeriöiden, THL:n ja kuntien hankkeisiin sekä työryhmiin.
Toiminta
Toimintamme keskeisimpiä muotoja ovat vertaistuki, yhteydet viranomaisiin ja lainlaatijoihin sekä yhteistyö muiden lastensuojelutahojen kanssa.
Yhteydet viranomaisiin ja lainlaatijoihin: Yhdistys antaa päättäjille lausuntoja sen ajamia asioita koskettaviin lakihankkeisiin. Se on tuonut laajempaan yhteiskunnalliseen keskusteluun mm. käsitteet "lapsen vieraannuttaminen" ja "huoltokiusaaminen". Yhdistys tukee lähtökohtaisesti vuoroasumista eronneiden parien lasten ensisijaisena vaihtoehtona.
Yhteistyö muiden lastensuojelutahojen kanssa: Yhdistys tekee yhteistyötä kansainvälisissä asioissa eri maiden verkostojen, järjestöjen sekä ylikansallisten toimielinten kanssa. Yhdistys haluaa korostaa olosuhdeselvitysten merkitystä viittaamalla siihen, että Saksassa, Ranskassa ja Alankomaissa selvityksen tekee moniammatillinen, vanhemmuutta arvioiva ryhmä, Suomessa vain sosiaaliviranomaiset. Lastenpsykiatri Jari Sinkkosen mukaan vieraannuttajalla on useissa tapauksissa mielenterveysongelmia, kuten psykopatiaa, narsismia ja tunnekylmyyttä, joihin ei kiinnitetä riittävästi huomiota. Sinkkonen luonnehtii vieraannuttamista "massiiviseksi emotionaaliseksi kaltoinkohteluksi", lapsen henkiseksi pahoinpitelyksi.
Hallitusammattilainen
Hallitusammattilainen on henkilö, joka osallistuu yhden tai useamman yrityksen tai muun organisaation hallituksen työskentelyyn ja tuo siihen ulkopuolista näkemystä ja omaa kokemustaan. Hallitusammattilaiset ovat yleensä entisiä tai nykyisiä yritysjohtajia tai muita henkilöitä, jolla on kokemusta liiketoiminnasta yleensä, nimenomaan kyseisen organisaation toimialalta tai tietyltä liikkeenjohdon osa-alueelta, kuten markkinoinnista tai kansainvälistymisestä.
Monet yritysjohtajina toimivat henkilöt työskentelevät oman päätyönsä lisäksi kutsuttuina muiden yritysten hallituksen jäseniksi tuomaan hallitustyöskentelyyn näkökulmaa, joka täydentää hallituksen muiden jäsenten osaamista. Yrityksen johdosta eläkkeelle jääneet tai muuten vetäytyneet henkilöt ryhtyvät usein päätoimisiksi hallitusammattilaisiksi, ottavat vastaan hallituspaikan useammasta yrityksestä ja saavat tulonsa niiden kokouspalkkioista.
Syitä ulkopuolisten hallitusammattilaisten käyttöön ovat yritysten hallintotehtävien muuttuminen yhä vaativammiksi ja työläämmiksi, yrityksiin kohdistuvan yhteiskunnallisen mielenkiinnon ja sääntelyn lisääntyminen ja hallitusten roolin kasvaminen tällaisten uusien vaatimusten myötä. Kun yritysten hallituksiin ja johtokuntiin kutsuttiin aiemmin yritysjohdon tuttavapiirin edustajia, nykyisin hallituksen jäseniä etsitään laajemmalti ja nimenomaan jotakin tiettyä erikoisosaamista tarjoavien asiantuntijoiden keskuudesta.
Suomalaisten hallitusammattilaisten etuja ajavana ja työskentelyä kehittävänä järjestönä toimii Hallitusammattilaiset ry - Directors' Institute of Finland (DIF).
Helsinki Expert
Helsinki Expert tarjoaa yrityksille ja yhteisöille opaspalveluita ja kuljetuksia. Opaspalveluita Helsinki Expert tuottaa lähes 30 kielellä. Palveluita ovat myös erilaiset kongresseihin ja yritystapahtumiin liittyvät oheisohjelmat, kuten kiertoajelut, kävelyretket ja tutustumismatkat lähialueille. Kongressin tai yritystapahtuman järjestäjät voivat hankkia kaikki tapahtumaan liittyvät palvelut avaimet käteen –periaatteella Helsinki Expertistä.
Helsinki Expertillä on asiakaspalvelupisteet Helsingin päärautatieasemalla sekä Helsingin kaupungin matkailu- ja kongressitoimiston tiloissa Esplanadilla. Lisäksi sillä on kesäaikana myyntikioski Esplanadin puistossa sekä laivamatkustajille Viking Linen ja Silja Linen matkustajaterminaaleissa.
Historia
Helsinki Expertin juuret ovat vuosina 1940-2012 toimineessa Helsingin Matkailuyhdistyksessä. Kaupallisten toimintojen ja palveluiden merkitys Helsingin matkailuyhdistyksessä kasvoi vuosien saatossa keskeiseksi. Samaan aikaan yhdistyksen jäsenmäärä laski vähitellen ja oli lopulta vain murto-osa huippuvuosista. Tämän kehityksen seurauksena Helsingin matkailuyhdistys päätti vuonna 2004 yhtiöittää yhdistyksen liiketoiminnan Helsinki Expert Oy:ksi, jonka koko osakekannan Helsingin Matkailuyhdistys aluksi omisti. Muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 2007 yhdistys siirsi Helsinki Expert Oy:n koko osakekannan sekä muun omaisuutensa perustamalleen Helsingin matkailusäätiölle, joka vuonna 2009 omisti Helsinki Expert Oy:n kokonaisuudessaan. Joulukuussa 2012 yritys liitettiin Strömma-ryhmään ja sen nimeksi muutettiin Strömma Finland Oy.
Elsa Ytti
Elsa Kaarina Ytti (s. 14. lokakuuta 1944 Huittinen) on suomalainen taidegraafikko. Vanhemmat agronomi Matti Ytti ja filosofian kandidaatti Irma Ytti, o.s. Helkavaara. Hän on käynyt Taideteollista oppilaitosta vuosina 1966–1970. Muu koulutus: Gesamthochschule in Kassel 1975. Tamarind Institute, University of New Mexico, Albuquerque 1998.
Ensimmäinen yksityisnäyttely Helsingissä Kaivopuiston galleriassa 1985. Pääasiallinen työskentelytekniikka serigrafia.
Miombokottarainen
Miombokottarainen (Neocichla gutturalis) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Alempi toinen poskihammas
pienoiskuva|300px|Alemmat toiset poskihampaat Alemmat toiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien ensimmäisten poskihampaiden takana ja mahdollisesti myös alempien viisaudenhampaiden edessä. Tosin maitohampaissa toiset poskihampaat ovat aina viimeisiä hampaita. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Miombokottarainen
Levinneisyys
Miombokottaraista tavataan laajalla alueella Angolassa, Malawissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen Angolan länsiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alempi toinen poskihammas
Alemmillä toisilla poskihampailla on yleensä neljä huippua. Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöllisesti näyttävätkin melko samanlaisilta.
Ylempi kolmas poskihammas
thumb|300px|Ylemmät kolmannet poskihampaat Ylemmät kolmannet poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien toisten poskihampaiden takana. Nämä hampaat ovat viisaudenhampaita. Ne puhkeavat vain noin 65 prosentille ihmisistä ja maitohampaissa niitä ei ole ollenkaan. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa, vaikka näiden hampaiden puuttuminen ei merkittävästi tähän vaikutakaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki kolmannet poskihampaat tunnetaan "kaseina".
Maxillary third molar
9954 Brachiosaurus
9954 Brachiosaurus, aiemmin 1991 GX7, on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. W. Elst vuonna 1991. Pikkuplaneetta sai nimensä jurakautisen Brachiosaurus-hirmuliskon mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1991 GX7. Koska Brachiosauruksen absoluuttinen magnitudi (H) on 13,6, sen läpimitta on todennäköisesti viiden ja kahdentoista kilometrin välillä.
Dack Rambo
Ura
Dack Rambo debytoi vuonna 1962 television draamasarjassa The Loretta Young Show, minkä jälkeen hän näytteli muun muassa sarjoissa Never Too Young (1965), The Guns of Will Sonnett (1967–1969) ja Sword of Justice (1978–1979). Uran edetessä Rambo näytteli saippuaoopperoissa, kuten All My Children (1982–1983), Paper Dolls (1984) ja Dallas (1985–1987). Rambon uran joutsenlauluksi jäi Grantin rooli saippuaoopperassa Another World (1990–1991). Rambo lopetti näyttelemisen sen jälkeen kun hänellä oli diagnosoitu HIV.
Dack Rambon rooli Dallasissa on Jack Ewing, sarjan miespääroolien Bobby Ewingin ja J. R. Ewingin serkku. Jack tulee mukaan yhdeksännellä tuotantokaudella, eli niissä jaksoissa, jotka osoittautuvat Pamela Ewingin uneksi. Jack kirjoitettiin ulos sarjasta kymmenennellä tuotantokaudella.
Rambo näytteli televisiosarjojen ohella useissa teatteri- ja televisioelokuvissa, kuten post-apokalypsissä Ultra Warrior, jossa hänellä oli päärooli.
Dack Rambon kaksoisveli Orman Ray “Dirk” Rambo (1941–1967) oli niin ikään näyttelijä. Dirk Rambo näytteli myös The New Loretta Young Show'ssa ja parissa muussa televisiosarjassa.
Julius Lavonen
Julius Lavonen (alkup. Munsterhjelm, s. 13. maaliskuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Alempi kolmas poskihammas
thumb|300px|Alemmat kolmannet poskihampaat Alemmat kolmannet poskihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien toisten poskihampaiden takana. Nämä hampaat ovat viisaudenhampaita. Ne puhkeavat vain noin 65 prosentille ihmisistä ja maitohampaissa niitä ei ole ollenkaan. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa, vaikka näiden hampaiden puuttuminen ei merkittävästi tähän vaikutakaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki kolmannet poskihampaat tunnetaan "kaseina".
Kaljukottarainen
Kaljukottarainen (Sarcops calvus) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kaljukottaraista tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matti Äyräpään palkinto
Matti Äyräpään palkinto on Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin vuosittain jakama lääketieteen palkinto, jota pidetään arvostetuimpana kotimaisena lääketieteellisen tutkimuksen palkintona.
Palkinnon saaja pitää Matti Äyräpään luennon, joka aiemmin sijoittui jokavuotisen Lääkäripäivät-tapahtuman avajaisiin tammikuussa. Vuodesta 2019 lähtien ajakohdaksi on määritelty keväisin pidettävä Äyräpää-symposium. Luennon pitäjäksi valitaan menestyksellistä tutkimustyötä aktiivisesti tekevä suomalainen lääkäri. Duodecim antaa luennon pitäjälle tunnustusapurahan (20 000 euroa v. 2008) ja luento julkaistaan Aikakauskirja Duodecimissa. Luennon pitäjä valitaan Duodecim-seuran jäsenten ehdotusten pohjalta.
Palkinto on saanut nimensä lääkärin, hammaslääkärin ja Duodecimin ensimmäisen puheenjohtajan Matti Äyräpään mukaan.
Sean Thomas
Sean Thomas (s. 1963, Devon, Iso-Britannia) on Lontoossa asuva toimittaja ja kirjailija, joka on julkaissut romaaneja ja matkakertomuksia. Hän käyttää myös pseudonyymejä kirjailijanimiä Tom Knox ja S. K. Tremayne.
Hänen tunnetuin kirjansa on psykologinen jännityskirja Jääkaksoset (2015). Se sai Nielsenin hopeapalkinnon vuonna 2019 myytyään yli 250 000 kappaletta Isossa-Britannissa. Otava on suomentanut kaikki neljä S. K. Tremayne nimellä julkaistua kirjaa (vuoteen 2020 lukien). Hänen omalla nimellään kirjoittama teoksensa Kissing England sai vuonna 2006 The Literary Review Magazinen "Bad Sex" -palkinnon.
Sean Thomasin isä on kirjailija D. M. Thomas.
Belyi Jar
Belyi Jar on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Verhneketjen piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ketjoen vasemmalla rannalla 295 kilometriä Tomskista pohjoiseen. Taajamassa on 8 100 ja kunnassa 8 200 asukasta (vuonna 2015).
Maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä karkotetut altailaiset talonpojat perustivat Belyi Jarin vuonna 1931. Aluksi sitä hallinnoi Siblagin karkotettuja valvonut komendantinvirasto. Vuonna 1939 Belyi Jarista tuli Verhneketjen piirin keskus. Vuonna 1941 perustettiin kalatehdas ja vuonna 1958 metsäteollisuuslaitos. Vuonna 1961 Belyi Jar sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Belyi Jarista on rautatieyhteys Asinoon ja vuonna 2006 valmistunut ympärivuotinen maantieyhteys Tomskiin. Seudun pääelinkeino on metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, lasten taidekoulu, piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kerhotalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Taajamassa on vuonna 2006 rakennettu kirkko.
Luumuleikkuri
Luumuleikkuri (Rhynchites cupreus) on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva laji. Aikuinen luumuleikkuri on noin 3,5–4,5 mm pituinen pitkä- ja hoikkakärsäinen kovakuoriainen, jonka peitinsiivet ovat metallinkiiltoisen punertavat ja hennon karvoituksen peitossa. Sen toukka on noin 3–4 mm pitkä ja väriltään kellanvalkea sekä ruskeapäinen. Aikuiset luumuleikkurit ilmestyvät toukokuussa muun muassa omena- ja luumupuiden oksille ja pihlajan nuorille versoille syöden pieniä reikiä lehtiin, nuppuihin ja kukkiin. Luumuleikkurin naaras munii kasvin uusiin versoihin tai raakileisiin kaivamiinsa kuoppiin. Se katkaisee osittain verson tai raakileen kannan poikki ennen munintaa niin, että niiden kehitys estyy. Toukat kehittyvät maahan pudonneissa raakileissa ja versoissa.
Ananaskala
Ananaskala (Monocentris japonica) on ananaskalojen (Monocentridae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji.
Ananaskalan tavallinen pituus on 12 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa 17 senttimetrin mittaiseksi. Sen selkäevässä on yhteensä 5–6 piikkiä. Ananaskalan ruumis on pyrstön viereistä aluetta lukuun ottamatta suurien, kiinteiden suomujen peitossa. Väritykseltään ananaskalan ruumis on keltainen ja alaleuka musta. Myös suomuilla on musta reunus. Isoananaskalasta (Cleidopus gloriamaris) ananaskala eroaa siten, että sen valoelin on alaleuan kärjessä, kun taas isoananaskalalla se on kyljissä. Lisäksi ananaskalan kuono on terävämpi.
Kalliopeukaloinen
Kalliopeukaloinen (Salpinctes obsoletus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Ananaskala
Ananaskalaa tavataan indopasifisella merialueella. Sitä on havaittu 1–250 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Aikuiset ananaskalat elävät tavallisesti 20–200 metrin syvyydessä, nuoret yleensä matalammissa vesissä.
Ananaskala on yöaktiivinen ja viettää päivät luolien ja kielekkeiden suojissa.
Viktorija Rybalko
Viktorija Rybalko (, s. 26. lokakuuta 1982) on ukrainalainen pituushyppääjä.
Hän oli neljäs Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 tuloksella 662 cm. Vuonna 2007 hän sijoittui seitsemänneksi Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 644 cm ja 11:nneksi Osakan MM-kilpailuissa tuloksella 645 cm. Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli kahdeksas tuloksella 628 cm. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 678. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui.
Hänen ennätyksensä on 695 cm, jonka hän hyppäsi Jaltalla 13. kesäkuuta 2012. Sisäradoilla hän on hypännyt 674 cm Moskovassa 28. tammikuuta 2007.
Kimi Kuusela
Kimi Kuusela (s. 26. huhtikuuta 2001 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä.
Seuraura
Kuusela on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 4+10=14 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 3+9=12. Kaudella 2017–2018 Kuusela oli B-nuorten Mestiskarsinnoissa JYPin eniten maaleja tehnyt puolustaja viidellä osumallaan ja B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 2+6=8. Kaudella 2018–2019 hän toimi joukkueen kapteenina. Kuusela oli JYPin B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 5+16=21.
Kesäkuussa 2019 Kuusela teki JYPin kanssa kolmivuotisen juniorisopimuksen. Hän oli kaudella 2019–2020 JYPin A-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja kahdeksalla osumallaan. Tammikuussa 2020 seura lainasi Kuuselan Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Kuusela sai tililleen myös kaksi ensimmäistä SM-liigaotteluaan. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa 31. tammikuuta 2020 Saimaan Palloa vastaan. Kuuselalle avautui paikka JYPin kokoonpanosta, kun Roni Allén asetettiin pelikieltoon. Hänet merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Kuusela jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa 1. helmikuuta 2020 vieraissa Tapparaa vastaan. Kuusela merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.51 minuuttia. Kuusela keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.
Maaliskuussa 2020 Kuusela teki JYPin kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Seura lainasi hänet lokakuussa 2020 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, jossa Kuusela pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4 ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi JYPin SM-liigajoukkueessa kauden aikana 24 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2021–2022 Kuusela pelasi SM-liigassa seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan JYPin U20-joukkueessa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Kuusela oli viidellä osumallaan. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +19.
Kaudeksi 2022–2023 Kuusela siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen.
Maajoukkueura
Kuusela on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Aarne Anttila
Aarne Armas Anttila (vuoteen 1906 Andelin; 24. huhtikuuta 1892 Lahti – 16. lokakuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja professori. Hän tutki erityisesti Johannes Linnankosken ja Elias Lönnrotin elämää ja tuotantoa.
Anttila toimi Grankullan yhteiskoulun opettajana 1914–1927 ja Suomalaisen kirjallisuuden seuran sihteerinä 1927–1952. Hän oli Helsingin yliopiston suomalaisen kirjallisuuden dosentti 1928–1947, kotimaisen kirjallisuuden professori 1947–1952 sekä historiallis–kielitieteellisen osaston dekaani 1948–1952. Anttila oli lisäksi ylioppilastutkintolautakunnan jäsen 1934–1952 sekä puheenjohtaja 1948–1952, Alfred Kordelinin säätiön asiamies 1938–1946 ja valtion kirjallisen asiantuntijalautakunnan jäsen 1936–1952 sekä puheenjohtaja 1940–1952.
Aarne Anttila oli naimisissa vuodesta 1924 Rauha Maria Riihimäen (Ahlqvist) kanssa.
Mikael Hising
Mikael Hising (22. huhtikuuta 1687 Köping, Ruotsi – 15. lokakuuta 1756 Ådö, Ruotsi) oli Suomessa toiminut Hisinger-suvun edustaja, ruotsalainen liikemies ja rautaruukkien omistaja
Hisingin isä oli pormestari Karl Hising, äiti Barbro Petré ja puoliso vuodesta 1717 Margareta Frodbom (k. 1761). Hisingillä oli kauppaliike Tukholmassa, jonka johtajana hän vaurastui huomattavasti. Omaisuuttaan hän sijoitti vuonna 1723 Hising hankkimalla veljensä kapteeni Johan Vilhelm Hisingin kanssa Suuren Pohjan sodan takia rappiolle jääneet Fagervikin, Pinjaisten eli Billnäsin ja Skogbyn rautaruukit sekä useita maatiloja Länsi-Uudeltamaalta. 1725 hän osti myös Taalintehtaan Kemiöstä ja perusti sen läheisyyteen Björkbodan rautatehtaan. Hisingin poika Johan Hisinger muutti Fagervikiin ja hänen tyttärensä poika Johan Adam Petersen Björkbodaan.
Sukastapakulot
Sukastapakulot (Merulaxis) on tapakulojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukastapakulojen sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Ruth Hedvall
Ruth Maria Hedvall (8. lokakuuta 1886 Vaasa – 7. helmikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjallisuudentutkija.
Ruth Hedvallin vanhemmat olivat kollega Niklas Hedvall ja Seidi Kalm. Hedvall pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910 ja tohtoriksi 1915. Väitöskirjan aiheena oli Johan Ludvig Runebergin runouden tyyli.
Hedvall toimi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun nuorempana lehtorina vuoteen 1921 ja Helsingin ruotsalaisen tyttölyseon ruotsinkielen vanhempana lehtorina 1923–1944. Hedvall menehtyi Helsingin suurpommituksissa.
Pertti Ala-Outinen
pienoiskuva|Pertti Ala-Outisen kollaasi Emil Cedercreutzin museoon lahjoitetusta kokoelmasta. Pertti Ala-Outinen (s. 1932) on taiteen alalla työnsä tehnyt henkilö, joka on ollut mukana satakuntalaisessa kuvataide-elämässä 1960-luvulta lähtien. Vuosina 1972–1989 hän työskenteli Porin Piirustuskoulun rehtorina ja opettajana. Järjestötoiminnan lisäksi hän on toiminut eri lehtien kuvataidekriitikkona Tampereella ja Porissa 1961–1988. Näiden tehtävien ohella Ala-Outinen on elämänsä aikana kerännyt kansainvälisen ja suomalaisen taiteen kokoelman. Hänen omassa taiteellisessa ilmaisussaan ovat kulkeneet rinnakkain tarve tunneperäisempään fantastis-surrealistiseen ilmaisuun ja toisaalta rationaalisempaan abstraktiin rakenteeseen.
Nuoruusvuodet
Pertti Ala-Outinen syntyi Säkkijärvellä vuonna 1932. Hän muutti länsirannikolle Poriin teini-ikäisenä vuonna 1947 yhdessä perheensä kanssa. Uudessa kotikaupungissaan hän pian hakeutui kuvataiteesta, kirjallisuudesta ja filosofiasta kiinnostuneiden henkilöiden vaikutuspiiriin. Kirjailija Kauko Heikkilän luona kokoontuneeseen keskustelupiiriin kuului mm. Ensio Lambergin sisar Eila Kivikk’aho. Ala-Outinen osallistui myös Porin Taiteilijaseuran järjestämään toimintaan, kuten piirustus- ja maalauskursseille, vaikka ei aluksi ollut seuran jäsen.
Taiteellinen työskentely
Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja kahdessa pariisilaisessa Académiessa oppinsa saanut Unto Pusa oli keskeinen hahmo Ala-Outisen kehitykselle taiteilijana. Pusa kävi Porissa luennoimassa Porin Taiteilijaseuran järjestämissä tilaisuuksissa. Ala-Outinen osallistui Unto Pusan vetämälle kuvataidekurssille vuonna 1958. Kurssilla opitut teoriat plastillisesta sommittelusta loivat pohjan Ala-Outisen tulevien teosten rakenteelle.
Ensimmäiseen taidenäyttelyynsä Ala-Outinen osallistui Turun taidemuseossa vuonna 1967. Ala-Outisen teoksia ovat mm. Enteitä päivästä iltaan. Kollaasi 1973. Emil Cedercreutzin museo, Pertti Ala-Outisen kokoelma; ja Monumentti II, kollaasi ja sekatekniikka 1972. Emil Cedercreutzin museo, Pertti Ala-Outisen kokoelma. Teoksia on myös mm. Porin kaupungin taidekokoelmassa Porin taidemuseossa.
Ala-Outiselle hänen aktiivivuosinaan myönnettyjä apurahoja: Turun ja Porin läänin taidetoimikunta 1978, Porin kaupunki 1978, 1980, 1983, Suomen arvostelijain liitto 1982, Taiteen keskustoimikunta 1984 ja SKR:n Satakunnan rahasto 1985.
Aika Porin Piirustuskoulun rehtorina
Pertti Ala-Outinen toimi Porin Piirustuskoulun johtajana vuosina 1972–1980 ja Porin taidekoulun rehtorina vuodesta 1980 vuonna 1989 tapahtuneeseen eläköitymiseensä asti.
Vuonna 1974 kolmivuotiseksi muuttuneen piirustuskoulun opetusohjelmaan kuuluivat maalaus, piirustus, grafiikka, sommittelu ja taidehistoria. Opetus räätälöitiin opiskelijan oman taiteilijaluonteen perustalle, mutta opetuksen päälinja suuntautui abstraktiin ilmaisuun. Sommittelun opetus Porin taidekoulussa perustui Ala-Outisen Unto Pusalta omaksumalle teoreettiselle pohjalle. Tehtäviin kuului abstrakti sommittelu, joka laajentui seuraavina vuosina myös kineettisiin tehtäviin. Opettajina toimi satakuntalaisia kärkitaiteilijoita. Abstrakti taide tuli voimakkaimmin esille Pekka Solinin toimiessa maalauksen opettajana 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa.
Järjestötoiminta
Paikallisen järjestötoiminnan lisäksi Ala-Outinen on toiminut 1970-luvulla mm. Suomen kuvataidejärjestöjen liiton hallituksessa sekä Turun ja Porin läänin taidetoimikunnassa. Suomen arvostelijain liittoon hän kuului 1970-luvulta eläköitymiseensä eli vuoteen 1989 saakka.
Ala-Outinen oli Satakunnan Kuvataiteilijat ry:n perustajajäsen. Yhdistys pyrki Ryhmä 100 -nimellä harjoitetussa näyttelytoiminnassaan nostamaan esiin satakuntalaisia taiteilijoita vastapainona 1960-luvulla vallinneelle pääkaupunkikeskeisyydelle. 1970-luvun alussa Ala-Outinen oli mukana läänin taiteilijaseurojen neuvottelukunnassa Porin edustajana ja onnistui mm. saamaan Taiteilijaseuran ison taidenäyttelyn Poriin (Turun ja Porin läänin taidenäyttely 1970).
Porin Taiteilijaseuran puheenjohtaja 1970–1974 ja 1981–1988. Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton hallituksen jäsen 1974–1976, Suomen Taiteilijaseuran edustajiston varajäsen 1975, Turun ja Porin läänin taidetoimikunnan jäsen 1974–1976, Satakunnan kuvataiteilijain hallituksen jäsen.
Porin kaupungin kulttuurilautakunnan kuvataidejaoston jäsen 1979 ja 1980.
Ura kuvataidekriitikkona
Kaikki uusia teitä etsivä on aina ollut lähellä Ala-Outisen sydäntä. Myös kriitikkona hän halusi nostaa esiin taiteen uusia virtauksia. Ura kuvataidekriitikkona käynnistyi Yhteiskunnallisen korkeakoulun vuosina, kun Ala-Outinen kirjoitti opinahjonsa YK-lehteen Porin taide-elämää käsitteleviä kirjoituksia. Ne herättivät kiinnostusta linjaltaan sosiaalidemokraattisen Kansa-lehden päätoimittaja Vilho Halmeessa, joka otti yhteyttä ja pyysi Ala-Outista lehden kuvataidekriitikoksi. Sittemmin skaala laajeni käsittämään maalaisliittolaisen Keskisuomalainen-lehden taidearvostelut. Myöhempinä vuosina Ala-Outinen on kirjoittanut taiteesta ja taidenäyttelyistä myös mm. Satakunnan Kansaan.
Taidekokoelmat
Ala-Outisen taidekokoelma käsittää yli 400 teosta. Kokoelmansa Ala-Outinen on lahjoittanut puoliksi Emil Cedercreutzin museoon Harjavaltaan ja Etelä-Karjalan taidemuseoon Lappeenrantaan. Kokoelmassa on suomalaisen taiteen lisäksi teoksia muista Euroopan maista sekä Aasiasta, Afrikasta ja Amerikasta. Keskeinen osa kokoelmassa on modernistisilla teoksilla.
Emil Cedercreutzin museossa säilytetään Ala-Outisen kokoelman satakuntalaista näkökulmaa. Mukana on sekä Ala-Outisen omia, että useita Porin taidekoulussa opiskelleiden taiteilijoiden töitä. Joukossa on mm. Aarne Elomaa n, Pekka Solinin, Arja Korjan, Erik Sermalan, Immo Tuomisen, Pekka Mattilan, Eija Hannuksen, Raimo Huittisen ja Sirpa Koskisen teoksia. Lisäksi kokoelmaan kuuluu virolaistaiteilijoiden teoksia.
Näyttelyt
Aktiivivuosinaan 1960–1980-luvulla Ala-Outinen on osallistunut muun muassa Porin Taiteilijaseuran, Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahaston ja Suomen kuvataidejärjestöjen liiton näyttelyihin. Hän on ollut mukana myös Porin Taiteilijaseuran näyttelyissä Bremenissä, Bremerhavenissa 1971 sekä Riiassa vuonna 1972.
Juha-Matti Halonen
Juha-Matti ”Jupu” Halonen on suomalainen triathlonisti. Hänen seuransa on TriathlonSuomi. Siviiliammatiltaan hän on lääkäri.
Triathlonsaavutukset
Vuonna 2019 Halonen voitti Suomen mestaruuden triathlonin täysmatkalla. Puolimatkalla hän oli SM-tasolla hopealla ja olympiamatkalla pronssilla. Vuonna 2018 Halonen sijoittui Ironmanin MM-kilpailuissa Havaijilla 25–29-vuotiaiden miesten sarjassa kuudenneksi ajalla 8.52.40, ollen paras suomalainen.
Simon Maurberger
Åren MM-kilpailuissa 2019 Maurberger voitti pronssia joukkuekilpailussa. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi suurpujottelussa 2015.
Maurberger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2014. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan 21:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2020.
Maurberger voitti Eurooppa-cupin kokonaiskilpailun kaudella 2018−2019. Hän on voittanut kuusi Eurooppa-cupin osakilpailua (tilanne 7.1.2020).
Denis Giraudet
Denis Giraudet (s. 16. joulukuuta 1955, Lorette, Rhône-Alpes ) on ranskalainen kartanlukija, joka on osallistunut 189 rallin MM-sarjan kilpailuun. Giraudet aloitti uransa vuonna 1977 ja hän on lukenut nuotteja muun muassa Didier Auriolille, Philippe Bugalskille ja François Chatriot'lle.
Todd McFarlane
Todd McFarlane (s. 16. maaliskuuta 1961 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen sarjakuvapiirtäjä, kirjailija, taiteilija ja lelusuunnittelija. Hän on tunnettu muun muassa töistään Marvel-kustantamon Hämähäkkimies-sarjakuvissa, jossa hän oli Hämähäkkimiehen vastustajan Venomin luoja.
McFarlane oli myös yksi seitsemästä sarjakuvapiirtäjästä, jotka perustivat Image Comics -sarjakuvakustantamon vuonna 1992.
Varhaiset työt, DC ja Marvel
Opiskeluaikanaan 1980-luvulla McFarlane alkoi lähettää sarjakuvatoimittajille 30-40 paketillista piirrosnäytteitä kuukaudessa, mikä teki puolentoista vuoden jälkeen yli 700 lähetystä. Näistä lähetyksistä valtaosa oli pin-up -kuvia. Puolesta lähetyksiä ei tullut vastauksia, kun taas puolesta tuli hylkäyskirjeitä, joskin hän sai joiltakin toimittajilta rakentavaa palautetta. Yksi näistä toimittajista oli DC Comicsin Sal Amendola, joka antoi McFarlanelle tehtäväksi koekäsikirjoituksen arvioidakseen tämän kykyä kertoa sarjakuvalla tarinoita. Amendola kannusti McFarlanea keskittymään sivulta toiselle eteneviin tarinoihin pin-upien sijaan. Tämä neuvon perusteella McFarlane laati viiden sivun mittaisen Coyote-näytteen, jonka hän lähetti aluksi Marvel Comicsin Uncanny X-Men -toimittajalle Ann Nocentille, joka välitti sen eteenpäin Archie Goodwinille ja Jo Duffylle, jotka olivat Coyoten julkaisseen Marvelin Epic Comics -lehden päätoimittajia. He puolestaan välittivät sen Coyoten luojalle Steve Englehartille, joka soitti McFarlanelle ja tarjosi hänelle hänen ensimmäisen sarjakuvatyönsä, vuonna 1984 ilmestyneen Coyoten taustatarinan.
McFarlane alkoi pian tämän jälkeen piirtää sekä DC:lle että Marvelille. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli kahden vuoden (1985–1987) mittainen sarja DC:n Infinity, Inc -lehdessä. Vuonna 1987 McFarlane kuvitti Detective Comicsin neljän numeron Batman: Year Two -tarinan kolme viimeistä numeroa. Tämän jälkeen hän siirtyi Marvelin Incredible Hulkiin, jota hän piirsi vuosina 1987–1988 ja jossa työskenteli käsikirjoittaja Peter Davidin kanssa.
Lasitehtaan koulu
pienoiskuva|Vuonna 1954 valmistunut vanhempi koulurakennus. pienoiskuva|Harmaa talo. Lasitehtaan koulu on Riihimäen Hirsimäellä sijaitseva alakoulu. Koulu sijaitsee nimensä mukaisesti Riihimäen vanhan lasitehtaan lähellä. Koulussa toimii perusopetusluokat (1-5) sekä yksilöllisen opetuksen pienryhmä YPR ja esiopetuksen ryhmät. Koulussa järjestetään myös iltapäivätoimintaa 1-2. luokkalaisille. Yhteistyössä koulun kanssa toimii myös lasinpuhaltajakerho, joka pitää vuosittain pari kertaa kummitunteja 4. luokkalaisille, jolloin oppilaat tutustuvat lasinpuhalluksen historiaan.
Lasitehtaan koulu perustettiin 1915, mutta alkuperäinen koulurakennus on purettu. Nykyään koulun tilat käsittävät rakennusmestari Urho Mäkisen suunnitteleman vanhemman rakennuksen ns. sinisen talon vuodelta 1954, arkkitehtitoimisto Juha Laurilan suunnitteleman uudemman rakennuksen ns. valkoisen talon vuodelta 1991 sekä vuonna 2014 siirretyn ns. harmaan talon.
Ligat ha'Al (koripallo)
Ligat HaAl (tai Ligat Winner Sal) (hepr. מכבי "אלקטרה" תל-אביב) on israelilaisen koripallon korkein sarjataso. Sponsorointisyistä sarjaa kutsutaan myös nimellä Ligat Winner Sal.
Historia
Sarjan perustivat Israelin kymmenen suurinta koripalloseuraa vuonna 1954. Sarjaa on siitä lähtien hallinnut Maccabi Tel Aviv, joka on voittanut mestaruuden 51 kertaa. Ainoastaan 11 kertaa mestaruus on mennyt jollekin muulle joukkueelle.
Hans Luther
Hans Luther (10. maaliskuuta 1879 Berliini – 11. toukokuuta 1962 Düsseldorf) oli saksalainen poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina johtaen kahta peräkkäistä hallitusta vuosina 1925–1926. Hän toimi myös valtiovarainministerinä Saksan hyperinflaation vuosina 1923–1925 ja Saksan keskuspankin eli Reichsbankin pääjohtajana suuren laman aikana 1930–1933.
Ennen kansleriutta
Luther syntyi Berliinissä kauppiasperheeseen. Hän opiskeli oikeustiedettä vuosina 1897–1904 Kielissä, Genevessä ja Berliinissä. Väiteltyään oikeustieteen tohtoriksi hän aloitti uran paikallishallinnon virkamiehenä. Vuosina 1907–1913 hän kuului Magdeburgin kaupunginvaltuustoon. Luther valittiin vuonna 1913 Saksan kaupunkipäivien (Städtetag) sihteeriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän avusti hallintoa elintarvikkeiden säännöstelyn käyttöönotossa.
Vuonna 1918 Luther valittiin Essenin ylipormestariksi. Saavutettuaan mainetta tässä tehtävässä hänet nimitettiin joulukuussa 1922 elintarvike- ja maatalousministeriksi Wilhelm Cunon hallitukseen. Ranskalaisten käynnistäessä Ruhrin miehityksen tammikuussa 1923 Luther oli juuri palannut hoitamaan tilapäisesti virkaansa Essenin pormestarina, joten hänellä oli miehityksen aikana keskeinen rooli siviiliväestön pitämisessä rauhallisena ja paikallishallinnon passiivisen vastarinnan järjestämisessä. Luther jatkoi aluksi elintarvikeministerinä myös elokuussa 1923 nimitetyssä Gustav Stresemannin hallituksessa. Lokakuussa 1923 Luther siirtyi Stresemannin hallituksen valtiovarainministeriksi. Yhdessä Hjalmar Schachtin ja Karl Helfferichin kanssa hän onnistui pysäyttämään hyperinflaation ja vakiinnuttamaan maan valuutan. Luther jatkoi valtiovarainministerinä myös Wilhelm Marxin kahdessa hallituksessa ja osallistui kansainvälisiin neuvotteluihin Dawesin suunnitelman sisällöstä.
Kanslerikausi
thumb|upright=1.15|Lutherin I hallitus. Istumassa vasemmalta ulkoministeri [[Gustav Stresemann ja kansleri Luther.]] Joulukuussa 1924 pidettyjen vaalien jälkeen Marx ei saanut enää uutta hallitusta koottua, joten Lutherista tuli kansleri 15. tammikuuta 1925. Hän muodosti porvarillisen kokoomushallituksen, johon tuli mukaan myös oikeistolainen Saksalaiskansallinen kansanpuolue (DNVP). Lutherin ensimmäinen hallitus toteutti merkittäviä verotuksen ja kaupan uudistuksia, mutta sen tärkein saavutus oli ulko­ministeri Stresemannin johdolla lokakuussa 1925 solmitun Locarnon sopimuksen hyväksymisen varmistaminen. DNVP:n ministerit vastustivat Locarnon sopimusta ja erosivat protestina, jolloin hallitus kaatui. Luther jätti jo eronpyyntönsä, mutta muodostikin tammikuussa 1926 vähemmistöhallituksen ilman DNVP:tä. Lutherin toinen hallitus solmi huhtikuussa 1926 ystävyys- ja puolueettomuussopimuksen Neuvostoliiton kanssa. Luther joutui lopulta eroamaan 12. toukokuuta 1926 hallituksensa saatua valtiopäiviltä epäluottamuslauseen niin sanotun lippukiistan (flaggenstreit) vuoksi, sillä tasavallan ulkomaanedustustot oli määrätty käyttämään muunneltua versiota Saksan keisarikunnan lipusta.
Bortalan mongolien autonominen prefektuuri
Bortalan mongolien autonominen prefektuuri on autonominen prefektuuri Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen luoteisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 24 934 neliökilometriä. Väkiluku vuonna 2010 oli 443 680. Prefektuurin päähallintopaikka on Bole (Bortala), joka sijaitsee linnuntietä noin 460 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä länsiluoteeseen.
Hallinnollinen jako
thumb|220px|vasen|Bortalan prefektuurin hallinnollinen jako. Piirikuntatasolla Bortalan autonominen prefektuuri jaetaan kahteen piirikuntatason kaupunkiin ja kahteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Marc Digruber
Marc Digruber (s. 29. huhtikuuta 1988) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sportunion Mitterbachia.
Digruber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Banskon superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2011 oltuaan 20:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran Santa Caterinan pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Naeban pujottelussa helmikuussa 2016.
Grey Gardens (täsmennyssivu)
Grey Gardens voi tarkoittaa seuraavia:
Haitin ja Yhdysvaltain suhteet
pienoiskuva|350px|Haitin ja Yhdysvaltain sijainti. Haitin ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Haitin tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Port-au-Princessa ja Haitilla on Washington DC:ssä. Yhdysvallat tunnusti Haitin itsenäisyyden 12. heinäkuuta 1862. Haiti on läntisen pallopuoliskon toiseksi vanhin tasavalta Yhdysvaltain jälkeen.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 56 prosenttia haitilaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 32 prosenttia olivat sitä vastaan ja 30 prosenttia eivät osanneet sanoa.
Miloš Ninković
Miloš Ninković (s. 25. joulukuuta 1984 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa ukrainalaista Dynamo Kiovaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ninković siirtyi Dynamo Kiovaan vuonna 2004. Aikaisemmin hän oli edustanut neljä kautta Čukarički Stankomia.
Hänet valittiin mukaan Serbian maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Nana Takagi
Nana Takagi (s. 2. heinäkuuta 1992) on japanilainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Takagi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Sotšissa 2014. Tuolloin hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa neljänneksi ja 1 500 metrillä 32:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa ja yhteislähtökilpailussa sekä sijoittui 12:nneksi 5 000 metrillä. Joukkuetakaa-ajon kultamitalijoukkueeseen kuului myös hänen pikkusiskonsa Miho Takagi. Pekingissä 2022 hän saavutti joukkuetakaa-ajossa hopeaa ja sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi.
Takagi sijoittui yhteislähdön maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2019–2020.
Nuorten MM-kilpailuissa Takagi saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa 2010 ja 2012.
Robin Buffet
Robin Buffet (s. 14. lokakuuta 1991) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa CS La Clusaz -seuraa.
Herman Lavonius
Herman Gabriel Lavonius (30. syyskuuta 1882 Viipuri – 19. elokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos, joka toimi lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana ja lääketieteellisenä asiantuntijana vakuutusalalla.
Henkilöhistoria
Herman Lavoniuksen vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Wilhelm Lavonius ja Maria Franziska Westzynthius ja puolisot 1909–1938 Toini Maria Tandefelt ja vuodesta 1942 Eva Elvira Salovaara. Herman Lavoniuksen veljiä olivat vuorineuvos Magnus Karl Lavonius, toimitusjohtaja Wilhelm Alexander Lavonius ja vuorineuvos Robert Johannes Lavonius. Herman Lavonius tuli ylioppilaaksi 1901 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1910, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1912. Lavonius työskenteli ensin useissa eri sairaaloissa ja oli sitten Helsingin yleisen sairaalan kirurgian osaston apulaislääkäri 1912–1915. Vt. lääkintöneuvoksena hän toimi 1915–1918. Suomen sisällissodassa Lavonius oli valkoisen armeijan ylilääkärin apulainen, kenttäsairaalan lääkäri, sotilassairaalan ylilääkäri Punkaharjulla ja Suomenlinnan vankileirin lääkäri. Sodan jälkeen hän oli sosiaalihallituksen lääkäri 1919–1920, lääkintöneuvos 1920–1949 ja lääkintöhallituksen vt. pääjohtaja 1937–1939. Valtion tapaturmalautakunnan lääkärinä hän toimi 1918–1934, vakuutusyhtiö Kansan apulaislääkärinä vuodesta 1925 ja Teollisuuden harjoittajien tapaturmavakuutusyhtiön johtokunnan lääkärijäsenenä 1935–1947. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, kuten vakuutuslääkäriyhdistyksen puheenjohtajuus 1943–1954. Lavonius toimitti Suomen lääkintöasetukset 1917–1942 ja julkaisi alaltaan selvityksiä, tutkimuksia ja muita julkaisuja.
Hydrolysoitu proteiini
Hydrolysoitu valkuainen on valkuaista joka on hydrolysoitu eli hajotettu osiinsa aminohapoiksi. Siihen on erilaisia menetelmiä, joista kaksi tavallisinta on pitkä keittäminen vahvassa hapossa tai vahvassa emäksessä tai käyttämällä entsyymiä, esimerkiksi haiman proteaasientsyymiä luontaisen hydrolyysin käynnistämiseen.