cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sampsa Kataja
Vaalirahoituskohu
Elokuun alussa 2010 poliisi aloitti tutkinnan Katajan osuudesta Rovaniemen kelkkatehtaan tapauksessa. Häntä epäiltiin aluksi lahjuksen ottamisesta ja virka-aseman väärinkäytöstä, mutta rikosnimikkeet lievenivät myöhemmin tuottamukselliseksi virkavelvollisuuden rikkomiseksi ja lahjusrikkomukseksi. Epäilyt liittyivät Katajan saamaan vaalirahoitukseen ja mahdolliseen toimien esteellisyyteen Kevan hallituksessa. Apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske ei kuitenkaan nostanut syytettä, sillä hänen mukaansa ei ollut näyttöä Katajan syyllistymisestä rikokseen.
Eduskuntavaalit 2023
Vuoden 2023 eduskuntavaaliehdokkuutesta Kataja luopui, kun hänestä tehtiin häirintäilmoitus maakuntaliiton matkalla Brysselissä. Tampereen ja Pirkanmaan EU-toimiston johtajan Hannele Räikkösen mukaan Kataja ”oli tilanteessa ja oikeastaan koko matkan ajan päihtynyt”.
Yksityiselämä
Kataja on Porin entisen kaupunginkamreerin Martti Katajan poika. Katajalla on kolme lasta, joista yksi pelaa salibandyä FBT Karhujen edustusjoukkueessa.
Gustaf Cederberg & Co
Gustaf Cederberg & Co oli vuosina 1871–1920 Pohjois-Karjalassa toiminut metsäteollisuusyritys, joka omisti aikanaan Penttilän, Karsikon ja Pekkalan sahat Joensuussa. Yritys aloitti toimintansa avoimena yhtiönä ja se muutettiin osakeyhtiöksi 1908. Yhtiön toiminta päättyi 1920 ja se fuusioitiin 1943 Kaukas Oy:hyn.
Yhtiön perustaja oli Pietarsaaresta kotoisin ollut Jakob Gustav Cederberg (1823–1875). Kirvesmiehenä työskennellyt Cederberg muutti 1843 Liperiin ja toimi sitten Penttilän lastauspaikan hoitajana ja suolanmittaajna. Joensuun kaupungiksi tulon jälkeen 1848 Cederberg haki porvarioikeuksia ja ryhtyi kauppiaaksi. Hän hankki haltuunsa Penttilän tilan maanviljelijä Antti Mustoselta kahdella kaupalla vuosina 1859 ja 1870 ja aloitti 1870 sahaustoiminnan vuokraamallaan Hasanniemen sahalla.
Vuonna 1871 Cederberg yhdessä Petter Parviaisen kanssa perusti Penttilän sahan, joka aloitti toimintansa saman vuoden syksyllä. Penttilän tilan alueelle perustettiin myös laivanveistämö. Cederberg oli aloittanut myös laivaliikenteen harjoittamisen muutamia vuosia aikaisemmin. Penttilän saha paloi 1872, mutta se rakennettiin pian uudelleen. Vuonna 1875 Cederberg luovutti yrityksen pojilleen Bernhard Cederbergille (1852–1886) ja Carl Johan "Janne" Cederbergille (1847–1908) ja vuonna 1879 Petter Parviainen myi osuutensa yhtiöstä. Yhtiön toinen suurempi sahalaitos, Karsikon saha, aloitti toimintansa 1877 ja samana vuonna vuokrattiin myös vientilautatarha Viipurin läheltä Ryövälinniemestä.
Penttilän saha paloi uudelleen 1896. Vuosikymmenen lopulla Cederbergin yhtiö perusti myös villankehruu-, kutomo-, ja värjäystehtaan. Vuonna 1904 aloitettiin sahan rakentaminen Pekkalaan. Suurlakon jälkeen 1906 Cederbergien kaikilla kolmella sahalla oli lakko, joka päättyi työntekijöiden tappioon. Vuonna 1910 yhtiön laivanveistämöllä oli kirvesmiesten lakko, mutta sekin vesittyi rikkurityövoiman käyttöön.
Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & Co perustettiin 20. tammikuuta 1908. Kahta kuukautta myöhemmin Janne Cederberg kuoli Pariisissa. Hänen seuraajakseen yhtiön johtoon tuli Väinö Cederberg (1881–1917). Vuonna 1916 tehtiin päätös keskittää kaikki sahaustoiminta uudistettavalle Penttilän sahalle ja lopettaa samalla Karsikon ja Pekkalan sahat. Uusi Penttilän saha otettiin käyttöön 1918 ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin sahalaitos. Väinö Cederbergin kuoltua 25. marraskuuta 1917 yhtiön myynti tuli ajankohtaiseksi. Pari vuotta tämän jälkeen vuonna 1920 Penttilän saha myytiin Kaukas Fabrikille. Saha siirtyi 1924 Repola Wood Ltd:lle ja sitä laajennettiin voimakkaasti 1920-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Penttilän sahan omistajaksi tuli Rauma-Repola Oy. Sahan toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka ja sen rakennukset paloivat 1996.
Thomas Dolby
thumb|250px|Thomas Dolby Thomas Dolby (oik. Thomas Morgan Robertson, s. 4. marraskuuta 1958) on brittiläinen muusikko. Hänen isänsä oli historian professori. Taiteilijanimi "Dolby" tulee Dolby Laboratories -yhtiöstä. Tämän lempinimen Thomas Robertson sai ystäviltään, jotka olivat ihmeissään hänen studionsa laitteistosta. Dolby Laboratories ei pitänyt siitä, että Thomas "Dolby" Robertson käytti yhtiön nimeä omana taiteilijanimenään ja nosti kanteen. Joksikin aikaa yhtiö onnistui estämään Robertsonia käyttämästä tavaramerkkiään muutoin kuin etunimensä yhteydessä.
Musiikillinen ura
Dolbyn musiikki edustaa synthpopia (Suomessa tunnettu esim. nimellä synapoppi). Hän oli yksi tämän uuden aallon elektronisen alalajin edelläkävijöitä. Dolbyn läpimurtohittejä 1980-luvulla olivat muun muassa "She Blinded Me with Science" ja "Europa and the Pirate Twins".
Vuonna 1985 Thomas Dolby esiintyi Live Aid -konsertissa Lontoossa David Bowien yhtyeen kanssa.
Vuonna 1990 hän osallistui The Wall -hyväntekeväisyyskonserttiin Berliinissä, jonka oli järjestänyt Roger Waters. Dolby soitti koskettimia kappaleessa "Another Brick in the Wall (Part 2)".
Thomas Dolby on myös säveltänyt ja tuottanut musiikkia elokuviin sekä tietokonepeleihin.
Vuonna 2006 Thomas Dolby teki paluun konserttilavoille Sole Inhabitant Tour -kiertueen muodossa.
Vuonna 2011 Dolby julkaisi tupla-cd:n A Map of the Floating City julkaistuaan sisällön ensin kahtena EP-levynä: "Amerikana", "Oceanea" ja kolmantena nimeltään "Urbanoia", joka oli osa "Map of the Floating City" -verkkopeliä. Levyllä olivat vierailevina artisteina mm. Kevin Armstrong, Matthew Seligman (joista molemmat olivat esiintyneet myös The Flat Earth -levyllä), Dolbyn alkuperäinen bändikaveri Bruce Woolley, Dire Straits -yhtyeen Mark Knopfler, Regina Spektor, Natalie MacMaster, Eddi Reader ja Imogen Heap.
Muu toiminta
Vuonna 1988 Dolby muutti Englannista Yhdysvaltain Kaliforniaan ja meni naimisiin näyttelijätär Kathleen Bellerin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta.
Thomas Dolby perusti uransa jälkeen menestyvän yrityksen Beatnik Inc. Se on teknologiayritys, jonka erikoisalaa ovat matkapuhelimien audioformaatit ja soittoäänet kuten esimerkiksi polyfoniset soittoäänet.
Dolbyn musikaalinen lahjakkuus on myös tullut ilmi monissa digitaalisissa soittoäänissä, joita hän on tehnyt satoja mukaan lukien mm. Nokian uuden polyfonisen merkkisoittoäänen. Hän on usein luennoitsijana teknologiakonferensseissa kuten COMDEXissa.
Maaliskuussa 2014 Thomas Dolby nimitettiin professoriksi Yhdysvaltain Baltimoressa sijaitsevaan Johns Hopkinsin yliopistoon.
Dolby julkaisi vuonna 2016 osittain omaelämänkerrallisen kirjan The Speed of Sound: Breaking the Barriers Between Music and Technology: A Memoir.
Duke Kahanamoku
right|thumb|250px|Duke Kahanamoku Duke Paoa Kahinu Mokoe Hulikohola Kahanamoku (24. elokuuta 1890 Honolulu – 22. tammikuuta 1968), lempinimeltään ”The Big Kahuna”, oli Havaijilla syntynyt yhdysvaltalainen lainelautailija ja uinnin olympiavoittaja. Kahanamokua on kutsuttu nykyaikaisen lainelautailun ”isäksi”.
Suomeksi herttuaa tarkoittava ”Duke” ei ole arvonimi tai lempinimi, vaan isän mukaan annettu etunimi. Isä Duke oli saanut nimen synnyttyään samaan aikaan vuonna 1869 kuin Edinburghin herttua prinssi Alfred vieraili Havaijilla.
Hansje Bunschoten
pienoiskuva|Hansje Bunschoten vuonna 1973. Hansje Bunschoten (3. toukokuuta 1958 Hilversum, Pohjois-Hollanti – 1. lokakuuta 2017 Almere, Flevoland ) oli alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1972 Münchenissä. Hän osallistui olympialaisissa 100 metrin vapaauintiin (12. sija, aika 1.00,79, karsiutui välierissä), 200 metrin vapaauintiin (6. sija, aika 2.08,40), 400 metrin vapaauintiin (7. sija, aika 4.29,70), 800 metrin vapaauintiin (7. sija, aika 9.16,69), 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Enith Brigitha, Anke Rijnders, Bunschoten, ja Josien Elzerman, 5. sija, aika 4.01,49), ja 4 × 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Brigitha, Alie te Riet, Rijnders, ja Bunschoten, 5. sija, aika 4.29,99). 1980-luvulla Bunschoten toimi televisiossa uintikommentattorina.
Duke Kahanamoku
Uintisaavutukset
Kahanamoku ui 11. elokuuta 1911 Honolulussa 100 jaardin maailmanennätyksen 55,4, joka paransi vanhaa ennätystä peräti 4,6 sekuntia. Hän rikkoi myös 220 jaardin ennätyksen ja sivusi 50 jaardin ennätystä. Amateur Athletic Union (AAU) ei pitänyt ennätyksiä uskottavina ja hyväksyi ne vasta vuosia myöhemmin.
Vuoden 1912 olympialaisissa Kahanamoku osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa hän teki uuden maailmanennätyksen ja voitti kultaa ajalla 1.03,4. Finaalissa hän oli niin ylivoimainen, että hänellä oli aikaa pysähtyä puolimatkassa ja katsoa taakseen, mutta voitti silti kahden metrin erolla. Hän voitti kisoissa myös hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Vuoden 1920 olympialaisissa Kahanamoku puolusti 100 metrin voittoaan menestyksekkäästi ja voitti kultaa myös viestijoukkueessa. 100 metrillä Kahanamoku sivusi omaa maailmanennätystään semifinaalissa ja rikkoi sen finaalissa. Uusi maailmanennätysaika oli 1.00,4. Finaali kuitenkin määrättiin uitavaksi uudelleen, mutta Kahanamoku oli edelleen voittaja. Myös viestijoukkue teki uuden maailmanennätyksen 10.04,4. Vuoden 1920 kisoissa hän oli myös Yhdysvaltojen vesipallojoukkueen jäsen.
Seuraavissa olympiakisoissa 1924 Pariisissa hän sai hopeaa 100 metrillä ja hävisi Johnny Weissmullerille. Pronssia sai hänen veljensä Samuel Kahanamoku.
Kahanamoku piti uransa aikana hallussaan 100 jaardin ja 100 metrin vapaauinnin maailmanennätyksiä. Hän teki vuonna 1913 100 jaardin maailmanennätyksen 54,6, joka paransi Charles Danielsin edellistä ennätystä 0,2 sekunnilla. Vuonna 1915 Kahanamoku paransi ennätystä kahteen otteeseen ajoilla 53,8 sekä 53,2. Viimeisen kerran hän teki matkan maailmanennätyksen vuonna 1917, jolloin hän ui ajan 53,0. Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1922, jolloin Weissmuller rikkoi sen. 100 metrin vapaauinnissa Kahanamoku ui 1912 maailmanennätyksen 1.01,6, joka oli 0,8 sekuntia nopeampi kuin Curt Brettingin edellinen ennätys. Kahanamoku ui matkan maailmanennätyksen myös vuonna 1918 ajalla 1.01,4 ja vuonna 1920, jolloin ennätysaika oli 1.00,4. Weissmuller onnistui rikkomaan myös tämän ennätyksen vuonna 1922.
Lainelautailijana
Olympialaisten välissä ja lopetettuaan olympiauransa Kahanamoku kiersi ympäri maailmaa antamassa uintinäytöksiä sekä esittelemässä lainelautailua – lajia, joka siihen asti oli tunnettu vain Havaijilla. Kahanamokun mukana lajista tuli tunnettu muun muassa Australiassa.
Kahanamoku on valittu sekä uinnin että lainelautailun Hall Of Fameen.
Yksityiselämä
Vuonna 1940 hän meni naimisiin tanssiopettaja Nadine Alexanderin kanssa. Heillä ei ollut lapsia.
Raamatun sanakirja
Ensimmäisessä painoksessa oli 660 kaksipalstaista sivua, 2177 hakusanaa, 421 tekstikuvaa, 24 karttaa tekstissä, 3 liitekarttaa, 31 syväpainoliitekuvaa sekä 16 500 viittausta Raamatun eri kohtiin.
Teosta on arvostettu suuresti ja Suomessa siitä on otettu 7 painosta ja tehty 2000-luvulla digitaalinen painos ja CD. Kirjan 2.p. v. 1965 oli kuvitukseltaan suuresti uudistettu, huomattavasti laajennettu ja tarkistettu. Uusimmassa painoksessa on 2278 hakusanaa.
Ruotsinkielisestä käännöksestä (1.p. 1940) on otettu neljä painosta. Sitä käytettiin myös oppikirjana Lundin Yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Norjankielisestä käännöksestä (1.p. 1952) on otettu kaksi painosta.
Karltinden
Karltinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Nakkefjelletin vuorimassiivissa Sørfjordenin länsirannalla. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 206 metriä.
Beringinsalmi
thumb|290px|Satelliittikuva Beringinsalmesta thumb|290px|Merikartta Beringinsalmesta Beringinsalmi erottaa toisistaan Aasian mantereen itäisimmän kohdan Dežnjovinniemen ja Amerikan mantereen läntisimmän kohdan Prince of Walesin niemen. Salmi yhdistää Pohjoiseen jäämereen kuuluvan Tšuktšimeren sen eteläpuolella sijaitsevaan Beringinmereen, joka puolestaan on osa Tyyntämerta.
Salmi on saanut nimensä tanskalaissyntyisen tutkimusmatkailija Vitus Beringin mukaan, joka kulki sen läpi vuonna 1728. Semjon Dežnjov oli purjehtinut salmen läpi pohjoisesta etelään jo 1648.
Esihistoria
Beringin salmi syntyi alun perin mioseeni- tai plioseenikaudella, mikä päästi kylmän merivirran Tyynellemerelle. Avautuminen ja sulkeutuminen saattoi tapahtua useampaan otteeseen. Erään näkemyksen mukaan viimeinen varsinainen avautuminen sattui 4,5–3,5 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Alaskan lämpötila laski hieman. Tämän jälkeen salmi avautui ja sulkeutui jääkausiaikana veden pinnan vaihtelun takia.
Ferdinand Alfthan
Ferdinand Alfthan (16. lokakuuta 1857 Viipuri – 25. kesäkuuta 1921 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa toiminut kauppaneuvos (1907) ja varakonsuli.
Alfthanin vanhemmat olivat kauppias Ferdinand Alfthan ja Charlotta Adelaide (Adèle) Kuhlström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Viipurin alkeisoppilaitoksesta.
Ferdinand Alfthan oli naimisissa vuodesta 1887 Vivia Agda Lindqvistin kanssa.
Gorillas
Gorillas on tietokonepeli, jota levitettiin Microsoftin 90-luvun käyttöjärjestelmien MS-DOS 5, Windows 3.1, Windows 95, Windows 98 sekä Windows NT 4.0 mukana. Gorillas on tehty Qbasic -ohjelmointikielellä ja se laitettiin Qbasicin mukaan parin muun ohjelman kanssa eräänlaisena näytteenä siitä, mitä ohjelmointikielellä voi tehdä (muut vastaavat näyteohjelmat olivat matopeli Nibbles, rahoituslaskuri Money ja basic-kielen apuohjelma Remline).
Pelin kulku
Gorillas muistuttaa suosittua Scorched Earth -tykkisotapeliä (osin samaan peli-ideaan perustuva peli on myös Worms). Pelissä sotakoneet on korvattu gorilloilla, jotka seisovat kerrostalojen katoilla, ja heittelevät toisiaan räjähtävillä banaaneilla. Pelaaja antaa vuorollaan näppäimistöltä numeerisesti heittokulman ja heiton nopeuden gorillalleen. Gorillojen välissä oleva kerrostalojen rivi luodaan satunnaisesti. Joskus joku talo voi olla niin korkea, että siihen on tehtävä reikä heittämällä siihen banaaneja, jotta avautuisi mahdollisuus osua vastapelaajan gorillaan.
Pelissä on mukana myös tuuli, jolle annetaan satunnainen arvo väliltä 100 itään ja 100 länteen. Tuuli hankaloittaa oikean heittokulman ja -nopeuden arviointia, mutta antaa toisaalta mahdollisuuden tehdä heittoratoja, jotka kiertävät rakennukset tavalla, joka olisi mahdotonta tuulettomissa olosuhteissa pelkän parabolisen heittoradan puitteissa. Tuulen voi nähdä ruudun alareunassa olevasta punaisesta nuolesta, jonka pituus vaihtelee tuulen voimakkuuden mukaan. Pelissä on myös mahdollista asettaa arvo painovoimalle, joka vaikuttaa siihen, miten nopeasti banaanit nousevat ja putoavat. Arvon voi antaa myös negatiivisena, jolloin banaanit "putoavat" ylöspäin. Gorilloiden välissä, peliruudun ylälaidassa oleva hymynaamainen aurinko rypistää otsaansa, jos banaani osuu siihen. Pelin äänet ja grafiikka ovat minimalistisia jopa vuoden 1991 standardeille johtuen jo Qbasic-ohjelmointikielen rajoittuneisuudesta.
Pelin voi käynnistää edellä luetuissa käyttöjärjestelmissä menemällä DOS:iin tai komentoikkunaan ja kirjoittamalla:
Pelin uusi tuleminen?
Gorillas on Nibblesin tavoin kokenut jonkinlaista uutta tulemista 2000-luvun alussa kännyköiden pelien muodossa. Nibbles on kuitenkin ollut kännyköissä matopelinä huomattavasti gorillaa useammin. Ei ole myöskään varmaa, missä määrin kännyköiden pelit pohjautuvat juuri näihin Qbasic -peleihin. Edellä mainitun Wormsin lisäksi pari muuta myöhempää peliä on käyttänyt samantyyppistä peli-ideaa kuin Gorilla. Näihin kuuluvat esimerkiksi Base Conflict sekä Tanks.
Mario Kart Wii
Mario Kart Wii on Nintendon kehittämä ja julkaisema Mario Kart -ajopelisarjan kuudes osa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2008 Wii-pelikonsolille. Peli on sarjan toinen osa, joka hyödyntää Nintendo Wi-Fi Connectionia. Pelin mukana tulee Wii Wheel -ratti.
Pelaaminen
200px|thumb|left|Mario ajamassa Standard Kart M-autolla. Kuvakaappaus on Mario Kart Wiin beta-versiosta. Mario Kart Wiissä jokaista kulkuneuvoa ajaa yksi hahmo, toisin kuin Mario Kart: Double Dash!!:ssä, jossa on kaksi hahmoa jokaisessa autossa. Pelissä on viisi eri ohjaustapaa. Ohjaimina voi käyttää Wii Wheel -rattia, Wii Remotea poikittain, Wii Remotea ja Nunchukia yhdessä, Nintendo GameCube -ohjainta tai Classic Controlleria.
Power Up -esineet
Tärkeässä osassa pelissä ovat jo edellisistä pelisarjan peleistä tutut esineet, joita saa kysymysmerkkilaatikoista. Peliin on lisätty myös kolme uutta esinettä, jotka ovat:
Lisänopeus eli turbo
Turbojärjestelmä on uusittu. Tämä näkyy ilmassa tehtävistä stunteista, joista saa lisänopeutta. Pelissä on myös automatic- ja manual-ajotilat. Automatic-tilassa ei voi driftata, mutta ajoneuvot kääntyvät paremmin. Manual-tilassa voi driftata, ja kun renkaat ovat sinisellä tai oranssilla liekillä, pelaaja saa nopeutta. Pelaaja ei voi kuitenkaan kääntyä ilman driftiä yhtä jyrkästi kuin automatic-tilassa.
Moninpeli
Peliä voi pelata yhdestä neljään pelaajaa samalla konsolilla ja korkeintaan 12 jo suljetun Nintendo Wi-Fi Connection -palvelun välityksellä. Moninpelissä voi pelata sekä Vs. Race että Battle-tiloja, jotka ovat melko lailla samanlaisia kuin yksinpelissä. Niitä pelataan jaetulla ruudulla. Kaksi pelaajaa voi pelata samalla pelilaitteella myös internetissä jaetulla ruudulla.
Radat
Ensimmäiset 16 rataa ovat uusia, loput 16 rataa on siirretty edellisistä Mario Kart -peleistä.
Pelitilat
Grand Prix -pelitilassa pelaaja pelaa läpi neljän osakilpailun mittaisia turnauksia, joita on kahdeksan. Osanottajia on joka osakilpailussa 12, ja he kilpailevat yhteispisteistä. Alussa vaikeusasteita on kolme: 50, 100 ja 150 cc. 50 cc -tilassa voi ajaa vain autolla, 100 cc -tilassa vain moottoripyörillä ja 150 cc -tilassa molemmilla. Kun turnaukset on ajanut läpi, on mahdollista ajaa kaikkia vaikeusasteita kaikilla ajoneuvoilla. Kun jokaisessa turnauksessa kaikilla vaikeusasteilla on voittanut kultaa, Mirror-taso aukeaa. Siinä radat on käännetty väärinpäin. Se on peilattu versio 150 cc:stä.
Time Trial -tilassa pelaajan tehtävänä on kiertää rata kolmeen kertaan mahdollisimman nopeasti. Kuten jo edeltävissäkin sarjan peleissä, nopein aika tallennetaan ”haamuna”, jota vastaan voi ajaa. Pelissä on jo valmiiksi haamuaika, joka on asetettu jo kehitettäessä. Mikäli sen voittaa yli kolmen sekunnin marginaalilla, aukeaa uusi, huomattavasti parempi aika.
Vs. Race -tila on kuin Grand Prix, mutta sen sääntöjä voi muuttaa vapaasti: kilpailujen määrää, esineiden voimakkuutta ja vaikeusastetta voi muuttaa. Myös tekoälypelaajat voi ottaa pois kokonaan, jos pelaajat haluavat pelata kaksin.
thumb|300px|Wii Wheel -ratti on pakattu jokaisen pelin mukaan.
Peli hyödyntää Nintendo Wi-Fi Connectionia (Lakkautettu 20.5.2014). Pelissä on nettikilpailutila, jossa pelaajat voivat kilpailla toisiaan vastaan samanaikaisesti: pelaajat voivat kilpailla korkeintaan 12 pelaajan kilpailuissa internetin välityksellä. Nettiin voi mennä pelaamaan joko eurooppalaisten kanssa tai maailmanlaajuisesti. On olemassa myös kaveriluettelo, jonne voi kaverikoodien avulla lisätä kavereita ja pelata heidän kanssaan. Internetistä (Mario Kart Wii Channelista) voi ladata myös toisten pelaajien kierroksia. Niitä vastaan voi pelata time trial -tilassa, jossa vastustaja näkyy silloin haamuna.
Hahmot
Mario Kart Wiissä on 24 pelattavaa hahmoa, enemmän kuin missään edeltäjistään. 12 hahmoista ovat käytettävissä alusta alkaen, muut 12 ja kaksi Mii-hahmoa tulevat saataville pelin läpäisyn yhteydessä. Hahmogalleria sisältää 19 takaisin tulevaa hahmoa edeltävistä peleistä ja kuusi tulokasta. Tämän sukupolven tulokkaat ovat Baby Peach, Funky Kong, Miit, Rosalina, Dry Bowser ja Baby Daisy, jotka esiintyvät ensimmäisen kerran Mario Kart -sarjassa. Kussakin painoluokassa on kahdeksan hahmoa. Miin paino riippuu Miin pituudesta ja painosta, ja Miin lempiväri vaikuttaa Miin asustuksen värimaailmaan ja ääneen.
Pelattavia hahmoja ovat alussa:
Saatavat hahmot ovat:
Myynti
Mario Kart Wiillä oli kaupallisesti menestyksekäs julkaisu: julkaisupäivänään se myi 300 000 kappaletta ainoastaan Japanissa, mikä on hyvin verrattuna esimerkiksi Mario Kart DS:ään, joka myi 160 000 kappaletta ensimmäisenä päivänään. Mario Kart: Double Dash!! oli myynyt 180 000 kappaletta ensimmäisenä myyntipäivänään. 13. heinäkuuta mennessä peli oli myynyt 1 560 000 kappaletta Japanissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Mario Kart Wii oli myydyin videopeli viikolla 15. Yhdysvalloissa peli myi 1,12 miljoonaa kappaletta huhtikuussa 2008. Tämä nosti Mario Kart Wiin toiseksi parhaiten myyneeksi peliksi huhtikuussa Yhdysvalloissa, ja sen edelle pääsi vain Grand Theft Auto IV. 30. kesäkuuta 2008 mennessä Mario Kart Wiitä oli myyty maailmanlaajuisesti 6,42 miljoonaa kappaletta.
London Overground
undefined London Overground on paikallisjunajärjestelmä Suur-Lontoon alueella Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Järjestelmä koostuu viidestä linjasta, joiden yhteispituus on 167 kilometriä ja joiden varrella on yhteensä 81 asemaa. Vuonna 2016 Overgroundin matkustajat tekivät yhteensä 188 miljoonaa matkaa. Järjestelmä on otettu käyttöön 12. marraskuuta 2007.
Järjestelmä
Overground-järjestelmän avaamisen yhteydessä vuonna 2007 käyttöön tuli neljä linjaa: North London Line, West London Line, Gospel Oak to Barking Line ja Watford DC Line. Vuonna 2010 avattiin East London Line, joka oli ennen uusimistaan osa Lontoon metroa. Rakenteilla oleva South London Line oli tarkoitus ottaa käyttöön loppuvuodesta 2012. Koko verkosto on sähköistetty.
Saketti
thumb|250px|Herrasmies saketissa (1901) thumb|250px|Šakettipukuisia miehiä. Saketti (tai šaketti) on miesten päiväjuhlapuku, johon kuuluu kaarevaliepeinen takaa pitkä musta takki sekä musta-harmaajuovaiset housut.
Aikaisemmin sakettia on pidetty päiväjuhlissa ennen kello kahdeksaatoista. Nykyisin asua käytetään eniten häissä.
Aikaisemmin saketista lähes yksinomaisesti käytetty nimitys šaketti on nykyään käynyt harvinaiseksi, mutta on silti yhä käyttökelpoinen.
Sakettikokonaisuus The Man's Bookin mukaan:
Ville Mäkäläinen
Ville Mäkäläinen (s. 27. helmikuuta 1985 Hyvinkää ) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi pääasiassa heittävänä takamiehenä sekä pienenä laitahyökkääjänä mutta kykeni pelaamaan myös pelintekijän sekä ison laitahyökkääjän pelipaikoilla.
Mäkäläinen valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi kaudella 2006–2007 ja saman sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi kaudella 2013–2014. Hän saavutti joukkuemenestystä Namika Lahden ja Bisons Loimaan joukkueissa.
Mäkäläisen veljet Vesa Mäkäläinen ja Valtteri Mäkäläinen ovat myös pelanneet koripalloa pääsarjatasolla.
Pelaajaura
Mäkäläinen aloitti koripalloilijanuransa Namika Lahdessa, jonka SM-sarjassa pelaavassa edustusjoukkueessa hän aloitti kaudella 2001–2002, jolloin hän oli joukkueen kokoonpanossa mukana viidessä ottelussa. Peliaikaa ei näissä otteluissa kuitenkaan vielä tullut. Seuraavina kausina Mäkäläisen vastuu joukkueessaan kasvoi. Kaudella 2005–2006 hän pelasi runkosarjan otteluissa jo keskimäärin lähes 20 peliminuuttia ja teki 42 pelaamassaan runkosarjan ottelussa pisteitä 6,0 keskiarvolla. Pudotuspeleissä pisteitä syntyi kymmenessä ottelussa keskimäärin 9,1.
Kausi 2006–2007 oli Mäkäläiselle läpimurtokausi. Hänen pistekeskiarvonsa nousi runkosarjassa jo lukemaan 12,1 ja peliminuutteja tuli ottelua kohden lähes 30. Pudotuspeleissä Mäkäläinen teki 12 ottelussa pisteitä 13,1 keskiarvolla. Namika Lahden kausi päättyi SM-hopeaan ja Mäkäläinen arvostettiin kauden palkitsemistilaisuudessa vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi. Kesällä 2007 hän kävi pelaamassa Italiassa ULEB-kesäliigaa tavoitteenaan seuraavaksi kaudeksi pelipaikka Etelä-Euroopasta. Kesän aikana hänet nostettiin ensi kertaa myös miesten koripallomaajoukkueeseen.
Kaudeksi 2007–2008 Mäkäläinen teki jo hyvissä ajoin jatkosopimuksen Namika Lahden kanssa. Sopimukseen sisältyi kuitenkin pykälä, jonka mukaan hänellä oli heinäkuun loppuun asti mahdollisuus lähteä tulevaksi kaudeksi ulkomaan kentille. Sopimusta ulkomaille ei kuitenkaan syntynyt joten Mäkäläinen jatkoi uraansa kasvattajaseurassaan vielä vuoden. Runkosarjan aikana Mäkäläinen teki pisteitä joukkueelleen 14,0 keskiarvolla. Namika Lahden kausi päättyi puolivälieriin, joissa Mäkäläinen teki pisteitä kolmessa ottelussa keskimäärin 8,3 ottelua kohden.
Kaudeksi 2008–2009 Mäkäläinen yritti jälleen saada sopimusta ulkomaille. Sopivaa tarjousta ulkomailta ei tullut ja Mäkäläinen päätti jatkaa uraansa vielä Suomessa. Hän siirtyi kasvattajaseurastaan uusien haasteiden toivossa Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin joukkueeseen.
Kaudeksi 2009–2010 Mäkäläinen löysi ulkomailta seurakseen Worthing Thunderin. Kaudeksi 2010–2011 Mäkäläinen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Espoon Hongan kanssa. Pelattuaan kauden Hongassa Mäkäläinen palasi kaudeksi 2011-2012 takaisin kasvattajaseuraansa Namika Lahteen.
Mäkäläinen lopetti pelaajauransa kesällä 2017.
Yksityiselämä
Ville Mäkäläinen meni naimisiin kesällä 2015 sairaanhoitaja ja vuoden 2009 Miss Suomi Essi Pöystin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta. Huhtikuussa 2016 Iltalehdelle antamassaan haastattelussa Pöysti kertoi parin ostaneen talon pääkaupunkiseudulta.
Hipposkylä
thumb|Hipposkylän taloja Hipposkylä on Tampereen Kissanmaalla sijaitseva alun perin pienperheille suunniteltu asuinalue, jonka rakennukset valmistuivat vuosina 1947–1949. Hipposkylästä tuli siihen mennessä suurin kaupungin rakennuttama kunnallinen taloryhmä Tampereella. Alueella on neljätoista kaksikerroksista puutaloa, joissa yhteensä 224 asuntoa – kaikki 28-neliöisiä yksiöitä.
Edullisten vuokrien ansiosta alueen kansoittivat lähinnä vanhukset, pienituloiset sekä yksineläjät. Asemakaavamuutoksen jälkeen asukkaiden vuokrasopimukset on irtisanottu, ja asuminen Hipposkylässä päättyi toukokuun 2021 loppussa. Kymmentä puutaloa ja saunarakennusta lukuun ottamatta kaikki alueen rakennukset puretaan, ja tilalle pystytetään kaksitoista uutta 4–6-kerroksista asuinrakennusta.
Jermaine Marshall
Jermaine Marshall (7. marraskuuta 1990 Etters, Pennsylvania – 18. tammikuuta 2019 Nantes, Ranska) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan etupäässä heittävä takamies. Marshall pelasi yliopistouransa jälkeen muun muassa Kreikan, Suomen ja Kyproksen pääsarjoissa. Suomessa hän saavutti Helsinki Seagullsissa SM-pronssia vuonna 2018. Marshall kuoli kesken uransa Nantesissa 28-vuotiaana.
Pelaajaura
Yliopistovaiheensa päätettyään Marshall siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi italialaisessa alasarjajoukkue Junior Casalessa. Keväällä 2016 Marshall pelasi Kreikan pääsarjassa Nea Kifisiássa. Syksyn 2016 hän pelasi Kyproksen pääsarjajoukkue Apollon Limassolissa.
Syksyllä 2018 Marshall siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Nantesiin, jossa hän oli joukkueen parhaita pisteidentekijöitä. Marshall löydettiin kuolleena Nantesin-asunnostaan 18. tammikuuta 2019. Hän oli kuollessaan 28-vuotias.
Pelityyli ja ominaisuudet
Marshallin siirryttyä Helsinki Seagullsiin joukkueen valmentaja kuvaili häntä urheilulliseksi korintekijäksi, jonka muut ominaisuudet korvasivat kolmospaikalle kansainvälisestä näkökulmasta jonkinasteista lyhyyttä. Marshall pelasi kuitenkin usein heittävänä takamiehenä eikä pienenä laitahyökkääjänä.
Kuinka teknologia kesytetään
Kuinka teknologia kesytetään: Kulutuksen tieteestä kulutuksen taiteeseen on Mika Pantzarin kirja tekniikan sosiaalihistoriasta. Teoksen on julkaissut Tammi vuonna 1996.
Kollivuoret
pienoiskuva|295px|Kollivuorten sijainti Intiassa.
Kollivuoret (tamiliksi கொல்லி மலை) on pieni vuorijono Tamil Nadun keskiosassa Intiassa. Vuorten korkeus on noin 1 000–1 300 m ja pinta-ala 280 km². Kollivuoret kuuluvat Itä-Ghatien vuoristoon, joka kulkee pitkin Etelä-Intian rannikkoa lähes yhdensuuntaisena sen kanssa.
Kollivuorten rinteillä on paikallisella heimolla malayaleilla pyhiä lehtoja joita on yli 250 kappaletta. Näiden lehtojen vuoksi alue on säilynyt melko koskemattomana. Sen vuotuinen sademäärä on keskimäärin 1467,05 millimetriä. Alueella kasvaa perinteisiä lääkekasveja, joista osa on harvinaisia, niitä myös kerätään ja myydään. Kollivuorilla on myös perinteistä maanviljelyä jossa viljellään riisiä, hedelmiä,  palkokasveija,  linssejä, maniokkia sekä kahvia ja  pippuria. Alueella elää myös useita endeemisiä eläinlajeja.
Kaarlo Fabian Rautajoki
Kaarlo Fabian Rautajoki (23. joulukuuta 1843 – 28. huhtikuuta 1889 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ratsutilallinen Rautajoen puoliso oli Selma Rautajoki. Kaarlo Fabian Rautajoki oli talonpoikaissäädyssä Tyrvään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Hän oli valtiopäivillä jäsen säädyn yksityisessä valitusvaliokunnassa. Rautajoki kuoli vain 45-vuotiaana aivohalvaukseen kotitilallaan.
Berndt Magnus Reinius
Berndt Magnus Reinius (1837–1913) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Reinius oli maanviljelijä Viipurin maalaiskunnassa ja  talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891. Hän esiintyi valtiopäivillä vain hyvin vähän.
Paul Wolfowitz
Paul Dundes Wolfowitz (s. 22. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen akateemikko ja poliitikko, joka toimi Maailmanpankin pääjohtajana 2005–2007. Wolfowitz on kiistelty henkilö Yhdysvaltain politiikassa. Hänet tunnetaan Irakin sodan arkkitehtina ja George W. Bushin tukijana. Wolfowitz erosi pääjohtajan virastaan kesäkuun 2007 lopussa virkavirheen aiheuttaman skandaalin vuoksi.
Elämä ja ura
Tammikuussa 2005 Wolfowitz nimitettiin Maailmanpankin pääjohtajaksi. Hän herätti kohua Maailmanpankissa työskennelleeseen naisystävänsä Shaha Rizan palkkaukseen ja ylennyksiin liittyvässä jupakassa keväällä 2007. Tämän seurauksena Wolfowitz joutui eroamaan tehtävistään kesäkuun 2007 lopussa.
Matti Reinikkala
Matti Reinikkala (9. joulukuuta 1816 Virolahti – 26. tammikuuta 1893 Virolahti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Reinikkalan vanhemmat olivat Johan Reinikkala ja Margareta Eliaantytär Ihalain ja puolisot Helena Juhanantytär Reinikkala ja Mari Antintytär Järvenkylä. Reinikkala oli palkittu maanviljelijä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Kymin (Viipurin lääni) tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli valtiopäivillä valitsijamies ja yleisen valitusvaliokunnan jäsen.
Daniel Friderici
Daniel Friderici (1584 Kleineichstädt – 23. syyskuuta 1638 Rostock) oli saksalainen kanttori, kapellimestari ja säveltäjä. Friderici opiskeli Rostockin yliopistossa Valentin Haussmannin ja Friedrich Weißenseen johdolla ja toimi Rostockin Mariankirkon kanttorina vuodesta 1618 kuolemaansa saakka.
Friderici tunnetaan sekä maallisen että hengellisen vokaalimusiikin säveltäjänä. Hän toimi vuonna 1625 julkaistun Piae Cantiones -kokoelman toisen laitoksen musiikillisena asiantuntijana ja sisällytti kokoelmaan omia neliäänisiä sävellyksiään.
Columbus Crew
Columbus Crew on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa. Sen kotipaikka on Columbus, Ohio.
Crew oli vuonna 1995 yksi MLS:n kymmenestä perustajaseurasta. Seura on kuulunut kausina 1996–1999 ja jälleen kaudesta 2002 lähtien liigan itäiseen konferenssiin. Kausina 2000 ja 2001, jolloin MLS:n seurat jaettiin kolmeen divisioonaan, Crew kuului keskiseen divisioonaan. Crew voitti kaudella 2008 MLS:n mestaruuden MLS Cupin kaadettuaan loppuottelussa Red Bull New Yorkin maalein 3–1. Seuralla on hallussaan myös yksi Lamar Hunt U.S. Open Cupin mestaruus: se voitti vuoden 2002 loppuottelussa Los Angeles Galaxyn maalein 1–0. Lisäksi Crew on ollut myös kerran Open Cupin loppuottelun häviävänä osapuolena: vuoden 1998 loppuottelussa Chicago Fire vei pidemmän korren jatkoajalla maalein 2–1. Kausilla 2004 ja 2008 Crew sai eniten pisteitä MLS:n runkosarjassa ja voitti näin MLS Supporters’ Shield -palkinnon.
Seura on pelannut kotiottelunsa vuodesta 1999 lähtien Columbus Crew Stadiumilla Columbusissa Ohiossa. Vuosina 1996–1999 Crew’n kotikenttänä toimi Ohio Stadium Ohio State Universityn kampuksen kupeessa.
Crew’n omistaa Hunt Sports Group (lyhenne HSG), jonka johtohenkilö on Clark Hunt. HSG:n ja Crew’n perustaja oli Lamar Hunt. Huntin perheen omistukseen kuuluu Crew’n lisäksi myös toinen MLS-seura, FC Dallas, sekä NFL-seura Kansas City Chiefs.
Crew’n suurin tunnettu kannattajaryhmä on Crew Supporters Union: Local 103, joka syntyi ennen kauden 2007 alkua kahden aiemman kannattajaryhmän, Legion 04:n ja V-Armyn yhdistyessä.
Turku (täsmennyssivu)
Turku voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kazia Pelka
Kazia Pelka (s. 1962 Dewsbury, West Yorkshire) on englantilainen näyttelijä, joka esitti Sydämen asialla -sarjassa Maggie Boltonia vuosina 1995–2001. Hän on näytellyt myös Family Affairs -sarjassa vuosina 2003–2005.
Kazia Pelkan isä Tad on puolalainen ja äiti Alma irlantilainen. Hänen isoveljensä on näyttelijä Valentine Pelka. Pelka on ollut naimisissa Brian Jordanin kanssa vuodesta 1998. Pariskunnalla on vuonna 2000 syntynyt tytär.
Clostridium difficile
Clostridioides difficile (syn. Clostridium difficile ) (CDF) on grampositiivinen, sauvanmuotoinen, itiöitä muodostava, anaerobinen bakteeri. Se voi aiheuttaa muun muassa ohut- ja paksusuolen tulehdusta, jos suoliston normaalifloora tuhoutuu antibioottikuurin yhteydessä. Oireena voi olla vaikeahoitoinen, huonokuntoisilla kuolemaan johtava veriripuli. Kuolleisuus on 10–12 prosenttia. C. difficile on sukua botulismia aiheuttavalle Clostridium botulinum -bakteerille.
Bakteeri leviää erityisesti sairaaloissa. Se leviää kosketustartuntana, joten muun muassa tiukennettu käsihygienia voi jarruttaa epidemian leviämistä. Käsihuuhteet eivät tehoa siihen, vaan kädet on pestävä saippualla ja vedellä. Jälkiseurauksena taudista voi olla suoliston vaurioituminen ja reuma. Taudin vakavin muoto on pseudomembranoottinen enterokoliitti, jossa suolistossa on katteisia, tulehtuneita alueita. Vaikeammissa tapauksissa hoitona käytetään lähinnä suun kautta metronidatsolia ja toissijaisesti vankomysiinia, muita hoitovaihtoehtoja ovat uusi (2011) erittäin kallis antibiootti fidaksomisiini (fidaksomysiini), ulosteensiirto tai henkeä uhkaavassa tilassa jopa paksusuolen poisto leikkauksella. Ruokavalion trehaloosi-sokerit voivat lisätä C. difficilen aiheuttaman suolistotulehduksen vakavuutta.
Virulenssitekijät
C. difficile -bakteerilla on useita virulenssitekijöitä, kuten itiöiden muodostaminen, toksiinien tuottaminen ja muita kolonisaatioon ja adherenssiin liittyviä tekijöitä.
C. difficile tuottaa itiöitä stressiolosuhteissa, jotka ovat bakteerin lepotilassa oleva muoto. Itiöt ovat tartuttamiskykyisiä hiukkasia, ja ne ovat kriittisiä sekä C. difficile-välitteisen infektion että tartunnan leviämisen kannalta. Itiöitä esiintyy kaikkialla ympäristössä ja ne erittyvät sekä ihmisten että eläinten ulosteisiin. Itiöitä on vaikea tuhota, sillä ne kestävät lämpöä, säteilyä ja monia kemiallisia ja alkoholipohjaisia desinfiointiaineita, joita käytetään esimerkiksi sairaaloiden että yhteisöjen tilojen puhdistuksessa. Itiöt voivat säilyä pinnoilla pitkiäkin aikoja, ja lisäävät tautitaakkaa.
C. difficile -bakteerin tärkeimpänä virulenssitekijänä pidetään useiden toksiinien tuottamista. Kaksi suurta glykosyloivaa eksotoksiinia, enterotoksiini A (TcdA) ja sytotoksiini B (TcdB), ovat näistä parhaiden karakterisoidut, ja aiheuttavat tyypilliset kliiniset oireet sitoutumalla suolen epiteelisolujen C. difficile -toksiini reseptoreihin. Kliiniset kannat, jotka eivät tuota vähintään toista näistä toksiineista, ovat lähinnä avirulentteja eläinmalleissa. TcdA:n ja TcdB:n aminohappotason samankaltaisuus on noin 66%, mikä viittaa siihen, että toksiinit ovat saattaneet syntyä geenien monistumisen kautta. Toksiinit jakavat useita yhteisiä konservoituneita domeeneja, mukaan lukien N-terminaalissa sijaitsevan katalyyttisen glukosyylitransferaasidomeenin, ja kysteiiniproteaasiomeenin, jota tarvitaan katalyyttisen domeenin siirtämiseen myrkytetyn solun sytosoliin. TcdA:n ja TcdB:n N-terminaaliset alueet inaktivoivat sytosoliin vapautumisen jälkeen useita pienten GTPaasien Rho-perheeseen kuuluvia soluproteiineja, kuten RhoA, B, C, G, Rac1-3 ja Cdc42. TcdA ja TcdB ovat monoglukosyylitransferaaseja, jotka inaktivoivat GTPaasit siirtämällä glukoosin kovalenttisen osan näihin proteiineihin, mikä lukitsee GTPaasit inaktiiviseen konformaatioon. Tämä vaikuttaa useisiin tärkeisiin solun myöhempiin reitteihin, kuten solutukirangan ja solujen tiukkojen liitoksien häiriöihin, josta voi seurata solun apoptoosi.
Osa C. difficile -kannoista tuottaa myös binääritoksiinia, C. difficile transferaasia (CDT), jonka tarkka rooli taudin patogeneesissä on vielä määrittelemättä. Tutkimuksissa on kuitenkin huomattu, että sillä on mahdollisesti rooli C. difficilen kiinnittymisessä ja kolonisaatiossa isäntään. Sitä esiintyy yleisesti vakavaan CDI:hen liittyvissä C. difficile -kannoissa, kuten B1/NAP1/027- ja ribotyyppi 078-isolaateissa, sekä muissa ribotyyppivarianteissa, joiden on todettu aiheuttavan tautia sairaalahoitoon otetuilla potilailla erityisesti viime vuosikymmenen aikana. Entistä vaikeampaa tautimuotoa aiheuttava ribotyyppi 027 tuottaa aiempiin ribotyyppeihin verrattuna moninkertaisen määrän toksiineja ja on vastustuskykyinen kinoliryhmän mikrobilääkkeille.
Alander
Alander on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mustiala
thumb|500px|Mustialan opiston peltoja 1899 [[I. K. Inhan kuvaamana.]] Mustiala on kylä, joka sijaitsee Tammelan kunnassa, Kanta-Hämeen maakunnassa.
Mustialassa sijaitsevat nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun ja Hämeen ammatti-instituutin yksiköt, joissa voi opiskella  maaseutuelinkeinojen koulutusohjelmassa. Mustiala oli alun perin Suomen ensimmäinen käytännöllis-tietopuolinen maanviljelysoppilaitos, joka perustettiin vuonna 1840. Mustialassa sijaitsevat myös maataloushistoriallinen museo ja Kuninkaankartanon panimo. Mustialassa on sijainnut Suomen ensimmäinen maalaisposti, joka perustettiin vuonna 1860. Alueella on edelleen oma postitoimipaikka ja postinumero, joka on 31310.
Maanviljelysopisto
Opiston tarkoituksena oli kouluttaa karjanhoitajia ja maitotalouden hoitajia, lampureita ja maanviljelystyönjohtajia eli vouteja palvelemaan ensisijaisesti suurtiloja ja kartanoita. Katsottiin myös, että järkiperäinen maanviljelys leviäisi suurimmilta tiloilta myös pienimpien tilojen keskuuteen. Opiskelu oli jaoteltuna teoreettiseen ja käytännön opiskeluun, joka kuitenkin alkuvuosina painottui käytännön opiskeluun. Mustialan opistossa 1. marraskuuta 1840 aloitti opiskelunsa kahdeksan voutioppilasta ja kaksi karjakko-oppilasta. Mustialassa annettiin maan ylintä maanviljelysopetusta vuodesta 1865 lähtien, jolloin siellä alettiin kouluttaa agronomeja. Erotuksena myöhemmistä Helsingin yliopistossa opiskelleista agronomeista Mustialasta valmistuneita agronomeja kutsuttiin aikoinaan mustialiiteiksi. Ylempi meijeriosasto perustettiin vuonna 1881. Suomenkielinen opetus Mustialassa alkoi vuonna 1890.
Maanviljelysopiston opetusohjelmaan kuului myös muita koulutuslinjoja ja kursseja. Mustialan opistossa harjoitettiin kouluttamisen lisäksi koetoimintaa, jossa kasvatettiin Suomessa tuntemattomimpia eläin- ja kasvilajeja. Maanviljelysopistossa myös kehitettiin ja koekäytettiin maanviljelyksessä tarvittavia työkaluja. Professori Gösta Grotenfelt perusti Mustialaan vuonna 1905 maataloushistoriallisen museon, jonka kokoelma koostui vanhoista maatalous- ja kotitalousvälineistä sekä aiheeseen liittyvistä kirjoista.
Maanviljelysopiston johtajat
Opiston johtajina toimivat seuraavat henkilöt:
Maamiesopisto
Kun korkein maatalousopetus siirrettiin vuonna 1908 Helsingin yliopistoon, perustettiin Mustialaan maamiesopisto vuoden 1906 päätöksellä. Opisto on kuulunut Hämeen ammattikorkeakouluun vuodesta 1992 lähtien.
Punakaarti pidätti huhtikuussa 1918 Suomen sisällissodan aikana 39 Mustialan opiskelijaa. Näistä pidättäjät murhasivat 29 Kuurilan junamurhissa ilman oikeudenkäyntiä.
Opiston rakennettu ympäristö
Mustialan maanviljelysopisto sijoitettiin entiseen Uudenmaan ja Hämeen ratsujoukkojen everstiluutnantin virkataloon, joka oli perustettu vuonna 1694. Ennen virkataloa paikalla oli sijainnut Kustaa Vaasan aikainen kuninkaankartano. Tila oli toiminut myöhemmin Portaan, Kalvolan ja Saarioisten pitäjien voudin asuinpaikkana. Mustiala läänitettiin Klaus Kristerinpoika Hornille vuonna 1562.
Mustialan maanviljelysopistoa alettiin rakentaa Turun kaupunginarkkitehti Pehr Johan Gylichin johdolla vuonna 1838. Tuolloin vanhoista virkatalon rakennuksista oli osa vielä säilynyt, mutta myöhemmin ne purettiin kokonaan pois. Arkkitehti Gylich on suunnitellut opiston ensimmäiset matalat empiretyyliset asuinrakennukset. Myöhemmin rakennuskokonaisuutta ovat täydentäneet Hämeen lääninarkkitehti Carl Albert Edelfelt kaksikerroksisella uusrenessanssityylisellä opistorakennuksella (vanha talousrakennus) ja luultavasti myös Turun ja Porin lääninarkkitehti Georg Theodor von Chiewitz  on suunnitellut rakennuksia Mustialaan. Opiston rakennuksia ympäröi kaunis puistoalue, jonka on suunnitellut ruotsalainen puutarhuri Knut Forsberg vuonna 1865.
Vanhan museorakennuksen on suunnitellut vuonna 1905 arkkitehti Henrik Reinhold Helin ja uudemman museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jalmari Peltonen. He ovat myös muilla tavoin vaikuttaneet Mustialan rakennettuun ympäristöön 1900-luvulla. Arkkitehti Peltonen on muun muassa suunnitellut opiston uuden päärakennuksen vuonna 1961.
Mustialan maanviljelysopisto on osa valtakunnallisesti merkittävää Mustiala-Porras-Kaukolanharju -nimistä maisema-aluetta. Mustialan maanviljelysopisto on luokiteltu myös valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Tapahtumia
Hakkapeliittatapahtuma on jo yli neljännesvuosisadan ajan elokuun ensimmäisenä viikonloppuna herättänyt henkiin 1600-luvun hakkapeliitta-ajan. Tapahtumassa on mm. aito 1600-luvun markkinatori sekä työnäytöksiä.
Bella Italia on vuodesta 1991 alkaen heinäkuussa järjestetty italialaismerkkisten ajoneuvojen kokoontuminen ja näyttely.
Suomen Radioamatööriliitto järjesti valtakunnallisen kesätapahtumansa Mustialassa 4.–9. heinäkuuta 2017.
Kapina
pienoiskuva|Maalaus kapinasta [[Rooman konsuli Appius Claudiusta vastaan.]] Kapina on jonkin joukon (aseellinen) nousu esivaltaa vastaan.
Kapinoinnilla pyritään muuttamaan epätyydyttäväksi koettu asiantila. Kapinoinnilla on pyritty esim. hallituksen kaatamiseen ja vallankaappaukseen tai yhteiskuntajärjestyksen kumoamiseen vallankumouksella. Historiallisesti kapina-sanaa käytettiin epäonnistuneesta vallankaappauksesta tai -kumouksesta.
Armeijassa kapina on teko, jossa sotilaat yhdessätuumin kieltäytyvät tottelemasta esimiehen antamaa käskyä.
Merenkulkuyhteyksissä kapinalla tarkoitetaan laivan miehistön jäsenten toimia, joilla he pyrkivät saamaan aluksen komentoonsa. Merillä kapinoinnista rangaistuksena oli perinteisesti kuolemanrangaistus. Ison-Britannian laivaston sotalait ovat muuttuneet niiden vuosisataisten olemassaolon aikana hieman. Nykyiset sotalait ovat peräisin 1700-luvun puolivälistä sillä erotuksella, ettei kuolemanrangaistusta enää käytetä. Yhdysvaltain sotaoikeuden säännöstön artikla 94 määrittelee mahdolliseksi rangaistukseksi kuoleman.
Suomen rikoslain 16 luvun 4 § sisälsi vuoden 1999 alkuun asti rikosnimikkeen kapina, jolla tarkoitettiin ”väkijoukon yksin toimin harjoittamaa väkivaltaa virkamiestä vastaan.” Rikoslain uudistamisen myötä (24. heinäkuuta 1998/563) siitä luovuttiin.
Juho Riipinen
Juho Riipinen (19. huhtikuuta 1860 Laukaa – 28. marraskuuta 1920 Mikkeli) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Globaali demokratia
Globaali demokratia on Heikki Patomäen ja Teivo Teivaisen kirja, jonka on julkaissut Gaudeamus vuonna 2003.
Vastaanotto
Mika Hannula sanoi Helsingin Sanomien arvostelussaan, että ajatusleikkinä maailmanlaajuisen kansanvallan rajat tulevat pian vastaan. Esimerkiksi maapallon väestön enemmistö ei välttämättä kannata tekijöiden korostamaa avoimuutta ja suvaitsevuutta. Kansanvalta on hänen mukaansa ehkä enemmän väline kuin arvo sinänsä.
Hietajärvi (Suomussalmi)
Hietajärvi on kylä Suomussalmen kunnassa aivan itärajan tuntumassa. Yhdessä läheisen Kuivajärven kanssa se on toinen Suomen kahdesta vienankarjalaiskylästä. Matkaa Venäjän rajalle on vain muutamia kymmeniä metrejä, kun sitä Suomussalmen keskustaan on lähes 80 kilometriä. Valtakunnanraja jakaa kylälle nimensä antaneen Hietajärven kahtia Suomen ja Venäjän puoleen. Hietajärvi on yksi Vienan runokylistä, ja se oli viimeisen runonlaulajan Jussi Huovisen kotipaikka.
Historia
Hietajärven ja muiden rajaseudun vienalaiskylien ensimmäiset asukkaat olivat ilmeisesti Venäjän puolelta asepalvelusta paenneita eli piekloita. Ensimmäinen asukas tuli Tunkualta. Muuan Lari Siikow eli Tament (Tomenttei) Sikov saapui alueelle 1700-luvulla Suikujärveltä ja nai piikatyttö Toarien (Darja), jonka on väitetty olleen kuuluisan Arhippa Perttusen sisar. Pari muutti asumaan Kuivajärvenniemelle ja alkoi viljellä maata. Tament palveli Aliipei Ahtosella renkinä, ja häntä pilkattiin Huoviseksi (huovi = sotilas), minkä hän sittemmin omaksui nimekseen. Vaikka Toarie Huoviselta kerättiin aikanaan vain neljä runoa, hänellä oli suuri vaikutus Kalevalan rakenteeseen, koska juuri hän kertoi joulukuussa 1845 D. E. D. Europaeukselle, että Joukahainen olisi ollut Pohjolan isäntä. Tämä sai Elias Lönnrotin siirtämään Väinämöisen ja Joukahaisen kilpalaulannan Kalevalan toisen painoksen alkuun, kun se Vanhassa Kalevalassa oli ollut vasta myöhemmin. Myöhemmin kylässä ovat käyneet lukuisat runonkerääjät, tärkeimpinä näistä A. A. Borenius, Genetz, Berner ja Samuli Paulaharju sekä valokuvaaja I. K. Inha.
Hietajärven ja Kuivajärven kylien yhteinen hautausmaa sijaitsee Kuivajärven Kalmisaaressa. Entinen hautausmaa oli Vuokkijärven Kalmasaaressa, mutta se jäi vuonna 1922 Suomen ja Neuvostoliiton väliselle rajalinjalle.
Kulttuuri
Aivan näihin päiviin saakka Kainuun vienalaiskylissä on puhuttu karjalan kielen vienankarjalan murretta, joka eroaa suomesta niin paljon, ettei kielten keskinäinen ymmärrettävyys ole enää täydellinen. Karjalan kielen asema on ollut nykypäiviin asti heikko, eivätkä kaikki vanhimmat karjalaiset ymmärrä, miten heidän kielestään on yhtäkkiä tullut osa vaalittavaa kulttuuriperintöä.
Pääosa Hietajärven karjalaisista asukkaista on ortodokseja. Runonlaulantaa on Kainuun vienalaiskylissä harjoitettu vielä viime aikoina. Ruokakulttuuriin kuuluvat sultsinat ja kalakukot.
Fjörgyn
Fjörgyn (myös Jörd tai Hlódyn ) eli maaemo on pohjoisgermaaninen ja skandinaavinen jumalatar. Runo-Eddaan sisältyvässä Völuspa-runossa Fjörgyn on Thorin äiti. Nimen etymologia viittaa siihen, että hän on ollut alun perin vuoren tai metsän jumalatar, ja häntä on myös saatettu pitää hedelmällisyyden jumalattarena.
Jumalattaren nimi liittyy balttien ukkosenjumala Perkūnakseen, ja kummatkin ovat luultavasti peräisin germaanisesta sanasta forha, tammi (myös kuusi).
Käsijarrukäännös
Käsijarrukäännös on ajotekniikka, jolla auto saadaan tarkoituksellisesti sivuluisuun joko tiukkaa käännöstä varten tai auton kääntämiseksi ympäri mahdollisimman pienessä tilassa.