cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Massive
Yleistä
MASSIVE-ohjelmiston kehitti Stephen Regelous erikoistehosteteollisuutta varten. Sen lippulaivaominaisuutena on kyky luoda tuhansia tai miljoonia agentteja, joista jokainen toimii itsenäisesti. Sumea logiikka mahdollistaa sen, että jokainen agentti reagoi ympäristöönsä yksilöllisesti. Nämä ulkoiset muuttujat vaikuttavat agentin käytökseen ja kontrolloivat liikkeentunnistusanimaatioita luoden realistisen näköisiä hahmoja.
MASSIVE sisältää keinoälyominaisuuksien lisäksi vaatesimulaation, räsynukkefysiikan ja GPU-pohjaisen laitteistotason renderöinnin. MASSIVE-ohjelmistolla voi luoda esirakennettuja agentteja, jotka suorittavat tiettyjä tehtäviä, kuten stadium-yleisöagentit, katumellakka-agentit ja yksinkertaiset agentit, jotka kävelevät ympäriinsä ja puhuvat toisillensa.
Historia
MASSIVE kehitettiin alun perin Wellingtonissa, Uudessa-Seelannissa. Peter Jackson vaati ohjelmistoa, joka mahdollistaisi satojen tuhansien sotilaiden yhtäaikaisen taistelun. Ongelmaa ei ollut ratkaistu elokuvateollisuudessa ennen tätä. Regelous loi Massiven sallien Weta Digitalin luoda erikoisefektejä, erityisesti taistelukohtauksia Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiaan.
Tuotanto
MASSIVEa on käytetty useissa tuotannoissa, niin kaupallisissa kuin lyhytelokuvissakin, niin pienen kuin suuren skaalan tuotannoissakin.
Joitakin merkittäviä esimerkkejä:
Heroes of the Imagination
Heroes of the Imagination on psytrancea tuottavan 1200 Micrograms -yhtyeen toinen studioalbumi. Levy julkaistiin vuonna 2003. Albumi on omistettu merkittäville keksijöille.
Muistialueen ylitys
Muistialueen ylitys eli segmentointivirhe (engl. segmentation fault tai access violation), on tietokoneohjelmissa esiintyvä virhetilanne.
Monet ohjelmointikielet, kuten C ja C++, eivät tarkista osoittimien oikeellisuutta. Suojatussa tilassa toimiva käyttöjärjestelmä pystyy kuitenkin valvomaan, että ohjelma ei kirjoita tai lue muistialuetta, joka ei kuulu sille. Kun ohjelma yrittää käyttää sille kuulumatonta muistia, laitteisto luo tilan, jonka käyttöjärjestelmä käsittelee virhesignaalina tai poikkeuksena. Mikäli ohjelma ei käsittele sitä erikseen, käyttöjärjestelmä useimmiten pysäyttää ohjelman.
Suojaamattomassa tilassa toimivat käyttöjärjestelmät eivät aiheuta poikkeusta, mutta käytetyt ohjelmakirjastot voivat silti havaita tiettyjä selkeitä virhetilanteita, esimerkiksi nollaksi asetetun osoittimen käytön (null pointer assignment).
Unix-järjestelmissä muistialueen ylityssignaali on SIGSEGV (Segmentation fault), POSIX-standardissa signaalikoodi 11. Segmentointi-termi on jo vanhahtava: nykyaikaisissa järjestelmissä ei käytetä enää segmenttejä, vaan "muistisivuja" (page). Microsoft Windows-järjestelmä aiheuttaa poikkeuksen STATUS_ACCESS_VIOLATION (Käsky osoitteessa 0x%08lx viittasi muistiin osoitteessa 0x%08lx. Muisti ei voi olla %s. / The instruction at 0x%08lx referenced memory at 0x%08lx. The memory could not be %s.).
Useimmiten muistialueen ylitys johtuu tilanteesta, jossa osoitinmuuttujaa ei alusteta ennen käyttöä. Tällöin osoitinmuuttujan kohdetta ei ole määritelty, ja osoitinmuuttuja todennäköisesti osoittaa paikkaan, jota ohjelma ei voi lukea eikä kirjoittaa. On myös mahdollista, että se osoittaa satunnaiseen sallittuun muistiosoitteeseen, mikä johtaa usein ongelmiin.
Esimerkkejä
Suojaamattomissa järjestelmissä tämä asettaa osoittimen s osoittaman merkkijonon ensimmäiseen muistipaikkaan merkin 'a'. Suojatussa tilassa toimivissa järjestelmissä ohjelman merkkijonoliteraali puolestaan sijaitsee ohjelmakoodiosiossa; ohjelmakoodin muistisivut on kirjoitussuojattu, ja ohjelma ei pysty muuttamaan itseään.
Esimerkki nollaosoittimesta:
Osoitinmuuttuja osoittaa muistipaikkaan 0, joka ei ole ohjelmissa kirjoitettavissa; tämä muistipaikka on myös sovittu tarkoittavan "osoitin ei osoita minnekään".
Absolutismi
Absolutismi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ljubljanica
Ljubljanica on joki Sloveniassa. Se on Savajoen sivujoki ja noin 41 kilometriä pitkä. Slovenian pääkaupunki Ljubljana sijaitsee Ljubljanican varrella. Joen valuma-alue on noin 1 860 neliökilometrin suuruinen. Ljubljanican sivujokia ovat Gradaščica, Iška ja Pivka.
Anni Parkkila
Anni Parkkila (s. 1982 Vantaa) on suomalainen laulaja. Hän sijoittui toiseksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2008 ansaiten siten itselleen Tangoprinsessan tittelin. Anni Parkkila on osallistunut Tangomarkkinoille myös vuosina 2005 ja 2007. Anni Parkkilalla on klassisen laulun koulutus. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat laulu, kuntoilu ja ulkoilu koirien kanssa. Idoleikseen hän on maininnut Eija Kantolan ja Jari Sillanpään.
Alex Rodrigo Dias da Costa
Alex Rodrigo Dias da Costa, yleensä vain Alex, (s. 17. kesäkuuta 1982 Niterói, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka on lopettanut ammattilaisuransa. Alexin pelipaikka oli keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Ammattilaisuransa Alex aloitti perinteikkäässä brasilialaisseurassa, Santosissa. Debyyttinsä Santosissa teki 2002. Alex pelasi Santosissa 63 ottelua, joissa hän viimeisteli 12 maalia, ennen kuin hän vuonna 2004 siirtyi englantilaiseen Chelsea FC<Chelsea FC:hen. Santosissa hän voitti Campeonato Brasileiron 2002.
PSV Eindhoven
Alex siirtyi Eurooppaan pelaamaan 2004, kun Chelsea teki kahdeksan miljoonan dollarin sopimuksen brassin kanssa. Alex ei kuitenkaan pystynyt pelaamaan englantilaisseurassa, koska hänen työluvassaan oli ongelmia. Koska Alex ei pystynyt pelaamaan Chelseassa, hän lähti pelaamaan lainalle hollantilaisseuraan PSV Eindhoveniin. Loppujen lopuksi Alex pelasi kolme vuotta Hollannissa ja auttoi seuran kolmeen Eredivisien mestaruuteen ja yhteen KNVB-cupin voittoon. Eindhovenissa Alex pelasi 84 peliä, joissa hän teki 11 maalia.
Chelsea
Alex sai työluvan vuonna 2007, jolloin hän siirtyi pelaamaan Chelseaan. Hänen debyyttinsä Chelseassa oli, kun hän tuli vaihdosta Liverpoolia vastaan 19. elokuuta 2007. Ensimmäisen maalinsa Alex teki Chelsealle ottelussa Middlesbroughia vastaan 20. lokakuuta 2007.
Paris Saint-Germain
Tammikuun lopussa 2012 Alex siirtyi Chelseasta Ranskaan, Paris Saint-Germainin organisaatioon. Hän teki seuran kanssa 2,5-vuotisen sopimuksen noin kuuden miljoonan euron siirtosummasta.
AC Milan
Alex siirtyi AC Milaniin hänen sopimuksensa loppumisen yhteydessä kesällä 2014.
Maajoukkueura
Alex teki debyyttinsä Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 17. elokuuta 2003 Meksikoa vastaan. Alexin maajoukkueuran suurin saavutus on Copa American voitto 2007.
James Jones
James Ramon Jones (6. marraskuuta 1921 – 9. toukokuuta 1977) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti teoksistaan Täältä ikuisuuteen ja Ohut punainen viiva.
Jonesin kokemukset sodasta olivat pohjana hänen kuuluisimmille teoksilleen. Hän koki japanilaisten hyökkäyksen Pearl Harboriin, josta kerrotaan hänen esikoisteoksessaan Täältä ikuisuuteen. Romaani Ohut punainen viiva on eksistentialistinen sotakirja, jonka tapahtumat sijoittuvat Guadalcanalin taisteluun. Viimeinen teos Whistle perustuu hänen kokemuksiinsa sotasairaalassa.
Fred Zinneman on ohjannut Jonesin kirjaan perustuvan elokuvan Täältä ikuisuuteen (1953). Myös Ohuesta punaisesta viivasta on tehty elokuva, Veteen piirretty viiva (1998), jonka on ohjannut Terrence Malick.
Asterix gallialainen
Asterix gallialainen on ensimmäinen Ranskassa, ja 18. Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1961 Ranskassa, ja vuonna 1974 Suomessa.
Albumista on julkaistu Suomessa kolmas painos vuonna 2008. Albumin pohjalta on vuonna 1967 valmistunut piirretty elokuva Asterix – pieni suuri mies Galliasta.
Polyyppi
Polyyppi voi viitata seuraaviin:
Pōmare IV
Pōmare IV (s. 28. helmikuuta 1813 – 17. syyskuuta 1877) oli Tahitin kuningatar vuosina 1827–1877.
Hänen kaudellaan mm. Bora Bora liitettiin osaksi Tahitin kuningaskuntaa. Charles Darwin vieraili Tahitilla Pōmare IV:n vieraana. Pōmare IV vastusti ranskalaisia, jotka pyrkivät ottamaan vallan Tahitilla, mutta Tahiti–Ranskan sodan jälkeen hän joutui hallitsemaan ranskalaisten siirtomaaisäntien alaisuudessa.
Elvi Mela
Hilda Amanda Rintanen, kirjailijanimi Elvi Mela, (17. joulukuuta 1887 Kokemäki – 12. syyskuuta 1969 Kokemäki) oli suomalainen kirjailija, joka julkaisi kaksi romaania. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli kokki.
Elämä
Rintasen esikoisromaani Helga julkaistiin vuonna 1920. Kyseessä on traaginen rakkaustarina, joka sijoittuu sisällissodan aikaiseen Helsinkiin. Kirja sai hyvät arvostelut ja oli myös kohtalainen myyntimenestys. Helgan ilmestyttyä Rintanen ryhyi kirjoittamaan uutta romaania, jonka aihe tuli hänen omasta lapsuudestaan. Rintanen oli tuolloin arkkitehti Eliel Saarisen huvilassa asuneen liikemies Allan Hjeltin palveluksessa. Romaanin käsikirjoitus tuhoutui Hvitträskin tulipalossa heinäkuussa 1922, eikä hän kirjoittanut sitä uudestaan. Rintasen toinen romaani Äyriälän emäntä ilmestyi syksyllä 1930. Kirja kertoo synkän tarinan maalaistalosta ja sen asukkaista, joiden elämää leimaa muun muassa runsas alkoholinkäyttö. Tolstoilaisuudesta kiinnostunut Rintanen oli mukana myös Tulenkantajissa, muttei kuulunut ryhmän keskeisiin hahmoihin.
Rintasen kirjoittamia lyhyitä novelleja julkaistiin 1930-luvulla useissa sanomalehdissä. Vuosikymmenen vaihteessa alussa hän jätti keittäjän työnsä ja rakensi pienen mökin Järvenpään Satukalliolle elättäen itsensä palstaviljelyllä. Rintasen naapurina asui muun muassa kirjailija Tyyni Tuulio, jonka luona pidettyihin Satakuntalaisen osakunnan kirjallisuuspiirin kokoontumisiin hän usein osallistui. 1960-luvun puolivälissä Rintanen muutti Vampulaan, jossa asui hänen sukulaisiaan, mutta asettui pian Kokemäelle saatuaan paikan vanhainkodista. Viimeisinä vuosinaan Rintanen kirjoitti muistelmiaan, jotka kuitenkin jäivät kesken hänen kuoltuaan 81-vuotiaana syyskuussa 1969. Rintanen on haudattu Koomankankaan hautausmaalle. Hänen muistelmansa ja muut käsikirjoituksensa ovat kadonneet.
Sompion Lappi
Sompion Lappi on osa Suomen Lappia. Maantieteellisesti se käsittää Inarin Lapin eteläpuolella olevan Itä-Lapin alueen eli hallinnollisesti Savukosken, Sodankylän ja Pelkosenniemen kunnat. Käsitteellä on merkitystä kasvi- ja eläintieteessä. Se on yksi eliömaakunnista. Muita Suomen Lapin osa-alueita ovat Enontekiön Lappi, Inarin Lappi ja Kittilän Lappi.
Satannish
Satannish on Marvel-kustantamon luoma superroisto, ikiaikainen demoni. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui Doctor Strange-lehden numerossa 175. Hahmon loivat Roy Thomas ja Gene Colan. Nykyään Satannish on oletettavasti kuollut, mutta demonisten olentojen sitkeyden tuntien herää luultavasti myöhemmin taas eloon.
Sompion Lappi
Alun perin Sompio on ollut Sodankylän alueella oleva siida eli lapinkylä.
Satannish
Historia
Satannish oli demoni korkeinta mahdollista säätyä. Hän hallitsee omaa helvetillistä ulottuvuuttaan, jossa kirotut sielut viruvat vangittuina ikiajoiksi. Useat näistä sieluista ovat tehneet jonkinlaisen sopimuksen Satannishin kanssa ja vastaanottaneet valtaa tai voimaa vastineeksi omasta sielustaan. Alun perin luultiin Satannishin syntyneen, kun Demiurgi tuhosi pahat Vanhat Jumalat ja palasia näistä jäi leijailemaan olemassaolon tasoille.
Jotkin osaset tästä voimasta tiivistyivät muodostaen helvetillisiä demoneita, joista Satannishin luultiin olevan yksi vanhimmista ja mahtavimmista. Todellisuudessa Satannish on kokonaan ilkeä velho Dormammun luoma. Dormammu on opettanut Satannishia ja jopa asettanut hänet hallitsemaan helvetillistä ulottuvuutta.
Sompion Lappi
Muuta
Sompiosta on kirjoittanut kirjailija Samuli Paulaharju.
Satannish
Historia
Dormammu toivoi voivansa käyttää Satannishia joskus pelinappulana yrittäessään laajentaa omaa valtakuntaansa. Kehityttään täyteen voimaansa Satannish on piinannut ihmiskuntaa usein lukuisilla eri tavoilla. Silloin tällöin Satannish suo voimiaan ihmisagenteilleen, jotka antavat tästä voimasta vastineeksi sielunsa.
Shaun Tan
Shaun Tan (s. noin 1974 Fremantle, Länsi-Australia, Australia) on palkittu australialainen kirjailija ja kuvittaja. Hänen kirjoistaan on suomennettu Etäisten esikaupunkien asioita (Tales from outer suburbia, 2008). Hänen tuotantoonsa kuuluu noin 120 teosta.
Satannish
Historia
Tohtori Outo, maapallon ulottuvuuden voimakkain velho on silloin tällöin nostattanut Satannishin voiman loitsuissaan, muttei kuitenkaan koskaan ole antautunut demonin palvelukseen. Tohtori Outo tapasi Satannishin ensimmäisen kerran mystisen Lordi Nekronin yrittäessä epätoivoisesti uhrata Oudon sielua omansa sijaan Satannishille. Pian tämän jälkeen Satannishin Pojat -niminen kultti jota johti Asmodeus (todellisuudessa Oudon vanha ystävä lääketieteellisestä, tohtori Charles Benton), sai lisättyä omia voimiaan Satannishin voimien kautta.
Shaun Tan
Elämä ja ura
thumb|left|Shaun Tan vastaanottamassa [[Astrid Lindgrenin muistopalkintoa vuonna 2011 Ruotsissa. Seurassa Ruotsin silloinen kauppaministeri Ewa Björling ja kruununprinsessa Victoria.]] Tanin isä on malesiankiinalainen, äiti irlantilainen. Hän vietti lapsuutensa Perthissä ja kirjoitti ja kuvitti tarinoita jo silloin. Erityisen mielenkiinnon kohteena olivat dinosaurukset, robotit ja avaruusalukset. Lapsuudesta mielenjääneitä kirjailijoita ovat muun muassa Quentin Blake ja Roald Dahl. Myöhemmin teini-iässä häneen tekivät vaikutuksen Ray Bradburyn kertomukset. Visuaalisia vaikutteita hän sai lähinnä television ja elokuvien kautta. Koulussa hän osallistui taideopetukseen, mutta myöhemmin hän on itse opettanut kirjankuvitusta.
Satannish
Historia
Ainoastaan Tohtori Oudon, Musta Ritarin ja Kostajien väliintulo pelasti maailman tuhoutumiselta. Asmodeus kuoli sydänkohtaukseen tapahtumien aikana, mutta palasi myöhemmin piinaamaan Outoa tämän ollessa Puolustajissa. Asmodeus kuitenkin epäonnistui ja Satannish sai sielunsa.
Shaun Tan
Elämä ja ura
Tanin puoliso on suomalainen graafinen suunnittelija Inari Kiuru.
Tan on kuvittanut nuorten aikuisten kirjallisuutta vuodesta 1996. Hän on kuvittanut myös ulkomaalaisten nuorten aikuisten kirjallisuutta kirjoittavien kirjailijoiden teoksia ja suunnitellut kirjankansia. Hän valmistui Länsi-Australian yliopistosta aineinaan englanninkielinen kirjallisuus ja taiteen historia, teoria ja kritiikki. Hän on maalannut muraaleja.
Satannish
Historia
Taistelu raivosi läpi Manhattanin, kunnes Tohtori Outo heitti loitsun, jonka ansiosta demonit sulautuisivat yhdeksi olennoksi elleivät nämä lopettaisi mellastustaan. Kyllästyneenä ja haluttomina luopumaan identiteetistään molemmat demonit vetäytyivät luopuen vaateistaan Mordon sieluun.
Lopulta Satannish yritti valloittaa kaikki Helvetin tasot opettajansa Dormammun avustamana, mutta suunnitelma epäonnistui ja Mefisto tuhosi Satannishin. Satannishin tuhon jälkeen miltei samanlainen demoni nimeltään Molgotha on esiintynyt useasti, mutta mikä olennon suhde on Satannishiin jää nähtäväksi.
Voimat & varusteet
Satannish oli eläessään valtavan voimakas olento. Fyysistä voimakkuuttaan hän kykeni lisäämään maagisilla tavoilla tuntemattomille tasoille asti (luultavasti yli 100 tonnin nostokapasiteettiin), mutta Satannishin todelliset voimat olivatkin valtavissa myötäsyntyisissä maagisissa voimissa. Satannish kykeni käyttämään maagista energiaansa monenlaisiin tarkoituksiin, kuten oman fyysisen voimansa lisäämiseen, levitaatioon, mystisiin energiaiskuihin, teleportaatioon, näkymättömyyteen, materian manipulointiin, koon muutoksiin, muodonmuutoksiin jne. Lisäksi Satannish näytti eläessään kykyjä hallita aikaa.
Demonina Satannish oli kuolematon eikä tarvinnut selvitääkseen ruokaa, juomaa, ilmaa tai unta. Satannishilla ei ollut monta varsinaista vihollista. Ainoastaan Mefisto ja Thog voidaan laskea varteenotettaviksi vastustajiksi.
Femi Claudius Cole
Femi Claudius Cole (s. 1962) on sierraleonelainen poliitikko. Cole on ammatiltaan sairaanhoitaja, ja hän perusti Unity Movement -puolueen, jonka päämääränä on parantaa terveydenhuoltoa ja koulutusta Sierra Leonessa. Hän on yksi Sierra Leonen vuoden 2018 presidentinvaalien ehdokkaista ja myös ainoa naispuolinen ehdokas.
Elämä
Femi Claudius Cole syntyi vuonna 1962 lääkäri Claudius Colen perheeseen. Femi Cole oli sairaanhoitajana yli 20 vuotta ja hän oli Freetownin West End Clinicin ylihoitaja. Sierra Leonessa ja ulkomailla hoitajana työskennellyt Cole järkyttyi terveydenhuollon ja koulutuksen tasojen eroista vastaavissa maissa. Cole ei erityisesti pidä rikkaiden ja köyhien eriarvoisista palveluista ja köyhien suuresta kuolleisuudesta estettävissä tai hoidettavissa sairauksissa. Hän on myös pettynyt korkeaan äitiyskuolleisuuteen.
Cole harkitsi poliittiseen puolueeseen liittymistä vuonna 2013, mutta ei löytänyt sellaista, jonka kanssa hän olisi samaa mieltä. Vuonna 2016 hän perusti oman puolueen Unity Partyn. Colen joutui odottamaan lokakuuhun 2017 ennen puolueen rekisteröintiä, mutta hän aloitti kampanjoinnin jo aikaisemmin. Puolueen päämääränä on koulutukseen ja terveydenhuoltoon keskittyminen, mutta Cole haluaa myös luoda uusia työpaikkoja. Cole ja hänen kampanjaryhmänsä tarjoaa ilmaisia terveystarkastuksia sairastumisvaarassa oleville henkilöille yhteistyössä West End Clinicin kanssa. Puolueella on toimistoja Bossa, Kenemassa ja Makenissa, ja se on perustamassa yhtä Port Lokoon. Cole oli yksi Sierra Leonen vuoden 2018 presidentinvaalien ehdokkaista. Hän oli vaalien ainoa naispuolinen ehdokas.
Gottfried von Cramm
thumb|Gottfried von Cramm (vas.) ja irlantilainen [[George Lyttleton-Rogers vuonna 1932.]]
Gottfried von Cramm (7. heinäkuuta 1907 Nettlingen – 9. marraskuuta 1976 Kairo) oli saksalainen tennispelaaja.
Peliura
Gottfried von Cramm voitti Ranskan avoimen tennisturnauksen vuosina 1934 ja 1936. Wimbledonin finaalissa hän pelasi kolmasti (1935, 1936 ja 1937) ja U.S. Openin finaalissa kerran (1937).
Yksityiselämä
Von Cramm oli biseksuaali, joka avioitui kahdesti. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli vuosina 1931–1937 paronitar Elisabeth von Dobeneckin kanssa. Von Dobeneckin myöhempi puoliso oli jääkiekkoilija Gustav Jaenecke. Vuonna 1955 von Cramm solmi avioliiton amerikkalaisen perijättären Barbara Huttonin kanssa. Pariskunta erosi 1959.
Vuonna 1938 von Cramm sai vuoden pituisen vankeustuomion homoseksuaalisesta suhteesta, joka hänellä oli ollut usean vuoden ajan vuosikymmenen alkupuolella juutalaistaustaisen näyttelijän Manasse Herbstin kanssa. Häntä syytettiin myös rahan lähettämisestä Palestiinaan vuonna 1936 muuttaneelle Herbstille. Von Cramm oli vankilassa puoli vuotta, kunnes hänet vapautettiin hyvän käytöksen ansioista lokakuussa 1938. Vapauttamiseen saattoivat vaikuttaa myös hänen ulkomaisten kilpakumppaneidensa Don Budgen johdolla Adolf Hitlerille lähettämät vetoomukset. Vapautumisensa jälkeen von Cramm muutti väliaikaisesti Ruotsiin, jonne hänet oli kutsunut kuningas Kustaa V.
Biseksuaalisuudestaan huolimatta von Cramm onnistui välttämään keskitysleirit. Hän oli propagandasyistä natseille tärkeä arjalaista rotua edustavana menestyksekkäänä kilpaurheilijana. Von Cramm ei kuitenkaan suostunut milloinkaan liittymään natsipuolueeseen. Vuonna 1940 von Cramm määrättiin armeijaan ja hän taisteli itärintamalla. Sodan jälkeen von Cramm toimi liikemiehenä ja kuoli auto-onnettomuudessa liikematkallaan Egyptin Kairossa vuonna 1976. International Tennis Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 1977 ja Saksan urheilun Hall of Fameen 2008.
Samuel Sam-Sumana
Sam-Sumana on harras muslimi ja kuuluu konojen etniseen ryhmään. Hän on naimisissa Khadija Sam-Sumanan kanssa. Pariskunta asui Minnesotassa Yhdysvalloissa, mutta palasi Freetowniin vuonna 2007.
Sam-Sumana on sierraleonelaisen poliittisen puolueen Coalition for Changeen (C4C) johtaja. Hän on myös Sierra Leonen vuoden 2018 presidentinvaalien ehdokas.
Ojamo
Ojamo on Lohjan 9. kaupunginosa. Ojamo sijaitsee kolmen kilometrin päässä Lohjan keskustasta lounaaseen. Luoteessa sen erottaa Ojamonkankaasta Ojamonharjuntie.
Suurelta osin Ojamon kartanon entisille maille rakennettu kaupunginosa oli ensimmäisiä laajoja aluerakentamiskohteita Lohjalla, kun alueen rakentaminen käynnistyi vuonna 1965. Alue muodostuu Voudinpuiston ja Lahokallion kerrostalo- ja rivitaloalueista, sekä näiden väliin jäävästä Mirjalan rivitaloalueesta. Myös Mirjala kaavoitettiin alun perin kerrostaloalueeksi, mutta muutos asuntomuotojen kysynnässä pakotti rakennusyhtiö Ruolan pyytämään kaavamuutosta. Kaavamuutos myönnettiin, ja Mirjalan rivitaloalue rakennettiin vuosina 1984 - 1990.
Ojamon liikekeskuksessa sijaitsee useita ravintoloita ja päivittäistavarakauppoja. Ojamolla toimii myös kirjasto, ala-asteen koulu ja päiväkoti. Alue sijaitsee Lohjanjärven rannassa.
Kaivokset
Ojamolla on sijainnut kaksikin kaivosta. Kuningas Kustaa Vaasa antoi vuonna 1542 Erik Flemingille luvan rautamalmin louhintaan Suomen ensimmäisestä rautakaivoksesta, Ojamon rautakaivoksesta. Kaivoksen toiminta loppui vuonna 1863.
Ämmäkoski
Ämmäkoski tai Ämmänkoski voi tarkoittaa seuraavia:
Optimi
Optimi tarkoittaa parasta tai edullisinta tilaa tai määrää tai ihanneolosuhteita. Erikoistapauksia tästä ovat muun muassa:
Lähteet
Optimum Optimal
Kymen jääkäripataljoona
Historiaa
Kymen Jääkäripataljoonan varhaisin perinnejoukko-osasto on vuonna 1920 Joensuussa perustettu polkupyöräpataljoona 3, jonka vaativassa maineessa ollut koulutus tuotti tuon ajan nopean toiminnan joukkoja.
Vuonna 1920 armeijaa uudelleen järjesteltäessä siirrettiin Joensuuhun Hämeenlinnasta Hämeen ratsurykmentin polkupyöräeskadroona 19. marraskuuta ja Viipurista Karjalan ratsujääkärirykmentin polkupyöräeskadroona 15. joulukuuta. Eskadroonista muodostettiin 16. joulukuuta perustettavan Polkupyöräpataljoona 3:n 1. ja 2. komppania. Pataljoonan esikunta oli Vallen maatalossa ja komppaniat Höytiäisten reservikasarmissa ja Hämäläisen sekä Koistisen maataloissa. Komppaniat siirtyivät 1. helmikuuta 1921 Mutalan nuorisoseuran tiloihin ja kunnantalolle. Vuonna 1936 joukko-osaston tehtäväksi annettiin Kuninkaallisen Preussilaisen Jääkäripataljoona 27:n perinteiden vaaliminen ja sen nimi muutettiin Jääkäripataljoona 3:ksi. Tällä nimellä se osallistui talvi-, jatko- ja Lapin sotaan komentajanaan Mannerheim-ristin ritari, everstiluutnantti (myöhempi kenraalimajuri) Jouko Hynninen. Pataljoona taisteli talvisodassa pääosin Karjalan kannaksella ja jatkosodassa Itä-Karjalassa osallistuen myös kesän 1944 suuriin torjuntataisteluihin Kuuterselässä, Talissa ja Vuosalmella.
Sotien jälkeen pataljoona sijoitettiin Lahteen ja edelleen vuonna 1953 Haminaan. Vuonna 1957 Kymen Jääkäripataljoonan nimen saanut joukko-osasto lakkautettiin itsenäisenä vuoden 1990 alussa, jolloin se liitettiin Karjalan Prikaatin joukkoyksiköksi Vekaranjärvelle.
Perinteet
Kymen Jääkäripataljoonan perinnepäivä on 12. maaliskuuta, ja sitä vietetään Jakob De la Gardien vuonna 1610 johtaman Moskovan valloituksen muistoksi. Perinnemarssi on Jean Sibeliuksen ”Jääkärimarssi” ja perinnelippu Carolus Lindbergin suunnittelema kaksikielekkeinen ratsuväkilippu. Harmaan lipun reunakoristeessa on Karjalan värit, punainen ja musta. Tunnuskuvioina ovat tulta ja liikettä kuvaavat ristikkäin olevat nuolet, heraldiset ruusut ja järjestysnumero 3. Alun perin lippu otettiin Polkupyöräpataljoona 3:n käyttöön vuonna 1922 ja se vahvistettiin Kymen Jääkäripataljoonan lipuksi loppuvuodesta 1956. Tangon kärkeen on vuonna 1938 myönnetty 4. luokan vapaudenristi nauhoineen.
Kymen Jääkäripataljoonan perinteitä vaalii vuonna 1966 perustettu Kymen Jääkäripataljoonan Kilta ry, jonka kotipaikkana on Hamina. Kilta on kustantanut 1990-luvulla julkaistun pataljoonan historiaa käsittelevän teoksen Kymen Jääkäripataljoonan ja Kymen Jääkäripataljoonan Killan historia (Matti Kauppila) sekä vuonna 2016 julkaistun Kymen Jääkäripataljoonan Kilta 50 vuotta -kirjan, jonka kirjoittaja on Martti Rela.
Polyyppi (lääketiede)
thumb|right|[[Kolonoskopian paljastama polyyppi paksusuolessa.]] Polyyppi on limakalvolta nouseva epänormaali muodostuma, joka voi esiintyä esimerkiksi paksusuolessa, nenässä, mahalaukussa tai virtsarakossa.
Polyyppien aiheuttamat oireet riippuvat niiden sijainnista. Suolessa esiintyvä polyyppi on tavallisesti oireeton. Adenomatoottisen polyypin muodostuminen paksusuoleen voi kuitenkin edeltää suolisyövän kehittymistä, ja siellä havaittu polyyppi tulisi siksi poistaa. Kuitenkaan läheskään kaikista adenoomista ei tule pahanlaatuisia. Nenässä pieni polyyppi voi olla oireeton, kun taas suuri voi täysin tukkia sieraimen. Nenän polyyppien mahdollisia oireita ovat muiden muassa nenän tukkoisuus ja heikentynyt hajuaisti.
Joskus polyyppien taustalla on potilaalla jo oleva sairaus, kuten familiaalinen adenomatoottinen polypoosi, Peutz–Jeghersin oireyhtymä tai juveniili polypoosi.
Pitkäniemi
Pitkäniemi on Lohjan 3. kaupunginosa, keskustan tuntumassa pohjoiseen. Lohjanjärven rannalla sijaitseva alue muodostuu teollisuusalueesta ja Kiviniemenrannan asuinalueesta.
Teollisuusalueella toimivat Metsän kertotehdas ja Mahoganyn viilutehdas. Alueella toimi myös lämpövoimala sekä Lohjan paperitehdas, jotka molemmat suljettiin vuonna 2015.
Pitkäniemen erottaa idässä Hiidensalmesta Kiviniemenkatu ja Lohjan satamarata sekä etelässä Anttilan kaupunginosasta Rantapuisto Immonkadulle saakka.
Kiviniemenranta
Kiviniemenranta on asuinalue Pitkäniemessä. Kyseessä on uusi, vuonna 2005 perustettu asuinalue. Se sijoittuu Pitkäniemen pohjoisosaan, Kiviniemenkadun päähän, noin kilometrin päähän Lohjan keskustasta. Alueen asuntokanta on Lujatalo Oy:n rakentamia pari- ja rivitaloja. Asuntoalue valmistui vuoden 2007 kesällä, jolloin viimeiset asuntokohteet valmistuivat.
thumb|center|600px|Kiviniemenranta kesäkuussa 2007, Lohjanjärveltä kuvattuna. Taustalla Fortumin lämpövoimalan savupiippu.
Lähteet
60.255°N, 24.05306°W
Kuningas Arthur (elokuva)
Kuningas Arthur (King Arthur) on Antoine Fuquan ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin kotimaassaan 7. heinäkuuta 2004 ja Suomessa 20. elokuuta 2004. Elokuva sai alkunsa, kun tekijät halusivat tehdä elokuvan Arthurin legendasta saatuaan inspiraatiota uusimpien arkeologisten kaivauksien löydöksistä. Arthurin legendan aitoudesta kiistellään, mutta elokuva edustaa käsikirjoittajan näkemystä Arthurista ja Rooman sotilaista varhaisella keskiajalla.
Iltalehti (1919–1930)
thumb|right|Lehtien mainosjuliste vuodelta 1919. Iltalehti (aluksi nimeltään Uuden Suomen Iltalehti) oli vuosina 1919−1930 Helsingissä ilmestynyt iltapäivälehti. Se oli Uusi Suomi -lehden rinnakkaisjulkaisu. Lehti oli kokoomuksen äänenkannattaja ja ilmestyi kuutena päivänä viikossa. Iltalehti oli vuosina 1917–1918 ilmestyneen Uusi Päivä -lehden seuraaja.
Lehti oli tappiollinen koko olemassaolonsa ajan, ja sen levikki oli parhaimmillaan 5 300 kappaletta. Lehti levisi pääasiallisesti tilattuna. Vuonna 1930 Lapuan liike muutti lehden Ajan Sana -nimiseksi lehdeksi.
Elijah Price
Elijah Price eli Herra Lasi on kuvitteellinen elokuvahahmo, jota esittää Samuel L. Jackson. Price on pääkonna elokuvissa Unbreakable – särkymätön (2000) ja Glass (2019). Elijah on poikkeuksellisen älykäs, määrätietoinen, karismaattinen ja manipuloiva yksilö. Hänen heikkoutensa on harvinainen luutokatosairaus, jonka vuoksi hänen luunsa särkyvät helposti, mikä tuottaa hänelle suurta kipua. Sairaudensa myötä Elijah on saanut liikanimensä ”Herra Lasi”. Elijah etsii itselleen ja sairaudelleen ”vastakohtaa”, jotakuta poikkeuksellisen vahvaa yksilöä, tai muuten hän joutuisi toteamaan olemassaolonsa merkityksettömäksi. Elijah rinnastaa elämän usein sarjakuviin ja käyttää niistä tuttuja termejä, ”kuten sankari” ja ”vastustaja”. Hän kokee, että sarjakuvat ovat kuin ”historiankirjoja”: niihin on kirjattu tavanomaisista poikkeavista tapahtumia, joita joku on todistanut elämässään.
Särkymätön
Elijahin suuri pakkomielle on todistaa sarjakuvamaisten ja yli-inhimillisten ihmisten olemassaolo. Etsiessään ”sankareita” Elijah on aiheuttanut katastrofaalisia onnettomuuksia, kuten lentokoneturmia, hotellipaloja ja jopa junaonnettomuuksia. Elokuvassa Unbreakable – särkymätön David Dunn -niminen mies selviää Elijahin aiheuttamasta junaturmasta, ja häneen Elijah alkaa kohdistaa huomionsa: niin merkittävästä onnettomuudesta selvinneen henkilön täytyy olla särkymätön, hänen ”täydellinen vastakohtansa”. Elijah auttaa Davidia hallitsemaan kykyjään, kuten aistimaan ihmisten pahoja tekoja kosketuksen kautta. Lopulta David kuitenkin tajuaa Elijahin olleen syyllinen junaonnettomuuteen ja passittaa tämän poliisin huostaan.
Glass
Tohtori Ellie Staple yrittää tuloksetta vakuuttaa Davidin ja Kevinin siitä, että näiden kyvyille on olemassa luonnollinen selitys ja että nämä ovat alusta saakka kuvitelleet kaiken. Elijah liittoutuu Kevinin kanssa paetakseen laitoksesta ja kertoo Davidille aikeensa paljastaa maailmalle totuus ”supersankareista ja pahiksista”. David yrittää estää Elijahin suunnitelman, ja lopulta myös Kevin kääntyy Elijahia vastaan saadessaan tietää, että juuri hän aiheutti junaonnettomuuden, jossa Kevinin isä kuoli, mikä johti Kevinin eri persoonien syntymiseen. Kevin muuttuu ”Peto”-muotoonsa, tappaa Elijahin ja yrittää paeta, mutta tarkka-ampuja ampuu hänet. Staple paljastaa kuuluvansa järjestöön, jonka tarkoitus on piilottaa maailmalta totuus supersankareista, jotta ihmiset voisivat elää rauhassa. Hän käskee miestensä surmaamaan Davidin. Elijah oli kuitenkin aikaisemmin ennakoinut tulevat tapahtumat ja alkanut lähettää tilanteesta livekuvaa verkkoon, ja lopulta video, joka paljastaa sekä Davidin että Kevinin yli-inhimillisen vahvat kyvyt, julkaistaan maailmanlaajuiseen levitykseen.
Meadowlands
Meadowlands tarkoittaa seuraavia asioita:
Tōru Takemitsu
pienoiskuva|Tōru Takemitsu vuonna 1961. Tōru Takemitsu (武満 徹, 8. lokakuuta 1930 Tokio – 20. helmikuuta 1996 Tokio) oli japanilainen itseoppinut taidemusiikin säveltäjä, joka yhdisti teoksissaan länsimaisia ja itämaisia vaikutteita.
Takemitsun ura alkoi kokeellisen musiikin Jikken Kobo -keskuksessa, joka pyrki tuottamaan poikkitaiteellisia teoksia. Säveltäjän kansainvälinen ura aukesi Igor Stravinskyn ylistettyä tämän vuoden 1959 Requiem-teosta. Vuonna 1967 häneltä tilattiin New York Philharmonic -orkesterin juhlavuoden kunniaksi tilausteos. Syntynyttä sävellystä nimeltä November Steps pidetään yhtenä onnistuneimmista länsi- ja itämaisen musiikin yhdistelmänä. Teoksen menestyksen myötä Takemitsusta tuli merkittävimpiä 1900-luvun japanilaisia säveltäjiä.
Takemitsu kuoli virtsarakon syöpään 65-vuotiaana.
Tuotanto
Takemitsun musiikki on yleisesti hidastempoista ja hiljaista, ja siinä käytetään improvisaatiota, harvinaisia soitinyhdistelmiä ja äänitettyjä ääniä. Useiden satojen itsenäisten sävellysten lisäksi Takemitsu teki musiikin yli 90:een elokuvaan ja kirjoitti 20 kirjaa.
Takemitsun varhaistuotannossa oli vaikutteita Claude Debussylta ja Olivier Messiaenilta erityisesti modaalisten asteikkojen ja luontokuvauksen osalta. Takemitsun musiikkiin vaikuttivat myös Anton Webern hiljaisuuden käytön ja John Cage yleisen säveltämisen filosofian osalta. Takemitsun vastakkaisten elementtien, kuten idän ja lännen, yhdistämisen takana oli ajatus ”äänistä elämänä” eli jokapäiväisten äänien järjestelystä siten, että ne muodostuivat ymmärrettäviksi ja merkityksellisiksi.
Husaariapina
Husaariapina eli husaarimarakatti (Erythrocebus patas) on afrikkalainen häntäapinalaji.
Levinneisyys
Husaariapinoita tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa Senegalista, Gambiasta, Mauritanian ja Mali eteläosista, Guinea-Bissausta ja Guinean pohjoisosista Ugandaan, Etelä-Sudaniin, Etiopian lounaisosiin ja Keniaan asti. Laji suosii metsien ja ruohomaiden siirtymävyöhykettä ja on yleisimmillään pensaikkoisessa akaasiametsässä. Sitä tavataan myös ruohikoilla, metsäisillä savanneilla ja metsissä. Se kuitenkin välttelee tiheää kasvillisuutta, kuten rantametsiä.
Elintavat ja lisääntyminen
Husaariapinoita on vaikea lähestyä. Viekkaat ja vauhkot eläimet pakenevat heti nähdessään ihmisen. Husaariapinoiden nopeudeksi on mitattu 55 kilometriä tunnissa.
Husaariapinat kehittyvät nopeasti ja lisääntyvät nuorempina kuin mikään muu vanhan maailman apinalaji. Naaraat saavuttavat sukukypsyyden kaksi- ja puolivuotiaina ja synnyttävät kolmivuotiaina. Poikaset selviävät omillaan puolivuotiaina, mutta emot imettävät niitä vuoden ikäisiksi asti. Emot parittelevat ja synnyttävät uuden poikasen joka vuosi. Emo voi samaan aikaan olla tiineenä, imettää poikasta ja huolehtia vallattomasta pennusta. Husaariapinaemojen joukossa on niin ylihuolehtivia kuin huolettomiakin. Ne jättävät hyvinkin nuoria poikasia muiden naaraiden kaittaviksi siksi aikaa kun itse syövät, mutta jos toinen naaras lähestyy poikasta pyytämättä, antaa emo tunkeilijalle hiljaisen varoituksen avaamalla suunsa.
Vaikka husaariapinat ovat vankeudessa eläneet yli 20-vuotiaiksi, on vapaudessa eläneen husaariapinalauman keskimääräinen elinikä noin neljä vuotta. Apinat syövät pihkaa ja puiden turvonneissa piikeissä majailevia muurahaisia sekä heinäsirkkoja ja muita hyönteisiä.
Useimmat kädelliset nukkuvat yhdessä puiden oksilla, mutta husaariapinat nukkuvat yksin ja vaihtavat yöpuuta joka ilta, kenties hämätäkseen leopardeja ja muita petoja. Husaariapinat tekevät laajempia syöntiretkiä (noin kuusi kilometriä päivässä) suuremmilla reviireillä (noin 4000 hehtaaria) kuin muut samankokoiset kädelliset. Yleensä noin 20 naaraasta ja näiden jälkeläisistä sekä yhdestä liki sivullisesta uroksesta koostuvaa laumaa johtaa täysikasvuinen naaras, joka painaa keskimäärin viisi kiloa ja on noin puolet uroksen koosta.
Koska husaariapinat ovat varsin alttiita luonnonolojen vaihteluille, ne tuskin selviävät uusista, ihmisten aiheuttamista uhista.
Husaariapina on ihmisen lisäksi toinen kädellinen, joka alkaa hikoilla liikkuessaan.
Bobbie Rosenfeld
Fanny "Bobbie" Rosenfeld (28. joulukuuta 1904 Dnepropetrovsk, Venäjä – 13. marraskuuta 1969 Toronto, Kanada) oli kanadalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti kaksi olympiamitalia, joista kummatkin Amsterdamin olympialaisissa 1928. Kultaa hän sai 4 × 100 metrin viestistä ja hopeaa 100 metrin juoksusta.
Yleisurheilun lisäksi Rosenfeld oli erinomainen pelaaja koripallossa, softballissa, jääkiekossa ja tenniksessä.
Seulaperiaate
Seulaperiaate, eli inkluusio-ekskluusioperiaate on kombinatoriikan tulos. Sen mukaan jos ovat perusjoukon S osajoukkoja, on voimassa
Itä-Suomen viestipataljoona
Itä-Suomen viestipataljoona (lyhenne I-SVP) on Suomen maavoimien valmiusyhtymään Karjalan prikaatiin kuuluva viestiaselajin joukkoyksikkö Vekaranjärvellä Kouvolassa.
Historia
Itä-Suomen viestipataljoona vaalii Helsingissä 1. lokakuuta 1930 perustetun Viestipataljoona 2:n perinteitä.
Toiminta
Itä-Suomen viestipataljoona kouluttaa kenttäviestitoimintaan yhtymän viestijärjestelmä 2 -kalustolla, joka on asennettu Patrian valmistamiin XA-202-sarjan panssaroituihin ajoneuvoihin (Viestipasi). 1. viestikomppaniassa käytetään CL600-laitesuojiin sijoitettuja viestiasemia, jotka vastaavat toiminnaltaan viestipasiin sijoitettua asemaa.
Pataljoona antaa viestijoukkojen koulutuksen lisäksi myös Karjalan prikaatin sotilaspoliisikoulutuksen Esikuntakomppaniassa.
Ämmänkosken voimalaitos
Ämmänkosken voimalaitos on voimalaitos Varkauden keskustassa. Se on Ämmäkosken niskalta Huruslahteen laskevassa Voimakanavassa, ja sen on rakennuttanut Enso-Gutzeit Oy Tervakoski. Sen putous on 13 metriä, teho 5 MW ja se valmistui 1906.
Nuh
thumb|Nooan arkki vedenpaisumuksen keskellä. Turkkilainen miniatyyri 1500-luvulta Nuh on Koraanin 71. suura ja sisältää 28 jaetta.
Sisältö
Suura kertoo Nooasta, jonka jumala pelasti vedenpaisumuksesta. Jumala antoi Nooalle käskyn rakentaa arkki ja ottaa mukaan perheensä ja kaikkia maailman eläimiä. Sama tarina kerrotaan myös suurassa numero 11 ja ensimmäisessä Mooseksen kirjassa.
Tromostovje
Tromostovje (Kolmoissilta) on silta Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se on yksi kaupungin symboleista. Sillan vanhin osa valmistui vuonna 1842, ja sen suunnitteli italialainen arkkitehti Giovanni Picco. Tuolloin silta tunnettiin vielä nimellä Francev most (Frantzin silta) Itävallan arkkiherttuan Karl Frantzin mukaan. Kolmoissilta-nimitystä alettiin käyttää sen jälkeen, kun slovenialaisen arkkitehdin Jože Plečnikin suunnittelemat lisäkävelysillat valmistuivat vanhan sillan molemmille puolille vuonna 1932. Silta peruskorjattiin vuonna 1992.
Alban Berg
Alban Maria Johannes Berg (9. helmikuuta 1885 Wien, Itävalta – 24. joulukuuta 1935 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuului niin sanottuun toiseen Wienin koulukuntaan, johon kuuluivat Bergin lisäksi tärkeimpinä jäseninä Arnold Schönberg sekä Anton Webern.
Elämä
Alban Berg syntyi Wienissä 9. helmikuuta 1885 keskiluokkaiseen perheeseen. Nuorempana häntä kiinnosti enemmänkin kirjallisuus, mutta 15-vuotiaana Berg alkoi säveltää, ilman mitään muodollista koulutusta. Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1904 hän oli jo ehtinyt säveltää noin kahdeksankymmentä laulua.
Bergin veli Charly oli näyttänyt tämän lauluja Schönbergille syksyllä 1904. Schönberg havaitsi välittömästi Bergin lahjakkuuden ja kutsuikin hänet oppilaakseen. Schönbergistä tuli Bergin ainut musiikinopettaja. Lisäksi Berg tutustui Schönbergin muihin oppilaisiin, joista Anton Webern tuli Bergille tärkeäksi ystäväksi. Opintojensa alkupuolella Berg sävelsi lauluja, joita hän julkaisi myöhemmin. Pianosonaatti (op. 1) valmistui vuonna 1908, jousikvartetto vuonna 1910. Schönbergin sävellysopissa vietetyt kuutisen vuotta olivat ohi.
Vuonna 1911 Berg meni naimisiin itävaltalaisen upseerin tyttären Helene Nahowskin kanssa. Samalla hän tutustui Wienin taiteilijapiireihin, omaksui edistyksellisen asenteen ja kritisoi Wienin konservatiivista ilmapiiriä. Vuonna 1912 valmistui laulusarja Altenberg-laulut. Se sai osittaisen kantaesityksen maaliskuussa 1913 Wienissä pidetyssä konsertissa, jossa esitettiin Schönbergin ja hänen oppilaidensa sävellyksiä. Konsertti oli skandaali, se jouduttiin keskeyttämään ja poliiseja tarvittiin rauhoittamaan yleisöä.
Berg näki vuonna 1914 Georg Büchnerin näytelmän Woyzeck, joka vaikutti häneen syvästi. Berg alkoikin heti luonnostella oopperaa, josta oli tuleva hänen läpimurtoteoksena. Armeijaan kutsu vuonna 1915 ja teoksen Drei Orchesterstücke viimeistely veivät kuitenkin hänen aikaansa oopperalta. Berg joutui palvelemaan sodan loppuun saakka ja pystyi vasta sen jälkeen paneutumaan oopperaan toden teolla. Ooppera Wozzeck valmistui lopulta vuonna 1922, jolloin Berg sai orkestroinnin päätökseen.
Wozzeckin alkutaival oli kivinen: mikään oopperataloista ei halunnut ottaa teosta esitettäväksi. Kuitenkin kesällä 1924 Bergin sarja Drei Bruchstücke aus ’Wozzeck’ (Kolme fragmenttia ’Wozzeckista’) esitettiin Frankfurtissa ja Berliinin valtionoopperan taiteellinen johtaja Erich Kleiber kiinnostui oopperasta. Myöhemmin hän kuuli Wozzeckin pianoversiona ja päätti esittää teoksen. Ensi-iltansa Wozzeck sai Berliinissä joulukuussa 1925.
Berg alkoi etsiä uutta librettoa pian Wozzeckin jälkeen. Ooppera Lulun sävellystyö alkoi vuonna 1928 (vaikkakin Der Wein -konserttiaaria tilaustyönä keskeyttikin sävellysprosessin), ja luonnospartituuri valmistui vuonna 1935. Orkestrointi jäi Bergiltä kesken. Oopperasta muokattu viisiosainen sarja sai kuitenkin menestyksen, mutta Bergin kuoltua hänen leskensä Helene kielsi teoksen täydentämisen. Teoksen kokonainen kolminäytöksinen versio sai ensi-iltansa vasta vuonna 1979 (Pariisissa, Pierre Boulezin johtamana) Bergin lesken kuoleman jälkeen: säveltäjä Friedrich Cerha oli salaa orkestroinut teoksen vielä Helenen eläessä.
1930-luvun alkupuoli oli Bergille raskasta aikaa: kansallissosialistien noustua valtaan 1933 hänen musiikkinsa tuomittiin rappiotaiteeksi huolimatta siitä, että hän ei ollut juutalainen. Myös Itävallassa suhtautuminen Bergiin ja hänen musiikkiinsa oli kylmäkiskoista. Berg sai kuitenkin amerikkalaiselta Louis Krasnerilta sävellystilauksen viulukonsertosta alkuvuodesta 1935, jolloin hän vielä viimeisteli Lulua. Ooppera saikin siirtyä sivuun, kun Bergin perheystävän Alma Mahlerin ja Walter Gropiuksen 18-vuotias tytär Manon Gropius kuoli äkillisesti polioon. Berg järkyttyi tapahtuneesta, sävelsi viulukonserton ja omisti sen muistoteokseksi Manonille. Teos tunnetaan lisänimellä erään enkelin muistolle. Myöhemmin löytyneiden papereiden perusteella konsertto liittyy hänen salarakkaaseensa eikä perheystävän kuolemaan.
Loppukesästä 1935 Berg sai ampiaisenpiston, josta syntyi tulehduskierre. Jouluaattona 1935 pahaksi edennyt tulehdus äityi verenmyrkytykseksi, joka päätyi kohtalokkaaksi – Berg kuoli aattoaamulla vain 50-vuotiaana. Viulukonsertosta tuli myös hänen muistoteoksensa.
Musiikki
Berg aloitti myöhäisromantikkona, mutta tutustuttuaan Schönbergiin alkoi kehittää sävelkieltään yhä atonaalisempaan suuntaan. Lopulta hänkin siirtyi käyttämään 12-säveljärjestelmää. Berg säilytti silti tuotannossaan tonaalisuuden ja atonaalisuuden jännitteen: häntä voidaan myös kutsua myöhäisromanttiseksi säveltäjäksi. Bergillä oli tapana käyttää 12-sävelrivejä, joista saattoi tarvittaessa muodostaa myös perinteisiä kolmisointuja.
Ekspressionistisen ilmaisun lisäksi Bergin musiikkia leimaa vahva draaman taju. Bergin sävellyksissä muotoajattelu on myös vahvasti läsnä, esimerkiksi ooppera Wozzeck on täynnä klassisia muotoja: sinfonioita, inventioita, passacaglioita. Bergin suhtautuminen 12-säveljärjestelmään (dodekafonisuus) oli vapaampi kuin Schönbergillä ja Webernillä – hänen asennettaan sävellystekniikkaan voitaisiin kutsua käytännölliseksi.
Bergin tuotanto on melko pieni, mutta siitä huolimatta hän on noussut suureen kuuluisuuteen. Bergin aikuisiän sävellykset ovat kauttaaltaan korkeatasoisia.
Ljubljanan kaupungintalo
pienoiskuva|Ljubljanan kaupungintalo Ljubljanan kaupungintalo on rakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se rakennettiin alun perin 1400-luvun loppupuoliskolla. Nykyisen ulkoasunsa se sai vuosina 1717–1719. Rakennus on uudelleenrakennettu useaan otteeseen, laajimmin vuonna 1963. Tuolloin uudelleenrakennussuunnitelman teki arkkitehti Svetozar Križaj. Kaupungintalon julkisivu on venetsialaissävytteinen.
Kittilän Lappi
Kittilän Lappi on osa Suomen Lappia. Maantieteellisesti se käsittää Enontekiön Lapin eteläpuolella olevan Länsi-Lapin alueen eli hallinnollisesti Kittilän, Kolarin ja Muonion kunnat. Käsitteellä on merkitystä kasvi- ja eläintieteessä. Kittilän Lappi on yksi eliömaakunnista. Muita Suomen Lapin osa-alueita ovat Enontekiön Lappi, Inarin Lappi ja Sompion Lappi.
Alun perin lapinkylä Kittilä on ollut Kittilän alueella oleva siida eli lapinkylä.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestetään nykyään joka toinen vuosi. Kilpailuiden järjestäjänä toimii Kansainvälinen hiihtoliitto.
Ensimmäisen kerran alppihiihdossa kilpailtiin maailmanmestaruuksista vuonna 1931 ja vuoteen 1939 kilpailut järjestettiin vuosittain. Vuosina 1948–1982 kilpailut pidettiin joka toinen vuosi. Kilpailujen ollessa järjestämisvuorossa olympiavuonna (alkaen vuoden 1948 talviolympialaisista Sankt Moritzissa ja päättyen vuoden 1980 talviolympialaisiin Lake Placidissä) olympiavoittajat nimettiin myös maailmanmestareiksi, eikä erillisiä maailmanmestaruuskilpailuja järjestetty. Poikkeuksena on alppiyhdistetty, joka ei ollut olympialaji (laji palautettiin olympialajiksi vuoden 1988 talviolympialaisiin). Vuonna 1984 kilpailuja ei kuitenkaan järjestetty vaan päätettiin siirtyä järjestämään kisat parittomina vuosina alkaen vuodesta 1985. Nykyään talviolympialaisten järjestämisellä ei ole vaikutusta maailmanmestaruuskilpailujen järjestämiseen. Lumenpuutteen seurauksena eteläisessä Espanjassa pidettäväksi suunnitellut vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailut jouduttiin siirtämään seuraavalle vuodelle.
Joni Karjalainen
Joni Karjalainen (s. 13. huhtikuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on edustanut SM-liigajoukkuetta Tapparaa 36 sarjaottelussa. Karjalaisen vahvuudet ovat nopeudessa, hyökkäyspelissä ja laukauksessa.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut
Eniten maailmanmestaruuksia
Eniten maailmanmestaruuksia. (Mukaan lukien joukkuekilpailut, top 10). Päivitetty vuoden 2023 MM-kilpailujen jälkeen.
Joni Karjalainen
Seuraura
Karjalainen on HJK:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina HIFK:hon, jonka C-nuorissa hän pelasi kaudella 2005–2006. Kaudella 2006–2007 Karjalainen nousi HIFK:n B-nuoriin, joissa hän oli tehoilla 13+27=40 joukkueen toiseksi paras pistemies. Pduotuspeleissä hän edusti C-nuoria, joissa hän voitti Suomen-mestaruuden. Kauden 2007–2008 Karjalainen pelasi suurimmaksi osaksi A-nuorissa. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 14+24=38 HIFK:n A-nuorten paras pistemies. Pudotuspeleissä Karjalainen edusti B-nuoria, joissa hän voitti SM-hopeaa.
Kesäkuussa 2009 Karjalainen siirtyi Tapparaan kolmivuotisella liigasopimuksella. Hän ei kuitenkaan noussut kaudella 2009–2010 Tapparan edustusjoukkueeseen, vaan oli A-nuorten paras pistemies tehoilla 10+21=31. Marraskuussa Karjalainen sai kokemusta miesten peleistä, kun hän teki jouluun asti ulottuvan sopimuksen Mestiksen Hokin kanssa. Hän pelasi seurassa kuusi ottelua, joissa syntyi kolme maalia.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut
Eniten henkilökohtaisia MM-mitaleja
Alppihiihtäjät joilla on vähintään 5 henkilökohtaista MM-mitalia. Päivitetty vuoden 2023 MM-kilpailujen jälkeen.
Joni Karjalainen
Seuraura
Kaudella 2010–2011 Karjalainen nousi Tapparan SM-liigarinkiin. Hänet lainattiin kuitenkin kauden alussa Mestiksen LeKiin, jossa hän teki 13 ottelussa tehot 3+8=11. Hän pelasi myös yhdeksän Mestis-ottelua verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän debytoi SM-liigassa 4. marraskuuta 2010 vieraissa entistä seuraansa HIFK:ta vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 13.57 minuuttia. Kolmannessa liigaottelussaan 16. marraskuuta vieraissa Kärpät hän saavutti ensimmäiset liigapisteensä, kun hän syötti aluksi Joonas Koskisen maalin ja viimeisteli itse uransa ensimmäisen SM-liigamaalin. Karjalainen pelasi debyyttikaudellaan liigassa 35 ottelua, joissa syntyivät tehot 4+2=6. A-nuorissa hän pelasi viisi ottelua.
Karjalainen jatkoi Tapparan ringissä kauteen 2011–2012, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Hänet lainattiin lokakuussa 2011 loppukaudeksi Hokkiin, jossa hän pelasi kuitenkin vain seitsemän ottelua ennen sopimuksen purkamista. Hän siirtyi tämän jälkeen loppukaudeksi Kiekko-Vantaaseen.
Maajoukkueura
Karjalainen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti pronssia. Hän teki kisoissa tehot 2+2=4.
Karjalainen on pelannut 52 poikien ja 10 nuorten maaottelua.
Ahlaisten kirkko
thumb|268x268px|Ahlaisten kirkko, sankarihaudat Isänmaan puolesta 1939–1944 Kuvanveistäjä [[Yrjö Rosola]] Ahlaisten kirkko on Ahlaisissa, Porissa sijaitseva puukirkko. Se on Porin nykyisistä kirkoista vanhin. Salomon Köhlström rakensi kirkon kaksilaivaisena. Kirkko valmistui vuonna 1796. Vuonna 1832 valmistui kirkosta erillään oleva kellotapuli, jonka suunnitteli Carl Ludvig Engel. Vuonna 1908 kirkko muunnettiin 720 henkilöä vetäväksi ristikirkoksi arkkitehti Josef Stenbäckin johdolla.
Kirkon alttaritaulu esittää Jeesusta siunaamassa lapsia. Se on vuodelta 1888, ja sen on maalannut Elin Danielson-Gambogi. Neljää evankelistaa kuvaavan kirkon renessanssi-henkisen saarnastuolin on puolestaan suunnitellut kirkon rakentaja Köykkä-Köhlström. Kirkossa on myös 17-äänikertaiset urut, jotka sinne asennettiin vuonna 1909.