cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stora Bodö
Valtioneuvos Frithiof Flodin osti Stora Bodön vuonna 1877. Saaren pohjoisosassa oli jo pieni asuintalo, jonka Flodin laajensi huvilakseen. Siitä tuli aikakauden tyylin mukaisesti koristeellinen. Huvila sai myös tornin, joka muistuttaa läheisen Tallholmin saarella sijaitsevan Nannelan villan tornia. Huvilakokonaisuuteen kuuluu vanhoja puurakenteisia talousrakennuksia ja pieni laivalaituri.
Pesäpallon suomensarja 1962
Pesäpallon suomensarja pelattiin kahdeksannentoista kerran kaudella 1962. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Jyväskylän Pesä-Veikot, Keravan Pallokerho, Loimaan Palloilijat ja Sotkamon Jymy nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1963.
Putoajien ja maakuntasarjasta tilalle nousevien määrä riippui siitä, minkä lohkojen alueelta SM-sarjasta putoavat joukkueet tulevat. Tällä kertaa jokaiseen lohkoon putosi yksi joukkue, jolloin lohkoista putosi kolme joukkuetta ja maakuntasarjasta nousi vastaavasti kolme tilalle.
Itälohko
Itälohkossa pelasivat uusina joukkueina maakuntasarjasta nousseet Jyväskylän Kirin 2-joukkue, Harjurannan Kisa ja Pörön Urheilijat.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Outokummun Partio.
Etelälohko
Etelälohkossa pelasi uusina maakuntasarjasta nousseet Hartolan Voima, Työväen Mailapoikien 2-joukkue ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. Helsingin Pesä-Pojat vaihtui Puna-Mustien 2-joukkueeksi.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Helsingin Pallo-Toverit.
Länsilohko
Länsilohkossa pelasivat uusina mestaruussajasta pudonneet Loimaan Palloilijat ja Vaasan Maila sekä maakuntasarjasta nousseet Hämeenlinnan Paukku ja Alajärven Ankkurit.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Nurmon Jymy.
Pohjoislohko
Mestaruussarjasta tähän lohkoon putosi Oulun Lippo.
Suomensarjan karsinta
Kaikki karsintalohkot pelattiin 22. - 23. syyskuuta.
Karsinta itälohkoon
Pelattiin Hankasalmella. Mukana olivat maakuntasarjavoittajat Keski-Suomesta, Suur-Savosta, Pohjois-Karjalasta ja Pohjois-Savosta.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Karsinta Etelälohkoon
Pelattiin Tervakoskella. Mukana Helsingin, Uudenmaan, Lahden, Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan parhaat.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Karsinta Länsilohkoon
Länsilohkoon karsittiin Toijalassa, jossa olivat mukana Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakuntasarjojen voittajat.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Karsinta Pohjoislohkoon
Pelattiin Raahessä. Mukana olivat mestarit Keski-Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Lapin ja Kainuun maakuntasarjoista. Länsi-Pohjan mestari Kuivaniemen Yritys joutui karsimaan Lapin mestarin kanssa. Ottelut: Lapin Lukko - Kuivaniemi 21-0, Kuivaniemi - Lapin Lukko 6-6. Lapin Lukko selvisi loppukarsintaan juoksuin 27-6.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
John Alcott
John Alcott (1931 Lontoo – 28. heinäkuuta 1986 Cannes, Ranska) oli brittiläinen elokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Stanley Kubrickin kanssa tämän neljässä elokuvassa: 2001: Avaruusseikkailu, Kellopeliappelsiini, Barry Lyndon ja Hohto.
John Alcott syntyi Gainsborough Studios -elokuvayhtiön tuotantopäällikön Arthur Alcottin poikana ja pääsi jo nuorena aloittamaan elokuvauransa klaffipoikana. Hänen suuri tilaisuutensa tuli kesken Kubrickin Avaruusseikkailun yli kaksi vuotta kestäneitä kuvauksia, kun pääkuvaaja Geoffrey Unsworth joutui jättämään hankkeen vuoden jälkeen muiden sitoutumusten vuoksi. Kubrick nosti apulaiskuvaaja Alcottin pääkuvaajaksi, ja heidän yhteistyönsä kesti läpi 1970-luvun ja yhteensä neljän elokuvan.
Alcott tunnetaan luonnonmukaiseen valaisuun pyrkineenä kuvaajana, mistä ääriesimerkkinä ovat pelkässä kynttilänvalossa erittäin valovoimaisella objektiivilla kuvatut kohtaukset Barry Lyndonissa. Myös Hohdon Sheppertonin studioille rakennettu suuri hotelli-interiööri valaistiin lähes pelkästään osana lavastusta näkyvillä sisustusvalaisimilla.
Kubrickin elokuvien ohella John Alcott toimi pääkuvaajana muun muassa elokuvissa Poliisipiiri Fort Apache (1981), Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta (1984), Ei pakotietä (1987) ja Kun rohkeus pettää (1987).
Alcott sai vuoden 1976 Oscar-gaalassa parhaan kuvauksen palkinnon elokuvasta Barry Lyndon. Hän kuoli sydänkohtaukseen 55-vuotiaana Ranskan Cannesissa.
Koiruoho
Koiruoho eli mali (Artemisia absinthium) on marunoihin kuuluva kookas, monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kukkii loppukesällä ja syksyllä keltaisin kukin. Se kasvaa erilaisissa maaperissä, mutta viihtyy parhaiten kuivassa maassa. Koiruohoa on käytetty mausteena esimerkiksi riistaruoissa. Se on myös tärkeä raaka-aine yrtti- ja alkoholijuomien valmistuksessa; esimerkiksi absintti ja vermutti ovat saaneet nimensä kasvin mukaan.
Koiruoho on lääkekasvi. Sen sisältämä eteerinen öljy koostuu pääasiassa isotujonista ja tujonista, mutta sisältää myös absintiinia, artabsiinia, fellandreenia ja kadineenia.
Koiruohoa käytetään sisäisesti muun muassa loismatojen häätöön. Saksassa sitä käytetään mausteena ruoassa. Se soveltuu liha- ja riistaruokien valmistukseen, mutta sitä käytetään vähäisiä määriä. Yliannostusta on varottava, sillä runsaasti käytettynä kasvi on myrkyllinen.
thumb|left|250px|Koiruohon tunnistaminen
Luettelo animaatiosarjan Arttu jaksoista
Tämä on luettelo animaatiosarjan Arttu jaksoista. Lista sisältää vain Yle TV2:n vuosina 2002-2003 uusintana esittämät jaksot.
Santiago (Galápagossaaret)
Santiago on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Sen keskeinen sijainti ja luontevat maihinnousupaikat ovat tehneet siitä suositun sekä merirosvojen, valaanpyytäjien että nykyisten matkailijoiden keskuudessa. Saaren suosituimpia luonnonnähtävyyksiä ovat turkishylkeiden luola, vaaleanpunaisten flamingojen laguuni ja mahdollisuus nähdä galapagosinhiirihaukkoja ja rubiinityranneja. 1880-luvulla saarelle päästettiin kesyvuohia. Ne lisääntyivät nopeasti ja hävittivät aiemmin rehevän kasvillisuuden.
Émilius Goulet
Émilius Goulet PSS (s. 15. toukokuuta 1933 St-Isidore de Dorchester) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Saint-Bonifacen arkkihiippakunnan johtoon 23. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Claude Turcotte, jota avustivat Maurice Couture ja James Weisgerber.
Whiplash (yhtye)
Whiplash on yhdysvaltalainen speed ja thrash metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1984 New Yerseyssä. Yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa oli kolme "Tonya", Tony Portaro, Tony Bono ja Tony Scaglione. Yhtyeen esikoisen Power and Painin julkaisuvuoden jälkeen vuonna 1986 Joe Cangelosi tuli Tony Scaglionen tilalle, kun tämä liittyi väliaikaisesti Slayeriin. Tämä kokoonpano julkaisi vuonna 1987 yhtyeen seuraavan albumin Ticket to Mayhem. Glenn Hansen palkattiin laulajaksi, jotta laula-kitaristi Portaro voisi keskittyä täysin kitaraan. Ennen ensimmäistä hajoamistaan yhtye julkaisi vielä albumin Insult to Injury. Yhtye kokoontui yhteen vuonna 1996 ja julkaisi monien miehistövaihdosten jälkeen kaksi albumia ennen kuin alkuperäinen kokoonpano julkaisi vuonna 1998 vielä yhden albumin. Sen jälkeen yhtye hajosi uudestaan.
Yhtye palasi yhteen vuonna 2008, kun Joe Cangelosi tuli Scaglionen tilalle ja Richard Day alkuperäisen basistin Bonon tilalle, joka kuoli syöpään vuonna 2002. Yhtyeen seuraava albumi Unborn Again julkaistiin heinäkuussa 2009.
Huntuvaahtera
Huntuvaahtera (Acer triflorum) on vaahterakasvien (Aceraceae) heimoon kuuluva lehtipuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinan pohjoisosissa ja Korean niemimaalla. Se kasvaa 3–10 metriä korkeaksi. Puun lehdet ovat kolmilehdykkäiset, kukin lehdykkä on 5–10 cm pitkä ja kolmisen senttiä leveä. Runko on uurteinen. Keltaiset, pienet kukat kasvavat kolmen kukan terttuina.
Huntuvaahtera jää pieneksi ja kasvaa hitaasti, minkä takia se on suosittu pienten pihojen ja kadunvarsien koristekasvi. Puu menestyy ainakin eteläisessä Suomessa.
pienoiskuva|vasen|Huntuvaahteran lehti ja runko.
Discovery (yritys)
thumb|Discovery Communications -yhtiön pääkonttori Yhdysvaltain Marylandin osavaltion [[Silver Springissä.]] Discovery (entiseltä nimeltään Discovery Communications) oli yhdysvaltalainen mediakonserni, joka yhdistyi huhtikuussa 2022 WarnerMedian kanssa Warner Bros. Discoveryksi.
Discovery osti SBS:n pohjoismaiden toiminnot ProSiebenSat.1 Medialta joulukuussa 2012. Discovery Communications omisti Pohjoismaissa toimivan mediayhtiön Discovery Networksin, jolla on televisiotoimintaa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa. Discovery Communicationsin toimitusjohtaja on David Zaslav. Bauer Media Group osti SBS Discovery Radion Discovery Communicationsilta huhtikuussa 2015.
Vuonna 2008 Discovery Communicationsin omistuksia järjesteltiin siten, että enemmistöosuus (2/3) siirtyi Discovery Holding Companylle, jonka pääomistaja on yhdysvaltalainen liikemies John Malone.
2014 Discovery Communications osti 51 % osuuden Eurosportista TF1 Groupilta.
Brakykefaalinen oireyhtymä
Koiran lyhytkalloisuus eli koiran brakykefalinen akondroplasia on jalostuksesta johtuva koiran perinnöllisen kääpiökasvuisuuden muoto, jossa kuonon luut jäävät normaalia lyhyemmäksi. Se on varsin yleinen piirre maailman koiraroduissa. Lyhytkalloisuuteen liittyy erityisesti pään alueen pehmytkudoksien poikkeavuuksia, joita kutsutaan brakykefaliaoireyhtymäksi.
Vaikutus anatomiaan
thumb|Lyhytkalloisen koiran kallo. Lyhytkalloisen koiran kuono on lyhyt ja litteä. Leukojen leveys on normaali. Verrattuna normaalimittaiseen kuonoon kudoksia ei puutu, mutta ne ovat pakkautuneet tiiviimmin pienemmässä tilassaan, mikä helposti johtaa hengitysvaikeuksiin.
Terveysongelmat
Useimmat lyhytkalloiset koirat kärsivät jonkinasteisista hengitysvaikeuksista. Lievimmillään hengityksen häiriöt jäävät kuorsaamiseen tai normaalista hieman kohonneeseen herkkyyteen kuumuudelle. Muita vaihtelevan vakavia brakykefliasyndroomaan liittyviä ominaisuuksia ja oireita ovat ahtautuneet tai jopa tukkeutuneet sieraimet, nielun alueelle roikkuva ylipitkä pehmeä suulaki, ylimääräinen ja ilmateitä ahtauttava kudos nielussa ja/tai nielun viereisten pehmytkudosten virheasento, paksuuntuneet henkitorven rustorenkaat sekä nielun seinämien romahdus.
Lars D. Eriksson
Lars David Eriksson (s. 10. marraskuuta 1938 Maarianhamina) on suomalainen juristi ja Helsingin yliopiston julkisoikeuden emeritusprofessori.
Eriksson valmistui oikeustieteen tohtoriksi 1980. Hän toimi Helsingin yliopistossa julkisoikeuden vt. apulaisprofessorina 1972–1982, apulaisprofessorina 1982–1998 ja professorina 1998–2001. Eriksson on osallistunut aktiivisesti yhteiskunnalliseen keskusteluun perusoikeuksien ja vähemmistöjen puolustajana sekä vallanpitäjien arvostelijana.
James Weisgerber
James Vernon Weisgerber (s. 1. toukokuuta 1938 Vibank) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Reginan arkkihiippakuntaan 1. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Saskatoonin hiippakunnan johtoon 7. maaliskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Joseph Mallon, jota avustivat Joseph Neil MacNeil ja Joseph Faber MacDonald.
Weisgerber sai 7. kesäkuuta 2000 nimityksen Winnipegin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. elokuuta.
Von Born
Suku on lähtöisin alkujaan Stralsundista Pommerista, jossa se on tunnettu jo 1500-luvulta alkaen. Herman Heinrinch Born aateloitiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan aateliin vuonna 1750 nimellä von Born. Hänen kaksi poikaansa naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1772 ja esiteltiin 1776 Ruotsin ritarihuoneelle aatelissukuna numero 2083. Suku ei ollut vuoden 1809 jälkeen edustettuna Ruotsin ritarihuoneella, mutta se kirjattiin Suomen Ritarihuoneeseen vuonna 1818 numerolla 153. Sukuun kuulunut valtioneuvos Johan August von Born sai vuonna 1864 vapaaherran arvon, minkä jälkeen hänen jälkeläisensä muodostivat Suomessa suvun vapaaherrallisen haaran. Pelkästään aatelinen sukuhaara sammui Suomessa jo 1867. Osa vapaaherrallisen haaran jäsenistä hyväksyttiin uudelleen Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna vuonna 1929. Vapaaherrallinen sukuhaara sammui Suomessa mieslinjalta vuonna 1975.
Suku omisti Pernajassa sijaitsevan Suur-Sarvilahden kartanon, jonka lapsettomana kuollut Ernst von Born vaimoineen testamenttasi Svenska Kulturfondenille ja Svenska Litteratursällskapetille.
Suvun tunnettuja jäseniä
Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa poliitikot Georg ja Ernst von Wendt sekä Suomen sisällissotaan ruotsalaisina vapaaehtoisina osallistuneet Hanna Palmen pojat Olof ja Nils Palme. Ruotsin pääministeri Olof Palme oli Hanna Palmen lapsenlapsi. Pääministeri Palme vieraili vuonna 1976 suomalaisen poliitikon Ulf Sundqvistin kanssa Sarvilahden kartanossa ja Pernajan kirkonkylän hautausmaalla isoäitinsä haudalla.
NMT
NMT (, myöhemmin Nordisk Mobiltelefon ) oli yhteispohjoismainen analoginen radiopuhelinverkko. NMT-verkko oli käytössä vuosina 1981–2010, tosin Suomessa verkot suljettiin jo 2000-luvun alussa.
NMT oli maailman ensimmäinen täysautomaattinen matkapuhelinverkko. NMT on niin sanottu ensimmäisen sukupolven verkko (1G). NMT-verkosta NMT-verkkoon soitetut puhelut välittyivät päässääntöisesti osin 450:n tai 900 megahertsin taajuista mikroaaltosäteilyä lähettävien tukiasemien ja osin kiinteän puhelinverkon kautta. NMT-verkon käyttämät säteilytajuudet läpäisivät seinä- ja muita rakenteita paremmin kuin myöhempien 2-, 3-, 4- ja 5G-teknologioiden käyttämät korkeammat taajuudet.
NMT-verkon tukiasemat muodostivat hunajakennomaisen solukon, jossa yhden solun koko vaihteli maasto-olosuhteista ja tarvittavasta kapasiteetista riippuen kahdesta kolmeenkymmeneen kilometriin. NMT-verkko koostui liikkuvista asemista eli matkapuhelimista, kiinteistä tukiasemista (Base Station) sekä kiinteän verkon osuudesta eli tietokoneden avulla toimivista NMT-keskuksista (Mobile Switching Center). Tukiasema välitti puheluita oman solunsa eli kantoalueensa sisällä, ja NMT-keskus huolehti periaatteessa lähes kaikista muista NMT-verkon hallintaan liittyvistä asioista, kuten verkon hallinnasta, tukiasemien ohjauksesta, puhelinyhteyksien hallinnasta, laskutuksesta ja yhteyksistä kiinteään puhelinverkkoon.
NMT-puhelinten lähetystehot olivat 15 wattia, 1,5 wattia ja 150 milliwattia, ja tukiasemien lähetystehot olivat 20, 5 ja 1,25 wattia. Dataa liikkui NMT-verkossa nopeudella 1200/2400 bittiä sekunnissa.
Datasiirto-ominaisuuksiltaan NMT on ARP-järjestelmää parempi liikuttaen dataa nopeudella 1200/2400 bps.
Historiaa
NMT:n historia alkaa vuodesta 1969. Pohjoismaiden valtiolliset telelaitokset päättivät ryhtyä yhdessä kehittämään radiopuhelinverkkoa, joka toimisi kaikissa Pohjoismaissa. Kehitystyö käynnistyi 1970-luvulla.
Heeta
Heeta (isona kirjaimena Ͱ, pienenä ͱ) on entinen nimitys kreikkalaisen kirjaimiston kirjaimelle eeta (Η/η), kun sen äännearvo vastasi vielä /h/-äännettä (esim. suomen kielen h-kirjaimen äännettä).
NMT
Historiaa
NMT:n keskeisiä ominaisuuksia tulivat olemaan automaattisuus ja toiminta maiden rajojen yli. Aiemmat radiopuhelinverkot kuten Suomen ARP ja Ruotsin MTD nimittäin toimivat vain maan sisällä, ja niissä puhelut tilattiin välittäjän kautta.
Heeta
Muoto ja sen historia
Heeta kehittyi foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta 15px (het). Se oli alun perin käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja muistutti suoraan foinikialaista esikuvaansa. Se muuntui joissakin murteissa, merkittävimmin joonialaisessa murteessa, ajan kuluessa eetaksi eli vokaaliksi. Niissä murteissa, joissa tarvittiin myös /h/-äänne, muodostettiin spiritus- eli henkosmerkit jakamalla heeta kahtia. Kirjaimen vasemmasta puolesta saatiin spiritus asper eli vahva alkuhenkonen ja oikeasta puolesta spiritus lenis eli heikko alkuhenkonen. Heetan nykyisin esitetty muoto oli alun perin yksi kirjaimen monesta eri variantista, sen vasen puolisko.
NMT
Historiaa
450 MHz:n taajuusalueella toiminut NMT-450 otettiin ensimmäisenä kaupalliseen käyttöön Saudi-Arabiassa 1. syyskuuta vuonna 1981, kuukautta aikaisemmin kuin ensimmäinen verkko Pohjoismaissa. Ruotsissa NMT-verkko avattiin lokakuussa 1981 ja Norjassa marraskuussa. Tanskassa NMT-toiminta käynnistettiin vuoden 1982 tammikuussa ja Suomessa maaliskuussa. Verkkoja avattiin myös muissa maissa.
Heeta
Muoto ja sen historia
Heetan muodon käyttö myös tai yksinomaan eetana on havaittavissa ensin muun muassa Joonian, Kreetan ja Aioliin kirjaimistoissa sekä eteläisten Kykladien (mm. Melos, Thera) ja Rhodoksen kirjaimistoissa.
NMT
Historiaa
NMT:stä tuli nopeasti suosittu. NMT-450 -verkon kapasiteetin alkaessa loppua kaupunkialueilla otettiin 1987 käyttöön kapasiteetiltaan suurempi 900 MHz:n taajuusalueella toimiva NMT-900 -verkko. Suomessa NMT:n huippuvuosi oli 1996, jolloin käytössä oli yhteensä yli 640 000 NMT -liittymää heinäkuun lopussa. Koko maailmassa NMT:tä käytti lähes 50 miljoonaa ihmistä.
Heeta
Muoto ja sen historia
Epigrafisissa lähteissä heetasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Tietokonejärjestelmissä
Tietokoneissa heeta koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
NMT
Historiaa
Myöhemmin NMT sai tehdä tilaa uudempien digitaalisten matkapuhelinjärjestelmien, lähinnä GSM:n tieltä, ja NMT-verkot suljettiin. Suomessa NMT-900 -verkko suljettiin vuoden 2001 alussa ja NMT-450 lakkautettiin vuoden 2002 lopussa. Heinäkuun 2002 lopussa Suomessa oli käytössä vielä noin 46 000 NMT-450 -liittymää, joista yrityskäytössä oli noin 29 000 liittymää. Pisimpään NMT oli käytössä Islannissa, jossa verkko suljettiin 2010.
2000-luvun alussa suljettiin myös NMT-450 taajuusallokaation reunalla analogiseen MPT1327-tekniikkaan perustuneet yksityisten puhelinyhtiöiden alueelliset AutoNet-verkot.
Puhelimet
Itse NMT-puhelin koostui radio-osasta, ohjauselektroniikasta ja kontrollisignaaleja välittävästä modeemista. Puhelimet olivat varsinkin NMT-450-verkon alkuaikoina nykymittapuun mukaan erittäin kookkaita ja alkeellisia. NMT-standardi sinänsä ei asettanut erityisiä minimivaatimuksia puhelimen koolle: viimeiseksi NMT-450-puhelimeksi jäänyt (Benefonin) Exion oli 10 cm pitkä ja painoi akkuineen 109 grammaa. Valmiusaikaa puhelimessa oli noin viikko. Tätä edesauttoi, että alun perin NMT-900-verkkoa varten kehitetyt virransäästöominaisuudet siirrettiin myöhemmin myös NMT-450-verkon puolelle.
Suomalaisia 1980-luvun NMT-puhelimia olivat mm. Mobiran ensimmäinen NMT-puhelin Mobira MD25, ensimmäinen kannettava puhelin Mobira Talkman ja NMT-900 -verkon läpilyöntipuhelin Mobira Cityman 900 sekä Benefonin ensimmäinen puhelin, autopuhelin Benefon Forte. Sittemmin markkinoilla oli myös vuosien ajan suurta suosiota saaneet Mobira Cityman 100 ja Nokia 101 -matkapuhelimet NMT-900-verkkoon, joista oli myös myynnissä eri järjestelmäversioita (mm. AMPS, TACS) NMT-maiden ulkopuolella.
Alkuperäisessä NMT-standardissa ei ollut mahdollisuutta puheen salaukseen. Tämän takia NMT-puheluita oli mahdollista kuunnella sopivasti viritetyllä FM-skanneriradiolla. Myöhemmin NMT-spesifikaatioon lisättiin mahdollisuus kaksikaistaiseen kantataajuuskääntöön perustuvaan salaukseen. Vaikka tämä ei ole vahva salaus sanan digitaalisessa mielessä, se estää kuitenkin satunnaisen kuuntelun. Jotta NMT-salausta voisi käyttää, täytyy joko tukiaseman tai molempien käytettävien puhelinten tukea salausta. Jälkimmäisessä tapauksessa salaus täytyy kääntää puhelimista käsin päälle. Suomessa Telen NMT-verkko ei tukenut salausta.
Brønnøysund
Brønnøysund on Norjan kaupunki ja Brønnøyn kunnan hallinnollinen keskus Nordlandin läänissä. Se sijaitsee rannikkotien numero 17 varrella, mannermaan ja Torgetin saaren ympärillä. Kaupungissa on konepajateollisuutta, kalanjalostusteollisuutta ja teurastamo.
thumb|left|Storgata Brønnøysundissa Brønnøysund on vanha kauppapaikka ja liikenteen solmukohta eteläisessä Helgelandissa. Hurtigruten pysähtyy kaupungissa päivittäin. Brønnøysundin lentokenttä on myös päivittäin yhteydessä Norjan lentoliikenteen solmukohtiin. Brønnøysund oli kaupunki 1923-1964. Se sai nykyisen kaupunkistatuksensa vuonna 2000.
Tuulet kääntyy pohjoiseen – Kaikki Fonovox-levytykset 1975–1978
Tuulet kääntyy pohjoiseen – Kaikki Fonovox-levytykset 1975–1978 on Reijo Taipaleen kahden cd:n kokoelmajulkaisu, joka ilmestyi 5. elokuuta 2009.
Jaakko Saariaho
Jaakko Saariaho valmistui vuonna 1904 kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista. Hän asui ja työskenteli aluksi kirjakauppiaana Puolangalla, kunnes muutti Saloisiin, jossa toimi kansakoulunopettajana vuosina 1912–1944. Hän oli pitkään mukana Saloisten kunnallispolitiikassa ja luottamustoimissa. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän oli vuosina 1922–1925, 1926–1931 ja 1936–1939. Hän toimi myös Saloisten suojeluskunnan päällikkönä sisällissodan aikana. Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajana Saariaho oli 11. helmikuuta 1913 – 1. helmikuuta 1914. Hän nousi edustajaksi varasijalta. Myöhemmin Saariaho kuului kokoomukseen.
Ikaros (avaruusluotain)
Ikaros (Interplanetary Kite-craft Accelerated by Radiation Of the Sun) on Japanin avaruusjärjestön kokeellinen avaruusluotain. Luotain laukaistiin 21. toukokuuta 2010 H-IIA-kantoraketilla yhdessä "Akatsuki"-planeettaluotaimen (entiset nimet Planet-C ja Venus Climate Orbiter) ja neljän muun pienoisluotaimen kanssa. IKAROS esitteli ensimmäisenä avaruusaluksena aurinkopurje-teknologiaa planeettainvälisessä avaruudessa
Avaruusluotaimelta vie kuusi kuukautta matkata Venukseen, minkä jälkeen se aloittaa kolme vuotta kestävän matkan Auringon kääntöpuolelle.
Tarkoitus
IKAROS-avaruusluotain on maailman ensimmäinen avaruusluotain, joka käyttää aurinkopurjetta ensisijaisena työntövoiman lähteenä. Se esittelee neljää avainteknologiaa (suluissa olevat kommentit viittaavat oikealla olevaan kaavioon): Aurinkopurje avautui kokonaan 10. kesäkuuta 2010.
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu
Helsingin olympiakisojen 50 m pienoiskiväärin 3 x 40 laukauksen ammuntaan osallistui 44 ampujaa 25 eri maasta. Kilpailu suoritettiin tiistaina 29. heinäkuuta kymmenen laukauksen sarjoina. Ensiksi ammuttiin 40 laukausta makuulta ja tästä lajista jaettiin myös erilliset mitalit. Kilpailu jatkui sitten 40 laukauksella polvelta, tässä Suomen Vilho Ylönen oli omaa luokkaansa maailmanennätystuloksella 394. Kahden asennon jälkeen kärki näytti seuraavanlaiselta: Ylönen (Suomi) 791, Leskinen (Suomi) 788, Andrejev (Neuvostoliitto) ja Huber (Sveitsi) 787, Horber (Sveitsi) 785, Kongshaug (Norja) ja Berg (Ruotsi) 784. Lopuksi ammuttiin 40 laukausta pystystä. Neuvostoliiton Pjotr Avilov hallitsi tämän asennon parhaiten. Norjan Kongshaug kiri Ylösen polvelta ottaman 7 pisteen etumatkan kiinni ja voitti olympiakultaa. Tasatilanteissa ensisijaisesti enemmän napakymppejä ampunut kilpailija sijoittui paremmin. Kongshaugin ja Ylösen tulokset 1 164 jäivät kolme pistettä saksalaisen Karl Steigelmannin vuonna 1939 maailmanmestaruuskisoissa ampumasta maailmanennätyksestä.
Ikaros (avaruusluotain)
Tarkoitus
Luotain mittaa myös planeettainvälisen avaruuden ympäristöolosuhteita, kuten gammapurkauksia, aurinkotuulta ja avaruuspölyä.
Rakenne
Aurinkopurje on neliön muotoinen. Purje avattiin käyttämällä keskipakoisliikettä (pyöriminen) ja purjeen kulmissa olevia 0,5 kg:n kärkipainoja (numero 1 - oikealla). Purje on lävistäjän suunnassa 20 metriä (sivu n. 14 metriä) ja koostuu 7,5 mikrometriä paksusta polyimidi-kalvosta (numero 3 oikealla). PowerFilm, Inc:n valmistamat ohutkalvo-aurinkokennot on sijoitettu osaksi purjetta (numero 4). Kahdeksan lohkoa LCD-paneeleja on sijoitettu purjeeseen, ja niitä käytetään purjeen suunnan säätöön paneelien heijastuskykyä muuttamalla (numero 2). Purjeen kääntöpuolella on myös kahdeksan avaruuspölyn kerääjää osana tieteellistä hyötykuormaa.
Tehtävä
IKAROS laukaistiin onnistuneesti yhdessä Venus-luotain Akatsukin kanssa H-IIA-kantoraketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta 21. toukokuuta 2010.
IKAROS pyöri keskipisteensä ympäri 20-25 kierrosta minuutissa ja sai aurinkopurjeen levittämisen päätökseen 11. kesäkuuta 2010. Aluksen kaksi irroitettavaa pienoiskameraa kuvasi aukaistua aurinkopurjetta 14. heinäkuuta 2010.
9. heinäkuuta JAXA vahvisti IKAROKSEN olevan kiihtyvässä liikkeessä aurinkopurjeen kuljettamana. thumb|250px|IKAROKSEN malli Mikäli IKAROS osoittautuu menestykselliseksi, niin sitä tulee seuraamaan 50-metrinen ionimoottoria käyttävä Jupiteriin ja sen troijalaisasteroideille matkaava aurinkopurje tämän vuosikymmenen lopulla.
Lyhytpyrstökolibri
Lyhytpyrstökolibri (Myrmia micrura) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Ecuadorin länsiosista Perun luoteisosan La Libertadiin. John Gould kuvaili lajin holotyypin Perusta vuonna 1854.
Ego (albumi)
Ego on saksalaisen industrial metal -yhtye OOMPH!:in seitsemäs studioalbumi. Ego on yhtyeen ensimmäinen suosittu albumi.
Ominaistilavuus
Ominaistilavuus (tunnus v ) tarkoittaa aineen tilavuuden ja massan osamäärää. Se on tiheyden käänteisarvo:
.
Ominaistilavuuden yksikkö SI-yksiköissä on m3/kg.
Osuustukkukauppa
thumb|OTK:n mainos Työväen kalenterissa 1945.
Keskusosuusliike OTK (vuoteen 1920 Suomen Osuustukkukauppa, vuosina 1920–1970 Osuustukkukauppa) oli vuosina 1917–1983 toiminut Suomen edistysmielisen osuuskauppaliikkeen tukkukauppa. Sen tytäryhtiöitä olivat rautakauppa Renlund, E-Öljyt E-huoltamoineen, säilyketehdas Kontio & Kontio, huonekaluliike Sotka ja Mainosrengas. OTK ja sen omistaneet 39 paikallista osuusliikettä yhdistyivät E-osuuskunta Ekaksi vuonna 1983.
Daniel Joseph Bohan
pienoiskuva|Daniel Joseph Bohanin vaakuna Daniel Joseph Bohan (8. marraskuuta 1941 Yarmouth – 15. tammikuuta 2016 Regina ) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Monctonin arkkihiippakuntaan 13. toukokuuta 1967 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloysius Matthew Ambrozic, jota avustivat André Richard ja James Martin Hayes.
Osuustukkukauppa
Alkuvaiheet
thumb|[[Väinö Vähäkallion suunnittelema OTK:n pääkonttori Hämeentien ja Käenkujan kulmassa Helsingin Sörnäisissä.]]
Suomen osuustoimintalaki säädettiin vuonna 1901, mutta jo vuotta aiemmin oli Hämeen läänin kuvernööri hyväksynyt tamperelaisen Finlayson & Co. Työväen Osuuskaupan säännöt. Osuuskauppoja syntyi tämän jälkeen eri puolille maata. Pian havaittiin, että ne tarvitsevat yhteistyöelimiä. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) perustettiin hoitamaan yhteisostoja, neuvontaa ja ohjausta vuonna 1904. Sivukonttorien, oman tuontitoiminnan ja teollisuustuotannon myötä SOK:n toiminta laajeni nopeasti välitysliikkeestä täysimittaiseksi tukkukaupaksi.
Maaseudun maa- ja metsätaloustuottajataustaisten sekä lähinnä kaupunkien työläistaustaisten osuuskauppojen kesken syntyi erimielisyyksiä päätöksentekotavoista. Jälkimmäinen ryhmä julistautui edistysmieliseksi perustaen Osuusliike Elannon johdolla aatteelliseksi keskusjärjestökseen Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) vuonna 1916. Kaupallista yhteistoimintaansa varten samat osuusliikkeet muodostivat seuraavana vuonna toisen asteen osuuskunnaksi Suomen Osuustukkukaupan. Nimestä jätettiin vuonna 1920 pois sana Suomen, että se ei olisi tullut sekoitetuksi Suomen Osuuskauppojen Keskuskuntaan.
Oma tuotanto
Kaupan keskusliikkeillä oli toimintansa alkuaikoina vaikeuksia saada kotimaisia teollisuustuotteita suoraan tehtailta. Niitä haluttiin mieluummin myydä yksityisen tukkukaupan välityksellä. Niinpä keskusliikkeet alkoivat valmistaa omia teollisuustuotteita. Näin varmistettiin tavaran saanti, joskaan ei aina edullisimmalla mahdollisella tavalla.
OTK:n ensimmäisenä toimitusjohtajana toimi Väinö Tanner, jota seurasi vuonna 1918 Julius Alanen. Hän sai yrityksen liikesuhteet ja tavaranhankinnan käynnistettyä ja alkoi sen jälkeen laajentaa sen omaa tuotantoa. OTK:n ensimmäiset omat tuotantolaitokset olivat pari silakansuolaamoa, mutta vuonna 1923 aloitettiin myös leivän ja jauhojen tuotanto. OTK alkoi ennen toista maailmansotaa valmistaa monenlaisia elin- ja taloustarvikkeita ja tekstiilituotteita sekä sodan jälkeen lisäksi rakennustarvikkeita ja kemian alan tuotteita. Alanen johti OTK:ta vuonna 1952 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
OTK kuului 1940-luvun lopulla Suomen suurimpien teollisuusyritysten joukkoon. Vuonna 1949 sillä oli yhteensä 20 tehdasta ja niissä työskenteli lähes 1 400 työntekijää. Uuno Takin pääjohtajakaudella vuosina 1952–1966 OTK:sta kasvoi Suomen suurin kotimarkkinateollisuutta harjoittanut yritys. Sen tuotanto kasvoi kolminkertaiseksi, rahastojen arvo nelinkertaiseksi ja myymäläverkkokin kolmanneksella, minkä lisäksi perustettiin 14 uutta teollisuuslaitosta ja monia vanhoja laajennettiin. Yhtiön varat kasvoivat suuremmaksi kuin esimerkiksi SOK:n ja se sijoitti niitä uusien tavaratalojen ja erikoismyymälöiden perustamiseen. Lisäksi osuusliikkeistä tuli yhä uskollisempia OTK:n asiakkaina. 1960-luvulle tultaessa työntekijöitä oli yli 2 000. Yhtiön tuotantotoimintaa johti pitkään teollisuusneuvos Emil Aro.
OTK:n oma tuotanto oli laajimmillaan 1950-luvun lopussa. Toiminnan mielekkyys oli tällöin katoamassa. Kaikkia tavaroita oli riittävästi saatavissa myös muilta kotimaisilta valmistajilta, eikä kilpailu niiden kanssa aina ollut järkevää. Oman tuotannon rinnalle tulikin hankinta. Varakas OTK sortui osin oman suuruutensa muodostamaan harhaan eikä ryhtynyt ajoissa luopumaan omasta tuotantotoiminnastaan, joka alkoi 1970-luvulla muodostua yhtiölle rasitteeksi.
Vähittäiskaupan osuusliikkeet yhdistyvät tukkukaupan OTK:hon
Eero Salovaara toimi OTK:n pääjohtajana vuosina 1966–1981. E-liikkeeseen kuuluneiden osuuskauppojen kannattavuus kääntyi 1970-luvulla pysyvään laskusuuntaan. Vuosikymmenen puolivälistä eteenpäin koko vähittäis- ja tukkukauppa teki tappiota vuodesta toiseen. 1980-luvulle tultaessa oli välttämätöntä ryhtyä saneeraustoimiin, mikä merkitsi kannattamattomista toimialoista luopumista ja henkilöstön vähennystä sekä myymälöiden sulkemisia. OTK:n pääjohtajaksi vuonna 1981 tullut Eero Rantala päätti ajaa läpi radikaalin muutoksen, jossa OTK ja sen omistaneet osuusliikkeet Elantoa lukuun ottamatta yhdistyivät vuonna 1983 E-osuuskunta Ekaksi. Samalla myös Elannon omistajuus henkilöjäsenyyteen perustuvaksi muuttuneessa osuuskunnassa purkautui. Eka-yhtymä joutui sittemmin yrityssaneeraukseen vuonna 1993 ja muutettiin vuonna 1995 Tradeka-nimiseksi osakeyhtiöksi.
Saarnilaakson koulu
Saarnilaakson koulu on Espoon Saarniraiviossa sijaitseva peruskoulun yläasteen koulu, jossa toimii vuosiluokat 7-9. Sen osoite on Hösmärintie 1. Saarnilaakson koulu aloitti toimintansa elokuussa 1994. Koulun rehtorina toimi Jukka Kuittinen perustamisesta aina kuolemaansa marraskuuhun 2019 asti. Nykyään rehtorina toimii Matti Kärkkäinen.
Saarnilaakson koulussa on noin 400 oppilasta. Koulu painottaa opetuksessaan informaatioteknologiaa ja kansainvälisyyttä, ja lisäksi koulussa on monipuolinen valinnaisainetarjonta. Saarnilaakson koulussa toimii jokaisella vuositasolla yksi erityinen informaatioteknologiapainotteinen luokka, jonne oppilaat valitaan pääsykokeen perusteella. Informaatioteknologiapainotteiselle luokalle pääsee enintään 20 oppilasta. Koulussa on myös pienryhmäopetuksen ja joustavan perusopetuksen luokkia.
Tries
__EISISLUETT__ Tries oli vuosien 1977–1980 välillä toiminut tamperelainen rockyhtye, joka soitti heavy rock -tyylistä musiikkia. Yhtye julkaisi kolme singleä ja kaksi albumia.
Triesin Microvox- studiossa 29. marraskuuta 1977 äänitetty debyyttisingle "Thunderball" oli Poko Rekordsin kaikkien aikojen kolmas single. Se julkaistiin elokuussa 1978.
Erik Olavinpoika
Erik Olavinpoika oli suomalainen virkamies, jonka epäsuosittu toiminta voutina ja lainlukijana Pohjanmaalla vaikutti nuijasodan puhkeamiseen.
Erik Olavinpojan taustaa ei tunneta, mutta hänen syntyperänsä ei ollut ylhäinen. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1584, jolloin hän oli valtaneuvos Gustaf Banérille läänitetyn Mustasaaren pitäjän voutina. Vuosina 1587–1597 hänen tiedetään olleen Pohjanmaan lainlukijana eli tuomarin tehtävän hoitajana, ensin kihlakunnantuomari Kaarle Henrikinpoika Hornin ja vuodesta 1590 marski Klaus Flemingin sijaisena. Lainlukijaksi tultuaan Erik Olavinpoika hankki Mustasaaresta kaksi tilaa, joista hän asui Voitilankylän Lahnasaaressa. Hän ryhtyi vuonna 1590 ratsutilalliseksi säilyttääkseen tilojensa alkuaan kolmivuotisen verovapauden. Erik Olavinpojasta tuli epäsuosittu, koska hän oli vihatun käskynhaltija Flemingin sijainen ja keräsi itsekin linnaleiriveroa muilta talonpojilta vaikka sodan päätyttyä hänen varustamansa ratsumiehet olivat ”kotihuoveina”. Hän myös tärkeili kirjoittamalla nimensäkin kuin aatelinen muodossa Erik Olsson till Lahnasari.
Tammikuussa 1596 Pohjanmaan talonpojat lähettivät Kaarle-herttualle ja Ruotsin valtaneuvostolle valituksen Erik Olavinpojasta, jonka sanottiin uhkailevan ja pelottelevan talonpoikia sekä levittävän valheita. Koska Erik Olavinpoika oli valtataistelussa Kaarlen vihollisen Sigismundin tukija, lähetti Kaarle palvelijansa Joen Jempten vangitsemaan Erik Olavinpojan ja Pohjanmaan voudin Tuomas Yrjönpojan. Heidän toimistaan suoritettiin tutkinta ja he olivat jonkin aikaa vankeina Örebron linnassa, mutta vapautuivat takuita vastaan huhtikuussa 1596. Nuijasodan puhjettua kapinalliset talonpojat kostivat ryöstämällä ja polttamalla Lahnasaaren, josta löytyi suuri hopeakätkö. Flemingin kukistettua Etelä-Pohjanmaan nuijamiehet Erik Olavinpoika palasi maakuntaan, mutta joutui jo helmikuussa 1597 pakenemaan uudelleen Pohjois-Pohjanmaalta noussutta toista kapina-aaltoa.
Viimeinen maininta Erik Olavinpojasta on heinäkuulta 1597, jolloin hän kävi meritse Mustasaaressa Kaarle-herttuan liittolaisen Hannu Hannunpojan hallitessa Pohjanmaata. Hannu Hannunpojan mukaan Erik Olavinpoika ja Pietari Gumse lähtivät toimittamaan Kaarlen lähetiltä siepattua kirjettä Sigismundille Puolaan, joten Erik Olavinpoika on saattanut jäädä sille tielleen palaamatta Suomeen.
Mahindra Electric
thumb|250px|REVA Electric Car Companyn valmistama REVA i. thumb|250px|REVA i. Mahindra Electric, aiemmin REVA Electric Car Company (RECC), on intialainen autovalmistaja, joka valmistaa ja suunnittelee sähköautoja Bangaloressa. Yhtiö on intialaisen Maini Groupin ja amerikkalaisen AEV LLC yhtiön yhteisomistuksessa.
Yhtiö valmistaa tällä hetkellä kahta eri versiota REVA -sähköautosta. REVA i on varustettu lyijyakulla ja sen toimintasäde yhdellä latauksella on noin 80 kilometriä sekä huippunopeus 80 km/h. REVA L-ion on varustettu litiumioniakulla ja sen toimintasäde yhdellä latauksella on 120 kilometriä ja huippunopeus lyijyakkuista parempi.
REVA Electric Car Companyn sähköauto on ollut myynnissä Intiassa vuodesta 2001 ja Isossa-Britanniassa vuodesta 2003 lähtien. Nykyisin autoa myydään myös Norjassa, Espanjassa, Kreikassa ja Kyproksella. Vuonna 2008 REVA oli maailman myydyin sähköauto.
Meijerin hyppyrimäet
Meijerin hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Kuusamossa.
Mäkiennätykset
Meijerin hyppyrimäen mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Wille Karhumaa 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 12,0 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa.
K10-mäen mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Tuomas Kaakkunen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa kaksi kertaa ja Timi Heiskanen 18. helmikuuta 2012 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa.
K5-mäen mäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Eelis Karjalainen ja Jaro Veteläinen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa molemmat kaksi kertaa, naisten mäkiennätyksen 5,5 metriä on hypännyt Enni Petrelius 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa.
Divalicious
Divalicious on T. Campbellin ja Amy Mebbersonin luoma mangasarja. Sarjan päähenkilö on nuori Tina Young, jonka takkuista laulajanuraa sarja käsittelee.
Juoni
Tina Youngin pahimmat kilpailijat ovat Bit Fencer ja Joy Blue. Tinan tavoitteena on olla paras. Tinan uskollisena managerina toimii Shaquille. Tinan poikaystävä on ex-rikollinen ja rapartisti Chaddy G, jonka juron kuoren alla piilee vanhojen piirrettyjen ystävä.
Vanhanpojan ja vanhanpiian vero
Vanhanpojan ja -piian vero tarkoitti Suomessa kovennettua verorasitusta 24 vuotta täyttäneille naimattomille, lapsettomille kansalaisille.
Pölypyörre
pienoiskuva|200px|Pölypyörre Pölypyörre on nouseva ilmapyörre, johon on sekoittunut pölyä. Kun aurinko lämmittää maata, syntyy nouseva ilmavirtaus. Tuulen pyörteisyys ja pienialaiset nousuliikkeet synnyttävät pienikokoisia pyörteitä. Jos tällainen pyörre nostaa ilmaan pölyä ja roskaa, se muuttuu näkyväksi.
Rakenne ja ominaisuudet
Pienet pölypyörteet ovat halkaisijaltaan noin puoli metriä leveitä ja joidenkin metrien korkuisia. Suurimmillaan ne voivat olla joitakin kymmeniä metrejä leveitä ja jopa 1 500 metriä korkeita. Pölypyörteet ovat lyhytikäisiä, ne elävät useimmiten alle minuutin. Suuremmat pölypyörteet elävät pitempään kuin pienet. Yhdysvaltojen Utahissa on havaittu seitsemän tuntia elänyt pölypyörre.
Pölypyörteen keskellä on pienempi ilmanpaine kuin ulkopuolella. Paine-ero voidaan havaita herkillä instrumenteillä kun pyörre kulkee ilmapuntarin yli.
Pölypyörre voi kehittää huomattavia sähkövarauksia. Pölypyörrettä ei pidä sekoittaa tornadoon, joka on huomattavasti voimakkaampi ja syntymekanismiltaan erilainen ilmiö. Pölypyörteen sukulaisia ovat lumipyörteet.
Esiintyminen
Marsissa pölypyörteet ovat tavallisia, ja niiden jättämiä mutkittelevia vanoja on nähty avaruusluotainten kuvissa.
pienoiskuva|center|580px|Marsin pölypyörre.
Born
Born voi tarkoittaa muun muassa:
Pirjo Vilén
Pirjo Sinikka Vilén (o.s. Pursiainen, s. 31. toukokuuta 1957 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen yleisurheilija. Hän edusti vuodesta 1980 lähtien Viipurin Urheilijoita.
Desiderio Elso Collino
Desiderio Elso Collino (21. maaliskuuta 1926 Firmat – 4. lokakuuta 2002) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Rosarion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buxentumin titulaaripispaksi 21. tammikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway.
Jorge Rubén Lugones
Jorge Rubén Lugones (s. 31. heinäkuuta 1952 Veinticinco de Mayo) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi jesuiittoihin 22. huhtikuuta 1979 ja sai pappisvihkimyksensä 3. joulukuuta 1988. Hänet nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 2. kesäkuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Mario Bergoglio, jota avustivat Carmelo Juan Giaquinta ja Juan José Iriarte. Lugones asetettiin virkaansa 6. elokuuta.
Desiderio Elso Collino
Collino sai 7. marraskuuta 1972 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. joulukuuta. Hän jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001 ja kuoli seuraavana vuonna sairastettuaan ruokatorven syöpää.
Jorge Rubén Lugones
Lugones sai 14. lokakuuta 2008 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. marraskuuta.
Runokolibri
Runokolibri (Stellula calliope) on pohjoisamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Kanadan lounaisosan ja Yhdysvaltain länsiosan Kalliovuorilla ja Sierra Nevadalla. Laji talvehtii Meksikon keski- ja eteläosissa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Meksikon Hidalgon Real del Montesta vuonna 1847.
Jussi Raitio
Juho (Jussi) Raitio (alk. Rellman; 3. elokuuta 1882 Jaakkima – 2. helmikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen työväenliikkeen piirissä toiminut runoilija ja toimittaja. Hän käytti myös nimimerkkiä Kipuna.
Raitio aloitti kirjallisen uransa julkaisemalla pari runokokoelmaa jo 1910-luvulla. Hän toimi Suomen sisällissodan aikana jonkin aikaa Kansan lehden päätoimittajana Tampereella, ja sodan jälkeen hän pakeni vaimonsa kanssa Venäjälle. Palattuaan Suomeen Rainio oli toimittajana sosialidemokraattisissa lehdissä. Hän kirjoitti lisäksi muun muassa osuuskauppa- ym. historiikkejä ja muistelmateoksen pakolaisvuosistaan Venäjällä. Raitio riimitti myös muutamia lasten kuvakirjoja nimimerkillä Kipuna.
Karmankolon kuningas
Karmankolon kuningas (Härskaren på Karmala) on suomalainen elokuva vuodelta 1938. Se perustuu Lauri Virran jatkokertomukseen Karmankolon kapina, joka julkaistiin Hakkapeliitta-lehdessä vuonna 1927. Kohtalo johdattaa kulkurin Karmankolon työmaalle, missä alkaa ilmetä viinaan ja palkkarahoihin liittyviä epäselvyyksiä. Elokuva on mustavalkoinen.
Juoni
Muuan kulkuri loukkaantuu, kun vuorineuvos Rosengrenin auto kolaroi hänen hevosrattaidensa kanssa. Hänet viedään hoidettavaksi vuorineuvoksen kotiin, Tuurankallion hoviin. Hän toipuu Rosengrenin kauniin tyttären, Elisan hoivassa. Toipilasajan jälkeen kulkuri saa paikan Karmankolon työmaalta, missä hän etenee leirin vartijaksi. Työtehtävässään hän yllättää erään juopottelevan miessakin ja löytää pian miesten salaviinanpolttimon, jonka hän hävittää. Tästä suivaantuu Bergan Joonas, joka hyökkää kulkurin kimppuun. Joonas häviää tappelun ja hänet pidätetään, sillä hän on murhasta etsintäkuulutettu. Yön sylissä hänen onnistuu kuitenkin paeta. Hän alkaa suunnitella työmaan palkkarahojen ryöstämistä insinöörinä esiintyvän Jorin ja muiden apulaistensa kanssa. Kulkuri saa Joonaksen kiinni varkaiden piilopirtistä. Samaan aikaan Joonaksen apumiehet onnistuvat ryöstämään palkkarahat: He kaatavat maantielle puun, johon vuorineuvos Rosengrenin auto törmää. Rosengren ja Elisa lentävät ulos autosta ja menettävät tajuntansa. Kulkurin onnistuu pelastaa Elisa piilopirttiin. Hän pyytää kaunotarta vartioimaan Joonasta, sillä hänen itsensä on lähdettävä varkaiden perään. Joonas käyttää tilaisuutta hyväkseen ja valehtelee Elisalle että kulkuri on murhaaja ja koko ryöstön ideoija. Höynäytetty Elisa avaa Joonaksen siteet.
Arvioinnit
Aikalaiskriitikot kiittivät suomalaista elokuvayrittäjyyttä sinänsä, mutta moittivat Karmankolon kuninkaan teknistä laatua ja laahaavaa käsikirjoitusta. Uusi Suomi: "Jos ohjaaja Toivo Palomurto olisi käyttänyt rohkeammin leikkaussaksia, moni nyt pitkästyttävä kohta olisi pakoutunut, ja jos saksiminen olisi ollut järjestelmällistä, filmin koko tempo kukaties olisi muokkautunut seikkailuhengen mukaiseksi." Helsingin Sanomien mielestä teos olisi pelastettu "katsottavien joukkoon" lyhentämällä eräitä "mitään sanomattomia kohtia". Ilta-Sanomat kirjoitti: "Siinä on paljon virheitä ja puutteellisuuksia, mutta myös paljon hyvää yritystä, paikoitellen jopa hyvää, se on oikeata tunnelmaakin." Näyttelijöistä nostettiin esille Somersalmen suoritus.
Huomioita
Palomurron elokuvasovitus poikkeaa Virran alkuperäistekstistä varsinkin loppuosaltaan. Alkuperäisen teoksen keskeinen teema, työmiesten kapinaan nousu Karmankolon työmaalla, muunnettiin elokuvalaitoksessa palkkasotkuista johtuvaksi liikehtimiseksi. Vuonna 1943 Virran aiheesta julkaistiin romaani Karmankolon sankarijätkä. Karmankolon kuninkaan yleisömenestys oli heikko.
Karri Kaitue
pienoiskuva|Karri Kaitue Karri Pekka Kaitue (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka toimi elokuusta 2015 alkaen Ekokemin toimitusjohtajana. Hän jätti yhtiön toimitusjohtajuuden syyskuun 2016 lopussa yhtiön siirryttyä Fortumille.
Kaitue on toiminut useiden julkisesti noteerattujen yhtiöiden hallituksissa ja valtiosektorilla, kuten Taideyliopiston, Destian ja CapManin hallitusten puheenjohtajana sekä Outotecin ja Cargotecin hallitusten jäsenenä.
Luotsauspalveluja tarjoavan valtionyhtiö Finnpilotin hallituksesta Kaitue erosi elokuussa 2016 Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomittua hänet sakkoihin vesiliikennejuopumuksesta ja vesiliikennerikkomuksesta. Kaitue oli ohjannut venettä noin 1,45 promillen humalassa Kuggenin merialueella.
Kaitue nimitettiin vuoden 2020 alussa Alexandria Pankkiiriliikkeen hallituksen puheenjohtajaksi ja Elcoline Group Oy:n hallitukseen.
Kaitue nimitettiin vuonna 2021 italialaisen asianajotoimisto Nunziante Magronen Of Councel tehtäviin.
Kaitue toimii puheenjohtajana lisäksi Filtra Oy:n ja vuoden 2022 alusta Marinetek Groupin hallituksissa. Vuonna 2022 Kaitue nimitettiin Teatteri Jurkan johtokuntaan.
Koulutukseltaan Kaitue on oikeustieteen lisensiaatti Helsingin yliopistosta. Hän on suorittanut lisäksi jatko-opintoja Yhdysvalloissa.
Kaitueelle on myönnetty vuonna 2018 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1 luokan ritarimerkki.
Karri Kaitue on näyttelijä Katariina Kaitueen veli. Heidän äitinsä on käsikirjoittaja-näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja isä varatuomari, yritysjohtaja Raimo Kaitue.
Karri Kaitue on nuorena esiintynyt Spede Pasasen ja Tapio Parkkisen tv-elokuvissa. Vuonna 1994 hän toimi juontajana Yle TV1:n keskusteluohjelmasarjassa Operaatio isänmaa.
Vila
Vila voi tarkoittaa seuraavia:
Marcelo Daniel Colombo
pienoiskuva Marcelo Daniel Colombo (s. 27. maaliskuuta 1961 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilmesin hiippakuntaan 16. joulukuuta 1988 ja nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 8. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Teodorico Stöckler, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Jorge Rubén Lugones. Colombo asetettiin virkaansa 22. elokuuta.
Too big to fail
Too big to fail (Liian suuri mennäkseen nurin) on sääntely- ja julkisessa politiikassa puhekielen termi, joka viittaa moraalikatoon, makrotaloustieteeseen, taloudelliseen erikoistumiseen ja rahateoriaan liittyviin markkinahäiriöihin, joita liiketoiminnat kohtaavat.
Tämän teorian mukaan tietyt rahoituslaitokset ovat niin suuria ja niin vahvasti kytköksissä toisiinsa, että niiden meneminen konkurssiin olisi tuhoisaa taloudelle. Teorian kannattajat uskovat, että näiden instituutioiden pitäisi saada hallituksilta tai keskuspankeilta tukea, jos ne joutuvat vaikeuksiin. Tällaiset yhtiöt voivat ottaa riskejä, koska ne voivat luottaa poliitikkojen tukeen. Termistä on tullut merkittävä julkisessa keskustelussa 2007–2010 globaalin finanssikriisin jälkeen.
Lasse Arvela
Lasse Henrik Arvela (s. 25. marraskuuta 1947 Helsinki) on Suomen verotuksen ja verolainsäädännön tärkeimpiä ja pitkäaikaisimpia vaikuttajia. Hän on johtanut Suomen verouudistusten valmistelua yli 30 vuotta, viimeksi valtiovarainministeriön vero-osaston ylijohtajana.
Arvela kirjoitti ylioppilaaksi 1966 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1973. Työuransa hän aloitti Vantaan veroviraston yleissihteerinä 1974–1978 ja jatkoi Verohallituksen henkilöverotustoimiston toimistopäällikkönä 1978–1986, Verohallituksen välittömän verotuksen osaston apulaisosastopäällikkönä 1986–1988, valtiovarainministeriön vero-osaston yleisen toimiston toimistopäällikkönä 1988–1990 ja aloitti valtiovarainministeriön ylijohtajana 1990.
Arvela on esiintynyt lukuisissa verotuksen kehittämistehtävissä, muun muassa Martti Hetemäen veroryhmässä.
Guayabera
thumb|Edessä taskut thumb|Takana laskokset. Guayabera on miesten paita, jossa on neljä taskua ja laskokset selässä. Paidan helmaa pidetään yleensä housujen päällä. Se on perinteinen vaate Latinalaisessa Amerikassa.