cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Agents
Agents & Vesa Haaja
26. elokuuta 2008 ilmoitettiin, että Agentsin uudeksi laulusolistiksi on valittu Vesa Haaja, joka on aiemmin laulanut Whistle Bait -yhtyeessä. Yhtyeeseen liittyy myös saksofonisti Juho Hurskainen. Vuonna 2011 julkaistiin uuden kokoonpanon ensimmäinen levy. Levyn nimeksi tuli Agents Go Go.
Vuonna 2012 julkaistiin levy nimellä On Stage – In Studio. Siinä puolet kappaleista on äänitetty livenä. Samalla julkaistiin myös dvd.
Pulliaisen veljekset ovat perustaneet myös sivukokoonpanon Esa Pulliainen C-Combo, jonka instrumentaaleja sisältävä debyyttialbumi julkaistiin 2013.
Vuonna 2014 julkaistiin uuden kokoonpanon toinen levy. Sen nimeksi tuli Sound on Sound. Vuonna 2014 loppuvuodesta kokoonpano vaihtui. Juho Hurskainen ja Heikki Sandrén eivät olleet enää mukana yhtyeessä ja näin ollen bändissä ei ole enää saksofonistia. Uudeksi rumpaliksi tuli Jari Kepa Kettunen. Kolmas levy, nimeltään Blue julkaistiin vuonna 2016.
Ville Valo & Agents
Vuonna 2015 Esa Pulliainen löysi kokoelmistaan C-kasetin, jolla oli Rauli Badding Somerjoen julkaisemattomiksi jääneitä demokappaleita. Kolmen vuoden ajan Pulliainen katseli tuota kasettia, ja sitten hän päätti soittaa Ville Valolle ja ehdottaa yhteistyötä kyseisten kappaleitten suhteen. Pulliainen tiesi entuudestaan Valon fanittavan Somerjokea, sillä he olivat aiemmin soittaneet Somerjoen kappaleita Ylen TV2:lla olleessa ohjelmassa Laulava sydän, ja heidän esittämänsä kolme kappaletta olivat myös päätyneet ohjelmasta julkaistulle levylle. Pulliainen kertoo, että keikkamyyjät olivat siitä lähtien kyselleet, että milloin Agents ja Valo tekisivät yhteistyötä. Vuonna 2018 kerrottiin, että Valo ja Agents julkaisevat yhteisen albumin. Se julkaistiinkin helmikuussa 2019.
Helsingin Sanomien levyarvostelussa todettiin, että “Ville Valon ja Agentsin yhteisalbumilla taivaankappaleet eivät törmää vaan asettuvat järjestykseen. Sehän tiedetään, kuinka hienoon vireeseen Pulliainen on kitaransa ja yhtyeensä vuosien varrella säätänyt. Aivan poikkeuksellista on se, kuinka upeasti Valon tulkinta solahtaa Agentsin soiton keskelle.
Huhtikuussa 2019 Ville Valo & Agents soittaa neljä loppuunmyytyä keikkaa Helsingin Tavastia-klubilla. Kesäkuussa 2019 Kangasniemellä esitetystä keikasta tuli fiasko, paikan päälle mahtui hädin tuskin 1500 ihmistä, ja lippuja oli myyty päälle 2000. Helteen ja ihmismäärän takia ihmiset valittivat huonoa oloa ja tungosta.
Maustetytöt x Agents
Lokakuussa 2021 uutisoitiin, että Maustetytöt ja Agents yhdistävät voimansa. Yhteistyö kulkee nimellä Maustetytöt X Agents. Kokoonpano esiintyy Ruisrockissa 2022. Keväällä ilmestyy neljä yhteistä kappaletta sisältävä vinyylijulkaisu.
Perihelion
Perihelion on Deep Purplen live-DVD, joka on taltioitu Sunrise-teatterissa Miamissa Floridassa vuonna 2001.
Kappaleet
+
Aiheesta muualla
Perihelion
Reko
Reko on suomalainen lyhentymä kreikkalaisperäisestä nimestä Gregorius, joka merkitsee 'valpasta'.
Nimi on ollut käytössä jo keskiajalta lähtien ja se esiintyi Kansanvalistusseuran almanakassa vuonna 1883. Suomen almanakassa Reko oli 1929–1949, ja uudelleen vuodesta 1964 nykyisellä paikallaan. Reko koettiin hankalasti taivutettavaksi nimeksi ja siksi siitä muovattiin uusi nimi, Reijo.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 680 miestä on saanut nimekseen Reko. Nimi on hieman kasvattanut suosiotaan 2000-luvulla.
God Is Dead?
God Is Dead? on heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappale vuonna 2013 julkaistulta 13-albumilta. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta, ja se on yhtyeen ensimmäinen Ozzy Osbournen kanssa julkaistu kappale sitten vuoden 1998. Kappaleen nimi ja kansikuva viittaavat Friedrich Nietzscheen, saksalaiseen filosofiin, joka kerran sanoi: ”Jumala on kuollut”.
Single saavutti 6. sijan UK Rock Charts -listalla. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 19.
Kappale voitti myös Grammy palkinnon " Grammy Award for Best Metal Performance".
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 10. kesäkuuta 2013 ja sen ohjasi Peter Joseph, joka on Zeitgeist-elokuvien ohjaaja.
Hasan Dağı
Hasan Dağı on Turkissa sijaitseva kaksihuippuinen kerrostulivuori. Läntisen korkeamman huipun, Ison Hasan Dağın korkeus on 3 253 m ja itäisen matalamman, Pienen Hasan Dağın korkeus 3 069 m.
Hasan Dağin kohoaa noin kilometrin ympäröivää ylätasankoa korkeammalle. Tulivuori on purkautunut 6 960±640 eaa., sekä joidenkin arvioiden mukaan 6 200 eaa., alle 6 000 vuotta sitten ja alle 3 000 vuotta sitten.
Tulivuoresta noin 130 kilometriä kaakkoon sijaitsevalla neoliittisella Çatalhöyükin löydöspaikalta on kalliomaalaus, jonka on esitetty olevan maailman vanhin tunnettu kartta. Tämä noin 6 600 eaa. tehty maalaus esittää tulkinnan mukaan kaksihuippuisen Hasan Dağın räjähdysmäistä tulivuorenpurkausta.
Kaivolammi (Sastamala)
Kaivolammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 230 metriä ja leveys 60 metriä. Rautajoki virtaa lammen läpi ja jatkaa etelässä sijaitsevan luusuan jälkeen matkaansa Kaivolamminojana, joka on Rautajoen keskijuoksua. Järven rantaviiva on 0,50 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa tai moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda tietä.
Historia
Vanha järven kirjoitusasu oli "Kaivolampi". Järven vedenpintaa on laskettu vuonna 1892.
Gaboninkutoja
Gaboninkutoja (Ploceus subpersonatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Gaboninkutojaa tavataan Atlantin rannikkoalueella Angolassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Gabonissa. Lajin kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Gaboninkutoja on vähenemässä ja sen esiintymät sirpaloitumassa elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Società Dante Alighieri
Società Dante Alighieri (Dante Alighieri -seura) on vuonna 1889 perustettu järjestö, jonka tavoite on edistää italian kieltä ja kulttuuria. Se on nimetty Dante Alighierin mukaan. Perustajat olivat triesteläistä sivistyneistöä, mukana mm. Giosuè Carducci, Italian kansallisrunoilija, kirjailija ja kriitikko.
Toiminta Suomessa
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Avustusta on myönnetty Societa Dante Alighieri di Helsinki-Helsingfors ry:lle, mutta vuodesta 2020 lähtien sen kohteeksi on ilmoitettu kaikkien Suomen Dante-seurojen toiminta. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Società Dante Alighieri di Helsingille yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
Aveiron piiri
Aveiron piiri on yksi Portugalin piireistä. Sen pääkaupunki on Aveiro. Piirin pinta-ala on 2 800,9 km² ja väkiluku 702 943 (vuonna 2014).
Aveiron piiri koostuu seuraavista kunnista:
Kyyjärvi
Kyyjärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnan luoteisosassa. Kunnassa asuu noin 0henkeä. Kyyjärven kuntakeskus on rakentunut samannimisen järven tuntumaan.
Vuonna 1953 valmistunut Kyyjärven kirkko on arkkitehti Veikko Larkaksen merkittävimpiä töitä.
Kyyjärven ystävyyskunta on Virossa sijaitseva Võnnu. Maalaiskomedia-televisiosarjoista tutun kuvitteellisen Kuusniemen kunnan ystävyyskunta on Kyyjärvi. Sarjojen käsikirjoittaja on kyyjärveläissyntyinen Heikki Luoma.
Kyyjärven kunnan keskustassa on yksi Suomen ainoista täysin uusiutuvalla energialla toimivista kaukolämpöverkoista.
Kyyjärven urheilun yleisseura on Kyyjärven Kyky, jonka lentopallojaosto pelaa miesten Mestaruusliigassa kaudella 2022-2023.
Kannonkoski, Karstula, Kivijärvi ja Kyyjärvi suunnittelivat yhdistymistä 1. tammikuuta 2022 alkaen Suomenselän kunnaksi. Karstula, Kivijärvi ja Kyyjärvi hyväksyivät liitosesityksen, mutta Kannonkoski ei. Kannonkosken jäätyä pois suunnitellusta yhdistymisestä myös Kivijärvi jättäytyi pois. Jäljelle jääneiden Karstulan ja Kyyjärven liitoshanke kariutui 17. toukokuuta 2021 pidetyssä Kyyjärven kunnanvaltuuston kokouksessa eikä valtiovarainministeriö esittänyt kuntien pakkoliitosta.
Maantiede
Kyyjärven naapurikunnat ovat Alajärvi, Karstula, Kivijärvi, Perho ja Soini. Kyyjärvellä valtatie 13:sta erkanevat kantatie 77 Kuopioon ja valtatie 16 Vaasaan. Sinisen tien matkailureitti kulkee kunnan halki.
Kunnassa on vapaa-ajan asuntoja 236.
Kyyjärven kunnan alueella on kaikkiaan 46 järveä. Suurimmat niistä ovat Kyyjärvi, Heinuanjärvi ja Kirvesjärvi.
Kyyjärven Natura-kohteita ovat Pohjoisneva, Saarisuo-Valleussuo-Löytösuo-Hirvilampi ja Peuralamminneva.
Kylät
pienoiskuva|Maaseutua [[Hokkasenahon kylässä.]] Kyyjärvellä on seuraavat kylät:
Hokkala, Koskimäki, Huhtala, Kumpula, Noposenaho, Hokkasenaho, Nurmijoki, Oikari, Peuralinna, Pölkki, Kyyjärven Saunakylä ja Vehkaperä.
Historia
Suomen sodan aikaan Kyyjärvellä käytiin sodan kannalta ratkaisevia taisteluita. Lintulahden taistelussa 3. heinäkuuta 1808 majuri Otto von Fieandt sai haltuunsa Lintulahden tärkeän tienhaaran 650 miehen vahvuisilla joukoillaan. Kaksi kertaa voimakkaammat venäläiset joukot eversti Jegor Vlastovin johtamana ajoivat kuitenkin Fieandtin osaston takaisin kohti Pohjanmaata.
Hallinto
Kyyjärven kunnanjohtaja on vuodesta 2018 ollut Tiina Pelkonen. Kunnanvaltuustossa on 15 paikkaa, joista yhdeksän on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Talous
pienoiskuva|Kauppakeskus Paletti Kyyjärvellä. Vuonna 2015 kunnassa oli 476 työpaikkaa. Niistä 13 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 50 % palveluissa ja 35 % jalostuksessa. Kunnan isompia työnantajia ja yhteisöveron maksajia on Betset, joka tekee erilaisia valmisbetonituotteita. Palveluiden osuus oli selvästi pienempi kuin keskimäärin (75 %) koko maassa.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kyyjärvellä oli 1 352 asukasta, joista 768 asui taajamassa, 564 haja-asutusalueilla ja 20:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kyyjärven taajama-aste on 57,7 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Kyyjärven kirkonkylä.
Seurakunnat
pienoiskuva|[[Kyyjärven kirkko tammikuussa 2013.]]
Fernando Fader
Fernando Fader (11. huhtikuuta 1882 Bordeaux, Ranska – 25. helmikuuta 1935 Loca Corral Argentiina) oli argentiinalainen jälki-impressionistinen maalari.
Kyyjärvi
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kyyjärvellä oli seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Fernando Fader
Elämänvaiheita
Faderin äiti oli ranskalainen ja isä saksalainen. Perhe muutti Argentiinaan vuonna 1884 ja asettui Mendozaan käynnistämään öljyteollisuutta. Fernando lähetettiin kouluun ensin Ranskaan ja sitten reaalikouluun Saksaan. Hän palasi Mendozaan vuonna 1898 ja sitten vuonna 1901 takaisin Saksaan, Müncheniin, missä hänen opettajanaan oli Heinrich von Zügel.
Kyyjärvi
Seurakunnat
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Kyyjärvellä toimii Kyyjärven helluntaiseurakunta.
Fernando Fader
Elämänvaiheita
Faderin isä kuoli vuonna 1905 ja Fernando peri yritykset. Menetettyään konkurssissa omaisuuden vesivoimalaitoksen tuhouduttua tulvassa vuonna 1913 hän muutti Buenos Airesiin ja keskittyi maalaamiseen.
Kyyjärvi
Seurakunnat
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kyyjärven alueella toimii Jyväskylän ortodoksinen seurakunta.
Fernando Fader
Elämänvaiheita
Fader sai mainetta jälki-impressionistina, ja hän liittyi muiden samaa tyylisuuntaa edustaneiden taiteilijoiden Nexus-ryhmään. Se halusi haastaa tuolloin konservatiivisena pitämänsä yleisen taidemaun. Nexus-ryhmä pysyi marginaalissa kunnes vuonna 1910 impressionistista maalaria Martin Malharroa alettiin pitää maan vaikutusvaltaisimpana taidemaalarina. Fader asettui vakituisesti asumaan Buenos Airesiin vuonna 1914. Tuolloin hän voitti ensimmäisen palkinnon Argentiinan kansallisessa taidebiennaalissa.
Kyyjärvi
Media
”Kyyjärven kunnanjohtaja Juhani Käki” (Kari Hietalahti) oli fiktiivinen hahmo YleLeaks-viihdeohjelmassa.
Rengastus
pienoiskuva|Lintuverkolla pyydystetty [[rubiinihippiäinen (Regulus calendula). Lintuverkoissa lintu jää ansaan verkon muodostamaan ”pussiin”, eikä takerru verkon säikeisiin kuten esimerkiksi kalat kalaverkoissa.]] Rengastus on ornitologian eli lintutieteen apukeino, jonka avulla tutkitaan monia lintujen elämään liittyviä kysymyksiä, kuten esimerkiksi muuttoa ja talvehtimista, ikää, pesimäpaikkauskollisuutta ja kuolevuutta. Myös lepakoita rengastetaan.
Elizabeth Chase
Elizabeth ”Liz” Chase (26. huhtikuuta 1950 Umtali, Etelä-Rhodesia, Brittiläinen imperiumi – 10. toukokuuta 2018 ) oli zimbabwelainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Rengastus
Rengastuksen historiaa
Tanskalainen Hans Christian Cornelius Mortensen rengasti 5. kesäkuuta 1899 alumiinirenkailla ensimmäiset kottaraiset. Tuosta päivästä alkaen maailmassa on merkitty renkailla satoja miljoonia lintuja. Suomessa rengastuksen aloitti vuonna 1913 professori Johan Axel Palmén. Vuodesta 1926 lähtien toimintaa on johtanut ja organisoinut Helsingin yliopiston Luonnontieteellinen museo, joka on nykyään osa Luonnontieteellistä keskusmuseota. Siellä erityisesti rengastusta varten aikoinaan perustettu Rengastustoimisto.
Elizabeth Chase
Chase pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa ja teki yhteensä kolme maalia. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Rengastus
Renkaat
pienoiskuva|Perinteinen rengas Renkaita valmistetaan sekä alumiinista että teräksestä. Teräsrenkaita käytetään linnuille, jotka viettävät elämänsä suolaisessa merivedessä tai louhikkoisessa maastossa. Viime vuosina on siirrytty teräksen käyttöön myös vahvanokkaisilla varislinnuilla. Renkaita on Suomessa nykyisin 36 eri tyyppistä ja läpimittoja on 26 kokoa.
pienoiskuva|Lukurengas Rengas on avoin, ja se puristetaan pihdeillä linnun jalkaan varpaiden yläpuolelle eli jalkapöydän ympärille. Eri lintulajeille käytetään eri kokoisia renkaita, jolloin rengas istuu hyvin, ei purista jalkaa, mutta pääsee silti vapaasti liikkumaan. Rengas painaa suhteessa linnun ruumiinpainoon suunnilleen saman verran kuin rannekello aikuisen ihmisen ranteessa.
Renkaassa on juokseva numerointi ja kirjaintunnus. Erityyppisille renkaille on oma kirjaintunnuksensa, jotta ne voidaan tietojenkäsittelyssä erottaa toisistaan. Tyypillinen merkkisarja on esimerkiksi 123456X tai HT123456. Renkaan löytäjä ilmoittaa tämän merkkisarjan tai mieluiten lähettää renkaan Rengastustoimistoon, josta hän saa linnun tiedot. Löytöilmoituksessa pitää mainita myös linnun löytöpaikka, löytötapa (kuolleen linnun tapauksessa kuolintapa), päivämäärä sekä löytäjän nimi ja osoite. Viimeksi mainitut tarvitaan, jotta löytöilmoitus päätyisi perille.
Tutkimustarkoituksiin lintuja voidaan merkitä myös niin sanotulla lukurenkaalla, joka on muovinen 10–30 mm korkea rengas, joka suljetaan liimalla ja johon on kaiverrettu lyhyt merkkikoodi. Lukurenkaita on useita kokoja ja värejä eri lintulajeille. Kaukoputkella tai kiikarilla renkaan pystyy hyvissä olosuhteissa lukemaan kymmenien, jopa satojen metrien päästä. Suomessa toimintaa johtaa ja renkaat valmistaa Risto Juvaste. Muovisia värirenkaita ilman merkkikoodia käytetään tutkittaessa tietyn, tavallisesti rajoitetun alueen, lintupopulaatiota. Värirenkaita voidaan käyttää erilaisina yhdistelminä.
Rengastajat
pienoiskuva|vasen|Rengastettu naurulokki lennossa. Rengastus on saavuttanut tavoitteensa vasta silloin, kun rengas löytyy. Tutkimusta tehdään pääasiassa vain löytöjen perusteella. Mitä pienempi ja vaatimattomampi lintu on kyseessä, sitä vähemmän niitä löydetään. Rengastetuista hippiäisistä ja pajulinnuista löydetään vain noin joka tuhannes. Kotkista ja muista suurista linnuista sekä metsästettävistä lajeista löytöjä tulee paljon enemmän, niistä noin joka kymmenes rengastettu lintu löydetään. Tilastollisten menetelmien käyttö tutkimuksessa edellyttää suuria löytömääriä. Siksi lintuja on rengastettava paljon.
Pääosa suomalaisista rengastajista, joita on noin 600–700, on aktiivisia lintuharrastajia. Rengastaminen on Suomessa luvanvaraista toimintaa ja sen suorittamiseen edellytetään että on läpäissyt hyväksyttävästi rengastustentin. Rengastajia löytyy kaikista yhteiskuntaluokista, mutta biologian alan tutkijat ja opiskelijat ovat hyvin edustettuina. Rengastajat eivät yleensä saa palkkaa tai muuta rahallista korvausta työstään, ainoastaan joihinkin erikoisprojekteihin on ollut mahdollista saada avustusta. Joillakin lintuasemilla maksetaan rengastajalle päivärahaa.
Renkaat ovat rengastajalle Suomessa ilmaisia. Rengastuksensa rengastaja ilmoittaa itse Rengastustoimistoon, valtaosa sähköisessä muodossa Sulka-ohjelmalla. Löydöistä rengastaja saa löytöilmoituksen, josta ilmenevät niin löytöpaikka, -tapa ja -aika kuin myös löytäjän nimi. Kaikki rengastukset ja löydöt kootaan Luonnontieteellisen museon keskustietokoneelle. Kerran vuodessa järjestetään rengastajien yhteinen viikonlopputapaaminen, Rengastajakokous. Rengastajakokouksessa käydään läpi kuluneen vuoden rengastuksia, jaetaan tietoa, sekä koulutetaan rengastajia. pienoiskuva|Kuva selkälokista, jolla on lukurengas CPU2. Lintu on rengastettu poikasena 14. heinäkuuta 1999 Helsingissä ja kuvattu Helsingin Tokoinrannassa 23. huhtikuuta 2006. pienoiskuva|Rengastajan työkalupakki.
Rengastusmäärät ja löydöt
Suomessa oli rengastettu yli kymmenen miljoonaa lintua vuoden 2012 loppuun mennessä. Kymmenen kautta aikain eniten rengastettua suomalaista lintulajia (1913–2008) olivat: talitiainen 895 000, kirjosieppo 619 000, pajulintu 585 000, sinitiainen 399 000, hippiäinen 374 000, punarinta 347 000, naurulokki 328 000, ruokokerttunen 319 000, haarapääsky 261 000 ja urpiainen 257 000 yksilöä.
Löytöjä oli vastaavana aikana tehty lähes miljoona, joista 480 000 on rengastuksen ja löydön välisen aikavälin tai siirtymän pituuden perusteella tilastoitu mielenkiintoisiksi. Eniten näitä mielenkiintoisia löytöjä on tehty seuraavista lajeista: harmaalokki 76 000, talitiainen 40 300, haahka 35 000, naurulokki 28 000, selkälokki 17 500, sinitiainen 17 400, viirupöllö 13 300, lehtopöllö 12 000, kalalokki 10 000 ja kirjosieppo 9 700 löytöä. Isoista linnuista löydetään siis huomattavasti suurempi osa kuin pienistä.
Muita lintujen merkintätapoja
Joutsenia ja hanhia on merkitty kaularenkaalla, joka on muovinen 5–10 cm korkea rengas, johon on kaiverrettu suurikokoiset merkit, joko kirjaimia ja/tai numeroita. Värejä on useita erilaisia. Kaularenkaan pystyy lukemaan kiikarilla tai kaukoputkella satojen metrien päästä, jopa lentäviltä linnuilta.
Satelliittiseuranta on uusi, erittäin tehokas merkintätapa. Siinä täysikasvuisen linnun selkään kiinnitetään ”reppu”, jonka sisältämän pienen radiolähettimen signaalia seurataan satelliitin välityksellä. Merkintätapa ei vielä toistaiseksi sovi pienille linnuille.
Valopaikantimia käytetään lajeilla joiden muuttomatkaa ei pystytä seuraamaan satelliittipaikantimilla. Repun lailla selkään kiinnitettävät valopaikantimet tallentavat auringon nousu- ja laskuaikoja ja kellonaikaa jolloin aurinko on zeniitissä. Tämän perusteella pystytään arvioimaan linnun sijainti kymmenien kilometrien tarkkuudella. Valopaikantimet ovat passiivisia tallentimia, eli lintu on pyydystettävä uudelleen, jotta valopaikannin saadaan takaisin.
Kantatie 93
Kantatie 93 on kantatie, joka kulkee kokonaan Enontekiön kunnan alueella Lapissa. Tien pituus on 63 kilometriä ja se on nykyisin koko pituudeltaan osa eurooppatie E45:tä.
Kantatie 93 eroaa Palojoensuussa valtatiestä 21, kulkee itään Hettaan ja kääntyy siellä pohjoiseen Kivilompoloon, jossa se päättyy Norjan rajaan. Norjan puolella tie jatkuu E45:nä (ent. valtatie 93) Koutokeinon kautta Alattioon (Alta).
Kaaresuvantoon päättyvää eurooppatietä E45 oli esitetty jatkettavaksi Kaaresuvannosta Palojoensuun, Enontekiön ja Kautokeinon kautta Alattioon. Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö allekirjoitti sopimuksen elokuussa 2017, jonka myötä hanke toteutuu. Tien numeroinnin jatke Kaaresuvannosta Alattioon toteutettiin 9. helmikuuta 2018.
Reitti
thumb|left|210px|Kivilompolon raja-asema tien pohjoispäässä
Historiaa
Tie Hettaan asti on valmistunut vuonna 1905. Hetan, Kautokeinon ja Alattion välillä on ollut kauppareitti vuosisatojen ajan. Hetan ja Kivilompolon tie rakennettiin maantieksi vuosina 1961–1963. Palojoensuun ja Kivilompolon välisen maantien numero oli alun perin 958. Kantatie 93 siitä tuli vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Gabriel Kembo Mamputu
Gabriel Kembo Mamputu (19. syyskuuta 1935 Madimba-Kimfinda – 26. elokuuta 2016) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Matadin hiippakunnan piispaksi 21. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph-Albert Malula, jota avustivat Laurent Monsengwo Pasinya ja Antoine Mayala ma Mpangu.
Kembo Mamputu jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2010.
Jatkuva toimitus
Jatkuva toimitus ei ole sama asia kuin automaattinen asentaminen tuotantoon.
Oma pääoma
Oma pääoma (lyh. OPO) on se osa yrityksen pääomasta, jolla ei ole takaisinmaksuvelvollisuutta, toisin kuin vieraalla pääomalla. Oma pääoma koostuu yritykseen sijoitetusta pääomasta, arvonkorotuksista ja yritykseen kertyneistä voittovaroista, joita ei ole maksettu esimerkiksi osinkoina yritykseen sijoittaneille. Oman pääoman määrä näkyy yrityksen taseen vastattavaa-puolella.
Oma pääoma on yrityksen puskuri riskejä vastaan. Oman pääoman määrä ilmentää yrityksen vakavaraisuutta.
Oman pääoman muodostuminen
Omaa pääomaa voi kertyä taseeseen kolmella tavalla:
Oman pääoman erät
Oma pääoma kirjataan tilinpäätökseen taseen vastattavaa-puolelle. Suomen kirjanpitoasetuksen mukaan oma pääoma on seuraavien tase-erien summa: Kaikissa yhtiöissä ei ole kaikkia mainittuja tase-eriä. Pääomalainat voi esittää myös vieraassa pääomassa.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa
Oma pääoma jakautuu sidottuun ja vapaaseen omaan pääomaan. Sidottu oma pääoma on tarkoitettu yhtiön velkojien suojaksi.
Jako on erilainen eri yhtiömuodoissa. Suomen lain mukaan oma pääoma jakautuu eriin seuraavassa kuvatulla tavalla.
Osakeyhtiö
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat myös kertyneet voittovarat sekä SVOP-rahasto.
Osinko yhtiön omistajille maksetaan vapaasta omasta pääomasta. Osinko voi olla korkeintaan vapaan oman pääoman suuruinen.
Asunto-osakeyhtiö
Asunto-osakeyhtiön sidottua omaa pääomaa ovat osakepääoma, rakennusrahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja uudelleenarvostusrahasto.
Muut rahastot ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat myös kertyneet voittovarat.
Jos asunto-osakeyhtiöllä on ennen vuotta 1992 syntynyt vararahasto, se esitetään omassa pääomassa sen ehtoja vastaavalla tavalla.
Osuuskunta
Osuuskunnan sidottua omaa pääomaa ovat osuuspääoma, osakepääoma, vararahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja uudelleenarvostusrahasto sekä mahdollinen aiemman osuuskuntalain mukainen ylikurssirahasto. Osuuspääomaan voi kuulua varsinaisen osuuspääoman lisäksi lisäosuuspääoma ja sijoitusosuuspääoma.
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat muut rahastot ja kertyneet voittovarat (ylijäämä).
Osuuskunnan voitosta käytetään omassa pääomassa nimitystä ylijäämä ja tappiosta alijäämä. Jos osuuskunnan sääntöjen mukainen tarkoitus on tuottaa voittoa, on kuitenkin johdonmukaista käyttää nimityksiä voitto ja tappio.
Säästöpankki
Säästöpankin sidottua omaa pääomaa ovat peruspääoma, vararahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja kantarahasto.
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat muut rahastot ja kertyneet voittovarat.
Yhtiöjärjestyksen tai sääntöjen mukaiset rahastot sekä muut rahastot
Yhtiöjärjestyksen tai sääntöjen mukaiset rahastot ovat vapaaehtoisia rahastoja, joihin siirretään voittovaroja kirjanpitovelvollisen yhtiöjärjestyksessä tai säännöissä määrätyllä tavalla. Rahastoja voivat olla esimerkiksi lahjoitusrahasto, käyttörahasto tai peruskorjausrahasto. Tavanomaisesti yhtiöjärjestyksessä tai säännöissä määrätään, mihin tarkoituksiin rahastoituja varoja saa käyttää. Kun rahastoa käytetään menojen kattamiseen, rahastosta siirretään varoja voittovaroihin. Kun rahastoa käytetään voitonjakoon, varojenjako kirjataan rahaston pienennykseksi.
Muut rahastot ovat näitä vastaavia vapaaehtoisia rahastoja, jotka on kuitenkin perustettu osakeyhtiössä yhtiökokouksen, osuuskunnassa osuuskunnan kokouksen päätöksellä. Rahastolle voidaan antaa sen käyttötarkoitusta kuvaava nimi kuten lahjoitusrahasto tai käyttörahasto. Yhtiökokous päättää, siirretäänkö voittovaroista varoja muuhun rahastoon ja tavallisesti myös siitä, miten rahastoituja varoja käytetään.
Rahastojen merkitys on varautuminen tuleviin menoihin ennakolta. Rahastoinnilla korvamerkitään varoja tiettyihin yhtiökokouksen hyväksymiin käyttötarkoituksiin. Tulevia menoja ei tavallisesti ole mahdollista merkitä tuloslaskelmaan, mutta rahastojen avulla ne voi merkitä taseeseen ja siten informoida sidosryhmiä päätöksestä.
Muilla rahastoilla on usein erityinen merkitys yhdistyksissä ja säätiöissä, jotka keräävät varoja tiettyyn käyttötarkoitukseen kuten apurahoihin tai sosiaalityöhön. Rahastojen nimikkeiden avulla voidaan osoittaa sovittuja käyttötarkoituksia. Nimikkeillä voidaan myös osoittaa saatujen varojen lahjakirjassa tai testamentissa määrättyjä käyttötarkoituksia.
Asunto-osakeyhtiö voi halutessaan rahastoida osakkailta kerättyjä pääomavastikkeita. Rahastointimenettelyssä vastikkeita ei käsitellä yhtiön tulona vaan oman pääoman sijoituksina. Yhtiöjärjestyksen tai yhtiökokouksen päätöksen perusteella perustettuja rahastoja voivat olla esimerkiksi lainanlyhennysrahasto ja perusparannusrahasto. On suositeltavaa, että näissä rahastoissa on vain varoja, jotka liittyvät maksamattomiin lainoihin tai tuleviin tai keskeneräisiin (rakennus)hankkeisiin. Kun laina on maksettu pois tai hanke valmis, muussa rahastossa olevat varat on suositeltavaa siirtää rakennusrahastoon tai SVOP-rahastoon.
Ignoi Vornanen
Ignoi (Ignatei) Vornanen (13. tammikuuta 1827 Korpiselkä – 13. syyskuuta 1889) oli suomalainen metsästäjä ja maanviljelijä.
Oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma
Yhdistyksen (aatteellisen yhteisön) ja säätiön omassa pääomassa esitetään ensin mahdollinen peruspääoma (kuten säädepääoma), sen jälkeen sidotut rahastot ja sitten vapaat rahastot. Niiden jälkeen esitetään edellisten tilikausien kertynyt ylijäämä (alijäämä) sekä tilikauden ylijäämä (alijäämä).
Ignoi Vornanen
Vornasen isä oli maanviljelijä Kassun Jeolo Vornanen, hänen äitinsä oma sukunimi oli Puruskainen. Korpiselän Tolvajärven kylässä syntynyt Vornanen kuului tunnettuun Karjalan metsästäjäsukuun. Maanviljelyksen ohella metsästystä harrastanut Vornanen ulotti riistanpyyntiretkensä Raja-Karjalasta aina Inkeriin, Varsinais-Suomeen ja Pohjanmaalle. Suurten nälkävuosien aikaan Vornanen metsästi poikineen senaatin kehotuksesta susia ja ilveksiä Varsinais-Suomessa. Talvella 1880-1881 tehty pyyntiretki toi saaliiksi yhteensä 23 riistaeläintä, enimmäkseen ilveksiä, mikä lisäsi Vornasen mainetta metsästäjänä ja tuotti tapporahojen lisäksi ylimääräisen 2 000 markan palkkion. Vornanen metsästi enimmäkseen koirien avulla. Yhteensä kerrotaan Vornasen poikineen saalistaneen yli 400 ilvestä ja kymmeniä susia sekä olleen mukana 70 karhun pyynnissä. Hän osallistui myös pyyntiretkiin, joille metsästyksen harrastajat tulivat maksua vastaan kaatamaan suurriistaa. Kivennavalla Vornanen oli tällaisen retken oppaana itselleen keisarille ja sai onnistuneen kaadon palkkiona sata hopearuplaa. Kaadettua karhua saatettiin tuolloinkin lepytellä loitsulla ''Ole kiitetty Jumala, / ylistetty luoja yksin, / kun annoit otson osaksi, / salo kullan saalihiksi! / Hyvin meihin metsä mieltyi, / taipui ainoinen Tapio.''
Oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oman pääoman rahastot jaetaan määrätarkoitukseen osoitettuihin eli sidottuihin rahastoihin ja vapaisiin rahastoihin.
Ignoi Vornanen
Vornanen oli naimisissa kaksi kertaa, toisen puolisoista nimi oli Doarie Ratinen. Vornasen pojat Jyrki, Petri ja Iivana 1. avioliitosta tulivat tunnetuiksi metsästäjinä isänsä kanssa tekemillään pyyntiretkillä.
Oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma
Sidottuja rahastoja ovat omakatteiset rahastot ja muista tuloista muodostetut rahastot:
Ignoi Vornanen
Vornasesta on tehty 2006 Vilho Nissisen säveltämä ja Martti Piston sanoittama laulu Karhunkaataja Ignoi Vornanen.
Oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma
Sidotun rahaston perustana on sitä hallinnoivan säätiön tai yhdistyksen ulkopuolinen tahdonilmaisu. Sidottua rahastoa ei voi purkaa ja muuttaa vapaiksi varoiksi, ei edes silloin, kun se tarkoitus, johon varat on aikanaan saatu, on toteutunut. Tarkoituksen toteuttamisesta aiheutuvat kulut voi kuitenkin veloittaa sidotusta rahastosta.
Ignoi Vornanen
Aiheesta muualla
Eliel Wartiaisen artikkelisarja Ignoi Vornasesta:
Oma pääoma
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma
Vapaita rahastoja ovat lahjoitus-, testamentti- ym. tuloista muodostetut nimikko- tai muistorahastot. Ne ovat vapaasti käytettävissä ilman, että niihin kohdistuu rajoittavia erityismääräyksiä.
Muut vapaat rahastot ovat rahastoja, joita yhdistys tai säätiö on perustanut siirtämällä niihin varoja ylijäämästä. Ne on muodostettu säätiön tai yhdistyksen sisäisin päätöksin eikä niissä ole kyse pääomasijoituksista. Tällainen rahasto voi olla esimerkiksi korjausrahasto.
Pääomalaina
Pääomalaina on erityisehtoinen vieraan pääoman muoto. Lähtökohtaisesti se esitetään taseessa vieraassa pääomassa. Pääomalainan voi esittää omassa pääomassa erillisenä eränä, jos yritys pitää lainaa oman pääoman luonteisena. Omassa pääomassa esittämisen erityinen edellytys on, ettei pääomalainalla ole eräpäivää.
Pääomalaina rinnastetaan osakeyhtiön omaan pääomaan, kun varojen vähentymisen yhteydessä selvitetään, onko osakeyhtiön jäljellä oleva oma pääoma negatiivinen.
Henkilöyhtiön ja yksityisliikkeen oma pääoma
Yksityisliikkeen oma pääoma esitetään taseen kohdassa ”osake-, osuus- tai muu vastaava oma pääoma” esimerkiksi nimikkeellä Omistajan pääoma. Tilikauden voitto tai tappio liitetään tähän tase-erään. Arvonkorotusrahaston käyttö on yksityisliikkeessä mahdollista mutta harvinaista, koska yksityisliikettä eivät koske säännöt oman pääoman menettämisestä.
Henkilöyhtiön oma pääoma ja yhtiömiesten sijoitukset on eriteltävä tilinpäätöksen liitetiedoissa. Avoimen yhtiön voitto, jota ei heti nosteta yhtiöstä, lisätään yhtiömiesten oman pääoman sijoituksiin. Kommandiittiyhtiön voitto lisätään vastuunalaisten yhtiömiesten oman pääoman sijoituksiin. Vastaavasti henkilöyhtiön tappio kirjataan yleensä vastuunalaisen yhtiömiehen yhtiöpanoksen vähennykseksi. Tämän vuoksi tase-erään Edellisten tilikausien voitto (tappio) ei yleensä jää saldoa.
Oman pääoman määrään vaikuttavat yksityisotot ja sijoitukset, joita näissä yhtiömuodoissa voi tehdä vapaasti. Niitä voivat avoimessa yhtiössä tehdä yhtiömiehet, kommandiittiyhtiössä vastuunalaiset yhtiömiehet ja yksityisliikkeessä yksityisliikkeen harjoittaja. Jos yksityisotot ylittävät oman pääoman määrän, taseen oma pääoma muodostuu negatiiviseksi. Vaikka negatiivinen oma pääoma on sallittu, sillä voi olla veroseuraamuksia.
Lähteet
Capitale sociale (economia)
Antoine Mayala ma Mpangu
Antoine Mayala ma Mpangu (3. maaliskuuta 1926 – 31. maaliskuuta 1993) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Kisantun hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Flenucletan titulaaripiispaksi 30. elokuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Pierre Kimbondo ja Simon N'Zita Wa Ne Malanda.
27. huhtikuuta 1973 Mayala ma Mpangusta tuli Kisantun piispa, jona hän toimi kuolemaansa saakka.
Kerttukutoja
Levinneisyys
Kerttukutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Maria Strøm Nakstad
Maastohiihdon maailmancupissa Nakstad kilpaili ensimmäisen kerran Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2014 päästen heti maailmancupin pisteille oltuaan 21:s. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2015. Parhaimmillaan hän sijoittui 15:nneksi Nové Měston 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2016. Nakstad lopetti uransa kauden päätteeksi.
Sundacarpus amarus
Sundacarpus amarus eli Prumnopitys amara on podokarpuskasvien heimoon kuuluva havupuulaji. Se on suuri ainavihanta puu, joka kasvaa luonnossa laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Alun perin podokarpusten (Podocarpus) sukuun kuvattu laji siirrettiin omaan yksilajiseen sukuunsa Sundacarpus vuonna 1989, mutta 2010-luvulla suoritettujen geneettisten tutkimusten mukaan laji sisältyy sukuun Prumnopitys.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952
Painonnosto järjestettiin Helsingin olympialaisissa 1952 yhdeksättä kertaa. Mukana oli seitsemän painoluokkaa, jotka olivat vain miehille.
Sundacarpus amarus
Nimet
Suvun tieteellinen nimi Sundacarpus viittaa Indonesian Sundasaariin. Lajin tieteellinen nimi amarus on latinaa ja tarkoittaa karvasta.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952
Painonnostossa piti alkujaan olla vain kuusi painoluokkaa, mutta uusi kevyt raskassarja nosti painoluokkien määrän seitsemään. Raskaansarjan painoraja muuttui yli 82,5 kilogrammasta yli 90 kilogrammaan. Uuden painoluokan lisäys tuli niin myöhään, ettei kisaohjelmaa enää ehditty muuttamaan. Painnonnostokilpailut käytiin alkuperäisen suunnitelman mukaisesti kolmessa päivässä 25.–27. heinäkuuta Messuhallissa (nykyinen Töölön kisahalli).
Kilpailijoita painonnostoon oli ilmoittautunut 141 kaikkiaan 41 valtiosta. Taso oli aiempiin olympialaisiin verrattuna kova. Maailmanennätyksiä tehtiin viisi ja olympiaennätyksiä yksitoista. Suurin osa mitaleista meni odotetusti Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon.
Sundacarpus amarus
Kuvaus
Lehdet ovat ruodillisia ja asennoltaan kierteisiä. Lehdet siirottavat yleensä versorangasta kampamaisesti tasossa. Nuorten kasvien varhaislehdet ovat hieman lyhyempiä ja leveämpiä kuin vanhempien kasvien myöhäislehdet. Varhaislehdet ovat 4–12 senttimetriä pitkiä ja enimmillään noin 20 millimetriä leveitä. Niiden lehtilapa on pitkänpyöreä, jyrkän suippotyvinen ja kärkinipukallinen. Lehtilapa kaventuu jyrkästi kärjestään jopa 20 millimetriä pitkäksi ja noin kaksi millimetriä leveäksi kärkiulokkeeksi. Myöhäislehdet ovat 5–15 senttimetriä pitkiä ja 6–14 millimetriä leveitä. Myöhäislehden lehtilapa on tasasoukka, pitkän suippotyvinen ja kärjestään pitkäsuippuinen tai terävä. Lehden laidat voivat olla ehyitä tai aaltopoimuisia. Lehdessä on keskisuoni, joka on lehden yläpinnalla kourumainen ja alapinnalta koholla. Lehtiruoti on 3–5 millimetriä pitkä, myöhäislehdillä hieman pidempi kuin varhaislehdillä. Ilmarakoja on lehden alapinnalla useassa rivissä, jotka muodostavat kaksi suurempaa ilmarakojuovaa.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952
Kilpailutapahtumat
Kääpiösarjassa punnerruksen aloitti vahviten Iranin Ali Mirzai tehden viiden kilogramman eron seuraaviin. Tempauksessa Neuvostoliiton Ivan Udodov teki uuden olympiaennätyksen nostaen 97,5 kilogrammaa. Ennen työntöä Mirzai ja Udodov jakoivat kärkisijan. Udodov teki uuden olympiaennätyksen myös työnnössä ja yhteispisteissä. Mirzai ei onnistunut työnnössä ja putosi yhteispisteissä kolmanneksi. Hänet ohitti maanmies Mahmoud Namdjou, jolla oli vielä viimeisellä työnnöllään nousta kultamitaistiksi, mutta ei onnistunut nostamaan 132,5 kilogrammaa. Höyhensarjan aloitti vahvimmin Filippiinien Rodrigo del Rosario, joka sivusi maailmanennätystä (105 kg) punnerruksessa. Hän ei kuitenkaan pärjännyt tempauksessa eikä työnnössä ja putosi yhteispisteissä neljänneksi. Tempauksen jälkeen del Rosarion ohittivat neuvostoliittolaiset Rafael Tšimiškjan ja Nikolai Saksonov, jotka olivat lisäksi omaa luokkaansa työnnössä. Tšimiškjanin yhteistulos 337,5 kilogrammaa oli myös uusi maailmanennätys. Saksonov sijoittui hopealle ja pronssille Trinidad ja Tobagon Rodney Wilkes, joka oli Lontoossa hopealla.
Sundacarpus amarus
Kuvaus
Suvun kasvit ovat kaksikotisia, mikä tarkoittaa hede- ja emikukintojen kehittyvän erillisiin hede- ja emipuihin. Kukinnot kasvavat pienissä hankasilmuista kehittyvissä versoissa. Hedekävyiksi kutsutut hedekukinnot voivat kasvaa yksittäin tai jopa seitsemän hedekävyn ryhmissä. Ne ovat lieriömäisiä ja 15–30 millimetriä pitkiä. Hedekäpy koostuu useista kolmiomaisista tai kulmikkaanpuikeista hedelehdistä. Jokaisessa hedelehdessä on kaksi pitkittäin avautuvaa siitepölyä tuottavaa pölylokeroa.
Kävyiksi kutsutut perälliset emikukinnot kasvavat yksittäin tai pienissä ryhmissä lyhyissä lehdettömissä versoissa. Käpy koostuu useasta siirottavasta tai taakäänteisestä peitinsuomusta. Peitinsuomun hangassa on yksi pieneen emisuomuun kiinnittynyt siemenaihe. Siemenaiheista vain yksi kehittyy tavallisesti siemeneksi muiden kehityksen keskeytyessä. Kävyn kehittyessä hedelmättömät suomut varisevat pois. Siemenen kypsyessä sen emisuomusta muodostuu vaippa, josta käytetään nimitystä epimatium. Kypsä käpy muistuttaa hedelmää suuren ja mehevän epimatiumin täysin ympäröidessä kävyn ainoaa siementä. Käpy on kypsänä muodoltaan lähes pallomainen, läpimitaltaan 22–30 millimetriä leveä ja väritykseltään purppurainen. Kävyn epimatiumin kärjessä on pieni nysty.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952
Kilpailutapahtumat
Yhdysvaltain Tommy Kono hallitsi ylivoimaisesti kevyttä sarjaa. Vielä punnerruksessa viisi kilpailijaa oli hänen kanssa tasoissa, mutta tempauksessa Kono nosti uuden maailmanennätyksen (117,5 kg) ja jätti muut jälkeensä. Toisesta sijasta taisteli ennen työntöä kuusi kilpailijaa. Työnnössä parhaan tuloksen tehnyt Neuvostoliiton Jevgeni Lopatin nousi hopealle. Pronssille jäänyt Australian Vern Barberis oli Lopatinin kanssa tasapisteissä, mutta hävisi tälle 350 grammaa painavampana. Keskisarjan suosikki yhdysvaltalainen Peter George voitti kultaa, vaikka ei punnerruksessa pärjännytkään. Työnnössä Lontoon kisojen hopeamitalisti George nosti uuden olympiaennätyksen ja varmisti kultamitalinsa. Sijoitustaan kohensi myös kanadalainen Gérard Gratton, joka nousi neljän vuoden takaiselta viidenneltä sijalta hopealle. Toisen olympiapronssinsa voitti eteläkorealainen Kim Sung-jip, joka voitti egyptiläisen Ismail Ragabin punnituksessa.
Mona Brorsson
Brorsson sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 2016 pikakilpailussa kuudenneksi. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 17:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän hiihti naisten viestissä toisen osuuden Ruotsin hopeajoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli kymmenes, yhteislähdössä kolmastoista ja normaalimatkalla neljästoista. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa viestissä. Pikakilpailussa hän sijoittui viidenneksi, normaalimatkalla kuudenneksi, takaa-ajossa seitsemänneksi ja yhteislähdössä 14:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti toisen osuuden olympiakultaa voittaneessa Ruotsin naisten viestijoukkueessa. Normaalimatkalla hän sijoittui 12:nneksi. Oberhofin MM-kilpailussa 2023 hän oli takaa-ajossa viidestoista.
Brorsson on saavuttanut takaa-ajon Euroopan-mestaruuden ampumahiihdon EM-kilpailuissa 2014 Nove Mestossa sekä pikakilpailun ja sekaviestin Euroopan-mestaruuden Minskissä 2019.
Brorsson saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintopallisijansa sijoittumalla kolmanneksi Anterselvan normaalimatkalla kaudella 2021–2022. Ennen tätä Brorsson oli sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi Nové Měston yhteislähtökilpailussa ja Östersundin pikakilpailussa kaudella 2018–2019 sekä Kontiolahden pikakilpailussa kaudella 2020–2021. Hän sijoittui kauden 2021–2022 normaalimatkan cupissa neljänneksi.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952
Kilpailutapahtumat
John Davis jatkoi raskaassa sarjassa voittojaan. Hän ei ollut hävinnyt ennen olympialaisia 14 vuoteen, eikä hävinnyt nytkään. Argentiinalainen Humberto Selvetti haastoi Davisin punnerruksessa, jossa he jakoivat voiton ja olympiaennätyksen. Tempauksessa Selvetti jäi Davisista 25 kilogrammaa, kun Davis rikkoi jälleen olympiaennätyksen. Davis oli lopputuloksissa selvä voittaja ja hänen kokonaistuloksensakin oli uusi olympiaennätys. Selvetti putosi lopulta kolmanneksi, kun Jim Bradford ohitti hänet ja varmisti Yhdysvalloille kaksoisvoiton.
Sundacarpus amarus
Luokittelu
pienoiskuva|Kasvitieteellinen piirros vuodelta 1915. Sundacarpus amarus on podokarpuskasveihin kuuluva havupuu. Carl Ludwig Blume kuvasi sen tieteellisesti alun perin vuonna 1827 laajan podokarpusten suvun (Podocarpus) lajina nimellä Podocarpus amarus. Jo vuonna 1948 laji luokiteltiin podokarpusten suvun sisällä omaan sektioonsa Sundacarpus. Vuonna 1978 David John de Laubenfels sijoitti lajin sukuun Prumnopitys, jonka sisällä se hänen luokittelussaan muodosti yhä yksilajisen sektion Sundacarpus. Vuonna 1989 podokarpuskasvien luokittelua uudistanut Christopher Nicholas Page erotti sektion Sundacarpus omaksi yksilajiseksi suvukseen. Tämä on vieläkin laajalti käytetty luokitus, mutta useat 2010-luvulla suoritetut molekyylibiologiset genetiikan tutkimukset puoltavat selvästi lajin sisällyttämistä sukuun Prumnopitys, jolloin lajin nimeksi tulisi Prumnopitys amara.
Kolumbianajokoira
Kolumbianajokoira (sabueso fino colombiano) on kolumbialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Kolumbian Kennellitto Asociación Club Canino Colombiano on hyväksynyt sen viralliseksi roduksi.
Sundacarpus amarus
Levinneisyys
Sundacarpus amarus kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Sitä esiintyy luontaisena Filippiineillä Mindanaon ja Luzonin saarilla, Malesiassa Sabahin osavaltiossa Borneon saarella, usealla Indonesian saarella, Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean Uuden-Britannian ja Uuden-Irlannin saarilla sekä Australiassa Queenslandin osavaltion koillisosissa.
Elinympäristö ja ekologia
Sundacarpus amarus on trooppisten ainavihantien sademetsien puu. Se kasvaa usein metsän latvuskerroksen yläpuolelle suureksi ylispuuksi. Sitä esiintyy tyypillisesti 500–2 200 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Kinabalun vuorella Malesian Sabahissa sitä on tavattu jopa noin 3 000 metrin korkeudessa. Laji kasvaa yleensä trooppisille sademetsille tyypillisellä latosolimaannoksella. Se voi joskus kasvaa myös hiekkaisella maalla ja soisilla alueilla.
Kolumbianajokoira
Ulkonäkö
Kolumbianajokoira on tyypillinen ulvova ajokoira, jonka koko vaihtelee keskikokoisesta suureen. Kallo on edestä katsottuna hieman kaareutuva. Kuono on keskipitkä, suora, hieman kalloa lyhyempi ja ylhäältä katsottuna suorakaiteen muotoinen. Kirsu on väriltään joko musta tai ruskea. Purenta on joko leikkaava tai tasapurenta. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja sävyltään karvapeitteen väriin sointuvat; siniset silmät ja keskenään eriväriset silmät ovat virhe. Korvat ovat pitkät, riippuvat ja leveät. Runko on suorakaiteen muotoinen. Raajat ovat voimakkaat ja lihaksikkaat. Häntä on pitkä ja kärkeä kohden kaventuva.
Karvapeite on lyhyt ja kiiltävä. Väritys on hyvin vaihteleva: yksivärinen valkoinen, punainen, brindle, ruskea, musta; kaksivärinen yhdistelmä edellä mainituista väreistä; kolmivärinen yhdistelmä edellä mainituista väreistä.
Kolumbian koiranäyttelyissä rotu jaetaan kahteen eri kokoluokkaan:
Alkuperä
thumb|right|280px|Kolumbianajokoiria 1900-luvun puolivälissä. Kolumbianajokoira kehittyi kotimaassaan ajokoirista ja Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta tuoduista seisojista, ja sen uskotaan olevan peräisin viimeistään 1700-luvulta. Useammissa kirjoissa mainitaan, että vuosien 1550 ja 1800 välillä muinaisia espanjalaisia ajokoiria, vinttikoiria ja seisojia tuotiin maahan: ensiksi mainittujen avulla metsästettiin jyrsijöitä, keskimmäisten hirviä ja viimeisimmiksi mainittujen ankkoja. Ajokoirista maahan uskotaan tuodun ensisijaisesti sabueso españoleja, koska espanjalaiset uudisasukkaat olivat lähtöisin sen syntyseuduilta Pohjois-Espanjasta (Cantabriasta ja Biskajasta). 1800-luvulla Kolumbiaan saapui myös brittejä kettukoiriensa ja pointteriensa kanssa. Toisten lähteiden mukaan espanjalaiset toivat mukanaan myös podencoja. Asiantuntijat kuitenkin uskovat, että näistä roduista vinttikoiria ja podencoja ei käytetty lainkaan kolumbianajokoiran kehittämiseen, vaan sen sijaan tärkeimmät kantarodut olisivat olleet vanha espanjalainen ajokoira, erinäiset vanhat ranskalaiset ajokoirat, vanha kettukoira, vanha pointteri ja kenties myös muutama muu eurooppalainen vainukoira ja seisoja.
Paikallista ajokoiraa on käytetty erilaisten riistaeläinten metsästykseen viimeistään 1800-luvulta alkaen, ja se on ollut suosittu kaikissa yhteiskuntaluokissa talonpojista presidentteihin. Jo tasavallan aikaan mm. Tomás Cipriano de Mosquera, Guillermo León Valencia, Ciro Ramírez Gálvis ja monet senaattorit omistivat perro fino (myöhemmin sabueso fino) -koiria ja käyttivät niitä urheilumetsästykseen aina siihen asti kunnes voimaan tullut laki kielsi sen.
Itsenäisyystaistelija ja Cedritos-tilan isäntä Luis Agudelo omisti Pohjois-Bogotássa aikansa suurimman ajueen – sen yksilöissä oli paljon englanninkettukoiran perimää. Hänen vihollistensa tuhottua tilan veivät he koirat mukanaan, mahdollisesti Tuluáan asti, ja matkan aikana niitä levisi eri puolille reitin vartta. Simón Bolívarin sanotaan pelastuneen salamurhan yritykseltä talon sisäänkäyntiä vartioineiden, vaarasta varoittaneiden perro fino -koirien ansiosta. Kyseiset koirat oli tuotu alun perin Pichinchasta.
Edes Kolumbian lukuisat sisällissodat vuosien 1819–1948 välillä eivät vaikuttaneet negatiivisesti rodun suosioon: vielä senkin jälkeen sitä tapasi jokaisessa kolumbialaisessa kaupungissa, ja 1950-luvulla jokaisella talonpoikaistilalla oli vähintään yksi rodun edustaja. Aina vuoteen 1950 asti rotu oli maantieteellisesti eristyksissä, minkä vuoksi se säilyi geneettisesti puhtaana. Tärkeitä alueita olivat Suarez-joen valuma-alue, idän tasankoalueet, Cauca-joen tasankoalueet, Antioquian vuoristoalueet, Atlantin rannikkoalueet, Sinún tasankoalueet sekä Magdalena-joen alue.