cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iikka ja Vili
Juoni
Riikkilän tarinoiden tyylin säilyttäen pitkästyneet pojat menevät ongelle illalla, kun vapaus tuli pojille vanhempien alkaessa kuunnella radiosta seitsemän uutisia. Pojat menevät joelle. Yksi iso lahna menetettiin, mutta toisen Iikka taisteli maihin. Paluumatkalla puliukon oloinen mies yritti kaapata kalan, mutta pojat pitivät pintansa ja veivät ukon miltei tyhjän viinapullonkin. Iikka oli harrastanut keräilyä jo pitkään: tulitikkuaskien kansista se alkoi ja eteni autojen kuviin. Nyt Iikka keräsi pulloja - osan niistä pystyi myymään apteekkiin - Alkon pullojen palautusjärjestelmä ei vielä ollut toiminnassa, ne piti myydä mehupulloiksi kotitalouksiin. Kalansaaliin tuoma kehu oli jälleen pojille niin kova pala, että sitä piti jäähdytellä ulkona.
Poikien kodin lähellä oleva Havaijin kylä oli saanut vanhaan perikunnalta ostettuun taloon Teknokemiallinen tehdas -yrityksen. Siinä meni seudun lapsilta onkipaikka, koska yritys uhkasi sakolla alueelleen tulevia. Tehdas teki hampaidenpesuainetta. Reportteri haastatteli tehtaan johtajaa.
Iikan vanhemmat lähtivät töihin. Äiti nousi viideltä ja lähti vuoromoottorilla työhönsä puoli seitsemältä. Siinä välissä Iikka kuuli päivän työnsä ja joka aamu samat varoitukset mm. sähkölevyn päälle jättämisen vaaroista. Ukkosella radion sähkökosketin on otettava irti seinästä, muistutti äiti joka aamu. Ruoaksi on edellisen päivän tähteitä, ne pitäisi vain paistaa. Tänä aamuna Iikka tutki puliukolta kaappaamaansa pulloa - sen sinetti on rikki ja uudelleen suljettu liimalla. Joku myy omatekoista viinaa Alkon pullossa. Pojat kävivät heti näyttämässä sen kylän poliisille, joka oli yövuorosta niin väsynyt, ettei noteerannut vihjeen arvoa. Kotiin mennessä Väinö oli polttanut pannuun eilisen puuron. Pojat menivät meren rantaan ottaen Väinön mukaan, ettei tämä polta kotitaloa. Rannasta löytyi upoksissa oleva pelastusvene. Sen isommat pojat tyhjensivät ja pistivät veneen vesille alkaen onkia veneestä. Väinö ei veneeseen halunnut tulla. Pojat pohtivat veneen puhdistusta ja varustamista mastolla. Vähän ajan kuluttua he alkoivat riidellä maavoimien ja merivoimien paremmuudesta isiensä aselajien mukaan. Tappeluksi se olisi mennyt, jos tilaa olisi ollut. Sitten selvisi, ettei rantaan pääsy onnistukaan, alkoi tuulla, sataa rakeita ja vene otti vettä yli laidan - Väinö haki naapurin sedän vetämään veneen rantaan moottoriveneellään. Pojat olivat niin kiitollisia pelastumisestaan, että kiitos oli unohtua.
Kotona illalla Väinö kertoi poikien miltei hukkuneen, mutta ajoitus oli huono - radio kertoi tuolloin hallituksen kaatuneen. Pojat menivät vielä laittamaan veneen kiinni narulla. Tullessa kaksi puliukkoa, joista toinen oli Iikan vanha tuttu, alkoi ajaa poikia takaa. Iikka juoksi hiekkakuopalle, jonne hänen vainoojansa putosi. Vili piiloutui katajapensaisiin. Pelastumisensa jälkeen he kävivät läpi seikkailunsa.
Seuraava päivä kokosi laajan katraan poikia puhdistamaan venettä. Työ eteni hyvin kunnes väsymys iski. Iikka haki vanhan kaljapullon kellarista, lisäsi siihen vettä ja sokeria - sen juotuaan talkooporukka alkoi valitella mahaansa. Palkinto työstä oli huono.
Vene tuotiin kodin laituriin ja sen korjaukseen osallistui isätkin. Pohja sai Aino-lakan ja vene maston, joka tehtiin vanhasta joulukuusenrungosta. Tämän jälkeen tehtiin koepurjehdus, joka vei Teknokemiallisen tehtaan lähivesille. Jostain syystä moottorivene toi tehtaalle nestekaasua - miksei sitä ostettu läheisestä kaupasta? Lisäksi tehtaalla oli työssä pojille tutut hampparit - Pulppu-Kalle Virtanen ja Anssu. Kun poikien veneen ankkurikivi irtoaa, pojat antavat veneen ajelehtia tehtaan rantaan. Iikka haki sopivan kiven tehtaan aidan luota ja samalla katsoi tehtaaseen sisään. Virtanen sai hänet kiinni, mutta mukana olleella kepillä lyömällä ote irtosi. Ukko uhkasi korvausvaatimuksilla ja uhosi käden murtuneen, kuten konnat Riikkilän kirjoissa aina.
Tehtaan omistaja, "insinööri", aikoi jo vaimoineen lähteä pakoon - ennakkomaksulla ostettu talo tietysti myytäisiin ensin ja ostettaisiin velaksi kaupasta. Osamaksulla ostettu huonekalut myytäisiin. Pariskunta oli tehnyt vastaavia petoksia jo useita. Pimeän viinan kauppa toi tehtaan katteen, ei hammasjauhe.
Pojat pohtivat jälleen liiketoimintaa - kasiaiset! Olisiko hinta 5 vai 10 markkaa kappaleelta (vanhaa rahaa eli 50 penniä tai yksi markka 1990-luvun rahassa). Kasiaiskaupalla voisi ansaita moottoriveneen hinnan pian? Kotonakin autettiin kasiaisasiassa - saatiin taskulamppukin lainaksi, mutta sitä sai käyttää vain, kun on ehdottomasti välttämätöntä. Madot kaivettiin vanhempien tutun talon puutarhasta. Tämän naapuri oli hereillä ja vaati tietää, onko pojilla lupa olla tontilla. Pojat keräsivät laskujensa mukaan yli 2000 matoa, tosin tarkistuslaskuissa vain muutama sata ehjää. Kotiin mennessä he kulkivat tehtaan ohi aivan tarkoituksella - siinä oli jotain jännittävää. Koska ovi oli auki, he menivät sisälle. Joku mies tuli lähelle tupakalle ja pisti oven lukkoon lähtiessään. Poikien jännitys kasvoi peloksi kunnes keksivät paeta ikkunan kautta. Se oli "hieno tempaus"!
Seuraavana päivänä madot löysivät ostajat - kesälomalaiset! Hinnat olivat kerrassaan kurjat mutta myynti kävi. Tuloilla pojat menivät urheilukilpailuihin ja sielläkin kaksi hämärää ukkoa oli paikalla. Iikka pohti heitä enemmän kuin kisojen kulkua.
Pojilla oli etsivätoimistokin. Etsivänä Iikka oli kerännyt yli kymmenen oudon liimauksen omaavaa Alkon pulloa. Poliisi tutki Kalle Virtasen toimintaa omastakin näkökulmastaan. Hänet oli pysäytettykin, mutta miehen pullot olivat olleet laillisen näköisiä. Poliisi oli saanut Iikan ja Vilin vihjeet näistä kahdesta miehestä. Vanha etsivä oli ainoa, joka otti ne todesta.
Pokien pitkäsiima oli tyhjä, mutta äidin vähätellessä poikien etsivätoimistoa poliisi saapui kiittämään avusta. Iikka selitti epäluulonsa alkuperän - tehtaassa ei ollut korsteenia! Poliisi antoi omasta pussistaan 1000 mk ja sanoi asiasta olevan luvattu virallinenkin, isompi palkkio. Lehdetkin noteerasivat poikien roolin rikoksen ratkomisessa. "Kunnia oli liian suuri." Se kuitenkin hiipui ja lopussa pojat taas onkivat veneessään.
FOX toolkit
FOX toolkit on LGPL-lisensoitu Windows- ja UNIX-alustoilla toimiva käyttöliittymäkirjasto. Sen kehittäminen aloitettiin vuonna 1997 ja se on kirjoitettu C++-kielellä. Sidonnat löytyvät Pythonille, Rubylle ja Eiffelille.
Mikko Huhtala (kunnanjohtaja)
Mikko Huhtala on Evijärven kunnanjohtaja. Evijärven kunnanvaltuusto valitsi Huhtalan yksimielisesti. Hän koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Ennen valintaansa kunnanjohtajaksi hän toimi Evijärven hallintopäällikkönä.
Duero (M35)
Valmistus
Alus tilattiin Empresa Nacional Bazánilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 11. marraskuuta 1999. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 2003 ja valmistui 5. heinäkuuta 2003.
Palvelus
Alus on palveluksessa.
Jauhemaalit
Jauhemaali koostuu sideaineesta, kovetteesta, pigmenteistä, täyteaineista ja lisäaineista, jotka on jauhettu tasalaatuiseksi jauheeksi. Jauheen keskimääräinen partikkelikoko on tavallisesti 40-50 µm. Sideaine ja kovete reagoivat keskenään vasta, kun jauhemaalia kuumennetaan uunissa. Jauhemaaleissa käytetään osittain samoja pigmenttejä kuin märkämaaleissa, mutta lämpöä kestämättömät pigmentit joudutaan hylkäämään uunituksen takia. Täyteaineina käytetään yleensä kalsiumkarbonaattia ja raskassälpää. Lisäaineilla pyritään parantamaan mm. korroosionestokykyä, tasoittuvuutta, kulutuksenkestävyyttä ja ruiskutettavuutta. Lisäaineiden määrä jauhemaalissa on yleensä alle 5%.
Epoksijauhemaali
Epoksijauhe kestää erittäin hyvin kemikaaleja, liuottimia ja mekaanista rasitusta. Epoksijauhetta käytetään vain sisäkäytössä, sillä se liituuntuu ulko-olosuhteissa. Liituuntumisella tarkoitetaan mallipinnan kiillon menetystä, jolloin usein värisävy muuttuu samalla auringon UV-säteilyn vuoksi. Liituuntumisessa epoksimaalin uloin pinta hajoaa ja muuttuu jauhomaiseksi. Jauhomainen pinta on himmeä ja sitä irtoaa helposti esimerkiksi hangattaessa. Liituuntuminen tapahtuu aivan maalikalvon pinnalla, jolloin se ei vaikuta maalikalvon suojauskykyyn. Epoksijauheen maalisävy myös kellastuu esimerkiksi valaisimien lämmöstä.
Epoksi-polyesterijauhemaali
Epoksi-polyesterijauhemaalilla on pyritty saavuttamaan molempien jauheiden hyvät ominaisuudet. Yleisin sekoitussuhde on n. 40 % epoksia ja 60 % polyesteriä. Tällöin jauheen liituuntuminen ulkokäytössä on vain vähäistä. Mekaaninen kestävyys on vähäisempi kuin epoksijauheella. Jauhetyyppi on yleisin Suomessa käytettävistä jauhetyypeistä. Epoksi-polyesterijauheissa käytetyillä pigmenteillä on suuri vaikutus niiden ulkokestävyyteen.
Erikoisjauhemaalit
Yleisimmin käytettyjä erikoisjauhemaaleja ovat skruktuurijauhemaalit, metallihohtojauhemaalit, vasaralakat, kirkaslakat, valukappaleiden erikoismaalit ja elintarvikekosketukseen sopivat jauhemaalit. Struktuurijauheet sisältävät ainesosia, joiden avulla saavutetaan kuviollinen pinnanlaatu. Struktuurimaaleilla maalaaminen on yleensä selvästi vaikeampaa kuin tavanomaisilla maaleilla eikä korjausmaalaus yleensä onnistu hyvin. Metallihohtojauhemaalit sisältävät metallipigmenttejä ja myös niillä maalaaminen on selvästi tavanomaista jauhemaalausta vaativampaa.
Hattula
Hattula on kunta Kanta-Hämeen maakunnassa eteläisessä Suomessa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Hattulan naapurikuntia ovat Hämeenlinna sekä Pirkanmaan puolella sijaitsevat Pälkäne ja Valkeakoski. Ennen vuoden 2009 alussa toteutettua Hämeenlinnan suurta kuntaliitosta naapurikuntia olivat edellisten lisäksi Hauho, Kalvola, Renko ja Tammela. Hattulaan yhdistettiin vuonna 1971 Tyrvännön kunta, jonka pohjoisosa liitettiin kuitenkin vuonna 1978 Valkeakoskeen. pienoiskuva|Hattulan aluemuutokset vuosina 1967–2009. Hattula tunnetaan erityisesti pitkästä historiastaan merkittävänä varuskuntapaikkakuntana sekä kirkkohistoriallisena pyhiinvaelluskohteena. Siellä sijaitseva koko historiallisen Hämeen vanhin kirkko, Hattulan Pyhän Ristin kirkko, toimi jo keskiajalla merkittävänä pyhiinvaelluskohteena. Alueella, jossa nykyisin toimii Panssariprikaati, on vieraillut vuosisatojen aikana useita kuninkaallisia ja keisarillisia vieraita tarkastamassa sotaväkeään. Vuonna 1863 Hattulaan suuntautuneella matkallaan keisari Aleksanteri II antoi kieliasetuksen, jolla suomen kieli nostettiin tasaveroiseksi ruotsin kielen kanssa. Tämän tapahtuman kunniaksi Hattulan kunta on julistautunut suomen kielen kunnaksi. Hattulassa sijaitsee myös 2016 käyttöön otettu monitoimirakennus Juteinikeskus, jossa sijaitsee esimerkiksi alakoulu, liikuntasali ja kouluravintola. Juteinikeskus edustaa uudenlaista opetuskulttuuria muun muassa avoimine oppimisympäristöineen, sähköisine opetusmateriaaleineen sekä henkilökohtaisine päätelaitteineen.
Kunnan elinkeinot ja koulutus
pienoiskuva|Juteinitalossa sijaitsee muun muassa kirjasto. Hattulan kunnan ylivoimaisesti suurin työnantaja on kuntaan sijoitettu Panssariprikaati, jossa työskentelee noin 600 henkeä. Muita tärkeitä työnantajia ovat muun muassa kunta sekä Hämeen ammattikorkeakoulu. Hattulan kunnan työttömyysaste on noin 7,4 prosenttia (2017). Kunnassa toimii myös vapaaehtoinen palokunta Hattulan VPK, jolla on sekä auto- että venekalustoa.
Kunnassa toimii viisi alakoulua: Juteinin koulu, Lepaan, Nihattulan, Parolan ja Pekolan koulut. Tämän lisäksi kunnan keskustassa Parolassa toimivat Parolan yhteiskoulu sekä Parolan lukio. Parolan lukio aloitti uusissa kampusmaisissa tiloissa kunnan keskustaajamassa syksyllä 2020.
Väestönkehitys
Oheisessa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Hattulassa oli 9 610 asukasta, joista 7 141 asui taajamissa, 2 379 haja-asutusalueilla ja 90:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Hattulan taajama-aste on 75,0 %. Hattulan taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Parolan taajama sijaitsee pääosin Hattulassa, mutta pieniltä osin myös Hämeenlinnassa. Vuonna 2016 määritellyistä taajamista Lepaa lakkasi olemasta taajama vuoden 2017 taajamarajauksessa.
Seurakunnat
pienoiskuva|Hattulan uusi kirkko talvisessa maisemassa Vuoden 2018 aluejaon mukaan Hattulassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Hattulan alueella toimii Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta.
Helluntaiseurakunta Hattulan Kotikirkko järjestää aktiivisesti toimintaa ja pitää hyvän tahdon kirpputoria omalla helluntaikirkollaan Mierolassa.
Liikenneyhteydet
Kunnan kautta kulkevat tärkeimmät tieyhteydet ovat valtatie 3 ja kantatie 57. Kunnan keskustaajaman Parolan kautta kulkee myös Suomen päärata, jolla kulkevista junista osa pysähtyy myös Parolassa. Lisäksi kunnan alueella kulkee myös Vanajaveden vesireitti, jota pitkin pääsee esimerkiksi Hämeenlinnaan tai Tampereelle.
Kylät ja taajamat
Hakimäki, Halkorpi, Hurttala, Hyrvälä, Ihalempi, Jokivarsi, Kalkkonen, Katinala, Kerälä, Kivijoki, Koski, Kouvala, Kärsälä, Leiniälä, Lepaa, Lusi, Mervi, Metsänkylä, Mierola, Nihattula, Nummi, Parola, Parolannummi, Pekola, Pelkola, Peltokylä, Pyhälahti, Rahkoila, Retula, Saari, Sattula, Siukola, Takajärvi, Tenhiälä, Tyrväntö, Valtee, Ventola, Vuohiniemi.
Tunnettuja hattulalaisia
pienoiskuva|Hattulaan 2016 valmistunut monitoimirakennus Juteinikeskus pienoiskuva|Mierolan silta Hattulassa pienoiskuva|oikea|250px|Keisari Aleksanteri II:n vierailun muistoksi pystytetty Parolan leijona -patsas sijaitsee Parolannummella.pienoiskuva|oikea|250px|Panssarimuseo on Hattulan suosituimpia nähtävyyksiä. pienoiskuva|oikea|250px|Hattulan itäosa ja Tyrvännön eteläosa venäläisessä topografikartassa vuodelta 1899.
Politiikka
Hattulan kunnanvaltuustossa on 33 jäsentä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa kokoomus sai yhdeksän paikkaa, perussuomalaiset seitsemän, SDP kuusi, keskusta neljä, Huomisen Hattula, vasemmistoliitto ja kristillisdemokraatit kaksi sekä vihreät yhden. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii perussuomalaisten Kari Ventola, ja kunnanhallituksen puheenjohtajana kokoomuksen Ellen Rydbeck. Hattulassa toimii myös nuorisovaltuusto.
Hattulan kunnanjohtajana toimii Pekka Järvi. Hänet valittiin virkaan syyskuussa 2021, mutta hän oli toiminut edellisen kunnanjohtajan Katariina Koiviston viransijaisena elokuusta 2020.
20. syyskuuta 2006 Hattulan kunnanvaltuusto päätti jäädä ulos vuoden 2009 alussa toteutuneesta Hämeenlinnan seudun kuntaliitoshankkeesta. Hattulasta kuitenkin liitettiin pieni alue, jotta Hämeenlinnaan yhdistyneellä Kalvolalla ja Kanta-Hämeenlinnalla olisi maayhteys.
Hattulan kunnanvaltuustoon on kuulunut vuoden 2021 vaaleista lähtien 33 jäsentä. Vuosina 1976–1988 valtuustoon kuului 27 jäsentä ja vuosina 1988–2021 35 jäsentä. Vuoteen 1996 asti valtuuston suurin puolue oli SDP. Sittemmin kokoomus on ollut valtuuston suurin puolue lukuun ottamatta vuoden 2004 vaaleja, joissa Hattulan Sitoutumattomat ja SDP saivat molemmat kymmenen paikkaa.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|Viinitila (kuvassa myymälän sisäänkäynti) kuuluu Hämeen ammattikorkeakoulun Lepaan kampukseen Hattulassa. Hattulan keskeisimmät nähtävyydet perustuvat kunnan pitkään historiaan kirkollisena pyhiinvaelluskohteena sekä Parolannummen varuskunnan sijaintipaikkana. Parolan varuskunnassa toimii Panssariprikaati. Varuskunnan lähistöllä ovat myös panssari- ja panssarintorjuntajoukkojen historiaa esittelevä Panssarimuseo sekä Andreas Fornanderin Parolan leijona -veistos. Parolan leijona on keisari Aleksanteri II:n 29. heinäkuuta 1863 Parolannummelle tekemän vierailun muistoksi pystytetty patsas, jossa on kuulaa käpälässään pitelevä leijona. Sama aihe toistuu Panssarikoulun lipussa. Yli viisimetrinen muistomerkki sijaitsee varuskunnan harjoituskentän etelälaidassa.
Hattula on suuri golfpitäjä. Siellä sijaitsee kaksi golfkenttää, 3 multigolfkenttää, 5 frisbeegolfkenttää ja 2 minigolfkenttää. Hattula Golfissa on myös suuri golf-outletmyymälä sekä golfsimulaattori.
Evankelisluterilaisia kirkkoja on kunnassa kolme: keskiaikainen Pyhän Ristin kirkko, 1850-luvulla rakennettu Hattulan uusi kirkko sekä Suotaalassa 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennettu Tyrvännön kirkko. Näiden lisäksi kunnan keskustaajamassa toimii myös helluntaiseurakunta Kotikirkko.
Pitkää kartanokulttuuria Hattulassa edustavat Ahlbackan, Ellilän, Metsänkylän, Lepaan, Lahdentaan, Suontaan ja Vesunnin kartanot. Vesunnin kartano oli Ruotsin kunigas Kustaa Vaasan yksityisomaisuutta. Varhaisemmasta asutuksesta alueella kertovat paitsi rautakautinen Tenholan linnavuori, myös lukuisat arkeologiset löydöt. Myös Historiallinen Hämeen Härkätie (yhdystie 2855) kulkee kunnan alueella kappaleen matkaa Kivijoen ja Kouvalan kylissä.
Hattulaan 2016 valmistunut Juteinikeskus on myös nähtävyys aaltomaisine muotoineen. Keskus on suunniteltu uudenlaista opetuskulttuuria mukaillen avoimine oppimisympäristöineen ja monipuolisine digitaalisine mahdollisuuksineen. Suuri rakennus lämmitetään ekologisesti maalämmöllä.
Muita nähtävyyksiä Hattulassa ovat muun muassa Mierolan silta sekä Lepaan puutarhaoppilaitos, jonka yhteydessä sijaitsee myös ainutlaatuinen viinitila myymälöineen.
Yrttiaho
Yrttiaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hattula
Ruokakulttuuri
Hattulan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla uutispuuro ja ohraryynipuuro.
Eden
Eeden, Eden tai Edén voivat tarkoittaa seuraavia asioita:
Edén
Edén on ruotsinkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat muun muassa:
Pistoia
Pistoia on kaupunki Italiassa Pohjois-Toscanassa, Apenniinien juurella. Kaupunki on Pistoian maakunnan pääkaupunki ja siellä on noin 90 000 asukasta.
Kálmán Mikszáth
Kálmán Mikszáth (1847 Szklabonya, Unkari – 1910 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hän oli varhaisia realismin edustajia Unkarin kirjallisuudessa. Hän oli juristi, työskenteli myös toimittajana ja oli parlamentin jäsen vuodesta 1887. Mikszáth kuvaa humoristisesti Unkarin keskiluokkaa ja kansanelämää.
Valekuva
Valekuva eli virtuaalikuva on sellainen kuva, joka voidaan nähdä, mutta jota ei voida projisoida kuvapinnalle eikä sen kanssa ole mahdollista olla vuorovaikutuksessa. Tässä ilmiössä valonsäteet taittuvat tai heijastuvat niin, että ne tulevat silmään ikään kuin todellisesta esineestä. Aivot tulkitsevat tilanteen silloin siten, että tällaisesta näennäisestä esineestä eli valekuvasta tuleva valo on peräisin todellisesta esineestä.
Esimerkiksi suurennuslasin läpi tulevat valonsäteet muodostavat suuren valekuvan, joka katsojasta näyttää suurelta esineeltä. Valekuva muodostuu jos esine on lähempänä linssiä kuin polttopiste. Toinen tapa havaita valekuva on nähdä sellainen peilin heijastuksesta.
IBM PC/AT
IBM PC/AT (sanoista dvanced echnology) (mallinumero 5170) oli IBM:n valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1984.
Malli oli seuraaja alkuperäiselle IBM PC:lle (mallinumero 5150) ja IBM PC/XT:lle (5160).
Tekniikka
Mallissa oli kaksi vaihtoehtoa: PC-AT mallissa 1 oli 256 kilotavua RAM-muistia ja PC-AT mallissa 2 oli 512 kilotavua. Muisti oli laajennettavissa kolmeen megatavuun. Mallissa oli EGA-näyttögrafiikka. Suoritin oli 6 MHz:n Intel 80286.
Tajo (M36)
Tajo (runkonumero M36) on Espanjan laivaston vuonna 2004 vesillelaskettu Segura-luokan miinantorjunta-alus.
Anatoli Filiptšenko
Anatoli Vasiljevitš Filiptšenko (26. helmikuuta 1928 – 7. elokuuta 2022 ) on neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän osallistui vuonna 1969 Sojuz 7- ja vuonna 1974 Sojuz 16 -lennolle.
Jätettyään avaruusohjelman Filiptšenko pääsi OKB:n varajohtajaksi Harkovassa. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton sankariksi.
Legend III:I
Legend Part III:I on kolmas albumi Saviour Machinen neljä CD:tä käsittävässä Legend-trilogiassa. Eric Clayton selitti trilogian venyttämistä neljään osaan sillä, ettei yksinkertaisesti saanut mahtumaan viimeiselle levylle kaikkea sitä materiaalia mitä ”maailmanlopun epävirallisen soundtrackin” tulisi sisältää, ja siitä tuli tämän vuoksi tuplalevy. Vaikka tämän tuplalevyn ensimmäinen osa siis ilmestyi vuonna 2001 Massacre Recordsin kautta, venyi toisen osan julkaiseminen ainakin vuoteen 2007, kun Saviour Machine ilmoitti levyn julkaisupäiväksi 7. heinäkuuta 2007. Levy tulee kuitenkin olemaan omakustanne ja voi olla, että julkaisua lykätään entisestään. III:I:sta julkaistiin myös erikoisversio omakustanteena, jota painettiin vain 2001 kappaletta ja jonka jokainen kappale oli käsin numeroitu. Tämä versio ilmestyi normaalia suuremmassa pahvikotelossa ja siinä oli täysin erilainen kansigrafiikka kuin muissa Legendin levyissä, jotka siis muodostavat yhden ison kokonaisuuden. III:I tullaan myös uudelleenjulkaisemaan 1. kesäkuuta 2007 samanlaisena kahden levyn erikoisversiona kuin aikaisemmin tänä vuonna ilmestynyt Legend Part II, sisältäen ennen julkaisemattomia remixauksia. Eric Clayton myös remasteroi koko alkuperäisen levyn.
Nuorten tanssihetki
Nuorten tanssihetki sisälsi myös aluksi vanhempien kotimaisten artistien esiintymisiä, mutta painopiste vaihtui kuitenkin vähitellen erityisesti uusiin nuorison suosikkiesiintyjiin. Ohjelmassa esiintyivät muun muassa The Hollies, Sonnie and Cher ja The Kinks. Ohjelma sisälsi myös amatöörilaulukilpailuja, joissa menestyivät muun muassa myöhemmin suosituiksi nousseet Markus Allan, Anki Lindqvist ja Ann-Christine. Lauluesitysten lisäksi Olavi ja Eeva Nieminen sekä Åke Blomqvist opettivat nuorille ohjelmassa erilaisia tansseja ja järjestivät tanssikilpailuja.
Pohnpeinkottarainen
Pohnpeinkottarainen tai aikaisemmalta nimeltään ponapénkottarainen (Aplonis pelzelni) on äärimmäisen uhanalainen varpuslintu. Se on endeeminen laji Pohnpein saarella Mikronesiassa. Lajista on viimeisten 50 vuoden ajalta ainoa varma havainto vuodelta 1995. Ennen 1930-lukua laji oli yleinen, mutta elinympäristön hävitys on saattanut koitua sen tuhoksi. Lajia ei ole julistettu sukupuuttoon, koska vahvistamattomia havaintoja on useita.
Pohnpeinkottarainen syö hedelmiä ja hyönteisiä. Se kasvaa 18 senttimetriä pitkäksi, ja on väriltään tasavärisen tumma.
Pikkulehdokki
Pikkulehdokki (Platanthera oligantha) on hyvin harvinaisena Euroopassa kasvava kämmekkäkasvi.
Tämä vaatimattoman näköinen laji esiintyy puurajan yläpuolella, kalkkivaikutteisilla lapinvuokkokankailla. Se kasvaa 5–12 senttimetriä korkeaksi. Tyvilehti on 3–5 senttimetriä pitkä, kellanvalkoinen kukkaterttu on parisenttinen ja siinä on 3–6 tuoksutonta kukkaa.
Pikkulehdokkia tavataan hyvin harvinaisena Pohjois-Norjan kalkkituntureilla sekä Pohjois-Ruotsissa, jossa kanta on vain noin 200 yksilöä.
Pikkulehdokki löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran kesällä 2009 Mallan luonnonpuistosta Kilpisjärveltä. Laji on arvioitu maassa äärimmäisen uhanalaiseksi.
Asunto ensin
Asunto ensin on suomalaista asunnottomuustyötä ohjaava periaate, toimintamalli ja ajattelutapa.
Torsten Johan Aminoff
Torsten Johan Aminoff (24. huhtikuuta 1847 Helsinki – 3. helmikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Asunto ensin
Asunto ensin -periaatetta ohjaa ajatus, että asunto on osa ihmisoikeuksia ja ihmisen perusoikeus. Asunto ensin -mallissa kaikki asunnottomuutta kokevien ihmisten eteen tehtävä työ lähtee siitä, että ensimmäinen ihmiselle tarjottava tuki on oma asunto.
Torsten Johan Aminoff
Aminoffin vanhemmat olivat professori Germund Fredrik Aminoff ja Beata Sofia von Essen. Aminoff tuli ylioppilaaksi 1865 ja valmistui filosofian maisteriksi 1871 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1876, varatuomarin arvon hän sai 1877. Aminoff oli senaatin siviilitoimituskunnan esittelijäsihteeri 1887–1903. Valtioneuvoksen arvon hän sai 1894.
George Saunders
George Saunders (s. 2. joulukuuta 1958 Amarillo, Texas) on yhdysvaltalainen kirjailija. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli geofyysikkona ja julkaisi esikoisteoksensa CivilWarLand in Bad Decline vuonna 1996.
Torsten Johan Aminoff
Aminoff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891,  1894 ja 1897.
George Saunders
Vuonna 2006 Saundersille myönnettiin MacArthur Fellowship -apuraha. Saunders sai vuonna 2017 Booker-palkinnon teoksellaan Lincoln in the Bardo (suom. Lincoln bardossa). Hän sai vuonna 2023 myös Yhdysvaltain Kongressin kirjaston myöntämän Library of Congress Prize for American Fiction -palkinnon.
Asunto ensin
Asunto ensin -malli eroaa asunnottomuustyössä aiemmin käytössä olleesta periaatteesta, jossa asunnottomuutta kokevan ihmisen piti kuntoutua esimerkiksi päihdeongelmasta ennen oman asunnon saamista. Tätä mallia kutsutaan portaittaiseksi malliksi. Portaittaiseen malliin liittyy ongelmia, sillä monesti portaalta toiselle siirtyminen ei onnistu ja asunnottomuutta kokevat jumiutuvat esimerkiksi väliaikaisiin asumisratkaisuihin.
George Saunders
Saundersilta on suomennettu kolme teosta. Vuonna 2015 ilmestyi novellikokoelma Joulukuun kymmenes (Tenth of December, 2013), jonka novellit julkaistiin alun perin The New Yorkerissa ja Harper’sissa 1995–2012. Vuonna 2016 ilmestyi Sotapuiston perikato (CivilWarLand in Bad Decline, 1996) ja vuonna 2018 romaani Lincoln bardossa (Lincoln in the Bardo, 2017).
Asunto ensin
Portaittainen asuttamismalli vaatii usein raittiutta, hoitoon sitoutumista sekä itsenäiseen elämään vaadittavia taitoja ennen oman asunnon saamista. Portaittaisessa mallissa ei usein kyetä täyttämään näitä vaatimuksia ja palveluiden käyttäjät tulevat häädetyksi asunnoistaan. Asunto ensin mallissa uskotaan, että asunnon saaminen edesauttaa muiden terveydellisten ja sosiaalisten ongelmien ratkaisemista.
Antti Rannanjärvi
Antti Rannanjärvi (4. huhtikuuta 1828 Ylihärmä – 12. elokuuta 1882 Ylihärmä) oli Antti Isotalon ohella puukkojunkkareiden eli häjyjen toinen päämies ja ylihärmäläinen talollinen, joka eli rikollista elämää. Rannanjärvi oli Ylihärmän Haapojan kylässä sijaitsevan verotalon isäntä.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin tärkein tavoite on asumisen jatkuvuuden turvaaminen. Asunnon lisäksi malliin kuuluu tukipalveluiden tarjoaminen. Tukipalveluiden rooli on keskeinen mallin onnistumisen kannalta. Asumisen turvaamisen lisäksi Asunto ensin -mallin tavoitteena on terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen, sosiaalisten tukiverkostojen ja yhteisöön integroitumisen tukeminen sekä mielekkääseen toimintaan osallistuminen. Palveluja toteuttavat moniammatilliset tiimit.
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
Suomalainen asunto ensin -malli syntyi vuonna 2007, kun asuntoministeri Jan Vapaavuori kutsui koolle Helsingin kaupungin sosiaalitoimen johtajan Paavo Vuotilaisen, piispa Eero Huovisen, Y-Säätiön toimitusjohtaja Hannu Puttosen ja psykiatri Ilkka Taipaleen. Ryhmä linjasi, että väliaikaisista asumispalveluista on päästävä eroon ja tilalle on saatava pysyviä koteja. Myös asunnottomuuden ennaltaehkäisyyn tuli heidän mukaansa kiinnittää huomiota.
Antti Rannanjärvi
Rannanjärven ensimmäinen käräjäsakko tuli syyskäräjillä 1847 hänen rikottuaan Lapuan lain öistä ulkonaliikkumiskieltoa. Rannanjärvi oli kyseisen vuoden toukokuun 25. päivänä liikkunut yhdessä kolmen muun nuorukaisen kanssa yöaikaan Ylihärmän Lööparin talon läheisyydessä, minkä kaikki syytetyt myönsivät. Tämän perusteella kihlakunnanoikeus tuomitsi heidät pitäjän poliisijärjestyksen 7 §:n mukaan kahden ruplan sakkoon yöjuoksusta. Myös Rannanjärven kaksi veljeä ja jokunen muukin lähisukulainen saivat omat tuomionsa Lapuan hallitussäännön rikkomisesta.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
Työryhmän Nimi ovessa -raportin pohjalta asunnottomuuden poistoon luotiin valtakunnallinen PAAVO 1 -ohjelma, joka oli käynnissä vuosina 2008–2011. Ohjelman tavoitteena oli vähentää pitkäaikaisasunnottomuutta. PAAVO 1 ohjelmakauden aikana lisättiin tukihenkilöstöä, asuntojen määrää sekä tehtiin rakenteellisia muutoksia ohjelmapaikkakunnilla. Ohjelman keskeisempänä innovaationa pidetään noin 200 uuden tukityöntekijän palkkaamista kaupunkeihin 50% valtionavustuksen turvin. Tämä mahdollisti asunnottomuuspalveluiden rakenteellisen muutoksen hoidettaessa pitkäaikaisasunnottomuutta. Suurin tapahtunut muutos oli vuokrasopimukseen perustuva asuminen.
Antti Rannanjärvi
Joulukuussa 1851 Rannanjärvi terrorisoi kolmen muun puukkojunkkarin kanssa häitä Lapualla muun muassa puukottamalla yhden häävieraan kuoliaaksi ja haavoittamalla kahta. Päätekijä Hermanni Mäki tuomittiin taposta elinkautiseen pakkotyöhön Siperiaan ja Rannanjärvi osallisuudesta tappoon ja väkivaltaisuuksiin raipaniskuihin ja viideksi vuodeksi pakkotyöhön Suomenlinnaan.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
PAAVO 1 -ohjelmaa seurasi PAAVO 2 ohjelmakausi 2011-2015, jonka aikana aiemman asunnottomuustyön uusia rakenteita vakiinnutettiin ja samalla asuntoloiden käytöstä luovuttiin lopullisesti. Samaan aikaan ohjelmakaupunkien asunnottomuustyöhön osoitettiin yli 3000 asuntoa ja yli 300 tukityöntekijää sekä alettiin järjestämään Asunto ensin -malliin perustuvia tapahtumia ja koulutuksia.
Antti Rannanjärvi
Viljavarkaus
Talvella 1867 Antti Rannanjärvi murtautui häjyjoukkionsa kanssa lukkari Flinkin ja maakauppias Stenforsin vilja-aittaan. Murtovarkauden toteuttamista edelsi pitkällinen suunnittelu ja sopivan hetken odottelu. Kyseinen vilja-aitta oli erityisen houkutteleva ryöstökohde koska se oli normaalia suurempi ja sijaitsi etäällä silminnäkijöistä. Lisäksi moraalinen este oli pieni, koska viljan omistajat olivat varakkaita miehiä ja vilja oli tarkoitus myydä huonona viljavuotena kalliilla eteenpäin. Suurempi este oli aitan vahva lukko, jonka tiirikoimiseen ei taito riittänyt. Viljavarkaat päätyivät siis koko oven irrottamiseen, johon Rannanjärvi hankki erikoisvalmisteisen sahan langoltaan.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
PAAVO ohjelmakausia seurasi asunnottomuuden ennaltaehkäisyn toimenpideohjelma AUNE 2016-2019, jonka tavoitteena oli vahvistaa ennaltaehkäisevää työtä asunnottomuuden hoitamisessa sekä estää asunnottomuuden uusiutumista. AUNE-ohjelmakauden tarkoituksena oli vaikuttaa asunnottomuuden taustalla oleviin tekijöihin vahvistamalla koko väestön hyvinvointia ja lisäämällä asuntotuotantoa. Ohjelmaa johti ympäristöministeriö ja siinä oli mukana useita kuntia ja järjestöjä.
Antti Rannanjärvi
Viljavarkaus
Varsinainen operaatio aloitettiin 30. tammikuuta vastaisena yönä. Rosvojoukkio lähti Rannanjärven talosta, mutta Rannanjärvi jäi itse johtamaan operaatiota etäältä. Joukkioon kuuluivat ainakin Rannanjärven poika Juha Rannanjärvi sekä veli Tuomas "pikku-Tuppu" Lööpar, itsellinen Antti Uitto ja renki Kristian Myllykoski. Ovi irrotettiin poralla ja erikoissahalla, mutta toimenpide kesti niin kauan, että viljojen varastaminen jätettiin toiseen kertaan. Sama porukka teki uuden reissun 5. helmikuuta, kun alkoi sopiva lumipyry peittämään jälkiä. Varkaat täyttivät rekensä ruisviljalla ja jättivät arvottomammat ohrat paikoilleen. Varastetut viljat kätkettiin läheisen Naaraluoman rantaan, josta ne noin viikon kuluttua käytiin hakemassa.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
2019 uusi hallitus kirjasi tavoitteeksi ohjelmaansa asunnottomuuden puolittamisen vuoteen 2023 mennessä ja poistamisen vuoteen 2027 mennessä. Uudessa hallitusohjelmassa on ensimmäistä kertaa kirjattu, että asunnottomuustyö Suomessa perustuu Asunto ensin -periaatteeseen.
Antti Rannanjärvi
Viljavarkaus
Koska viljavarkaus oli onnistunut jäänyt huomaamatta, päätettiin loputkin viljat käydä varastamassa. Uusi lumipyry alkoi 11.helmikuuta, jolloin viljavarkaat lähtivät taas matkaan. Tällä kertaa mukana oli myös Antti Isotalon rikollisjoukko. Rannanjärven joukkoa täydensi renki Antti Pelttari. Isotalo pysyi Rannanjärven tavoin kotonaan laittaen asialle talollinen Kustaa Erkinpoika Ekoluoman ja tämän torpparin Kustaa Abrahaminpoika Ekoluoman. Nyt vilja-aitasta vietiin viimeisetkin viljat, joista puolet vietiin Rannanjärveen ja puolet Isotaloon. Edellisestä kerrasta poiketen jälkiä ei enää jaksettu peitellä eikä viljoja viety piilopaikan kautta.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin kehittyminen Suomessa
Asunto ensin -mallin läpimurto Suomessa ei ollut sattumaa, vaan taustalla oli vahva poliittinen tahto ja puoluerajat ylittävä poliittinen tuki, valtion, kuntien ja järjestöjen välinen yhteistyö, sekä suotuisat olosuhteet ajatusmallin muutokselle.
Asunto ensin -mallin neljä periaatetta
Asunto ensin -mallia toteutetaan neljän eri periaatteen mukaisesti.
Bermuda talviolympialaisissa 2014
Bermuda osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Bermudan ainoa edustaja oli maastohiihtäjä Tucker Murphy, joka toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin neljä periaatetta
Lisää Asunto ensin -mallin toteuttamisesta voi lukea Housing First Europe -oppaasta.
Antti Rannanjärvi
Kuolema
Rannanjärvi jatkoi elämänsä loppupuolellakin ajoittain ”häjyilyä” mutta ei joutunut enää viranomaisten kanssa tekemisiin. Häjykulttuuriin sisään kasvanut Rannanjärven poika Kustaa Rannanjärvi oli elokuussa 1882 lähtenyt joukkonsa kanssa häiriköimään pitkin Ylihärmän kyliä. Saavuttuaan varastetuilla hevosilla Yliluoman kylään joukkio sai vastaansa vartioon asetetut kylävahdit. Paikallinen renki Erkki Yliluoma eli "Prännin Erkki" löi seipäällä Kustaa Rannanjärven maahan ja kylävahdit takavarikoivat varastetut hevoset. Nöyryyttävä tappio oli mainehaitta myös vanhemmalle Rannanjärvelle ja vaati näin ollen kostoa.
Asunto ensin
Ero yhdysvaltalaiseen Housing First -malliin
Yhdysvalloissa kehitettiin 1990-luvun alussa Pathways Housing First -malli. Mallin kehitti Sam Tsemberis. Suomalainen asunto ensin -malli on syntynyt erillään tästä Yhdysvalloissa käytössä olevasta mallista.
Bermuda talviolympialaisissa 2014
Maastohiihto
Bermuda sai yhden maapaikan maastohiihtoon.
Antti Rannanjärvi
Kuolema
Kostoretki toteutettiin 12. elokuuta 1882. Pelkän "Prännin Erkin" sijaan kosto oli tarkoitus kohdistaa kaikille yliluomalaisille. Häjyt ja yliluomalaiset kohtasivat Rytinevalla, jonne kyläläiset olivat kokoontuneet heinätöihin. Päihtyneet häjyt kaatoivat ihmisiä peltoon ennen kuin tavoittivat pääkohteensa eli Erkki Yliluoman. Rannanjärvi kaatoi Yliluoman pellolla olleeseen vesikuoppaan eikä päästänyt häntä nousemaan kuivalle maalle. Epätoivoinen Yliluoma sohaisi puukolla Rannanjärveä jalkaan, mutta sai aikaan vain pienen pintahaavan. Rannanjärvi löi Yliluomaa vielä puulla päähän, mikä sai Yliluoman pökertyneenä putoamaan kuopan pohjalle. Tässä oli jo tarpeeksi kostoa, joten häjyt alkoivat tehdä lähtöä. "Prännin Erkki" ei kuitenkaan vielä katsonut taistelun päättyneen ja nousi kaikkien yllätykseksi vesikuopasta ja hyökkäsi Rannanjärven kimppuun. Hän sai pistää Rannanjärveen viisi syvää puukoniskua ennen kuin kukaan ehti reagoida. Yliluoman antaman esimerkin innoittamana myös muut alkoivat vastarintaan. Puukotuksesta heikentynyt Rannanjärvi komensi joukkonsa jatkamaan häjyilyä muualle. Hetken matkaa taitettuaan kärryillä hiljaa istunut Rannanjärvi putosi kuolleena tielle. Kun uutinen Rannanjärven kuolemasta tavoitti Yliluoman kylän, Erkki Yliluoma piiloutui metsätorppaan kostotoimien pelossa. Kostoyrityksistä huolimatta Yliluoma sai pitää henkensä ja sai kärsiä vain lyhyen vankeusrangaistuksen
Asunto ensin
Ero yhdysvaltalaiseen Housing First -malliin
Mallit eroavat kahdella tavalla. Suomessa asukas maksaa vuokransa itse. Kuten kuka tahansa suomalainen, hän voi hakea vuokran maksamiseen asumistukea ja muita tukia Kansaneläkelaitokselta. Asukas on itse vastuussa vuokran maksamisesta ja tukien hakemisesta. Asukas saa tarpeen mukaan hoitoa terveydenhoidosta.
Antti Rannanjärvi
Jälkimaine
Antti Rannanjärvi jätti jälkeensä ristiriitaisen maineen. Rikollisesta elämästä huolimatta Rannanjärvi sai osakseen myös lämminhenkistä muistelua. Näkyvän ja kuuluisan paikallisen hahmon poismeno järkytti paikkakunnan totuttua järjestystä. Kuoleman jälkeen alkoi ilmaantua myös kummitustarinoita, joissa Rannanjärvi ilmestyi yöllä kummituksena Yliluomaan johtavalle maantielle.
Asunto ensin
Ero yhdysvaltalaiseen Housing First -malliin
Yhdysvalloissa 30 prosenttia asukkaan tuloista menee automaattisesti vuokraan. Tämän lisäksi asumisen järjestänyt vuokranantaja tai organisaatio kantaa vastuun vuokran maksamisesta. Asukkaan tukena on moniammatillinen tiimi.
Antti Rannanjärvi
Jälkimaine
Rannanjärvi tunnetaan nykyään parhaiten laulusta ”Isontalon Antti ja Rannanjärvi”, jonka sanat alkavat seuraavasti: ”Isoontalon Antti ja Rannanjärvi ne jutteli kaharen kesken…”
Asunto ensin
Asunto ensin -mallin toteuttaminen Suomessa
Suomessa Asunto ensin -mallia toteuttaa mm. asunnottomuuden poistamisen edelläkävijä ja Suomen neljänneksi suurin vuokranantaja Y-Säätiö. Säätiön työn keskiössä on Asunto ensin -mallin toteuttaminen. Y-Säätiö levittää suomalaista Asunto ensin -konseptia valtakunnallisesti ja kansainvälisesti jakamalla tietoa ja järjestämällä koulutuksia konseptin toimintaperiaatteista. Y-Säätiö tekee tutkimusta ja osallistuu yhteiskunnalliseen keskusteluun asunnottomuudesta. Tämän lisäksi Y-Säätiö koordinoi Housing First Europe Hub -yhteiskehittämisalustaa, joka tukee Asunto ensin -periaatteeseen pohjautuvan asunnottomuustyön leviämistä sekä työkäytäntöjen kehittämistä.
Bermuda talviolympialaisissa 2014
Maastohiihto
Murphy sijoittui miesten 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 84:nneksi. Hän paransi sijoitustaan edellisistä talviolympialaisista neljällä sijalla.
Pienoissukellusvene
thumb|250px|Pienoissukellusvene S622 ”Seehund” [[Brest (Ranska)|Brestissä. Torpedo näkyvissä.]]
Pienoissukellusvene on pienikokoinen, yleensä joihinkin erityistehtäviin rakennettu sukellusvene. Miehistönä on yksi tai korkeintaan muutama henkilö.
Pienoissukellusveneet toisessa maailmansodassa
pienoiskuva|Pearl Harborin hyökkäyksessä upotettu ja sittemmin nostettu japanilainen pienoissukellusvene. Sukellusveneessä erottuu selvästi syvyyspommien ja törmäyksen aiheuttamat vauriot. Kuva joulukuulta 1941. pienoiskuva|Kaiten-tyyppisten itsemurha-alusten piirroksia. Ainoastaan tyyppiä I käytettiin operationaalisesti. Tyyppiä I valmistettiin lähes 400 kappaletta, joista yli 100 lähetettiin itsemurhatehtävään. Kaitenissa oli 1 360 kg taistelukärki. Kaiten voitiin laukaista sukelluksissa olevan sukellusveneen kannelta tai pinta-aluksesta. Toisen maailmansodan aikana Japani oli pienoissukellusveneiden kehittäjänä edelläkävijä. Japanin laivasto käytti jo Pearl Harborin hyökkäyksessä kuutta kaksipaikkaista pienoissukellusvenettä. Menestys oli huono: viisi venettä upotettiin ja kuudes ajautui hietikolle.
Hietikolle ajautuneesta aluksesta yhdysvaltalaiset saivat sodan ensimmäisen japanilaisen sotavangin, aliluutnantti Kazuo Sakamakin ; hänen kakkosmiehensä kaatui, kuten muutkin pienoissukellusveneiden miehet.
Japanilaiset itsemurha-alukset
Kaiten perustui tavanomaiseen torpedoon, jota oli suurennettu rakentamalla paineistettu yhden hengen ohjaamo ja periskooppi. Joissakin aluksissa oli vedenalaiset kuuntelulaitteet maalin seuraamiseksi. Ohjaajalla oli varmuuden vuoksi kuivapuku ja hapenkierrätin.
Torpedoalukset oli tavallisesti kiinnitetty emoveneen kanteen paineistetun yhdyskäytävän välityksellä, jottei emoveneen tarvinnut nousta pintaan, kun ohjaaja siirtyi alukseensa. Kaiten voitiin myös laukaista matkaan veden alla.
Kaiten-sanalla on suomeksi kaksikin merkitystä, joko ”Taivaan muuttaja” tai laajemmin ”Uusi päivä alkaa, suuria muutoksia tulossa”.
Italialainen Maiale
Menestyksekkäimmin sukellustorpedoja käytettiin Italian laivaston sukellushyökkäyksissä Aleksandrian satamaan Egyptissä joulukuussa 1941 ja Gibraltarin satamaan vuosina 1942–1943.
Brittien X-luokan pienoissukellusveneet
pienoiskuva|X24 esillä Kuninkaallisen laivaston sukellusvenemuseossa Gosportissa. Samaan aikaan alustyyppiä kehitettiin muuallakin; britit suunnittelivat sittemmin kuuluisan X-luokan, jonka alkuperäinen käyttötarkoitus oli iskeä vahvasti suojattua taistelulaiva Tirpitziä vastaan saksalaisaluksen erikoistukikohdassa Norjan Kåfjordissa. Aluksia rakennettiin kaikkiaan kahdeksan, joista kahta käytettiin koulutukseen. Aluksen toimintasäde oli niin pieni, että se piti hinata lähelle kohdettaan tavallisella sukellusveneellä. Tätä varten valmistettiin erityiset puhelinjohdolla varustetut hinausköydet, joista kolme oli tehty hampusta ja kolme nailonista. Hinauksen ajan X-aluksista vastasi kolmihenkinen siirtomiehistö ja varsinainen nelimiehinen hyökkäysmiehistö lepäsi hinaavassa sukellusveneessä.
Hyökkäys, koodinimeltään operaatio Lähde (Source) oli menestys, vaikka kaikki kolme perille päässyttä alusta menetettiin. Kuudesta operaatioon lähteneestä pienoissukellusveneestä kaksi menetettiin siirtomiehistöineen hinausoperaation aikana ja kuudes eksyi hyrräkompassivaurion vuoksi. Polttoaineen huvetessa uhkaavasti se palasi emälaivansa luokse ja hinattiin takaisin Skotlantiin.
Yhteensä kahdeksan tonnia amatolipanoksia räjähti Tirpitzin pohjaa vasten ja alus vaurioitui taistelukelvottomaksi. Lopullisesti Tirpitz tuhottiin lentopommituksella hiukan yli vuotta myöhemmin.
X-aluksista kehitettiin parannettu XE-malli, joka menestyi eri sotatoimissa hyvin. XE-3 (yliluutnantti Ian Fraser) upotti Singaporen satamassa panostensa avulla japanilaisen risteilijä Takaon. Fraser ja panokset Takaoon kiinnittänyt hänen sukeltajansa ylimatruusi James Magennis saivat myös Viktorian ristin, muut kaksi miehistön jäsentä Laivaston ristin
Saksalaisia pienoissukellusveneitä
pienoiskuva|Biber näytteillä berliiniläisessä museossa Saksan pienoissukellusveneet perustuivat miehitettyyn torpedoon, Negeriin, joka kulki osittain pinnalla eikä pystynyt sukeltamaan. Alus oli rakennettu torpedosta, josta oli poistettu räjähteet ja asennettu tilalle lasikuvulla verhottu ohjaamo. Lasikuvussa oli edessä tähtäinhahlo ja aluksen kärjessä korkea tähtäinpiiska. Lasikupu ja piiska jäivät näkyviin aluksen liikkuessa.
Kokeet aluksesta konstruoidulla sukeltamaan pystyvällä mallilla eivät onnistuneet: koska alukseen ei voitu saada periskooppia, se oli sokea veden alla ollessaan. Ohjaajalla oli kuivapuku ja hapenkierrätin. Aseena oli kuljetustorpedon alapintaan kiinnitetty tavallinen torpedo.
Kun tämä uusi ase oli esitelty valtakunnanjohdolle, Adolf Hitler vaati heti kovia tuloksia: hänen mielestään lähtökohta olisi 6 - 8 vihollisen taistelulaivan upottaminen, koska se olisi hänen mielestään murskaava isku maihinnousun moraalille. Suuramiraali Dönitz kauhistui moista vaatimusta, mutta lähetti torpedot matkaan.
Ratkaisuksi kehitettiin yhden miehen pienoissukellusveneitä, joita rakennettiin useitakin malleja, tunnetuimpana Biber. Niille sattui kaksi tuhoisaa onnettomuutta, kun laitevika tai erehdys sai torpedon karkaamaan tukikohdassa ja kummallakin kerralla tuhoamaan liki kolmekymmentä Biberiä. Jälkimmäinen kerta oli jopa tuhoisampi, koska useimmat miehet olivat jo aluksissaan kun onnettomuus tapahtui kesken torpedojen lastauksen
Kaiken kaikkiaan saksalaisten pienoissukellusveneiden osuus sotatoimissa jäi mitättömäksi: niitä oli liian vähän liian myöhään. Menestyksekkäin osa niiden toimintaa olivat ns. voimatkat: torpedojen paikalle kiinnitettiin painetiiviitä ruokasäiliöitä ja alukset kuljettivat niitä saarroksissa olleisiin satamiin, muun muassa Hollannin Ijmuideniin.
Kehitys sodan jälkeen
thumb|Alvin vuonna 1978 Sotilaallisen käytön lisäksi pienoissukellusveneistä kehitettiin myös merenalaisiin tutkimus- ja työtehtäviin soveltuvia aluksia. Aluksiin asennettiin mekaanisia käsivarsia ja muita työkaluja. Myös kamera- ja luotainjärjestelmät kehittyivät.
Alvin
Uranuurtaja on jo vuonna 1963 vesille laskettu Woods Holen tutkimuskeskuksen Sea Cliff -luokan prototyyppialus Alvin. Alus oli ensimmäinen sukellusvene, joka laskeutui RMS Titanicin hylylle kuvaamaan sitä lähietäisyydeltä. Ohjaajana toimi tekniikan tohtori Robert Ballard.
Ydinpommin nosto 1966
Aluksen ensimmäinen mittava tehtävä oli vuonna 1966 tapahtunut mereen kadonneen ydinpommin nosto Espanjan vesillä Palomaresin ulkopuolella 870 metrin syvyydestä. Tuolloin Alvin löysi aseen ja yhdessä kauko-ohjatun CURV -robotin kanssa kiinnitti siihen nostovaijerit joilla se saatiin ylös.
Toinen merkittävä tähän työhön osallistunut pienoissukellusvene oli Reynolds Metalsin rakentama Aluminaut; se poikkeaa Alvinista sikäli, että siinä ei ole ikkunoita, vaan havainnot tehdään etupäässä suljetun piirin television avulla; aluksessa on lisäksi lajissaan ensimmäisiin kuulunut laaja luotaimen näyttöruutu, ns. vesiputousnäyttö. Alus onkin uranuurtaja näiden laitteistojen kehityksessä. Tammikuussa 2008 se on kestosäilytyksessä Norfolkin Hampton Roadsin laivastoasemalla.
Kolmas mukana ollut sukellusvene oli yhden miehen Perry Cubmarine, jonka toimintasäde ulottui 300 metrin syvyyteen. Matalimman etsinnän eli 100 metrin syvyyteen toimittivat Sealab II -tukiasemasta käsin toimineet saturaatiosukeltajat.
Sukeltajien työn täydensi ja tarvittavat etsintäkartat laati pinnalta käsin laivue viistokaikuluotainta hinanneita miinanraivaaja-aluksia
Pienoissukellusveneiden kokoontuminen 1969
Keväällä 1969 järjestettiin Kalifornianlahdella pienoissukellusveneiden kokoontuminen, johon saapui seitsemän alusta: Jacques Cousteaun kaksi Vesikirppua, Lockheedin Deep Quest, North American Rockwellin Beaver, General Motorsin Dowb, General Dynamicsin Star II ja General Oceanographicsin Nekton. Aluksilla tehtiin sukelluksia ryhmissä ja erikseen viikon ajan, ja alueelta sekä alusten eri toiminnoista saatiin koottua odotettua enemmän tietoa.
Ydinvoima
thumb|250px|Ydinkäyttöinen pienoissukellusvene NR-1
NR-1 suoritti etupäässä sotilaallisia tehtäviä, kunnes se sijoitettiin kestosäilytykseen Norfolkiin. Vuonna 1998 tohtori Robert Ballard anoi ja sai aluksen käyttöönsä tutkimuksiin Välimerelle. Näissä tehtävissä alus toimi aina vuoteen 2007, jolloin se loppuun kuluneena poistettiin käytöstä ja purettiin Norfolkissa.
Nykyisin
Alus painotetaan yleensä ennen lähtöä kiinteästi asennettavilla painoilla sellaiseksi, että se on vedessä noin kymmenen kilon painoinen tankit täynnä. Näin alukselle saadaan hyvä ohjattavuus työkohteella. Aluksissa on aina merivesihydrauliset käsivarret, waldot eli manipulaattorit, joiden avulla pystytään tekemään tarkkojakin vedenalaisia asennus- ja korjaustöitä. Nämä laitteet voidaan hätätilanteessa irrottaa aluksesta katkaisemalla ne leikkureilla.
Tällainen alus vaatii huomattavasti pienemmän miehistön kuin perinteinen irrallaan liikkuva pienoissukellusvene. Miehistöä tarvitaan kaksi pinnalla ja yksi aluksessa, lisäksi 1–2 kansimiestä avustamaan nostossa ja laskussa. Kuitenkin pintasyöttöinen sukellusvene pystyy tekemään rajallisella toimialueellaan kaiken tarvittavan; lisäksi se pystyy työskentelemään ahtaammissa paikoissa putkistojen ja venttiilikeskusten välissä. Se ei myöskään tarvitse avukseen erillistä kauko-ohjattavaa robottia eli ROVia kuten itsenäiset sukellusveneet.
Tuotantoyhtiöt eivät yleensä omista näitä aluksia, vaan ne kuuluvat erikoistuneille sukellusyhtiöille, jotka myyvät öljy-yhtiöille palveluksiaan.