cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pjotr Wrangel
Elämäkerta
Vuoden 1917 elokuussa Wrangel liittyi Venäjän väliaikaisen hallituksen jälkeisiin bolševikkeja vastustaviin valkoisiin joukkoihin. Hän nousi kenraali Denikinin alaisuudessa lähinnä Kubanin kasakoista koostuvan Kaukasuksen armeijan komentajaksi.
Poliittisesti Wrangel oli monarkisti ja suhtautui epäluuloisesti liberaaleihin, mutta järjesti silti maauudistuksen vahvistaakseen kannatuspohjaansa. Etelä-Venäjän armeijansa hän nimesi uudelleen Venäjän armeijaksi. Hän suunnitteli yhteistyötä Puolan Pilsudskin kanssa, mutta tämä kariutui komentajan valintaan. Wrangelin joukot murtautuivat Krimiltä kesällä 1920 Tauriaan, mutta bolševikkien solmittua rauhan Puolan kanssa lokakuussa puna-armeija keskitti ylivoimaiset joukkonsa etelään ja ajoi yhdessä Ukrainan vallankumouksellinen kapinallisarmeijan kanssa Venäjän armeijan takaisin Krimille.
Vuoden 1920 marraskuussa Wrangel joutui evakuoimaan liittoutuneiden avulla noin 70 000 sotilasta ja 65 000 siviiliä Krimiltä Turkkiin, joka oli ympärysvaltojen hallussa. Wrangel matkusti Turkin ja Tunisian kautta Jugoslaviaan, jossa hän piti yllä pakolaisesikuntaa mahdollista vastavallankumoussotaa varten vuoteen 1925 asti. Hän perusti sisällissodan veteraanien järjestön, Venäläinen yleissotilaallinen unionin (ROVS) 1924 ja pyrki pitämään miehensä taistelukuntoisina ja yhdistämään monarkistit ja tasavaltalaiset. Marraskuussa 1924 hän tosin tunnusti suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitšin Venäjän kruunuun lailliseksi tavoittelijaksi.
Wrangel kuoli Brysselissä, kun hän tukijoineen suunnitteli terrorijärjestöjen luomista bolševikkeja vastaan. Hänen sukunsa väitti että Wrangelin asuessa veljensä talossa talon hovimestari olisi neuvostoagentti, joka olisi myrkyttänyt hänet, sillä kun hovimestari oli lähtenyt talosta, oli Wrangel sairastunut pahasti. Wrangel haudattiin venäläiseen katedraaliin Belgradissa.
Sliver (EP)
Sliver on suomalaisen goottimetalliyhtye Entwinen 10. elokuuta 2005 ilmestynyt minialbumi. Se ilmestyi yhtyeen albumeiden DiEversity ja Fatal Design välissä. EP nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 11.
Albumi sisältää kaksi uutta kappaletta, coverversion Savage Gardenin kappaleesta "Carry on Dancing" sekä liveversiot kahdesta aiemmin julkaistuista kappaleesta. "Break Me" julkaistiin myöhemmin myös Fatal Design -albumilla.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Entwine, ellei toisin mainittu.
Antonio Marcos
Antonio Marcos on mosambikilainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi 1960- ja 1970-luvuilla perustaessaan kaksi suosittua marrabenta-yhtyettä. Myöhemmin hän lähti soolouralle. Vuodesta 2000 Marcos on toiminut kitaristina marrabentaa ja rap-musiikkia yhdistelevässä Mabulu-yhtyeessä.
Enkhuizen
Enkhuizen on kunta ja kaupunki Pohjois-Hollannin provinssissa, Alankomaissa. Asukkaita kunnassa on 28 446 (1.2.2008) ja väestötiheys on 1 744/km². Kunnan pinta-ala on 116,42 neliökilometriä, josta vettä on 103,62 km².
Sähkötys
Sähkötys eli morsetus on viestintämenetelmä, jossa viestejä siirretään morseaakkosina, pisteistä ja viivoista koostuvina merkkeinä. Harrastuskäytössä sähkötystä käyttävät radioamatöörit, aikaisempi käyttö laivaradioliikenteessä on loppunut lähes täysin. Monissa maissa sähkötystä käytetään asevoimien kommunikointimenetelmänä.
Historia
Sähkötyksessä käytettävät kirjainten ja numerojen koodit tunnetaan nimellä morseaakkoset, joka johtuu niiden keksijästä, Samuel Morsesta. Taidemaalari ja keksijä Morse, tuolloin 41-vuotias, oli vuonna 1832 laivalla palaamassa Euroopasta Amerikkaan, kun päivällispöytäkeskustelu sähkömagnetismista antoi hänelle ajatuksen lennättimestä. Laivamatkan aikana hän luonnosteli lennätinkoodin numeroiden välittämiseksi lyhyistä ja pitkistä sähköimpulsseista koostuvina koodeina. Uuden koodin, jossa oli suoraan vastineet aakkosille, Morse kehitti myöhemmin lennättimen liikekumppaninsa Alfred Vailin kanssa.
Enkhuizen
Kunta muodostuu Enkhuizenin kaupungista sekä Oosterdijkin ja Westeinden kylistä.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Enkhuizenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Sähkötys
Historia
1800-luvun puolivälistä alkaen yleistynyt lennätin oli ensimmäinen laajasti myös yksityisten viestien välittämisessä käyttöön tullut nopea pidempien matkojen viestintäväline. Normaalissa viestinnässä sen pikkuhiljaa korvasivat puhelin ja kaukokirjoitin (teleprinter exchange service – telex). Radioliikennöinnissä puheradioliikenne ja varsinkin digitaalinen tiedonsiirto ovat korvanneet sähkötystä, mutta sähkötys on yhä verraten luotettava tapa liikennöidä huonoimmallakin radiokelillä, etenkin merellä.
Sähkötyksen englanninkielinen lyhenne CW (=continuous wave) tulee siitä, että lennätinlinjoilla alun perin perinteinen avain painettaessa katkoi linjalla olevaa vakiovirtaa eli modulaatio oli negatiivinen. Nykyään kun sähkötetään melkein yksinomaan radioaalloilla, avain kytkee kantoaallon painettaessa päälle eli modulaatio on positiivinen.
Sähkötys Suomessa
Suomessa Viestintävirasto poisti sähkötyksen suomalaisista radioamatöörin pätevyystutkintovaatimuksista vuonna 2003. Samoin ovat tehneet monet muut maat. Sähkötyksen merkitys sotilasviestinnässä väheni 1990-luvulla, kun maavoimien taistelunhallintajärjestelmät muuttuivat digitaalisiksi ja kapeakaistaista sähkötystä alkoi korvata muu dataliikenne. Kuitenkin joissain Itä-Euroopan maissa, entisessä Neuvostoliitossa, kuten Virossa, edelleen edellytetään hidasta 25 merkin sähkötystaitoa minuutissa, jotta saisi ensimmäisen luokan radioamatööritutkinnon läpi ja lähetysoikeudet 1000 W:iin, kuten Venäjän federaatiossakin. Suomessa yleisluokan radioamatööri saa lähettää 1 500 W:lla sähkötystaidottomanakin.
Tästä huolimatta sähkötys on edelleen yksi radioamatöörien yleisimmistä yhteydenpitomenetelmistä Suomessa ja maailmalla. Nykyisin ainoa paikka, jossa sähkötystä enää virallisesti Suomessa opetetaan tai vaaditaan, on Puolustusvoimat. Merivoimien laivaradistit, Ilmavoimat, maavoimien sissiradistit ja radiotiedustelu jatkavat sähkötyksen käyttöä Suomessa. Sähköttäminen on luotettava tapa viestiä satojen kilometrien päähän, ja sähkötyslähete etenee puhelähetettä paremmin silloin kun huonon kuuluvuuden takia ei enää puhelähetyksestä saa selvää.
Morseaakkoset
Kansainväliset sähkötys- eli morseaakkoset:
Kirjaimet
A .-    P .--. B -... Q --.- C -.-. R .-. D -.. S ... E. T - F ..-. U ..- G --. V ...- H .... W .-- I .. X -..- J .---  Y -.-- K -.-   Z --.. L .-.. Å .--.- M --    Ä .-.- N -. Ö ---. O ---
Erikoismerkit
! ..--. ?  ..--.. /  -..-. =  -...- :  ---...,  --..-- .  .-.-.- -  -....- (  -.--. )  -.--.-
Numerot
0 - 1  . 2  ..--- 3  ...-- 4  ....- 5  ..... 6  -.... 7  --... 8  ---.. 9.
Liikennöinti
Sähkötysliikenteen nopeuttamiseen käytetään sovittuja lyhenteitä. Näihin kuuluvat kansainväliset Q-koodit ja lähinnä sotilaallisessa viestiliikenteessä käytössä olevat Z-koodit. Q- ja Z-koodit ovat kolmikirjaimisia lyhenteitä, jotka ilmaisevat kysymyksiä tai toteamuksia.
Kutsut tai asematunnukset ovat lyhenteitä, jotka identifioivat liikennöijän ja joita voidaan käyttää ilmaisemaan, ketä kutsutaan. Meriradioliikenteessä ja radioamatööriliikenteessä kutsuun sisältyy kansallisuuden ilmaiseva etuliite. Sotilaallisessa viestiliikenteessä kutsut saattavat olla näennäisen satunnaisia merkkiyhdistelmiä ja niitä voidaan liikenneanalyysin vaikeuttamiseksi vaihtaa määräajoin.
Esimerkki
Asema ab kysyy asemalta cd signaalin kuuluvuutta ja merkkien luettavuutta, cd vastaa molempien olevan erinomaisia. ab päättää yhteyden vastaten aseman cd signaalin ja kuuluvuuden olevan myös erinomaisia.
ab: cd cd cd de ab qsa? qrk? k cd: ab ab ab de cd qsa 5 qrk 5 va ab: qsa 5 qrk 5 va
Sähkötysnopeus
Sähkötysnopeudesta ilmaistaan useimmiten erikseen anto- ja ottotasot. Molemmat vaativat erilaista osaamista. Ottotasot vaativat sähkötysmerkkien vaistonvaraista muistamista selkäytimestä, kun taas antotasot vaativat fyysisen sähkötystekniikan harjoittelua. 40 merkin minuuttivauhtia pidetään sujuvana miniminopeutena tutkinnoissa tai radioaalloilla. 60 merkkiä minuutissa on hyväksyttävä nopeus ja puolustusvoimien tavallisen 2. luokan radioviestittäjätutkinnon pohja. 1. luokkaan tarvitaan puolestaan 80 merkkiä. Harva yltää yli 100 merkin nopeuksiin.
Raporttimuotoista sähköttämistä varten esimerkiksi diplomaattiliikenteen lähettämiseksi oli jo 1930-luvulla käytössä undulaattoreita, jotka kykenivät lukemaan sähkötystä koneellisesti mahdollistaen erittäin suuren lähetys- ja vastaanottonopeuden.
Sähkötysavaimet
pienoiskuva|200px|Perinteinen sähkötysavain eli "pumppu". Perinteinen sähkötysavain on suora sähkötysavain eli "pumppuavain". Siinä avainvivun painallus sulkee virtapiirin. Painalluksen kesto määrää, tuleeko merkistä piste vai viiva. Lähes kaikkien sähkötysmerkkien tuottaminen vaatii siten useita painalluksia. Pumppuavaimen käyttö käy hankalaksi yli 100 merkin minuuttivauhdissa.
Puoliautomaattisessa sähkötysavaimessa on vipu, joka liikkuu vaakatasossa perusasennosta kahteen suuntaan. Painettaessa vipua vasemmalle vipu kytkee virtapiirin jatkuvana kuten perinteisessä sähkötysavaimessa. Tätä käytetään annettaessa viiva. Painettaessa vipua oikealle käynnistyy heilurikoneisto, joka kytkee ja katkaisee virtapiiriä tuottaen pisteitä avaimeen säädetyllä nopeudella niin kauan kuin vipua painetaan. Tällaisella avaimella taitava sähköttäjä voi saavuttaa antotason 300-400 merkkiä minuutissa.
Alkuperäinen puoliautomaattinen avain oli nimeltään Vibroplex, jossa pisteen puolelle painettaessa löysä metalliliuska yksinkertaisesti ei painautunut kiinni kontaktipintaan vaan jäi väpättämään, tuottaen hitaasti vaimenevan jatkuvien pisteiden virran.
Automaattisessa sähkötysavaimessa on yksi tai kaksi vaakatasossa liikkuvaa vipua. Oikealle painettaessa syntyy pisteitä ja vasemmalle painettaessa viivoja. Jos avaimessa on kaksi vipua, avaimen toteutuksesta riippuu, mitä tapahtuu, kun molempia painetaan samanaikaisesti. Nykyisin suosittu on vaihtovoittoinen eli jambinen toiminta, jossa molempia vipuja samanaikaisesti painettaessa syntyy vuorotellen pisteitä ja viivoja.
Antotekniikka
Pumppuavaimella annettaessa alussa tärkeintä on, että ranne pysyy löysänä. Ongelmana onkin sähkötysavaimen nupista kiinni pitäminen ja sormien jännittäminen, joka luonnostaan saa ranteenkin jännittymään. Ranteen tulisi etenkin alussa joustaa jopa liioitellusti ja itse asiassa kaiken työn tulisi tapahtua ranteella.
Käsialaa ei sähkötyksessä saisi kuulua; sähkötystä ei siis saisi erottaa koneen sähkötyksestä. Tämä parhaassakin tapauksessa toteutuu vain osittain, ja muutaman liikennöintikerran jälkeen voi helposti tunnistaa tuttujen käsialoja isoistakin ryhmistä näytteitä.
Sähkötys vaatii erittäin hyvää rytmitajua etenkin, koska suuri osa sähkötettävistä rytmeistä ei osu esimerkiksi 4/4-tahtilajiin. Klassinen rytmivirhe onkin sähköttää esimerkiksi s-kirjain (...) triolina kolmen neljäsosalyönnin sijaan.
Optinen sähkötys
Sähkötysmerkkejä on käytetty myös optisessa sähköttämisessä valolla. Asevoimissa ja puolustusvoimissa on ollut erityisesti merivoimissa ja laivastoissa käytössä vilkkulamppu, millä sota-aluksilta toisella on voitu antaa valolla vilkkulampulla sähkötysmerkkejä käyttämättä radiota ja ottamatta riskiä, että alukset tulevat vihollisen kuulluksi vilkkulamppuetäisyyttä pidemmältä. Yhdysvaltain laivasto on kehittänyt tietokonemenetelmän, missä vilkkulampun käyttö ei enää edellytä sähkötystaitoa, vaan tietokone sekä lähettää että vastaanottaa ja tulkitsee sähkötysmerkit näköetäisyydeltä. Järjestelmää kutsutaan ''Flashing Light to Text Converter (FLTC)":ksi.
Aiheesta muualla
Sähkötysohjelmia:
Fundamentalismi
Fundamentalismi (latinan sanasta fundamentum ’perustus, pohja’) on etenkin uskontoon liittyvä ideologia, jossa pyritään palaamaan johonkin alkuperäiseen väittämään ja näkemykseen sekä oikaisemaan sellaiset uudemmat piirteet, joiden katsotaan hämärtävän totuutta.
Alkuperältään fundamentalismi on 1900-luvun alussa syntynyt pohjoisamerikkalainen kristillinen protestanttinen liike, joka korostaa Raamatun sanatarkkaa erehtymättömyyttä. Nykyisin fundamentalismia tunnistetaan myös muihin uskontoihin kuin kristinuskoon pohjaavista liikkeistä, kuten islamista, juutalaisuudesta, hindulaisuudesta ja buddhalaisuudesta. Yleisemmällä tasolla fundamentalistinen raamatuntulkinta tarkoittaa niin ikään Raamatun erehtymättömänä pitämistä.
Käsite
Fundamentalismin käsite vakiintui julkiseen puheeseen 1970-luvulla. Tuolloin käsitteellä viitattiin erityisesti väkivaltaiseen islamilaiseen terrorismiin mutta myös kristillistaustaisiin uusiin uskonnolisiin liikkeisiin ja lahkoihin. Ajan myötä käsitettä on käytetty myös sekulaareissa yhteyksissä.
Käsitettä on pidetty asenteellisena ja todellisuutta yksinkertaistavana. Kritiikin mukaan käsitteellä on haluttu leimata uskonnollisia ryhmiä ja kokonaisia uskontoja. Toisaalta on korostettu, että termiä voidaan käyttää mielekkäästi vain sen alkuperäisessä kontekstissa eli viitattessa tietynlaiseen protestanttiseen suuntaukseen Yhdysvalloissa.
Tymooma
Tymooma on kateenkorvasta lähtevä yleensä hyvänlaatuinen kasvain. Se on harvinainen, mutta liittyy erityisen kiinteästi tiettyihin sairauksiin, kuten myasthenia gravikseen. Hyvänlaatuisen tymooman ennuste on erinomainen. Myös pahanlaatuisia tymoomia tavataan. Joskus kateenkorvan syöpä ei aiheuta lainkaan oireita. Mahdollisia merkkejä ovat jatkuva yskä, rintakipu ja hengitysvaikeudet. Tyypillisin hoitomuoto on leikkaus.
Fundamentalismi
Käsite
Alun perin fundamentalismi oli luonteeltaan neutraali termi, jolla fundamenttien puolustajat itseään kutsuivat.
Perusta
Fundamentalismi perustuu sille lähtökohdalle, että jokin ajatusten lähde, usein kirja, on erehtymätön ja täydellinen. Protestanttifundamentalisteille tämä perusta on Raamattu ja islamilaisille fundamentalisteille Koraani ja hadithit. Nämä alkuperäiset lähteet riittävät fundamentalisteille ohjekirjoiksi. Fundamentalistit löytävät menneisyydestä myös jonkinlaisen todellista uskontoa edustavan täydellisen sosiaalisen rakenteen. Radikaaliprotestanteille tällaista edustaa varhaiskirkollinen Arkadia-utopia ja muslimeille 600-luvun Mekka.
Fundamentalismi on vastareaktio modernisaatiolle. Länsimaissa uskonto on uudella ajalla joutunut vähän kerrallaan perääntymään ja tekemään myönnytyksiä nykyajan muutosten edellä: uskonto on siirtynyt julkisesta yksityiseksi, joutunut alistumaan maallisen hallinnon vallan alle, joutunut korvaamaan ”ainoan totuutensa” relativismilla ja alkanut hyväksyä muun muassa naispappeuden. Islamilaisissa maissa katkeruus omasta takapajuisuudesta ja lännestä tulevat nykyaikaiset vaikutteet ovat luoneet pohjaa fundamentalismille.
Fundamentalismi ei pyri säilyttämään alkuperäistä uskoa sellaisenaan, vaan uudistaa sitä varmistaakseen sen jatkuvuuden uhkien edessä. Fundamentalistien tavoitteena on palauttaa uskonnon alkuperäinen kiihko, joka aikoinaan synnytti uskovien yhteisöllisen identiteetin. Fundamentalistit eivät torju nykyajan teknologiaa, vaan he käyttävät usein edistyksellistä viestintäteknologiaa aatteensa levittämiseen, kuten islamilaisissa maissa, joissa joukkotiedotus on maallisen valtion hallussa.
Fundamentalismi on nykyaikainen ilmiö. Sen syntymisen edellytys on se, että vanhasta uskonnosta on säilynyt riittävästi, jotta se voitaisiin nostaa takaisiin valta-asemaan. Fundamentalismin nousun edellytykset syntyivät 1800-luvulla. Raamattu alettiin nähdä tulkinnanvaraisena teoksena, jonka kirjoittajien tarkoituksia ryhdyttiin pohtimaan kuten myös sitä, oliko edes mahdollista tulkita Raamattua oikein. Vasta tekstin arvovaltaisen version käsitteen haastaminen ja laajalle levinnyt lukutaito mahdollistivat fundamentalismin syntymisen.
Piirteitä
Chicagon yliopiston tutkimuksessa vuosina 1988–1993 tunnistettiin yhdeksän ideologista ja organisatorista piirrettä, joista useimpia esiintyy kaikissa fundamentalistisissa ryhmissä:
Fundamentalismia käytetään nykyisin termin alkuperäisen merkityksen lisäksi joskus myös pilkkanimenä viittaamassa epämieluisiin, yleensä konservatiivisiin uskonnollisiin ryhmiin. Sitä käytetään joskus kuvaamaan kaikenlaisia uskontonsa vakavasti ottavia ryhmiä, jotka erottuvat muista tai haluavat korostaa uskonnon asemaa politiikassa. Uskontojen sisällä liberaalit käyttävät termiä joskus kuvaamaan konservatiivien älyllistä kypsymättömyyttä.
Fundamentalismia katsotaan nykyisin olevan uskonnollisuuden lisäksi myös poliittista ja aatteellista.
Toimintatavat
Fundamentalismiin liittyy joskus voimakas pyrkimys erottautua ”vääräuskoisista”, minkä vuoksi fundamentalismi voi johtaa riitoihin ja väkivaltaan. Väkivalta ei kuitenkaan ole fundamentalismin määrittävä piirre, sillä vain osa fundamentalisteista kannattaa väkivaltaa.
Fundamentalismi on antropologi Pascal Boyerin mukaan halua säilyttää tietty hierarkian tyyppi, joka perustuu liittoutumisen psykologialle ja jota luopuruuden helppous ja kasvava todennäköisyys uhkaavat. Fundamentalistinen väkivalta on toimintaa, jonka tarkoitus on lannistaa mahdollisia luopioita osoittamalla luopuruuden kova hinta. Fundamentalismiin liittyy Boyerin mukaan neljä keskeistä piirrettä:
Tutkijoiden Gabriel Almond, Emmanuel Sivan ja Scott Appleby (1995) mukaan fundamentalistit voivat olla vuorovaikutuksessa ulkopuolisen maailman kanssa neljällä tavalla:
Fundamentalistiset liikkeet houkuttelevat etenkin marginalisoituneita hyväosaisia miehiä: Yhdysvalloissa valtansa menettäneitä protestantteja ja islamilaisissa maissa muslimeja, joiden yhteiskunnallinen nousu on estetty.
Kristillinen fundamentalismi
Kristillisen fundamentalismin juuret ovat 1800-luvun lopun Yhdysvalloissa nousseessa Raamatun arvovallan puolustuksessa historiallis-tieteellistä arvostelua vastaan sekä samanaikaisessa helluntailaisuuden nousussa. Fundamentalismin nousu liittyy erityisesti vuosina 1910–1915 nimellä Fundamentals (Perusteet, totuuden todistus) Los Angelesissa julkaistuihin koko kansalle tarkoitettuihin kirjasiin, joita rahoittivat öljymiljonäärit Lyman ja Milton Stewart. Vuonna 1919 fundamentalismi järjestyi liikkeeksi, ja 6 000 ihmistä kerääntyi ensimmäiseen World’s Christian Fundamentals Associationin konferenssiin Philadelphiaan. Seuraavana vuonna baptistifundamentalistit perustivat Northern Baptist Conventionin ja presbyteerit oman yhteisönsä. Vuoden 1925 jälkeen fundamentalistiliike heikentyi.
Toisen maailmansodan jälkeen muodostui evankelikalinen liike, joka elvytti ja yhdisti konservatiivista protestanttisuutta sekä säilytti joitain fundamentalismin käsityksiä laimennettuina. Fundamentalismi aloitti uuden nousun 1970-luvulla. Uudet fundamentalistit olivat pienien kirkkokuntiin kuulumattomien seurakuntien pastoreita, lähinnä helluntailaisia, itsenäisiä baptisteja tai etelän baptisteja. Heidän kannatuspohjanaan ovat olleet suurehkot lähiöiden kirkot tai televisiotoiminta, josta he saavat varoja kuulumatta kirkkokuntiin. Jerry Falwell ja Pat Robertson ovat olleet 1980-luvun saarnaajista kuuluisimpia. Fundamentalistit keräävät varoja vaikuttaakseen suoraan Yhdysvaltain politiikkaan. 1970-luvulla syntyneen Yhdysvaltain kristillisen oikeiston poliittisia tavoitteita ovat yleisten konservatiivisten tavoitteiden lisäksi abortin ja homoseksuaalisuuden kieltäminen, ehkäisymenetelmät sivuuttava ja esiaviollisesta seksistä pidättäytymiseen tähtäävä seksuaalikasvatus, sukupuoliroolien ja perheen vanhempien aseman palauttaminen entisiksi, rukoilemisen ja kreationismin tuominen kouluihin ja evoluutio-opin opettamisen kieltäminen. He ovat myös asettaneet omia ehdokkaitaan republikaanisen puolueen esivaaleihin.
Islamilainen fundamentalismi
Fundamentalismi-termin käyttökelpoisuutta islamin yhteydessä on usein epäilty. Kaikki muslimit voitaisiin nähdä fundamentalisteina, sillä myös "maltilliset" islamilaiset piirit yleensä pitävät Koraania ainoan oikean Jumalan kirjaimellisena ja erehtymättömänä sanana. Uskontokriitikko Sam Harrisin mukaan fundamentalististen ja maltillisten muslimien ero on siinä, missä määrin he katsovat poliittisen ja sotilaallisen toiminnan olevan luontaista uskonsa harjoittamiselle. Nimitystä on ehdotettu islamin yhteydessä korvattavaksi esimerkiksi termeillä ”traditionalismi”, ”islamismi”, ”revivalismi”, ”radikalismi”, ”militanttius” ja ”ekstremismi”. Jihadismintutkija Atte Kalevan mukaan traditionalistiset muslimit eivät kuitenkaan katso yhtä kauas menneisyyteen kuten fundamentalistit, eivätkä he näe ristiriitaa modernin elämänmenon ja islamin pyhien kirjoitusten välillä ja siksi pyri yhteiskunnalliseen muutokseen.
Fundamentalismin käsitettä alettiin soveltaa islamiin vuoden 1979 Iranin vallankumouksen myötä. Islamilaiset fundamentalistit haluavat ihmisten noudattavan islamilaista lakia, šariaa, joka perustuu pyhiin kirjoituksiin. Suuntauksesta riippuu, mitä kirjoituksia islamilaiset fundamentalistit pitävät uskon perusteina: esimerkiksi Iranin ajatollah Khomeinin mukaan šiialaisten opetusten tunteminen yli tuhannen vuoden ajalta on Koraanin ymmärtämisen edellytys.
Koraanifundamentalismilla tarkoitetaan nykyisin harvalukuisia liikkeitä, jotka hylkäävät sunnan ja perustavat uskonnon vain Koraaniin. Koraanifundamentalismia on, vastoin sanan mielleyhtymää, pidetty vapaamielisenä islamin suuntauksena, joka sai 1900-luvun alussa kannattajia etenkin länsimaistuneista muslimeista.
Jotkin islamilaiset fundamentalistiliikkeet ovat poliittisia, kuten egyptiläinen Muslimiveljeskunta.
Juutalainen fundamentalismi
Israelissa esiintyy kolmenlaista juutalaista fundamentalismia: militantti uskonnollinen sionismi sekä aškenasinen ja sefardinen ääriortodoksisuus. Kaikki nämä suuntaukset korostavat pyhien juutalaisten kirjoitusten, kuten Tooran ja Talmudin uskonnollisten lakien ja moraalisten ohjeiden noudattamisen tarpeellisuutta.
Hindulainen ja buddhalainen fundamentalismi
Hindulaiseen ja buddhalaiseen fundamentalismiin liittyy käsitys kulttuurisesta ja kansallisesta puhtaudesta enemmän kuin opillinen puhtaus. Uskonnollisen fundamentalismin kehittymistä hinduismissa ja buddhalaisuudessa estää se, että ne ovat islamiin ja kristinuskoon verrattuna niin hajanaisia uskontoja, että yksikään suuntaus ei pysty julistautumaan alkuperäisen uskon edustajaksi. Fundamentalistisille hindu- ja buddhalaisryhmille politiikka onkin usein tärkeämpää kuin uskonto. Ne ovat ottaneet vaikutteita 1800-luvun länsimaisesta Teosofisesta seurasta.
Esiintyvyys Länsi-Euroopassa
Saksalaisen WZB Berlin Social Science Center -yhteiskuntatutkimuslaitoksen vuonna 2008 kuudessa Länsi-Euroopan maassa tekemän kyselytutkimuksen mukaan näiden maiden muslimeista 44 prosenttia ja kristityistä vajaa 4 prosenttia voidaan määritellä fundamentalisteiksi käsitteen yleisesti hyväksytyn määritelmän mukaan. Vastaaja määriteltiin fundamentalistiksi, kun hän oli samanaikaisesti sitä mieltä, että uskovien pitäisi palata uskonnon vanhoihin, ikuisiin ja muuttumattomiin sääntöihin; että nämä säännöt sallivat ainoastaan yhden tulkinnan, joka pätee kaikkiin uskoviin; ja että uskonnolliset säännöt ovat maallisten lakien yläpuolella.
Baldwinin piirikunta (Alabama)
Baldwinin piirikunta on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Se on nimetty Yhdysvaltojen senaatin jäsenen Abraham Baldwinin mukaan. Piirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 182 265, ja sen pääkaupunki on Bay Minette. Baldwinin piirikunta perustettiin 21. joulukuuta 1809.
Maantiede
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan piirikunnan pinta-ala on 5 250 km², josta 4 135 km² on maata ja 1 115 km² (21,24%) vettä. Se on pinta-alaltaan 12. suurin piirikunta Mississippi-joen itäpuolella.
Balalaikka (albumi)
20 suosikkia – Balalaikka on vuonna 1998 julkaistu juutalaisten perinnemusiikkia sisältävä albumi. Sillä esiintyvät Helsingin juutalaisen seurakunnan Hazamir-kuoro, Carola, Marion, Elis Sella ja israelilainen lauluduo Riki & André.
Călărași (piirikunta)
Călărași on piirikunta Romanian Munteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Călărași. Sen pinta-ala on 5 088 km² ja siellä on noin 301 251 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 088 km². Alueen länsiosassa virtaavat Argeș- ja Dâmbovițajoet muodostavat leveän laakson ennen yhtymistään Tonavaan.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 285 050 asukasta ja sen väestötiheys oli 64 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 95 %, romaneja 4 %.
The Marshall Mathers LP
The Marshall Mathers LP on rap-artisti Eminemin vuonna 2000 julkaisema albumi. Se on Eminemin kolmas levy. Levyltä on julkaistu neljä singleä: "Stan", "The Real Slim Shady", "Bitch Please II" ja "The Way I Am". Kolmesta on tehty musiikkivideo.
Kansi
Albumilla on kaiken kaikkiaan kaksi kantta + Limited Editionin kansi. Albumin tunnetuimmassa kannessa Eminem istuu talon edessä. Eminem kasvoi tässä kyseisessä talossa.
Valtamarsalkka
thumb|Valtakunnanmarsalkka Göringin puku Valtamarsalkka, myös valtakunnanmarsalkka on virka, arvonimi ja sotilasarvo, jota on käytetty muiden muassa Ruotsissa ja Saksassa.
Ruotsin valtamarsalkka
Valtamarsalkka tarkoitti keskiajalla Ruotsissa ratsuväen päällikköä. Valtamarsalkan virka perustettiin 1607, ja tehtävänä oli olla Ruotsin hovikunnan ja sen alaosastojen päällikkö. Nykyisin virka on Ruotsissa hovin korkeimman virkamiehen titteli, eräänlainen hovin kansliapäällikkö. 1930-luvulle saakka virkaan valittu oli aatelissukuinen, ensimmäinen ei-aatelinen oli 1936–1946 tehtävässä toiminut Axel Vennersten. Vuodesta 2018 alkaen valtakunnanmarsalkkana on toiminut Fredrik Wersäll.
Valtamarsalkat muualla
Saksassa perustettiin valtakunnanmarsalkan arvo sotamarsalkan yläpuolelle korkeimmaksi upseeriarvoksi vuonna 1940. Adolf Hitler ylensi Hermann Göringin ainoana henkilönä tuohon arvoon.
Titteli on ollut käytössä myös Saksassa saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Myös Tanskassa se on ollut käytössä.
Medieval 2: Total War
Medieval II: Total War, tai lyhyesti M2TW, on Creative Assemblyn kehittämä reaali- ja vuoroaika-elementtejä sisältävä strategiapeli. Se on epäsuoraa jatkoa vuonna 2002 julkaistulle Medieval: Total Warille ja neljäs osa menestyneeseen Total War -pelisarjaan. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti vuonna 2006.
Peli sijoittuu vuosien 1080–1530 välille ja kuten edeltäjänsä, se keskittyy keskiaikaiseen sodankäyntiin, uskontoon ja politiikkaan Euroopassa, Pohjois-Afrikassa sekä Lounais-Aasiassa. Edeltäjäänsä vastoin pelin aikakausi venyy renessanssin ja Uuden maailman löytöihin asti, minkä vuoksi tästä tulee osa kampanjakarttaa ja pelissä onkin uusia ryhmittymiä kuten asteekit.
Perusteet
Pelissä pelaaja valitsee useasta ryhmittymästä (kuten englantilaisista tai ranskalaisista) yhden pelattavakseen. Tämän jälkeen hän kontrolloi ryhmittymänsä imperiumia kartalla, joka on jaoteltu provinsseihin. Jokaisessa provinssissa on yksi asutuskeskus, joista voi uudistuneessa M2TW:n järjestelmässä kehittää joko linnoja (castle) tai kaupunkeja (city). Pelaaja voi rakentaa asutuskeskuksiin muun muassa uusia rakennuksia, joiden avulla hän pystyy kouluttamaan erilaisia sotajoukkoja ja apuhahmoja kuten pappeja tai kauppiaita. Pelin tavoitteena on joko vallata tietty määrä provinsseja, kaikki provinssit tai tuhota omasta ryhmittymästä riippuen yksi tai useampi vihollisryhmittymä.
Peli muodostuu kahdesta osiosta: vuoropohjaisesta strategiakartasta sekä erillisestä reaaliaikaisesta taisteluosiosta, jossa pelaaja voi komentaa enintään 20 yksikköä jalkaväkeä, kantaman omaavia joukkoja (jousimiehet, musketöörit), ratsuväkeä sekä tykistöä (katapultit, tykit, mörssärit) vihollisen joukkoja vastaan. Taistelun voiton kannalta tärkeiksi tekijöiksi muodostuvat mallinnetut maastonmuodot, sotilaiden moraali, oman kenraalin kyvyt (tai niiden puute) ja kestävyys sekä joukkojen oikea sijoittelu. Raskaalla ratsuväellä suoritettu rynnäkkö vihollisen selustaan yleensä takaa vihollisen moraalin sortumisen ja kentältä pakenemisen, jona aikana vihollisia voi tuhota ilman vastarintaa. Takaa-ajoon parhaat yksiköt ovat kevyt ratsuväki. Osa paon aikana kiinni jääneistä vihollisjoukoista joutuu vangeiksi, ja taistelun jälkeen heidät voikin joko teloituttaa, vaatia lunnaita tai päästää menemään.
Kampanja
Creative Assembly on tuonut kampanjaan lukuisia uudistuksia ja parannuksia: uusi asutuskeskusjärjestelmä, uusi joukkojenkoulutusjärjestelmä, uskonnon käsittelyn uudistus, parannellut diplomaattiset välineet, uusia kauppamahdollisuuksia, paranneltuja tehtäviä, uusia rakennuksia, paranneltu tekoäly jne.
Yksi ehkä suurimmista M2TW:n kampanjaan tuoduista uutuuksista on asutuskeskuksien kehitykseen liittyvät valinnat. Edellisissä Total War -sarjan peleissä kaikki asutuskeskukset olivat identtisiä erojen muodostuessa ainoastaan mahdollisuudesta kouluttaa muutamia erikoisyksiköitä vain tietyillä alueilla.
Kirkkojen avulla voi kouluttaa pappeja, jotka käännyttävät väestöä uskoon. Tuomitessaan kerettiläisiä, käännyttäessään asukkaita tai teologisen killan vaikutuksesta pappien hurskaus (piety) nousee. Jos joku pappi on todella hurskas, voi kirkko julistaa hänet kardinaaliksi. Näin hän pääsee kardinaalikollegioon ja pystyy äänestämään konklaavissa. Yksi suuri uudistus on inkvisitio. Jos jossain provinssissa on paavin mielestä liikaa kerettiläisiä, paavi lähettää sinne inkvisiittorin. Inkvisiittori voi tuomita kenet tahansa kerettiläisyydestä – jopa valtion johtajan.
Kartoille voi ilmestyä ”kerettiläisiä”. Nämä käännyttävät ihmisiä kerettiläisiksi kuten papit ja imaamit omaan uskoonsa. Imaami, inkvisiittori tai pappi voi yrittää haastaa kerettiläisen oikeuteen. Jos syytetty tuomitaan, hän kuolee, jos ei, hän joko pääsee vapaaksi tai syyttäjä itse kääntyy kerettiläisyyteen (paitsi inkvisiittorit).
Ålsten
thumb|right|250px|Rivitaloja Ålstenissa 1930-luvulta olevassa postikortissa. Ålsten on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Se sijaitsee Mälaren-järven rannalla. Asemakaava kaupunginosalle laadittiin vuonna 1923. Siellä on nykyisin asukkaita noin 3200, ja maa-alaltaan se on 1,33 neliökilometrin suuruinen.
Medieval 2: Total War
Kampanja
Uudessa järjestelmässä pelaajalla on mahdollisuus valita kaupunkien tai linnojen väliltä. Linnat tuottavat parempia sotilasyksiköitä, mutta vähemmän rahallisia tuloja, kun taas kaupungit keskittyvät harvoihin, mutta hyvälaatuisiin palkkasotureihin sekä runsaaseen rahalliseen tuottoon. Vaikka pelaajalla ei olisikaan vahvoja armeijoita, voi hän muun muassa lahjoa vihollisen armeijoita ja kaupunkeja itselleen. Oletettavasti myös linnat tarjoavat parempia linnoitusominaisuuksia kuin kaupungit. Toinen suuri uudistus ovat erilaiset killat, joihin kuuluvat esimerkiksi taistelijoiden ja salamurhaajien killat. Jokaisella ryhmittymällä on mahdollisuus rakentaa kiltoja, jotka antavat vielä tuntemattomia bonuksia. Jokaiseen kaupunkiin voi rakentaa vain yhden killanrakennuksen. Vain yksi ryhmittymä pystyy rakentamaan tietystä killasta korkeatasoisimman suurmestarin killan, joka luultavasti antaa bonuksia kaikille kaupungeille.
Pelaaja pystyy M2TW:ssa myös matkustamaan Uuteen maailmaan, jonka valloittajalla onkin valtava taloudellinen etulyöntiasema alueen luonnonrikkauksien, kuten kullan, tupakan ja mausteiden, takia. Amerikan pakanoiden käännyttäjä pääsee myös luultavasti paavin suosioon.
Ryhmittymät
Pelissä on 21 ryhmittymää. 17 niistä on pelattavia, mutta vain viidellä voi pelata alussa:
Suurimmalla osalla muista ryhmittymistä voi pelata kun on valloittanut ne tai kampanjan on pelannut läpi:
Näillä viidellä ryhmittymällä ei voi pelata kampanjaa:
Ukrainan ydinvoima
Ukrainan ydinvoima koostuu neljästä ydinvoimalaitoksesta, joissa on yhteensä 15 ydinreaktoria. Kaikki reaktorit ovat venäläistä VVER-tyyppiä. Noin puolet Ukrainan sähköstä tuotetaan ydinvoimalla. Voimalat omistaa valtionyhtiö Energoatom.
Ukrainan ydinvoimalat sijaitsevat Hmelnytskyin alueen Netišynissä, Mykolajivin alueen Južnoukrajinskissa, Rivnen alueen Varašissa, ja Zaporižžjan alueen Enerhodarissa. Kiovan alueen Tšernobylissä tapahtui suuri ydinvoimalaonnettomuus vuonna 1986, ja Tšernobylin kolme muuta reaktoria suljettiin myöhemmin.
Suurin osa Ukrainan ydinvoimaloista käyttää venäläisen TVEL:n valmistamaa polttoainetta. Vuonna 2021 kuusi Ukrainan 15:stä reaktorista käytti Westinghousen polttoainetta, joka on valmistettu Västeråsissa Ruotsissa. Energoatom on varautunut mahdollisiin toimitushäiriöihin varastoimalla ydinreaktorien polttoainetta kahden vuoden tarvetta varten.
Ydinreaktorit
Kansainvälisen atomienergiajärjestön tietokannan mukaan Ukrainassa tuotetaan sähköä 15 ydinreaktorilla. Lisäksi kaksi reaktoria on rakenteilla ja neljä poistettu käytöstä.
Lisäksi Ukrainalla on kolme tutkimusreaktoria, jotka sijaitsevat Kiovassa ja Sevastopolissa. Niistä suurin on lämpöteholtaan 10 MW ja pienin 0,002 kW. Yhtä tutkimusreaktoria rakennetaan ja toista suunnitellaan.
Syyskuussa 2021 Energoatom allekirjoitti Westinghousen kanssa sopimuksen neljän AP1000-reaktorin rakentamisesta Ukrainaan.
Kuvia
Vie hiiri tai osoitin kuvan päälle selityksen saamiseksi.
Ydinvoimateollisuus
Kramatorskin kaupungissa sijaitsee Atomenergomashin tehdas, joka valmistaa ydinvoimaloiden suuria teräsosia, kuten paineastioita ja höyrystimiä, valamalla ja takomalla. Kramatorskissa on tarkoitus valmistaa Hanhikiven ydinvoimalan paineastia.
Harkovan kaupungissa sijaitsee Turboatomin tehdas, joka on maailman suurimpia höyryturbiinien valmistajia. Se tekee turbiineja ydinvoimaloihin ja myös muihin voimalaitoksiin. Ukrainassa on myös useita uraanikaivoksia.
Syyria (alue)
pienoiskuva|upright=1.1|Muinaisen Syyrian alue kartassa vaaleanpunaisella värillä. Syyria on Lähi-idässä sijaitseva historiallinen alue. Nykyisin sen paikalla sijaitsee pääosin Syyrian arabitasavalta. Muinainen Syyria oli sitä laajempi, ja käsitti muun muassa nykyisen Libanonin sekä osan Turkista, Jordaniasta ja Israelista.
Antiikki
Syyriassa ovat sijainneet eräät maailman vanhimmista sivilisaatioista. Syyria oli osa heettiläisten, Assyrian, Babylonin, Israelin, Egyptin, Persian, Kreikan ja foinikialaisten valtakuntia ennen joutumistaan Rooman alaisuuteen. Rooman osana Syyria muodosti alun perin Syrian provinssin. Myöhemmin se jaettiin useammaksi provinssiksi. Syyrian alue oli kristinuskon syntysijoja.
Alueen provinsseissa tapahtuivat roomalaisella kaudella seuraavat muutokset:
Myöhempi historia
Paimentolaisvalloitukset 600-luvulla johtivat uuden suurvallan syntymiseen, joka 800-luvulle tultaessa oli omaksunut arabialaisen ja islamilaisen identiteetin. Muawija I nousi valtakunnan johtoon ja teki Damaskoksesta pääkaupungin, joka menetti asemansa vasta vuoden 750 abbasidikumouksen jälkeen.
Suurimmillaan umaijadidynastia hallitsi Damaskoksesta käsin Pakistanin ja Atlantin valtameren välistä aluetta Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Kreikkaa hallintokielenä käyttänyt Muawija perusti Volker Poppin teorian mukaan Damaskokseen valtansa tueksi Johannes Kastajan kultin.
Seldžukkien valtakauden ja ristiretkien jälkeen Syyria oli arabien hallussa vuoteen 1516, kunnes osmanit valloittivat sen.
Stig Blomqvist
thumb|Stig Blomqvist ajamassa [[Saab 99|Saab 99 Turboa (Hunsrück-Rallye 1980).]] Stig Lennart Blomqvist (s. 29. heinäkuuta 1946) on ruotsalainen ralliautoilija.
Ennen uran alkua
Lennart Blomqvist sai nimensä isänsä mukaan, mutta hänet tunnettiin jo nuorena nimellä Stig jotta heidät erotetaan. Hänen isänsä oli ajo-opettaja ja kilpaili ralleissa, joita Stig seurasi viiden tai kuuden vuoden ikäisenä. Kahdentoistavuoden ikäisenä hän toimi kartanlukijana isälleen ja saatuaan itse ajokortin aloitti Saab 96:lla.
Ura
Blomqvist aloitti ralliuransa vuonna 1973 ja osallistui rallin MM-sarjaan sen alusta alkaen vuonna 1979. Vuodesta 1973 vuoteen 1980 hän toimi Saabin tehdaskuljettajana. Vuonna 1981 Blomqvist ajoi pääsääntöisesti 2-ryhmän Talbot Sunbeam Lotusta. Vuonna 1982 Blomqvist sai paikan ensin Audi Sport Sweden talliin ja seuraavana vuonna viralliseen Audin tehdastalliin.
Blomqvist ajoi kaudella 1984 B-ryhmän Audi Quattrolla tallikaverinaan edeltävän vuoden maailmanmestari Hannu Mikkola ja vuoden 1982 maailmanmestari Walter Röhrl. Röhrl voitti Monte Carlossa, mutta Blomqvist voitti Ruotsissa ja Mikkola Portugalissa. Kauden keskivaiheilla Blomqvist oli lyömätön ja voitti vielä neljä kertaa, jolla hän voitti kuljettajien mestaruuden kaudella 1984.
B-ryhmän tullessa tiensä päähän vuoden 1986 lopussa Blomqist jatkoi Fordin palveluksessa vuoteen 1988 asti. Vuonna 1989 hän osallistui Ruotsin ralliin VAG-Swedenin ilmoittamalla Audi 200 Quattrolla ja Kenian Safari-ralliin VW:n tehtaan ilmoittamalla Golf GTI:lla.
Vuosi 1990 kului Nissanin tehtaan palveluksessa testikuljettajana ja kahtena seuraavana vuonna Blomqvist osallistui seitsemään MM-ralliin Nissan Motorsports Europen ajattamalla Sunny GTI-R ajokilla. Vuonna 1993 Blomqvist osallistui vain kotimaansa MM-ralliin Opel Team Swedenin ilmoittamalla Opel Calibralla, mutta tuloksena oli keskeytys. Vuonna 1996 Blomqvist ajoi Ruotsin ja Kenian MM-rallit Fordin tehdastiimin Escort RS:lla sekä Australian ja Englannin MM-rallit uutena tulokkaana mukaan tulleen Skodan tiimissä ns. Kit-Car luokassa.
Vuodesta 2001 alkaen Blomqvist ajoi kilpaa tuotantoautojen N-ryhmässä David Suttonin varustamalla Mitsubishilla. 2002 joukkoon mahtui myös kolme kilpailua tehdastiimin Skoda Octavia WRClla vailla mainittavaa menestystä.
Vuosina 2003 ja 2004 yhteistyö David Suttonin kanssa jatkui, mutta autoksi oli vaihtunut Subaru Impreza. Vuoden 2004 päätteeksi päätoiminen ralliautoilijan ura tuli päätepysäkilleen. Viimeisenä kahtena vuonna Blomqvist on osallistunut vain kotimaansa MM-ralliin lähinnä harrastusmielellä. Blomqvist asuu Uudessa-Seelannissa.
Stig Blomqvistin poika Tom Blomqvist on autourheilija.
Wake Up (Rage Against the Machinen kappale)
Wake Up yhdysvaltalaisen yhtyeen Rage Against the Machinen kappale. Se on seitsemäs kappale yhtyeen albumilla Rage Against the Machine.
Kappaleen sanat liittyvät rasismiin Yhdysvaltain hallituksessa ja FBI:n vakoiluohjelmissa. Kappaleeseen on otettu asioita FBI:n kansiosta, jossa J. Edgar Hoover suosittelee mustien kansalaisoikeustaistelijoiden kuten Malcolm X:n ja Martin Luther King Jr:n murhaamista.
Lyhennetty versio kappaleesta on elokuvan Matrix (1999) lopussa. Kappale on yksi Rage Against the Machinen tunnetuimmista kappaleista, vaikka sitä ei ole koskaan julkaistu singlenä.
Ukrainan industrialistien ja yrittäjien puolue
Ukrainan industrialistien ja yrittäjien puolue on yksi Meidän Ukrainamme -ryhmittymässä mukana ollut puolue. Sen puheenjohtaja kuitenkin siirtyi oppositiosta Viktor Janukovytšin II hallitukseen, mikä oli presidentti Viktor Juštšenkolle pettymys.
Tb 82F -luokka
Tb 82F -luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kuudentoista aluksen muodostama torpedoveneluokka. Luokka tunnetaan myös nimellä 250 tonnin torpedoveneiden F-ryhmänä eli alaluokkana.
Alukset
Danubius valmisti alukset sekä Porto Rén (nyk. Kraljevica) että Bergudin (nyk Brgud) telakoillaan.
Toyota TF104
Toyota TF104 oli itävaltalaisen Gustav Brunnerin suunnittelema auto, jolla Formula 1 -talli Toyota kilpaili kaudella 2004. Autoa ajoivat pääasiassa Cristiano da Matta ja Olivier Panis. Autossa oli Michelinin renkaat ja se käytti Esso:n poltto- ja voiteluaineita. Kausi sujui kuitenkin jälleen suurista odotuksista huolimatta heikosti. TF104:llä saavutettiin ainoastaan yhdeksän MM-pistettä. Toyota sijoittui valmistajien MM-sarjassa edelliskauden tapaan kahdeksanneksi.
Menestys kilpailuittain
‡ – Japanin GP:ssä Briscoen oli tarkoitus ajaa harjoituksissa, mutta ne peruttiin huonon sään takia.
Päiväranta
Päiväranta on kaupunginosa Kuopiossa noin viiden kilometrin päässä keskustasta pohjoiseen. Asukkaita on noin 2 450. Päiväranta rajoittuu idässä viitostiehen, pohjoisessa Kallaveteen, lännessä Julkulan kaupunginosaan ja etelässä Puijon alueeseen. Päivärannan voimakkain kasvu ja rakentaminen ajoittui 1960–1980-luvulle. 1950-luvulla alueelle aloitettiin omakotitalojen, ja 1960-luvusta eteenpäin rivi- ja kerrostalojen rakentaminen. Rivi- ja omakotitaloja on Päivärannassa yhteensä yli puolet alueen asunnoista.
Alueen palveluihin kuuluvat muun muassa kampaamoja, esikoulu, nuorisotalo Pänäri, Sale, Puijonsarven koulu, joka on ala- ja yläluokat sisältävä yhtenäiskoulu. Vuonna 2011 koululle valmistui uusi rakennus ja samassa rakennuksessa toimii myös esikoulu. Päivärantaan valmistui elokuussa 2008 myös K-Citymarket. Puijonsarven (Päiväranta) suunnittelualueelle on sijoittunut vain 305 työpaikkaa (1.1.2008), joten se on lähes puhdas asuinalue.
Päivärannassa on hyvät virkistysmahdollisuudet, sillä Puijolta löytyy muun muassa pururata sekä talvisin valaistut hiihtoladut.
Talousministeri
Talousministeri on ministeri, joka vastaa yleensä talouspolitiikasta valtiovarainministeriä pidemmällä aikavälillä. Joissain maissa, kuten Saksassa, on sekä valtiovarainministeri että talousministeri. Suomessa tällaiseen ei ole katsottu olevan tarvetta, koska talouden keskipitkän tähtäimen suunnitteluun osallistuvat tulopolitiikan tekijät. Talousministeri instituutiona voisi lisäksi rajoittaa valtiovarainministerin toimintavapautta.
Joissain maissa valtiovarainministeriä kutsutaan talousministeriksi.
Tervakosken kirkko
thumb|Tervakosken kirkon sankarihaudat Tervakosken kirkko, jota myös kutsutaan nimellä Pikkukirkko, on vuonna 1936 rakennettu hirsinen kirkkorakennus, joka kuitenkin vasta vuonna 1973 siirtyi Janakkalan seurakunnan omistukseen ja hallintaan. Kirkko sijaitsee Janakkalan kunnassa, sen eteläosassa sijaitsevassa Tervakosken kylässä.
Historia
Vuonna 1935 perustettiin Tervakosken pikkukirkkoyhdistys, jonka tavoite oli saada kirkko myös omaan kylään. Näin oli tullut aika, jona ei enää tyydytty vuonna 1886 melkoisen edustavasti rakennetun Tervakosken Seuratalon käyttöön. Oli näet ilmennyt järjestyshäiriöitä yhä enenevässä määrin, eivätkä hengellinen elämä ja huvit oikein sopineet kylän asukkaiden mielestä samaan rakennukseen.
Toimintansa toisena vuonna pikkukirkkoyhdistys rakennutti keskelle kylää arkkitehti Jarl Eklundin suunnitteleman puukirkon. Rakennustarvikkeet yhdistys oli saanut lahjoituksena Tervakosken paperitehtaalta, jonka omistaman Toivan kartanon riihen yhdistys sai purkaa ja käyttää rakennustarpeikseen.
Kirkkorakennus rakennettiin kyläläisten yhteisvoimin talkoilla. Kirkon sisäpuoliset koristemaalaukset teki koristemaalari Hilbert. Paperitehdas rakennutti vuonna 1939 kellotapulin, jonka se samana vuonna lahjoitti pikkukirkkoyhdistykselle.
Alkuaikoina kirkolle tehtiin myös muita lahjoituksia. Taidemesenaatti ja vuorineuvos Gösta Serlachius lahjoitti Pikkukirkolle Georg von Swetlickin vuonna 1937 maalaaman alttaritaulun.
Kirkko sai kellotorniinsa lahjoituksena 450 kiloa painavan kirkonkellon viereisessä Napialan kylässä toimineen Napialan Nahkatehtaan toimitusjohtaja Oskari Vaaralta, lisäksi kirkkotekstiilejä, papin kappoja ja kasukoita sekä rippilasten alboja. Pikkukirkkoon lahjoitettiin myös hopeiset ehtoollisvälineet sekä kastemaljoja. Kirkkosalin suuri kristallikruunu ja lähetyskyntteliköt on lahjoitettu kirkolle.
Kirkkosalissa on tilaa 180 hengelle, kylässä on kuitenkin lähes 5 000 asukasta. Lisäksi Pikkukirkkoon hankittiin vuonna 1945 Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut.
Kirkolla ei ole omaa varsinaista hautausmaata, sillä Tervakosken vainajat haudataan Janakkalan kirkon hautausmaalle. Kuitenkin sodissamme 1939–1945 kaatuneet kylän sankarivainajat on haudattu kirkon vierustalle, ja vuonna 1947 valmistui taiteilija Mauno Oittisen sankaripatsas.
Luovutus seurakunnalle
Tervakoski koki 1900-luvun viimeisinä vuosikymmenin suuria muutoksia, sillä paperitehdasyhtiö luopui ulkoisista yhteiskunnallisista sitoumuksistaan. Näin oli Tervakosken pikkukirkkoyhdistyksenkin aika luopua kirkkonsa ylläpitämisestä. Yhdistys lahjoitti kirkkorakennuksen Janakkalan seurakunnalle vuonna 1973. Seurakunnan oli kuitenkin luovutussopimuksen mukaisesti rakennettava seurakuntakeskus Pikkukirkon yhteyteen. Seurakunta toteutti sitoumuksensa, ja vuonna 1976 valmistui arkkitehtien Seppo Asikainen ja Raimo Pensanen suunnittelema punatiilinen seurakuntakeskus.
Seurakunta järjestään Pikkukirkossa jumalanpalveluksen joka toinen sunnuntai, ja siihen osallistuu yleensä noin 30–60 henkilöä. Jumalanpalvelusten pitäminen on Janakkalan seurakunnan II kappalaisen keskeisiä tehtäviä. Näin tuo kappalainen on tavallaan Pikkukirkon oma pappi.
Tervakosken puukirkko yritettiin polttaa vuonna 2011, mutta vahingot olivat pienet.
Viitteet
60.81472°N, 24.625°W
Rauman rata
Rauman rata on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Kokemäeltä Raumalle. Rata on 47 kilometrin pituinen ja se valmistui vuonna 1897. Se oli Suomen ainoa kunnallinen rautatie vuoteen 1950 asti, jolloin se myytiin Valtionrautateille. Henkilöliikenne radalla päättyi 1988. Tavaraliikenne on edelleen vilkasta ja rata sähköistettiin tammikuussa 1998. Kiukaisista oli harvoin liikennöity haararata Säkylään.
Kiukainen–Säkylä-haararata
Kiukainen–Kauttua-haararata rakennettiin vuosina 1907–1908 rakennetun Kauttuan paperitehtaan kuljetuksia varten. Paperitehtaan omistanut A. Ahlström Oy osallistui radan rakentamiskustannuksiin. Rataosuuden rakennuspäätös tehtiin vuonna 1910, ja se tuli valmistuttaan pääradan tapaan Rauman kaupungin omistukseen, joka myös kustansi sille osoitetun kaluston. Kauttuan asemalta jatkui myös satamarata Pyhäjärven rantaan. Junaliikenne 14 kilometriä pitkällä radalla alkoi 1. helmikuuta 1913. Radalla oli myös henkilöliikennettä vuoteen 1953 saakka.
Meristeemi
Meristeemi on versokasvien kasvusolukon tieteellinen nimitys. Sen solut voivat jakautua, ja tämä jakautuminen ylläpitää kasvin kasvamista. Näin syntyvät solut erilaistuvat myöhemmässä vaiheessa.
Rauman rata
Kiukainen–Säkylä-haararata
pienoiskuva|Lakkautettua Kiukainen–Säkylä-rataa [[Eurassa kesäkuussa 2022.]]