cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Álvaro Morata
Maajoukkueura
Morata pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan marraskuussa 2014. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki Ukrainaa vastaan maaliskuussa 2015. Hän pelasi Espanjan kaikissa neljässä ottelussa EM-kilpailuissa 2016. Hän teki alkulohkon otteluissa kaksi maalia Turkkia ja yhden maalin Kroatiaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa viidessä ottelussa ja tuli kerran vaihdosta kentälle. Hän teki alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan joukkueensa ainoan maalin sekä neljännesvälierässä Kroatiaa vastaan jatkoajalla 4–3-voittomaalin (ottelu päättyi 5–3). Välierässä Italiaa vastaan hän teki varsinaisella peliajalla joukkueensa ainoan maalin, mutta epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa, ja Espanja putosi finaalista. MM-kilpailuissa 2022 hän oli kerran avauskokoonpanossa ja tuli kolmesti vaihdosta kentälle. Hän teki maalin alkulohkopeleissä Costa Ricaa, Saksaa ja Japania vastaan.
Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Lähde: Transfermarkt
Vanheneminen (materiaalin)
Vanheneminen tarkoittaa materiaalitekniikassa rakenneaineiden mekaanisten ominaisuuksien heikkenemistä iän myötä. Vanhenemisilmiöitä ovat muun muassa lämpöhaurastuminen ja säteilyhaurastuminen.
Lämpöhaurastuminen
Austeniittiset teräkset voivat tietyissä olosuhteissa haurastua iän myötä. Lämpöhaurastumisen tapauksessa ilmiön fysikaalinen mekanismi liittyy teräksen rakenteen atomitason muutoksiin. Teräksen raerajojen keskialueilla esiintyy tiheästi kidehilan vääristyneitä yksikkökoppeja, joissa monien seosaineiden atomien energia on alhaisempi kuin ehjässä hilassa. Luonnollisesti atomit kertyvät hanakasti alueille, joissa niiden energia on alhaisempi. Siksi seosaineet muodostavat herkästi noin yhden atomin paksuisen vyöhykkeen teräksen raerajalle. Tällä kasautumisella on monia vaikutuksia, se esimerkiksi selittää herkistymistä.
Kasautumista tapahtuu lämpötilan laskiessa teräksessä, voimakkaimmin alueella 400–550 °C. Tämä johtuu atomien energian vähenemisestä, mikä saa ne hakeutumaan matalaenergiaisempiin sijainteihin aineen rakenteessa. Hitaat jäähtymiset edistävät kasautumista, nopeissa jäähtymisissä ilmiötä ei tavallisesti ilmene. Haurastumisen syitä ei täysin tyhjentävästi ymmärretä, mutta ilmiö on muuten hyvin tunnettu ja sitä koskevaa kokeellista tietoa on laajalti saatavissa.
Säteilyhaurastuminen
Säteilyhaurastuminen on materiaalin, yleensä teräksen, kovuuden ja haurauden kasvua sen altistuessa neutronisäteilylle. Säteilyhaurastumista ilmenee ydinvoimalaitoksissa, erityisesti ydinreaktorissa ja siihen liittyvissä laitteissa. Säteilyhaurastumisen seuraaminen ja korjaaminen tarvittaessa esimerkiksi hehkuttamalla ovat ydinturvallisuuden kannalta tärkeitä tehtäviä.
Kompakysymys
Kompakysymys tai vain kompa on kysymys, joka on tarkoituksella tehty niin, että kuulija ymmärtää sen väärin tai kuulija kokee kysymyksen hankalaksi vastata (muuten kuin tietosisällöltään), ikään kuin kompastuu kysymykseen. Kompakysymykset saattavat olla sanaleikkejä tai muotoiltu vaihtoehdoiltaan vaikeaksi vastata "oikein".
Yleisimpiä kompakysymyksiä:
Conundrum
East Rutherford
thumb|300px|East Rutherford Bergenin piirikunnan kartalla ja Bergenin piirikunta New Jerseyn kartalla
East Rutherford on paikallishallintoalue (borough) Bergenin piirikunnassa, New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 8 716 asukasta. Se on New Yorkin esikaupunkialuetta.
East Rutherfordissa sijaitsee MetLife Sports Complex, johon kuuluu Izod Center, MetLife Stadium ja Meadowlands Racetrack. Izod Center on NBA:ssa pelaavan New Jersey Netsin nykyinen ja NHL:ssä pelaavan New Jersey Devilsin entinen kotiareena. MetLife Stadiumilla kotiottelunsa pelaavat NFL-joukkueet New York Giants ja New York Jets. Meadowlands Racetrack on hevosurheilurata jossa järjestetään sekä ravi- että laukkaurheilukilpailuja.
Marjatta Tapiola
Marjatta Tapiola (s. 30. huhtikuuta 1951 Sysmä) on suomalainen kuvataiteilija.
Tapiola opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1974 valmistuen taidemaalariksi. Hänen ensinäyttelynsä oli Jyväskylässä vuonna 1973. Tapiola edusti uusekspressionismia ja teki läpimurtonsa 1980-luvun alussa yhtä aikaa Marika Mäkelän ja Leena Luostarisen kanssa. Hänen teoksiaan on muun muassa Amos Andersonin, Ars Novan, Helsingin kaupungin ja Sara Hildénin taidemuseoissa. Tapiola toimi maalaustaiteen vt. lehtorina Kuvataideakatemiassa 1994–1995.
Tapiola on maalannut lukuisia muotokuvia tunnetuista suomalaisista eri alojen vaikuttajista, muun muassa kirjailija Eeva Joenpellosta (1990) ja pankinjohtaja Sirkka Hämäläisestä (1998). Tapiolan maalaama tasavallan presidentti Sauli Niinistön muotokuva eduskunnan puhemiehenä paljastettiin eduskunnassa helmikuussa 2013.
Tapiolan vanhemmat ovat maanviljelijä Olli Tapiola ja emäntä Kerttu Tapiola (o.s. Peltola). Tapiolan tyttäriä ovat kirjailija Aina Bergroth ja elokuvaohjaaja Zaida Bergroth. Tapiola asuu sukutilallaan Mataristossa Sysmässä.
Palkinnot
Lähde
Blainville-Boisbriand Armada
Blainville-Boisbriand Armada on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotiareena on Centre d'Excellence Sports Rousseau Boisbriandissa, Quebecissa.
Joukkue kaudella 2022-2023
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Wittenbergplatzin metroasema
Wittenbergplatzin metroasema on Berliinin metron asema, jolla linjat U1, U2 ja U3 risteävät. Asema sijaitsee Wittenbergplatzilla Berliinin läntisessä keskustassa, tavaratalo KaDeWen vieressä.
Asema avattiin alun perin 11. maaliskuuta 1902, mutta pian sitä päätettiin laajentaa. Alfred Grenanderin suunnittelema laajennettu asema valmistui vuonna 1913. Toisen maailmansodan vaurioiden korjausten yhteydessä asemaa muutettiin jonkin verran, mutta se palautettiin suurin piirtein vuoden 1913 asuunsa vuosina 1982–1983.
Asemalla on hissit, jotka mahdollistavat liikuntarajoitteisten pääsyn metroon. MetroBus-linjat M19, M29 ja M46 pysähtyvät aseman lähistöllä.
Judo kesäolympialaisissa 2020 – naisten 63 kg
Naisten 63 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan Nippon Budōkanilla 27. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu vähintään 19 judokaa.
Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valitaan suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkastellaan 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta voi osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani saa näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka saa 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat pitää jakaa siten, että yhdestä maasta saa tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytetään paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsutaan yhteensä 20 judokaa.
Koivistonkylä (Tampere)
Koivistonkylä (puhekielessä Koikkari) on Tampereen eteläinen kaupunginosa, joka rajoittuu pohjoisessa Nekalaan, lännessä Taatalaan, etelässä Vihiojaan ja idässä Veisuun. Koivistonkylän lempinimi on Koikkari, ja sieltä ovat kotoisin monet tamperelaiset jääkiekkoilijat, muun muassa Raimo Helminen.
Historiaa
Koivistonkylä on nimetty Messukylän henkikirjakylään kuuluneen Koiviston torpan mukaan. Torppari Aukusti Koivisto lunasti tilan itsenäiseksi 1920-luvulla. Samaan aikaan alueelta alkoi vilkas rakentaminen ja 1940-luvun puoliväliin mennessä sieltä oli lohkottu jo noin 400 tonttia. Koivistonkylä siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän kuntaliitoksessa vuoden 1947 alussa.
1960-luvulla Koivistonkylä rajautui suuriin metsiin ja Lempääläntien varressa Sulkavuoreen. Vuoren päällä oli jatkosodan aikana sijainnut Tampereen ilmatorjuntapatteriston ilmatorjuntapatteri, ja sen betoniperustoja on edelleen jäljellä. Sähkölinjaa pitkin kulki talvisin latu, jota myöten saattoi hiihtää nykyisen Hervannan kaupunginosan keskellä sijaitsevan Ahvenisjärven hiihtomajalle. Siitä johti latu edelleen pitkälle Valkeakosken suuntaan Taivalpirtin majalle.
Kuljun moottoritien rakentamisen yhteydessä 1960-luvun puolivälissä osa Sulkavuoresta leikattiin vanhan Lempääläntien liittämiseksi Koivistontiehen. Jäljelle jäänyt kuusikkorinne Taatalan puolella hävitettiin 1977 valmistuneen Osuusliike Voiman Eka-Marketin, nykyisen Prisma-keskuksen tieltä. Koivistonkylän Eka-Market oli Suomen ensimmäinen varsinainen automarketti. Samaan rakennukseen tuli myös Suomen ensimmäinen itsepalvelu-Alko.
Koivistonkylässä sijaitsi Länsilinjat Oy:n vuonna 1947 valmistunut autohalli, joka jäi tyhjilleen yrityksen muuttaessa uusiin tiloihin Sarankulman kaupunginosaan vuonna 1984. Vanha autohalli purettiin 1990-luvun lopulla.
Koivistonkylällä on myös oma harrastejääkiekkoseura nimeltä Koivistonkylän Chiefs.
Ikkunasääsket
Ikkunasääsket (Anisopodidae) on kaksisiipisiin kuuluva hyönteisheimo. Joidenkin tutkijoiden mukaan ikkunasääsket muodostavat oman ryhmänsä sääskien ja kärpästen rinnalle. Euroopassa heimoon kuuluu vain yksi suku (Sylvicola) ja siinä kymmenkunta lajia.
Ulkoisesti ikkunasääsket muistuttavat pieniä tai keskikokoisia sääskiä. Niillä on pitkänomainen vartalo ja pitkät, lähes aina kirjavat siivet. Tuntosarvet ovat verraten pitkät ja suuosat ovat muuta päätä lyhyemmät. Aikuiset ikkunasääsket lentävät joskus valolle.
Toukat elävät maatuvassa kasviaineksessa, mahlavuodoissa tai muun orgaanisen jätteen joukossa.
Hitsaajan suojakäsineet
thumb|TIG-hitsausta. Hitsaajan suojakäsineet ovat hitsauksessa käytettävät suojakäsineet, jotka suojaavat ihoa lialta, pölyltä, kipinöiltä, liekki- ja kosketuskuumuudelta sekä UV-säteilyltä. Levyseppähitsaajan työssä on riski altistua kromin ja nikkelin aiheuttamalle kosketusihottumalle, mitä vastaan käsineet antavat suojaa.
Käsineitä on suojaustasoltaan kahdenlaisia:
Sct
SCT voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paroc Group
Paroc Group oli suomalainen mineraalivillaeristeiden valmistaja. Parocin liiketoiminta jakaantuu kahteen divisioonaan: Rakennuseristeet ja Tekniset eristeet. Vuonna 2017 yrityksessä oli 1884 työntekijää, liikevaihto 411,3 miljoonaa euroa ja tulos ennen satunnaisia eriä 16,8 miljoonaa euroa.
Valkeakosken kaupunginteatteri
thumb|Valkeakosken kaupunginteatteri Valkeakosken kaupunginteatteri on Valkeakoskella toimiva teatteri.
Paroc Group
Parocin pääkonttori sijaitsee Helsingin Ruoholahdessa. Yrityksellä on tehtaita Suomessa, Ruotsissa, Venäjällä, Puolassa ja Liettuassa.
Valkeakosken kaupunginteatteri
Teatteri on toiminut eri muodoissa vuodesta 1909 lähtien, jolloin teatteritalo valmistui. Romanttista tyyliä edustavassa rakennuksessa on 228-paikkainen päänäyttämö ja 60-paikkainen pieni näyttämö. Talossa on myös 100-paikkainen kahvila.
Paroc Group
Parocin vt. toimitusjohtaja oli Anders Dahlblom 31.7.2011 asti, ja 1.8.2011 alkaen toimitusjohtajaksi tuli diplomi-insinööri Kari Lehtinen (s. 1967). Aiempia toimitusjohtajia ovat olleet Peder Biese vuodesta 1996 vuoden 2006 loppuun, ja hänen jälkeensä 1.1.2007 lähtien Väinö Tuomisalo. Anders Dahlblom nimitettiin Paroc Groupin toimitusjohtajaksi tammikuussa 2018. Jari Airola nimitettiin Paroc Groupin toimitusjohtajaksi lokakuussa 2020.
Omistajat
Yritys oli vuoteen 1999 osa Partekia. Sen jälkeen omistaja oli Industri Kapital, sitten useita yksityisiä sijoitusyhtiöitä, vuodesta 2003 Banc of America Capital Partners Europe ja Accent Equity. Bank of American sijoitusrahasto myi Parocin arabisijoittajien yhtiölle Arcapitalle 2006. Paroc päätyi pankkien haltuun vuonna 2009, kun velkataakan aiheuttamat korkokulut painoivat tuloksen miinukselle, jolloin uudelleenjärjestelyjen seurauksena pankkien omistukseen tuli osakkeista 87,5 prosenttia (Paroc Groupin ja yhtiön työntekijöille loput 12,5 prosenttia). Vuonna 2015 Paroc Group myytiin 700 miljoonalla eurolla kansainväliselle pääomasijoitusyhtiö CVC Capital Partnersille. Lokakuussa 2017 yhdysvaltalainen Owens Corning ilmoitti ostavansa Paroc Groupin. Hankinta saatiin päätökseen helmikuussa 2018.
Metaetiikka
Metaetiikka on etiikan osa-alue, joka tutkii moraalisten käsitysten luonnetta, niiden pätevyyden ehtoja sekä eettisten käsitteiden alkuperää ja merkitystä. Metaetiikka tutkii moraalifilosofian kysymyksiä ennen kaikkea ontologian, tietoteorian sekä moraalipsykologian näkökulmista.
Etiikan muita osa-alueita on normatiivinen etiikka, joka etsii perustaa oikean ja väärän käsityksille. Metaetiikka tutkii normatiivisen etiikan taustaoletuksia.
Keskeisiä kysymyksiä
Metaetiikan kysymyksiä ovat esimerkiksi:
Moraalikäsitteet ja moraalisen kielen luonne
Metaetiikan usein pohdittuihin kysymyksiin kuuluu, ilmaisevatko moraalisessa puheessa käytetyt käsitteet, kuten hyvä ja paha, oikea ja väärä, käsityksiä vai tuntemuksia, ja jos ne ilmaisevat käsityksiä, onko näillä käsityksillä totuusarvoa.
Valkeakosken kaupunginteatteri
Teatteri panostaa paikallisen näyttämötaiteen osaamisen kehittämiseen ja järjestää kursseja muun muassa harrastajanäyttelijöille ja ääni- ja valoteknikoille. Teatteri tekee yhteistyötä myös Valkeakoski-opiston yhteydessä toimivan Teatteri-ilmaisun koulun kanssa. Koulu toteuttaa teatterissa vuosittain useita lapsille ja nuorille suunnattuja esityksiä.
Metaetiikka
Moraalikäsitteet ja moraalisen kielen luonne
Tosiasiaa kuvaava lause on esimerkiksi ”Aurinko on tähti”. Lause ilmaisee käsityksen, ja lauseessa ”aurinko” on looginen subjekti ja ”on tähti” ilmaisee ominaisuuden ja sen määrittelyn eli predikaatin. Tämän väitelauseen totuus voidaan päätellä havaintojen avulla: Lause ”Aurinko on tähti” on tosi, jos ja vain jos aurinko todella on tähti. Tosiasialauseet voivat ilmaista joko tosia tai epätosia käsityksiä.
Preskriptiivisten eli pitämislauseiden suhteen tilanne on epäselvempi. Esimerkiksi lause ”insesti on moraalisesti väärin” on loogisesti samanmuotoinen kuin ”Aurinko on tähti” – siinä on looginen subjekti, jolla on määrätty ominaisuus. Mutta väitteen totuusarvoa ei voida osoittaa havainnoimalla. Ominaisuus ”on väärin” ilmaisee selvästi, että sen lausuja ei hyväksy sitä, mutta ilmaiseeko se kognitiivista käsitystä, joka voi olla tosi tai epätosi, vai pelkkää tunnetilaa?
Moraalinen kognitivismi ja non-kognitivismi
Kognitivistisista kannoista esimerkiksi moraalinen realismi on käsitys, jonka mukaan hyvyys ja pahuus ovat tavalla tai toisella asioiden objektiivisia ominaisuuksia. Tästä syystä moraalirealismista puhutaan toisinaan myös arvo-objektivismina, erotettuna arvosubjektivismista. Moraalisen kognitivismin mukaan moraali on ennen kaikkea rationaalisen ajattelun ominaisuus.
Moraalirealistisia kannoista naturalismi ja intuitionismi ovat yleisimpiä. Esimerkiksi kristinuskossa on joskus esiintynyt eettistä naturalismia lähellä olevia käsityksiä, joiden mukaan hyvä ja paha ovat todellisuuden luonnollisia ominaisuuksia. Toisaalta myös yritykset luoda tieteeseen perustuvaa moraalia (esimerkiksi sosiaalidarvinismi) ovat yleensä naturalistisia metaeettisiltä taustaoletuksiltaan.
Kognitivistisista kannoista intuitionismi esiintyy usein erilaisina omatuntokäsitteinä, joiden mukaan ihmisellä on erityinen kyky tai moraalinen aisti tunnistaa oikeaa ja väärää sekä hyvää ja pahaa. Intuitionismi on useimmiten moraalirealistinen kanta, mutta myös antirealistisia eettisen intuitionismin muotoja on mahdollista muodostaa. Kuuluisia intuitionisteja ovat muun muassa G. E. Moore, joka hyökkäsi naturalisteja vastaan syyttämällä näitä naturalistisesta virhepäätelmästä sekä W. D. Ross, jonka mukaan ihmisten tulee noudattaa ”prima facie” eli ensi näkemältään havaitsemiaan velvollisuuksia.
Nonkognitivistinen preskriptivismi katsoo, että moraaliväitteiden sisältö ei ole ilmaistavissa tosiasioita kuvailevin käsittein, vaan ne sisältävät lähinnä toimintakehotuksia ”tee näin” tai ”vältä näin tekemistä”. Esimerkiksi moraalifilosofi R. M. Hare edustaa preskriptivististä ajattelutapaa.
Sinijuova
Sinijuova on halomuoto, joka näkyy horisonttirenkaan väri-ilmiönä auringon vastaisella puolella taivasta. Se ei varsinaisesti ole itsenäinen haloilmiö, mutta siihen suhtaudutaan kuten muihinkin halomuotoihin.
Metaetiikka
Moraalinen kognitivismi ja non-kognitivismi
Emotivismi, jonka kuuluisimpia muotoilijoita on J. L. Austin, näkee moraaliväitteiden ilmaisevan ensisijaisesti närkästyksen ja hyväksynnän tunteita, joille ei voida antaa totuusarvoa. Tästä syystä emotivismia nimitetään usein moraalin ”buu–hurraa” -teoriaksi. Austinin emotivismille läheistä sukua on Simon Blackburnin kvasirealismi, jonka mukaan moraaliväitteet ovat muodollisesti kuvailevia väitteitä, mutta jotka todellisuudessa vain heijastelevat väitteen esittäjän preferenssejä, ja pyrkivät suostuttelemaan muita preferoimaan samansuuntaisesti.
Nonkognitivistit saattavat käytännössä kannattaa erilaisia moraalisen subjektivismin, moraalisen relativismin tai skeptisismin muotoja.
Sinijuova
Sinijuova on pienikokoinen alue horisonttirenkaalla kohdassa, jossa horisonttirenkaan intensiteetti putoaa. Horisonttirengas on auringon puoleisella taivaalla kirkkaampi, mutta tietyssä kohdassa sitä yksi sen aiheuttavista jääkiteiden valon kuluista himmenee vasta-aurinkopistettä kohti mentäessä. Tässä valon kulussa valo heijastuu kiteen sisällä pystysuorasta pinnasta, mutta sinijuovan kohdalla ja sen jälkeen valo menee pystypinnasta läpi. Ensimmäisenä pinnan läpi kulkee punainen valo samalla kun vihreä ja sininen vielä heijastuvat, ja siksi sinijuova näkyy vihertävänä ja sinertävänä.
Sinijuovan paikka horisonttirenkaalla muuttuu auringon korkeuden mukaan. Lähimpänä aurinkoa se on auringon ollessa horisontissa, jolloin sinijuova on 116 asteen atsimuuttikulman etäisyydellä auringosta. Sinijuova etääntyy auringosta, levenee ja sen värivyöhykkeet kääntyvät viistommiksi auringon noustessa. Tätä havainnollistaa alavasta-aurinkopisteen eli taivaalla aurinkoa vastapäätä horisontin alapuolella olevan pisteen ympärillä oleva kuvitteellinen 64° säteinen rengas, jonka osia horisonttirenkaalla näkyy.
Sinijuova voi syntyä sekä laatta-, pylväs- että Parry-asentoisista jääkiteistä. Ensimmäisenä ilmiöön kiinnitti huomiota Mika Sillanpää Etelä-Suomessa näkyneessä halonäytelmässä vuonna 1994. Sinijuovan voi Suomessa havaita keskimäärin kerran viidessä vuodessa.
Metaetiikka
Moraalinen motivaatio
Metaetiikan kysymyksiin kuuluu moraalisten käsitysten ja motivaation välinen suhde. Jos henkilön mielestä varastaminen on väärin, estääkö tämä käsitys kyseistä henkilöä varastamasta?
Eettinen internalisti uskoo, että moraalikäsitysten ja moraalisen toiminnan välillä vallitsee välttämätön suhde: aito moraaliväite on aina ilmaus motivaatiosta myös toimia ilmaistun uskomuksen suuntaisesti.
Herculis
right|thumb|250px|Stade Louis II -stadion Herculis on vuosittainen yleisurheilutapahtuma, joka järjestetään Stade Louis II -stadionilla Fontvieillessa, Monacossa. Se on nykyään yksi Timanttiliigan osakilpailuista.
Maailmanennätykset
Aikojen saatossa Herculisissa on tehty kaksi maailmanennätystä.
Yrjö Komu
Yrjö Aleksanteri Komu (17. tammikuuta 1890 Haapavesi – 5. helmikuuta 1939 Haapavesi) oli suomalainen asioitsija ja sosialidemokraattien piirisihteeri sekä kansanedustaja.
Komun vanhemmat olivat unilukkari Aleksi Komu ja Sofia Pihlajaniemi. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston sekä suoritti maamieskoulun talvikurssin. Komu toimi asioitsijana Haapavedellä vuoteen 1919 saakka ja uudelleen 1931–1939. Hän oli välillä Mikkelissä Vapaus-lehden toimittajana ja Mikkelin läänin sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä vuosina 1919–1931.
Major League Baseball -kausi 1880
Major League Baseball -kausi 1880 käsitti ainoastaan vuodesta 1876 toimineen National Leaguen. Kauden jälkeen Eastern Championship Associationin mestari Washington Nationals kohtasi NL:n voittaneen Chicago White Stockingsin kahdeksan näytösottelun sarjassa. Nationals voitti otteluista neljä, White Stockings kolme ja kerran päädyttiin tasapeliin.
Jack Churchill
thumb|300px|Jack Churchill (oik.) johtamassa miekka kädessään maihinnousuharjoitusta Inverarayssa, Skotlannissa. John Malcolm Thorpe Fleming ”Jack” Churchill, DSO & Bar, MC & Bar (16. syyskuuta 1906 Brittiläinen Hongkong – 8. maaliskuuta 1996 Surrey, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta), lempinimeltään Fighting Jack Churchill ja Mad Jack, oli brittiläinen sotilas, sotilasarvoltaan everstiluutnantti. Hän palveli toisen maailmansodan aikana brittiarmeijan kommando-joukoissa. Maineikas ja luonteeltaan eksentrinen Churchill käytti palvelusaseinaan pitkääjousta ja skotlantilaista Claybeg-leveämiekkaa.
Varhaiset vaiheet
Churchill syntyi Brittiläisessa Hongkongissa vuonna 1906 vanhaan oxfordshireläiseen sukuun. Hänen isänsä Alec työskenteli julkisten töiden virastoissa Ceylonissa ja Hongkongissa. Churchill opiskeli King William's Collegessa Mansaarella. Hän harrasti säkkipillin soittamista ja jousiammuntaa. Näiden taitojensa ansiosta hän sai pienen roolin Douglas Fairbanksin elokuvassa Bagdadin varas.
Churchill valmistui Sandhurstin sotakorkeakoulusta ja liittyi Burmaan sijoitettuun perinteikkääseen Manchester-rykmenttiin 1926. Samassa rykmentissä palveli myös hänen nuorempi veljensä, Tom Churchill. Burmassa Churchill osallistui yli 2 000 kilometrin päässä järjestettävälle viestikurssille, jonne hän ajoi moottoripyörällään vaikeita ja usein tiettömiä maastoja pitkin.
Hän palasi siviilielämään 1936 ja työskenteli alkuun sanomalehden päätoimittajana. Hän edusti Britanniaa Oslossa järjestetyissä vuoden 1939 kansainvälisissä jousiammuntakisoissa. Hän toimi myös avustajana elokuvissa sekä mallina mainoskuvauksissa.
Toinen maailmansota
Churchill kutsuttiin takaisin palvelukseen toisen maailmansodan sytyttyä 1939. Hänen yksikkönsä siirrettiin Ranskaan, mutta Saksan vastaisella rajalla vallinnut valesota tuntui hänestä liian tylsältä. Kun talvisota syttyi Suomessa vuoden lopulla, Churchill tarjoutui mukaan Suomen tueksi lähetettäviin joukkoihin, mutta hanke peruutettiin. Hän osallistui taisteluun Ranskasta 1940 ja surmasi toukokuussa jousellaan ainakin yhden vihollissotilaan, saksalaisen upseerin. Hänet evakuoitiin Dunkerquessa muiden vetäytyvien liittolaisjoukkojen mukana. Sinnikkäästi vetäytymiseen asti taistellut Churchill palkittiin kunnianosoituksella. Seremonian aikana mitalia jakanut kenraali kysyi Churchilliltä, miksi hän kantaa miekkaa mukanaan taistelussa. Hänen vastauksensa kuului: ”Mielestäni, sir, jokainen upseeri joka osallistuu taisteluun ilman miekkaansa on sopimattomasti pukeutunut.”
Kommando
Churchill päätti liittyä kommando-joukkoihin, joissa hän osallistui Norjassa suoritettuun Operaatio Archeryyn joulukuussa 1941. Kommandojen noustessa maihin Churchill soitti säkkipillillään skotlantilaisen marssin The March of the Cameron Men. Operaatio oli menestyksekäs, mutta Churchill haavoittui otsaan oman räjähdepanoksen lauetessa hänen lähellään.
Hänen veljensä oli myös komentaja kommandoissa ja molemmat osallistuivat Salernon maihinnousuun Italiassa 1943. Taistelujen aikana miekalla ja revolverilla aseistautunut Churchill ja hänen alaisensa korpraali Ruffell vangitsivat kahdestaan öisen tiedusteluretkensä aikana 42 saksalaista sotilasta. Churchill myönsi jälkikäteen toimineensa ”hieman errolflynnmaisesti”.
Sotavankeus
Churchill ja hänen kommandonsa suorittivat sarjan iskuja saksalaisten miehittämille Välimeren saarille. Jugoslavian edustalla sijaitsevalla Brač-saarella hänen onnensa kuitenkin kääntyi. Hänen joukkonsa kärsivät raskaita tappioita ja hän joutui saksalaisten vangiksi menetettyään tajunsa kranaatinheitinpommituksessa. Hänen saksalainen vangitsijansa kapteeni Thuener osoitti ritarillisuutta eikä totellut Adolf Hitlerin antamaa kommando-käskyä, jonka mukaan kommandotehtävissä toimivat sotilaat tuli teloittaa tai luovuttaa kuulusteltavaksi SS:n alaiselle Sicherheitsdienstille. Sodan jälkeen Churchill tapasi Thuenerin kiittääkseen tätä.
Sodan loppu
Sotavankileireillä turhautunut Churchill oli innokas siirtymään taistelemaan japanilaisia vastaan Aasiaan, mutta toinen maailmansota päättyi Hiroshiman ja Nagasakin atomipommeihin ennen kuin hänen yksikkönsä ehti saapua rintamalle. Vasta kommandoprikaatin komentoonsa saanut seikkailijaluonne otti sodan loppumisen vastaan katkeransuloisin tuntein. Churchillin kerrotaan todenneen puoliksi tosissaan: ”Ilman noita hemmetin jenkkejä me olisimme voineet sotia vielä kymmenen vuotta lisää”.
Sodan aikana Churchillille myönnettiin kaksi Military Cross -kunniamerkkiä, niistä ensimmäinen vuoden 1941 operaatio Archerystä, ja Distinguished Service Order vuoden 1943 toiminnasta Salernon maihinnousussa.
Sodan jälkeen
40-vuotias Churchill kävi laskuvarjokurssin 1946 ja hänet siirrettiin Seaforth Highlanders -rykmenttiin. Myöhemmin hän toimi pataljoonankomentajana samaisessa rykmentissä Palestiinassa. Keväällä 1948 puhjenneessa kriisissä Churchill yritti auttaa Hadassahiin matkannutta lääkehuoltosaattuetta, jonka kimppuun hyökkäsi satoja arabikapinallisia. Verilöylyn jälkeen hän pelasti 700 juutalaisen hengen organisoimalla näiden evakuoinnin Hadassahin sairaalasta.
Myöhemmin Churchill toimi kouluttajana maa- ja ilmasodankäynnin oppilaitoksessa Australiassa, jossa hän innostui myös lainelautailusta. Palattuaan Englantiin hänestä tuli ensimmäinen mies, joka lainelautaili Severnjoen kaksimetrisellä vuorovesiaallolla. Hän myös suunnitteli oman lainelautansa.
Churchill jäi eläkkeelle armeijasta viimein vuonna 1959. Eläkepäiviään hän kulutti muun muassa purjehtimalla vaimonsa kanssa Thamesjoella sekä rakentamalla kauko-ohjattavia pienoismalleja laivoista, etenkin sota-aluksista. Hän kuoli kotonaan Surreyssa 1996.
Perhe
Churchillin nuorempi veli Tom Churchill yleni aikanaan kenraalimajuriksi ennen eläkkeelle jäämistään 1962.
Churchillin nuorin veli, kutsumanimeltään Buster, liittyi laivastoon ja oli paikalla Invergordonin kapinan aikana 1931. Buster kuoli osallistuessaan Maltan saattueita suojaavaan toimintaan 1942.
Shalamar
thumb|Shalamar vuonna 1983. Shalamar oli yhdysvaltalainen 70- ja 80-luvulla toiminut pop-yhtye. Yhtyeen kasasi tuottaja Dick Griffey vuonna 1978 sessiomuusikot korvanneiden laulajien Jody Watleyn, Jeffrey Danielin ja Howard Hewettin ympärille.
Yhtyeen ensimmäinen hitti tällä kokoonpanolla oli vuoden 1979 'Second Time Around', joka nousi Yhdysvaltain pop-listan kahdeksanneksi ja R&B-listan ykköseksi Leon Silvers III:n tuottamana. Yhtyeen isoin listamenestys Isossa-Britanniassa oli vuoden 1982 singlejulkaisu 'A Night to Remember', joka nousi listalla viidenneksi. Yhtyeen menestys alkoi hiipua vuonna 1983 Watleyn ja Danielin jätettyä yhtyeen.
Tselada
Tselada eli tšelada, tšeladapaviaani tai etiopianpaviaani (Theropithecus gelada) on sukunsa ainoa laji. Se on kehityshistorialtaan sukua makakeille, vaikka muistuttaakin elintavoiltaan ja ulkonäöltään enemmän paviaaneja ja joskus luetaankin niihin. Tselada on vuoristoeläin, jota tavataan 2 000–4 000 metrin korkeudessa kallioilla, niityillä ja pensastoissa laajalla alueella Tanajärven ympäristössä Etiopiassa. Tseladat voivat muodostaa jopa 400 yksilön laumoja.
Tuntomerkit
Tselada-uroksen pituus on 60–75 cm, hännän pituus 45–50 cm ja paino jopa 25 kg. Naaras on vain puolet uroksen koosta. Turkki muodostaa uroksilla ylävartaloon pitkän harjan. Kasvoja ympäröi poskiparta, ja sieraimet avautuvat ylöspäin. Lajilla on kaulassa ja rinnassa paljas punainen ihoalue, jota ympäröivät helmimäiset ihoturvotukset. Näitä muodostumia on naaralla lisäksi sukuelinten läheisyydessä. Tselada voi ”siirtää” nahan yläleukansa kohdalta, jolloin hampaat paljastuvat.
Ravinto
Tseladat käyttävät ravintonaan paviaaneista poiketen pieniä kasvinosia, pääasiassa siemeniä, juuria, lehtiä ja pieniä hedelmiä. Niiden leuat ovat lyhentyneet ja pienentyneet, ja poskihampaat ovat muotoutuneet jauhamaan siemeniä.
Hiukan pesäpallostadion
Historia
Talvi- ja jatkosodan jälkeen Sotkamon kirkonkylään, Sapsojärven rannalle, Hiukkaan, alettiin rakentaa urheilukenttää. Kenttä rakennettiin talkootyönä ja rakentamiseen osallistui 176 kyläläistä, joista jotkut saattoivat tehdä töitä jopa 100 tuntia. Kentälle kuljetettiin kuorma-autoilla 212 kuormaa savea ja lisäksi rakentamiseen tarvittiin hiekkaa, sahanpuruja ja hiilimurskaa pinnoitteeksi. Kentälle rakennettiin astettain ylöspäin kohoava katsomo, jonka yhdeksässä penkkirivissä oli tilaa 300 katsojalle. Kentälle tarvittava puutavara saatiin suurimmaksi osaksi lahjoituksina sotkamolaisilta yrityksiltä. 1980-luvun lopulla Hiukkaan rakennettiin nykyaikainen katsomo joka oli katsojakapasiteetiltaan selvästi isompi ja vuonna 1994 kentälle saatiin myös hiekkatekonurmi.
Syksyllä 2021 aloitettiin stadionin katsomon purkutyöt ja uusi katettu katsomo valmistui kesällä 2022.
Vado Ligure
Vado Ligure (liguuriksi Voœ, Vuae) (muinoin Vado Sabatia) on kunta Savonan maakunnassa Ligurian alueella Italiassa. Kunnan pinta-ala on 23,38 neliökilometriä ja asukkaita siellä on runsaat 8 000. Väestötiheys on 357 as./km² (2015). Vado Liguren pormestari on Carlo Giacobbe.
Vado Liguren suojeluspyhimys on Johannes Kastaja. Kunnan asukkaita kutsutaan italiaksi nimellä vadesi. Vado Liguren naapurikunnat ovat Savona, Quiliano ja Bergeggi. Vado Liguren ystävyyskunta on ollut vuodesta 2002 lähtien Ranskassa sijaitseva La Ravoire.
Väkiluvun kehitys
Vado Liguren väkiluvun kehitys vuodesta 1861 vuoteen 2007:
Aiheesta muualla
thumb|left|300px|Vado Liguren satama.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1958
Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1958 Tampereen Pyrintö voitti seuran viidennen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Helsingin Visa ja pronssia toinen helsinkiläisjoukkue Karhun Pojat. Sarjassa pelasi viisi joukkuetta.
Mari Rauhala
Mari Rauhala (s. 1977) on suomalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Pellon Pontta ja Oulun Hiihtoseuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Rauhala kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 1999 Otepäässä perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä, jossa hän sijoittui 43:nneksi. Parhaan maailmancupsijoituksensa Rauhala on hiihtänyt tammikuussa 2001 Soldier Hollowssa, jossa hän hiihti 10 kilometrin takaa-ajossa 31:nneksi. Samoissa kisoissa hän oli avausosuuden hiihtäjä Suomen kolmanneksi hiihtäneessä viestijoukkueessa.
Nuorten maailmanmanmestaruuskilpailuissa Canmoressa vuonna 1997 Rauhala hiihti hopealle 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä ja viestihiihdossa.
Talviuniversiadeissa 2001 Zakopanessa Rauhala hiihti toiseksi 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä.
Suomen-mestaruuskilpailuissa Rauhala on voittanut kultaa 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä vuonna 1999. Viestissä hän voitti pronssia vuonna 2001 Oulun Hiihtoseuran väreissä.
Tranby Croftin uhkapeliskandaali
Tranby Croftin uhkapeliskandaali (engl. myös Royal baccarat scandal, ) oli Yhdistynyttä kuningaskuntaa laajalti puhuttanut uhkapelaamiseen liittyvä skandaali 1890-luvulla. Skandaalin aihe oli lähellä Kingston upon Hullia Tranby Croftin kartanossa syyskuussa 1890 pelatut kaksi baccarat-peliä, joissa väitösten mukaan everstiluutnantti sir William Gordon-Cumming olisi toistuvasti huijannut. Huolimatta siitä, että paikalla olijat olivat herrasmiessopimuksella luvanneet olla keskustelematta asiasta ja Gordon-Cumming jopa painostettu lopettamaan täysin uhkapelien pelaaminen, levisi tieto asiasta pian ulkopuolisille. Gordon-Cumming, joka oli koko ajan vannonut syyttömyyttään, nosti syytteet kunnianloukkauksesta useita pelitilanteissa läsnä olleita vastaan. Yksi paikalla olleista (joskaan ei syytetyistä) oli kruununprinssi Edvard eli tuleva kuningas Edvard VII. Oikeus kuitenkin totesi syytetyt syyttömiksi huolimatta näiden todistusten ristiriitaisuuksista. Gordon-Cumming erotettiin armeijan palveluksesta tapauksen tuomaan kielteiseen maineeseen vedoten, vaikka suuri yleisö olikin ollut hänen puolellaan oikeusjutussa. Hän kuoli vuonna 1930.
250px|right|thumb|Tranby Croftin kartano 200px|right|thumb|Tranby Croftin kartanossa 8.–9. syyskuuta 1890 olleet.
Tapauksen alku
Baccarat-pelit, joissa Gordon-Cummingin väitettiin huijanneen, pelattiin Tranby Croftin kartanossa 8. ja 9. päivä syyskuuta 1890. Ensimmäisessä Tranby Croftin kartanon isäntä, laivanvarustaja Arthur Wilson, väitti nähneensä Gordon-Cummingin lisäävän pelimerkkejä omaan kassaansa. Jälkimmäisessä pelissä, jossa Gordon-Cumming voitti 225 puntaa, samaa väittivät jo useat läsnäolijat.
Vuodenvaihteessa 1890–1891 Gordon-Cumming sai kuulla Lontoon yläluokan tietävän hänen väitetyistä edesottamuksistaan Tranby Croftissa. Hän yritti 27. tammikuuta 1891 viimeisen kerran ratkaista asian ilman oikeudenkäyntiä vaatimalla eräiltä paikalla olleilta 5 000 punnan korvausta, mutta turhaan. Hän nosti lopulta kanteet viittä Tranby Croftissa paikalla ollutta vastaan 6. helmikuuta 1891.
Mirin linna
Mirin linna on linna Valko-Venäjällä lähellä Mirin pikkukaupunkimaista taajamaa Karelitšyn piirissä Hrodnan voblastissa. Se valittiin vuonna 2000 UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
pienoiskuva|Unescon maailmanperintökohde Mirin linna pienoiskuva|vasen|Mirin linna 1990-luvulla kunnostusten alkuvaiheessa. pienoiskuva|Mirin linna Valko-Venäjän 50 000 ruplan setelissä pienoiskuva|vasen|Mirin linna 2008
Linnan historiaa
Linnan rakentaminen alkoi 1400-luvulla goottilaiseen tyyliin. Herttua Illinitš sai rakennustyöt valmiiksi 1500-luvun alkupuolella. Noin vuonna 1568 linna siirtyi Radvilan (Radziwiłł) herttuasuvun haltuun. Rakennus viimeisteltiin renessanssiajan arkkitehtuurityylillä. Muurin itä- ja pohjoisseinää vastaan rakennettiin kolmikerroksinen palatsi.
Linna entisöitiin 1800-luvun lopussa sen oltua melkein vuosisadan hylättynä ja kärsittyä vakavia vahinkoja Napoleonin aikana. Linnan uudelleenrakentamisessa käytettiin arkkitehti Teodor Burszen suunnitelmia. Rakennus sai tuolloin myös vaikutteita barokkiarkkitehtuurista, ja ympäröivä seutu muutettiin puistoksi.
Nykypäivää
Mirin linnaa korjattiin ja restauroitiin perusteellisesti joulukuuta 2010 edeltäneen 27 vuoden aikana. Kunnostusten aikana osa linnasta oli suljettuna. Linnasta on tullut 2000-luvulla suosittu kansallinen ja kansainvälinen matkailunähtävyys. Korjaustöistä huolimatta linnaan tutustui vuonna 2010 jo yli 185 000 turistia.
Hallinnollisesti Mirin linna muodostaa osan Valko-Venäjän suurinta museota, Valko-Venäjän kansallista taidemuseota.
Aiheesta muualla
53.45111°N, 26.47306°W
Victory (The Jacksonsin albumi)
Victory on The Jacksons -yhtyeen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 6. heinäkuuta 1984. Se on ensimmäinen ja ainoa albumi, jossa kaikki kuusi veljestä ovat virallisesti yhtyeenä, ja viimeinen albumi, jolla Michael Jackson on mukana. Albumia myytiin seitsemän miljoonaa kappaletta ja se nousi Billboard 200 -listalla sijalle neljä myyden 185 000 kopiota ensimmäisellä viikolla.
Albumia tuki Victory Tour -kiertue, jolla oli mukana myös päälaulaja Michael Jackson, joka oli juuri julkaissut kaikkien aikojen myydyimmän albumin Thrillerin. Pian kiertueen jälkeen Michael ja Marlon Jackson erosivat yhtyeestä. Neljä jäljelle jäänyttä veljestä julkaisivat vielä yhden studioalbumin, 2300 Jackson Street, vuonna 1989, ennen yhtyeen lopullista hajoamista. Michael ja Marlon kuitenkin osallistuivat albumin nimikkokappaleelle Janet ja Rebbie Jacksonin kanssa.
Pinocchio (vuoden 1940 elokuva)
thumb|250px|Pinocchion restauroitu [[HDTV|teräväpiirtoversio julkaistiin vuonna 2009.]] Pinocchio (joskus myös Pinokkio) on vuonna 1940 ensi-iltansa saanut The Walt Disney Companyn kokopitkä animaatio. Elokuva perustuu Carlo Collodin saturomaanin Pinokkio-hahmoon. Elokuva mukailee Italiaan sijoittuvaa tarinaa yksinäisestä puusepästä, joka veistää puunuken. Puunukke herää hyvän haltiattaren ansiosta eloon, ja puuseppä antaa sille nimen Pinocchio. Elokuva sai ensi-iltansa 7. helmikuuta 1940, kaksi vuotta Lumikin ja seitsemän kääpiön jälkeen.
Pinocchion valehdellessa tämän nenä kasvaa pituutta. Pinocchiota auttaa tarmokas Samu Sirkka, joka opettaa Pinocchiota erottamaan oikean väärästä.
American Film Institute valitsi vuonna 2006 Pinocchion sadan innoittavimman amerikkalaiselokuvan listalla sijalle 38. Elokuva valittiin vuonna 1994 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Pinocchion vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Hahmot
Pinocchio: Puunukke ja tarinan päähenkilö, joka hankkiutuu lakkaamatta hankaluuksiin koulumatkallaan erilaisten viettelysten takia. Häntä auttaa hänen omatuntonsa, avoin ja hyväsydäminen Samu Sirkka.
Geppetto: Pinocchion ns. isä joka luo Pinocchion. Geppetto on köyhä ja vanha lelunikkari, joka joutuu Pinocchion metkujen takia usein epätoivoon.
Samu Sirkka: Pinocchion omatunto ja hyvä ystävä. Samu Sirkka hylkää Pinocchion, kun hän ryhtyy näyttelijäksi, koska luulee, ettei häntä enää tarvita Pinocchion omatuntona, mutta päättää, että haluaa vielä onnitella häntä näyttelijäksi pääsystä ja mennessään tekemään tätä, hän huomaa Pinocchion häkissä ja silloin hän auttaa Pinocchion pois ja alkaa taas hänen omaksitunnokseen.
Sininen haltiatar: Haltia, joka muuttaa Pinocchion eläväksi ja kasvattaa hänen nenänsä tämän valehdellessa. Lopussa hän muuttaa Pinocchion oikeaksi pojaksi.
Figaro ja Cleo: Geppetton kaksi lemmikkiä. Figaro on mustavalkoinen kissanpentu ja Cleo on kultakala. Figaro on jatkuvasti mustasukkainen Cleolle ja etenkin Pinocchiolle. Cleo on merenneitomainen ja aina onnellinen.
Rehti Repo ja Kimi Keppostin: Rehti Repo on kettu ja yksi tarinan roistoista, jonka Pinocchio tapaa matkalla kouluun. Kimi on hänen puhekyvytön ja hieman hidasälyinen kissa-ystävänsä. He huijaavat Pinocchion mm. Strombolin nukketeatteriin ja Huvitusten saarelle.
Stromboli: Nukketeatterin omistaja, jonka teatteriin Rehti Repo ja Kimi Keppostin myyvät Pinocchion. Ahne Stromboli vangitsee Pinocchion teatteriesityksen jälkeen häkkiin, josta Samu Sirkka pelastaa hänet.
Ajuri: Huvitusten saarelle lapsia kuskaava lihava mies. Huvitusten saarelle tulleet lapset muuttuvat aaseiksi. Rehti Repo ja Kimi Keppostin tekevät Ajurin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Ajuri maksaa puolet omaisuudestaan, jos kaksikko houkuttelisi lisää lapsia mukaan saarelle. Lopuksi Ajuri myy aaseiksi muuttuneet lapset sirkukseen tai kaivokseen.
Lampun sydän: Laiska ja tyhmä, noin 12-vuotias poika, jonka Pinocchio tapaa matkalla Huvitusten saarelle. Heidän pelatessaan biljardia aamuyöllä Samu Sirkka tulee kehottamaan Pinocchiota karkaamaan, mutta Pinocchio kieltäytyy ja pian tämän jälkeen Lampun sydän muuttuu aasiksi ja Pinocchio karkaa.
Aleksanteri: Pinocchion ja Lampunsydämen koulutoveri, joka ei menetä puhekykyään edes muututtuaan aasiksi.
Monstro: Valas, jonka vatsasta Pinocchio löytää isänsä, Geppetton. He pääsevät ulos tehtyään nuotion, jonka tuottaman savun seurauksena Monstro aivastaa.
Tuotanto
Elokuvan animaattorit olisivat halunneet tehdä Pinocchiosta kulmikkaasti ja nykivästi liikkuvan, puunukke kun oli. Walt Disney ei koeanimaatioiden perusteella kuitenkaan pitänyt tätä ideaa tarpeeksi viehättävänä yleisön kannalta. Disney valvoi tuotantoa muutenkin tarkoin ja oli hyvin vaativa niin liikkuvien hahmojen kuin taustojenkin suhteen.
Kun Carlo Collodin alkuperäinen Pinokkio-tarina kertoi kiusankappaleesta joka lopulta hirtetään, Disney pehmensi tarinaa tekemällä Pinocchiosta paljon kiltimmän hahmon, viattoman ja korkeintaan hieman huonotapaisen lapsen. Elokuvan yleisilme on kuitenkin Disney-animaatioille epätavallisen synkkä, sillä elokuvan 88 minuutista 76 sijoittuu yöaikaan tai veden alle.
Pinocchion tekoaikaan Disney-yhtiö oli jo kasvanut niin suureksi, että esimerkiksi Geppetton animaattoriksi nimetyllä Art Babbittilla oli käytössään 22 avustajaa. Filmin tuotantobudjetti oli 2,6 miljoonaa dollaria eli noin kaksinkertainen verrattuna Disneyn edelliseen pitkään animaatioon Lumikki ja seitsemän kääpiötä.
Ääninäyttelijät
Elokuva dubattiin suomeksi vuonna 1995 videojulkaisua varten. Dubbauksen toteutti Tuotantotalo Werne ja sen ohjasi Pekka Lehtosaari.
Kollajan allas
Kollajan allas oli suunniteltu tekojärvi, joka oli tarkoitus rakentaa Pudasjärvelle Iijoen alajuoksulle. Hankkeesta luovuttiin 2016.
Allashanke
Pohjolan Voima (PVO) oli päättänyt 20. toukokuuta 2009 Kollajan tekoaltaasta tehdyn ympäristövaikutusten arvioinnin (YVA), jossa selvitettiin, miten osa vuotuisista Iijoen tulvavesistä olisi voitu hyödyntää Kollajan alueella Pohjolan Voiman sähköntuotannossa ja valjastaa samalla suojeltu suurjoki lähes 40 kilometrin matkalta.
PVO:n tutkimia vaihtoehtoja olivat tekojärven rakentaminen tai tekojärven ja vesivoimalan rakentaminen. Vaihtoehtona oli myös hankkeen toteuttamatta jättäminen. Kollajan tekoaltaan taloudellinen kannattavuus ilman voimalaitosta olisi ollut heikompi kuin mitä se olisi voimalaitoksen kanssa.
Kollajalla suoritetun hankkeen ympäristövaikutusten arviointi koski suojellun Iijoen Pudasjärven ja Haapakosken välistä osaa ja enintään yhtä voimalaitosta. Suunnitelmia on tehty myös koko Iijoen vapaana virtaavan suojellun osan valjastamiseksi. Lisäksi tekoaltaan koko pienentyi 55 neliökilometristä 47 neliökilometriin. Aiemman suunnitelman lähtökohta oli teknis-taloudellinen, uusimmassa suunnitelmassa Pohjolan Voiman mukaan yritettiin ottaa huomioon myös ympäristöarvojen säilyttäminen. Hankkeen vastustajat ovatkin kritisoineet voimakkasti hankkeen ympäristövaikutusten arviointia ja sen lukuisia puutteita.
Kollajan tekoallas olisi sijainnut välittömästi Iijoen alajuoksulle rakennetun voimalaitosketjun yläpuolella.
PVO:n mukaan Kollajalle rakennettavan vesivoimalaitoksen maksimiteho olisi ollut 32 megawattia ja keskiteho 8 megawattia. Kollajan tekoaltaan ja voimalaitoksen investointikustannus olisi ollut Pohjolan Voiman oman ilmoituksen mukaan noin 115 miljoonaa euroa. Tuotannon säätöön käytettävissä oleva teho olisi lisääntynyt hankkeen myötä Pohjolan Voiman laskelmien mukaan 100 megawattia, koska alapuolisten laitosten käytettävyys olisi parantunut. Iijoen nykyiset viisi voimalaa toimivat keskimäärin yhteensä 97 megawatin teholla sähköä, ja tuotanto on keväisin ja kesäisin suurempaa kuin talviaikaan. 100 megawatin säätövoimatehon lisäys edellyttäisikin talvisin Iijoen virtaaman reilua kolminkertaistamista nykytasoon verrattuna. Hankkeen vastustajien mukaan tämä on mahdotonta.
PVO:n laskelman mukaan lisäenergiaa olisi saatu 155 gigawattituntia (GWh) vuodessa. Hankkeen vastustajien esittämien laskelmien mukaan saatava lisäteho olisi jäänyt sataan gigawattituntiin, josta tekoaltaaseen varastoitavien tulvavesien osuus olisi ollut 35 GWh ja joen patoamisesta saatava lisäenergia 65 GWh vuodessa. Hankkeesta saatava sähkömäärä olisi vastannut noin 1,4 promillea Suomen sähkönkulutuksesta ja alle kahdeskymmenesosaa esimerkiksi Rauman kaupungissa vuodessa kulutettavasta sähköstä.
Voimayhtiön julkisuuteen esittämänä YVA:n tavoite oli, että hankkeen vaikutusalueella olevia useita Natura 2000 -alueita ei olisi vaarannettu ja että kalojen elinolosuhteet sekä koskialueiden virtavesiympäristö olisivat säilyneet ohitettavassa 36 kilometrin osassa Iijokea ennallaan. Voimalaitosrakenteet olisi sijoitettu suunnitelmassa itse jokiuomasta sivuun, johon vedet olisi ohjattu kanavia ja tekoallasta pitkin koskesta.
Iijoen keskivirtaama Kipinän mittausasemalla on viidenkymmenen vuoden tarkasteluajanjaksolla ollut 134 kuutiota sekunnissa. Pohjolan Voima kaavaili Kollaja-hankkeessa, että luonnonuomassa virtaama olisi 15 kuutiota sekunnissa ja kesäkuukausina 10–80 kuutiota sekunnissa eli korkeintaan 80 prosenttia luonnontilaisesta virtaamasta
Poliittinen ristiriita
Allashankkeen toteuttaminen olisi siis edellyttänyt koskiensuojelulain kumoamista tai vähintäänkin sen tarkistamista.
Hanke olisi sijainnut luonnonsuojeluohjelmassa suojellulla alueella, johon voimalaitoksen ja tekoaltaan rakentaminen on lain ja oikeuden päätösten mukaan kielletty. Voimassa oleva koskiensuojelulaki estää myös pelkän tekoaltaan rakentamisen. Kollaja-hankkeen osalta voimalan lupa kaatui vuonna 1987 Pohjois-Suomen vesioikeudessa koskiensuojelulakiin ja itse tekoaltaan lupa vesilain säännöksiin. Kansallisina esteinä olevat koskiensuojelulain ja vesilain muutokset olisivat edellyttäneet Kollajan tekoaltaan tapauksessa muun muassa luottamuksen suojan vuoksi perustuslainsäätämisjärjestyksen käyttämistä eduskunnassa.
Vastustajien mukaan hanke olisi heikentänyt tai tuhonnut kolme vaikutusalueella olevaa Euroopan unionin Natura 2000 -aluetta. Hankkeen rakennuttajan mukaan Natura-alueet pyrittiin huomioimaan hankkeen suunnittelussa rajaamalla ne padolla vaikutusalueen ulkopuolelle. Vastustajat pitivät tätä mahdottomana.
Komission tulkintaohjeen mukaan Natura 2000 -alueille ei saa rakentaa mitään sellaista, joka heikentää alueen suojelun tasoa. Poikkeus voidaan myöntää vain siinä tapauksessa, ettei muita vaihtoehtoja tuottaa energiaa ole ja että kysymyksessä ovat erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavat syyt ja kysymyksessä ihmisen terveyteen tai turvallisuuteen liittyvät näkökohdat tai tärkeät suotuisat ympäristövaikutukset. Aiheesta on kerrottu tarkemmin komission Natura 2000 -alueiden suojelu ja käyttö -oppaassa.
Hanke olisi ollut ristiriidassa myös EU:n vesipolitiikan puitedirektiivin vaatimusten kanssa.