cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kolonjën piirikunta
Kolonjën piirikunta oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Korçën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Korçën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 805 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 17 179 asukasta.
Julius Honka
Maajoukkueura
Honka pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 voittaen pronssia. Hän oli turnauksessa Suomen tehokkain puolustaja tehoilla 1+3=4. Honka pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jossa hän oli voittamassa hopeaa. Honka on kuulunut myös alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Pelityyli
Pelipaikkaansa nähden varsin pienikokoinen Honka on pelityyliltään hyökkäävä puolustaja. Hän oli ennen NHL-varaustaan raporttien mukaan rohkea nousemaan hyökkäyksiin mukaan sekä todella itsevarma ja osaava kiekon kanssa. Lisäksi Hongan luistelu ja teränkäyttö mainittiin hyvin taidokkaaksi. Jatkoaika.com -sivuston toimittaja Teemu Artukan mukaan hän muistuttaa pelityyliltään Sami Vatasta.
Kolonjën piirikunta
Lähteet
thumb|left|300px|Maisemaa Kolonjëssa
Julius Honka
Pelityyli
Toisaalta Hongan pelityyli on saanut myös kritiikkiä osakseen. Jääkiekkovalmentaja Karri Kiven mukaan Hongalla on vaarana pitää kiekkoa liikaa hallussaan ja hakea sitä kautta tilaa laidoilta lähes toivottomistakin tilanteista. Myös Helsingin Sanomien urheilutoimittaja Heikki Miettinen nostaa analyysissään esiin pelaajan liiallisen kontrollipelin: "Honka tykkää tehdä aina yhden kunniakierroksen kiekon kanssa kuin varmistaakseen, että jokainen vastustaja ehtii varmuudella puolustamaan."
Muuta
Hongan isoveljet Valtteri ja Aleksi sekä pikkuveli Anttoni ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Anttoni pelaa puolustajana JYPin SM-liigajoukkueessa. Veljesten isä Matti pelasi omalla urallaan II-divisioonaa Lohi-Kiekossa.
Julius Honka sairastaa tyypin 1 diabetesta.
Kriton (dialogi)
Kriton on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Siitä, mitä on tehtävä (, Peri prakteou). Dialogi on keskustelu Sokrateen ja hänen oppilaansa, rikkaan ateenalaisen Kritonin, välillä. Se käsittelee poliittisten velvollisuuksien alkuperää ja luonnetta. Dialogi sijoittuu Sokrateen puolustuspuheen, jossa tämä on tuomittu kuolemaan, ja kuolemantuomion täytäntöönpanon väliseen aikaan. Kriton yrittää taivutella Sokrateen pakenemaan vankeudestaan ja lähtemään maanpakoon. Dialogi painottaa sitä periaatetta, että on parempi kärsiä vääryttä kuin tehdä vääryyttä.
Historia
Platonin teosten joukossa Kriton kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Aiemmin Platon oli kuvannut Sokrateen oikeudenkäynnissään pitämän puheen teoksessaan Sokrateen puolustuspuhe (Apologia). Oikeudenkäynnin jälkeen Sokrates joutui Ateenan kaupunginvankilaan (Desmoterion) odottamaan kuolemaantuomionsa täytäntöönpanoa. Kritonissa Platon kuvaa tähän dramaattiseen tilanteeseen sijoitettuja keskusteluja. Sokrateen kuolemaantuomion täytäntöönpano oli lykkääntynyt, ja tämän ystävät järjestivät kaiken valmiiksi, jotta Sokrates voisi paeta johonkin toiseen kaupunkiin. Selvästi myös Sokrateen vihamiehet toivoivat tällaista ratkaisua.
Sokrates kuitenkin valitsi kuoleman vapaaehtoisesti. Kritonissa Platon pyrkii kuvaamaan, miksi Sokrates teki tällaisen ratkaisun. Holger Thesleff näkee teoksen toisaalta Sokrateen eettisen ryhdin kuvauksena, toisaalta Sokrateen ystävien puolustuksena niitä vastaan, jotka väittivät, että Sokrateen pelastamiseksi olisi voitu tehdä enemmän.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu I tetralogiaan yhdessä dialogien Euthyfron ja Faidon sekä Sokrateen puolustuspuheen kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan V trilogiaan yhdessä dialogin Faidon sekä Platonin kirjeiden kanssa.
Sisältö
Kritonin draamallinen kertomus sijoittuu hetkeen juuri ennen aamunkoittoa, tapahtumapaikkana pimeä selli, jossa Sokrates odottaa kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa. Kriton on tullut puhumaan Sokrateen kanssa, mutta koska Sokrates nukkuu, hän odottaa kärsivällisesti vuoteen vierellä tämän heräämistä. Herättyään Sokrates kysyy: ”Miten sinä tähän aikaan täällä olet, Kriton? Aikaistahan nyt kai vielä on?”. Kriton kertoo kärsivänsä ”unettomuutta ja murhetta” ja ihmettelee kuolemaantuomitun Sokrateen rauhallisuutta. Hänestä tuntuu oudolta, että hän itse kärsii odottaessaan Deloksesta saapuvaa laivaa, jonka paluun päivämäärä määräisi Sokrateen kuolinpäivän, palaavaksi, kun taas Sokrates nukkuu rauhallisesti. Tämä luo heidän välilleen erityisen suhteen.
Pian Kriton paljastaa todellisen syyn tuloonsa — hän oli tullut auttaakseen Sokratesta pakenemaan. Tätä seuraava keskustelu, joka käsittelee oikeudenmukaisuutta ja moraalisia velvollisuuksia, tutkiskelee heidän välistä suhdettaan. Varakas ja koulutettu Kriton katsoo olevansa Ateenan lakien yläpuolella, lakien, jotka on säätänyt kansan enemmistö eli köyhät ja kouluttamattomat. Hän pitää häpeällisenä sitä, että Sokrates joutuisi kuolemaan rahvaan mielettömien ja epäoikeudenmukaisten päätösten vuoksi. Kriton on innokas taivuttelemaan Sokratesta pakenemaan. Kun keskustelu etenee, Kriton huomaa kuitenkin esittävänsä ristiriitaisia väittämiä ja olevansa itse Sokrateen taivuteltavana. Sokrates esiintyy moraalisena auktoriteettina, oikeudenmukaisuuden ja lain asiantuntijana. Näin hän saa Kritonin noudattamaan Ateenan lakeja, vaikka ne ovatkin enemmistön säätämiä. Myöhemmin Sokrates osoittaa poliitikon taitonsa esittämällä, mitä ”lait koko yhteiskuntajärjestyksen nimissä” sanoisivat tilanteesta. Käy ilmi, että ateenalaiset erehtyivät suuresti ajatellessaan, että Sokrates olisi turmellut nuorison. Sen sijaan hän tekee kaikkensa kiinnittääkseen Kritonin lakiin.
Kritonin argumentit paon puolesta
thumb|280px|[[Antiikin Ateenan kaupunginvankilan (Desmoterion) rauniot Agoran arkeologisella alueella. Sokrates on todennäköisesti viettänyt vankeusaikansa kyseisessä paikassa.]]
Ateenan lakien vastaukset
thumb|200px|Ateenan kaupunginvankilan raunioista löydetty pieni hellenistisen ajan kuvapatsas, joka esittää mahdollisesti Sokratesta. Ateenan Agoran museo.
Myöhemmin Sokrates esittää useita mahdollisia argumentteja, jotka Ateenan lakien henkilöitymät voisivat esittää hänen pakoaan vastaan, osoittaakseen Kritonille, ettei hänen tule paeta:
Nämä perustuvat myös Sokrateen aiemmin Kritonille antamaan vastaukseen, jonka Kritonkin hyväksyi: ei ole koskaan oikein tehdä väärin toisia kohtaan, vaikka he olisivatkin tehneet väärin sinua kohtaan. Näin olisi väärin tehdä vääryyttä kaupunkia vastaan, vaikka se olikin tehnyt väärin Sokratesta vastaan. Jos hän olisi paennut, hän olisi näyttänyt, että kuka tahansa jolla on tarpeeksi rahaa voi kiertää mitä tahansa lakia. Samalla hän olisi tehnyt väärin hänet kasvattanutta kaupunkia kohtaan, aivan kuin olisi tehnyt väärin isäänsä kohtaan.
Vertailu Sokrateen puolustuspuheeseen
Sokrateen Sokrateen puolustuspuheessa kuvattu röyhkeä esiintyminen oikeuden edessä muodostaa terävän kontrastin sen kanssa, miten hän suhtautuu Ateenan lakeihin Kritonissa. Tämä voidaan mahdollisesti selittää näiden kahden tilanteen erilaisella luonteella: puolustuspuhe oli muodollinen puolustus koko Ateenan edessä, kun taas Kritonin kanssa käyty keskustelu tapahtui yksityisyydessä ja hiljaisuudessa kahden ystävän välillä. Puolustuspuheessa Sokrates puolusti elämäntapaansa niitä syytöksiä vastaan, että hän oli paitsi jumalaton myös nuorison turmelija. Sokrates uskoi filosofialle omistetun elämäntapansa olevan hyödyllisin, paitsi hänelle itselleen, myös koko Ateenalle. Hän ei perääntynyt siitä, minkä katsoi olevan kunniakasta ja hyvää, nähden sellaisen raukkamaisuuden alhaisena ja häpeällisenä. Sen sijaan hän yrittää suostutella oikeuden näkemään hänet hyvänä, sen sijaan että se rankaisisi häntä rikollisena. Tällainen ylevä päämäärä vaikuttaa mahdottomalta saavuttaa, ja Sokrates myöntää itsekin tehtävän vaikeaksi. Sokrates kuitenkin puolustautuu, eikä osoita Ateenaa kohtaan mitään katkeruutta, vaan pelkkää rakkautta. Hänen tuomionsa ei tule yllätyksenä, ja hän hyväksyy kuoleman rauhallisesti.
Muutamaa viikkoa myöhemmin, muutamia päiviä ennen kuolemantuomion täytäntöönpanoa, Kriton saapuu taivuttelemaan Sokratesta pakenemaan. Ystävykset ovat kahdestaan, ja Sokrateen asenne muuttuu suurellisesta hiljaiseksi ja rauhalliseksi viisaaksi vanhaksi mieheksi, joka on vain iloinen nähdessään ystävänsä. Hänen kannanottonsa puolustavat oikeuden päätöstä, eivät tuomitse sitä. Koska hän epäonnistui oikeuden taivuttelussa, vaikuttaisi hyödyttömältä taivutella yksi mies vastustamaan Ateenan lakeja. Mitä hyvää hän saavuttaisi omaksumalla Kritonin kaunan lakia kohtaan? Sen sijaan Sokrates haluaa vahvistaa Kritonin siteitä lakiin. Kun kukaan ei ole kuulemassa, Sokrates tukee lakeja ja esittää niiden omat argumentit, jotta Kriton voisi hyväksyä tuomion. Siinä missä Puolustuspuhe esittää Sokrateen olevan kaupunkia vastaan, Kriton esittää hänet työskentelemässä kaupungin puolesta ja puolustamassa sen lakeja.
M/S Jäämeri
M/S Jäämeri oli suomalainen Suomen valtion omistama rahti- ja matkustajalaiva, jota käytettiin 1930-luvulla Petsamon yhteysliikenteessä.
Laiva valmistui vuonna 1933 Hietalahden telakalta Helsingissä, laivan tilaaja oli sisäministeriö. Laivalle tehtiin vuonna 1934 korjaus- ja muutostöitä, jotta se olisi kestänyt arktisten vesien myrskyjä. M/S Jäämeri alkoi kuljettaa matkustajia, rahtia ja postia Petsamon Liinahamarin, Heinäsaarten ja Kalastajasaarennon välillä sekä kävi kerran tai kaksi kuukaudessa Norjan Kirkkoniemessä. Laiva upotettiin talvisodan alkaessa joulukuussa 1939 Petsamon Trifonassa.
Onni Gideon Hawaijilla
Onni Gideon Hawaijilla ja Onni Gideon Hawaijilla II ovat havaijilais- eli steel-kitaristi ja säveltäjä Onni Gideonin nimellä julkaistut vinyyli-EP-levyt, joilla soittaa hänen Aloha Hawaiji -orkesterinsa. Levyt on kustantanut Scandia-levy-yhtiö luettelotunnuksilla SEP 21 ja SEP 41 vuosina 1955 ja 1956. Kappaleiden yhteydessä on mainittu niiden tyylilaji.
Kappaleet
"Hilo-hula" ja "Kun aurinko laskee" ovat soitinesityksiä.
Elite (täsmennyssivu)
Elite voi tarkoittaa seuraavia:
VINNOVA
VINNOVA on Ruotsin valtion teknologiarahoitusorganisaatio. VINNOVAssa toimii noin 200 työntekijää ja sen rahoitusvaltuus on noin kaksi miljardia kruunua.
Jussi Talvi
Jussi Talvi (oik. Yrjö Johannes Talvio; 8. lokakuuta 1920 Raahe – 15. helmikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja, joka tuli tunnetuksi gastronomisista ja matkailua koskevista kirjoistaan ja julkaisi myös muita tietokirjoja sekä romaaneja ja näytelmän.
Henkilöhistoria
Talven vanhemmat olivat metallityömies Mikko Talvio ja Elina Salomaa ja puoliso Vava Sofia Lehtonen. Hänellä oli kaksi lasta avioliitostaan sekä poika Leena Brusiinin kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi 1942 ja toimi lehti- ja kirjastoalalalla. 1945 hänestä tuli Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n Lasten Maailma -lehden toimittaja, ja sittemmin hän työskenteli Uusi Maailma -lehden päätoimittajana 1963–1979.
Kirjallinen tuotanto
Esikoisteoksensa Tällaistako on siis nuoruus? (1944) Talvi julkaisi 24-vuotiaana. Nuoruudenteokset käsittelivät sotaa ja sodasta paluuta. Myöhemmin hän kiinnostui gastronomiasta ja matkailusta, mutta teki lisäksi tilausteoksia. Hän osallistui myös aktiivisesti yhteiskunnalliseen keskusteluun. Talvi laati myös elokuvakäsikirjoituksia niin Roland af Hällströmille (Ylijäämänainen, 1951 ja Poika eli kesäänsä, 1955) Teuvo Tuliolle (Hornankoski, 1949) kuin Ville Salmisellekin (Evakko, 1956).
Vincent Chalvon-Demersay
Vincent Chalvon-Demersay on ranskalainen televisioanimaatioiden tuottaja, joka tunnetaan luomistaan piirrossarjoista Spies-tytöt, Martin Mystery ja Team Galaxy.
Chalvon-Demersay opiskeli valtiotieteitä Ranskassa Institut d’études politiques de Paris -instituutissa ja oikeustiedettä Pariisin yliopistossa Nanterressa.
Jaakobin protoevankeliumi
Jaakobin protoevankeliumi (eli ”Jaakobin alkuevankeliumi”, myös Jaakobin evankeliumi) on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva lapsuusevankeliumi, joka kertoo Jeesuksen perheen varhaisemmista vaiheista.
Ajoitus
Evankeliumin kirjoittajaksi on mainittu Jeesuksen veli Jaakob, mikä ei mahdollisesti kuitenkaan pidä paikkaansa. Kertomusta on pitkään pidetty sepitettynä legendana. Esimerkiksi Adolf von Harnackin mukaan teksti olisi yhdistetty 300-luvulla kolmesta lähteestä. Sen sijaan tekstilöydöt ja tekstin sisäinen aineisto osoittavat, että evankeliumi on huomattavasti varhaisempi ja yhtenäisempi. Evankeliumi on todennäköisesti syntynyt ennen vuotta 165, sillä jo Justinus Marttyyri tunsi sen. Tekstin mainitsee myös Origenes.
Käyttö
Varhaiskirkossa Jaakobin protoevankeliumi oli hyvin kunnioitettu. Se on jättänyt jälkensä sekä hymnografiaan että ikonografiaan. Evankeliumia on käytetty varhaiskirkossa kuin se olisi ollut kanoninen kirjoitus. Laajasta käytöstä kertoo myös suuri säilyneiden kreikankankielisten käsikirjoitusten määrä, noin 150. Vanhin niistä on 200- tai 300-luvulta. Suurin osa on 900-luvulta tai myöhemmältä ajalta.
Jaakobin protoevankeliumi käännettiin kreikasta syyriaksi, koptiksi, armeniaksi, etiopiaksi, georgiaksi, slaaviksi ja arabiaksi. Myös iirinkielinen käännös tehtiin ilmeisesti latinalaisen käännöksen pohjalta. Latinalainen käännös joutui kuitenkin epäsuosioon, kun paavi Gelasiuksen bulla Decrentum Gelasium määritteli evankeliumin epäluotettavaksi. Tässä oli ilmeisesti taustalla kirkkoisä Hieronymuksen tekstiä kohtaan esittämä kritiikki. Jaakobin evankeliumista tehtiin uusi latinannos vasta 1500-luvulla. Serafim Seppälän mukaan tämä oli yksi syy, minkä takia traditio Joosefin ensimmäisestä avioliitosta hylättiin läntisessä kristikunnassa.
Katolinen ja ortodoksinen kirkko hyväksyvät tekstissä esitetyistä asioista esimerkiksi tiedot Marian vanhemmista Annasta ja Joakimista. Katolinen kirkko määrittelee kertomuksen apokryfiseksi, Raamatun kaanonin ulkopuolelle kuuluvaksi kirjaksi.
Teoksen nimen ”protoevankeliumi” eli ”alkuevankeliumi” kuvaa sitä, että kertomukset sijoittuvat varsinaisia evankeliumeja edeltäneeseen aikaan. Teksti sai tämän nimen 1500-luvulla, jolloin siitä julkaistiin ensimmäinen nykylaitos.
Sisältö
Evankeliumi kertoo lähinnä Marian syntymästä, lapsuudesta ja nuoruudesta. Tekstin alkuosa perustuu paljolti Vanhaan testamenttiin. Luvussa 18 keskushenkilöksi tulee Joosef. Luvuissa 22–24 kerrotaan Sakariaan kuolemasta, mutta tätä on pidetty mahdollisesti myöhempänä lisäyksenä tekstiin. Tekstin mukaan Maria syntyi Joakimille ja Annalle, kasvoi puhdasta elämää viettäen temppelissä ja uuden asuinpaikan tarvittuaan kihlattiin vastahakoiselle leskimies Joosefille. Liitto oli luonteeltaan vain sosiaalinen, ja Jumalalle elämänsä omistaneen Marian odotettiin pysyvän neitsyenä. Kun Maria tuli neitseellisesti raskaaksi, häntä ja Joosefia syytettiin rikkeestä, johon heidät kuitenkin todettiin syyttömiksi. Tekstissä on evankeliumeista tuttuja asioita, kuten Elisabethin tapaaminen ja matka Betlehemiin. Teksti päättyy Jeesuksen syntymään. Syntymäkertomus poikkeaa muista muun muassa siinä, että sen mukaan paikalla olisi ollut Marian ja Joosefin lisäksi myös jonkinlainen kätilö.
Jaakobin protoevankeliumi korostaa Marian puhtautta sekä Kristuksen ylevää alkuperää.
Evankeliumia on kritisoitu siitä, että se ei tuntisi ajanlaskun alun Palestiinan juutalaisuutta. Kirjan kuvauksessa Joakim ei pääse uhraamaan, koska hänellä ei ole lasta:
Mosambikin tulva (2000)
Mosambikin tulva vuonna 2000 oli Mosambikin pahin tulva 50 vuoteen. Se jätti satoja tuhansia kodittomiksi. Infrastruktuurin korjaaminen kesti vuosia.
Tulvat aiheutuivat pääasiassa kahdesta voimakkaasta trooppisesta syklonista. Ensimmäinen niistä tuli maihin 9. helmikuuta ja aiheutti voimakkaita sateita eteläisessä Afrikassa. Etelä-Afrikassa 26 henkeä kuoli. Sateiden vaikutus oli kuitenkin tuhoisampi Mosambikin puolella. Pahimmin kärsivät Incomati- ja Limpopo-jokien varsilla olevat alueet, mm. pääkaupunki Maputo ja sen pohjoispuolinen laaja Gazan alue. Toinen sykloni, trooppinen sykloni Eline, iski maihin 22. helmikuuta Mosambikin rannikolla alueilla, jotka olivat jo kärsineet edellisistä tulvista.
Maaliskuun alussa avustustyöntekijät arvioivat että 100 000 ihmistä on evakuoitava ja että jopa 7 000 on pelastautunut puihin ja katoille. Tulvavesi nousi 4-8 metriä viidessä päivässä, kun kukkuloille satanut vesi ehti valua jokilaaksoihin.
Suomalainen Simo Weckstén toimi YK:n operaatiopäällikkönä katastrofin jälkiseurauksissa.
Nomen nescio
Nomen nescio (lyhenne N.N. tai NN) tarkoittaa anonyymiä tai tuntematonta henkilöä. Termi tulee latinan kielestä ja tarkoittaa kirjamellisesti "en tiedä nimeä".
Termiä käytetään useimmiten lyhennetyssä muodossa N.N. muun muassa poliisin dokumenteissa merkitsemään tuntematonta epäiltyä tai henkilöä joka kieltäytyy antamasta nimeään.
Termiä käytetään yleisesti shakkipelien pisteytyksessä silloin, kun pelaajan nimi on tuntematon tai kokeneen pelaajan vastustajien merkitsemiseen simultaanipeleissä.
Sukututkimuksessa lyhennettä käytetään usein merkitsemään tuntematonta tai osittain tuntematonta nimeä (esimerkiksi "NN Virtanen").
Lähteet
<references group="" responsive="0">
Suurmestari (brittiläinen televisiosarja)
Suurmestari UK (Taskmaster) on vuonna 2015 alkanut palkittu brittiläinen viihdeohjelma, jossa julkisuudesta tunnetut kilpailijat, pääosin koomikot, suorittavat erikoisia tehtäviä, jota ohjelman Suurmestari (Greg Davies) on heille antanut. Alex Horne, formaatin kehittäjä, toimii Suurmestarin "oikeana kätenä". Britanniassa ohjelmasta on esitetty 11 tuotantokautta ja kaksi erikoiskautta, seuraavan olevan tuotannossa.
Suomessa Taskmasteria aloitettiin esittämään elokuussa 2021, ja ohjelmasta nähtiin neljän ensimmäisen kauden jaksot syksyn aikana.
Ohjelmasta on tehty myös suomalainen versio, Suurmestari, jota luotsaavat Jaakko Saariluoma ja Pilvi Hämäläinen. Ohjelman brittiversiossa ei nähdä vierailevia kilpailijoita, erottavana tekijänä Suomen versioon verrattuna.
Nivelsormus
right|300px|nivelsormus thumb Nivelsormus on koru jota pidetään sormessa. Se näyttää hiukan keskiaikaisen haarniskan käsineen sormiosalta, mutta on yleensä pienempi ja hauraampi. Nivelsormukset yhdistetään usein goottien pukeutumistyyliin.
Helen Dunmore
Helen Dunmore (12. joulukuuta 1952 Yorkshire, Englanti – 5. kesäkuuta 2017) oli brittiläinen runoilija sekä lasten- ja nuortenkirjailija.
Elämä ja ura
Dunmore sai Orange-palkinnon romaanistaan A Spell of Winter vuonna 1996. Hänen teoksensa The Siege oli ehdolla Whitbread-palkinnon ja Orange-palkinnon saajaksi. Hän matkusti ja luennoi monissa paikoissa ympäri maailmaa, myös Suomessa.
Dunmore kertoi maaliskuussa 2017 sairastavansa syöpää, johon hän kuoli 5. kesäkuuta 2017.
Teoksista
Dunmore aloitti kirjailijanuransa 1980-luvun alussa julkaisemalla ensimmäisen runokirjansa The Apple Fall (1983). Ensimmäinen romaani Zennor in Darkness ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin. Se kertoo kirjailija D. H. Lawrencen ja hänen saksalaissyntyisen vaimonsa Friedan elämästä toisen maailmansodan aikana Zennor-nimisessä kaupungissa. Dunmore kertoi olevansa kiinnostunut D. H. Lawrencen, Katherine Mansfieldin ja Virginia Woolfin kaunokirjallisesta tuotannosta.
Dunmoren ensimmäinen suomennettu romaani oli Keskustelua kuolleiden kanssa (Talking to the Dead, 1996), jossa nuori taiteilija, valokuvaaja Nina, matkustaa sisarensa kutsusta tämän luokse maaseudulle. Sisar Isabel on toipumassa keisarinleikkauksesta ja haluaa Ninan auttavan taloustöissä. Kuumin kesä miesmuistiin ei ole ainoa tekijä, joka aiheuttaa ahdistusta ja pahaa oloa. Sisarusten menneisyydestä käy ilmi seikkoja, jotka kumpikin haluaisi unohtaa ja vaientaa kuoliaaksi. Tapahtumat etenevät omalla voimallaan eteenpäin kohti lopullista, yllättävää päätöstään.
Dunmoren runoutta on ilmestynyt suomennettuna Kuuna päivänä -kokoelmassa (2003).
Runokokoelmat
Lähde
Romaanit
Lähde
Tignes
45.47333°N, 6.91389°W
Maantiede
Tignesin kunta on eräs korkeimmalla sijaitsevista vakinaisesti asutuista kuntayhteisöistä Euroopassa. Varsinaisen kylän korkein kohta on 2 127 metriä ja kylässä asuu vakinaisesti lähes 2 200 asukasta. Kylä sijaitsee laaksossa, jonka halki virtaa Isère-joki, joka laskee Rhône-jokeen lähellä Valenvcen kaupunkia.
Historia
Ennen toista maailmansotaa Tignesin kunta ja kylä olivat lähes tuntemattomia ja niin Ranskan historian puitteissa kylän historia ei yllä edes eiliseen, vaan se on kokonaisuudessaan nykyisyyttä.
Falcon 4.0
Falcon 4.0 on MicroProsen kehittämä ja Hasbro Interactiven julkaisema lentosimulaattori, joka on julkaistu vuonna Macintoshille ja Windowsille. Pelin lähdekoodit vuotivat verkkoon vuonna 2000, jonka jälkeen harrastajat ovat ylläpitäneet ja tehneet vaihtoehtoisia versioita simulaatiosta.
Pelistä on julkaistu päivitetty versio Falcon 4.0: Allied Force vuonna 2005.
Vastaanotto
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7.9/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan.
Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla Falcon 4.0 oli sijalla numero 2 kesäkuussa 2018.
Niihaman ryhmäpuutarha
thumb|1920-luvun museomökki Niihaman ryhmäpuutarhassa.
Niihaman ryhmäpuutarha (alun perin Tampereen siirtolapuutarha, myöhemmin Hatanpään siirtolapuutarha ) on Suomen vanhin edelleen toimiva siirtolapuutarha. Se perustettiin Tampereen Hatanpäälle vuonna 1916. Kun Hankkijan puutarha halusi myöhemmin alueen omaan käyttöönsä, Hatanpään siirtolapuutarha päätettiin siirtää muualle. Vuonna 1975 se sai uuden paikan Niihaman metsäalueelta Näsijärven rannalta. Nimi vaihtui näin Niihaman ryhmäpuutarhaksi.
Niihaman ryhmäpuutarhassa sijaitsee Kartano-nimisen tilan entinen pihapiiri, josta on säilynyt asuinrakennus, sauna ja puimala. 1800-luvulla perustettu Kartano oli aikoinaan Messukylän pappilan torppa. Nykyään rakennukset ovat ryhmäpuutarhan käytössä.
Ryhmäpuutarhan alueella toimii kesäisin Tampereen siirtolapuutarhamuseo.
Esoteerisuus
Vastakohtaparia käytetään usein uskontojen yhteydessä, jossa esoteerinen uskonnonharjoittaminen perustuu sisäiseen hengelliseen kokemukseen, kun taas eksoteerinen uskonnonharjoittaminen pyhien tekstien kirjaimelliseen tai vakiintuneeseen tulkintaan. Esoteerisella voidaan tässä yhteydessä tarkoittaa myös pyhien tekstien vertauskuvallista tulkintaa suoran tulkinnan sijaan.
Keskeisiä esoteerisia suuntauksia ovat nykyään ruusuristiläiset veljeskunnat, kabbala, teosofia ja rituaalimagia. Näihin liittyy myös new age, joka on kuitenkin enemmän aatteellinen kulttuurivirtaus kuin selkeärajainen liike.
Historia
Esoteria on erityisesti länsimaiseen kulttuuriin sidoksissa oleva ilmiö. 1800-luvulle asti esoteerikot mielsivät itsensä lähes poikkeuksetta kristityiksi, mutta 1800-luvun lopulta lähtien esoteeriset liikkeet ovat esiintyneet itsetietoisemmin kristinuskon vaihtoehtoina. Kristinusko korostaa pelastuksen olevan saavutettavissa Jumalan armon kautta, ja yksilön rooliksi jää näin armon vastaanottaminen, luottaen kirkon auktoriteettiin uskonasioissa. Henkilökohtaista hengellistä etsintää ja pelastavan tiedon omin avuin saavuttamista painottava uskonnollisuus on ilmaantunut esiin toistuvasti historian vaiheissa.
Ajanlaskun alun gnostilaiset uskomukset ilmaantuivat 1000–1100-luvuilla uudelleen bogomiileilla ja kataareilla. Juutalainen kabbala sekä islamilainen suufilaisuus vaikuttivat monien kristittyjen ajatteluun synnyttäen uudenlaista esoteerista filosofiaa.
Vuonna 1492 Espanja ja Portugali karkottivat juutalaiset maasta, minkä seurauksena monet esoteeriset ajatukset levisivät muualle Eurooppaan. Samaan aikaan monet renessanssifilosofit löysivät uudelleen uusplatonistiset ja pythagoralaiset kirjoitukset. Italialainen Marsilio Ficino käänsi Corpus Hermeticum -nimisen gnostilaisen kirjoituskokoelman latinaksi vuonna 1471.
1500- ja 1600-lukujen hermeettisillä filosofeilla oli käytettävänään jo melko runsaasti erilaista salaista kirjallisuutta. Nämä filosofit yhdistivät astrologiasta, alkemiasta, uusplatonistisesta kirjallisuudesta ja aluillaan olevasta luonnonfilosofiasta erilaisia ajatusrakennelmia, joista osa vaikutti myös luonnontieteiden syntyyn. 1600-luvulla julkaistut ruusuristiläiset manifestit johtivat myöhemmin erilaisten ruusuristiläisten veljeskuntien perustamiseen. Useat 1800-luvulla perustetut liikkeet nojautuivat tunnetun okkulttisen kirjailijan Eliphas Lévin oppeihin. Vuonna 1866 Englannissa perustettiin Societas Rocicruciana in Anglia, joka oli vapaamuurariliikkeen esoteerinen sivuosasto. Tästä juontaa juurensa myös Englannissa vuonna 1888 perustettu Hermetic Order of the Golden Dawn, jolla on ollut suuri vaikutus nykyajan esoteriaan ja okkultismiin.
Filosofia
Ranskalaisen esoterian tutkijan Antoine Faivren mukaan länsimainen esoteria voidaan tunnistaa neljästä perustavasta piirteestä:
Näiden lisäksi keskeisiä ovat:
Esoteerisia tekstejä
Useimpia uskonnollisia tekstejä on tulkittu myös esoteerisesti. On esitetty, että Jeesus jakoi opetuksensa eksoteeriseen ja esoteeriseen, joista viimeksi mainittu oli tarkoitettu vain opetuslapsille. Muun muassa gnostilaisuudessa kristinuskon esoteerisella tulkinnalla on suuri merkitys, ja kabbala perustuu Tooran esoteeriselle tulkinnalle.
Turo Pajala
Turo Pajala (16. marraskuuta 1955 Joutseno – 28. helmikuuta 2007 Lappeenranta) oli suomalainen näyttelijä.
Pajala näytteli pääosaa Aki Kaurismäen elokuvassa Ariel, ja tästä työstä hänet palkittiin Moskovan kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Lisäksi hän näytteli sivuosissa monissa kotimaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Viimeinen varsinainen rooli oli Joona Tenan elokuvassa Kulkurin taivas (1998). Pajalan elämä ajautui sivuraiteille Arielin jälkeen, jolloin hän vetäytyi julkisuudesta. Vuonna 2007 Turo Pajala näytteli vielä pienehkön joulukuusikauppiaan roolin Kari Väänäsen tv-sarjassa Taivaan tulet. Turo Pajala kuoli syöpään Lappeenrannassa äitinsä luona.
Turo Pajala oli näyttelijä Erkki Pajalan poika. Turo Pajalalla on tytär ensimmäisestä avioliitostaan näyttelijä Aino Sepon kanssa.
Apple Watch
Kellossa on kosketusnäyttö, jonka näytön kokoa voi säätää kellon sivussa olevalla nupilla. Apple Watchilla voi soittaa, lähettää viestejä ja lukea sähköposteja. Apple Watchissa on safiirilasia ja Retina-näyttö. Kellossa on muun muassa automaattinen viestin analysointi. Lisäksi siinä on puhetunnistukseen perustuva Siri-toiminto.
Apple Watch julkistettiin Cupertinossa Kaliforniassa 9. syyskuuta 2014. Se tuli markkinoille yhdeksässä maassa (Yhdysvallat, Britannia, Kiina, Australia, Kanada, Ranska, Saksa, Japani ja Hongkong) 24. huhtikuuta 2015.
Jotkin Apple Watchin ominaisuudet, kuten sydämensykkeen mittaaminen, eivät toimi tatuoidussa kädessä.
S/S Otso
pienoiskuva|250x250px|S/S Otso Karvalakkiregatassa 2016 lähdössä Savonlinnasta Laukansaareen. S/S Otso on aiemmin hinaajana toiminut sisävesilaiva. Nykyisin alus on Saimaan vesistön alueella purjehtiva Museoviraston perinnelaivarekisterissä oleva yksityinen höyryalus.
Valko-Venäjän korkein oikeus
Valko-Venäjän korkein oikeus on Valko-Venäjän yleisten tuomioistuimien kolmas oikeusaste eli ylin taso. Lisäksi korkein oikeus valvoo maan oikeudenkäyntejä ja yleisten oikeuksien juridista toimintaa. Valko-Venäjän korkeimman oikeuden toimitilat sijaitsevat maan pääkaupungissa Minskissä osoitteessa ulitsa Lenina 28, 220030 Minsk.
S/S Otso
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Valko-Venäjän korkein oikeus
Korkeimpaan oikeuteen kuuluvat korkeimman oikeuden presidentti, 1. varapresidentti ja muut varapresidentit sekä korkemman oikeuden jäsenet. Toiminnallisesti se jakautuu siviiliasioiden, rikosasioiden, sotilasasioiden, patenttiasioiden tuomarikuntiin, puhemiehistöön (presidium) ja itse korkeimpaan oikeuteen.
Valko-Venäjän korkeimman oikeuden ohella yleisiä tuomioistuimia ovat keskitason alueelliset (ja Minskin kaupungin) yleiset oikeusistuimet sekä alimmalla oikeusasteella piirien ja kaupunkien oikeusistuimet. Tämän lisäksi yleisiin oikeuksiin kuuluvat sotaoikeudet.
Marraskuussa 2013 uutisoitiin valmisteilla olevista tuomioistuinlaitosta koskevista laki- ja organisaatiomuutoksista. Aiempaa tuomioistuinlaitoksen kolmijakoa eri aiheisiin keskittyviin tuomioistuimiin suunniteltiin muutettavan niin, että kolmiasteiset taloustuomioistuimet yhdistettäisiin yleisiin tuomioistuimiin. Tällöin Valko-Venäjän korkeimaan oikeuteen yhdistettäisiin nykyinen Valko-Venäjän korkein talousoikeus. Muutos vaatisi ainakin paikoin Valko-Venäjän perustuslain muuttamista, joka voitaisiin toteuttaa kansanäänestyksen kautta. Muutoksen tarpeellisuutta on perusteltu tuomioistuinlaitoksen rakenteen yhtenäistämisellä tulliunionin muiden valtioiden tuomioistuinrakenteen kanssa.
Kati Venäläinen
Kati Susanna Venäläinen (o.s. Sundqvist, s. 15. helmikuuta 1975 Noormarkku) on Puijon Hiihtoseuraa edustava suomalainen hiihtäjä. Venäläinen on 164 senttimetriä pitkä ja hän painaa 58 kilogrammaa. Venäläisen valmentajana toimi hänen miehensä Mika Venäläinen.
Venäläisen paras saavutus on vapaan hiihtotavan sprinttihiihdon MM-hopea vuoden 2001 Lahden MM-kisoista. Hän osallistui kaikkiaan neljiin MM-kisoihin 1997–2003. Val di Fiemmessä 2003 hän oli vapaan sprintissä viidestoista.
Venäläinen on ollut mukana kolmissa olympialaisissa (1998, 2002 ja 2006). Niistä paras henkilökohtainen sijoitus on takaa-ajon 16. sija Salt Lake Cityssä 2002. Sen lisäksi hän on sijoittunut 41:nneksi perinteisen tyylin 15 kilometrillä 1998, 18:nneksi vapaan hiihtotavan sprintissä, 28:nneksi perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja seitsemänneksi viestissä 2002 sekä 29:nneksi sprintissä, 43:nneksi perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja seitsemänneksi viestissä 2006.
Maailmancupissa Venäläinen on sprintissä ollut parhaimmillaan kolmas (28. helmikuuta 2000 Tukholmassa), muilla matkoilla yhdeksäs (Falunissa 2001 10 km:llä).
Cavendishin rautatieasema
Asema avattiin 9. elokuuta 1865. Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Cavendishin asema suljettiin samana päivänä.
Cavendishin asemasta on jäljellä tasoristeysvahdin asunto sekä lyhyt pätkä toisesta laiturista. Muut asemarakennukset purettiin 1970-luvun alkupuolella, ja niiden tilalle rakennettiin asuinrakennuksia.
Iranin miesten lentopallomaajoukkue
Iranin miesten lentopallomaajoukkue edustaa Iranin tasavaltaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa.
Joukkue selviytyi Rion kesäolympialaisiin 2016. Se sijoittui alkulohkossaan neljänneksi ja pääsi puolivälieriin. Siellä vastaan tullut Italia voitti Iranin erin 3–0 ja Iranin lopullinen sijoitus oli viides. Iran on viime vuosina pelannut myös MM-kilpailuissa ja sijoittui vuonna 2014 kuudenneksi. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa se hävisi viidestä alkulohko-ottelustaan vain yhden, hallitsevalle maailmanmestarille Puolalle, mutta kolme jatkolohkotappiota pudottivat sen sijalle 13. Joukkue sijoittui maailmanliigassa neljänneksi vuonna 2014.
Lucille Ricksen
thumb|right|Lucille Ricksen thumb|right|Lucille Ricksen Lucille Ricksen (oik. Lucille Ericksen, s. 22. elokuuta 1910, Chicago, Illinois – k. 13. maaliskuuta 1925, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen mykkäfilmikauden elokuvanäyttelijä.
Ricksen aloitti uransa lapsimallina. Hän lähti vuonna 1920 Hollywoodiin Samuel Goldwynin kehotuksesta, ja 11-vuotiaalle tytölle annettiin rooli The Adventures of Edgar Pomeroy -komediasarjassa. Hän esiintyi myös muun muassa elokuvissa Human Wreckage (1923), The Rendezvous (1923), Laukkaava kala (1924), Elämän ja rakkauden puolesta (1925), The Painted Lady sekä The Denial (1925).
Inkatha-vapauspuolue
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Inkatha sai 14 paikkaa, missä oli neljän paikan lisäys vuoden 2014 parlamenttivaalien kymmeneen paikkaan.
Elokuussa 2019 Inkatha-vapauspuolue valitsi uudeksi puheenjohtajakseen Velenkosini Hlabisan, joka seurasi puoluetta 44 vuotta - eli sen perustamisesta lähtien - johtanutta Mangosutho Buthelezia.
Lucille Ricksen
Ricksen pääsi esiintymään muiden muassa Conrad Nagelin, James Kirkwoodin, Jack Pickfordin, Louise Fazendan, Laura La Planten, Anna Q. Nilssonin, Blanche Sweetin, Bessie Loven, Cullen Landisin ja Patsy Ruth Millerin rinnalla. Monesti hänen esittämänsä hahmot olivat huomattavasti häntä itseään vanhempia. Hän oli yksi vuoden 1924 WAMPAS Baby Starseista.
Ricksenin kuoltua 14-vuotiaana viralliseksi kuolinsyyksi merkittiin tuberkuloosi, mutta muitakin vaihtoehtoja on esitetty. .
Joutjärvi (Janakkala)
Joutjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Hakoisten kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 117 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 88,1 metriä mpy. Sen rantaviivan pituus on 6,3 kilometriä ja sen rannat ovat matalia lukuun ottamatta Peronmäkeä ja Tokeenmäkeä, joka kohoaa 40 metriä korkeammalle kuin järven vedenpinta, sekä vielä kaakkoisrannasta kohoavaa suurta nimetöntä mäkeä, joka yltää yli 47 metrin korkeudelle. Itärantaan ulottuu Kaaninsuo, joka on tiheästi ojitettu. Peltorantoja on vain pohjoisessa. Järven lähiympäristössä on ollut vain kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Järvessä on yksi saari Joutsaari, joka on 230 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Saaressa on mökki.
Vesistösuhteet
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Haapajärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Siihen laskee kuusi suo- tai pelto-ojaa. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee 2,4 kilometrin päähän Rehakkaan. Vedet jatkavat matkaansa Haapajärveen ja sitten Hyvikkälänjoen eli Tuulensuunjoen ja Kernaalanjärven kautta Hiidenjokeen. Se laskee puolestaan Vanajaveteen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 1388 vuorokautta.
Luonnonarvot
Vielä 1960-luvulla järvi oli lähdepohjaisena kirkasvetinen, mutta ojitukset ja muu hajakuormitus on sameuttanut järven veden. Järvi on toipunut kuormituksesta huonosti, koska vesi vaihtuu vain noin kerran vuodessa. Vuonna 1999 järven suojelemisprojektin edistämiseksi perustettiin Joutjärven suojeluyhdistys, joka on kerännyt asialle huomiota. Vuonna 2015 rakennettiin Ali-Joutjärven ojaan laskeutumisallas, jollainen oli tehty aiemmin Peronmäen ojaan. Näihin asennettiin fosforin poistamiseksi ferrosulfaatilla toimivat saostimet.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Joutsjärvi”. Järvellä ei ollut maataloa, mutta siellä oli neljän torpan peltoja. Vuonna 1962 julkaistussa peruskartassa järven itärannoille kaavoitettu mökkitontteja, jotka lisääntyivät voimakkaasti vuoden 1979 kartassa.
Fysiikan filosofia
Klassisessa filosofiassa näitä kysymyksiä on tutkittu yleensä osana metafysiikkaa. Nykyään fysiikan filosofia on hyvin lähellä tieteenfilosofiaa ja on yksi sen aktiivisimpia osa-alueita. Fyysikoilla on ollut filosofisia ajatuksia satojen vuosien ajan. Filosofisesti ajattelevia fyysikoita ovat olleet Isaac Newton ja René Descartes. Fysiikan filosofiaan kuuluvat kysymykset ovat liittyneet aineen koostumukseen sekä liikkeen ja elämän tutkimukseen liittyviin seikkoihin. Nykyisin fysiikan filosofian suurimmat painopisteet liittyvät hiukkasfysiikkaan ja aika-avaruuteen. On ryhdytty tutkimaan, kuinka monta ulottuvuutta avaruudessa on.
Noor al-Hussein
Kuningatar Noor al-Hussein  (s. 23. elokuuta 1951 Washington, DC), joka tunnetaan nimellä Noor, on Jordanian kuninkaan Husseinin neljäs vaimo. Noor on amerikkalaissyntyinen ja arabialais-ruotsalais-skottilais-englantilaista syntyperää.
Sukutausta
Noor, oikealta nimeltään Elizabeth Najeeb Halaby (kutsumanimi Lisa Halaby), oli Najeeb Halabyn ja tämän ensimmäinen vaimon Doris Carlquistin tytär. Lisan isä oli entinen Pan Amin pääjohtaja ja entinen ilmailuministeri. Noorin isoisoisä oli Najeeb Elias Halaby, syyrialainen siirtolainen, jolla oli libanonilaista taustaa. Najeeb Elias Halaby oli öljyalalla Texasissa, mutta avasi itämaisen sisustusliikkeen Halaby Galleriesin Texasiin.
Koulutus
Lisa Halaby kävi koulunsa Yhdysvalloissa. Aluksi hän oli National Cathedral Schoolissa, Washingtonissa, jonka jälkeen hän meni Concord-akademiaan Massachusettsiin. Concordin jälkeen hän meni Princetonin yliopistoon ja valmistui vuonna 1974.
Avioliitto ja perhe
Noor on koulutukseltaan arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija. Hän työskenteli muun muassa Iranissa ja Jordaniassa. Halaby ja Hussein tapasivat toisensa työmaalla, kun Halaby oli mukana projektissa suunnittelemassa Ammanin uutta lentokenttää. Halaby ja Hussein menivät naimisiin 15. kesäkuuta 1978. Halaby kääntyi islamiin ja vaihtoi nimensä häiden aikana. Elizabethistä tuli Noor, joka tarkoittaa arabiaksi valoa. Hussein kuoli vuonna 1999 non-Hodgkinin lymfoomaan, ja Noor jäi leskeksi.
Kuningas Abdullah II:n äitipuolena Nooria ei voida kutsua Jordanian kuningataräidiksi, vaikka kuninkaan vaimo Rania al-Abdullah on kannattanut arvonimeä. Abdullah II:n äiti on englantilaissyntyinen Muna al-Hussein (Antoinette Avril Gardiner).
Fool
"Fool" on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijän Shakiran kirjoittama ja esittämä pop-rock-kappale albumilta Laundry Service (2001). Kappale julkaistiin virallisena singlenä Brasiliassa, jossa se oli suositun TV-sarjan ääniraidalla. Kappaleesta tuli maassa suuri hitti, mutta sitä ei kuitenkaan koskaan julkaistu Brasilian ulkopuolella. Kappaleen promosinglelevy on saatavana musiikkikaupoissa Yhdysvalloissa, mutta sitä ei ole saatavilla tavallisissa myymälöissä.
Noor al-Hussein
Avioliitto ja perhe
Noor ja Hussein saivat neljä lasta.
Fool
Kappaleen julkaisu
Laulua käytettiin TV Globo -kanavan saippuaoopperassa O Beijo do Vampiro ('Vampyyrin Suudelma'). Menestyttyään se julkaistiin sarjan singlenä sarjan ääniraidan promotoimiseksi.
Sijoittuminen singlelistoilla
Kappale nousi Brasilian listojen ykköseksi ja tuli yhdeksi Laundry Servicen suurimmista singleistä maassa kappaleiden "Whenever, Wherever" ja "Underneath Your Clothes" jälkeen.
Kustaa Aapo Santavuori
Kustaa Aapo (Aapo, K. A.) Santavuori, vuoteen 1906 Gustaf Abel Sandberg (5. kesäkuuta 1883 Merikarvia – 12. marraskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen pappi ja opettaja ja kristillinen kirjailija.
Henkilöhistoria
Viipurin kaupunkiseurakunnan kirkkoherran apulaiseksi Santavuori tuli 1913 ja kappalaiseksi 1915, astuen virkaan 1916. Hän oli Viipurissa kunnalliskodin saarnaaja 1916–1930, kaupungin mielisairaalan saarnaaja 1920–1930 ja lääninvankilan vt. saarnaaja 1921. Porin kirkkoherraksi hän tuli 1936 ja oli Turun tuomiokapitulin asessori 1939–1943 ja sitten Viipurin tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra ja Viipurin tuomiorovasti ja lääninrovasti 1943–1946 sekä Keski-Helsingin seurakunnan kirkkoherra 1948–1956 ja Helsingin Suurkirkkoseurakunnan kirkkoherra vuodesta 1956. Eläkkeelle hän jäi 1957. Santavuori oli myös Viipurin suomalaisen lyseon uskonnon opettaja 1914–1919 ja Viipurin uuden yhteiskoulun uskonnon opettaja 1925–1936 sekä Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1918–1936. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Rovastin arvonimen Santavuori sai 1933.
Santavuori muistetaan myös Cantores Minores -poikakuoron perustamisen esittäjänä.
Richard Adolf Zsigmondy
thumb|right|230px|Zsigmondyn hautakivi Göttingenissä. Richard Adolf Zsigmondy (1. huhtikuuta 1865 Wien – 23. syyskuuta 1929 Göttingen) oli itävaltalais-saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1925 kolloidisten liuosten heterogeenisen luonteen osoittamisesta.
Zsigmondyn akateeminen ura alkoi Wienin yliopistossa, missä hän opiskeli lääketiedettä. Pian hän kuitenkin siirtyi Wienin teknilliseen yliopistoon ja myöhemmin Münchenin yliopistoon opiskelemaan kemiaa. Münchenissä hän aloitti tutkimustyönsä von Millerin johdolla. 1893 hän palasi Itävaltaan Graziin avustavaksi professoriksi. Grazissa hän saattoi päätökseen hänen huomattavimman työnsä kolloidien kemian parissa.
Viimeiset työvuotensa Zsigmondy toimi kemian professorina Göttingenissä, missä hän kuoli 1929.
Kuun kraatteri Zsigmondy on nimetty hänen mukaansa.
Biseksuaalilippu
250px|thumb|right|Biseksuaalien pride-lippu Biseksuaalilippu on 5. joulukuuta 1998 julkaistu biseksuaalien pride-lippu. Lipun suunnitteli Michael Page kasvattaakseen bi-ihmisten näkyvyyttä sekä LGBTQ+ ihmisten että heteroseksuaalien keskuudessa.
Biseksuaalilipun vaaleanpunainen raita kuvaa seksuaalisia ja romanttisia tunteita samaa sukupuolta kohtaan, tummansininen seksuaalisia ja romanttisia tunteita eri sukupuolta kohtaan ja keskellä oleva näiden kahden värin sekoitus, violetti, kuvaa seksuaalisia ja romanttisia tunteita kaikkia sukupuolia kohtaan.
Ray Walston
thumb|Ray Walston vuonna 1963 televisiosarjassa [[Mies Marsista.]] Herman Raymond "Ray" Walston (2. marraskuuta 1914 – 1. tammikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Televisiosarjassa Rooman sheriffi 1990-luvulla hän esitti tuomari Bonea. Hän oli roolista kolme kertaa Emmy-ehdokkaana ja voitti kahdesti, 1995 ja 1996.
Musta kissa lumihangella
Musta kissa lumihangella on Anu Kuivalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1999.
Beeta-amyloidi
thumb|right|240px|Beeta-amyloidin osittain laskostunut muoto. Beeta-amyloidi tai Aβ on proteiini, 39–42 aminohapon ketju, joka jää jäljelle amyloidiprekursoriproteiinin siirtäessä kohdeproteiinin soluun.
Beta-amyloidi on peptidi joka suojaa raskasmetallien aiheuttamalta oksidaatiostressiltä (ROS), osallistuu kolesterolin kuljettamiseen ja lisäksi saattaa olla transkriptiotekijä. Myös elimistön immuunipuolustusjärjestelmä tuottaa beeta-amyloidiplakkia virusten ja bakteerien ympärille tuhotakseen ne. Plakkia pidettiin aiemmin liukeamattomana, mutta nyt on havaittu, että elimistö kykeneekin poistamaan sitä etenkin unen aikana, jolloin selkäydinneste huuhtelee tehokkaasti beeta-amyloidia pois aivoista.
Naisten aivoihin alkaa kertyä amyloidiplakkia vaihdevuosien aikana ja plakin kertyminen jatkuu myös vaihdevuosien jälkeen. Alzheimerin tautia sairastavien aivoissa on paljon amyloidiplakkia. Amyloidihypoteesi, jonka mukaan Alzheimerin tauti johtuisi amyloidiplakin kertymisestä aivoihin, on ollut näihin päiviin asti suosituin Alzheimerin taudin selitysmalli.
Joshua Lakatos
Joshua Lakatos (s. 24. maaliskuuta 1973 Pasadena) on yhdysvaltalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Joshua Lakatos on saavuttanut olympialaisissa hopeaa trapissa Atlantassa 1996. Lisäksi hän on saavuttanut useita MM-mitaleita miesten ja poikien sarjoissa, joista kirkaimpia ovat miesten kaksoistrapin ja poikien trapin maailmanmestaruudet Barcelonasta 1993.
Carrot Top
thumb|Carrot Top vuonna 2009. Scott Thompson (s. 25. helmikuuta 1965), taiteilijanimeltään Carrot Top on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Gemena (kaupunki)
Gemena on Etelä-Ubangin maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 siellä oli noin 114 000 asukasta.
Gemena on maan luoteisosan suurin kaupunki, mutta silti koostuu lähinnä ryppäästä sorateitä ja hökkeleitä viidakossa. Se on pysähdyspaikka matkalla Keski-Afrikan tasavaltaan. Alueen väestö on erityisen köyhää.
Hr. Ms. De Ruyter (C801)
Hr. Ms. De Ruyter (runkonumero C801) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan kevyt risteilijä, jonka rakennustyöt aloitettiin hieman ennen toisen maailmansodan alkamista. Sodan aikana työt oli keskeytettynä ja se liitettiin laivastoon vasta vuonna 1953. Alus oli palveluksessa vuoteen 1973 ja se myytiin vielä samana vuonna Perulle. Alus jatkoi Perun laivastossa palvelustaan nimellä BAP Almirante Grau vuoteen 2017. Alus on sijoitettu museolaivaksi.
Valmistus
Alus tilattiin Schiedamista Wilton-Fijenoordin telakalta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1939 nimellä Hr. Ms. De Zeven Provinciën. Saksan vallatessa Alankomaat toukokuussa 1940 työt aluksella olivat vasta alussa. Saksan laivasto päätti jatkaa töitä aluksen valmistumiseksi. Alus laskettiin vesille 24. joulukuuta 1944. Alus oli tarkoitus upottaa sulkulaivaksi Rotterdamiin johtavaan vesitiehen Nieuwe Waterwegiin.
Palvelus
Alankomaiden laivastossa alus osallistui sisaraluksensa kanssa lukuisiin Naton järjestämiin harjoituksiin ja se oli useaan kertaan lippulaivana erilaisissa laivasto-osastoissa. Alus oli 1962-1964 modernisoitavana, jolloin takakannen tykkitornit oli tarkoitus korvata RIM-2 Terrier -ilmatorjuntaohjuksin. Varojen puutteen vuoksi työstä kuitenkin luovuttiin.
Alus poistettiin palveluksesta 16. lokakuuta 1972 ja myytiin Perulle 7. maaliskuuta 1973.
BAP Almirante Grau
Peru hankki aluksen vastapainoksi Chilen laivastolle hankitulle Ruotsin laivaston HMS Göta Lejonille. Perun laivasto otti aluksen palvelukseensa 23. toukokuuta 1973 nimellä BAP Almirante Grau. Alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon 11. heinäkuuta. Se nimettiin laivaston lippulaivaksi, kun aiempi lippulaiva nimettiin BAP Capítan Quinõnesiksi.
Alus oli modernisoitavana 1985-1988 telakalla Amsterdamissa, minä aikana aluksesta käytettiin nimeä Proyecto de Modernización 01. Lippulaivan tehtävät siirrettiin aluksen sisarlaivalle, joka sai nimen Almirante Grau. Aluksen palatessa Callaoon 15. helmikuuta 1988 alusten nimet palautettiin entiselleen.
Modernisoinnin aikana alukselle asennettiin: Töiden aikana alukselta poistettiin neljä kaksiputkista Boforsin 57 millimetrin tykkiä sekä aluksen runkoon asennettu CWE-610 kaikuluotain.
Modernisointia täydennettiin Callaossa SIMAn telakalla, missä asennettiin vuonna 1993 kahdeksan Otomat Mk 2 merimaaliohjusta ja vuonna 1996 kaksi OTO Melaran kaksiputkista 40L70 DARDO tykkiä asennettiin neljän Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperiin ilmatorjuntatykin tilale.
LW-08 tutka korvattiin myöhemmin AN/SPS-6 järjestelmällä ja poistettu tutka asennettiin fregatti BAP Carvajalille vuonna 2003.
Alus poistettiin palveluksesta 26. syyskuuta 2017, jolloin se oli maailman viimeinen tykein aseistettu palveluksessa ollut risteilijä. BAP Montero, joka nimettiin Almirante Grauksi, korvasi aluksen lippulaivana. Laivasto ilmoitti 9. elokuuta 2019, että alus sijoitetaan museolaivana Limaan.
Fabulinus
Fabulinus (fabulari, puhua) on roomalaisessa mytologiassa vähäinen imeväisten jumala. Hän vastaa lapsen ensi sanoista.
Kirkolle
Kirkolle: kuvaus saaristosta on Volter Kilven romaani, joka päättää hänen saaristosarjansa. Kirja kertoo kustavilaisten matkasta juhannuskirkkoon aluksi jalan ja myöhemmin venein ja kuvataan heidän ajatuksiaan matkan aikana.