cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Payola
Payola oli laillista vuoteen 1960 saakka, jolloin Yhdysvaltain kongressi laajensi radio- ja televisiotoiminnan korruptiota koskeneen tutkintansa myös payolaan. Aikaisemmin tutkinta oli koskenut lähinnä ennalta sovittuja tietokilpailuja. Payola otettiin mukaan tutkintaan tekijänoikeusjärjestö ASCAPin aloitteesta. ASCAP uskoi korruption edesauttaneen useiden rock and roll -kappaleiden suosiota. Rock-musiikin tekijänoikeusjärjestönä toimi ASCAPin kilpailija BMI. Tutkinnassa kävi ilmi, että ainakin 255 DJ:tä eri puolilla Yhdysvaltoja oli ottanut vastaan lahjuksia. Heistä asetettiin syytteeseen seitsemän, joista ainoana tuomittiin Alan Freed, joka sai puolen vuoden ehdonalaisen tuomion ja 300 dollarin sakot. Lisäksi hän joutui maksamaan tuloveroa ilmoittamattomista tuloista 37 000 dollaria.
Vuonna 2006 New Yorkin osavaltion syyttäjä Eliot Spitzer esitti haasteen Yhdysvaltojen yhdeksälle suurimmalle radioketjulle. Tutkinnan kohteena olivat muun muassa Jennifer Lopezin, Jessica Simpsonin, Celine Dionin, Good Charlotten ja Franz Ferdinandin kappaleiden radiosoitto. Saavutetuissa sovitteluratkaisussa Entercom maksoi korvauksia 4,25 miljoonaa ja CBS Radio 2 miljoonaa dollaria. Levy-yhtiöistä Universal Music Group maksoi korvauksia 12 miljoonaa, Warner Music Group 5 miljoonaa ja Sony BMG 10 miljoonaa dollaria.
Uusien syytöksien jälkeen vuonna 2007 Entercom, CBS Radio, Citadel ja Clear Channel maksoivat korvauksina 12,5 miljoonaa dollaria, mutta kaikki yhtiöt kielsivät syyllistyneensä väärinkäytöksiin. Lisäksi yhtiöt joutuivat antamaan 4 400 tuntia lähetysaikaa itsenäisille levy-yhtiöille ja paikallisille artisteille.
Marjaana Tulosmaa
Marjaana Leena Lyylikki Tulosmaa (s. 1948) on suomalainen sarjakuvalehtien päätoimittaja ja kustannusalan vaikuttaja. Hän toimitti vuosikymmenten ajan useita Semic- ja sen jälkeen Egmont-kustantamon julkaisemia sarjakuvalehtiä. Lehdissä häneen viitattiin yleensä nimellä M. Tulosmaa.
Tulosmaa oli muun muassa Suomen MADin päätoimittajana koko sen ilmestymisen ajan 1982–2005. Hän myös suomensi 1980-luvun alkupuolella muutamia Semicin julkaisemia sarjakuva-albumeja, Tibetin Chick Billejä ja Peyon Smurffeja. Muita Tulosmaan päätoimittamia sarjakuvalehtiä olivat muun muassa Mustanaamio, Tex Willer, Agentti X-9, Ryhmä-X, Batman, Hämähäkkimies ja Bamse.
Tulosmaa oli pitkään Egmont Kustannuksen toimitusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2011 alusta.
Nikita Stupak
Nikita Stupak (, s. 3. toukokuuta 1987) on venäläinen maastohiihtäjä. Stupak edustaa Dinamo-seuraa.
Stupak debytoi maailmancupissa tammikuussa 2009 Rybinskin sprintissä sijoittuen sijalle 46. Avauspisteensä hän saavutti helmikuussa 2011 Rybinskin vapaan sprintistä ollen 29:s. Stupakin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 22. tila Holmenkollenn 50 kilometrin kilpailusta helmikuulta 2016.
Venäjän-mestaruuskilpailuissa Stupak voitti hopeaa sprintissä vuonna 2017.
Luettelo Suomen salibandyn sarjatasoista
Tämä on luettelo Suomen salibandyn sarjatasoista
Lautturi
Lautturi on PMMP:n toinen single yhtyeen viidenneltä albumilta Veden varaan. Radioille single jaettiin 6. huhtikuuta ja digitaalisesti se julkaistiin 27. huhtikuuta 2009.
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideon nähtiin ensi kertaa The Voicen Heräämössä 7. toukokuuta 2009. Videon on ohjannut myös kahden muun PMMP-musiikkivideon ohjannut Mika Kurvinen. Videolla esiintyy myös näyttelijä Jaana Saarinen.
Musiikkivideo on kuvattu Helsingin Laajasalon Furuvikissa.
Vastaanotto
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Lautturi” ylsi sijalle 44.
Lisa Hauser
Lisa Theresa Hauser (s. 16. joulukuuta 1993 Kitzbühel) on itävaltalainen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari. Hän edustaa Kitzbüheler Ski Clubia.
Maailmancup
Maailmancupissa Hauser debytoi henkilökohtaisella matkalla kaudella 2013–2014 ollen Annecyn pikakilpailussa 33:s ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Östersundin normaalimatkalla kaudella 2015–2016.
Hauser oli viides Östersundin pikakilpailussa ja Oslon takaa-ajossa kaudella 2016–2017 sekä Oslon yhteislähtökilpailussa kaudella 2018–2019. Hän sijoittui normaalimatkan cupissa viidenneksi kaudella 2018–2019. Kaudella 2020-2021 Hauser saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintopallisijansa sijoittumalla Oberhofin ensimmäisessä pikakilpailussa kolmanneksi. Hän oli kolmas myös seuraavan päivän takaa-ajossa. Hän oli kolmas myös Oberhofin jälkimmäisessä pikakilpailussa. Hauser saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Anterselvan normaalimatkan kilpailussa. Anterselvan yhteislähdössä hän oli kolmas. Hän jakoi normaalimatkan maailmancupin voiton Dorothea Wiererin kanssa ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Kaudella 2021–2022 Hauser sijoittui Östersundin normaalimatkalla toiseksi. Hän voitti Östersundin toisen pikakilpailun ja oli Oslon pikakilpailussa toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi, normaalimatkan cupissa toiseksi, pikamatkan cupissa neljänneksi ja takaa-ajocupissa viidenneksi.Kaudella 2022–2023 hän voitti Kontiolahden pikakilpailun. Hän voitti Le Grand-Bornardin yhteislähdön. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes.
Arvokilpailut
Hauser kilpaili nuorten MM-kilpailuissa 2012–2014. Kontiolahdella 2012 hän sai pronssia pikakilpailussa ja viestissä. Obertilliachissa 2013 Hauser saavutti hopeaa normaalimatkalla pronssia pikakilpailussa. Presque Islen kisoissa 2014 hän oli toinen normaalimatkalla ja hiihti pronssia saavuttaneessa Itävallan viestijoukkueessa. EM-kilpailuissa Hauser sai vuonna 2013 hopeaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa sekä pronssia normaalimatkalla.
Sotšin talviolympialaisissa 2014 Hauser oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan pikamatkan 27:s. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli parhaimmillaan 13:s yhteislähdössä. Oslossa 2016 hän sijoittui normaalimatkalla 13:nneksi. Östersundissa 2019 hän oli normaalimatkalla seitsemäs. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui takaa-ajossa kahdeksanneksi ja yhteislähdössä yhdeksänneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Hauser voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden ja oli mukana Itävallan hopeamitalin saavuttaneessa sekaviestijoukkueessa. Lisäksi hän saavutti takaa-ajossa hopeaa sekä sijoittui normaalimatkalla neljänneksi ja pikakilpailussa yhdeksänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi, takaa-ajossa seitsemänneksi, yhteislähdössä 11:nneksi ja normaalimatkalla 17:nneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pariviestissä hopeaa sekä oli yhteislähdössä yhdeksäs ja pikakilpailussa kolmastoista.
Amantle Montsho
Amantle Montsho (s. 4. heinäkuuta 1983 Mabudutsa, Ngamiland ) on botswanalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metriä.
Montsho karsiutui 400 metrin alkuerissä Ateenan olympialaisissa 2004 ja Helsingin MM-kilpailuissa 2005. Vuonna 2006 hän putosi välierissä Melbournen Kansainyhteisön kisoissa ja sai hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa Bambousissa ajalla 52,68. Seuraavana vuonna hän voitti Algerin Afrikan kisoissa kultaa ajalla 51,13 ja eteni välieriin Osakan MM-kilpailuissa.
Montsho karsiutui 400 metrin välierissä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008, mutta voitti Afrikan-mestaruuden Addis Abebassa ajalla 49,83. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän oli seitsemäs Berliinin MM-kilpailuissa ja viides IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
Montsho sijoittui neljänneksi Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Afrikan-mestaruuden Nairobissa ajalla 50,03 ja maanosien cupin ajalla 49,89. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa ajalla 50,10. Tämä oli Botswanan kaikkien aikojen ensimmäinen kultamitali Kansainyhteisön kisoissa.
Montsho voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 Botswanan ennätysajalla 49,56. Kyseessä oli Botswanan kaikkien aikojen ensimmäinen mitali yleisurheilun MM-kilpailuissa. Hän voitti samana vuonna kultaa Maputon Afrikan kisoissa ajalla 50,87. Vuonna 2012 Montsho voitti Afrikan-mestaruuden Porto-Novossa kisaennätyksellä ja maansa ennätyksellä 49,54 ja juoksi toiseksi sijoittuneessa Botswanan joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi ajalla 49,75.
Montsho saavutti Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hopeaa ajalla 49,41. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Christine Ohuruogulle vain neljä tuhannesosasekuntia.
Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Montsho antoi positiivisen dopingnäytteen, joka sisälsi kiellettyä metyyliheksamiinia. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 29. elokuuta 2014 – 28. elokuuta 2016.
Kilpailukiellon jälkeen Montsho karsiutui 2017 Lontoon MM-kilpailuissa 400 metrin välierissä. 4 × 400 metrin viestissä Botswana oli seitsemäs. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti kultaa 400 metrillä ajalla 50,15 ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä Botswanan ennätysajalla 3.26,86. Rabatin Afrikan kisoissa 2019 hän saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä.
Radoslav Zabavník
Radoslav Zabavník (s. 16. syyskuuta 1980 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainzia.
Ura
Zabavník aloitti ammattilaisuransa MFK Košicessa vuonna 1998, jolloin hän debytoi Corgoň Ligassa. MŠK Žilinaan hän siirtyi vuonna 2002 ja voitti seurassa kaksi kertaa Slovakian mestaruuden. Vuonna 2004 hän siirtyi bulgarialaiseen TsSKA Sofiaan, josta hänet myytiin vuoden 2005 lopussa Sparta Prahaan. Tämän jälkeen hän pelasi Terek Groznyssä, jonka hän jätti joulukuussa 2009. Helmikuussa 2010 hän siirtyi Bundesliigassa pelaavaan FSV Mainziin. Hän nousi seurassa avauskokoonpanoon.
Zabavník on edustanut maajoukkuetasolla Slovakiaa. Hän oli mukana vuoden 2010 MM-kilpailuissa.
L (täsmennyssivu)
L voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
Anuco
Anuco oli Pekka Härkösen omistama levy-yhtiö, joka oli toiminnassa vuosina 1974–1980.
Yhtiö julkaisi iskelmä- ja vanhan tanssimusiikin äänitteitä. Levyttäneitä artisteja olivat muiden muassa Eino Valtanen, Juhani Markola, Bamperos, M. A. Numminen ja Rauli Somerjoki.
SAR (tutka)
thumb|SAR-kuva Kirtlandin lentotukikohdan golfkentän klubitalosta.
Twarde Pierniki Toruń
Twarde Pierniki Toruń on puolalainen koripalloseura Toruńista. Se pelaa kotiottelunsa Hala Widowiskowo-Sportowassa.
SAR (tutka)
SAR-tutka-nimitys tulee engl. sanoista synthetic-aperture radar, synteettisen apertuurin tutka eli suuren laskennallisen läpimitan tutka. Liikkuvan tutkan antennin koko on tehtävän mittauksen kannalta paljon suurempi kuin tutkan fyysinen antenni, ts. tutkan apertuuri on synteettinen. Tyypillisesti synteettisen tutkan antennin "koko" vastaa satoja metrejä luonnossa.
Tutkan antenni luodaan virtuaalisesti lentokoneen (tai esim. lennokin) tai satelliitin liikkeellä. Erilliset kaiut tallennetaan muistiin ja käsitellään yhdessä aivan kuin ne olisi mitattu suuresta antennista. Tällöin tästä synteettisestä antennista voi tulla hyvin suuren vahvistuksen omaava ja tarkka.
Twarde Pierniki Toruń
Seura perustettiin vuonna 2005. Vuonna 2014 se nousi Puolan pääsarjaan. Vuonna 2017 seura sijoittui pääsarjassa hopealle, ja seuraavana vuonna se voitti Puolan cup-mestaruuden. Kaudella 2018–2019 se osallistui Mestarien liigaan.
Anthony Michaels-Moore
Anthony Michaels-Moore on brittiläinen baritoni. Hänet tunnetaan muun muassa Giuseppe Verdin oopperoista. Hän on esiintynyt useissa kuuluisissa oopperataloissa, kuten Milanon La Scalassa ja Lontoon Covent Gardenissa.
SAR (tutka)
Synteettinen antenni muodostuu siitä, että lentokone tai alusta, jossa tutka on, liikkuu ja pulssitutka lähettää koko ajan lyhyitä pulsseja. Jokainen pulssi edustaa antennielementtiä ja pulssien lukumäärä antennin pituutta. Syntyy näennäinen monen antennielementin ryhmä.
Tarkkuus syntyy siitä, että voidaan käyttää hyvin lyhyttä pulssin pituutta (toinen x/y-elementti on pulssin pituus) ilman, että pulssin vastaavasti pieni energia haittaa tutkan etäisyysulottuvuutta, koska pulssit integroidaan muistista "päällekkäin" ja ne kasvavat voimakkuudeltaan. Vaikutus muistuttaa suuren aukon (aperture) vaikutusta valokuvauksessa. (Tästä johtuu SAR-tutkan nimi.) Tarkkuuteen vaikuttaa myös keilan leveys (toinen x/y-elementti on keilan leveys). Hyvin kapea keila saadaan näennäisesti suurella antennilla. Lopputuloksena saadaan tarkkuudeltaan ja resoluutioltaan lähes valokuvamaisia kuvia.
SAR vaatii nykyisessä muodossaan hyvin suurta laskentakapasiteettia erillisten kaikujen yhdistämiseen eli synteettisen antennin muodostamiseen. Muistin määrä ja laskentakapasiteetti määräävät synteettisen antennin näennäisen pituuden ja siksi myös koko järjestelmän resoluution.
SLAR- ja SAR-tutkat kehitettiin toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa tiedustelun tarkoituksiin. Sittemmin SAR-tutka on otettu käyttöön mm. ympäristön ja metsien kaukokartoituksessa esim. helikoptereissa ja satelliiteissa. Satelliiteissa SAR-tutkia on maapallon kaukokartoituksen lisäksi käytetty myös planeettaluotaimissa, kuten Venusta tutkineessa Magellanissa.
Tiedustelukäyttö
SAR-tutkia on ensin käytetty tiedustelulentokoneissa, kuten Lockheed SR-71, jossa tutka katsoi lentosuuntaansa nähden sivuun (SLAR-tutka;, suomeksi sivukulmatutka). SLAR-tutkan keila on korkea pystysuunnassa ja kapea koneen lentosuunnassa. SLAR-tutkassa suuri antenni on kuitenkin fyysinen, eli koneen sivun osan pituinen. Tällainen SLAR-tutka ei yksinään pysty samaan tarkkuuteen kuin varsinainen SAR-tutka.
SAR-tutkat ovat muutos nykyaikaisessa sodankäynnissä, koska tutka näkee yleisesti yöllä, pilvien läpi ja huonossa säässä (sade) ja suhteellisen tarkasti. Tämä paljastaa mm. vihollisen yöllä tai huonon lentosään aikana tekemät joukkojen siirrot. Merkittävä SAR-tutkasovellutus on amerikkalainen JSTARS-kone.
Satelliittikaukokartoitus
Koska pilvipeite on este avaruudesta tehtäville kaukohavainnoille, SAR-tutka on tullut suosituksi satelliittien kuvauslaitteeksi. Sen ongelma on 600–900 km:n kiertoradalta kuvattaessa heikko resoluutio.
SAR-tutkat satelliiteissa otti ensin käyttöön Yhdysvallat. ESAlla SAR-tutkia on ollut 1980-luvulla kehitetystä ERS-1-satelliitista lähtien. 2000-luvulla SAR-tutka on käytössä osassa kiinalaisista Yaogan-satelliiteista, Saksan TerraSAR-X- ja SAR-Lupe-satelliiteissa, Italian COSMO-Skymed-satelliiteissa jne. Länsimaiset satelliitit ovat yleensä "kaksikäyttöisiä" eli myös sotilaalliseen käyttöön tarkoitettuja, ja länsimaat epäilevät mm. Kiinan toimivan samoin. EU:n kehittelemässä GMES Sentinel 1 -satelliittiperheessä on aikanaan SAR-tutka.
Suomalaisen satelliittiyrityksen kehittämä Iceye X1 -tutkasatelliitti käyttää SAR-tutkaa.
Erik Jendrišek
Erik Jendrišek (s. 26. lokakuuta 1986 Trstená, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Hän edustaa myös Slovakian maajoukkuetta.
Ura
Jendrišek oli Slovakian parhaita nuoria pelaajia kaudella 2002–2003. Hän pelasi ammattilaisena Ružomberokissa vuodesta 2003 vuoteen 2006 ja teki 30 maalia 56 liigaottelussa. Vuonna 2006 hän voitti Corgoň Ligan ja molemmat cupit sekä oli liigan paras maalintekiä 21 osumallaan kaudella 2005–2006.
Kesällä 2006 Jendrišek teki Hannover 96:n kanssa kauden pituisen lainasopimuksen, jossa oli optio myös seuraavasta kaudesta. Hän debytoi seurassa syyskuussa 2006 Saksan cupin ottelussa tultuaan vaihdosta sisään Dynamo Dresdeniä vastaan. Jendrišek debytoi Bundesliigassa syyskuussa 2006 Bayer Leverkusenia vastaan tultuaan vaihdosta sisään. Hän ei saanut missään vaiheessa paikkaa Hannoverin edustusjoukkueessa ja pelasi kaudella vain yhdeksässä ottelussa, joissa hän tuli kaikissa vaihdosta sisään.
Toukokuussa 2007 Jendrišek siirtyi Kaiserslauterniin kolmivuotisella sopimuksella. Hän debytoi seurassa Saksan cupin ottelussa elokuussa 2007 Wilhelmshavenia vastaan. Hän vakiinnutti nopeasti paikkansa edustusjoukkueen mukana ja teki liigan avauspuoliskolla 16 liigaottelussa viisi maalia ja näiden lisäksi kolme syöttöä. Tästä huolimatta liigan toisella puoliskolla hän ei tehnyt 10 ottelussa yhtään maalia. Jendrišek ei jatkossa mahtunutkaan valmentaja Milan Šašićin ykkösjoukkueeseen vaan joutui tyytymään seuran reservipeleihin.
Kauden 2008–2009 avausottelussa Mainzia vastaan Jendrišek teki kaksi maalia päästyään kentälle toiselle puoliajalle 3-3-tasapeliottelussa. Hän oli kauden päätteeksi seuran paras maalintekijä Bundesliigassa 14 maalilla 33 liigaottelussa, mutta seura putosi 2. Bundesliigaan. Jendrišek oli myös kaudella 2009–2010 Kaiserslauternin paras maalintekiä 15 osumallaan. Seura nousi kauden päätteeksi takaisin Bundesliigaan.
Huhtikuussa 2010 Jendrišekin paljastettiin siirtyvän Schalkeen kolmivuotisella sopimuksella. Hän vietti suuremman osan ajastaan Schalkessa penkillä ja Klaas-Jan Huntelaarin ja Raúlin ostojen myötä Jendrišek ei pelannut juuri lainkaan. Tammikuussa 2011 Jendrišek jätti seuran ja siirtyi SC Freiburgiin.
Maajoukkueura
Jendrišek edusti Slovakian alle 21-vuotiaiden joukkuetta ennen debyyttiään A-maajoukkueessa lokakuun 2008 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Helmikuussa 2009 hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Hän oli mukana myös MM-kisoissa 2010.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1979
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin viidennen kerran vuonna 1979. Mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Bernie Schreiber. Mestaruus jäi Schreiberin uran ainoaksi.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Gösta Wasenius
Gustaf Fredrik (Gösta) Wasenius (10. maaliskuuta 1863 Helsingin pitäjä – 18. kesäkuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen palomestari, urheilija ja tärkeä varhainen urheiluvaikuttaja. Wasenius oli aikanaan tunnettu hahmo Helsingissä; häntä kutsuttiin Brand-Wasseksi (”Palo-Wasse”) ja hammaslääkäriveli Ernst Waseniusta Tand-Wasseksi (”Hammas-Wasse”). Molemmat kuuluivat Wasenius-sukuun. Gösta Wasenius toimi Helsingin palomestarina 1886–1931. Hän tuli tehtävään viransijaisena vain 23-vuotiaana ja sai vakituisen viran kahden vuoden kuluttua.
Wasenius kirjoitti ylioppilaaksi Svenska Normallyceumista 1881 ja valmistui kaksi vuotta myöhemmin yliopistosta voimistelunopettajaksi. Hän toimi voimistelunopettajana Helsingin eri ruotsinkielisissä lyseoissa vuoteen 1897 ja oli voimistelun ja hygienian lehtorina omassa vanhassa opinahjossaan 1896–1920. Ennen palopäälliköksi tuloaan hän ehti luoda lyhyen urheilu-uran voimistelijana sekä pikaluistelijana. Hän oli oman urheilu-uransa varhaisen päättymisen jälkeenkin merkittävä vaikuttaja useissa urheiluseuroissa ja -järjestöissä. Wasenius oli keskeinen henkilö Helsingfors Gymnastikklubbissa, jonka puheenjohtajaksi hänet valittiin 1905, sekä Helsingfors Skridskoklubbissa, jonka toimitusjohtajana hän oli 1890–1916. Hän vaikutti myös Suomen Luisteluliiton perustamiseen vuonna 1908 ja oli sen puheenjohtajana 1917–1919. Lopulta Wasenius eteni valtakunnallisiin urheilun kattojärjestöihin. Hän oli Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton johdon ruotsinkielisenä edustajana, Svenska Finlands Idrottsförbundin johtokunnan jäsenenä ja molempien rahastonhoitajana 1906–1912 sekä Suomen Olympiakomitean jäsenenä ja rahastonhoitajana 1907–1928.
Wasenius oli poliittisista syistä karkotettuna Saratoviin Venäjälle toisen sortokauden aikana 1916–1917. Hän osallistui 1938 Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen perustamiseen. Jääkärieverstiluutnantti Erik Wasenius oli hänen poikansa.
Max Hamburgerrestauranger
thumb|250px|Max-ravintola [[Hammarby Sjöstadissa Tukholmassa|alt=]] Max Hamburgerrestauranger AB on ruotsalainen pikaruokaketju, jonka perusti Curt Bergfors Jällivaarassa vuonna 1968. Bergforsin suvun vanhin poika, Richard Bergfors, on ollut yrityksen toimitusjohtaja vuodesta 2002 lähtien. Ketjun ravintoloita on Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Puolassa ja Yhdistyneissä arabiemiraateissa; Ruotsia lukuun ottamatta ravintoloita on muutama kussakin maassa.
1980-luvulle asti Max oli laajin hampurilaisravintolaketju Pohjois-Ruotsissa, ainoastaan yksi ketjun ravintola sijaitsi Norlannin ulkopuolella Drottninggatanilla Tukholmassa. Tilanne muuttui 1990-luvun aikana, kun he laajensivat yritystään valtakunnalliseksi pikaruokaketjuksi. Vuonna 2011 yrityksellä oli jo 85 ravintolaa ympäri Ruotsia, kun taas viisi vuotta aiemmin ravintoloita oli vain 40. Vuosina 2005–2010 Max laajensi toimintaansa Ruotsin länsiosiin. Yritys avasi ensimmäisen ulkomaisen ravintolansa Norjassa 12. toukokuuta 2011. Lähi-idän epäonnistuneen valloituksen jälkeen yritys on kertonut panostavansa Skandinaviaan ja harkitsee laajentumista Keski-Eurooppaan.
Max on ollut edelläkävijä digitaalisten tilausratkaisujen kehittämisessä, ja moni tilaakin ateriansa mobiilisovelluksella tai ravintoloiden tilausautomaateilla. Joissakin kaupungeissa, kuten Tukholmassa ja Uumajassa, ruoka on mahdollista tilata kotiinkuljetuksella alihankkijoiden kautta.
Kingstown
Kingstown on Saint Vincent ja Grenadiinien pääkaupunki ja Saint Vincentin saaren tärkein satama.
Pettävällä jäällä
Pettävällä jäällä on tammikuussa 2005 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on helmikuussa julkaistulta albumilta Kuolematon. Siitä on mukana kaksi versiota, jolla toisella Olli Lindholmin kanssa duetoi Annika Eklund. Kappale Sydämeni eksyi eteisees on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli.
Kingstown
Kingstown on saaren maatalousteollisuuden keskus ja turistien sisääntulosatama. Vienti käsittää banaanit, pähkinät ja arrowjuuret eli nuolijuuret. Kingstown sijaitsee Saint Georgen kunnassa, joka on koko maan hallinnollinen keskus.
Pettävällä jäällä
Single nousi Suomen viralliselle listalle kuuden viikon ajaksi ja oli ensimmäisellä viikolla listan kärkisijalla. Kyseessä oli Yön kaikkien aikojen ensimmäinen listaykköseksi noussut single.
Kingstown
Kingstownissa asui vuoden 2015 arvion mukaan 12 940 asukasta ja sen metropolialueella yhteensä 26 785 asukasta.
Pettävällä jäällä
Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Juha Tapio. Myöhemmin Tapio esitti kappaleen itsekin, ja hänen oma versionsa levytettiin vuonna 2009 kokoelma-albumille Suurenmoinen kokoelma 1999–2009.
Mathieu Valbuena
Mathieu Valbuena (s. 28. syyskuuta 1984 Bruges, Gironde) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Valbuena edustaa kreikkalaisseura Olympiakosta. Hän edusti Ranskaa vuoden 2010 MM-kilpailuissa, vuoden 2012 EM-kilpailuissa ja vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Vuoden 2014 kisoissa hän pelasi avauskokoonpanossa neljässä Ranskan viidestä ottelusta ja teki maalin alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 52 maaottelua, joista viimeisimmän lokakuussa 2015.
Pettävällä jäällä
Pettävällä jäällä -kappaleen on levyttänyt myös Suvi Teräsniska Yö-tribuuttialbumilleen Hän tanssi kanssa enkeleiden.
Return to the 36 Chambers: The Dirty Version
Return to the 36 Chambers: The Dirty Version on hip hop -yhtye Wu-Tang Clanista tunnetun Ol’ Dirty Bastardin ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 28. maaliskuuta 1995.
Michael Chaput
Michael Chaput (s. 9. huhtikuuta 1992 Montreal, Quebec) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Chaput on Philadelphia Flyersin vuoden 2010 kolmannen kierroksen varaus numerolla 89.
Ura
Chaput pelasi vuosina 2008–2012 neljä kautta QMJHL-junioriliigassa joukkueinaan Lewiston Maineiacs ja Shawinigan Cataractes, tehden 216:ssa ottelussa yhteensä 187 pistettä, joista 77 oli maaleja.
Kaudella Chaput teki debyyttinsä NHL:ssä pelaten Blue Jacketsin paidassa kauden aikana yhteensä 17 peliä, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Falconsissa Chaput teki 45 pistettä 55:ssä ottelussa, tehden 19 maalia.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1980
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kuudennen kerran vuonna 1980. Mestaruuden voitti ruotsalainen Ulf Karlsson. Mestaruus jäi Karlssonin uran ainoaksi.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Anatoli Šeljuhin
Anatoli Ivanovitš Šeljuhin (, 6. huhtikuuta 1930 Kostroma Neuvostoliitto – 21. lokakuuta 1995 Kostroma) oli maastohiihtäjä, joka edusti Neuvostoliittoa. Hän menestyi erityisesti pitemmillä matkoilla, kuten 50 kilometrillä.
Ensimmäisen kerran Anatoli Šeljuhin saavutti menestystä Neuvostoliiton mestaruushiihdoissa sijoittumalla vuonna 1953 50 kilometrillä toiseksi. Seuraavana vuonna hän hiihti 15. tammikuuta Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 50 kilometrillä kolmanneksi. Vuonna 1955 hän saavutti ensimmäisen kerran Neuvostoliiton 50 kilometrin mestaruuden. Seuraavana vuonna Cortina d’Ampezzon olympialaisissa hän sijoittui kisojen avausmatkalla 30 kilometrillä neljänneksi häviten pronssin joukkuetoverilleen Pavel Koltšinille ja sijoittui 50 kilometrillä viidenneksi. Vuosi 1958 oli Šeljuhinille menestysvuosi. Kotimaassaan hän saavutti 30 ja 50 kilometrillä maansa mestaruuden ja otti henkilökohtaisen pronssin Lahden MM-kisojen 15 kilometrillä ja oli mukana hopeaa saavuttaneessa Neuvostoliiton 4 × 10 kilometrin viestijoukkueessa. Vuonna 1959 hän saavutti maansa 50 kilometrin mestaruuden kolmatta kertaa. Seuraavana vuonna hän saavutti olympialaisten viestipronssia.
Zorron merkki (vuoden 1920 elokuva)
Zorron merkki (The Mark of Zorro) on Fred Niblon ja Theodore Reedin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1920. Se on ensimmäinen elokuvaversio vuonna 1919 ilmestyneestä Johnston McCulleyn kirjasta The Curse of Capistrano, joka kertoo Zorrosta. Teos ilmestyi sittemmin uudestaan nimellä The Mark of Zorro. Fairbanks tuotti sen omalle tuotantoyhtiölleen Douglas Fairbanks Pictures Corporationille. Se oli ensimmäinen elokuva, jonka Fairbanksin, Mary Pickfordin, Charlie Chaplinin ja D. W. Griffithin perustama United Artists levitti. Elokuvasta on myöhemmin tehty kaksi versiota, vuonna 1940 (Zorron merkki) ja 1974 (Zorron merkki).
Pryderi
Pryderi on walesilaisissa taruissa Pwyllin ja Rhiannonin poika. Eräs Rhiannonin hylkäämistä kosijoista, nimeltään Gwawl, ryösti Pryderin kätkyeestään. Pryderin kasvatti päällikkö Teyrnon Twyrf Liant, joka löysi kolme päivää vanhan Pryderin tallistaan. Kun Teyrnon löysi lapsen, tämä oli ikäisekseen suuri ja poikkeuksellisen kehittynyt. Kun poika täytti neljä vuotta, huomasivat hänen kasvattivanhempansa tämän muistuttavan Dyfedin valtiasta Pwylliä, ja tajusivat, että löytölapsi oli Pwyllin kadonnut poika. He palauttivat tämän vanhemmilleen ja saivat avokätisen palkkion huolenpidostaan. Poikaa kutsuttiin pienenä nimellä Gwri (Kultakutri), mutta kun hänet palautettiin vanhemmilleen, nämä antoivat hänelle nimen Pryderi ("Huoli"). Myöhemmin Pryderi seurasi isäänsä Dyfedin ja Annwnin hallitsijana.
Pryderi esiintyy kaikissa Mabinogion-tarukokoelman Mabinogin neljä haaraa -tarinoissa.
Gwen Bristow
Gwen Bristow (16. syyskuuta) 1903 Marion, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 17. elokuuta) 1980 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja.
Bristow kiinnostui kirjoittamisesta tehdessään paikallislehdelle selostuksen omasta koulustaan. Opiskeltuaan Columbian yliopistossa hän kirjoitti useisiin lehtiin. Hän muutti New Orleansiin, jossa hän työskenteli Times-Picayunen The New Orleans Timesin uutistoimittajana, mutta siirtyi 1933 Holywoodiin. Hän kirjoitti jännitysromaaneja miehensä Bruce Manningin kanssa, josta tuli myöhemmin käsikirjoittaja Hollywoodiin. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi 1929.
Bristowin uran huippu oli lännen elämää kuvaava Kalifornian tie (Jubilee Trail), joka oli vuoden 1950 bestseller ja jonka pohjalta tehtiin melko menestynyt elokuva Kalifornian tie (1954). Muutamista muistakin on tehty elokuvia. Historiallinen Louisiana-trilogia oli sekin menestys.
Vuokko Muje
Vuokko Sinikka Muje (s. 2. toukokuuta 1940 Kuusjärvi nyk. Outokumpu) on suomalainen sanoittaja ja kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuluu myös televisio- ja radio- käsikirjoituksia, proosaa ja oppikirjatekstejä. Hän valmistui vuonna 1963 sairaanhoitajaksi Pohjois-Karjalan sairaanhoito-opistosta. Hän sanoitti lauluja muun muassa miehensä Kauko Mujeen sävellyksiin.
Aleksandr Lukitš Volkov
Aleksandr Lukitš Volkov (25. joulukuuta 1928, Karjalan tasavallan nykyisen Prääsän piirin Jessoilan kylä – 4. huhtikuuta 2020 ) oli karjalainen runoilija.
Toisen maailmansodan aikana Aleksandr Volkov oli evakuoituna Sverdlovskin alueella. Palattuaan Karjalaan hän suoritti tutkinnon Petroskoin osuustoimintateknikumissa ja Karjalan pedagogisessa instituutissa. Hän työskenteli osuuskunta- ja ammattiyhdistystehtävissä, tasavallan kauppaministeriössä ja vuosina 1964–1991 Karellestorg-yhtiön johtajana.
Eläkkeelle jäätyään Volkov omisti aikansa kirjalliselle ja yhteiskunnalliselle toiminnalle. Vuonna 1997 ilmestyi hänen ensimmäinen runokokoelmansa Pieni Dessoilu. Hänet tunnettiin myös klassisen venäläisen runouden kääntäjänä. Karjalan lisäksi Volkov kirjoitti venäjäksi. Vuodesta 1999 hän toimi Karjalan rahvahan liiton puheenjohtajana.
LiveTulokset.com
LiveTuloksissa on mahdollista lisätä tiettyjä urheilulajeja, liigoja tai otteluita omiin suosikkeihinsa, jolloin kyseiset tapahtumat näkee kunkin lajin etusivulla. LiveTulosten jalkapallo-osuudessa on myös livekommentointi joihinkin suurten sarjojen otteluihin. LiveTulokset näyttää myös tilastoja seitsemästä eri urheilulajista. Pelkästään eri jalkapallokilpailuita sovelluksessa on yli tuhat. Mobiilisovelluksen lisäksi LiveTuloksilla on oma internet-sivusto, josta näkee myös samojen urheilulajien tulokset kuin mobiilisovelluksestakin.
Ausevikin kalliopiirrosalue
Tutkimus
Alueen maanomistaja Tor Grønevik kertoi piirrosalueestaan Bergenin museolle vuonna 1932. Ensimmäiseksi paikalle saapui Johannes Bøe 1930-luvun puolivälissä, ja hän dokumentoi alueen. Toisen kerran alueen dokumentoi Anders Hagen 1960-luvun alkupuolella. Hän esitti ensimmäisen arvion piirrosten iästä. Hän sijoitti ne metsästäjäkulttuurin ja maanviljelyskulttuurin mukaan vastaavasti kivikauden loppupuolelle ja pronssikauden alkupuolelle. Hän arveli, että geometriset kuviot oli lainattu pronssikauden asukkaiden kalliopiirroksista.
Ajoitus
Egil Bakka kiisti Hagenin arvion ja totesi saksanhirvien olevan samaa tyyliä kuin Vingenin piirrosalueen nuoremmissa piirroksissa, joten piirrokset oli tehty neoliittisen kivikauden keskivaiheilla. Myös Eva Walderhaug yhtyi tähän arvioon sillä tarkennuksella, että viimeiset kuviot tehtiin neoliittisen kivikauden loppupuolella. Viime aikoina Morten Ramstad ja Sigrid Gundersen ovat halunneet aikaistaa Ausevikin piirrosten tekoaikaa.
Piirrokset sijaitsevat nykyään 10−15 metriä merenpinnan yläpuolella, jonne maankohoaminen on ne vuosituhansien aikana nostanut. Norjalaiset ovat päätyneet siihen tulokseen, että kalliopiirrokset tehtiin paikkoihin, jotka olivat veden äärellä. Tähän ajatukseen perustuu myös piirrosten ajoitus, sillä ne arvioidaan piirretyn noin 4000 eaa. ja sen jälkeen.
Ausevikin piirroskenttien läheisyydessä suoritettujen kaivausten ajoitukset tukevat osittain edellisiä arvioita. Vanhin avattu alue viittasi nuorimpaan mesoliittista kivikauteen (5000−4800 eaa.). Tällä alueella ei kuitenkaan esiintynyt ihmisten toiminnasta kertovia löytöjä. Sen sijaan toisessa kaivauksessa, joka ajoitettiin vuosiin 3945−3790 eaa., löytyi hiilenpaloja ja kivityökalujen työstöjätettä. Kiinnostava löytö oli piirrosten tekemiseen käytetty kivenhamara, joka löytyi turpeesta makaamassa kalliota vasten. Osa ajoituksista sijoittuu kivikaudelle, osa pronssikaudelle tai jopa rautakaudelle. Löytöjen perusteella paikalla olisi asuttu 4000−500 eaa.
Kuvakentät
Piirrosalue sijaitsee Høydalsfjordenin etelärannan tuntumassa suojaisassa kaakkoiskulmassa Floran kunnassa. Paikka on noin 40 kilometriä etelään Vingenin kalliopiirrosalueesta, johon Ausevikin piirroksia usein verrataan. Kalliopiirroksia on piirretty noin 1 500 m² suuruiselle ja loivasti mereen viettävälle kallioalueelle, jossa piirrosalue on 85 metriä pitkä ja 10−50 metriä leveä. Alle 300 kuviota on ryhmitelty seitsemään eri kuvakenttään, jotka merkitään yleensä roomalaisilla numeroilla I−VII.
Seuraavassa luettelossa esitetään sulkeissa kuvakenttien väliset etäisyydet metreinä: I (12 m) II (5 m) III (26 m) IV (10 m) V (11 m) VI (4 m) VII. Kuvakentässä I on 10 kuviota, kentässä II 37 kuviota, kentässä III 134 kuviota 170 m² kokoisella alueella, IV:ssä 15 kuviota 10 m² alalla, V:ssä 2 kuviota, VI:ssa 39 kuviota 18 m² alalla ja VII:ssä 11 kuviota. Uusia kuvioita voi löytyä, kun kuvakenttiä reunustavat turpeet nostetaan ylös.
Saksanhirvi on kuva-alueen yleisin eläinlaji, jota esitellään hirvaksina, lehminä ja vasikoina. Myös koiria, susia ja lintuja esiintyy, mutta kaloja ei. Tiedetään kuitenkin, että kalastus on monesti ollut pääelinkeino ja saksanhirvien pyynti on siten ollut sen rinnakkaiselinkeino. Toiseksi eniten esiintyy piirroksia ihmishahmoista. Erästä hahmoa kutsutaan šamaaniksi, koska kuviossa se levittää suuria käsiään molemmille sivuille. Eläimet ja ihminen kuvataan joskus yhdessä niin, että kuviot yhdistetään viivoilla tai verkkomaisilla kuvioilla, kuten pyyntiverkoilla. Loput kuvioista ovat geometrisiä. Kuviossa voi olla esimerkiksi kymmenen samankeskistä ympyrää ("tikkataulu") tai se voi olla kolmio, jonka sisälle on piirretty "vuosirenkaita" moneen sektoriin.
Risto Ojanperä
Risto Ojanperä (s. 8. tammikuuta 1965 Alajärvi, Suomi) on entinen suomalainen pesäpalloilija. Hän toimii Alajärven Ankkureiden pelinjohtajana ja toimii myös Suomen Pesäpalloliiton koulutus- ja valmennuspäällikkönä. Ojanperä on toiminut myös Ruutu Urheilun pesäpallolähetysten asiantuntijakommentaattorina.
Peliura
Ojanperä on pelannut omalla peliurallaan Superpesiksessä kausina 1989 ja 1990, jolloin hän pelasi Seinäjoen Maila-Jussien joukkueessa. Kahden pääsarjakauden jälkeen Ojanperä siirtyi Ykköspesikseen nostamaan Riihimäen Pallonlyöjiä pääsarjaan.
Pokémon: Zoroark – Illuusioiden mestari
Pokémon: Zoroark – Illuusioiden mestari on kolmastoista kokopitkä Pokémon-elokuva vuodelta 2010. Yhdysvalloissa se julkaistiin helmikuussa 2011, ja Suomessa TV-ensi-ilta oli MTV3-kanavalla jouluaattona 24. joulukuuta 2011. Elokuvan pääpokémonit ovat lähestyvää viidettä sukupolvea edustavat Zorua ja Zoroark.
Tieteentutkimus
Tieteentutkimus on tiedettä tutkiva monitieteinen ala. Sen keskeisiä alueita ovat tieteenfilosofia, tieteenhistoria ja tieteensosiologia, mutta kaiken kaikkiaan tutkimuskenttä on melko hajanainen. Tieteentutkimuksessa käsitellään muun muassa tiedepolitiikkaa, tieteen etiikkaa, tieteen popularisointia ja tieteellisten kiistojen luonnetta.
Pokémon: Zoroark – Illuusioiden mestari
Äänirooleissa
Elokuvan suomenkielisen version lopputekstien aikana oli DVD-julkaisussa käytetty epähuomiossa norjankielisen version loppulaulua.
Tieteentutkimus
Tieteentutkimuksesta käytetään englannin kielessä usein nimeä science and technology studies. Käytäntö heijastaa sitä, että tieteen ja tekniikan tutkiminen ovat läheisessä suhteessa toisiinsa.
Tieteentutkijan tutkimusnäkökulman taustalla on useimmiten jokin tieteenala, joka voi filosofian, historian tai sosiologian ohella olla esimerkiksi kirjallisuudentutkimus, kulttuurintutkimus, naistutkimus, psykologia tai viestinnäntutkimus. Osa tieteentutkijoista on koulutukseltaan luonnontieteilijöitä. Tutkimusaineistona voi olla muun muassa tieteellisiä artikkeleita, tutkimussuunnitelmia, kirjeenvaihtoa, päiväkirjoja, tilastoja tai esineitä. Tieteentutkija voi tehdä haastatteluja tai kyselytutkimuksia, tai hän voi havainnoida tieteilijöiden toimintaa kokouksissa tai laboratorioissa. Joskus saattaa olla mahdollista suorittaa kokeita.
Risto Ojanperä
Pelinjohtaja-ura
Ojanperä aloitti pelinjohtajaurana kaudella 1994 kun hän aloitti Nurmon Jymyn pelinjohtajana Ykköspesiksessä. Ojanperä johti peliä Nurmossa kahden kauden ajan jonka jälkeen hän siirtyi Seinäjoelle kaksoisvirkaa Maila-Jussien A-poikien Superpesiksen pelinjohtajaksi ja naisten Ykköspesiksen pelinjohtajaksi. Kahden kauden jälkeen Ojanperä siirtyi Alajärven Ankkureiden pelinjohtajaksi kausiksi 1998 ja 1999.
Kausina 2000 ja 2001 Ojanperä toimi naisten Superpesis-joukkueen Peräseinäjoen Toiveen pelinjohtajana ja siirtyi kaudeksi 2002 samassa sarjassa pelanneen Kirittärien pelinjohtajaksi. Kaudella 2003 Ojanperä palasi Etelä-Pohjanmaalle Koskenkorvan Urheilijoiden pelinjohtajaksi. Hän sai kuitenkin potkut kesken kauden 2004. Kaudeksi 2005 Ojanperä palasi takaisin Peräseinäjoelle tällä kertaa fuusioseura Petojussien pelinjohtajaksi. Ojanperä jatkoi virassa vuoteen 2007, jonka jälkeen hän jätti tehtävät. Ojanperä siirtyi Pesäpalloliiton koulutus- ja valmennuspäälliköksi 15. marraskuuta 2007 alkaen. Kaudella 2008 Ojanperä teki puolen kauden mittaisen paluun pelinjohtajaksi Vimpelin Vetoon kesken kauden erotetun Matti Iivarisen tilalle. Kauden jälkeen Ojanperä kuitenkin piti välivuoden, jatkaen tehtävässä jälleen kaudella 2010. Ojanperä toimi Vimpelin Vedon pelinjohtajana 2010–2013. Syyskuussa 2013 hänen uutisoitiin siirtyvän 2+1-vuotisella sopimuksella naisten Superpesis-joukkue Porin Pesäkarhujen pelinjohtajaksi. Kesken kauden 2018 Ojanperä palasi Ankkureiden pelijohtajaksi.
It’s All About You
It’s All About You (suom. Kaikki johtuu sinusta) on Juliana Pashan kappale, joka edusti Albaniaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui 76 pisteellä kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sai 62 pistettä ja sijouttui 16:nneksi.
Kappaleen lavashow’ssa nähtiin Julianan lisäksi myös kolme taustalaulajaa ja viulisti.
G-tyypin pääsarjan tähti
thumb|[[Aurinko on G-tyypin pääsarjan tähti.]] G-tyypin pääsarjan tähti (G V) on pääsarjan tähti, jonka spektriluokka on F ja luminositeettiluokka V. Näiden tähtien massa on 0,8–1,2 kertaa Auringon massa, ja niiden pintalämpötila on 5 300–6 000 K. Aurinko on tunnetuin esimerkki G-tyypin pääsarjan tähdestä. Joka sekunti Aurinko muuttaa noin 600 miljoonaa tonnia vetyä heliumiksi kehittäen energiaa. Muita G-tyypin tähtiä ovat mm. Alfa Centauri A ja Tau Ceti.
G-tyypin tähtien spektrin väri on yleensä valkoinen. Aurinkokin on oikeasti valkoinen, mutta se näyttää kellertävältä johtuen Maan ilmakehästä. G-tyypin tähdet ovat valovoimaisempia kuin 90 % Linnunradan tähdistä (jotka ovat pääasiassa oransseja, punaisia ja valkoisia kääpiöitä).
G-tyypin tähdillä on usein vetyä noin 10 miljardiksi vuodeksi. Tämän jälkeen niistä alkaa kehittyä punaisia jättiläisiä, jotka romahtavat lopulta kylmeneviksi ja tiheiksi valkoisiksi kääpiöiksi.
Tiedon auditointi
Tiedon auditointi on menetelmä, jolla kuvataan, mitä tietoa organisaatiolla on, kenellä sitä on ja miten se kulkee organisaatiossa. Tiedon auditoinnin käsite kuuluu tietojohtamisen tieteenalaan ja on yksi organisaatioiden tiedonhallinnan väline. Sitä käytetään usein alkutilakartoituksena organisaatioiden tiedolla johtamisen käynnistämiseen tai kehittämiseen.
Pääulottuvuudet
Tiedon auditoinnin pääulottuvuudet ovat organisaation tiedon auditointi (knowledge audit) ja tietohallinnon auditointi (knowledge management audit). Tiedon auditointi viittaa organisaation olemassa olevien ja puuttuvien tietoresurssien tunnistamisen ja nimeämisen prosessiin. Tietohallinnon auditoinnilla viitataan organisaation tiedon luomisen, hankinnan, käytön, säilyttämisen, levittämisen, siirtämisen, jakamisen ja uudelleenkäyttämisen prosesseihin eli siihen, miten tietoa organisaatiossa yleensä hallitaan.
Tiedon auditoinnilla pyritään tuomaan näkyväksi tiedolliset voimavarat ja tarpeet, joita organisaatio käyttää omaan arvonmuodostukseensa. Auditointiprosessin avulla kuvataan, mitä tietoa organisaatiolla on (ja vastavuoroisesti, mitä tietoa organisaatiossa tarvittaisiin), kuka tietää (ja kenen pitäisi tietää), missä tieto sijaitsee (ja missä tiedon olisi tarpeen sijaita) sekä tiedon kulku organisaatiossa. Tiedon auditointi voi paljastaa muutostarpeita esimerkiksi organisaation työyhteisöllisissä ja työntekijöiden henkilökohtaisissa käytännöissä, liiketoimintamalleissa tai käytettävissä teknologioissa.
Biloslavon ja Trnavcevicin mukaan tietohallinnon auditointi on tietohallinnon kompetenssin työväline. Sillä tunnistetaan organisaatioiden vahvuudet ja heikkoudet, ja se edistää parhaiden käytäntöjen muotoutumista eri aloilla. Liebowitzin ym. mukaan tietohallinnon auditointi on yksi tietohallinnon avainasioita. Auditoinnin avulla tarkastellaan ja analysoidaan tietohallintoa systemaattisesti organisaation sisällä ja asiakastarpeita organisaation ulkopuolella.
Tiedon auditointi
Organisaation tiedon auditoiminen tietopääoman näkökulmasta voidaan toteuttaa monin eri mallein. Prosessia räätälöidään kohteen ja tavoitteenasettelun mukaan. Siihen liittyy yleensä avainhenkilöiden haastatteluja, kyselyjä, ryhmätyöskentelyä, tietosisällön inventointia sekä saatavuuden ja säilyttämisen määrittelyä, tiedon käyttötarpeiden ja relevanssin analyysia ja tiedon kulun kartoittamista henkilöiden ja prosessien välillä. Auditoimisen lopputuotteena syntyy analysoitu tietokartta, organisaation tilanteesta.
Tiedon auditoinnista syntyy kohteena olevalle organisaatiolle monenlaisia hyötyjä, joita ovat muun muassa käsitykset siitä
Lisäksi auditointiprosessi
Tiedon auditointi tähtää organisaation tiedollisen itseymmärryksen lisäämiseen. Se toimii usein ensiaskeleena organisaation tiedonhallinnan ja tietojohtamisen käynnistämiseen. Hyvin onnistunut tiedon auditointi voi itsessään toimia tiekarttana ja tarjota ohjeistusta toiminnan kehittämiseen ja tehostamiseen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1981
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin seitsemännen kerran vuonna 1981. Mestaruuden voitti ranskalainen Gilles Burgat. Mestaruus jäi Burgat'n uran ainoaksi.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Tiedon auditointi
Tietohallinnon auditointi
Kootusti auditointi koostuu neljästä prosessiin perustuvasta vaiheesta: valmistelu, analyysi, toimeenpano sekä yhteenveto. Valmisteluvaihe sisältää tietohallinnon tavoitteen selventämisen, auditointisuunnittelun esittämisen ja auditointitiimin organisoimisen. Analyysivaihe pääosin jäsentää tietohallinnon auditoinnin tosiasiallista sisältöä, kuten tietohallinnon ympäristön, tietopääoman, tietohallinnon kompetenssin ja tietohallinnon suorituskyvyn tarkastelua. Toimeenpanovaihe sisältää tiedontarpeiden analyysin, tietoresurssien inventoinnin, tietokartoituksen ja niin edelleen. Yhteenvedossa arvioidaan auditoinnin tulos, raportti ja tiedon uudelleenauditoinnin toteutus.
Tiedon auditoimisen haaste
Tietoyhteiskunnassa tieto on entistä merkittävämpi lisäarvon ja kilpailuedun tuottaja. Organisaatioissa sijaitseva tieto on luonteeltaan usein näkymätöntä ja vaikeasti henkilöitävissä ja määrämitallistettavissa, mikä tekee siitä hankalasti auditoitavaa. Organisaatioiden tiedon käsitteellistämiseen liittyvät läheisesti aineettoman pääoman, inhimillisen pääoman ja hiljaisen tiedon käsitteet.
Yksi askel liikaa
Yksi askel liikaa on kesäkuussa 2005 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on aikaisemmin helmikuussa julkaistulta albumilta Kuolematon. Singlen toinen kappale Ääni sisälläni on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli.
Single nousi Suomen viralliselle listalle suoraan ykköseksi ja pysyi listalla kolmen viikon ajan.
Erik Werenskiold
thumb|Erik Werenskiold vuonna 1880 Erik Werenskiold (1855–1938) oli norjalainen taidemaalari ja piirtäjä, yksi maansa naturalismin pääasiallisista edustajista. Hän opiskeli Münchenissä, minkä jälkeen muutti Pariisiin. Hän teki kansanelämää esittäviä kuvia (mm. Talonpoikaishautajaiset, 1885, Nasjonalgalleriet, Oslo) ja muotokuvat mm. Henrik Ibsenistä, Bjørnstjerne Bjørnsonista ja Edvard Griegistä. Werenskiold oli arvostettu kivipiirtäjä. Hän kuvitti norjalaisia kansansatuja. Myös hänen poikansa Dagfin Werenskiold (1892–1977) oli taiteilija.
Pedro Fages
Pedro Fages ”El Oso” Beletan (katalaaniksi Pere Fages i Beleta, 1734–1794) oli espanjalainen tutkimusmatkailija ja sotilas. Hän toimi Alta Californian sotilaskuvernöörinä vuosina 1770–1774. Fages myös oli mukana tutkimassa muun muassa San Franciscon lahtea ja San Diegoa.
Pedro Fagesia on jälkeenpäin käytetty joissakin elokuvissa. Vuonna 1955 ilmestyneessä yhdysvaltalaiselokuvassa Miekalla ja ristillä Fagesin henkilöhahmo oli pääroolissa. Tuolloin häntä näytteli Victor Junco.
Bordžomin piirikunta
Bordžomin piirikunta on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 25 214 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1 189 neliökilometriä. Piirikunnan keskus Bordžomin kylpyläkaupunki on kuulu mineraalivedestään, jota markkinoidaan nimellä Borjomi.
Vuonna 1995 alueelle perustettiin Bordžomi-Kharagaulin kansallispuisto, joka kattaa suuren, yli 76 000 hehtaarin laajuisen vuoristoisen metsäalueen. Alueella on säilynyt useita endeemisiä kasvilajeja ja uhanalaisia eläinlajeja. Muihin Bordžomin piirikunnan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Timotesubanin luostari, jonka pääkirkko on rakennettu 1100–1200-luvuilla, Sagdenin kirkko 1300–1400-luvuilta ja linna 1700-luvulta, keskiaikainen Tsikhisdžvarin linna, Tadzrisin luostari 800-luvulta sekä vanhat Kviriketin ja Nedzvin luostarit. Nedzvin luostarissa asui vuodesta 1060 eteenpäin georgialainen teologi ja kääntäjä Giorgi Mtatsmindeli. Likanin kylpyläpaikkakunnan reunalla on Romanovien palatsin lisäksi luostari 800–900-luvuilta ja lähistöllä 1500-luvulla rakennettu linnoitus.
Jargon (albumi)
Jargon on samannimisen suomalaisyhtyeen vuonna 1980 julkaistu instrumentaalialbumi. Kansikuvat on ottanut Esa Kärki.
F1 2016
F1 2016 on Codemastersin kehittämä Formula 1-aiheinen ajopeli, joka perustuu Formula 1 kauteen 2016. Peli on järjestyksessään yhtiön kahdeksas virallinen Formula 1 -peli. Peli julkaistiin 19. elokuuta Euroopassa.
Peli sisältää kaikki kauden 2016 kuljettajat, tallit ja radat sekä uuden Bakun katuradan Azerbaidžanissa. Pelissä on myös nyt uutena ominaisuutena manuaaliset lähdöt ja lämmittelykierros. Myös turva-auto palaa pelisarjaan vuoden tauon jälkeen. Uutena ominaisuutena on myös virtuaalinen turva-auto.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1982
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kahdeksannen kerran vuonna 1982. Mestaruuden voitti belgialainen Eddy Lejeune. Mestaruus oli Lejeunen ensimmäinen.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Thomas A. Scott
Thomas Alexander Scott (28. joulukuuta 1823 – 21. toukokuuta 1881) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hän johti Pennsylvania Railroadia, joka oli maailman suurin liikeyritys 1880-luvulla. Hänellä oli merkittävä rooli vuoden 1877 kompromississa, joka päätti rekonstruktion aikakauden Yhdysvaltain historiassa. Andrew Carnegie työskenteli nuorena Scottin alaisuudessa, ja Scottilla oli suuri vaikutus hänen uraansa.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana presidentti Abraham Lincoln nimitti Scottin apulaisministeriksi sotaministeriöön. Scott järjesti joukkojen kuljetuksia ja huoltoyhteyksiä rautateillä, ja toimitti 25 000 miestä yhden vuorokauden aikana Chattanoogan taisteluun, joka päättyi Pohjoisvaltioiden voittoon.