cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tamminiemen pesänjakajat
Rakenne
Kirjan ilmestymisajalle kuvaavaa on, että siinä esiteltyjen Urho Kekkosen seuraajaehdokkaina pidettyjen henkilöiden joukossa oli vain yksi nainen, YK:n apulaispääsihteeri Helvi Sipilä, jonka annettiin ymmärtää keskittyvän lähinnä patsasteluun ja seuraelämään.
Sosiaalisen median vero
Ilmaisun ja verkon vapaus
Sosiaalisen median yleistyttyä hallitusten on yhä vaikeampi tukahduttaa tiedotusvälineitä perinteisesti sulkemalla ne. Seurauksena hallitukset on pakotettu käyttämään tiukempia suojaamisen tai valvonnan keinoja verotuksen ja lainsäädännön keinoin.
Tamminiemen pesänjakajat
Luvut
Alla kirjan sisällysluettelo sellaisena kuin se esiintyi kirjan 1. painoksessa 1981:
Sosiaalisen median vero
Ilmaisun ja verkon vapaus
George Ogola, journalisti ja viestinnän tutkija totesi kirjoituksessaan The Wire -lehdessä:
Tamminiemen pesänjakajat
Aikalaisvastaanotto
Aarno Laitinen kirjoitti kirjan viimeisen painoksen esipuheessa vuonna 1989, että Tamminiemen pesänjakajien ilmestyttyä syksyllä 1981 ulkoministerinä ja Keskustan puheenjohtajana toiminut Paavo Väyrynen oli ilmoittanut mielipiteensä kirjasta: ”Sellainen kirja pitäisi polttaa. En tosin ole lukenut sitä, mutta olen kuullut.” Eduskunnan puhemies Johannes Virolainen soitti Helsingin Sanomien toimitukseen ja vaati, että HS:n toimittajat, ainakaan kirjan tekoon osallistuneet, eivät saa enää tulla eduskuntaan. Tähän HS:n vastaava päätoimittaja Heikki Tikkanen vastasi tiukasti alaisiaan puolustaen, että eduskunta ei valitse HS:n eduskuntatoimittajia. Kun poliitikot eivät Laitisen mukaan pystyneet osoittamaan kirjasta selviä virheitä, nämä päättivät vaieta sen kuoliaaksi.
Tamminiemen pesänjakajien tekijät tiesivät odottaa poliitikkojen tyrmäystä, mutta heille yllätykseksi myös monien lehtien päätoimittajat ja pakinoitsijat − puoluekannasta riippumatta − antoivat tuomionsa, eräät koko kirjaa lukemattakin. Esimerkiksi pakinoitsija Juorkunan Jussi (Kerttu Kauniskangas) kirjoitti SKDL:n pää-äänenkannattajassa Kansan Uutisissa: ”Vastenmielisyyteni on todella niin ehdoton, että en ole halunnut Pesänjakajia lukea.”
Kokoomuksen pää-äänenkannattajan Nykypäivän nimimerkki Kyytipoika (myöhempi Kokoomuksen puoluesihteeri ja Yleisradion johtaja Aarno Kaila) piti kirjaa ”halpamaisten vitsien ja alentavien henkilökuvausten kokoelmana” ja tekijöiden piiloutumista nimimerkin taakse raukkamaisena. Suomen Sosialidemokraatin päätoimittaja Seppo Heikki Salonen leimasi kirjan sanoin: ”Henkilöjuttuja, joita itseään kunnioittava sanomalehdistö ei julkaise.” Salonen epäili kirjan kirjoittajaksi puoluetoveriaan, kansanedustaja Seppo Tikkaa.
Suomen Kuvalehti pyysi Tamminiemen pesänjakajista kommenttia varatuomari Jukka Kemppiseltä, mutta tämä ei pitänyt kirjaa kommentoinnin arvoisena. Keskustalaisen Kainuun Sanomien päätoimittaja Otso Kukkonen moitti Tamminiemen pesänjakajien tekijöitä, joiden henkilöllisyys ei vielä silloin ollut paljastunut: ”Mutta ajatelkaapa, arvoisat nilkit, miten luuta käy, jos Kekkonen sittenkin jatkaa ja ottaa entisen miinin.”
Amerikansuomalainen lehtimies, aikoinaan The New York Timesin Pohjoismaiden-kirjeenvaihtajana Tukholmasta käsin toiminut ja Suomen asioihin hyvin perehtynyt Werner Wiskari syytti kirjaa rasistiseksi, koska siinä kerrottiin Max Jakobsonin olevan juutalainen, ja piti sitä Mauno Koiviston kampanjamateriaalina. Lisäksi kirjaa ei ostettu muun muassa Lahden kaupunginkirjastoon, koska se ei Lahden kirjastotoimenjohtajan mukaan täyttänyt kirjoille asetettuja kriteerejä.
Annika Eräpuro
Annika Eräpuro (s. 22. maaliskuuta 1962 Kemi) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija ja kääntäjä.
Tamminiemen pesänjakajat
Aikalaisvastaanotto
Pian irtisanomisensa jälkeen Yleisradion TV-uutisille antamassaan haastattelussa Aarno Laitinen kiisti jyrkästi, että Tamminiemen pesänjakajien kirjoittajat olisivat loukanneet hyvää lehtimiestapaa. Hänen mukaansa salanimen taakse kätkeydyttiin sen vuoksi, että lukijat eivät yhdistäisi kirjaa Helsingin Sanomiin.
Annika Eräpuro
Eräpuro opiskeli draamakirjallisuutta ja yleistä kirjallisuustiedettä Tampereen ja Helsingin yliopistoissa. Lisäksi hän on opiskellut Oriveden Opiston kirjoittaja- ja käsikirjoittajalinjalla.
Eräpuro on kääntänyt kaunokirjallisuutta ja tehnyt näyttämösovituksia muuan muassa Yrjö Kokon Pessistä ja Illusiasta Suomen Kansallisteatterille. Eräpuro on myös näytellyt Tampereen Ylioppilasteatterissa sekä Kemin ja Tampereen Teatterin iltanäyttelijänä.
Tamminiemen pesänjakajat
Aikalaisvastaanotto
Harvinainen poikkeus kirjaa kielteiseen sävyyn arvioineiden poliitikkojen joukossa oli silloinen SDP:n kansanedustaja, myöhempi kulttuuriministeri Arvo Salo, joka kirjoitti kotkalaisessa Eteenpäin-lehdessä: ”Tamminiemen pesänjakajilla myytiin sellaista kuvitelmaa, että poliitikot olisivat roistoja, osa jopa suuria sikoja. En väitä etteikö se pitäisi osittain paikkansa.” Kirurgi ja myöhempi Vasemmistoliiton kansanedustaja Pentti Tiusanen vitsaili Tamminiemen pesänjakajien olleen kuolevien potilaiden mielilukemista Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa.
Toimittajat Antti Blåfield ja Pekka Vuoristo arvioivat, että Tamminiemen pesänjakajien menestystä lisäsi osaltaan presidentinvaalikeskustelun pinnallisuus ja politiikan viihteellistyminen. Heidän mukaansa vuoden 1982 presidentinvaali oli tiedotusvälineille vuosikausiin ensimmäinen tilaisuus osoittaa poliittisen journalisminsa taso. Urho Kekkosen seuraajan valinnan sijasta toimittajat keskittyivät presidenttipeliin, eivätkä he vaivautuneet syventymään kunkin ehdokkaan oman ajattelutavan perusteisiin; toimittajien laatimat kysymykset kiinnostivat vain heitä itseään. Blåfieldin ja Vuoriston mukaan tämä näkyi kiusallisella tavalla televisiossa joulukuun lopulla 1981 esitetyssä presidenttiehdokkaiden yhteishaastattelussa, jonka piti olla tärkein ehdokkaiden esittelytilaisuus äänestäjille:
Annika Eräpuro
Eräpuron esikoisromaani Rämäpää ja Rääpäle julkaistiin vuonna 2002. Toinen romaani, Fria ja Kuunainen, julkaistiin vuonna 2004 ja oli samana vuonna Finlandia Junior -palkintoehdokas. Eräpuro on ollut teoksillaan Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana vuosina 2002, 2004 ja 2009.
Tamminiemen pesänjakajat
Aikalaisvastaanotto
Poikkeuksen vallinneesta linjasta tekivät Yleisradion ruotsinkielisen television toimittajan Astrid Gartzin ohjelmat. Blåfield ja Vuoristo totesivat, että Tamminiemen pesänjakajat ”kykeni havainnoimaan ehdokkaita ja politiikkaa terävämmin kuin tiedotusvälineet, jotka pyrkiessään kertomaan kaiken ohittivat olennaisen”.
Annika Eräpuro
Turkulainen Linnateatteri tuotti Eräpuron romaaniin perustuvan näytelmän Rämäpää ja Rääpäle keväällä 2003.
Eräpuro asuu Kangasalla.
Tamminiemen pesänjakajat
Myöhempiä arvioita
Lasse Lehtinen arvioi vuonna 2005 Suomen Kuvalehdessä kirjaa sanoin: ”Poliittiseen journalismiin Tamminiemen pesänjakajat jätti pysyvän jäljen. – – Kun journalisti aikaisemmin koki rikkovansa hyvää lehtimiestapaa, jos hän kertoi kielteisiä seikkoja päätöksentekijöiden henkilökohtaisista ominaisuuksista, hän nykyään tuntee tekevänsä virkavirheen, jos jättää sellaisen kertomatta.”
Janne Virkkunen kertoi vuonna 2013 ilmestyneissä muistelmissaan, että keskeinen teema Tamminiemen pesänjakajien ilmestymisen aikoihin oli syvälle suomalaiseen yhteiskuntaan tunkeutunut Neuvostoliiton tiedusteluverkosto ja Kremlin vaikutus Suomen sisäisiin asioihin. Suomalaiset olivat venäläisten tärkeitä tietolähteitä, ja monet heistä paljastivat valtiosalaisuuksia edistääkseen omaa uraansa. Kun Urho Kekkonen oli kiinnittänyt osan omasta menestyksestään Neuvostoliiton tukeen, monet seurasivat hänen esimerkkiään. Virkkusen mielestä kotiryssäinstituutio, jossa Tehtaankadulla vierailleet poliitikot kertoivat KGB:n agenteille tietoja kotimaisista vastustajistaan, oli 2000-luvun näkökulmasta katsottuna suorastaan maanpetoksellinen.
Valtiotieteen tohtori Jukka Tarkan mukaan kirja vaikutti kansalaisten mielipiteisiin poliitikoista sekä äänestyskäyttäytymiseen presidentinvaalissa ja vuoden 1983 eduskuntavaaleissa riippumatta siitä, olivatko siinä esitetyt väitteet tosia vai eivät. Tarkka on luonnehtinut kirjaa sävyltään populistiseksi, koska siinä annettiin ymmärtää poliitikkojen nauttivan tavallisille kansalaisille kuulumattomista etuoikeuksista. 30 vuotta jälkeenpäin Tarkka on arvioinut, että Tamminiemen pesänjakajien kohteidensa silmille heittämät ilkeydet olivat enimmäkseen harmittomia päiväperhosia, ja kirjan todistelu näiden kelvottomuudesta paljastaa, että aikansa rohkeina toisinajattelijoina esiintyneiden tekijöiden pohjavire oli konservatiivisesti suomettunut. Pahin pamfletin tekijöiden Kekkosen seuraajaksi pyrkivää kohtaan keksimä syytös oli väittää, että tämä pyrkisi vastoin Neuvostoliiton tahtoa lisäämään Suomen poliittista liikkumatilaa. Tarkan mukaan kirja todisteli, että oli lapsellista kuvitella, että Suomen asioita voitaisiin hoitaa tukeutumatta Moskovan ohjaukseen, ja että Neuvostoliiton toiveiden torjuminen oli epärealistista haihattelua. Tarkka toteaa, että kirja edusti sitä Paasikiven linjan väärintulkintaa, että tosiasioiden tunnustaminen tarkoittaisi sokeaa mukautumista Kremlin tahtoon. Pamfletistien pessimistisenä odotuksena oli, että uudeksi presidentiksi joka tapauksessa tulisi Ahti Karjalainen, tehtäisiinpä mitä tahansa.
Max Jakobson kirjoitti myöhemmin, että ne suomalaiset, jotka vuonna 1981 pelkäsivät tai toivoivat Neuvostoliiton puuttuvan Suomen presidentinvaaliin, arvioivat silloisen ”maan tavan” mukaan Suomen ja Neuvostoliiton suhteita ikään kuin maat olisivat olleet kahden kesken koko maailmassa. Neuvostoliiton johdolla oli syksyllä 1981 käsissään kuitenkin paljon suurempia ongelmia. Neuvostojoukkojen hyökkäys Afganistaniin oli kohdannut odottamattomia vastoinkäymisiä ja synnyttänyt Neuvostoliitossa sisäistä oppositiohenkeä. Ronald Reaganin valinta Yhdysvaltain presidentiksi oli luonut uudelleen jännittyneen tilan suurvaltojen välille. Neuvostoliiton puoluejohtaja Leonid Brežnev vieraili Länsi-Saksassa marraskuussa 1981, mikä oli tarkoitettu vakuutukseksi siitä, että Neuvostoliitto oli Länsi-Euroopan maille rauhantahtoinen ja luotettava sopimuskumppani. Tähän linjaan ei olisi sopinut puuttuminen pienen naapurimaan sisäisiin asioihin.
Johannes Virolainen kirjoitti omissa muistelmissaan vuonna 1991, että Suomessa toimineet neuvostodiplomaatit olivat syksyllä 1981 täysin perillä Suomen sisäpoliittisesta tilanteesta. Neuvostoliittolaiset tunnustivat Mauno Koiviston ylivoimaisen kansansuosion ja olivat varmoja hänen voitostaan presidentinvaalissa. Neuvostoliiton Suomen-suurlähetystön lähetystösihteeri Albert Akulov kertoi muistelmissaan, ettei neuvostoliittolaisten tukea Ahti Karjalaiselle lainkaan harkittu syksyllä 1981. Suurlähettiläs Vladimir Sobolev ja lähetystösihteeri Juri Derjabin eivät uskoneet Karjalaisen pääsevän edes Keskustapuolueen presidenttiehdokkaaksi. Esko Rekolan mukaan yritykset tuoda Karjalainen ”mustana hevosena”” valitsijamiesten suorittamaan vaaliin kaatuivat siihen, että enemmistökommunistit kieltäytyivät hankkeesta.
Tamminiemen pesänjakajien loppusivuilla olleessa luvussa ”Linnan emännät” arvioitiin Urho Kekkosen mahdollisten seuraajien puolisoita, joista selvästi eniten huomiota saivat Kyllikki Virolainen ja Tellervo Koivisto. Kirjailija Anne Mattssonin mukaan Tamminiemen pesänjakajien tekijät eivät olleet erityisemmin kiinnostuneita muista puolisoista eivätkä vaivautuneet ottamaan tarkempaa selkoa näiden taustoista. Esimerkiksi Irene Sorsan kerrottiin ”kokopäiväisesti keskittyneen tukemaan miestään, suremaan tappioita ja iloitsemaan voitoista”. Tosiasiassa Irene Sorsa työskenteli kokopäiväisenä ulkomaisen kirjallisuuden kääntäjänä WSOY:ssä ja pysytteli tietoisesti poissa julkisuudesta.
Janne Virkkunen on muistellut, että Aarno Laitinen piti Tamminiemen pesänjakajia lehtimiesuransa huipentumana ja oli siitä hyvin ylpeä.
Dokumenttielokuva
Syksyllä 2021 sai ensi-iltansa Arthur Franckin ohjaama dokumenttielokuva Pesänlikaajat: Erään kirjakohun anatomia. Elokuvaan haastateltiin kaikkia elossa olleita kirjan tekijöitä, myös Aarno Laitista, joka kuoli ensi-illan aikoihin.
Brienpaimenkoira
Brienpaimenkoira (berger de Brie) eli briardi (briard) on ranskalainen koirarotu, jota käytettiin ensimmäisen maailmansodan aikana ns. lääkintäkoirana, eli sen tehtävä oli etsiä ruumiiden seasta haavoittuneet. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 1.
Ulkonäkö
Brienpaimenkoira on voimakas, notkea ja hyvin sopusuhtainen koira, jonka liikkeet ovat eloisat ja vilkkaat. Briardin tulee olla pitempi kuin korkeutensa, eikä sen pää saa olla liian lyhyt suhteessa runkoon. Kuono-osa ja kallo-osa ovat yhtä pitkät. Silmien värin ja pigemantaation tulee olla mahdollisimman tummia, hampaat ovat saksipurennassa. Värejä on kolme: fawn, musta ja sininen, joista viimeksi mainittu on Suomessa harvinainen. Kustakin väreistä löytyy runsaasti eri sävyeroja.
Luonne ja käyttäytyminen
Brienpaimenkoiran tulisi olla avoin ja käyttäytyä rauhallisesti kotioloissa, mutta vilkas ja temperamenttinen ulkona sekä työskennellessä. Briardin kouluttaminen ei ole helppoa, joten siihen tarvitaan pitkää pinnaa ja hyvää mielikuvitusta. Briard sopii oikeastaan vain huumorintajuiselle ihmiselle. Briardi on loistava vahtikoira reviirivaistonsa vuoksi.
Alkuperä
Rodun arvellaan polveutuvan mahdollisesti bergamonpaimenkoirasta, joka olisi levinnyt Rooman valtakunnan aikana läntiseen Eurooppaan. Toisaalta myös barbet saattaa olla vaikuttanut nykyisen brienpaimenkoiran syntyyn. Melko varmana pidetään sen sukulaisuutta serra de airesinpaimenkoiran, katalonianpaimenkoiran sekä polski owczarek nizinnyn kanssa. Jo 700-luvulla suuresti briardia muistuttava koira on kuvattuna seinävaatteessa Kaarle Suuren vierellä ja Napoleonilla tiedetään myös olleen briardeja vahtikoirina. Se tunnettiin alun perin nimellä ranskanalankopaimenkoira (Chien de Berger français de Plaine). Vasta vuonna 1809 se mainitaan ensi kerran nimellä Chien de Brie teoksessa "Cours complet d’agriculture". Amerikkalaiset sotilaat ihastuivat rotuun komennuksellaan Euroopassa ja veivät briardeja mukanaan Yhdysvaltoihin, jonne perustettiin oma briardyhdistys vuonna 1927. Ranskan ensimmäinen briardiyhdistys perustettiin 1900-luvun alussa, Englantiin briardit tulivat vuonna 1968 ja Pohjoismaihin 1970-luvun alussa. Ensimmäiset briardit tuotiin Suomeen 1970-luvulla. Vuonna 1981 rodulle perustettiin oma yhdistys Suomeen, Suomen Briard ry.
Terveys
Brienpaimenkoira on hyvin terve rotu, perinnöllisistä sairauksista huonoin tilanne on lonkkaniveldysplasian suhteen.
Reijo Tunkkari
Reijo Tunkkari on kokkolalainen viulisti, joka toimii konserttimestarina Keski-Pohjanmaan kamariorkesterissa ja I-viulistina Kokkola-kvartetissa. Hän myös opettaa viulunsoittoa Keski-Pohjanmaan konservatoriossa ja Kaustisen musiikkilukiossa.
Tunkkari aloitti viulunsoiton opintonsa Kokkolassa, Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa opettajinaan Juha Kangas ja Kaija Saarikettu, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Tukholmassa, Ruotsin Radion musiikkikoulussa. Solistidiplomin hän suoritti vuonna 1989 soittamalla Ruotsin Radion sinfoniaorkesterin solistina sekä pitämällä oman soolokonsertin Tukholmassa. Hän on vuosien saatossa osallistunut useille mestarikursseille opettajinaan monet kuuluisuudet, kuten Igor Bezrodnyi, Eli Goren, Peter Manning sekä Andras Mihaly.
Marraskuussa 2010 Reijo Tunkkari voitti Yle Radio 1:n musiikkiaiheisen Pähkinänsärkijä-tietokilpailun parinaan taidegraafikko Esa Riippa.
Hämärä
Hämärä on vuorokaudenaika, jolloin Aurinko on jonkin verran horisontin alapuolella, mutta pimeys ei ole vielä alkanut tai on jo päättynyt. Ilmakehä sirottaa valoa, vaikka aurinkoa ei näy.
Hämärän asteet
Ennen pimeyttä on kolmenasteista hämärää:
Aamulla ennen auringon nousua samat hämärät toistuvat päinvastaisessa järjestyksessä.
Pimeää on, kun Aurinko on enemmän kuin 18 astetta taivaanrannan alapuolella. Tosin käytännössä pimeän rajana voidaan pitää sitä, kun Aurinko on noin 16 astetta horisontin alapuolella. Tällöin aamulla ilmaantuu ensimmäinen hämärän kaari itäiselle taivaalle, ja illalla viimeinen hämärän kaari poistuu läntiseltä taivaalta.
Esiintyminen maapallolla
thumb|350px|Sen vuorokaudenajan pituus eri leveyspiireillä eri vuodenaikoina, jolloin joko Aurinko on horisontin yläpuolella tai on enintään porvarillinen hämärä. Suurimmassa osassa maapalloa hämärä esiintyy kaksi kertaa vuorokaudessa, ennen auringonnousua (aamuhämärä) ja auringonlaskun jälkeen (iltahämärä). Iltahämärän alkuvaiheessa tapahtuu sininen hetki, joka on erityisen suosittu valokuvauksen ajankohta. Napapiirin ja napojen välisellä alueella, jossa Aurinko ei kaamosaikana lainkaan nouse, on vuorokaudessa tällöin vain yksi hämärä keskipäivän aikoihin, kun Aurinko on vain hieman horisontin alapuolella. Useita leveysasteita napapiirin toisella puolellakin ei keskikesällä tule lainkaan täysin pimeää, vaan iltahämärä vaihtuu suoraan aamuhämäräksi. Tietyillä alueilla napojen läheisyydessä on jonkin aikaa syyspäiväntasauksen ja kevätpäiväntasauksen tienoilla hämärää ympäri vuorokauden.
Kesto
Hämärä on sitä pitempi, mitä loivemmin Aurinko nousee ja laskee. Mitä lähempänä päiväntasaajaa havaintopiste sijaitsee, sitä lyhyempi on hämärän hetki. Suomessa se on lyhimmillään syksyllä ja keväällä, jolloin Aurinko laskee jyrkästi ja pisimmillään vastaavasti talvella ja kesällä.
Päiväntasaajalla porvarillinen hämärä kestää lyhimmillään 21 minuuttia, ja täydellinen pimeys saapuu 69 minuutissa auringonlaskun jälkeen. Etelä-Suomessa porvarillinen hämärä kestää lyhimmillään 42 minuuttia. Vuoden eri aikoina hämärän keston vaihtelu on pientä päiväntasaajalta aina Pohjois-Ranskan leveysasteille saakka, mutta pohjoisemmaksi siirryttäessä tilanne muuttuu nopeasti. Etelä-Suomessa porvarillinen hämärä on pisimmillään keskikesällä tunnin ja 52 minuuttia.
Aiheesta muualla
Заря Зоря (заграва)
Maaltamuutto
Maaltamuutto on yhteiskunnallinen rakennemuutos, jossa väestö siirtyy maaseudulta taajamiin. Se liittyy maatalouden koneellistumiseen, tilakoon kasvuun ja ylipäänsä siirtymiseen vähemmän työvoimaa vaativiin viljelymenetelmiin. Suomessa maaltamuuttoa on lisännyt metsätalouden koneellistuminen. Maaltamuutto on aiheuttanut palvelujen kysynnän heikkenemistä maaseudulla ja siten kauppojen, koulujen, postikonttorien ja pankkien sulkemisia sekä maaseudulle suuntautuneiden joukkoliikennevuorojen lakkauttamisia. Suomessa maaltamuuttoa on tapahtunut 1800-luvun loppupuolelta asti. Vuonna 1860 maa- ja metsätalouden parissa työskenteli yli 90 % työvoimasta, vuonna 1900 noin 75 %, vuonna 1960 35 % ja vuonna 2000 alle 10 %.
Maaseudun ”syyskesää”
Kymmenkunta vuotta toisen maailmansodan jälkeistä aikaa olivat jälleenrakennuskautta, jota voi pitää hiipivän rakennemuutoksen ja voimakkaan kaupungistumisen jaksona. Maan sisäinen muutto vilkastui 1950-luvun puoliväliin mennessä niin, että jo yli neljä prosenttia suomalaisista vaihtoi vuosittain kotikuntaansa. Toisaalta 1950-luku oli monessa mielessä suomalaisen maaseudun loistoaikaa. Sotakorvausten tultua suoritetuiksi suomalaiset saattoivat suunnata voimavaransa kokonaan oman elintasonsa kohottamiseen, lapsilisät ja muut subventiot lisäsivät ennestään niukkoja rahatuloja ja maataloustuotteet kävivät kaupaksi hallituksen ja MTK:n sopimalla hintatasolla. Maaseudun väestö alkoi vähentyä aluksi niillä seuduilla, jotka olivat lähellä vanhoja teollisuuspaikkakuntia. Sen sijaan heikommin teollistuneissa Itä- ja Pohjois-Suomessa kuntien väkiluku kasvoi vielä 1950-luvun lopulle saakka. Siirtoväki ja rintamamiehet asuttivat erämaita ja metsätyöt antoivat talvisin pientilallisille tervetulleita lisäansioita.
Rakennemuutos ja maaltapako
Suuren muutoksen enteen alkoivat näkyä jo 1950-luvun aikana. Traktorit alkoivat syrjäyttää hevosia maa- ja metsätaloudessa, ja metsurit moottorisahoineen tulivat pienviljelijä-metsätyömiesten tilalle. Näin maatalous- ja metsätyön tuottavuus kohosi ja fyysinen rasittavuus väheni, mutta myös työvoiman tarve pieneni. Professori Nils Westermarckin johtama komitea varoitti jo 1960-luvun alussa maatalouden ylituotanto-ongelmasta, mutta komitean mietintöön sisältyneet radikaalit toimenpide-ehdotukset haudattiin poliittisista syistä. Yksinomaan vuosina 1960–1970 maa- ja metsätaloudesta katosi lähes 300 000 työpaikkaa. Perheenjäsenet mukaan lukien tämä muutos koski yli puolta miljoonaa suomalaista ja se oli ilmeisesti rajuin koko Euroopassa. Vastaava muutos oli koettu myös Ruotsissa, mutta jo pari kolme vuosikymmentä aikaisemmin ja maltillisempana. Rakennemuutoksen synnyttämä maaltamuutto suuntautui paitsi Etelä-Suomeen suurkaupunkien liepeille rakennettuihin lähiöihin, myös Ruotsiin etenkin Tukholman ja Göteborgin seuduille. Väestöä menettivät pääosin Itä- ja Pohjois-Suomi, Pohjois-Savon, Pohjois-Karjalan, Kainuun ja Lapin maakunnat; vastaavasti väestö lisääntyi etenkin Uudellamaalla, mutta myös Varsinais-Suomessa, Hämeessä, Satakunnassa ja Pirkanmaalla. Ruotsiin muuttajat lähtivät varsinkin Pohjois-Suomesta ja ruotsinkielisiltä rannikkoseuduilta, kun taas etelän kasvukeskuksiin siirtyi keskimäärin muuta väestöä paremmin koulutettuja. Maaltamuuttoon liittyi kiinteästi jälleenrakentaja- ja raivaajasukupolven lasten, yhteiskunnallisesti aktiivisten suurten ikäluokkien tulo työikään juuri 1960-luvun jälkipuoliskolla.
Voimakkaimman muuttoaallon seurauksena Suomi näytti jakaantuvan kahtia vauraaseen teollisuus-Suomeen ja sen raaka-ainereservinä toimivaan muuhun Suomeen. Tästä kahtiajaosta sai kasvuvoimansa uusi poliittinen ilmiö vennamolaisuus. "Talonpojan tappolinja" -käsitteen luoneen Veikko Vennamon perustama ja johtama Suomen Maaseudun Puolue sai suurvoiton vuoden 1970 eduskuntavaaleissa, mikä herätti muutkin puolueet ajamaan maaseudun ja kehitysalueiden asiaa.
Panamanpöllönen
Panamanpöllönen (Megascops clarkii aiemmin Otus clarkii) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa ja Panamassa.
Dodge Omni
Dodge Omni on Chryslerin Dodge-merkillä vuosina 1977–1990 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli Pohjois-Amerikan markkinoilla myyty versio Talbot Horizonista. Mallia myytiin myös nimellä Plymouth Horizon. Omnin seuraajaksi tuli Dodge Shadow.
Panamanpöllönen
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät.
Dodge Omni
Omni ja Horizon olivat ensimmäiset Chryslerin valmistamat etuvetoiset automallit. Etujousitus erosi eurooppalaisesta versiosta, sillä Omnissa käytettiin vääntösauvajousituksen sijaan MacPherson-joustintukia. Moottorina ei myöskään käytetty Talbot Horizonin 1,6-litraista työntötankomoottoria, vaan Volkswagenilta peräisin olevaa 1,7-litraista (75 hv), jossa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli. Voimansiirtona oli Volkswagenin nelivaihteinen manuaalivaihteisto tai Chryslerin kolmeportainen TorqueFlite-automaattivaihteisto. vasen|pienoiskuva|Plymouth Horizon Vuonna 1981 tuli saataville Chryslerin 2,2-litrainen (84 hv) moottori. 1,7-litrainen korvattiin PSA-konsernin 1,6-litraisella (62 hv) vuonna 1983, ja vuodesta 1987 lähtien 2,2-litrainen oli mallin ainoa moottorivaihtoehto.
Paleotethysmeri
thumb|right|255px|Paleotethysmeren sijainti paleotsooisella maailmankaudella.
Dodge Omni
Eurooppalaiseen Horizoniin verrattuna edistyksellistä oli viimeisien vuosimallien autoissa ollut kuljettajan turvatyyny. vasen|pienoiskuva|Shelby GLHS Suorituskykyisin malli oli Shelbyn virittämä Omni GLH (Goes Like Hell), jonka turboahdettu 2,2-litrainen moottori tuotti tehoa 146 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Lisäksi perusmalliin verrattuna GLH:n jousitus oli jäykempi ja maavara matalampi. Shelby valmisti autosta myös 500 kappaleen rajoitetun erän GLHS-nimistä mallia.
Maaltamuutto
Maaltamuuton suvantovaihe
Suomen eri osien väliset muuttovirrat tasaantuivat 1970-luvun puolivälissä, jolloin alkoi hyvinvointiyhteiskunnan voimakas rakennusvaihe. Valtiovalta tuki maaseutua etenkin Keskustan ajamalla aluepolitiikalla, jonka ansiosta maaseutukuntiin syntyi runsaasti lähinnä alihankintateollisuutta. Maaseudun kirkonkylät, joita alettiin kutsua kuntakeskuksiksi, saivat entistä kaupunkimaisempia piirteitä moderneine julkisine rakennuksineen ja pankkeineen. Syrjäseuduilla muuttoliike jatkui, mutta yleensä se pysähtyi näihin lähikeskuksiin. Valtion aluehallinto vahvistui maakuntien keskuksissa ja korkeakoulujärjestelmä laajeni voimakkaasti. Näin julkishallinnon palveluksessa työskentelevien ja akateemisen tai ylemmän ammatillisen koulutuksen saaneiden muuttovirrat suuntautuivat myös kehitysalueille. Osoituksena tästä kehityksestä oli useiden uusien kaupunkien synty pitkän tauon jälkeen 1980-luvun loppupuolella. Muuttoliikettä tapahtui jopa kaupungeista takaisin maaseudulle – lähinnä ns. kehyskuntiin –, kun kaupunkien pientalojen ja omistustonttien hinnat karkasivat usein tavallisten palkansaajien ulottumattomiin. Osansa kehityksessä oli liikenneyhteyksien paraneminen ja yksityisautoilun voimakas kasvu.
Karl Pearson
thumb|Karl Pearson Karl Pearson (27. maaliskuuta 1857 – 27. huhtikuuta 1936) oli englantilainen tilastotieteilijä. Hänen katsotaan luoneen matemaattisen tilastotieteen alan. Pearson perusti maailman ensimmäisen tilastotieteen laitoksen University College Londoniin. Hän vaikutti keskeisesti lineaarisen regressiomallin ja korrelaatiokertoimen teorian kehittämiseen. Pearsonin korrelaatiokerroin on nimetty hänen mukaansa.
Karl Pearson oli myös merkittävä yhteiskunnallinen toimija - eugeenikko ja kansallismielinen sosialisti. Artikkelissaan Socialism and Natural Selection hän painottaa tasa-arvon merkitystä kansankokonaisuudelle. Hän toteaa, että kansojen ja valtioiden välisissä konflikteissa se valtio, jossa on laaja köyhälistö, häviää sille valtiolle jonka väestö on tasa-arvoisempi.
Pantajarru
thumb|right|220px|Polkupyörän pantajarru. Pantajarru on kitkajarru, jota käytetään erityisesti ajoneuvoissa ja nostureissa. Jarruttaminen tapahtuu kiristämällä pyörivän rummun ympärillä olevaa joustavaa pantaa.
Pantajarrun tyypillinen sovelluskohde on erilaisten koneistojen varajärjestelmänä, jossa sen tehtävänä on toimia jarruna silloin, kun ensisijaiseksi tarkoitettu jarrujärjestelmä ei toimi. Ensisijaisena jarruna sitä saatetaan käyttää muun muassa polkupyörissä, sirkkeleissä ja nosturilaitteissa.
Pantajarrun suurin etu on sen rakenteellinen yksinkertaisuus. Siinä on muihin jarrujärjestelmiin verrattuna vähemmän liikkuvia osia, se on helppo huoltaa ja saattaa toimia useita vuosia. Altistuessaan kosteudelle tai lumelle sen pito kuitenkin heikkenee. Myös korkeat lämpötilat saattavat aiheuttaa luistamista. Tästä syystä pantajarru soveltuu parhaiten pienille pyörimisnopeuksille.
Maaltamuutto
Uusi keskittymiskehitys
2000-luvulle tultaessa maaseudun väestö on ikääntynyt ja peruspalvelut – koulu, posti, pankit ja linja-autoyhteys – on lakkautettu jo monista taannoin suuristakin kylistä. Suomen EU-jäsenyyden myötä maatilojen keskikoko on kasvanut voimakkaasti, maanviljelijän työn fyysinen rasittavuus on vaihtunut henkiseksi ja metsätaloudessa monitoimikoneet ovat syrjäyttäneet metsurit. Pienet kyläkaupat eivät ole pystyneet kilpailemaan tasavertaisesti suurten kauppakeskusten kanssa. Uhattuna on saattanut olla jopa koko kunnan ainoa postikonttori tai pankkiautomaatti. Autioituvan maaseudun ongelmat ovat koskeneet kipeimmin lapsiin, vanhuksiin ja muihin ilman omaa autoa oleviin henkilöihin. 2000-luvulla yhteiskunnan vaikuttajiksi ovat nousseet lähiöissä kasvaneet suurten ikäluokkien jälkeläiset, ja monilla nuorilla on enää hyvin etäinen tuntuma maaseutuun.
Paleotethysmeri
right|200px|thumb|Paleotethysmeri varhaisella permikaudella noin 290 miljoonaa vuotta sitten, ennen kuin Kimmerian laatta kulki pohjoiseen sulkien meren olemattomiin. right|200px|thumb|Noin 249 miljoonaa vuotta sitten [[permikausi|permin-triaskauden rajoilla. Kimmerian laatta oli alkanut liukua pohjoiseen ja kutistaa paleotethysmerta.]]
Paleotethysmeri oli mannerten liikkeistä jälkikäteen päätelty meri paleotsooisella maailmankaudella. Se muodostui, kun Gondwana, Laurussia eli Euramerikka ja Siperian kilpi yhdistyivät Devonikauden lopulla. Se kutistui olemattomiin 180 miljoonaa vuotta sitten, kun pohjoiseen edennyt Kimmerian laatta törmäsi tulevaan Aasiaan. Paleotethyksen sulkeutuminen avasi tethysmeren. Paleotethysmeri sijaitsi suunnilleen samassa kohtaa kuin Intia ja Intian valtameri nykyään. Tuolloin tuleva Arabianniemimaa oli lähempänä Afrikkaa kuin Euraasiaa. Tuolloin Afrikka ja Arabia muodostivat yhteisen laatan ja sen ja Euraasian laatan välissä sijaitsi Paleotethysmeri.
Sinkkiboorihydridi
Sinkkiboorihydridi (Zn(BH4)2) on sinkki- ja boorihydridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä mietona ja selektiivisenä pelkistimenä.
Ominaisuudet
Sinkkiboorihydridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi veden ja kosteuden kanssa mutta liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin, dimetyyliformamidiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Sinkkiboorihydridi pelkistää α,β-tyydyttymättömät karbonyyliyhdisteet, esimerkiksi aldehydit ja ketonit, α,β-tyydyttymättömiksi alkoholeiksi, esterit ja karboksyylihapot alkoholeiksi sekä amidit amiineiksi. Aminohapoista muodostuu aminoalkoholeja. Kuumennettaessa noin 85 °C:n lämpötilaan sinkkiboorihydridi hajoaa sinkiksi, booriksi ja vedyksi. Monista muista vastaavista reaktioista poiketen tämä reaktio on reversiibeli.
Valmistus ja käyttö
Sinkkiboorihydridiä voidaan valmistaa sinkkikloridin ja natriumboorihydridin välisellä reaktiolla ja liuottimena käytetään tyypillisesti dietyylieetteriä tai tetrahydrofuraania. Yhdistettä on myös raportoitu voitavan valmistaa sinkkikloridista ja natriumboorihydridistä jauhamalla kuulamyllyissä ilman liuotinta.
Sinkkiboorihydridiä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti α,β-tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden pelkistämiseen. Reaktio tapahtuu yleensä hyvin selektiivisesti, eivätkä muut mahdollisesti pelkistyvät ryhmät yleensä reagoi, ja hyvällä saannolla. Usein reaktioissa käytetään silikaan sidottua sinkkiboorihydridiä. Yhdisteen sisältämä sinkki-ioni kelatoituu helposti, minkä vuoksi yhdistettä käytetään hydroksi-tai alkoksikarbonyyliyhdisteiden stereoselektiiviseen pelkistämiseen. Sinkki-ioni koordinoituu karbonyyliryhmän happeen ja lähellä sijaitsevaan hydroksyyli- tai alkoksyylihappoon ja vety liittyy molekyyliin vähiten steerisesti estyneestä suunnasta. Näissä pelkistyksissä enantioylimäärä on usein hyvin korkea. Yhdisteen käyttöä vedyn varastoimismateriaalina tutkitaan.
Pihlajarinne
Pihlajarinne on Järvenperän kaupunginosan läntinen puolisko keskisessä Espoossa, Kauniaisten luoteispuolella, joka koostuu omakoti- ja rivitaloista. Pihlajarinteen ja Järvenperän itäpuolen erottaa 1990-luvun alussa rakennettu, Kehä III:lle johtava Auroranportti-niminen tie. Pihlajarinteessä on päiväkoti, pieni pallokenttä, leikkialue lapsille ja paperinkeräyspiste.
Pihlajarinteen ja Järvenperän väliin on kehittynyt Auroranportti, johon on viime vuosina rakennettu runsaasti uusia taloja. Auroranportin alueella Kehä III:n reunassa sijaitsee pieni teollisuusalue ja alueen ainoa kauppa, K-Supermarket Aurora.
Auroranpuistossa kasvaa paljon Espoon nimikkokasvia valkovuokkoa, joka on samalla myös Uudenmaan maakuntakukka.
Lippajärven ja Pihlajarinteen alueen postinumero on 02940.
Natchez (Mississippi)
Kaupunki on saanut nimensä Natchez -intiaaneilta.
Palawaninlehvi
Palawaninlehvi (Chloropsis palawanensis) on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Palawaninlehviä tavataan Filippiineillä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Portaat
thumb|Suorat portaat. thumb|[[Kierreportaat Vatikaanin museossa.]]
Portaat ovat rakennelma, joita pitkin voi kävellä eri korkeudella olevalta tasolta toiselle. Portaat koostuvat kahdesta tai useammasta askelmasta, joiden tarkoituksena on jakaa suuri korkeusero useaksi pieneksi eroksi. Portaista voidaan esimerkiksi arkkitehtuurisista syistä tehdä hyvinkin monimuotoisia. Yleisimpiä malleja kutsutaan usein niiden ylhäältä kuvatun mallin mukaisesti I- (suorat), L-, U- tai Y-portaiksi. Portaita, jotka kiertyvät keskiakselinsa ympäri kutsutaan kierreportaiksi. Parviportaiksi kutsutaan portaita, jotka nousukulmansa ja leveytensä puolesta eivät täytä normaalien portaiden turvallisuusmääräyksiä. Tyypillisesti nämä portaat johtavat rakennuksen parvelle.
Portaiden etenemäksi (e) kutsutaan kahden porrasaskeleen etureunojen välistä vaakasuoraa etäisyyttä. Nousuksi (n) kutsutaan kahden portaan yläpintojen välistä pystysuoraa etäisyyttä. Sisäportaissa nousun ja etenemän sopivana suhteena pidetään 2n + e ≈ 630 mm, ulkoportaissa hieman enemmän. Varsinkin pidempiin portaisiin rakennetaan usein lepotaso.
Suomessa portaiden rakentamista ohjaa Suomen rakentamismääräyskokoelman osio F2.
Rover CityRover
thumb|230px|CityRover (v.2004) CityRover on Roverin valmistama pieni hatchback-tyyppinen henkilöauto. Sen valmistus aloitettiin vuonna 2003. CityRover on periaatteessa uudelleennimetty intialainen Tata Indica.
CityRoverin käyttökustannukset ovat edullisia, mutta ostohinta liian kallis parempiin kilpailijoihin, kuten Fiat Pandaan verrattuna. Rover ei toimittanut BBC:n Top Gear -ohjelmalle CityRoveria koeajettavaksi, joten juontaja James May meni valeasussa liikkeeseen ja haki CityRoverin koeajettavaksi ja totesi koeajon jälkeen sen olevan huonoin auto, millä on koskaan ajanut.
Jo vuonna 2004, ainoastaan vuosi CityRoverin myyntiin tulemisen jälkeen Rover ilmoitti, että kahden vuoden sisällä sen korvaa kokonaan uusi malli.
Bastards
Vuonna 1983 yhtye lopetti varsinaisen uransa mutta palasi vuonna 2021 alkuperäisessä kokoonpanossaan - Sid, Rike ja Masa - äänittämään uuden EP:n ”Ei sotaa”. Levy julkaistiin digitaalisena vuonna 2022 ja vinyylillä 2023.
20.5.2023 Bastards teki ensimmäisen keikkansa neljäänkymmeneen vuoteen. Paikka oli Vastavirta-klubi Tampereella ja vastaanotto oli erinomainen. Vuoden 2023 kokoonpanossa soittavat alkuperäisjäsenten Sid Salmisen ja Rike Jokelan lisäksi Jaska Ahonen (rummut) sekä Sami ”Vuokko” Vuorinen (basso)
Yhtyeen säveltäjä ja toinen sanoittaja Risto ”Rike” Jokela on soittanut myös Antikeho-, Riistetyt-, Pyhät Nuket- ja Nuket-yhtyeissä. Yhä 80-luvun lopun menestyskokoonpanossaan oleva Nuket palasi yleisön eteen vuonna 2018 ja julkaisi 19.5.2023 niinikään uutta musiikkia yli kolmeenkymmeneenviiteen vuoteen: ”Elämä kostaa” -biisi syntyi Riken ja Jouni Hynysen yhteistyönä ja Hynynen myös feattaa levyllä.
Rike Jokela työskentelee televisio- ja elokuvaohjaajana ja on saanut Venla-palkinnot muun muassa Pulkkinen- ja Firma -sarjoistaan. Jokela on myös yksi Karppi / Deadwind -rikossarjan luojista sekä sarjan ohjaaja. Karppi pääsi ensimmäisenä suomalaisena TV-sarjana Netflixin koko maailman kattavaan levitykseen.
Sid Salminen on soittanut muun muassa Antikeho-, Protesti-, Kaaos- ja Hallava -yhtyeissä.
Jaska Ahonen on soittanut Kaaoksessa sekä Riken kanssa Riistetyissä sekä Pyhät Nuket- ja Nuket -yhtyeissä.
Sami Vuorinen on soittanut ja soittaa yhä useissa bändeissä, mm. punk-yhtye AUK:ssa.
Karijärvi (kaupunginosa)
Karijärvi on Kouvolan tilastoalue Jaalan suuralueella. Se sijaitsee Kouvolan pohjoisosassa, entisen Jaalan kunnan alueella. Karijärvi on Kouvolan pohjoisin kaupunginosa. Karijärvellä oli 405 asukasta vuonna 2015.
Kunnalliset ja julkiset palvelut
Karijärvi on erittäin harvaan asuttua, metsäistä seutua. Siellä ei sijaitse minkäänlaisia kaupallisia palveluita. Lähimmät kaupat ja mm. koulu sijaitsevat Jaalan kirkonkylällä.
Melody Maker
Melody Maker oli Isossa-Britanniassa vuosina 1926–2000 julkaistu viikoittainen musiikkisanomalehti, joka oli alallaan maailman vanhin.
Fairuz Fauzy
thumb|200px|Fairuz Fauzy vuonna 2011. Mohamed Fairuz Fauzy (s. 24. lokakuuta 1982 Kuala Lumpur, Malaija, Malesia) on malesialainen kilpa-autoilija.
Melody Maker
Lehti oli perustamisvuodestaan 1926 lähtien suunnattu suoraan muusikoille ja keskittyi pian jazziin. 1950-luvulla se alkoi vähitellen kattaa rock and rollia ja vähitellen saavutti toisen sijan New Musical Expressin (NME) jäljessä. Levikki kasvoi ja 1970-luvulla levikki oli 250 000 kappaletta viikossa.
Fairuz Fauzy
Kaudella 2010 Fauzy pääsi testamaan Lotuksen F1-autoa Malesian GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa ja uudestaan Britannian, Saksan, Singaporen ja Abu Dhabin GP:n harjoituksissa. Fauzy on aiemmin toiminut myös Spyker F1 -tallin testikuljettajana vuonna 2007.
Melody Maker
Lehti jatkoi rockiin ja indiemusiikkiin keskittymistä nousevan tanssimusiikin kustannuksella ja menetti myyntiään. 1990-luvun lopulla lehti tuotiin markkinoille kiiltokantisena lehtenä. Melody Maker lakkautettiin vuonna 2000, virallisesti pitkään samalla kustantajalla olleeseen NME-lehteen sulauttamalla. NME otti samalla joitakin Melody Makerin toimittajista ja sen suositut soittotaitoon liittyvät osat.
Fairuz Fauzy
Fauzy kilpaili GP2-sarjassa kausilla 2005–06 saavuttamatta pisteitä. Hän ajoi kaudella 2008 Aasian GP2-sarjassa, jossa hän voitti yhden kilpailun. Fauzy kilpaili myös A1 Grand Prix -sarjassa kausina 2005–09 voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2009 Fauzy kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa sijoittuen sarjan kakkoseksi.
Vuonna 2011 Fauzy siirtyi Team Lotus -tallista Lotus Renault GP:n testi- ja varakuljettajaksi. Fauzy myös palasi neljän vuoden tauon jälkeen GP2-sarjaan ajaen Super Nova -tallin kuljettajana. Hän saavutti viisi pistettä kauden aikana.
thumb|Fauzy Malesian GP:n 1. harjoituksissa vuonna 2010. thumb|Fauzy [[Super Nova Racing|Super Nova-tallin ratissa Monzassa vuonna 2011.]]
Louisiana State Capitol
Louisiana State Capitol on Louisianan osavaltion parlamenttitalo Baton Rougessa, Yhdysvalloissa. Rakennuksessa toimii Louisianan kaksikamarinen parlamentti, ja siellä sijaitsee myös osavaltion kuvernöörin toimisto. Noin 137 metriä korkea ja 34-kerroksinen rakennus on Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitaloista korkein.
Louisiana State Capitolin rakennustyöt alkoivat vuonna 1930 ja ne saatiin päätökseen 1932. Rakennus korvasi vanhemman, vuonna 1847 valmistuneen parlamenttitalon, joka tunnetaan nykyisin nimellä Old Louisiana State Capitol. Uuden parlamenttitalon suunnittelusta vastasi neworleansilainen arkkitehtitoimisto Weiss, Dreyfous & Seiferth.
Aiheesta muualla
30.45707°N, -91.18741°W
Indica
Indica on vuonna 2001 perustettu suomalainen mystisromanttiseksi kuvailtua musiikkia soittava pop-rock-yhtye. Yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen platinaa myyneellä debyyttialbumillaan Ikuinen virta (2004).
Indican muita albumeita ovat Tuuliset tienoot (2005), Kadonnut puutarha (2007), Valoissa (2008) ja englanniksi käännettyjä kappaleita sisältänyt A Way Away (2010). Tammikuussa 2014 julkaistiin samanaikaisesti Indican suomenkielinen albumi Akvaario sekä englanninkielinen albumi Shine.
Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat esikoisalbumin hiteiksi muodostuneiden singlejulkaisut ”Scarlett” ja ”Ikuinen virta” sekä muiden muassa ”Vuorien taa”, ”Pahinta tänään”, ”Linnansa vanki” ja ”Valoissa”.
Andrea Sacchi
Elämä
Sacchin isä Benedetto oli myös maalari, mutta hänen osaamisensa ei ollut kovin kattavaa. Benedetto opetti aluksi poikaansa, mutta tämän kehityttyä paremmaksi Sacchi sai opettajakseen osaavamman taiteilijan Francesco Albanin, jonka luona oli Bolognassa. Kun Sacchi palasi Roomaan vuonna 1621 hän työskenteli siellä loppuikänsä, käyden vain lyhyillä matkoilla Pohjois-Italiassa ja vuonna 1640 Pariisissa. Uransa alkuaikoina mesenaatti Antonio Barberini auttoi Sacchia tilaamalla tämän taidetta Rooman kirkkoihin.
PokerStars
thumb|250px|Kuvakaappaus Pokestars-asiakasohjelman leikkirahapöydästä ("classic" teemalla). PokerStars on maailman suurin nettipokerihuone. Se avattiin 11. syyskuuta vuonna 2001 ja sen omisti tuolloin costaricalainen Rational Enterprises -yhtiö, jonka suurin omistaja oli PokerStarsin perustaja Isai Scheinberg perheineen. Yhtiö muutti myöhemmin toiminnan Mansaarelle ja sen nykyinen nimi on The Rational Group. PokerStarsin toimitusjohtajana toimi Isain poika Mark Scheinberg kesäkuuhun vuoteen 2014 saakka, jolloin Amaya Gaming Group osti yhtiön sekä PokerStarsin sisarsivuston Full Tilt Pokerin 4,9 miljardilla dollarilla.
Indica
Yleistä
Yhtyeen säveltäjä, sanoittaja ja laulusolisti Johanna Salomaa, joka tunnetaan nimellä Jonsu, aloitti säveltämisen jo kuusivuotiaana. Nelivuotiaana hän liittyi Minijousiin viulistiksi ja tapasi tulevan Indican basistin Heinin. Tytöt kiinnostuivat rock-musiikista 14-vuotiaina, jolloin he perustivat yhtyeen. He löysivät tuttavapiiristään samanhenkisiä musiikinharrastajia ja pyysivät kosketinsoittajaksi Sirkun, kitaristiksi Jennyn ja rumpaliksi Lauran. Tytöt käyttivät lähes joka päivä useita tunteja soittamiseen sekä kappaleiden tuottamiseen ja sovittamiseen. Majapaikkanaan he pitivät Pohjois-Helsingin bändikoulua Suutarilassa.
PokerStars
PokerStarsilla oli kanadalaisen Kahnawake Gaming Commissionin pelilisenssi. Nykyään sillä on mansaarelainen Gambling Supervision Commissionin pelilisenssi sekä maltalaisen Lotteries and Gaming Authorityn pelilisenssi sekä maakohtaisia pelilisenssejä Italiassa, Ranskassa, Virossa, Belgiassa, Tanskassa, Espanjassa ja Saksassa.
Indica
2002–2008 Ensimmäinen levytyssopimus ja neljä studioalbumia
Jouluna 2002 yhtye teki managerisopimuksen Petteri Kokljuschkinin kanssa. Keväällä 2003 Sony Musicin tuotantopäällikkö Jani Jalonen tutustui Indicaan ja yhtye sai levytyssopimuksen.
Andrea Sacchi
Allegoria de La Divina Sapienza
pienoiskuva|Allegoria de La Divina Sapienza Allegoria de La Divina Sapienza (suoraan suom. Jumalallisen viisauden allegoria) on Sacchin vuosina 1629–1633 maalaama fresko Palazzo Barberinissa Roomassa. Se on Sacchin tunnetuin työ, ja se on saanut vaikutteita Rafaelin maalaamista huoneista Vatikaanin Palatsissa (Stanze di Raffaello). Toisen saman nimisen freskon on maalannut Luca Giordano.
PokerStars
World Series of Pokerin pääturnausten voittajista Chris Moneymaker (2003) ja Greg Raymer (2004) hankkivat osallistumislippunsa PokerStarsin satelliittiturnausten kautta. Myös vuoden 2005 voittaja Joe Hachem on PokerStarsin sponsoroima pelaaja. Pokerihuoneen sponsoroimia pelaajia ovat edellä mainittujen lisäksi Daniel Negreanu, Victoria Coren Mitchell, Liv Boeree, Jake Cody, Bertrand Grospellier, Barry Greenstein, Jason Mercier, Joe Cada, Jonathan Duhamel, Jan Heitmann, Vanessa Selbst, George Danzer, Luca Pagano, Vanessa Rousso, Victor Ramdin, André Akkari, Humberto Brenes, Chad Brown, Leo Margets, Eugene Katchalov, Marcin Horecki, Dario Minieri, Johnny Lodden, Leo Fernandez, Ivan Demidov, Marcel Luske, Arnaud Mattern, Alex Kravchenko, Theo Jørgensen, Lex Veldhuis, David Williams, Sebastian Ruthenberg, Angel Guillén, Maxim Lykov, Raymond Wu, Dag Palovic ja Jose Ignacio Barbero. Lisäksi PokerStarssilla on "Team PokerStars Online" sponsoripelaajia, joita on tällä hetkellä (syyskuu 2013) 19 kappaletta. Pokeriammattilaisten lisäksi PokerStarsin sponsoroimia pelaajia ovat entinen tennispelaaja Boris Becker, jääkiekkoilija Mats Sundin, tennispelaaja Rafael Nadal, hollantilainen maahockeyn olympiakultamitalisti Fatima Moreira de Melo, ruotsalainen hiihtäjä Marcus Hellner ja entinen jalkapalloilija Ronaldo.
Indica
2002–2008 Ensimmäinen levytyssopimus ja neljä studioalbumia
Indican esikoisalbumi Ikuinen virta julkaistiin vuonna 2004. Levyä myytiin julkaisuvuonna kultalevyyn oikeuttava määrä, ja vuoden 2006 puoliväliin mennessä levy oli myynyt platinaa. Myös yhtyeen toinen albumi, vuoden 2005 lopussa julkaistu levy Tuuliset tienoot, on myynyt kultaa. Marraskuussa 2006 yhtye alkoi työstää studiossa kolmatta albumiaan. Levyn ensimmäinen single, ”Linnansa vanki”, julkaistiin tammikuussa 2007. Albumi Kadonnut puutarha julkaistiin 21. maaliskuuta 2007.
Andrea Sacchi
Il miracolo di San Gregorio Magno
Il miracolo di San Gregorio Magno (suoraan suom. Pyhän Gregory Suuren ihme) on maalattu kanvaasille vuosina 1625–1657. Se on nykyisin Pinacoteca Vaticanassa. Maalauksessa on kuvattu legenda siitä kuinka keisarinna Konstantina pyysi reliikkejä paavi Gregoryltä, niitä kuitenkaan saamatta. Sen sijaan paavi antaa toisen reliikin, jonka arvon todistaa saamalla sen vuotamaan verta.
Indica
2002–2008 Ensimmäinen levytyssopimus ja neljä studioalbumia
Loppuvuodesta 2007 Indica esiintyi Nightwishin lämmittelijänä yhtyeen Skandinavian kiertueella. Suomen keikkoja lukuun ottamatta yhtye esitti englanniksi käännettyjä versioita aiemmin julkaistuista kappaleista. Aiemman yhteistyön pohjalta neljännen levyn tuottajaksi päätyi Nightwishin kappaleiden tekijä ja kosketinsoittaja Tuomas Holopainen. Albumi Valoissa julkaistiin 17. syyskuuta 2008, ja se sijoittui julkaisuviikollaan Suomen virallisella albumilistalla kolmanneksi.
PokerStars
PokerStars järjestää vuosittain World Championship of Online Poker (WCOOP), Spring Championship of Online Poker (SCOOP) ja Micro Millions -internetturnaussarjan sekä sunnuntaisin Sunday Million -turnauksen, jossa on miljoonan dollarin takuupotti.
Indica
2009–2014 Uusi levytyssopimus, kolme studioalbumia
Joulukuussa 2009 Indica solmi levytyssopimuksen saksalaisen metallimusiikkiin erikoistuneen Nuclear Blast -levy-yhtiön kanssa. Indica julkaisi albumin A Way Away 2. kesäkuuta 2010. Albumi sisälsi yhtyeen suomenkielisiä kappaleita englanniksi käännettyinä. Vuonna 2011 Indica vetäytyi levyntekotauolle.
Andrea Sacchi
Visione di S. Romualdo
Visione di S. Romualdo (suoraan suom. Pyhän Romulardin näky) on maalattu valmiiksi vuonna 1631, ja se on myös esillä Pinacoteca Vaticanassa Roomassa. Siinä on kuvattu munkkeja istumassa rauhallisesti taustalla olevan hahmon häipyessä taivaalle.
PokerStars
PokerStars on European Poker Tourin (EPT) Asia Pacific Poker Tourin (APPT), Latin American Poker Tourin (LAPT), UK and Ireland Poker Tourin (UKIPT), Estrellas Poker Tourin (ESPT), Eureka Poker Tourin, Italian Poker Tour (IPT)in, Czech-Slovak Poker Tourin (CSPT), Australia & New Zealand Poker Tourin (ANZPT), France Poker Seriesin (FPS), Belgian Poker Seriesin (BPS), Russian Poker Seriesin (RPS), Brazilian Series of Pokerin (BSOP) ja PokerStars Caribbean Adventuren (PCA) sponsori.
Indica
2009–2014 Uusi levytyssopimus, kolme studioalbumia
Mandelinin eron jälkeen yhtye ei esiintynyt vuosiin muualla kuin Ylen SuomiLove-ohjelmassa vuonna 2018 esittäen ”Ikuinen virta” -kappaleensa. Sittemmin solisti Jonsu on luonut soolouraa ja julkaissut albumin Lentotähtien tiellä vuonna 2022.
2023– Paluu
Maaliskuussa 2023 Indica uutisoi tekevänsä paluun ja julkaisevansa uuden singlen ”Vuonna 95” 24. maaliskuuta 2023. Samalla kerrottiin bändin uutena rumpalina aloittavan Alina Toivasen. Yhtyeeltä tulee myöhemmin vuonna 2023 vielä toinenkin single.
Essie Davis
Esther ”Essie” Davis (s. 1970 Hobart, Tasmania) on australialainen näyttelijä ja tuottaja, joka on esiintynyt sekä australialaisissa että yhdysvaltalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa. Hänet tunnetaan muun muassa pääroolistaan Phryne Fisherinä vuonna 2012 alkaneessa australialaisessa televisiosarjassa Neiti Fisherin etsivätoimisto sekä elokuvista The Matrix Reloaded, The Matrix Revolutions, Tyttö ja helmikorvakoru, Australia ja The Babadook. Vuonna 2016 Davis vieraili Game of Thronesin kuudennella tuotantokaudella.
Ura
Davis kasvoi Hobartin kaupungissa Tasmaniassa. Hän valmistui sydneyläisestä National Institute of Dramatic Art -koulusta vuonna 1992, ja jo seuraavana vuonna hän sai Julian roolin Bell Shakespeare -teatterin Romeosta ja Juliasta. Davis sai pian valmistumisensa jälkeen myös roolin vuoden 1995 komediaelokuvasta Dad and Dave: On Our Selection.
Vuonna 2003 Davis sai parhaan sivuosan Laurence Olivier -palkinnon Stella Kowalskin roolista National Theatren näytelmässä Viettelyksen vaunu. Se johti rooliin Tom Stoppardin Jumpersissa, jota esitettiin sekä West Endissä että Broadwayllä. Broadway-esityksestä Davis sai Tony-ehdokkuuden.