cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jääkiekon Mestarien liigan loppuottelu 2016
Ottelu
Otteluin toinen erä oli maaliton, mutta Frölunda laukoi jälleen Kärppiä enemmän kohti maalia: nyt laukaukset olivat 6–12 Frölundalle. Toista erää oltiin ehditty pelata vain 13 sekuntia, kun Frölundan Henrik Tömmernes sai rangaistuksen pelin viivyttämisestä. Ylivoimalla Kärppien paras maalipaikka syntyi, kun Jesse Puljujärvi syötti kiekon maalineteen Lasse Kukkoselle. Frölundan maalivahti Lars Johansson kuitenkin torjui laukauksen. Erän aikana hyviä maalipaikkoja syntyi niin Frölundan Oliver Lauridsenille kuin Kärppien Ivan Humlille ja Jani Hakanpäälle. Kärpät otti ottelun ensimmäisen rangaistuksen ajassa 39:27, kun Humlin maila nousi Frölundan pelaajan kasvoihin.
Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Muistomerkkejä
Kenties tunnetuin muistomerkki on vuonna 1921 Itämeren-divisioonan maihinnousun kunniaksi pystytetty Hangon vapaudenpatsas. Se poistettiin valvontakomission määräyksestä 1946, mutta pystytettiin uudelleen vuonna 1960. Tunnetuin hautapaikka on Helsingin Vanhassa kirkkopuistossa, jonne haudattiin Helsingin valtauksen yhteydessä kaatuneita saksalaissotilaita. Vuonna 1920 puistoon pystytettiin Gunnar Finnen ja J. S. Sirénin suunnittelema muistomerkki, johon on kaiverrettu 86 saksalaissotilaan nimet. Kaikkia ei kuitenkaan ole haudattu Vanhaan kirkkopuistoon. Pääkaupunkiseudulla on hautamuistomerkkejä myös Toukolassa, Etelä-Haagassa, Leppävaarassa sekä Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalla. Lisäksi Helsingin Tähtitorninmäellä on Gunnar Finnen suunnittelema höyrylaiva Habsburgin uppoamisessa hukkuneiden muistomerkki. Hyvinkään taistelussa kaatuneista saksalaisista 15 on haudattu rautatieasemaa vastapäätä sijaitsevaan puistoon, jossa on myös vuonna 1921 paljastettu muistomerkki.
Syrjäntaan taistelussa kaatuneet saksalaiset haudattiin aluksi Hämeenlinnan Tähtipuistoon, jonka keskelle pystytettiin myös hautamuistomerkki. 1960-luvulla vainajat ja muistomerkki siirrettiin vanhalle hautausmaalle, kun Sibeliuksenpuistoksi nimettyyn puistoon alettiin suunnitella Sibeliuksen patsasta. Samassa yhteydessä Pannujärvellä käydyssä yhteenotossa kaatuneet yksitoista saksalaista on haudattu Hämeenlinnaan johtavan tien varrelle, ja Lammin taistelussa kaatuneet Lammin kirkkomaalle, jonne pystytettiin muistomerkki vuonna 1920. Itämeren-divisioonan sotilaiden hautoja on myös ainakin Hangossa, Tammisaaressa, Karjaalla, Kirkkonummella, Tuuloksessa, Nurmijärvellä ja Riihimäellä.
Valko-Venäjän alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
275px|thumb|Joukkuekuva vuoden [[Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2011|2011 EM-kisoissa.]]
Jääkiekon Mestarien liigan loppuottelu 2016
Ottelu
Frölundan aloitti kolmannen erän ylivoimalla. Ylivoiman aikana Frölundan Artturi Lehkosella oli maalintekopaikka, mutta Aittokallio torjui. Lehkonen otti itselleen ylivoiman jälkeen ajassa 42:18 rangaistuksen kampituksesta. Kärppien ylivoima pyöri vahvasti, mutta se ei saanut laukauksia aikaan. Kärpät sai uuden ylivoimamahdollisuuden, kun Anton Axelsson sai rangaistuksen Julius Junttilan kampittamisesta ajassa 45:01. Ylivoima ei aluksi toiminut, mutta vain sekunti ennen rangaistuksen loppumista Kärppien Juho Keränen kavensi tilanteeksi 1–2. Kiekko meni Frölundan maaliin puolustajan jalan kautta. Maalin jälkeen Kärpät alkoi hallitsemaan ottelua, mutta vaarallisin paikka syntyi Frölundan Mats Rosseli Olsenille hänen päästyä laukomaan Kärppien kiekonmenetyksen jälkeen. Kärpät otti viimeisellä minuutilla myös maalivahdin pois ja käyttivät aikalisänsä ajassa 59:12. Frölunda kuitenkin kesti Kärppien kolmannen erän painostuksen ja voitti lopulta ottelun maalein 1–2. Kolmannen erän laukaukset menivät Kärpille 5–2, koko ottelun laukaukset Frölundalle 19–23.
Peregrinoksen polttoitsemurha
Historia
Lukianos suhtautui vihamielisesti Peregrinokseen ja kyynikoihin yleensäkin, ja siksi hänen kuvaukseensa tulee suhtautua varauksella. Lukianoksen kuvaus Peregrinoksen luonteesta ei vastaa antiikin muiden kirjailijoiden antamaa kuvaa Peregrinoksesta, ja Lukianoksen näkemys tästä herätti vastustusta jo varhain. Myöhemminkin tutkijat ovat olleet erimielisiä teoksen kuvausten historiallisuudesta, ja sitä on ehdotettu muun muassa satiiriksi Markionista.
Tennis Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 tennis järjestettiin R. K. Khanna Tennis Complexissa 4.–10. lokakuuta 2010. Laji oli ensimmäistä kertaa Kansainyhteisön kisojen ohjelmassa. Sarjoina olivat miesten ja naisten kaksin- ja nelinpeli sekä sekanelinpeli.
Peregrinoksen polttoitsemurha
Historia
Teoksesta voidaan kuitenkin todennäköisesti hahmottaa Peregrinoksen elämän pääpiirteet. Herjaavana satiirina, joka pyrkii paljastamaan (uskonnollisen) huijarin, Peregrinoksen polttoitsemurhaa voidaan verrata Lukianoksen teokseen Aleksanteri valeprofeetta. Teoksen viittaukset kristittyihin nähtiin myöhemmin tarpeeksi kiusallisiksi, että teos luettiin katolisen kirkon kiellettyjen kirjojen luetteloon Index Librorum Prohibitorumiin vuonna 1559.
Tennis Kansainyhteisön kisoissa 2010
Mitalistit
Lähde: cwgdelhi2010.org
Peregrinoksen polttoitsemurha
Sisältö
Lukianoksen teos on muodoltaan kirje, joka on osoitettu vähemmän tunnetulle platonilaiselle nimeltä Kronios.
Teoksen alkupuolella Lukianos kertoo juoruilevaan tyyliin Peregrinoksesta kuulemiaan asioita. Peregrinosta syytettiin Armeniassa huoruudesta sekä kotikaupungissaan isänsä surmaamisesta. Viimeksi mainitun vuoksi tämä joutui jättämään kotikaupunkinsa. Lukianoksen ivallinen tyyli näkyy muun muassa siinä, että tämä kutsuu Peregrinosta ”luonnon malliksi ja ihmeluomukseksi, oikeaksi Polykleitoksen ihannemittojen kokoelmaksi”.
Jääkiekon Mestarien liigan loppuottelu 2016
Ottelu
Ottelun parhaaksi pelaajaksi nimettiin Frölundan tanskalaispuolustaja Oliver Lauridsen. Koko CHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Frölundan Ryan Lasch. Koko turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi olivat ehdolla myös Kärppien Sami Aittokallio sekä HC Davosin Andres Ambühl. Jatkoaika.com nimesi loppuottelun kolmeksi parhaaksi pelaajaksi Laschin, Frölundan puolustajan Henrik Tömmernesin ja Kärppien maalivahdi Aittokallion. Frölunda tienasi mestaruudellaan 70 000 euroa, Kärppien saadessa 30 000 euroa.
Kokoonpanot
Oulun Kärppien tavalliseen kokoonpanoon verrattaessa ottelusta puuttuivat keskushyökkääjä Kim Hirschovits sekä puolustaja Joni Pitkänen. Hirschovits ei saanut CHL:n sääntöjen mukaan edustaa Kärppiä, koska oli kauden CHL-turnauksessa edustanut Espoo Bluesia. Pitkänen oli tehnyt paluun ammattijääkkiekoiluun 6. helmikuuta lähes kolmen vuoden tauon jälkeen, mutta Kärpät päätti olla peluuttamatta häntä ottelussa. Alun perin Kärppien toisena maalivahtina piti olla Sami Väliharju, mutta hän sairastui. Kärpät sai nimetä toiseksi maalivahdikseen Sami Rajaniemen CHL:n ja Frölundan hyväksymällä erikoisluvalla.
Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Muistomerkkejä
Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten hautamuistomerkki sijaitsee vanhalla hautausmaalla. Seitsemän Ahvenkoskella kaatunutta saksalaista on haudattu Ahvenkosken hautausmaalle, jossa on myös muistomerkki. Muita Osasto Brandesteinin sotilaiden hautoja on ainakin Loviisassa, Liljendalissa, Kouvolassa, Nastolassa, ja Orimattilassa.
Peregrinoksen polttoitsemurha
Sisältö
Lukianos ivaa myös kristittyjen uskoa omaan kuolemattomuuteensa, valmiuttaan kuolla, veljellistä rakkauttaan toisiaan kohtaan, sekä sitä, että he kieltävät kreikkalaiset jumalat mutta palvovat ”tuota ristiinnaulittua sofistia” (eli Jeesusta). Lukianos kertoo kristittyjen pitäneen Peregrinoksesta huolta tämän jouduttua vankilaan.
Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Muistomerkkejä
Nauvon taistelussa kaatuneet seitsemän saksalaista haudattiin aluksi Korppoon kirkkomaalle. Kun Nauvossa ei ollut omia sankarivainajia, vaadittiin pian heidän siirtämistään paikkakunnalle, jotta myös Nauvoon saataisiin oma sankarihauta. Vaatimusta perusteltiin sillä, että saksalaiset olivat kaatuneet Nauvon kunnan puolella. Lopulta vainajat kaivettiin ylös ja haudattiin uudelleen Nauvon kirkkomaalle. Myös Maarianhaminaan on haudattu yksi saksalainen sotilas.
Sodan jälkeinen aika
pienoiskuva|Saksalaisten voitonparaati Pohjoisesplanadilla 14. huhtikuuta.
Suomen ulkopolitiikan saksalaissuuntaus
Suomen poliittisen johdon ja Mannerheimin välille oli heti sodan päättymisen jälkeen syntynyt arvovaltakiista saksalaisten osuudesta sen lopputulokseen. Mannerheim loukkaantui senaatin 6. toukokuuta antamasta voitonjulistuksesta, jossa häntä ei mainittu lainkaan, ja järjesti vastavetona suuren voitonparaatin 16. toukokuuta. Helsingissä pidettyyn paraatiin ei kutsuttu lainkaan saksalaisia, vaan heidän sijaansa Mannerheim korosti pienen ruotsalaisen vapaaehtoisjoukon ansioita. Erimielisyydet kärjistyivät heti voitonparaatin jälkeen, kun saksalaismielinen Svinhufvud sai valtionhoitajan oikeudet. Mannerheim ei hyväksynyt solmittujen sopimusten mukaista armeijan ylipäällikön alistamista saksalaisille, eikä myöskään suunnitelmaa asettaa ylipäällikön rinnalle tasavertainen sotaministeri. Hän oli myös halukas hyökkäämään Pietariin ja lyömään bolševikit, johon Mannerheim uskoi saavansa ympärysvaltojen tuen. Saksa puolestaan halusi omien intressiensä vuoksi pitää bolševikit vallassa ja näin ollen pyrki hillitsemään suomalaisten hyökkäyshankkeita. Lopulta Mannerheim erosi ylipäällikön tehtävästä ja poistui maasta 1. kesäkuuta. Saksan Ruotsin lähettiläs seurasi ahkerasti Tukholmaan asettuneen Mannerheimin tekemiä matkoja ja arvuutteli tämän motiiveja. Lähettiläs oletti Mannerheimin tavoittelevan Pietarin vapauttamista ja pyrkivän sen jälkeen valkoisen Venäjän johtoon. pienoiskuva|vasen|Itämeren-divisioonan päämaja [[Hotelli Kämpissä.]] Kevään 1918 aikana porvarillisten piirien enemmistö ryhtyi ajamaan jo vahvistetun tasavaltalaisen hallitusmuodon hylkäämistä ja Suomen siirtymistä monarkiaan. Tasavaltalaisten johdossa olivat nuorsuomalaisten K. J. Ståhlberg ja maalaisliiton Santeri Alkio, mutta puolueista ainoastaan jälkimmäinen oli kokonaan tasavallan kannalla, joten monarkisteilla oli selkeä enemmistö sodan jälkeisessä tynkäeduskunnassa. 11. kesäkuuta senaatti antoi esityksen, jonka mukaan Suomesta tulisi perinnöllinen kuningaskunta. Esitys ei saanut eduskunnassa riittävää määräenemmistöä, mutta monarkistit ajoivat siitä huolimatta tavoitteensa läpi myöhemmin elokuussa vuoden 1772 hallitusmuodon nojalla. Senaatti oli Svinhufvudin johdolla etsinyt sopivaa henkilöä kuninkaaksi ja lopulta uudeksi hallitsijaksi pyydettiin Hessenin prinssi Friedrich Karlia. Myös saksalaisten omissa toiveissa oli saada hallitusmuoto, joka sitoisi Suomen mahdollisimman lujasti Saksaan.
Suomi joutuu Saksan alaisuuteen
Saksan taloudellisiin vaatimuksiin alistuminen oli hinta, jonka Suomen hallitus oli valmis maksamaan saamastaan avusta. Ehtona sotilaalliselle väliintulolle oli kolme keväällä 1918 solmittua valtiosopimusta, jotka käsittivät maiden välisen rauhansopimuksen, kauppa- ja merenkulkusopimuksen sekä sopimuksen sotilastukikohtien perustamisesta. Ne sitoivat Suomen tiiviisti Saksaan, joka sopimusten myötä kontrolloi tiukasti maan taloudellista ja valtiollista elämää. Kauppa- ja merenkulkusopimus oli Suomen kannalta erityisen katastrofaalinen, sillä se antoi ulkomaankaupan Saksan kontrolliin ja takasi saksalaisille yrityksille etuosto-oikeuden. Sotilastukikohtia koskeva sopimus salli Saksan perustaa tukikohtia kaikkialle Suomen alueelle, mukaan lukien oman tarkastusaseman Ruotsin rajalle Tornioon. Kuningashankkeen yhteydessä neuvoteltiin vielä sotilasliitosta, joka alisti Suomen armeijan Saksan armeijan alaisuuteen. Sopimukset tekivät Suomesta käytännössä Saksan protektoraatin ja veivät pohjan vasta saavutetulta itsenäisyydeltä. Suomen poliitikkoja tai sotilasjohtoa ei kuitenkaan tarvinnut aktiivisesti ohjailla, vaan nämä pyysivät vapaaehtoisesti saksalaisten ohjeita. pienoiskuva|Kenraali von der Goltz ja senaattori [[Onni Talas.]] Kesäkuun alussa von der Goltz esitteli sopimuksiin liittyen suunnitelman Suomen uuden asevelvollisarmeijan järjestämisestä. Johtotehtävät annettaisiin saksalaisille, ja kouluttajina toimisivat suomalaiset jääkärit sekä saksalaiset upseerit. Kuun lopulla Saksasta saapui kahdeksan asiantuntijaupseeria, jotka sijoitettiin yleisesikuntaan ja joukko-osastoihin. Saksalaisryhmän johtaja eversti Konrad von Redern ryhtyi hoitamaan Suomen yleisesikunnan päällikön Nils Procopén tehtäviä, ja ylipäälliköksi nimettiin Mannerheimin vastustajana tunnettu sotaministeri Wilhelm Thesleff, joka oli myös entinen von der Goltzin yhteysupseeri. Mannerheimin esikuntapäällikkö Hannes Ignatius sekä kenraalit Paul von Gerich ja Gösta Theslöf eivät hyväksyneet suunnitelmia vaan erosivat palveluksesta. Ignatiuksen mukaan von der Goltzista tuli Suomen todellinen valtionhoitaja ja kaikki muut olivat pelkkiä sätkynukkeja hänen käsissään. Saksan varaesikuntapäällikkönä toiminut kenraali Erich Ludendorff laati vielä heinäkuun lopussa kymmenkohtaisen luonnoksen Saksan ja Suomen väliseksi sotilassopimukseksi. Sen mukaan Suomen armeija rakennettaisiin yhteneväiseksi Saksan armeijan kanssa ja suomalaiset joukot olisivat sodan aikana Saksan sodanjohdon alaisia. Saksalaisilla olisi myös tarvittaessa oikeus käyttää Suomen satamia.
Kauppasopimus alkoi konkretisoitua syksyllä, kun Suomen ulkomaankauppa suuntautui keskitetysti Saksaan tai sen Itä-Euroopassa miehittämille alueille. Lisäksi luotiin saksalaisen mallin mukainen suuryrityksiä suosiva alakohtainen monopoliperiaate. Eduskunta hyväksyi myös lain, jonka mukaan vähintään kolmeksi vuodeksi pakkotyöhön määrätty vanki voitiin lähettää ulkomaille. Käytännössä tämä tarkoitti pakkotyöhön tuomittujen punakaartilaisten lähettämistä Saksaan työleireille. Von der Goltzin mukaan aloite johtui vankien ruuansaannin turvaamisesta, mutta esimerkiksi Saksan maatalous kärsi tuolloin pahasta työvoimapulasta, joten laki oli täysin heidän omien etujensa mukainen. K. J. Ståhlbergin mielestä päätös alensi Suomen pois oikeusvaltioiden joukosta ja tynkäeduskunnan ainoa sosialidemokraatti Matti Paasivuori kutsui sitä orjakaupaksi. Lakiin jätettiin lopulta kaksi vastalausetta, joissa pohdittiin, millaisen kuvan toimi antaa Suomesta ulkovalloille.
Brittiläinen lehti The Times arvosteli kirjoituksessaan 9. huhtikuuta 1918 Suomen valkoisten toimintaa, kutsui saksalaisten maihinnousua invaasioksi ja Suomea Saksan vasalliksi.
Peregrinoksen polttoitsemurha
Sisältö
Lukianos kertoo Peregrinoksen saamasta askeesikoulutuksesta sekä tämän toiminnasta muun muassa Roomassa ja Eliissä, joissa kummassakin hän pilkkasi vallanpitäjiä. Teos huipentuu Olympian kisoihin vuonna 165, jossa Lukianos kertoo itsekin olleensa paikalla todistamassa tapahtumia. Peregrinos pitää etukäteen puheita, joissa kertoo aikomuksestaan surmata itsensä. Lukianos pilkkaa häntä siitä, että tämä vaikuttaa hätääntyvän, kun kaikki eivät anelekaan häntä perumaan aikomuksensa, ja että tämä vaikuttaa viivyttelevän aikomustensa toteuttamisessa. Lopulta Peregrinos hyppää kisojen viimeisenä yönä monien ihmisten nähden hautajaisrovioon, jonka oli sytyttänyt kaivamaansa kuoppaan Olympian lähistölle. Lukianoksen mukaan Peregrinos ansaitsi kuolemansa:
Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaisjoukot Suomessa
Itämeren-divisioonaan liitetty Osasto Brandenstein siirrettiin heti toukokuussa takaisin Viroon, mutta Otto von Brandenstein esikuntineen jäi Suomeen erikoistehtäviin. Itämeren-divisioonan joukot puolestaan hajautettiin eri puolille Kaakkois-Suomea niin, että Helsinkiin jäi ainoastaan pääesikunta sekä pieni sotilasosasto. Joukkojen kokonaisvahvuus kesäkuun alussa oli noin 11 000 miestä. Vaikka maassa vallitsi elintarvikepula ja paikoitellen jopa suoranainen nälänhätä, oli tilanne kuitenkin saksalaisten kannalta parempi kuin heidän sodan näännyttämässä kotimaassaan, ja tämän vuoksi moni halusikin jäädä Suomeen. Saksalaisten läsnäololla oli suuri vaikutus erityisesti Helsingin sodanjälkeisten kuukausien elämään. Esimerkiksi kaupat alkoivat ilmoitella saksaksi ja kaupungissa ilmestyi myös sotilaille tarkoitettu saksankielinen lehti Suomi–Finnland. Eri puolilla Helsinkiä esitettiin saksalaisia elokuvia ja näytelmiä, jotka olivat saksalaissotilaille ilmaisia, kuten myös taidenäyttelyt ja raitiovaunut. Lisäksi kaupungissa esiintyi säännöllisesti kaksi saksalaista orkesteria, joista toinen oli Itämeren-divisioonan oma sotilassoittokunta. Myös Helsingin saksalainen seurakunta toimi entistä aktiivisemmin. Saksalaiset syyllistyivät myös väärinkäytöksiin, kun elintarvikepulasta kärsineessä Helsingissä ilmeni mustan pörssin kauppaa. Lisäksi sotilaat ottivat luvatta käyttöönsä omia tarvikkeitaan sekä varastivat suomalaisten siviilien ja punavankien omaisuutta, minkä vuoksi von der Goltz joutui kutsumaan Saksasta sotilaspoliiseja. Väärinkäytösten ehkäisemiseksi joukoille järjestettiin sulkeisia ja muuta sotilaskoulutusta, joukot myös vaihtoivat paikkakuntaa säännöllisin väliajoin. pienoiskuva|vasen|Saksalainen soittokunta esiintyy [[Rautatientorilla.]] Kesäkuun alussa von der Goltz kokosi Helsingissä noin 1 000 miehen tiedustelu- ja suhdetoimintaosaston, Nord-Detachement, jonka hän lähetti Pohjois-Suomeen. Sen tehtävänä oli vierailla eri paikkakunnilla sekä selvittää, minkälaista varustusta joukot tarvitsevat toimiessaan kaukana pohjoisessa. Eversti Hans von Tschirschky und Bögendorffin johtama osasto kuljetettiin junalla Ouluun, jonne se saapui perjantaina 7. kesäkuuta. Seuraavana aamuna Oulun kauppatorilla järjestettiin paraati, ja myöhemmin illalla oli upseerien ohjelmassa muun muassa kaupungin tarjoama illallinen tanssiaisineen. Viikonlopun aikana saksalaisia upseereita kävi myös tiedusteluretkillä Torniossa ja Rovaniemellä. Maanantaina 10. kesäkuuta osasto aloitti marssin Oulujoen, Muhoksen, Utajärven, Vaalan ja Kajaanin kautta Nurmekseen, jonne se saapui 25. kesäkuuta. Nurmeksesta osasto kuljetettiin junalla Viipuriin, jossa se hajotettiin eri puolille Kaakkois-Suomea. Saksalaiset saivat jokaisella paikkakunnalla innokkaan vastaanoton paikallisilta suojeluskuntalaisilta ja valkoisten kannattajilta.
Saksalaiset tekivät myös useita muita tiedusteluretkiä. Jo toukokuun lopussa eversti von Brandensteinille annettiin tehtäväksi suunnitella Karjalan kannakselle puolustuslinja, jonka takana voidaan myös keskittää joukot Pietaria vastaan tehtävään hyökkäykseen. Karjalan kannaksen lisäksi tiedustelua suoritettiin Laatokan Karjalassa. Hyökkäysvalmistelujen ohella tarkoitus oli selvittää, kuinka pitkälle Murmanskissa maihinnousseet brittijoukot olivat edenneet, sekä tutkia Karjalan ja Muurmannin ratojen välisen yhteyden rakentamista. Kapteeni Nikolaus von Falkenhorstin johtama osasto puolestaan teki Kuusamosta Neuvosto-Venäjän puolelle Vienan Karjalaan ulottuvan tiedusteluretken. Tehtävänä oli selvittää Kuusamon ja Tuutijärven seutujen soveltuvuus Muurmannin radalle suuntautuvien sotatoimien tukialueeksi. Kesäkuun alkupuolella tutkittiin myös reitti Rovaniemeltä Kemijärven kautta Alakurttiin, ja heinäkuun alussa Rovaniemelle lähetettiin hieman yli 100 miehen vahvuinen tiedusteluosasto selvittämään brittien liikkeitä Petsamon ja Kantalahden suunnilla. Lisäksi se suoritti tiedustelutehtäviä Kemijärven ja Sodankylän seuduilla. Kesällä 1918 myös Ahvenanmaalla oli ryhmä sotilaskouluttajia. Heidän toimintansa päättyi, kun saksalaiset jättivät saaret syyskuussa.
Kesän aikana Viipurissa, Lappeenrannassa, Kouvolassa, Haminassa ja Rovaniemellä oleville saksalaisjoukoille annettiin myös käsky varautua maan sisäisiin levottomuuksiin. Elokuun alussa Itämeren-divisioona sai määräyksen valmistautua Pietariin tehtävään hyökkäykseen. Kenraali Ludendorffin käskyn mukaan eteneminen tapahtuisi yhteistoiminnassa Suomenlahden eteläpuolella olevien joukkojen kanssa. Muutamaa päivää myöhemmin tuli toinen määräys, jonka johdosta Riihimäellä, Loviisassa ja Lahdessa olleet joukot siirrettiin 12. elokuuta Pohjois-Suomeen Muurmannin radalle suuntautuvaa hyökkäystä varten. Syyskuun puolivälissä Berliinistä kuitenkin ilmoitettiin, ettei suunnitelmia toteuteta, koska tilanne länsirintamalla oli muuttunut ratkaisevasti länsivaltojen käynnistämän suurhyökkäyksen vuoksi.
Jääkiekon Mestarien liigan loppuottelu 2016
Kokoonpanot
Lihavoidut pelaajat aloittavat ottelun.
Orvokkikolibrit
Orvokkikolibrit (Colibri) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu neljä neotrooppisella alueella elävää lajia.
Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Itä-Karjalan ja Murmanskin kysymykset
Berliinin rauhanneuvottelut keskeytettiin lopulta 27. elokuuta, jolloin Saksa ja Neuvosto-Venäjä solmivat Brest-Litovskin rauhaa täydentävän sopimuksen. Sen tarkoituksena oli varmistaa Saksan etupiiri Baltiassa ja sopia Venäjällä tapahtuvasta sotilaallisesta yhteistyöstä länsiliittoutuneita vastaan. Sopimukseen liitetyissä salaisissa nooteissa maat sopivat, että mikäli Neuvosto-Venäjä ei pysty poistamaan liittoutuneiden Suomessa oleville saksalaisjoukoille aiheuttamaa uhkaa, voivat Saksan ja Suomen armeijat hyökätä niitä vastaan Pohjois-Venäjällä. Täydennyssopimus tarkoitti sitä, että Saksa oli käytännössä ottanut Suomen poliittiseen holhoukseensa. Tämän jälkeen saksalaiset alkoivat suunnitella Pohjois-Venäjälle tehtävää hyökkäystä, mutta länsirintaman sotatapahtumien vuoksi Operaatio Schlusssteinin valmistelu jouduttiin keskeyttämään syyskuun lopussa. Ensimmäinen maailmansota tuli lopulta päätökseensä, kun keisari Vilhelm II syrjäytettiin 9. marraskuuta ja aselepo astui voimaan kaksi päivää myöhemmin.
Saksalaiset poistuvat Suomesta
pienoiskuva|Saksalaisjoukkoja palaamassa kotimaahansa Eteläsatamasta. Suomessa majailevista saksalaisjoukoista tuli maailmansodan voittajavaltioiden mielissä rasite, josta Suomen oli päästävä eroon välittömästi. Ongelma ratkesi nopeasti, kun kenraali von der Goltz ilmoitti joukkojen poistumisesta senaatille heti aselevon jälkeen 13. marraskuuta. Samalla hän totesi Mannerheimin olevan ainoa, joka kykenisi johtamaan Suomea. Saksasta kantautuneiden tietojen johdosta Itämeren-divisioonan esikunnassa oli jo herännyt huoli sotilaskurin höltymisestä, mutta uutiset saapuivat Suomeen hitaasti, ja esimerkiksi Vilhelm II:n syrjäyttämisen jälkeen Viipurissa järjestetyssä paraatissa saksalaiset vielä hurrasivat keisarilleen.
Suomen poliittinen johto oli koko ajan sokeasti luottanut Saksan voittoon. Tämän virhearvioinnin lisäksi myös Berliinissä toimineet diplomaatit epäonnistuivat tärkeimmässä tehtävässään, eli Saksan ulkoministeriön näkemysten tulkitsemisessa. Kuvitelmista poiketen Saksa oli alusta pitäen epäillyt Suomen kykyä säilyttää itsenäisyytensä ennemmin tai myöhemmin vahvistuvan Venäjän naapurina. Myöskään Itä-Karjalaa ja Kuolaa koskevia aluevaatimuksia ei missään vaiheessa tuettu, vaikka Suomi niitä koko ajan sitkeästi ajoikin. Maailmansodan päättymisen myötä muuttunut tilanne pakotti Suomen poliittisen johdon arvioimaan Saksaan sitoutuneen ulkopolitiikkansa kokonaan uudelleen. Mannerheim oli jo lokakuussa matkustanut epävirallisena tunnustelijana ottamaan selvää länsiliittoutuneiden suhtautumisesta. Lopulta J. K. Paasikiven johtama senaatti joutui eroamaan, ja myös saksalaissuuntausta johtanut valtionhoitaja Svinhufvud päätti väistyä tehtävästään marraskuun lopussa. Hänen tilalleen uudeksi valtionhoitajaksi nimitettiin Mannerheim, ja samalla päätettiin järjestää uudet eduskuntavaalit.
Viimeiset saksalaisjoukot poistuivat Suomesta 16. joulukuuta 1918. Saksalaismielisille tämä oli katkera paikka ja monarkistit saattelivatkin saksalaisia kuljettaneet laivat kyynelehtien. Myös saksalaiset jättivät haikeat jäähyväiset, koska olivat viihtyneet Suomessa. Senaatti puolestaan lupasi maksaa kaikki Saksalle koituneet kustannukset, vaikkei Versaillesin rauhansopimus edellyttänytkään sitä Suomelta. Oppositio vastusti ajatusta, mutta eduskunnan enemmistö päätti lopulta korvausten maksamisesta. Saksalaisten poistumisen jälkeen hallitus olisi vielä halunnut osan upseereista jäävän sotilasneuvonantajiksi. Usealle saksalaisupseerille myönnettiinkin pikavauhtia Suomen kansalaisuus, mutta lopulta länsiliittoutuneiden Helsingissä olleet valvojat eivät sallineet heidän jäämistään maahan.
Arkistolähteet
Saksan Itämeren-divisioonan arkistoa säilytettiin Potsdamin sota-arkistossa, joka tuhoutui liittoutuneiden pommituksessa huhtikuussa 1945. Suuri osa Itämeren-divisioonan arkistosta on kuitenkin tutkijoiden käytettävissä, kun Vapaussodan rintamamiesten liiton edustaja oli kolme vuotta aikaisemmin käynyt kopioimassa tärkeimmät asiakirjat Valtionarkistoon. Samassa yhteydessä tehdyt Suomessa palvelleiden saksalaissotilaiden haastattelut ovat myös tutkijoiden käytössä.
Sveitsin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Sveitsin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Sveitsiä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue pelannut lopputurnauksessa kolmesti ja sen paras saavutus on hopea 2011 kisoissa, jonka finaalissa se hävisi Espanjalle 0–2.
Tanskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Tanskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Tanskaa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on parhaimmillaan päässyt EM-kisoissa välieriin.
Kiljunen
Kiljunen on suomalainen sukunimi. Se voi viitata seuraaviin:
HMS Mjölner (P157)
HMS Mjölner (runkonumero P157) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.
Valmistus
Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1979 ja liitettiin laivastoon reilua neljää kuukautta myöhemmin 24. lokakuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995.
Miroirs
Miroirs eli Peilejä on Maurice Ravelin pianokappaleiden sarja. Se on sävelletty vuosina 1904–1905, ja sen kantaesitti Ricardo Viñes vuonna 1906. Ravel itse sovitti myöhemmin orkesterille osat "Une barque sur l'océan" ja "Alborada del gracioso". Espanjalaiset teemat ovat vaikuttaneet vahvasti "Alborada del graciosoon". Ravel soitti osat "Oiseaux tristes" ja "La vallée des cloches" vuonna 1922 pianorullalle.
Magnus Hovila
Magnus Aleksander Hovila, sukunimi vuoteen 1906 Hunnelin (18. maaliskuuta 1878 Janakkala − 20. kesäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Hohtokolibrit
Hohtokolibrit (Anthracothorax) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu seitsemän neotrooppisella alueella elävää lajia.
Magnus Hovila
Hovilan vanhemmat olivat tehtaankasööri Magnus Bernhard Hunnelin ja Aleksandra Lukin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Hämeenlinnan lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja oikeustutkinnon 1903. Hovila sai varatuomarin arvon 1906.
Hovila oli eri viroissa senaatin prokuraattorintoimituskunnassa vuodesta 1906 alkaen ja oli toimituskunnan sihteerinä 1912−1922. Hän oli vanhempana oikeuskanslerinsihteerinä 1922−1932. vt. apulaisoikeuskanslerina useita kertoja 1928−1930 ja 1932 sekä korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1932−1946. Hovila toimi laki-ja talousvaliokunnan sihteerinä 1910 ja 1911 sekä merisotasaalisoikeuden lainoppineena jäsenenä vuodesta 1922 alkaen. Hovila sai laamannin arvon 1927. Hän suomensi R. F. Hermansonin Suomen finanssihallinto-oikeuden luennot ja hänen julkaistaviksi kootut lausuntonsa ja mietintönsä.
Andselv
Andselv on kylä Andselva-nimisen joen varrella Målselvin kunnassa Pohjois-Norjassa. Vuonna 2013 kylän väkiluku oli 905. Kylä sijaitsee Bardufossin lentokentän välittömässä läheisyydessä.
Bara Issa
Bara Issa (myös Bara-Issa, Barra Issa) on Nigerin sivuhaara joen sisämaasuistossa Malissa. Se haarautuu Awoyen luona Débojärven pohjoisosasta, virtaa mutkitellen hiekkadyynien välissä ja yhtyy Nigerin päähaaraan 16 kilometriä ennen Diréä. Saraférén kylän luona Bara Issaan liittyy toinen sivuhaara Koli-Koli. Joen pituus on 200 kilometriä.
Islannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Islannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Islantia alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue pääsi ensimmäistä kertaa EM-kisojen lopputurnaukseen 2011.
Jäppinen (Kivennapa)
Jäppinen oli viimeinen kylä Suomen puolella mentäessä vanhaa tietä Viipurista Pietariin. Kylä sijaitsi Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella.
HMS Mysing (P158)
HMS Mysing (runkonumero P158) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.
Valmistus
Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 20. lokakuuta 1979 ja liitettiin laivastoon neljä kuukautta myöhemmin 14. helmikuuta 1980.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995 ja myytiin seuraavana vuonna. Se oli vuonna 2001 siviilirekisterissä nimellä Mysing af Nynäshamn.
Tšekin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Tšekin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Tšekkiä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on voittanut Euroopan-mestaruuden 2002, jolloin se voitti finaalissa Ranskan rangaistuspotkuilla 3–1. Lisäksi Tšekki sijoittui hopealle 2000.
Aliina Salomaa
Aliina Wilhemiina Salomaa (sukunimi vuoteen 1897 Sohlman; 26. maaliskuuta 1866 Loppi – 9. huhtikuuta 1909 Tampere) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja raittiusliikkeen vaikuttaja.
Salomaan vanhemmat olivat suutari, urkujenpolkija Aleksander Viljaminpoika Sohlman ja Maria Leander. Salomaa toimi aluksi jonkin aikaa kiertokoulun opettajana Ylöjärvellä mutta kävi sitten 1885-1889 Jyväskylän seminaarin valmistuen sieltä kansakoulunopettajaksi. Hän oli opettajana Korpilahden Muuramen kansakoulussa 1889–1891, Espoon Åminnen kansakoulussa 1891–1893 ja vuodesta 1893 Tampereen Aleksanterin ylemmässä tyttökansakoulussa.
Tampereella Salomaa tutustui samassa koulussa opettajina toimineisiin Aaku Mäkeen ja Kyösti Huhtalaan jotka olivat mukana Raittiusyhdistys Liiton toiminnassa. Salomaa liittyi tähän yhdistykseen 1895 ja hänestä tuli yhdistyksen johtokunnan jäsen 1897. Salomaa johti yhdessä Mäen ja Huhtalan kanssa Raittiusyhdistys Liittoa ja Tampereen Raittiusseurain päätoimikuntaa yli kymmenen vuoden ajan. Aaku Mäki perusti Tampereelle myös Wäinämöinen-nimisen kristillisen raittiuslehden ja kirjankustannusosuuskunnan joissa molemmissa myös Salomaa oli mukana toimittajana.
Salomaa ajoi kieltolain voimaan saattamista ja hän kannatti yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta koska se oli hänen mielestään ainoa keino päästä tähän päämäärään. Kunnallisella tasolla raittiusväellä oli vähän vaikutusvaltaa koska varallisuuteen sidottu äänioikeus antoi vallan liikemiesten ja kauppiaiden edustamalle "viinapuolueelle". Salomaa oli mukana organisoimassa Tampereelle erityistä raittiuspuoluetta ja hän kampanjoi sen puolesta kunnallisvaaleissa.
Vuoden 1905 jälkeen sairastelu alkoi haitata Salomaan toimintaa. Hän oli kuitenkin mukana vielä ennen ensimmäisiä eduskuntavaaleja hankkimassa tukea raittiusmielisille ehdokkaille.
Riigikogun vaalit 2003
Vaaliteemat
Ennen vaaleja Res Publica asettui selvästi Keskustapuolueen vastustajaksi iskulauseenaan "Vali kord!" ("Valitse järjestys!") ja onnistui vakuuttamaan äänestäjät populistisella retoriikallaan olevansa vankka vaihtoehto Keskustapuolueelle. Sillä oli vahva nuoriin vapaaehtoisiin perustunut aktiivinen kampanja, jossa vaalit tuotiin poikkeuksellisesti kadunkulkijoiden keskuuteen. Puolue lupaili puheenjohtaja Juhan Partsin laittavan maan järjestykseen ja kuntoon sekä tuovan mukanaan uuden aallon Viron jähmettyneeseen politiikkaan. Res Publica tarjosi uutta nopeaa muutosta ja ennen kaikkea vakautta. Maahan oli saatava vahva hallitusvalta, järjestystä, vakautta ja turvallisuutta. Oikeuslaitoksesta oli tehtävä vahvempi ja korruptio oli kitkettävä.
Vaalien jälkeen
Maan suurimmaksi puolueeksi äänimäärällä noussut Keskustapuolue syrjäytettiin hallitusneuvotteluissa, ja maahan tuli porvarihallitus, jonka muodostivat Res Publica, Viron reformipuolue ja Viron kansanliitto. Hallitus kaatui kahden vuoden päästä maaliskuussa 2005 koko alkuvuoden kestäneen kriisin jälkeen Res Publican menetettyä Reformipuolueen luottamuksen. Res Publica jäi itsenäisenä puolueena lyhyeksi ilmiöksi, kuten monet muutkin puolueet Viron politiikassa. Res Publica yhdistyi kesäkuussa 2006 oikeistolaisen Isänmaaliiton kanssa Isänmaan ja Res Publican liitoksi (IRL). Vuoden 2007 vaalien tuloksen myötä Res Publicasta ei ollut jäljellä juuri muuta kuin maininta IRL:n nimessä.
Henkilömandaatilla läpipäässeet ehdokkaat
Virossa on käytössä sekavalintamenettely vaaleissa. Ehdokas voidaan valita henkilömandaatin (isikumandaat), vaalipiirimandaatin (ringkonnamandaat) tai kompensaatiomandaatin (kompensatsioonimandaat) kautta. Heti ensiksi ääntenlaskun alettua katsotaan onko kukaan saanut henkilömandaattiin oikeuttavaa äänimäärää. Tämä mandaatti määritellään suhdeluvun (kvoot) kautta. Suhdeluku eli kvoot saadaan aikaiseksi jakamalla vaalipiirissa annetut äänet vaalipiirin mandaattipaikkojen määrällä. Tästä saadun luvun pitää olla vähintään 1,001, jotta tulee valituksi henkilömandaatilla. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että henkilömandaatin saaneet ehdokkaat ovat vaalipiiriensä menestyneimpiä eli ääniharavia.
Kansanedustajiksi valitut
Riigikogun vuoden 2003 vaaleissa 101 paikkaiseen parlamenttiin ehdokkaina oli 954 henkilöä, joista 16 oli sitoutumattomia, puolueisiin kuulumattomia ehdokkaita.
Toomas Alatalu | Küllo Arjakas | Jüri Šehovtsov | Enn Eesmaa | Mati Jostov | Arnold Kimber | Peeter Kreitzberg | Heimar Lenk | Robert Lepikson | Värner Lootsmann | Jaanus Marrandi | Sven Mikser | Harri Õunapuu | Siiri Oviir | Nelli Privalova | Kaarel Pürg | Mailis Rand (Mailis Reps) | Vilja Savisaar | Edgar Savisaar – isikumandaat | Evelyn Sepp | Ain Seppik | Mark Soosaar | Mihhail Stalnuhhin | Liina Tõnisson | Toivo Tootsen | Marika Tuus | Toomas Varek | Vladimir Velman
Taylor Dent
Taylor Dent (s. 24. huhtikuuta 1981 Newport Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut tenniksen ATP-maailmanlistalla 21. sijalle elokuussa 2005. Hän on voittanut neljä ATP-kaksinpeliturnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on kaksi kertaa päässyt neljännelle kierrokselle.
Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa Dent saavutti Newportin ATP-turnauksessa 2002 voitettuaan loppuottelussa James Blaken. Memphisin ATP-turnauksen 2003 loppuottelussa hän voitti Andy Roddickin. Syyskuussa 2003 Bangkokin ATP-turnauksessa hän voitti loppuottelussa silloisen maailmanlistan ykkösen Juan Carlos Ferreron. Viikkoa myöhemmin hän voitti Moskovan ATP-turnauksen loppuottelussa Sargis Sargsianin.
Jedin paluu (soundtrack-albumi)
Jedin paluu (Star Wars: Episode VI – Return of the Jedi) on vuonna 1983 ensi-iltansa saaneen kolmannen Tähtien sota -elokuvan, Jedin paluun, soundtrack-albumi. Elokuvan musiikki nauhoitettiin Lontoossa Abbey Roadin äänitysstudiolla tammi–helmikuussa 1983.
Musiikin on säveltänyt kahden edellisen Tähtien sota -elokuvan tapaan John Williams, ja sen esittää Lontoon sinfoniaorkesteri. Jedin paluu on kestoltaan Tähtien sodan alkuperäisen elokuvatrilogian pisin soundtrack-albumi, mutta se julkaistiin edeltäjistään poiketen vain yhden vinyylilevyn painoksena, kun taas vuoden 1977 Tähtien sota: Episodi I – Uusi toivo ja vuoden 1980 Tähtien sota: Episodi V – Imperiumin vastaisku julkaistiin kahden levyn painoksina.
Ensimmäisen vinyylipainoksen kappaleet
A-puoli
Kokonaiskesto 44:59
Ensimmäisen CD-painoksen kappaleet
Kokonaiskesto 45:40
Star Wars Trilogy: The Original Soundtrack Anthology
Vuonna 1993 20th Century Fox Film Scores ja Artista Records julkaisivat yhteistyössä neljän CD:n Star Wars: The Original Soundtrack Anthology -boksin, joka sisälsi alkuperäisen elokuvatrilogian musiikin sekä bonusmateriaalia. Ohessa Jedin paluun materiaali, joka julkaistiin boksilla;
Boksin neljännen levyn bonusmateriaali
CD1
Kokonaiskesto 73:14
CD2
"Into the Trap" – 2:30 "Forest Ambush – 2:00" "Scout Walker Scramble" – 2:04 "The Prime Weapon Fires" – 5:16 Leia is Wounded" – 1:02 "The Duel Begins" – 1:51 "Overtaking the Bunker" – 1:00 "The Dark Side Beckons" – 3:33 The Emperor’s Death" – 2:37 "Superstructure Chase" – 1:53 "Darth Vader's Death" – 2:34 "The Main Reactor" – 1:36
Tuukka Huttunen
Tuukka Huttunen (s. 20. toukokuuta 1976 Sonkajärvi) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on yksi tamperelaisen Teatteri Siperian perustajajäsenistä. Huttunen on näytellyt paitsi Siperiassa myös useissa laitosteattereissa, kuten Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on näytellyt myös television puolella.
Ura
Huttusen yksi toistuva roolitehtävä on ollut Aleksi Koskela Täällä Pohjantähden alla -teoksen pohjalta tehdyissä tuotannoissa. Hän näytteli roolin Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 2002 ja Suomen Kansallisteatterissa 2011. Huttunen tulkitsi Aleksin myös Timo Koivusalon elokuvassa Täällä Pohjantähden alla.
Itse Väinö Linnaa Huttunen pääsi esittämään Panu Rajalan draamassa Päämäärä tuntematon (2017), jossa hän sai tulkittavakseen jokaisen runsaasta kahdestakymmenestä roolista.
Huttunen on esiintynyt myös tv-sarjoissa. Hän on lisäksi käsikirjoittanut näytelmiä Teatteri Siperialle.
Tuukka Huttuselle myönnettiin Olavi Veistäjä -palkinto vuonna 2019.
Muualla
Lähde:, ellei toisin mainita.
Elsa Metsäranta
Elsa Matilda Metsäranta (synt. Fallström, ent. Aalto, 14. maaliskuuta 1887 Tuusula – 25. tammikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustaja vuosina 1933–1941. Hän työskenteli muun muassa ompelijana ja toimistotyöntekijänä, kunnes vuonna 1919 aloitti Sosialidemokraattisen raittiusliiton sihteerinä. Vuosina 1928–1932 Metsäranta oli Suomen sosialidemokraattisen työläisnaisliiton toimitsija. Eduskuntaan hänet valittiin ensimmäistä kertaa vuoden 1933 eduskuntavaaleissa Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Presidentin valitsijamiehenä Metsäranta oli vuoden presidentinvaalissa.
New Yorker (yritys)
pienoiskuva pienoiskuva|Ketjun liike [[Mainzissa.]] New Yorker on saksalainen nuorisomuotiketju. Yritys on perustettu vuonna 1971, ja sillä on yli 1 100 myymälää yli 40 maassa.
Ketjulla on Suomessa 20 myymälää. Myymälät sijaitsevat Espoossa, Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Jyväskylässä, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lempäälässä, Mikkelissä, Oulussa, Porissa, Raisiossa, Seinäjoella, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Vantaalla. Suomen ensimmäisen myymälänsä ketju avasi Hyvinkään Willaan lokakuussa 2012.
Kauppa käyttää merkkejä Amisu, FBsisters, Smog ja FSBN.
Teuvo Laine
Teuvo Ilmari Laine (4. marraskuuta 1930 Kalvola – 22. elokuuta 1996 Turku) oli suomalainen orkesterinjohtaja, sovittaja ja säveltäjä. Laineen oma instrumentti oli trumpetti.
Teuvo Laine pääsi soitto-oppilaaksi puolustusvoimien soittokuntaan, jossa teki töitä lähes koko uransa. Laine jäi eläkkeelle puolustusvoimien ylikapellimestarin virasta vuonna 1990. Sotilasarvoltaan hän oli musiikkieverstiluutnantti.
Muksunsiika
Muksunsiika (Coregonus muksun) on pohjoisessa Siperiassa elävä siian suvun kalalaji. Se elää Pohjoiseen jäämereen laskevien jokien verkkaan virtaavilla alajuoksuilla, suuremmissa järvissä kuten Taimyrissä sekä jokien estuaarien murtovedessä alle 6–10 promillen suolapitoisuudessa. Levinneisyysalue kattaa Siperian puoleiset joet Karanmereltä Laptevinmerelle, muun muassa Obin, Jenisein, Lenan, Janan, Indigirkan ja Kolyman vesistöt. Lajia on myös siirretty muualle Pohjois- ja Keski-Venäjälle alkuperäisen alueen ulkopuolelle.
Perhesurma
Perhesurma on henkirikos, jossa henkilö surmaa oman perheenjäsenensä, osan perhettä tai koko perheen. Usein tekijä riistää lopuksi hengen myös itseltään.
Suomessa
Suomen sisäministeriön selvityksen mukaan Suomessa tehtiin vuosina 2003–2012 seitsemän perhesurmaa, joista kolme vuonna 2011. Perhesurmaksi määriteltiin tapaukset, joissa vanhempi surmasi yhden tai useamman lapsensa sekä avo- tai aviopuolison. Yhteensä perhesurmissa kuoli 19 henkilöä.
Vuosina 2003–2011 perhesurmat olivat yhtä lukuun ottamatta miesten tekemiä. Keskeisiä tekijöitä perhesurmien taustalla olivat taloudelliset vaikeudet, parisuhteen ongelmat sekä eroaikeet. Monet perhesurmien tekijöistä kärsivät mielenterveysongelmista kuten masennuksesta, psykoosista tai henkisestä väsymyksestä, ja puolet oli käyttänyt mielenterveyspalveluja surmaa edeltäneen vuoden aikana.
Anne Kaupin tutkimuksen mukaan vuosina 1994–2007 perhesurmat olivat yli puolessa tapauksista naisten tekemiä. Perhesurman tehnyt nainen kärsi usein psykoosi- ja masennussairauksista ja näkivät lastensakin olevan liian heikkoja tai kärsiviä jäämään elämään. Joskus naisilla oli taustalla parisuhde- tai perheväkivaltaongelmia. Perheensä surmannut isä oli usein ”hauras ihminen”, joka oli altis persoonallisuushäiriöille ja masennukselle. Usein taustalla oli traumaattisia väkivaltakokemuksia ja alkoholismia, ja noin 70 prosentilla perhesurman tehneistä diagnosoitiin persoonallisuushäiriö.
Tika Sevón Liljegren
Tika Sevón Liljegren (s. 22. lokakuuta 1992) on suomenruotsalainen laulaja, joka voitti Suomen X Factor -laulukilpailun toisen tuotantokauden vuonna 2018. Hän kilpaili ohjelmassa Saara Aallon tiimissä. Kilpailussa oli palkintona sadan tuhannen euron arvoinen levytyssopimus Sony Musicin kanssa.
Hänen ensimmäinen singlensä ”Live and You Learn” julkaistiin 22. maaliskuuta 2019. Hän esittää kappaleen käyttäen artistinimeä Tika. Hänen X Factor -voittonsa jälkeistä vuotta dokumentoitiin Yle Areenassa julkaistuun neliosaiseen minidokumenttisarjaan Tika - mitä tapahtui X Factorin jälkeen?. Vuonna 2020 Tika osallistuu Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”I Let My Heart Break”.
Alkuvuodesta 2022 Sevón Liljegren aloitti BUU-klubbenin juontajana.
Taustaa
Sevón Liljegren on adoptoitu Nepalista Ruotsiin puolitoistavuotiaana. Hänen biologinen äitinsä kuoli synnytyksessä ja vuotta myöhemmin hänen isänsä hukkui tulvassa. Hän on Ruotsin kansalainen, mutta kasvanut Tammisaaressa ja asunut pitkään Karjaalla. X Factor -voiton jälkeen hän muutti Helsinkiin. Hän on ammatiltaan rakennusmaalari, mutta hän on työskennellyt myös muun muassa ravintola-alalla.
Sevón Liljegren oli mukana Ruotsin paikallisessa Kadonneen jäljillä -ohjelmassa (Spårlöst) vuonna 2014. Hän löysi ohjelman kautta biologisen veljensä.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018 pelattiin Japanissa 29. syyskuuta – 20. lokakuuta. Mukana oli 24 joukkuetta. Mitaliottelut pelattiin Jokohamassa. Muut kisakaupungit olivat Hamamatsu, Kobe, Nagoya, Osaka ja Sapporo. Mestaruuden voitti Serbia, hopealle sijoittui Italia ja pronssia sai Kiina.
Jessika Muscat
Jessika Muscat (s. 27. helmikuuta 1989 Mosta, Malta ), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Jessika on maltalainen laulaja-lauluntekijä sekä näyttelijä. Hän edusti San Marinoa yhdessä Jenifer Breningin kanssa kappaleella "Who We Are" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa. Muscat on myös pyrkinyt useasti Maltan edustajaksi Eurovision laulukilpailuun.
Shadow of the Tomb Raider
Pelaaminen
Kuten edeltäjänsäkin, peli on kolmannen persoonan näkökulmasta pelattava toimintaseikkailupeli. Uiminen on täysin uudistettu, sillä Lara pystyy nyt pitämään hengitystään veden alla pidemmän aikaa ilmataskujen tuomisen vuoksi. Lara myös kykenee menemään kallioita alas köyden avulla. Viekkaus on tärkeä osa peliä, sillä Lara pystyy irtautumaan taistelusta, kun hän poistuu vihollisten näkökentästä. Edeltäjiensä tapaan peli antaa pelaajille mahdollisuuden metsästää villieläimiä, tehdä käsityömateriaaleja kerätyistä resursseista, ratkaista pulmia ja tutkia valinnaisia hautoja.
Kehitys
Shadow of the Tomb Raiderin kehitys alkoi vuonna 2015, vähän ajan kuluttua Rise of the Tomb Raiderin julkaisusta. Toisin kuin aiemmat pääasiassa Crystal Dynamicsin kehittämät uuden Tomb Raider -trilogian pelit, Shadow of the Tomb Raiderin pääasiallinen kehittäjä oli Eidos-Montréal, siinä missä Crystal Dynamics tarjosi lisäapua kehitykseen. Vaikka studio oli tukenut kehitystä aiemmissa uuden Tomb Raider -trilogian peleissä, tällä kertaa Crystal Dynamics vaihtoi roolia. Tästä vaihdoksesta johtuen sekä Eidos-Montréalin että Crystal Dynamicsin henkilökunnan oli sopeuduttava, ja Eidos-Montréal koki "kasvukipuja" siirtyessään tukevasta roolista johtavaan kehitystehtävään. Samoin kuin Deus Ex -sarjan ja Thiefin kanssa, Eidos-Montréal ensiksi hankki syvällisen ymmärryksen sarjan peruselementeistä, minkä jälkeen se ryhtyi kehittämään peliä sekä aiempien pelien että omien suunnittelufilosofioidensa avulla.
Shadow of the Tomb Raider käyttää alkujaan Crystal Dynamicsin tekemää Foundation-pelimoottoria. Kyseessä on sama pelimoottori kuin Rise of the Tomb Raiderissa, mutta Eidos Montreal teki siihen erilaisia parannuksia.
Eidos Montreal arvioi pelin kehityskustannusten olleen 75–100 miljoonaa dollaria, josta markkinointi- ja promotointibudjetti oli 35 miljoonaa dollaria, tehden siitä studion kaikkien aikojen suurimman projektin. Studion johtaja David Anfossi myönsi projektin olevan iso nykyajan pelimarkkinoilla ja sen tuli olla tuottava. Kustannukset huomioiden Eidos Montreal pyrki tuomaan kokeellisia elementtejä moninpelimahdollisuuksiin pidentääkseen pelin ikää käyttämällä "pelit palveluna" -lähestymistapaa, jotta peli voisi olla tuottava julkaisunsa jälkeen ja luoda laajan pelaajayhteisön. Kehitystyö saatiin valmiiksi 24. heinäkuuta 2018, jolloin Eidos-Montreal vahvisti pelin olevan julkaisuvalmis.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Pelaaja antoi Shadow of the Tomb Raiderille arvosanaksi 9/10. Pelin käsikirjoituksen ei nähty menneen "helpoimman kautta", ja dialogi nähtiin uskottavana. Pelin hautoja kehuttiin monipuolisuudesta ja visuaaliseta vaikuttavuudesta, joskin niiden tarjoama haaste nähtiin vaihtelevana. Graafisesti pelin sanottiin olevan "loogisesti kolmikon näyttävin", ja äänimaailma oli "verrattomasti toteutettu", luoden "suurinta tunnelmaa". Verrattuna aiempiin sarjan peleihin, "Shadow of the Tomb Raider tuntuu siirtävän tunnelmaa sekä toiminnan ja pulmanratkonnan rytmitystä enemmän alkuperäisten Tomb Raiderien suuntaan." Pelistä sanottiin lopuksi "Mitään mullistavia uudistuksia peli ei sinänsä tee totuttuun toimintaseikkailukaavaansa, mutta mikäli sarjan mukana on viihtynyt allekirjoittaneen tavoin hymyssä suin tähänkin asti, voi mukaan loikata huolella."
Jokneam Illit
Jokneam Illit on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kaupungin vieressä sijaitsee historialliseen Jokneamin kaupunkiin liitetty Tel Jokneam. Nykyisen kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 311.
Maantiede
thumb|vasen|Ristiretkien aikaisia raunioita Tel Jokneamissa. Jokneam Illit sijaitsee Israelin pohjoisosassa lähellä Karmelvuorta. Kaupungin vieressä sijaitsee Jokneam-niminen mošav.
Historia
Paikannimi Jokneam esiintyy jo muinaisen Egyptin hallitsija Thutmosis III:n aikaisissa lähteissä, joissa vuonna 1469 ennen ajanlaskun alkua mainitaan ʿn qnʿm eli "(Jo)kneamin lähde". Nimi esiintyy useampaan otteeseen myös Vanhassa testamentissa. Assyrian hallitsija Tiglatpileser III:n mainitaan tuhonneen paikan vuonna 733 tai 732 eaa. Eusebios käytti paikasta nimeä Kammona kuvaillen sitä kyläksi Legion eli sittemmin Lajjunin kylän pohjoispuolella. Ristiretkeläiset tunsivat paikan nimellä Caimont. Historiallinen Jokneam on liitetty Tel Jokneamin Telliin nykyisen paikkakunnan vieressä.