cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heckler & Koch MP5
Heckler & Koch MP5 on saksalaisen Heckler & Koch -tehtaan vuodesta 1966 valmistama hidastetulla lukkorekyyliperiaatteella toimiva, suljetulta lukolta kerta-, kolmen laukauksen purske- ja sarjatulta ampuva konepistooli. Suomessa aseesta käytetään nimeä 9.00 konepistooli 2000.
Aseen suunnittelu alkoi vuonna 1964 nimikkeellä Project 64. Heckler & Kochin suunnittelijoiden Tilo Möllerin, Manfred Guhringin, Georg Seidlin ja Helmut Baureuterin työn tulos otettiin tuotantoon vuonna 1966 nimikkeellä HK54. Ensimmäisinä asemallin ottivat käyttöönsä Saksan liittotasavallan rajavartiolaitos vuoden 1966 puolivälissä ja Sveitsin poliisi.
Anssi Blomstedt
Anssi Blomstedt (s. 10. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen elokuva-alan ammattilainen. Hän on toiminut elokuvien leikkaajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, äänittäjänä, tuottajana ja näyttelijänä. Hän sai vuonna 1979 ensi kertaa jaetun Risto Jarva -palkinnon iskelmätähden valmennuksesta kertovasta lyhytdokumentistaan Opeta mua rakastamaan. Vuonna 1990 valmistui Anssi Blomstedtin ohjaama pitkä näytelmäelokuva Axel, joka perustuu Bo Carpelanin romaaniin ja kertoo Jean Sibeliuksesta ja tämän ystävästä Axel Carpelanista.
Heckler & Koch MP5
MP5:tä on valmistettu useita eri malleja, ja yleisimmät tukkimallit ovat A2-kiintotukki ja A3-teleskooppitukki. Kaikki nykymallit käyttävät 9×19 mm Parabellum-/Luger-patruunaa, mutta asetta valmistettiin 1992–2000 myös 10 mm Auto- ja .40 S&W -kaliipereissa.
Heckler & Kochin lisäksi asetta lisenssivalmistetaan tai on valmistettu useissa maissa, muun muassa Iranissa (Defense Industries Organization (DIO)), Kreikassa (Hellenic Defence Systems S.A.), Pakistanissa (Pakistan Ordnance Factories (POF)), Turkissa (Makina ve Kimya Endüstrisi Kurumu (MKE)) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (alkujaan Royal Ordnance, myöhemmin Heckler & Koch Great Britain).
Anssi Blomstedt
Blomstedtin vanhemmat olivat arkkitehti, professori Aulis Blomstedt ja keramiikkataiteilija Heidi Blomstedt, Jean Sibeliuksen tytär. Hänen veljensä Juhana Blomstedt, Petri Blomstedt ja Severi Blomstedt suuntautuivat vanhempiensa tavoin visuaalisille aloille, mutta Anssi-poika aluksi musiikkiin. Hän opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Meri Louhoksen johdolla, kunnes vaihtoi alaa saatuaan vuonna 1965 työpaikan Filminor-elokuvatuotantoyhtiöstä.
Heckler & Koch MP5
MP5 on viranomaiskäytössä ympäri maailmaa; Suomessa asetta käyttävät sekä poliisi, rajavartiolaitos että puolustusvoimat. Suomen poliisin (pois luettuna Helsingin poliisilaitoksen valmiusyksikkö Karhu) käytössä olevat aseet ovat toimintatavaltaan itselataava kertatuli, josta yleiskielessä käytetään usein nimitystä puoliautomaatti.
Anssi Blomstedt
Anssi Blomstedt oli nuoruudessaan naimisissa sisustussuunnittelija Kaisa Blomstedtin kanssa.
Heckler & Koch MP5
MP5-mallit
MP5:n liitteenä käytetyt mallitunnukset:
FC Girondins de Bordeaux
Girondins de Bordeaux on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1881. Joukkueen jalkapallotoiminta käynnistyi pysyvästi vasta vuonna 1919. Seuran koko nimi on Football Club des Girondins de Bordeaux.
Bordeaux on voittanut liigamestaruuden kuudesti. Sen suurin saavutus kansainvälisissä turnauksissa on finaalipaikka UEFA Cupissa vuodelta 1996. Finaalissa saksalainen Bayern München oli kuitenkin parempi kahden ottelun yhteistuloksella 5–1.
Kaudella 2021-22 joukkue sijoittui Ligue 1:ssä viimeiseksi ja putosi Ligue 2:n.
Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Tervon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Soulfallen
Soulfallen on suomalainen vuonna 2003 perustettu dark-, death- ja black metallia soittava yhtye Jyväskylästä. Yhtyeen ensimmäinen albumi World Expiration julkaistiin Suomessa syksyllä 2007 ja toinen albumi Grave New World vuonna 2009. Yhtyeen vuonna 2012 julkaistu albumi The Promise of Hell nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 46 viikolla 5.
Meksikon Grand Prix 1991
Meksikon Grand Prix 1991 oli 506. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 16. kesäkuuta 1991 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla Méxicossa. Kilpailua hallitsi Williams-talli, jonka kuljettajat Riccardo Patrese ja Nigel Mansell ajoivat kaksoisvoittoon. Kilpailua jouduttiin lyhentämään kahdella kierroksella uusintalähtöjen takia.
Soulfallen
Yhtyeen laulaja Kai Leikola on suomalaisen stand-up-koomikko Ismo Leikolan veli.
Ahvenanmaa–Naantali-merikaapeli
Ahvenanmaa–Naantali-merikaapeli eli Ål-Link on Ahvenanmaan Jomalan ja Manner-Suomen Naantalin välinen sähkönsiirtoon tarkoitettu merikaapeliyhteys. Se on noin 160 kilometriä pitkä ja sen siirtokapasiteetti on 100 megawattia. Yhteyden omistaa Kraftnät Åland AB. Merikaapeliyhteys turvaa Ahvenanmaan sähköntarpeen poikkeustilanteissa, ja tulevaisuudessa sitä pitkin voitaisiin siirtää esimerkiksi Ahvenanmaan tuulienergiaa mantereelle. Merikaapeliyhteys vihittiin käyttöön 5. joulukuuta 2015.
Merikaapeliyhteys on varayhteyskäytössä, mutta se yritetään saada osittain markkinoiden käyttöön vuonna 2016.
Hankkeen tausta
Ahvenanmaan ja Manner-Suomen välistä merikaapelia on suunniteltu jo pitkään. Valtaosa Ahvenanmaan sähköstä on tullut Ruotsista 80 megawatin vaihtosähkökaapelia pitkin. Ahvenanmaalla on poikkeustilanteita varten myös muutamia iäkkäitä kaasuturbiinilaitoksia, mutta uusien rakentaminen olisi kalliimpaa kuin merikaapelin rakentaminen. Ahvenanmaa tuottaa käyttämästään sähköstä neljäsosan tuulivoimalla, ja suunnitteilla on suuria tuulivoimapuistoja, jolloin tuulisähköä voidaan tuoda mahdollisesti Suomeenkin uutta merikaapelia pitkin. Kaapelilla voidaan siirtää sähköä myös Suomen ja Keski-Ruotsin välillä. Ahvenanmaa kuuluu kuitenkin Ruotsin sähköverkkoon, jolloin suunnitteilla olevat Suomen valtion Ahvenanmaalle rahoittamien tuulivoimaloiden ylijäämäsähkö menee Ruotsiin alentaen siellä sähkön käyttäjän hintaa ja edistäen Ruotsin teollisuuden kilpailukykyä. Uutta merikaapeliyhteyttä ei saa käyttää manner-Suomen ja Ahvenanmaan väliseen markkinasähkön välittämiseen, mutta Eduskunnassa sekä osapuolien kantaverkkoyhtiöiden kesken on käyty neuvotteluja asiasta.
Kaapeli ja sen lasku mereen
Merikaapeli on 158 kilometrin pituinen PEX-eristetty tasavirtakaapeli, joka koostuu kahdesta 80 kilovoltin halkaisijaltaan 10-senttimetrisestä kaapelista ja yhdestä halkaisijaltaan 2,5 senttimetrin kuitukaapelista, jotka on niputettu yhteen. Merikaapeli on ABB:n HVDC Light -tekniikkaa, joka mahdollistaa sähkön palautuksen Ahvenanmaalle Manner-Suomesta.
Kaapelista noin 82 kilometriä kulkee Varsinais-Suomessa Naantalin, Paraisten ja Turun kaupunkien alueella. Merikaapeli rantautuu Naantalin päässä Naantalin voimalaitoksen ja Naantalin jalostamon väliselle Fortumin venesataman viereiselle hiekkarannalle. Kaapeli kulkee 150 metrin matkalla ennen rantautumista meren pohjaan tehtyä ojaa pitkin. Naantalin satama suhtautui kriittisesti merikaapelin reittiin, sillä se sijoittuu lähelle laivojen ankkurointipaikkaa ja merikaapeli voi hankaloittaa tulevia ruoppauksia. Myös Turun Korjaustelakka ja Turun satama esitti varauksia merikaapelin reitistä. Kaapelin tuomista maihin jo Rymättylässä harkittiin.
Merikaapelin reitti troolauspaikkojen kohdalla on aiheuttanut ongelmia. Ammattikalastukselle aiheutuvien haittojen vähentämiseksi kaapelin linjausta muutettiin ja kohdissa, joissa harjoitetaan silakan pohjatroolausta kaapeli upotettiin huuhtelemalla merenpohjaa. Myös Museovirastolla oli huoli kaapelin mahdollisesti aiheuttamasta vaarasta merenpohjan hylyille. Kaapelilinjauksella tehtiin Museoviraston vaatimuksesta vedenalaisten muinaisjäännösten inventointi. Vedenalaiskuvauksissa hylkyjä ei kuitenkaan löytynyt kaapelilinjan läheltä.
Kaapeli laskettiin vapaasti meren pohjaan, ja laskutyö kesti noin kaksi kuukautta. Kaapelin laskeminen aloitettiin toukokuussa 2015, ja se tuotiin pituutensa vuoksi suoraan tehtaalta asennettavaksi.
Tasavirran muuttaminen vaihtovirtasähköksi
Merikaapelissa kulkeva tasavirta muutetaan vaihtovirtasähköksi noin kilometrin päässä kaapelin rantautumisesta Luolalan teollisuusalueella Kraftnät Ålandin konvertteriasemalla. Konvertteriaseman maanrakennustyöt alkoivat vuonna 2013 ja konvertteriaseman rakennustyöt keväällä 2014. Käytössä aseman pitäisi olla joulukuussa 2015. Fingrid Oyj rakentaa Luolalaan Naantalinsalmen 110 kV sähköaseman, jossa merikaapeliyhteys liitetään viereisen Kraftnät Ålandin konvertteriaseman jälkeen Fingridin kantaverkkoon. Sähköaseman rakentaminen aloitettiin keväällä 2013, ja se valmistuu samaan aikaan konvertteriaseman kanssa vuoden 2015 lopulla. Sähköaseman kokonaiskustannukset ovat noin 8,8 miljoonaa euroa.
Ahvenanmaalla kaapeli rantautuu Jomalan kunnassa ja 110 kV konvertteriasema sijaitsee Ytterbyssä, josta on 10 kilometrin pituinen 110 kV:n avojohtoyhteys Tingsbackan sähköasemalle.
Glenn Beck
Glenn Beck (10. helmikuuta 1964 Mount Vernon, Washington) on yhdysvaltalainen libertaarikonservatiivinen radio- ja televisiojuontaja, jonka isännöimä The Glenn Beck Program -keskusteluohjelma on kuultavissa valtakunnallisesti Premiere Radio Networksin kautta.
Vuosina 2006–2008 Beckillä oli oma tv-ohjelmansa HLN -uutiskanavalla. Keväällä 2009 ohjelma siirtyi Fox News Channelille, jolla se oli kesäkuun 2011 loppuun. Tämän jälkeen Beck perusti oman internetissä ja sittemmin myös satelliitti- ja kaapeli-tv:ssä näkyvän TheBlaze TV:n, josta hän pyrkii tekemään kansainvälisen libertaristisen uutiskanavan. Tämän lisäksi hän kirjoittaa kirjoja, ja julkaisi myös TheBlaze -lehteä, jonka julkaisu lopetettiin vuonna 2015. Hänen suunnitelmiinsa myös kuului fiktiivisten tv-sarjojen ja elokuvien tuottaminen. Suunnitelmat kuitenkin kariutuivat Beckin yhtiön ajauduttua talousvaikeuksiin.
Vuonna 2010 Beck aiheutti kohua verrattuaan ”sosiaalista oikeudenmukaisuutta” saarnaavia kirkkoja kommunisteihin ja natseihin. Beck muun muassa kehotti yleisöään tarkistamaan oman kirkkonsa nettisivut ja jos sanat ”sosiaalinen oikeudenmukaisuus” esiintyvät sivuilla, jättämään kyseisen kirkon välittömästi. Lisäksi Beck on syyttänyt Barack Obaman neuvonantajia ”marxisteiksi”, ”maolaisiksi” ja ”kommunisteiksi”. Puhuessaan suositussa radioshow’ssaan Norjan Utøyan saarella surmatuista nuorista hän vertasi heitä Natsi-Saksan nuorisojärjestöön Hitler-Jugendiin. Samassa ohjelmassa Beck myös tuomitsi hyökkäyksen.
Tammikuussa 2014 Beck sanoi entisen työnantajansa Foxin The Kelly File -ohjelmalle antamassaan haastattelussa tehneensä paljon virheitä ja katuvansa käyttäneensä kieltä, joka "auttoi repimään maan kahtia."
Toukokuussa 2016 Beck aiheutti jälleen kohua puhuttuaan ohjelmassaan Donald Trumpin salamurhasta, minkä johosta Sirius XM -radioyhtiö lakkasi lähettämästä hänen ohjelmaansa.
Lähdevita
Lähdevita (Potamogeton coloratus) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Lähdevita voi risteytyä heinävidan (Potamogeton gramineus) kanssa.
Lähdevita on melko lyhytkasvuinen vesikasvi, ja sen varret voivat kasvaa noin 20–30 cm pitkiksi. Lähdevidan ylimmät lehdet ovat punertavia ja ruodillisia kelluslehtiä, joiden lehtiruodit ovat lehtilapaa lyhyempiä. Uposlehdet ovat kapeita ja niiden kielekekorvakkeet ovat melko lyhyitä. Lähdevidan kukinto on varren päässä sijaitseva, lyhyt ja tiivis tähkä.
Lähdevita kasvaa järvissä ja puroissa kalkkipitoisilla alueilla. Lähdevitaa tavataan eri puolilla Eurooppaa. Pohjoismaista lähdevitaa kasvaa vain Tanskassa sekä Ruotsissa Gotlannissa.
Lähdevidan tieteellisen nimen lajinimi (coloratus) tarkoittaa värjättyä ja viittaa lähdevidan punertavanvärisiin kelluslehtiin.
Kalasatama–Pasila-raitiotie
Reitti kulkee Sompasaaren eteläkärjestä eli Nihdistä Kalasataman metroasemalle sekä Hermannin rantatietä pitkin Vallilanlaaksoon. Mäkelänkadulla reitti liittyy olemassaolevaan raitioverkkoon kohti Pasilan asemaa, päättyen lopulta Maistraatintorille Länsi-Pasilaan. Osittain reitti mukailee vuonna 2009 purettua Sörnäisten satamarataa. Rautatieaseman ja metroaseman toisiinsa yhdistävän linjan tarkoitus on palvella myös Arabianrantaa ja Kumpulan kampusta. Reitin varrelle rakennetaan myös pyöräilybaana. Ennustettu matkustajamäärä Pasilan ja Nihdin väliselle osuudelle on 24 000 vuorokaudessa.
pienoiskuva|[[Sörnäisten satamarata kulki Vallilanlaakson halki vuosina 1965–2009. Kalasataman raitiotie mukailee samaa reittiä, ja osuudelle suunnitellaan vehreää nurmirataa, jonka ”kiskot uppoavat maisemaan”. ]]
Tekniset tiedot
Raitiotien keskinopeus koko matkalla on noin 20 kilometriä tunnissa, ja suurin sallittu nopeus on 50 km/h Hermannin rantatiellä. Raitiotie saa liikennevaloetuudet, ja vaunut kulkevat pääosin omalla kaistallaan. Vallilanlaaksossa yhteys toteutetaan viherratana, jonka päällä ei sallita autoliikennettä. Viherradan sanotaan myös vähentävän raitioliikenteestä syntyvää melua. Satamaradan jäljiltä jäänyt ratapenger louheineen tasoitetaan pois ja maisemallisista syistä raitiotie pyritään rakentamaan mahdollisimman lähelle maanpinnan tasoa. Raitiotieradalle ja baanalle on varattu laaksossa tilaa yhteensä 12 metriä.
Raitiotien rakentamiskustannukseksi arvioidaan 55,8 miljoonaa euroa sekä katu- ja muiden oheistöiden summaksi 23,5 miljoonaa.
Reitin linjanumeroksi tulee 13.
Matka-ajat ja pysäkit
Nihdissä Kalasatama–Pasila-raitiotie muodostaa solmukohdan vuonna 2027 valmistuvan Kruunusillat-raitioyhteyden kanssa. Yhdistyminen toteutaan joko vaihtoyhteytenä tai – mikäli kalusto luodaan yhteensopivaksi – jatkuvana reittinä keskustaan ja Laajasaloon.
Rakentaminen
pienoiskuva|Koekaivuja ja pohjatutkimuksia [[Hermannin rantatien kupeessa Kyläsaaressa syksyllä 2021.]] Raitiotie toteutetaan osana suurempaa Kalasatamasta Pasilaan -hanketta, jossa rakennetaan myös uusia katualueita ja kunnallistekniikkaa, viherympäristöä sekä jalankulun ja pyöräilyn reittejä. Työt toteutetaan allianssimallilla, jossa on kaksi eri allianssia: Destian, Swecon ja WSP Finlandin muodostama Sörkan spora -allianssi sekä GRK:n ja AFRY Finlandin muodostama Karaatti-allianssi.
Keväällä 2021 hankkeen pohjatutkimuksia tehtiin Pasilassa sekä koepaalutustöitä Hermannin rantatiellä. Nihdissä heinäkuussa 2021 alkaneessa esirakentamisvaiheessa valmistellaan raitiotien rakentamista. Pasilassa aloitettiin raiteistomuutostyöt elokuussa 2021 ja myöhemmin syksyllä yli sadan puun kaatotyöt. pienoiskuva|Rakennustöitä maaliskuussa 2022. pienoiskuva|Työmaata Kalasataman Leonkadulla heinäkuussa 2022. Rakentamista ennakoiden kaupunki purki jo kesällä 2021 eri yritysten vuokrasopimuksia Hermannin rantatien varresta, muun muassa kylmäasemalta ja autopesulalta. Katutyöt, mukaan lukien paalutukset, alkoivat Hermannin rantatiellä tammikuussa 2022. Liikenne Vanhan talvitien ja Haukilahdenkadun välissä muuttui yksisuuntaiseksi, kun itäpuolen kaistat eli pohjoiseen kulkeva liikenne siirrettiin Kyläsaarenkadulle. Toukokuussa 2022 kaikki moottoriajoneuvoliikenne siirtyi Kyläsaarenkadulle.
Pääosa rakentamisesta ajoittuu vuosille 2022 ja 2023. Ensimmäisiä raitiokiskoja alettiin asentaa kesäkuusta 2023 alkaen. Työt keskeyttivät raitioliikenteen Pasilansillalla.
Jatkosuunnitelmat
Reitiltä haarautuu kaksi raitiotievarausta Vallilan Teollisuuskadulle: Kalasataman metroasemalta Suvilahden poikki sekä Hermannin rantatieltä Työpajankadun ja Lautatarhankadun kautta.
Työyhteenliittymä
Työyhteenliittymä on Suomessa kahden tai useamman verovelvollisen muodostama väliaikainen yhteenliittymä, jonka tarkoitus on ennalta sovitun projektin suorittaminen. Työyhteenliittymiä käytetään erityisesti rakennusalalla suurissa projekteissa kuten rakennus- ja tiehankkeissa. Projektista on laadittava yhteistoimintasopimus.
Työyhteenliittymä harjoittaa elinkeinotoimintaa sen osakkaiden yhteiseen lukuun. Riskit ja voitot jaetaan.
Työyhteenliittymä ei ole yritys, oikeushenkilö eikä verotuksessa yhtymä. Sen on kuitenkin pidettävä omaa kirjanpitoa. Yhteenliittymä voi rekisteröityä työnantajaksi ja maksaa palkkoja.
Tuloveroa työyhteenliittymä ei maksa. Sen tulos jaetaan yhteenliittymän osakkaille verotettavaksi. Työyhteenliittymä on kuitenkin verovelvollinen arvonlisäverosta.
Kun projekti on valmis, työyhteenliittymä puretaan.
Italian politiikka
Italian poliittinen järjestelmä on parlamentaarinen edustuksellinen demokraattinen tasavalta, jossa on monipuoluejärjestelmä, ja jossa pääministeri (Presidente del Consiglio) on hallituksen pää. Presidentin tehtävät ovat lähinnä edustuksellisia. Hallitus käyttää toimeenpanovaltaa. Lainsäädäntövalta kuuluu kaksikamariselle eduskunnalle yhdessä hallituksen kanssa. Italiasta tuli tasavalta 1946, kun monarkiasta luovuttiin kansanäänestyksen jälkeen. Perustuslaki on vuodelta 1948.
Parlamentti koostuu senaatista (Senato della Repubblica) ja edustajainhuoneesta (Camera dei Deputati). Senaatissa on 315 vaaleilla valittua ja viisi elinikäistä jäsentä. Edustajainhuone on 635-jäseninen. Senaatin ja edustajainhuoneen jäsenet valitaan samoissa vaaleissa viisivuotiskaudeksi. Uudet lait hyväksytään vain, jos niiden kannalle on saatu enemmistö kummassakin parlamentin kamarissa.
2010-luvun parlamenttivaalit
Vuoden 2013 parlamenttivaalit voitti Viiden tähden liike, mutta yksikään pääpuolueista ei saanut enemmistöä senaatissa. Tämä johti pattitilanteeseen, joka kesti kaksi kuukautta. Tilanteen ratkaisemiseksi muodostettiin suuri hallituskoalitio, jota johti keskustavasemmistolaisen Demokraattipuolueen (Partito Democratico, PD) Enrico Letta, ja varapääministerinä toimi Silvio Berlusconin luottomieheksi kutsuttu keskustaoikeistolaisen Vapauden kansan (Popolo della Libertà, PdL) Angelino Alfano. Letta kuitenkin erosi pääministerin tehtävästä helmikuussa 2014. Uuden hallituksen johtoon tuli PD-puolueen Matteo Renzi, valtiovarainministeriksi puolueisiin sitoutumaton Pier Carlo Padoan ja ulkoministeriksi PD-puolueen Federica Mogherini.
Maaliskuun 2018 parlamenttivaalien voittaja oli oikeisto. Pääministeriksi tuli Giuseppe Conte ja hallituksen muodostivat Luigi Di Maion johtama Viiden tähden liike ja Matteo Salvinin johtama Lega. Viiden tähden liikkeellä on hallituksessa 8 ministerin paikkaa ja Legalla 5. Lisäksi hallituksessa on 6 riippumatonta ministeriä. Legan puheenjohtaja Salvini uhkasi elokuussa 2019 hallituksen hajottamisella ja uusilla vaaleilla, kun hallituspuolueet olivat riitautuneet uuden ratahankkeen kustannuksista. Pääministeri Conti ilmoitti 20. elokuuta 2019 jättävänsä hallituksen eroanomuksen. Sisäministeri ja Lega-puolueen johtaja Salvini veti puolueensa pois hallituskoalitiosta, jotta voitaisiin pitää uudet vaalit. Suunnitelman taustalla oli, että Legan kannatus oli kannatusmittausten mukaan korkealla. Eronneen hallituksen sitoutumaton pääministeri Giuseppe Conte muodosti kuitenkin syyskuussa 2019 uuden keskustavasemmistolaisen hallituksen, jossa olivat mukana Viiden tähden liike ja Demokraattipuolue. Uudeksi ulkoministeriksi nousi Luigi Di Maio. La Lega - puolue jäi oppositioon.
Korruptio
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan korruptio on vakava ongelma Italiassa huolimatta pitkäaikaisista yrityksistä taistella sitä vastaan. Korruptio on lisääntynyt, kun virkamiehet ja järjestäytyneet rikollisryhmät solmivat keskenään salaliittoja. Kuitenkin vuodesta 2018 alkaen Italia on vahvistanut korruptionvastaista toimintaansa. Vuonna 2019 voimaan tullut laki langettaa entistä ankarampia rangaistuksia korruptioon syyllistyneille, uudistetut säädökset rajoittamisesta rajoittavat viivyttämistä ja on lisätty työkaluja mafianvastaista tutkimusta varten korruptiorikkomusten selvittämiseksi. Huolimatta tästä lisääntyneestä korruptionvastaisesta panostuksesta, monet sektorit vaativat uudistuksia viivyttelyn rajoittamikseksi. Tarvittaisiin esimerkiksi julkissten hankintojen parempaa valvontaa.
Mirha
pienoiskuva|upright|Mirhaa. pienoiskuva|upright|Pullo mirhaa Suomen ortodoksisen kirkon keskustalon kirkossa. Mirha, myös mirhami, on öljystä, viinistä ja hyväntuoksuisista yrteistä keitetty paksu neste.
Mirhaa käytetään muun muassa ortodoksisessa kirkossa mirhavoitelun sakramentissa. Ortodoksit valmistavat mirhan tietyn kaavan mukaan; se valmistetaan kunkin patriarkaatin tai muun autokefaalisen kirkon pääpaikassa erityisessä valmistamossa. Seremoniaa johtaa itse patriarkka ja valmistajana toimivat hänen alaisensa piispat. Prosessi kestää noin viikon kerrallaan; valmistusastiat ovat perinteisesti hopeaa, ja kerralla valmistetaan koko patriarkaatin tarpeisiin vuodeksi riittävä määrä.
Raamatussa on mainintoja pyhällä öljyllä voitelemisesta muun muassa 2.Moos. 29:7, 1.Sam. 10:1 sekä 2.Sam. 2:4.
The Battle of Evermore
"The Battle of Evermore" on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin akustinen kitara- ja mandoliinikappale. Se julkaistiin yhtyeen albumilla Led Zeppelin IV vuonna 1971.
Kappaleessa on runsaasti viittauksia J. R. R. Tolkienin romaanitrilogiaan Taru sormusten herrasta ja varsinkin trilogian viimeisessä osassa kuvattuun Pelennorin kenttien taisteluun. Tolkien-teemojen on tulkittu symbolisoivan myös kylmän sodan aikaisia pelkoja sekä yleisesti hyvän ja pahan loputtomasti jatkuvaa ("evermore") kamppailua. Yhtyeen laulaja Robert Plant sisällytti Sormusten herraan kohdistuvia viittauksia myös kappaleiden ”Ramble On” ja ”Misty Mountain Hop” sanoituksiin. ”The Battle of Evermore” on myös Led Zeppelinin ainoa kappale, jossa on mukana vieraileva vokalisti.(Roy Harper on toinen) Kappaleessa lauloi Robert Plantin lisäksi Sandy Denny. Konserteissa Dennyn osat lauloi yhtyeen basisti John Paul Jones.
Myöhemmin kappale on julkaistu myös seuraavilla kokoelma-albumeilla:
Lämminvesivaraaja
Lämminvesivaraaja on laite, joka säilyttää lämmintä vettä käyttövalmiina tarpeen mukaan. Se koostuu eristetystä säiliöstä, joka sisältää veden lämmityselementin, kuten sähkövastuksen tai lämmönvaihtimen, sekä termostaatin lämpötilan säätämiseksi.
Veden lämmitys
Lämmityselementti lämmittää veden säiliössä asetettuun lämpötilaan. Sähkövastuksen tapauksessa se muuntaa sähköenergian lämmöksi. Lämmönvaihtimen tapauksessa varaaja on liitetty esimerkiksi keskuslämmitysjärjestelmään, joka lämmittää veden kiertävän nesteen kautta.
Lämpötilan säätö
Termostaatti valvoo veden lämpötilaa ja kytkee lämmityselementin päälle tai pois päältä tarpeen mukaan. Kun veden lämpötila laskee asetetun tavoitelämpötilan alapuolelle, lämmityselementti aktivoituu ja lämmittää vettä.
Lämminvesivaraajan hyödyt
Lämminvesivaraajat ovat hyvin eristettyjä, mikä auttaa pitämään veden lämpimänä pidempään ilman suurta lämpöhävikkiä. Tämä vähentää energiankulutusta verrattuna jatkuvaan lämmitykseen, kuten läpijuoksevaan vedenlämmittimeen.
Sähkölämmitys
Lämminvesivaraaja sisältää sähkövastuksen, joka muuntaa sähköenergian lämmöksi.
Lämminvesivaraajan käyttäjä hyötyy pörssisähköreleohjauksesta kustannussäästöjen ja paremman energiatehokkuuden kautta. Pörssisähköohjauksen avulla lämminvesivaraaja ohjataan toimimaan sähkön alhaisen hinnan aikaan, esimerkiksi yöllä tai muina aikoina, jolloin sähkön kysyntä on vähäisempää. Tämä auttaa hyödyntämään edullisempaa sähkötarjontaa ja säästämään sähkökustannuksissa.
Pörssisähköohjaus mahdollistaa varaajan lämmityksen ajoittamisen niin, että lämmintä vettä on saatavilla tarpeen mukaan, ja samalla energiankulutusta optimoidaan edullisten sähkön hintojen mukaan. Tämä parantaa energiatehokkuutta ja vähentää ympäristövaikutuksia koska sähkönkulutus kasvaa niiden tuntien aikaan, jolloin uusiutuvan energian osuus sähköverkossa on suurempi.
Pörssisähköohjaus edellyttää toimivaa ja luotettavaa järjestelmää, joka voi seurata sähkön hintoja ja ohjata lämminvesivaraajaa vastaavasti.
Keskuslämmitysjärjestelmä
Varaaja voi olla kytketty keskuslämmitysjärjestelmään, jossa veden lämmitys tapahtuu lämmönvaihtimen kautta, esimerkiksi kattilasta tai lämpöpumpusta saatavan lämmön avulla.
Lämminvesivaraajan voi liittää uusiutuvia energialähteitä hyödyntäviin järjestelmiin, kuten aurinkokeräimiin tai lämpöpumppuihin, jotka lämmittävät vettä ympäristöystävällisemmin. Energiankulutus riippuu lämminvesivaraajan koosta, eristyksestä, käytetystä lämmitysmenetelmästä ja vedenkulutuksesta. Suurempi varaaja ja jatkuva lämmitys voivat lisätä energiankulutusta, kun taas hyvä eristys ja energiatehokas lämmitystapa vähentävät sitä.
Natzweiler-Struthof
Natzweiler-Struthof oli ainoa keskitysleiri Ranskan alueella. Se avattiin 21. toukokuuta 1941 ja oli toiminnassa aina syyskuun alkuun 1944 jolloin SS-joukot evakuoivat leirin. Yhdysvaltalaisjoukot saapuivat leirin alueelle 23. marraskuuta 1944. Ranskalaiset käyttivät Natzweiler-Struthofia sen jälkeen saksalaisten sotavankien keskittämiseen, jota varten leiriä laajennettiin.
Vankien määrä leirillä oli noin 40 000 ja he tulivat eri puolilta Eurooppaa: Puolasta, Neuvostoliitosta, Hollannista, Ranskasta, Saksasta ja Norjasta. Leiri oli pääasiassa työleiri, mutta siellä oli myös kaasukammio ja polttouuni. Kova työ ja kuri sekä puutteelliset olot aiheuttivat arviolta 25 000 ihmisen kuoleman. Wuppertalissa Saksassa pidettiin 9. huhtikuuta – 5. toukokuuta 1946 brittien johdolla sotarikosoikeudenkäynti Natzweiler-Struthofin vastuullisia vastaan. Leirin päällikkö ja viisi muuta tuomittiin:
Natzweiler-Struthofin alaleirit
Natzweiler-Struthofiin kuului suuri määrä alaleirejä. Ne olivat:
Coniston Water
Coniston Water on kolmanneksi suurin järvi Englannin järviseudun alueella Cumbriassa Englannissa. Järven pituus on 8,7 km, leveys 730 metriä, suurin syvyys 56 m ja pinta-ala 4,9 km². Pinnankorkeus on 44 m merenpinnasta. Laskujoki on River Crake, joka virtaa järven eteläpäästä.
Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vieremän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Aamunkoi (Vornan albumi)
Aamunkoi on suomalaisen pakanametalliyhtye Vornan neljäs albumi. Levy julkaistiin 21. huhtikuuta 2023 levymerkillä Lifeforce Records. Albumin on miksanut Tuomas Kokko, sekä masteroinut Svante Forsbäck.
Aloha Stadium
thumb|250px|Aloha Stadium Aloha Stadium on Havaijilla Honolulun piirikunnassa sijaitseva stadion. 50 000-paikkainen stadion on Havaijin suurin, ja se avattiin 12. syyskuuta 1975. Aloha Stadium on Havaijin yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueen Warriorsin kotiareena. Siellä järjestetään myös baseball- ja jalkapallo-otteluja, konsertteja, autonäyttelyitä ja messuja.
Aloha Stadium on ollut vuodesta 1980 lähtien amerikkalaisen jalkapallon pääsarjan NFL:n vuotuisen tähdistöottelun Pro Bowlin peliareena.
Ari Puheloinen
Ari Tapani Puheloinen (s. 26. joulukuuta 1951 Taipalsaari) on suomalainen kenraali evp., Vapaudenristin ritarikunta kansleri ja Suomen puolustusvoimain komentaja vuosina 2009–2014. Hän oli ensimmäinen puolustusvoimain komentaja, jolla oli määräaikainen virka.
Puheloinen valmistui Kadettikoulusta vuonna 1974. Hänen palveluspaikkojaan ovat olleet Uudenmaan rakuunapataljoona, Panssariprikaati, Etelä-Suomen sotilasläänin esikunta, Pääesikunta, Puolustusneuvosto ja Itäinen maanpuolustusalue. Hän on hoitanut kansainvälisiä tehtäviä ja täydentänyt opintojaan Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa.
Tausta ja yksityiselämä
Ari Puheloinen syntyi työläisperheeseen, viisihenkisen poikakatraan toiseksi vanhimpana. Hänen taustansa on korkeaksi upseeriksi poikkeuksellinen, sillä kenraalien perhetaustoja selvittäneen Veli-Matti Syrjön mukaan itsenäisen Suomen kenraalikuntaan on ollut todella vaikea päästä kohoamaan yhteiskunnan alimmista kerroksista. Tosin Puheloinen ei ole ensimmäinen työläistaustasta tullut puolustusvoimain komentaja. Esimerkiksi jääkärikenraali Kaarlo Heiskanen oli muonarengin poika. Puheloisen isä oli sähköasentaja ja äiti siivooja. Perhe eli Saimaan rannalla pienessä sahayhteisössä Lappeen pitäjän Lamposaaressa. Myöhemmin perhe muutti Luumäelle.
Puheloinen solmi vuonna 2007 toisen avioliittonsa. Hänen puolisonsa Tiina Elina Laisi-Puheloinen (s. 1971) on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri. Hän on suorittanut reserviupseeritutkinnon vuonna 1997 ja hänet ylennettiin majuriksi itsenäisyyspäivänä 2021. Laisi-Puheloinen on työskennellyt muun muassa Sanoma-konsernissa ja nimitettiin keväällä 2012 Iskun pääkaupunkiseudun liiketoiminnasta vastaavaksi johtajaksi. Ari Puheloisella on kaksi lasta ensimmäisestä avioliitosta.
Puheloinen on toiminut myös UPM-Kymmene Oyj:n hallituksen jäsenenä.
Varusmiespalvelus
Monenlaisia töitä tehnyt Puheloinen meni vapaaehtoisesti armeijaan välittömästi ylioppilaskirjoitusten jälkeen kesäkuussa 1970. Hän kotiutui reservin kornettina Uudenmaan Rakuunapataljoonasta toukokuussa 1971. Seuraavan kesän hän palveli armeijassa kouluttajana.
Kadettikouluun
Puheloinen luopui opiskelupaikoistaan Tampereen yliopistossa ja Helsingin kauppakorkeakoulussa ja suuntasi sen sijaan kadettikouluun Santahaminaan. 58. kadettikurssin päätteeksi 1974 Puheloinen sai kunniamiekan kurssilaisten lippuäänestyksen tuloksena. Upseeriopintoihin kuuluneisissa kieliopinnoissa Puheloinen oli valinnut pitkäksi kieleksi venäjän, jonka osaamista hän vielä täydensi yliopistossa.
Moskovan komennus ja lisäoppia Sotakorkeakoulusta
Vuonna 1978 Puheloinen lähetettiin kolmen muun suomalaisen upseerin kanssa opiskelemaan neuvostoliittolaiseen sotilaskouluun Moskovan lähelle. Viiden kuukauden kurssin jälkeen hän sai todistuksen ”moottoroitujen jalkaväkijoukkojen taktillisen komentajakurssin” suorittamisesta. Ennen Neuvostoliiton-komennusta hän oli toiminut panssarimiesten kouluttajana, tehnyt ohessa tulkin töitä ja vapaa-aikanaan suomentanut venäläisten panssarivaunujen käyttö- ja huoltokirjoja.
1980-luvun alussa Puheloinen jatkoi opintojaan Sotakorkeakoulussa (nykyinen Maanpuolustuskorkeakoulu). Vuosina 1983–1986 hän jatkoi Pääesikunnassa toimistoupseerina tiedusteluosastolla. Venäjäntaitoisen Puheloisen vastuualue koski ”idän suuntaa”.
1980-luvun loppupuolella Puheloinen palveli apulaissotilasasiamiehenä Suomen Moskovan-suurlähetystössä. Hän seurasi läheltä glasnostin ja perestroikan vauhtiinpääsyä.
Yhteyksien avaaminen siviilihallintoon ja länteen
Vuonna 1993 Puheloinen palasi 13 vuoden tauon jälkeen varuskuntaan Panssariprikaatin pataljoonankomentajaksi. Samaan aikaan Suomi suuntautui poliittisesti kohti länttä. Puheloinen lähetettiin ensin Wieniin Etyjin palvelukseen ja myöhemmin Pääesikuntaan aloittamaan Nato-yhteistyötä. 1996 Puheloinen valittiin Harvardiin ”varttuneiden vaikuttajien” tutkimusohjelmaan. Hän kirjoitti englanninkielisen tutkimuksen Venäjän geopoliittisista intresseistä Baltiassa.
Tie puolustusvoimain komentajaksi avautuu
Viimeistään vuonna 1997 Ari Puheloisen nimi nousi esiin Pääesikunnan sisällä epävirallisissa yhteyksissä mahdollisena tulevana puolustusvoimain komentajana; komentajaputken aiemmin läpäisseistä myös Gustav Hägglund oli opiskellut Harvardissa ja Juhani Kaskeala palvellut myös puolustusneuvoston yleissihteerinä. Julkisen spekulaation Puheloisen mahdollisuuksista aloitti viimeistään Helsingin Sanomien Arto Astikainen puolustusvoimain lippujuhlapäivänä 2001 julkaistussa Juhani Kaskealan haastattelussa, jonka lopussa julkaistiin nimilista tämän seuraajaehdokkaista. Prikaatikenraali Puheloinen oli kärjessä.
Puheloinen työskenteli Kaskealan lähipiirissä ensin Pääesikunnan operatiivisella osastolla valmiuspäällikkönä ja kolme vuotta Itäisen maanpuolustusalueen komentajana Mikkelissä.
Vuonna 2007 Puheloinen nimitettiin pääesikunnan päälliköksi: virka toimi samalla astinlautana puolustusvoimain komentajan tehtävään. Hänen valintansa ratkaisi käytännössä neljä henkilöä. Nimitystä valmisteltiin jo Matti Vanhasen ensimmäisen hallituksen aikana, jolloin Puheloinen nousi puolustusvoimain kakkosmieheksi. Ratkaisun tekivät ylipäällikkö, tasavallan presidentti Tarja Halonen, komentajana toiminut Kaskeala ja puolustusministeri Seppo Kääriäinen. Lopullisen valinnan tekivät Halonen, Kaskeala ja Kääriäisen seuraaja Jyri Häkämies.
Puolustusvoimain komentajan adjutanttina toimi majuri Jyri Raitasalo.
Puheloisen jäätyä eläkkeelle puolustusvoimien komentajaksi nousi elokuussa 2014 Jarmo Lindberg.
Sotilasarvot
Lähde:
Kunnianosoitukset
Lähde:
Ristonmaa
thumb|Näkymä Pohjantieltä syksyllä 2007 thumb|Ristonmaan Pitseria Helmi -kioski (2007)
Ristonmaa on Jyväskylän kaupunginosa. Se sijaitsee Kuokkalan suuralueen Keljon puoleisella laidalla, runsaan kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku vuonna 2010 oli 1678 henkeä. Palveluina Ristonmaalla on Koasin opiskelija-asuntoja, grillikioski ja päiväkoti. Ristonmaalla sijaitsee myös vuoden 2011 syksyllä käyttöön otettu Jyväskylän keskuspaloasema. Alueen rakennuskanta on pääosin 1980-luvulla rakennettuja kerrostaloja, sekä Ylistönmäen rinteellä olevia omakoti- ja rivitaloja.
Ristonmaan kaupunginosa jakautuu neljään pienalueeseen: Ristonmäki (alueen etelä- ja keskiosat), Lahti (luoteisosa), Tietotaajama (Ylistönmäki) ja Ylistönrinne (Jyväsjärven ranta).
Alueen nimi tulee maatilasta, joka on ollut paikalla ainakin 1700-luvulta asti.
Historiaa
Nykyisen Ristonmaan alueen vanhin talo oli Jyväsjärven Korkeakoskenlahden rannalla sijainnut Lahti, joka virallisesti erotettiin Mattilan talosta noin vuonna 1600. Asiakirjatietojen perusteella Lahden isännät asuivat kuitenkin Mattilan alueella 1700-luvun alkuun asti. 1700-luvun alkupuolella Lahden talolle perustettiin Ristonmäen torppa, joka itsenäistyi noin vuonna 1790. Ristonmäen uudeksi nimeksi tuli itsenäistymisen yhteydessä Ristonmaa. Lahden talosta lohkottiin myös muun muassa Ylistön, Valkolan ja Ylälahden talot. Ristonmäkeä käytetään yhä tilastollisen pienalueen nimenä.
Vuonna 1820 Ristonmaa jaettiin kahteen tilaan. Vilppu Aataminpoika Ristonmaa sai Ristonmaan tilan ja Gabriel Juhonpojalle lohkottiin siitä Tervalan tila. Pääasiallinen toimeentulo saatiin kaskeamalla, ja peltoalueiden ympärillä oli runsaasti kaskia ja poltettavaksi soveltuvia metsämaita. Tilan myöhemmistä isännistä ehkä tunnetuin on 1900-luvulla hevosurheilussa vaikuttanut Simo Ristonmaa. Alueen kadunnimistöön on otettu tilan isäntien ja emäntien etunimiä, kuten Helvi, Helka, Aaro, Topias, Aatami ja Niilo.
Ristonmaan alue siirrettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1965. Kaupunki osti Ristonmaan tilan 1970-luvulla. 1980-luvulla muun muassa Keski-Suomen Opiskelijasäätiö rakennutti Ristonmaahan taloja.
Kulttuurievoluutio
Kulttuurievoluutio tarkoittaa tietojen ja taitojen järjestelmällistä kasautumista ja aktiivista siirtämistä sukupolvelta toiselle, ja toisaalta myös niiden muuttumista ja kehittymistä. Tietämyksen jatkuva kasvu tuottaa kiihtyvää kulttuurievoluutiota, kun tunnettuja asioita, kuten pyörää, ei tarvitse keksiä uudelleen. Joka sukupolvi siis kerryttää edellistä nopeammin tietämystä.
Ihmisen kulttuurievoluutio rinnastetaan joskus ihmisen biologiseen evoluutioon, ja sitä käsitellään oppikirjoissa sen yhteydessä. Kulttuurin ja geenien koevoluution tutkimuksessa ajatellaan, että biologinen ja kulttuurievoluutio kulkevat rinnakkain ja vaikuttavat toisiinsa. Biologisesta evoluutiosta kulttuurievoluutio eroaa kuitenkin siten, etteivät opitut asiat vaikuta suoraan geeneihin tai hermoston rakenteeseen ja toimintaan kuin vasta pitkän ajan kuluessa. Kulttuurievoluutio myös mahdollistaa biologista evoluutiota nopeamman sopeutumisen muuttuviin olosuhteisiin. Ihmisen kulttuurievoluution tulosta ovat muun muassa tavat säilyttää ja siirtää informaatiota, esimerkiksi puhuttu kieli tai kirjoitustaito.
Soul Calibur III
Soul Calibur III on japanilaisen Namcon kehittämä ja julkaisema tappelupeli pelikonsoleille. Peli kuuluu Soul Calibur -pelisarjaan.
Peli julkaistiin 18. marraskuuta vuonna 2005 ainoastaan PlayStation 2 -pelikonsolille.
Pelaaminen
Soul Calibur 3 on tyypillinen mätkintäpeli: Kaksi aseilla varustettua hahmoa taistelevat keskenään areenalla. Pelaajat yrittävät yksinkertaisesti hakata toisensa tainnoksiin ja voittaja on se, joka ensimmäisenä sen tekee. Soul Caliburin vahvuuksina pidetään hahmojen hyvää tasapainoa keskenään, kontrolleja sekä sitä, että taktisella taistelulla pääsee huomattavasti pidemmälle kuin summittaisella nappien hakkaamisella.
Soul-sarjan ainutlaatuinen ominaisuus eli hahmojen aseiden vaihtaminen mielensä mukaan on mukana myös tässä pelissä. Varustamalla hahmon paremmalla aseella hahmo saa uusia ominaisuuksia, esimerkiksi energiaviiva kasvaa itsestään vähitellen tai lyönnit vaurioittavat vastustajaa vaikka tämä suojaisi.
Soul Calibur 3:ssa on 3 täysin uutta hahmoa (Zasalamel, Setsuka ja Tira). Mukana ovat myös lähes kaikki edellisissä osissa esiintyneet hahmot.
Nyt mukana on ensimmäistä kertaa varsinainen tarinamoodi (Tales of Souls), joka seuraa jokaisen pelin taistelijan tarinaa. Taistelujen lataustauoilla voi lukea hahmojen edesottamuksista ja päättää välillä mihin suuntaan seikkailu jatkuu.
Ennennäkemätön pelimuoto tappelupeleissä on Chronicles of the Sword. Peli on strategiapeli, jossa hahmoja liikutellaan kartalla. Taistelut käydään kuitenkin tuttuun tapaan normaalisti. Hahmot saavat taisteluista kokemusta ja siten kehittyvät vahvemmiksi. Tässä pelimuodossa ei pysty pelaamaan pelin alkuperäisillä hahmoilla, vaan pelimuotoa varten täytyy tehdä hahmoeditorilla oma hahmo, josta tulee sitten tarinan päähenkilö.
Hahmoeditori on myös harvinainen ilmestys mätkintäpeleissä. Sillä pelaaja voi rakentaa mieleisensä hahmon ja valita sille taistelutyylin ja aseistuksen.
Cristina Neagu
Cristina Georgiana Neagu (s. 26. elokuuta 1988 Bukarest) on romanialainen käsipalloilija. Hän on ensimmäinen neljä kertaa maailman vuoden parhaaksi käsipalloilijaksi valittu pelaaja niin naiset kuin miehetkin mukaan lukien.
Neagu pelasi ensimmäisen kerran naisten arvoturnauksissa vuoden 2007 MM-kilpailuissa, joissa Romania sijoittui neljänneksi. Hän saavutti EM-pronssia vuonna 2010 ja MM-pronssia vuonna 2015. Hän oli molemmissa mitaliturnauksissa paras maalintekijä, ja MM-kisoissa 2015 hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa hän nousi EM-kisahistorian kaikkien aikojen parhaaksi maalintekijäksi tehdessään 206. maalinsa ja ohittaessaan tilastossa Unkarin Ágnes Farkasin.
Neagu on valittu maailman parhaaksi naiskäsipalloilijaksi vuosina 2010, 2015, 2016 ja 2018. Hän on seuratasolla edustanut CS Rulmentul Brașovia vuosina 2006–2009, CS Oltchim Râmnicu Vâlceaa vuosina 2009–2013, montenegrolaista ŽRK Budućnost Podgoricaa vuosina 2013–2017 ja CSM Bukarestia vuodesta 2017.
Ljubljana (1938)
Ljubljana oli Jugoslavian kuninkaallisen laivaston vuonna 1938 vesillelaskettu Beograd-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Yarrow'n telakalta Kraljevicasta, missä köli laskettiin vuonna 1936. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1938 ja otettiin palvelukseen joulukuussa 1939.
Palvelus
Ljubljana ajoi riutalle Sibenikin sataman edustalla 24. tammikuuta 1940, ja sen kylki repeytyi. Alus pyrki satamaan, mutta upposi miehistön uidessa maihin. Ainoastaan yksi miehistönjäsen sai surmansa. Aluksen päällikkö pidätettiin tutkimusten ajaksi.
Akselivallat hyökkäsivät Jugoslaviaan huhtikuussa 1941, ja Italian laivasto valtasi aluksen 17. huhtikuuta sen ollessa edelleen Tivatin varikon telakalla korjattavana. Alus hinattiin Kotorinlahdelle ja edelleen Rijekaan kunnostettavaksi. Sen valonheitin poistettiin ja korvattiin 37 millimetrin tykillä. Myös taaempi tulenjohtolaite poistettiin. Aluksen 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin viidellä Bredan 20 millimetrin 65 pituuskaliiperin Model 35 -tykeillä. Savuhormien hatut leikattiin.
Kunnostettu alus liitettiin loka- tai marraskuussa 1942 Regia Marinaan nimellä RN Lubiana. Se oli saattuetehtävissä vuosina 1942–1943 ja vuoden 1943 alusta Tunisian huoltosaattueiden suojana. Alus osallistui 9. helmikuuta – 22. maaliskuuta 1943 joukkojen siirtoihin Pohjois-Afrikan ja Italian välillä. Tehtävästä vapauduttuaan 27. maaliskuuta se suojasi jälleen huoltokuljetuksia, mutta tuhoutui ajettuaan karille Tunisian rannikolla 1. huhtikuuta 1943.
Lockheed Corporation
Lockheed Corporation (alun perin Lockheed Aircraft Company) oli yhdysvaltalainen Allan Lougheadin vuonna 1926 perustama lentokonevalmistaja. Lougheadilla oli aiemmin yritys nimellä Loughead Aircraft Manufacturing Company, joka meni konkurssiin vuonna 1921.
Yritys menetti lahjontaskandaalissa Lockheed P‐3C Orion -koneiden kaupan Japaniin vuonna 1976. Skandaalissa myös Japanin entinen pääministeri Kakuei Tanaka vangittiin.
General Dynamicsin kehittämien F-16-hävittäjien tuki ja valmistus on siirtynyt Lockheedille vuonna 1993.
Yritys fuusioitui vuonna 1995 Martin Mariettan kanssa muodostaen Lockheed Martinin.
Lentokoneet
Eräitä lentokoneita:
Mäntsälän seurakunta
Mäntsälän seurakunta on Mäntsälässä toimiva evankelis-luterilainen seurakunta. Siihen kuuluu 16 143 (2016) henkeä eli 76,4 prosenttia Mäntsälän asukkaista. Mäntsälän seurakunta on ollut itsenäinen seurakunta vuodesta 1616 lähtien. Seurakunta on perustanut paikkakunnan sosiaali- ja terveyspalvelut sekä koulutuksen, jotka siirtyivät sittemmin kunnan hoidettavaksi. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksen joka pyhäpäivänä Mäntsälän kirkossa, jonka lisäksi sillä on useissa tiloissaan muuta toimintaa, kuten kerhoja ja musiikkitoimintaa.
Tilat ja toiminta
vasen|pienoiskuva|Koivulan kerhotalo kuvassa oikealla. Vasemmalla puiden takaa näkyy [[Mäntsälän kirkko|Mäntsälän kirkon kellotornia.]]
Mäntsälän kirkossa on jumalanpalvelus pyhäpäivisin klo 10. Kirkko on kesäisin tiekirkkona. Kirkko valmistui ja vihittiin käyttöön vuonna 1866. Sen vieressä on huoltorakennus, jossa järjestetään myös tapahtumia. Kirkonmäellä sijaitsee seurakunnan ainoa hautausmaa. Seurakuntakeskus sijaitsee osoitteessa Urheilutie 1. Keskuksessa toimivat Mäntsälän seurakunnan kirkkoherranvirasto, taloustoimisto, aikuistyön toimisto ja lähetystyön toimisto. Seurakuntakeskuksessa on seurakuntasali, kahvio ja alasali, joita käytetään tilaisuuksissa. Keskuskatu 11:ssä sijaitsevassa Ankkurissa toimii diakoniatoimisto ja siinä järjestetään toimintaa ja tapahtumia. Wanhassa on seurakunnan nuorisotyön toimisto, tiedotustoimisto ja lapsityön toimisto. Rakennus on ollut vuodesta 1988 lähtien seurakunnan nuorisotoiminnan keskus. Wanha on entinen seurakuntakoti ja se sijaitsee seurakuntakeskuksen vieressä osoitteessa Nordenskiöldintie 1. Kirkon vieressä osoitteessa Vanha Porvoontie 10 sijaitsee Koivulan kerhotalo, jossa järjestetään päiväkerhoja, lasten ja nuorten musiikkiryhmiä ja koululaisten iltapäiväkerhoa. Lisäksi rakennus on partion kokoontumispaikka. Hyökännummen kerhotalossa Etelä-Mäntsälän Hyökännummella järjestetään kerhoja, pyhäkoulua ja naisteniltoja. Se on myös partion kokoontumispaikka. Ahvenlammen leirikeskuksessa Metsälammen rannalla, viiden kilometrin päässä kirkolta, järjestetään leirejä ympäri vuoden.
Lisäksi seurakunta omistaa Ison-Pappilan, Pikku-Pappilan, Eläke-Pappilan, Puotilan ja Heissan kiinteistöt, eräkämppä Käpypirtin ja asunto-osakeyhtiöitä. Seurakunta myös harjoittaa maa- ja metsätaloutta.
Jäsen- ja osallistujamäärät
Mäntsälän asukkaista 76,4 prosenttia kuuluu Mäntsälän seurakuntaan eli seurakunnalla on 16 143 jäsentä (2016). Jumalanpalvelukseen osallistuttiin 20 999 kertaa vuonna 2015. 89,4 prosenttia Mäntsälän 15-vuotiaista on käynyt rippikoulun (2015).
Vuonna 2006 jäsenmäärä oli 15 716. Tuolloin 84,3 prosenttia kunnan asukkaista kuului kirkkoon. Vuonna 2006 jumalanpalvelukseen osallistui 18 912 henkeä, joten viikkoa kohden 2,3 prosenttia seurakunnan keskiväkiluvusta osallistui jumalanpalvelukseen.
Hallinto ja talous
Mäntsälän seurakunta kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Espoon hiippakuntaan ja Tuusulan rovastikuntaan.
Joka neljäs vuosi järjestettävissä seurakuntavaaleissa valitaan kirkkovaltuuston jäsenet. Kaudella 2015–2018 Mäntsälän kirkkovaltuustossa on 27 jäsentä. Valtuusto valitsee kirkkoneuvoston, jonka toimikausi on kaksi vuotta. Mäntsälän kirkkoneuvostossa on kymmenen jäsentä. Vuoden 2010 seurakuntavaaleissa Mäntsälän seurakunnan äänestysprosentti oli 19,7 % ja vuonna 2014 se oli 17,1 %.
Seurakunnan kirkollisvero on ollut 1,25 prosenttia vuodesta 1975 lähtien. Mäntsälän seurakunnalla ei ole velkaa (2016). Seurakunnalla on henkilökuntaa 46 henkeä, joista 8 on pappeja (2016).
Historia
1500-luvun lopulla Mäntsälä kuului neljään eri seurakuntaan, Hollolan, Janakkalan, Porvoon ja Sipoon seurakuntiin. Herman Onkimaan, Hirvihaaran, Mäntsälän, Nummisten, Soukkion, Sälinkään ja Sääksjärven asukkaat rakensivat Mäntsälän ensimmäisen kirkon vuonna 1585 ja palkkasivat ensimmäisen papin, Henrik Maununpojan, vuonna 1587. Hänen seuraajansa Sakari Tuomaanpoika mainitaan vuonna 1616 Mäntsälän kappalaisena. Tuona vuonna alueesta muodostettiin oma seurakunta erottamalla se Porvoon seurakunnasta. Ensimmäinen maininta Mäntsälän kirkkoherrasta on vuodelta 1627. Mäntsälän kirkkoherra sai apulaisekseen kappalaisen 1670-luvulla.
Mäntsälän seurakunta piti pitäjänkokouksia 1600-luvulta lähtien. Sen tehtävät ja kokousajat (kahdesti vuodessa) määriteltiin vuonna 1723. Vanhimmat säilyneet pitäjänkokousten pöytäkirjat ovat vuodelta 1751. 1800-luvun alusta lähtien seurakunnan taloutta hoitamaan valittiin erillinen kirkonisäntä. 1850-luvulle saakka kirkonisäntinä toimivat paikalliset säätyläiset. Erillinen kunnallishallinto perustettiin vuonna 1866.
Kirkkokuri
Seurakunta valvoi kristillisten tapojen ja sivellisyyden noudattamista kirkkokurilla. Kirkkoherra vastasi myös maallisista häpeärangaistuksista. Mäntsälän seurakunta sai silloin tällöin varoituksen, että seurakuntalaiset harjoittivat noituutta. Tällainen varoitus annettiin muun muassa vuonna 1738. Rovastintarkastuksessa vuonna 1777 taas todettiin, että harhaopit ja noituus olivat Mäntsälässä tuntemattomia. Vuoden 1822 rovastintarkastuksessa kruununnimismies Erik Anders Ingström ilmoitti, että seurakunnan nuorisossa ja palvelusväessä oli tavallista, että mentiin sunnuntai-iltaisin tansseihin ilman vanhempien tai isäntien lupaa. Tuomiorovasti kehotti pappeja nuhtelemaan heitä tästä hyvästä kinkereillä. Vuonna 1882 piispa Anders Johan Hornborg totesi vt. kappalainen Emil Murénille, että seurakunnassa oli juoppoutta muutamissa kylissä ja haureutta ”suuressa määrin”. Murénin mukaan ”näiden paheiden olevan luettavan muutamain turmeltuneitten henkilöittein syyksi ja että ne olivat ulkona totisesta seurakunnasta”. Hornborg ei uskonut, että syyllisiä oli vain muutama, ”koska äpärälapsiakin syntyy joka seitsemäs tahi kahdeksas lapsi”.