cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sarat
Tuntomerkit
Sarojen varret ovat haarattomia ja useimmiten kolmikulmaisia, mikä erottaa ne heinistä. Sarojen kukinnot voivat olla tiiviitä tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja. Kukat ovat rakenteeltaan varsin yksinkertaisia ja ne sijaitsevat tähkäsuomujen peitossa. Emikukkaa ympäröivää esilehteä sanotaan pullakoksi, joka monilla lajeilla muistuttaa muodoltaan pulloa. Pullakon muoto ja emikukan luottien lukumäärä (kaksi tai kolme) ovat tärkeitä tuntomerkkejä lajien tunnistuksessa. Sarojen siemen eli hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä pähkylä. Pullakoissa voi loisia pullakkonokien (Anthracoidea) suvun nokisieniä.
Hede- ja emikukat voivat sijaita samoissa tähkäkukinnoissa (yhtäläistähkäiset ja useimmat yksitähkäiset lajit), saman kasviyksilön eri tähkäkukinnoissa (erilaistähkäiset lajit) tai eri kasviyksilöissä (kaksikotiset lajit).
Systematiikka
Suomessa tavattavat noin 90 saralajia jaetaan kolmeen alasukuun: Carex, Psyllophora ja Vignea. Jako perustaa lähinnä kukintojen rakenteeseen. Useimmat sarat, varsinkin lähisukuiset lajit, risteytyvät helposti keskenään. Monet risteymät ovat martoja eli hedelmättömiä, mutta joissain tapauksissa risteymät voivat olla myös hedelmällisiä, jolloin takaisinristeytymisen vuoksi syntyy vaikeasti tulkittavia lajiryhmiä. Suomessa esimerkiksi keltasara (Carex flava) muodostaa lähilajeineen tällaisen lajiryhmän ("keltasararyhmä"), jossa tulkinnasta riippuen on viisi tai paljon enemmän lajeja. Saroja tutkivaa tieteenalaa sanotaan caricologiaksi.
Lajit Suomessa
Suomessa tavattavat saralajit, -alalajit ja -muunnokset:
Lajit muissa Pohjoismaissa
Pohjoismaissa tavattavia saralajeja ja -alalajeja, joita Suomessa ei nykyisin tavata:
Lajeja muualla maailmassa
Muualla maailmassa luonnonvaraisia saralajeja ja -alalajeja:
Pieter Sjoerds Gerbrandy
Pieter Sjoerds Gerbrandy (13. huhtikuuta 1885 – 7. syyskuuta 1961) oli hollantilainen oikeustieteilijä ja poliitikko. Hän johti Alankomaiden pakolaishallitusta toisen maailmansodan aikana (1940–1945).
Gerbrandy suoritti oikeustieteen tutkinnon Amsterdamissa 1911, toimi juristina ja oikeustieteen professorina. Hän nousi maansa oikeusministeriksi vuonna 1939 ja pakeni kuningasperheen ja muun hallituksen kanssa natsimiehitystä Lontooseen 1. toukokuuta 1940. Saman vuoden syyskuussa Gerbrandy nimitettiin pääministeriksi ja puolustusvoimien ylipäälliköksi. Hän pysyi yhteyksissä vastarintaliikkeeseen ja loi suhteita liittoutuneisiin. Hän suostutteli vuonna 1945 liittoutuneet pudottamaan lentokoneista ruokaa nälänhädästä kärsineeseen Länsi-Hollantiin. Alankomaiden vapautuksen jälkeen Gerbrandy erosi pääministerin tehtävästä mutta jatkoi vielä politiikassa kansanedustajana vuosina 1948–1958.
Ernst Bertil Sohlberg
Ernst Bertil Sohlberg (4. kesäkuuta 1891 Hamina – 3. tammikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Sohlbergin vanhemmat olivat eversti Fredrik Andreas 5ohlberg (1864–1916) ja Bertha Viktoria Richter (1864-1921). Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen lakitieteen kandidaatiksi 1916. Sohlberg sai varatuomarin arvon 1919.
Sohlberg oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1919 alkaen. Hän oli ulkoministeriön 2. sihteerinä 1919, lähetystösihteerinä Kööpenhaminassa 1920–1925 ja Berliinissä 1925–1929 sekä ulkoministeriön jaostosihteerinä 1929–1931. Sohlberg toimi sitten lähetystöneuvoksena Pariisissa 1931–1935 ja Haagissa 1935–1939 sekä oli pääkonsulina Aleksandriassa 1939–1942. Hän oli disponibiliteetissa vuodesta 1942 hoitaen virkaa tekevänä ulkoasiainhallinnon virkoja. Sohlberg oli sitten Suomen va. asiainhoitajana Bratislavassa Slovakiassa 1944, ulkoministeriön jaostopäällikkönä 1946–1949, oikeudellisen osaston päällikkönä vuonna 1949, lähetystöneuvoksena Lontoossa 1949–1952 ja Bukarestissa 1952–1954. Hän sai lähetystöneuvoksen arvon 1930. Diplomaattiuransa jälkeen Sohlberg oli tasavallan presidentin kanslian päällikkönä 1954–1958.
Sohlberg oli naimisissa vuodesta 1916 Gerda Ingeborg Roseniuksen (s. 1893) kanssa.
Naturalismi (kirjallisuus)
Naturalismi (lat. naturalis = 'luonnollinen') on totuudenmukaiseen ja kaunistelemattomaan realismiin pyrkivä kirjallisuuden suuntaus, joka syntyi Ranskassa 1870-luvulla. Termi naturalismi esiintyi ensi kertaa kuvataidekritiikissä (Antoine Castagnery) vuonna 1859. Naturalismi onkin myös kuvataiteen suuntaus, ja käsitettä on käytetty myös ainakin teatterin, elokuvan ja valokuvataiteen aloilla.
Naturalistien mukaan kaikki olemassa oleva on osa luontoa ja selitettävissä luonnonlakien ja materiaalisten syiden perusteella. Ihminen nähdään ympäristön ja perimän määrittämänä. Naturalismia on käytetty ensisijaisesti periodikäsitteenä, toisin sanoen viittaamassa 1800-luvun loppupuolella Ranskassa esiintyneestä suuntaukseen. Sen keskeinen teoreetikko ja kirjailija oli Emile Zola (1840–1902), joka tähdensi sitä, että taiteilijan tuli harjoittaa todellisuuden tutkimusta ja kuvaamista kliinisen objektiivisesti.
Kirjallisuudessa naturalismin aikakausi alkoi Edmond de Goncourtin (1822–1896) ja Jules de Goncourtin (1830–1870) romaaneista Renée Mauperin (1864, Sairas sydän) ja Germinie Lacerteux (1865). Suuntaus syntyi realismin aikakaudella ja oli kiinteässä yhteydessä realismin kehitykseen. Zola käyttääkin kirjoituksissaan sanoja naturalistinen ja realistinen jokseenkin synonyymisesti. Naturalismille on tyypillistä voimakas yhteiskuntakritiikki, ja naturalistiset teokset aiheuttivat usein ilmestyessään suurta kohua. Naturalismia onkin pidetty pitkälle vietynä realismin muotona – suuntausta on kutsuttu myös inhorealismiksi. Keskiluokan nousu, teollistuminen ja tieteiden edistyminen loivat edellytykset näille suuntauksille, jotka asettuivat romantiikan subjektiivista ja metafyysistä maailmankuvaa vastaan. Naturalismi eroaa kuitenkin realismista ennen kaikkea pyrkimyksessään soveltaa systemaattisesti empiiristen tieteiden tuloksia kirjallisuuteen. Naturalismille loivat pohjaa positivismi, erityisesti Hippolyte Tainen taideteoriat, Karl Marxin yhteiskuntafilosofia, Charles Darwinin evoluutioteoria ja Claude Bernardin fysiologiset teoriat.
Chorus (albumi)
Chorus on brittiläisen synthpop-yhtyeen Erasuren viides studioalbumi ja yhtyeen kolmas perättäinen brittilistaykköseksi yltänyt albumi, myyden platinaa. Levyn on tuottanut Martyn Phillipps.
Naturalismi (kirjallisuus)
Naturalistisille kirjailijoille on ominaista objektiivinen, behavioristinen kuvausmetodi, yksityiskohtien tarkkuus ja historiallisen taustan tieteellisen huolellinen dokumentointi. Naturalistien mukaan kirjailijan tulee tarkastella todellisuutta tiedemiehen tavoin ja välttää tuomasta esiin omaa persoonallisuuttaan ja moraalisia kannanottojaan. Naturalistisissa teoksissa kuvataan erityisesti yhteiskunnan vähäosaisia. Ihmiskuvaa sävyttää determinismi: yksilöt esitetään lähes täysin riippuvaisiksi ympäröivästä yhteiskunnasta, ja heidän toimintaansa kontrolloivat ja määrittävät kausaalisen järkähtämättömästi sosiaaliset, taloudelliset ja biologiset voimat. Ihmisen vapaa tahto näyttäytyy heikkona ja tehottomana. Naturalistisiin teoksiin sisältyy sensaatiomaisia ja melodramaattisia aineksia, ja tarinan loppu on yleensä traaginen. Metodin samankaltaisuudesta huolimatta naturalistien kerronnallisissa ratkaisuissa on kuitenkin huomattavia eroja.
Naturalistinen virtaus oli vahvimmillaan 1870–1880-luvulla Ranskassa ja 1880–1890-luvulla Saksassa. Tiukimmin naturalismin ohjelmaa toteutti Zolan ympärille muodostunut "Médanin ryhmä", jonka merkittävimpiä edustajia olivat Joris-Karl Huysmans (1848–1907) ja Guy de Maupassant (1850–1893). Suuntaus merkitsi tosin vain välivaihetta heidän kirjailijanurallaan. Naturalistisen draaman keskeinen edustaja oli saksalainen Gerhart Hauptmann (1862–1946) muun muassa näytelmällään Die Weber (1892–1893, Kankurit). Naturalismin keskeisiin teoksiin on luettu myös Arno Holzin ja Johannes Schlafin kertomussikermä Papa Hamlet (1889). Ohjelmallisissa kirjoituksissaan "Die Kunst" (1891) ja "Revolution der Lyrik" (1899) Holz kuvaa "sekuntityyliään" (saks. Sekundenstil), jonka tavoitteena on todellisuuden äärimmäisen tarkka, valokuvamainen tallentaminen.
Naturalistisia piirteitä on erotettu myös muun muassa englantilaisten George Gissingin, Thomas Hardyn ja Samuel Butlerin teoksissa, yhdysvaltalaisen Theodore Dreiserin romaaneissa, norjalaisen Henrik Ibsenin näytelmissä ja ruotsalaisen August Strindbergin teoksissa. Suomessa naturalismiin on viitattu myös termillä realismi. Suomalaisia naturalisteja ovat esimerkiksi Minna Canth (1844–1897), Juhani Aho (1861–1921) ja Santeri Alkio (1862–1930).
Nakkelit
Nakkelit eli vanhalta nimeltään pähkinänakkelit (Sittidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina pohjoiselta pallonpuoliskolta ympäri maailmaa. Nakkelit elävät usein metsissä, tosin muutamat lajit ovat sopeutuneet elämään kivisilläkin paikoilla. Nakkelit pystyvät kävelemään puuta alaspäin pää edellä, mitä esimerkiksi tikat eivät osaa. Nakkeleilla on iso pää, lyhyt pyrstö ja voimakas nokka ja jalat. Niiden muoto on nakkeleille luonteenomainen, nakkelin pystyy tunnistamaan, jos tuntee yhdenkin nakkelilajin. Nakkelit syövät pääosin hyönteisiä, pähkinöitä ja siemeniä. Pesä on yleensä kolossa tai lohkeamassa, ja jotkut lajit pienentävät koloaan rakentamalla mudasta petolintujen varalta.
Heimoon kuuluu 28 lajia ja 3 sukua. Nakkeleiden sukuun kuuluu 25 lajia, helmikiipijöihin 2 lajia ja kalliokiipijä muodostaa oman sukunsa.
Borderline Hymns
Borderline Hymns on Diablo Swing Orchestran ensimmäinen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2003.
Sambian avaruusohjelma
Vuonna 1964 Time raportoi Sambian itsenäisyysjuhlista ja mainitsi ohimennen, että Nkoloso ei juhlinut, koska itsenäisyysjuhlat jarruttivat hänen avaruusohjelmaansa. Useat lehdet tarttuivat tähän, ja tarina Sambian avaruusohjelmasta sai alkunsa.
Vuonna 1960 Nkoloso perusti Sambian kansallisen tieteen, avaruustutkimuksen ja filosofian akatemian (englanniksi National Academy of Science, Space Research and Philosophy) ja alkoi kouluttaa kymmentä nuorta miestä ja yhtä teini-ikäistä tyttöä, Matha Mwambaa. Koulutuksessaan tulevat afronautit mm. vierivät mäkeä alas öljytynnyreissä, totuttelivat painottomuuteen keinuissa ja opiskelivat Nkoloson johdolla avaruuslennon fysiikkaa. Nkoloso suunnitteli myös avaruusaluksia, ja hänen mukaansa niiden ainoa ongelma oli se, että hän ei löytänyt niihin sopivaa voimanlähdettä. Ensimmäisen julkaisemansa avaruusraketin hän nimesi Sambian presidentin, David Kuandan, mukaan D-Kalu 1:ksi. Nkoloso haki myös rahoitusta projektilleen ulkomailta (esim. Israel, USA ja Neuvostoliitto) sekä kansainvälisiltä järjestöiltä (YK ja Unesco).
Nkoloson tavoite oli lähettää Marsiin 17-vuotias tyttö, kaksi kissaa ja lähetyssaarnaaja. Avaruusmatkaajien titteliksi hän kehitteli termin "afronautti". Lähetyssaarnaajan tehtävä oli Nkoloson mukaan levittää kristinuskoa alkukantaisten marsilaisten keskuudessa, mutta ei suinkaan käännyttää näitä pakolla.
Avaruusohjelma kaatui lopulta ennen kaikkea varojen puutteeseen. Myös Mwamban raskaus, jonka johdosta hän joutui palaamaan kotiin, vaikeutti projektin etenemistä. Myös muut afronauttikokelaat lähtivät pian tämän jälkeen, joten Nkolosolla ei ollut enää miehistöä. Tämän jälkeen Nkoloso siirtyi politiikkaan ja hän sai töitä Liberation Centre -keskuksesta, joka keskittyi lähialueen dekolonialisaatioon. Vuonna 1983, ollessaan 59-vuotias, Nkoloso valmistui oikeustieteen maisteriksi Sambian yliopistosta.
Proteroctopus
Proteroctopus on sukupuuttoon kuollut tursaiden lahkoon kuuluva mustekalasuku. Se tunnetaan vain yhdestä, hyvin säilyneestä yksilöstä, joka löydettiin keskisen jurakauden (Callovia-vaihe) kerrostumista La Voulte-sur-Rhônen kunnasta Ranskasta. Ainoa tunnettu laji on Proteroctopus ribeti.
Makrovirus (fiktio)
Makrovirus on fiktiivinen, ihmissilmin näkyvä virus. Olemassaolevien virusten tapaan makrovirukset tarvitsevat muita eliöitä selviytyäkseen.
Virtual XI
Virtual XI on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin yhdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 23. maaliskuuta 1998, ja sen tuottajina toimivat yhtyeen basisti Steve Harris ja myös yhtyen edellisellä studioalbumilla The X Factor yhteistyötä yhtyeen kanssa tehnyt Nigel Green. Albumi jäi Iron Maidenin ja laulaja Blaze Bayleyn viimeiseksi studioalbumiksi, sillä yhtyeessä jo ennen Bayleyta vaikuttanut Bruce Dickinson teki paluun yhtyeeseen albumia seuranneen Virtual XI World Tour -maailmankiertueen päätyttyä.
The X Factorin tapaisesti myös Virtual XI jakoi ilmestyessään yhtyeen fanien mielipiteitä jyrkästi. Albumi nousi Suomessa albumilistan kuudenneksi ja yhtyeen kotimaassa Britannian albumilistalla sijalle 16, ja se on heikoimmin yhtyeen kotimaan listoilla menestynyt Iron Maidenin studioalbumi. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: ”The Angel and the Gambler” (brittilistan 18.) ja ”Futureal”, joka ei noussut listoille. Molemmista kappaleista tehtiin myös musiikkivideot.
Kansikuva
Albumin kansikuvan piirsi Melvyn Grant, joka oli aiemmin piirtänyt kansikuvan myös vuonna 1992 julkaistuun Fear of the Dark-albumiin. Fear of the Darkin jälkeen julkaistun The X Factorin kannen oli tehnyt aiemmin muun muassa Megadethin kanssa työskennellyt Hugh Syme. Virtual XI:stä tuli jo kolmas perättäinen Iron Maidenin studioalbumi, jonka kansipiirrosta ei tehnyt yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani ja yhtyeen maskotti Eddie the Headin luoja Derek Riggs. Riggs piirsi sen sijaan kansikuvituksen ”Futureal”-singleä varten, mutta yhtye päätyi käyttämään singlen kannessa toista kuvaa.
Kappalemateriaali
Albumin avausraita on basisti Steve Harrisin ja laulaja Blaze Bayleyn säveltämä ”Futureal”, joka kertoo virtuaalitodellisuudessa vankina olevana henkilöstä. Kappale on Iron Maidenin albumin avauskappaleelle tyypillisesti hyvin nopeatempoinen, ja se on kolmen minuutin kestoltaan yksi Iron Maidenin lyhyimpiä albumin avauskappaleita. Yhtyeen manageri Rod Smallwood vaati ”Futurealin” julkaistavaksi albumin ensimmäisenä singlenä, mutta Steve Harrisin vaatimuksesta albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin hänen säveltämänsä kymmenminuuttinen ”The Angel and the Gambler”.
Kitaristi Dave Murrayn ja Harrisin säveltämä ”Lightning Strikes Twice” on Harrisin mukaan hyvin ”positiivinen toiveikas kappale, jonka kuulija voi ymmärtää monella eri tavalla.” Harrisin säveltämä ”The Clansman” sai innoituksensa vuoden 1995 elokuvasta Braveheart – taipumaton. Harrisin ja Bayleyn ”When Two Worlds Collide” kuvailee Harrisin mukaan sanoituksiltaan Bayleyn kokemuksia ja elämänmuutoksia, joita hän koki liityttyään Iron Maidenin laulajaksi. ”The Educated Fool” kertoo ikääntymisestä ja sen mukana tuomasta viisaudesta ja elämänkokemuksesta, ja ”Don’t Look to the Eyes of a Stranger” Harrisin näkökulmasta, jonka mukaan ”jokainen muukalainen on mahdollinen uhka.” Albumin päättävä kappale, kitaristi Janick Gersin ja Bayleyn säveltämä ”Como Estais Amigos” on kunnianosoitus Falklandin sodan taistelijoille.
Bruce Dickinsonin palattua yhtyeen laulajaksi valtaosa albumin kappalemateriaalista putosi pois yhtyeen ohjelmistosta. ”Futureal” oli mukana vielä vuoden 1999 The Ed Hunter Tour -kiertueella, ja ”The Clansman” oli yhtyeen ohjelmistossa vielä Give Me Ed... 'Til I'm Dead Tour -kiertueella vuonna 2003. ”Futureal” äänitettiin Dickinsonin kanssa singlen ”The Wicker Man” b-puoleksi, ja ”The Clansman” on mukana yhtyeen vuoden 2001 livealbumilla ja -DVD:llä Rock in Rio sekä vuoden 2011 kokoelma-albumilla From Fear to Eternity.
Blaze Bayley on yhtyeestä lähtönsä jälkeen esittänyt albumin kappalemateriaalia sooloartistina, ja Bayleyn vuoden 2003 julkaisemalla livealbumilla As Live as It Gets on mukana hänen versionsa kappaleista ”Futureal” ja ”When Two Worlds Collide”.
Äänittäminen, julkaisu, menestys ja kiertue
Albumi nauhoitettiin basisti Steve Harrisin kotistudiolla Essexissä yhtyeen kolmen aiemman studioalbumin tapaisesti. Musiikillisesti Virtual XI on hyvin kokeellinen, kuten edeltäjänsä The X Factor. Albumi sisältää paljon Harrisin musiikillisia kokeiluja, kuten hänen soittamiaan kosketinsoitinosuuksia.
Virtual XI julkaistiin virallisesti 23. maaliskuuta 1998. Albumi julkaistiin virallisesti ainoastaan CD-levynä, mutta julkaisun yhteydessä markkinoille ilmestyi myös kuvavinyylipainos, joka ei kuitenkaan ole virallinen Iron Maiden-tuote. Albumin painatti ja jakeli maailmanlaajuisesti levy-yhtiö EMI. Suomessa Virtual XI sijoittui albumilistan kuudenneksi ja yhtyeen kotimaassa Britanniassa sijalle 16. Ranskassa, Ruotsissa ja Saksassa albumin sijoitus oli niin ikään 16,  Belgiassa 23., Itävallassa 24., Alankomaissa 26., Norjassa 28. ja Sveitsissä 39. Yhdysvalloissa albumin sijoitus oli Billboard 200-listalla vaatimattomasti vasta 124.
Albumin ensimmäinen single ”The Angel and the Gambler” julkaistiin 9. maaliskuuta 1998 ja se nousi brittilistalla sijalle 18. Seuraavana singlenä julkaistu ”Futureal” oli vielä kehnompi singlemenestys eikä se ei saavuttanut lainkaan listasijoituksia.
Albumia promotoinut maailmankiertue Virtual XI World Tour käynnistyi virallisesti vuoden 1998 huhtikuussa Ranskasta. Kiertuetta varjostivat yhtyeen edellisen maailmankiertueen The X Factourin tapaisesti laulaja Blaze Bayleyn terveysongelmat, minkä vuoksi yhtye joutui peruttamaan kiertueen Yhdysvaltain-osion lähes kokonaan. Yhtye vieraili kiertueen aikana myös Suomessa lämmittelijänään power metal-yhtye Helloween. Kiertue päättyi 97 konsertin jälkeen vuoden 1998 joulukuussa Buenos Airesiin, Argentiinaan.
Arvostelut ja palkinnot
Virtual XI sai ilmestyessään osakseen ristiriitaisen vastaanoton kuten aiemmat Iron Maidenin 1990-luvun studioalbumit. Soundin arviossa Antti Mattila kehui ”yhtyeen oppineen läksynsä The X Factorin jälkeen ja onnistuneen säveltämään laulaja Blaze Bayleylle paremmin sopivaa musiikkia”. Allmusicin Stephen Thomas Erlewinen mukaan albumi ”ei suinkaan ole niin huono kuin useimmat väittävät, mutta sen ainoa heikkous on etteivät sen musiikilliset koukut kuten kitarariffit tai kappalemateriaali jää mieleen, minkä seurauksena levy kuulostaa kuulijalle hengettömältä”. Sputnikmusicin Mike Stagno antoi albumille jokseenkin positiivista palautetta, sillä hänen mukaansa myös ”Virtual XI:llä on hetkensä, kuten ”Futureal” tai ”The Clansman”, mutta itseään toistavan albumin kuunteleminen vaatii paljon kärsivällisyyttä”.
3381 Mikkola
3381 Mikkola on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Seppo Mikkolan (s. 1947) mukaan.
Mikkolan likimääräinen läpimitta on 10 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,45 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 10 kuukautta.
Kypck
Kypck on venäjänkielistä metallia soittava suomalainen yhtye. Yhtye määrittelee itsensä kategoriaan doomsday metal.
Nimi
Yhtyeen nimen virallinen kirjoitusasu on KYPCK, josta kirjoitetussa mediassa voi käyttää myös muotoa Kypck, ja ääntämisasu. Teknisesti Kypck on vain latinalaisilla kirjaimilla kirjoitettu jäljitelmä kyrillisillä kirjaimilla kirjoitetusta nimestä Курск, joka suomen kielelle translitteroituna kirjoitetaan Kursk. Kursk on Venäjän kaupunki, jonka lähistöllä käytiin toisessa maailmansodassa historian suurin panssaritaistelu, ja vuonna 2000 uponnut venäläinen ydinsukellusvene.
Historia
thumb|left|Kypck-[[Lada.]] Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Erkki Seppänen, kitaristeina entiset Sentenced-jäsenet Sami Lopakka ja Sami Kukkohovi, basisti Jaakko Ylä-Rautio, ja Charon-yhtyeessä soittanut rumpali Antti Karihtala. Yhtyeen ensimmäinen rumpali ja Kypckin levyt edelleen tuottava Hiili Hiilesmaa siirtyi taka-alalle yhtyeestä kesällä 2011 keskittyäkseen studiotyöskentelyyn ja tuottamiseen.
Toinen albumi Niže (Yellow House Productions, 2011) nousi albumilistalla sijalle 16. Kolmas albumi Imena na stene (2014, Ranka Kustannus) oli yhtyeen ensimmäinen Suomen albumilistan kärkikymmenikköön yltänyt julkaisu. Levy onnistui myös valloittamaan fyysisten levyjen myyntiä mittaavan Rumban listan ykkössijan julkaisuviikollaan. Heinäkuussa 2016 Kypck julkaisi coverversion t.A.T.u:n kappaleesta ”All About Us”. Yhtyeen neljäs albumi Zero ilmestyi syyskuussa 2016.
Yhtyeen ensimmäinen konsertti oli Oulun Teatrialla 22. maaliskuuta 2008. Sittemmin yhtye on kotimaan esiintymisten lisäksi konsertoinut myös Venäjällä, Virossa, Latviassa ja Tšekissä. Vuonna 2014 yhtyeen tekemä Trans-Siberian Tour oli pisin länsimaisen yhtyeen tekemä kiertue Venäjällä. Kiertue kattoi 11 kaupunkia – Pietarista Siperian Irkutskiin.
Kypckin viides ja viimeinen albumi Prestuplenija protiv tšelovetšestva ilmestyi 18. elokuuta 2023. Yhtye lopettaa toimintansa albumia seuraavan kiertueen jälkeen. Syyksi lopettamiseen yhtye kertoi Venäjän vuonna 2022 aloittaman hyökkäyksen Ukrainaan, joka teki Ukrainan puolella seisovan yhtyeen jatkamisen, Venäjän-konsertit ja muun kulttuurillisen yhteistyön mahdottomaksi. Sama kokoonpano aikoo jatkaa uudella nimellä ja uusilla musiikillisilla elementeillä laulukielenään englanti.
Esiintymiskielto Valko-Venäjällä
Keväällä 2015 Kypckin oli tarkoitus esiintyä ensimmäisen kerran Valko-Venäjällä, Minskissä. Keikka oli sovittu osaksi Baltian minikiertuetta, joka sisälsi myös keikat Viron Tallinnassa ja Latvian Riiassa. Minskiin oli tarkoitus matkustaa Riian keikan jälkeen, mutta esiintyminen kiellettiin ministeriötasolta. Viralliseksi syyksi Kypckin maahantulon estämiselle ilmoitettiin sopimaton tuotanto. Yhtyeen viranomaisilta saaman vastauksen mukaan sen tuotanto luokitellaan laissa kuuluvaksi pykälän alle, jossa: "Kielletään sellaisten tapahtumien järjestäminen ja toteutus joiden tavoitteena on sotapropagandan tai ekstremismin levittäminen, jotka uhkaavat kansallista turvallisuutta, yleistä järjestystä, kansakunnan moraalia ja terveyttä, kansalaisten oikeuksia ja vapauksia."
Soittimet
thumb|[[Sami Lopakka ja Lopashnikov]] Yhtyeen live-esiintymisiin ovat alusta alkaen kuuluneet muun muassa Venäjän ja Neuvostoliiton historiaan liittyvät videoprojisoinnit sekä erikoislaatuiset soittimet, kuten basisti Ylä-Raution yksikielinen Kypcklop-basso ja kitaristi Lopakan Amfisound-kitarapajassa käsin tehty Lopashnikov-baritonikitara, jossa on käytetty aitoja AK-47 Kalašnikov -rynnäkkökiväärin osia. Kokonaisuuteen kuuluu myös ammuslaatikkoa muistuttava kantolaukku. Rumpali Karihtalan Kumun käsityönä valmistamassa Tsar Bomba -rumpusetissä on käytetty valmistusvaiheessa muun muassa asfalttia, suolavettä ja kivimurskaa.
Julkaisut
Singlet
Musiikkivideot
Ayman Al-Hagri
Ayman Salah Al-Hagri (s. 3. helmikuuta 1993 Ibb ) on jemeniläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bahrainin valioliigassa pelaavaa Al-Riffaa, ja on yksi harvoista ulkomailla ammatikseen pelaavista jemeniläispelaajista.
A-maajoukkuedebyyttinsä Jemenin maajoukkueessa Al-Hagri teki vuonna 2011.
Kittilän kirkko
Kirkko on valmistunut vuonna 1831 ja sen on suunnitellut C. L. Engel. Istumapaikkoja on noin 550. Kirkko rakennettiin alkujaan pitkäkirkoksi, mutta sitä laajennettiin ristikirkoksi Julius Basilierin suunnitelmien mukaan 1886–1887, jolloin myös torni korotettiin. Kirkon sisäilme on vuodelta 1986.
Kirkossa on Johan Gustav Hedmanin 1831 maalaama alttaritaulu Jeesus ristillä (267 × 205 cm öljymaalaus kankaalle). Sen lahjoitti Oulun läänin maaherra Johan Abraham Stjernschantz, mistä kertova teksti "År 1831 är denna tafla förärat till Kittilä kyrka af Landshöfdingen och Riddaren i Uleåborg Herr A. Stjernscantz" on merkitty tauluun.
Andrea Elson
Andrea Elson (s. 6. maaliskuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta Alf.
Ura
Elson esiintyi ensi kerran televisiosarjassa Simon & Simon vuonna 1983, jonka jälkeen hänellä oli päärooli lyhyeksi jääneessä televisiosarjassa Tietokonejengi vuosina 1983-1984. Sarjan päätyttyä Elson vieraili vielä Silver Spoons -sarjassa ennen kuin sai uransa merkittävimmän roolinsa Tanner perheen tyttärenä Lynn Tannerina televisiosarjassa Alf. Hän näytteli roolissa neljä vuotta, jonka aikana Elson oli kahdesti ehdolla parhaaksi nuoreksi näyttelijäksi Young Artist gaalassa vuosina 1987 ja 1989. Sarjan jälkeen Elson teki lähinnä vierasesiintymisiä televisiosarjoissa, kuten Parker Lewis ei mene halpaan, Pulmuset ja Hulluna sinuun.
Tyler Graovac
Tyler Graovac (s. 27. huhtikuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Admiral Vladivostokissa. Hän on Minnesota Wildin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2011.
Pelaajaura
Graovac pelasi neljän kauden ajan OHL:ssä Ottawa 67’sin ja Belleville Bullsin riveissä. Hän pelasi 228 ottelua ja teki niissä 58 maalia sekä sai 72 syöttöpistettä ja istui 76 minuuttia jäähyllä. Viimeisellä kaudellaan hänet palkittiin liigan urheilijamaisimmalle pelaajalle annettavalla William Hanley Trophylla. Kaudella 2012–2013 hänet palkittiin CHL:n vuoden urheilijana.
2. huhtikuuta 2013 Minnesota Wild kiinnitti Graovacin kolmen vuoden tulokassopimuksella.
Heinäkuussa 2019 Graovac teki vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Joulukuussa 2020 Graovac teki Canucksin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Antti Pihlakoski
thumb|Antti Pihlakoski huhtikuussa 2015. Antti Veikko Pihlakoski (s. 2. toukokuuta 1961 Rusko) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän oli Suomen Urheiluliiton (SUL) puheenjohtaja vuosina 2006–2012.
Pihlakoski valittiin SUL:n hallituksen puheenjohtajaksi 26. marraskuuta 2005 Ilkka Kanervan 15-vuotisen puheenjohtajauran päätyttyä. Hän sai puheenjohtajavaalissa 29 ääntä, kun Arto Bryggare sai 15 ja Seppo Rehunen 2 ääntä. Pihlakosken puheenjohtajuus alkoi vuoden 2006 alussa ja keväällä 2012 hän ilmoitti, ettei ole käytettävissä enää syksyllä 2012 päättyvän toimikauden jälkeen. Puheenjohtajana häntä kritisoitiin muun muassa Suomen heikosta urheilumenestyksestä.
Yleisurheilun Helsingin EM-kisoissa 2012 Pihlakoski toimi järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Pihlakoski oli Suomen Olympiakomitean varapuheenjohtaja kaudella 2008–2012 ja istuu Euroopan yleisurheiluliiton (EAA) hallituksessa. Keväällä 2015 hän oli ehdolla EAA:n puheenjohtajaksi, mutta sai kolmesta ehdokkaasta vähiten ääniä. Elokuussa 2015 Pihlakoski valittiin nelivuotiskaudelle Kansainvälisen yleisurheilujärjestö IAAF:n hallitukseen.
Yleisurheilijana Pihlakoski saavutti pronssia 4 × 1 500 metrillä vuoden 1983 SM-viesteissä ja pronssia 800 metrillä sisäratojen SM-kilpailuissa vuosina 1983 ja 1984.
Pueblo-kulttuuri
thumb|right|240px|Spruce Tree House -kalliopueblo [[Mesa Verden kansallispuisto|Mesa Verdessä.]] thumb|right|240px|Anasazi- eli pueblo-kulttuurin alue kartalla Lounais-Yhdysvalloissa. thumb|300px|Kallionjyrkänteen alle puolustustarkoituksia ajatellen rakennettu pueblointiaanien asumus Cliff Palacessa Mesa Verde National Parkissa.
Pueblo-kulttuuri oli Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluneiden anasazi-intiaanien yhdyskuntakulttuuri. Pueblo muodostui savitiilistä rakennetuista monihuoneisista asuintaloista. Puebloja tekivät eri kielikuntiin kuuluneet ihmiset. Kulttuuri kukoisti noin vuosina 700–1300. Talot tehtiin kivistä ja savitiilistä ja muusta paikallisesta materiaalista. Kussakin suurpueblossa oli muutamia satoja huoneita ja noin tuhat asukasta. Neliömäisten asuinhuoneiden lisäksi puebloissa oli pyöreitä kokoontumishuoneita kivoja. Yhtenäisten monen talon pueblorakennelmien uskotaan syntyneen suojaksi vihollisia vastaan. Suurten pueblojen lisäksi on löydetty yksittäisiä taloja. Pueblorakennelmia tehtiin puolustussyistä monesti kallionjyrkänteissä oleviin luolamaisiin syvennyksiin.
Pueblovaiheen elämäntapa kehittyi aikaisemmasta korintekijöiden kulttuurista. Vakituisesti puebloissa asuneet anasazi-intiaanit harjoittivat maissinviljelyä. Pueblo-kulttuurin keskus oli Utahin, Coloradon, Arizonan ja New Mexicon osavaltioiden kulmauksessa niin kutsutun Neljän nurkan alueella. Mesa Verde ja Chacon kanjoni olivat merkittäviä keskuksia. Chacon laaksossa saattoi asua parhaimmillaan jopa 6 000 ihmistä eri keskuksissa. Puebloja rakentaneet intiaanit olivat etnisesti hajanainen ryhmä. Pueblo-kulttuuriin liitetään ainakin hopi-, zuni-, keres-, jemez- ja tano-intiaanit.
Espanjalaisten tulon aikoihin alueella asui noin 50 000 anasazi-intiaanien jälkeläistä yli sadassa pueblossa. Nykyään on jäljellä 25 puebloa, joista tunnetuimmat ovat Pueblo de Taos, Acoma, Hopi ja Zuni. 1100-luvulta alkaen puebloalueelle rakennettiin entistä enemmän linnoitusmaisia asumuksia, mikä viittaa levottomuuksiin. Samoihin aikoihin alueella vallitsi toistuva paheneva kuivuus. Pueblo-kulttuurin huomattava taantuminen 1300-luvun alussa saattaa liittyä kuivuuteen tai vieraiden heimojen hyökkäyksiin.
Pueblointiaanit joutuivat kokemaan kovia 1500- ja 1600-luvuilla espanjalaisten saavuttua. Espanjalaiset orjuuttivat intiaanit, tartuttivat heihin tappavia kulkutauteja eivätkä siirtokuntien vähäväkisyyden takia pystyneet suojelemaan puebloja vihamielisiä ryösteleviä, väkivaltaisia apacheja vastaan. Sen takia pueblointiaanit nousivat kapinaan 1600-luvun lopulla ja surmasivat 400 espanjalaista. Alussa menestyksekäs kapina kuihtui muun muassa sisäisiin riitaisuuksiin ja espanjalaisten voimakkaaseen vastahyökkäykseen. Mutta sen jälkeen pueblointiaanien asema helpottui, ja he taistelivat espanjalaisten kanssa yhdessä maahan tunkeutuvia heimoja, muun muassa comancheja ja apacheja vastaan. Myöhemmin Yhdysvallat liitti itseensä anasazi-intiaanien muinaisen asuma-alueen.
Yhteiskunta, uskomukset ja elinkeinot
Puebloissa asuvat ihmiset elivät muun muassa maissin, pavun ja kurpitsan kasvatuksella sekä metsästämällä ja luonnonvaraisia kasveja keräillen. Riistana olivat muun muassa peurat ja jänikset. Pyöreässä osin maanalaisessa kiva:ssa, seremoniahuoneessa, oli maahan kaivettu reikä sipapu, josta henkien uskottiin tulevan. Ihmiset olivat muuten keskenään melko tasa-arvoisia, mutta papit ohjasivat yhteisön toimintaa. Joskus 1200-luvulla puebloalueella levisi varsinkin länteen voimakkaisiin henkiin liittyvä kachina-kultti, joka levisi Etelä-Meksikon vaikutteiden pohjalta.
Pueblointiaanien uskonnon ja yhteiskunnan piirteet lienevät olleet olemassa jo kauan ennen espanjalaisten tuloa. Uskomukset ja rituaalit säätelivät pitkälti pueblointiaanien elämää. Jumalina palvottiin aurinkoa ja eri maissilajien suojelushenkiä, joita palvottiin säännöllisesti vuosikierron mukana toistuvin juhlin. Uskontoon liittyi tanssimista, naamioita, hiekkaan tehtyjä kuvioita ja taikaesineillä. Osa uskonnollisista riiteistä oli salaisia kiva-huoneessa tehtäviä. Intiaanit uskoivat, että riiteillä varmistettiin ihmisten toimeentulo, esimerkiksi jumalien pelloille antama sade ja pyrittiin parantamaan sairaita. Puebloissa oli uskonnollisten puolisalaisten seurojen lisäksi metsästäjien ja soturien seuroja. Kuolleet haudattiin tavallisimmin maahan, mutta saatettiin polttohaudatakin. Yhteiskunta oli melko tasa-arvoinen pappien valta-asemaa lukuun ottamatta.
Pueblot eivät olleet yhtä sotaisia kuin idempänä Pohjois-Amerikan mantereella asuneet intiaanit, mutta saattoivat käydä sotaretkillä kostoksi hyökkäyksistä tai vallatakseen viljelymaata. Miehet ja naiset tekivät yhtä lailla viljelytöitä. Bumerangia, joka ei palannut lähettäjälleen, käytettiin metsästyksessä. Yksi pueblokylä oli heimon kokoinen, mutta kielellisesti samantyyppisillä lähikylillä oli yhteishenkeä. Naisten hallitsema suku oli merkittävä yhteiskunnan elementti. Vaatteita tehtiin puuvillasta.
Pueblo-kulttuuri lienee ollut etnisesti hajanainen. Alueella asuu nykyäänkin useita eri kansanryhmiä. Eroa oli varsinkin itäisten Rio Granden seudun ja läntisten pueblointiaanien välillä. Myös ajan mukana tapahtui melkoisia muutoksia eri tavalla eri alueilla. Lännessä papit määräsivät uskonnollisista ja yhteiskunnan asioista, vaikkei varsinaista päällikköä ollutkaan. Vaikka miespappi ohjasi yhteiskuntaa, naiset omistivat maan. Yhteiskunta oli jakautunut kahteen sukuklaaniin, jossa suku laskettiin äidin puolelta, ja jotka hoitivat tiettyjä tehtäviä yhteiskunnassa. Lännessä papin tehtävä periytyi tietyissä suvuissa. Idempänä klaanien merkitys oli vähäinen tai niitä ei ollut, ja niiden sijasta oli niin kutsuttuja vastakkaisryhmiä, jotka nimettiin vaikkapa kesän ja talven mukaan. Siellä varsinaisen papin lisäksi oli erikseen sotapäällikkö, jotka ainakin joskus laskettiin isän mukaan.
Pueblo-kulttuuri
thumb|left|250 px|Cliff Palace
Pueblojen, suurten kennomaisten huonerykelmien rakentaminen liittyy anasazi-kulttuuriin. Muita alueen intiaanikulttuureja olivat Cochise, Mogollon ja Hohokam sekä Fremont. Pueblo-kulttuurilla oli monta edeltäjää. Yhdysvaltojen lounaisosassa kehittyi metsästäjien ja myöhemmin keräilijöiden kaudella Cochise-kulttuuri n. 9000/5000 eaa. – 200 jaa., joka noin 3500–1500 siirtyi Chihuahua-vaiheeseen ja 1500–200 eaa. ehkä hieman kiinteämmin asuvaan San Pedro -vaiheeseen. Cochise-kulttuurista kehittyi Mogollon ja Hohokam, Mogollonista anasazi eli pueblo. Lähialueiden kulttuureja olivat Patayan ja Fremont. Pueblon kulttuurin suurten talojen rakentaminen oli mahdollista, kun maanviljely elätti paikoillaan asuvaa väestöä.
Pueblo-kulttuuri jakautui alueittain muun muassa Virginin, Kayentan, Mesa Verden, Chacon ja Rio Granden osioihin, joiden rakennukset ja koristelut erosivat ainakin jonkin verran toisistaan. Pueblo-kulttuuri oli laajimmillaan noin vuonna 1100, jolloin se ulottui pohjoisesta New Mexicosta luoteiseen Arizonaan asti. Pueblo-kulttuuri hävisi luhistuessaan varsinkin pohjoisesta ja itäisestä New Mexicosta, mutta myös luoteisesta Arizonastakin.
Anasazin varhainen historia ja korintekijät
thumb|left|250px|Korintekijöiden kori.
Maissin viljely lienee keksitty Pohjois-Amerikassa 3000–750 eaa. Tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä. Varhaisimmat Neljän nurkan asukkaat, korintekijät vuodesta 185 eaa. asuivat puoliksi maanalaisissa, pyöreissä taloissa, joiden halkaisija oli 3–8 metriä. He käyttivät metsästykseen atlatlia, puista heittokeihästä, koska jousta ja nuolta ei tunnettu. Tämä vaihe pohjautunee hyvin vanhaan traditioon, joka on peräisin Amerikkaan muuttaneilta intiaaneilta. Koreja tehtiin säilytykseen ja jopa keittämiseen kuumilla kivillä, jotka upotettiin koriin.
Kiihtyvä kehitys
Noin 450 alettiin valmistaa keramiikkaa ja mahdollisesti käyttää jousta ja nuolia. Noin 490 ilmasto muuttui kosteammaksi ja maanviljelylle suotuisaksi. Elettiin korintekijät III eli "muuntunut korintekijä" -vaihetta, jolloin imettiin vaikutteita alueen muista kulttuureista, kuten Mogollonista. Tänä kautena kehitys meni nopeasti eteenpäin, maissinviljely vakiintui ja samoin jousi ja nuoli. Tältä ajalta on löydetty talo, joka oli neliömäinen ja puoliksi maan alla. Siihen liittyi ympyrämäinen varasto maanalaisella käytävällä.
Luultavasti puebloalueen kulttuurikehitys perustui pitkälti Mesoamerikan vaikutteisiin. Silti pueblokulttuuri erosi monin tavoin Mesoamerikan kulttuurista.
Sandy Powell
Sandy Powell OBE (s. 7. huhtikuuta 1960 Lontoo) on englantilainen puvustaja ja pukusuunnittelija. Hän on voittanut parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon kolme kertaa: vuonna 1999 elokuvasta Rakastunut Shakespeare, vuonna 2005 elokuvasta Lentäjä ja vuonna 2010 elokuvasta Nuori Victoria.
Ariel & Supremos
Ariel & Supremos oli vuosina 2004−2009 toiminut suomalainen kristillinen yhtye. Yhtyeen ensimmäinen keikka oli saman vuoden Nuorten kesä -tapahtumassa Ryttylässä. Pian tämän jälkeen Fg-Naxos otti nuoren yhtyeen suojiinsa ja julkaisi Ariel & Supremosin kesällä 2005 julkaistun "Kiitos kaunis" -levyn. Debyyttilevyn tuotti Marzi Nyman, joka myös soitti levyllä Mongo Aaltosen ja Jukka Eskolan ohessa.
Sandy Powell
Sandy Powell on pukusuunnittelija Anthony Powellin serkku.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen synty
thumb|240px|Pueblo Bonito, Chacon suuri talo.
Ariel & Supremos
Ariel & Supremos julkaisi toisen äänitteensä "Älä mene pois" elokuussa 2007. Levyn tuotti Marzi Nyman. Levyllä vieraili Marzin lisäksi Zarkus Poussa ja Laura Joensuu. Pian levyn julkaisun jälkeen kokoonpano vakiintui nykyiselleen, kun pitkään yhtyeen basistina ollut Lasse Kortelainen sai jatkajakseen Lasse Mikkosen (ex-Turvakytkin). Yhtyeen toiseksi kitaristiksi vakiintui Taneli Törölä (Sotahuuto, Megiddon, Terttu ja sininen sammakko). Tällä tuoreella kokoonpanolla ikuistettiin Ariel & Supremosin ensimmäinen musiikkivideo "Älä mene". Ohjauksesta ja käsikirjoituksesta vastasi Miika Elo. Musiikkivideo julkaistiin Maata näkyvissä -festareilla syksyllä 2007. Videolla esiintyi myös monia tunnistettavia kasvoja Suomi-gospelin kentältä.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen synty
Mesa Verden ensimmäiset kokonaan maanpäälliset rakennukset tehtiin vuoden 700 tienoilla. Toisin kuin korintekijöiden aikana, esiintyi kallonmuotojen muuntelua mikä viittaa useampaan kansanryhmään. Pueblo I, joka oli alkuvaihe, kesti 700–950. Sinä aikana muuratuista suorakulmaisista huoneista kehittyi paikoitellen kyliä.
Ariel & Supremos
Keväällä 2008 Ariel & Supremos haki ensiksi vauhtia Semifinaalista ja esiintyi pian tämän jälkeen Tavastialla laulaja Ariel Neulaniemen järjestämässä Larry Norman -illassa. Kristillisen rokin isän muistoillassa soittivat myös Q.Stone, Sami Kukka, Janna Hurmerinta ja Tarvo Laakso. Ariel & Supremos lähti kesällä 2008 ensimmäiselle ulkomaan keikkareissulleen. Yhtye esiintyi puolalaisessa BIM-tapahtumassa.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen synty
Vuosina 840–860 joissain Doloresin laakson puebloissa eli jo kymmeniä ihmisiä. Vuoteen 950 asti lähes kaikki Mesa Verden pueblorakennelmat olivat pöytävuoren päällä. Pueblo II:n aikana keksittiin korvalliset saviruukut ja ensimmäiset Mesa Verden pueblot rakennettiin jyrkänteiden yläpuoliselle tasangolle noin 950. Talorykelmät kertovat jonkinlaisen järjestyneen yhteiskunnan synnystä. Väestö kasvoi valtavasti. Toisen pueblovaiheen aikana ilmestyi myös mesoamerikkalainen tapa muovailla päänluita. Vuosina 1050–1100 oli runsassateinen, maanviljelylle ja väestönkasvulle suotuisa kausi.
Ariel & Supremos
Yhtye lopetti joulukuussa 2009.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen synty
Anasazi-kulttuurin alue laajeni noin vuoteen 1100 jaa. Noin 1150 kylät siirtyivät suojaisiin paikkoihin jyrkänteiden alle. Pueblo III alkoi noin 1130. Tällöin syntyivät meidän tuntemamme mehiläiskennomaiset kerrostalot, jotka olivat olleet jopa 6–7-kerroksisia. Näihin aikoihin, noin 1150 puebloja alettiin rakentaa säännöllisesti kallionjyrkänteissä oleviin valtaviin luolamaisiin tai hyllymäisiin syvennyksiin. Pueblojen rinnalla rakennettiin yhä myös vanhanaikaisia asuinkuoppia. Ainakin jotkut pueblot syntyivät nopeasti. Mesa Verden Pueblo Aztec rakennettiin rakennuspuiden vuosirakenteista päätellen 1110–1124, pääosin 1111–1115. Vuonna 1110 sinne saapui ensimmäinen siirtolaisaalto, joka alkoi rakentaa puebloa. Seuraavana vuonna paikalle saapui enemmän siirtolaisia ja puolet pueblosta oli valmiina. Kolmas aalto saapui vuonna 115. Pueblossa oli maanpinnalla 221 huonetta, 1. kerroksessa 110 ja 3. kerroksessa 12, yhteensä 352 huonetta, joka saattaa merkitä jopa 352 asukasta. Pueblo Aztec hylättiin jo 1130.
3497 Innanen
3497 Innanen on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty kanadansuomalaisen tähtitieteilijän Kimmo Innasen (1937–2011) mukaan.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen synty
Talojen liittäminen yhteen saattaa johtua puolustautumistarpeesta — monia puebloja onkin kallionjyrkänteen alla ylävällä paikalla. Useita puebloja on löydetty kallionjyrkänteissä olevista luolamaisista syvennyksiltä, jonne on hankala päästä. Näihin aikoihin oli Mesoamerikassakin levotonta, kun sinne saapui nahuatlia puhuvia heimoja pohjoisesta. 1100–1200 rakennettiin lähialueille torneja (torreones) kivestä Gallinajoen lähelle ja tyypillisempiä kuoppataloja ja maan päällisiä taloja. Tämä Gallinan kulttuuri siirtyi pohjoiseen, kun ilmeisesti pueblointiaanit hyökkäsivät sen asumusten kimppuun tappaen raa'asti talojen puolustajia ja ajaen loput pakoon. Chacon kanjonissa kukoisti 950–1300 jaa. noin 125 suunniteltua pientä kaupunkia, joita yhdistivät tiet. Monet olivat D:n muotoisia, kuten Pueblo Bonito, jossa oli 800 huonetta ja 1 200 asukasta. Tämä pueblo oli alaltaan yli hehtaarin.
3497 Innanen
Innasen likimääräinen läpimitta on 18 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,69 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 5 kuukautta.
Pueblo-kulttuuri
Pueblojen autioituminen
Ajanjaksolla 1200–1300 jaa. suuri osa puebloista autioitui ja Mesa Verden alue hylättiin kokonaan vuosien 1250–1300 välillä. Syyksi on arveltu vihollisen hyökkäystä tai ilmaston kuivumisesta johtuvaa eroosiota. Mesa Verden loppuajoilta on merkkejä väkivallan kasvusta. Ehkä pueblokansoja muutti turvallisemmille seuduille, jossa pystyttiin paremmin viljelemään maata. Näihin aikoihin noin 1150 jaa. alkoi Amerikassa laaja kuivuus, jonka arvellaan autioittaneen Etelä-Amerikan Tiwanakunkin. Noin 1215–1225 oli melko lyhyt, mutta hyvin kuiva jakso Mesa verden seuduilla. Pueblojen perimätieto väittää sateenjumalan hylänneen alueen. Neljän nurkan alueen veden- ja lumentulo muuttui epäsäännöllisemmäksi kuin pohjoisten ja itäisten seutujen. Neljän nurkan alueelle ilmestyi suuri kuivuus 1276–1299. Syynä pohjoisen puebloalueen autioitumiseen on voinut olla myös etelään syntyneiden uusien keskusten vetovoima. Etelässä näyttää syntyneen uusia uskonnollisia ja poliittisia liikkeitä sekä terveydenhoidon ja sodankäynnin järjestöjä ja suuria asuinalueita. Mutta Rio Granden alue ja Coloradon laakion eteläreuna pysyivät ennallaan. Pueblo Azteciin muutti vierasta väestöä noin vuosiksi 1220–1260.
Samoihin aikoihin Mesoamerikassa tapahtui voimakkaita muutoksia. Pueblot jatkoivat vielä Rio Granden laaksossa, Pecosissa sekä hopi- ja zuni-alueilla. Tätä sanotaan Pueblo IV -kaudeksi.
Pueblojen intiaanit espanjalaisten ja amerikkalaisten aikana
thumb|right|300px|Puebloalueen suunnilleen eurooppalaisten tulon aikaisten heimojen kartta.
Espanjalainen valloittaja Francisco Vásquez de Coronado eteni pueblojen alueelle 1540–1541, ja 1620-luvulla fransiskaanimunkit alkoivat tehokkaasti käännyttää pueblointiaaneja. Espanjalaiset käyttivät pueblointiaaneja käytännössä maaorjina maatiloillaan ja muutenkin kohtelivat intiaaneja kaltoin. Espanjalaisia oli silti melko vähän, ja he eivät pystyneet suojelemaan pueblointiaaneja, kun apachet tunkeutuivat pueblojen alueelle tappaen niiden väestön. Espanjalaisten tuomat taudit, ankara tuotteiden verotus sekä kuivuuden aiheuttama nälänhätä koettelivat pueblojen asukkaita. Pueblointiaanit kapinoivat hajanaisesti, mutta espanjalaiset kukistivat pienet paikalliset kapinat armotta yksi toisensa jälkeen.
Espanjalaisten tullessa pueblointiaaneja oli asunut noin 120 kylässä noin 100 000, mutta vuonna 1696 noin 30 kylässä noin 24 000. Sodasta oli pueblointiaaneille se hyöty, että espanjalaiset kohtelivat näitä sen jälkeen hieman kunnioittavammin. Espanjalaiset ja pueblot toimivatkin yhdessä yhä röyhkeämmin ryösteleviä comancheja, navajoja, kiowia, uteja ja apacheja vastaan, ja suurin osa pueblointiaaneista kääntyi uudestaan katolilaisiksi 1700-luvulla. Yhdysvallat liitti pueblojen alueen itseensä 1840-luvulla, mitä muutamat puebloheimot vastustivat. Vaikka pueblointiaanitkin kärsivät eurooppalaistan tultua huomattavia väkiluvun menetyksiä, he onnistuivat säilyttämään perinteistä kulttuuriaan ja maitaan huomattavasti enemmän kuin monet muut Yhdysvaltain intiaaniheimot.
Pueblokaudet eli Pecosin luokitus
Pecosin luokitus jakaa Anasazi-pueblo-kulttuurin kehityksen eri vaiheisiin.
Pueblo-kulttuurin pääalueita
Sata kilometriä Chaco Canyonista etelään on pueblojen ryhmittymä, joista suurin "talo" on Kin Nizhoni.
Anasazin kulttuurin jälkeläiset
Zunit lienevät osittain mogollonin, osittain anasazin perillisiä. Hopit lienevät läntisen Anasazi-kulttuurin jälkeläisiä. Rio granden pueblot liittynevät itäiseen Anasaziin.
Kolmetoista historiallista puebloa vuonna 1600
Historialliset puebloheimot vuonna 1600
Aiheesta muualla
Pueblo Pueblo Pueblo 普埃布羅族
Hank Greenberg
pienoiskuva|Greenberg vuonna 1947. Henry Benjamin Greenberg (s. Hyman Greenberg; 1. tammikuuta 1911 New York – 4. syyskuuta 1986 Beverly Hills), tunnettu myös nimellä Hammerin’ Hank, oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. New Yorkin Bronxissa kasvanut Greenberg pelasi pääasiassa Detroit Tigers -joukkueessa. Hän voitti kahdesti American Leaguen arvokkain pelaaja -palkinnon ja hänet valittiin Baseball Hall Of Fameen vuonna 1956. Greenberg oli baseballin ensimmäinen juutalainen supertähti.
Kansas Cityn roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Kansas Cityn roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolisen kirkon organisaatio Kansasissa Yhdysvalloissa. Sen alueella asuu 1,3 miljoonaa henkeä, joista katolisia on 213 000. Arkkihiippakunnaksi se korotettiin vuonna 1952.
Modulimuoto
Modulimuodot ovat funktioryhmiä, jotka on määritelty kompleksitason ylemmässä puoliskossa. Ne keksittiin vasta 1800-luvulla ja ovat oma abstrakti matematiikan alueensa. Modulimuodot ovat monin tavoin symmetrisiä; symmetria tulee esiin tyypillisellä muunnoksella.
Esimerkki
Dedekindin eetafunktio määritellään
Silloin modulaarinen diskriminantti Δ(z) = η(z)24 on modulimuoto.
Automorfiset muodot ja muita yleistyksiä
Modulimuodot voidaan yleistää sallimalla funktio niin että  ja
Funktiot muotoa tunnetaan automorfisina kertoimina.
Toinen yleistys on Hilbert-modulimuodot.
Formaali määritelmä
Kirjassa on annettu modulimuodon formaali määritelmä seuraavasti: Olkoon N positiivinen kokonaisluku. Tällöin algebrallinen käyrä X_0(N) on tasoa N oleva modulikäyrä. Säännöllinen differentiaalimuoto modulikäyrällä X_0(N) on tasoa N oleva \mathbb Q-kertoiminen modulimuoto.
Kirjassa on annettu modulimuodon formaali määritelmä seuraavasti: Olkoon k kokonaisluku. Meromorfinen funktio on heikosti modulaarinen painolla k jos  kun  ja.
Funktio on modulimuoto painolla k, jos f on holomorfinen sekä \mathcal H:ssa että \infty:ssä ja f on heikosti modulaarinen painolla k
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2008
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2008 järjestettiin Manchester Evening News Arenassa, Manchesterissa, Isossa-Britanniassa 9.–13. huhtikuuta 2008. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Miehet
(*) 400 metrin sekauinnissa alun perin pronssille sijoittunut Ioannis Drymonakos (4.05,11) hylättiin dopingin takia.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Tulikääpiöahven
Tulikääpiöahven (Apistogramma hongsloi) on pieni, värikäs kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Tulikääpiöahven jää noin seitsemän senttiä pitkäksi, naaras vielä pienemmäksi.
Alkuperä
Tulikääpiöahvenet ovat kotoisin Kolumbian itäosista.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Tulikääpiöahven ei perusta haaremeita. Vanhemmat kasvattavat poikaset yhdessä.
Vesiolot ja ravinto
Tulikääpiöahvenen värit pysyvät hyvinä, kun se syö monipuolista lihapitoista ruokaa johon kuuluu vesikirppuja. Sopiva pH on 5,5–6.