cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holhous
Alaikäisen holhoojana on yleensä hänen vanhempansa, joskus myös muu huoltajansa. Tuomioistuin voi nimetä myös muun holhoojan, jos vanhempi tai holhousviranomainen sitä pyytää.
Martín Demichelis
Martín Gastón Demichelis (s. 20. joulukuuta 1980 Justiniano Posse, Córdoba) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Demichelis voitti River Platessa Argentiinan Primera Divisiónin Apertura- ja Clausura-mestaruudet kaudella 1999–2000 sekä Clausura-mestaruuden kaudella 2001–2002. Hän siirtyi Bayern Müncheniin vuonna 2003, ja oli kautta aikojen ensimmäinen Bayern Müncheniä edustanut argentiinalainen. Hän pelasi Bayernissa kahdeksan kauden aikana 174 Bundesliiga-ottelua. Hän voitti Saksan-mestaruuden 2005, 2006, 2008 ja 2010, Saksan cupin 2005, 2006, 2008 ja 2010, Saksan liigacupin 2004 ja 2007 sekä DFL-Supercupin 2010. Mestarien liigassa hän oli toinen 2010.
Demichelis siirtyi Malagaan tammikuussa 2011. Hän pelasi seurassa 84 Primera Divisiónin ottelua. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi vapaalla siirrolla Atlético Madridiin, jossa ei kuitenkaan pelannut otteluakaan. Hän siirtyi viiden miljoonan euron siirtosummalla Manchester Cityyn elokuussa 2013. Hän voitti Valioliigan mestaruuden 2014 sekä Englannin liigacupin 2014 ja 2016. Demichelisin sopimusta ei jatkettu kauden 2015–2016 jälkeen ja hän jätti Manchester Cityn kesäkuussa 2016.
Demichelis pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Argentiinan joukkueessa 2005. Hän pelasi MM-kilpailuissa viisi ottelua Etelä-Afrikassa 2010 ja kolme ottelua, myös tappioon päättyneen loppuottelun, Brasiliassa 2014. Hän kuului Argentiinan hopeajoukkueeseen myös Copa Américassa 2015.
Vahojärvi (Ikaalinen)
Vahojärvi on Pirkanmaalla Ikaalisten Luhalahdessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vahojärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä ja sen pinta-ala on 91 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiöjärven itäpuolella ja on Sipsiöjoen reitin seuraava yläpuolinen järvi. Vahojärveen laske kaksi suurempaa jokea: Sisättöjoki ja Hihkiönjoki. Sisättöjoen kautta tulevat pohjoisesta Juurijärven-Hulppojärven valuma-alueen vedet ja ne laskevat Vahojärven pohjoisimpaan lahdenpohjukkaan. Vahojärven itäpuoliseen Kortelahteen laskee Hihkiönjoki, joka muodostuu Liesijoen alueen ja Liesijärven valuma-alueen vesistä. Muut tulo-ojat ovat pieniä metsä- tai pelto-ojia sekä noin 100 metriä pitkä Noljasjärven laskuoja. Noljasjärven ja Vahojärven vedenpinnat ovat samassa tasossa. Järven laskujoki on Vahojoki, jonka luusua sijaitsee järven länsipäässä Kirkkolahdessa. Vahojärvellä on kolme erillistä järviallasta, joita erottuvat toisitaan kapeahkoissa salmissa. Kortelahti on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä, mutta on voimakkaasti ruohottunut ja vain keskiosassa on avovettä. Hihkiönjoen delta on soistunutta lietettä, jossa joki haarautuu kahtia. Lahdella on joen edustalla saari ja lahdensuussa on pieni luoto. Lahden suu on vain 60 metriä leveä, mutta kasvillisuudesta johtuen se on vieläkin kapeampi. Länsipäässä sijaitsee Kirkkolahti, joka on yhteydessä Vahojärven selkään alle 30-metrisen salmen kautta. Kirkkolahti on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Kirkkolahdessakin on kasvillisuutta paljon, mutta ei ilmeisesti niin paljon kuin Kortelahdessa. Järven selkä muodostaa pääosan Vahojärvestä ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Koillispäässä sijaitsee kaksi pientä luotoa ja 60 metriä pitkä saari. Rantaviivan pituus on 12 kilometriä. Yli puolet rannoista reunustaa pellot ja loppuja reunustavat metsämaat. Järven ympäristössä sijaitsee yhdeksän maatilaa ja rannoille on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13284.
Virkistys
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Michel Sogny
Michel Sogny (s. 21. marraskuuta 1947, Pau, Ranska) on unkarilaista syntyperää oleva ranskalainen pianisti, säveltäjä ja kirjailija. Hän on kehittänyt pianonsoiton opetuksen uuden metodin, joka antaa jokaiselle oppilaalle - ikään katsomatta - mahdollisuuden oppia soittamaan, vastoin yleistä käsitystä, jonka mukaan tämä olisi mahdollista pelkästään oppimalla soittoa lapsuusiässä.
Elämäkerta
Michel Sogny opiskeli Pariisin École Normale de Musiquessa. Hänen opettajiaan olivat Jules Gentille ja Ivonne Desportes. Sogny on lisäksi valmistunut kandidaatiksi kaunokirjallisuuden alalta, psykologian maisteriksi sekä vuonna 1974 filosofian tohtoriksi Sorbonnen yliopistosta. Sorbonnessa hänen ohjaajansa oli Vladimir Jankélévitch. Michel Sogny on myös SOS Talents Foundationin perustaja.
Sogny oli yksi Franz Lisztin ranskalaisen yhdistyksen perustajista yhdessä Valéry Giscard d'Estaingin ja Franz Lisztin lapsenlapsenlapsen, Blandine Olivier de Prévaux'n kanssa.
Michel Sognyn pianometodi
Sognyn metodologiaa opetetaan Pariisissa ja Genevessä hänen perustamissaan kouluissa. Vuodesta 1974 lähtien yli 20 000 opiskelijaa on seurannut hänen pianonsoiton metodologiaansa.
Mainittu metodi koostuu kahdesta osasta: didaktinen tehtävä - Prolégomènes, joka edustaa pieniä harjoituksia. Polégomènes kehittää musikaalisen simfonian ja nuottien tajun. Toinen osa koostuu etydien sarjasta, joka keskittyy teknisten tietotaitojen kehittämiseen, kuten käden liikkuminen ja asenjto.
Yksi Sognyn oppilaista, joka aloitti pianosoiton käytännön aikuisiässä, oli ranskan kielen profesoori Michael Paris. Sognyn neljävuotisen metodologian kurssin päätettyään, 30 vuotiaana, kultuuriministeriön suojeluksessa, hän on pitänyt konsertin Théâtre des Champs-Élysée:ssä.
Michel Sognyn yksi menestyneistä oppilaista oli Claudine Jevaco, joka vuonna 1983 ja 1984 soitti Théâtre des Champs-Élysée:ssä.
Vuonna 1981 senaatti teki virallisen vetoomuksen kulttuuriministerille Jack Langille, ottaa käsiteltäväksi Michel Sognyn metodolgian leviäminen koko Ranskassa.
South Club
South Club (사우스클럽) on eteläkorealainen yhtye, jonka perusti yhtyeen vokalisti Nam Tae-hyun vuonna 2017. Bändin nykyinen kokoonpano koostuu neljästä jäsenestä: säveltäjä ja tuottaja Nam Tae-hyun, basisti Nam Dong-hyun, rumpali Jang Won-young ja kitaristi Kang Kun-ku. South Club debytoi, kun he julkaisivat ensimmäisen singlensä, "Hug Me", 26. toukokuuta 2017, joka oli mukana myös heidän ensimmäisessä EP:ssä.
Muodostuminen
Heidän ensiesityksestä ilmoitettiin Tae-hyunin sosiaalisessa mediassa 25 maaliskuuta, yhdessä bändin nimenä "South Club". Bändin muodostamisesta tehttiin virallinen ja Nam Tae-hyun perusti musiikkialan yrityksen nimeltä "South Buyers Club", hänen nimellään, voidakseen jatkaa musiikkityylillä, josta hän itse pitää. Tae-hyunista sitten tuli johtaja ja pääasiallinen säveltäjä, vaikka kaikki jäsenet auttavat lisäämällä omaa tyyliä kappaleisiin.
2017: Kaiken Alku, 90
8. heinäkuuta, yhtye julkaisi toisen singlensä "NO" ja musiikkivideon joka oli ladattu South Clubin viralliselle YouTube-tilille.
Myöhemmin samana vuonna Choi Yun-heetä ei oltu nähty esiintyvän yhdessä South Clubin kanssa.16. syyskuuta, 2017, Nam Tae-hyun ilmoitti, että he jatkaisivat siitä eteenpäin bändissä neljänä jäsenenä, ja että Choi Yun-hee oli jättänyt yhtyeen henkilökohtaisista syistä.
Sen jälkeen he etenivät saada enemmän live-esityksiä ja konsertteja ympäri Etelä-Koreaa. Sitten he alkoivat tavoittamaan faneja ulkomailta ja valmistelivat fanitapaamisia Tokiossa, Bangkokissa, ja Taipeissa,  jossa he ovat saaneet lämpimän vastaanoton.18, sekä 19 marraskuuta,  South Club järjesti heidän ensimmäinen virallisen soolokonsertin. Konsertin kuratoi Kim Tae-won, Hyundai Card Understagessa, Soulissa, jossa esiintyivät heidän vieraina 10cm, Heize, ja Nam Dong-hyun
Heidän kolmas singlensä "누굴 위한 노래인가요 (Who Is This Song For?)" julkaistiin digitaalisten musiikkisivujen kautta, 5. joulukuuta. Laulu itsessään perustui Nam Tae-hyunin henkilökohtaiseen rakkaustarinaan. Hän myönsi, että aluksi se oli tarkoitus olla lämmin rakkauslaulu, mutta sen jälkeen hänen rakastajansa jätti hänet. Hän kirjoitti laulun kuvaamaan hänen tunteitaan.
2018–nykyhetki: South Clubin Euroopankiertue & Japaninkiertue, 20 sekä muita suunnitelmia
Vuoden 2018- alussa, Tae-hyun ilmoitti hänen radio-ohjelmassa, että South Club olisi menossa kierämään ympäri Eurooppaa. Vierailemassa Lontoossa, Pariisissa, Kölnissä sekä Madridissa huhtikuussa.
Ginga eiyū densetsu
Ginga eiyū densetsu (銀河英雄伝説) on japanilainen science fiction -anime. Se perustuu Yoshiki Tanakan 1980- ja 1990-luvuilla kirjoittamaan romaanisarjaan. Romaaneista on myös tehty sarjakuva. Tyyliltään sarja on eeppinen avaruusooppera.
South Club
2018–nykyhetki: South Clubin Euroopankiertue & Japaninkiertue, 20 sekä muita suunnitelmia
29. lokakuuta South Club ilmoitti sosiaalisessa mediassa, pitävänsä toisen Euroopankiertueen, jossa he käyvät esiintymässä Helsingissä, Moskovassa, Warsawissa, Budapestissä, Essenissä, Praguessa, Marseillessa sekä Pariisissa.
Ginga eiyū densetsu
Sarjan tapahtumat sijoittuvat 35. vuosisadalle, jossa Galaktinen imperiumi ja Vapaiden planeettojen allianssi taistelevat Linnunradan herruudesta. Tarina kertoo etupäässä kahdesta nerokkaasta amiraalista, imperiumin Reinhard von Lohengrammista ja alianssin Yang Wen-listä.
South Club
2018–nykyhetki: South Clubin Euroopankiertue & Japaninkiertue, 20 sekä muita suunnitelmia
27. tammikuuta, South Club piti vuoden ensimmäisen musiikki- fanitapaamisensa Hong Kongissa, jossa he kuvasivat musiikkivideon heidän tulevaa albumia varten.
Muutama viikko myöhemmin, South Buyers Club ilmoitti, että South Clubin basisti Kim Eui-myeong jätti yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Bändi latasi videon jossa he kertoivat että heillä on uusi basisti, joka ottaa Kim Eui-myeongin paikan.Helmikuun 18 päivä, South Club esiintyi Rolling Hallin 23-vuosipäivän konsertissa, yhdessä heidän uuden basistin kanssa (Nam Dong-hyun).
28. Maaliskuuta 2018, South Buyers Clubille kävi ilmi, että South Club aikoo esiintyä useissa paikoissa Japanissa.
Sophie Taeuber-Arp
Sophie Henriette Gertrude Taeuber-Arp (19. tammikuuta 1889 Davos, Sveitsi – 13. tammikuuta 1943 Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläis-ranskalainen kuva- ja tekstiilitaiteilija, arkkitehti, sisustussuunnittelija ja tanssija, joka oli abstraktin taiteen edelläkävijöitä. Hän osallistui muun maussa dadaistisen liikkeen toimintaan, ja hänet tunnetaan geometrisista teoksistaan.
Nuoruus ja uran alku
thumb|vasen|upright|Compositions verticales-horizontales, 1916. thumb|vasen|upright|Dada-pää, 1918–1919. Sophie Taeuber syntyi Sveitsin Davosissa vuonna 1889. Opiskeltuaan tektiilitaidetta St. Gallenissa ja Hampurissa hän palasi 1915 Saksasta Sveitsiin ja muutti Zürichiin. Hän liittyi samana vuonna Sveitsin taiteilijaliittoon ja tapasi Hans Arpin, joka innoitti häntä keskittymään uraan taiteilijana. Taeuber ja Arp menivät naimisiin vuonna 1922.
Taeuber teki ensimmäiset geometriset abstarktit piirustuksensa Compositions verticales-horizontales vuosina 1915, 1916 ja 1917. Taidehistorioitsija Michel Seuphorin mukaan ristikkosommitelmat vastaavat merkitykseltään Piet Mondrianin ja Kazimir Malevitšin geometrisia teoksia. Taeuber ja Arp aloittivat jo vuonna 1915 taiteellisen yhteistyön.
Yamaha YZR-M1
Yamaha YZR-M1 on nelitahtinen ja 1000-kuutioinen ratamoottoripyörä, joka korvasi Yamaha YZR500, kun ratamoottoripyörilyn pääsarja muuttui 500-kuutioisista 990-kuutioisiin. Toisin kuin muut MotoGP valmistajat, kuten Honda ja Ducati, Yamaha on pitänyt pyörämallinsa nimen samana, vaikka pyörää on kehitetty. Esimerkiksi 2012 MotoGP teki uudistuksia sarjaansa siirtymällä 800-kuutioisista pyöristä tuhat kuutioisiin. Pyörällä ajettiin kilpaa ensimmäisen kerran kaudella 2002. Kauteen 2016 mennessä sillä on voitettu viisi valmistajien mestaruutta ja seitsemän kuljettajien maailmanmestaruutta. Valentino Rossi voitti mestaruuden peräkkäisinä vuosina 2004 ja 2005, sekä kausina 2008 ja 2009. Jorge Lorenzo on voittanut pyörällä kolme mestaruutta vuosina 2010, 2012 ja 2015.
2002–2006
YZR-M1:n ensimmäinen versio syntyi 2002, kun MotoGP aloitti toimintansa ratamoottoripyöräilyn pääsarjana korvattuaan 500-kuutioiset. Pyörät muutettiin sääntöjen mukaisesti 990-kuutioisiksi, jonka myötä Yamaha korvasi vanhan Yamaha YZR500 mallin. Avauskaudella Biaggi onnistui ajamaan Yamahalla toiseksi, mutta kokonaisuutena se hävisi Honda RC211V pyörälle, jolla voitettiin lähes kaikki kauden kilpailut. Yamahan heikkoudeksi osoittautui lähinnä tehon puute, eikä pyörä kiihtynyt, kuten kilpailijansa. Se oli silti sarjan toiseksi paras pyörä.
Sophie Taeuber-Arp
Nuoruus ja uran alku
Taeuber toimi 1916–1929 Zürichin taideammattikoulun tekstiilitaiteen johtajana. Hän opetti siellä sommittelua, kirjontaa, kudontaa ja ornamenttisuunnittelua.
Yamaha YZR-M1
2002–2006
Kaudella 2003 Yamaha koki taantuman edelliseen kauteen nähden. Biaggin siirryttyä Hondalle Yamahan parhaaksi kuljettajaksi nousi Carlos Checa, joka sijoittui MM-pisteissä seitsemänneksi, eikä pyörällä saavutettu yhtään voittoa.
Sophie Taeuber-Arp
Dadaistien toiminnassa
Taeuber osallistui vuodesta 1916 eteenpäin dadaistisen liikkeen toimintaan. Hän kävi muun muassa modernin tanssin kehittäjän, koreografi Rudolf von Labanin tunneilla. Taeuber esiintyi tanssijana Mary Wigmanin kanssa sekä tärkeässä dadaistien kokoontumispaikassa Cabaret Voltairessa. Taeuber sai vuonna 1918 tehtäväkseen suunnitella marionetteja 1700-luvulta peräisin olleen commedia dell’arte -esityksen uuteen tulkintaan. Maalatuista puisista hahmoista tuli varsin tunnettuja avantgardepiireissä.
Yamaha YZR-M1
2002–2006
Rossin siirryttyä Yamahalle kaudella 2004 hän oli yksi tärkeistä henkilöistä kehittämässä Yamahalle uutta pyörää testattuaan useita YZR-M1:n moottoreiden prototyyppejä, joista hän valitsi parhaimman. Yamaha sijoittui valmistajien pisteissä toiseksi häviten Hondalle 27 pistettä. YZR-M1:llä saavutettiin yhdeksän voittoa, kun Hondalla seitsemän. YZR-M1 ei kuitenkaan ollut yhtä tasainen mitä Honda ja jäi pisteissä näin toiseksi.
Sophie Taeuber-Arp
Abstraktia taidetta Ranskassa
thumb|Kompositio, 1931 Taeuber-Arp muutti 1926 miehensä kanssa Ranskan Strasbourgiin ja sai Ranskan kansalaisuuden. Taeuber-Arp, Arp ja alankomaalainen Theo van Doesburg toteuttivat yhdessä vanhaan 1700-luvun puolivälissä rakennettuun rakennukseen Café de l’Aubetten. Se oli ravintola, tanssihalli ja teatteri, jonka sisustus otettiin kuitenkin huonosti vastaan ja se muutettiin pian.
Taeuber-Arp muutti 1929 Pariisiiin, missä hän alkoi tehdä abstrakteja maalauksia ja puureliefejä. Hän osallistui 1930-luvulla kahden taiteilijaryhmittymän toimintaan. Sekä Cercle et Carré että Abstraction-Création olivat abstraktin taiteen ryhmiä.
Taeuber-Arp teki 1930-luvulla sekä moni- että yksivärisiä puureliefejä, joissa hän yhdisti eläin- ja geomertisiä hahmoja. Seuraavalla vuosikymmenellä hän maalasi sarjan viivamaalauksia.
Ranskan miehitys ja kuolema
Saksan miehitettyä Ranskan Taeuber-Arp pakeni 1941 miehensä kanssa Etelä-Ranskaan Grasseen, jossa he asuivat Alberto ja Susi Magnellin kanssa. Taeuber-Arp kuoli 1943 häkämyrkytykseen.
Strandbuen
Strandbuen on norjalainen vuonna 1964 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Jørpelandissa Strandin kunnassa. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
Lain säätäminen Suomessa
Lain säätämisen valtaa eli lainsäädäntövaltaa käyttää Suomessa eduskunta. Vallan kolmijako-opin mukaan lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja toimeenpanovalta on erotettava toisistaan. Suomen valtio otti kolmijako-opin käyttöön itsenäistymisen jälkeen vuoden 1919 hallitusmuodossa, mutta siitä luovuttiin kytkemällä lainsäädäntövalta ja toimeenpanovalta kiinteästi toisiinsa. Nykyään Suomi on parlamentaarinen, eli päätökset tehdään aina äänestämällä kahden vaihtoehdon välillä. Lakien säätäminen on eduskunnan keskeisin tehtävä.
Lain määritelmä Suomessa
Lait jakautuvat kahteen tyyppiin: perustuslakiin ja tavallisiin lakeihin. Tavalliset lait säätelevät kansalaisen jokapäiväistä toimintaa. Perustuslaissa asetetaan mm. valtiojärjestys, perusoikeudet, lainsäädäntöjärjestys ja maanpuolustus. Perustuslaki antaa myös ohjeen, minkä periaatteiden pohjalta alempia lakeja tulee säätää.
Lainsäädäntöaloite
Lain säätäminen alkaa hallituksen esityksestä, kansalaisaloitteesta taikka kansanedustajan lakialoitteesta, joka voidaan tehdä eduskunnan ollessa koolla. Yleisimmin lakiehdotus tulee eduskunnan käsiteltäväksi hallituksen esityksenä. Hallitus antaa vuosittain noin 300 esitystä laiksi. Hallituksen esitykset valmistellaan ministeriöissä. Vuonna 2012 voimaan tulleen perustuslain muutoksen (1112/2011) jälkeen hallituksen esitykset antaa valtioneuvosto. 1. maaliskuuta 2012 lähtien on lakiehdotus ollut mahdollista tuoda eduskunnan käsittelyyn kansalaisaloitteella, joka on kerännyt 50 000 tuenilmaisua.
Lähetekeskustelu
Lain käsittely alkaa lähetekeskustelulla eduskunnan täysistunnossa. Käsittelyn päätteeksi päätetään esityksen lähettämisestä valiokunnan käsiteltäväksi. Eduskunta ei tässä vaiheessa päätä lain hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Lähetekeskustelussa kansanedustajat tuovat ilmi näkökulmia, jotka valiokunta voi ottaa huomioon valmistellessaan mietintöään. Hallituksen esitystä voidaan täydentää antamalla uusi täydentävä esitys tai se voidaan peruuttaa. Täydentävää esitystä ei voida antaa sen jälkeen, kun asiaa valmistellut valiokunta on antanut mietintönsä.
Valiokuntakäsittely
Valiokunta laatii eduskunnan kannan esitykseen. Se pyrkii ottamaan huomioon mahdollisimman monta näkökulmaa ja kuulee asiantuntijoita, kansalaisjärjestöjä ja erilaisia eturyhmiä. Valiokunta voi esittää lakiehdotuksen hyväksymistä muuttamattomana tai muutettuna – tai se esittää esityksen hylkäämistä. Valiokunnan enemmistön kannan kanssa eri mieltä olevat voivat jättää mietintöön eriävän mielipiteen.
Valiokuntia on seitsemäntoista. Ne ovat suuri valiokunta, perustuslakivaliokunta, tarkastusvaliokunta, ulkoasiainvaliokunta, valtiovarainvaliokunta, hallintovaliokunta, lakivaliokunta, liikenne- ja viestintävaliokunta, maa- ja metsätalousvaliokunta, puolustusvaliokunta, sivistysvaliokunta, sosiaali- ja terveysvaliokunta, talousvaliokunta, tiedusteluvaliokunta, tulevaisuusvaliokunta, työelämä- ja tasa-arvovaliokunta ja ympäristövaliokunta. Perustuslakivaliokunnalla on erikoistehtävä myös perustuslain tulkitsijana.
Ensimmäinen käsittely
Valiokuntakierroksen jälkeen laki palaa eduskuntaan. Ensimmäisessä käsittelyssä asiasta käydään ensin yleiskeskustelu ja sitten yksityiskohtainen käsittely. Yksityiskohtaisessa käsittelyssä päätetään lain sisällöstä. Tässä vaiheessa pykälistä tarvittaessa äänestetään ja oppositio (yleensä) voi ehdottaa lakiin muutoksia.
Mikäli laki muuttuu merkittävästi, se lähetetään vielä suureen valiokuntaan. Suuri valiokunta käy läpi muutokset ja antaa mietintönsä niiden tarpeellisuudesta. Suuresta valiokunnasta laki palaa eduskuntaan jatkettuun ensimmäiseen käsittelyyn.
Toinen käsittely
Toisessa käsittelyssä päätetään lakiehdotuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Sen sisältöön ei voida enää puuttua. Eduskunta voi kuitenkin hyväksyä ponnen (lausuman), joka yleensä sisältää hallitukselle suunnatun toivomuksen ryhtyä johonkin toimenpiteeseen käsitellyssä asiassa. Ponsi on usein asiaa valmistelleen erikoisvaliokunnan ehdotus, jolloin sen hyväksyminen on todennäköistä, mutta ponsia voivat ehdottaa myös yksittäiset kansanedustajat.
Toinen käsittely voi alkaa aikaisintaan kolmantena päivänä ensimmäisen käsittelyn päättymisestä.
Lain hylkäämiseen tai hyväksymiseen riittää yksinkertainen äänten enemmistö.
Tasavallan presidentin vahvistus
Laki voi astua voimaan vasta kun tasavallan presidentti on allekirjoituksellaan vahvistanut sen. Tasavallan presidentti voi siis käyttää suspensiivista veto-oikeutta ja jättää lain allekirjoittamatta. Jos tasavallan presidentti epää lain läpimenon, palautuu se eduskuntaan uudelleen valmisteltavaksi. Mikäli eduskunta kuitenkin hyväksyy lain muuttumattomana uudelleen, astuu se voimaan ilman tasavallan presidentin vahvistusta.
Perustuslainsäätämisjärjestys
Perustuslaki eroaa tavallisista laeista siinä, että sen muuttaminen on vaikeutettua. Suomessa perustuslainmuutos on ensin hyväksyttävä yksinkertaisella enemmistöllä toisessa käsittelyssä lepäämään. Seuraavien eduskuntavaalien jälkeen laki voidaan hyväksyä muuttumattomana 2/3 enemmistöllä. Perustuslain muutosta voidaan nopeuttaa, mikäli se julistetaan eduskunnan 5/6 enemmistöllä kiireelliseksi. Tämän jälkeen laki voidaan hyväksyä 2/3 enemmistöllä.
Poikkeuslait käsitellään myös perustuslainsäätämisjärjestyksessä.
Perustuslain alaan vaikuttavien kansainvälisten velvoitteiden ja sopimusten hyväksymisessä voidaan kuitenkin perustuslain 95 § mukaan käyttää niin sanottua supistettua perustuslainsäätämisjärjestystä, jossa riittää 2/3 määräenemmistö yhdessä käsittelyssä.
Diiriye Guure
pienoiskuva|Diiriye Guure Diiriye Guure (1860 Buuhoodle – 1920 Ogaden) oli somalialainen kuningas ja sotilas. Hän toimi komentajana Dervissivaltiossa. Guure onnistui solmimaan rauhan Italian kanssa vuonna 1905, ja rauhanteon yhteydessä Italia tunnusti Guure Nugaaliin alueen hallitsijaksi. Sopimus murentui vuonna 1920, kun Britannian ilmavoimat pommitti pääkaupunkia Talehia ja joitain muita tärkeitä paikkoja; britit voittivat Dervissivaltion.
Platy
Platy (Xiphophorus maculatus) on hammaskarppeihin kuuluva kala. Sukunimi Xiphophorus, joka tarkoittaa miekkaa kantavaa, viittaa synnyttävien hammaskarppien paritteluevään. Maculatus puolestaan tarkoittaa laikukasta, ja se viittaa kalojen väritykseen.
Koko ja ulkonäkö
Platy on 3–6 cm pitkä, ja siitä on useita värimuunnoksia. Luonnossa esiintyvät platyt ovat vaaleita ja värittömiä, mutta siitä on jalostettu useita värimuunnoksia. Yleisin lienee "punainen wagtail", jolla on punaoranssi ruumis ja mustat evät. Muita värimuunnoksia on muun muassa kokonaan oranssi "coral", mustakylkinen "tuxedo" ja "mickey mouse", jolla on Mikki Hiiren pään muotoinen kuvio pyrstön tyvessä. Platyjen ruumiin väritys vaihtelee valkoisesta keltaisen kautta punaiseen ja niiden evien väritys läpinäkyvästä keltaiseen, punaiseen ja mustaan.
Koiraan ja naaraan erottaa toisistaan pyrstön edessä vatsapuolella olevan paritteluevän muodosta. Koiras on myös pienempi ja tummempi kuin naaras.
Alkuperä
Platy on kotoisin Keski-Amerikasta ja Pohjois-Amerikan eteläosista: Meksikosta ja Belizestä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Platy on viimeisillään "raskaana", kun vatsa on hieman kulmikas, ja naaras hyvin suurikokoinen. Myös lähelle peräaukkoa tulee tumma täplä. Kun tämä täplä tulee, kannattaa emo siirtää poikasaltaaseen.
Platy synnyttää noin viisi poikuetta. Ensimmäisessä poikueessa syntyy 3-10 poikasta, toisessa parikymmentä enemmän, ja joka kerta poikasia tulee lähes parikymmentä enemmän kuin edellisessä poikueessa. Loppujen lopuksi poikasia voi olla jopa lähes 200. Jos poikaset syntyvät akvaarioon, niiden määrä pysyy kurissa, eikä niistä välttämättä yhtään kasva aikuiseksi. Poikanen kasvaa noin 5-6 viikossa sen kokoiseksi, että sen voi laittaa seura-akvaarioon eli akvaarioon, jossa ovat kaikki muutkin kalat.
Vesiolot ja ravinto
Platy sopii seura-akvaarioon vain, jos asuinkumppanit valitaan tarkasti sen vesivaatimuksien mukaan. Esimerkiksi samanlaisissa vesissä viihtyvät miljoonakalat käyvät platyjen seuraksi mainiosti. Veden pH:n tulisi olla 7–8, kovuuden 9–30 sGH, ja lämpötilan 18–25 °C. Jos kalan siirtää pehmeämpään veteen kuin missä se on kasvanut, se sairastuu helposti. Aasiassa platyjä kasvatetaan kovassa vedessä, johon lisätään joskus suolaakin. Platy viihtyy monenlaisissa akvaarioissa.
Muuta
Platy risteytyy lähisukulaisensa miekkapyrstön kanssa, ja siksi nämä lajit tulee pitää erillään toisistaan.
Mustinoinen
Mustinoinen on Päijät-Hämeessä Padasjoella Kaukelan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Akasiatoko
Akasiatoko (Tockus deckeni) eli aikaisemmalta nimeltään akaasiatoko on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Etiopia Kenia, Somalia ja Tansania.
Mustinoinen
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Akasiatoko
Se on saanut tieteellisen nimensä saksalaisen tutkimusmatkailijan, paroni Karl Klaus von der Deckenin (1833–1865) mukaan. Turkanantokoa pidetään usein sen alalajina.
Mustinoinen
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,2 metriä mpy.
Akasiatoko
Kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan laajalle levinnyt ja paikallisesti runsas. Kanta on kuitenkin pienenemässä sen pesimäpaikkojen, suurten puiden vähenemisen vuoksi.
Sen elinaluetta ovat kuivat savannit ja pensaikkoalueet, mutta myös kuivat metsät.
Weird fiction
Weird fiction, ”eriskummallinen kirjallisuus”, on käsite, joka syntyi 1920- ja 1930-luvuilla tarkoittamaan lähinnä ajanvietelukemistoissa ilmestyvää fantasia- ja kauhukirjallisuutta. 1923 aloittanut Weird Tales -lehti on lajityypin tunnetuimmista edustajista. 2000-luvulla syntyneen uuskumman (engl. new weird) on katsottu olevan lajityypin jatkajia.
Vain elämää – kausi 7, ensimmäinen kattaus
Vain elämää – kausi 7, ensimmäinen kattaus on Vain elämää -televisiosarjan seitsemännen tuotantokauden ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2017.
Catherine Keener
Catherine Ann Keener (s. 23. maaliskuuta 1959 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Johnny Suede (1991), Hei, kamera käy (1995), Puhumalla paras (1996), Ihanat naiset (2001), 40 v. ja neitsyt (2005), Erämaan armoille (2007), Synecdoche, New York (2008), Percy Jackson: Salamavaras (2010) ja Captain Phillips (2013). Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuudet elokuvista Elämäni John Malkovichina (1999) ja Capote (2005).
Keener valmistui Massachusettsin Wheaton Collegesta ja aloitti elokuvauransa 1980-luvulla.
Keener oli vuosina 1990–2007 naimisissa näyttelijäkollegansa Dermot Mulroneyn kanssa.
Kuuilluusio
Kuuilluusio on optinen harha, joka saa Kuun näyttämään suuremmalta sen ollessa lähellä horisonttia kuin sen ollessa korkealla taivaalla. Vastaava harha vaikuttaa myös siihen, miltä Aurinko ja tähdistöt näyttävät. Ilmiö on ollut tunnettu varhaisista ajoista saakka ja pantu merkille monissa kulttuureissa. Harhan syistä väitellään edelleen.
Harhan todisteet
Edelleen kansanomaisesti tunnettu selitys, jonka esitti ainakin jo Aristoteles 300-luvulla eaa, on että horisontin lähellä Kuu näyttäisi suuremmalta, koska Maan ilmakehä suurentaisi sen näennäistä kokoa suurennuslasin tavoin. Tämä ei pidä paikkaansa: vaikka ilma­kehä muuttaa Kuun havaittua väriä, se ei saa sitä näyttämään suurem­malta. Itse asiassa Kuun kulmaläpimitta on 1,5 % pienempi sen ollessa lähellä horisonttia kuin korkeimmillaan taivaalla, koska horisontissa se on Maan säteen verran kauempana katsojasta, ja myös valon taittuminen ilma­kehässä pienentää sen näennäistä kokoa. Täyden­kuun aikanakaan Kuu ei aina näytä yhtä suurelta, vaan sen radan elliptisyyden vuoksi sen kulma­läpi­mitta voi vaihdella 33,5 kulma­minuutista sen ollessa perigeumissa 29,43 kulma­minuuttiin sen ollessa apogeumissa, siis yli 10 %. Tämä johtuu Kuun radan elliptisyydestä.
Täydenkuun kulma­läpi­mitta, joka osoittaa, minkä kokoiselta se näyttää katsojan silmissä, voidaan mitata suoraan teodo­liitilla, joka osoittaa sen pysyvän vakiona sen noustessa tai laskiessa taivaalla, lukuun ottamatta edellä mainittuja ilmiöitä. Myös Kuusta eri korkeuksilla olevat valokuvat osoittavat, ettei sen kulmaläpimitta vaihtele.
Että kyseessä on näköharha, voidaan yksinkertaisesti osoittaa pitämällä jotakin pientä, noin kuuden millimetrin läpimittaista esinettä käsivarren etäisyyden (noin 60 cm) päässä toinen silmä suljettuna ja asettamalla se siten, että se juuri ja juuri peittää Kuun näkyvistä. Sama esine peittää Kuun yhtä lailla sen ollessa lähellä horisonttia kuin korkealla taivaalla.
Mahdollisia selityksiä
Vuosina 1011-1022 kirjoittamassaan optiikan kirjassa Ibn al-Haitham väitti, että harha syntyy aivoissa, että henkilökohtainen kokemus vaikuttaa siihen, mitä kukin näkee ja miten kukin näkee ja että näkymä ja aistimukset ovat subjektiivisia. Sen sijaan, että Ptolemaios oli selittänyt ilmiön johtuvan valon taittumisesta, hän asetti kysy­myk­sen uudella tavalla olettamalla, että kysymys oli havaitusta, ei todellisesta laajenemisesta. Hänen mukaansa ihminen päättelee näkemiensä kohteiden etäisyydet itsensä ja kohteen välissä olevien muiden kohteiden perusteella, ja että tämä edellyttää katkeama­tonta sarjaa välissä olevia sopivia vertailu­kohtia. Kuun tapauksessa tällaisia välissä olevia kohteita ei kuitenkaan ole. Tämän vuoksi ja koska esineen havaittu koko riippuu sen havaitusta etäisyydestä, jota tässä tapauksessa ei kyetä arvioimaan oikein, Kuu näyttää suuremmalta horisontin lähellä. Roger Bacon, John Pecham ja Witelo tutkivat ilmiötä tarkemmin Ibn al-Haythamin selityksen pohjalta, ja vähitellen tuli yleisesti hyväksytyksi selitys, että kyseessä on psykologinen harha. Ptolemaioksen selitys hylättiin lopullisesti 1600-luvulla.
Yli sadan vuoden ajan kuu­illuusiota ovat tutkineet aistihavaintoihin erikoistuneet psykologit. Vuonna 2002 ilmestyneessä kirjassaan The Mystery of the Moon Illusion Ross ja Plug käsittelivät monia erilaisia selityksiä ja päätyivät toteamaan: "Yksikään teorioista ei ole lopullisesti kumonnut toisia." . Samaan tulokseen päätyi Herhenson vuonna 1989 toimittamassaan kirjassa The Moon Illusion, joka sisältää 24 tutkijan aiheesta kirjoittamat tutkielmat.
Kulmaläpimitta ja fyysinen koko
Keskeinen kysymys kuuilluusion yhteydessä onkin, näyttääkö Kuu horisontin lähellä suuremmalta, koska sen kulmaläpimitta näyttää suuremmalta, vai koska sen havaittu fyysinen koko näyttää suuremmalta, vai onko kyseessä jokin näiden ilmiöiden yhdistelmä. Asiasta ei toistaiseksi ole päästy yksimielisyyteen.
Näennäisen etäisyyden hypoteesi
left|250px|thumb|Kuun ja pilven näennäisten kokojen vertailu niiden noustessa korkeammalle taivaalla Kun näemme taivaalla esimerkiksi pilviä, lintuja tai lentokoneita, lähellä horisonttia näkyvät ovat yleensä kauempana kuin suoraan päämme ylä­puolella olevat. Tämä on mahdollisesti johtanut siihen, että taivas itsessään näyttää tasaiselta tai vain lievästi kaarevalta, koska kohti horisonttia liikkuvat kohteet aina samalla etääntyvät katsojasta.
Jos meistä näyttää siltä kuin Kuukin olisi mainittujen muiden kohteiden läheisyydessä, odottaisimme myös sen etääntyvän sen lähestyessä horisonttia, mikä johtaisi siihen, että sen kuva silmän verkkokalvolla myös pienenisi. Mutta koska sen verkkokalvokuvan koko ei tällöin juuri muutu, aivomme yrittävät tulkita tilanteen perspektiivisesti ja päättelevät, että matalalla oleva Kuu olisi fyysisesti suurempi.
Mahdollinen ongelma tässä näennäisen etäisyyden teoriassa on, että vain harvat henkilöt (ehkä noin 5 %) ovat sitä mieltä, että Kuu näyttäisi horisontissa sekä suuremmalta että kaukai­sem­malta. Useimmista henkilöitä (ehkä 90 %) se pikemminkin näyttää olevan sekä suurempi että lähempänä kuin ollessaan zeniitissä. (Boring, 1962, Hershenson, 1982, McCready, 1965, 1986, Restle, 1970). Lopuista useimmat sanovat, että se näyttää suuremmalta ja olevan suunnilleen samalla etäisyydellä kuin zeniitissäkin, kun taas jotkut harvat eivät havaitse kuu­illuusiota lainkaan. Kuitenkin näennäiseen etäisyyteen perustuva selitys esiintyy useimmiten oppi­kirjoissa.
Näennäisen etäisyyden hypoteesin kannattajat saattaisivat väittää että Ponzon illuusiossa toinen viivoista ei näytä olevan todella kauempana kuin toinenkaan, tai että kaikki horisontissa näkyvä näyttää olevan kauempana, mikä pitääkin paikkansa siellä näkyvistä kohteista; esimerkiksi horisontissa näkyvät, keskimääräisellä korkeudella olevat pilvet ovat noin sata kertaa kauempana kuin samalla korkeudella suoraan ylhäällä päin olevat.
Suhteellisen koon hypoteesi
right|thumb|[[Ebbinghausin illuusio]] Historiallisesti parhaiten tunnettu vaihto­ehto "näennäisen etäisyyden" teorialle on ollut "suhteellisen koon" teoria. Tämän mukaan kohteen havaittu koko ei riipu ainoastaan sen verkko­kalvo­kuvan suuruudesta vaan myös muiden välittömästi sen ympärillä näkyvien kohteiden koosta. Kuu­illuusion tapauksessa kohteet, jotka näkyvät samalla suunnalla kuin horistontissa oleva kuu ovat kaukaisia maan pinnalla olevia kohteita, joissa voidaan havaita pieniä yksityiskohtia, mikä saa Kuun näyttämään suuremmalta, kun taas zeniitissä näkyvän kuun ympärillä näkyy vain tyhjää taivasta, mikä saa sen näyttämään pienemmältä.
Tätä ilmiötä havainnollistaa klassinen Ebbinghausin illuusio oheisessa kuvassa. Alemman kuvan keskimmäinen ympyrä, jota ympäröivät toiset pienet ympyrät, vastaa horisontissa näkyvää Kuuta ja samalla suunnalla näkyviä kulmaläpimitaltaan pieniä kohteita, kun taas ylemmän kuvan keskimmäinen ympyrä vastaa korkealla näkyvää Kuuta, jonka ympäristössä näkyy vain suuria kohteita. Vaikka molempien kuvien keskimmäiset ympyrät ovat yhtä suuria, monien mielestä alempi näyttää suuremmalta.
Näkökulmahypoteesi
Näkökulmahypoteesin mukaan kuuilluusio johtuisi siitä, että silmien tarkka sijainti päässä muuttuisi hieman sen mukaan, millä korkeudella Kuu on. Tämä selitys oli aikoinaan suosittu, mutta sillä ei enää ole paljon kannatusta.
Historiallisia mainintoja
Immanuel Kant viittasi kuuilluusioon vuonna 1781 kirjoittamassaan teoksessa Puhtaan järjen kritiikki. Siinä hän totesi: "Tähtitieteilijä ei mahda mitään sille, että hänestä Kuu näyttää suuremmalta juuri noustuaan kuin jonkin aikaa myöhemmin, vaikka tämä harha ei petkuta häntä.""
Roccaraso
Roccaraso on kunta Keski-Italiassa Abruzzon hallintoalueella olevassa L’Aquilan maakunnassa. Se sijaitsee Apenniinien vuoristossa Cinquemiglian ylängöllä. Kunnan alueella on ollut aikanaan roomalaisia siirtokuntia. Roccaraso tuhoutui täysin toisessa maailmansodassa, mutta se rakennettiin uudelleen. Roccaraso on suosittu matkailu- ja talviurheilukeskus. Alkusysäyksen matkailulle antoi vuonna 1897 avattu Sulmonan-Carpinone rautatie, jonka avulla ylängölle matkustaminen helpottui.
Tietoyhteiskuntaohjelma
Tietoyhteiskuntaohjelma on Suomen hallituksen politiikkaohjelma, jonka tavoitteena on edistää suomalaista kilpailukykyä ja hyvinvointia tieto- ja viestintäteknologian avulla. Tietoyhteiskunnallista kehittämistä johtamaan ja koordinoimaan on asetettu Tietoyhteiskuntaneuvosto, jonka puheenjohtaja on pääministeri Matti Vanhanen.
Tietoyhteiskuntaohjelma on jaettu kahdeksaan osa-alueeseen, ja ohjelmaa toteutetaan noin sadassa eri ministeriöiden projektissa. Tietoyhteiskuntaohjelman toiminta päättyi 30.4.2007.
Tietoyhteiskuntaohjelma oli Suomen hallituksen politiikkaohjelma joka päättyi 30.4.2007. Sen tavoitteena oli edistää suomalaista kilpailukykyä ja hyvinvointia tieto- ja viestintäteknologian avulla. Tietoyhteiskunnallista kehittämistä johtamaan ja koordinoimaan asetettiin Tietoyhteiskuntaneuvosto, jonka viimeisenä puheenjohtaja toimi pääministeri Matti Vanhanen. Tämän jälkeen vastaavia hankkeita on edistetty kansallisen tietoyhteiskuntastrategian avulla.
Tietoyhteiskuntaohjelma oli jaettu seitsemään osa-alueeseen, ja ohjelmaa toteutetaan noin sadassa eri ministeriöiden projektissa. Nämä osa-alueet olivat:
Ohjelman tulokset ja kritiikki
Ohjelman tuloksena saatiin suurin osa suunnitelluista laajakaistaverkoista rakennettua suunnitelmien mukaisesti. Useat hankkeet eivät kuitenkaan saavuttaneet niille asetettuja tavoitteita. Valtiontalouden tarkastusviraston tekemän tarkastuksen mukaan tietoyhteiskuntaohjelman alueelliset vaikutukset olivat vähäisiä verrattuna huomattaviin panostuksiin
Valtionhallinto ei ole riittävästi vaikuttanut ja koordinoinut tietoyhteiskuntaohjelman tavoitteiden toteutumista. Esimerkiksi julkisen hallinnon sähköisen asioinnin kehittämishankkeelle JUPA:lle asetettu aikataulu oli suhteessa tavoitteisiin epärealistinen. Lisäksi hanke olisi tullut toteuttaa valtakunnallisesti eikä alueellisesti jotta uusia verkkopalveluja oltaisiin voitu ottaa käyttöön mahdollisimman tehokkaasti.
Roskatiede
Roskatiede on käsite, jota saatetaan käyttää tieteenä esitetyistä opeista, jotka eivät täytä tieteen tunnusmerkkejä. Usein sanaa käytetään viittaamaan siihen, että oppien kannattajien vaikuttimena ovat poliittiset, aatteelliset, taloudelliset tai muut epätieteelliset syyt.
Cato nuorempi
thumb|Cato nuorempi lukemassa [[Faidon (dialogi)|Faidonia ennen kuin hän tekee itsemurhan. Ranskalainen marmoriveistos 1830-luvulta.]] Marcus Porcius Cato Uticensis (95–46 eaa.), yleensä Cato nuorempi (erotuksena Cato vanhemmasta), oli antiikin roomalainen valtiomies. Cato kuului optimaatteihin ja hän vastusti aluksi Julius Caesaria ja Pompeiusta. Sen jälkeen kun Caesar aloitti kansalaissodan Pompeius asettui senaatin puolelle ja Cato liittyi hänen kannattajiinsa. Cato teki itsemurhan Thapsuksen taistelun jälkeen. Cato oli muun muassa kansantribuuni, kvestori, senaattori ja maaherra.
Cato oli stoalainen. Hänet muistetaan ja muistettiin jääräpäisyydestään, äärimmäisestä Caesarin ja korruption vastustamisesta sekä tasavaltalaisuuden puolustamisesta niin Rooman aikana kuin valistusajan näytelmissäkin ja Ranskan vallankumouksessa (1789).
Cato nuoremman mukaan on nimetty 1700-luvulla tyranniaa vastustaneet ja sananvapautta filosofi John Locken hengessä puolustaneet Caton kirjeet sekä Locken perinteen markkinaliberaali yhdysvaltalainen ajatushautomo Cato-instituutti.
Lapsuus ja nuoruus
Cato syntyi 95 eaa. Marcus Porcius Catolle ja Livia Drusalle. Hän menetti vanhempansa hyvin nuorena ja muutti enonsa Marcus Livius Drusuksen luo. Drusus murhattiin Caton ollessa neljä. Eräs Caton opettajista kertoo lapsen olleen harvinaisen kuuliainen, mutta itsepäinen. Diktaattori Sulla oli perheystävä ja arvosti Caton ja hänen velipuolensa seuraa.
Muutettuaan Drusuksen perheestä perintö mukanaan Cato aloitti stoalaisen filosofian ja politiikan opinnot. Hän alkoi elää vaatimattomasti, suorastaan askeettisesti kuuluisan esi-isänsä Cato vanhemman tavoin. Hän altisti itsensä monille koettelemuksille, kylmyydelle ja kosteudelle. Hän söi vähän ja joi vain halvinta viiniä. Rahaa hänellä olisi kyllä ollut, mutta filosofinen vakaumus oli vahvempi. Catoa nähtiin vain harvoin julkisuudessa, mutta hänen retorisia kykyjään forumilla ihailtiin.
Sotilastribuunina 28-vuotias Cato lähetettiin Makedoniaan 67 eaa., jossa hän sai komentoonsa legioonan. Hän jakoi rintamalla miestensä työt, ruoan ja asuintilat. Hän jakoi ankaria rangaistuksia, mutta legioonalaiset arvostivat häntä. Hänelle tärkeä velipuoli menehtyi tänä aikana Traakiassa. Tämä oli kova isku Catolle.
Virkaura
Palattuaan Roomaan 65 eaa. Cato valittiin kvestoriksi. Cato otti tehtävänsä vakavasti, tutustui lakeihin ja lähes ensi töikseen pani entiset kvestorit syytteeseen korruptiosta. Cato suhtautui myös työhönsä senaatissa erittäin suurella pieteetillä. Hän oli aina läsnä istunnoissa ja haukkui tilaisuuden tullen poissaolijat. Alusta alkaen hän asettautui senaatin vanhoillisen aristokraattiliittouman optimaattien linjoille. Caton tavoitteena oli palauttaa factionsa puhtaan tasavaltalaisiin arvoihin, mutta hänen aiempi virkaintonsa oli jo aiheuttanut pahaa verta joidenkin vanhempien senaattoreiden keskuudessa.
Vuonna 63 eaa. Cato valittiin kansantribuuniksi. Tässä roolissa hän avusti vuoden konsulia Ciceroa Catilinan salaliiton nujertamisessa. Tässä yhteydessä Cato otti yhteen senaatissa myös Julius Caesarin kanssa, joka oli kannattanut lievempiä rangaistuksia salaliittolaisille. Cato syytti Caesaria salaliitosta. Tässä yhteydessä tuli myös julki, että ehtivä Caesar oli maannut Caton sisaren kanssa, mikä oli Catolle nöyryyttävää.
Verottaja
Catilinan salaliiton jälkeen Cato suuntasi tarmonsa triumvirien Pompeius, Crassus ja Caesar vastustamiseen. Caesarin tultua konsuliksi Cato vastusti tämän jokaista lakia, etenkin lakia, joka olisi taannut maata Pompeiuksen veteraaneille. Caesar pidätytti Caton. Caesar joutui kuitenkin perääntymään, kun senaattorit vastustivat tätä tavatonta tointa.
Triumvirit päättivät hankkiutua Catosta eroon ja lähettivät tämän Kyprokselle maaherraksi. Cato haukkui suunnitelman, mutta suostui lopulta lähtemään. Kyproksella hän pääsi toteuttamaan omaa ulkopolitiikkaansa, johon kuului lempeys ja oikeudenmukaisuus valloitettuja kohtaan. Toisena tavoitteenaan hän pyrki toteuttamaan kvestorikautensa uudistuksia laajemmalla alueella. Yleisen käytännön vastaisesti Cato ei pannut omiin taskuihinsa laisinkaan rahaa, vaan tilitti tulot uskollisesti Roomaan. Senaatti halusi palkita Caton hänen toimistaan, mutta hän kieltäytyi laittomina pitämistään kunnianosoituksista.
Ensimmäinen triumviraatti hajosi vuonna 54 eaa., samaan aikaan kun Cato valittiin preettoriksi. Optimaattien näkökulmasta Caesar oli nyt vaikeuksissa. Cato kumppaneineen alkoivat nyt vaatia voimakkaasti Caesarin kotiinkutsumista Galliasta ja syyttivät häntä toimivaltuuksiensa ylittämisestä. Näihin aikoihin Roomassa oli hyvin rauhatonta, kun Clodius ja muut kansankiihottajat yllyttivät väkivaltaa oman poliittisen asemansa edistämiseksi. Cato vastusti heitä, mikä johti ehkä yllättäväänkin liittoon Pompeiuksen kanssa.
Vuonna 51 eaa. Cato yritti konsuliksi, mutta häntä ei valittu. Tappio oli selviö, sillä Rooman politiikassa menestyminen edellytti korruptiota, lahjontaa ja vaalipetoksia, joihin Cato ei halunnut millään muotoa osallistua.
Voitettu
Vuonna 49 eaa. Caesar ylitti Rubikonin Legio XIII Geminan kanssa ja sisällissota alkoi. Caesar oli julistettu valtion viholliseksi ja häntä vastassa oli Pompeius, jonka taakse Cato ja muut optimaatit olivat asettuneet. Kun Pompeius vetäytyi Kreikkaan, Cato seurasi hänen mukanaan. Dyrrhakhionin taistelussa Cato johti sataman joukkoja. Kun Caesar sitten kukisti Pompeiuksen Farsaloksen taistelussa, Cato ja Metellius Scipio kieltäytyivät tunnustamasta tappiota ja vetytyivät edelleen Afrikkaan nykyisen Tunisian alueelle. Seurattuaan ensin Pompeiusta Egyptiin ja todettuaan tämän tulleen murhatuksi, Caesar suuntasi nyt katseensa Metellius Scipion suuntaan. Hän löi Scipion joukot 46 eaa. Caesar tappoi Scipion joukkoineen viimeiseen mieheen näiden antauduttua, Caesarkaan ei aina ollut armollinen.
Kuultuaan Scipion tappiosta, Cato teki johtopäätöksensä. Hän ei halunnut elää Caesarin hallitsemassa maailmassa eikä halunnut antaa Caesarille valtaa päättää hänen kohtalostaan, vaikka Caesar olisi hänet todennäköisesti armahtanut. Hän teki itsemurhan. Plutarkhoksen mukaan Cato yritti tappaa itsensä ensin miekalla, mutta ei onnistunut vanhan käsivamman takia, vaan haavoitti itseään pahasti. Orja löysi hänet ja kutsui lääkärin ompelemaan Caton haavat. Cato odotti kunnes muut olivat poistuneet ja repi sitten haavat uudelleen auki ja veti omat sisälmyksensä ulos.
Muisto
Danten Jumalaisessa näytelmässä Cato on laitettu vahtimaan pääsyä mereltä kiirastuleen.
Valistuksen aikana Catoa pidettiin esimerkillisenä ihmisenä ja tasavaltalaisuuden marttyyrinä ja hänestä kirjoitettiin näytelmiä sekä tehtiin taidemaalauksia ja veistoksia.
GP2 Saksan Grand Prix 2013
thumb|300px|Autot lähtöruudukossa valmiina lauantain kilpailuun. GP2 Saksan Grand Prix 2013 oli GP2-kauden 2013 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 6.–7. heinäkuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Saksan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi DAMS -tallin kuljettaja Marcus Ericsson. Sunnuntain kilpailun voitti Hilmer Motorsport -tallin Jon Lancaster.
Agnes kotiopettajatar
thumb|Kirjailija Anne Brontë Agnes kotiopettajatar on englantilaisen kirjailijan Anne Brontën esikoisromaani vuodelta 1847. Romaani kertoo Agnes Grey -nimisestä kotiopettajattaresta, ja sen sanotaan perustuvan Brontën omiin kokemuksiin kotiopettajana. Agnes kotiopettajatarta verrataan usein Brontën sisaren Charlotten teokseen Kotiopettajattaren romaani. Ne molemmat käsittelevät samaa aihetta eli naisia kotiopettajan ammatissa. Anne Brontën teos on jäänyt usein Charlotten teoksen varjoon. Charlotten teosta on yleensä pidetty taiteellisesti parempana, ja se on ollut Annen teosta suositumpi. Anne Brontën huomiokykyä sekä viktoriaanisen yhteiskunnan ja elämäntyylin kuvausta Agnes kotiopettajattaressa on kuitenkin kehuttu.
Hector Takayama
Héctor Rubén Takayama Tohara (s. 5. huhtikuuta 1972 Lima, Peru) on perulainen japanilaistaustainen jalkapalloilija, joka pelasi Suomessa Veikkausliigaa FC Jazzn joukkueessa.
Takayama saapui Jazzin testiin alkuvuodesta 2000 yhdessä kahden muun perulaisen Gino ja Eric Alguedasin kanssa. Takayama oli heistä ainoa, joka sai sopimuksen seuraan. Hän teki avauskaudellaan liigassa 25 ottelussa 6 maalia ja oli myös joukkueensa paras maalintekijä yhdessä Matti Santahuhdan kanssa. Takayama sai sopimuksen Jazziin myös seuraavaksi kaudeksi pelaten 24 ottelussa ja tehden 2 maalia. Jazz ei kuitenkaan tehnyt hänen kanssaan enää sopimusta kaudeksi 2002 ja näin Takayama palasi kotimaahansa syyskuussa 2001.
Bragan piiri
Bragan piiri sijaitsee Portugalin luoteisosassa. Piirin pääkaupunki on Braga. Pohjoisessa rajana on Viana do Castelon piiri, idässä Vila Realin piiri ja etelässä Porton piiri. Piirin kokonaispinta-ala on 2 706,2 km² ja väkiluku 839 634 (vuonna 2014).
Piiri koostuu neljästätoista kunnasta:
O-Fenyleenidiamiini
o-Fenyleenidiamiini (C6H8N2) on aromaattinen kaksi aminoryhmää sisältävä amiini. Ainetta käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa heterosyklisiä yhdisteitä. o-Fenyleenidiamiini on isomeerinen m-fenyleenidiamiinin ja p-fenyleenidiamiinin kanssa.
Valmistus
o-Fenyylidiamiinia valmistetaan pelkistämällä 2-nitroaniliinia eli o-nitroaniliinia. Pelkistäminen tapahtuu emäksisissä olosuhteissa sinkkijauheen ja etanolin seoksella. Syntynyt tuote puhdistetaan suolahapolla.
Käyttö
o-Fenyleenidiamiinia käytetään fungisidien, lääkkeiden, korroosionestoaineiden ja väriaineiden synteesissä. Lisäksi ainetta käytetään rikin poistamiseen malmeista. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään muun muassa valmistettaessa kvinoksaliineja.
Turvallisuus
o-Fenyleenidiamiini on silmien ja ihon ärsyyntymistä aiheuttava kemikaali. Aiheen hengittäminen tai nieleminen voi aiheuttaa ihon muuttumista väriltään siniseksi, huonovointisuutta, sekavuutta sekä kouristuksia tai tajuttomuuden. Veressä aine voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen. o-Fenyleenidiamiini voi olla karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava yhdiste.
Lena Zavaroni
Lena Zavaroni (4. marraskuuta 1963 – 1. lokakuuta 1999) oli skottilainen lapsilaulaja ja TV-juontaja.