cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suunniteltu vanheneminen
Materiaalinen vanheneminen
Materiaalisella vanhenemisella tarkoitetaan heikkojen materiaalien käyttöä, minkä vuoksi tuote nuhjaantuu tai hajoaa ennenaikaisesti. Nuhjaantuminen voi olla haluttuakin, kuten esimerkiksi joidenkin farkkumallien suhteen. Jonkinasteinen nostalginen patina voi olla haluttua myös huonekaluissa. Negatiivista nuhjaantuminen on silloin, kun kuluttaja hylkää tuotteen sen kuluneen ulkonäön vuoksi.
Psykologinen vanheneminen
Psykologisella vanhenemisella tarkoitetaan kuluttajan mielikuvan tuotteesta muuttuvan hylkiväksi, kun tarjolla on muotoilultaan ja materiaaliltaan muodikkaampia tai toiminnoiltaan uusia malleja, joilla pyritään saamaan kuluttaja häpeämään vanhaa laitettaan.
Vanhenemisen syitä
Taloustieteen professori Tyler Cowenin mukaan vanhenemiselle on esitetty seuraavia syitä:
Cowenin mukaan syyt 1 ja 2 ovat järkeviä, syy 3 päätösteoreettisesti epälooginen ja syy 4 mahdollinen mutta tuskin aiheuttaa kovin valtavia haittoja.
Monet tunnetut tuotteet, kuten Rolls-Royce, kuitenkin päinvastoin myyvät nimenomaan maineellaan kestävyydestään. Tunnetut brändit ("logot") ovatkin tärkeä keino signaloida kuluttajille, että jokin tuote on laadukas tai kestävä ja kiertää ongelmaa 4.
Vastaavasti esimerkiksi autoissa kestävyys on parantunut ajan mittaan ja siksi kuluttajat hankkivat uusia autoja entistä harvemmin. Ongelma 2. lieveneekin usein ajan myötä.
Professori Philip Kotlerin mukaan suuri osa väitetystä suunnitellusta vanhenemisesta onkin vain tuotteita jatkuvasti parantavien teknologisten ja kilpailullisten voimien toimintaa.
Suunniteltu vai suunnittelematon vanheneminen
Yhdeksi keinoksi eliniän lyhentämiseen on mainittu se, että televisioissa ja tietokoneissa voidaan kuumuutta huonosti sietävät kondensaattorit sijoittaa herkästi kuumenevaan paikkaan. Tämä voi olla myös tulos huonosta suunnittelusta. Kuluttajille tarjotaan usein laaja valikoima erihintaisia tuotteita. Halvempiin valitaan halvemmat materiaalit ja niiden käyttöiän voidaan olettaa myös olevan lyhyempi. Kuluttajatuotteiden valmistajien ei ole järkevää uhrata pitkään käyttöikään, jos hinta nousee liian korkealle.
Korjauspajaliike
Lyhyen käyttöiän ongelmaa on yritetty ratkaista kuluttajien omilla korjauspajoilla. Repair Cafés -liike alkoi vuonna 2009 Amsterdamissa, ja se on sittemmin levinnyt myös Saksaan.
Jann Wilde
Jann Wilde (oikealta nimeltään Jani Matti Juhani Tuovinen) on riihimäkeläinen, nykyisin Tampereella asuva muusikko ja lauluntekijä. Hän vaikuttaa yhtyeissä The Saturnettes ja Volter. Jann Wilden kokoonpanoja ovat olleet Jann Wilde & Rose Avenue, sekä Jann Wilde & The Neon Comets. Vuodesta 2014 alkaen hän on esiintynyt ja levyttänyt suomeksi nimellä Jani Matti Juhani.
Uran alkuvaiheet
Jann Wilden ensimmäinen julkaisu oli 30. lokakuuta 2004 ilmestynyt omakustanne-EP nimeltä Boys Out Of New York, joka sisälsi neljä kappaletta. Jann Wilde soitti EP:llä kaikki soittimet.
Jann Wilde & Rose Avenue
Loppuvuodesta 2004 Jann Wilde liittyi yhtyeeseen nimeltään Rose Avenue. Nimet yhdistettiin ja syntyi Jann Wilde & Rose Avenue. Kesäkuun alussa 2006 yhtye solmi levytyssopimuksen Hype Recordsin kanssa ja loppuvuodesta he keikkailivat Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Suomessa.
Marraskuussa 2006 yhtyeen ensimmäinen single "Boys Out of New York" julkaistiin yhtyeen keikkaillessa samaan aikaan Sveitsissä. Se nousi parhaimmillaan sijalle kolme Suomen virallisella singlelistalla. Listalla se oli miltei kaksi kuukautta. 21. joulukuuta julkaistiin musiikkivideo kappaleesta "Boys Out of New York". Helmikuussa 2007 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltään Tokio Okei. Se nousi lopulta Suomen virallisella albumilistalla sijalle 9. Toinen single Lover Lover Lover julkaistiin 16. toukokuuta 2007.
Yhtye osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin ja sai ennakkosuosikin aseman MTV3:n nettiäänestyksen perusteella, mutta tuli lopulta karsintojen viidenneksi. Tammikuun alussa vuonna 2007 yhtyeen kilpailukappaleet "Soft Is Selling" ja "Lover Lover Lover" hylättiin, koska ne olivat olleet esillä internetissä jo kuukausia ennen julkistamispäivää. Kyseessä oli kuitenkin täysin inhimillinen erehdys, minkä takia yhtye sai jatkaa uusilla kappaleilla, joita oli aikaa tehdä noin kolme viikkoa.
Kilpailukappaleet ja niiden sanoitukset julkaistiin 22. tammikuuta. Jann Wilde & Rose Avenue oli alkukarsinnoissa 10. helmikuuta kappaleilla "Cinnamon" ja "Rock'n'Roll Dreams" ja finaalissa jälkimmäisellä kappaleella 17. helmikuuta. Finaalissa yhtye sijoittui viidenneksi, vaikka olikin yleisöäänestyksessä kolmen joukossa.
Yhtye ilmoitti hajonneen elokuussa 2007. Mesta.netin artikkelissa yhtyeen hajoamisen syiksi nimetään yhtyeen jäsenten väliset musiikilliset erimielisyydet sekä yhtyeen jäsenten väliset sisäiset ristiriidat.
Jann Wilde & Rose Avenue esiintyi vajaan kolmen vuoden tauon jälkeen Tammerfesteillä, Tampereella 16. heinäkuuta 2010.
Jann Wilde & The Neon Comets
Jann Wilde ja Rose Avenuen rumpali Tender Rexx päättivät jatkaa yhdessä hajoamisen jälkeen ja perustivat uuden yhtyeen. Yhtyeessä soittavat Jannin ja Tenderin ohella Dean Martini (basso), Kaide (koskettimet) ja Robin Savage (kitara). Yhtyeen kokoonpano julkistettiin 1. marraskuuta 2007 yhtyeen virallisilla Myspace-sivuilla. Yhtye julkaisi 30. toukokuuta Myspace-sivuilla ilmaiseksi ladattavan singlen "Polaroid b/w Glamtronik" ja kertoi levyn ilmestyvän kauppoihin elokuun lopussa. Albumi Neon City Rockers julkaistiin 27. elokuuta 2008 ja se sijoittui julkaisuviikollaan Suomen virallisella albumilistalla sijalle 32. 1. syyskuuta 2009 yhtye julkaisi kotisivuillaan uutisen keikkatauosta: Jann Wilde & The Neon Comets siirtyy toistaiseksi keikkatauolle. Yhtyeen jäsenet keskittyvät tauon aikana uuden materiaalin kirjoittamiseen ja äänittämiseen sekä sivuprojekteihin.
Yhtye päätti pian Neon City Rockers -levyn jälkeen yhteistyön Hype Recordsin kanssa levy-yhtiön taloudellisten ongelmien sekä sopimusrikkomuksien vuoksi. Samalla yhtye erotti Tommi Liimataisen managerin tehtävistä.
Jann Wilde
15.joulukuuta 2009 Jann Wilde ilmoitti blogissaan tulevasta sooloalbumista Don’t Play with the Flame on Your Hand. Albumi julkaistiin 5. toukokuuta 2010. Jann Wilde on vastannut albumin äänityksestä ja tuottamisesta, sekä myös useista levylle soitetuista instrumenteista. Mukana levyllä ja keikoilla soittavat myös The Neon Cometsin jäsenet. Albumin julkaisi turkulainen Yläkulo Tuotanto yhdessä tamperelaisen The Velvet Beat -levymerkin kanssa. Jann Wilde esiintyi myös yhdessä Rose Avenue -yhtyeensä kanssa vajaan kolmen vuoden tauon jälkeen Tammerfesteillä, Tampereella 16. heinäkuuta 2010. Jann Wilde teki näyttelijädebyyttinsä 21. syyskuuta ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Timanttikoirien vuosi 1984. Elokuva sisältää myös Wilden elokuvaa varten säveltämän instrumentaalikappaleen "Song For The Movie". 7. syyskuuta julkaistiin kuuden kappaleen mittainen EP-levy Carlights, joka sisältää kuusi kappaletta Don't Play With The Flame On Your Hand -albumilta. Rajoitettu painos 12" vinyyliä myytiin loppuun muutamassa tunnissa. Jann Wilde & The Neon Comets ilmoitti 23. marraskuuta viettävänsä vuoden 2011 keikkataukoa. Yhtyeen jäsenet keskittyvät vuonna 2011 muihin musiikillisiin projekteihin.
The Saturnettes
7. helmikuuta julkaistiin The Saturnettes -yhtyeen ensimmäinen single "Cadillac". Kokoonpanossa soittavat Jann (laulu) ja (kitara), Henrika (koskettimet), Kaide (basso) ja Robin (kitara). Ensimmäinen, yhtyeen nimeä kantava albumi julkaistiin 16. marraskuuta 2011. Julkaisijana toimivat tamperelainen The Velvet Beat Records ja turkulainen Yläkulo Tuotanto. YleX:n Uuden musiikin aamuvuorossa The Saturnettes mainittiin Jann Wilden lupaavimmaksi projektiksi. 1. marraskuuta julkaistiin yhtyeen toinen albumi The Saturnettes II. Jann Wilde ohjasi kaikista albumin kappaleista myös musiikkivideot.
Jani Matti Juhani & Mustat Käärmeet
Marraskuussa 2014 Jann Wilde esitteli uuden suomenkielisen yhtyeensä Jani Matti Juhani & Mustat Käärmeet, sekä esikoisjulkaisun "Maailma ilman diktaattoreita". . Yhtyeen nimeä kantava pitkäsoitto ilmestyi 1.1.2015. Toinen albumi Kis Kis ilmestyi Plastic Passionin julkaisemana 22.4.2016
Jani Matti Juhani
Playground Music julkaisi Jani Matti Juhanin sooloalbumin Taivaankanteen jäätyneistä linnuista 8.9.2017. Toinen sooloalbumi PISTE julkaistiin 1. maaliskuuta 2019. Kolmas albumi Jani Matti Juhani laulaa Elvistä suomeksi on tulossa 8.1.2020. Se koostuu suomenkielisistä Elvis Presley-covereista.
Muissa yhteyksissä
Kesällä 2007 Jann Wilde esitti Queen-coverin "Too Much Love Will Kill You" yhdessä Negativen ja Dead By Gunin kanssa. Marraskuussa 2007 Jann Wilde oli mukana tuottamassa turkulaista yhtyettä Rendez-Vous. Wilde toimi äänittäjänä, tuottajana ja muusikkona elokuussa 2010 julkaistulla Johannes Laitilan debyyttialbumilla Feathers.
Jann Wilde soittaa myös yhtyeissä Volter ja The Saturnettes.
Rob Cavallo
thumb|Rob Cavallo vuonna 2009 Rob Cavallo (s. 21. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen tuottaja, joka toimii tällä hetkellä Warner Bros. Recordsin puheenjohtajana. Hän on tuottanut monen kuuluisan artistin ja yhtyeiden albumeita, kuten Green Dayn.
Historia
Rob Cavallo syntyi Washington (DC):ssä, mutta muutti kymmenenvuotiaana Kaliforniaan. Teininä hän soitti paikallisissa bändeissä ja valmistuttuaan lukiosta hän alkoi työskennellä äänitysteknikkona. Cavallo valmistui lopulta Etelä-Californian yliopistosta. 1980 luvun lähestyessä Cavallo työskenteli tuottajana ns. tukkaheviyhtyeiden kanssa ympäri Hollywoodia. Metallimusiikin jälkeen hän siirtyi työskentelemään vaihtoehto/rock - yhtyeiden kanssa ja niiden parissa hän työskentelee edelleenkin.
Bāng Chhun-hong
Bāng Chhun-hong on Teng Yu-hsienin säveltämä ja Lee Lin-chiun sanoittama taiwaninkielinen kappale. Columbia Records julkaisi laulun vuonna 1933. Nimi tarkoittaa "kaivaten kevään tuulta".
Koshiji Shirou sanoitti laulun uudelleen japanilaiseksi patrioottiseksi kappaleeksi nimeltä "Daichi wa maneku" ("maaäiti kutsuu sinua"). Kappaleen esitti Kirishima Noboru. Myös japanilainen pop-laulaja Hitoto Yo on julkaissut oman versionsa kappaleesta.
Carlson Wagonlit Travel
CWT (entinen Carlson Wagonlit Travel) on maailman suurin matkatoimistoketju. Liikematkatoimistona tunnettu CWT toimii yli 150 maassa. Työntekijöitä yrityksellä on noin 18 000. Vuonna 2018 CWT:n kokonaismyynti ylsi 23 miljardiin dollariin. 7.2.2011 CWT osti Suomen suurimman matkatoimiston Kaleva Travelin.
Jere Beasley
thumb|Jere Beasley Jere Locke Beasley (s. 12. joulukuuta 1935) on yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko.
Beasley syntyi Tylerissä, Texasissa. Hän toimi Alabaman varakuvernöörinä George Wallacen jouduttua murhayrityksen kohteeksi Marylandissa 15. toukokuuta 1972. Wallace jäi Marylandiin toipumaan, ja Beasley nousi tilapäiseksi kuvernööriksi.
Varakuvernööriaikansa jälkeen Beasley perusti vuonna 1979 lakiasiaintoimiston, joka tunnetaan 2010-luvulla nimellä Beasley, Allen, Crow, Methvin, Portis & Miles, P.C.
Beasley meni vuonna 1958 naimisiin Sara Bakerin kanssa, ja hänellä on kolme lasta.
Edusmiehyys
Edusmiehyys tarkoittaa Suomessa erityisesti aiemmin vallinnutta aviomiehen laissa säädettyä oikeutta ja velvollisuutta edustaa oikeustoimissa vaimoaan. Aviomies hallitsi vaimon omaisuutta, edusti häntä tuomioistuimissa ja viranomaisten luona sekä toimi vaimon puolesta kolmanteen henkilöön nähden. Laajemmin ymmärrettynä edusmies saattoi toimia esimerkiksi holhouksen alaisen, lapsen, osakkeenomistajan tai jonkin ryhmän edustajana.
Carlson Wagonlit Travel
CWT:n historia
1888 Ask Mr. Foster -matkatoimisto, yksi Yhdysvaltain pitkäikäisimmistä matkatoimistoista, perustetaan Floridan St. Augustinessa. Matkatoimisto nimettiin erään paikallisen asukkaan mukaan: Ward G. Foster oli epävirallinen juna-aikataulujen pitäjä ja tuntija. Matkailijoiden kysyessä junien lähtö- ja tuloaikoja, opastivat paikalliset heitä sanoin ”Kysykää herra Fosterilta”, ”Ask Mr. Foster”.
1928 Täyden palvelun Wagons-Lits -toimistoja avataan rautatieliikenteen lipunmyyntitoimistoissa kautta Euroopan.
1957 Ask Mr. Foster vaihtaa omistajaa, kun Donald Fischer ja Thomas Orr, maksavat 157 000 dollaria yhtiöstä, joka oli kokenut kovia toisen maailmansodan aikana ja sen jälkimainingeissa.
1991 Accor ostaa La Compagnie des Wagons-Litsin. Ask Mr. Foster vaihtaa nimensä Carlson Travel Networkiksi.
1994 Minneapolisissa toimivan Carlson Companies Inc.:in ja Pariisissa pääkonttoriaan pitävän Accor Groupin yhtiöt - Carlson Travel Network ja Wagonlit Travel - yhdistävät liikematkatoimintonsa CWT nimen alle.
Mauri Palomäki
Mauri Palomäki (30. marraskuuta 1931 – 21. syyskuuta 2009 ) oli suomalainen maantieteilijä, joka tunnetaan ei aikamuodon muutosta muotoon tunnettiin, sillä tunnetaan kuoleman jälkeenkin sekä Suomessa että kansainvälisesti parhaiten keskus- ja vaikutusaluetutkijana. Palomäki toimi pitkään talousmaantieteen professorina Vaasan kauppakorkeakoulussa, sittemmin Vaasan yliopistossa. Hänen rehtorikautensa oppilaitoksessa kesti 1970–1987. Tuona aikana kauppakorkeakoulu laajeni kattavaksi yliopistoksi sekä muunsi nimensä Vaasan korkeakouluksi vuonna 1980 ja sittemmin Vaasan yliopistoksi vuonna 1991. Vaasan yliopisto on nimennyt Palomäen kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1988.
Zbigniew Robert Promiński
Inferno (oikealta nimeltään Zbigniew Robert Promiński, s. 30. joulukuuta 1978, Tczew) on puolalainen rumpali. Hän on soittanut Behemothissa, Azarathissa, Witchmasterissa, Damnationissa, Artrosisissa ja Devilynissä.
Unicorn
Unicorn voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Zbigniew Robert Promiński
Promiński käyttää Paisteen, Trickin, Spaun Drumsin, sekä Vic Firthin kalustoa. Inferno käyttää myös DDrumin bassorumpu triggereitä, mutta hän suosii enemmän dynaamisempaa ja naturaalimpaa Velocity-tasoa, eli iskuherkkyyden tasoa, toisin kuin suurin osa Extreme rumpaleista, jotka yleensä pitävät velocity-tason täydellä 127-herkkyydellä, eli triggeri poimii pienimmätkin iskut. Inferno käyttääkin triggereitä nykyään vain selkeyttääkseen äänenlaatua livenä. Sen lisäksi hän myös käyttää mikrofoneja bassareissaan. Inferno on tunnettu nopeista blast-beateistaan, teknisistä filleistä sekä äärimmäisen voimakkaasta lyöntitehostaan.
Diskografia
Behemoth
Witchmaster
Damnation
Azarath
Muut
Videografia
Behemoth
Microsoft Bob
Microsoft BOB oli Microsoftin kehittämä graafinen käyttöliittymä, joka suunniteltiin Windows 3.1 käyttöjärjestelmälle; Osin myös Bundle-ohjelmana joillekin Gateway 2000, NEC, sekä Micron- tietokonevalmistajien malleille.
Ohjelman kehittely ja julkaisu
pienoiskuva|right|Microsoft BOB:in Logo Microsoft BOB- ohjelman markkinointipäällikkönä toimi Melinda French ja ohjelman pääsuunnittelijoina toimivat Karen Fries ja Barry Linnett, jotka vuonna 1991 suunnittelivat Microsoft Publisher- nimisen avustusohjelman. Tämä ohjelma oli ensimmäinen niin kutsuttu tietokonevelho-ohjelma, jossa ohjelma neuvoi käyttäjiä ohjelmistojen käytössä vaiheittain. Kyseinen ohjelma toimi inspiraationa Microsoft BOB- ohjelmalle, jonka myös oli tarkoitus olla tietokoneen käyttöä helpottava työkalu. Kehitysvaiheessa Microsoft BOB kulki alkuun projektinimillä Data Wizard sekä Utopia. Patentti ohjelmalle luotiin 08/07/1994 ja Beta-versio ohjelmasta valmistui lokakuussa 1994. Lisäksi ohjelmaa varten suunniteltiin Comic Sans- fontti, mutta tämä ei ehtinyt valmiiseen tuotteeseen. Sen sijaan ohjelmassa käytettiin Times New Roman- fonttia.
Microsoft BOB oli tuote, jonka tarkoitus oli korvata Windows-tietokoneiden käyttöliittymä kokonaan. Tätä toimintamallia edesauttaakseen kaikkiin Windows-ohjelmiin oli mahdollisuus päästä käsiksi suoraan Microsoft BOB- ympäristön kautta. Ohjelmalle oli myöhemmin tarkoitus julkaista muita sovelluksia, jotka toimisivat vain ja ainoastaan BOB- käyttöliittymää käyttäen. Microsoft BOB ohjelmalle julkaistiinkin Great Greetings-niminen onnittelukorttiohjelma, mikä on ainut jälleenmyynnissä ollut tietokoneohjelma, minkä toimintavaateena oli tietokoneeseen asennettu Microsoft BOB.
Microsoft BOB- julkaistiin 07/01/1995, ja ilmestyi myyntiin 31/03/1995 suositushintaan 99$. Microsoft BOB myi yhteensä 58 000 kappaletta, mikä oli suunnaton taloudellinen alisuoriutuminen kun huomioidaan, että saman vuoden elokuussa julkaistu Windows 95 möi ensimmäisen kuukauden aikana yli 2 750 000 kopiota. Heikon myynnin vuoksi tuotteen jälleenmyynti lopetettiin vuoden 1996 alussa.
Kuitenkin Microsoft BOB- ohjelman eri aspekteja käytettiin myöhemmin. Virtuaali-assistentteja käytettiin muun muassa Microsoft Agent- ohjelmassa. Lisäksi Microsoft BOB- tuotteen oletus-virtuaali-assistenttina ollutta Rover-koiraa käytettiin Windows XP:n hakutoiminnossa ja Comic Sans sisällytettiin kaikkiin tulevaisuudessa julkistettaviin Microsoft Office- paketteihin.
Ohjelman sisältö
Graafisen käyttöliittymän lisäksi ohjelman mukana tuli sovellukset:
Ohjelman yksi tärkeimpinä ominaisuuksina olivat kuitenkin virtuaaliassistentit. Animoidut, interaktiiviset oppaat, jotka Microsoft Publisherin tavoin pyrkivät tekemään ohjelman käytöstä intuitiivisempaa ja avustaa varsinkin kokemattomampia tietokoneen käyttäjiä. Lisäksi ohjelmassa oli mahdollisuus graafiseen muokkaamiseen lisäämällä "koti-ympäristöön" erinäisiä koristeita ja muiden ohjelmien pikakuvakkeita suoraan BOB-käyttöliittymään.
Skotlannin liigacup
Skotlannin liigacup on Skotlannin valioliigan ja Skotlannin cupin jälkeen tärkein jalkapallokilpailu Skotlannissa. Se on järjestetty kaudesta 1946–1947 lähtien. Cupin menestynein joukkue on Rangers 27 mestaruudellaan. Kilpailu on avoin Skotlannin valioliigan ja Skotlannin jalkapalloliigan (1.–3. divisioonat) joukkueille.
Microsoft Bob
Kritiikki
Syitä, miksi Microsoft BOB epäonnistui tuotteena, on monia. 99 Dollarin jälleenmyyntihinnan lisäksi ohjelmiston järjestelmävaatimukset olivat aikaisekseen vaativat. Ohjelman vähimmäisvaatimuksiin kuului 486-Prosessori, 8 Megabittiä RAM-muistia, sekä 30 Megabittiä kovalevytilaa. Lisäksi ohjelmalla oli vakaus-ongelmia ja koneen kaatuminen BOB-käyttöliittymän käytön yhteydessä olivat tyypillisiä. Suurin ongelma kuitenkin oli markkinoinnissa. Microsoft BOB- ohjelmaa markkinointiin perheille, sekä tietoteknisesti kokemattomille käyttäjille. Toisin sanoen BOB ei tarjonnut tietokoneen kokeneemmille käyttäjille juuri mitään tarpeellista ja kokemattomat käyttäjät saivat parhaimmillaankin vain perus-sovelluksia lapselliseksi kuvatulla ulkoasulla.
Skotlannin liigacup
Cup tunnetaan myös nimellä Co-operative Insurance Cup sponsorinsa The Co-operative Insurancen mukaan. Aikaisemmin Bell's, Skol ja Coca-Cola ovat sponsoroineet kilpailua.
Elli-Marja Ilkka
Elli-Marja Ilkka (16. lokakuuta 1896 Suodenniemi – 1993) oli suomalainen maatalon emäntä, pakinoitsija ja uskonnollinen kirjailija.
Ilkka kävi Hämeenlinnan kiertokoulunopettajaseminaarin 1913–1914 ja toimi opettajana Kangasalla 1914–1920. Maatilan emäntänä hän oli vuodesta 1928 lähtien. Ilkka toimi Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen julkaisujen avustajana 1925–1950 ja hän oli Pellervo-lehden pakinoitsijana 1948–1965.
Mustajalkatylli
Mustajalkatylli (Charadrius alexandrinus) on pienikokoinen kahlaaja, jota tavataan Suomessa muutaman kerran vuodessa. Lajin nimesi Carl von Linné vuonna 1758.
Koko ja ulkonäkö
Selkäpuoli, päälaki ja siivet ovat ruskeankirjavat, vatsapuoli ja ”kasvot” valkeat. Tylleille tyypillinen tumma kaulus katkeilee ja on usein vain pari tummaa läikkää kaulan sivuilla. Silmä erottuu selvästi tummana, ja sen takana on ruskea läikkä. Nokka on lyhyt, tanakka ja tumma. Lajin pituus on noin 15–20 cm, siipien kärkiväli 35–45 cm ja paino 30–55 g, keskimäärin 46 grammaa.
Levinneisyys
Pesii subtrooppisessa ilmastossa Japanista Välimerelle, sekä Perussa, Chilessä, Yhdysvaltain eteläosissa ja Karibialla. Leviämisalueensa pohjoisimmissa osissa se on muuttolintu. Maailman populaation koko on 280 000–460 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö
Mustajalkatylli pesii sekä matalilla suojaisilla merenrannoilla että sisämaan alavien alueiden järvillä ja lammilla.
Erien kanava
thumb|Erien kanavan nykyinen reitti thumb|Kanavan sulkuportti 32 [[Pittsfordissa.]] thumb|Näkymä Erien kanavalta vuodelta 1839 W. H. Bartlettin ikuistamana. Erien kanava on 584 kilometrin pituinen kanava, joka yhdistää Atlanttiin laskevan Hudsonjoen Isojenjärvien Eriejärveen Albanyn ja New Yorkin välillä Yhdysvalloissa. Kanavaa ehdotettiin ensimmäisen kerran vuonna 1807 ja sen rakennustyöt aloitettiin 1817. Kanava avattiin virallisesti 26. lokakuuta 1825. Kanavaa laajennettiin ja uudistettiin useaan kertaan 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Kanava on yhä käytössä.
Rakentaminen
Pohjois-Amerikan itärannikon Appalakkien vuoristo muodostaa kulkemiselle länteen suurehkon esteen, koska vuorten yli ei ole juuri yhtäkään käyttökelpoista solaa. Appalakit muodostivat pitkään esteen raskaammalle liikenteelle ja vuorijonoa kierrettiin Mississippijoen ja Floridan kautta. Vuonna 1810 New Yorkin kaupungin pormestari DeWitt Clinton alkoi ajaa kanavan rakentamista osavaltion läpi Isoillejärville. Pitääkseen kaupan painopisteen etelässä presidentti James Madison kielsi antamasta liittovaltion apua hankkeelle. Lisäksi ongelmana oli, että silloisessa Yhdysvalloissa ei ollut hankkeen suunnitteluun ja johtoon tarvittavaa osaamista. Hanke oli suurin koskaan siihen mennessä rakennettu kanava. New York päätti itse rahoittaa kanavan ja sitä varten perustettiin tuomareista ja opettajista koostunut neljän henkilön ryhmä hankkeen saamiseksi käyntiin. Ryhmä onnistui tekemään pääsuunnitelmat opettelemalla itse kanavan rakentamista. Yhtenä ongelmana oli vedenkestävän laastin hankkiminen. Löytyi vapaaehtoinen, Canvass White, joka tarjoutui omalla kustannuksellaan matkustamaan Eurooppaan ja selvittämään asiaa. Englantilainen keksijä James Parker oli vuonna 1791 saanut patentin sementille, jota Parker ja hänen serkkunsa Charles Wyatt valmistivat ja markkinoivat roomalaisen sementin nimellä. White tutustui tähän ja palattuaan Yhdysvaltoihin hän kehitti oman sementtinsä, joka oli parempaa kuin Parkerin sementti. Whiten sementin avustamana Erien kanava avattiin vuonna 1825.
Kanavan vaikutus New Yorkin kehittymiselle
Kanava otettiin käyttöön useita vuosikymmeniä ennen kuin rautatiet rakennettiin. Ensimmäisenä vuonna kanavaa käytti 13 000 alusta. Rahtikustannukset putosivat niin, että tonnin jauholastin laivaaminen New Yorkiin maksoi enää kuusi dollaria, kun se aikaisemmin maksoi 120 dollaria ja kuljetusaika supistui viikkoon eli noin kolmasosaan aikaisemmasta. Tällä oli valtava vaikutus New Yorkin kehittymiselle. Kaupungin osuus Yhdysvaltojen viennistä nousi vuoden 1800 alle kymmenestä prosentista yli 60 prosentiin vuosisadan puolivälissä. Samaan aikaan kaupungin väkiluku kasvoi kymmenestä tuhannesta puoleen miljoonaan. Isoillejärville on käynti myös St Lawrence -joen kautta Kanadan alueella ja todennäköisesti ilman Erien kanavaa taloudellinen painopiste olisi siirtynyt sinnepäin.
Morales
Morales on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hakavillakas
Hakavillakas (Arctornis l-nigrum) on lähes täysin valkoinen yöperhoslaji. Suomessa se on erittäin harvinainen harhailija.
Koko ja ulkonäkö
Hakavillakas on valkoinen, hieman silkinhohtoinen ja siiviltään läpikuultava perhonen. Ainoana siipikuviona etusiivessä on musta L-kirjaimen muotoinen laikku. Takasiivet ovat puhtaanvalkoiset samoin ruumis. Tuntosarvet ovat valkoiset tai kellertävät. Raajat ovat valkoiset mustilla poikkivöillä. Siipiväli on koiraalla 37–47 mm ja naaraalla 48–56 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Hakavillakkaan levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Etelä- ja Keski-Euroopan, Tanskan, aivan eteläisimmän Ruotsin ja Baltian kautta idässä Japaniin saakka. Suomesta hakavillakas on tavattu ainoastaan parikymmentä kertaa, ensimmäisen kerran syyskuussa 2001 Virolahdelta. Perhoset lentävät kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle ja lämpiminä kesinä saattaa syntyä osittainen toinen sukupolvi elo-syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat
Hakavillakkaat elävät erityisesti jaloja lehtipuita kasvavissa lehtimetsissä. Se on paikallinen, ja yksilöitä tavataan vain harvoin tavallisen elinympäristön ulkopuolella. Yksilöt oleskelevat tavallisesti korkealla latvustoissa ja lepäävät päivisin lehtien alapinnoilla. Häirittynä ne lennähtävät pieniä matkoja. Lento alkaa illan hämärryttyä, ja koiraat tulevat valolle, naaraat hyvin harvoin.
Naaras munii 100–300 munaa, jotka kuoriutuvat vajaata paria viikkoa myöhemmin. Toukat piilottelevat lehtien alapinnoilla kunnes siirtyvät talvilevolle käärityn lehden sisään. Vanhemmat toukat ovat nopealiikkeisiä ja oleskelevat lehdillä piilottelematta itseään. Täysikasvuiset toukat koteloituvat seuraavana vuonna touko-kesäkuun vaihteessa yhteensidottujen lehtien väliin. Tarpeeksi kuumina kesinä koko perhosen kehitys munasta aikuiseksi voi tapahtua yhdessä kuukaudessa.
Ravintokasvi
Toukka syö monien eri lehtipuiden lehtiä.
Xaçmazin piirikunta
thumb|250px|Xaçmazin piiri Azerbaidžanin kartalla. Xaçmazin piirikunta on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1063 neliökilometriä. Asukkaita on 160 100 henkeä (vuonna 2010).
Xaçmazin piiri sijaitsee Azerbaidžan koillisosassa Kaspianmeren rannalla. Pohjoisessa se rajoittuu Venäjään kuuluvaan Dagestaniin, lännessä Qusarin ja Quban piireihin sekä etelässä Şabranin piiriin.
Piirin keskus on Xaçmazin kaupunki. Muita huomattavampia paikkakuntia ovat Xudatin kaupunki sekä Müqtədirin ja Şollarin taajamat. Kuntia on yhteensä 70 ja kyliä 145. Kaupunkiväestön osuus on 39,3 % (vuonna 2010).
Seudulla oli aikaisemmin huomattava venäläisvähemmistö (26,0 % vuonna 1959). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan asukkaista 72,7 % on azereja, 15,5 % lezgejä, 5,7 % tateja, 2,6 % turkkilaisia ja 2,2 % kryzejä.
Piirin talous perustuu maatalouteen, joka on erikoistunut viljan, vihannesten, hedelmien ja perunan viljelyyn sekä karjanhoitoon.
Kuusikarvajalka
Koko ja ulkonäkö
Keskikokoinen yöperhonen, jonka naaraat ovat selvästi koirasta kookkaampia ja sävyltään vaaleampia. Siipien pohjaväri on harmaanruskea, naaraalla vaaleanharmaa ja etusiiven poikki kulkee selvästi kahdesta kolmeen mustan- tai tummanruskeaa poikkijuovaa, joista uloimmainen on selvästi mutkitteleva. Sen ja siiven ulkoreunan välissä on vaalea poikkijuova. Siiven ulkoreunan ripsissä vuorottelevat vaaleat ja tummat alueet. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja niissä on himmeä, tumma keskitäplä. Siipiväli on naaraalla 47–56 mm, kun koiraat jäävät 38–45 mm kokoon.
Toukka on vihreä ja hyvin pitkäkarvainen. Sen kyljillä ja selässä on mustavalkoiset pitkittäisjuovat. Jaokkeissa 4–7 on kellanruskeat karvatupsut, joiden sivut ovat valkoiset. Pään sivuilla on pitkät, mustat, eteenpäin osoittavat karvatupsut ja jaokkeessa 11 pitkä keltainen perätupsu. Toukka kasvaa 32–42 mm pitkäksi.
Levinneisyys ja lentoaika
Kuusikarvajalka on taigalaji, jota tavataan varsin harvinaisena Keski-Euroopassa yleistyen pikkuhiljaa itää ja pohjoista kohti. Idässä levinneisyys ulottuu Venäjän poikki aina Japaniin saakka ja pohjoisessa Ruotsin ja Suomen keskiosiin. Suomessa kuusikarvajalka elää Kokkola-Lieksa-linjan eteläpuolella. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.
U-31 (1936)
U-31 oli Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa, jossa se teki seitsemän taistelupurjehdusta. Alus upotti 11 kauppalaivaa yhteensä 27 751 bruttorekisteritonnia sekä kaksi tukilaivaa yhteensä 160 grt. Sukellusveneen laskema miina vaurioitti pahoin taistelulaiva HMS Nelsonia. Veneen ensimmäinen upotus oli toisen maailmansodan ensimmäinen saattueesta upotettu alus.
Kuusikarvajalka
Elinympäristö ja elintavat
Kuusimetsien laji, jolla ei ole mainittavaa vaellustaipumusta. Se on yleensä esiintymiseltään paikoittainen, mutta joinakin vuosina huomattavan runsaslukuinen. Naaraat aloittavat lennon illan hämärtyessä, mutta koiraat vasta lähellä keskiyötä. Koiraat myös lentävät valolle, naaraat erittäin harvoin ja naaraiden arvellaan oleskelevan pääasiassa korkealla latvustoissa. Koiraat etsivät naaraita naaraan tuottamien feromonien tuoksun perusteella, mutta ne tulevat myös tuhkakarvajalkanaaraiden luokse, joten feromonin tuoksu ei ole kovin lajityypillinen.
U-31 (1936)
Valmistus
Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1936. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 28. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään Rolf Dau.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. sukellusvenelaivueeseen.
Alus upposi 11. maaliskuuta 1940 Jadebusenissa Britannian kuninkaallisten ilmavoimien pommitettua alusta, jolloin aluksen koko miehistö sai surmansa. Alus nostettiin maaliskuussa, minkä jälkeen se korjattuna palutettiin palvelukseen. Se upposi uudelleen 2. marraskuuta Irlannin luoteispuolella jouduttuaan syvyyspommihyökkäyksen kohteeksi. Syvyyspommit laukaisi Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä HMS Antelope, jolloin kaksi miehistönjäsentä sai surmansa. Aluksen upottanut hävittäjä pelasti 44 eloonjäänyttä.
Purjehdukset
Sukellusveneen partiomatkat toisessa maailmansodassa:
Päälliköt
Aluksen päälliköt:
Jyrki Rovio
Jyrki Rovio (s. 4. maaliskuuta 1968 Kuopio ) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Rovio pelasi Veikkausliigassa 275 ottelua ja niissä 87 nollapeliä. Hän on toiseksi eniten liigaotteluita pelannut maalivahti. Vanha Mestaruussarja mukaan lukien Rovio pelasi kaikkiaan 304 pääsarjaottelua. Hän teki pääsarjaurallaan myös yhden maalin.
Rovio edusti pääsarjatasolla KuPSia vuosina 1985–1990 ja 2001–2002, Kuusysiä vuosina 1991–1994, Interiä vuosina 1996–1997 sekä Jazzia vuosina 1998–2000. Hän voitti Suomen Cupin KuPSin riveissä vuonna 1989 ja Suomen-mestaruuden Kuusysin riveissä vuonna 1991.
Lampisirppisammal
Lampisirppisammal (Warnstorfia trichophylla) on iso (jopa 40 cm) vesisammal. Se on runsashaarainen ja haarat taipuvat samaan suuntan kuin verson latva. Sen lehdet ovat pitkiä ja kapeita ja hieman käyriä. Vankka keskisuoni täyttää haaralehtien kärjet kokonaan. Lampisirppisammal kasvaa koko Suomessa kirkasvetisissä lammissa ja järvissä upoksissa tai kelluvana.
Biolan käyttää lampisirppisammalta mökkien jätevesiä suodattavien harmaavesisuodattimien suodatinmateriaalina.
Blastula
thumb|200px|right|Blastulaatio. 1. [[Solurykelmä 2. Blastula]] Blastula on alkionkehityksen vaihe. Se koostuu 128 solun pallomaisesta kerroksesta, jonka sisällä on nesteen täyttämä tila. Blastulaatiota ennen alkiota kutsutaan morulaksi, ja blastulaation jälkeen tapahtuu gastrulaatio. Alkio on blastula, kun hedelmöityksestä on kulunut neljä päivää.
Nurmivieras
Nurmivieras eli apilanvieras (Cuscuta epithymum) on lehtivihreätön loiskasvi, joka elää useimmin kanervan (Calluna vulgaris), euroopanpiikkiherneen (Ulex europaeus) ja apiloiden (Trifolium) varsiin kietoutuneena. Se on kotoisin Euroopasta ja Länsi-Aasiasta, mutta se on myös levinnyt ympäri maailmaa.
Nurmivieraan varsi on hento, haarova ja tavallisesti punertava. Kukinnot ovat tavallisesti tiheitä sykeröitä, joiden leveys on enintään yhden senttimetrin. Kukat ovat lyhytperäisiä. Teriössä on viisi siirottavaa liuskaa, jotka ovat jokseenkin valkoisia. Emin vartalot ovat tavallisesti kotaa selvästi pitempiä, niissä on rihmainen, vartalonpaksuinen luotti.
Walt Hansgen
Hansgen oli myös taitava katuautokuljettaja 1950-1960-luvuilla voittaen neljä SCCA Road Racing -mestaruutta sekä monia kilpailuja, mm. Virginia International Raceway'llä, Bridgehamptonilla ja Watkins Glenillä. Hän kuului Yhdysvaltojen katuautokuljettajien kerhoon sekä tuki Mark Donohueta tämän aloittaessa katuautoilun parissa.
Rikkavuonankaali
Rikkavuonankaali (Valerianella dentata) on yksivuotinen virmajuurikasvi, jota esiintyy Euroopassa. Se on kuin rantavuonankaali (Valerianella locusta), mutta ylimpien lehtilapojen tyvi on hampainen tai liuskainen. Kukinto on mykerömäisiä osakukinto sisältävä kerrannaisviuhko. Kukinnon tukilehdet ovat suippoja ja samanpituisia kukinnon kanssa, vrt. rantavuonankaalilla tukilehdet pidempiä ja pitkulaisia. Teriöt ovat pieniä ja vaaleansinisiä.
José Chamot
José Antonio Chamot (s. 17. toukokuuta 1969 Concepción del Uruguay, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Chamot pelasi urallaan pääsarjatasolla argentiinalaisessa Rosario Centralissa, italialaisissa Pisassa, Foggiassa, Laziossa ja Milanissa sekä espanjalaisessa Atlético Madridissa. Hän voitti Italian cupin Laziossa kaudella 1997–1998 ja Milanissa kaudella 2002–2003.
Argentiinan maajoukkueessa Chamot pelasi 43 A-maaottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1993–2002. Hän oli mukana MM-kisoissa 1998, jolloin hän pelasi kolme ottelua avauskokoonpanossa ja tuli kerran vaihtopelaajana kentälle, ja 2002, jolloin hän pelasi yhden ottelun kokonaan. Chamot on myös olympiahopeamitalisti Atlantasta 1996.
Daniel Schwaab
Daniel Schwaab (s. 23. elokuuta 1988 Waldkirch) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi uransa viimeiset vuodet alankomaalaisessa PSV Eindhovenissa. Hän pelasi oikeana laitapuolustajana.
Schwaab oli mukana Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa voittamassa mestaruutta 2009 EM-kisoissa.
Tuula Saarto
Tuula Kaarina Saarto (14. helmikuuta 1942 Helsinki – huhtikuu 2018) oli suomalainen kirjailija.
Tuula Saarto oli naimisissa 1959–1967 romanitaustaisen liikemiehen Allan Hagertin kanssa. Heidän häänsä keväällä 1959 olivat omansa aikansa merkkitapahtuma ja niitä seuraamaan kertyi tuhansia katselijoita Helsingin Senaatintorille. Liitto päättyi avioeroon 1967, mutta myöhemminkin Saarto kuvasi teoksissaan romanikulttuuria. Hän kirjoitti myös appensa Kalle Hagertin elämäkerran 1976.
Saarto sai valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon 1973.
Tchirozérine
Tchirozérine on kaupunki Tchirozérinen departementissa Agadezin alueella Nigerissä.
Tchirozérinen läheisyydessä hiilikaivoksen luona sijaitsee Société Nigérienne de Charbon d'Anou Ararenin (SONICHAR) kaksi 16 megawatin lämpövoimalaitosyksikköä. Yksiköt käyttävät polttoaineenaan hiiltä. Yksikköjen tuottamaa energiaa johdetaan Agadezin kaupunkiin ja sen lähialueille. Lisäksi Nigerin uraanikaivokset käyttävät voimalaitosyksikköjen energiaa.
Kansainvälinen tupakaton päivä
Kansainvälinen tupakaton päivä on 31. toukokuuta vietettävä kansainvälinen vuosipäivä. Päivää on vietetty vuodesta 1988 alkaen Maailman terveysjärjestön (WHO) aloitteesta. Tarkoituksena on kiinnittää maailman huomio tupakan laajaan käyttöön, tupakoinnista aiheutuviin sairauksiin ja kuolemiin. Vuonna 2020 tupakasta johtuvia kuolemia aiheutui vuodessa 8 miljoonaa.
Historia
Maailman terveysjärjestön 40. kokouksessa 15. toukokuuta 1987 esitettiin, että 7. huhtikuuta 1988 järjestettäisiin kansainvälinen tupakaton päivä. Päivä on sama kun on WHO:n perustamispäivä. Päivää oli tarkoitus viettää pidättäytymällä tupakan käytöstä. 42. kokouksessa 17. toukokuuta 1989 päätettiin ottaa päiväksi 31. toukokuuta.
Tupakattomana päivänä tuodaan esiin tupakoinnista aiheutuvia haittoja vuosittain vaihtuvilla teemoilla, kuten tupakan mainostaminen, terveysvaroitukset, tupakanpolton lopettaminen sisällä jne.
Wallis ja Futuna
Wallis ja Futuna eli virallisesti Wallisin ja Futunan yhteisö on Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä. Alue koostuu kolmesta pääsaaresta, Wallisista (Uvéa), Futunasta ja Alofista, sekä noin 20 pienemmästä saaresta ja luodosta. Saarista vain Wallis ja Futuna ovat asuttuja. Wallis ja sen pääkaupunki Mata-Utu on alueen hallinnollinen keskus. Saarten asukasluku laskee jatkuvasti, ja vuonna 2018 asukkaita oli noin 11 600.
Maantiede
230px|thumb|vasen|Wallis ja Futunan kartta. Wallis ja Futunan yhteenlaskettu maapinta-ala on 142 neliökilometriä. Suurimmalla saarella Wallisilla on pinta-alaa 77,9 neliökilometriä. Futunan pinta-ala on 64 neliökilometriä ja Alofin 51 neliökilometriä. Wallis on tuliperäinen ja pinnanmuodostukseltaan hyvin tasainen saari, jolla ei ole virtaavia vesiä. Sen korkein kohta Lulu Fakahega on 145 metrin korkeudella merenpinnasta. Saarella on matala laguuni, jonka ympärillä on useita hiekkasärkkiä. Saarella on myös useita kraatterijärviä. Futuna ja sen naapuri Alofi sijaitsevat 230 kilometrin päässä lounaaseen Wallisista. Saarten välissä on noin kolme kilometriä leveä kanaali. Molemmat saaret ovat tuliperäisiä, ja pinnanmuodostukseltaan ne ovat mäkisempiä kuin Wallis, Futunan korkeimman kohdan Puken sijaitessa 524 metrin ja Alofin Kolofaun ollessa 417 metrin korkeudella merenpinnasta. Futunalla on jonkin verran jokia, mutta Alofilla ei ole makeanveden lähteitä. Wallisin ja Futunan alkuperäistä metsää on jäljellä enää vähän hakkuiden takia. Puuta käytetään polttoaineena, ja metsien häviäminen on lisännyt eroosiota. Alofilla metsä on säilynyt lähes alkuperäisessä kunnossaan.
Wallis ja Futunan ilmasto on trooppinen, ja vuodessa on kaksi selkeää vuodenaikaa. Sademäärät ovat suuria ja ilmankosteus on korkea. Marraskuusta maaliskuuhun on kuuma ja runsassateinen syklonikausi, jolloin keskilämpötila on noin 31 °C. Huhtikuusta lokakuuhun kestää kuivempi ja hieman viileämpi vuodenaika, jolloin pasaatituulet puhaltavat ja keskilämpötila on noin 27 °C.
Eurooppalaisten tulo
Alankomaalaiset tutkimusmatkaajat Jaques Le Maire ja Wilhelm Schouten saapuivat Futunalle vuonna 1616 ja antoivat sille nimen Hoorn Alankomaissa sijaitsevan Hoornin mukaan. Eurooppalaisten saapuessa saarilla oli kolme kuningaskuntaa: Uvea, Alo ja Sigave. Seuraava alueella käynyt eurooppalainen oli brittiläinen Samuel Wallis, joka kävi Uvealla vuonna 1767. Tämän jälkeen saari nimettiin Wallisiksi ja toisin kuin nimi Futunan nimi Hoorn, se on käytössä edelleen. 1800-luvun puolivälistä lähtien saarista tuli suosittu pysähdyspaikka valaanpyytäjien keskuudessa. Heitä seurasivat kauppiaat ja lähetyssaarnaajat, joista ensimmäiset olivat katolilaisia. Pierre Bataillon toimi Wallisilla ja Pierre Chanel Futunalla vuodesta 1837 lähtien. Paikallinen kuningas Niuluki surmasi Chanelin vuonna 1841 tehden tästä Tyynenmeren alueen ensimmäisen pyhimyksen. 1800-luvun puolivälin jälkeen Wallis ja Futuna ajautuivat pikkuhiljaa Ranskan alaisuuteen. Virallisesti Ranska otti alueen haltuunsa vuosina 1886–1888.
Myöhemmät vaiheet
Toisessa maailmansodassa Wallis ja Futuna asettuivat Vichyn Ranskan puolelle Vapaata Ranskaa vastaan. Yhdysvallat otti kuitenkin saaret haltuunsa toukokuussa 1942 noin 2 000 miehen voimin. Enimmillään amerikkalaisia oli saarilla 6 000, ja he rakensivat alueelle useita lentokenttiä sekä tieverkostoa. Vuonna 1959 saarten asukkaat äänestivät Ranskan merentakaiseksi alueeksi tulemisesta, ja Wallis ja Futunasta tuli Ranskan merentakainen alue 29. heinäkuuta 1961. Vuonna 1998 sykloni tuhosi suuren osan Wallisin viljelyalueista, minkä jälkeen Ranska tuki alueen elpymistä.
Politiikka
230px|thumb|oikea|Wallisin entinen kuningas [[Tomasi Kulimoetoke II.]] Wallis ja Futunassa valtaa käyttää lähinnä aliki-niminen yläluokka. Yläluokan joukosta valitaan kuningas, joka voi nousta valtaan tai hävitä valtansa riippuen julkisesta tuesta. Futunalla on kaksi kuningasta kahdessa erillisessä kuningaskunnassa. Yhteensä kuningaskuntia on kolme ja ne ovat nimeltään Alo, Sigave ja Wallis. Kuningasjärjestelmästä on seurannut ongelmia Wallisilla, jossa paikallinen kuningas Tomasi Kulimoetoke II hallitsi itsevaltaisesti täyttäen tärkeimmät virat sukulaisillaan. Hän myös muun muassa kumosi oikeuden kuolemantuottamuksesta langettaman 18 kuukauden vankilatuomion pojalleen. Myöhemmin kuningas yritettiin kaataa Ranskan tuella, ja seuranneissa mellakoissa kuoli yksi ihminen. Tomasi Kulimoetokea ei saatu kaadetuksi, mutta hän kuoli vuonna 2007.
Alueella toimii myös 20-paikkainen paikallisparlamentti, jolla on valta säätää lakeja. Sen jäsenet valitaan vaaleilla viiden vuoden välein, ja sen johtajalla on laajat veto-oikeudet. Alueen asukkaat äänestävät myös paikalliset edustajat Ranskan senaattiin ja Ranskan kansalliskokoukseen.
Talous ja liikenne
Noin neljä viidesosaa Wallis ja Futunan väestöstä saa elantonsa maanviljelystä. Tärkeimpiä viljelykasveja ovat jamssi, taro ja banaani. Sikoja ja karjaa kasvatetaan jossain määrin. Kalastus on suhteellisen merkittävässä asemassa. Saarilla ei ole erityisiä luonnonvaroja, ja vientitulot ovat vähäisiä. Tärkeimpiä vientimaita ovat Vietnam, Uusi-Kaledonia, Italia ja Japani. Suurin osa tuonnista tulee Ranskasta ja Australiasta. Etenkin ruokatuotteita, sähkölaitteita ja ajoneuvoja tuodaan maahan. Wallis ja Futuna saa tulonsa Ranskan tuista, kalastusoikeuksien myymisestä, tuontitulleista ja Uudessa-Kaledoniassa työskenteleviltä wallisfutunalaisilta vierastyöläisiltä. Wallis on saarista kehittynein, ja siellä on parempi infrastruktuuri kuin Futunalla. Wallisilla suurimmalla osalla asukkaista on pääsy juoksevaan veteen ja sähköön. Futuna on syrjäisempi, ja esimerkiksi tieverkosto on siellä harva. Wallis ja Futunan hallitus on saarten suurin työllistäjä. Saarten matkailuala on rajoittunut.
Wallisin saarella Hihifossa on kansainvälinen lentoasema, josta on lentoja esimerkiksi Ranskan Polynesiaan ja Uuteen-Kaledoniaan. Wallisin ja Futunan saarten välillä on lentoyhteyksiä. Rahtilaiva kulkee noin kerran kuukaudessa saarten ja Uuden-Kaledonian pääkaupungin Nouméan välillä.
Palvelut
Perusasteen ja alemman toisen asteen koulutus on ilmaista Wallis ja Futunalla. Valtio ja katolinen lähetystyö ovat vastuussa perusasteen koulutuksesta ja valtio yksin alemman toisen asteen koulutuksesta. Saarilla ei ole tarjolla korkeamman asteen koulutusta, vaan asukkaiden on mentävä esimerkiksi Uuteen-Kaledoniaan tai manner-Ranskaan korkeamman koulutuksen perässä.
Wallis ja Futunalla on sairaaloita, joissa on ilmaisia terveyspalveluja.
Pingviini (tuotemerkki)
thumb|Pingviini-logo. Pingviini on Froneri Finlandin jäätelötuotemerkki. Pingviini-logosta tunnettua jäätelöä on valmistettu Suomessa 1930-luvulta lähtien.
Pingviini-tuotemerkillä myytävät tuotteet valmistetaan Turengin jäätelötehtaalla Janakkalassa. Tuotteille on myönnetty Avainlippu-tunnus merkiksi siitä, että jäätelöt valmistetaan Suomessa suomalaisin voimin ja suomalaisesta maidosta.
Suomen Nestlé osti Pingviinin vuonna 2004. Jäätelön kehitys ja tuotanto sijaitsevat edelleen Turengissa. Nestlé siirsi tuotemerkin vuonna 2016 Froneri Finlandille, jonka se omistaa yhdessä brittiläisen jäätelövalmistaja R&R:n kanssa.
Historia
Pingviinin tarina alkoi vuonna 1935, kun Oy Jäätelö - Glass Ab aloitti jäätelön valmistuksen Helsingin ”uusimmassa ja ajanmukaisimmassa jäätelötehtaassa”. Muutaman vuoden kuluttua yhtiön Pingviini-tuotemerkin osti Valio.
Ensimmäiset jäätelöt valmistettiin Turussa, mutta pian jäätelöä alettiin valmistaa myös Helsingissä, Viipurissa ja Tampereella sekä myöhemmin Oulussa. Turenkiin jäätelötehdas perustettiin 1962.
Aluksi jäätelöä myytiin vohvelitötteröissä ja lautasilta Valion maitokaupoissa ja kioskeissa. Vuonna 1936 Valio perusti Suomen ensimmäisen jäätelöbaarin Helsingin Lasipalatsiin. Vuosien saatossa jäätelökioskit levisivät ympäri Suomea. Nykyään Pingviini-jäätelökioskeja on joka kesä noin 200 ympäri Suomea.
Vikinglinjen
Rederi Ab Vikinglinjen oli yksi kolmesta Viking Linen osakasvarustamosta. Yhtiön perustamisen takana oli kaksi ahvenanmaalaista merikapteenia, Gunnar Eklund ja Henning Rundberg. Varustamo aloitti toimintansa keväällä 1959 yhtiöjärjestyksen tultua hyväksytyksi 20. maaliskuuta 1959. Yhtiön osakepääoma oli 200 000 markkaa, joka jakaantui 200 osakkeeseen. Osakkeista Henning Rundberg merkitsi 60, Gunnar Eklund 25 ja osakeyhtiölain edellyttämä kolmas perustajaosakas, Ruben Eriksson, 5 osaketta. Loput 110 osaketta tarjottiin yleisölle merkittäviksi. Yhtiön ensimmäinen alus, S/S Viking, joka samalla oli ensimmäinen autolautta Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä, ostettiin käytettynä Englannin kanaalin liikenteestä ja asetettiin reitille Korppoon Galtby–Maarianhamina–Gräddö. Vuonna 1959 S/S Viking ajoi kolme lähtöä viikossa kummastakin päätesatamasta, Galtbystä tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin sekä Gräddöstä maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin kuljettaen kyseisen vuoden kesä- ja heinäkuussa reitillään 14 000 matkustajaa ja 2 900 henkilöautoa. Matka Galtbystä Gräddöhön kesti seitsemän ja puoli tuntia ja maksoi 1 300 markkaa. Enintään tuhat kilogrammaa painavan henkilöauton kuljettaminen maksoi 2 000 markkaa. Purjehduskausi oli tuottoisa, S/S Viking tuotti varustamolle ostohintansa takaisin ja yhtiö saattoi jopa jakaa osinkoa omistajilleen. Menestyksen innoittama pienen osuuden yhtiöstä sitä perustettaessa ostanut Algot Johansson ehdotti uutta osakeantia, joka järjestettiinkin jo seuraavan vuonna. Osakeannissa Johanssonin Sally-varustamo nousi Vikinglinjenin suurimmaksi omistajaksi.
Pingviini (tuotemerkki)
Historia
Nestlé osti Valion jäätelöliiketoiminnan 2004 ja 10 vuoden määräaikaisen käyttöoikeuden Valiojäätelö-tuotemerkkiin. Jäätelön tuotekehitys ja tuotanto sijaitsevat edelleen Turengissa.
Vikinglinjen
Vuoden 1960 toukokuussa yhtiö muutti S/S Vikingin Ruotsin puoleisen päätesataman Kapellskäriin. Saman vuoden maaliskuussa varustamo tilasi saksalaisen Hanseatische Werft GmbH:n Hampuriin telakalta uuden autolautan. Alus oli tarkoitettu liikennöimään Paraisilta Maarianhaminan kautta Kapellskäriin ja sen oli tarkoitus aloittaa liikenne reitillä vuoden 1962 keväällä. Telakka ajautui kuitenkin konkurssiin, jonka seurauksena keskeneräisen aluksen hinta nousi merkittävästi. Tämän vuoksi Rederi Ab Vikinglinjen joutui myymään tilaamansa laivan rakennussopimuksen 18. tammikuuta 1962 Merivienti Oy:lle, joka aluksen valmistuttua kesällä 1962 asetti laivan Finnlinesin liikenteeseen nimellä Hansa Express. Niinpä toukokuussa 1962 autolauttaliikenteen Paraisten Lillmälön satamasta Ruotsiin aloitti yhtiön vanha alus, S/S Viking.
Pingviini (tuotemerkki)
Turengin jäätelötehdas
Pingviinin tuotteet kehitetään ja valmistetaan Froneri Finland Oy:n jäätelötehtaalla Janakkalan Turengissa. Turengin jäätelötehdas valmistui 1962 vastaamaan jäätelönkulutuksen kasvuun Suomessa. Nykyään tehdas on Pohjoismaiden moderneimpia, suurimpia ja työllistää noin 200 henkilöä, sesongin aikana jopa 300 henkilöä.