cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikkelin Jukurit
Kausi 2006–2007: Reijo Ruotsalainen, Mestis-hopeaa ja SM-liigan tasonmittaukset
Tilastot runkosarjasta ovat eurohockey.netissä.
Kausi 2007–2008, Kari Makkosen aikakausi alkaa Mestis-pronssilla
thumb|KooKoo–Jukurit-ottelu 20. marraskuuta 2007
Jukureiden valmentajana aloitti 26. maaliskuuta 2007 Kari Makkonen. Hänen kakkosvalmentajanaan toimi Jukurien pitkäaikainen kakkosvalmentajan Pekka Lipiäinen, joka toimi edeltävän kauden loppupuolella Jukurien päävalmentajana. Kaudella 2006–2007 Jukureiden kakkosvalmentajana toiminut Pasi Parviainen siirtyi valmentamaan Jukureiden A-nuoria. Molemmat maalivahdit vaihtuivat. Joni Myllykoski ja Pekka Lahikainen aloittivat uusina maalivahteina. Jukureista siirtyi yhdeksän pelaajaa muualle, ja kahdeksan uutta pelaajaa saapui Jukureihin. Merkittävistä pelaajista lähtivät muun muassa Tikkanen, Pellinen, Mälkiä, Kanerva ja Sundin. Uusina pelaajina Jukureihin tulivat muun muassa Jussi-Mikko Makkonen, Jesse Uronen, Matti Koistinen sekä kesken kauden Jokereista Mika Rontti. Jukurien tavoite kauden alussa oli Mestiksen mestaruuden voittaminen.
Jukurit ilmoitti 7. helmikuuta 2008 Kari Makkosen kahden vuoden jatkosopimuksesta ja seuran yhtiöittämisestä. Samalla jäähalli haluttiin uudistaa niin, että osa rahoituksesta tulisi yksityiseltä sektorilta.
Jukurit oli komas runkosarjassa hävittyään runkosarjan päätösottelun Vantaalla maalein 3–2. Näin Jukurit sai Sportin puolivälierävastustajakseen. Mikäli Jukurit olisi voittanut Vantaan, Jukurit olisi sijoittunut toiseksi ja se olisi saanut Jokipojat vastaansa. Jokipojat oli pelannut kauden lopun huonosti. TuTo voitti runkosarjan ylivoimaisesti 105 pisteellä. Toiseksi sijoittuneelle KooKoolle pisteitä kertyi 84, kuten myös Jukureille. KooKoo sijoittui kuitenkin Jukurien edelle maalieron vuoksi, joka oli vain kaksi maalia. Jukureilla oli rukosarjassa voitto- ja tappioputkia. Jukurien puolustus oli hyvä, ja joukkue päästi runkosarjassa toiseksi vähiten maaleja. Sen sijaan Jukurien ongelmat olivat maalinteossa.
Kausi 2008–2009
Kari Makkonen jatkoi kaudella 2008–2009 Jukureiden päävalmentajana toista kauttaan. Apulaisvalmentajana jatkoi Pekka Lipiäinen, joka siirtyi kesken kauden päävalmentajaksi. Jukurien tavoitteena oli sijoittua sijoittua neljän parhaan joukkoon Mestiksen runkosarjassa. Tärkeimpiä toisiin joukkueisiin lähteneitä pelaajia olivat maalivahti Joni Myllykoski sekä kenttäpelaajat Matti Koistinen, Lauri Kinos, Timo Kuuluvainen, Tomi Lindfors ja Jesse Uronen. Antti Laakso ja Petri Lehtonen sen sijaan lopettivat uransa. Uusia pelaajia Jukureissa olivat muun muassa maalivahti Ari Reunanen sekä kenttäpelaajat Miikka Lindholm, Sami Kautto, Tommi Lehtonen, sekä kanadalainen Kory Baker ja ranskalainen Nicolas Besch.
Harjoitusottelut sujuivat Jukureilta kohtalaisesti, mutta alkukausi meni joukkueelta huonosti. Jukurit erotti päävalmentaja Kari Makkosen tehtävistään 13. lokakuuta, kun joukkue oli sarjassa toiseksi viimeisenä. Päävalmentajan paikan otti Pekka Lipiäinen.
Nousu Jääkiekon SM-liigaan
Vuoteen 2016 asti SM-liigan toimitusjohtajana toiminut Kimmo Rannisto korosti, että Jukurien organisaatio osoitti valmiutta ja vahvaa suunnitelmallisuutta liigapaikan eteen. Hän halusi korostaa, ettei Jukureilta vaadittu urheilullista menestystä vielä ensimmäisten kausien aikana, koska se olisi osoittanut liian haasteelliseksi.
Helmikuussa 2017 Jukureista tuli eurooppalaisten joukkueiden liittouman jäsen.
Kaudesta 2017–2018 alkaen
thumb|oikea|Mikkelissä elokuussa 2019 Kaudella 2021–2022 Jukurit HC Oy:n koko hallitus erosi tammikuun loppupuolella. Jukurit tiedotti, että syynä eroon oli luottamuspula joukkueen pääomistajan ja hallituksen välillä sekä erilainen käsitys seuran johtamismallista. Jukureille oli määrä valita uusi hallitus ylimääräisessä yhtiökokouksessa 16. helmikuuta 2022. Hallituksen eroa pidettiin yllätyksenä ainakin joukkueen menestyksen perusteella, sillä seura oli menestynyt kaudella hyvin.
Kasvatit pääsarjatasolla
200px|thumb|right|[[Tero Leinonen oli Jukurien ykkösmaalivahti, kun joukkue voitti Mestiksen mestaruuden vuonna 2001. Tämän jälkeen hänen tiensä aukesi SM-liigaan.]]
SM-liiga
Selityksiä:
Nimby
thumb|[[Lentoasema|Lentokenttää käytetään esimerkkinä nimby-ilmiöstä. Lentokenttä edistää lähialueen taloutta, mutta ihmiset eivät halua lentokenttää asuinalueensa lähelle siitä syntyvän metelin ja saasteiden takia.]] Nimby (lyhenne englanninkielisistä sanoista ”not in my back yard”, ’ei minun takapihalleni’) tarkoittaa omaan asuinympäristöön suunniteltujen ja omasta mielestä epämiellyttävien asioiden vastustamista.
Tyypillinen nimby-ilmiö liittyy esimerkiksi syrjäytyneille tarkoitetun asuntolan rakentamiseen asuntoalueelle. Alueen asukkaat voivat periaatteessa olla samaa mieltä asuntolan tarpeellisuudesta, mutta käytännössä he eivät halua sitä rakennettavan omalle asuinalueelleen, vaan jonnekin muualle.
Hankkeiden vastustajien usein käyttämiä perusteluja ovat asuntojen arvon aleneminen, lasten turvallisuuden heikkeneminen ja teiden ruuhkautuminen.
Esimerkiksi mielenterveys- ja päihdekuntoutujien palvelukotien perustamista vastustetaan usein sillä perusteella, että perustaminen laskisi lähialueen asuntojen hintoja, mutta Ylen selvityksen mukaan tämä väite ei pidä paikkaansa ainakaan seinänaapuria kauempana palvelukodista.
Suomalaisista 19 % ei haluaisi mielenterveyskuntoutujaa naapurikseen. Palvelukotihankkeiden vastustajat saattavat ajatella virheellisesti, että mielenterveyspotilaat ovat vaarallisia tai olemukseltaan epäsiistejä.
YIMBY (”yes in my back yard” ts. ’kyllä minun takapihalleni’) on vastareaktiona NIMBY-ilmiölle syntynyt kansanliike. Suomalaisena esimerkkinä YIMBY-ilmiöstä voidaan pitää esimerkiksi Kallio-liikettä, joka vuonna 2011 nousi vastustamaan julkisuudessa esitettyjä vaatimuksia häätää joidenkin asukkaiden mielestä häiriötä aiheuttanut Hurstin leipäjono Helsingin Kalliosta. Espoolainen Villa Huvi ry. järjestää vuosittain YIMBY-nimisen juoksutapahtuman, joka sai alkunsa kehitysvammaisten nuorten ryhmäkodin rakennushankkeen ympärillä velloneesta kohusta.
United States Holocaust Memorial Museum
thumb|Museorakennusta ulkoa. United States Holocaust Memorial Museum on vuonna 1993 perustettu yhdysvaltalainen holokaustin muistoksi perustettu museo. Museo sijaitsee Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Kävijöiden määrä on vuosittain 25 000 000 vierailukäyntiä, joista lasten osuus on 8 000 000. Siellä on vieraillut myös 85 valtionpäämiestä. Museon verkkosivuilla käydään päivittäin keskimäärin sadan eri maan palvelimilta.
Museo on ryhtynyt käsittelemään kansanmurhia laajemmalti. Se toteutti Google Earthin kanssa hankkeen, missä esitellään verkkosivuilla Sudanin Darfurin väkivaltaisuuksien tuhoja satelliittikuvista.
Qadisiyya
Qadissiyya tai al-Qadisiyyan maakunta (, joskus myös hallintokeskuksensa mukaan Diwaniyyan maakunta) on Irakin keskiosissa, pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 8 153 neliökilometriä eli 1,9 prosenttia Irakin pinta-alasta. Se on nimetty samannimisen, historiallisen Mesopotamian kaupungin mukaan.
Qadissiyya sijaitsee Eufratin ja sen sivuhaaran, Hamzan piirikunnan läpi virtaavan Shamiyyajoen alueella. Maaperä onkin Irakin ravinteikkaimpia ja maatalous on talouselämän keskeinen osa. Viljelykasveista mainittakoon riisi, vehnä, kaura, hibiscus ja meloni. Maakunnan teollisuus tuottaa ajoneuvojen renkaita, meijerituotteita ja puuvillatekstiilejä.
Paikallishallintoa varten kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
Kuvernoraatin hallintokaupunki on Diwaniyya, joka sijaitsee linnuntietä noin 155 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon.
Štšutšinsk
Štšutšinsk on kaupunki Kazakstanin pohjoisosassa Akmolan alueella. Se on Štšutšinskin piirin keskus. Vuonna 1998 kaupungin asukasluku oli 47 900. Štšutšinsk on ollut kaupunki vuodesta 1939.
I’m Still Livin’
I'm Still Livin' on Z-Ron kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Slowed & Chopped ja Screwed & Chopped versiot ilmestyivät 27. marraskuuta 2006.
Simpsonit (16. tuotantokausi)
'''Simpsoneiden 16. tuotantokausi''' käynnistyi Yhdysvalloissa marraskuussa 2004 ja päättyi toukokuussa 2005. Suomessa kausi käynnistyi joulukuussa 2005 ja päättyi toukokuussa 2006.
Nils-Arvid Bringéus
Nils-Arvid Bringéus (s. 1926) on Lundin yliopiston kansatieteen emeritusprofessori ja Ruotsin kirkon pappi.
Davide Baiocco
Davide Baiocco (s. 8. toukokuuta 1975, Perugia, Umbria, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Cataniaa. 171 senttimetriä pitkän Baioccon pelipaikka on keskikentän keskellä tai vasemmalla laidalla.
Pelaajauransa aikana Baiocco on edustanut korkeimmalla sarjatasolla Catanian lisäksi Regginaa, Piacenzaa, Juventusta ja Perugiaa sekä alemmilla sarjatasoilla Perugiaa, Viterbeseä, Sienaa, Fanoa ja Gubbiota.
Baioccon uran paras saavutus on Italian Supercupin voitto Juventuksen paidassa vuonna 2002.
Max Kenig
Kenig oli mukana pronssia voittaneessa Suomen joukkueessa alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2001.
Metsä Board Tako
thumb|right|260px|Takon kartonkitehdas. Metsä Board Tako eli Takon kartonkitehdas on Tampereen keskustassa Tammerkosken länsirannalla sijaitseva kartonkia valmistava tuotantoyksikkö. Tehtaassa on kaksi tuotantokäytössä olevaa kartonkikonetta ja yksi käytöstä poistettu kartonkikone. Tehdas on perustettu vuonna 1865, ja se kuuluu Metsä Board-konserniin.
Tehdas lopetti oman hiomon (puuhioke) tuotannon kesällä 2004 ja tuo tarvittavan massan Metsä Boardin muilta tehtailta. Hiomoa varten tehtaalle tuotiin puupöllejä, joiden kaataminen metallikouruun aiheutti kovaa melua kaupungin keskustassa. Myös puusta mekaanisesti hiotun massan laatu ei enää riittänyt. Ensimmäisessä vaiheessa tehdas siirtyi Lielahden sellutehtaan CTMP-massan käyttäjäksi. Kun Lielahden tehdas suljettiin, siirtyi Takon tehdas käyttämään BCTMP-massoja, joita valmistetaan Joutsenossa ja Kaskisissa. thumb|right|260px|Fredrik Idestamin 1865 perustama Tampereen puuhiomo 1870-luvulla.
Historiaa
Vuori-insinööri Fredrik Idestam perusti vuonna 1865 Tammerkosken alaputouksen varrelle puuhiomon. Hiomon tuotanto kasvoi 1860-luvun lopulla nopeasti ja Idestam perusti 1869 toisen puuhiomon Nokialle. Vuonna 1871 hän myi Tampereen puuhiomon samana vuonna perustamalleen Nokia Oy:lle. Vuonna 1877 puuhiomosta muodostettiin Tammerfors Takfiltfabriks Ab, joka valmisti puuhiokkeen ja pahvin ohella myös kattohuopaa. Uuden yhtiön toimitusjohtajana oli Adolf Törngren. Vuonna 1889 yhtiön omistajiksi tulivat vuorineuvos Rudolf Elving ja maisteri Anton Elving, jotka laajensivat ja uudistivat tehdasta. Yhtiön omistus siirtyi vuonna 1903 Tampereen Kattohuopa- ja Paperitehdas Osakeyhtiölle. Tehtaalle rakennettiin 1909 uusi puuhiomo ja vuonna 1914 siellä otettiin käyttöön Suomen silloin suurin paperikone. Valmistusohjelmaan kuuluivat 1900-luvun alussa kattohuopa, pinkopahvi, aaltopahvi ja pahvilaatikot.
Yhtiön osake-enemmistö siirtyi vuonna 1917 G. A. Serlachius Oy:lle. Tehtaan puinen kaksikerroksinen vuonna 1865 rakennettu tehdasrakennus, jossa sijaitsi kaksi paperikonetta ja puuhiomo tuhoutui tulipalossa 15. helmikuuta 1923. Tulipalossa kuoli neljä tehtaan työntekijää ja aineelliset vahingot olivat yli kaksi miljoonaa markkaa. 1930-luvulla tehtaan rakennukset ja koneet uudistettiin perusteellisesti ja samalla yhtiön nimeksi muuttui Tako Oy. Sotavuosien jälkeen Tako Oy keskittyi kartongin valmistukseen ja jalostukseen edelleen rasioiksi ja myyntipakkauksiksi. Työntekijämäärä oli suurimmillaan 1 300 vuonna 1965.
Tehtaan kartonkikoneet
Koneiden leveydet ovat leveimmillään 3 330 mm, nopeudet max. 500 m/min ja lopputuotteen neliömassa 170–400 g/m². Tehtaalla on lisäksi kaksi rullainta ja kuusi arkkileikkuria. Tehtaan kapasiteetti on 205 000 tonnia vuodessa (kolmella koneella oli noin 260 000 tonnia vuodessa).
thumb|500px|Takon kartonkitehdas ja Tammerkosken maisemaa.
Aiheesta muualla
61.49639°N, 23.76278°W
Torsti Koskinen
Torsti Koskinen (21. heinäkuuta 1933 Laitila – 17. helmikuuta 2009 Helsinki ) oli suomalainen huumepoliisi ja Helsingin huumepoliisin perustaja. Koskinen oli Helsingin huumepoliisin rikoskomisario ja julkisten esiintymistensä ansiosta yksi Suomen näkyvimmistä poliiseista.
P. V. Fontell
Pauli Vilhelm Fontell (13. marraskuuta 1899 Tampere – 17. huhtikuuta 1994 Helsinki ) oli suomalainen agronomi, joka vaikutti maatalouden opetukseen sekä opettajana, koulunjohtajana että maataloushallituksen palveluksessa.
Torsti Koskinen
Koskinen jäi eläkkeelle Helsingin huumepoliisin päällikkyydestä vuonna 1996. Iltalehti kertoi 28. kesäkuuta 1997 huumepomo Raimo Tienhaaran luvanneen 200 000 markkaa Koskisen surmaamisesta. Surmahankkeelle ei kuitenkaan löytynyt tekijää, ja isku Koskista vastaan kutistui maalipurkin heittämiseen Koskisen asuintalon seinään. Eläkkeelle jäätyään Koskinen jatkoi työtä Irti Huumeista ry:ssä, jonka puheenjohtajana hän oli 1996–2003. Hän perusti myös nimeään kantavan stipendirahaston ja kirjoitti kirjan Helsingin huumeet 1966–1996.
P. V. Fontell
Henkilöhistoria
P. V. Fontellin vanhemmat olivat rovasti Karl Oskar Fontell ja Olga Alexandra Sumelius ja puoliso vuodesta 1934 Salli Edit Hällä. Fontell tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1920 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1926. Hän oli maatalouskoulun opettaja Parikkalassa 1928–1930 ja Jokioisten pienviljelijäkoulussa 1931–1934 ja Tarvaalan maamieskoulun johtaja 1934–1936. Maataloushallituksen maatalousopetuksen tarkastajana Fontell toimi 1936–1954, maatalouden opetusosaston päällikkö ja maatalousneuvos hän oli 1954–1964. Fontellilla oli myös useita alansa tehtäviä eri toimikunnissa ja komiteoissa, viimeisinä virkavuosinaan hän osallistui koko maatalousalan ammattikoulutuksen hallinnon uudelleen organisoinnin suunnitteluun.
Torsti Koskinen
Torsti Koskinen kuoli sairaskohtaukseen 75 vuoden iässä 17. helmikuuta 2009.
P. V. Fontell
Henkilöhistoria
Fyysikko Nils Fontell oli P. V. Fontellin veli.
Myrskyn jälkeen
Myrskyn jälkeen voi viitata seuraaviin asioihin:
Kari Uoti
Kari Uoti (s. 31. heinäkuuta 1962 Turku ) on suomalainen juristi ja tietokirjailija, joka tuli tunnetuksi monista oikeusjutuista ja pankkiirina. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori ja MBA.
Uoti ei ole asianajaja, toisin kuin Ylellä ja monissa muissa julkaisuissa sanotaan,   vaan hänellä on Suomen lain tarkoittama virallinen lupa toimia oikeudenkäyntiavustajana ja -asiamiehenä.
Uran alku
Kari Uoti on yhdessä veljensä Jussi Uotin kanssa 1980-luvun lopun Suomen kasinotalouden tunnetuimpia henkilöitä. Uotin veljesten ensimmäinen julkisuudessa seurattu liiketoimi oli Salon Seudun Sanomien valtaus 1980-luvun puolivälissä. He myivät Salon Seudun Sanomat Turun Sanomille ja käyttivät saamansa rahat Ikaalisten Kylpyläkasinoon ja myöhemmin Interbankiin. He olivat mukana myös Vähäsillan konepajan toiminnassa. Uoti toimi muun muassa Interbankin toimitusjohtajana. Interbankin omistusosuutensa veljekset myivät vuonna 1993 Finvestille. 1990-luvun puolivälissä alkoi laaja talousrikosoikeudenkäynti, joka vei veljekset yhteensä noin seitsemäksi vuodeksi vankilaan. Vuonna 2007 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tuomitsi Suomen valtion korvaamaan Uotille 5 000 euroa, sillä oikeudenkäynti ei tapahtunut Euroopan ihmisoikeussopimuksen edellyttämässä kohtuullisessa ajassa.
Vuonna 2005 Uotia vastaan käynnistettiin uusi rikosmenettely, jossa hän oli syytettynä velallisen petoksesta. Oikeudenkäynti päättyi vuonna 2009, jolloin korkein oikeus hylkäsi kaikki alempien tuomioistuinten langettavat tuomiot ja oman aiemman tuomionsa. Uoti oli konkurssioikeudenkäynnissä vannonut pesäluettelonsa mutta salannut osan omaisuudestaan. Oikeuden mukaan näin sai tehdä. Oikeutta käytiin noin viidentoista vuoden aikana niin Salon käräjäoikeudessa, Turun hovioikeudessa, Helsingin hovioikeudessa kuten myös Korkeimmassa oikeudessa ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa. Vuonna 2006 Turun yliopiston rikosoikeuden professori Ari-Matti Nuutila kommentoi kymmenen vuotta kestänyttä oikeudenkäyntiprosessia Helsingin Sanomissa: "Ei Uotien tapauksessa mitään kamalan ainutkertaista ole, samantyyppisiä talousrikoksia on samana aikana ollut muitakin, mutta siitä on tullut yhdenlainen symboli". Vuonna 2009 korkeimman oikeuden tekemä ratkaisu oli historiallinen: Suomessa kaikilla rikoksesta epäillyillä on oikeus olla todistamatta itseään vastaan. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun korkein oikeus purki oman tuomionsa sen takia, että se oli ristiriidassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätösten kanssa. Eräät perus- ja ihmisoikeuksiin erikoistuneet oikeustieteilijät arvioivat, että päätös voi edistää ihmisoikeuksia Suomessa.
Myöhemmät vuodet
Vuonna 2004 Uoti väitteli oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa "Euroopan ihmisoikeustuomioistuin - lainkäyttäjä oikeuden tekijänä" käsitteli muun muassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen, EIT:n, tulkintametodeja oikeustapausten pohjalta.
Vuonna 2009 Kari Uoti toimi WinCapita-jutun pääepäillyn Hannu Kailajärven oikeusavustajana. Vuonna 2014 hän edusti valelääkäriksi epäiltyä Esa Laihoa. Vuosina 2015 ja 2016 hän edusti muun muassa ammattilaisnyrkkeilijä Robert Heleniusta ja perussuomalaisten sosiaali- ja terveysministeri Hanna Mäntylää. Vuonna 2015 hän avusti myös venäläistä liikemiestä Boris Rotenbergia tämän jouduttua pakotteiden kohteeksi Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Vuonna 2018 Uoti edusti Kittilän kuntapäättäjiä Suomen tähän mennessä suurimmassa kuntaoikeudenkäynnissä Rovaniemellä. Oikeudenkäynti oli historiallinen, sillä se oli ensimmäinen kerta, kun Suomessa arvioitiin perusteellisesti kuntapäättäjien virkavastuuta, koskien myös tavallisia ”rivivaltuutettuja”. Samana vuonna hän avusti myös muun muassa Paavo Väyrystä asiassa, jossa Suomen Keskusta r.p. linjasi, ettei Väyrynen olisi vaalikelpoinen puolueen puheenjohtajavaalissa, sekä Airiston Helmen takana ollutta venäläistä liikemiestä Pavel Melnikovia, joka vaati Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa lähes 3,5 miljoonan euron takavarikon kumoamista.
Yksityiselämä
Uoti on naimisissa.
Olen suomalainen
Olen suomalainen voi viitata seuraaviin asioihin:
Racketeer Influenced and Corrupt Organizations Act
Lain lyhenne RICO (kirjoitetaan aina isoilla kirjaimilla) tulee Edward G. Robinsonin esittämän roolihahmon kutsumanimestä gangsterielokuvasta Little Caesar (1931). Lain nimi valittiin siten, että sen alkukirjaimista muodostuu bakronyymi "Rico".
Scritti Politti
thumb|Scritti Politti esiintymässä 2007.|350px Scritti Politti on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin Leedsissä vuonna 1978. Sen johtohahmo on walesilainen laulaja-lauluntekijä Green Gartside (oik. Paul Julian Strohmeyer).
Alun perin vasemmistomielisenä post-punk -yhtyeenä aloittanut Scritti Politti muuntui lähemmäksi valtavirran poppia 1980-luvun alkupuoliskolla, jolloin se saavutti menestystä Britannian ja Yhdysvaltojen listoilla. Yhtyeen menestynein albumi on vuonna 1985 julkaistu Cupid & Psyche 85, jonka menestyssinglejä olivat "Perfect Way", "The Word Girl", "Wood Beez" ja "Absolute".
Gō Ōiwa
Gō Ōiwa (s. 23. kesäkuuta 1972 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Scritti Politti
Vuonna 1991 ilmestyi single "She's A Woman", jossa vierailevana laulajana oli mukana Shabba Ranks. Se jäi yhtyeen viimeiseksi Britannian Top20-singleksi toistaiseksi. Tämän jälkeen Gartside vetäytyi musiikin parista ja asusteli Etelä-Walesissa. Scritti Politti teki kuitenkin paluun vuosikymmenen lopulla ja julkaisi uudet albumit vuosina 1999 ja 2006.
Gō Ōiwa
Jalkapallomaajoukkue
Ōiwa debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2000. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Scritti Politti
Scritti Polittin varhainen kokoonpano oli Green Gartsiden lisäksi Matthew Kay (koskettimet, manageri), Tom Morley (rummut) ja Nial Jinks (basso, erosi yhtyeestä vuonna 1980). Cupid & Psyche 85:n aikaan yhtyeessä olivat Gartside (laulu), David Gamson (koskettimet, ohjelmointi) ja Fred Maher (rummut, rumpuohjelmointi).
Rico
Rico voi tarkoittaa:
Nokia N81
Nokia N81 on Nokian matkapuhelin, joka tuli kauppoihin joulukuussa 2007. Siitä on olemassa myös sisarversio, jossa micro-SD korttipaikan sijaan on kiinteästi 8 Gt muistia. Puhelimessa on 2 megapikselin kamera. Puhelimeen on liitetty Nokia N-Gage pelipalvelu. Puhelin suunniteltiin lähinnä nuorille musiikista ja pelaamisesta kiinnostuneille.
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys oli Tampereella ja lähialueilla toiminut yhdistys, jonka päätavoitteet olivat tieteellisen maailmankuvan levittäminen ja vakaumusten tasa-arvon ajaminen. Yhdistys lakkautettiin vuonna 1939 ja sen toimintaa jatkaa nykyään Tampereen vapaa-ajattelijat ry. Yhdistys kuului jäsenenä nykyiseen Vapaa-ajattelijoiden liittoon (silloinen Suomen Siviilirekisteriyhdistysten keskusliitto).
Historia
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistyksen edeltäjänä voidaan pitää Tampereen kirkostaeronneiden yhdistystä, joka perustettiin vuonna 1930, mutta se ei liene pitänyt montakaan kokousta ja joutui myöhemmin lakkautetuksi. Sen puheenjohtajana oli Arvi Stenman ja sihteerinä Aino Koponen, jäsenmäärän ollessa tiettävästi 52. Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys perustettiin syksyllä 1936. Siihen liittyi heti yli sata jäsentä, ja sen jäsenmäärä kasvoi muutamassa vuodessa lähes viiteensataan.
Yhdistys julkaisi syksystä 1937 alkaen lehteä nimeltä Ajatuksen Vapaus. Lehti levisi muille samaan aikaan syntyneille siviilirekisteriyhdistyksille, ja pian lehden ympärille syntyikin valtakunnallinen liitto. Virallisesti lehti siirtyi liiton julkaisemaksi vuoden 1939 alusta, vaikka käytännössä jo aiemmin osa työstä oli hoidettu muualla kuin Tampereella. Kun myös perustetun liiton, Suomen Siviilirekisteriyhdistysten Keskusliiton, kotipaikka oli Tampere, voidaan sanoa että nykyinen Vapaa-ajattelijain liitto syntyi Tampereella.
Keskusliittoa ei koskaan lakkautettu, mutta Tampereen yhdistyksen lakkauttaminen lähestulkoon lopetti toiminnan jo hieman ennen talvisotaa. Liiton kotipaikka siirrettiin Turkuun, ja tiettävästi varsinaista toimintaa liiton tasolla oli seuraavan kerran vasta keväällä 1942. Kunnolla toiminta ymmärrettävästi jatkui vasta jatkosodan jälkeen 1945.
Hammastus
Hammastus tarkoittaa seuraavia asioita:
Atsushi Yoneyama
Atsushi Yoneyama (s. 20. marraskuuta 1976 Utsunomiya) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Million Dollar Bridge
Million Dollar Bridge eli virallisesti Miles Glacier Bridge on noin 80 kilometrin päässä Cordovan kaupungista Alaskassa sijaitseva Copperjoen ylittävä silta. Se rakennettiin 1900-luvun alussa rautatiesillaksi osana Cordovan ja Kennicottin välistä, 315 kilometrin mittaista Copper River and Northwestern Railway -rautatietä, jonka rahoittivat J. P. Morgan ja Guggenheimin perhe. Silta sai lempinimekseen Miljoonan dollarin silta 1,4 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin nousseiden rakennuskustannusten vuoksi. Silta oli rautatieliikenteen käytössä vuosina 1909–1938.
Atsushi Yoneyama
Jalkapallomaajoukkue
Yoneyama debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2000.
Million Dollar Bridge
1950-luvulla aloitettiin muutostyöt sillan ja vanhan ratapenkereen muuttamiseksi maantieksi. Työt kuitenkin keskeytyivät 27. maaliskuuta 1964, kun Pitkäperjantain maanjäristys vaurioitti sekä siltaa että rakenteilla ollutta maantietä.
Silta korjattiin väliaikaisesti vaijerein, I-palkein ja lankuin. Vain noin 16 kilometriä valmista tietä oli ehditty rakentaa sillan toiselle puolelle, ja useille autoilijoille silta onkin ajomatkan päätepiste.
Vuonna 2000 silta lisättiin Yhdysvaltain kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin.
Sillan lopullinen korjaustyö alkoi 2004, ja se avattiin liikenteelle elokuussa 2005. Kiistanalainen päätös sillan korjaamisesta tehtiin syyskuussa 1995 tapahtuneen tulvan jälkeen. tulvan seurauksena kävi selväksi, että korjaamattomana silta luhistuisi seuraavan suuren tulvan yhteydessä. Osavaltion insinöörit päättelivät, että sillan korjaaminen olisi purkamista, tai pahimmassa tapauksessa sortuneen sillan raivausta, halvempi vaihtoehto. Sortunut silta olisi raivattava, jotta lohet pääsisivät nousemaan Copperjokeen.
Ihmiset toivovat, että sillan korjaamisen myötä myös kaavailtu Alaska Highway 10 -maantieyhteys Cordovasta Chitinaan toteutuisi.
Aiheesta muualla
60.6729°N, -144.7458°W
Viisitoista kesää
Viisitoista kesää on suomenkielinen, Juha ”Watt” Vainion sanoittama versio Smokie-yhtyeen tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”Living Next Door to Alice”. Kappaleen on säveltänyt Mike Chapman, ja alkuperäisversion sanoitti Nicky Chinn.
Kari Tapio levytti kappaleen vuonna 1977. Siitä tuli hänen toinen hittinsä – ensimmäinen oli ollut Vexi Salmen sanoittama ”Laula kanssain”. Vainio ei sanoittaessaan tiennyt, kenelle kappale menisi levytettäväksi. Kun Kari Tapio kävi kiittämässä Vainiota hienosta sanoituksesta, Vainio naurahti, että olisi tehnyt sanoituksesta vieläkin paremman jos olisi tiennyt hänen levyttävän sen. Heistä tuli ystäviä. Kari Tapion versio julkaistiin samana vuonna singlenä ja albumilla Kaipuu. Kappale on hänen tunnetuimpiaan.
Who’s That Girl (elokuva)
Who’s That Girl on James Foleyn ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomediaelokuva vuodelta 1987. Sen pääosissa olivat Madonna ja Griffin Dunne. Se on uusi versio Howard Hawksin klassikkokomediasta Hätä ei lue lakia (1938).
Soundtrack
Elokuvan soundtrack on Who’s That Girl.
Arvostelut
Erkki Huhtamo kuvasi elokuvaa ensi-illan jälkeen Filmihullussa degeneroituneeksi toisinnoksi 1930-luvun screwball-komediasta. Hänen mielestään elokuva oli ”veltosti ”ohjattu”” ja ”kehnosti näytelty.
Tom Hahl
Hahl on 21 kertaa keilannut täyden 300 pisteen sarjan, ensimmäisen kerran joulukuussa 1984.
Who’s That Girl (elokuva)
Arvostelut
Tapani Maskulan arvostelu elokuva televisioesityksen yhteydessä 1992 oli myönteinen. Hän kirjoitti: ”Mitä enemmän teoksiin tulee ajallista etäisyyttä, sitä selvemmin ne paljastavat ansionsa pinnallisten muotikuohujen alta.” Hän piti sitä ”riemastuttavana” versiona Hätä ei lue lakia -elokuvasta. Hän valitti kuitenkin, ettei kaikkia hauskoja oivalluksia pystytä kytkemään tyydyttäväksi kokonaisuudeksi.
Tom Hahl
Saavutukset
Kotimaiset arvokilpailut
·       1983  Junioreiden SM-hopea
·       1985  Nuorten SM-kulta
·       1986  SM-hopea
·       1987  SM-parikulta
·       1988  SM-joukkuehopea
·       1989  SM-kulta
·       1990  SM-pronssi
·       1990  SM-joukkuepronssi
·       1991  SM-hopea
·       1991  SM-parikulta
·       1995  SM-joukkuepronssi
Kansainväliset arvokilpailut
·       1982  Junioreiden EM-joukkuehopea
·       1982  Scandinavia Cup-kulta
·       1983  Junioreiden PM-parihopea
·       1983  Junioreiden PM-joukkuepronssi
·       1984  Junioreiden EM-joukkuehopea
·       1984  Junioreiden EM-triohopea
·       1984  PM-joukkuehopea
·       1984  PM-triopronssi
·       1986  Nuorten maaotteluvoitto
·       1986  Joukkueiden Eurooppa Cup-kulta
·       1986  PM-parihopea
HMS Aubrietia (M96)
HMS Aubrietia (viirinumerot M96 ja K96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1986  PM-triopronssi
·       1986  PM-joukkuehopea
HMS Aubrietia (M96)
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 George Brown and Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 27. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1940 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta.
Palvelus
Alus sijoitettiin 1947 poistolistalle ja myytiin 1948 norjalaiselle laivanvarustajalle, joka nimesi aluksen Arnfinn Berganiksi. Alus myytiin romutettavaksi 1966.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1987  Maaotteluvoitto
·       1987  MM-all eventspronssi
·       1987  MM-masterspronssi
Göteborgs-Posten
Göteborgs-Posten on yksi suurimmista ruotsalaisista sanomalehdistä. Göteborgin kaupungissa pääkonttoriaan pitävän lehden levikki oli vuonna 2021 noin 130 500 kappaletta, tärkeimmän levikkialueen ollessa Länsi-Götanmaa. Lehti on poliittiselta suuntaumukseltaan liberaali.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1987 MM-triohopea
Göteborgs-Posten
Göteborgs-Posten kuuluu Stampen Media -konserniin, jonka enemmistöomistaja on norjalainen Polaris Media.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1987  MM-joukkuehopea
Göteborgs-Posten
Historia
Göteborgs-Posten perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1813, mutta se lakkautettiin 1832. Seuraavan kerran lehti ilmestyi vuosina 1850–1851. Uudenvuodenaattona 1858 ilmestyi koenumero, ja tammikuusta 1859 lähtien lehti on ilmestynyt ilman keskeytyksiä.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1990  Eurooppa Cup-hopea
·       1990  Maailmancup-kulta
Göteborgs-Posten
Historia
Göteborgs-Posten oli aluksi liberaali, mutta vuonna 1872 omistajavaihdoksen myötä siitä tuli konservatiivisempi. Vuonna 1896 lehti sai taas uuden omistajan, ja palasi liberaaliksi. Lehden levikki kasvoi voimakkaasti 1920-luvun jälkipuoliskolta lähtien ja oli 1970-luvulla suurimmillaan noin 310 000. Göteborgs-Postenista tulikin alueensa selvästi suurin sanomalehti.
Tom Hahl
Saavutukset
·       1992 Joukkueiden Eurooppa Cup-kulta
Göteborgs-Posten
Historia
Vuodesta 1939 lähtien Göteborgs-Posten on ilmestynyt seitsemänä päivänä viikossa. Lehden verkkosivut avattiin vuonna 1996. Vuonna 2004 paperilehti muuttui tabloid-kokoon.
Tom Hahl
Saavutukset
·       2001  World Games-pronssi
Suomen Keilailuliiton pelaajaneulat
·       1984  Hopeinen pelaajaneula, nro 77
·       1987  Kultainen pelaajaneula lehvin, nro 16
·       1998  Timanttineula, nro 10
Baarikärpänen (elokuva)
Baarikärpänen (Barfly) on Barbet Schroederin ohjaama elokuva vuodelta 1987. Se perustuu Charles Bukowskin osin fiktiiviseen käsikirjoitukseen Bukowskin omasta elämästä Los Angelesissa. Elokuvan päähenkilö Henry Chinaski, jota esittää Mickey Rourke, on Bukowskin alter ego. Muita elokuvan näyttelijöitä ovat muun muassa Faye Dunaway ja (Sylvester Stallonen pikkuveli) Frank Stallone.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Baarikärpäsen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Minnesotan territorio
Minnesotan territorio oli Yhdysvaltain territorio, joka perustettiin 3. maaliskuuta 1849 ja lakkautettiin 11. toukokuuta 1858, jolloin territorion itäosasta tuli Minnesotan osavaltio.
Historia
Ojibwayn ja Dakotan intiaaniheimot asuttivat Minnesotaa ennen valkoisten uudisasukkaiden saapumista alueelle 1820, jolloin Fort Snellingin linnoitus perustettiin. Territorio muodostettiin 1849. Rautateiden ja kanavien valmistus johti Minnesotan väkiluvun nopeaan nousuun. Suurin osa alkuperäisistä uudisasukkaista oli brittiläisiä, saksalaisia ja irlantilaisia. Territorio lakkautettiin 11. toukokuuta 1858, jolloin Minnesota liittyi unioniin sen 32. osavaltiona.
My Enemy
My Enemy on yhdysvaltalaisen, 1980-luvulla maailmanmaineeseen nousseen glam metal -yhtye Skid Row’n single vuodelta 1995. Se on ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, Subhuman Racelta. Nimikappaleen ovat kirjoittaneet rumpali Rob Affuso, basisti Rachel Bolan ja kitaristi Scotti Hill. Kappale on julkaistu myös kokoelmalla 40 Seasons: The Best of Skid Row. Tuohon versioon kappaletta oli kuitenkin paranneltu ja miksattu.
Massimo d’Azeglio
Elämä ja ura
Nuoruudessaan d’Azeglio omistautui taidemaalarin uralle. Asuessaan 1820-luvulla Roomassa hän saavutti mainetta maisemamaalarina. Isänsä kuoltua hän muutti vuonna 1830 Milanoon. Siellä hän kirjoitti poliittisesti sävyttyneet romaanit Ettore Fieramosca (1833) ja Niccolò de’Lapi (1841), jotka tekivät hänestä yhden Italian yhdistymisliikkeen eli risorgimenton maltillisen siiven johtohahmoista. Tämän jälkeen d’Azeglio omistautui politiikalle. Hänen pääteoksensa on pamfletti Gli ultimi casi de Romagna (1846), jossa hän arvosteli Romagnan hallitusta ja kehotti alueen asukkaita tukemaan Sardinian kuninkaan Kaarle Albertin pyrkimystä yhdistää Italia. Vuoden 1848 sodassa d’Azeglio taisteli Sardinian riveissä Itävaltaa vastaan. Kun Kaarle Albert tappioiden jälkeen luopui kruunusta poikansa Viktor Emanuel II:n hyväksi, tämä nimitti d’Azeglion pääministerikseen 7. toukokuuta 1849. D’Azeglio halusi edistää Italian kansallista jälleensyntymää poistamalla vieraita vaikutteita. Pääministerinä hänen merkittävin aikaansaannoksensa oli kirkollisten tuomioistuimien ja immuniteettien lakkauttaminen Sardiniassa vuonna 1851. Hän myös kutsui Camillo Cavourin hallitukseensa vuonna 1850. D’Azeglio ajautui kuitenkin erimielisyyksiin valtiovarainmininä toimineen Cavourin kanssa ja erosi 30. lokakuuta 1852. Liberaalimpi Cavour tuli hänen seuraajakseen. D’Azeglio osallistui tämän jälkeen enää satunnaisesti politiikkaan. Hän toimi vuonna 1859 jonkin aikaa Sardinian lähettiläänä Pariisissa ja hallituksen edustajana Romagnassa sekä 1860 Milanon kuvernöörinä. Hän puolusti Firenzen säilyttämistä yhdistyneen Italian pääkaupunkina. D’Azeglion keskeneräisiksi jääneet muistelmat ilmestyivät nimellä I miei ricordi vuonna 1867.
Muuta
D’Azeglio muistetaan erityisesti Italian yhdistymisen jälkeen esittämästään lausahduksesta ”''L’Italia è fatta. Restano de fare gli italiani''” (”Italia on nyt luotu, jäljelle jää italialaisten luominen”), jolla hän tarkoitti sitä, että yhteisen valtion perustamisesta huolimatta kansakunnan rakentaminen oli yhä kesken.
Altona
Altona on hallinnollinen osa-alue Hampurissa Saksassa. Se on Hampurin osa-alueista läntisin ja sijaitsee Elbejoen pohjoispuolella.
Altonaan kuuluu 13 kaupunginosaa : Altona-Altstadt, Altona-Nord, Ottensen, Bahrenfeld, Groß Flottbek, Iserbrook, Lurup, Osdorf, Blankenese, Nienstedten, Othmarschen, Rissen ja Sülldorf.
Historia
Altona kuului aikoinaan Tanskan Holsteiniin. Se perustettiin 1535 kalastajakyläksi. Vuonna 1664 Tanskan kuningas Fredrik III myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuoteen 1864 Altona oli Tanskan valtakunnan tärkein satamakaupunki. Tanskan ensimmäinen rautatie, Kristian VIII Østersø Jernbane, Altonasta Kieliin avattiin vuonna 1844. Vuonna 1867 Holsteinista ja näin ollen myös Altonasta tuli osa Preussia. Vuonna 1937 Altona yhdistettiin muiden läheisten vapaa- ja hansakaupunkien mukana Hampurin kaupunkiin.
The Very Best of Kiss
The Very Best of Kiss on KISS-yhtyeen julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää pääasiassa alkuperäisen Kissin kappaleita. Kokoelmalevy sisältää ainoastaan kolme kappaletta Kissin maskittomalta kaudelta.
Makgadikgadijärvi
Makgadikgadijärvi oli Afrikassa nykyisen Botswanan valtion alueella sijainnut järvi. Okavango-, Sambesi- ja Cuando-joet laskivat järveen, joka kuivui 10 000 vuotta sitten. Nykyään alue on Kalaharin autiomaata.
Makgadikgadijärvi muodostui noin kaksi miljoonaa vuotta sitten, kun maankuoressa tapahtuneen muutoksen takia syntyi vedenjakaja, joka ohjasi alueen suuret joet Makgadikgadijärven altaaseen. Noin 20 000 vuotta sitten allas oli täyttynyt äärimmilleen ja järven vesi alkoi valua kohti merta ensin pohjoiseen ja sitten itään. Seurauksena nykyisen Sambesi-joen ylä- ja alajuoksu yhdistyivät muodostaen Victorian putoukset. Aiemmin laskujoeton Makgadikgadijärvi laski uuden vesiväylän myötä Intian valtamereen.
Kuivemman ajanjakson takia Makgadikgadijärvi alkoi kuivua. Noin 10 000 vuotta sitten järvi oli jo lähes kuivunut. Allas täyttyi maalla, kun tuuli puhalsi alueelle hiekkaa Okavango kasasi sedimenttejä. Nykyään Makgadikgadijärvestä muistuttavat Okavangon suisto, Makarikarin ja Nxain suolapannu, Ngamijärvi ja Xaujärvi.
HMS Auricula (K12)
HMS Auricula (viirinumero K12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 George Brown and Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 25. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1940 ja valmistui 5. maaliskuuta 1941.
Palvelus
Alus upotettiin 6. toukokuuta 1942.
Lergravsparkenin metroasema
Lergravsparken on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueella 1.
Everton Soares
Everton Sousa Soares (s. 22. maaliskuuta 1996 Maracanaú, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka tunnetaan taiteilijanimellä Everton. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Grêmiota.
Everton pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2018. Hän kuuluu Brasilian joukkueeseen vuoden 2019 Copa Américassa ja teki turnauksen alkulohkossa maaottelu-uransa ensimmäiset maalit Boliviaa ja Perua vastaan.
Topaz
Topaz on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen vakoiluelokuva vuodelta 1969. Elokuva perustuu Leon Urisin menestysromaaniin, jonka Hitchcock valitsi paremman puutteessa, jotta voisi aloittaa jälleen elokuvan tekemisen. Käsikirjoituksen elokuvaan teki Samuel A. Taylor, joka oli aiemmin käsikirjoittanut Hitchcockin Vertigon.
Topaz on kylmän sodan aikaan sijoittuva vakoiludraama, jossa matkataan Ranskasta Yhdysvaltoihin ja Kuubaan. Ohjaaja Alfred Hitchcock käytti elokuvassa autenttista kuvamateriaalia Havannan puoluejuhlallisuuksista. Elokuvassa vilahtavat lyhyesti Che Guevara ja Fidel Castro.
Vastaanotto
Topaz sai ensi-iltanaan murskaavan vastaanoton. Kriitikot teilasivat sen täysin, eikä sillä ollut yleisömenestystäkään. Aikalaisarvioiden mukaan elokuvassa on muutamia hyviä kohtauksia, mutta kokonaisuutena se on valju ja helposti unohtuva. Huhujen mukaan Hitchcock olisi kuvannut peräti viisi erilaista loppua, mutta vain kolme on säilynyt.
Elokuva valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Topazin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kitaanin kieli
thumb|[[Kirgisiasta löydetty kitaaninkielinen käsikirjoitus.]] Kitaanin kieli on Mongoliassa ja Koillis-Kiinassa 300–1100-luvuilla asuneiden kitaanien puhuma kuollut mongolikieli.
Kitaanien johtama paimentolaisheimojen liittoutuma valtasi Koillis-Kiinan 900-luvun alussa ja perusti vuonna 916 Liao-dynastian valtakunnan, jonka džurtšenit hävittivät vuonna 1125. Tappion jälkeen osa kitaaneista siirtyi Keski-Aasiaan. Siellä he perustivat Karakitain valtakunnan, jonka mongolit valtasivat vuonna 1218.
Kitaanit käyttivät kahta kirjoitusjärjestelmää. Vuonna 920 luotiin ”suuri kirjoitus”, jonka uskotaan koostuneen useista tuhansista sanamerkeistä. Vuonna 925 laadittiin muutamia satoja merkkejä käsittävä ”pieni kirjoitus”, jota on käytetty kaikissa säilyneissä kielenmuistomerkeissä. Merkit on lainattu kiinasta, mutta yksittäisten sanojen asemasta ne ilmaisevat tavuja ja muodostavat kokonaisia sanamuotoja ilmaisevia ryhmiä. Ainoastaan osa kitaanin kirjoitusmerkeistä on onnistuttu tulkitsemaan. Niiden analyysi on kuitenkin paljastanut, että kyse on mongolinsukuisesta kielestä.
Syötekylä
thumb|Syötekylä Pudasjärven kartalla. Syötekylä on kylä Pudasjärvellä. Kylässä sijaitsevat muun muassa Suomen eteläisin tunturi Iso-Syöte sekä Pikku-Syöte laskettelukeskuksineen. Hyvät hiihtoladut houkuttelevat paljon hiihtäjiä lomailemaan. Syötekylä sijaitsee Syötteen kansallispuiston alueella. Kansallispuistossa on upeita retkeilykohteita. Maastopyöräily on kasvattanut suosiotaan alueella vuosi vuodelta.
Kylän palveluihin kuuluvat muun muassa kaksi hotellia ja kyläkauppa, jolla on oma huoltoasema. Lisäksi alueella on melko suuri määrä loma-asuntoja. Matkailu on kasvussa lisääntyneen rakentamisen ansiosta.
Syötteen alue on tunnettu runsaslumisuudestaan. Talvi on pitkä, ensilumi sataa yleensä lokakuussa ja talvikelejä riittää usein huhtikuun loppuun asti, joskus jopa toukokuussa pääsee vielä hiihtämään.
Omatoimivaihtari
Omatoimivaihtari on opiskelija, joka suorittaa korkeakoulututkintoa kotimaansa oppilaitoksessa ja lähtee ulkomaille määräaikaisesti opiskelijavaihtoon omatoimisesti. Tällöin opiskelija järjestää opiskelupaikan itse. Omatoiminen vaihtopaikan järjestäminen tekee opiskelijasta omatoimivaihtarin (kansainvälinen termi ”free-mover”).
Suomessa omatoimivaihtareita koskevat samat opintosuunnitelmaa ja hyväksilukua sekä opintojen tasoa ja määrää koskevat säännöt kuin muitakin väyliä vaihtoonlähdössään hyödyntäviä opiskelijoita. Muita opiskelijavaihdon väyliä ovat esimerkiksi Erasmus-ohjelma ja Nordplus sekä korkeakoulujen väliset kahdenväliset vaihtosopimukset.
Omatoimisesti ulkomaille lähtevä opiskelija voi valita kohteensa vapaasti, mutta joutuu yleensä hoitamaan käytännön järjestelyt, hakuprosessin ja rahoituksen itsenäisesti. Opiskelija ottaa itse suoraan yhteyttä toivomaansa yliopistoon ja tiedustelee mahdollisuutta hakea määräaikaista opiskeluoikeutta vaihto-ohjelmien ulkopuolella. Omatoimivaihtaruus muistuttaa opiskelijavaihtoa sikäli, että opinnot on yleensä mahdollista hyväksilukea suomalaisessa korkeakoulussa suoritettavaan tutkintoon edellyttäen, että asiasta on etukäteen sovittu oman korkeakoulun kanssa.
Omatoimivaihtareiksi luetaan myös ulkomaan opintoja välittävien organisaatioiden, kuten Asia Exchangen ja Kilroy Educationin, kautta opiskelemaan lähtevät henkilöt. Nämä organisaatiot toimivat linkkeinä opiskelijoiden ja valikoitujen vastaanottavien yliopistojen välillä helpottaen opiskelijoiden ulkomaille lähtöä. Lähettävän korkeakoulun näkökulmasta näidenkin organisaatioiden kautta ulkomaille lähtevät opiskelijat eivät osallistu korkeakoulun omiin vaihto-ohjelmiin vaan järjestävät opiskelupaikkansa itse. Näin ollen kyseiset opiskelijat ovat omatoimivaihtareita.
Korkeakouluopiskelu on maksullista lähestulkoon joka puolella maailmaa pohjoismaita lukuun ottamatta. Ulkomaiset korkeakoulut perivät useimmiten lukukausimaksuja niin paikallisilta kuin ulkomaisiltakin opiskelijoilta. Omatoimivaihtarin tulee varautua lukukausimaksuihin ja niiden kattamiseen kokonaan tai osittain voi anoa ns. free mover –stipendejä lähes kaikissa Suomen korkeakouluissa. Lisäksi stipendejä voi anoa myös eri säätiöiltä ja rahastoilta. Kela maksaa korotettua ulkomaan opintotukea opintojen edetessä suunnitellusti.
Surku
Muumikirjoista Surku esiintyy vuonna 1957 ilmestyneessä romaanissa Taikatalvi sekä vuonna 1977 ilmestyneessä kuvakirjassa Vaarallinen matka. Parhaiten Surku tunnetaan Taikatalvesta. Jo ennen Taikatalvea  Surku kuitenkin esiintyi vuonna 1956 Muumipeikko-sarjakuvassa ilmestyneessä tarinassa Kuvitteluleikki. Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjassa Surku esiintyy jaksossa "Talven vieraita", joka perustuu Taikatalvi-kirjaan. Surku on mukana myös piirroselokuvassa Muumit Rivieralla, jossa hahmon pohjana on käytetty Kuvitteluleikki-sarjakuvatarinaa.
Hahmon kuvaus
Surku-koira on kooltaan pieni ja väriltään vaaleanruskea. Sillä on päällään punainen viitta, joka on kiinni hakaneulalla. Surkun päätä koristaa niin ikään punainen hiippalakki. Surku on nimensä mukaan alakuloinen, yksinäinen kulkuri. Surku asuu uimahuoneella Tuu-tikin kanssa ja on päivisin komerossa. Surkun unelma on liittyä susilaumaan, sillä Surku kokee sudet veljikseen.
Surku kiipeää joka yö vuorelle ulvomaan kuuta toivoen, että sen susiveljet kuulisivat. Eräänä yönä Surkun veljet vihdoin saapuvat. Surkun suureksi pettymykseksi ne aikovatkin syödä Surkun, eivätkä ottaa sitä vastaan veljenään. Tämän ymmärtäessään Surku huokaa: "Taisin erehtyä. Syökää minut sitten. Minkäs sille mahtaa." Surkun pelastaa kuitenkin torvea soittava Hemuli, joka on saapunut Muumilaaksoon samoihin aikoihin kuin Surku. Sudet pelästyvät torven soittoa ja lähtevät pois. Surku lähtee Hemulin ja pienen ötökkä-Salomen mukana pois Muumilaaksosta ja jatkaa taivaltaan heidän kanssaan. Vaarallisessa matkassa Surku palaa Muumilaaksoon Hemulin ja muiden matkalaisten mukana.
Kuvitteluleikki-sarjakuvassa hahmo on hiukan erilainen kuin romaanissa. Se kuuluu Miskalle ja joutuu käyttämään kuonokoppaa, koska pelkää jonkun muuten arvaavan suuren salaisuutensa: Surku pitää vain kissoista. Kissat eivät kuitenkaan pidä siitä, joten Surku on onneton.
Lasse Kekki
Lasse Jukka Kekki (30. marraskuuta 1964 Helsinki – kadonnut 2006) oli Turun yliopistossa vaikuttanut kirjallisuuden- ja teatterintutkija, joka oli erikoistunut amerikkalaiseen nykyhomokirjallisuuteen ja -draamaan. Kekki kuului suomalaisen queer-tutkimuksen pioneereihin, ja hän järjesti alan tutkijoita yhdistäneitä tutkimusseminaareja vuodesta 1998 lähtien. Kekki julkaisi alallaan laajasti. Toimessaan Turun yliopiston yleisen kirjallisuustieteen assistenttina hänet tunnettiin innostavana opettajana.
Kekki katosi konferenssimatkalla Kairossa Egyptissä syksyllä 2006 pian O tempora o queer: pervot ajat -tutkimusseminaarin jälkeen. Kekin Suomen Akatemian postdoc-tutkijana valmistelema tutkimus Pervo parrasvaloissa: Queer-draamaa Teksasista Kokkolaan ilmestyi Pia Livia Hekanahon ja Jarmo Haapasen toimittamana vuonna 2010.
Kekki julistettiin kuolleeksi vuonna 2012, ja hänen kuolinpäiväkseen kirjattiin 5. marraskuuta 2006.
Lasse Kekin vanhemmat olivat asianajaja Heimo Kekki ja varatuomari Kaija Näres-Kekki.
Robert’s Coffee
thumb|Nykyinen Robert Paulig -logo Robert’s Coffee on Robert Pauligin vuonna 1987 perustama suomalainen kahvipaahtimo ja kahvilaketju. Sen valikoimaan kuuluu alkuperäiskahveja, kahvisekoituksia, espressokahveja, maustekahveja, kofeiinitonta kahvia ja teetä. Vuonna 2014 Paulig-konserni osti paahtimon sekä Robert Paulig -tavaramerkit Robert Pauligilta pitkien tavaramerkkikiistojen jälkeen. Robert’s Coffee -kahvilaketju ei kuulunut kauppaan, ja se on edelleen Robert Pauligin perheen omistuksessa.
Robert’s Coffeen mukaan se on Pohjoismaiden suurin kahvilaketju. Sillä on oma gourmet-kahvipaahtimo ja omat kahvilaadut. Kahviloita on esimerkiksi Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Turkissa ja Singaporessa yhteensä noin 100.
Tavaramerkin oikeuskäsittely
Pauligin kahvisuku riiteli syksyllä 2006 Paulig-tavaramerkin käyttöoikeudesta käräjillä. Oikeudenkäynnissä tuli ilmi Pauligin suvun vanha kiista, joka johti Robert Pauligin lähtöön perheyhtiöstä vuonna 1986. Robert Paulig pyrki 1980-luvulla viemään Pauligien perheyrityksen pörssiin. Suunnitelma ei onnistunut, ja hänet erotettiin yrityksestä vuonna 1986. Vuotta myöhemmin hän perusti Robert’s Coffeen, ja samalla Pauligien yritykset sopivat keskenään, että Robert Pauligin yhtiöt voivat käyttää Pauligin nimeä tuotteissaan.
Josef Kainz
thumb|upright|[[Wilhelm Trübner: Josef Kainz.]] thumb|upright|Ludwig Keller: Josef Kainz, 1895. Josef Gottfried Ignaz Kainz eli József Kainz (2. tammikuuta 1858 Wieselburg, Unkari – 20. syyskuuta 1910 Wien) oli itävaltalainen näyttelijä. Häntä on luonnehdittu erääksi saksankielisen teatterin suurista nimistä.