cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Redonit
pienoiskuva|Redonien alue kartassa oranssilla. Redonit olivat gallialainen kelttiheimo. Klaudios Ptolemaioksen mukaan he asuivat senonien länsipuolella Bresle-joen sivuhaaran Ligerin varrella. Redonien pääkaupunki oli Condate, nykyinen Rennes. Plinius vanhemman mukaan redonit olivat yksi Gallia Lugdunensiksessa asuneista kansoista diablindien ja turonien ohella. Gallian sodan aikana vuonna 57 eaa Julius Caesar lähetti yhden legioonan alistamaan venetit, redonit sekä muut kelttiheimot Seinen ja Loiren välillä. Caesarin mukaan redonit olivat yksi kelttien merivalloista, joiden alue ulottui valtamerelle asti. Vuonna 52 eaa redonit ja heidän naapuriheimonsa lähettivät Alesian taisteluun apujoukkoja Vercingetorixille.
Suolampi (Ähtäri, Kelloperä)
Suolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä ja Alavudella Kelloperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164,4 metriä mpy.
Verkkolasku
Verkkolasku on sähköinen lasku, jonka tiedot välitetään konekielisessä muodossa tyypillisesti XML-sanomana. Verkkolaskusta voidaan myös tuottaa tietokoneen näytölle paperilaskua muistuttava näkymä. Verkkolaskut lähetetään tavallisesti laskuttajayrityksen taloushallinto-ohjelmistosta, mutta laskutukseen voidaan käyttää myös toiminnanohjausjärjestelmää tai www-pohjaista laskutussivustoa.
Spermapankki
Spermapankki on laboratorio tai laitos, siemennesteen keräämistä, säilytystä ja jakelua myöhempää keinohedelmöitystä varten. Eläinten siemennesteen säilytyksestä puhuttaessa käytetään myös termiä siemenpankki.
Verkkolasku
Verkkolaskujen vastaanotto vaatii sähköisen ostolaskujen käsittelyjärjestelmän. Yritykset vastaanottavat verkkolaskut yleensä ostolaskujen sähköiseen kierrätys- ja arkistointiohjelmistoon, kun taas kuluttajat vastaanottavat verkkolaskut pääsääntöisesti verkkopankkiinsa.
Spermapankki
Siemenneste varastoidaan pieniin koeputkiin, jotka jäädytetään nestemäiseen typpeen pitkää varastointiaikaa varten. Näin siemenneste voi pysyä käyttökelpoisena vuosia, jopa 40 vuotta. Suomessa kuitenkin lahjoitettu sperma tuhotaan 15 vuoden kuluttua lahjoituksesta. Lain mukaan kuolleen miehen spermaa ei saa käyttää hedelmöityksessä.
Spermapankkien palveluita käyttävät sekä pariskunnat että naiset jotka haluavat lapsen ilman parisuhdetta. Miehet voivat tallettaa omaa spermaansa myös esimerkiksi syöpähoitojen edellä käyttääkseen sitä myöhemmässä elämäntilanteessa.
Ennen sperman tallettamista tutkitaan luovuttajan sopivuutta, kuten ikää ja terveydentilaa. Suomessa julkisen terveydenhuollon spermapankki ottaa vastaan lahjoituksia 20–45-vuotiailta perusterveiltä, tupakoimattomilta miehiltä. Yksityisillä klinikoilla on erilaisia ikärajoja.
Kari Kola
Kari Kola (s. 1978) on joensuulainen valotaiteilija ja Valoparta Oy:n yrittäjä. Kola on erikoistunut suuriin ulkoinstallaatioihin.
Spermapankki
Suomessa tuli vuonna 2007 voimaan Hedelmöityshoitolaki, jonka mukaan luovuttajan on jätettävä klinikalle henkilötietonsa, sillä lahjoitetusta sukusolusta syntyvällä lapsella on täysi-ikäisenä oikeus saada tietää lahjoittajan henkilöllisyys.
Spermapankit myös mahdollistavat ihmisten valita millaisia perintötekijöitä he haluavat perillisilleen. Tanskassa, ja etenkin Yhdysvalloissa, pankit kertovat yksityiskohtaisia tietoja luovuttajan ominaisuuksista.
Ensimmäiset kaksi spermapankkia perustettiin Iowa Cityyn Yhdysvaltoihin ja Tokioon Japaniin vuonna 1964.
Suomessa toimii spermapankki Turussa, Oulussa ja Helsingissä.
Kari Kola
Kola on toiminut maailmalla suurien ulkoilmateosten pioneerina ja suomalaisen valotaiteen edelläkävijänä. Hän on toiminut vuodesta 2001 lähinnä valon parissa. Hänellä on kokemusta muun muassa näyttelyiden, teatterin, tanssiteosten, festivaalien, klassisen musiikin ja oopperoiden parista. Vuodesta 2008 Kola on keskittynyt valotaiteen kehittämiseen ja suuriin ulkona toteutettaviin teoskokonaisuuksiin, jotka voivat sisältää useita taidemuotoja.
Kola on toiminut taiteellisena ja teknisenä vastaavana useissa tapahtumissa ja festivaaleissa ympäri Suomea.
Suuria valoteoksia hän on toteuttanut muun muassa Tšekin Prahassa (Magical Garden 2015), Portugalin Cascaisissa (Nordic Elements 2013 , 4 Elements with Nuno Maya & Sylvain Moreau 2014 ja Magical Garden 2016 ), Sloveniassa Ljubljanassa (Park Geometrica 2015), Turkissa Istanbulissa (Light is Here 2015), Ranskassa Pariisissa (Light is Here 2015), Kroatiassa Pulassa (Nordic Wave 2015), Hollannissa Eindhovenissa (Magical Garden 2016 ja Story of Light 2017 ), Englannissa Durhamissa (Frequencies 2017 ).
Suomessa Kolan töitä on nähty pitkään, muun muassa Kaivos elää Outokummun vanhassa kaivoksessa 2010 ja 2011, Vesitorni Tampereen Näsinneulassa 2012 , Joen varjot, Valonkaupunki 2013 Jyväskylässä, Maailma elää 2014 Jyväskylän messujen yössä, Koski Tampereen valoviikkojen 50-vuotisjuhlateos 2015 ja Color Park LUX-Helsinki 2016 , Luminous Finland 100 Suomen 100-vuotisjuhlien pääteos.
Kola on tehnyt Luminous Finland 100 -valoteossarjan, joka on yksi suurimmista valoteossarjoista maailmassa. Hän avasi YK:n kansainvälisen Valon vuoden 2015 teoksellaan Light Is Here Unescon pääkonttorissa Pariisissa.
Tammikuussa 2018 Kola osti Joensuun Botania-puutarhan, ja hänen tavoitteenaan on kolminkertaistaa kävijämäärä sekä saada puutarhalle kansainvälistä julkisuutta.
Verkkolasku
Verkkolaskun kustannussäästöistä paperilaskuun verrattuna on tehty useita tutkimuksia, joskin tarkkaa tietoa on vaikea arvioida. Suurin osa verkkolaskun kustannussäästöistä syntyy laskun vastaanottajan ajansäästöstä, kun paperilaskua ei tarvitse syöttää käsin tietokoneelle eikä kierrättää fyysistä paperilaskua toimistossa.
Verkkolasku Suomessa
Suomessa verkkolaskujen välitys aloitettiin vuonna 1999. Suomi ollut johtavia maita verkkolaskun käyttöönotossa. Verkkolaskutus on lyönyt itsensä läpi parhaiten B2B-markkinoilla laskun käsittelyn automatisoinnin myötä. B2B-markkinoilla verkkolasku on käytössä paitsi palvelujen tai tukkuostosten laskutuksessa, myös tavallisessa verkkokaupassa. Yritykset voivat esimerkiksi ostaa verkkokaupan tuotteita automaattisella verkkolaskulla ilman, että myyjän itse tarvitsee laskuttaa niitä. Tällaisia palveluja tarjoavat Suomessa esimerkiksi Enterpay ja Maksuturva.
Verkkolaskujen lisäksi sähköisiä laskuja välitetään runsaasti EDI-sanomina.
Sanomamuodot
Suomessa on kaksi yleisesti käytössä olevaa verkkolaskun sanomamuotoa: Finvoice ja TEAPPSXML. Verkkolaskuoperaattoreiden välisissä yhdysliikenteessä aineisto siirretään TEAPPSXML-standardin mukaisesti. Pankkien välittämä verkkolaskuaineisto on Finvoice-pohjaista.
Kansainvälisiä alan standardeja kehittää myös Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio.
Elin Waldén
Elin Waldén o.s. Alftan (13. syyskuuta 1877 Pusula – 1. toukokuuta 1940 ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Tavaramerkki
thumb|right|200px|Rekisteröidyn tavaramerkin tunnus. Tavaramerkki, ® on merkki (esimerkiksi sana, kuvio, iskulause tai niiden yhdistelmä), jonka avulla tavarat tai palvelut voidaan yhdistää niiden liikkeellelaskijaan. Tavaramerkki on tarkoitettu käytettäväksi elinkeinotoiminnassa. Tavaramerkin ansiosta kuluttajat pystyvät markkinoilla erottamaan tietyn yrityksen tuotteet muiden vastaavista tuotteista. Tavaramerkin haltijalla on yksinoikeus merkin käyttämiseen tavaran tai palvelun tunnuksena. Tämä tarkoittaa myös sitä, että merkin haltija voi kieltää muita käyttämästä merkkiään tai siihen sekoitettavissa olevaa toista merkkiä.
Tavaramerkin rekisteröiminen
Yksinoikeus tavaramerkkiin saadaan rekisteröimällä merkki tai käyttämällä sitä niin, että merkki katsotaan vakiintuneeksi. Suomessa rekisteröinnin suorittaa Patentti- ja rekisterihallitus. Rekisteröinnin edellytykset luetellaan tavaramerkkilain (544/2019) 3. luvussa. Merkki ei saa olla lain, yleisen järjestyksen tai hyvän tavan vastainen, eikä harhaanjohtava. Tavaramerkkiin ei saa ilman lupaa ottaa vaakunaa, lippua tai muuta sellaista tunnuskuvaa, eikä toisen nimeä tai merkkiä, eikä toisen suojatun teoksen nimeä.
Merkin on oltava erottamiskykyinen eli rekisteröitävän tavaramerkin tulee olla omiaan erottamaan haltijan tavarat tai palvelut muiden vastaavista. Tavaran lajia, laatua, paljoutta, käyttötarkoitusta, hintaa taikka valmistuspaikkaa tai -aikaa joko yksinomaan tai ainoastaan vähäisin muunteluin tai lisäyksin ilmaiseva merkki ei sellaisenaan ole erottamiskykyinen. Erottamiskykyiseksi ei katsota myöskään merkkiä, joka muodostuu yksinomaan tavaran luonteenomaisesta, teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tai tavaran arvoa olennaisesti korottavasta muodosta. Mikäli merkin erottamiskyky tulee arvioitavaksi, siinä kiinnitetään huomiota kaikkiin asianhaaroihin hakemuksen kattamien luokkien osalta. Muuten erottamiskykyä vailla oleva merkki voi tulla erottamiskykyiseksi käytön perusteella. Silloin on kiinnitettävä huomiota kaikkiin asianhaaroihin ja erityisesti siihen, kuinka kauan ja miten laajalti merkkiä on käytetty.
Rekisteröitäessä on ilmoitettava, mihin tavara- tai palveluluokkiin merkki rekisteröidään.
Merkkiä voidaan pitää vakiinnutettuna, kun se on tullut eri kohderyhmien keskuudessa yleisesti tunnetuksi kyseisen tavaran tai palvelun tunnusmerkiksi. Vakiintuminen edellyttää kuitenkin merkin tavaramerkinomaista käyttöä. Vakiintunut merkki saa suojaa vain niille palveluille, joiden tunnuksena sitä on käytetty. Merkin haltijalla on yksinoikeus tavaramerkkiin. Kukaan toinen ei saa käyttää tavaroissaan tai palveluissaan samaa tai sekoitettavissa olevaa merkkiä.
Rekisteröinti on maksullinen ja voimassa kymmenen vuotta. Rekisteröinti voidaan uudistaa aina kymmenen vuoden välein. Suomalaisen tavaramerkin uudistamisen voi yksinkertaisimmillaan hoitaa maksamalla uudistamismaksun Patentti- ja rekisterihallitukselle.
Merkinhaltijan yksinoikeutta rajoittaa eräissä tapauksissa rinnakkaiskäyttöoikeus. Omaa nimeään, toiminimeään tai osoitettaan saa käyttää tavaramerkkinä, ellei se ole omiaan aiheuttamaan sekaannusta.
Rekisteröinti voidaan julistaa tuomioistuimessa mitättömäksi joko alkuperäisen esteen takia, eli siksi, ettei merkkiä olisi lainkaan saanut rekisteröidä, erottamiskyvyn menettämisen, sekoitettavuuden tai harhaanjohtavuuden vuoksi, tai merkin menetettyä rekisteröimisen edellytyksen.
Tavaramerkin kaupallinen arvo ja tavaramerkkioikeudellinen suoja voi olla erittäin suuri. Niinpä etenkin suuryritykset voivat olla hyvin tarkkoja tavaramerkkinsä käyttämisestä, jos se liittyy niiden valmistamiin tavaroihin tai tarjoamiin palveluihin.
Hakemusvaiheessa olevan tavaramerkin tunnuksena käytetään yleisesti tunnusta ™. Rekisteröidyn merkin tunnuksena taas voi käyttää tunnusta ®. Näillä tunnuksilla ei kuitenkaan ole Suomessa oikeudellista merkitystä. Rekisteröityjä tavaramerkkejä on yli 88 000 kpl. ®-merkin saa Windowsissa näppäilemällä Alt + 0174, Mac OS:ssä näppäilemällä Alt + R.
Tavaramerkin käyttäminen
Yritys voi käyttää tavaramerkkejään omassa toiminnassaan, mutta se voi tämän asemesta tai lisäksi myöntää niihin myös lisenssejä. Aivan tyypillisesti tuotteella voi olla rinnakkain kaksi tai useampia merkkejä, esimerkiksi Volkswagen ja Golf ja TDI ja BlueMotion. Joskus merkin takana olevan yrityksen tunnistaminen voi olla vaikeaa. Sveitsiläinen Swatch Group omistaa tätä nykyä kymmeniä kellomerkkejä, jotka ainakin näyttävät kilpailevan asiakkaista.
Jos tavaramerkkiä ei käytetä riittävän laajasti, yksinoikeus tavaramerkin käyttämiseen voidaan menettää. Mikäli tavaramerkkiä käytetään, se voidaan toisaalta uudistaa rajoittamattoman monta kertaa. Manner-Euroopassa kölninveden merkki 4711 on ollut käytössä yli 200 vuotta.
Tavaramerkkejä voi myös pantata. Panttaus on rekisteröitävä, jotta panttaus on pätevä kolmatta kohtaan.
Tavaramerkin menettäminen
Omistaja voi menettää oikeuden tavaramerkkiin, jos sana muuttuu yleiseksi sanaksi. Kun tavaramerkki menettää erottumiskykynsä ja sitä käytetään yleisesti puhekielessä kaikista vastaavista tavaroista tai palveluista, voidaan tavaramerkki mitätöidä.
Tavaramerkki voi menettää erottamiskykynsä. Ilmiötä nimitetään vesittymiseksi (dilutaatio). Esimerkiksi Aspirin on lääketehdas Bayerin tavaramerkki, mutta sittemmin yleisnimiytynyt sanaksi aspiriini. Samoin on käynyt sanoille barbie, teflon, termos, lego tai mono, joka oli alkujaan tavaramerkki (Mononen Oy), joka vesittyi hiihtojalkineen yleisnimitykseksi. Nokia Oyj on rekisteröinyt sanamerkin Kännykkä, mutta siitä on sittemmin tullut matkapuhelimen yleisnimitys. Toisaalta erottamiskykyä vailla oleva tavaran nimitys voi käytännössä vakiintua, etenkin toiminimioikeuden tuella. Esimerkki hissimerkki Kone, jota valmistaa Kone Oyj.
Ellei tavaramerkkiä käytetä tai uudisteta, yksinoikeus siihen lakkaa.
Taustaa
Erilaiset alkuperäleimat ovat hyvin vanhoja. Roomalaiset tiilileimat ovat olleet usein tutkimuksen kohteena. Keskiajalla ja uuden ajan alussa metallien leimaaminen oli ajoittain jopa pakollista. Tästä muistuttavat edelleen käytössä olevan kullan ja hopean leimat, joilla on käytännössä sama merkitys kuin mittojen ja painojen vakaamisella. Tavaran alkuperään liittyvät myös posliinileimat (Sèvers, Meissen - Arabia).
Nykyisillä tavaramerkeillä ei ole tätä garantiafunktiota. Niitä ei ole tarkoitettu todisteiksi tavaran alkuperästä, vaan korkeintaan kaupallisesti alkuperästä.
Tavaramerkki on yleensä suojattu siinä muodossa, jossa se esiintyy tavaramerkkirekisterissä. Silti täsmälliseen graafiseen asuun kiteytettyjä merkkejä on tapana kehittää kulloistakin makua vastaavaksi.
Yrityksen käyttämä logo voi sisältää rekisteröidyn tavaramerkin. Merkin- ja toiminimenhaltijat käyttävät usein merkkiin viittaavaa symbolia tai emblemiä, kuten tyyliteltyä kirjainta (Stockmannin S-kirjain; Pohjola-yhtiön P-kirjain), tai vaakunat ja liput mieleen tuovia viiva- tai väriyhdistelmiä. Esimerkki tavaramerkkioikeudellisesti suojatusta logosta on Lacoste-krokotiili.
Mbere
Mbere on bantukieli, jota puhutaan Kongon tasavallassa ja Gabonissa. Suorat todisteet puuttuvat, mutta koko etnisen puhujayhteisön uskotaan käyttävän kieltä äidinkielenä. Mbereä ei tiedetä opetettavan kouluissa. Kielen tilanne on vakaa eli vaikka sitä ei käytetä virallisissa yhteyksissä, kotona ja puhujayhteisössä on edelleen normina, että kaikki lapset oppivat ja käyttävät kieltä.
Kieltä puhuvat Gabonin ja Kongon tasavallan mberet. Sillä on yhteensä 231 000 puhujaa, joista 127 000 asuu Kongon tasavallassa ja 104 000 Gabonissa.
Arkhimedeen lause
thumb|300px|Reaaliluvun B ja kokonaisluvun A suuruudet on ilmaistu janan pituuksilla. Kokonaisluvun A moninkerrat ovat myös kokonaislukuja, joten latomalla peräkkäin lukujen A janoja saadaan lopulta niin pitkä kokonaisluvun nA jana, että se on pitempi jana (luku) kuin reaaliluvun B jana eli lukuina ilmaistuna nA > B. Reaalilukuja koskevan Arkhimedeen lauseen mukaan jokaista reaalilukua r kohtaan löydetään positiivinen kokonaisluku k siten, että
Todistus
Mikäli r \leq 0, niin 1 on (triviaalisti) haluttu luku k. Oletetaan siis, että r > 0. Olkoon nyt joukko, jolloin S on ylhäältä rajoitettu. Edellä todistetun lauseen nojalla joukolla S on maksimi. Merkitään W =: max S ja valitaan k =: W + 1. Nyt k ei voi kuulua S:ään, joten k > r.
Arkhimedeen lauseen korollaari: jokaista positiivista reaalilukua z kohtaan on olemassa luonnollinen luku n siten, että z > 1/n.
Olkoon z > 0 reaaliluku. Arkhimedeen lauseen nojalla on olemassa luonnollinen luku n siten, että n > 1/z, mikä on yhtäpitävää epäyhtälön z > 1/n kanssa.
Seurauslauseita
Kahden erisuuren reaaliluvun a, b \in \R välissä on aina rationaaliluku r ja irrationaaliluku i ja molempia vieläpä äärettömän monta eli.
Todistus
Merkitään x =: b - a. Arkhimedeen lauseen nojalla on olemassa luonnollinen luku n siten, että. Joukolla on olemassa minimiarvo. Merkitään p = \min{E}. Nyt p - 1 ei kuulu joukkoon E ja pätee p - 1 < nb, joka on yhtäpitävää epäyhtälön kanssa. Pätee myös, joten. Täten ja  on etsitty rationaaliluku.
Osoitetaan, että tällaisia rationaalilukuja on olemassa äärettömän monta. Todistetaan induktiolla, että löydetään halutunlaisia lukuja mikä tahansa lukumäärä m \in \N.
Alkuaskel: edellä todistetun lauseen nojalla on olemassa luku siten, että.
Induktio-oletus: lukuja, jotka täyttävät ehdon b > r > a, jossa r \in \Q, on olemassa m - 1 määrä. Tosin sanoen pätee.
Induktioaskel: edellä todistetun lauseen nojalla on olemassa luku siten, että.
Etsitään seuraavaksi lukujen a ja b välistä irrationaaliluku:
Tämä voidaan tehdä monella tavalla. Esimerkiksi edellä todistetun lauseen nojalla löydetään rationaaliluvut ja  siten, että. Merkitään eli s \in \Q. Nyt ilmiselvästi pätee ja  on irrationaaliluku. Yllä olevan kaltaisella induktiolla osoitetaan, että halutunlaisia irrationaalilukuja on olemassa ääretön määrä.
Kerttu Reinius
Gertrud (Kerttu) Maria Reinius (15. heinäkuuta 1867 Kuorevesi – 9. tammikuuta 1953) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Teoksia
Nimimerkillä Koo Ärrä:
Pekka Loukiala
pienoiskuva|Pekka Loukiala
Pieksämäellä syntynyt Loukiala muutti veljensä Jukan kanssa Turkuun, jossa hänen uransa alkoi 1950-luvun lopulla. Vappuna 1959 Loukiala sijoittui toiseksi Ponnahdus pinnalle -kilpailussa kappaleella What You've Done To Me.
Tammikuussa 1961 Loukiala voitti Suomen rock-kuninkuuskisat Helsingissä, mikä avasi hänelle mahdollisuuden päästä levyttämään. Hän kiersi Suomea ja Ruotsia veljensä sekä Eero ja Jussi Raittisen ja Tuula sekä Paula Karppasen kanssa. Rockmusiikin suosion laskettua hän siirtyi perinteiseen tanssimusiikkiin, mutta 1970-luvulla hän palasi rockin pariin, jolloin hän esitti ja levytti erityisesti Elviksen musiikkia. Hän voitti muun muassa maailmanlaajuisen Elvis-kilpailun, ja hänet palkittiin Kanadassa.
Ammattimuusikon uransa hän lopetti 1980-luvun lopulla ja siirtyi kiinteistöalalle. Musiikkia hän ei kuitenkaan täysin jättänyt, vaan vielä vuonna 2000 hän levytti omakustannelevyn Love me Tender.
Filip Zubčić
Filip Zubčić (s. 27. tammikuuta 1993 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Koncar -seuraa. Hän on parisuurpujottelun MM-mitalisti ja on voittanut suurpujottelussa kolme maailmancupin osakilpailua.
Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Zubčić sijoittui pujottelussa 30:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli suurpujottelussa 28:s ja keskeytti pujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän keskeytti suurpujottelussa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pujottelussa 13:nneksi ja suurpujottelussa 16:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa 19:s, supersuurpujottelussa 31:s ja keskeytti alppiyhdistetyn. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, suurpujottelussa 24:nneksi sekä keskeytti pujottelun ja supersuurpujottelun.Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa parisuurpujottelussa ja oli neljäs suurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa kymmenenneksi ja pujottelussa 18:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa kahdeksas ja pujottelussa yhdestoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Zubčić kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Åren suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan runsas viikko myöhemmin seitsemäs Alta Badian suurpujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2020. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Naeban suurpujottelussa helmikuussa 2020. Saman kauden suurpujottelucupissa hän oli kolmas. Zubčić voitti joulukuussa 2020 Santa Caterinan ensimmäisen suurpujottelun ja sijoittui toisessa kolmanneksi. Tammikuussa 2021 hän sijoittui toiseksi Adelbodenin molemmissa suurpujotteluissa. Helmikuussa 2021 hän voitti Banskon ensimmäisen suurpujottelun. Maaliskuussa hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi ja suurpujottelucupissa kolmanneksi. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa pujottelussa oltuaan kolmas Val d'Isèressa joulukuussa 2021.
Paini kesäolympialaisissa 1960
Kesäolympialaisten 1960 painissa kilpailtiin kahdeksassa sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa. Menestynein maa oli seitsemän kultamitalia voittanut Turkki.
Dagny Carlsson
thumb|right|Dagny Carlsson
Dagny Carlsson (8. toukokuuta 1912 Kristianstad – 24. maaliskuuta 2022) oli ruotsalainen bloginpitäjä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Carlsson syntyi vanhimpana perheensä viidestä sisaruksesta. Kahdeksan vuotta koulua käytyään hän pääsi ompelijattareksi paitatehtaalle. Siellä hän työskenteli kahdenkymmenen vuoden ajan, kunnes jatkoi opintojaan ja pääsi työnjohtajaksi korsettitehtaalle Sundbybergiin. Työelämästään viisitoista viimeistä vuotta Carlsson vietti Försäkringskassanin palveluksessa.
Carlsson aloitti bloggaamisen 99-vuotiaana käytyään tietojenkäsittelykurssin ja miehensä Harryn kuoltua. Hän kuvaili blogissa yli satavuotiaan arkea Ruotsissa. Carlsson tuli laajalle yleisölle tunnetuksi Åsa Blanckin ohjaaman dokumenttielokuvan Livet börjar vid 100 kautta. Hän sai toistuvaa mediahuomiota blogin ansiosta, oli usein haastattelujen antajana viimeisten yhdeksän elinvuotensa aikana ja tuli tunnetuksi "maailman vanhimpana bloggaajana". Hän vieraili usein Sveriges Televisionin Fråga doktorn -ohjelmassa.
Viittomakielen ohjaaja
Viittomakielen ohjaaja on humanistisen ja kasvatusalan toisen asteen tutkinto. Vuodesta 2018 kommunikaation ja viittomakielen ohjaajan osaamisala on ollut osa kasvatus- ja ohjausalan perustutkintoa.
Dagny Carlsson
Vuonna 2016 Carlssonilla oli pieni rooli elokuvassa Satayksivuotias, joka jätti laskun maksamatta ja katosi. Samana vuonna ilmestyi kirja Livet enligt Dagny: I huvudet på en 104-åring, jonka hän oli laatinut yhdessä toimittaja Helén Bjurbergin kanssa. Hän pääsi kesäpuhujaksi Sommar i P1 -ohjelmaan, ja kuuntelijat äänestivät hänet yhdeksi talvijuontajista Vinter i P1 -ohjelmaan. Carlsson oli maaliskuussa 2018 tapaamassa Ruotsin kuningasparia. Hän ryhtyi vuonna 2017 tukemaan Me Too -kampanjaa. Hän oli itse kertonut kaltoinkohtelevasta ensimmäisestä aviomiehestään, josta hän oli ottanut asumuseron alle 40-vuotiaana.
Viittomakielen ohjaaja
Aiemmin opintojen laajuus oli 120 opintoviikkoa. Opinnot koostuivat yhteisistä opinnoista (20 ov), ammatillisista opinnoista (90 ov) ja vapaasti valittavista opinnoista (10 ov). Tutkinto sisälsi 20 opintoviikkoa viittomakieltä ja 20 opintoviikkoa työssäoppimista.
Erilaiset kommunikointitavat ovat viittomakielen ohjaajien erikoisosaamista. Asiakkaan tarpeen mukaan viittomakielen ohjaajat käyttävät kommunikoidessaan suomalaista viittomakieltä, viitottua puhetta, tukiviittomia, taktiilia viittomista, sormiaakkosviestintää, selkeää puhetta ja kirjoittamista sekä erilaisia puhetta tukevia ja korvaavia menetelmiä. Viittomakielen ohjaajat huomioivat työssään eri asiakasryhmien erityispiirteet ja toimivat työssään asiakasta ja hänen omatoimisuuttaan tukien sekä kunnioittaen asiakkaan itsemääräämisoikeutta ja yksilöllisyyttä.
Viittomakielen ohjaajan työtehtäviä ovat eri-ikäisten asiakkaiden ohjaaminen ja avustaminen elämän eri tilanteissa. Työ on kokonaisvaltaista asiakkaan tukemista, ohjaamista ja avustamista niin kommunikaatiossa, vuorovaikutuksessa kuin arkipäiväisissäkin asioissa. Erikoisosaamisensa vuoksi viittomakielen ohjaajat voivat toimia niin ohjaajina kuin avustajinakin sekä ryhmille että henkilökohtaisesti mm. dysfaattisten, sisäkorvaistutteen saaneiden, autististen, kehitysvammaisten, kuurojen, huonokuuloisten, kuuroutuneiden, kuurosokeiden, sokeiden ja heikkonäköisten parissa.
Viittomakielen ohjaajien työpaikkoja ovat päiväkodit, koulut, vanhusten palvelutalot, erilaiset hoitokodit ja toimintakeskukset. Ohjaajat voivat työllistyä myös koululaisten aamu- ja iltapäivätoimintaan sekä erilaisille leireille ja kursseille. Osa ohjaajista toimii freelancerluonteisesti esimerkiksi oppaina kuurosokeiden asiakkaiden harrastustoiminnassa, ostoksilla tai sosiaalisessa kanssakäymisessä.
April (nimi)
April on naisen etunimi. Se perustuu kuukauden nimeen: useissa kielissä huhtikuu tunnetaan tässä muodossa. Pohjana on latinan Aprilis.
Isossa-Britanniassa April-etunimi on tullut käyttöön vuonna 1917. Suomessa sitä on alettu antaa lapsille 1930-luvun jälkeen, mutta se on jäänyt melko harvinaiseksi nimeksi. Vuoden 2020 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 90–100 tämännimistä naista.
Léonie Adams
pienoiskuva|Léonie Adams Léonie Fuller Adams (9. joulukuuta 1899 Brooklyn, New York – 27. kesäkuuta 1988 New Milford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Adamsin ensimmäinen kokoelma oli Those Not Elect vuodelta 1925. Hänelle myönnettiin vuonna 1954 Bollingen-palkinto.
Adams kuoli 88 vuoden iässä vuonna 1988.
Chhau
Chhau-tanssit ovat intialaisia tansseja. Ne ovat erikoinen sekoitus esi-hindulaista, hindulaista ja heimotanssityyliä. Chhauta tanssitaan viisi päivää kestävien Chaitra-parva festivaalien aikaan. Chaitra-parvan aikaan ihmiset kiittävät Shivaa ja Shaktia, eli maskuliinista ja feminiinistä prinsiippiä sekä luontoäidin anteliaisuutta ihmiselle. Festivaalit ovat yleensä huhtikuun puolivälissä. Chhau-tansseja näkee Länsi-Bengalin Puruliassa, Orissassa sijaitsevassa Mayurbhanjissa, Biharin Seraikellassa sekä joissakin etäisemmissä alueen kylissä.
Tanssi on eräänlainen festivaaliin kuuluva rituaali, joka alkaa ensimmäisenä päivänä sillä, että alimpan kastiin kuuluvat naiset tuovat joesta vettä saviruukuissa pyhälle paikalle ja alkavat tanssia villisti saavuttaen transsin. Shivalle annettujen eläinuhrien aikana ja sen jälkeen yöhön asti tanssii kolmetoista miestä jotka edustavat kaikkia kasteja.
Seuraavana päivänä teemana on Hanuman, ja kolmantena päivänä Krishna. Neljäs päivä on varattu Kalin juhlimiselle ja viimeinen päivä symboloi kuolemaa ja jälleensyntymää. Joka päivälle on omat tanssinsa. Viimeisen päivän tanssissa on kohtaus jossa päähenkilö on kääritty kääriliinaan ja valmis polttohaudattavaksi. Juuri kun tuli on syttymässä herää ruumis henkiin ja alkaa tanssia. Juhlan lopussa kaadetaan ensimmäisenä päivänä haetut pyhät vedet Shiva Lingamin, eli Shivaa, maskuliinista prinsiippiä symboloivan kivihahmon päälle.
Chhau-tanssissa on paikallisia eroavaisuuksia. Seraikellassa käytetään isoja paperimassasta tehtyjä vaaleanpunaiseksi värjättyjä naamioita kun taas Mayurbhanjissa tanssijat kävelevät hiilillä ja roikkuvat selkiinsä ripustetuista koukuista tulenlieskojen yllä.
Unesco tunnusti chhau-tanssin osaksi aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa vuonna 2010.
Pieni kumikanoottikirja
Pieni kumikanoottikirja on Maarit Verrosen kirjoittama esseemuotoinen matkakirja vuodelta 2011. Kirjassa kirjoittaja kertoi matkustusharrastuksestaan kokoon taitettavalla kumivenellä Helsingissä ja Vantaanjoen vesistössä.
Kirjan luvuissa kuvataan ensin vene ja sen varusteet ja tarkastellaan tämän jälkeen Vantaanjoen vesistön geologista historiaa ja hydrografiaa, kumikanootin ekotehokkuutta ja sen sisältämien muoviraaka-aineiden ympäristövaikutuksia. Tästä edetään matkailun eri ulottuvuuksiin karttojen käytöstä alueen historiaan ja edelleen romanttisen erämaamatkailun, urbaanin flanöörin ja ympäristötaiteen filosofiaan.
Blek le Rat
Blek le Rat (virallinen nimi Xavier Prou, syntynyt 1952) oli yksi Pariisin ensimmäisiä graffititaiteilijoita ja merkittävä vaikuttaja etenkin 1980- ja 1990-lukujen eurooppalaisessa katutaiteessa. Hän oli myös sapluunatekniikalla toteutettujen graffitin pioneeri. Toinen tästä tekniikasta kuuluisaksi tullut graffitaiteilija on englantilainen Banksy, joka on saanut vaikutteita Blek le Ratilta.
Nimi Blek le Rat tulee italialaisesta sarjakuvakirjasta Blek le Roc. Sana "rat" (rotta) on anagrammi sanasta "art" (taide). Xavier Prou aloitti vuonna 1981 maalaamalla rottia Pariisin kaduille. Rottaa hän kuvaili tuolloin kaupungin ainoaksi vapaaksi eläimeksi, joka levittää ruttoa eteenpäin, aivan kuten katutaidekin. pienoiskuva|Blek le Ratin sapluunatekniikalla toteuttamia rottia pienoiskuva|Blek le Ratin Sheep-teos esillä Subliminal Projects Galleriassa Los Angelesissa.
Matija Kranjc
pienoiskuva|Matija Kranjc Matija Kranjc (s. 12. kesäkuuta 1984 Ljubljana, Slovenia) on slovenialainen keihäänheittäjä. Kranjcin ennätys on vuonna 2014 EM-kisojen karsinnassa heitetty 80.46. Tulos on samalla Slovenian ennätys. Kranjc selviytyi karsinnasta finaaliin. Hän voitti pronssia Välimeren kisoissa vuonna 2009 Pescarassa tuloksella 77.82. Kranjc on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin, mutta molemmissa hän on jäänyt karsintaan. Vuoden 2011 MM-kisoissa Daegussa hän jäi myös karsintaan. Kranjc on 181 senttimetriä pitkä, painaa 81 kiloa ja edustaa MASS-seuraa.
Iso Säynäslammi
Iso Säynäslammi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Vääräkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy.
Ani Kellomäki
Ani Kellomäki (s. 1976 Vantaa) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on myös Anne Flinkkilän kanssa tehnyt Yle TV1:n vuosina 2020–2023 esittämää keskusteluohjelmaa Flinkkilä & Kellomäki.
Hjem-IS Europa
pienoiskuva|Hemglass'n jäätelöauto Ruotsissa Hjem-IS Europa (tanskaa, ) on pohjoismainen jäätelöteollisuuskonserni, jonka omistaa sveitsiläinen elintarvikekonserni Nestlé. Yritys myy jäätelöä jäätelöautoilla, joita sillä on noin 420 kappaletta.
Hjem-IS Europa toimii nykyään kaikissa Pohjoismaissa paitsi Islannissa ja Suomessa. Norjan ja Tanskan tytäryhtiöiden nimi on Hjem-IS, Ruotsin Hemglass ja Suomen tytäryhtiön nimi oli Kotijäätelö. Norjan Hjem-ISin pääkonttori sijaitsee Oslossa, Tanskan Hjem-ISin Esbjergissä, Hemglassin Tukholmassa ja Kotijäätelön vuoden 2012 alusta Espoossa. Esbjergissä sijaitsee koko konsernin pääkonttori ja jäätelötehtaat. Konsernin pääjohtajana toimii Claus Astrup-Larsen.
Historia
Eric Ericsson omisti Ruotsin Kalmarissa jäätelötehtaan nimeltä Kalmars Glassfabrik. Hän aloitti jäätelöautotoiminnan syyskuussa 1968 Täbyssä. 1970-luvulla yrityksen toiminta laajeni Tanskaan, 1990-luvulla Norjaan ja vuonna 1993 perustettiin Suomen Kotijäätelö.
Hjem-IS Europan osti vuonna 1997 saksalainen jäätelöyhtiö Schöller, jonka sveitsiläinen elintarvikekonserni Nestlé osti vuonna 2002.
Suomen Kotijäätelö
Vuonna 1993 perustettu Suomen Kotijäätelö oli Hjem-IS Europan tytäryhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Vantaalla. Vuoden 2012 alkupuolella pääkonttori siirtyi Suomen Nestlé Oy:n tiloihin Espooseen. Se oli pelkästään vähittäiskauppias. Pääosa sen jäätelöistä valmistettiin konsernin jäätelötehtaalla Saksassa, osa Tanskassa, Suomessa ja Italiassa. Suomessa myytyjä tuotteita oli aiemmin valmistettu myös Belgiassa ja Espanjassa.
Henkilöstön määrä oli noin 200, joista vakituisessa kokoaikaisessa työsuhteessa oli noin 70. Kotijäätelön autoilla oli vakituiset reitit, joilla oli noin 50 000 pysähdyspaikkaa. Autot pysähtyivät pysähdyspaikoilla yleensä säännölliseen aikaan kerran kahdessa viikossa. Kesällä jäätelöautoja oli liikenteessä noin 80 ja talvikautena noin 50.
Heinäkuussa 2013 yhtiö ilmoitti, että toiminta Suomessa loppuu kokonaan 18. elokuuta 2013. Yhtiön mukaan jäätelön kokonaiskysyntä on laskenut jo kolmatta vuotta eikä jäätelöautotoiminta ole enää kannattavaa.
Mainossoitto
Yrityksen jäätelöautojen tunnuksena on tunnistettava ja kuuluva tunnussoitto. Mainossoitosta on valitettu esimerkiksi Helsingin ympäristölautakuntaan, sekä Uudenmaan lääninoikeuteen, mutta nämä hylkäsivät mainossoitosta tehdyn kantelun.
Avoin saatavuus
pienoiskuva|yläoikea|Avoimen saatavuuden logo. Avoin saatavuus tarkoittaa, että tieteellinen julkaisu tai muu sisältö on luettavissa internetistä ilmaiseksi ja esteettömästi. Lisäksi julkaisu on myös lisensoitava avoimella lisenssillä.
Myös avoimen saatavuuden julkaisemisesta aiheutuu kustannuksia, mutta toisin kuin perinteisessä julkaisemisessa, niitä ei siirretä aineiston käyttäjien maksettavaksi. Toiminta voi perustua esim. artikkelimaksuihin (engl. 'article processing charge', ts. artikkelin kirjoittaja, hänen taustaorganisaationsa tai hänen rahoittajansa maksaa julkaisemisen kustannukset), palvelua ylläpitävän organisaation antamaan tukeen tai vapaaehtoistyöhön. Julkaisut voivat olla saatavilla kustantajan verkkopalvelussa tai esim. korkeakoulun ylläpitämässä julkaisuarkistossa.
Avoimeen julkaisemiseen kuuluu muun tieteellisen julkaisutoiminnan tavoin olennaisena osana referee-menettely (vertaisarviointi), joka on tärkeää julkaisujen laadunvarmistuksen ja kirjoittajien tieteellisen meritoitumisen kannalta. Lehti- ja kokoomateosartikkelien lisäksi verkossa julkaistaan avoimesti myös monografioita, konferenssijulkaisuja, opinnäytteitä sekä muita korkeakoulujen, tutkimuslaitosten ja tieteellisten seurojen tuottamia julkaisuja.
Avoimen saatavuuden julkaiseminen on oleellinen osa laajempaa avoimen tieteen kokonaisuutta, johon kuuluvat myös tutkimusdatan ja -menetelmien avoimuus. Avoimella tieteellä on yhtymäkohtia Wikipedian ja muiden wiki-tekniikkaan perustuvien palveluiden kanssa. Vapaa pääsy tieteelliseen tietoon edistää kannattajien mukaan myös oppimisen yhdenvertaisuutta ja yhteiskunnallista demokratiaa.
Avoimen saatavuuden liike
1990-luvun kuluessa syntyi useita avoimeen julkaisemiseen perustuvia verkkopalveluita, joista merkittävin oli fyysikoiden pre print -arkisto ArXiv. Varsinainen avoimen saatavuuden liike syntyi kuitenkin vasta vuosituhannen vaihteen jälkeen. Taustatekijöinä olivat sekä Internetin tarjoamat uudet mahdollisuudet julkaisujen välittämiseen että perinteisen tieteellisen julkaisemisen kustannuskriisi, joka koetteli etenkin tieteellisiä kirjastoja. Vaikka keskeiset tieteelliset lehdet olivat jo vuosituhannen vaihteeseen mennessä tulleet saataville verkon kautta, niiden hinnat nousivat edelleen tasaisesti, ja ne söivät yhä suuremman osan kirjastojen määrärahoista.
Avoimen saatavuuden liikkeen tarjoamiksi ratkaisumalleiksi muotoutuivat toisaalta avoimet tieteelliset lehdet (kultaisen tien avoin saatavuus, 'gold road to open access') ja toisaalta tieteellisten artikkelien rinnakkaistallentaminen avoimissa julkaisuarkistoissa (vihreän tien avoin saatavuus, 'green road to open access'). Avoimen saatavuuden liikkeen alkuperäiset periaatteet kiteytettiin Budapestin julistuksessa vuonna 2002.
Sittemmin käsitykset avoimen julkaisemisen toteutumisesta ja siihen liittyvistä vaihtoehdoista ovat muuttuneet huomattavasti monimuotoisemmiksi. Kultaisen ja vihreän tien avoimen saatavuuden rinnalle on noussut muitakin vaihtoehtoja, muun muassa hybridi-OA, jossa vain osa lehtien sisällöstä avataan artikkelikohtaisten maksujen avulla vapaasti saataville. Toisaalta minimitavoitteen eli julkaisujen avoimen saatavuuden ('gratis OA') lisäksi on ryhdytty vaatimaan myös niiden jatkokäytön mahdollistamista Creative Commons -lisenssejä hyödyntämällä ('libre OA').
Avoimet tiedelehdet
Vaikka tutkijat selvitysten mukaan suhtautuivat alusta lähtien periaatteessa myönteisesti avoimeen julkaisemiseen, he olivat silti pitkään suhteellisen haluttomia julkaisemaan avoimilla foorumeilla, suurelta osin juuri sen takia, että tieteellisen meritoitumisen kannalta on tärkeää julkaista nimenomaan mahdollisimman arvostetuissa lehdissä. Lisäksi avoimen julkaisemisen uskottavuudelle ovat aiheuttaneet ongelmia niin sanotut saalistavat kustantajat, jotka perivät julkaisumaksuja mutta eivät noudata tieteellisen julkaisutoiminnan laatukriteereitä muun muassa vertaisarvioinnin osalta. Avoimen saatavuuden lehtien hakemistoksi rakennettu Directory of Open Access Journals -palvelu (DOAJ) on pyrkinyt karsimaan kelvottomat julkaisut pois indeksistään kiristämällä pääsyvaatimuksiaan.
Kansainvälisessä tiedejulkaisemisessa avoin saatavuus on vähitellen muotoutunut uudeksi bisnesmalliksi, eli kyse ei ole pelkästä idealismista. BioMedCentralin ja Public Library of Sciencen kaltaiset uudet kustantajat rakensivat toimintansa 2000-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä alkaen nimenomaan artikkelimaksujen varaan. 2010-luvulta lähtien myös perinteiset suuret tiedekustantajat ovat ryhtyneet muuttamaan lehtiensä toimintamallia siten, että ne ovat joko kokonaan (kultainen OA) tai osittain avoimia (hybridi-OA). Etenkin Plan S:n hybridi-OA:lle asettamien rajoitusten myötä tämä avoimuus toteutuu usein kirjastojen neuvottelemien ns. transformatiivisten sopimusten kautta. Tällaisten sopimusten tavoitteena on julkaisemisen kokonaiskustannusten hallitseminen siten, että organisaatiot maksavat samalla kertaa kustantajalle sekä omien julkaisujensa avoimesta julkaisemisesta että muiden organisaatioiden tuottamien (toistaiseksi ei-avoimien) julkaisujen lukuoikeudesta.
Julkaisuarkistot ja rinnakkaistallentaminen
Tieteellisten artikkelien rinnakkaistallennus joko organisaation omassa tai alakohtaisessa julkaisuarkistossa lähti sekin useimmilla aloilla liikkeelle suhteellisen hitaasti. Vaikka julkaisuarkistoja perustettiin lukuisiin yliopistoihin, rinnakkaistallennettujen artikkelien määrä pysyi pitkään vähäisenä.
Alun perin julkaisuarkistojen oletettiin täyttyvän tutkijoiden spontaanisti tekemän vapaaehtoisen itsearkistoinnin kautta, mutta vähitellen päädyttiin siihen, että artikkelien tallentamisen tueksi tarvitaan tiukempia velvoitteita joko tutkimusrahoittajilta tai tutkijoiden taustaorganisaatioilta. Kansainvälisesti suurinta huomiota saivat aikanaan merkittävimpiin amerikkalaisiin tutkimusrahoittajiin kuuluvan National Institute of Healthin (NIH) rahoittamilleen tutkijoille määräämä tallennusmandaatti sekä Harvardin yliopistossa (2008) ja MIT:issa (2009) tehdyt päätökset yliopistojen tutkijoita koskevista tallennusmandaateista. Sittemmin rinnakkaistallennus on yleistynyt poliittisten linjausten myötä erityisen nopeasti etenkin Iso-Britanniassa ja joissakin muissa läntisen Euroopan maissa.
Kenties suurin tieteellisten artikkelien rinnakkaistallennuksen haasteista on liittynyt artikkelien tekijänoikeuksiin ja julkaisusopimuksiin. Vaikka tieteellisissä lehdissä julkaistujen artikkelien tekijöille ei yleensä makseta korvausta artikkelien käytöstä, he ovat kuitenkin luovuttaneet kustantajalle niiden kaikki oikeudet. Jotta rinnakkaistallentaminen olisi mahdollista, kustantajien kanssa täytyy siis joko neuvotella toisenlaisista ehdoista tai sitten tallennusoikeus pitää varmistaa jollain muulla tavalla, esim. lainsäädännön keinoin. Käytännössä suuri osa tieteellisistä lehdistä ja kustantajista on päätynyt antamaan luvan rinnakkaistallentamiseen, mutta tallentamisen ehdot vaihtelevat merkittävästi. Osa kustantajista sallii artikkelien julkaisemisen viiveellä (embargon pituus voi olla esim. puoli vuotta tai vuosi lehden ilmestymisestä), tai sallii vain tekijän oman version julkaisemisen kustantajan version sijasta (tai päinvastoin). Tilanteen selkiyttämiseksi tietoja eri kustantajien poliitikoista on koottu Sherpa/Romeo-palveluun.
Avoin saatavuus Suomessa
Suomen avoimen saatavuuden työryhmä FinnOA aloitti toimintansa vuonna 2003, ja suurelta osin sen toiminnan vaikutuksesta tietoisuus avoimen saatavuuden julkaisemisesta alkoi lisääntyä nopeasti. Opetusministeriön asettaman Avoimen tieteellisen julkaisemisen työryhmän muistiossa (2005) suositeltiin muun muassa korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten avoimien julkaisuarkistojen perustamista ja tieteellisten artikkelien rinnakkaiskopioiden tallentamista niihin.
Vuonna 2006 Suomen yliopistojen rehtorien neuvosto allekirjoitti Berliinin julistuksen tieteellisen tiedon avoimesta saatavuudesta. Seuraava merkittävä virstanpylväs oli Helsingin yliopiston toukokuussa 2008 tekemä päätös yliopiston henkilökuntaa koskevasta rinnakkaistallennusmandaatista, joka astui voimaan vuoden 2010 alussa. Suomalaisten ammattikorkeakoulujen yhteinen vuoden 2010 alusta voimaan astunut OA-mandaatti sai aikanaan myös kansainvälistä huomiota.
Avoin julkaiseminen oli yhtenä osa-alueena mukana opetus- ja kulttuuriministeriön Avoin tiede ja tutkimus -hankkeessa (2014–2017). Hankkeen päättymisen jälkeen avoimen tieteen kansallinen koordinaatio päätettiin keskittää Tieteellisten seurain valtuuskunnan tehtäväksi. Koordinaatio on valmistellut kansallisena yhteistyönä avointa julkaisemista koskevia linjauksia ja suosituksia. Suomen akatemia liittyi vuonna 2018 mukaan Plan S:n taustaorganisaatioihin, ja se edellyttää vuonna 2021 myöntämistään rahoituksista alkaen Plan S:n julkaisujen avoimuutta koskevien ehtojen noudattamista.
FinELib-konsortion johdolla käydyissä lisenssineuvotteluissa on 2010-luvun lopulta lähtien pyritty solmimaan kustantajien kanssa transformatiivisia Read and Publish -sopimuksia. Tiedeyhteisö on tukenut sopimusneuvotteluita muun muassa Tiedon hinta -aloitteen voimin. FinELib on lisäksi kartoittanut artikkelimaksuista aiheutuvia kustannuksia ja pyrkinyt edistämään niiden hallinnointia tukevia käytäntöjen kehittymistä.
Carl Otto Alexander Munck
Carl Otto Alexander Munck (29. toukokuuta 1853 Hamina – 26. tammikuuta 1927 Hausjärvi) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies.
Avoin saatavuus
Avoin saatavuus Suomessa
Kaikilla suomalaisilla korkeakouluilla ja useimmilla tutkimuslaitoksilla on nykyään julkaisuarkisto, joko itsenäisenä organisaatiokohtaisena palveluna tai osana laajempaa monen organisaation yhteistä palvelua. Vaikka julkaisuarkistojen perustaminen pääsi hyvään vauhtiin jo vuoden 2005 jälkeen, rinnakkaistallentaminen alkoi kuitenkin yleistyä vasta vuodesta 2015 alkaen, kun korkeakoulut ja tutkimuslaitokset ryhtyivät Jyväskylän yliopiston esimerkin mukaisesti kehittämään sitä tukevia palveluita aiempaa järjestelmällisemmin. Nämä palvelut oli usein integroitu tutkimustietojärjestelmän ja etenkin yliopistojen rahoituksen kannalta tärkeän opetus- ja kulttuuriministeriön julkaisutiedonkeruun kanssa. Vuoteen 2020 mennessä jo yli 60 % korkeakouluissa vuosittain tuotetuista julkaisuista rinnakkaistallennettiin avoimiin julkaisuarkistoihin.
Carl Otto Alexander Munck
Munckin vanhemmat olivat kenraali, vapaaherra Johan Reinhold Munck ja Wilhelmina Margareta von Kraemer ja puoliso vuodesta 1882 Natalia Ruin. Sairaanhoitaja Ruth Munck oli heidän tyttärensä. Carl Otto Alexander Munck tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Ultunassa 1880. Hän oli Hausjärven Erkylän kartanon omistaja ja tutkimusmatkailija, joka teki tutkimusmatkoja sekä Aasiaan että Amerikkaan. Munck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1899, 1900 ja 1905–1906.
Avoin saatavuus
Avoin saatavuus Suomessa
Tieteellisten lehtien avoin julkaiseminen yleistyi Suomessa melko hitaasti, sillä niiden rahoitus perustui suurelta osin tilaus- ja jäsenmaksutuloihin sekä Tieteellisten seurain valtuuskunnan jakamaan valtionapuun, joka ei tukenut avointa julkaisemista. Tieteellisten seurain valtuuskunnan vuodesta 2006 lähtien tarjoama Open Journal Systems -ohjelmistoon perustuva keskitetty alustapalvelu uudistettiin teknisesti vuosina 2016–2017, ja tässä yhteydessä brändättiin uudelleen nimellä Journal.fi. Palvelu on tämän jälkeen kasvattanut nopeasti suosiotaan, ja vuonna 2021 siinä oli mukana noin 90 lehteä, joista suurin osa oli avoimia lehtiä. Pääasiassa tieteellisten seurojen julkaisemille kotimaisille tiedelehdille on myös etsitty uutta avoimen saatavuuden julkaisemista tukevaa rahoitusmallia, mutta rahoittajien löytäminen on osoittautunut ennakoitua vaikeammaksi.
Carl Otto Alexander Munck
Munckin veli oli vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck.
Harmaasuomunsyöjä
Harmaasuomunsyöjä (Corematodus shiranus) on uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 27 cm pitkäksi.
Sitä on tavattu vain Malawijärven eteläosasta. Ylikalastus on johtanut sen uhanalaisuuteen.
William Pepperell Montague
William Pepperell Montague (11. marraskuuta 1873 Chelsea, Massachusetts - 1. elokuuta 1953 New York) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän kuuluu uuden realismin koulukunnan perustajiin. Koulukunta oli yhdessä pragmatismin kanssa haastamassa 1800-luvun loppupuolen yhdysvaltalaista filosofiaa hallinnutta idealismia.
Montague opiskeli Harvardin yliopistossa, ja väitteli tohtoriksi vuonna 1898. Montague opetti muun muassa Harvardissa, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Columbian yliopistossa. Vuodesta 1920 hän toimi Columbian yliopiston professorina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1947.
H5N1
pienoiskuva|300px|H5N1-viruksen levinneisyyskartta (toukokuu 2007), tummanpunaisella varmennetut ihmistartunnat ja vaaleammalla punaisella lintujen tartunnat. H5N1 eli Hongkongin lintuinfluenssa on ihmiseen tarttuva lintuinfluenssaviruksen alalaji. Se kuuluu A-virusten H5-luokkaan, joka on H7-luokan ohella erityisen vaarallinen. Vuoden 1997 jälkeen H5N1-epidemiat ovat surmanneet kymmeniä miljoonia lintuja joko suoraan tai välillisesti, kun sairastuneet linnut on hävitetty pandemian ehkäisemiseksi. Yli sata ihmistä on saanut H5N1-tartunnan, ja kuolleisuus on 20–50 %.
H5N1 on herättänyt laajaa huolta, sillä viruksen on pelätty voivan muuntua laajan pandemian aiheuttavaksi tappajavirukseksi. Tämä edellyttää viruksen muuntumista ihmisestä ihmiseen ilmateitse tarttuvaksi, mitä ei tiedettävästi vielä ole tapahtunut. Virus on levinnyt maailmalle hitaasti – ensimmäinen tapaus Afrikan mantereella raportoitiin 8. helmikuuta 2006 Nigeriassa.
Vuoden 2011 marraskuussa hollantilaisen virologian professorin Ron Fouchierin johtama tutkimusryhmä onnistui luomaan erittäin tarttuvan version lintuinfluenssavirus H5N1:stä. Jos tämä mutaatio pääsisi leviämään, se voisi tappaa puolet Maapallon väestöstä.
H5N1 Euroopassa
Ensimmäinen tapaus, jossa H5N1:n todettiin tarttuneen EU:n alueella siipikarjaan, raportoitiin 23. helmikuuta 2006 itäranskalaisesta kalkkunatarhasta, jonka alueella oli aiemmin todettu kahdessa kuolleessa sorsassa H5N1-virusta. Tapauksen johdosta Japani on kieltänyt siipikarjan lihan tuonnin Japaniin ja on uhannut laajentaa kieltoaan myös hollantilaisiin tuotteisiin.
Keväällä 2021 todettiin Suomessa ensimmäinen H5N1-tapaus, joka oli valkoposkihanhella Helsingin Arabianrannassa.