cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Garm (lehti)
Kuvittajat
Garmiin piirsi 30 vuoden aikana yli 200 piirtäjää, joukossa suuri osa Suomen johtavista pilapiirtäjistä. Tunnetuimpia olivat muun muassa Signe Hammarsten-Jansson, Tove Jansson, Topi Vikstedt, Gösta Thilén, Carolus Lindberg, Germund Paaer, Oscar Furuhjelm, Sven Nyström, Alvar Cawén, Rudolf Koivu, Antti Favén, Alexander Tawitz, Marcus Collin, Holger Sumelius, Eric Vasström, Erik Bergman ja Henrik Tikkanen. Johtaviin piirtäjiin kuulunut Signe Hammarsten-Jansson suunnitteli lehden maskottina käytetyn mulkosilmäisen Garm-koiran. Hänen tyttärensä Tove Jansson sai ensimmäisen piirroksensa julkaistua Garmissa vuonna 1929 vain 15-vuotiaana, ja piirsi myöhemmin lehdelle noin sata kansikuvaa, joista monien aiheena oli natsi-Saksan ja Neuvostoliiton terävä kritiikki. Tove Janssonin Garmiin tekemissä piirroksissa esiintyi myös ensimmäinen versio muumista, Snork-niminen hahmo, josta tuli yksi lehden vakituisista hahmoista. Garm julkaisi lisäksi valikoituja piirroksia johtavista ulkomaisista pilalehdistä, kuten Punchista, Simplicissimuksesta ja Lifesta.
Päistärikkö
thumb|300px|Oikealla ruunikonpäistärikkö hevonen thumb|300px|Rautiaanpäistärikkö [[dartmoorinponi varsansa kanssa]]
Päistärikkö on hevosen väritys, jossa hevosen karvapeitteessä on erityisesti rungossa valkoista karvaa värillisen seassa. Tällöin runko näyttää vaaleammalta kuin hevosen pää ja jalat. Päistärikön rungossa on kuitenkin usein tummia pilkkuja ja viiruja. Pohjavärinsä perusteella päistärikköä kutsutaan esimerkiksi ruunikonpäistäriköksi.
Päistärikkö voi näyttää eri vuodenaikoina hyvin erilaiselta, sillä valkea karva tulee eri tavalla näkyviin karvapeitteen ollessa ohut tai paksu. Varsoilla päistärikköys tulee tavallisesti näkyviin vasta paksun varsakarvan lähdettyä. Päistärikköä ei pidä sekoittaa iän myötä kauttaaltaan harmaantuvaan kimoon.
Elsa Heporauta
pienoiskuva|Kirjailija Elsa Heporaudan hautakivi [[Jyväskylän vanha hautausmaa|Jyväskylän vanhalla hautausmaalla.]] Elsa Matilda Heporauta (sukunimi vuoteen 1935 Hästesko, o.s. Koponen, 31. elokuuta 1883 Puumala – 7. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja Kalevala Korun sekä Kalevalaisten Naisten Liiton perustaja. Heporauta julkaisi teoksiaan myös nimillä Elsa Hästesko ja Elsa Hästesko-Heporauta sekä nimimerkillä Tavi Ylämaa.
Henkilöhistoria
Heporaudan vanhemmat olivat Puumalassa sijainneen Sahanlahden sahan hoitaja Johan Henrik Koponen ja Ida Karolina Liukkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui hospitanttina Jyväskylän seminaarista vuonna 1905. Heporauta toimi Länsi-Suomen opiston johtajana Huittisissa vuosina 1905–1907 ja meni naimisiin opiston rehtorin, filosofian tohtori Frans Akseli Hästeskon (1879–1946) kanssa vuonna 1907. Heporauta teki monia opintomatkoja: Venäjälle 1908, Keski-Eurooppaan 1913, Saksaan ja Italiaan 1926, Viroon ja Skandinavian maihin useita matkoja sekä Yhdysvaltoihin 1939.
Vuonna 1935 Heporauta muutti Helsinkiin ja Kalevalan 100-vuotisjuhlavuoden innoittamana perusti Kalevalaisen naisen muistomerkkiyhdistyksen (myöhemmin Kalevalaisten Naisten Liitto) ja Kalevala Korun. Yhdistyksen puheenjohtajana Heporauta toimi vuosina 1935–1946 ja hänet nimitettiin sen kunniapuheenjohtajaksi. Kalevala Koru valmistaa koruja Kansallismuseon kokoelmissa olevien mallien pohjalta.
Teoksia
Heporauta toimitti myös Lasten Joulun vuodesta 1912 ja Nuorten Kesän vuosikerrat 1913-1916.
Benito López Esnaola
Lopez Esnaola oli 1900-luvulla elänyt shakinpelaaja. Hän otteli muun muassa Aleksandr Alehinia vastaan vuonna 1941. Hän kuitenkin hävisi ottelun häviten molemmat pelit.
Viareggio-palkinto
Viareggio-palkinto (Premio Viareggio) on merkittävimpiä italialaisia kirjallisuuspalkintoja. Palkinto on perustettu 1929, ja se jaetaan vuosittain useassa sarjassa: romaani, essee, runo ja esikoisteos. Lisäksi on olemassa ulkomaiselle kirjailijalle myönnettävä Viareggio Versilio International Prize. Palkinto on nimetty italialaisen kaupungin Viareggion mukaan, ja se on perustettu kilpailijaksi Milanossa myönnettävälle kirjallisuuspalkinnolle.
Adolf Muschg
Adolf Muschg (s. 1934 Zollikon, Sveitsi) on sveitsiläinen kirjailija.
Muschg oli vuodesta 1970 kirjallisuuden professori Zürichissä teknillisessä korkakoulussa. Hän opetti sitä ennen Japanissa, Göttingenissä, Ithacassa ja Genevessä. Romaanissaan Im Sommer des Hasen hän hyödyntää Japanin-kokemuksiaan.
Rufus King
Rufus King (24. maaliskuuta 1755 – 29. huhtikuuta 1827) oli yhdysvaltalainen asianajaja, poliitikko ja diplomaatti.
King oli Massachusettsin edustaja siirtokuntien kongressissa sekä Philadelphian konventissa ja oli yksi Yhdysvaltain perustuslain allekirjoittajista vuonna 1787. Uuden kongressin muodostamisen jälkeen hän edusti New Yorkia Yhdysvaltain senaatissa.
Vuonna 1796 presidentti George Washington nimitti Kingin maan Britannian suhteista vastaavaksi ministeriksi. King palasi vielä tämän jälkeen senaattoriksi kahden kauden ajaksi.
Kristiinan Urheilijat
Kristiinan Urheilijat on vuonna 1932 perustettu urheilun yleisseura Kristiinankaupungista. Seuran riveissä voi harrastaa yleisurheilua, lentopalloa, hiihtoa ja uintia. Seurassa on noin 800 jäsentä. Menestyneitä Kristiinan Urheilijoiden edustajia ovat muun muassa korkeushyppääjät Eleriin Haas ja Jonna Anias.
Sänkijärvi
Sänkijärvi on Pirkanmaalla Oriveden Holmassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee pelomaiden keskellä ja metsäsaarekkeen vieressä. Sitä ympäröivät pellot viettävät järveä kohti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja rannoille on jätetty leveät suojavyöhykkeet. Järven alapuolella on soistuneen metsikön alue. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen taloutta, joista kolme ovat maataloja. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet Holman kylätieltä tai valtatieltä 9.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88,3 metriä mpy. Järven kaakkoispäästä laske lyhyt oja Holman peltoaukean johto-ojaan, joka laskee Saumalammiin. Saunalammista jatkaa vesireitti Laahuksen ja Myllyhaudan kautta Oriselkään.
Duffusin linna
Duffusin linna on mäkilinnan raunio, joka oli aikoinaan Morayn klaanin omistuksessa. Se sijaitsee Skotlannissa lähellä Elginiä.
1300-luvulla alkuperäinen puurakenteinen linna rakennettiin uudestaan kivestä.
Tuisku (lehti)
Tuisku perustettiin vuonna 1923 lakkautetun Paukku-lehden seuraajaksi. Sitä kustansi Oy Työ, joka oli julkaissut myös Suomen Työmies -lehteä. Tuisku oli kommunistien agitaatiokanava. Sen toimittajana toimi ensin L. Vickberg ja hänen jälkeensä kirjaltaja E. A. Grönroos. Lehden linjana oli sen omien sanojen mukaan ”luokkatietoisen sosialistisen työväen jyrkkä luokkataisteluohjelma tehostetussa ja pippuroidussa muodossaan”. Lehti luonnehti tulevaa toimintaansa myös näin: ”Porvaria tullaan heittämään – – manttaalipösöä ja pappia tullaan potkimaan heidän suuriin mahoihinsa uudestiraudoitetuilla saappailla – – sotahulluja ja suojeluskuntalaisia tullaan pommittamaan järeällä tykistöllä ja kaasupommeilla, fascisteja tullaan kurittamaan risiiniöljyllä ja raipoilla, noskelaisia vitsotaan edelleen”. Lehden linja oli yhtä tinkimätön kuin se oli luvannutkin. Tuisku lakkautettiin muiden kommunistilehtien tavoin lapuanliikkeen vaatimuksesta kesäkuussa 1930. Grönroos oli jo sitä ennen vangittu lehden saaman painokanteen vuoksi.
André Sicre
André Sicre (k. 1733 Pariisi) oli ranskalainen pioneeriupseeri. Erään teorian mukaan hän murhasi Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n vuonna 1718.
Elämäkerta
Sicreä kuljettanut laiva haaksirikkoutui Kreikan saaristossa vuonna 1712. Tämän jälkeen hän liittyi osmanien valtakunnassa oleskelleen Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n armeijaan, jossa hän sai kapteenin arvon. Hän seurasi Kaarlea Stralsundiin, jonne Kaarlen pieni armeija saapui vuonna 1715. Sicre osallistui Stralsundin puolustukseen kaupungin piirityksen aikana. Piirityksen aikana hän jäi piirittäjien vangiksi, mutta onnistui pakenemaan vuonna 1716 Ruotsiin. Hessenin Fredrik järjesti Sicrelle palveluspaikaksi Etelä-Skoonen ratsuväkirykmentin. Ruotsissa Sicre eteni nopeasti: ensin hänestä tuli yliadjutantti ja myöhemmin kenraaliadjutantti, joka oli suoraan Fredrikin alainen.
Sicre oleskeli Tukholmassa vielä muutaman vuoden, jona aikana hänen palvelijansa hoiti mielisairasta isäntäänsä. Sicre parantui 1728 ja matkusti Ranskaan. Vaikka hän oli saanut sairasaikansa palkan Ruotsissa, oli hänen taloudellinen tilanteensa heikko. Sicre kijoitti useita kertoja Fredrikille, joka lähetti aina lisää rahaa. Sicre kuoli köyhänä Pariisissa vuonna 1733.
Kaarle XII:n kuolema
Bengt Liljegrenin mukaan Kaarle XII murhattiin 30. marraskuuta 1718. Sicre oli mahdollinen murhaaja, koska hän oli 30. marraskuuta yhdeksän aikaan illalla piirityskaivannoissa olleen Kaarle XII:n lähistöllä. Liljegrenin teorian mukaan Sicre olisi tällöin ampunut Kaarlen Hessenin Fredrikin toimeksiannosta. Liljegrenin mukaan varmaa näyttöä asiasta ei luultavasti saada koskaan.
Dramaturgi
Dramaturgi on teatterialan ammattinimike, jolla on eri maissa eri merkityksiä. Suomessa dramaturgilla tarkoitetaan useimmiten henkilöä, joka järjestää materiaalin teatteriesitykseksi eli tekee esityksen dramaturgian. Monesti tämä tarkoittaa valmiin materiaalin, esimerkiksi romaanin, sovittamista teatteriesitykseksi eli dramatisointia.
Angloamerikkalaisessa maailmassa dramaturgilla tarkoitetaan yleensä teatterin kirjallista asiantuntijaa, ohjelmiston suunnittelijaa tai tutkijaa, joka toimii ohjaajan tai käsikirjoittajan apuna. Sielläkin dramaturgit tosin ovat myös useimmiten itse näytelmäkirjailijoita. Isossa-Britanniassa tällä ammatilla on pitkät perinteet, mutta Yhdysvalloissa se on yleistynyt vasta viime vuosina.
Suomessa dramaturgeja koulutetaan Teatterikorkeakoulussa, joskin dramaturgian koulutusohjelma ei kouluta pelkästään dramaturgin, vaan myös näytelmäkirjailijan ja draaman kääntäjän tehtäviin. Esimerkiksi Outi Nyytäjä, Juha-Pekka Hotinen ja Laura Ruohonen ovat tunnettuja suomalaisia dramaturgeja. Monesti dramaturgeiksi koulutetut saattavat toimia myös ohjaajan tehtävissä; yksi Suomen tunnetuimmista nykyohjaajista, Kristian Smeds, opiskeli hänkin Teatterikorkeakoulussa juuri dramaturgiaa.
Yul Brynner
Yul Brynner (11. heinäkuuta 1920 Vladivostok, Kaukoidän tasavalta, Neuvosto-Venäjä – 10. lokakuuta 1985, New York, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Elämä ja ura
Yul Brynner syntyi Vladivostokissa Venäjän Kaukoidässä ja sai nimekseen Julij Borisovitš Briner. Brynner kertoi itse myöhemmin taustastaan vaihtelevia ja liioiteltuja tarinoita. Hän kertoi, että hänen isänsä olisi ollut kotoisin Mongoliasta ja äiti Romanian romani. Brynnerin pojan kirjoittaman elämäkerran mukaan Brynnerin isä oli kuitenkin Venäjän sveitsiläinen insinööri ja äiti venäläinen. Kun isä jätti perheen, äiti ja lapset muuttivat Kiinaan ja sieltä Ranskaan.
Brynner työskenteli teini-ikäisenä Ranskassa laulajana yökerhoissa sekä trapetsitaiteilijana. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1940-luvun alussa ja alkoi näytellä kiertävässä teatterissa. Hänen ensimmäinen Broadway-esiintymisensä oli vuonna 1941. Esiinnyttyään sen jälkeen monessa muussakin näytelmässä Brynner sai ensimmäisen elokuvaroolinsa huumeiden salakuljettajana elokuvassa Port of New York vuonna 1949. Hän työskenteli vuosina 1949–1953 myös televisio-ohjaajana ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Vermilionin piirikunta (Louisiana)
Vermilionin piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 59 830 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Abbevillen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1844.
Yul Brynner
Elämä ja ura
Brynner kuoli keuhkosyöpään vuonna 1985. Hän oli neljä kertaa naimisissa ja sai viisi lasta.
Miyazakin prefektuuri
Miyazakin prefektuuri sijaitsee Japanissa Kyūshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki on Miyazaki. Siellä on 1 126 000 asukasta (vuonna 2012) ja sen pinta-ala on 7 735,09 neliökilometriä.
Ennen Meiji-restauraatiota Miyazakin prefektuurin alueen käsitti Hyūgan provinssi.
Aluejako
Miyazakin prefektuuri jakautuu yhdeksään kaupunkiin ja 17 muuhun kuntaan, joista 14 on maaseutukaupunkeja ja kolme kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kuuteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä.
Kulttuuri ja nähtävyydet
Prefektuurin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Obin linnakaupunki Edo-kaudelta, rantakallion luolassa sijaitseva Udon pyhäkkö sekä Japanin suurin, yhteensä 311 hautakumpua käsittävä hautausmaa, Saitobaru.
Moss
thumb|right|275px|Mossin väkiluvun kehitys vuodesta 1951.
Moss on Norjan kunta ja sen samanniminen keskustaajamakaupunki Østfoldin läänissä Oslonvuonon itärannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Vestbyn, idässä Vålerin ja etelässä Ryggen kuntiin.
Vuoden 2013 alussa Mossissa oli 30 998 asukasta, mikä teki kunnasta asukasluvilla vertailtuna Norjan 27. suurimman.
Historia
Kaupungin nimi on lähtöisin muinaisnorjan sanasta Mors, joka on ollut alun perin kaupungin läpi menevän Moss-joen nimenä.
Kaupungin jo 1500-luvulla perustettu käsityöläisperinne oli sysäyksenä voimakkaaseen teollisuuden kasvuun 1800–1900-lukujen vaihteessa. Kaupunkioikeudet Moss sai vuonna 1720. Jeløyn kunta liitettiin Mossiin 1943.
L’amour à la française
L’amour à la française on ranskalaisen yhtyeen Les Fatals Picardsin kappale, joka edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2007. Kappale sijoittui finaalissa 22. sijalle 19 pisteellä. Laulu kertoo rakkaudesta, ja sen sanoitus on ranskan- ja englanninkielinen. Laulussa yhdistyvät ranskalainen romantiikka ja punk.
Moss
Liikenne
Moss on tärkeä satamakaupunki, josta kulkee laivoja koko Norjan rannikolle, Britteinsaarille, Islantiin ja Manner-Eurooppaan.
Frank Drake
pienoiskuva|Frank Drake vuonna 2017. Frank Drake (28. toukokuuta 1930 Chicago, Illinois – 2. syyskuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen astronomi ja astrofyysikko. Hänet tunnetaan parhaiten SETI-tutkimuksen perustajana ja Draken kaavan luojana.
Moss
Liikenne
Autolauttayhteys Horteniin yhdistää Eurooppatie E-6:n Østfoldista E-18:een Vestfoldissa (tie numero 19). Lauttoja lähtee 20–30 minuutin välein, pitäen yötaukoa kello 24.00–06.00. Vuonon ylitys kestää noin puoli tuntia.
Frank Drake
Drake suoritti kandidaatin tutkinstonsa Cornellin yliopistossa vuonna 1952, ja maisterin (1956) sekä tohtorin (1958) tutkinnot Harvardin yliopistossa tähtitieteen alalla. Hän toimi professorina Cornellin ja Kalifornian yliopistoissa.
Moss
Liikenne
Rautatieyhteydet yhdistävät kaupungin Osloon ja Etelä-Ruotsin kautta nyttemmin koko Euroopan rautatieverkkoon.
Frank Drake
Drake oli koko elämänsä ajan kiinnostunut älyllisestä elämästä maapallon ulkopuolella. Hän järjesti ensimmäisen SETI-projektin vuonna 1960. Hän etsi älykkyydestä kertovia optisia signaaleita ja osallistui tähän sopivien teleskooppien suunnitteluun. Drakea kiehtoi myös ajatus, että punaisia kääpiötähtiä voisivat kiertää asumiskelpoiset planeetat.
Moss
Media
Paikallislehti Moss Avis ilmestyy kolmesti viikossa.
Muuta
Mossin ystävyyskaupunki Suomessa on Nokia.
Aiheesta muualla
thumb|left|Mossinputous, Mossefossen
Aleksanterin koulu
pienoiskuva|Aleksanterin koulu. Aleksanterin koulu on Hämeenpuiston ja Hallituskadun kulmassa Tampereen Kaakinmaalla sijaitseva peruskoulu, joka on osa Wivi Lönnin koulua. Se on Tampereen vanhin koulu ja yksi kaupungin suurimmista. Oppilaita on noin 400.
Aleksanterin koulun suunnitteli arkkitehti Wivi Lönn, ja rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1904. Koulutalolla on rakennustaiteellista, kulttuurihistoriallista ja kaupunkikuvallista arvoa, ja se on suojeltu kohde. Sitä on kunnostettu vuosina 1999–2001.
Aleksanterin koulussa on myös tavanomaisesta opetussuunnitelmasta poikkeavaa erityisopetusta. Jokaisella vuosiluokalla yksi luokka opiskelee syntyperäisen ranskalaisen opettajan johdolla, ja täten puolet opetuksesta järjestetään ranskaksi. Tämän lisäksi koulussa on musiikkiluokkia ja kaksi erityisluokkaa. Siellä on myös osa-aikaista erityisopetusta.
Aiheesta muualla
61.4963°N, 23.7504°W
Euroopan historia
pienoiskuva|220px|Kreikkalaisen mytologian [[Zeus vietteli Europe-neidon sonnin muodossa.]]
Euroopan historia kattaa Euroopan esihistoriasta nykyaikaan. Euroopan nimi on mahdollisesti peräisin kreikkalaisesta mytologiasta, jossa ylijumala Zeus vietteli Europe-neidon.
Esihistoria
Euroopan esihistoriallisista kansoista ei tiedetä paljoakaan. Ranskalaisesta Lascaux’n luolasta on löydetty 20 000 vuotta vanhoja luolamaalauksia, jotka esittävät ihmisiä ja riistaeläimiä. Joskus 6000-luvulta eaa. alkaen Eurooppaan saapui protoindoeurooppalaisia kivikautisia uudisasukkaita Keski-Aasiasta ja jättivät itsestään muistoksi suuria monumentteja kuten Englannin Stonehenge. Kivikautta seurasi Euroopassa ensin kuparikausi ja sitten pronssikausi, jonka myötä kaupankäynti vilkastui etenkin rannikoilla. Euroopan sisäosat olivat pitkään sankkojen metsien peittämiä ja vaikeakulkuisia. Keltit kansoittivat Eurooppaa 2000-luvulta eaa. alkaen. Pronssiajan lopulla Eurooppaan muutettiin Aasian aroilta ja Kaukasuksen yli. Kulttuurisia vaikutteita saatiin paljon Lähi-idästä, kuten maanviljely ja kirjoitus.
Antiikki
Antiikki eli vanha aika on aikakausi erityisesti kreikkalaisessa ja roomalaisessa historiassa, noin 800 eaa.–500 jaa. Ajanjaksoa on pidetty merkittävänä koska on katsottu että länsimainen sivistys ja yhteiskunta juontavat juurensa tuosta ajasta. Monet keksinnöt, tavat, arvostukset ja tyylit ovat joko antiikin kreikkalaisten tai roomalaisten luomia tai heidän kauttaan länsimaiseen kulttuuriin omaksuttuja. Myös latinalaiset aakkoset ovat antiikista. Foinikialaisilta peräisin oleva kirjaimisto kehittyi kreikkalaisten ja roomalaisten muokkaamana ns. latinalaiseksi kirjaimistoksi.
Antiikin Kreikka
pienoiskuva|Antiikin kreikkalaiset rakensivat muun muassa Ateenan [[Parthenonin.]] Euroopan ensimmäiset korkeakulttuurit, minolainen ja mykeneläinen kulttuuri, syntyivät nykyisen Kreikan alueella. Antiikin Kreikan historia jaetaan yleensä arkaaiseen aikaan (noin 700–480 eaa.), klassiseen aikaan (480–330 eaa.) ja hellenistiseen aikaan (330–27 eaa.).
Antiikin Kreikan vahvimmat kaupunkivaltiot olivat Ateena ja Sparta. Kreikkalaiset perustivat runsaasti siirtokuntia Välimeren ja Mustanmeren rannikoille. Ateenassa kehitettiin maailman ensimmäinen demokratia. Kreikan kaupunkivaltiot kehittivät 500–300-luvuilla eaa. sivilisaation, jonka filosofisia ja taiteellisia saavutuksia pidetään edelleen arvossa.
Makedonialainen Aleksanteri Suuri löi persialaiset 330-luvulla eaa. ja perusti suuren mutta lyhytaikaisen valtakuntansa, joka hajosi osiin hänen kuoltuaan. Kreikkalaisten valloitukset jättivät Lähi-itään hellenistisen kulttuurin.
Rooman valtakunta
pienoiskuva|Rooman valtakunta laajimmillaan vuonna 117. Rooman valtakunta kasvoi Länsi-Italian Latiumiin perustetusta Rooman kaupungista, joka siirtyi vuonna 509 eaa. kuningasvallasta tasavallaksi. Rooman ensimmäinen keisari oli Augustus ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Vahvalla armeijallaan Rooma alisti ensin Italian ja sitten alueet Välimeren kaikilla rannikoilla Julius Caesarin ja muiden sotapäälliköiden johdolla. Rooman valtakunta hallitsi laajimmiltaan suurinta osaa Euroopasta. Rooma laajeni Keski- ja Länsi-Euroopassa kelttien alueille ja alisti keltit Irlantia ja Skotlantia lukuun ottamatta. Pohjoisessa Rooman valtakuntaa reunustivat germaaniheimot.
Roomalaiset kehittivät valloittamiaan alueita ja vetivät niihin muun muassa laajan tie- ja vesijohtoverkoston. Roomassa puhutusta latinasta syntyivät Euroopan nykyiset romaaniset kielet, kuten ranska ja espanja. Roomalaiseen lakiin perustuvat nykyiset Euroopan maiden lakijärjestelmät. Roomalainen taide, kirjallisuus ja arkkitehtuuri pohjautuivat pitkälti kreikkalaiseen taiteeseen.
Rooman valtakunta jakautui vuonna 395 kahtia Länsi-Roomaksi ja Itä-Roomaksi eli Bysantin valtakunnaksi. Länsiosa kukistui vuonna 476, jolloin Länsi-Rooman viimeinen keisari syrjäytettiin. Itä-Rooma jatkoi toimintaansa Konstantinopolin turkkilaisvaltaukseen saakka 1453.
Keskiaika
pienoiskuva|220px|Arkkipiispa-munkki [[Rabanus Maurus esittelemässä kirjaa paavi Gregorius IV:lle.]]
Keskiaika on Euroopan historian ajanjakso niin sanotun "vanhan ajan" ja "uuden ajan" välissä, noin 500-luvun alusta 1400-luvulle. Keskiaika jaetaan varhais-, sydän- ja myöhäiskeskiaikaan.
Varhaiskeskiaika
Läntinen Eurooppa pirstoutui 400-luvulla, kun kansainvaellukset hävittivät Länsi-Rooman. Vastaavasti Itä-Rooma säilyi vielä tuhannen vuoden ajan Bysantin valtakuntana.
Jo 300-luvulla kristinuskosta tuli Rooman valtakunnan valtionuskonto. Keskiajalla se levisi vähitellen myös Euroopan keski- ja pohjois­osiin, jotka eivät olleet kuuluneet valta­kuntaan.
Viikingit ja muut uudet kansat
Skandinaaviset viikingit purjehtivat 700-luvulta alkaen ryöstelemään Eurooppaa. He perustivat siirtokuntia Britteinsaarelle ja Ranskaan sekä idässä Novgorodiin ja Kiovaan, ja kävivät aina Välimerellä saakka. He myös asuttivat Islannin, minne he perustivat Euroopan vanhimman parlamentin, Alltingin. Ajan myötä viikingit sulautuivat paikallisiin väestöihin.
Madjaarit saapuivat Eurooppaan Uralilta 800-luvulta alkaen. Kun Saksan ensimmäinen johtaja Otto Suuri oli pysäyttänyt madjaarien levittäytymisen, he asettuivat Unkariin. Otto kruunattiin vuonna 962 Pyhäksi Rooman keisariksi. Normannien kuningas Vilhelm valloitti Englannin vuonna 1066.
Itä-Euroopassa Kiovan Rusin kuningas Vladimir Suuri hallitsi slaaveja Baltiasta Mustallemerelle. Hän omaksui valtakuntaansa itäisen ortodoksisuuden.
Frankkien valtakunta
Germaanikansoista frankit pyrkivät yhdessä Rooman piispan eli paavin kanssa uuteen Länsi-Euroopan yhdistämiseen. Paavi kruunasi frankkien kuninkaan Kaarle Suuren keisariksi, Länsi-Rooman keisariperinteen jatkajaksi vuonna 800. Kaarle Suuren Aachenista käsin hallitsema valtakunta käsitti nykyisen Ranskan, osan nykyistä Saksaa Elbelle saakka, osan nykyisestä Italiasta ja Alankomaat. Frankkien valtakunnalla oli merkittävä vaikutus Euroopan kulttuurin yhtenäistäjänä, kuten feodalistisen järjestelmän levittäjänä, vaikka se ei käsittänytkään koko Eurooppaa. Frankkien pyrkimys rajata kristikunta vain sen läntiseen osaan oli ensimmäisiä vaiheita kehityksessä, joka johti idän ja lännen kirkkojen lopulliseen eroon 1000-luvulla. Frankkien valtakunta hajosi, mutta keisarin titteli jatkoi olemassaoloaan siirtyen Saksan kuninkaalle vuonna 962. Keisarin ja paavin suhde, jossa molemmat olivat tavallaan läntisen kristikunnan hallitsijoita, oli ongelmallinen ja johti skismoihin, kuten investituurariitaan, ja 1000-luvulta alkaen kolmanneksi osapuoleksi valtakamppailuun tulivat nk. territoriaalivaltiot, joista uudella ajalla alkoi muodostua nykyisiä Euroopan kansallisvaltioita.
Bysantti, ristiretket ja reconquista
Bysantti pysyi Välimeren alueen suurvaltana 1100-luvulle asti. Bysantin kulta-aikaa olivat 800–1000-luvut. Bysantti valtasi maita takaisin Balkanilla makedonialaisen dynastian aikana, jotka slaavit olivat ennen valloittaneet. Etelä-Italia valloitettiin myös. Keisari Johannes I Tzimiskes ulotti taistelut Jerusalemiin asti. Vuonna 1014 keisari Basileios II kukisti Bulgarian.
Paavi kutsui vuonna 1095 koko kristikunnan ristiretkille. Seuraavina vuosisatoina Euroopasta lähti useita armeijoita Lähi-itään suojelemaan Bysanttia sekä vapauttamaan pyhää maata valloittajilta, jotka olivat estäneet pyhiinvaellukset sinne.
1400-luvulla osmanit valtasivat melkein koko Bysantin valtakunnan lukuun ottamatta Konstantinopolia ja muutamaa muuta kaupunkia. Vuonna 1453 osmanien sulttaani Mehmed II valloitti Konstantinopolin ja Bysantin valtakunta kukistui.
Espanja oli ollut muslimivallan alla vuosisatojen ajan, kunnes Kastilia ja Aragonia palauttivat niemimaan kristittyjen haltuun valloitettuaan Granadan 1492.
Renessanssi
pienoiskuva|[[Sandro Botticelli, Venuksen syntymä, 1486.]]
Renessanssi oli Italiassa noin vuonna 1450 alkanut taide-, kulttuuri- ja aatehistoriallinen murrosaika, joka lopetti keskiajan ja antoi Euroopalle uuden esteettisen ja älyllisen suunnan. Runoilijat, taidemaalarit ja kuvanveistäjät alkoivat ihailla antiikin Kreikan ja Rooman taidetta ja ottaa sieltä vaikutteita. Yleisnero Leonardo da Vinci hallitsi sekä taiteen että tieteen. Italialaiset taidemesenaatit kuten Medicit tekivät Leonardon, Michelangelon ja muiden ajan taiteilijoiden mestariteokset mahdolliseksi. Tutkijat toivat klassiset humanistiset tekstit nykypäivään ja alkoivat ajatella, että moraali kumpuaa ihmisten ajatuksista ja teoista eikä yliluonnollisesta, ja että ihmisellä on vapaa tahto. Matematiikka, tähtitiede ja maantiede alkoivat edistyä antiikin klassikoiden pohjalta. Nikolaus Kopernikus ehdotti, että Maa kiersikin Aurinkoa eikä toisinpäin. Johannes Gutenberg keksi kirjapainon, minkä ansiosta uusia ajatuksia voitiin alkaa levittää aiempaa helpommin ja laajemmin.
Löytöretket
Kartografian, navigoinnin ja laivanrakennustaidon kehityksen myötä eurooppalaiset alkoivat tehdä maailmankuvaansa avartavia löytöretkiä maitse ja meritse. Vuonna 1492 Kristoffer Kolumbus löysi uuden mantereen, Amerikan. Espanja ja Portugali alkoivat perustaa kauppa-asemia ja siirtomaita merten taakse, ja sopivat jakavansa maapallon keskenään.
Uskonpuhdistus ja sodat
Borgiat ottivat Roomassa paavinistuimen haltuunsa, ja kirkko käynnisti inkvisition harhaoppisuutta vastaan. Saksalainen Martti Luther aloitti 1510-luvulla uskonpuhdistuksen, jonka seurauksena omakohtaista jumalasuhdetta korostanut pohjoiseurooppalainen protestanttinen kirkko erosi katolisesta kirkosta.
Valistus
Valistus oli 1700-luvun eurooppalainen älyllinen liike, joka korosti sivistystä, järjenmukaisuutta ja yksilönvapautta. Valistusaate pyrki järkeen nojautuen perusteellisiin uudistuksiin kulttuurin ja yhteiskuntaelämän aloilla.
Valistusaate kehittyi ranskalaisten, brittiläisten ja saksalaisten filosofien kynästä. Pian ajatukset levisivät koko Eurooppaan. Valistusaate vaikutti taustalla, kun Yhdysvallat julistautui itsenäiseksi vuonna 1776. Ajatukset uskonnonvapaudesta ja sananvapaudesta saivat kirjallisen muodon. Vuonna 1789 puhkesi Ranskassa suuri vallankumous. Tämän seurauksena muualla Euroopassa aloitettiin vapaaehtoisesti yhteiskunnallisia uudistuksia, jotteivät vallankumoukset leviäisi lisää.
Vallankumoukset, nationalismi ja kolonialismi
pienoiskuva|[[Eugène Delacroix, Vapaus johtaa kansaa, 1830. Uusimman ajan katsotaan alkavan Ranskan vallankumouksesta. Seuranneena aikana vallankumoukset olivat merkittävä teema ja muun muassa Ranskassa niitä tapahtui useita. Teos kuvaa heinäkuun vallankumousta.]]
Ranskan suurta vallankumousta seurasi 1800-luvun alussa Napoleonin valtakausi ja Napoleonin sodat 1803–1815.
1800-luvulla nationalismi nousi merkittävään asemaan ja työväenliike levisi Britanniasta yli Euroopan. Nämä johtivat paikoin vallankumouksiin ja sisällissotiin. Monet valtiot itsenäistyivät ja toisaalta pienet ruhtinaskunnat liittyivät yhteen suuremmiksi kansallisvaltioksi. Samoihin aikoihin muiden vapautusliikkeiden kanssa muodostui naisasialiike, joka tavoitteli naisten taloudellista itsenäisyyttä ja äänestysoikeutta. Naisetkin itsenäistyivät ja heidän painoarvonsa yhteiskunnassa kasvoi.
Teollinen vallankumous
Teollisen vallankumouksen katsotaan lähteneen liikkeelle jo 1700-luvun lopulla Englannissa tehdyistä uusista höyryllä toimivista keksinnöistä, mutta varsinainen teollinen vallankumous alkoi 1800-luvun puolella kun mm. höyrykäyttöiset kutomakoneet tulivat tehtaisiin, ja maatalouteen saatiin mukaan höyryllä toimivia työkoneita.
Maaseudun ja tehtaiden teollistumisen myötä väkeä alkoi muuttaa maalta kaupunkeihin työn perässä. Kaupunkeihin syntyi tehdastyöntekijöiden asuttamia ahtaasti asuttuja parakkeja, ja asuntoja jotka usein olivat tehtaiden läheisyydessä. Kaupunkien väkiluvun kasvu sai myös aikaan palveluammattien synnyn tavallisten käsityöammattien rinnalle.
Kaupungit olivat tiheään asuttuja, ja tappavat kulkutaudit olivat yleisiä Euroopan suurkaupungeissa. Tehtaiden työskentelyolosuhteet eivät myöskään olleet hyväksi terveydelle, koska useimmat työskentelivät noen, pölyn ja kostean ilman seassa.
Ensimmäinen maailmansota
Jännitteet Euroopassa kasvoivat 1900-luvun alussa. Keskenään liittoutuneita olivat keskusvallat Saksa ja Itävalta, ja ympärysvallat Ranska ja Venäjä. Venäjällä esiintyi tyytymättömyyttä keisarinvaltaa kohtaan, ja Euroopan suurvallat varustautuivat sotaan. Osmanien hallitsemalla Balkanilla puhkesi kapinoita, turkkilaiset ajettiin takaisin etelään, ja Serbia löi Bulgarian ja liittoutui Venäjän kanssa. Kun Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinand murhattiin Sarajevossa 1914, Itävalta julisti sodan Serbialle. Tästä seurasi sarja muitakin sodanjulistuksia, ja Eurooppa syöksyi ensimmäiseen maailmansotaan. Britannia ja Yhdysvallat liittyivät sotaan ympärysvaltojen puolelle. Aluksi Saksa menestyi hyvin, mutta sitten länsirintama jumittui miljoonia uhreja vaatineeseen asemasotaan Ranskan ja Saksan rajalla. Vallankumousvuonna 1917 Venäjän keisarivalta kukistui, ja valtaan nousivat bolševikit. Tätä seurasi pitkä sisällissota. Maailmansota päättyi lopulta Saksan ja Itävallan tappioon 1918, ja Itävalta-Unkarin valtakunta hajosi moneen pikkuvaltioon. Venäjän tapahtumien seurauksena myös Suomi sai itsenäisyytensä 1917.
Sodan jälkeen
pienoiskuva|Eurooppa [[kylmä sota|kylmän sodan aikana. Mustalla merkitty raja on ”rautaesirippu”. Siniset maat kuuluivat Natoon, punaiset Varsovan liittoon. Vihreällä merkitty Jugoslavia kuului Sitoutumattomien maiden liikkeeseen ja harmaat olivat puolueettomia.]] Toisen maailmansodan seurauksena Neuvostoliitosta oli tullut toinen supervalta Yhdysvaltain rinnalle. Eurooppa oli jakaantunut kahteen blokkiin, joita erotti ”rautaesirippu”. Sodan hävinnyt Saksa jaettiin Länsi-Saksaan ja Itä-Saksaan. Yhdysvaltain johtaman lännen ja Neuvostoliiton johtaman idän välillä alkoi ”kylmä sota”, joka kesti aina Neuvostoliiton hajoamiseen saakka.
Samalla kun Neuvostoliitosta oli tullut suuri imperiumi, Britannia ja muut siirtomaavallat alkoivat luopua merentakaisista siirtomaistaan. Samalla Länsi-Eurooppa alkoi yhdentyä. Vuonna 1957 perustettiin Euroopan talousyhteisö ja vuonna 1960 Euroopan vapaakauppajärjestö. Monet Länsi-Euroopan maat liittyivät vuonna 1949 perustettuun puolustusliitto Natoon, ja Itä-Euroopan maat muodostivat Varsovan liiton.
Kylmän sodan loppu ja Euroopan yhdentyminen
Idän ja lännen vastakkainasettelu purkautui Neuvostoliiton hajotessa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Saksa yhdistyi vuonna 1990 ja Euroopan unioni (EU) sai nykyisen muotonsa ja laajeni. Balkanilla tapahtui samalla Jugoslavian hajoamissotia. Toisaalta samaan aikaan myös monet entisen itäblokin maat demokratisoituivat, ja monet niistä liittyivät vuodesta 1999 alkaen Natoon ja vuodesta 2004 alkaen Euroopan unioniin. Euroopan yhdentymisen huipentuma koettiin vuonna 2002, kun 15 valtiota otti käyttöönsä euron virallisena valuuttanaan.
2010-luvulla EU:ta vaivasi velkakriisi, ja vuonna 2020 Iso-Britannia erosi EU:sta kansanäänestyksen seurauksena. Lisää jännitteitä maanosaan on tuonut vuonna 2014 Itä-Ukrainan sotana alkunsa saanut Venäjän–Ukrainan sota, joka kärjistyi jyrkästi vuonna 2022 Venäjän aloitettua hyökkäyksen Ukrainaan.
Sabrina Bryan
Sabrina Bryan (s. Reba Sabrina Hinojos 16. syyskuuta 1984 Yorba Linda, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on tullut tutuksi Disney Channelin elokuvasta The Cheetah Girls.
Historiaa
Sabrina syntyi Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hänellä on meksikolaista sukua isänsä puolelta. Hän kävi Chapmanin Universitya Orangessa, Kaliforniassa vuosina 2003–2007.
Tanssii tähtien kanssa
Bryan oli Tanssii tähtien kanssa ohjelmassa mukana viidentenä kautena.
Daga
Daga on naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavisen Dag-miehennimen feminiininen vastine. Lisäksi Daga voi olla lyhentymä Dag-alkuisista naisennimistä, kuten Dagmarista ja Dagnysta.
Ruotsissa varhaisin tieto Daga-etunimestä on vuodelta 1862. Vuosituhannen vaihteessa Ruotsissa oli noin tuhat tämännimistä naista. Suomessa Daga on ollut huomattavasti harvinaisempi nimi: Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu noin 30–40 Daga-nimistä naista.
Nimipäivät
Daga lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Nimipäivä on sen mukaan 9. kesäkuuta.
Ruotsin almanakassa Dagan nimipäivä on 16. syyskuuta.
Stella McCartney
Stella Nina McCartney (s. 13. syyskuuta 1971 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen muotisuunnittelija. Hän on Paul McCartneyn ja Linda McCartneyn tytär. McCartney tunnetaan suunnittelijana tyttömäisistä vaatteistaan sekä eettisistä arvoistaan. McCartney ei käytä vaatteissaan turkista eikä nahkaa, ja hänen kosmetiikkansa ja parfyyminsa ovat eläimillä testaamattomia sekä luonnonmukaisin menetelmin valmistetuista raaka-aineista valmistettuja. McCartney tunnetaan myös yhteistyöstään eläinten oikeuksia puolustavan PETAn kanssa.
McCartney perusti oman muotitalonsa Gucci Groupin suojaan vuonna 2001 lähdettyään Chloélta. Hänellä on liikkeitä Lontoossa, New Yorkissa, Beverly Hillsissä ja Pariisissa. Vuonna 2003 markkinoille tuli hänen ensimmäisen hajuvetensä, Stella, ja vuonna 2006 hän julkaisi oman ihonhoitotuotelinjan.
Stella McCartney on tehnyt yhteistyötä ruotsalaisen valmisvaateketju H&M:n kanssa vuonna 2005, sekä urheiluvaatevalmistaja Adidaksen kanssa vuosina 2004–2006. Hän suunnitteli myös puvustuksen poptähti Madonnan vuoden 2004 kiertueelle, muusikko Annie Lennoxin kiertueelle, elokuvaan Sky Captain and The World of Tomorrow sekä Paul McCartneyn baletin Ocean's Kingdom ensiesitykseen New York City Balletissa 2011.
Stella McCartney on naimisissa Alasdhair Willisin kanssa. Heillä on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
thumb|200px|Stella McCartneyn Liike Beverly Hillssissä.
James B. Weaver
James Baird Weaver (12. kesäkuuta 1833 Dayton, Ohio – 6. helmikuuta 1912 Des Moines, Iowa) oli yhdysvaltalainen edustajainhuoneen jäsen ja oli kaksi kertaa ehdokkaana Yhdysvaltain presidentiksi. Hän syntyi Ohiossa, mutta muutti nuorena Iowaan. Hän oli poliittisesti aktiivinen jo nuoresta pitäen. Hän palveli Unionin armeijassa Yhdysvaltain sisällissodan aikana ja palasi Iowaan sodan päätyttyä, jolloin hän asettui republikaanien ehdokkaaksi vaaleissa. Hän kuului elämänsä aikana useisiin eri puolueisiin.
Roderick Murchison
Roderick Impey Murchison (19. helmikuuta 1792 Muir of Ord, Skotlanti – 22. lokakuuta 1871 Lontoo) oli brittiläinen geologi, joka tutkimustensa myötä otti käyttöön siluurikauden käsitteen ja vaikutti devonikauden käsitteen käyttöönottoon Adam Sedgwickin kanssa.
Elämä
Murchison oli upseeri vuosina 1807–1816 ja aloitti geologian tutkimuksen vasta 32-vuotiaana. Sen lisäksi, että Murchison teki useita geologisia matkoja sekä Isossa-Britanniassa että useissa muissa maissa, kuten Skandinaviassa, hän teki 1840-luvun alkupuolella Venäjän hallinnon toimeksiannosta geologisen tutkimusmatkan Euroopan Venäjälle ja Uralille. Matkan tulokset sisältyvät suureen teokseen Russia in Europe and the Ural mountains (1845), jonka hän julkaisi yhdessä matkakumppaniensa Édouard de Verneuilin ja Alexander Keyserlingin kanssa. Murchison nimitettiin Britannian geologisen tutkimuslaitoksen pääjohtajaksi vuonna 1855, ritariksi vuonna 1863 ja baronetiksi vuonna 1866. Hän omistautui myös maantieteen tutkimiselle ja toimi monta vuotta kuninkaallisen maantieteellisen seuran puheenjohtajana, jossa hän oli kiinnostunut David Livingstonen tutkimuksista. Hänen testamentissaan osoitettiin määräraha geologian professuurin perustamiseen Edinburghin yliopistoon.
Geologiset tutkimukset
Vuonna 1831 Murchison alkoi tutkia Walesin kaakkoisrajalla vanhempia sedimenttimuodostumia nähdäkseen, oliko niiden sisällä olisi mahdollista erottaa eri alajakoja. Hän esitteli tulokset sekä paleontologisesti että stratigrafisesti uraauurtavassa teoksessa The Silurian System (1839). Hänen laatimastaan siluurisen järjestelmän luokituksesta tuli erittäin tärkeä geologian alalla. Siluurisen järjestelmän määrittämistä seurasi devonisen järjestelmän määrittäminen, jonka tutkimiseen Murchison osallistui sekä Lounais-Englannissa että Reininmaalla.
Murchison oli geologien vanhaa sukupolvea ja vastusti myöhemmin yleisesti hyväksyttyä jääkausiteoriaa.
Muistaminen
Murchisonin mukaan on nimetty Ugandassa sijaitseva Murchisonin putous. Brittiläinen tutkimusmatkailija Samuel Baker nimesi sen 1860-luvulla.
Britannian kuninkaallisen maantieteellisen seuran myöntämä Murchison-palkinto on nimetty seuran perustajiin kuuluneen Murchisonin mukaan.
Ronnebyn lentoasema
Ronnebyn lentoasema Ruotsissa sijaitsee noin 4 kilometrin päässä Ronnebystä, 20 kilometriä Karlshamnista ja 50 kilometriä Karlskronasta. Lentoasema on matkustajamääriltään Etelä-Ruotsin (Götanmaa) kuudenneksi suurin ja Ruotsin 15. suurin lentoasema. Vuonna 2015 lentoaseman kautta kulki yhteensä 216 555 matkustajaa.
Suomirokkia 7
Suomirokkia 7 (38 unohtumatonta suomirokkihittiä) on samannimisen, Poko Rekordsin julkaiseman, kokoelmalevysarjan seitsemäs osa. Se julkaistiin vuonna 2002.
Albumi saavutti platinalevyn rajan vuonna julkaisuvuonnaan 2002.
Kappaleet
CD1: CD2:
Terriini
thumb|150px|Lohiterriini yrtti-kermakastikkeella Terriinillä tarkoitetaan uunissa vesihauteessa kypsennettyä mureketta, joka on valmistettu tasaiseksi hienonnetusta seoksesta. Raaka-aineina terriineissä käytetään joko pelkästään kalaa, lihaa, kasviksia tai sieniä ja niiden kokonaisia kypsennettyjä paloja, tai sitten terriinin voi valmistaa useammasta soseutetusta raaka-aineesta kerroksittain.
Terriini tarjotaan yleensä kylmänä. Se sopii joko sellaisenaan alkuruoaksi tai buffetpöydän tarjottaviksi.
Kylmänä leikkeleenä tarjottavan terriinin, samoin kuin pateen seuraan voi kattaa kirpeitä, pieniä etikkakurkkuja, marinoituja valkosipuleita, oliiveja tai hillosipuleita sekä rapeaa leipää ja raikasta kasvissalaattia.
FAMAS
thumb|250px|FAMAS varustettuna Aimpoint-tähtäimellä
FAMAS (lyhenne Fusil d'Assaut de la Manufacture d'Armes de Saint-Étienne) on Ranskan armeijan käyttämä rynnäkkökivääri. Aseen lempinimi on sen ulkomuodon vuoksi 'Le Clairon' (trumpetti). Sen sarjatuotanto alkoi vuonna 1977; vuodesta 1994 valmistettu G2-versio käyttää STANAG-standardin (NATO Standardisation Agreement) mukaista M-16 lipasta. Tullessaan käyttöön 1980 ase oli samalla ensimmäinen Nato-maan armeijan ase, jossa otettiin käyttöön puolustusliiton tuolloin uusi standardikaliiperi.
Asetta valmistava Saint Étiennen asetehdas kuuluu valtion omistamaan Nexter -kompleksiin (entisiltä nimiltään GIAT Industries ja Groupement des Industries de l'Armée de Terre) ja valmistaa myös Leclerc-panssarivaunua. Ase edustaa ns. bullpup-tyyppiä, jossa lipas ja laukaisumekanismi sijaitsevat kahvan takana. Aseen tähtäimet sijaitsevat pitkän kantokahvan sisällä, jossa myös latausvipu sijaitsee. Lukon toimintaperiaatteena on hidastettu massasulku. Toimintaperiaate on tämän tehoisella patruunalla harvinainen, ja aseen toleranssi patruunalle on kapea. Naton standardipatruunan hylsyjen on havaittu pullistuneen ja repeytyneen, mikä johtuu lukon aikaisesta ja nopeasta avautumisesta. Nämä syyt ovat pakottaneet käyttämään standardipatruunan messinkihylsyn sijaan ei-standardeja teräshylsyjä varman ja turvallisen toiminnan takaamiseksi. Teräshylsyisten patruunoiden valmistus Ranskassa on lopetettu, ja tuontipatruuna on luonnollisesti edelleen standardin perusajatuksen vastainen. Aseen seuraajaksi on valittu 2017 saksalaisvalmisteinen Heckler & Koch HK 416.
Famasilla voi ampua kerta-, purske- ja sarjatulta, aseen teoreettinen tulinopeus on noin 1 000 laukausta minuutissa, minkä vuoksi aseessa on kolmen laukauksen sarjoja ampuva pursketulimahdollisuus. 25 patruunan lippaassa olevista rei'istä patruunamäärän saa selville nopeasti.
FAMASin vakiovarusteena on kiinteä aseen sivuille taittuva haaratuki ja sen voi varustaa 40 mm M203-kranaatinheittimellä. Pistoolikahvan sisässä on tila puhdistusvälineille. FAMAS vaatii huolellista puhdistusta ja huoltoa. Ase soveltuu parhaiten kaupunkitaisteluun, sillä jumiutumisia tapahtuu usein pölyisissä ja aavikko-olosuhteissa, kuten Persianlahdella. Luultavasti pahin suunnitteluvirhe on pieni muovinen poskituki (Appui joue), joka myös ohjaa tyhjän hylsyn patruunapesästä. Osa on vain painettu paikoilleen ja sen kadotessa asetta ei voi turvallisesti laukaista.
Useimmat bullpup-kiväärit eivät ole muutettavissa vasenkätisille, mutta edellä mainitun poskituen, ja hylsyn ulosvetäjän puolta vaihtamalla FAMAS voidaan muuttaa joko oikea- tai vasenkätiseksi parissa minuutissa ilman työkaluja. Latausvivun sijoituksen ansiosta sitä voi käyttää kummalla kädellä tahansa.
Tyyppi 201
Tyyppi 201 oli Saksan laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka, johon piti alun perin kuulua kaksitoista alusta.
Alukset
Alukset valmistettiin antimagneettisesta teräksestä, mikä poisti magneettimiinojen aiheuttaman uhan. Materiaali oli kuitenkin puutteellisesti testattu ja osoittautui käytössä sopimattomaksi. Painerungon mikroskooppiset halkeamat pakottivat peruuttamaan suunnitelluista kahdestatatoista aluksesta yhdeksän ja poistamaan ennen aikaisesti palveluksesta kolme jo valmistunutta alusta. Luokan alukset korvattiin tyypin 205 sukellusveneillä, jotka valmistettiin normaalista teräksestä. Maaliskuussa 1959 tilatun alusluokan suunnittelusta ja valmistuksesta vastasi Ingenieurkontor Lübeck (IKL), jota johti Ulrich Gabler.
U-3 lainattiin 1962 koulutuskäyttöön Norjan laivastolle, jossa se oli nimellä KNM Kobben. Alus palautettiin kesäkuussa 1964 Saksalle, joka otti aluksen palvelukseensa koululaivana.
Haapajärvi (Orivesi)
Haapajärvi on Pirkanmaalla Oriveden keskustaajaman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee kahden mäen välissä, joista itäinen mäki on nimeltään Rantalanvuori. Läntisen mäen rinteet laskevat jyrkempinä järveen kuin itäisellä mäellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen lähellä on sijainnut kaksi maatilaa. Nykyään sen rannoilla on myös kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet valtatieltä 9.
Historiaa
Vielä vuoden 1986 peruskartassa järven ympärillä oli neljä maatilaa ja niiden peltomaat. Ne on metsitetty vuoden 1986 kartan jälkeen. Samassa kartassa oli tievaraus merkitty vanhan talotien päälle ja siitä kauemmaksi metsiin.
Maija Poppanen
thumb|right|Ensimmäisen romaanin kansikuva. Maija Poppanen on kuvitteellinen hahmo P. L. Traversin kirjoittamissa lastenkirjoissa. Romaaneista ensimmäinen Maija Poppanen julkaistiin englanniksi vuonna 1934 ja suomeksi 1936 Tyyni Tuulion, 1982 Marikki Makkosen sekä 2010 Jaana Kapari-Jatan käännöksenä. Romaaneja on kaikkiaan kahdeksan, ja niistä viimeinen ilmestyi englanniksi vuonna 1988. Kirjat on kuvittanut Mary Shepard (1909–2000), ja vuoden 2010 suomennoksen on kuvittanut Marika Maijala.
Parhaiten Maija Poppasen hahmo tunnetaan Disneyn samannimisestä elokuvasta Maija Poppanen, jossa häntä esittää Julie Andrews. Elokuvasta on tullut tutuksi "Supercali"-laulu, jossa on sana supercalifragilisticexpialidocious (suom. superoptihupilystivekkuloistokainen). Disney on julkaissut myös jatko-osan Maija Poppasen paluu, jonka nimiosassa nähdään Emily Blunt.
Kirjat kertovat Maija Poppasen melko katkonaisesta urasta Pankin eli Lippaan perheen lastenhoitajana. Maija Poppanen menee ja tulee miten mielii, vaivautumatta selittämään. Kirjoissa hän on luonteeltaan hyvin pikkumainen ja itserakas mutta erinomainen lastenhoitaja, joka saa asiat rullaamaan ja järjestää suojateilleen uskomattomia yllätyksiä. Hän on aina laittautunut ja hyvin ylpeä ulkonäöstään, hänellä on kädessä matosta tehty laukku ja papukaijapäinen sateenvarjo. Hänellä on myös siniset silmät sekä hiukset tiukalla nutturalla.
Kahdeksasta Maija Poppas -kirjasta on suomennettu neljä ensimmäistä:
Maija Poppas -musikaali sai Suomen-ensi-iltansa Helsingin Kaupunginteatterin suurella näyttämöllä 13.8.2009.
Suomennosten vertailua
Seuraavassa näytteessä Maija Poppasen saapuminen ensimmäisestä romaanista kolmen eri suomennoksen mukaan. Henkilönnimet on kussakin suomennoksessa esitetty eri tavoin.
Matti Sarvimäki
Matti Sarvimäki on suomalainen taloustieteilijä ja työmarkkinatutkija. Hän työskentelee johtavana tutkijana Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa ja on professori Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun taloustieteen laitoksella. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa tutkijana London School of Economicsissa sekä vierailevana tutkijana Massachusetts Institute of Technologyssa ja University College Londonissa.
Sarvimäki on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 2009 otsikolla "Essays on migration"
Sarvimäki on tutkinut muun muassa maahanmuuton taloudellisia vaikutuksia, sosiaalista liikkuvuutta, nuorten koulutusvalintoja, kansainvälisen kaupan työmarkkinavaikutuksia ja kotitalouksien valintoja rahoitusmarkkinoilla.
Mopsos
Mopsos oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri tietäjän nimi.
Mopsos, argonautti
Mopsos oli Ampykoksen ja nymfi Khloriin poika, joka syntyi Thessaliassa. Hän oli Idmonin lisäksi toinen argonauttien joukossa olleista tietäjistä, joka oli saanut oppinsa Apollonilta. Mopsos osasi myös lintujen kielen. Hänen mainitaan osallistuneen muiden sankareiden joukossa Kalydonin metsästykseen.
Mopsoksen kerrotaan kuolleen Libyassa käärmeen puremaan astuessaan sen ensin sen hännän päälle. Käärme puolestaan oli saanut alkunsa gorgo Medeian irrotetusta päästä tippuneista veripisaroista Perseuksen lennettyä Pegasoksella alueen yli paluumatkallaan kohti kuningas Polydekteen hovia.