cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacob Johann von Sievers
Puolan jako
Syksyllä 1793 Sejm kokoontui Grodnon uudessa linnassa. Targowican konfederaation puolustajat halusivat Sejmin ottavan etäisyyttä patrioottiseksi muuttuneesta Varsovasta. Sievers rupesi suostuttelemaan Sejmin edustajia lahjuksin ja uhkauksin hyväksymään sopimuksen Puolan toisessa jaosta. Linnan olivat piirittäneet venäläiset sotajoukot uhkauksia tukemaan. Sejmin istunto jatkui aamuun asti. Edustajat vastasivat vaikenemalla Sejmin marshal Belinskin kehotukseen hyväksyä sopimus. Lopulta Krakovan edustaja Jusef Ankvits sanoi, että "Vaikeneminen on hyväksymisen merkki." Belinski totesi sopimuksen hyväksytyksi.
Mun mielestä
Mun mielestä on rap-artisti Petri Nygårdin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Märkää" julkaistiin 26. helmikuuta 2012 ja siihen on kuvattu myös musiikkivideo. Albumin toinen musiikkivideo kuvattiin kappaleesta "Päästä(n) höyryy". Video julkaistiin YouTubessa 25. huhtikuuta 2012. Kolmas musiikkivideo julkaistiin kesäkuussa 2012 kappaleesta "Kerran kesässä", ja neljäs kappaleesta "Onxnenäälasit?" marraskuussa samana vuonna. Mun mielestä sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan kuudennelle sijalle.
Jacob Johann von Sievers
Puolan jako
Sopimuksen allekirjoituksen jälkeen Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta lakkasi periaatteessa olemasta, kun se jaettiin Preussin, Itävallan ja Venäjän keisarikuntien kesken vuonna 1795. Tämän seurauksena Grodnon kuvernementista muodostettiin Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue, jona se oli vuosina 1795–1915. Se käsitti alueen, joka nykyisin muodostaa Valko-Venäjän Brestin, Hrodnan alueiden länsiosat ja suuren osan Puolan Podlasian voivodikunnasta.
Valtiomiehen tehtäviä
thumb|Siversovin kanavan alkupää Olhavanjoelta päin.
Saloisten lukio
Saloisten lukio perustettiin vuonna 1964 Oravan tilan maille Pohjois-Pohjanmaalla Saloisissa. Oppilaitos tunnettiin aluksi nimellä Saloisten yhteislyseo. Myöhemmin sen yhteyteen tuli Oravan yläaste ja yhteislyseo sai nimen Saloisten lukio. Vuonna 1995 Saloisten lukio liitettiin Raahen Merikadulla toimivaan Raahen lukioon. Saloisten lukion viimeisenä rehtorina toimi Reino Rantanen, joka jatkoi Raahen lukion rehtorina.
Jacob Johann von Sievers
Valtiomiehen tehtäviä
Vuonna 1794 Sievers kutsuttiin takaisin Venäjälle Pietariin, jossa hän asui Katariina Suuren valtakauden loppuun asti. Hän sai vuonna 1793 Puolan valkoisen kotkan ja Pyhän Stanislavin kunniamerkit.
Vuonna 1796 Venäjän keisari Paavali I nimitti Sieversin senaattoriksi.
Vuonna 1797 hänet nimitettiin vesireitistön johtajaksi. Hän rakennutti Siversovin kanavan, joka yhdistää Mustajoen ja Olhavanjoen. Se lyhentää Vyšni Volotšokin vesitien matkaa, ohittaa Ilmajärven sekä Mustajoen matalan alajuoksun. Siversovin kanava on rakennettu vuosina 1798–1803. Kanavaprojekti onnistui niin hyvin, että Venäjän keisari Aleksanteri I nimesi kanavan Sieversin kunniaksi.
Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa
Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa on taiteilija Aukusti Uotilan öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1883. Kooltaan tämä työ on 24×33,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1994.
Aukusti Uotilan toinen Ranskan- matka, joka alkoi vuonna 1880 oli sysäys Uotilalle kohti ulkoilmarealismia. Etenkin kesäkuukaudet Bretagnessa vahvistivat häntä siihen. Tältä ajalta ovat hänen keskeisimmät teoksensa. Uotilan tyyli oli eleetöntä, tarkasti siveltimellä muotoilevaa, usein viileää väriskaalaa käyttävää. Hänen taiteilijauransa jäi kuitenkin lyhyeksi hänen kuollessaan vuonna 1886. Syntynyt hän oli vuonna 1858.
Hitch-22
'''Hitch-22. A Memoir''' on toimittaja ja esseisti Christopher Hitchensin vuonna 2010 ilmestynyt muistelmateos.
Kirjan nimi viittaa käsitteeseen Catch-22, jossa ongelman ainoan ratkaisun estää ongelma itse. Käsite tunnetaan Joseph Hellerin romaanin Me sotasankarit alkukielisenä nimenä. Hitchens kirjoittaa reportaasimatkoistaan maailman konfliktialueille sekä tuntemistaan ihmisistä. Kirjailija Salman Rushdieta käsittelevässä luvussa Hitchens esittää syytöksen niitä länsimaisia piirejä vastaan, jotka ajatolla Khomeinin antaman murhakäskyn jälkeen ”ymmärsivät” fundamentalisteja.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Aki-Petteri Lehtisen mukaan Hitchensin tekstissä vakuuttaa lukeneisuuden ja loisteliaan kirjoittamisen lisäksi kokemus maailman kriisialueilta ja politiikan huipulta. Hitchensin reportaaseissa pääsevät useimmiten ääneen paikalliset väkivallan uhrit itse.
Dream On
Dream On voi viitata:
Valkeajärven rautatieasema
Valkeajärven rautatieasema sijaitsee keskellä lähes asumatonta erämaata. Kun rautatietä Bodenista Haaparannalle rakennettiin 1900-luvun alussa, se linjattiin strategisista syistä sisämaahan. Rautatien rakentamisen myötä syntyi myös Valkeajärven kylä, sillä asemasta tuli tärkeä Kainuun tavaraliikenteen kuormauspaikka. Liikenteen kukoistuskausi jatkui aina vuoteen 1961, jolloin sivurata Morajärvi–Kainuu–Karlsborgsbruk valmistui. Tuolloin Kainuun tavaraliikenne siirtyi Karlsborgsbrukin ratapihalle ja Valkeajärvi menetti merkityksensä kuormausasemana. Henkilöliikenne lakkautettiin 1990-luvun alussa. Rataosuus Morajärveltä Karungin kautta Haaparannalle ja siten myös Valkeajärven asema lakkautettiin 8.12.2012 uuden Kainuu–Haaparanta-radan valmistuttua.
Asemarakennus on kunnostettu EU-tuen avulla.
Islamilainen jihad
Palestiinan Islamilainen jihad (arab. حركة الجهاد الإسلامي في فلسطين, -Harakat al-Jihād al-Islāmi fi Filastīn) on palestiinalainen ääri-islamilainen järjestö, jonka mm. Yhdysvallat, EU ja Israel luokittelevat terroristijärjestöksi.
Johann Friedrich von Brandt
Johann Friedrich von Brandt (25. toukokuuta 1802 Jüterbog, Preussi – 15. heinäkuuta 1879 Merreküll, Viro) oli saksalainen luonnontieteilijä.
Islamilainen jihad
Historia
Islamilainen jihad perustettiin 1970-luvulla. Perustajia olivat Egyptissä opiskelleet palestiinalaiset sunnimuslimit Fathi Shikaki, Abdul Aziz Odeh ja Bashir Moussa. Kun Shikaki surmattiin Maltalla 1995, järjestön johtoon nousi Ramadan Abdullah al-Shallah. Järjestön tavoite on Hamasin tavoin tuhota Israel.
No One Left to Lie to
No One Left to Lie to: The Values of the Worst Family on Christopher Hitchensin vuonna 2000 ilmestynyt kirja Bill Clintonista ja Hillary Clintonista.
Islamilainen jihad
Historia
Järjestö on tehnyt palestiinalaisten toisen kansannousun aikana lukuisia itsemurhaiskuja Israelissa. Hamas on suostunut tulitaukoon, mutta Islamilainen jihad on tehnyt itsemurhaiskuja senkin jälkeen. Järjestö on boikotoinut vaaleja, myös vuoden 2006 parlamenttivaaleja, jotka Hamas voitti. 11. syyskuuta 2007 se teki raketti-iskun Israeliin, jossa haavoittui yli 50 israelilaissotilasta.
Johann Friedrich von Brandt
Brandt opiskeli Wittenbergin kymnaasissa vuoteen 1820, ja Berliinin yliopistossa lääketiedettä. 1831 hänet promovoitiin ja nimitettiin Pietarin tiedeakatemian eläintieteellisen osaston johtajaksi Alexander von Humboldtin suosituksesta. Brandt edisti suuresti osaston eläinkokoelman laajenemista, sillä hän sai näytteitä ja kokoelmia useiden tutkijoiden tekemiltä tutkimusmatkoilta.
Brandt kuvaili ja nimesi suuren joukon lintuja, etenkin venäläisten tutkimusmatkailijoiden Pohjois-Amerikan Tyynenmeren puoleiselta rannikolta keräämiä. Suomessa tavatuista linnuista hän on nimennyt mustakurkkurautiaisen (Prunella atrogularis).
Viirumarjastaja
Viirumarjastaja (Melanocharis striativentris) on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viirumarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleisestä runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tuotantokonsepti
Tuotantokonseptilla tarkoitetaan tapaa järjestää tuotteen tuotanto sekä siihen liittyvät tukitoimet liiketoimintastrategian tarpeista lähtien. Tuotantokonsepti koostuu liiketoimintaa palvelevasta, harkitusta ja tarkoituksenmukaisesta joukosta omaa, alihankittua tai kumppanuuteen perustuvaa hankintaa, valmistusta ja jakelua ohjausjärjestelmineen. Kilpailukykyisen tuotantokonseptin piirteitä ovat asiakaslähtöisyys, liiketoimintalähtöisyys, joustavuus, laatu, tuottavuus ja hyvä imago.
Tuotantokonsepti on suomalaisena käsitteenä vakiintumassa, vaikka sille ei ole olemassa suoraa englanninkielistä vastinetta. Tästä on osoituksena se, että Tampereen teknillinen yliopisto] on lukuvuonna 2010-2011 sisällyttänyt opetustarjontaansa opetusjakson. ”Concepts of Operations” käsite kuvannee englanninkielessä parhaiten sitä mistä on kysymys.
Tuotantokonsepti -käsitteelle voidaan hakea vastaavuuksia käsitteistä "arvoketjujen hallinta", "arvoverkostojen hallinta", "tuotantojärjestelmä" tai "toimitusketjujen hallinta", englanniksi Supply Chain Managent (SCM). Olennaista on huomioida, että tuotantokonsepti sisältää käsitteenä myös tuotteiden valmistuksen. Se on siis laajempi käsite kuin SCM, joka voi rajoittua pelkästään jakeluverkoston tarkasteluun.
Historia
thumb|T Fordin tuotantolinja Varhainen esimerkki mullistavasta tuotantokonseptista on Henry Fordin johdolla luotu ja käyttöön otettu T-Fordin tuotantokonsepti. 1900-luvun alussa auto oli vielä nuori keksintö ja pääasiassa rikkaiden miesten lelu. Henry Ford päätti muuttaa tilanteen ja kehittää yksinkertaisen, toimintavarman ja riittävän edullisen auton, jonka tavalliset ihmiset, kuten hänen irlantilainen isänsä, pystyisivät hankkimaan.
Ensimmäinen T Ford valmistui v. 1908. Se osoittautui hyväksi ja toimivaksi autoksi, mutta 850 $:n hinta, joka vastasi opettajan vuosipalkkaa, oli aivan liian kallis. ”Takapihan mekaanikoksi” mainittu Henry Ford oli riittävän ennakkoluuloton lähteäkseen murtamaan perinteisiä autonvalmistustapoja. Hän päätti olla muuttamatta autoa, mutta lähti sen sijaan kehittämään sen valmistustapaa. Uuteen tuotantokonseptiin liittyi useita erilaisia oivalluksia, joista tässä on mainittu keskeisimmät.
"The way to make cars is to make one automobile just like another automobile; just as one pen is like another pen, or one match is like another match when it comes from a match factory."
Uutta tuotantokonseptia alettiin soveltaa v. 1909 lähtien ja se osoittautui todelliseksi menestykseksi. Jo v. 1914 oman tehtaan työntekijät pystyivät ostamaan ”Tin Lizzyn” 4 kuukauden keskiansioillaan. Kaiken kaikkiaan uudella konseptilla tuotettiin yli 15 miljoonaa T-mallin autoa ja loppuvaiheessa auton hinta oli $290.
Tuotantokonseptien merkitys nykyisin
Tuotantokonseptien merkitys 2000-luvun globaalissa taloudessa on vain kasvanut, eikä valmiita patenttiratkaisuja ole enää olemassa. Myös globaaleilla markkinoilla toimivat suomalaisyritykset joutuvat jatkuvasti kehittämään omaa tuotantokonseptiaan ja miettimään tuotantotoimintojen sijoittamista parhaan kokonaiskilpailukyvyn tarjoamalla tavalla.
Flower (Soundgardenin kappale)
Flower on Soundgardenin vuonna 1989 julkaisema single. "Flower" löytyy albumilta Ultramega OK sekä Flower EP:ltä.
Kappaleet "Flower" ja "Head Injury" ovat Ultramega OK -albumilta ja kappale "Toy Box" julkaistiin ensi kerran tällä singlellä. Tosin se oli jo nauhoitettu Screaming Lifen nauhoitusten aikana.
Tuotantokonsepti
Tuotantokonseptien merkitys nykyisin
Kilpailukykyiseen tuotantokonseptiin kuuluu väistämättä myös kyky käyttää verkottunutta tuotantotapaa ja kyky hankkia raaka-aineita, komponentteja ja puolivalmisteita tarvittaessa myös ns. halpamaista. Ne yritykset, jotka eivät näin menettele menettävät kilpailukykynsä. Myös jakelun ja jälkimarkkinoinnin osalta on osattava käyttää yhteistyökumppaneiden palveluja luomaan lisäarvoa omalle tuotetarjonnalle.
Ostoista ulkoisten resurssien hallintaan
Tuotantotoimintaa harjoittavien yritysten liikevaihdosta jopa 75% saattaa nykyisin muodostua oman organisaation ulkopuolelta ostattavista hyödykkeistä ja palveluista. Tällaisessa tilanteessa yritysten hankintatoimen rooli ja tehtäväkenttä ovat ratkaisevasti laajentuneet. Perinteisen edullisiin hankintahintoihin keskittyvän hankintatoiminnan ja operatiivisen ostotoiminnan lisäksi tarvitaan myös strategista hankintatoimintaa ja ulkoisten resurssien hallitsemiseen soveltuvia tietojärjestelmiä.
Koska jopa 75% asiakkaille tarjottavasta lisäarvosta tuotetaan alihankintaverkostossa oman organisaation ulkopuolella on partnereiden valinta myös oman menestyksen kannalta keskeistä. Partnereiden osaaminen on saatava kytkettyä mukaan jo tuotteiden tai palvelujen kehittämisvaiheessa. Kansainvälisissä yhteyksissä puhutaan käsitteestä Early Supplier Involvement (ESI).
Yrityksen tuotantokonsepti siis rakentuu strategisten hankintapäätösten kautta ja ulkoisten resurssien hallinta on sen merkittävä osa-alue.
Tuotantokonseptit 2007–2011
Kiinnittääkseen kappaletavaratuotantoa harjoittavien yritysten huomion konseptiajattelun välttämättömyyteen ja nostaakseen tuotannollisen ajattelun yritysten strategiselle tasolle Teknologian ja innovaatioiden Kehittämiskeskus Tekes käynnisti Tuotantokonseptit 2007–2011 –ohjelman. Hankkeen merkitystä kuvastaa se, että Tekes on varautunut rahoittamaan ohjelman hankkeita yhteensä n. 50 miljoonalla eurolla neljän vuoden aikana. Yhtenä ohjelman tavoitteista on myös vakiinnuttaa tuotantokonsepti-käsite suomalaiseen kielenkäyttöön.
Tekesin toimenpiteiden avulla oli vuoden 2010 loppuun mennessä käynnistynyt n. 130 projektia, joissa yritykset ja tutkimuslaitokset kehittävät kilpailukykyisempiä tuotantokonsepteja.
Tampereen teknillinen yliopisto on myös opintovuodesta 2010-2011 alkaen liittänyt opetusohjelmaansa opintojakson .Opintojakson suoritettuaan opiskelija osaa nimetä keskeiset tuotantokonseptit ja tuotannon lähestymistavat sekä kuvailla niiden sisällön. Lisäksi hän tuntee tuotantojärjestelmän ja -verkon rakenteen sekä osaa selittää niiden suunnittelun, operoinnin ja kehittämisen keskeiset tehtävät ja tavoitteet
Sisustusarkkitehti Marko Paananen
Sisustusarkkitehti Marko Paananen on sisustusohjelma, jossa seurataan Marko Paanasen omia suunnitteluprojekteja aina näyttäviin lopputuloksiin asti, ja lisäksi päästään kurkistamaan myös Markon yksityiselämään. Markon mukana assistenttina toimii Essi Ilola.
Supersymmetria
Supersymmetria (SUSY) on hiukkasfysiikassa ehdotettu teoria. Sen mukaan jokaisella bosoneihin ja fermioneihin kuuluvalla hiukkasella on superkumppani, "superpartneri": jokaista fermionia kohden on olemassa bosoni sfermioni ja jokaista bosonia kohden on olemassa fermioni bosino. Jos teoria olisi rikkoutumaton, superkumppaneilla pitäisi olla sama massa.
Yhtään supersymmetriateorian ennustamaa hiukkasta ei ole havaittu, mutta se on yksi varteenotettavimpia hiukkasfysiikan standardimallia täydentäviä teorioita supersäieteorian ohella.
Minimaalinen supersymmetrinen standardimalli (MSSM)
Hiukkasfysiikan standardimallin minimaalinen supersymmetrinen laajennus sisältää standardimallin hiukkasten lisäksi jokaiselle hiukkaselle supersymmetrisen partnerin, kuitenkin niin, että sekä fermioneilla että bosoneilla on yhtä monta vapausastetta. Siten esim. kunkin kvarkin kahta spintilaa vastaa kaksi spin-nolla superpartneria (vasen skvarkki sekä oikea skvarkki).
Lisäksi standardimallin yhden Higgsin bosoni -dubletin lisäksi on otettava toinen dubletti, jotta saadaan massat kaikille kvarkeille ja teoria ei sisällä ns. anomalioita. Tällöin sähköheikon vuorovaikutuksen symmetriarikon jälkeen malli sisältää viisi fysikaalista Higgsin hiukkasta. Bosoniset superpartnerit on nimetty lisäämällä hiukkasen nimen alkuun s-kirjain (tulee sanasta skalaari). Esimerkiksi kvarkin superpartneri on skvarkki, joka on bosoni. Vastaavasti neutriinon partneri on sneutriino, myonin smyoni, taun stau ja niin edelleen. Fermioniset superpartnerinimet johdetaan vastaavasta standardimallin nimestä lisäämällä pääte -ino. Esimerkiksi Higgsin bosonin superpartneri on nimeltään higgsino, joka siis on fermioni.
Vaikka hiukkasten superpartnereita ei toistaiseksi ole onnistuttu löytämään, ei tämä välttämättä ole osoitus teorian paikkansapitämättömyydestä. Epäillään, että superhiukkasten tuottamiseen tarvittaisiin niin korkeaenergisiä törmäyksiä, ettei niitä pysty havaitsemaan nykyisillä hiukkaskiihdyttimillä. CERNiin rakennetun Large Hadron Collider -hiukkaskiihdyttimen eräs tehtävä on supersymmetrian tutkiminen.
Kevein supersymmetrinen hiukkanen
Tavallisimmin oletetaan, että supersymmetriset hiukkaset esiintyvät hiukkasreaktiossa pareittain. Esimerkiksi, jos reaktion alussa reaktioon osallistuu yksi supersymmetrinen hiukkanen, reaktion lopussa on myös oltava jäljellä pariton määrä supersymmetrisiä hiukkasia (tavallisimmin yksi), jolloin reaktion supersymmetristen hiukkasten kokonaislukumäärä on parillinen.
Koska hiukkaset voivat hajota vain kevyemmiksi hiukkasiksi, kevyin supersymmetrinen hiukkanen (LSP, Lightest Supersymmetric Particle) ei voi enää hajota; sen täytyy olla stabiili. Tämän takia kevein supersymmetrinen hiukkanen on erityisasemassa. LSP saattaa muodostaa pimeän aineen, joka on havaittu galakseissa ja jota ei voida selittää standardimallin hiukkasilla. LSP voi reagoida toisen LSP:n tai supersymmetrisen hiukkasen kanssa, jolloin reaktion lopussa ei tarvitse enää olla supersymmetrisiä hiukkasia. Tällaisen reaktion todennäköisyys on kuitenkin suhteellisen pieni, joten kaikki LSP:t eivät ole annihiloituneet tähän päivään mennessä.
Koska supersymmetriaa ei ole kokeellisesti havaittu, ei voida varmuudella sanoa, onko tällainen supersymmetrinen pariteetti (R-pariteetti) todella olemassa. R-pariteetin rikkovissa malleissa superpartnerit voivat esiintyä myös parittomina, jolloin LSP:kään ei enää ole absoluuttisesti stabiili. Jotta LSP voisi edelleen olla pimeän aineen kandidaatti, sen elinajan tulee olla maailmankaikkeuden tämänhetkisen eliniän suuruusluokkaa.
Koska supersymmetria ennustaa identtiset massat standardimallin hiukkasen sekä sen supersymmetrisen partnerin välille, täytyy supersymmetrian olla rikkoutunut symmetria (sillä esimerkiksi elektronin massaista selektronia ei ole havaittu). Teoreettisesti on hankala löytää sopivaa mekanismia supersymmetrian rikkomiseksi. Osittain tästä syystä on olemassa useita malleja, joissa supersymmetrian rikkomekanismi vaihtelee. Kussakin mallissa hiukkasten massaspektri on erilainen. Lisäksi tuntemattomat mallin parametrit muuttavat massaspektriä kunkin mallin sisällä. Tästä syystä ei osata ennustaa, mikä supersymmetrisistä hiukkasista on LSP.
Kuivahumalointi
thumb|Humalan kukintoja.Kuivahumaloinnissa humalaa lisätään olutvierteeseen sen jäähdyttyä – joko ennen pääkäymistä tai sen jälkeen. Jälkimmäinen on suositumpi tapa, koska ennen pääkäymistä lisättäessä käymisen tuottama hiilidioksidi vie osan aromeista mukanaan, ja humalaa täytyy käyttää enemmän.
Koska vierre ei enää kiehu, humalasta ei kuivahumaloinnissa irtoa siihen oluen katkeruutta lisääviä alfahappoja, mutta se tuo olueen tuoretta humalan aromia. Kuivahumaloinnissa käytetäänkin usein matalan alfahappopitoisuuden humalalajikkeita.
Manohar Parrikar
Manohar Parrikar (13. joulukuuta 1955 – 17. maaliskuuta 2019) oli intialainen poliitikko, joka toimi Goan osavaltion pääministerinä neljästi. Modin ensimmäisessä hallituksessa hän toimi puolustusministerinä vuosina 2014–2017, kunnes palasi takaisin Goan pääministeriksi ja hoiti tehtävää kuolemaansa asti.
Parrikar aloitti yhteiskunnallisen vaikuttamisen toimimalla hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestön täyspäiväisenä vapaaehtoistyöntekijä (pracharak). Hän jatkoi järjestössä aktiivisesti valmistuttuaan Bombayn teknillisestä korkeakoulusta metallurgian alalta. Hän oli ehdolla vuoden 1991 parlamenttivaaleissa, mutta hävisi.
Hänet äänestettiin vuonna 1994 Goan lainsäätäjäksi ensimmäistä kertaa Intian kansanpuolueen riveistä. Vuonna 1999 hän toimi oppositiojohtajana, kunnes seuraavana vuonna yleni ensi kertaa Goan pääministeriksi. Hän toimi virassa helmikuuhun 2002, kunnes tuli saman vuoden kesäkuussa uudelleen valituksi tehtävään. Tämä Parrikarin toinen hallitus kaatui vuonna 2005. Kolmas pääministerikausi alkoi vuonna 2012, jolloin kansanpuolue sai historiallisen suuren voiton Goassa. Marraskuussa 2014 hän sai pääministeri Narendra Modilta kutsun puolustusministeriksi ja jätti tehtävänsä Goan pääministerinä. Puolustusministerinä hänet muistetaan vuonna 2016 Jammun ja Kashmirin osavaltiossa, intialaissotilaita vastaan, tapahtuneen terrori-iskun kostamisesta Pakistanin alueella sijaitsevia terroristeja vastaan. Hän panosti puolustusministerinä maansa asevoimien varusteiden modernisointiin ja houkutteli yksityisyrityksiä mukaan parantelemaan armeijan puolustuskykyä. Parrikar lopetti uransa puolustusministerinä vuonna 2017. Itsensä mukaan hän lopetti, koska tunsi liikaa painetta muun muassa Kashmirin kriisin takia.
Puolustusministerikautensa jälkeen Parrikar palasi takaisin Goan osavaltioon, jossa Intian kansanpuolueen liittolaiset eivät suostuneet hyväksymään pääministeriksi ketään muuta kuin Parrikarin.
Sairaus ja kuolema
Parrikarilla todettiin vuonna 2018 haimasyöpä. Hän jatkoi siitä huolimatta tehtäväänsä Goan pääministerinä. Hänen terveytensä herätti keskustelua mediassa ja eri puolueiden keskuudessa. Intian kansanpuolueen Goan-yksikkö vastasi maaliskuussa 2018, että pääministerin terveydentilasta ei tule esittää arvailuja. Parrikar jatkoi tehtäviään sairaalassa ja kotona. Goan oppositiopuolueet vaativat hallituksen hajottamista ja esittivät Bombayn korkeimmalle oikeudelle pyynnön hänen terveydentilansa selvittämiseksi. Korkein oikeus vastasi, että kyseessä on Parrikarin yksityisasia eikä sairaus estä virkatehtävien hoitamista. Opposition lisäksi Intian kansanpuoluetta arvosteli silloinen liittolaispuolue Shiv Sena, joka kommentoi tapausta äänenkannattajassaan Saamanassa. Shiv Senan mukaan Parrikarin pitäminen virassa sairaudesta huolimatta oli epäinhimillistä ja julmaa politiikkaa, josta ilmenee, että kansanpuolue pelkäsi enemmän Goan menettämistä kuin Parrikarin terveyden heikkenemistä.
Parrikarin kuoltua 17. maaliskuuta 2019 kansanpuolueella oli vaikeuksia löytää hänelle seuraajaa. Intian kansanpuolueen liittolaisista muun muassa Sudin Dhavalikar vaati itselleen Goan pääministerin virkaa. Lopulta tehtävään valikoitui Intian kansanpuolueen Pramod Sawant, joka joutui kompromissina tekemään kahden liittolaispuolueen puheenjohtajista varapääministereitä saadakseen näiden tuen.
Sebjan-Kjujol
Sebjan-Kjujol (Себян-Кюёл) on järvi Kebeejin uluuhan itäosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Lenan vesistöalueella. Sebjan-Kjujol laskujoki Siljam alkaa järven itäpäästä. Siljam laskee Dudgodah-nimisen joen kautta Tumarajokeen. Tumara puolestaan laskee Aldaniin, aivan Aldanin ja Lenan yhtymäkohdan lähellä. Sebjan-Kjujol on 137 metriä syvä ja on siten Sahan syvin järvi.
Surukit
Surukit (Schiffornis) eli aiemmalta nimeltään isotanssijat on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin heimo katsottiin kuuluvaksi kotingojen heimmon. Surukkeihin kuuluu BirdLifen mukaan 7 lajia.
Sjarhei Štanjuk
Sjarhei Pjatrovitš Štanjuk (, łacinkaksi Siarhiej Piatrovič Štaniuk (engl.),, s. 13. elokuuta 1973 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapallon 2. divisioonassa pelaavaa FK Alania Vladikavkazin joukkuetta ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Madaya
Madaya on pikkukaupunki ja piiri Syyrian pääkaupunkia ympäröivän Rif Dimašqin maakunnan Az-Zabadanin piirikunnassa, Damaskoksen länsipuolisella maaseutualueella. Madaya sijaitsee vuoristolaakson reunalla noin 1130–1400 metriä merenpinnasta, linnuntietä noin 27 kilometriä Damaskoksen keskustasta luoteeseen; kaupunkien välillä on vuoristoa.
Vuoden 2004 väestönlaskennassa Madayan kaupunkiin kirjattiin 9 371 asukasta ja koko Madayan piiriin 13 692. Madaya on käytännössä piirikuntakeskus Az-Zabadanin (Zabadanin) kaupungin (26 285 as., 2004) eteläreunassa kiinni oleva pikkukaupunki. Koko Az-Zabadanin piirikunnassa asukkaita oli yhteensä 105 342.
Syyrian sisällissodan aikana raportoitiin vuodenvaihteessa 2015–2016 jo 23 ihmisen kuolemisesta nälkään pelkästään Lääkärit ilman rajoja -järjestön klinikalla Madayassa joulukuun 1. päivän 2015 jälkeen. Kuolleista kuusi oli alle vuoden ikäisiä vauvoja. Monien raportoitiin menehtyneen myös miinoihin Syyrian armeijan pitkällisen, heinäkuussa 2015 alkaneen piirityksen seurauksena. Vuoden 2016 alussa Syyrian hallituksen joukkojen piirittämien Madayan ja Az-Zabadanin kaupunkien alueella kerrottiin olevan yhteensä noin 40 000 asukasta. Heistä 20 000 raportoitiin nälkiintyneen piiritystilanteessa. Az-Zabdanin rakennuskannasta suuren osan kerrottiin tuhoutuneen taisteluissa. Madayaa pidetään hallituksen vastaisten oppositiotaistelijoiden tukialueena, jossa myös libanonilaisen Hizbollah-järjestön taistelijat ovat toimineet. Syyrian armeija ei ollut sallinut lokakuun 18. päivän jälkeen ruokakuljetuksien lähettämistä kaupunkiin eikä ihmisten poistua piiritetyltä alueelta. Joulukuun 7. päivänä 2015 kaupungin asukkaat aloittivat tilanteestaan kertovan kampanjan Facebookissa, ja nälkiintyneet asukkaat järjestivät myöhemmin myös julkisen mielenosoituksen tietoisuuden lisäämiseksi ja avun pikaiseksi saamiseksi. Joulukuun 2015 lopulla Punaisen puolikuun humanitaarisen evakuointi- ja ruokakuljetuksen raportoitiin päästettävän lopulta kaupunkiin. Tammikuussa 2016 raportoitiin myös, että YK:n sotarikostutkijat aloittivat tiedonkeruun mahdollisista sotarikoksista piirityksen aikana. Syyriassa raportoitiin olevan vuoden 2016 alussa yhteensä 15 Mayadan-Zabadaninin tilannetta muistuttavaa piiritysaluetta, joissa oli yhteensä 400 000 asukasta kiireellisen hätaavun tarpeessa.
Huhtikuussa 2017 tuhannet paikalliset evakuoitiin Idlibin maakuntaan osana hallituksen ja kapinallisten välistä niin sanottua neljän kaupungin sopimusta.
Daniel Killer
thumb|200px Daniel Pedro Killer (s. 21. joulukuuta 1949, Rosario) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija, joka kului maailmanmestaruuden 1978 saavuttaneeseen Argentiinan joukkueeseen puolustajana. Daniel ja hänen veljensä Mario Killer pelasivat Rosario Centralin joukkueessa, joka voitti Argentiinan Primera Divisiónin mestaruuden.
Transpecosinrottakäärme
Transpecosinrottakäärme (Bogertophis subocularis) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji, joka on sukua bajanrottakäärmeelle (B. rosaliae). Eläin liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko
Yksilön pituus on 0,9–1,7 m. Pääasiallinen väri on keltainen, kellanruskea tai ruskea. Selässä on kaksi tummanruskeaa juovaa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Transpecosinrottakäärmettä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa ja pohjoisessa Meksikossa. Sitä esiintyy aavikolla.
Lisääntyminen
Munia on 3–7.
Ravinto
Eläin syö pieniä nisäkkäitä, lintuja sekä muita matelijoita.
Logaritminen tuulilaki
Kitkanopeus on määritelmänsä mukaan, jossa \tau_0 on liikemäärän vuo. Kitkanopeuden yksikkö on \frac{m}{s}, mutta se ei ole todellinen nopeus, vaan skaalasuure pintakerroksessa.
Neutraalissa stationäärisessä pintakerroksessa potentiaalilämpötila \theta on vakio korkeuden suhteen. Tällaisessa pintakerroksessa ei esiinny nostevoimia ja myös kinemaattinen lämmönvuo = 0. Tuuliprofiili neutraalissa ilmakerroksessa noudattaa logaritmista tuulilakia, eli tuulen nopeus u korkeuden z funktiona on, jossa z_0 on rosoisuusparametri ja k Von Kármánin vakio (0,4). Rosoisuusparametrin yksikkö on m ja Karmanin vakio on dimensioton luku. Rosoisuusparametri kertoo pinnan aerodynaamisen rosoisuuden. Tyypillisiä arvoja ovat jäälle 10^{-5}\,, nurmikolle 10^{-2}\,, metsälle 1 ja Helsingin keskustalle 1,5. Siirroskorkeus z_d tarvitaan, jos rosoisuuselementit ovat hyvin suuria. Se voidaan arvioida kaavalla, jossa z_H on rosoisuuselementin korkeus, esimerkiksi puun pituus. Vasta siirroskorkeuden yläpuolella alkaa vaikuttaa logaritminen tuulilaki.
Stormbergin taistelu
Stormbergin taistelu oli toisen buurisodan aikana käyty taistelu buurien ja brittien välillä 10. joulukuuta 1899. Taistelu oli ensimmäinen kolmesta niin sanotun mustan viikon kolmesta suuresta brittien tappioista.
Tausta
Brittejä Stormbergissa komentanut kenraaliluutnantti William Forbes Gatacre oli saapunut Etelä-Afrikkaan marraskuussa 1899 ja hänen johtamansa 3. divisioonan joukkojen tehtävänä oli vartioida Kapmaan koillisrajaa. Buurit valtasivat 26. marraskuuta rautateiden tärkeän solmukohdan Stormbergissa hieman Kapmaan koillisosassa. Gatacre päätti vastata valtaukseen hyökkäyksellä, vaikka hänen olisi saamiensa ohjeiden mukaan pitänyt toimia varovasti ennen, kuin hänen joukkonsa saisivat vahvistuksia. Gatacre oli kuitenkin tullut tunnetuksi varsin aggressiivisena komentajana.
Taistelu
Marssin aikana joukkojen olisi pitänyt kulkea solan läpi, mutta Gatacre sai illalla kello 21.00 tietää buurien puolustavan kyseistä reittiä. Gatacre joutui muuttamaan marssireittiä hankalakulkuisempaan maastoon, jota ei oltu tiedusteltu etukäteen. Joukot olivat väsyneitä ja muodostelmat olivat pakkautuneet yhteen. Yöllä etenevät joukot olivat lopulta tietämättään kiertäneet buurien asemien taakse. Buurit avasivat tulen auringon sarastaessa aamulla 10. joulukuuta. Brittit yrittivät hyökätä buurien asemia vastaan Kissiebergistä, jossa jyrkät kalliot tekivät kuitenkin etenemisestä hyvin vaikeaa. Kaiken lisäksi brittien oma tykistö tähtäsi huonosti ja osui omiin sotilaisiinsa. Lopulta britit joutuivat vetäytymään kaoottisesti.
Seuraukset
Britit olivat menettäneet taistelussa 28 sotilasta kaatuneina, 51 haavoittuneina ja 634 vangittuina. Vetäytyvät britit olivat "unohtaneet" noin 600 sotilastaan taakse, jossa he joutuivat antautumaan buureille. Buurien tappiot olivat 5 kaatunutta ja 26 haavoittunutta. Stormbergin taistelu oli ensimmäinen kolmesta suuresta brittitappiosta niin sanotun mustan viikon aikana. Stormbergia seuraneet taistelut olivat Magersfontein 11. joulukuuta ja Colenso 15. joulukuuta.
Curling olympialaisissa
Curling on ollut talviolympialaisten ohjelmassa Chamonix’ssa 1924 ja Naganon vuoden 1998 olympialaisista lähtien. Chamonix’ssa 1924 ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Naganosta 1998 lähtien ohjelmassa on ollut sekä miesten että naisten kilpailu. Vuoden 2018 olympialaisiin tuli uutena kilpailutapahtumana sekanelinpeli.
Chamonix’n 1924 jälkeen curling oli näytöslajina Lake Placidissa 1932, Calgaryssa 1988 ja Albertvillessa 1992. Pitkään tilastoijat pitivät myös Chamonix´n kilpailutapahtumaa epävirallisena näytöslajina, mutta vuonna 2006 Kansainvälinen olympiakomitea vahvisti lajin olleen virallisena kisalajina 1924.
Olympialaisten curlingin menestynein maa on Kanada.
Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto (, aiemmin Harkovan lääketieteellinen valtioninstituutti, ) on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kansallinen, lääketieteeseen keskittynyt yliopisto.
Harkovan lääketieteellinen yliopisto pohjautuu Harkovan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan ja lukee aloitusvuodekseen 1805, jolloin lääketieteellinen opetus alkoi Harkovan yliopistossa. Harkovan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta rakensi vuonna 1887 opetustilat anatomialle ja 1896 seurasi neljä uutta yliopiston klinikkaa. Nämä rakennukset ovat nykyisin Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston käytössä. Vuonna 1910 perustettiin naisille ylempää opetusta antanut Naisten lääketieteellinen instutuutti. Tämä yhdistettiin vuonna 1920 lääketietellisen tiedekunnan kanssa Harkovan lääketieteelliseksi akatemiaksi, joka uudelleennimettiin 1921 Harkovan lääketieteelliseksi instituutiksi. Vuonna 1994 Ukrainan hallitus päätti perustaa Harkovan lääketieteellisen valtionyliopiston aiemman lääketieteellisen instituutin pohjalta. Vuonna 2007 tälle myönnettiin kansallisen yliopiston asema ja yliopisto sai nykynimensä.
Vammaispolitiikka
Lähivuosien suomalainen vammaispolitiikka kiteytyy kahteen asiakirjaan, joista toinen on jo olemassa oleva ja toinen vasta tekeillä: Valtioneuvoston vammaispoliittinen selonteko annettiin eduskunnalle toukokuussa 2006 ja Vammaispoliittinen ohjelma, joka sisältyy Matti Vanhasen II hallituksen ohjelmaan, valmistuu vuosien 2007–2011 hallituskauden aikana.
Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Harkovan lääketieteellisessä yliopistossa opiskelee noin 7 000 perus- tai jatko-opiskelijaa. Näistä runsas 2 000 on ulkomaalaisia, kotoisin 70 eri maasta. Yliopistolla on 65 ainelaitosta. Näissä työskentelee noin 800 henkeä, joista 130 on professorin arvo. Vuonna 2013 suoritetussa ukrainalaisten yliopistojen vertailussa Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto pisteytettiin Ukrainan 46. parhaaksi yliopistoksi 200 arvioidun korkeakoulun joukosta. Lääketieteellisistä yliopistoista se sijoittui 6. sijalle maassaan.
Vammaispolitiikka
Suomalaisen vammaispolitiikan kehys
Vammaisten erilaisia hoito- ja kuntoutuspalveluja on ollut niin kauan kuin sosiaali- ja terveydenhuoltoa, koulutusta tai työvoimapalveluja on ollut olemassa. Itsenäiseksi ”vammaispolitiikaksi”, joka kattaa periaatteessa kaikki vammaiset ja pitkäaikaissairaat henkilöt, nämä hajallaan olevat toimenpiteet, palvelut, terapiat, hoitomuodot ja huolenpito muotoutuivat noin 30 vuotta sitten. Tämä ajankohta saa perustelunsa siitä, että monien muiden sorretussa asemassa olevien väestöryhmien ”vapaustaistelu” oli päässyt käyntiin 1960-luvulla eri puolilla maailmaa. Vammaispoliittisesti tärkeä oli YK:n hyväksymä vammaisten oikeuksien julistus ja päätös järjestää Kansainvälinen vammaisten vuosi 1981. Pohjoismaissa kehiteltiin vammaishuollon normalisaatio- tai integraatiomalli jo 1950-luvun lopulla ja Yhdysvaltojen presidentin John F. Kennedyn katsotaan vaikuttaneen ratkaisevasti vammaisten koulutuksen ja työllistymisen integraatiossa.
Kansainvälisen vammaisten vuoden 1981 Suomen komitean mietintöön (1982: 35) kerättiin tuon ajankohdan keskeiset kehittämisehdotukset (kaikkiaan 223 ehdotusta). Vuonna 1986 perustettiin sosiaali- ja terveysministeriön yhteyteen Valtakunnallinen vammaisneuvosto (VANE), jonka tehtäväksi määrättiin
Valtakunnallinen vammaisneuvosto julkaisi vuonna 1995 vammaispoliittisen ohjelman ”Kohti yhteiskuntaa kaikille” (STM:n julkaisuja 1995: 10), jonka yleisenä päämääränä on ”luoda edellytykset vammaisten ihmisten täysivaltaistumiselle suomalaisessa yhteiskunnassa. Täysivaltaistumisella tarkoitetaan sitä, että vammaiset itse täysivaltaistavat itsensä. Tällöin mitkään muut tahot eivät mielivaltaisesti ohjaile heidän elämäänsä. Täysivaltaistumisen tavoitteen saavuttamiseksi tämä ohjelma asettaa päämääräkseen vammaisten ihmisten mahdollisuuksien yhdenvertaistamisen siten kuin YK:n yleisohjeissa edellytetään.”
Valtioneuvoston selonteossa vammaispolitiikasta todetaan, että suomalainen vammaispolitiikka perustuu kolmeen keskeiseen periaatteeseen:
Kansainvälinen vammaispolitiikka
Yhdistyneiden Kansakuntien johdolla tapahtunut vammaispolitiikan kehitys on ratkaisevasti vaikuttanut myös suomalaiseen vammaispoliittiseen keskusteluun ja kehittämistyöhön. Vuonna 1975 YK hyväksyi yleiskokouksessaan Vammaisten oikeuksien julistuksen. Kehitysvammaisten oikeuksien julistus oli hyväksytty 1971.
YK:n kansainvälisen vammaisten vuoden 1981 jälkeen YK julisti vuodet 1983–1992 vammaisten vuosikymmeneksi. Vammaisten vuoden ja vuosikymmenen teemana oli ”täysi osallistuminen ja tasa-arvo”, joka on ilmaisultaan vaihdellen säilynyt vammaispolitiikan yleisenä tavoitteena. Teemavuosikymmenen päätteeksi YK:ssa hyväksyttiin ”Vammaisten henkilöiden mahdollisuuksien yhdenvertaistamista koskevat yleisohjeet”.
Kansainväliseen vammaisten vuosikymmeneen liittyen Euroopan neuvosto hyväksyi marraskuussa 1991 Vammaispoliittisen kokonaisohjelman, jonka lähtökohdaksi kirjattiin seuraavaa:
Tämä on jatkuva dynaaminen molemminpuolinen sopeutumisprosessi, jossa vammaiset elävät omien toiveidensa, valintojensa ja mahdollisimman monipuolisiksi kehitettyjen kykyjensä mukaisesti ja jossa yhteiskunta ilmaisee tukensa asianmukaisin erityistoimenpitein, jotka takaavat vammaisille henkilöille muiden kanssa tasavertaiset elämisen edellytykset.
Viidessätoista vuodessa tapahtunutta kehitystä kuvaa Euroopan neuvoston vuonna 2006 hyväksymä uusi ”Euroopan neuvoston vammaispoliittinen ohjelma”, joka perustui vuonna 2003 annettuun Malagan julistukseen ”Kohti täyttä osallistumista kansalaisina”. Uuden toimintaohjelman perusperiaatteet ovat:
YK:n piirissä vammaispoliittiset jatkotyöt johtivat sitten vuoden 2006 lopulla (13.12.2006) hyväksyttyyn Yleissopimukseen vammaisten henkilöiden oikeuksista, jolla tulee olemaan ratkaiseva vaikutus kaikkien maiden vammaispolitiikkaan ja vammaisia henkilöitä koskevaan lainsäädäntöön. Yleissopimuksen 3. artikla ”Yleiset periaatteet” kuuluu näin:
Hochfirstschanze
Hochfirstschanze ja Fritz-Heitzmann-Schanze ovat hyppyrimäkiä Titisee-Neustadtissa Saksassa.
Hochfirstschanze on Saksan suurin hyppyrimäki, jossa ei ole merkittävää tornia, se on lähes luonnonmäki. Hyppyrimäet sijaitsevat 1 192 metriä korkean Hochfirst-vuoren juurella Schwarzwaldin alueella.
Vuodesta 2001 alkaen Hochfirstschanzessa on järjestetty maailmancupin ja Continental Cupin osakilpailuja.
Historia
Ensimmäinen hyppyrimäki Neustadtiin rakennettiin vuonna 1911 Mühlrainiin. Ensimmäistä Hochfirstschanzea aloitettiin rakentaa vuonna 1930 ja sen avajaisiin 31. joulukuuta 1933 saapui 3 000 katsojaa. Saksan sotilasmestaruuskilpailuihin vuonna 1938 saapui 10 000 katsojaa. Silloisen hyppyrimäen K-piste oli 60 metrin kohdalla.
Toisen maailmansodan jälkeen Neustadtissa heräsi ajatukset uuden suurmäen rakentamiseksi. Uuden K80-luonnonmäen rakentaminen alkoi vanhan K60-hyppyrimäen vasemmalle puolen elokuussa 1949 ja se valmistui saman vuoden joulukuussa. Avajaisia vietettiin lämpimästä kelistä ja vesisateesta huolimatta 15. tammikuuta 1950 15 000:n katsojan saapuessa paikalle. Vanhan Hochfirstschanzen alastulorinteeseen asennettiin muovitus vuonna 1957, yhtenä ensimmäisistä Länsi-Saksassa. Muovitus kuitenkin poistettiin jo 1960-luvulla ja pian sen jälkeen hyppyrimäki suljettiin.
Vuonna 1971 Hochfirstschanzen vauhtimäkeä ja keulaa remontoitiin, remontissa K-piste siirtyi 90 metriin ja myöhemmin 101 metriin. Vuonna 1987 alastulorinne muotoiltiin uudelleen ja keulaa remontoitiin, remontissa K-piste siirtyi 113 metriin.
Fritz-Heitzmann-Schanze rakennettiin vanhan Hochfirstschanzen oikealle puolen vuonna 1992, siihen asennettiin myös alastulorinteen muovitus seuraavana kesänä ja sen K-piste sijaitsee 40 metrissä. Vuoden 2003 remontissa siihen rakennettiin laidat alastulorinteeseen ja uusi kastelujärjestelmä muovitukselle.
Vuonna 2000 Hochfirstschanzea remontoitiin lähes 4 miljoonalla eurolla, jotta maailmancuposakilpailuiden järjestäminen olisi mahdollista. Remontin jälkeen K-piste oli 120 metrissä ja HS-piste 142 metrissä. Vuonna 2004 alastulorinnettä muotoiltiin hieman ja K-piste siirrettiin 125 metriin.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
2. joulukuuta 2001 Sven Hannawald hyppäsi Hochfirstschanzen uudeksi mäkiennätykseksi 145 metriä, Adam Małysz sivusi tätä ennätystä 3. helmikuuta 2007.
Nykyisen mäkiennätyksen 148,0 metriä on hypännyt Domen Prevc, epävirallisen mäkiennätyksen 150,0 metriä on hypännyt Maximilian Mechler Continental Cupin harjoituksissa vuonna 2011.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 138,5 metriä on hypännyt Silje Opseth.
Fritz-Heitzmann-Schanze
Fritz-Heitzmann-Schanze avattiin vuonna 1992. Vuoden 2003 remontissa rakennettiin alastulorinteeseen laidat ja uusi kastelujärjestelmä muovitukselle, heinäkuussa 2003 Fritz-Heitzmann-Schanze avattiin uudelleen.
Kesämäkiennätyksen 43,5 metriä on hypännyt saksalainen Niklas Wangler 11. syyskuuta 2005.
Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat
Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat ovat 40 hautakammiota 18 paikassa Etelä-Korean pääkaupungissa Soulissa ja sen ympäristössä. Joseon-dynastia rakennutti ne vuosien 1408 ja 1966 välisenä aikana. Ne on rakennettu luonnonkauniisiin paikkoihin, usein kukkulan ja joenrannan välille.
Hautakummut ilmentävät konfutselaista käsitystä esi-isien hautapaikan merkityksestä seuraavien sukupolvien menestykselle. Ne on sijoitettu yli neljän mutta alle 40 kilometrin päähän pääkaupunki Hanyangista. Niitä ei tehty kylien tai kaupunkien välittömään läheisyyteen, etteivät paikalliset asukkaat häiriytyisi haudoilla vierailevista kuninkaallisista. Hautapaikoissa voi olla yksi puolisoiden yhteinen kumpu, tai kaksi tai kolme kumpua vierekkäin tai peräkkäin. Kumpualuetta ympäröi kivimuuri, sitä reunustavat havupuut kolmelta sivulta, ja vartioivat kiviset lammasta ja tiikeriä esittävät patsaat.
Fantsnäs
Fantsnäs on kylä Loviisassa Loviisanlahden eteläisen osan (aikaisemmin Mertlax, Määrlahden) molemmin puolin. Valko oli osa Fantsnäsiä, kunnes se lunastettiin satamaksi 1900-alussa. Myös Hattom, Källa ja Vårdö olivat osa Fantsnäsiä.
Kylä on ollut luotsipaikka sekä Svartholman linnakkeen ensimmäisen komendantin Hägerflychtin asuinpaikka. Hän luultavasti rakensi 1770-luvulta olevan everstiluutnantin talon, joka edelleen on paikallaan. Fantsnäsistä kulkivat talvitiet saaristoon ja Svartholmaan.
Omistajasuvut ovat olleet muiden muassa Golowitz, Creutz, von Morian, von Born ja Ramsay.
Kylässä oli aikoinaan neljä taloa Smeds (=Smiss), Weckas, Nicus ja Ers; nykyisin vain Smeds ja Weckas. Loviisan palon jälkeen 1855 tarkoitus oli siirtää kaupunki Fantsnäsiin, mutta rahapulan takia näin ei tapahtunut.
Peter Golowitz rakensi rälssitilan Fantsnäsiin 1625–26. Kuoltuaan 1673 hän testamenttasi tilansa Lorentz Creutzille ja Peterin poika Johan Golowitz jäi perittömäksi. Hän riitautui Creutzin kanssa ja hänet tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin maanpaoksi ja Johan katosi.
Fantsnäsiin liittyvää aineistoa Ruotsin kansallisarkistosta ja suomalaisista maanmittauskartoista on cd-levylle skannattuna Kansallisarkistossa ja Suomen Sukututkimusseurassa. Tämä käsittää noin parisataa asiakirjaa sekä karttoja. Fantsnäsin nimistöstä on tehty myös laudaturtyö (HY, Nordidk litteratur/ Tuulikki Ramsay).
MDC
thumb|MDC (2017) MDC on yhdysvaltalainen punk-yhtye. Se perustettiin Teksasissa vuonna 1979. MDC soittaa hardcore punk -tyylistä musiikkia. Bändin nimenä toimivan lyhenteen merkitystä on muutettu jokaisen levyn julkaisemisen yhteydessä. Nimenä on ollut mm. Millions of Dead Cops, More Dead Cops, Millions of Dead Children, Multi Death Corporations, Millions of Damn Christians ja Missile Destroyed Civilisation.
MDC kritisoi sanoituksissaan usein poliiseja, kapitalismia, homofobiaa ja amerikkalaista kulttuuria.
Tjumenin alue
Tjumenin alue on Venäjän federaatioon kuuluva liittovaltiosubjekti Länsi-Siperiassa Aasiassa.
Maantiede
Tjumenin alueen ydinosa rajoittuu pohjoisessa Hanti-Mansiaan, idässä Tomskin ja Omskin alueisiin, etelässä Kazakstaniin, lounaassa Kurganin alueeseen ja lännessä Sverdlovskin alueeseen. Hanti-Mansian ja Jamalin Nenetsian autonomiset piirikunnat kuuluvat osana Tjumenin alueeseen, mutta toisaalta ovat myös itse liittovaltiosubjekteja. Ne kattavat lähes 90 prosenttia alueen kokonaispinta-alasta. Etelä–pohjois-suunnassa Tjumenin alue ulottuu koko Venäjän halki Kazakstanin rajalta Pohjoiselle jäämerelle.
Tjumenin alue kuuluu Länsi-Siperian alankoon. Alueen merkittävimmät joet ovat Obin vesistöön kuuluvat Irtyš ja Išim.
Luonnonsuojelualueista merkittävimmät ovat alueen länsiosissa sijaitsevat Tjumenski ja Beloozerovski.
Historia
Alue siirtyi Siperian kaanikunnalta Moskovan Venäjän valtapiiriin 1500-luvun lopun ja 1600-luvun alkupuolen aikana Stroganovien kauppiassuvun rahoittaman kasakkajoukon valloittamana. Siperian kaanikunnan mogulikaani Kutšumin joukot olivat tätä ennen tehneet useita hyökkäyksiä kauppiassuvun tsaari Iivana IV:n luvalla hallitsemille Permin seuduille. Kauppiassuvun määräyksestä kasakkapäällikkö Jermak Timofejevitš sotilaineen (840 sotamiestä ja 3 pappia) siirtyi vuonna 1582 Uralin yli. Paria kuukautta myöhemmin tämä kanuunoin ja musketein varustautunut sotajoukko löi nopeasti Kutšumin jousipyssyjoukot Siperian kaanikunnan pääkaupungissa Iskerissä. Tämä myös nimillä Kašlyk eli Sibir tunnettu pääkaupunki Irtyšin varrella nykyisen Tobolskin lähellä miehitettiin samana iltana.
Hanti-Mansian alue oli osa Pietari Suuren vuonna 1708 perustamaa laajaa Siperian kuvernementtiä.
Väestö
Tjumenin alueen (vain eteläinen ydinalue) asukasluku oli 1 340 608 (2010) ja asukastiheys 8,3 as./km². Alueen suurin kaupunki on Tjumen (581 907 as.). Muita kaupunkeja ovat Tobolsk (99 694 as.), Išim (65 243 as.), Jalutorovsk (36 493 as.) ja Zabodoukovsk (25 647 as).
Hallinto
Tjumenin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Tjumen. Tjumenin alueeseen kuuluvat myös alueen pohjoispuolella sijaitsevat Hanti-Mansian ja Jamalin Nenetsian autonomiset piirikunnat, mutta ne ovat myös suoraan Venäjän federaation alueita (subjekteja) eli federaation hallinnossa ne ovat tasavertaisia Tjumenin alueen kanssa.
Tjumenin alueen ydinosa jakautuu aluehallinnollisesti 5 kaupunkipiiriin (Tjumen, Tobolsk, Išim, Jalutorovsk ja Zabodoukovsk) ja 22 piiriin.
Laajempi Tjumenin alue on puolestaan jaettu 20 kaupunkipiiriin ja 37 piiriin. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja alueduuma. Kuvernöörinä toimii Sergei Sobjanin.
Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metallinjalostus-, kemian-, metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuus. Lisäksi on öljyntuotantoa. Alueen maatalous tuottaa viljaa, pellavaa ja vihanneksia sekä karjataloustuotteita. Suomalaisyrityksistä esimerkiksi Fortum toimii alueella.
Tjumen on Siperian miljoonakaupunkeja yhdistävän Jekaterinburg–Omsk-pääradan varrella. Tjumenista pohjoiseen johtava päärata kulkee Tobolskin kautta edelleen Hanti-Mansian Surgutin ja edelleen Jamalin Nenetsian kaasukenttien taajamiin.
Cudell
250 px|thumb|Cudell vuodelta 1899. Cudell Motoren-Gesellschaft mbH oli saksalainen yritys, joka valmisti autoja vuosina 1898–1908. Vuoteen 1905 autot valmistettiin Aachenissa, mutta Berliinissä koottiin muutamia yksilöitä varsinaisen valmistuksen jo päätyttyä.
Yrityksen perusti autotekniikan uranuurtaja Max Cudell. Hän hankki aluksi valmistuslisenssin De Dionin moottoreihin ja ajoneuvoihin. Vuonna 1899 esiteltiin De Dionin lisenssiin perustunut, 3,5-hevosvoimainen voiturette. Vuonna 1904 Cudell aloitti itse suunniteltujen autojen valmistuksen. Vuonna 1905 Berliinin autonäyttelyssä esiteltiin Karl Slevogtin suunnittelema Phönix, jota pidettiin sensaationa, sillä sen moottorissa oli viisi runkolaakeria ja kansiventtiilit. Autoja valmistui kuitenkin vain muutamia yksilöitä, sillä yritys lopetti autojen valmistuksen muutamaa kuukautta myöhemmin. Cudellin berliiniläinen haaraliike kuitenkin rakensi pienen määrän autoja, joista viimeiset valmistuivat vuonna 1908.