cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cyrus McCormick
Varhainen elämä
Vaikka maatilalla pidettiin joitakin orjia, jokaisen perheen jäsenen edellytettiin osallistuvan sadonkorjuuseen. Jo nuorena Cyrus piti parempana käyttää sadonkorjuussa työtä säästäviä koneita. Teini-ikäisenä hän keksi korrenkerääjän viikatteeseen ja sitten patentoi auran, jota voitiin käyttää rinteillä ja joka teroitti itsensä. Perheen isä piti pajaa, jossa hän korjasi tilan koneita ja rakensi uusia.
Theodora (1000-luku)
Konstantinus IX:n kuoltua tammikuun yhdentenätoista päivänä 1055 Theodora vaati aiempia keisarinnan oikeuksiaan takaisin siinä onnistuen. Huolimatta yli seitsemänkymmenen vuoden iästään hän onnistui hillitsemään aateliston kapinointihalua ja kitkemään korruptiota hallinnosta. Hänen mainettaan aikakauden historioitsijoiden silmissä huononsi kuitenkin hänen julmuutensa vihollisia kohtaan yksityiselämässä ja sopimaton neuvojen ottaminen ei-aatelisilta. Theodoran kuoltua elokuussa 1056 Mikael VI nousi valtaistuimelle.
Cyrus McCormick
Muutto kaupunkiin
Maailma laajeni ja McCormick huomasi saavansa tilauksia aina vaan lännempää, jossa tilat olivat suurempia. Ollessaan Washingtonissa hakemassa patenttiaan vuonna 1845, hän kuuli Brockportissa New Yorkissa sijaitsevasta tehtaasta, jonka kanssa hän teki sopimuksen sarjavalmistuksesta. Vuonna 1847 hän ja hänen veljensä Leander J. McCormick muuttivat Chicagoon, joka tuohon aikaa oli vielä pieni kaupunki verrattuna rikkaisiin Clevelandiin, St. Louisiin tai Milwaukeen. Chicagossa ei ollut kivettyjä katuja, mutta Chicago tarjosi laivaväylän suuria järviä pitkin länteen ja rautatieyhteydet kauemmaksi länteen, jossa suurin osa hänen asiakaistaan tulisi olemaan.
Kun McCormick vuonna 1848 yritti uusia patenttia, US patenttitoimisto huomautti, että samanlaisen koneen oli muutama kuukausi aikaisemmin patentoinut Obed Hussey. Silloin McCormick väitti tehneensä keksinnön vuonna 1831, mutta patentin uusiminen evättiin kuitenkin. Toinen niittokonepatentti oli myönnetty William Manningille Plainfieldiin New Jerseyssä vuonna 1831, mutta Manning ei ilmeisestikään puolustanut patenttiaan.
Vuonna 1849 toinenkin veli, William Sanderson McCormick muutti Chicagoon ja alkoi vetää yrityksen talouspuolta. McCormic niittokone myi hyvin, osaksi älykkään ja uudenlaisen liiketoimintakäytännön vuoksi. Tuote tuli markkinoille juuri kun kehittyvät rautatiet tarjosivat jakelureitin kaukaisille markkinoille. Yritys loi laajan myyntimiesverkoston, joka kykeni esittelemään konetta kentällä. Sivistynyt maailma laajeni 50 kilometriä vuodessa länteen mainosten mukaan McCormickin niittokone vaunussa.
Vuonna 1851 McCormick matkusti Lontooseen näyttämään niittokonetta Lontoon maailmannäyttelyssä. Hän voitti kultamitalin, mutta juhlinta ei kestänyt kauan, kun hän sai tietää hävinneensä oikeudessa haasteensa Husseyn patentista.
Myöhempiä tapahtumia
Vuonna 1861 Husseyn patenttia jatkettiin, mutta McCormickin ei. McCormickin mielestä Yhdysvaltain kongressi oli sekaantunut asiaan.
thumb|McCormickin lyhteitä sitova niittokone vuonna 1884 Vuonna 1879 veli Leander muutti yrityksen nimen, joka aikaisemmin oli "Cyrus H. McCormick and Brothers" muotoon "McCormick Harvesting Machine Company". Leander halusi tuoda selvästi esille muiden panoksen niittokonekeksintöön, erityisesti heidän isänsä. Cyruksen työtä oli avustanut Jo Anderson, joka oli tilalla tuohon aikaan orjana.
Gotham Knights
Pelaaminen
Peli on avoimeen pelimaailmaan sijoittuva peli, jossa on yksinpeli ja yhteistyöpeli. Pelattavia hahmoja pelissä ovat Batgirl, Nightwing, Red Hood ja Robin.
Kehitys
Peli käyttää Unreal Engine 4 (UE4) -pelimoottoria. Ennakkoon julkaistussa kuvamateriaalissa nähdään useita UE4-pelimoottorin efektejä käytössä. Peli käyttää korkean resoluution tekstuureja hahmoille ja ympäristölle. Pelin konsoliversioissa on 30 FPS:n ruudunpäivitysnopeus, mikä johtuu tuottaja Fleur Martyn mukaan halusta varmistaa pelin saumattoman yhteistyöpeluun toimivuus yksityiskohtaisessa avoimessa maailmassa. Marty kommentoi asiaa seuraavasti: ”Emme voi vain laskea pelin resoluutiota nostaaksemme ruudunpäivitysnopeutta, se ei ole niin yksinkertaista. Tämän takia meidän pelissämme ei ole Laatu/Teho -namiskaa, vaan peli pyörii konsoleilla 30 FPS -nopeuteen lukittuna.”
Norman Foster Ramsey
Norman Foster Ramsey (27. elokuuta 1915 Washington, DC, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2011 Wayland, Massachusetts ) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1989 Nobelin fysiikanpalkinto kehittämästään erillisten oskillaatiokenttien menetelmästä, joka on tärkeä osa vetymaserin ja atomikellon toimintaa. Samana vuonna palkinnon saivat Wolfgang Paul ja Hans Dehmelt.
Alessio Scarpi
Alessio Scarpi (s. 19. huhtikuuta 1973 Jesolo, Venetsia, Italia ) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoaa.
Norman Foster Ramsey
thumb|Norman Foster Ramsey (oik.) ja atomipommi [[Little Boy vuonna 1945.]] Ramsey työskenteli useissa hallintotehtävissä esimerkiksi Natossa ja Yhdysvaltain atomienergiakomissiossa.
Alessio Scarpi
Ura
Scarpi aloitti ammattilaisuransa Regginassa vuonna 1995 siirryttyään Cagliarin junioreista. Hän vietti joukkueessa kahden kauden ajan, kunnes siirtyi takaisin Cagliariin vuonna 1997. Cagliarissa Scarpi pelasi ensimmäisen Serie A ottelunsa 13. syyskuuta 1998 Interiä vastaan, joka päättyi 2-2. Hän pelasi kolmen kauden ajan joukkueen ykkösmaalivahtina, kunnes seura hankki Armando Pantanellin kaudella 2001-2002, joka syrjäytti Scarpin. Hän siirtyi helmikuussa 2002 Anconaan, josta matka jatkui Interiin 8. toukokuuta 2002. Scarpi ei kuitenkaan pelannut ainuttakaan ottelua vaan hänet lainattiin saman tien kaudella 2002-2003 takaisin Anconaan. Kauden jälkeen Scarpin lainasopimusta pidennettiin 15. heinäkuuta 2003 ja hän pelasi vielä 13 ottelua, kunnes Serie B:ssä pelannut Genoa osti Scarpin 8. tammikuuta 2004.
Ura Genoassa osoittautui vaihtelevaksi, kun joukkue noususta Serie A:han huolimatta pudotettiin sopupeliskandaalin seurauksena Serie C1:een kaudeksi 2005-2006, jossa Scarpi vuorotteli toisen maalivahdin Massimo Gazzolin kanssa. Joukkueen noustua takaisin Serie B:hen Scarpi menetti lopullisesti ykkösmaalivahdin roolin, kun Genoa osti braslilialaisen Rubinhon. Scarpi pelasi kuitenkin kaudella 2007-2008 14 Serie A ottelua, mutta sittemmin on toiminut varamaalivahdin roolissa Genoan vaihtaessa Rubinhon Marco Ameliaan.
Johannes XIV
Johannes XIV, syntymänimeltään Pietro Canepanova, (k. 20. elokuuta 984) oli paavina marras-joulukuulta 983 elokuun 20. päivään 984. Hän nousi paaviksi keisari Otto II:n suojattina. Keisarin kuoltua vastapaavi Bonifacius VII heitti Johannes XIV:n vankilaan, jossa hän kuoli joko nälkään tai myrkkyyn.
Novopavlovka
Novopavlovka on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Petrovsk-Zabaikalskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hilok-joen rannalla 45 kilometriä Petrovsk-Zabaikalskista itään. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1868 nimellä Novo-Pavlovskoje. Vuonna 1904 perustettiin rautatieasema joka myöhemmin sai nimen Novopavlovka. Vuonna 1906 avattiin Tarbagatain ruskohiilikaivos. Sen lisäksi Novopavlovkassa toimii huonekalutehdas. Taajamassa on keskikoulu, lasten musiikkikoulu, vapaa-ajankeskus, kotiseutumuseo ja sairaala.
Kelly Lynch
Kelly Colleen Lynch (s. 31. tammikuuta 1959 Golden Valley, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Cocktail (1988), Drugstore Cowboy (1989), Road House – kuuma kapakka (1989), The Beans of Egypt, Maine (1994), Homegrown – hamppukunkut (1998) ja Charlien enkelit (2000). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Ally McBeal, L-koodi ja Miami Vice.
Yksityiselämä
Lynch on naimisissa Mitch Clazerin kanssa, ja heillä on yksi tytär. Lynch on Sheryl Crowin paras ystävä. Hän on toiminut myös mallina.
Jorge Olguín
Jorge Mario Olguín (s. 17. toukokuuta 1952 Dolores, Buenos Aires) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1978 MM-kisoissa, joissa hän pelasi kaikissa Argentiinan seitsemässä ottelussa. Kaikkiaan hän pelasi 60 maaottelua tekemättä maaliakaan.
Pelaajauransa jälkeen Olguín on palvellut useiden seurojen toimitsijatehtävissä.
Cabungula
Arsenio Sebastião Cabungula, lempinimeltään Love (s. 14. maaliskuuta 1979 ) on angolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on ollut Angolan liigan maalikuningas kaksi kertaa, vuosina 2004 ja 2005. Lisäksi hän on voittanut sarjan kolmesti pelatessaan AS Aviaçãon riveissä.
Kuningasmerikotka
Kuningasmerikotka (Haliaeetus pelagicus) on suurikokoinen, luoteisen Tyynenmeren rannikoiden päiväpetolintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 86,5–105 cm ja siipien kärkiväli 203–241 cm. Naaras on huomattavasti kookkaampi, ja se painaa 6,8–9 kg, kun koiraan paino on 4,9–6 kg. Epävirallinen painoennätys on itsensä lohilla lihottaneella naaraalla, joka painoi 12,7 kg. Kuningasmerikotka on keskimäärin maailman painavin kotka, mutta jäänee harpyijan ja filippiinienkotkan jälkeen kolmanneksi muilla mitoilla kuvattuna.
Levinneisyys
Lisääntymisalue on Kaukoidässä, pohjoisessa Beringinmereltä alkaen, Kamtšatkan niemimaa, Sahalin ja Ohotanmeren rannikot sekä Kuriilien pohjoisosat. Korean niemimaan populaation asema ja sen olemassaolo yleensä on epäselvä.
Kuningasmerikotkan uhanalaisuudesta on kahdenlaista mielipidettä.
Osassa aluetta laji on muuttolintu, ja se talvehtii Japanin pohjoisosissa, Kuriileilla, Korean niemimaalla ja Kiinan rannikolla. Nuoret linnut voivat vaellella laajalti, myös Aleuteilla ja Alaskan länsiosissa.
Suomessa kuningasmerikotka on tavattu kerran: 15. huhtikuuta 1991 – 15. elokuuta 1993 Ähtärissä vanha lintu, joka nähtiin sittemmin eri puolilla maata. Lintu luokiteltiin tarhakarkulaiseksi.
Lisääntyminen
Laji on sukukypsä 4–5-vuotiaana. Soidinaika on helmi-maaliskuussa. Parin reviiri on lähellä vesistöä. Sisämaassa se voi olla jopa 80 kilometriä rannikolta. Pesä on suuri risulinna joko kalliojyrkänteellä tai puun latvassa. Parittelu tapahtuu pesässä. Muninta alkaa huhti-toukokuussa, ja valkovihreitä munia on 1–3, tavallisesti 2. Haudonta-aika on noin 6 viikkoa, 39–45 päivää. Untuvikot ovat vaaleanharmaita tai valkoisia. Tavallisesti pesästä selviää lentokykyiseksi 10 viikon ikäisenä vain 1 poikanen. Kuningasmerikotka saa lopullisen aikuisen linnun puvun vasta 9 tai 10 kymmenen vuoden ikäisenä. Tästä päätellen lajin elinikä voi olla useita kymmeniä vuosia.
Ravinto
Lajin pääravintoa ovat kalat, varsinkin lohikalat, joita se saalistaa itse mutta syö myös kuolleita. Se syö myös vesilintuja, nisäkkäitä ja raatoja. Sisämaassa talvehtivat linnut syövät siellä nisäkkäiden raatoja. Myös nuoret hylkeet kuuluvat ruokalistalle, useimmiten kuitenkin raatoina.
Hiilitähti
Hiilitähti on tähti, jonka kaasukehässä on enemmän hiiltä kuin happea. Tähden pintakerroksissa ne muodostavat hiilimonoksidia, joka kuluttaa kaiken hapen kaasukehästä, jolloin hiili voi muodostaa muita yhdisteitä. Tällöin kaasukehän koostumus on "nokinen" ja tähden väri kirkkaanpunainen. Hiilitähdet ovat harvinaisia.
Pablo Cortizo
Pablo Cortizo (s. 1. syyskuuta 1989) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa kyproslaista AO Ayia Napaa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuosina 2013-2014 Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Perussa. Cortizon kasvattajaseura on Ferro Carril Oeste. Hänet tunnetaan hyvästä tekniikasta ja pelinäkemyksestä.
Hiilitähti
Hiilitähdet tunnistetaan niiden emittoiman valon spektrin perusteella. Niiden kemiaa ei tunneta vielä tarkasti.
Dalvik-virtuaalikone
Dalvik on aiemmin käytetty Android-käyttöjärjestelmän virtuaalikoneena (VM).
Dalvikin ajoympäristön on Androidissa versiosta 5.0 korvannut Android Runtime (ART), mutta se käyttää edelleen Dalvikin DEX-muotoa. ART käyttää ajonaikaisen kääntämisen (, JIT) sijaan ennen ajoa tehtävää kääntämistä, joka nopeuttaa ohjelmien käynnistymistä.
Android-alustalle tehdyt työkalut (Jack) kääntävät Java-ohjelmat DEX-tavukoodiksi.
Dalvik on Apache 2.0 -lisenssillä julkaistu avoimen lähdekoodin ohjelmisto. Alun perin ohjelmiston kirjoitti Dan Bornstein, joka nimesi sen Dalvik-kalastajakylän mukaan Eyjafjörðurissa, Islannissa, jossa hänen esi-isänsä asuivat.
Arkkitehtuuri
Javan virtuaalikone perustuu pinopohjaiseen arkkitehtuuriin, Dalvik sen sijaan perustuu rekisteripohjaiseen arkkitehtuuriin. Tämän ratkaisun suorituskyvylliset hyödyt ja haitat ovat kiistelyn kohteena. Oraclen vuonna 2010 ARM-alustalla tekemät standardit ei-graafiset suorituskykytestit Android 2.2:n ja Java SE embedded ohjelmistojen välillä osoittivat Androidin olevan 2-3 kertaa hitaampi sulautettuihin järjestelmiin tarkoitettuun Java SE versioon nähden.
Androidin versiosta 2.2 alkaen Dalvik on tukenut ajonaikaista kääntämistä (JIT).
Dalvik on suunniteltu sallimaan useiden virtuaalikoneiden samanaikaisen suorittamisen tehokkaasti.
Dalvik Androidin ulkopuolella
Vuonna 2011 ohjelmistotalo Myriad Group tiedotti Alien Dalvik -projektista, ohjelmistokäännöksestä muille käyttöjärjestelmille. Myriadin mukaan valtaosa Dalvik-virtuaalikoneelle tehdyistä Android-sovelluksista toimisi ilman muutoksia Alien Dalvikilla.
Villa Elfvik
pienoiskuva|Villa Elfvik elokuussa vuonna 2015 Villa Elfvikin luontotalo on Espoon kaupungin ympäristövalistuskeskus. Luontotalo tarjoaa luonto- ja ympäristötietoutta eri muodoissaan. Elfvikissä on luontopolkuja, joista osalla voi kulkea pitkospuita pitkin, ja lintutorni. Elfvik on Laajalahden luonnonsuojelualueen pohjoisreunassa.
Villa Elfvikin rakennutti asuintalokseen vapaaherratar Elvira Standertskjöld vuonna 1904, ja sen suunnitteli arkkitehti Mauritz Gripenberg. Rakennus edustaa englantilaisvaikutteista jugendia ja on rakennushistoriallisesti arvokas. Standertskjöldien kuoltua rakennus päätyi monien välivaiheiden kautta Espoon kaupungin omistukseen vuonna 1985, minkä jälkeen se kunnostettiin. Vuonna 1992 se avattiin yleisölle. pienoiskuva|350px|Luontotalo Villa Elfvik Espoossa. Etualalla Espoossa vaikuttaneen kuvanveistäjä [[Jussi Koivusalon graniittiveistos Iso musta (1992).]]
Villa Elfvik sijaitsee Laajalahden rannalla, Leppävaaran ja Tapiolan kaupunkikeskusten välillä. Alkujaan sen lähettyvillä oli myös venelaituri, jonne kulki höyrylaiva, mutta koska sen edustalla oleva osa Laajalahtea on vähitellen kasvanut täyteen ruovikkoa, sinne ei nykyisin enää pääse vesitse. Rannassa on kivilaituri.
Standertskjöldin perhe
Villa Elfvikin rakennuttaja Elvira Sofia Wilhelmina o.s. Hallgren syntyi Gävlessä Ruotsissa vuonna 1868. Hän avioitui vuonna 1892 vapaaherra Emil Albert Mauritz Standertskjöldin kanssa. Emil Standertskjöld oli syntynyt Tulassa Venäjällä vuonna 1864 Carl August Standertskjöldin poikana. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä: Helsingissä syntyneet Fanny Lise Thérese (s. 1893) ja Thelma Elvira Emelie (s. 1897).
Emil Standertskjöld osti Bredvikin kartanon ja aikoi rakennuttaa huvilan Laajalahden rannalle. Suunnitelma jäi toteutumatta, koska hän kuoli varsin nuorena vuonna 1900. Muutaman vuoden kuluttua hänen leskensä Elvira Standertskjöld rakennutti huvilan, josta tuli hänen ja hänen lastensa koti. Elvira Standertsjöld kuoli Elfvikissä vuonna 1955.
Kuvanveistäjäksi kouluttautunut Thelma ja näyttelijä ja kuvataiteilija Lise elivät Elfvikissä elämänsä loppuun saakka. Kumpikaan heistä ei avioitunut eikä saanut lapsia. Thelma kuoli vuonna 1957 ja Lise vuonna 1974. Sisarusten yhteinen testamentti määräsi, että Villa Elfvikiin oli tehtävä huoneistoja ruotsinkielisten näyttelijöiden ja taiteilijoiden asunnoiksi. Jos se ei mitenkään olisi mahdollista, asuntoja olisi hankittava heidän testamenttivaroillaan muilla keinoin testamentin tarkoituksen mukaisesti. Kävi ilmi, että Villa Elfvik ei soveltunut tarkoitukseen muun muassa paloturvallisuussyistä, joten huvila myytiin, ja se päätyi lopulta Espoon kaupungin omistukseen.
Scoundrel Days
Scoundrel Days on A-han toinen albumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 1986.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1905
Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Tukholmassa 4.-5. helmikuuta 1905. Vain miehet kilpailivat. Kilpailut olivat osa Pohjoismaisia kisoja. Suomen Johan Wikander julistettiin Euroopan-mestariksi. Kolme parasta luistelijaa oli kiistatta suomalaisia, muilta osin järjestys on osittain mielivaltainen.
Jokamies (elokuva)
Jokamies on vuonna 1915 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Hugo von Hofmannsthalin samannimiseen näytelmään perustuvan draaman on ohjannut Vilhelm Glückstadt. Sen pääosaa esittää Rasmus Ottesen.
Juoni
Teologiaa opiskellut Jokamies karkaa papin tyttären Sylvian kanssa ulkomaille, jossa hän ansaitsee omaisuuden uhkapelin avulla. Sylvia kaipaa isäänsä, kotiaan ja uskontoaan ja lopulta jättää miehensä. Jokamies viettelee äitinsä ottotyttären Marthan ja pakottaa siten Sylvian palaamaan luokseen. Sylvian paluun kunniaksi järjestämillään juhlapäivällisillä Jokamies saa sydänkohtauksen ja näkee koko elämänsä olleen hyvän ja pahan taistelua, jossa hän on aina seurannut Saatanan neuvoja. Juuri ennen kuolemaansa Jokamies anoo Jumalalta anteeksiantoa.
Tuotanto
Filmfabriken Danmarkin tuottama Jokamies on nykyaikaan sijoitettu sovitus Hugo von Hofmannsthalin näytelmästä, joka puolestaan perustuu keskiaikaiseen moraliteettiin. Metaforisine kuva-aineksineen, takaumineen ja rinnakkaisjuonineen se poikkeaa tanskalaisen mykkäelokuvan valtavirrasta ja muistuttaa myöhempää saksalaista ekspressionismia.
Elokuvaa esitettiin Suomessa keväällä 1917. Se on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Oldsmobile 98
Oldsmobile 98 on full-size-luokan auto jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1940–1996.
Here She Comes Now / Venus In Furs
Here She Comes Now / Venus in Furs on Velvet Undergroundin kappaleita versioiva split-single amerikkalaisilta rockyhtyeiltä Melvinsiltä ja Nirvanalta.
Singlestä julkaistiin 1000 kappaleen kopio 8 eri värille.
Kappaleet julkaistiin vuonna 1991. Kappaleen "Here She Comes Now" esittää Nirvana ja "Venus in Fursin" Melvins. Melvinsin "Venus In Furs"-kappale julkaistiin Velvet Undergroundin albumilla The Velvet Underground and Nico.
Nirvanan coverkappale julkaistiin Velvetin coverkappaleita sisältävällä albumilla Heaven And Hell: A Tribute To The Velvet Underground, Volume One. Kappale julkaistiin myös Nirvanan With The Lights Out-box setillä vuonna 2004.
Preussin kuningaskunta
Preussin kuningaskunta oli 18. tammikuuta 1701 Brandenburgin markkreivikunnasta ja Preussin herttuakunnasta muodostunut kuningaskunta, josta tuli vuonna 1867 Pohjois-Saksan liiton ja vuonna 1871 Saksan valtakunnan merkittävin osavaltio.
Brandenburg ytimenä
Preussin mahti perustui voimakkaaseen armeijaan. Valtion ytimenä oli Brandenburg, joka oli 1600-luvulla kasvanut sotilaallisen voimansa avulla. Kuningas Fredrik Vilhelm I:n kaudella (1713–1740) maan valtiontalous tervehdytettiin ja aikaisemman sotakauden velat maksettiin. Vahvatahtoinen maanomistaja-aateli (junkkeri) pakotettiin ryhtymään kuninkaan palvelukseen upseereina ja virkamiehinä. Hallinnosta tehtiin keskusjohtoinen ja kotimaista teollisuutta suosittiin merkantilismin periaatteiden mukaan. Preussin armeijan iskukyky parani entisestään, ja Preussin laskettiin olevan Euroopan neljänneksi vahvin sotilasmahti. Se valtasi osan Ruotsin Pommerista, jotta Oderjoen tullitulot saataisiin valtion kassaan.
Fredrik Suuri
Kuningaskunnan huomattavin kuningas oli Fredrik Suuri. Hänen isänsä Fredrik Vilhelm I ohjasi poikaansa huolehtimaan hallitessaan vain rahasta ja armeijasta sekä siitä, että Preussin naapurimaat pyrkivät Preussin tuhoamiseen. 1700-luku oli kuitenkin valistuksen aikaa, ja Fredrik Suuresta kasvoi valistusaatteen kannattaja. Hallituskaudellaan vuosina 1740–1786 hän käytti valistusaatetta Preussin kehittämiseksi. Hän kutsui hoviinsa kuuluisia filosofeja ja oppineita. Suurin vaikutus aatteella oli oikeuslaitoksen uudistamisessa ja suvaitsevuuden lisääntymisessä. Maahan luotiin yhtenäinen lakikokonaisuus ja tarkat säännöt oikeusprosessin kulusta. Kidutus ja raaimmat rangaistukset poistettiin. Myös sananvapaus toteutettiin, mutta vapautta ei sallittu käytettävän politiikan alalla. Yhteiskuntaa ei haluttu uudistaa: talonpoikien maaorjuus jatkui, säätyjako oli jyrkkä ja Preussin kuninkaat hallitsivat itsevaltiaina ilman valtiopäiviä ja perustuslakia.
Uudistusten aika
Vuosina 1806–1807 Napoleonille kärsityn sotatappion jälkeen Preussin sotalaitosta uudistettiin, maaorjuus lakkautettiin, talouselämää vapautettiin ja kunnallinen itsehallinto perustettiin. Uudistustyön johtajina olivat ruhtinas von Hardenberg (vastuualueenaan talouselämän liberalisointi), paroni vom Stein (maaorjuuden lopettaminen, ministerijärjestelmän luominen), kenraali von Scharnhorst (asevelvollisuus ja uusi kurinpitojärjestelmä armeijaan) sekä sotamarsalkka von Gneisenau (armeijan johtamisjärjestelmä). Uudistukset johtivat Preussissa kansalliseen innostukseen, jota lisäsi filosofi Fichten isänmaallinen herätystoiminta.
Vuonna 1834 perustettiin Preussin ja useimpien Saksan maiden kesken Saksan tulliliitto. Se oli ensimmäisen askel kohti Saksan poliittista ja taloudellista yhdistymistä. Esimerkiksi rautateiden määrätietoinen rakentaminen alkoi. Vuosina 1837–1839 rakennettiin Leipzigin ja Dresdenin rataosuus.
Bismarck yhdistää Saksan
Ruhtinas Otto von Bismarck nimitettiin Preussin pää- ja ulkoministeriksi 1862. Aluksi hän toteutti Preussin armeijan uudistamisen ja vei läpi siihen tarvitut veronkorotukset, vaikka niitä vastustettiin voimakkaasti. Tämän jälkeen Bismarck katsoi Preussin voivan ottaa johtoaseman Saksan yhdistämiseksi. Hän järjesti sodat Tanskaa vastaan 1864 ja Itävaltaa vastaan 1866. Näiden avulla hän muodosti saksalaisten valtioiden liittoutuman, johon Itävaltaa ei otettu mukaan. Ranskassa huomattiin Preussin vahvistuminen, mutta Bismarck ei epäröinyt käydä sotaan vahvempana pidettyä Ranskaa vastaan. Voitto Ranskan–Preussin sodassa merkitsi Saksan yhdistymistä vuonna 1871. Bismarck johti vahvalla otteella Saksan sisä- ja ulkopolitiikkaa vuoteen 1890 asti.
Saksa muuttuu keisarikunnaksi
Ranskan–Preussin sodassa 1870–1871 sekä Etelä- että Pohjois-Saksan valtiot yhtyivät Preussin johtamaksi liittoumaksi, ja sodan jälkeen ne yhdistyivät Saksan keisarikunnaksi. Preussin kuninkaasta Vilhelm I:stä tuli Saksan keisari. Preussilla oli Saksan keisarikunnassa muita osavaltioita voimakkaampi asema: hallitsija esiintyi arvonimellä ”Saksan keisari ja Preussin kuningas”, Saksan valtakunnankansleri oli yleensä samalla myös Preussin pääministeri, ja valtakunnan hallinto hoidettiin Preussin ministeriöiden kautta.
George Hodgson
George Ritchie Hodgson (12. lokakuuta 1893 Montreal, Quebec – 1. toukokuuta 1983 Montreal, Quebec) oli kanadalainen uimari ja olympiavoittaja.
Tukholman kesäolympialaisten 1912 jälkeen Hodgson opiskeli McGill-yliopistossa vuoteen 1916 saakka. Hodgson palveli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa ensimmäisessä maailmansodassa, jonka vuoksi hänelle myönnettiin Air Force Cross -kunniamerkki.
Gemini 5
thumb|Miehet ehdottivat alussa lentonsa tunnuslauseeksi "8 days or bust" (suunnilleen "8 päivää tai pieleen"), mutta Nasa ei hyväksynyt tätä . Johtaja Jim Webb suuttui lauseesta, koska hänen mielestään se toi liian selvästi esille vaatimuksen kahdeksanpäiväisestä lennosta , vaikka jokin odottamaton ongelma saattaisi keskeyttää lennon. Muutenkin sana bust on englannissa hieman alatyylistä slangia. Niinpä motto poistettiin, ja pelkät [[conestoga-vankkurit jäivät.]] Astronautit Charles Conrad ja Gordon Cooper suorittivat avaruuslennon 21. elokuuta – 4. syyskuuta 1965 Gemini 5 -kapselissa. Lento kesti noin 191 tuntia ja sinä aikana he kiersivät maapallon 120 kertaa. Tämä oli saavutus, jonka jälkeen Yhdysvallat oli selvästi edellä Neuvostoliittoa kylmän sodan aikaisessa kilpailussa avaruuden valloittamisesta.
Oma elämäkertani
Oma elämäkertani (My Autobiography) on Charles Chaplinin tekemä muistelmateos. Se ilmestyi 1964 Simon & Schusterin kustantamana.
Gemini 5
thumb|left|250px|Conrad ja Cooper
Oma elämäkertani
Chaplin oli alkanut muistelmiensa kirjoittamisen saatuaan valmiiksi elokuvan Kuningas New Yorkissa. Hän kertoi 1960 Ian Flemingille, että hänellä oli jo 500 sivua valmiina eikä olisi enää kuin parisenkymmentä sivua kirjoittamatta. Kirjoitustyö vei kuitenkin vielä kolmen vuoden ajan. Oma elämäkertani ilmestyi 1964, ja sen ensimmäinen painos oli 80 000 kappaletta. Chaplinin kerrotaan saaneen puoli miljoonaa ennakkona kirjan brittiläisistä ja yhdysvaltalaisista julkaisuoikeuksista. Neuvostoliittolainen Izvestija puolestaan lahjoitti hänelle neljä kiloa kaviaaria korvauksena siitä, että sai julkaista tuhat sanaa teoksesta.
Arvostelijat olivat lähes yksimielisiä Chaplin kirjasta. Se sai kehuja sen ensimmäisistä yhdestätoista luvusta. Lukuja oli kaikkiaan 31. Hänen kirjoitustyyliään pääsääntöisesti kehuttiin, ja hänen ilmaisunsa on eloisaa. Lapsuuden kertomuksien totuudenmukaisuutta tosin epäiltiin, sillä ne olivat joidenkin kriitikkojen mukaan dickensilaisen värikkäitä ja traagisia. Monet olivat kuitenkin pettyneitä kirjan loppuosaan, sillä Chaplin kuvasi niissä turhan paljon omaa seuraelämäänsä ja tuntemiaan kuuluisuuksia. Kriitikot olsiivat halunneet lukea enemmän hänen elokuvatyöstään.
Suomuvatsamuura
Suomuvatsamuura (Pittasoma michleri) on töpökkien heimoon varpuslintu
Levinneisyys
Suomuvatsamuuraa tavataan Costa Ricassa, Kolumbiassa ja Panamassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kvarkkitähti
Kvarkkitähti on teoreettinen kompakti tähti, joka koostuu alkeishiukkasista: kvarkeista. Tavanomaisissa olosuhteissa kvarkit ovat sitoutuneita hadroneiksi (esim. protoneiksi ja neutroneiksi). Neutronitähden massan romahtamisesta painovoiman vaikutuksesta neutronit hajoavat u-kvarkeiksi ja d-kvarkeiksi. Osa u- ja d-kvarkeista saattaa muuttua s-kvarkeiksi muodostaen "outoa materiaa", jolloin kvarkkitähti on syntynyt.
Kvarkkinovan tuloksena syntyvän tähden pinnalla on todennäköisesti vapaita kvarkkeja. Kvarkkinovat tuottavat valtavia määriä energiaa, ja ne saattavat olla yksi gammapurkausten aiheuttaja.
Havaintoja
RX J185635-375 -nimistä tähteä, joka sijaitsee 450 valovuoden päässä, epäillään kvarkkitähdeksi. Toinen ehdokas on 3C58, joka on liian "kylmä" ollakseen neutronitähti.
Nansenin hiihto Grönlannin halki
thumb|220px|Fridtjof Nansen.
Norjalainen tiedemies ja naparetkeilijä Fridtjof Nansen hiihti ensimmäisenä Grönlannin mannerjään halki syksyllä 1888. Nansenin johtama retkikunta oli kuusimiehinen. Nansen purjehti Grönlantiin laivalla, joka ei jäiden takia päässyt määräsatamaansa pohjoiseen. Lisäksi jäät ja merivirrat viivyttivät pitkään laivasta laskettuja veneitä, joissa Nansenin retkikunta souti maihin. Viivytysten takia kesä meni ohi. Ruokavarojen huvettua jo soutumatkalla Nansen päätti aloittaa hiihdon aiottua etelämpää Umivikistä ja myöhemmin suunnata aiottua etelämmäs Nuukiin. Matkanteko rekiä vetäen ilman koiravaljakoita oli melko hidasta. Ylittäessään napaylängön retkikunta kävi noin 2500 metrin korkeudessa. Retkikunta kohtasi äärimmäisiä lämpötilaeroja, myrskyjä sekä alku- ja loppuosalla railojen rikkomia jääkenttiä. He laskeutuivat jäätiköltä lähellä Nuukia (Godthåb), missä he talvehtivat viimeisen laivan jo lähdettyä etelämmäksi ja edelleen Tanskaan.
Suunnittelu
Nansen kävi ensimmäisellä retkellään Grönlannissa jo vuonna 1882. Nansen alkoi suunnitella Grönlannin poikkihiihtoa vuonna 1883 kuultuaan Nordenskiöldin arktisesta retkestä Grönlannin sisämaahan. Tämä retki oli ulottunut 450 kilometrin päähän jäätikölle. Tarkoitus oli koota muun muassa lämpötila- ja muita tieteellisiä havaintoja mannerjäätiköltä. Retki oli Tanskan hallituksen ja yksityisten rahoittama.
Norjan yliopistolta ei moiseen ”huviretkeen” apua herunut. Silloin 27-vuotiaan Nansenin lisäksi mukana olivat eläkkeellä oleva kapteeni Otto Sverdrup, luutnantti Olaf Dietrichson, maalta kotoisin oleva Kristian Kristiansen Trana, Samuel Balto ja Ole Nielsen Ravna. Balto ja Ravna olivat lappalaisia.
Nansenin alkuperäinen suunnitelma oli hiihtää mannerjäätikön yli Sermilik-vuonosta Amgalissakin läheltä Christianshåbiin eli Tasiilaqin läheltä Qasigiannguitiin. Reitti olisi kulkenut länsiluoteeseen napapiirin yli.
Merivirran ja jäiden vietävänä
Miehet alkoivat alkoi soutaa kohti rantaa, mutta merivirta vei heitä merijäiden mukana nopeasti kauas etelään. Miehet eivät päässet päiväkausiin mm jäiden takia maihin. 29. heinäkuuta Nansenin veneet olivat 62 leveysasteen eteläpuolella Kutatekin lähellä. 17. heinäkuuta aloitettu muutaman tunnin soutumatka rantaan veikin yhteensä 12 päivää ja miehet joutuivat 400 kilometriä alussa suunniteltua etelämmäs. Päätettiin hiihtää alussa suunniteltua lyhyempi matka ruokavarojen huvettua ja kesän kuluttua Veneitä piti välillä vetää jäälauttojen yli. Miehet päätyivät pohjoiseen Umivikin korkeudelle noin 64 leveysasteelle Gyldenlöven vuonoon.
Nousu mannerjäätikölle
Nansenin miehet jättivät veneet kumolleen ja alkoivat nousta jäätikölle 15. elokuuta 1888. Kuljettiin pitkin lämmintä reunajäätikköä, joka nousi melko jyrkästi varsinaiselle mannerjäätikölle. Alussa retkeläisten tarkoitus oli kulkea Umivikista luoteeseen Christianshåbiin eli Qasiqiannguitiin. Kuuden miehen ryhmä veti varusteensa itse reillä, koiravaljakkoa ei käytetty apuna. Syynä tähän oli Nansenin kärsimättömyys siirtää yritystä vuodella valjakon vuoksi. Eskimojen lumikengät ja myöskään kätevämmät norjalaiset lumikengät eivät olleet käyttökelpoisia ja miehet kulkivat pääosan matkasta suksilla.
Mannerjäätiköllä
thumb|320px|Nansenin retkikunta matkalla (valokuvan mukaan).
1. syyskuuta miehet olivat jo napaylängöllä, mutta loiva ylämäki jatkui. Niinpä syyskuussa oli noustu varsinaisen mannerjäätikön päälle ja matka muuttui yksitoikkoiseksi, päivä toisensa jälkeen näkyi pelkkää lumista lakeutta. Miehiä vaivasi mannerjäätiköllä jano, kun lumesta sulatettiin spriikeittimellä vettä vain ruoanlaittoon. Muutoin he saivat juomavettä lähinnä lämmittämällä taskumatissa vaatteiden alla. Kattila vuosi ja se korvattiin apteekkilaatikon kannella.
Kesken matkaa miehet päättivät vaihtaa matkakohteen Christianshåbista Nuukiin eli Godthåbiin 27. elokuuta. Vain Balto kärsi lumisokeudesta .Miehillä oli kaksi makuupussia, kussakin nukkui kolme miestä. Dietrichson mittasi lämpötilaa, ilmanpainetta ja tuulta tuntien väliajoin huolimatta kovasta retkielämästä. Napaylängöllä oli raskasta kulkea tuulen ajamassa hiekkamaisessa pintalumessa, joka oli vielä kinoksina. Yleensä kuljettiin 8–15 km/päivä.
Napaylängöllä noin 2500 metrin korkeudella oli myös hyvin kylmä. Syyskuun 5. päivänä ylämäki päättyi, mutta ei ollut merkkiä alamäestä. Napaylängön ylimmällä kohdalla suunnilleen hiihdon puolivälissä oltiin ehkä 13. syyskuuta 1888. Napaylängöllä oli myös hyvin kylmä. Päivällä oli syyskuun 11. päivän tienoilla –15...–20 °C, mutta yöllä alle –37 °C, jopa, laskujen mukaan jopa –45° C. Yleensä ei tuullut, mutta ainakin kahteen otteeseen kiihtyvä tuuli nosti lumimyrskyn. Toisella myrskyllä napaylängöllä oli hyvin palelluttava vaikutus ja miesten oli pysähdyttävä telttaan kunnes myrsky äkkiä lakkasi. Nansenin ryhmä kokeili alkuhankaluuksien jälkeen menestyksellisesti purjeen pystyttämistä reen päälle.
Pois jäätiköltä, talvehtiminen ja kotiin
Paluumatkalla jäätiköltä pois laskeutumisen alussa railot olivat alussa helposti ylitettäviä, mutta sitten ne levenivät vaarallisiksi kuiluiksi. Kahdesti miehet putosivat niihin kainaloitaan myöten. Laskeutuminen pitkin jyrkkiä rinteitä vaati myös kovaa rekien jarrutusta. Tällä osuudella retkikunta löysi ensimmäisen kerran sulaa pintavettä matkan alkuosan jälkeen. 24. syyskuuta miehet olivat jo poissa jäätiköltä Nuukin eli Godthåbin vuonon eteläpuoliskossa Ameralik-vuonon lähellä. Miehet uupuivat retkellä.
Hiihtoretken jälkeen Nansen, Sverdrup ja Balto rakensivat teltan kankaasta ja saatavilla olevasta puusta veneen päästäkseen Nuukiin. 24. syyskuuta Nansen ja Sverdrup nousivat maihin Ameralik-vuonon kiville. Balto seurasi muita noutamaan lisää tarvikkeita taakse jätetyistä kelkoista kunnes hakijat Nuukista saapuisivat. He varautuivat myös tilanteen vaatiessa patikoimaan Nuukiin. Miehet talvehtivat Nuukissa eskimojen kanssa ennen hakulaivan tuloa keväällä 1889.
Yhteenveto hiihtoreitistä
Nansen, Sverdrup ja neljä muuta miestä hiihtivät 15. elokuuta – 26. syyskuuta 1888 miehineen Gyldenlöves Fjordin pohjukasta Umivikista Anikitsokin kautta Sermilikfjordin läheltä ensin Ameralikin vuonon pohjukkaan, sitten Nuukiin eli Godthåbiin. Tämä 472 km hiihto vei 41 päivää.
Aiheesta muualla
Fridtjof Nansen
Ödön Lechner
Ödön Lechner (27. syyskuuta 1845 Pest – 10. kesäkuuta 1914 Budapest, Itävalta-Unkari) oli unkarilainen arkkitehti, jota on kutsuttu ”Unkarin Gaudíksi”. Hän pyrki luomaan omaleimaisen unkarilaiskansallisen arkkitehtuurin, johon hän yhdisteli aineksia wieniläisestä jugendista, unkarilaisesta kansantaiteesta ja hindulaisesta arkkitehtuurista. Lechnerin töiden tunnuspiirteenä on värikäs keramiikka.
Philippe Halsman
thumb|right|Philippe Halsmanin omakuva. Philippe Halsman (alk., ; 2. toukokuuta 1906 Riika, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. kesäkuuta 1979 New York, Yhdysvallat) oli muotokuva- ja muotivalokuvaaja, joka työskenteli Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hän kuvasi muun muassa Life-lehteen.
Ödön Lechner
thumb|215px|left|Lechnerin suunnittelema [[Unkarin taideteollisuusmuseo.]] Lechner suunnitteli palattuaan Unkariin rakennuksia ranskalaiseen renessanssityyliin, mutta 1890-luvulla hän kiinnostui oman unkarilaisen tyylin luomisesta. Lechner jätti kumppaninsa Pártosin kanssa suunnitelman Unkarin taideteollisuusmuseon suunnittelukilpailuun. Rakennuksesta tuli lopulta rahapulan vuoksi pienempi kuin arkkitehdit olivat suunnitelleet, mutta se noudatteli kuitenkin suunnitelmien linjaa. Museorakennusta pidettiin aikansa pioneerityönä ja merkittävänä kokeiluna unkarilaisessa arkkitehtuurissa.
Philippe Halsman
Halsman syntyi Riiassa hammaslääkärin ja opettajan perheeseen. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän lähti Dresdeniin opiskelemaan sähkötekniikkaa ja työskenteli sivutoimisesti valokuvaajana.
Vuosina 1928–1930 Halsman oli syytettynä rikosprosessissa, joka herätti Euroopan-laajuista huomiota ja jota on verrattu Dreyfusin juttuun. Halsmann oli syyskuussa 1928 vaeltamassa isänsä kanssa Tirolissa, kun isä kuoli epäselvissä olosuhteissa. Halsman vangittiin välittömästi, ja oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin isänmurhasta pelkkien aihetodisteiden perusteella 14 vuodeksi kovennettuun vankeuteen. Langettavaan tuomioon vaikutti maaseudulla tunnettu epäluuloisuus juutalaisia kohtaan. Tuomiota ei kumottu vetoomustuomioistuimessa. Prosessin aikana ja sen jälkeen tunnetut julkisuuden henkilöt — Albert Einstein, Thomas Mann, Jakob Wassermann, Erich Fromm, Sigmund Freud ynnä muut — asettuivat puolustamaan Halsmania. Syyskuussa 1930 Itävallan liittopresidentti armahti Halsmanin ja karkotti hänet maasta.
Ödön Lechner
Taideteollisuusmuseon jälkeen Lechnerin tyyli siirtyi enemmän unkarilaisen kansantaiteen suuntaan, ja esimerkiksi vuosina 1899–1901 rakennetussa Postisäästöpankin rakennuksessa nähtävät ormanentit ovat saaneet vaikutteita perinteisistä kirjontatöistä. Lechnerin myöhempiä töitä olivat muun muassa Sipeki Balásin huvila Budapestissa ja Pyhän Elisabetin kirkko Bratislavassa. Lechner sai myös monia nuorempia seuraajia 1900-luvun alussa, ja he levittivät Lechnerin tyyliä Itävalta-Unkariin kuuluneelle Karpaattien altaan alueelle.
Philippe Halsman
Halsman siirtyi Pariisiin, perusti valokuvausstudion ja alkoi käyttää nimeä Philippe Halsman. Kun Saksa miehitti Ranskan vuonna 1940, Halsman sai Albert Einsteinin avustuksella viisumin ja jatkoi uraansa Yhdysvalloissa. Hänen ottamansa valokuva pääsi Lifen kanteen 101 kertaa.
Halsman tunnetaan Jump-valokuvakirjastaan, joka sisältää kuvia 1950-luvun julkisuuden henkilöistä Richard Nixonista Marilyn Monroehun, joista jokainen kirjan nimen mukaisesti hyppää kuvassaan kankean poseerauksen sijasta. Näistä kuvista tunnetuin lienee Salvador Dalín kuva Dalí Atomicus, jossa Dalín lisäksi ilmassa on tuoli, kolme kissaa ja ämpärillinen vettä.
National Portrait Gallery Washingtonissa järjesti Halsmanin teosten retrospektiivisen näyttelyn vuosina 1998–1999. Hänen elämänvaiheitaan käsittelee Joshua Sinclairin näytelmäelokuva Jump vuodelta 2008.
Priiskovyi
Priiskovyi on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Nertšinskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilkaan laskevan Nertša-joen suussa 16 kilometriä Nertšinskistä kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on perustettu vuonna 1658 aikaisemman Nertšan linnakkeen paikalle. Vuonna 1700 siitä tuli Baronkan asutus. Vuonna 1898 valmistui Siperian rata. Vuonna 1908 rakennettiin Nertšinskiin haarautuva sivurata. Vuonna 1959 asemataajamasta tuli Priiskovyin kaupunkimainen taajama.
Nykyään Priiskovyin pääelinkeino on maatalous. Taajamassa on keskikoulu ja ensiapuasema.
Tarbagatai
Tarbagatai on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Petrovsk-Zabaikalskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hilok-joen rannalla 31 kilometriä Petrovsk-Zabaikalskista kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 2 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt Siperian rautatien rakentamisen yhteydessä vuosina 1905–1907. Vuonna 1946 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Tarbagataissa toimii vuonna 1906 avattu ruskohiilikaivos, puunjalostusteollisuuden koneita valmistava tehdas ja maatalousyritys. Taajamassa on keskikoulu, lasten musiikkikoulu, vapaa-ajankeskus, kulttuuritalo ja sairaala.
Sveštari
pienoiskuva|Sveštarin sijainti Bulgariassa. Sveštari on kylä Bulgariassa Razgradin alueella. Kylä on kuuluisa traakialaisten haudasta, joka on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Sveštarin traakialainen hauta
pienoiskuva|Traakialainen hauta Vuonna 1982 löydetty Sveštarin traakialainen hauta 200-luvulta eaa. kuvastaa traakialaisten kulttirakennusten rakenteita. Haudan arkkitehtonista sisustustyyliä pidetään ainutlaatuisena monivärisine puoliksi ihmistä ja puoliksi kasvia esittävineen karyatideineen ja seinämaalauksineen. Kymmenen veistettyä naishahmoa keskuskammion seinissä ja lynetin koristelut ovat ainoita esimerkkejä tämäntyyppisestä ratkaisuista traakialaisten mailla.
Jakokunta
Jakokunta on kaikki saman jakotoimituksen, esimerkiksi isonjaon tai uusjaon, alaiset talot ja tilukset. Se on omistusyhteisö, jolla on pysyvät rajat naapurijakokuntiin. Samaan jakokuntaan kuuluvilla taloilla oli yhteinen metsä ja yhteinen kalavesi. Usein jakokunnan alue oli sama kuin kylän alue, mutta myös monikyläinen jakokunta on mahdollinen. Varsinais-Suomen itäosassa eli niin sanotussa Etelä-Suomessa oli isojakojen aikaan 670 jakokuntaa, joista 468 oli yksikyläisiä. Kolmessatoista jakokunnassa oli vähintään kymmenen kylää. Tavallisesti monikyläinen jakokunta syntyi siten, että osa rajoiltaan vakiintuneen emäkylän asukkaista ryhtyi uudisraivaamaan kylän takamaita. He perustivat sinne taloja, jotka muodostivat raivioistaan aitauslohkon. Maanlait nimittivät tällaisia muodostumia siirtokyliksi. Lainsuomentajat käyttivät niistä myös nimityksiä ulosaidattu kylä, ulostekokylä ja uusikylä. Varhemmin siirtokylien talonpojilla ei ollut yhteismetsään samoja oikeuksia kuin emäkylän asukkailla. Oikeastaan pitäisi puhua jakokunnan metsästä ja jakokunnan rajoista, mutta yksinkertaisuuden vuoksi usein puhutaan kylänmetsästä.
Taneli Jarva
Leo Taneli Jarva (s. 4. tammikuuta 1975 Oulu ) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja laulaja, joka on toiminut useissa suomalaisissa metalliyhtyeissä. Jarva on metalliyhtye The Black Leaguen perustaja sekä laulaja ja toimi vuosien 1991–1996 aikana Sentencedin laulajana sekä basistina. Nykyään hän soittaa Maike Valanteen ja Christian Schäferin kanssa perustamassaan yhtyeessä Poison Whisky. Jarva on mukana myös kreikkalaisessa metalliyhtye Diavolosissa yhdessä Electric Wizardin ex-basisti Tas Danazogloun kanssa.
Taneli Jarva on lisäksi vaikuttanut Impaled Nazarene- sekä Chaosbreed-yhtyeissä ja laulanut taustoja muun muassa Babylon Whores- ja Profane Omen -yhtyeiden albumeilla.
Jarva toimii tätä nykyä täyspäiväisenä tatuoijana Helsingin keskustassa sijaitsevassa Tatuatassa. Jarva on nimennyt Lemmy Kilmisterin tärkeäksi musiikilliseksi esikuvakseen.
Jakokunta
Jakokunnilla on merkitystä myös maanmittauksen historiassa, ja esimerkiksi isojako toimitettiin jakokunnittain. Isojaon jakokunta muodostettiin usein tarkoituksenmukaisuusnäkökohtien mukaisesti siten, että jakokunta saattoi käsittää paitsi yhden asutuskylän, myös useamman asutuskylän. Isojaossa jaettiin maa-alueet, mutta vesialueet jätettiin jakamatta. Tämän vuoksi vesialueet ovat nykyään usein yhteisiä. Muun muassa yhteisten vesialueiden nykyiset osakaskunnat) muistuttavat isojaon ajoilta peräisin olevia jakokuntia edelleenkin.
Janne Valve
Janne Valve (s. 15. kesäkuuta 1994 Turku) on suomalainen näyttelijä ja muusikko, joka on nykyään Valveeton-nimisessä yhtyeessä pääsolistina.
Valve teki nuoruudessaan teatteria ja esiintyi Mika Kaurismäen ohjaamassa Elämältä kaiken sain elokuvassa Laurin roolissa.
Näiden lisäksi hän on tehnyt useita pienempiä avustustehtäviä suomalaisissa elokuvissa. Muusikkona hän on toiminut säännöllisesti yhtyeensä riveissä vuodesta 2016.
Tupolev Tu-28
thumb|250px|Tupolev Tu-128 Tupolev Tu-28 (NATO-raportointinimi: Fiddler) oli neuvostoliittolainen raskas kaksimoottorinen suihkuhävittäjäkone. Tu-28 suunniteltin torjumaan etenkin B-52-pommikoneita vastaan, lähinnä suurten asuttamattomien alueitten yläpuolella kuten Siperiassa. Konetyyppi oli suunnittelutoimiston laatimista ainut suihkuhävittäjä.
Tupolevin suunnittelutoimisto oli keskittynyt lähinnä raskaisiin sekä keskiraskaisiin strategisiin pommituskoneisiin, mikä helposti kuvastuu myös Tu-28:ssa. Myös Tu-128 on samaa konetta koskeva, ehkä Natoa harhauttamaan pyrkivä nimite.
Tu-28:n huippunopeus oli 1,5 Machia ja sen lakikorkeus vaihteli 15 000–20 000 metriä. Aseistamaton tyyppiversio ylsi korkeampiin saavutuksiin. Konetyyppi oli lajissaan kaikkein raskain lentopainoltaan sekä suurin mitoiltaan.
Tu-28 Fiddler poistettiin palveluksesta vuonna 1992.
Aisti & Emeto
Emeto kertoi vuonna 2011 kaksikon teiden erkaantuneen taiteellisista syistä johtuen jo debyyttialbumin jälkeen ja piti epätodennäköisenä että duo tekisi enää musiikkia yhdessä. 2014 Aisti kuitenkin julkaisi Facebookissa comebackiin viittavan kuvan jossa mainittiin Aistin ja Emeton tekevän paluukeikan.
Muuta
Emeto muodostaa rap/dubstep -tuottaja Katu Mikon kanssa Emesis -nimisen rap-duon.
Aisti esiintyy Heikki Kuulan tuplaajana nimellä Jalkajousi Janne ja on suunnitellut julkaisevansa. soololevyn vuonna 2015.
1982
Huhtikuu
thumb|[[Falklandin sota.]]
Heinäkuu
thumb|Italia voitti jalkapallon maailmanmestaruuden.
Syyskuu
thumb|right|200px|[[Keke Rosberg voitti Formula 1 -maailmanmestaruuden.]]
Lokakuu
thumb|CD-levy. thumb|Helmut Kohl astui Länsi-Saksan liittokanslerin virkaan.
Marraskuu
thumb|Maailmankuulu ruotsalainen pop-yhtye ABBA hajosi. thumb|upright|Juri Andropov astui Neuvostoliiton pääsihteerin virkaan.
Gemini 6
Gemini 6 oli yhteislento Gemini 7 -avaruusaluksen kanssa. Gemini 6 -lento toteutettiin 15.-16. joulukuuta 1965. Kapselissa olivat astronautit Thomas Stafford ja Walter Schirra. Lento kesti kokonaisuudessaan 25 tuntia ja 53 minuuttia. Gemini 6 ja Gemini 7 -kapselit kohtasivat toisensa avaruudessa 300 km:n korkeudessa, jonka jälkeen alukset lensivät rinnakkain 160 000 km, lähimmillään vain 80 senttimetrin päässä toisistaan.
Alun perin oli suunniteltu, että Gemini 6 kohtaisi avaruudessa raketin nimeltä Agena, joka kuitenkin räjähti. Tällöin Gemini 6:n lähtö peruutettiin. Lopulta päädyttiin ratkaisuun Gemini 6:n ja Gemini 7:n yhteislennosta.
McDonnell Douglas F-15 Eagle
McDonnell Douglas F-15 Eagle on yhdysvaltalainen McDonnell Douglasin (nykyisin Boeingin) valmistama neljännen sukupolven suihkuhävittäjä, joka lensi ensilentonsa 27. heinäkuuta 1972 ja otettiin palvelukäyttöön 9. tammikuuta 1976. Konetyyppi on ollut palveluskäytössä Yhdysvaltain, Israelin, Japanin ja Saudi-Arabian ilmavoimissa.
Yleistietoa
F-15 Eaglen tärkeimmät ominaisuudet ovat sen käsiteltävyys, kiihtyvyys, toimintasäde, aseet ja avioniikka. Konetyypin erinomainen käsiteltävyys ja kiihtyvyys on saavutettu suihkumoottoreiden korkealla teho-paino-suhteella ja alhaisella siipikuormituksella. Hävittäjän painon ja sen siipipinta-alan välisen suhteen muodostaman siipikuormituksen alhaisuus on tärkeä tekijä hallittavuudessa ja se yhdistettynä korkeaan teho-paino-suhteeseen mahdollistaa lentokoneen kääntymisen tiukasti menettämättä liikaa lentonopeutta. Suunnitteluajankohdalleen tyypillisesti hävittäjässä käytetään jälkipolttoa työntövoiman hetkelliseen lisäämiseen. F-15 Eagle oli myös ensimmäinen Yhdysvaltain ilmavoimien lentokone, jossa moottorien työntövoima ylitti lentoonlähtöpainon.
Konetyypin avioniikkajärjestelmään kuuluvat heijastusnäytön ja tutkan ohella myös inertiasuunnistuksen, UHF-kommunikoinnin, taktiseen suunnistuksen ja ILS-mittarilaskeutumisen mahdollistavat järjestelmät. F-15 Eaglessä on myös niin sanottu omatunnuslaite ja elektroninen omasuojalaitteisto. Koneen toimintasäteen mahdollistavat siipien alle asennetut suurikokoiset polttoainesäiliöt, jotka on suunniteltu kestämään useiden g-voimien kiihdytystä.
F-15 Eagle on varustettu kahdella Pratt & Whitney F100-PW-100 -mallin jälkipolttavalla ohivirtaussuihkumoottorilla, joiden ansiosta koneen huippunopeus on 2665 kilometriä tunnissa. F100 kuuluu Yhdysvaltain ilmavoimien voimakkaimpiin suihkumoottoreihin, ja se on F-15 Eaglen ohella käytössä myös F-14 Tomcatissä, F-16 Fighting Falconissa, F-22 Raptorissa ja F-35 Lightning II:ssa.
Asejärjestelmät
F-15 Eaglessä on automatisoitu asejärjestelmä, jota tukemaan on kehitetty Raytheonin valmistama AN/APG-63-tutka. Tutkasta on koneen uudempia malleja varten kehitetty paranneltuja versioita ja F-15E Strike Eaglessä käytetään uudempaa AN/APG-70-tutkaa. Kaikissa sääolosuhteissa toimintakykyiseksi suunniteltu APG-63 kykenee havaitsemaan enintään noin 110–160 kilometrin päässä liikkuvan kohteen. Tutka on myös suunniteltu siten, että taistelutilanteessa lentäjä pystyy samanaikaisesti tähtäämään useisiin viholliskohteisiin. Tutka on yhdistetty hävittäjän asejärjestelmän toimintoihin, joten lentäjä voi hyödyntää tutkaa avustamaan laukaisemiensa tutkahakeutuvien AIM-120 AMRAAM -ohjuksien osumista vihollisen lentokoneeseen.