cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aadolf Fredrik (Mecklenburgin herttua)
thumb|Mecklenburgin herttua Aadolf Fredrik. Adolf Friedrich Albrecht Heinrich Mecklenburg (10. lokakuuta 1873 Schwerin – 5. elokuuta 1969) oli saksalainen tutkimusmatkailija, Togomaan kuvernööri ja Baltian herttuakunnan herttua 5.11.–28.11.1918.
Aadolf Fredrik oli Mecklenburg-Schwerinin suuriruhtinas Fredrik Frans II:n (1823–1883) ja hänen vaimonsa Schwarzburg-Rudolstadtin prinsessa Marien kolmas lapsi. Aadolf Fredrik syntyi Schwerinissä.
Tutkimusmatkailija Afrikassa
Vuosina 1907–1908 Aadolf Fredrik johti tieteellistä tutkimusretkeä Keski-Afrikan hautavajoaman alueella kulkien Afrikkaa idästä länteen. Vuonna 1908 hän sai Eduard Vogelille nimetyn maantieteen kunniamitalin. Matkoillaan keräämänsä hyönteiset ja hänen Togossa sijainnut asuinpaikkansa ovat Berliinin Luonnontieteen museossa ja Senckenbergin museossa.
Vuosina 1910–1911 hän johti tutkimusmatkan Tšadjärvelle sekä Kongon pohjoisosista lähteviä ja Sudanin kohdalla Niiliin virtaavia jokia. Aadolf Fredrik ja hänen matkakumppaninsa tutkivat alueita, jotka olivat olleet siihen mennessä hyvin vähän tutkittuja.
Vuosina 1912–1914 Aadolf Fredrik toimi Saksan Länsi-Afrikassa sijainneen Togon viimeisenä kuvernöörinä. Erikoisuutena voi mainita, että hänet kutsuttiin vuonna 1960 itsenäistyneen Togon itsenäisyysjuhlaan virallisena vieraana. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän toimi saksalaisen siirtomaayhdistyksen varapuheenjohtajana.
Baltian herttuakunnan herttuaksi tai Suomen kuninkaaksi
Ensimmäisen maailmansodan aikana Aadolf Fredrik toimi vuonna 1915 Itävalta-Unkarin armeijassa ja osallistui yhteistyöjärjestelyihin keskusvaltojen liittolaisvaltioiden Turkin ja Bulgarian kanssa.
Neuvosto-Venäjä solmi Brest-Litovskin rauhan keisarillisen Saksan kanssa. Sen mukaan valta Itämeren maakunnissa siirtyi Saksalle. Sen pohjalta perustettiin marraskuussa 1918 Baltian herttuakunta Riiassa, johon kuuluivat nykyisen Kuurinmaa, Liivinmaa, Viro. Sen ensimmäiseksi herttuaksi aiottiin valita Meckelenburgin Aadolf Fredrik. Baltian herttuakunnan taru oli hyvin lyhyt. Se päättyi Saksan tehdessä aselevon ympärysvaltojen kanssa.
Samoihin aikoihin käynnissä olleen Suomen kuningaskunta-keskusteluun Aadolf Fredrikin nimi liittyi hyvin näkyvästi. Hän viesti Suomen hallitukselle jo keväällä 1918 halunsa olla käytettävissä Suomen kuningasta valittaessa.
Olympialiikkeessä
Aadolf Fredrik toimi Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä kolme vuosikymmentä vuosina 1926–1956 ja toisen maailmansodan jälkeen Liittotasavallassa muodostetun Saksan kansallisen olympiakomitean ensimmäisenä puheenjohtajana 1949–1951.
Siviilielämä
Aadolf Fredrik oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1917 hän meni naimisiin Reuss-Schleizin prinsessan Viktoria Feodoran kanssa. Hän kuoli seuraavana päivänä heidän tyttärensä, herttuatar Woizlawa Feodoran, syntymän jälkeen joulukuussa 1918. Aadolf Fredrik avioitui velipuolensa, herttua Juhana Albertin, lesken Stolberg-Rosslan prinsessan Elisabetin kanssa vuonna 1924. Pariskunnan elämä sammui muutaman viikon kuluessa vuonna 1969. Heidät on haudattu Schleswig-Holsteinin Eutiniin.
Huascaránin kansallispuisto
thumb|Taulliraju-vuori thumb|Näkymää thumb|[[Puya raimondii]]
Huascaránin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Perussa, Andien vuoristossa Ancashin alueella. Siellä elää monia harvinaisia lintu- ja nisäkäslajeja. Perun korkein vuori Huascarán (6 768 metriä) sijaitsee puiston alueella.
Vuorten rinteillä ja laaksoissa on seitsemän erilaista mikroilmastotyyppiä, joista on tunnistettu ainakin 779 kasvilajia. Puiston harvinaisiin nisäkäslajeihin kuuluvat pampakissa, andienkissa, silmälasikarhu, andienhirvi ja vikunja. Lintulajeja ovat andienkondori, koskisorsa (Merganetta armata) ja  tinameihin kuuluva punantinami (Tinamotis pentlandii).
Puisto on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1985.
Jorma Kyntölä
Jorma Kalevi Kyntölä (s. 15. elokuuta 1941 Helsinki) on entinen suomalainen monipuolinen palloilija.
Jorma (Kyntsi) Kyntölä pelasi aktiivina kahdeksan kautta pesäpallon (Työväen Maila-Pojat), kuusi kautta jääkiekon (Töölön Vesa, Helsingin Jalkapalloklubi, Jokerit) ja toistakymmentä ottelua maahockeyn SM-sarjassa.
Pesäpallossa Kyntsi voitti kerran SM-hopeaa ja kerran pronssia, osallistui neljään Liitto–Lehdistö- ja neljään Itä–Länsi-otteluun. Kyntölä valittiin vuonna 1965 Suomen parhaaksi pesäpalloilijaksi.
Jääkiekossa Kyntölä on kahdesti kuulunut B-maajoukkueeseen ja on aktiiviuransa jälkeen valmentanut Jokereita 1968–69 ja 1971 lähtien City-kiekkoa. Hänen veljensä Timo Kyntölä on pelannut Jokereissa ja sisar Riitta Arolinna on kaksinkertainen naisten Itä–Länsi-edustaja.
Kultainen liiga 2009
Vuoden 2009 Kultainen liiga oli kuuden yleisurheilukilpailun sarja, jossa urheilijoilla oli mahdollisuus päästä jakamaan miljoonan dollarin palkintopottia voittamalla lajinsa jokaisessa osakilpailussa.
Kultaisen liigan lajit olivat miehillä 100 metriä, 400 metriä, 5 000 metriä, 110 metrin aidat ja keihäänheitto, ja naisilla 100 metriä, 400 metriä, 100 metrin aidat, korkeushyppy ja seiväshyppy.
Osakilpailut
Kauden 2009 Kultaisen liigan kilpailut:
ISTAF
ISTAF järjestettiin Berliinissä 14. kesäkuuta.
Miehet
Naiset
Bislett Games
Bislett Games järjestettiin Oslossa 3. heinäkuuta.
Miehet
Naiset
Golden Gala
Golden Gala järjestettiin Roomassa 10. heinäkuuta.
Miehet
Naiset
Meeting Gaz de France
Meeting Gaz de France järjestettiin Pariisissa 17. heinäkuuta.
Miehet
Naiset
Weltklasse Zürich
Weltklasse Zürich järjestettiin Zürichissä 28. elokuuta.
Miehet
Naiset
Memorial van Damme
Memorial van Damme järjestettiin Brysselissä 4. syyskuuta.
Miehet
Naiset
Kuumekouristus
Kuumekouristus on tila, jossa kuumeisella potilaalla esiintyy kouristuskohtauksia. Arvioidaan, että lapsista 2–5 % kärsii vaivasta.
Tyypillisintä kuumekouristus on lapsilla, joiden ikä vaihtelee puolesta vuodesta viiteen vuoteen. Kohtaus menee yleensä ohi alle viidessä minuutissa. Tavalliset kuumekouristuskohtaukset eivät ole vaarallisia, mutta komplikoituneet voivat kestää jopa yli puoli tuntia. Komplikoitunut kuumekouristuskohtaus on vahingollinen ja saattaa jättää potilaan esimerkiksi osittain halvaantuneeksi. Noin kaksi kolmasosaa kuumekouristustapauksista on tavallisia ja vaarattomia.
Osalla lapsista on tavallista suurempi alttius kuumekouristeluun. Kolmanneksella potilaista kohtaus toistuu uudelleen kuumeen yhteydessä. Yleensä kuumekouristusta ei esiinny yli 6-vuotiailla.
Jenny Paulaharju
Jenny Olivia Paulaharju (o.s. Simelius, 7. marraskuuta 1878 Paavola – 5. syyskuuta 1964 Oulu) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä.
Jenny Paulaharjun vanhemmat olivat lukkari Josef (Juuso) Simelius ja Jenny Teodora Stenbäck. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1899 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon Jyväskylän opettajaseminaarissa 1900 sekä kuurojenopettajan tutkinnon Kuopiossa 1901.
Jenny Paulaharju toimi opettajana Oulun kuurojen koulussa 1906–1945. Hän oli naimisissa vuodesta 1919 opettaja, kirjailija ja kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharjun kanssa ja matkusti tämän kanssa 1920- ja 1930-luvuilla kansanperinteen keruumatkoilla Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
Aiheesta muualla
Jenny Paulaharjun lehtiartikkeleita:
Suuri Suomalainen Derby
Suuri Suomalainen Derby on Vermon raviradalla vuosittain syksyllä järjestettävä 4-vuotiaiden lämminveristen suurkilpailu. Derbyn alkaessa vuonna 1970 kilpailupaikkana oli Käpylän ravirata. Kilpailu juostaan autolähetyksellä 2600 metrin matkalla. Suuren Suomalaisen Derbyn kilpailuennätyksen juoksi Jonesy vuonna 2014 ajalla 1.13,2.
Derby on ennakkomaksullinen kilpailu, johon hevoset ilmoitetaan 1-vuotiaana varsana. Ilmoittautumisen jälkeen hevosesta maksetaan osallistumismaksuja aina nelivuotiskauden kesään asti. Maksueriä on seitsemän, summaltaan yhteensä 500 euroa. Kilpailun karsintoihin ovat oikeutettuja osallistumaan hevoset, jotka on maksettu kaikki maksuerät. Elokuussa ajettavista karsintalähdöistä selviää 12 hevosta syyskuun alkupuolen finaaliin. Vuonna 2016 Suuren Suomalaisen Derbyn ykköspalkinto oli 125 000 euroa, yhteensä finaalissa maksettiin palkintoja 220 000 euroa. Summa koostuu ennakkomaksujen lisäksi järjestävän radan sekä Suomen Hippoksen rahoituksesta.
Larry Silván
Larry Silván (5. kesäkuuta 1955 Tammisaari – 14. elokuuta 1976 Pohja) oli suomenruotsalainen runoilija.
Tammisaaressa syntynyt Silván koki kotikaupunginsa ahdistavana, ja niinpä hän muutti lopulta kaatopaikan lähellä sijainneeseen hylättyyn taloon. Silván asui talossa yksin, harrasti viljelyä omiksi tarpeikseen sekä kirjoitti runoja ja sävelsi.
Silván teki itsemurhan elokuussa 1976. Hänen ainoa runokokoelmansa ilmestyi vuotta myöhemmin, ja siitä on tullut jonkinasteinen kulttikirja. Silvánin runoja on julkaistu suomeksi Merja-Riitta Stenroosin toimittamassa kirjassa Talvi on hiljaisuutta ja vastarintaa: Uutta suomenruotsalaista lyriikkaa (1986).
African Nations Championship
African Nations Championship on joka toinen vuosi järjestettävä jalkapalloturnaus, johon osallistuu Afrikan valtioita. Se on CAFin alainen turnaus. Se poikkeaa Afrikan-mestaruuskilpailuista siten, että siihen saa osallistua vain kansallisissa sarjoissa pelaavat jalkapalloilijat. Ensimmäinen turnaus järjestettiin vuonna 2009 Norsunluurannikossa.
Vinbarbitaali
Vinbarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sitä on käytetty unilääkkeenä, ja se kehitettiin vuonna 1939.
Vaikka vinbarbitaalin kemiallinen kaava on samanlainen kuin vinyylibitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja.
Viljo Ranta-Nirva
Viljo Isak (Iisakki) Ranta-Nirva (2. syyskuuta 1911 Kauhajoki – 18. heinäkuuta 1976 Kaskinen) oli suomalainen sekatyömies ja näytelmäkirjailija.
Ranta-Nirva on säveltänyt ja sanoittanut urheiluseura Kaskisten Vedon oman marssin vuonna 1937.
Magnesian stadion
Magnesian stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Magnesian stadion rakennettiin roomalaisella kaudella arviolta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 100-luvulla jaa.
Stadion sijaitsi kaupungin muurein ympäröidyn alueen lounaisosassa. Se oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa kukkuloiden väliseen laaksoon, missä sen katsomo hyödynsi luonnonrinteitä. Rakennus oli tyypillinen U-kirjaimen muotoinen kreikkalainen stadion, joka avautui pohjoispäästään. Stadionin kentän pituus oli 189 metriä. Katsomossa oli tilaa arviolta noin – hengelle.
Cebu Pacific
Cebu Air, Inc. (yleiskielessä pelkkä Cebu Pacific Air) on filippiiniläinen halpalentoyhtiö. Yhtiö operoi lähinnä Filippiinien saarten välillä 34 kohteeseen, mutta lentää myös kansainvälisiä lentoja 19 kohteesta, muun muassa Taipeista, Hongkongista ja Shanghaista.
Turvallisuuden laiminlyönnin vuoksi yhtiö ei ole saanut operoida Euroopan unionin jäsenmaiden alueella 31.3.2010 lähtien. Kielto kuitenkin poistettiin vuonna 2014.
Laivasto
thumb|Cebu Pacificin Airbus A320-200 [[Mactan-Cebun kansainvälinen lentoasema|Mactan-Cebun kansainvälisellä lentoasemalla.]] thumb|Cebu Pacificin Airbus A330-300 laskeutumassa [[Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema|Ninoy Aquinon kansainväliselle lentoasemalle.]] thumb|Cebu Pacificin Airbus A330-900 laskeutumassa [[Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema|Ninoy Aquinon kansainväliselle lentoasemalle.]] thumb|Cebu Pacificin ATR 72-600. Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 5,3 vuotta.
Tilastot
Cebu Pacific matkustajamäärät ovat lisääntyneet joka vuosi. Yhtiö pyrkii lisäämään matkustajamääriä entisestään uusien kaukokohteiden avulla vuonna 2013.
GDF Media Limited
GDF Media Limited eli GDF Media Ltd. on yksityinen, Kyprokselle rekisteröity media-alan holdingyhtiö, joka hallitsee osaa Ukrainan suosituimmista televisiokanavista. Yhtiö on osa ukrainalaisen oligarkki Dmytro Firtašin Group DF Limited -yhtymää.
Oligarkki Firtaš on kuulunut Ukrainan rikkaimpiin ihmisiin. Hänet tunnettiin Ukrainan parlamentin helmikuussa 2014 syrjäyttämän Viktor Janukovitšin tukijana. Firtaš oli Yhdysvaltain antaman etsintäkuulutuksen perusteella pidätettynä Itävallassa maaliskuussa 2014, mutta vapautui takuita vastaan odottamaan oikeudenkäyntiä.
Mediaomistukset ja tv-kanavat
GDF Media Limited hallitsee helmikuussa 2013 yhteensä 2,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin kaupalla hankkimaansa, Kiovassa kotipaikkaansa pitävää Inter Media Group Limited -mediayhtiötä. Yhtiön tv-kanavista tunnetuin on Inter TV, joka on katsojamääriltään Ukrainan suosituin tv-kanava.
GDF Media Limited -yhtiön kanavia ovat (osa Inter Media Group Limited -yhtiön välityksellä):
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020 järjestetään Sveitsin Lenzerheidessa tammi–helmikuussa 2020. Kilpailuissa järjestetään kolme henkilökohtaista ja yksi viestikilpailu kummallekin sukupuolelle sekä alle 19-vuotiaiden että alle 22-vuotiaiden sarjoissa.
Kilpailuohjelma
Kilpailuissa on 16 eri kilpailutapahtumaa. Alle 22-vuotiaiden kilpailut vaikuttavat myös IBU Juniorcupin pisteisiin.
15 km normaalimatka
Päivämäärä: 27. tammikuuta <br style="clear:both" />
4x7,5 km viesti
Päivämäärä: 29. tammikuuta <br style="clear:both" />
12,5 km takaa-ajo
Päivämäärä: 2. helmikuuta <br style="clear:both" />
12,5 km normaalimatka
Päivämäärä: 27. tammikuuta <br style="clear:both" />
3x6 km viesti
Päivämäärä: 29. tammikuuta <br style="clear:both" />
7,5 km pikakilpailu
Päivämäärä: 1. helmikuuta <br style="clear:both" />
Belyin piiri
thumb|250px|Belyin piiri Tverin alueen kartalla. Belyin piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen eteläosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 135 neliökilometriä. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2009).
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
10 km takaa-ajo
Päivämäärä: 2. helmikuuta <br style="clear:both" />
Maria Drockila
Maria Drockila (s. 1977 Kotka) on suomalainen yrittäjä ja Miss Suomi -kilpailun perintöprinsessa.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
12,5 km normaalimatka
Päivämäärä: 26. tammikuuta <br style="clear:both" />
Maria Drockila
Drockila valittiin vuoden 1997 Miss Suomi -kilpailun toiseksi perintöprinsessaksi. Pian kisojen jälkeen kävi ilmi, että hän oli viisi vuotta aiemmin, 14-vuotiaana, syyllistynyt Kouvolan rautatieasemalla erään ikätoverinsa pahoinpitelyyn lyömällä ja potkimalla sekä vetämällä tätä hiuksista. Drockila luopui perintöprinsessan tittelistään muutama kuukausi myöhemmin, kun Spede Pasanen teki hänestä Spede-yhtiöiden toimitusjohtajan. Drockilan ja Pasasen tutustutti toisiinsa silloinen Apu-lehden seurapiiritoimittaja Maria Schulgin, joka alun perin oli kehottanut Drockilaa osallistumaan Miss Suomi -kilpailuun. Vuonna 1998 hän perusti oman yrityksen, kynttilöitä valmistavan Maria Drockila Oy:n. Maria Drockila valittiin Suomessa vuoden nuoreksi yrittäjäksi vuonna 2006.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
3x7,5 km viesti
Päivämäärä: 28. tammikuuta
Belyin piiri
Piirin hallinnollinen keskus on Belyin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa:
Maria Drockila
Drockila nimitettiin vuonna 1997 Spede-yhtiöiden toimitusjohtajaksi. Vain 19-vuotiaan, vailla minkäänlaista kaupallisen alan koulutusta olleen Drockilan tulo johtamaan yhtiöitä, joiden liikevaihto oli vuonna 1996 ollut 27 miljoonaa markkaa, aiheutti suuren julkisen kohun. Pasanen halusi tehdä Drockilasta yrityksensä keulakuvan, mutta käytännössä Pasanen johti sitä edelleen itse taka-alalta. Pasasen ja Drockilan suhteen laatua spekuloitiin tiiviisti julkisuudessa. Yleisesti uskottiin heidän seurustelevan. Toisen sitkeästi kiertäneen huhun mukaan Pasanen ja häntä 48 vuotta nuorempi Drockila olisivat olleet isä ja tämän salattu tytär. Tosiasiassa Drockilalla oli työn ulkopuolella oma elämänsä ja hän seurusteli koko ajan missiaikaisen poikaystävänsä kanssa. Talvella 2000 poikaystävä muutti Drockilan luo Espooseen Spede-yhtiöiden omistamaan asuntoon, jonka Drockila myöhemmin lunasti itselleen. Seuraavana vuonna pariskunta osti omakotitalon Porvoosta. Syksyllä 1998 Drockilasta tuli myös Spedevene ja -suksi Oy:n toimitusjohtaja, ja yhtiön nimi muutettiin Maria Drockila Oy:ksi. Tämän yhtiön kautta Drockila tuotti Spede-tuotannolle ohjelman Jokeri-Kymppitonni sekä kuvaussihteeri-, ohjelma-assistentti- ja tuotantopäällikköpalveluja Kymppitonni-, Bingolotto- ja Speden Spelit -ohjelmiin. Heti nimenvaihdoksen jälkeen Drockila alkoi itse keskittyä kynttilöiden valmistukseen ja myyntiin. Drockila irtisanoutui Spede-Tuotannon toimitusjohtajan paikalta elokuussa 2001, ja samalla hän jätti myös televisiotyöt. Seura-lehdelle tuolloin antamassaan haastattelussa hän ei lainkaan maininnut Spede Pasasta, vain yhtiön, jossa hän oli työskennellyt.
Belyin piiri
Seudulla on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
3x7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
10 km normaalimatka
Päivämäärä: 26. tammikuuta <br style="clear:both" />
3x6 km viesti
Päivämäärä: 28. tammikuuta <br style="clear:both" />
Maria Drockila
Drockila oli vuosina 2004–2011 naimisissa Perheyritysten liiton puheenjohtajana toimineen Janne Timosen kanssa. Heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
6 km pikakilpailu
Päivämäärä: 31. tammikuuta <br style="clear:both" />
Maria Drockila
Vuonna 2012 Drockila sävelsi yhdessä serkkunsa Sofia Kososen kanssa kappaleen "Road of Light", jonka tuotto lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. Singlestä otettiin 10 000 kappaleen painos ja sitä myytiin Drockilan kynttilöiden myyntipisteissä.
Drockila osallistui televisiosarja Diilin kauden 2013 kilpailuun, jonka hän voitti. Tuolloin julkisuuden henkilöt kilpailivat Hjallis Harkimon johdolla. Kun Voice.fi -sivusto tiedusteli kilpailun yhteydessä Drockilalta hänen taannoista suhdettaan Spede Pasaseen, hän kieltäytyi kommentoimasta asiaa millään tavoin. Samoin hän kieltäytyi vuonna 2017 toimittaja Tuomas Marjamäen haastattelupyynnöstä tämän kirjoittamaa Spede Pasasen elämäkertaa varten.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020
7,5 km takaa-ajo
Päivämäärä: 2. helmikuuta <br style="clear:both" />
Maria Drockila
Vuonna 2015 Maria Drockila Oy työllisti 167 henkilöä, sen liikevaihto oli 2,4 miljoonaa euroa ja toiminnan tulos 500 000 euroa. Yrityksen kotipaikka oli Orimattila. Drockila ilmoitti joulukuussa 2019 julkaisemassaan Facebook-päivityksessä lopettavansa kynttilöidensä valmistuksen ja Maria Drockila Oy:n toiminnan muuttuvan kokonaan. Hän on kouluttautunut mentoriksi ja terapeutiksi ja jatkaa työtään sillä alalla.
Rinspeed
thumb|Logo thumb|Rinspeed sQuba [[Bodenseen automessuilla 2008]] Rinspeed on sveitsiläinen autonvalmistaja, jonka on perustanut Frank Rinderknecht vuonna 1979.
Yritys on jokavuotinen esittelijä Geneven autonäyttelyssä. Sen alaa ovat konseptiautot sekä muiden automerkkien kuten Lotuksen ja Porschen modifiointi ja "tuunaus". Yritys ei varsinaisesti pyri suurtuotantoon.
Erityisiä Rinspeedin luomuksia ovat sQuba ja Splash, jotka ovat amfibiomalleja, maakaasukäyttöinen "Swarowskin kristallein" koristeltu Bedouin sekä vuonna 2009 lanseerattu iChange-sähköauto, jossa on litiumioniakku ja jonka 150 kilowatin sähkömoottori lupaa huippunopeudeksi 220 kilometriä tunnissa.
Hall of fame
Hall of Fame voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Kunniagalleriat
Hall of Fame tarkoittaa kunniagalleriaa. Tunnettuja Hall of Fame -nimisiä kunniagallerioita ovat:
Karenit
Karenit ovat Thaimaan ja Burman rajamailla asustava kansa. Burmassa kareneja on arviolta yli 3 miljoonaa, vaikkakin viimeisin väestönlaskenta on tehty vuonna 1931. Suuri osa Burman kareneista asuu Karenin osavaltiossa alueilla, mutta heitä elää myös muissa maan osavaltioista. . Thaimaassa kareneja asuu noin puoli miljoonaa, ja he ovat maan suurin vuoristokansa. Karen on itsessään yläkäsite useille eri ryhmille, joita ovat esimerkiksi pwot, sgawit ja kayanit
Historia
250px|thumb|vasen|Karenian asuinalueet Burmassa ja Thaimaassa kartalla punaisella. Karenian varhainen historia on huonosti tunnettu ja esimerkiksi heidän muuttoliikkeistään on useita eri teorioita. Joka tapauksessa heidän esi-isänsä tulivat todennäköisesti pohjoisesta muuttaen ehkäpä Keski-Aasian ylängöltä etelään ja lopulta Kiinan puolelta Kaakkois-Aasian puolelle. 700-luvulta säilyneissä historiallisissa lähteissä mainitaan cacrawit, jotka on yhdistetty karenian sgaawien alaryhmään. 1200-luvulta säilyneessä lähteessä käytetään puolestaan termiä Karyan, joka saattaa viitata kareneihin. 1600-luvun thailähteissä puhutaan kariangeista, mutta heidän taustansa on epäselvä. 1700-luvulta eteenpäin heistä alkoivat kirjoittaa länsimaiset lähetyssaarnaajat. Karenit olivat shanien, burmalaisten ja monien alaisuudessa. 1700-luvun loppupuolella karenit myös perustivat omia itsenäisiä alueitaan. Punaisten karenien eli kayahien perustamat kolme ruhtinaskuntaa säilyivät 1800-luvun alulta brittivallan aikaan saakka Burmassa. 250px|thumb|KNU:n lippu. Järjestö on käynyt sotaa Burman hallintoa vastaan vuodesta 1949. Kareninationalismi alkoi muodostua liikkeenä 1900-luvun alussa ja sen syntymiseen vaikuttivat paljolti kristityt lähetyssaarnaajat. Koulujen ja lukutaidon kautta kareneja nousi merkittäviin asemiin brittien siirtomaahallinnossa. Vuonna 1928 karenijohtaja Sir San C. Po esitti vaatimuksia karenian autonomisesta alueesta. Toisen maailmansodan sytyttyä karenit säilyivät kuitenkin uskollisina brittien siirtomaavallalle näiden taistellessa japanilaisia vastaan Burmassa. Brittihallinnon aikana heillä oli ollut oma pataljoona Burman armeijassa: 1940 heitä oli miesvahvuudesta 22 %, kun burmalaisia oli vain 12 %. Burmalaisten, joiden kansallisia pyrkimyksiä Japani tuki, ja karenien välille syntyikin näin välirikko. Sodan jälkeen britit alkoivat valmistella Burman itsenäisyyttä ja Karen National Union eli KNU ajoi jälleen kareneille autonomiaa. Burman itsenäistyttyä vuonna 1948 he saivat omat edustajansa hallitukseen. Karenin osavaltio perustettiin vuonna 1952 pääkaupunkinaan Pa-an. Vuoden 1964 rauhanneuvottelujen myötä pääkaupungin nimi vaihdettiin perinteisempään muotoon Kawthoolei. KNU on kuitenkin käynyt sittemmin sissisotaa hallintoa vastaan vuodesta 1949 lähtien. Yhteenottojen myötä monet ovat siirtyneet pakolaisiksi Thaimaan Mae Hon Sonin provinssin puolelle.
Kulttuuri
thumb|250px|Karen-naisia. Karenit ovat perinteisesti harjoittaneet kaskiviljelyä. Tärkeimpiin viljeltyihin kasveihin lukeutuu riisi. Sen lisäksi kasvatetaan esimerkiksi teetä, puuvillaa, tupakkaa ja pippureita. Maanviljelyn ohella harjoitetaan edelleen metsästystä, keräilyä ja kalastusta. Kotieläiminä pidetään vesipuhveleita, sikoja, kanoja ja koiria. Karenit tunnetaan myös norsujen pyynnistä. Suuri osa kesytettyjen norsujen käsittelijöistä Thaimaassa ja Burmassa onkin kareneja.
Karenit olivat alkuaan animisteja, joiden mytologiassa oli kertomus uudesta valkoisesta jumalasta: tätä kertomusta amerikkalaiset baptistit käyttivät tehokkaasti hyväkseen ja luotuaan kieleen aakkoset he käänsivät Raamatun kareniksi. Kristityt lähetyssaarnaajat vaikuttivat etenkin Burman puolella. Virallisia tarkkoja lukuja uskontojen harjoittajien määristä ei kuitenkaan ole. Suuri osa Burman puolella olevista sgaweista on baptisteja ja suuri osa kayaheista katolilaisia. Thaimaan puolella suurin osa on sen sijaan buddhalaisia ja animisteja, kristittyjä on vähemmistö.
Macintosh Classic II
Macintosh Classic II on Applen 21. lokakuuta 1991 julkaisema tietokone. Macintosh SE/30 :n korvannut laite tunnettiin myös nimellä Performa 200. Muiden Macintosh Classic -mallien tavoin koneen keskusyksikkö ja näyttölaite oli koteloitu yhteen, mutta arkkitehtuuriltaan laite muistutti enemmän Macintosh LC -mallia. Macintosh Classic II -tietokoneiden tuotanto lakkautettiin 13. syyskuuta 1993 ja Apple lakkautti niiden tukipalvelut 1. tammikuuta 1998.
Tekniset tiedot
thumb|right|300px|Laitteen takapaneelin liitännät, vasemmalta oikealle: [[mikrofoni, ADB, ulkoinen levykeasema, SCSI, tulostimen sarjaportti, modeemin sarjaportti, kuulokkeet.]]
1944
Vuosi 1944 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2018
Jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailut 2018 olivat järjestyksessään 42. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Yhdysvaltojen Buffalossa.
Lopputulokset
1. divisioona A-lohko
B-lohko
2. divisioona A-lohko
3. divisioona
Karsinnat
Minnesota (täsmennyssivu)
Minnesota tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Voimistelu kesäolympialaisissa 1964
Voimistelu kesäolympialaisissa 1964 käytiin telinevoimistelussa 14 eri lajissa, joista kahdeksan oli miehille ja kuusi naisille.
Erkki Korhonen (pesäpalloilija)
Erkki Juhani Korhonen (s. 1. marraskuuta 1940 Jyväskylä) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Vuonna 1964 Keski-Suomen parhaaksi pesäpalloilijaksi valittu Erkki (Korppu) Korhonen pelasi kolmessa Itä-Länsi -ottelussa, voitti miesten Suomen mestaruuden 1957, 1958 ja 1964.
Korhonen on pelannut myös jääkiekkoa yhden kauden SM-sarjassa (Oulun Kärpät) ja kahdeksan suomensarjassa (JYP).
HMS Hector (1774)
HMS Hector oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 14. tammikuuta 1771 Henry Adamsilta ja John Barnardilta Deptfordista, missä köli laskettiin huhtikuussa. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1774 ja valmistui 24. kesäkuuta Deptfordin laivastontelakalla.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1806 vankilalaivana Plymouthiin, missä se romutettiin helmikuussa 1816.
Juudas Puustinen
Albert Johannes Hämäläinen, kirjailijanimi Juudas (Juutas) Puustinen (14. huhtikuuta 1874 Kuopio – 14. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Hämäläisen vanhemmat olivat merimies Fredrik Hämäläinen ja Henrika Hakkarainen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1899.
Hämäläinen kirjoitti Juudas Puustisen salanimellä ensimmäisen suomalaisen hiihtoaiheisen pienoisromaanin Hiihtokilpailu vuonna 1917. Romaanissa kerrottiin Pihkasalmen kaupunkiin perustetun hiihtoseuran järjestämistä ”koko maata käsittävistä” hiihtokilpailuista ja niihin valmistautumisesta. Hiihtokilpailu tapahtuu Pihkajärven jäällä, ja kilpailun reitti koostuu kahdesta 15 kilometrin lenkistä. Kilpailun pääpalkintoina on suuria rahasummia. Romaanin päähenkilöinä ovat hiihtokilpailujen järjestäjä ja hiihtoseuran perustaja maisteri Teräs sekä hiihtokilpailuihin osallistuva työtön räätäli Heikki Kanerva.
Kruunutikankontti
Kruunutikankontti (Cypripedium reginae) on Pohjois-Amerikassa kasvava isokukkainen ruohovartinen kasvi. Se on Minnesotan osavaltion kansalliskukka.
Kasvi on 30–60 cm korkea. Se kukkii kesä-heinäkuussa. Kukkavanan päässä on tavallisimmin yksi, joskus kaksi kukkaa, jonka muut kehälehdet ovat valkoiset mutta "kontti" osittain vaaleanpunainen.
Kruunutikankontti kasvaa kosteissa kuusimetsissä ja soilla.
Laurinkallio
Laurinkallio
Laurinkallion on kallioinen mäki, joka sijaitsee Pyhäjärven kaakkoisrannassa noin 2,5 kilometriä Tuuloksen kirkosta luoteeseen. Mäki on luode-kaakko-suuntainen mäki, joka kohoaa yli 40 metriä Pyhäjärven pintaa korkeammalle. Mäen rinteet ovat jyrkät muissa ilmansuunnissa paitsi luoteessa. Osa rinteistä rajautuvat jyrkänteisiin. Luoteisrinteissä sijaitsevatkin puolustusvarustuksien jäänteet, jotka muodostavat sammaloituneen kivivallin. Valli on paikoin hajonnut ja siinä on aukko, jota arvellaan linnan portiksi. Valli ja jyrkänteet rajaavat sisälleensä 300×150 metriä suuren linna-alueen. Linna-alueelta on löydetty kiviröykkiöitä, jotka voivat olla kiukaiden pohjia.
Tutkimuksia
Laurinkalliolla ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1886 (Hjalmar Appelgren), 1897 (Axel Olai Heikel), 1924 (Julius Ailio ja Sakari Pälsi), 1935 (Jouko Voionmaa) ja 1983 (Jyri Saukkonen).
Historiaa
Linnavuorella oli 1890-luvun alussa nähtävillä runsaasti sisä- ja ulkovarustusten jäänteitä, mutta jo tuolloin kahden metrin levyisten vallien kerrotaan olleen pahasti hävitetyt. Linnamäestä noin 300 metriä lounaaseen on mahdollinen rautakautinen kalmisto. Laurinkallio on osa merkittävää Tuuloksen alueen rautakautisen ja historiallisen ajan keskittymää.
Rantahiekasta on löydetty mm. keihäänkärkiä, miekkoja, kirveitä ja luita, kun vesi on ollut poikkeuksellisen alhaalla. Osan näistä esineistä kerrotaan löytyneen lähellä sijainneesta Karhunpäänmäestä, jonka tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Linnavuoren juurelta on tehty runsaasti aselöytöjä, joiden on tulkittu olevan peräisin paikalla käydystä taistelusta. Tähän viittaa se, että paikalta ei ole löytynyt kalmistoa ja taipuneita keihäänkärkiä sekä katkennut miekka on löydetty kohtuullisen läheltä maan pintaa.
Hoito ja opastus
Laurinkallio on valtakunnallisesti arvokas muinaisjäännös ja se on maisemallisesti Tuuloksen näyttävimpiä kohteita. Laurinkallion hoitosuunnitelman laati Olli Soininen vuonna 2004. Hoidon tarkoituksena on avata puustoa ja raivata pensaikkoja niin, että linnavuoren rakenteet tulevat näkyviin. Ympäristöä raivataan niin, että näkymät Suolijärvelle, Pyhäjärvelle ja Tuuloksen kirkolle aukeavat. Lopullinen tavoite on tehdä kohteesta nähtävyys- ja opetuskohde. Tuulos-seura on pystyttänyt opsteet Luopioistentien (yhdystie 3222) ja Kettulantien varteen. Seura rakensi Kallioniementien varteen parkkialueen, josta kalliolle nousevalle polulle tehtiin pitkospuut.
Kasvillisuus
Laurinkallio on pohjoisrinteen 31 metsälehmuksesta koostuva ja etelärinteessä 15 runkomaisen metsälehmuksen muodostama luonnonsuojelulain ja metsälain mukainen jyrkänteenaluslehto. Siellä viihtyvät myös pähkinäpensas. Mäen laella on myös ketolaikkuja.
Katso myös
Kylän lähiympäristössä sijaitsevat myös Kyläkallio, Ryömänlinnan, Kestinpäänkallion ja Kitaruvenlinnan muinaislinnat.
Jouni Hyytiä
Jouni Hyytiä (s. 24. kesäkuuta 1964 Lokalahti) on suomalainen jalkapalloerotuomari.
Ura
Hyytiä aloitti erotuomarinuransa vuonna 1992. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Ilves–Jazz hän tuomitsi vuonna 1996, ja tästä vuotta myöhemmin hänet nimettiin kansainväliseksi FIFA-tuomariksi. Kansainvälisiä otteluita hän on tuominnut yli 60.
Hyytiä saavutti 17. lokakuuta 2009 Veikkausliigan ottelussa HJK–Jaro 200 tuomitun pääsarjaottelun rajan. Vastaavaan olivat aikaisemmin yltäneet vain Martti Hirviniemi ja Mikko Vuorela. Hyytiä on valittu vuoden liigaerotuomariksi kuudesti ja Veikkausliigan 20-vuotisjuhlajoukkueeseen vuonna 2009.
Hyytiä nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2014.
Vinyylibitaali
Vinyylibitaali eli 5-(1 -metyylibutyyli)-5-vinyylibarbituurihappo on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen ja unettava vaikutus. Vinyylibitaalin kehitti Aktieboleget Pharmacia 1950-luvulla. Sitä on käytetty rauhoittavana- ja unilääkkeenä.
Vaikka vinyylibitaalilla on samanlainen kemiallinen kaava kuin vinbarbitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja.
Korkeajännitys
thumb|right|Korkeajännitys suuralbumi 4b/2003. Korkeajännitys (”Korkkari”) on Egmontin kustantama ja julkaisema sota-aiheinen sarjakuvalehti. Korkeajännitys aloitti ilmestymisensä Suomessa vuonna 1953 nimellä Korkeajännityssarja. Lehti sisälsi aluksi salapoliisi-, tieteis-, agentti- ja seikkailusarjoja. 1960-luvulta alkaen Korkeajännityksessä on ilmestynyt vain sotasarjakuvia, jotka useimmiten käsittelevät toista maailmansotaa brittisotilaiden näkökulmasta. Suosituimmillaan lehti oli 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin varsinaisen Korkeajännityksen rinnalla ilmestyi useita rinnakkaislehtiä, jotka erikoistuivat tiettyihin aselajeihin ja toisen maailmansodan rintamiin. Lisäksi Korkeajännitys-nimellä julkaistiin tuolloin avaruus-, vakoilu- ja lännentarinoita.
Korkeajännityksen tarinat ovat lehden historian aikana olleet peräisin useista eri lehdistä. Nykyään tarinat ovat käännöksiä brittiläisestä Commando-sarjakuvasta. Tyypillisessä tarinassa brittiläinen sotilas taistelee saksalaista natsia vastaan. Hankaluuksia saattavat lisäksi aiheuttaa epäpätevät yläluokkaiset upseerit tai kuriin sopeutumattomat rivimiehet. Tarinan lopussa päähenkilö surmaa pelkuriksi paljastuneen arkkivihollisensa. Korkeajännitys tunnetaan myös ”korkkarisaksasta” eli suomenkielisen dialogin sekaan ripotelluista saksalaisista sanoista ja fraaseista. Kuollessaan Korkeajännityksen hahmot huutavat usein tuskasta.
Vuodesta 1998 on julkaistu suomalaista tuotantoa olevia, suomalaiseen miljööseen sijoittuvia Korkeajännityksiä. Toisen maailmansodan lisäksi ne ovat sijoittuneet esimerkiksi Suomen sotaan ja Suomen sisällissotaan. Lisäksi on julkaistu vaaran vuosiin sijoittuvia jännitys- ja vakoilutarinoita. Useimmin ”Suomi-Korkkarien” piirtäjänä on toiminut Samuli ”Samson” Lintula.
Korkeajännityksen historiaa
thumb|upright|The Art of War: Brittiläinen Commando-lehti maaliskuulta 2005. Kansitaide Keith Page.
Ensimmäinen toiseen maailmansotaan sijoittunut seikkailu nähtiin vuoden 1958 numerossa 9. Tarina oli käännetty Thriller Picture Librarysta (TPL) ja sen päähenkilö oli hyväntuulinen brittisotilas Battler Britton. Vuosina 1958-1960 tarinoita käännettiin sekä SPD:stä että TPL:stä. Myös ensin mainittu alkoi viimeisinä vuosinaan julkaista sotatarinoita. Suomeksi SPD:n sotatarinoista julkaistiin John Steelin seikkailuja, joiden päähenkilö oli natseja metsästävä agentti. Vuosikymmenen vaihteessa Super Detective Library lopetettiin ja John Steel siirtyi Thriller Picture Libraryn hahmoksi. Sittemmin Korkeajännityssarja keskittyi lähes yksinomaan toisesta maailmansodasta kertoviin tarinoihin. Koska Suomen ja liittoutuneiden välinen rauhansopimus kielsi natsitunnusten käyttämisen julkisesti, Korkeajännityksen kuvituksista sensuroitiin toisinaan hakaristit ja dialogista natsitervehdykset. Sensuuri jäi vähitellen pois 1960-luvun alkupuolella.
Korkeajännitys siirtyi 1970-luvulla ensin Williamsin ja sitten Semicin omistukseen. Vuodesta 1973 alkaen varsinaisen Korkeajännityksen aihepiiri rajautui pitkäksi aikaa brittiläisten maavoimien toimintaan Euroopassa. Muut toisen maailmansodan brittiläiset aselajit ja sotanäyttämöt saivat omat Korkeajännitys-lehtensä, joiden julkaiseminen jatkui 1980-luvun lopulle ja 1990-luvun alkuun. Vuodesta 1996 Korkeajännitys on ilmestynyt nykyisessä muodossaan, neljä erillistä tarinaa sisältävänä noin 260-sivuisena taskukirjana. Ajoittain on lisäksi julkaistu A4-kokoisia suuralbumeja ja muita erikoisnumeroja. Erikoisnumerot on usein koottu jonkin tietyn teeman tai hahmon ympärille. Oman taskukirjansa ovat saaneet esimerkiksi suomalaisista ja saksalaisista kertovat tarinat, yliluonnolliset kertomukset sekä Battler Brittonin seikkailut.
Egmont Kustannus Oy alkoi kustantaa Korkeajännitystä vuodesta 1998. Vuodesta 2010 lähtien piirtäjien ja käsikirjoittajien nimet on ilmoitettu kertomusten ensimmäisellä sivulla.
Rinnakkaislehdet
oikea|pienoiskuva|pysty|Ilmojen Korkeajännitys 10/1976 Vuosien varrella ovat ilmestyneet varsinaisen Korkeajännityksen lisäksi sotasarjakuvat:
Näiden lisäksi Korkeajännitys-nimellä julkaistiin tieteissarjakuvaa Avaruuden Korkeajännitys (1974, 12 numeroa), vakoilusarjakuvaa Agenttikorkeajännitys (1973–1985, 151 numeroa) ja western-sarjakuvaa Lännen Korkeajännitys (1973–1984, 136 numeroa). Korkeajännitys-nimellä ratsastivat myös 1980-luvulla ilmestyneet Superkorkkari ja Seksikorkkari, joiden sisältö painottui lähinnä pornografiaan. Seksiä ja absurdia pilaa sekoittanutta Karkeajännitys-lehteä tehtiin Kiväärikomppania ja Pahuksenmoinen pallijahti -nimiset numerot vuosina 2001–2002. Super- ja Seksikorkkareista poiketen ne olivat osa virallista Korkeajännitys-tuoteperhettä.
Tyyli ja teemat
Korkeajännityksen keskeisiä teemoja ovat miehekkyys, toveruus ja rohkeus. Roistoja yhdistävä piirre on pelkuruus, jonka palkkana on kuolema. Muita tarinoissa toistuvia piirteitä ovat arkkityyppiset hahmot, kansallisuusstereotyypit sekä omaleimainen kielenkäyttö, johon kuuluvat suomen- ja saksankielisen dialogin yhdistäminen sekä foneettisesti kirjoitetut tuskanhuudot. Toistuvista juonikuvioista ja muista lehden klišeistä julkaistiin vuonna 2007 kirja ''Achtung! Korkkarisaksan sanakirja''.
Arkkityyppisiä hahmoja
Achtung!-verkkosivuillaan Vesterinen luetteloi Korkeajännityksen yleisimpiä hahmotyyppejä:
Toisinaan Korkeajännityksen roistoja ovat saksalaisten sijaan italialaiset ja japanilaiset. Paha japanilainen on mielipuolinen ja sadistinen hahmo, kun taas hyvät japanilaiset ovat saksalaisvastineitaan harvinaisempia. Italialaisten roolina on yleensä toimia tykinruokana, joiden tapattaminen alleviivaa pahan saksalaisen vastenmielisyyttä. Kansallisuudet esitetään stereotyyppisesti: italialaiset ovat saamattomia, japanilaiset hulluja, arabit petollisia ja niin edelleen. Liittoutuneiden edustajat ovat useimmiten hyviä. Tyypillistä on, että akselivaltojen sotilaiden toisinaan osoittamaan pasifismiin suhtaudutaan myönteisesti, mutta liittoutuneiden sotilaiden keskuudessa sitä pidetään kielteisenä ominaisuutena, josta sankari seikkailujensa myötä oppii pois.
”Korkkarisaksa”
Korkeajännityksissä on usein tarkoituksella jätetty suomentamatta saksalaisia huudahduksia ja sanontoja. Yleisimpiä huudahduksia ovat erilaiset lievät kirosanat kuten Donnerwetter (”rajuilma”), Donner und Blitzen (”ukkosta ja salamoita”), Mein Gott (”Jumalani”), Teufel (”paholainen”) ja Himmel (”taivas”). Myös aseiden nimet ja muu sotateknologian terminologia, erilaiset lyhyet käskyt (esim. Hände hoch, suom. ”kädet ylös”) sekä asevoimien arvonimet toistuvat sanastossa usein. Saksan ohella myös muiden ei-englantilaisten hahmojen äidinkieliä viljellään Korkeajännityksen sanastossa jonkin verran. Esimerkiksi arabit vannovat usein Allahin nimeen ja japanilaiset huutavat rynnäköidessään banzai. Dialogissa esiintyy myös lievähköjä etnisiä haukkumasanoja; ranskalaisia saatetaan nimitellä sammakoiksi ja venäläisiä ryssiksi.
Ensimmäisissä Korkeajännityssarjoissa vieraskieliset sanat käännettiin suomeksi ja tuskanparahdukset muotoiltiin uudestaan ”auh” ja ”voih” -tyyppisiksi voihkaisuiksi. Saksankieliset sanat jäivät alkuperäiseen muotoonsa lähinnä silloin, kun ne viittasivat kolmannen valtakunnan virallisiin organisaatioihin, kuten Luftwaffeen tai Gestapoon, tai Stuka-pommikoneen kaltaisiin laitteisiin. Tuskanhuudot jäivät toisinaan kääntämättä, jos ne oli tavallisen tekstin sijaan litteroitu isona, ääriviivoin rajattuna versaalina. Ensimmäinen saksankielinen kirosana oli vuoden 1960 numerossa 19 esiintynyt Donnerwetter, joka samaten oli kirjoitettu versaalilla.
Korkeajännitys ja naiset
Korkeajännityksissä naisten esiintymiset edes sivuosissa ovat harvinaisia. Ehkä yleisin Korkeäjännityksissä esiintyvä naishahmo on huolestunut äiti. Joissain sarjoissa naisia on kuitenkin nähty jopa pääosissa.
thumb|upright|Rintamalottien Korkeajännitys. Kansikuva: Petri Hiltunen.Korkeajännityssarjan ensimmäinen pääosassa esiintynyt naissankari oli Lesley Shane numerossa 7/1956 (Härkätaistelijan salaisuus).
Suomessa Korkeajännitys sai ensimmäiset naissotasankarinsa ”Rintamalottien korkeajännityksessä”. Lotta-sarjakuvan tekovaiheessa käsikirjoittajat Leena Lehtolainen ja kirjallisuuden tutkija Paula Arvas tutustuivat naisten kirjoittamiin kuvitteellisiin kertomuksiin lotista.
Rintamalottien korkeajännitys eroaa perinteisestä naisten sotaviihteestä siten, että siihen on pyritty luomaan jännitystä ja taistelukohtauksia. ”Sarjakuva alkaa taistelukuvauksella. Armeijan etenemistä kuvataan Korkeajännitys-perinteen mukaisesti. Myös lottien seikkailuun piti saada jännitystä ja etsimme tilanteita, jotka olisivat voineet olla mahdollisia. Esimerkiksi yksi lotista törmää hiihtoreissulla venäläisiin ja selviää vaaratilanteesta oman neuvokkuutensa ansioista. Tällainen tapaus toistuu aika monessa lotista kertovassa tarinassa”, Paula Arvas kertoo.
Suomalaiset Korkeajännitykset
Vuodesta 1998 on julkaistu Suomen historiaa käsitteleviä Korkeajännityksien erikoisnumeroita (ns. ”Suomi-Korkkarit”).
Samsonin piirtämissä seikkailuissa seikkailevat entinen punakaartilainen Pekka Haapanen ja suojeluskuntalainen Vilho Hannula. Lisäksi he ovat sivurooleissa myös useissa muiden piirtäjien tekemissä Suomi-Korkkareissa.
Populaarikulttuurissa
Pitkäkestoisen suosionsa seurauksena Korkeajännitys on vaikuttanut myös suomalaiseen populaarikulttuuriin. Suomalainen underground-taide alkoi jo varhain hyödyntää Korkeajännityksestä otettuja sarjakuvaruutuja, joihin retusoitiin uudet, absurdit tai vasemmistolaiset repliikit. Korkeajännityksen ja Tex Willerin vaikutus näkyy esimerkiksi Kalervo Palsan taiteessa.
Erityisen voimakas Korkeajännityksen vaikutus on ollut suomalaisessa rock-musiikissa. Aihetta sivusi jo Suomen talvisota 1939–1940 -yhtye albumillaan Underground Rock; lehden vaikutus näkyi sekä sota-aiheisissa sanoituksissa että voimakkaita kontrasteja hyödyntäneessä mustavalkoisessa kansitaiteessa. Virtanen-yhtyeen albumilla Uusi jääkausi uhkaa (1975) oli Korkeajännitys-lehteä esittävä kansikuva ja kaksi Rick Randomille omistettua kappaletta. Karva-levymerkki julkaisi vuonna 1979 Pupukuusikko-yhtyeen singlen ”Korkeajännitys” / ”Kilpa-auto”. Eppu Normaalin vuonna 1981 julkaistu single ”Warsova” oli Korkeajännitys-vaikutteinen, vaikkei suoraan käsitellytkään aihetta. Sittemmin Suomessa on toiminut useita Korkeajännitys-nimisiä yhtyeitä, joista ainakin yksi on myös äänittänyt albumin ja useita singlejä. Lisäksi monet ramopunk-yhtyeet ovat sanoituksissaan viitanneet Korkeajännitykseen. Vuonna 1991 Häiriköt jopa julkaisi Järkeäkonnitus-nimisen EP:n, jonka kansitaide mukaili Korkeajännityksiä.
Contender Australia
The Contender Australia on tosi-tv-sarja joka keskittyy nyrkkeilyn urheilulajiin. Kisassa 14 miestä kisaavat 250 000 dollarista, uudesta autosta ja mahdollisuudesta otella maailmanmestari Anthony Mundinen kanssa.
Stevan Jovetić
Stevan Jovetić (, s. 2. marraskuuta 1989 Titograd, Montenegron stv, Jugoslavian sltv) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä Saksan Bundesliigan Hertha Berlinissä. Hän pelaa myös Montenegron maajoukkueessa, jossa hän on toiminut joukkueen kapteenina.
Jovetić valittiin Montenegron parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 2009 ja 2015.
Jovetić on yksi neljästä jalkapalloilijasta, joka on pelannut jokaisessa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Muut kolme kaikissa näissä sarjoissa pelannutta pelaajaa ovat romanialainen Florin Răducioiu, tanskalainen Christian Poulsen ja alankomaalainen Justin Kluivert.
Jovetić on Răducioiun ohella ainoa pelaaja, joka on tehnyt maalin näissä kaikissa viidessä sarjassa.
Ura
Jovetićin kasvattajaseuroja ovat montenegrolainen Mladost ja serbialainen Partizan. Ammattilaisuransa hän aloitti edustamalla Partizania vuosina 2006–2008. Jovetić voitti Partizanin riveissä Serbian-mestaruuden ja Serbian cupin vuonna 2008. Hän siirtyi Fiorentinaan vuonna 2008 8 miljoonan euron siirtosummalla.
Vuonna 2013 Jovetić siirtyi Manchester Cityyn 25,8 miljoonan punnan eli lähes 30 miljoonan euron siirtosummalla. Kesällä 2015 hän siirtyi lainalle milanolaiseen Interiin. Siirryttyään Interin omistukseen Jovetić pelasi lainalla Espanjassa Sevillan joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2017 ranskalaisseura Monacoon, jossa hän pelasi neljä kautta.
Maajoukkueura
Jovetić on ollut vakiopelaaja vuonna 2007 perustetussa Montenegron maajoukkueessa. Hän on pelannut myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Jovetić oli mukana Montenegron historian ensimmäisessä maaottelussa Unkaria vastaan 24. maaliskuuta 2007 tullen vaihdosta kentälle 84. peliminuutilla. Hän on pelannut syyskuun 24. päivään 2022 mennessä 64 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 31 maalia. Hän on eniten A-maaottelumaaleja Montenegrolle tehnyt pelaaja. Hän teki hattutempun eli kolme maalia kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Kahden maalin otteluita hänellä on viisi.
OSB-levy
thumb|OSB-levyn valmistuslinjaa: levymateriaali ennen puristusta ja liimausta.thumb|Valmis OSB-levythumb|OSB-levyä teräsrankarakenteisen talon rungon ulkopinnassa. Varsinainen julkisivuverhous on asentamatta.
OSB-levy (, ’suunnattu suurlastulevy’) on erityisesti rakentamisessa käytetty lastulevytyyppi.
OSB-levy on kolmikerroksellinen pitkälastuinen lastulevy, jossa lastujen syysuunta on vakioitu. Keskikerroksen lastut ovat poikittain pintakerroksen lastuihin nähden, jolloin ristikkäisen rakenteen ansiosta levylle saadaan havuvaneria muistuttavat ominaisuudet. Lastukoko on suuri, lastujen pituus on 10–15 cm ja leveys 5–30 mm. Levyn materiaalina käytetään haapaa ja havupuita.
Levyä valmistetaan lähinnä Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta viime vuosina valmistusta on aloitettu myös Euroopassa. Vuonna 2009 seitsemän prosenttia Euroopassa tuotetuista puulevyistä oli OSB-levyä, tuotannon keskittyessä lähinnä Saksaan, Puolaan ja Tšekkiin.
OSB-levyä käytetään erityisesti Pohjois-Amerikassa, jossa se on halvempana vaihtoehtona korvannut havupuuvanerin. Yhdysvalloissa levyä käytetään suuria määriä esimerkiksi puurakenteisten uumapalkkien uumalevynä.
HMS Sultan (1775)
HMS Sultan oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 14. tammikuuta 1771 Harwichista Barnardilta, missä köli laskettiin maaliskuussa. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1775 ja valmistui 23. helmikuuta 1776 - 3. marraskuuta 1777 Chathamissa.