cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chris Evert
17 tappiota
Vuosi   Turnaus                 Finaalivastustaja          Lopputulos 1973    Ranskan avoimet         Margaret Court Smith       6-7, 7-6, 6-4 1973    Wimbledon               Billie Jean King           6-0, 7-5 1974    Australian avoimet      Evonne Goolagong           7-6, 4-6, 6-0 1978    Wimbledon               Martina Navratilova        2-6, 6-4, 7-5 1979    Wimbledon               Martina Navratilova        6-4, 6-4 1979    Yhdysvaltain avoimet    Tracy Austin               6-4, 6-3 1980    Wimbledon               Evonne Goolagong           6-1, 7-6 1981    Australian avoimet      Martina Navratilova        6-7, 6-4, 7-5 1982    Wimbledon               Martina Navratilova        6-1, 3-6, 6-2 1983    Yhdysvaltain avoimet    Martina Navratilova        6-1, 6-3 1984    Ranskan avoimet         Martina Navratilova        6-3, 6-1 1984    Wimbledon               Martina Navratilova        7-6, 6-2 1984    Yhdysvaltain avoimet    Martina Navratilova        4-6, 6-4, 6-4 1985    Australian avoimet      Martina Navratilova        6-2, 4-6, 6-2 1985    Wimbledon               Martina Navratilova        4-6, 6-3, 6-2 1988    Australian avoimet      Steffi Graf                6-1, 7-6
Loran
thumb|LORAN-C-Signal thumb|Kauppalaivoissa käytettävä LORAN-C vastaanotin Loran (lyhenne sanoista long range navigation) on toisen maailmansodan aikana kehitetty radioaaltoja hyväksi käyttävä paikantamisjärjestelmä. Se toimi taajuuksilla 1,75; 1,85; 1,9 ja 1,95 MHz. Loranin kantama oli noin 1 000 kilometriä lähettimistä. Kun 1950-luvulla kehitettiin Loran-C paikantamisjärjestelmä, tästä ensimmäisestä Loranista tuli Loran-A. Se poistui käytöstä 1980-luvulla.
LORANin rinnalla käytettiin pitkään kolmatta järjestelmää eli OMEGAa; se toimi samalla periaatteella, mutta sen lähetinasemia oli vain kahdeksan eri puolilla maailmaa. Laite kuunteli koko ajan vähintään kahta asemaa ja suoritti paikannuksen sen perusteella. Laitteiston käyttö loppui vuonna 2009 sen käytyä tarpeettomaksi.
thumb|left|250px|LORAN-lähetysasemat maailmalla
Guadalcanalinmesikko
Guadalcanalinmesikko (Guadalcanaria inexpectata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Guadalcanalinmesikkoa tavataan Salomonsaariin kuuluvalla Guadalcanalin saarella. Lajia on kuvattu suhteellisen yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuollutmeri
Kuollutmeri ( tai بحر لوط, Baḥr Lūṭ ’Lootin meri’,, ’suolameri’) on Jordanian ja Israelin rajalla syvängössä sijaitseva suolajärvi. Kuollutmeri saa vetensä valtaosin Jordanvirrasta. Sillä ei ole laskujokea, vaan vesi poistuu siitä vain haihtumalla. Se on maapallon pinnan matalin paikka, noin 424 metriä merenpinnan alapuolella.
Synty
Mioseenikaudella Arabian laatta törmäsi Euraasian laattaan, mikä aiheutti Kuolleenmeren hautavajoaman syntymisen. Sitä ennen Välimeri oli ulottunut alueelle asti. Syntynyt Kuollutmeri oli tuolloin suurin piirtein nykyisen kokoinen, mutta pleistoseenikaudella sen pinta nousi 200 metriä korkeammalle. Järvi ulottui pohjoisessa Hulanlaaksoon saakka ja etelässäkin noin 65 kilometriä nykyistä eteläreunaa etelämmäksi.
Kuolleeseenmereen 2,5 miljoonaa vuotta sitten alkanut runsas virtaus keräsi pohjalle paksun sedimenttikerroksen. Viimeisten 10 000 vuoden ajan haihtuminen on ollut sadantaa runsaampaa, minkä takia järvi on kutistunut nykyiseen muotoonsa. Samalla järveä ympäröivän laakson sedimenttikerros on paljastunut veden alta.
Piirteet
Veden lämpötila on syvällä 22–24 astetta. Kesällä pintaveden lämpötila nousee 32–35 asteeseen.
Kuolleenmeren suolapitoisuus on kahdeksankertainen meriveteen verrattuna, noin 280 g/kg. Vedessä on runsaasti etenkin magnesiumkloridia. Järven vesi on niin suolapitoista, että se kannattelee uimaria pinnalla. Sillä uskotaan olevan myös terveydelle myönteisiä vaikutuksia. Näistä syistä järvi on hyvin suosittu matkailukohde. Korkean suolapitoisuuden vuoksi järvessä ei ole muutamia harvalukuisia bakteerilajeja lukuun ottamatta mitään elävää. Kuolleenmeren suola sisältää erityisen paljon kivennäisaineita, joista tärkeimpiä ovat magnesium (yli 30 %), kalsium, kalium, natrium ja sinkki. Rannalla on teollisuutta, joka erottaa vedestä ruokasuolaa, kaliumia, magnesiumia ja bromia.
Vuoteen 1978 saakka järvessä oli salmen yhdistämät suuri pohjoinen allas sekä pienempi ja matalampi eteläinen allas, joka olisi jo kadonnut, ellei sitä olisi padottu. Kuolleenmeren vesimäärä hupenee haihtumisen, mineraalien tuoton ja tuloveden vähentymisen johdosta. Pinnan taso laski vuonna 2010 noin metrin vuosivauhdilla. Tilanteen korjaamiseksi on suunniteltu Punaisestamerestä johdettua tunnelia, joka toisi Kuolleeseenmereen vuosittain 283 miljoonaa kuutiometriä vettä.
Decca
thumb|250px|Decca Navigator Mk 12 thumb|250px|Decca Navigator Mk 21 (Mk 12:n seuraaja) thumb|250px|Philipsin Decca-vastaanotin 1980-luvulta pystyi laskemaan koordinaatit suoraan ilman Decca-karttojen apua Decca on radioaaltoja käyttävä paikantamisjärjestelmä. Se on yksi hyperbelisuunnistukseen käytetty teknologia. Se kehitettiin toisen maailmansodan aikana ja se oli käytössä vuoteen 2000. Decca käytti taajuusaluetta 70–140 kHz. Järjestelmää käytettiin Normandian maihinnousussa.
Sodan päätyttyä ja salaustarpeen siten poistuttua järjestelmä yleistyi rannikkomerenkulun käytössä.
Decca on niin sanottu hyperbelinen paikannusjärjestelmä, jossa;käytetyt tukiasemat, yhden masterin ja kahden tai useamman slaven lähetykset ovat keskenään synkronoituja. Aluksella oleva paikannuslaite mittaa kahdesta tukiasemasta saapuvien signaalien välisen saapumisaikojen erotuksen.
Järjestelmä perustuu siihen, että kahdesta pisteestä piirrettyjen janojen (etäisyysvektorien) erotuksen (signaalien aikaerosta lasketun etäisyyseron) ollessa vakio janojen leikkauspisteiden ura muodostaa hyperbelin. Kun etäisyyserot mitataan kolmesta eri pisteestä, voidaan paikka määrittää kahden hyperbelin leikkauspisteenä.
Merikartalla on piiretty saman etäisyyseron viivat hyperbeleiksi, josta tulee järjestelmän nimi. Esimerkiksi masterin ja punaisen slaven väliset hyperbelikäyrät ovat punaisia, kun taas masterin ja vihreän slaven väliset käyrät ovat vihreitä. Decca-mittauslaite antaa sekä punaisen että vihreän (ja usein vielä kolmannenkin värin, purppuran), lane-arvon eli kujan, jonka avulla voidaan kartalta lukea aluksen sijainti.
Decca-vastaanottimen erikoisuutena pysyi loppuun asti se, että sen mittareina käytettiin alkuperäisten kaltaisia alun alkaen kaasumittareiksi kehitettyjä numero- ja kirjainnäyttöisiä mittareita, koska ne soveltuivat tarkoitukseen erinomaisesti. Viimeiset vuodet mittareita valmistettiinkin nimenomaan tähän käyttöön alkuperäisten valmistuksen jo loputtua.
1980-luvulla samaan järjestelmään liitettiin AP-navigaattorit, jotka antoivat sijainnin suoraan koordinaatteina. AP on tarkkaan ottaen laitetyypin alkuperäisen valmistajan tuotemerkki, mutta siitä tuli laitetyypin yleisnimi. Myös muut laitevalmistajat ryhtyivät kehittämään tällaisia navigaattoreita, mikä poisti viimeisenkin esteen järjestelmän leviämisen tieltä. Se ehti kasvattaa suosiotaan kaksi vuosikymmentä, ennen kuin lopulta sammutettiin vuoden 2000 alusta.
Samalla periaatteella toimiva Loran-järjestelmä jäi toistaiseksi käyttöön satelliittinavigoinnin taustatueksi.
Rakenne
Laite koostui seuraavista osista: 2. Indikaattorilaite maanopeuden ja sortokulman osoittamiseksi koneen ohjaajalle 3. Laskin, joka integroi todellisten maanopeuskomponenttien sekä gyrokompassista saatavan suuntaustiedon avulla havaintopisteen koordinaatit 4. Gyrokompassi suuntareferensseihin.
Regina Kulikova
Regina Kulikova (, s. 30. tammikuuta 1989 Almaty, Kazahstanin sosialistinen neuvostotasavalta) on venäläinen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan ollut WTA-maailmanlistalla sijalla 65 toukokuussa 2010. Hän on voittanut 11 ITF-kaksinpeliturnausta ja kaksi ITF-nelinpeliturnausta.
Ura
Kulikova selviytyi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjaan Los Angelesissa 2008. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jelena Vesninan, mutta hävisi toisella kierroksella Samantha Stosurille.
Australian avoimissa 2010 Kulikova hävisi ensimmäisellä kierroksella Barbora Záhlavová-Strýcoválle. Helmikuussa Dubain WTA-turnauksessa hän selviytyi puolivälieriin voitettuaan Marija Kirilenkon, Stefanie Vögelen ja Svetlana Kuznetsovan. Puolivälierissä hän hävisi Agnieszka Radwańskalle. Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella myöhemmin turnauksen voittaneelle Francesca Schiavonelle.
Wimbledonissa 2010 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Melanie Southin ja toisella kierroksella turnauksen 30:nneksi sijoitetun Jaroslava Švedovan. Kolmannella kierroksella hän luovutti Tsvetana Pironkovaa vastaan voitettuaan avauserän 6–4.
Holodiscus dumosus
Holodiscus dumosus on ruusukasvien heimoon ja nukka-angervojen sukuun kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko
Holodiscus dumosus on kesävihanta ja harittava, aromaattinen pensas, joka kasvaa tavallisesti 0,5–6 metriä korkeaksi ja 1,5–3 metriä leveäksi. Varret haarautuvat tiheästi juurenniskasta. Soikeat lehdet ovat 1–2,3 senttimetriä pitkiä ja 0,4–1,2 senttimetriä leveitä, liuskaisia tai hammaslaitaisia.
Hyönteispölytteinen kasvi kukkii kesäkuusta elokuuhun. Huiskilokukinnossa on useita pieniä, vaaleanpunaisia, valkoisia tai kermanvärisiä kukkia, joiden pituus on noin kaksi millimetriä. Hedelmä on pieni ja kuiva kota, joka sisältää pieniä tuulen mukana lentäviä siemeniä.
Kasvin kromosomiluku on n = 18.
Levinneisyys
Laji kasvaa luonnonvaraisena läntisessä Pohjois-Amerikassa, missä sitä esiintyy Pohjois-Meksikossa Chihuahuan ja Baja Californian osavaltioissa ja Yhdysvaltain länsi- ja eteläosissa Coloradossa, Oregonissa, New Mexicossa, Wyomingissa, Idahossa, Teksasissa, Arizonassa, Kaliforniassa, Nevadassa ja Utahissa. Laji esiintyy yleisenä myös Grand Canyonissa, ja Nevadassa se on osa amerikanhaapametsissä ja pajukasvustoissa Great Basinin alueella.
Elinympäristö
Holodiscus dumosus kasvaa monenlaisissa metsäisissä ja pensaikkoisissa elinympäristöissä. Se kasvaa usein hallitsevana aluskasvillisuuden joukossa douglaskuusi-, keltamänty- ja arizonanmäntymetsissä sekä tammimetsissä 900–3 600 metrin korkeudessa leveysasteesta ja ilmastosta riippuen.
Laji sietää erilaisia maatyyppejä, samoin paljaita kallioita ja kivenlohkareita; se kasvaakin usein kallionhalkeamissa ja louhikoissa. Kasvi kasvaa kuivemmilla paikoilla kuin lähisukulaisensa nukka-angervo (Holodiscus discolor). Levinneisyysalueensa keskiosissa lajia löytyy viileistä, kosteista vuoristometsistä. Laji juurtuu helposti myös jyrkille rinteille ja voi kasvaa pystysuorilta kallioseinämiltä.
Muunnokset
Holodiscus dumosus -lajilla on kaksi muunnosta. Niiden lisäksi sillä oli aiemmin muunnos var. glabrescens, joka kuitenkin nykyisin luokitellaan Holodiscus microphyllus-lajin muunnokseksi Holodiscus microphyllus var. glabrescens.
Käyttö
Monet Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat, kuten pohjoispaiutet ja shoshonit käyttävät perinteisesti lajia lääkkeenä muun muassa vatsakipuun, vilustumiseen ja ripuliin. Navajot torjuivat kasvin lehtikeitteellä influenssaa, ja tewat söivät kasvin hedelmiä. Varhaiset eurooppalaiset uudisasukkaat puolestaan valmistivat kasvin puuaineksesta nauloja. Nykyisin Holodiscus dumosus -lajia viljellään myös koristekasvina.
RN Giuseppe Garibaldi (1936)
RN Giuseppe Garibaldi oli Italian kuninkaallisen laivaston Duca degli Abruzzi -luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Triestestä Cantieri Riuniti dell'Adriaticolta, missä köli laskettiin 28. joulukuuta 1933. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1936 ja valmistui 1. joulukuuta 1937.
Isovuorimesikko
Isovuorimesikko (Oreornis chrysogenys) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
RN Giuseppe Garibaldi (1936)
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus muodosti sisaralukensa kanssa 1. laivueen 8. viirikön. Vuodesta 1938 alus osallistui viirikkönsä mukana Espanjan sisällissodan tapahtumiin. Se kuljetti 7. huhtikuuta 1939 joukkoja Durazzoon miehitettäessä Albaniaa.
Isovuorimesikko
Levinneisyys
Isovuorimesikkoa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen korkeissa korkeuksissa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
RN Giuseppe Garibaldi (1936)
Palvelus
Italian julistettua 10. kesäkuuta 1940 sodan Ranskalle ja Britannialle alus osallistui ensimmäisiin sotatoimiinsa 12.–14. kesäkuuta ja heinäkuussa Calabrian taisteluun. Syyskuussa se yritti estää Britannian kuninkaallisen laivaston operaatio Hatsin alusten pääsyn Aleksandriasta Maltalle. Joulukuusta alkaen Giuseppe Garibaldi oli viirikkönsä mukana Adrianmerellä suojaamassa saattueita hyökättäessä Kreikkaan. Alus osallistui myös maavoimien taisteluiden tukemiseen tulittamalla mantereen kohteita kuten esimerkiksi 4. maaliskuuta 1941 Pikerasia, josta alus määrättiin palaamaan brittiläisen lentokoneen rynnäkön jälkeen.
Alus lähti 26. maaliskuuta viirikkönsä mukana suojaamaan Kreetalle matkaavia taistelulaivoja. Viirikkö matkasi aina Kreetan itäkärjen tasalle ennen paluutaan ja taistelulaiva Vittorio Veneton kohtaamista Navarinon edustalla. Operaatio johti Matapanin taisteluun, jossa 1. viirikön risteilijät tuhoutuivat. Saman aikaisesti kuitenkin 8. viirikkö oli jo matkalla Brindisiin.
Toukokuussa alus suojasi Pohjois-Afrikkaan matkanneita saattueita. Alus lähti 23.–24. heinäkuuta merelle torjuakseen liittoutuneiden operaatio Substancen saattueiden pääsyn Maltalle. Se lähti 27. heinäkuuta Palermosta Montecuccolin sekä hävittäjien kanssa suojatakseen Libyaan matkannutta saattuetta. Seuraavana päivänä alukseen osui Marettimon edustalla Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen HMS Upholderin laukaisema torpedo. Aluksen keula vaurioitui pahoin ja siihen pääsi 700 tonnia vettä, mutta se pääsi kuitenkin omin avuin Palermoon. Se siirrettiin Napoliin telakalle korjattavaksi, mikä vei neljä kuukautta.
Alus palasi palvelukseen marraskuussa, jolloin se lähti sisaraluksensa kanssa merelle suojatakseen saattuetta. Saattueen jouduttua ilmahyökkäykseen Giuseppe Garibaldi selvisi vaurioitta. Aluksen saattueiden suojaustehtävät jatkuivat vuoden 1942. Alus siirrettiin vuoden 1942 alussa liittoutuneiden ilmahyökkäysten vuoksi Tarantosta Messinaan, josta se siirrettiin edelleen heinäkuussa Navarinoon. Marraskuussa alus siirtyi viirikön mukana takaisin Tarantoon.
Liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa Giuseppe Garibaldi lähti 6. elokuuta Genovasta Duca d'Aostan sekä hävittäjäsuojan kanssa iskeäkseen Palermon alueelle, mutta La Spezian edustalla sukellusvene HMS Simoom hyökkäsi alusten kimppuun upottaen hävittäjä RN Vincenzo Giobertiin. Hyökkäys keskeytettiin osaston paljastuttua.
pienoiskuva|Giuseppe Garibaldi ohjusristeilijäksi muutettuna vuonna 1962. Syyskuussa 1943 alus antautui liittoutuneille Maltalla, josta se siirrettiin 7. maaliskuuta 1944 edelleen keskiselle Atlantille. Aluksen saapui 18. maaliskuuta uuteen tukikohtaansa Freetowniin, josta käsin sen piti etsiä Saksan laivaston saarronmurtajia. Alus kuitenkin lähti paluumatkalle jo 25. maaliskuuta Duca d'Aostan kanssa. Sodan lopun alus oli toisarvoisissa tehtävissä.
Sodan jälkeen alus muutettiin ohjusristeilijäksi. Se poistettiin palveluksesta tammikuussa 1972.
Anita Simoncini
Anita Simoncini (s. 14. huhtikuuta 1999 Montegiardino, San Marino) on sanmarinolainen laulaja, joka edusti yhdessä Michele Perniolan kanssa maataan vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Chain of Lights”. He sijoittuivat toisessa semifinaalissa 16. sijalle eivätkä päässeet finaaliin.
Simoncini edusti The Peppermints -yhtyeen jäsenenä San Marinoa myös lasten Eurovision laulukilpailussa vuonna 2014 kappaleella ”Breaking My Heart”.
Helsingin kaupungin kulttuuripalvelut
Helsingin kaupungin kulttuuripalveluista vastaa Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialan kulttuuripalvelukokonaisuus.
Kaupungin kulttuuripalveluista vastasi aiemmin Helsingin kulttuurikeskus.
1984–1999
Vuonna 1984 valmistui ensimmäinen kaupungin vapaa-ajan hallintokuntien rakennus, Itä-Helsingin monitoimitalo (Stoa). Se oli Suomen ensimmäinen kulttuurin monitoimitalo. Stoan jälkeen rakennettiin Kanneltalo ja Malmitalo.
Vuonna 1987 Annantalossa avattiin Suomen ensimmäinen lastenkulttuurikeskus.
Martin Kinnunen
thumb|Martin Kinnunen, 2015. Martin Kinnunen (s. 15. maaliskuuta 1983) on ruotsinsuomalainen poliitikko. Hän on edustanut Ruotsidemokraatteja Ruotsin valtiopäivillä vuodesta 2014.
Helsingin kaupungin kulttuuripalvelut
1984–1999
Vuonna 1989 Helsinki alkoi vuokrata Harakan saaressa Kaivopuiston edustalla sijainneesta talosta huoneita taiteilijoille ja käsityöläisillä näiden työtiloiksi.
Martin Kinnunen
Kinnunen oli Sverigedemokratisk Ungdomin puheenjohtaja 2005–2007. Hän oli puolueen valtakunnallinen kansliasihteeri Tukholmassa kunnes erosi tehtävistään vuonna 2009 ja muutti Saksaan väkivaltaa pakoon. Kinnunen ja hänen naisystävänsä pahoinpideltiin Gullmarsplanin metroasemalla 6. heinäkuuta 2009. Aiemmin Kinnusen kotiin oli hyökätty ja hänen yksin kotona ollutta avovaimoaan uhkailtu. Vuonna 2016 Svean hovioikeus tuomitsi Kinnusen ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja sakkoihin kirjanpitorikoksesta, mutta hän sai pitää valtiopäiväpaikkansa.
Helsingin kaupungin kulttuuripalvelut
1984–1999
Vuonna 1993 Helsingin kaupunki sai kulttuuritarjonnalleen kaksi uutta tilaa, oopperalta vapautuneen Aleksanterin teatterin ja Malmintalon, joka valmistui keväällä. Vanhoja käyntikohteita olivat keskikaupungilla Annantalo, Savoy-teatteri ja Valkoinen sali sekä Kanneltalo ja Itä-Helsingin kulttuurikeskus Stoa.
Vuonna 1997 Lasipalatsin mediakeskus alkoi julkaista verkkolehteä Skenet.fi, sittemmin toiminta siirtyi Helsingin kulttuurikeskukselle. Skenet julkaisi kritiikkiä Helsingin alueen teatteri-, tanssi- ja kuvataidetapahtumista ja kirjoitti myös elokuvista, musiikista ja lasten kulttuurista. Skenet esitteli erilaajuisia tapahtumia, mutta erityisesti pieniä produktioita. Lehti halusi nostaa esiin pääkaupunkiseudun monipuolista ja runsasta kulttuuritarjontaa.
2000–
Kaupungin kulttuurikeskuksen kunnostama Eläintarhan huvila 14, eräs Linnunlaulun puuhuviloista, otettiin käyttöön vuonna 2000, ensin Helsinkiin saapuvien ulkomaalaisten taiteilijoiden residenssitilana osana kulttuurivuoden toimintaa. Vuodesta 2001 sitä käytettiin kulttuurikeskuksen toimintaan.
Alkuvuonna 2003 kulttuuriasiainkeskus luopui Valkoisesta salista sekä Kurkimäen korttelitalosta, jota Stoa oli hyödyntänyt vuodesta 1989 lähtien.
Suomen järjestäessä Euroviisut vuonna 2007 kulttuurikeskus Caisa järjesti Ourvision-laulukilpailun. Kilpailu oli tarkoitettu laulajille, joilla oli sukujuuria Euroopan ulkopuolella. Vuonna 2010 kilpailu järjestettiin tanssikilpailuna.
Alkuvuonna 2010 Helsingin kulttuurikeskus luopui säästösyistä Aino Acktén huvilasta, ja sen toiminnasta alkoi vastata Aino Acktén huvilan ystävät ry. Maaliskuussa kulttuurikeskus ehdotti, ettei kaupunki enää rakentaisi uusia kulttuuritaloja tai -tiloja vaan ohjaisi varoja mieluummin toimintaan. Kaupunki omisti seitsemän kulttuuritaloa, minkä lisäksi se vuokrasi Savoy-teatteria ja Caisan tiloja. Yhteensä sillä oli käytössä 30 erilaista tilaa, joista maksettiin vuokraa 3,2 miljoonaa euroa. Keskus aikoi luopua Harakan saaren taiteilijatalosta ja Eläintarhan huvilasta vuonna 2010, mutta ehdotti sen jälkeen, että voisi vastata tiloista vuoteen 2012 asti. Taiteilijatalossa työskenteli 30 taiteilijaa.
2010-luvun alussa Kulttuurikeskus jakoi vuosittain avustuksina lähes 17 miljoonaa euroa, josta kaksi kolmasosaa ohjattiin yhteisöjen tukemiseen, viidennes teatterilain piiriin kuuluville ammattiteattereille ja 10-15 prosenttia harkinnanvaraisiin avustuksiin.
Vuonna 2013 Helsingin kaupunki alkoi kouluttaa vapaaehtoisesti toimivia kulttuurikavereita, joita sai pyytää mukaansa esimerkiksi teatteriin, museoon tai konserttiin. Toiminnan piirissä olivat Malmitalon ja Kanneltalon tapahtumat ja Helsingin kaupunginmuseon ja Helsingin taidemuseon näyttelyt.
Skenet-verkkolehti lakkautettiin toukokuussa 2015. Päätöstä perusteltiin sillä, ettei sivusto liittynyt selkeästi kulttuurikeskuksen muihin palveluihin, eikä se tavoittanut tarpeeksi lukijoita.
Organisaatio
Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialaan kuuluu hallinnon lisäksi neljä palvelukokonaisuutta: kulttuuri, kirjasto, liikunta ja nuoriso.
Kulttuuripalvelukokonaisuus järjestää kulttuuritapahtumia, esityksiä, näyttelyitä, kursseja ja taidekasvatusta. Vuosittain se järjestää noin 1500 esitystä, 1300 kurssia ja 120 näyttelyä yhdessä paikallisen taidekentän kanssa.
Kulttuuripalvelukokonaisuus vastaa seuraavista toimipaikoista tai kokonaisuuksista:
Kumppanuusyksikkö valmistelee avustuksia ja kehittää niillä tuettujen kulttuuri- ja taidelaitosten toimintaa. Se valmistelee myös taiteen perusopetusta.
Helsingin kaupungin kulttuuriteko -palkinto
Helsingin kulttuurikeskus alkoi jakaa Helsingin kulttuuriteko -palkintoja vuonna 2010. Esimerkiksi vuoden 2011 tekona palkittiin Ravintolapäivä.
Julius II
pienois|Paavi Julius II:n kunniaksi lyötyjä kolikoita.
Julius II (5. joulukuuta 1443 – 21. helmikuuta 1513, alk. Giuliano della Rovere) oli paavina 1. marraskuuta 1503 – 21. helmikuuta 1513.
Giuliano della Rovere oli paavi Sixtus IV:n (1471–84) veljenpoika ja hänen vaikutusvaltansa kasvoikin sedän ansiosta. Vuonna 1471 hänet nimitettiin kardinaaliksi ja vuonna 1480 paavin legaatiksi Ranskaan.
Julius II toimi tarmokkaasti paavin maallisen vallan lisäämiseksi. Hän oli vuorotellen liitossa ja sodassa Ranskan, Saksan ja Venetsian kanssa. Vuonna 1505 Julius II perusti sveitsiläiskaartin paavin turvaksi. Hän sai kutsumanimen Il Papa terrible eli "kauhea paavi".
Michelangelo on myös veistänyt hänen hautamuistomerkkinsä, joka sijaitsee San Pietro in Vincolin kirkossa. Julius II on kuitenkin haudattu Pietarinkirkkoon.
Arabit
Arabit ovat suuri seemiläinen etninen ryhmä. Tärkein arabeja yhdistävä tekijä on arabian kieli. Arabille ei ole yksiselitteistä määritelmää. Eräässä arabijohtajien kokouksessa arabiksi on määritelty kuka tahansa, joka ”asuu maassamme, puhuu kieltämme, on kasvatettu kulttuuriimme ja on ylpeä kunniastamme”. Suppeammassa merkityksessä arabeja ovat vain Arabian niemimaalla asuvat ”varsinaiset arabit”, ja laajemmassa merkityksessä kaikki arabiankieliset kansat. Arabit on vanhastaan jaettu pohjois- ja eteläarabeihin.
Arabeja asuu Arabian niemimaan lisäksi Afrikan pohjois- ja itäosassa, Mesopotamiassa, Syyriassa ja Palestiinassa. Luoteis-Afrikassa, Sudanissa, Egyptissä ja Itä-Afrikassa elävät kansat ovat sekakansoja. Uskonnoltaan suurin osa arabeista on muslimeja. Palestiinassa, Libanonissa ja Egyptissä on myös kristittyjä arabivähemmistöjä.
Perinteinen käsitys
Bernard Lewisin mukaan sanan arabi etymologia on epäselvä, mutta se saattaa tulla seemiläisestä vaeltamista tarkoittavasta sanasta. Lewisin mukaan nimitys mainitaan säilyneissä lähteissä ensimmäisen kerran 800-luvulla eaa. kuvaamassa Pohjois-Arabian beduiineja. Tässä merkityksessä beduiinien naapurikansat käyttivät sanaa seuraavien vuosisatojen ajan.
Suomen presidentinvaali 1994
thumb|200px|Ensimmäisen kierroksen tulokset {{legend|#AF002A|Martti Ahtisaari}} {{legend|#FDEE00|Elisabeth Rehn}} {{legend|#008000|Paavo Väyrynen}} {{legend|#0048BA|Keijo Korhonen}} Suomen presidentinvaali 1994 oli ensimmäinen uudistetun valtiosäännön mukainen suora kansanvaali, jossa tasavallan presidentiksi valittiin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen ehdokas, valtiosihteeri Martti Oiva Kalevi Ahtisaari. Vaali järjestettiin tammi-helmikuussa. Koska kukaan ehdokkaista ei saanut ensimmäisellä kierroksella 16. tammikuuta vaadittua yli puolta annetuista äänistä, 6. helmikuuta järjestettiin toinen kierros SDP:n Martti Ahtisaaren ja RKP:n ehdokkaan, puolustusministeri Elisabeth Rehnin välillä.
Arabit
Perinteinen käsitys
Lewis katsoo, että kreikkalaiset ja roomalaiset laajensivat sanan merkitystä käsittämään koko Arabian niemimaan, mukaan lukien keitaita pysyvästi asuttavan väen ja lounaisen niemimaan eli Jemenin alueen kehittyneen kulttuurin. Arabiassa sanaa käytettiin vain paimentolaisista, vaikka myös paikallaan asuvan väestön kieltä kutsuttiin arabian kieleksi. Lewis toteaa, että arabivalloitusten jälkeen nimitystä käytettiin valloitetuilla alueilla arabialaisperäisistä valloittajista. Islamilaisessa valtakunnassa sana sai ajan mittaan arabialaislähtöisen ja arabian kielellä ilmaistun, mutta monelta taholta vaikutteita saaneen kulttuurisen merkityksen. Lopulta sen etninen sisältö korvautui yhteiskunnallisella merkityksellä, ja sitä käytettiin arabiankielisten maiden nomadeihin, jotka olivat säilyttäneet muita enemmän alkuperäisen arabikulttuurin ja kielen. 1900-luvulla länsimaiden vaikutuksen johdosta sanan merkitys laajeni tarkoittamaan koko arabiankielistä maailmaa kansana tai sukulaiskansojen ryhmänä, jota yhdistää alue, kieli, kulttuuri ja pyrkimys poliittiseen itsenäisyyteen ja yhtenäisyyteen.
Suomen presidentinvaali 1994
Ensimmäisellä kierroksella ehdokkaita oli yksitoista: seitsemän puolueiden nimeämää ja neljä vaalioikeutettujen henkilöiden muodostamien valitsijayhdistysten nimeämää ehdokasta. Puolueiden nimeämät ehdokkaat olivat Martti Ahtisaari, Sulo Aittoniemi, Claes Andersson, Raimo Ilaskivi, Elisabeth Rehn, Toimi Kankaanniemi ja Paavo Väyrynen. Valitsijayhdistysten ehdokkaat olivat Keijo Korhonen, Eeva Kuuskoski, Pekka Tiainen ja Pertti Virtanen.
Arabit
Teoria arabi-identiteetin myöhäisyydestä
Peter Webb torjuu perinteisen käsityksen, jonka mukaan arabikansallisuus olisi ollut identiteettinä olemassa jo ennen islamia. Hänen mukaansa vanhimmat viittaukset arabeihin tarkoittivat erilaisia nomadiheimoja, ja sanaa käyttivät ulkopuoliset tahot, eivät nomadit itse, jotka eivät siten identifioineet itseään "arabeiksi". Tästä todisteena on sanan puuttuminen itsemäärittelyn mielessä niistä tuhansista piirtokirjoituksista, jotka on löydetty Arabiasta. Sanan varhaisia merkityksiä arameassa olivat "länsi", "aro", "ulkopuolinen, perheetön", ehkä myös "heinäsirkka".
Suomen presidentinvaali 1994
Vaalien toiselle kierrokselle Ahtisaari ja Rehn lähtivät suunnilleen tasaveroisina. Heidän keskinäistä kamppailuaan pidettiin kuitenkin melko värittömänä ja laimeana, koska molemmat olivat monista keskeisistä asioista samaa mieltä. Kumpikin kannatti näkyvästi muun muassa Euroopan yhdentymistä ja Suomen EU-jäsenyyttä.
Vaalissa äänesti ennakkoon noin 1,3 miljoonaa suomalaista eli noin 31 prosenttia äänioikeutetuista.
Arabit
Teoria arabi-identiteetin myöhäisyydestä
R.M. Kerr on kiinnittänyt huomiota siihen, että muissa seemiläisissä kielissä sanaan hidžra (h-dž-r) ei sisälly pois lähtemisen merkitystä, joka arabian kielessä siten saattaa olla myöhäsyntyinen. Hän esittää teorian, että sana hidžra ei alun perin olisi tarkoittanut muuttoa (exodus). Sanakanta h-dž-r olisi tarkoittanut "hagareeneja" (arab. جر – hādžar). Hagareenit on myös Raamatussa (esim. Psalmit 83) esiintyvä sana, jota myöhäisantiikissa käytettiin monen muun nimityksen ohella beduiineista tai yleensä autiomaiden asukkaista, koska heidän katsottiin polveutuvan Abrahamin jalkavaimosta Hagarista (רָגָ ה – Hāḡār). Myös beduiinit omaksuivat tämän käsityksen ja katsoivat polveutuvansa Abrahamista Hagarin ja tämän pojan Ismaelin kautta. Sanan muhajirun taustalla olisi siten "muuttajan" asemesta viittaus paimentolaisten uskonnolliseen identiteettiin Abrahamin ja Hagarin jälkeläisinä.
Webbin mukaan käsitys Arabian niemimaasta "arabien" alkukotina syntyi myöhään, sillä autiomaan asukkaat eivät esi-islamilaisena aikana pitäneet itseään vielä "arabeina", joita koskeva nostalginen kuvasto sai kypsyytensä vasta 900-luvulla. Webb liittää arabi-identiteetin syntymisen beduiinivalloitukseen, jonka jälkeen kalifaatin hallitsevaksi väestöryhmäksi noussut paimentolaisväestö tarvitsi yhteisen uskonnollisen identiteetin lisäksi myös etnistä yhteenkuuluvuuden tunnetta. Uusi arabi-identiteetti kehittyi Webbin mukaan ainoastaan vähitellen 600–800-lukujen kuluessa täydentämään valloittajien uskonnollista identiteettiä. Arabi-identiteetti olisi siten syntynyt vasta islaminuskon pohjalta.
Suomen presidentinvaali 1994
Taustaa
Suomen kansainvälispoliittinen toimintaympäristö mullistui Mauno Koiviston jälkimmäisen presidenttikauden aikana. Berliinin muuri murtui marraskuussa 1989 ja entiset rautaesiripun takaiset Itä-Euroopan kansandemokratiat suuntautuivat kohti länttä. Saksat yhdistyivät lokakuun alussa 1990, kun niin aineelliseen kuin henkiseenkin vararikkoon ajautunut Itä-Saksa putosi Länsi-Saksan syliin. Suomi mitätöi Pariisin rauhansopimuksen vanhentuneiksi katsomansa määräykset syyskuussa 1990 yhteisymmärryksessä sopimuksen toisten osapuolien Neuvostoliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Baltian maat itsenäistyivät vuoden 1991 aikana, Neuvostoliitto lakkasi olemasta vuoden 1991 lopussa ja Suomi tunnusti itsenäisiksi julistautuneet entiset neuvostotasavallat sisäisessä kaaoksessa ollutta Georgiaa lukuun ottamatta. YYA-sopimuksen todettiin rauenneen Suomen ja Neuvostoliiton seuraajavaltion Venäjän keskinäisellä noottien vaihdolla tammikuussa 1992. Keväällä 1992 Suomi jätti Ruotsin esimerkin mukaisesti jäsenhakemuksen Euroopan yhteisölle.
Arabit
Teoria Hatrasta
Volker Poppin mukaan 100-luvulla Mesopotamiassa kukoistaneen Hatran valtion kielessä (a)R(a)B tarkoitti ilmansuuntaa "länsi". Sillä tarkoitettiin Hatraa, joka sijaitsi Tigrisistä länteen. Myös Ksenofanes käytti sanaa tässä merkityksessä, kun taas roomalaiset alkoivat tarkoittiaa sillä Nabatean aluetta, joka sai nimekseen "Arabian provinssi". Hatraa asuttaneiden "arabien" kieli oli "arabiaa", mutta sen sanasto on tuntematon. Volker Popp arvelee, että vaikka pohjoisessa Mesopotamiassa asuneiden hatralaisten kieltä nimitettiin "arabiaksi", se saattoi olla eri kieltä kuin myöhemmin arabiankieleksi vakiintunut kieli. Tämän takia on mahdollista, että Koraanissa moneen kertaan mainittu "selkeä arabian kieli" (esim. 16:103) saattaisi tarkoittaa myös Hatran tuntematonta kieltä, eikä klassista arabiaa. Kun Šapur I valloitti Hatran 200-luvulla, tämän rajavaltion epäluottava kristillinen väestö mahdollisesti siirrettiin muualle Persiaan.
Suomen presidentinvaali 1994
Taustaa
Tasavallan presidentin valinta suoralla kansanvaalilla oli osa eduskunnan vuonna 1991 hyväksymää valtiosääntöuudistusta. Eduskunta ja puolueet tunsivat epäluuloja uutta vaalitapaa kohtaan. Vaikka presidentillä oli ollut itsenäinen ja riippumaton asema, puolueiden vaikutusvalta presidentin valinnassa oli ollut vahva. Presidentin olivat valinneet valitsijamiehet tai muutamassa poikkeustapauksessa eduskunta. Toimittaja Unto Hämäläisen luonnehdinnan mukaan takavuosien presidentinvaaleissa oli ollut 200–300 peluria, mutta vuoden 1994 vaalissa heitä oli runsaat kolme miljoonaa. Vuonna 1988 oli ainoaksi jääneen kerran ollut käytössä kahden äänestyslipun vaali, jolloin kansalaiset äänestivät toisella lipulla suoraan presidenttiehdokasta ja toisella valitsijamiestä. Istuva presidentti Mauno Koivisto ei suuresta kansansuosiostaan huolimatta tullut valituksi suoraan, vaan valitsijamiehet valitsivat hänet toiselle virkakaudelle. Vuoden 1994 vaalin suuri äänestysaktiivisuus osoitti kansalaisten hyväksyneen uuden vaalitavan; vaalin jälkeen tehdyissä mielipidetiedusteluissa kritisoitiin lähinnä puolueiden esivaalia, valitsijayhdistysten ehdokasasettelua ja vaalikampanjan kestoa.
Arabit
Arabien nousu maailmanvallaksi
Itä-Rooman eli Bysantin ja sassanidien Iranin (eli Persian) välisessä sodassa tapahtui lopullinen käänne, kun vuonna 622 Bysantin keisari Herakleios voitti sassanidien armeijan. Tämä seurauksena sassanidivaltakunta romahti muutamassa vuodessa. Bysantti ei silti kyennyt käyttämään tilannetta hyväkseen vaan vetäytyi rahapulan takia sotilaallisesti Lähi-idästä, jonne se solmi vasallisuhteita ja yritti säilyttää hallussaan vain tärkeimmät satamakaupungit.
Suomen presidentinvaali 1994
Tulokset
Suomen presidentinvaalin 16. tammikuuta ja 6. helmikuuta 1994 tulokset ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas ! rowspan="2" colspan="2" style="text-align:left;" | Puolue ! colspan="2" | 1. kierros ! colspan="2" | 2. kierros ! width="75" | Ääniä ! width="30" | % ! width="75" | Ääniä ! width="30" | % Lähde: Tilastokeskus
Jenni Farley
Jennifer "Jenni" Farley "Jwoww" (oik. Jennifer, syntynyt 27. helmikuuta 1986), tunnetaan myös nimellä JWoww, on yhdysvaltalainen televisioalan henkilö. Hän tuli julkisuuteen yhtenä kahdeksasta päähenkilöstä Music Television (MTV) -kanavan reality-sarjassa Jersey Shore. Hän teki myös useita esiintymisiä muissa ohjelmissa, kuten TNA Impact!:ssa ja Disaster Datessa. Hän omistaa rusketustuotesarjan Australian Goldin kanssa. Farley sai kihlattunsa Roger Mathewsin kanssa tyttären, Meilani Alexandra Mathewsin, 13. heinäkuuta 2014. Farleyn ja Mathewsin häitä juhlittiin 18. lokakuuta 2015 ja samaisessa tilaisuudessa he ilmoittivat odottavansa toista lastaan.
Farley kävi Columbia Hight Schoolia East Greenbushissa, New Yorkissa. Hän on espanjalais-irlantilaista syntyperää. Ennen uraansa TV:ssä hän toimi lastenhoitajana.
Suomen presidentinvaali 1994
Ehdokasasetelma
Suomen Keskustan ehdokas oli entinen puheenjohtaja Paavo Väyrynen, Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja Sulo Aittoniemi, Vasemmistoliiton puheenjohtaja Claes Andersson, Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtaja Toimi Kankaanniemi ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen puolustusministeri Elisabeth Rehn. Eduskuntapuolueista Liberaalinen Kansanpuolue ja Vihreä liitto eivät asettaneet vaaliin omia ehdokkaita. Valitsijayhdistysten ehdokkaina olivat entiset keskustalaiset ministerit Keijo Korhonen ja Eeva Kuuskoski, tutkija Pekka Tiainen sekä psykologi ja muusikko Pertti Virtanen. Helsingin vaalipiirin keskusvaalilautakunta vahvisti ehdokasasettelun marraskuun lopussa 1993.
Jenni Farley
Ennen Jersey Shorea Farley omisti graafisen suunnittelun yrityksen nimeltä Jenni Farley Desings Inc. Joulukuussa 2009 Farley esiintyi ensi kertaa Jersey Shoressa, jossa hän sekä seitsemän hänen kämppäkaveriaan viettivät kesän Seaside Heightsissa, New Jerseyssä. Toinen tuotantokausi kuvattiin Miamissa, Floridassa, ja kolmas tuotantokausi jälleen New Jerseyssä. Sarjan neljäs tuotantokausi kuvattiin Italian Firenzessä. Vaikka huhuttiin, etteivät sarjan tähdet kirjoittaisi uusia sopimuksia ennen kuin heidän palkkiotaan korotettaisiin, kaikki kahdeksan pääesiintyjää tekivät lopulta sopimuksen uuden kauden kuvaamisesta.
Suomen presidentinvaali 1994
Ehdokasasetelma
Presidentinvaalin aikaan oli tulossa ajankohtaiseksi Suomen jäsenyys Euroopan unionissa. Presidenttiehdokkaista jäsenyyttä kannattivat varauksetta Ahtisaari ja Rehn, eräin varauksin Ilaskivi, Kuuskoski ja Väyrynen. Muut ehdokkaat – erityisen jyrkästi Korhonen ja Tiainen – vastustivat jäsenyyttä. Kaikki ehdokkaat kannattivat neuvoa-antavaa kansanäänestystä jäsenyydestä, mutta äänestyksen tulosta haluttiin pitää sitovana. EU-jäsenyyden vastustajat torjuivat myös Suomen jäsenyyden sotilasliitto Natossa ja ns. rauhankumppanuuden sen kanssa, kun taas EU-jäsenyyden puoltajat halusivat jättää portin auki mahdolliselle Nato-yhteistyölle. Useimmat ehdokkaat kannattivat laajoja presidentin valtaoikeuksia, mutta Andersson ja Kuuskoski olivat valmiita merkittäväänkin valtaoikeuksien supistamiseen.
Jenni Farley
Farley julkisti mallistonsa "Filthy Couture" Las Vegasissa, Nevadassa muotinäytöksessä heinäkuussa 2010. Neljän toimintakuukauden jälkeen malliston myyminen lopetettiin lokakuussa 2010 uhkaavan tavaramerkkioikeussyytteen takia. Farley ilmoitti, ettei tuotemerkkiä lopetettaisi ja uusi mallisto julkistettaisiin. Huhtikuussa 2011 MTV ilmoitti tilanneensa kaksi Jersey Shoren spin-off-sarjaa, joista toisessa esiintyisivät Farley ja Nicole Polizzi. Ensimmäinen tuotantokausi sisältäisi 12 jaksoa. Vuonna 2010 Farley julkaisi kirjan nimeltä "The Rules According to JWOWW: Shore-Tested Secrets On Landing a Mint Guy, Staying Fresh To Death, and Kicking the Competition to the Curb". Hänet on parhaillaan haastettu oikeuteen hänen kuvattuaan useita jaksoja reality-ohjelmaansa asunnossaan, väitetysti ilman vuokraisäntänsä lupaa.
Vuonna 2012 Farley ja Nicole Polizzi, joka esiintyi myös Jersey Shoressa, esiintyivät 12-jaksoisessa spin-off-sarjassa nimeltä Snooki & JWoww, joka tuli ensi-iltaan MTV:llä 21. kesäkuuta 2012. Sarja kuvattiin kuuden viikon ajanjakson aikana kaksikerroksisella, entisellä paloasemalla lähellä Grove streetiä ja Mercer streetiä Jersey Cityssä, New Jerseyssä. Sarja seuraa Polizzin ja Farleyn muuttoa kämppäkavereiksi ja sitä on kuvailtu nykypäivän Laverne & Shirleyksi.
Lokakuussa 2011 JWoww julkaisi henkilökohtaisen sivustonsa JWOWW.com jakaakseen kunkin hetkiset kiinnostuksenkohteensa ja tarjotakseen vinkkejä faneilleen parisuhde-, kauneus- ja kuntoiluongelmiin.
Arabit
Umaijadit
Koko Lähi-idässä vallan ottivat nyt arabiheimot, joiden keskinäinen välienselvittely (fitna) johti siihen, että valtaan nousi Damaskoksesta käsin vuonna 660 Muawija-niminen sotaherra, joka ilmeisesti oli ollut aikaisemmin Bysantin palveluksessa. Muawija oli löyhässä vasallisuhteessa Bysanttiin, käytti kreikkaa virkakielenä ja Volker Poppin teorian mukaan julistautui Johannes Kastajan pyhäinjäännösten suojelijaksi. Hänen tuhokseen koitui ilmeisesti epäonninen sotaretki Bysanttia vastaan ja hän kukistui vuonna 680. Tuohon mennessä Lähi-idän arabivaltio ulottui Libyasta Afganistanin rajoille asti. Mu’awiya oli myös tehnyt valloituksia Välimeren saarilla, Samarkandissa ja Turkestanissa. Maakuntia hallitsivat käskynhaltijat eli emiirit. Ydinmaita tässä syyrialaisessa tai "umaijadien" kalifaatissa olivat Egypti ja laajasti ymmärretty Syyria. Muawijan kuolemaa seurasi uusi fitna, minkä jälkeen hallitsijaksi vuonna 685 nousee Iranin Khorasanista käsin Abd al-Malik ibn Marwan (685-705), joka myös edusti arabivaltaa. Sukunimen "Marwan" perusteella on päätelty, että hän olisi tullut Khorasanin pääkaupungista Mervistä. Ei ole ilmeistä, että hän olisi kuulunut umaijadien sukuun, joten puhe "umaijadidynastiasta" voi olla epätarkkaa. Al-Malik otti käyttöön nimen "kalifi" ja hänen aikanaan valtakunta laajeni sekä pohjoisessa Afrikassa että Vähä-Aasiassa. Al-Malikin seuraaja oli hänen poikansa Walid I (705–715), jonka aikana arabivaltio oli laajimmillaan. Valloitettuja alueita olivat jo Kaspian itäiset alueet, osat Etu-Intiasta, Afrikan pohjoisosa kokonaisuudessaan sekä suurin osa Espanjasta. Vuonna 718 kalifit epäonnistuivat Konstantinopolin valtauksessa. Ranskassa Poitiers'n taistelussa vuonna 732 Kaarle Martel löi arabien kaikkein pisimmälle Eurooppaan ulottuneen ryöstöretken.
Las mil y una noches
Las mil y una noches on Tierra Santa -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se äänitettiin Lorca Rock -festivaalilla. Levystä on olemassa myös DVD-versio.
Arabit
Abbasidit
Al-Malikin dynastian eli marwanidien asema oli 700-luvulla alkanut heikentyä suurvallan laidoilla alkaneiden kapinaliikkeiden takia. Kharijiitit saivat vuonna 739 hetkeksi haltuunsa koko Pohjois-Afrikan länsirannikon, ja vaikka kapina kukistettiin, rannikkoa ei enää täysin saatu Damaskoksen valvontaan. Kapinaliikkeet, kuten alidit, loivat myös omia versioitaan arabiuskonnosta. Shiialaisuudeksi myöhemmin kehittyneen lahkon piirissä pyhimyksen asemaan nousi ilmeisesti jo 700-luvulla arabitaustainen pyhä mies Ali, jolla alkoi olla paljon yhtäläisyyksiä Jeesuksen kanssa.
Al-Malikin dynastian kohtaloksi koitui abbasidien kapina, joka alkoi 740-luvulla Persian itäosassa sijaitsevassa väkirikkaassa Khorasanin maakunnassa. Persiasta lähtenyt armeija valloitti ja hävitti kenraali Abu Muslimin johdolla Damaskoksen, ja hallitsijaksi nousi al-Saffah. Abbasidien voittoa seurasi iranilaisen vaikutuksen kasvu. Pääkaupunki siirrettiin Irakiin, ja arabiasta tuli hallinnon kieli. Näin syntynyt abbasidien arabidynastia kesti lopulta viisisataa vuotta. Ne olivat pienin poikkeuksin hidasta alamäkeä, kunnes abbasidikalifit viimeisten kolmensadan vuoden ajan eivät olleet juuri muuta kuin uskonnollisia symboleja. Abbasidit menettivät Espanjan jo valtaan tullessaan ja kykenivät Afrikassa ulottamaan mahtinsa vain Tunisiaan.
Kalifi al-Mansur teki valloituksia Intiassa, Kappadokiassa ja Armeniassa ja teki Bagdadista uuden pääkaupungin. Harun al-Rašidin (786-809) aikana kalifaatti eli kukoistuskautta. Tuolloin muun muassa kreikkalaisten filosofien teoksia käännettiin arabiaksi ja käsityötaidot, erityisesti kudonta ja paperinvalmistus, kehittyivät. Myös kauppayhteyksiä solmiutui kaikkiin ilmansuuntiin aina Pohjoismaita, Afrikkaa ja Kiinaa myöten. Arabipaimentolaisten klaanikulttuuri yhdistyi juutalaiskristillisyyteen ja persialaisiin uskontoihin ja kehittyi islamiksi. Arabia tuli kirjallisuuden, tieteen ja uskonnon hallitsevaksi kieleksi.
Tieteen pääpaino oli matematiikassa, alkemiassa, tähtitieteessä ja lääketieteessä. Merkittävimpiä tiedemiehiä olivat matemaatikko al-Khwarizmi (teokset Aritmetiikka ja Algebra) ja tähtitieteilijä al-Battani, latinalaiselta nimeltään Albategnius, joka havainnoi taivaankappaleiden liikkeitä. Alkemian tunnetuin edustaja oli Jabir ibn Hayyan, latinalaiselta nimeltään Geber. Arabien alkemia ei ollut sama asia kuin yleisesti tunnettu, vaan se vastasi osin nykyajan kemiaa. Kehittynein tiede arabeilla oli kuitenkin lääketiede. Tunnetuimpia lääkäreitä olivat iranilaiset al-Razi ja ibn Sina. Arabien tieteen kehitys loppui ulkonaisten vastoinkäymisten sekä uskonnon vastavaikutuksen seurauksena.
Arabivaltakunnan murentuminen
Harun al-Rašidin aikana monien reuna-alueiden maaherrat irrottautuivat keskushallinnon vallasta. Kalifi al-Mu’tasim (833–842) siirtyi Irakin Samarraan ja alkoi käyttää turkkilaisia orjia palkkasotureina päästäkseen eroon klaanien vallasta. Se johti kuitenkin turkkilaisten vallan kasvuun. Kalifi al-Mu’tamid (870–892) kukisti turkkilaissoturien henkivartioston ja palasi takaisin Bagdadiin. Egypti irrottautui maaherransa Ahmad ibn Tulunin johdolla kalifien vallasta. Sittemmin valta Egyptissä siirtyi ihšidideille ja fatimideille, jotka katsoivat polveutumansa Fatimasta, Muhammadin tyttärestä. Persiassa ja Mesopotamiassa valtaan nousivat bujidit, ja vuonna 1055 vallan anastivat seldžukit. Vuonna 1258 mongolit Hülegün johdolla hävittivät Bagdadin ja tekivät kalifaatista lopun. Vuonna 1517 joutui viimeinen abbasidikalifi luopumaan vallasta, kun Turkin sulttaani Selim I valloitti Egyptin.
Al-Andalusin arabivaltiot
Arabit valloittivat melkein koko Pyreneitten niemimaan 700-luvulla. Arabivallan kukoistuskausi sattui 900-luvulle. Córdoba oli vuosina 912–961 Abdulrahman III:n valtakaudella espanjalaisen arabikalifaatin loistava keskus. 1000-luvulla kalifaatti hajosi pikkuvaltioihin, ja lopullisesti arabivallasta teki lopun kristillisten valtioiden toteuttama reconquista eli Espanjan takaisinvaltaus. Vuonna 1085 Toledo menetettiin Kastilialle. Vuonna 1100-luvulla Marokosta tulleet almoravidit valloittivat Espanjan islamilaiset pikkuvaltiot yksi kerrallaan. Puoli vuosisataa myöhemmin Marokosta tulleet almohadit kukistivat almoravidit. Vuonna 1212 Aragonia, Kastilia ja Navarra voittivat almohadit yhteisvoimin Las Navas de Tolosan taistelussa. Granadan emiraatti, viimeinen arabien hallussaan pitämä osa Espanjasta, tunnusti Kastilian ylivallan. Lopullisesti muslimivalta Iberian niemimaalla päättyi Granadan antautumiseen 2. tammikuuta 1492.
Islamilainen historiankirjoitus
Islaminuskoon kuuluu yhtenä osana sen oma historiankirjoitus islamin varhaisvaiheista. Kuvaus Muhammedista ja neljästä "oikeaan johdetusta kalifista" perustuu 800-luvulla kirjattuihin tarinoihin, jotka eivät saa tukea 600-luvun aikalaislähteistä. Niiden kertoma tarina on joidenkin tutkijoiden mielestä legendaa, toiset pitävät tietoja luotettavina. Jaakko Hämeen-Anttila luonnehtii islamilaista kertomusta "taloksi ilman perustaa". Islamilaiseen historiaan kuuluu seuraavia asioita.
Vanhalla ajalla arabit elivät Arabian niemimaalla jakautuneina useisiin, keskenään kilpaileviin heimoihin. 600-luvun alussa profeetta Muhammad yhdisti suuren osan heimoista islamin uskontokunnaksi. Muhammadin appi Abu Bakr tunnustettiin hänen jälkeensä kalifiksi. Hän pyrki yhdistämään arabiheimoja ja valmistautumaan sotaretkelle Bysanttiin ja Persiaan. Kalifina Abu Bakr ehti ennen kuolemaansa olla kuitenkin vain kahden vuoden ajan.
Abu Bakrin seuraajaksi tuli Umar I, joka hallitsi kymmenen vuoden ajan. Umar I oli kyvykäs johtaja. Hänen hallintokautensa aikana arabien valta laajeni nykyisten Syyrian, Palestiinaan, Irakin ja Egyptin alueille. Samalla arabien hallinnoimien alueiden sisäinen järjestys kiinteytyi. Hallintotapa alistettuja kansoja kohtaa oli tavallisesti lempeä, muun muassa aiempi hallintojärjestelmä yleensä säilytettiin ja virkamiehet saivat jatkaa asemissaan arabiylihallinnan alaisina. Myös islamiin kääntyminen oli vapaaehtoista, vaikkakin alistetut kansat joutuivat maksamaan veroja mikäli säilyttivät vanhan uskontonsa.
Vuonna 644 Umar murhattiin. Hänen seuraajansa Uthman oli valtaan astuessaan iäkäs ja pyrki vahvistamaan oman sukunsa, umaijadien, mahtia. Tällainen menettely herätti voimakasta tyytymättömyyttä, ja Uthman surmattiin Muhammadin vävyn Alin johdolla vuonna 656. Ali toimi kalifina vuosina 656–661. Umaijidit eivät olleet tyytyväisiä valintaan, minkä johdosta syttyi sisällissota. Ali voitti sodan, mutta hänet ehdittiin murhata ennen sopimukseen pääsyä, ja vastustajia johtanut Mu’awiya I pääsi valtaan. Alin kannattajat, šiialaiset, pitävät oikeina kalifeina vain Muhammadin sukuun kuuluvia. Umaijadeja, heidän vastustajiaan, alettiin tuolloin kutsua sunnalaisiksi.
Messalina (vuoden 1960 elokuva)
Messalina (, ”Venus-keisarinna Messalina”) on vuonna 1960 valmistunut italialainen elokuva, joka lajityypiltään edustaa historia-aiheista peplumia. Sen on ohjannut Vittorio Cottafavi. Elokuvan pääosaa, Rooman keisarin Claudiuksen puolisoa Messalinaa esittää brittiläinen Belinda Lee.
Juoni
Caligulan murhan jälkeen pretoriaanikaarti nostaa keisariksi Claudiuksen, joka nai nuoren Vestan neitsyen Valerian. Messalina-nimen ottanut keisarinna osoittautuu taitavaksi juonittelijaksi, joka tuhoaa julmasti vastustajansa. Messalinan rakastettu kenturio Lucius Maximus palaa sotaretkeltään Roomaan, jossa hänestä tulee Messalinan tahdoton kätyri. Senaattori Aulus Celsuksen salamurha saa Luciuksen silmät avautumaan ja estämään Messalinan ja ylimystön johtajan Caius Siliuksen suunnitteleman vallankaappauksen. Lopussa Messalina saa surmansa ja Lucius vetäytyy maaseudulle häneen rakastuneen Silvia-tytön kanssa.
Tuotanto ja vastaanotto
Technirama-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä kuvattu Messalina on dialogiin perustuva draamaelokuva, jossa on vain vähän peplumille tyypillisiä toimintajaksoja tai komiikkaa. Historiallista aihettaan vapaasti tulkitseva tarina etenee hitaasti mutta sujuvasti ja saa lopussa jännittävän huipennuksensa. Elokuvan lavastus on komea, mutta sen ulkokohtaukset näyttävät kovin vaatimattomilta. Messalina rakentuu pitkälti kohtalokkaan Belinda Leen varaan, jonka rakkausjutut ja varhainen kuolema herättivät aikanaan suurta huomiota. Sivuosassa nähdään myöhemmin maineeseen noussut Giuliano Gemma.