cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carl Grimes
Televisiosarjassa
Rick suunnittelee Pelastajien tuhoamista, mutta yllätysisku epäonnistuu. Negan aikoo tehdä kostoiskun, mutta Carl harhauttaa häntä jotta Alexandrian asukkaat pääsisivät pakoon. Carl selviää tulitaistelusta, mutta pian paljastuu, että zombi on purrut häntä mahaan. Carl tietää kuolevansa infektioon ja kirjoittaa kirjeet usealle tuntemalleen ihmiselle, myös Neganille, minkä jälkeen hän tekee itsemurhan. Rick ja Michonne hautaavat hänet Alexandriaan.
Krasnogorskojen piiri
thumb|175px|Krasnogorskojen piiri Udmurtian kartalla. Krasnogorskojen piiri on kunnallishalintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1860,0 neliökilometriä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2010).
Krasnogorskojen piiri sijaitsee Udmurtian luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Jukamenskojen ja Glazovin, koillisessa Balezinon, kaakossa Igran ja lounaassa Seltyn piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudun jokia ovat Lekma, Ubyt, Sepytš, Junda, Kep, Salja, Jušur, Kokmanka, Pester ja Ut. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve ja savi.
Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Agrikol, Arhangelskoje, Djoby, Kokman, Krasnogorskoje, Kurja, Prohorovo (keskuspaikka Barany), Seleg (Bolšoi Seleg), Valamaz ja Vasiljevskoje. Hallinnollinen keskus on Krasnogorskojen kylä.
Asukkaista 59,8 % on venäläisiä, 38,1 % udmurtteja ja 1,3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on pullotehdas sekä metsä- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, pellavan, vihannesten ja perunan viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Pobeda.
Missourin kompromissi
thumb|315px|Yhdysvaltain alue vuonna 1820. Kartassa Missouri keltaisella, vapaavaltiot tummansinisellä ja orjavaltiot punaisella. Territoriot vaalenvihreällä ja -sinisellä. Oranssi linja on 36°30' -leveyspiiri, jonka pohjoispuolelle ei vuoden 1820 kompromissin mukaan saanut perustaa enää uusia orjavaltioita. Missourista tuli ainoa linjan pohjoispuolinen orjavaltio [[Mississippijoesta länteen.]] Missourin kompromissi oli Yhdysvalloissa vuonna 1820 tehty poliittinen järjestely, jonka tarkoituksena oli varmistaa tasapainon säilyminen niin sanottujen vapaiden valtioiden ja orjavaltioiden välillä. Taustalla oli orjuuden vastustajien ja kannattajien pitkä kiista, joka oli muuttumassa Etelä- ja Pohjoisvaltioiden väliseksi vastakkainasetteluksi. Kompromissiratkaisu tehtiin Missourin osavaltioksi hyväksymisen yhteydessä, ja se muodostui ennakkotapaukseksi, jota seurattiin yli 30 vuotta uusien osavaltioiden perustamisten yhteydessä.
José Martí
thumb|José Martí José Julián Martí Pérez (28. tammikuuta 1853 Havanna, Kuuba – 19. toukokuuta 1895 Kuuba) oli kuubalainen kirjailija, kansallissankari ja maan itsenäisyystaistelun henkinen johtohahmo. Kuubassa häntä pidetään maan yhtenäisyyden symbolina, ja häneen viitataan nimellä El Apostol de la Independencia Cubana.
Missourin kompromissi
Kompromissi
Missourin territorio oli hakenut vuonna 1817 osavaltion statusta ja kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain kongressi valmistautui säätämään lain, joka valtuuttaisi Missourin hyväksymään itselleen oman perustuslain. Edustajainhuoneessa newyorkilainen edustaja James Tallmadge vaati lakiin lisättäväksi pykälän, jonka mukaan Missouriin ei saisi enää tuoda uusia orjia ja senhetkiset orjat oli vapautettava sitä mukaa kun he täyttäisivät 25 vuotta. Tämä johti katkeraan kiistaan siitä, oliko liittovaltiolla oikeus kieltää osavaltioilta orjuuden salliminen. Koska väkirikkaammilla Pohjoisvaltioilla oli enemmistö edustajainhuoneessa, Talmadgen lisäys tuli hyväksytyksi siellä, mutta se hylättiin senaatissa, jossa kaikilla osavaltioilla oli yhtä suuri edustus.
Vilho Levänen
Viljo Mikko (Vippa) Levänen oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana.
Missourin kompromissi
Kompromissi
Kysymys nousi uudelleen esille joulukuussa 1819, jolloin kongressin oli vuorostaan hyväksyttävä Mainen osavaltiohakemus. Senaatti hyväksyi päätöksen, jonka mukaan Maine liittyisi unioniin vapaana valtiona ja Missouri orjavaltiona. Illinoisia edustaneen senaattori Jesse B. Thomasin ehdotuksesta lakiin tehtiin lisäys, jonka mukaan Louisianan alueelle ei saisi perustaa uusia orjavaltioita Missourin etelärajan eli 36°30' -leveyspiirin pohjoispuolelle. Henry Clayn sovittelun ansiosta myös edustajainhuone hyväksyi kompromissipaketin 3. maaliskuuta 1820.
José Martí
José Martí syntyi Havannassa keskiluokkaiseen perheeseen, jonka isä oli sotilas. Nuoruudessaan hän kävi peruskoulunsa Havannassa. Jo näihin aikoihin hän kirjoitti ensimmäiset poliittisista kirjoituksistaan, joihin kuuluivat muun muassa La Patria Libre ja 10 de octubre. Näiden kirjoituksien seurauksena hänet 16-vuotiaana pidätettiin syytettynä vallankumouksellisesta toiminnasta ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön. Tuomio kuitenkin muutettiin jo vuoden jälkeen maastakarkotukseksi, minkä jälkeen hän opiskeli muun muassa lakia, journalismia ja filosofiaa Madridin ja Zaragozan yliopistoissa Espanjassa. Tämän lisäksi José Martí tunnettiin myös taitavana taidemaalarina. Muun ohella näitä taitojaan hän karkotusvuosiensa aikana hyödynsi opiskelujensa ja myöhemmin myös itsenäisyysliikkeen toiminnan rahoittamisessa.
Vilho Levänen
Perhetausta
Leväsen vanhemmat olivat talonomistaja Josef Levänen ja Maria Vigell. Hänet vihittiin ensimmäisen kerran avioliittoon vuonna 1936 Sigrid von Schummerin kanssa ja toisen kerran vuonna 1962 Aili Alfrid Eskelisen kanssa.
José Martí
Yliopistosta valmistumisensa jälkeen José Martí asui ja työskenteli useissa eri maissa, hän muun muassa opetti kirjallisuutta Guatemalan yliopistossa sekä toimi toimittajana New Yorkissa. Hän myös matkusti yhteensä kolmesti Kuubaan väärän nimen turvin vuosien 1874 ja 1895 välisenä aikana. New Yorkin vuosiensa aikana hän julkaisi myös ehkäpä tunnetuimman ja vaikutusvaltaisimman runokokoelmansa Versos sencillos (1891). Julkaisu tapahtui hänen elämänsä vaikeana kautena, jolloin hän muun muassa erosi vaimostaan. Tämä myös näkyi kyseisen runokokoelman ulkoasussa ja sananmuodoissa. Hyvänä esimerkkinä kokoelman runo 23:
Missourin kompromissi
Kompromissi
Kun Missourin säätämään perustuslakiin lisättiin kohta, jonka mukaan edes vapaat mustat ja mulatit eivät saisi äänestää osavaltion kongressin vaaleissa, Yhdysvaltain edustajainhuone uhkasi vielä uudelleen torpata Missourin osavaltiohakemuksen. Clayn sovittelulla saatiin aikaan uusi kompromissi maaliskuussa 1821: kongressi asetti Missourin osavaltioksi pääsyn ehdoksi, että sen perustuslakiin tehtäisiin lisäys, jonka mukaan edellämainittua pykälää ei tulkittaisi sellaisella tavalla, joka rajoittaisi kaikille Yhdysvaltain kansalaisille kuuluvia oikeuksia. Missourin perustuslaillinen konventti hyväksyi halutun lisäyksen, ja Missouri hyväksyttiin osavaltioksi elokuussa 1821.
Vilho Levänen
Opinnot
Levänen kävi neljä luokkaa Joensuun suomalaisessa lyseota ja opiskeli sen jälkeen musiikkia Filharmonisen seuran orkesterikoulussa Helsingissä. Hän kuului seuran orkesteriin sellonsoittajana. Hän suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1923. Hän suoritti Viipurin upseerikokelaskurssin vuosina 1918–1919 ja oli kuuntelu-upseerina Kadettikoulussa vuosina 1922–1923 sekä kävi sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Hän suoritti taktiikan soveltamiskurssin ja jalkaväen ampumakoulutuskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926 sekä kävi Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuosina 1930–1931.
José Martí
Yo quiero salir del mundo               Toivon jättäväni maailman por la puerta natural;                  luonnollista tietä; en un carro de hojas verdes             Vihreistä lehdistä tehdyssä arkussani a morir me han de llevar. he kantavat minut kuolemaan. No me pongan en lo oscuro               Älkää tuomitko minua pimeyteen a morir como un traidor                 kuolemaan petturin lailla; yo soy bueno, y como bueno              olen hyvä ja kuten hyvät miehet moriré de cara al sol. kuolen kasvot aurinkoon päin.
Missourin kompromissi
Merkitys
Missourin kompromissista sovittaessa kaikki aikalaiset olettivat sen pysyvän voimassa siihen saakka, kunnes orjuus Yhdysvalloissa päättyisi itsestään. Näin oletettiin käyvän tulevaisuudessa, sillä 1820-luvulla orjuus ei ollut taloudellisesti erityisen kannattavaa ja uskottiin, ettei orjatyövoima pystyisi kilpailemaan vapaan työvoiman kanssa. Kukaan ei osannut olettaa, että vuoden 1830 tienoilla eurooppalainen teollisuus nostaisi puuvillan kysynnän moninkertaiseksi ja kysyntään vastaisi Yhdysvaltain Etelän orjatyövoimaan perustuva puuvillatalous, ja erityisesti uudet osavaltiot Alabama, Mississippi, Louisiana ja Texas. Puuvillaa tuotettiin Yhdysvalloissa 0,73 miljoonaa paalia vuonna 1830 ja 2,1 miljoonaa paalia vuonna 1859. (noin 480 000 tonnia).
Missourin kompromissi rauhoitti orjuuskysymykseen liittyneen kiistan kärjistymisen hyväksi aikaa. Kompromissi kuitenkin kumottiin käytännössä vuoden 1854 Kansas-Nebraska Actilla, jonka seurauksena Pohjois- ja Etelävaltioiden välinen kiista orjuudesta paheni entuudestaan.
Vilho Levänen
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania. Levänen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän kuului pataljoonan torvisoittokuntaan ja orkesteriin.
José Martí
Paitsi että José Martí oli nationalisti, hän oli myös internationalisti. Hänen näkemyksensä mukaan Kuuban ja Latinalaisen Amerikan suvereenisuus olivat toisistaan erottamaton asia. Hän toimi aktiivisesti muun muassa Puerto Ricon itsenäisyyden puolesta. Kirjoituksissaan José Martí usein sivuaa sosialismin perustajan Karl Marxin teesejä. Tästä huolimatta hänen ei katsota olleen sosialisti, koska hän, toisin kuin sosialistit, ei nähnyt kapitalismia perussyynä Yhdysvaltojen imperialistisille pyrkimyksille.
Osoituksena kansallismielisyydestään José Martí usein hahmotteli Kuuban yhteiskuntaa maan itsenäistyttyä. Hänen perusajatuksiinsa kuului, että maassa vallitsisi puolueeton kapitalismiin pohjaava sosiaalinen, poliittinen ja taloudellinen järjestelmä, jossa rotujen ja eri sosiaalisten luokkien tasa-arvo taattaisiin jakamalla maan taloudelliset ja luonnonvarat tasapuolisesti kaiken kansan kesken. Muun toimintansa ohella José Martí perusti New Yorkin -vuosiensa aikana Kuuban Kansan Puolueen, jonka tavoitteena oli maan vapauttaminen espanjalaisten vallasta.
Vilho Levänen
Suomen sisällissota
Levänen astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa sekä etenemiseen Rajajoelle.
Sisällissodan jälkeinen aika
Levänen palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja myöhemmin Tampereen rykmentti. Hän osallistui vuonna 1920 Porajärven puolustukseen, muun muassa Soutajärven taisteluihin. Hänet määrättiin 28. huhtikuuta 1921 komppanianpäälliköksi aluksi Tampereen rykmentin 8. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1923 alkaen niin ikään päälliköksi 2. komppaniaan. Rykmentin aliupseerikoulun johtajaksi hänet nimitettiin 3. marraskuuta 1924. Aliupseerikoulusta hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 2. komppaniaan 27. heinäkuuta 1928 ja edelleen 1. komppaniaan päälliköksi 10. elokuuta 1933.
José Martí
José Martí yritti myös kahdesti johtaa Tampassa ja Miamissa asuvista kuubalaispakolaisista muodostamansa armeijakunnat Kuubaan. Ensimmäinen yritys epäonnistui. Toisella yrittämällä he pääsivät maihin, mutta saivat välittömästi taistelukosketuksen espanjalaisiin joukkoihin. Taistelusta käytetään nimeä Dos Riosin taistelu (Batalla de Dos Rios), ja sen katsotaan olevan yksi merkittävimmistä käännekohdista maan itsenäisyystaistelun kulussa. José Martí haavoittui taistelussa vakavasti ja menehtyi saamiinsa vammoihin 19. toukokuuta 1895.
Kuuban kansalliskirjasto on omistettu José Martílle.
Martín kirjoittamia säkeitä kokoelmasta Versos sencillos esitetään usein Guantanamera-laulun sävelin. Ne eivät kuitenkaan ole laulun alkuperäiset sanat, koska laulua on aina esitetty improvisoituina versioina.
Vilho Levänen
Talvi- ja jatkosota
Välirauhan aikana hän toimi Jalkaväenkoulutuskeskus 4:ssä ja Maavoimien esikunnassa, josta hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi 4. Prikaatiin ja edelleen II Armeijakunnan Henkilötäydennyskeskukseen ja Jääkäripataljoona 3:een.
Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin komentajaksi Linnoituspataljoona 5:een, josta hänet siirrettiin seuraavana vuonna pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een. Vuonna 1943 hänet siirrettiin komentajaksi Sotavankileiri ?:een, josta hänet siirrettiin seuraavana vuonna päälliköksi Sotavankileiri 9:ään. Sotien jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet haudattiin Tuusulaan.
Paakkila
Paakkila on kylä Tuusniemellä valtatie 9:n varrella, Kuopio–Joensuu-tien puolivälissä. Sen lähellä ovat Rikkavesi ja Juojärvi.
Paakkilassa on ollut Paakkilan kaivos, joka suljettiin 1975.
4. lokakuuta
4. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 277. päivä (278. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 88 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 3. lokakuuta, 5. lokakuuta
Lahja (EP)
Lahja on Klamydian joulukuussa 1992 julkaisema EP-levy. Jouluaiheinen julkaisu myytiin päivässä loppuun. Uusintapainosta ei tullut koska se olisi ehtinyt markkinoille vasta seuraavan vuoden tammikuussa. Lahja-EP löytyy kuitenkin CD-versiona vuonna 1995 julkaistulta ep-kokoelmalta "Lahjattomat". Levy nousi parhaimmillaan listaykköseksi.
Cunningham
Cunningham on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto LAL
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto – Akademiska Naturvetarförbundet LAL ry, entiseltä nimeltään Suomen Kemistiliitto (perustettu 1945), oli Akavan jäsenjärjestö. LALin toiminnanjohtaja oli Jari Lehto.
Vuonna 2016 LAL päätti yhdistyä Metsänhoitajaliiton ja Ympäristöasiantuntijoiden keskusliiton kanssa vuoden 2017 alusta alkaen uudeksi suuremmaksi, noin 15 000 jäsenen akavalaiseksi ammattiliitoksi nimeltään Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu.
John Henrion
John Henrion (s. 19. tammikuuta 1991 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Mörrums GoISissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Henrion laukoo oikealta.
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto LAL
Jäsenet
Suurimmat jäsenryhmät olivat järjestyksessä kemian, biokemian, biotekniikan, biologian, fysiikan ja matematiikan asiantuntijat ja opiskelijat.
Jäsenistä 45 % työskenteli yksityisellä sektorilla, 14 % valtiolla, 30 % yliopistoissa ja 9 % kunnissa, loput 2 % mm. ulkomailla.
Päätösvalta
Liiton ylintä valtaa käytti liittovaltuusto, jonka jäsenet valitsivat vaaleissa. Liittovaltuusto valitsi neljän vuoden toimikautensa aikana kaksi kertaa hallituksen kaksivuotiskaudelle.
Siena (väri)
Siena tai sienna on oranssinruskea maaväri, jota alun perin valmistettiin Toscanan alueen savesta. Nykyisin sitä valmistetaan suoraan rautaoksidista.
John Henrion
Seuraura
Kauden 2013–2014 Henrion aloitti ECHL-joukkue Florida Everbladesissa. Tammikuussa 2014 hän siirtyi loppukauden kattaneella ja vuoden mittaisen option sisältäneellä sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Henrion onnistui tekemään runkosarjassa 11 ottelussa 14 tehopistettä ja hän kuului joukkueen suurimpiin onnistujiin. Sport ei lopulta käyttänyt Henrionin sopimuksessa ollutta optiota ja hän siirtyi kesäkuussa 2014 try-outin kautta Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolla HockeyAllsvenskanin Asplöven HC:hen. Henrion voitti koko sarjan maalipörssin ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Allsvenskanin pistepörssinkin voittaneen Jacob Lagacén jälkeen.
Siena (väri)
Nimi on peräisin Sienan kaupungista, ja joskus väripigmenttiä kutsutaankin nimellä terra di Siena, Sienan maa. Väriaineesta on kaksi versiota, joista poltettu siena on sävyltään punertavampi.
John Henrion
Seuraura
Henrion siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella SHL:n nousijajoukkue Karlskrona HK:n riveihin. Hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 46 runkosarjaottelussa tehot 7+12=19. Kesken kauden 2016–2017, tammikuussa 2017 Henrion jätti Karlskronan ja siirtyi loppukauden kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle National League B:n EHC Vispiin.
Kaudeksi 2017–2018 Henrion siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:hen. Hän oli tehoilla 22+8=30 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Henrion jakoi koko liigan maalipörssin seitsemännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Marraskuussa 2017 hän teki Düsseldorfin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019 Henrion oli 15 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Alexander Bartan kanssa. Kauden jälkeen, toukokuussa 2020 Düsseldorf kuitenkin purki hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä, kun seuralla ja Henrionilla oli taktisia näkemyseroja.
Kauden 2019–2020 kynnyksellä, syyskuussa 2019 Henrion palasi Ruotsin Allsvenskaniin ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella AIK IF:n riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 15+16=31, mutta Henrionin sopimus kuitenkin purettiin ensimmäisen sopimuskauden jälkeen. Hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Ravensburg Towerstarsiin.
Maajoukkueura
Henrion pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Henrion pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008.
Hartmut Höll
Hartmut Höll (s. 24. marraskuuta 1952 Heilbronn) on saksalainen pianisti.
Höll opiskeli 1970-luvulla Stuttgartin valtiollisessa musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa Hermann Reutterin johdolla. Hän pääsi opiskeluaikanaan säestämään Elisabeth Schwarzkopfin mestariluokkia ja tapasi tulevan vaimonsa, Mitsuko Shirain, jonka kanssa on sittemmin luonut uran liedparina. Höll on vakiintuneen ohjelmiston ohella tuonut esiin vähemmän tunnettujen säveltäjien teoksia. Hän on Shirain kanssa levyttänyt Capriccio-levymerkille muiden muassa Franz Schubertin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Johannes Brahmsin, Robert Franzin, Viktor Ullmannin, Hugo Wolfin, Alban Bergin, Hermann Reutterin, Hanns Eislerin ja Karl Michael Komman lauluja. Höll on tehnyt levytyksiä myös muille levy-yhtiöille, kuten Deccalle ja EMI:lle. Moni levytys on tuonut hänelle kansainvälisiä palkintoja, kuten Diapason d'Orin ja Preis der deutschen Schallplattenkritikin.
Vuosina 1982–1992 Höll toimi Dietrich Fischer-Dieskaun liedsäestäjänä. Kaksikko esiintyi yhdessä muun muassa festivaaleilla Salzburgissa, Edinburghissa, Firenzessä, Münchenissä, Berliinissä ja Tokiossa sekä New Yorkin Carnegie Hallissa. Lähes kahden vuosikymmenen ajan Höll säesti Renée Flemingiä konserteissa Euroopassa, Australiassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Muita laulajia, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Thomas Hampson, Christoph Prégardien, Wolfgang Holzmair, Liao Changyong, Josef Protschka, Zheng Zhou, Roman Trekel, Urszula Kryger, Yvonne Naef, Jochen Kowalski, Hermann Prey, Jadwiga Rappé, Peter Schreier, Ilker Arcayürek ja Äneas Humm. Muihin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Tabea Zimmermann, Eduard Brunner, Jörg Widmann, Gervase de Peyer ja Sabine Meyer.
Höll on toiminut professorina Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa, jonka rehtoriksi pääsi lokakuussa 2007. Hän on vieraillut professorina Helsingissä (1998/99) ja Salzburgin Mozarteumissa (1994–2003). Lisäksi hän on opettanut Zürichin taidekorkeakoulussa (ZHdK) ja pitänyt mestarikursseja monissa eri paikoissa, kuten Savonlinnassa. Hän on toiminut usein eri kilpailujen tuomarina. Vuosina 1985–2007 hän oli Stuttgartin Kansainvälisen Hugo Wolf -akatemian taiteellinen johtaja. Hänen taiteellisen johtajuutensa aikana siellä muun muassa perustettiin kansainvälinen taidelaulukilpailu.
Dinofelis
Dinofelis on viimeisimmän jääkauden alussa sukupuuttoon kuollut, arviolta 5–1 miljoonaa vuotta sitten elänyt kissaeläin. Varhaisimmat Dinofelikset saattoivat kuitenkin kehittyä jo 7,9 miljoonaa vuotta sitten. Se oli levinnyt Pohjois-Amerikkaan, Aasiaan, Eurooppaan ja Afrikkaan. Dinofelis eli metsissä ja tasangoilla, ja kiipeili säännöllisesti. Se saattoi myös asua luolissa. Sen säkäkorkeus oli noin 70 cm, eli se oli kooltaan modernin leijonan ja leopardin välissä. On ehdotettu, että sillä saattoi metsäisen elinympäristönsä takia olla laikkuja tai raitoja.
Saalistus
Dinofelis oli lihansyöjä. Se saalisti ilmeisesti laiduntajaeläimiä kuten antilooppeja, sikoja, nuoria hevosia ja Afrikassa paviaaneja sekä todennäköisesti myös Australopithecus afarensiksen kaltaisia ihmisen esi-isiä. Paikoittain A. afarensis saattoi olla kissan tärkeintä ravintoa.
Dinofelis luultavasti saalisti yksin ja samalla tavalla kuin leopardi. Keskikokoisesta koostaan huolimatta se oli vahva, ja erityisen kehittyneitä olivat sen eturaajojen lihakset. Fossiiliaineistoon jääneiden merkkien perusteella se ei kuitenkaan erityisen nopea. Saalistaessaan dinofelis vaani saalistaan piilossa, tappoi sen kaatamalla sen maahan ja puremalla sitä kaulaan, ja lopuksi söi sen rauhassa puussa tai luolassa.
Lajit
Seuraavat lajit kuuluvat Dinofelis-sukuun:
Siribala
Siribala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoesta lähtevän kastelukanavan varrella 25 kilometriä Nionosta etelään. Kunnassa on 37 100 asukasta (vuonna 2009).
Siribalan kunta rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Kala Siguidan, koillisessa Nionon ja idässä Pogon sekä etelässä Ségoun piirin Sansandingin ja Dougabougoun ja lännessä N’Koumandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, dogoneja, boboja, miniankoja, tuaregeja, bozoja ja somonoja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Siribalassa on laajat sokeriruokoviljelmät ja sokeritehdas. Lisäksi viljellään riisiä ja vihanneksia. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Siribalassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Siribalan kautta kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yksi yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä kolme terveysasemaa.
Jani Savolainen
Jani Savolainen (s. 5. lokakuuta 1988 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2015–2016 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Piteå HC:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Seuraura
Savolainen on Kalevan Pallon kasvatti. Hän teki toukokuussa 2006 kaksivuotisen SM-liigasopimuksen joukkueen kanssa, muttei Savolainen debytoinut vielä SM-liigassa kaudella 2006–2007. Hän kuitenkin teki debyyttinsä miesten peleissä esiintyessään kuudessa Mestis-ottelussa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Savolainen teki niissä yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2007–2008 Savolainen pelasi viisi SM-liigaottelua antaen niissä yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden lähinnä KalPan A-nuorissa, jotka voittivat mestaruuden keväällä 2008. Savolainen toimi joukkueen kapteenina. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Mestis-joukkue Jokipoikiin. Savolainen oli 13 maalillaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Samu Pitkäsen kanssa. Hän voitti keväällä 2009 Mestiksen hopeaa. Savolainen teki samana keväänä jatkosopimuksen Jokipoikien kanssa kaudeksi 2009–2010. Hän teki 43 ottelussa tehot 16+19=35, joilla Savolainen oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti keväällä 2010 Mestiksen mestaruuden. Jokipojat kohtasivat liigakarsinnoissa Tampereen Ilveksen, jolle joukkue kuitenkin hävisi otteluvoiton 4–1.
Savolainen siirtyi kaudeksi 2010–2011 Kajaanin Hokkiin, jossa häntä valmensi KalPan A-nuorten mestarijoukkueesta tuttu Sami Karppinen. Savolaisesta oli kysyntää useasta Mestis-seurasta ja parista SM-liigajoukkueestakin. Hän teki runkosarjassa tehot 10+18=28, joilla Savolainen sijoittui Hokin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi Niko Saarenpään kanssa.
Toukokuussa 2011 Savolainen siirtyi yksivuotisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Hän jakoi kolmella osumallaan kevään 2012 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Toisen Jukurit-kautensa 2012–2013 päätteeksi Savolainen voitti Mestiksen-mestaruuden, mutta joukkue kuitenkin hävisi liigakarsinnat Tampereen Ilvekselle otteluvoitoin 4–1. Helmikuussa 2013 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Kaudella 2013–2014 Savolainen voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kausi 2014–2015 päättyi Mestiksen-mestaruuteen.
Lokakuussa 2015 Savolainen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Lions de Lyoniin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän pelasi siellä vain kolme ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Savolainen siirtyi joulukuussa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin Piteå HC:hen.
Grossmünster
thumb|Grossmünster Zürichissä. Grossmünster on evankelis-reformoitu kirkko Sveitsin väkirikkaimman kaupungin Zürichin vanhassakaupungissa. Se kuuluu yhdessä Fraumünsterin ja St. Peter-Kirchen kanssa Zürichin merkittävimpiin kirkkoihin. Kirkon 62 metrin korkeuteen yltävät kaksoistornit toimivat myös huomattavina maamerkkeinä kaupungissa. Kirkkorakennus edustaa enimmäkseen romaanista arkkitehtuuria, mutta siinä on myös goottilaisia piirteitä.
Historia
left|thumb|Grossmünsterin tornit yövalaistuksessa. Kirkon rakennustyöt käynnistettiin 1000-luvun loppupuolella ja ne saatiin valmiksii vuoden 1230 tienoilla. Kirkko pyhitettiin Felixille, Regulalle ja Exuperantiukselle – Zürichin suojeluspyhimyksille. Sveitsin ensimmäinen uskonpuhdistaja Ulrich Zwingli saarnasi kirkossa 12 vuoden ajan. Vuonna 1524 Zwingli määräsi kirkosta poistettavaksi alttarimaalaukset ja kalleudet.
Vuonna 1763 tulipalo turmeli Grossmünsteriä. Muun muassa kirkon tornit tuhoutuivat. Alun perin romaanista arkkitehtuuria edustanut kirkko sai goottilaisia piirteitä, kun osa kirkosta uudelleenrakennettiin goottilaiseen tyyliin. Tulipalon jälkeen kirkkoon tuotiin myös barokkikoristeita, mutta kirkon interiööri myöhemmin muutettiin takaisin edustamaan askeettisempaa romaanista tyyliä.
Lasimaalausta opiskellut saksalainen nykytaiteilija Sigmar Polke on maalannut kirkkoon suuren lasimaalauksen.
Aiheesta muualla
47.37°N, 8.54417°W
Ikkähämäh
Ikkähämäh on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen CD-EP, joka julkaistiin toukokuussa 2007. EP sisältää neljä yhtyeen omaa ”pornolaulua”, joista kaksi on Marko Ahon ja kaksi Antero Gustafssonin säveltämiä.
EP on kunnianosoitus Juha ”Watt” Vainiolle, 20 vuotta aiemmin julkaistulle Paljaat uneksijat -albumille sekä erityisesti EP:n nimi Simo Salmiselle ja Jukka Virtaselle. EP:n mukana sai kaksi PM&JJ-ilmapalloa.
Peltopunka
Peltopunka, aiemmin peltopuna-alpi ja puna-alpi, (Lysimachia arvensis) on yksivuotinen sini- ja punakukkainen ruohokasvi alpien suvussa. Se on myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko
Peltopunka on hentovartinen ja kasvaa 3–40 senttimetriä pitkäksi. Lehdet ovat ruodittomat ja varressa vastakkain. Ne ovat 1–2,5 cm pitkät, muodoltaan soikeat tai puikeat. Kukat kasvavat lehtihangoista ohuiden kukkaperien päässä. Väriltään peltopungan kukat ovat useimmin punaiset, harvemmin siniset tai violetit. Hedelmänä on kota.
Peltopunka Suomessa
Suomessa peltopunka kasvaa tai on kasvanut uustulokaskasvina puutarhoissa, pelloilla, kaato-, lastaus-, painolastipaikoilla ja joutomailla. Laji on Suomessa suuresti harvinaistunut eikä siitä ole 2000-luvulta enää juuri lainkaan havaintoja.
Tarkoititko: heteromiehet
Tarkoititko: heteromiehet on Tommi Liimatan ja Herttomiehet-yhtyeen single, joka julkaistiin elokuussa 2020. Singlen toisen raidan, Höyhenen saari, Liimatta sävelsi alkujaan kirjansa Saaret kuin sisaret mainoslauluksi lokakuussa 2019. Ensimmäisen kappaleen Liimatta sävelsi yhtyeen ensimmäistä keikkaa varten googlattuaan yhtyeen nimen. Yhtyeessä soittaa kitaristi-laulaja Liimatan lisäksi basisti Jorma Ahqvist ja rumpali Teemu Eskelinen. Levyn äänitti Jani Viitanen Headline Studiolla Tampereella toukokuussa 2020.
Michael Haneke
Nuoruus ja uran alku
Michael Haneke syntyi Münchenissä vuonna 1942. Hänen isänsä oli saksalainen ohjaaja-näyttelijä Fritz Haneke, ja äiti itävaltalainen näyttelijä Beatrix von Degenschild. Michael oli vielä lapsi, kun hänen vanhempansa erosivat. Haneken äiti työskenteli aktiivisesti teatterissa eikä nähnyt häntä kuin viikonloppuisin, jonka takia Haneke vietti ison osan elämänsä alusta tätinsä luona Itävallan Wiener Neustadtissa. Äiti-Beatrixin puoliso, Haneken isäpuoli, säveltäjä Alexander Steinbrecher opetti Hanekelle musiikkia – hän halusi pianistiksi, mutta Steinbrecher ehdotti, että hän suuntaisi jollekin toiselle alalle. Steinbrecher meni Haneken äidin kuoltua uusiin naimisiin – näyttelijä Christoph Waltzin äidin kanssa.
Haneke pyrki aluksi näyttelijäksi. Hän haki arvostettuun Max Reinhardt -seminaariin, mutta ei päässyt sisään. Haneke suoritti Neustadtissa loppuun lukion, jonka hän aikoi näyttelijänopin takia lopettaa kesken. Tämän jälkeen Haneke opiskeli Wienin yliopistossa draamaa, filosofiaa ja psykologiaa. Näihin aikoihin hän kirjoitti fiktiota sekä elokuvakritiikkiä. Haneken teksteissä tuli esiin hänen kiinnostus muun muassa elokuvaohjaajia Michelangelo Antoinionia ja Robert Bressonia kohtaan. Hän myös kirjoitti filosofiapainoitteista kirjallista kritiikkiä.
Haneke jätti yliopisto-opintonsa kesken ja pääsi töihin saksalaiselle tv-yhtiölle 1960-luvun lopulla. Hän työskenteli siellä muutaman vuoden dramaturgina, ja tuona aikana, hän muun muassa kirjoitti ensimmäisen käsikirjoituksensa nimeltään Wochenende (viikonloppu). Tekstistä pidettiin, mutta elokuva jäi kuitenkin tekemättä koska hän ei löytänyt sille tuottajaa. Käsikirjoitus toimi lopulta myöhemmin pohjana Haneken elokuvalle Funny Games.
Haneke ohjasi ensimmäisen näytelmänsä vuonna 1972. Teos oli Marguerite Durasin Des Journées entières dans les Arbes. Esityspaikkana oli badenbadenilainen teatteri. Vuonna 1974 Haneke ohjasi ensimmäisen televisioelokuvansa; ...Und was kommt danach? Se perustui James Saundersin näytelmään. Seuraavat vuodet Haneke jatkoi työskentelyä television ja teatterin parissa.
Elokuvat
Michael Haneke on tehnyt urallansa 12 elokuvaa. Haneke on käsikirjoittaja-ohjaaja eli hän kirjoittaa ohjauksensa itse. Haneken ensimmäiset kolme elokuvaa, Seitsemäs manner (1989), Bennyn video (1992) ja 71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta (1994) kuvaavat kukin omalla tavallaan myöhäiskapitalistista yhteiskuntaa ja sen lieveilmiöitä. Funny Games (1997) on Haneken mukaan ”pyrkimys näyttää katsojalle hänen oma osansa väkivallan katsomisessa”. Inspiraationa toimi myös muutama Haneken lukema lehtiartikkeli, joissa murhia tehneet nuoret kertoivat motiivikseen halun kokeilla miltä se tuntuu. Haneke sai elokuvan avulla aikaisempaa enemmän huomiota, myös kansainvälisesti.
Haneke alkoi 2000-luvulla tehdä ranskankielisiä elokuvia. Tuntematon koodi (2000) on näistä ensimmäinen. Näyttelijä Juliette Binoche oli aikaisemmin osoittanut kiinnostusta työskennellä Haneken kanssa, mutta Haneke ei ollut ensiksi varma, kuinka pystyisi itävaltalaisena tekemään ranskalaisen elokuvan. Hän halusi kuitenkin tehdä maahanmuuttokriisiä käsittelevän elokuvan ja koki asemansa ei-ranskalaisena olevan sopiva asetelma. Haneken seuraava elokuva on Pianonopettaja (2001). Se on Haneken ainoa teos, joka perustuu toisen kirjoittamaan tekstiin – Elfriede Jelinekin kirjaan Pianonsoittaja. Haneken ystävä, näyttelijä-ohjaaja Paulus Manker oli jo 1980-luvulla ostanut oikeudet kirjaan ja halunnut Haneken tekevän siitä käsikirjoituksen. Haneke kirjoitti tekstin, mutta Manker ei saanut elokuvaa tuotettua. Vuosia myöhemmin Haneken wieniläinen tuottaja Veit Heiduschka ehdotti Pianonopettajan tekemistä.
Haneken seuraava elokuva oli Suden aika (2003). Hän halusi elokuvan avulla ymmärtää minkälaista ihmisen on olla katastrofaalisissa tilanteissa, esimerkiksi Irakissa tai Jugoslaviassa, tilanteissa, joita ”länsimaalaiset vain seuraavat televisiosta”. Hanekea kiinnosti erityisesti ihmisen moraalinen käytös apokalyptisessä tilanteessa. Elokuva Kätketty (2005) ottaa kantaa Pariisin verilöylyyn ja etenkin sen jälkeiseen tapahtuman salaamiseen. Hanekea lisäksi kiinnosti hahmo, joka joutuu kohtaamaan jotain mitä teki lapsena.
Haneke teki vuonna 2007 uudelleenfilmatisoinnin elokuvastaan Funny Games. Haneke halusi tehdä yhdysvaltalaisen version etenkin jotta amerikkalaiset, ”isoimmat väkivallan kuluttajat” näkisivät sen. Alkuperäisellä elokuvalla oli sama teema, mutta ulkomaisena elokuvana se jäi Yhdysvalloissa paljolti kielimuurin taakse.
Elokuvalla Valkoinen nauha (2009) Haneke palasi äidinkieleensä. Kyseinen mustavalkoinen teos kuvaa aikaa Pohjois-Saksassa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Haneken mielestä "elokuva fasismista" on liian yksinkertainen kuvaus. Hän kokee sen olevan enemmänkin kaikenlaisen terrorismin juurten tutkinta. Elokuvan keskiössä ovat saksalaisen kylän lapset. Haneke ei usko että lapset ovat ”syyttömiä eikä täysin pahoja, vaan jossain välillä, kuten aikuisetkin”.
Pohjana elokuvalle Rakkaus (2012) toimi Haneken kasvattaneen tädin itsemurha. Haneke halusi elokuvassa kuvata tilannetta, jossa henkilö joutuu pitämään huolta kärsivästä rakkaastaan. Haneke oli jo pitkään halunnut työskennellä elokuvassa näytelleen Jean-Louis Trintignantin kanssa.
Ohjaus
Haneke ei ole niin sanottu stanislavskilainen ohjaaja tehdessään elokuvia. Hän ei yleensä harjoittele etukäteen aikuisnäyttelijöidensä kanssa eikä myöskään kerro lisätietoa hahmoista tai heidän motiiveistaan niitä esittäville näyttelijöille. Haneke on sanonut, että ihanteellisinta olisi jos ”Tarkovskin tyyliin” näyttelijöille ei annettaisi edes käsikirjoituksia vaan pelkästään teksti seuraavaksi esitettävästä kohtauksesta. Tämän avulla näyttelijä ei pystyisi luomaan koko tarinaa päässään, ja täten vältyttäisiin näyttelijän omalta tulkinnalta.
Haneke ei siis keskustele käsikirjoituksesta ennakkoon, mutta ennen kohtauksen kuvaamista hän kuvailee tarkasti, miten haluaa sen tehtävän, välillä osittain itse esittäen kohtauksen. Haneke lähestyy ohjauksiaan hyvin teknisesti, kuten ”sano tämä kovempaa, epäröi tässä kohdassa”.
Haneke uskoo, että jos hahmot/näyttelijät eivät näytä teatreelisesti tunteitaan, katsojalle ja tämän mahdolliselle tunnereaktiolle jää enemmän tilaa.
Vaikutteet
Sekä Haneke itse että monet kriitikot ovat todeneet yhden ohjaajan suurimman vaikuttajan olevan ranskalainen ohjaaja-käsikirjoittaja Robert Bresson. Etenkin Haneken ensimmäisissä elokuvissa on nähty olevan samanlaisuuksia Bressonin ”malliteoriaan”, jonka mukaan ”näyttelijän ei kuulu yrittää näytellä luonnollisesti tai yksinkertaisesti, vaan sen sijasta, ei näytellä ollenkaan”. Bressonin tavoin Haneken 2000-lukua edeltävissä elokuvissa ei juurikaan nähty ”tähtinäyttelijöitä”. Yhteneväisyyksiä Bressonin kanssa on myös Haneken tapa käyttää vain diegeettistä musiikkia eli käytännössä sellaista, jonka lähde on itse tarinan sisällä (esimerkiksi radiomusiikki). Hänen mielestään tavanomainen elokuvamusiikki ei kuulu ”realistiseen elokuvaan”.
Bressonin lisäksi Haneke on sanonut ihailevansa Andrei Tarkovskin, Michelangelo Antonionin ja John Cassavetesin ”totuudenmukaisuutta”. Nykyaikaisista elokuvantekijöistä Hanekea puhuttelevat Dardennen veljekset, Abbas Kiarostami, Claire Denis ja Bruno Dumont.
Hanekeen eniten vaikuttaneita filosofeja ovat Blaise Pascal, Ludwig Wittgenstein, Friedrich Nietzsche ja Arthur Schopenhauer. Haneken mukaan Pascalin vaaka on tärkeä elementti hänen elokuvassa 71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta.
Haneken lempikirjailija on saksalainen Thomas Mann. Haneke on myös kertonut pitävänsä ranskalaisesta Michel Houellebecqistä.
Kriittinen vastaanotto
Kriitikoiden keskuudessa Haneke on uransa aikana saanut niin positiivista kuin negatiivista palautetta. Häntä on kutsuttu esimerkiksi ”Euroopan tärkeimmäksi nykyajan elokuvantekijäksi”, mutta samalla myös muun muassa nimikkeillä ”liian akateeminen”, ”huumorintajuton" ja "saarnaava”.
Mietteitä
Michael Haneke on monesti kritisoinut nykyaikaisia Hollywood-elokuvia. Hänen mukaansa kyseiset elokuvat ”näkevät katsojansa vain pankkiautomaatteina, joiden ainoa tehtävä on sylkeä rahaa”. Liian moni elokuva Haneken mielestä antaa helppoja vastauksia.
Haneke mieltää myös esimerkiksi elokuvat Schindlerin lista ja Perikato ongelmallisksi. Hänen mukaansa historiallisista tragedioista ei kuuluisi luoda ”viihdettä”. Haneken mielestä ainoa ”vastuullinen elokuva” kyseisestä aiheesta on ranskalaisen Alais Resnaisin Yö ja usva.
Muuta
Michael Haneke on vuodesta 2002 toiminut elokuvaohjauksen opettajana Wienissä (Institut für Film und Fernsehen, Filmakademie Wien).
Palkinnot
Michael Haneke on palkittu elokuvantekijä. Huomionosoituksia on muun muassa Cannesin Kultainen palmu elokuvista Valkoinen nauha (2009) ja Rakkaus (2012), sekä Grand Prix elokuvasta Pianonopettaja (2001), ja Parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar elokuvasta Rakkaus.
Vuonna 2013 Haneke sai Asturian ruhtinattaren palkinnon.
Yksityiselämä
pienoiskuva|Michael Haneke vaimonsa Susannen kanssa, 2013. Michael Hanekella on neljä lasta. Hänen vaimonsa on Susanne ”Susi” Haneke, joka on tehnyt cameoroolin vuoden 2007 Funny Games -elokuvassa.
Kruununhaan yläaste
Kruununhaan yläaste on Helsingin Kruununhaassa sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 7–9. Kruununhaan yläasteella on noin 500 oppilasta. Kruununhaan yläasteen rehtorina toimii Jani Puurula.
Historia
Kruununhaan yläasteen historia alkaa vuodesta 1905, jolloin Helsingin Uusi Suomalainen Tyttökoulu aloitti toimintansa Ritarikatu 3:n vuokrahuoneistossa. Koulu syntyi sortovuosien aikana demokratiapyrkimysten, suomalaiskansallisen heräämisen sekä naisasialiikkeen innoittamina. Koulu sai oman koulurakennuksen vuonna 1919 Hallituskatu 8:n vanhasta venäläisestä tyttökymnaasista. Pian muuton jälkeen koulun nimi muutettiin Helsingin Suomalaiseksi Tyttökouluksi. Vuonna 1950 koulun nimi muutettiin Kaksoistyttökouluksi ja vuonna 1956 se lyhennettiin Helsingin Tyttökouluksi.
Opiskelu
Kruununhaan yläasteella on erityispiirteenä musiikki- sekä tanssilinja, joita toteutetaan yhteistyössä alan oppilaitosten, ennen kaikkea lähellä sijaitsevan Sibelius-lukion ja Cantores Minores -poikakuoron kanssa. Koulun opetus painottuu yleisestikin taito- ja taideaineisiin, aikaisemmin lisäksi matemaattisiin aineisiin. Koulu on mukana kansainvälisissä suunnittelu- ja kokeiluprojekteissa. Kruununhaan yläasteella on myös laaja valinnaisten aineiden tarjonta, esimerkiksi ilmaisutaito, kotitalous, eri kieliä, palloilua, käsitöitä, tietotekniikkaa ja lakitietoa.
Matti Paavonsalo
Matti Aimo Paavonsalo (s. 29. marraskuuta 1934 Karttula) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja toimitusjohtaja.
Koulutukseltaan Paavonsalo on valtiotieteen lisensiaatti.
Matti Paavonsalo on analysoinut Suomen poliittista elämää 1960-luvulta lähtien esimerkiksi Uuden Suomen (paperimuotoisen sanomalehden), Suomen Kuvalehden ja Helsingin Sanomien poliittisena kommentaattorina sekä omalla nimellään että nimimerkillä M.o.t.
Ura
Paavonsalo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1953 Kuopion lyseosta ja valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1957 pääaineenaan kansantaloustiede. Vuonna 1961 hänet promovoitiin maisteriksi ja vuonna 1969 hän valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Vuosina 1970–1971 Paavonsalo suoritti pankkimarkkinoinnin jatkoseminaarin Brysselissä, vuonna 1975 kansainvälisen Wilton Park -kutsuseminaarin Englannissa ja vuosina 1985–1986 liikkeenjohdon Lifim-kurssin.
Paavonsalo on yli 50 vuoden ajan toiminut pää- tai sivutoimisesti journalismin alalla: Associated Pressin toimittaja, Uuden Suomen poliittinen toimittaja ja pakinoitsija (nimimerkki M.o.t.), Helsingin Sanomien kolumnisti, Katson radioarvostelija, YV-lehden ja Osuuspankkilehden päätoimittaja, Ikkunapaikka-WindowSeat -lehden matkailutoimittaja (travel writer). Tehnyt artikkeleja politiikasta, taloudesta ja maanpuolustuksesta.
Muuta toimintaa
Sotasairaala 20:n sotilaspoikalähetti 1944, Yleisradion talouskommentaattori 1965–1970, Taloustieto ry:n johtokunnan jäsen jäsen 1965–1985, Suomen Unicefin markkinointiasiantuntija 1967–1972, Henkisen maanpuolustuksen suunnittelukunnan jäsen 1970–1977, HJK:n nuorisojaoston puheenjohtaja 1970–1974,  Aleksis Kiven Seuran johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja 1970–1984, Markkinointijohdon ryhmän ja sen Emeritusklubin jäsen 1972–, Etelä-Espoon Yhteiskoulun johtokunnan varapuheenjohtaja 1974–1976, Suomen Kulttuurirahaston Kannatusyhdistyksen jäsen 1980–, Helsingin kauppakorkeakoulun viestinnänopettaja 1981–1986, Aikakauslehtien Liiton johtokunnan jäsen 1982-86, Talouselämä Oy:n hallituksen jäsen 1983–1986, Julkisen sanan neuvoston jäsen ja varapuheenjohtaja 1987–1990, TK-Tiedotuskillan perustajajäsen, puheenjohtaja ja kunniapuheenjohtaja 1992–, Suomen sotaveteraaniliiton neuvottelukunnan jäsen 1995–2000. Matti Paavonsalo on reservin kapteeni.
HMS Queenborough (G30)
Valmistus
Alus tilattiin joulukuussa 1940 kolmannessa hätälaivueessa Hawthorn Leslie and Companylta Hebburnistä, missä köli laskettiin 6. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1942 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 10. joulukuuta, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 439 820 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase-, viesti- ja tutkajärjestelmiä.
Palvelus
Alus oli 1966 koulutuskäytössä, kunnes se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 8. huhtikuuta 1975 ja hinattiin Hongkongiin romutettavaksi.
Jääkiekon SM-liigakausi 1997–1998
Kausi 1997–1998 oli jääkiekon SM-liigan 23. kausi. Mestaruuden voitti HIFK Helsingistä. Toiseksi tuli Tampereen Ilves ja kolmanneksi Jokerit. Runkosarjan pistepörssin voitti Peter Larsson ja pudotuspelien pistepörssin Jan Čaloun. HIFK joutui maksamaan 100 000 markan korvaukset voittojuhlien jälkeen kanada-maljaan aiheutuneiden vaurioiden takia. Kausi oli ensimmäinen, jolloin Helsingin Jokerit pelasi kotiottelunsa uudella Hartwall Areenalla. Näin ollen tämä oli myös ensimmäinen kausi, jolloin HIFK isännöi yksin Helsingin jäähallia Nordenskiöldinkadulla.
Liigakarsinta
Ennen varsinaista liigakarsintaa KalPa voitti I-divisioonan runkosarjan kolmosen Pelicansin 3-2 ja runkosarjan voittaja Kärpät Kokkolan Hermeksen niin ikään 3-2. Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue KalPan lisäksi mukana I-divisioonan runkosarjan voittaja Oulun Kärpät, kakkonen Kokkolan Hermes ja kolmonen Pelicans. Ensimmäisellä kierroksella putosivat divarin neljäs FPS, viides TuTo ja kuudes Diskos.
Harri Nordell
pienoiskuva|pysty|Harri Nordell vuonna 2002. Harri Nordell (s. 7. huhtikuuta 1956 Salo) on Paraisilla asuva runoilija.
Suku
Harri Nordellin vanhemmat ovat opetusneuvos, KTM Reijo Nordell (1930–2021) ja lastentarhanopettaja Leena-Maija Nordell o.s. Korhonen (1931-). Harri Nordell on ollut vuodesta 1987 naimisissa toimittaja, FM Irmeli Haapasen (1961-) kanssa. Harri Nordellin nuorempi veli on Yleisradion musiikkitoimittaja, MK Risto Nordell (1959-). Heidän isoäitinsä, LL Ann´Marie Korhonen s. Soisalon-Soininen (-1904 Johnsson) (1897-1981) isä oli Helsingissä 6.2. 1905 murhattu valtioneuvos, prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen (1856-1905). Harri Nordellin isänisä oli sähköasentaja Oskar Wilhelm Nordell (1901-1970), jonka veli vuorineuvos Fjalar Nordell (1902-1976) perusti Saloran.
Tuotantoa
Kirjailija, FT Vesa Haapala luonnehti kaksiosaisessa pienoisesseessä "Helmet-kirjaston" sarjassa ”Runo puhuu meille” "Hajoa" kauniina ja omaehtoisena miniatyyrilyriikkana ja tutkivana kirjoittamisena.
”Harri Nordellin" kuudes kokoelma "Hajo" on runoilijan omien sanojen mukaan viimeinen runokirja, jonka hän kirjoittaa. Viimeinen tai ei, "Hajo" on niin hieno ja viimeistelty teos, etten usko, että Nordellilla olisi valitsemiinsa ilmaisukeinoihin juuri lisättävää. Hiottu, tiivis runo on nyt valmis. Kokoelman voi perustellusti nähdä yhden kirjoitustavan päätepisteenä.”
”"Hajoa" voi lukea kauniina ja omaehtoisena miniatyyrilyriikkana, mutta ennen kaikkea se on tutkivaa kirjoittamista. Kokoelma antaa paljon, jos lukija antautuu jäljittämään kirjoittamisen matkoja ja mielleyhtymiä. Oikeastaan Hajon runot eivät ole esteettisiä objekteja, vaan tapahtumia, joihin lukija kutsutaan mukaan. Vaikka kokoelma korostaa ”ei mitään” ja ”tyhjää”, nousee isoksi teemaksi myös kipu. Kannattaa seurata sen reittejä runosta runoon.”
Käännöksiä
Nordellin runoja on käännetty ruotsiksi, englanniksi, espanjaksi, ranskaksi ja italiaksi. Laajoja käännöksiä on teoksissa Ett svart får i motljus (Söderströms, 2000), Charbon du jour (Riveneuve, 2000), Vingt poètes finlandais au regard du Surréalisme (Rivages du Nord, 2003) ja Habla la luz con voz de corneja (Conaculta, 2003). Nordell on mukana runoilijana (dvd) myös ruotsalaisessa Swinging with Neighbours 2001–2006 -antologiassa (toim. Aase Berg & Carl Dieker. Ohjaus/elokuva Carl Dieker & Paula von Seth. Ersatz 2006).
Muuta
Nordell on kirjoittanut runokritiikkejä Helsingin Sanomiin.
Nordellin käsikirjoituksia, muuta kirjallista aineistoa ja luonnoksia on taltioitu tutkimuskäyttöön SKS:n arkistoon,
Kirjoituksia tuotannosta
Nordellin tuotantoa on käsitelty ja analysoitu teoksissa Suomalaisia nykyrunoilijoita (toim. Siru Kainulainen ja Johanna Krappe; BTJ Kustannus, 2008), Lentävä hevonen – välineitä runoanalyysiin (toim. Siru Kainulainen, Kaisu Kesonen ja Karoliina Lummaa; Vastapaino, 2007), Jonimatti Joutsijärvi; Ei mikään itsessään (Sanasato, 2010) sekä Runouden ilmiöitä (Tommi Parkko; Avain 2012.) Nordellin runojen kääntämisestä on kirjoittanut Tarja Roinila teoksessa Liittolaiset esseessään "Ääni vai merkitys, merkitys vai ääni" (toim. Eino Santanen ja Aki Salmela; WSOY, 2011).
Nordell
Nordell on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Republic
Republic on tasavalta englanniksi.
Sanaa käytetään myös nimenä seuraavissa merkityksissä:
Kolgujev
Lukoilin tytäryhtiö Arcticneft poraa saarelta öljyä. Saaren koillisrannan läheisyydessä on pieni Kolgujevin öljyterminaali, jota kautta seudulta porattua öljyä viedään esimerkiksi Murmanskin satamaan.
Space Quest III
Space Quest III: The Pirates of Pestulon on vuonna 1989 Sierra On-Line -peliyhtiön julkaisema seikkailupeli ja kolmas peli Space Quest -pelisarjassa.