cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Half-Life 2
Juoni
Freeman päättää paeta kaupungin kanavien kautta Black Mesa Eastiin, mutta Combinen joukot yrittävät estää häntä poistumasta Kaupunki 17:sta ja Gordon saa itselleen Anti-citizen -merkinnän, mikä antaa siviilisuojelulle luvan tappaa Gordonin. Black Mesa Eastissa hän tapaa Eli Vancen ja Judith Mossmanin, minkä jälkeen Alyx saattaa Freemanin tukikohdan ulkopuolelle ja esittelee hänelle sekä lemmikkirobottinsa Dogin että painovoimamanipulaattorin. Tukikohta kuitenkin joutuu Combinen hyökkäyksen kohteeksi, joten Freeman joutuu pakenemaan tunnelin kautta Ravenholmin kaupunkiin muiden pakoreittien tukkiutumisen jälkeen. Ravenholmissa asukkaat ovat kuitenkin muuttuneet päärapujen hallitsemiksi zombeiksi, joita vastaan Gordon taistelee isä Grigori -nimisen ortodoksipapin kanssa. Isä Grigori kertoo ansoittaneensa kaupungin ja neuvoo Freemanille reitin pois kaupungista. Kaivoskuilujen kautta Gordon pääsee pois Ravenholmista takaisin maan pinnalle ja sieltä vastarinnan tukikohtaan. Tukikohdassa hänelle esitetään Alyxin hätäviesti, jossa Alyx pyytää Freemania pelastamaan Combinen vangiksi joutuneen isänsä, Eli Vancen, Nova Prospektin vankilasta.
Valtatie 17:sta kautta Freeman saapuu Nova Prospektiin ja tapaa Alyxin, minkä jälkeen kaksikko päättää pelastaa Elin Judith Mossmanin kanssa. Judith kuitenkin paljastuu Combinelle työskenteleväksi vakoojaksi, joka käynnistää vankilan kaukosiirtimen siirtääkseen itsensä ja Elin tohtori Breenin luokse Linnoitukseen. Freeman ja Alyx myös käynnistävät kaukosiirtimen ja pakenevat Combinelta tohtori Kleinerin laboratorioon. Kleiner kertoo, että Freeman ja Alyx ovat olleet viikon ajan aikapoimussa, ja että vastarintaliike on aloittanut laajamittaisen taistelun Kaupunki 17:n hallinnasta. Freeman poistuu laboratoriosta ja muodostaa vastarintaliikkeen jäsenistä koostuvan joukkueen, joka etenee sotatantereeksi muuttuneessa kaupungissa. Kaupungin kaduilla Freeman tapaa jälleen Alyxin, joka kuitenkin jää Combinen vangiksi. Freeman jatkaa liikkumista kaupungissa ja tapaa Barneyn. Kaksikko sammuttaa erään Combinen aseen, joka on rakennettu entisen rakennuksen sisälle, jonka barney kertoo olleen entinen pankki tai museo. Aseen sammuttua Gordon ja Barney hajaantuvat ja vastarintaliike voi päästä yhä lähemmäs Linnoitusta. Myöhemmin Gordon löytää itsensä Barneyn luokse Linnoituksen muurien edestä, jossa Barney kertoo Alyxin joutuneen vangiksi. Dog avaa hänelle maanalaisen reitin, jonka kautta Gordon pääsee Linnoituksen juurelle.
Freeman tunkeutuu Linnoitukseen, jossa Combinen voimakenttä riistää ja tuhoaa kaikki hänen aseensa, poikkeuksena painovoimamanipulaattori, jonka tehot vain voimistuvat. Freeman astuu Combinen kuljetuskapselin sisälle ja hänet siirretään Linnoituksen huipulle. Yläkerroksissa hän tapaa Judithin ja hänen kapselinsa siirretään tohtori Breenin toimistoon, jossa Breen yrittää saada Elin työskentelemään Combinelle. Kun Eli ei hyväksy Breenin ehdotusta, Breen yrittää kiristää häntä Alyxin avulla. Vancet silti kieltäytyvät työskentelemästä Combinelle, joten Breen päättää siirtää heidät toiseen ulottuvuuteen kaukosiirtimellä ja yrittää suostutella Freemanin Combinen puolelle. Judith kuitenkin pettää Breenin ja päästää vangit vapaaksi, mutta Breen yrittää paeta Linnoituksesta toiseen ulottuvuuteen kaukosiirtimellä. Alyx kertoo, että Freemanin täytyy tuhota Linnoituksen pimeän energian reaktori, joka on Breenin kaukosiirtimen voimanlähde. Freeman tuhoaa reaktorin painovoimamanipulaattorilla, mutta reaktorin räjähtäessä aika pysähtyy ja G-Man ilmestyy onnittelemaan Freemanin toimintaa. G-Man kertoo monien tarjonneen kiintoisia tarjouksia Gordonin palveluksista ja kertoo kaiken tulevan selväksi Freemanille ajallaan. Sen jälkeen hän siirtää jälleen Freemanin staasitilaan ja poistuu tyhjyydestä hohtavan oven kautta.
Lisäosat
Half-Life 2:lle on julkaistu kaksi lisäosaa:
Modit
Half-Life 2:lle on tehty tuhansia eri modeja. Jotkut suosituimmista modeista ovat ladattavissa suoraan Steam-palvelusta, mutta on olemassa myös monia suosittuja ilmaismodeja palvelun ulkopuolella.
Joitakin Steam-palvelusta ladattavia modeja
Pelistä on olemassa myös toiseen maailmansotaan sijoittuva muunnos Resistance and Liberation.
Alphonse Renier
Alphonse Renier oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Half-Life 2
Lähdekoodivuoto
Syyskuussa 2003 pelin tekijätiimin työkoneille murtauduttiin. Saksalainen hakkeri nimeltä Alex G., joka tunnetaan myös nimellä ”Osama Bin Leaker”, onnistui saamaan haltuunsa Half-Life 2:n lähdekoodin ja pelille suunnitellut työkalut kuten Hammer Editorin ja Faceposerin.
Tiedostot levisivät ensin IRC-kanavia pitkin ja löysivät pian tiensä useille warez-sivustoille. Vuotanut versio sisälsi joitakin samoja kenttiä kuin E3:ssa esitetyissä videoissa.
Osaa pelin faneja on harmittanut, kuinka lopullisessa pelissä ei ollut yhtäkään samaa kenttää kuin vuotaneessa versiossa, jota myöhemmin alettiin kutsua Half-Life 2 Betaksi. Lopullisessa versiossa ei ollut lähes yhtään betaversion vihollisista, esimerkiksi ensimmäisestä Half-Lifesta tutut Houndeyet ja Bullsquidit oli poistettu. Myös esimerkiksi E3-videossa näkynyttä sinistä käärmemäistä otusta nimeltä Hydra ei tullut peliin. Kaikki kentät oli uusittu ja noin puolet niistä poistettu.
Modausyhteisö Gabe’s Love-Tub (myöhemmim Missing Information Team) on yrittänyt saada Betan hahmoja ja kenttiä lopulliseen versioon ja on jo julkaissut ensimmäisen versionsa tästä modista, joka kulkee nimillä Missing Information ja Half-Life 177. Yhteisö on jo julkaissut E3:ssa esiintyneiden videoiden kenttiä sekä kokonaan pelistä poistetun Borealis-kentän.
Jatko
Mahdollisen kolmannen episodin tai jopa Half-Life 3:n julkaisusta on Episode Twon julkaisun jälkeen huhuttu ja uutisoitu lukemattomia kertoja, vaikka Valve ei ole virallisesti julkistanut lisää jatko-osia. Syksyllä 2017 aikaisempien osien käsikirjoittaja Marc Laidlaw vahvisti ettei Half-Life 3:a tai Episode 3:a tulla koskaan julkaisemaan, sekä julkaisi omilla kotisivuillaan tiivistelmän kaavaillusta käsikirjoituksesta, jotta pelisarjan fanit saisivat mielenrauhan siihen mitä Grodon Freemanille sekä Alyx Vancelle tapahtui.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali on Itse valtiaat -ohjelman toinen erikoisjakso, joka esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa 31. joulukuuta 2003.
Juoni
Tarina kertoo kuningas Paavosta, jolla on oma kuningaskuntansa, Mooses Paavon maa. Linnassa asuivat kuningas Paavo Lipponen ja hänen apurinsa Hovinarri (assistentti)-Erkki. Kuningas Paavolla on kolme prinsessaa, Suvi, Päivi ja Suvi-Anne, jotka ilkeä lohikäärme sieppaa Suomi-neidon, eli Tarja Halosen, lisäksi. Ville Itälä ja Ben Zyskowicz ovat kyllästyneet pesemään kuningas Lipposen linnan vessoja ja lähtevät Mauri Pekkarisen ja Seppo Kääriäisen kanssa pelastamaan Suomi-neitoa. Heidän tiensä erkanevat, kun Mauri ja Seppo jatkavat matkaansa keskelle ja Ville ja Ben oikealle. Paavo on muuttumassa lohikäärmeeksi ja yrittää saada lohikäärmeen vapauttamaan Suomi-neidon ja prinsessat, mutta lohikäärme kieltäytyy, joten Paavo ja Erkki lähtevät myös pelastamaan Suomi-neitoa ja prinsessoja. Mauri ja Seppo putoavat suuren lentävän sienen selästä Kuoleman sillalle, jossa Sauli Niinistö esittää heille kysymyksen maidon hinnasta. Sauli kuitenkin päästää Sepon ja Maurin sillan yli, koska nämä rupeavat vaatimaan tarkkoja tietoja, mistä maidosta on kyse. He kuitenkin joutuvat selliin. Paavo ja Erkki saapuvat Kuoleman sillalle, jossa Sauli muuttaa Erkin sammakoksi ja päästää Paavon yli. Lopulta Paavo ja lohikäärme ottelevat lasermiekoilla, ja Paavon jäädessä alakynteen Erkki muuttaa lohikäärmeen ongelmajätetynnyriksi. Paavo herättää Suomi-neidon, ja Suomi-neidosta tehdään presidentti. Seppo valmistelee ilotulitusta, mutta räjäyttää vahingossa kuninkaan linnan kahtia.
Musikaalin kappaleet
"Hallitukselle ei olla hellä -Tahdon olla sulle hellä-"
Bionic Woman (televisiosarja)
Bionic Woman on yhdysvaltalainen David Eickin luoma scifisarja. Se on uudennettu versio 1970-luvun menestyssarjasta The Bionic Woman.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"200 apinaa -12 apinaa-"
Bionic Woman (televisiosarja)
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla syyskuussa 2007. Suomessa sarjaa on voinut seurata Subin kanavalla.
Juoni
San Franciscossa nuorena naispuolisena baarimikkona toimiva Jaime Sommers (Michelle Ryan) yrittää elättää pikkusiskoaan Beccaa heidän vanhempiensa kuoltua ennenaikaisesti. Jaime joutuu kuitenkin auto-onnettomuuteen ja hänen poikaystävänsä Will Anthros käyttää työpaikkansa salaista ja vasta kokeellista teknologiaa pelastaakseen tyttöystävänsä hengen.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Mitä luuseristakin voi tulla -Mitä miehen täytyy olla-"
Bionic Woman (televisiosarja)
Juoni
Jaime huomaa nopeasti, ettei elämä ole normaalia häneen asennettujen bionisten jalkojen, oikean käden ja silmän kanssa.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Myrskyn jälkeen huokaistaan -Myrskyn jälkeen-"
Bionic Woman (televisiosarja)
Juoni
Alkuvaikeuksien jälkeen Jaime menee työskentelemään hänen henkensä pelastaneeseen Berkut Group -organisaatioon.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Mun kääpiö on Sauli"
Bionic Woman (televisiosarja)
Tuotanto
Vuonna 2002 USA Network kertoi valinneen Jennifer Anistonin uuteen The Bionic Woman -nimeä kantavan televisiosarjaan. Projekti ei koskaan edennyt tuotantoon asti.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Politiikan Pokémon"
Bionic Woman (televisiosarja)
Tuotanto
Vuonna 2006 NBC Universal ilmoitti herättävänsä Bionic Womanin eloon. Taisteluplaneetta Galactican vastaavana tuottajana tunnettu David Eick kiinnitettiin täysin uudennetun sarjan tuottajaksi.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Zysse tulee!"
Bionic Woman (televisiosarja)
Tuotanto
The Hollywood Reporter kertoi tammikuussa 2007 NBC:n tilanneen tunnin mittaisen pilottijakson sarjalle. Myöhemmin toukokuussa NBC vahvisti tilanneensa ensimmäisen kauden.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Musikaalin kappaleet
"Iso-P ja Iso-T"
Bionic Woman (televisiosarja)
Tuotanto
Sarjaa kuvattiin kahdeksan jaksoa Vancouverissa vuonna 2007, kunnes käsikirjoittajien lakko laittoi sen tauolle. Myöhemmin ilmoitettiin, ettei sarjaa jatketa lakon loputtua.
Uudistetussa sarjassa on paljon eroavaisuuksia alkuperäiseen verrattuna. Alkuperäinen The Bionic Woman pohjautui Martin Caidinin romaaniin Cyborg ja siitä tehtyyn televisiosarjaan Kuuden miljoonan dollarin mies, eikä niihin ole oikeuksia uuden sarjan tuottajilla.
Andrei Zubkov
Andrei Jurjevitš Zubkov (, s. 29. kesäkuuta 1991 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija.
Venäjän maajoukkueessa Zubkov pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Brasilian Fed Cup -joukkue
Brasilian Fed Cup -joukkue edustaa Brasiliaa Fed Cupissa. Se toimii Brasilian tennisliiton alaisuudessa. Brasilia osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1965. Kaiken kaikkiaan Brasilia on pelannut 165 maaottelua, joista voittanut 92 ja hävinnyt 73. Parhaimmillaan se on päässyt puolivälieriin vuosina 1965 ja 1982.
Lucien Londot
Lucien Jean Londot oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Project Reality
Project Reality (PR) on Project Reality Mod Teamin ja Black Sand Studiosin kehittämä modi Battlefield 2:lle ja ArmA 2:lle, joka pyrkii realistiseen ase- ja fysiikkamallinukseen, tiimityöhön ja mahdollisimman todelliseen sotakokemukseen.
Battlefield 2:PR Modifikaatiosta julkaistiin 29. Kesäkuuta 2013 1.0 beta versio kahden vuoden kehittämisen jälkeen.
Project Reality 1.3
Project Realitysta on tehty myös muista peleistä riippumaton Battlefied 2:een pohjautuva itsenäinen ilmaispeli, joka julkaistiin vuoden 2015 toukokuussa.
Gliadiini
thumb|Malli gliadiinin rakenteesta Gliadiini on viljoissa esiintyvä glykoproteiini, joka voi aiheuttaa joillekin keliakiareaktion ohutsuolessa. Gliadiinin kemiallinen kaava on C29H41N7O9 ja CAS-numero 9007-90-3. Gliadiini- ja nykyään varsinkin gliadiinipeptidivasta-aineita määritetään verestä erityisesti pienten lasten keliakiaa tutkittaessa.
North American X-15
pienoiskuva|X-15 North American X-15 rakettilentokone on X-1-koneen ohella kuuluisin Yhdysvaltojen X-sarjan kokeellisista lentolaitteista. X-15 saavutti monia nopeus- ja korkeusennätyksiä 1960-luvun alussa ja keräsi paljon kokemuksia, joita käytettiin myöhemmissä lentokoneissa ja avaruussukkulan suunnittelussa.
X-15 -ohjelman aikana 13 lentoa saavutti Yhdysvaltojen 50 mailin, noin 80 kilometrin määritelmän avaruuslennon korkeudelle jolloin lentäjät saivat Yhdysvaltain ilmavoimilta astronautin statuksen. Näistä kaksi rikkoi myös FAI:n määrittelemän sadan kilometrin avaruuslennonrajan.
X-15 -koneita rakennettiin kolme kappaletta ja niillä lennettiin kaikkiaan 199 lentoa, joista ensimmäiset vuonna 1959 ja viimeinen 24. lokakuuta 1968. Kaksitoista koelentäjää ohjasi yksipaikkaista konetta, muun muassa Neil Armstrong (ensimmäinen kuukävelijä) ja avaruussukkula-ohjelmaan osallistunut Joe Engle.
Lennolla 191 15. marraskuuta 1967 koelentäjä Michael J. Adams kuoli X-15:n jouduttua pyörimisliikkeeseen ja hajottua ilmassa.
X-15 lähetettiin matkaan Boeing B-52 Stratofortress-pommittajan siiven alta noin 13 500 metrin korkeudessa ja 800 km/h nopeudessa.
23. elokuuta 2005 kahdeksasta X-15-koelentäjästä kolme, jotka eivät olleet aikoinaan sotilaslentäjiä, saivat siviiliastronautin siivet; NASAn sotilaslentäjätaustaiset lentäjät saivat astronautin siivet aselajiltaan. Huomionosoituksen saajat olivat eläkkeellä oleva NASAn lentäjä Bill Dana ja kuolleita John B. McKayta ja Joseph A. Walkeria edustaneet perheet.
Kone rakennettiin tutkimaan lentokonerakenteiden, materiaalien ja ohjainpintojen toimintaa hypersoonisilla nopeuksilla ja hyvin suurilla korkeuksilla. Lennot olivat lyhyitä ja kestivät vain noin 10 minuuttia kukin. Moottorivoimalla lentoa oli vain 85 sekuntia, jonka jälkeen kone liiti laskuun.
Koneessa oli kaksi pudotettavaa polttoainesäiliötä siipien alapuolella rungon molemmin puolin. Säiliöihin mahtui yhteensä 6 120 kg polttoainetta.
Bulgarian Fed Cup -joukkue
Bulgarian Fed Cup -joukkue edustaa Bulgariaa Fed Cupissa. Se toimii Bulgarian tennisliiton alaisuudessa. Bulgaria osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Kaiken kaikkiaan Bulgaria on pelannut 131 maaottelua, joista voittanut 60 ja hävinnyt 71. Parhaimmillaan se on päässyt välieriin vuosina 1985 ja 1987.
Latur
Latur on noin 380 000 asukkaan kaupunki Intian Maharashtran osavaltiossa, joka toimii samannimisen piirikunnan pääkaupunkina. Kaupungissa sijaitsee Rashtrakutadynastian aikana rakennettu temppeli, joka on omistettu Jagdamba-jumalattarelle.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Laturin väestöstä 70 prosenttia oli hindulaisia. Toiseksi suurin uskonto oli islam, jota tunnusti noin 24 %, buddhalaisia oli hieman alle viisi prosenttia ja jainalaisia alle prosentin. Lukutaitoisten osuus väestöstä oli 84 %. Slummien määräksi laskettiin 16 880 ja niissä asui joka viides laturilainen.
Slow, Deep and Hard
Slow, Deep and Hard on Type O Negativen debyyttialbumi vuodelta 1991.
Yleiskatsaus
Albumin alkuperäisen nimen oli tarkoitus olla "None More Negative", mutta päätyi mainitsemattomista syistä nykyiseen muotoonsa. Albumi jäi melko vähäiselle huomiolle verrattuna yhtyeen menestysalbumeihin Bloody Kisses ja October Rust. Albumin sisältö on raskasta ja Steelen laulutyyli raakaa karjumista myöhemmin tavaramerkiksi muodostuneen bassobaritoninsa sijaan. Musiikillisesti albumi on verrattavissa Type O:a edeltäneeseen bändiin, Carnivoreen. Albumin tekstit sisältävät aiheita, jotka liittyvät petollisen tyttöystävän murhaamiseen kirveellä, kappaleet ovat myös usein huomattavan pitkiä ja harvemmin jäivät pituuksiltaan alle kuuden minuutin. Albumia pidetään yhtenä Doom- ja Goottimetallin kulmakivinä. Albumi sisältää huomattavia määrie Peter Steelen omalaatuista mustaa huumoria ja levynkansi vastaakin nimeään sensuroidulla kuvalla yhdynnästä. Vaikkakin albumin musiikki oli keskimäärin nopeaa ja aggressiivista, Type O Negative flirttaili Doom Metal-vaikutteitaan tuskallisen hitailla väliosilla.
Bab el hadid
Bab el hadid (, suom. Keskusasema) on egyptiläinen elokuva vuodelta 1958. Sitä on esitetty Suomen televisiossa nimellä Keskusasema. Siinä ohjaaja Youssef Chahine käyttää Kairon keskusasemalla työskenteleviä ihmisiä vertauskuvana kertomassa Egyptin yhteiskunnasta. Elokuva oli ehdokkaana Kultaiseen karhuun Berliinin elokuvajuhlilla.
Turun linnan kirkko
thumb|265px|Vain rippikello säilyi vuoden 1941 pommituksen aiheuttamasta tulipalosta. thumb|265px|Kuningattaren aition katos, kilvessä [[Sofia Magdalenan nimikirjaimet.]]
Turun linnan kirkko on Juhana Herttuan aikaiseen Turun linnan eteläsiiven pitosaliin sisustettu luterilainen kirkko. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1706. Sitä hallinnoi Turun museokeskus, joka vuokraa sitä kirkollisiin toimituksiin, konsertteihin ja muihin tapahtumiin. Kirkkoon mahtuu 240 henkilöä.
Linnan kirkkoa käytetään erityisesti vihki- ja kastekirkkona. Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä järjestää siellä myös jumalanpalveluksia, esimerkiksi jouluaamuna.
Linnan kirkossa on mekaaniset Marcussen & Sønin 18-äänikertaiset urut vuodelta 1964.
Historia
Kerros, jossa kirkko sijaitsee rakennettiin 1550-luvulla Juhana Herttuan tarpeita varten. Tilaa kutsuttiin Suureksi saliksi ja herttuan aikana sitä käytettiin pitosalina. Muiden herttuallisten edustustilojen tapaan Suuri sali oli valoisa, ikkunoita on molemmilla pitkillä sivuilla ja päädyssä. Päälinnassa oli tulipalo vuonna 1614 ja sen jäljiltä vain linnan vesikatot ja välipohjat uusittiin. Kun Sturen kirkko ei enää kokonsa puolesta riittänyt seurakunnan tarpeisiin, tehtiin entiseen pitosaliin uusi kirkko, joka vihittiin käyttöön vuonna 1706. Kirkon sisustukseen lisättiin kuninkaalliset aitiot vuonna 1775, koska Kustaa III ja Sofia Magdalena olivat tulossa vierailulle linnaan. Kirkko tuhoutui täydellisesti jatkosodan pommituksen aiheuttamassa tulipalossa 1941 ja on rekonstruoitu paloa edeltäneeseen 1700-luvun asuun. Ainoana esineenä palosta säilyi nykyään sakariston oven pielessä oleva rippikello, jolla pappi kutsui seurakuntaa ehtoollisen viettoon. Kirkon entisöinti pommituksen jäljiltä valmistui vuonna 1961. Sen vihki samana vuonna uudelleen käyttöön arkkipiispa Ilmari Salomies.
Linnan kirkko on linnan kolmesta kirkollisesta tilasta ainoa uskonpuhdistuksen jälkeen valmistunut. Kirkko kunnostettiin vuosina 1990–1992.
Albert Delbecque
Albert Delbecque oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Marcel Leboutte
Marcel Jules Henri Leboutte (11. toukokuuta 1880 Spa – 6. joulukuuta 1976 La Gleize) oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Chilen Fed Cup -joukkue
Chilen Fed Cup -joukkue edustaa Chileä Fed Cupissa. Se toimii Chilen tennisliiton alaisuudessa. Chile osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1968. Kaiken kaikkiaan Chile on pelannut 137 maaottelua, joista voittanut 72 ja hävinnyt 65. Fed Cupin vanhassa muodossa Chile pääsi 16 parhaan joukkoon vuonna 1978.
Langelandin kunta
Langelandin kunta muodostettiin v. 2007 Tanskan kuntauudistuksessa yhdistämällä kolme tuolloin lakkautetun Fynin amtin kuntaa: Tranekærin, Rudkøbingin ja Etelä-Langelandin kunnat.
Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista. Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Hitoshi Kiyama
Hitoshi Kiyama (, s. 9. tammikuuta 1974 Kagoshima) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen maailmanmestari, joista Kiyama voitti World Openin 2003.
Anders Johan Malmgren
thumb|Anders Johan Malmgren Anders Johan Malmgren (21. marraskuuta 1834 Kajaani – 12. huhtikuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja valtiopäivämies, josta tuli Oulun läänin maaherra eli kuvernööri.
Malmgrenin vanhemmat olivat apteekkari Anders Jakob Malmgren ja Alvina Maria Elisabet Westerlund. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1860 ja lisensiaatiksi 1863. Malmgren teki vuodesta 1856 alkaen eläintieteellisiä tutkimusmatkoja Vienanmerelle ja eri puolille Suomea sekä oli mukana 1861, 1864 ja 1868 Huippuvuorten ja Ruijan retkikunnissa. 1860-luvulla hän julkaisi väitöskirjansa Kritisk öfversikt af Finlands fiskar (1863, käännettiin myös saksaksi) sekä joukon tutkimuksia Huippuvuorten kasvistosta ja eläimistä, kuten myös tärkeinä pidetyt tutkimukset Nordiska hafs-annulater (1865, käännettiin myös saksaksi) sekä Spetsbergens, Grönlands, Islands och den Skandinaviska halföns hittils kända Annulata polychaeta (1867, käännettiin myös saksaksi).
Hitoshi Kiyama
Kilpaura
Kiyama aloitti Kyokushinin harjoittelemisen 15-vuotiaana ja voitti ensimmäiset turnaukset 1995 ja 1996.
Anders Johan Malmgren
Malmgren toimi eläintieteen ylimääräisenä professorina Helsingin yliopistossa 1869-1874. Erottuaan professuurista hän hoiti vakinaisesti kalastustentarkastajan virkaa, jota oli hoitanut sivutoimisesti jo vuodesta 1865. Malmgren työskenteli muun muassa Pohjois-Pohjanmaan lohenkalastuksen hyväksi, kalatalouslainsäädännön kehittämiseksi ja kalastusyhdistysten perustamiseksi. Hänen kalanviljelyyn kielteisesti suhtautuva usealla kielellä julkaistu teoksensa Lausunto keinotekoisen kalankasvatuksen Suomeen perustamisen soveliaisuudesta (1883) herätti runsaasti keskustelua. Malmgren kirjoitti teoksen vierailtuaan Nikolskin kalanviljelylaitoksella Venäjällä Novgorodin läänissä. Malmgrenin kalanviljelyyn kohdistama kritiikki johti siihen että häntä ennen kalastuksentarkastajana toimineen Henrik Johan Holmbergin perustamat kalanviljelylaitokset alkoivat rappeutua ja lopulta ne lakkautettiin. Malmgren perusti vuonna 1869 Suomen ensimmäisen kalataloudellisen aikakauskirjan Tidskrift för Fiskenäring och Aquikultur; tätä aikakauskirjaa ilmestyi kuitenkin vain yksi numero.
Hitoshi Kiyama
Kilpaura
Kiyama voitti ensimmäisen isomman turnauksen 1997, kun hän saavutti keskisarjan maailmanmestaruuden.
1998 Kiyama voitti Japanin maajoukkueen mukana joukkue maailmanmestaruuskilpailut. Hän saavutti myös pronssia Japanin mestaruuskisoissa voitettuaan mitaliottelussa Ryuta Nojin.
Junjō romantica
Junjō romantica on Shungiku Nakamuran yaoi-tyypin manga- ja animesarja, joka kertoo kolmesta homoparista. Animessa on kolme tuotantokautta, kaikissa 12 jaksoa. Manga-kirjoja on ilmestynyt 14.
Hitoshi Kiyama
Kilpaura
2000 Kiyama voitti ensimmäisen Japanin mestaruuden, kun hän voitti loppuottelussa Yasuhiko Kimuran. Alkukesästä Kiyama oli ensimmäistä kertaa mukana EM-kisoissa, jotka pidettiin Portugalissa. Hän eteni turnauksen loppuotteluun, jossa hän saavutti Euroopan mestaruuden voitettuaan Pavel Mandokin.
Anders Johan Malmgren
Malmgren osallistui porvarissäädyssä Kristiinankaupungin edustajana valtiopäiville 1882 ja Helsingin edustajana 1885, ollen molemmilla kerroilla useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen. Oulun läänin kuvernöörinä hän toimi vuodesta 1889, määräten muun muassa suomen lääninsä virkakieleksi.
Junjō romantica
Henkilöt
Päähenkilöt ovat yaoi-kirjailija Akihiko Usami ja 18-vuotias opiskelija Misaki Takahashi. Anime sekä manga keskittyvät pääasiassa heidän elämäänsä, mutta välillä kerrotaan myös kahden muun parin elämästä; Kirjallisuudenopettaja Hiroki Kamijōn ja lääkäriopiskelija Nowaki Kusaman, sekä kirjallisuusprofessori Yō Miyagin ja opiskelija Shinobu Takatsukin suhteista. Kaikki hahmot ovat kuitenkin tavalla tai toisella toisilleen tuttuja. Esimerkiksi Hiroki on Usamin lapsuudenystävä sekä Misakin opettaja ja Miyagi on puolestaan Hirokin kollega.
Anders Johan Malmgren
Malmgrenin puoliso vuodesta 1864 oli Augusta Lundberg (1839–1917), metsänhoitaja Karl Johan Hjalmar Malmgren (s. 1867) oli heidän poikansa.
Hitoshi Kiyama
Kilpaura
2001 Kiyama voitti uransa toisen Japanin mestaruuden voitettuaan toistamiseen Yasuhiko Kimuran loppuottelussa. Hän eteni myös painoluokallisissa MM-kisoissa loppuotteluun, tällä kertaa raskaassasarjassa, jossa Kiyama voitti Sergei Osipovin. Se oli samalla hänen uran toinen maailmanmestaruus kahdessa eri painoluokassa.
Yö autiolla vuorella
Yö autiolla vuorella on venäläisen Modest Musorgskin vuonna 1867 säveltämä ohjelmallinen orkesteriteos. Sen useimmin esitetty versio on Nikolai Rimski-Korsakovin Musorgskin kuoleman jälkeen vuonna 1886 tekemä soitinnus. Rimski-Korsakovin versio perustuu lähes kokonaan Musorgskin alkuperäisteoksen teemoihin. Rimski-Korsakov luonnehti Musorgskin saaneen tähän teokseen vahvoja vaikutteita Hector Berliozilta ja Franz Lisztiltä.
Hitoshi Kiyama
Kilpaura
2002 Kiyama eteni urallaan kolmannen kerran Japanin mestaruuskisojen loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden Hajime Kazumille.
Junjō romantica
Henkilöt
Usami Akihiko "Usagi" (hänen lempinimensä,joka tarkoittaa jänistä japaniksi) on rikkaasta perheestä tullut 28-vuotias BL kirjailija, jolla on "pakkomielteenä" normaalien perheiden elämä, sillä itse hän ei sitä ole koskaan kokenut. Sen takia hän kerää leluja ja nimeää nallensa yleisimmillä Japanilaisilla nimillä, sekä haluaa kokeilla kaikkea "normaalia". Hänen isänsä on kuuluisan yhtiön johtaja ja hänen 31-vuotias velipuolensa on heidän isänsä perijä. Usamin veli on kateellinen pikkuveljelleen ja haluaa viedä kaiken Usamille tärkeän (Misakin).
Yö autiolla vuorella
Musorgski käytti teoksessaan innoituksen lähteinä venäläistä kirjallisuutta ja kansanperinnettä. Hän ei saanut sävellystään esitetyksi ja päätti sisällyttää sen oopperabalettiinsa Mlada sekä keskeneräiseksi jääneeseen oopperaansa Sorotšinskin markkinat.
Junjō romantica
Henkilöt
Misaki Takashi on 18-vuotias normaali opiskelija, jonka vanhemmat ovat kuolleet auto-onnettomuudessa 10 vuotta sitten. Ainoa elävä perheenjäsen on Misakin isoveli Takahiro, joka kasvatti Misakin. Misakin toiveena on päästä samaan yliopistoon johon hänen isoveljensä olisi halunnut mennä, jollei olisi luopunut unelmastaan kasvattaakseen Misakin.
Yö autiolla vuorella
Musorgski esitti teokselle yksityiskohtaisen kuvauksen sen partituurissa: "Yliluonnollisten äänien maanalainen pauhu. Pimeyden henget saapuvat. Mustan Jumalan ylistys. Musta messu. Noitien kokous, jonka keskeyttää pienen kirkon kaukainen kellojensoitto, jolloin pahat henget häviävät. Päivä koittaa."
Elokuvaohjaaja Aleksandr Aleksejev teki vaimonsa Claire Parkerin kanssa vuonna 1933 sävellyksen pohjalta abstraktin animaatioelokuvan Une nuit sur le mont chauve. Yö autiolla vuorella sisältyy myös Walt Disneyn elokuvaan Fantasia vuodelta 1940.
Musiikki kuullaan myös Kingdom Hearts pelissä End of the World maailmassa.
Kokoonpano
Alkuperäinen:
Rimski-Korsakovin versio:
Boris Mihailov
Boris Petrovitš Mihailov (, s. 6. lokakuuta 1944 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
Hän oli kuuluisan Mihailov–Petrov–Harlamov-ketjun oikea laitahyökkääjä. Hän voitti jääkiekon olympiakultaa vuosien 1972 ja 1976 talviolympialaisissa sekä olympiahopeaa 1980. Hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta, vuosina 1969–1971, 1973–1975 ja 1978–1979, sekä Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa, vuosina 1968, 1970–73, 1975 ja 1977–1981. Mihailov teki Neuvostoliiton maajoukkueessa 207 maalia 288 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton maajoukkueen tehotilaston 2. sijalla. Mihailov edusti Moskovan TsSKA:ta ja Lokomotiv Jaroslavlia. Neuvostoliiton liigassa hän teki 472 maalia 572 ottelussa.
Pelaajana Mihailov tuli tunnetuksi ”likaisesta työstään” maalin edessä. Hän oli niin sanottu luukkumies, joka latoi maalivahdista kimmonneet kiekot eli reboundit maaliin.
Valmentajana
Mihailov on myöhemmin toiminut Venäjän jääkiekkomaajoukkueen valmentajana vuoden 1993 MM-kisoissa saavuttaen MM-kultaa, vuoden 2002 MM-kisoissa saavuttaen MM-hopeaa ja vuonna 2005 saavuttaen MM-pronssia.
Peikonmähkä
Peikonmähkä eli jerikonruusu (Selaginella lepidophylla) on mähkien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä esiintyy luonnonvaraisena Chihuahuan aavikolla Meksikon pohjoisosissa sekä Yhdysvalloissa Texasin ja New Mexicon osavaltioissa.
Peikonmähkää kutsutaan toisinaan jerikonruusuksi, vaikka jerikonruusu on myös aivan toinen kasvilaji ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimossa.
thumb|vasen|Peikonmähkän elpyminen kolmessa tunnissa. Kuva nopeutettu. Peikonmähkä saattaa menettää 95 prosenttia painostaan ja kuivua palloksi kärsimättä vahinkoa. Se voi elää siten useita vuosia, kunnes kosteus "herättää sen eloon".
Jan Vesterinen
Jan Vesterinen (s. 3. heinäkuuta 1985 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka viimeksi edusti Kakkosen Someron Voimaa. Hän pelasi kausilla 2009–2010 lainasopimuksella IF Gnistanissa. Vesterinen pelasi Hongassa uransa aikana kolme Veikkausliiga-ottelua.
Jochen Hahn
Jochen Hahn (s. 18. huhtikuuta 1974 Altensteig) on saksalainen autourheilija, joka kilpailee kaudella 2015 ratakuorma-autoilun MM-sarjassa Castrol Team Hahn Racingin MAN:illa. Hahn on yksi ratakuorma-autoilun historian menestyneimmistä kuljettajista. thumb|right|250px|Jochen Hahn (oik.) vuoden 2013 Espanjan Grand Prix'ssä Hahn debytoi EM-sarjassa kaudella 2000 korvatessaan isänsä Konrad Hahnin. Ensimmäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2011 voitettuaan 12 kilpailua ja kerättyään 402 pistettä. Kaudella 2012 Hahn saavutti 16 voittoa ja voitti sarjan mestaruuden 517 pisteellä. Kolmannen peräkkäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2013 kerättyään kahdeksan voittoa ja 417 pistettä. Hahn on ensimmäinen ja ainoa kuljettaja, joka on voittanut Euroopan mestaruuden kolmesti peräkkäin. Kolmen mestaruuden lisäksi Hahnilla on myös yksi EM-hopea ja neljä EM-pronssia.
Jokaisella mestaruuskaudellaan Hahn valittiin myös sarjan pidetyimmäksi kuljettajaksi.
Dirk Lotsy
thumb|Dirk Lotsy (1905) Dirk Nicolaas Lotsij (3. heinäkuuta 1882 Dordrecht – 27. maaliskuuta 1965 Haag) oli alankomaalainen jalkapalloilija. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1905. Sittemmin hän osallistui vuoden 1912 kesäolympialaisiin Tukholmassa joukkueen kapteenina sijoittuen pronssille. Hän oli Karel Lotsyn etäinen sukulainen.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1972–1973
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1972–1973 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Mestaruuden voitti Karhulan Rateko.
Miesten SM-sarja
Sarjaan nousivat Lautta-Pojat ja Palloiluseura Arsi Haminasta.
Mestarit: Ilkka Kesseli, Raimo Koskinen, Juha Liikanen, Heikki Montonen, Kalle Nikkinen, Risto Palonen, Tapani Piilola, Ossi Pulli, Risto Raussi. Valmentaja Elo Blomqvist.
Middelfartin kunta
thumb|right|250px|Kartta kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista.
Middelfart on Etelä-Tanskan alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 38 955 asukasta, ja sen pinta-ala oli 298,9 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Middelfart.
Sini Vehviläinen
Sini Vehviläinen (s. 24. kesäkuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2014 Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa.
Vehviläinen on aiemmin pelannut liigaa FC Hongan lisäksi HJK:ssa sekä kauden 2013 ajan porilaisessa NiceFutiksessa. Hän on tehnyt seitsemän kauden aikana yhteensä 57 maalia ja on vuonna 2007 alkaneen Naisten Liigan kaikkien aikojen viidenneksi paras maalintekijä.
Kirjokohokki
Kirjokohokki (Silene colorata, myös Silene canescens) on kohokkikasvien heimoon ja kohokkien sukuun kuuluva kasvi. Kasvia tavataan Välimeren alueella.
Ulkonäkö
Kasvi kasvaa suikertavasti, ja enimmillään 50 senttimetriä korkeaksi.
Mari Leppänen
Mari Inka-Elina Leppänen (o.s. Pentikäinen; s. 26. syyskuuta 1978 ) on suomalainen filosofian ja teologian maisteri, luterilaisen kirkon pappi, Turun arkkihiippakunnan piispa sekä lestadiolaisen herätysliikkeen tutkija ja tietokirjailija.
Kirjokohokki
Ulkonäkö
Kirjokohokin lehdet ovat pienet. Ylemmät lehdet ovat muodoltaan suikeat ja alemmat puolestaan lusikanmuotoiset. Lehdet ovat enimmillään kolme senttimetriä pitkiä.
Mari Leppänen
Työtehtävät
Arkkipiispa Kari Mäkinen avustajineen vihki Leppäsen papin virkaan Turun tuomiokirkossa 4. maaliskuuta 2012. Tapahtuma herätti runsaasti huomiota herätysliikkeen piirissä, kirkossa ja julkisissa tiedotusvälineissä. Leppänen tuli julkisuudessa tunnetuksi ensimmäisenä vanhoillislestadiolaisena naispappina.
Kirjokohokki
Ulkonäkö
Kirjokohokilla on vaaleanpunaiset kukat, joissa on viisi sydämenmuotoista terälehteä. Kasvi kukkii tammikuusta toukokuuhun.
Mari Leppänen
Työtehtävät
Leppänen toimi Liedon seurakunnan tiedottajana vuodesta 2005 ja vuoden 2012 alusta seurakuntapastorina. Tämän jälkeen hän työskenteli Kirkkohallituksessa, ja hänen vastuullaan oli seurakuntavaalien 2014 viestintä. Vuodesta 2015 hän toimii piispa Kaarlo Kallialan erityisavustajana Turun arkkihiippakunnan tuomiokapitulissa. Hiippakuntadekaanin tehtäviä hän hoiti vuodesta 2018 alkaen ensin viransijaisena ja vuodesta 2019 vakituisena viranhaltijana.
Leppänen valittiin Turun arkkihiippakunnan piispaksi toisella äänestyskierroksella joulukuussa 2020. Hän sai 565 ääntä ja Turun Mikaelinseurakunnan kirkkoherra Jouni Lehikoinen 467 ääntä. Hän seuraa virassa Kaarlo Kallialaa. Hänet vihittiin virkaan 7. helmikuuta 2021.
Kirjokohokki
Elinympäristö
Kirjokohokki kasvaa esimerkiksi viljelemättömillä pelloilla, kallioisilla teidenvarsilla sekä multaisilla garigue-mailla.
Mari Leppänen
Vanhoillislestadiolainen naispappi, uranuurtaja
Leppänen on tiettävästi järjestyksessä toinen vanhoillislestadiolainen nainen, joka on vihitty papiksi. Vuonna 1988 pappisvihkimyksen sai vanhoillislestadiolainen Valma Luukka, joka ei tosin ole ollut Rauhanyhdistyksen jäsen. Leppänen on siten merkittävä uranuurtaja nykyisin vahvasti maallikko- ja miesjohtoisessa herätysliikkeessä, jolla on 170-vuotinen historia. Vanhoillislestadiolaisuuden tutkija, dosentti Seppo Lohi on todennut Kotimaa-lehdessä, että Leppäsen pappisvihkimys on ”historiallinen tapaus” kirkon suurimman herätysliikkeen piirissä.
Kirjokohokki
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kirjokohokin kukinto.
Mari Leppänen
Vanhoillislestadiolainen naispappi, uranuurtaja
Leppäsen pappisvihkimyksen osakseen saama huomio mediassa ja julkisessa kansalaiskeskustelussa johtuu siitä, että vanhoillislestadiolaisuus on evankelis-luterilaisen kirkon suurin herätysliike, joka ei kuitenkaan salli liikkeeseen kuuluvien naisteologien ottaa vastaan papin tehtävää. Naispappeus hyväksyttiin Suomen luterilaisessa kirkossa vuonna 1986, mutta vanhoillislestadiolaisuuden päättävä elin Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys (SRK) on ilmoittanut, että liikkeessä ei hyväksytä kirkon virkakäsitystä.
Leppäsen pappisvihkimys merkitsee sitä, että hän avoimesti kyseenalaistaa oman herätysliikkeensä naisten pappeutta koskevan kiellon, kuten tekevät myös myöhemmin samaan ratkaisuun päätyvät muut vanhoillislestadiolaiset naiset. Leppäsen osalta papin tehtävään sitoutuminen on aiheutunut hänelle henkilökohtaisia seuraamuksia, joista tiedotusvälineet ovat raportoineet julkisuudessa. Leppäsen mukaan hänet on pyritty eristämään sosiaalisesti ja hengellisesti. ”Näin jyrkkiä äänenpainoja en osannut odottaa Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen ja paikallisyhdistyksen johdolta”, hän totesi.
Leppäsen jälkeen vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen piiristä papiksi on vihitty myös Meri-Anna Hintsala (nyk. Meri-Anna Paloniemi) ja Ulla Palola.
Reaktioita
Kotimaa24-verkkosivuston tietojen mukaan SRK:n ja Turun Rauhanyhdistyksen johtokunnan viesti Leppäselle on, että hän siirtyy pappisvihkimyksen myötä liikkeen ulkopuolelle eikä voi toimia yhdistyksen tehtävissä. Yhdistyksen puheenjohtaja Kimmo Puolitaival kuitenkin lausui: "”Haluamme rukouksin ja rakkaudella muistaa sitäkin, joka valitsee toisin. Olemme katuvalle aina valmiita saarnaamaan kaikki synnit anteeksi. Toivotan myös kaikki tervetulleeksi ja Lopen Suviseuroihin kuuntelemaan, mikä on se usko, joka meille on niin luovuttamaton.”" Puolitaival on sanonut, että muutamista eriävistä mielipiteistä huolimatta liikkeen kanta naispappeuteen ei ole muuttunut eikä muutosta ole näköpiirissä.
Samainen yhdistys on Kotimaa24:n tietojen mukaan erottanut Leppäsen puolison Risto Leppäsen yhdistyksen puhujan tehtävistä. Syynä on Risto Leppäsen salliva suhtautuminen naispappeuteen. Arkkipiispa Mäkinen on ilmaissut huolensa vanhoillislestadiolaisen liikkeen toimista naispappeuteen myönteisesti suhtautuvia kohtaan.
Tutkimushanke
Leppänen on myös tutkija, ja hän käynnisti vanhoillislestadiolaisuutta koskevan tutkimushankkeen vuonna 2010. Hanke pyrkii selvittämään naisteologien roolia lestadiolaisessa herätysliikkeessä 1900-luvulla.
Pro gradu -tutkielmassaan Naispappeuspuhe vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä vuosina 1975–2010 (2011) Leppänen selvitti vanhoillislestadiolaisuuden sisällä käytyä keskustelua naispappeudesta. Kyseessä on ensimmäinen vanhoillislestadiolaisia naisteologeja koskeva tutkimus.
Tutkimuksen aineisto koostuu painettujen historiallisten lähteiden lisäksi haastatteluaineistosta. Tutkimuksen tulokset osoittavat, että keskustelu naisten pappeudesta vanhoillislestadiolaisuudessa on ollut miesten puhetta naisten pappeudesta (Leppänen Ajankohtaisessa Kakkosessa 6.3.2012). Vanhoillislestadiolaiset naiset, jotka edustavat herätysliikkeen jäsenistön enemmistöä, on herätysliikkeessä Leppäsen käsityksen mukaan jätetty kirkon virkakäsityksestä käydyn keskustelun ja päätöksenteon ulkopuolelle.
Luottamustehtäviä
Leppänen toimii Hiljaisuuden Ystävien hallituksen puheenjohtajana. Hiljaisuuden Ystävät ry on vaalinut kristillistä spiritualiteettiä jo yli 30 vuoden ajan.
Leppänen on ollut Liedon kunnanvaltuuston jäsen 2005–2012, kunnanhallitukseen varajäsen 2005–2008 sekä perusturvalautakunnan puheenjohtaja 2009–2012. Hän edusti Suomen keskustaa.
Yksityiselämä
Leppäsen vanhemmat ovat professori Juha Pentikäinen ja lehtori Elina Pentikäinen (o.s. Lyyra). Hänen veljiään ovat Helsingin Sanomien entinen päätoimittaja Mikael Pentikäinen ja Kirkon Ulkomaanavun toiminnanjohtaja Antti Pentikäinen. Leppäsen puoliso on Liedon kirkkoherra Risto Leppänen, joka on aikaisemmin työskennellyt arkkipiispa Kari Mäkisen teologisena erityisavustajana.
Leppänen vietti lapsuutensa Helsingin Käpylässä. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa sekä folkloristiikkaa että teologiaa.
Saarenmaa (maakunta)
thumb|250px|Saarenmaan kunnat vuodesta 2017. thumb|250px|Saarenmaan kunnat vuoteen 2017.
Saarenmaan maakunta (myös Saaren maakunta, ) on Viron maakunta, joka sijaitsee maan länsiosassa. Maakunta muodostuu Saarenmaan, Muhun ja Ruhnun saarista sekä lukuisista pienemmistä saarista.
Kunnat
Saarenmaan maakunnassa on ollut vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen, lokakuusta 2017 alkaen kolme kuntaa: Saarenmaan kunta, Muhun kunta ja Ruhnun kunta. Saarenmaan kunta muodostettiin yhdistämällä pääsaaren kaikki 12 kuntaa 21.10.2017.
Maakunnan asukasluku oli vuoden 2018 alussa 31 925. Maakunnan pinta-ala on 2 938 neliökilometriä ja asukastiheys näin ollen 12 asukasta neliökilometrillä.
Väestö
Vuonna 2011 Saarenmaan maakunnassa oli 31 317 asukasta, joista 30 729 (98,1 %) oli virolaisia, 295 (0,9 %) venäläisiä ja 272 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Hallinto ja politiikka
Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Robert Hardy
Timothy Sydney Robert Hardy (29. lokakuuta 1925 Cheltenham, Gloucestershire, Englanti – 3. elokuuta 2017 Northwood, Lontoo, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä.
Hardyn roolihahmoista tunnetuin on eläinlääkäri Siegfrid Farnon James Herriotin romaaniin Kaikenkarvaiset ystäväni perustuneessa samannimisessä televisiosarjassa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on esiintynyt myös Cornelius Toffeen roolissa Harry Potter -elokuvissa.
Hardy esitti Winston Churchilliä yhdeksässä eri draamassa.
Shakespeare-rooleja näytellessään Hardy kiinnostui keskiaikaisesta sodankäynnistä, ja hän on julkaissut aiheesta kaksi kirjaa.
Hardy kuoli 91-vuotiaana 3. elokuuta 2017 näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1980–1981
Loppuottelut
ToPo:n joukkue: Jukka Suhonen, Kimmo Rautiainen, Kari-Pekka Klinga, Anssi Rauramo, Kalevi Sarkalahti, Osmo Rekonen, Leon Huff, Esa Lamminsalo, Heikki Hyppönen, Veli-Pekka Sirola, Tapio Jämsä, Aki Kalliala. Valmentaja Eero Saarinen.
Allan Tuppurainen (laulaja)
Allan Tuppurainen on suomalainen laulaja, joka vaikutti CB-Kvintetti-yhtyeessä ja teki yhden LP-levyn M & T Tuotannolle vuonna 1984.
Klaus Siebert
Klaus Siebert (29. huhtikuuta 1955 Schlettau – 24. huhtikuuta 2016) oli Itä-Saksaa edustanut ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.
Siebert nousi kansainväliselle huipulle 19-vuotiaana vuonna 1975 voittamalla olympialaisten esikisoissa 20 kilometrin kilpailun ja saavuttamalla Anterselvan MM-kilpailujen 10 kilometrillä pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 10 kilometrillä ja viestissä mutta ei päässyt olympialaisiin. Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 hän saavutti viestissä pronssia ja Hochfilzenin MM-kilpailuissa 1978 viestissä kultaa sekä 10 kilometrillä pronssia. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 1979 hän voitti maailmanmestaruuden 20 kilometrillä ja viestissä. Samana talvena hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Siebert saavutti viestissä hopeaa sekä sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi ja 20 kilometrillä 15:nneksi. Ne jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen.
Aktiiviuransa jälkeen Siebert toimi ampumahiihtovalmentajana Saksan, Itävallan, Kiinan ja Valko-Venäjän maajoukkueissa. Siebertin henkilökohtaisista valmennettavista MM- ja olympiatasolla juhlivat muun muassa Ricco Groß ja Darja Domratšava. Hän lopetti valmennusuransa vuonna 2014 terveyssyiden vuoksi. Siebert kuoli vaikeaan sairauteen 24. huhtikuuta 2016 vain muutamaa päivää ennen 61-vuotissyntymäpäiviään.
Ferrari
Ferrari S.p.A. on italialainen urheiluautojen valmistaja. Ferrarin perusti Enzo Ferrari vuonna 1939 nimellä Auto Avio Costruzioni erottuaan silloisesta Alfa Romeon kilpajaostosta. Yhtiö rakensi ensimmäisen autonsa vuonna 1940 ja ensimmäisen Ferrari-merkkisen autonsa vuonna 1947.
Ferrarin toimitusjohtaja on Benedetto Vigna ja hallituksen puheenjohtaja John Elkann. Ferrari on listattu Italian ja New Yorkin pörsseissä.
Ferrari tunnetaan myös vuosikymmeniä jatkuneesta menestyksestään FIA:n kansainvälisessä Formula 1 -sarjassa, samoin kuin muissa rata-autoilulajeissa.
Historia
Ensimmäinen Ferrari, mallimerkinnältään 125S, valmistui vuonna 1947. Autoa valmistettiin vain kaksi kappaletta.
Viimeinen malli, jolle Enzo antoi virallisen siunauksensa sairasvuoteeltaan, itse autoa koskaan näkemättä, oli vuonna 1987 markkinoille valmistunut F40-juhlamalli. Monet ovat kehuneet mallia ehkä kauneimmaksi Ferrariksi, mitä ikinä on tehty. Se pääsi myös Guinnessin World Recordsiin: kyseessä oli tällöin maailman nopein sarjavalmisteinen urheiluauto (0-100 km/h 3,9 s, nopeus 325 km/h). Autosta tuli, 1311 kappaleeseen rajoitetusta valmistusmäärästäänkin johtuen, arvokas keräilykohde.
Lähes kaikkien Ferrareiden muotoilusta, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, on vastannut kuuluisa italialainen Pininfarina-muotoilutoimisto.
Ferrarin kilpailutoiminnasta vastaa Scuderia Ferrari.
Fiat hankki vuonna 1969 omistukseensa Ferrarista 50 prosenttia ja kasvatti osuutensa 90 prosenttiin vuonna 1988.
Rauno Keltanen
Rauno Vorna Matti Keltanen (s. 1. helmikuuta 1943 Nuijamaa) on suomalainen laulaja, laulunopettaja ja kuoronjohtaja, joka vaikutti Kajaanin mieslaulajissa 1970-luvulla.
Malcom
Malcom Filipe Silva de Oliveira, tai yksinkertaisesti Malcom (ven. Малком Филипе Силва де Оливейра) (s. 26. helmikuuta 1997 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabilaisseura Al-Hilalia ja Brasilian maajoukkuetta. Vasenjalkainen Malcom on pelipaikaltaan oikea ja vasen laitahyökkääjä. Hän omistaa myös Venäjän kansalaisuuden.
Corithians
São Paulossa syntynyt Malcom debytoi Corinthiansin paidassa Brasilian Serie A:ssa maaliskuussa 2014. Ensimmäisen maalinsa Corithiansille hän teki Chapecoense Realia vastaan syyskuussa 2014. Hänestä tuli yleinen avauskokoonpanon pelaaja kaudella 2015, jolloin hän debytoi myös Copa Libertadoresissa São Pauloa vastaan helmikuussa. Kaiken kaikkiaan hän pelasi Corithiansissa 70 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Bordeaux
Tammikuussa 2016 Malcom siirtyi Ranskan Ligue 1:n Girondins de Bordeaux’hun 5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki debyyttinsä sarjassa seuraavassa kuussa kotitappiossa Saint-Etienneä vastaan. Ottelussa hänet otettiin vaihtoon 69. minuutin kohdalla Thomas Touren tilalle. Bordeauxissa ensimmäisen maalinsa Malcom teki Ranskan cupin neljännesvälieräottelussa FC Nantesia vastaan helmikuussa 2016. Ainoan sarjamaalinsa hän teki ottelussa FC Lorientia vastaan toukokuussa 2016. Kauden lopussa hänellä oli kasassa yhteensä 12 sarjaottelua. Kaudella 2017-2018 Malcom onnistui tekemään peräti 12 maalia. Hän voitti myös Ligue 1:n Vuoden maali-palkinnon maalillaan Dijonia vastaan joulukuussa 2017.
Barcelona
Heinäkuussa 2018 Malcom siirtyi Barcelonaan 41,5 miljoonan euron siirtokorvauksella ja viisivuotisella sopimuksella. Debyyttinsä Barcelonassa hän teki elokuussa 2018 Real Valladolidia vastaan, tullen kentälle Philippe Coutinhon tilalle 84. peliminuutilla. Marraskuussa 2018 Malcom teki ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan lohkovaiheottelussa Inter Milanoa vastaan. Helmikuussa 2019 hän oli avauskokoonpanossa Copa del Reyn välieräottelussa Real Madridia vastaan. Ottelussa hän onnistui maalinteossa 57. peliminuutilla. huhtikuussa 2019 hän teki ensimmäisen La Liga-maalinsa, ottelussa Villarealia vastaan.
Zenit Pietari
Elokuussa 2019 Malcom siirtyi Zenit Pietariin 41 miljoonan euron siirtokorvauksella, mikä on yksi suurimmista venäläisseurojen maksamista siirtosummista. Debyyttinsä Zenitille hän pelasi ottelussa FK Krasnodaria vastaan, tullen kentälle 72. peliminuutilla Alexey Sutorminin tilalle. Toukokuussa 2021 hän teki maalin Lokomotiv Moskovaa vastaan, joka varmisti Venäjän mestaruuden Zenitille jo kolmatta kertaa putkeen. Huhtikuussa 2023 Malcom teki ensimmäistä kertaa urallaan neljä maalia yhdessä ottelussa. Tämä tapahtui vierasvoitossa KS Samaraa vastaan. Hän oi myös Venäjän liigan kauden 2022-2023 paras maalintekijä 23 maalilla 27 ottelussa.
Al-Hilal
Heinäkuussa 2023 Malcom siirtyi Al-Hilaliin neljän vuoden sopimuksella ja 60 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Saavutukset
Päivitetty 29. heinäkuuta 2023.
Jean-Baptiste Barrière
Jean-Baptiste Barrière (1707–1747) oli ranskalainen barokin ajan säveltäjä ja sellisti. Hänet tunnetaan erityisesti kuudesta sonaatistaan sellolle ja basso continuolle.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1973–1974
Miesten SM-sarja
Sarjaan nousivat Hyvinkään Ponteva ja Pieksämäen NMKY.
Mestarit: Jorma Kaunonen, Ilkka Kesseli, Raimo Koskinen, Ilkka Leskinen, Juha Liikkanen, Heikki Montonen, Risto Palonen, Risto Raussi, Risto Riisiö. Valmentaja Torsti Karhunen.