cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tidjikja
Chinguettista tulleet muuttajat perustivat Tidjikjan vuonna 1680. Se oli karavaanireittien pysähdyspaikka, jonka asukkaat kasvattivat taatelipalmuja ja harjoittivat karjanhoitoa. Tidjikja oli myös islamilaisen oppineisuuden keskus, jossa oli laaja kirjasto. Xavier Coppolanin johtamat ranskalaiset miehittivät kaupungin vuonna 1905. Siirtomaa-aikana sen nimi oli Fort-Coppolani.
The Legend of Zelda: Twilight Princess
Kehitys
thumb|right|250px|Pelin ohjaaja [[Eiji Aonuma kuvassa vuoden 2007 GDC-messuilla.]]
Tidjikja
Tidjikjaan johtaa asfaltoitu maantie RN3-valtatieltä Sangravesta. Rakenteilla on uusi tie Atariin. Kaupungissa on lentokenttä.
The Legend of Zelda: Twilight Princess
Kehitys
Nintendo ilmoitti vuonna 2003 uuden Zeldan olevan kehityksessä GameCubelle. Kehitysryhmä oli sama kuin cel-shading-tyylillä toteutetussa The Wind Wakerissä, ja Shigeru Miyamoto sanoi että uudenkin pelin grafiikka toteutettaisiin samalla tyylillä. Vuoden 2004 GDC-messuilla Eiji Aonuma piti esitelmän, jonka aikana projektin työnimeksi mainittiin The Wind Waker 2. Nintendo of Americalta kuitenkin kerrottiin Aonumalle, että The Wind Waker myi Pohjois-Amerikassa odotettua huonommin. Syyksi mainittiin pelin graafinen tyyli, joka antoi kuluttajille kuvan nuoremmille suunnatusta pelistä. Aonuma kertoi Miyamotolle haluavansa tehdä realistisemman Zeldan, sillä hän pelkäsi että seuraavallakin pelillä olisi vastaavanlaisia ongelmia Pohjois-Amerikan markkinoilla. Miyamoto kehotti Aonumaa aloittamaan uudistuksen pelimekaniikasta ja kiinnittämään huomiota erityisesti asioihin joita ei voitu tehdä The Legend of Zelda: Ocarina of Timessa, kuten taisteluun hevosen selästä.
Tidjikja
Paikallisia elinkeinoja ovat taatelien viljely ja kaupankäynti. Tidjikjan keidasalue kärsii pahasta vesipulasta.
The Legend of Zelda: Twilight Princess
Kehitys
Aonuma tiimeineen onnistui kehittämään realistiselta näyttävän ratsastuksen neljässä kuukaudessa, ja Nintendo esitteli sen yleisölle trailerissa vuoden 2004 E3-messuilla. Tässä vaiheessa peli oli tarkoitus julkaista vuonna 2005 eikä se ollut enää jatko-osa The Wind Wakerille. Miyamoton mukaan graafinen tyyli vaihdettiin ensisijaisesti vastaamaan kysyntää, ja toisaalta myös siksi että se sopi paremmin vanhemmalle Linkille.
Tidjikja
Tidjikjan departementin pinta-ala on 19 260 neliökilometriä. Se käsittää Boubacar Ben Amerin, El Wahatin, Lehsiran, Tensighin ja Tidjikdjan kunnat. Departementissa oli 34 900 asukasta vuonna 2013.
The Legend of Zelda: Twilight Princess
Käännös Wiille
Aonuma oli tietenkin ajatellut jossain vaiheessa tekevänsä Zelda-pelin Wiille, mutta hän myös oletti että tekisi Twilight Princessin valmiiksi ennen sitä. Kehitysryhmä alkoi ohjelmoida osoitustoimintoon pohjautuvaa käyttöliittymää jousiaseelle. Aonuman mukaan osoittaminen suoraan ruutuun toi peliin uuden tuntuman, aivan kuten DS:n kosketusruutu toi Phantom Hourglassiin. Wii-käännös oli hänen mielestään paras tapa jatkaa pelin kehitystä, mutta toisaalta hän ei halunnut tuottaa pettymystä niille pelaajille jotka olivat odottaneet julkaisua GameCubelle. Kahden version samanaikainen kehittäminen olisi kuitenkin viivästyttänyt julkaisua. Nintendon toimitusjohtaja Satoru Iwata oli sitä mieltä, että julkaisun viivästymisestä huolimatta kahden eri version julkaiseminen olisi loppupeleissä kuluttajien kannalta kaikkein paras vaihtoehto. Nintendo ilmoitti 16. elokuuta 2005, että peli julkaistaisiin joskus maaliskuun 31. päivän 2006 jälkeen. Syyksi ilmoitettiin että kehitystiimi tarvitsi lisää aikaa pelin tekemiseen.
Kehityksen siirtäminen GameCubelta Wiille oli helppoa, sillä Wii oli suunniteltu taaksepäin yhteensopivaksi GameCuben kanssa. Vuoden 2005 E3-messuilla Nintendo julkaisi pienen määrän Nintendo DS -pelikasetteja, joihin oli tallennettu Twilight Princessin traileri. Nintendo myös ilmoitti että Wiille tultaisiin julkaisemaan Zelda-peli, mutta media jäi epätietoiseksi siitä tarkoittiko tämä Twilight Princessiä vai aivan uutta peliä. Samojen messujen Game Critics Awardsissa peli sai ”parhaan konsolipelin” ja ”parhaan toimintaseikkailupelin” palkinnot, ja G4 TV palkitsi pelin pelattavan demon messujen parhaimpana. Kehitysryhmä jatkoi käännöstyötä ja loi prototyypin, jossa miekkaa ohjattiin heilautusliikkeellä ensimmäisen persoonan kuvakulmasta – ongelmana oli kuitenkin se ettei Linkin erilaisia liikkeitä nähnyt, joten tiimi päätti palautti kolmannen persoonan kuvakulman. Seuraavaksi ongelmaksi muodostui Linkin vasenkätisyys, sillä Aonuma itse käytti Wii Remotea oikealla kädellä. Niinpä miekan käyttö siirrettiin näppäimelle heilautusliikkeen sijaan.
Ensimmäiset yksityiskohdat Wii-kontrolleista julkaisi brittiläinen NGC Magazine joulukuussa 2005, väittäen että jos Twilight Princessin GameCube-versiota pelaa Wiillä, pelaajalle annetaan mahdollisuus käyttää Wiin liikkeentunnistavaa ohjainta. Reggie Fils-Aime kiisti nämä väitteet sanomalla, että GameCube-pelin pelaamista Wiin ohjaimella ei ole tehty mahdolliseksi. Nintendo of Francen markkinointijohtaja Mathieu Minel kertoi Jeux-Francen haastattelussa, että Twilight Princess tulisi tavalla tai toisella tukemaan Wiin ohjainta. Nintendo pyysi kuitenkin nopeasti Jeux-Francelta, ettei lausuntoa julkaistaisi haastattelussa. Kuitenkin tämän jälkeen Shigeru Miyamoto vahvisti Wii-ohjaintuen Nintendo of Europen haastattelussa. GameCube-versioon ei kuitenkaan lisätty tukea Wii-kontrolleille. Vuoden 2006 E3–messuilla Nintendo ilmoitti, että Twilight Princessistä julkaistaisiin kaksi versiota: yksi GameCubelle ja toinen julkaisupelinä Wiille. Samoilla messuilla pelin Wii-versio oli ensi kertaa yleisön pelattavissa.
Nintendon työntekijät kertoivat Aonumalle että E3-demon testaajat valittivat hankalista kontrolleista. Aonumalle valkeni, että ryhmä oli lisännyt Wii-kontrollit miettimättä ollenkaan niiden intuitiivisuutta tai helppokäyttöisyyttä. Yhdessä Miyamoton kanssa hän alkoi suunnitella kontrolleja uusiksi jotta niiden käyttäminen olisi helpompaa. Uusittu esinesysteemi edellytti nyt miekalle varatun näppäimen käyttöä, joten miekan kontrollointi muutettiin takaisin elepohjaiseksi – tätä E3-demon pelaajatkin olivat toivoneet. Tämä kuitenkin toi esiin taas ongelman Linkin vasenkätisyydestä, sillä useimmat pelaajat käyttivät Wii Remotea oikealla kädellä. Kehitysryhmällä ei ollut tarpeeksi aikaa muuttaa Linkin hahmomallia, joten koko peli päätettiin peilata. Linkistä tuli oikeakätinen ja viittaukset ”itään” sekä ”länteen” muutettiin. GameCube-versio kuitenkin jätettiin ennalleen.
Musiikki
250px|thumb|right|Kōji Kondō sävelsi pelin musiikin yhdessä Minegishin ja Ōtan kanssa. (Kuva vuoden 2007 GDC-messuilta.)
Sarjalle ominaisesti musiikki on Twilight Princessissä tärkeässä osassa. Pelin musiikin ovat säveltäneet Tōru Minegishi, Asuka Ōta ja Kōji Kondō. Lisäksi Mahito Yokota on mainittu pelin lopputeksteissä pelin trailerimusiikin säveltäjänä. Tōru Minegishi johti Twilight Princessin sävellystä ja äänisuunnittelua Kōji Kondōn valvonnassa. Säveltäjät hyödynsivät monissa kappaleissa pelisarjan aiemmista osista tuttuja johtoaiheita, kuten prinsessa Zeldan ja Ganonin teemamusiikkeja.
Peliin olisi ollut mahdollista sisällyttää täysin orkesteroidut musiikkiraidat sekvensserin (tai MIDI-sekvensseri) sijaan. Vuoden 2005 E3-trailerissa oli yksi esinauhoitettu kappale, jonka on säveltänyt Kōji Kondō ja orkesterille sovittanut Michiru Ōshima. Yasuzo Takemoto johti myöhemmin kappaleen orkesterin edessä. Eri muusikot sävelsivät kolme hahmotelmaa trailerin musiikille, joista yksi julkaistiin virallisella soundtrackillä nimellä The Legend of Zelda: Orchestra Piece #2. Nintendo ei kuitenkaan päättänyt käyttää kaikissa pelin musiikkikappaleissa nauhoitettua musiikkia, mikä saikin osakseen kritiikkiä. Alun perin Kōji Kondō sanoi että haluaisi käyttää orkesteroitua musiikkia, sillä oikeat soittimet kuulostavat vakuuttavimmilta kuin digitaaliset soittimet. Pelin julkaisun jälkeen hän kuitenkin totesi, että täysin orkesteroidun musiikin käyttö kyseisen pelin kohdalla olisi ollut turhaa.
Tekniset ongelmat
Alkujaan Twilight Princess oli haavoittuvainen ”Twilight Hack” -nimiselle puskurin ylivuotovirheelle, joka mahdollisti koodin ajamisen Secure Digital -kortilta. Oikein laadittu tallennustiedosto aiheutti pelin kaatumisen ja varmistamattoman koodin lataamisen, joka saattoi sisältää esimerkiksi ohjelmatiedoston. Koodin lataaminen pyrittiin estämään jo Wii Menun 3.3- ja 3.4-päivityksillä, mutta ne onnistuttiin kiertämään. Versio 4.0 korjasi haavoittuvuuden.
Vastaanotto
Twilight Princess sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta. Monet heistä, kuten IGN:n Matt Casamassina, pitivät peliä parhaana Zelda-pelinä. Pelien arvostelupisteiden keskiarvoja laskeva sivusto Game Rankings laski pelin Wii-version keskiarvoksi 94 %. GameCube-version keskiarvo 96 % puolestaan teki siitä parhaiten arvostellun pelin vuonna 2006. Metacriticin valitsemien arvostelujen keskiarvo on Wii-versiolla 95 prosenttia ja GameCube-versiolla 96 prosenttia.
Peli sai Spike TV:ltä "kriitikon valinta" -palkinnon ja voitti myös X-Playn "paras toimintaseikkailupeli" -palkinnon. Niin 1UP kuin Game Trailerskin antoivat pelille "vuoden peli 2006" -palkinnon, jonka lisäksi Game Trailers palkitsi sen "parhaana seikkailupelinä". Electronic Gaming Monthly antoi pelille palkinnon "parhaasta kenttäsuunnittelusta" ja "parhaasta taistelusysteemistä" sekä palkitsi sen "vuoden peli 2006" -tittelillä. Vuonna 2007 IEAA antoi pelille kaksi palkintoa: "vuoden Nintendo-peli" sekä "parhaiten myynyt roolipeli". Peli voitti myös "paras käsikirjoitus" -palkinnon vuoden 2007 Game Developers Choice Awards -palkintogaalassa sekä oli ehdokkaana "paras peli" -palkinnon saajaksi.
Myynnit
Twilight Princessiä myytiin Japanissa 139 000 kappaletta ensimmäisen kahden päivän aikana ja 240 000 kappaletta Euroopassa sen ensimmäisten myyntiviikkojen aikana. Ensimmäisen viikon aikana kolme neljästä Wiin ostajasta osti myös Twilight Princessin, ja pelin myynnit ylittivät miljoonan rajan yksin Pohjois-Amerikassa kolmessa kuukaudessa. GameCube-version ensimmäisen myyntiviikon aikana peli saavutti noin 533 000 kappaleen myynnit, jolloin sitä ostettiin vähän aikaa enemmän kuin Wii-versiota. Kolmen myyntikuukauden jälkeen GameCube-versio oli myynyt maailmanlaajuisesti miljoona kappaletta, ja kuukauden jälkeen miljoonan raja ylittyi myös yksin Pohjois-Amerikassa. Wii-versio myi helmikuun 2008 loppuun mennessä 4,52 miljoonaa ja GameCube-versio heinäkuuhun 2007 mennessä 1,3 miljoonaa kappaletta.
Shigeru Miyamoto ilmaisi julkisesti pettymyksensä Twilight Princessin myyntilukuihin Japanissa. Hän sanoi uskovansa, että Zeldan tyylisten videopelien pelaajat alkavat olla yhä vähemmässä.
Leijonaluppakani
Leijonaluppa on kääpiökokoinen kanirotu, jolla on harjas pään ympärillä ja luppakorvat. Se on risteytetty kääpiölupasta ja leijonanharjaksesta. Leijonalupan ihannepaino on 1,41-1,90 kilogrammaa. Pohjoismaiseen kanistandardiin rotu hyväksyttiin 1. lokakuuta 2007.
Suomessa rodun jalostus on vielä alkutekijöissään, ja monilla leijonalupilla harjas joko lähtee pois tai harvenee iän myötä. Suomalaiset leijonalupat ovat myös jonkin verran ihannetta suurempia. Leijonaluppa ei tarvitse Suomen kaniyhdistyksen virallisia papereita ollakseen virallisesti rodun edustaja. Mikä tahansa kani voi olla leijonaluppa, kunhan se täyttää kriteerit. Ei ole väliä, minkä rotuiset sen vanhemmat ovat.
Virheellisesti luullaan, että kun yhdistää kääpiölupan ja leijonanharjaksen, tulee leijonaluppia. Tästä tulee yleensä poikasia, joilla korvat harottavat yläviistoon ja harjas tippuu iän myötä (Mm). Leijonalupalla täytyy olla luppakorvat, pysyvä harjas (MM) ja painon tulee olla 1,41-1,90kg. Jos yksikin kriteeri puuttuu, kani ei ole puhdas leijonaluppa. Kanilla tulee olla kolme aikaisempaa sukupolvea leijonaluppaa ollakseen puhdasrotuinen leijonaluppa.
Dionísio (jalkapalloilija)
Dionísio Domingos Rangel eli Dionísio (s. 18. marraskuuta 1970 Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija, joka edusti urallaan useita suomalaisseuroja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Dionísio tuli pelaamaan vuonna 1993 porilaiseen FC Jazziin Veikkausliigaa. Heti ensimmäisenä vuotenaan Suomessa Dionísio voitti Jazzin kanssa mestaruuden, pelaten itse 20 ottelussa tehden niissä 6 maalia. Samaan aikaa Jazzissa pelasivat myös Dionísion maanmiehet Piracaia ja Luiz Antonio. Mestaruuskauden jälkeen Dionísio siirtyi Tampereelle TPV:hen, jossa hän voitti 17 maalillaan kauden 1994 maalikuninkuuden, johdattaen samalla TPV:n Veikkausliigan mestariksi. Seuraavalla kaudella Dionísion ruuti oli kuitenkin märempää. Kolme maalia liigassa ei riittänyt ja näin TPV putosi sarjaporrasta alemmaksi Ykköseen. Tämän jälkeen brassi palasi pelaamaan kotimaahansa.
Kaudella 1999 Ykkösen uusi fuusiojoukkue Tampere United hankki Dionísion, joka voitti sarjan maalikuninkuuden 25 osumalla ja auttoi nostamaan Unitedin Veikkausliigaan. Seuraavana vuonna Unitedin ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella Dionísio teki 25 ottelussa yhdeksän maalia, ollen Jari Niemen ja Antti Pohjan jälkeen joukkueensa kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2001 Dionísio pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin ennen kuin hän purki sopimuksensa ja palasi Brasiliaan. Veikkausliiga-urallaan Dionísio pelasi yhteensä 98 ottelua ja teki 36 maalia. Kaudella 2005 hän pelasi vielä Ykköstä AC Oulussa.
Kyyt
Alasuvut ja lajit
Kyiden sukuun luetaan noin 21 lajia, mutta monen niistä validius on kyseenalaista, minkä lisäksi suvussa on todennäköisesti pari lajikompleksia. Alla on lueteltu lajit kladien tai alasukujen mukaan, ja lajien mahdollinen epävarma taksonominen asema on kerrottu.
Kioton yliopisto
Kioton yliopisto, lyhenne Kyodai, on Tokion yliopiston ohella toinen Japanin tärkeimmistä yliopistoista. Se on maan toiseksi vanhin yliopisto. Siellä on neljä tiedekuntaa (luonnontieteellinen, teknillinen, lääketieteellinen, oikeustieteellinen ja humanistinen), ja noin 22 000 opiskelijaa. Yliopistossa tehdään merkittävää tutkimusta etenkin luonnontieteiden alalla. Yliopiston opettajat ja entiset oppilaat ovat saaneet yhteensä kaksitoista Nobel-palkintoa: neljä fysiikasta, neljä kemiasta, kaksi kirjallisuudesta, yksi lääketieteestä ja yksi rauhanpalkinto.
Yliopiston edeltäjä oli Kemian ja fysiikan oppilaitos, joka perustettiin Osakaan vuonna 1869. Se toimii kolmella kampuksella, joista kaksi on Kiotossa ja kolmas Ujissa.
Sumitomo
thumb|Sumito-yhtiöryppään logo. Sumitomo Group on japanilainen yritysryväs eli keiretsu. Se on saanut nimensä perustajansa Masatomo Sumitomon mukaan. Hän piti pientä lääke- ja kirjakauppaa vuodesta 1630 alkaen. Hänen lankomiehensä oli kuparinjalostusalalla ja kehitti uutta metallinkäsittelyteknologiaa. Suvun varallisuuden perustaksi nousi suuri kupariesiintymä ja -kaivos Shikokun saarella. Sumitomon suvun omistama yrityskonserni (zaibatsu) kasvoi Tokugawa-kaudella (1603–1867) erääksi Japanin johtavista kauppahuoneista ja laajeni monille teollisuuden aloille, pankkitoimintaan ja huolintaan. Toisen maailmansodan loppuun mennessä konsernilla oli hallinnassaan jo noin 135 yhtiötä. Konserni hajosi kuitenkin sotavuosien jälkeen, kun amerikkalaisen miehittäjähallinnon aikana aiemmista tytäryrityksistä tehtiin itsenäisempiä erillisyhtiöitä.
1950-luvulla monet yhtiöistä alkoivat jälleen liittoutua yhteen. Uusi Sumitomo-yhtiörypäs poikkesi kuitenkin aiemmasta monessa suhteessa. Esimerkiksi yhtiöryppään omistus ei enää ollut yhden suvun hallinnassa. Yhtiöryppään keskeisiä yrityksiä ovat Sumitomo Mitsui Financial Group (per. 2002), Sumitomo Corporation (Sumitomo Shōji KK, per. 1919), Sumitomo Chemical (Sumitomo Kagaku Kōgyō KK, per. 1913), Sumitomo Rubber Industries (Sumitomo Kōmu Kōgyō KK, per. 1919), Sumitomo Electric (Sumitomo Denki Kōgyō KK, per. 1897), Sumitomo Heavy Industries (Sumitomo Jūkikai Kōgyō KK, per. 1934), Sumitomo Metal Mining (Sumitomo Kinzoku Kōzan KK, per. 1950), Sumitomo Metal Industries (Sumitomo Kinzoku Kōgyō KK, per. 1935) ja Sumitomo Light Metal Industries (Sumitomo Keikinzoku Kōgyō KK).
Vuonna 1988 Sumitomo ja Nokia Oyj perustivat Nokian Renkaat-nimisen yhteisyrityksen, johon siirrettiin Nokian kumiteollisuudesta renkaiden valmistus. Sumitomon osuus yrityksestä oli 20 %. Nokian Renkaiden listauduttua pörssiin vuonna 1995 Sumitomo myi osuutensa muutaman vuoden kuluttua pörssin kautta.
Keiretsun pankki Sumitomo Mitsui Banking Corporation (Sumitomo Mitsui Financical Group Inc) on Japanin kolmanneksi suurin pankki. Taseensa perusteella (1529,05 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 19. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Sitä suurempia julkisesti noteerattuja pankkeja ovat Japanissa Mitsubishi UFJ Financial Group (globaalisti 8. sija) ja Japan Post Bank Co. Ltd (sija 15.). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla Sumitomo Mitsui FC luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Keiretsun koneenrakennusyksikkö valmistaa vuosittain yli 9 000 kaivinkonetta ja on alansa suurimpia.
Kavieng
Kavieng on Uuden-Irlannin saaren ja maakunnan pääkaupunki Papua-Uudessa-Guineassa. Se sijaitsee Balgainlahdella saaren pohjoiskärjessä. Kaupungin väkiluku oli noin 10 000 vuonna 2011.
Alankomaalaiset vierailivat alueella 1500-luvulla, mutta saksalaiset perustivat Kaviengin vasta 1900-luvun alussa. Japanilaiset pommittivat kaupunkia toisen maailmansodan aikana.
Kaviengissa sijaitsee muun muassa Kaviengin lentoasema.
Luettelo Westwood Studiosin peleistä
Tämä on luettelo Westwood Studiosin video- ja tietokonepeleistä.
Prisma Rauta
pienoiskuva|oikea|Sittemmin suljettu Kodin Terra Jyväskylässä Prisma Rauta, kevääseen 2022 saakka Kodin Terra, on S-ryhmän rautakauppaketju. Myymälät keskittyvät rakentamiseen, remontointiin, sisustamiseen sekä pihaan ja puutarhaan.
Myymälät
Suomessa on vuoden 2022 huhtikuussa seitsemän Prisma Rautaa
Lopetetut Myymälät
.
Aboa Mare
Aboa Mare on merenkulkualan oppilaitos Turussa. Se on toiminut historiansa aikana useilla nimillä. Se aloitti toimintansa Turussa vuonna 1813. Sen nimi oli vuodesta 1918 Navigationsinstitutet vid Åbo svenska sjöfartsläroanstalt. Moninaisten vaiheiden jälkeen se sai nimen Aboa Mare 2000-luvulla.
Viking Tamm
pienoiskuva|Viking Tamm vuonna 1940. Viking Sebastian Henricsson Tamm (21. heinäkuuta 1896 – 1975) oli ruotsalainen sotilas.
Aboa Mare
Rehtorit
Myöhemmin rehtorit ovat olleet koulutukseltaan merikapteeneja ja valmistuneet Turun merenkulkuoppilaitoksesta:
Viking Tamm
Tamm oli pankinjohtajan poika Tukholmasta. Hän oli kapteeni Svean henkivartiostossa, kun hän sai tehtäväkseen johtaa ruotsalaisten upseerien ryhmää, joka lähti Etiopiaan perustamaan kadettikoulua. Ryhmää kutsuttiin Grupp Tammiksi. Viking Tamm oli myös ryhmänjohtajana Svenska Frivilligkårenissa talvisodan aikana. Sodan jälkeen hänestä tuli sotakorkeakoulun johtaja.
Happy Chandler
thumb|right|Happy Chandler Albert Benjamin ”Happy” Chandler (14. heinäkuuta 1898 – 15. kesäkuuta 1991) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Kentuckyn kuvernöörinä vuosina 1935–1939 ja 1955–1959 sekä Yhdysvaltain senaatin jäsenenä vuosina 1939–1945.
Chandler nousi merkittävään asemaan baseballmaailmassa; hän toimi baseballkomissaarina vuosina 1945–1951. Hänet kelpuutettiin vuonna 1982 Baseball Hall of Fameen. Chandler kuoli sydänkohtaukseen Kentuckyssä ollessaan 92-vuotias. Poliitikko Ben Chandler on hänen lapsenlapsensa.
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä (yleensä lyhyemmin Reilu kauppa) on Fairtrade International -järjestön (FLO) hallinnoima järjestelmä tuotteille, joiden tuotanto noudattaa tiettyjä vaatimuksia ympäristövaikutusten, työvoiman ja sosiaalisen kestävyyden suhteen. Euroopassa järjestelmällä on käytössä Reilu kauppa -merkin lisäksi kaksi vanhempaa tavaramerkkiä, Max Havelaar sekä TransFair.
Joensuun Sokos
thumb|250px|Sokos Joensuu. Joensuun Sokos on Pohjois-Karjalan Osuuskaupan (PKO) omistama tavaratalo, joka sijaitsee Joensuun keskustassa, Rantakadun ja Siltakadun kulmassa. Sokos-tavaratalon lisäksi talossa toimivat päivittäistavaroita myyvä S-market, pikaruokaravintola Hesburger, ravintola Torero, lounaskahvila Presso sekä Alko.
Historiaa ja nykypäivää
Joensuun Sokos avattiin vuonna 1968. Tavaratalossa on ketjun laajin valikoima kosmetiikkaa, naisten, miesten ja lasten pukeutumisen tuotteita, jalkineita ja laukkuja, urheilu- ja vapaa-ajan tuotteita, kodin ja asumisen tuotteita sekä kirjoja ja paperituotteita. Joensuun Sokos on juuri uudistettu.
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
Yleistä
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä pyrkii parantamaan kehitysmaiden pienviljelijöiden ja suurtilojen työntekijöiden asemaa kansainvälisessä kaupankäynnissä. Reilun kaupan merkki tuotteessa tarkoittaa, että tuotantoketju noudattaa FLO:n Reilun kaupan kriteerejä, ja merkin tarkoituksena on ympäristömerkkien tavoin vaikuttaa kuluttajien ostopäätöksiin.
Joensuun Sokos
Vaakuna-kortteli
Sokos-tavaratalo kuuluu Joensuun keskustassa sijaitsevaan Vaakuna-kortteliin. Vaakuna-korttelissa toimivat myös Sokos Hotel Vaakuna sekä ruoka- ja seurusteluravintolat sekä yökerhot. Ravintolapalveluita tarjoavat Rosso, Amarillo, Public Corner sekä Bepop.
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
Yleistä
Sertifioituja tuotteita on markkinoilla kymmeniätuhansia ja niitä myydään yli 140 maassa. Maailmassa ostettiin vuonna 2012 4,8 miljardilla eurolla Reilun kaupan tuotteita. Myyntituottojen lisäksi viljelijät hyötyivät yli 80 miljoonalla eurolla Reilun kaupan lisistä, joita he käyttävät tilojensa kunnostamiseen ja elinolojensa parantamiseen. Myyntituotoista hyötyviä Reilun kaupan viljelijöitä on yli 1,3 miljoonaa yhteensä 75 maassa.
Järjestelmän periaatteet
Reilun kaupan järjestelmän pääperiaatteet ovat :
Historiaa
Reilun kaupan järjestelmä sai alkunsa, kun alankomaalaiset avustustyöntekijät keskustelivat  meksikolaisten kahvinviljelijöiden kanssa, jotka sanoivat kaikkein eniten haluavansa tulla toimeen omalla työllään. Tuolloin kahvin hinta oli niin alhainen, ettei siitä saatava tuotto kattanut edes tuotantokustannuksia. Ensimmäinen Reilun kaupan periaatteita noudattava sertifiointimerkki, Max Havelaar, otettiin käyttöön Hollannissa vuonna 1988 takaamaan kahvin viljelijöille kohtuullinen korvaus työstä. Seuraavaksi mukaan tulivat tee ja kaakao, ja samalla järjestelmän periaatteita tarkennettiin. Sittemmin eri maissa otettiin käyttöön eri nimisiä Reilun kaupan merkkejä. Pohjoismaista Reilu kauppa tuli ensin Ruotsiin vuonna 1996.
Max Havelaar -merkki on saanut nimensä hollantilaisen siirtomaavirkamiehen Eduard Douwes Dekkerin eli nimimerkki Multatulin kirjoittaman teoksen Max Havelaarin mukaan.
Reilun kaupan kaupungit
Vuonna 2001 Isossa-Britanniassa järjestettiin kampanja Reilun kaupan tunnettuuden edistämiseksi. Tuolloin Garstangin kaupunki nimettiin maailman ensimmäiseksi Reilun kaupan kaupungiksi. Kampanja laajeni ensin muualle Isoon-Britanniaan ja nopeasti myös muihin maihin, ja nyt Reiluja kaupunkeja on maailmassa yli 2000. Eniten niitä on Saksassa (687). Suomen ensimmäinen Reilun kaupan kaupunki oli Tampere (2008), mutta Reilun kaupan kunnan arvonimen sai Utajärvi jo vuonna 2004.
Reilu kauppa Suomessa
Reilu kauppa ry (ruots. Rättvis handel rf, entinen nimi Reilun kaupan edistämisyhdistys ry) on 33 järjestön muodostama yhdistys, joka perustettiin vuonna 1998. Yhdistys valvoo Reilun kaupan merkin käyttöä Suomessa ja  Baltiassa, edistää tuotteiden myyntiä ja tiedottaa Reilusta kaupasta. Reilu kauppa ry ei itse osallistu kaupankäyntiin, vaan sertifioi tuotteita ja raaka-aineita.
Tuotteet
Suomalaiset käyttivät vuonna 2014 Reilun kaupan tuotteista eniten rahaa kahviin, kukkiin, yhdistelmätuotteisiin ja banaaneihin. Yhteensä Reilun kaupan tuotteita ostettiin Suomessa 162,3 miljoonalla eurolla eli noin 30 eurolla henkeä kohti. Näiden lisäksi Suomessa myydään lukuisia muita Reilun kaupan tuotteita, kuten suklaata, kaakaota, cappuccinoa, teetä, hunajaa, sokeria, ananasta, appelsiineja ja -mehua, mangoja, mysliä, avokadoja, viinirypäleitä ja riisiä.
Sertifiointijärjestelmän piirissä voidaan myydä myös puuvillaa, kuivattuja ja tuoreita hedelmiä ja vihanneksia, pähkinöitä ja öljysiemeniä, kvinoaa, mausteita, jäätelöä, kukkia, viiniä ja rommia.
Suomalaiset ovat suhteessa väestön määrään maailman neljänneksi ahkerimpia Reilun kaupan tukijoita.
Arvonimet
Reilu kauppa ry myöntää myös Reilun kaupan seurakunta, Reilun kaupan koulu ja Reilun kaupan korkeakoulu -arvonimiä. Toimintaan voivat liittyä lisäksi muut yhteisöt kuten päiväkodit, järjestöt ja yritykset.
Kasvot (täsmennyssivu)
Kasvot voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
Arvonimet
Evankelisluterilainen kirkko kampanjoi seurakunnille Reilun kaupan tuotteita. Reilun kaupan seurakunta -arvonimeä voivat hakea kaikki seurakunnat, jotka sitoutuvat tiettyihin Reilun kaupan seurakuntakriteereihin. Kampanjan taustalla ovat muun muassa Reilu kauppa ry, Kirkon Ulkomaanapu, Changemaker-verkosto ja Suomen Lähetysseura. Arvonimen on saanut yli 100 seurakuntaa ja seurakuntayhtymää.
Kymenlaaksossa sijaitseva Perheniemen evankelinen opisto oli ensimmäinen Reilun kaupan koulu -arvonimen saanut oppilaitos. Tampereen yliopistosta puolestaan tuli vuonna 2009 Suomen ensimmäinen Reilun kaupan korkeakoulu. Sittemmin myös monet muut yliopistot ja ammattikorkeakoulut Suomessa ovat saaneet arvonimen.
Engan kieli
Engan kieli (enga) on Papua-Uuden-Guinean keskusylängöllä puhuttava papuakieli ja Engan provinssin pääkieli. Engalla on yli 160 000 puhujaa (vuonna 1981), mikä tekee siitä puhujamäärältään Papua-Uuden-Guinean suurimman alkuperäiskielen. Kielen sanajärjestys on subjekti–objekti–verbi. Engan kielellä on lukuisa joukko murteita, joista maen murre on tärkein.
Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
Vuosittaiset kampanjat
Reilu kauppa ry järjestää vuosittain kaksi kampanjaa, joiden tarkoitus on lisätä suomalaisten kuluttajien ja yritysten tietoisuutta tuotteiden alkuperästä. Perinteisesti viikolla 19 järjestetään Reilu kahvitauko ja viikko 43 on Reilun kaupan viikko.
Tulonjako
Lontoon yliopiston taloustutkijoiden tekemän nelivuotisen tutkimuksen mukaan Reilun kaupan kahvi, tee ja kukat eivät parantaneet kaikkein köyhimmän maalaisväestön elintasoa Etiopiassa ja Ugandassa. Tutkimuskohteissa Reilun kaupan sertifioiduissa tuottajaorganisaatioissa työntekijöiden palkat olivat alhaisemmat kuin tuottajaorganisaatioissa, joilla ei ollut sertifikaattia.
Professori Pertti Haaparannan mukaan on helppo todistaa, että reilu kauppa heikentää tavallisten tuottajien tuotteiden hintaa ja näin heikentää heidän asemaansa. Halvemmista hinnoista hyötyvät rikkaiden maiden kuluttajat, joten on epäselvää, siirtääkö reilu kauppa rahaa rikkaista maista köyhiin vain päinvastoin.
Koska reilun kaupan tuottajat myyvät usein suurimman osan tuotannostaan muuta kautta, reilu kauppa voi heikentää myös reilun kaupan omien tuottajien tuloja.
Reilun kaupan toiminnanjohtaja Pirjo Virtaintorpan mukaan Helsingin yliopiston kehitysmaatutkija Joni Valkilan tutkimuksessa Reilun kaupan kahvikilosta päätyi 50 senttiä enemmän tuottajamaahan kuin tavallisesta. Kuluttajan maksaessa 50 prosenttia ylimääräistä tuottajayhteisö sai arviolta viisi prosenttia ylimääräistä. Viljelijälle siitä ei näytä päätyvän juuri enempää kuin tavallisen markkinahinnan verran. Tutkimuksen mukaan Reilun kaupan kahvi on tehoton keino siirtää suomalaiskuluttajien rahoja viljelijöille.
Kehitys
The Guardian -lehden yhdeksi johtavista kehitysmaajournalisteista nimeämän Andrew Chambersin mukaan Reilun kaupan säännöt ohjaavat tehottomaan tuotantoon ja välttämään moderneja viljelytekniikoita, kuten mittakaavaetuja, koneistusta ja geenimuuntelua. Järjestelmä lisää ylituotantoa ja siten laskee hintoja, jolloin ei- Reilun kaupan viljelijät kärsivät.
Työntekijöiden olosuhteet
Helsingin yliopiston Ympäristötieteen laitoksen tutkimuksen mukaan Reilun kaupan kahvinviljelytyöntekijät eivät saa Nicaraguassa parempaa palkkaa kuin muut.
Väitöstutkimuksen mukaan Reilu kauppa ei pysty esittämään tiukkoja vaatimuksia työntekijöiden olosuhteiden parantamisesta, koska viljelijöiden Reilusta kaupasta saama hyöty voi olla niin vähäistä ja vaihtelevaa.
Harhaanjohtava markkinointi
Reilun kaupan kahvista väitöskirjansa tehnyt tutkija arvostelee sitä, että Reilun kauppaa mainostetaan viljelijöitä hyödyttävällä korkealla hinnalla kertomatta, miten pieni osa siitä menee heille.
Vaikutus köyhyyteen
Professori Pertti Haaparanta kritisoi Reilua kauppaa siitä, että se sitoo työvoimaa alkutuotantoon. Hän on myös esittänyt, että Reilun kaupan järjestelmä on siten epäoikeudenmukainen, että toiset köyhät tuottajat pääsevät siihen mukaan ja toiset eivät.
Reilu kauppa vastaa, että sen järjestelmä on periaatteessa avoin kaikille tuottajille, jotka sitoutuvat noudattamaan järjestelmän sääntöjä. Reilun kaupan tuotteiden menekki teollisuusmaissa on tekijä, joka rajoittaa kehitysmaissa tuotettavien Reilun kaupan tuotteiden määrää. Menekin kasvaessa Reilun kaupan tuottajien määrä kasvaa. Jos taas Reilun kaupan tuotteilla ei ole riittävästi kysyntää, osa tuotannosta joudutaan usein myymään tavallisena tuotteena.
Brittiläinen Adam Smith -instituutti on esittänyt Unfair Trade -raportissaan kritiikkiä Reilun kaupan järjestelmää kohtaan. Instituutin mukaan Reilun kaupan järjestelmä pyrkii ”moraaliseen monopoliin” eettisten tuotteiden markkinoilla. Kuitenkaan järjestelmän verkkosivuilla ei kerrota alkuperäisistä tutkimuksista, joissa olisi käsitelty Reilun kaupan tehokkuutta köyhyyden poistamisessa. Sikäli kun tutkimuksia löytyy, ne eivät ole kovin ajantasaisia.
Raportin mukaan vain 10 prosenttia Reilun kaupan tuotteen lisähinnasta menee tuottajalle ja loppuosa menee vähittäismyyjille. Instituutin mukaan hyväntekeväisyysjärjestöt ovat tehokkaampia varallisuuden siirtämisessä globaalisti.
Väärinkäytökset
Toisinaan myös Reilun kaupan järjestelmään kuuluvilla yrityksillä on käynyt ilmi väärinkäytöksiä. Tällöin yritykset joutuvat muuttamaan toimintatapojaan tai joutuvat pois Reilun kaupan järjestelmästä. Väärikäytöksien ilmituloa pidetään myös osoituksena siitä, että Reilun kaupan valvontajärjestelmä toimii.
Suomen Yle TV1:n MOT-ohjelman jaksossa ”Kierot banaanit” annettiin ymmärtää, että Reilun kaupan tuotteiden ylimääräisestä rahasta suurin osa jäisi Reilun kaupan edistämisyhdistykselle. Ohjelmassa myös vierailtiin Reilun kaupan järjestelmässä mukana olevalla tilalla, joka ei noudattanut kaikkia Reilun kaupan sääntöjä. Reilun kaupan edistämisyhdistyksen mukaan ohjelmassa annettiin virheellistä tietoa yhdistykselle maksettavista osuuksista. Ohjelmassa esiintyneellä tilalla esiintyneet ongelmat olivat Reilun kaupan merkkijärjestelmän tiedossa jo ennen MOT:n vierailua tilalla.
Aiheesta muualla
אישור סחר הוגן
Somogy
Somogy on lääni Lounais-Unkarissa. Se rajautuu Zalan, Veszprémin, Fejérin, Tolnan ja Baranyan lääneihin sekä etelässä Kroatiaan. Pääkaupunki on Kaposvár. Läänin pinta-ala on 6 065 km² ja sen väkiluku arviolta 312 084 (vuonna 2015).
Läänin pohjoisrajana toimii Balaton-järvi, jonka etelärannan paikkakunnat kuuluvat Somogy'in lääniin. Näistä suurin ja tunnetuin on suosittu lomakohde Siófok. Läänin etelärajalla virtaa Dráva-joki. Maasto on suurimmaksi osaksi kumpuilevaa.
Elvis-osasto
Elvis-osasto on Jope Ruonansuun vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Albumilla esiintyvät myös samannimisessä radio-ohjelmassakin esiintyneet Tommi Reponen ja Jari Vesa. Albumi on ylittänyt kultalevyn rajan.
Jos...
Jos... on Pelle Miljoonan järjestyksessään kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
CD:n bonuskappaleet
Muusikot
avustivat:
Levytyssessioiden ollessa vielä kesken Stefan joutui pidätetyksi joten Jukka Orma soitti kitaraa osalla kappaleista.
Itämeren arvoitus
Itämeren arvoitus (Baltic Storm) on Reuben Lederin käsikirjoittama ja ohjaama, vuonna 2003 valmistunut elokuva. Se on osittain tositapahtumiin perustuva näytelmäelokuva autolautta Estonian uppoamisen syistä ja syyllisistä. Elokuva perustuu Jutta Raben kirjaan Die Estonia: Tragödie eines Schiffsuntergangs, ja sen juonta pidetään hänen luomananaan salaliittoteoriana.
Komisario Palmun erehdys
Komisario Palmun erehdys on Mika Waltarin kirjoittama vuonna 1940 ilmestynyt salapoliisiromaani. Kirja on Komisario Palmu -sarjan toinen Kuka murhasi rouva Skrofin? -teoksen jälkeen.
Juoni
Syksyiseen Helsinkiin sijoittuvassa tarinassa rikkaan suvun musta lammas Bruno Rygseck löydetään kotoaan kylpyammeeseensa hukkuneena. Bruno omistaa asunnon Helsingin hienostoalueella Kaivopuistossa. Talon henkilökuntaan kuuluvat keittäjä ja hovimestari.
Sovitukset
Matti Kassila on ohjannut kirjasta vuonna 1960 elokuvan Komisario Palmun erehdys, jossa Palmua esittää Joel Rinne.
Špela Rogelj
Rogelj saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa 2011. Joukkuekilpailussa hän sai kultaa 2013, hopeaa 2014 ja pronssia 2012. Aikuisten MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 30:nneksi Liberecissä 2009, 21:nneksi Oslossa 2011, 13:nneksi Val di Fiemmessä 2013, kymmenenneksi Falunissa 2015 sekä 22:nneksi Lahdessa 2017 ja Seefeldissä 2019. MM-kilpailujen joukkuekilpailussa hän on sijoittunut kahdeksanneksi vuonna 2013, viidenneksi vuonna 2015 ja neljänneksi vuonna 2019 sekä saavuttanut hopeaa Oberstdorfissa 2021. Olympialaisissa hän on sijoittunut normaalimäessä 26:nneksi Sotšissa 2014, 22:nneksi Pyeongchangissa 2018 ja yhdeksänneksi Pekingissä 2022.
Rogelj sijoittui kymmenenneksi ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan Lillehammerissa joulukuussa 2011. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintosijansa – hän saavutti samassa kaupungissa joulukuussa 2014. Hän oli samalla kaudella kolmas Sapporossa, Zaōssa sekä Hinzenbachissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Helmikuussa 2016 hän oli Ljubnossa kertaalleen kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes.
Taylor Hicks
thumb|240px|Taylor Hicks
Taylor Reuben Hicks (s. 7. lokakuuta 1976 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen soul-laulaja ja lauluntekijä, joka voitti American Idolin viidennen tuotantokauden. Hän voitti Katharine McPheen finaalissa. Hicks alkoi esiintyä ammattimaisesti jo teini-ikäisenä blues-baareissa ja on julkaissut kaksi omakustanne-levyä.
Lapsuus ja nuoruus
Taylor Hicks syntyi 7. lokakuuta 1976 Saint Vincent's Hospital -nimisessä sairaalassa Birminghamissa, Alabamassa. Hänen vanhempansa ovat Brad Hicks ja Pamela Dickinson Hicks. Pienenä hänen hiuksensa olivat vaaleat, mutta tummuivat pikkuhiljaa. Hiukset alkoivat harmaantua hänen ollessaan 13–14-vuotias. Hicks kasvoi Hooverissa, jonne hän ja hänen perheensä muuttivat Hicksin ollessa 8-vuotias. Vanhemmat erosivat samana vuonna. Hicks jäi asumaan isänsä ja äitipuolensa Lindan luokse. Vaikea lapsuus on yksi syy, joka ajoi Taylor Hicksin blues- ja soul-musiikin pariin. Hänellä on nuorempi velipuoli, Sean Hicks, joka ehdotti Taylorille osallistumista American Idoliin.
Koulunsa Hicks kävi Berry High Schoolissa ja valmistui Hoover High Schoolista 1995. Hän pelasi koulun urheilujoukkueessa baseballia, jalkapalloa ja koripalloa. Hän opiskeli Auburnin yliopistossa liiketaloutta, mutta jätti opiskelut kesken kolmen vuoden jälkeen.
Alkutaival
Collegessa ollessaan Hicks kuului bändiin nimeltä Passing Through, josta hän myöhemmin erosi perustaakseen oman bändin. Hän levytti In Your Time -albumin omakustaisentena 1997. Levy sisälsi sekä livetaltioita että studiossa äänitettyä musiikkia. Vuonna 2000 hän muutti Nashvilleen ja työskenteli siellä mm. veteraanimuusikkojen Billy Earl McClellandin ja Percy Sledgen kanssa. Hän levytti myös kolmen kappaleen demon, mutta ei onnistunut löytämään levy-yhtiötä itselleen. Hicks jätti Nashvillen vuoden jälkeen ja palasi Alabamaan, jossa kiersi soittamassa eri baareissa ja festivaaleilla. Hicks on esiintynyt yhdessä mm. James Brownin, Tom Pettyn, Jackson Brownen, Drive-By Truckersin, Robert Randolphin ja Keb Mon kanssa. Vuonna 2005 Hicks levytti toisen omakustanteisen levynsä Under the Radar.
American Idol
Hicks osallistui koelauluihin Las Vegasissa. Hänen piti alun perin osallistua koelauluihin Memphisissä, mutta Memphisin koelaulut peruttiin hurrikaani Katrinan pelastustöiden takia. Taylor itse oli ollut hurrikaania edeltävänä iltana ystävänsä häissä New Orleansissa ja hänen lentonsa peruttiin. Lentoyhtiö tarjosi Hicksille korvauksena tästä ilmaisen lentolipun mihin tahansa Yhdysvaltoja. Taylor päätti lentää Las Vegasiin. Hicks esitti koelauluissa kappaleet "A Change Is Gonna Come" ja "Swanee River Rock". Tuomareista Randy Jackson ja Paula Abdul sanoivat kyllä, Simon Cowell sanoi että Hicks ei ikinä pääsisi finaaleihin asti. Hicksin ensimmäisen finaaliesiintymisen jälkeen Simon Cowell myönsi olleensa väärässä.
American Idolin jälkeen
Hicks kirjoitti levytyssopimuksen Arista Records/19 Recordings Unlimitedin kanssa. Ensimmäinen single "Do I Make You Proud" debytoi ykköseksi Billboard Hot 100 -listalla ja myi kultaa. Hicks oli kesän aikana vierailevana tähtenä useissa konserteissa mm. yhdessä Widespread Panicin kanssa Los Angelesissa, Snoop Doggin kanssa City Stages -festivaaleilla Birminghamissa sekä Willie Nelsonin kanssa. Hicks osallistui myös kesän aikana yhdessä muiden American Idol -finalistien kanssa American Idols LIVE! -kiertueelle, joka kesti heinäkuulta syyskuulle. Taylor Hicksin entisen bändin jäsenet, nykyiseltä nimeltään "The Little Memphis Blues Orchestra", kiersivät kiertueen mukana "varjokiertueena". Hicks ilmestyi keikoille useasti vierailevana tähtenä ja usein mukaan tuli myös muita idoleita, kuten esim. Elliott Yamin, Ace Young, Bucky Covington ja Chris Daughtry. Kesällä Taylor Hicks valittiin myös People Magazinen Amerikan tavoitelluimmaksi poikamieheksi.
Taylor Hicksistä on julkaistu elämäkerta, jonka haamukirjoittaja on Rolling Stonen toimittaja David Wild, ja sen julkaisi kesällä 2007 kustantamo Random House.
2006–2007: Taylor Hicks
Studiotyöskentely ensimmäisen levy-yhtiön julkaiseman levyn Taylor Hicks äänittämiseksi alkoi lokakuussa 2006. Paikkana oli Calabasas, Kalifornia ja studiotyöskentely kesti yhteensä kuusi viikkoa. Levy julkaistiin Yhdysvalloissa joulukuun 12. päivä ja se debytoi 2. sijalla Billboard 200 -listalla. Sen ilmoitettiin myyneen platinaa 17. tammikuuta 2007. Taylor Hicks aloitti levynsä promokiertueen 21. helmikuuta 2007 Jacksonvillestä, Floridasta. Kiertue päättyy Seattleen (WA) 12. toukokuuta 2007. Kesän aikana Hicks tulee kiertämään vielä useilla yksittäisillä festivaaleilla.
Hicks on käyttänyt Internetiä tehokkaasti markkinointikanavanaan. Lokakuun lopulla 2006 Rehearsals.com alkoi viikoittain julkaista Hicksin bänditreenejä, marraskuussa suosittu fani-blogi Gray Charles kirjoitti yhteistyösopimuksen Hicksin kanssa ja tuli täten Taylor Hicksin viralliseksi tiedotuskanavaksi, jossa julkaistiin Hicksin viikoittaisia audio-tervehdyksiä faneille sekä Hicksin vanhoja live-äänityksiä. Joulukuussa Taylor Hicksistä tuli ensimmäinen GoFish.comin esittelemä artisti sivuston "Artist Voices" -sarjassa.
Soul Patrol
Taylor Hicksin fanit tunnetaan nimellä "Soul Patrol". Alkuperästä ei ole tietoa, mutta nimi alkoi vakiintua heti koelaulujen jälkeen internetin fanisivustoilla. Hicks mainitsi Soul Patrolin toistuvasti esitystensä jälkeen. Hicksin voitettua American Idolin hänen ensimmäiset sanansa olivat "Soul Patrol".
Otto Ehrich
pienoiskuva|[[Willi Daugs (vas.) ja Otto Ehrich Suomessa 1930-luvun lopulla.]] Otto Johannes Julius Max Ehrich (6. kesäkuuta 1897 Birnbaum, Posenin provinssi, Saksan keisarikunta [nyk. Międzychód, Puola] – 26. marraskuuta 1988 Lindenberg im Allgäu, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen liikemies ja taiteilija, joka asui Suomessa 1930–1940-luvulla.
Otto Ehrich osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän palveli hävittäjälentäjänä Manfred von Richthofenin eli Punaisen paronin joukoissa ja lennonopettajana Ottomaanien valtakunnassa. Sodan jälkeen hän toimi asekauppiaana ystävänsä Willi Daugsin kanssa. Suomesta tuli heille tärkeä asiakas, ja Ehrich ja Daugs siirtyivät Saksasta Suomeen vuonna 1935, mahdollisesti kansallissosialistien takia. Vuonna 1938 he ostivat enemmistön Tikkakosken asetehtaasta sekä Ergo-laivanvarustamon.
Otto Ehrich avioitui vuonna 1938 ruotsalaisen Karin Wennerholmin (o.s. Sundberg) kanssa. Liitto alkoi skandaalinomaisesti, sillä Wennerholm hylkäsi aviomiehensä ja kaksi lastaan. Ehrich rakennutti 1930-luvun lopulla Kulosaareen suurehkon kivitalon Villa Ehrichin, jonka asuinpinta-ala on 300 m²; hän suunnitteli rakennuksen yhdessä arkkitehti Otto Firlen kanssa. Toisen maailmansodan aikana Ehrich ja Daugs rikastuivat asekaupoilla.
Jatkosodan loppuvaiheessa, kesäkuussa 1944 Ehrich perheineen ja Daugs pakenivat Ruotsiin, koska he pelkäsivät, että saksalaisina heidät luovutettaisiin Neuvostoliittoon. Sodan jälkeen heidän Suomeen jäänyt omaisuutensa takavarikoitiin ja luovutettiin Neuvostoliitolle.
Ehrich asui jonkin aikaa Ruotsissa, muutti sitten Sveitsiin, Saksaan, Espanjaan ja Italiaan ja asui vuodesta 1981 jälleen Saksassa. ”Vaellusvuosiensa” aikana hän omistautui maalaustaiteelle, jota hän opiskeli Karl Schmidt-Rottluffin johdolla. Hänen tyyliään on luonnehdittu ekspressionistiseksi realismiksi, ja hän maalasi maisemia ja asetelmia. Hän vietti kesänsä Skånessa, ja hänet on haudattu sinne.
Otto Ehrichin poika Hans Ehrich (s. 1942) on tunnettu ruotsalainen muotoilija.
Cagliarin metropolikaupunki
Cagliarin metropolikaupunki on maakuntatason hallinnollinen alue Sardinian hallintoalueella Italiassa.
Cagliarin metropolikaupungin pinta-ala on 1 249 km2 ja asukasluku noin 430 000. Metropolikaupunki muodostuu 17 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Cagliari. Metropolikaupunki sijaitsee Sardinian saaren etäläosissa.
Cagliarin metropolikaupunki korvasi vuoden 2017 alusta alkaen Cagliarin maakunnan.
Täällä Washington
Täällä Washington on Jope Ruonansuun vuonna 1992 julkaistu kolmas albumi. Albumilla esiintyvät myös Tommi Reponen, Jari Vesa ja Nicepappi-yhtyeen Heli Luokkala-Nevalainen. Albumin C-kasettiversiossa kappaleet ovat hieman eri järjestyksessä kuin CD-versiossa. Albumi on ylittänyt kultalevyn rajan. Albumia on myyty yhteensä yli 39 000.
Aach (kaupunki)
pienoiskuva|vasen|Aachtopf vuonna 2011. Varhaisin maininta Aachista historiallisissa asiakirjoissa on vuodelta 1100. Noihin aikoihin se tunnettiin latinalaisella nimellään Oppidum Ach in Hegovia. Kaupunki Aachista tuli vuonna 1283 Saksan kuninkaan Rudolf I Habsburgilaisen myönnettyä sille kaupunginoikeudet.
China Northwest Airlinesin lento 2119
China Northwest Airlinesin lento 2119 oli China Northwest Airlinesin Kiinan sisäinen reittilento Yinchuanista Pekingiin. Lennolla 23. heinäkuuta 1993 käytetyn BAe 146-300:n lentoonlähtö epäonnistui Yinchuanin lentoasemalla. Koneen nokka ei noussut, vaikka se saavutti rotaationopeuden. Lentäjä nosti tällöin nokkaa väkisin, jolloin koneen pyrstö osui kiitotiehen. Siitä huolimatta kone ei noussut ilmaan, vaan osui maapenkkaan ja päätyi kiitotien päässä olleeseen järveen.
Lennolla oli 108 matkustajaa ja viisihenkinen miehistö. Onnettomuudessa kuoli 55 matkustajaa ja yksi miehistön jäsen. Se on pahin BAe 146:lle sattunut onnettomuus. Onnettomuuden aiheutti laskusiivekejärjestelmään kesken lähtökiidon tullut vika, jonka seurauksena siivekkeet vetäytyivät lentoasentoon ja siipien tuottama noste väheni. Miehistö yritti keskeyttää lentoonlähtöä, mutta kiitotietä ei enää ollut riittävästi jäljellä.
Luca Pellegrini
Luca Pellegrini voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Szabolcs-Szatmár-Bereg
Szabolcs-Szatmár-Bereg on Unkarin itäisin lääni. Se rajautuu Hajdú-Biharin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä koillisessa Ukrainaan ja kaakossa Romaniaan. Pääkaupunki on Nyíregyháza. Läänin pinta-ala on 5 933 km² ja sen väkiluku arviolta 562 357 (vuonna 2015).
Maasto on maantieteellisesti vaihtelevaa: läänin alueelta löytyy sekä kukkuloita että tasankoa. Alue kuuluu Unkarin Suureen alankoon, mutta talvet ovat täällä vallitsevan mannerilmaston takia kylmempiä kuin etelämpänä.
Andrei Karejev
Andrei Karejev (s. 19. marraskuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti.
Pelaajaura
Karejev on pelannut KHL:ää Metallurg Novokuznetskin paidassa vuosina 2014–2016. Loppukauden 2016–2017 Karejev pelasi Neftehimik Niznekamskin paidassa.
Kaudeksi 2017–2018 Karejev siirtyi KHL-joukkue Salavat Julajev Ufan riveihin. Kaudella 2018–2019 Karejev pelasi seurassa 17 ottelua torjuntaprosentilla 92,6 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 2,33. Karejev on valittu KHL:n viikon maalivahdiksi kahdesti urallaan.
Toukokuussa 2020 Karejev solmi sopimuksen SM-liigajoukkue Turun Palloseuran kanssa. Hän pelasi TPS:ssä kaksi kautta. Kauden 2021–2022 jälkeen hän siirtyi takaisin KHL-seura Salavat Julajev Ufaan.
Ben Chandler
thumb|right|Ben Chandler Albert Benjamin ”Ben” Chandler III (s. 12. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi 17. helmikuuta 2004 – 3. tammikuuta 2013 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kentuckystä.
Chandler on Happy Chandlerin lapsenlapsi.
Robert de Castella
thumb|250px|Voittaja Robert De Castella (oik.) saa onnittelut kolmanneksi sijoittuneelta [[Waldemar Cierpinskiltä (DDR) Helsingissä 1983.]] Robert de Castella (s. 27. helmikuuta 1957) on australialainen kestävyysjuoksija, joka voitti maratonin maailmanmestaruuden.
De Castella voitti vuonna 1979 Australian mestaruuden maratonjuoksussa. Seuraavana vuonna hän osallistui Moskovan olympialaisiin, jossa hän sijoittui maratonilla kymmenenneksi. Vuonna 1981 hän voitti Fukuokan maratonin ajalla 2.08.18, joka oli maailmanennätys vuoteen 1984 saakka. Vuonna 1982 hän voitti Kansainyhteisön kisojen maratonin ja seuraavana vuonna Rotterdamin maratonin lisäksi Helsingin MM-kisoissa kultamitalin. Samana vuonna hänet valittiin Australiassa vuoden urheilijaksi. Hän lähti ennakkosuosikkina Los Angelesin 1984 olympialaisiin mutta sijoittui viidenneksi.
Vuosina 1984 ja 1985 de Castella oli Chicagon maratonin kolmas. Vuonna 1986 hän voitti jälleen Kansainyhteisön mestaruuden sekä Bostonin maratonin ennätysajallaan 2.07.51. Hän voitti Rotterdamin maratonin vielä vuonna 1991, mutta lopetti uransa vuonna 1993. Hän on Australian kaikkien aikojen menestyneimpiä maratonjuoksijoita. De Castellan maratonennätys säilyi Australian ennätyksenä joulukuuhun 2022 asti, jolloin Brett Robinson juoksi 2.07.31.