cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jäämit
Novgorodin ja jäämien sodat
Jäämit mainitaan ensimmäisen kerran Nestorin kronikassa nimellä jam vuonna 1042. Tuolloin Novgorodin ruhtinas Vladimir Jaroslavitš, Jaroslav Viisaan poika, hyökkäsi novgorodilaisten kanssa heitä vastaan. Jos maininta todella viittaa Suomen alueeseen eikä esimerkiksi Jemtsajoen jäämeihin, se on ensimmäinen selkeä vuosiluku Suomen historiassa. Nestorin kronikka ei mainitse novgorodilaisia, sen sijaan Novgorodin ensimmäisen kronikan vanhempi laitos antaa tuon tarkennuksen. Nestorin kronikka kertoo jäämien myös maksaneen veroa ruseille.
Vuonna 1142 jäämit hyökkäsivät Novgorodiin ja hävisivät taistelun lähellä Laatokkaa kokien 400 miehen tappiot. Jäämit organisoivat hyökkäyksensä uudemman kerran 1149, venäläisten tietojen mukaan 1000 miehen voimin. Novgorodilaiset lähtivät takaa-ajoon vatjalaisten kanssa 500 miehen voimalla ja voittivat.
Viimeisen maininnan vuodelta 1311 jälkeen jäämeistä ei ole enää mainintaa Pähkinäsaaren rauhaa käsittelevissä teksteissä vuodelta 1323, vaan novgorodilaiset kutsuvat rajan länsipuolella olevia nemtsi-nimityksellä ja ruotsalaiset itäpuolella olevia ryssar-nimellä.
Oi (yritys)
Oi (ennen Telemar) on brasilialainen televiestintäyritys. Oi on Brasilian suurin ja Etelä-Amerikan toiseksi suurin televiestintäyritys. Yritys on listautunut sekä Bovespaan että New Yorkin pörssiin.
Bristolin ulosteskaala
thumb|400px Bristolin ulosteskaala on tohtori K. Heringin Bristolin yliopistossa kehittämä malli, jota käytetään ulostetyyppien erittelemiseen. . Malli on tarkoitettu ihmisen ulosteen analysointiin. Ulosteen muoto ja tyyppi vaihtelevat sen mukaan, kuinka kauan se viipyy paksusuolessa.
Tyypit
Tyypit 1 ja 2 ovat merkkejä ummetuksesta. Tyypit 3 ja 4 ovat normaaleja, 5 ja 6 merkitsevät laksatiivisia oireita. Tyyppi 7 on ripulia.
Maksuhäiriömerkintä
Maksuhäiriömerkintä voidaan rekisteröidä kuluttajan asemassa olevan yksityishenkilön luottotietoihin pitkittyneen maksulaiminlyönnin seurauksena usealla eri tavalla. Joulukuusta 2022 lähtien yksittäinen maksuhäiriömerkintä säilyy luottotietorekisterissä kuukauden maksun suorittamisen jälkeen. Suomessa luottotietorekistereitä pitävät Bisnode Finland ja Suomen Asiakastieto Oy. Luottotietorekisterin tarkoituksena on auttaa luotonantajia välttämään luottotappioita.
Yleisyys
Vuoden 2020 lopussa maksuhäiriömerkintä oli Suomen Asiakastiedon mukaan 392 200 suomalaisella. Yleisimpiä merkinnät olivat 30–34-vuotiailla, joista 13,5 prosentilla oli maksuhäiriömerkintä. Miehillä maksuhäiriömerkinnät olivat kaikissa ikäryhmissä yleisempiä kuin naisilla. Maksuhäiriöisten osuus oli suurin 30–39-vuotiailla miehillä, joista maksuhäiriömerkintä oli 16,1 prosentilla. Maakunnittain tarkasteltuna eniten maksuhäiriöisiä oli Päijät-Hämeen maakunnassa (9,6 %) ja vähiten Ahvenanmaan maakunnassa (4,5 %).
Eri tyyppiset maksuhäiriöt
Perusteet maksuhäiriömerkinnän syntymiselle on määritelty luottotietolaissa. Maksuhäiriömerkintöjä on useita erilaisia, ja niillä on erilaiset voimassaoloajat.
Perintäkirje ei automaattisesti aiheuta maksuhäiriömerkintää. Maksuhäiriömerkinnästä voi tulla aikaisintaan noin kahden kuukauden kuluttua eräpäivästä. Siitä on varoitus perintäkirjeessä. Tieto ensimmäisen maksuhäiriömerkinnän saamisesta toimitetaan ilman erillistä pyyntöä. Luottotietoyhtiöiltä on oikeus saada tietoa omista merkinnöistä.
OSP- ja LKP-maksuhäiriökoodit
Velkoja voi ilmoittaa maksuhäiriömerkinnän luottotietorekisteriin, kun kuluttajaluoton maksu on myöhässä vähintään 60 päivää.
Kulutus-, osamaksu-, tili- tai luottokorttiluotto on ollut erääntyneenä yli 60 päivää ja velkoja on tehnyt Bisnode Finlandin tai Suomen Asiakastieto Oy:n kanssa sopimuksen siitä, että voi ilmoittaa viivästyksen suoraan luottotietorekisteriin merkittäväksi ilman, että asiaa käsitellään tuomioistuimessa. Tämä mahdollisuus on käytössä lähinnä pankeilla, rahoitusyhtiöillä ja pikavippiyhtiöillä.
UMV- ja UMS-maksuhäiriökoodit
Pelkkä saatavan siirtyminen ulosottoon ei siis aiheuta maksuhäiriömerkintää, vaan merkintä syntyy vasta ulosottoperinnän epäonnistuessa. Maksuhäiriömerkintä on kuitenkin tällöin useimmiten jo tullut ulosottoa edeltävän tuomioistuinkäsittelyn päättymisestä yksipuoliseen tuomioon.
Pelkkä suoraan ulosottokelpoisen saatavan siirtyminen ulosottoon ei siis vielä aiheuta maksuhäiriömerkintää, vaan merkintä syntyy vasta ulosottoperinnän epäonnistuessa. Koska ulosottoa edeltävää tuomioistuinkäsittelyä ei suoraan ulosottokelpoisissa saatavissa ole, on käytännössä mahdollista että henkilöllä on mittaviakin ulosottovelkoja ilman luottotiedoissa näkyviä maksuhäiriöitä.
YVK-maksuhäiriökoodi
Velkoja hakee riidatonta saatavaansa käräjäoikeudessa, joka antaa asiassa yksipuolisen velkomustuomion. Maksuhäiriömerkintä syntyy vasta asian edetessä yksipuoliseksi tuomioksi asti. Velallisella on siis mahdollisuus maksaa velka oikeudenkäynnin aikana, jolloin oikeudenkäynti peruutetaan, eikä maksuhäiriömerkintää synny. Erikseen on mainittava, että esimerkiksi riitaoikeudenkäynnin tuomio ei aiheuta maksuhäiriömerkintää hävinneelle osapuolelle.
Maksuhäiriömerkinnän kesto
Joulukuusta 2022 lähtien maksuhäiriömerkintä poistuu yksi kuukausi maksun suorittamisen jälkeen. Säilytysaikojen kesto lyhenee sekä yleisimmistä henkilöluottotiedoista että yritysluottotiedoista. Jatkossa jokaisella maksuhäiriömerkinnällä on oma itsenäinen säilytysaikansa, eikä aikaisemmat maksuhäiriömerkinnät pidennä toistensa kestoa.
Ennen joulukuuta 2022 maksuhäiriömerkintöjä pidetään rekisterissä pääsääntöisesti 2–3 vuotta. Uusi häiriömerkintä pidentää talletusaikaa. Velan maksaminen talletusaikana voi lyhentää ajan kestoa. Velallisella on oikeus saada pyynnöstä maksamistieto sekä rekisteriin tieto maksuhäiriöön johtaneesta erityisestä syystä (esim. takausvastuusta). Velallinen voi pyytää kerran vuodessa maksutta luottotietorekisteriotteen luottotietoyhtiöltä. Siitä selviää, mitä tietoja velallisen nimellä on talletettu ja kuinka pitkään merkintöjä säilytetään rekisterissä.
Samasta jo kertaalleen maksuhäiriöksi rekisteröidystä velasta voi tulla uusi maksuhäiriömerkintä uuden tuloksettoman ulosottoyrityksen seurauksena, jolloin uuden maksuhäiriömerkinnän (UMV tai UMS) rekisteröintiajan kuluminen alkaa taas alusta. Yksittäisestä maksamatta jätetystä velasta voi siis olla maksuhäiriömerkintä voimassa jopa 15–20 vuotta, mikäli velkaa ei koskaan makseta.
Maksuhäiriömerkinnän saaneella on oikeus saada lisättyä tieto velan maksamisesta rekisteriin. Sinne voidaan myös kirjata lisätieto maksuhäiriöön johtaneesta syystä, esimerkiksi lainan takaamisesta. Tätä lisätietoa kutsutaan ref-merkinnäksi. Tiedolla voidaan osoittaa oman taloudellisen tilanteen paraneminen ja joissain tapauksissa myös lyhentää maksuhäiriömerkinnän kestoa. Henkilön on kyettävä tarvittaessa toimittamaan asiakirja, joka todistaa erityisen syyn tai maksun suorittamisen.
Maksuhäiriömerkinnän vaikutukset
Kaikilla on oikeus peruspankkipalveluihin, kuten verkkopankkiin, maksuhäiriömerkinnästä huolimatta.
Lainat ja luotto
Maksuhäiriömerkintä vaikeuttaa lainan saamista olennaisesti.
Muun muassa pankkilainan saanti ilman takausta tai takaajaa voi olla vaikeaa.
Maksutavat ja luottokortit
Vuoden 2010 alussa säädetyn lain nojalla luotonantaja voi keskeyttää asiakkaan mahdollisuuden jatkuvaan luottoon, mikäli riski maksukyvyttömyydestä on kasvanut. Käytännössä tämä tarkoittaa, että luottokortti voidaan peruuttaa, mikäli asiakas on saanut maksuhäiriömerkinnän minkä tahansa muunkin velan laiminlyönnin seurauksena. Pankit voivat vaatia maksuhäiriömerkinnän seurauksena luottokorttisi takaisin.
Osamaksulla ostaminen ja osamaksusopimuksen tekeminen vaikeutuu merkinnän myötä.
Imeni Morozova
175px|thumb|right|Morozovin kunta Seuloskoin piirin kartalla. Imeni Morozova (inkerinsuomeksi myös Pähkinän Ruuttehas, ) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan oikealla rannalla Pähkinälinnaa vastapäätä. Taajamassa on 10200 asukasta (vuonna 2010).
Maksuhäiriömerkintä
Asunnon vuokraaminen
Maksuhäiriömerkintä ei vaikuta olemassa olevaan vuokrasopimukseen, mikäli vuokra maksetaan ajoissa.
Uuden vuokra-asunnon hankkiminen voi vaikeutua maksuhäiriömerkinnän myötä. Vakuutusyhtiöt voivat olla myymättä kotivakuutusta maksuhäiriömerkinnästä johtuen. Kotivakuutus on monesti vuokranantajan ja vuokra-asunnon edellytys.
Imeni Morozova
Morozovin kunnan pinta-ala on 111 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Rahjan, lännessä Sieklovan ja lounaassa Rosmittalan kuntiin. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Tuunainsuon (ven. Дунай, Dunai) taajama sekä Kanneinpalon (Ганнибаловка, Gannibalovka), Koskinan (Кошкино, Koškino), Mustilan (Чёрная Речка, Tšornaja Retška), Rezvyhin (Резвых) ja Seremetan (Шереметьевка, Šeremetjevka) kylät.
Maksuhäiriömerkintä
Työn hakeminen
Maksuhäiriömerkintä voi vaikeuttaa työpaikan saamista joissain tapauksissa, oikeusministeri Anna-Maja Henrikssonin mukaan. Merkintä vaikeuttaa työpaikan saantia erityisesti työtehtävistä, joihin liittyy taloudellista vastuuta. Osa työnantajista selvittää työnhakijan luottotiedot.
Vakuutukset
Maksuhäiriömerkintä vaikeuttaa vakuutusten, kuten kotivakuutuksen, saamista. Vakuutuksissa vaaditaan yleensä vakuutta tai ennakkomaksua, mikäli henkilöllä on merkintä. Jo olemassa olevaan vakuutukseen merkintä ei vaikuta, mikäli laskut maksetaan ajoissa.
Imeni Morozova
Taajaman kautta kulkee Pietarista Tuprovaan johtava rautatie (Petrokrepostin asema). Entisen kemian tehtaan pohjalle on syntynyt uusia yrityksiä. Nähtävyyksiä ovat kotiseutumuseo ja sotamuistomerkit. Vladimir Pokrovskin vuonna 1907 rakentama uusvenäläinen Pietarin ja Paavalin kirkko räjäytettiin toisen maailmansodana aikana. Vuonna 1993 sen paikalle rakennettiin uusi kirkko.
Maksuhäiriömerkintä
Vakuutukset
Maksuhäiriömerkintä voi myös vaikeuttaa vakuutuskorvauksien saamista. Vakuutustutkijan mielenkiinto herää, jos korvaushakemus on suuri ja sen taustalta paljastuu maksuhäiriö. Näin vakuutuskorvauksen saamiseksi voi joutua näkemään lisää vaivaa.
Puhelinliittymät
Merkintä voi hankaloittaa puhelinliittymän saamista. Jo olemassa olevaan puhelinliittymään merkintä ei vaikuta, mikäli laskut maksetaan ajoissa.
Uusissa puhelinliittymissä vaaditaan yleensä vakuutta tai ennakkomaksua (katso prepaid-liittymä), mikäli henkilöllä on merkintä.
Maksusuunnitelma
Joissain tapauksissa saatavan periminen siirretään yksityiselle perintätoimistolle ennen tuomioistuin- tai ulosottoperintää. Perintätoimiston kanssa voi yrittää tehdä maksusuunnitelman velan maksamisesta, jolloin maksuhäiriömerkintää ei synny, mikäli suunnitelmaa noudatetaan. Pelkkä saatavan siirtyminen perintätoimiston perittäväksi ei vielä aiheuta maksuhäiriömerkintää.
Omaehtoinen luottokielto
Oma eli omaehtoinen luottokielto käyttäytyy kuin maksuhäiriömerkintä. Merkinnän ollessa voimassa ei voi esimerkiksi saada luottokorttia tai tehdä osamaksusopimuksia ilman että hakija osoittaa, että on oma-aloitteisesti hankkinut luottokieltomerkinnän. Tämän voi osoittaa luottotietoyhtiöltä saatavalla todistuksella. Merkintä kannattaa hakea, jos tietää joutuneensa identiteettivarkauden uhriksi tai oma henkilötunnus on julkistettu esimerkiksi tietomurron seurauksena. Oma luottokielto on järkevää hankkia myös silloin, kun haluaa välttää ylivelkaantumista. Merkinnän voi ottaa vain itselleen ja se poistetaan luottotietorekisteristä kahden vuoden jälkeen.
Oma luottokielto kannattaa hankkia sekä Suomen Asiakastiedolta että Bisnodelta, koska kummallakin yrityksellä on oma luottotietorekisterinsä ja luotonantaja saattaa tarkistaa tiedot vain jommaltakummalta.
Ashdod
Ashdod (hepr. אַשְׁדּוֹד, arab. اشدود‎, إسدود Isdud) on kaupunki Israelissa Välimeren rannalla noin 53 kilometriä Jerusalemista länteen. Tel Aviv sijaitsee noin 32 km pohjoiseen ja Askalon 20 km etelään Ashdodista. Vuoden 2016 lopussa sen väkiluku oli 221 591 ja se kuuluu eteläiseen hallintoalueeseen. Kaupungilla on pitkä historia, mutta se raunioitui ajan saatossa. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1956.
Brittiläinen Länsi-Intia
thumb|275px|Brittiläiseen Länsi-Intiaan nykyään kuuluvat valtiot. Brittiläinen Länsi-Intia tarkoittaa nykyään Britannian merentakaisia alueita Karibialla: Anguillaa, Bermudaa, Caymansaaria, Turks- ja Caicossaaria sekä Montserratia. Ennen itsenäistymistään kaikki nämä valtiot olivat brittiläiseen imperiumiin kuuluneita siirtomaita.
Ashdod
Historia
thumb|vasen|Katukuvaa Isdudissa 1910-luvulla. Varhaisimmat asutuksen merkit Tell Ashdodin paikalta ovat vuoden 1600 eaa. paikkeilta. Tuona aikana kanaanilaiset hallitsivat Niilin suiston aluetta ja egyptiläisvalta palautui Palestiinan eteläosiin vuoden 1550 eaa. jälkeen. Samalla ajanjaksolla alueelle ilmaantui myös muita asutuskeskuksia. Kaupunki oli sittemmin Egyptin protektoraatti ja ugaritilaisissa teksteissä mainitaan kaupungissa toimineen ashdodilaisia kauppiaita. Kaupunki tuhoutui 1200-luvun eaa. levottomuuksissa, mutta se rakennettiin uudestaan hävityksen jälkeen. Alueen uudet asukkaat olivat mahdollisesti merikansoja ja Ashdodista tuli filistealainen kaupunki 1100- ja 1000-lukujen eaa. välillä. Kaupunki kasvoi nopeasti ja siellä valmistettiin arkeologien Ashdodin keramiikkana tuntemia saviastioita. Vanha testamentti mainitsee Ashdodin filistealaisten ja juutalaisten välisissä konflikteissa. Kaupunki oli yksi Palestiinan etelärannikon viidestä filistealaisesta kaupunkivaltiosta ja juutalaiset lähteet pitivät sitä filistealaisten keskuksena. Esimerkiksi filistealaisten voitettua juutalaiset taistelussa he veivät juutalaisten liitonarkin Ashdodiin Dagonin temppeliin. Arkeologisten löydösten perusteella Ashdod oli tuolloin Palestiinan suurin kaupunki. Se hyötyi etenkin rannikon Egyptiin ja sisämaahan Arabian niemimaalle suuntautuneesta kaupasta ja suurimmillaan sen kaupunginmuurien sisäinen alue käsitti noin 40 hehtaaria.
Brittiläinen Länsi-Intia
Vuonna 1912 Brittiläinen Länsi-Intia jaettiin kahdeksaan siirtomaahan: Bahamaan, Barbadokseen, Brittiläiseen Guayanaan, Brittiläiseen Hondurasiin, Jamaikaan (Jamaikan siirtomaa), Trinidadiin ja Tobagoon, Windwardsaariin (Brittiläiset Windwardsaaret) sekä Lewardsaariin (Brittiläiset Leewardsaaret).
Ashdod
Historia
Assyrialaiset valtasivat Ashdodin vuonna 721 eaa. ja kaupunki joutui maksamaan Assyrialle suojelurahaa. Kaupunki kapinoi erään Yamanin eli kreikkalaisen johdolla assyrialaisia vastaan, joiden kostoretkeä Sargon II:n johdolla vuonna 712 eaa. kuvaillaan Dur-Šarrukinissa Sargonin palatsissa, sekä joissakin viittauksissa Vanhassa testamentissa. Tuhannet kaupungin asukkaat surmattiin ja sen rakennukset tuhottiin. Vanhojen rakennusten raunioille perustettiin uusia keramiikkatehtaita, joiden työntekijät tuotiin muualta. Seuraavan 200 vuoden ajan Ashdod oli a ssyrialaisten keskus Palestiinassa ja Assyrian romahtaessa alueesta kiinnostuivat jälleen egyptiläiset. Herodotoksen mukaan faarao Psametik I piiritti kaupunkia 29 vuotta vuoden 640 eaa. paikkeilla. Vuoden 600 paikkeilla kaupungin valtasi puolestaan uus-Babylonian hallitsija Nebukadressar II, joka tuhosi kaupungin linnoitukset päättäen samalla sen aseman ympäröivän alueen keskuksena. Vanhakaupunki kutistui käsittämään vain vanhan akropoliksen alueen ja huomattavasti merkittävämpi oli sittemmin sen vanha satama-alue, jonne muodostuneen kaupungin kreikkalaiset tunsivat nimellä Azotos Paralios. Kaupunki muodosti akhaimenidien Persian etelärajan ja vuonna 332 eaa. sen valtasivat Aleksanteri Suuren joukot. Makkabilaiskapinan aikana makkabealaiset valtasivat Ashdodin vuonna 148 eaa. ja roomalainen Pompeius valtasi sen vuonna 63 eaa.
Uuden testamentin mukaan Filippus käännytti Ashdodin kristinuskoon ja 300-lukuun jaa. mennessä kaupunki oli piispanistuin. Ashdodin piispat osallistuivat esimerkiksi Nikean, Seleukian ja Efesoksen kirkolliskokouksiin. Kaupunkia käytettiin pysähdyspaikkana pyhiinvaellusreittien varrella ja Madaban mosaiikissa se mainitaan nimellä Minat Asdud. Arabit valtasivat Ashdodin vuonna 634 heidän voitettuaan Bysantin valtakunnan joukot Ajnadainin taistelussa lähellä Ashdodia. Ristiretkeläiset valtasivat kaupungin heidän voitettuaan egyptiläiset vuonna 1099, ja he rakennuttivat sen satamaa suojaamaan pienen linnoituksen. Mamelukkien kukistaessa ristiretkeläiset vuonna 1291 he tuhosivat Ashdodin sataman estääkseen ristiretkeläisiä palaamasta alueelle. Satamakaupunki hävisi kokonaan, mutta vanhan akropoliksen paikalle oli rakentunut Isdud-niminen palestiinalaiskylä, jossa 1900-luvun lopulla oli noin 5 000 asukasta.
Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948 Egyptin armeijan joukot etenivät hieman Isdudista eteenpäin rannikkoa pitkin, jonne eteneminen pysähtyi Israelin puolustusvoimien avulla. Israelilaiset hyökkäsivät puolestaan 20. lokakuuta 1948 ja egyptiläiset vetäytyivät kohti Gazaa. Isdudin asukkaat pakenivat Israelin joukkojen tieltä. Vastaitsenäistynyt Israel alkoi rakentaa uutta Ashdodin kaupunkia vuonna 1956 vanhan kaupungin rauniolta luoteeseen.
Talous
Ashdodin sataman kautta kulkee 60 % Israelin merikuljetuksista. Sitä on laajennettu viime vuosina, jotta Panamax-luokan alukset voivat käyttää sitä. Kaupungissa on maan toinen öljynjalostamo. Muita teollisuudenaloja ovat lääkkeet, rakentaminen ja soijaöljy.
Israel Aircraft Industriesin tytäryhtiö Eltan pääkonttori sijaitsee Ashdodissa, jossa valmistetaan tutkalaitteita ja elektronisen sodankäynnin järjestelmiä.
Väestö
pienoiskuva|Ashdodin kaupungintalo Vuoden 2016 lopussa Ashdodin asukasluku oli 221 591. Ashdod on ollut Israelin nopeimmin kasvava kaupunki ja useiden uusien maahanmuuttajaryhmien kohde. Sen ensimmäiset juutalaiset asukkaat olivat peräisin Pohjois-Afrikasta ja sittemmin muuttajia on tullut esimerkiksi Venäjältä ja Etiopiasta. Kaupungissa on myös suuri haredijuutalaisten yhteisö.
Jean-François Rewbell
thumb|Jean-François Rewbell, kuva vuodelta 1789. Jean-François Rewbell (myös muodossa Reubell; 6. lokakuuta 1747 Colmar – 24. marraskuuta 1807 Colmar) oli ranskalainen poliitikko, joka oli Ranskan viisihenkisen direktoriohallituksen jäsen vuosina 1795–1799.
Rewbell oli Elsassin saksalaisperäistä sukua, jonka nimi kirjoitettiin alun perin Reubell. Hän toimi ennen vallankumousta asianajajana kotiseudullaan. Hänet valittiin kolmannen säädyn edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen ja hän jatkoi edustajana siitä muodostetussa kansalliskokouksessa. Hän esiintyi kiivaana tasavallan kannattajana ja oli parin viikon ajan kansalliskokouksen puhemiehenä huhti–toukokuussa 1791. Rewbell vastusti kansalaisoikeuksien myöntämistä juutalaisille, kun asiaa käsiteltiin kansalliskokouksessa vuosina 1789 ja 1791. Oltuaan välillä oikeuslaitoksen palveluksessa Haut-Rhinin alueella hänet valittiin vuonna 1792 edustajaksi kansalliskonventtiin. Hän kannatti äänekkäästi kuolemantuomiota kuningas Ludvig XVI:lle, mutta ei ollut läsnä lopullisessa äänestyksessä, sillä hän oli tuolloin kansalliskonventin erikoiskomissaarina valvomassa sodankäyntiä Mainzin luona.
Robespierren kukistumisen jälkeen Rewbell kääntyi jyrkäksi jakobiinien vastustajaksi ja osallistui Pariisin jakobiiniklubin sulkemiseen. Hän oli yleisen turvallisuuden valiokunnan jäsenenä lokakuusta 1794 helmikuuhun 1795 ja yhteishyvän valiokunnan jäsenenä maaliskuusta marraskuuhun 1795 sekä kansalliskonventin puhemiehenä kaksi viikkoa joulukuussa 1794. Lokakuussa 1795 Rewbell valittiin uuteen parlamenttiin, viidensadan neuvostoon, ja marraskuun alusta 1795 myös uuteen viisijäseniseen hallitukseen, direktorioon. Hän oli direktorion ensimmäinen puheenjohtaja ja toimi tässä tehtävässä kolme lyhyttä kautta talvella 1795–1796, keväällä 1797 ja kesällä 1798. Hän myös hoiti valtiovarain-, oikeus- ja ulkoasioita. Suojellakseen tasavaltaa Rewbell tuki syyskuussa 1797 niin sanottua fructidorkuun 18. päivän vallankaappausta, jossa rojalistit erotettiin parlamentista. Hän myötävaikutti myös siihen, että Ranskan miehittämästä Sveitsistä muodostettiin Helvetian tasavalta vuonna 1798. Rewbell jätti paikkansa direktoriossa toukokuussa 1799, mutta hänet valittiin parlamentin ylähuoneeseen, vanhojen neuvostoon. Napoléon Bonaparten kaapattua vallan saman vuoden marraskuussa hän vetäytyi politiikasta ja palasi synnyinkaupunkiinsa Colmariin.
Tšulman
Tšulman (ja ) on kaupunkimainen taajama ja saman niminen kaupunkikunta Sahan tasavallan eteläosassa Nerjungrin piirissä.
Paikkakunnalla on suuri hiiliesiintymä ja lämpövoimalaitos. Täällä kaivetaan myös graniittia ja jalokiviä.
Tšulman sijaitsee saman nimisen joen sekä Lenan valtatien (M 56) ja Amurin-Jakutskin rautatien varrella. Nerjungrin kaupunkia palveleva Tšulmanin lentoasema sijaitsee kahdeksan kilometriä taajamasta pohjoiseen.
1940–1950-lukujen vaihteessa paikkakunnalla sijaitsi Gulag-järjestelmän työleiri.
Liejupiru
Liejupiru (Cryptobranchus alleganiensis) on kookas Pohjois-Amerikassa tavattava vesielämään sopeutunut salamanteri.
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Liejupirun pää. Sukukypsät liejupirut ovat pituudeltaan 30–74 cm ja voivat painaa enimmillään 2,2 kiloa. Liejupirun pää ja ruumis ovat litteät, jalat lyhyet ja häntä pitkä. Liejupirujen naaraat ja urokset muistuttavat paljolti toisiaan. Urokset ovat keskimäärin hieman naaraita raskaampia ja leveämpiä. Liejupirujen väritys vaihtelee harmaasta oliivinruskeaan ja joskus kokonaan mustaan. Liejupiruilla on keuhkot, mutta ne hengittävät pääasiallisesti kylkiensä läppäisen ihon läpi. Sen ihoa peittää lima, joka saattaa suojella liejupirua loisilta ja petoeläimiltä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Liejupirua tavataan Yhdysvalloissa eteläisestä Illinoisista ja eteläisestä Indiananasta New Yorkin lounaisosiin ja eteläisiin keskiosiin, Ohiosta, Pennsylvaniaan, Missourin keski- ja eteläosiin, Arkansasiin, Georgiaan ja Mississippin pohjoisosiin, Etelä ja Pohjois-Carolinan länsiosiin, Virginian länsiosiin, Länsi-Virginian osavaltiosta Kentuckyin ja Tennesseen Tennesseejoen länsipuolisiin osiin. Joitakin kokoelmiin kerättyjä yksilöitä on pyydetty Kansasista, mutta ne ovat todennäköisesti olleet tulosta ihmisten sinne tuomista yksilöistä. Varmentamattomien tietojen mukaan lajia tavattiin aikanaan myöls Iowassa. Vanhat havainnot lajista Louisianasta, Suurten järvien laskujoilta ja New Jerseystä ovat todennäköisesti vääriä. Lajia tavataan tyypillisesti kivipojaisilla ja kirkasvetisillä joilla ja puroilla. Liejupirut välttävät vesistöjä, joilla veden keskilämpötila ylittää 20 °C.
Elintavat
Liejupirun pääasiallista ravintoa ovat ravut, mutta se pyytää myös muita selkärangattomia ja kaloja mahdollisuuden salliessa. Liejupiru saalistaa naamioitumalla esimerkiksi kiven alle ja odottaen saaliin tulevan paikalle. Liejupirut elävät yksin lukluun ottamatta lisääntymiskautta, jolloin ne saattavat kerääntyä kymmenen tai useamman yksilön joukoiksi. Urokset rakentavat pesäonkalon kiven alle ja joko houkuttelevat tai pakottavat naaraan onkaloon. Naaraat munivat 200-400 munaa, jotka uros hedelmöittää naaraan ruumiin ulkopuolella. Muninta tapahtuu myöhäiskesällä tai alkusyksystä. Muninnan jälkeen uros ajaa naaraan pesäonkalosta ja ne vartioivat munia niiden kehittymiseen asti 68-75 päivän jälkeen. Toukat ovat pituudeltaan 25–30 mm. Toukkien kuolleisuuden uskotaan olevan suurta monien päätyessä kalojen tai muiden saalistajien ravinnoksi. Liejupirut saavuttavat sukukypsyyden 5-7 vuoden ikäisinä. Liejupirut ovat yöaktiivisia ja ne nukkuvat päivät saalistaen öisin. Liejupirut voivat elää arviolta 25 vuotta luonnossa ja huomattavasti pidempäänkin vankeudessa.
Uhat ja suojelu
thumb|vasen|Liejupirun mittailua luonnossa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt liejupirun vaarantuneeksi lajiksi. Sen pääasiallinen uhka on elinympäristön häviäminen. Liejupiru hengittää pääasiallisesti ihonsa läpi ja se on riippuvainen kylmistä, happipitoisista ja nopeajouksuisista vesistöistä. Patojen rakentaminen vähentää virtauksia ja kaivostoiminta, metsähakkuut ja teiden rakennus saattavat lisätä veden sedimenttipitoisuuksia, joka taas saattaa tuhota vesistöjen kivi ja sotapohjan jota liejupirut tarvitsevat esimerkiksi pesiensä rakentamiseen ja sen saaliseläinten elinympäristöksi. Kaivostoiminnasta veteen mahdollisesti päätyvät saasteet ovat erityisen vahingollisia liejupirujen munille ja toukille. Osa kalastajista uksoo lajin olevan vaarallisen myrkyllinen ja uhka paikallisille kalakannoille. Uskomuksen seurauksena liejupiruja tapetaan mahdollisuuksien puitteissa. Aikanaan niitä pyrittiin myös hävittämään järjestäytyneesti.
Rochefort (Charente-Maritime)
Rochefort on satamakaupunki Lounais-Ranskassa Uuden-Akvitanian alueella Charente-Maritimen departementissa Charentejoen suulla.
Historia
Jean-Baptiste Colbert valitsi Rochefortin 1665 Ranskan laivaston turva-, puolustus- ja tarvikkeiden täydennyspaikaksi. Arsenal de Rochefort oli tukikohta ja telakka vuoteen 1926, jolloin se suljettiin.
Seitsenvuotisen sodan aikana Rochefort joutui syyskuussa 1757 Englannin ankaran hyökkäyksen kohteeksi.
Telakan lisäksi Rochefortissa oli vuodesta 1766 tiukasti valvottu rangaistussiirtola jossa vankeja käytettiin työvoimana. Rangaistussiirtolat olivat tavallisia sotasatamissa ja tukikohdissa, kuten Toulonissa ja Brestissä, sillä niissä oli tarjolla ilmaista työvoimaa. Ranskan vallankumouksen aikana jakobiinien kaudella (1790–95) siellä sijoitettiin vankilalaivoihin 800 roomalaiskatolista pappia ja muita kirkon työntekijöitä, jotka kieltäytyivät vannomasta papiston siviiliperustuslain paavin vastaista valaa. Monet kuolivat epäinhimillisissä oloissa.
Napoleon Bonaparte antaitui Rochefortin rannikolla Île-d'Aix'n saarella, jossa hän oli viettänyt useita päiviä aikoessaan paeta Yhdysvaltoihin, kapteeni Frederick Lewis Maitlandille HMS Bellerophonilla 17. heinäkuuta 1815, ja siihen päättyi "satapäiväinen keisarikunta".
Rochefort on erinomainen esimerkki 1600-luvun "ville nouvellesta", joka tarkoittaa, että sen suunnittelu ja rakennukset perustuivat säädökseen. Rochefortin rakentamisen syy oli suurelta osin se, että hallitsija ei voinut luottaa kapinallisiin protestantteihin La Rochelleihin, jotka kardinaali Richelieu joutui piirittämään muutama vuosikymmen aikaisemmin. 1900-luvulla Rochefort oli lähinnä varuskuntakaupunki. Terveyslähteensä ansiosta kaupunki oli ollut matkailukaupunki, ja matkailusta tuli tärkeä elinkeino 1990-luvulla.
Merkittäviä asukkaita
Rochefort on seuraavien henkilöiden synnyinpaikka:
Alkoholimyrkytys
Alkoholimyrkytys on suuren alkoholimäärän nopean nauttimisen aiheuttama myrkytystila. Se aiheuttaa Suomessa vuosittain yli neljäsataa kuolemantapausta. Myös alkoholin nauttiminen yhdessä tiettyjen lääkkeiden kanssa voi johtaa myrkytyskuolemaan. Tällaisia sattuu Suomessa vuosittain joitakin satoja. Alkoholi- tai alkoholi- ja lääkemyrkytyksiä tapahtuukin Suomessa enemmän kuin muissa Pohjoismaissa.
Syyt
Alkoholimyrkytyskuolema johtuu yleensä siitä, että alkoholi lamaannuttaa hengityslihasten toiminnan, pysäyttää sydämen tai aiheuttaa oksennukseen tukehtumisen, kun ihminen sammuu juomisen vaikutuksesta. Humalatilassa olevalla on myös suurempi tapaturmariski, mutta tapaturmia ei pidetä alkoholimyrkytyskuolemina. Noin 85 % alkoholimyrkytyksistä aiheutuu etanolista ja 15 prosenttia on korvikealkoholien aiheuttamia.
Jänisten kaukopartio
Jänisten kaukopartio on brittiläisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan kymmenes osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2003.
Juoni
Nuori jänis Tammeli Formelin-Ruohokumpu, kutsumanimeltään Tami, karkasi Ruohokumpuleiristä yhdessä vanhan oravan Ruusa Ilmanpesän kanssa liittyäkseen maineikkaaseen jänisten kaukopartioon. He kohtasivat majuri Perigord Habile Sinistran johtaman partion. Partio oli etsimässä Riesakki Raivohampaan johtamaa pukarilaumaa Salamandastronin valtiattaren rouva Kreeta Ruususilmän käskystä.
Alkoholimyrkytys
Riskiryhmät
Vaarallisen suuri annos alkoholia riippuu esimerkiksi juojan iästä ja painosta, mutta jo kolmen promillen humalatila kasvattaa huomattavasti useimpien ihmisten myrkytysriskiä. Yli viisi promillea alkoholia veressä aiheuttaa kuoleman lähes kaikille, ja kokemattomille juojille jo alle kolmen promillen humalatila saattaa olla tappava. Tämän vuoksi varsin alttiita alkoholimyrkytyksille ovat erityisesti alkoholia ensimmäisiä kertoja elämässään kokeilevat lapset ja nuoret. Alkoholin myyminen ja välittäminen alaikäiselle on laitonta, ja lakia noudattamalla voitaisiin ehkäistä vuosittain useita lasten ja nuorten alkoholimyrkytyksiä. Lasten tai nuorten alkoholinkäyttö johtaa kuitenkin harvoin kuolemaan. Vuosina 1969–2003 alkoholimyrkytyksiin kuoli vain kolme alle 16-vuotiasta. Alkoholin osuus lasten ja nuorten myrkytystapauksissa on Suomessa suurempi kuin muualla Euroopassa tai Yhdysvalloissa. Kuitenkin tyypillisin alkoholimyrkytyksen saaja Suomessa on keski-ikäinen mies.
Jänisten kaukopartio
Juoni
Samaan aikaan Redwallin luostarin etelämuuri oli luhistumassa maaperän pettämisen takia. Myrskyn jälkeen muurin päälle kaatui puu ja muuri sortui. Sen uudelleenrakentamista valvomaan ja luostaria suojaamaan kutsuttiin saukkopäällikkö Kippari joukkoineen. Kaukopartio saapui luostariin mukanaan matkan varrelta löytämänsä mäyränpentu, joka ristittiin Ruusilmaksi Ruusa Ilmanpesän mukaan, joka kuoli pelastaessaan pienokaisen tuholaisten kynsistä.
Riesakki Raivohampaan johtama pukarilauma lähestyi Redwallin luostaria. Rouva Kreeta Ruususilmän johtamana lähti Salamandastronista joukko kaukopartiojäniksiä ja alokkaita. Jänis Mikko Monitakki ja Tami naamioituivat tuholaisiksi, lähtivät pukarileiriin ja ennustivat Riesakille voittoa taistelussa, joka käytäisiin läheisillä kukkuloilla. Taistelussa rouva Kreeta Ruususilmä voitti Riesakin, mutta sokeutui. Hän jäi elämään luostariin Kreeta-äitinä. Tami meni naimisiin jänisparantaja Vuokko Valeriaanan kanssa. Kaukopartio lähti takaisin Salamandastroniin vasta, kun Ruusilma Viisas oli kyllin vanha hallitsemaan sitä.
Alkoholimyrkytys
Oireet
Tyypillisiä merkkejä alkoholimyrkytyksestä ovat mm. oksentelu, kouristelu, hidastunut hengitys, hypotermia, kalpeus tai jopa kooma. Vaikka vakavan myrkytyksen saanut selviäisi hengissä, hänellä on pysyvän aivovaurion riski.
M1 Carbine
M1 Carbine, (United States Carbine, Caliber .30, M1) on yhdysvaltalainen .30 Carbine (7,62 x 33 mm) –kaliiperinen, kaasumäntätoiminen itselataava karbiini. Winchester Repeating Arms Companyn suunnittelema ase oli alkujaan käytössä toisessa maailmansodassa ja myöhemmin muun muassa Korean sodassa. M1-sarjan kiväärit korvattiin M16-rynnäkkökiväärillä 1960-luvulla.
Historia
Itselataavan M1 Garand -kiväärin palvelukseenoton myötä 1930-luvun loppupuoliskolla Yhdysvaltain asevoimat tunnisti tarpeen kehittää kevyempi palvelusase tukijoukoille, joiden pääasiallisessa tehtävässä iso ja painava kivääri oli liian kömpelö, ja pistooli puolestaan epäkäytännöllinen. Saksalaisten kehittämä salamasotataktiikka myös korosti näiden joukkojen (kuten kuljettajat, huoltomiehet, viestijoukot, kranaatinheitinyksiköt, tykistö) riskiä joutua suoraan kosketukseen vihollisen jalkaväen kanssa. Armeijan intendentuuriosasto U.S. Army Ordnance määritteli 1938 aseen suurimmaksi sallituksi painoksi viisi paunaa (noin 2,5 kg), teholliseksi kantamaksi 300 jaardia (noin 270 metriä), ja tulivoiman ja tarkkuuden tuli olla selkeästi parempia kuin palveluksessa olleella Thompson-konepistoolilla. Jalkaväen päällikkö vahvisti vaatimukset 1940, ja seuraavana vuonna järjestettiin tarjouskilpailu. Samassa yhteydessä esiteltiin myös patruuna, jota uuden aseen tuli käyttää, .30 Carbine.
Winchester ei alun perin osallistunut kilpailuun, vaan kehitti uutta täystehoista kivääriä. Tilanne kuitenkin muuttui pääsuunnittelija Jonathan Browningin (kuuluisan asesuunnittelija John Browningin veli) kuoltua toukokuussa 1939. Winchester palkkasi David Marshall "Carbine" Williamsin, joka oli 1920-luvulla vankilatuomionsa aikana suunnitellut vartijoiden luvalla lyhytiskuista kaasumäntää käyttäviä karbiineja. Williamsin työnä oli saattaa loppuun useita Browningilta kesken jääneitä töitä, kuten uusi itselataava kivääri. USA:n merijalkaväki testasikin kivääriä, joka havaittiin epäluotettavaksi ja lähetettiin Williamsille paranneltavaksi. Hän muokkasikin aseesta kokonaan uudenlaisen version, muuttaen mm. Browningin keikkalukon Garand-tyyppiseksi pyörähtäväksi lukoksi ja muutti aseen käyttämään itse suunnittelemaansa kaasumäntämekanismia. Tämä versio aseesta keveni 9,5 paunasta 7,5 paunaan (3.4 kg).
Intendentuuriosastoa pyydettiin tutustumaan aseeseen, joka kiinnostuikin mallista. Aseen painoa haluttiin vähentää edelleen, ja muuttaa sen tyyppi karbiinikivääriksi. Prototyyppi haluttiin niin pian kuin mahdollista, ja Winchester tuottikin sen 13 päivässä. Armeija testasi sitä menestyksellä elokuussa 1941, ja syyskuussa paranneltu versio päihitti muut ehdokkaat tarjouskilpailussa. Ase valittiin, ja hyväksyttiin palveluskalustoksi lokakuun 22. päivänä 1941.
Palveluksessa
Ase jatkoi palvelustaan menestyksellä myös Korean sodassa, missä käyttöön tulivat sarjatulimahdollisuudella varustettu M2 Carbine ja infrapunatähtäimellä varustettu M3. Myös suurempi 30 patruunan lipas otettiin käyttöön. M16-rynnäkkökivääri korvasi M1 Carbinen 1960-luvulla. Viimeiset aseet korvattiin 1973.
Åtvidabergin kunta
thumb|250px|Valtatie 35 kunnan rajalla. thumb|250px|Teollisuusrakennuksia Åtvidabergissä. thumb|250px|Facit-yhtiön vanhat toimitilat.
Åtvidabergin kunta on Itä-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Itä-Götanmaahan ja Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Åtvidaberg.
Kunnan maapinta-ala on 686,60 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 11 462 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 66,34 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 9,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Åtvidin maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1902 Åtvidabergin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1947 koko kunta muutettiin Åtvidabergin kauppalaksi. Vuonna 1952 kuntauudistuksessa nykyisen kunnan alueelle muodostettiin kaksi "suurkuntaa":
Näistä Uknadalen sijaitsi tuolloin kokonaan Kalmarin läänissä. Kauppalaan uudistuksella ei ollut vaikutusta. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Åtvidabergin kunta yhdistämällä kauppala ja Björsäter sekä Gärdserumin ja Hannäsin seurakunnat jaetusta Uknadalenin kunnasta. Samalla nämä kaksi seurakuntaa vaihtoivat lääniä ja ovat kuuluneet siitä asti Itä-Götanmaan lääniin.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 61 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 69 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 178 299 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 83 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Åtvidabergin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Åtvidabergin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Austrian Airlines
Historia
Austrian Airlines perustettiin 30. syyskuuta 1957 ja neitsytlento lennettiin 31. maaliskuuta 1958 Vickers Viscount 779:llä Wienistä Lontooseen. Austrian Airlines muodostui Air Austrian ja Austrian Airwaysin fuusiossa. Ensimmäinen lento Atlantin yli lennettiin 1. huhtikuuta 1969 Brysselin kautta New Yorkiin yhteistyössä Sabenan kanssa.
Austrianin ensimmäinen lento Wienistä Helsinki-Vantaan lentoasemalle lennettiin 1. huhtikuuta 1976.
Austrian Airlinesin tytäryhtiöitä ovat Tyrolean Airways ja Lauda Air. Tyrolean hoitaa emoyhtiönsä alueellisia lentoja Euroopassa ja Lauda Air lentää lomalentoja.
Austrian alkoi vuonna 2006 myydä laajarunkoisia Airbus-koneitansa. Yhtiö päätti keskittyä tulevaisuudessa Boeingin 767- ja 777-lentokoneisiin.
Kohteet ja tilastoja
Austrian liikennöi 130 kohteeseen 66 valtiossa.
Austrian on merkittävin lentoyhtiö Itä-Euroopan liikenteessä: yhtiö lentää Itä-Euroopassa 44 kohteeseen 24 valtiossa. Austrian liikennöi myös Pohjois-Amerikkaan ja Kaukoitään.
Vuonna 2006 Austrian oli ensimmäinen eurooppalainen lentoyhtiö, joka aloitti sodanjälkeiset lennot Irakin Arbiliin. Turvallisuustilanteen vuoksi lennot lopetettiin väliaikaisesti elokuussa 2007, mutta aloitettiin uudestaan kesäkuussa 2008. Uusimpia kohteita ovat Riad ja Jedda.
Vuonna 2009 Austrian kuljetti 9,0 miljoonaa matkustajaa. Matkustajakäyttöaste oli 73,3 %.
Nykyinen laivasto
Helmikuussa 2023 Austrian Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 17,1 vuotta.
Helsingin hovioikeus
thumb|200px|Helsingin hovioikeuden aiempi pääaula Pasilassa. Kesällä 2010 hovioikeus muutti Salmisaareen. Helsingin hovioikeus on vuonna 1952 perustettu yleinen muutoksenhakutuomioistuin. Se on yksi Suomen viidestä hovioikeudesta. Helsingin hovioikeuspiiriin kuului keväällä 2020 kolme käräjäoikeutta. Helsingin hovioikeuteen voidaan valittaa Helsingin, Länsi-Uudenmaan ja Itä-Uudenmaan käräjäoikeuksien ratkaisuista.
Lisäksi hovioikeus käsittelee ensiasteena eräitä virkarikosasioita ja toimii ainoana muutoksenhakutuomioistuimena sotilasrikosasioissa ja asianajajien kurinpitoasioissa. Helsingin hovioikeus päättää myös elinkautiseen vankeusrangaistukseen tuomittujen vapauttamisesta ehdonalaiseen vapauteen.
Helsingin hovioikeuden henkilötyövuosien määrä oli vuonna 2020 noin 160. Annettuja ratkaisuja oli 2 616.
Hovioikeus aloitti toimintansa Kaivopuistossa ns. Marmoripalatsissa, ja muutti sieltä vuonna 1984 hovioikeus muutti Radanrakentajantielle Itä-Pasilaan. Marmoripalatsi oli sen jälkeen Työtuomioistuimen käytössä. Maaliskuussa 2008 valtioneuvosto päätti vuokrata Altia Oyj:n pääkonttorin tilat Helsingin Salmisaaressa hovioikeuden käyttöön vuodesta 2010 alkaen. Rakennus on Helsingin käräjäoikeuden naapurissa.
Tuomioistuimen toimintaa johtaa hovioikeuden presidentti. 1. marraskuuta 2020 lähtien presidenttinä on toiminut Asko Välimaa, joka siirtyi tehtävään korkeimman oikeuden jäsenen eli oikeusneuvoksen virasta. Hän korvasi eläkkeelle siirtyneen Mikko Könkkölän. Aiemmin hovioikeuden presidenttinä ovat toimineet muun muassa Lauri Melander, Olli Huopaniemi, Kaarlo Ståhlberg, Heikki Mälkki ja Yrjö Hakulinen.
Helsingin hovioikeuden jäseninä ovat toimineet muun muassa Jukka Kemppinen, Matti Kuusimäki, Lauri Lehtimaja, Jukka Lindstedt, Liisa Mansikkamäki, Paavo Nikula, Tuomas Nurmi ja Kirsti Uusitalo.
Ennen Helsingin hovioikeuden perustamista Helsingin raastuvanoikeuden ja ympäröivien tuomiokuntien kihlakunnanoikeuksien päätöksistä valitettiin Turun hovioikeuteen.
World Cleanup Day
World Cleanup Day eli Maailman siivouspäivä on maailmanlaajuinen yhden päivän kestävä ympäristön siivoustempaus - siis siivoustalkoopäivä. Tapahtuman pääorganisaattori on Let’s do it!, joka on Virossa vuonna 2008 perustettu ja rekisteröity yleishyödyllinen, voittoatavoittelematon säätiö. Sittemmin siivoustalkoopäivä on levinnyt ympäri maailmaa ja mukana on yli 150 valtiota.
Seuraava maailmanlaajuinen siivoustempaus järjestetään 15. syyskuuta 2018, alkaen kello 10.00 jokaisella aikavyöhykkeellä, yltäen Japanista ja Havaijille. Useat eri organisaatiot johtavat ja järjestävät World Cleanup Day -tapahtumia globaalisti. Aivan kuten Earth Day, myös World Cleanup Day on puolueeton, ei poliittinen ja sitoutumaton mihinkään kansalliseen tai kansainväliseen puolueeseen tai erityiseen aatteeseen.
Vuoden 2018 tavoiteena on saada 5 % maailman väestöstä osallistumaan talkoisiin ja siivoamaan omaa lähiympäristöään roskista. Siivoustapahtuman voi perustaa kuka tahansa vapaaehtoinen, ja ilmoittaa omasta tapahtumastaan kansallisella World CleanUp Day - Siivotaan Suomi yhdessä! -sivustolla.
Sonja Fräki
Sonja Fräki (s. 11. kesäkuuta 1977 Helsinki ) on suomalainen pianisti.
Opinnot ja työ
Fräki opiskeli Helsingin konservatoriossa 1990–1997 ja Sibelius-Akatemiassa 1997–2003. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2003 opettajanaan Teppo Koivisto. Vuosina 2001–2004 Fräki opiskeli Saksassa Karlsruhessa musiikkikorkeakoulussa (Hochschule für Musik). Siellä hän suoritti vuonna 2004 solistisen Konzertexamen-jatkotutkinnon opettajanaan professori Carmen Piazzini.
Fräki työskentelee säestyksen lehtorina musiikkiopisto Juvenaliassa, kamaripianistina Sibelius-Akatemiassa ja opettajana Metropolia-ammattikorkeakoulussa. Syksyyn 2012 saakka hän toimi pianonsoiton lehtorina musiikkiopisto Arkipelagissa ja säestäjänä Turun ammattikorkeakoulussa.
Esiintymiset
Fräki on esiintynyt solistina useiden orkestereiden kanssa (Turun filharmoninen orkesteri, Sinfonia Lahti, Neue Philharmonie Westfalen, Pomeranian Philharmonic Orchestra, Mikkelin kaupunginorkesteri ja Joensuun kaupunginorkesteri). Hänet tunnetaan myös kokeneena kamarimuusikkona. Ulkomailla Fräki on konsertoinut muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Alankomaissa, Italiassa, Portugalissa ja Venäjällä.
Fräki on esiintynyt muun muassa Mäntän Musiikkijuhlilla, Kallio-Kuninkalan musiikkifestivaalilla, Nauvon kamarimusiikkipäivillä, Kemiönsaaren musiikkijuhlilla, Pianoaura-festivaalilla sekä Lieksan Vaskiviikoilla. Hän esiintyy säännöllisesti yhdessä pianisti Niklas Pokin kanssa pianoduona sekä muun muassa viulisti Annemarie Åströmin ja Zagros Ensemblen kanssa.
Kilpailut ja tunnustukset
Vuonna 1998 Fräki palkittiin Paderewski-kilpailussa Puolassa. Vuonna 2003 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Franz Schubert -pianokilpailussa Dortmundissa Saksassa. Fräki palkittiin kansainvälisessä Maj Lind -pianokilpailussa Helsingissä vuonna 2007. Vuonna 2008 hän sijoittui kolmanneksi Wrocławissa Puolan kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa.
Fräki on saavuttanut välieräpaikan muun muassa Valencian José Iturbi -pianokilpailussa, Ateenan Maria Callas Grand Prix´ssä ja Darmstadtin Chopin-kilpailussa. Hänelle myönnettiin 2003 Karlsruhen musiikkikorkeakoulun DAAD-palkinto. Marraskuussa 2004 hän soitti ensikonserttinsa Sibelius-Akatemian konserttisarjassa.
Olden
thumb|400px|Olden
Sinisen meren tarina
Sinisen meren tarina on vuonna 1916 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaaman lyyrisen draaman pääosia esittivät Zoja Barantsevitš, Vladimir Striževski ja Konstantin Džemarov. Elokuva ei ole säilynyt.
Juoni
Merenrannan kalastajakylässä elävät Jeva ja Anton, jotka rakastavat toisiaan. Kerran Jevan odottaessa Antonia hän tapaa ylempänä sijaitsevaan huvilaan saapuneen taiteilija Borisin. Jeva rakastuu Borisiin ja Anton pyytää turhaan tätä luopumaan hetken huvistaan. Anton lähtee merelle unohtaakseen Jevan eikä koskaan palaa.
Jevan onni päättyy, kun Boris saa sähkeen vanhalta rakastajattareltaan. Sinä iltana Boris lähtee pois, mutta lupaa tulevansa pian takaisin. Kuluu monta päivää. Jeva istuu yksinään rannalla ja tuijottaa apeana kaukaisuuteen. Hän hokee miehen vielä palaavan, mutta ei itsekään usko sanojaan.
Tuotanto ja vastaanotto
Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Sinisen meren tarina on yksi monista ohjaaja Jevgeni Bauerin Krimin ja Kaukasian rannikolla tekemistä elokuvista. Niissä kuvattiin kalastajakyliä ja hienoja huviloita, ylhäisön lomaseikkailuja ja traagisia kohtaloita meren aalloissa. Tapahtumien taustana toimivat kauniit merimaisemat. Aikalaisarvion mukaan Sinisen meren tarina oli täynnä ”puhdasta ja kaunista runollisuutta, hiljaista surua ja haaveita”.
”Kinorunoelmaksi” määritelty elokuva sai Suomen ensi-iltansa helsinkiläisessä Olympia-teatterissa joulukuussa 1916. Sen runomuotoisen tekstin oli suomentanut Iisakki Lattu. Ruotsinnoksesta lienee vastannut Fyrenin toimittaja Rafael Lindqvist.
Ariete-luokka
Ariete-luokan piti olla Italian kuninkaallisen laivaston 42 torpedoveneen muodostama alusluokka, joista ainoastaan Ariete valmistui ennen Italian antautumista. Ne olivat suurennettuja saattuetehtäviin suunniteltuja Spica-luokan aluksia.
Saksalaisten haltuun jäi telakoilla useita keskeneräisiä aluksia, joista toistakymmentä saatiin palvelukseen ennen Euroopan sotatoimien päättymistä.
Alukset
Aluksia suunniteltiin valmistettavan 42, mutta Italian telakoiden ja muun teollisuuden kapasiteetti ei mahdollistanut alusten valmistusta. Lopulta ainoastaan 16 aluksen köli laskettiin. Valmistus jaettiin tasan länsirannikon ja Adrianmeren telakoiden kesken.
Kalarannan seisake
Kalarannan seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se valmistui Hepokarin satamaan vievän satamaradan varteen vuonna 1933, koska Uudenkaupungin rautatieasema sijaitsi liian etäällä kaupungin keskustasta. Alkuperäinen seisake rakennettiin Sorvakon sillan itäpuolelle, Koulu- ja Sepänkadun väliin.