cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Molly Hatchet
2000- ja 2010-luvut
Laulaja Phil McCormack kuoli yllättäen kesken kiertueen 26. huhtikuuta 2019.
Hugo Parviainen
Parviaisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Parviainen ja Maria Charlotta Hedberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1892 ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Parviainen tuli isänsä jälkeen tämän perustaman yrityksen johtoon vuonna 1900. Tällöin yritykseen kuului Säynätsalon saha, Tourulan nahkatehdas, maatiloja, kaupunkikiinteistöjä sekä Päijänteellä liikennöinneitä laivoja. Yrityksestä muodostettiin osakeyhtiö Johan Parviainen Oy vuonna 1907 ja Hugo Parvianen oli yhtiön toimitusjohtajana. Hän perusti vuonna 1914 Säynätsaloon vaneritehtaan hyödyntääkseen koivukeppien ja -lankkujen sahauksessa syntynyttä jätepuuta. Vuonna 1915 Parviainen perusti Säynätsaloon yksityisen kansakoulun kun Korpilahden kunta johon Säynätsalo kuului ei suostunut perustamaan koulua saarelle.
Hugo Parviaisen sisaruksia olivat lääkäri Walter Parviainen ja Suomen ensimmäinen naispuolinen kauppaneuvos Hanna Parviainen jotka johtivat yritystä hänen kuoltuaan.
H-talo
H-talo (aiemmin myös H-tavaratalo) on 1. maaliskuuta 1966 avattu, Suomen ensimmäinen kauppakeskus. Se sijaitsee Kuopion torin lounaiskulmalla. Kauppakeskuksen kolmeen kerrokseen on sijoittunut noin 15 liikettä. Vuonna 2007 H-talon kävijämäärä oli 2,3 miljoonaa ihmistä.
Kauppakeskuksen 4 400 neliömetriä liiketilaa sisältävän rakennuksen on suunnitellut kuopiolainen arkkitehti Kaj Michael, mutta sitä on uudistettu useaan otteeseen.
Historia
Kauppakeskuksen tontti on ollut 1800-luvulta alkaen Hallmanien kauppiassuvun hallussa. Ensimmäisen rakennushakemuksen, silloisen Pohjoisen Vuorikadun ja Kauppakadun kulmaan teki Birger Hallman vuonna 1882. 1900-luvun alussa asuintilojen lisäksi talossa sijaitsi Hallman-yhtiöiden pääkonttori sekä lentoyhtiö Aeron (nyk. Finnair) toimisto. 1950-luvulla kortteliin sijoittui Kuopion paitatehdas, mutta seuraavalla vuosikymmenellä sen puurakennus purettiin nykyisen kauppiastavaratalon tieltä.
Tammikuussa 2016 uutisoitiin Kuopion torinkulman kehittämishankkeesta, joka saattaisi vaikuttaa myös H-taloon.
Albrekt Karhu
thumb|Piirros Albrekt Karhun sinetistä. Albrekt I Karhu (noin 1100 – 18. marraskuuta 1170) oli Brandenburgin rajakreivikunnan perustaja ja ensimmäinen rajakreivi. Yhtenä keskeisistä henkilöistä hän johti 1100-luvulla saksalaisen asutuksen levittämistä itään (ostsiedlung).
Albrekt Karhun isä oli Askania-sukuinen Ballenstedtin kreivi Otto Rikas, jonka maat Harzvuorten ja Elbejoen välissä hän peri vuonna 1123. Albrekt tuki Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisaria Lothar III:ta tämän sotaretkellä Italiassa vuonna 1132. Kiitoksena tästä keisari antoi hänelle vuonna 1134 Elben itäpuolella sijainneen Nordmarkin rajakreivikunnan. Albrekt laajensi uutta valtakuntaansa osallistumalla useisiin sotaretkiin slaavilaisia vendiheimoja vastaan. Hän teki Havellandin aluetta hallinneen hevellien ruhtinas Pribislavin kanssa sopimuksen, jonka nojalla hän peri Pribislavin valtakunnan tämän kuoltua vuonna 1150. Albrekt alkoi tämän jälkeen käyttää arvonimeä Brandenburgin rajakreivi. Hän jatkoi valloitussotaa vendejä vastaan ja levitti samalla saksalaista asutusta itään houkuttelemalla alueelle uudisasukkaita Friisinmaalta ja Saksista. Myös premonstratenssit ja sisterssiläiset osallistuivat uudismaiden raivaukseen. Albrekt perusti Havelbergin ja Brandenburgin hiippakunnat edistääkseen vendien käännyttämistä kristinuskoon.
Keisari Konrad III antoi vuonna 1138 Albrekt Karhulle Henrik Ylpeältä riistämänsä Saksin herttuakunnan, mutta Albrekt onnistui pitämään sitä hallussaan vain hetken ennen kuin Henrik valloitti pääosan siitä takaisin. Albrekt luopui vaateestaan Saksin herttuakuntaan vuonna 1142, jolloin se annettiin Henrik Ylpeän pojalle Henrik Leijonalle. Äitinsä Eilikan kuoltua samana vuonna Albrekt peri hänen kauttaan osan Billung-suvun maista Saksissa, mutta ei saanut herttuan arvoa. Albrekt oli tämän jälkeen yksi Henrik Leijonan päävastustajista, joskin liittoutui hetkellisesti tämän kanssa slaaviheimojen vastaisilla sotaretkillä.
Karen Kain
Karen Alexandria Kain CC (s. 28. maaliskuuta 1951 Hamilton, Ontario) on kanadalainen entinen balettitanssija, josta sittemmin tuli baletinjohtaja.
Kain syntyi neljästä sisaruksesta vanhimpana. Hän oli 8-vuotias, kun hänen äitinsä lähetti hänet balettikouluun. Vuonna 1962 hän aloitti opiskelun Kanadan kansallisessa balettikoulussa, jota tuolloin johti Betty Oliphant. Kain opiskeli osittain stipendin turvin, sillä hänen vanhempansa eivät kyenneet täysin kustantamaan koulutusta. 18 vuotta täytettyään Kain sai sopimustarjouksen Kanadan kansallisbaletilta. Tarjouksen esitti baletin perustaja ja taiteellinen johtaja, Celia Franca. Kain hyväksyi tarjouksen ja debytoi tammikuussa 1971 Joutsenkuningattaren vaativassa roolissa Joutsenlampi-baletissa. Kain nousi ensitanssijan asemaan jo saman vuoden aikana.
Kain loi kansallisbaletissa 28-vuotisen uran. Hän saavutti suosiota Frank Augustynin tanssikumppanina. Hän teki pitkäaikaista yhteistyötä Rudolf Nurejevin kanssa.
Shizugataken taistelu
Shizugataken taistelu oli Japanin Sengoku-kaudella käyty taistelu Toyotomi Hideyoshin ja Oda Nobutakan kannattajien välillä.
Karen Kain
Vuonna 2005 Kainista tuli Kanadan kanslalisbaletin taiteellinen johtaja. Hän on saanut lukuisia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin (1976) ja Companionin (1991) arvot, l'Ordre des Arts et des Lettres'n upseerin arvon (2000) sekä Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinnon (2002). Vuodesta 1998 hänellä on ollut tähti Canada's Walk of Famella.
Shizugataken taistelu
Taistelun kulku
Toukokuussa 1583 Oda Nobunagan entinen kenraali Shibata Katsuie järjesti useita samanaikaisia hyökkäyksiä Hideyoshin kenraalien hallitsemiin linnoituksiin. Näihin hyökkäyksiin kuului Sakuma Morimasan yritys vallata Nakagawa Kiyohiden hallitsemaa linnaa, jonka puolustukset kuitenkin kestivät, vaikka itse Kiyohide menehtyi välikohtauksessa. Hyökkäyksen päätteeksi Katsuie käski Morimasaa vetää joukkonsa takaisin, sillä nämä olivat liian kaukana Katsuien omasta armeijasta. Morimasa ei kuitenkaan kuunnellut käskyjä ja leiriytyi suunnitelmanaan uusi hyökkäys. Morimasa uskoi paikalle kiirehtineen vastustajansa Toyotomi Hideyoshin olleen ainakin neljän päivän matkan päässä.
Todellisuudessa Hideyoshin oli kuullut Morimasan hyökkäyksistä ja pakotti miehensä marssimaan yön yli onnistuen saapumaan Shizugatakeen puolentoista päivän sisällä. Sakuma komensi miestensä lopettamaan linnan piirittämisen ja valmistautumaan puolustautumaan, mutta Hideyoshi murtautui joukkojen puolustuksen läpi helposti. Hän pakotti Morimasan joukot perääntymään sekasortoisesti, ja jahtasi näitä Katsuien hallitsemaan Kitanoshon linnaan Echizenin provinssissa. Hideyoshin joukot valtasivat linnan, mutta Katsuie ehti sytyttää sen keskuksen palamaan, tappaa perheensä ja tehdä seppukun.
Hideyoshin puolella taistelleet seitsemän kenraalia saivat taistelusta paljon mainetta ja kunniaa, ja heitä alettiin kutsua nimellä Shizugataken seitsemän keihästä. Näiden kenraalien joukossa oli Katō Kiyomasa, josta sittemmin tuli yksi Hideyoshin lähimmistä alaisista.
Rodriguezindodo
Rodriguezindodo eli solitääri (Pezophaps solitaria) oli lentokyvytön, sittemmin sukupuuttoon kuollut kyyhkylintu, joka eli Intian valtameressä sijaitsevalla Rodriguesin saarella. Se oli mauritiuksendodon (Raphus cucullatus) lisäksi ainoa dodojen heimoon (Raphidae) kuulunut laji.
Rodriguezindodo oli kooltaan noin 83 senttimetriä pitkä ja painoi noin 20 kilogrammaa.
Rodriguezindodo eli kuivissa metsissä ja mahdollisesti pensaikoissa. Laji muni yhden munan maassa olevaan pesään.
Ensimmäinen maininta rodriguezindodosta on ranskalaisen hugenotin François Leguat’n matkakertomuksessa Voyages et aventures de François Leguat et de ses compagnons en deux isles désertes des Indes orientales vuodelta 1708. Leguat kumppaneineen rantautui Rodriguesille vuonna 1691 ja he asuivat saarella kaksi vuotta. Leguat kuvailee rodriguezindodon kesyksi ja etenkin nuorten yksilöiden aromia herkulliseksi.
Metsästys ja villiintyneiden kissojen saalistus romahduttivat lajin kannan, ja rodriguezindodo kuoli sukupuuttoon mahdollisesti jo 1730-luvulla, mutta viimeistään 1760-luvulla. Yhtään kokonaista yksilöä ei ole säilynyt, vain suuri joukko yksittäisiä luita on kerätty ja museoitu.
Pethia meingangbii
Pethia meingangbii on särkikalojen (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan Intiassa ja Myanmarissa. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 2003. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi.
Themisto
Kun Athamas palasi toisen vaimonsa Inon luokse, Themisto halusi kostaa Inolle surmaamalla kaikki tämän lapset. Niin hän käski palvelijansa pukea kaikki lapsensa valkoisiin ja Inon lapset mustiin vaatteisiin. Ino kuitenkin vaihtoi vaatetusten värit, ja pimeässä Themisto surmasikin vahingossa omat poikansa. Asian selvittyä hänelle hän surmasi itsensä.
Swahilit
Swahilit ovat Kenian ja Tansanian rannikkoa ja saaristoa (Swahilirannikkoa) asuttava kansa. Swahileita on arviolta 200 000–400 000. Swahilien nimitys tulee arabian rannikon asukasta tarkoittavasta sanasta. Swahilit puhuvat swahilin kieltä, joka kuuluu bantukieliin. Swahilia puhuvat myös monet muut kansat.
Robert May
Robert May voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Swahilit
Historia
Swahilit polveutuvat afrikkalaisista, arabeista ja persialaisista. Bantut ja kuušilaiset kansat tulivat Itä-Afrikkaan 1000 eaa. ja 1000 jaa. välisenä aikana. 900-luvulla arabit perustivat kauppa-asemia Mogadishuun ja Kilwaan. Arabeja ja myöhemmin persialaisia tuli alueelle norsunluun, nahkojen ja orjien takia. Swahilien kansa muodostui näiden ryhmien sekoittuessa 1100-lukuun mennessä. Swahileilla oli useita pieniä kuningaskuntia, joista merkittävin oli keskittynyt Kilwaab, josta vietiin maailmalle norsunluuta, orjia ja puutavaraa sisämaasta. Vastaavasti alueelle tuotiin muun muassa puuvillaa, lasia ja astioita Intiasta, Arabiasta ja Kiinasta saakka. Swahilien kukoistusaika päättyi portugalilaisten saapumiseen 1400-luvun lopussa. Swahilien kuningaskunnat joutuivat portugalilaisten alaisuuteen vuoteen 1509 mennessä. 1600-luvun lopussa omanilaiset arabit ajoivat portugalilaiset pois alueelta. He hallitsivat suurinta osaa rannikosta vuoteen 1699 mennessä. Vuosina 1822–1837 swahilien asuttamaa rannikkoa hallittiin osana Omania. Tänä aikana myös Omanin pääkaupunki siirrettiin Masqatista Sansibarin saarelle nykyisen Tansanian rannikolle. Sansibarista tuli tärkeä kaupan keskus. Tämä johtui etenkin orjakaupasta. Swahilit ottivat arabien ohella osaa orjien myymiseen. Sansibarin kukoistus hiipui orjakaupan hiipumisen myötä ja vuoteen 1900 mennessä nykyiset Tansanian ja Kenian alueet olivat Saksan ja Ison-Britannian hallussa. Kenia, Tansania ja Sansibar itsenäistyivät 1960-luvulla ja vuonna 1964 Sansibar liitettiin Tansaniaan.
Kieli
Swahilien puhumassa swahilin kielessä on runsaasti vaikutteita arabiasta. Kielessä on yli 20 000 lainasanaa arabiasta ja useita esimerkiksi englannista, persiasta ja portugalista. Swahilia puhuvat muutkin kuin swahilit ja yhteensä sillä on noin 30 000 000 puhujaa, varsinaisten swahilien muodostaessa näin vähemmistön sen puhujista.
Elinkeinot
thumb|[[Kanga-kankaita myynnissä torilla lähellä Arushaa.]] Swahilit elävät muiden kansojen seassa. Swahileja pidetään usein kaupunkilaisina, vaikka tämä onkin ollut enemmän totta menneisyydessä kuin nykytilanteessa. Kaupungeissa swahilit toimivat muun muassa kauppiaina ja erilaisissa käsityöammateissa. Swahileilla ei enää ole hallitsevaa asemaa Itä-Afrikan kaupankäynnissä. Kaupunkien ulkopuolella swahileita elää lähinnä pienissä kalastus- ja maanviljelyskylissä. Maanviljelijät kasvattavat pääasiassa kookosta, hirssiä, riisiä ja erilaisia hedelmiä ja kasviksia. Kalastusta harjoittavat naiset kalastavat matalassa vedessä kahlaamalla verkkojen kanssa. Miehet kalastavat myös pidemmällä merellä kalastusveneiden avulla.
Yhteiskunta
Eri swahiliryhmät voivat olla varsin erilaisia suhteessa toisiinsa ja myös swahilin määritelmä on hankala. Swahilien keskuudessa arvostetuimpia ovat ne, jotka voivat jäljittää sukunsa varhaisimpiin arabisiirtolaisiin. Historiallisesti tällaiset suvut olivat johtoasemassa myös kaupungeissa ja he pukeutuivat arabien mallin mukaisesti. Pukeutumisessa on edelleen arabivaikutteita ja esimerkiksi naiset käyttävät usein naaman peittävää huntua. Naiset työskentelevät yleensä yhtä paljon kuin miehet, mutta varakkaimmat naiset saattavat jäädä kokonaan kotiin. Tätä pidetään statussymbolina. Swahilit ovat pääasiassa muslimeja.
Uskonnonvapaus
thumb|Uskonnonvapautta edustava veistos Liberté de culte [[Congreskolomissa Brysselissä.]] Uskonnonvapaus on oikeus tunnustaa ja harjoittaa haluamaansa uskontoa tai olla tunnustamatta mitään uskontoa. Ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauden ilmaisevat kansainväliset ihmisoikeussopimukset, kuten Yhdistyneitten kansakuntien Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus ja Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus. Ajatuksen, uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus koskee sekä uskonnollisia että ateistisia käsityksiä.
Kansainvälisissä julistuksissa ja sopimuksissa
YK:n ihmisoikeuksien julistuksen 18. artiklan mukaan:
YK:n ihmisoikeuksien julistuksessa, YK:n yleiskokouksen julistuksessa vuodelta 1981, Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksessa ja muissa kansainvälisissä julistuksissa, sopimuksissa ja päätöksissä säädetään uskonnonvapauteen liittyen:
Kansainvälisten sopimusten mukaan uskonnonvapautta voidaan rajoittaa vain laissa säädetyissä tapauksissa, jotka ovat tarpeellisia yleisen turvallisuuden, järjestyksen, terveyden, moraalin tai toisten ihmisten perusoikeuksien ja vapauksien kannalta.
Uskonnottomuus ja vapaa-ajattelu
Uskonnonvapauteen sisältyy myös oikeus olla tunnustamatta mitään uskontoa eli uskonnottomuus. Vapaa-ajattelijat vaativat kirkon ja valtion erottamista, koulun ja kirkon erottamista sekä täydellisen ajatuksen, omantunnon, uskonnon ja ateismin vapauden toteuttamista.
Uskonnonvapauden tila maailmassa
Pew Research Center -tutkimuslaitoksen mukaan hallitukset kautta maailman ovat kiristäneet uskontojen harjoittamisen vastaisia lakejaan ja toimiaan vuosien 2007–2017 aikana. Myös uskontoon liittyvä häirintä ja väkivalta yksittäisiä ihmisiä, ryhmiä ja järjestöjä vastaan on lisääntynyt. Suurista maista esimerkiksi Kiina, Indonesia ja Venäjä rajoittavat uskontoja nykyisin erityisen voimakkaasti.
Titanic Belfast
Titanic Belfast on Pohjois-Irlannin pääkaupungissa Belfastissa oleva museo, jossa esitellään vuonna 1912 uponneen höyrylaiva Titanicin tarina. Museo avattiin vuonna 2012, jolloin tuli kuluneeksi sata vuotta laivan uppoamisesta. Museon rakentaminen kesti kolme vuotta ja maksoi 77 miljoonaa puntaa. Titanic Belfast sijaitsee sadan metrin päässä telakasta, jossa laiva rakennettiin.
Muuta
Vuoden 2014 Italian ympäriajon ensimmäisen etapin lähtöpaikkana oli Titanic Belfastin edusta.
Uskonnonvapaus
Uskonnonvapauden tila maailmassa
Aasian, Lähi-idän ja Afrikan islamilaisissa maissa on maailman maista voimakkaimmat uskonnonvapauden rajoitukset. Saudi-Arabiassa vain islamin julkinen harjoittaminen on laillista, ja myös kääntyminen islamista on kielletty. Malediiveilla muun uskonnon kuin islamin promotoiminen on laitonta, ja joissain Keski-Aasian maissa rajoitetaan uskonnollisen kirjallisuuden maahantuontia ja lähetystyötä. Espanjassa mormonit ja Jehovan todistajat ovat kohdanneet paikallisia kieltoja saarnata julkisesti.
Useimmat niistä maista, joissa valtio voimakkaimmin suosii jotain uskontoa muiden kustannuksella, ovat islamilaisia. Joissakin Euroopan maissa kristinusko saa ainoana valtionuskontona valtion rahoitusta, jota muille uskonnoille ei suoda.
Aina häirintä ei lähde valtiolta vaan yksittäisiltä ihmisiltä tai ryhmiltä. Joissain maissa naisia häiritään siksi, että heidän pukeutumisensa ei vastaa uskonnollisia normeja. Joissain maissa esiintyy uskontoryhmien välistä väkivaltaa.
Vuonna 2013 julkaistun The Freethought Report 2013 -raportin mukaan maailmassa on 13 valtiota, joissa ateismista tai valtionuskonnon hylkäämisestä voidaan antaa kuolemantuomio: Afganistan, Iran, Jemen, Malesia, Malediivit, Mauritania, Nigeria, Pakistan, Qatar, Saudi-Arabia, Somalia, Sudan ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Myös useimmissa Euroopan unionin maissa ateisteja syrjitään, ja useassa EU-maassa voi jumalanpilkasta saada vankeustuomion. Uskonnollisesti vapaita ja tasa-arvoisia EU-maita raportin mukaan ovat Alankomaat ja Belgia. Myös Yhdysvallat on melko salliva, mutta suurin osa Latinalaisen Amerikan maista Brasiliaa, Uruguayta ja Jamaikaa lukuun ottamatta syrjii ateisteja.
Pirkko Arstila
Pirkko Arstila (s. 1. syyskuuta 1938 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on syntynyt Jyväskylässä, mutta vietti lapsuutensa ja kävi koulunsa Porissa.
Arstila oli ensimmäinen Kymmenen Uutisten naisuutisankkuri. Hänen parinsa uutisten alussa oli Kaj Lindén. Uutisista Arstila siirtyi Huomenta Suomen juontajaksi ja toimittajaksi. Hänet tunnetaan lukuisista matkailuaiheisista jutuista sekä etnisiin ruokiin erikoistuneena tv-kokkina. Arstila siirtyi eläkkeelle MTV:stä 2002 ja toimii nykyään freelancerina.
Ei kieltoja
Ei kieltoja (The House of Yes) on Mark Watersin ohjaama draamakomedia vuodelta 1997. Elokuvassa näyttelevät Parker Posey, Josh Hamilton ja Tori Spelling.
Pirkko Arstila
Vuonna 2003 hän perusti Teen Ystävät ry:n, joka edistää suomalaista teekulttuuria. Arstila järjestää muun muassa teekursseja ja pitää tee-aiheisia esitelmiä.
Pirkko Arstila on Uudenkaupungin yrityskummi. Keväällä 2007 hän osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan parinaan Vesa Anttila.
Arstila kirjoittaa kolumneja muun muassa Satakunnan Kansaan, ET-lehteen sekä Uudenkaupungin Sanomiin ja pitää ”Ruokavieraspalstaa” Hymy-lehdessä.
Olga Fatkulina
Olga Aleksandrovna Fatkulina (, s. 23. tammikuuta 1990 Tšeljabinsk) on venäläinen pikaluistelun maailmanmestari.
Pirkko Arstila
Tapaseura ry nimesi Pirkko Arstilan Hyvien Tapojen Lähettilääksi 20. syyskuuta 2012. Hänen entinen koulunsa Porin suomalainen yhteislyseo valitsi Arstilan kunniasenioriksi vuonna 2010.
Pirkko Arstila oli naimisissa professori Antti Arstilan (k. 2012) kanssa 35 vuotta.
Olga Fatkulina
Fatkulina saavutti Sotšin olympialaisissa 2014 hopeaa 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 75,06. 1 000 metrillä hän sijoittui neljänneksi ja 1 500 metrillä yhdeksänneksi. Kansainvälinen olympiakomitea ilmoitti kuitenkin marraskuussa 2017 Fatkulinan syyllistyneen Sotšin kisoissa dopingrikkomukseen, ja hänen suorituksensa hylättiin. Hän sai lisäksi elinikäisen kilpailukiellon olympialaisiin. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 500 metrillä kymmenes.
Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa Zakopanessa 2009 kultaa 500 metrillä sekä pronssia 1 000 ja 1 500 metrillä.
Fatkulina voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2013–2014. 1 000 metrin cupissa hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi ja maailmancupin yhteiskilpailussa neljänneksi. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui neljänneksi 500 metrin ja kuudenneksi 1 000 metrin cupissa. Hän oli 500 metrin cupissa viides kaudella 2017−2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui 500 metrin cupissa kolmanneksi ja 1 000 metrillä kuudenneksi. Hän oli kolmas sekä 500 että 1 000 metrin cupissa 2020 ja 500 metrillä kolmas 2021. Hän on voittanut viisi maailmancupin henkilökohtaista osakilpailua, sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja 19 kertaa kolmanneksi.
Sadok Khalgui
Sadok Khalgui (s. 6. marraskuuta 1978) on tunisialainen judoka, joka saavutti hopeaa judon Afrikan-mestaruuskilpailussa vuonna 2002 ja vuotta aikaisemmin pronssia alle 100-kiloisten sarjassa. Hän on saavuttanut pronssia myös Afrikan kisoissa vuonna 1999.
Operaatio Varsity
pienoiskuva|Brittisotilaita Hamminkelnissa. Operaatio Varsity oli liittoutuneiden tekemä onnistunut ilmaoperaatio toisen maailmansodan lopussa 24. maaliskuuta 1945. Operaation tarkoituksena oli vallata Saksalle tärkeitä alueita, saada kulkuyhteys Rein -joen yli, ja auttaa liittouneiden maajoukkojen etenemistä häiritsemällä saksalaisjoukkoja. Alueelle pudotettiin kaksi divisioonaa, eli yli 16 000 sotilasta, joka teki Varsitysta historian suurimman ilmaoperaation saman päivän aikana yhteen paikkaan tehdyistä operaatioista.
Brittijoukkojen päämääränä oli vallata Schnappenbergin ja Hamminkelnin kylät, kolme siltaa Issel -joen yli, sekä tyhjentää osa Diersfordtin metsää saksalaisista. Yhdysvaltalaisjoukkojen tehtävänä oli vallata Diersfordtin kylä, ja tyhjentää loput Diersfordtin metsässä olevista lopuista saksalaisjoukoista. Liittoutuneiden joukot pysyivät alueilla, kunnes ne osallistuivat hyökkäykseen kohti pohjoista Saksaa.
Liittoutuneiden joukot onnistuivat valtaamaan alueet, joilla saksalaiset olisivat pystyneet hidastamaan brittiläisiä maajoukkoja, sekä tavoitteena olleet sillat. Joukot kärsivät yli 2 000 sotilaan tappiot, mutta onnistuivat vangitsemaan noin 3 000 saksalaissotilasta. Operaation onnistumisen ansiosta liittoutuneet pakottivat saksalaiset perääntymään. Perääntymisen vuoksi reitti Pohjois-Saksaan aukeni.
Vaikka saksalaiset olivat tietoisia liittoutuneiden mahdollisesta hyökkäyksestä, liittoutuneiden sotilaallinen ylivoima oli liikaa. Hyökkäyksen aikana saksalaisten suunnitelma oli yrittää eliminoida liittoutuneiden sotilaat kun ne olivat vielä ilmassa. Saksalaisjoukkojen puolustusmoraali kuitenkin hyytyi nopeasti, kun liittoutuneiden sotilaita pääsi tarpeeksi maahan asti.
Operaatio Varsity oli liittoutuneiden viimeinen suuren skaalan ilmaoperaatio toisessa maailmansodassa.
Kastráki (Tríkala)
Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot. Panagía Doúpianin kirkko, joka liittyy Meteoran luostareiden historiaan, on bysanttilaiselta ajalta 1000-luvulta tai 1100-luvun alusta. Adráchtin Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Koimíseos tis Theotókou) on kolmelaivainen basilika, jonka koristelu on 1500-luvulta. Pyhän Nikolaoksen kirkon (Ágios Nikólaos) ja Pyhän Athanasioksen kirkon (Ágios Athanásios) seinämaalaukset ovat 1700-luvun lopulta. Mandilán Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Mandilá) on 1300-luvulta.
Bis(kloorimetyyli)eetteri
Bis(kloorimetyyli)eetteri eli BCME (C2H4Cl2O) on kloorattuihin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty suurissa määrin polymeerien valmistukseen, mutta nykyään sitä käytetään vain hyvin rajoitetuissa määrin orgaanisen kemian synteeseissä sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi.
Valmistus ja käyttö
Bis(kloorimetyyli)eetteriä valmistetaan paraformaldehydin ja väkevän rikkihapon vetykloridin tai klooririkkihapon seoksen välisellä reaktiolla noin 26–28 °C:n lämpötilassa. Yhdistettä muodostuu myös kloorimetyylimetyylieetterin valmistuksen sivutuotteena.
Aikaisemmin bis(kloorimetyylimetyyli)eetteriä on käytetty suuria määriä monien polymeerien, hartsien ja tekstiilien valmistuksessa. Sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi sen käyttö on kuitenkin nykyään hyvin rajoitettua. Esimerkiksi Suomessa yhdistettä saa käyttää ainoastaan tutkimustarkoituksiin. Orgaanisissa synteeseissä bis(kloorimetyyli)eetteriä voidaan käyttää kloorimetyyliryhmän liittämiseen vaikeasti kloorimetyloituvien yhdisteiden kuten aromaattisten yhdisteiden ja anilidien tapauksessa, jotka eivät reagoi formaldehydin ja vetykloridin seoksen kanssa, tai happea sisältävien heterosyklisten yhdisteiden synteesiin.
Marioff
Marioff Corporation Oy on suomalainen vesisumusammutusteknologiaan erikoistunut yritys, joka toimittaa sprinklerijärjestelmiä maailmanlaajuisesti. Yrityksen Hi-Fog-vesisumusammutusjärjestelmä tukahduttaa palon käyttäen merkittävästi vähemmän vettä perinteisiin sprinklerijärjestelmiin verrattuna, vähentäen vesivahinkoja ja toiminnan keskeytyksiä.
Göran Sundholmin perustama ja hänen sprinklerikeksintöään hyödyntävä Marioff on nykyisin osa UTC Building & Industrial Systems -yksikköä, joka kuuluu yhdysvaltalaiseen United Technologies -konserniin. UTC on ilmailun ja rakennusteollisuuden järjestelmien tuottaja, jonka toimintaan kuuluvat muun muassa Sikorsky-helikopterit, Otis-hissit ja Carrier-ilmastointilaitteet. Marioff-konserniin kuuluvat suomalaisen emoyhtiön lisäksi tytäryhtiöt Ruotsissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa.
Yritys on kehittänyt vuodesta 1991 lähtien Hi-Fog-vesisumusprinklereitä, joissa vesi hajotetaan korkealla paineella hienojakoiseksi vesisumuksi. Pienet pisarat maksimoivat veden sammutustehokkuuden, jolloin tarvittavat vesimäärät ovat huomattavasti pienemmät kuin perinteisissä sprinklerijärjestelmissä. Ympäristöystävällisellä vesisumulla voidaan korvata myös kaasujärjestelmiä, joilla tyypillisesti on haitallisia terveys- ja ympäristövaikutuksia. Järjestelmä otettiin ensimmäisenä käyttöön risteilyaluksissa ja myöhemmin järjestelmän suosio on kasvanut merkittävästi muun muassa hotelleissa, sairaaloissa, tietokonesaleissa ja kulttuurihistoriallisissa kohteissa, mutta myös erilaisissa teollisuuslaitoksissa kuten esimerkiksi voimalaitoksissa ja autotehtaissa.
Järjestelmän on alun perin keksinyt ja kehittänyt tuusulalainen keksijä Göran Sundholm, joka perusti Marioffin vuonna 1985. Sundholm myi vuonna 2001 yrityksestä puolet sijoitusyhtiö Nordic Capitalille 50 miljoonan euron kauppasummalla. Loppuosuuden hän myi 132 miljoonalla eurolla yhdysvaltalaiselle United Technologies Corporationille vuonna 2007.
Marioff on suojannut vahvasti teknologiaansa maailmanlaajuisesti yli tuhannella jo myönnetyllä sekä vireillä olevalla patenttihakemuksella.
Guido Messina
Guido Messina (2. tammikuuta 1931 Monreale – 10. tammikuuta 2020 ) oli italialainen rata- ja maantiepyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Messina saavutti Helsingissä 1952 olympiakultaa joukkuetakaa-ajossa.
Henkilökohtaisessa takaa-ajossa Messina voitti viisi maailmanmestaruutta: kaksi amatöörinä vuosina 1948 ja 1953 ja kolme ammattilaisena vuosina 1954, 1955 ja 1956.
Prevc
Prevc on pääosin Sloveniassa käytössä oleva sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Louis Krasner
pienoiskuva|Louis Krasner vuonna 1936. Louis Krasner (21. kesäkuuta 1903 – 4. toukokuuta 1995) oli Ukrainassa syntynyt viulisti, joka muutti perheineen Providenceen vuonna 1908. Hän aloitti viulunsoiton opintonsa yhdeksänvuotiaana.
Kuultuaan Wozzeck-oopperan Krasner päätti tilata Alban Bergiltä viulukonserton. Berg vastusti ajatusta aluksi, mutta sävelsi teoksen lopulta osin Alma Mahlerin ja Walter Gropiuksen 18-vuotiaan tyttären Manon Gropiuksen kuoleman inspiroimana. Krasner kantaesitti teoksen Barcelonassa 19. huhtikuuta 1936. Hän teki myös teoksen ensilevytyksen.
Krasner sai kantaesittääkseen myös Arnold Schönbergin viulukonserton 6. joulukuuta 1940. Rudolf Kolishilla, jolle teos oli sävelletty, ei ollut ollut aikaa teoksen esittämiseen. Krasner kantaesitti myös muiden muassa Roger Sessionsin, Henry Cowellin ja Roy Harrisin teoksia. Vuonna 1944 hänestä tuli Minneapolisin sinfoniaorkesterin konserttimestari, jona hän toimi, kunnes vuonna 1949 liittyi Syracusen yliopiston henkilökuntaan. Hän opetti siellä viulunsoittoa ja kamarimusiikkia vuoteen 1972.
Vuosina 1960–1968 Krasner toimi Syracusen sinfoniaorkesterin konserttimestarina. Hän työskenteli vuodesta 1976 Uuden Englannin konservatoriossa ja Berkshire Music Centerissä. Hän kuoli 91-vuotiaana Brooklinessa, Massachusettsissa.
Seututie 967
Seututie 967 on Lapissa Sodankylän ja Savukosken kuntien alueella kulkeva seututie. Tie kulkee Sodankylän keskustasta Tanhuan kautta Savukosken keskustaan. Tanhualla tie ylittää Luiron ja tiestä erkanee yhdystie 9673 Lokkaan. Hihnavaarassa siitä erkanee tie 9671 Martin kylään ja edelleen Tulppioon. Tien pituus on 89 kilometriä.
Värriön kohdalta erkanee museotienä oleva yhdystie 19905 eli Seitajärventie.
Channa hoaluensis
Channa hoaluensis on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Nguyễn Vӑn Hảo kuvaili lajin tieteelle vuonna 2011.
Kesäpäivä Kangasalla
thumb|Kesäpäivä Kangasalla -laulun sanat [[Haralanharjun näkötorni|Haralanharjun torniin maalattuina.]] Kesäpäivä Kangasalla (ruotsinkielinen alkuperäisnimi En sommardag i Kangasala), jota joskus kutsutaan ensimmäisen säkeensä mukaan nimellä Mä oksalla ylimmällä, on Zacharias Topeliuksen 1853 kirjoittama runo ja osa Sylvian laulut -sarjaa. Runosta on kaksikin käännöstä suomeksi, yleisemmin käytetty P. J. Hannikaisen (1854–1924) käännös ja harvinaisempi Otto Mannisen (1872–1950) käännös.
Channa hoaluensis
Ulkonäkö ja koko
Pisin tavattu yksilö oli 25,5 senttimetrin mittainen.
Kesäpäivä Kangasalla
Gabriel Linsén sävelsi runon lauluksi 1864. Kesäpäivä Kangasalla nimettiin Pirkanmaan maakuntalauluksi 1995 ja sitä lauletaan kesäisenä kotiseutulauluna Kangasalla. Laulu tunnetaan ympäri Suomea, sillä se on ollut vanhastaan yksi suosituimpia koululauluja. Lauluversioissa on yleensä mukana vain runon ensimmäinen, viides ja kuudes säkeistö. Laulu on myös soitinteoksena tunnettu Oskar Merikannon pianoimprovisaationa.
Channa hoaluensis
Elinympäristö ja levinneisyys
Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sitä tavataan Aasian Vietnamissa.
Kesäpäivä Kangasalla
Laulussa esiintyviä paikkoja ovat mm. Längelmävesi- sekä Roine-nimiset järvet ja Harjulan seljänne. Huomattavaa on, että ruotsinkielisessä versiossa laulun paikka on Haralan harju, josta näkyy Vesijärvi. Suomenkielinen versio sijoittuu jommallekummalle Längelmävettä ja Roinetta erottavista harjuista, Keisarinharjulle tai Vehoniemenharjulle.
Kesäpäivä Kangasalla on levytetty useaan otteeseen. Laulettuja levytyksiä ovat tehneet mm. tamperelainen Nekalan tyttökuoro ja yksinlauluna Mauno Kuusisto sekä pianolla Eero Heinonen ja Izumi Tateno.
Nurmijärven tekojää
Nurmijärven kirkonkylän tekojää on rakennettu Krannilan liikuntapuiston alueelle. Tekojää on kunnan historian ensimmäinen, ja se on otettu käyttöön kaudella 2014–2015. Luistelukentän pohjana on nyt hiekkatekonurmikenttä, jota voidaan käyttää kesällä muun muassa jalkapallon ja pesäpallon peluuseen. Jääalueen koko on 64 x 107 m, eli siinä on lähes 7000 neliömetriä luistelupintaa. Tekojäällä on yksi kaukalo, ja suurin osa jäästä on vapaata luistelualuetta.
Celia Franca
pienoiskuva|Franca vuonna 1946 Celia Franca (oik. Celia Franks; 25. kesäkuuta 1921 Lontoo, Englanti – 19. helmikuuta 2007 Ottawa, Kanada) oli kanadalainen tanssija, koreografi, baletinjohtaja ja pedagogi. Hän kouluttautui Englannin Guildhall School of Musicissa ja Royal Academy of Dancingissa. Hän aloitti Englannissa uransa niin tanssijana kuin koreografinakin.
Vuonna 1951 Francasta tuli Kanadan kansallisbaletin perustava taiteellinen johtaja. Hän toimi baletin johdossa vuoteen 1974 saakka. Tämän jälkeen hän muutti Ottawaan ja istui kaksi peräkkäistä kautta Kanadan taideneuvoston johtokunnassa. Hän oli aktiivinen opettajana ja ajoittain luennoitsijana. Hän sai erinäisiä tunnustuksia, joiden joukossa ovat Kanadan ritarikunnan Companionin arvo (1985) ja Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinto (1994). National Arts Centressä järjestettiin hänen 80-vuotispäivänsä kunniaksi vuonna 2001 erikoisgaala.
Palm OS
thumb|250px|Ruutukaappaus Palm OS Garnet v5.4.9 -käyttöjärjestelmästä. Palm OS (tunnetaan myös nimellä Garnet OS) on Palmin kämmentietokoneiden ja älypuhelinten käyttöjärjestelmä. Sen käyttöliittymä suunniteltiin käytettäväksi kosketusnäytön avulla. Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1996. Palm OS:in kehittänyt talousongelmiin ajautunut Palm myytiin huhtikuussa 2010 tietokoneyhtiö Hewlett-Packardille.
Ominaisuudet
Palm OS on suljetun lähdekoodin sulautettu käyttöjärjestelmä, jota voidaan ajaa monenlaisissa taskukokoisissa laitteissa. Myös Palm OS -pohjaisia rannetietokoneita on valmistettu. Ennen versiota 5.0 PalmOS toimi Motorola DragonBall-suorittimissa. Versiossa 5.0 siirryttiin käyttämään ARM-alustaa.
Nykyisen version eli 5.4 Garnetin keskeiset ominaisuudet ovat:
Ongelmat
PalmOS ei tue varsinaista moniajoa. Muistikorttituki on rajoittunut, eikä muistikortteja voi käyttää kaikkien sovellusten kanssa. Palm tarjoaa tämän takia joistain älypuhelimistaan Windows Mobile -versiota. Palmin uuteen Pre-älypuhelimeen on tulossa WebOS.
Gruppa Titan
Gruppa Titan on monialainen venäläinen holdingyhtiö, joka toimii Arkangelin alueella. Yritysyhmän perusti lääkäri Vladimir Kruptšak vuonna 1990, jolloin se aloitti polttoainekaupalla. Vuonna 2009 Gruppa Titaniin kuuluu noin 20 yritystä. Sen perustoiminta on metsäteollisuudessa. Yhtymän hallussa on Luoteis-Venäjän suurin sahayritys Lesozavod 25 sekä yhdeksän puunkorjuuyhtiöitä, jotka ensisijaisesti toimittavat puuta Lesozavod 25:lle ja Arkangelin kartonkitehtaalle. Yhtiön muita toimialoja ovat kiinteistöala, hotelli- ja matkailuala (hotelli Dvina sekä Malyje Karely -matkailukylä), turvallisuuspalvelut sekä ajoneuvojen huolto- ja varaosapalvelut.
2000-luvun alussa yhtiö oli myös hallinnoimassa Novodvinskissä sijaitsevaa suurta Arkangelin kartonkitehdasta, jonka pääomistus kuitenkin on itävaltalaisella holdingyhtiöllä.
Jesse Eisenberg
Jesse Adam Eisenberg (s. 5. lokakuuta 1983 Queens, New York) on yhdysvaltalainen Oscar-ehdokkuuden saanut näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa elokuvista The Squid and the Whale (2005), Adventureland (2009) ja Zombieland (2009). Eisenberg näyttelee Facebookin perustajaa Mark Zuckerbergia elokuvassa The Social Network (2010).
MM-rallikausi 1987
MM-rallikausi 1987 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 15. kausi. Kausi sisälti samat osakilpailut kuin edelliskautena, ainoana muutoksena Olympus rallin siirto joulukuulta heinäkuulle.
Vuosi 1987 muutti rallin maailmanmestaruussarjaa radikaalisti, kun tehokkaat ja suositut B-ryhmän autot vaihtuivat A-ryhmän autoiksi. A-ryhmän autoilla ajettiin vuoteen 1997 asti kuljettajien maailmanmestaruudesta ja valmistajien maailmanmestaruudesta. Pistelaskujärjestelmä uudistettiin ja samalla palattiin vanhaan sääntöön, joka jätti laskuista kaksi osakilpailua valmistajien maailmanmestaruussarjasta. Nuo kilpailut vuonna 1987 olivat Uuden-Seelannin ralli sekä Norsunluurannikon ralli.
Sääntömuutokset
Vuoden 1986 Korsikan rallin tapahtumien jälkeen FISA:n rallikomitean tapaamisessa 14. toukokuuta 1986 tehtiin päätöksiä sääntömuutoksista. Muutoksilla kilpailujen pituutta lyhennettiin, nopeuksia laskettiin ja kuljettajille varattiin pidempiä lepotaukoja.
Onnettomuudet
Jean-Michel Argenti sai surmansa Korsikan rallissa kun auto suistui tieltä ja putosi 50 metriä rotkoon.
Yhteenveto
Martini Lancia omaksui parhaiten uusien autojen säädökset ja italialaisvalmistaja Lancia Delta HF 4WD autollaan hallitsikin sarjaa, kuskeinaan Juha Kankkunen, Markku Alén ja Miki Biasion. Lancia keräsi kolmestatoista osakilpailusta yhdeksän voittoa, mutta kuljettajien mestaruustaisto oli tiukkaa kolmen Lancia kuskin välillä (Kankkunen voitti ensimmäisenä maailmanmestarina toisen maailmanmestaruuden peräkkäisenä vuotena).
Audi Sport luotti edelliskauden kuljettajiinsa Hannu Mikkolaan sekä Walter Röhrliin, mutta he eivät onnistuneet samanlaiseen menestykseen kun Audin B-ryhmä aikakaudella. Audi sai kuitenkin valmistajien pisteitä muilta Audi kuljettajilta ja sijoittui lopulta valmistajien taulukossa sijalle kaksi.
The Philips Renault Elf taisteli kauden läpi Renault 11 Turbollaan, ja kauden paras tulos oli Jean Ragnottin toinen sija Portugalin rallissa.
Volkswagen Motorsport jatkoi edelliskausien hyvää menestystä A-ryhmässä Kenneth Erikssonin kanssa, joka voitti A-ryhmän kaudella 1986. Eriksson sijoittui kuljettajien taulukossa kolmen Lancian jälkeen neljänneksi, mutta toisen hyvän kuljettajan puutteen vuoksi se jäi valmistajien taulukossa Volkswagen Lancian, Audin ja Renaultin taakse.
Ford Motor Company palkkasi kuljettajikseen Ari Vatasen ja Stig Blomqvistin, mutta taistelut huonosti toimivan Sierra XR 4x4 kanssa lopetettiin heti kättelyssä. Ford kehitti loppukaudeksi Sierra RS Cosworthin, joka vastasi odotuksiin paljon paremmin, pistäen kampoihin jopa Lancialle viimeisissä kilpailuissa.
Valmistajien maailmanmestaruus
Uuden-Seelannin ja Norsunluurannikon kilpailuista ei annettu valmistajien pisteitä.
Palestinian Airlines
Historia
Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1995 ja toiminta aloitettiin kesäkuussa 1997 kuljettamalla pyhiinvaeltajia Jeddahiin. Kotilentokentän piti olla Gazassa, mutta Israel kielsi sen. Egyptiläisestä Port Saidista tuli lentoyhtiön kotipaikka. Reittilennot alkoivat 23. heinäkuuta 1997 suuntautuen Jordaniaan ja Saudi-Arabiaan.
Marraskuussa yhtiö siirsi toimintansa Gazaan uuden lentokentän rakentamisen johdosta. Yhtiö joutui kuitenkin muuttamaan joulukuussa 2001 El Arishin kansainväliselle lentokentälle Gazassa sijainneen Jasser Arafatin lentokentän tuhouduttua.
Entiset kohteet
Palestinian Airlinesin lentäessä reittilentoja kohteet olivat seuraavat: Abu Dhabi, Amman, Kairo, Doha, Dubai, Istanbul, Jeddah, Kuwait ja Larnaca. Myös Intiaan ja Pakistaniin suunniteltiin lentoja.
Laivasto
Lentoyhtiön laivasto koostuu kolmesta lentokoneesta:
Palestinian Airlines on myös tilannut kaksi Bombardier Dash 8- ja yhden Bombardier Canadair Regional Jet-lentokoneen, mutta niitä ei koskaan toimitettu lentoyhtiölle.
Emmelie de Forest
pienoiskuva|Emmelie de Forest esittämässä ”[[Only Teardropsia” Eurovision semifinaalin harjoituksissa toukokuussa 2013.]] Emmelie Charlotte-Victoria de Forest (s. 28. helmikuuta 1993 Randers, Tanska) on tanskalainen laulaja, joka voitti vuoden 2013 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Only Teardrops”.
Lapsuus
De Forest syntyi Randersissa tanskalaiselle äidille ja ruotsalaiselle isälle helmikuussa 1993. Vanhemmat erosivat hänen varhaislapsuudessaan ja hän kasvoi äitinsä huostassa Mariagerissa. Äiti ja tytär lauloivat yhdessä gospelkuoroissa. Isä kuoli vuonna 2010.
14-vuotiaana de Forest aloitti yhteistyön Fraser Neillin, Tanskassa asuvan skotlantilaisen folkmuusikon, kanssa. He keikkailivat yhdessä, kunnes De Forest lähti 18-vuotiaana Kööpenhaminaan opiskelemaan Complete Voice Institutessa.
Ura
De Forest pääsi osallistumaan Eurovision laulukilpailuun voitettuaan Tanskan kansallisen karsinnan, Melodi Grand Prix’n, 50 prosentilla finaalin puhelinäänistä. Hänen edustuskappaleensa ”Only Teardropsin” ovat kirjoittaneet Lise Cabble, Julia Fabrin Jakobsen ja Thomas Stengaard.
De Forest oli yksi Eurovision laulukilpailun ennakkosuosikeista ja voitti finaalin 18. toukokuuta 2013 281 pisteellä, 47 pistettä toiseksi tulleen Azerbaidžanin Fərid Məmmədovin edellä.
De Forestin esikoisalbumi, ”Only Teardrops” -kappaleen mukaan nimetty Only Teardrops, julkaistiin Tanskassa 6. toukokuuta 2013.
Perävirtausyksikkö
pienoiskuva|upright|Perävirtausyksikön havainnekuva. Ylempi osa kuvaa palokaasujen pakoaukkoja ammuksen perässä. Poikkileikkauksessa on nähtävissä paloaineella täytetty peräosa. Perävirtausyksikkö on tykistöammuksen kantaman kasvattamiseen käytettävä järjestelmä, jossa kranaatin peräosaan asennetaan palavaa ainetta sisältävä lisäosa. Perävirtausyksikkö syttyy palamaan laukaisun yhteydessä, ja vapauttaa palokaasunsa lentävän ammuksen taakse. Laitteiston tavoitteena on täyttää ammuksen lennossa taakseen synnyttämä alipainealue, ja näin ollen pienentää ammuksen eri osien välisiä paine-eroja, mikä pudottaa koko kappaleeseen vaikuttavaa kokonaisilmanvastusta ja kasvattaa kantamaa. Perävirtausyksikköjen palokaasut virtaavat aliääninopeuksilla, eikä laitteiston tavoitteena ole niinkään työntövoiman synnyttäminen rakettiavusteisten tykistöammusten tapaan.
Palveluskäytössä olevilla ammustyypeillä on saavutettu noin 20–30 prosenttia suurempia kantamia, kun niihin on asennettu perävirtausyksikkö.
Louis Fürnberg
thumb|right|Louis Fürnberg (1949)
Louis Fürnberg (24. toukokuuta 1909 Iglau, nyk. Jihlava – 23. kesäkuuta 1957 Weimar) oli saksalainen säveltäjä, kirjailija ja journalisti. Hän saavutti tunnustusta Itä-Saksassa etenkin kappaleellaan "Lied der Partei", jota käytettiin Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen ylistyslauluna. Laulusta tulevat helposti muistettavat sanat "Die Partei, die Partei, die hat immer recht" ("Puolue, Puolue, se on aina oikeassa"). Fürnbergin laulusta "Das neue Leben muss anders werden" tuli Saksan vapaan nuorison hymni.
Fürnbergin ensimmäinen emigroitumisyritys johti Gestapon pidättämäksi joutumiseen, mutta hän lähti vuonna 1939 Italiaan ja Jugoslaviaan. Vuonna 1941 hän muutti Palestiinaan. Hän toimi toisen maailmansodan jälkeen Tšekkoslovakian hallinnon palveluksessa ja muutti Weimariin vuonna 1954. Fürnberg kirjoitti muun muassa kommunistisia kantaatteja ja näytelmiä amatöörejä ja festivaaleja varten. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu myös runoutta ja historiallisia romaaneja. Hän toimi Deutsche Schillerstiftungin pääsihteerinä vuonna 1955. Hän oli Itä-Berliinin taiteiden akatemian ja vuodesta 1956 (Itä-)Saksan kirjailijaliiton jäsen. Fürnberg käytti myös salanimeä Nuntius.
Fürnberg sai vuonna 1953 Julius Fučík -palkinnon ja vuonna 1956 Itä-Saksan kansallispalkinnon. Hänen kuoltuaan leskeksi jäi vaimo Lotte, joka asui Weimarissa, kunnes kuoli 92-vuotiaana vuonna 2004. Koulu Weimarissa nimettiin vuonna 1959 postuumisti Fürnbergin mukaan. Weimarissa on hänen muistopatsaansa. Hänen mukaansa nimettiin myös palkinto, jonka saajiin kuuluivat Hanns Cibulka (1973) ja Walter Werner (1975).
H-Hetki
H-Hetki on Kaija Koon kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Radioiden musiikkitoimittajat valitsivat albumin marraskuun 2007 kuukauden levyksi.
Karl Johann Spekle
Karl Johann Spekle (, 1734 Pietari – 1796 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen isänsä oli saksalainen aseseppä, joka muutti Pietari Suuren kutsusta Venäjälle vuonna 1698. Spekle opiskeli Pietarin kuuluisassa saksalaisessa koulussa Annenschulessa. Vuonna 1758 hän aloitti yhdessä veljensä Paulin kanssa työskentelyn kaupungissa vaikuttaneen tunnetun italialaisen arkkitehdin Francesco Bartolomeo Rastrellin toimistossa.
Tunnetuimmat työnsä Spekle teki toimiessaan Venäjän keisarillisen armeijan arkkitehtina vuodesta 1765 lähtien. Hän piirsi muun muassa lukuisia varuskunta- ja päävartiorakennuksia, asevarastoja, sotilassairaaloita ja asetehtaita. Vanhan Suomen alueelle Spekle suunnitteli useita rakennuksia Viipuriin, erityisesti Pyhän Annan kruunun linnoitukseen, sekä myös joitakin Haminan ja Lappeenrannan linnoituksiin.
Hohtokäärmeenpää
Hohtokäärmeenpää (Channa lucius) eli siaminkäärmeenpää on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Georges Cuvier kuvaili lajin tieteelle vuonna 1831.
Ulkonäkö ja koko
Hohtokäärmeenpään pohjaväritys on ruskea. Kyljissä on mustia laikkuja. Lajin maksimipituus on 40 senttimetriä.
Elinympäristö ja levinneisyys
Laji elää trooppisissa, 22–26 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sitä tavataan hitaasti virtaavissa vesissä. Hohtokäärmeenpää on levinnyt Aasiassa Thaimaasta Indonesiaan.
Jockey
thumb|300px|Jockey kilpailutilanteessa thumb|300px|Jockey lämmittelee ennen kisaa
Jockey (joskus laukkaratsastaja) ratsastaa laukkahevosia niin valmennuksissa kuin kilpailuissakin. Jockey on hevosurheilun ammatti, joskin myös amatöörijockeyita (ja näille tarkoitettuja omia kilpailuja) on. Sana jockey tulee etunimen John skotlantilaisesta muunnoksesta Jock.
Nissan Be-1
250px|thumb|Nissan Be-1 edestä 250px|thumb|Nissan Be-1 takaa Nissan Be-1 on Nissanin valmistama pieni kaksiovinen sedan, jota myytiin Japanin markkinoilla rajoitettu 10 000 kappaleen erä. Se perustuu tekniikaltaan Nissan Micraan, mutta on täysin erinäköinen. Auto on pyritty muotoilemaan muistuttamaan Austin Miniä.
Li (sukunimi)
Li on kiinalainen sukunimi. Se on yleensä nimen 李 (Lǐ, Luumu ) pinyin-latinisointimuoto, mutta sillä voidaan kirjoittaa myös muun muassa nimiä 理, 里 ja 黎. Li on Kiinan kansantasavallan yleisin tai toiseksi yleisin sukunimi 92 miljoonalla käyttäjällään. Se kirjoitetaan korealaisissa, hongkongilaisissa ja taiwanilaisissa nimissä usein muodossa Lee. Korean Lee ja vietnamin Lý perustuvat samaan kiinankieliseen Li-kirjoitusmerkkiin. Kun nimen kiinalaiset, korealaiset ja vietnamilaiset kantajat lasketaan yhteen, Li on maailman yleisin sukunimi yli 100 miljoonalla kantajallaan.
Jockey
Laukkahevosten valmentajat valitsevat jockeyn kunkin hevosen ominaisuuksien sekä jockeyn taitojen ja painon perusteella. Ammattijockey ratsastaa kilpailuissa yleensä määrättyä, mahdollisesta palkintosummasta riippumatonta palkkiota vastaan eikä hänen ole sallittua osallistua vedonlyöntiin.
Nissan Be-1
Be-1 esiteltiin Tokyo Motor Show’ssa jo vuonna 1985, mutta se tuli markkinoille vasta kaksi vuotta myöhemmin.
Mikael Johnson
Mikael Johnson (s. 1974 Turku) on suomalainen tutkija. Hänen työnsä käsittelee käyttäjien vaikutusta uuden teknologian kehittymiseen. Johnson on tutkinut yhtäältä sosiaalista mediaa ja käyttäjäkeskeistä suunnittelua erikoistuen siihen, miten sosiaalisen median palveluiden kehittäminen muuttaa käyttäjäkeskeisen suunnittelun perusoletuksia ja toimivia työtapoja. Toisaalta hän on julkaissut sarjan tutkimuksia energian säästöstä ihmisten arjessa sekä kansalaisten osallistumisesta uusiutuvan energiateknologian kehittymiseen.
Nissan Be-1
Moottori:
Jockey
Laukkakilpailussa joukko suurikokoisia eläimiä liikkuu tiheässä muodostelmassa huomattavalla nopeudella, ja kumoonratsastuksia ja satulasta suistumisia sattuu paljon. Jockeyn ammatissa halvaantumiset ja kuolemantapaukset eivät ole lainkaan harvinaisia, ja vakavia loukkaantumisia sattuu käytännössä joka jockeylle. Lisäksi syömishäiriöt ovat painonhallintavaatimusten vuoksi yleisiä jockeyiden keskuudessa. Ammatillisen järjestäytymisen ansiosta jockeyiden työolosuhteet ja sairausturva ovat kuitenkin kohentuneet huomattavasti verrattuna 1900-luvun alkupuoliskolla vallinneeseen tilanteeseen. Nykyiset laukkakilpailuiden säännöt määräävät hevosen satulalle ja jockeylle minimiyhteispainon, minkä tarkoitus on ehkäistä vaarallista laihduttamista jockeyden keskuudessa. Mikäli minimipaino ei täyty, satulaan lisätään lyijypainoja.
Mikael Johnson
Merkillepantavaa Johnsonissa tutkijana on hänen laaja-alaisuutensa. Hänellä on kyky ymmärtää ja yhdistää eri tieteenaloja sekä tällä tavoin edistää monitieteisyyttä niin Suomessa kuin kansainvälisestikin. Johnsonin tausta on tietojenkäsittelytieteissä, ja hän on työskennellyt ohjelmoinnin, käyttöliittymäsuunnittelun, mallintamisen ja informaatioarkkitehtuurin parissa. Monitieteisyyden lisäksi Johnson on laaja-alainen suhteessa tutkimusmenetelmiin. Hänen tutkimuksensa perustuvat sekä määrällisiin aineistoihin, kuten käyttölogeihin ja kyselytutkimuksiin, että laadullisiin menetelmiin. Tärkeitä teoreettisia lähestymistapoja Johsonin tuotannossa ovat innovaatiotutkimus ja teknologian sosiologia.