cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Al Pacino
2000-luku
Vuonna 2007 Pacino esiintyi elokuvassa Ocean’s Thirteen yhdessä George Clooneyn, Brad Pittin, Matt Damonin, Elliott Gouldin ja Andy Garcían kanssa. Hän esitti elokuvan roistoa Willy Bankia, jonka kasinon päähenkilöt yrittävät ryöstää kostona Bankin teoista. Elokuva sai hyväksyvän vastaanoton kriitikoilta. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla Pacino esiintyi vielä elokuvassa 88 minuuttia yhdessä Alicia Wittin kanssa, mutta elokuva ei saanut hyviä arvosanoja kriitikoilta. Myöskään elokuva Oikeuden kasvot ei ollut kriitikoiden mieleen, vaikka sitä oli odotettu Pacinon ja De Niron paluuna. Esimerkiksi New York Postin Lou Lumenick antoi elokuvalle vain yhden tähden ja tyrmäsi elokuvan hidastempoiseksi ja naurettavaksi rahastukseksi.
Pacino aloitti 2010-luvun näyttelemällä Jack Kevorkiania HBO:n televisioelokuvassa You Don't Know Jack, joka esitettiin ensimmäisen kerran huhtikuussa 2010. Tämä toi Pacinolle toisen miespääosan Emmy-palkinnon sekä neljännen Golden Globe -palkinnon.
Yksityiselämä
Al Pacino ei ole koskaan ollut naimisissa, mutta hänellä on kolme lasta. Pacino sai ensimmäisen lapsensa, tyttären, vuonna 1989 näyttelijäopettaja Jan Tarrantin kanssa. Tammikuussa 2001 Pacinon silloinen avopuoliso, näyttelijä Beverly D’Angelo, synnytti kaksoset. Pari oli yhdessä vuodet 1997–2003. Edellisten lisäksi Pacinon naisystäviin ovat kuuluneet muun muassa Jill Clayburgh, Tuesday Weld, Marthe Keller, Kathleen Quinlan ja Diane Keaton.
Mälkiän kanavasilta
thumb|300px|Mälkiän silta ja sulku alavirrasta katsottuna. Oikealla kanavan vanha linjaus. Kuva on vuodelta 2006. Mälkiän kanavasilta on Saimaan kanavan ylittävä silta Lappeenrannassa. Sillalla kulkee nelikaistainen valtatie 6, ja se sijaitsee kanavan suurimman ja Saimaalta katsoen ensimmäisen sulun eli Mälkiän sulun kohdalla Hakalin, Mustolan ja Mälkiän kaupunginosien rajalla. Rakenteellisesti silta muodostuu kahdesta teräksisestä betonikantisesta liittopalkkisillasta.
Historiaa
Alkuperäinen Mälkiän silta valmistui vuonna 1958. Kanavan liikenne oli sotavuosien jäljiltä seisauksissa, ja silta rakennettiin aiemmin voimassa olleiden kanavaliikennemääräysten mukaisesti. Suomi ja Neuvostoliitto pääsivät kanavaliikenteen jatkamisesta sopuun 1960-luvulla ja samalla kanavaa päätettiin laajentaa ja sallittua aluskokoa kasvattaa, minkä myötä myös silta jäi liian matalaksi. Vanhan sillan viereen päätettiin rakentaa uusi silta, joka valmistui joulukuussa 1967, ja vanha silta purettiin seuraavana keväänä.
Valtatie 6:n perusparannus 2007–2012
Uusista silloista eteläisempi (silta B) avattiin liikenteelle marraskuussa 2008. Tämän jälkeen purettiin vanha silta ja rakennettiin sen paikalle uusi pohjoisempi silta (silta A), joka avattiin elokuussa 2010. Siltojen pituus on 318,5 metriä ja 320 metriä ja suurin jänneväli 62 metriä. Silloista pohjoisemmalla kulkee kahden ajokaistan lisäksi yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä. Siltaparin rakennuskustannus oli 12,5 miljoonaa euroa, ja se oli perusparannushankkeen kallein kohde.
Sarakinó
Sarakinó voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Niilinvaraani
Niilinvaraani (Varanus niloticus) on Afrikassa elävä varaanilaji. Se on erittäin hyvä uimari, joka viihtyy myös puissa. Niilivaraani asuu veden lähistöillä, missä se etsii ravinnokseen pieniä selkärangattomia, kaloja, lintuja ja linnun munia. Viileämmässä ilmastossa asuvat niilivaranit vetäytyvät sään kylmetessä yhteispesään talvihorrokseen. Naaraat laskevat munansa termiittikekoihin. Tämän varaanin pituus on jopa 202 cm.
Niilinvaraani on levinnyt vieraslajina myös Pohjois-Amerikkaan, Yhdysvaltojen kaakkoisosiin.
Terhi Ekebom
pienoiskuva|Pienet maailmat, 2012, Helsinki, yhdessä [[Jenni Ropen kanssa.]] thumb|upright|Ilkantien vesitornin muraali, 2021, Kokkola, osin yhteisötyönä. Terhi Elina Ekebom (o.s. Numminen, s. 5. huhtikuuta 1971 Helsinki ) on suomalainen sarjakuvataiteilija, graafinen suunnittelija ja kuvittaja.
Ekebom julkaisi ensimmäisiä sarjakuviaan Naarassarjat-lehdessä 1990-luvun alussa. Vuonna 2014 Ekebom sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinnon.
Mani
Mani voi viitata seuraaviin:
Bianca
Bianca on Uranuksen sisempi kuu. Se kiertää Uranusta noin 56,000 kilometrin päässä. Se löydettiin Voyager 2:n ottamien kuvien avulla 23. tammikuuta 1986, ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1986 U 9. Se on nimetty William Shakespearen Kuinka äkäpussi kesytetään -näytelmän Katherinen sisaren, Biancan, mukaan. Alun perin Biancan nimeksi oli tarkoitus tulla Peaseblossom Juhannusyön unesta, mutta Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton kiistojen takia kuun nimeksi päätettiin antaa kaikessa hiljaisuudessa Bianca. Bianca tunnetaan myös nimellä Uranus VIII.
Bianca kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Cressida, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda ja Perdita. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Biancan 27 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
Voyager 2:n ottamista kuvista selvisi, että Bianca on hieman kallistunut Uranukseen päin. Biancan pinta on harmaan värinen.
Perkele
Perkele on suomen kielen karkea kirosana, joka tarkoittaa yleensä paholaista. Sana on lainaa balttilaisesta ukkosenjumalan nimestä, joka liettuassa on Perkūnas, latviassa Perkons ja muinaispreussin kielessä Percunis. Toisaalta sanan on arveltu olevan lainaa germaanisista kielistä.
Simmental
Simmental tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Perkele
Perkelettä on väitetty suomalaisen Ukko-jumalan alkuperäiseksi nimeksi ja vanhaa miestä tarkoittavaa Ukkoa kiertoilmaukseksi. Ukkosenjumala on tosin saattanut olla nimeltään myös Ilmarinen, tai vaikkapa jotain sellaista kuin virolaisten Taara. Ukkosenjumala Perkelettä kristityt pitivät epäjumalana, ja leimasivat sen siksi kristinuskon jumalan vastustajan eli Paholaisen ilmentymäksi.
Sanan alkuperä
Perkele-sana on yleisimmän käsityksen mukaan lainaa balttilaisista kielistä. Sitä vastaavat latvian kielen perkons ja liettuan kielen perkūnas, jotka tarkoittavat ukkosenjumalaa. Myös slaavilaisessa mytologiassa oli ylijumala, jonka nimi on samaa kantaa, Perun. Samaan ukkosenjumalien joukkoon kuuluivat teutonien Toran, walesilaisten Tarann, joiden mukaan roomalaiset aikoinaan kutsuivat kelttiläisten taivaanjumalaa nimellä Taranis, sekä skandinaavien Thor.
Jotkut uuspakanat ovat ottaneet nimen Perkele käyttöön puhuessaan Ukko ylijumalasta, mutta lähinnä omassa piirissään, sillä se voidaan edelleen helposti ymmärtää saatanaksi.
Fenno-ugristiikan professori Ulla-Maija Forsbergin (o.s. Kulonen) mukaan suomessa ja sen lähisukukielissä ei ainakaan enää näy minkäänlaista viittausta siihen, että nimet ’perkele’ tai ’perkuna’ liittyisivät itämerensuomalaiseen pakanalliseen uskontotermiin eikä liioin ukkoseen. Forsbergin mukaan on siis mahdollista, että perkuna-sanalla on jo muinaisessa balttilaisessa kielimuodossa ollut uskonnollisen merkityksen myötä syntynyttä voimasanakäyttöä, ja se on voinut alun perinkin tulla lainatuksi kantasuomeen nimenomaan voimasanana. Forsbergin mukaan suomen perkele-sanaa vastaavat muun muassa viron põrgu eli ’helvetti’, vatjan põrku eli ’helvetti’, ’manala’, karjalan perkeleh eli ’paha henki’.
Perkele Raamatussa
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Raamatun käännöksessä käännökseen 1933/38 saakka perkele esiintyy kreikan diabolos-sanan ja Martti Lutherin Teufel-sanan suomalaisena versiona. Vuodesta 1992 on käännöksessä luovuttu sanasta ”perkele” ja se on korvattu sanalla ”paholainen” (kreikan satanas on yhä käännettynä sanalla ”saatana”).
Ebrahim Hemmatnia
Ebrahim Hemmatnia (s. 25. heinäkuuta 1976) on iranilais-hollantilainen löytöretkeilijä ja ensimmäinen ihminen maailmassa, joka ylitti valtameren pyörällä. Hän pyöräili ylitti Atlantin valtameren 68 päivässä ilmatyyny(amphibio)- eli venepyörällä, lihasvoimalla maalla ja vedessä liikkuvalla kulkuneuvolla. Hän poikkesi useissa suurkaupungeissa kuten Dakar, Natal, Joan Pessoa, Recife, Aracaju, Salvador, Vitória, Rio de Janeiro ja Sao Paulo. oikea|pienoiskuva|Ebrahim Hemmatnia oikea|pienoiskuva|Ocean Biker, Ebrahim Hemmatnia hänen boatbike.
Hartonen
Hartonen oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Idässä kylä rajoittui Rajajokeen ja lähimmistä taloista oli rajalle pari kilometriä. Hartosen kylässä oli useita alueita: Uusikylä, Keskikylä, Alakylä, Kuortinpää ja Harjula. Ennen talvisodan syttymistä kylässä oli maanviljelystiloja, kolme kauppaa ja kansakoulu. Vuonna 1939 taloja oli kylässä 46.
Nykyisin kylän alueella ei ole asutusta.
Uusikylä (Siuntio)
Uusikylä (ruots. Nyby tai Tupala Nyby) on pieni kylä Siuntion pohjoisosassa aivan Lohjan ja Siuntion rajalla. Uudenkylän naapurikyliä ovat Herrdal, Mariedal, Pauni, Haapasalo ja Barråsa. Uuttakylää kutsutaan joskus myös Tupala Uudeksikyläksi, jotta se olisi helpompi erottaa toisesta Uusikylä nimisestä kylästä Siuntiossa, Backa Uusikylästä. Kartalla Uusikylä muistuttaa kengän kärkeä, joka työntyy Lohjalle päin. Kylän maisemaa dominoivat laajat peltoaukeat, kylän läpi virtaava Kivikoskenpuro sekä Tupala Uudenkylän kartano. Kylän väkiluku on noin 13 henkeä. Kyläläisistä noin 85 % puhuu äidinkielenään suomea ja 15 % ruotsia.
Historia
Perimätiedon mukaan Uusikylä on perustettu vuoden 1520 tienoilla. Tupala Uudenkylän tila on Siuntion nuorimpia, jonka vuoksi tilan ja kylän perustamisesta on säilynyt myös kirjallisia dokumentteja. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 1538, jolloin kuusi lohjalaista kertoi uuden kylän perustamisesta Suitian kartanolinnan maille. Kylän ja maatilan oli pannut aluille lohjalaisen Moision kartanon herra Jöns Mickelssonin äiti Agnes, tämän aviomiehen kuoltua. Suitian isäntä Erik Fleming katsoi Uudenkylän kuitenkin olevan hänen maillaan. Rajaoikeudenkäyntien jälkeen vuonna 1545 Uudenkylän rajat vahvistettiin ja kylän katsottiin virallisesti kuuluvan Siuntion Suitian kartanon alaisuuteen.
Osa Suomen ensimmäisestä rautaruukista, niin kutsutusta Suitian ruukista, on todennäköisesti sijainnut Uudessakylässä kylän läpi virtaavan Kivikoskenpuron koskiosuuden ohessa, näin vesivoimasta hyötyen. Suitian ruukki lakkautettiin todennäköisesti 1550-luvulla, jonka jälkeen koskessa on sijainnut mylly. Niin sanotun tulli- eli veromyllyn Uuteenkylään rakensi Suitian linnan omistaja Karl Ludvig von Zansen noin vuonna 1850. Myllystä on säilynyt verotietoja vuodelta 1855. Nykyään masuunista tai myllystä ei ole jäljellä muuta kuin raunioita.
Aina Uudenkylän ensimmäisestä nimeltä tunnetusta tilanhoitajasta 1600-luvulta vuoteen 1819 viljelivät kylän peltoja samaan sukuun kuuluneet henkilöt tai heidän läheisensä. Kun Suitian linna maineen myytiin vuonna 1817, kuului Uusikylä myös kauppaan. Vasta vuonna 1900 Uusikylä irrotettiin Suitiasta, kun kylä tiloineen myytiin Severin Saloviukselle. Uusi omistaja rakennutti tilalle uuden päärakennuksen ja uusi monet kylän talousrakennuksista. alt=Kivikoskenpuron yksi koskista kuohuaa.|pienoiskuva|326x326px|Kivikoskenpuron kuohuja Siuntion Uudessakylässä.
Tupala Uudenkylän kartano
pienoiskuva|Tupala-Nybyn kartano kesällä 2019. Uudessakylässä sijaitseva Tupala Uudenkylän kartano löytyy kartoista aina kylän perustamisesta lähtien. Nykyinen päärakennus on rakennettu vuonna 1900 edellisen rakennuksen tuhouduttua tulipalossa. Tällöin korjattiin myös kartanon vanhaa kivinavettaa. Kartanoa ympäröi noin hehtaarin laajuinen puisto. Tupala Uudenkylän kartano on suojeltu rakennus ja listattu Siuntion rakennetun kulttuuriperinnön luetteloon, samaan luokkaan muun muassa Suitian linnan ja Sjundbyn linnan kanssa. Kartanon kivijalka ja kellari ovat vanhemmalta ajalta kuin itse nykyinen päärakennus. Kartanossa on kolme suurta salia ja muutamia pienempiä kamareita. Rakennus on maalattu valkeaksi punaisilla yksityiskohdilla.
Kartanon rakennukset
Nykypäivään näistä rakennuksista on päärakennuksen lisäksi säilynyt vain kivinavetta, yksi hirsiaitta, renkien ja piikojen asunto, kanala, hirsisalvoskaivo ja toinen silloista. Muut rakennukset ovat ajan saatossa kadonneet tai raunioituneet.
Luonto
Uusikylä sijaitsee luonnonkauniissa jokilaaksossa. Laaksoa rajaavista kukkuloista yksi suurimmista on nimeltään Slottsberget. Muita laakson ympärillä olevia kukkuloita ovat muiden muassa Lintumäki, Kivikoskiberget, Pahnamäki ja Myllymäki. Kylän läpi virtaa Kivikoskenpuro (ruots. Kivikoskibäcken tai Stenforsbäcken), jota on kutsuttu myös Tuhkurinojaksi. Puro muodostaa kylän keskellä noin 5 metriä korkean koskiputouksen. Puro laskee aina Kivikoskenjokeen, josta se laskee Lempansinjokea pitkin Kirkkojokeen ja sitä kautta Itämereen.
Ibert Henriksson
Alf Ibert Henriksson (6. toukokuuta 1928 Mustasaari – 2010) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Henriksson edusti urallaan Vasa IFK:a 1950–1956. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1953 sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Kaikkiaan Henriksson pelasi kuuden kauden aikana 77 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkueessa Henriksson pelasi kolme maaottelua vuonna 1954.
Sanismi
Sanismi tarkoittaa mielenterveyteen liittyvää syrjintää, mikä ilmenee ei-toivottuna sosiaalisena leimaantumisena, torjuntana ja välttelevänä käyttäytymisenä erityisesti mielenterveyden ongelmia ja neurologisia poikkeavuuksia kokevia henkilöitä kohtaan. Termi tulee englannin sanasta sane (terve, tervejärkinen, täysijärkinen). Sanismi on osa taustaoletusta, jonka mukaan mielenterveyden häiriötä sairastava on hauras ja kaipaa suojelua, mikä viittaa mielenterveyteen liittyviin eriarvoistaviin kyvykkyysihanteisiin. Siihen liittyy puolestaan käsitys mielenterveydenhäiriöön sairastuneesta lähtökohtaisesti puutteellisena ja kokonaisvaltaisesti häiriön kautta määrittyvänä, mistä voi seurata holhoavaa kohtelua ja itsemääräämisoikeuden loukkauksia.
Thierry Michaud
Thierry Michaud on ranskalainen trial-kuljettaja. Hän voitti trialin maailmanmestaruuden vuosina 1985, 1986 ja 1988.
Sanismi
Psykoosisairautta sairastavat joutuvat kaikista psykiatrisista häiriöstä sairastavista useammin kohtaamaan muiden ihmisten ennakkoluuloja, tietämättömyyttä ja leimaamista. Psyykkisesti sairastuneen henkilön outo käyttäytyminen saattaa aiheuttaa pelkoa ja sekaannusta muissa ihmisissä, mikä voi aiheutua esimerkiksi sairauteen kuuluvista harhaluuloista, joita psyykkisesti terveet ihmiset eivät koe ja näe. Esimerkiksi yleisesti vallalla olevan stereotyyppisen käsityksen mukaan niiden henkilöiden, joilla on mielenterveysongelmia, ajatellaan olevan jopa vaarallisia, mikä on päätelty tilanteesta, jossa yksittäinen psyykkisen sairauden omaava ihminen on toiminut uhkaavasti tai tehnyt rikoksen.
Mielenterveyden keskusliiton mukaan häpeäleima ja ennakkoluulot alistavat ja eristävät mielenterveyden häiriöihin sairastuneita, vaikeuttavat avun hakemista ja oireista toipumista, esimerkiksi sairastunut saattaa salata oireitaan ja viivytellä avun hakemista. Yksilön kokema sisäinen stigma eli itsensä leimaaminen on vakava este hänen kuntoutumiselleen. Mielenterveysongelmia itse kokeneet samastuvat ympäristön asenteisiin. Tutkimusten mukaan on myös tavallista, että mielenterveyskuntoutuja jättää hakematta koulutuksiin tai töihin ennakoidessaan ympäristön kielteisiä reaktioita. Leima näkyy myös työelämässä: tieto työntekijän tai esimiehen mielenterveysongelmista voi johtaa työpaikan, aseman tai arvostuksen menetykseen.
Sarakinó (vuori)
Sarakinó (, myös Sarakinós, Σαρακηνός) on vuori Lasíthi- eli Díkti-vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Sarakinó-vuori sijaitsee Lasíthin ylätasangon lounaispuolella Iraklionin alueyksikön Minóa Pediádan kunnan ja Lasíthin alueyksikön Oropédio Lasithíoun kunnan rajalla.
Zaslauje
Zaslauje eli Zaslavl  on Minskin alueella Valko-Venäjällä sijaitseva pääkaupunki Minskin luoteinen esikaupunki ja pääkaupunkia ympäröivän Minskin piirin (raion) suurin taajama. Vuoden 2009 väestönlaskennan aikaan kaupungissa asui 14 202 henkeä.
Valko-Venäjän presidentin virka-asunto sijaitsee Zaslaujessa.
thumb|right|260px|Näkymä Stalinin linjan ulkomuseoalueelta Zaslaujessa.
Liikenne
Minskistä luoteeseen Maladzetšnaan vievä junanrata kulkee Zaslaujen läpi, ja Minskin lähiliikenteen junat pysähtyvät kaupungissa muun muassa Belarus-asemalla, sekä tätä edeltävällä ja seuraavalla seisakkeella. Minskistä kaupunkiin pääsee sujuvasti myös P28-kantatietä pitkin; matkaa on maanteitse Minskin kehätieltä M9 vain 14 ja Minskin keskustasta 24 kilometriä.
Nähtävyydet
Zaslaujen kantakaupungin luoteispuolella, kantatie P28:n länsipuolella on toisen maailmansodan linnoitusratkaisuja ja kalustoa ulkoilmassa esittelevä Stalinin linjan ulkomuseo, jossa esitellään monipuolisesti myös Valko-Venäjän armeijan uudempaa varustusta.
Ylioppilaiden soihtukulkue
thumb|Ylioppilaiden soihtukulkue Helsingissä itsenäisyyspäivänä 2015
Ylioppilaiden soihtukulkue on Suomen itsenäisyyspäivänä useassa yliopistokaupungissa järjestettävä tapahtuma. Ensimmäinen ylioppilaiden soihtukulkue järjestettiin Helsingissä vuonna 1951.
Helsingissä ylioppilaat marssivat Hietaniemen hautausmaan sankarihaudoilta Arkadiankatua, Mannerheimintietä, Pohjoisesplanadia, Mariankatua ja Aleksanterin­katua pitkin Senaatintorille. Kulkueen päätyttyä Senaatintorilla pidetään ulkoilmajuhla, jossa pidetään puheita ja jossa akateemiset mieskuorot (muun muassa Ylioppilaskunnan laulajat ja Polyteknikkojen Kuoro) esittävät isänmaallisia lauluja. Helsingissä kulkueeseen osallistuu tavallisesti tuhansia ihmisiä, vuosina 2014-2016 luku on vaihdellut 1500 ja 4000 osallistujan välillä. Perinteisiin kuuluu myös, että presidenttipari tervehtii ylioppilaita presidentinlinnan parvekkeelta käsin.
Turussa on ylioppilas- ja opiskelijakuntien yhteinen soihtukulkue lippuineen Ylioppilastalo A:sta sekä Kårenilta Hämeenkatua, Uudenmaankatua ja Uudenmaantietä pitkin hautausmaalle, jossa opiskelijat kokoontuvat sankarihaudoille ja laskevat seppeleen yhteislaulun säestämänä. Yhteislaulun lisäksi ohjelmaan kuuluu puheita sekä Maamme-laulu suomeksi ja ruotsiksi.
Jyväskylässä marssitaan yliopiston päärakennukselta vanhan hautausmaan sankarihaudoille. Vaasassa puolestaan Kasarmintorilta Kauppatorille Vapaudenpatsaan eteen, jossa kuorot Wasa Sångargillen ja Pohjan Miehet laulavat ja suomen- ja ruotsinkielisten ylioppilaskuntien puheenjohtajat pitävät ylioppilaiden itsenäisyyspäiväpuheet kahdella äidinkielellä.
Tampereella Tupsulan Klaani järjestää perinteisen soihtukulkueen yliopiston ylioppilaskunnan kanssa keskustan alueella. Kulkue lähtee liikkeelle keskustan yliopiston päärakennuksen edestä ja kiertää valaisemassa pimeää joulukuista iltaa päättyen Keskustorille raatihuoneen eteen. Pukukoodina kulkueeseen on tumma asu ja teekkari- tai yo-lakki.
Oulussa kulkue lähtee Rauhalasta ja pysähtyy Oulun kaupungintalolla, jossa ylioppilaskunnan sekakuoro Cassiopeia laulaa. Kulkue päättyy Oulun hautausmaan sankarihaudoille, jonne ylioppilaskunnan edustajat laskevat seppeleen.
Lappeenrannan Teknillisen Yliopiston ylioppilaskunta järjestää soihtukulkueen, joka lähtee Kauppatorilta ja päätyy sankarihaudoille.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2017
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2017 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan 12. kausi. Kauden kahdeksasta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 11.–12. helmikuuta ja viimeinen Indianapoliksessa 14.–15. lokakuuta. Master Class -luokan mestaruuden voitti japanilainen Yoshihide Muroya ja Challenger Classin saksalainen Florian Bergér.
Lentäjät ja lentokoneet
pienoiskuva|[[Peter Podlunšek lentämässä Chiban osakilpailussa kaudella 2017.]]
Challenger Class
Challenger Classissa kaikilla lentäjillä oli käytössään Extra 330LX.
Kilpailukalenteri
Kausi alkoi 10.–11. helmikuuta Abu Dhabissa. Sitä seurasivat osakilpailut San Diegossa, Chiban prefektuurissa, Budapestissä, Kazanissa, Portossa ja Lausitzissa, ja kauden päätti Indianapoliksen osakilpailu 14.–15. lokakuuta. Chibassa kilpaili vain Master Class -luokka, sillä Challenger Classin osakilpailu jouduttiin perumaan järjestelysyistä. Sen sijaan Kazanissa lennettiin kaksi Challenger Classin osakilpailua.
Master Class
Pisteet kymmenelle parhaalle 15–12–9–7–6–5–4–3–2–1.
Challenger Class
Pisteet viidelle parhaalle 10–8–6–4–2. Jokainen lentäjä osallistui vähintään kolmeen ensimmäisistä seitsemästä osakilpailusta. Näistä seitsemästä kilpailuista neljä parasta tulosta laskettiin mukaan kokonaispisteisiin, ja seitsemän kilpailun jälkeen kuusi parasta lentäjää pääsi mukaan kahdeksanteen kilpailuun.
Simmental (nautarotu)
Simmental on nautakarjarotu. Se on kotoisin Sveitsistä Bernin kantonista Simmejoen laaksosta. Rotu on sovelias sekä maidon- että lihantuotantoon. Lehmät painaa 700–950 kg ja sonnit 1200–1400 kg. Väriltään rotu on valkoruskeita kirjavia.
Simmental-karjaa kasvatetaan eri puolilla maailmaa. Suomeen ensimmäiset Simmental-naudat tuotiin vuonna 1990. Erityisen hyvin rotu soveltuu emolehmäksi runsaan maidontuotannon ja rodulle yleisten kaksosvasikoiden ansiosta.
Jan Timoska
Jan Timoska (s. 22. marraskuuta 1976 Ulvila) on suomalainen jalkapalloilija.
Carlos Valdez
Carlos Valdez tai Carlos Valdés tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Sklóka
Sklóka on vuori Akrotírin niemellä Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 526 metriä (toisen lähteen mukaan 529 metriä).
Sklóka-vuori sijaitsee Chanián kunnassa Akrotírin niemen koillisosassa. Sen eteläpuolella on tasankoa, jolla sijaitsee Chanián lentoasema.
Kamelianainen (vuoden 1917 elokuva)
thumb|right|200px|Alan Roscoe ja Theda Bara elokuvan kohtauksessa Kamelianainen on J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva vuodelta 1917. Elokuvan pääosissa ovat Theda Bara Marguerite Gautierina ja Alan Roscoe Armand Duvalina. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Kamelianainen perustuu Alexandre Dumas nuoremman romaaniin (1848) ja näytelmään (1852) Kamelianainen, joiden pohjalta Adrian Johnson laati käsikirjoituksen elokuvaan. Elokuva kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. syyskuuta vuonna 1917. Kamelianainen -näytelmästä ja romaanista on sovitettu monia kymmeniä muita elokuva- ja televisiotuotantoja.
Juoni
Marguerite Gautier on kurtisaani Pariisissa. Hän rakastuu syvästi nuoreen mieheen Armand Duvaliin. Kun Armandin isä pyytää Margueritelta, ettei hän pilaisi Armandin uratoiveita ja asemaa avioitumalla hänen kanssaan, Marguerite myöntyy ja jättää rakkaansa. Kun Marguerite on köyhä ja kuolemansairas, hän saa selville, että Armand ei ole koskaan tukahduttanut rakkauttaan häntä kohtaan.
Sidérotas
Sidérotas (myös Asidérotas, Ασιδέρωτας; Sidérontas, Σιδέροντας) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä (toisissa lähteissä  tai  metriä ).
Sidérotas-vuori sijaitsee Réthymnon alueyksikön eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnan alueella lähellä saaren etelärannikkoa. Sen länsipuolella sijaitsee Xiró Óros -vuori, jonka jatkeena se voidaan nähdä, koillispuolella Kéntros-vuori ja kaakkoispuolella Vouvála-vuori. Sidérotaksen korkeimman huipun nimi on Análipsi (Ανάληψη). Se on saanut nimensä huipulla olevasta Kristuksen taivaaseenastumiselle (Análipsi tou Christoú) omistetusta kirkosta. Nykyisin vuorella on myös tuulipuisto. Sidérotaksen pohjoisrinteessä sijaitsevat kylät Akoúmia ja Árdaktos.
Sarkel
thumb|300px|Ilmakuva Sarkelin linnoituksesta v. 1951. thumb|300px|Unkarilaisten vaellus idästä länteen: Volgan mutkasta Karpaattien vuoristoon thumb|200px|Turkkilaisia kirjoituksia eräissä Sarkelin muurin tiilissä thumb|200px|Kaivauksia v. 2009 thumb|200px|Kaivauksia v. 2009thumb|200px|Kaivauksia v. 2009 thumb|200px|Kaivauksia v. 2009 thumb|200px|Kaivauksia v. 2009
Sarkel (tai Sharkil, kirjaimellisesti valkea talo kasaarien kielellä) oli laaja kalkkikivestä ja tiilistä rakennettu linnoitus, jonka kasaarit rakensivat Bysantin avustuksella 830-luvulla. Se nimettiin Valkeaksi taloksi, koska Sarkelin rakentamiseen oli käytetty valkeita kalkkikivitiiliä. Sarkel sijaitsi Donin vasemmalla rannalla nykyisen Rostovin alueella alueella Etelä-Venäjällä.
Rakentaminen
Sarkel rakennettiin suojaamaan kasaarivaltakunnan luoteista rajaa vuosina 834–837. Kasaarit pyysivät liittolaiseltaan Bysantin keisari Theofilokselta insinöörejä rakentamaan linnoitettu pääkaupunki ja keisari lähetti heille pääinsinöörinsä Petronas Kamaterosin apulaisineen.
Hyvityksenä tästä kasaarien kaani antoi Bysantille Khersonin eli Khersonesoksen sekä muita kaupunkeja Krimin niemimaalta. Linnoitus sijaitsi joenniemellä, joka erottui rannasta vallihaudalla. Muuria kupeessa oli vielä toinen vallihauta. Linnoitus oli neliönmuotoinen: 193,5m pitkä ja 133,5m leveä. Se oli rakennettu poltetuista tiilistä ilman pohjustusta. Muuri oli hyvin paksu: 3,75m ja korkea: yli 10m. Muurit oli vahvistettu kulmatorneilla. Luoteispuolella oli pääportti ja toinen pienempi portti oli koillispuolella joenpuolella. Linnoituksessa oli useita puolustuslinjoja. Sisäosa oli jaettu kahteen osaan poikittaisseinällä. Pienempään lounaisosaan pääsi vain sisäkautta ja etelänurkassa oli linnoitettu neliötorni.
Pian valmistumisensa jälkeen Sarkeliin muutti paljon asukkaita ja siitä tuli kaupan ja käsiteollisuuden keskus. Koko sisäosa oli täynnä asuinrakennuksia. Asukkaat olivat kahta kansaa: linnoituksessa asui turkinsukuisia paimentolaisia jurtissaan ja toinen kansa oli alaaneja, jotka asuivat maamökeissä. Siellä oli toiminnassa valimoja, sepänpajoja, keramiikkapajoja sekä Karavaaniseralji, koska se oli levähdyspaikka karavaaneille.
Historioitsijat eivät ole vielä pystyneet määrittelemään sitä, miksi niin vahva linnoitus piti rakentaa Donjoen varrelle. He olettavat, että niin kallis rakennustyö piti tehdä vain siksi, että pystyttiin vastaamaan uuteen alueelliseen mahtitekijään ja uhkaajaan kasaarivaltakuntaa kohtaan. Venäläiset historioitsijat Alexander Vasiliev ja Georgi Vernadski sekä muutamat muut olettivat, että Sarkel rakennettiin suojaamaan strategisesti tärkeää reittiä Donin ja Volgan välillä Rusien kaanikuntaa vastaan. Toiset historioitsija uskovat, että se olisi voinut olla toista nousevaa mahtitekijää eli unkarilaisia vastaan, jotka toisaalta eivät silloin vielä suuremmin uhanneet, koska he maksoivat veroja Kasaarien kaanille.
Historia
thumb|200px|Kiovan Rusin ruhtinaskunnat (1054–1132). Sarkelista tuli kasaarivaltakunnan tärkein linnoitus valtakunnan luoteisrajalla. Siellä oli jatkuvasti vaihtuva noin 300 soturin joukko. Heidän joukossaan oli myös turkkilaisheimojen palkkasotureita (oguzeja ja petsenegejä).
Kaupunki toimi vilkkaana kaupallisena keskuksena, joka valvoi Volga–Don-yhdysreittiä, jonka kautta rusit pääsivät Mustaltamereltä Volgalle ja sitten Kaspianmerelle. Reitti tunnettiin nimellä "Kasaarien reitti".
Sarkelin linnoituksen valloitti Kiovan Rusin suuriruhtinas Svjatoslav I vuonna 965. Kaupunki sai uuden nimen Bila Vezha (slaaviksi Valkea torni tai Valkea linnoitus), ja sinne muutti slaaveja. Se jäi slaavien haltuun 1100-luvulle asti, jolloin sen valloittivat kiptšakit.
Arkeologia
Linnoituksen tuhouduttua paikalliset asukkaat ottivat sieltä tiilet omien talojensa rakentamiseen. Arkeologisten kaivausten alkaessa siellä oli jäljellä enää rakennusten pohjia.
Venäläinen arkeologi Mihail Artamonov teki kaivauksia alueella 1934–1936 sekä uudet kaivaukset 1949–1951. Se oli kaikkien aikojen kunnianhimoisin arkeologinen kaivausprojekti kasaarien alueella. Monien kasaarien ja rusien esineiden joukosta löytyi myös bysanttilaisia pylväitä, joita käytettiin Sarkelin rakennustöissä. Alueesta ehdittiin tutkia vain kolmasosa ennen kuin se jäi veden alle. Suurin osa alueesta jäi vuonna 1952 rakennetun Tsimljanskin tekoaltaan alle, joten siellä ei voi enää suorittaa kaivauksia.
Sarkelista kaivettuja esineitä on nykyään nähtävillä Pietarin Eremitaasin museossa sekä Novotšerkasskin museossa Donin alueella.
Börje Herrmann
Börje "Heruli" Herrmann (usein myös Herrman, 31. lokakuuta 1921 Inkoo – 29. elokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Colby Armstrong
Colby Joseph Armstrong (s. 23. marraskuuta 1982 Lloydminster, Saskatchewan) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija ja maailmanmestari.
Börje Herrmann
Hyökkääjänä pelannut Herrmann edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1940–1944 ja 1949–1951 sekä HIFK:a 1945–1948. Hän voitti HIFK:ssa Suomen mestaruuden 1947. Kaudella 1948 Herrmann teki eniten maaleja (12 kappaletta, 14 ottelussa) Suomen Palloliiton sisäisessä mestaruussarjassa. Kaikkiaan Herrmann pelasi viiden kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 37 maalia.
Colby Armstrong
Seurajoukkueissa
Armstrong pelasi vuosina 1999–2002 juniorina jääkiekkoa WHL:n Red Deer Rebelsissä, jossa hän teki kolmella kaudella yhteensä 185 tehopistettä. Pittsburgh Penguins varasi Armstrongin ensimmäisellä varauskierroksella vuorolla 21 vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Seuraavalla kaudella Red Deer voitti WHL:n mestaruuden ja eteni Memorial Cupiin, jonka se voitti myös. Syksyllä 2002 Armstrong teki Pittsburghin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Junioriuran jälkeen Armstrong pelasi kolme täyttä kautta Pittsburghin farmijoukkueessa AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kaudella 2005–2006 hän teki debyyttinsä Penguinsin riveissä. Armstrong aloitti syksyllä 2005 vielä AHL:ssa, mutta Pittsburgh nosti hänet joulukuussa NHL-joukkueeseen. Hän pelasi loppukaudesta tähtihyökkääjä Sidney Crosbyn kanssa samassa kentässä. Armstrong tekikin 40 tehopistettä (16 + 24) 47 pelissä. Tehotilasossa hän oli saldollaan +15 Pittsburghin paras. Kauden jälkeen hän allekirjoitti vuoden jatkosopimuksen Pittsburghin kanssa.
Armstrong aloitti kauden 2006–2007 Crosbyn kentässä, mutta lopulta ei pystynyt pitämään paikkaansa ja loppukaudesta pelasi useiden eri ketjukavereiden kanssa. Kauden jälkeen hän teki Pittsburghin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Pittsburgh myi kesken kauden 2007–2008 26. helmikuuta 2008 Armstrongin, Erik Christensenin, Angelo Espositon ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron Atlanta Thrashersiin, josta se sai vaihdossa Marian Hossan ja Pascal Dupuis’n.
Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Atlantassa Armstrong sivusi piste-ennätystään, kun hänelle merkittiin 40 tehopistettä. Armstrong rikkoi kuitenkin maaliennätyksensä, kun hän teki 22 maalia. Seuraavalla kaudella Armstrongin pistemäärä putosi 29:ään. Kesällä 2010 Armstrong teki kolmen vuoden sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Maple Leafsissa Armstrong kärsi loukkaantumisista ja pelasi kahden kauden aikana vain 79 ottelua yhteensä. Maple Leafs ostikin ulos hänen viimeisen sopimuskauden. Tämän jälkeen hän teki vuoden sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.
Kaudeksi 2013–2014 Armstrong siirtyi Ruotsin SHL:n Växjö Lakersiin.
Maajoukkueura
Armstrong kuului Kanadan jääkiekkomaajoukkueeseen vuonna 2007, kun Kanada voitti kultaa. Hän teki voittomaalin 4–2 päättyneessä ottelussa Suomea vastaan. Armstrongin osuma vei Kanadan 3–0-johtoon. Armstrong oli toistamiseen mukana MM-kilpailuissa vuonna 2009. Kanada sai turnauksesta hopeaa.
Yksityiselämä
Hänestä tuli Penguinsissa pelatessaan läheinen ystävä Sidney Crosbyin kanssa. Hänen pikkuveljensä Riley Armstrong pelaa SaiPa:ssa.
Mercedes-AMG
thumb|right|300px|1980-luvun Mercedes-Benz AMG. Mercedes-AMG GmbH tai AMG (Aufrecht Melcher Großaspach) on saksalaisen Mercedes-Benzin tytäryhtiö, jonka toimialaa on Mercedeksen valmistamien autojen jatkokehitys ja muokkaaminen. AMG-malleille on tyypillistä alkuperäismalleja aggressiivisempi ulkonäkö, parempi suorituskyky ja hallittavuus.
Historia
AMG:n perustivat vuonna 1967 entiset Mercedes-insinöörit Hans Werner Aufrecht ja Erhard Melcher. Nimi AMG tuli sanoista Aufrecht, Melcher ja Großaspach, Aufrechtin syntymäpaikan mukaan. Yhtiö toimi aluksi Burgstettenissa, mutta muutti 1976 Affalterbachiin. Kilpamoottorien valmistus jäi kuitenkin Burgstetteniin. Samalla Melcher luopui osakkuudestaan yhtiössä, mutta jäi kuitenkin työntekijäksi Burgstettenin toimipisteeseen.
Vuonna 1990 AMG oli jo arvostettu virityspaja ja se allekirjoitti Daimler-Benzin kanssa yhteistyösopimuksen. AMG:n pääseminen Mercedeksen laajan jälleenmyyntiverkoston piiriin johti AMG:n omien mallien sarjavalmistukseen. Ensimmäinen tällainen malli oli Mercedes-Benz C36 AMG vuonna 1993.
1. tammikuuta 1999 silloinen DaimlerChrysler hankki 51 prosentin omistuksen AMG:stä ja sen nimeksi tuli Mercedes-AMG GmbH. Kilpamoottorien valmistus jatkui Burstettenissä HWA-nimen alla, mikä myös on Aufrechtin perustama. 1. tammikuuta 2005 Aufrecht myi loputkin AMG:n osakkeistaan DaimlerChryslerille.
Tuotannon kehittyminen
AMG aloitti kehittämällä ja testaamalla kilpamoottoreita. Yhtiön toimiala laajeni Mercedes-autojen muokkaamiseen.
Aluksi AMG valmisti päivitys- ja tarvikepaketteja Mercedes-Benz-malleihin R107, C107, W116, W123, W124, W126, R129 ja W201.
1980-luku
1980-luvun alkupuoliskolla AMG tarjosi myös erilaisia virityspaketteja moottoreihin, kevytmetallivanteita sekä ulkonäköä parantavia osia. Tyypillinen AMG:n toimittama virityspaketti sisälsi moottorin iskutilavuuden kasvattamisen, uudet nokka-akselit, ilmansaannin parantamisen sekä kevyemmän venttiilikoneiston. Juuri tuotantoon tullut DOHC 32V oli AMG:n tuolloinen taidonnäyte. Jopa harvinaisen Getragin 5-vaihteisen manuaalilaatikon pystyi tilaamaan AMG:ltä, tätä ennen Mercedekseltä oli manuaalivaihteiston saanut V8-moottorin yhteyteen 1970-luvun alussa.
AMG:n tuohon aikaan tarjoamat vanteet olivat joko 15 tuuman tai 16 tuuman ATS AMG Five Spoke Road Wheelsit. Yleensä vanteet asennettiin yhdessä AMG:n jousituspakettien yhteydessä, mihin kuului usein madalletut sekä jäykemmät jouset ja iskunvaimentimet.
Suosittuja olivat myös AMG-korisarjat. Niitä oli erilaisia aina hillityistä etuspoilereista koko auton levityssarjoihin. Muita tilattavissa olevia varusteita olivat muun muassa Recaro-penkki, pienempikehäinen ratti, työkalusarja, chrome delete option, missä kaikki auton kromiosat maalattiin (yleensä mustaksi), jääkaappi, parempi äänentoistojärjestelmä sekä yksilöllinen verhoilu.
1990-luku
1990-luvulla AMG esitteli lukuisia uusia malleja sekä tehokkaampia moottoreita. AMG teki myös yhteistyötä italialaisen Paganin kanssa, valmistaen moottorit tämän Zonda-malliin. Samaa 7,3-litraista V12-moottoria käytettiin myös SL-mallissa.
1990-luvulla valmistettuja malleja olivat muun muassa:
2000-luku
Vuonna 2006 AMG esitteli uuden, 6,2-litraisen M156-nimisen V8-moottorin. Vuonna 2011 esittelyvuoron sai turboahdettu 5,5-litrainen V8 M157. Elokuussa 2022 alkoi Mercedes-AMG:n F1-autoon perustuvan urheiluauton Mercedes-AMG Onen tuotanto.
Kilpatoiminta
1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa AMG otti osaa Span 24 tunnin ajoihin sekä European Touring Car Championshipiin Mercedes-Benz 300SEL 6.3 V8 -mallilla. 1988 AMG ja Mercedes tekivät yhteistyötä ottaen osaa DTM-sarjaan. AMG valmisti myös moottoreita (M271) Formula 3 -luokkaan. Formula 1 -sarjassa turva-autona käytetään AMG:n valmistamia autoja.
AMG nykyään
Kaikki AMG-moottorit kootaan käsin tehtaalla Affalterbachissa. Jokaisen moottorin päällä on sen valmistaneen henkilön allekirjoitus.
Mallit
AMG:n itsekehittämä M156 on korvannut M113 AMG:n "yleismoottorina". C63 AMG:ssä sen teho on 451 hv, muissa malleissa 518 hv.
M156:tta käyttävät mallit:
2011 esitelty M157 on 5,5-litrainen suoraruiskutteinen tuplaturbo V8. Tehoa moottorissa on 544 hv, virityspaketilla se on kuitenkin nostettavissa 571 hv:aan. M157:n kanssa käytetään MCT-vaihteistoa. Erilaisesta iskutilavuudesta huolimatta myös M157:llä varustetut autot kantavat nimeä 63 AMG.
M157 tulee vuoden 2011 aikana käyttöön seuraaviin malleihin:
HMS Ajax (1767)
HMS Ajax oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1767 vesillelaskettu Suffolk-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
William Bateleyn suunnittelema alus tilattiin 4. joulukuuta 1762 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Thomas Bucknall. Se nimettiin 18. huhtikuuta 1763. Köli laskettiin 6. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1767 ja valmistui 5. lokakuuta 1770. Valmistuskustannukset olivat 28 248 puntaa ja kuusi shillinkiä. Lisäksi varustaminen maksoi 7 657 puntaa seitsemän shillinkiä ja pennyn, mihin sisältyi joulukuussa tehty huolto.
Palvelus
Alus osallistui Yhdysvaltain vapaussotaan ollen mukana Cabo de São Vicenten, Cheasapeaken, St. Kittsin ja Saintesin taisteluissa.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1783 ja myytiin 1 020 punnalla 10. helmikuuta 1785.
Juan Vicente Córdoba Villota
pienoiskuva|Juan Vicente Córdoba Villota Juan Vicente Córdoba Villota (s. 23. heinäkuuta 1951 Quito) on Kolumbiassa toimiva ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa ja jesuiitta. Hänet vihittiin papiksi 19. lokakuuta 1979 ja nimitettiin Bucaramangan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ausuccuran titulaaripiispaksi 30. kesäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Beniamino Stella, jota avustivat Pedro Rubiano Sàenz ja Víctor Manuel López Forero.
Córdoba Villota sai 25. marraskuuta 2011 nimityksen Fontibónin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. helmikuuta 2012.
Kauppatori (Jyväskylä)
pienoiskuva|Kauppatori nähtynä pohjoisen suuntaan. Kauppatori on Jyväskylässä Harjun kaupunginosassa sijaitseva tori. Aukio sijaitsee keskustan pohjoispuolella ja rajautuu Lyseonkatuun, Yliopistonkatuun sekä Väinönkatuun sekä luoteessa suoraan asuinkortteliin. Kauppatorin keskellä sijaitsee kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen veistämä vuonna 1989 paljastettu veistos Torikuningas. Torin lounaislaidalla sijaitsee liikerakennus, jossa toimi vuoteen 2008 saakka Jyväskylän kauppahalli. Myös Harjun kaupunginosaa vastaavan kaupungin tilastoalueen nimi on torin mukaan Kauppatori.
Markus (Laatokan piispa)
Piispa Markus (, oik. Leonid Leontinevitsh Schavikin, ; 28. toukokuuta 1910 Raivola, Karjalankannas – 13. tammikuuta 1989 Lahti) oli Valamon luostarin munkki ja myöhemmin Yhdysvalloissa toiminut piispa.
Leonid Schavikin kävi Raivolassa kansakoulun ja kaksi luokkaa venäläistä reaalikoulua, keskikoulun hän kävi Helsingissä. Valamoon hän meni vuonna 1931. Hänen kuuliaisuustehtäväkseen määrättiin igumenin keljapalvelijana toimiminen. Arkkipiispa Herman vihki hänet vuonna 1934 munkiksi ja munkkidiakoniksi sekä pappismunkiksi vuonna 1941. Hän sai munkkinimekseen Markus. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1941, siihen asti hän oleskeli Suomessa Nansen-passilla kuten monet muutkin venäläisemigrantit.
Isä Markus toimi sodan vuosina monissa tehtävissä: sotilaspastorina ja Kyyrölän seurakunnan pappina. Hänet kotiutettiin 1944, ja hän siirtyi uuteen Valamoon. 1950-luvun alussa hän toimi seurakuntapappina Pielavedellä, Hämeenlinnassa, Järvenpäässä ja Kotkassa.
Hänet siirrettiin 1954 Valamon kirjoista Kotkan ortodoksiseen seurakuntaan. Näin siksi, että hän oli toteuttamassa vuosikaudet harkitsemaansa ajatusta siirtyä ulkomaille. Samana syksynä hän muutti Arizonaan Yhdysvaltoihin. Hän asettui myöhemmin Kaliforniaan ja siirtyi siellä toimivan Venäjän kirkon alaiseksi.
Isä Markus vihittiin vuonna 1960 arkkimandriitaksi. Vuonna 1969 hänestä tuli San Franciscon piispa, jonka arvonimi muutettiin vuotta myöhemmin muotoon Laatokan piispa. Tässä tehtävässä piispa Markus toimi vuoteen 1983, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Valamolainen veljeys kantoi yli jurisdiktiorajojen, joten ystävyys isä arkkipiispa Paavalin kanssa säilyi: isä piispa Markus oli Uuden Valamon kirkon vihkijöiden joukossa kesällä 1977. Hän säilytti Suomen kansalaisuuden koko Yhdysvalloissa oleskeluaikansa ja palasi Suomeen vuonna 1987 eläkepäivikseen. Hän asettui asumaan Lahteen, jossa hän kuoli 1989. Hänet haudattiin uuden Valamon hautausmaalle.
Piispa Markus tunnettiin omaleimaisesta huumorintajustaan, ja hänelle ehti keräytyä suuri joukko suomalaisia ystäviä jo työaikana sekä erityisesti Suomessa vietettyjen eläkevuosien mittaan.
Análipsi
Análipsi (, ; ”(Kristuksen) taivaaseenastuminen”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Åsa Zanon
Åsa Torborg Arnevi Zanon (7. elokuuta 1907 Helsinki – 18. kesäkuuta 1989) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Rodiumasetaatti
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Rodiumasetaatti on huoneenlämpötilassa tummanvihreää kiteistä ainetta ja sen on hygroskooppista. Rakenteeltaan se on dimeeri, jossa on rodiumatomien välinen kovalenttinen sidos. Rodiumioni voi olla yhdisteessä koordinoituneena myös vesimolekyyleihin. Rodiumasetaatti liukenee veteen ja useisiin polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja asetonitriiliin.
Rodiumasetaattia valmistetaan kuumentamalla rodium(III)kloridia, natriumasetaattia, etikkahappoa ja metanolia tai etanolia. Alkoholi todennäköisesti toimii rektiossa pelkistimenä ja pelkistää rodiumin hapetusluvulta +III hapetusluvulle +II. Sitä voidaan valmistaa myös rodium(III)hydroksidista ja etikkahaposta.
Rodiumasetaatilla on useita käyttökohteita katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä käytetään erityisesti katalyyttinä karbeenien ja nitreenien reaktioissa kuten syklopropaanijohdannaisten muodostamiseen alkeeneista ja diatsokarbonyyliyhdisteistä, sykloadditioihin, insertioreaktioihin, hiilivetyjen hapetuksiin ja alkoholien hapetuksiin.
Pierre Omidyar
Pierre Morad Omidyar (s. 21. kesäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen henkilö, joka perusti eBay-verkkokaupan. Vuonna 2013 hänen omaisuudekseen arvioitiin 7,8 miljardia dollaria.
Omidyar syntyi Pariisissa Ranskassa iranilaisille vanhemmille. Hänen ollessaan kuusivuotias perhe muutti Washingtoniin, Yhdysvaltoihin, mutta vanhempiensa erottua hän kasvoi eri puolilla Yhdysvaltoja, muun muassa Havaijilla. Omidyar opiskeli tietojenkäsittelyä Tuftsin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1988.
Vuonna 1995 Omidyar perusti AuctionWebin, jonka hän nimesi kaksi vuotta myöhemmin eBayksi. Vuonna 1998 eBayn pörssimenestys kohotti hänet 31-vuotiaana miljardööriksi.
Omidyar on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän muutti asumaan Havaijille vuonna 2006.
Sorós (Kreeta)
Sorós eli Análipsi (Ανάληψη) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Sorós-vuori sijaitsee Amárin kunnassa Réthymnon alueyksikössä. Sen korkeimman huipun nimi on Metamórfosi Sotíros (Μεταμόρφωση Σωτήρος, ”Vapahtajan kirkastuminen”). Soróksen itäpuolella sijaitsee Katsonýchi-vuori ja koillispuolella Kéntros-vuori. Vuoren länsipuolella sijaitsee Spílin kylä.
Roger De Coster
right|thumb|Roger De Coster vuonna 1977. Roger De Coster (s. 28. elokuuta 1944 Uccle, Belgia) on belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden isoimmassa eli 500-kuutioisten luokassa vuosina 1971, 1972, 1973, 1975 ja 1976. Hän saavutti 36 MM-osakilpailuvoittoa. Joukkuemaailmanmestaruuden hän voitti kuudesti, ensimmäisen kerran vuonna 1969.
Kultakutri
Kultakutri voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Juan Camilo Zúñiga
Juan Camilo Zúñiga (s. 14. joulukuuta 1985 Chigorodó, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän pelasi pitkään Italiassa muun muassa Napolin joukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai -linkki.
Seurajoukkueura
Zúñiga siirtyi kotimaansa Atlético Nacionalista vuonna 2008 italialaiseen Sienaan. 9. heinäkuuta 2009 hän teki viisivuotisen sopimuksen Napolin kanssa. Hän pelasi joukkueessa ajoittain myös vasempana laitalinkkinä, sen käyttäessä muodostelmaa 3-5-2.
Tammikuussa 2010 Andrea Dossenan saavuttua joukkueeseen Zúñiga menetti aloituskokoonpanopaikkansa ja on sen jälkeen pelannut laitalinkkinä myös kentän oikealla laidalla tarvittaessa.
Zúñiga teki ensimmäisen maalinsa Italian pääsarjassa 20. helmikuuta 2011 ottelussa Cataniaa vastaan.
Maajoukkueura
Zúñiga teki ensiesiintymisensä Kolumbian maajoukkueessa 9. maaliskuuta 2005 ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
6. kesäkuuta 2011 Kolumbian päävalmentaja Hernán Darío Gómez valitsi Zúñigan vuoden 2011 Copa Américaan osallistuvaan joukkueeseen.
AGM-86 ALCM
thumb|right|Kuvan ohjus Udvar-Hazyn ilmailumuseossa vuonna 2004. Boeing AGM-86 ALCM (Air Launched Cruise Missile) on yhdysvaltalainen risteilyohjus. Se voidaan aseistaa ydinkärjellä. W-80 -ydinkärjen teho eli räjähdysvoima vaihtelee välillä 5–150 kT. Maineessa on AGM-86 ALCM suuresti jäänyt BGM-109 Tomahawkin varjoon. Ydinaseistetun B-tyypin AGM-86:n lentonopeus on n. 870 km/h eli 0,73 Mach. Ohjus kykenee lentämään pidemmälle, kuin 1 500 mailia eli noin 2 400 km. Sen omamassa on 1 417,5 kg.
AGM-86 ALCM:lla on ollut moniaita edeltäjiä, kuten AGM-28 Hound Dog, ja AGM-69 SRAM. Osa on ollut hylättyjä, taikka kokenut muutoin varsin lyhykäisen asehistorian. Näitä ovat GAM-63 RASCAL sekä GAM-87 Skybolt. Tämän ohjuksen kehittely alkoi vuonna 1974, sekä ensilaukaisu tapahtui 1979. thumb|right|Boeing AGM-86 ALCM-ohjus. Asetyyppinä vuonna 1980 tuotantoon saapunut AGM-86 tuli hyväksytysti asepalveluskäyttöön vuonna 1981. AGM-86 ALCM -ohjus käyttää inertiasuunnistuksen ohella ns. pintasuunnistusta, eli ohjuksen tietokoneeseen tallennettua, maaston muotoja seurailevaa karttapohjaista suunnistustapaa, TERCOMia. Myöhempiin C- ja D-tyypin versioihin on saapunut mukaan GPS-suunnistus. Ohjuksen ainut laukaisutapa on pommikoneesta tehtävä laukaisu. Tässä voisi tulla kyseeseen vain B-52 Stratofortressin H-versio. Yksi B-52H kykenee kantamaan 20 kappaletta AGM-86 -tyypin ohjuksia, 8 kpl sisäisesti pommiruumassa ja 12 kpl koneen ulkopuolisissa siipiripustimissa, pyloneissa. AGM-86 on käytössä vielä vuotta 2020 lähestyttäessä. Ohjuksia on valmistettu vuoteen 1987 mennessä kaikkiaan 1 715 tuotantoyksilöä.
Niin sanottua ydinaseetonta CALCM-versiota eli C-mallia käyttäen, on tätä ohjustyyppiä käytetty Persianlahden sodassa. thumb|right|Kuvassa ohjus altapäin, kuva lastausvaiheesta.
Joël Robert
right|thumb Joël Robert (26. marraskuuta 1943 Châtelet, Belgia – 13. tammikuuta 2021 ) oli belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden 250-kuutioisten luokassa vuosina 1964, 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1972. Hän saavutti 50 MM-osakilpailuvoittoa. Sekä maailmanmestaruuksien että osakilpailuvoittojen määrä olivat ennätyksiä, jotka hänen maanmiehensä Stefan Everts rikkoi vasta 2000-luvun alussa.
Maupiti
Maupiti on yksi Suojanpuoleisista saarista Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee 40 kilometrin päässä hieman suuremmasta Bora Boran saaresta ja joidenkin satojen kilometrien päässä Tahitista. Maupitin pinta-ala on ainoastaan noin 13,5 neliökilometriä, ja siellä on noin 1 200 asukasta. Saarella on lentoasema, jonka kautta kulki vuonna 2014 noin 22 500 matkustajaa.
Olivier Elzéar Mathieu
thumb|right|Olivier Elzéar Mathieu
Olivier Elzéar Mathieu (24. joulukuuta 1853 – 26. lokakuuta 1929) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. kesäkuuta 1878 ja nimitettiin Reginan hiippakunnan johtoon 21. heinäkuuta 1911. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. marraskuuta.