cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seikkailu-sarja
Sovitukset
Cloud 9 Entertainment Studios muokkasi kaikki kahdeksan romaania 8-osaiseksi televisiosarjaksi 1996.
Vladimir Prikhodko
Vladimir Prikhodko (1. maaliskuuta 1944 Pariisi, Ranska – 27. marraskuuta 2011 Concarneau, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.
KVIrc
KVIrc on avoimen lähdekoodin IRC-keskusteluohjelma. Szymon Stefanek loi ohjelman alun perin KDE-työpöytäympäristöön GNU/Linuxille. Ohjelman lähdekoodi on läpikäynyt merkittäviä uudelleen korjauksia ja KVIrc on nykyään saatavilla myös Windowsille ja Mac OS X:lle. Ohjelma on GNU GPL -lisensoitu. Se tukee esimerkiksi yhteyksiä useille palvelimille, SSL-yhteyksiä, UTF-8-merkistöä, IPv6-protokollaa, SDCC-protokollaa ja skriptikielipohjaisia laajennuksia.
Keskustelujen salaus
KVirc mahdollistaa keskustelujen salaamisen. Salausta voi käyttää kanavilla, yksityiskeskustelussa ja DCC-keskusteluissa. KVIrc tukee seuraavia salausalgoritmeja:
Vladimir Prikhodko
Prikhodko voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1971–1973. Hän paransi kahdesti Ranskan ennätystä: 22. toukokuuta 1972 hän ylitti ensimmäisenä ranskalaisena moukarinheittäjänä 70 metrin rajan tuloksellaan 70,54 m ja saman vuoden heinäkuussa hän paransi ennätykseksi 71,60 m. Hän menetti ennätyksen Jacques Accambraylle syyskuussa 1973.
Hugo Jury
pienoiskuva|Hugo Jury maaliskuussa 1938. Hugo Jury (13. heinäkuuta 1887 Mährisch Rothmühl (nykyisin Moravská Radiměř, Tšekki) – 8. toukokuuta 1945, Zwettl) oli itävaltalainen virkamies, kansallissosialistinen poliitikko ja gauleiter eli aluejohtaja natsi-Saksan ja toisen maailmansodan aikana.
Jury oli koulutukseltaan lääkäri. Hän oli 11.–13. maaliskuuta 1938 sosiaalihallinnosta vastaava ministeri Arthur Seyss-Inquartin hallituksessa. Toukokuussa 1938 hänestä tuli Ala-Itävallassa olleen valtakunnanalueen Niederdonaun gauleiter. Vuonna 1940 hänestä tuli valtakunnankuvernööri, ja 1942 alueen valtakunnanpuolustuskomissaari. Juryn on väitetty olleen kuuluisan saksalaisen sopraanon Elisabeth Schwarzkopfin rakastaja. Sodan päättyessä hän teki itsemurhan.
The Collection – State of Independence
State Of Independence on suomalaisen rockyhtyeen Smackin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1988. Kokoelma on kooste Smackin kahdesta ensimmäisestä studioalbumista Smack On You (1984) ja Rattlesnake Bite (1985), live-albumista Live Desire (1986) sekä kahdesta maxi-singlestä Walking on the Wire ja Paint It Black.
Lähteet
Smack
BY Draconis -muuttuja
BY Draconis -muuttuja on muuttuva tähti, jonka puolijaksolliset valonvaihtelut johtuvat tähden pyörimisestä. Valonvaihtelun jakso on muutamasta tunnista 120 päivään ja voimakkuus noin 0,02–0,5 magnitudia. Tähti on tyyppiä G, K tai M.
Joillakin tähdillä on roihupurkauksia, ja joillakin BY Dra -tähdillä havaitaan myös lähekkäisen seuralaistähden aiheuttamia pieniä muutoksia kromosfäärin aktiivisuudessa ja valonvoimakkuudessa.
Vaivero
Vaivero (Chamaedaphne calyculata) on kanervakasvien heimoon kuuluva varpu. Se on sukunsa ainoa laji. Kasvi sisältää myrkyllistä andromedotoksiinia, kuten suokukkakin (Andromeda polifolia).
Ulkonäkö ja koko
Vaivero on matala varpu, jonka versot voivat kasvaa puolitoista metriä pitkiksi. Soikeat lehdet sijaitsevat vuorotellen varressa. Vaivero pitää lehtensä talvellakin, mutta saa punaruskean syysvärin. Kukat ovat valkeat, kellomaiset, halkaisijaltaan noin puoli senttimetriä.
Levinneisyys
Vaiveroa tavataan pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä ja hieman siitä etelään. Sitä esiintyy Itä-Euroopasta läpi Siperian Tyynenmeren rannikolle ja Pohjois-Amerikassa Alaskasta pitkin Kanadan havumetsävyöhykettä Atlantin rannikolle. Suurten järvien ympäristössä ja Appalakeilla levinneisyysalue ulottuu tavallista etelämmäs. Euroopassa vaivero puuttuu lännestä. Lounaisimmat esiintymät ovat Itä-Puolassa ja Valko-Venäjällä. Pohjoismaista sitä tavataan vain Suomessa ja Ruotsin puolella Tornionjokilaaksossa. Niinpä sen nimi ruotsiksi on finnmyrten, "suomenmyrtti".
Suomessa laji on yleinen maan itä- ja keskiosissa linjojen Vaasa–Virolahti ja Oulu–Kuusamo välissä. Tältä alueelta lounaaseen ja pohjoiseen laji esiintyy vain paikoitellen ja on melko harvinainen. Pohjois-Lapista se puuttuu kokonaan.
Elinympäristö
Vaivero kasvaa rämeillä ja nevoilla usein laajoina mattoina.
Dalit
Dalit (, "poljettu" ) on hindujen kastilaitoksessa perinteisesti kastittomiksi kutsuttujen itsestään käyttämä nimitys. Hindulaisuudessa ihmiset jaetaan kasteihin, ja ilman kastia jääneiden dalitien asema on ollut perinteisesti kaikkein huonoin. Vaikka Intian laki kieltää nykyisin syntyperään perustuvan syrjinnän, dalitien sorto on Intiassa arkipäivää. Intian lisäksi daliteja löytyy myös Nepalista, Bangladeshista ja Pakistanista. Daliteja on nykyisin noin 200 miljoonaa.
Osa daliteista on pyrkinyt pakenemaan kastisortoa kääntymällä muihin Intian uskontoihin, etenkin buddhalaisuuteen ja kristinuskoon, minkä seurauksena jopa 80 % Intian kristityistä on nykyisin dalit-taustaisia. Daliteja on myös samasta syystä kääntynyt joukoittain buddhalaisuuteen B. R. Ambedkarin esimerkin innoittamana. Kristittyjen intialaistenkin keskuudessa esiintyy kastierottelua, jonka seurauksena muutamien kirkkojen hautausmailla eri kastit erotetaan toisistaan muureilla.
Geenitutkimuksissa on todettu Euroopan romanien olevan dalitien jälkeläisiä.
Nimitykset
Intiassa ylempiin kasteihin kuuluvat ovat vanhastaan käyttäneet kasteihin kuulumattomista nimitystä achuta, joka merkitsee koskematonta. Nimitys on luonteeltaan selvästi halventava, minkä vuoksi kastilaitoksen vastustajat ovat pyrkineet korvaamaan sen muilla termeillä. Esimerkiksi Mohandas Gandhi käytti heistä nimitystä harijan, joka merkitsee Jumalan lapsia.
Oman pääoman tuottoaste
Mittarin näkökulma on yrityksen oman pääoman sijoittajien näkökulma. ROE mittaa, kuinka hyvin yritys tyydyttää omistajan tuottovaatimuksen, joka kohdistuu omistajan yrityksen käyttöön antamaan pääomaan. ROE kertoo, kuinka paljon yrityksen oma pääoma lisääntyy nettotuloksen kautta ennen voitonjakoa.
Dalit
Nimitykset
Länsimaissa Intian kastittomista on totuttu käyttämään nimitystä paaria tai paria. Nimitys on laajentunut, yleensä kuvaannolliseksi käsitettynä, tarkoittamaan sosiaalisesti hyljeksittyjä tai halveksittuja ihmisiä ja ihmisryhmiä muuallakin. Varsinaisesti termi, joka johtuu tamilin kielen rumpalia tarkoittavasta sanasta paraiyan, tarkoittaa kuitenkin vain erästä Malabarrannikolla asuvaa, toisinaan eri kansallisuutenakin pidettyä väestönosaa.
Toni Niemi
Toni Niemi (s. 14. maaliskuuta 1985 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Mestis-seura LeKiin.
Niemeä on luonnehdittu varmaotteiseksi peruspuolustajaksi. Hän luistelee hyvin ja hoitaa puolustuspään tehtävät luotettavasti. Niemellä on sanottu olevan potentiaalia myös kiekolliseen peliin, mutta ennen kautta 2008–2009 hän on tehnyt SM-liigassa vain yhden maalin ja antanut viisi syöttöä. Moitittu Niemeä on siitä, että kohtalaisesta koosta huolimatta hänen otteensa kentällä ovat olleet pehmeitä.
Oman pääoman tuottoaste
Laskentakaava
ROE lasketaan jakamalla yrityksen tulos sen taseessa näkyvällä omalla pääomalla. ""Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Tulos-lukuna käytetään 12 kuukauden tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta. Oman pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden lopun oman pääoman keskiarvoa. Omaan pääomaan luetaan paitsi taseen oma pääoma, myös vähemmistöosuus ja tilinpäätössiirtojen kertymä verovelalla vähennettynä.
Dalit
Nimitykset
Termiä dalit käytti etenkin tiettävästi ensimmäisenä Jyotirao Phule 1800-luvulla kiinnittääkseen huomiota kastittomien sorrettuun asemaan. Laajemmin tunnetuksi sen teki filosofina ja poliitikkona tunnettu B. R. Ambedkar,, joka osaltaan vaikutti kastilaitoksen viralliseen lakkauttamiseen. Yleiseksi termi tuli kuitenkin vasta 1970-luvulla, ja nykyään sillä pyritään korvaamaan aikaisemmin käytössä olleet nimitykset.
Oman pääoman tuottoaste
Ohjearvot
Sijoittajan kannalta omaan pääomaan liittyy suurempi menettämisen riski kuin vieraan pääoman sijoituksiin. Siksi oman pääoman tuoton tulisi olla korkeampi kuin vieraan pääoman tuoton tai koko sijoitetun pääoman tuoton. Omistaja itse asettaa ROE-vaatimuksen omista lähtökohdistaan.
Toni Niemi
Niemi aloitti Ilveksen edustusjoukkueessa kaudella 2004–2005 ja vakiinnutti paikkansa seuraavalla kaudella, jolla hän pelasi 53 ottelua. Siitä lähtien Niemi on kuulunut joukkueen vakiokokoonpanoon, ja hänellä on sopimus Ilveksen kanssa kauden 2008–2009 loppuun. Niemi pelasi kaudella 2003–2004 muutamia Mestis-otteluita nuorten maajoukkueen riveissä, mutta ei ole esiintynyt nuorten tai aikuisten arvoturnauksissa.
Dalit
Yhteiskunta ja politiikka
Vaikka dalitit ovat epäyhtenäinen joukko, he ovat aktivoituneet viime aikoina poliittisesti: kastittomien tuella Mayawatista tuli ensimmäinen dalit-taustainen osavaltion pääministeri vuonna 1995, ja vuoden 2009 parlamenttivaaleissa hän tavoitteli avoimesti Intian pääministerin virkaa. Vuonna 1997 maan presidentiksi valittiin ensimmäistä kertaa dalit, kun K. R. Narayanan valittiin virkaansa. Seuraava presidentiksi valittu kastiton oli Ram Nath Kovind vuoden 2017 presidentinvaaleissa.
Toni Niemi
Niemi siirtyi kauden 2008–2009 Ilveksestä Mestiksen KooKoohon, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Viimeisellä KooKoo-kaudellaan Niemi pelasi myös lainalla SM-liigaseuroissa Pelicansissa ja Tapparassa. Hän teki kesällä 2012 sopimuksen Mestiksen LeKin kanssa.
Dalit
Yhteiskunta ja politiikka
Kastittomien syrjintä kiellettiin kun Intia julistautui itsenäiseksi. Siitä huolimatta kyselyiden mukaan, varsinkin Pohjois-Intiassa, on tavallista kieltäytyä syömästä dalitien kanssa. Kastittomien keskimääräinen elinikä on myös 12 vuotta lyhyempi kuin ylempiin kasteihin kuuluvien. Myös avioliitot eri kastiryhmien välillä ovat todella harvinaisia, ja näiden rajojen rikkomisesta on seurannut kunniamurhia. Asiaa ei ole auttanut valtion tarjoamat rahalliset kannustimet avioitua dalitien kanssa.
Toni Niemi
Tammikuussa 2015 Niemi siirtyi ottelukohtaisella lainasopimuksella yhdessä Teddy Da Costan kanssa Pelicansiin.
Oman pääoman tuottoaste
Ohjearvot
Oman pääoman tuottoasteen ohjearvot ovat: Negatiivinen tuottoaste on huolestuttava.
Oman pääoman tuottoastetta voi yrittää nostaa muutamalla yrityksen pääomarakennetta velkavetoisempaan suuntaan. Tuottoaste nousee, jos liiketoiminta on riittävän kannattavaa ja vieraan pääoman kulujen jälkeen jää lisää tuottoa omalle pääomalle. Velan vipuvaikutuksen vuoksi tähän liittyy kuitenkin suurempi riski.
Soveltuvuus käyttöön
Tuottoaste sopii kannattavuuden mittaamiseen niissä liiketoiminnoissa, jotka sitovat paljon pääomaa. Jos liiketoiminta perustuu taseessa näkymättömään varallisuuteen kuten osaamiseen, pääoman tuotto ei ole paras mittari kannattavuuden mittaamiseen. Jos pääomat ovat pieniä ja pääoman kierto on nopeaa, ei pääoman tuotolle saada järkeviä lukemia. 200 % tuotto kertoo todennäköisemmin väärästä kannattavuusmittarista kuin ylettömän kannattavasta liiketoiminnasta.
Dalit
Yhteiskunta ja politiikka
Intia on myös luonut lakeja, joilla on pyritty parantamaan kastittomien asemaa. Esimerkiksi vuonna 2013 kiellettiin käymälät, joiden ulostesäiliöt joudutaan tyhjentämään käsin. Kyseisessä likaisessa työssä on käytetty erityisesti kastittomia, joita on siihen palkattu matalalla palkalla.
ZZ Ceti -tähti
ZZ Ceti -tähti on valkoinen kääpiö, jossa tapahtuu tähden aaltoilua, ns. tähdenjäristyksiä. Näitä tähtiä kutsutaan myös lyhenteellä DAV. Nämä muuttavat tähden kirkkautta 0,001–0,2 magnitudia 30 sekunnin – 25 minuutin jaksoissa. Kirkkauden vaihtelut johtuvat lämpötilan muutoksista. Pieni lämpötilan muutos muuttaa tähden kirkkautta huomattavasti.
ZZ Ceti -tähti on "ei-säteittäisesti sykkivä tähti". ZZ Ceti -tähdet jaetaan tyypin mukaan ZZA, ZZB ja ZZO-tähtiin. Niitä vastaavat spektrityypit ovat DA, DB ja DO. ZZ:t ovat äärimmäisen kuumia tähtiä, joita sanotaan monesti GW Wirginis -tähdiksi tai lyhenteellä DOV, DBV. DAV-tyypin tähtiä tunnetaan noin 70 ja DOV+DBV-tyypin 38. Esimerkki DAV-tyypin tähdestä on myös GW Librae.
Muita sykkiviä valkeita (esi)kääpiöitä tai alikääpiöitä
Sykkiviä alikääpiöitä ovat "Betsy-tähdet" ja EC 14026-tyypin tähdet.
Hendrik Großöhmichen
Hendrik Großöhmichen (s. 6. kesäkuuta 1985 Hannover, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Großöhmichen allekirjoitti tammikuussa 2012 vuoden mittaisen sopimuksen FC Lahden kanssa, ja siirtyi samalla ensimmäistä kertaa kotimaansa ulkopuolelle. Aikaisemmin hän on edustanut myös Hannoverin kakkosjoukkuetta, Osnabrückiä, Holstein Kieliä, Magdeburgia ja Hansa Rostockia.
Crans-Montana
Crans-Montana on kunta sekä matkailu- ja talviurheilualue Sveitsissä, Valais'n kantonissa.
Nimen historiaa
Crans-Montanan nimeä on käytetty yleisesti 1990-luvulta alkaen, kun Crans-sur-Sierren, Montana-Vermalan ja Aminonan matkailualueet ryhtyivät markkinointiyhteistyöhön. Crans-Montanan nimi juontaa juurensa Crans-sur-Sierren matkailualueen ja Montanan kunnan nimistä. Alueella on ollut matkailutoimintaa 1890-luvulta alkaen. Crans-sur-Sierreen perustettiin vuonna 1907 majatalo, josta myöhemmin kehittyi golfhotelli ja golfharrastuksen keskus. Montanan ensimmäinen hotelli avattiin vuonna 1892 sekä kylpylä vuonna 1901. Talviurheilun nousu alkoi 1950-luvulla.
Kunta
Crans-Montanan kunta perustettiin 1.1.2017, kun neljä alueen kuntaa (Chermignon, Mollens, Montana ja Randogne) yhdistyivät. Vuoden 2015 lopussa näissä kunnissa oli yhteensä 10 931 vakinaista asukasta.
Maantiede
Crans-Montanan kunta sijaitsee Rhônen laakson pohjoisrinteellä, Bernin Alppien etelärinteellä. Kunnan korkein vuori on Schneehore (3 178 m mpy.) Tunnettuja vuoria ovat myös Mont­-Lachaux ja Bella Lui.
Talous
Crans-Montana on Sveitsin tärkeimpiä matkailualueita. Crans-Montana on sekä kesä- että talvimatkailualuetta laskettelurineineen, kylpylöineen, kasinoineen ja golfkenttineen. Alueen vanhan elinkeinon, maatalouden, merkitys on vähentynyt lähes olemattomiin. Matkailualueena Crans-Montana on kuntaa laajempi käsite: Lensin kunta on läntisin osa aluetta.
Liikenneyhteydet
Crans-Montanaan on maantieyhteys Sierrestä ja Sionista. Linja-auto- ja funikulaariyhteys alueelle on Sierrestä. Paikallinen, kylien välinen liikenne on hoidettu busseilla. Kulku vuorille tapahtuu monilla köysiradoilla.
This Independence
This Independence on lauluyhtye The Manhattan Transferin maxi-single vuodelta 1983. Kyseessä on diskomiksaus. Kääntöpuolen kappale "The Night That Monk Returned to Heaven" puolestaan on Thelonious Monkille omistettu muistokappale.
Levyn on kustantanut Atlantic Recording Corp. Yhdysvalloissa ja WEA International muualla. Tuottajana on toiminut Richard Rudolph yhteistyössä yhtyeen kanssa.
Euroopassa singlejä on valmistanut ja levittänyt milanolainen WEA Italiana S.p.A., joka on osa Warner Communications -yhtiötä. Tämän painoksen kannen on valmistanut niin ikään milanolainen Grapyche Magica. Kansikuvassa on LP-levy.
Seikkailujen sirkus
Seikkailujen sirkus on Enid Blytonin kirjoittama Seikkailu-sarjaan kuuluva kirja. Kirjassa Filip Mannering, Dinah Mannering, Jack Trent, Anne Trent ja Jackin papukaija Kiki lähtevät lomamatkalle maalaiskylään, mukanaan Filipin ja Dinahin äiti sekä heidän hyvä ystävänsä Bill "Smugs". Bill tuo heidän mukaansa Gusin joka on annettu hänelle vahdittavaksi. Gus osoittautuukin Tauri-Hessian prinssiksi. Lapset kidnapataan koska Gusista halutaan juonia Tauri-Hessian kuningas. Jack saa paettua toiseen koneeseen. Ja hän vapauttaa ystävänsä myöhemmin Tauri-Hessiassa.
Juoni
Talosta on hiljaisuus ja rauha tipotiessään, kun Filip, Dinah, Jack ja Anne sekä papukaija Kiki pääsevät kotiin pääsiäislomalle. Edessä on neljä rauhallista viikkoa lomaa. Bill tuo mukanaan salaperäisen vieraan, ja koko perhe lähtee lomalle louhosmökkiin. Pian neliapila on taas huiman seikkailun pyörteissä. Se vie heidät kaukaiseen Tauri-Hessiaan, jossa kreivi Paritolen yrittää syrjäyttää kuninkaan.
Qt (kehitysympäristö)
Qt (lausutaan virallisesti kuten englannin kielen sana "cute") on alustariippumaton ohjelmistojen ja graafisten käyttöliittymien käyttöliittymäkirjasto ja ohjelmointiympäristö. Qt sisältää muiden muassa C++ -luokkakirjaston, omaa QML-kieltä käyttävän QtQuick-kirjaston ja alustariippumattoman ohjelmointiympäristön. Qt-ympäristöä käytetään myös tekstipohjaisten sekä palvelinohjelmistojen kehittämiseen.
Qt-ympäristö on vapaa ja avoimen lähdekoodin ohjelmisto ja se on saatavilla GPL- ja LGPL-lisensseillä sekä kaupallisella lisenssillä.
Qt:n tuotemerkin ja tekijänoikeudet omistaa Qt Group. Qt-ympäristöä kehittää Qt Groupin lisäksi Qt Project, joka on avoin joukko yksilöitä ja yrityksiä.
Huomattavia Qt:n avulla kehitettyjä ohjelmistoja ovat KDE-graafinen käyttöliittymä ja siihen liittyvät muut ohjelmistot, Google Earth, Skype, VirtualBox ja VLC media player.
Qt-kirjastossa on sisäänrakennettu tuki C++-ohjelmointikielelle, mutta Qt:iä voidaan käyttää myös muilla kielillä kuten esimerkiksi C# (Qyoto -kirjaston avulla), Java (Qt Jambi), Python (PyQt, PySide, PythonQt), Ruby (QtRuby) ja PHP (PHP-Qt).
Historia
Qt:n ensimmäinen julkinen versio 0.90 julkaistiin 20. toukokuuta 1995. Alusta alkaen Qt on julkaistu sekä avoimella että kaupallisella lisenssillä.
Qt valittiin julkaisunsa aikaan 1996, tuolloin vain Linux-käyttöjärjestelmälle tarkoitetun KDE-työpöytäympäristön kehitysympäristöksi. Qt oli tuolloin saatavilla vapaasti vain "ei-kaupalliseen käyttöön", mikä sai GNU-projektin aloittamaan KDE:n kanssa kilpailevan GNOME-projektin. Qt julkaistiin myöhemmin vapaan lähdekoodin kriteerit täyttävällä GPL-lisenssilla ja maaliskuussa 2009 LGPL:llä, joten sitä voi käyttää vapaasti myös kaupallisissa ohjelmissa.
Yritys
Qt:n alkuperäinen kehittäjä oli norjalainen Trolltech, jonka Nokia osti vuonna 2008. Maaliskuussa 2011 Ohjelmistoyhtiö Digia osti Nokialta Qt:n lisensointi- ja palveluliiketoiminnan. Nokia jatkoi Qt-teknologian kehittämistä, mutta Digia vastaa teknologian kaupallisesta lisensoinnista ja palveluliiketoiminnasta. Elokuussa 2012 julkistettiin, että Digia ostaa koko Qt-kehitysympäristön Nokialta. Kaupan myötä Digia vastasi kaikista Qt-teknologiaan liittyvistä toiminnoista, joista aiemmin on huolehtinut Nokia. Näitä ovat muun muassa tuotekehitys, sekä kaupallisen ja avoimen lähdekoodin lisensointi- ja palveluliiketoiminta, jonka Digia osti jo aikaisemmin maaliskuussa 2011. Kaupan merkittävimpänä tavoitteena on parantaa Digian asemaa Qt-ekosysteemissä ja laajentaa Qt-teknologian saatavuutta yhä useammalle alustalle. Digia eriytti Qt-liiketoiminnan kokonaan omistamaansa Qt Company tytäryhtiöön.
Qt Company on kertonut vuonna 2019 mikrokontrollereille suunnatusta Qt-versiosta.
Tekniikka
Qt-kirjaston oliot välittävät tietoa toisilleen signaaleilla ja lovilla. Ratkaisu on ollut käytössä toteutuksen ensijulkaisusta lähtien vuonna 1994. Menetelmän tavoite on korjata kaksi callback-funktioiden heikkoutta: parantamalla tyyppiturvallisuutta ja vähentää riippuuvuutta tiedosta mitä callback-funktiota käsittelijän on kutsuttava. Tekniikka toteuttaa havainnoitsija-suunnittelumallin. Vastaava toteutus on myös muun muassa Boost-kirjastossa.
Qt:ssa luokka voi toteuttaa yhden tai useampia signaaleja ja yhden tai useampia lovia. Signaalit voidaan kytkeä mihin tahansa haluttuun määrään lovia -funktiolla. Lovi on kuin mikä tahansa luokan jäsenmetodi ja sitä voidaan kutsua suoraan, mutta se on määriteltävä loveksi avainsanalla. Signaalilla ei ole omaa toteutusta. Signaalin lähettämistä kutsutaan emittoimiseksi.
Nahariya
Nahariya on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Se on Israelin pohjoisin rannikkokaupunki. Vuoden 2017 lopussa kaupungin väkiluku oli 56 071.
Qt (kehitysympäristö)
Alustat
Qt on julkaistu seuraaville alustoille:
Nahariya
Talous
Nahariyan talouden pääalat ovat matkailu, teollisuus, maatalous, kauppa ja palvelut. Kaupungin hotellialue kattaa alueen kaupungin rannikolla. Kaupungin liikekeskusta sijaitsee pääkadun varrella. Nahariyan rautatieaseman paikkeilla sijaitsee vanha teollisuusalue ja sittemmin on rakennettu myös uusi teollisuusalue kaupungin pohjoispuolelle.
Väestö
Vuoden 2017 lopussa Nahariyan asukasluku oli 56 071. Vuonna 1941 asukasluku oli noin 1 000, vuonna 1953 9 200, vuonna 1968 20 700 ja vuonna 2002 47 400. Monet kaupungin juutalaisista siirtolaisista ovat saapuneet Romaniasta, Pohjois-Afrikasta ja Irakista.
Qt (kehitysympäristö)
Moduulit
Qt-luokkakirjasto sisältää seuraavat moduulit:
Two Originals – Salvation & Radical
Two Originals – Salvation & Radical on suomalaisen rockyhtye Smackin vuonna 1992 julkaistu kokoelma, joka sisältää yhtyeen kaksi viimeistä studioalbumia Salvationin (1987) ja Radicalin (1988), sekä kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta ”Can You Dig It” ja ”Crazy River”.
Qt (kehitysympäristö)
Moduulit
Lisäksi Qt-ympäristö sisältää erilaisia ohjelmointiin sekä kansainvälistämiseen ja lokalisointiin tarkoitettuja työkaluja.
Two Originals – Salvation & Radical
Lähteet
Smack
Aníbal Fernandes
Aníbal Ferreira Fernandes (s. 29. helmikuuta 1968) on portugalilainen entinen koskimeloja. Hän osallistui Atlantan olympialaisissa 1996 kajakkiyksikköjen kilpailuun, jossa hän oli kolmaskymmenes.
Castrén
Castrén (myös Castrenius) on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet tieteessä ja politiikassa. Ensimmäisenä suvussa Castrenius-nimeä käytti Pälkäneen kirkkoherra Olaus (Olof) Castrenius (1666 – 1737). Hänen isänsä oli ollut ratsutilallinen Sääksmäen Linnaisissa, joten nimi Castrenius lienee tullut latinan 'linnaa' tarkoittavasta sanasta castrum. Suvun kaikki nykyiset haarat polveutuvat hänen vanhimmasta pojastaan, Kajaanin pormestari ja kruununvouti Matthias Castreenista. Suku asettui isonvihan jälkeen Pohjois-Pohjanmaalle, missä se tunnettiin pitkään virkamies- ja pappissukuna. 1900-luvun alussa suvusta tuli poikkeuksellisen paljon nuorsuomalaisia poliitikkoja.
Messerschmitt Bf 108 Taifun
thumb|Entisöity Messerschmitt Bf 108 Taifun. thumb|Nord 1002 Pingouin 2, Ranskassa toisen maailmansodan jälkeen valmistettu Renault-moottorinen Taifun Luftwaffen väreihin maalattuna. Messerschmitt Bf 108 Taifun (BFW M 37) on saksalainen 1930-luvun alussa suunniteltu yksitasoinen yhteyslentokone. Sen suunnitteli Willy Messerschmitt ja valmistaja oli Bayerische Flugzeugwerke (BFW)-lentokonetehdas Augsburgissa, Baijerissa.
Bayerische Flugzeugwerke nimi vaihtui 11. heinäkuuta 1938 Messerschmitt Flugzeugbau GmbH:ksi, ja Taifunin valmistus siirtyi uuteen tehtaaseen Regensburgiin. Vuonna 1942 koneen valmistus siirrettiin Ranskaan Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nordin (SNCAN) tehtaalle Les Mureauxiin, lähelle Pariisia. Se valmisti 285 Taifun-konetta vuosina 1941–1944.
Sodan jälkeen konetta valmistettiin Ranskassa jäljelle jääneistä osista nimellä Nord 1001 Pingouin I. Moottorina koneissa oli kuusisylinterinen 233 hv Renault 6Q-11 -moottori.
Valmiiden osien loputtua SNCAN alkoi rakentaa kokonaan uusia Nord 1002 Pingouin II-koneita 230 hv Renault 6Q-10-moottorilla varustettuna. Suurin osa sodan jälkeen valmistetuista koneista toimitettiin Ranskan ilmavoimille.
Kakkurilampi (Kihniö)
Kakkurilampi on Pirkanmaalla Kihniössä Korhoskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kakkurilampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee Lamminvuoren pohjoispuolella. Siihen laskee yksi oja pohjoispuolen ojitetulta suolta. Lampeen valuu myös läheisen maatilan peltojen pintavettä. Laskuoja alkaa pelto-ojana, joka jatkaa sitten metsäojana ja yhtyy alempana metsäojien verkostoon. Lopulta lammen vedet ohjautuvat Sulkuejärven pohjoispäähän Tervasniemen viereiseen lahteen. Rantaviiva on 750 metriä pitkä. Se on puoliksi kovaa metsämaata tai peltomaata. Se rannoille ei ole rakennettu vapaa-ajan asuntoja eikä lammelle johda teitä.
Huhmassuo
thumb|right|250px|Huhmassuon [[rahkarämettä.]] Huhmassuo on suo Someron Vilukselan kylässä Ypäjän rajalla. 81 hehtaarin laajuinen suo on suotyypiltään mäntyräme ja kuuluu yhdessä Loimaan puolella sijaitsevan Eksyssuon kanssa Natura 2000 -ohjelmaan. Suon keskellä on vanhaa metsää kasvava saareke. Suohon rajoittuu lännessä Piilikankaan harjumuodostuma ja koillisessa sen jatkeena oleva Soukanseljän harju. Harjualueita lukuun ottamatta suon reunat ovat lähes kauttaaltaan ojitetut.
Viron nykytaiteen museo
Viron nykytaiteen museo (Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum, EKKM) on Tallinnassa sijaitseva nykytaidemuseo. Sen toimitusjohtaja on Marten Esko. Näyttelyiden lisäksi museo järjestää kulttuuritapahtumia, ja tiloissa on kahvila ja kirjakauppa.
Museo on profiloitunut uuden ja kokeellisen virolaisen taiteen esittelijänä. Se jakaa Köler-palkintoa. Museo saa tukea Viron kulttuuriministeriöltä, mutta Tallinnan kaupunki ei juuri ole tukenut museon toimintaa muuten kuin vuokraamalla tilan.
Tilanne on herättänyt Virossa vastalauseita, pian julkaistaan muun muassa museon toimintaa tukeva avoin kirje.
Kangaba
Kangaba on Minidianin maalaiskunnan ja Kangaban piirin hallinnollinen keskus Koulikoron alueella Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 95 kilometriä Bamakosta lounaaseen. Kangaban kautta kulkee Bamakon ja Guinean rajan välinen maantie RN26.
Mandinkojen asuttama Kangaba kuului keskiaikaiseen Malin valtakuntaan, jossa se toimi kultakaupan välittäjänä. 1200-luvun alussa sen valtasi Kaniagan hallitsija Sumanguru, joka perimätiedon mukaan murhasi paikallisen hallitsijasuvun jäsenet rampaa Sundiata Keïtaa lukuun ottamatta. Vuonna 1235 Sundiata voitti Sumangurun Kirinan taistelussa, minkä seurauksena muinaisen Ghanan alue liitettiin Maliin. Myöhemmin Sundiata siirsi valtakunnan pääkaupungin Kangabasta Nigerin sivujoen Sankaranin suuhun perustettuun Nianiin.
Kangaban keskustassa sijaitsee mandelaisten kansojen pyöreä savitiilinen pyhättö kamabulon, joka on perimätiedon mukaan rakennettu jo Sundiatan aikana 1200-luvulla. Samankaltaisia pyhättöjä on ollut muitakin, mutta ne eivät ole säilyneet. Kylän itäpuolella sijaitsevassa Kouroukanfougassa pidettiin Sundiatan kruunajaiset Sumangurusta saadun voiton jälkeen. .
Albania
thumb|200px|right|Moskeija [[Tiranassa. Hieman yli puolet Albanian asukkaista on muslimeja.]]
Albania (, ’Kotkien maa’) eli Albanian tasavalta on valtio Euroopassa Balkanilla. Sen rajanaapureita ovat Montenegro, Pohjois-Makedonia, Kreikka ja Kosovo. Lännessä Albania rajoittuu Välimereen. Maa on vuoristoinen, viljelyä harjoitetaan vain kapealla rannikkokaistaleella, jolla sijaitsee myös pääkaupunki Tirana. Albanian noin 2,86 miljoonasta asukkaasta vähän yli puolet on muslimeja.
Nykyinen Albania kuului antiikin aikana Illyriaan. Sen jälkeen maata ovat hallinneet Rooma, Bysantti ja Osmanien valtakunta. Albania itsenäistyi vuonna 1912. Toisen maailmansodan jälkeen maata hallitsivat kommunistit Enver Hoxhan johdolla, ja maa eristäytyi. Se luopui kommunismista viimeisenä Euroopan maana, ensimmäiset monipuoluevaalit järjestettiin vuonna 1991.
Maantiede
Suurin osa Albaniasta on vuoristoista. Maan pohjoisosassa on Albanian Alpit -vuoristo, ja myös etelä- ja keskiosat ovat korkeaa ylänköä. Ylängöiltä saavat alkunsa monet Adrianmereen laskevat joet, joista tärkeimmät ovat Semani, Drini ja Vijose. Maan suurin järvi on Shkodër, ja korkein kohta on Maja e Korabit (2 753 metriä). Rannikkoalangot ovat Albanian ruoka-aitta, sillä vain kapea rannikkokaistale on viljelyskelpoista aluetta. Osa rannikosta on soistunutta.
Maan vuoristoisuudesta johtuen sen alueella on monia eri ilmastonaloja. Rannikolla on tyypillinen välimerenilmasto, kun taas vuoristossa on mantereinen viileämpi ilmasto.
Alankoalueilla on leudot talvet ja keskilämpötila on 7 °C. Kesällä vastaava lämpötila on 24 °C, ja silloin kosteusprosentti on korkea. Eteläisillä alangoilla vastaavat lämpötilat ovat noin 5 °C korkeampia läpi vuoden. Ero on hieman suurempi kuin 5 °C kesäisin ja hieman pienempi talvisin.
Sisämaassa pinnankorkeus vaikuttaa voimakkaasti ilmastoon. Vuoriston viileän lämpötilan aiheuttaa mantereen päällä oleva ilmamassa, joka hallitsee Itä-Euroopan ja Balkanin säätä. Kesälämpötilatkin ovat keskimäärin matalampia vuoristossa kuin rannikolla, mutta paikalliset erot ovat suuria.
Sademäärät vaihtelevat: rannikolla sataa 1 000–1 500 mm ja vuoristossa 1 800–2 500 mm vuodessa. Rannikon sateesta 95 prosenttia tulee talvella. Vuoristossa vuodenaikojen erot eivät ole yhtä suuret.
Albanian luonto on monimuotoista: maassa on tavattu 3 200 putkilokasvilajia ja 15 600 eläinlajia. Luonnonsuojelua on lisätty 2000-luvulla. Vuonna 2005 maan pinta-alasta 5 prosenttia oli suojeltu, vuonna 2014 jo 16 prosenttia.
Vuonna 2012 maassa oli 15 ehdotettua kansallispuistoa ja kaksi näitä tiukemmin suojeltua aluetta.
Varhaishistoria, osmanit ja italialaiset
Nykyisen Albanian alueella asui jo antiikin aikana illyrialaisia, joista nykyiset albaanit polveutuvat. Illyrialaiset alistuivat Rooman valtaan ajanlaskumme alun tienoilla ja säilyivät sittemmin Itä-Rooman eli Bysantin vallan alla keskiajalle asti.
1300-luvun lopulla Osmanien valtakunta alkoi levittäytyä Albaniaan, mutta Albanian kansallissankari Skanderbeg yhdisti 1400-luvulla albaanit vastarintaan vuosiksi 1443–1478. Skanderbegin kuoleman jälkeen Albania joutui osaksi Osmanien valtakuntaa ja suurin osa väestöstä omaksui vähitellen islamin.
1800-luvun lopulla albaanien toiveet itsenäistymisestä alkoivat herätä, ja ensimmäisen Balkanin sodan yhteydessä 1912 Albania itsenäistyi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Albania joutui sotanäyttämöksi, ja sodan jälkeen Albania pyrki nojautumaan Italian suojeluun. Vuonna 1928 maa muuttui kuningaskunnaksi, kun konservatiivinen klaanipäällikkö ja pääministeri Ahmed Zogu julistettiin maan kuninkaaksi nimellä Zogu (Zog) I. Italian vaikutusvalta maan asioihin kuitenkin vahvistui yhä. Huhtikuussa 1939 Italian joukot miehittivät maan ja liittivät sen protektoraattina Italian alaisuuteen. Italian huonon sotamenestyksen takia Saksa lähetti keväällä 1941 Balkanille joukkoja, ja Albanian miehittäjiksi tuli saksalaisia.
Toinen maailmansota ja Hoxhan kausi
Toisen maailmansodan aikana kommunistiset ja kansallismieliset sissit taistelivat Albaniassa italialaisia ja saksalaisia miehitysjoukkoja sekä toisiaan vastaan.
Titon Jugoslavian tuella Enver Hoxhan johtamat kommunistit selviytyivät voittajiksi ja maa julistettiin kansantasavallaksi 1946. Sodan jälkeen ideologiset ristiriidat Jugoslavian kanssa syvenivät, ja maa haki tukea ensin vuodesta 1948 alkaen Stalinin Neuvostoliitosta ja Stalinin kuoleman jälkeen vuodesta 1962 alkaen Maon Kiinasta. Albania tuomitsi Tšekkoslovakian miehityksen ja erosi syksyllä 1968 Varsovan liitosta. Sosialististen maiden talousyhteisöstä SEVsta maa oli eronnut jo aiemmin. Lopulta Maon kuoltua ja niin sanotun neljän koplan kukistuttua 1970-luvun lopulla välit myös Kiinaan huononivat ja maa siirtyi tiukalle eristäytymislinjalle. Albania ja Andorra olivat ainoat eurooppalaiset valtiot, jotka eivät osallistuneet Helsingissä kesällä 1975 pidettyyn Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokoukseen ETYKiin.
Hoxhan ympärille alkoi muodostua nopeasti henkilökultti, ja 1960-luvulle tultaessa se oli kehittynyt pitemmälle kuin missään muussa sosialistisessa maassa, ehkä lukuun ottamatta Pohjois-Korean Kim Il-Sungia tai Kiinan Mao Zedongia. Vuonna 1967 toteutettiin aggressiivinen uskontojen vastainen kampanja, ja maa julistettiin ateistiseksi valtioksi. Kirkot ja moskeijat suljettiin ja otettiin muuhun käyttöön tai purettiin.
Hoxha pelkäsi vainoharhaisesti Varsovan liiton tai Naton hyökkäystä maahan. Vuoden 1968 jälkeen rakennettiin maan rajoille, rannikoille ja sisämaahan kahdeksan vuoden aikana 700 000 teräsbetonista bunkkeria torjumaan mahdollista hyökkäystä.
Vuonna 1984 julkaistun Amnesty Internationalin uraauurtavan raportin mukaan Albanian ihmisoikeustilanne oli Hoxhan aikana huono. Ilmaisu-, uskonharjoittamis-, liikkumis- ja järjestäytymisvapaus oli rajoitettua, vaikka vuonna 1976 hyväksytty perustuslaki periaatteessa takasi oikeudet. Vuonna 1981 Hoxha määräsi useita johtavassa asemassa olevia puoluevirkailijoita teloitettavaksi puhdistuksessa. Pääministeri Mehmet Shehu teki itsemurhan.
Hoxhan jälkeen
Hoxhan kuoltua 1985 ja sosialismin murruttua vähän myöhemmin Itä-Euroopassa myös Albanian hallitus taipui monipuoluevaaleihin 1991. Entisten kommunistien muodostama Sosialistinen puolue voitti ensimmäiset vaalit, mutta yleislakon ja levottomuuksien jälkeen pidetyissä uusissa vaaleissa 1992 valtaan nousi opposition Demokraattinen puolue. Jopa satojentuhansien albanialaisten menetettyä rahansa valtavassa pyramidihuijauksessa kapinointi kaatoi Demokraattisen puolueen hallituksen 1997 ja nosti Sosialistipuolueen uudelleen valtaan.
Albanian presidentti Ramiz Alia allekirjoitti Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssin päätösasiakirjan Helsingissä syyskuussa 1991.
Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa valtaan nousi entisen presidentin Sali Berishan johtama Demokraattipuolue. Demokraattipuolue säilytti aseman vuoden 2009 vaaleissa, joiden jälkeen opposition aktivistit vaativat pitkään äänenlaskennan uusimista vaalivilppiväitteiden vuoksi. Tammikuussa 2011 hallituksen vastaisissa mielenosoituksissa Tiranassa mielenosoittajat vastustivat hallituksen korruptiota. Kolme ihmistä kuoli.
Kesäkuun 2013 parlamenttivaaleissa sosialistit saivat murskavoiton, ja Edi Rama aloitti pääministerinä syyskuussa.
Albaniassa oli vuoden 2019 alkupuolella kuukausia jatkuneita mielenosoituksia, joissa vaadittiin vuodesta 2013 lähtien vallassa olleen sosialistipääministeri Edi Raman eroa ja ennenaikaisia vaaleja. Pääoppositiopuolue keskustaoikeistolainen demokraattinen puolue syytti Ramaa ja tämän hallitusta yhteyksistä järjestäytyneesen rikollisuuteen ja korruptioon. Oppositio myös kyseenalaisti vuoden 2017 parlamenttivaalien tuloksen ja syytti sosialisteja vaalivilpistä. Kansainvälisten vaalitarkkailijoiden mukaan vaalit kuitenkin sujuivat enimmäkseen hyvin. Albania oli jättänyt EU-jäsenhakemuksen vuonna 2009 ja hakijamaastatuksen se sai vuonna 2014. EU on kuitenkin halunnut Albanialta lisänäyttöjä ennen varsinaisten jäsenneuvottelujen aloittamista; haasteina on pidetty erityisesti  hallinnon ja oikeusvaltiorakenteiden kehittämistä, korruptiota sekä ihmis- ja huumekauppaa.
Politiikka
Albania on parlamentaarinen tasavalta, jossa valtionpäämiehenä on parlamentin viisivuotiseksi kaudeksi (korkeintaan kahdeksi kaudeksi) valitsema presidentti. Yleisesti ottaen presidentin valta Albaniassa ei ole kovin suuri, mutta presidentti nimittää pääministerin, joka puolestaan ehdottaa hallitusta, jonka presidentti nimittää ja parlamentti hyväksyy. Parlamentissa (alb. Kuvendi) on 140 kansanedustajaa, joista 100 valitaan suoralla vaalilla, 40 suhteellisella tavalla. Parlamenttivaalikausi on neljä vuotta.
Kommunismin kaatumisen jälkeen Albanian poliittista kenttää ovat hallinneet kaksi puoluetta: demokraattinen puolue (PD) ja sosialistinen puolue. Valta on vaihdellut näiden välillä: SP on ollut valtapuolue vuodesta 2013 ja DP oli vuodet 2005–2013. DP on keskusta-oikeistolainen ja keskittynyt antikommunistiseen politiikkaan, kun taas SP syntyi vanhan kommunistisen puolueen raunioille. Kolmantena puolueena on useissa vaaleissa ollut SP:stä eronnut Sosialistinen integraatioliike (LSI). Vuoden 2017 vaaleissa SP sai 74 paikkaa eli enemmistön 140-paikkaiseen parlamenttiin. Tuloksen perusteella SP:n johtaja Edi Rama jatkoi pääministerinä. DP sai 43 paikkaa, LSI 19 paikkaa ja kaksi pienempää puolueetta yhteensä neljä paikkaa.
Aluejako
Vuodesta 2000 alkaen Albania on jaettu kahteentoista maakuntaan (qark). Tätä ennen maakuntia vastasivat prefektuurit (prefekturë), jotka jakautuivat edelleen 36 piirikuntaan (rrethe). Yhdessä prefektuurissa oli siten 2–4 piirikuntaa. Piirikunnat jakautuivat edelleen kuntiin, joita oli kahta eri tyyppiä (maalaiskunnat, komunë, ja kaupunkikunnat, bashki). Esimerkiksi vuonna 2000 maalaiskuntia oli 309 ja kaupunkikuntia 65. Vuoden 2015 kuntauudistuksessa kuntien määrää vähennettiin 61:een ja jaottelu maalais- ja kaupunkikuntien välillä lakkautettiin. Samalla aiemmat kunnat jäivät uusien kuntien osa-alueiksi.
Talous
pienoiskuva|250px|[[Durrësin sijainti Adrianmeren ja Joonianmeren tuntumassa tekee sen satamasta yhden Albanian vilkkaimmista.]] Albania on kommunismista siirtymisen jälkeen siirtynyt markkinatalouteen, ja sen talous on kasvanut nopeasti vuoden 1990 jälkeen. Vuonna 2009 maa luokiteltiin keskitulotason valtioksi. Ennen 2000-luvun lopun finanssikriisiä Albania oli Euroopan nopeimmin kasvava talous. Maailmanpankin mukaan Albanian talous kasvoi vuonna 2018 noin 4,2 prosenttia. Siihen vaikuttivat erityisesti hydrologiset olosuhteet, jotka edistivät vesivoiman käyttöä, ja kotitalouksien kulutuksen kasvu.
Vuonna 2018 palvelut tuottivat 47,9 prosenttia bruttokansantuotteesta, teollisuus ja rakennusala 21,3 prosenttia ja maa- ja metsätalous 18,4 prosenttia. Työvoimasta puolestaan 42,9 prosenttia oli palvelualoilla, 37,4 prosenttia maataloudessa ja 19,8 prosenttia teollisuudessa. Työttömyysaste oli 12,3 prosenttia. Sukupuolten välillä on iso ero työllistymisasteessa, sillä miehistä 66,7 prosenttia ja naisista 52,4 prosenttia oli työelämässä. Iso osa naisista oli lisäksi palkattomia työntekijöitä perhetiloilla.
Noin neljännes Albaniasta on viljeltyä. Tärkeimpiä maatalouden tuotteita ovat vehnä, maissi, sokerijuurikas ja vesimeloni. Lampaat, vuohet, nauta ja siat ovat puolestaan tärkeimmät karjaeläimet. Kommunistiaikana hallinto panosti erityisesti maan teollistumiseen, mutta silloin kukoistanut kemianteollisuus on sittemmin rappeutunut. Tärkeimpiä teollisuustuotteita on ruoat ja juomat, rakennusmateriaalit, maaöljy, tekstiilit ja sementti. Albanian luonnonvarat ovat suhteellisen laajat: maan lounaisosasta löytyy maaöljyä ja maakaasua sekä koillis- ja keskiosasta muun muassa kromia, kuparia ja rauta–nikkeliä. Kaivosteollisuuden merkitys on kuitenkin laskenut kommunistihallinnon jälkeen, koska kaivosteollisuus on jäänyt alikehittyneeksi. Palveluala on kehittynyt voimakkaasti 2000-luvulla, kun maan muinaisjäännöksiä ja muistomerkkejä on restauroitu ja rannikolle on rakennettu hotelleja sekä muuta matkailuinfrastruktuuria.
Albanian rahayksikkö on lek, jota on vuodesta 1992 hallinnoinut Albanian keskuspankki. Kreikka, Saksa ja Turkki ovat Albanian suurimmat investoijat, ja niiden osuus ulkomaalaisista investoinneista on 2000-luvulla ollut kolme neljäsosaa. Albanian vaihtotase on alijäämäistä, ja sen tärkeimmät kauppakumppanit ovat Italia, Kreikka, Turkki, Saksa ja Kiina. Sen keskeisimpiin vientituotteisiin kuuluvat tekstiilit, jalkineet ja perusmetallit.
Liikenne
Albaniassa on noin 18 000 kilometriä teitä. Siitä noin 7 450 kilometriä pidetään pääteinä. Vaikka tiestöön on kiinnitetty 2000-luvulla huomiota, se on edelleen paikoin huonossa kunnossa. Osa teistä on kuitenkin korkealaatuisia, kuten valtatie Tiranasta Kosovaan ja rantatie Montenegrosta Butrintiin. Linja-autot ja minibussit ovat keskeisimmät julkiset kulkuvälineet. Durrës on puolestaan junaliikenteen tärkein solmukohta. Pääkaupungissa Tiranassa ei ole omaa rautatieasemaa, vaan junat pysähtyvät sen esikaupunkialueella.
Nënë Terezan kansainvälinen lentoasema on Albanian ainoa lentoasema, ja se sijaitsee 17 kilometriä Tiranasta luoteeseen. Durrës on maan tärkein satama.
Väestö
Albanian tilastokeskuksen arvion mukaan maassa oli vuoden 2019 alussa 2 862 427 asukasta, noin 0,3 prosenttia vähemmän kuin vuoden 2018 alussa. Albanian väestönkasvu on negatiivinen, ja väestö myös ikääntyy nopeasti. Kokonaishedelmällisyysluku oli vuonna 2018 vain 1,37, mikä on selvästi alle nettouusiutumisluvun 2,1. Syntyneitä oli vuonna 2018 noin 7 000 enemmän kuin kuolleita, mutta nettomuuttoluku oli tappiollinen noin 15 000 henkilöllä. Maailmanpankin arvion mukaan Albanian väkiluku voi vähentyä vuosittain noin 40 000 ihmisellä. Syntyvyys oli vuonna 2018 matalin sitten vuoden 1948, ja maastamuutto vaikuttaa edelleen jatkuvan. Kaikista pessimistimmän arvion mukaan Albaniassa olisi vuonna 2100 enää 860 000 asukasta.
Albaanit muodostivat vuoden 2011 väestönlaskennassa 82,6 prosenttia albanialaisista. Albaanit voidaan jakaa kahteen ryhmään, ghegeihin, jotka asuvat maan pohjoisosassa, ja toskiin, jotka elävät etelässä. Monet vähemmistöryhmät ovat kritisoineet vuoden 2011 väestönlaskentaa, sillä peräti 14 prosenttia ei halunnut ilmoittaa kansallisuuttansa. Virallisesti Albaniassa tunnustetaan kolme vähemmistöryhmää, kreikkalaiset, makedonialaiset ja montenegrolaiset, ja kaksi kulttuurivähemmistöä, aromanialaiset ja romanit. Romaneita oli vuoden 2011 väestönlaskennassa noin 1 300, mutta joidenkin lähteiden mukaan heitä olisi maassa jopa 120 000. Albanian kreikkalaisten oman väestönlaskennan perusteella he muodostavat noin kymmenesosan Albanian väestöstä, vaikka virallisessa väestönlaskennassa osuus oli alle prosentti.
Albania on muslimienemmistöinen valtio, mutta pitkän kommunistisen ateismin vaikutuksesta iso osa albanialaisista on sekulaareja. Sunnimuslimien osuus oli vuonna 2011 noin 56,7 prosenttia. Bektashi-muslimeita oli puolestaan 2,1 prosenttia väestöstä. Suurimmat kristityt ryhmät olivat katoliset, joita oli 10,0 prosenttia, ja ortodoksiset, joita oli 6,8 prosenttia väestöstä.
Gian Simmen
Gian Simmen (s. 19. helmikuuta 1977 Arosa, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen lumilautailija ja olympiavoittaja. Simmen voitti lumikourun ensimmäisen olympiakullan Naganossa 1998 (jossa laji oli ensi kertaa olympialaisissa). Salt Lake Cityssä 2002 hän oli kahdeksastoista ja Torinossa 2006 kolmastoista.
Albania
Kulttuuri
Albanian kansallinen symboli on kautta aikain ollut kotka. Kotka on kuvattu kivikaiverrukseen vuodelta 1190. Sen jälkeen kotka on ollut monen hallitsijasuvun vaakunassa, ja nykyisinkin albanialaiset viittaavat itseensä "kotkanpoikina".
Perinteinen arkkitehtuuri hävisi lähes tyystin kaupunkikuvasta stalinistisen diktatuurin vuosina, jolloin kaupunkien keskustat täyttyivät sosialistisen realismin betonilaatikoista, ja kirkot ja moskeijat purettiin tai muutettiin urheiluhalleiksi ja elokuvateattereiksi. Poikkeuksena ovat Berat ja Gjirokastra, jotka onkin julistettu sittemmin museokaupungeiksi ja Unescon maailmanperintökohteiksi.
Stalinismi ja sitä seurannut köyhyys tuhosi myös ruokakulttuurin, ja perinneruokia valmistavatkin nykyisin innokkaimmin ulkomailla asuvat albanialaissiirtolaiset. Juhla-ateriaan kuuluu paljon lihaa ja rakia, paikallista viinaa. Uskonnollisten juhlapäivien perinneleivonnaiset ovat säilyneet jotenkuten: ortodokseilla pääsiäispaaston aloittava laskiaisvanukas tai löysä pannukakku eli qumështor ja muslimeilla paaston päättävä mausteinen vanukas ashura.
Gjergj Fishta (1871–1940) oli aikansa kansallisrunoilija, mutta hänen työnsä kiellettiin kommunistiaikoina. Uusista kirjailijoista kansainvälistä mainetta on saanut Ismail Kadare (s. 1936).
Albanialainen musiikki on monipuolista ja monikulttuurista. Maan eteläosassa on kehittynyt erityinen moniääninen laulutapa, joka muistuttaa bysanttilaista kirkkomusiikkia. Pohjoisosan laulut ovat yleensä yksiäänisiä. Çifteli eli ciftelia on kaksikielinen kielisoitin. Maa on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 2004.
Urheilu
Albania osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1972, mutta ei ole saanut kisoista mitaleita. Maalla on ollut eniten edustajia painonnostossa, jossa on ollut mukana yhdeksän eri albanialaiskilpailijaa.
Jórunn Viðar
Jórunn aloitti musiikkiopintonsa Islannissa ja jatkoi pianonsoiton opiskelua 1930-luvun lopussa Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1943–1945 hän opiskeli sävellystä Vittorio Gianninin johdolla Juilliard Schoolissa. Islantiin palattuaan Jórunn aloitti työskentelyn pianistina ja säveltäjänä. Hän oli elokuvamusiikin ja baletin edelläkävijä maassaan. Hänen käsialaansa on esimerkiksi ensimmäinen islantilainen baletti Eld. Jórunn sävelsi myös esimerkiksi Slátta-konserton pianolle sekä useita kansallisesti tunnettuja lauluja ja sovitti kansanlauluja.
Jórunn teki pianistina usein yhteistyötä laulaja Þuríður Pálsdóttirin kanssa. Hän kuului Islannin säveltäjäliittoon noin kahdenkymmenen vuoden ajan sen ainoana naispuolisena jäsenenä. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Islannin Haukan ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1989. Hän oli naimisissa Lárus Fjeldstedin (1918–1985) kanssa ja sai kolme lasta.
Joseph Luns
Joseph Marie Antoine Hubert Luns (28. elokuuta 1911 Rotterdam, Alankomaat – 17. heinäkuuta 2002 Bryssel, Belgia) oli alankomaalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi ulkoministerinä 1952–1971, lähes kaksi vuosikymmentä ja pidempään kuin kukaan muu Alankomaissa. Myös sitä seurannut jakso Naton pääsihteerinä, 13 vuotta 1971–1984, oli ennätyspitkä.
Lakitieteen tohtori Luns aloitti Alankomaiden ulkoasiainministeriössä 1938 ja toimi toisen maailmansodan aikana maan Lissabonin ja Lontoon lähetystöissä ja sodan jälkeen YK-edustustossa New Yorkissa. Vuonna 1952 Luns nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi Willem Dreesin johtamaan hallitukseen, jossa joutuikin käytännössä hoitamaan toisen ulkoministerin tehtäviä. Vuonna 1956 Luns aloitti virallisen ulkoministerijaksonsa, joka jatkui keskeytyksettä vuoteen 1971 saakka.
Amagasaki
Amagasaki on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee aivan prefektuurin kaakkoisreunassa Osakan kaupungin rajalla ja Osakanlahden rannalla. Itäpuolella Amagasaki rajoittuu Kanzakijokeen ja sen takana Osakaan, länsipuolella Mukojokeen ja sen takana Nishinomiyaan. Kaupungissa on 466 058 asukasta (vuonna 2014), ja sen pinta-ala on 50,26 neliökilometriä. Amagasaki on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Amagasakista tehtiin maaseutukaupunki, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1916. Lähes nykyisen alueensa kaupunki saavutti kuntaliitosten kautta vuonna 1947. Amagasaki vaurioitui pahasti amerikkalaisten pommituksissa toisessa maailmansodassa. Kaupunki on osa Osaka-Kōbe-teollisuuskompleksia ja siellä tuotetaan rautaa, terästä, lääkkeitä, väriaineita, tekstiilejä, lasia sekä puuesineitä. Kaupungissa on myös panimoita ja iso telakka.
Harry Sistonen
Harry Mauri Sistonen (22. syyskuuta 1919 Lappeenranta – 17. lokakuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen professori 1972–1986.
Sistonen valmistui diplomi-insinööriksi 1947. Hän oli Imatran voima oy:n suunnitteluinsinööri 1945–1951, pääsuunnittelija 1952–1972, toimistopäällikkö 1960–1972, Teknillisen korkeakoulun vesirakentamisen vt. professori 1969–1972, professori 1972–1986 ja korkeakoulun vesiteknillisen laitoksen johtaja 1974–1986. Lisäksi hän oli vuodesta 1981 korkeimman hallinto-oikeuden yli-insinöörineuvos.