cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shizufumi Ishido
Ishido-perheen kotidojo
Ishido-perheen kotidojo sijaitsee Japanin Kawasakissa. Se rakennettiin 1970-luvun lopulla periaatteella että kotitalon alakerrassa sijaitseva dojo on Ishido-perheen toinen koti, asuinkerroksen alla. Päivisin dojo on varattu lasten kendoharjoitteluun ja iltaisin harjoitteluajat on jaettu kendon, iaidon ja jodon kesken.
Malvin Whitfield
Malvin (”Mal”) Greston Whitfield (11. lokakuuta 1924 Bay City, Texas, Yhdysvallat – 18. marraskuuta 2015 Washington ) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Crack
Valmistus
Koska kokaiinin jauhemainen muoto kokaiinihydrokloridi tuhoutuu korkeassa lämpötilassa, siitä on poistettava hydrokloridi, jotta ainetta voidaan polttaa. Ensin kokaiinihydrokloridiin lisätään ammoniumia, tai ruokasoodaa ja vettä. Sekoituksen jälkeen aine kuumennetaan, mikä poistaa siitä hydrokloridin. Tuloksena on kakkumainen kiinteä aine, joka kestää polttamisen.
M/S UND Atılım
M/S UND Atılım on turkkilaisen U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2002 Flensburger Schiffbau Gesellschaftin telakalla Flensburgissa, Saksassa. UND Atılım on rekisteröity Turkin lipun alle ja sen kotisatama on Istanbul.
Crack
Valmistus
Ensimmäinen tapa polttaa kokaiinia oli valmistamalla siitä freebasea, mutta helpommin valmistettava crack syrjäytti sen katuhuumeena Yhdysvalloissa 1980-luvulla. Crack on myös halvempaa kuin jauhemainen kokaiini. Crackin valmistus on tuottoisaa, sillä yhdestä 50–100 dollarin hintaisesta kokaiinierästä voidaan valmistaa 10–25 crack-annosta, joista saa katukaupassa 3–50 dollaria kappale.
M/S UND Atılım
UND Atılımin sisaraluksia ovat M/S Maersk Vlaardingen, M/S UND Birlik, M/S Maersk Voyager, M/S UND Ege ja M/S UND Adriyatik.
Crack
Käyttö
thumb|Mies polttamassa crackia piipussa. Kokaiinin käyttäminen polttamalla vaatii vähemmän tarvikkeita kuin suonensisäinen käyttö, ja se on sosiaalisesti hyväksyttävämpää.
M/S UND Atılım
Käyttöhistoria
7. heinäkuuta 2001 tapahtui kölinlasku. 19. lokakuuta alus laskettiin vesille ja 11. tammikuuta 2002 se luovutettiin UND DENIZ TASIMACILIGI AS:n omistukseen, joka rekisteröi sen Turkin lipun alle nimellä UND Atılım. Kotisatamaksi tuli Istanbul. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Istanbulissa sijaitsevan Pendikin ja Italian Triesten välillä. Matkaan kuluu aluksella aikaa 52 tuntia. Aluksen lastaukseen ja purkamiseen kuluu aikaa viidestä kuuteen tuntia. Vuodesta 2004 vuoteen 2007 saakka alus oli U.N. Deniz Tasimaciligi A.S:n omistuksessa, jonka jälkeen alus siirtyi U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistukseen.
Crack
Käyttö
Crackia poltetaan tavallisesti erityisellä crack-piipulla, jossa on yksinkertaisimmillaan päistään avoin lasiputki sekä malja alaosassaan. Crack kuumennetaan liekillä ihanteellisesti noin 93 celsiusasteeseen, ja savu vedetään keuhkoihin putken läpi. Ainetta voi lisätä myös tupakka- tai kannabissavukkeisiin.
Malvin Whitfield
Malvin Whitfield, lempinimeltään Marvelous Mal eli Mahtava Mal, liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1943. Toisen maailmansodan jälkeen hän pysyi ilmavoimien palveluksessa, mutta kirjautui myös Ohion osavaltionyliopiston opiskelijaksi. 1950-luvun alussa hän palveli ilmavoimissa Korean sodassa.
Crack
Käyttö
Crackia poltettaessa veren kokaiinipitoisuus nousee nopeasti. Huumeen aiheuttama euforia on yhtä voimakas kuin suonensisäisellä käytöllä, mutta se alkaa jo 10 sekunnissa. Pääasiallinen vaikutus on suuren dopamiinimäärän vapautuminen. Tunne kestää vain 5–10 minuuttia, minkä jälkeen dopamiinitasot aivoissa romahtavat, jolloin käyttäjä kokee masennusta ja alakuloa.
Malvin Whitfield
Whitfield voitti Yhdysvaltain yliopistomestaruuden 800 metrillä vuonna 1948 ja 880 jaardilla vuonna 1949. Yhdysvaltain mestaruuden hän voitti 800 metrillä vuosina 1949–1951 sekä 1953–1954. Vuonna 1952 hän voitti mestaruuden 400 metrillä. Vuoden 1951 Pan-Amerikan kisoissa Buenos Airesissa hän voitti 800 metriä.
Crack
Käyttö
Crackista tekee vaarallisen se, että helpon saatavuutensa ja nopean vaikutuksensa vuoksi se aiheuttaa helpommin riippuvuutta kuin jauhemainen kokaiini. Tyypillinen käyttäjä ottaa useita crack-annoksia peräkkäin, jolloin aivojen dopamiinivarastot ehtyvät. Siitä johtuu myös se, että uudet annokset eivät enää anna samanlaista vaikutusta kuin ensimmäinen.
Malvin Whitfield
Olympialaisiin Whitfield osallistui kahdesti menestyen molemmilla kerroilla loistavasti. Lontoossa 1948 Whitfield voitti kultaa 800 metrillä ajalla 1.49,2 ja pronssia 400 metrillä ajalla 46,9 sekä kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän oli voittanut molemmat matkat, mutta 400 metrillä Jamaikan Arthur Wint ja Herbert McKenley olivat parempia. Helsingissä 1952 Whitfield uusi 800 metrin voittonsa, vaikka olikin välierässä hävinnyt Tanskan Nielsenille. Hopeaa sai Wint, kuten myös Lontoossa neljä vuotta aiemmin. 400 metrillä Whitfield ei onnistunut toistamaan menestystään, vaan jäi finaalissa kuudenneksi eli viimeiseksi. Pitkässä viestissä Whitfield oli edellisten kisojen tapaan Yhdysvaltain joukkueen ankkuri. Hän pääsi matkaan metrin jäljessä Jamaikan George Rhodenia. Ankkureiden välimatka pysyi samana koko kierroksen ajan, joten Yhdysvallat jäi hopealle. Whitfieldin saavutukset olivat uskomattomia, kun ottaa huomioon, että hän oli palvellut edeltävän vuoden Korean sodassa ja harjoitellut vain vähän. Whitfield yritti päästä myös Melbournen kisoihin, mutta epäonnistui olympiakarsinnoissa ja lopetti uransa pian sen jälkeen.
800 metrin maailmanennätystä Whitfield ei koskaan rikkonut, mutta 880 jaardilla hän teki sen kahdesti, vuonna 1950 ajalla 1.49,2 ja vuonna 1953 Turussa ajalla 1.48,6.
Vuonna 1954 Whitfield voitti James E. Sullivan -palkinnon, joka annetaan vuosittain Yhdysvaltain parhaalle yleisurheilijalle. Hän oli ensimmäinen mustaihoinen palkinnon voittaja. Valmistuttuaan Kalifornian osavaltionyliopistosta Whitfield työskenteli Yhdysvaltain ulkoministeriössä afrikkalaisissa urheiluprojekteissa muun muassa Nigeriassa ja Keniassa.
Skarpnäckin piiri
Skarpnäckin piiri sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
Lauri Laine
pienoiskuva|Taidemaalari Lauri Laine Lauri Laine (s. 17. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä, mutta on vuodesta 1986 lähtien työskennellyt säännöllisesti myös Roomassa.
Hänet tunnetaan valoa ja tilaa tutkivista maalauksista, jotka ovat saaneet vaikutteita italialaisesta ja espanjalaisesta renessanssi- ja barokkitaiteesta. Lauri Lainetta voisi luonnehtia käänteiseksi modernistiksi, jonka tie on kulkenut johdonmukaisin askelin abstraktista ilmaisusta esittävään ja sukeltanut samalla syvälle eurooppalaisen taiteen ja kulttuurin historiaan.
Laine opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa Helsingissä vuosina 1975–1979.
Laine on palkittu Suomen Taideyhdistyksen tunnustuspalkinnolla 2009 ja Biennale Balticum-palkinnolla 1985. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2008. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Taiteilijan retrospektiivinen näyttely ”Maalauksia valosta ja tilasta” järjestettiin vuosina 2012–2013 Helsingin Taidehallissa, Kuntsin modernin taiteen museossa Vaasassa, Tuusulan taidemuseossa ja Joensuun taidemuseossa.
Ricki and the Flash
Ricki and the Flash on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Jonathan Demmen ohjaama draamakomediaelokuva. Elokuvassa Meryl Streep näyttelee naista, joka on päivisin töissä ruokakaupan kassalla ja iltaisin hiipuva rockmuusikko, jolla on viimeinen mahdollisuus lähentyä vieraantuneen perheensä kanssa. Elokuvan muissa pääosissa ovat Mamie Gummer, Kevin Kline, Sebastian Stan, Rick Springfield ja Ben Platt. Elokuva on toinen, jossa Streep näyttelee tosielämän tyttärensä Mamie Gummerin kanssa sitten vuoden 1986 elokuvan Sydän karrella.
Vastaanotto
Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 65 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6/10. Keräys perustuu 172 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 54 pistettä 100:sta. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä ja kehui Streepin roolisuoritusta sanoen "Olihan se jo tiedossa, ettei Streepin lahjakkuus tunne inhimillisiä rajoja. En silti olisi uskonut, että hän pystyy esittämään ammattimaista rockmuusikkoa sataprosenttisen uskottavasti."
Gustavelund
Gustavelund on entinen kartano ja nykyinen kokoushotelli Tuusulassa. 1700-luvun ratsutila ja 1800-luvun kartano Tuusulanjärven kaakkoisrannalla toimi 1960–1980-luvulla Kunnallisopistona eli Suomen Kunnallisliiton koulutuskeskuksena.
Historiaa
Gustavelundin tilan ensimmäinen tunnettu asukas oli Sipi Jaakonpoika 1500-luvulla. 1700-luvulla tila tunnettiin Eggertasin ratsutilana, kunnes uusi omistaja, kontra-amiraali Carl Adolf Danckwardt nimesi tilan Gustavelundiksi puolisonsa Gustavan mukaan. Kartanon päärakennus, joka paloi vuonna 1892, oli tiettävästi Carl Ludvig Engelin piirtämä. Tilalle rakennettiin empiretyylinen puukartano.
Ruotsalainen, Suomeen muuttanut ravintoloitsija Karl Edvard Jonsson asettui 1900-luvun alussa asumaan Gustavelundin kartanoon ja ryhtyi viljelemään juureksia, hedelmiä ja vihanneksia erityisesti Helsingin seudun ravintoloiden tarpeisiin.
Seuraava omistaja, varatuomari Rafael Sederholm aloitti Gustavelundissa hotellitoiminnan 1930-luvulla. Kartanohotellista tuli suosittu juhlapaikka pääkaupungin yläluokan parissa. Sodan jälkeen kartanon silloinen isäntä Matti Parviainen luovutti maita asuntotonteiksi rintamamiehille ja siirtoväelle, ja asuntoalue sai hänen mukaansa nimen Mattila.
Vuonna 1956 Maalaiskuntien liitto osti Gustavelundin oman koulutustoimintansa keskukseksi. Vuonna 1965 valmistui ensimmäinen vaihe Into Pyykön suunnittelemasta matalasta, modernistisesta rakennusryhmästä, joka sai nimen Kunnallisopisto. Vanhasta kartanosta muistuttaa enää vain huvimaja Tuusulanjärven rannassa.
Kokoushotelli yhtiöitettiin vuonna 1990 Suomen Kuntaliiton tytäryritykseksi. Vuonna 2015 Kuntaliitto myi kiinteistön ja sen liiketoiminnan Pia ja Antti Ropposelle.
Ville Iho
Ville Iho (s. 1969) on suomalainen yritysjohtaja. Iho on toiminut Terveystalon toimitusjohtajana vuoden 2019 lopusta alkaen. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Finnairin operatiivisena johtajana sekä Nurminen Logistics Oyj:n toimitusjohtajana.
Iho toimi Finnairin palveluksessa vuodesta 1998 vuoden 2016 loppuun. Ihon työsuhde loppui vuodenvaihteessa 2017. Hän toimi aiemmin Finnairin resurssienhallinnasta vastaavana johtajana ja Finnair Reittiliikenteen eri tehtävissä, joista viimeksi tuotannonohjauksesta vastaavana johtajana. Finnairilta Iho siirtyi Royal Brunei Airlinesin operatiiviseksi johtajaksi.
Ville Iho nimitettiin 8. maaliskuuta 2019 Nurminen Logistics Oyj:n toimitusjohtajaksi.
Ville Iho aloittaa Terveystalon toimitusjohtajana viimeistään 8. helmikuuta 2020.
Tunisiankilpikonna
Ulkonäkö
Tunisiankilpikonnan pystyy tunnistamaan muun muassa kilpikonnan päälaen suomuista. Tunisiankilpikonnalla on silmien välissä päälaessa kolmiomainen joukko vaaleankeltaisia suomuja. Kilpikonnan raajoissa on yleensä myös muutamia tummia suomuja.
Tunisiankilpikonna on muihin kannuskilpikonniin nähden pienikokoinen. Urosten koko täysikasvuisena on noin 13 senttimetriä ja naaraiden 16 senttimetriä. Tunisian maakilpikonnat ovat muihin maakilpikonna lajeihin nähden hoikempia. Tunisiankilpikonna ei talvehdi eikä siksi tarvitse ylimääräistä rasvaa.
Lemmikkinä
Tunisiankilpikonna on suosittu lemmikki pienen kokonsa, värityksensä ja aktiivisuutensa vuoksi. Lajia tulee hoitaa hellävaraisemmin kuin muita maakilpikonnalajeja, eikä laji siksi sovellu lemmikiksi kokemattomalle omistajalle. Laji on todella herkkä muiden maakilpikonnalajien bakteereille, eikä siksi tulisi asustaa samassa terraariossa muiden maakilpikonnalajien kanssa.
Laji vaattii riittävästi lämpöä ja oikeanlaisen elinympäristön. Tunisiankilpikonna asustaa luontaisesti trooppisella aavikkomaastolla, eikä talvehdi. On todettu että jos tunisiankilpikonna horrostaa vankeudessa, se tulee johtamaan kilpikonnan kuolemaan. Kilpikonna tarvitsee lämpimän ja hyvinvalaistun terraarion talvellakin. Ulkona kilpikonnaa voi pitää kesäisin, kun on riittävän lämmintä. Kilpikonnaa ei saa altistaa kylmälle, vedolle tai jatkuvalle kosteudelle.
Ruokavalio
Tunisianmaakilpikonna syö ainoastaan kasviksia. Vankeudessa elävälle maakilpikonnalle tulisi syöttää 80 % vihreitä kasviksia ja 20 % vihanneksia kuten tomaattia ja paprikaa. Ruuaksi kelpaavat suomalaiset rikkakasvit, voikukasta piharatamoon.
Mauritanian vallankaappaus 2008
Vuoden 2008 Mauritanian vallankaappauksessa presidentin joukkojen komentaja Mohamed Ould Abdel Azizin johtama sotilasjuntta kaappasi vallan 6. elokuuta syrjäyttäen vaaleilla maaliskuussa 2007 valitun presidentti Sidi Ould Cheikh Abdallahin. Juntta perusti 11-henkisen sotilaskomentajista koostuvan neuvoston maata hallitsemaan ja ilmoitti järjestävänsä vapaat presidentinvaalit mahdollisimman pian.
Sotilaat piirittivät presidentin palatsin ja sieppasivat keskiviikkona presidentin, pääministeri Yahya Ould Ahmed Waghfin sekä sisäministerin sen jälkeen, kun presidentti erotti kaksi korkea-arvoista armeijan virkamiestä poliittisen kriisin vuoksi. Lisäksi sotilaat ottivat haltuunsa valtion radio- ja televisiokanavan.
Vallankaappausta edelsi maan hallituksen saama epäluottamuslause ja uudelleenjärjestely. 4. elokuuta 48 kansanedustajaa jätti parlamentin.
Sakari Koskinen
Sakari Koskinen on fiktiivinen hahmo Seppo Jokisen Komisario Koskinen -kirjasarjassa. Koskinen työskentelee Tampereella Sorin poliisilaitoksella. Koskinen on iältään noin 60-vuotias. Hänen näkyvin ulkoinen tuntomerkkinsä on usein hyvin risuiseksi kasvamaan pääsevä täysparta. Kirjassa Piripolkka parran kustannuksella pilaillaan todella rankasti.
Kirjassa Koskinen ja kreikkalainen kolmio Koskinen raakkaa parran kokonaan pois saadakseen täyden rusketuksen kasvoilleen Rhodoksen auringossa.
Perhe-elämä ja seurustelu
Komisario Koskinen on ollut naimisissa Raija Koskisen kanssa. He eroavat sarjan kuluessa. Raija ja Sakari Koskisella on poika Antti Koskinen, ja kirjoissa mainitaan myös tämän tyttöystävä ja myöhempi aviovaimo Silja. Antti kasvaa kiinnostavalla tavalla oikullisesta nörttiteinistä järkeväksi nuoreksi mieheksi – jolla on tosin kovin isänsä kaltainen into paneutua eri asioihin. Malliesimerkkinä voinee mainita hänen pitkään ja hartaasti toteuttamansa omakotitalon rakentamisprojekti. Hän on myös täysin kalahullu kuten isänsäkin. Kirjassa Lyödyn laki mainitaan, että Koskisella on Siljan ja Antin hopeakehyksinen hääkuva kunniapaikalla kotonaan. Kirjan Piripolkka aikana Antti Koskinen on suorittamassa siviilipalvelusta.
Viimeksi ilmestyneissä tarinoissa esitellään Siljan ja Antin vastasyntynyt esikoinen Eino. Koskinen onkin aivan perustyyppinen isoisä: eräässä tapaamisessa hän jo juttelee viisikuiselle pojalle, että koskapa mennään kalaan – Koskinen itse kun on suuri vapakalastuksen ystävä. Kirja Kuka sellaista tekisi alkaa kuvauksella Koskisen kalaretkestä, jolla hän saa pienehkön hauen, ja sitten on vuorossa yksityiskohtainen kuvaus siitä kuinka hän juuri saamansa reseptin mukaan tekee kalasta oluthaukea itselleen ja naisystävälleen Linnealle. Vitsin kärki on se että hän sai kyseisen kalareseptin patologi Hokalta tavatessaan työasioissa. Kirjassa Mustat sydämet kuvaillaan Koskisen mietteitä pojanpojan riemusta ensimmäisen itse onkimansa kalan johdosta. Samoin muut sorilaiset tuovat pojalle omien lastensa pieniksi jääneitä vaatteita hyvin mielellään.
Muita Koskisen intohimoja ovat pitkän matkan juoksu ja polkupyöräily; tästä kasvaakin tarinoiden mittaan eräänlainen kestovitsi. Mustissa sydämissä hän kuitenkin loukkaa toisenkin polvensa ja joutuu luopumaan molemmista urheilulajeista.
Eronsa jälkeen Koskisella on yksi useita vuosia kestävä suhde. Koskinen tutustui Linneaan, kun tämän polkupyörä varastettiin ja Koskinen päätti silkasta turhaumasta päätti ratkaista varkauden, jota muut pitivät pikkujuttuna. Linnea kuitenkin menehtyy uusineeseen syöpään kirjan Lyöty mies lopussa.
Koskisen suhde alaiseensa Ulla Lundeliiniin lämpiää teoksissa Mustat sydämet ja Kuolleeksi julistettu. Rahtarissa heillä on suhde, mutta he eivät asu yhdessä. Ulla toteaa sen mikä on aiemminkin käynyt ilmi: työssään taitava Koskinen ei ymmärrä naisten sielunelämää. Kirjan Vakaasti harkiten loppuriveillä käy ilmi lähes suoraan, että heidän suhteensa on jo vakiintumassa. Lyödyn laki -kirjassa Ulla ja Koskinen ovat ostaneet yhteisen talon, jota sitten kirjan mittaan hiljalleen kunnostetan talkootyönä.
Työ ja työtoverit
Komisario Koskinen on töissä Tampereella Sorin poliisitalolla. Kahdessa ensimmäisessä romaanissa hän on arvoltaan ylikonstaapeli ja lopuissa komisario. Hänen työkavereitaan ovat muun muassa Risto Pekki (joka perii Koskiselta vapautuneen ylikonstaapelin pestin), urheiluseura Ilveksen fanaattinen kannattaja Markku Kaatio, Ulla Lundelin (josta tulee myöhemmin myös ylikonstaapeli), huumetutkija Kaija Palonen, Antti Luttinen (joka esiintyy vain muutamassa kirjassa; Koskisen sihteeri Tarun poikaystävä ja myöhempi aviomies), "stadilaisuuttaan" joskus liikaakin korostava ja usein narrina pidetty Veli-Pekka Simo, Tauno Niiranen (lempinimi Tanse ) ja sarjan alussa jo eläkkeelle jäämässä oleva Roine.
Satunnaisempia esiintyjiä ovat huumeosaston päällikkö, ylikonstaapeli (myöh. komisario) Eero "Sorkka" Sorvankallio ja hänen merkittävin alaisensa, kirjasarjan ehkä traagisin hahmo, oman lapsensa huumeille menettänyt ylikonstaapeli Tanja Ruuth, jota esimies varjelee kuin silmäterää – mutta joka silkkaa itsepäisyyttään eräässä erityistilanteessa eli pitkällä automatkalla (kirjassa Piripolkka) ajautuu kertasuhteeseen Koskisen kanssa. Sorvankallio myös toimii Koskisen sijaisena tämän sairausloman aikana romaanin Räätälöity ratkaisu alussa.
Kirjassa Vakain tuumin Sorvankallion kerrotaan menehtyneen sydänkohtaukseen vain viikkoja ennen eläkkeelle pääsyään ja hänellä on uusi jos asiallinen seuraaja, komisario Henri "Tenttu" Teno, jonka mainitaan olevan ulkoisesti yhtä iso mies kuin edeltäjänsäkin. Kuvaus on vain parin lauseen mittainen mutta se antaa Tenosta äärimmäisen asiallisen hyvän poliisin kuvan.
Teknisten rikostutkijoiden profiili on alussa hyvin matala, mutta viimeisimmissä kirjoissa he, erityisesti ylikonstaapeli Risto P "Hukkapee" Jalonen, kasvattavat merkitystään jopa huomattavasti tarinan kuljetuksen kannalta; ainakin viimeisissä tarinoissa tämä tosin näyttää nousevan vähän liikaakin erityisesti Jalosen päähän.
Kirjassa Rottasankari Koskinen antaa äkäistä palautetta Hukkapeelle turhasta ärhentelystä – ja tutkija pelästyy!
Kirjan Kuka sellaista tekisi lopussa vanha rikososaston päällikkö Tauno Niiranen jää eläkkeelle ja hänen paikkansa periikin epämieluisana yllätyksenä aikoinaan ministeriöön siirtynyt entinen komisario Risto Matias Rusinpää. Kaikkien vilpittömäksi harmiksi uusi pomo ottaa muiden narrina pitämän Veli-Pekka Simon suojatikseen.
Rusinpää onkin enemmän poliitikko kuin poliisi: erityisesti kirjassa Ajomies hän tekee erään vapaan toimittajan ampumista tutkittaessa itsestään toistuvasti narrin – joskin Koskinen ja Lundelin onnistuvat saamaan hänet lopulta järkiinsä – ja Rusinpää yllättäen ratkaiseekin paikallistuntemuksensa avulla Koskiselle todellista päänsärkyä aiheuttaneen, itselleen ja muille vaarallisen epäillyn olinpaikasta kertoneen sanaleikin.
Kirjan Kuka sellaista tekisi lopussa Ulla Lundelinista tulee myös ylikonstaapeli – vaikka hänellä onkin niin sanottu henkilökohtainen ongelma, joka tuottaa tarinoiden mittaan monta mielenkiintoista tilannetta; Suurta pahaa -kirjassa Koskinen pelastaa Ullan kesken monipäiväistä kierrettä, joka alkoi kun hänen käsiinsä eksyi yhteisenä saunailtana neljän virkasisaren yhteinen sangen vahva juomapullo.
Ylennys aiheuttaa joskus suukopua: esimerkiksi eräänä juhannusaaton aattona (kirja Lyöty mies, tarina Felipe Massan näköinen mies) Kaatio ei haluaisi millään jäädä tutkimaan viime hetken tapausta – ja syyttää että ylikonstaapelit Pekki ja Lundelin jyräävät tavallista konstaapelia arvonsa perusteella; huvittunut Koskinen viheltää pelin poikki ja sanoo että kaikki jäävät.
Kirjaa Sana sanaa vastaan rytmittää taustalla kehittyvät Pekin ja hänen ravintolassa tapaamansa perushoitaja Mervin tulossa olevat häät, joiden alku kirkossa muodostaa kirjan loppusivut. Näiden yhteinen Pietari-poika, "Pikku Pee", onkin jo seuraavasta kirjasta alkaen tarinoille leimaa antava taustahahmo. Kirjassa Hervantalainen Koskinen katselee pojan kuvaa ja tuumii että niin näyttäisi pojasta olevan tulossa niin täydellinen isänsä nuoruushahmo, "Täyspekki", että ihan hirvittää ajatellakin.
Kirja Suurta pahaa päättyy omatoimisessa tutkinnassa rikollisten murhaamaksi joutuneen Roineen hautajaisiin, joissa Niiranen, Koskinen, Pekki ja Kaatio toimivat yhdessä kahden järjestyspuolen miehen kanssa kantajina ja varustautuvat ensi kerran vuosiin yhdessä virkapukuihinsa. Huvittavana yksityiskohtana mainitaan että Koskisen virkavyö ei ole pidentynyt yhtään – kun nuorempien miesten on jo viimeisessä reiässä. Samoin paikalla ollut entinen vaimo Raija saa kyyneltensä kesken sanottua, ettei muistanutkaan kuinka komea Koskinen olisi virkapuvussaan.
Kirjassa Räätälöity ratkaisu kuvaan tulee uusi, sittemmin tärkeäksi kohoava hahmo, nuorempi konstaapeli Anni Kanninen, joka myöhemmin toimii kuuliaisena avustajana poliisin rutiineja hoidettaessa mutta osoittautuu myös synnynnäiseksi maratonjuoksijaksi. Hän on oleellisessa osassa teoksessa Mustat sydämet, kun Sydneyn maraton vie Koskisen ja neljä muuta poliisia Australiaan juoksemaan kilpaa – mutta eihän Koskinen voi olla sekaantumatta paikalliseen rikostapaukseen eli erään suomalaistytön outoon katoamiseen. Kanninen on vielä silloin järjestyspoliisin puolella, mutta kunnostautuu hyvin tässä epävirallisessa tutkinnassa.
Kirjan Kuolevaksi julistettu loppusivuilla Kaija Palonen saa tarpeekseen ja jää eläkkeelle koska huomaa hermoilevansa aiheetta joka asiasta viattomille työtovereille – ja Koskinen kertoo Anni Kanniselle että tämä on vahvasti ehdolla Palosen seuraajaksi rikospuolella.
Kirjan Hervantalainen lopussa Taru Luttinen poistuu kuvasta erittäin ikävällä tavalla (hänen miehensä Antti Luttinen on jo aiemmin joutunut lähtemään poliisista). Saman kirjan lopussa laitoksella tehdään yhteispäätös ettei läheisten kuvia enää pidetä työpöydillä, koska kyseisen tapauksen rikollinen härnäsi poliisia uhkailemalla näiden lapsia tavalla joka sai kaikki kauhistumaan. Samassa kirjassa Sorille tulee uusi naispuolinen rikospoliisin päällikkö Eini Passi kun Risto Matias Rusinpää joutuu yllättäen keuhkosyöpäleikkaukseen. Syöpä kesyttääkin miehen ja hänellä on lopulta kylliksi luontoa pyytää Koskiselta anteeksi inhottavaa käytöstään kun Linnea teki kuolemaa ja Koskinen oli ajoittain poissa tolaltaan asian johdosta.
Uusi oikeustieteen tohtorin arvoinen päällikkö Eini Passi antaakin jo lähdössä myönteisen kuvan itsestään. Vihan sukua kirjassa uusi päällikkö todella kuoriutuu kotelostaan ja osoittautuu todella hyväksi tutkijaksi ja esimieheksi. Kirjassa Mustat sydämet Passista on jo tulossa uusi poliisipäällikkö. Hän käy kirjan alkupuolella erittäin mielenkiintoisen keskustelun kolmen lapsen äidin Ulla Lundelinin kanssa perheestä, lapsista ja naisen urasta. Keskustelu käynnistyy siitä kun Ulla kertoo kuinka hänen muusikkomiehensä – jonka kanssa välit olivat jo jäätasolla muutenkin – löysi uuden nuoremman naisen ja ero tuli, joskin myöntää että eteenpäin mennään vaikka asuntovelkaa on ensi kerran vuosiin.
Mustissa sydämissä Ulla Lundelinin tytär katoaa, ja tapaus saa ratkaisun vasta seuraavassa teoksessa Kuolevaksi julistettu.
Kirjassa Rahtari Koskinen saa uudeksi tutkimussihteerikseen esimiehensä Rusinpään sukulaistytön, Roosa Rusinpään, joka osoittautuu todelliseksi tehopakkaukseksi; esimies vinoilee kertaalleen että tyttöhän on jopa armeijan käynyt ja vielä vänrikki arvoltaan – ensimmäinen lajissaan joka tarinoissa mainitaan. Ja kun uusi sihteeri on vielä naisiin sovinistisesti suhtautuvan rikoskonstaapeli Markku Kaation entinen juniorivalmennettava Ilveksestä ja tietyn lajin suojatti niin aina vain parempi. Samassa kirjassa Koskisen sihteerinä Tarun jälkeen toiminut Erkka vammautuu vakavasti takaa-ajokolarissa ja katoaa tarinoista.
Anni Kannisen suhde Mineaan ei ole työpaikalla enää salaisuus, ja hän näyttää kyntensä sekä päättelytaidossa että epäillyn kuulusteluissa, mutta ratkaisu vaatii jälleen Koskisen intuitiota. Koskinen tuntee, että työtoverit ovat hänen toinen perheensä.
Kirjassa Rahtari Lundelinin ja hänen uuden avovaimonsa välille tulee perheriita ja nainen sokaisee Lundelinin lyömällä tätä viululla kasvoihin; tämä osaltaan sotkee Koskisen ja Ullan välejä, joskin kirjan Vakain tuumin lopussa Ulla tekee selväksi kuka on hänen miehensä – ja kuka ei: vaikka hän hoitaakin sokeutuvan entisen miehensä eläkeasioita mitään osaamattoman tyttärensä puolesta, niin sitä päivää ei tule että hän palaisi miehen luo muuten koska tämä heitti hänet ulos nuoremman naisen takia!
Lyödyn laki paljastaa että Passin avioliitto on myös luhistunut; samoin hänen ja Rusinpään välit alkavat ulkopuolisenkin havaiten kiristyä joskin vielä tilanne jää joka suuntaan täysin auki. Hiuksenhienosti rivien välissä vilahtelee ajatus että Passikin on vakavissaan alkamassa kiinnostumaan Koskisesta muutenkin kuin osaavana alaisena – mutta tältä kohdin asiassa ei toistaiseksi tapahdu mitään.
Rottasankari kehittää tilannetta edelleen. Nyt paljastuu totuus pari vuotta aiemmin auki jääneestä Pihkahiipparin tapauksesta. Vee-Pee haavoittuu myös vakavasti omatoimisessa tutkinnassa ja tarinan lopussa hän on vielä leikkauksessa.
Nyt hengenvaaran hetkillä paljastuu myös haavoittunutta aiemmin nokkineiden Pekin ja Kaation todellinen suhtautuminen: Vee-Pee on heidän ryhmänsä jäsen ja hänen puoltaan pidetään!
Näytelmä
Tampereen Työväen Teatterissa sai 3. syyskuuta 2009 ensi-iltansa Seppo Jokisen dekkareiden pohjalta dramatisoitu näytelmä ”Komisario Koskinen”. Näytelmän on Jokisen kirjojen pohjalta dramatisoinut ja ohjannut Tiina Puumalainen.
Näytelmän nimiroolissa nähdään Pentti Helin, ja muissa rooleissa muun muassa Kristiina Hakovirta, Minna Hokkanen, Mika Honkanen, Janne Kallioniemi, Petra Karjalainen, Vesa Kietäväinen, Heidi Kiviharju, Jari Leppänen, Kaisa Mattila, Samuli Muje, Jyrki Mänttäri, Harri Rantanen, Ilkka A. Jokinen, Jaakko Väisänen, Sami Kieksi ja Lauri Vihro
Televisiosarja
Ruutu-suoratoistopalvelussa alkaa syksyllä 2021 Koskinen-rikosdraamasarja. Koskista näyttelee Eero Aho. Koskisen rikostiimiin kuuluvat muun muassa Ulla Lundelin (Maria Ylipää), Risto Pekki (Turkka Mastomäki), Markku Kaatio (Jon-Jon Geitel) ja Roine (Pertti Sveholm). Sarjassa esiintyvät myös Koskisen vaimo Raija (Petra Karjalainen) ja poika Antti (Samuel Kujala). Sarjan pääohjaajana toimii Lauri Nurkse ja toisena ohjaajana Riku Suokas, joka toimii myös sarjan kirjasta käsikirjoitukseksi sovittajana yhdessä Heikki Syrjän kanssa.
Liuskalääte
Liuskalääte (Serratula tinctoria) on monivuotinen asterikasvi. Sitä käytetään värikasvina.
Ulkonäkö
Liuskalääte kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvin varsi on vankka, uurteinen ja yläosastaan haarova. Alimmat lehdet ovat ehytlapaiset ja ylemmät pariliuskaiset. Ne ovat karvattomat ja terävästi hammaslaitaiset. Mykerökukinnot ovat kooltaan kuudesta kymmeneen millimetriä. Yksittäiset kukat ovat purppuranpunaiset, joskus valkoiset.
Olavi Arvola
Arvola teki ensiesiintymisensä aikuisten sarjoissa 17-vuotiaana kasvattajaseuransa Oulun Luistinseuran riveissä Kakkosessa. Hän pelasi AC Oulussa seuran ensimmäiset viisi kautta 2003–2007. Veikkausliigassa hän esiintyi ensimmäistä kertaa 20. toukokuuta 2007. Kaudella 2009 Arvola palasi kasvattajaseuraansa Oulun Luistinseuraan Kakkoseen.
Liuskalääte
Levinneisyys
Liuskaläätettä esiintyy Euroopassa pohjoisosia lukuun ottamatta. Se on levinnyt myös Yhdysvaltoihin New Yorkiin ja Connecticutiin. Suomessa liuskalääte on löydetty vain kerran, vuonna 2012 Uudestakaupungista.
San Bartolomé de Tirajana
San Bartolomé de Tirajana on Gran Canarian eteläosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 333,13 km². Kunnan pinnanmuodot ovat monimuotoisia vaihtuen Atlantin valtameren huuhtomasta kuivasta ja aurinkoisesta rannikosta vuoriston reheväkasvuisiin rinteisiin. Matkailu ja sen oheistoiminnot ovat kunnan ylivoimaisesti merkittävin elinkeino; kunnan alueella sijaitsee muun muassa tunnettu turistikohde Playa del Inglés. Kunnassa on myös lukuisia suuria ostoskeskuksia sekä etenkin matkailijoille suunnattuja teemapuistoja, kuten Palmitos Park ja Sioux City. Tärkein liikenneväylä on saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentokentälle johtava GC-1-moottoritie.
Alueen maantieteellisestä asemasta ja ilmastosta johtuen ilman lämpötila kunnan alueella on aina hieman korkeampi kuin Gran Canarian pohjoisosissa.
Väestö
San Bartolomé de Tirajanan väkiluku on noin 53 400 ja väestötiheys 160,7/km².
Juhan Sütiste
Juhan Sütiste, vuoteen 1935 Schütz, (28. joulukuuta 1899 Tähtvere – 10. helmikuuta 1945 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija. Hän julkaisi kymmenkunta runokokoelmaa, näytelmiä ja kertovan runoelman. Sütiste oli laadultaan realistinen aaterunoilija. Sütisten runojen suomennoksia on antologiassa Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia (toim. Elsa Haavio, Helsinki: WSOY 1940).
Tyrel Jackson Williams
Williamsin perhe on taustaltaan afroamerikkalainen. Näyttelijä Tyler James Williams on hänen isoveljensä, ja hänen pikkuveljensä on nimeltään Tylen Jacob Williams, joka on niin ikään lapsinäyttelijä.
Williams aloitti näyttelemisen hyvin varhaisella iällä. Lapsena hän esiintyi lastenohjelmassa Backyardigans ja teki myös roolin elokuvassa Muuttohaluton poikamies. Hän näytteli Chris Rockia lapsena komediasarjan Lapsuuteni luuserina (Everybody Hates Chris) parissa jaksossa, kun teini-ikäistä Chrisiä esitti hänen isoveljensä Tyler. Williams on myös nähty mm. McDonald’sin mainoksessa.
Luettelo Victorian paikallishallintoalueista
right|thumb|350px|Kartta paikallaishallintoalueista Luettelo Victorian paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Victorian paikallishallintoalueet. Victoria on jaettu 79 paikallishallintoalueeseen. Näistä 31 sijaitsevat Melbournen suurkaupunkialueella ja muodostavat Melbournen.
* = Kuuluu Melbournen metropolialueeseen
Küllo Kõiv
Küllo Kõiv (14. heinäkuuta 1972 Vana-Võidu – 29. kesäkuuta 1998 Viljandi) oli virolainen vapaapainija. Hän sijoittui kuudenneksitoista 1992 olympialaisissa ja seitsemänneksi 1996 olympialaisissa.
Kõiv kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1998.
Bes (kolikko)
Bes oli Rooman valtakunnan tasavalta-aikaan valmistettu pronssiraha. Bes-rahaa, joka oli arvoltaan kaksi kolmasosaa as-rahasta eli kahdeksan unssia, valmisti ainoastaan Gaius Cassius vuonna 126 eaa. dodransien kanssa, joka oli toinen harvinainen kolikko, arvoltaan kolme neljäsosaa as-rahasta.
The Best of Billy Ray Cyrus: Cover to Cover
The Best of Billy Ray Cyrus: Cover to Cover on amerikkalaisen kantrilaulaja Billy Ray Cyrusin ensimmäinen kokoelma-albumi, joka sisältää kolme uutta laulua; "It's All the Same to Me", "Cover to Cover", ja "Bluegrass State of Mind" Sen julkaisi Mercury Records.
Muusikot
Seuraavat muusikot soittivat ennenjulkaisemattomissa lauluissa.
Aristofanes Byzantionlainen
Aristofanes Byzantionlainen (, ; n. 257–180 eaa.) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko, kirjallisuudentutkija ja oppinut, joka eli hellenistisellä kaudella. Hän oli kotoisin Byzantionista ja toimi Aleksandriassa.
Elämä
Aristofanes oli Apelleen poika ja kotoisin Byzantionista Traakiasta. Hän opiskeli Aleksandrian Museionissa Zenodotoksen ja Erathostheneen oppilaana, ja opetti itse Aristarkhos Samothrakelaista. Hän vaikutti kaupungissa Ptolemaios II:n (hallitsi 281–246 eaa.) ja Ptolemaios III:n (246–222 eaa.) aikana. Aristofanes toimi Aleksandrian kirjaston johtajana Eratostheneen jälkeen, ja hoiti tehtävää ainakin vuonna 195 eaa.
Antiikin lähteet kuvaavat Aristofaneen yhtenä aikansa merkittävimmistä grammaatikoista ja tekstikriitikoista. Hän perusti Aleksandriaan oman koulukuntansa, ja saavutti suurta mainetta kreikan kielen ja kreikkalaisen kirjallisuuden tutkimuksen alalla. Aristofanes muodosti oppilaansa Aristarkhoksen kanssa suuren osan siitä klassisen kreikkalaisen kirjallisuuden kaanonista, niin kutsutusta aleksandrialaisesta kaanonista, johon oli valittu kunkin alan parhaat teokset ja joka säilyi käytössä laajalti heidän jälkeensäkin.
Teokset
Aristofanes työskenteli ennen kaikkea kreikkalaisten runoilijoiden tuotannon tekstikritiikin ja tulkinnan parissa. Erityisesti hän tutki Homerosta, jonka eepoksista hän muodosti uuden ja kriittisen tekstilaitoksen. Hän ei kiinnittänyt huomiota pelkästään sanojen ja ilmaisujen selityksiin, vaan käsitteli myös runoelmien sommittelua ja eeposten rakennetta.
Samalla tavoin Aristofanes tutki ja kommentoi myös muita varhaisempia kreikkalaisia runoilijoita, kuten Hesiodos, Pindaros, Alkaios, Sofokles, Euripides, Anakreon, Aristofanes, Menandros ja monet muut. Hän tutki myös Platonin ja Aristoteleen filosofiaa, ja teki kriittisen laitoksen myös Platonin teoksista.
Samalla Aristofanes tutki grammatiikkaa. Aiemmin jo stoalaiset kielentutkijat olivat kiinnittäneet huomiota kielen epäsäännöllisyyksiin, mutta Aristofanes pyrki luomaan kreikalle kielioppia. Aristofanesta pidetään muinaiskreikan kirjoittamisessa käytettävän polytonisen aksenttijärjestelmän kehittäjänä.
Hägerstenin piiri
Hägerstenin piiri sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aristofanes Byzantionlainen
Teokset
Aristofaneen nimiin on laitettu ainakin seuraavat teokset:
Hägerstenin piiri
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
Aristofanes Byzantionlainen
Teokset
Aristofaneen teoksista on säilynyt vain katkelmia, pääosin osana mainittujen kirjailijoiden teoksiin tehtyjä skolioita. Lisäksi on säilynyt muun muassa osa teoksesta Sanat. Aristofaneen säilyneiden katkelmian tuorein editio on William J. Slaterin Aristophanis Byzantii fragmenta (1986).
Zvonko Bezjak
pienoiskuva|Zvonko Bezjak vuonna 1960. Zvonko ”Antun” Bezjak (s. 29. kesäkuuta 1935 Varaždin) on entinen jugoslavialainen moukarinheittäjä.
Bezjak sijoittui moukarinheitossa Tukholman EM-kilpailuissa 1958 viidenneksi tuloksella 62,39 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 64,21 m ja jäi mitalisijasta 1,43 metriä.
Ma$e
Mase eli Mason Durrell Betha (s. 27. elokuuta 1977 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Ma$e tuli tunnetuksi ollessaan Sean ”Diddy” Combsin levy-yhtiössä Bad Boy Recordsissa 1990-luvun loppuvaiheilla.
Uran alkuvaiheet
Mase kasvoi New Yorkin Harlemissa, ja tutustui siellä ensi kertaa rap-musiikkiin. Hän oli lahjakas ja liittyi rap-ryhmään nimeltä Children of Corn, jossa hänet tunnettiin paremmin nimellä "Murder Mase". Vuonna 1996 Mase matkusti ryhmänsä kanssa Atlantaan tapaamiseen, ja toivoi tapaavansa tuottaja/artisti Jermaine Duprin, mutta sen sijaan hän tapasikin Sean "Diddy" Combsin ja allekirjoitti tämän kanssa levysopimuksen Bad Boy Recordsiin.
Samana vuonna Mase teki läpimurtonsa kappaleella Only You, joka paljasti nuoren räpparinalun lahjakkuuden. Seuraavana vuonna (1997) Mase nauhoitti ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Harlem Worldin, joka myi platinaa ja tuli tunnetuiksi kappaleista "What you want", "Lookin' At Me" sekä "24 hours to live". Menestyneen albumin myötä Masesta tuli yksi levy-yhtiön suosituimmista artisteista.
Uran loppu
20. huhtikuuta 1999 Funkmaster Flexin Hot 97 haastattelussa Mase ilmoitti jättävänsä musiikkibisneksen. Hän julisti itsensä reformaatioiduksi kristityksi ja muutti Atlantan Georgiaan, ja ryhtyi opiskelemaan Clark Atlanta Universityssä. Hän saavutti kunnioitetun tohtorin arvon St. Paul's Bible Instituutissa ja kutsuu itseään Dr. Mason Bethaksi. Serkkunsa innoittamana Mase perusti Atlantaan kirkolliset S.A.N.E sekä Mason Betha Ministries -yhdistykset. Masen mennessä menojaan hänen yhteytensä Diddyyn katkesi ja molemmat keskittyivät omiin asioihinsa.
Paluu
Viiden vuoden poissaolon jälkeen Mase palasi takaisin Bad Boy Recordsiin albumillaan Welcome back sekä teki myös pienimuotoisen televisiosarjan paluustaan musiikkibisnekseen. Vaikka Mase olikin palannut takaisin musiikkibisnekseen, hän piti pastorin virkansa. Tästä syystä hänen albuminsa ei sisältänyt yhtäkään kirosanaa. Mase kuului jonkin aikaa G-Unittiin mutta ei saanut julkaistua albumiaan koska 50 Cent uskoi että levy ei menestyisi.
Lipputanko
thumb|upright|Lipputanko ja Suomen lippu. Lipputanko on tanko, johon ripustetaan lippu. Sen rakenne ja muoto riippuu käyttöpaikasta ja liputustarkoituksesta, ja se voi olla kiinteä tai irrallinen.
Tyypit
Kenttäsalko on vapaasti maastossa seisova lipputanko. Kenttäsalossa lippu liehuu vapaasti ja juhlavasti. Kenttäsalko on perinteisesti ollut puinen, mutta nykyisin ovat yleistyneet alumiiniset ja lujitemuotoiset salot, jotka ovat puisia kevyempiä, helpompia pystyttää ja tarvitsevat vain vähän huoltoa. Lippusalossa on nuppi, jossa voi olla narupyörä eli pylpyrä tai pyöristetty reikä narulle. Lippunaruna käytetään erikoispunontaista narua, jota punotaan pellavasta, hampusta tai nailonista. Narun vahvuus on 5–10 millimetriä.
Kattotankoja käytetään enimmäkseen julkisissa rakennuksissa.
Seinätanko kiinnitetään seinään asennettuun telineeseen, ja sen kallistuskulma on 30–40 astetta, jotta lippu voi liehua mihin suuntaan hyvänsä. Joskus seinätanko on vaakasuorassa. Seinätankoja käytetään esimerkiksi sisäänkäyntien yläpuolella tai molemmin puolin ovea.
Kantotankoja kannetaan kulkueissa, marsseilla ja sisäliputuksessa. Lippukangas kiinnitetään tankoon naulaamalla, narulla tai metallikiskolla. Tanko on usein kaksiosainen kuljetuksen helpottamiseksi. Kantotangon yläpäässä on kärkikoriste, joka on tangon alkuperästä muistuttaen usein keihäänkärjen muotoinen. Tangon alapäässä on metallinen hela eli kenkäin, joka suojaa tankoa kulumiselta. Tangon materiaalina käytetään puuta tai metallia. Sisätilaisuuksissa tanko voidaan laittaa irralliseen lipputelineeseen.
Korkeimmat kenttäsalot
Rakenteeltaan yli 100-metriset kenttäsalot ovat tyypillisesti onttoja metallirunkoisia mastoja, jonka sisällä on tikapuut huoltotöitä varten. Huippukorkean salon nokkaan on sijoitettu esimerkiksi lentoestevalot.
Maailman korkein kenttäsalko on vuonna 2021 valmistunut 202 metrin korkuinen salko Egyptin uudessa pääkaupungissa. Euroopan unionin korkein kenttäsalko vuosina 2019–2023 oli Haminaan valmistunut 100 metrin korkuinen salko. Siinä liehuu siniristilippu, jonka korkeus on 16,5 metriä ja leveys 27 metriä. Bulgariaan nousi vuonna 2023 kenttäsalko, jonka korkeus on 111 metriä ja lipun pinta-ala 1 100 neliömetriä.
Humaljärvi
Humaljärvi on luonnostaan rehevä järvi Kirkkonummen keskiosassa. Sekä peltomaiden että kalliorantojen reunustama Humaljärvi on myös vedenottojärvi, jonka tilavuus on noin 19 kuutiohehtometriä ja pinta-ala noin 436 hehtaaria. Se sijaitsee viitisen kilometriä kunnan keskustasta pohjoiseen. Järven rannalla oli yleinen uimaranta, joka oli sallittu myös koirille, mutta sen ylläpito on lopetettu. Humaljärven länsipuolella sijaitsee Volsin kartano Wohls Gård sekä länsipäässä Sigurdsin kartano. Porkkalan vuokra-alueen, Suomen ja Neuvostoliiton välinen, raja kulki Humaljärven poikki 1944–1956.
Maantiede
Humaljärven ulottuvuus lännestä itään on 3,5 kilometriä. Järveä jakaa pohjoisrannalta etelään pistävä leveä niemi, josta haarautuu itään kapea Näsudden. Laajimmat lahdet ovat järven koillisen osan muodostavat Österbyviken ja Sivalaxviken sekä itäkolkan nimetön lahti ja luoteessa sijaitseva Volsviken. Lähes puolet Humaljärven alasta on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Järven länsiosa on itäosaa matalampi. Syvin piste, 9,2 metriä, sijaitsee koillisessa rannan läheisyydessä.
Humaljärven saariluku on neljä. Selkeästi laajin saari on järven eteläosan lähes kuusihehtaarinen Storholmen. Järven länsiosassa sijaitseen noin puolihehtaarinen Lillholmen. Humaljärven länsi- ja pohjoisrannalla on peltomaata, koillisella rannalla sijaitsee Veklahden asuinalue. Itäiset ja eteläiset rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata. Rannoilla on paikka paikoin jyrkänteitä, kuten itäisimmän ranta-alueen Norgeberget. Maasto kohoaa useissa kohdin noin 30–40 metriä järvenpintaa ylemmäksi.
Humaljärvi on Kirkkonummen toiseksi laajin järvi. Sen koillispuolella sijaitsee Kirkkonummen laajin järvi, Vitträsk. Järvien välinen kannas on runsaan kilometrin levyinen. Humaljärven luoteispuolella sijaitsee Kirkkonummen kolmanneksi laajin järvi, Storträsk – Bakträsk ja pohjoispuolella neljänneksi laajin järvi, Juusjärvi.
Humaljärven luusua sijaitsee järven lounaiskolkassa, josta alkaa etelään virtaava Ingelsån. Lasku-uoma jatkuu etelään Kvarnbyån- ja Estbyån-nimisenä ja päätyy Suomenlahden Tavastfjärdeniin.
Humaljärven vesitilavuus on 18 871 000 kuutiometriä. Järveen kohdistuu kuormitusta peltomailta, haja-asutuksesta ja luonnonhuuhtoutumana metsämailta. Sen ekologinen ja kemiallinen tila on hyvä.
Humaljärvi (81.061.1.014) kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Estbyån valuma-alueeseen kuuluu kolmetoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Humaljärvi ja Meiko.
Kalasto ja kasvillisuus
Humaljärven tärkeimmät saaliskalat ovat kuha, ahven ja hauki. Kuhan osuus on lähes kolmasosa kokonaissaaliista johtuen istutuksista ja luontaisesta lisääntymisestä. Humaljärven vesikasvillisuus on järven rehevyys huomioiden varsin niukkaa.
Säännöstely
Suomen Sokeri Oy säännöstelee järveä turvatakseen raakavedensaannin kuivina aikoina.
Edgar Grospiron
Edgar Grospiron (s. 17. maaliskuuta 1969 Annecy) on ranskalainen freestylehiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Grospiron voitti kumparelaskun olympiakultaa Albertvillessa 1992 ja pronssia Lillehammerissa 1994. Calgaryssa 1988, jossa kumparelasku oli näytöslajina, Grospiron oli myös voittaja.
Grospiron on kumparelaskun maailmanmestari vuosilta 1989, 1991 ja 1995.
NHL-kausi 1965–1966
NHL-kausi 1965–1966 oli National Hockey Leaguen historian 49. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toe Blaken valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 13. ja seuran koko historian 14. Stanley Cup -mestaruus. Detroit Red Wingsin maalivahti Roger Crozier arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja hänelle myönnettiin Conn Smythe Trophy. Canadiens-puolustaja Jean-Guy Talbot puolestaan juhli jo uransa seitsemättä Stanley Cup -voittoa.
Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksin Bobby Hull, joka sai Art Ross Trophyn ohella Hart Memorial Trophyn. Hull keräsi 65 ottelussa 97 tehopistettä, joista 54 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Maalimäärä 54 oli tuolloin NHL:n uusi ennätys. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Detroit Red Wingsin Norm Ullman, joka teki 12 ottelussa 6 maalia ja antoi 9 maaliin johtanutta syöttöä eli keräsi yhteensä 15 tehopistettä. Parhaan tulokkaan palkinto Calder Memorial Trophy myönnettiin Toronto Maple Leafsissa pelanneelle Brit Selbylle.
NHL-palkinnoista kaudella 1965–1966 jaettiin ensimmäisen kerran Lester Patrick Trophy. Palkinnon ensimmäinen voittaja oli Jack Adams.
Runkosarja
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.''
Runkosarjan pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Pudotuspelien pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Donegalin kreivikunta
Donegalin kreivikunta on Irlannin tasavallan kreivikunta Ulsterin historiallisessa provinssissa Irlannin saaren pohjoisosassa. Se on tasavallan kreivikunnista pohjoisin ja sieltä on yhteys muualle maahan vain kapean maakaistaleen kautta; kaakossa sillä on pitkä raja Pohjois-Irlannin kanssa. Kreivikunnassa on arviolta 158 755 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4 764,39 neliökilometriä. Se on nimetty Donegalin kaupungin mukaan.
Donegalin iirinkielisillä alueilla puhutaan kielen ulsterilaista murretta, joka poikkeaa huomattavasti standardi-iiristä. Iirin opetusta on tarjolla Gaoth Dobhairissa ja Glencolumbkillen (Gleann Cholm Cille) kylässä sijaitsevassa Oideas Gaelin kielikeskuksessa. Alueella on myös gaelin kielen puhujia.
Laskettelukeskus Myllymäki
Laskettelukeskus Myllymäki on talviurheilukeskus Lappeenrannassa noin kuuden kilometrin päässä Joutsenon taajamasta. Keskus perustettiin vuonna 1984. Myllymäessä on 30 000 – 40 000 vuosittaista kävijää, joista 30–40 prosenttia on venäläisiä. Se on Ruokolahden FreeSkin ja Rautjärven Konka Skin ohella yksi kolmesta Etelä-Karjalan laskettelukeskuksesta.
Keskuksessa on kuusi valaistua laskettelurinnettä, neljä hissiä, lastenrinne ja lastenhissi. Rinteiden pituudet ovat 300–600 metriä ja korkeusero suurimmillaan 70 metriä. Rinteet ovat vaikeusasteeltaan helppoja (sininen) ja keskivaikeita (punainen). Myllymäen ympäristössä on kolmen, viiden ja kymmenen kilometrin maastohiihtoladut, joista viiden kilometrin latu on valaistu, ja keskuksesta lähtee ladut myös Kiukkaanlammelle ja Joutsenon urheilukeskukseen. Myllymäen palveluihin kuuluvat muun muassa hiihtokoulu, suksihuolto, välinevuokraus, kahvio-ravintola, sauna ja laavu.
Askin piiri
Askin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Laskettelukeskus Myllymäki
Myllymäki on Mylläri Snow Club -freestyleseuran pääpaikka. Myllymäen maastossa käytiin Joutsenon Kullervon järjestämät vuoden 1998 hiihdon SM-kilpailut. Kullervo on järjestänyt alueella myös pienempiä kansallisen tason hiihtokilpailuja. Myllymäki toimi myös Kullervon ja Lappeen Riennon järjestämän suunnistuksen vuoden 1989 Jukolan viestin eli Raja-Jukolan kilpailukeskuksena.
Vuodesta 2010 alkaen Myllymäen rinneyrittäjänä on toiminut Jyri Paunonen, jota ennen rinneyrittäjänä oli Antti Koivisto 14 vuoden ajan. Keväällä 2015 Paunosen TurTek Oy osti keskuksen liiketoiminnan sekä koneet, kaluston ja rakennukset 80 000 eurolla Lappeenrannan Yritystila Oy:n alaiselta Kiinteistö Oy Etelä-Karjalan Laskettelukeskukselta. Alueen maapohjan omistaa kaupunki, ja se on vuokrattu yrittäjälle.
Keskus saa lumetusvetensä läheisestä Myllypurosta, jonka pieni virtaama on aiheuttanut lumetusongelmia. Myllypuron vedenottamoa käyttävät myös Lappeenrannan ja Imatran kaupungit talousveden ottoon.
Aiheesta muualla
61.1137°N, 28.5919°W