cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Selkäkivun hoito
Sähköhoidot
Muita sähköön perustuvia hoitomuotoja ovat esimerkiksi pulssimuotoinen sähkömagneettinen säteilytys (engl. PEMF) ja interferenssihoito (engl. IF). Vuonna 2012 julkaistussa pienen otannan (N=40) egyptiläistutkimuksessa tutkittiin päivittäisen pulssihoidon tehoa hermojuuripinteestä kärsivillä kipukroonikoilla. Tuloksena oli, että kipu lievittyi PEMF-hoitoa saaneilla 2,3 pistettä lumehoitoa saaneita enemmän kymmenportaisella kipuasteikolla mitattuna. Interventioryhmään arvottujen kivun keskiarvo oli 7,1 ennen hoitoja ja 3,6 hoitokuurin päätyttyä. Hoitoa annettiin 3 viikon ajan 20 minuuttia päivässä sähkökentän voimakkuuden vaihdellessa välillä 5-15 Gaussia ja taajuuden välillä 7-4 kilohertsiä. Osanottajien kipua oli kestänyt keskimäärin vuoden.
Interferenssihoidossa kohdistetaan samanaikaisesti kahdenlaista keskipitkällä taajuudella toimivaa vaihtovirtaa syvälle lihaksiin, jolloin niissä syntyy amplitudimoduloitua matalataajuista sähkövirtaa. Keskipitkät taajuudet läpäisevät ihoa matalataajuista paremmin, minkä johdosta hoito tuntuu miellyttävämmältä kuin jos iholle syötettäisiin matalataajuista sähkövirtaa. Interferenssihoito vilkastuttaa aineenvaihduntaa, vähentää paikallista turvotusta, laukaisee lihasjännityksiä ja aktivoi lihaksia.
Jos mikään muu hoito ei ole auttanut krooniseen selkäkipuun, potilaan ihon alle voidaan asentaa stimulaattori, joka lähettää heikkoja sähköimpulsseja kipualueella sijaitsevaan selkärangan hermokudokseen. Stimulaattori ei poista kivun aiheuttajaa, mutta häiritsee kipusignaalin kulkua aivoihin. Ihonalaisesta stimulaattorista saatava hyöty vaihtelee tapauskohtaisesti.
Lämpöhoito
Lämpöhoito tehostaa verenkiertoa, mikä vähentää lihasten jäykkyyttä ja tuo kipualueelle happea ja ravinteita. Infrapunahoidolla oli vuonna 2019 julkaistun tieteellisen tutkimuskatsauksen mukaan noin 30 prosentin teho (plasebovaikutus pois lukien), mikä teki siitä yhden parhaista selkäkivun lievittäjistä.
B12-vitamiini (kobalamiini)
Vuonna 2019 julkaistun tieteellisen tutkimuskatsauksen mukaan esimerkiksi tonnikalassa, naudanlihassa ja kypsytetyissä juustoissa runsaasti esiintyvä B12-vitamiini (kobalamiini) vähentää selkäkipua yli 26 prosenttia plasebovaikutus pois lukien.
Ergonomiahoidot
Palkka- ja kotitöitä tehtäessä on etsittävä selkää kuormittamattomia asentoja ja muistettava selkää säästävät oikeat nosto- ja istuma-asennot.
Lordoosin ylläpito
Lannerangan lordoosin ylläpito ja kumartelun välttäminen vaikuttaisi olevan yksi tehokkaimmista kroonisen selkäkivun hoitomuodoista. Lordoosi eli alaselän (lannerangan) luontainen loiva mutka suoristuu helposti esimerkiksi kumartuessa, istuutuessa tai kyykkyyn laskeuduttaessa, mitä kutsutaan usein lannerangan pyöristymiseksi. Aamuisin tapahtuva kumartuminen lisää tutkimusten mukaan selkäkivun ilmaantumisriskiä lähinnä sen vuoksi, että välilevyihin kohdistuu tuolloin kolme kertaa normaalia suurempi paine, koska ne ovat täyttyneet yön aikana ravinnepitoisella kudosnesteellä.
Vuosina 1997-2001 toteutetussa yhdysvaltalaistutkimuksessa tutkittiin selän taivuttamisen rajoittamisen tehoa potilailla, jotka olivat kärsineet keskimäärin 17 vuotta jatkuvasta tai toistuvasta selkäkivusta, jonka keskimääräinen esiintymisvoimakkuus oli lievää. Interventioryhmän jäseniä pyydettiin välttämään heräämistä seuraavan kahden tunnin aikana selän pientäkin taivuttamista edellyttäviä liikkeitä kuten istumista ja kyykistymistä. Vuoteesta tuli nousta selkää taivuttamatta, myös naisten oli virtsattava seisten ja esineet oli poimittava lattialta tarttumakepillä. Syvät kumarrukset olivat täysin kiellettyjä myös myöhemmin päivällä ja lievempääkin kumartelua piti yrittää välttää heräämistä seuranneiden kuuden tunnin aikana. Lisäksi kaikki selän voimakas kuormittaminen piti siirtää aamusta muihin vuorokaudenaikoihin.
Lähes kaikilla osanottajilla oli vaikeuksia noudattaa ohjeistusta, ja esimerkiksi aamuista taivutuskieltoa kyettiin noudattamaan keskimäärin vain tunnin ajan. Kivun keskivoimakkuus pieneni siitä huolimatta ensimmäisen puolen vuoden aikana 23 prosenttia ja kipupäivien määrä väheni 20 prosenttia lumehoitoa saaneeseen ryhmään verrattuna. Osa saattoi lopettaa kokeen päätyttyä ohjeiden noudattamisen, koska heidän kipunsa lakkasi. Suotuisa kehityssuunta jatkui vielä myöhemminkin niiden 62 prosentin keskuudessa, jotka jatkoivat tutkimuksen päätyttyä oma-aloitteisesti ohjeiden noudattamista. Heidän kuukausittaisten kipupäiviensä keskiarvo oli vähentynyt neljän vuoden kuluttua lähtötilanteeseen verrattuna 24:stä 10,6:een eli kokonaiset 56 prosenttia.
Lumeryhmässä suoritettiin päivittäin kuusi alaselän venytys- ja vahvistusliikettä, joiden yhdistelmä oli osoittautunut tehottomaksi selkäkivun hoidossa. Tutkimus toteutettiin poikkeuksellisen huolellisesti, sillä kipua mitattiin päivittäin kuuden kuukauden ajan ennen intervention aloitusta sekä vielä vuoden ajan aloituksen jälkeen.
Vuonna 2006 julkaistussa suomalaistutkimuksessa tutkittiin keski-ikäisiä miehiä, joilla esiintyi toisinaan lievää selkäkipua. He työskentelivät VR:llä esimerkiksi junankuljettajina, konduktööreina ja mekaanikkoina. Kahdeksalla prosentilla oli fyysisesti raskas työ, 46 prosentilla keskiraskas ja 46 prosentilla kevyt työ. Lisäksi 55 prosenttia altistui työssään tärinälle. Vuoden mittaisen lordoosin säilyttämiseen keskittyvän intensiivisen valmennuksen läpikäyneillä esiintyi jonkin verran vähemmän kipujaksoja kuin kontrolliryhmäläisillä.
Ytimeen asti ulottuva murtuma altistaa välilevyn ulko-osissa sijaitsevat hermopäätteet ytimen sisäosan vaurioita ja tulehdusta aiheuttavalle happamalle hyytelölle. Välilevystä puristuu tuolloin myös ravinnepitoista kudosnestettä. Aamuisin tapahtuva kumartuminen lisää tutkimusten mukaan selkäkivun ilmaantumisriskiä lähinnä sen vuoksi, että välilevyihin kohdistuu tuolloin kolme kertaa normaalia suurempi paine, koska ne ovat täyttyneet yön aikana ravinnepitoisella kudosnesteellä.
Lannerangan pyöristyminen lisää välilevyjen takaosan painetta sekä selkälihasten ja nivelsiderakenteiden venyttymistä. Lisäksi etukumarassa asennossa istumisen on havaittu aiheuttavan lannerangan välilevyihin lähes kaksi kertaa suuremman paineen kuin seisominen. Selän koukistaminen puristaa myös hermojuuriaukkoja kasaan sitä enemmän, mitä enemmän rangassa on rappeumamuutoksia.
Tukikorsetti
Vuonna 2014 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin, että selän taipumista 14-prosenttisesti jäykistävän korsetin käyttäminen kuukauden ajan vähensi toimintarajoitteita kuvaavan summamuuttujan (Modified Oswestry Low Back Pain Disability Questionnaire) arvoa keskimäärin 35 prosenttia, kun korsettia käyttämättömien verrokkien vähenemä oli vain 7 prosenttia. Muista tutkimuksista on saatu samantapaisia tuloksia.
Akupunktio
Akupunktiolla näyttäisi olevan noin 20 prosentin keskimääräinen kivulievitysteho. Vuonna 2009 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa verrattiin akupunktion ja lumeakupunktion tehoa pelkkiin tavanomaisiin hoitokeinoihin verrattuna. Kaikille kokeen osanottajille jaettiin tutkimuksen alussa itsehoito-opas, jossa neuvottiin esimerkiksi kivunlievityskeinoja ja annettiin kotivoimisteluohjeita. Ohjeiden seuraamista ei kuitenkaan tutkittu.
Seitsemän viikkoa kestäneen akupunktiokuurin jälkeen hoitoryhmään arvottujen keskimääräinen invaliditeettiaste oli pudonnut 10,8 pisteestä 6,3 pisteesen kyselyn korkeimman mahdollisen pistemäärän ollessa 24. Verrokkien pistemäärä oli pudonnut vain yhdellä pisteellä alun 11 pisteestä. Hoitoa saaneista 20 prosentilla esiintyi kliinisesti merkittävää toimintakyvyn kohenemista verrokkeihin verrattuna. Vuoden kuluttua hoidosta kliinisesti merkittävää toimintakyvyn kohenemista esiintyi edelleen 15 prosentilla ja hoitoryhmään arvottujen keskimääräinen invapisteluku oli kahdeksan. Tulos perustui tutkittavien muistinvaraiseen arvioon edeltäneestä viikosta, jonka aikana ilmenneitä vaikeuksia mitattiin Roland-Morrisin kyselyllä. Pisteiden lasku ei kuvastanut kuitenkaan toimintakyvyn lineaarista paranemista, koska esimerkiksi kävelyn hidastumisesta sai yhtä paljon invapisteitä kuin siitä, että joutuu makaamaan lähes aina vuoteessa.
Verrokeista 21 prosenttia oli käynyt tapaamassa lääkäriä tai fysioterapeuttia tutkimuksen ensimmäisen 7 viikon aikana ja 18 prosenttia oli käynyt saamassa jotain muuta vaihtoehtohoitoa kuin akupunktio. Akupunktiolla hoidetuista vain 11 ja 8 % oli hakeutunut edellämainittujen ammattilaisten luo akupunktiokuurinsa aikana.
Akupunktiokuuri koostui 8-10 hoitokerrasta, jossa hoidettava makasi noin 20 minuuttia vuoteella ohuet neulat ihon alle työnnettyinä. Hoidon antaja ei saanut keskustella hoidettavan kanssa, jottei sosiaalinen hoitovaikutus olisi vääristänyt tuloksia. 3,5 prosenttia sai hoitoon liittyviä haittavaikutuksia, jotka olivat lähinnä kivun lyhytaikaista pahenemista. Lisäksi yhden ryhmäläisen selkäkipu paheni kuukauden ajaksi.
Tutkimuksessa oli myös lumeakupunktiota saaneiden ryhmä, joista niin ikään 20 prosentilla oli verrokkeja kliinisesti parempi toimintakyky viikon kuluttua lumekuurin loppumisesta ja heidän laskennallinen osuutensa jopa lisääntyi, kun huomioitiin ryhmien väliset erot alkutilanteessa. Vuoden kuluttua tilanne oli se, että vielä 9 prosentilla lumeryhmäläisistä oli verrokkeja parempi toimintakyky. Lumeryhmäläisten ihon alle ei oltu työnnetty neuloja, mutta heille tuotettiin neulantyöntöä simuloivaa lievää kipua, mikä loi illuusion aidosta akupunktiohoidosta. Lumehoidon mahdollisti se, että paikoilleen asetetut akupunktioneulat lakkaavat pian tuottamasta kipua. Kukaan ei saanut haittoja lumeakupunktiosta.
Vuoden kuluttua 18 prosenttia verrokeista raportoi joutuneensa rajoittamaan jokapäiväisiä toimintojaan yli viikon verran kuluneen kuukauden aikana, mutta vain 5/7 prosenttia hoito-/lumeryhmäläisistä.
Lumeryhmäläisten verrokkeja parempi toipuminen saattaa selittyä sillä, että akupunktiolla on poikkeuksellinen suuri ja pitkään kestävä lumevaikutus tai sillä, että jotkut tavanomaisista hoidoista sisältävät elementtejä, jotka provosoivat tai pahentavat selkäkipua. On esimerkiksi olemassa viitteitä siitä, että selän koukistamiset heikentävät selkäkivun ennustetta. Osa erosta hoitotuloksessa saattaa myös liittyä siihen, että aku- tai lumehoitoa saaneiden joukossa oli yli puolta vähemmän (muihin) vaihtoehtohoitoihin hakeutuneita. Tutkimusraportissa ei kuitenkaan eritelty, mitä hoitoja verrokit kävivät hakemassa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 5 001–6 000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 5001:stä ja päättyen 6000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Selkäkivun hoito
Akupunktio
Useimmat tutkittavat olivat kärsineet yli vuoden ja kaikki vähintään 3 kuukautta lähes jokapäiväisestä selkäkivusta, jonka keskimääräinen häiritsevyys oli 5,2 eli keskivaikean ja voimakkaan välissä. Erot hoitotuloksissa saattavat selittyä myös sillä, että ryhmät olivat ehkä heterogeenisia sairauden keston suhteen. Tutkittavissa ei ollut iskias-potilaita.
Manipulaatio eli kiropraktinen hoito
Manipulaatiohoidon tarkoituksena on lisätä nivelten ja nikamien liikkuvuutta. Eurooppalaisessa hoitosuosituksessa (EU COST B 13 2004) suositellaan selän manipulaatiohoitoa epäspesifistä selkäkivusta kärsiville potilaille sekä akuuteissa että kroonisissa tapauksissa. Manipulaatiohoitoa pitäisi harkita akuutissa epäspesifissä alaselkäkivussa, jos kipu estää paluun normaaleihin aktiviteetteihin. Manipulaatiohoito on jonkin verran tehokkaampaa kuin alaselkäkivun hoitaminen lääkkeillä, ohjauksella ja neuvonnalla tai fyysisillä harjoitteilla. Kaikkein paras tulos saavutetaan kuitenkin kaikkien edellä mainittujen hoitojen yhdistelmällä. Manipulaatiohoito on osoittautunut myös kustannustehokkaaksi. Kiropraktisen hoidon teho on kuitenkin hyvin yksilöllistä, joten hoitoa ei kannata jatkaa, jos kipu ei lievity muutaman viikon sisällä.
Lyyrajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järven länsipuolella sijaitseva Lyyrajärvenvuori ja kaakkoispuolella sijaitseva Santuskorvenmäki nousevat molemmat noin 60 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven koillisrannalla kulkee kuitenkin yhdystie 3291 ja järven pohjoispuolella on taloja. Rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat pääosin metsämaata. Järven lounais- ja länsirannat ovat jyrkkiä.
Selkäkivun hoito
Manipulaatio eli kiropraktinen hoito
Manipulaatiohoito perustuu rangan fasettinivelten liikutteluun. Hoidon antaja painamaa lukkiutuneen nivelen nivelelpinnat hetkeksi irti toisistaan, mikä saa ne palaamaan oikealle paikalleen. Manipulaatiohoidossa kramppiin mennyt lihas rentoutetaan niin, että rangan fasettinivel painetaan voimaa käyttäen vähän yli ääriasennon, minkä jälkeen se palautua normaaliasentoon. Pienikin väärä kiertoliike kaularangan alueella voi kuitenkin johtaa kaula- tai nikamavaltimon seinämän repeytymiseen, välilevyvaurioon ja halvausoireisiin. Myös alaselän kiropraktisen käsittelyn harvinaisena haittavaikutuksena voi seurata välilevyn pullistuma tai sen paheneminen.
Selän manipulaatio vapauttaa fasettinivelet, jolloin niiden nivelpinnat erkaantuvat toisistaan. Ennen ja jälkeen käsittelyn suoritettujen magneettikuvausten avulla on havaittu, että miespotilaiden nivelpinnat etääntyivät toisistaan keskimäärin yhden millimetrin ja naispotilaiden puoli millimetriä. Selkänikamien manipulaatiohoito välilevyrappeumaa sairastavilla potilailla lisää potilaan pituutta, vähentää kipua, lisää lantion liikkuvuutta ja rangan taipumista eteenpäin.
Lyyrajärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,1 metriä mpy. Sen pohjoispäästä lähtee yksi oja Isojärven suuntaan, mutta oja katoaa maastoon.
Selkäkivun hoito
Mobilisaatio
Mobilisaatiohoito on nivelsiteitä ja -kapseleita venyttävää liikehoitoa, joka lisää nivelten liikkuvuutta ja parantaa niiden aineenvaihduntaa.
Osteopaattinen hoito
Yhdysvaltalaisen lääkärin Andrew Taylor Stillin vuonna 1984 kehittämä osteopaattinen hoito koostuu nivelten mobilisaatiohoidoista, joihin voidaan lisätään yksllöllisen tarpeen mukaan myös nivelmanipulaatiota. Osteopatia luetaan lääketieteelliseksi hoidoksi, ja osteopaatin ammattinimikettä saavat käyttää Suomessa ainoastaan Valviran rekisteriin merkityt nelivuotisen koulutuksen suorittaneet osteopaatit.
Lääkeaineet
Selkäkipua ohjeistetaan yleensä hoitamaan kivun laadun ja rytmin mukaan jaksotettavalla kipulääkityksellä.
Morfiinin kaltaiset vahvat opioidit tehoavat parhaiten selkäkipuun, mutta niidenkin teho on rajallista etenkin pitkäaikaiskäytössä. Tramadolia käyttävien potilaiden kokema keskimääräinen kipu oli vuonna 2000 julkaistussa tutkimuksessa neljän viikon käytön jälkeen silti vielä 30 prosenttia pienempi eli 3,5 pistettä kymmenestä verrattuna plasebolla lääkittyihin, jotka arvioivat kipunsa voimakkuuden olevan 5,1.
Myös morfiinin esiasteena toimivaa kodeiinia käytetään yhdessä parasetamolin kanssa. Kodeiinia ja parasetamolia sisältävän yhdistelmälääkkeen keskimääräinen teho kroonisesta selkäkivusta kärsivillä vanhuksilla on hiukan parempi kuin tramadolia ja parasetamolia sisältävän, mutta jälkimmäinen tehoaa paremmin akuuttiin kipuun. Osalla potilaista puuttuu kuitenkin entsyymi, joka muuntaa kodeiinia morfiiniksi.
Nivelrikon hoitoon on käytetty perinteisesti tulehdusta hillitsevää lääkettä. Lisäksi on olemassa tulehduskipulääkkeiden ja lievän opioidin yhdistelmävalmisteita. Pitkittynyt tulehduskipulääkkeiden käyttö häiritsee kuitenkin rustokudoksen arpeutumista.
Myös lihasrelaksantteja ja parasetamolia saatetaan määrätä. Parasetamoli ei kuitenkaan tehoa kansainvälisen Cochrane-yhdistyksen vuonna 2019 julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan akuuttiin selkäkipuun, eikä sen vaikutusta krooniseen selkäkipuun ole tutkittu.
Cayenne- ja chilipippurissa luontaisesti esiintyvää kapsaisiinia voidaan käyttää ulkoisesti kivunlievitykseen. Kapsaisiini tuottaa lämpöaistimuksen hermotulehdusta säätelevässä TRPV1-hermokanavassa. Lisäksi se tehostaa verenkiertoa ja saa elimistön erittämään endorfiineiksi kutsuttuja mielihyvähormoneja. Verenkierron tehostuminen vähentää lihasspasmeja ja tuo kipualueelle happea ja ravinteita. Suurten kapsaisiiniannosten on havaittu kuitenkin vaurioittavan hermosoluja.
Selkäkivun hoitoon kirjoitetaan usein pieniannoksisia masennuslääkkeitä, vaikka niiden tehoa selkäkivun hoidossa ei ole onnistuttu todistamaan. Esimerkiksi amitriptyliini ei tehoa krooniseen selkäkipuun aktiivista placeboa paremmin. Myös serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton salpaajien teho on niin heikko, ettei niillä ole kliinistä merkitystä selkäkivun hoidossa.
Fasettiniveliin tai selkäytimen ja luukanavan väliseen epiduraalitilaan annettu kortisoniruiske rauhoittaa merkittävästi ja monen kuukauden ajaksi kivuliasta selkää pienellä osalla potilaita, mutta ei nopeuta selän paranemisen kokonaiskestoa. Hermojuuripuudutus tuottaa välittömän helpotuksen etenkin akuuttiin iskiaskipuun, ja sen teho saattaa kestää jopa yli vuoden.
Fasettinivelen ritsotomia
Selässä tai SI-nivelessä tuntuvaa kipua ja siihen liittyvää spasmitaipumusta voidaan lievittää fasettinivelen ritsotomialla, jossa fasettinivelen hermosäikeitä tuhotaan polttamalla ne voimakkailla radioaalloilla. Hoidon tehosta on saatu ristiriitaisia tutkimustuloksia. Kipu lievittyy kuitenkin useiksi kuukausiksi osalla potilaista. Hermosäikeiden takaisinkasvu kestää 9 kuukaudesta kahteen vuoteen, minkä jälkeen hoidon voi uusia.
Luudutusleikkaus
Välilevymadaltuma, nikamankaaren höltymän (spondylolyysi) aiheuttama nikamasiirtymä tai epäonnistunut tyräleikkaus saattavat aiheuttama vaikeaa kroonista kipua, josta seuraa merkittävää toimintakyvyn laskua. Tällaisissa tapauksissa saatetaan turvautua lannerangan luudutusleikkaukseen (engl. spinal fusion), jossa välilevy poistetaan ja nikamien poikkihaarakkeiden väliin asennetaan luunsiirre ja/tai poistetun välilevyn paikalle asennetaan muovi- tai metallikehikko. Nikamien yhteenluutuminen kestää 8–15 kuukautta ja tuloksena on selkärangan pysyvä liikerajoitus.
Luudutusleikkauksen jälkeisestä liikunnallisesta kuntoutuksesta ei ole hyötyä hyvän toimintakyvyn omaaville potilaille. Jäykistysleikkauksen läpikäyneitä ohjeistetaan käyttämään selkäänsä kuten ennenkin jo kolmen kuukauden kuluttua leikkauksesta. Luudutusleikkaus johtaa kuitenkin siihen, että jäykistetyn alueen viereisiin rakenteisiin kohdistuu aiempaa suurempaa kuormitusta. Viereiset nikamavälit alkavat rappeutua tämän vuoksi vähintään 30–45 prosentissa tapauksista, mikä saattaa vaatia leikkausalueen viereisen nikamavälin jäykistystä. Joka viidennen leikatun viereinen nikamaväli jäykistetäänkin 15 vuoden kuluessa ensimmäisestä leikkauksesta.
Ei ole olemassa konsensusta siitä, milloin luudutusleikkaukseen kannattaa ryhtyä. Leikkaus auttaa joissakin tapauksissa, mutta on äärimmäisen vaikea ennustaa, mitkä potilaat hyötyvät siitä. Leikkausten tehoa koskeva tutkimusnäyttö on ollut ristiriitaista. Tutkimusraporteissa ei ole myöskään yleensä mainittu hyvän paranemisen tai huonoon tilaan jäämisen todennäköisyyksiä.
Liikunta ja venyttely
Kuntoliikunta ja venytteleminen saattavat sekä vähentää että lisätä kipua, mutta tutkimusnäytön perusteella on havaittu, että liikunnan ja venyttelyn hoidollinen nettovaikutus on käytännössä olematon. Kansainvälisen Cochrane-yhdistyksen vuonna 2021 julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan alaselän kroonisen kivun lievittyminen ja potilaiden toimintakyvyn lisääntyminen on havaittu tutkimuksissa niin vähäiseksi, ettei liikunnalla voida katsoa olevan kliinistä merkitystä selkäkivun hoidossa. Katsauksessa tarkasteltiin noin 250 tutkimusta, joissa tutkittiin vartalolihasten voimistamista, pilatesta, yleistä lihaskunnon parantamista ja aerobista harjoittelua taikka edellä mainittujen yhdistelmiä.
Lihaskuntoa parantavaa ja hapenottokykyä parantavaa liikuntaa ei suositella ainakaan ensimmäisten kuuden viikon aikana, koska sillä saattaa olla esimerkiksi kipualueen turvotusta lisäävää vaikutusta. On myös viitteitä siitä, että selkäkivusta kärsivien pitäisi pidättäytyä lievistäkin aamulla suoritettavista selän eteenpäin taivutuksista.
Aerobinen liikunta tehostaa myös verenkiertoa, jolloin se saattaa lievittää iskeemistä eli heikentyneeseen verenkiertoon liittyvää hapenpuutekipua. Se tuo myös happea ja ravinteita kipualueelle vähentäen lihasten jäykkyyttä, minkä on ajateltu edistävän myös kudosten paranemista.
Vuonna 1993 julkaistussa kolme kuukautta kestäneessä hollantilaistutkimuksessa havaittiin, etteivät selkäkivun hoidossa yleisesti käytetyt venyttely- ja lihaskuntoliikkeet lievittäneet akuuttia selkäkipua tai parantaneet toimintakykyä plasebohoitoa paremmin. Tutkitut liikkeet olivat lantion kallistus (pelvic tilt), muunnettu seisomaan nousu (modified sit-up), rinta leukaan -liike (double knee to chest), takareiden venytys (hamstring stretch), jalan nosto sivulle (side leg raise) sekä selän notkistus ja pyöristys (cat and camel).
Selkäkipua on hoidettu perinteisesti suoria ja vinoja vatsalihaksia vahvistavilla liikkeillä. Huippu-urheilijoita tutkittaessa on kuitenkin havaittu, että pinnallisten vatsalihasten harjoittaminen saattaa jopa heikentää lantionpohjan lihasten voimaa merkittävässä määrin, mikä horjuttaa lihastasapainoa. Myös liiallinen ja väärällä tavalla toteutettu voimaharjoittelu saattaa heikentää keskivartalon syviä tukilihaksia kuten poikittaisia vatsalihaksia etenkin, jos se aloitetaan nuorella iällä. Muunkinlainen kova ja yksipuolinen pinnallisten lihasten harjoittelu voi saada aikaan sen, että syvät tukilihakset alkavat aktivoitua vasta samaan aikaan pinnallisten lihasten kanssa, jolloin selkärangan tuki muodostuu liian myöhään. Tämä saattaa johtaa esimerkiksi nikamakaaren murtumaan.
Vuonna 2020 julkaistussa tutkimuskatsauksessa havaittiin, etä liikuntahoitojen tehoa ja riskejä tarkastelevia tutkimusten luotettavuutta heikentää suuresti se, että yli kahdessakymmenessä prosentissa tutkimuksista esiintyy tulosten valikoivaa raportoimatta jättämistä. Lisäksi tehoa ja haittavaikutuksia koskevien tietojen kerääminen on osoittautunut pahasti vaillinaiseksi yli neljässäkymmenessä prosentissa tutkimuksia, ja tulosten keruu on ollut selvästi riittävää vain alle 40 prosentissa tutkimuksia. Yli 60 prosentissa tutkimuksia esiintyy myös muita suuren vinoumariskin aiheuttajia.
Vetohoito
Kuukausien pituinen tauoton vuodelepo vetolaitteessa saattaa aiheuttaa ongelmia. Vuonna 2011 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että kahden kuukauden pituinen ympärivuorokautinen makaaminen kippivuoteessa pääpuoli muuta ruumista alempana lisää selkärangan pituutta ja välilevyjen paksuutta, mutta aiheuttaa myös lihasten surkastumista ja lannerangan luontaisen lordoosinotkon liiallista oikenemista. Osalla kokeeseen osallistuneista terveistä koehenkilöistä ilmaantui selkäsärkyä viikon sisällä kokeen päättymisestä, ja heidän lordoosinsa havaittiin suoristuneen enemmän kuin muilla koehenkilöillä.
Yhdistelmähoidot
Vuonna 2012 julkaistussa norjalais-australialaistutkimuksessa havaittiin, että sen ryhmän hoitotulokset olivat selvästi parempia, jotka saivat yksilöllistettyä kognitiivis-toiminnallista hoitoa, joka koostui muutoksista potilaan elintavoissa ja hänen käyttämissään liikeradoissa sekä yksilöllisistä liikuntaharjoitteista. Osa vertailuryhmän potilaista sai manipulaatio- ja osa mobilisaatiohoitoa, ja yli 80 prosenttia verrokeista sai lisäksi kotiharjoitusohjelman, jossa oli yleisiä lihaskuntoliikkeitä taikka liikesäätelyä parantavia harjoitteita. Kaikki osanottajat olivat kärsineet tutkimuksen alussa alle neljä kuukautta kestäneestä epäspesifistä selkäkivusta, joka oli vähintään lievää. Tuloksia ei voida kuitenkaan yleistää selkäkivusta kärsivien potilaiden kokonaisjoukkoon, koska siihen hyväksyttin vain ne potilaat, joiden kipu ei pahentunut testauksissa rasituksesta.
Kognitiivinen käyttäytymisterapia
Asenne- ja käyttäytymismuutosten avulla parempaan kivunhallintaan pyrkivällä kognitiivisella käyttäytymisterapialla on vuonna 2020 julkaistun kansainvälisen Cochrane-yhdistyksen julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan pientä tai hyvin pientä kipua lievittävää ja kivun aiheuttamaa stressiä vähentävää vaikutusta. Lisäksi havaittiin pientä tai hyvin pientä toimintakykyä parantavaa vaikutusta, mutta tutkimusten todistusarvo oli sen suhteen heikkolaatuista. Katsausta varten käytiin läpi 75 tutkimusta, joihin osallistui yhteensä noin 9400 tutkittavaa.
Kylmähoito
Kylmähoidon tehoa selkäkivun lievityksessä ei tunneta, koska aiheesta ei ole olemassa tutkimusnäyttöä.
Lyyrajärvi
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa järven pohjoisrannalla oli pelto ja pohjoispuolella yksi talo. Vuoteen 1986 mennessä järven pohjoispuolelle oli rakennettu lisää taloja.
Ilkka Aspara
Ilkka Erkki Sakari Aspara (s. 13. kesäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva upseeri ja kenraaliluutnantti evp.
Melíti
Melíti on Kreikan kylä sekä samanniminen Flórinan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μελίτης, Dimotikí Enótita Melítis) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 927 ja varsinaisen Melítin kylän väkiluku 1 432 (vuonna 2011).
Ilkka Aspara
Ura
Aspara työskenteli Suomen puolustusvoimien maavoimien komentajana Mikkelissä 2008–2011. Hän oli ensimmäinen maavoimien komentaja nykymuotoisessa Puolustusvoimien organisaatiossa. Aikaisemmin hän toimi muun muassa Kainuun Prikaatin komentajana Kajaanissa 1997–2000, valtakunnallisten Maanpuolustuskurssien johtajana Helsingissä 2000–2002, Läntisen maanpuolustusalueen komentajana Hämeenlinnassa 2003–2006 sekä maavoimapäällikkönä Pääesikunnassa Helsingissä 2007.
Melíti
Melítin kylä sijaitsee linnuntietä noin 16 kilometriä itäkoilliseen Flórinan kaupungista. Sen nimi oli vuoteen 1926 saakka Vosteráni (Βοστεράνη; myös Vostaráni, Βοσταράνη). Melítin kunnallisyksikkö käsittää Flórinan kunnan itäosan Pohjois-Makedonian vastaisella rajalla.
Ilkka Aspara
Ura
Aspara valittiin lokakuussa 2003 Kadettikunta ry:n puheenjohtajaksi. Kadettikunnan hallituksessa hän oli toiminut jo 1990-luvulla. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Aspara on toiminut lukuisissa muissa luottamustehtävissä, muun muassa Turvallisuuden tukisäätiön (ent. Sotavahinkosäätiö) hallituksen varapuheenjohtajana.
Melíti
Melíti oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Flórinan kuntaan yhdessä Káto Kleinésin ja Pérasman kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Melítin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Ilkka Aspara
Opinnot ja henkilökohtainen elämä
Ilkka Asparalla on kaksi lasta: varatuomari, regional manager Juhani Aspara sekä professori, vararehtori Jaakko Aspara.
Maria Gąsienica Bukowa-Kowalska
Maria Gąsienica Bukowa-Kowalska (2. tammikuuta 1936 – 27. joulukuuta 2020) oli puolalainen hiihtäjä. Hän kilpaili naisten 10 km: n ja naisten 3 × 5 km: n viestitapahtumissa vuoden 1956 talviolympialaisissa.
Jacob Rothschild
Nathaniel Charles Jacob Rothschild (s. 29. huhtikuuta 1936 Lontoo) on brittiläinen liikemies, joka kuuluu erittäin vaikutusvaltaiseen Rothschildien sukuun.
Ura
Jacob Rothschild, Victor Rothschildin (1910–1990) vanhin poika, työskenteli vuosina 1963–1980 N M Rothschild & Sons -pankille, jossa myös hänen serkkunsa Evelyn de Rothschild toimi. Vuonna 1991 hän perusti miljardien arvoisen St. James’s Place Wealth Management -yhtiön yhdessä Mike Wilsonin ja Mark Weinbergin kanssa.
Hän toimi vuosina 1985–1991 Lontoon National Galleryn ja vuosina 1992–1998 National Heritage Memorial Fundin puheenjohtajana.
Yksityiselämä
Jacob Rothschild avioitui itseään vuotta vanhemman Serena Dunnin kanssa vuonna 1961. Heillä on neljä lasta – Hannah Mary (s. 1962), Beth Matilda (s. 1964), Emily Magda (s. 1967) ja Nathaniel Philip (s. 1971).
Sarvalammi
Sarvalammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kotakosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammelle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,4 metriä mpy. Sen eteläpäähän laskee Sarvajärvestä lähtevä laskuoja. Sarvalammin laskuoja lähtee sen pohjoispäästä ja laskee Isojärveen. Laskuojan pudotus on 11,5 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa lammen itärannalla oli pelto, joka jatkui lammen rantaan asti. Vuoteen 1986 mennessä pelto oli metsittynyt.
DNA-siru
DNA-siru on lasista tai muovista valmistettu pieni levy, johon on kiinnitetty DNA-palasia. DNA-sirua voidaan käyttää esimerkiksi geeniperimässä olevien sairauksien havaitsemisessa tai muunlaisessa geenien etsinnässä. DNA-sirun toiminta perustuu DNA:n rakenteen kaksijuosteisuuteen ja emästen aktiiviseen parienhakemiseen. Sirun ja tutkittavan näytteen DNA-juosteet pariutuvat vain, jos niiden emäkset käyvät pareiksi (adeniini ja tymiini sekä guaniini ja sytosiini).
Suomalaisilla yleisistä sairauksista on kehitetty oma niin kutsuttu Suomi-siru, mutta se on tällä hetkellä vielä tutkimuslaitosten käytössä.
Mikko Ilonen
Mikko Antero Ilonen (s. 18. joulukuuta 1979 Lahti) on uransa vuonna 2019 lopettanut suomalainen golfammattilainen. Ilonen on kansainvälisillä voitoilla ja ansiotuloilla mitattuna menestyksekkäin suomalainen miesgolfari. Hän on ainoana suomalaisena voittanut Brittien amatöörimestaruuden vuonna 2000 sekä ammattilaisena voittanut viidesti European Tourilla (ET).
Ura
Ilonen siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2001. Hän on pelannut ET:llä vuodesta 2001 lähtien, lukuun ottamatta kautta 2006 jolloin hänellä ei ollut suoraa pelioikeutta ET:lle. Kauden 2006 kevään Ilonen pelasi Challenge Tourilla mutta palasi kesällä 2006 ET:lle hyvien peliesitystensä myötä. Ilosella on tilillään eräs European Tourin ennätys, 4 Eagle-tulosta yhden kierroksen aikana (Canarias Open de España 2003, kierros 2).
18. helmikuuta 2007 Ilonen saavutti ensimmäisenä suomalaisena miehenä ET:in osakilpailuvoiton Indonesian Jakartassa pelatussa Enjoy Jakarta Astro Indonesia Openissa. Voiton myötä hän varmisti pelioikeuden ET:lle vuoden 2009 loppuun asti. 19. elokuuta 2007 Ilonen voitti Euroopan kiertueeseen kuuluvan Scandinavian Masters -turnauksen Tukholmassa. Voittonsa myötä hän nousi 20. elokuuta julkistetulla maailmanrankingilla sadan parhaan joukkoon sijalle 71. Ilosen sijoittuminen 3. syyskuuta 2007 julkaistulla maailmanlistalla 68. sijalle varmisti Suomelle ensimmäistä kertaa suoran paikan golfin maailmancupiin.
Ilonen on pelannut useita kertoja golfin major-turnauksissa. Vuosina 2001, 2002 ja 2006 hän pääsi mukaan The Open Championship -turnaukseen jossa vuonna 2001 tuloksena oli jaettu 9. sija ja vuonna 2006 jaettu 16. sija. Ilonen on tämän lisäksi pelannut vuonna 2001 Augustassa järjestettävässä Masters-turnauksessa ja vuoden 2010 U.S. Openissa. Molemmissa oli tuloksena karsiutuminen kahdelta viimeiseltä kierrokselta.
Elokuussa 2014 Ilonen saavutti parhaan major-sijoituksensa ollessaan jaetulla seitsemännellä sijalla Yhdysvaltain PGA Championship-turnauksessa. Turnauksen jälkeen hänen sijoitus maailmanlistalla oli 46.
Lokakuussa 2014 Ilonen voitti Euroopan kiertueen reikäpelimestaruuden (Volvo World Match Play Championship) saaden uransa suurimman palkintosumman 650 000 euroa ja nousten maailmanlistalla sijalle 37, joka on suomalaispelaajan kaikkien aikojen korkein sijoitus maailmanlistalla. Samalla Ilonen varmisti paikkansa vuoden 2015 US Masters -turnauksessa. Ilonen selvisi myös Rio de Janeiron olympialaisiin 2016.
Ilonen lopetti uransa kevättalvella 2019.
Saavutukset
* = vuoden lopussa - = ei tietoa
Joanne Woodward
Joanne Gignilliat Trimmier Woodward (s. 27. helmikuuta 1930 Thomasville, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Mikko Ilonen
Menestys major-turnauksissa
DNP = ei pelannut CUT = ei selviytynyt kilpailun viimeisille kierroksille. "T" jaettu sijoitus Voitot merkitty vihreällä taustalla ja sijoitukset 10 parhaan joukkoon keltaisella taustalla.
Joanne Woodward
Lapsuus ja nuoruus
Woodwardin innostus näyttelijän uraan johtui hänen äitinsä rakkaudesta elokuviin. Hänen äitinsä halusi nimetä hänet Joan Crawfordin mukaan, mutta hän sai nimekseen "Joanne" koska se oli "etelävaltiolaisempi" kirjoitustapa. Kun elokuva Tuulen viemää saapui tähtineen Atlantaan, tapasi yhdeksänvuotias Joanne paraatissa Laurence Olivierin, Tuulen viemää -tähti Vivien Leighin silloisen aviomiehen. Vuonna 1979 hän työskenteli Olivierin kanssa televisioproduktiossa Tule takaisin, pikku Sheba. Woodward voitti teinivuosinaan monia kauneuskilpailuja.
Mikko Ilonen
Ansiotulot
Vuoden 2007 verotietojen mukaan Ilonen oli Suomen eniten ansainnut urheilija. Hänen tulonsa olivat tuolloin 797 511,75 euroa.
Joanne Woodward
Lapsuus ja nuoruus
Hän opiskeli draamaa Louisianan osavaltion yliopistossa ja suuntasi sitten New Yorkiin näytelläkseen teatterissa.
Ura
Woodwardin ensimmäinen elokuva valmistui vuonna 1955. Hän jatkoi työskentelyä vuoroin Hollywoodissa, vuoroin Broadwayllä. Siellä hän näytteli toisen nuoren näyttelijän, Paul Newmanin kanssa elokuvassa Picnic. Samoihin aikoihin hän näytteli dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä kärsivää naista elokuvassa Eevan kolmet kasvot (The Three Faces of Eve, 1957) ja sai roolistaan Oscarin. Hänet palkittiin Cannesissa parhaasta naispääosasta miehensä ohjaamassa elokuvassa Kehäkukkia (1972). Woodward teki Newmanin kanssa monta elokuvaa, kuten muun muassa elokuvan Pitkä kuuma kesä. Oscar-ehdokkuuksia Woodwardilla on ollut urallaan neljä kertaa. Woodward on jatkanut uransa aikana näyttelemistä niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, 6801 Hollywood Blvd. Hän oli itse asiassa ensimmäinen esiintyjä joka sai tähden Walk of Famelle. Se laitettiin 9. helmikuuta, 1960.
Yksityiselämä
Woodward ja Paul Newman menivät naimisiin vuonna 1958. He olivat naimisissa Newmanin kuolemaan asti, vuoteen 2008. Heillä on kolme tytärtä, Elinor Teresa, Melissa Stewart ja Claire Olivia.
Woodward ja Newman olivat tunnettuja liberaaleja. He varjelivat yksityisyyttään ottamalla etäisyyttä Hollywoodiin, ja asettuivat aloilleen Connecticutiin.
Kodros
thumb|right|200px|Kodroksen uhri, [[Domenico Beccafumi, 1532–1535]]Kodros oli Ateenan viimeinen tarunomainen kuningas. Hän hallitsi noin vuosina 1089–1068 eaa. Tarun mukaan hän uhrasi henkensä pelastaakseen Attikan joutumasta sinne hyökänneiden doorilaisten valtaan.
Juséliuksen mausoleumi
Juséliuksen mausoleumi on Porissa Käppärän hautausmaalla sijaitseva mausoleumi, jonka liikemies F. A. Jusélius rakennutti 11-vuotiaana kuolleen tyttärensä Sigridin hautamuistomerkiksi. Arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1903. Se on Porin tunnetuimpia nähtävyyksiä ja kuuluisa erityisesti Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemista seinämaalauksista.
Mausoleumin uusgotiikkaa edustava arkkitehtuuri ja sisäpintojen koristelut muodostavat eheän rakennustaiteellisen kokonaisuuden, joka tyylillisesti vertautuu kirkkorakennuksiin mutta sisältää kuitenkin niistä eroavia taiteellisia ja näkemyksellisiä vapauksia.
Gallen-Kallelan freskoja on kutsuttu hänen tuotantonsa huippukohdaksi. Keskihuoneen seinillä on kahdeksan Gallen-Kallelan suunnittelemaa freskoa, joiden lisäksi hänen koristemaalauksiaan on kupolissa, kuorihuoneessa ja kryptassa. Tunnetuimmat maalaukset ovat keskihuoneen kuuden freskon sarja, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä suomalaisen maalaustaiteen kokonaisuuksista.
Freskot eivät ole alkuperäisiä, vaan Akseli Gallen-Kallelan poika Jorma Gallen-Kallela maalasi ne uudelleen vuonna 1931 tapahtuneen tulipalon jälkeen. Mausoleumin pronssiset ulko-ovet on valmistanut kuvanveistäjä Alpo Sailo Gallen-Kallelan laatiman pienoismallin mukaan. Ikkunoiden lasimaalaukset ovat Bruno Tuukkasen suunnittelemia, ja lisäksi sisätiloissa on Runar Finnilän sekä Germund Paaerin koristeluja.
Juséliuksen mausoleumi on tiettävästi Pohjoismaiden ainoa mausoleumi, jota pidettiin valmistuessaan uniikkina julkisena taideteoksena jopa koko Euroopan mittakaavassa. Juséliuksen mausoleumi ja Käppärän hautausmaa kuuluvat Museoviraston luetteloimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin, ja ne ovat myös osa Porin kansallista kaupunkipuistoa.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|Mausoleumin sisätiloja. Juséliuksen mausoleumi muodostuu 12 metriä leveästä kahdeksankulmaisesta runkohuoneesta, johon liittyvät eteishalli, kuorihuone sekä pohjakerroksessa sijaitseva krypta. Tiilirunkoisen rakennuksen julkisivu on päällystetty punertavalla hiekkakivellä. Kuparikatteisen kupolin päältä nouseva torni kohoaa 35 metrin korkeuteen. Räystäissä on gargoileja. Pääportaiden edessä on Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema rautaportti, ja muualta rakennusta ympäröi matala pensasaita. Mausoleumin takana on Juséliuksen kolmannen puolison Berta Karlssonin hauta. Sigrid Juséliuksen äiti ja 1884 kuollut sisar Thyria on haudattu viereisen siunauskappelin tuntumassa sijaitsevaan sukuhautaan.
Mausoleumin sisäänkäynti johtaa eteishuoneen kautta hautaholvin yläpuoliseen tilaan, jonka lattian pyöreästä aukosta avautuu näkymä alas kryptaan. Aukkoa reunustaa Gallen-Kallelan suunnittelema marmorikaide. Sigrid Juséliuksen sarkofagi on nähtävissä hautaholvin keskellä, ja F. A. Juséliuksen sarkofagi on sijoitettu kryptan sivukappeliin. Yleisöllä ei ole pääsyä hautaholviin. Alakerta oli myös alun perin avoinna yleisölle, mutta se jouduttiin myöhemmin sulkemaan ilkivallan vuoksi.
Suunnittelu
pienoiskuva|upright|Juseliuksen mausoleumi alkuperäisessä asussaan 1903. Kauppaneuvos F. A. Juséliuksen ja Blenda Theresia Moliisin toinen tytär Sigrid Maria kuoli kesäkuussa 1898 Turussa. Sigridille soitettuja kuolinkelloja kuunneltuaan Jusélius poikkesi ystävänsä Walter Gallénin kanssa Turun tuomiokirkkoon, jossa hän sai Kaarina Maununtyttären hautakappelin nähtyään ajatuksen rakentaa tyttärelleen jotakin vastaavaa. Päätökseen vaikutti myös Juséliuksen kokema syyllisyydentunto siitä, ettei hän ollut paikalla Sigridin kuollessa. Aluksi Jusélius halusi rakennuttaa tyttärensä muistoksi lastenkodin, mutta Gallénin veli Akseli Gallen-Kallela ehdotti Suomen oloissa ainutlaatuista mausoleumia. Rakennuksen suunnittelu annettiin ansiokkaana kirkkoarkkitehtina tunnetulle Josef Stenbäckille, joka laati myös koristemaalausten yleissuunnitelman. Jusélius olisi halunnut mausoleumiin ulkomaisten taiteilijoiden töitä, mutta Stenbäck taivutteli hänet kotimaisten tekijöiden ja aihepiirien kannalle.
Rakentaminen ja maalaustyöt
Mausoleumin rakennustyöt käynnistyivät jo syksyllä 1898 Stenbäckille aikaisemminkin työskennelleen rakennusmestari Johan Saarenheimon johdolla. Työmiehiä oli keskimäärin kolmisenkymmentä, joista osa oli samaan aikaan valmistuneen Mäntyluodon radan rakentajia. Heillä ei ollut aikaisempaa kokemusta vastaavanlaisesta työstä, vaan kivirakentaminen jouduttiin opettelemaan urakan edetessä. Materiaalit hankittiin eri puolilta Suomea, mutta kivien sahaus ja hionta tehtiin paikan päällä. Laatokan Karjalan Ruskealasta tuotiin höyrykoneella toiminut kivisaha, joka työllisti neljä miestä vuorokauden ympäri. Suurimmat paikoilleen asetetut graniittilohkareet painoivat 12 tonnia.
Vauriot ja korjaukset
pienoiskuva|upright|Mausoleumi tulipalon jälkeen. Kiireessä rakennettu mausoleumi kärsi useista rakennusteknisistä virheistä heti valmistumisestaan lähtien. Isoin ongelma oli julkisivuissa käytetty hiekkakivi, joka paljastui liian huokoiseksi. Siihen imeytyneet mineraalit pääsivät kosteuden mukana seinärakenteiden läpi freskojen laastipohjaan ja edelleen maalausten pintaan asti. Tilannetta pahensi muurauslaastissa käytetty rantahiekka, joka sisälsi runsaasti salpietaria. Rakenteet taas eivät päässeet kuivumaan, koska vuotava katto piti sisätilat jatkuvasti kosteina, eikä mausoleumissa myöskään ollut lämmitystä. Suurin osa vaurioista olisi voitu välttää seinäpintojen kuivatuksella, jota varten Gallen-Kallela oli jo maalausvaiheessa hankkinut kosteutta imevän laitteen. Jusélius kuitenkin kielsi sen käytön peläten prosessin vaatiman hiilihapon vaurioittavan marmoripintoja. Erimielisyydet johtivat myös lasimaalausten ja kryptan koristemaalausten peruuntumiseen.
Gallen-Kallela sai tiedon freskojen kärsimistä vahingoista lokakuussa 1904. Julkisuudessa niistä kerrottiin kuukautta myöhemmin Euterpe-lehdessä, jolloin kolmen freskon ilmoitettiin vaurioituneen. Pahiten oli kärsinyt Kevät, joka oli muuttunut tuhkanharmaaksi, eikä sen hahmoista ollut enää jäljellä kuin ääriviivat. Lisäksi holvin koristemaalauksissa oli useissa paikoissa tummia pilkkuja ja kuorin maalauksissa kämmenen kokoisia kalkkijauhon muodostamia läiskiä. Niiden kohdilta alkoi pian irrota rappausta, jonka mukana freskojen pintaa putoili alas. Parannuskeinoa ei etsitty, vaan Jusélius ja Gallen-Kallela keskittyivät syyttelemään toisiaan samalla kun vauriot jatkoivat etenemistään. Freskot olivat Gallen-Kallelan siihenastisen uran huipentuma, joten niiden tuhoutuminen oli hänelle suuri takaisku. Gallen-Kallela ei halunnut edes nähdä vaurioita saatikka ryhtyä korjaamaan niitä. Hän pyrki lieventämään pettymystään matkustelemalla eri puolilla Keski-Eurooppaa päätyen lopulta Keniaan vuosiksi 1909–1911.
pienoiskuva|vasen|Mausoleumin takaosa. Nurmella Juséliuksen kolmannen puolison Berta Karlssonin hauta. Mausoleumiin tehtiin ensimmäisiä korjaustöitä vasta kesällä 1912. Freskot suojattiin aluksi kosteudelta ja rakennusta alettiin kuivattamaan, minkä lisäksi siihen tehtiin arkkitehti Gustaf Nyströmin suunnittelemia parannuksia. Liuskekivikate vaihdettiin kuparikattoon ja alapohjaan sekä kattorakenteisiin tehtiin ilmanvaihtokanavia. Muutostöiden valvojana toimi jo mausoleumin rakentamisesta huolehtinut Johan Saarenheimo. Korjauksista huolimatta vuotta myöhemmin raportoitiin freskojen alaosien hävinneen. Pahiten olivat tuolloin vaurioituneet Pekka Halosen eteiseen tekemät maalaukset. Juséliuksen ja Gallen-Kallelan välit olivat parantuneet niin, että Gallen-Kallela kävi itse tarkistamassa freskojen kunnon joulukuussa 1913. Hänen mukaansa holvien koristelu sekä oviaukkojen yläpuoliset freskot olivat vahingoittumattomat, ja alaosan seinäfreskotkin olisi vielä mahdollista pelastaa. Maalausten restaurointia ei kuitenkaan aloitettu, mutta kryptan koristelu saatiin viimein aikaiseksi 1917, jolloin keskusteltiin myös lasimaalauksista. Samassa yhteydessä Gallen-Kallela suunnitteli uuden ulko-oven, joka toteutettiin myöhemmin 1930-luvulla.
1920-luvulle tultaessa seinämaalaukset olivat vahingoittuneet jo niin pahoin, että ainoastaan katossa ja kryptassa olevat maalaukset sekä paratiisia esittävä fresko olivat näkyvissä. Kun Jusélius ei päässyt Gallen-Kallelan kanssa sopimukseen niiden korjaamisesta, tilasi hän vuonna 1923 kuvanveistäjä Emil Cedercreutzilta pronssireliefejä, joilla oli tarkoitus peittää seinämaalaukset sekä vielä paljaana olleet seinäpinnat. Hänen tehtäväkseen annettiin myös uuden ulko-oven, Juséliuksen kolmen edesmenneen puolison sarkofagien sekä niitä varten mausoleumin taakse tulevan laajennusosan suunnittelu. Cedercreutz työskenteli Harjavallassa sijaitsevassa ateljeessaan, jossa Jusélius ystävineen vieraili usein seuraamassa työn edistymistä. Syksyllä 1925 mausoleumiin vaihdettiin kupariovet, joissa oli kuusi Cedercreutzin suunnittelemaa ihmisen vaiheita kuvaavaa reliefiä. Ennen Juséliuksen kuolemaa helmikuussa 1930 Cedercreutz sai valmiiksi noin puolet sisätiloihin tulevista veistoksista. Paikoilleen ehdittiin asentamaan keskigallerian freskot peittänyt kuuden pronssireliefin sarja, eteishuoneen maalausten päälle asetetut suurikokoiset reliefit sekä etuosan ulokkeelle sijoitettu enkeli. Vuosikymmenen lopulla vahvistettiin myös rakennuksen liian heikoksi osoittautunutta perustusta.
Tulipalon jälkeinen restaurointi
F. A. Jusélius kuoli helmikuussa 1930, minkä jälkeen mausoleumi siirtyi hänen perustamansa Sigrid Juséliuksen säätiön hoitoon. Säätiö käynnisti mausoleumin vaatimat korjaustyöt syksyllä 1931. Mausoleumi päätettiin korjata alkuperäiseen asuunsa, minkä vuoksi kaikki Cedercreutzin työt ulko-ovea lukuun ottamatta poistettiin. Saneeraus tehtiin insinööri Emil Hartelan johdolla lääninarkkitehti Gunnar Wahlroosin valvonnassa. Remontin oli tarkoitus valmistua jouluksi, mutta työt keskeytyivät, kun mausoleumia ympäröinyt väliaikainen suojarakennus syttyi palamaan puolenyön jälkeen 4. joulukuuta 1931. Lämmityskamiina oli sytyttänyt puisen rakennelman, josta liekit levisivät mausoleumin sisällä olleisiin rakennustelineisiin ja vieressä sijanneisiin varastosuojiin. Jäljelle jäi ainoastaan vaurioitunut torni ja mustuneet seinät. Freskojen kärsimiä tuhoja lisäsi vielä palokunnan pumppaama sammutusvesi.
Mausoleumi vihittiin uudelleen käyttöön 13. kesäkuuta 1941, jolloin F. A. Juséliuksen syntymästä tuli kuluneeksi 86 vuotta. Juhlallisuuksissa oli läsnä lukuisia tiedemaailman edustaja, kuten professorit Onni Okkonen, Yrjö Hirn, Rolf Pipping, Hjalmar Granfelt ja Fredrik Saltzman. Pääpuhujana toiminut professori Hirn korosti erityisesti talvisodassa kaatuneen Jorma Gallen-Kallelan ansioita mausoleumin alkuperäisen hengen säilyttämisessä.
Myöhemmät vaiheet
Tuonelan joella -fresko vaurioitui marraskuussa 1973 tehdyn murron yhteydessä. Varkaat rikkoivat suojalasin ja yrittivät irrottaa maalausta, jolloin se naarmuuntui useasta paikasta. Julkisivuun 1930-luvulla vaihdetuissa hiekkakivilaatoissa on myös ilmennyt ongelmia, kun ne ovat vuosikymmenten kuluessa haurastuneet ja mustuneet. Vuonna 1987 ulkoseinät puhdistettiin ja kivien saumaukset uusittiin. Samalla selvitettiin, mitkä jäkälä- tai levälajit ovat pesiytyneet hiekkakiveen ja aiheuttaneet sen tummumisen.