cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seksuaalimoraali
”Tosi rakkaus odottaa”
Liike on nähty vastakkaisena nuorison yleisemmille arvovalinnoille, joissa korostuu vanhempien tarjoamien arvojen kyseenalaistaminen. Tutkimuksessa on kiinnitetty huomiota siihen, että liikkeen ideologien voimakas kritiikki seksuaalista vallankumousta kohtaan on jäänyt etäiseksi kohderyhmän nuorille, joiden koko elinajan seksuaalinen vapaus on ollut vallitseva tilanne. Liikkeen johtohenkilöt ovat pyrkineet rekrytoimaan liikkeen nuoriksi kasvoiksi edustavia ja esiintymiskykyisiä mannekiinipareja eli kellokkaita (ilmaukset liikkeen sisäisissä muistioissa, sit. Salomäki 2004, 119, 120.) esiintymään julkisina esimerkkeinä kampanjan nimissä. Toinen rekrytointikohde ovat olleet kohderyhmälle tutut idolit. Gospelmuusikoiden piiristä liikkeen nimissä ovat esiintyneet esimerkiksi DC Talk -yhtye ja Nina Åström.
Geert-Hinrich Ahrens
Geert-Hinrich Ahrens (s. 29. heinäkuuta 1934 Berliini ) on saksalainen suurlähettiläs, joka on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailijoiden johtaja useissa ETYJin Itä-Euroopassa valvomissa valtiollisissa vaaleissa.
Klemetti-Opiston Naiskuoro
Klemetti-Opiston Naiskuoro eli KLONK perustettiin vuonna 1983 säveltäjä Jukka Kankaisen aloitteesta. Kuoron tavoitteena oli tarjota kuoronjohtajille ja kuorolaulajille uutta ohjelmistoa ja uusia virikkeitä tilaamalla uusia sävellyksiä tai etsimällä ohjelmistoon harvoin kuultavaa musiikkia. Kuoron ensimmäiseksi johtajaksi kutsuttiin Lena von Bonsdorff. Vuodesta 1988 alkaen kuoroa on johtanut Marjukka Riihimäki.
KLONKissa laulaa n. 30 naista eri puolilta Suomea. Kuoron pääharjoituskausi on viikon kurssi Klemetti-Opistossa Oriveden opistolla. Sen lisäksi pyritään pitämään 1–2 viikonloppuleiriä talvikauden aikana eri puolilla Suomea, monesti yhteistyössä paikallisen kuoron kanssa. Klemetti-Opiston Naiskuoro kokoontuu harvoin, mutta lähes jokaisen kokoontumisen yhteydessä pidetään konsertti. Konsertoimalla säännöllisesti kuoro toteuttaa alkuperäistä tavoitettaan esitellä uutta kuoro-ohjelmistoa eri puolilla Suomea.
KLONK on julkaissut kolme levyä, Suden jäljet (1987), Kesästä kesään (1998) ja Nouse lempi liehumahan (2008).
Mikko Halvari
Mikko Johannes Halvari (s. 4. maaliskuuta 1983 Porvoo) on suomalainen kymmenottelija. Halvarin seura on Keski-Uudenmaan Yleisurheilu ja häntä valmensi Jussi Välimäki. Halvari on 182 cm pitkä ja painaa 85 kg.
Ambriz
Ambriz on kaupunki ja kunta Angolassa, Bengon maakunnassa. Siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan 28 390 asukasta.
Ambriz on kongojen asuttama. Se tuli maailmalla tunnetuksi, kun kongojen vapautusliike FNLA julisti Angolan itsenäiseksi Portugalista vuonna 1975 suunnilleen samaan aikaan kun MPLA teki saman Luandassa ja UNITA Huambossa. Itsenäisyyttä seuranneessa sisällissodassa Ambriz kuului aluksi FNLA:n ja myöhemmin UNITA:n tukialueeseen.
Kathrin Zettel
Kathrin Zettel (s. 5. elokuuta 1986 Göstling an der Ybbs, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka oli erikoistunut tekniikkalajeihin. Zettel kuului Itävallan joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun hopeaa Bormion MM-kilpailuissa 2005. Val d'Isèressä 2009 Zettel voitti superalppiyhdistetyn kultaa ja Garmisch-Partenkirchenissä 2011 pujottelussa hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai pujottelussa pronssia. Maailmancupissa hän saavutti yhdeksän voittoa, joista seitsemän suurpujottelussa ja kaksi pujottelussa.
Zettel lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen lonkka- ja polvivammojen vuoksi.
Lehtoniemen koulu
Koulu osallistuu muun muassa Liikkuva koulu, kiva-koulu ja ProKoulu-hankkeisiin.
Tomahawk Technique
Tomahawk Technique on jamaikalaisen dancehall- ja reggae artisti Sean Paulin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 2012.
Volha Tsander
Volha Mihailauna Tsander (, s. 18. toukokuuta 1976 Hrodna, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen uransa lopettanut moukarinheittäjä. Hänen paras ennätyksensä on 76,66, jonka hän heitti Minskissä vuonna 2006. Kiekonheitossa hän on saavuttanut tuloksen 59,82 ja kuulantyönnössä 15,84. Olympialaisiin hän on osallistunut kahdesti. Vuoden 2000 kisoissa Sydneyssä hän jäi ilman tulosta, mutta vuoden 2004 kisoissa Ateenassa hän tuli naisten moukarissa kuudenneksi tuloksella 72,27.
Dostojevskajan metroasema (Moskovan metro)
Dostojevskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 19. kesäkuuta 2010.
Sergei Kisljak
Sergei Ivanovitš Kisljak (s. 7. syyskuuta 1950 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen diplomaatti, joka aloitti uransa jo Neuvostoliiton ulkoasianhallinnossa. Hän on toiminut Venäjän Washingtonin-suurlähettiläänä vuodesta 2008.
Koulutus ja ura
Kisljak syntyi Moskovassa ukrainalaiseen perheeseen ja on etnisyydeltään ukrainalainen. Vuonna 1973 hän valmistui Moskovan teknillisen fysiikan instituutista ydinfysiikasta insinööriksi. Neuvostoliiton ulkomaankaupan akatemiasta hän valmistui vuonna 1977 ja siirtyi Neuvostoliiton ulkoministeriön palvelukseen 1981, jolloin hänet nimitettiin 2. lähetystösihteeriksi maan pysyvään YK-edustustoon Washingtoniin. Vuosina 1985-1989 hän toimi 1. lähetystösihteerinä samassa asemapaikassa ja NL:n Washingtonin-suurlähetystön konsulina erikoisalanaan aseistariisunta. Vuosina 1989-1991 hän toimi NL:n ulkoministeriön kansainvälisten järjestöjen osaston apulaispäällikkönä. Neuvostoliiton hajottua hän toimi vuosina 1991-1993 Venäjän federaation ulkoministeriön kansainvälisen tieteellisen ja teknisen yhteistyön osaston apulaispäällikkönä ja vuosina 1993-1995 päällikkönä. Vuosina 1995-1998 hän toimi Venäjän ulkoministeriön turvallisuus- ja aseistariisunta-asioiden osaston päällikkönä.
Vuonna 1998 Kisljak nimitettiin ensi kertaa suurlähettilääksi asemapaikkanaan Bryssel. Lisäksi hän toimi Venäjän NATO-lähettiläänä. Vuosina 1998-2003 hän toimi Venäjän federaation apulaisulkoministerinä, kunnes hänet nimitettiin Venäjän Washingtonin-suurlahettilääksi Obaman kauden alkupuolella.
Yhdysvaltojen tiedusteluviranomaiset ovat kuvailleet Kisljakia huippuvakoilijaksi ja vakoilijoiden kouluttajaksi, mutta venäläisten lähteet kiistävät tämän.
Kisljakin tapaamiset Donald Trumpin lähipiiriin kuuluvien Jeff Sessionsin ja Michael T. Flynnin kanssa vuoden 2016 presidentinvaalien alla nousivat mediahuomion kohteeksi, koska niitä yritettiin salata.
Theodorus I
Theodorus I (k. 14. toukokuuta 649) oli järjestysnumeroltaan 73. paavi. Hän oli paavina 24. marraskuuta 642 – 14. toukokuuta 649. Theodoruksen kastenimi ja syntymäaika ovat tällä hetkellä tutkijoille tuntemattomia, mutta tiedetään, että hän syntyi Palestiinassa. Myöskään Theodorus I:n kuolinpaikkaa ei tunneta.
Kanadan Grand Prix 1976
Kanadan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. lokakuuta 1976 Mosport Parkin radalla. Kilpailun voitti James Hunt.
Lähteet
F1-ruutu
Sergei Baburin
thumb|right|Sergei Baburin Sergei Nikolajevitš Baburin (, s. 31. tammikuuta 1959 Semipalatinsk, Kazahstanin SNT) on oikeustieteen tohtori Omskin yliopistosta, Venäjän valtakunnanduuman varapuhemies sekä duuman siviili-, rikos-, hallinto- ja prosessioikeuden komitean jäsen.
Vaahteraliigan kausi 1987
Vaahteraliigan kausi 1987 oli Vaahteraliigan kahdeksas kausi. Liigan runkosarjassa kymmenen joukkueutta pelasi yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Sarjan viimeinen putosi suoraan I-divisioonaan ja toiseksi viimeinen joutui liigakarsintaan.
Vaahteramaljassa hallitseva mestari Helsinki Roosters voitti Turku Trojansin 14–7. Pronssia voitti FT Scotch. Vantaan TAFT jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi I-divisioonaan, ja Jyväskylä Rangers sai karsintaottelussa pitää sarjapaikkansa.
Uutena joukkueensa sarjassa nähtiin Pori Bears, joka nousi sarjaan viime kauden heikoimman joukkueen Kerava Bulldogsin tilalle.
Pudotuspelit
Whips – Rangers : 14–19
A100
thumb|A100 Helsingin päärautatieasemalla A100 (myös Salonkivaunu A 100) on VR-yhtymän omistuksessa oleva puurakenteinen salonkivaunu. Vaunu rakennettiin vuonna 1927 Walter Ahlströmin yksityiseksi salonkivaunuksi. Vuonna 1937 vaunu siirtyi Valtionrautateiden käyttöön. Vaunua käytettiin kulkulaitosministerin ja VR:n pääjohtajan edustusvaununa. Viimeisinä käyttövuosinaan 1990-luvun puoliväliin saakka vaunu oli vuokrattavissa. Vaunua säilytettiin tällöin Ilmalassa. Nykyään vaunu on esillä Suomen Rautatiemuseossa Hyvinkäällä.
A100 eroaa muista puuvaunuista muun muassa pyöristettyjen kulmien ja erilaisten ikkunoiden osalta. A100-vaunussa on alun perin ollut liukulaakeroidut 3-akseliset Pullman-telit. Pullman-telien kehys oli osittain puuta. Telit on vaihdettu 1960- tai 1970-luvulla nykyisiin München-Kassel-tyyppisiin teleihin. Vaunu on kunnostettu vuonna 2010–2011.
Västertorpin metroasema
Västertorpin metroasema on Tukholman metron asema Västertorpin kaupunginosassa. Se avattiin 5. huhtikuuta vuonna 1964 ja on osa metron punaista linjaa. Etäisyys Slussenin asemalle Västertorpin asemalta on 7,4 kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 3 800 matkustajaa päivässä.
Sotilasmiljoonat
Sotilasmiljoonat olivat Suomen suuriruhtinaskunnan Venäjän keisarikunnalle vuosina 1902–1916 maksama korvaus siitä, ettei suomalaisia kutsuntalakkojen jälkeen enää yritetty saada asevelvollisiksi Venäjän keisarikunnan armeijaan. Maksun suuruus vuonna 1909 oli 10 miljoonaa markkaa, minkä jälkeen se nousi vuosittain miljoonalla. Kaikkiaan maksuja suoritettiin 195 miljoonaa markkaa. Sotilasmiljoonat maksettiin ilman Suomen valtiopäivien myötävaikutusta. Tämän järjestelyn ansioista suomalaisten ei tarvinnut osallistua ensimmäisen maailmansodan taisteluihin osana Venäjän keisarikunnan armeijaa.
Toisen sortokauden aikana vuodesta 1909 lähtien suomalaiset eivät enää olisi suostuneet maksamaan sotilas­miljoonia, ja eduskunta yritti estää niiden suorittamisen alentamalla veroja, jottei niiden tuotto riittäisi maksuun. Markovin senaatti kuitenkin myönsi niihin tarvittavat varat, ja vastaava summa säästettiin valtion muista menoista, pää­asiassa koulutus- ja lääkintä­menoista.
Jennifer Harman
Harman syntyi Renossa, Nevadassa ja kiinnostui pokerista lapsuudessaan. Hän valmistui myöhemmin Nevadan yliopistosta.
Harman voitti ensimmäisen rannekkeensa World Series of Pokerissa vuonna 2000. Toisen hän sai 2002. World Poker Tourilla Harman on parhaimmillaan ollut neljäs (Five-Diamond World Poker Classicissa joulukuussa 2004 Daniel Negreanun voittaessa). Syyskuussa 2007 Harman sijoittui toiseksi kaikkien aikojen ensimmäisessä World Series of Poker Europe -turnauksessa. 50 000 punnan H.O.R.S.E.-turnauksen kakkostilastaan hän ansaitsi 40 688 puntaa. Jennifer on ollut myös PPT finaalissa.
Kakkurinlammi (Hämeenkyrö)
Kakkurinlammi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva pieni lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Maantietoa
Lähes pyöreän lammen halkaisija on 70 metriä. Järven rannat ovat soistuneita ja ovat osittain puutonta avosuota. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joiden rannat ovat ruopattuja. Asunnoille johtaa tie, joka kiertää lammen. Ympäröivältä suolta johtaa lampeen oja ja toinen oja toimii laskuojana. Se on 1,4 kilometriä pitkä ja laskee Kallioistenselän Taivallahteen. Laskuojalla on pudotusta noin 40 metriä. Lammen luoteispuolella sijaitsee Raimonjärvi.
Jennifer Harman
Elokuussa 2007 Harmanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,7 miljoonaa dollaria. Harman pelasi Poker After Dark -pokeriohjelman ensimmäisellä tuotantokaudella ja High Stakes Pokerin kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella. Harman edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Harmanille on jouduttu kahdesti tekemään munuaisensiirto. Hän on naimisissa italialaisen stylistin Marco Traniellon kanssa, joka on myös menestynyt pokerinpelaajana.
Harman valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 2015.
Kalle Palling
thumb|Kalle Palling (2011) Kalle Palling (s. 27. helmikuuta 1985 Käru, Raplamaa) on virolainen reformipuolueen poliitikko. Hän valmistui Türin lukiosta vuonna 2003 ja aloitti ympäristötieteen opinnot Tarton yliopiston Türi Kolledžissa. Hänet valittiin 11. Riigikoguun vuonna 2007. Hän on lisäksi toiminut mm. Kärun kunnanvaltuustossa.
Arthur Lydiard
thumb|220px|Lydiard palkintopallilla Uudessa Seelannissa 1949 Arthur Leslie Lydiard (6. heinäkuuta 1917 Auckland, Uusi-Seelanti – 11. joulukuuta 2004 Texas, Yhdysvallat ) oli uusiseelantilainen kestävyysjuoksija ja myöhemmin paljon Suomessakin vaikuttanut ja huomiota herättänyt kestävyysjuoksuvalmentaja.
Kalle Palling
Palling palveli Viron puolustusvoimissa vuosina 2003–2004.
Arthur Lydiard
Aktiiviurheilu-ura
Hän osallistui Kansainyhteisön kisoja edeltäneeseen Brittiläisen imperiumin kisoihin Aucklandissa vuonna 1950 maratonjuoksussa ja saavutti 12. sijan ajalla 2.54.51.
Valmennus
Arthur Lydiardin esikuvia valmennuksessa olivat australialainen Percy Cerutty, suomalainen Paavo Nurmi ja unkarilainen Mihály Iglói. Lydiardin oppilaita olivat muun muassa olympiakisoissa menestyneet Peter Snell, Murray Halberg ja Dick Quax. Lydiardin valmennusfilosofiaan kuului erityisesti anaerobinen harjoittelu sekä intervalliharjoittelu. Lydiardia arvosteltiin myös ylikuntoa aiheuttavista kovista treenausmetodeistaan.
Suomeen Lydiard saapui urheilujohtaja Jukka Uunilan kutsumana vuonna 1967. Suomessa Lydiard saavutti menestystä ja suosiota osallistumalla muun muassa Lasse Virenin, Pekka Vasalan ja Juha Väätäisen valmennukseen. Väätäisen kanssa hänellä oli yhteistyötä jo 1960-luvulla. Toisaalta häntä kunnioitettiin hölkkäinnostuksen vahvana esiintuojana.
Arthur Lydiard on palkittu arvonimillä ansioistaan valmennustyössä. Hän kuului Uuden-Seelannin ritarikuntaan ja Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan sekä Suomen Valkoisen Ruusun ritarikuntaan.
Arthur Lydiard oli kolmesti aviossa; hänen toinen puolisonsa oli suomalainen telinevoimistelija Eira Lehtonen.
Lou Jiahui
pienoiskuva|Lou Jiahui vuonna 2018 Lou Jiahui (s. 26. toukokuuta 1991) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on pelannut Kiinan naisten maajoukkueessa MM-kilpailujen 2019 päättyessä 113 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän on kuulunut Kiinan joukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Jälkimmäisissä kisoissa hän pelasi kahdessa alkulohko-oottelussa.
Juan José Torres González
thumb|Juan José Torres González Juan José Torres González (5. maaliskuuta 1920 Sacaba, Bolivia – 2. kesäkuuta 1976 San Andrés de Giles, Argentiina) oli bolivialainen kenraali, joka toimi Bolivian presidenttinä ja sotilasdiktaattorina vuosina 1970–1971. Vaikka latinalaisen Amerikan sotilasjohtajat olivat usein oikeistolaisia, Torresin hallinto oli selvästi vasemmistolainen.
Torres syntyi köyhään perheeseen, mutta kohosi kenraaliksi asti. Hänestä tuli sotilasdiktaattori Alfredo Ovandon apuri ja armeijan komentaja Ovandon noustua valtaan syyskuussa 1969. Presidentti Ovando pakeni 6. lokakuuta 1970 vasemmistolaisten kenraalien vallankaappausta ulkomaiseen lähetystöön. Vasemmistolaiset asettuivat Torresin taakse, josta tuli presidentti seuraavana päivänä.
Torres pyrki luomaan sosialistisen valtion. Hän salli ammattiliitot ja kokosi vallankumouksellisen kongressin, kansankokouksen (Asamblea Popular), jossa myös liitot olivat edustettuina. Hän salli myös trotskilaisen ammattiyhdistysjohtaja Juan Lechínin palata Central Obrera Bolivianan johtoon. Torresilla oli mestitsijuuret ja häntä pidettiin kansan miehenä, mikä teki hänestä suositun. Torresin nationalistinen politiikka tosin huolestutti Yhdysvaltoja. Richard Nixonin hallinnolla saattoi olla osansa hänen valtakautensa päättymiseen.
Eversti Hugo Banzer yritti kaapata vallan 10. tammikuuta 1971, mutta epäonnistui ja pääsi pakenemaan. Banzer aloitti 18. elokuuta kapinan Santa Cruzissa ja marssi seuraavana päivänä pääkaupunkiin La Paziin, jolloin Torres pakeni Argentiinaan. Luultavasti Argentiinassa valtaan nousseen Jorge Videlan hallitsemat kuolemanpartiot salamurhasivat Torresin Buenos Airesin lähellä kesäkuussa 1976. Torresin kuolema oli osa Operaatio Cóndoria. Oppositio syytti tästä Banzerin tiedustelupalvelua.
Formula 1 -kausi 1963
Formula 1 -kausi 1963 oli 14. Formula 1 -kausi. Se alkoi 26. toukokuuta ja päättyi 28. joulukuuta 1963 kymmenen kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Jim Clark, ja valmistajien mestaruuden Lotus. Clark voitti kauden aikana ennätykselliset seitsemän kilpailua, joka oli ennätys vuoteen 1988 asti. Clark voitti mestaruuden 25 pisteen erolla Graham Hilliin, joka oli siihen aikaan ennätys.
Ilmari Räsänen
Toivo Ilmari Räsänen (4. kesäkuuta 1888 Tuusniemi – 14. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen lausuja ja lausunnanopettaja.
Artti Pohjanheimo
Artti Pohjanheimo (s. 4. elokuuta 1949 Jokioinen) on kuvataiteilija Helsingistä, valmistunut Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1974. Hän on tehnyt lukuisia julkisia muotokuvia suomalaisista eri alojen vaikuttajista, mm. akateemikko Joonas Kokkonen (Sibelius-Akatemia), ministeri Antti Tanskanen (OP-Pohjola), tohtori Pentti Arajärvi (Presidentinlinna), professori Kimmo Kontula (Suomen Kulttuurirahasto), kansleri Ilkka Niiniluoto (Helsingin Yliopisto). Lisäksi hän on tehnyt mm. suurikokoisia käsinväritettyjä litografioita sekä veistoksia. Hän on toiminut Taideteollisen korkeakoulun käsivarapiirustuksen tuntiopettajana vuosina 1990–1993.
Vanhemmat maataloustutkija, professori Onni Pohjanheimo ja Kaarina Pohjanheimo (o.s. Pakarinen), puoliso Elisa ja poika Petteri (s. 1994).
Mott
Mott tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Vällingbyn metroasema
Vällingbyn metroasema on Tukholman metron asema, joka sijaitsee Vällingbyn kaupunginosassa. Se kuuluu vihreään linjaan. Väliaikainen asema avattiin 26. lokakuuta 1952 samalla kun linja Hötorgetilta Vällingbyhyn avattiin. Nykyinen asemarakennus valmistui 6. helmikuuta 1954.
Vladimir Rušailo
Vladimir Borisovitš Rušailo (, s. 28. heinäkuuta 1953 Tambov) on venäläinen poliitikko.
Vällingbyn metroasema
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 10 600 matkustajaa päivässä.
Vladimir Rušailo
Rušailo oli 1999–2001 Venäjän sisäministeri, 2001–2004 Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeri ja Itsenäisten valtioiden yhteisön sihteeristön puheenjohtaja 14. kesäkuuta 2004 – 5. lokakuuta 2007.
Elokuusta 2008 hän on johtanut A. S. Gribojedovin mukaan nimettyä kansainvälisen oikeuden ja talouden instituuttia.
El Salvadorin asevoimat
El Salvadorin asevoimat on El Salvadorin puolustuksesta vastaava organisaatio. Siihen kuuluvat maavoimat, laivasto ja ilmavoimat.
El Salvadorissa on 12 kuukautta kestävä vapaaehtoinen asepalvelus. Maa käytti 0,6 prosenttia bruttokansantuotteesta puolustusmenoihinsa vuonna 2009. Presidentti on asevoimien ylikomentaja.
The Demon Princes
The Demon Princes on Jack Vancen viisiosainen tieteisromaanien sarja. Teokset ovat The Star King (1963), The Killing Machine (1964), The Palace of Love (1967), The Face (1979) ja The Book of Dreams (1981). Kirjat on julkaistu myös kaksiosaisena kokoomateoksena 1997.
Humiseva harju (vuoden 1939 elokuva)
Humiseva harju (Wuthering Heights) on William Wylerin ohjaama Emily Brontën samannimiseen romaanin pohjautuva yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1939. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kahdeksassa eri kategoriassa, joista se sai yhden Gregg Tolandin tuomana parhaasta kuvauksesta.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Matkamies nimeltä Lockwood (Miles Mander) joutuu lumimyrskyn kouriin ja saa suojan Humiseva harju-nimiseltä tilalta. Tilan taloudenhoitaja Nelly Dean (Flora Robson) kertoo Lockwoodille tarinan, joka näytetään yleisölle takaumien muodossa. Dean kertoo Lockwoodille Heathcliffistä (Laurence Olivier) ja Catherinesta (Merle Oberon) sekä heidän ongelmallisesta suhteestaan: Catherine on vauraan perheen tytär ja Heathcliff puolestaan köyhä tallipoika, joka ei voi juurikaan toivoa saavansa osakseen hyväksyntää Britannian luokkaerotteluun perustuvalta yhteiskunnalta.
Adolf Müllner
Amandus Gottfried Adolf Müllner (1774–1829) oli saksalainen kirjailija. Müllnerin esikoisteos oli romaani Inzest. Hänen kohtalotragediansa Der neunundzwanzigste Februar (1812), Die Schuld (esitetty ensi kerran 1813, painettu 1816), König Yngurd (1817) ja Die Albaneserin (1820) ovat Zacharias Wernerin työn jäljittelyä ja jatkoa. Niissä kohtaloaate liittyy toimintaan aivan ulkonaisesti. Vuodesta 1820 alkaen Müllner toimi yksinomaan kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana, mutta hän oli kirjoituksissaan puolueellinen. Hänen teoksiaan julkaistu kokoelmina Vermischte Schriften (1819–1826) ja Dramatische Werke (1828).
Müllner oli runoilija Gottfried August Bürgerin sisarenpoika.
Täbyn kirkko
Täbyn kirkko on keskiaikainen luterilainen kirkko Täbyn kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa.
Kirkko on rakennettu 1200-luvun puolivälissä harmaakivestä. Siihen lisättiin 1300-luvulla sakaristo. 1400-luvulla kirkossa oli tulipalo, jonka jälkeen tasainen puinen sisäkatto korvattiin tiiliholvilla ja kirkkoon lisättiin asehuone.
thumb|left|Kirkossa sijaitseva [[Albertus Pictorin seinämaalaus Kuolema pelaa shakkia 1400-luvulta.]]
Kirkossa on Albertus Pictorin maalauksia 1400-luvun lopulta. Niitä ei ole koskaan peitetty kalkkimaalilla. Osa maalauksista kuuluu Pictorin parhaimpiin. Ingmar Bergman käytti maalausta Kuolema pelaa shakkia yhden episodin pohjana elokuvassaan Seitsemäs sinetti.
Kirkon alttarikaappi on 1470-luvulta. Sen keskeinen aihe on ryhmä Golgatalla. Siipiaiheina ovat pyhä Olavi ja eräs piispa.
Sormuksen ritarit
Sormuksen ritarit (engl. The Fellowship of the Ring) on englantilaisen J. R. R. Tolkienin kirjoittaman Taru sormusten herrasta-fantasiaromaanin ensimmäinen osa. Alkuperäinen teos julkaistiin vuonna 1954 Lontoossa. Tolkienin Taru sormusten herrasta-trilogiaan kuuluvat myös Kaksi tornia ja Kuninkaan paluu. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Tolkienin luomaan kuvitteelliseen Ardan maanosaan, Keski-Maahan.
Alun perin Tolkien toivoi Taru sormusten herrasta-kirjan julkaistavan yhtenä osana, jotka hän jakoi kuuteen kirjaan. Taloudellisista syistä kustannusyhtiö Allen & Unwin päätti jakaa kirjan kolmeen osaan. Jokainen osa sisälsi kaksi kirjaa. Ensimmäisen osan nimi Sormuksen ritarit viittasi Sormuksen Saattueen jäseniin.
Juoni
pienoiskuva|285x285px|Sormuksen ritareiden juonen keskipisteenä oleva [[Valtasormus.]] Sormuksen ritarit kertoo pääsääntöisesti Frodo Reppulin matkasta Rivendelliin ja Sormuksen Saattueen tehtävästä matkustaa Mordoriin ja tuhota Sormusten Sormus Tuomiovuoren tulessa matkalla, joka määrittää koko Keski-Maan kohtalon.
Ensimmäinen kirja
Sormuksen ritarit alkaa siitä, kun Repunpään herra Bilbo Reppuli ilmoittaa, että hän aikoisi viettää 111. syntymäpäiväänsä 22. syyskuuta ja järjestää sen kunniaksi suuret juhlat, johon kaikki olisivat tervetulleita. Bilbo suunnitteli syntymäpäiväjuhlaansa viikkoja kirjoittaen kutsuja sukulaisilleen ja ystävilleen ja valmistaen lahjoja (hobiteilla oli tapana antaa vieraille lahjoja omana syntymäpäivänään). Monet Hobittilan asukkaat pitivät Bilboa kummallisena, mutta uskoivat hänen olevan äärettömän rikas.
Lopulta kun suuri päivä koittaa, velho Gandalf saapuu Kontuun mukanaan ilotulitteita. Vanhan Gandalfin suosio Hobittilassa perustui suurimmaksi osaksi hienoista ilotulituksista, vaikka jotkut pitivät häntä rauhanrikkojana. Juhlaan saapuivat myös Bilbon sukulaispoika Frodo Reppuli, jonka hän oli adoptoinut vuosia aiemmin sekä Säkinheimo-Reppulit, Otho ja hänen vaimonsa Lobelia, jotka eivät pitäneet Bilbosta ja inhosivat Frodoa, mutta eivät kehdanneet kieltäytyä kutsusta. Juhla kesti koko päivän, sillä ruokaa oli runsaasti ja Gandalfilla oli mukanaan suuri määrä ilotulitteita. Iltapäivällä, juhlan lopuksi, Bilbo piti puheen. Hän kertoi juhlaväelle, että aikoisi lähteä pois lopullisesti. Kansan hämmästykseksi Bilbo katosi, aivan kuin hän olisi muuttunut näkymättömäksi.
Bilbo oli ottanut taskustaan vanhan taikasormuksensa ja laittanut sen sormeensa tietoisena siitä, että sormus muuntaisi haltijansa näkymöttämästi, jos tämä laittaisi sormuksen sormeensa. Bilbo oli suunnitellut lähtöään jo kuukausia, ja hän oli kertonut asiasta ainoastaan velho Gandalfille. Ennen lähtöään Bilbo oli määrännyt Frodon perijäkseen ja jättänyt hänelle kaiken. Katoamistemppunsa jälkeen Bilbo teki lähtöä, kun Gandalf saapui ja varoitti Bilboa käyttämästä sormusta vääriin tarkoituksiin. Hän huomautti myös, että Bilbo oli luvannut jättää myös taikasormuksensa Frodolle, mutta ennen lähtöään Bilbo oli hiljattain päättänyt pitää sormuksen itsellään. Gandalf kehottaa Bilboa jättämään sormuksen Repunpäähän, ja pienen riidan jälkeen Bilbo suostuu, asettaa sormuksen takanreunalle kirjekuoren sisälle, ottaa sauvansa ja lähtee. Sanottuaan Bilbolle hyvästit Gandalf nostaa sormuksen takanreunalta miettien sen menneisyyttä.
Frodo tulee sisään ja on huolissaan Bilbosta, ja kuulee Gandalfilta Bilbon lähteneen vuorille. Gandalf lähtee Hobittilasta ja käskee Frodoa pitämään sormuksen salassa ja tallessa. Gandalfista ei kuulu mitään moniin vuosiin, kunnes hän yllättäen saapuu Hobittilaan iltamyöhällä ja seuraavana aamuna kertoo Frodolle Bilbon taikasormuksen menneisyydestä. Monet vuodet Gandalf oli tutkinut tuon salaperäisen esineen menneisyyttä ja vihdoinkin hän oli täysin varma siitä, että juuri Frodon sormus oli Sormusten Sormus, Herrasormus, jonka Musta Ruhtinas Sauron oli takonut kauan sitten Tuomiovuoren tulessa Mordorin maassa ja jota Sauron yhä havittelee valloittaakseen Keski-Maan pimeyden alle. Gandalf selitti Frodolle Sormuksen menneisyyden, ajat jolloin Isildur oli leikannut Valtasormuksen itse Mustan Ruhtinaan kädestä Viimeisen Liiton taistelussa ja menettänyt sen joen pohjaan, josta Déagol-niminen hobitti oli sen löytänyt. Sormus oli kuitenkin petollinen, se johdatti Déagolin kuolemaan, sillä Sméagol, hänen ystävänsä, oli kuristanut Déagolin; niin suuri oli hänen himonsa saada haltuunsa Sormusten Sormus, jolle Sméagol antoi myöhemmin nimen "Aarre". Sormuksen saatuaan hän oli alkanut käyttää sitä pahoihin tarkoitukseen, kunnes lopulta hänet karkotettiin kotimaastaan ja kirottiin; hänestä tuli Klonkku. 500 vuotta Sormus myrkytti Klonkun mieltä, kunnes Sormus hylkäsi Klonkun. Se vieri vierimistään alas vuorilla, kunnes sen löysi kaikista olennoista epätodennäköisin: Konnun Bilbo Reppuli. Gandalf kertoo myös Frodolle Sormuksen mahdista; Valtasormuksella on kyky hallita omistajaansa ja saattaa hänet pimeyteen, kunnes hän hämärtyy. Gandalf heittää Sormuksen takkaan ja näyttää Frodolle siihen ilmestyvän kirjoituksen mustalla kielellä: vasen|kehyksetön|347x347px
Frodo ostaa pienen talon Bukinmaasta ja järjestää itselleen pienen jäähyväisjuhlan, johon hän kutsuu Gandalfin sekä ystävänsä Folco Boffinin, Fredegar "Pulla" Bolgerin, Peregrin "Pippin" Tukin sekä Merri Rankkibukin (hänen oikea nimensä oli Meriadoc, mutta sen muistivat vain hyvin harvat). Gandalf ei kuitenkaan tullut, joten hobittien syötyä illallisen he alkoivat valmistella lähtöä. Folco meni kotiinsa, Sam ja Pippin lähtivät Frodon kanssa taivaltamaan kohti Bukinmaata ja Merri ja Pulla lähtivät vaunuilla tavaroiden kanssa kohti Frodon uutta kotia. Repunpää myytiin Lobelialle (Otho oli kuollut vuotta myöhemmin), mutta Frodo otti mukaansa tärkeimmät tavarat. Päästyään Bukinmaahan hobitit lepäävät muutaman päivän, kunnes he alkavat suunnitella matkansa jatkamista. Heidän matkansa oli hidastunut huomattavasti, sillä Mustat Ratsastajat (Sormusaaveet, Sauronin suurimmat palvelijat) olivat ajaneet heitä takaa ja he olivat päätyneet matkansa varrella Isäntä Maggotin luokse, jossa he olivat yöpyneet.
Bukinmaassa Frodon uudessa kodissa heillä ei ollut kovinkaan runsaasti aikaa levätä, sillä Mustat Ratsastajat saattoivat hoksata heidän piilopaikkansa milloin tahansa. Ainoa reitti jatkaa matkaa oli kulkea Vanhan Metsän halki Hautakeroille, vaikka hobitit olivat kautta aikojen pelänneet Vanhaa Metsää; kerrottiin että siellä asuvat puut olivat noiduttuja. Frodo, Sam, Merri ja Pippin tekivät siitä huolimatta matkaa metsään, mutta Pulla Bolger jäi mieluummin Bukinmaahan Mustia Ratsastajia piilotellen. Tarinat Vanhasta Metsästä osuivat ainakin osittain oikeaan, sillä keskellä metsää Vanha Halavaukko-niminen puu vangitsi Merrin ja Pippinin sisuksiinsa. Sam ja Frodo yrittivät epätoivoisesti huutaa apua, kunnes metsästä kuului laulua ja he näkivät miehen, joka juoksenteli kasa lumpeenlehtiä käsissään. Mies osoittautui Tom Bombadiliksi, Vanhan Metsän isännäksi. Tom käskee Vanhaa Halavaukkoa päästämään hobitit, ja Merri ja Pippin kömpivät pois puun sisuksista.
Pomppivan ponin majatalossa he vuokraavat huoneen (Frodo käyttää salanimeä Alismäki Gandalfin neuvojen mukaisesti) ja yövyttyään menevät suureen saliin aamiaiselle. Isäntä Viljami Voivalvatti kertoo heille Konkarista, samoojasta jonka oikean nimen tietävät vain harvat Briissä. Frodo alkaa lausua majatalon väelle Bilbon sanoittamaa vanhaa runoa, kun hän vahingossa kaatuu ja Sormus putoaa hänen sormeensa. Frodo katoaa ja tapahtuma aiheuttaa suurta hämmennystä. Frodo yrittää selittää, että hän vain meni pois hetkeksi mutta Konkari vetäisee hänet luokseen ja vaatii hobitteja jatkamaan matkaa hänen seurassaan. Kerrottuaan heille että hän on Gandalfin ystävä ja että Sormusaaveet seuraavat heitä, hobitit suostuvat ehdotukseen.
Samaan aikaan nazgûlit, Sormusaaveet saapuvat Bukinmaahan Frodon ostamaan taloon, jossa Pulla Bolger viettää toista päiväänsä Grikkolossa. Nazgûlit murtautuvat taloon eikä Pulla Bolger jää toimettomaksi. Hän livahtaa takaovesta ulos ja juoksee peltojen poikki lähimpään taloon turvaan. Huomattuaan talon tyhjäksi nazgûlit suuntaavat kohti Briimaata. He huomaavat majatalon huoneessa hobittien sängyt ja iskevät niihin miekkansa ja huomaavat, että peittojen alle on laitettu vain pumpulia ja höyheniä.
Konkari kertoo oikeaksi nimekseen Aragorn ja liittyy hobittien seuraan, kun he jatkavat matkaansa kohti Rivendelliä nazgûleiden takaa-ajamana. He yöpyvät Viimapää-kukkulalla ja Konkari lähtee tutkimaan lähiseutuja. Sillä aikaa kuitenkin Angmarin Noitakuningas, nazgûleiden johtaja, haavoittaa Frodoa voimakkaasti, joten Konkari pyytää apua haltia Glorfindeliltä, joka pakenee kahlaamolle tarkoituksenaan viedä Frodo mahdollisimmana nopeasti Rivendelliin Elrond Puolhaltian luokse, jossa hänen suuri haavansa voitaisiin osittain parantaa. Mustat Ratsastajat ajavat heitä takaa, kunnes kahlaamolla ratsastajien mustat hevoset hukkuvat voimakkaaseen kuohuun. Konkari matkustaa Rivendelliin muiden hobittien kanssa.
Toinen kirja
Frodo herää Rivendellissä Elrondin talossa. Elrond on onnistunut parantamaan hänen haavansa. Frodo näkee Gandalfin istumassa hänen vuoteensa äärellä. Gandalf pahoittelee viivästymistään ja Frodo huomaa, että hänen Bilbo-setänsä on matkannut Rivendelliin ennen häntä. Bilbo tahtoo nähdä Sormuksen uudelleen ja ajautuu osittain sen langettamaan kiusaukseen, mutta Frodo saa lopulta Bilbon pois Sormuksen vallasta. Bilbo esittelee Frodolle Rivendelliin matkanneet kääpiöt sekä haltia Legolasin. Bilbo on säveltänyt ja sanoittanut Rivendellissä ollessaan monia lauluja Aragornin kanssa, joka oli ratsastanut Rivendelliin samoihin aikoihin kuin Frodo.
Elrondin neuvosto kokoontuu neuvonpitoon, johon osallistuvat Elrondin ja Frodon lisäksi Gandalf, Bilbo, Aragorn, Legolas sekä Denethorin poika Boromir, kääpiö Gimli sekä monet muut haltiat ja Rivendellin asukkaat. Kääpiö Glóin kertoo heille, että nazgûlit ovat etsineet Bilboa ja Sormusta jo pitkään, jopa kääpiövaltakunnista. Gandalf kertoo että hän oli käynyt Sarumanin luona ja Saruman oli pettänyt hänet ja liittoutunut Sauronin kanssa. Hän oli Gandalfin mukaan alkanut rakentaa örkkiarmeijaa. Pitkän pohdinnan jälkeen Gimli yrittää turhaan tuhota sormuksen lyömällä sitä kirveellään. Boromir ehdottaa sormuksen viemistä Minas Tirithiin, jolloin kaupunki voisi puolustautua Sauronin hyökkäykseltä suuremmalla voimalla. Muut ovat eri mieltä Boromirin kanssa, ja lopulta Elrond päätyy siihen, että sormus on vietävä Mordoriin ja tuhottava. Frodo sanoo lähtevänsä tuhoamaan sormusta, ja muut suostuvat ehdotukseen ja lähtevät hänen mukaansa. Elrondin mielestä Merrin ja Pippinin on parasta olla lähtemättä mukaan, mutta lopulta Elrond päästää heidät lähtemään. Elrond kokoaa Saattueen, johon kuuluvat Frodon lisäksi Sam, Merri, Pippin, Gandalf, Aragorn, Legolas, Gimli ja Boromir.
Sormuksen Saattue lähtee matkaan tavoitteenaan päästä Mordoriin vanhan kääpiövaltakunnan Morian kautta. Sarumanin vakoojalinnut lentävät heidän ylitseen, mutta Saattue piiloutuu heidän näkyvistään. Linnut kuitenkin ehtivät nähdä heidät, ja pian uutinen kantautuu Rautapihaan Sarumanille. Saattue päättää yrittää lumivuorten ylittämistä mieluummin kuin lähtöä Moriaan, sillä Moria on hyvin kammottu paikka jopa kääpiöiden keskuudessa. Saruman lähettää lumivyöryn vuorille, josta Saattue kuitenkin selviää. Niinpä he pysyvät alkuperäisessä suunnitelmassaan ja suuntaavat tiensä kohti Moriaa.
Kuljettuaan Morian käytävissä jonkin aikaa Gandalf löytää muinaisen kirjan jäännöksiä. Hän erottaa nokisesta tekstistä vain muutamia lauseita. Äkkiä Saattue kuulee rumpujen pauketta ja hoksaavat että örkkejä on lähistöllä. He telkeävät kaikki ovet ja virittävät aseensa. Hetken päästä örkit yrittävät murtautua sisään. Lopulta ovi antaa periksi ja Saattue näkee sisään rynnistäviä luolapeikkoja ja örkkejä. He saavat kukistettua kaikki luolapeikot, mutta örkkien päällikkö ryntää sisään viimeisenä. Päällikkö iskee Frodoa miekallaan mutta Saattue onnistuu kukistamaan päällikön. Miekka jonka örkkipäällikkö oli iskenyt Frodoon oli katkennut mithril-paitaan, jonka Bilbo oli Frodolle antanut Rivendellissä.
Saattue jatkaa matkaansa, ja hetken päästä se saapuvat Khazad-dûmin sillalle. Silloin heidän kimppuunsa hyökkää Morian balrog, joka taistelee Gandalfin kanssa pitkään kunnes Gandalf voittaa hänet ja balrog vajoaa alas kuiluun. Gandalf kääntyy poispäin mutta balrog juuri ennen vajoamistaan horjuttaa häntä tuliruoskallaan ja Gandalfkin putoaa kuiluun. Muu Saattue kiiruhtaa ulos Moriasta.
Saattue on täynnä surua Gandalfin kaatumisen jälkeen mutta he jatkavat matkaansa. He saapuvat Lothlórienin haltiavaltakuntaan ja lepäävät siellä muutaman päivän. Sen jälkeen Saattue jatkaa Suurelle Virralle, mutta Sarumanin puoliörkit saavat heidät kiinni. Pitkän taistelun jälkeen örkit surmaavat Boromirin nuolilla ja ottavat Merrin ja Pippinin vangeiksi. Saattue hajoaa, ja Frodo ja Sam päättävät lähteä Mordoriin kahdestaan. Aragorn, Legolas ja Gimli lähtevät jahtaamaan örkkejä tavoitteenaan saada Merri ja Pippin takaisin.
Mothers Against Sex Association
Mothers Against Sex Association oli suomalainen yhtye. Se perustettiin Turussa lokakuussa 1994. Perustajajäsenet olivat Ville Mäntynen (laulu), Raimo Pesonen (rummut), Olli "Opa" Nikoskelainen (kitara) ja Pirjo Kesseli (basso ja taustalaulu). Yhtyeen ideana oli soittaa meteliä. Johtohenkilö Villen kiinnostus dekadenttiin ja absurdiin kirjallisuuteen kuului laulujen sanoituksissa, kun taas sävellykset ja sovitukset tehtiin bändin yhteistyönä. Bändi keikkaili ahkerasti ja soitti muun muassa Tavastia Klubilla. Kun Kesseli lähti yhtyeestä helmikuussa 1996, yhtyeen basistiksi tuli Tommi Saha Vox Flatus -yhtyeestä. Samalla taustalaulajaksi pestattiin Annmari Vänskä.
Mapuchet
Mapuchet ovat alkuperäiskansa, jota pidetään nykyisen Chilen ja Argentiinan ensimmäisinä asuttajina. Mapuchet elivät yleensä suurissa, laajalle maa-alueelle levittäytyneissä, perhekuntien muodostamissa yhteisöissä perinteisen metsästäjä–keräilijä-kulttuurin mukaisesti, tietyillä alueilla harjoitettiin myös pienimuotoista perunanviljelyä. Perinteinen mapuche-asumus, eli heinäkattoinen ja puusta rakennettu ruka oli vankka ja koko perheen asuttamiseen soveltuva. Sota-aikana levittäytyneet mapuche-yhteisöt kokoontuivat valitakseen itselleen toquin eli johtajan.
Mothers Against Sex Association
Myöhemmin yhtye koki vielä enemmän kokoonpanomuutoksia. Alttoviulisti Paulina Ahokas liittyi mukaan, ja Opa Nikoskelaisen erottua kitaransoittajaksi tuli Xysmassakin vaikuttanut Toni Stranius. Viimeisen kokoonpanomuutoksen yhtye koki Paulina Ahokkaan erottua, Sami Puustisen (myös Vox Flatus -yhtyeestä) korvattua Raimo Pesosen rumpalina ja Santtu Jokisen liityttyä mukaan kosketinsoittajaksi. Tällä Mäntynen/Saha/Stranius/Puustinen/Jokinen-kokoonpanolla yhtye äänitti sen viimeiseksi jääneen, vielä julkaisemattoman levynsä Same, same but different.
Mapuchet
Historia
Mapuchejen tarkka alkuperä ei ole tiedossa. DNA-tutkimuksissa todettiin, että kanat, joita mapuchet ovat perinteisesti pitäneet, ovat peräisin Polynesiasta. On kuitenkin myös teorioita, joiden mukaan mapuchet ovat peräisin Pohjois-Amerikasta, Karibialta tai Keski-Amerikasta. Varhaisin merkki ihmisasutuksesta on peräisin mapuchejen nykyiseltä asuinalueelta Chilestä.
Mothers Against Sex Association
Yhtyeen musiikkityyli eli jatkuvassa muutoksessa. Alkuaikojen rankasta kitararäimeestä se siirtyi Paulina Ahokkaan kauden viuluvetoisen soundin kautta lopulliseen, leijuvampaan ja maalailevampaan musiikkiin.
Mapuchet
Historia
Kun mapuchet olivat voittaneet inkat Maulen taistelussa, he saivat elää varsin rauhallista elämää 1500-luvulle asti. Pitkään kestäneen rauhan mursi espanjalaisten halu alistaa mapuchet muiden Etelä-Amerikan kansojen tavoin. Espanjalaiset uskoivat tämän hoituvan heidän sotakoneistoltaan vaivattomasti, tässä he kuitenkin erehtyivät ja he kärsivät tappion Araucon sodassa.
Mothers Against Sex Association
Mothers Against Sex Association lopetti toimintansa vuonna 2002 laulaja Ville Mäntysen kuoltua. Vuoden 2006 heinäkuussa yhtyeen jäsenistöstä kuoli myös kitaristi Toni Stranius.
Mapuchet
Historia
Sodassa mapuchet olivat erinomaisen aluetuntemuksen ja nerokkaiden sissitaktiikoidensa ansiosta varteenotettava vastustaja. Yleisiä aseita olivat erilaiset kivikirveet ja alueen kovista puulajeista valmistetut nuijat. Lähes vuosisadan jatkuneen sodankäynnin jälkeen espanjalaiset myönsivät tappionsa ja allekirjoittivat 1641 sopimuksen antaen kansalle täydet valtuudet omille mailleen. Autonomia jatkui 1800-luvun loppupuolelle asti.
Myöhemmin, 1800-luvulla mapuchejen asuttama Araucanian alue joutui sekä Chilen että Argentiinan laajenemistoiveiden kohteeksi ja kierojen sopimusten avulla Chilen hallitus onnistui ryöstämään kansan maat. Tämän jälkeen alueita ravistelleet tautiepidemiat saivat mapuche-väestön määrän laskemaan sen aikaisesta kolmesta miljoonasta merkittävästi, eräiden arvioiden mukaan jopa alle viiteenkymmeneentuhanteen.
Mothers Against Sex Association
Diskografia
Lisäksi kappale "One second" on kuultavissa Zerga-levy-yhtiön kokoelmalla "Cabaret Nocturno vol III" (2002). Tämä on Mothers Against Sex Associationin alkuperäiskokoonpanon ainoa julkaistu äänite.
Mapuchet
Historia
Vaikka Chilen valtio vainoaa edelleen mapucheja, he ovat kuitenkin säilyttäneet kielensä, perinteensä ja uskomuksensa. Mapuchet elävät köyhyydessä eikä heillä ole alkuperäiskansan oikeuksiin kuuluvia hallintoelimiä tai perustuslain suojaa omaan kieleensä ja kulttuuriinsa. Koulut ovat huonoja ja opetus annetaan lähes yksinomaan espanjaksi. Poliisin kerrotaan käyttävän runsaasti väkivaltaa mapucheja kohtaan ja aktivisteja on Chilen vankiloissa syytettynä terrorismista.
Kulttuuri
Kun eurooppalaiset tulivat Amerikkaan oli mapucheilla jo käytössään monimutkainen linnoitusjärjestelmä ja muita rakennuksia. Mapuchet työstivät kuparia ennen eurooppalaisten tuloa mutta he oppivat nopeasti muovaamaan myös rautaa. Mapuchet elivät lampaiden ja hevosten kasvatuksella. Mapuchejen uskonnon tärkein tekijä on shamaani eli machi. Machi on usein nainen, machin tehtävänä on pitää seremonioita sairauden tai huonon sadon uhatessa yhteisöä. Uskontoon kuuluvat myös pyhät kivet ja eläimet. Machit käyttävät kasveja sekä parantavina rohdoksina että saadakseen yhteyden henkiin. Pyhä puu kanelo puhuu hengille.
Sabon
pienoiskuva|Sabon Sabon on Jan Tschicholdin suunnittelema antiikva-kirjaintyyppi. Tschichold laati sen vuosina 1964-1967, ja kirjaintyypin tuotantoon osallistuivat kolme huomattavaa kirjasinvalimoa D. Stempel AG, Linotype ja Monotype. Taustalla oli saksalaisten kirjanpainajien tarve saada käyttöön kirjasinperhe, joka olisi tyyliominaisuuksiltaan samankaltainen kaikilla tuon ajan kolmella tärkeimmällä painomenetelmällä: käsinladonnalla, Linotype-latomakoneilla ja Monotype-latomakoneilla.
Sabon on klassinen ja elegantti sekä hyvin helppolukuinen kirjaintyyppi, ja sitä pidetään yhtenä kauneimmista Garamond-muunnelmista. Kirjaintyyppi sopii parhaiten leipätekstiin, mutta myös otsikoihin ja mainoksiin.
Tan Ruyin
Tan Ruyin (s. 17. heinäkuuta 1994) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 52 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän on pelannut vuoden 2016 kesäolympialaisissa sekä vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Olympialaisissa Tan teki yhden maalin. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi avauskokoonpanossa Kiinan kaikissa viidessä ottelussa ja MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Tan edustaa kotimaassaan Guangdongin joukkuetta.
Edgar Broughton Band
The Edgar Broughton Band oli brittiläinen progressiivista rockia soittava yhtye.
Yhtyeen tarina alkoi soittajien kotikaupungin Warwickin ympäristössä 1960-luvun loppupuolella. Alkuperäinen kokoonpano oli: Edgar Broughton (s. 27. lokakuuta 1947), kitara, Steve Broughton (20. toukokuuta 1950), rummut, Art Grant (14. toukokuuta 1950, basso, ja Victor Unitt, kitarat, piano. Yhtyeen nimi oli ensin The Edgar Broughton Blues Band, mutta muodin mukana yhtyeen musiikkiin alkoi tulla psykedeelisiä piirteitä, ja nimestä putosi pois "Blues". Samalla nelijäseninen yhtye muuttui trioksi, sillä Unitt lähti yhtyeestä ja liittyi myöhemmin The Pretty Things -nimiseen yhtyeeseen.
Vuonna 1968 yhtye muutti Lontooseen ja levytti ensimmäisen singlensä "Evil"/"Death of an Electric Citizen" kesäkuussa 1969 EMI-yhtiön Harvest-levymerkille. Se oli samalla ensimmäinen Harvestin julkaisema single. Samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen pitkäsoittolevy Wasa Wasa. Yhtye esiintyi ilmaiseksi muun muassa rekka-autojen lavoilla, tiukan poliisivalvonnan alla. Vuonna 1970 ilmestyi yhtyeen parhaiten myynyt LP Sing Brother Sing, joka nousi Englannin listalla sijalle 18. Seuraavakin LP, vuonna 1971 ilmestynyt Edgar Broughton Band, pääsi sijalle 28. Englannin listalla. Tämän levyn tekoon yhtye sai houkuteltua mukaan Unittin, ja levy sisälsikin enemmän blues- ja countrykappaleita.
Yhtye julkaisi 1970-luvulla vielä studioalbumit Inside Out (1972), Oora (1973), Bandages (1975) ja Parlez-Vous English? (1979). Superchip ilmestyi 1982. Näiden lisäksi yhtye on levyttänyt konserttitallenteita ja kokoelmalevyjä, sekä Saksan televisiolle DVD:n "Live at Rockpalast" (2006).
Ahti Impola
Ahti Impola on suomalainen muusikko (kitaristi), miksaaja ja musiikkituottaja, tekninen tuottaja/käyttöpäällikkö. Impola on ollut muun muassa Maj Karman, Nylon Beatin, Arja Korisevan, Tapani Kansan, Paula Koivuniemen ja Pennilessin vakituisena miksaajana. Äänimiehenä hän teki keikkoja työkseen vuodesta 1986 aina vuoteen 2009. Impola on äänittänyt ja/tai tuottanut satoja äänitteitä. Hän on tuottanut mm Maj Karman Kauniiden kuvien ja Appendixin musiikkia
Impola on soittanut useassa eri yhtyeessä, muun muassa Rosannassa ja Appendixissä. Noin 7 Veljestä oli viimeinen bändi, ennen kuin liittyi Appendixiin joulukuussa 2010 kahdenkymmenyhdeksän vuoden tauon jälkeen. Hän oli 80-luvun alussa perustamassa "esi-Appendixia" (New Wave Army) Koivusalon kanssa. He ehtivät vuonna 1981 tehdä 3 keikkaa Appendix-nimellä ennen kuin Vesku jatkoi bändiä muiden kanssa. Appendix toimii edelleen aktiivisesti. Borgersenin ohella myös Impolan säveltämää musiikkia kuullaan mm. Appendixin albumilla "Extraneus".
Rosanna kuului Yön, Dingon ja Mamban tavoin porirockin kastiin. Rosanna keikkaili ympäri Suomea, mutta se ei koskaan saavuttanut samanlaista hysteriaa kuin nuo muut porilaisbändit. Rosannassa Ahti Impolan lisäksi soittivat Petteri Häyhä, Harri Fronden (solisti), Markku Koski ja Jyrki Laine. Alkuperäisessä Rosannassa bassoa soitti Marko Ala-Outinen, mutta hänen tilalleen tuli Petteri Häyhä Ikusta. Ikusta Rosannaan siirtyi myös Jyrki Laine. Rosanna julkaisi kaksi lyhytsoittoa. Kaukainen maa, jonka B-puolella oli Eilisen ikävä (säv.san. A.Impola) ja Yöksi jää, B-puolellaan Vielä Kohdataan.
Hong Kong, Baby
Hong Kong, Baby on Pintandwefallin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2009. Se julkaistiin kokonaisuudessaan MySpace-sivustolla muutama päivä ennen virallista julkaisupäivää. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36 sekä Rumban levyihin erikoistuneiden liikkeiden myyntilistalla sijalle 4.
Itämurteet
thumb|[[Savolaismurteet (6.) ja kaakkoismurteet (7.) ovat suomen kielen itämurteita.]] Itämurteet ovat Suomen itäosissa puhuttavia suomen kielen murteita. Niitä ovat:
Itämurteita, pääasiassa kaakkoismurteita, puhuttiin myös Luovutetun Karjalan etelä- ja keskiosassa, mutta alueluovutusten ja väestön evakuoinnin myötä näiden alueiden asukkaat hajaantuivat toisen maailmansodan jälkeen ympäri Suomea. Myös inkerinsuomalaisten puhumat murteet kuuluvat, osana kaakkoismurteita, suomen itämurteisiin.
Länsimurteiden rinnalla itämurteet ovat toinen suomen kielen kahdesta päämurrealueesta.
Agulhasinvirta
thumb|300px|Merivirrat Intian valtameressä Agulhasinvirta on kapea ja voimakas merivirta lounaisessa Intian valtameressä. Se virtaa Afrikan itärannikkoa pitkin kohti etelää kuljettaen mukanaan suuren määrän lämpöä ja suolaa. Agulhasinvirran lähteitä ovat Itämadagaskarinvirta ja Mosambikinvirta. Hyväntoivonniemen ja Kap Agulhasin kohdalla Afrikan eteläisimmässä kärjessä Agulhasinvirta kohtaa Länsituultenvirran ja sekoittuu sen kylmään veteen. Merivirta käyttäytyy oseaanisena konvergenssivyöhykkeenä.
Kahiluodon kartano
Päärakennus
Kartanon päärakennus valmistui noin 1790, ja sen rakennutti Agneta Eleonora de la Myle. Rakennusvuosi on päätelty sen omistajan F. L. de la Mylen tekemästä vesiväripiirroksesta, joka on signeerattu 1796. Rakennus siirrettiin Seurasaaren ulkomuseoon 1926.
Rakennus noudattaa tuolloin suosittuja Carl Wijnbladhin mallipiirustuksia. Rakennuksen keskiosa on kaksikerroksinen, ja rakennus on kustavilaiseen tapaan symmetrinen. Sisäänkäyntejä on kaksi, mikä oli tuolloin harvinaista. Rakennuksessa on keittiö, kolme salia ja yhdeksän muuta huonetta.
Nykyisin kartanon ruokasaliin ja alakerran kulmasaliin on asennettu Vihdin Olkkalan kartanosta peräisin olevat kangastapetit. Nykyinen kalustus on peräisin eri tahoilta paitsi keittiön avohyllyköt, jotka ovat alkuperäisiä.
Keittiö on sisäänkäynnistä oikealle, ruokasali on keskellä, ja sen kautta on kulku toiselle sivulle, jossa on peräkkäisiä pienempiä huoneita, kuten makuuhuoneet, rouvan- ja herranhuone sekä lastenhuone. Ruokasalin kummaltakin puolelta vievät portaat yläkertaan, jossa keskellä on sali, ja siitä avautuvista ovista pääsee makuuhuoneisiin, förmaakiin ja yläeteisiin.
Rakennus on edustava esimerkki Lounais-Suomen kartanokulttuurista.