cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Musta torni VII: Musta torni
Musta torni VII: Musta torni on Stephen Kingin Musta torni -sarjan seitsemäs kirja. Se on kirjasarjan päätösosa ja samalla myös sivumäärältään suurin Musta torni -kirja, joka ilmestyi alkujaan vuonna 2004 ja suomennos puolestaan vuonna 2006. Vaikka kirja onkin kronologisesti viimeinen osa ja päättää kokonaan vuonna 1982 alkaneen kirjasarjan, on Stephen King kirjoittanut uuden Musta torni -kirjan nimellä Tuulen avain (The Wind Through the Keyhole), joka julkaistiin vuonna 2013.
Juoni
Kirjan alussa Susannah synnyttää Mordred Deschainin, ihmishämähäkin, joka on sekä Roland Deschainin että Purppurakuninkaan poika. Samaan aikaan Isä Callahan Jake ja Oi yrittävät selviytyä alhaismiesten ja vampyyrien ohi ja päästä Susannahin avuksi. Jake selviytyy, mutta Isä Callahan uhrautuu hänen puolestaan. Roland ja Eddie siirtyivät edellisessä osassa 70-luvulle ja tapasivat Stephen Kingin, jonka he käskivät jatkaa Mustan tornin kirjoittamista. Hoideltuaan muutamia asioita toisessa maailmassa he, Susannah, Jake ja Oi kohtaavat toisensa ja lähtevät jatkamaan matkaa kohti Mustaa tornia, jonka läheisyyden Roland tuntee. Matka ei siltikään suju mutkitta, kun Purppurakuninkaan paha mahti vaatii Rolandilta suuria uhrauksia.
Aiheesta muualla
המגדל האפל (סדרת ספרים)
Varlaámin luostari
Varlaámin luostari eli Kaikkien pyhien luostari on ortodoksinen luostari Meteoran luostarialueella Kreikassa.
Varlaámin luostari on perustettu nykyisellään 1500-luvulla. Sen rakensivat veljekset Nektarios ja Theofanis Apsaras. Luostari on saanut nimensä munkki Varlaamista, joka ensimmäisenä asui sen paikalla 1300-luvulla. Siksi luostari katsotaan joskus perustetun jo 1300-luvulla. Luostarin pääkirkko on rakennettu vuonna 1541 ja koristeltu maalauksin vuosina 1548, 1566 ja 1780/1782. Kirkko edustaa athoslaista tyyppiä ja on malliltaan risti neliössä.
Luostari on toiseksi suurin Meteoran luostareista. Se sijaitsee vastapäätä Suuren Metéoron luostaria.
Filppula
Filppula voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimi
Filppula on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
1100-luku
1100-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 1100–1199.
thumb|350px|Valtiot ennen [[mongolien valloituksia.]]
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten perämiehetön nelonen
Miesten soudun perämiehetön nelonen Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 24.–28. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 venettä.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 10 venettä. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin 8 maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa.
Tauno Olkkonen
Tauno Toivo Olkkonen (13. helmikuuta 1925 Helsinki – 21. syyskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen tekniikantutkija ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori vuodesta 1975. Hän tutki teollisuustaloutta ja tuotantotekniikkaa.
Valon pisaroita
Valon pisaroita on Tuure Kilpeläisen neljäs ja Kaihon Karavaanin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. toukokuuta 2010. Albumi oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 10 puoli vuotta julkaisunsa jälkeen. Kilpeläinen pitää joitakin levyn kappaleita laahaavina balladeina.
Albumin sanoitukset noudattivat paljolti iskelmämusiikin perinteisiä teemoja.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen paitsi Tuulipallo Tuure Kilpeläinen ja Timo Kiiskinen.
Ghost
Ghost voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Justus ja urheat ritarit
Justus ja urheat Ritarit (Justin and the Knights of Valour) on Manuel Sicilian ohjaama ja Matthew Jacobsin kirjoittama espanjalais-brittiläis-yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Justus ja urheat Ritarit sai maailmanensi-iltansa 13. syyskuuta 2013.
Julia Svan
Julia Svan (s. 20. helmikuuta 1993) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vansbro AIK SK:ta.
Svan hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 10. maaliskuuta 2013 Lahdessa ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 47:s. Hänen paras saavutuksensa maailmancupissa on 41. sija Tour de Skillä 2013–2014.
Skandinavia Cupissa Svan oli ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran palkintopallilla 14. joulukuuta 2013 Vuokatissa sijoituttuaan toiseksi kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Svan kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 voittaen kultaa viestissä ja sijoittuen henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi yhdistelmäkilpailussa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Svan oli mukana Val di Fiemmessä 2014 ollen parhaimmillaan 22:s vapaan hiihtotavan sprintissä.
The Omen (vuoden 2006 elokuva)
The Omen on John Mooren ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2006. Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1976 Ennustus-elokuvalle.
INES
thumb|right|370px INES (International Nuclear Event Scale) on Kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n käyttämä ydinlaitostapahtumien ja ydinonnettomuuksien luokitusasteikko. Asteikon tarkoituksena on yhtenäistää ja systematisoida ydinlaitostapahtumia koskeva kielenkäyttö. Varsinkin mediassa usein mainitaan ”onnettomuuksina” tapahtumia, jotka todellisuudessa eivät aiheuta vaaraa tai vahinkoa. INES-asteikon avulla tapahtuman merkitys ydinturvallisuuden kannalta voidaan ilmaista yksiselitteisesti ja vertailukelpoisesti.
Asteikko
Tapahtumat INES 0–3
Onnettomuudet INES 4–7
Tapahtumat
Pohjoismaisissa ydinvoimaloissa ei ole toistaiseksi sattunut yhtään onnettomuutta. Sen sijaan minkä tahansa ydinlaitoksen käyttöön liittyy aika-ajoin poikkeuksellisia tapahtumia ja näin on myös Pohjoismaissa. Suomessa on tapahtunut vuosina 1977–2004 yhteensä 92 INES 1 -tapahtumaa ja 7 INES 2 -tapahtumaa. Ruotsissa on tapahtunut yksi INES 3 ja kahdeksan INES 2 -luokan tapahtumaa. Nykyaikaisen ydinturvallisuusfilosofian mukaisesti poikkeuksellisista tapahtumista ei niiden välttämiseen pyrkimisestä huolimatta katsota koskaan päästävän kokonaan eroon ja sen vuoksi turvallisuussuunnittelu perustuu vikoihin ja virheisiin varautumiseen.
Esimerkkejä onnettomuuksista
INES 7 -luokituksen saaneet onnettomuudet ovat Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus 26. huhtikuuta 1986 ja Japanin Fukushiman onnettomuus.
Japanin Fukushiman ydinvoimalassa 11. maaliskuuta 2011 tapahtuneen voimakkaan maanjäristyksen seurauksena menetettiin sähköt ja jäähdytysjärjestelmän toiminta lakkasi. Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus luokiteltiin 12. maaliskuuta 2011 aikana alustavasti INES 4 -tason paikallisia vaikutuksia aiheuttaneeksi onnettomuudeksi eli laitosonnettomuudeksi. Myöhempien tapahtumien ja ympäristöön leviävän radioaktiivisen säteilyn johdosta Ranskan ydinturvallisuudesta vastaava viranomainen ASN ehdotti jo 15. maaliskuuta 2011 onnettomuuden luokittelemista asteikon toiseksi korkeimpaan, vakavaa ydinonnettomuutta kuvaavan luokkaan INES 6. Onnettomuus nostettiin virallisesti vakavimpaan eli INES 7 -luokkaan 12.4.2011.
Pohjois-Karjalan kauppakamari
Pohjois-Karjalan kauppakamari on elinkeinoelämän vaikuttaja-, asiantuntija-, edunvalvoja- ja kouluttajajärjestö. Se osallistuu yrityksiä koskevaan päätöksentekoon maakunnallisesti ja valtakunnan tasolla. Se on yksi Suomen 19 alueellisesta kauppakamarista, joiden yhteiselimenä toimii Keskuskauppakamari.
Pohjois-Karjalan kauppakamari on perustettu vuonna 1954. Jäseniä on noin 550. Sen toimipiste on Joensuussa ja toiminta-aluetta koko Pohjois-Karjalan maakunta.
Toimitusjohtaja on Matti Vuojärvi (2017-). Puheenjohtaja on toimitusjohtaja Ari Mononen, Iivari Mononen Oy (2018-)
Aikaisempia puheenjohtajia
Toimitusjohtaja, kauppaneuvos Juha Kivelä (2014-2017)
TM-Kaluste
TM-Kaluste Oy oli vuonna 1957 perustettu ja 2009 konkurssiin ajautunut, viimeiset vuotensa Naantalissa toiminut huonekaluvalmistaja. Sen päätuoteryhmät olivat katsomo-, kokous- ja opetuskalusteet. Yritys oli Suomen markkinajohtaja katsomokalusteissa. Tuotteiden markkinointia hoiti Turun Metallikaluste Ky.
Yritys valmisti muun muassa pikkutuoleja, auditoriotuotteita, pöytiä ja katsomokalusteita liikunta-areenoille. Sen tunnetuin tuote on Kai Salon suunnittelema TM-13 -tuoli, jota on valmistettu vuodesta 1973 lähtien noin miljoona kappaletta. Se on pieneen tilaan mahtuva yleistuoli, joita on käytössä erityisesti juhla- ja liikuntasaleissa.
Yritys ajautui konkurssiin kesällä 2009. Salolainen julkitilakalustevalmistaja Piiroinen osti TM-Kaluste Oy:n ja sen tuotesarjat.
Historia
Yritys ei valmistanut tuotteitaan liukuhihnaperiaatteella, vaan pitkälti käsityönä alusta lähtien itse. Kalusteiden päämateriaaleina ovat muotopuristettu puu ja huonekaluteräs. Yritys hoiti myös verhoilun ja pintakäsittelyn itse.
2000-vuosikymmenen alussa yritys valmisti noin 20 000 tuolia vuodessa, mutta vuonna 2005 Venäjän jäähalleihin saadut kymmenientuhansien tuolien tilaukset nostivat tuotannon 35 000 yksikköön. Muun muassa Arena Kazan -monitoimihalliin toimitettiin 10 000 tuolia.
Merkittäviä kohteita, jonne yritys on valmistanut tuoleja, ovat muun muassa Helsingin Messukeskus, Turkuhalli, Helsingin jäähalli, Sibeliustalo, Naantalin Kylpylä, Uspenskin katedraali ja Royal Caribbean Cruisesin risteilyalukset. Yritys oli Suomen ensimmäisen EU-puheenjohtajuuskauden pääkalustetoimittaja.
Konkurssi
Vuosina 1997–2007 yritys oli lakisääteisessä yrityssaneerauksessa. Yrityksen talous ei kuitenkaan ehtinyt parantua tarpeeksi ennen tulevaa taantumaa. Samoilla markkinoilla Suomessa toimi 5–10 yritystä, ja TM-Kaluste ei pärjännyt kasvavassa kilpailussa koska yrityksen kulu- ja kustannusrakenne osoittautui liian suureksi, vaikka kasvua oli parhaimmillaan 20 %.
Lopulta vuoden 2009 kesällä TM-Kaluste ajautui taloudellisten vaikeuksien takia konkurssiin yhdessä emoyhtiö Turun Metallikaluste Ky:n kanssa. Salolainen julkitilakalustevalmistaja Piiroinen osti kummatkin yritykset ja sen tuotesarjat. Tuotteiden valmistus siirtyi Saloon, ja osa TM-Kalusteen työntekijöistä palkattiin Piiroisille. TM-Kalusteessa työskenteli 22 henkilöä, joista kuusi markkinoinnissa.
Taloudellisten vaikeuksien syynä oli taantuman myötä romahtanut kysyntä. Yritys myi etenkin Venäjälle paljon tuotteita, josta tilaukset loppuivat kokonaan. Myös Suomessa kysyntä hiipui.
Hard Times
Hard Times voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Z21 Wilhelm Heidkamp
Z21 Wilhelm Heidkamp oli Saksan laivaston tyypin 1936 hävittäjä toisessa maailmansodassa kommodori Bonten komentoaluksena. Yhdessä yhdeksän muun hävittäjän kanssa alus kuljetti kenraali Eduard Dietlin vuoristojääkäriosastoa Narvikiin.
Valmistus
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1935 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1936. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1938 ja valmistui 20. kesäkuuta 1939.
Palvelus
Alus tuhoutui 11. huhtikuuta 1940 Narvikin ensimmäisessä taistelussa Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Hardyn torpedojen osumista.
Lamivudiini
Rakenne ja aktiivisuus
Lamivudiini on sytidiinianalogi eli muistuttaa rakenteeltaan DNA:n sytidiininukleosidia. Lamivudiinissa on kaksi kiraalista hiiliatomia, joiden takia molekyyli voi esiintyä varsinaisen lamivudiini- eli (2R,5S)-muodon lisäksi (2R,5R)-, (2S,5S)- ja (2S,5R) -muodoissa, ja yhdiste syntetisoidaankin stereoselektiivisillä menetelmillä.
Lamivudiini muuttuu soluissa aktiiviseen muotoon, lamivudiini-5’-trifosfaatiksi (L-TP), joka kilpailee sitoutumisesta deoksisytidiini-5’-trifosfaatin kanssa viruksen käänteiskopioimaan DNA:han, ja jonka vaikutusmekanismi on estää HIV-1- ja HIV-2 -viruksilla käänteiskopioijaentsyymin toiminta ja toimia siten viraalisen DNA:n synteesin katkaisijana. Hepatiitti B -viruksella lääkeaineen aktiivinen muoto on lamivudiini-5’-monofosfaatti (L-MP), joka vastaavasti estää hepatiitti B -viruksen DNA-polymeraasin toiminnan liityttyään syntetisoitavaan DNA-ketjuun.
Metabolia
Lamivudiinille sekä happamissa että emäksisissä oloissa selvästi yleisin (lähes 90 %) hajoamismekanismi on hydrolyyttinen deaminaatio. Lamivudiini erittyy virtsaan pääosin muuttumattomana, mutta noin 5 % siitä metaboloituu lamivudiinisulfoksidiksi sulfotransferaasientsyymin katalysoimana. Lamivudiinin vähäistä metaboliaa selittää aineen korkea vesilikoisuus.
Wilier Triestina
thumb thumb|Wilier Zero 7 Wilier Tristina on italialainen maantiepyörävalmistaja. Pietro Dal Molin perusti yrityksen vuonna 1906 Bassano del Grappassa. Nykyisin yritys toimii Rossano Venetossa.
Yrityksen nimi on muodostettu lauseesta "W |l’Italia liberata e redenta", jossa W on lyhennys sanasta "Viva!". Suomeksi lause tarkoittaa "kauan eläköön Italia, vapaana ja vapautettuna".
Akira Yoshizawa
pienoiskuva|Akira Yoshizawa Akira Yoshizawa (14. maaliskuuta 1911 – 14. maaliskuuta 2005) pidetään origamin suurtaitajana. Hän teki origamista elävän taiteen. Hänen oman arvionsa mukaan 1989 hän oli luonut yli 50 000 mallia, joista vain muutama sata on kaaviona. Yoshizawa kirjoitti yhteensä 18 origamikirjaa. Hän toimi koko uransa Japanissa kansainvälisen kulttuurin lähettiläänä. Vuonna 1983 Japanin keisari Hirohito nimesi hänet Nousevan auringon ritarikuntaan. Se on yksi suurimmista kunnianosoituksista, joka Japanin kansalaiselle voidaan antaa.
Wilier Triestina
Wilier Triestina toimitti aiemmin UCI ProTouriin osallistuvan Lampre-ISD-tallin pyörät. Yrityksellä oli voimassa oleva sopimus kauden 2013 loppuun saakka, mutta Wilierin mukaan Lampre rikkoi sopimuksen ehtoja ja tämän johdosta Wilier irtisanoi sopimuksen.
Vuoden 2008 maantieajon maailmanmestari Alessandro Ballan ja toiseksi sijoittunut Damiano Cunego käyttivät kyseisessä kilpailussa Wilierin pyöriä.
Z22 Anton Schmitt
Valmistus
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1935 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1938. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 20. elokuuta ja valmistui 24. syyskuuta 1939.
Palvelus
Alus upposi 11. huhtikuuta 1940 Narvikin ensimmäisessä taistelussa.
Busto Arsizio
Talous
Kunnan talous perustuu kauppaan ja teollisuuteen. Kaupungin tekstiiliteollisuudella on pitkät perinteet.
Urheilu
Kaupunkia edustava lentopallojoukkue Futura Volley Busto Arsizio pelaa naisten pääsarjassa A1-liigassa. Joukkueen kotiareenalla (Palazzo dello Sport Maria Piantanida eli PalaYamamay) pelattiin vuonna 2015 miesten lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailujen välieräotteluita.
Norjan maatalous
thumb|Maatalousmaisemaa laaksossa Norjan maatalous ei ole maan luonnonolosuhteiden johdosta maan pääelinkeinoja. Maatalous keskittyy viljelyksen osalta eteläiseen Norjaan. Esimerkiksi vuonna 1929 viljelysmaana oli vain runsaat kaksi prosenttia maan pinta-alasta ja laidunmaana runsas prosentti. Parhaat viljelysmaat ovat Gudbrandsdalslågenjoen ympäristön maakunnissa, Gudbrandsdalenissa Oslon pohjoispuolella.
Norja kuuluu Euroopan talousalueeseen ETA:an, mutta sitä koskevat Euroopan unionin säännöksistä vain ne, joihin se on itse sitoutunut. Tilakoon muutoskehitys on ollut kuitenkin selvää Norjassakin viimeisen sadan vuoden aikana. Kun vuonna 1933 keskimääräinen tilakoko on ollut alle 0,5 hehtaaria, se on kasvanut. Maa keskittyy enemmän eläintentuotantoon. Vertailussa vuoteen 1933 maassa oli vuonna 2010 yli kaksi miljoona lammasta, määrä hienoisessa nousussa, 67 000 vuohta, määrä selvässä laskussa, 37 000 hevosta, määrä huomattavasti laskenut, 875 000 nautaa, jossa on selkeää laskua sekä 850 000 sikaa, joka on taas selvästi kohonnut 80 vuoden aikana. Poroja arvioitiin olevan 1930-luvulla noin 100 000, nykyisestä määrästä ei ole varmuutta. Porotaloutta pidetään Norjassa perinteisesti saamelaisten elinkeinona. Søgnen ja Hardangerin vuonoalueet ovat vanhastaan tunnettuja puutarhanhoidostaan. Mesjuusto on tunnettu erikoistuote, joka on usein ainakin osittain kutunjuustoa.
Maataloutta opetetaan Åsissa sijaitsevassa Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistossa, joka on entinen Norjan maatalouskorkeakoulu.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – naisten perämiehetön nelonen
Naisten soudun perämiehetön nelonen Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 24.–28. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 venettä.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 10 venettä. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin 8 maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa.
Futura Volley Busto Arsizio
Futura Volley Busto Arsizio on italialainen naisten lentopallojoukkue. Joukkueen kotikaupunki on Lombardiassa sijaitseva Busto Arsizio. Joukkue on pelannut ylimmällä sarjatasolla kaudesta 2007–2008 lähtien.
Suomalainen Saara Esko pelasi joukkueessa kolme kautta vuosina 2006–2009.
HBC (yritys)
Hill Brush Co. Ltd. on perheomisteinen siivous- ja hygieniavälineitä valmistava brittiläinen yritys. Yrityksen perustivat Fred ja Bill Coward vuonna 1922.
Yrityksen pääpaikka ja tehdas sijaitsee Mere-nimisessä kylässä Wiltshiressä Britanniassa. Toimintaa on nykyään myös Yhdysvalloissa. Hillbrush:lle on myönnetty kuninkaallisen hovihankkijan asema vuonna 1981.
Maurice Mésségue
Maurice Mességué (14. joulukuuta 1921 Colayrac-Saint-Cirq, Lot-et-Garonne – 16. kesäkuuta 2017 ) oli ranskalainen kasvisparantaja, joka käytti Etelä-Ranskan vanhaa yrttihoitoperinnettä hoitojensa antamiseen. Hän kertoi oppineensa menetelmän Gersin departementissa Lounais-Ranskassa maanviljelijänä toimineelta isältään. Hoito perustuu yrttipitoisiin jalka- tai käsikylpyihin tai yrttihauteisiin.
HBC (yritys)
Yritys on kulkenut pitkän matkan alkuvuosien käsintehdyistä harjoista nykyisiin materiaaleiltaan kehittyneisiin tuotteisiin. HBC työllistää noin sata henkilöä ja valmistaa yli viisi miljoonaa harjaa ja siivousvälinettä vuodessa. Tuotteita myydään yli 85 maahan.
Suomessa Hillbrushia edustaa Harjat.com.
Pedon sydän
Pedon sydän (Hearts in Atlantis, 1999) on Stephen Kingin kirjoittama kokoelma, joka sisältää viisi kertomusta. King kuvaa tässä 1960-lukua. Romaanista on tehty samanniminen elokuva (2001), jonka pääosassa nähdään Anthony Hopkins.
Juoni
Ensimmäinen tarina kertoo Bobby Garfield nimisestä pojasta, joka tapaa heidän ullakollensa muuttavan Ted Brautiganin. Heistä tulee hyvät ystävät, mutta pian Bobby saa tietää, ettei Ted olekaan tavallinen ihminen, ja lisäksi hän saa tietää keltatakkisista alhaismiehistä, jotka jahtaavat Tediä. Miksi? Ja miten vaarallisia alhaismiehet ovat?
Toinen tarina käsittelee aikaa, jolloin Vietnamin sota oli aluillaan. Yliopiston pojat viis veisaavat opiskelusta ja pelaavat mieluummin herttaa. Mutta pian huomataan outo merkki, jossa on variksen jälki keskellä. Mitä se tarkoittaa? Tarinaan liittyy myös Bobby Garfieldin entinen ystävä.
Kolmas tarina sijoittuu 1980-luvulle Willie Shermanin elämään. Willie Sherman, tuttu ensimmäisestä tarinasta, osallistui joskus Vietnamin sotaan, jossa sokeutui. Nyt hän esiintyy erilaisina henkilöinä, kuten Sokea-Willienä.
Neljäs tarina on 1990-luvun loppua, ja se kertoo myös ensimmäisestä tarinasta ja Vietnamin sodassa mukana olleesta – Bobbyn ystävästä – John Sullivanista.
Viides ja viimeinen tarina kertoo aikuisesta Bobby Garfieldistä, joka palaa lapsuuden kaupunkiinsa ystävänsä hautajaisiin, ja kohtaamaan menneisyytensä haamut.
Alumiinimagnesiumboridi
pienoiskuva|Alumiinimagnesiumboridin [[kiderakenne. Sininen: alumiini, vihreä: magnesium, punainen: boori.]] Alumiinimagnesiumboridi (AlMgB14) eli BAM on alumiinin, magnesiumin ja boorin muodostama yhdiste. Yhdiste on hyvin kovaa ja kestävää. Sillä on myös alhainen kitkakerroin. Alumiinimagnesiumboridi on epästoikiometrinen yhdiste ja ainesuhteet vastaavat kaavaa Al0,75Mg0,75B14.
Seoksena titaanidiboridin kanssa se on kolmanneksi kovin tunnettu materiaali timantin ja kuutiohilaisen boorinitridin jälkeen. Sen kitkakerroin on vain 0,02 eli huomattavasti pienempi kuin teflonin kitkakerroin 0,05.
Itsevoiteleva päällyste BAM keksittiin vahingossa vuonna 1999.
Emtrisitabiini
Emtrisitabiini on HIV-infektion hoitoon tarkoitettu antiretroviraal i. Lääke on ei-nukneosidinen käänteiskopioija­entsyymin estäjä eli se estää HIV:n RNA:n muuttumista DNA:ksi. Se on hyväksytty myös yhdessä tenofoviirin kanssa ennalta ehkäisevään käyttöön henkilöillä, jotka altistuvat HI-virukselle. Lääkettä myydään yhdessä tenofoviirin kanssa kauppanimellä Truvada. Mahdollisisa haittavaikutuksia ovat päänsärky, pahoinvointi, ripuli ja oksentelu.
Club Gel Puigcerdà
CG Puigcerdà  on espanjalainen jääkiekkoseura. Se tulee Puigcerdàn kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1956 ja se pelaa maan pääsarjatasolla Superligassa.
Monotony Fields
Monotony Fields on suomalaisen funeral doom metal-yhtye Shape of Despairin neljäs studio-albumi ja ensimmäinen 11 vuoteen sitten Illusion's Playn. Albumi julkaistiin 15. kesäkuuta 2015.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Shape of Despair
Sanoitukset Henri Koivula, paitsi "Written in My Scars" sanoitus Pasi Koskinen
900-luku
900-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 900–999.
Would You
Would You on Pave Maijasen Maya-nimellä levytetty englanninkielinen studioalbumi vuodelta 1987. Siinä Pave Maijanen esittää tekijänimellä Maya jo aiemmilta levyiltä tunnetuiksi tulleita kappaleita englannin kielellä. Levy ei saavuttanut merkittävää menestystä ja nykyään se onkin varsin hankala hankkia.
Anton Lindblad
Anton Lindblad (s. 28. lokakuuta 1990) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Hudiksvalls IF:ää.
Lindblad hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 20. marraskuuta 2010 Jällivaarassa ollen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 86:s. Maailmancupin pisteille hän hiihti ensimmäisen kerran 3. joulukuuta 2011 ollen 28:s Düsseldorfissa vapaan hiihtotavan sprintissä. Lindbladin paras saavutus maailmancupissa on yhdeksäs sija vapaan hiihtotavan sprintissä Nove Mestossa 11. tammikuuta 2014.
Skandinavia Cupissa Lindblad oli ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran palkintopallilla 16. joulukuuta 2011 Vuokatissa sijoituttuaan kolmanneksi 3,75 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Lindblad kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 2010, jossa hän oli mukana 11. sijalle tulleessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Lindblad oli parhaimmillaan 39:s kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lindblad hiihti Otepäässä 2011 ja Erzurumissa 2012 ollen parhaimmillaan kuudes vapaan hiihtotavan sprintissä 2012.
Lindblad saavutti rullahiihdossa nuorten MM-hopeaa viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan ylämäkikilpailussa Pigliossa 11. syyskuuta 2009.
Linnunruohot
Linnunruohot (Polygala) on kasvisuku ja nimisuku linnunruohokasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 500 lajia.
Tuntomerkkejä
Pohjoismaissa kasvaa neljä luonnonvaraista linnunruoholajia. Ne ovat monivuotisia pieniä ruohokasveja, joilla on terttumainen kukinto. Linnunruohojen kukat ovat perhomaiset ja niissä on kolme torvimaisesti yhteenkasvanutta terälehteä. Hedelmänä on kota, siemenet ovat karvaisia ja muurahaisten levittämiä. Suomessa esiintyy kolme lajia: katkeralinnunruoho, tupsulinnunruoho ja isolinnunruoho. Ne ovat harvinaisia keto- ja niittykasveja, jotka ovat yleisimpiä Ahvenanmaalla.
Karjalan kieli
pienoiskuva|Puhuttua tverinkarjalaa Karjala on uralilainen kieli, joka kuuluu suomalais-ugrilaisten kielten itämerensuomalaisten kielten pohjoisryhmään. Se on suomen läheisin sukukieli inkeroisen ohella.
Karjalan kaikkien murteiden puhujia arvioidaan olevan yhteensä noin 60 000 – 95 000, joten se on puhujamäärältään itämerensuomalaisista kielistä suomen ja viron jälkeen kolmanneksi suurin. Karjalaa puhutaan Venäjällä Karjalan tasavallassa eli Itä-Karjalassa sekä Tverin karjalaisalueilla, jossa sitä puhuvat karjalaiset. Suomessa sitä puhuvat suomen karjalankieliset, joista osa identifioituu edellä mainittuun karjalaisten kansaan, kun taas osa kokee kuuluvansa suomalaisiin lukeutuvaan karjalaisten heimoon. Se on samaa jatkumoa karjalaisten kansan kanssa. Karjalan kieli on sekä Venäjällä että Suomessa vakavasti uhanalainen.
Karjalan kielen sisäiset murre-erot ovat suuret, eikä yhteisen kirjakielen luominen kaikille karjalaisille ole vielä onnistunut. Tavallisesti karjalan kielessä erotetaan kaksi päämuotoa: varsinaiskarjala ja livvinkarjala eli aunuksenkarjala. Aiemmin karjalan muotona pidetty lyydi luetaan nykyään yleensä omaksi kielekseen. Varsinaiskarjalassa erottuvat edelleen pohjoiset vienalaismurteet ja eteläisempi karjala, johon kuuluu myös Tverin karjalaissaarekkeiden kieli.
Historiaa
Historiallisesti karjalan kieli polveutuu Laatokan länsiosan tuntumassa yli tuhat vuotta sitten puhutusta pohjoisitämerensuomalaisesta kielimuodosta, jota tutkimuksessa on tapana nimittää muinaiskarjalaksi. Saman kielimuodon jatkajia ovat Suomen Etelä-Karjalassa, Kannaksella ja inkerinsuomalaisten parissa puhutut suomen kielen kaakkoismurteet sekä Suomen Pohjois-Karjalan murre, joka kielitieteellisesti kuuluu suomen savolaismurteisiin. Lisäksi muinaiskarjalasta polveutuu inkeroisen kieli, jota ei tule sekoittaa Inkerin alueen suomen kielen murteisiin. Mitään näistä ei lueta karjalan kieleen kuuluviksi. Kielitieteeseen perehtymättömille suomalaisille karjalan kielen ja suomen kielen niin sanottujen karjalaismurteiden (kaakkois- ja itäisten savolaismurteiden) ero on usein epäselvä.
Nykyisen Suomen puolella oli 1900-luvun alussa muutamia karjalankielisiä kyliä, joihin kuuluivat muun muassa Ilomantsin varsinaiskarjalankieliset karjalaiskylät, Liperin Taipale eli nykyinen Viinijärvi, vienalaiskylät Hietajärvellä, Kuivajärvellä ja Kuhmon Rimmissä.
Vielä 1950-luvulla karjalan kieli luokiteltiin usein suomen murteeksi. Kysymys siitä, onko karjala oma kielensä vai murre, on ollut pitkälti poliittinen. Siihen ovat vaikuttaneet myös Kalevala, jonka pohjana olleen kansanrunouden alkuperäinen kieli, varsinaiskarjalan kielen vienalaismurre, on hyvin lähellä suomen kieltä. Vaikutuksensa on myös karelianismin perinteellä, jonka mukaan karjalaisuus nähtiin jonkinlaisena alkuperäisen suomalaisuuden aarreaittana. 1930-luvulla ja jatkosodan aikana heimoaktivistit näkivät karjalan suomalaisena kulttuurialueena ja siten yhtenä syynä liittää Itä-Karjala osaksi Suomea. Toisaalta heimoaatteeseen on aina kuulunut suomen sukukansojen auttaminen.
Karjalan menetys toisen maailmansodan päätteeksi Neuvostoliitolle oli vakava isku karjalan kielelle. Suomessa karjalan kielen hiipumista on edesauttanut se, että karjalaiset nähtiin suomalaisina ja heidän kulttuurinsa ja kielensä sulautuivat hyvin nopeasti suomalaiseen kulttuuriin niiden samankaltaisuuden vuoksi. Toisaalta karjalaa saatettiin kieltää puhumasta esimerkiksi kouluissa tai jopa Karjalan liiton tilaisuuksissa. Mainzin yliopiston kielitieteen professori Anneli Sarhimaa pitää karjalan asemaa ihmisoikeuskysymyksenä.
Karjalan kieli Venäjällä
Venäjällä karjalan kielen puhujien määrä on 1900-luvun jälkipuoliskolla jatkuvasti huvennut. Kun vuonna 1926 karjalaisia oli Karjalan tasavallassa yli satatuhatta ja Tverin karjalaisalueilla yli 140 000, ja näistä lähes kaikki puhuivat karjalaa, vuoden 2010 väestönlaskennassa karjalaa ilmoitti koko Venäjän federaatiossa puhuvansa enää 25 600. Näistä suurin osa kuuluu vanhempiin ikäluokkiin. Karjalan kielen siirtyminen lapsille ja nuorille on vakavasti vaarantunut. Jokseenkin kaikki Venäjän karjalaiset puhuvat venäjää, monet käytännössä jopa sujuvammin kuin karjalaa; heikommin venäjää osaavia on korkeintaan kaikkein vanhimmassa sukupolvessa. Venäjää käytetään yleensä kodin ulkopuolella ja etenkin kaupungeissa. Karjalan tasavallan asukkaista suuri enemmistö on venäjänkielisiä, ja näistä vain harva yleensä osaa karjalaa, joten karjalan kielestä on tullut perheiden ja maaseudun pienten karjalaisyhteisöjen sisäinen kieli.
Karjalan kielen kirjallista viljelyä aloitteli Venäjällä 1800-luvulla ortodoksinen kirkko, joka julkaisi jonkin verran uskonnollista ja opetuskirjallisuutta. Lokakuun vallankumouksen jälkeen, kun monille Neuvostoliiton vähemmistöille kehitettiin kirjakieli, karjala jäi tämän kehityksen ulkopuolelle: Karjalan tasavallassa valtaa pitivät suomalaiset emigrantit, jotka ottivat käyttöön viralliseksi kieleksi venäjän rinnalle suomen. (Tämä järjestely sopi vienankarjalaisille, joiden oma kieli oli suomen kieltä hyvin lähellä.) Tverin alueen karjalaisille sitä vastoin kehitettiin 1930-luvun alussa latinalaiseen kirjaimistoon perustuva kirjakieli. Vasta 1930-luvun loppupuolella, kun poliittinen linja muuttui ja Karjalan tasavallan suomalaisjohdosta suuri osa joutui Stalinin vainojen uhriksi, suomi menetti virallisen kielen aseman, ja professori Dmitri Bubrih kollegoineen sai tehtäväkseen kehittää kaikille karjalaisille yhteisen kirjakielen, joka perustuisi kyrilliseen kirjaimistoon. Tämä kieli ehti olla käytössä vain pari vuotta: Suomen talvisodan ja Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan perustamisen yhteydessä viralliseksi kieleksi venäjän rinnalle palautettiin suomi. Näin Karjalasta tuli ainoa neuvostotasavalta, jonka "nimikkokansan" kieli ei saanut omaa kirjakieltään. thumb|left|Дядя Римусан Суарнат ("Djadja Rimusan Suarnat", Tales of Uncle Remus, [[Joel Chandler Harris), 1939. Kyrillistä kirjaimistoa käyttävällä karjalan kielellä ilmestyi oppi- ja valistuskirjallisuutta, myös tämä käännös suosituista eläinsaduista.]]
Karjalan kirjakielen kehittämistä ja standardointia alettiin puuhata uudelleen 1980-luvun lopulla. Yhteistä kirjakieltä kaikille karjalaisille ei suurten murre-erojen takia ole edelleenkään pystytty kehittämään. Tällä hetkellä Venäjän Karjalassa käytetään kirjallisesti sekä livvin- että vienan-, jossain määrin myös eteläkarjalaa; tverinkarjalaiset ovat myös kehittäneet omaa kirjakieltään. Nämä kielet käyttävät kaikki latinalaista kirjaimistoa.
Vuonna 2017 rapartisti Ondrei julkaisi maailman ensimmäinen karjalankielisen rapalbumin (Karelication) livvin kielellä. Vuonna 2018 Irina Novak ja Irina Komissarova laativat tverinkarjalalle oppikirjan Miun harpaukšet karielan kieleh, ja se julkaistiin marraskuussa 2019.
Karjalan kieli Suomessa
Toiseen maailmansotaan asti karjalan kieltä puhuttiin Suomessa Raja-Karjalan alueella. Siihen kuuluivat Suojärvi, Salmi, Korpiselkä, Suistamo, Impilahti ja Soanlahti. Lisäksi karjalan kielen murteita käytettiin Ilomantsin itäosassa, Suomussalmen ja Kuhmon parissa vienalaiskylässä ja muualla Oulun läänin alueella Venäjän vallankumousta Suomeen paenneiden vienankarjalaisten parissa. Salmissa ja Suojärven itäosissa niin sanotussa Hyrsylän mutkassa puhuttu kielimuoto oli livviä eli aunuksenkarjalaa.
Koska karjalan kieltä ei virallisesti pidetty omana kielenään vaan suomen murteena, tarkkoja tietoja karjalankielisten lukumäärästä ei ole, mutta eräänä lähtökohtana voidaan pitää Raja-Karjalassa asuneiden ortodoksien määrää, joka vuonna 1939 oli yli 36 000 henkeä. Näistä arviolta 29 000 henkeä puhui karjalaa äidinkielenään. Suomen karjalankielisten määrään vaikuttivat myös Itä-Karjalasta 1920-luvulla saapuneet Repolan ja Porajärven pakolaiset sekä vienankarjalaiset; vienalaisia muutti Suomeen tuhansia jo autonomian aikana, ja vuosina 1918–1922 heitä saapui pakolaisina arviolta 11 500, joista osa tosin palasi olojen rauhoituttua takaisin kotiseuduilleen. Täten on arvioitu, että Suomessa oli talvisodan alkaessa ainakin 33 000–34 000 henkeä, joiden äidinkieli oli karjala.
Jatkosodan jälkeen
Kun suomalaiset vetäytyivät miehittämästään Itä-Karjalasta vuonna 1944, vienalaisille tarjottiin mahdollisuus vapaaehtoisesti muuttaa Suomeen. Vienan karjalaisia tuli Suomeen noin 500–1 000 henkeä. Sotien jälkeen Raja-Karjalan maatalousväki sijoitettiin vuoden 1945 maanhankintalain mukaan Pohjois-Karjalaan, Pohjois-Savoon, Etelä-Kainuuseen ja osittain Pohjanmaalle. Suhteellisesti eniten karjalaisia sai Pohjois-Karjalan pohjoisin kunta Valtimo, johon sijoitettiin yli tuhat siirtokarjalaista pääasiassa Suojärveltä. Karjalankielisten keskittymiä muodostui myös suurimpiin asutuskeskuksiin, kuten pääkaupunkiseudulle, Lahteen, Jyväskylään, Joensuuhun, Kotkaan, Tampereelle ja Ouluun. Osa pakolaisista palasi vapaaehtoisesti takaisin Neuvostoliittoon, ja loppuja pyrki VALPO taivuttamaan Neuvostoliittoon paluuseen. Suuri osa vienalaisista pakeni heti sodan jälkeen Ruotsiin, osa YYA-sopimuksen herättämän pelon vuoksi. Osa pakeni myöhemmin Neuvostoliitton entisten alamaistensa palauttamista vaativan nootin jälkeen 1950-luvun alussa.
Karjalan kielellä ei ole viime vuosiin saakka ollut virallista asemaa Suomen koululaitoksessa, eikä sitä ole opetettu kouluissa muuten kuin joidenkin yksittäisten opettajien harrastustoimintana. (Valtimon kunnassa, minne on aikoinaan tullut paljon rajakarjalaisia evakkoja, tällaista karjalan kielen harrastusta koulussa piti 1900-luvun lopulla yllä paikallinen opettaja ja karjalaisaktivisti Paavo Harakka.) Karjalan kieli on ollut lähes pelkästään puhekieltä, ja siten karjalaisyhteisöjen hajotessa myös kieli on hävinnyt. Selvitettäessä karjalankielisten määrää nykyään voidaan lähtökohdaksi ottaa se, että ennen sotia syntyneet ja karjalan kielen äidinkielenään oppineet puhuvat karjalan kieltä edelleen. Lukuun on lisättävä 1940-luvulla ja myöhemmin syntyneet, jotka ovat oppineet äidinkielenään karjalan. Heidän lukumääränsä arvioiminen on hankalaa, koska virallisia tilastoja ei ole ja koska osa lapsena karjalaa puhuneista on saattanut sen myöhemmin unohtaa. Suomeen on saapunut myös viime vuosina Venäjältä karjalankielisiä maahanmuuttajia, joiden määrästä ei ole tarkkaa tietoa.
Vienalaisten juurien etsintä, kulttuuri ja identiteetti kokivat uuden nousun 1980-luvulta lähtien. Pääsy Vienaan 1990-luvulla toi siihen oman lisänsä.
1990-luvulta nykypäivään
1990-luvulla arvioitiin Suomessa olevan noin 5 000 karjalan puhujaa. Epävirallisten laskelmien mukaan karjalankielisiä olisi Suomessa vuonna 2001 ollut 11 000–12 000 henkeä. Kaikki näistä eivät välttämättä pystyneet aktiivisesti keskustelemaan karjalaksi, vaikka ymmärtävätkin puhetta. Sujuvien karjalan puhujien ja sitä päivittäin käyttävien määräksi on arvioitu noin 5 000 henkeä. Myös vuonna 2017 karjalan kielen asiantuntija, professori Anneli Sarhimaa arvioi karjalan puhujayhteisön kooksi Suomessa noin 5 000 henkeä. Tällä hän tarkoitti juuri päivittäistä kielen käyttöä. Vähintään melko hyvin tai hyvin kieltä osasi vuonna 2017 noin 11 600 henkeä. Lisäksi on noin 20 000 henkeä, jotka osaavat kieltä vähän tai ymmärtävät sitä. Vuodesta 2011 lähtien karjalan kielen on voinut ilmoittaa väestörekisteriin virallisesti äidinkielekseen, ja tätä mahdollisuutta on käyttänyt hyväkseen joitakin satoja henkilöitä.
Kielen tutkimuksella ja opetuksella on vuoden 2009 alusta ollut Joensuun yliopistossa (nykyään Itä-Suomen yliopisto) professuuri, jota hoiti alkuvuodet vienankarjalainen Pekka Zaikov. Zaikovin jäätyä eläkkeelle hänen seuraajakseen valittiin vuonna 2015 Vesa Koivisto. Virka on maailman toinen karjalan kielen professuuri Petroskoin yliopiston jälkeen. Myös suomen kielen professori Helka Riionheimo on toiminut karjalan kielen ja kulttuurin professorina Itä-Suomen yliopistossa.
Yle aloitti keväällä 2015 karjalankieliset radiouutislähetykset (Yle Uudizet karjalakse), jotka toteutetaan yhteistyössä Karjalan Kielen Seuran kanssa. Karjalaksi ilmestyy Suomessa myös verkkolehti Karjal Žurnualu, ja useat suomalaiset karjalan kielen harrastajat ylläpitävät karjalankielisiä sivustoja, verkkoaineistoja, blogeja tai Facebook-ryhmiä. Suomen karjalaisissa on sekä aunuksen- että vienan- ja eteläisemmän varsinaiskarjalan puhujia, ja kaikkia näitä kieliä käytetään myös kirjallisesti Suomen karjalaisyhteisössä. Yhteisestä kirjakielestä on toisinaan ollut julkisuudessa puhetta, mutta toistaiseksi sellaista ei ole saatu aikaan.
Joulukuussa 2009 tehdyssä asetusmuutoksessa Suomi lisäsi karjalan kielen Euroopan alueellisten tai vähemmistökielten peruskirjan suojelemien kielten joukkoon. Tällä päätöksellä kieli sai käytännössä vähemmistökielen aseman, mikä oikeuttaa mahdollisen rahallisen tuen hakemisen EU:lta kielen elvyttämiseen. Niin sanottua virallista vähemmistökielen asemaa karjalalla ei kuitenkaan ole, koska Suomen lainsäädäntö ei tunne "kansallisen vähemmistökielen" käsitettä. Tätä nykyä karjala on ainoa Suomen kotoperäinen vähemmistökieli, jota ei nimenomaisesti mainita perustuslaissa eikä muissakaan laeissa. Karjalan kielen tukemiseksi ei myöskään ole laadittu kielipoliittista toimintaohjelmaa, jollaiset Suomessa on paitsi kansalliskielillä suomella ja ruotsilla myös Suomen romanikielellä, saamelais- ja viittomakielillä.
Poutapilviä ja lihapullakuuroja
Poutapilviä ja lihapullakuuroja on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, joka perustuu Judi ja Ron Barrettin tekemään lastenkirjaan Cloudy with a Chance of Meatballs vuodelta 1978. Elokuvan ovat ohjanneet ja käsikirjoittaneet Phil Lord ja Christopher Miller.
Karjalan kieli
1990-luvulta nykypäivään
Karjalan kielen päivää on vietetty 27. marraskuuta vuodesta 2016 alkaen.
Poutapilviä ja lihapullakuuroja
Tuotanto
15. elokuuta 2006 Sony Pictures Animation julkisti tuottavansa Cloudy with a Chance of Meatballs -lastenkirjaan pohjautuvan animaatioelokuvan. 18. syyskuuta 2008 viihdelehti Variety julkisti Bill Haderin ja Anna Farisin olevan elokuvan pääosissa. Myös pienemmissä rooleissa olevat näyttelijät James Caan, Andy Samberg, Bruce Campbell, Mr. T ja Tracy Morgan julkistettiin.
Karjalan kieli
Karjalan kielen murteet
Karjalan kieli jakautuu kahteen päämurteeseen: varsinaiskarjalaan ja livvinkarjalaan eli aunuksenkarjalaan. Tarkempi murrejako voidaan esittää seuraavasti:
Karjalan kielen ominaispiirteistä
Karjalan kieltä yhdistävät suomen kielen itäisiin murteisiin esimerkiksi pitkien a- ja ä-vokaalien diftongiutuminen (moa ‘maa’, peä ‘pää’), verbien yksikön kolmannen persoonan vartalovokaali e:n labiaalistuminen o:ksi tai ö:ksi (mänöy ~ menöy ‘menee’, tulou ‘tulee’) sekä tiettyjen konsonanttien liudentuminen (alkuperäisen) i:n tai j:n edellä (män'i ~ men'i ‘meni’, vrt. savolaismurteiden mänj). Suomen yleiskielestä poikkeavia ja useimmille itämurteillekin outoja äännepiirteitä taas ovat esimerkiksi h:n säilyminen sanojen jälkitavuissa (terveh ‘terve’, perttih ‘pirttiin’, kindahat ‘kintaat’) sekä jälkitavujen pitkien vokaalien diftongiutuminen (voattiet ‘vaatteet’, maguan ‘makaan’).
Suomalaisen silmään pistävä erikoispiirre on klusiilien (k, p, t) sekä s:n soinnillistuminen sanan sisällä soinnillisessa ympäristössä: poiga ~ poigu ‘poika’, lindu ‘lintu’, käzi ‘käsi’. Tämä puuttuu kuitenkin vienalaismurteista, joissa k, p ja t ääntyvät samaan tapaan kuin suomessa.
Karjalassa suomen s:ää vastaa toisinaan suhu-š, eri murteissa erilaisin ehdoin. Vienankarjalassa s on yleensä muuttunut suhu-s:n tapaiseksi, paitsi jos sitä seuraava i liudentaa sen. Aunuksenkarjalassa taas š tai sen soinnillinen muoto ž esiintyy tyypillisesti alkuperäisen i:n jäljessä: ižä ‘isä’, lašku ‘laiska’, muštan (~ varsinaiskarjalan muissan) ‘muistan’. Karjalassa esiintyy myös usein affrikaattoja (soinniton tš eli č, soinnillinen dž), esim. čondžoi ‘kirppu’, ruočči ‘ruotsi, luterilainen (suomalainen)’.
Astevaihtelu toimii karjalassa hieman toisin kuin suomessa. Aunuksenkarjalassa jotkin suomessa ja karjalassa vaihtelevat konsonanttiyhtymät eivät vaihtele lainkaan (lähten ‘lähden’), varsinaiskarjalassa taas vaihtelevat esimerkiksi sk, st ja tk (muissan ‘muistan’, matan ‘matkan’). Lyydissä astevaihtelu koskee vain kaksoiskonsonantteja, yksinäiskonsonantteja ei lainkaan.
Muoto-opissa karjalan kielen tyypillisiä piirteitä ovat esimerkiksi verbien refleksiivitaivutus (pezietšen ~ pežeten ‘peseydyn’) sekä ns. passiivin käyttö monikon kolmannen persoonan sijasta (hyö tullah ‘he tulevat’, “he tullaan”).
Suomalaisen silmään pistävät karjalan kielessä lukuisat venäjän- ja kirkkoslaavinkieliset lainasanat, kuten esimerkiksi šĺupka (, ‘vene’) ja malittu, malitvo (, ‘rukous’). Niitä on vienalaismurteissa vähemmän kuin eteläisemmissä karjalan kielen murteissa.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Diftongeja ovat [ou̯], [ea̯], [ie̯], [yø̯], [ia̯] ja [ua̯].
Lähde:
Karjalan kielen elvyttäminen
Karjalan kielen käyttäminen ja kehittäminen Internetissä on noussut tärkeään asemaan karjalan käytön ja elvyttämisen kannalta. Internetiin muodostuva karjalan kielen virtuaalinen kielimaisema tukee kielen käyttöä, nostaa kielen arvoa ja vaikuttaa kielen käyttäjien kieli-identiteettiin. Monelle karjalan kielen taitoiselle karjalan kielen käyttö verkossa ja sosiaalisessa mediassa on ainoa mahdollisuus ylläpitää ja kehittää kielitaitoaan.
Suurin osa karjalankielisistä sivustoista on erilaisten seurojen tekemiä ja vapaaehtoisvoimin kehiteltyjä. Karjalankielisiä versioita verkkosivuistaan ovat myös tehneet erilaiset tutkimushankkeet, lehdet, yksityiset henkilöt ja yritykset. Vuonna 2015 Yleisradio aloitti karjalankieliset uutislähetykset, mikä oli kielen kannalta hyvin merkittävää.
Vuonna 2016 Itä-Suomen yliopiston tutkijan Ilia Moshnikovin mukaan yksikään hänen tutkimusaineistoonsa kuuluva sivusto ei ollut esimerkiksi valtion, kunnan, piirin tai kaupungin tekemä. Moshnikovin mukaan karjalan kieltä olisi lisättävä muun muassa julkisen sektorin verkkosivuille. Monikielisten sivustojen suunnittelussa olisi myös otettava huomioon karjalan kieli. Hän katsoo, että kielitaitoisten ammattikääntäjien koulutusta on jatkettava. Digitaalisia tuotteita, kuten erilaisia monikielisiä sovelluksia ja pelejä on kehiteltävä, ja sosiaalisen median käyttöliittymiä on käännettävä karjalaksi. Pienetkin karjalan kielen näkyvyyttä lisäävät teot tukevat karjalan kielen elvytystä, Moshnikov katsoo. Esimerkiksi tästä hän nostaa livvinkarjalankielisen Wikipedian.
Uusi testamentti on käännetty karjalaksi vuonna 2011.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten kahdeksikko
Miesten soudun kahdeksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–30. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 7 venettä.
Gionin metroasema
Gionin metroasema on Fukuokan kaupungin Hakata-kun suuralueella sijaitseva metroasema. Gionin asema on kymmenes asema Kūkō-linjalla. Asema on avattu 20. huhtikuuta 1982. Asema on yhteydessä Hakatan asemaan myös tunnelilla, jossa on maksullinen pysäköinti polkupyörille.
Gionin asema sijaitsee tärkeällä business-alueella ja sen ympäristössä sijaitsee useita suuria toimistorakennuksia, joissa suuret yritykset pitävät majaansa. Aseman läheisyydessä sijaitsevat mm.:
Malevolent Creation
Malevolent Creation on yhdysvaltalainen Buffalosta, New Yorkista kotoisin oleva death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1987. Seuraavan vuonna yhtye muutti pysyvästi Floridan Fort Lauderdaleen, jossa se nauhoitti toisen demonsa ja sai levytyssopimuksen Roadracer Recordsille (nyk. Roadrunner Records).
Angelo Rossitto
thumb|[[Bela Lugosi ja Angelo Rossitto (oik.) vuoden 1947 elokuvassa Scared to Death.]]
Angelo Salvatore Rossitto (18. helmikuuta 1908 Omaha, Nebraska – 21. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin lyhytkasvuisuudestaan.
Rossitto oli 89 senttimetriä pitkä. Hän myi kadulla sanomalehtiä, kun John Barrymore "löysi" hänet ja esitteli ehjääjälle, joka etsi lyhytkasvuista henkilöä. Rossitosta tuli yksi Hollywoodin käytetyimpiä lyhytkasvuisia näyttelijöitä: hänet nähtiin vuosien 1927–1987 aikana yli 70 elokuvassa. Hän esiintyi muun muassa Tod Browningin elokuvassa Freaks – kummajaiset (1932) sekä elokuvissa Babes in Toyland (1934) ja Simson ja Delila (1949). Useimmissa rooleissaan hän oli kuitenkin avustajan statuksella, ilman mainintaa lopputeksteissä. Niinpä hän sai vain pieniä palkkioita, ja jatkoi sanomalehtien myymistä elannokseen. Hänen viimeinen merkittävä roolinsa oli elokuvassa Mad Max – ukkosmyrsky (1985).
Rossitto kuoli 83 vuoden ikäisenä vuonna 1991.
Oscar Norrmén
pienoiskuva Oscar Norrmén (5. lokakuuta 1822 Hämeenlinna – 15. marraskuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen senaattori, aateloitu salaneuvos ja valtiopäivämies.
Norrménin vanhemmat olivat laamanni Johan Emmanuel Norrmén ja Christina Fredrika Demoen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1844, tuli hovioikeuden auskultantiksi 1846 ja palveli senaatissa vuodesta 1849 alkaen. Itämaisen sodan aikana hänet määrättiin Ahvenanmaalle, mistä hän pelasti kruununrahaston Ruotsin kautta Suomeen. 1854 Norrménista tuli senaatin kanslisti, 1857 hän toimi Helsinki-Hämeenlinna-rautatierakennustoimikunnan sihteerinä ja 1860 maanviljelystoimikunnan esittelijäsihteerinä. Senaattoriksi ja valtiovaraintoimikunnan toisen osaston päälliköksi Norrmén nimitettiin 1867, vuosina 1871–1873 hän oli kamaritoimituskunnan ja 1873–1888 maanviljelystoimikunnan päällikkö. Hän edisti viimeksi mainitussa tehtävässään varsinkin karja- ja meijeritalouden kehitystä. Esimerkiksi 1881 perustettiin ylempi meijeriopisto Mustialaan, meijerinäyttelyitä pidettiin ja Suomeen kutsuttiin meijerialan asiantuntijoita Sveitsistä ja Tanskasta. Mustialaan perustettiin myös ensimmäinen maatalouskoeasema ja Suomeen nimitettiin ensimmäiset maanviljelysinsinöörit. Norrmén tuki myös rautateiden rakentamista. Suomen kielen aseman parantamiseen tähtääviä toimia hän ei sen sijaan suosinut. Norrmén aateloitiin 1884. Hän oli aatelisäädyssä valtiopäiväedustaja 1885 ja 1888.
Norrménin puoliso vuodesta 1855 oli Selma Emelie Stjernvall (k. 1917), Alfred Norrmén oli heidän poikansa.
800-luku
800-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 800–899.
Asha
Asha voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Possessed (täsmennyssivu)
Possessed (englantia, ) tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sophie Ellis-Bextor
thumb|Sophie Ellis-Bextor Sophie Michelle Ellis-Bextor  (s. 10. huhtikuuta 1979) on englantilainen laulaja, sanoittaja ja malli.
Biografia
Ellis-Bextor tuli tunnetuksi vuonna 2000 Spillerin kappaleesta Groovejet (If This Ain’t Love). Hänen äitinsä Janet Ellis oli juontaja ja isänsä Robin Bextor elokuvatuottaja. 1990-luvun lopulla hän oli laulajana Theaudience-yhtyeessä. Hänen debyyttialbuminsa oli Read My Lips (2001).
Tunnettuja kappaleita
Suomalaisille Sophie Ellis-Bextor on tullut tutuksi hitistään "Murder On The Dancefloor". Muita tunnettuja kappaleita ovat esimerkiksi "Mixed up World", "I Won't Chance You", "Catch You", "Me And My Imagination", "Get Over You", "Take Me Home", "Music Gets The Best Of Me" ja "If I Can't Dance". Vuonna 2000 Bextor teki lauluosuudet Spillerin Groovejet -kappaleeseen.
Tuoreinta materiaalia edustavat Freemasons-duon kanssa tehty kappale "Heartbreak (Make Me a Dancer)" (2009), Junior Calderan single "Can't Fight this Feeling" (2010), sekä Sophien uusin single "Bittersweet" (2010), joka on musiikillisesti myös Freemasonsin käsialaa.
Ksenyja Symonova
Ksenyja Symonova on ukrainalainen hiekka-animaatioiden tekijä, joka voitti maansa Talent-kilpailun. Hän muokkaa hiekasta kuvia dramatisoivan musiikin tahtiin.
Aša
Aša on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Baškortostanin rajaa 377 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Ašan piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Asukkaita on 31 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1898 perustetusta rautasulattamosta. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki. Suurin tuotantolaitos on Ašan metallitehdas.