cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauniaisten kaupunginkirjasto
Historia
Kirjasto sai oman, erillisen kirjastorakennuksensa loppuvuodesta 1985. Toiminta uusissa tiloissa aloitettiin 4. helmikuuta 1986. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Reijo Perko arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäestä.
Pääkaupunkiseudun yleisten kirjastojen yhteistyö käynnistyi 1970-luvulla, kun Espoossa, Helsingissä, Kauniaisissa ja Vantaalla siirryttiin yhteiseen kirjastojärjestelmään ja yhteiseen kokoelmaluetteloon. Kirjastoilla on ollut yhteinen ATK-järjestelmä vuodesta 1987.
Esihistoriallinen tappeluklubi
Esihistoriallinen tappeluklubi on yhdysvaltalainen 1080 Entertainmentin tuottama 12-osainen dokumenttisarja, jossa käsitellään esihistoriallisia taisteluja eri dinosauruslajien välillä. Jokaisessa jaksossa paleontologien löytämistä fossiileista ja analyyseistä kerrotaan tarina kahden dinosauruslajin taistelusta tietokoneanimaatiolla. Taistelut perustuvat todistusaineisiin, joita on saatu tutkimalla fossiileja ja eri dinosaurusten käytöstapojen perusteella, sekä sarjan yhteisluoneen George Blasingin mielikuvituksen sekoituksena.
Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa syksyllä 2008 History-kanavalla. Suomessa sarjaa on esittänyt Jim 3. maaliskuuta 2009 lähtien.
Vanhan Maan kreationismi
Vanhan Maan kreationismi on oppi, jonka mukaan elämä on luotu ilman evoluutioteorian mekanismeja. Vanhan Maan kreationismi on ylemmän tason termi useille luomisoppityypeille, jotka eri tavoin pyrkivät selittämään Raamatun tai muiden luomiskertomusten kohtia niin, että ne sopivat nykyisiin tieteellisiin havaintoihin, erityisesti arvioihin Maapallon iästä.
Määritelmä
Vanhan Maan kreationismi hyväksyy yleisesti tieteellisesti määritellyn iän Maapallolle, toisin kuin Nuoren Maan kreationismi. Yhtenä määritelmänä on pidetty sitä, että Vanhan Maan kreationismin mukaan Jumala tai jumalainen olento on suunnitellut koko nykyisen biologisen monimuotoisuuden ollen aktiivinen toimija sekä alun luomisprosessissa että myös sen jälkeisinä aikoina.
Alalajit
Vanhan Maan kreationismi jakaantuu useisiin alalajeihin, jotka selittävät Maapallon tieteellisesti havaittua ikää eri tavoilla. Esimerkiksi Aukkojen kreationismin mukaan Raamatun tarinassa on pitkiä ajallisia aukkoja, erityisesti kahden ensimmäisen jakeen välissä, jolloin Jumala ensin loi Maan ja vasta paljon myöhemmin aloitti seitsemän päivän luomistyönsä. Raamatun luomistarinan seitsemän päivän voidaan myös selittää olevan vertauskuvallisia ja tarkoittavan todellisuudessa huomattavasti pidempiä ajanjaksoja. Progressiivisen kreationismin mukaan Jumala on luonut elämänmuodot vaiheittain, niin että ensin on luotu yksinkertaiset eliöt ja myöhemmin miljardien vuosien kuluessa jaksoittain aina monimutkaisempia elämänmuotoja. Näin voidaan selittää fossiililöydöissä havaittu elämän monimuotoisuuden hidas kehitys miljoonien vuosien kuluessa ja ristiriita Raamatun kanssa. Progressiivisen kreationismin mukaan luomisjaksojen välissä on pitkiä ajanjaksoja, jolloin elämänmuodot voivat lisäksi kehittyä mikroevoluution mukaisesti. Makroevoluutiota, eli lajien kehittymistä toisiksi lajeiksi ei kuitenkaan progressiivisessa kreationismissakaan hyväksytä.
Uskontokuntien kantoja kreationismiin
Jehovan todistajat uskovat eräänlaiseen vanhan Maan kreationismin muotoon, jossa maailma on luotu, mutta Raamatun luomiskertomuksessa mainitut päivät voivat viitata hyvinkin pitkään ajanjaksoon, ja siksi Maapallon tieteellisesti määriteltyä ikää ei pidetä vääränä. Jehovan todistajat eivät kuitenkaan oman määritelmänsä mukaan ole kreationisteja.
Jean Eustache
Jean Eustache [øs.taʃ] (30. marraskuuta 1938 Pessac, Gironde – 3. marraskuuta 1981 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Lyhyen uransa aikana hän teki lyhytelokuvien lisäksi kaksi pitkää elokuvaa, joista vuoden 1973 elokuvaa Äiti ja huora (La Maman et la putain) pidetään ranskalaisen uuden aallon jälkeisen kauden yhtenä avainteoksena.
Elokuvantekijänä itseoppinut Eustache syntyi Pessacissa Bordeaux’n lähellä työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä juuri muuta kuin että hän toimi jonkin aikaa rautateillä. 1950-luvulla Eustache liittyi Cahiers du cinéma -elokuvalehden ympärille muodostuneeseen piiriin ja näytteli sivuosaa muun muassa Jean-Luc Godardin elokuvassa Viikonloppu (1967) ja Wim Wendersin elokuvassa Amerikkalainen ystävä (1977).
Eustachen pääteos Äiti ja huora on puhelias mustavalkoinen triangelidraama Jean-Pierre Léaud’n esittämästä työttömästä nuorukaisesta ajelehtimassa asuinkumppaninsa Marien (Bernadette Lafont) ja puolalaisen sairaanhoitajan Veronikan (Françoise Lebrun) välillä. Eustachen toinen pitkä elokuva Mes petites amoureuses (1974) on tyyliltään erilainen, vain vähän dialogia sisältävä nostalginen koulupojan kasvukuvaus, jonka kuvasi värifilmille maineikas Néstor Almendros. Näiden lisäksi Eustachen tuotantoon kuuluu tusinan verran lyhytelokuvia.
Eustache teki itsemurhan 42-vuotiaana 1981.
Boris Rousson
Pelaajaura
Rousson pelasi QMJHL:ssä vuodet 1987–1989 Laval Titanin joukkueessa vuodet 1989–1991 Granby Bisonsissa. Keväällä 1989 hän voitti QMJHL:n mestaruuden Titansissa, mutta Rousson jäi kakkosvahdiksi Ghislain Lefebvrelle. Hän nousi liigassa ykkösmaalivahdiksi torjuessaan Bisonsissa. Roussonia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 New York Rangersin organisaatioon vapaana agenttina. Rousson ei myöskään pelannut NHL:ssä, vaan vuodet 1991–1994 kuluivat kokonaan Rangersin farmijoukkue Binghamton Rangersissa. Kaudella 1992–1993 hän jakoi Corey Hirschin kanssa Harry Holmes Trophyn, joka annetaan AHL:n kauden parhaalle maalivahtikaksikolle.
Kaudeksi 1994–1995 Rousson siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue Rauman Lukon maaliskuulle. Hänelle ensimmäinen kausi oli henkilökohtaisesti hyvä, kun Rousson palkittiin kauden parhaana maalivahtina Urpo Ylönen -palkinnolla ja valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hänet palkittiin lokakuun 1994 parhaana pelaajana. Rousson viihtyi Lukossa kaksi kautta kevääseen 1997 saakka. Kaudella 1995–1996 Rousson torjui Lukolle SM-pronssia. Hän siirtyi kaudeksi 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Färjestads BK:hon, jolle Rousson torjui keväällä 1998 Ruotsin mestaruuden.
Rousson siirtyi kaudeksi 1998–1999 Saksan DEL-liigan Kölner Haieen. Seuraavat kolme kautta hän torjui München Baronsissa. Rousson torjui Baronsille Saksan mestaruuden keväällä 2000. Hän pelasi Saksassa koko loppu-uransa ajan ja on hankkinut myös maan kansallisuuden. Vuodet 2002–2007 Rousson pelasi Hamburg Freezersissä ja kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi sarjatasoa alemmas 2. Bundesligaan Kassel Huskiesin maalinsuulle. Roussonilla oli sarjan paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.90) ja hän torjui Huskiesin keväällä 2008 takaisin DEL:ään, josta joukkue oli kaksi kautta aiemmin pudonnut 2. Bundesligaan. Rousson pelasi vielä kauden 2008–2009 DEL:ää Huskiesissa, mutta hän jäi kakkosmaalivahdiksi Adam Hauserille. Rousson lopetti pelaajauransa keväällä 2009.
Valmentajaura
Heti pelaajauransa lopetettua Rousson siirtyi kaudeksi 2009–2010 Hamburg Freezersin maalivahtivalmentajaksi. Kaudella 2010–2011 hän aloittaa joukkueen apuvalmentajana ja maalivahtivalmentajaksi tuli Vincent Riendeau.
Zofia Atteslander
Zofia Atteslander (12. maaliskuuta 1874 Luborzyca – 1928? Berliini?) oli puolalainen taidemaalari. Atteslander keskittyi urallaan lähinnä muotokuviin ja asetelmiin. Hän teki öljyvärimaalausten ohella pastellipiirroksia.
Atteslander opiskeli taidemaalariksi yksityisesti, ensiksi Krakovassa Jacek Malczewskin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan Franz von Lenbachin, Heinrich Knirrin ja Münchenissä Stanisłav Grocholskin oppilaana. Vuonna 1902 hän matkusti Dachaun kaupunkiin saamaan opetusta Adolf Hölzeliltä.
Oleskellessaan Wiesbadenissa Atteslander maalasi Romanian kuningasperheen jäsenten muotokuvia. Hän vieraili Ranskassa vuonna 1908 ja sai maan taiteilijoiden salongilta kunniamaininnan. Hän oli kotimaassaan sekä Varsovan että Krakovan taiteilijaseurojen jäsen. Hän signeerasi teoksensa useimmiten merkillä ZO.
Nuoren Maan kreationismi
Nuoren Maan kreationismi on Raamattuun pohjautuva kristillinen ajatussuuntaus, jonka mukaan Maa on noin 6 000–10 000 vuoden ikäinen. Nuoren Maan kreationismin mukaan Raamatun luomiskertomus on kirjaimellisesti tosi. Keskeinen näitä käsityksiä levittävä järjestö on Answers in Genesis. Nuoren maan kreationistit pyrkivät etsimään tieteellisistä julkaisuista väitettään tukevia faktoja ja teorioissa ilmeneviä ristiriitaisuuksia.
Nuoren Maan kreationismia ovat arvostelleet myös useat kristilliset vaikuttajat kuten Suomessa esimerkiksi raamattuopettaja Eero Junkkaala ja arkkipiispa Tapio Luoma.
Nuoren Maan kreationismi ja evoluutio
Nuoren Maan kreationistit kieltävät kaikki muut evoluutioteorian alueet paitsi mikroevoluution ja esittävät vaihtoehtoisena näkemyksenä eliöiden geneettistä rappeutumista.
Nuoren Maan kreationismi ja Jumala
Kreationistinen luomiskäsitys lähtee siitä, että kaikella on oltava alkunsa ja alullepanijansa ja että tämä alullepanija on Jumala. Kreationistisen käsityksen mukaan Jumala on ajasta sekä materiasta riippumaton persoona.
Nuoren Maan kreationismi ja tähtitiede
Nuoren Maan kreationistien mukaan Jumala loi alkuaineet Genesiksessä kerrottuna ensimmäisenä luomispäivänä. He eivät usko niiden olevan peräisin alku­räjähdyksestä ja kehittyneen itsestään miljardien vuosien aikana, kuten luonnontiede esittää. Kreationistit eivät usko, että olemattomuudesta voisi syntyä alkuräjähdystä. Sen sijaan he uskovat, että Jumala voi luoda olemattomasta olevan sanansa voimalla. Tähtitieteessä kaukaista tähtivaloa pidetään miljardeja vuosia vanhana. Kreationistien mukaan Aurinko, Kuu ja tähdet luotiin neljäntenä päivänä noin 6 000 vuotta sitten, joten tähtivalo ei heidän mukaansa ole tuon vanhempaa vaikka näyttäisikin vanhalta. Institute for Creation Research- ja Creation Research Society -yhdistysten perustajajäsenen, modernin kreationismin isänä pidetyn Henry M. Morrisin mukaan Kuun kraatterit ovat syntyneet arkkienkeli Mikaelin ja Saatanan välisen taistelun tuloksena.
He eivät myöskään usko maan ulkopuoliseen elämään, eivätkä ufologiaan.
Nuoren Maan kreationismi ja geologia
Nuoren Maan kreationistit eivät hyväksy mantereisten kivilajien vähittäistä syntyä metamorfoosin myötä eivätkä käsityksiä hitaista mannerliikunnoista. Maa luotiin ensimmäisenä luomispäivänä, ja alkeellisten eliöiden sekä dino­saurusten fossiilit, fossiiliset polttoaineet mukaan lukien, syntyivät maailmanlaajuisessa veden­paisumuksessa.
Nuoren Maan kreationismi ja biologia
Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa (1. Moos. 1:1-2:3 ) kuvattu luomisjärjestys kuutena luomispäivinä on seuraava:
Ensimmäisen Mooseksen kirjan toisessa luvussa (1. Moos. 2:4-25) luomista kuvataan hieman toisella tavalla. Luomispäiviä ei mainita eikä erotella, ja ihmisen luominen mainitaan ennen eläinten luomista. "Ja Herra Jumala sanoi: Ei ole ihmisen hyvä olla yksinänsä, minä teen hänelle avun, joka on hänelle sopiva. Ja Herra Jumala teki maasta kaikki metsän eläimet ja kaikki taivaan linnut - -".
Warwick (täsmennyssivu)
Warwick viittaa muun muassa seuraaviin:
SS Königin Luise (1913)
SS Königin Luise oli saksalainen Hamburg-Amerika-linien (HAPAG) höyrylaiva. Alus operoi Hampurin ja Alankomaiden välillä, ennen kuin Saksan keisarikunnan laivasto pakko-otti sen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa 3. elokuuta 1914. Se muutettiin apumiinalaivaksi, ja se palveli siinä tehtävässä aina uppoamiseensa 5. elokuuta 1914 saakka.
Valmistus
Hamburg America Linen risteilyalus Königin Louisen köli laskettiin vuonna 1913 AG Vulcanin telakalla Stettinissä ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 8. toukokuuta. Oltuaan hetken kuljetusaluksena Saksan keisarikunnan laivasto pakko-otti aluksen 3. elokuuta 1914 apumiinalaivaksi. Alukselle asennettiin kaksi pikatykkiä ja suunniteltiin kahden 88 millimetrin tykin asentamista, mutta Britannian liittyminen ensimmäiseen maailmansotaan aloitti aluksen palveluksen.
Palvelus
Alus maalattiin Harwichin ja Hook of Hollandin väliä purjehtivien Great Eastern Railwayn alusten värein, minkä jälkeen alus lähti Emdenistä 4. elokuuta päällikkönään komentaja Biermann. Sen tehtävänä oli laskea miinansa Thamesin suistoon. Brittiläiset kalastusalukset havaitsivat miinanlaskun ja ilmoittivat siitä Helgolandiin matkanneille Harwichista lähteneille sotalaivoille. Risteilijä HMS Amphion lähetettiin hävittäjäosaston kanssa tutkimaan asiaa. Königin Luise löytyi, jolloin hävittäjät HMS Lance ja HMS Landtrail määrättiin tutkimaan alusta. Saksalaisalus pyrki pakenemaan, jolloin hävittäjät avasivat tulen. HMS Amphion liittyi takaa-ajoon, joka johti Königin Luisen uppoamiseen.
Nestori Telkkä
Nestor (Nestori) August Telkkä (vuosina 1912-1917 Nestori Elo, 21. joulukuuta 1875 Tottijärvi – 20. lokakuuta 1919 Pulkkala) oli suomalainen torppari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1911. Hänet tunnetaan myös yhtenä vuoden 1906 Laukon torpparilakon johtajista. Sisällissodan jälkeen Telkkä pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän myöhemmin kaatui Venäjän sisällissodan taisteluissa.
James Ussher
thumb|James Ussher. [[Peter Lelyn (1618–1680) maalaama muotokuva.]] James Ussher (myös Usher) (4. tammikuuta 1581 – 21. maaliskuuta 1656) oli Armaghin ja koko Irlannin arkkipiispa vuosina 1625–1656. Hän oli merkittävä uskonoppinut, ja hänet tunnetaan ennen kaikkea hänen julkaisemastaan Raamatun tapahtumien kronologiasta, joka ajoitti luomisen vuoteen 4004 eaa.
Nestori Telkkä
Lapsuus ja nuoruus
Nestori Telkän vanhemmat olivat Karkussa syntyneet Heikki Mikonpoika Telkkä (1824-1900) ja Henriikka Vilhelmiina Myllymäki (s. 1840). Hän kävi kolme vuotta kansakoulua ja viljeli synnyintorppaansa vuodesta 1898 lähtien. Laukon kartanolle kuulunut torppa käsitti noin 30 hehtaaria peltoa ja laidunmaata.
Torpparilakko ja eduskunta
Telkkä vaikutti suurlakon jälkeen perustetussa Tottijärven työväenyhdistyksessä. Hän osallistui muun muassa Tampereen torpparikokoukseen paikallisten torpparien edustajana. Toukokuussa 1906 Telkkä oli mukana esittämässä Laukon torpparien vaatimuksia työolojensa parantamisesta parooni Herman Standertskjöld-Nordenstamille. Kiistaa seuranneen lakon aikana hänen torpassaan järjestettiin joukkokokouksia. Seuraavana talvena Telkkä perheineen joutui kodittomaksi, kun lakkoa edelleen jatkaneet torpparit häädettiin asunnoistaan. Myöhemmin Telkkä sai työpaikan Laurila Osakeyhtiön perustaman Tottijärven Työväen Osuuskaupan hoitajana. Keväällä 1907 hän osallistui Suomen Ammattijärjestön perustavaan kokoukseen Tottijärven työväenyhdistyksen edustajana. Samana syksynä Telkkä ja kolme muuta torpparilakon johtohahmoa saivat kuukauden vankeusrangaistukset kotirauhan rikkomisesta Laukon kartanolla pidetyn mielenosoituksen johdosta.
James Ussher
Elämäkerta
Ussher syntyi Dublinissa suhteellisen varakkaaseen englantilais-irlantilaiseen perheeseen. Hän oli lahjakas lingvisti ja aloitti opiskelut vastikään perustetussa Dublinin Trinity Collegessa 9. tammikuuta 1594 kolmentoista vuoden ikäisenä. Hän valmistui vuonna 1600 ja sai maisterin arvon vuonna 1601. Vuonna 1602 hän sai diakonin ja papin viran koulun kappelista sedältään, joka oli Armaghin ja koko Irlannin arkkipiispa.
Nestori Telkkä
Torpparilakko ja eduskunta
Telkkä valittiin kansanedustajaksi vuonna 1908. Kaksi vuotta myöhemmin hän toimi puheenjohtajana Tampereella pidetyssä kolmannessa yleisessä torpparikokouksessa, jossa perustettiin Suomen Maanvuokraajain Liitto. Telkkä istui eduskunnassa kolme vaalikautta, kunnes putosi vuoden 1911 vaaleissa. Eduskunnan jätettyään hän osti huutokaupalla Laurila Oy:n omistaman tilan päärakennuksen Tottijärven Pajulahdesta.
James Ussher
Elämäkerta
Hän jatkoi opintoja ja valmistui teologian tohtoriksi ja professoriksi vuonna 1607. Hän toimi koulun varakanslerina vuosina 1614 ja 1617. Vuonna 1621 hän sai Meathin piispan viran, ja vuonna 1625 Armaghin arkkipiispan viran nykyisessä Pohjois-Irlannissa. Näin hänestä tuli Irlannin protestanttisen eli anglikaanisen kirkon pää. Tehtävä ei ollut helppo Irlannissa, joka oli ja on edelleen enimmäkseen katolinen maa. Monien aikalaistensa tavoin hän oli jyrkästi katolista oppia vastaan. Vuonna 1626 hän esimerkiksi kirjoitti seuraavasti:
Nestori Telkkä
Viimeiset vuodet
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Telkkä toimi vuosina 1917-1918 Helsingin poliisilaitoksen toimistovirkailijana. Sisällissodan aikana hän työskenteli punaisten Hämeen läänin lääninhallituksessa Hämeenlinnassa. Telkkä vangittiin sodan loppuvaiheessa, mutta hän onnistui karkaamaan Hämeenlinnan vankileiriltä. Telkkä oleskeli ilmeisesti Norjassa ja Ruotsissa ennen siirtymistään Neuvosto-Venäjälle. Venäjän sisällissodassa Telkkä taisteli Eino Rahjan johtamaan Pietarin kansainvälisen sotakoulun suomalaiskomppaniassa, joka lähetettiin Pietaria kohti hyökkäävää valkoisten panssariosastoa vastaan. Hän kaatui Pulkovon taistelussa 20. lokakuuta 1919. Telkkä julistettiin kuolleeksi vuonna 1967.
James Ussher
Elämäkerta
Ussher osallistui mittaviin väittelyihin katolisten teologien kanssa, ja ajoi toimenpiteitä Irlannin katolisia vastaan. Perinteisen kuvan mukaan Ussher oli maallisista asioista piittaamaton oppinut, joka oli parhaimmillaan keskinkertainen poliitikko ja hallintomies. Todellisuudessa hän oli hyvinkin tehokas piispa ja arkkipiispa, ja tällä tavalla hän ansaitsi suuren kunnioituksen myös poliittisissa piireissä.
Ussher vietti viimeiset kuusitoista vuotta elämästään Englannissa. Hän matkusti sinne vuonna 1640, mutta ei kyennyt palaamaan takaisin Irlannin kansannousun (1641), Englannin sisällissodan (1642) ja Oliver Cromwellin hallituksen vuoksi. Sisällissodassa hän oli kuninkaan puolella. Hän kuoli 75 vuoden ikäisenä vuonna 1656. Hänet haudattiin valtiollisilla hautajaisilla Westminster Abbeyhin, huolimatta rojalistisista sympatioistaan.
Teokset
Ussher tuotti suuren määrän uskonnollisia kirjoituksia. Niistä kuuluisin on Annales veteris testamenti, a prima mundi origine deducti (”Vanhan testamentin aikakirjat, johdettuna maailman alkuhetkistä”), joka julkaistiin vuonna 1650. Tässä teoksessa hän esitti kuuluisan väitteensä, jonka mukaan maailma luotiin sinä iltana, joka edelsi päivämäärää 23. lokakuuta vuonna 4004 eaa. Yleensä kellonajan siteerataan olleen joko 9.00 aamulla, keskipäivä tai kello 21.00 illalla 23. lokakuuta.
Teos oli peruskivi Ussherin–Lightfootin kalenterille. Nuoren maan kreationistit, jotka uskovat maailman olevan noin 6 000 vuotta vanha, viittaavat teokseen edelleen. Teoksessa käsitellään Genesiksen lisäksi kattavasti myös muuta muinaishistoriaa, kuten Persian, Kreikan ja Rooman valtakuntien nousua.
HMS Blake (C99)
HMS Blake (viirinumero C99) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger-luokan risteilijä. Alus oli Kuninkaallisen laivaston viimeinen palveluksessa ollut alus, jonka pääaseistuksen muodostivat raskaat tykit.
Valmistus
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyn telakalta Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 17. elokuuta 1942 nimellä HMS Blake. Aluksen nimi vaihdettiin 1944 HMS Tigeriksi, joka palautettiin 1945 HMS Blakeksi. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1945 kumminaan vara-amiraali Sir Geoffrey Blaken puoliso Lady Jean Blake. Seitsemän kuukautta myöhemmin ilmoitettiin töiden keskeyttämisestä, jonka jälkeen alus saatettiin ainoastaan samaan vaiheeseen luokan muiden alusten kanssa. Se makasi ankkurissa Garelochissa, kunnes ilmoitettiin töiden jatkamisesta 15. lokakuuta 1954. Alus valmistui 18. maaliskuuta 1961.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen lauantaina 18. maaliskuuta 1961 Firth of Forthissa päällikkönään D. G. Clutterbuck, joka oli edellisenä päivänä Govanissa vastaanottanut aluksen päällikkyyden. Tunti palvelukseenoton jälkeen alus kiinnittyi Greenockissa Princess Pieriin, jossa Fairfieldin koeajohenkilöstö laskettiin maihin. Alus lähti kello 19.35 ensimmäisen kerran merelle vain laivaston henkilöstöllä miehitettynä ja suuntasi Fastnet Rockiin ja Old Head of Kinsaleen tykistöammuntoihin, jossa alus oli neljä seuraavaa päivää. Alus saapui 24. maaliskuuta Plymouthiin.
Alus poistettiin palveluksesta 21. helmikuuta 1963 ja sijoitettiin majoitusalukseksi Devonportiin. Se muutettiin kesäkuusta 1965 alkaen helikopteriristeilijäksi Portsmouthissa, mistä se palasi palvelukseen 23. huhtikuuta 1969. Alus poistettiin palveluksesta 27. lokakuuta 1970 Spitheadissä.
Alus palautettiin palvelukseen huollon jälkeen alkuvuodesta 1971. Alus poistettiin palveluksesta kesäkuun puolivälissä 1975 Portsmouthissa, jossa se siirrettiin huollettavaksi. Alus vapautui telakalta syyskuussa, jolloin sen ensimmäisenä tehtävänä oli osallistua Naton sotaharjoitukseen. Alus poistettiin 6. joulukuuta 1979 palveluksesta, kun se siirrettiin Portmouthissa telakalle. Aluksella oli kunnia olla Kuninkaallisen laivaston viimeinen risteilijä, minkä vuoksi se ampui 6 tuuman pääaseillaan Englannin kanaalissa. Alus siirrettiin tammikuussa 1980 Rosythiin huollettavaksi.
Alus saapui 13. toukokuuta 1980 Chathamiin, jossa se sijoitettiin reserviin. Kun Chathamin telakka suljettiin 1981 puolustuskomitean lausunnon mukaisesti, alus sijoitettiin poistolistalle muiden tukikohdan reservialusten mukana. Alus myytiin romutettavaksi 25. elokuuta 1982 Shipbreaking (Queensborough) Limitedille 210 000 punnalla. Alus hinattiin 29. lokakuuta Chathamista Cairnryaniin, jonne se saapui 7. marraskuuta romutettavaksi.
USS Newark (C-1)
USS Newark (runkonumero C-1) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1890 veillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla ja se tilattiin William Cramp and Sons Ship and Engine Building Companyltä Philadelphiasta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1888. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1890 kumminaan neiti Annie Boutelle Mainen kongressiedustajan tytär ja otettiin palvelukseen 2. helmikuuta 1891 päällikkönään Silas Casey.
Palvelus
Alus oli palveluksensa ensimmäiset kymmenen kuukautta Atlantin rannikolla osallistuen koulutukseen ja erilaisiin harjoituksiin, kunnes se 8. joulukuuta siirrettiin Norfolkin laivastontelakalle.
Alus myytiin romutettavaksi 7. syyskuuta 1926.
Tähtimöt
Sädetähtimöt eli tähtimöt (Stellaria) on kasvisuku, johon kuuluu yksi- ja monivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden lehdet kasvavat vastakkain ja kukka on valkoinen. Sädetähtimöt muistuttavat eniten härkkien (Cerastium) sukuun kuuluvia lajeja. Sädetähtimöihin luokitellaan myös vata (Stellaria aquatica), joka on sijoitettu myös omaan vatojen (Myosoton) sukuunsa.
Tähtimölajeja
Suomessa esiintyvät tähtimöt:
Muita tähtimöitä:
Daoma zei
Dao mazei on kiinalainen elokuva vuodelta 1987. Se kertoo hevosvarkaasta Tiibetin henkeäsalpaavissa maisemissa. Martin Scorsese piti elokuvaa vuosikymmenen parhaana.
Venäjän federaatio 1991–1993
thumb|Boris Jeltsin vuonna 1993.
Uudistukset ja talouden alamäki
thumb|Vladimir Žirinovski.
Kun kommunismi romahti Venäjällä elokuussa 1991, poliittiset puolueet saivat nyt täydellä teholla kilpailla vallasta. Presidentti Boris Jeltsin piti kuitenkin valtaa Kremlissä, ja hallitsi maata asetuksillaan. Kremlin politiikkaa tuntevan Boris Kagarlitskin mukaan Jeltsin oli demokraattia näytellyt Venäjän uusi ei-demokraattinen johtaja.
Jeltsinin noustessa valtaan ei järjestetty uusia parlamenttivaaleja, ja Gorbatšovin aikainen Venäjän kansanedustajien kongressi jäi valtaan. Jeltsin alkoi luoda maahan markkinataloutta. Jeltsin oli vuonna 1991 valinnut pääministerikseen nuoren taloustieteilijä Jegor Gaidarin. Yksityistämistä johti Anatoli Tshubais. Uudistuksissa oli mukana läntisiä talousasiantuntijoita, esimerkiksi Jeffrey Sachs ja Anders Åslund. Jeltsin ja Gaidar aloittivat niin sanotun šokkiterapian, joka riistäytyi pian käsistä. Jeltsin vapautti tammikuun alussa hinnat, osan ulkomaankaupasta ja muutti ruplan käytännössä vapaasti vaihdettavaksi valuutaksi Uudistus ei edennyt läntisten ajatusten mukaan, koska Venäjän talous, politiikka, yhteiskunta ja kulttuuri eivät olleet valmiita näin rajuun muutokseen. Hintojen vapauttaminen ennen yksityistämistä aiheutti sen, että säästöille ei ollut sijoituskohteita niin kuin normaalissa kapitalismissa. Näin Puolan malliin toteutetussa šokkiterapiaksi sanotussa 100 päivän talousohjelmassa oli enemmän šokkia kuin terapiaa.
Inflaatio räjähti valtavaksi, ja söi kansalaisten säästöt. Tuotteiden hinnat nousivat pilviin. Valtio ei kyennyt keräämään veroja, ja maksamaan vuosiin eläkkeitä. Liikemiehet ja muut tavoittelivat voittoja kätkemällä rahoja veroparatiiseihin ja kiertämällä valtion verotusta. Työttömyys tuli näkyviin. Kymmenet miljoonat vajosivat köyhyysrajan alle ja muun muassa vanhat ihmiset joutuivat etsimään syötävää roskakoreista. Sosialistisen työn saavutukset olivat sortuneet. Vientiyritykset ostivat raaka-aineita kotimaasta neuvostoaikaisilla subventoiduilla hinnoilla ja myivät niitä ulkomaille kalliilla maailmanmarkkinahinnoilla. Uusia yrityksiä ei syntynyt suurta määrää niin kuin toivottiin. Samaan aikaan jotkut rikastuivat huikeasti yritys- ja pankkitoiminnalla. Mutta niin pankkijärjestelmä, jakelu ja markkinataloutta edistävät lait puuttuivat. Kauppaa käytiin monesti vaihtokauppana.
Jeltsinin kansansuosio aleni nopeasti. Samoin Gaidarista ja Tšubaisista tuli vihattuja miehiä. Demokratia väännettiin kansan suussa muun muassa varkaaseen viittaavaan demokrad tai ulosteeseen viittaavaan dermokrad-muotoon ja yksityistäminen oli joidenkin mielestä prihvatisatsijaa, kähveltämistä. Verojen ulkopuolella toimiva harmaa talous, lahjonta ja järjestäytynyt rikollisuus lisääntyivät. Rikollisuuteen liittyvät murhat lisäsivät turvattomuutta. Jos halusi perustaa yrityksen, saattoi joutua maksamaan mafialle suojelurahoja. Armeija heikkeni muun muassa rahapulan takia. Samoin turvallisuuspalvelu oli heikentynyt ja monet sen entisistä työntekijöistä olivat siirtyneet muun muassa turvayrityksiin ja pankkeihin töihin.
Arvostelijoiden mielestä ei ollut syntynyt demokratiaa, valta oli siirtynyt vallanhaluisen Jeltsinin lähipiirille, "Perheelle". Perhe edusti heidän mukaansa uutta valtaeliittiä, jota ei todellinen demokratia kiinnostanut, koska se kaataisi pian Jeltsinin klikin. Jeltsin johti maata tsaarin tavoin. Kommunisteja vastustavat demokraatit perustivat jo ennen Neuvostoliiton kaatumista Moskovan ja Pietarin pormestarien virat, joihin tulivat Anatoli Sobtšak ja Juri Lužkov. Kansalaisyhteiskunta pysyi heikkona.
Presidentin ja kommunistiparlamentin välinen valtataistelu
thumb|Viktor Tšernomyrdin.
Presidentin ja neuvostoaikana valitun parlamentin välillä alkoi maaliskuussa 1992 valtataistelu. Vanhoillinen kommunistimielinen parlamentti vastusti presidentti Jeltsinin johtamia uusliberaaleja talousuudistuksia, jotka ajoivat kansaa köyhyyteen. Parlamentti kaatoi Jeltsinin muutosehdotukset, ja Jeltsin hallitsi maata presidentin asetuksilla, ukaaseilla. Parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov halusi Venäjän presidentiksi. Hän oli tšetšeenisyntyinen talousmies. Häntä tuki varapresidentti, kenraali Aleksandr Rutskoi. Joulukuussa 1992 Jeltsin nimitti parlamenttia ja kansaa rauhoittaakseen maltillisena uudistajana tunnetun kaasuyhtiön Gazpromin johtajan Viktor Tšernomyrdinin, joka pysyikin pääministerinä vuoteen 1998 asti. Mutta parlamentti sai huomata, ettei uudistuspolitiikkaa jarrutettu tai muutettu paremmaksi ja parlamentti jatkoi kapinaansa Jeltsiniä vastaan. Huhtikuussa 1993 järjestetty kansanäänestys tuki Jeltsinin esitystä uudesta perustuslaista ja parlamentista. Näin kansa tuki käynnissä olevia uudistuksia, vaikka maassa oli käynnissä samoihin aikoihin miltei hyperinflaatio, joka mitätöi pitkälle rahan arvoa. Kansanäänestyksessä kansa ei kuitenkaan kannattanut parlamentin hajottamista.
Kesäkuussa 1992 uudistajat hävisivät taistelunsa parlamentin kanssa. Syksyllä 1992 Venäjä oli melkein hyperinflaation tilassa. Hasbulatov käynnisti maalis-huhtikuussa 1993 parlamentissa täyden hyökkäyksen Boris Jeltsiniä vastaan. Syksyllä 1993 Boris Jeltsin määräsi hallitusta vastaan niskuroivan parlamentin hajotettavaksi vastoin maan lakeja. Tämä takia Hasbulatov julisti Aleksandr Rutskoin presidentiksi ja Jeltsinin erotetuksi, ja neuvostovallan voimaan. Hasbulatovin ja Rutskoin kannattajat linnoittautuivat parlamenttiin, joka pian joutui Venäjän sotilaiden ja poliisin piirittämäksi.
Piirityksen jatkuttua jonkin alkaa ulkopuolelta tuli mielenosoittajia, jotka mursivat piiritysrenkaan väkivalloin, valtasivat pormestarin talon ja hyökkäsivät kohti Ostankinon TV-keskusta, joka oli Venäjän päätelevisiokeskus. Opposition joukot ja sisäministeriön kevyet joukot taistelivat tunteja Ostankinon TV-keskuksessa, ja siellä kuoli kymmeniä ihmisiä. Televisiolähetykset katkesivat. Tässä vaiheessa hallitus oli lamautunut. Ykköskanavan hätälähetin alkoi toimia, ja Gaidar pyysi sen studiossa itkien kansaa hallituksen avuksi. Vain muutama tuhat tuli. Presidentti Jeltsin onnistui saamaan vastahakoisen armeijan puolelleen, ja armeijan panssarit jyristivät lopulta Valkoista taloa vastaan. Yksi erikoisjoukko Alfan jäsen kuoli, kun häntä ammuttiin parlamenttitalosta. Tämä käänsi Alfan johtajan mielen kapinallisia vastaan. Alfa aloitti rynnäkön, jossa kuoli kymmeniä, kun se valtasi parlamenttitaloa huone huoneelta, kerros kerrokselta. Vanhan sotilasjohtajan ehdotuksesta panssarit ampuivat parlamenttitaloa sytyttäen rakennuksen palamaan. Rutskoi ja Hasbulatov antautuivat, mutta vaikka heitä pidettiin jonkin aikaa tutkintavankeudessa, heidät vapautettiin pian.
Parlamenttivaalit ja uusi perustuslaki
Vuoden 1993 parlamenttivaalit olivat Venäjän historian ensimmäisen vapaat vaalit. Edellinen parlamenttihan oli valittu Gorbatšovin aikana. Monet muut kuin Jeltsinin kannattajat pärjäsivät hyvin näissä vaaleissa. Uudistusmielisten ja uudistusten vastustajien osuudet olivat suurin piirtein tasan. Vaalien voittajia olivat muun muassa Žirinovskin räyhäkansalliset, Gaidarin Venäjän valinta ja Zjuganovin kommunistit. Hyvin pieniä puolueita oli runsaasti, monet olivat populistisia yhden johtajan ympärille rakentuneita. Räikeä esimerkki räyhäkansallisuudesta oli Vladimir Žirinovskin johtama Venäjän liberaalidemokraattinen puolue, joka menestyi parhaiten vuoden 1993 parlamenttivaaleissa. Vuoden 1993 lopussa Venäjä sai uuden perustuslain, joka antoi presidentille laajat valtaoikeudet. Tällöin parlamentin ja presidentin välinen valtataistelu heikkeni, muttei kadonnut. Jeltsin heikensi turvallisuuspoliisia entisestään. 1990-luvulla Jeltsinin presidentinhallinnosta tuli maata johtava elin, samaan tapaan kuin neuvostoajan keskuskomitea. Vuoden 1994 kesällä romahti MMM-pyramidiyhtiö, joka oli luvannut sijoittajille, tavallisille kansalaisille suuria voittoja. Liikkeellä oli runsaasti ilman pankkilupia toimivia yrityksiä, jotka lupasivat ihmisille suurta korkoa sijoitetusta ruplamäärästä. Osin lupaukset täyttyivätkin suuren inflaation takia, mutta monesti sijoittaminen näihin yrityksiin oli tappiollista.
HMS Tiger (C20)
HMS Tiger (viirinumero C20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger-luokan risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin yhtenä neljästä vuoden 1942 risteilijästä John Brown and Companyltä Clydebankista, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille torstaina 25. lokakuuta 1945 kumminaan ilmapuolustusministeri varakreivi Stansgaten puoliso. Työt aluksella keskeytyivät toisen maailmansodan päättyessä. Alus liitettiin laivastoon 18. maaliskuuta 1959.
Aluksen päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Train (yhtye)
Train on yhdysvaltalainen rock-yhtye San Franciscosta, Kaliforniasta. Yhtye on perustettu vuonna 1994.
Train nousi suuren yleisön tietoisuuteen Train-nimisellä debyyttialbumillaan, joka julkaistiin vuonna 1998. Yhtyeen toinen albumi, Drops of Jupiter (2001), nosti yhtyeen suureen suosioon. Albumilta julkaistu singlekappale ”Drops of Jupiter (Tell Me)” oli kansainvälinen hitti ja voitti kaksi Grammya vuonna 2002. Albumia myytiin tuplaplatinaan oikeuttava määrä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Se on edelleen yhtyeen myydyin albumi.
Yhtyeen kolmas studioalbumi, My Private Nation, julkaistiin vuonna 2003. Se jatkoi yhtyeen menestystä ja ylitti platinamyyntirajan Yhdysvalloissa. Yhtye julkaisi neljännen albuminsa For Me, It's You vuonna 2006. Vaikka se sai yleisesti myönteisen vastaanoton kriitikoilta, albumi epäonnistui kaupallisesti. Yhtye piti kolmen vuoden tauon.
Perustaminen ja alkuvuodet 1994–1998
Led Zeppelin -coveryhtyeensä hajottua laulaja Pat Monahan lähti kotikaupungistaan Eriestä, Pennsylvaniasta, vuoden 1993 lopulla. Hän asettui Kaliforniaan ja rapasi Rob Hotchkissin, joka esiintyi kahviloissa ja paikallisilla klubeilla. Monahan oli päälaulaja, ja Hotchkiss oli taustalaulaja ja kitaransoittaja. Hotchkiss oli laulajana losangelesilaisessa yhtyeessä nimeltä Apostles. Päätettyään muodostaa kokonaisen yhtyeen duo valitsi Jimmy Staffordin kitaristiksi, Charlie Colin basistiksi ja myöhemmin Scott Underwoodin rumpaliksi, se oli Trainin kokoonpano vuonna 1994. Train yritti saada allekirjoitettua sopimuksen Columbia Recordsin kanssa, mutta se hylättiin 1996. Hylkäämisen jälkeen yhtye päätti julkaista ensimmäisen CD:n itsenäisesti. Vuoteen 1997 mennessä he olivat esiintyneet kansallisilla kiertueilla lämmittämällä konsertteja yhtyeille kuten Barenaked Ladies, Hootie & the Blowfish, Cracker ja Counting Crows.
Vuodet 1998–1999
Trainin Ensimmäinen albumi, Train, julkaistiin 24. helmikuuta 1998, eri kappalelistalla, kuin itsenäisen vastine. Albumi oli itse kustannettu 25 000 dollarilla, ja siltä julkaistiin kolme singleä. Ensimmäinen single, "Free", oli pitkälti hitti rock-kanavilla. Toinen single, "Meet Virginia" oli top 20 joukossa Billboard Hot 100 -listalla, ja kolmas single "I Am" oli sijalla 15 kyseisellä listalla. Albumi toi yhtyeelle kansallista kuuluisuutta, ja se saavutti platinarajan Yhdysvalloissa. Menestyksekkään debyyttialbumin jälkeen yhtye alkoi työstää toista albumia.
Life Is Strange 2
Life Is Strange 2 on Dontnod Entertainmentin kehittämä ja Square Enixin julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2018. Peli on jatko-osa vuoden 2015 videopelille Life Is Strange. Jatko-osa julkaistiin alun perin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle sekä joulukuussa 2019 myös Linuxille ja macOS:lle.
Peli toteutettiin viitenä episodina, joista ensimmäinen julkaistiin syyskuussa 2018 ja viimeinen joulukuussa 2019. Syyskuussa 2021 julkaistiin jatko-osa Life Is Strange: True Colors.
Pelaaminen
Life Is Strange 2 on graafinen seikkailu kolmannen persoonan näkökulmasta. Pelaaja ohjaa Sean Diazia, joka liikkuu suurimman osan pelin tarinasta mukanaan veljensä Daniel. Sean voi tutkia esineitä tai ottaa niitä, ratkaista joitain pulmia ja tehdä pieniä muutoksia ympäristöön. Peliin juoneen vaikuttavat myös ensimmäisen Life Is Strangen lopussa tehty valinta sekä samaan jatkumoon sijoittuvassa pelidemossa, The Awesome Adventures of Captain Spiritissä, tehdyt valinnat. Life Is Strange 2:ssa tehdyt valinnat vaikuttavat tarinan lisäksi myös Danielin käytökseen.
Tarina
Tarina alkaa vuodesta 2016 eli kolme vuotta ensimmäisen Life Is Strangen jälkeen ja kertoo Seattlen esikaupunkialueella asuvasta 16-vuotiaasta puolimeksikolaisesta Sean Diazista ja tämän 9-vuotiaasta veljestä Danielista. He joutuvat hankaluuksiin naapurin ilkeän pojan ja erään poliisin kanssa. Poliisin ampuessa vahingossa veljesten isän, mystinen ilmiö tuhoaa suuren osan korttelin taloista ja aiheuttaa poliisin kuoleman. Etsintäkuulutetut Sean ja Daniel aloittavat pakomatkan Seattlesta isänsä lapsuudenkotiin: Puerto Lobosiin. Matkan varrella he kohtaavat ihmisiä, jotka suhtautuvat heihin epäluuloisesti heidän puolimeksikolaisen taustansa vuoksi, sekä ihmisiä, jotka haluavat auttaa heitä. Kun mystisen ilmiön syyksi paljastuu Danielin itsestään löytämä kyky käyttää psykokinesiaa, Seanin on opetettava veljeään selviytymisen ja oikeiden valintojen tekemisen lisäksi myös hallitsemaan kykyään ja käyttämään sitä viisaasti.
Episodi 1: Roads
Halloweenin juhlimiseen valmistautuvat Sean ja Daniel Diaz joutuvat hankaluuksiin naapurin ilkeän pojan Brett Fosterin sekä konstaapeli Kindred Matthewsin kanssa. Veljesten isä Esteban yrittää rauhoitella tilannetta, mutta Matthews ampuu vahingossa Estebania ja salaperäinen psykokineettinen aalto tuhoaa osan korttelista ja tappaa Matthewsin. Huomattuaan isänsäkin kuolleen, Sean pakenee Seattlesta tajuton Daniel mukanaan ja päättää pitää totuuden tältä salassa. Kolme päivää myöhemmin Mount Rainierin lähellä sijaitsevan huoltoaseman omistaja Hark Stamper yrittää ilmiantaa veljekset poliisille. He pakenevat aiemmin tapaamansa verkkojournalisti Brody Hollowayn avulla mukanaan huoltoasemalle hylätty koiranpentu, jonka Daniel nimeää Mushroomiksi. Sean kertoo Brodylle Seattlen tapahtumista ja päättää, että veisi Danielin Puerto Lobosiin, Estebanin lapsuudenkotiin. Saavuttuaan Oregoniin ja ohitettuaan Arcadia Bayn, Brody järjestää veljeksille yösijan motellista ennen kuin hyvästelee heidät. Mutta sitten Daniel näkee televisiossa uutisen isänsä kuolemasta ja hänen raivostuessa Seanille, huoneen esineet alkavat leijua hänen ympärillään. Sean saa Danielin rauhoittumaan ja lupaa, ettei enää koskaan valehtele. Seuraavana aamuna he jatkavat matkaansa linja-auton kyydissä.
Episodi 2: Rules
Seuraavien viikkojen aikana Sean, Daniel ja Mushroom ovat piileskelleet eräässä hylätyssä talossa pikkukaupunki Beaver Creekissä, Danielin opetellessa Seanin opastuksella hallitsemaan kykyään. Joulukuun 2. päivän aamuna puuma hyökkää Mushroomin kimppuun ja raatelee sen hengiltä. Lisäksi Danielin vilustuessa, Seanin on pakko pyytää suojapaikkaa isovanhemmiltaan, Claire ja Stephen Reynoldsilta. Seuraavana aamuna Sean ja Daniel ystävystyvät Reynoldsien naapurin Chris Eriksenin kanssa, jonka Daniel pelasti voimillaan putoamasta puumajan tikkailta, vaikka Sean oli kieltänyt veljeään käyttämästä voimiaan muiden läsnä ollessa. Veljekset auttavat Chrisiä ja tämän isää Charlesia hankkimaan joulukuusen ja menevät luvatta tutkimaan äitinsä Karenin lapsuudenhuonetta. He löytävät kirjeen, jossa jonkin aikaa sitten Estebanin ja molemmat poikansa jättänyt Karen kertoi vanhemmilleen tietävänsä Seattlen tapahtumista. Veljekset ovat aikeissa vaatia Clairelta selitystä, mutta sitten Stephen jää jumiin kaatuneen kirjahyllyn alle ja muun perheen autettua häntä, poliisi tulee etsimään Seania ja Danielia. Clairen ja Chrisin jäädessä pidättelemään poliisia, veljekset pakenevat Eriksenien takapihan kautta. Danielin haluaa lähteä etsimään Karenia, mutta Seanin päätöksestä he jatkavat kohti Puerto Lobosia hyppäämällä puunkuljetusjunan kyytiin.
Episodi 3: Wastelands
Sean ja Daniel ovat eläneet kaksi kuukautta punapuumetsissä maantiekiertolaisten kommuunissa Humboldtin piirikunnassa, Kaliforniassa, joissa elävät myös Lucy ”Cassidy” Jones ja Finnegan ”Finn” McNamara, joihin he tutustuivat Beaver Creekissä. Ansaitakseen rahaa kiertolaiset työskentelevät päiväsaikaan huumekauppias Jonathan Merrillin kannabisplantaasilla. Mutta Merrillin valmistautuessa maksamaan palkan Seanille, Cassidylle ja Finnille, tylsistynyt ja Seanin hylkäämäksi itsensä tunteva Daniel hiipii luvatta Merrillin mökkiin, jolloin vihainen Merrill peruu palkanmaksun, antaa Seanille ja Danielille potkut ja käskee kätyriään Big Joeta pahoinpitelemään Danielin, joka käyttää voimiaan pelastaakseen itsensä. Veljekset tämän jälkeen kertovat kyvystään muille kiertolaisille, minkä jälkeen Finn ja Daniel päättävät kostaa Merrillille varastamalla tämän rahat, Seanin ja Cassidyn lähtiessä estämään heitä tai vaihtoehtoisesti Sean heidän mukanaan Cassidyn jäädessä tilanteessa ulkopuoliseksi. Merrill saa heidät kiinni ja uhkaa aseella. Daniel tyrmää voimillaan tajuttomiksi kaikki muut ja pakenee paikalta.
Episodi 4: Faith
Sean herää kaksi kuukautta myöhemmin toisen silmänsä menettäneenä Sacred Hopen sairaalassa viranomaisten huostassa ja seuraavien kolmen viikon aikana komisario Maria Flores yrittää kysellä häneltä tietoja Seattlen, Beaver Creekin ja Humboldtin tapahtumista, luvaten auttaa Danielin etsimisessä. Sean päättää kuitenkin oikeudenkäyntiään edeltävänä yönä karata sairaalasta ja varastaa sairaalan pihalta auton, jolla hän ajaa Haven Pointiin, Nevadaan, minne hänen Humboldtissa tapaamansa Jacob Hackerman oli kertonut Danielin menneen. Bensiinin loputtua hän saa kyydin perille rekka-auton kuljettaja Anton Oatesilta tai vaihtoehtoisesti itse kävellen koko matkan. Paikallisen kirkon Universal Uprising Churchin pastori Lisbeth Fischer käyttää Danielia voimia kirkkonsa auktoriteetin ylläpitämiseksi. Daniel ei halua lähteä Seanin mukaan ja Fischerin alttaripoika Nicholas Durand heittää Seanin ulos. Silloin Sean tapaa Karenin, joka oli tullut Haven Pointiin kuultuaan Jacobilta Danielista ja paljastaa jättäneensä poikansa ja Estebanin vuosia sitten, koska ei tuntenut haluavansa olla perheenäiti vaan kierrellä ympäri Yhdysvaltoja. Jacob tapaa Seanin ja päättää auttaa häntä ja Karenia vapauttamaan Danielin sekä pelastaa sairastuneen siskonsa Sarah Leen kirkosta. Sean paljastaa Danielille Lisbethin todellisen luonteen ja pyytää jälleen anteeksi, ettei ollut kunnollinen veli, minkä jälkeen he torjuvat Lisbethin yrityksen estää heitä pakenemasta palamaan syttyneestä kirkosta ja suuntaavat kohti Arizonaa.
Episodi 5: Wolves
Sean ja Daniel ovat oleskelleet Karenin ja tämän ystävien luona kartoittamattomalla alueella (jota nämä kutsuivat Awayksi) Grand Canyonissa seitsemän viikkoa. Mutta kuultuaan illalla Karenilta, että poliisi oli Haven Pointin tapahtumien jäljiltä alkanut yhä laajamittaisemmin etsiä veljeksiä, Sean ja Daniel päättävät seuraavana aamuna lähteä Meksikon ja Yhdysvaltain rajalle ja sen yli Puerto Lobosiin. Antaakseen veljeksille lisäaikaa, Karen antautuu poliisille. Päästyään ensimmäisen raja-aidan läpi, maahanmuuttajia vihaava omankädenoikeudenedustaja Madison ja hänen isänsä Luke Wright hyökkäävät heidän kimppuunsa, luullen heidän yrittäneen päästä Meksikosta Yhdysvaltoihin. Poliisi tulee paikalle ja pidättää sekä omankädenoikeudenedustajat että veljekset. Nuoren ikänsä vuoksi Daniel välttyisi vankilalta, mutta Sean ei, koska todisteita oli paljon. Daniel kuitenkin vapauttaa Seanin kuulusteluhuoneesta, minkä jälkeen he pakenevat ja jatkavat matkaa rajalle. Mutta kun he saapuvat sinne 4. heinäkuuta, Flores ja muut FBI-agentit ovat heitä vastassa. Seanin on päätettävä antautuvatko he FBI:lle vai yrittävätkö päästä agenttien ja raja-aidan läpi Meksikoon.
Pelissä on useita eri lopetuksia, jotka Seanin viimeisen päätöksen lisäksi riippuvat myös Seanin aiempien päätösten vaikutuksesta Danielin moraaliin:
Frank Henri Klickmann
Frank Henri Klickmann ("F. Henri Klickmann", 4. helmikuuta 1885 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 25. kesäkuuta 1966 New York) oli yhdysvaltalainen erityisesti ragtime-musiikkiin ja myöhemmin jazz-musiikkiin keskittynyt säveltäjä ja sovittaja.
Tammelakeskuksen terveysasema
Tammelakeskuksen terveysasema on Tampereen Tammelassa toimiva kaupungin terveysasema. Se sijaitsee vajaa 600 metriä Tampereen rautatieasemalta itään. Terveysasemalla on tilat rakennuksessa, joka koostuu 1920-luvulla valmistuneesta vanhasta tehdasrakennuksesta ja 1990-luvulla siihen liitetystä uudisosasta. Terveysaseman lisäksi rakennuksessa on Tammelan lähitori (mm. neuvontapiste ja tapahtumapaikka) sekä Perheiden talo, joka on lapsiperheille tarkoitettu kohtaamispaikka. Aikaisemmin siellä oli Tammelan palvelukeskus.
Frank Henri Klickmann
Tausta
Frank Henri Klickmann syntyi saksalaislähtöisen Rudolph Klickmannin ja Illinois'sta syntyisin olleen Carolina Klickmannin toiseksi lapseksi yhteensä viisilapsiseen perheeseen. Perhe oli hyvin musikaalinen. Hänen vanhempi sisarensa Emily oli musiikinopettaja ja myös Frank soitti ja opiskeli musiikkia koko nuoruusaikansa. Hänen opettajinaan oli useita lahjakkaita muusikoita, kuten hänen setänsä Ernest Louffer, Louise Harmon, Armin Hirsch, Alfred Piatti, sekä rouva Walter Stein.
Ura
Klickmannin ensimmäinen sävellys, Oh Babe, julkaistiin vuonna 1906. Klickmannin lauluntekijän taidot kehittyivät 1910-luvun edetessä ja hänestä tuli jo uransa alkuvaiheessa kysytty pianomusiikin ja orkesterimusiikin sovittaja. Hän työskenteli Chicagossa Will Rossiterille ja Frank Rootille sekä myöhemmin McKinley Music Companylle. Hän toimi myös muusikkona Paul Biesen orkesterissa osallistuen sen kiertueille ja säveltäen orkesterille materiaalia. Vuodesta 1917 lähtien Klickmann omistautui täysin sovitustyölle tehden pidempiaikaisen sopimuksen McKinleyn kanssa.
Vuonna 1918 Klickmannin suuria hittejä olivat Sweet Hawaiian Moonlight sekä instrumentaalina että lauluversiona sekä ajankohtainen Let the Chimes of Normandy Be Our Wedding Bells. Klickmannin tuotoksia julkaistiin myös New Yorkissa, muun muassa maineikkaan Waterson, Berlin & Snyder -kustantamon listoilla. Klickmann muokkasi Zez Confreyn musiikkia luettavampaan muotoon lisäten säestysinstrumentteja Jack Millsin kustantamolle 1920-luvun alkupuolella. Hänen vakituisin sanoittajansa oli Harold G. Frost, joka tunnettiin paremmin nimellä Jack Frost. Hän sovitti musiikkia paljon myös Six Brown Brothersille sekä Eddie Cantorille.
Vuosien 1922-1923 aikana Klickmann muutti vaimonsa Jeannetten kanssa New Yorkiin ja siirtyi päätoimisesti Jack Millsin palkkalistoille. Mills alkoi julkaista musiikkia myös muille instrumenteille kuin pianolle, ja ukulelen suosion ollessa huipussaan Klickmann toimitti painoksen ukulele-hittejä Wendel Hallin Victorille levyttämästä ohjelmistosta. Vuonna 1926 Klickmann kirjoitti erään ensimmäisistä jazz-musiikin opaskirjoista Millsin kustantamana. Hän myös sovitti lukuisia aikansa jazz-orkesterien hittejä.
1930-luvulta lähtien Klickmann alkoi toimia free-lancerina useille musiikinjulkaisijoille. Klickmann teki yhteistyötä muun muassa nuoren rumpali Buddy Richin ja pasunisti Tommy Dorseyn kanssa 1942. 1940- ja 1950-luvuilla Klickmann työskenteli paljon yhteistyössä pasunisti Fred Normanin kanssa sekä hänen konserttiesiintymistensä että levytyssessioiden tiimoilla. Hän oli myös American Accordionists' Associationin hallituksen jäsen. Hän jäi eläkkeelle 1950-luvun puolivälissä ja kuoli Knickerbocker-sairaalassa New Yorkissa 81-vuotiaana.
Metsäala
thumb|[[Mänty on Suomen yleisin puulaji ja metsäteollisuuden eniten käyttämä raaka-aine]]
Metsäalalla tarkoitetaan laajasti nykyisiä ja uusia metsien käyttöön perustuvia elinkeinoja. Metsäalaan kuuluvat muun muassa metsien monikäyttö, puun tuottaminen, puunkorjuu ja puun kuljetus sekä metsäteollisuus. Myös erilaisten metsäekosysteemien ekologinen tutkimus ja metsien hoitoon ja käyttöön liittyvä soveltava tutkimus kuuluvat osaksi metsäalaa. Metsätalous tarkoittaa metsän käyttöä ja hoitoa taloudellisesti. Metsäsektori käsittää metsätalouden ja metsäteollisuuden.
Historia
thumb|Tukkijätkien työtä kuvattiin [[uittoaiheisessa postimerkissä 1960-luvulla]] Keräilyä ja metsästystä järjestelmällisemmän metsien käytön historian katsotaan juontavan juurensa 1500-luvulle jolloin alkoi kaskiviljelyn aika. Kaskiviljely taantui 1800-luvun puolivälissä, kun metsän paikallisesta käytöstä siirryttiin teolliseen metsänkäyttöön.