cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lemminkäinen
Kaukamoisen virsi
Runon pääteema on mutkaton: loukkaus viikinkien olutpidoissa johtaa kaksintaisteluun. Kaukomieli, joka esiintyy runoissa myös nimillä Kauko ja Kaukamoinen, surmaa vastustajanaan olleen soturin ja joutuu pakenemaan kostoa meren yli. Maassa jossa hän etsii turvapaikkaa naisväki rakastuu häneen, hän osoittaa seksuaalisen suorituskykynsä ja joutuu taas pakenemaan miesväen vihaa. Turvapaikan nimenä on tavallisesti "Saari".
Kotka Nyheter
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Kotka Nyheter oli Kotkassa ja Loviisassa vuosina 1897–1971 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lemminkäinen
Kaukamoisen virsi
Martti Haavio ja eräät muut tutkijat ovat pitäneet mahdollisena, joskaan ei toteen näytettynä, että Egillin saagassa esiintyvän kveenien kuningas Faravidin nimi olisi käännös Kaukomieltä muistuttavasta nimestä.
Kotka Nyheter
Lehden perusti Kotkan kunnalliselämässä valta-asemansa menettänyt ruotsinkielisten ryhmittymä, joka oli tyytymätön suomenmielisten omistaman Kotka-lehden kirjoitteluun. Kotikaupunkinsa lisäksi Pyhtäälle ja Kymijoen tehdaspaikkakunnille levinnyt Kotka Nyheter oli linjaltaan ruotsinmielinen ja perustuslaillinen. Vuosina 1899–1904 se oli neljästi viranomaisten lakkauttamana. Ruotsinkielisen lehden rinnalla kustannusyhtiö Kotka Tryckeri Ab julkaisi suomenkielisiä Kotkan Uutisia.
Lemminkäinen
Kaukamoisen virsi
Kaarle Krohnin Kaukomieli ja Vetrikka, Martti Haavion Kaukomieli ja Matti Kuusen Kaukomieli edustavat tutkijoiden käsityksiä runon alkuperäisestä muodosta.
Kotka Nyheter
Taloudellisista vaikeuksista kärsinyt yhtiö siirtyi vuonna 1917 kirjapainon faktorin K.I. Forsmanin ja myöhemmin tämän perillisten omistukseen. Vuodenvaihteessa 1944–1945 se myytiin loviisalaiselle Östra Nylands Tidnings- & Tryckeri Ab:lle. Tämän jälkeen Kotka Nyheter ilmestyi Östra Nylandin osapainoksena, jonka erotti päälehdestä vain nimiö. Vuodesta 1971 alkaen Kotka Nyheter esiintyi mainintana Östra Nylandin nimiössä. Vuonna 2015 Östra Nyland ja Borgåbladet yhdistyivät ja viimeinen jäänne Kotka Nyheter -lehdestä, maininta nimiössä jäi historiaan.
Lemminkäinen
Kaukamoisen virsi
Kaukomieli esiintyy usein myös Väinämöisen tuomio -runossa mainitun isättömän lapsen nimenä.
Kotka Nyheter
Lehti ilmestyi kahdesti ja loviisalaislehden osapainoksena kolmesti viikossa. Sen levikki oli 400–600 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät A. W. Odenwall (vastaava toimittaja 1897), Herman Hultin (1897–1909), Ernst Lundström (1909–1911), Karl Israel Forsman (1912–1914 ja 1918–1931), Julius Eriksson (1915–1918) ja Fjalar Forsman (1932–1944).
Lemminkäinen
Kaukamoisen virsi
Kaukamoisen virttä on käytetty perustana Kalevalan 27. , 28. ja 29. runolle.
Ahdin ja Kyllikin runo
Ahdin ja Kyllikin runo, joka tunnetaan myös nimellä Vala, kuuluu samaan saarelaisepiikan maailmaan kuin Kaukomielen runo. Tässä vain katkelmina säilyneessä runossa on kuitenkin huomattavasti enemmän psykologista syvyyttä kuin Kaukomielen runossa.
Ahti ja Kyllikki solmivat avioliiton pitkän ja vaikean seurustelun jälkeen ja vannovat luopuvansa entisistä tavoistaan – sodankäynnistä ja ”kylillä käynnistä”. Kyllikki rikkoo lupauksensa, jolloin Ahti katsoo voivansa vuorostaan purjehtia pois etsimään seikkailuja. Kyllikki ei pidä rikkomustaan riittävänä mitätöimään valaa ja yrittää turhaan suostutella Ahtia jäämään kotiin. Tämä kuvailee kaipuutaan seikkailuihin ja lähtee matkaan vanhan sotatoverinsa Teurin tai Tieran kanssa. Tässä vaiheessa runo katkeaa, ja jäljellä on vain niukkoja viittauksia siitä, että aikainen talvi estää sotaretken. Ahdin ja Kyllikin suhteen jatko jää täysin auki.
Myös läntisestä Inkeristä on kerätty muutamia runotoisintoja, joita kutsutaan nimellä Ahdin meriretki. Päähenkilö on Ahti tai Aukoi, joka Ahdin ja Kyllikin runon Ahdin tavoin lähtee sotaan ja kysyy toverikseen kapriolaisen akan poikaa Anteroista. Tämäkin versio katkeaa kesken tai sekaantuu Ison härän runoon tai Jaakko Puntukseen.
Runon alkuperäistä versiota ovat Kaarle Krohn (Ahdin sotaretkelle lähtö ), Martti Haavio (Ahti ja Kyllikki ) ja Matti Kuusi (Ahti Saarelainen ) yrittäneet rekonstruoida säilyneiden katkelmien perusteella.
Ahti mainitaan satunnaisesti myös muissa runoissa, joissa kerrotaan seuraavaa: - Armas Haahti (=Ahti), Saaren vanhin, Saaren kuuluisa kuningas, lähti pikkuissa (=pienenä, nuorena) sotahan, pikkuissa perän pitohon, lassa (=lapsena) laivan vanhimmaksi. SKVR VII1 931 - Ahti aina arvelevi, rahojansa raksuttavi, helkyttävi hopeitansa; kaksin päivin, kolmin päivin rahat raksui pöydän päällä, helkkyi Huotolan (=Luotolan, ts. Ahvenanmaan) hopeat. SKVR VII3 loitsut 273 - Hoi on Ahti veijoseni, muistatko kuin sotia käimme, kuin ennen hyvin elimme: sata päätä tappelimme, tuhat päätä turmelimme. SKVR I2 834, SKVR I2845 - Ennen Ahti maita uupu, kuin Sampsa siemeniä. SKVR I4 100, SKVR VII3 loitsut 282
Ahdin ja Kyllikin runoa on käytetty perustana Kalevalan 12. ja 30. runolle sekä osittain 11. runolle.
Sun Qinghai
Sun Qinghai (, s. 18. tammikuuta 1988 Harbin) on kiinalainen maastohiihtäjä. 188 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Sun on erikoistunut sprinttihiihtoon.
Sun on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2010 ja 2014. Vuonna 2010 Vancouverissa hän oli sprintissä 21:s. Sun on osallistunut myös kaksiin MM-kilpailuihin, vuosina 2007 ja 2013.
Maailmancupissa Sun debytoi maaliskuussa 2006 Changchunissa ollen vapaan sprintin 35:s. Avauspisteensä hän saavutti helmikuusta 2007 samasta paikasta ollen 25:s. Sunin paras sijoitus maailmancupissa on 13. tila Kuusamon perinteisen sprintistä marraskuulta 2010.
Bayburtin maakunta
Bayburtin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 80 607 vuonna 2014.
Maakunnan pääkaupunki on Bayburt (38 462 as., 31.12.2014 arvio).
Piirikunnat
thumb|220px|left|Bayburtin maakunnan piirikuntajako Maakunta on jaettu kolmeen piirikuntaan.
Nummenkylä (Lohja)
Nummenkylä on Lohjan 31. kaupunginosa. Se sijaitsee Nummelasta lounaaseen lähellä Siuntion ja Vihdin rajaa. Nummenkylä on Lohjan itäisin kaupunginosa.
Helsingin ja Turun välille rakennetut seututie 110 (entinen "ykköstie") ja Valtatie 1 kulkevat Nummenkylän läpi. Nummelan ja Forssan kautta Poriin johtava Valtatie 2 erkanee Valtatie 1:stä muutamaa kilometriä aiemmin. Nummenkylän kohdalla moottoritie valmistui vuonna 1971.
Vuonna 1953 Siuntioon kuulunut Nummenkylä liitettiin Lohjaan.
Esko Rajakoski
Esko Roine Rajakoski (30. tammikuuta 1934 Helsinki – 20. lokakuuta 2002 Helsinki)  oli suomalainen diplomaatti. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti, ja hän sai 1975 virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri. Hän oli ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1980–1983, suurlähettiläs Buenos Airesissa 1983 –1987, Caracasissa 1989–1994 ja Prahassa 1994–1999
Lesaka
Lesaka on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
Kamariótissa
Kamariótissa on Kreikan kylä, joka sijaitsee Samothrákin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Samothrákin kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 069 (vuonna 2011).
Fredrikshamns Tidning
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Fredrikshamns Tidning oli Haminassa vuosina 1884–1910 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden julkaisijana toimi ruotsinmielisten haminalaisten kauppiaspiirien perustama kirjapaino- ja lehtiyhtiö. Kielikysymyksessä Fredrikshamns Tidning pyrki tasapuolisuuteen ja Venäjän-politiikassaan se oli perustuslaillinen, mutta hyvin maltillinen. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden uutiset käsittelivät etupäässä Haminan ja sen lähiympäristön asioita. Kaupungin ruotsinkielisen väestön vähentyessä se lopetettiin tilaajien puutteen takia.
Hannukaisen kaivos
Hannukaisen rautakaivos toimi Kolarissa vuosina 1978–1990. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 4,563 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 43 % rautaa ja 0,88 % kuparia. Tonnissa malmia oli 1 gramma kultaa. Kaivoksen omisti Rautaruukki Oy.
Kaivosyhtiö Northland Resources suunnitteli Hannukaisen kaivoksen uudelleenavausta ja teki alueella tutkimuksia vuodesta 2005 alkaen. Kaivoksesta oli tarkoitus louhia 5,4 miljoonaa tonnia rautamalmia vuodessa ja se tuottaisi vuodessa 2 miljoonaa tonnia rautarikastetta sekä sivutuotteena 60 000 tonnia kupari- ja kultarikastetta. Hannukaisen Laurinojan avolouhoksen arvioidut rautamalmivarat ovat 148 miljoonaa tonnia, mahdollisesti jopa 200 miljoonaa tonnia.
Northland Resources teki konkurssin 2014. Tapojärvi Oy osti Hannukaisen kaivosoikeudet 2015 ja perusti Hannukainen Mining Oy:n. Vuonna 2017 kaivossuunnitelmista valitettiin hallinto-oikeuteen.
Viitteet
67.55908°N, 23.97594°W
Shakespeare-luokka (hävittäjä)
Shakespeare-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden John I. Thornycroft and Companyn suunnitteleman ja valmistaman laivueenjohtajan muodostama alusluokka. Luokka tunnetaan myös nimellä Thornycroftin laivueenjohtajat.
Luokka oli niin menestyksekäs, että sen pohjalta toteutettiin 1920-luvulla ulkovalloille aluksia. Näitä olivat muun muassa:
Alukset
Luokan aluksista kaksi ensimmäistä tilattiin huhtikuussa 1916 osana hätäohjelmaa ja kolmas alus vuotta myöhemmin huhtikuussa 1917. Neljä viimeistä alusta tilattiin huhtikuussa 1918, mutta ensimmäisen maailmansodan päätyttyä vain kaksi alusta viimeisteltiin laivaston telakoilla ja kaksi tilausta peruutettiin.
Dirty Grandpa
Dirty Grandpa on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Dan Mazer. Sen on käsikirjoittanut John Phillips, ja sen pääosia esittävät Robert De Niro ja Zac Efron. Elokuva sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 2016.
Isobel Campbell
thumb|Campbell esiintymässä [[Bolognassa tammikuussa 2007.]] Isobel Campbell (27. huhtikuuta 1976, Glasgow) on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä ja sellisti. Hän oli skottiyhtye Belle & Sebastianin jäsen sen perustamisesta vuonna 1996 vuoteen 2002, jolloin hän erosi yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Hän oli yhtyeen taustalaulaja ja soitti selloa sekä koskettimia.
Vuonna 2006 Ballad of Broken Seas oli ehdolla Mercury Prizen saajaksi.
Jared Lee Loughner
Lougneria on sanottu häiriintyneeksi erakoksi, ja hänen näkemyksiään on luonnehdittu omalaatuisiksi. Loughner levitteli internetin keskustelupalstoilla  salaliittoteorioita  muun muassa piti   syyskuun 11. päivän 2001 iskuja  uuden maailmanjärjestyksen salaliittona.
Loughner ei kuulunut teekutsuliikkeeseen, mutta hänen hallustaan on löydetty siihen liittyvää aineistoa. Loughner osti pistoolin marraskuussa 2010, vaikka hänet oli erotettu oppilaitoksestaan järjestyshäiriöiden takia ja muut oppilaat olivat varoittaneet hänen väkivaltaisuudestaan. Loughner oli hylätty kutsunnoissa, ja hänet on tuomittu huumeiden hallussapidosta.
Tucsonin ammuskelutapaus
thumb|upright|Gabrielle Giffordsin esiintymistä kauppakeskuksella mainostava kyltti.
Poliisi pidätti ammuskelun jälkeen Loughnerin, joka yritti paeta paikalta. Poliisi uskoi, että Loughner saapui paikalle toisen henkilön kanssa. Tuojakssi paljastui kuitenkin myöhemmin taksikuski, joka oli etsinyt Loughneria, koska tämä ei maksanut taksimatkaa. Loughner oli hakenut ennen ampumavälikohtausta asevoimiin, mutta häntä ei ollut hyväksytty palvelukseen vuonna 2008. Loughnerin lempikirjoihin olivat kuuluneet muun muassa Adolf Hitlerin Taisteluni ja Karl Marxin Kommunistisen puolueen manifesti.
Loughnerilla oli käyttäjätunnus YouTube-palvelimella, jossa hänen käyttäjätunnuksensa oli nimellä "Classitup10". FBI ilmoitti tutkivansa kaikki Lougnerin YouTube-videot, internet-kirjoitukset ja mahdolliset sähköpostit, joita myös useissa uutisissa lainattiin. Joitakin tunteja ennen ammuskelutapausta, Loughnerin Myspace-sivuun oli päivitetty tekstit: "Hyvästi", ja hän oli sanonut ystävilleen: "Pyydän, älkää olko vihaisia minulle."
Oikeudenkäynti ja tuomio
thumb|Liittovaltion vankila [[Phoenixissä, jossa Loughneria pidetään vangittuna.]] Loughner ei saanut vapautusta takuita vastaan. 10. tammikuuta 2011 kaikki Tusconin tuomarit ilmoittivat jäävänsä oikeusprosessista estyneinä pois, ja seuraavana päivänä loput Arizonan liittovaltion tuomarit ilmoittivat jäävänsä estyneinä oikeusprosessista pois, syynä yhteydet edesmenneeseen tuomari John Rolliin. Tuomari Alex Kozinskin ohjeistamana oikeusprosessi siirrettiin San Diegon alueen tuomarin Larry Burnssin hoidettavaksi. Loughner tuotiin tuomari Lawrence Anderson eteen kuulemaan häntä koskevat syytteet 10. tammikuuta Sandra Day O’Connorin oikeussalissa. Tuomari kysyi Loughnerilta, että ymmärsikö tämä nostetut syytteet, ja Loughner vastasi ymmärtävänsä. Alustava kuulustelu määrättiin alkavaksi 24. tammikuuta 2011. Hän oli pidätettynä 13. tammikuuta lähtien Federal Correctional Institution -vankilassa Phoenixissä.
Marokko talviolympialaisissa 2018
Marokko osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti kaksi urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa maan lippua kantoi maastohiihtäjä Samir Azzimani ja päättäjäisissä alppihiihtäjä Adam Lamhamedi.
Jared Lee Loughner
Oikeudenkäynti ja tuomio
Yhdysvaltain liittovaltio haastoi Loughnerin oikeuteen:
Marokko talviolympialaisissa 2018
Alppihiihto
Marokko sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle. Paikasta kilpailivat veljekset Adam ja Sami Lamhamedi. Kuten Sotšissa 2014, Marokon edustajaksi valittiin Adam, ja Sami jäi varamieheksi.
Jared Lee Loughner
Oikeudenkäynti ja tuomio
Harvinaisempi, niin sanottu liittovaltion suuri valamiehistö (eng. Federal Grand Jury) haastoi 20. tammikuuta 2011 Loughnerin alustavasti oikeuteen nostamalla kolme syytettä:
Marokko talviolympialaisissa 2018
Maastohiihto
Marokko sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle. Sen sai Samir Azzimani, joka edusti vielä Vancouverissa 2010 Marokkoa alppihiihdossa.
Jared Lee Loughner
Oikeudenkäynti ja tuomio
Oikeudenkäyntiä lykättiin Loughnerin psyykkisten ongelmien vuoksi. Elokuussa 2012 Loughner tunnusti syyllisyytensä ja vältti sen vuoksi kuolemantuomion. 9. marraskuuta 2012 oikeus tuomitsi hänet seitsemään peräkkäiseen elinkautiseen sekä 140 vuoden vankeuteen. Rangaistuksessa ei ole mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen vapauteen, eli Loughner viettää vankilassa loppuelämänsä.
Pohjois-Afrikka
thumb|Pohjois-Afrikkaan kuuluvat alueet YK:n määritelmän mukaan. Pohjois-Afrikka on Afrikan pohjoisin osa.
Valtiot
Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa Pohjois-Afrikkaan kuuluvat maat ovat Algeria, Egypti, Libya, Marokko, Sudan, Tunisia ja Länsi-Sahara. Alueeseen luetaan myös Espanjalle kuuluvat Ceuta ja Melilla sekä Kanariansaaret ja Madeira.
Maantiede
Pohjois-Afrikan rajaa pohjoisessa Välimeri, etelässä Saharan aavikko, idässä Punainenmeri ja lännessä Atlantin valtameri. Alue on enimmäkseen kuivaa tasankoa 150–600 metrin korkeudella merenpinnasta. Luoteessa ovat Atlasvuoret, Kaakkois-Algeriassa Ahaggarvuoret ja Länsi-Sudanissa Marrahvuoret. Alueen ainoa suuri joki on Egyptin poikki virtaava Niili, maailman pisin joki.
Ilmasto
Pohjois-Afrikan ilmasto vaihtelee trooppisesta subtrooppiseen. Rannikoilla on subtrooppinen ilmasto, kuumat ja kuivat kesät sekä leudot talvet, jolloin sataa jonkin verran. Saharan ilmasto on kuuma ja kuiva, ja päivän ja yön lämpötilaero on suuri. Libyassa on mitattu maapallon lämpöennätys, 58 celsiusastetta. Talvikuukausina Välimeren rannikolla tuulee enimmäkseen lännestä ja Saharassa koillisesta. Kesällä tuulee enimmäkseen pohjoisesta.
Kasvillisuus ja eläimistö
thumb|Keidas Libyan Saharassa. Pohjois-Afrikassa kasvaa paljon kuivuuteen sopeutuneita kasveja, kuten syvälle juurensa ulottavia pensaita ja puita. Atlasvuorilla kasvaa tammi- ja setrimetsiä. Niilin laakso on vehreä, ja aavikolla on useita keitaita. Alueen kaakkoisosissa on trooppista savannia.
Karja on suureksi osaksi korvannut Pohjois-Afrikan alkuperäisen eläimistön. Sudanissa elää vielä suuria nisäkkäitä, kuten leijonia, antilooppeja, kirahveja ja norsuja.
Väestö
Suurin osa alueen väestöstä asuu Välimeren rannikolla ja Niilin varrella.
Pohjois-Afrikan suurimpia kansoja ovat arabit, berberit, tuaregit, koptit, bedžat, nubat ja baggarat. Suurin osa väestöstä on islaminuskoisia. Egyptin koptit ovat kristittyjä. Arabian kieli on alueen valtakieli.
Talous
Algeriassa ja Libyassa on suuret öljyesiintymät. Alueen muita tärkeitä vientituotteita ovat maataloustuotteet ja mineraalit.
Historia
Historiallisesti Pohjois-Afrikka on ollut muusta Afrikasta eristyksissä ollut saareke, jonka kulttuuriin ovat vaikuttaneet enemmän Eurooppa ja Lähi-itä kuin muu Afrikka. Eristyneisyys johtuu Saharan autiomaasta, joka rajaa etelässä Pohjois-Afrikan erilleen muusta Afrikasta. Kulkuyhteydet meritse ja maitse muuhun Afrikkaan olivat huonot, ja näin kulttuurivaikutteita ei ole kovin paljon kulkenut Saharan poikki. Sitä vastoin Välimerellä on purjehdittu varhaisista ajoista saakka.
Vanhalla ajalla Pohjois-Afrikassa sijaitsivat muinainen Egypti ja Karthago. Myöhemmin koko alue kuului Rooman valtakuntaan, jonka hajottua vandaalit valloittivat sieltä alueita. 640-luvulla arabit valloittivat Pohjois-Afrikan, ja he ovat siellä nykyäänkin valtaväestönä. Myöhemmin alue oli Osmanien valtakunnan alaisuudessa. 1800-luvulla sen valloittivat Ranska, Italia ja Espanja siirtomaikseen. Vuosina 1940–1943 Pohjois-Afrikassa sodittiin toisen maailmansodan taisteluja. Alueen maista Egypti itsenäistyi vuonna 1922, muut 1950- ja 1960-luvuilla.
Curtiss SOC Seagull
thumb|right|Curtiss SOC-1 Seagull kohoamassa korkeuksiin. Curtiss SOC Seagull (suom. Merilokki) on yhdysvaltalainen meripartiointi- ja tiedustelulentokone. Kone oli kaksitasoinen potkurikäyttöinen vesilentokone. Tyyppi oli käytössä toisessa maailmansodassa, vaikkakin se oli tyyppinä jo vanhentunut.
Tyypin ensilento oli vuonna 1934, ja se esiteltiin 1935. SOC Seagull vedettiin pois palveluskäytöstä vuonna 1945. Sen merkittävimmät variantit olivat SOC-1, SOC-2 sekä SOC-3. Muitakin alatyyppejä oli olemassa.
Curtiss SOC Seagull operoi ainakin lentotukialus USS Long Islandilta. Kone oli aseistettu kahdella 7,62 mm konekiväärillä. Niistä toinen ampui eteenpäin ja toinen oli takatähystäjän käytössä liikuteltavana taakse ylös. Koneen maksimipommikuorma ripustimissa oli enintään 295 kg.
253 Mathilde
253 Mathilde on Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykkeellä sijaitseva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Johann Palisa 12. marraskuuta 1885.
NEAR Shoemaker kävi tutkimassa Mathildea lähietäisyydeltä kesäkuussa 1997 matkallaan Eros-asteroidille. Mathildesta saadut lukuisat kuvat osoittivat tummalla, hiilipitoisella C-tyypin asteroidilla olevan useita kraattereita, joista viisi on yli 20 kilometrin läpimittaisia. Kraattereista suurin on 30 km leveä ja 6 km syvä. Mathilden eksentrisyys on 0,267 ja inklinaatio 6,74°.
Pikkuplaneetan koko on 66x48x46 km ja kiertoaika on 4,30 vuotta. Mathilde pyörähtää akselinsa ympäri hyvin hitaasti. Sen pinnalla vuorokauden pituus on jopa 417,7 tuntia. Pikkuplaneetan massan arvioidaan olevan n. 1017 kg ja keskitiheyden n. 1,34 g/cm3.
Viitteet
thumb|left|Yksi Mathilden kraattereista
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952 – miesten tandem
Helsingin olympiakisojen miesten kahden kilometrin tandemajoon osallistui 14 paria eli 28 pyöräilijää. Kilpailu käytiin 28.–31. heinäkuuta 1952 Helsingin Velodromilla. Kilpailu oli pudotuskilpailu, jossa voittajat jatkoivat suoraan ja lisäksi ensimmäisen kierroksen hävinneet saivat keräilyerien kautta mahdollisuuden päästä kahdeksan parhaan joukkoon.
Pudotuskilpailu
Ranska joutui luovuttamaan välieräajon Etelä-Afrikkaa ja pronssiajon Italiaa vastaan Le Normandin loukkaannuttua ja jouduttua sairaalaan aiemmin samana päivänä eräajossa sattuneen onnettomuuden vuoksi.
Etxalar
Etxalar on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
Bolun maakunta
Bolun maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 284 789 vuonna 2014.
Maakunnan pääkaupunki on Bolu (144 864 as., 31.12.2014 arvio), jossa asui noin puolet maakunnan väestöstä.
Piirikunnat
thumb|220px|left|Bolun maakunnan piirikuntajako. Maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan.
Pakistan talviolympialaisissa 2018
Pakistan osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti kaksi urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa sekä päättäjäisissä maan lippua kantoi alppihiihtäjä Muhammad Karim.
Alppihiihto
Pakistan sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Maastohiihto
Pakistan sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Farah
Farah on kaupunki Farahin maakunnassa Afganistanissa ja se on samalla maakunnan hallinnollinen pääkaupunki. Vuonna 2006 kaupungissa oli arviolta 30 200 asukasta.
Maantiede
Farah sijaitsee Lounais-Afganistanissa Farahjoen varrella. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 730 metriä. Alue on avointa aavikkoa ja kesät Farahissa ovat tyypillisesti kuiva ja pölyisiä. Farahin vanhankaupungin rauniot sijaitsevat Farahjoen oikealla rannalla ja sen uusi kaupunki joen toisella puolella.
Historia
thumb|vasen|Amerikkalaissotilas Farahissa. Farah sijaitsee vanhojen kauppareittien varrella ja paikalla on ollut asutusta jo pitkään. Kauppareitit heratista, kandaharista ja Sistanista kohtaavat kaupungin kohdalla. Kaupunki sijaitsee Farahjoen varrella, joka on todennäköisesti sama paikka, kuin Avestassa mainittu Fradaθā. Muita historiallisissa lähteissä mainittuja saman nimen muotoja ovat Prophthasia, Propasta ja Phrada. Phrada oli akhaimenidien Persiaan kuuluneen Drangianan satraapin pääkaupunki. Aleksanteri Suuren vallattua Persian kaupungille annettiin uusi nimi Prophthasia ja myöhemmin se oli sasanidienPersian tärkeä tukikohta valtakunnan rajalla. Islamilaisissa aikalaislähteissä kerrotaan alueen muslimivalloituksesta, mutta Farahia ei mainita niissä nimeltä. Kuitenkin jotkin maantieteilijät, kuten Istakhri, Yakut, Ibn Hawkal ja al-Mukaddasi mainitsevat paikan omissa teoksissaan. Paikalla kerrotaan olleen sillan ja alueella asuneen kharijiitteja. Mongolit tuhosivat kaupungin vuonna 1221 ja myöhemmin sen hävitti Nadir Šah. 1930-luvulla kaupungin läpi rakennettiin Heratin ja Kandaharin välinen tie ja vuonna 1958 joen ylittävä silta.
Neuvostoliitto teki sotilaallisen väliintulon Afganistanin sodassa vuonna 1979 ja Farahin alueella käytiin ankaria taisteluja neuvostojoukkojen ja paikallisten mujahidien välillä. 1980-luvun puolivälillä Neuvostoliitto rakennutti sotilas- ja lentotukikohdan läheiseen Shindandiin. Yhdysvaltojen johtama liittouma hyökkäsi Afganistaniin vuonna 2001 ja Farah kärsi niin liittouman ilmaiskuista kuin Taliban-liikkeen toiminnasta alueella. Taliban valtasi kaupungin elokuussa 2021.
Talous
thumb|Farahiin palanneita pakolaisia vuonna 2013. Farahin alueen pääasiallinen elinkeino on maatalous. Maatalouden mahdollistavat Farah ja Harutjoilta maanalaisia kanavia (kārīz) pitkin tuotava vesi. Alueen viljelykasveihin kuuluvat muun muassa vehnää, puuvillaa, tupakkaa ja ohraa. Ympäröivän tasangon alueella kasvatetaan myös lampaita, joiden villaa käytetään mattojen valmistuksessa. Farahin taloudellinen merkitys on vähentynyt merkittävästi Kandaharin ja Heratin välisten kauppareittien ohitettua kaupungin 1960-luvulla, kun niiden välille rakennettiin päällystetty maantie.
Väestö
Vuonna 2014/15 Farahissa oli arviolta 36 600 asukasta. Kaupungin tarkka asukasluku vaihtelee eri lähteissä. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa tadžikkeja.
Kellovaiverot
Kellovaiverot (Pieris) on kanervakasvien (Ericaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin kaksikymmentä muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Density 21.5
Density 21.5 on Edgar Varèsen musiikkikappale soolohuilulle vuodelta 1936. Se sävellettiin Georges Barrèrea varten tämän uudella platinaisella soittimella soitettavaksi. Platinan tiheys on lähellä 21,5 grammaa/cm³.
Density 21.5 on Varèsen kypsän kauden ainoa teos, joka ei vaadi elektroniikkaa tai huomattavan laajaa esittäjistöä. Kappale perustuu kahteen teemaan, joiden ympärille musiikki rakentuu.
Kéntavros
Kéntavros (myös transl. Kéndavros; ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se on osa Mýkin kyläyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 580 (vuonna 2011).
Anna Kivivuori
Anna Kivivuori on fiktiivinen henkilö Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogiassa. Hän on torppari Otto Kivivuoren uskonnollisuuteen taipuva vaimo ja Janne Kivivuoren, Oskari Kivivuoren sekä Elina Koskelan (o.s. Kivivuori) äiti.
Anna pyrkii tuomitsemaan miehensä tuhlaavaisuutta, pahoja puheita ja muita paheita, mutta tekee sovinnon ennen Oton kuolemaa. Hänellä on myös pyrkimys saattaa tyttärensä Elina parempiin naimisiin ja pitää Akseli Koskelaa aluksi huonona vävynä, mutta leppyy tälle pian. Anna Kivivuori kuolee romaanitrilogian loppupuolella, talvisodan aattona.
S/S Unnukka
S/S Unnukka on vuonna 1900 rakennettu suomalainen höyrylaiva.
Historia
Tarinan mukaan eräs leppävirtalaisisäntä myöhästyi kesällä 1899 vuorolaivasta ja tästä sisuuntuneena päätti hankkia oman laivan. Useita muitakin höyrylaivoja rakentanut Paul Wahl & Co Varkaudesta sai tilauksen ja seuraavana juhannuksena laiva oli valmis. Alun perin alus kuljetti matkustajia ja rahtia Leppävirran ja Varkauden vesillä S/S Unnukka-nimisenä. Höyrykoneena oli saman konepajan rakentama kaksisylinterinen Compound-kone, joka tuotti 37 induktoitua hevosvoimaa. Erikoisuutena voidaan mainita laivan pystykattila, joka on tiettävästi ainoa laatuaan sisävesillä.
Vuonna 1903 laivan omistajaksi tuli Ristiinalainen kauppias J. Tikka ja vuonna 1912 H. Saastamoinen Oy, ja laiva siirrettiin Karttulan Kuttajärvelle rullatehtaan hinaajaksi. Nimeksi tuli S/S Keihäslahti tehtaan lähellä sijainneen telakka-alueen mukaan.
Rullatehtaan töitä laivalla riitti vuoteen 1933 asti, jolloin se siirrettiin junakuljetuksena Iisvedeltä Kuopioon. Työt jatkuivat nyt Haapaniemen tehtaiden palveluksessa aina vuoteen 1970 saakka, jolloin laiva jäi seisomaan neljän vuoden ajaksi.
Vuonna 1940 laiva suoritti erikoisimman kuljetustehtävänsä, kun se hinasi kahdella kerralla Kuopiosta Vanhan Valamon aarteet Uuteen Valamoon. Munkit toimivat arvokkaiden kuljetusten vartioina.
Laivan korjasi Saastamoisen kalastuskerho, joka sai sen käyttöönsä 1974 ja kunnosti sen talkootöinä. Yhtiö antoi talkoolaisten käyttöön koneensa ja laitteensa sekä lahjoitti tarveaineet.
Kymmenen vuoden käytön jälkeen oli vuorossa isompi remontti vuosina 1984-88, jolloin alus oli telakoituna Itkoinniemellä. Tehtaan ranta oli vakiintunut Keihäslahden laituripaikaksi. Vuosina 1987-88 kattila ja laivan pohja peruskorjattiin ja vuoden 1989 purjehduskaudella alus oli jälleen liikenteessä.
Laiva toimi 90-luvun ja alun 2000-lukua Schauman Wood Oy:n Kuopion vaneritehtaan edustus- ja virkistyskäytössä. Kuopion vaneritehtaan lakkauttaminen aiheutti sen, että laiva siirrettiin UPM Kymmenen Savonlinnan vaneritehtaan laituriin odottamaan uusia talkoolaisia. Alus on hyväksytty Museoviraston perustamaan perinnelaivarekisteriin. Marraskuussa 2010 tapahtuneen omistajanvaihdoksen jälkeen laivan kotisatamaksi tuli kanavansuun perinnelaivatelakka Lappeenrannassa ja kunnostuksien jälkeen laiva on taas käytössä. Laivan nimi palautettiin alkuperäiseksi joulukuussa 2011.
Drawbridge
thumb|Drawbridgen autioinutta kaupunkia. Drawbridge (aiemmin Saline City ) on hylätty rautatieasema Alamedan piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Fremontin keskustasta. Kaupungin laskusillan läpi kulki parhaimmillaan kymmenen matkustajajunaa päivässä. Myöhemmin laskusilta lakkautettiin ja Drawbridge autioitui. Kaupunki julistettiin aavekaupungiksi vuonna 1979 ja sen viimeiset asukkaat muuttivat pois samana vuonna. Nykyisin kaupunki on suljettu, eivätkä ulkopuoliset pääse sinne.
Uolevi Yllö
Uolevi Yllö on kuvitteellinen henkilöhahmo Väinö Linnan kirjoittamassa Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogiassa. Uolevi on herastuomari Artturi Yllön, kirkonkylän Yllön talon omistajan poika. Hän on suurtilallisen ja merkittävän kunnallispoliitikon poikana mukana muun muassa suojeluskunnan toiminnassa ja toimi myös vuoden 1917 maatalouslakkojen aikana rikkurina.
C-luokka (sukellusvene, USA)
C-luokka oli Yhdysvaltain laivaston viiden aluksen muodostama sukellusveneluokka, jonka alukset rakensi Fore River Shipyard Electric Boat Companyn alihankintana. Veneet rakennettiin vuosina 1906-1909 ja ne olivat käytössä 1908-1919. Kaikki viisi myytiin romuksi vuonna 1920.
Palvelushistoria
Luokan sukellusveneet palvelivat Atlantin laivastossa. Kaikki viisi venettä lähtivät 20. toukokuuta 1913 Norfolkin laivastotukikohdasta Guantanamo Bayhyn, Kuubaan, jossa ne harjoittelivat pääasiassa torpedojen käyttöä. Veneet saattoivat 7. joulukuuta neljä pinta-alusta Colóniin Panamaan, mikä oli pisin matka, minkä Yhdysvaltain laivaston sukellusveneet olivat tehneet siihen mennessä.
Finland (sanomalehti)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Finland oli Helsingissä vuosina 1884–1892 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Suomalaisen puolueen ruotsinkielisen äänenkannattajan perustivat kieliasiassa vapaamieliset fennomaanit kuten Zacharias Topelius, Agathon Meurman, Axel Fredrik Granfelt ja Herman Råbergh. Tässä mielessä sitä voi pitää Morgonbladetin seuraajana. Kristillisiä ja vapaamielisiä arvoja korostanut Finland esiintyi kielikysymyksessä sovinnollisena, mikä herätti ankaraa arvostelua oman puolueen ja varsinkin nuorsuomalaisten taholta. Taloudellisesti lehti osoittautui kannattamattomaksi.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki laski alkuvaiheen yli kahdesta tuhannesta tuhanteen viiteensataan kappaleeseen vuonna 1892. Painoksesta noin puolet levisi Helsingin ulkopuolelle.
Cacaopera
Cacaopera voi olla:
Salomaa
Salomaa voi tarkoittaa seuraavia:
Vielha e Mijaran
Vielha e Mijaran eli Vielha (katalaaniksi Viella i Mitjaran, ) on Val d'Aranin piirikunnan pääkaupunki Luoteis-Kataloniassa Lleidan maakunnassa.
Place de la Bataille-de-Stalingrad
right|thumb|Rotonde de la Villette Place de la Bataille-de-Stalingradin reunalla. Rakennus oli alun perin 1780-luvulla rakennettuun tullimuuriin liittynyt tulliasema. right|thumb|Postikortti 1900-luvun alusta. Kuvassa [[Canal Saint-Martin, joka alittaa aukion tunnelissa. Tunnelin suuaukon yläpuolella raitiotie- ja linja-autoliikennettä ylläpitäneen Compagnie générale des omnibus -yhtiön kioski ja ylempänä viadukti, jota myöten Pariisin metrolinja 2 kulki.]] Place de la Bataille-de-Stalingrad ("Stalingradin taistelun aukio") on aukio Pariisin koillisosassa, 10. ja 19. arrondissementtien rajalla Hòpital-Saint-Louis'n ja La Villetten kaupunginosissa.
Sijainti ja kulkuyhteydet
Aukio sijaitsee Bassin de la Villetten länsipäässä, ja sieltä johtaa kanavasulku Canal Saint-Martiniin. Aukion laidalla sijaitsee Claude-Nicolas Ledoux'n suunnittelema pyöreä rakennus, Rotonde de la Villette.
Aukion välittömässä läheisyydessä sijaitsee kaksi Pariisin metron asemaa: Jaurèsin metroasema, jolla pysähtyvät linjat 2, 5 ja 7bis, sekä Stalingradin metroasema, jolla pysähtyvät linjat 2, 5 ja 7.
Nimen alkuperä
Aukio on saanut nimensä Stalingradin taistelun mukaan, jossa Neuvostoliiton sotajoukot saivat 19. syyskuuta 1942 – 2. helmikuuta 1943 välisenä aikana ratkaisevan voiton Saksan armeijasta.
Aukio oli ennen vain osa Boulevard de la Villetteä, eikä sillä ollut erillistä nimeä, ennen kuin se 7. heinäkuuta 1945 sai nimen Place de Stalingrad ("Stalingradin aukio"). Nimi muutettiin nykyiseen muotoon 26. marraskuuta 1993.
Historia
Place de la Bataille-de-Stalingrad ja sen reunalla sijaitseva Rotonde de la Villette sijaitsevat paikalla, jonka kautta aikoinaan kulki Pariisia ympäröinyt 1780-luvulla rakennettu tullimuuri, Mur des Fermiers généraux. Rotonde de la Villette rakennettiinkin alun perin tulliasemaksi.
Pariisin vapautuksen muistoksi aukiolle istutettiin 4. marraskuuta 1945 hopealehmus (Tilia tomentosa), joka on luokiteltu Ranskan kansalliseen perintöön kuuluvaksi.
Aukio toimi 1980-luvulle saakka linja-autoasemana.
Aukio järjesteltiin vuonna 1988 arkkitehti Bernard Huetin suunnitelmien mukaan uudestaan. Sitä sivuava Boulevard de la Villette linjattiin uudestaan, niin että varsinainen aukio, johon myös Ledouxin rotonda rajoittuu suoraan, on nykyisin vain jalankulkijoiden käytössä. Samalla aukiolle rakennettiin myös vesiallas monine suihkulähteineen sekä pienempi suihkulähde, jonka keskellä on Georges Jeanclos'n pronssiveistos.
Vuonna 2006 aukio kivettiin uudelleen, ja samalla myös Rotonde de la Villette kunnostettiin.
Matt Ellison
Matt Ellison (s. 8. joulukuuta 1983) on kanadalais-valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura Dinamo Minskiä.
Figaro (1886)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Figaro oli Helsingissä vuonna 1886 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Guido Grönvallin kustantaman ruotsinmielisen Figaron tarkoituksena oli julkaista alkuperäisartikkeleita sekä Euroopasta sähkeitse ja kirjeenvaihtajien välityksellä saatuja uutisia. Ilmoitustila oli rajattu takasivulle. Kerran viikossa julkaistun lehden levikki jäi odotettua pienemmäksi, vain 1500 kappaleeseen. Se ehti ilmestyä vajaat puoli vuotta.
Hearst
Hearst voi viitata seuraaviin asioihin:
Masqat
thumb|Al Alam, Omanin sulttaanin hallintopalatsi, Masqat. Masqat (aikaisemmin myös muodoissa Muskat tai Muscat, ) on Omanin pääkaupunki. Masqat voi tarkoittaa myös Masqatin kuvernementtia, joka on yksi Omanin aluehallinnon yhdestätoista ylemmän tason alueesta. Kolmanneksi Masqat voi viitata Masqatin piirikuntaan (wilaya), joka on aluehallinnon toisen tason yksikkö. Varsinainen Masqatin kaupunki on Masqatin kuvernementin pienempiä kaupunkeja sekä pinta-alaltaan, että asukasluvultaan.
Tiedot Masqatin asukasluvusta riippuvat siitä minkä Masqatin väkilukua tarkastellaan. Omanin poliisin tietojen mukaan koko Masqatin kuvernementin asukasluku oli 1 288 330 (5/2015). Tästä väestöstä 486 306 oli omanilaisia ja 802 024 ulkomaalaisia. Pinta-alaltaan 273,9 neliökilometrin laajuisessa Masqatin piirikunnassa, jossa varsinainen Masqatin kaupunki sijaitsee ja joka on kuvernementin ja koko maan virallinen hallintokeskus, asui vuonna 2013 noin kymmenesosa koko kuvernementin väestöstä (130 263 as.). Varsinaisessa Masqatin kaupungissa, jonka pinta-ala on noin 8,1 neliökilometriä, oli vieläkin vähemmän asukkaita, vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan vain 20 272 henkeä (mutta 2013 ennusteen mukaan yllättäen jo 97 000 asukasta).
Maantiede ja ilmasto
Kaupunki sijaitsee Omaninlahden etelärannalla. Kaupungin eteläpuolista maisemaa hallitsee Hajarvuoristo.
Mascotin ilmasto on kuuma ja vähäsateinen, vuoden keskilämpötila on 28,6 astetta ja sadetta saadaan sata millimetriä vuodessa. Kuumin kuukausi on kesäkuu, keskimääräinen ylin lämpötila yli 40 astetta. Viileintä on tammikuussa, jolloin keskimääräinen vuorokauden alin lämpötila on noin 17 astetta. Sateet ajoittuvat joulukuusta huhtikuuhun kestävälle jaksolle.
Historia
thumb|vasen|Piirros Masqatista vuodelta 1876. Nykyisen Masqatin alueella on asunut pieniä kalastuksesta ja merestä elinkeinonsa saaneita yhteisöjä jo 6 000 vuotta eaa. Hautalöydöksien perusteella neljännellä vuosituhannella eaa. alueella oli jo huomattavaa asutusta, sekä kehittyneitä yhteiskuntia. Alueella oli tuolloin jo aloitettu maanviljelys ja viljeltävät kasvit saapuivat todennäköisesti nykyisen Iranin ja Itä-Afrikan alueelta, mikä kertoo jo varhaisesta osallistumisesta Intian valtameren kauppaan. Myöhemmin Mesopotamian vanhojen lähteiden maininnat Magan-nimisestä paikasta viittaavat todennäköisesti nykyisen Omanin alueeseen. Ehkä ensimmäinen viittaus Masqatin kaupunkiin löytyy Ptolemaioksen teoksesta Geografia ja käyttää siitä nimeä Cryptus Portus, "salainen satama". Plinius vanhempi taas käyttää siitä nimeä Amithoscuta. . Arabit saapuivat Omaniin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja valloittivat Masqatin persialaisilta 300-luvulla. Islam vakiinnutti asemansa muslimien tekemän sotaretken jälkeen vuonna 633.
Masqat kasvoi Intian valtameren kaupan ansiosta Abbasidien valtakaudella ja kaupunki mainitaan esimerkiksi Sinbadin yhtenä pysähdyspaikkana Tuhannen ja yhden yön tarinoissa. Kaupunki oli kuitenkin vielä tuolloin merkittävämpien satamien, kuten Soharin, Kishin ja Ormusin varjossa. Ensimmäinen eurooppalainen Masqatissa oli portugalilainen löytöretkeilijä Vasco da Gama, joka vieraili Masqatissa matkalla Intiaan. Portugalilaiset polttivat Masqatin ja valtasivat alueen vuonna 1507 Afonso de Albuquerquen johdolla halliten sitä sittemmin yli vuosisadan ajan. Portugalilaiset rakennuttivat Masqatiin linnan ja vankilan, jotka ovat edelleen pystyssä. Eurooppalaisten alaisuudessa kaupungin kaupallinen merkitys kasvoi. Sisämaan arabit kukistivat portugalilaiset Yarubidien johdolla piirityksen jälkeen vuonna 1650 ja kaupunki jatkoi edelleen kasvuaan. Vuosia 1718-1744 leimasi kuitenkin sisäinen epävakaus epäsuositun yarubidisulttaani Saif ibn Sultanin valtakaudella. Sulttaani pysyi vallassa persialaisten tuella, mutta kukistui kuitenkin lopulta Soharin kuvernööri Ahmad ibn Saidin joukkojen syrjäyttämänä. Kuvernööri perusti Omania edelleen hallitsevan Al Saidien dynastian. 1780-luvulla silloinen hallitsija Hamad bin Said siirsi pääkaupunkinsa sisämaasta Masqatiin.
1800-luvulle tultaessa Masqatin ja laajemmin Omanin merkitys oli kääntymässä laskuun. Yksi merkittävä tekijä oli riippuvaisuus orjakaupasta, jonka britit olivat kieltäneet ja jota he pyrkivät kitkemään pois. Briteistä velkojen takia riippuvaiseksi tullut Omanin sulttaani kielsi orjuuden sopimuksella vuonna 1873, vaikkakaan käytännössä orjuutta ei lakkautettu, kuin vasta vuonna 1963. Toinen syy Masqatin merkityksen laskulle oli Sansibarin kasvava merkitys. Omanin sulttaani Said bin Sultan oli siirtänyt maan pääkaupungin Sansibarille vuonna 1840. Hänen kuoltuaan vuonna 1856, syttyi perimmyyskiista, johon britit sotkeutuivat ja joka päättyi maan jakautumiseen Omanin ja Sansibarin sulttaanikuntiin vuonna 1961. 1800-luvun loppupuolella Omanin sulttaanin vaikutusvalta ei enää ulottunut Masqatista rannikolla maan sisämaahan, jota johti ibadilainen imaami. Vuonna 1932 valtaan nousi sulttaani Said bin Taimur, joka pyrki vähentämään ulkomaailman vaikutusta maassa eristäytymällä. Masqat rajoitettiin sen vanhojen kaupunginmuurien sisälle, jonka portit lukittiin öiksi. Kaupungin ainoa nykyaikainen terveydenhuoltopalvelu oli pitkään lähetyssaarnaajien vuonna 1893 perustama sairaala.
Omanin ensimmäiset öljylöydöt tehtiin 1962 ja merkittävä vientituote siitä tuli seuraavan vuosikymmenen aikana. Sulttaani syrjäytettiin verettömässä vallankaappauksessa vuonna 1970, jolloin valtaan nousi tämän länsimaalaisen koulutuksen saanut poika Qaboos bin Said. Vallanvaihdoksen jälkeen maa ja Masqat alkoivat viimein nykyaikaistua ja esimerkiksi vasta tällöin Masqat ja Matrah liitettiin yhteen nykyaikaisilla teillä ja sittemmin ne ovat kasvaneet yhteen luoden nykyisen kaupungin.
Masqatin kuvernementti ja sen piirikunnat
Kuvernementti rajautuu pohjoisessa Omaninlahteen, kaakossa aš-Šarqiyyan eteläiseen, etelässä aš-Šarqiyyan pohjoiseen ja ad-Dalhiliyyan, sekä lännessä al-Batinan eteläiseen kuvernementtiin.
Piirikuntatasolla (wilaya) Masqatin kuvernementti jakautuu kuuteen aluehallinnon toisen tason hallintoalueeseen eli wilayaan (wilāyah): Amrat (al-Amrat), Bawshar, Masqat, Matrah, Qurayyat ja Seeb. Näiden pinta-ala ja väkiluku käy ilmi oheisesta taulukosta. Omanilaisten suosimia piirikuntia ovat al-Amrat, Qurayyat ja Seeb; Masqat, Mutrah ja Bawshar ovat puolestaan väestöltään ulkomaalaisenemmistöisiä. Väestönlaskentojen (2003 & 2010), ja Omanin poliisin väestökirjanpidon välillä on ilmeisesti joitain eroja, joka käy ilmi ulkomaalaisvaltaisten vilajetien väkiluvun suurena muutoksena.
Omanin pääkaupunkiseudun eli Masqatin kuvernementin tunnetut nähtävyydet sijaitsevat tosiasiallisesti useassa eri piirikunnassa (kaupungissa), eivät vain asukasluvultaan ja pinta-alaltaan pienessä hallinnollisessa pääkaupungissa (Masqat). Sulttaanin hallintopalatsi (Qasr Al Alam), osa linnoituksista ja Sulttaanin sotavoimien museo sijaitsevat Masqatissa. Satama ja kauppakujat (souk) sijaitsevat naapurikaupunki Matrahissa. Sulttaani Qaboosin suurmoskeija ja oopperatalo sijaitsevat tätä lännempänä Bawsharissa. Sulttaani Qaboosin yliopisto ja Masqatin kansainvälinen lentoasema (IATA-koodi MCT) sijaitsee Seebin (as-Sib) kaupungissa, noin 30 km länteen sulttaanin hallintopalatsista Masqatin keskustassa.
thumb|600px|center|Panoraamakuva Masqatin kuvernementista (2013). Kuva on Masqatin suurkaupunkialueelta. Kuvan vasemmassa laidassa näkyy [[Bawsharin kaupungissa sijaitseva Sulttaani Qaboosin suuri moskeija. Oikeassa laidassa ehkä osin Matrahin kaupunkia?). ]]
Väestö
Masqatin kuvernementin väkiluku oli vuonna 2013 yhteensä 1 155 861, joista Omanin kansalaisia oli 39,1 %. Kaupungissa asuu useita eri etnisiä vähemmistöjä, kuten balucheja, persialaisia, hindulaisia ja sansibarilaisia. Talouden ja hallinnon keskittyminen Masqatiin on johtanut väestönliikkeeseen maaseudulta pääkaupunkiin, mikä on osaltaan asettanut paineita työmarkkinoille ja palveluille.
Víkingur Ólafsson
Víkingur Heiðar Ólafsson (s. 14. helmikuuta 1984 Reykjavík) on islantilainen pianisti. Hän sai Haukan ritarikunnan ristin vuonna 2017.
Cacaopera (kunta)
Cacaopera on kunta Morazánin alueella El Salvadorissa. Cacaopera sijaitsee valtion koillisosissa. Vuoden 2007 väestönlaskennassa siellä oli 10 943 asukasta.
Víkingur Ólafsson
Víkingur sai mainetta Deutsche Grammophon -levymerkille tekemillään kahdella albumilla, jotka koostuivat Philip Glassin ja Johann Sebastian Bachin sävellyksistä. Bach-levytys toi vuonna 2019 Vikingurille BBC Music Magazine -palkinnot sekä "parhaasta instrumentaalisesta" albumista että kaikkiaan parhaasta "vuoden albumista". Glass-levytyksen ansiosta New York Times vertasi Víkinguria Glenn Gouldiin. Myös Gramophone- ja Le Monde -lehdet antoivat ylistävät arviot.
Cacaopera (kunta)
Cacaoperan lähistöllä puhuttiin aiemmin cacaoperan kieltä, joka on nyt kuitenkin hävinnyt.
Víkingur Ólafsson
Víkingurille henkilökohtaisesti tärkeä paikka on Reykjavíkin Harpa-keskus, jonka konserttisalin avajaistilaisuudessa hän esiintyi vuonna 2011. Hän on kantaesittänyt paikassa useita teoksia ja on esiintynyt siellä usein Islannin sinfoniaorkesterin kanssa. Víkingurin järjestämä vuosittainen kamarimusiikkifestivaali "Reykjavík Midsummer Music" käynnistettiin Harpassa vuonna 2012.
Víkingur tapasi säveltäjä Philip Glassin henkilökohtaisesti ensimmäisen kerran vuonna 2014. Muita nykysäveltäjiä, joiden kanssa Víkingur on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Mark Simpson, Daníel Bjarnason, John Adams ja Sauli Zinovjev.
Shoham
Shoham on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1993 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 20 990.
Maantiede
thumb|vasen|Paikallinen puisto. Shoham sijaitsee Israelin keskiosassa suurin piirtein Tel Avivin ja Jerusalemin kaupunkien puolimatkassa. Kaupungin vieressä sijaitsee Ben Gurionin kansainvälinen lentoasema.
Historia
Shoham on perustettu moniin muihin kaupunkeihin verrattuna vasta melko hiljattain vuonna 1993. Sittemmin kaupunki on kasvanut nopeasti. Kaupungin suunnittelua on kuvailtu ympäristöpainoitteiseksi. Se sisältää esimerkiksi puistoaluetta, jonka keinokastelussa on huomioitu veden säästäminen. Shohamissa järjestetään vuosittain esimerkiksi taidefestivaali ja Jitzhak Rabinin mukaan nimetty maastopyöräkisa.
Kimméria
Kimméria on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Xánthin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 644 (vuonna 2011).
Aleksei Kudašov
Aleksei Kudašov (, s. 21. heinäkuuta 1971 Elektrostal, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi uransa aikana Neuvostoliiton, Venäjän, Saksan ja Suomen pääsarjoissa sekä kaksi kautta Pohjois-Amerikassa. NHL-pelejä hänelle kertyi 25. Hän voitti DEL-liigan, Venäjän superliigan ja KHL:n mestaruuden. Kudašov edusti Venäjää kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa ja yksissä olympialaisissa. Neuvostoliitolle hän oli voittamassa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta ja kahta alle 20-vuotiaiden MM-pronssia.
Ura
Kaudella 1997–1998 Kudašov kiekkoili SM-liigassa Turun palloseurassa, jossa hän oli voittamassa EHL mestaruutta. Seuraavalle kaudella hän palasi takaisin Venäjälle Ak Bars Kazaniin. Vuoden Kazanissa olon jälkeen Kudašov siirtyi Moskovan Dynamoon. Ensimmäinen kausi Dynamossa toi Venäjän superliigan mestaruuden. Kudašov kiekkoili Dynamossa yhteensä 5 kautta, kunnes kesken kauden vaihtoi seuraa Dynamon paikallisvastustajaan TsSKA Moskovaan. TsSKA:n jälkeen hän pelasi hetken vielä kolmannessa Moskovan alueen joukkueessa Himikissä, mutta ottelut eivät sujuneet ja seuranvaihto oli jälleen ajankohtainen. Himikistä kesken kauden Kudašov siirtyi HK Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän toimi kaudella 2008–2009 joukkueen kapteenina. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi HK MVD:hen ja seuraavaksi kaudeksi OHK Dinamo Moskovaan, joka perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä HK MVD ja HK Dinamo Moskova.
Kudašovin uran viimeinen kausi oli 2011–2012, jolloin hän oli voittamassa Dinamo Moskovalle KHL:n mestaruutta, Gagarin Cupia. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa ja siirtyvänsä Atlantin apulaisvalmentajaksi.
Kudašov on edustanut Venäjän maajoukkuetta kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa (1998, 1999 ja 2000), sekä Lillehammerin olympialaisissa vuonna 1994.
Saukkonen
Saukkonen voi tarkoittaa seuraavia:
Hacienda (kaupunki)
Hacienda (myös Hearst) on aavekaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee Pleasantonista etelään Western Pacific Railroadilla. Juna-asema toimi La Hacienda del Pozo de Verona -maatilana, jonka omisti Phoebe Hearst.
Burdurin maakunta
Burdurin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 256 898 vuonna 2014.
Maakunnan pääkaupunki on Burdur (75 460 as., 31.12.2014 arvio). Muista kaupungeista suurin on Bucak (43 282 as.).
Hans Kutter
thumb|Hans Kutter Hans Kutter (29. helmikuuta 1904 Jyväskylä – 10. tammikuuta 1984 Helsinki ) oli suomalainen toimittaja ja elokuva- sekä teatterikriitikko. Hän toimi Hufvudstadsbladetin elokuvakriitikkona 1936–1946 ja teatterikriitikkona 1946–1969.
Kutter oli perustamassa Suomen ensimmäistä elokuvakerhoa Filmistudio Projektiota syksyllä 1934.