cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zurine Eciolaza
Kilpaura
2005 maaliskuussa Eciolaza saavutti uransa viidennen Espanjan mestaruuden kevytsarjassa. Kesällä hän sijoittui 5–8 parhaan joukkoon Bulgarian EM-kisoissa. Eciolaza otteli elokuussa Japanissa yhden erikoisottelun Jelena Vorobyevaa vastaan, joka päättyi tasapeliin. Eciolaza saavutti vielä loppuvuodesta toistamiseen MM-pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Natsumi Iwain.
2006 hän otteli kotimaassaan järjestetyissä EM-kisoissa, jossa Eciolaza eteni loppuotteluun saakka. Hän kuitenkin hävisi mestaruuskamppailun Ewa Pawlikowskalle ja sijoittui hopealle.
2007 Eciolaza kohtasi urallaan kolmannen kerran Pawlikowskan EM-kisojen loppuottelussa. Kreikassa käyty turnaus päättyi edellisen vuoden tapaan EM-hopeaan. Myös MM-kisoissa Eciolaza saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Miruyo Itolle.
2008 EM-kisat järjestettiin uudelleen Espanjassa, jossa Eciolaza onnistui saavuttamaan uransa kolmannen mestaruuden voitettuaan loppuottelussa ensimmäistä kertaa Ewa Pawlikowskan.
Vennesla
Vennesla on Norjan kunta Länsi-Agderin läänissä. Se on sisämaakunta, jonka rajanaapureita ovat etelässä Kristiansand, lännessä Songdalen ja Marnardal, pohjoisessa Evje og Hornnes sekä idässä Iveland ja Birkenes. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Venneslan kunnassa oli 13 756 asukasta.
Historia
Kunnan väkiluku kasvoi voimakkaasti ensimmäisen maailmansodan jälkeen, koska kunnan useat teollisuusyritykset tarvitsivat paljon työvoimaa.
Nykyinen Venneslan kunta perustettiin 1964, jolloin siihen liittyivät silloiset Hægelandin ja Øvrebøn kunnat.
Elinkeinoelämä
Kunnassa on kaksi rautatieasemaa. Pääasema Vikeland Sørlandsbanenin varrella tarjoaa yhteydet Stavangeriin, Kristiansandiin, Arendaliin ja Osloon, joskaan siellä ei ole lipunmyyntiä. Sen lisäksi kunnassa on nyttemmin lakkautettu Grovanen asema, joka oli aikoinaan Setesdalbanenin pääteasema 2 km keskustasta pohjoiseen.
Kapearaiteinen museorautatie Setesdalbanen tarjoaa matkailijoille museojuna-ajeluja Grovanesta Røyknesin asemalle huhti-joulukuussa.
Media
Venneslassa ilmestyy paikallislehti Vennesla Tidende.
Messukylän kirkko
Messukylän kirkko on luterilainen kirkko Tampereella. Se on Messukylän kaupunginosan kahdesta kirkosta uudempi. Puhtaaksi muurattu tiilikirkko rakennettiin korvaamaan huonokuntoinen Messukylän vanha kirkko, ja se valmistui vuonna 1879.
Messukylän uudessa kirkossa on keskuslämmitys ja istumapaikat 790 hengelle. Kirkon vuodelta 1888 peräisin oleva alttaritaulu on nimeltään Kanaanilainen vaimo, ja sen tekijä on Alexandra Frosterus-Såltin. Kirkon kahdesta kellosta toinen on vuodelta 1839 ja toisen valmistusvuosi on tuntematon.
Kirjailija Kalle Päätalo on haudattu kirkon vieressä sijaitsevalle hautausmaalle. thumb|250px|right|Messukylän kirkon sankarihaudat Kesken jos kalpamme katkeaa ja kentälle jäämmekin kerran, täys onni on sen joka maataan saa ees palvella hivenen verran
Bilal ibn Rabah
Bilal ibn Rabah (k. 641) oli abessinialaistaustainen orja, joka tuli sittemmin tunnetuksi yhtenä Muhammadin seuraajista. Hänestä tuli ensimmäinen muessin, kun Muhammed valitsi hänet antamaan islamin mukaiset rukouskutsut Medinassa.
Bilal Ibn Hishamin elämäkerrassa
Bilal ibn Rabah oli abessianalaistaustainen, mutta hän syntyi orjana Mekassa. Bilalin isä oli Rabah ja äiti Hamama. Hänen omistajansa kuului samaan Quraiš-heimoon Muhammadin kanssa, tosin eri klaanin kautta. Bilalista kerrotaan ensimmäisen kerran Ibn Hishamin Muhammed-elämäkerrassa 800-luvun alussa.
Hisham kirjoittaa, että kun islam alkoi Muhammedin vaikutuksesta levitä Mekassa asuvat quraišlaiset alkoivat ahdistaa niitä, jotka kääntyivät islamiin. "Jokainen alaheimo kävi omien muslimiensa kimppuun. He vangitsivat heikkoja muslimeita ja pieksivät heitä, pitivät nälässä ja janossa ja piinasivat Mekan keskipäivän helteellä."
Bilalille sanottiin: "Tässä sinun on oltava, kunnes kuolet tai kiellät Muhammedin ja palvot Allatia ja al-Uzzaa"
Bilal vastaasi ahdingossaankin: "Yksi! Yksi!"
Ibn Hisham kertoo toisenkin tarinan Bilalista, missä tapahtumapaikkana on nyt Medina. Muhammed antoi Bilalin tehtäväksi esittää rukouskutsut, kun niitä koskeva ilmestys oli saapunut, sillä Bilalilla oli Muhammedin mukaan kantava ääni. Myöhemmin on lisätty, että Bilal sai tehtävänsä ilmeisesti myös melodisen äänensä ansiosta. Sittemmin hän otti osaa muslimien Syyrian valloitukseen ja eli siellä lopun ikänsä. Hänellä on oma pyhättönsä hautausmaalla Damaskoksessa.
Merkitys
Bilalia on luonnehdittu tunnetuimmaksi afrikkalaiseksi muslimiksi. Hänen mukaansa on nimetty esimerkiksi useita järjestöjä. Yhdysvalloissa lähinnä afroamerikkalaisten keskuudessa toimivan Nation of Islamin johdossa vuoteen 2008 toiminut Warith Din Muhammad kutsui järjestön jäseniä "Bilalisteiksi" ja vaihtoi järjestön julkaiseman lehden nimeksi Bilalian News.
Historiallisuus
Bilalin historiallisuus perustuu ainoastaan Ibn Hishamin elämäkertaan, jossa hänestä kerrotaan edellä esitetyt kaksi tarinaa. Aikalaistietojen täydellisen puuttumisen takia häntä on muiden Muhammedin seuralaisten tavoin pidetty myös arabien tarinaperinteen luomana fiktiivisenä hahmona.
Pavel Rybalko
pienoiskuva|Pavel Rybalko vuonna 1938. Pavel Semjonovitš Rybalko (, 4. marraskuuta 1892 – 19. helmikuuta 1948) oli neuvostoliittolainen panssarijoukkojen marsalkka ja panssarijoukkojen komentaja puna-armeijassa toisen maailmansodan aikana. Hän oli pätevä panssarisodan suunnittelija ja perusti erilliset panssarivaunuyksiköt.
Toisen maailmansodan aikana
Hänen komentamiaan joukko-osastoja olivat:
Hänet palkittiin Neuvostoliiton sankarin arvonimellä.
Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Rybalko toimi lyhytaikaisesti ennen kuolemaansa kaikkien mekanisoitujen neuvostojoukkojen komentajana.
Vakavaraisuus
Vakavaraisuus (soliditeetti) tarkoittaa yrityksen rahoitusrakenteen terveyttä siten, ettei vieraan pääoman osuus ole hallitseva. Vakavaraisuudessa on kyse yrityksen mahdollisuuksista selviytyä taloudellisista velvoitteistaan pitkällä aikavälillä. Vakavaraisuuteen kuuluu yrityksen tappiosietokyky ja mahdollisuus lisävelanottoon.
Vakavaraisuutta voidaan mitata alla esitetyillä tavoilla.
Staattinen vakavaraisuus
Staattisia vakavaraisuuden mittareita ovat omavaraisuusaste ja nettovelkaantumisaste. Kumpikin mittaa yrityksen pääomarakennetta eli velan määrää suhteessa muuhun pääomaan. Staattiset mittarit lasketaan tietyn hetken taseesta.
Nettovelkaantumisaste (gearing) tarkoittaa korollisen nettovelan suhdetta omaan pääomaan. Nettovelkaantumisaste mittaa velkaisuutta.
Dynaaminen vakavaraisuus
Suhteellinen velkaantuneisuus on dynaaminen vakavaraisuuden mittari. Se tarkoittaa velan määrää suhteessa liikevaihtoon. Arvioinnin kohteena on yrityksen tuottojen riittävyys luottojen hoitoon.
Suhteellinen velkaantuneisuus sopii mittariksi myös yrityksille, joilla omaa pääomaa ei ole tai sitä on hyvin vähän. Tälloin staattiset mittarit eivät anna järkeviä arvoja.
Takaisinmaksukyky
Takaisinmaksukyky tarkoittaa yrityksen kykyä selviytyä vieraan pääoman maksuvelvoitteista tulorahoituksen avulla. Jos yritys selviytyy helposti vieraan pääoman maksuvelvoitteista, sen maksukyvyttömyysriski ja konkurssiuhka ovat pieniä niin kauan kuin tulorahoitus pysyy hyvänä. Riski ja uhka kasvavat olennaisesti, jos tulorahoituksessa on paljon vaihtelua.
Tulorahoituksen riittävyyttä voi arvioida myös käyttämällä kassavirtaa. Positiivinen kassavirta ei kuitenkaan ole takuu siitä, ettei yritys olisi lähellä maksukyvyttömyyttä.
Dogofry
Dogofry on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Sahelin kanavan varrella 60 kilometriä Nionosta pohjoiseen. Kunnassa on 34 100 asukasta (vuonna 2009).
Dogofryn kunta rajoittuu lounaassa Nionon piirin Sokolon, kaakossa Diabalyn ja idässä Nampalarin kuntiin, lännessä Koulikoron alueen Naran piirin Guirén kuntaan ja pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, dogoneja, maureja, soninkeja, bozoja ja belloja. Tärkeimmät kielet ovat bambara, fulani ja vähemmässä määrin tamašek.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Banamban kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Dogofryn kautta kulkee Nionosta pohjoiseen johtava maantie RN33. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Adyge mak
Adyge mak (Адыгэ макъ, ”Adygen ääni”) on Adygeiassa Venäjällä ilmestyvä adygenkielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1923. Vuodesta 1926 lähtien se ilmestyi nimellä Adyge pseuk (”Adygeian elämä”), myöhemmin niminä olivat Guptše-uat (”Sirppi ja vasara”) ja Kolhoz byrak (”Kolhoosielämä”). Aluksi lehteä painettiin arabialaisella ja vuodesta 1927 latinalaisella kirjaimistolla. Vuodesta 1938 lähtien se ilmestyi kyrillisellä kirjaimistolla nimellä Sotsialistitšeske Adygei (”Sosialistinen Adygea”). Lehden toimitus työskenteli vuoteen 1936 saakka Krasnodarissa ja sen jälkeen Maikopissa.
Adyge mak ilmestyy viidesti viikossa 4 000 kappaleen painoksena. Sen teemoja ovat Adygeian tasavallan yhteiskuntaelämä, talous ja politiikka sekä adygejen historia, kieli ja kulttuuri. Neljästi vuodessa toimitus julkaisee yhteisen numeron muissa adygetasavalloissa ilmestyvien Adyge psalen (Naltšik) ja Tšerkes heku (Tšerkessk) -lehtien kanssa.
Skatoli
Skatoli eli 3-metyyli-indoli (C9H9N) on lievästi myrkyllinen orgaaninen yhdiste. Skatoli on puhtaana aineena valkoista, kiteistä ja epämiellyttävän hajuista, ja se tummuu ilman ja valon vaikutuksesta. Skatoli liukenee kuumaan veteen, asetoniin, kloroformiin, etanoliin, eetteriin ja bentseeniin.
Skatoli on merkittävä ulosteiden hajun aiheuttaja, sitä muodostuu nisäkkäiden ruoansulatuskanavassa mikrobien hajottaessa tryptofaanin ensin indoliksi ja siitä edelleen skatoliksi. Hyvin pieninä konsentraatioina sillä on kuitenkin miellyttävä tuoksu ja sitä on aromiaineena useissa tuoksuvissa kukissa ja eteerisissä öljyissä. Sitä käytetään myös esimerkiksi hajusteiden ainesosana.
Skatolia esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Kristian Trapp
thumb|Kristian Trapp, tuntemattoman taiteilijan tekemä [[Miniatyyrimaalaus|miniatyyrimuotokuva.]] Christian (Kristian) Trapp (27. elokuuta 1769 Turku – 18. toukokuuta 1841 Turku) oli suomalainen kauppias, joka oli vuoden 1809 Porvoon valtiopäivillä porvarissäädyn puhemiehenä. Hän oli Turun johtavia porvareita.
Elämäkerta
Trappin suku tuli Tallinnasta Turkuun vuonna 1722 ja toimi kauppiaina ja valtiopäivämiehinä useassa polvessa. Kristian Trappin isä Kristian Trapp vanhempi harjoitti monipuolista liiketoimintaa, johon kuului muun muassa laivanvarustusta ja merkittävä tupakkatehdas. Hänen äitinsä oli Margaretha Christina Ingman. Nuorempi Trapp sai porvarinoikeudet vuonna 1791 ja perusti yhdessä isänsä kanssa Chr. Trapp & Co. -liikkeen, jonka johto siirtyi hänelle vuonna 1800. Vaikka suvun omaisuus hajautuikin perinnönjaoissa, Trapp peri isältään poikkeuksellisen suuromaisuuden, mukaan lukien enemmistön tupakkatehtaan osakkeista sekä kaupungin arvokkaimpana pidetyn yksityistalon. Tupakkatehdas ja talo tuhoutuivat Turun palossa vuonna 1827, mutta Trapp sai pian liiketoimintansa elvytettyä. Arkkitehti Charles Bassi suunnitteli hänelle uuden talon tuhoutuneen tilalle eli nykyisen Trappin talon, joka valmistui vuonna 1830. Trapp toimi myös Turun jälleenrakennuskomitean puheenjohtajana.
Trapp kuului Turun kaupunginvanhimpiin ja hänet valittiin kaupungin ensimmäiseksi edustajaksi Porvoon valtiopäiville vuonna 1809. Hänet nimitettiin porvarissäädyn puhemieheksi, ja valtiopäivien loppuvaiheessa hän toimi lisäksi Turkuun sijoitetun kansliajohtokunnan puheenjohtajana. Valtiopäivien päätyttyä hänet palkittiin toiminnastaan kauppaneuvoksen arvonimellä.
Trappin puoliso vuodesta 1791 oli Anna Sofia Lundgren (k. 1827). Heidän lapsiaan olivat isänsä liiketoimintaa jatkanut samanniminen kauppaneuvos Kristian Trapp sekä senaattorit Carl Wilhelm Trapp ja Robert Trapp, joka aateloitiin vuonna 1868 nimellä von Trapp.
Muuta
Trappin hahmo on kuvattu Helsingin Säätytalon julkisivussa olevaan Emil Wikströmin veistokseen Aleksanteri I ja Porvoon valtiopäivät 1809.
Asa Griggs Candler
thumb|Asa Griggs Candler Asa Griggs Candler (30. joulukuuta 1851 Villa Rica, Georgia, Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1929 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti The Coca-Cola Companyn Atlantassa 1892. Hänen johdollaan Coca-Colasta tuli tunnettu. Hän toimi myös Atlantan kaupungin pormestarina vuosina 1916–1919. Hän myi Coca-Cola Companyn 25 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla vuonna 1919. Myöhemmin hän lahjoitti miljoonia dollareita hyväntekeväisyyteen. Hän oli myös pankkiiri.
Maissilapset (elokuva)
Maissilapset on vuonna 1984 tehty kauhuelokuva. Elokuva perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen novelliin. Elokuvan on ohjannut Fritz Kiersch. Elokuva ei ole juuri saanut arvostusta kriitikoiden keskuudessa, ja vielä vähemmän sitä ovat saaneet elokuvan kahdeksan jatko-osaa sekä vuoden 2009 uusintafilmatisointi.
Juoni
Pienessä kylässä on jo viikkoja paistanut aurinko, ja pellot ovat kuivumassa olemattomiin. Maanviljelijät ovat turhaan jo kauan rukoilleet pientäkin sadetta. Eräänä päivänä kylään tulee poikasaarnaaja, joka sanoo vain ihmisveren pelastavan sadon.
Kolme vuotta myöhemmin kylään saapuu nuoripari, ja he ajavat vahingossa lapsen päälle. Ruumista tutkiessaan he huomaavatkin lapsen kaulassa syvän haavan, joka on puhkaissut kaulasuonet. Maissilapset sieppaavat naisen, ja tämän mies lähtee perään. Mies pelastaa vaimonsa kuolemalta ja tuhoaa maissipellon.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Tämä on luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksen edustajista.
Kausi 1974–1978
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1974–1978: Viralliset edustajat
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kausi 1978–1982
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1978–1982: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Kausi 1982–1986
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1982–1986: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Pappisedustajat
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Kausi 1986–1988
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1986–1988: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kausi 1988–1992
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1988–1992: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Pappisedustajat Maallikkoedustajat
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kuusaa (Haapajärvi)
Kuusaa on noin 250 asukkaan ja alle sadan talouden kylä Haapajärven kaupungissa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Se sijaitsee Kuusaanjärven rannalla kantatien 58 varrella noin 22 kilometrin päästä Haapajärven keskustaajamasta Kärsämäen suuntaan.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 1992–1996
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1992–1996: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Kuusaa (Haapajärvi)
Kuusaan kylässä on SRK:n Kallion leirikeskus sekä vanhustenkoti ja muutama muu pienyritys. Kuusaalla on myös suuri suo, Hankilanneva, jonka Vapo Oy valjasti aikanaan turvetuotantoon. Turvetuotanto on sittemmin loppunut, ja alue on nykyisin laajalti viljelyskäytössä. Nuijunjärvi on alueen merkittävä lintujärvi. Nuijunjärvi on kunnostettu kosteikoksi, Haapajärven Pohjoisen metsästysseuran hankkeella. Kuusaan ala-aste lakkautettiin vuonna 2006, ja koulurakennus on helmikuussa 2007 siirtynyt kyläyhteisön omistukseen. Kyläntalossa (Eurola) järjestetään nykyisin kylää aktivoivaa toimintaa. Eurolan kunnostukseen saatiin rahoitus vuonna 2011. Talo maalattiin kauttaaltaan ulkoa ja sisältä ja keittiö remontoitiin kokonaan (2012). Kylä kehittyy edelleen, sillä kylälle on muuttanut jälleen (2011) perhe Oulusta. Uudistalo rakennetaan nelilapsiselle perheelle vuonna 2012. Jokelan kylään nousee samaan aikaan kaksi uutta omakotitaloa.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 1992–1996
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Pappisedustajat Maallikkoedustajat
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kausi 1996–2000
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 1996–2000: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kausi 2000–2004
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Kausi 2004–2008
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 2004–2008: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Pappisedustajat
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Espoon hiippakunta
Kausi 2008–2012
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 2008–2012: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Kausi 2012–2016
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 2012–2016: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Yhdysvaltalainen kulttuuri
thumb|[[Michael Jackson vuonna 1984.]] Yhdysvaltalainen kulttuuri on länsimainen kulttuuri, joka perustuu vanhoihin eurooppalaisiin kulttuureihin.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2012–2016
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Yhdysvalloissa tunnetaan käsite amerikkalainen unelma, ajatus maasta joka tarjoaa yhtäläiset menestymisen mahdollisuudet jokaiselle hänen kykyjensä ja saavutuksiensa mukaisesti, sosiaalisesta luokasta tai syntyperästä huolimatta. Yhdysvaltalaisen unelman juuret voidaan nähdä jo Yhdysvaltain perustuslaissa, jonka mukaan kaikilla ihmisillä on yhtäläinen oikeus ”vapauteen ja onnellisuuden tavoitteluun”.
Yhdysvaltain kulttuurissa on huomattavia alueellisia eroja, vaikka sisäinen muuttoliike on voimakasta. Maan koillisosa on tiheästi asuttua ja kaupungistunutta. Keskilänsi on maanviljelysaluetta, ja alueen auto- ja terästeollisuus on taantunut. Lännen avariin maisemiin liittyy kansallisia myyttejä individualismista ja yksilön rajattomista mahdollisuuksista. Etelän valtiot on yhdistetty orjuuteen ja mustan väestön kansalaisoikeustaisteluun, mutta niitä leimaavat myös aurinkoinen ilmasto ja eläkeläisten yhteisöt. Kalifornian ja maan lounaisosien erityispiirteitä ovat espanjankielinen kulttuuri ja paikalliset ruokalajit.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2012–2016
Porvoon hiippakunta
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Villin lännen historia rikollisineen, pyssysankareineen, intiaaneineen ja karjapaimenineen on osa americanaa eli yhdysvaltalaista kansallisromantiikkaa.
Musiikki
thumb|Amerikkalaisen jazzin ”suurlähettiläs” [[Louis Armstrong.]]
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2012–2016
Lapuan hiippakunta
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Musiikki
Monet musiikinlajit, kuten blues ja jazz, kehittyivät Yhdysvalloissa afroamerikkalaisen väestön perinteistä. Maata voi pitää myös rock and rollin ja osittain myös pop-musiikkikulttuurin kehtona. Nashville on country-musiikin keskus. 1980-luvulla näki päivänvalon hip hop -musiikki, joka syntyi New Yorkissa.
Myytävänä!
Myytävänä! on Sielun Veljien kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1989.
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Musiikki
Elvis Presleyn levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli miljardi kappaletta. Tämä tekee hänestä kaikkien aikojen myydyimmän artistin. Eniten American Music Awards -nimityksiä on saanut Mariah Carey, Whitney Houston, Michael Jackson, Eagles ja Janet Jackson. Muita kymmeniä miljoonia myyneitä ovat muun muassa Madonna, Billy Joel, Kiss, Aerosmith ja Metallica.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2012–2016
Helsingin hiippakunta
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Musiikki
Kun brittiläisen musiikkilehden asiantuntijat asettivat vuonna 2008 maailman sinfoniaorkesterit paremmuusjärjestykseen, 15 parhaan joukossa oli kuusi yhdysvaltalaista orkesteria: Chicagon, Clevelandin, Los Angelesin, Bostonin, New Yorkin ja San Franciscon sinfoniaorkesterit. Yhdysvalloissa on 135 oopperataloa, joista vanhin ja suurin on New Yorkissa sijaitsevat Metropolitan-ooppera.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2012–2016
Espoon hiippakunta
Kari Vahtiala
Kari Vahtiala (s. 13. toukokuuta 1957, Kokkola) on suomalainen kosketinsoittaja ja pianisti.
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Elokuva ja televisio
Yhdysvalloilla on ollut merkittävä rooli elokuvan historiassa. Ranskalaisten Lumièren veljesten ohella Thomas Edison kehitti varhaista tekniikkaa, ja 1920-luvulla suuret tuotantoyhtiöt (Paramount Pictures, Warner Bros., RKO Pictures, 20th Century Fox ja Metro-Goldwyn-Mayer) loivat pohjan varsinaiselle elokuvateollisuudelle. Saman vuosikymmenen kuluessa Hollywoodista tuli elokuvan pääkaupunki, ja äänielokuva vakiinnutti asemansa osittain Warner Brothersin ponnistelujen ansiosta. John Waynestä tuli 1940- ja 1950-luvulla kansallisen itseluottamuksen vertauskuva. Marilyn Monroeta on sanottu maailman tunnetuimmaksi filmitähdeksi. Walt Disneyn maailmankuulujen piirroselokuvien, sarjakuvien ja näytelmäelokuvien ympärille on kasvanut kokonainen mediaimperiumi. 2010-luvulla Yhdysvalloissa tuotetaan maailman kolmanneksi eniten elokuvia Intian ja Nigerian jälkeen.
Vihreä miesliike
Vihreä miesliikkeen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin tutkija ja kolumnisti Jukka Relander. Ensimmäisen vuoden hallituksen muodostivat lisäksi Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri, miestutkija Pasi Malmi, dosentti Tapani Hietaniemi ja opiskelija Aleksi Mäntylä. Vuoden 2010 hallitukseen ja puheenjohtajistoon otettiin nainen, Hanna-Kaisa Lähde.
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Elokuva ja televisio
Yhdysvaltalaisia elokuvia ja televisio-ohjelmia voi nähdä lähes missä tahansa. Kun inflaatio otetaan huomioon, Yhdysvaltain elokuvahistorian taloudellisesti menestyneimmät elokuvat ovat Tuulen viemää (1939), Avatar (2009) Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo (1977), The Sound of Music (1965), E.T. – The Extra Terrestrial (1982), Kymmenen käskyä (1956), Titanic (1997), Tappajahai (1975), Tohtori Živago (1965), Manaaja (1973) ja Lumikki ja seitsemän kääpiötä (1937). Yhdysvaltalainen Walt Disney kehitti piirrettyjä merkittävästi.
American Film Instituten vuonna 2007 valitsemat parhaat yhdysvaltalaiset elokuvat ovat Citizen Kane (1941), Kummisetä (1972), Casablanca (1942), Kuin raivo härkä (1980), Laulavat sadepisarat (1952), Tuulen viemää (1939), Arabian Lawrence (1962), Schindlerin lista (1993), Vertigo – punainen kyynel (1958) ja Ihmemaa Oz (1939).
Kuvataide ja arkkitehtuuri
1800-luvun taidemaalareista tunnetuin on Thomas Eakins, joka maalasi realistisia sisä- ja ulkokuvia amerikkalaisesta arkielämästä. Eurooppalaista modernia taidetta esiteltiin Yhdysvalloissa laajassa näyttelyssä, joka kiersi New Yorkissa, Bostonissa ja Chicagossa vuonna 1913. Näyttely rohkaisi myös paikallisia taiteilijoita kuten Georgia O'Keeffe kokeilemaan uusia taidemuotoja. Yhdysvalloissa syntyi uusia taidesuuntia kuten Jackson Pollockin ja Willem de Kooningin edustama abstrakti ekspressionismi ja Andy Warholin poptaide. Monet modernin arkkitehtuurin suuret nimet ovat amerikkalaisia Frank Lloyd Wrightistä Frank Gehryyn.
Vihreä miesliike
Yhdistys julkaisi 12. huhtikuuta 2010 myös miespoliittisen ohjelman, jonka tavoitteena on sukupuolten tasa-arvon edistäminen miesten tasa-arvo-ongelmia korjaamalla.
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Kirjallisuus ja filosofia
thumb|Kirjailija [[Jack Kerouac oli yksi tunnetuimmista beat-sukupolven kirjailijoista.]]
Itsenäinen, eurooppalaisesta kirjallisuudesta erkaantunut yhdysvaltalainen kirjallisuus kehittyi 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. 1800-luvun merkittävimpiä kirjailijoita olivat Edgar Allan Poe (1809–1849), James Fenimore Cooper (1789–1851) ja Herman Melville (1819–1891). Humoristista tyyliä kehitti Missourissa syntynyt Mark Twain (1835–1910), joka oli ensimmäisiä itärannikon ulkopuolella syntyneitä suuria kirjailijoita. Myös William Sydney Porter (1862–1910) eli O. Henry oli kiinnostunut etäisten paikkojen elämästä ja murteista.
1900-luvulla Yhdysvaltain kirjallisuuden merkitys maailmankirjallisuudessa kasvoi. Tällöin oli vallalla yhteiskunnallinen kirjallisuus, jota edustivat Theodore Dreiser (1871–1945), Jack London (1876–1916), Upton Sinclair (1878–1968) ja Sherwood Anderson (1876–1941). Maailmansotien välisen ajan huomattavimmat nimet olivat Ernest Hemingway (1899–1961) ja William Faulkner (1897—1962). 1930-luvulla astui esiin John Steinbeck (1902–1968) pula-ajan kuvauksillaan. Toisen maailmansodan jälkeen Steinbeck, Faulkner ja Hemingway olivat pitkään Yhdysvaltain kirjallisuuden keskeiset hahmot. Sotien jälkeen näkyviä ovat olleet myös psykosymbolisen realismin edustajat, kuten Saul Bellow (1915–2005), J. D. Salinger (1919–2010) ja Truman Capote (1924–1984). Sotien jälkeen on noussut myös afroamerikkalaisten kirjallisuus, jonka tunnetuimpiin nimiin lukeutuvat James Baldwin, Richard Wright ja Ralph Ellison. 1970-luvulla alkoi postmoderni liike, jonka nimiin kuuluvat muun muassa Thomas Pynchon, Don DeLillo, Paul Auster, Toni Morrison, Philip Roth, Cormac McCarthy, Raymond Carver ja Joyce Carol Oates.
Ralph Waldo Emerson (1803–1882) ja Henry Thoreau (1817–1862) olivat amerikkalaisen filosofian uranuurtajia. Sisällissodan jälkeen Charles S. Peirce (1839—1914), William James (1842–1910) ja John Dewey (1859–1952) olivat johtajia pragmatismin kehittämisessä. 1900-luvulla Willard Van Orman Quine (1908–2000) ja Richard Rorty (1931–2007) kehittivät analyyttistä filosofiaa akateemisissa piireissä.
Ruokakulttuuri
thumb|left|Omenapiirakka on yksi amerikkalaisuuden ikoneista.
Yhdysvaltalaisessa keittiössä alkuperäisasukkaiden ainekset kuten kalkkuna, peruna, maissi ja kurpitsa ovat olennaisia aineita. Myös pikaruuat, kuten nakkisämpylät, hampurilaiset ja ranskanperunat kuuluvat yhdysvaltalaiseen ruokakulttuuriin. Eri kansallisuuksien ruuanvalmistusperinteet sekoittuvat yhdysvaltalaisessa keittiössä, jossa ruokalajit voivat vaihdella jopa eri osavaltioittainkin. Atlantin rannikolla syödään runsaasti mereneläviä, kuten kaloja ja äyriäisiä, kun taas Texasin karjankasvattajat syövät mureaa lihaa. New Yorkissa monilla kansallisuuksilla on omat kaupunginosansa, joista löytyy erilaisia etnisiä ravintoloita mm. kiinalaisia ja italialaisia. New Orleansissa on cajun-keittiön ruoat. Meksikolaisen väestön suuri määrä näkyy yhdysvaltalaisessa keittiössä espanjalaisen ja intiaanien ruokakulttuurin sekoituksena eli meksikolaisen keittiön muodossa. thumb|[[Amerikkalainen jalkapallo on Yhdysvaltain seuratuimpia urheilulajeja.]] thumb|[[Baseball on joukkuepallopeli, joka on erityisen suosittua Amerikassa. Se muistuttaa suomalaista pesäpalloa.]]
Urheilu
Yhdysvaltain suosituimmat joukkuelajit ovat kotimaassa syntyneitä. Kolme suurinta urheilulajia ovat amerikkalainen jalkapallo, baseball ja koripallo. Amerikkalainen jalkapallo on näistä katsotuin. Amerikkalaisen jalkapallon mestaruusottelu, Super Bowl on yksi Yhdysvaltain suurimmista tapahtumista ja Forbes on kutsunut sitä Yhdysvaltain merkittävimmäksi brändiksi. Baseballin pääsarja on MLB ja koripallon NBA. Jääkiekko on suosittua alueellisesti, ja sen pääsarja on NHL. Jokaisessa näistä ammattilaissarjoista on joukkueita sekä Yhdysvalloista että Kanadasta. Suuri osa maailman parhaiten palkatuista urheilijoista on yhdysvaltalaisten joukkuelajien pelaajia.
Vaikka muun maailman valtalaji eurooppalainen jalkapallo on tällä hetkellä yksi suosituimmista lajeista nuorten keskuudessa, se ei ole saavuttanut Yhdysvaltain omaperäisessä urheiluympäristössä laajempaa suosiota. Maa kuitenkin isännöi jalkapallon MM-kisoja vuonna 1994 ja naisten MM-kisoja vuonna 1999 ja 2003. Joukkuelajien rinnalla NASCAR-autoilu on suosittua, ja se onkin amerikkalaisen jalkapallon jälkeen toiseksi seuratuin laji televisiossa. Toinen suosittu autourheilusarja on Indy Racing League, ja sen Indianapolis 500 -tapahtumaa on ajattu vuodesta 1911.
Lacrosse on yksi Yhdysvaltain nopeasti kasvavista urheilulajeista. Yhdysvallat toimii isäntänä myös muille huomattaville urheilutapahtumille muun muassa golfissa ja tenniksessä (US Open). Uinti on maan menestyksekkäimpiä lajeja. Kolme suosituinta lautailuharrastusta – lainelautailu, rullalautailu ja lumilautailu – on luotu Yhdysvalloissa. Niistä järjestetään kansalliset kilpailut ja niiden yhteyteen ovat syntyneet laajat alakulttuurit. Lumilautailu on ainoana näistä kolmesta noussut olympialajiksi.
Yhdysvalloissa on isännöity kahdeksat olympiakisat. Maa on kesäolympialaisissa saavutettujen mitalien maratontaulukon kärjessä ja talviolympialaisten mitalien maratontaulukossa toisena. Uimari Michael Phelps on olympiahistorian eniten kultamitaleita saavuttanut urheilija. Hänellä on 14 kultaa ja yhteensä 16 mitalia. Vähintään 10 mitalia voittaneita yhdysvaltalaisurheilijoita ovat lisäksi yleisurheilijat Ray Ewry, Carl Lewis, ampuja Carl Osburn ja uimarit Jenny Thompson, Dara Torres, Mark Spitz, Matt Biondi, Natalie Coughlin ja Gary Hall Jr.
Urheilulla on merkittävä asema myös yhdysvaltalaisissa yliopistoissa ja collegessa. Vuosittain noin 126 000 urheilijaa saa joko täyden tai osittaisen stipendein opiskeluja varten. NCAA on yliopistourheilun kattojärjestö. Miesten suosituimmat yliopistolajit ovat amerikkalainen jalkapallo, koripallo, yleisurheilu, baseball ja jalkapallo ja naisten koripallo, yleisurheilu, lentopallo, softball ja jalkapallo.
Kansalliset juhlapäivät
Lähde:
Aiheesta muualla
アメリカ合衆国の社会
Oulun yliopiston kirjasto
Oulun yliopiston kirjasto on Oulun yliopistoon kuuluva tieteellinen kirjasto. Kirjasto on yliopiston erillislaitos ja sillä on kolme toimipistettä: Tiedekirjasto Pegasus, Lääketieteen kirjasto ja Sosiaali- ja terveysalan kirjasto (OSAO Kontinkangas). Kirjasto aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1959.
Oulun yliopiston kirjaston kokoelmiin kuului vuoden 2014 lopussa noin 1,6 miljoonaa painettua nidettä, minkä lisäksi kirjastolla oli aineistoissaan runsaasti verkkokirjoja ja elektronisia aikakauslehtiä. Vuodesta 1961 alkaen kirjastolla on ollut osittainen ja 1981 alkaen täydellinen vapaakappaleoikeus, minkä vuoksi kirjasto saa kaikki Suomessa ilmestyneet painatteet paitsi sanomalehdet. Vuonna 1995 kirjasto sai Eurotietokeskus (EDC, European Documentation Centre) -statuksen, joten kirjasto saa käyttöönsä myös kaikki Euroopan unionin viralliset julkaisut joko suomen tai englannin kielellä.
Monitieteisessä kirjastossa on aineistoa yliopiston kaikilta tieteenaloilta. Kirjasto on tutkimuksen ja koulutuksen yhteistyökumppani koko Pohjois-Suomessa. Kirjasto palvelee ensisijaisesti Oulun yliopiston tutkijoita, opettajia ja opiskelijoita, mutta tarjoaa asiantuntevaa kirjasto- ja tietopalvelua myös muille tiedontarvitsijoille.
Kirjaston kokoelmiin kuuluvat kurssikirjat, lainattava kokoelma, käsikirjastokokoelma, EU-kokoelma, varastokokoelmat sekä erikoiskokoelmat. Lisäksi kirjastolla on tiedekuntakirjastojen sekä elektronisen materiaalin kokoelmat ja tietokannat.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2016–2020
Seuraavat henkilöt toimivat kirkolliskokousedustajina kaudella 2016–2020: Viralliset edustajat
Turun arkkihiippakunta
Oulun yliopiston kirjasto
Kirjaston toimipisteissä on asiakkaiden käytettävissä noin tuhat lukupaikkaa, ryhmätyötiloja, tutkijanhuoneita, lukittavia kaappeja, kirjavaunuja, työasemia, kopiokoneita, mikrofilmien luku- ja kopiointilaitteita sekä av-välineitä.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2016–2020
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Pappisedustajat
Kari Vahtiala
Hän alkoi ottaa pianotunteja ollessaan kansakoulun ensimmäisellä luokalla jatkaen myöhemmin Keski-Pohjanmaan Musiikkiopistossa sekä Oulunkylän Pop/Jazz-opistossa.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2016–2020
Oulun hiippakunta
Kari Vahtiala
Vuonna 1984 Kari Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen kappaleellaan ”Annikan uni”, joka sijoittui kolmanneksi. Liikkuipa huhuja, että sävelmää oltaisiin ostamassa elokuvan tunnussäveleksi Hollywoodiin.
Toisen kerran Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen vuonna 1987. Kilpailukappaleeseensa ”Mainingit”, joka tällä kerralla sijoittui toiseksi, hän sai inspiraation mereltä, sillä hän oli erittäin innokas purjehtija.
Säveltämisessä Vahtiala käytti Commodore 64 -tietokonetta, joka jo 1980-luvulla mahdollisti midi-tekniikan avulla musiikin tuottamisen. Ohjelmana siinä oli C-Labin Scoretrack.
Vahtiala on ollut mukana eri rock-yhtyeissäkin, jolla saralla ura alkoi 11-vuotiaana kokkolalaisessa Grafit-yhtyeessä. Hänellä on ollut kiinnityksiä myös Kalevalassa ja Funky Presidentissä.
Musisoinnin ohella Vahtiala on toiminut Musiikki Fazerin ja Kaukomarkkinoiden soitinedustajana. Nykyisinkin musiikin tekemisellä on hänen elämässään merkittävä osa.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista
Kausi 2016–2020
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Espoon hiippakunta
Kausi 2020–2024
Turun arkkihiippakunta
Pappisedustajat
Maallikkoedustajat
Tampereen hiippakunta
Oulun hiippakunta
Mikkelin hiippakunta
Porvoon hiippakunta
Kuopion hiippakunta
Lapuan hiippakunta
Helsingin hiippakunta
Espoon hiippakunta
Jorge López
Jorge López Montaña (s. 19. syyskuuta 1978 Logroño, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kreikkalaista OFI Kreetaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
López on kotikaupunkinsa Logroñésin kasvatti. Hän siirtyi vuonna 1999 Villarrealiin, jossa ensimmäinen kausi päättyi juhlaan joukkueen noustessa maan pääsarjaan Primera Divisióniin. Ensiesiintymisensä Primera Divisiónissa hän teki 10. syyskuuta 2000 ottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän pelasi 35 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Kaudeksi 2003–2004 López siirtyi naapuriseura Valenciaan. Seuraavan kauden hän pelasi lainasopimuksella Mallorcassa ja palasi tämän jälkeen takaisin Valenciaan. Vuodet 2005–2007 hän kärsi vakavista loukkaantumisista ja pelasi ainoastaan 19 ottelua tänä aikana.
López vapautettiin sopimuksestaan kesällä 2007 ja niin hän siirtyi ilmaisella siirrolla Racing Santanderiin. Hän kuului kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, kun se pelasi muun muassa ensimmäistä kertaa eurocup-otteluita karsittuaan UEFA Cupiin.
López siirtyi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneeseen Zaragozaan 3 miljoonan euron siirtokorvauksella 1. syyskuuta 2008. Hän pelasi kauden 38 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia, kun joukkue nousi vuoden tauon takaisin Primera Divisióniin.
Karsta
Karsta on J. Pekka Mäkelän neljäs tieteisromaani. Se ilmestyi vuonna 2009.
Magnus Moan
Magnus Hovdal Moan (s. 26. elokuuta 1983 Lillehammer) on norjalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Moanin vahvuus yhdistetyssä oli hiihto, jonka aikana hän sai yleensä kurottua mäkihypyssä menetettyjä sijoituksia kiinni.