cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saksan jälleenyhdistyminen
Taustaa
Toisen maailmansodan loputtua Saksa jaettiin neljän voittajavaltion miehitysvyöhykkeisiin. Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen ympäröimä pääkaupunki Berliini jaettiin myös neljään miehitettyyn vyöhykkeeseen. Vaikka alkuperäisenä tarkoituksena oli miehittäjävaltioiden yhteinen hallinto Saksassa, kylmän sodan jännitteet johtivat vuonna 1949 Saksan liittotasavallan muodostamiseen Yhdysvaltain, Ison-Britannian ja Ranskan Saksan-vyöhykkeistä. Vastaavasti Neuvostoliiton Saksan-vyöhykkeestä syntyi Saksan demokraattinen tasavalta. Aluksi molemmat Saksat vaativat tunnustusta Saksan valtakunnan jatkajina. Myöhemmin Saksan demokraattinen tasavalta muutti kantaansa ja sanoi, että vanha Saksa lakkasi olemasta vuonna 1945 ja että molemmat Saksat olivat uusia valtioita.
Saksan liittotasavalta kehittyi länsimaiseksi monipuoluedemokratiaksi ja avoimeksi markkinataloudeksi, kun taas Saksan demokraattisessa tasavallassa vallitsi kommunistinen yksipuoluejärjestelmä ja valtion suunnitelmatalous. Vaikka Itä-Saksa olikin poliittisen Itä-Euroopan suhteellisesti vaurain maa, monet sen asukkaat hakeutuivat länteen haaveillessaan poliittisesta vapaudesta ja taloudellisesta menestyksestä. Itä-Saksassa kuin myös Itä-Berliinissä asuneiden kasvava virta Länsi-Berliiniin ja sen kautta länteen, ennen kaikkea läntiseen Saksaan, sai Saksan demokraattisen tasavallan kommunistisen puolueen eli Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen perustamaan rajavalvontajärjestelmän, jonka näkyvin osa oli Berliinin muuri.
Saksan demokraattisen tasavallan loppu
Ajatusta Saksan valtioiden yhdistymisestä pidettiin 1980-luvun puoliväliin saavuttaessa sekä idässä että lännessä kaukaisena haaveena, joka ei olisi mahdollinen Neuvostoliiton hallitessa itäistä Keski- ja Etelä-Eurooppaa. Muutokset Neuvostoliitossa Mihail Gorbatšovin kaudella saivat toivon kuitenkin viriämään.
Elokuussa 1989 Unkari luopui rajavalvonnasta Itävallan-rajallaan ja syyskuussa yli 13 000 itäsaksalaista ja -berliiniläistä siirtyikin länteen Unkarista. Mielenosoitukset Saksan demokraattisen tasavallan kommunistihallintoa vastaan alkoivat vuoden 1989 loppupuolella, näkyvimmin Leipzigin maanantaimielenosoituksina. Levottomuudet pakottivat puoluejohtajan ja valtionpäämiehen Erich Honeckerin eroamaan lokakuussa. Lisää eroamisia nähtiin, kun maan hallitus kokonaisuudessaan luopui vallasta parin päivän kuluttua, 9. marraskuuta 1989 uusi hallitus päätti lieventää matkustusrajoituksia. Uutisissa kerrottiin erehdyksessä rajoitusten poistamisesta ja monet itäsaksalaiset ja -berliiniläiset menivät suoraan Berliinin muurille, missä rajavartijat avasivat ylityspaikat ja päästivät heidät läpi. Tästä rohkaistuneena he ja myös länsiberliiniläiset alkoivat itse purkaa muuria, mistä seurasi yksi 1900-luvun suurimmista mediatapahtumista.
Maaliskuussa 1990 pidettiin Saksan demokraattisen tasavallan viimeiset vaalit, joiden jälkeen muodostetun hallituksen tärkein tehtävä oli neuvotella valtion lakkauttamisesta. Pääministeri Lothar de Maizièren johdolla Saksan demokraattinen tasavalta neuvotteli yhdistymisen ehdoista läntisen Saksan ja neljän voittajavaltion kanssa. Neuvostoliitto vastusti aluksi Naton laajenemista Saksan demokraattisen tasavallan ja Berliinin alueille, mutta suostui lopulta yhdistyneen Saksan Nato-jäsenyyteen, kunhan vieraita Nato-joukkoja ja ydinaseita ei sijoitettaisi itäiseen Saksaan.
Saksojen välinen rahaunioni astui voimaan 1. heinäkuuta 1990. Silloin Saksan demokraattisen tasavallan markka poistettiin käytöstä ja Saksan liittotasavallan markka tuli käyttöön myös Itä-Saksassa.
Virallisesti valtiot yhdistyivät 3. lokakuuta 1990. Saksan demokraattisen tasavallan loppuaikojen viisi maata, eli osavaltiota sekä jälleen yhdistynyt Berliini, liittyivät Saksan liittotasavaltaan. Toinen vaihtoehto olisi ollut kahden likimain tasavertaisen valtion liittyminen yhdeksi uudeksi, jolle olisi sitten pitänyt kehittää muun muassa perustuslaki. Valittu linja oli yksinkertaisempi toteuttaa, mutta se on aiheuttanut monelle Itä-Saksassa ja Itä-Berliinissä asuneelle tunteita joutumisesta läntisen Saksan liittotasavallan ”miehittämäksi” tai ”valloittamaksi”.
Yhdistymisen vaikutukset
Yhdistyminen on ollut Saksalle taloudellinen taakka, joka on johtanut talouskasvun hidastumiseen. Saksan demokraattisen tasavallan teollisuuden kilpailukyky oli huono, monia valtionyrityksiä lakkautettiin ja syntyi joukkotyöttömyyttä, joka on uusien osavaltioiden alueella noin 20 prosenttia. Sadattuhannet työikäiset ovat muuttaneet vanhoihin osavaltioihin työn perässä, mikä on aiheuttanut ongelmia väestörakenteessa. Uusien osavaltioiden jälleenrakentamiseen ohjataan edelleen vuosittain noin sata miljardia euroa liittovaltion varoja.
Maun luiska
Maun luiska on Itä-Afrikan hautavajoaman itäharjanteen yli 3 000 metrin korkeudelle nouseva jyrkkä luonnonvalli Keniassa, Nakurun kaupungin länsi- ja eteläpuolella. Maun luiskan alue on suurelta osin laajan metsän peittämää. Etelää kohti metsäisyys vähenee ja maasto muuttuu avoimemmaksi tasangoksi. thumb|left|230px|Maun luiskaa Brittiläisen Itä-Afrikan valokuvassa vuodelta 1906. Maun luiska on eräs Kenya Tea Boardin (’Kenian teetoimikunta’) luettelemista Kenian teetuotantoalueista.
Bernt Gustaf Eneskjöld
Bernt Gustaf Eneskjöld (4. kesäkuuta 1756 – 13. joulukuuta 1829 Vehmaa) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Eneskjöldin vanhemmat olivat Berndt Johan ja Christina Eleonora Eneskjöld ja puoliso vuodesta 1786 Anna Christina Mörtengren (k. 1853). Hän oli korpraali henkirakuunarykmentissä 1769 ja kornetti 1777. Oltuaan reservissä vuodesta 1781 Eneskjöld erosi palveluksesta luutnanttina 1789. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Ellinoora Peltonen
Ellinoora Peltonen (s. 23. maaliskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Peltonen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Hyvinkään Tahkoa. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä. Peltonen on pelannut urallaan 31 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja yhden tavallisen juoksun, tuonut 24 juoksua ja kerännyt 91 kärkilyöntiä. Peltonen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt kolme kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen.
Jeršitši
Jeršitši on kylä ja pienen Jeršitšin piirin keskus Smolenskin alueen eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee 135 kilometriä Smolenskista etelään, vajaan 20 kilometrin päässä Valko-Venäjän rajasta. Lähin kaupunki on Roslavl, joka sijaitsee 26 kilometriä kylästä pohjoiseen.
Vuonna 2010 kylässä asui 1 722 ja koko piirissä 3 866 henkeä.
Arto Lahti
Arto Henrikki Lahti (s. 3. toukokuuta 1949 Merikarvia) on suomalainen Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun yrittäjyyden professori. Hän oli puolueisiin sitoutumattomana presidenttiehdokkaana vuoden 2006 presidentinvaalissa ja kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2007.
Václav Němeček
Václav Němeček (s. 25. tammikuuta 1967 Hradec Králové, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa vuosina 1988–1993 ja Tšekin maajoukkueessa vuosina 1994–1996. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 1996.
Arto Lahti
Lahti on suorittanut ylioppilastutkinnon Porin lyseossa 1973, maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa 1977 ja väitellyt sieltä kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1984.
Václav Němeček
Němeček edusti kotimaassaan Hradec Královéa ja Sparta Prahaa, Ranskassa kausina 1992–1995 Toulousea, Sveitsissä kausina 1995–1997 Servetteä sekä Kiinassa vuosina 1998–1999 Dalian Wandaa.
Arto Lahti
Hän on toiminut korkeakoulussa tutkijana 1980–1982, markkinoinnin, yrittäjyyden ja pienyritystoiminnan professorina 1983–1990 ja yrittäjyyden professorina vuodesta 1990 lähtien. Hän on myös ollut teollisuusekonomistina Metalliteollisuuden keskusliitossa 1977–1979 ja toiminut sekä yrittäjänä että useiden yritysten työntekijänä, hallituksen jäsenenä tai neuvonantajana.
Václav Němeček
Němeček pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 40 maaottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja Tšekin maajoukkueessa 20 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Tšekkoslovakian yltäessä MM-kilpailuissa 1990 puolivälieriin Němeček pelasi avauskokoonpanossa kaksi alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle puolivälieräottelussa Länsi-Saksaa vastaan. EM-kilpailuissa 1996 Tšekin maajoukkue saavutti hopeaa ja Němeček tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa sekä pelasi avauskokoonpanossa puolivälierässä Portugalia vastaan ja välierässä Ranskaa vastaan.
Arto Lahti
Presidenttiehdokkuus 2006
Arto Lahden valitsijayhdistys ilmoitti 22. marraskuuta 2005 keränneensä 20 000 kannattajakorttia voidakseen asettaa Lahden ehdokkaakseen Suomen vuoden 2006 presidentinvaalissa. Lahti luonnehtii itseään klassisen liberalismin kannattajaksi ja näkee esikuvanaan arkkipiispa Mikko Juvan.
Abraham Zapruder
thumb|Abraham Zapruderin Bell & Howell 414PD Director Series -kaitafilmikamera. Abraham Zapruder (15. toukokuuta 1905 – 30. elokuuta 1970) kuvasi Bell & Howell 414PD Director Series -kaitafilmikamerallaan presidentti John F. Kennedyn autosaattuetta 22. marraskuuta 1963 sen matkatessa Dallasissa, Texasissa ja tuli samalla tallentaneeksi John F. Kennedyn salamurhan.
Arto Lahti
Presidenttiehdokkuus 2006
Hänen vaaliteemojaan olivat pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytysten parantaminen, vahvan moraalin tuominen politiikkaan, Karjalan palauttamisen ja muiden Suomen historian kipupisteiksi kutsumiensa aiheiden, kuten sotasyyllisten ja asekätkijöiden tuomioiden, nostaminen keskusteluun, ylivelkaantuneiden aseman korjaaminen, lasten, perheiden, naisten ja miesten oikeuksien turvaaminen sekä avoin keskustelu Suomen sotilaallisesta liittoutumisesta.
Abraham Zapruder
Zapruderin filmi on ainoa kuvatallenne, jolle salamurha on tallentunut kokonaisuudessaan ja Yhdysvaltain hallitus pakkolunasti sen Zapruderin perikunnalta vuonna 1998.
Simone Mareuil
Simone Mareuil (syntyjään Marie Louise Simone Vacher, myös nimellä Simonne Mareuil, 25. elokuuta 1903 Périgueux – 24. lokakuuta 1954) oli ranskalainen näyttelijätär. Hän eli suurimman osan elämästään kotikaupungissaan Périgueux’ssa. Hän näytteli elämänsä aikana kahdessakymmenessä elokuvassa, joista tunnetuin on Luis Buñuelin ja Salvador Dalin klassikko Andalusialainen koira.
Abraham Zapruder
Zapruderin kuvaama kaitafilmi otettiin vuonna 1994 mukaan Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Simone Mareuil
Toisen maailmansodan aikana hän ei asunut synnyinseuduillaan, mutta sodan päätyttyä hän palasi Périgueux’hön, jossa hän vaipui syvään masennukseen. Hän teki polttoitsemurhan julkisella aukiolla valelemalla itsensä bensiinillä ja sytyttämällä tuleen. Hän oli kuollessaan 51-vuotias.
Arto Lahti
Presidenttiehdokkuus 2006
Karjalan palautuksen Lahti näkee keinona nostaa Suomen talous nousuun. Tekemiensä laskelmien mukaan Karjalan infrastruktuurin, kuten teiden ja asuntojen rakentamiseen, kuluisi kymmenen vuoden aikana kaikkineen 28 miljardia euroa. Arvionsa hän jakaa siten, että 20 miljardia euroa tulee yksityisiltä tahoilta ja kahdeksan miljardia euroa julkiselta taholta. Lahden arvion mukaan palautus toisi 200 000 vakituista työpaikkaa.
Eduskuntavaalit
Lahti oli kokoomuksen ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi 681 äänellä. Hän asettui ehdolle myös vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Helsingin vaalipiiristä kristillisdemokraattien listoilta ja jäi valitsematta 354 äänellään.
Yksityiselämä
Lahti on naimisissa Beatrice Lahden kanssa. Heillä on kolme lasta.
Fabrizio Ravanelli
thumb|220px|Fabrizio Ravanelli Fabrizio Ravanelli (s. 11. joulukuuta 1968 Perugiassa, Italiassa) on italialainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi mittavan uran useissa eurooppalaisissa seurajoukkueissa. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Peliuransa jälkeen Ravanelli on toiminut valmentajana.
Ravanelli esiintyi ensi kertaa kotikaupunkinsa joukkueessa Perugiassa vuonna 1986. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 1989 saakka 90 ottelua ja teki 41 maalia. 1989–1991 hän pelasi seitsemän ottelua US Avellino ja 1989/1990 27 ottelua Casertanassa. Kauden 1991/1992 hän vietti Reggianassa ennen siirtymistään seuraavaksi kaudeksi torinolaiseen Juventukseen. Juventuksessa hän voitti Italian mestaruuden (1994/1995), Italian Cupin (1994/1995), Mestarien liigan (1995/1996) ja UEFA Cupin (1992/1993). Kaikkiaan hän pelasi Juventuksessa 111 ottelua ja teki 41 maalia ennen siirtymistään vuonna 1996 Middlesbroughiin Englantiin. Middlesbrough'sta hän siirtyi vuonna 1998 Ranskaan Marseilleen, missä hän teki 45 ottelussa 21 maalia.
Vuonna 2000 Ravanelli palasi takaisin Italiaan, Lazion joukkueeseen. Laziossa Ravanelli vietti vain yhden kauden ajan kunnes siirtyi takaisin Englantiin, Derbyyn ja siirtyi sieltä hetkellisesti kahden kauden jälkeen Skotlantiin, Dundeen joukkueeseen ennen paluutaan takaisin Italiaan ja Perugiaan. Hän päätti uransa kauden 2004/2005 päätteeksi Perugiassa. Italian maajoukkueessa hän pelasi 22 ottelua ja teki kahdeksan maalia.
Valmentajana
Ravanelli aloitti valmennusuransa Juventuksen nuorisojoukkueessa, jota hän valmensi vuosina 2011–2013. Hän siirtyi Juventuksesta Ranskan Ligue 1-joukkue AC Ajaccion päävalmentajaksi. Marraskuussa 2013 Ravanelli erotettiin päävalmentajan paikalta 12 ottelun jälkeen joukkueen hävittyä viisi peräkkäistä ottelua. Heinäkuussa 2018 Ravanelli aloitti Ukrainan pääsarjajoukkue Arsenal Kiovan päävalmentajana. Hän erosi tehtävästä yhdeksän ottelun jälkeen syyskuussa 2018.
Ala-Vihtajärvi
Ala-Vihtajärvi eli Iso Vihtajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Muuramessa Hankapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Muuratjärven lähialueeseen (14.281) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy.
Vitali Zakrutkin
Vitali Aleksandrovitš Zakrutkin (, 27. maaliskuuta 1908 Feodosija – 9. lokakuuta 1984 Kotšetovskaja-na-Donu, Rostovin alue ) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Katosjärvi (Lavia)
Katosjärvi on Satakunnan Porissa ja entisessä Laviassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Sävijoen alueeseen.
Vitali Zakrutkin
Vitali Zakrutkin syntyi opettajaperheeseen. Hän valmistui opettajaksi, suoritti jatko-opintoja ja puolusti vuonna 1936 kandidaatinväitöskirjaansa Aleksandr Puškinin runoudesta. Samana vuonna Zakrutkin nimitettiin Rostovin pedagogisen instituutin venäjän kirjallisuuden laitoksen johtajaksi.
Katosjärvi (Lavia)
Maantiede
Järven pinta-ala on 12,6 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 350 metriä. Järvellä on vain kolme tulo-ojaa, jotka tuovat suovettä Katossuolta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä laskuoja Saarijärveen.
Vitali Zakrutkin
Zakrutkin osallistui kirjeenvaihtajana toiseen maailmansotaan, joka teki hänestä myös kirjailijan. Hän proosateostensa teemoja olivat sota ja jälleenrakennus. Romaani Uiva stanitsa (Plavutšaja stanitsa, 1950) sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Zakrutkinin pääteos on laaja perhekronikka Sotvorenije mira (”Maailman luominen”), joka ilmestyi kolmessa osassa vuosina 1955–1978. Se sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1982.
Katosjärvi (Lavia)
Maantiede
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on suurimmalta osin soistunutta. Itärannalla Katsovuoren reunalla ja luonaisrannalla on loma-asuntoja, jonne johtaa tietä Laviasta ja Torisevankulmalta.
Joachim Olsen
Olsenia valmensi lokakuusta 2003 lähtien islantilainen Vesteinn Hafsteinsson. Olsenin vuonna 2007 työntämä ennätys 21,61 metriä on nykyinen Tanskan ennätys. Kotimaassaan Olsen edusti Århus 1900:aa.
Olsen oli kansankäräjien jäsen kausilla 2011–2015 ja 2015–2019. Hänen puolueensa oli Liberal Alliance.
Urheilu-ura
Olsen voitti kultaa sisäratojen EM-kisoissa Madridissa vuonna 2005. Hopeaa hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004, EM-kisoissa 2002 ja 2006, ja sisäratojen EM-kisoissa 2002 ja sisäratojen MM-kisoissa 2006. Pronssia Olsen on työntänyt sisäratojen MM-kisoissa 2004 Budapestissä ja Birminghamin EM-hallikisoissa 2007. Ateenan olympialaisissa 2004 Olsen sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta vuonna 2013 hänet nostettiin hopeamitalille Juri Bilonohin hylkäyksen takia. Vuoden 2006 MM-hallikilpailuissa ja EM-kilpailuissa Olsen sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi molemmissa myöhemmin toiseksi Andrei Mih’nevitšin dopinghylkäyksen jälkeen.
Nuoruudessaan Olsen keskittyi kiekonheittoon, mutta Idahon yliopistossa opiskellessaan hänen onnistui siirtyä kuulantyönnössä pakitustekniikasta pyörähdystekniikkaan. Olsen selviytyi loppukilpailuun jokaisessa käymässään arvokilpailussa Edmontonin vuoden 2001 MM-kilpailuista lähtien Osakan MM-kilpailuihin 2007 saakka. Pekingin olympialaisissa 2008 hän jäi karsintaan.
Vaasanpuistikko (Helsinki)
pienoiskuva|Vaasanpuistikko kesällä 2018. [[Sörnäisten metroaseman sisäänkäynti oikealla.]] Vaasanpuistikko (, epävirallisesti myös Vaasanaukio) on Helsinginkadun, Vaasanpolun ja Pengerpolun rajaama alue Helsingin Sörnäisten metroaseman läntisen uloskäynnin ympärillä, niin kutsutun Sörnäisten kurvin alueella. Vaikka Vaasanpuistikko sijaitsee Alppiharjun kaupunginosassa, mielletään se yleensä kuuluvaksi osaksi Kalliota. Vaasanpuistikko yhdistyy Vaasankatuun.
Vaasanpuistikon ympärillä sijaitsevat muun muassa metroasema, panttihuutokauppa, itsepuolustuskoulu, kuntosali, autokoulu ja S-market. Sen läheisyydessä on useita baareja, pizzerioita ja muita ravitsemusliikkeitä.
Aukiota kunnostettiin vuonna 1984 metroaseman rakentamisen yhteydessä. Yli miljoonan euron arvoisen kunnostushankkeen on tarkoitus alkaa viimeistään vuonna 2024. Kimmo Helistö esitti vuonna 2007 aukion nimeämistä Arto Mellerin aukioksi runoilija Arto Mellerin mukaan, mutta esitys ei saanut vastakaikua.
Huumekaupasta ja asunnottomista tunnettu Vaasanpuistikko tunnetaan myös lempinimillä Piritori ja Ikuisen vapun aukio. Tori koetaan epäsiistiksi ja turvattomaksi.
Aiheesta muualla
60.18778°N, 24.96056°W
Jiangsu
Maantiede
Maakunta sijaitsee Keltaisenmeren lounaisrannalla. Maakunnan muina naapureina ovat Shanghai ja Zhejiang etelässä, Anhui lännessä ja Shandong pohjoisessa.
Mahtijoki Jangtse virtaa maakunnan läpi. Maakunnan muita merkittäviä jokia ovat Huaihe ja Guanghe. Jiangsu on 95-prosenttisesti tasankoa; sen kanava- ja kasteluverkostot ovat kehittyneet vuosisatojen aikana. Keisarinkanava yhdistää kaikki itä–länsi-suunnassa virtaavat joet.
Jiangsun suurimpia järviä ovat Taihu, Hongzejärvi, Gaoyoujärvi, Luomajärvi ja Yangchengjärvi.
Jiangsu sijaitsee sekä lämpimän-kostean että subtrooppisen-kostean ilmaston vyöhykkeillä, ja vuodenajan vaihtelut ovat selviä. Loppukesästä ja alkusyksystä siellä on usein taifuuneja kaatosateineen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 800–1 200 millimetriä.
Historia
Läntisen Zhou-dynastian aikana Jiangsussa elänyt xu-kansa yritti valloittaa Zhoun itäisen pääkaupungin siinä kuitenkaan onnistumatta. Xu-kansa sulautui sittemmin kiinalaisiin.
Maakunnan nimi on vuodelta 1667. Se on saatu prefektuurinimien Jiangning ja Suzhou ensimmäisten ideogrammien yhdistämisellä. Koska ideogrammi jiāng merkitsee jokea ja sū elvyttämistä, maakunnan nimen merkitys voisi olla ’joen elvyttäminen’.
Jiangsu sai maakunnan aseman 1700-luvulla.
Talous
Vuonna 2013 Jiangsun maakunnan osuus Kiinan bruttokansantuotteesta oli 9,4 prosenttia (5 916,2 mrd. yuania (CNY) eli 708,8 mrd euroa). Tämä toiseksi korkein lukema Kiinan maakunnista, edellä on vain Guangdong. Kutakin asukasta kohden kansantuotetta kertyi 74 607 CNY eli 8 938 EUR. Taso on 178 % Kiinan keskiarvosta ja maan neljänneksi korkein aluearvo, edellään kolme maakuntatason suurkaupunkia (Tianjin, Peking ja Shanghai).
Maakunnan taloudellinen keskus on Nanjing.
Hallinnollinen jako
thumb|250px|Jiangsun prefektuurit Jiangsu on jaettu 12 prefektuuritason kaupunkiin ja Nanjingin suoraan maakunnan hallinnon alaiseen kaupunkiin.
Väestö
Hieman alle puolet eli noin 30 miljoonaa Jiangsun asukkaista asuu kaupunkialueilla. Pääasialliset etniset ryhmät ovat han-kiinalaiset, hui-kiinalaiset ja mantšut.
Merkittäviä kaupunkeja ovat Nanjing, Wuxi, Suzhou, Xuzhou, Lianyungang, Changzhou, Nantong, Zhenjiang, Jiangyin, Huai’an ja Yangzhou.
Kulttuuri
Suzhoun perinteiset puutarhat ovat maailmanperintökohde. Nanjingissa on Sun Yat-senin muistomerkki ja Zhenjiangissa on Jinshan-temppeli.
Akatemia
Akatemia on korkeasti oppineiden yhteisö, kuvaannollisesti sekä myös kirjaimellisesti, kun puhutaan akateemikkojen ryhmistä.
Akatemia voi olla
Akateeminen voi tarkoittaa
Akateemikko voi olla
Platonin Akatemia
Alkuperäinen Akademeia (aikaisemmin Hekademeia) oli puistomainen urheilupaikka, joka oli saanut nimensä Hekademos-nimisen kreikkalaisen sankarin mukaan. Se sijaitsi hivenen Ateenan ulkopuolella. Myöhemmin sinne perustettiin opiskelun pyhättö. Platon, jolla itsellään oli maita lähistöllä, valitsi sen opetuspaikakseen. Niin tekivät sitten myös hänen seuraajansa, joita alettiin kutsua nimellä akadēmikoi, "akatemialaiset". Akatemiassa opetettiin ideaoppia ja muita platonistisia ajatuksia.
Myöhemmät akatemiat
Klassillisten opintojen viritessä uudelleen 1400-luvun Italiassa alettiin oppineiden yhdistyksiä yleensä kutsua akatemioiksi. Antiikin Kreikan mallin mukaan Cosimo de' Medici perusti epämuodollisen, taiteilijoiden ja ajattelijoiden piirin, Firenzen Akatemian. Ensimmäisenä virallisena taideakatemiana pidetään kuitenkin Giorgio Vasarin vuonna 1561 Firenzeen perustamaa Accademia del Disegnoa. Akatemioiden rooli voimistui ja niistä tuli kunkin maan taide-elämän keskuksia Euroopassa, ja ne myös kouluttivat kuvataiteilijoita, kuten taidemaalareita ja kuvanveistäjiä. Ne sanelivat huolellisesti laadittuja ohjeita ja kauneudellisia oppeja, joten sana akateeminen alkoi ennen pitkää tarkoittaa enemmänkin näitä oppeja soveltavaa kuin jotain luovaa.
FS Dumont D'Urville (L9032)
Dumont D'Urville (runkonumero L9032) on Ranskan laivaston 1983 palvelukseen otettu Champlain-luokan kuljetusalus.
Akatemia
Myöhemmät akatemiat
Koska sanaan "akatemia" liittyi ja liittyy yhä paljon myönteisiä mielleyhtymiä älyllisestä loistosta, monet laitokset ja koulut ovat valinneet sen osaksi nimeään. Nykyään akatemioiksi kutsutaan korkeakouluja, yliopistoja, tiede-, taide- tai kirjallisuusseuroja, ja akateemisella ajatellaan tarkoitettavan mitä tahansa nimenomaan korkeakouluihin ja yliopistoihin sekä korkeaan tieteelliseen tutkimukseen liittyvää.
FS Dumont D'Urville (L9032)
Valmistus
Alus tilattiin Grand-Quevillystä Ateliers Français de l'Ouestilta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1980. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 5. helmikuuta 1983.
Akatemia
Myöhemmät akatemiat
Kirjallisista akatemioista kuuluisin on Ranskan akatemia (, perustettu 1635), Pohjoismaissa huomattavin on Svenska Akademien (1786) Ruotsissa. Tieteellisistä akatemioista mainittakoon Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia (1739), Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab (1742) Tanskassa, Videnskabs-selskabet (1857) Norjassa, Royal Society (1662) Englannissa ja Akademie der Wissenschaften (1700) Saksassa.
FS Dumont D'Urville (L9032)
Palvelus
Alus saapui 13. kesäkuuta 1983 Tahitille aloittaen palveluksensa Papeetella Ranskan Polynesiassa. Se siirrettiin 15. elokuuta 2010 Martiniquelle Fort de Franceen, missä se korvasi sisaraluksensa Francis Garnierin. Alus poistettaneen palveluksesta 2016.
Petri Hohenthal
Nils Petri Bogislaus Hohenthal (11. huhtikuuta 1946 Helsinki – 23. helmikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen trubaduuri, muusikko, säveltäjä ja sovittaja. Hänen pääinstrumenttinsa oli kitara. Solo ry myönsi Hohenthalille vuonna 1994 mestaritrubaduurin arvon hänen ansioistaan suomalaisen trubaduurikulttuurin esiintuojana ja edistäjänä.
Hohenthal oli ehdolla vuoden 2003 eduskuntavaaleissa liberaalien listalla. Hän sai 96 ääntä.
Hohenthal kuoli keuhkosyöpään 23. helmikuuta 2005, 58-vuotiaana.
Andrew Sachs
thumb|Andrew Sachs vuonna 2004. Andreas Siegfried (Andrew) Sachs (7. huhtikuuta 1930 Berliini, Saksa – 23. marraskuuta 2016 ) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Saksassa, mutta pakeni perheineen Englantiin natsien juutalaisvainojen aikana.
Sachs muistetaan ennen kaikkea espanjalaisen tarjoilijan Manuelin roolista komediasarjassa Pitkän Jussin majatalo (1975–1979). Hän myös levytti musiikkia taiteilijanimellä Manuel.
Sachs esitti pieniä sivurooleja muun muassa elokuvissa Hitler: Viimeiset kymmenen päivää (1973), Vaaleanpunaisen pantterin kosto (1978), Mieletön maailmanhistoria (1981) ja Kvartetti (2012) sekä yhtä sivuhahmoa suositun televisiosarjan Coronation Street vuoden 2009 tuotantokaudella.
Veronkierto
Veronkierto on lakeja ja verojärjestelmän sääntöjä periaatteessa noudattavaa mutta kuitenkin lakien tarkoituksesta poikkeavaa toimintaa omien verojen pienentämiseksi tai välttämiseksi kokonaan. Veronkierto voi tapahtua esimerkiksi lainsäädännön aukkoja (ns. porsaanreikiä) tai erilaisia keinotekoisia järjestelyitä hyödyntämällä. Yleiskielessä kutsutaan veronkierroksi usein myös veropetosta, joka on eräs rikostyyppi. Veronkiertoa ei pidä sekoittaa (lain tarkoituksen mukaiseen) verosuunnitteluun, vaikka niiden välillä ei olekaan tarkkaa rajaa.
Veronkierron erään pääryhmän muodostavat tapaukset, joissa oikeudellisen muodon ja taloudellisen sisällön välillä on ristiriita. Tällöin väärinkäytetään sinänsä laillisia verotusmuotoja. Toinen ryhmä on sarjatoimet, joissa oikeustoimi jaetaan keinotekoisesti useaan osaan, jotta niiden yhteinen veroseuraamus olisi vähäisempi kuin yhden kokonaisuuden veroseuraamus. Intressinpuutetilanteeksi nimitetään sopimustilannetta, jossa toisella sopijapuolella on olennainen verotuksellinen päämäärä määrittää sopimusehdot mieleisekseen. Toisella sopijapuolella tällaista intressiä ei ole. Ostaja saattaa esimerkiksi maksaa myyjän eri aikoina hankkimista osakkeista eri hinnan.
Useaa veromuotoa varten verolakeihin on säädetty veron kiertämistä ehkäisevä yleislauseke. Näistä tärkein on verotusmenettelylakiin sisältyvä yleislauseke, joka koskee tulo- ja varallisuusverotusta. Arvonlisäverolaissa on vastaava säännös, samoin laissa elinkeinotulon verottamisesta. Siirrettäessä etuja osakeyhtiöltä osakkeenomistajalle saatetaan syyllistyä peiteltyyn osingonjakoon. Myös väliyhteisöjen käytössä voidaan syyllistyä rikolliseen menettelyyn.
Veronkierron laajuus
Aalto-yliopiston professori Tomi Viitalan mukaan ei ole olemassa luotettavia arvioita veronkierron aiheuttamista tulonmenetyksistä Suomessa tai juuri muuallakaan.
Lasten tasavalta
Lasten tasavalta on Yleisradion lastenohjelmien tuottama 12-osainen televisiosarja vuodelta 2020. Sarjan on ideoinut ja käsikirjoittanut Ville Nummenpää ja ohjannut Rami Saarijärvi. Suomea vuorotellen johtavia presidenttejä näyttelevät Ella Korpinen ja Osku Perkiö.
Sarja on osa kampanjaa, jonka tavoitteena on vahvistaa lasten kiinnostusta ja osallistumista päätöksentekoon. Kampanjan toteuttajia olivat Opetushallitus, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi, Kehittämiskeskus Opinkirjo ja Lastensuojelun Keskusliitto sekä Suomen oikeusministeriön johtama kansallisen demokratiaohjelma.
Sarjaa kuvattiin vuonna 2019 Helsingissä (muun muassa eduskunnan istuntosalissa), Pirkanmaalla, Turussa ja Ahvenanmaalla.
Vastaanotto
Seura-lehdessä Henri Waltter Rehnström kirjoitti, että on luonnollista että suosittua poliittista fiktiota tuotetaan myös lapsille. Hänestä sarjan maailma on viehättävän hupsu ja saatu uskottavasti haltuun, mutta dramaturgia hieman ontuu.
Jan Stejskal
Jan Stejskal (s. 15. tammikuuta 1962 Brno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa vuosina 1986–1992 ja Tšekin maajoukkueessa vuonna 1994.
Stejskal pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 29 maaottelua ja Tšekin maajoukkueessa kaksi maaottelua. Tšekkoslovakian yltäessä MM-kilpailuissa 1990 puolivälieriin Stejskal oli joukkueen ykkösmaalivahti ja pelasi kaikki viisi ottelua alusta loppuun.
Samarína
Samarína on Kreikan kylä sekä samanniminen Grevenán kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σαμαρίνας, Dimotikí Enótita Samarínas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kylän ja kunnallisyksikön väkiluku on 378 (vuonna 2011).
Samarínan kylä sijaitsee Píndos-vuoristossa Smólikas-vuoren itärinteessä noin 48 kilometriä länteen Grevenán kaupungista. Se on rakennettu suurimmillaan noin metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, mikä tekee siitä yhden Kreikan korkeimmalla sijaitsevista kylistä. Samarina on alun perin aromanialaisten kylä. Samarínan kunnallisyksikkö käsittää Grevenán kunnan länsiosan.
Samarína oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Grevenán kuntaan yhdessä Ágios Kosmáksen, Avdéllan, Dotsikón, Filippaíoin, Górgianin, Irakleótesin, Mesoloúrin, Perivólin, Smíxin, Theódoros Ziákaksen ja Véntzion kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Muhoksen kirkko
pienoiskuva|Muhoksen kirkon sankarihaudat kesällä 2015 Muhoksen kirkko on järjestyksessä kolmas Muhoksen seurakunnan kirkkorakennus, joka sijaitsee kunnan taajama-alueella Oulujoen Muhoslammen rannalla.
Alkuvaiheet
Muhoksen ensimmäinen kirkko on perimätiedon mukaan rakennettu Kirkkosaareen, toinen Kirkonniemelle varsin lähelle nykyistä eli kolmatta kirkkoa. Vuonna 1634 käyttöön vihitty kolmas kirkko on toiseksi vanhin yhä käytössä oleva lähes alkuperäisessä muodossaan säilynyt puukirkko Suomessa. Se on tyyliltään suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, niin sanottu tukipilarikirkko, jonka rakentajaksi arvellaan torninrakentaja-Hannua. 500-paikkainen kirkko on ympärivuotisessa käytössä. Isonvihan (1714–1721) aikana venäläiset joukot hävittivät kirkkoa mutta eivät polttaneet sitä, joten kirkko saatiin käyttökuntoon sodan jälkeisinä rauhan vuosina. Perusteellinen korjaus tehtiin 1762 kirkonrakentaja Matti Hongan johdolla. Samalla rakennettiin niin sanottua pohjalaista renessanssityyliä edustava kellotapuli, jossa on kaksi kelloa. Suurempi on valettu Tukholmassa 1757 ja pienempi Helsingissä 1885.
Saarnatuoli
Kirkon sisustuksen vanhinta esineistöä on saarnatuoli, jonka teki 1600-luvun lopulla puuseppä ja kuvanveistäjä Mikael Sigfridson Balt. Perimätiedon mukaan saarnatuolin katoksen veistosryhmä on sotasaalista kolmikymmenvuotisesta sodasta Saksasta. Sen keskellä seisoo Vapahtaja kädessään voitonlippu ja maapallo, molemmilla puolillaan valkopukuiset enkelit. Katoksessa riippuu Pyhän Hengen symboli kyyhkynen.
Maalaukset
Kirkon maalauksista arvokkaimpina pidetään Vihannissa syntyneen kirkkomaalari Emanuel Granbergin vuosina 1773–1775 maalaamia kuvia. Vuoden 1839 korjausten yhteydessä osa niistä tuhoutui. Jäljellä ovat maalaukset sakariston seinillä ja lehterin kaiteen maalaukset. Sakariston kuvasommitelmat ovat kirkkosalin ovesta sisään tultaessa vasemmalta oikealle: Jeesus Emmauksen tiellä, Jeesus Martan ja Marian kodissa, Samuel voitelee Saulin kuninkaaksi, maalaus, jonka keskellä on enkelin päitä ja keskellä hepreankielinen nimi Jahve, Jeesus Getsemanessa, Pietari kieltää Jeesuksen, syntinen nainen voitelee Jeesuksen jalat, Tuhlaajapoika sikopaimenena sekä oven päällä Hyvä paimen. Lehterin kaiteessa vasemmalta oikealle on maalattu profeetat Hesekiel, Jesaja, Jeremia ja Daniel. Kirkon oikealla seinällä on Jakob Wallinin vuonna 1837 maalaama Ristiltäotto. Kirkon alttaritaulu on Emanuel Granbergin vuonna 1778 öljyvärillä kankaalle maalaama Mooses ja vaskikäärme.
Esineistö
Kattokruunut, messinkilampetit ja kyntteliköt ovat enimmäkseen lahjoituksia seurakuntalaisilta. Vanhin niistä on ajoitettu 1700-luvun puolivälin tienoille. Näiden joukossa on maalaispuusepän tekemä ja hiippakunnan komeimmaksi mainostettu virsitaulu, jonka on lahjoittanut vuoden 1828 tienoilla Oulun läänin maaherra Abraham Stjernschantz. Numerotaulun taidokkaat koristeleikkaukset esittävät ristiinnaulitsemista ja tyyliteltyjä ihmishahmoja. Keskimmäisenä oleva kruunattu nainen tuo mieleen Neitsyt Marian. Kirkon vanhimpaan esineistöön kuuluu tinasta valmistettu kastevati vuodelta 1707. Sen puusta veistetty jalka on ajoitettu 1800-luvun puoliväliin, ja sitä koristaa kahdeksan enkelinpääveistosta. Kirkon 23-äänikertaiset urut ovat Kangasalan Urkutehtaan rakentamat vuodelta 1968. pienoiskuva|Tumma [[vaivaisukko kirkon ulkoseinällä.]]
Kirkkopiha
Kirkon pihalla on kolme muistomerkkiä. Kirkon edessä vuoden 1918 sodassa kaatuneiden muistomerkki, kirkon sivulla oululaisen taiteilija V. Tuomaisen kirkon 300-vuotisjuhlaan lahjoittama kirkkotarhaan haudattujen muistokivi sekä vuonna 1949 paljastettu sankarivainajien muistopatsas, jonka on veistänyt taiteilija Martti Tarvainen. Kirkon piha-alue kunnostettiin vuosina 1998 ja 1999, jolloin muun muassa liikuntaesteisten kulkua kirkkoon helpotettiin. Suunnitelman teki arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy.
Vaikenen laulaen
Vaikenen laulaen on Yonan toinen studioalbumi. Se julkaistiin Timmion Recordsin kautta toukokuussa 2011. Vaikenen laulaen sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 16. sijalle.
Muhoksen kirkko
Kirkkopiha
Katoksessa kellotapulin seinustalla on vaivaisukko, jonka on veistänyt Elias Vainio vuonna 1934. Vaivaisukko on 127 senttimetriä pitkä.
Jonas Vingegaard
Jonas Vingegaard Rasmussen (s. 10. joulukuuta 1996 Hillerslev, Pohjois-Jyllanti) on tanskalainen maantiepyöräilijä ja Ranskan ympäriajon kaksinkertainen voittaja. Hän on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa ColoQuick Cycling -joukkueessa 2016–2018 ja on edustanut Team Jumbo-Vismaa vuodesta 2019.
Vingegaard sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajossa 2021. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Tadej Pogačarille viisi minuuttia 20 sekuntia. Seuraavan vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Alpeilla ajetun 11. etapin sekä 18. etapin. Kokonaiskilpailun Vingegaard voitti lopulta 2 minuutin ja 43 sekunnin erolla Pogačariin.
Saavutuksia
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
The Divine Conspiracy
The Divine Conspiracy on sinfonisen metalliyhtye Epican albumi kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 28. elokuuta 2007, ja viikkoa myöhemmin 7. syyskuuta 2007 Euroopassa. Se on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi ja käsittelee järjestäytyneitä uskontoja. Albumilla vierailevat God Dethronedin rumpali Ariën van Weesenbeek ja After Foreverin Sander Gommans.
Albumi nousi Alankomaissa MegaCharts-listan yhdeksännelle sijalle.
John Rambo (korkeushyppääjä)
John Barnett Rambo (9. elokuuta 1943 Atlanta, Texas – 8. tammikuuta 2022 Paramount, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä, joka voitti pronssia vuoden 1964 Tokion olympiakisoissa.
Opiskeluaikoinaan California State Universityssa, Long Beachssa, Rambo voitti 1964 yliopistomestaruuden ja myöhemmin Yhdysvaltain sisähallimestaruudet vuosina 1967 ja 1969. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1968 Rambo sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kuudennelle sijalle, eikä näin ollen päässyt mukaan Mexicon olympiajoukkueeseen.
Vuonna 1965 koripallojoukkue St. Louis Hawks valitsi Rambon NBA-varaustilaisuuden kuudennella kierroksella. Rambo ei kuitenkaan koskaan pelannut ensimmäistäkään peliä koripalloammattilaisena.
Ylä-Vihtajärvi
Ylä-Vihtajärvi eli Yläinen Vihtajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hankapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Lauri Sauramo
Lauri Sauramo voi tarkoittaa seuraavia:
Bodom (vuoden 2016 elokuva)
Bodom on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Taneli Mustonen. Elokuvassa neljä nuorta lähtee telttailemaan Bodominjärvelle rekonstruoidakseen siellä vuonna 1960 tapahtuneet Bodominjärven murhat. Elokuvan pääosia esittävät Nelly Hirst-Gee, Mimosa Willamo, Mikael Gabriel ja Santeri Helinheimo Mäntylä.
Elokuva kutsuttiin Cannesiin Marché du Filmin järjestämään tapahtumaan, johon elokuvat valitsi tilaisuuden järjestäjien (Cannesin elokuvamarketin ja kanadalaisen Frontières-elokuvatapahtuman) yhteinen raati. Elokuvasta julkaistiin kaksi teasertraileria sekä virallinen traileri Don Filmsin YouTube-kanavalla.
Heimo Salonen
Heimo Salonen oli suomalainen jännityskirjailija.
Salonen julkaisi 1930-luvun alussa kolme salapoliisikertomusta.
Bodom (vuoden 2016 elokuva)
Juoni
Kaverukset Nora, Elias, Atte ja Ida lähtevät Bodominjärvelle telttailemaan rekonstruoidakseen siellä vuonna 1960 tapahtuneet murhat. Ida on hyljeksitty koulussa nakukuviensa vuoksi. Hänen ihastustaan Eliasta syytetään kuvien ottamisesta.
Yöllä Bodomilla Idan ja Aten ollessa teltassa, joku tarttuu heihin teltan läpi. Atte menee ulos, jolloin mystinen hahmo puukottaa hänet. Nora ja Elias juoksevat paikalle, mutta liian myöhään. Kuoleva Atte käskee heidän paeta ennen kuin murhaaja palaa teltalle.
Kolmikko yrittää paeta autolle, mutta Noran jalka nyrjähtää, ja hän pyytää Eliasta ja Idaa jatkamaan. Elias yrittää selittää suuttuneelle Idalle, ettei ole koskaan ottanut hänestä yhtäkään nakukuvaa. Sillä hetkellä mystinen hahmo puukottaa Eliasta takaapäin surmaten hänet. Puukottajaksi paljastuu Nora, joka on juoninut Idan kanssa koko reissun tappaakseen Eliaksen ja Aten, jotka pilasivat Idan elämän. Tytöt pukevat suojavaatteet päälleen ja heittävät poikien ruumiit Bodominjärveen. Tytöt aikovat paeta autollaan, mutta tajuavat, että auton avaimet ovat Eliaksen taskussa. Ida sukeltaa epätoivoisesti järveen hakemaan avaimia. Nora on näkevinään järven metsikössä liikettä.
Automatkalla vilustunut Ida kysyy Noralta, ovatko hänen nakukuvansa oikeasti olemassa. Nora murtuu ja paljastaa rakastuneensa Idaan, eikä kestänyt tämän hehkuttamista Eliaksesta. Opiskelijabileissä Nora juotti Idan känniin ja vei hänet sängylle nukkumaan. Tämän jälkeen koulussa alkoi levitä Noran levittämä huhu Idan nakukuvista, joita ei todellisuudessa ollutkaan. Nora valehteli Idalle Eliaksen ottaneen kuvat. Ida toivoi Eliaksen ja Aten kuolevan, jolloin kaksikko alkoi suunnittella poikien tapporeissua. Ida järkyttyy kuullessaan totuuden ja uhkaa kertoa kaiken, jolloin Nora lyö häntä jakoavaimella kasvoille. Ida suuttuu ja hyökkää autoa ajavan Noran kimppuun. Tytöt ajavat ojaan.
Tuntematon mies tarjoutuu auttamaan tyttöjä ja hinaa heidät perässään pois. Nora kysyy Idalta puukosta, jolla tämä surmasi Aten, mutta mitään puukkoa ei olekaan. Tytöt tajuavat autoa ajavan miehen olevan murhaaja, jolloin miehen ajama hinausauto alkaa kiihdyttää vauhtia niin, että tyttöjen auto lentää katolleen. Ida loukkaantuu kolarissa, eikä hän pysty liikkumaan. Nora yrittää paeta, mutta miehen ajokoira saa Noran kiinni.
Nora ja Ida heräävät nuotiopaikalta päät perunasäikeissä ja suut tukittuina. Mies heittää tytöt murhatelttaan ja tappaa Noran Idan silmien edessä. Aamun koittaessa, Ida herää oman talonsa pihasta järkyttyneenä. Noran ja poikien ruumiit löydetään ja Idaa syytetään ystäviensä murhista, eikä kukaan usko Idan kertomaa totuutta. Tapauksesta uutisoidaan laajasti ja sen innoittamana uudet telttailijat saapuvat Bodominjärvelle. Mutta kaikkien tietämättä, salaperäinen murhaaja vaanii edelleen kaikkia metsiin astuneita.
Tuotanto
Elokuvan tapahtuma-aika on pidetty tietoisesti ajattomana. Ohjaaja Taneli Mustonen ja käsikirjoittaja Aleksi Hyvärinen työstivät elokuvan käsikirjoitusta kansainvälisissä käsikirjoittajien workshopeissa. Mustonen halusi rekonstruktio-juonella nuorten tarinoiden avulla kommentoida vanhoja tapahtumia. Elokuvaan on jätetty viitteitä todellisiin tapahtumiin.
Vastaanotto
Suomen Kuvalehden Kalle Kinnunen kehui elokuvaa Kuvien takaa -blogissaan ja vertasi sitä Alexandre Ajan Haute tensioniin (2003). Helsingin Sanomien Jutta Sarhimaa antoi elokuvalle neljä tähteä: ”En pitänyt tympeän alatyylisestä Luokkakokouksesta, mutta kauhussa Mustosen törkeys toimii. Viimeiseen asti hiotussa Bodomissa on yllättäviä nyansseja, makua ja näyttävyyttä, vedenalaista kuvausta, steadicam-juoksentelua ryteikössä.” Episodin Jussi Huhtala antoi Bodomille kolme tähteä. Hän kehui elokuvan kuvausta ja äänimaailmaa, mutta ei pitänyt sitä tarpeeksi pelottavana: "Komedian on tarkoitus naurattaa ja kauhuelokuvan pelottaa, mutta Bodom ei ole kauhutarinaksi kovin pelottava. Tai sitten samat ihmiset, jotka nauroivat Luokkakokoukselle, vapisevat kauhusta Bodomin parissa. Mustonen kuitenkin tuntuu tietävän, millainen on suuren yleisön maku." Film-O-Holic.comin Riina Kesänen oli samoilla linjoilla siitä, ettei Bodom "todennäköisesti kykene edes säpsähdyttämään vähänkään kauhuun perehtynyttä katsojaa", mutta kehui sitä kunnioitettavaksi opasteeksi "sillä melko tuntemattomalla genretiellä, jota suomalaisen elokuvan soisi jatkossakin seuraavan". Hufvudstadsbladetin Sara Ehnholm Hielm antoi elokuvalle yhden tähden ja arvioi sen kiinnostavan lähinnä teini-ikäistä yleisöä.
Yhdysvaltalaisessa Screamfest-kauhuelokuvatapahtumassa Mimosa Willamo palkittiin parhaana naispääosan esittäjänä lokakuussa 2016.
Jussi-gaalassa 2017 Panu Riikonen palkittiin parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkinnolla. Elokuva oli ehdolla myös parhaasta elokuvasta ja Willamo naispääosasta.
Mikko Simos
Mikko Simos (s. 24. maaliskuuta 1976) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajinaan toimivat Seppo Siivonen, Ilkka Äyräväinen ja Esko Sohlo. Kalevan kisoista Simos on voittanut pronssia 800 metrin juoksussa vuonna 1999. Lisäksi hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuissa 4 x 400 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1996, hopeaa vuonna 1999 ja pronssia vuonna 1997.
Jääkiekon Suomen Cup 1971
Jääkiekon Suomen Cup 1971 oli kahdestoista Suomen Cup ja viimeinen ennen vuotta 2017.
Raimo Piipponen
Raimo Piipponen (s. 7. tammikuuta 1948 Riihimäki) on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1970 kappaleella ”Kaunein muisto”. Vuonna 1976 Piipponen liittyi mukaan Tulipunaruusut-yhtyeeseen laulusolistiksi. Vuonna 1987 hän siirtyi Havanna-orkesterin solistiksi.
Kalhunjärvi (Sastamala)
Kalhunjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Sävijoen alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 0,94 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 50 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä laskuoja Lumiaistenojaan. Yhtymäkohta sijaitsee 5,3 kilometriä yläjuoksulle Majaniemenjärveltä.
Järven rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaiseen metsämaastoon rajautuvaa suota. Lähellä on entinen maatila ja järven myös ohittaa läheltä Sävin ja Kankaanpään kaupungin välinen maantie.
Jouni Tummavuori
Jouni Lennart Tummavuori (s. 1937) on suomalainen kemisti ja emeritusprofessori. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa epäorgaanisen kemian apulaisprofessorina vuodesta 1973 vuoteen 1998 ja vakinaisena professorina vuodesta 1998. Kemistinä Tummavuori oli suuntautunut epäorgaaniseen kemiaan ja analyyttiseen kemiaan.
Akateeminen ura
Jouni Tummavuori väitteli kemian alalta filosofian tohtoriksi. Valmistumisen jälkeen hän aloitti akateemisen uransa 1967/68 epäorgaanisen kemian lehtorina Jyväskylän yliopiston kemian laitoksen epäorgaanisen ja analyyttisen kemian osastolla. Hän kehitti laboratorio-opetusta laitoksella ja laati opetuksen tarpeisiin mm. useita harjoitustyömonisteita. Osastoa johti tuolloin professori Paavo Lumme, joka toimi samalla myös kemian laitoksen ensimmäisenä johtajana 1965–1972.
Marraskuussa 1973 Tummavuori nimitettiin epäorgaanisen kemian apulaisprofessoriksi. Samalla hän sai vastuulleen analyyttisen kemian tutkimuksen ja opetuksen. Opetus- ja tutkimustyön ohella Tummavuori osallistui myös tiedekuntansa hallintoon. Hän oli jäsenenä matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan tiedekuntaneuvostossa ainakin vuosina 1974–1981.
Tutkijana Jouni Tummavuori oli erikoistunut epäorgaaniseen analytiikkaan. Hänen ansiostaan epäorgaanisen kemian osastolle alkoi muodostua vahvaa analyyttisen kemian osaamista. Vastaavaa perinnettä orgaanisen kemian puolella kehitti professori Jaakko Paasivirta. Näiden pioneerien ja myöhemmin laitoksella vaikuttaneiden professorien Juha Knuutisen ja Raimo Alénin (molemmat soveltavan kemian alalla) luoma analyyttisen tutkimuksen perinne on jatkunut yhä 2000-luvulla ja epäorgaanisessa kemiassa sitä on jatkanut Ari Väisänen.
Vuonna 1998 Jyväskylän yliopisto vakinaisti apulaisprofessuureja ja Tummavuoresta tuli epäorgaanisen kemian professori. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. Hänen jälkeensä analyyttisen kemian tutkimusta Jyväskylän yliopistossa ovat jatkaneet yliopistonlehtori Rose Matilainen ja myöhemmin professoriksi edennyt Ari Väisänen. Epäorgaanisen kemian professoriksi Tummavuoren jälkeen (2001) nimitettiin Reijo Sillanpää, joka siirtyi Jyväskylään Turun yliopistosta.
Tutkimustyö
Myöhemmin Tummavuoren tutkimus laajeni metallien korroosiotutkimukseen. Metallien tutkimista varten kemian laitokselle hankittiin monipuolinen metallianalytiikkaan soveltuva tutkimuslaitteisto (mm. atomiabsorptio- ja atomiemissiospektrometreja), jota täydennettiin myöhemmin. 1990-luvulla laitokselle hankittiin esimerkiksi plasma-atomiemissiospektrometri.
Tummavuoren viimeinen tutkimusartikkeli ilmestyi elokuussa 2000. Sen aiheena oli alkuaineiden erottaminen maaperänäytteistä. Tutkimus tehtiin induktiivisesti kytkettyä plasma-atomiemissiospektrometriä (ICP-AES; engl. Inductively Coupled Plasma Atomic Emission Spectrometer) käyttäen.
Harrastuksia
Aktiivivuosinaan Tummavuori oli kiinnostunut matkailusta Pohjoismaissa. Vuosittain hän matkusti perheensä kanssa Ruotsissa tai Norjassa.
Aimee Osbourne
Aimée Rachel Osbourne (s. 2. syyskuuta 1983 Lontoo) on brittiläinen laulaja, malli, näyttelijä ja kolumnisti. Hän on rockmuusikko Ozzy Osbournen ja tämän toisen vaimon Sharon Osbournen yhteisistä lapsista vanhin.
Muusta perheestä poiketen Aimee Osbourne ei halunnut lähteä 2000-luvun alulla mukaan The Osbournes -tositelevisiosarjaan, vaan muutti 15-vuotiaana erilleen perheestään eikä häntä sarjassa näin nähty.
Suuri Kehittäjä
Suuri Kehittäjä (esiintynyt Suomessa myös nimellä Evoluutio ja Kehittäjä), oikealta nimeltään Herbert Edgar Wyndham) on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Suuren Kehittäjän ensiesiintyminen oli amerikkalaisessa Thor-lehden numerossa 134 (marraskuu 1966).
Historia
Herbert Wyndham opiskeli genetiikkaa 1930-luvun alussa Britanniassa ja oli yksi ensimmäinen geeniteknikko Marvel-universumissa (ainoastaan pahamaineinen Arnim Zola ratkoi geenien saloja ennen häntä). Siellä hän keksi koneen, joka kiihdytti evoluution kulkua äärimmilleen. Wyndham kokeili laitetta ensin koiraansa, josta tuli kahdella jalalla kulkeva, simpanssin älykkyyden omaava olento.