cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lahden Yöt
Lahden Yöt oli aikuisväestölle suunnattu kevyen musiikin kaupunkifestivaali Lahden keskustassa. Porilainen tuottaja Raimo Peltonen perusti festivaalin Lahden kauppatorille vuonna 2003.
Hor
Hor voi tarkoittaa seuraavia:
Jack Sparrow
Kapteeni Jack Sparrow on yksi viidestä Pirates of the Caribbean -elokuvien päähenkilöistä. Sparrow’ta näyttelee Johnny Depp. Elokuvan Jackiä Johnny sai kehitellä itse, ja sen lopputuloksena Jack ei muistuttanut yhtään alkuperäistä roolia. Jack Sparrow esiintyy elokuvissa nokkelana ja humoristisena, joka yleensä selviää tilanteesta kuin tilanteesta puhumalla. Hän on Keith Richardsin esittämän kapteeni Edward Teaguen poika ja syntynytkin merillä. Hänen äitinsä on kuollut, ja ensin kapteeni Teague ja myöhemmin Jack itse kantaa hänen kutistettua päätään mukanaan.
Mustan helmen kirous
Mustan helmen kirouksessa Jack haluaa kaapata takaisin laivansa, Mustan helmen, legendaarisen aavelaivan, jonka miehistö on kaapannut kapinoiden itselleen. Kapinan oli aloittanut perämies Hector Barbossa, josta tuli laivan kapteeni, ja Jack oli hylätty autiolle saarelle. Jack oli löytänyt saarelta rommin salakuljettajien varaston ja juopotellut kolme päivää, kunnes salakuljettajat olivat palanneet saarelle ja ottaneet hänet kyytiinsä. Karkaustarinana Sparrow kertoo kesyttäneensä pari merikilpikonnaa ja päässeensä niiden avulla pois saarelta.
Jack ajautuu Port Royaliin, tarkoituksenaan kaapata laiva, mutta yritys ei onnistu. Jack pelastaa kuvernöörin tyttären Elizabeth Swannin hukkumiselta. Jack tunnistetaan merirosvoksi, ja hänet yritetään pidättää, mutta hän uhkailee Elizabethia ja pääsee pakenemaan raudat käsissä. Jack suuntaa sepän pajalle saadakseen käsirautansa pois. Aluksi kaikki menee varsin hyvin, kunnes seppä Will Turner (”Saappaanraksi” Bill Turnerin poika) palaa takaisin ja taistelee urheasti Jackia vastaan. Lopuksi humalainen Willin oppiseppä kolauttaa Jackin tajuttomaksi pullollaan.
Jack joutuu vankilaan, ja hänet määrätään hirtettäväksi seuraavana aamuna. Samana iltana Mustan helmen miehistö kapteeninsa Hectorin kanssa hyökkää kaupunkiin saaden kaikki pakokauhun valtaan. Hector kaappaa mukaansa Elizabethin. Will haluaa lähteä etsimään Elizabethiä ja pyytää apua Jackiltä vapauttaen tämän vankilasta. Jack tajuaa, että Will on Bill Turnerin poika. Jack keksii vallan mainion juonen, jolla saisi laivansa takaisin itselleen.
Jack ja Will kaappaavat Interceptor-nimisen laivan ja lähtevät kohti saarta, Isla de Muertaa, jonne Musta helmi on matkalla. Ensin he käyvät kuitenkin Tortugassa hankkimassa Interceptoriin miehistön.
Monien taisteluiden, käänteiden ja juonien kautta Jack ja Will onnistuvat murtamaan kirouksen, joka pitää Barbossaa miehistöineen kuolemattomana, Turnerin veren ja viimeisen atsteekkikullan kautta. Jack tappaa Barbossan, mutta Jackin miehistö on purjehtinut pois Helmellä, ja Jack joutuu vankilaan. Jackin ollessa hirttosilmukassa Will pelastaa tämän, ja Jack pakenee Helmeen, joka on tullut hakemaan häntä.
Kuolleen miehen kirstu
Kuolleen miehen kirstussa Jack joutuu vaikeuksiin saatuaan tietää olevansa sielunsa velkaa Davy Jonesille, Lentävän hollantilaisen kapteenille luvattuaan sen vastineeksi 13 vuodesta Mustan helmen kapteenina. Jack rientää vaarasta toiseen ja onnistuu myymään Will Turnerin Lentävälle hollantilaiselle, jolta hän kuitenkin karkaa mukanaan Davy Jonesin avain kirstuun, jossa sykkii miehen sydän. Sydämen nappaa lopulta James Norrington Jackin ja Willin kanssa käymänsä kolminkamppailun päätteeksi.
Davy Jones suuttuu ja lähtee Jackin perään. Hän usuttaa Jackin perään lopulta merihirviönsä Krakenin. Monien hyökkäysten jälkeen Elizabeth huijaa Jackia ja kahlitsee tämän Mustaan helmeen pelastaen itsensä, Willin ja muun miehistön. Kraken hyökkää Mustan helmen kimppuun upottaen sen, ja miehistö katsoo pelastusveneestä Jackin ja Mustan helmen katoamista Krakenin kidan kautta Davy Jonesin loukkuun.
Maailman laidalla
Maailman laidalla -elokuvassa Jack on ikuisessa hävityksessä helvetin ja elävien maailman rajalla, Jackin painajaismaisimmassa paikassa, aavikolla. Will, henkiinherätetty Barbossa ja Elizabeth kumppaneineen lähtevät pelastamaan Jackia tuonpuoleisesta, vaikkakin kaikilla on omia taka-ajatuksiaan. Lordi Cutler Beckett on saanut käsiinsä Davy Jonesin yhä sykkivän sydämen. Hän voi sen avulla hallita meriä. Merirosvot pelkäävät Lentävää hollantilaista kuollakseen, mutta lopulta — vastuunpakoilun, juonittelun ja käänteiden jälkeen — neuvosto päättää aloittaa taistelun, johtajanaan Jackin ansiosta merirosvokuningattareksi päätynyt Elizabeth.
Puggy Pearson
Walter Clyde ”Puggy” Pearson (29. tammikuuta 1929 Tennessee – 12. huhtikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, joka voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1973.
Jack Sparrow
Maailman laidalla
Mustan helmen ja Lentävän hollantilaisen välillä käytävän ja Davy Jonesin sydämen ympärillä käytävän taistelun tuoksinassa Jones onnistuu voittamaan Willin ja Elizabethin, mutta Jack on onnistunut saamaan käsinsä tämän sydämen. Jackin kuitenkin epäröidessä Davy Jones lävistää Willin sydämen. Jack kauhistuu ja menee suorastaan neuvottomaksi. Willin isä Bill Turner hyökkää Davy Jonesin kimppuun, ja taistelun aikana Jack nappaa käteensä katkenneen miekan ja laittaa sen Willin käteen. Davy Jones huomaa viiltävää kipua sydämen paikalla ja huomaa, että Will on lävistänyt hänen sydämensä, ja niin Davy Jones putoaa meren pohjalle. Koko Lentävä hollantilainen uppoaa Jackin paetessa itkevän Elizabethin kanssa.
Saksan uusnatsimurhat
Saksan uusnatsimurhiksi kutsutaan Saksassa vuonna 2011 paljastunutta uusnatsien tekemää murhasarjaa, jossa oli yhteensä 10 uhria.
Nationalsozialistischer Untergrund (NSU) -niminen ryhmä murhasi vuosien 2000–2006 aikana kahdeksan turkkilaistaustaista ja yhden kreikkalaistaustaisen siirtolaisen sekä vielä vuonna 2007 22-vuotiaan saksalaisen naispoliisin. Murhasarja paljastui marraskuussa 2011, kun kaksi ryhmään kuulunutta miestä tappoi itsensä epäonnistuneen pankkiryöstöyrityksen jälkeen Eisenachissa. Neljä päivää myöhemmin poliisi pidätti vielä murhiin osallistuneen naisen.
Murhia tehtiin eri puolilla Saksaa yhteensä seitsemässä kaupungissa ja kuudessa eri osavaltiossa. Murhien lisäksi NSU teki ainakin 14 pankkiryöstöä, joilla se rahoitti toimintaansa.
Puggy Pearson
Ennen vuotta 1949 kaikki pokeripelit olivat käteispelejä – pelaaja saattoi istua peliin ja poistua siitä milloin tahansa. Pearson kehitti idean freezeout-tyyppisestä turnauspelaamisesta, jossa peli jatkuu kunnes yhdellä pelaajalla on kaikki pelimerkit. Hän esitteli ajatuksensa "Nick the Greek" Dandolokselle, joka puolestaan myöhemmin kertoi siitä kasinonomistaja Benny Binionille, joka myöhemmin aloitti ideaan perustuvan World Series of Poker -turnaussarjan.
Jack Sparrow
Maailman laidalla
Will kuitenkin palaa Lentävän hollantilaisen kapteenina ja auttaa Mustaa helmeä voittamaan taistelun kauppakomppanian laivastoa vastaan. Jack Sparrow pelasti Willin, mutta Will saa astua maihin vain kerran kymmenessä vuodessa nähdäkseen vaimoaan Elizabethia. Willin täytyy kuljettaa kuolleita toiselle merelle siihen saakka, kunnes joku taas lävistää tämän sydämen. Jack taas huomaa Tortugassa Barbossan miehistöineen vieneen Mustan helmen ja jättäneen hänet rannalle. Jack on kuitenkin huijannut itsekin Barbossaa ja vienyt tämän merikartat. Elokuvan lopussa Jack purjehtii pienellä veneellä kohti Nuoruuden lähdettä.
Saksan uusnatsimurhat
Murhat
Kaikki murhatut siirtolaiset olivat yrittäjiä, jotka ammuttiin keskellä päivää heidän omassa liikkeessään. Surmien jälkeen tekijät kuvasivat uhrejaan ja laativat niistä tunnustuksellisen videon. Kaikkia uhreja oli ammuttu suoraan kasvoihin. Naispoliisi ammuttiin ruokatauon aikana partioautoonsa. Myös hänen työparinsa yritettiin surmata ampumalla, mutta tämä selvisi hengissä. Uusnatsit käyttivät murha-aseena pistoolia, joka löydettiin pankkiryöstön jälkeen ryhmän tukikohtanaan pitämästä talosta Zwickaussa. Poliisilla ei ennen aseen löytymistä ollut aavistustakaan murhien tekijästä, vaan se piti niitä siirtolaisten keskinäisinä välienselvittelyinä.
Puggy Pearson
Pearson voitti vuonna 1973 World Series of Pokerin pääturnauksen. Ratkaisevassa jaossa hänen  -kätensä voitti Johnny Mossin   -käden. Pearson voitti kaikkiaan neljän WSOP-ranneketta, näistä kaksi seitsemän kortin avopokerissa, jota pidettiin hänen vahvimpana pelimuotonaan.
Saksan uusnatsimurhat
Murhat
Viimeisen siirtolaisen murhan yhteydessä paikalla oli myös uusnatsien joukkoon soluttautunut sisäministeriön tiedustelupalvelun agentti. Hän väitti ensin poistuneensa paikalta juuri ennen uhrin ampumista, mutta muutti myöhemmin kertomustaan, kun eräs silminnäkijä todisti hänen olleen läsnä myös murhan hetkellä. Agentti paljastui myöhemmin myös itse uusnatsiksi. Hänen epäiltiin olleen paikalla myös ainakin neljän muun surmatyön aikana. Lisäksi murhaajilla oli ainakin yhdeksän muuta avustajaa.
Jack Sparrow
Vierailla vesillä
Neljännen elokuvan, Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä, alussa Jack Sparrow saapuu Englantiin pelastamaan uskollisinta ystäväänsä Joshamee Gibbsia, joka on joutunut hirteen, koska tätä on luultu Jack Sparrow'ksi. Gibbs taas on saapunut Lontooseen kuultuaan Jackin keräävän siellä miehistöä: joku huijari käyttää Jackin nimeä. Huijariksi paljastuu Jackin entinen rakastettu: ovela ja tulinen Angelica Teach. Ennen kuin Jack huomaakaan, hän herää merillä pahamaineisella Queen Anne’s Revengellä – Edward Teachin eli Mustaparran, kaikkien merirosvojen pelkäämän merirosvon ja Angelican isän laivalta. Mustaparta etsii Nuoruuden lähdettä kuultuaan ennustuksen, jonka mukaan hän kuolee pian yksijalkaisen miehen miekasta. Jackin vankilaan unohtama Gibbs liittoutuu Barbossan kanssa – Barbossa on menettänyt Helmen sekä toisen jalkansa Mustaparran hyökkäyksessä, liittynyt kuninkaan laivastoon kaapparikapteeniksi ja suunnittelee nyt kostoa Mustaparralle.
Puggy Pearson
Puggy Pearson valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1987.
Saksan uusnatsimurhat
Uhrit
Murhien uhrit, ikä, paikka ja aika.
Omaisten epäilyt
Poliisi syytti turkkilaisten rikollisjengien lisäksi surmista myös kaikkien uhrien omaisia, mutta ei missään vaiheessa epäillyt äärioikeistolaisia. Liittokansleri Angela Merkel pyysi myöhemmin omaisilta anteeksi heidän kohteluaan. Saksassa herätti suurta kummastusta, miten NSU saattoi toimia usean vuoden ajan poliisin epäilyjen ulkopuolella, vaikka ryhmä oli viranomaisten tiedossa.
Jack Sparrow
Vierailla vesillä
Brittiläiset, espanjalaiset ja Mustaparran merirosvot aloittavat kilpailun, jonka palkintona on ikuinen elämä. Jack yrittää selvitä hengissä eikä tiedä pelätäkö enemmän Mustapartaa vai entistä heilaansa. Hän tuntee olevansa jollain tavalla vastuussa Angelicasta ja pelkää Mustapartaa sekä itsensä että Angelican puolesta, vaikkei toisaalta tiedä, mitä juonia tällä on hänen suhteensa. Hän asettaa usein jopa itsensä vaaraan Angelican puolesta. Angelica taas pyrkii pelastamaan isänsä hengen ja sielun hinnalla millä hyvänsä. Jackiä kiinnostaa myös Mustaparran voitonmerkki: hän on sulkenut Mustan helmen (ja joukon muita laivoja) taikakeinoin pienen lasipullon sisälle. Jack myös hyvittää Gibbsin hänen vuoksi kokemansa kärsimykset antamalla tälle kompassin, joka johtaa tämän vapauteen.
Saksan uusnatsimurhat
Oikeudenkäynti
Ainoan eloonjääneen murhaajan oikeudenkäynti alkoi toukokuussa 2013. Lisäksi neljä henkilöä oli syytettyinä avunannosta murhiin. Syytelistalla oli myös Kölnissä tehty pommi-isku. Pääsyytettynä on vuonna 1975 syntynyt Beate Zschäpe, jota saksalaislehdistö on kutsunut "natsimorsiameksi". Oikeudenkäynnin arvellaan kestävän jopa yli kaksi vuotta.
Jack Sparrow
Vierailla vesillä
Retki huipentuu lopulta Lähteellä käytävään taisteluun, jossa Barbossa iskee Mustapartaa myrkytetyllä miekalla. Angelica rientää auttamaan isäänsä ja haavoittaa itsensä myrkyllisestä terästä. Jack antaa heille pian kaksi maljaa, toisessa lähteen vettä ja merenneidon kyynel (tämä malja antaa elämää) ja toisessa vain lähteen vettä (vie elämän ja antaa sen toiselle). Hän pyytää Mustapartaa pelastamaan tyttärensä, mutta tämä ottaa äkkiä maljan joka pelastaa, ja Angelica suostuu epäröimättä pelastamaan isänsä. Jack kuitenkin paljastaa vaihtaneensa maljoja ja Angelican katsoessa Lähteen vesi pyyhkii Mustaparran elävien kirjoista.
Saksan uusnatsimurhat
Jälkipuinti
Murhien paljastumisen jälkeen saksalaiset lehdet Die Zeit ja Die Tagesspiegel tekivät selvityksen, jonka mukaan vuonna 1990 tapahtuneen Saksojen yhdistymisen jälkeen äärioikeisto oli tehnyt maassa 137 murhaa rasistisin motiivein. Virallisten tilastojen mukaan niitä oli vain 46. Berliiniläinen Amadeu-Antonio -säätiö puolestaan laski murhien määräksi 181, kun se sisällytti ulkomaalaistaustaisten lisäksi mukaan myös muun muassa surmattuja poliiseja, vasemmistolaisia ja kodittomia. Die Welt -lehti julkaisi täydellisen listan uhreista. Joulukuussa 2013 Saksan poliisi ilmoitti tutkivansa uudelleen 746 vuosina 1990–2011 tehtyä murhaa ja selvittää, löytyykö niistä yhteyksiä äärioikeistoon.
Jack Sparrow
Vierailla vesillä
Jack kuljettaa Angelican autiolle saarelle. Siellä Angelica kertoo rakastavansa Jackiä, ja Jack paljastaa tälle rakastaneensa tätä aina ja aina tulevaisuudessakin, mutta lähtee pian jättäen Angelican yksin kiroamaan rannalle. Jack kohtaa taas Gibbsin, joka on hakenut Revengen ruumasta Mustan helmen ja muut laivat, ja he jäävät yhdessä miettimään, kuinka ne voitaisiin saada ulos lasipulloista.
Saksan uusnatsimurhat
Murhasarjan nimitys
Saksan lehdistö alkoi käyttämään murhista nimitystä "Döner-Morde" eli "kebab-murhat" jo ennen tekijöiden paljastumista. Myöhemmin nimitykseksi kuitenkin vaihtui "NSU-Morde" taustalla toimineen uusnatsijärjestön mukaan. Saksan kielitieteilijät valitsivat tammikuussa 2012 "kebab-murhat" vuoden huonoimmaksi ilmaisuksi. Sen katsottiin väheksyvän murhien uhreja ja valinnan tehnyt raati piti sitä myös rasistisena ilmauksena, joka leimaa kokonaista kansanryhmää.
Jack Sparrow
Vierailla vesillä
Barbossa saa käsiinsä Queen Anne's Revengen, Mustaparran vanhan laivan, ja päätyy tämän kapteeniksi.
Salazar's Revenge
Viidennen elokuvan, Pirates of the Caribbean: Salazar's Revengen, alussa Jack on suunnitellut pankkiryöstön. Jack herää pankinjohtajan vaimon kanssa pankkiholvin sisältä, kun holvin ovi avataan. Kun Jack aloittaa paikalle saapuneiden sotilaiden puhuttamisen, on muu Jackin miehistö pannut suunnitelman täytäntöön. He vetävät hevosilla ensin pankkiholvin, ja sen seinään juuttumisen jälkeen koko pankin mukaansa pitkin kaupungin katuja.
Jackin takia Salazar kirottiin miehistöineen jäämään Paholaisen kolmioon ikuisiksi ajoiksi. Takaisin nykyajassa Jack on yhteistyöllä Hector Barbossan kanssa päässyt myyttisen Poseidonin kolmikärjen luokse. Kolmikärjen avulla Jack voisi tappaa Salazarin lopullisesti. Kaikki ei kuitenkaan mene suunnitelmien mukaan. Viidennen osan viimeisessä taistelussa kolmikärki tuhoutuu ja kaikki meren kiroukset kumoutuvat. Näin ollen Salazar muuttuu takaisin ihmiseksi, mutta pahaksi onnekseen putoaa mereen ja hukkuu Barbossan takia, mikä johtaa siihen, että Hector Barbossa kuolee elokuvan lopussa. Elokuvasarjan viides osa loppuu Jackin osalta siihen, kun hän purjehtii Mustalla helmellä yhdessä perämiehensä Joshamee Gibbsin kanssa "kohti rakasta horisonttiaan".
Kirjat
Rob Kidd kirjoitti Jack Sparrow’n nuoruudesta 13 kirjaa, joista seitsemän on suomennettu.
Suomennetut
1. Myrsky nousee (The Coming Storm)
2. Seireenien laulu (The Siren Song)
4. Cortésin miekka (The Sword of Cortés)
5. Pronssiaika (The Age of Bronze)
6. Hopean hohde (Silver)
7. Kultainen kaupunki (City of Gold)
Suomentamattomat
8. The Timekeeper
10. Sins of The Father
11. Poseidon’s Peak
12. Bold New Horizons
13. The Tale of Billy Turner and Other Stories
Beta Crucis
Beta Crucis (β Crucis / β Cru / Beta Crucis) Mimosa eli Becrux on Etelän ristin tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Tähti ei näy Suomessa. Tämän 353 valovuoden päässä olevan B0.5 III -spektriluokan tähden näennäinen kirkkaus on 1,25. Absoluuttinen kirkkaus −3,92 vastaa 34 000 Auringon kirkkautta. Tähti on kuumin näkemämme 1. suuruusluokan tähti. Tähti on kaksoistähti, jonka komponenttien kiertoaika on 5 vuotta ja väli 8 AU.
Sudbury-kraatteri
pienoiskuva|Avaruussukkula Challengersta 1984/1985 otettu kuva kraatterista.
Sudbury-kraatteri on Ontariossa, Kanadassa oleva alun perin noin 200 km:n läpimittainen kraatteri, jonka ikä on noin 1,8 miljardia eli 1 800 miljoonaa vuotta. On löydetty todisteita, että toisin kuin on aiemmin luultu, niin kraatteri on komeetan eikä meteoriitin tekemä. Kraatterista näkyy enää vain pieni osa; geologiset tapahtumat ovat hävittäneet siitä suuren osan pois, mikä on tyypillistä hyvin vanhoille kraattereille. Kraattteri on toiseksi suurin maailmassa ja kooltaan se on noin 62 km pitkä, 30 km leveä ja 15 km syvä.
Nasa on käyttänyt aluetta 1970-luvulla harjoitusalueena kuuhun lähteville astronauteille. Alueen mineraaleja on hyödynnetty jo tuhansia vuosia, mutta isomman mittakaavan kaivostoiminta alkoi 1800-luvun loppupuolella. Kaivokset saastuttivat alueen rikkidioksidilla ja metalleilla, mutta viime vuosikymmeninä alueen maa- ja vesialueita on yritetty kunnostaa.
Strule
Strule on 28 kilometriä pitkä joki Pohjois-Irlannissa. Joki saa alkunsa Drumragh- ja Camowenjokien yhdistyessä Omaghin kaupungin keskustassa. Sieltä joki virtaa luoteeseen Strabanen kaupunkiin ja yhdistyy Dergin kanssa muodostaen Mournejoen.
Strulen valuma-alue on 109 neliökilometriä. Jokeen liittyy vähän ennen Strabanea Owenkillewjoki. Strule on merkittävä lohen ja taimenen kalastusalue.
Bongcloud
Bongcloudia pidetään pila-avauksena, ja se esiintyy usein internetshakkihuumorissa. Huonona avauksena Bongloudia on myös käytetty henkilökohtaisena haasteena. Esimerkiksi Twitch-striimaajat, kuten SM Hikaru Nakamura ovat käyttäneet sitä onlinepikashakissa itseään vahvempiakin vastustajia, kuten maailmanmestari Magnus Carlsenia vastaan. Bongcloudiksi kutsutaan myös muita avauksia, joissa toinen pelaajista liikuttaa kuningasta toisella vuorollaan.
Bongcloud-avauksessa kuninkaan liikuttaminen rikkoo käytännössä kaikkia shakin yleisesti hyväksyttyjä periaatteita. Se muun muassa estää linnoittautumisen, tukkii kuningattaren ja vaalearuutuisen lähetin liikkumislinjat, jättää kuninkaan alttiiksi vastustajan hyökkäyksille sekä häviää temmon edistämättä valkean asemaa millään lailla. Englantilainen suurmestari Nigel Short on kuvaillut Bongcloudia Twitter-viestissään ”loukkaukseksi shakkia kohtaan”.
Nimen taustaa
Bongcloud-avauksen nimen arvellaan juontuvan joko Chess.com-käyttäjästä nimeltä ”Lenny_Bongcloud”, joka käytti sitä huonolla menestyksellä tai bong-tyyppisestä vesipiipusta, joka on kannabiksen polttamisessa käytetty väline.
Käyttö huipputasolla
Bongcloudin käyttöön huipputasolla yhdistetään lähinnä Hikaru Nakamura, joka on käyttänyt sitä onlinepikashakissa. Vuonna 2020 hän striimasi yrityksen pikapelata itsensä uudella Chess.com-tunnuksella vahvuuslukuun 3000 Bongcloudia käyttämällä. Vuonna 2018 Nakamura pelasi Bongcloudia kolme kertaa SM Levon Aroniania vastaan Chess.comin Speed Chess Championship -turnauksessa aikarajalla 1+1 voittaen peleistä yhden ja häviten kaksi. Myös vuoden 2019 Speed Chess Championshipsissa Nakamura käytti sitä, peleissä SM Vladimir Dobrovia ja SM Wesley Sota vastaan, jotka kummatkin hän voitti. Syyskuussa 2020 Nakamura käytti avausta SM Jeffery Xiongia vastaan Saint Louis Rapid and Blitz -onlineturnauksen viimeisellä kierroksella ja voitti pelin.
Maaliskuussa 2021 Magnus Carlsen Invitational -turnauksessa valkeilla Nakamuraa vastaan pelannut Magnus Carlsen avasi pelin Bongcloudilla (1.e4 e5 2. Ke2). Nakamura vastasi tähän siirrolla Ke7. Kyseistä jatkoa kutsutaan ”tupla-Bongcloudiksi”, ja sen virallisempi nimi on Bongcloud Counter-Gambit: Hotbox Variation (”Bongcloudin vastagambiitin Hotbox-muunnelma”). Nakamura ja Carlsen pelasivat pelin tahallaan tasan toistamalla asemaa seuraavien siirtojen ajan. Peli sijoittui turnauksen alkuvaiheen viimeiselle kierrokselle, kun molemmat olivat jo varmistaneet paikkansa seuraavassa pudotuspelivaiheessa. Tämä oli tupla-Bongcloudin ensimmäinen esiintyminen suurturnauksessa.
Yhdistetty talviolympialaisissa 1960
Yhdistetyn kilpailuun Squaw Valleyn vuoden 1960 talviolympialaisissa osallistui 33 kilpailijaa 13 maasta. Mäkiosuus hypättiin Papoose Peak Jumps hyppyrimäessä ja kaikki kilpailijat hyppäsivät kolme hyppyä, joista kahden parhaan tulos huomioitiin. 15 kilometrin hiihto-osuus hiihdettiin McKinney Creekin hiihtostadionilla. Olympiakultaa saavutti Saksojen yhteisjoukkueen Georg Thoma.
Saara Pakkasvirta
Saara Tellervo Pakkasvirta (o.s. Pulkkinen, s. 23. heinäkuuta 1938 Viipuri) on suomalainen näyttelijä. Pakkasvirta näytteli MTV:n teatterissa vuosina 1965–1973, minkä jälkeen hän siirtyi vuonna 1973 Helsingin kaupunginteatteriin. Hän on myöhemmin työskennellyt KOM-teatterissa. Pakkasvirta on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten pääosaa vuoden 1971 sarjassa Mummoni ja Mannerheim. Vuonna 1995 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ja vuonna 1999 Ida Aalberg -palkinto.
2010-luvulla hänet on nähty vierailevana tähtenä muutamassa televiosarjassa, kuten Salatut elämät (2010), Roba (2012) ja Syke (2014). Vuonna 2020 ensi-iltansa sai Teräsleidit-elokuva, josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Jussi-palkinnolla seuraavana vuonna.
Liisa Koivulehto
Koivulehto on koulutukseltaan opettaja, mutta opintojensa jälkeen hän on asunut Norjassa ja työskennellyt ensin vapaana toimittajana, ennen kaikkea Lapin Kansalle. Vuodesta 1995 lähtien Koivulehto on ollut Ruijan Kaiun päätoimittaja ja vetovoima. Päätoimittajana Koivulehto on ajanut kveenin kielen ja kveenien asioita Norjassa. Koivulehto on myös ollut keskeinen hahmo Tromssan ruijansuomalaisessa yhdistyksessä.
Vienne (Isère)
Vienne on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Lyonista etelään Rhônejoen varrella.
Kaupunki tunnettiin Rooman vallan aikaan nimellä Vienna Allobrogum, ja se oli yksi tärkeimmistä roomalaisten hallitsemista kaupungeista Galliassa. Viennessä on yhä jäljellä roomalaisen ajan muistomerkkejä kuten Augustuksen ja Livian temppeli.
Musta helmi (laiva)
thumb|220px|Musta helmi Musta helmi (The Black Pearl) on kuvitteellinen laiva, joka esiintyy Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa. Suuri ja nopea purjealus on kuuluisa nopeudestaan sekä laivan ja sen miehistön päälle langenneesta kirouksesta. Kaikki eivät usko laivan olevan edes olemassa. Laivan runko ja purjeet ovat mustat.
Sergio Kleiner
Sergio Kleiner (s. 23. maaliskuuta 1936) on latinalaisamerikkalainen näyttelijä. Hän syntyi Buenos Airesissa, Argentiinassa, mutta loi huomattavimman uransa Meksikossa.
Kleiner aloitti työnsä teatterissa, mutta saavutti sittemmin mainetta esiintyjänä telenoveloissa. Hänet tunnetaan myös useista elokuvista.
Musta helmi (laiva)
Musta helmen kerrotaan olevan Karibianmeren nopein alus, joka pääsee myötätuulessa pakoon jopa myyttistä Lentävää hollantilaista. Vastatuuleen Hollantilainen on tosin Mustaa helmeä nopeampi.
Tarina
Musta helmi oli Jack Sparrow’n komennuksessa jo aikana jolloin hän oli Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa. Jackin kieltäydyttyä edesauttamasta orjakauppaa, laiva tuomittiin upotettavaksi merirosvoaluksena. Musta helmi oli tuolloin vielä nimeltään ”HEIC Wicked Wench”.
Lentävän hollantilaisen kapteeni Davy Jones nosti ”Wicked Wenchin” meren pohjasta jolloin kapteeni Sparrow uudelleennimesi aluksen Mustaksi helmeksi. Vastineeksi laivan nostamisesta Jack lupasi palvella vuosisadan Jonesin komennuksessa oltuaan ensin 13 vuotta Mustan helmen kapteenina. Jackin suunnitelmat kuitenkin muuttuivat kahden vuoden kapteenina olon jälkeen, kun Mustan helmen miehistö nousi kapinaan perämies Hector Barbossan johdolla. He jättivät Sparrow’n autiolle saarelle ja lähtivät etsimään asteekkien kulta-aarretta, jonka sijainnin Sparrow oli heille kertonut.
Aarteen ryöstämisen myötä laiva ja sen miehistö tulivat kirotuiksi. Kuun valo paljastaa laivan ja miehistön todellisen, luurankomaisen ulkonäön. He eivät ole eläviä eivätkä kuolleita, joten he eivät tunne mitään eikä heitä voi tappaa. Kirous murtuu, kun kaikki aarteeseen kuuluvat kultakolikot palautetaan takaisin arkkuun. Lisäksi tarvitaan kaikkien ryöstöön osallistuneiden verta.
Viimeinen puuttuva kolikko on päätynyt Elizabeth Swannille. Barbossa sieppaa hänet yhdessä miehistönsä kanssa elokuvassa Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous, mutta Elizabethin veri ei ole samaa mitä Barbossa tarvitsi. Kirous saadaan murrettua Will Turnerin verellä ja Sparrow ampuu Barbossan heidän taistellessaan aarteen kätköpaikassa. Mustan helmen miehistö antautuu taistelussa merisotamiehiä vastaan. Laivan uusi miehistö pelastaa hirttolavalta paenneen Sparrow’n ja näin hän saa laivan taas komentoonsa. Jälkeenpäin Musta helmi joutui Itä-Intian Kauppakomppanian haltuun, mutta Jack onnistui miehistöineen saamaan laivan takaisin. Kommodori James Norrington lähti ajamaan Jackia takaa HMS Dauntlesilla, mutta Tripolin lähistöllä voimakas hurrikaani upotti aluksen miehistöineen, mutta vain Norrington selviytyi tapauksesta. Helmi itse selvisi myrskystä.
Musta helmi tuhoutuu myöhemmin Krakenin hyökkäyksessä Sparrow’n epäonnistuttua maksamaan velkansa Davy Jonesille ja uppoaa meren syvyyksiin. Hän ei kuitenkaan tuhoudu, vaan päätyy yhdessä Mustan helmen kanssa Davy Jonesin loukkuun. Elokuvassa Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla Musta helmi ja Jack Sparrow pelastetaan ja he palaavat meren pinnalle.
Myöhemmin Davy Jones tuhoutuu taistelussa ja Will Turner nousee Jonesin tilalle. Tämän jälkeen Lentävä hollantilainen ja Helmi tuhoavat Itä-Intian kauppakomppanian lippulaivan Endeavourin ja samalla sen johtajan, lordi Beckettin. Barbossa kuitenkin varastaa Helmen Jackilta tämän käydessä Tortugassa.
Neljännessä elokuvassa paljastuu että Mustaparta hyökkäsi laivan kimppuun ja käytti voodoovoimiaan muuttaakseen laivan takilan eläväksi ja käytti sitä Barbossaa ja tämän miehistöä vastaan. Barbossan miehistö kukistettiin ja Musta helmi kutistettiin pulloon. Barbossan surmattua Mustaparran Jack ja hänen ystävänsä Gibbs saavat haltuunsa pullossa olevan Helmen sekä lisäksi säkillisen muita laivapulloja Mustaparran kokoelmasta.
Viidennessä elokuvassa Barbossa onnistuu Mustaparran miekan avulla vapauttamaan Helmen pullosta ja palauttamaan sen normaaliin kokoonsa.
Tekniikka
Mustan helmen kirous -elokuvaa varten laivasta rakennettiin useita versioita. Purjehduskelpoinen, merellä tehdyissä kuvauksissa käytetty laiva rakennettiin proomun päälle. Suureen halliin Long Beachille rakennettiin toinen täysikokoinen laiva. Musta helmi purjehtii elokuvassa usein yöllä tai sankassa sumussa, ja koska näitä kuvauksia oli hankala toteuttaa avomerellä, ne kuvattiin hallissa. Osa elokuvan kohtauksista oli liian vaarallisia oikeilla laivoilla tehtäviksi, joten kaikista elokuvan purjelaivoista rakennettiin lisäksi pienoismallit.
Elokuvissa Kuolleen miehen kirstu ja Maailman laidalla käytettiin oikeaa alusta, joka on tosin moottorikäyttöinen eikä purjealus.
Unensieppaaja (täsmennyssivu)
Unensieppaaja, voi viitata seuraaviin asioihin:
Amazone (peruna)
Amazone on perunalajike. Se on arka perunarutolle, mutta se on ankeroisenkestävä.
Amazonen tärkkelyspitoisuus on noin kaksi prosenttiyksikköä suurempi kuin Hankkijan Timon, mutta sen satoisuus on noin kymmenen prosenttia vähäisempi kuin Hankkijan Timon varhaisnostossa. Myös syysnostossa satoisuus on vähäisempi kuin vähemmän tärkkelystä sisältävillä lajikkeilla.
HMS Esk (H15)
HMS Esk (viirinumero H15) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan hävittäjä maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen. Tammikuusta maaliskuuhun 1935 alus oli laivueen mukana Länsi-Intian purjehduksella. Se oli syyskuusta 1935 maaliskuuhun 1936 Etiopian kriisin vuoksi laivueen mukana liitettynä Välimeren laivastoon Aleksandriassa.
Espanjan sisällissodan alettua heinäkuussa 1936 alus joutui partioimaan useaan otteeseen Espanjan aluevesillä, jolloin sen asemapaikkana oli kesäkuusta heinäkuuhun Gibraltar, syyskuusta marraskuuhun Pohjois-Espanjan satamien edustalla, tammikuusta maaliskuuhun 1937 Etelä-Espanjan satamien edustalla, huhtikuussa Tasavaltalaisten hallussa olevien satamien edustalla, lokakuusta joulukuuhun Gibraltarilla, tammikuusta maaliskuuhun 1938 Etelä-Espanjan satamien edustalla.
Syyskuussa 1938 Münchenin kriisin aikana Esk ja HMS Express siirrettiin tilapäisesti 9. hävittäjälaivueeseen Noreen, jossa ne harjoittelivat 3. lokakuuta osaston miinanlaskua.
Esk ja Express kuormasivat 8. syyskuuta 1940 Imminghamissa miinat. Ne lähtivät 9. syyskuuta ensimmäiselle miinoitusmatkalle, jossa alukset laskivat 120 miinaa Saksan laivaston oletetulle reitille Englannin kanaaliin. Matka tehtiin viikkoa myöhemmin uudelleen.
Hävittäjät lähtivät 18. syyskuuta Imminghamista etsimään havaittua sukellusvenettä Bridlingtonin edustalta, minkä jälkeen alukset liitettiin Kotilaivastoon.
Alus saattoi 23.-26. syyskuuta taistelulaiva HMS Royal Sovereignin Scapa Flowsta Portsmouthiin.
Alus palasi 1. lokakuuta Milford Haveniin miinoitustehtäviin. Se saapui 10. lokakuuta Imminghamiin Expressin kanssa, missä niihin kuormattiin miinat. Alukset määrättiin 13. lokakuuta Harwichiin. Ne siirtyivät 18. lokakuuta laskemaan operaation RG linjan X, mutta operaatio peruutettiin ennen toteutusta. Ne palasivat Humberiin.
Esk muodosti Expressin (laivueenjohtaja), HMS Intrepidin ja HMS Ivanhoen kanssa 12. joulukuuta alkaen 20. (miina)hävittäjälaivueen, jonka nimi oli valittu ensimmäisen maailmansodan miinahävittäjälaivueen mukaan.
Alus laski laivueen mukana 18. joulukuuta vastaisena yönä 240 miinaa Emsin jokisuuhun operaatiossa IB. Operaation jälkeen alus siirrettiin Portsmouthiin huollettavaksi.
Alus lähti 6. helmikuuta 1940 Expressin ja miinalaiva HMS Princess Victorian kanssa Rosythista laskemaan ensimmäistä osaa miinakenttä LD1:stä. Hävittäjät saapuivat 8. helmikuuta tehtävän suoritettuaan Aberdeeniin, josta piti tehdä kentän toinen osa. Tehtävä kuitenkin siirtyi tiheän sumun vuoksi. Samat alukset tekivät 10. helmikuuta seuraavan matkan, jonka aikana laskettiin kentät LD2 ja LD3 etelämmäksi Yarmouthin edustalle. Operaatiossa LD3 laskettiin ensin 11. helmikuuta 52 harhautusmiinaa 47,1 mailin matkalle ja lisäksi 13. helmikuuta 38 harhautusmiinaa 34,2 mailin matkalle
Alus oli 19. helmikuuta vastaisena yönä Expressin ja HMS Teviot Bankin kanssa operaatiossa DML, jonka päätteeksi hävittäjät suojasivat saattueen FS100 Portsmouthiin. Portmouthissa aluksiin liittyivät laivueen uudet alukset HMS Icarus ja HMS Impulsive. Miinahävittäjät lähtivät 3. maaliskuuta vastaisena yönä operaatioon IE1, jossa ne laskivat 240 miinaa saksalaisten käyttämille reiteille. Alukset palasivat Humberiin aamulla.
Esk, Express, Icarus sekä miinalaivat Teviot Bank ja Princess Victoria siirtyivät 16. maaliskuuta Invergordoniin, josta ne lähtivat 20. maaliskuuta operaatioon PA4 laskien miinoja saksalaisten mahdollisille kulkureiteille. Operaation päätyttyä Esk ja Express määrättiin etsimään havaittua sukellusvenettä. Eskin miehistö pelasti merestä upotetun tanskalaisen kauppalaivan Minskin eloonjääneet, jotka kuljetettiin maihin. Alus palasi Humberiin 29. maaliskuuta.
Norjan taisteluihin miinahävittäjät muodostivat osasto WV:n, joita suojasivat 2. hävittäjälaivueen HMS Hardy, HMS Hunter, HMS Havock ja HMS Hotspur. Osasto siirtyi 3. huhtikuuta Scapa Flowsta Sullom Voeen Shetlantiin, josta se lähti 6. huhtikuuta. Osasto laski 8. huhtikuuta miinoitteen Hovdenin edustalle Vestfjordiin.
Alus palasi 19.huhtikuuta laivueensa hävittäjien mukana Imminghamiin. Se siirtyi 29. huhtikuuta Scapa Flowhun, josta alus lähti 1. toukokuuta Expressin ja Intrepidin kanssa laskemaan miinoja Norjan rannikolle palaten Imminghamiin. Osasto siirtyi 5. toukokuuta takaisin Scapa Flowhun, josta ne palasivat seuraavana päivänä kattilahuoltoja varten. Osasto saapui 7. toukokuuta Imminghamiin, jossa ne kohtasivat miinalaivat Teviot Bankin ja Princess Victorian.
Sermages
Saint-Pierren kirkon historia ulottuu 100-luvulle. Kirkko on uusittu 1400- ja 1800-luvuilla. Kirkon kellotornia käytettiin julisteessa François Mitterrandin presidentinvaalikampanjassa vuonna 1981.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
HMS Esk (H15)
Palvelus
Alus lähti 15. toukokuuta laivueen mukana uudelleen Imminghamista Hollannin rannikolle, jossa se osallistui uuden 164 miinan kentän rakentamiseen. Kentässä tuhoutuivat 26. heinäkuuta Saksan laivaston miinanraivaajat M61, M89 ja M136. Alus suojasi 18. toukokuuta laivueen mukana operaatiossa BS5 Princess Victoriaa, joka tuhoutui satamaan palatessa osuttuaan miinaan Humberin majakkalaivasta merimailin kaakkoon.
Saksan maavoimien edetessä kohti rannikkoa laivue teki seuraavalla viikolla useita miinoitusmatkoja Hollannin rannikolle:
Alus evakuoi 29. toukokuuta - 3. kesäkuuta 1940 Dunkerquesta yhteensä 3 904 sotilasta. Se pelasti 1. kesäkuuta Dunkerquen edustalta tuhansia ranskalaisia sotilaita uppoavasta joukkojenkuljetusalus Scotialta. Alus kärsi operaation aikana lieviä vaurioita, joiden korjaamiseen jälkeen se palasi miinoitustehtäviin.
Esk ja Intrepid suojasivat 6. heinäkuuta Teviot Bankia operaatiossa BS22, josta alukset palasivat 8. heinäkuuta Imminghamiin. Seuraavassa operaatiossa alus suojasi 10.-11. heinäkuuta Expressin kanssa Teviot Bankia. Alus suojasi 19. heinäkuuta Icaruksen ja Intrepidin kanssa Teviot Bankia operaatiossa BS25.
Esk, Express', Icarus, Intrepid ja Impulsive'' laskivat 20. heinäkuuta miinoitteen operaatiossa BS26. Koko laivue Ivanhoeta lukuun ottamatta laski 27. heinäkuuta miinoitteen operaatiossa BS28. Esk, Intrepid ja Impulsive yhdessä apumiinalaiva Ploverin sekä Hollannin laivaston miinalaivan Hr. Ms. Willem Van de Zaanin kanssa laskivat 29.-30. heinäkuuta miinoitteen operaatiossa BS29.
Koko laivue sekä miinalaivat laskivat 1. elokuuta miinoitteen operaatiossa BS32. Osasto lähti Imminghamista kello 22.00. Elokuun alussa laivueen alukset vielä täydensivät itärannikon miinasuojaa laskemalla pienempiä miinoitteita. Alus osallistui operaatioihin BS34 24.-25. elokuuta ja BS35 26.-27. elokuuta.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Rekord (peruna)
Rekord on alankomaalainen, myöhäinen perunalajike.
Rekord oli 1970- ja 80-luvuilla Suomen ruokaperunan tuotannon yleisin, helposti viljeltävä lajike. Perunan mukulat olivat suuria ja muodoltaan pyöreitä mutta samalla hieman pitkulaisia. Suurikokoisissa mukuloissa ydin saattoi kuitenkin mustua, mukulat myös vihertyivät helposti ja sekä raaka että keitetty peruna oli altis tummumaan. Juuri Rekord-lajike antoi 1970-luvulla kouluruokailussa perunoille pilkkanimen "Kinder-peruna", koska sen mustunut sisus sisälsi "yllätyksen" kun perunan halkaisi. Lajikkeen kuori on vaaleahko ja malto keltainen.
Yleisajikkeeksi se sopi kuitenkin mm. koska mukulan kuori oli vahva eli sen kestävyys käsittelyssä oli hyvä. Perunan keitto-ominaisuudet olivat vain keskinkertaiset, mutta maku oli voimakas. Rekordin suosio perustui pitkälti sen vahvaan kuoreen, jonka ansiosta se kesti hyvin kolhuja. Rekordista valmistettiin myös ranskalaisia perunoita.
Aleksandr Medved
thumb|Aleksandr Medved Aleksandr Vasiljevitš Medved (s. 16. syyskuuta 1937) on valkovenäläinen vapaapainija. Aktiiviaikoinaan hän edusti Neuvostoliittoa.
Medved aloitti painin harrastamisen vuonna 1957. Hän voitti uransa aikana kolme olympiakultaa, seitsemän maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan mestaruutta. Seuratasolla hän edusti Burevestnik Minskiä. Medved vannoi tuomareiden valan 1980 Moskovan olympialaisten avajaisissa.
Eliud Kipchoge
Eliud Kipchoge (s. 5. marraskuuta 1984 Kapsisiywa, Nandin piirikunta, Kenia) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka kuuluu kalenjin-heimon nandi-haaraan. Hän on maratonjuoksun kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanennätyksen haltija ja 5 000 metrin juoksun maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Ura
Kipchoge hankki peruskunnon jo lapsena juostessaan joka koulupäivä yli kaksikymmentä kilometriä. Hän aloitti kestävyysjuoksuharjoittelun tosissaan kesäkuussa 2000. Aluksi hän ei saavuttanut mainittavaa menestystä, mutta voitettuaan kansallisen kymmenen kilometrin kilpailun 21. syyskuuta 2001, Patrick Sang alkoi valmentaa häntä ja antoi hänelle kunnolliset juoksuvarusteet. Seuraavana vuonna Kipchoge voitti Kenian kansalliset karsinnat maastojuoksun MM-kisoihin ja juoksi Dublinissa järjestetyissä kisoissa nuorten sarjan viidenneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Berliinissä 5 000 metrin juoksussa jo ajan 13.13,03.
Vuonna 2003 Kipchoge avasi juoksukauden voittamalla Kenian nuorten maastojuoksumestaruuden ja sen jälkeen nuorten maastojuoksun MM-kultaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Kipchoge juoksi 27. kesäkuuta 2003 nuorten maailmanennätyksen 5 000 metrillä ajallaan 12.52,61. Hän osallistui samana vuonna Pariisin MM-kisoihin, joissa 5 000 metrin ennakkosuosikkeja olivat Etiopian Kenenisa Bekele ja Marokon Hicham el-Guerrouj. El-Guerrouj aloitti loppukirinsä 800 metriä ennen maalia ja johti kilpailua viimeiselle kierrokselle lähdettäessä. Kipchoge oli muutaman metrin hänen perässään ja Bekele hieman Kipchogea jäljessä. Kipchoge saavutti el-Guerroujin viimeisessä kaarteessa ja onnistui ohittamaan hänet loppusuoralla ja voitti MM-kultaa neljän sadasosan erolla loppuajalla 12.52,79. Kipchogen viimeisen kierroksen aika oli 53,4. Hän voitti samana vuonna vielä IAAF:n yleisurheilufinaalin 5 000 metrin kilpailun.
Kipchoge sijoittui Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa 2004 pitkällä matkalla neljänneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Roomassa ajan 12.46,53, joka oli vuoden toiseksi nopein aika Bekelen maailmanennätyksen 12.37,35 jälkeen. Ateenan olympialaisissa 2004 hän joutui antautumaan el-Guerroujille sekä Bekelelle, mutta juoksi kolmanneksi. Saman vuoden syyskuussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän voitti 3 000 metrin juoksun. Vuonna 2005 hän oli maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla viides ja samalla joukkuekilpailussa hopealla. Helsingin MM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä neljäs. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui 3 000 metrillä toiseksi. 2006 sisäratojen MM-kisoissa Moskovassa hän oli 3 000 metrillä kolmas Bekelen ja Saif Saaeed Shaheenin jälkeen.
Osakan MM-kilpailuissa Kipchoge voitti hopeaa 5 000 metrillä. Hän hävisi kiritaistelun jälkeen Yhdysvaltain Bernard Lagatille 13 sekunnin sadasosalla ajalla 13.46,00. Pekingin olympialaisissa seuraavana vuonna Kipchoge toisti saavutuksensa, kun hän sijoittui olympiahopealle. Kovavauhtisessa kilpailussa Kenenisa Bekele otti selvän voiton. Kipchoge hävisi noin viisi sekuntia, mutta alitti silti Said Aouitan vanhan olympiaennätyksen. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai samalla matkalla hopeaa ajalla 13.31,32. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi.
Maratonura
Vuodesta 2012 lähtien Kipchoge on keskittynyt maratonjuoksuun. Ensimmäisessä puolimaratonkilpailussaan syyskuussa 2012 hän juoksi ajan 59.25, joka oli toiseksi nopein debyyttiaika puolimaratonilla Moses Mosopin vuonna 2010 juokseman ajan 59.20 jälkeen. Puolimaratonin MM-kilpailuissa lokakuussa 2012 hän sijoittui kuudenneksi ja sai joukkuekilpailussa kultaa Kenian joukkueessa. Ensimmäisen maratoninsa hän juoksi huhtikuussa 2013 Hampurissa voittaen kilpailun reittiennätyksellä 2.05.30. Syyskuussa 2013 hän sijoittui toiseksi Berliinin maratonilla ajalla 2.04.05. Kilpailun voitti Wilson Kipsang maailmanennätysajalla 2.03.23. Vuonna 2014 Kipchoge voitti Rotterdamin maratonin ajalla 2.05.00 ja Chicagon maratonin ajalla 2.04.11. Vuonna 2015 hän voitti Lontoon maratonin ajalla 2.04.42 ja Berliinin maratonin ajalla 2.04.00.
Vuonna 2016 hän voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.03.05. Juoksun väliaikana hän alitti 30 kilometrin maailmanennätyksen ajallaan 1.27.13 ja jäi Dennis Kimetton maratonin maailmanennätyksestä kahdeksan sekuntia. Rion olympialaisissa Kipchoge voitti maratonin olympiakultaa ajalla 2.08.44.
6. toukokuuta 2017 Kipchoge juoksi Monzan moottoriradalla järjestetyssä ennätyskokeessa ajan 2.00.25. Aika alitti Dennis Kimetton virallisen maailmanennätyksen yli kahdella ja puolella minuutilla. Juoksu ei kuitenkaan ollut ennätyskelpoinen sillä kisassa oli muun muassa vuorottelevia, osan matkaa kerrallaan juosseita vauhdittajia. Syyskuussa 2017 Kipchoge voitti Berliinin maratonin ajalla 2.03.32. Keväällä 2018 Kipchoge voitti Lontoon maratonin ajalla 2.04.17. 16. syyskuuta 2018 hän voitti Berliinin maratonin maailmanennätysajalla 2.01.39. Hän alitti Dennis Kimetton ME-ajan minuutilla ja 18 sekunnilla. Kauden 2018 päätteeksi hänet valittiin IAAF:n vuoden miesyleisurheilijaksi.
Keväällä 2019 Kipchoge voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.02.37. 12. lokakuuta 2019 Kipchoge juoksi Wienissä järjestetyssä ennätyskokeessa maratonin aikaan 1.59.40,2 ollen ensimmäinen kahden tunnin alittaja maratonilla. Juoksussa hänellä oli yhteensä 41 vauhdittajaa, joista kerrallaan juoksi seitsemän. Viralliseksi maailmanennätykseksi aikaa ei kirittäjien vuoksi hyväksytä. Kipchogella oli jalassaan Niken Alphafly-juoksukengät, joiden sisällä oli kolme hiilikuitulevyä erillisten ilmapatjojen välissä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto tarkensi tuon jälkeen sääntöjään ja rajoitti kengän sisällä olevien levyjen määrän yhteen.
Vuoden 2020 Lontoon maratonilla Kipchoge sijoittui kahdeksanneksi. Tappio oli Kipchogen maratonuralla vasta toinen ja ensimmäinen sitten vuoden 2013 Berliinin maratonin. Huhtikuussa 2021 Kipchoge voitti Enscheden lentokentällä kutsukilpailuna järjestetyn maratonkilpailun ajalla 2.04.30. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion 2020 olympialaisissa Kipchoge voitti toisen olympiakultansa ajalla 2.08.38. Maaliskuussa 2022 hän voitti Tokion maratonin reittiennätyksellä 2.02.40. Syyskuussa 2022 Kipchoge voitti Berliinin maratonin ME-ajalla 2.01.09. Kilpailussa hän juoksi ensimmäisen puoliskon alle tunnissa, aikaan 59.50.
X-No-Archive
X-No-Archive on uutisryhmäviesteissä käytettävä otsake, jolla estetään viestiä tallentumasta esimerkiksi Googlen arkistoon.
Se on suunniteltu noudattamaan uutisryhmissä käytettävää viestiotsakeprotokollaa. Normaalien perusotsakkeiden lisäksi (kuten Path:, From:, Subject:, ja Date:), uutisryhmäohjelmat antavan käyttäjälle mahdollisuuden lisätä omia ylimääräisiä otsakkeita viestiin. Nämä ylimääräiset otsakkeet aloitetaan merkkijonolla X-, jotta uutisryhmäpalvelimet ja uutisryhmäohjelmat osaavat ohittaa ne.
X-No-Archive otetaan käyttöön lisäämällä se otsakkeisiin seuraavassa muodossa:
X-No-Archive: Yes
Tämä voidaan myös kirjoittaa viestin ensimmäiselle riville, jos käyttäjällä ei ole mahdollisuutta muokata viestin otsakkeita. Tällöin seuraava rivi pitää jättää tyhjäksi ja aloittaa varsinaisen viestin kirjoittaminen vasta kolmannelta riviltä. Kaikki järjestelmät eivät tosin välttämättä tällöin huomioi tätä.
X-No-Archive-otsakkeen käyttö alkoi vuonna 1995, kun DejaNews aloitti toimintansa. DejaNews oli ensimmäinen suuren mittaluokan kaupallinen hanke, jonka tarkoitus oli arkistoida suuria osia Usenetin viesteistä. Useita uutisryhmäkirjoittelijoita kuitenkin huolestutti heidän oma yksityisyytensä, joten DejaNews lupasi jättää X-No-Archive-otsakkeella merkityt viestit arkistoimatta.
Kun Google osti DejaNewsin, se kunnioitti X-No-Archive-protokollaa. Vuoden 2005 alusta Google muutti uutisryhmäarkistonsa Google Groupsin toimintaa niin, että X-No-Archiven sisältävä viesti tallennetaan palveluun kuudeksi päiväksi, minkä jälkeen se poistetaan.
Monet suositut uutisryhmäohjelmat kuten Forté Agent sisältävät mahdollisuuden lisätä kaikkiin viesteihin X-No-Archive-otsakkeen käyttäjän niin halutessa.
Virret (Sakari Kukon albumi)
Virret – Spirituals from the North on vuonna 2001 julkaistu Sakari Kukon toinen sooloalbumi, joka ilmestyi 22 vuotta hänen ensimmäisen soololevynsä Kajastuksen jälkeen. Se sisältää yksitoista Suomen evankelis-luterilaisen kirkon uudesta virsikirjasta löytyvää virttä sekä kolme hengellistä sävellystä, joista yksi on ruotsalainen Taalainmaalta peräisin oleva kansansävelmä. Albumi ilmestyi Vanhan virsikirjan 300-vuotisjuhlavuotena.
Virret-levy oli alun perin tarkoitus toteuttaa duona pianisti Samuli Mikkosen kanssa kirkkouruilla ja puhaltimilla, mutta lopulta Kukko päätyi ottamaan mukaan Mikkosen koko kolmehenkisen kokoonpanon. Musiikilliselta tyylilajiltaan albumi edustaa jazzia ja siltä löytyy myös runsaasti improvisaatiota.
Kappaleet
Virsien numerointi on vuoden 1986 virsikirjasta.
Heikki Grönqvist
Heikki Gunnar Grönqvist (10. kesäkuuta 1943 – 6. marraskuuta 1984) oli lappeenrantalainen yrittäjä ja valokuvaaja. Hän oli ahkera valokuvataiteen tukija, ja oli muun muassa Lappeenrannassa ja Etelä-Karjalassa toimivan Saimaan Kameraseura ry:n pitkäaikainen taloudenhoitaja 1966-1984 eli kuolemaansa saakka.
Arseni (metropoliitta)
Arseni, siviilinimeltään Jorma Heikkinen (s. 14. heinäkuuta 1957 Lapinlahti) on Suomen ortodoksisen kirkon hiippakuntapiispa eli metropoliitta, ikonimaalari sekä Jyväskylän yliopiston taidehistorian tohtorikoulutettava. Hän on aiemmin toiminut Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispana.
Elämäkerta
Arseni (Jorma Heikkinen) syntyi Pajujärven Koivuharjussa Sirkka ja Antti Heikkisen perheeseen. Antti-isä oli kirvesmies ja Sirkka-äiti hoiti kotia. Hän liittyi ortodoksiseen kirkkoon vuonna 1978. Suurena vaikutteena oli ystävyys taiteilija Ina Collianderin kanssa. Vuosina 1979–1983 hän opiskeli Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa. Kuopion opintojensa päätyttyä hän opiskeli Leningradin hengellisessä akatemiassa vuosina 1983–1989. Arkkipiispa Johanneksen siunauksesta hän opiskeli Ateenan yliopiston filosofisessa tiedekunnassa kreikan kieltä vuosina 1996–1998.
Arkkipiispa Johannes myönsi hänelle arkkimandriitan arvon vuonna 1997. Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispaksi hänet valittiin kirkolliskokouksessa lokakuussa 2004. Tammikuussa 2005 Tuhlaajapojan sunnuntaina eli suuren paaston valmistusviikkojen toisena sunnuntaina hänet asetettiin virkaansa nimikkeellä Joensuun piispa. Piispaksi vihkimisen toimitti arkkipiispa Leo avustajinaan Helsingin metropoliitta Ambrosius, Oulun metropoliitta Panteleimon sekä hiippakunnan papisto, vanhimpana Kuopion kirkkoherra, isä Mikko Kärki. Uuden piispan saattajina toimivat Valamon luostarin johtaja, arkkimandriitta Sergei ja Lintulan luostarin rippi-isä, arkkimandriitta Herman. Kanoninen virkaan asettaminen toimitettiin edellisenä iltana vigilian lopuksi.