cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo digimoneista M–O
Ophanimon
thumb|right|250px|Ophanimon Ophanimon on Tailmonin virallinen Mega-muoto. Ophanimon muistuttaa enkeliä, jolla on 10 siipeä ja metallinen haarniska. Ophanimon kantaa toisessa kädessään Beautys Golden Shield nimistä kilpeä ja toisessa Shining Javelin nimistä keihästä, jossa on siivet renkaissa ja jolla voi puhdistaa melkein minkä tahansa virus-tyypin digimonin. Ophanimon esiintyi Digimon Frontierissa yhtenä Digimaailman vartijoista. Kun 10 Legendaarista Soturia olivat kukistaneet Lucemonin, Ophanimon, Seraphimon ja Cherubimon saivat tehtäväkseen suojella Digimaailmaa pahuudelta. Ophanimon sai Tulen, Ukkosen ja Jään henget itselleen. Ophanimonin vastuulla oli Digimaailman hoivaaminen ja elämän ja rakkauden säilöminen. Kun Lucemonin korruptoima Cherubimon hyökkäsi hänen kimppuunsa, Ophanimon antautui vapaaehtoisesti, jos Cherubimon säästäisi Seraphimonin hengen. Cherubimon vangitsi Ophanimonin linnaansa. Ophanimon onnistui lähettämään viestin Valituille lapsille jotka saapuivat Digimaailmaan ja alkoivat keräämän Henkiä. Ophanimon johdatti lapset Seraphimonin linnaan ja lapset onnistuivat pelastamaan Seraphimonin, joka uhrasi henkensä pelastaakseen lapset. Ophanimon onnistui myöhemmin vapauttamaan Duskmonin Cherubimonin vallasta. Lapset onnistuivat pelastamaan Ophanimonin, mutta Cherubimon onnistui varastamaan lasten Digivicet ja niihin tallennetut henget. Ophanimon onnistui varastamaan henget takaisin mutta joutui uhraamaan itsensä antamalla Takuyalle ja Koujille voiman kehittyä EmperorGreymoniksi ja MagnaGarurumoniksi jotta he voisivat kukistaa Cherubimonin. Myöhemmin lapset löysivät Ophanimonin digimunan, joka kuoriutui Plotmoniksi.
Vuoden 2020 Digimon Adventure -sarjassa Ophanimon oli yksi seitsemästä pyhästä digimonista, jotka kauan sitten johtivat valon digimoneja taisteluun Ghoulmonia, Millenniummonia ja muita pimeyden digimoneja vastaan. Seraphimon ja Ophanimon olivat yhdessä kuuden soturidigimonin kanssa voittaneet Millenniummonin, mutta Ophanimon oli muuttunut digimunaksi, joka korruptoitui ja josta kuoriutui SkullKnightmon, Devimonin ja Millenniummonin palvelija. Tailmonin henki oli kuitenkin kutsunut Hikaria Digimaailmaan haarniskan sisältä. AxeKnightmonin, SkullKnightmonin Ultimate-muodon, tuhoutumisen myötä Tailmon sai kehonsa takaisin ja hänestä tuli Hikarin digimonkumppani. Ophanimonia esittävä patsas oli aiemmin nähty Sateenkaarivuorella, missä Taichi ja Sora puhuivat Valdurmonin hengen kanssa.
Ophanimonin aura ilmestyi Angewomonin ympärille taistelussa SkullBaluchimonia ja tämän Soulmon-palvelijoita vastaan. Auran vahvistamana Angewomon tuhosi viholliset ja muutti heidät digimuniksi. Vasta taistelussa Ghoulmonia vastaan Angewomon onnistui viimein saavuttamaan täydellisen kehittymisen Ophanimoniksi, joka yhdessä Seraphimonin kanssa tuhosi Ghoulmonin.
Pelissä Digimon World Dusk esiintyi Ophanimon C, joka syntyy kun Ophanimon yhdistyy ChronoCoren kanssa. Ophanimon C:n hyökkäyksiä ovat Holy Destroy, Call Dramon, Volcano Napalm, Holy Slash ja AT Change.
Ophanimonin nimi tulee Ophanista, joka tarkoittaa taivaallisen olennon arvoastetta Raamatun mukaan.
Hyökkäykset
Falldown Modessa:
Opossumon
Opossumon on Armor-tason petodigimon, jonka nimi tulee opossumista. Opossumon voi syntyä Tailmonista Lempeyden Digieggin avulla. Opossumon muistuttaa pientä pitkäkorvaista opossumia, jolla on punaiset hanskat, kengät ja lakki sekä ilmapalloja kädessään. Opossumonin hyökkäyksiä ovat Mad Balloon Bomb ja Mystery Hat. Opossumon voi kehittyä Cho Hakkaimoniksi. Opossumon esiintyi Digimon Fusionin kolmannella kaudella Airu Suzakin digimonkumppanina. Opossumon voi yhdistyä Candlemonin kanssa, jolloin hänen Mad Balloon Bomb -hyökkäyksestä tulee räjähdysmäinen. Vuoden 2020 Digimon Adventure -sarjassa Opossumon omisti Mon-Mon Park -nimisen huvipuiston, joka oli salajuoni houkutella digimoneja uhrattavaksi Monzaemoniksi naamioituneelle WaruMonzaemonille. Opossumon onnistui vangitsemaan lauman Xiaomoneja, Puroromoneja ja Frimoneja WaruMonzaemonin sisään ja myöhemmin myös Takerun ja Patamonin. Patamon kuitenkin kehittyi Angemoniksi, vapautti vangit ja tuhosi WaruMonzaemonin, joka ennen kuolemaansa kaatuu Opossumonin päälle, murskaten hänet. Digimon Ghost Gamessä Opossumon nähtiin Piamonin johtaman sirkusryhmän jäsenenä.
Orcamon
Orcamon on Armor-tason merieläindigimon. Orcamon voi syntyä Hawkmonista Luotettavuuden Digieggin avulla. Orcamon muistuttaa miekkavalasta, jolla on uimarengas ja pelastusliivit ja Luotettavuuden Tunnus mahassaan. Orcamonin hyökkäyksiä ovat Ultrasonic Crusher ja Reflection Wave. Digimon Ghost Gamessä kaksi Hawkmonia kehittyivät Orcamoneiksi suojellakseen ihmisystäväänsä Kazunaa Petermonilta. Orcamon on esiintynyt myös Digimon-korttipelissä ja Digimon Story: Cyber Sleuth, Digimon Story: Cyber Sleuth Hacker's Memory, Digimon Collectors ja Digimon Life -peleissä.
Ornismon
Ornismon on Mega-tason muinainen lintudigimon. Ornismon muistuttaa valtavaa sinertävää lintua, jolla on vaaleanpunaiset höyhenet ja vaaleanpunainen pää. Ornismonin hyökkäyksiä ovat Cosmic Ray ja Tempest. Ornismon esiintyi elokuvassa Digimon Frontier: Island of Lost Digimon. Ornismon vangittiin Lost Islandille AncientGreymonin ja AncientGarurumonin toimesta kauan sitten tämän terrorisoitua Digimaailmaa. Murmukusmon yritti elvyttää Ornismonin keräämällä fraktaalikoodeja aloittamalla sodan Beast- ja Human-type digimonien välille. Murmukusmon onnistuu suunnitelmassaan lasten estelystä huolimatta ja herättää Ornismonin henkiin. Ornismon tappaa Kotemonin, mutta Kotemonin rukoukset ja uhrautuminen aiheuttavat AncientGreymonin ja AncientGarurumonin ilmestymisen paikalle ja he onnistuvat tuhoamaan Ornismonin lopullisesti. Ornismon esiintyi myös Digimon Xros Wars -mangassa, jossa Nene kuljetti itsensä, Mikeyn ja AxeKnightmonin Ornismonin selässä Dark Crystal Palaceen Sweet Zonella.
Orochimon
Orochimon on Ultimate-tason lohikäärmedigimon. Orochimonilla on seitsemän päätä ja keltainen karvoitus vatsan alla. Orochimonin hyökkäyksiä ovat Inferno Blast ja Ame no Murakumo. Digimon Tamersissa lapset kohtasivat Orochimonin taistelemassa Andromonia vastaan. Orochimon kukisti Andromonin mutta lapset pelastivat hänet. Myöhemmin paljastui, että Orochimon piti hallussaan Gekomoneja valmistamassa hänelle sakea. Orochimon nappasi Jenin joka yritti juottaa Orochimonin humalaan, mutta Orochimon paljasti hänelle että sake vain vahvistaa häntä. Lapset eivät pärjänneet Orochimonille kunnes Jen käytti LadyDevimonin modifykorttia Leomoniin, joka tuhosi Orochimonin LadyDevimonin Poison-hyökkäyksellä. Digimon Fusionissa Orochimon toimi Bagra Armyn kätyrinä MadLeomonin joukoissa. MadLeomon vapautti Orochimonin Green Zonelle sen asukkaiden ja myöhemmin lasten kimppuun. Orochimon saa lapset ansaan kallionreunalle, mutta Shoutmon ja Ballistamon pelastavat heidät. MadLeomon absorboi Orochimonin itseensä muuttuen Orochi Modeen. Lapset kuitenkin kukistavat hänet jolloin Orochimon tuhoutui. Orochimon esiintyi myös elokuvasarjan Digimon Adventure tri. takaumakohtauksissa yhtenä ennen Taichi Yagamin ja muiden aikaa edeltäneiden Valittujen lasten digimonkumppaneista, joka taistelussa Pimeyden valtiaita vastaan digivoitui Ebonwumoniksi, yhdeksi Digimaailman neljästä vartijasta.
Vuoden 2020 Digimon Adventure -animesarjassa Orochimon esiintyi Eyesmonin, Tokion sähkökatkoista vastuussa olleen pimeyden digimonin, Ultimate-muotona. Orochimon kykeni datansiirron lisäksi aiheuttamaan elektromagneettisia pulsseja oikeassa maailmassa ja oli voitolla lapsia vastaan, kunnes MetalGreymon onnistui lopulta kukistamaan Orochimonin tuhoamalla tämän oikean pään hyökkäyksellään. Sähkökatkot eivät kuitenkaan päättyneet, vaan Digimaailmaan ja oikeaan maailmaan ilmestyi 10 minuutin laskuri. Moon=Millenniummonin voimat elvyttivät Orochimonin oikean pään ja kehittivät sen Mega-muotoon Nidhoggmoniksi.
Oryxmon
Oryxmon on Armor-tason eläindigimon. Oryxmon voi syntyä Tailmonista Toivon Digieggin avulla. Oryxmon muistuttaa harmaanmustaa vuohta, jolla on kultaiset sarvet ja kauluri, jossa on japaninkielinen teksti かりと影を/結びと/に向かいし/眼に我を. Oryxmonin hyökkäyksiä ovat Mystic Bell ja Milky Erode. Digimon Frontierissa Oryxmon nähtiin Cherubimonin palvelijana. Cherubimon tuhosi Oryxmonin tämän autettua lapsia. Elokuvassa Digimon Frontier: Island of Lost Digimon Oryxmoneja nähtiin Grizzlymonin armeijassa. Digimon Fusionissa Oryxmoneja nähtiin Apollomonin armeijassa. Digimon Ghost Gamessä Oryxmon nähtiin yhtenä Majiramonin kätyreistä. Digimon Next -mangassa Oryxmoneja nähtiin yhdessä Unimonien kanssa laiduntamassa pellolla Tsurugin ja Agumonin matkatessa Trailmonilla Light Cityyn.
Otamamon
Otamamon on Rookie-tason merieläindigimon, joka muistuttaa sinistä nuijapäätä, jolla on pyrstö ja kädet. Otamamonit liikkuvat usein yhdessä Gekomonien kanssa. Otamamonin hyökkäyksiä ovat Lullaby Bubble, Kid Claw, Wrappling Bubble, Slamming Attack, Water Jet ja Water Shot. Lisäksi pelissä Digimon World Dawn/Dusk Otamamonilla on myös Tsume Kougeki, Tsuyoi San no Ava ja Lyashi no Mizu -nimiset hyökkäykset. Otamamonista on olemassa myös punainen versio. Otamamon voi kehittyä Gekomoniksi. Digimon Adventuressa Otamamoneja nähtiin yhdessä Gekomonien kanssa ShogunGekomonin linnassa. Otamamonit ja Gekomonit yrittivät saada Mimin laulamaan jotta ShogunGekomon heräisi unestaan ja lopulta onnistuivat. Otamamonit myöhemmin avustivat lapsia taistelussa Piamonia vastaan. Sarjassa Digimon Zero Two samaiset Otamamonit joutuivat Digimon-keisarin pahan renkaan vaikutuksen alle mutta lapset vapauttivat heidät. Myöhemmin Otamamoneja nähtiin avustamassa lapsia digimaailman jälleenrakentamisessa digimonkeisarin kukistumisen jälkeen. Digimon Tamersissa Otamamon ja Gekomon katsoivat kun Doggymon jahtasi Calumonia. Myöhemmin Takato ja Henry löysivät lauman Otamamoneja vedenalaisesta luolasta jota Divermon vartioi. Digimon Frontierissa Otamamoneja nähtiin kylässä KaratsukiNumemonin vuorilla ja Autumn Leaf Fairilla. Tommy kysyi yhdeltä Otamamonilta Toucanmonien sijaintia, mutta Otamamon ei osannut auttaa häntä.
Digimon Data Squadissa ennen sarjan tapahtumia kaksi Otamamonia pakenivat Kuratan ryhmää jotka tuhosivat digimoneja. Otamamon oli myös Keenan Crierin lapsuudenystävä. Myöhemmin loukkaantuneita Otamamoneja nähtiin Nyokimonien hoidossa Treemonin metsässä. Myöhemmin Otamamon nähtiin lasituubissa huoneessa, jossa Thomasin sisko oli ja Piyomon toi myöhemmin Otamamonin mukanaan Marcusin kotiin. Otamamon esiintyi myös Digimon Fusionin jaksossa 66. Digimon Adventure tri. -elokuvasarjan neljännessä elokuvassa Loss Otamamon oli yksi digimoneista, joka syntyi uudelleen digimaailman uudellenkäynnistymisen seurauksena Himekawan tietokoneen mukaan. Elokuvassa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna Otamamon nähtiin tuntemattoman valitun lapsen digimonkumppanina ja kehittyi ShogunGekomoniksi taistelussa Ultimate-tason Eosmonia vastaan, joka yritti viedä lasten tietoisuudet Mikä-Mikä-maahan. Kaksi muuta Otamamonia nähtiin kahden muun valitun lapsen digimonkumppanina, joiden tietoisuudet Eosmon oli onnistunut viemään. Digimon Ghost Gamessä Otamamon nähtiin Petermonin hallitsemassa Mikä-Mikä-Maassa. Otamamonista on myös X-Antibodymuoto Otamamon X, joka on isokokoisempi ja jolla on pieni kruunu päässään. Otamamon X on esiintynyt pelissä Digimon Collectors.
Owryumon
Owryumon on Mega-tason lohikäärmedigimon. Owryumon kantaa X-Antibodya ja käsissään Gairyū Sadaijin ja Gairyū Udaijin nimisiä miekkoja. Owryumonin hyökkäyksiä ovat Immortal Dragon King Blade ja Golden Armor. Owryumon on esiintynyt Digimon D-Cyber-, Digimon Chronicle- ja Digimon Chronicle X -mangassa. Owryumonin nimi tulee Shogista ja myyttisestä Huang Longista. Owryumon voi kehittyä Hisyaryumonista ja DNA-digivoitua Alphamonin kanssa Alphamon Ouryukeniksi. Digimon Adventure tri. -elokuvasarjassa Alphamon pystyi muuttumaan Alphamon Ouryukeniksi omin voimin, eikä Owryumonia nähty lainkaan.
Outcast (albumi)
Outcast on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1997 julkaistu kahdeksas albumi. Levyllä on kuultavissa vaikutteita industrialista ja goottirockista.
Aku Visala
Aku Olavi Visala on suomalainen teologian tohtori ja uskonnonfilosofian dosentti Helsingin yliopistossa. Hän on kirjoittanut yhdessä Olli-Pekka Vainion kanssa teoksen Johdatus uskonnonfilosofiaan (Kirjapaja, 2011).
Visala toimii tutkijana Helsingin yliopistossa ja Notre Damen yliopistossa Yhdysvaltain Indianassa. Aiemmin hän oli vierailevana tutkijana Oxfordin yliopistossa. Hän on uskonnonfilosofi, joka tutkii moraalin ja tietoisuuden evoluutiota.
Visalan uskonnonfilosofian alan väitös Helsingin yliopistossa vuonna 2009 voitti European Society for the Study of Science and Theologyn tutkimuspalkinnon. Visala on kirjoittanut myös nykyajan ateismista. Hänen mukaansa on epäselvää, mikä ateistien jumalakuva on. Hänestä ateistien pitäisi ensin määritellä, mikä jumala on, ennen kuin voisivat todeta, etteivät häneen usko.
Sirpale (lehti)
Sirpale oli suomalainen Oulussa vuosina 1927–1976 ilmestynyt lukemistolehti. Lehden perustaja oli Juho Henrik (Hannes) Haikala, ent. Hekkala. Lehteen kirjoittivat muun muassa Seppo Tuisku, Juhani Salomaa ja Jorma Kurvinen. Kaarina Kaarna julkaisi nimimerkillä Kleopatra romaaninsa Katariina ja Munkkiniemen kreivi alun perin jatkokertomuksena Sirpale-lehdessä.
Lugo (maakunta)
Lugo on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen koillisosassa. Sen rajanaapureita ovat Asturian, Leónin, Ourensen, Pontevedran ja A Coruñan maakunnat.
Palencia (maakunta)
Palencia on maakunta pohjoisessa Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Leónin, Kantabrian, Burgosin ja Valladolidin maakunnat.
Palencian väkiluku on 163 390 (vuonna 2017) ja pinta-ala 8 053 neliökilometriä. 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Palenciassa. Maakunnassa on yhteensä 191 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.
Agnese Āboltiņa
Nuorten talviolympialaisissa 2012 Āboltiņa sijoittui pujottelussa 16:nneksi, superalppiyhdistetyssä 22:nneksi ja supersuurpujottelussa 27:nneksi. Hän osallistui Schladmingin MM-kilpailuihin 2013 sijoittuen 74:nneksi suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 Āboltiņa sijoittui supersuurpujottelussa 31:nneksi ja pujottelussa 37:nneksi.
LiveLeak
LiveLeak oli brittiläinen videonjakopalvelu, jonka pääkonttori sijaitsi Lontoossa. Sivusto antoi käyttäjien ladata ja jakaa videoita. LiveLeak perustettiin 31. lokakuuta 2006 Ogrish.com -šokkisivuston miedompana versiona. Sivuston videoiden teemat keskittyivät kuvamateriaaliin tosielämästä, politiikkaan, sotaan ja muihin maailmantapahtumiin. Manchesterilainen Hayden Hewitt on ainoa julkisuudessa esiintyvä LiveLeakin perustaja. Sivusto suljettiin miltei 15 vuoden toiminnan jälkeen keväällä 2021.
Trouble (Neon Junglen kappale)
Trouble on brittiläisen tyttöbändi Neon Junglen kappale, jonka RCA Records julkaisi heidän debyyttialbuminsa ensimmäisenä singlenä. Kappaleen ovat tuottaneet CocknBullKid ja Benjamin Berry. "Trouble" julkaistiin 30. elokuuta 2013 ja se debytoi Britannian singlelistan 12. sijalla viikkoa myöhemmin.
Kluuvi
Kluuvi on kaupunginosa, joka käsittää pääosan Helsingin ydinkeskustasta. Kluuvi kuuluu Vironniemen peruspiiriin. Kaupunginosan rajat ovat lännessä Mannerheimintie ja Karamzininranta, etelässä Pohjoisesplanadi, idässä Unioninkatu sekä pohjoisessa Pitkäsilta, Kaisaniemenlahti, Eläintarhanlahti ja Töölönlahti.
Kluuvissa sijaitsee muun muassa Helsingin päärautatieasema, Helsingin keskustan Stockmann- ja Sokos-tavaratalot, Postitalo, Ateneumin taidemuseo ja Helsingin yliopiston keskustakampus. Kluuvin koillisosaa, jossa sijaitsevat muun muassa Kaisaniemenkatu ja Kaisaniemen puisto, kutsutaan Kaisaniemeksi, mutta se ei ole virallisesti minkään kaupunginosan nimi.
Rakennuksia ja palveluja
pienoiskuva|vasen|[[Helsingin päärautatieasema]] Kluuvi muodostaa yhdessä viereisen Kampin kaupunginosan itäisimpien osien kanssa Helsingin liikekeskustan. Kluuvissa toimii paljon palveluja sekä useiden suuryritysten ja tärkeimpien liikepankkien pääkonttoreita. Lähes kaikki Kluuvin asunnot on aikojen saatossa muutettu liiketiloiksi. 2010-luvulla toimistoja on muutettu yhä enenevässä määrin takaisin asunnoiksi muun muassa Mikonkadulla (Lackmanin talo) ja Vuorikadulla (useita kohteita). Kun samaan aikaan Töölönlahden alueelle on valmistunut uusia asuntoja, Kluuvin asukasluku on lähtenyt jälleen kasvuun: vuonna 2013 se oli 514 ja vuonna 2020 se oli 699 henkeä. Työpaikkoja Kluuvissa oli vuonna 2014 runsaat 24 081 kappaletta.
Kauppakeskukset ja tavaratalot
pienoiskuva|vasen|[[Aleksanterinkatu (Helsinki)|Aleksanterinkatu ja Stockmannin tavaratalo jouluaikaan.]] pienoiskuva|[[Makkaratalossa sijaitsee muun muassa kauppakeskus Citycenter.]] Helsingin keskeisimpiin liikekatuihin kuuluva Aleksanterinkatu kulkee pääosin Kluuvin alueella. Kluuvissa sijaitsevat myös Stockmannin ja Sokoksen tavaratalot sekä kauppakeskukset Kluuvi, Citycenter ja Kämp Galleria.
Kulttuurirakennukset
Kluuvissa sijaitsevia kulttuurirakennuksia ovat Ateneumin taidemuseo, Kansallisteatteri, Musiikkitalo, nykytaiteen museo Kiasma ja keskustakirjasto Oodi sekä elokuvateatterit Maxim ja Kinopalatsi.
Oppilaitokset
Pääosa Helsingin yliopiston keskustakampuksesta sijaitsee Kluuvin alueella. Keskustakampuksella toimivat humanistinen, teologinen, oikeustieteellinen, valtiotieteellinen ja käyttäytymistieteellinen tiedekunta, Avoin yliopisto sekä yliopiston keskushallinto. Myös Helsingin yliopiston Kaisaniemen kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Kluuvissa.
Alueella sijaitsee vain yksi peruskoulu, Kaisaniemen ala-asteen koulu, jossa toimii normaalin perusopetuksen lisäksi musiikin ja nykytanssin painotusluokkia.
Liikenne
Kluuvissa sijaitsee Helsingin päärautatieasema, josta lähtevät kaikki pääkaupunkiseudun lähijunat ja joka on myös Suomen merkittävin kaukojunien lähtöpaikka. Lisäksi asemalta lähtee junia Venäjän Pietariin ja Moskovaan.
Helsingin metron asemista Rautatientorin ja Helsingin yliopiston metroasema sijaitsevat Kluuvin alueella. Useimmat Helsingin raitiovaunulinjat kulkevat alueen kautta. Rautatientorilta lähtee busseja muun muassa Pohjois- ja Koillis-Helsinkiin ja Vantaalle.
Historia
pienoiskuva|vasen|[[Kaivokatu (Helsinki)|Kaivokatu vuonna 1907.]] pienoiskuva|Helsingin vanha asemarakennus valmistui vuonna 1860 ja purettiin vuonna 1919. Sana kluuvi (ruotsiksi glo, määräisessä muodossa gloet) merkitsee kluuvifladaa eli matalaa ja umpeutuvaa lahtea. Nykyisen Kluuvin alueella sijaitsikin vielä 1800-luvun alussa pitkä ja kapea Kluuvinlahti, joka ulottui Töölönlahdelta Esplanadin puiston tienoille. Lahti oli jäännös salmesta, joka oli aikoinaan yhdistänyt Töölön­lahden ja Eteläsataman, mutta sen kapein kohta oli maankohoamisen vuoksi sulkeutunut jo 1500-luvulla. Samalla sen itäpuolella sijainnut saari muuttui niemeksi, joka sai nimen Vironniemi. Lahti täytettiin vähitellen 1800-luvulla.
Kluuvissa sijaitseva Vilhonkatu on nimetty vuonna 1836 todennäköisesti senaattori Otto Wilhelm Klinckowströmin mukaan. Klinckowström valvoi 1830-luvulla Kaisaniemen puiston järjestelyä. Kadun aikaisempana nimenä oli vuodesta 1820 Wästra Mellan Gatan. Kadun suomenkielisenä nimenä oli vuodesta 1909 Vilhelminkatu, josta se muutettiin nykyiseksi vuonna 1928. Fabianinkatu puolestaan on nimetty kenraalikuvernööri Fabian Steinheilin muistoksi. Keisari Aleksanteri I määräsi vuonna 1819 Steinheilin ja valtioneuvos Johan Albrecht Ehrenströmin antamaan nimet Helsinkiin suunnitelluille uusille kaduille ja tavallaan he toimivat siten kaupungin ensimmäisenä kadunnimikomiteana. Kadun epävirallisena suomenkielisenä nimenä oli vuoteen 1909 Faapianinkatu.
Merkittävän osan Kluuvin länsiosasta, päärautatieaseman länsipuolelta vei aikaisemmin Töölön tavara­rata­piha ja VR:n makasiinit. Niiden tilalle on rakennettu 2000-luvulla Kansalaistori, Musiikkitalo, keskustakirjasto Oodi ja Töölönlahden puisto.
Urheilu
Kluuvissa toimivia urheiluseuroja ovat muun muassa jalkapalloseura SAPA, jonka juniorijoukkueiden kotikenttä Kaisaniemen puisto on, sekä koripallojoukkue HNMKY, jonka juniorijoukkueiden kotisali on Vuorikadulla. Junioreiden käsipallo-, jääpallo- sekä jääkiekkojoukkueista harrastajamääriltään suosituin Kluuvissa on HIFK.
Rikollisuus
MTV3:n vuoden 2009 selvityksen mukaan Kluuvi on väkilukuun suhteutettuna koko Suomen väkivaltaisin kaupunginosa. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että alhaisesta väkiluvusta huolimatta Kluuvissa vierailee päivittäin runsaasti ihmisiä ja erityisesti alueella on Suomen mittakaavassa hyvin vilkasta yöelämää.
Dwight Helminen
Ura
Helminen liittyi 15-vuotiaana NAHL-liigan Detroit Compuware Ambassadorsin joukkueeseen, ja pelasi kaksi vuotta ennen yliopistouraansa USHL-junioriliigan USNTDP-ohjelmassa. Helminen pelasi Michiganin yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa, jossa hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi. Edmonton Oilers varasi Helmisen vuoden 2002 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 244. Sittemmin hänet myytiin New York Rangersiin vaihdossa Petr Nedvědiin ja Jussi Markkaseen Rangersin saadessa lisäksi Stephen Valiquetten ja toisen kierroksen varausoikeuden. Helminen aloitti ammattilaisuransa Rangersin farmijoukkueissa Charlotte Checkersissä (ECHL) ja Harford Wolf Packissa (AHL).
Kolmen farmikauden jälkeen kesällä 2007 Helminen teki sopimuksen SM-liigassa pelanneeseen JYPiin, johon aiemmin oli saman kesän aikana liittynyt hänen pikkuveljensä Lars. Suomessa Dwight Helminen pelasi pisteiden valossa hyvän kauden tehden 20 maalia. Kaudeksi 2008–2009 Helminen teki NHL-sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei kuitenkaan lyönyt itseään läpi NHL:ään, vaan teki 23 ottelussa vaatimattomat tehot 1+1=2. Suurin osa kaudesta kuluikin Carolinan farmijoukkue Albany River Ratsissa. Heinäkuussa 2009 Dwight Helminen solmi yksivuotisen sopimuksen NHL-seura San Jose Sharksin kanssa. Helminen pääsi kauden aikana kuitenkin pelaamaan vain neljä NHL-ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Kaudeksi 2010–2011 hän teki sopimuksen SM-liigassa pelanneen Pelicansin kanssa. Helminen teki Pelicansissa runkosarjan ja liigakarsintojen 64 ottelussa tehot 15+16=31. Kauden jälkeen hän teki yksivuotisen sopimuksen Tšekin kakkossarjassa pelanneen Piráti Chomutovin kanssa. Helminen pelasi Chomutovissa helmikuulle 2012 tehden 24 ottelussa 18 pistettä. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden ECHL-liigan Kalamazoo Wingsiin. Helminen pelasi loppukauden Kalamazoossa, mutta siirtyi sen jälkeen muihin töihin. Hän teki kuitenkin ottelukohtaisen sopimuksen joukkueen kanssa tammikuussa 2013, kun Kalamazoo kärsi pelaajapulasta.
Muuta
Dwight Helmisen veli on jääkiekkoilija Lars Helminen, joka pelasi Dwightin kanssa JYPissä kaudella 2007–2008. Veljekset saivat lempinimet suomalaisen jääkiekkoilija Raimo "Raipe" Helmisen mukaan, puolustajana pelannut Lars oli "Laipe" ja Dwight oli "Dwaipe".
Vallankumouksellinen nuorisoliitto
Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN) oli vuosina 1986–1991 toiminut suomalainen vasemmistolainen nuorisojärjestö. Liitossa vaikuttivat Demokraattisen Vaihtoehdon ja Suomen Kommunistisen Puolueen (yhtenäisyys) nuoret kannattajat.
VKN julkaisi lehteä Muutos – vallankumouksellinen nuorisolehti (1986–1990). Sitä kustansi aluksi Idän pikajuna -niminen yhdistys, joka toimi rekisteröitymisvaiheessa VKN:n perustana.
VKN kuului (SDNL:n tavoin) Demokraattisen nuorison maailmanliittoon. VKN:llä oli läheiset suhteet NKP:n nuorisojärjestö Komsomoliin.
VKN päätti lopettaa toimintansa syyskuussa 1990 Helsingissä pidetyssä ylimääräisessä liittokokouksessa, johon otti osaa noin kolmekymmentä edustajaa. Kokouksen mukaan kahden erillisen nuorisojärjestön ylläpito ei ollut enää tarpeellista, kun vasemmistovoimat oli yhdistetty Vasemmistoliittoon. VKN kehotti osastojaan anomaan SDNL:n jäsenyyttä ja liiton toiminta oli tarkoitus lopettaa kesään 1991 mennessä. VKN:n alasajosta vastanneeseen neuvostoon kuuluivat puheenjohtaja Markku Tihilä, pääsihteeri Reko Ravela ja varapuheenjohtaja Aino Halonen.
Petri Kaijansinkko
Petri Olavi Kaijansinkko (s. 26. tammikuuta 1967 Äänekoski) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja pelinjohtaja.
Jyväskylän Kirissä A-juniori-ikäiseksi asti pelannut Kaijansinkko aloitti valmennustehtävät jo 15-vuotiaana. Kaijansinkko on toiminut muun muassa Kirin naisten pelijohtajana mestaruusvuonna 1989 sekä Lapuan Virkiän pelinjohtajana sen voittaessa naisten Suomen mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Hän toimi Superpesiksen toimitusjohtajana syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012. Sen jälkeen hän toimi Hyvinkään Tahko kakkospelinjohtajana, toiminnanjohtajana ja urheilutoimenjohtajana marraskuusta 2012 heinäkuuhun 2013, jolloin osapuolet purkivat sopimuksensa. Ennen pestiään Tahkossa Kaijansinkko toimi pitkään Porin Pesäkarhujen pelinjohtajana. Lisäksi hän on toiminut Jyväskylän Kirissä, Lapuan Virkiässä, Oulun Lipossa sekä Pattijoen Urheilijoissa.
Kaijansinkko oli osallisena vuonna 1998 Pesäpallon sopupeliskandaalissa ja sai lyhyen ehdollisen vankeusrangaistuksen.
Kaijansinkko esitti joulukuussa 2021 julkisen anteeksipyynnön siitä, että oli vuonna 2014 syyllistynyt valmentamansa nuoren naispelaajan seksuaaliseen häirintään. Hänet irtisanottiin vuonna 2014 silloisesta seurastaan häirinnän vuoksi, mutta tapaus tuli julkisuuteen vasta seitsemän vuotta myöhemmin. Hän työskenteli irtisanomisen jälkeen Kirittärissä eri tehtävissä. Urheilulehti paljasti joulukuun 2021 alussa, että naispesäpalloilija traumatisoitui 17–18-vuotiaana jouduttuaan vuosina 2013–2014 valmentajan seksuaalisen häirinnän ja valta-aseman väärinkäytön uhriksi. Kaijansinkko esitti Kirittärien tiedotteessa 14. joulukuuta 2021 julkisen anteeksipyynnön paitsi asianosaiselle myös ”kaikille muille, joita oli pitkän uransa aikana käytöksellään loukannut”. Kävi ilmi, että vuosien 2013–2014 tapaus liittyi raumalaiseen seuraan. Ilta-Sanomat raportoi myös toisesta Kaijansinkon väitetystä uhrista. Kun Kirittärien pääsponsori esitti epäluottamustaan, joutui seura vapauttamaan Kaijansinkon valmentajan työsuhteestaan 18. joulukuuta 2021.
Pelinjohtajana
Ansiomerkit
Esa Suvilehto
Esa Kullervo Suvilehto (s. 6. joulukuuta 1949 Pyhäjärvi) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt uransa pääasiassa Kajaanin ja Kotkan kaupunginteattereissa.
Ura
Suvilehto syntyi Iisakki Suvilehdon ja Aune Lohvan perheeseen. Hän suoritti Suomen Teatterikoulun vuosina 1969–1973, minkä jälkeen hän työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Ryhmäteatterissa 1973–1975, Penniteatterissa 1975–1977 ja Kajaanin kaupunginteatterissa 1977–1987. Sen jälkeen hän on näytellyt Kotkan kaupunginteatterissa.
Grajiset Alpit
Grajiset Alpit on Läntisiin Alppeihin kuuluva vuorijono, joka sijaitsee osittain Italiassa, osittain Ranskan puolella. ja ulottuu, määritelmästä riippuen, hiukan myös Sveitsin puolelle.
Esa Suvilehto
Ura
Suvilehdon roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Tybalt tragediassa Romeo ja Julia, Peachum musiikkinäytelmässä Kolmen pennin ooppera ja Argan komediassa Luulosairas (2011). Suvilehto on näytellyt myös muun muassa teoksissa Prinsessa Ruusunen, Saiturin joulu, Nummisuutarit, Juurakon Hulda, My Fair Lady, Jäniksen vuosi, Reviisori ja Niskavuoren nuori emäntä; kaikki Kotkan kaupunginteatterissa 2000- ja 2010-luvuilla.
Suvilehdon lukuisista elokuva- ja televisiorooleista mainittakoon pastori Pöntinen historiallisessa elokuvassa Tulipää, karjalaismies suurelokuvassa Talvisota ja isoisä draamasarjassa Syke. Vuonna 1981 hänellä oli Takkalan Matin rooli Jukka Sipilän ohjaamassa viisiosaisessa eeppisessä draamassa Kukkivat roudan maat. Vuonna 1989 Suvilehto näytteli taksikuski Maken roolin Jussi Niilekselän kuusiosaisessa televisiosarjassa Saastamoisen poika.
Grajiset Alpit
Grajiset Alpit voidaan jakaa neljään osaan:
Joissakin jakojärjestelmissä Mont Blancin massiivi on erillinen osa, ja Graijiset Alpit käsittävät vain vedenjakajaseudun. Silloin Pieni Sankt Bernhardin sola erottaa nämä osat toisistaan.
Korkein Grajisiin Alppeihin kuuluva huippu, Mont Blanc, 4 810 metriä, on myös koko Alppien vuoriston korkein huippu. Mikäli Mont Blancin massiivia ei joissakin määritelmissä lasketa mukaan Grajisiin Alppeihin, korkein huippu olisi tällöin Italian puolella sijaitseva 4 061 metriä korkea Gran Paradiso.
Grajiset Alpit on Alppien vähäsateisinta osaa; vuotuinen sademäärä on tyypillisesti alle tuhat millimetriä.
Niagara (kappale)
Niagara on Jannika B:n kappale, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2016.
Jannika B julkaisi pitkän tauon jälkeen jälleen musiikkia. Niagara biisi on Regina-yhtyeen Iisan kirjoittama, Egotripin Knipin säveltämä ja Jukka Immosen sekä Eppu Kososen tuottama kappale. Kappale poikkeaa muista Jannika B:n kappaleista siten, ettei hän ole itse sitä kirjoittanut.
Niagara kappale kertoo kuitenkin pelokkaammasta ja epävarmemmasta Jannikasta. Kappaleeseen on myös kuvattu musiikkivideo jonka on ohjannut Viivi Huuska.
Kehruuhuone
Kehruuhuone on vanha nimitys naisten työvankilalle. Niissä vangeilla teetettiin lähinnä käsitöitä, kuten kehruuta. Suomessa on ollut kehruuhuone Turussa vuosina 1730–1882 ja Lappeenrannassa 1818–1882. Naisvankien yleisin rikos tuohon aikaan oli vastasyntyneen lapsensa surmaaminen. Vuonna 1882 naisvangit siirrettiin Hämeenlinnan naisvankilaan, ja kehruuhuone-nimityksestä luovuttiin.
Mollweiden projektio
450px|thumb|Mollweiden projektion mukainen maailmankartta thumb|450px|Mollweiden projektio ja muotojen vääristymistä siinä kuvaavat [[Tissot’n indikaattorit.]] Mollweiden projektio on lieriöprojektioista muokattu karttaprojektio, jota käytetään yleisesti maailmankartoissa ja myös tähti­kartoissa. Se tunnetaan myös nimillä Babinet’n projektio, homalo­grafinen projektio ja elliptinen projektio. Kuten sen täsmällisempi nimi Mollweiden oikea­pintainen projektio osoittaa, tämän projektion mukaisissa kartoissa eri alueiden pinta-alojen suhteet ovat oikeat, mutta kulmat ja alueiden muodot vääristyvät suuresti varsinkin kartan reunoilla. Mollweiden projektiota käytetään varsinkin sellaisissa kartoissa, joissa pinta-alojen oikeellisuutta pidetään tärkeämpänä kuin alueiden muotojen, esimerkiksi kartoissa, jotka kuvaavat jonkin asian jakautumista maapallon eri alueille.
Projektion julkaisi ensimmäisenä matemaatikko ja tähti­tieteilijä Karl Brandan Mollweide (1774-1825) Leipzigissa vuonna 1805. Yleisemmin tunnetuksi sen teki Jacques Babinet vuonna 1857, jolloin hän antoi sille nimen homalo­grafinen projektio. Tällä nimellä sitä käytettiin 1800-luvulla yleisesti tähtikartoissa.
thumb|250px|Mollweiden projektion mukainen kartta ilmakehän [[freonipitoisuudesta merenpinnan tasolla Global Ocean Data Analysis Projectin mittaamana.]]
Matemaattinen määritelmä
Mollweiden projektiossa maanpinnan kohta, jonka leveysaste on \phi ja pituusaste eroaa sovitusta keski­meridiaanista kulman \lambda verran, kuvataan taso­pinnan pisteeseen (x,y), jonka koordinaatit ovat:
Yhtälö (1) voidaan ratkaista Newtonin menetelmällä, jolloin lauseke suppenee nopeasti muualla paitsi napojen läheisyydessä:
Jos φ = ±π/2, on myös θ = ±π/2. Tässä tapauksessa Newtonin menetelmän mukaista iteraatiota ei voida suorittaa, sillä se saattaa johtaa nollalla jakoon.
Ominaisuudet
Mollweiden projektio on pseudo­sylindrinen projektio, jossa päiväntasaaja on vaakasuora viiva. Se on kohtisuorassa tiettyä, kartan keskikohdan kautta kulkevaa pituuspiiriä vastaan, jonka pituus on puolet päiväntasaajan pituudesta. Leveys­piirien väli­matkat kartalla pienenevät napoja kohti mentäessä, kun taas pituus­piirit leikkaavat päivän­tasaajan tasaisin välein. Pituus­piirit 90 astetta keskipituuspiirin itä- ja länsipuolella muodostavat täydellisen ympyrän, ja koko maapalloa esittää ellipsin muotoinen alue, jonka pituus on kaksi kertaa niin suuri kuin leveys. Pinta-alojen suhde ellipsin sekä minkä tahansa kahden leveys­piirin välillä on sama kuin vastaavien pinta-alojen suhde maapallolla, mutta alueiden muodot vääristyvät varsinkin kartan reunojen läheisyydessä, joskaan eivät niin paljon kuin sinusoidaalisessa projektiossa.
Muotojen vääristymistä voidaan vähentää käyttämällä projektion lohkottua muunnosta. Sinusoidaalisessa lohkotussa Mollweiden projektiossa ei ole yhtä keski­pituus­piiriä vaan useita keskipituuspiirin tavoin käsiteltyjä pituus­piirin puolikkaita, jotka kohtaavat päivän­tasaajan suorassa kulmassa, vuorotellen kummaltakin puolelta. Täten maan pinta jakautuu lohkoihin. Sitä vastoin yhdensuuntaisesti lohkotussa Mollweiden projektiossa käytetään useita erillisiä keski­pituus­piirejä, jolloin maan pinta jakautuu useampaan ellipsiin, jotka sivuavat toisiaan päivän­tasaajalla. Harvemmin projektiota käytetään vino­asentoisena siten, että muotojen vääristymät keskittyvät valtameriin, jolloin manteret pysyvät paremmin oikean muotoisina.
Mollweiden projektion pohjalta on kehitetty useita muita kartta­projektioita kuten Gooden homolosini­projektio, van der Grintenin projektio ja Boggsin eumorfinen projektio.
Dick Lövgren
Dick Lövgren (s. 11. marraskuuta 1980, Varberg ) on ruotsalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten thrash metal -yhtye Meshuggahin basistina. Lövgren on ollut yhtyeen toiminnassa mukana vuodesta 2004 eteenpäin. Ennen Meshuggahia Lövgren on soittanut muun muassa Time Requiem- ja Last Tribe -yhtyeiden kanssa ja toiminut Arch Enemyn ja In Flamesin kiertuebasistina.
Lövgren käyttää Warwickin 5- ja 6-kielisiä bassoja.
Jomala IK
Jomala IK (JIK) on jomalalainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019 lähtien miesten Kolmosessa. Kauteen 2013 asti se pelasi nelosessa, jolloin seura voitti oman lohkonsa.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2014 – miesten normaalimäki
Miesten normaalimäki talviolympialaisissa 2014 käytiin 8. – 9. helmikuuta RusSki Gorkin mäkihyppykeskuksessa. Kilpailun voitti Puolan Kamil Stoch ennen Slovenian Peter Prevcia ja Norjan Anders Bardalia.
Ennakkoarviot
The Boston Globe arvioi artikkelissaan yleisesti mäkihyppyä ja listasi ennakkoon vahvimmiksi Puolan ja Norjan hyppääjät. Itävallalle Boston Globe ennusti joukkuekilpailun voittoa. Yhdysvaltalainen Bleacher Report ennusti olympiavoittajaksi Gregor Schlierenzauerin. Perusteluina oli Schlierenzauerin olympiapronssi vuodelta 2010 sekä maailmancupin osakilpailuvoitto kaudella 2012–2013 RusSki Gorgissa. Ennakkoasetelmissa korkealle nostettiin myös Kamil Stoch, Simon Ammann, Peter Prevc ja Noriaki Kasai.
Sääolosuhteet
Kilpailun karsintakierros käytiin 8. helmikuuta ja se alkoi kello 20.30 paikallista aikaa. Karsintakierroksella ilman lämpötila oli 5,6°C, lumen lämpötila -6,0°C ja tuuli oli 0,9 m/s länteen. Taivas oli pilvetön.
Itse kilpailu käytiin 9. helmikuuta ja avauskierros alkoi kello 21.30 ja toinen kierros kello 22.47 paikallista aikaa. Kilpailussa ilman lämpötila oli 6,6°C, lumen lämpötila -3,0°C ja tuuli oli 1 m/s kaakkoon. Kilpailu käytiin pilvisessä säässä.
Karsinta
Karsinnasta paikkansa loppukilpailuun oli varmistanut jo kymmenen hyppääjää. Näiden lisäksi karsinnasta kilpailuun pääsi 40 hyppääjää 51:stä karsijasta.
Kilpailu
Kilpailu jakautui kahteen kierrokseen. Ensimmäisellä kierroksella hyppäsi 50 hyppääjää, joista 30 pääsi toiselle kierrokselle. Slovenian Robert Kranjec ei osallistunut kisaan loukattuaan polvensa harjoituksissa ja Italian Davide Bresadola hylättiin vääränlaisen hyppypuvun vuoksi.
Matti Viironen
Matti Olavi Viironen (2. toukokuuta 1947 Turku – 24. huhtikuuta 2017 Tampere ) oli suomalainen näyttelijä. Viironen työskenteli pitkään Tampereen Työväen Teatterissa, ja hän näytteli myös lukuisissa televisiotuotannoissa, kuten Rintamäkeläiset ja Kotirappu.
Elämä ja ura
Matti Viironen syntyi yövahti Kosti Viirosen ja siivooja Helvi Perttulan perheeseen. Hän suoritti näyttelijänopintoja Tampereen yliopistossa 1969–1973. Viironen aloitti kiinnitettynä näyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa 1973, ja kiinnitys päättyi varhaiseen eläkkeelle jääntiin 1997. Sen jälkeen hän näytteli muun muassa Komediateatterissa ja teki sivurooleja erinäisissä televisiosarjoissa.
Viirosen roolitehtäviä Työväen Teatterissa olivat muun muassa Sancho Panza (Don Quijote), Akusti (Niskavuoren Heta) ja nuorempi veli Edmund (Pitkän päivän matka yöhön). Vuonna 1997 hän näytteli Arganin roolin Molièren komediassa Luulosairas.
Viirosen ensimmäinen aviopuoliso oli Kerttu Viironen: liitto solmittiin 1973 ja päättyi eroon 1979. Toinen puoliso oli Kirsti Viironen, vuodesta 1980 vuoteen 1990. Liitto päättyi eroon. Viirosella on kolme lasta.
Edgar-palkinto
Edgar Allan Poe Awards eli Edgar-palkinto on kirjailija Edgar Allan Poen mukaan nimetty palkinto, jonka myöntää Mystery Writers of America. Palkinto myönnetään useassa sarjassa edellisen vuoden parhaalle teokselle.
Paras romaani -palkinto
Palkitut ja tiedossa olevat ehdokkaat:
Vuoden 2010 palkitut
Vuonna 2009 julkaistuista kirjoista palkitut:
The Robert L. Fishin muistopalkinto "A Dreadful Day" – Alfred Hitchcock's Mystery Magazine – Dan Warthman (Dell Magazines).
Vuoden 2011 palkitut
Vuonna 2010 julkaistuista teoksista.
Robert L. Fishin muistopalkinto: Skyler Hobbs and the Rabbit Man - Ellery Queen Mystery Magazine – Evan Lewis
Mary Higgins Clark: The Crossing Places – Elly Griffiths
Raven: Centuries & Sleuths Bookstore, One Upon a Crime Bookstore, One Upon a Crime
Vuoden 2012 palkitut
Vuonna 2011 julkaistuista teoksista.
Robert L. Fishin muistopalkinto: "A Good Man of Business" - Ellery Queen Mystery Magazine – David Ingram
Mary Higgins Clark: Learning to Swim – Sara J. Henry
Grand Master: Martha Grimes
Raven: M is for Mystery Bookstore, San Mateo, CA / Molly Weston, Meritorious Mysteries
Ellery Queen Award: Joe Meyers of the Connecticut Post/Hearst Media News Group
Vuoden 2013 palkitut
Vuonna 2012 julkaistuista teoksista.
Robert L. Fishin muistopalkinto: When They Are Done With Us - Anthology: Staten Island Noir – Patricia Smith
Mary Higgins Clark: The Other Woman – Hank Phillippi Ryan
Grand Master: Ken Follett, Margaret Maron
Vuoden 2014 palkitut
Vuonna 2013 julkaistuista teoksista.
Robert L. Fishin muistopalkinto: The Wentworth Letter" – Criminal Element's Malfeasance Occasional - Ellery Queen Mystery Magazine – Jeff Soloway
Mary Higgins Clark: Cover of Snow – Jenny Milchman
Raven: Aunt Agatha's Bookstore, Ann Arbor, Michigan
Vuoden 2016 palkitut
Lähde:
Vuoden 2017 palkitut
Lähde:
Vuoden 2018 palkitut
Lähde:
Vuoden 2019 palkitut
Lähde:
Vuoden 2020 palkitut
Lähde:
Vuoden 2021 palkitut
Lähde:
Zamora (maakunta)
Zamora on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Ourensen, Leónin, Valladolidin ja Salamancan maakunnat.
Zamoran väkiluku on 177 404 (vuonna 2017) ja pinta-ala 10 561 neliökilometriä. Lähes kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Zamorassa.
Toledo (maakunta)
Toledo on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Madridin, Cuencan, Ciudad Realin, Badajozin, Cáceresin ja Ávilan maakunnat.
Toledon väkiluku on 686 841 (vuonna 2017) ja pinta-ala 15 370 neliökilometriä. Vain noin yhdeksäsosa väestöstä asuu pääkaupungissa Toledossa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 204 kuntaa. Espanjan pienin kunta, 5 asukkaan Illán de Vacas sijaitsee Toledon maakunnassa.
Toledo jakaa Cabañerosin kansallispuiston Ciudad Realin kanssa.
Kat Falls
Kat Falls (o.s. Moynihan ) (s. 1964 Silver Spring, Maryland, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa dystopista scifiä. Hänen kirjoittamistaan kirjoista on kaksi kirjaa käännetty suomeksi vuonna 2011: Veden alla ja Vastavirta.
Opiskelu ja henkilökohtainen elämä
Falls vietti nuoruutensa Silver Springissä. Hän opiskeli Rensselaer Polytechnic Institutessa ja lähti jatkamaan myöhemmin opiskeluaan Northwestern-yliopistossa. Siellä hän suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon. Hän myös opettaa siellä nykyisin. Hänen miehensä on teatterinjohtaja Robert Falls. He asuvat Evanstonissa Illinoisissa ja heillä on kolme lasta.
Englanniksi
Lähde:
Skumppalaulu
Skumppalaulu on Jannika B:n kappale ja single, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2016.
Jannika B:n mukaan kappale on syntynyt vanhoja päiväkirjoja selaillessa ja sen tarina perustuu tositapahtumiin. Single ei yltänyt listasijoituksiin.
Dundee (parkki)
Dundee oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki, jonka omisti ahvenanmaalainen laivanvarustaja Robert Mattson 1907-1920.
Parkki Dundeen oli rakentanut W.B. Thompson Dundeessa Skotlannissa vuonna 1882 Charles Barrielle ym. dundeelaisille laivanvarustajille Intian juuttiliikennettä varten. Laivan vetoisuus oli 2 047,3 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 84,10 metriä, leveys 12,60 metriä ja syväys 6,98 metriä. Laiva teki neitsytmatkansa Lontoosta Plymouthin kautta Adelaideen Australiaan helmi-toukokuussa 1883 mukanaan 564 siirtolaista. Viljalastissa Kalkutasta West Hartlepooliin tulossa ollut Dundee törmäsi yhteen lokakuussa 1887 Englannin kanaalissa kuunari Swiftin kanssa jolloin kuunari upposi.
Ahvenanmaalle parkki Dundee ostettiin 1907 dundeelaiselta Charles Barrie & Son-varustamolta ja se toimi myös koululaivana. Ollessaan joulukuussa 1919 Pohjois-Atlantilla matkalla Englannin West Hartlepoolista Fort Morganiin Meksikon lahdelle parkki joutui ankaraan myrskyyn jolloin sen painolasti pääsi siirtymään ja laivan riki jouduttiin kaatamaan ettei laiva olisi kaatunut. Eräs troolari hinasi parkin Stornowayhin Hebrideillä jonne se saapui 23. joulukuuta 1919.
Parkki myytiin heinäkuussa 1920 Genovaan Italiaan. Se muutettiin viisimastoiseksi kuunariksi jossa oli kaksi apukonetta ja se sai uudeksi nimekseen Andora. Laiva romutettiin Rotterdamissa vuonna 1926.
Ieri & Oggi Mix Vol. 1
Ieri & Oggi Mix Vol. 1 on Gigi D’Agostinon musiikkialbumi vuodelta 2010.
Kovat kaverit
Kovat kaverit (alkuperäinen englanninkielinen nimi Ocean’s 11) on yhdysvaltalainen ryöstöelokuva vuodelta 1960, jonka on ohjannut Lewis Milestone. Elokuvan päärooleissa esiintyvät viisi Rat Packin jäsentä: Peter Lawford, Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr. ja Joey Bishop.
Korkeakouluharjoittelu
Korkeakouluharjoittelu tarkoittaa korkeakouluopiskelijan opintoihin kuuluvaa työharjoittelua, käytännön harjoittelujaksoa, jonka aikana opiskelija saa tuntumaa oman alansa työtehtäviin ja pääsee kartuttamaan työelämätaitojaan. Harjoittelu voi kuulua opintoihin joko pakollisena tai vapaaehtoisena. Harjoittelu suoritetaan usein opintojen loppuvaiheessa, jolloin opiskelijalla on jo valmiuksia tehdä ohjatusti samoja tehtäviä kuin valmistuttuaan.
Mandoliinin soittaja
Mandoliinin soittaja on venäläisen taiteilijan Marc Chagallin (1887-1985) öljyvärein pahville liimatulle paperille maalaama maalaus, 50×37,5 cm, vuodelta 1914. Se lahjoitettiin Ateneumin taidemuseolle vuonna 1945.
Chagallin David-veljeä kuvaava Mandoliinin soittaja on syntynyt Valko-Venäjän alueella taiteilijan kotikaupungissa Vitebskissä. Chagall oli juuri palannut kotiin Pariisista, jossa hän oli asunut neljä vuotta. Tätä ennen hän oli opiskellut Pietarissa vuodesta 1907 Leon Bakstin johdolla.
Mandoliinin soittaja ostettiin Suomeen vuonna 1916 Helsingissä järjestetystä venäläisen taiteen näyttelystä. Salon Srindbergillä pidetyssä näyttelyssä oli esillä 36 Chagallin teosta sekä Wassily Kandinskyn, Nata Altmanin ja Olga Rozanovan tuotantoa. Maalaus ostettiin Keirknerin perheeseen, joka lahjoitti sen Ateneumiin vuonna 1945.
Lähteet
Timo Huusko: Marc Chagall: Mandoliinin soittaja. Teoksessa Ateneum- opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.82.
Erkki Kauppila – Lehtimies ja eurokommunisti
Erkki Kauppila – Lehtimies ja eurokommunisti on vuonna 2012 ilmestynyt Kansan Uutisten päätoimittajan Erkki Kauppilan kesken jääneiden muistelmien pohjalta toimitettu teos. Teoksen ovat toimittaneet Noora Kauppila ja Pekka Tuominen.
Muistelmissa käydään läpi Kauppilan tie kiiminkiläisestä mökinpojasta puoluetoimitsijaksi ja toimittajaksi, jolle uralle hän haaveili jo nuoresta pitäen. Teos kuvaa hänen elämäänsä niin yksityishenkilönä kuin poliitikkona ja lehtimiehenäkin. Kauppila kuvaa suhteiden katkeamista Moskovaan ja kertoo tilanteesta, jolloin puolue tuomitsi Tšekkoslovakian miehityksen Kauppilan muotoilemin sanoin. Kauppila on sitä mieltä, että juuri miehitys nosti taistolaiset vahvoiksi. Tuki Neuvostoliitolle oli ansio, jolla meritoitua. Helsingin kilteimmäksi kommunistiksi sanottu Kauppila piirtää kriitikon mukaan itsestään koruttomasti todenmukaisen kuvan
Sunds IF
Sunds IF (SIF) on sundlainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelasi kauteen 2013 asti miesten kolmosessa, osana SIFFK-joukkuetta. Nykyisin sen edustusjoukkue on osa FC Ålandia. Naisten edustusjoukkue on liitetty Åland Unitediin. Näin ollen SIF vastaa enää omasta junioritoiminnastaan jalkapallossa.
Radiumtytöt
pienoiskuva|Radiumtyttöjä työskentelemässä tehtaassa Radiumtytöt (eng. Radium Girls) oli joukko noin 1920-luvulla Yhdysvalloissa tehtaassa työskenteleviä naisia, jotka saivat työnsä vuoksi radiumin käsittelystä säteilymyrkytyksen. Naiset maalasivat tehtaassa kelloja pimeässä hohtavalla, radiumia sisältävällä maalilla.
Naisille oli kerrottu maalin olevan harmitonta ja että heidän pitäisi kostuttaa maalipensseliä huulillansa ennen kellojen maalaamista, jotta jälki olisi tarkkaa. Tästä syystä he usein saivat elimistöönsä tappavan määrän radiumia. Osa naisista käytti hohtavaa maalia myös huulipunana ja kynsilakkana, sekä maalasivat sillä joskus jopa hampaansa.
Osa New Jerseyssä työskennelleistä naisista haastoi työnantajansa oikeuteen saatuaan oletetusti oireita tekemästään työstä, mutta he hävisivät oikeudessa. Illinois’ssakin työskennelleet naiset haastoivat työnantajansa, ja voittivat jutun vuonna 1938.
Radium Dial Company
Myös Radium Dial Companyn työntekijät maalasivat kelloja. Yritys perustettiin U.S. Radium Co:ta myöhemmin, ja sinne palkatut työntekijät eivät vielä olleet tietoisia New Jerseyssä tapahtuneista kohuja nostattaneista oikeusjutuista. Kun Radium Dial Co:n naiset kuulivat jutuista ja kyseenalaistivat radiumin turvallisuuden, vakuuttelivat työnantajat heitä siitä, että New Jerseyn naisten oireet eivät johtuneet radiumista.