cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bosch Car Service
Historia
Uusia huoltoja perustettiin niin kotimaahan kuin ulkomaille. Kun ensimmäinen kaikki huoltopisteet käsittävä luettelo julkaistiin v. 1930, organisaatioon kuului jo 2 750 Bosch-huoltoa 78 eri maassa. Tämän kehityksen vanavedessä nimi Bosch tuli nopeasti tunnetuksi eri puolilla maailmaa, mistä oli suuri etu uusia ulkomaisia edustuksia ja myyntiliikkeitä perustettaessa. Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Bosch-huoltojen lukumäärä kasvoi jatkuvasti, niin että v. 1962 mennessä niitä oli maailmanlaajuisesti jo 3 800. Kun Saksan rajojen avauduttua v. 1992 perustettiin Hallen kaupunkiin Bosch-Dienst Peter Müller & Söhne, rikkoutui 10 000 Bosch-huoltamon raja. Nykyään Bosch-huoltamoja on runsaat 14 000 yli 140 eri maassa.
Kaki (1919)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1940. Se muutettiin koululaivaksi ja edelleen apulaivaksi 23. helmikuuta 1945 nimellä Ōsu. Aluksen miehistö antautui elokuussa 1945 liittoutuneille. Alus myytiin 1947 romutettavaksi Kureen.
Bosch Car Service
Historia
Vuosien varrella Bosch-palveluja laajennettiin mm. sähköisten ja mekaanisten osien kunnostuksella. Kun markkinoille tulivat v. 1978 ensimmäisenä maailmassa sarjatuotantovaiheeseen kypsyneet lukkiutumattomat jarrut eli ABS-järjestelmä, palvelutarjonta laajeni turvateknisten järjestelmien huolloilla ja korjauksilla, myöhemmässä vaiheessa mukaan tulivat myös mukavuusjärjestelmät. Elektronisten komponenttien yleistyessä autotekniikassa kehitettiin niitä varten omat diagnoosi- ja testausmenetelmät, joista kehkeytyi tärkeä osa-alue Bosch-huoltojen päivittäisessä työssä. 1990-luvulla tarjonta laajeni kattamaan kaikki ajoneuvojen elektroniset järjestelmät, ja v. 1999 näki uusi Bosch Car Service Design päivänvalon, mikä merkitsi siihenastisen palvelutarjonnan ulkonaista uudistumista. Siitä pitäen on käsite Bosch Car Service vakiinnuttanut asemansa autoalan palveluntarjoajana. Sen mainoslause on ”Huoltoa puskurista puskuriin”.
Dieselajoneuvojen rekisteröintimäärien kasvaessa Euroopan maissa Bosch-huollot erikoistuivat myös niiden korjauksiin. Ensimmäinen ruiskutuspumppu dieselmoottoreihin keksittiin vuonna 1927, ja nykyään Bosch on yksi maailman johtavista dieseljärjestelmien ja -komponenttien valmistajista. Bosch on ollut 1900-luvulla merkittävää osa dieselmoottoreiden menestystarinassa. Looginen seuraus siitä oli perustaa korjaamoja, jotka olivat erikoistuneet nimenomaan dieseljärjestelmien korjaukseen ja kunnostukseen. Vuodesta 2011 lähtien Bosch Service -korjaamoja on täydennetty Bosch Diesel Center- ja Bosch Diesel Service -korjaamoilla. Niissä kunnostetaan nykyään pääasiassa uuden sukupolven dieselruiskutusjärjestelmiä, kuten pumppu-suutin-yhdistelmiä sekä Common Rail -yhteispaineruiskutusjärjestelmiä. Vuosien varrella myös huoltohenkilöstön koulutusta on yhtenäistetty ja pidetty ajan tasolla kaikissa maissa.
Manifesto of Sentenced
Manifesto of Sentenced on suomalaisen metalliyhtye Sentencedin suppein lopettamisen jälkeen julkaistuista kokoelmista. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta CD:nä 4. maaliskuuta 2009.
Levyn kaikki kappaleet on julkaistu aikaisemmin ja levy sisältää kolmen kappaleen single-versiot, kaksi liveraitaa sekä 12 kappaleen normaalit albumiversiot. Kappaleet painottuvat Ville Laihialan valtakauteen yhtyeen solistina. Kappalejärjestys on käänteinen julkaisuun nähden eli kappaleet alkavat uusimmasta ja päättyvät edellisen solistin, Taneli Jarvan, laulamaan Northern Lights -kappaleeseen.
Alfabeto
Alfabeto on pastatyyppi, jossa pasta on leikattu pienten kirjainten muotoon. Siitä valmistettu keitto eli alphabet soup (suom. ”aakkoskeitto”) on Yhdysvalloissa perinteinen tölkkiruoka, jonka tunnetuin valmistaja on Campbell Soup Company. Keitto on tunnettu jo 1880-luvulla, ja sen nimestä on englannin kielessä tullut jo 1930-luvulla käsite, jolla voidaan tarkoittaa itse keiton lisäksi myös hankalasti lausuttavia kirjainlyhenteitä.
Autoliv
Autoliv on ruotsalais-yhdysvaltalainen autoteollisuuden yhtiö, jonka pääasialliset tuotteet ovat erilaiset autoilun turvallisuustuotteet, kuten turvatyynyt ja turvavyöt. Autolivin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa ja yhtiön osake noteerataan sekä Tukholman että New Yorkin pörssissä.
Autoliv oli vuonna 2012 maailman 22. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Historia
Autolivin historia ulottuu vuoteen 1953, jolloin Lennart Lindblad perusti Lindblads Autoservice AB:n, joka korjasi autoja ja trakoreita. Kolme vuotta myöhemmin julkaistiin turvavyö. Vuonna 1968 yhtiön nimeksi tuli Autoliv AB. Vuonna 1980 yhtiö alkoi valmistamaan myös turvatyynyjä, ja samana vuonna siitä tuli Electroluxin tytäryhtiö. Vuonna 1994 Electrolux myi osuutensa Autolivista, joka listautui Tukholman pörssiin samana vuonna. Nykyinen yhtiö syntyi, kun Autoliv AB ja Morton ASP fuusioituivat vuonna 1997.
RMS Segwun
RMS Segwun on vuonna 1887 valmistunut höyrylaiva, joka liikennöi kesäkaudella Kanadassa Ontarion Muskokajärvellä. Sen omistaa ja sitä liikennöi voittoa tavoittelematon Muskoka Steamship and Historical Society, jonka kotipaikkana Gravenhurst Ontariossa. Segwun on sen alun perin omistaneen yhtiön laivastosta ainoa jäljellä oleva alus, ja sillä on edelleen Canada Postin lupa käyttää nimessään etuliitettä Royal Mail Ship. Segwun on Pohjois-Amerikan vanhin edelleen liikenteessä oleva höyrylaiva, ja Attractions Canada on valinnut sen kahtena peräkkäisenä vuotena parhaaksi suureksi nähtävyydeksi.
Historia
Muskoka Lakes Navigation Company tilasi aluksen korvaamaan vuonna 1886 tulipalossa tuhoutunutta höyrylaiva Nipissingiä. Valmistuessaan 1887 alus sai nimekseen Nipissing II, ja se rakennettiin alun perin siipirataslaivaksi ja se varustettiin edeltäjästään pelastetulla höyrykoneistolla. Alus liikennöi aina vuoteen 1914 saakka, jolloin se kärsi konerikon ja vedettiin pois liikenteestä.
Vuonna 1925 alus otettiin takaisin liikenteeseen täydellisesti kunnostettuna. Kunnostuksen yhteydessä siipirattaat korvattiin potkureilla ja aluksen ulkonäkö muuttui huomattavasti, joten se sai uudeksi nimekseen ojibwankielisen nimen Segwun, joka tarkoittaa kevätaikaa. Kunnostettu alus laskettiin vesille kesäkuussa 1925, ja se tuli pian tunnetuksi järven nopeimpana aluksena. Vuonna 1930 kuitenkin huhuttiin että yhtiö olisi vaihtanut Segwunin potkurit huonompiin hidastaakseen alusta, jotta nopeimman aluksen titteli säilyisi yhtiön lippulaivalla, RMS Sagamolla.
Vuonna 1949 tapahtuneen höyrylaiva Noronicin tulipalon jälkeen Kanadan hallitus tiukensi paloturvallisuusmääräyksiä kaikilla matkustaja-aluksilla. Tämän johdosta yhtiö joutui jättämään konkurssihakemuksen, sillä sillä ei ollut varaa tiukentuneiden määräysten vaatimiin 127 496 dollarin remontointikustannuksiin. Yleisön vastustuksesta johtuen ja siihen nojaten etteivät alukset olleet koskaan mailia kauempana rannasta Kanadan hallitus myöntyi siihen, että yhtiön alukset saivat jatkaa liikennöintiä vaikka ne täyttivät vain kaksi kolmasosaa uusista turvallisuusvaatimuksista.
Kunnostettu Segwun liikennöi aina vuoteen 1958, jolloin vähenevät rahti- ja matkustajamäärät pakottivat yhtiön siirtämään aluksen pois liikenteestä. Varsinaisesti Segwunin kohtalon ratkaisi kariileajo kesällä 1958, jolloin se menetti molemmat potkurinsa. Koska matkustaja- ja postiliikenne oli siirtynyt kehittyvälle maantieverkostolle, yhtiö hakeutui konkurssiin syksyllä 1958.
Vuonna 1959 yhtiö ja sen alukset myytiin gravenhurstilaisille liikemiehille George Morrisonille ja Jack Vincentille, joiden tarkoituksena oli romuttaa Segwun ja Cherokee sekä muuttaa Sagamo kelluvaksi ravintolaksi. Sagamo kuitenkin tuhoutui tulipalossa Gravenhurstin laiturissa, jolloin Segwun harkittiin muutettavaksi ravintolaksi. Paikalliset kuitenkin alkoivat ymmärtää aluksen historiallisen merkityksen, se muutettiin museoksi ja vuonna 1962 alus lahjoitettiin Gravenhurstin kaupungille.
Vuonna 1961 Segwun avattiin yleisölle kelluvana museona, ja se oli avoinna aina vuoteen 1969 jolloin sen todettiin tarvitsevan laajaa kunnostusta. Aluksen kunnostus aloitettiin vapaaehtoisvoimin, mutta urakan laajuus kävi pian mahdottomaksi suorittaa vapaaehtoisvoimin. Vuonna 1972 Ontario Road Builders Association otti aluksen kunnostuksen vastuulleen, ja huolimatta rahavaikeuksista ja useista ongelmista alus saatiin kunnostettua kevääseen 1981 mennessä, jolloin se palasi matkustajaliikenteeseen. Aluksen neulanreikävuodoista kärsivä rautarunko kunnostettiin ja se laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1974 jolloin alus kastettiin uudelleen. Kastamisen suoritti Kanadan 15. pääministeri Pierre Trudeau. Vuonna 1981 alus sai sertifikaatin, ja Muskoka Lakes Navigation and Hotel Company herätettiin uudelleen henkiin ja se vuokrasi aluksen yhdistykseltä.
Fables of Faubus
Levy-yhtiö Columbia Records päätti, ettei kappaleesen sisällytetä sanoituksia, joten kappale nauhoitettiin instrumentaalikappaleeksi. Kappaleesta julkaistiin kuitenkin sanoitukset sisältävä versio vuoden 1960 albumilla Charles Mingus Presents Charles Mingus nimellä ”Original Faubus Fables”.
Uusi tasavalta
Uusi tasavalta on fiktiivinen hallitus Tähtien sota -universumissa. Se on galaksia demokraattisesti johtava hallitus, joka toimi alkuperäisen Galaktisen tasavallan periaatteilla. Uudesta tasavallasta on esiintynyt erilliset versiot virallisessa kaanonissa ja Star Wars Legends -jatkumossa. Virallisen kaanonin versio teki ensiesiintymisensä elokuvassa Star Wars: The Force Awakens (2015).
Alkuperä
Kun Liittouma Tasavallan palauttamiseksi (eli Kapinaliitto) voitti Galaktisen Imperiumin Endorin taistelussa, se muodosti itsensä Uudeksi tasavallaksi. Uuden tasavallan tavoitteena oli palauttaa galaksiin vapaus ja demokratia, niin kuin Vanhan tasavallan aikoina. Ensimmäiseksi kansleriksi valittiin Mon Mothma ja alkuperäiseksi pääplaneetaksi hänen kotiplaneettansa Chandrila. Mutta myöhemmin päätettiin, että senaatin istuntopaikka vaihtelisi tietyin väliajoin Tasavallan jäsenmaailmojen välillä, toisin kuin Vanha tasavalta ja Imperiumi, joiden pääplaneettana toimi Coruscant.
The Force Awakens
Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens, 30 vuotta Endorin taistelun jälkeen, Uusi tasavalta oli syrjäyttänyt Imperiumin galaksia johtavana hallintoelimenä, mutta sen pyrkii syrjäyttämään Imperiumin jäänteistä muodostunut järjestö nimeltä Ensimmäinen ritarikunta. Estääkseen heidän aikeensa, osa Uuden tasavallan senaatista tukee epävirallisesti Leia Organan johtamaa ja Kapinaliiton entisten jäsenten muodostama järjestöä nimeltä Vastarinta. Uuden tasavallan nykyisenä pääplaneettana toimi Hosnian Prime, jonka Ensimmäinen ritarikunta tuhosi testatessaan Tähdentappajatukikohtansa superasetta kyseisen planeetan aurinkokuntaan. Superase tuhosi suuren osan Tasavallan laivastosta, senaatin ja koko kyseisen aurinkokunnan, tappaen samalla miljoonittain siviilejä, senaattoreita ja merkkihenkilöitä. Vastarinta kuitenkin tuhosi Tähdentappajatukikohdan pian Hosnianin aurinkokunnan tuhon jälkeen.
Kirjat
Romaanissa Lost Stars Uusi tasavalta sai vallattua Naboon ja Thane Kyrellin johtama Corona-lentue puolusti sitä Imperiumilta. Kun Endorin taistelusta oli kulunut vuosi, Uuden tasavallan joukot kävivät ratkaisevan taistelun Imperiumin joukkoja vastaan aavikkoplaneetta Jakkulla. Estäkseen Uutta tasavaltaa valtaamasta tähtihävittäjä Inflictoria, komentaja Ciena Ree antoi teki sillä pakkolaskun planeetan pinnalle. Tämä jätti planeetan maaston Uuden tasavallan sekä Imperiumin sotakoneiden hylkyjen, mukaan lukien Inflictorin hylyn, roskaamaksi.
Romaanin Bloodline mukaan, kuusi vuotta ennen The Force Awakensin tapahtumia, senaatti oli jakautunut kahtia. populisteihin ja sentristeihin. Populistit, joihin Leia kuului, halusivat Tasavallan jäsenmaailmojen säilyttävän täyden suvereeniutensa, kun taas sentristit kannattivat vahvempaa hallintoa ja sotilaallisempaa toimintaa. Sentristit ehdottivat kanslerin viran korvaamista "ensimmäisen senaattorin" senaatin sisäisten erimielisyyksien hälventämiseksi. Leia asettui populistien ehdokkaaksi, mutta Darth Vaderin paljastuttua hänen biologiseksi isäkseen, hän joutui eroamaan senaatista.
Kirjan Star Wars Propaganda: A History of Persuasive Art in the Galaxy mukaan, kun totuus Leian todellisista vanhemmista paljastui, sentristien ja näiden kannattajien edustamat aurinkokunnat saivat luvan erota Uudesta tasavallasta, koska Uusi tasavalta ei halunnut uutta sotaa. Imperiumin jäänteet ja sentristit muodostuivat virallisesti Ensimmäiseksi ritarikunnaksi, jonka keulakuvana sentristit toimivat, samaan aikaan, kun todelliset johtajat, yksinvaltias Snoke sekä Leian poika Kylo Ren, kasvattivat armeijaa laajamittaista sotaa varten.
Videopelit
Uusi tasavalta vahvistettiin ensi kertaa osaksi Tähtien sodan virallista kaanonia, kun vuoden 2015 videopelin Star Wars: Battlefront ladattavan lisäsisällön kerrottiin sijoittuvan Jakkun taisteluun.
Legends
150px|thumb|Uuden tasavallan tunnus [[Expanded Universessa.]] X-wing -kirjasarja kuvaili kuinka Kapinaliitto oli tuhottuaan toisen Kuolemantähden levittänyt sanaa ympäri galaksia. Sekä siviilit että muut kapinalliset ylistivät Tasavallan paluuta ja kuukausi tämän jälkeen, Uusi tasavalta perustettiin ja siihen kuului aluksi vain kahdeksan poliitikkoa: Chandrilan edustaja Mon Mothma, Alderaanin edustaja prinsessa Leia Organa, Kohtlisin edustaja Borsk Fey'lya, Dacin edustaja amiraali Gial Ackbar, Sullustin edustaja Sian Tevv, Corellian edustaja Doman Beruss, Kashyyykin edustaja Kerrithrarr sekä Elomin edustaja Verrinnefra B'thog Indriummsegh.
Marsh Lamore
Marshall Lamore on yhdysvaltalainen animaattori ja Emmy-ehdokkuuden saanut animaatio-ohjaaja.
Ura
Lamore aloitteli animaation parissa vuonna 1968 työskennellessään Filmationilla animaattorina ja ohjaajana. Hän oli mukana tekemässä sarjoja kuten The Archie Show, The New Adventures of Batman, Sport Billy, The New Animated Adventures of Flash Gordon, Blackstar, He-Man, She-Ra: Mahdin prinsessa ja BraveStarr. Filmationin lopettaessa toimintansa Lamore työskenteli hetken useiden eri yhtiöiden tuottamissa animaatioissa, kuten Rude Dog and the Dweebs ja Pikkumuppetit, kunnes vuodesta 1990 lähtien hän on toiminut Disneylla ajoituksen ohjaajana, josta Lamore sai Emmy-ehdokkuuden työskennellessään Kim Possiblen parissa. Muita sarjoja ovat olleet Kummikarhut, Pilipalipilotit, Varjoankka, Hopon poppoo, Pieni merenneito, Nokkapokka ja Lilo & Stitch.
Andrés Gimeno
Andrés Gimeno (3. elokuuta 1937 Barcelona – 9. lokakuuta 2019 Barcelona ) oli espanjalainen tennispelaaja. Hän voitti vuonna 1972 Ranskan avoimet 34-vuotiaana, ollen tuolloin vanhin Ranskan avointen voittaja. Vuonna 2009 hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen. Kaksinpelin maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan sijalla yhdeksän.
Anna-Liisa Hämeensalo
Anna-Liisa Hämeensalo (myös nimellä A. Sommer, 28. maaliskuuta 1913 – 20. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja koreografi. Hän näytteli muutamassa elokuvassa ja teki koreografian elokuviin Nuoruus vauhdissa, Vain laulajapoikia ja Tyttö ja hattu.
Ohranjyvä
thumb|Ravintola Ohranjyvä. Ohranjyvä on Tampereen keskustassa Näsilinnankadulla sijaitseva 65-paikkainen ruoka- ja anniskeluravintola.
Ohranjyvän perusti Linkosuon leipomon kondiittorimestari Jussi Linkosuo entiseen myymälähuoneistoon Näsilinnankadulle vuoden 1965 maaliskuussa, juuri ennen ensimmäisiä Suomessa pidettyjä jääkiekon MM-kisoja. Ohranjyvä oli ensimmäisiä olutravintolakokeiluita Suomessa. 1980-luvun alussa Ohranjyvä siirtyi Alkon tytäryhtiölle Arctialle ja siltä 1997 Scandicille, joka oli kuitenkin kiinnostunut pitämään itsellään vain Arctian hotellit. Ohranjyvän nykyinen omistaja on Jaro Suosteen Jyväravintolat Oy.
Ohranjyvän suosikkiannokset Puerto Ricon pannu ja Kanaa talon takaa houkuttelivat ihmisiä kauempaakin. Ohranjyvää tekivät tunnetuksi myös televisiossa työskentelevät kanta-asiakkaat, jotka edelleenkin viihtyvät ”o-studiollaan”.
Faverges-Seythenex
Faverges-Seythenex on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Baugesin vuoristossa.
Historia
Kunta perustettiin 1.tammikuuta 2016 yhdistämällä kaksi kuntaa Faverges ja Seythenex.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on 1200-luvulta peräisin oleva linna Château de Faverges. Linna on vuosisatojen kuluessa kokenut monta muutosta. Nykyään se on kunnostettu ja yleisölle avoinna. thumb|left|Château de Faverges
Karbarsoni
Karbarsoni (C7H9AsN2O4) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty ihmislääketieteessä alkueläinten aiheuttamien infektioiden hoitoon ja eläinlääketieteessä siipikarjan hoitoon ja kasvun parantamiseksi.
Ominaisuudet
Karbarsoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan. Muiden arsonihappojen tavoin se on heikko happo. Emäsliuoksiin se liukenee muodostaen suoloja. Orgaanisista liuottimista karbarsoni liukenee hyvin metanoliin ja etanoliin ja on lähes liukenematonta esimerkiksi dietyylieetteriin tai kloroformiin.
Valmistus ja käyttö
Karbarsonia syntetisoidaan arsaniilihapon natriumsuolan ja kaliumsyanaatin tai syanogeenibromidin välisellä reaktiolla ja muodostuvan tuotteen hydrolyysillä.
Karbarsoni tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1931 Entamoeba histolytica- ja Trichomonas vaginalis-alkueläinten aiheuttamien infektioiden hoitoon. Lisäksi yhdistettä on käytetty muun muassa Balantidium coli-alkueläimen aiheuttaman balantidiaasin hoitoon. Yhdysvalloissa aine oli ihmisen lääkintään markkinoilla vuoteen 1991 asti. Tämänkin jälkeen sitä on lisätty siipikarjan, erityisesti kalkkunoiden, rehun joukkoon parantamaan kalkkunoiden kasvua ja Histomonas meleagridis-alkueläimen aiheuttaman vakavan mustapäätaudin (histomoniaasi) hoitoon ja ehkäisemiseen. FDA kielsi karbarsonin käytön tähän tarkoitukseen helmikuusta 2014 alkaen yhdessä roksarsonin ja arsaniilihapon kanssa, kun näillä lääkkeillä hoidettujen kanojen maksasta löytyi hyvin korkeita arseenipitoisuuksia.
Philipp von Ferrary
thumb|250px|Philipp von Ferrary Philipp von Ferrary (syntyjään Philip Ferrari de La Renotière, 11. tammikuuta 1850 Pariisi – 20. toukokuuta 1917 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalais-itävaltalainen filatelisti ja numismaatikko, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä keräilijoistä. Ferraryn kokoelmassa oli useita maailman kaikkien aikojen arvokkaimpia postimerkkejä, kuten Ruotsin ”Kolmen killingin keltainen” ja ”Brittiläisen Guianan 1 centin magenta”.
Eksentrikkona pidetty Ferrary matkusteli ympäri Eurooppaa ostamassa postimerkkejä pukeutuen tavaramerkikseen muodostuneeseen likaiseen barettiin, halpoihin kenkiin ja vuosia vanhaan pukuun. Hän ei koskaan polttanut, juonut alkoholia eikä muutenkaan välittänyt yleellisyyksistä, joihin hänellä olisi helposti ollut varaa. Ferrarylla ei ollut ystäviä eikä hän koskaan mennyt naimisiin.
Tausta
Ferrary oli Gallièran herttuan ja herttuattaren poika. Hänen isänsä Raffaele de Ferrari tuli varakkaasta genovalaisesta pankkiirisuvusta ja oli rikas liikemies, jonka paavi Gregorius XVI nimesi Gallièran herttuaksi ja Italian kuningas Viktor Emanuel II Lucedion prinssiksi. Hänen äitinsä oli Maria de Brignole-Sale, jonka isoisoäiti oli Monacon ruhtinatar ja isä markiisi Antoine de Brignoly-Sale, Sardaignen kuninkaan edustaja Pariisissa Ludvig Filip I:n valtakaudella. Isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1871 Ferrary peri tämän valtavan omaisuuden.
Keräilijänä
Ferrary aloitti keräilyharrastuksen jo nuorena ja perittyään noin 120 miljoonan Ranskan frangin omaisuuden hän omistautui harvinaisten rahojen ja postimerkkien keräilyyn. Hänen postimerkkikokoelmaansa pidetään kaikkien aikojen arvokkaimpana ja samanlaista kokoelmaa tuskin tullaan koskaan näkemään. Kokoelman suurimmat harvinaisuudet olivat ”Kolmen killingin keltainen” ja ”Brittiläisen Guianan 1 centin magenta”. Magentan hän osti vuonna 1878 noin 150 punnalla liverpoolilaiselta välittäjältä Thomas Ridpathilta. Ferraryn kuoleman jälkeen merkin osti huhtikuussa 1922 Arthur Hind yli 300 000 frangin hinnalla. Hän omisti myös vuoden 1851 kahden sentin ”Hawaiian Missionaries"-postimerkin ainoan tunnetun leimaamattoman yksilön. Merkin aiempi omistaja Gaston Leroux oli murhattu, koska murhaaja Hector Giroux halusi merkin omaan kokoelmaansa. Ainakin seitsemän eri vuoden 1847 Mauritius Post Office -merkkiä oli Ferraryn kokoelmissa.
Ferrary osti useita merkittäviä yksittäisiä kokoelmia. Ensimmäinen merkittävistä ostoista oli vuonna 1880, jolloin hän hankki 8 000 punnalla tuomari Philbrickin huomattavan kokoelman, joka sisälsi suurimman osan Lontoon filateelisen seuran ensimmäisen puheenjohtajan Sir Daniel Cooperin kokoelmasta. Ferrary tuli tunnetuksi välittäjien keskuudessa. Hän asui Pariisissa jonne välittäjät tulivat merkkeineen, jotka Ferrary yleensä osti välittömästi käteisellä. Tämä luonnollisesti houkutteli myös väärentäjiä, joiden merkkejä alettiin kutsumaan ”ferrariiteiksi”.
Ferrary keräsi koko maailman merkkejä ja eikä koskaan myynyt omia merkkejään vaikka hänellä oli runsaasti kaksoiskappaleita kokoelmassaan. Hänen kiinnostuksensa kohdistui lähinnä yksittäisiin merkkeihin, ei niinkään ryhmiin eikä kirjekuoriin. Postimerkkien lisäksi hänellä oli huomattava kolikkokokoelma.
Kuolema ja perintö
30. tammikuuta 1915 Ferrary testamenttasi kokoelmansa Berliinin Postimuseolle samoin kuin huomattavan summan sen ylläpitoon. Itävallan kansalaiselle asuminen Pariisissa oli riski ensimmäisen maailmansodan aikana, joten jätettyään useita merkkialbumeita Itävallan suurlähetystöön hän lensi Sveitsiin vuonna 1917. Hän kuoli Lausannessa taksissa matkalla hotelliinsa sydänkohtaukseen.
Testamentista huolimatta Ranskan valtio otti Ferraryn kokoelman haltuunsa sanoen sen olevan sotakorvaus. Massiivinen kokoelma huutokaupattiin vuosien 1921 ja 1926 välillä 14 erillisessä huutokaupassa, jotka tuottivat noin 30 miljoonaa frangia. Nämät kaupat toivat useiden tunnettujen keräilijöiden saataville suuren määrän maailman harvinaisimpia filateelisia kohteita. Yhdysvaltalainen keräilijä Arthur Hind osti Brittiläisen Guianan 1 centin magentan voittaen huutokaupassa kuningas Yrjön V:n. Kolmen killingin keltainen päätyi useiden välivaiheiden jälkeen Romanian kuningas Kaarle II:n haltuun vuonna 1937. 2 sentin Hawaiian Missionaries -merkki päätyi Alfred H. Casparyn omistukseen. Buenos Airesin ”Barquitos”-merkin päikköpari myytiin kesäkuussa 1923 37 600 frangin huomattavasta summasta Alfred F. Lichtensteinille.
Vuonna 1968 Liechtenstein julkaisi Ferrarya kuvaavan postimerkin.
Dorval
Dorval on kaupunki Montrealinsaarella lounaisessa Quebecin provinssissa, Kanadassa, se kuuluu Montrealin suur-kaupunkialueeseen. Vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa kaupungissa oli 18 088 asukasta, väkiluku kasvoi vuodesta 2001 2,2 %. Kaupungin alueella sijaitseva Montreal-Pierre Elliott Trudeaun kansainvälinen lentoasema kattaa noin 60 % pinta-alasta, mahdollistaen asuinrakentamisen ainoastaan pienehkölle kaistaleelle kaupungin eteläpuolelle.
Dorval perustettiin vuonna 1667 ja on saaren läntisistä kaupungeista vanhin sekä yksi Pohjois-Amerikan vanhimmista kaupungeista.
Historia
Dorvalin historia juontaa yli 300 vuoden taakse, 1667 Sulpician-jesuiitta papit perustivat lähetysaseman Ville-Marien kylän ulkopuolelle. Lähetyasemaa kutsuttiin alun perin nimellä “Gentilly”, myöhemmin muutettiin “La Présentation de la Vierge Marie”ksi ja lopulta “Dorval”iksi. Dorval virallistettiin kyläksi vuonna 1892, kaupunkioikeudet se sai 1903 ja luokiteltiin suurkaupungiksi 1956. Vuonna 2002 kaupunki liitettiin Montrealin Boroughiksi. Kaupunki itsenäistyi jälleen vuonna 2006.
Soni Ali Ber
Soni Ali Ber (myös Sony Aliber) on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 982,2 neliökilometriä. Asukkaita on 44 100 henkeä (vuonna 2009).
Soni Ali Berin kunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Taboyen, idässä Gaon piirin Tilemsin, etelässä Gaon ja Gounzoureyen sekä lännessä N’Tillitin kuntiin. Seutu kuuluu aavikoitumisesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.
Kunnassa on 23 ala- ja neljä yläkoulua sekä kuusi koulutus- ja kehityskeskusta (CED). Terveyskeskuksia on viisi.
Pasi Kouvalainen
Pasi Matias Kouvalainen (s. 6. tammikuuta 1992 Pyhäjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Kouvalainen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura
Kouvalainen on Pyhäjärven Pohdin kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Iisalmen Peli-Karhuihin kaudeksi 2006–2007. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Kouvalainen oli IPK:n C-nuorten paras pistemies sekä SM-karsinnoissa tehoilla 2+3=5 että C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa tehoilla 13+12=25. Kaudeksi 2008–2009 Kouvalainen siirtyi Kalevan Palloon.
Kouvalainen debytoi KalPan SM-liigajoukkuessa kaudella 2012–2013. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 13. marraskuuta 2012 vieraissa Pelicansia vastaan. Kouvalainen sai ottelussa jääaikaa 5.18 minuuttia. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Janne Kolehmaisen tekemään voittomaaliin, joka jäi KalPan 1–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Suurimman osan kaudestaan Kouvalainen pelasi kuitenkin seuran A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 7+24=31.
Shadowplay
Shadowplay on vuonna 1982 perustettu helsinkiläinen indierock-yhtye. Sen perustivat laulaja-pianisti Brandi Ifgray ja basisti Hande Virkki. Yhtye sai nimensä Joy Divisionin kappaleen mukaan. Shadowplayn ensimmäinen single "Night Porter" ilmestyi vuonna 1985. Yhtye oli mukana myös "Kill City" -elokuvan soundtrackilla.
Yhtyeen tarina
Levytysuran alkuaikoina rumpaliksi yhtyeeseen tuli Sidi Vainio, kitaristiksi Jari Alanko ja trumpettiin Marco Kosonen. Pian kitaristiksi vaihtui Björn Krause. Ifgray-Krause-Kosonen-Virkki-Vainio-kokoonpanolla julkaistiin 12 tuuman EP Shadowplay vuonna 1986. Myöhemmin yhtyeen rumpaliksi tuli Ykä Knuuttila ja kitaristiksi Timo Vikkula.
Keväällä 1988 ilmestyi Shadowplayn debyyttialbumi Touch and Glow. Levyllä oli vierailevina soittajina Jimi Tenor ja Gabi Hakanen. Albumin ilmestymisen jälkeen Virkki lähti yhtyeestä ja hänet korvasi Jari Paulamäki. Shadowplay keikkaili Suomen ohella muun muassa Pariisissa, Berliinissä, Budapestissa ja New Yorkissa. Keväällä 1989 yhtye julkaisi singlen "Nightwood set-up", mutta yhtyeen toiminta loppui saman vuoden aikana.
Pasi Kouvalainen
Ura
Syksyllä 2013 Kouvalainen liittyi ensin Mestis-joukkue Kajaanin Hokin harjoitusvahvuuteen ja sopi kauden 2013–2014 kynnyksellä jatkavansa joukkueessa. Hän pelasi samana syksynä myös neljä European Trophyn ottelua KalPan SM-liigajoukkueen mukana. Kauden mittaan Kouvalainen nousi kuitenkin takaisin KalPan SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Kouvalaisen liigauran avausmaali syntyi runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 11. maaliskuuta 2014 vieraissa Espoo Bluesia vastaan.
Kaudeksi 2014–2015 Kouvalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue KeuPa HT:hen. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 7+30=37. Kouvalainen voitti myös KeuPan sisäisen tehotilaston lukemalla +25, kuten myös kevään 2016 pudotuspeleissä lukemalla +2.
Shadowplay
Yhtyeen tarina
Vuonna 1992 Hande Virkki palasi yhtyeeseen ja Shadowplay aloitti keikkailun uudelleen. Keväällä 1992 ilmestyi 12-tuumainen EP "Dreams" ja elokuussa 1993 kakkosalbumi Eggs & Pop, jonka suomalaiset rock-kriitikot äänestivät vuoden 1993 parhaaksi albumiksi . Incandescent Records julkaisi levyn myös Yhdysvalloissa. Eggs & Popin jälkeen Vikkula jätti yhtyeen, mutta oli mukana kolmosalbumilla Raw Powder, joka ilmestyi keväällä 1997.
Vuonna 2005 Stupido Records julkaisi koko Shadowplayn levytystuotannon kolmois-CD:nä nimellä Morgue - Complete recordings. 2000-luvulla Shadowplay on keikkaillut harvakseltaan. Yhtyeen kitaristina on toiminut Sam Shingler.
Irizar
Irizar on espanjalainen linja-autojen korien valmistaja. Se tekee läheistä yhteistyötä Scanian kanssa.
Darchulan piirikunta
Darchulan piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Kaukolännen kehitysalueen Mahakalin vyöhykkeellä. Piirikunta rajoittuu lännessä Intian Uttarakhandin osavaltioon ja pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Bajhangin ja etelässä Baitadin piirikunta.
Darchulan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 133 274 henkeä (121 996 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 322 neliökilometriä ja väestötiheys 57 as./km2. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan hallinnollinen keskus oli Intian vastaisen rajajoen rannalla sijaitseva, Khalangan kyläkehityskomitean (8 577 as., 2011) keskustaajama Darchula-Khalanga, josta johtaa kävelysilta vastarannalle Intiaan. Darchula-Khalanga sijaitsee linnuntietä runsas 520 kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen. Toukokuussa 2014 muodostettiin hallinnollisesti, kyläkehityskomiteoita yhdistämällä piirikunnan ensimmäinen kaupunki Api.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä osaksi Nepalin Kaukolännen vuoristovyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 4,7 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 19,8 % subtrooppiseen, 22,2 % lauhkeaan, 20,5 % subalpiiniseen ja 15,3 % alpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 17,5 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi. Esimerkiksi yli 7 000 metrin korkeuteen kohoava Apivuori sijaitsee piirikunnan pohjoisosassa; se on osa vuonna 2010 perustettua Api Namban suojelualuetta (1 903 km2). <gallery widths=190px heights=145px>
Kristiina Nyrhinen
Kristiina Nyrhinen (s. 1949) on suomalainen Espoossa asuva tekstiilitaiteilija.
Ura
Nyrhinen opiskeli ensin pari vuotta taidehistoriaa, mutta meni sitten opiskelemaan tekstiilisuunnittelua Taideteolliseen korkeakouluun 1970-1974. Työskenneltyään valmistumisensa jälkeen pari vuotta Metsovaara Designissä hän jäi vapaaksi taiteilijaksi vuonna 1976. Nyrhinen on suunnitellut sisustuskankaita, vaatteita, neuleita ja ryijyjä, mutta hänet tunnetaan myös ns. minitekstiileistä eli pienikokoisista tekstiili- ja muistakin materiaaleista tehdyistä taide- ja tilataideteoksista. 1980-luvulta lähtien Nyrhinen on tehnyt myös isokokoisempia julkisia tekstiilitaideteoksia, kuten Sovituksenkirkon ja Myyrmäen kirkon kirkkotekstiilit ja tekstiilitaideteokset korkeimmassa hallinto-oikeudessa, eduskuntatalon lisärakennuksessa ja useissa Suomen suurlähetystöissä.
Palkinnot
Lukuisiin näyttelyihin osallistunut Nyrhinen, jonka teoksia on monissa eri kokoelmissa, sai Taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1991.
Sommer
Sommer tai Le Sommer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Biologian filosofian näkökulmia
Biologian filosofian näkökulmia on vuonna 1998 ilmestynyt kirja biologian filosofiasta. Teoksen toimitti Matti Sintonen ja kustansi Gaudeamus.
Xi’anin välikohtaus
thumb|upright=1.2|[[Tšiang Kai-šek tapaa kannattajiaan Xi’anin välikohtauksen jälkeen.]] Xi’anin välikohtaus oli Kiinan sisällissodan käännekohdaksi muodostunut tapaus joulukuussa 1936. Kuomintangin joukkojen ylipäällikkö Tšiang Kai-šek joutui kahden viikon ajaksi omien kenraaliensa sieppaamaksi, ja nämä pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunisteja vastaan ja muodostamaan kommunistien kanssa yhteisrintaman Japania vastaan.
Costești (Hunedoara)
Linnoitus
Costeștin linnoitus sijaitsi 518 metriä korkean Cetățuian kukkulan huipulla. Se koostui pääasiassa kahdesta kalkkikivestä rakennetetusta tornista, joissa oli majoitustilat, sekä varasto kellarissa. Kalkkikivitornien ympärille rakennettiin vielä neljä vartiotornia, jotka oli yhdistetty toisiinsa kivimuurilla. Ulkopuolelle oli pystytetty kaksinkertainen paaluaita vaikeuttamaan hyökkäystä linnoitukseen. Linnakkeen kaakkoispuolelle oli rakennettu jykevä kiviaita, mutta muualla miltei pystysuorat rinteet suojasivat tehokkaasti hyökkäyksiltä. Arkeologit ovat löytäneet alueelta myös ainakin neljä alttaria.
Linnoitus rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. tai jaa. daakialaisten kuningas Burebistan ja Decebaluksen aikana. Se oli yksi tärkeimmistä linnoituksista Daakian puolustuslinjassa ja se suojasi Daakian pääkaupunkia Sarmizegethusaa koillisesta. Mutta huolimatta puolustusjärjestelmien vahvuudesta, roomalaiset onnistuivat valtaamaan ja tuhoamaan sen Daakian sotien aikana 100-luvun alussa.
Xi’anin välikohtaus
Tausta
thumb|upright|Kenraalit [[Zhang Xueliang ja Yang Hucheng vuonna 1936.]] Sieppauksen takana olivat Mantšurian armeijan komentaja Zhang Xueliang ja Xi’anin ympäristöön sijoitettujen Luoteisarmeijan joukkojen komentaja Yang Hucheng. Heidän mielestään kommunistien kanssa sotimisen sijasta Kuomintangin joukkoja olisi pitänyt käyttää ennemmin Pohjois-Kiinaan tunkeutuneiden japanilaisten karkottamiseen. Varsinkin Japanin miehityksen vuoksi evakkoon joutuneet Mantšurian armeijan joukot suhtautuivat myötämielisesti kommunistien vaatimukseen, että kiinalaisten ei tulisi taistella toisiaan vastaan Japanin uhatessa maata. Ylipäällikkö Tšiang Kai-šek halusi kuitenkin viimeistellä pitkän marssin heikentämien kommunistijoukkojen tuhoamisen, ja määräsi Zhangin ja Yangin iskemään näitä vastaan pohjoisessa Shaanxissa.
Seuraukset
Tšiang Kai-šek piti lupauksensa ja aloitti neuvottelut kommunistien kanssa. Tämä antoi samalla kommunisteille mahdollisuuden järjestää uudelleen ahtaalle ajetut joukkonsa. Virallisesti yhteisrintama perustettiin Japanin hyökättyä Kiinaan syyskuussa 1937. Tšiang Kai-šek kuitenkin rankaisi sieppaajiaan. Hän pidätytti vangitsemisoperaatiota johtaneen Zhang Xueliangin, joka oli seurannut häntä Nanjingiin. Zhang joutui olemaan vuosikausia kotiarestissa. Yang Hucheng puolestaan vapautettiin komentajantehtävistään ja lähetettiin ulkomaille. Palattuaan vuonna 1937 hänet vangittiin ja teloitettiin 1949 Tšiang Kai-šekin määräyksestä.
Metsäkamppisammal
Metsäkamppisammal (kamppisammal) (Sanionia uncinata) on kamppisammalten (Sanionia) sukuun ja väkäsammalten heimoon (Campyliaceae) kuuluva lehtisammallaji.
Metsäkamppisammal kasvaa yleensä 10–15 senttimetriä pitkäksi ja haaroo melko säännöllisesti. Sillä on sirppimäisesti yhteen suuntaan käyristyneet lehdet, jotka ovat kiiltäviä, keskisuonelliset, laidoiltaan hampaalliset. Versot ovat kärjistä koukkumaisia ja niissä on käyriä, punertavaperäisiä itiöpesäkkeitä.
Metsäkamppisammal elää esimerkiksi haapojen ja raitojen tyvillä, lahopuulla, kallioseinämillä. Se on elinvoimainen ja esiintyy Suomessa koko maan alueella.
Carrocera Castrosua
Carrocera Castrosua (joskus lyhyemmin Castrosua tai Carsa) on espanjalainen linja-autojen koreja valmistava osakeyhtiö. Se perustettiin vuonna 1948.
pienoiskuva|Castrosuan valmistetuin malli, Magnus S.
Lähteet
Castrosuan kotisivu (englanniksi)
Kaksivaihevirta
Kaksivaihevirta oli varhaisen 1900-luvun alun monivaiheinen vaihtovirran muoto. Siinä käytetään kahta virtapiiriä, joiden jännitteiden välillä on 90 asteen vaihe-ero. Tavallisesti virtapiirit käyttivät neljää johdinta, kahta molemmille vaiheille. Vähemmän yleisesti käytettiin myös kolmea johdinta, jolloin yhteinen johdin oli halkaisijaltaan suurempi.
Kaksivaihevirran etuna oli, että se mahdollisti yksinkertaiset, itsestään käynnistyvät moottorit. Kaksivaihejärjestelmän kiertävän magneettikentän ansiosta sähkömoottorit pystyivät tarjoamaan vääntövoimaa nollanopeudesta alkaen, mikä ei ollut mahdollista yksivaiheisella induktiomoottorilla (ilman erillisiä käynnistystapoja.)
Castrosua Magnus E
Castrosua Magnus E (Magnus Evolution) on espanjalaisen Castrosuan valmistama linja-automalli. Se esiteltiin vuonna 2010 korvaamaan entinen vuodesta 2006 valmistettu Magnus II.
Luettelo pikkuplaneetoista: 393001–394000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 393001:stä ja päättyen 394000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Malouma
Malouma Mint Moktar Ould Meïddah, taiteilijanimeltään Malouma, on mauritanialainen laulaja ja poliitikko. Hänen musiikkinsa pohjautuu griotteja vastaavaan iggawen-perinteeseen. Malouma aloitti laulamisen ja paikallisen harpun, ardinin soiton 6-vuotiaana muusikko-runoilijaisänsä opettamana. Paikallisen perinnemusiikin lisäksi kansainväliset tyylit, kuten blues, ovat vaikuttaneet Malouman lauluihin, joita hän alkoi itse kirjoittaa 16 vuoden iässä.
Malouma on käsitellyt musiikissaan rakkauden ja avioeron kaltaisia aiheita naisen näkökulmasta. Tämä on aiheuttanut ongelmia konservatiivisessa muslimimaassa. Malouma on myös pyrkinyt lähentämään maansa etnisten ryhmien välejä, ja sotilashallitus päätyi osittain tästä syystä kieltämään hänen musiikkinsa 1990-luvun alussa. Maloumalla on vakiintunut kansainvälinen ura. Hän on ollut oppositiojohtaja Ahmed Ould Daddahin pitkäaikainen tukija ja pääsi vuonna 2007 yhdeksi 56:sta Mauritanian senaatin jäsenestä.
V116-luokka
V116-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisen maailmansodan lopulla valmistettu hävittäjäluokka, johon piti kuulua kolme alusta. Niistä vain yksi ehti valmistua.
Peter Lorentzen
Peter Lorentzen (s. 2. syyskuuta 1983 Halden, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa GET-ligaenin Stavanger Oilersissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lorenzen on pelityyliltään puolustava hyökkääjä.
Seuraura
Lorentzen on IK Cometin kasvatti. Hän debytoi Norjan pääsarjatasolla kuitenkin Stjernen Hockeyn paidassa 17-vuotiaana kaudella 2000–2001, jolloin Lorentzen teki siellä 21 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. WHL-joukkue Tri-City Americans varasi hänet 13. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2001. Lorentzen vietti siellä kaksi seuraavaa kautta, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonajoukkue Järfälla HC:hen. Lorentzen voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 17+7=24. Kauden 2004–2005 hän aloitti sarjatasoa ylempänä Allsvenskanin Uppsala Hockeyssa, josta Lorentzen palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa IK Cometiin. Hän voitti koko UPC-ligaenin kevään 2005 karsintasarjan tehotilaston lukemalla +8.
Kaudella 2005–2006 Lorentzen teki Norjan pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+17=40, joilla hän oli Cometin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Lorentzen jakoi koko GET-ligaenin (aik. UPC-ligaen) maalipörssin neljännen sijan Sparta Warriorsin Jonas Andersenin kanssa. Kahden Cometsissa viettämänsä vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Allsvenskan-joukkue Rögle BK:hon, jota Lorentzen oli kauden päätteeksi nostamassa Elitserieniin. Kauden 2008–2009 päätteeksi Rögle ajautui Kvalserieniin, mutta onnistui kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa.
Lorentzen palasi taas kaudeksi 2009–2010 kotimaahansa ja siirtyi Stavanger Oilersin riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden ja seuraava kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Tämän jälkeen Lorentzen voitti peräti kuusi peräkkäistä Norjan-mestaruutta. Kaudella 2013–2014 Oilers osallistui myös Continental Cupiin, jonka joukkue voitti. Helmikuussa 2014 Lorentzen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa, kuten taas huhtikuussa 2016.
Maajoukkueura
Lorentzen edusti Norjaa MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011 sekä Vancouverin olympialaisten karsinnoissa.
Lorentzen pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2000.
Ricardo Mello
Ricardo Mello (s. 21. joulukuuta 1980 Campinas) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 50 heinäkuussa 2005. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä.
Mello voitti vuonna 2004 uransa toistaiseksi ainoan ATP-turnauksen. Delray Beachissä pelatussa loppuottelussa hän voitti Vincent Spadean.
Nire (1919)
Nire oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus
Alus tilattiin Kuren laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1919. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 22. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1920.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 1940. Se muutettiin 15. joulukuuta 1945 koululaivaksi ja romutettiin 1948.
Potilasvakuutuskeskus
Potilasvakuutuskeskus, lyhennettynä PVK, huolehtii keskitetysti kaikista terveydenhoidon yhteydessä aiheutuneista henkilövahingoista potilasvahinkolain mukaisesti. PVK myös edistää potilasturvallisuutta tekemällä tutkimusta, laskelmia ja tilastoaineistoa. Keskuksen jäseniä ovat kaikki potilasvakuutuksia myöntävät vakuutusyhtiöt Suomessa. Potilasvakuutusjärjestelmä on ollut lakisääteisenä Suomessa vuodesta 1987. Potilasvakuutuskeskus ei ole viranomainen, mutta se hoitaa sille laissa säädettyä julkista hallintotehtävää eli lakisääteistä potilasvakuutusta.
Tehtävät
Potilasvakuutuskeskuksen tehtäviin kuuluu esimerkiksi vastuu potilasvahingosta, ellei vakuutusta ole otettu. Se tekee tutkimuksia ja laskelmia sekä tuottaa tilastoaineistoa. Se toimii myös vakuutusyhtiöiden yhteistyöelimenä.
Mitä Potilasvakuutuskeskus korvaa
Potilasvakuutuskeskus ratkaisee potilasvahinkolain perusteella, onko potilaalle aiheutunut terveyden- ja sairaanhoidon yhteydessä potilasvakuutuksesta vahingonkorvaukseen oikeuttava henkilövahinko. Laissa on lueteltu seitsemän korvausperustetta: hoitovahinko, infektiovahinko, tapaturmavahinko, laitevahinko, hoitohuoneiston tai -laitteiston vahinko, lääkkeen toimittamisvahinko ja kohtuuton vahinko. Henkilövahinko korvataan potilasvakuutuksesta, kun jokin perusteista täyttyy.
Korvauspäätös tulee yleensä alle seitsemässä kuukaudessa, mutta toisinaan voi mennä yli vuosi.
Vakuuttaminen
Terveyden- ja sairaudenhoitotoimintaa harjoittavien on otettava vakuutus potilasvahinkolain mukaisen vastuun varalta. Potilasvakuutuksen saa vakuutusyhtiöistä tai Potilasvakuutuskeskuksesta. Jos vakuutusyhtiö ei myönnä vakuutusta, sen myöntää Potilasvakuutuskeskus. Ellei vakuutusta ole otettu, vakuutusmaksu voidaan korottaa jopa kymmenkertaiseksi.
Talloires-Montmin
Talloires-Montmin on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Lac d’Annecyn nimisen järven rannalla.
Historia
Kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016 yhdistämällä kaksi kuntaa Talloires ja Montmin.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on vanha luostari Abbaye de Talloires. Nykyään luostarirakennus toimii hotellina. Luostarista on Gabriel Lippmannin ottama värivalokuva 1900-luvun alusta, joka on yksi ensimmäisiä värivalokuvia. thumb|left|Abbaye de Talloires
Sika (yhtye)
__EISISLUETT__ Sika oli 1980-luvun alussa toiminut valkeakoskelainen uuden aallon rockyhtye. Yhtye julkaisi Johannan kautta kolme singleä ja yhden albumin vuosina 1980–1981.
Tyttöjä, tyttöjä, tyttöjä -albumilla yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat Timo Kuronen, Kari Paananen, Antti Karppi, Eero Sillanpää ja Veijo Rautia. Kuronen ja Sillanpää soittivat myöhemmin yhden singlen julkaiseessa Professorin koirassa ja Kuronen myös Rudissa taiteilijanimellä Guru. 1984 julkaistulla Sulfiittirock-LP:llä Sika esittää kappaleen ”Kameleontit”, jolla kosketinsoittimia soittaa Kikka Laitinen.
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 50 metrin vapaapistooli
Helsingin olympiakisojen 50 metrin vapaapistooliammuntaan osallistui 48 ampujaa 28 eri maasta. Kilpailu suoritettiin maanantaina 27. heinäkuuta kuutena kymmenen laukauksen sarjana. Kaikkiaan 18 harjoituslaukausta sallittiin ennen kilpailua tai sarjojen välissä. Torsten Ullmanin maailman- ja olympiaennätys 559 vuodelta 1936 jäi rikkomatta.
Upseerikoulutuksen historia Suomessa
Upseerikoulutuksen historia Suomessa käsittää upseerien koulutuksen itsenäistä Suomen valtiota vastanneella alueella niin Ruotsin ja Venäjän vallan kuin Suomen itsenäisyydenkin aikoina.
Suomen ensimmäinen maavoimien upseerikoulu oli Yrjö Maunu Sprengtportenin perustama Haapaniemen kadettikoulu, joka toimi Kuopiossa vuonna 1780 ja Rantasalmella vuosina 1781–1819.
Suomen kadettikoulu toimi Haminassa ja koulutti upseereita Venäjän keisarikunnan tarpeisiin. Se lakkautettiin 1903 erinäisten I sortokauden aikana annettujen käskyjen seurauksena.
Chase Tower (Milwaukee)
Chase Tower on 88 metriä korkea pilvenpiirtäjä Milwaukeessa, Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennus on tunnettu aikaisemmin nimillä Bank One Plaza, Marine National Exchange ja Marine Plaza Building.
Upseerikoulutuksen historia Suomessa
Itsenäistymisen jälkeen Suomen upseerikoulutus jakautui aina vuoteen 1992 asti kolmeen kouluun: peruskoulutuksen antaneeseen Kadettikouluun (perustettu 1919), yleisesikuntaupseerin koulutuksen antaneeseen Sotakorkeakouluun (perustettu 1924) ja esiupseeri- sekä jatkokoulutusta antaneeseen Taistelukouluun (perustettu 1927). Kaikki nämä koulut yhdistettiin vuoden 1993 alusta Maanpuolustuskorkeakouluksi, yhdeksi suureksi korkeakoulutason upseerikoulutusta antavaksi oppilaitokseksi.
Haapaniemen kadettikoulu (1779–1819)
Savon Prikaatin komentaja, eversti Georg Magnus Sprengtporten  oli tehnyt 20. maaliskuuta 1779 aloitteen Ruotsin kuninkaalle sotakoulun perustamiseksi, jotta saataisiin Savon ja Karjalan joukkojen upseeritarve tyydytetyksi. Näin ollen Haapaniemen sotakoulu aloitti toimintansa 1. elokuuta 1780 Kuopiossa. 1. toukokuuta 1781 koulu siirrettiin Haapaniemen tilalle Rantasalmen pitäjään.
Chase Tower (Milwaukee)
Vuosina 1961–1973 Chase Tower oli Milwaukeen korkein rakennus. Vuonna 1973 valmistunut U.S. Bank Center ohitti Chase Towerin sadalla metrillä.
Upseerikoulutuksen historia Suomessa
Haapaniemen kadettikoulu (1779–1819)
Vuonna 1791 koulun nimeksi muutettiin Haapaniemen Kadettikoulu, ja tällä nimellä se toimi aina vuoteen 1808 asti, jolloin koulun toiminta päättyi Suomen sodan syttymiseen. Koulun nimeksi muutettiin vuonna 1812 Haapaniemen Kenttämittauskoulu, jolloin koulu palasi toimintaan sodan jälkeen. Se toimi edelleen samoissa Kadettikoulun tiloissa kouluttaen aluksi kartoittajia ja 3. huhtikuuta 1816 lähtien jälleen upseereita. Koulun tilat paloivat 27. syyskuuta 1818, ja tämä oli yksi syy koulun lopulliseen lakkauttamiseen 27. toukokuuta 1819.
Suomen sotaan osallistui 210 valmistuneesta kadetista 130, joista 8 kaatui ja 34 haavoittui. Sodan jälkeen Ruotsissa palveli noin 50, Suomessa 34 ja Venäjällä 10 haapaniemeläistä. Myöhemmin heistä tuli maaherroja, kenraaleja, senaattoreita ja valtioneuvoksia. Enemmistö jäi upseeriksi ja loput virkamiehiksi.
Sprengtportenilla oli käytännönläheinen koulutustapa ja hän oli itse järjestänyt upseerikoulutusta omalla kustannuksellaan ennen Haapaniemen Sotakoulun perustamista. Sprengtporten kuitenkin erosi Ruotsin armeijan palveluksesta jo 1779 ja loikkasi Venäjän palvelukseen toimien 1808–1809 Suomen ensimmäisenä kenraalikuvernöörinä.
Tunnetuin haapaniemeläinen lienee Suomen ensimmäinen sotilaspedagogi everstiluutnantti Samuel Möller, joka palveli Haapaniemen Kadettikoulussa vuosina 1779–1800. Koulun johtajana hän toimi 1782–1800 ja uudestaan opettajana 1812–1814. Möller sai koko Ruotsin valtakunnan kattaneen maineen taitavana pedagogina ja esimerkillisenä kadettien kasvattajana.
ja oppiaineet
Koulutus sisälsi siis myös laajaa yleissivistävää koulutusta, eikä vain sotaoppia.