cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laodike III
Laodike III (k. noin 176 eaa.) oli Seleukidien hallitsijasukuun kuulunut kuningatar ja kuningas Antiokhos III:n puoliso. Hän myös oli ensimmäinen naispuolinen henkilö, jonka ympärille kehittyi vastaavankaltainen hallitsijakultti kuin miespuolisille seleukidihallitsijoille oli tapana.
Kuningattarena
Laodike III:n asema Seleukidien valtakunnan poliittisessa elämässä oli naiseksi poikkeuksellisen merkittävä. Naituaan Antiokhoksen vuonna 222 eaa. hänestä tuli Seleukidien valtakunnan kuningatar. Vuonna 217 eaa. hän osallistui Antiokhos III:n rinnalla Rhaphian taisteluun, joka käytiin Ptolemaios IV:n joukkoja vastaan. Hän toimi näkyvästi hyväntekijänä myös erilaisissa Seleukidivaltakunnan ja paikallistason hallintojen välisissä hankkeissa. Julkisen toimintansa johdosta hän saavutti näkyvyyttä ja suosiota valtakunnan eri kaupungeissa.
Antiokhos III muodosti vuonna 193 eaa. puolisolleen hallitsijakultin. Kultilla oli virallisesti tunnustettu status ja esimerkiksi omat papittarensa. Laodike III:sta tuli näin ollen ensimmäinen naispuolinen seleukidihallitsija, jolle kyseisenkaltainen kultti perustettiin.
Vuonna 192 eaa. Antiokhos III vaihtoi puolisoaan. Laodike III:n asema valtakunnan politiikassa säilyi kuitenkin tämänkin jälkeen vaikutusvaltaisena, eikä Antiokhos III:n uusi puoliso saanut vastaavankaltaista laajasti vaikutusvaltaista asemaa. Myöhemmin Laodike III:n ja Antiokos III:n yhteisen pojan Seleukos IV Filopatorin perittyä Seleukidivaltakunnan kruunun, toimi Laodike III edelleen hovissa kuningataräidin asemassa.
Sukulaissuhteet
Laodike III:n vanhemmat olivat Pontoksen kuningas Mithridates II sekä tämän puoliso Laodike, joka oli Seleukidikuningas Antiokhos II:n tytär.
Liu Shikun
Liu Shikun (s. 1939 Tianjin) on kiinalainen pianisti.
Liu opiskeli Pekingin keskuskonservatoriossa. Vuonna 1956 hän sai kolmannen palkinnon Budapestin kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui toiseksi kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa. Tämän jälkeen Liu opiskeli Samuil Feinbergin johdolla Moskovan konservatoriossa. Hän oli kulttuurivallankumouksessa vangittuna kuuden vuoden (1967–1973 ) ajan. 1950–1960-luvuilla hän oli kuitenkin saanut Mao Zedongilta toimeksiantoja propagandakäyttöön tarkoitettujen kappaleiden laatimiseen. Hän on esiintynyt useille Kiinan poliittisille johtohahmoille, kuten Maolle, Deng Xiaopingille ja Jiang Zeminille.
Liu jatkoi esiintymistä 1970-luvun jälkipuoliskolla. Hän on ollut kolmesti naimisissa. 1960-luvulla hän avioitui Ye Xiangzhenin kanssa. Noin vuoteen 2010 hän oli naimisissa 1980-luvulla tapaamansa Gai Yanin kanssa, ja vuonna 2017 hän solmi kolmannen avioliittonsa Sun Yingin kanssa. Liun ja Sunin avioliitto on saanut mediahuomiota Kiinassa pariskunnan ikäeron tähden. Parille syntyi tytär marraskuussa 2020 Liun ollessa 81-vuotias ja Sunin 45-vuotias. Liu oli pidätettynä perheväkivallasta epäiltynä vuonna 2008, mutta syytteet hylättiin todisteiden puutteellisuuden perusteella.
Wayne Thompson
Wayne Thompson (s. 15. kesäkuuta 1960) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa. Hänen pelivuosiensa aikana Thompsonin mitoiksi ilmoitettiin 175 senttimetriä ja 71 kilogrammaa, mutta pienestä koostaan huolimatta Thompson onnistui luomaan varsin menestyksekkään uran Euroopan kaukaloissa.
Ura
Wayne Thompson saapui Suomeen KalPan testattavaksi syksyllä 1985 sveitsiläisestä HC Sierre -joukkueesta ja saikin nopeasti loppukauden kestävän sopimuksen kuopiolaisseuraan. Tämä nuoruusvuosinaan muun muassa Wayne Gretzkyn kanssa pelannut kanadalainen takoi heti ensimmäisellä kaudellaan peräti 58 maalia ja antoi 45 maaliin johtanutta syöttöä auttaen KalPaa nousemaan kauden päätteeksi SM-liigaan. Thompsonin teholukemat jäivät vain pisteen päähän silloisesta ykkösdivisioonan piste-ennätyksestä.
Kauden 1989–1990 jälkeen Thompson siirtyi ulkomaille pelaamaan vielä muutamaksi vuodeksi ja lopetti uransa kauden 1995–1996 jälkeen Brantford Smokessa. Uransa päättäessään hän oli pelannut yhteensä 807 ottelua Pohjois-Amerikan, Englannin, Sveitsin, Suomen ja Saksan aikuisten sarjoissa tehden niissä 442 maalia ja antaen 678 maaliin johtanutta syöttöä.
Kurmanžan Datka
pienoiskuva|Kurmanžan Datka Mannerheimin ottamassa kuvassa pienoiskuva|Kurmanžan Datka ja Mannerheim Kurmanžan Datka tai Datka Kurmanžan Mamatbai kysy (1811 – 1. helmikuuta 1907), tunnettu myös nimellä "Alain tsaaritar" tai "Etelän kuningatar", hallitsi Kirgisiaa niihin aikoihin, kun Kirgisia liitettiin Venäjään.
Kurmanžan Datka syntyi rikkaaseen Munguš-klaanin perheeseen Ošin alueella. 18-vuotiaana hänen oli määrä solmia avioliitto miehen kanssa, jota hän ei ollut nähnyt ennen hääpäivää. Tavattuaan tulevan miehensä hän ei halunnut avioliittoa, vaan rikkoi tradition ja pakeni ensin Kiinaan ja sitten isänsä luo. Vuonna 1832 lääninherra Alimbek, joka oli ottanut arvonimen Datka, ihastui eloisaan nuoreen neitoon ja meni naimisiin hänen kanssaan. Alimbek murhattiin palatsivallankumouksessa vuonna 1862. Buharan ja Kokandin kaanit tunnustivat Alimbekin lesken Kurmanžanin päällikökseen, ja hän sai arvonimen Datka. Hänestä tuli kansansa arvostama johtaja.
Vuonna 1876 Kirgisia liitettiin Venäjän imperiumiin. Kurmanžan Datkan mielestä vastarinta ei kannattanut, ja hän pyrki parantamaan suhteita Venäjään. Hän hyväksyi Venäjän yliherruuden, mistä hänet palkittiin everstin arvonimellä. Venäjän valtauksesta seurasi kuitenkin levottomuuksia, joissa salakuljetettiin aseita ja murhattiin tullivirkailijoita. Kapinassa oli mukana myös Kurmanjanin kaksi poikaa ja kaksi lastenlasta. Kun hänen lempilapsensa tuomittiin kuolemaan, hän kieltäytyi auttamasta pakoyrityksessä, jotta hänen kansansa ei tarvitsisi kärsiä hänen henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Hän oli läsnä poikansa teloituksessa, mutta vetäytyi myöhemmin julkisesta elämästä.
Vuonna 1906 Carl Gustaf Emil Mannerheim, Venäjän armeijan eversti, vieraili Kurmanžan Datkan luona. Mannerheim teki Keski-Aasiaan ja Kiinaan ratsain tutkimusretken, joka kesti kaksi vuotta (1906–1908) ja jonka aikana hän keräsi noin 1 200 esinettä ja 1 500 kuvaa. Mannerheim kuvasi myös Kurmanžania ja oli yllättynyt siitä, että 96-vuotias musliminainen suostuu kuvattavaksi ja vielä hevosen selässä. Kuusi kuukautta myöhemmin Kurmanžan kuoli. Hänellä oli kuollessaan elossa kaksi poikaa ja kaksi tytärtä, 31 lastenlasta ja 57 lastenlastenlasta, joilla oli vielä 6 lasta.
Vuonna 2014 hänen elämästään tehtiin elokuva "Kurmanžan Datka, vuorten kuningatar". Biškekissä ja Ošissa on Kurmanžan Datkan muistomerkki. Kopio Mannerheimin ottamasta kuvasta koristaa nykyisin Kirgisian 50 somin seteliä.
How Men Are
Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Sunset Now” ja ”This Is Mine” vuonna 1984 ja ”...(And That’s No Lie)” vuoden 1985 alussa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet san. ja säv. Glenn Gregory, Ian Craig Marsh ja Martyn Ware ellei toisin mainita.
Šazam Safin
67 kilogramman painoluokassa kilpaillut Safin voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiakultaa Helsingissä 1952. Napolin MM-kilpailuissa 1953 hän saavutti pronssia.
Neitsyt Marian syntymän kirkko (Käkisalmi)
thumb|300px|right|Käkisalmen ortodoksinen kirkko on jälleen kirkollisessa käytössä. Käkisalmen Neitsyt Marian syntymän kirkko (myös Käkisalmen ortodoksinen kirkko) oli entisen Käkisalmen ortodoksisen seurakunnan pääkirkko Käkisalmessa luovutetussa Karjalassa. Kirkko oli pyhitetty Neitsyt Marian syntymän muistolle. Nykyisin kirkko on jälleen toiminnassa Konevitsan luostarin alaisuudessa.
Rakentaminen ja ulkoasu
Neitsyt Marian syntymän kirkko valmistui vuonna 1847. Se rakennettiin Pyhän Synodin varoilla. Kirkon suunnittelijaksi mainitaan usein Louis Visconti, mutta todennäköisempänä suunnittelijana pidetään Carlo Viscontia (1774–1852). Kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin sekä ulkoa että sisältä. Kirkon pinta-ala on 264 m². Kirkon pääsisäänkäynti on kellotornin alaosassa. Kirkkosalin keskellä on suuri kupoli. Kirkkoa korjattiin vuonna 1898 ja vuosina 1933–1936.
Irtaimisto
Kirkon ikonostaasin arvokkaimmat ikonit olivat Kaikkein pyhimmän Jumalan Synnyttäjän ylistys-ikoni ja pyhän Nikolaoksen ikoni. Kirkonkelloja oli yhteensä kahdeksan, joista vanhin oli vuodelta 1649.
Sota-aika
Kirkko ei kärsinyt tuhoja talvisodan ilmapommituksissa. Sodan päätyttyä se oli kuitenkin luovutettava Neuvostoliitolle. Venäläiset käyttivät kirkkoa sodan jälkeen muun muassa vaatevarastona ja tallina. Suomalaiset valtasivat Käkisalmen takaisin jatkosodan alussa 1941. Venäläiset sytyttivät kaupungin palamaan perääntyessään. Vaikka kaupungista tuhoutui noin 90 %, säästyi Neitsyt Marian syntymän kirkko tuholta. Jatkosodan aikana kirkko saatiin vähäisillä korjauksilla takaisin kirkolliseen käyttöön. Vuonna 1944 kirkko oli taas jätettävä venäläisille. Osa kirkon esineistöstä saatiin pelastettua evakuointien yhteydessä.
Nykytila
Jatkosodan jälkeen kirkosta ei juuri huolehdittu ja se kävi huonokuntoiseksi. Neuvostoliiton hajottua on kirkkoa korjattu ja nykyisin se on jälleen toimiva kirkko Konevitsan luostarin alaisuudessa.
Aikaisemmat kirkot
Käkisalmen ortodoksinen seurakunta on ikivanha, eikä sen ensimmäisistä kirkoista ole tietoja. Vuonna 1500 mainitaan kaupungissa olleen kolme ortodoksista kirkkoa ja kolme luostaria kirkkoineen. Vuonna 1681 rakennettu Käkisalmen luterilainen kirkko muutettiin ortodoksiseksi vuonna 1710. Tämä kirkko purettiin vuonna 1898.
Lukas Frick
Lukas Frick (s. 15. syyskuuta 1994 Zuzwil, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NLA-seura Lausanne HC:ssa. Hän toimii joukkueensa kapteenina. Frick on pelannut Sveitsin maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2018 ja 2019. Hän laukoo vasemmalta.
Ura
Frick debytoi Sveitsin pääsarjassa kaudella 2012-13 EHC Klotenin paidassa. Frick jatkoi seurassa 4 kauden ajan, kunnes hän teki sopimuksen Lausanne HC:n kanssa vuonna 2017. Frick jatkaa Lausannen riveissä kaudella 2019-20.
Chinasat
Chinasat on kiinalaisen China Satellite Communication Corporationin (ChinaSatcom) operoima tietoliikennesatelliitti. Yhtiöllä on vuonna 2007 käytössään kymmenen satelliittia.
Zhongxing 6B (ZX 6B) eli Chinasat 6B laukaistiin heinäkuun alussa 2007 Kiinasta. Satelliitti on ranskalaisen Alcatel Alenia Space -yhtiön rakentama ja on nk. Spacebus-4000C2-satelliitti. Sen pääasiallinen tehtävä on televisio-ohjelmien välitys Kiinaan 38:lla C-kaistan lähettimellä. Se painaa 4600 kg ja tuottaa 8,7 W sähkötehoa. Sen paikka on 115,5 astetta itäistä pituutta GEO-radalla. Käyttöikä on 15 vuotta. Laukaisu tehtiin Pitkä Marssi 3B-kantoraketilla.
Charles Riis
pienoiskuva|Muotokuva [[Tekla Hultinista]] pienoiskuva|Kuva [[Yleinen suomalainen teollisuusnäyttely 1876|yleisen teollisuusnäyttelyn näyttelyrakennuksesta]] Charles Conrad Riis (15. tammikuuta 1837 Kööpenhamina – 2. elokuuta 1915 Kööpenhamina) oli tanskalainen valokuvaaja, joka piti valokuvaamoa Helsingissä.
Hänen aviopuolisonsa oli Augusta Margareta Dahlqvist. Riis saapui Suomeen parturioppilaana ja välskärinä 1857 ja asettui ensin vuodeksi Turkuun. Turusta Riis muutti Poriin, jossa hoiti omaa parturiliikettä vuoteen 1863 asti.
Riis´in uskotaan hankkineen valokuvaajan ammattitaidon Kööpenhaminassa jo ennen Suomeen muuttoaan ja hän siirtyikin määrätietoisesti valokuvausalalle syksyllä 1863. Heinäkuussa 1871 Riis muutti Porista Helsinkiin. Charles Riis´in kuvausala oli monipuolista, johon sisältyi dokumentti- ja henkilökuvia, käyntikortti- ja kabinettikuvia, sekä maisema- ja teollisuuskuvia (Porista, Porvoosta ja Helsingistä). Huolimatta siitä, että Riis´in kuvausmenetelmiin kuului vanhanaikaisten kollodiumlevyjen käyttö, hänen pikkutarkka työskentelynsä tuotti hyvin korkeatasoisia valokuvia. Hän toimi ateljeekuvaajana vuosina 1863–1896 ja hänellä oli aikoinaan valokuva-ateljeet Porissa, Helsingissä ja Kööpenhaminassa.
Charles Riis oli tunnettu ateljeekuvaaja ja hän menestyi Helsingissä hyvin. Dokumenttikuvaajana 1870-luvun lopulla Riis kuvasi muun muassa kansantieteellisaiheisia kuvia. Riis toimi myös kiertävänä kuvaajana Helsingissä, Kaivohuoneen luona heinä-syyskuussa 1870 sekä kesällä 1871. Hän otti kuvia myös Kaivopuiston yleisestä taide- ja teollisuusnäyttelystä 1876. Riis toimi maisema- ja miljöökuvaajana 1887 ja julkaisi kymmenen kuvan albumin Helsingistä. Hän toimi myös valokuvauskurssien järjestäjänä 1888, ja kuului Fotografiamatörklubbenin kilpailun tuomaristoon 1891. Muiden ammattikuvaajien joukossa tunnettiin hyvin Charles Riis´in asiakkailleen lausumat sanat: ”Sit nu stilla, för nu borjar jag!”
Historiallinen Yhdistys
Historiallinen Yhdistys on suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on kehittää ja ylläpitää historiantutkimusta. Yhdistys pitää kokouksia, järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia, organisoi opintotoimintaa ja toimittaa julkaisuja. Se toimii läheisessä yhteistyössä Helsingin yliopiston kanssa.
Alkuvuosikymmenet
Historiallinen Yhdistys perustettiin lokakuussa 1890. Varsinaisena perustajina olivat Helsingin yliopiston professoreja J. R. Danielson-Kalmari, M. G. Schybergson ja E. G. Palmén ja dosentit C. von Bonsdorff sekä ja Kustavi Grotenfelt. Yhdistys sai yliopiston rehtorin alaisuudessa puolivirallisen statuksen.
Yhdistyksen tarkoitukseksi määriteltiin edistää Helsingin yliopiston opettajien johdolla "yliopiston nuorison historiallisia opintoja ja tutkimuksia". Esikuvaa otettiin Ruotsista ja Saksasta. Aluksi Yhdistys toimi seminaarimuotoisesti, ja se integroitui myös opetukseen. Niinpä esimerkiksi vuoden 1906 yleisen kuten myös Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historian laudatur-vaatimuksissa vaaditaan "osanottoa Historiallisen Yhdistyksen toimintaan".
Yhdistyksen vain suomeksi laaditut säännöt eivät määritelleet sille virallista kieltä. Käytännössä Yhdistys oli kaksikielinen. Käytäntönä oli, että kukin käytti esitelmissään ja puheenvuoroissaan haluamaansa kieltä ja myös sihteerit pitivät pöytäkirjaa äidinkielellään. Vuodesta 1901 Yhdistyksen sihteerit olivat yksinomaan suomenkielisiä. Jäseneksi ei erityisesti hyväksytty, vaan jäsenmaksun suorittaneet saattoivat ainakin kolmannesta toimintavuodesta lähtien kuulua seuraan.
1900-luvulle tultaessa Yhdistyksen rooli varsinaisissa yliopisto-opinnoissa väheni, mutta samaan aikaan ulkomaisten kirjojen ja tutkimustulosten esittelyn osuus kasvoi. Vuonna 1914 yhdistys sai uudet säännöt, jossa sidos yliopistoon on poistunut. Aiempien sääntöjen mukaan yhdistyksen puheenjohtajan tuli olla yliopiston opettaja. 1930-luvulla yhdistys luopui asemastaan rehtorin valvonnan alaisena ylioppilasseurana. Vuonna 1933 hyväksyttiin uudet rekisteröitymisen edellyttämät säännöt.
Mukana ja taustalla monessa
Ensimmäisen kerran ajatus oman, suomenkielisen aikakauskirjan perustamisesta esitettiin jo vuonna 1891. Mutta kun Historiallinen Aikakauskirja perustettiin vuonna 1903, yhdistys ei ollut muodollisesti mukana, sen toimihenkilöt kylläkin.
Vuonna 1932 Eino Jutikkala ehdotti yhdistykselle Paikallishistoriallisen toimiston perustamista. Se on siitä lähtien antanut neuvoja paikallishistorian kirjoittajille ja valvonut näiden työtä. Sen johtokunnan muodostivat alun perin viiden historiallisen järjestön valitsemat jäsenet.
Historiallisen Yhdistyksen nykypäivä
Vuonna 1989 Historiallinen Yhdistys liittyi jäseneksi Tieteellisten seurain valtuuskuntaan. Vuonna 1990 ilmestyi 100-vuotisjuhlakirja Historia Nyt - näkemyksiä suomalaisesta historiantutkimuksesta.
Internetissä ilmestyvä tieteellinen historia-alan aikakauslehti Ennen ja Nyt - historian tietosanomat perustettiin vuonna 2001 Historiallisen Yhdistyksen piiristä tulleella aloitteella. Mukaan julkaisijaksi tulivat Agricola -Suomen historiaverkko, Historiallinen Yhdistys, Suomen Historiallinen Seura ja Turun Historiallinen Yhdistys.
1980-luvulta lähtien yhdistyksen jäsenmäärä on ollut noin 100–200. Pääosa jäsenistä on nuoria tutkijoita ja opettajia yliopistolta, mutta hallitukseen kuuluvat myös opiskelijaedustajia humanistisen ja valtiotieteellisen tiedekunnan historianlaitosten ainejärjestöistä.
Yhdistys järjestää säännöllisesti keskustelu- ja esitelmätilaisuuksia sekä seminaareja. Nämä tilaisuudet ovat tarjonneet tilaa ajankohtaisille historiakeskusteluille, uusien historiantutkimuksen muotojen esittelylle ja myös periaatteellisten kysymysten pohdinnalle.
Inga Voronina
Inga Grigorjevna Voronina  (, o.s. Artamonova,, 29. elokuuta 1936 Moskova – 4. tammikuuta 1966 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut venäläinen pikaluistelija.
Voronina voitti urallaan useita mitaleja yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa; kultaa vuosina 1957, 1958, 1962 ja 1965. Hopeaa hän saavutti vuosina 1963 ja 1964. Maansa yleisluistelukisoista hän saavutti yhdeksän mitalia: viisi kultaa ja neljä hopeaa.
Elämä päättyi aviomiehen murhaamana
Hänen aviomiehensä Gennadi Voronin, itsekin pikaluistelija ja vaimonsa luisteluvalmentaja. Aviopuoliso Gennadi surmasi vaimonsa Ingan 29-vuotiaana.
Anttolan kirjasto
Anttolan kirjasto on Mikkelin Anttolan pitäjän Anttolan kirkonkylän Anttolatalossa toimiva yleinen kirjasto. Sen naapurustosta löytyvät muun muassa Anttolan yhtenäiskoulu ja Anttolan hyvinvointiasema. Anttolan kirjasto on osa Mikkelin seutukirjastoa ja Lumme-kirjastoja. Tämän kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa.
Taisto Johteinen
Taisto Aulis Johteinen (17. elokuuta 1929 Ikaalinen – 22. tammikuuta 1983 Vantaa ) oli suomalainen SKDL:ssä vaikuttanut henkilö, joka toimi Kemin kaupunginjohtajana.
Perhe
Desantti Jorma Johteinen ja taidemaalari Einari Johteinen olivat Taisto Johteisen setiä.
Oberschütze
Ensimmäisenä arvoa käytti Baijerin armeija 1800-luvun lopulla. Reichswehr otti sen käyttöön 1920, ja sen tarkoitus oli antaa tunnustusta niille ansioituneille sotilaille, joilla ei katsottu olevan kykyjä Gefreiterin eli korpraalin arvoon.
Toinen maailmansota
Rauhan ajan Wehrmachtissa Oberschütze myönnettiin yleensä puoli vuotta palvelleelle Schützelle, sotamiehelle. Arvo ei ollut käytössä lokakuusta 1934 lokakuuhun 1936. Toisen maailmansodan aikana arvo otettiin käyttöön maavoimien lisäksi ilmavoimissa. Pääosin arvo myönnettiin yhä niille, joiden ei odotettu nousevan ali- tai toimiupseereiksi. Myös Waffen-SS käytti sitä omalla nimikkeellään SS-Oberschütze, mutta Allgemeine SS käytti Oberschützen sijasta arvoa SS-Obermann. Waffen-SS:n kuuluneen arvon haltijan kaulusmerkit olivat samanlaiset kuin tavallisen SS-Schützen, mutta arvojen erottamiseksi Oberschützellä oli hihassaan pieni ruusuke.
Arvomerkit ennen vuotta 1945
thumb|200px|Kaksi maastoasuun pukeutunutta SS-Oberschützea. Wehrmachtin propagandakomppanian kuva.
Raimo Laukka
thumb|upright|Raimo Laukka Kuusankoskella 1987. Raimo Heikki Laukka (s. 14. lokakuuta 1954 Kestilä) on suomalainen oopperalaulaja, baritoni.
Laukka opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1983–1989. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan 1989–2009. Laukka on vieraillut muun muassa Bonnin oopperassa ja Berliinin valtionoopperassa (Staatsoper Unter den Linden) sekä esiintynyt konserttilaulajana Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on esiintynyt myös Savonlinnan Oopperajuhlilla.
Rooleja
Raimo Laukan oopperarooleja:
Windsorin linnan tulipalo 1992
pienoiskuva|Windsorin linnaa Windsorin linnan tulipalo oli marraskuussa 1992 tapahtunut tulipalo Britannian kuninkaallisen perheen asuttamassa Windsorin linnassa.
Raportin mukaan tulipalon aiheutti valonheitin, joka ylikuumensi verhon sytyttäen tulipalon.
Palon eteneminen
Palo sai alkunsa kuningasperheen yksityisestä kappelista. Se eteni hallitsemattomasti kohti viereisiä huoneita, kuten Pyhän Yrjön salia, Brunswick-tornia, juhlasaleja ja yksityisiä huoneistoja. Palon etenemistä nopeutti huomattavasti paloturvallisten materiaalien puute, joka mahdollisti palon vapaan leviämisen linnassa.
Alkuillasta Brunswick-tornin lattiat olivat sortuneet. Illalla palo oli keskittynyt torniin ja itse linnassa palot pysyivät pienempinä. Illan kuluessa torni jäi 15-metristen liekkien peittoon. Tornin katto romahti ennen kuin palo saatiin haltuun. Vasta muutamia tunteja myöhemmin kaikki palot oli saatu sammutettua.
Tuhot
pienoiskuva|Tuhoutunut maalaus Palon aikaan linnassa säilytettiin paljon hyvin arvokkaita vanhoja taideteoksia. Kuitenkin palon aikaan monia taideteoksia oltiin siirretty pois palon alueelta ja palo syttyi paikassa, jossa ei säilytetty kuningasperheen arvokkaimpia teoksia. Linnassa olleet ihmiset muodostivat jonoja ja torneja taideteosten pelastamiseksi. Linnasta pelastettiin arviolta 300 kelloa, tuhansia arvokkaita kirjoja, arvokas pöytä ja matto.
Tulipalossa kuitenkin tuhoutui tärkeitä esineitä kuninkaallisesta kokoelmasta, kuten maalaus Yrjö III:sta ja Walesin prinssistä tarkastamassa joukkoja (1798), joka oli suuren kokonsa (4 m x 5 m) takia liian suuri poistettavaksi.
Pelastustyöt
Palon aikaan linnalla oli oma palokunta, johon kuului 20 henkeä. Se saapui paikalle muutaman minuutin kuluessa Land Roverin ja pumpun kanssa. Palon pysäyttämiseksi palomiehet koittivat tehdä paloesteitä linnaan sisälle palon leviämisen pysäyttämiseksi. Paikalla oli parhaimmillaan 225 palomiestä, jotka käyttivät noin 40:ää sammutuslaitetta. Linnan sammuttamiseksi paikalle saapui palomiehiä Lontoosta, Buckinghamshirestä, Surreystä, Oxfordshirestä ja Berkshirestä. Palon sammuttamiseen tarvittiin 6 750 tonnia vettä, joka otettiin pääosin linnan viereisestä Thames-joesta. Palomiesten lisäksi tulipaloa vastaan taisteli 125 linnan työntekijää, 125 rakennustyöntekijää ja 100 sotilashenkilöä. Palon jälkeen linnan palokuntaan lisättiin 40 miestä.
Tutkinta ja onnettomuusraportit
Palon tutkinnan aloitti tutkintaryhmä, johon kuului poliiseja, rikosteknisiä ammattilaisia ja palopäällikköjä. Tutkintaryhmä käytti kahdeksan päivää tutkien paloa, ja tehden yli 100 kuulustelua. Tutkintaryhmän raportin julkaisi Buckinghamin palatsi.
Raportin mukaan palo syttyi yksityisen kappelin ensimmäisessä kerroksessa läheltä alttaria. Kappelia käytettiin tuolloin väliaikaisena taideteosten säilytys- ja kunnostusalueena. Raportissa mainitaan seitsemän mahdollisen syttymissyyn tutkimista ennen kuin päädyttiin tulokseen, että palon aiheutti valonheitin, joka ylikuumensi verhon. Raportin mukaan silminnäkijätietojen mukaan voitiin varmistaa ensimmäisten liekkien paikka. Tutkimusryhmä pystyi myös varmistamaan, että valonheitin oli ennen tapahtumaa uudelleensovitettu, mutta sen kulmaa ja suuntaa ei pystytty vakiinnuttamaan. Buckinghamin palatsin julkaisemassa puolentoista sivun raportissa mainitaan, että palo syntyi monien epäonnisten tapahtumien johdosta, eikä mitään tai ketään tule yksin syyttää tapahtumasta. Raportissa myös sanotaan, ettei tarkempaa tutkimusta tarvittu. Ennen raportin julkistamista se näytettiin kuningattarelle.
Linnan kunnostus
pienoiskuva|250px|Diagrammi St. Georgen salin kunnostuksesta Ennen kunnostamisen aloittamista arvioitiin, että kunnostus tulisi maksamaan 60 miljoonaa Englannin puntaa.
Alan Budikusuma
Alan Budikusuma (s. 29. maaliskuuta 1968 Surabaya) on indonesialainen sulkapalloilija, joka voitti kultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa.
Windsorin linnan tulipalo 1992
Linnan kunnostus
Linnan kunnostamisesta vastaavan komitean perustamisesta käytiin monia keskusteluja. Kunnostuksesta oli monia mielipiteitä, kuten linnan kunnostaminen takaisin tulipaloa edeltävään asuunsa tai täysin uuden tyylin luominen. Kappelin paikalle luotiin lyhtyaula juuri sinne, missä tulipalo oli syttynyt. Tämä loi juhlallisen kulkuväylän yksityisten ja valtion tilojen väliin.
Alan Budikusuma
Budikusuma on naimisissa toisen sulkapalloilijan, samojen olympialaisten kultamitalisti Susi Susantin kanssa.
Windsorin linnan tulipalo 1992
Linnan kunnostus
Pyhän Yrjön sali kunnostettiin näyttämään samanlaiselta kuin 1400-luvulla, mutta 2000-luvun tulkinnalla. Uusi katto rakennettiin kestävästä tammesta, käyttäen vanhanaikaisia työkaluja.
Kuningatar hyväksyi suunnitelmat 24. tammikuuta 1995. Kunnostus valmistui vuonna 1997, viisi vuotta tulipalon jälkeen, kuningattaren ja Edinburghin herttuan 50. hääpäiväksi.
Kunnostus maksoi lopulta vain 36,5 miljoonaa puntaa.
FS Altaïr (M771)
Altaïr (runkonumero M771) on Ranskan laivaston 1994 palvelukseen otettu Antarès-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin Boulogne sur Meristä Socarenamilta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1993. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1994.
Palvelus
Alus modernisoitiin 7. joulukuuta 2005, jolloin sen kaikuluotain vaihdettiin Thales DUBM-44:ään. Se oli 2014 palveluksessa Brestissä.
Mississippi Surge
Mississippi Surge oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Biloxista Mississippista. Se pelasi SPHL-liigaa. 2014 seuran johto ilmoitti, että seuran toiminta keskeytettiin toistaiseksi ja tämän vuoksi seura ei pelannut SPHL:ssä kaudella 2014-2015. Vuonna 2015 liikemies Bob McGinn osti oikeudet seuraan ja samalla hän siirsi joukkueen toiminnan Virginian Roanokeen. Uuden seuran nimeksi ilmoitettiin Roanoke Rail Yard Dawgs. Seura aloitti SPHL:ssä toiminnan kaudella 2016-2017.
Bank of England
thumb|Bank of Englandin pääkonttori Lontoossa.
Bank of England on Yhdistyneen kuningaskunnan keskuspankki. Englannissa sitä kutsutaan lempinimellä The Old Lady (”Vanha rouva”). Sen rakennus on seissyt Threadneedle Streetillä Lontoon keskustassa vuodesta 1734. Pankilla on yksinoikeus julkaista setelirahaa ja kolikoita Englannissa ja Walesissa, se hallitsee maan kultavarantoa ja tukee hallituksen talouspolitiikkaa pitämällä hintoja vakaina.
Pankki perustettiin vuonna 1694. Samaan aikaan perustettiin Skotlantiin Bank of Scotland, joka edelleen painaa omia seteleitään. Vuonna 1844 punta sidottiin kultaan ja pankki sai yksinoikeuden painaa seteleitä (aiemmin seteleitä painaneet pankit saivat edelleen jakaa niitä). Pankki kansallistettiin 1946.
Pankin pääjohtajana on kesästä 2013 lähtien toiminut Mark Carney. Hänen edeltäjänsä oli Mervyn King.
Ledan talo
Ledan talo oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
thumb|left|240px|Talosta löydettyjen veistosten kopioita, oikealla talolle nimen antanut Leda ja joutsen. Ledan talo oli rakennettu roomalaisella kaudella noin 100- tai 200-luvulla jaa. Se sijaitsee juuri Dionin kaupunginmuurien sisäpuolella kaupungin kaakkoiskulmassa. Talo on saanut nimensä sieltä löydetystä pöytää tukeneesta veistoksesta, joka esittää Ledaa ja joutsenta. Rakennuksessa oli myös lukuisia muita vastaavantyyppisiä veistettyjä pöydänjalkoja. Heti talon länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Zosaksen talo.
Talosta löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. Raunioissa on esillä niiden kopioita.
The Fifth Element – puuttuva tekijä
The Fifth Element – puuttuva tekijä on ranskalainen tieteiselokuva vuodelta 1997. Elokuvan on ohjannut Luc Besson, jonka tarinaan elokuva perustuu. Pääosissa ovat Bruce Willis, Gary Oldman, Milla Jovovich, Ian Holm ja Chris Tucker. Elokuva on humoristinen ja toiminnallinen tieteisfantasia, joka ammentaa aineksia edeltävien vuosikymmenten tieteiselokuvista ja -sarjakuvista. Elokuvan visuaaliseen suunnitteluun osallistuivat sarjakuvapiirtäjät Jean Giraud ja Jean-Claude Mézières. Puvustuksen teki muotisuunnittelija Jean-Paul Gaultier.
Eclipso
Eclipso on DC Comicsin universumissa esiintyvä superroisto. Hahmo on Jumalan vihan ja koston enkelin inkarnaatio, joka muuttui pahaksi ja jonka tilalle tuli Aave. Hahmossa on huomattavia yhtäläisyyksiä tohtori Jekyllin ja herra Hyden kanssa. Eclipso esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa House of Secrets #61 elokuussa 1963 ja sen loivat Bob Haney ja Lee Elias. Hahmo on toiminut Oikeuden Puolustajien vihollisena.
The Fifth Element – puuttuva tekijä
Juoni
2200-luvulle sijoittuvassa elokuvassa taksinkuljettaja ja entinen sotilas Korben Dallas (Bruce Willis) joutuu mukaan Maan selviytymiskamppailuun, kun maapallon pelastajaksi lähetetty Leeloo-niminen yliolento (Milla Jovovich) putoaa hänen taksiinsa. Dallasin tehtävä on löytää neljä puuttuvaa elementtiä, joita Leeloon ohella tarvitaan Maan pelastamiseksi. Myös soturirotu mangaloret ja paha liikemies Jean-Baptiste Emanuel Zorg (Gary Oldman) jahtaavat näitä elementtejä.
Eclipso
Taustaa
Alunperin Eclipso kirjoitettiin tavalliseksi konnaksi, jolla oli keskimääräiset erikoisvoimat, joka rutiininomaisesti toteuttaa monimutkaisen juonen täyttääkseen hedonistiset motivaationsa. Vuoden 1992 Darkness Within -minisarja kuitenkin muokkasi hahmon pahaksi ja megalomaaniseksi kokonaisuudeksi. Eclipson hahmo valittaa menettämäänsä voimaa, joka hänellä kerran oli jumalallisen koston hengessä. Eclipso pyrki usein ottamaan haltuunsa olentoja, joilla oli uskomaton voima, kuten Teräsmies, Lar Gand ja Kapteeni Marvel saavuttaakseen päämääränsä.
The Fifth Element – puuttuva tekijä
Näyttelijät
Lähde:
Eclipso
Taustaa
Kun Bruce Gordon niminen aurinkoenergiaan erikoistunut tiedemies oli viidakossa katsomassa auringonpimennystä, Mophir-niminen heimovelho hyökkäsi Gordonin kimppuun. Ennen kuin Mophir syöksyi kuolemaansa kalliolta, hän haavoitti Gordonia mustalla timantilla. Myöhemmin Gordon muuttui ilkeäksi Eclipsoksi aina, kun pimennys tapahtui. Siniharmaa tai violetti ympyrä peitti oikeanpuoleisen kaksi kolmasosaa hänen kasvoistaan, muistuttaen osittaista pimennystä. Tänä aikana Eclipso kuvattiin tavanomaisena konnana, jolla oli erikoiskyvyt, osittainen haavoittumattomuus ja silmien räjähdys (mustan timantin ansiosta). Eclipson muunnoksia muutettiin myöhemmin niin, että minkä tahansa tyyppinen luonnollinen pimennys, kuun- tai auringonpimennys, saisi Eclipson ja Gordonin irtautumaan toisistaan, kun taas "keinopimennys" - valonlähteen estävä esine - vain muuttaisi Gordonin Eclipsoksi. Mikä tahansa kirkas valon välähdys karkottaisi Eclipson takaisin Bruce Gordonin kehoon tai kääntäisi muutoksen päinvastaiseksi.
The Fifth Element – puuttuva tekijä
Vastaanotto
Elokuvan ansiot on nähty ennen kaikkea sen kuvallisessa näyttävyydessä. Kriitikko Markku Soikkelin mukaan elokuva on jännityksen ja huumorin vuorottaisina viritteinä erittäin taitavasti tehty. MTV3:n Jari Rantalan mukaan ”The Fifth Element on hauska ja vauhdikas scifi-seikkailu. Ehdottoman nautittava katsomiskokemus”.
Eclipso
Taustaa
Vuoden 1992 minisarjassa Eclipso: The Darkness Within paljastettiin, että Eclipso ei paljastunut pelkästään Bruce Gordonin pimeäksi puoleksi, vaan koston demoniksi, joka oli riivannut Gordonin. Eclipson sielu oli alun perin sidottu jättimäisen mustan timantin sisään, jota kutsutaan "pimeyden sydämeksi" Afrikassa. Aarteenmetsästäjä löysi sen 1800-luvun lopulla ja toi sen Lontooseen vuonna 1891, missä hän antoi jalokivikauppiaan leikata sen 1000 sirpaleeksi. Tämä heikensi sitomisloitsua, jolloin Eclipso sai haltuunsa jokaisen, joka suuttui ollessaan kosketuksissa johonkin sirpaleista. Hän ei enää rajoittunut Gordonin hallintaan pimennyksen aikana, vaan teeskenteli toisin, jotta Gordon ei tietäisi totuutta mustista timanteista. Countdown to Mysteryssä paljastettiin, että kaikki Eclipson mustat timantit louhittiin Apokolipsilla vuosituhansia sitten ja että Eclipson loi alunperin Darkseid.
Tarinan huipentumavaiheessa Eclipso valtasi useita Maan sankareita, jotka kuljetettiin kuuhun pimennyksen aikana. Sitten hän yhdisti nämä sankarit omaan kehoonsa ja sai niiden massan ja myös niiden luontaiset voimat. Gordon johti aurinkoaseilla varustetut sankarit kuuhun yrittääkseen kukistaa Eclipson lopullisesti. Eclipsoon yhdistyneet sankarit vapautettiin lopulta, mutta vasta sen jälkeen, kun Starman, Will Payton tuhosi Eclipson kuutukikohdan räjäyttämällä oman aurinkovoimalla toimivan ruumiinsa. Eclipson timantin sirpaleet jäivät kuitenkin maan päälle.
Myöhemmin Eclipso valtasi fiktiivisen Paradorin valtion Etelä-Amerikassa ja Bruce Gordon ja Mona Bennet johtivat Maan supersankarit hyökkäykseen Paradoria vastaan ​​yrittäen tuhota Eclipson lopullisesti. Eclipso paljasti, että hän ei uskalla tappaa Gordonia ja Bennetiä, koska heidän syntymätön lapsensa matkustaa aikuisena menneisyyteen ja vapauttaa Eclipson timantista. Eclipso voitettiin lopulta, kun Phantom Stranger keräsi kaikki 1000 mustan timantin sirpaletta ja sekoitti ne takaisin yhteen Pimeyden Sydämeksi vangiten Eclipson jälleen. Hänen fyysinen ruumiinsa, Bennetin ja Gordonin aikuinen lapsi, haihtui hänen vanhempiensa edessä.
Tarinassa The Spectre (vol. 3) paljastetaan, että Aave ei ollut Jumalan vihan ensimmäinen ruumiillistuma, vaan se korvasi Eclipson. Eclipso vihan ruumiillistuna pyrki kostamaan jonkun puolesta kun taas Aave pyrki tavoittamaan kostoa itsessään. Aave tuhoaa Pimeyden Sydämen sekä Eclipson kuussa sijaitsevan palatsin jäänteet polttaen ne tuhkaksi Jumalan Pyhällä Voimalla ja heittämällä tuhkat avaruuteen.
Vuonna 2011 "The New 52" käynnisti DC-universumin uudelleen. Eclipso on kuvattu koston jumalana ja jälleen kerran loukussa Pimeyden sydämessä. Eclipson paljastetaan myöhemmin olleen Gemworldin asukas, jolla on House Onyxin ja House Diamondin voimat, ja hän oli aikoinaan Kalaa niminen olento Gilaa-planeetalta, jonka Amethyst niminen hallitsijaprinsessa vangitsi timanttiin vuosisatoja sitten. Nyt tohtori Alex Montezin hallussa John Constantine lähettää hänet takaisin Gemworldiin, missä hän ottaa haltuunsa kaksi taloa, joihin hän on yhteydessä. Pyrkiessään kostamaan House Amethystille, hänet voittaa prinsessa Amaya ja hän jää jälleen loukkuun timanttin.
Eclipso on Jumalan vihan alkuperäinen ilmentymä ja oli vastuussa Raamatussa mainitusta suuresta tulvasta. Eclipso on arvaamattoman voimakas maaginen olento, joka on osoittanut lentokyvyn, kuolemattomuuden, haavoittumattomuuden, supernopeuden ja kestävyyden, kehittyneen älyn ja kyvyn lähettää tappavia tummia valosäteitä vasemmasta silmästään ja voimakkaan lamauttavan mustan valon purskeen oikeasta silmästään katsomalla Pimeyden sydämen jalokiven sirpaleen läpi. Hän kantaa mukanaan rikkoutumattomalta vaikuttavaa mystistä miekkaa ja on huomattava miekkailija.
Eclipsolla on valtavia maagisia voimia, joiden ansiosta hän voi suorittaa sellaisia ​​jumalankaltaisia ​​tekoja, kuten sään ja merien manipulointia luonnonkatastrofien (tulvat, ukkosmyrskyt jne.) aiheuttamiseksi, kasvattaa hänen kokonsa jättiläismäiseksi, absorboida haamujen voimat ja projisoi käsistään voimakasta energiaa, joka voi tainnuttaa tai tappaa vastustajansa. Entisenä Jumalan palvelijana Eclipso pystyy "puhumaan" enkelikieltä, harmonian, ristiriidan, värähtelyn ja telepatian yhdistelmää. Myöhemmissä julkaisuissa hänen voimansa ovat kasvaneet jatkuvasti, ja hän on osoittanut huipussaan valtavaa kosmologista, ellei todellisuutta taivuttavaa kykyä, joka pystyy aiheuttamaan auringonpimennyksen, joka hukuttaa koko maailman pimeyteen.
Eclipso pystyy ottamaan varjoonsa jokaisen, joka koskettaa kirottua Heart of Darknessin jalokiveä tai joutuu kosketuksiin sen kanssa, hallitsee isännän voimia ja vaikuttaa heidän käyttäytymistään ja muistojaan Eclipson omiin tarkoituksiin. Hän voi sitten vahvistaa isäntäänsä joko parantamalla heidän normaaleja kykyjään tai antamalla heille uusia voimia. Myöhemmissä esiintymisissään Eclipsolla on vielä suurempi hallintavoima kuin aiemmin, ja Maxwell Lordin hallussapidon jälkeen hänen kykynsä hallita ja turmella ihmisiä vahvistuivat. Hän ei enää tarvitse ihmisten koskettavan kiveä fyysisesti vaikuttaakseen heihin, vaan hänellä voi olla useita isäntiä etänä, mikäli hän voi turmella ne ensin. Lisäksi hänen vaikutuksensa voi pahentaa hänen valtaansa joutuvien yksilöiden synkempiä impulsseja, ja hänen hallussaan olevat käyvät läpi näkyvän muodonmuutoksen ja saavat hirviömäisemmän fyysisen ulkonäön. Hän voi fyysisesti muuttaa pääisäntänsä kehon todelliseen, tehokkaampaan fyysiseen muotoonsa.
Voimastaan ​​huolimatta häntä sitovat edelleen läsnäolon (Precense) jumalalliset lait, ja hän itse joutuu vielä kovemman rangaistuksen kohteeksi Precencen toimesta, jos nämä rajat ylitetään.
Anchorage-luokka
Anchorage-luokka on Yhdysvaltain laivaston viiden 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa valmistetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka.
Alukset
Aluksista tilattiin yksi vuoden 1965 ja 1967 budjeteista ja loput kolme vuoden 1966 budjetista.
Luokan alusten käyttökokemukset osoittivat, että LPD-tyyppiset alukset eivät täytä kaikkia maihinnousulaivaston vaatimuksia ja siten ne eivät voi olla ainoana alustyyppinä maihinnousulaivastossa.
Seán Lemass
Seán Francis Lemass (15. heinäkuuta 1899 Dublin, Irlanti – 11. toukokuuta 1971 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen poliitikko Fianna Fáil -puolueesta. Lemass oli Irlannin pääministeriä vastaavana taoiseachina vuodesta 1959 vuoteen 1966.
Yhdessä valtiovarainministeri Whitakerin kanssa Lemass johti Irlannin politiikkaa avoimempaan suuntaan, ruokkien talouskasvua ulkomaalaisilla sijoituksilla ja ulkomaankaupalla. Suhteet EEC:n kanssa lähenivät. Lemassin hallitus normalisoi suhteensa Pohjois-Irlannin unionistien kanssa vuoden 1965 historiallisissa neuvotteluissa.
FS Aldébaran (M772)
Valmistus
Alus tilattiin Boulogne-sur-Meristä Socarenamilta, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1993. Se laskettiin vesille 11. helmikuuta 1994 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta 1995.
Palvelus
Alus modernisoitiin 7. joulukuuta 2005, jolloin sen kaikuluotain vaihdettiin Thales DUBM-44:ään. Se oli 2014 palveluksessa Brestissä.
Jacob Peterson
Jacob Peterson (s. 19. heinäkuuta 1999 Lidköping, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL-seura Dallas Starsin organisaatiossa. Dallas Stars varasi Petersonin viidennellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2017.
Peterson debytoi SHL:ssä kaudella 2017-18 Frölundan paidassa. Hänen paras SHL-kautensa tehopisteillä mitaten oli 2018-19. Peterson laukoo vasemmalta.
Candace Owens
Candace Amber Owens Farmer (s. 29. huhtikuuta 1989 Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen konservatiivinen kommentaattori, juontaja ja poliittinen aktivisti.
Owens tuli tunnetuksi vuonna 2017 alettuaan julkaisemaan YouTube-kanavalleen videoita, joissa hän muun muassa arvosteli Black Lives Matter -liikettä ja demokraattista puoluetta sekä ilmaisi tukea silloista Yhdysvaltain presidenttiä Donald Trumpia kohtaan. Hän toimi konservatiivisen Turning Point USA -järjestön viestintäpäällikkönä vuosina 2017–2019 ja perusti Blexit Foundation -järjestön vuonna 2018. Hän alkoi juontamaan The Candace Owens Show -podcastia PragerU-yhtiölle vuonna 2019, ja vuonna 2021 hän aloitti juontamaan Candande-ohjelmaa The Daily Wire -sivustolle. Owens julkaisi kirjan Blackout vuonna 2020.
Eteläinen liittoyliopisto
Eteläinen liittoyliopisto on Etelä-Venäjän merkittävin korkeinta koulutusta antava oppilaitos. Se sijaitsee Donin Rostovissa ja Taganrogissa Rostovin alueella.
Nykyinen yliopisto muodostettiin vuonna 2006 aiemman Rostovin valtionyliopiston perustalle yhtenä ensimmäisistä federaatioyliopistoista. Samalla siihen yhdistettiin Rostovin arkkitehtuurin ja taiteen valtionakatemia, Rostovin pedagoginen valtionyliopisto ja Taganrogin radiotekninen valtionyliopisto.
2000-luvulla Venäjällä perustetuista liittoyliopistoista on tarkoitus kehittää valtakunnan huippuyliopistoja, joissa opetus ja tutkimus yhdistyvät yritysyhteistyön kanssa. Venäjän yliopistorankingissa Eteläinen liittoyliopisto oli jaetulla 12.-14. sijalla vuoden 2012/2013 klassisten ja tutkimusyliopistojen luokassa.
Eteläisessä liittoyliopistossa on yli 45 000 opiskelijaa ja yli 4 200 hengen henkilökunta. Tiedekuntia on 37. Yliopiston rehtori on Marina Borovskaja.
Historia
Rostovin yliopisto syntyi, kun osa Varsovan keisarillisesta yliopistosta siirrettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Rostoviin vuonna 1915. Keisarillinen yliopisto oli perustettu Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Varsovassa 1869 ja se lakkautettiin 1917.
Murów
Murów (Gmina Murów, ) on maalaiskunta Opolen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 5 277.
Taufik Hidayat
thumb|Taufik Hidayat maaliskuussa 2011. Taufik Hidayat (s. 10. elokuuta 1981 Bandung) on indonesialainen sulkapalloilija, jota pidetään lajin yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista pelaajista. Hän on luonut huomattavan kansainvälisen uran, joka huipentui kultamitalin voittoon kesäolympialaisissa 2004 Ateenassa sekä maailmanmestaruuteen vuonna 2005 Anaheimissa Yhdysvalloissa.
Kesällä 2013 Hidayat ilmoitti päättävänsä uransa.
Kaypro
Kaypro oli 1980-luvulla tunnettu henkilökohtaisten tietokoneiden valmistaja. Sen oli tunnettu kestävistä, kannettavista CP/M-käyttöjärjestelmän tietokoneista, joiden mukana tuli useita hyötyohjelmia. Kaypro menetti 1980-luvun loppupuolella asemansa tietokonevalmistajana IBM PC -klooneille.
Historia
Yhtiö perustettiin Osborne 1:n julkaisun jälkeen aikomuksena kilpailla sen kanssa.
John Lindroth
John Erik Lindroth (11. helmikuuta 1906 Porvoo – 12. elokuuta 1974) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän voitti EM-kisoissa 1934 seiväshypyssä pronssia tuloksella 390 cm.
Kaypro
Historia
Yhtiön ensimmäinen julkaistu tietokone oli Kaypro II vuonna 1982. Kaypro 1 ei koskaan päätynyt markkinoille. Vuonna 1983 yhtiö esitteli Kaypro IV -mallin sekä Kaypro 10 -mallin.
Yhtiö yritti siirtyä IBM PC -yhteensopivien valmistukseen Kaypro PC ja Kaypro 286i -malleilla.
John Lindroth
Lindroth edusti Porvoon Akillesta (Borgå Akilles).
Kaypro
Kaypro II
Kaypro II tuli markkinoille syksyllä 1982. Kaypro II oli Kaypron ensimmäinen tietokone. Nimitystä Kaypro II käytettiin, koska markkinajohtaja Apple II koettiin kilpailijaksi. Koneessa oli kestävä alumiinikotelo, ja se painoi 13 kilogrammaa. Se toimi 2,5 MHz Z80 -suorittimella, ja siinä oli yksi sarjaportti, kaksi kaksinkertaisen tiheyden 5 1/4 tuuman levykeasemaa ja 64 kilotavua keskusmuistia. Käyttöjärjestelmänä oli CP/M. Koneen mukana tuli valikoituja ohjelmia Perfect Softwarelta. Kaypro II:n hinta oli noin.
Tietokoneessa oli 9 tuuman 80-sarakkeen näyttö.
Kaypro 10
Kesällä 1983 markkinoille tuli Kaypro 10. Siinä oli 4,0 MHz Z80 -suoritin, 10 MB -kiintolevy, kaksi sarjaporttia sekä portti valokynälle, reaaliaikakello ja dBase II.
Kaypro 2
Kaypro 2:ssa oli keskusmuistia 64 kilotavua. Näyttö oli 9-tuumainen, vihreäruutuinen näyttö. Levyasemina oli 5,25" SS/DD Tandon-merkkiset levyasemat.
Gift Ngoepe
Mpho' Gift Ngoepe (s. 18. tammikuuta 1990 Pietersburg) on eteläafrikkalainen baseballpelaaja. Kaudella 2019 hän kuuluu MLB-joukkue Philadelphia Philliesin organisaatioon. Ngoepen ulkopelipaikka on tavallisesti polttaja (shortstop) tai kakkosvahti.
Ngoepesta tuli lokakuussa 2008 ensimmäinen baseball-ammattilaissopimuksen solminut tummaihoinen eteläafrikkalainen. Kaudella 2017 hän teki MLB-debyyttinsä Pittsburgh Piratesin riveissä, sarjan kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaispelaajana. Kausilla 2017 ja 2018 hän pelasi kaikkiaan 41 MLB-runkosarjaottelua Piratesissa ja Toronto Blue Jaysissä.
Ngoepen veli Victor Ngoepe on myös baseballpelaaja. Hän solmi vuonna 2016 farmisopimuksen Pittsburgh Piratesin kanssa.
Talviolympialaiset 1972
Vuoden 1972 talviolympialaiset pidettiin Sapporossa, Japanissa 3.–13. helmikuuta vuonna 1972. Kisat avasi Japanin keisari Hirohito, olympiatulen sytytti Hideki Takada ja urheilijoiden valan vannoi pikaluistelija Keiichi Suzuki.
Jo aikaisemmin oli vuoden 1940 talviolympialaiset ollut määrä pitää Sapporossa, mutta ne jouduttiin peruuttamaan toisen maailmansodan takia.
Valintaprosessi
Sapporo valittiin kisojen pitopaikaksi äänestyksen perusteella. Toiseksi vahvin ehdokas isäntäkaupungiksi oli Kanadan Banff.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 35 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
Francis Obikwelu
Nigeriasta Portugaliin
Nigeriassa syntynyt Obikwelu muutti Lissaboniin 16-vuotiaana vuoden 1994 nuorten MM-kisojen jälkeen. Kahden suurseuran SL Benfican ja Sporting CP:n hylättyä Obikwelun anomus päästä seuraan, aloitti Obikwelu työt rakennustyömaalla Algarvessa. Hän aloitti myös Portugalin kielen opiskelun. Opettajan avustuksella Obikwelu pääsi CF Os Belenenses -seuraan, jossa hän aloitti harjoittelemisen.
Obikwelu loukkaantui heinäkuussa 2001 ja kun Nigerian yleisurheiluliitolta ei rahaa tullut, joutui Obikwelu kustantamaan matkansa ja polvileikkauksensa itse. Nigerialaisen sprintterin Mercy Nkun mukaan Obikwelu teki päätöksen hakea Portugalin kansalaisuutta, koska Nigerian urheiluliitto laiminlöi tehtäviään toistuvasti. Lokakuussa 2001 hän sai Portugalin kansalaisuuden.
Talviolympialaiset 1972
Osallistujat
Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 006 urheilijaa 35 maasta.
Francis Obikwelu
Nigeriasta Portugaliin
Nykyisin Obikwelu edustaa Sporting CP -seuraa.
Talviolympialaiset 1972
Mitalitaulukko
Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Francis Obikwelu
Ateena 2004
Ateenan olympialaisien 100 metrin alkuerissä Obikwelu oli hurjassa vireessä juosten 2 kertaa alle 10 sekunnin ja tehden uuden Portugalin ennätyksen. Finaalissa Obikwelu juoksi uuden Euroopan ennätyksen, mutta aika 9,86 riitti vasta toiseen sijaan Justin Gatlinin viedessä voiton sadasosalla. Kolmanneksi sijoittuneen Maurice Greenen Obikwelu puolestaan voitti sadasosalla.
200 metrin finaalissa Obikwelu sijoittui viidenneksi.
Suomen kalatalous
Suomen kalatalous tarkoittaa Suomen valtion talouden osaa, joka on tienattu kalan pyydystämisellä. Kalatalousala työllistaa noin 2 400 työvuoden edestä. Kaikki työ ei kuitenkaan ole päätoimista, koska runsas osa kalatalouden työstä on kausiluonteista, sekä sivutoimista. Näistä työvuosista vesiviljely työllistää noin 350, kalanjalostus noin 700, tukkukauppa 450 ja vähittäiskauppa noin 600 henkilötyövuoden edestä. Rekisteröityneitä ammattikalastajia Suomessa on noin 2 700.
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY-keskus) on maa- ja metsätalousministeriön alainen alueviranomainen, joka vastaa Suomen kalatalousasioista. Maa- ja metsätalousministeriö ohjaa hallinnonalansa virastojen ja laitosten toimintaa ja voimavarojen käyttöä tulosohjauksella. Suomessa kalatalousasioita hoidetaan 11 eri paikkakunnilla sijaitsevissa ELY-keskuksissa. Ahvenanmaalla kalatalousasioista vastaa Ahvenanmaan maakuntahallitus.
Vuonna 2018 Suomen kalatalouden arvo oli, ammattikalastus 50 miljoonaa euroa, vesiviljely 105 milj. euroa, kalanjalostuksen ja kaupan liikevaihto 850 milj. euroa ja vapaa-ajan kalastajien saaliin arvo 51 milj. euroa.
Kalatalouden kehitykseen vaikuttavat muun muassa kotimaisen kalan kulutus, markkinahinnat, kalakannat, saaliit ja saaliskiintiöt sekä Euroopan unionin yhteinen kalastuspolitiikka. Ammattikalastajien vesillepääsy järjestettiin kalastuslain uudistuksella, ammattikalastusohjelma 2015 mukaisesti.
Kalataloustehtävien hallinnointi on keskitetty 1. tammikuuta 2015 alkaen kolmeen ELY-keskukseen. Keskittäminen ei vaikuta asiakkaille tarjottavaan palveluun, vaan ELY-keskusten kalatalouspalveluja tuotetaan samoissa toimipaikoissa kuin aiemminkin.