cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keskuskatu (Helsinki)
Historia
Vuoden 1919 lopulla kaupunki ja keskuskatuyhtiö aloittivat neuvottelut kadun siirtämisestä suoraksi jatkeeksi Hakasalmenkatua. Pian myös Ab Stockmann Oy liittyi neuvotteluihin, ja osti lopulta koko katuyhtiön huhtikuussa 1920. Näin katu rakennettiin lopulta suorana Hakasalmenkadun jatkeena vuonna 1920 vahvistetun asemakaavan muutoksen mukaisesti Pohjoisesplanadille saakka, jolloin samalla myös Stockmannin kortteli sai nykyisen muotonsa. Kadun jatkaminen liittyikin osaltaan myös tavaratalon rakennussuunnitelmiin, jolloin sekä tavaratalon että uuden katuosuuden tieltä purettiin useita vanhoja rakennuksia, kuten Ekbergin kahvilan alkuperäinen rakennus. Stockmann sai myös oikeuden rakentaa kadun alle varastotiloja, joiden kautta on myöhemmin avattu yhdyskäytävä tavaratalon ja Akateemisen Kirjakaupan välille. Vuonna 1928 katu sai Stockmannin esityksestä nykyisen nimensä.
Kulttuurissa
Keskuskatu on yksi Monopoly-lautapelin suomenkielisen version kiinteistöistä.
Aiheesta muualla
60.16883°N, 24.94283°W
Streets of Rage
Streets of Rage on Sega Mega Drivelle vuonna julkaistu beat ’em up -peli.
Alkutilanne
Elämää kuhiseva suurkaupunki on suistunut pahan rikollisorganisaation kynsiin. Kaupungissa rehottava korruptio, ja kaduilla tapahtuva väkivalta ovat muokanneet kaupungista turvattoman paikan elää.
Pelattavuus
Pelaaja voi myös kutsua avukseen poliisin tukijoukot, jotka tuhoavat kaikki ruudussa sillä hetkellä olevat viholliset. Tätä erikoisiskua voi kuitenkin käyttää vain rajoitetusti.
Peliä voi myös pelata kaksinpelinä, jolloin käytössä on kaksi pelin kolmesta sankarista.
Luettelo Muumimuseon muumitaloista ja -kuvaelmista
Tällä sivulla luetellaan muumitalot ja kolmiulotteiset kuvaelmat, jotka kuuluvat Tampereen taidemuseon Muumilaakson kokoelmaan. Kokoelmaa esitellään Muumimuseossa Tampereella. Kuvaelmat ovat suurimmaksi osaksi Tove Janssonin elämänkumppanin Tuulikki Pietilän tekemiä.
Streets of Rage
Tasot
Peli koostuu kahdeksasta pitkästä tasosta: kävelykatu, slummikatu, merenranta, silta, laiva, tehdas, tavarahissi ja rikollisorganisaation päämaja. Jokaisen tason lopussa pelaaja kohtaa loppuvastuksen, joka on tavallisia vihollisia voimakkaampi. Joissain kentissä on loppuvastuksen lisäksi myös välivastus. Kahden pelaajan pelissä loppuvastuksiakin on kaksi.
Luettelo Muumimuseon muumitaloista ja -kuvaelmista
Kuvaelmista neljä on triptyykkejä. Teosten pohjat ovat suorakaiteen tai neliön muotoisia, ellei toisin mainita. Töiden koot vaihtelevat, mutta valtaosa teoksista on alle 53 senttimetriä korkeita. Suurin teos on Muumi-Talo ja pienin Suuri simpukka.
Streets of Rage
Lopputilanne
Pelillä on kaksi erilaista lopetusta: hyvä ja paha lopetus.
Hyvässä lopetuksessa pelaaja/pelaajat kukistavat rikollisliigan johtaja Mr. X:än, ja palauttavat kaupungin jälleen kukoistukseensa.
Pahan lopetuksen voi saada ainoastaan kaksinpelissä. Kun pelaajat saapuvat viimeisen loppuvastuksen, Mr. X:än luo, tämä kysyy, haluavatko sankarit liittyä hänen puolelleen. Pelaajien antaessa eri vastaukset Mr. X käskee heidän taistella kuolemaan saakka. Jos pahisten puolelle liittymässä ollut pelaaja voittaa, Mr. X kysyy tätä puolelleen vielä kerran. Pelaajan kieltäydyttyä taistelu alkaa, ja Mr. X:än kukistuttua pelaajasta tulee rikollisliigan johtaja.
Jos pelaaja/pelaajat vastaavat haluavansa liittyä Mr. X:än joukkoihin, tämä pudottaa heidät takaisin tasolle 6.
Unelmamökki
Unelmamökki on lifestyleohjelma, jossa seurataan vuoden ajan kolmilapsisen helsinläisperheen talon rakennusta. Juontajana toimii Maarit Poussa, sisustusarkkitehtina Hanni Koroma, pihasuunnittelijoina Team Kuoppalan Lea Kuoppala, Nina Bergström ja Marika Turpeinen, rakentajana Timo Vepsäläinen ja sekatyömiehenä Jani Paasonen.
Streets of Rage
Musiikki
Pelisarjaa on kiitelty erityisesti sen dance-, house-, tekno- ja hip-hop -musiikkityylejä mukailevasta soundtrackista, jonka on säveltänyt japanilainen videopelisäveltäjä Yuzo Koshiro. Pelin musiikki sävellettiin jo siihen aikaan vanhentuneella ohjelmistolla, mutta sitä pidetään edelleen yhtenä Sega-kirjaston parhaimmista.
Kaikki kolmiosaisen pelisarjan musiikki on julkaistu kolmella CD-levyllä. Sarjan toisen ja kolmannen osan säveltämiseen osallistui Koshiron lisäksi myös Motohiro Kawashima.
Aiheesta muualla
Streets of Rage Streets of Rage fa:شورش در شهر (سری بازی ویدیویی) ベア・ナックル Streets of Rage 怒之鐵拳系列
Frankin Parantola
Frankin Parantola on suomenkielinen rockyhtye. Frankin Parantola julkaisi yhtyeen nimeä kantavan ensimmäisen albumin 31.1.2014.
Julkaisut:
Albumit:
Singlet:
Videot:
Olympiafanfaari (Merikanto)
thumb|right|Olympiafanfaarin pääteema säveltäjän kirjeestä kesäkuulta 1952. Olympiafanfaari on Aarre Merikannon säveltämä juhlafanfaari, jolla hän voitti vuonna 1939 Helsingin olympiakisojen fanfaarisävellyskilpailun. Olympiafanfaari on sävelletty 4 trumpetille, 4 käyrätorvelle, 3 pasuunalle, tuuballe ja patarummuille, ja Merikanto laati sekä orkesteri- että pianopartituurin.
Vuoden 1940 kesäolympialaiset oli alun perin tarkoitus järjestää Japanissa ja sitten Helsingissä. Kun Japani oli luopunut kisojen järjestämisestä, Helsingin olympialaisten järjestelytoimikunnan musiikkijaosto kokoontui ensimmäisen kerran huhtikuussa 1939 pohtimaan kisojen fanfaarikysymystä. Toimikunnan puheenjohtajaksi valittiin Yrjö Kilpinen, ja fanfaaria varten päätettiin järjestää sävellyskilpailu. Merikanto osallistui sävellyskilpailuun nimimerkillä ”Teräs”, ja hänet valittiin voittajaksi.
Kisat peruuntuivat toisen maailmansodan takia. Merikannon fanfaari oli välillä kadoksissa, mutta käsikirjoitus löydettiin vuonna 1951 ja fanfaaria päätettiin käyttää Helsingin olympialaisissa 1952. Järjestelytoimikunnan pyynnöstä Merikanto lyhensi viisiminuuttista fanfaaria parin minuutin mittaiseksi.
Olympiastadionilla fanfaarin esitti soittokunta, ja radiossa, olympiatiedotuksissa ja urheiluselostuksissa käytettiin nauhoitettuja 10, 20 ja 30 sekunnin fanfaareja. Nauhoitukset tehtiin elokuussa 1951. Olympiafanfaari levytettiin vielä kisojen jälkeen vuonna 1953.
Virve Sammalkorpi
Virve Sammalkorpi (s. 1969 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja copywriter. Hänen esikoisteoksensa Sinkkuleikki oli Helsingin Sanomien esikoisromaanikilpailun palkintoehdokkaana vuonna 1999. Vuonna 2003 ilmestynyt Metsän keskellä maja oli puolestaan ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi. Vuonna 2016 ilmestynyt Paflagonian perilliset sai vuoden 2017 12 000 euron suuruisen Savonia-kirjallisuuspalkinnon. Romaanien lisäksi Sammalkorpi on myös toimittanut useita antologioita. Sammalkorpi on valmistunut Helsingin yliopistolta pääaineenaan suomen kieli.
Valkjärvi (Käkisalmen piiri)
Valkjärvi eli Mitšurinskoje on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Karjalankannaksen keskiosassa Valkjärven pohjoisrannalla 80 kilometriä Käkisalmesta etelään ja 90 kilometriä Pietarista pohjoiseen. Kunnassa on 2 100 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Kunnan pinta-ala on 35,1 neliökilometriä. Pohjoisessa, idässä ja etelässä sitä ympäröi Mäkrälän eli Razdoljen kunta ja lännessä se rajoittuu Punnuksen eli Krasnoozjornojen kuntaan. Keskustaajaman lisäksi Valkjärven kuntaan kuuluu Kuoppahampaalan kylä (ven. Petritšenko). Kunnassa on kahdeksan puutarhapalsta- ja huvila-aluetta, joilla asuu kesäisin enimmillään 4 000 henkeä.
Pinta-alasta 66,6 % on metsää, 17,8 % maatalousmaata ja 13,8 % asuinaluetta. Kunnan eteläosassa sijaitsee Valkjärven (ven. Mitšurinskoje) pohjoispää ja Jauholampi (Svetloje), koillisessa Saarijärvi (Morozovskoje), Nahkalampi (Harlampovskoje), Häräjärvi (Svetloje) sekä Kartjärven eteläosa (Zarosšeje). Koillisosa kuuluu Väärämäenselän rauhoitusalueeseen. Hyötykaivannaisia ovat turve ja sapropeeli.
Historia
Taajama on Suomeen kuuluneen Valkjärven kunnan entinen kirkonkylä. Suurin osa Suomen Valkjärven kuntaa kuuluu nykyiseen Mäkrälään, osa myös Punnukseen ja Petäjärveen. Venäjänkielinen nimi Mitšurinskoje on annettu vuonna 1948 neuvostoliittolaisen kasvinjalostajan Ivan Mitšurinin mukaan.
Liikenne, talous ja palvelut
Valkjärven kautta kulkee Soittolan (ven. Podgorje) ja Raudun (Sosnovo) välinen maantie, josta haarautuu tie Lipolaan (Kotovo). Taajamasta on linja-autoyhteydet Punnukseen, Rautuun ja Pietariin. Lähin rautatieasema on Raudussa.
Kunnassa toimii pienimuotoista rakennustarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Aikaisemmin harjoitettu turvetuotanto loppui vuonna 2007. Myös maatalousyritys ja meijeri ovat lopettaneet toimintansa. Maanviljelyä harjoittavat Valkjärven maatalousoppilaitos sekä Punnuksen maatalousyritys. Lisäksi on 11 yksityistilaa, 338 henkilökohtaista aputaloutta, hevostila ja kanifarmi.
Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kirjasto, pieni poliklinikka, posti, pankki, joukko kauppoja ja kahvila. Kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus järjestää tilaisuutensa koulun ja maatalousoppilaitoksen tiloissa. Kunnan alueella toimii viisi lomakylää, kaksi lasten kesäleiriä, lastentarhan kesäkoti, kalastusmaja, hotelli ja kaksi vierasmajaa.
François d’Orléans
François Ferdinand Philippe Louis Marie d’Orléans, Joinvillen prinssi (de Joinville; 14. elokuuta 1818 Neuilly-sur-Seine – 16. kesäkuuta 1900 Pariisi) oli ranskalainen laivastoupseeri, joka toteutti monia uudistuksia Ranskan laivastossa.
De Joinvillen isä oli Orléansin herttua, myöhempi Ranskan kuningas Ludvig Filip I. Hän liittyi laivastoon vuonna 1831 ja hänet ylennettiin luutnantiksi 1836. Hän osallistui vuonna 1838 sotaretkeen Meksikon Vera Cruziin ja sai seuraavana vuonna ylennyksen kapteeniksi. Vuonna 1840 hän kuljetti Napoleonin jäännökset Saint Helenan saarelta kotimaahan Ranskaan. Vuonna 1844 de Joinville ylennettiin vara-amiraaliksi. Hän aiheutti myöhemmin skandaalin vertaamalla aikakauslehti Revue des Deux Mondesissa julkaisemassaan artikkelissa maansa laivastoa Englannin laivastoon jälkimmäisen eduksi. Hän yllytti Ranskaa hankkimaan moderneja höyrylaivoja ja tuki Henri Dupuy de Lômea varhaisten höyrylaivojen suunnittelussa. Hän julkaisi 1850-luvulla Ranskan laivastoa käsitelleet teokset Essais sur la marine française ja Études sur la marine.
De Joinville siirtyi helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1848 Englantiin. Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua vuonna 1861 hän matkusti yhdessä poikansa ja kahden veljenpoikansa Pariisin kreivin ja Chartresin herttuan kanssa Yhdysvaltoihin, jossa he värväytyivät vapaaehtoisina Pohjoisvaltioiden armeijaan. De Joinville palveli merisotakoulussa. Ranskan–Saksan sodan aikana 1870–1871 hän tarjoutui palvelemaan Ranskan armeijassa, mutta sekä keisarikunnan että myöhemmin tasavallan hallitus torjuivat ehdotuksen. Hän palasi Ranskaan sodan aikana salaa kahdesti, jälkimmäisellä kerralla salanimellä eversti Lutherod, mutta joutui kummallakin kerralla karkotetuksi. Jälkimmäisellä kerralla hän ehti osallistua väärällä nimellä taisteluihin kenraali Aurellen ja kenraali Chanzyn joukoissa ennen kuin hän paljastui ja sotaministeri Léon Gambetta karkotti hänet maasta tammikuussa 1871. Myöhemmin samana vuonna rojalistienemmistöinen kansalliskokous kumosi lain Orléansin suvun jäsenten karkotuksesta, joten de Joinville saattoi nyt palata luvallisesti maahan. Hänet valittiin 1871 Haute-Marnen edustajana kansalliskokoukseen, mutta hän vetäytyi politiikasta vuonna 1875.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 2018
Kilpailutapahtumia oli 14, joista seitsemän oli miehille ja seitsemän naisille. Uutena lajina olympiaohjelmassa oli yhteislähtökilpailu.
John Mayow
John Mayow (joulukuu 1641, Looe – syyskuu 1679, Lontoo) oli englantilainen kemisti ja lääkäri.
Mayow syntyi joulukuussa 1641 lähellä Looea, Cornwallissa. Hän pääsi opiskelemaan Oxfordin yliopistoon 1659. Vuonna 1670 hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi ja sai oikeuden opiskella ja harjoittaa lääketiedettä. Hän tutki paljon palamista, ilmakehän koostumusta ja hengitystä. Vuonna 1678 hänet valittiin Royal Societyyn. Mayow kuoli syyskuussa 1679 Lontoossa.
Miss Read
Dora Jessie Saint (o.s. Shafe; 17. huhtikuuta 1913 – 7. huhtikuuta 2012), joka tunnetaan paremmin äitinsä tyttönimeen perustuvalla kirjailijanimellä Miss Read, oli brittiläinen kirjailija. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli opettaja.
Read julkaisi 1950-luvulta alkaen vuoteen 1996 asti lukuisia romaaneja, jotka keskittyvät pääasiassa kahteen kuvitteelliseen englantilaiskylään, Fairacreen ja Thrush Greeniin.
Read oli naimisissa historianopettajana toimineen Douglas Saintin kanssa ja sai yhden tyttären.
Piihappo
Piihappo on yhteisnimitys muutamalle piin, vedyn ja hapen yhdisteille, joiden kemialliset kaavat ovat muotoa [SiOx(OH)4-2x]n. Tärkeimmät piihapot ovat:
Nämä kaikki ovat varsin heikkoja happoja, ja ne liukenevat erittäin niukasti veteen. Esimerkiksi ortopiihapon happovakio pKa1 on +25° C:n lämpötilassa 9,9 ja pKa2 11,8. Kiinteässä olomuodossa ne voivat kondensoitua monimutkaisemmiksi polymeerisiksi piihapoiksi. Luovuttaessaan protoneja ne muuttuvat vastaaviksi silikaatti-ioneiksi.
Piihappoja voidaan valmistaa vahvempien happojen avulla vesiliukoisista silikaateista, esimerkiksi natrium- tai kaliumsilikaattiliuoksesta eli vesilasista tai kalivesilasista. Tällöin piihapot saostuvat muodostaen silikageelia, joka yleensä sisältää myös piidioksidia, piihappojen anhydridia. Myös litiumsilikaattia käytetään rakennusteknisissä tarkoituksissa.
Merivedessä esiintyy liuenneena pieniä määriä ortopiihappoa (H4SiO4), ja sillä on myös biokemiallista merkitystä etenkin piileville, joiden solunseinät sisältävät piiyhdisteitä.
Ravitsemuksellinen ja lääkinnällinen merkitys
Ortopiihappoa esiintyy useissa ihmisen kudoksissa kuten luissa, aortassa ja maksassa. Sen otaksutaan olevan ihmiselle välttämätön hivenaine, joskaan saantisuosituksia ei ole voitu määrittää. Sitä esiintyy ravinnossa koliinilla stabiloituneena. Sen puutoksen on kuitenkin todettu aiheuttavan vaurioita luustossa ja kollageenin vähentymistä sekä eräiden tutkimusten mukaan myös hiusten ja kynsien haurastumista.
Pasi Saarinen
Hyvinkään Ahmoissa kiekkoilun aloittanut Saarinen siirtyi juniori-ikäisenä Tampereen Ilvekseen pelaamaan. Saarinen pelasi neljä kautta Tampereen Ilveksen liigajoukkueessa vuosina 1996-2000. Kaudella 1999–2000 Saarinen saavutti tehot 9+19=28, mikä on hänen piste-ennätyksensä. Kaudeksi 2000-2001 Saarinen siirtyi Helsingin Jokereihin ja pelasi siellä kaksi kautta. Jälkimmäisenä kautena Saarinen oli voittamassa Suomen mestaruutta.
Kaudesta 2002-2003 uransa loppuun Saarinen kuului HIFK:n miehistöön. Saarinen oli myös HIFK:n kapteenistossa. Hän joutui lopettamaan uransa kauden 2006-2007 jälkeen, sillä hänen toinen jalkansa on lähes pelikyvytön.
San Jose Sharks varasi Saarisen vuoden 2000 NHL:n varaustilaisuudessa kahdeksannella kierroksella numerolla 256.
Saarinen aloitti Nokian Pyryn päävalmentajana kesken kauden 2013-14 ja jatkoi tehtävässä kauden 2014-15, jonka jälkeen siirtyi Ilveksen A-junioreihin.
Hjortspring-vene
thumb| Hjortspring-vene [[Tanskan Kansallismuseossa Kööpenhaminassa.]] thumb|Skissi todenmukaisella skaalauksella ja kulmilla 'Hjortspring-veneestä'. Vene on rakennettu 300-400 eaa. ja siten noin 1 200 vuotta aikaisemmin kuin ensimmäiset Skandinaviaan ilmestyneet viikinkilaivat. thumb|300px|Veneiden kalliopiirroksia pohjoismaiselta pronssikaudelta. Hjortspring-vene on muinainen vene, jonka maatyöläiset löysivät ja nostivat ylös 1880-luvulla turvesuosta Hjortspring Mosesta Alsin saarella, Jyllannin niemimaan itäpuolella. Vasta 1920-luvulla arkeologit saivat vihiä veneestä. Kanootti-tyyppinen vene on limilaidoitettu, ja sillä on ollut pituutta noin 19 metriä, mutta vain 14 metriä on säilynyt. Leveyttä sillä on 2 metriä. Veneessä oli mahdollisesti 22–24 hengen miehistö, jotka meloivat. Vene, jonka painoksi on arvioitu 550 kiloa, on tehty lehmuksesta. Radiohiilimittauksella vene on ajoitettu noin vuoteen 350 eaa. Sekä perässä että keulassa on kiinteä ohjausairo.
Löytö
Turvesuosta löydetyistä palasista on koottu teräksisen tukirungon avulla vene, jota säilytetään Tanskan kansallismuseossa Kööpenhaminassa. Veneestä löydettiin aseita ja muita sotatarvikkeita, kuten 131 kelttiläistyyppistä neliskulmaista puukilpeä, 33 puusta leikattua kilven kupuraa, 138 rautaista keihäänkärkeä ja kymmenen miekkaa, pieni määrä kauriin sarven palasia ja jäänteitä rengashaarniskasta. Aseiden suuren määrän vuoksi ajatellaan, että vene on upotettu uhrina. Vene on hyvin samantyyppinen kuin pronssikauden skandinaavisissa kalliopiirroksissa kuvatut veneet. Vene on myös vanhin tunnettu limilaidoitettu alus. Laitalautoja on kaksi kappaletta, ja ne ovat koko veneen mittaiset. Laudat on sidottu yhteen niinisidoksilla ja punoksin laudoissa olevien reikien avulla. Mitään metalliosia ei ole käytetty. Saumat on tiivistetty tervatulla villalla. Kaaripuut on tehty joustavista mutta tukevista oksista, ja ne on kiinnitetty pohjalautaan. Laitoja yhdistivät ja rakennetta tukevoittivat kiinteät penkit. Laidat kohoavat noin 70 senttiä kölistä. Venetyyppi on helppo käsittää nopeakulkuiseksi ja ketteräksi sota-alukseksi, jolla vietiin iso joukko sotureita kohteeseen. Laivan kulkusuunta voidaan symmetrisen rakenteen vuoksi vaihtaa nopeasti melojien kääntyessä ympäri. Keulan ja perän kaksoispuurakennetta ei ole pystytty selittämään.
Uncharted 3: Drake’s Deception
Uncharted 3: Drake's Deception on Naughty Dogin kehittämä kolmas osa Uncharted-pelisarjaan, ja sen julkaisi Sony Computer Entertainment PlayStation 3:lle. Peli on jatkoa sarjan aiemmille osille, Uncharted: Drake's Fortunelle ja Uncharted 2: Among Thievesille. Kolmannen osan julkaisemisesta tiedotettiin 11. joulukuuta 2010 Spike Video Game Awards -pelitapahtuman yhteydessä, kun pelin traileri sai ensiesityksensä.
Pelissä sarjan päähenkilö Nathan Drake sekä hänen ystävänsä Victor Sullivan matkustelevat maailmalla muun muassa Rub’ al-Khalin aavikolla etsimässä kadonnutta kaupunkia. Naispuoliset päähenkilöt Chloe Frazer ja Elena Fisher ovat myös mukana pelissä. Yksi uusi sankarihahmo on Charlie Cutter. Päävihollisina toimivat Rameses, Katherine Marlowe ja Talbot.
Pelaaminen
Peli sisältää uusia ominaisuuksia, joita ovat esimerkiksi Draken paranneltu kiipeilytaito, automaattinen ammusten kerääminen moninpelissä sekä mahdollisuus taistella useaa vihollista vastaan yhtäaikaisesti. Myös vihollisten tekoälyä on paranneltu, mikä mahdollistaa esimerkiksi vihollisten ryhmittäytymisen hyökkäyksissä. Lisäksi moninpeliä ja yhteistyöpelitilaa on laajennettu. Peli tukee stereoskooppista 3D:tä.
Naughty Dog on varmistanut pelissä olevan paljon uutta animaatiota, jolla voidaan saada Drake reagoimaan ympäristöönsä. Kaikki raha, jota pelaaja ansaitsee niin yksin- että moninpelissä, on käytettävissä kummassakin pelimuodossa. Rahalla saa ostettua uusia aseita ja parannuksia verkkopeliin. Hiippailumekaniikkoja on myös paranneltu ja yksinkertaistettu.
Juoni
Pelin tarina alkaa, kun Nathan ”Nate” Drake ja Victor ”Sully” Sullivan astuvat sisään baariin Lontoossa. Nate aikoo myydä sormuksen, joka aikoinaan kuului Sir Francis Drakelle. Ostaja antaa Natelle isot lunnaat, mutta pian tämä väittää rahojen olevan väärennettyjä ja haluaa sormuksen takaisin. Nate saa sormuksen takaisin, ja baaritappelun kaaoksessa Nate ja Sully pakenevat takaovesta. Takakujalla he joutuvat kahden miehen pahoinpitelemäksi. Paikalle saapuu Sullyn entinen ystävä Katherine Marlowe, joka ottaa Naten sormuksen haltuunsa. Nathan yrittää saada tämän takaisin, mutta hänet ja Sully ammutaan.
Georg Stahl
Georg Ernst Stahl (21. lokakuuta 1659 Ansbach – 14. toukokuuta 1734 Berliini) oli saksalainen kemisti, lääkäri ja filosofi.
Uncharted 3: Drake’s Deception
Juoni
Takauma vaihtuu nykyhetkeen. Naten ja Sullyn murha paljastuu lavastukseksi; Marlowen kätyreihin soluttautunut Charlie Cutter ampui heitä paintball-ammuksilla. Nate kertoo Marlowen ottaneen haltuunsa väärennetyn sormuksen ja että Natella on edelleen aito sormus.
Georg Stahl
Stahlin syntymävuodesta on epäselvyyttä. Hänen epäillään syntyneen 21. lokakuuta 1659 Ansbachissa, mutta joissain lähteissä syntymävuodeksi 1960 ja syntymäpäiväksi 22. lokakuuta. Stahlin varhaisista vuosista on hyvin vähän tietoa. Hän sai lääkärintutkinnon Jenan yliopistosta tammikuussa 1684. Hän jäi opettamaan yliopistoon kemiaa. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi lääkäriksi Weimariin ja 1694 liittyi Martin-Luther-Universität Halle-Wittenbergin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän opetti Hallessa lääketiedettä sekä kemiaa vuoteen 1715 saakka. 1715 Stahl siirtyi Berliiniin Fredrik I:n lääkäriksi. Hän kuoli 14. toukokuuta 1734 Berliinissä.
Uncharted 3: Drake’s Deception
Juoni
Nate, Sully ja Charlie tapaavat Chloe Frazerin, joka oli tarkkailut, kun Marlowe oli ajanut autonsa erääseen varastoon. Nate, Sully, Charlie ja Chloe etenevät varastoon ja löytävät salakäytävän, joka vie huolto- ja metrotunnelin läpi Marlowen piilopaikkaan. Kun Marlowe on lähtenyt, Nate, Sully ja Charlie tutkivat salaista kirjastoa ja löytävät tutun koodinpurkajan, joka toimii vain Draken sormuksen avulla. Nate saa vihjeen esi-isänsä kartasta, joka on piilotettu kirjastoon. Kun Nate saa kartan, syntyy tulitaistelu, josta Nate tovereineen taistelee tiensä ulos. Charlien asunnolla joukko tutkii karttaa ja Naten löytämää kirjaa. Pian he tajuavat löytyöjen liittyvän kadonneeseen kaupunkiin, ”Hiekkojen Atlantikseen”. Natella on molemmat vihjeet, ”Arabian Lawrencen” vihje ja Francis Draken vihje.
Georg Stahl
Stahl tunnetaan muun muassa Flogiston-teorian kehittäjänä. Flogiston-teoria selitti aineen palamista ja se oli vallitseva teoria 1700-luvulla.
Uncharted 3: Drake’s Deception
Juoni
Nate ja Sully löytävät itä-Ranska Chateausta ensimmäisen vihjeen palasen ja Syyriasta toisen, mutta Talbot ja Marlowe saavat ne käsiinsä. Nate ja Sully lähtevät Jemeniin, jossa he tapaavat vanhan tutun, Elena Fisherin. Kolmikko matkustaa kaupungin vanhalle puolelle, josta he löytävät tien maan alle. Nate, Sully ja Elena lähtevät tutkimaan salaperäistä maanalaista huonetta, josta he löytävät lisää vihjeitä ja viestejä Francis Drakelta. Kun Nate astuu ulos salahuoneesta, he saavat Talbotin joukot peräänsä. He pakenevat maan pinnalle, mutta huumattu Nate pakenee ja menettää tajunsa. Nate virkoaa Marlowen, Talbotin ja Rameseksen seurasta. Marlowe pyytää Natelta apua löytääkseen Sullyn, jolla on Iramin eli Hiekkojen Atlantiksen koordinaatit. Keskustelu ajautuu rähinään, ja Nate lähtee jahtaamaan Talbotia, kunnes he ajautuvat käsirysyyn ja Rameses lyö Naten tajuttomaksi.
Nate palaa tajuihinsa rahtilaivalta, jossa hän kohtaa Rameseksen, joka haluaa saada Iramin koordinaatit. Nate vaikenee, ja Rameseksen poistuessa Nate taistelee tiensä vapaaksi. Nate etenee laivahautausmaan läpi Rameseksen risteilyalukselle. Aluksella syntyy kaoos, ja laiva kaatuu kyljelleen. Nate onnistuu pakenemaan laivalta ennen sen uppoamista.
Nate palaa tajuihinsa Jemenin rannikolta ja suuntaa hotelliin, jossa hän tapaa Elenan. Elena kertoo Marlowen joukkojen napanneen Sullyn, ja että nämä ovat matkalla Hiekkojen Atlantikseen. Koska he eivät ehdi saamaan Sullya kiinni autolla, Nate piiloutuu salamatkustajaksi rahtikoneeseen.
Nate ajautuu taisteluun lentokoneessa. Kone tekee pakkolaskun, mutta Nate ennättää pelastautua laskuvarjolla. Nate tajuaa olevansa Rub’ al-Khalin aavikolla. Hän jatkaa matkaansa ja löytää pitkän vaelluksen jälkeen aavekaupungin, jossa piileskeleekin Marlowen joukkoja. Naten pelastaa arabialainen Salim, joka vie hänet heimonsa leiriin. He päättävät hyökätä aamun koitteessa saattueen kimppuun. Nate pelastaa Sullyn saattueen etummaisesta kuorma-autosta. Sully kertoo Natelle, että Marlowe ja Talbot eivät etsi aarretta vaan jotain muuta.
Nate ja Sully jatkavat matkaa ja astuvat sisään Hiekkojen Atlantikseen. Nate juo lähteestä vettä. Pian Talbot ampuu Sullyn, ja Nate lähtee Talbotin perään. Myöhemmin Nate kohtaa Sullyn, joka onkin elossa. Sully kertoo lähdeveden aiheuttaneen Natelle hallusinaatioita. Nate ja Sully tajuavat, että Talbot ja Marlowe etsivät tätä saastunutta vettä. Nate sanoo, että Talbot ja Marlowe haluavat sitä, mitä on veden sisässä. Tappeluiden jälkeen he löytävät Marlowen ja Talbotin nostamasta vedestä isoa maljakkoa. Nate tuhoaa kaivausoperaation, mikä aiheuttaa kaaoksen Hiekkojen Atlantiksessa.
Kun kaikki ovat pakenemassa, Nate, Sully, Marlowe ja Talbot saapuvat huoneeseen, jonka lattia pettää. Marlowe putoaa juoksuhiekkaan ja pyytää Natea auttamaan häntä tarjoten Draken sormusta. Nate ei onnistu pelastamaan Marlowea. Nate ja Sully joutuvat käsirysyyn Talbotin kanssa, mutta pian Talbot joutuu Naten ampumaksi.
Aderbissinat
Aderbissinat on kunta (commune) Tchirozérinen departementissa Agadezin alueella Nigerissä. Kunnan keskuspaikka (chef-lieu) on samanniminen kuin kuntakin.
Uncharted 3: Drake’s Deception
Juoni
Salim tulee Natea ja Sullya vastaan, ja he pakenevat kaupungista juuri ennen sen sortumista. Lopuksi Nate, Sully ja Elena lähtevät takaisin kotiin Sullyn uudella lentokoneella, joka on samanlainen kuin Naten ja Elenan hajottama kone pelissä Uncharted: Drake’s Fortune.
Aderbissinat
Aderbissinatin pohjoinen naapurikunta on Agadez.
Aderbissinatista on löydetty keskijurakaudella eläneen Spinophorosaurus nigerensis -dinosauruksen holotyyppiluuranko.
Lähteet
thumb|left|250px|Aderbissinatista löydetty Spinophorosaurus nigerensis -dinosauruksen holotyyppiluuranko.
Edward Smith-Stanley (13. Derbyn jaarli)
thumb|Edward Smith-Stanley Edward Smith-Stanley (21. huhtikuuta 1775 – 30. kesäkuuta 1851 Knowsley Park ) oli englantilainen valtiomies, luonnontutkija, keräilijä ja lintutieteilijä.
Edward Smith-Stanley vanhemmat olivat Edward Smith-Stanley, 12. Derbyn jaarli, ja Elizabeth Hamilton. Hän avioitui serkkunsa Charlotte Margaret Hornbyn kanssa 1798.
Päätettyään opintonsa Eton Collegessa ja Cambridgen Trinity Collegessa lordi Stanley oli Preston ja Lancashiren parlamenttiedustaja 1796–1832. Vuonna 1834 hän peri isänsä tittelin Derbyn 13. jaarlina ja vetäytyi politiikasta, keskittyen elävien ja kuolleiden eläinten kokoelmiinsa Knowsley Hallissa Liverpoolin lähellä. Hänellä oli suuri kokoelma eläviä eläimiä ja hänen kuollessaan se käsitti 1 272 lintua ja 345 nisäkästä, jotka oli toimittanut Englantiin joukko tutkimusmatkailijoita, muun muassa Joseph Burke. Osa kokoelmista on sijoitettu Liverpoolin museoon.
Stanley nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa isokaijasen ja viirukalastajan (Halcyon chelicuti).
NS Mutsu
NS Mutsu oli japanilainen ydinkäyttöinen kauppalaiva. Se oli ensimmäinen ja ainoa ydinvoimalla toiminut japanilaisalus ja yksi neljästä koskaan rakennetusta ydinkäyttöisestä kauppalaivasta, mutta se ei koskaan kuljettanut kaupallista rahtia.
Ydinpropulsiotesti
Reaktori ladattiin 4. syyskuuta 1972, ja alus lähti avomerikoajolle. Jo ensimmäisellä koeajolla aluksen reaktorissa havaittiin pieni vuoto. Reaktorin valmistaja Westinghouse oli varoittanut vuodon mahdollisuudesta etukäteen, mutta reaktoriin ei tehty rakennusvaiheessa muutoksia.
Aluksen palatessa satamaan paikalliset kalastusalukset estivät sen pääsyn satamaan. Alus pääsi rantautumaan 15. lokakuuta 1972. Vuosien 1978 ja 1991 välillä alusta kunnostettiin ja se lähti koeajolle helmikuussa 1991. Aika oli kuitenkin ajanut ydinkäyttöisen kauppamerenkulun ohi ja sinällään onnistuneen 82 000 kilometrin merikoeajon (kaksi kierrosta Maan ympäri) jälkeen alus telakoitiin. Mutsun reaktori poistettiin vuonna 1995.
MS Mirai
Reaktorin poiston jälkeen alus varustettiin tavanomaisin koneistoin, ja se muunnettiin merentutkimusalukseksi, joka sai nimen MS Mirai.
Lucas Neff
Lucas Neff (s. 7. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten sarjasta Isän tyttö, jossa hän näyttelee Jimmy Changea.
Nadym (joki)
Nadym on joki Jamalin Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Nadymin pituus on 545 kilometriä, valuma-alueen laajuus 64 000 neliökilometriä ja keskivirtaama 590 kuutiometriä sekunnissa.
Lucas Neff
Yksityiselämä
Neff on syntynyt ja kasvanut Andersonvillessä Chicagossa. Hänellä on irlantilainen ja juutalainen syntyperä.
Nadym (joki)
Nadym virtaa Länsi-Siperian alangolla kohti pohjoista ja laskee Karanmeren Obinlahteen. Joki on liikennöintikelpoinen alajuoksultaan ja kalaisa. Sen alueella sijaitsee maakaasuesiintymiä. Merkittävin pääuomien varrelle osuva taajama on maakaasun tuotantokaupunki Nadym (46 550 as. vuonna 2010), joka sijaitsee joen länsirannalla 123 kilometriä laskukohdasta yläjuoksulle päin. Kaupunkia palveleva jokisatama sijaitsee Starnyi Nadymissä (vanhassa Nadymissä) joen vastarannalla.
Joki jäätyy tyypillisesti lokakuun lopussa ja sulaa jälleen toukokuussa. Nadymin alajuoksun kevättulva osui vuosien 1955-1991 Nadymin kaupungin hydrologisen mittauspisteen tilastojen mukaan keskimäärin kesäkuulle, jolloin kuukauden keskivirtaama oli 1682,46 m3/s.
Madagaskarinkaijanen
Madagaskarinkaijanen, aikaisemmalta nimeltään harmaapääpapukaija (Agapornis canus) on Madagaskarin kotoperäinen kaija. Sen holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Madagaskarilta ja Mauritiukselta 1788. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji canus elää saaren itä- ja länsiosissa ja ablectanea eteäosassa.
Ulkonäkö ja koko
Madagaskarinkaijanen kasvaa 14 senttiä pitkäksi ja painaa aikuisena noin 28 grammaa. Koiras on lähes kokonaan vihreä, mutta pää, niska ja rinta ovat vaaleanharmaat ja siiven alapinnat ovat mustat. Naaraan pää puolestaan on vaalean kellanvihreä. Nokka on harmaa tai valkoinen ja silmät ovat ruskeat. Alalaji ablectanea on tummempi.
Edmund Kean
pienoiskuva|Edmund Kean [[Venetsian kauppias|Venetsian kauppiaan Shylockina.]] Edmund Kean (1787–1833) oli brittiläinen näyttelijä, arvion mukaan merkittävin romanttisista brittinäyttelijöistä. Kean tunnetaan Shakespearen henkilöhahmojen tulkitsijana. Ensimmäisen suuren voittonsa hän sai vuonna 1814 Shylockin roolissa Lontoon suuressa teatterissa. Hän kävi kiertueilla Amerikassa ja Pariisissa ja esiintyi siellä Shakespearen luonneosissa. Kean on myös aiheena Dumas vanhemman draamassa E.K..
Michele Scarponi
Michele Scarponi (25. syyskuuta 1979 Filottrano, Anconan maakunta, Italia – 22. huhtikuuta 2017 Filottrano ) oli italialainen maantiepyöräilijä. Hän on Italian ympäriajon voittaja.
Scarponi kilpaili ammattilaisena vuodesta 2002 lähtien. Hän oli hyvä mäkiajaja, ja sijoittui useita kertoja 20 parhaan joukkoon Italian ja Espanjan ympäriajossa. Lisäksi hän sijoittui useita kertoja kymmenen parhaan joukkoon yhden päivän klassikoissa. Hän voitti vuoden 2009 Tirreno–Adriatico-ajon toiseksi viimeisen etapin oltuaan vuoristossa käydyllä osuudella paras kolmen ajajan kärkiryhmästä. Samalla hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon ja piti kärkipaikkansa maaliin saakka. Saman vuoden Italian ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin irtioton jälkeen sekä 18. etapin.
Vuoden 2010 Tirreno–Adriaticossa Scarponi sijoittui toiseksi tasa-ajalla kilpailun voittaneen Stefano Garzellin kanssa. Saman vuoden Italian ympäriajossa Scarponi voitti Apricaan päättyneen vuorietapin. Kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Italian ympäriajossa 2011 hän sijoittui alun perin toiseksi 6 minuuttia 10 sekuntia Alberto Contadorille hävinneenä. Contador oli kuitenkin antanut positiivisen dopingnäytteen edellisvuoden Ranskan ympäriajossa, ja menetti urheilun kansainvälisen vetoomustuomioistuimen, CAS:n päätöksen mukaan myös Italian ympäriajon 2011 voiton Scarponille. Hän nousi myös Katalonian ympäriajon 2011 voittajaksi.
Scarponi on yhdistetty vuodesta 2006 alkaen Operaatio Puertoon. 15. toukokuuta 2007 hän myönsi Italian pyöräilyliiton kuulusteluissa osallisuutensa, mutta kielsi suoranaisesti käyttäneensä dopingia. Italian pyöräilyliitto määräsi hänet kilpailukieltoon 15. marraskuuta 2008 saakka. CAS lyhensi kilpailukiellon kestämään 1. elokuuta 2008 saakka.
Scarponi kuoli 22. huhtikuuta 2017 jäätyään harjoituslenkillä auton alle.
Janne Hast
Janne Hast (s. 1979) on suomalainen muusikko, tuottaja ja äänisuunnittelija. Hän on soittanut kosketinsoittimia yhtyeissä Tulenkantajat, Absoluuttinen Nollapiste, Dxxxa D & Nukkehallitus ja Uoma sekä rumpuja Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeessä. Koskettimien ja rumpujen lisäksi hän soittaa toisinaan trumpettia. Lisäksi hän on tuottanut mm. Dxxxa D:n ja Hannibal & Sopan levyjä. Hast on esiintynyt taiteilijanimillä Herra Hadji, Mac Hagis ja Hzzzt. Hast valmistui maisteriksi Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun koulutusohjelmasta vuonna 2009. Hän sai vuonna 2017 Äänisade-palkinnon Svenska Teaternin äänisuunnittelusta. Muun muassa Ti-Ti Nallen kitarasäestäjänä tunnettu iskelmämuusikko Raimo Hast on Janne Hastin setä.
Philipp Etter
200px|right|thumb|Philipp Etter
Philipp Etter (21. joulukuuta 1891, Menzingen, Zug – 23. joulukuuta 1977, Bern) oli sveitsiläinen poliitikko, joka toimi maansa sisäministerinä vuosina 1934-1959. Hän oli myös liittopresidenttı neljästi: 1939, 1942, 1947 ja 1953. Etter kuului Sveitsin kristillisdemokraattiseen kansanpuolueeseen.
Konyan maakunta
Konyan maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se on pinta-alaltaan - 40 838 neliökilometriä - Turkin suurin maakunta. Konya sijaitsee Keski-Anatoliassa. Maakunnan pääkaupunki on Konya (1 174 536 as., arvio 31.12.2014).
Konyan naapurimaakunnat ovat Mersin, Karaman ja Antalyan maakunta etelässä, Isparta ja Afyonkarahisarin maakunta lännessä, Eskişehir ja Ankaran maakunta pohjoisessa, sekä Aksaray ja Niğden maakunta idässä.
Piirikunnat
thumb|330px|Konyan piirikunnat Konya on jaettu 31 piirikuntaan.
Samiopoúla
Samiopoúla on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Sámoksen eteläpuolella ja kuuluu Pohjoisen Egean saariin. Saaren pinta-ala on 1,018 km² ja asukasluku 4 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saarella on muutama talo sekä kaksi pientä kirkkoa, jotka muodostavat saaren Samiopoúlan kylän. Saaren nimi on suomeksi ”Pieni Sámos”.
pienoiskuva|vasen|Samiopoúlan Psalídan rantaa. Taustalla häämöttää Sámoksen [[Kérkis-vuori.]]
Saksa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Saksan liittotasavalta on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin mukaan lukien vuoden 1976 erillinen 50 kilometrin kävelyn MM-kilpailu sekä vuoden 1980 naisten 3 000 metrin juoksun ja 400 metrin aitajuoksun MM-tapahtuma. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 135 mitalia, joista 42 on kultaisia. Se sijoittuu MM-kilpailujen kaikkien aikojen mitalitaulukossa neljänneksi Yhdysvaltain, Kenian ja Venäjän jälkeen. Ilman kultamitalia maa on täyden ohjelman MM-kilpailuissa jäänyt vain Roomassa 1987, jolloin liittotasavaltaan myöhemmin liitetty Saksan demokraattinen tasavalta oli mitalitilaston ykkönen, sekä Pariisissa 2003. Saksa on toiminut MM-kilpailujen isäntämaana vuonna 1993, jolloin kisat pidettiin Stuttgartissa, ja vuonna 2009, jolloin kisakaupunkina oli maan pääkaupunki Berliini.
Saksan menestynein MM-kisaurheilija on kiekonheittäjä Lars Riedel, joka voitti kultaa viidesti ja saavutti kerran pronssia vuosina 1991–2001. Astrid Kumbernuss voitti kuulantyönnössä kolme kultamitalia vuosina 1995–1999, ja samaan suoritukseen yltivät kiekonheittäjät Franka Dietzsch vuosina 1999–2007 ja Robert Harting vuosina 2009–2013. Pikajuoksija Katrin Krabbe, seitsenottelija Sabine Braun, kuulantyöntäjä David Storl ja pituushyppääjä Malaika Mihambo ovat kaksinkertaisia kultamitalisteja. Heike Drechsler voitti pituushypyssä kultaa Stuttgartissa 1993 ja Saksan demokraattisen tasavallan riveissä jo kymmenen vuotta aiemmin Helsingin kisoissa. Maan ensimmäinen kultamitalisti oli Birgit Friedmann, joka voitti 3 000 metrin juoksun Sittardissa 1980.
Sambesinkaijanen
Sambesinkaijanen (Agapornis lilianae) on eteläisessa Afrikassa elävä kaija. Sen elinympäristö käsittää Sambesin laakson Sambiassa ja Zimbabwessa sekä erilliset populaatiot Etelä-Tansaniassa, Luoteis-Mosambikissa ja Malawissa. Laji on siirretty Itä-Sambiaan, jonka kannasta on karkulaisten muodostama yhteisö siirtynyt Etelä-Namibiaan. Lajin holotyypin kuvaili George Ernest Shelley Liwondesta Malawista.
Niko Kivelä
Niko Tuomas Kivelä (s. 23. heinäkuuta 1979 Seinäjoki) on suomalainen stand up -koomikko.
Vuosina 2005–2006 hän toimi juontajana Kiss FM -radiokanavalla. The Voicen juontajana hän toimi vuosina 2006–2007 sekä kanavan aamushow-tuottajana vuosina 2007–2008. Kivelä toimi myös samaisen radiokanavan aamuohjelman, Heräämön, juontajana lokakuusta 2011 lokakuuhun 2012 saakka. Hän juonsi vuoden 2014 Emma-gaalan.
Yksityiselämä
Kivelä asuu Helsingissä. Hän oli kihloissa radiojuontaja Anni Hautalan kanssa vuosina 2018–2019. Kivelällä on poika 17 vuotta kestäneestä suhteestaan, joka päättyi avioeroon keväällä 2014.
Oslon pörssi
Oslon pörssi on Oslossa sijaitseva pörssi, joka tarjoaa Norjan tärkeimpänä kauppapaikkana norjalaisten yritysten osakkeita.
Helmikuussa 2019 Nasdaq ja Euronext tekivät ostotarjouksen Oslon pörssistä. Saman vuoden kesäkuussa Euronext osti Oslon pörssin.
Historia
thumb|270px|[[Oslon pörssitalo vuonna 2011.]] Oslon pörssi aloitti vuonna 1819 nimellä Christianian pörssi. Alkuun pörssissä ei ollut organisoitua listausta tai osakevaihtoa. Pörssi tarjosi tapaamispaikan investoijille, jossa huutokaupata laivoja, osuuksia laivoista, raaka-aineita sekä ulkomaanvaluuttaa. Uusi pörssitalo valmistui vuonna 1829. Rakennus toimi myös Christianian kaupunginvaltuuston kokoontumispaikkana vuoteen 1880 saakka. Kaupankäynti osakkeilla ja joukkovelkakirjoja alkoi 1. maaliskuuta 1881. Pörssirakennusta laajennettiin vuosina 1901–1911. Rakennuksen merkitys kansallisena monumenttina tunnustettiin ja se tuli suojelun piiriin 1927.
Sähköistys
Vuonna 1988 pörssi esitteli sähköisen kaupankäynnin tukisysteemin ja korvasi vanhan huutokauppamallin koko päivän kestävällä jatkuvalla listattujen osuuksien kaupankäynnillä. Kaupankäynti tuli täysin sähköiseksi vuonna 1999.
Myynti
Pörssi myytiin vuonna 2001 Oslo Børs VPS Holding ASA:lle.
Oslon pörssin OSEBX- ja OBX-osakeindeksit
Oslon pörssin osakkeiden kehitystä kuvaava pääindeksi on noin 50–60 keskeisen osakkeen yhdessä muodostama OSEBX (Oslo Børs Benchmark Index; Oslo Børs Hovedindeks). Indeksi esiteltiin vuonna 2001. Indeksissä mukana olevien yhtiöiden lista päivitetään vuosittain kahdesti, toukokuussa ja marraskuussa.
Toinen keskeisistä Oslon pörssin indekseistä on vuonna 1986 käyttöön otettu OBX-indeksi. Tämä käsittää 25 Oslo Børsin eniten vaihdettua osaketta. Indeksiin kuuluvat osakkeet määritetään kahdesti vuodessa edeltävän kuuden kuukauden kaupankäynnin pohjalta. Enimmäisosuutta rajoitetaan kuitenkin UCITS III -säädösten mukaisesti ja ETA-alueen ulkopuolisten yritysten osakkeiden osuus voi OBX-indeksissä olla enintään 10 prosenttia. Muutokset astuvat voimaan kesäkuussa ja joulukuussa.
Kyborgi
200px|pienoiskuva|[[Robottijalka, jossa on paineilmalla toimivat lihakset.]] Kyborgi tarkoittaa biologista eliötä, johon on yhdistetty tekniikkaa. Sana on yhdistelmä kyberneettisestä ja organismista tarkoittaen siis kyberneettistä eliötä. Määritelmällä tarkoitetaan yleensä tieteiskirjallisuudessa esiintyneitä, osittain robottien näköisiä ihmishahmoja, mutta vaatimusta jonkinlaisen robotiikan näkyvyydelle ei ole; kyborgi voi olla täysin samannäköinen kuin normaali ihminen. Periaatteessa kyborgin määritelmä kattaa nykyään esimerkiksi sydämentahdistinta käyttävän ihmisen. Manfred Clynesiä (1960) pidetään kyborgi-sanan keksijänä. Hän käytti sitä artikkelissaan ulkoavaruudesta. D. S. Halacy käytti sanaa "ei ainoastaan avaruudesta, vaan yhteydestä sisäisen ja ulkoisen tilan välillä - cyborg on silta mielen ja aineen välillä."
Kuvitteelliset kyborgit
Kuvitteelliset kyborgit ovat usein ihmisiä yhdistettyinä teknologiaan, joka useimmiten on välttämätön olennon elossa pysymiseen. Teknologia kyborgissa ei pysty pitämään olentoa yksin elossa, vaan myös alkuperäisen ihmisen jäljellä olevia elimiä tarvitaan, minkä takia kyborgi voi kuolla, jos hänen elimensä ovat vaurioituneet pahasti. Monissa tarinoissa teknologia hallitsee ihmistä tai ihminen on menettänyt muistinsa muututtuaan kyborgiksi, ja tätä kautta joku paha hallitsee ihmistä, joka ei välttämättä haluaisi olla hänen puolellaan. Kuitenkin ihmisen aivojen osat voivat tuoda muistoja ajalta, jolloin kyborgi oli vielä täysi ihminen. Tämä saa joskus kyborgin haluamaan tulla täysin ihmiseksi uudelleen.
Dikaios
Dikaios voi viitata seuraaviin:
Pyramidihuijaus
Pyramidihuijaus on laitonta rahankeräystä, joka toteutetaan ketjukirjeeseen tai verkostomarkkinointiin verrattavalla tavalla. Kolmas nimitys tai muoto pyramidihuijauksesta ovat Ponzi-huijaukset eli Ponzi-järjestelmät. Suomen rahankeräyslaissa mainitaan pyramidipeli, joka tarkoittaa samaa asiaa.
Pyramidihuijauksen tarkoitus on kerätä rahaa myöhemmin verkostoon liittyviltä keräyksen alkuunpanijoille ja aiemmin verkostoon liittyneille. Huijattavaksi joutunut luulee kuitenkin rahan olevan täysin laillisesti hankittua, esimerkiksi valuuttakaupalla hankittua rahaa.
Tämä on mahdollista harhaanjohtavan markkinoinnin ja henkilökohtaisen luottamuksen kautta, jota osallistuja tuntee idean hänelle esittänyttä henkilöä kohtaan. Pyramidihuijaukset leviävät yleensä tuttavien välityksellä, kun joku kaveripiirissä tai suvussa on lähtenyt mukaan toimintaan. Tämän vuoksi pyramidipelin seuraukset voivat olla vahingolliset ihmissuhteille, jos peliin osallistuneet jäävät pelissä häviölle.
Pyramidipelit leviävät nykyisin nopeasti internetin ja sähköpostin välityksellä. Silloin uhrin värvännyt ei välttämättä tunne uhriaan hyvin eivätkä ihmissuhteet ole yhtä suuressa vaarassa.
Ponzi-huijaukset
Ponzi-huijaus on pyramidipelin muoto, jossa joku keksii kuvitellun tai olemassa olevan sijoituskohteen, johon hän kerää rahaa markkinoimalla uskottavasti ideaa muille. Sijoituskohde voi olla mitä tahansa: kaivos, öljyesiintymä, kaukainen lomakohde, arvopapereita pörssissä, kultavaranto jne. Kohteen tärkein ominaisuus on se, ettei sen todellista arvoa tai olemassaoloa voida varmentaa. Kohteen todellinen arvo on vain murto-osa väitetystä tai sitten kohde on keksitty eikä sitä ole edes olemassa.
”8-pallo”-malli
Monet pyramidipelit ovat hienostuneempia kuin tämä yksinkertainen malli. Niissä tiedetään, että suuren osallistujamäärän värvääminen on vaikeaa, joten yksinkertaisempaa mallia käytetään osallistujien hämäämiseksi. Tässä mallissa jokaisen henkilön täytyy värvätä kaksi muuta, mutta siinä onnistuminen on mahdotonta jokaista pelaajaa ajatellen, koska pyramidin tulisi kasvaa syvyyttä ja leveyttä loputtomiin: osallistujamäärän tulisi kasvaa eksponentiaalisesti, jotta kaikki saisivat kerättyä voitot pois. Todellisuudessa pyramidiverkosto kasvaa syvyyttä ”yksijalkaisia” linjoja pitkin, sillä on mahdotonta, että verkoston jokaiselle tasolle saataisiin enemmän kuin yksi osallistuja.
thumb|8-pallo-mallissa on 15 jäsentä
Alimmilla tasoilla olevia pelaajia ei auta vaikka kaikki maailman ihmiset liittyisivät mukaan järjestelmään. Pyramidin pohjalla on aina valtaosa pelaajista riippumatta siitä, kuinka monta ihmistä pyramidissa on. Tästä syystä valtaosa pelaajista häviää rahansa järjestelmään. Kuvan 8-pallo-malli sisältää 15 osallistujaa.
Aiempi nimitys tälle pelille ovat olleet ”lentokonepeli” ja neljää tasoa on sanottu nimillä ”kapteeni, lentoperämies, miehistö ja matkustajat”. Nämä nimet kuvaavat pelaajan saavuttamaa hierarkkista tasoa pelissä. Toinen varhaisempi nimitys pelille oli ”päivälliskutsut”, missä kutsuttiin tasoja nimillä ”jälkiruoka, pääateria, lisukesalaatti ja alkupalat”. Jälkiruokaa nauttiva henkilö on ”puun latvassa”. Kolmas vaihtoehtoinen nimitys pelille oli ennen ”aarteenmetsästäjät”, missä käytettiin jalokivien luokittelun mukaisesti eri tasoilta sellaisia nimityksiä kuin ”rubiinit, safiirit, smaragdit, timantit” jne. Samoja nimityksiä on edelleen käytössä joissakin verkostomarkkinointipyramideissa.
Tällaisissa järjestelmissä koetetaan hämärtää systeemin petollista luontoa kuvaamalla niitä ”lahjoitusketjuiksi”, missä rahaa ”annetaan lahjaksi”. Suositut huijaukset toimivat juuri näin, mistä on esimerkkinä the ”Women Empowering Women” Amerikassa. Osallistujille saatetaan sanoa jopa sellaista, että ”lahjoitukset” ovat tapa kiertää verolakeja.
Riippumatta siitä, mitä nimeä pelistä käytetään, niin järjestelmässä on 15 pelaajaa neljällä tasolla (1+2+4+8=15). Pyramidin huipulla oleva henkilö on ”kapteeni”, kaksi hänen allaan ”lentoperämiehiä”, neljä heidän alapuolellaan ”miehistö” ja pohjan kahdeksan osallistujaa ovat ”matkustajia”.
Jokaisen pohjalla olevan täytyy maksaa (tai ”lahjoittaa”) esimerkiksi 1 000 euroa liittyäkseen mukaan järjestelmään. Tämä 1 000 euroa menee kapteenille, joka lähtee pois järjestelmästä 8 000 euroa rikkaampana, jolloin jäljelle jäävät nousevat kukin yhden tason ylöspäin. Näin saadaan kaksi uutta kapteenia eli ryhmä jakaantuu kahtia, joista kumpikin ryhmä tarvitsee kahdeksan uutta matkustajaa. Pelaaja, joka liittyy järjestelmään matkustajana, ei saa palautusta rahoilleen ennen kuin nousee kapteeniksi ja eroaa järjestelmästä sen jälkeen. Tämä edellyttää sitä, että jokaista kapteenia kohti täytyy olla 14 muuta osallistujaa värvätty järjestelmään.
Riippumatta siitä, miten suureksi kaavio tulee ennen romahtamista, noin 88 % kaikista osallistujista häviää rahaa.
Jos järjestelmä romahtaa tässä vaiheessa, niin vain ne saavat järjestelmästä ulos rahaa, jotka ovat ylimmillä neljällä tasolla (1+2+4+8=15). Loput kolme tasoa eli 112 henkilöä 127:stä häviävät kaiken (16+32+64=112). Se tekee noin 88 %. (112/127×100 % = 88,18 %) Verkostomarkkinoinnissa ja ponzihuijauksissa häviäjien osuus on tästä yksinkertaisesta mallista poiketen tyypillisesti yli 99 %.
Pyramiditoiminnan aallonhuipun aikana osallistujien määrä kasvaa nopeasti niin kauan kuin merkittävä osa henkilöistä tuntee jonkun, joka on lähtenyt systeemistä ulos kahdeksan kertaa sijoitetun rahan takaisin saaneena. Tämä yllyttää muita osallistumaan peliin helppojen voittojen toivossa.
Tämä malli kertoo yksinkertaistetussa muodossa sen, miten raha tulee järjestelmään uusilta sijoittajilta ja siirtyy pyramidikaaviossa ylöspäin, missä voittajat majailevat. Tässä perusmallissa 11,8 % pelaajista voittaa, mutta oikea pyramidi ei täyty koskaan optimaalisella tavalla esitetyn kaavion mukaan. Pyramidit kasvavat todellisuudessa ”yksijalkaisia” linjoja pitkin kohti syvyyttä.
Kuvio sisältää myös sen tosiasian, että luottamuksen varastajat saavat leijonan osan rahoista. He tekevät sen siten, että yksi henkilö täyttää ensimmäiset kolme tasoa käyttämällä tekaistuja nimiä kuvitelluista henkilöistä. Yksi henkilö vastaa silloin pyramidin huipulla olevaa seitsemää henkilöä (1+2+4=7) ja voi alalinjan kasvaessa kuitata kahdeksan sijoittajan rahat seitsemän kertaa (7×8=56). Sillä tavalla hän varmistaa sen, että saa 56 000 euroa seuraaville tasoille (tasot 4, 5 ja 6) liittyviltä sijoittamatta itse senttiäkään järjestelmään. (8+16+32=56 henkilöä) Tämän jälkeen hän aloittaa uuden samanlaisen pyramidin.