cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arvi Hällfors
Turun alueen sairaalakysymys
thumb|250px|Vuonna 1938 Hällfors vihki käyttöön 350-paikkaisen Turun uuden Lääninsairaalan eli nykyisen TYKS:n A-sairaalan. Hällforsin virkakauteen kuului Turussa myös valtion ja Turun sairaanhoitopiirin yhteisen sairaalaan rakentaminen. Turussa toimi jo valmiiksi lääninsairaala, mutta sen hoitopaikat olivat useimmiten täynnä. Turun kaupungilla oli ennestään myös oma sisätautien osasto, mutta sen tilat olivat vaatimattomat eivätkä ne tarjonneet mahdollisuuksia kirurgisiin toimenpiteisiin. Turkuun Noormarkusta tullut lääninsairaalan uusi ylilääkäri Aleksis Tähkä teki aloitteen, että kaupunki ja ympäristölautakunnat varaisivat sairaansijoja valtion omistamasta uudesta lääninsairaalasta ja sitoutuisivat maksamaan osuutensa sekä perustamis- että ylläpitokustannuksista, valtion huolehtiessa omista sairaansijoistaan. Tällä ratkaisulla luotiin myöhemmin pohja Suomen keskussairaalaverkostolle.
Aleksis Tähkä totesi myöhemmin muistelmissaan, että "Turun kaupungilla oli erinomainen onni, että sillä oli tähän aikaan sellainen tarmonpesä, viisas ja käytännön elämää ymmärtävä kaupunginjohtaja. Hän oli jo saanut aikaan kaupungissa varsin kauaskantoisia uudistuksia, jotka vaikuttivat käänteentekevästi kaupungin talouselämään. Vanhat turkulaiset, jotka olivat tottuneet kitsaaseen kunnallispolitiikkaan ja pitivät tärkeänä vain verojen halpuutta, siunailivat kovasti hänen riehuntaansa peläten taloudellista perikatoa. Hällfors piti hyvin tärkeänä yhteistyötä naapurikuntien kanssa: 'Kaupunki ei koskaan tee turhaa työtä edistäessään ympäristökuntien pyrkimyksiä, se maksaa itsensä takaisin', hän lausui".
Sairaalakysymys eteni Hällforsin johdolla hyvin aina viimeiseen valtioneuvoston kanssa käytyyn neuvotteluun asti. Siinä lääkintöhallituksen puheenjohtaja Hannes Ryömä kuitenkin totesi, ettei hän usko köyhien Maarian ja Kaarinan kuntien kantokykyyn. Hällfors totesi Ryömälle, että Turku ottaa vastuun myös näistä kunnista ja lopulta asia sai uuden lääninsairaalan osalta myönteisen lopputuloksen. Uuden sairaalan vihkiäisiä vietettiin 10. syyskuuta 1938. Asian merkityksestä kertoo myös se, että uuden sairaalan vihkiäisissä oli läsnä muun muassa presidentti Kyösti Kallio, pääministeri A. K. Cajander, valtiovarainministeri Väinö Tanner, sisäministeri Urho Kekkonen ja arkkipiispa Erkki Kaila.
Kuolema
Arvi Hällfors kuoli virassaan kaupunginjohtajana Turussa 17. maaliskuuta 1942. Aikalaisten muistokirjoituksissa Hällforsia kiitettiin erityisesti hänen tunnollisuudestaan ja avarakatseisuudesta. Hällforsin siunaustilaisuuden päivänä maanantaina 30. maaliskuuta Turun kaupungin henkilöstöllä oli työstä iltapäivä vapaana ja kaupungin virastot pidettiin suljettuina hänen muistokseen.
Luettelo Ainin kunnista
pienoiskuva|200px|Ainin sijainti. Tämä on luettelo Ainin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 419 kuntaa.
(CUB) Bourg-en-Bressen agglomeraatio, luotu vuonna 2001.
Rantsilan kirkko
Rantsilan kirkko on Rantsilan evankelisluterilaisen seurakunnan toinen kirkko. Se on valmistunut jo aikana, jolloin Rantsila kuului Siikajoen seurakuntaan. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1873. Nykyisin kirkko kuuluu Siikalatvan seurakuntaan. Rantsilan puinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1785, ja sen on suunnitellut kirkonrakentaja Simon Silvén-Jylkkä. Rantsilan edellinen kirkko oli rakennettu vuonna 1671. Perinteinen kolminivelinen kellotapuli on kirkkoa vanhempi ja on siirretty nykyiselle paikalleen vanhan kirkon luota vuonna 1785 ja ullakko eli asehuone vuonna 1788. Ullakkoa on käytetty ja käytetään edelleen ruumishuoneena. Kirkkotarhaan kulku tapahtui vielä vuosisadan alussa vain tapulin ja asehuoneen kautta.
Kirkko on sisältä koristeltu Mikael Toppeliuksen maalauksin. Alttaritauluna on Toppeliuksen maalaama triptyykki, jossa keskimmäisenä on kuvattuna Jeesus ristillä, vasemmanpuoleisen maalaukseen aiheena on Getsemane, ja oikeanpuoleisessa Jeesus nousee haudastaan. Saarnastuolin on veistellyt puuseppä Johan Amström vuonna 1794, ja sen on koristellut Toppelius. Saarnastuoliin on maalattu Kristuksen, Neitsyt Marian ja evankelistojen kuvat symboleineen. Porraskaiteen seinämään maalarimestari sijoitti Aatamin, Eevan, Aaronin ja Mooseksen kuvat. Kirkossa on urkuparvelle sijoitetut 15-äänikertaiset urut, jotka on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1966.
Kirkon 198 senttimetriä pitkä vaivaisukko on yksi Suomen suurimmista. Sen veisti vuonna 1860 puuseppä Juho Jääskelä. Rantsilan vaivaisukko on nykyään sijoitettuna Pohjois-Pohjanmaan museoon Ouluun, jossa sitä on entisöity museokäyttöön. Rantsilan kotiseutuväki on sittemmin hankkinut museoon sijoitetun ukon tilalle täysin uuden vaivaisukon. Rantsilan kirkon uuden, yli kaksimetrisen vaivaisukon on veistänyt liminkalainen kuvanveistäjä Toni Iskulehto. Rantsilan kirkkotapulin viereen tullut uusi vaivaisukko siunattiin käyttöön 15. heinäkuuta 2012.
Tears On My Pillow (albumi)
Tears On My Pillow on laulaja Johnny Nashin studioalbumi vuodelta 1976. Levy-yhtiö on CBS Records ja tuottajina ovat toimineet Nash (A2, A4, B1-4), Nash ja Bunny Sigler (A1, A3, B5) sekä Nash ja Ken Khouri (A5). Tuotantoyhtiö on Namjac. Musiikkikasettia on valmistettu Hollannissa.
Kappaleet
Sivu 1
1. Why Did You Do It - 6:15 2. Rock It Baby (Baby We've Got a Date) - 3:11 3. I'm Comin' Home in the Morning - 3:19 4. Let's Be Friends - 2:55 5. Tears on My Pillow (I Can't Take It)
Päätöskappaleen kesto on jäänyt merkitsemättä albumin tietoihin.
Sivu 2
1. Reggae's on Broadway - 3:58 2. Mellow Mood - 3:22 3. The Edge of Love - 3:28 4. Cream Puff - 2:08 5. Say It Ain't True - 5:52
Lähteet
Johnny Nash MC Tears On My Pillow (CBS Records 40-69148, 1976)
Risto Hietanen
Risto Hietanen (s. 25. maaliskuuta 1954 Kuopio) toimi usean suomalaisen pääkaupunkiseudulla ilmestyvän ilmaisjakelulehden päätoimittaja.
Vuonna 2010 Helsingin hovioikeus tuomitsi Hietasen Helsingin Uutisten päätoimittajana 40 päiväsakkoon törkeästä kunnianloukkauksesta. Lehdessä oli julkaistu kesällä 2007 sosiaaliasiamiehestä valheellisia väitteitä sisältänyt mielipidekirjoitus ja hovioikeus piti Hietasta vastuullisena tekstin julkaisemisesta.
Bysanttilainen ajanlasku
Bysanttilainen ajanlasku oli kalenterijärjestelmä, joka oli käytössä Bysantin valtakunnassa. Basileios II otti sen käyttöön vuonna 988. Bysanttilainen ajanlasku päättyi vuonna 1453, kun Bysantti valloitettiin, mutta kalenteria käytettiin myös Kiovan Venäjällä vuodesta 988 alkaen ja sittemmin Venäjällä aina Pietari I:n uudistuksiin vuoteen 1700. Bysanttilainen ajanlasku oli yhtenevä juliaanisen ajanlaskun kanssa, mutta kuukausien nimet oli käännetty latinasta kreikaksi. Vuoden ensimmäinen päivä on 1. syyskuuta. Vuosia ei laskettu Kristuksen syntymästä vaan maailman luomisesta. Bysanttilaisen kalenterin ensimmäinen vuosi alkoi siis 1.9.5509 eaa.
Panorama
Panorama tarkoittaa seuraavia:
Blondel de Nesle
pienoiskuva|Blondelin patsas Dürnsteinin kylässä [[Wachau|Wachaussa.]] Blondel de Nesle (vaikutti vuosina 1150–1200) on yksi tunnetuimmista keskiajan truveereista. Hän oli alemman aateliston edustaja ja kotoisin Picardiesta, Neslen kaupungista. Useita hänen nimissään julkaistuja teoksia on säilynyt ja monet teoksista ovat truveerikirjallisuuden levinneimpiä teoksia.
Legendan mukaan Blondel de Nesle auttoi vuonna 1192 Rikhard I Leijonamielen ulos vankeudesta.
Ares (DC Comics)
Ares on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo ja Ihmenaisen vihollinen, jonka loi Charles Moulton. Hahmo teki ensiesiintymisensä Wonder Woman -sarjakuvan ensimmäisessä numerossa, vuonna 1942.
Hahmo perustuu samannimiseen kreikan mytologiassa esiintyvään hahmoon. Ares on sodan jumala ja Ihmenaisen yksi päävastuksista. Hahmo esiintyi ensimmäisessä numerossa nimellä Ares, mutta seuraavassa numerossa käytettiin nimeä Mars Hahmo esiintyi nimellä Mars aina vuoden 1987 alkuun asti, jolloin helmikuussa 1987 nimi muutettiin takaisin Arekseksi George Pérezin päätöksellä, joka palautti hahmon kreikkalaisnimen luodessaan Ihmenaisen sarjakuvakonseptin uusiksi. Sitä ennen hahmon luonne ja fyysinen olemus muuttuivat eri käsikirjoittajien ja kuvittajien käsittelyssä. Areksella on ollut historiansa aikana kahdenlainen ulkomuoto, joista yksi on lihaksikas vaaleahiuksinen mies 2000-luvun vaatetuksella, punaisineen silmineen ja arpeutuneella ylävartalolla. Toinen versio on ollut demoninen kreikkalaissotilas yllään sinimusta taisteluhaarniska. Lisäksi Areksen kasvot olivat usein piilossa kypärän alla.
Dark Nights: Metal sarjakuvassa paljastuu, että yksi seitsemästä Dark Knightsista, The Merciless oli omassa maailmassaan taistellut Aresia vastaan ja oli kukistanut Aresin tämän kypärän avulla, mutta kypärä oli korruptoinut hänet ja muuttanut hänet pahaksi.
Tärkein vähemmistö
Tärkein vähemmistö on suomalaisen groove metal -yhtye Kameleontin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Rosteri Records.
Matti Klinga
Matti Klinga (s. 10. joulukuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Klinga on Lahden Reippaan kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös HIFK:ssa ja PK-35:ssä. Jälkimmäisessä hänen joukkuetovereihinsa kuuluivat Joel Pohjanpalo ja Youness Rahimi. Klinga teki debyyttinsä miesten tasolla Ykkösen ottelussa FC PoPaa vastaan 30. toukokuuta 2011. Klinga pelasi FC Lahden paidassa kolme kautta, jonka jälkeen hän siirtyi HJK:n riveihin kaudella 2015. Maaliskuussa 2016 Klinga solmi vuoden sopimuksen SJK:n kanssa.
Klinga on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita.
Dionysus (yhtye)
Historia
Dionysus on tehnyt tiivistä yhteistyötä HammerFallin laulajan, Joacim Cansin, kanssa. Ronny Milianowicz lauloi taustalauluja HammerFallin Legacy of Kings -albumilla. Joacim Cans on kirjoittanut sanoituksia muutamiin Dionysuksen kappaleisiin.
Tammikuussa 2007 rumpali Ronny Milianowicz ilmoitti lähtevänsä yhtyeestä. Helmikuussa 2007 myös kosketinsoittaja Kaspar Dahlqvist ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Heidän tilalleen valittiin rumpali Johannes Berg ja kosketinsoittaja Joakim Floke. Molemmat osallistuivat yhtyeen vuoden 2007 Euroopan kiertueelle Jon Oliva's Painin lämmittelijänä.
Maria Kliegel
Maria Kliegel (s. 14. marraskuuta 1952 Dillenburg) on saksalainen sellisti.
Varhainen elämä
Hän syntyi puolalaiseen ammattimuusikkojen perheeseen ja sai kymmenen vuoden iässä sellon, kun hänen isänsä aikoi perustaa perheen sisällä jousikvartetin. Voitettuaan kahdesti ensimmäisen palkinnon saksalaisessa nuorten muusikkojen kilpailussa Kliegel lähti Frankfurtin konservatorioon ja sitten Kanadaan osallistuakseen János Starkerin pitämille mestarikursseille. Starker otti hänet oppilaakseen Bloomingtonissa. Hän sai opetusta myös Mstislav Rostropovichilta Baselissa ja menestyi Rostropovich-kilpailussa Pariisissa, mikä loi hänelle kansainvälisen profiilin.
Ura
Kliegelin huomattaviin levytyksiin kuuluvat Dvořákin ja Elgarin konserttojen sekä Schnittken ensimmäisen konserton tulkinnat. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hänen ohjelmistoonsa on kuulunut, ovat olleet Bach, Haydn, Beethoven, Brahms ja Šostakovitš. Pedagogin uransa aikana Kliegel on muun muassa toiminut professorina Kölnin Musikhochschulessa.
Jalavakeltayökkönen
Jalavakeltayökkönen (Xanthia gilvago) on Suomessa aivan eteläinen ja harvinainen syksyn yöperhoslaji.
La finta giardiniera
La finta giardiniera, KV 196 on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kolminäytöksinen ooppera.
Jalavakeltayökkönen
Koko ja ulkonäkö
Keskikoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Kuviointi on harmaanruskeaa ja erottuu hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä on siiven pohjavärin mukainen, samoin munuaistäplä, jonka sisänurkka on kuitenkin aina voimakkaasti tummentunut. Siiven keskiosa munuaistäplän ympärillä on vaihtelevissa määrin muuta siipeä tummempi ja usein voimakkaasti harmaanruskealla varjostunut. Siiven kärkiosassa, aaltoviirun kohdalla on tummine pisteiden rivi. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Siipiväli 30–42 mm.
La finta giardiniera
Oopperan synty
Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III tilasi La finta giardinieran Münchenin karnevaaleihin 1775. Mozart aloitti sävellystyön syyskuussa 1774, ja joulukuun alussa hän matkusti isänsä kanssa Müncheniin viimeistelemään oopperan. Oopperan kantaesitys oli valtava menestys. Mozart kirjoitti äidilleen Salzburgiin: "Jumalan kiitos! Oopperani esitettiin eilen 13. päivänä, ja se oli sellainen menestys että minun on mahdotonta kuvailla suosionosoituksia Mamalle. Ensinnäkin koko teatteri oli niin täynnä että monia ihmisiä jouduttiin käännyttämään pois. Lisäksi joka aarian jälkeen oli valtava meteli, kättentaputuksia ja Viva Maestro! -huutoja."
Serpettan esittäjän sairastuttua oopperan toinen esitys jouduttiin keskeyttämään, ja kolmannen esityksen jälkeen Giardiniera jäi kokonaan pois Münchenin oopperan ohjelmistosta.
Jalavakeltayökkönen
Elinympäristö ja elintavat
Hyvin paikoittainen laji, joka on viime vuosikymmeninä voimakkaasti taantunut koko Euroopassa. Se elää jalavaa kasvavissa lehtimetsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät öisin, käyvät kukilla ja imemässä marjojen nesteitä. Ne tulevat myös sekä syötille että valolle. Toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.
Ruotsissa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ja Norjassa vaarantuneeksi.
Ravintokasvi
Toukka elää vuorijalavalla (Ulmus glabra) sekä muilla jalavilla (Ulmus). Vanhempia toukkia on tavattu muillakin puilla ja ruohovartisilla kasveilla.
Carmen Serano
Carmen Maria Robles (s. 18. elokuuta 1973 Chula Vista, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Urban Justice, Deadly Impact ja The Reunion. Hän on esiintynyt myös apulaisrehtorin roolissa televisiosarjassa Breaking Bad.
Jacob Fredrik Heickell
Jakob Fredrik Heickell (15. elokuuta 1808 Kemin pitäjä – 20. helmikuuta 1847 Kemin pitäjä) oli suomalainen käräjäkirjuri ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Heickellin vanhemmat olivat Tornion kruununvouti Jakob (Jaakko) Heickell ja Eva Gustava Planman. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1824. Heickell opiskeli Turun akatemiassa ja vuodesta 1829 Uppsalan yliopistossa. Hän palasi Suomeen 1834 ja toimi sitten käräjäkirjurina ja asiamiehenä Pohjanmaalla.
Heickellin isän kirjoittamia suomenkielisiä runoja julkaistiin Oulun Wiikko-Sanomissa ja hänen sisarensa Eva Charlotta (1820–1896) kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.
Sairilan linnavuori
Sairilan linnavuori on Etelä-Savossa Mikkelin Sairilan länsipuolella sijaitseva linnavuori.
Linnavuori
Linnavuori sijaitsee Mikkelin asemalta 4,3 kilometriä itään ja Saimaan Mustaselän itäpuolella lähellä Sairilan koulukotia. Kalliohuippuinen mäki kohoaa 40 metriä Mustaselän yläpuolelle. Sen rinteet ovat jyrkät lukuun ottamatta eteläisessä ja itäisessä suunnassa. Länsirinteessä on erittäin jyrkkä kallioseinämä. Etelärinteessä sijaitsee matala ja usean metrin levyinen maavalli, jonka katkoksessa arvellaan olleen parimetrinen kivillä vahvistettu kulkuaukko. Maavallin vieressä on myös vallihaudaksi tulkittu rakenne. Mäen laelle johtaa kaksi käytävältä vaikuttavaa painannetta, joiden tukkimiseen tarkoitettuja kiviröykkiöitä löytyy maastosta edelleen. Maavalli on voinut tukea paaluvarustusta, mutta sen jäänteitä ei ole enää jäljellä.
Tutkimuksia
Sairilan linnavuorta on tutkittu arkeologisilla kaivauksilla vuonna 1888 (Hjalmar Appelgren). Vuonna 1972 (Matti Huurre) suoritettiin vain pintapuolinen tutkimus.
Linnavuori saattaa olla keskiaikainen, sillä myös Sairilassa sekä Visulahden ja Norolan alueilla on ollut muinaislöytöjä. Linnavuoren toteutustapa – sijainnista puhumattakaan – viittaa vahvasti karjalaiseen taustaan. Yleisen käsitykseen mukaan linnavuori olisi varustettu 1100- ja 1200-lukujen aikana.
Hoitaminen
Vuonna 1991 (Hannu Poutiainen) suoritettiin linnavuorella kasvuston perusraivaus, jossa linnan alueilta poistettiin vesakkoa ja katajikkoa. Maavallien päällä kasvaneet tukkipuut poistettiin.
Promoottori
Promoottorit ovat geenin läheisyydessä olevia DNA-alueita, joiden ansiosta RNA-polymeraasi kiinnittyy DNA:han ja voi aloittaa transkription eli RNA:n kopioimisen DNA:sta. Promoottorien teho perustuu tiettyihin DNA-jaksoihin kiinnittyviin faktori-proteiineihin, jotka ohjaavat RNA-polymeraasin kiinnittymistä transkription aloituskohtaan. Jokaiselle erilaiselle RNA-polymeraasille on omat promoottorinsa.
Bakteerit
Bakteerien promoottoreilla on neljä konservoitunutta ominaisuutta, jotka ovat yhteisiä lähes kaikille lajeille.
RNA-polymeraasi II
RNA-polymeraasi II on eukaryoottien RNA-polymeraaseista yleisin. Sen promoottoreissa on tiettyjä lyhyitä DNA-sekvenssejä.
RNA-polymeraasi I
RNA-polymeraasi I:n pääpromoottori on GC-rikas alue kohdassa -45–+20. Sen toimintaa vahvistaa 85-prosenttisesti identtinen tehostajajakso UCE (upstream control element), joka sijaitsee kohdassa -180 – -107.
RNA-polymeraasi III
RNA-polymeraasi III:n ylävirtaan olevat promoottorit toimivat samalla periaatteella kuin RNA-polymeraasi II:n promoottorit. Ribosomin 5S-RNA:ta ja tRNA:ta koodaavien geenien promoottorit ovat kuitenkin transkription aloituskohdasta alavirtaan päin, eli geenin sisällä. Näihin promoottoreihin kiinnittyvät TFIIIA- ja TFIIIC-faktorit ohjaat TFIIIB-faktorin kiinnittymistä, jonka RNA-polymeraasi tunnistaa.
Kirkonrakentaja
thumb|[[Erik Cainbergin tekemä kirkonrakentaja Jacob Rijfin muotokuva.]] Kirkonrakentajilla tarkoitetaan sanan yleisen merkityksen lisäksi 1600–1800-lukujen Suomen hirsirakenteisten puukirkkojen rakennusmestareita. Suomalainen kirkonrakentaja saattoi myös suunnitella kirkkorakennuksia, mutta vähitellen suunnitteleminen siirtyi arkkitehdeille.
Keitä kirkonrakentajat olivat?
Kirkonrakentajat pätevöityivät alalle työkokemuksen kautta. He liikkuivat laajalla alueella maassa, sen mukaan missä työtä oli tarjolla. Heillä ei ollut asiaa kaupunkien rakennustöihin, koska he eivät kuuluneet porvarien ammattikuntiin. He olivat yleensä lähtöisin talonpoikaisluokasta, mutta toimivat yrittäjien ja urakoitsijoiden tapaan. Rakennuksen rahoitti ja tilasi paikallinen seurakunta. Kun se oli päättänyt rakentaa kirkon, se teetti kustannusarvion ja piirustukset paikallisella rakennusmestarilla. Itse rakentaminen tehtiin kuitenkin kirkonrakentajan johtamana.
Kirkonrakentajien tekemät rakennustekniset ja taiteelliset ratkaisut antavat nykytutkijalle mahdollisuuden seurata, miten uudet opit ovat levinneet rakentajien keskuuteen. Esimerkiksi ristikirkko nousi 1600-luvulla suosituimmaksi pohjaratkaisuksi pitkäkirkon tilalle. Monien taiteellisten ratkaisujen esikuva on suomalaisille rakentajille ollut Ruotsissa.
Puukirkkojen rakentaminen oli vilkkaimmillaan 1700-luvun jälkipuolella, samaan aikaan kuin Suomen väkiluku kasvoi ja talonpojat vaurastuivat. Vuosina 1760–1809 rakennettiin Suomeen 120 kirkkoa. Kirkonrakentajilla teetettiin lisäksi kirkkojen korjauksia ja uudistuksia.
Arkkitehtien osuus lisääntyy
1700-luvun jälkipuolelta alkaen piti kaikkien julkisten rakennusten piirustukset hyväksyttää Tukholmassa Kuninkaallisessa intendentinkonttorissa. Asia oli säädetty vuoden 1776 rakennusasetuksessa, jossa edellytettiin myös, että julkisten rakennusten piti olla kivitaloja. Puurakennuksen sai tehdä poikkeusluvalla, mutta Suomen puolella puukirkko oli ylivoimaisesti yleisempi kuin kivinen. Intendentinkonttori ohjasi rakennusten tyyliä uusklassistiseksi.
Seurakunta aloitti rakennustyön valmistelun jo ennen luvan saamista. Työmaalle tuotiin rakennustarpeita, joita pitäjän asukkaiden oli työvelvollisuutensa mukaan tuotava paikalle. Rahaakin kerättiin joihinkin rakennustarpeisiin sekä kirkonrakentajan ja hänen apumiestensä palkkoihin. Kun piirustusten hyväksyminen usein viipyi useita vuosia, saatettiin rakentaminenkin aloittaa, joten lopputulos ei aina ollut arkkitehdin tarkoittama. Kirkonrakentaja saattoi myös tulkita piirustuksia varsin suurpiirteisesti.
Renate Reimann-Haas
Renate Reimann-Haas (s. 1951) on itävaltalais-saksalainen perijätär ja miljardööri. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet maaliskuussa 2018 miljardöörilistallaan maailman 440. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 4,4 miljardia dollaria. Reimann-Haasin kanssa samalla sijalla ovat muun muassa hänen lähisukulaisensa Wolfgang Reimann, Matthias Reimann-Andersen ja Stefan Reimann-Andersen. Heidän omistuksiaan hallitaan JAB Holding -sijoitusyhtiön kautta.
Varallisuuden ydinosa on peräisin alkujaan Johann Benckiserin vuonna 1823 Saksan Pforzheimissa perustamasta kemian alan yrityksestä, jota Reimannien isoisoisä, Benckiserin tyttären nainut kemisti Ludwig Reimannin oli kasvattamassa ja joka nykyään on osa brittiläistä kulutustavaroita tuottavaa Reckitt Benckiser -teollisuuskonsernia.
Ludwig Reimannin pojan Albert Reimannin pojan Albert Reimann nuoreman avioliitto oli lapseton. Omaisuus siirtyi viidelle adoptiolapselle ja Albert Reimann nuoremman siskon neljälle lapselle. Kukin sai 11,1 prosentin osuuden JAB Holdingsta. Nykyään perijöistä neljä hallitsee sijoitusyhtiötä, muut on lunastettu ulos. Vaikka sijoitusyhtiöllä oli vuoden 2018 alkupuolella noin 7,9 prosentin osuus Reckitt Benckiser -teollisuuskonsernista, yhtiö on suunnannut sijoituksiaan kasvavassa määrin kahviin (esimerkiksi Jacobs Douwe Egberts, Espresso House), teehen ja virvoitusjuomiin (Dr Pepper Snapple Group), leipomoihin sekä näihin liittyviin toimintoihin.
Juha Saario
Juha Saario (s. 24. kesäkuuta 1981 Tornio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Saario on Kemin Palloseuran kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Kakkosessa kaudella 1997. Saario siirtyi 17-vuotiaana Tornion Palloon. Hän edusti seuraa yhtäjaksoisesti kahdeksan kauden ajan ja oli mukana nostamassa joukkuetta aina Kakkosesta Veikkausliigaan asti. Tehokkaimpana vuonnaan Saario teki Ykkösessä 11 maalia 26 ottelussa.
Ensimmäisellä kaudellaan Veikkausliigassa Saarion paikka vaihteli avauskokoonpanon ja vaihtopelaajan välillä. Vuonna 2005 hän kärsi polvivammasta ja haki pelituntumaa Ykkösessä pelanneesta Oulun Luistinseurasta alkukauden lainasopimuksella. Pääsarjatasolla Saario pelasi kahden kauden aikana yhteensä 31 ottelua ja teki kaksi maalia.
Kaudeksi 2007 Saario siirtyi Kakkosen OLS:iin. Hän palasi vielä TP-47:n riveihin 2008, mutta pelasi vain viidessä ottelussa ennen vakavaa loukkaantumistaan. Saario lopetti uransa kauden päätteeksi 27-vuotiaana.
Vuonna 2002 Saario pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Steven Chu
Steven Chu (, s. 28. helmikuuta 1948) on Yhdysvaltain energiaministeri ja kokeellinen fyysikko, joka on tutkinut ja kehittänyt atomien laserjäähdytystä. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1997 yhdessä Claude Cohen-Tannoudjin ja William Daniel Phillipsin kanssa.
Tammikuusta 2009 lähtien Chu on toiminut energiaministerinä Barack Obaman hallinnossa. Ennen ministerikauttaan hän työskenteli sovelletun fysiikan professorina Stanfordin yliopistossa, fysiikan ja molekyylibiologian professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Lawrence Berkeley National Laboratory -nimisen tutkimuslaitoksen johtajana.
Chu tunnetaan ilmastonmuutoksen asiantuntijana, joka on jo pitkään toiminut uusiutuvien energialähteiden kehittämisen parissa. Marraskuussa 2008 hän kutsui ilmastonmuutosta maailmaa uhkaavaksi äkilliseksi, arvaamattomaksi ja peruuttamattomaksi tuhoksi.
Chu on edistänyt eri tieteenalojen välistä vuorovaikutusta ja aloitti Bio-X-nimisen tutkimusohjelman, johon osallistuu fyysikoita, kemistejä ja biologeja.
Joseph Kosma
Kosma opiskeli aluksi Budapestin Liszt-korkeakoulussa, mutta muutti 1929 Berliiniin, missä hän sai vaikutteita musiikin moderneista virtauksista.
Kosma muutti Pariisiin 1933 ja tutustui siellä Jacques Prévertiin ja tämän kautta Jean Renoiriin. Renoirin ansiosta Kosma sai sävellyksiään 1900-luvun puolivälin elokuviin. Hän on säveltänyt musiikin yli sataan elokuvaan, muun muassa Renoirin Suureen illuusioon ja Aamiaiseen ruohikolla, sekä oopperoita, baletteja ja orkesteriteoksia.
Gábor Obitz
Gábor Obitz (18. tammikuuta 1899 – 20. maaliskuuta 1953) oli Suomen jalkapallomaajoukkueen unkarilainen päävalmentaja vuonna 1939. Hän valmensi joukkuetta vain kuudessa maaottelussa, joista tuloksena oli viisi tappiota ja yksi voitto. Obitz oli entinen mestaripelaaja (15 A-maaottelua) ja hän oli valmentanut joukkueita Romaniassa, Turkissa, Jugoslaviassa ja Tšekkoslovakiassa. Hänen valmennuspestinsä päättyi sodan käynnistymisen myötä kun normaali jalkapallotoiminta kävi mahdottomaksi.
Valkjärvi (Hämeenkyrö)
Valkjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Valkjärvi on Turkkilanjärvenojan sivuhaaran pääjärvi. Valuma-aluetta kutsutaan myös nimellä Turkilanjärvenojan valuma-alue.
Maantieto
Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 28,7 hehtaaria. Siihen laskee kuusi tulo-ojaa, jotka tuovat vettä lähinnä ojitetuilta soilta. Luusua sijaitsee pohjoispäässä, mistä virtaa laskuoja Hautasuon halki. Laskuoja yhtyy 800 metrin jälkeen Turkkilanjärvenojaan Myllykylässä. Järveä ympäröivät korkeahkot mäet ja rantaviiva, jota on 3,2 kilometriä, on metsämaastoa. Vain pohjoispäässä ja Myllymäen suunnassa on rantaan ulottuva peltomaata. Järven itärannalle on rakennettu useita vapaa-ajan asuntoja, mutta niitä löytyy myös vastarannalta. Asunnoille johtaa tiet valtatieltä 3 Uskelassa erkanevalta, Myllymäen ja Timin yhdistävältä tieltä.
Nel van Vliet
Petronella (”Nel”) van Vliet (17. tammikuuta 1926 Hilversum – 4. tammikuuta 2006 Naarden) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1948. Siellä hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa. Hän voitti EM-kultaa 200 metrin rintauinnissa Monacossa 1947.
Peter Christensen
Peter Christensen (s. 23. huhtikuuta 1975 Sønderborg) on tanskalainen poliitikko, maan entinen veroministeri ja puolustusministeri. Christensen edustaa keskusta-oikeistolaista Venstre-puoluetta. Christensen nimettiin virkaan edellisen puolustusministerin, Carl Holstin, ilmoitettua eroavansa 29. syyskuuta 2015.
Luettelo Panaman kaupungeista
Tämä on luettelo Panamassa sijaitsevista kaupungeista.
Mike McCready
thumb|Mike McCready esiintymässä vuonna 2009. Michael ”Mike” McCready (s. 5. huhtikuuta 1966 Pensacola) on Pearl Jam -yhtyeen kitaristi.
McCready sairastaa Crohnin tautia. Hän meni toukokuussa 2005 naimisiin Ashley O’Connorin kanssa Mauissa. Pari asuu Seattlessa.
Monk Suite: Kronos Quartet Plays Music of Thelonious Monk
Monk Suite: Kronos Quartet Plays Music of Thelonious Monk on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1985 levymerkillä Landmark Records. Albumi sisältää Thelonious Monkin sävellyksiä.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. Thelonious Monk ellei toisin mainita.
Mikko Lampinen
Ura
Mikko Lampinen päätyi tanssin pariin Porissa Tanssikoulu Liisa Nojosella ja suoritti tanssialan perustutkinnon Tampereen Konservatorion alaisuudessa. Lampinen on täydentänyt opintojaan sekä kotimaassa että kansainvälisesti muun muassa Yhdysvalloissa, Hollannissa ja Ranskassa. Hän oli stipendiaattina Alvin Ailey American Dance Schoolissa vuonna 2005 ja samana vuonna finalistina Soulin kansainvälisessä nykytanssikilpailussa sekä Suomen edustajana Riku Lehtopolun kanssa Eurovision Nuorten Tanssijoiden finaalissa Varsovassa.
Pori Dance Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2001 lähtien ja toimii nykyisin ryhmän toiminnanjohtajana sekä taiteellisena johtajana yhdessä Lehtopolun kanssa. Carolyn Carlson Companyssa Ranskassa hän tanssi vuonna 2006, Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 2006–2010 ja vierailijana Skånes Dansteaterissa sekä Suomen Kansallisbaletissa vuonna 2010. Tero Saarinen Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2011 alkaen ja on esiintynyt ryhmän kiertueilla muun muassa Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Serbiassa, Kroatiassa, Venäjällä, Saksassa, Belgiassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa ja Skotlannissa. Uran varella Lampinen on esiintynyt muun muassa Tero Saarisen Jorma Uotisen, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Carolyn Carlssonin, Andodis Foniadakiksen, Kenneth Kvarnströmin ja Rootless Root ryhmän perustajien Josef Frucekin & Linda Kapetanean teoksissa.
Lampinen on tehnyt koreografista työtä vuodesta 2006 ja toiminut residenssikoreografina mm. Etelä-Koreassa ja Venäjällä. Tanssin ja sen eri muotojen ohella Lampinen työskentelee esitysten ja tapahtumien visuaalisen suunnittelun, video- ja valokuvauksen sekä eri multimediaprojektien parissa. Yhteistyökumppaneina ovat olleet muun muassa Aleksanterin teatteri, Aaltokoski Company ja Tero Saarinen Company.
Trad
250px|right| Trad-lehden kansi vuodelta 2006 Trad on kansanmusiikin ja kansantanssin aikakauslehti, joka ilmestyi vuoden 2006 ajan. Lehteä julkaisi Kansanmusiikki-instituutti ja sen kustantaja oli Maahenki Oy.
Aatos Lehtonen
thumb|right|250px|Aatos Lehtonen (äärimmäisenä vasemmalla) MM-joukkueen kanssa elokuussa 1953. Aatos Ensio Lehtonen (15. helmikuuta 1914 Helsinki – 10. huhtikuuta 2005 Hyvinkää) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Suomen jalkapallomaajoukkuetta 1947–1955 ja 1959–1961. Välissä hän luotsasi Helsingin Jalkapalloklubia vuosina 1956–1958.
Trad
Lehti perustettiin vuonna 2006 Kansanmusiikki-instituutin julkaiseman samansisältöisen Friiti-lehden (2000-2005) jatkajaksi. Ensimmäinen päätoimittaja oli Helena Ruhkala, toinen Heikki Uimonen ja kolmas Marko Aho.
Aatos Lehtonen
Ura
Aktiivivuosina Lehtosen pelipaikkana oli keskushyökkääjä ja hän tuli tunnetuksi hyvänä maalintekijänä. Lopettaessaan uransa vuonna 1947 hän johti SM-sarjan maalitilastoa 109 maalilla. Parhaana kautenaan 1937 hän teki 25 maalia 14 ottelussa (ottelua kohti 1,78 maalia), enemmän kuin kukaan muu SM-sarjan tai liigan historiassa. Viiteen maalikuninkuuteen on hänen lisäkseen pystynyt ainoastaan Ismo Lius.
Trad
Lehti ilmestyi 5 kertaa vuodessa. Kerran vuodessa lehden liitteenä oli kansanmusiikin cd-levy. Vuonna 2007 Trad-lehti yhdistyi Pelimanni-lehteen, joka on vuodesta 2013 alkaen ilmestynyt nimellä Kansanmusiikki. Lehteä julkaisee Suomen Kansanmusiikkiliitto yhdessä Kansanmusiikki-instituutin kanssa.
Aatos Lehtonen
Ura
Jalkapallon lisäksi Lehtonen pelasi jääpalloa, käsipalloa ja koripalloa. Jääpallossa hän oli voittamassa Suomen mestaruutta vuonna 1937. HJK:ssa hän voitti jalkapallon Suomen mestaruuden vuosina 1936 ja 1938.
Vuonna 1947 Lehtonen suoritti liikunnanohjaajan tutkinnon. Hän toimi vuosina 1956–1960 ja vuonna 1965 Suomen liikunnanohjaajien liiton puheenjohtajana.
Arthur ja Maltazard
Arthur ja Maltazard (Arthur et la vengeance de Maltazard) on Luc Bessonin animaatiotrilogian toinen osa.
Aatos Lehtonen
Ura
Lehtonen oli Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäinen päätoiminen suomalainen valmentaja vuosina 1947–1955. Päävalmentajana hän lisäsi joukkueiden harjoittelumääriä merkittävästi, mikä johti parantuneisiin tuloksiin. Vuosina 1959–1961 hän oli maajoukkueen sivutoiminen päävalmentaja.
Siviiliammatiltaan Lehtonen oli konepajatyöläinen (1934–1946). Vuosina 1956–1977 Lehtonen työskenteli Valtion rautateiden urheilutoimenjohtajana.
Arthur ja Maltazard
Nuorten suosimassa Habbo -internetpalvelussa olleen mainoskampanjan yhteydessä pidetyn kisan voittaja, ”Joni1993”, pääsi äänittämään osan elokuvan sivurooleista.
Juoni
Arthur on palannut kotiinsa Minimoiden maasta ensimmäisen elokuvan seikkailun jälkeen. Pian on taas aika palata Minimoiden maailmaan, sillä siellä valmistetaan juhlat Arthurin paluun kunniaksi. Mutta ennen tätä kaikkea Arthur saa hätäviestin, jonka mukaan paha Maltazard (ensimmäisen elokuvan vihollinen) on kaapannut Prinsessa Selenian. Minimoiden maassa Arthur saa tietää, ettei mitään kaappausta olekaan tapahtunut, ja koko sieppausvalhe onkin vain Maltazardin kostojuoni.
John Field
Field opiskeli pianonsoittoa aluksi isänsä johdolla. Yhdeksänvuotiaana hän aloitti opinnot italialaisen Tommaso Giordanin oppilaana. Hän muutti nuorena isänsä kanssa Lontooseen, jossa hän opiskeli Muzio Clementin johdolla. Clementi otti tähtioppilaansa mukaan lähtiessään 1802 kiertämään Eurooppaa, ja 1803 he päätyivät Pietariin, jonne Field asettui, kun Clementi jatkoi matkaa. Field vietti kepeää elämää, avioitumisestaan huolimatta, ja sävellystyö jäi. Hän konsertoi menestyksekkäästi Moskovassa 1806 ja opetti, oppilainaan Mihail Glinka, Charles Mayer ja muun muassa ukrainalainen kansatieteilijä Mykola Markevytš. Myöhemmin Field sai suurta arvostusta pianistina.
Fieldin terveys alkoi 1825 horjua alkoholikäytön ja muun huvittelun vuoksi, ja hän lähti Venäjältä 1831, jolloin hän jo sairasti syöpää. Hän asui vuoroin Englannissa ja Pariisissa, kierteli sitten Euroopassa ja palasi Moskovaan 1835 hyvin sairaana. Hän kuoli siellä kahden vuoden kuluttua.
Fieldin tuotanto on viihdyttävää, eikä häntä pidetä suurena lahjakkuutena. Fieldin tunnetuimpia sävellyksiä ovat hänen lukuisat nokturnonsa pianolle, ja häntä pidetäänkin kyseisen sävellysmuodon keksijänä. Muun muassa puolalainen pianisti ja säveltäjä Frédéric Chopin sävelsi 21 nokturnoa Field esikuvanaan. Muita Fieldin teoksia ovat muun muassa hänen seitsemän pianokonserttoaan. Niistä tunnetuin on toinen, jonka hän sävelsi vuonna 1811.
Choi Siwon
thumb|Choi Siwon Choi Si-won (s. 7. huhtikuuta 1986), paremmin tunnettu nimellä Siwon on korealainen pop-laulaja ja näyttelijä. Hän on tunnetun korealaisen poikabändin Super Juniorin ja Super Junior-M:n jäsen. Siwon on paremmin tunnettu vuonna 2006 tehdystä kiinalaisesta elokuvasta A Battle of Wits, jossa hän esitti nuorta prinssi Liang Shitä. Hän on myös yksi ensimmäisistä korealaisista, joka on saanut kuvansa kiinalaiseen postimerkkiin.
Nuoruus
Siwon syntyi Soulissa Etelä-Koreassa kristittyyn perheeseen. Siwonin ollessa 16-vuotias, kykyjenetsijä suositteli häntä Starlight Casting Systemin koe-esiintymiseen. Siwonin Vanhemmat eivät hyväksyneet poikansa unelmaa tulla laulajaksi, jonka takia Siwon meni salaa koe-esiintymiseen, josta hän pääsikin yhden Korean vaikutusvaltaisimman mediayhtiön SM Entertainmentin listoille. Kun hän kertoi asiasta vanhemmilleen he vastahakoisesti hyväksyivät hänen uravalintansa, mutta hänen isänsä kieltäytyi auttamasta poikaansa urallaan. Myöhemmin Siwon muutti pois kotoaan ja hänen laulu, -tanssi, -ja näyttelijäntaitojaan alettiin kouluttaa. Vuonna 2003 Siwon pääsi ensimmäistä kertaa julkisuuteen esiintyessään korealaisen naislaulaja Danan musiikkivideolla The Grace ja vuotta myöhemmin esiintyessään minidraamasarjassa Precious Family. Vuonna 2005 hän pääsi korealaisen KBS -studion draamasarjaan Eighteen, Twenty-Nine (18 vs. 29), missä hän esitti nuorta Kang Bong-mania.
Musiikki
Pian televisio ensiesiintymisensä jälkeen Siwon liittyi kaksitoistahenkiseen poikabändiin joka myöhemmin sai nimekseen Super Junior 05. Pari kuukautta ennen Super Junior 05 julkistamista Siwon pääsi muotisuunnittelija Bum Sukin muotinäytökseen runaway- malliksi yhdessä bändikaverinsa Hankyungin kanssa. Super junior 05:sen ensiesiintyminen oli marraskuussa 2005 SBSn musiikkiohjelmassa Popular Songs, jossa he esittivät singlensä "TWINS (Knock Out)". Jo ensiesiintymisellään bändi keräsi 500 fanin yleisön, johon kuului niin Korealaisia, Japanilaisia kuin Kiinalaisiakin.
Näytteleminen
Puolivuotta myöhemmin Choi Siwon tähditti High School-komediassa Attack on the Pin-Up Boys yhdessä muiden Super Juniorin jäsenien kanssa. Pääroolissaan Siwon esitti suosittua ja määräilevää luokan presidenttiä, joka on yksi mahdollisista mysteerisen hyökkäyksen kohteista. Huolimatta elokuvan positiivisesta kritiikistä se ei kuitenkaan myynyt hyvin lippuluukulla, mutta sen ilmestyttyä DVD:nä neljänä eri versiona, se rikkoi listaennätyksiä Pari kuukautta elokuvan ilmestymisen jälkeen Siwon sai roolin draamasarjasta Legend of Hyang Dan, jossa hän esitti pääroolia. Hän on esiintynyt myös sarjassa Oh! My Lady.
Yksityiselämä
Super junior 05:sen ilmestymisen jälkeen Siwon jatkoi opintonsa loppuun ja valmistui helmikuussa 2006 Hyun Dae High Schoolista, minkä jälkeen jatkoi opiskelujaan Inha Universityssa. Kun hän jatkoi elokuvassa A Battle of Wits, yhtiö lähetti hänet Pekingiin Kiinaan yhdessä opettaja Hyoyeon kanssa opiskelemaan maan kieltä ja historiaa. Siwon opiskeli Kiinassa kolme kuukautta ennen kuin palasi takaisin Koreaan.
Laulamisen ja näyttelemisen lisäksi Siwon on myös lahjakas rumpali. Syyskuussa 2006 hän soitti rumpuja TRAX-nimisessä bändissä SBS:n musiikkiohjelmassa Popular Songs, koska bändin rumpali Rose jätti bändin. Siwon on myös innokas urheilija ja harrastaa Taekwondoa ja on nuorin korealainen, jolla on neljäs sija mustassa vyössä.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1983
Vuoden 1983 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Schwechatissa, Itävallassa.
Luoteisväylä (lehti)
Luoteisväylä on Noormarkussa Porissa ilmestyvä, tilattava paikallislehti, jonka levikkialueeseen kuuluvat Ahlainen, Noormarkku, Pomarkku ja Siikainen. Lehden kustantaja on Alma Media -konserniin kuuluva Suomen Paikallissanomat Oy ja se ilmestyy kerran viikossa torstaisin.
Lehden päätoimittaja oli Kaisla-Kaarina Rostedt joulukuuhun 2014 asti. Rostedt kuoli 60-vuotiaana 13. joulukuuta 2014. Hän oli myös Merikarvia-lehden päätoimittaja. .
Luoteisväylä syntyi kun Rostedtin oma lehti Luoteis-Satakunta yhdistyi Uutismarkkuun. Hän toimi lehden toimittajana kunnes hänet nimitettiin sekä Luoteisväylän että Merikarvia-lehden päätoimittajaksi 1. syyskuuta 2012
Puhkeamaton rengas
thumb|250px|Aukileikattu itsensä kannattava rengas. Puhkeamaton rengas on autossa tai muissa ajoneuvoissa käytettävä rengas, joka puhkeamisestaan huolimatta pysyy käyttökelpoisena.
Renkaiden luokat
Puhkeamattomat renkaat voidaan jakaa kolmeen ryhmään niissä käytetyn tekniikan perusteella.
Ristilimaska
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Ristilimaska.
Puhkeamaton rengas
Muuta
Puhkeamattomia renkaita on käytetty ralliautoissa.. Puhkeamattomia renkaita käytetään myös panssaroiduissa autoissa, jotta renkaan puhkeaminen ei keskeyttäisi matkaa. Puhkeamaton rengas painaa noin 1-2 kiloa normaalia rengasta enemmän. Puhkeamattomat renkaat lisäävät polttoaineenkulutusta huomattavasti, josta johtuen niiden käyttö ei siviiliajoneuvoissa ole yleistä.
Ristilimaska
Ulkonäkö ja koko
Ristilimaskan versot ovat yksijuurisia tai usein juurettomia. Kukkimattomat versot ovat kooltaan 5–17 mm pitkiä ja pitkulaisia tai puikeita. Verson kärki on hammaslaitainen, tyvi pitkä ja kapea. Versot ovat toisiinsa nähden ristikkäin ja muodostavat kymmenien versojen keijuvia ketjuja. Muiden limaskojen tapaan myös ristilimaska muodostaa suuria kasvustoja. Kukkivat versot ovat kukkimattomia pienempiä ja lyhyttyvisiä. Kukkivat versot kelluvat kun taas kukkimattomat ovat upoksissa keijuvia. Kukinto on vaatimaton ja muodostuu kahdesta hedekukasta ja yhdestä emikukasta. Se sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Ristilimaska kukkii kesä-heinäkuussa. Suomessa kukintoja on tavattu hyvin harvoin eikä sen tiedetä tuottaneen Suomessa siemeniä.
Niilo Tammisalo
thumb|Niilo Tammisalo Helsingin Jalkapalloklubissa 1911. Niilo Rudolf Tammisalo (alkuaan Ekbom, 15. lokakuuta 1894 Helsinki – 5. helmikuuta 1982) oli monipuolinen suomalainen urheiluvaikuttaja.
Suomi Tietopeli
Pelin kulku
Suomi Tietopelissä vastataan kysymyksiin kuudesta eri aihe-alueesta, jotka ovat historia, kulttuuri, luonnontiede, maantiede, urheilu ja yleistieto. Pelaajat kiertävät pelilaudan reittiä ja vastaavat aina sen aiheiseen kysymykseen, kuin missä ruudussa heidän pelinappulansa on. Tavoitteena on saada pistenappula jokaisesta eri aihealueesta vastaamalla oikein ja tämän jälkeen päästä maaliin ensimmäisenä.
Massimiliana Landini Aleotti
Massimiliana Landini Aleotti (s. 1942, Italia) on italialainen, yli 17 000 henkeä työllistävän ja yli 100 maassa toimivan Menarini -lääkekonsernin perijätär ja miljardööri.
Suomi Tietopeli
Pelin kulku
Pelistä on olemassa myös toinen versio, jossa pelaaja heittää kahta noppaa, joissa on kuuden eri aihealueen värit. Jos nopista tulee samat aiheet, pelaajalta kysytään sen alueen kysymys. Jos taas nopista tulee eri aiheet, saa pelaaja valita kumman kysymyksen ottaa. Kun pelaaja vastaa kysymykseen oikein, hän saa ruksittaa kyseisen aihealueen ruudun omasta pyramistaan. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensin omasta pyramidistaan yhden sivun täyteen (viisi ruutua, joista kaikki eri aihealueita).
Niilo Tammisalo
Niilo Tammisalon vanhemmat olivat verhoiluliikkeen omistaja Henrik Ekbom ja Ida Maria Ekbom (o. s. Dahlberg). Perhe asui Helsingissä Kaisaniemen lähellä ja Tammisalo aloitti jalkapallon pelaamisen 10-vuotiaana vuonna 1904 ja hän vietti sitten lähes kaikki vapaa-aikansa Kaisaniemen kentällä. Tammisalo kävi Helsingin Suomalaista normaalilyseota ja oli koulun joukkueessa maalivahtina. Vuonna 1909 hän liittyi Helsingin Jalkapalloklubiin ja toimi joukkueen pallojenhoitajana. Vuonna 1910 Tammisalo oli HJK:n kakkosjoukkueen varamaalivahtina ja vuonna 1911 ykkösjoukkueen maalivahtina. Tammisalo oli mukana HJK:n joukkueessa hankkimassa viisi Suomen mestaruutta, maajoukkueen maalivahdiksi hän pääsi 1919.
Ristilimaska
Levinneisyys
Ristilimaskan levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän Japaniin saakka, ja Keski-Aasiasta Intiaan ja Kaakkois-Aasiaan. Sitä tavataan laajalti myös Pohjois-Amerikassa ja monin paikoin Etelä-Amerikassa. Suomessa ristilimaskaa tavataan koko rannikkoalueella, erityisen paljon Pohjanlahden perukasta. Laji kasvaa paikoitellen myös sisämaassa eteläisessä Suomessa ja Länsi- ja Keski-Lapissa.
Niilo Tammisalo
Vuoden 1922 alkupuolella Tammisalo vietti useita kuukausia Englannissa ja pelasi sikäläisissä joukkueissa. Hän asui kaakkois-Lontoon Catfordissa asuneen, Viipurista kotoisin olleen Leo Leivon luona, joka pelasi hyökkääjänä Bromleyn kaupunginosan amatöörijoukkueessa. He pääsivät 25. tammikuuta seuraamaan Queens Park Rangersin ammattilaisjoukkueen harjoituksia ja 28. tammikuuta Tammisalo ja Leivo pääsivät pelaamaan Bromleyn reservijoukkueen kanssa vierasottelun Woolwich Polytechnicia vastaan Tammisalon ollessa maalivahtina ja Leivon oikeana laitahyökkääjänä. Ottelu päättyi tasatulokseen 2-2. Tämän jälkeen he olivat mukana Queens Park Rangersin harjoituksissa ja kävivät seuraamassa katsojina FA Cupin ammattilaisotteluita. Myöhemmin keväällä Tammisalo pääsi mukaan lontoolaisen Dulwich Hamletin amatööriseuran Strollers-nimiseen kolmosjoukkueeseen ja oli mukana kun joukkue kiersi pelaamassa Englannin kanaalin rannikolla voittaen kaikki ottelunsa. Kun Dulwich Hamletin ykkösjoukkueen maalivahti Herbert Coleman loukkaantui keväällä Tammisaloa harkittiin hänen paikalleen mutta koska hän ei ollut jäämässä Englantiin pidemmäksi aikaa Colemanin paikalle tuli reservijoukkueen maalivahti Claude Longhurst ja Tammisalosta tehtiin reservijoukkueen maalivaihti. Tammisalo pelasi Dulwich Hamletin reservijoukkueessa 4-6 ottelua. Viimeisen ottelunsa Englannissa hän pelasi 6. toukokuuta 1922 Oxford Cityä vastaan ja saman päivän iltana Tammisalo lähti sitten Englannista takaisin Suomeen HJK:n maalivahdiksi.
Massimiliana Landini Aleotti
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 196. rikkaimmaksi ihmiseksi (tai 15. rikkaimmaksi naiseksi). Tuolloin hänen ja häen kolmen lapsensa yhteiseksi varallisuudeksi arvioitiin 7,9 miljardia dollaria.
Niilo Tammisalo
Tammisalo pelasi jalkapalloa maalivahtina Helsingin Jalkapalloklubissa 1911–1926. Hän toimi Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana 1938–1939 ja 1946. Hänen on mainittu olleen ensimmäinen suomalaismaalivahti, joka osasi nyrkkeillä pallon pois maalilta. Hän pelasi myös koko uransa ajan silmälasit päässä, koska piilolaseja vasta kehitettiin siihen aikaan.
Lasiohjaamo
thumb|Lasiohjaamolla varustetun, [[EasyJet|EasyJetin käyttämän Airbus A319:n ohjaamo]] thumb|Mekaanisilla mittareilla varustetun [[Boeing 737|Boeing 737:n ohjaamo]] pienoiskuva|Garmin G1000 Diamond DA-42-koneessa. Lasiohjaamo on ilma-aluksen ohjaamotyyppi, joka on varustettu elektronisilla näytöillä mekaanisten mittarien sijaan. Lasiohjaamo on huomattavasti selkeämpi perinteiseen ohjaamoon verrattuna, koska kymmenien mittarien tarjoama tieto on sisällytetty muutamaan tietokoneohjattuun näyttöön. Näin lentäjät voivat keskittyä paremmin olennaiseen tietoon. Useimmissa lasiohjaamoilla varustetuissa koneissa lennoilla ei myöskään tarvita lentomekaanikkoa, koska koneen järjestelmien ohjaus on kehittynyt tietokoneohjauksen myötä entistä automaattisemmaksi ja myös vikatiedot välitetään suoraan lentäjien näytöille. Ensimmäiset lasiohjaamot tulivat sotilaskoneisiin, mutta ensimmäinen tehdasasennetulla lasiohjaamolla varustettu liikennelentokonemallisto oli 1980-luvun alussa ensilentonsa tehnyt Boeing 757/767. Sittemmin osittaisia lasiohjaamoja on jälkiasennettu myös vanhempiin liikennekoneisiin, mihin yleensä sisältyy myös GPS- vastaanottimen asennus, sillä vanhemmat liikennekoneet olivat alun perin vain radio- ja mahdollisesti inertiasuunnistuslaittein varustettuja. Esimerkkinä laajemmasta päivityksestä, DC-10-koneisiin Boeing tarjoaa MD-10-päivitystä, jossa ohjaamosta tehdään identtinen MD-11- koneen kanssa, jolloin myös koneen enimmäislentoonlähtömassa kasvaa koneen kevenemisen vuoksi. Lasiohjaamoja on ollut myös yleisilmailukoneissa 2000-luvun alusta alkaen. Merkittävä edistysaskel oli vuonna 2004 esitelty yhdysrakenteinen avionikkaratkaisu Garmin G1000, joka oli hinnaltaan ja ominaisuuksiltaan pienempiinkin koneisiin sopiva. Se korvasi valtaosan tyypillisen yleisilmailukoneen mekaanisista mittareista.
Lasiohjaamon pääkomponentti on PFD (Perusmittarinäyttö, ) tai EFIS (Elektroninen lennonvalvontamittaristo, ). Se näyttää kaikki tiedot liittyen lentokoneen tilaan, sijaintiin ja etenemiseen. Pääasiassa se kertoo koneen vaaka- ja pystysijainnin, mutta myös ajan ja nopeuden. Toinen lasiohjaamon osa on valmistajasta riippuen nimeltään esimerkiksi EICAS (Moottorinvalvonta- ja miehistön hälytysjärjestelmä, ) tai ECAM (Lentokoneen elektroninen keskitetty valvontajärjestelmä, ). Kaikki informaatio esitetään näytöillä siten, että oleelliset tiedot ovat koko ajan näkyvillä, mutta lentäjä voi halutessaan saada yksityiskohtaisempaa tietoa jostain osa-alueesta.
Aikaisemmissa lasiohjaamoissa, joita käytetään Boeing 737-400, 757 ja 767 -malleissa sekä Airbus A300-600 ja A310 -malleissa, EFIS-näyttöä käytettiin lähinnä navigaatiotietojen näyttämiseen, kun ilma- ja nousunopeus sekä korkeustiedot hoidettiin vielä mekaanisilla mittareilla. Myöhemmissä lasiohjaamoilla varustetuissa koneissa, kuten Boeing 747-400 ja 777 -malleissa sekä Airbus A320- sarjan uudemmissa yksilöissä ja sitä uudemmissa Airbus-malleissa mekaaniset mittarit ja varoitusvalot on korvattu kokonaan elektronisilla näytöillä.
Massimiliana Landini Aleotti
Varallisuus oli peräisin hänen edesmenneen miehensä Dr. Alberto Sergio Aleottin (k. 2014) työpaikan (vuodesta 1964) eli firenzeläisen Menarini -lääkeyhtiön (A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl) omistusosuudesta. Alberto Aleotti osti yhtiön sen aiemmilta omistajilta 1990-luvun alkupuolella. Vuonna 2011 yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi johtoon nousi tytär Dr. Lucia Aleotti ja varapuheenjohtajaksi poika Alberto Giovanni Aleotti. Maaliskuussa 2018 yhtiö kertoi nostavansa hallituksen puheenjohtajaksi omistajaperheen ulkopuolisen henkilön.