cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sotahuuto (tapahtuma)
Ennen Sotahuuto-tapahtumia kotimaiset taistelutapahtumat olivat selvästi pienempiä osanottajaluvultaan, eikä niitä järjestetty yhtä säännöllisesti. Vuoden 2006 Sotahuudon jälkeen perustettiin Sotahuuto-yhdistys ry edistämään toimintaa ja toimimaan vuosittaisin vaihtuville järjestäjätahoille yhtenäisenä tiedotuskanavana ja päättämään mm. tapahtuman säännöistä. Vuonna 2022 yhdistys uudelleennimettiin Suomen pehmomiekkailuliitto ry:ksi, jonka vastuulla on Sotahuudon lisäksi myös nuoremmille osallistujille suunnattu vuosittainen yksipäiväinen Minihuuto-tapahtuman järjestäminen, Boffaus.fi-sivuston ylläpito, sekä toimia kustantajana pehmomiekkailuun liittyville kirjoille.
Armeijat ja varusteet
Sotahuudon väki koostuu siihen ilmoittautuneista ryhmistä, joiden koko vaihtelee alle kymmenestä useisiin kymmeniin taistelijoihin. Ryhmien sisällä jokaisella on yhtenäinen vaatetus ja varustus josta ryhmäläinen voidaan tunnistaa. Erilaisen varustuksen, kokemuksen ja taistelutyylin perusteella eri ryhmillä on erilaisia rooleja linjataistelusta tiedusteluun. Jokaisella ryhmällä on lisäksi lippu, jota lipunkantaja kantaa ryhmän mukana. Osallistuvat ryhmät jaetaan etukäteen neljästä kuuteen armeijaan, jotka taistelevat vuorollaan toistensa kanssa ja harvoissa tapauksissa jopa kaikki keskenään.
Tavallisimpia varusteita ovat lyhyt miekka ja kilpi, keihäs, tai jousi, mutta mukana on myös pitkiä miekkoja, hilpareita, heittokeihäitä, kirveitä, nuijia, sekä muita historiallisia aseita. Sotahuudossa voidaan käyttää peliteknisiä haarniskoita, jotka suojaavat peittämäänsä osumakohtaa yhdeltä osumalta. Haarniskoiden ulkonäöltä ja materiaalilta vaaditaan kohtalaista autenttisuutta panssaripisteen saamiseksi.
Sotahuudossa ei kamppailullisesta luonteestaan huolimatta kuitenkaan edellytetä osallistujilta mitään pakollista suojavarustusta. Tapahtumassa kaikki aseet sekä kontaktisäännöt ovat suunniteltu turvallisiksi kaikille osallistujille.
Skenaariot
Armeijat taistelevat keskenään kunnes toinen armeija on tuhottu, skenaarion tavoitteet on saavutettu tai aika loppuu. Pelatuista skenaarioista lasketaan jokaiselle ryhmällä pisteet.
Osallistujat
Sotahuudolta on tullut jo muutaman järjestyskerran jälkeen järjestäytyneempi ja sen osallistujamäärä on kasvanut reippaasti. Vuoden 2005 reilusta kahdesta sadasta osallistujasta noustiin muutamassa vuodessa yli viiden sadan ja vuonna 2016 päästiin jo noin 650:een osallistujaan. . Osallistujien ikähaitari on laaja ja kokemus vaihtelee ensikertalaisista yli kymmenen Sotahuudon veteraaneihin. Tapahtuman ikäraja on 15 vuotta.
Sotahuuto on synnyttänyt lukuisia aktiivisia boffausryhmiä ympäri Suomea. Tapahtumien myötä harrastus on lisääntynyt, verkottunut ja yhtenäistynyt sääntöjen ja varusteiden osalta. Sotahuuto on tuonut boffaukseen historiallista yleisilmettä fantasiateeman sijaan.
Roanne
Roanne on kunta Keski-Ranskassa Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Roanne on Loirejoen varrella sijaitseva teollisuuskaupunki. Kaupungin koripallojoukkue Chorale Roanne Basket on menestynyt kansallisesti hyvin menneinä vuosina.
Volga-Vjatkan talousalue
thumb|250px|Volga-Vjatkan talousalue kartalla Volga-Vjatkan talousalue on yksi Venäjän 12:sta talousalueesta. Siihen sisältyy Tšuvassian tasavalta, Kirovin alue, Marin tasavalta, Mordvan tasavalta ja Nižni Novgorodin alue. Alueen pinta-ala on 265 400 km² ja asukasluku 8 480 000 asukasta. Väestötiheys on 32 as/km² ja kaupungistumisaste 70 %.
Balkanin ruutitynnyri
Balkanin ruutitynnyrillä tarkoitetaan Balkanin niemimaalla vallitsevaa tulenarkaa tilannetta, joka on syntynyt siellä asuvien monien eri kansojen välisistä kiistoista. Näistä kiistoista on kehittynyt vakavia erimielisyyksiä ja sotia. Käsitteen keksi alun perin Saksan valtakunnankansleri Otto von Bismarck, vuoden 1878 Berliinin konferenssin jälkeen, kuvaamaan alueen epävakaata poliittista tilannetta. Bismarckin käsityksen mukaan seuraava sota tulisi alkamaan "jostain kirotun tyhmästä asiasta Balkanilla."
1800-luvulla Ottomaanien valtakunnan eli Turkin vallan heikkeneminen nostatti Balkanin kansoja kapinaan, ja johti useiden uusien valtioiden syntyyn. Alueen merkittävimmäksi maaksi nousi Serbia, joka suurvaltamenneisyytensä vuoksi havitteli Balkanin herruutta. Tilanteen syntymiseen vaikutti myös kahden vastakkaisen suurvallan Itävalta-Unkarin ja Venäjän intresseistä saavuttaa valta-asema alueella.
Balkanin ruutitynnyriksi kutsuttu tilanne johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Serbiaktivisti Gavrilo Princip ampui Itävallan kruununperijän Franz Ferdinandin. Näihin nk. Sarajevon laukauksiin Itävalta vastasi arvovallan palauttamiseksi kovin ottein murhan taustalla toiminutta Serbiaa vastaan. Tästä syntynyt niin sanottu heinäkuun kriisi laajeni lopulta ensimmäiseksi maailmansodaksi, koska suurvaltojen liittoumien verkko veti mukaan yhä uusia valtioita, ja koska monet uskoivat hyötyvänsä sodasta.
Käsitettä on käytetty myöhemminkin kuvaamaan Balkanin sekasortoista tilannetta. 1990-luvulla etnisten riitojen repimän ja hajoavan Jugoslavian tilanteesta käytettiin vanhaa termiä.
Pontiac Firebird
thumb|250px|Ritari Ässän ”ihmeauto” KITT. Tämä auto on [[replika.]] 250px|thumb|Pontiac Trans Amin 30-vuotisjuhlamalli vuodelta 1999. Pontiac Firebird on yhdysvaltalainen GM:n valmistama urheiluautomalli, jota valmistettiin vuodesta 1967 aina vuoteen 2002. Firebird ja sen sisarmalli Chevrolet Camaro perustuvat General Motorsin F-runkoon.
Firebirdiä on valmistettu useana eri lisävarustesarjana, kuten Formula ja Trans Am. Trans Am -mallit edustavat tehokkaimpia ja parhaiten varusteltuja Firebirdejä, varusteisiin kuuluu suorituskykyä ja ulkonäköä parantavia yksityiskohtia. Trans Amit on varustettu V8-moottorilla, viimeisimmät Trans Amit pohjautuivat Corvetten tekniikkaan.
Kuntayhtymä
Yleisimpiä ovat terveydenhuoltoon ja koulutukseen liittyvät kuntayhtymät. Suomen suurin kuntayhtymä on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitoon keskittyvä HUS-yhtymä, jonka liikevaihto on noin 1,2 miljardia euroa vuodessa. Myös 1. tammikuuta 2010 toimintansa aloittaneen Helsingin seudun liikenne -kuntayhtymän (HSL) liikevaihto nousi jo ensimmäisenä vuonna huomattavan suureksi eli yli 500 miljoonaan euroon.
Kuntayhtymät perustetaan kuntien keskinäisellä perussopimuksella (kuntalaki 55 §). Siinä sovitaan, miten jäsenkunnat järjestävät kuntayhtymän päätöksenteon. Kuntalain mukaan kuntayhtymä on jäsenkunnista erillinen, itsenäinen oikeushenkilö. Oikeushenkilönä kuntayhtymä on oikeustoimikelpoinen eli se voi hankkia oikeuksia ja tehdä sitoumuksia sekä käyttää puhevaltaa tuomioistuimessa ja muussa viranomaisessa.
Onondagat
pienoiskuva|Irokeesien liittokunnan viisi kansaa vuonna 1650. pienoiskuva|[[Samuel de Champlainin piirros hyökkäyksestään onondagakylään vuonna 1615.]] Onondagat (Kukkuloiden ihmiset) olivat yksi irokeesien liittokunnan viidestä alkuperäisestä kansasta. Liiton on arveltu syntyneen 1500-luvun aikana estämään keskinäisiä sotia ja vieraiden kansojen maahanhyökkäyksiä. Onondagat tunnettiin liiton "Tulenpitäjinä", mikä käytännössä tarkoitti sitä, että heillä oli liittoneuvostossa muodollinen johtoasema. Kokoukset pidettiin onondagojen pääkylässä ja niiden tärkein tehtävä oli rauhan säilyttäminen.
Irokeesiliiton muut kansat olivat mohawkit, senecat, oneidat sekä cayugat. Kuudes kansa tuscarorat liittyi jäseneksi 1700-luvun alkupuoliskolla. Alkuperäiset asuinalueet käsittivät nykyisen New Yorkin osavaltion ja eritoten alueet Niagaran putousten ja Adirondackvuoriston välillä. Irokeesit laajensivat alueitaan 1600-luvun aikana ottamalla haltuunsa eteläisiä osia Ontariosta sekä laajoja alueita Pennsylvaniasta, New Jerseystä ja Ohiosta. Vaikka mohawkit ja senecat muodostivat irokeesien sotavoimien pääjoukot, osallistuivat myös onondagat moniin sotiin liittokunnan yhteisen edun hyväksi.
Onondagojen määrän on arveltu olleen suurimmillaan vuonna 1677, jolloin jesuiitat laskivat heidän kokonaismääräkseen 1 750 henkeä. Kun irokeesien valtakausi päättyi 1700-luvulla, monet onondagat liittyivät katolisiin mohawkeihin ja muuttivat Kanadaan. Amerikan vapaussodassa vuonna 1775 lähes kaikki onondagat yhdistyivät vielä kerran irokeesiliiton muihin kansoihin taistellakseen englantilaisten puolella Yhdysvaltoja vastaan.
Nykyään onondagoja asuu sekä New Yorkissa että Ontariossa.
Konfliktiteoria
Konfliktiteoriat ovat yhteiskuntatieteiden näkökulmia, jotka korostavat sosiaaliryhmän sosiaalista, poliittista tai materiaalista epätasa-arvoa, kritisoivat laajaa sosiaalipoliittista järjestelmää tai jotka muuten vähättelevät rakenteellisen funktionalismin ja ideologisen konservatismin merkitystä. Konfliktiteoriat kiinnittävät huomiota valtaeroihin, kuten luokkakonfliktiin, ja yleensä kritisoivat historiallisesti hallitsevia ideologioita.
Jotkut konfliktiteoriat syntyivät korostamaan perinteisen ajattelun ideologisia piirteitä. Vaikka useissa konfliktiteorioissa onkin samoja piirteitä, konfliktiteoria ei viittaa yhtenäiseen koulukuntaan, eikä sitä tule sekoittaa rauhan ja konfliktien tutkimukseen tai muihin sosiaalisten konfliktien teorioihin.
Klassisen sosiologian teoriat
Yhteiskuntatieteiden klassikoista konfliktiteoria yhdistetään tavallisesti Karl Marxiin (1818-1883). Marxismi perustui dialektisen materialismin historiakäsitykseen, jonka mukaan kapitalismi tuottaisi sitä edeltävien sosioekonomisten järjestelmien tavoin sisäisiä jännitteitä, jotka johtaisivat sen omaan tuhoon. Marx kannusti radikaalia muutosta, kannustaen työväenluokan vallankumousta ja vapautumista hallitsevasta luokasta.
Gumplowicz kuvaa teoksessaan Grundriss der Soziologie (Sosiologian ääriviivat, 1884), kuinka kulttuurien ja etnisten ryhmien väliset konfliktit ovat muokanneet yhteiskuntaa. Gumplowicz teorisoi, että suuret ja kompleksiset yhteiskunnat kehittyivät sodasta ja valloituksista. Valtiot kehittyvät, kun yksi ryhmä pyrkii hallitsemaan toista; näin syntyy jaottelu herroihin ja orjiin. Lopulta kehittyy kompleksinen kastijärjestelmä. Horowitz on kuvannut Gumplowicziä yhdeksi konfliktiteorian perustajista.
Moderneja lähestymistapoja
C. Wright Millsiä on kuvattu modernin konfliktiteorian isäksi. Millsin mukaan yhteiskunnalliset rakenteet syntyvät konfliktista ihmisten erilaisten intressien ja resurssien välillä. Nämä rakenteet vaikuttavat vuorostaan yksilöihin ja resursseihin, samoin kuin "epätasaiseen vallan ja resurssien jakoon yhteiskunnassa".
Kanadalainen sosiologi Alan Sears kuvaa konfliktiteoriaa kirjassaan A Good Book, in Theory: A Guide to Theoretical Thinking (2008) seuraavasti :
Savonlinnan seutukunta
Savonlinnan seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Etelä-Savon maakunnassa. Siihen kuuluu neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 103.
Savonlinnan seutukunnassa sijaitsevat kunnat tekevät yhteistyötä mm. Itä-Savon koulutuskuntayhtymän ja Itä-Savon sairaanhoitopiirin (ISSHP) kautta.
La Good Life
La Good Life on K-Maron vuonna 2004 julkaistu debyyttialbumi, jonka suurimpia hittejä olivat Femme Like U ja Crazy.
Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 300 000 kappaletta.
Toyota Comfort
Toyota Comfort on nestekaasukäyttöinen erityisesti taksikäyttöön suunniteltu henkilöauto. Comfort on erityisen suosittu Japanissa, Singaporessa ja Hongkongissa.
Edeltäjänsä Toyota Crownin tavoin Comfort on kulmikkaasti muotoiltu ja sen konepelti on korkealla, mikä mahdollistaa moottorin sijoittamisen edemmäs, jolloin matkustamotilaa saadaan käyttöön enemmän.
Tekniset tiedot
Nelivaihteisesta automaattivaihteistosta tuli vakiovaruste vuonna 2004.
Shō Kosugi
Shō Kosugi (oik. Shōichi Kosugi, 17. kesäkuuta 1948 Minato, Tokio, Japani) on japanilainen taistelulajiharrastaja ja -näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti 1980-luvun ninjaelokuvabuumin käynnistämisestä Yhdysvalloissa. Hän on myös suunnitellut lukuisien elokuvien taistelukoreografioita, sekä toiminut stunttikoordinaattorina. Elokuvien lisäksi hän on tehnyt muutamia tv-esiintymisiä, mainoksia ja kirjoja.
Elokuvauransa ohella Kosugi tunnetaan omistamistaan taistelulajinäyttelijöitä kouluttavista kouluistaan Japanissa ja Yhdysvalloissa, jotka tunnetaan nimellä Sho Kosugi Institute (SKI). Hän on harjoitellut Shindō jinen-ryū karaten lisäksi kendoa, judoa, iaidoa, kobudoa, aikidoa ja ninjutsua. Kosugi on myös vuoden 1966 "All-Japan Karate-mestari".
Văn Miếu
pienoiskuva|Kirjallisuuden temppelin sisääntulo, Suuri Pylväikkö. pienoiskuva|Tohtoreiden nimiä kivitaulussa kilpikonnan selässä. Văn Miếu eli Kirjallisuuden temppeli sijaitsee Hanoin keskustassa Vietnamissa.
Pepe Ahlqvist H.A.R.P.
Pepe Ahlqvist H.A.R.P. oli vuosina 1988–1995 toiminut blues- ja rhythm and blues-yhtye. Sen laulajana ja keulahahmona oli tunnettu bluesmuusikko Pepe Ahlqvist. Yhtyeen suurin hitti oli "Back to the River" -single, jonka musiikkivideota kuvattiin New Orleansissa asti. Pitkäsoittoalbumeista kaupallisesti menestynein oli yhtyeen toinen albumi On the Ground (1990). H.A.R.P.:n levyjä julkaistiin Suomen lisäksi myös muissa Pohjoismaissa sekä Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Saksassa, Itävallassa, Hollannissa ja Belgiassa yhtye teki myös keikkoja.
Văn Miếu
Văn Miếu perustettiin vuonna 1070 Kungfutsen alttariksi ja vuonna 1076 samassa ympäristössä perustettiin Quốc Tử Giám eli Keisarillinen Yliopisto kasvattamaan prinssejä tulevaan tehtäväänsä. Oppia tulivat saamaan myös aristokraattien perilliset, joista kasvatettiin kansakunnalle oppineita mandariineja.
Pepe Ahlqvist H.A.R.P.
Yhtye ei virallisesti hajonnut, vaikka se piti keikkataukoa 13 vuotta. Ahlqvist kertoi Selvis-numerossa 4/2004, että H.A.R.P. "saattaisi tehdä tulevaisuudessa keikkoja tai jopa rundin". Tammikuussa 2009 nyt pelkästään nimellä H.A.R.P. esiintyvä yhtye palasi konserttilavoille. Mukana olivat perustajajäsenet Timo Pratskin ja Jarmo Nikku.
Văn Miếu
Vuonna 1484 keisari Lê Thánh Tôngin määräyksestä alettiin kunnioittaa yliopistosta valmistuneita tohtoreita kaivertamalla heidän nimensä kivitauluihin. 703 vuoden aikana valmistui vuosittain 3–61 tohtoria, yhteensä 2 313, joista 1 306 nimet ovat vieläkin luettavissa 82 kilpikonnan selässä. Viimeinen tutkinto tehtiin vuonna 1779.
Van Mieun arkkitehtuuri on rakennettu suunnikkaan muotoiseksi Kiinassa sijaitsevan Kungfutsen temppelin mallin mukaan. Temppeli muodostuu viidestä pihasta, jotka on erotettu toisistaan tiilimuurein. Vain osa arkkitehtuurista on peräisin Lý-dynastian ajalta, sillä temppelin rakentamista jatkettiin aina 1800-luvun alkuun asti, jolloin nykyinen viisipihainen muoto valmistui. Alueen rakennuksia on restauroitu ja useita rakennuksia on rakennettu kokonaan uudestaan.
Belgian Grand Prix 2005
Belgian Grand Prix 2005 oli Formula 1 -kauden 16. osakilpailu, joka ajettiin 11. syyskuuta 2005 Span radalla Belgiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Kimi Räikkönen, jolle voitto oli kauden kuudes.
Inkvisitorinen menetelmä
Inkvisitorinen menetelmä oli yleinen keskiajan Euroopassa. Se väistyi akkusatorisen menetelmän tieltä 1700-luvulta alkaen.
Kaukoidän talousalue
thumb|250px|Kaukoidän talousalue kartalla Kaukoidän talousalue  on yksi Venäjän 12:sta talousalueesta. Siihen sisältyy Amurin alue, Tšukotkan autonominen piirikunta, Juutalaisten autonominen alue, Kamtšatkan aluepiiri, Habarovskin aluepiiri, Magadanin alue, Primorjen aluepiiri, Sahan tasavalta ja Sahalinin alue. Alueen pinta-ala on 6 216 000 km² ja asukasluku 7 463 000 asukasta. Väestötiheys on 1,2 as/km² ja kaupungistumisaste 76 %.
Keskinen mustanmullan talousalue
thumb|250px|Keskinen mustanmullan talousalue kartalla Keskinen mustanmullan talousalue on yksi Venäjän 12:sta talousalueesta. Siihen sisältyy Belgorodin alue, Kurskin alue, Lipetskin alue, Tambovin alue ja Voronežin alue. Alueen pinta-ala on 167 700 km² ja väkiluku 7 872 000 henkeä. Väestötiheys on 47 as/km² ja kaupungistumisaste 62%.
Itä-Lapin seutukunta
Itä-Lapin seutukunta (vuoteen 1998 Koillis-Lapin seutukunta) on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Lapin maakunnassa. Siihen kuuluu viisi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 194.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Derde Divisie
Derde Divisie on Alankomaiden jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso.
Koplik
Koplik on kaupunki Shkodërin maakunnassa luoteis-Albaniassa. Kaupungin asukasluku on noin 4 000. Koplik sijaitsee Shkodërin pohjoispuolella.
Jugoslavian kauppasaarron aikana Koplik hyötyi salakaupasta Shkodër-järven yli Montenegroon. Pyramidihuijausten romahtamisen jälkeen vuonna 1997 kaupunki on jäänyt muiden Albanian pienten kaupunkien tavoin taloudelliseen pysähdykseen. Useimmat työikäiset ovatkin lähteneet kaupungista muualle etsimään työtä.
Kaupungista on kotoisin jalkapallojoukkue KS Veleçiku Koplik.
Death on the Road
Death on the Road on Iron Maidenin vuonna 2005 julkaisema live-tallenne, joka on äänitetty 24. marraskuuta 2003 Dortmundin Westfalenhallessa. Keikasta julkaistiin tupla-CD, vinyyli sekä puoli vuotta myöhästynyt DVD-versio.
DVD julkaistiin 6. helmikuuta 2006. DVD:ssä on kolme levyä. Ensimmäisellä DVD:llä on konsertin 5.1 Digital audio -versio ja toisella konsertti stereo-muodossa. Kolmannella DVD:llä on lisämateriaalia, kuten dokumentti ja kaikki promovideot Dance of Deathilta.
Masada
Masada on vuori ja historiallinen linnoitus Juudean autiomaassa Israelissa lähellä Kuolleenmeren rannikkoa. Linnoitusta rakennutti Herodes ja roomalaiset valtasivat sen juutalaisilta kapinallisilta Masadan piirityksen yhteydessä ensimmäisen juutalaissodan aikana 70-luvulla jaa. Roomalaisten Masadan ympärille rakennuttamat piiritysvarustukset lukeutuvat maailman parhaiten nykypäiviin saakka säilyneisiin. Masada kuuluu nykyisin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia
thumb|vasen|Herodesin kaudella Masadaan rakennetun palatsin raunioita.
Alkuperä
Muille alueen arkeologisille kohteille tyypillisesti varhaisimmat merkit ihmisistä Masadasta ovat jo kalkoliittiselta kaudelta 4000–300-luvuilta ennen ajanlaskun alkua. Paikalta on löydetty esimerkiksi tekstiilejä ja keramiikkaa. Paikalta on tehty löytöjä myös sittemmältä rautakaudelta. Hellenistiseltä kaudelta ei ole juurikaan arkeologista näyttöä ennen Herodesin valtakautta. Paikalla olevat kaksi vesisäiliötä on mahdollisesti rakennettu enne Herodesia, mutta varmuutta ei ole. Paikkaa alettiin rakentaa laajemmassa mittakaavassa vasta Herodesin kaudella. Historiallisista lähteistä Masada tunnetaan lähinnä juutalaisen Roomassa eläneen historioitsija Josephuksen kirjoituksista. Josephus kirjoitti Masadasta kreikaksi. Nimi Masada lienee johdettu heprean ja aramean linnaketta tarkoittavasta sanasta mezad. Josephus esittää paikan alkuperästä kaksi eri tarinaa, ensimmäisen mukaan paikan rakennuttivat "muinaiset kuninkaat" ja toisen mukaan "ylipappi Joonatan". Joonatanin tarkemmasta henkilöllisyydestä ei ole selvyyttä.Joitakin Josephuksen tarinaa tukevia viitteitä on löydetty esimerkiksi seleukidien aikaisista kolikoista. Strabon ja Plinius mainitsevat Masadan kirjoituksissaan lyhyesti.
Herodes joutui pakenemaan parthialaisten tukemaa Antigonosta Jerusalemista vuonna 40 ennen ajanlaskun alkua. Josephuksen tarinan mukaan Herodes jätti perheensä ja varuskunnan Masadaan lähtien itse Roomaan. Antigonos piiritti Masadan, joka kesti kuitenkin Herodesin paluuseen ja voittoon saakka. Sittemmin herodes rakennutti paikkaa linnoitukseksi itselleen peläten mahdollisesti juutalaisten kansannousua omaa valtaansa vastaan. Huomattavan sotilalalisen uhan muodosti myös Kleopatran hallitsema Egypti. Herodesin kaudella Masadaan rakennettiin kolme palatsia, parakit, kolme kyyhkyslakkaa (colombaria), kylpylä ja kaksikerroksinen muuri. Muurien kivi oli vuorelta hakattua dolomiittia ja yksityiskohtaisemmat arkkitehtoniset rakennelmat pehmeämpää muualta tuotua kiveä.
Masadan piiritys
thumb|Roomalaisten rakennuttama ramppi Masadan muurille. thumb|Roomalaisten Masadan piirityksen aikana rakentaman leirin ja piiritysmuurin jäänteet. Herodes kuoli vuonna 4 eaa. ja Juudea liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 6 ajanlaskun alun jälkeen. Paikalla lienee ollut tämän jälkeen roomalainen varuskunta. Ensimmäisen juutalaissodan puhjetessa vuonna 66 jaa. Masadan valtasivat selootien tikarimiesten (sicarii) ryhmittymä Menahemin johdolla. Jerusalemin kukistuttua vuonna 70 monet jäljelle jääneistä kapinallisista pakenivat Masadaan. Roomalainen kuvernööri Lucius Flavius Silva piiritti Masadan vuonna 73 tai 74. Linnoitus kukistui muutaman kuukauden kestäneen piirityksen jälkeen. Josephuksen mukaan linnoituksessa olleet 960 miestä, naista ja lasta tekivät joukkoitsemurhan antautumisen sijaan. Masadan roomalaiset piiritysvarustelmat kuuluvat nykypäiviin asti parhaiten säilyneiden joukkoon. Piirityksen aikana roomalaiset rakensivat masadan ympärille piiritysmuurin ja kahdeksan leiriä piirittäville joukoille. Muurinmurtajaa varten Masadan muurille rakennettiin ramppi (agger) maa- ja kiviaineksesta.
Masadan valtauksen jälkeen roomalaisilla oli jonkin aikaa leiri vuoren huipulla. Viimeisin löydetty kolikko tuolta ajanjaksolta on ajoitettu vuoteen 112. Paikka hylättiin samalla vuosisadalla. 400-luvulla Bysantin valtakunnan kaudella paikka otettiin jälleen käyttöön, kun sille rakennettiin luostari. Luostari on mahdollisesti muutamissa historialliissa lähteissä mainittu Marda. Luostari hylättiin ilmeisesti islamin saapumisen jälkeen 600-luvulla. Juutalaisten keskuudessa Masadan tekivät uudelleen tunnetuksi etenkin Josephuksen Juutalaissodan historian käännös hepreaksi vuonna 1931 ja siitä tuli juutalaisen vastarinnan symboli. Israelin asevoimien panssarijoukkojen asevelvolliset vannovat sotilasvalansa Masadan huipulla. Vuonna 1966 perustettiin Masadan kansallispuisto ja vuoren huipulle vietiin köysirata vuonna 1971. Masada liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.
Sveitsin ympäriajo
Sveitsin ympäriajo (Tour de Suisse) on vuosittain kesäkuussa järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu. Kilpailun reittiin kuuluu yleensä useampia vaativia vuoristonousuja Sveitsin Alpeilla sekä vähintään yksi henkilökohtainen aika-ajo. Miesten kilpailun etappien lukumäärä on vaihdellut vuosittain seitsemän ja kymmenen välillä, ja reitin kokonaispituus on yleensä 1000–1500 km. Sekä Sveitsin ympäriajo että Critérium du Dauphiné ovat kilpailuja joita pidetään eräänlaisina harjoituskilpailuina ja esinäytöksinä heinäkuussa ajettavaa Ranskan ympäriajoa varten. Useat Sveitsin ympäriajon voittajat ovatkin voittaneet myös Ranskan ympäriajon, muun muassa Gino Bartali, Eddy Merckx, Jan Ullrich ja Egan Bernal. Kilpailu on ollut osa UCI World Tour -kilpasarjaa vuodesta 2011 lähtien. Vuosina 2005–2010 kilpailu oli osa UCI ProTouria ja sen ajankohta siirrettiin aikaisempaan kesäkuuhun.
Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1933, jolloin voittaja oli itävaltalainen Max Bulla. Eniten kilpailun voittoja kerännyt on italialainen Pasquale Fornara, jolla on 4 voittoa 1950-luvulla. Kolmeen voittoon ovat yltäneet Ferdinand Kübler, Hugo Koblet ja Rui Costa.
Naisten Sveitsin ympäriajo järjestettiin ensimmäisen kerran 2001 ja uudelleen vuodesta 2021 lähtien. Kilpailussa on vuodesta 2022 lähtien ajettu neljä etappia, joista yksi on aika-ajo.
Naisten kilpailun voittajat
Lähde: Pro Cycling Stats
Carinus
thumb|Carinus roomalaisessa kultakolikossa ([[aureus). Kirjoituksessa lukee: "IMP C M AVR CARINVS NOB C", (Imperator Caesar Marcus Aurelius Carinus Nobilissimus Caesar, )]] Marcus Aurelius Carinus (noin 250? – elo- tai syyskuu 285) oli Rooman keisari vuosina 283–285. Hän oli keisari Caruksen vanhempi poika.
Sotaretki Persiaan ja Caruksen kuolema
Carinuksen varhaisista vuosista ei tiedetä mitään. Kun hänen isänsä Carus julistettiin keisariksi syksyllä 282, Carinus oli jo aikuinen mies, jolla oli vaimo, Magnia Urbica ja lapsi Nigrinianus. Pian keisariksi tulonsa jälkeen Carus nimitti Carinuksen ja hänen veljensä Numerianuksen caesareiksi eli keisarin seuraajiksi. Molemmat saivat myös arvonimet nobilissimus Caesar ja princeps iuventutis. Vuonna 283 Carus ja Numerianus lähtivät sotaretkelle itään Persiaa vastaan. Saman vuoden keväällä, joskus maaliskuun ja toukokuun välillä Carus korotti Carinuksen keisariksi (augustus), eli samanarvoiseksi itsensä kanssa, ja konsuliksi kuluvalle vuodelle. Carus jätti Carinuksen vartioimaan läntisiä provinsseja. Matkalla itään Carus ja Numerianus löivät kvadit ja sarmaatit, ja kaikki kolme ottivat arvonimen Germanicus Maximus. Jotkut todisteet viittaavat siihen, että Carinus jatkoi sotaa germaaneja vastaan Caruksen ja Numerianuksen ollessa Persiassa.
Persian sotaretki meni hyvin, ja pääkaupunki Ktesifon vallattiin kesään mennessä jolloin Carus, Carinus, ja Numerianus ottivat arvonimen Persicus Maximus. Pian tämän jälkeen, luultavasti heinä- tai elokuussa Carus kuitenkin kuoli yllättäen ja pretoriaaniprefekti Aper julisti Numerianuksen keisariksi, jolloin sekä hän että Carinus hallitsivat yhdessä valtakuntaa. Vuodenvaihteessa 283–284 Carinus oli Roomassa, missä otti vastaan konsulinviran. Hänen konsulikumppaninaan toimi hänen veljensä Numerianus. Tämän jälkeen Carinus lähti sotaretkelle Britanniaan, jonka päätyttyä veljekset ottivat arvonimen Britannicus Maximus. Numerianus päätti johdattaa armeijan takaisin Eurooppaan, mutta hän kuitenkin kuoli marraskuussa 284, mahdollisesti sairauteen. Tämän jälkeen Numerianuksen armeijaan kuulunut Diokles julistautui keisariksi. Samaan aikaan Pannoniassa eräs Marcus Aurelius Sabinus Julianus oli julistautunut myös keisariksi, joko Caruksen tai Numerianuksen kuoleman jälkeen.
Vallananastajien kukistaminen ja kuolema
Vuonna 285 Carinus oli kolmannen kerran konsulina. Hän päätti lähteä pikaisesti kukistamaan vallankaappaajia. Carinuksen armeija löi Julianuksen joukot joko Veronan lähellä tai Illyriassa alkuvuonna 285. Usurpaattori Julianuksen paikan ja ajankohdan epäselvyydestä johtuen on myös esitetty että Julianus-nimisiä vallananastajia olikin kaksi: Marcus Aurelius Julianus Pannoniassa ja Sabinus Julianus, joka kukistettiin Veronan lähellä.
Sabinuksen kukistumisen jälkeen Carinus lähti kohtaamaan Diocletianusta ja lopullinen taistelu käytiin Moesiassa, Margusjoen varrella. Erään tarinan mukaan Carinuksen joukot voittivat Diocletianuksen armeijan, mutta eräs Carinuksen joukkoihin kuulunut upseeri murhasi keisarin, koska hän oli vietellyt upseerin vaimon. Toisen kertomuksen mukaan taas Carinuksen armeija loikkasi Diocletianuksen puolelle, jonka jälkeen pretoriaaniprefekti ja Carinuksen konsulikumppani Titus Claudius Marcus Aurelius Aristobulus murhasi hänet. Joka tapauksessa hänet kuitenkin murhattiin.
Kuoleman jälkeiset tapahtumat
Uusi keisari Diocletianus antoi myöhemmin kirota Carinuksen muiston (damnatio memoriae). Tulevat historiankirjoittajat kirjoittivat hänestä myös erittäin negatiiviseen sävyyn. Hänen kerrottiin olleen julma ja verenhimoinen tyranni, joka teloitutti senaattoreita, raiskasi heidän vaimojaan ja murhautti niitä, jotka olivat kiusanneet häntä pienempänä. Historia Augusta kertoo hänellä olleen yhdeksän vaimoa.
Keisarina hänen hallitsijanimensä oli Imperator Caesar Marcus Aurelius Carinus Pius Felix Invictus Augustus.
Luettelo Britannian lipuista
Tämä on luettelo Britanniassa käytössä olevista lipuista.
Jarabe de Palo
thumb|300px|Jarabe de Palo konsertissa [[Bilbaossa 18.6.2005, Pau Donés etualalla.]] Jarabe de Palo oli vuonna 1995 perustettu espanjalainen rockyhtye, jonka keulahahmona Pau Donés toimi kuolemaansa asti (9.7.2020).
Historia
Aragoniassa syntynyt ja Barcelonassa lapsuutensa viettänyt Pau Donés soitti ja lauloi useammassa yhtyeessä, esimerkiksi J.& Co.Band ja Dentaduras Postizas ennen kuin perusti nykyisen Jarabe de Palo -yhtyeensä.
Jarabe de Palo, saavutukset ja yhteistyö
Jarabe de Palo on voittanut useita palkintoja, esimerkiksi Premios de la Música ja Premio Ondas. Sen lisäksi yhtye on ollut Grammy-palkintoehdokkaana. Yhteistyötä yhtye on tehnyt esimerkiksi Celia Cruzin, La Vieja Trova Santiagueran, Antonio Vegan ja Vico C:n kanssa. Pau on tehnyt levyn Peretin kunniaksi, säveltänyt joitakin Ricky Martinin kappaleita ja esiintynyt videoclipissä Alanis Morissetten kanssa.
Kemi–Tornion seutukunta
Kemi-Tornion seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se on alueeltaan sama kuin Meri-Lappi sijaiten Lapin nykymaakunnan lounaisosassa. Siihen kuuluu viisi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 192. Kemi-Tornion seutukunnan asukasluku oli 0 asukasta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
İsmail Cem
pienoiskuva|İsmail Cem vuonna 2001. İsmail Cem İpekçi (15. helmikuuta 1940 – 24. tammikuuta 2007) oli turkkilainen poliitikko ja maansa entinen ulkoministeri.
Cem syntyi Istanbulissa ja valmistui Lausannen yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta, Sveitsistä 1963. Hänestä tuli Turkkiin paluun jälkeen lehtimies ja myöhemmin Milliyetin päätoimittaja. Hän oli Turkin radion ja television toimitusjohtaja 1974–1975.
Cem valittiin kansanedustajaksi Istanbulista 1987. Hänet valittiin uudelleen Istanbulista 1991 ja vuonna 1995 Kayserista. Cem lähti vuonna 1995 republikaanisesta kansanpuolueesta ja siirtyi demokraattiseen vasemmistopuolueeseen. Hän nousi Turkin kulttuuriministeriksi.
Cem toimi Turkin ulkoasiainministerinä vuosina 1997–2002. Hän erosi demokraattisesta vasemmistosta vuonna 2002 ja perusti Uuden Turkin puolueen. Cem kuoli vuonna 2007 keuhkosyöpään, josta oli ollut hoidettavana myös Yhdysvalloissa. Hän oli naimisissa ja hänellä oli lapsia.
Muztagh Ata
Muztagh Ata on 7 546 metriä korkea vuori Tiibetin ylängön pohjoisreunalla Xinjiangin itsehallinnollisella alueella Kiinassa. Muztagh Ata sijaitsee Karakorumin maantien varrella noin 24 kilometrin päässä Kiinan ja Tadžikistan väliseltä rajalta. Ensimmäinen kirjattu valloitusyritys tapahtui vuonna 1894, jolloin ruotsalainen tutkimusmatkailija Sven Hedin yritti kiivetä sen huipulle onnistumatta. Vuoren huipulle pääsi ensimmäistä kertaa onnistuneesti kiinalais-neuvostoliittolainen retkikunta vuonna 1956.
Myöhäistriaskausi
thumb|250px|[[Herrerasaurus, eräs varhaisimmista dinosauruksista.]]
Myöhäistriaskausi on geologinen ajanjakso, joka on viimeinen triaskauden epookeista. Vuoden 2013 arvioiden mukaan ajanjakso oli noin 237–201 miljoonaa vuotta sitten.
Myöhäistriaskausi eli ylätriaskausi tunnetaan Euroopan kerrostumissa nimellä Keuper. Edellisellä kaudella, keskitriaskaudella, ilmestyneet dinosaurukset alkoivat kehittyä voimakkaasti tällä kaudella. Ilmestyi monia dinosauruslajeja, joista tunnetuimpia ovat kasvinsyöjä Plateosaurus, Coelophysis ja saalistaja Eoraptor. Keuperin kerrostumusta on löydetty sypressiä muistuttavien havupuiden Walchia, Voltzia fossiileja.
Kausi päättyi noin 201,3 miljoonaa vuotta sitten suureen trias-jurakauden lajien joukkotuhoon, josta dinosaurukset selvisivät hengissä.
Sakurai
Sakurai on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosan tasankoalueen itäreunalla Naran eteläpuolella Yamatojoen varrella. Sakuraissa on 58 386 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 98,91 neliökilometriä.
Sakurai on vanhaa kulttuurialuetta ja muinaisen Yamaton valtion ja siten koko Japanin muodostumisen ydinaluetta, jossa on säilynyt esimerkiksi monia kofun-hautakumpuja ja muita historiallisia kohteita. Kaupungissa sijaitsevaa Ōmiwan pyhäkköä sanotaan Japanin vanhimmaksi. Muita merkittäviä uskonnollisia rakennuksia ovat Tanzanin pyhäkkö, joka tunnetaan ruskastaan, sekä Hase-deran, Abe Monju-inin ja Shōrin-jin buddhalaiset temppelit. Sakurai kehittyi keskiajalla temppelinaluskaupunkina ja myöhemmin postiasemana (shukuba). Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa sille myönnettiin vuonna 1956. Merkittävä elinkeino on metsäteollisuus. Sakurai tunnetaan myös sōmen-nuudelien alkukotina.
Sakuraita palvelevat JR Nishi-Nihonin Sakurai-linja ja Kintetsu-rautateiden Osaka-linja.
Anders Gustaf Ramsay
thumb|Anders Gustaf Ramsay, [[Albert Gebhardin maalaama muotokuva vuodelta 1893.]] Anders Gustaf Ramsay (25. kesäkuuta 1832 Viipuri – 17. toukokuuta 1910 Helsinki) oli suomenruotsalainen ruukinpatruuna, liikemies ja kirjailija, joka elämänsä loppuvuosina julkaisi suuren suosion saavuttaneet muistelmansa Muistoja lapsen ja hopeahapsen.
Ramsayn vanhemmat olivat Viipurin läänin maaherra, senaattori, salaneuvos Carl August Ramsay ja Beata Fredrika Charlotta af Petersén ja hänellä oli kaksi veljeä ja kaksi sisarta. Ramsayn perhe omisti Kemiön saaressa Taalintehtaan ja Björkbodan ruukit niihin liittyvine maa-alueineen. Talvet perhe asui Helsingissä, kesällä taas Björkbodan ruukinkartanossa. Ramsay kävi Turun reaalikoulua 1841–1843 ja Turun kymnaasia 1848–1849. Hän valmistui yksityisesti ylioppilaaksi 1852 ja lähti opiskelemaan Helsingin yliopistoon tähdäten lainopin kandidaatin tutkintoon. Ramsay erotettiin kuitenkin yliopistosta 1855 kahdeksi vuodeksi nimipäiväjuhlissaan esittämänsä poliittisen pilailun takia (ks. Töölön juttu) eikä hän enää palannut jatkamaan opintojaan.
Ramsayn isän kuoltua 1855 hän sai perinnönjaossa haltuunsa Björkbodan ja Sunnanån ruukit. Ramsay ryhtyi innokkaasti modernisoimaan molempia ruukkeja mutta innoissaan ja kokemattomana hän teki virheratkaisuja ja koki myös vastoinkäymisiä kun Sunnanån uusittu ruukki paloi vakuuttamattomana ja rautalastissa ollut laiva menetettiin haaksirikossa. Ramsay oli velkaantunut ruukkeja kehittäessään ja kun 1860-luvussa alussa tuli katovuosia ja raudan hinta laski Ramsay menetti omaisuutensa vararikossa 1863. Ramsay lähti tämän jälkeen äitinsä taloudellisen tuen turvin kiertomatkalle Saksaan, Ranskaan, Italiaan ja Englantiin. Palattuaan Suomeen hän ryhtyi hoitamaan tilanhoitajana äitinsä takaisin hankkimaa Björkbodan kartanoa.
Pohjois-Lapin seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Anders Gustaf Ramsay
Vastoinkäymiset kuitenkin jatkuivat ja Ramsay menetti Björkbodan lopullisesti 1868. Hän muutti tämän jälkeen sisarensa kanssa Turun lähelle sijainneeseen Metsäkylän kartanoon ja ryhtyi puutavaran hankkijaksi. Aluksi puukaupat sujuivat hyvin mutta laskusuhdanne ja Ramsayn omat virheet pakottivat hänet siirtymään pois tältä alalta. Samoihin aikoihin Ramsay menetti myös omaisuutensa kun Metsäkylän kartano irtaimistoineen tuhoutui vakuuttamattomana tulipalossa. Ramsay yritti nyt hankkia toimeentulonsa erilaisilla sekalaisilla liiketoimilla. Viimeksi hän perusti 1881 Tukholmaan Ab Thetis nimisen osakeyhtiön jonka tarkoitus oli markkinoida kankaanvalmistajille uutta kankaiden kyllästysmenetelmää mutta tämä yritys ei lupaavasta alusta huolimatta lähtenyt menestymään.
Vuonna 1890 Pariisissa neljä vuotta asunut Ramsay palasi takaisin Suomeen. Hän yritti etsiä jotain sopivaa työtä itselleen mutta työn saannin esteeksi tuli Ramsayn puuttuva suomen kielen taito. Hän joutuikin viettämään syrjäänvetäytynyttä elämää Helsingissä sukulaistensa taloudellisen tuen varassa. Tähän tuli kuitenkin muutos kun eräät Ramsayn ystävät, eritoten kirjailija Johan Jakob Ahrenberg, ehdottivat että hyvänä kertojana tunnettu Ramsay kirjoittaisi muistelmat vaiheikkaasta elämästään. Ramsay julkaisikin muistelmien ensimmäisen osan joka käsitteli vuosia 1836–1850 vuonna 1904 ja kirjasta tuli heti suuri menestys. Ramsay jatkoi muistelmien kirjoittamista ja ne julkaistiin 8-osaisena teoksena Från barnaår till silfverhår vuosina 1904–1907. Ramsayn muistelmat ulottuivat 1830-luvulta aina suurlakon aikaan saakka ja niissä kuvattiin elävällä tavalla yläluokan elämää 1800-luvun puolivälin Suomessa. Ramsay kuvasi myös Helsingin kulttuurielämää, omia ruukinpatruuna-aikojaan, matkojaan ulkomailla sekä 1870-luvun alun metsäteollisuuden korkeasuhdanteen vuosia. Hän kertoi rehellisesti myös omista tekemistään virheistä ja esitteli monia elämänsä aikana tapaamiaan ihmisiä eri elämänalueilta.
Cygnus X-1
Cygnus X-1 kuuluu röntgenkaksoistähtijärjestelmään. Sen optinen seuralaistähti, HDE 226868, on sininen jättiläinen, jonka näennäiskirkkaus on 8,9 (nähtävissä hyvillä kiikareilla hyvissä havainto-olosuhteissa), rektaskensio 19:58:21,7 ja deklinaatio +35°12′05,68″. Cygnus X-1 kiertää tähteä noin 0,2 AU:n päässä. Cygnus X-1:n ja tähden välille on syntynyt kertymäkiekko.
Tähtijärjestelmä
Cygnus X-1 on kaksoistähti, joka sisältää O9-B0 -spektriluokan ylijättiläisen (pintalämpötila 31 000 kelviniä) ja kompaktin kohteen. Ylijättiläisen massa on noin 19,2 auringon massaa. Kompaktin kohteen massa on 14,8 auringon massaa ja koska neutronitähden suurin mahdollinen massa ei voi ylittää kolmea Auringon massaa, sen uskotaan olevan musta aukko. Kertymäkiekon sisäosat tuottavat röntgensäteitä, joita muokkaa Comptonin sironta kiekon koronassa ja heijastuminen kiekon pinnasta. Vaihtoehtoisesti röntgensäteet voivat joutua Comptonin sirontaan suihkun perustassa kiekon koronan sijasta. Cygnus X-1 on kirkkain pysyvä röntgensäteiden lähde (E > 20 keV) taivaalla.
Siirtogeeniset eläimet
Siirtogeeniset eläimet ovat eläimiä, joilla on geeni joltakin toiselta yksilöltä. Siirtogeenisten eläinten avulla tutkitaan yleensä vaikutuksia, joita geenituotteilla on kun niitä ilmenee tavallista suurempia määriä tai niitä on normaalia poikkeavassa kudoksessa. Siirretty geneettinen materiaali voi olla peräisin joko samasta tai eri lajista. Materiaali voi myös olla muuntelematon tai muunnettu ja siinä voi olla joko yksi tai useampia geenejä. Siirretyssä geneettisessä materiaalissa voi myös ilmetä erilaisia geenisäätelyalueita.
Geeniteknisillä menetelmillä voidaan muokata nykyään kaikkia tuotantoeläinryhmiä hyönteisistä nisäkkäisiin. Kaikista tärkeimmistä kotieläinlajeista on tuotettu useita siirtogeenisiä eläimiä ja linjoja eri tarkoituksiin. Suomen tunnetuimpana siirtogeenisenä eläimenä voidaan pitää 1990-luvun Huomen-lehmää, jonka kaikkia elämän vaiheita seurattiin mediassa.
Geeninsiirto ja lisääntymisbiologiset menetelmät
Menetelmät, joilla DNA:ta siirretään keinotekoisesti soluun, voidaan luokitella neljään ryhmään: biologiset, mekaaniset, sähköiset ja kemialliset. Biologisia menetelmiä ovat esimerkiksi viljeltyjen alkion kantasolujen käyttö sekä retrovirusvälitteinen geenien siirto. Mekaanisia menetelmiä ovat esimerkiksi mikroinjektio, paineen käyttö sekä partikkelipommitus. Elektroporaatio perustuu sähköisten pulssien käyttöön ja kemialliset tekniikat perustuvat yleensä DNA:n kykyyn muodostaa komplekseja positiivisesti varautuneiden polymeerien kanssa.
Banaanikärpäsen geeninsiirto
Banaanikärpäsessä geeninsiirto tapahtuu P-elementtien avulla. Nämä ovat banaanikärpäsen soluissa luonnostaan olevia "hyppiviä DNA-alueita", joita kutsutaan myös transposoneiksi. Ne liikkuvat genomissa ja integroituvat minne tahansa perimässä hyppäämiseen tarvittavan transposaasi-entsyymin avulla. P-elementtiin liitetään tutkittava geeni säätelyalueineen. Siirrettävä DNA ruiskutetaan yhdessä transposaasin kanssa varhaisalkioon eli synsytiaaliseen blastodermiin, jossa se kulkeutuu kaikkiin alkion soluihin. Pysyvä integraatio DNA:han tapahtuu vain ituradan soluissa, joiden kautta P-elementti siirtyy seuraavaan sukupolveen. Seuraavassa sukupolvessa P-elementtiin kytketyn ominaisuuden, esimerkiksi silmien värin, avulla valitaan kärpäslinjat, joissa siirtogeenin integraatio genomiin on tapahtunut. Siirtogeenisia genomeja on käytetty paljon korjaamaan spontaaneja geenimutaatioita tuomalla normaali geeni takaisin perimään.
Merkkigeenien käyttö siirtogeenisissä eläimissä
Siirtogeenisillä eläimillä tutkitaan myös geenien säätelyalueiden toimintaa, jolloin geenin säätelyalueeseen liitetyn merkkigeenin avulla seurataan säätelyalueen aktiivisuutta sikiön kehityksen aikana sekä erilaistuneissa kudoksissa. Useimmiten käytettyjä merkkigeenejä ovat bakteeriperäistä β-galaktosidaasia tai meduusan vihreää fluerosoivaa proteiinia (green fluorescent protein, Gfp) tuottavat geenit. β-galaktosidaasi-entsyymi tunnistetaan alkioista tai kudosleikkeistä käsittelemällä näytteitä entsyymin substraatilla (X-gal), jolloin entsyymi muodostaa substraatista sinisen sakan. Gfp-merkkigeenin ilmentyminen havaitaan fluoresenssimikroskoopin avulla.
Hiiri siirtogeenisenä eläinmallina
Siirtogeenistä tulee periytyvä, jos se siirtyy eläimen sukusoluihin. Esimerkiksi banaanikärpäsestä, seeprakalasta, kanasta, hiirestä, rotasta, lehmästä, lampaasta ja vuohesta on tehty tällaisia periytyviä siirtogeenisiä muunnoksia. Eniten käytetty siirtogeeninen eläinmalli on hiiri. Tällöin tutkittava siirtogeeni ruiskutetaan hiiren hedelmöittyneen munasolun toiseen esitumaan ohuella lasineulalla. Siirretty geeni yhdistyy perimään ei-homologisella rekombinaatiolla eli sattumanvaraisella mekanismilla, jota ei täysin tunneta. Geenit siirretään hiireen ruiskuttamalla ohuella lasineulalla DNA-molekyylejä hedelmöittyneen munasolun toisen haploidin esitumaan. Siirretty DNA liittyy pysyvästi hiiren perimään yleensä varsin hyvällä todennäköisyydellä (10-30%). Usein perimään liittyy siirretystä geenistä useampi kopio peräkkäin. Seuraavaksi munasolut siirretään kantajanaaraaseen kehittymään. Syntymän jälkeen siirtogeenin läsnäolo ja kopioiden lukumäärä jälkeläisten perimässä varmistetaan erilaisia DNA-menetelmiä käyttäen. Suurin osa perimän DNA-ketjusta ei sisällä informaatiota geenituotteista. Jotta siirrettävä geeni ei aiheuttaisi muutoksia perimän omissa geeneissä, tapahtuu siirrettävän geenin integraatio yleensä geenien väliselle alueelle. Kromatiini vaikuttaa paljon geenien ilmentymistasoon. Kromatiinissa on rakenteeltaan ”avoimia” eli transkiptionaalisesti aktiivisia ja ”suljettuja” eli inaktiivisia alueita. Joten siirtogeenin integraatiokohdalla on suuri merkitys sen ilmentymistasolle. Ympäröivän kromatiinin vaikutus voidaan välttää liittämällä ilmennettävän geenin yhteyteen riittävän kattava säätelyalue, joka sisältää kaikki geenin ilmentymiseen tarvittavat DNA-elementit. Tällöin siirtogeeni kykenee vaikuttamaan omaan kromatiinirakenteeseensa normaalin geenin tapaan.
Muut siirtogeeniset eläimet
Ensimmäinen elintarvikkeeksi hyväksytty geenimuunneltu eläin oli AquaBounty Technologiesin vuonna 2015 kehittämä AquAdvantage-lohi.
Siirtogeenisiä nisäkkäitä on tuotettu pääasiassa kolmella eri menetelmällä: mikroinjektiolla, alkion kantasolujen avulla sekä virusvälitteisesti. Yksinkertaisin ja suhteellisen tehokas menetelmä siirtää DNA:ta soluun on mikroinjektio. Se on ollut myös käytetyin menetelmä siirtogeenisten eläinten tuottamisessa. Mikroinjektiossa yhdistelmägeeniä sisältävä liuos ruiskutetaan hedelmöitetyn munasolun esitumaan. Mikroinjektiota varten tarvitaan munasolujen luovuttajiksi 5-50 elävää eläintä yhtä tuotettua siirtogeenistä eläintä kohti. Siirtogeenisellä perustajaeläimellä pitää tuottaa tyypillisesti useampi sukupolvi jälkeläisiä, ja kaikki jälkeläiset pitää seuloa siirtogeenin suhteen. Siirtogeeni kiinnittyy tyypillisesti vain toiseen kromosomiin. Tämän vuoksi ensimmäisen polven siirtogeenisen yksilön jälkeläisistä vain joka toisessa on siirtogeeni.
Sika on kotieläimistä käytetyin geeninsiirtojen kohteena. Syynä tähän on sen lyhyt lisääntymiskierto, koska sian tiineys kestää vain vajaat 4 kuukautta, suuri pahnuekoko (kerralla syntyy 8-12 porsasta) sekä ennen kaikkea se, että sika muistuttaa fysiologialtaan eniten ihmistä mikä tekee sioista houkuttelevia malleja erilaisiin biolääketieteellisiin sovellutuksiin.
Siirtogeenitekniikoiden soveltaminen linnuilla on huomattavasti vaikeampaa kuin esimerkiksi kaloilla tai nisäkkäillä. Syynä tähän on se, ettei linnun alkion yksisoluvaihetta pääse helposti käsittelemään. Munasolu itsessään on hyvin hauras, ja hedelmöityksen jälkeen se kulkee noin vuorokauden lisääntymiskanavassa kasvattaen ympärilleen valkuaismassaa ja kuorta. Munintahetkellä kanan alkio koostuu jo noin 30 000–60 000 solusta. Myös linnuilla siirtogeenitekniikoiden kehittämisen suurin haaste on yhdistelmägeenin siirtämisen tarkentaminen niin, että geeni toimisi juuri toivotulla tavalla kohde-eläimessä.
Myös kaloja hyödynnetään monissa siirtogeenisissä tutkimuksissa. Niiden avulla voidaan tutkia muun muassa eri ympäristötekijöiden, kuten esimerkiksi saasteiden vaikutuksia eri sairauksiin.
Heikki Nieminen
Heikki Nieminen (9. toukokuuta 1926 Hollola – 5. syyskuuta 2016 ) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Lahdessa vuonna 1946.
Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Nestor Nieminen ja Aino Nieminen (s. Pönkkä). Nieminen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1947–1948 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1948–1952. Kouluopintojensa jälkeen Nieminen oli usean vuoden ajan taidegraafikko Aukusti Tuhkan assistenttina.
Heikki Nieminen oli 1950-luvun lopulta alkaen ensimmäisiä suomalaistaiteilijoita, jotka ottivat materiaalikseen lujitemuovin.
Nieminen toimi myös opettajana 1950-luvulta lähtien, ensin Taideakatemian koulussa ja myöhemmin pääosin Taideteollisessa korkeakoulussa aina 1990-luvun alkuun saakka.
Niemisen puoliso oli farmaseutti Tellervo Nieminen (o.s. Ahonen).
Jouko Narvanmaa
Jouko Narvanmaa (s. 10. syyskuuta 1962 Turku) on entinen jääkiekkoilija ja HC TPS Turku Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1999–2006. Narvanmaa voitti Turun Palloseurassa pelaajana neljä Suomen mestaruutta. Toimitusjohtajavuosina joukkue saavutti kaksi SM-kultaa ja yhden hopean.
Pelaajana Narvanmaa pelasi puolustajan paikkaa ja oli yksi TPS:n kannattajien suosikeista. Hän joutui kuitenkin lopettamaan pelaajauransa kauden 1993–94 jälkeen selkävamman vuoksi. 401 runkosarjaottelussa kertyi 163 tehopistettä. Toimitusjohtajana Narvanmaa joutui etenkin loppuaikoinaan fanien ja mediankin hampaisiin joukkueen huonon menestyksen seurauksena. Narvanmaa päätti lopulta irtisanoutua tehtävästään, minkä jälkeen hänen paikkansa otti Seppo Sutela.
TPS:n lisäksi Narvanmaa pelasi Ruotsissa MoDo:n joukkueessa kausina 1986–88. Urheilun lisäksi Narvanmaa on työskennellyt muun muassa rahoitusalalla, koulutukseltaan hän on yo-merkonomi (1985). Joukolla on Taru-vaimon kanssa kaksi lasta (s. 1988 ja 1991). Narvanmaa on työskennellyt puutarhaliike Helle Oy:n hallintojohtajana elokuusta 2006.
City Airline
thumb|250px|City Airlinen Embraer ERJ-145. City Airline on ruotsalainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Göteborgissa Ruotsissa. Yhtiö on perustettu vuonna 1997, mutta se aloitti toimintansa vasta 10. syyskuuta 2001. Yhtiö työllistää 75 henkilöä.
Huhtikuussa 2011 ilmoitettiin, että City Airline siirtyy toisen ruotsalaisen lentoyhtiön Skywaysin omistukseen. 29. marraskuuta 2011 lähtien City Airline operoi kaikki lentonsa Skywaysin nimellä. Skyways ja City Airline hakeutuivat konkurssiin toukokuussa 2012.
Laivasto
Heinäkuussa 2011:
OUBS
OUBS, Otaniemi Underground Broadcasting System (tunnetaan myös nimellä OtaTV), oli vuosina 1983–2011 toiminut Teknillisen korkeakoulun Ylioppilaskunnan ylläpitämä kaapelitelevisiokanava, joka toimi ja näkyi Espoon Otaniemen ja Leppävaaran Teekkarikylän alueella. Kanava näkyi myös internetissä flash-streamina ja IPTV:ssä.