cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taginaen taistelu
Taustaa
Itä-Rooman keisari Justinianus I oli vuonna 535 julistanut sodan ostrogooteille ja lähettänyt sotapäällikkö Belisariuksen valtaamaan Sisiliaa ja Italiaa. Belisariuksen joukot valtasivat Sisilian vuoden 535 loppuun mennessä, ja seuraavana vuonna roomalaiset hyökkäsivät Italiaan. Rooma antautui joulukuussa 536, ja Belisarius valtasi vuonna 540 goottien pääkaupungin Ravennan. Sodan lopputulos näytti jo varmalta, mutta sitten Belisarius joutui palaamaan takaisin Konstantinopoliin, ja gootit pystyivät toipumaan tappioistaan. Vuonna 541 gootit valitsivat uudeksi kuninkaakseen Totilan, joka kukisti Itä-Rooman joukot ja valtasi lähes koko Italian takaisin gooteille. Belisarius palasi Italiaan vuonna 544 mutta ei onnistunut kääntämään tilannetta uudestaan roomalaisten eduksi. Totila valtasi Rooman vuonna 546, menetti sen seuraavana vuonna, mutta valtasi sen uudestaan vuonna 550. Belisarius lähti Italiasta vuonna 549, ja seuraavana vuonna keisari Justinianus nimitti Italian sotaretken komentoon serkkunsa Germanuksen, joka kuitenkin kuoli saman vuoden syksyllä. Vuonna 551 Justinianus nimitti eunukin ja keisarillisen kamariherran (praepositus sacri cubiculi) Narseksen johtamaan Italian-sotaretkeä. Narses oli tuolloin jo vanha, mutta hän oli taitava sotapäällikkö ja johtanut 530-luvulla joukkoja Italiassa.
Dragon (lehti)
Dragon on Dungeons & Dragons -roolipelin ja -oheistuotteiden virallinen lehti, jota julkaisee Wizards of the Coast. Painettu lehti ilmestyi viimeisen kerran syyskuussa 2007, minkä jälkeen aloitettiin verkkolehden julkaiseminen.
Taginaen taistelu
Taustaa
Narses lähti Konstantinopolista keväällä 551 liittyäkseen sotapäällikkö Johannekseen Salonassa. Narseksen armeijaan kuului noin 20 000–25 000 miestä, mukaan lukien suuri määrä ulkomaalaisia liittolaisjoukkoja; 6 000 langobardia, jotka kuningas Audoin oli lähettänyt auttamaan roomalaisia, 4 000 herulia komentajinaan Philemuth ja Aruth, 400 gepidiä ja joukko hunneja. Lisäksi armeijaan kuului Narseksen värväämiä sotilaita Traakiasta ja Illyriaista sekä roomalaisten puolelle loikanneita persialaisia ratsumiehiä, joita komensi Persian kuninkaan Kavadh I:n pojanpoika Kavadh, joka oli lapsena sekaantunut kuningas Khosrauta vastaan kohdistettuun salaliittoon ja joutunut myöhemmin pakenemaan Justinianuksen luo.
Dragon (lehti)
Mobiililaitteille suunnattu Dragon+ julkistettiin 2015.
Taginaen taistelu
Taustaa
Narseksen armeija lähti Salonasta Pohjois-Italiaan keväällä 552. Totila oli antanut frankkien ottaa haltuunsa suuren osan Pojoen laaksosta ja lähettänyt parhaita joukkojaan Veronaan hidastamaan roomalaisia, mutta Narses vältti heidät marssimalla lähellä rannikkoa. Kesäkuussa 552 Narseksen joukot pääsivät Ravennaan, missä heidän armeijaansa liittyi vahvistuksia, joita johtivat magister militumit Justinus ja Valerianus. Narses jäi Ravennaan yhdeksäksi päiväksi, kunnes päätti jatkaa marssia etelään. Hän jätti Ravennaan Justinuksen johtaman varuskunnan ja lähti kaupungista kohti Roomaa. Matkalla hän joutui ohittamaan goottien hallussa olleen Ariminumin (nykyinen Rimini). Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan Narseksen tavoitteena oli kohdata Totilan joukot taistelussa mahdollisimman pian.
Kuullessaan Narseksen joukkojen hyökkäyksestä Totila lähti joukkoineen Roomasta ja marssi kohtaamaan Narseksen taistelussa. Goottien armeija oli 17 vuotta kestäneen sodan aikana kärsinyt raskaita tappioita ja Totilan oli täytynyt vahvistaa rivejään karanneilla orjilla ja maanviljelijöillä. Monet goottien joukkojen sotilaista olivat myös loikkareita Itä-Rooman armeijasta. Maksamattomat palkat ja Totilan tapa kohdella vangittuja sotilaita hyvin saivat monet itäroomalaiset siirtymään Totilan joukkojen riveihin. Prokopios ei kerro Totilan armeijan kokoa, mutta nykyarviot liikkuvat 16 000–20 000 miehen välillä. Totilan joukot leiriytyivät lähellä Taginaen (tai Tadinum) kylää Via Flaminian varrella lähellä nykyistä Gualdo Tadinon kaupunkia Umbriassa, Keski-Italiassa. Narseksen joukot leiriytyivät noin 20 kilometrin päähän goottien leiristä lähellä Busta Gallorum -nimistä paikkaa, joka sijaitsi lähellä Sentinumia, missä roomalaiset kävivät vuonna 295 eaa. Sentinumin taistelun etruskeja ja galleja vastaan.
Tapahtumat ennen taistelua
Narses päätti ryhmittää armeijansa puolustusasemiin ja odottaa goottien hyökkäystä. Hän valitsi taistelupaikaksi kohdan Via Flaminialta, Apenniineille kulkevalta paikalliselta tieltä, joka seurasi pienen Bonojoen laaksoa. Paikka oli hieman ympäröivää vaikeakulkuista laaksoa korkeammalla, ja lisäksi sitä suojasi vasemmalta pieni kukkula.
Narses kehotti Totilaa joko solmimaan rauhan roomalaisten kanssa, sillä goottien tilanne oli toivoton, tai nimeämään päivän taistelulle. Totila torjui rauhanneuvottelut, mutta ehdotti, että taistelu käytäisiin kahdeksan päivän kuluttua. Narses ei kuitenkaan luottanut häneen vaan ryhmitti armeijansa taisteluasemiin. Seuraavan päivän aamuna Totila toikin koko armeijansa paikalle.
Ainoa reitti Rooman armeijan selustaan oli polku, joka kulki roomalaisten vasemmalla puolella olevan pienen kukkulan ympäri. Narses lähetti yön aikana 50 miestä ottamaan haltuunsa reitin. Gootit yrittivät seuraavana aamuna useaan otteeseen vallata polun lähettämällä ratsuväkijoukkoja roomalaisten kimppuun, mutta kapea reitti ja vaikeakulkuinen maasto auttoivat roomalaisia torjumaan hyökkäykset. Taistelussa kunnostautui eräs Paulus, jonka Narses palkitsi ottamalla hänet henkivartiokaartiinsa.
Armeijat ryhmittyivät toisiaan vastaan. Roomalaisten puolella langobardien, herulien, ja gepidien joukot, joita oli ehkä yhteensä noin 9 000–10 000, jalkautuivat, ja heidät ryhmitettiin kaltevalle rinteelle armeijan keskustaan. Armeijan molemmille siiville asettuivat jousin ja peitsin aseistetut ratsuväkijoukot. Vasenta siipeä komensivat Narses ja sotapäällikkö Johannes, ja se koostui armeijan parhaimmista joukoista sekä hunneista. Oikeaa siipeä komensivat Valerianus, Dagisthaeus ja eräs toinen Johannes, joiden komennossa oli loput roomalaisten ratsuväestä. Molempien siipien eteen asettui 4 000 jousimiestä ja vasemman siiven taakse vielä 1 500 ratsumiestä. Prokopioksen mukaan näistä 500 tuli toimia reservinä ja loppujen tuli koukata vihollisen selustaan mikäli goottien jalkaväki hyökkäisi roomalaisten keskustaa tai siipiä vastaan. Gootit ryhmittivät armeijansa luultavasti samalla tavoin: jalkaväki keskelle ja ratsuväki sivustoille. Totila kulki armeijansa parissa ja kannusti miehiään taisteluun. Narses teki samoin ja esitteli vielä palkintoja, joita rohkeutensa osoittaneille sotilaille tultaisiin taistelun jälkeen myöntämään.
Kumpikaan puoli ei kuitenkaan aloittanut taistelua. Totila yritti ilmeisesti viivyttää taistelua, sillä 2 000 goottien ratsumiestä ei ollut vielä saapunut taistelupaikalle. Prokopioksen mukaan Totila pukeutui kullalla koristeltuun haarniskaansa ja ratsasti armeijoiden väliin esittelemään ratsumiestaitojaan. Totila yritti myös aloittaa neuvottelut roomalaisten kanssa, mutta Narses torjui ehdotuksen. Prokopios kertoo myös, kuinka eräs goottien puolelle loikannut roomalainen sotilas nimeltään Coccas haastoi kenet tahansa roomalaisen kaksintaisteluun. Haasteen otti vastaan Narseksen henkivartiokaartissa palvellut armenialainen Anzalas. Molemmat miehet nousivat ratsaille ja hyökkäsivät toisiaan kohti. Coccas tähtäsi keihäänsä kohti vastustajaansa, mutta viime hetkellä Anzalas väisti ja iski keihäänsä Coccakseen, joka putosi kuolleena maahan. Tapahtuma kirvoitti roomalaisten armeijasta raikuvat hurraahuudot.
Keskipäivän aikaan Totilan odottamat 2 000 ratsumiestä saapuivat, ja hän käski armeijansa vetäytyä syömään leiriinsä, missä hän vaihtoi ylleen tavallisen sotilaan varusteet. Prokopioksen mukaan Totila toivoi goottien vetäytymisen saavan roomalaisten valppauden herpaantumaan ja antamaan näin mahdollisuuden yllätyshyökkäykseen. Narses käski kuitenkin miestensä pysyä asemissaan ja syödä lounaansa myös paikallaan. Vähän ajan kuluttua gootit palasivat vahvistuksineen ja huomasivat roomalaisten odottavan heitä.
Google Stadia
thumb|right|150px|Google Stadian peliohjain Google Stadia oli Googlen pilvipelipalvelu videopeleille. Stadian ajatuksena oli korvata fyysinen pelikonsoli tai tehokas tietokone, sillä se toimi suoratoistopalveluna. Palvelu toimi ilmaiseksi, mutta kuukausimaksua vastaan sai Pro-jäsenyyden, joka oikeutti 4k resoluutioon, 5.1 surround ääneen ja kuukausittaisiin ilmaispeleihin. Ostamiaan pelejä pystyi pelaamaan ilmaisjäsenyydellä 1080p resoluutiolla 60fps asti. Pelaamiseen tarvittiin oma peliohjain käytettäessä Chromecast Ultra-laitetta. Pelaaminen oli mahdollista myös Android-laitteilla 4G tai Wifi-verkossa (on-screen näppäimillä tai puhelimeen liitetyllä ohjaimella) ja tietokoneella selaimella. Stadia julkaistiin 19. marraskuuta 2019.
Google kertoi syyskuussa 2022 sulkevansa Stadian 18. tammikuuta 2023. Google kertoi hyvittävänsä Google Storen kautta tehdyt Stadia-laitteiston, pelien ja lisäosien ostokset. Sulkemisen syyksi Google sanoo, ettei palvelu ole houkuttanut riittävästi asiakkaita. Pelijulkaisijoista Ubisoft, Bungie ja IO Interactive kertoivat sulkemisen myötä työskentelevänsä sen parissa, että Stadian käyttäjät saisivat siirrettyä ostamansa pelit toiselle alustalle.
Taginaen taistelu
Tapahtumat ennen taistelua
Totila muutti armeijansa ryhmitystä ja asetti nyt koko ratsuväkensä yhteen suureen linjaan ja jalkaväen näiden taakse, jotta ratsuväki pystyisi tarvittaessa vetäytymään jalkaväen suojiin. Prokopioksen selostuksesta käy ilmi, että suurin osa goottien armeijasta koostui ratsuväestä ja että heidän jalkaväkeään pidettiin merkityksettömänä ja epäluotettavana. Narses tajusi, että gootit olivat käynnistämässä massiivisen hyökkäyksen Rooman armeijan keskustaa vastaan. Hän käski molempien siipien jousimiesten siirtyä sivustoille ja ryhmittyä niin, että Rooman armeija oli puolikuun muotoinen. Jousimiehet asettuivat myös korkeammalle maastoon goottien ratsumiesten ulottumattomiin valmiina ampumaan vihollisen sivustoihin, kun nämä hyökkäisivät.
Taistelu
Itse taistelu ei todennäköisesti kestänyt kauan, mutta Prokopios kehuu molempien puolten rohkeutta. Totila käski joukkojensa käyttää vain peitsiään ja hylkäämään jousensa ja muut aseensa. Goottien ratsuväki hyökkäsi yhtenä suurena joukkona roomalaisten keskustaan ja kärsi joitakin tappioita jousimiesten nuolista. Rooman armeijan keskustassa olleet keihäsmiehet pitivät pintansa, ja goottien ratsuväki joutui perääntymään. Ei tiedetä, lähetettiinkö roomalaisten vasemmalla sivustalla olleet tuhat ratsumiestä koukkaamaan goottien selustaan, mutta joka tapauksessa koko Rooman armeijan linja alkoi edetä. Goottien joukot murtuivat ja lähtivät pakenemaan. Goottien ratsuväki ei perääntynyt jalkaväen suojiin vaan rynnisti suoraan näiden läpi ja aiheutti lisää tappioita ja sekaannusta, jolloin koko goottiarmeija kääntyi sekasortoiseen pakoon. Rooman ratsuväki ajoi pakenevia gootteja takaa suurella vimmalla ja tappoi monia. Prokopioksen mukaan 6 000 goottia sai surmansa taistelussa.
Totila itse pakeni viiden soturin kanssa takaa-ajajinaan saman verran roomalaisia ratsumiehiä, jotka eivät tienneet keitä takaa-ajetut olivat. Ennen iltaa roomalaiset pääsivät tarpeeksi lähelle, jolloin eräs gepidisoturi haavoitti Totilaa kuolettavasti keihäällään. Gootit pääsivät kuitenkin pakoon ja hautasivat Totilan lähellä Caprae-nimistä paikkaa (ehkä nykyinen Caprara) noin 15 kilometriä taistelupaikalta. Prokopios kertoo myös toisen version Totilan kuolemasta. Sen mukaan Totila haavoittui kuolettavasti nuolesta taistelun aikana ja joutui vetäytymään taistelusta, mikä aiheutti goottijoukkojen paon. Roomalaiset tajusivat Totilan kuolleen vasta, kun eräs goottinainen osoitti heille hänen hautansa. He kaivoivat Totilan ruumiin ylös varmistuakseen hänen kuolemastaan ja hautasivat tämän jälkeen hänet uudestaan.
Taistelun jälkeen
thumb|300px|Gootit taistelevat roomalaisia vastaan [[Vesuvius|Vesuviuksen rinteillä. Alexander Zickin (1845–1907) maalaus.]] Taistelusta selviytyneet gootit valitsivat uudeksi kuninkaakseen Totilan lähimmän miehen Tejan. Narses puolestaan marssi etelään ja valtasi Rooman. Tämän jälkeen hän piiritti Cumaen kaupungin, missä gootit pitivät valtionsa rahavaroja. Teja riensi armeijansa kanssa kaupungin avuksi, mutta Narseksen joukot kukistivat lokakuussa 552 gootit Mons Lactarius -vuorella Campaniassa (nykyinen Monti Lattari) käydyssä taistelussa. Teja ja monet hänen miehistään saivat surmansa taistelussa, ja Narses antoi loppujen goottien poistua rauhassa Italiasta. Tejan kuolema päätti järjestäytyneen ostrogoottien vastarinnan Italiassa, joskin joitakin kahakoita käytiin vielä vuoteen 555 asti. Vuonna 554 Narses kukisti vielä Italiaan hyökänneet alemannit ja frankit Volturnuksen taistelussa. Viimeinen goottien hallussa ollut kaupunki, Verona, antautui kuitenkin vasta vuonna 561.
Amerikkalaistuminen
thumb|[[McDonald’s-pikaruokaketjun ravintola Kiinassa. McDonald’sin levittäytymistä ympäri maailman on pidetty esimerkkinä amerikkalaistumisesta.]] Amerikkalaistuminen tarkoittaa yhdysvaltalaisen dominanssin lisääntymistä maailmalla ja asioiden muuttumista Yhdysvaltain tyyliä muistuttavaksi, ”amerikkalaiseksi”.
Yhdysvaltalainen kulttuuri on noussut maailmalla hyvin hallitsevaan rooliin. Yhdysvaltojen sisäisiä asioita, kuten politiikkaa, viihdettä ja urheilua, seurataan maan ulkopuolella tarkasti, ja suuri osa maailmalla kulutettavasta mediasisällöstä ja viihteestä on amerikkalaista. Myös eniten käytetyt sosiaalisen median palvelut ovat amerikkalaisia, kuten Google, Facebook, Netflix ja YouTube.
Suomalaiset väittävät usein, että Suomi on erityisen amerikkalaistunut maa, jopa ”Euroopan amerikkalaistunein”. Mediatutkija Veijo Hietalan mukaan amerikkalaistumisesta alettiin Suomessa puhua jo 1960-luvulla. Aluksi amerikkalaistumisesta oltiin huolissaan, ja jotkut pyrkivät rajoittamaan sitä esimerkiksi yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia säännöstelemällä Suomen televisiokanavilla. Amerikkalaistumisen aiheuttama huoli alkoi laantua 1990-luvun alkuun mennessä, kun amerikkalaisesta arvomaailmasta ja kaupallisuudesta tuli hyväksyttyä. Sen jälkeen huolta on enemmän herättänyt amerikkalaistumiseen liittyvä englannin kielen aiheuttama uhka Suomen kansalliskielille.
Wings of War
The Wings of War on thrash metal -yhtye Overkillin studioalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2019.
Luc Ferrari
thumb|right|Luc Ferrari
Luc Ferrari (5. helmikuuta 1929 Pariisi – 22. elokuuta 2005 Arezzo) oli ranskalainen säveltäjä, joka teki konkreettista musiikkia.
Ferrari opiskeli sävellystä Arthur Honeggerin ja pianonsoittoa Alfred Cortot'n johdolla. Hän sai myös oppia modaalisuudesta ja musiikkianalyysistä Olivier Messiaenilta. Ferrari aloitti 1950-luvun loppupuolella yhteistyön Groupe de Musique Concrèten kanssa ja jatkoi sitä vuoteen 1966. Hän avusti Pierre Schaefferia Groupe de Recherches Musicales'n perustamisessa. Hän toimi sävellysprofessorina Kölnissä 1960-luvulla ja lähti sitten Tukholmaan opettamaan kokeellista musiikkia. Tämän jälkeen Ferrari vietti vuoden Berliinissä ja sitten toimi Amiensin kulttuurikeskuksen johtajana.
Ferrari perusti vuonna 1972 elektroniikkastudio Billigin ja vuonna 1982 La Muse en Circuit -studion. 1970-luvun loppupuolella hän opetti sävellystä Pantinin konservatoriossa. Ferrari sai vuonna 1987 Prix Italian teoksesta Et si tout entière maintenant. Lisäksi hänelle myönnettiin Karl Sczuka -palkinto ja Ranskan kulttuuriministeriön suuri kansallispalkinto. Vuonna 1990 hän sai Koussevitzkyn kansainvälisen levytyspalkinnon kolmiosaisen sinfoniansa Histoire du plaisir et de la désolation levytyksestä.
Tauno Tarkkinen
Tauno Antero Tarkkinen (17. helmikuuta 1932 Puolanka – 26. lokakuuta 2022 Oulu) oli suomalainen kirjailija.
Chér (vuoden 1971 albumi)
Chér (uusintapainos julkaistiin nimellä Gypsys, Tramps & Thieves) on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1971.
Savupiste
Savupiste on lämpötilariippuvainen termi, jolla voidaan määritellä rasvojen ja öljyjen tuotekohtaisia ominaisuuksia. Tuotteen savupiste on materiaalikohtainen ominaisuus ja heijastaa myös tuotteen käyttömäärää. Savupiste on lämpötila, jossa ohut, jatkuva savujuova ilmestyy ensimmäisen kerran kohdetta lämmitettäessä standardiolosuhteissa. Savu ilmaisee mitattavasta kohteesta erkaantuvia hajoamisesta johtuvia kaasumaisia tuotteita. Savupisteellä on erityisesti merkitystä valmistettaessa ruokaa öljyssä tai rasvassa paistamalla tai uppopaistamalla.
Öljynjalostustuotteissa petrolin savupiste määritellään kansainvälisesti standardin ISO 3014 mukaan.
Nuotit hukassa
Nuotit hukassa oli suomalainen television musiikkisarja, jota lähetettiin Yle TV1:ssä 1979-1980. Sen tavoitteena oli tarjota hyvää ja mielenkiintoista suomalaista kevyttä musiikkia hyvin laajalla sektorilla. Mukaan mahtui niin rockia, poppia, kansanmusiikkia kuin uuden laululiikkeen musiikkiakin. Ohjelmasarjaa tuotti ja ohjasi Erkki Pohjanheimo TV1:n Viihdetoimituksesta. Musiikkiesitykset liitettiin toisiinsa sketsein ja haastatteluin. Ohjelmat kuvattiin värivideotekniikalla Yleisradion Pasilan tv-studio 3:ssa. Sarjaa tehtiin kaikkiaan viisi osaa.
Uusintoja
Sarjan musiikkinumeroita on uusittu runsaasti Ylen myöhemmissä musiikkiohjelmissa:
Musiikkia DVD-levyillä
Musiikkinumeroita on myös koottu suomalaisten artistien ja yhtyeitten kaupallisille DVD-levyille:
Paulus Rundgren
Paulus Rundgren (s. 12. kesäkuuta 1992 Kolari) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Kaudella 2015–2016 Rundgren pelaa Ranskan toisella sarjatasolla Remparts de Toursin joukkueessa.
Seuraura
Rundgren on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten pronssia vuonna 2008.
Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Tapparaan, jonka A-nuorissa hän pelasi lähes koko kauden. Hän teki kauden aikana myös SM-liigadebyyttinsä 8. maaliskuuta 2011 vieraissa Pelicansia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 11.54 minuuttia. Miesten pelit tulivat tutuksi myös kahden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Kauden 2011–2012 Rundgren on pelannut toistaiseksi A-nuorissa.
Kaudeksi 2012–2013 kolarilainen siirtyi Helsingin Jokereihin, jossa on pelannut nuorten pelejä. Helmikuun alussa Rundgren siirtyi lainapestille Kiekko-Vantaaseen.
Maajoukkueura
Rundgren on pelannut neljä nuorten maaottelua.
Muuta
Rundgrenin isä on kansanedustaja Simo Rundgren.
Tubal-Kain
pienoiskuva|Seppä Tubal-Kain [[Andrea Pisanon teoksessa (1334–1336)]] Tubal-Kain (tai Tuubal-Kain, Tubalkain) on Raamatun Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa esiintyvä henkilö. Raamatun mukaan hän oli Kainin jälkeläisen Lemekin ja Sillan poika. Tubal-Kain oli Naaman veli ja Jabalin ja Jubalin velipuoli. Hänen sanotaan olleen seppä, ”joka aloitti pronssin ja raudan takomisen”.
Tubal-Kainiin viitataan vapaamuurareiden rituaaleissa.
Wohls gård
Wohls gård eli Volsin kartano on 1600-luvulla perustettu kartanotila Kirkkonummella. Tila sijaitsee Volsin kylässä Humaljärven länsipuolella. pienoiskuva|Kartanon päärakennus syksyllä 2020 pienoiskuva|Kartanon pihapiiriä pienoiskuva|Kuja 1900-luvun alussa. Kuvaaja [[Bernhard Åström.]]
Historia
Volsin kartanon juuret juontavat vuoteen 1624, jolloin osana ns. Överbyn lahjoitusta alue läänitettiin riikalaiselle Ludvig Hintelmanille. Ylimetsänhoitaja Erik Bure osti vuonna suuren osan tilasta, jolloin kokonaisuuden päätilaksi tuli Wohls gård. Kartanon nykyinen kustavilaistyylinen päärakennus on rakennettu noin vuonna 1800 ja rakennusta pidennettiin 1918. Vuoden 1847 karttoihin ympäristöön oli piirretty muotopuutarha, siihen aikaan ensimmäinen kartanopuutarha Kirkkonummella.
Kirkkonummen kunta osti tilan 1892 ja se toimi kunnalliskotina vuoteen 1929 asti, jolloin uusi kunnalliskoti valmistui Volsintien toiselle puolelle. 1900-luvun alussa päärakennusta vastapäätä rakennettiin Akkatalo jossa vanhainkodin naispuoliset asukkaat asuivat. Pihapiirissä oli myös nyt jo purettu Ukkotalo miespuolisille asukkaille. Kunnalliskodin tunnetuimpia asukkaita oli suomalainen monarkisti Matti Klemettilä. Sisällissodan aikana 1918 Volsin kartanon vanhassa päärakennuksessa Sigurdsin tilan tuntumassa toimi sotasairaala jonka johtajasta Teddy Biaudetista tuli myöhemmin Kirkkonummen kunnanlääkäri.
Toisen maailmansodan jälkeen tila toimi kouluna. Koulun muutettua uusiin tiloihin maat vuokrattiin vuokraviljelijälle. Vuodesta 1977-2008 päärakennus seisoi käyttämättömänä ja rakennus pääsi huonoon kuntoon.
Vuonna 2008 Kirkkonummen Säästöpankkisäätiö osti päärakennuksen ja vuokrasi ympäröiviä maa-alueita sillä ehdolla, että kartanoalue kunnostetaan. Säätiö perusti Wohls Gård Ab:n hoitamaan kunnostustöitä ja tulevaa toimintaa. Nykyään kartano toimii vuokrattavana kokous- ja juhlatilana, joka laajentui marraskuussa 2020 vanhaan kivinavettaan rakennetulla tapahtumatilalla. Lokakuussa 2020 lähes kaikki rakennukset ja alue oltiin saatu kunnostettua.
Kartanoa ympäröivä Volsin kartanometsikkö ja puisto muodostaa 1975 perustetun luonnonsuojelualueen YSA011710. Rakennuksen lähiympäristössä on Kirkkonummen kunnan ylläpitämä luontopolku.
Volsin kartano populaarikulttuurissa
Vuonna 2016-2017 kartanon historiasta tehtiin dokumen­taa­ris­fik­tii­vinen näy­telmä Vaellusnäytelmä Wohls Gård. Näytelmä esitti Volsin kartanon keskeiset tapahtumat 1600-luvun lopulta Porkkalan palautukseen asti.
Mobilisaatiohoito
Mobilisaatiohoitoa käytetään manuaalisessa terapiassa viittaamaan terminä johonkin kehon sidekudokseen ulkoisesti tuotettua hidasta passiivista liikettä. Manipulaatiohoitoon verraten mobilisaatiohoidossa käytetään pidempiä vipuvarsia ja tehdään useampia toistoja. Se voidaan kohdistaa johonkin tiettyyn niveleen, mutta mobilisaatiota voidaan käyttää myös tiettyyn lihakseen, faskiaan eli kalvorakenteeseen tai neuraalikudokseen. Mobilisaatiohoitoa eri tavoilla käyttävät lähes kaikki manuaalisen terapian ammattilaiset, kuten naprapaatit, kalevalaisen jäsenkorjaajat , kiropraktikot ja osteopaatit.
OMSI – Der Omnibussimulator
thumb|MAN SD 202 Berliinissä vuonna 1992. OMSI – Der Omnibussimulator on MR Softwaren kehittämä simulaatiopeli, jossa kuljetetaan linja-autoa. Peli on julkaistu vuonna 2011 Windowsille. Peli simuloi Berliinin Spandaun osa-alueen linja-autolinja 92:ta (nykyinen M37). Pelissä on myös pieni fiktiivinen kylä Grundorf, jossa voi harjoitella ajamista ja lipunmyyntiä. Pelin kehittivät vuosina 2007–2011 Marcel Kuhnt ja Rüdiger Hülsmann. Pelissä simuloidaan linja-autonkuljettajaa, joka ajaa MANin kaksikerrosbusseja MAN SD 200 ja MAN SD 202 1980-luvun lopussa 11 kilometrin reitillä. Peliin voi myös tehdä omia karttoja ja linja-autoja ja ladata muiden ihmisten tekemiä karttoja ja busseja. Lisäksi on saatavilla useita maksullisia lisäosia.
OMSI 2
Pelin virallinen jatko-osa julkaistiin 11.12.2013. Se on ostettavissa myös Steamista. Uusia toimintoja ovat mm.:
Kansanlääkintäseura
Kansanlääkintäseura on vuonna 1986 rekisteröity, voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tarkoituksena on vaalia kansanlääkintäperinnettä, edistää kansanparantajien ja terveydenhoitohenkilöstön yhteistyötä, toimia kansanlääkintäperinteen ja oppilääketieteen välisen ymmärtämyksen ja yhteistyön lisäämiseksi, tukea kansanlääkintäperinteen tutkimusta, tallennusta ja elvyttämistä sekä edistää kansanlääkintäperinteen elvyttämiseen tarkoitettujen tutkimus-, hoito- ja koulutustilojen aikaansaamista.
Kansanlääkintäseura ylläpitää ja valvoo kalevalaisen jäsenkorjauksen koulutusta sekä kalevalaisen jäsenkorjauksen nimikkeen käyttöä.
Kullervo (musiikkinäytelmä)
Kullervo on Pirkko Kurikan kirjoittama ja Eero Ojasen säveltämä suomalainen musiikkinäytelmä, jonka juoni perustuu Kalevalan Kullervo-taruun. Sen ohjasi KOM-teatteriille Laura Jäntti, ja ensi-ilta oli Helsingin Laulufestivaalilla vuonna 1975. KOM-teatteri esitti näytelmää vuosina 1975–1977.
Komin esityksiä
KOM-teatterissa Kullervoa näytteli Erkki Saarela, muissa osissa olivat Rea Mauranen (Ilmarisen emäntä, Kullervo äiti, Kullervon sisar, Korppi, Kiuru ja kertoja) ja Tapio Aarre-Ahtio (Untamo, Seppä Ilmarinen, Korppi, Kiuru, Miekka ja kertoja). KOM-teatterin yhtyeessä soittivat Eero Ojanen, Jukka Hauru, Tapani Tamminen ja Ari Valtonen.
Televisio-ohjelma
KOMin Kullervo-esitys nauhoitettiin vuonna 1977 televisiolle. Sen tuottivat TV1:n Viihdetoimitus ja TV-teatteri ja ohjasi Erkki Pohjanheimo. Kullervo taltioitiin Helsingistä Koiton talolta, osittain yleisöesityksistä, osin vain tv-kameroinen läsnä ollessa. Sen ensilähetys oli Yle TV1:ssä 23.2.1977.
Arvostelut
Anna-Kerttu Wiik kirjoitti Katso-lehdessä nro 8/1977 otsikolla ”Kullervo - täysosuma”; ”Kokonaisuudessaan tässä Laura Jäntin ohjaamassa Kullervossa oli tavoitettu sellainen mukaansa tempaava imu, rytmin kannattama, että harvoin saa sellaista teklevisiossa nähdä.” Ilta-Sanomien Ilse Rautio puolestaan otsikoi ”Kullervo - huima stoori”; ”Esitys on huolellinen näyttämötaltiointi valoineen kaikkineen, ja kas kummaa, näyttämötyö pitää.” Helsingin Sanomissa Jukka Kajava piti myös näkemästään. Hänen artikkelinsa otsikkona oli ”Laulettu Kullervo”; ”Pidin tästä kuvaruudun Kullervosta paljon enemmän kuin näyttämön tarinasta…Tämä Erkki Pohjanheimon ohjauksin tehty tv-tuleminen kuuluukin television parhaisiin näyttämötallennuksiin… Tv ei enää hämmästyttänyt näyttämöesityksen nähnyttä perusratkaisulla. Siitäkin syystä kokonaisuus vaikutti nyt ehyemmältä.”
P. P. Waldenström
Paul Petter (Peter, P. P.) Waldenström (1838–1917) oli ruotsalainen uskonnollinen johtaja ja kirjailija. Hän oli alun perin pappi ja toimi lyseonopettajana Vexiössä, Uumajassa sekä Gevlessä, mistä hän jäi eläkkeelle 1904. Varsinaisen merkityksensä Waldenström saavutti Svenska missionsförbundetin lähetysliiton johtajana. Waldenström julkaisi oman Uuden testamentin ruotsinnoksen sekä useita uskonnollisia kirjasia. Sovinto-opissa Waldenström poikkesi jonkin verran vanhaluterilaisesta opista, mutta raamatunkritiikkiä koskevissa kysymyksissä hän oli hyvin vanhoillinen. Hän oli C. O. Roseniuksen jälkeen vuodesta 1868 Pietesten-lehden päätoimittaja.
4-hydroksifenyyliglysiini
4-hydroksifenyyliglysiini (C8H9NO3) on aromaattisiin aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on keskeinen rakenneosa useissa antibiooteissa ja sitä käytetään eräiden antibioottien valmistukseen.
Biosynteesi ja esiintyminen luonnossa
4-hydroksifenyyliglysiiniä tuottavat aktinobakteerit ja eräät muut bakteerit. Se on keskeinen rakenneosa eräitä glykopeptidejä kuten vankomysiiniä ja ramoplaniinia sekä eräitä muita antibiootteja kuten nokardisiini A:ta. Yhdisteen biosynteesi koostuu neljästä vaiheesta. Prefeenihappo hapetetaan kolmeen kertaan ja välivaiheina muodostuu 4-fenyylipalorypälehappoa, 4-hydroksimantelihappoa ja 4-hydroksibentsoyylimetaanihappoa. 4-hydroksibentsoyylimetaanihappo reagoi tyrosiinin kanssa erään transaminaasientsyymin katalysoimana, jolloin muodostuu 4-hydroksifenyyliglysiiniä.
Asarias Autio
Assaria Edward ”Asarias” Autio (16. marraskuuta 1874 – 3. syyskuuta 1920 Ähtäri) oli suomalainen Keuruun Liesjärveltä kotoisin ollut metsätyömies ja maastohiihtäjä.
4-hydroksifenyyliglysiini
Valmistus ja käyttö
4-hydroksifenyyliglysiiniä voidaan valmistaa synteettisesti p-hydroksibentsaldehydin, natriumsyanidin ja ammoniumkloridin välisellä Streckerin aminohapposynteesillä tai glyoksyylihapon, fenolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Useimmiten sitä kuitenkin valmistetaan entsymaattisesti hydantoiinijohdannaisesta.
Asarias Autio
Vuonna 1901 Autio edusti Suomea Tukholmassa pidetyissä pohjoismaisissa hiihtokisoissa sijoittuen 60 kilometrin matkalla toiseksi. Hän voitti saman vuoden Oulun hiihtojen 30 kilometriä maailmanennätykseksi julistetulla ajalla 1.46.15.
Aution poika Asser ja myös Asarias Aution veljet Herman ja Valto olivat kilpailuissa menestyneitä murtomaahiihtäjiä.
Autio kuoli keuhkokuumeeseen 3. syyskuuta 1920.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1950
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1950 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1950 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Loppuottelu
19.2.1950 Tukholma
Dreidel
thumb|upright|Puinen dreidel, jossa näkyvissä kirjaimet he ja gimel. Dreidel tai sevivon  on perinteinen hyrrä, jota juutalaiset pyörittelevät hanukkajuhlan aikaan.
Sivujen kirjaimet
Dreidelissä on neljä sivua, joista kullakin on yksi heprealainen kirjain: נ‎ (nun), ג‎ (gimel), ה‎ (he) tai ש‎ (šin) / פ‎ (pe). Kirjaimet ovat alkukirjaimia hepreankielisessä lauseessa neis gadol hayah sham, joka tarkoittaa ”suuri ihme tapahtui siellä”. Se viittaa hanukan juhlimisen taustalla oleviin tapahtumiin, joissa Syyrian armeija kukistettiin ja temppeli vihittiin uudelleen. Israelissa sana ”siellä” on korvattu sanalla po, ”täällä”, jonka alkukirjain on pe.
Pelin kulku
Pelin perusversion alussa jokaisella pelaajalla on sama määrä pelimerkkejä. Ne voivat olla mitä tahansa kolikoista pikkuesineisiin tai pähkinöihin.
Kukin pelaaja pyöräyttää dreideliä vuorollaan ja toimii tuloksen mukaisesti. Nun ei aiheuta toimenpiteitä. He antaa pelaajalle puolet potista ja gimel antaa koko potin. Šin (tai pe) määrää pelaajan lisäämään pottiin yhden pelimerkin.
Pelaaja putoaa pelistä, kun hän on menettänyt kaikki pelimerkkinsä. Pelin voittaa pelaaja, joka saa kerättyä kaikki pelimerkit.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – naisten kaksinpeli
Flavia Pennetta voitti turnauksen vuonna 2015, mutta ei puolusta mestaruuttaan lopetettuaan uransa vuoden 2015 päätteeksi.
Angelique Kerber voitti mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Karolína Plíškován.
Sijoitetut pelaajat
<li> Anastasija Pavljutšenkova (3. kierros) <li> Barbora Strýcová (1. kierros) <li> Jelena Vesnina (3. kierros) <li> Kiki Bertens (1. kierros) <li> Irina-Camelia Begu (1. kierros) <li> Elina Svitolina (3. kierros) <li> Darja Kasatkina (1. kierros) <li> Belinda Bencic (3. kierros) <li> Caroline Garcia (3. kierros) <li> Laura Siegemund (3. kierros) <li> Sara Errani (1. kierros) <li> Coco Vandeweghe (1. kierros) <li> Ana Ivanović (1. kierros) <li> Misaki Doi (1. kierros) <li> Tímea Babos (3. kierros) <li> Mónica Puig (1. kierros)
Ylinen Särkilampi
Ylinen Särkilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kanasallispuiston eteläpuolella heti Alaisen Särkilammen yläpuolella. Ympäristössä on ojitettuja soita, mutta lammen lähiympäristö on kangasmaastoa soistunutta itärantaa lukuun ottamatta. Liesijoki virtaa lammen läpi ja siihen laskee neljä suo-ojaa. Alajuoksulla on heti Alainen Särkilampi ja neljä kilometriä yläjuoksulle yhtyy Seitsemisjoki Liesijokeen. Sieltä 750 metriä yläjuoksulle sijaitsee Kettulammi. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä.
Virkistys
Lammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.
Vertti Kiukas
Vertti Kiukas on SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry:n pääsihteeri. Kiukas on toiminut SOSTEn pääsihteerinä vuodesta 2011 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa SDP:n puoluetoimistolla ja Elämäntapaliiton toiminnanjohtajana 2003-2010.
Vertti Kiukas on SDP:n puoluehallituksen jäsen ja puolueen Demokraattinen osallistuminen, kolmannen sektorin toimintaedellytykset ja tasa-arvo -työryhmän puheenjohtajana kaudella 2020–2023.
Joulukuussa 2019 Kiukas nimitettiin Kelan hallitukseen toimikaudelle 1.1.2020–31.12.2022. Hänet valittiin myös Kelan hallituksen puheenjohtajaksi. Valtioneuvosto nimesi kesäkuussa 2020 Kiukkaan yhdeksi yhdeksästä Suomen Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenestä toimikaudelle 21.9.2020–20.9.2025. Talous ja sosiaalikomiteassa Kiukas työskentelee komitean sosiaali-, talous- ja ulkoasioiden valiokunnissa sekä jäsenmaiden taloutta seuraavassa ja koordinoivassa European Semester -seurantaryhmässä.
Kiukas kuuluu veikkauksen hallintoneuvostoon ja toimii EuroHealthNet -verkoston varapuheenjohtajana. EuroHealthNet kokoaa yhteen eurooppalaisia julkisyhteisöjä, järjestöjä ja tutkimuslaitoksia.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1992
right|100px|Jousiammunta
Vuoden 1992 kesäolympialaisten jousiammunta järjestettiin 31. heinäkuuta – 4. elokuuta 1992 Camp Olímpic de Tir amb Arcalla, Barcelonassa, Espanjassa. Tämä oli kymmenes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 136 osanottajaa 44 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 75 ja naisia 61. Tapahtumia oli neljä.
Feliks Nowowiejski
thumb|right|Feliks Nowowiejski
Feliks Nowowiejski (7. helmikuuta 1877 Wartembork – 18. tammikuuta 1946 Poznań) oli puolalainen säveltäjä, urkuri ja kapellimestari.
Nowowiejski aloitti musiikkioppilaitoksessa käymisen Święta Lipkassa ja jatkoi musiikillista toimintaa Olsztynissä, johon muutti perheineen vuonna 1893. Hän sai vuonna 1898 ensipalkinnon sävellyskilpailussa Lontoossa ja aloitti samana vuonna kuusikuukautiset opinnot Sternin konservatoriossa. Palattuaan Olsztyniin Nowowiejski toimi kirkon urkurina. Vuonna 1900 hän suoritti kolme kuukautta kestäneet opinnot gregoriaanisessa laulussa ja polyfoniassa Regensburgissa. Samana vuonna hän aloitti Berliinissä Max Bruchin johdolla suorittamansa opinnot, jotka jatkuivat ensin vuoteen 1902 ja sitten vuosina 1904–1906. Samanaikaisesti näiden opintojen kanssa Nowowiejski opiskeli musiikkitiedettä ja estetiikkaa. Vuonna 1902 Nowowiejski sai Meyerbeer-palkinnon säveltämistään oratoriosta ja alkusoitosta. Saamillaan varoilla hän vietti kaksi vuotta matkustellen ja tapasi tänä aikana Antonín Dvořákin, Gustav Mahlerin, Camille Saint-Saënsin, Pietro Mascagnin sekä Ruggero Leoncavallon. Nowowiejski sai vuonna 1903 Ignacy Jan Paderewskin rahoittaman Beethoven-palkinnon Bonnissa ja vuonna 1904 toisen Meyerbeer-palkinnon. Vuosina 1909, 1910 ja 1914 hänelle myönnettiin ensipalkinnot Lvivissä järjestetyissä sävellyskilpailuissa.
Nowowiejski asettui Puolaan ulkomailta palattuaan Krakovaan, jossa johti musiikkiseuraa ja esiintyi kapellimestarina sekä urkurina. Hän meni vuonna 1911 naimisiin Elżbieta Mironow-Mirockan kanssa; pariskunnalle syntyi viisi lasta. Ensimmäisen maailmansodan ajan hän vietti Berliinissä. Sen jälkeen hän asettui Poznańiin, jossa hän osallistui kulttuurielämän elvyttämiseen järjestämällä orkesteri- ja kuorokonsertteja sekä pitämällä urkuresitaaleja. Resitaaleissaan hän esitti barokkimusiikkia, aikansa ranskalaissäveltäjien teoksia ja omia improvisaatioitaan. Vuodesta 1920 Nowowiejski luennoi Poznańin valtionkonservatoriossa, jossa johti urkuluokkaa ja toimi orkesterin kapellimestarina. Vuonna 1927 hän luopui opettamisesta ja omistautui kokonaan sävellys- ja konserttityöhönsä. Vuonna 1931 hänestä tuli Lontoon urkumusiikkiseuran kunniajäsen, ja vuonna 1935 hän sai varsovalaisten muusikoiden ryhmän myöntämän musiikkipalkinnon. Johtaessaan vuosina 1935–1939 Poznańin kaupunginorkesteria Nowowiejski tuki uuden musiikin asiaa. Hän johti muiden muassa Maurice Ravelin, Albert Rousselin, Florent Schmittin, Igor Stravinskyn, Tadeusz Kassernin ja Tadeusz Szeligowskin teosten esityksiä. Syyskuussa 1939 Nowowiejski kätkeytyi Pyhän Elisabetin sisarten sairaalaan, josta lähti Krakovaan ja lopulta palasi elokuussa 1945 Poznańiin.
Nowowiejskin tuotantoon kuuluu muun muassa kuoroteoksia, pianomusiikkia ja oopperoita, kuten Legenda Bałtyku (op. 28).
Ilmo Pihkala
Ilmo Pihkala (24. tammikuuta 1926, Oulu – 27. tammikuuta 1995) oli suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja taidegraafikko. Pihkala debytoi taiteilijana Oulussa vuonna 1955. Hän kuului Aatto Hukkasen ympärille syntyneeseen ja vuosina 1962–1968 toimineeseen Joulukuun ryhmään. Pihkala sai Valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen vuonna 1981.
Kyösti Taanila
Kyösti Taanila (18. lokakuuta 1913 Nivala – 6. tammikuuta 1992 Varkaus) oli suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja. Taanila oli Varkaudessa ilmestyvän Warkauden Lehden päätoimittajana 1952–1978.
Toni Tahvanainen
Toni Tahvanainen (s. 30. marraskuuta 1991, Ilomantsi) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Kolmosen FC Blackbirdissa. Tahvanainen on pelannut Veikkausliigassa JJK:n riveissä 21 ottelua sekä Ykkösessä 165 ottelua.
Seurajoukkueet
Toni Tahvanainen nousi Ykkösessä pelanneen JIPPO:n edustusjoukkueeseen kaudella 2010. Tahvanainen pelasi viiden kauden aikana yhteensä 96 Ykkösen ottelua, ja hän teki JIPPO:n riveissä yhteensä 13 maalia. Viides ja viimeinen kausi JIPPO:ssa päättyi putoamiseen Kakkoseen. Kaudeksi 2015 Tahvanainen siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi AC Oulun riveissä 23 Ykkösen ottelua, joissa teki viisi maalia.
Tahvanainen siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen JJK:n riveihin. Tahvanainen pelasi JJK:n paidassa 23 Ykkösen ottelua ja teki niissä viisi maalia. JJK voitti kaudella 2016 Ykkösen ja nousi seuraavaksi kaudeksi Veikkausliigaan. Tahvanainen debytoi Veikkausliigassa 8. huhtikuuta 2017 ottelussa IFK Mariehamn–JJK. Tahvanainen pelasi kaudella 2017 yhteensä 21 liigaottelua. Kauden ainoaksi jääneen maalin hän teki debyyttiottelussaan. JJK:n kausi 2017 päättyi putoamiseen takaisin Ykköseen.
Tahvanainen palasi takaisin Ykkösen AC Oulun riveihin kaudeksi 2018. Tahvanainen pelasi 23 Ykkösen ottelua ja teki niissä kolme maalia. Tahvanainen siirtyi kaudeksi 2019 Kolmosen FC Blackbirdiin.
Blend Miftari
Blend Miftari (s. 3. joulukuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä/keskikenttä
Miftari pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa 16-vuotiaana 28. kesäkuuta 2012, kun hänen edustamansa Inter hävisi vierasottelussa MYPA:lle 0–4. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 26. heinäkuuta 2014 3–3-tulokseen päättyneessä kotiottelussa HJK:ta vastaan. Miftari edusti Interiä vuosina 2012–2015 pelaten yhteensä kymmenessä liigaottelussa.
Pyörtänökattara
Pyörtänökattara (Bromus arvensis) on töpökattaroihin (Bromus) kuuluva heinäkasvilaji. Se kasvaa noin 25–100 cm korkeaksi ja sen varsi on pyöreä ja kalju. Pyörtänökattaran lehdet ovat vihreitä, sileitä sekä karvallisia. Lehtituppi on noin kaksi kolmasosaa lehden pituudesta ja siinä on valkoinen tai kellertävä keskisuoni sekä selvästi näkyvä kieleke. Pyörtänökattaran kukinto on violetinvivahteinen, pyramidimainen ja harva röyhy. Röyhyn tähkylät ovat kapeita ja muodoltaan suikeita. Tähkylöissä on viidestä kolmeentoista kukkaa lomittain. Pyörtänökattaran hedelmä on jyvä.
Pyörtänökattara on harvinainen ja Suomessa siitä on havaintoja lähinnä eteläisestä Suomesta ennen 1960-lukua. 1960-luvulta ja sen jälkeen pyörtänökattarasta on Suomesta vain muutamia havaintoja eri puolilta Etelä- ja Keski-Suomea.
Baltimore-luokka
Baltimore-luokka oli Yhdysvaltain laivaston toisen maailmansodan lopulla valmistunut raskas risteilijäluokka. Alukset olivat nopeita ja raskaasti aseistettuja ja niiden tehtävänä oli suojata lentotukialuksia. Raskaan ilmatorjunta-aseistuksensa vuoksi ne soveltuivat hyvin nimenomaan ilmauhan torjuntaan. Aluksia käytettiin myös maihinnousujen tulitukitehtävissä. Sodan päätyttyä pääosa luokan aluksista sijoitettiin reserviin, kunnes ne palasivat palvelukseen Korean sotaan.
Oregon City -luokkaa pidetään Baltimore-luokan seuraajana tai aliluokkana. Nämä alukset eroavat kansirakenteiltaan, joissa savupiiput on yhdistetty yhdeksi. Tavoitteena oli parantaa ilmatorjunta-aseistuksen ampumasektoria. Näitä aluksia valmistui kolme kymmenestä tilatusta, lisäksi yli alus muutettiin komentoalukseksi USS Northampton (CLC-1).
Kolmesta Baltimore- ja Oregon City -luokkien aluksesta, USS Albany, USS Chicago, USS Columbus, muunnettiin Albany-luokan ohjusristeilijöitä RIM-8 Talos ja RIM-24 Tartar -ohjuksin. Kaikki aseistus ja kansirakennelmat poistettiin ja tilalle rakennettiin uusi, erittäin korkea alumiininen.
Cypripedium acaule
Cypripedium acaule on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva monivuotinen, suurikukkainen ruohokasvi, joka kuuluu tikankonttien sukuun ja kämmekkäkasvien heimoon.
Ulkonäkö ja koko
C. acaule kukkii yksittäisin kukin huhti–heinäkuussa. Yksi kehälehdistä on erikoistunut konttimaiseksi huuleksi, joka on valkopurppura tai vaaleanpunainen ja punaviiruinen. Huuli on 3–7 senttimetriä pitkä ja sen halkaisee pituussuunnassa kapea aukko. Muut kehälehdet ovat punaruskean ja vihreän kirjavat ja 2–6 senttimetriä pitkät. Ylin sepali on suikea, puikea tai soikea ja alimmat sepalit ovat kasvaneet yhteen. Ylemmät petalit ovat tasasoukan, suikean tai puikean muotoiset, kierteiset ja alaspäin taipuneet tai hieman harittavat.
Levinneisyys
C. acaule on kotoisin laajalta alueelta Pohjois-Amerikan pohjois- ja itäosista. Kanadassa sitä esiintyy vyöhykkeellä, joka ulottuu lännessä Albertaan ja Luoteisterritorioihin ja idässä Nova Scotiaan ja Newfoundlandiin. Yhdysvalloissa sen levinneisyysalue kattaa kaikki koilliset osavaltiot ja rajautuu lännessä Minnesotaan ja Illinois’hin ja etelässä Georgiaan ja Alabamaan.
Elinympäristö
C. acaule viihtyy hiekkaisessa maaperässä varjoisissa tai puolivarjoisissa paikoissa, niin kuivissa kuin kosteissakin olosuhteissa aina 1 200 metrin korkeudelle asti. Se suosii etenkin kuivia mäntymetsiä ja kasvaa usein ohuen humuskerroksen peittämällä kallioperällä.
Käyttö
C. acaulen juuresta valmistetaan rohtoa, jota käytetään luontaislääkinnässä rauhoittamaan ja lisäämään univalmiutta.
Francisco Hernández
Francisco Hernández on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Helinä-keiju (elokuva)
Helinä-keiju (Tinker Bell) on vuonna 2008 julkaistu animaatioelokuva.
Suomenkieliset äänet
Muissa rooleissa: Jenni Sivonen, Petteri Halmela, Petrus Kähkönen, Henna Haverinen, Velimatti Ranta, Kiti Kokkonen, Rauno Ahonen & Miina Turunen.
Suomenkielisen dialogin on ohjannut Carla Rindell.
John Rooney
John Richard Rooney (s. 17. joulukuuta 1990 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Barnsleytä. Hän on Englannin jalkapallomaajoukkuetta ja Manchester Unitedia edustavan Wayne Rooneyn pikkuveli. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Hän edusti juniorina Evertonia ja Macclesfield Townia. Ensiesiintymisensä Yhdysvaltojen MLS-liigassa pelaavassa New York Red Bullsissa hän teki 16. huhtikuuta 2011 tullessaan vaihdosta kentälle viimeiseksi minuutiksi. Tammikuussa 2012 Rooney teki sopimuksen Orlando Cityn kanssa. Saman vuoden lokakuussa hän siirtyi Barnsleyn riveihin.
Trust Me
Trust Me voi tarkoittaa:
Atle Wilskman
Atle Wilskman (14. marraskuuta 1883 Helsinki – 30. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen sukututkija.
Wilskmanin vanhemmat olivat professori Ivar Wilskman ja Mathilda Wilhelmina Roschier. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 ja työskenteli sitten Helsingin yliopiston kirjastossa 1903-1906, oli vt. konsistorin amanuenssi 1906-1907, yliopiston reistraattori 1907-1917, yliopiston kirjaston nuorempi assistentti 1919-1920 ja Helsingin kaupungin apulaiskirjastonhoitaja 19209-1921. Wilskman oli ahkera sukututkija, joka julkaisi jo 1907 teoksen Släkten Wilskman. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Ruotsalaiselta Kirjallisuusseuralta tehtäväksi toimittaa aatelittomia sukuja koskevan sukukirjan. 1912-1920 ilmestynyttä Släktbok I-V -teossarjaa pidetään Suomen geneologian perusteoksiin kuuluvana. Wilskman julkaisi myös Suomen Sukututkimusseuran vuosikirjassa ja Kotiseutu -aikakauskirjassa joukon sukututkimuksia koskevia artikkeleita. Vuonna 1917 hän ehdotti, että kirkonkirjoja alettaisiin järjestelmällisesti kopioida tutkijoita varten. Suomen Sukututkimusseura ryhtyi toteuttamaan ehdotusta 1924.
Wilskman kuoli naimattomana.
Koistinen
Koistinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jérôme Sylvestre
Jérôme Sylvestre (s. 11. heinäkuuta 1979 Greenfield Park) on kanadalainen entinen lumilautailija.
Sylvestre teki ensimmäisen esiintymisensä maailmancupissa vuonna 1999. Hän pääsi kymmenen parhaan joukkoon kahdesti, parisuurpujottelussa kahdeksanneksi Mont-Sainte-Annessa 2001 ja samassa lajissa kymmenenneksi Stonehamissa 2002.
Sylvestre osallistui MM-kilpailuihin vuosina 2001 ja 2003. Madonna di Campigliossa 2001 hän oli suurpujottelussa 20., parisuurpujottelussa 26. ja paripujottelussa 29. Sylvestre kilpaili myös lumilautakrossissa, jossa hän ei päässyt maaliin saakka. Hän sai parhaan MM-sijoituksensa kahta vuotta myöhemmin Kreischbergissä, jossa hän oli parisuurpujottelun 13. paras ja lisäksi paripujottelussa 21. Sylvestre sijoittui Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 kahdenneksitoista parisuurpujottelussa.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1951
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1951 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1951 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Loppuottelu
21.2.1951 Tukholma
Fallen (Burzumin albumi)
Fallen on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtye Burzumin 7. maaliskuuta 2011 julkaistu albumi. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Albumin kansikuva on ranskalaisen taidemaalarin William-Adolphe Bouguereaun taulu Elegy vuodelta 1899.
Juno (savuke)
pienoiskuva|Juno-tupakan mainostamisessa käytetty taulu. Juno oli saksalaisvalmisteinen savukemerkki, jota valmisti Imperial Tobaccon tytäryhtiö Reemtsma. Junon valmistaminen aloitettiin vuonna 1896 ja lopetettiin vuonna 2016.
Käyttö maailmalla
pienoiskuva|vasen|Junon logo Juno oli Saksan suurin tupakkamerkki, ja se oli myös erittäin suosittua muualla Euroopassa. Tupakan käyttö yleistyi toisen maailmansodan aikana, ja esimerkiksi Suomen armeijassa jaettiin muonatupakoita, vaikka Suomen armeijassa suosituimmat tupakkamerkit olivat Työmies ja Saimaa. Sodan jälkeen Junon oli jakauduttava Saksassa kahdeksi, Itä-Saksan ja Länsi-Saksan Junoksi, vaikka kyseessä olikin pääosin sama tuote.
Mário Fernandes
Mário Figueira Fernandes (, s. 19. syyskuuta 1990) on brasilialais-venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edusti Brasiliassa Grêmiota ja on heinäkuusta 2012 alkaen edustanut Venäjän Valioliigan TsSKA Moskovaa. Hän on pelannut Venäjän liigassa 231 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Venäjän-mestaruuden vuosina 2013, 2014 ja 2016 sekä Venäjän cupin vuonna 2013.
FIA World Endurance Championship
FIA World Endurance Championship (lyhenteeltään FIA WEC) on kansainvälinen autourheilusarja, joka perustettiin vuonna 2012 korvaamaan Intercontinental Le Mans Cup -sarja.
Mário Fernandes
Lokakuussa 2014 Fernandes edusti Brasilian maajoukkuetta harjoitusottelussa Japania vastaan. Myöhemmin hän siirtyi edustamaan Venäjän maajoukkuetta. Hän sai Venäjän kansalaisuuden vuonna 2016 ja edusti maata ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 harjoitusottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Fernandes valittiin Venäjän joukkueeseen MM-kotikisoihin 2018. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua ja teki yhden maalin, maaottelu-uransa ensimmäisen, puolivälieräottelussa Kroatiaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan, syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan sekä maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Maltaa ja Slovakiaa vastaan. Hän on kesäkuun 8. päivään 2021 mennessä pelannut 29 maaottelua, joista 25 ottelua avauskokoonpanossa.