cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pablo Picasso
Barcelonassa
Barcelonassa Picasso pääsi taiteilijapiireihin. Hän piirsi paljon, etenkin katu- ja kahvilanäkymiä, härkätaisteluita ja ystävien muotokuvia. Vaikutteita hän oli saanut esimerkiksi Toulouse-Lautrecilta. Picasson ensimmäinen yksityisnäyttely pidettiin barcelonalaisessa kahvilassa Els 4 gatsissa 1900.
Pariisissa
Picassolta valittiin yksi työ Pariisin maailmannäyttelyyn 1900. Hän kävi siitä alkaen monta kertaa Pariisissa, joka oli maailman taiteen pääkaupunki. Pariisissa Picasso maalasi vaikutelmiaan suurkaupungin aiheista, ja vuodesta 1901 alkaen etenkin juoppoja naisia, syrjäytyneitä ihmisiä, köyhyyttä ja kurjuutta.
Picasso signeerasi maalauksensa nuorena nimellä "P. Ruiz" mutta kaksikymmenvuotiaasta lähtien "Picasso". Se oli harvinaisena paremmin mieleen jäävä kuin Ruiz, ja Pablo halusi myös erottautua taidemaalari-isästään.
Picasson merkittävimpiä tukijoita Pariisissa olivat kirjailija ja keräilijä Gertrude Stein ja taidekauppias Daniel-Henri Kahnweiler. Vuonna 1907 Picasso tutustui Georges Braqueen, jonka kanssa hän työskenteli muutaman vuoden ajan tiiviisti yhdessä, mistä oli tuloksena uuden tyylisuunnan, kubismin, synty. Miehet erosivat vuonna 1914 Braquen jouduttua sotaan, ja Picasso jatkoi työskentelyä Pariisissa vuoteen 1917 saakka. Sen jälkeen hän matkusti lyhyeksi aikaa Roomaan. Roomassa Picasso suunnitteli pukuja ja lavastuksia venäläisen Sergei Djagilevin perustamalle Ballets russes -balettiseurueelle balettiin Parade. Hän tutustui myös antiikin nähtävyyksiin ja sai niistä vaikutteita omiin töihinsä. Palattuaan Pariisiin Picasso meni naimisiin Roomassa tapaamansa tanssija Olga Koklovan kanssa.
Sotien aika
Muutamia viikkoja ennen Saksan miehitystä keväällä 1940 Picasso haki Ranskan kansalaisuutta, mutta se evättiin turvallisuuspoliisin kielteisen lausunnon takia. Picasso säilyttikin koko ikänsä Espanjan kansalaisuuden ja tiiviit yhteydet kotimaahansa.
Sodan jälkeen
Picasso liittyi Ranskan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1944 ja osallistui useisiin rauhankonferensseihin sodan jälkeen. Hänelle myönnettiin Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuosina 1950 ja 1962.
Uransa loppua kohti keramiikasta tuli yksi Picasson tuotannon tärkeimmistä osa-alueista. Hän työskenteli hyvin ahkerasti vanhoille päivilleen. Picasso kuoli 91-vuotiaana 8. huhtikuuta 1973. Hänet haudattiin Château de Vauvenarguesiin.
Yksityiselämä
Picasso oli naimisissa kahdesti. Hän sai neljä lasta kolmen naisen kanssa. Hänellä oli useita rakastajattaria ja usein käynnissä kaksi suhdetta rinnakkain, vanha ja uusi.
1900-luvun alkuvuosina Picassolla oli suhde Fernande Olivierin kanssa, joka toimi myös hänen mallinaan. Saavutettuaan mainetta ja varallisuutta Picasso ryhtyi suhteeseen Marcelle Humbertin kanssa, jota hän kutsui Evaksi. Humbertin kuoltua Picasso avioitui vuonna 1918 ballerina Olga Koklovan kanssa. He saivat pojan nimeltä Paul. Vuonna 1927 Picasso tutustui malli Marie-Thérèse Walteriin, jonka kanssa hän aloitti salaisen suhteen. Picasso jätti Koklovan vuonna 1935, mutta he olivat virallisesti naimisissa tämän kuolemaan saakka. Picasso ja Walter saivat tyttären nimeltä María.
Pyynikinajo
thumb|Pyynikinajo katuradan kartta. Pyynikinajo oli Tampereen Pyynikillä ajettu TT-moottoripyöräkilpailu. Se ajettiin vuosina 1932–1939 ja 1946–1971 yhteensä 34 kertaa. Ajot jätettiin järjestämättä sodan takia vuosina 1940–1945. Pyynikinajojen kulta-aika sijoittuu vuosiin 1962–1963, jolloin Pyynikillä ajettiin MM-tasolla. Kilpailemassa nähtiin muun muassa Mike Hailwood ja Jim Redman, jotka olivat maailmanmestareita. Suomalaisista ajajista Raine Lampisesta tuli Pyynikinajojen suuri sankari. Hän otti osaa ajoihin peräti 19 kertaa ja voitti 500-kuutioisen luokan viisi kertaa. Hän otti osaa jo Pyynikinajojen ensimmäiseen kilpailuun 1932 ja ajoi siellä viimeisen kerran vuonna 1962.
Pyynikinajoissa kuoli vuosien saatossa kolme ajajaa. Ajot kiellettiin liian vaarallisina vuonna 1971.
Kilpailut keräsivät katsojia yli puoli miljoonaa.
Heinonen HK-1 Keltiäinen
pienoiskuva|HK-1 [[Malmin lentoasemalla elokuussa 1962.]] pienoiskuva|Heinonen HK-1 "Keltiäinen" Suomen ilmailumuseossa Heinonen HK-1 Keltiäinen on diplomi-insinööri Juhani Heinosen suunnittelema 1-paikkainen lentokone. Koneen ensilento tapahtui 25. elokuuta 1954 ja sitä käytettiin 1970-luvulle asti. Vuonna 1957 Heinonen lensi koneellaan Madridista Turkuun välilaskutta – tämä oli alle 500 kg painavien lentokoneiden maailmanennätys FAI:n mukaan. Pitkään Finnairin moottorikorjaamon johtajana toiminut Juhani Heinonen lensi koneellaan useita eri painoluokan ennätyslentoja.
Museokoneita Suomessa
Kone on Suomen ilmailumuseon kokoelmassa.
Pablo Picasso
Ennen vuotta 1901
Picasson varhaisimmille nuoruudentöille 1890-luvulla on vielä ominaista kypsymättömyys. Vuosikymmenen puolenvälin jälkeisessä tuotannossa on havaittavissa akateemista realismia. Asuessaan Barcelonassa Picasso opiskeli Charles Barguen kurssin mukaan kopioimalla kipsimallien mukaan tehtyjä litografioita.
Pyynikinajo
Muistoajot
Pyynikillä on järjestetty muistoajot vuosina 1991,2000, 2015 ja 2018. Muistoajoissa rataa kierretään näytösluonteisesti vanhoilla kilpamoottoripyörillä.
Pablo Picasso
Sininen kausi
thumb|180px|Elämä (1903) on Picasson sinisen kauden päätyö. Teos on täynnä melankoliaa ja tragiikkaa, ja sitä on vaikea tulkita. Picasson sininen kausi (1901–1904) sisältää synkkiä maalauksia, joita hän alkoi maalata vietettyään aikaa Barcelonassa perheensä luona. Kauden sai alulle Picasson läheisen taiteilijaystävän Carlos Casagemasin itsemurha vuoden 1901 helmikuussa. Picasso totesi: ”Aloin maalata sinistä, kun havaitsin, että Casagemas oli kuollut.” Kauden ensimmäinen maalaus oli Casagemasin hautaus (1901), ja Casagemas esiintyy myös joissakin muissa tämän kauden maalauksissa. Picasso tulkitsi sinertävillä väreillä prostituoitujen, vanhojen juutalaisten, laihojen poikien ja kerjäläisten maailman kurjuutta. Picasson sinisen kauden kuvat olivat radikaalin symbolistisia. Picasso kieltäytyi itse avaamasta teostensa merkitystä, ja niitä voidaankin tulkita moniselitteisesti. Maalaukset eivät kuvaa arkielämän tilanteita, vaan välittävät runollisia viestejä.
Ruusunpunainen kausi
Picasson ruusunpunaisen kauden (1904–1906) värit ovat savitavaroiden, ihon ja maan sävyisiä – ruusunpunaisen ohella muitakin enimmäkseen vaaleita ja läpikuultavia sävyjä. Picasson suhde kuvanveistäjien ja taiteilijoiden elävänä mallina työskennelleeseen Fernande Olivieriin vaikutti useisiin tämän kauden teoksiin, kuten myös arkaaiset iberialaiset veistokset. Picasso kuvasi kaudella usein kiertelevää sirkusta ja sen esiintyjiä. Harlekiini oli Picasson alter ego, samalla tavalla kuin 1930-luvun tuotannossa Minotauros.
Afrikkalaisvaikutteinen kausi
thumb|left|[[Avignonin naiset (1907) on Picasson afrikkalaisvaikutteisen kauden tuotantoa.]] Picasson afrikkalaisvaikutteinen kausi (1906–1909) alkoi kahdella maskia pitävällä naishahmolla, jotka on kuvattu hänen huomiota herättäneessä ja joitain järkyttäneessä maalauksessaan Avignonin naiset (Les Demoiselles d'Avignon, 1907). Picasso tutki tuolloin afrikkalaista heimotaidetta ja sai siitä vaikutteita maskinkaltaisiin päihin ja uurteisiin.
Analyyttinen kubismi
Picasso ja Georges Braque työskentelivät yhdessä vuodet 1909−1912 ja kehittivät analyyttisen kubismin. Siinä he ajattelivat luovansa uuden todellisuuden, joka murtautui ulos renessanssin perinteestä etenkin perspektiivin ja illuusion avulla. Picasso ja Braque esimerkiksi näyttivät kohteesta useita näkökulmia samalla kankaalla välittääkseen siitä enemmän tietoa. Picasso yhdisti figuureja, esineitä ja tilaa eräänlaiseen ristikkoon. He irrottivat esineitä taustoistaan ja ”analysoivat” niiden muotojen ominaisuuksia. Heidän väripalettinsa koostui monokromaattisista okrista, ruskeista ja harmaista. Kokonaan abstraktiin kaksikko ei halunnut siirtyä.
Synteettinen kubismi
Picasso ja Braque kehittivät kubismia synteettiseen kubismiin vuosina 1912–1914 tekemällä kollaaseja eri materiaaleista kankaalle. Kumpikin taiteilija käytti asetelmia ja joskus päitä tärkeimpänä aiheenaan, ja he alkoivat käyttää myös väriä. Picasso teki teoksiinsa samanaikaisia viittauksia eri asioihin: esimerkiksi samat kaaret kuvasivat niin korvaa kuin kitaraakin.
Klassismi
Picasso alkoi käyttää Italian-matkansa 1917 jälkeen työssään klassisia muotoja ja piirrostekniikoita. Hän otti tietoisesti vaikutteita Ingresiltä ja Renoirin myöhäistuotannosta. Hän liitti myös kubistisiin teoksiinsa klassista ilmaisua selkeyttämällä pintoja, muotoja ja väriä.
Barbaarinen kausi
thumb|350px|[[Guernica (maalaus)|Guernica kuvaa Guernican kaupungin tuhoa saksalaisten pommituksessa.]] Vuosina 1937–1946 Picasso teki paljon töitä, joita hallitsevat väkivalta, pelko ja kuolema, ja joissa näkyy poliittisten ja henkilökohtaisten katastrofien vaikutus. Kauden tunnetuin työ, ja ehkä koko Picasson tuotannon kuuluisin teos, on monumentaalinen seinämaalaus Guernica (1937), joka kuvaa Guernican kaupungin pommituksen kauhuja Espanjan sisällissodassa. Guernicassa Picasso käytti kubistista muotojen moninaisuutta, surrealistista suurentamista, figuurien kuvausta samanaikaisesti eri perspektiiveistä sekä ensi kertaa selvästi lasten piirrosten kieltä, yksinkertaistettuja muotoja ja merkkejä.
”Picasson tyyli”
Toisen maailmansodan vuosina Ranskassa asuessaan Picasso loi omaperäisen muotokielen, josta alettiin käyttää nimeä Picasson tyyli (stil Picasso). Hän yhdisti kaksi esitystapaa, figuraation ja dissosiaation. Figuratiivisessa maalaustaiteessa noudatetaan perspektiivin ja luonnon esikuvallisuuden periaatteita, mutta dissosiatiivisessa maalauksessa kohde näytetään samanaikaisesti edestä ja takaa. Siinä kappaleet, ruumiinosat ja muut kohteet näyttävät toisistaan erotetuilta, dissosioiduilta, eikä ääriviivoja enää ole osoittamassa figuurin ”luonnollisia” rajoja. Picasso oli käyttänyt kumpaakin esitystapaa aiemmin, mutta nyt ne sulautuivat hänellä synteesiksi.
Myöhäistuotanto
Picasso alkoi 1950-luvulla maalata uudelleentulkintoja maalaustaiteen suurten mestareiden teoksista. Hän maalasi sarjan teoksia, jotka perustuvat Velazquezin maalaukseen Hovinaiset. Hän teki uudelleentulkintoja myös Rembrandtin, Albrecht Altdorferin, Manet’n, Courbet’n ja Delacroix’n teoksista.
Picasso maalasi korkealla iälläkin kolmesta viiteen teosta päivässä. Viimeisinä vuosinaan Picasso ei seurannut taiteen uusimpia suuntauksia. Hän keskittyi ensisijaisesti taidehistoriassa toistuvasti käsiteltyihin aiheisiin: naamiaisiin, viitta- ja tikarikuviin, rakastavaisiin, omakuviin ja alastonkuviin. Monessa maalauksessa esiintyivät taiteilija ja hänen nuori mallinsa: usein vanha ja ruma mies ihailemassa nuorta ja kaunista naista. Maalauksissa oli eroottisia viittauksia ja rakastavaisia liioitellun yksiselitteisissä asennoissa. Noihin aikoihin useimmat pitivät näitä teoksia vanhan impotentin miehen pornografisina fantasioina tai parhaan ikänsä ohittaneen taiteilijan töherryksinä. Vasta Picasson kuoleman jälkeen huomattiin, että Picasso oli jo löytänyt uusekspressionismin ja oli ollut, kuten niin usein ennenkin, edellä aikaansa.
Naiset vaikuttajina
Tärkeä osa Picasson taidetta ja julkisuuskuvaa oli aina hänen suhteensa elämänsä naisiin. Suurin osa Picasson maalauksista ja piirroksista esittää naisia, yleensä hänen silloista vaimoaan tai rakastettuaan. Picasso käytti naisia etenkin taiteellisena kimmokkeena, ja eri naiset liittyivät hänen taiteessaan tiettyihin tuotannon kausiin.
Piirtäjänä ja graafikkona
Picassolle piirustus oli taiteellisen mielikuvituksen kuvallisista toteuttamistavoista ensisijainen. Hän sanoi vuonna 1933, ”ainoastaan viivapiirustus ei ole jäljitelmä”. Picasso teki paljon piirroksia eri välineillä jo nuorena. Luonnoskirjoihinsa hän piirsi motiivejaan loputtomasti uusiksi, millä hän pyrki tietoisesti ammentamaan laajenevaa kokemustaan tyhjiin.
Grafiikassaan Picasso kokeili alituisesti uusia tekniikoita ja teki yhteensä yli 2 000 graafista työtä. Ensisijaisesti työt ovat syvä- ja laakapainotekniikalla toteutettuja etsauksia ja litografioita. Picasso käytti usein painograafisia sekatekniikoita, kuten etsausta ja kuivaneulamenetelmää tai etsausta ja akvatintaa. Joskus hän käytti hyvin harvinaista sokeri-irrotusmenetelmää. Myös litografioistaan Picasso valmistutti yhä uusia versioita, niin ettei mitään ”viimeistä” versiota ole. Litografioissaan hän keskittyi muotokuviin, asetelmiin, yksittäisiin henkilöhahmoihin ja eläimiin.
Kuvanveistäjänä
Picasson tuotanto kuvanveistäjänä oli hyvin vaihteleva eikä kuulunut mihinkään tiettyyn, tiukasti rajattuun tyylisuuntaan. Picasson ilmaisukeinot ja tekniikat kuvanveistäjänä olivat aina vastauksia hänen kulloisiinkin taiteellisiin kysymyksenasetteluihinsa. Picasson veistostuotanto ei ole yhtä laaja kuin hänen maalaus- ja grafiikkatuotantonsa, mutta se edustaa hänen taiteellisia ajatuksiaan tiivistetyssä muodossa.
Picasson ensimmäinen tunnettu veistos on vuodelta 1902: istuva nainen, joka muistuttaa Rodinin töitä. Picasso myi tämän kuten muutkin varhaiset savityönsä taidekauppias Vollardille, joka antoi valaa ne pronssiin. Vuosina 1906–1907 Picasso teki puupatsaita, jotka peilaavat hänen kiinnostustaan afrikkalaista veistosta kohtaan, joita hän myös keräili.
Synteettisen kubismin kaudellaan Picasso kehitti assemblaasin, jossa hän avarsi kollaasin kaksiulotteista kuvatasoa kolmiulotteisilla esineillä. Näin hänen teoksistaan tuli plastisia esineitä, jotka astuivat ulos kehyksistään. Hän teki esimerkiksi sarjan ”Konstruktiot”, joissa hän rakensi musiikki-instrumenttien kuvia kartongista, pellistä, rautalangasta ja maalatusta puusta tai pellistä. Picasson valmiista paloista sovitetut konstruktiot olivat vallankumouksellisia ja aloittivat kuvanveistossa uuden luvun.
Kymmenen vuoden tauon jälkeen Picasso palasi kuvanveistoon vuonna 1928 alkamalla tehdä suuria rautalankarakennelmia ja monenlaisia, kaikenlaisista metalliosista kokoonhitsattuja ”läpinäkyviä” hahmoja. Vuonna 1930 Picasso hankki Boisgeloupin linnan ja alkoi jälleen muovata savea ja kipsiä, joista hän teki esimerkiksi naishahmoja.
Vuonna 1943 Picasso palasi jälleen kuvanveiston pariin ja teki sarjan sattumalta löydetyistä metalliosista ideoituja teoksia kuten ”Kukkiva kastelukannu” ja ”Härän pääkallo”. Picassolle oli tärkeää säilyttää käyttämiensä esineiden ja niiden osien tyypilliset tuntomerkit. Polkupyörän satulasta ja ohjaustangosta kootusta härän kuvastaan hän sanoi, ”Jos näkee vain häränpään eikä enää satulaa ja ohjaustankoa, joista se on koottu, veistos menettää kiinnostavuutensa.” Picasso keräsi esineitä teostensa materiaaliksi päivittäin romukaupasta ja roskatynnyreistä matkallaan ateljeehensa.
Picasson maine merkittävänä kuvanveistäjänä syntyi vasta hänen kuoltuaan, sillä hän oli pitänyt useimmat veistoksensa vain omissa kokoelmissaan.
Julistetaiteilijana
Picasso alkoi tehdä julisteita 1940-luvulla painaja Fernand Mourlot’n työpajassa Pariisissa. Hän teki seuraavien vuosikymmenten aikana julisteita omiin näyttelyihinsä ja härkätaisteluihin sekä rauhanaiheisia julisteita kommunistipuolueelle. Hän teki kyyhkysaiheisella julisteellaan vuoden 1949 Maailman rauhankongressille kyyhkysestä tunnetun rauhansymbolin. Picasson julistetaiteessa on värilinolileikkauksella suuri merkitys, ja hän käytti puuleikkausta vain harvoin.
Merkitys ja arvostus
Pablo Picassoa pidetään laajalti 1900-luvun merkittävimpänä taiteilijana. Picasso oli radikaali taiteilija, joka on vaikuttanut kaikkiin 1900-luvun taiteilijoihin. Hän uudistui koko uransa ajan viimeisiin vuosiinsa saakka eikä pitäytynyt minkään tietyn tyylisuunnan rajojen sisäpuolella. Picasson myöhäistuotannon arvo ja sen merkitys uudelle taiteilijasukupolvelle alettiin ymmärtää vasta 1980-luvulla. Sen jälkeen kun Picasson koko valtaisa tuotanto alkoi hänen kuolemansa jälkeen ilmestyä näyttelyissä ja julkaisuissa, hänen kekseliäisyytensä ja taitonsa maine on vahvistunut entisestään.
Näyttelyt ja museot
thumb| [[Musée Picasso Pariisissa.]] Picasson hyvin laajaa tuotantoa on nykyisin esillä monessa paikassa. Pariisissa on Musée Picasso. Etelä-Ranskassa Picasso asui Antibesin ja Vallaurisin lähistöllä, joiden museoissa on myös hänen töitään. Barcelonassa on Museu Picasso, joka esittelee etenkin Picasson varhaistöitä vuoteen 1917 asti. Museo Reina Sofíassa Madridissa on näytteillä Guernica ja monta sen tutkielmaa ja piirrosta. Málagassa on Picasson syntymäkoti ja Museo Picasso Málaga, jossa on hänen töitään. Myös Luzernin Museum Sammlung Rosengartissa ja Kölnin Museum Ludwigissa on laajat Picasso-kokoelmat.
New Yorkin Modernin taiteen museossa 1939–1940 pidetty, kansainvälistä huomiota saanut retrospektiivinen näyttely oli siihen asti näyttävin Picassoa esitellyt näyttely, ja se korosti Picasson suurta vaikutusta moderniin taiteeseen.
Korkeimpia myyntihintoja
Picasson teokset ovat nykyisin hyvin haluttuja, ja vuoteen 2015 mennessä kaksi hänen työtään kuuluu maailman kymmenen kalleimmalla hinnalla myydyn maalauksen listalle. Picasson öljyvärityö Les femmes d'Alger Version "O" (Algerin naiset, versio ”O”) vuodelta 1955 huutokaupattiin toukokuussa 2015 New Yorkissa 179,4 miljoonan dollarin hintaan, jolloin se oli kallein koskaan huutokaupattu taideteos. Picasson La Réve (1932) myytiin vuonna 2013 yksityisesti taidekeräilijä Steven Cohenille 158,5 miljoonalla dollarilla. Yli 100 miljoonalla dollarilla myytiin esimerkiksi myös Picasson nuoruudentyö Poika ja piippu (1905), jonka hinta nousi vuonna 2004 Sothebyn huutokaupassa Lontoossa 104 miljoonaan dollariin.
Patricio Infante Alfonso
Patricio Infante Alfonso (s. 9. lokakuuta 1929 Santiago de Chile) on katolisen kirkon chileläinen pappi. Hän sai vihkimyksensä 28. kesäkuuta 1953, ja piispa hänestä tuli 23. syyskuuta 1984. Hänet oli 7. elokuuta nimitetty Santiago de Chilen arkkihiippakunnan apulaispiispaksi ja Gergisin titulaaripiispaksi.
12. joulukuuta 1990 Alfonso sai nimityksen Antofagastan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 2004.
Darja Safonova
Darja Safonova (s. 20. maaliskuuta 1981) on venäläinen 400 metrin juoksija.
Hän jäi vuonna 2005 kiinni dopingista (pemoliini), ja oli kilpailukiellossa maaliskuusta 2005 maaliskuuhun 2007.
Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän voitti pronssia 400 metrillä sisäratojen ennätyksellään 51,85. 4 × 400 metrin viestissä hän voitti kultaa yhdessä Natalja Antjuhin, Jelena Voinovan ja Antonina Krivošapkan kanssa.
Hänen ulkoratojen ennätyksensä on 51,32, jonka hän juoksi 23. heinäkuuta 2009 Tšeboksaryssa.
Amerikanvarpushaukka
Amerikanvarpushaukka (Accipiter striatus) on pieni haukkojen heimoon kuuluva lintu. Yhdysvalloissa ja Kanadassa esiintyvistä lintuhaukoista se on pienin, mutta neotrooppisella alueella on muutamia pienempiä lajeja, kuten kolibrihaukka (Accipiter superciliosus). Taksonomia on epäselvä, sillä jotkut auktorit pitävät eteläisiä ryhmiä kolmena erillisenä lajina A. chionogaster, A. ventralis ja A. erythronemius.
Hönir
pienoiskuva|Lorenz Frølich: Odin, Lodur ja Hoenir luovat Askrin ja Emblan. Hönir tai Hoenir (muinaisnorjaksi Hœnir) on skandinaavisessa mytologiassa yksi kolmesta jumalasta, jotka olivat luomassa ihmisten sukukuntaa. Kaksi muuta olivat Odin ja Lodur (mahdollisesti Lokin toinen nimi). Odin antoi ensimmäisille ihmisille elämän, Lodur kielen, näön ja kuulon, kun taas Hönir antoi heille ymmärryksen ja tunteet. Tarujen mukaan Hönir oli nopein juoksija ja paras metsästäjä.
Amerikanvarpushaukka
Esiintymisalue
Lajia esiintyy laajalti Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Isoilla Antilleilla. Seuraavassa neljän ryhmän levinneisyyttä on kuvattu pohjoisesta etelään:
Hönir
Joissakin taruissa luojat ovat kuitenkin Odin sekä hänen veljensä Vili ja Ve. Odin antoi ensimmäisille ihmisille, Askrille ja Emblalle, elämän, Vili ymmärryksen ja Ve aistit sekä ulkomuodon.
Amerikanvarpushaukka
Taksonomia
left|pienoiskuva|Nimilaji poikasineen. Laji jakautuu yleensä neljään alalajiin. Jos se jaetaan, pohjoisesta ryhmästä käytetään nimeä amerikanvarpushaukka ja tieteellistä nimeä A. striatus. Nimilajin (A. s. Striatus) lisäksi siihen kuuluvat alalajit perobscurus, velox, suttoni, madrensis, fringilloides ja venator. Kolme muuta käsittävät vain yhden lajin, sikäli kuin ne erotetaan omiksi lajeikseen, ja ne ovat A. chionogaster (Kaup, 1852), A. Ventralis (Sclater, 1866) ja A. erythronemius (Kaup, 1850). Ryhmien pesintäalueet ovat täysin allopatrisia, joskin nimilajin talvehtimisalue ulottuu osittain chionogasterin levinneisyysalueelle (samoin nimilajin tiettyjen alalajien). Tämä sekä höyhenyksen erot (katso ulkonäkö) ja ilmeisesti jotkin mittoihin liittyvät seikat ovat taustana jaotukselle, mutta siltä puuttuu tieteellinen vahvistus edelleen (AOU). Kenttäoppaita lukuun ottamatta suurin osa viime vuosina julkaistusta aineistosta (esimerkiksi AOU ja Dickinson ym.) katsoo siksi kaikkien niiden kuuluvan yhteen laajalle levinneeseen lajiin, mutta ei aivan yksimielisesti, sillä AOU:n kommenttiin sisältyy huomautus "jako olisi hyvä".
Hönir
Tarinat
right|150px|thumb|Hönir islantilaisessa kirjassa 1600-luvulta.
Amerikanvarpushaukka
Taksonomia
Storer (1952) esitti, että nimilajin eteläisin populaatio on vaaleampi alapuolelta ja lähenee siten ryhmää chionogaster. Sama käsitys on heijastunut tuoreisiin oppaisiin, joissa Etelä-Meksikon A. s. madrensis on kuvattu alta suhteellisen vaaleaksi verrattuna pohjoiseen alalajiin, mutta on epäselvää, onko tämä merkki chionogasterin välimuodoista vai pohjois-etelä-suuntaisesta kliinistä. Boliviassa ventralis ja  erythronemius lähenevät toisiaan, mutta välimuotoja ei tunneta ja sitä on vaikea osoittaa, kun varsinaista näytettä ei ole, koska ventralis-ryhmän höyhenys vaihtelee niin huomattavasti.
Hönir
Vaanien panttivankina
Ynglingien saagan mukaan aasojen ja vaanien välisen sodan selvittämiseksi Hönir ja Mímir menivät vaanien panttivangeiksi merkkinä aselevosta. Vaikka Höniristä tehdään päällikkö, hän luottaa kaikessa Mímirin apuun eikä osaa tehdä päätöksiä itse. Lopulta vaanit katkaisevat Mímirin kaulan, sillä he kokivat tulleensa huijatuiksi. Höniriä ei kuitenkaan rangaista, ja hän jää asumaan vaanien luokse. Höniriä kuvaillaan hyvin komeaksi.
Amerikanvarpushaukka
Elinpiiri
upright|pienoiskuva|right|A. (s.) ventralis [[Ecuadorissa.]] Sitä tavataan monenlaisissa metsätyypeissä, sekä havu- että lehtipuuvaltaisissa, etenkin tammimetsissä. Nimiryhmän suurimpien populaatioiden arvellaan esiintyvät lauhkean vyöhykkeen pohjoisella havumetsävyöhykkeellä, mutta talvehtivan lämpimämmillä seuduilla etelämpänä. Alalajeja suttoni, madrensis (molemmat kuuluvat nimiryhmään), chionogaster ja ventralis, tavataan tropiikissa ja lauhkean vyöhykkeen ylängöillä lähinnä korkeuksissa 300–3 000 metriä, mutta toisinaan lähellä merenpinnan tasoa ja jopa 4 000 metrin korkeudessa. Erythronemius-ryhmää tavataan trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla ja niin alavilla kuin ylävilläkin alueilla.
Hönir
Skáldskaparmálissa
Hönir esiintyy useamman kerran Proosa-Eddan Skáldskaparmálissa. Eräässä tarinassa Odin, Loki ja Hönir olivat matkustamassa, ja he näkivät laaksossa härkälauman. He tappoivat yhden härän ja alkoivat valmistaa siitä ruokaa montussa. Jostain syystä liha ei kuitenkaan kypsentynyt, ja he alkoivat kysellä toisiltaan syytä tähän, kunnes kuulivat yläpuoleltaan puusta äänen. Oksalla istuva jättimäinen kotka sanoi estäneensä lihan kypsymisen, mutta antaisi lihan kypsyä, mikäli hänkin saisi siitä osansa. Jumalakolmikko suostui, jolloin kotka lensi montulle ja söi härän kaksi reittä ja molemmat olat. Tämä suututti Lokin, joka iski kotkaa suurella kepillä. Kotka lensi pois keppi ja siinä roikkuva Loki mukanaan, lentäen niin matalalla, että Loki iskeytyi maahan, puihin ja kiviin. Kotka suostui vapauttamaan Lokin vain, jos tämä vannoi tuovansa kotkalle Iðunnin ja tämän nuoruutta tuovat omenat.
Amerikanvarpushaukka
Ulkonäkö
Amerikanvarpushaukka on pieni lintuhaukka ja Pohjois-Amerikan pienin haukka. Koiraat ovat 23–30 cm pitkiä, ja niiden siipien kärkiväli on 42–58 cm. Ne painavat 82–115 g. Kuten yleensäkin lintuhaukoilla, naaraat ovat selvästi suurempia, keskimäärin 30 %, ja ne painavat varsin yleisesti yli puolet enemmän kuin urokset. Naaraiden pituus on 29–37 cm, niiden siipien kärkiväli on 58–68 cm, ja ne painavat 150–219 g. Siiven pituus on 14,1–22,9 cm, pyrstön 12–19 cm ja jalan 4,5–5,9 cm. Mitat ovat pohjoisen ryhmän, mutta soveltuvat myös muille alalajeille. Aikuisilla on lyhyet leveät siivet ja pitkä päästään neliömäinen pyrstö, jossa on musta-harmaa raidoitus ja usein valkoinen kärki. Siipien lentosulat näkyvät yleensä vain lennossa, ja ne ovat valkoiset mustin radoin. Koivet ovat keltaiset. Koukkunokka on musta, ja vahanahka on kellertävä. Höyhenyksen väri vaihtelee riippuen ryhmästä..
Hönir
Skáldskaparmálissa
Toisessa tarinassa Odin, Loki ja Hönir olivat myös matkalla. Kun he saapuivat joelle ja vesiputoukselle, Loki tappoi lähellä olevan, juuri lohen pyydystäneen saukon. Kolmikko jatkoi matkaa lohi ja saukko mukanaan saaliinaan, ja he saapuivat majataloon. He pyysivät yösijaa, mutta majatalon isäntä Hreidmar tunnisti saukon pojakseen. Hreidmar ja kaksi hänen muuta poikaansa hyökkäsivät aasakolmikon kimppuun ja sitoivat heidät. Henkiensä säästämiseksi aasat lupasivat Hreidmarille niin paljon rikkauksia, kuin tämä halusi. He saivat tehtäväkseen täyttää ja peittää saukon nahan punaisella kullalla.
Amerikanvarpushaukka
Ulkonäkö
left|pienoiskuva|Nuori amerikanvarpushaukka, [[Parrish, Florida.]]
Hönir
Runo-Eddassa
Völuspássa Hönir, Odin ja Lóðurr luovat ensimmäiset ihmiset, Askrin ja Emblan. Runo-Eddassa Hönir antaa heille sielun, Proosa-Eddassa ymmärryksen.
Amerikanvarpushaukka
Tunnistaminen
right|pienoiskuva|Kyyhkyhaukan (vas.), amerikanvarpushaukan vertailua (oik.).
Hönir
Runo-Eddassa
Hönirin on ennustettu selviävän ragnarökistä. Uudessa maailmassa hänellä on uhripapin kaltainen tehtävä.
Amerikanvarpushaukka
Ravinto ja saalistus
Nämä linnut yllättävät ja saalistavat saaliinsa piilosta tai lentäessään yllättäen tiheän kasvillisuuden läpi. Ne suunnistavat taitavasti tiheiköissä, ja usein hyökkäys onnistuu, vaikka saalistusmenetelmä on haukan kannalta vaarallinen. Pääosa haukan saaliista on pieniä lintuja, etenkin laululintuja, kuten varpusia, kerttuleita, peippoja, peukaloisia, nakkeleita, tiaisia, turpiaaleja ja rastaita. Saalislinnut ovat olleet kooltaan 4,4-gramman rubiinipartakolibrista 577-gramman röyhelöpyyhyn, ja siinä välissä kaikki linnut voivat joutua saaliiksi. Yleensä urokset saalistavat pikkulintuja, kuten varpusia ja kerttuleita, ja naaraat tavoittelevat suurempaa saalista, kuten punarintarastaita ja kultatikkoja, niinpä sukupuolet eivät kilpaile saaliista. Nämä haukat myös hyötyvät pihalintujen ruokkijoista parasta saalista etsiessään. Usein ne kiskovat höyhenet saaliista jo paikan päällä tai puun oksalla. Joskus harvoin amerikanvarpushaukka syö jyrsijöitä, matelijoita, sammakkoja, käärmeitä ja suuria hyönteisiä.
Hönir
Skandinaavisessa kansanperinteessä
Färsaarelaisessa, myöhäiskeskiajalta peräisin olevassa balladissa Lokka tátturissa (Lokin tarina) jättiläiselle vedon hävinnyt talonpoika yrittää pelastaa poikansa jättiläisen kynsistä. Hän pyytää vuorotellen apua Odinilta, Höniriltä ja Lokilta pojan piilottamiseen. Hönir piilottaa pojan joutsenen sulkaan, mutta jättiläinen saa tämän melkein kiinni. Hönir kutsuu pojan takaisin luokseen ja toteaa työnsä olevan tehty.
Amerikanvarpushaukka
Lisääntyminen
Amerikanvarpushaukka rakentaa risupesän suureen havupuuhun tai lehtipuiden muodostamaan tiheikköön. Pesissä on havaittu 3–8 muna, mutta yleensä munia on 4–5. Munien koko on 37,6 x 30 mm ja ne painavat noin 19 g. Keräilijät arvostavat munia, koska ne ovat yllättävän värikkäitä ja niissä on monenlaisia merkkejä. Haudonta kestää keskimäärin 30 päivää. Poikasten kuoriuduttua naaraat ruokkivat niitä vielä 16–23 päivää, ja koiras puolustaa reviiriä ja saalistaa. Poikaset ovat lentokykyisiä noin kuukauden ikäisinä, mutta emot ruokkivat ja suojelevat niitä vielä neljä viikkoa. Amerikanvarpushaukat pesivät piilossa, ja ne ovat muutenkin pesimäaikana hyvin piilossa välttyäkseen suuremmilta petolinnuilta, kuten kanahaukoilta ja kyyhkyhaukoilta. Niiden muuttaessa aikuiset joutuvat toisinaan lintuja saalistavien suurempien petolintujen saaliiksi, etenkin muuttohaukan. Lajien chionogaster, ventralis ja erythronemius pesintää tunnetaan melko heikosti, mutta käyttävissä olevan tiedon perusteella ne eroavat tuskin lainkaan nimiryhmän tavoista
Suojelu
220px|pienoiskuva|Vaarantunut alalaji venator on kotoperäinen [[Puerto Ricossa.]] Tämän linnun määrä väheni Pohjois-Amerikassa 1960- ja 1970-luvulla, ja syynä oli luultavasti DDT ja muut hyönteismyrkyt. Kanta on sen jälkeen elpynyt ja määrä saattaa olla jopa aiempaa suurempi. Syynä on luultavasti DDT:n kiellon lisäksi lintujen ruokinta, jolloin lajilla on paljon saalistettavaa.. Muuttolintuina amerikanvarpushaukka kuuluu lintubongareiden yleisimmin havaitsemiin lintuihin Yhdysvalloissa. Poikkeuksen muodostaa Puerto Ricon alalaji Accipiter striatus venator, joka on harvinainen ja siksi U. S. Fish & Wildlife Service on luokitellut sen vaarantuneeksi. Jäljellä oleva Isojen Antillien paikkalintu, fringilliodes Kuubasta ja nimialalaji A. s. Striatus Hispaniolasta, ovat yleisiä paikallisesti ja ainakin jälkimmäisessä tapauksessa vähenemässä. Sekä ventralis että erythronemius ovat melko yleisiä, joskin jäävät helposti havaitsematta piileskelevän elämäntapansa vuoksi, eikä niiden katsota olevan millään tavalla vaarassa. Chionogasterin tilanne saattaa olla ongelmallisempi sen suppean esiintymisalueen vuoksi, vaikka se paikallisesti on aika yleinen.
Mark Howard
Mark James Howard (s. 29. tammikuuta 1986 Salford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Tanska AGF Aarhusia. Howard on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Howard syntyi Salfordissa, Suur-Manchesterin alueella ja kävi Hope High School -koulua. Howard aloitti uransa pelaamalla Barr Hill Lads Clubissa Salfordissa. Hän siirtyi Manchester Unitediin juniorina ja pelasi useita vuosia seuran nuoriso- ja reservijoukkueissa. Howard ei onnistunut kuitenkaan murtautumaan edustusjoukkueeseen ja sai siirtyä pois ilmaisella siirrolla kauden 2005–2006 loputtua. Heinäkuussa 2006 Howard siirtyi tanskalaiseen Brøndbyhyn, jonka valmentajana toimi entinen Unitedin reservijoukkueen valmentaja René Meulensteen. Howard sai vuoden pelaaja -palkinnon Brøndby 1. joulukuuta 2007. Joulukuussa 2008 hän allekirjoitti kolmen ja puolen vuoden sopimuksen AGF Aarhusin kanssa.
Keijut (suku)
Keijut (Oceanodroma) oli ulappalintujen lahkoon ja ulappakeijujen heimoon kuulunut lintusuku. Suvut Oceanodroma ja Hydrobates ovat 2000-luvun tutkimusten perusteella yhdistetty. Hydrobates aiemmin nimettynä sukuna on jäänyt voimaan, ja se on saanut suomenkieliseksi nimeksi ulappakeijut, joka on heimonsa ainoa suku.
Joep Packbiers
Jan Joseph "Joep" Packbiers (19. tammikuuta 1875 Nuth – 8. joulukuuta 1957 Maastricht) oli alankomaalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla maastrichtilaista Concordiaa. Packbiers osallistui Antwerpenin olympialaisiin 1920, joissa hän sai kultaa liikkuvan linnun 28 metrin joukkuekilpailusta.
755 Quintilla
755 Quintilla on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. H. Metcalf vuonna 1908. Quintilla oli ensimmäinen pikkuplaneetta, joka sai Q-kirjaimella alkavan nimen. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1908 CZ. Quintilla on noin 36 kilometrin läpimittainen ja sen pyörähdysaika on noin 4,6 tuntia.
Rich Burlew
Rich Burlew (s. 1. syyskuuta 1974) on yhdysvaltalainen kirjailija, sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja, joka on parhaiten tunnettu verkkosarjakuvastaan The Order of the Stick. Hän on myös kirjoittanut joitakin teoksia Wizards of the Coastin tunnettuun fantasia-aiheiseen roolipeliin Dungeons & Dragons. Hän omistaa Giant in the Playground -nimisen kustantamon, joka perustettiin julkaisemaan hänen omia sarjakuviaan.
Ikäpresidentti
Ikäpresidentti on valitun yhdistyksen (mm. valtiopäivät) pitkäaikaisin tai iältään vanhin jäsen ; Suomessa kuitenkin eduskunnan vanhin jäsen on ikäpuhemies. Nimitystä käytetään yleensä kunnioittavassa mielessä, johon nimityksen presidentti-osa viittaa. Nimitystä on esimerkiksi käytetty SM-liigan vanhimmasta jääkiekkopelaajasta puhuttaessa.
Joissakin tapauksissa ikäpresidentillä voi olla suurempi päätäntävalta tai painavampi sana. Näin arvostetaan iän (mahdollisesti) tuomaa tietoa, taitoa ja kokemusta.
HMS Neptune (20)
HMS Neptune (viirinumero 20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Leander-luokan kevyt risteilijä. Toisen maailmansodan aikana alus oli pääosan ajasta Uuden-Seelannin Divisioonan (josta vuonna 1941 muodostettiin Uuden-Seelannin kuninkaallinen laivasto) käytössä.
Valmistus
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 12. helmikuuta 1934.
Jessica Chastain
Jessica Michelle Chastain (s. 24. maaliskuuta 1977 Sacramento, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan monissa feministisissä elokuvissa. Chastain on palkittu muun muassa Oscarilla ja Golden Globella. Vuonna 2012 Time nimesi hänet yhdeksi maailman sadasta vaikutus­valtaisimmasta henkilöistä.
HMS Neptune (20)
Valmistus
Aluksen 4 tuuman tykit vaihdettiin kaksiputkisiin Mk XIX torneihin vuonna 1937. Samoin alukselle asennettiin kevyttä vesikonetta varten katapultti, mutta lentokone vaihdettiin Fairey Seafoxiin vuoden 1937 jälkeen.
Jessica Chastain
Ura
Chastain opiskeli näyttelemistä Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan hän esiintyi kiertävässä teatterissa ja sai rooleja televisio­sarjoissa kuten Kova laki, kunnes sai ensimmäisen elo­kuva­roolinsa vuonna 2008 elo­kuvassa Jolene. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2011, jolloin hän esiintyi muun muassa elokuvissa Take Shelter, The Tree of Life ja Piiat. Viimeisimmästä hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa Zero Dark Thirty, joka toi hänelle parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
HMS Neptune (20)
Palvelus
Joulukuussa 1939 alus partioi Etelä-Atlantilla etsien Saksan laivaston taskutaistelulaivaa Admiral Graf Speetä. Alus sai käskyn lähteä Uruguayhin samoin kuin kaikki muut alueella partioineet raskaat yksiköt HMS Exeterin ja Admiral Graf Speen yhteenoton jälkeen. Alus oli vielä matkalla, kun sille saatiin tieto Admiral Graf Speen upottamisesta.
Jessica Chastain
Yksityiselämä
Vuonna 2017 Chastain meni naimisiin italialaisen Gian Luca Passi de Preposulon kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi on Unescon maailmanperintökohde Ugandassa maan pääkaupungissa Kampalassa. Mausoleumi sijaitsee Kasubi-kukkulalla, ja sinne on haudattu neljä Bugandan kuningaskunnan kabakaa, eli kuningasta. Kuningasten hautarakennus tuhoutui lähes täysin tulipalossa maaliskuussa 2010.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Alus saapui Aleksandriaan toukokuussa 1940 liittyäkseen 7. risteilijäviirikköön, jonka osana se osallistui Bardian pommituksiin 21. kesäkuuta.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Historia
Vuosina 1836–1856 vallassa ollut Buganda-kuningas Suuna II rakennutti Kasubiin hallintopalatsinsa. Hänen poikansa Mutesa I rakennutti Kasubiin myös oman palatsinsa vuonna 1882. Mutesa I kuoli vuonna 1884, ja hänet haudattiin kokonaisena Kasubin palatsiin. Mutesan seuraaja Mwanga II kuoli vuonna 1903 Seychelleillä. Hänen ruumiinsa tuotiin takaisin Bugandaan 1910, ja hänet haudattiin samaan palatsiin kuin isänsä. Tapa vahvistui edelleen, kun Mwangan poika Daudi Cwa II haudattiin sinne 1939. Neljäs Kasubiin haudattu kabaka oli Mutesa II, joka kuoli 1969 Lontoossa maanpaossa.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Risteilijä oli suojaamassa 28. kesäkuuta Maltan saattuetta, kun se sai käskyn osallistua kolmesta Italian laivaston hävittäjästä kootun huoltosaattueen pysäyttämiseen (Espero-saattue).
Laidunpoimulehti
Laidunpoimulehti (Alchemilla monticola) on ruusukasvien heimoon kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi. Se on Suomen yleisimpiä poimulehtilajeja. Poimulehti erittää lehdillään nestepisaroita, joilla on uskottu olevan myyttisiä voimia.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Calabrian taisteluun alus otti osaa 9. heinäkuuta, minkä kuluessa siihen osui Italian laivaston kevyen risteilijän Giuseppe Garibaldin ampuma 6 tuuman kranaatti. Kranaatti murskasi tiedustelukoneen korjauskelvottomaksi, joten se heitettiin yli laidan.
Laidunpoimulehti
Ulkonäkö ja koko
Laidunpoimulehti voi kasvaa 40 cm korkeaksi. Sen karvoja ja lehtivarsia peittävät suorina törröttävät karvat. Lehtivarret ovat ruskehtavat, lehdet sinivihreät. Piparkakkureunaisissa lehdissä on 15–19 hammaspykälää.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Historia
Mausoleumi tuhoutui lähes täysin tulipalossa 16. maaliskuuta 2010. Tulipalon syytä ei vielä tiedetä, mutta tuhopolttoakin epäillään syttymisen aiheuttajaksi. Bugandan kuningaskunnan tiedottajan mukaan tulipalo oli hyökkäys koko Bugandan kuningaskuntaa vastaan. Sammutustöiden ansiosta tuli ei ehtinyt tuhoamaan kokonaan rakennuksen pyhää hautakammiota, ja kuninkaiden haudat säilyivät koskemattomina.
Laidunpoimulehti
Levinneisyys
Laidunpoimulehteä tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Skandinavian eteläosissa suunnilleen Vaasan korkeudelle asti, paikoin pohjoisempanakin.
Skookum Jim Mason
thumb|right|300px|'Skookum Jim Mason eli Keish luultavasti löysi Klondiken kullan.
Laidunpoimulehti
Elinympäristö
Laidunpoimulehti kasvaa nimensä mukaisesti laitumilla, sekä niityillä ja muualla kulttuuriympäristössä.
Daniela Jordanova
Daniela Ljubenova Jordanova (s. 8. maaliskuuta 1976 Slivnitsa) on bulgarialainen yleisurheilija, joka kilpailee keski- ja pitkien matkojen juoksussa. Hän edustaa seuratasolla Tšerno More Atletik -seuraa. Jordanova on voittanut 1 500 metrillä pronssia MM-kisoissa 2007, sisäratojen MM-kisoissa 2008 ja EM-kisoissa 2006. Hän on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2000 ja 2004. Jordanova sijoittui kymmenenneksi 5 000 metrillä Sydneyn kisoissa ja oli viides 1 500 metrin matkalla Ateenassa 2004.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Taistelun jälkeen alus oli valvomassa itäistä Välimerta, jolloin se muun muassa kävi Ateenan lahdella, missä risteilijä yhdessä HMAS Sydneyn kanssa upottivat pienen tankkerin.
Daniela Jordanova
Jordanova jäi kiinni testosteronin käytöstä vuonna 2008 ja kärsi kahden vuoden kilpailukiellon. Hän pitää hallussaan maansa ennätystä 5 000 ja 10 000 metrin matkoilla.
HMS Neptune (20)
Atlantti ja Admiral Scheer
Saksalaisten kaappareiden aktiivisuus pakotti siirtämään lisää aluksia niiden torjuntaan. Risteilijä siirrettiin Atlantille ja marraskuussa alus oli Freetownin vesillä etsimässä saksalaista risteilijää Admiral Scheeriä.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Historia
Ugandan presidentti Yoweri Museveni ja Bugandan nykyinen kabaka Muwenda Mutebi II vierailivat palopaikalla 17. maaliskuuta. Ennen presidentti Musevenin vierailua paikalla puhkesi mellakoita. Turvallisuusjoukot yrittivät hajottaa väkijoukkoa, jotta presidentti pääsisi alueelle. Bugandan informaatioministerin mukaan turvallisuusjoukot ampuivat kolme ihmistä.
Skookum Jim Mason
Skookum Jim Mason (n. 1855 – 11. heinäkuuta 1916), intiaani nimeltään Keish, oli mies, joka luultavasti löysi Klondiken kullan. Skookum Jim kuului athabasca-ryhmään kuuluneeseen Tagish Khwáan -heimoon. Skookum Jim syntyi Bennett-järven lähellä noin vuonna 1855 tahltan-heimoon. 1880-luvun puolivälissä Skookum Jim työskenteli kantajana kullankaivajille, jolloin hän sai lisänimen ”Skookum”. Skookum tarkoitti chinookin puhekielessä ja paikallisessa Tyynenmeren rannikon englannissa muun muassa vahvaa, isoa ja luotettavaa. Skookum Jim auttoi myös maanmittari William Ogilvieta retkellään. Alun perin Klondiken kullan löytäjäksi väitettiin George Garmackia. Nykyään löytäjänä pidetään yleensä joko Skookum Jimiä tai ehkä hänen sisartaan Kate Carmackia eli Shaaw Tláata.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Historia
Presidentti Museveni lupasi Ugandan hallituksen auttavan mausoleumin uudelleenrakentamisessa. Unescon pääjohtaja Irina Bokova ilmoitti myös, että Unesco on valmiina tarjoamaan asiantuntija-apua vaurioiden arviointiin ja korjausten suunnitteluun.
HMS Neptune (20)
Atlantti ja Admiral Scheer
Alus oli huollossa Chathamissa helmikuusta toukokuuhun 1941, jolloin puolen tuuman konekiväärit vaihdettiin kolmeen 2 naulan ilmatorjuntatykkiin sekä asennettiin tutkat tyyppejä 282 (40 millimetrin ilmatorjuntatykkien tulenjohto), 284 (ilmavalvonta) ja 285 (6 tuuman tykkien tulenjohto). Huollon jälkeen alus osallistui Bismarckin huoltolaivojen etsintään ja oli osallisena Gonzenheimin valtauksessa 4. kesäkuuta. Neptune upotti lopulta torpedolla vallatun aluksen.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Kasubin rakennukset
thumb|225px|Kaavakuva Kasubin rakennuksista. Buganda-kuninkaiden haudat sijaitsevat Kasubi-kukkulalla Kampalassa. Ne ovat kukkulan laella ja sen itäisillä rinteillä. Kohde on suuruudeltaan noin 30 hehtaaria. Siihen kuuluu kolme osa-aluetta: päähauta huipun läntisellä reunalla, haudan takana olevat hautausmaat ja rakennukset sekä maanviljelyyn tarkoitettu alue haudan itäpuolella.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Marraskuussa risteilijä siirrettiin lippulaivaksi Force K:hon, jonka tehtävänä oli häiritä saksalaisten ja italialaisten merenkulkua Euroopasta Afrikkaan.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Kasubin rakennukset
Rakennus, johon kabakat on haudattu, on pohjaltaan ympyrän muotoinen ja kupolimainen. Sen halkaisija on 31 metriä ja sisäkorkeus 7,5 metriä. Se on rakennettu puusta, ja siinä on olkikatto. Rakennus on jaettu kahteen osioon. Varsinaiseen hautapaikkaan ei pääse kuin tietyt henkilöt, kuten kuninkaiden lesket ja kuninkaallisen perheen jäsenet. Rakennuksessa on monia voimakkaita esineitä, kuten rumpuja, keihäitä, kilpiä, mitaleja ja kuninkaiden kuvia.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Force K lähti 18. joulukuuta estämään italialaisen saattueen matkan Tripoliin. Alus johti jonossa olevia aluksia 20. joulukuuta vastaisena yönä osuen kahteen miinaan, jotka olivat osa uutta italialaisten rakentamaa miinakenttää. Myös jonossa olleet risteilijät HMS Aurora ja HMS Penelope osuivat miinoihin.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Kasubin rakennukset
Hautarakennuksen edessä on D:n muotoinen tyhjä piha, jota ympäröi ruokoaita. Aita yhdistää myös pihan reunoilla olevat muut rakennukset toisiinsa. Muita rakennuksia pihan ympärillä on yhdeksän, ja niistä viisi oli varattu kabakoioden leskille. Pihaan pääsee pienestä aitaan tehdystä aukosta. Koko alueen länsireunalla on portti, josta pääsee alueelle. Sen jälkeen on pienempi piha, ennen kuin päästään suureen pihaan. Pienemmässä pihassa on myös rakennus, jossa säilytetään kuninkaallisia rumpuja.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Kolmanteen miinaan alus osui yrittäessään poistua miinakentästä. Räjähdys irrotti aluksen propellit ja jätti sen kellumaan paikalleen. Kumpikaan muista risteilijöistä ei kyennyt auttamaan omien vaurioidensa vuoksi.
Gauthier de Tessières
Gauthier de Tessières de Blanzac (s. 9. marraskuuta 1981 Clermont-Ferrand) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Douanes L'Alpe d'Huezia.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Hävittäjät HMS Kandahar ja HMS Lively koettivat lähestyä vaurioitunutta alusta saadakseen sen hinaukseen. Kandahar osui miinaan, jolloin Lively sai käskyn pysyä loitolla.
Gauthier de Tessières
De Tessières on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2001 lähtien. Hänen paras osakilpailusijoituksensa on kolmas tila, jonka hän sai Val d'Isèren suurpujottelusta 2008.
Närvijoki
Närvijoki on kylä Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Jurvan kunnan alueella, Närvi- eli Närpiönjoen varrella.
Bugandan kuninkaallinen mausoleumi
Kasubin rakennukset
Pääpihan jälkeen on alue, jossa on suuri joukko muita rakennuksia: taloja, kuninkaallisia hautoja ja hautausmaa sekä maanviljelyyn liittyviä rakennuksia. Tämä alue on pyhä, ja sinne on pääsy vierailijoilta kielletty.
HMS Neptune (20)
Välimerellä
Risteilijän alla räjähti neljäs miina, jolloin se kaatui. Ainoastaan 30 miestä 767:stä pelastui veneisiin.
Närvijoki
Historia
Museoviranomaisten vahvistaman tiedon mukaan kylästä on löytynyt kaksi pronssikautista hautaa sekä lisäksi kivikautista esineistöä. Närvijoen kylällä on ollut virvoitusjuomatehdas, joka toimi kylässä 1960-luvun alkuun.
Kylätoiminta
Närvijoella kylätoiminta on ollut varsin aktiivista. Kylätoiminnan keskiössä on vapaa-ajan alue, joka on rakennettu aikoinaan talkoovoimin.
Kyläseura ylläpitää vapaa-ajan aluetta, joka on käytössä pääosin kesäisin. Alueella sijaitsee maauimala, kaksi saunaa, grillikioski, majoituspaikkoja, kylätupa, leikkikenttä, hiekkalentopallokenttä, grillikota, näköalakukkula sekä katettu tanssilava / olosali.
Gauthier de Tessières
De Tessières voitti juniorien MM-pronssia supersuurpujottelusta vuonna 2001. Hän osallistui aikuisten MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2005. Tuolloin hän kilpaili suurpujottelussa, mutta keskeytti jo ensimmäisellä kierroksella. De Tessières oli mukana myös seuraavan vuoden olympialaisissa, joissa hän keskeytti suurpujottelun ja oli supersuurpujottelussa 39. Hän oli super-G:ssä 22. MM-kisoissa 2007 ja samassa lajissa yhdestoista vuoden 2009 MM-kilpailuissa sekä 31. Vancouverin olympialaisissa 2010. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 De Tessières oli voittamassa joukkuekilpailua ja sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa supersuurpujottelussa.
Aleksei Jelisejev
Jelisejev valmistui insinööriksi Moskovan Bauman-instituutista ja toimi Sergei Koroljovin alaisuudessa, jota kautta hänet valittiin kosmonautiksi. Hän siirtyi avaruusohjelmasta eläkkeelle vuonna 1985 ja toimi sen jälkeen muutaman vuoden Bauman-instituutin johdossa.
Häntäluu
thumb|Häntäluu Häntäluu on ihmisen neljän tai viiden alimman nikaman muodostama kokonaisuus, joka aikuisilla on normaalisti luutunut yhtenäiseksi luuksi. Lapsilla nikamat ovat vielä erillisiä, joten heillä varsinaista häntäluuta ei vielä ole. Häntäluu on surkastuma eli jäänne niiltä ajoilta, jolloin ihmisen esivanhemmilla oli vielä häntä. Esimerkiksi Charles Darwin piti häntäluuta todisteena siitä, että ihminen on kehittynyt hännällisistä eläimistä. Vaikka häntäluu onkin surkastuma, sillä on monien muiden surkastumien tavoin nykyäänkin tehtäviä. Sen tiedetään olevan kiinnittymäkohta yhdeksälle lihakselle, ja se toimii myös eräänlaisena iskunvaimentimena istuutuessa. Häntäluun päälle kaatuminen voi aiheuttaa kovaa ja pitkäänkin jatkuvaa kipua, joka jatkuu usein viikosta pariin kuukauteen.
Fernando Roig Alfonso
Fernando Roig Alfonso (s. 25. kesäkuuta 1947 Pueblo Nuevo, Valencia, Espanja) on espanjalainen liikemies ja urheiluvaikuttaja. Hän toimii espanjalaisen jalkapalloseura Villarreal Club de Fútbolin puheenjohtajana. Roig omistaa itse myös valtaosan seuran toiminnasta, jotka hän osti haltuunsa kaudella 1997–1998.
Roigin omistuksessaan Villarreal Club de Fútbol on kasvanut seurana yhdeksi Espanjan suurimmista. Seuran edutusjoukkue onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 2000-luvulla, sekä se pelasi myös Eurooppa-liigaassa että Mestarien liigaassa. Joukkueen maineikkaampana saavutuksena varmasti Mestarien liiga välieriin eteneminen kaudella 2005–2006. Hän on pitänyt huolta ja kehittänyt myös huomattavasti seuran junioritoimintaa, josta osoituksena muun muassa Villarreal B:n nouseminen Segunda Divisióniin kaudeksi 2009–2010.
Roig omistaa keramiikka-alan yrityksen nimeltä Pamesa, jonka puheenjohtajana hän myös toimii. Lisäksi hän omistaa 9% osuuden päivittäistavarakauppaketju Mercadonan osuuksista, jota johtaa hänen veljensä Juan.
Sanomalehti Mundo Deportivo palkitsi hänet vuoden 2008 parhaana urheilujohtajana.