cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mémorial des Martyrs de la Déportation
thumb|pysty=1.15|Karkotettujen muistomerkin ulkoseinä. Mémorial des Martyrs de la Déportation (”Karkotuksen marttyyrien muistomerkki”) on Pariisin keskustassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Vichyn hallituksen toisen maailmansodan aikana Saksan keskitysleireille karkottamien ja siellä kuolleiden ihmisten muistolle. Se sijaitsee aivan Île de la Citén saaren itäisessä kärjessä, Notre Damen katedraalin takana.
Muistomerkki on omistettu 200 000:lle karkotetulle ihmiselle. Sen suunnitteli arkkitehti Georges-Henri Pingusson ja vihki Ranskan presidentti Charles de Gaulle 12. huhtikuuta 1962. Muistomerkki käsittää kuusikulmionmuotoisen maanalaisen kryptan, jonka on tarkoitus luoda kävijöille keskitysleiriä muistuttava tunnelma. Kryptan pääsaliin on sijoitettu Natzweiler-Struthofin keskitysleriltä tuodut tuntemattoman keskitysleirivangin tuhkat. Kahdessa muussa salissa on muilta keskitysleireiltä tuotua maata ja tuhkia polttouuneista seiniin upotetuissa kolmionmuotoisissa uurnissa. Lisäksi sisäseinille on kaiverrettu keskitysleirien nimiä ja runonsäkeitä. Muistomerkki on tehty betonista.
Muistomerkkiin on vapaa sisäänpääsy.
Wassermannin koe
Wassermannin koe on vanhin kupan toteamiseksi käytetty seerumireaktio, jonka kehitti August von Wassermann. Sen perusteena on, että potilaan veriherassa olevat vasta-aineet reagoivat lehmän sydänlihasta uuttamalla valmistetun niin sanotun Wassermannin antigeenin kanssa. Samanlaisen reaktion voivat auttaa eräät muutkin taudit, kuten malaria, tuhkarokko, jotkut reumataudit ja mononukleoosi sekä isorokkorokotus.
Sannois
Sannois on kunta Ranskassa Val-d'Oisen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 km Pariisista luoteeseen.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on tuulimylly Moulin de Sannois. Tuulimylly rakennettiin 1700-luvun lopulla ja se oli toiminnassa vuoteen 1866 saakka. Se sijaitsee mäen päällä josta näkyy ympäröivään Montmorencyn laaksoon. Maurice Utrillo maalasi useita tuulimyllyjä vuosina 1912 – 1913 ja tämä oli yksi niistä. thumb|left|Moulin de Sannois
Sigrid Sundgren-Schnéevoigt
thumb|Sigrid Sundgren-Schnéevoigt Sigrid Ingeborg Schnéevoigt [šne:foht] (o.s. Sundgren; 17. kesäkuuta 1878 Helsinki – 14. syyskuuta 1953) oli suomalainen pianisti.
Sigrid Sundgren-Schnéevoigt opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1886–1894 muiden muassa William Dayasin johdolla ja Berliinissä Ferruccio Busonin johdolla vuosina 1894–1897. Vuonna 1898 hän avioitui sellisti-kapellimestari Georg Schnéevoigtin kanssa, ja yhdessä he esittivät kamari- ja orkesterimusiikkia. Sundgren-Schnéevoigt teki konserttikiertueita Euroopassa, Amerikassa ja Australiassa, osittain yhdessä puolisonsa kanssa, ja ulkomailla häntä verrattiin sellaisiin pianisteihin kuin Raul Pugnoon, Sophie Menteriin ja Teresa Carreñoon.
Schnéevoigt oli myös pianonsoitonopettaja. Hän opetti Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1908–1910 ja 1912–1914 sekä antoi yksityisopetusta sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen oppilaitaan olivat Kosti Vehanen, Ernst Linko ja Margaret Kilpinen.
Natalia Kuikka
pienoiskuva|Natalia Kuikka vuonna 2018. Natalia Kuikka (s. 1. joulukuuta 1995 Kemi ) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain NWSL-sarjassa pelaavaa Portland Thornsia. Hänet valittiin vuosina 2017, 2020 ja 2021 Palloliiton vuoden naispelaajaksi. Kuikka voitti kauden 2022 NWSL-liigan mestaruuden Portlandin joukkueessa. Urheilutoimittajain liitto nimesi hänet 2022 vuoden jalkapalloilijaksi.
Ensimmäiset naisten maaottelunsa Kuikka pelasi kesäkuussa 2013 Ranskaa ja Sveitsiä vastaan. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle kaikissa Suomen kolmessa ottelussa. Maaliskuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut 58 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan lokakuussa 2015, toisen EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan kesäkuussa 2016 ja kolmannen EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan marraskuussa 2019. Kuikka edusti Suomea Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Kuikka valmistui vuoden 2018 lopussa Yhdysvalloissa Floridan osavaltionyliopistosta kriminologiksi ja voitti Yhdysvaltain naisten yliopistosarjan mestaruuden koulunsa joukkueessa ja valittiin koko sarjan parhaaksi pelaajaksi. Keväällä 2019 Kuikka siirtyi Ruotsiin naisten pääsarjaan eli Damallsvenskaniin ja siellä pelaavaan pelaavaan Göteborgiin. Lokakuussa 2020 hän solmi Portland Thornsin kanssa vuoden 2021 alusta alkavan kaksivuotisen sopimuksen.
Avoin kaupunki
thumb|[[Manila julistautui 26. joulukuuta 1942 avoimeksi kaupungiksi.]] Avoin kaupunki tarkoittaa sodankäyntiin liittyvänä käsitteenä, että kaupunkia hallinnoivan maan viranomaiset ilmoittavat, ettei kaupunkia tulla puolustamaan, kun se on jäämässä vihollisen haltuun. Tällöin vastapuolen tulisi kunnioittaa tätä ilmoitusta eikä kohdistaa kaupunkiin sotatoimia. Tällä pyritään suojelemaan kaupungin asukkaita ja rakennuskantaa sodan tuhoilta.
Ehkä kuuluisin avoin kaupunki oli Pariisi toisessa maailmansodassa vuonna 1940, kun Ranskan hallitus julisti sen avoimeksi kaupungiksi saksalaisten hyökkääjien lähestyessä kaupunkia.
Avoimia kaupunkeja toisessa maailmansodassa
Hyökkäävät joukot eivät aina kunnioita julistusta. Puolustavat joukot voivat käyttää sitä poliittisena vetona.
Leo Vatanen
Leo Verneri Vatanen (13. toukokuuta 1941 Tampere – 11. kesäkuuta 2016 Helsinki ) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan oikeustieteiden kandidaatti ja ekonomi. Hän oli Tampellan toimitusjohtaja 1983–1988 ja hallituksen puheenjohtaja 1995–1996.
Vatanen valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi 1964 ja ekonomiksi 1967. Hän oli Kymenlaakson kauppakamarin toimitusjohtaja 1968–1970, Tampellan lakimies 1970–1973, talouspäällikkö 1973–1974, talousjohtaja 1975 ja toimitusjohtaja 1983–1988.
Kansainvälinen museopäivä
Kansainvälinen museopäivä on Kansainvälisen museoneuvoston ICOM:n suosittelema kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään 18. toukokuuta. Päivän tarkoituksena on tuoda esille museoiden asemaa kulttuurivaihdossa, kulttuurien rikastuttajina sekä keskinäisen ymmärryksen, yhteistyön ja kansojen välisen rauhan rakentamisessa.
Kansainvälistä museopäivää vietettiin ensimmäisen kerran 1977. Sen suosio on sen jälkeen kasvanut selvästi, ja vuonna 2015 yli 35 000 museota noin 145 maasta osallistui päivän viettämiseen. Vaikka museopäivä onkin virallisesti 18. toukokuuta, niin museot järjestävät usein toimintaa koko viikoksi. Monissa Euroopan maissa vietetään Museoiden yö -tapahtumaa kansainvälistä museopäivää lähimpänä lauantaina.
Linda Leinonen
Helmikuussa 2020 Leinonen haki Seinäjoen kaupunginjohtajan paikkaa ja hänet kutsuttiin hakijoiden joukosta haastateltavaksi.
Niilo Saarinen (alus)
pienoiskuva|Pelastusristeilijä Niilo Saarinen vuonna 2016 Raahessa. Pelastusristeilijä Niilo Saarinen on kapteeni Niilo Saarisen mukaan nimetty pelastusristeilijä.
Linda Leinonen
Marraskuussa 2020 Leinonen valittiin Laukaan kunnanjohtajaksi. Tehtävässään hän aloitti maaliskuussa 2021.
Niilo Saarinen (alus)
Alus on teräsrunkoinen, jääkeulalla ja niin sanotulla risteilijänperällä varustettu ja sen alkuperäinen koneteho oli 320 hevosvoimaa.
Laurent Banide
Laurent Banide (s. 26. tammikuuta 1968) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Monaco Fémininin päävalmentajana.
Linda Leinonen
Koulutukseltaan Leinonen on hallintotieteiden maisteri. Maisteriksi hän valmistui Tampereen yliopistosta vuonna 2008 pääaineenaan kunnallispolitiikka.
Niilo Saarinen (alus)
Kapteeni Saarisen jäätyä eläkkeelle valmistui seuraavana vuonna Haminan telakalla Kotkaa varten uusi teräsrunkoinen pelastusristeilijä, joka sai hänen nimensä. Se oli ensimmäinen jäätä murtava pelastusalus ja sillä ajettiinkin runsaasti kelirikkoajoa Haapasaareen. Aluksessa on myös alusta alkaen ollut keulakannelle sijoitettu kiinteä vesitykki jolle voimaa antaa 8000 litran minuuttitehoinen palopumppu. Varustukseen kuuluu myös mastoon liitetyt sumusuuttimet, joiden luoman suojaverhon turvin alus voi mennä aivan kiinni palavaan laivaan. Varustusta tarvittiin vuonna 1963 kun Rankin saarella syttyi tulipalo sotilaskotirakennuksessa: Niilo Saarinen toi paikalle sammuttajia ja tuki sammutustyötä vesitykkinsä avulla. Alus vapautui Kotkasta vuonna 1968 kun pelastusristeilijä Wilhelm Wahlforss valmistui.
Laurent Banide
Ura
AS Monacon juniorijoukkueessa pelanneen Baniden peliura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti urallaan Olympique de Marseillea ja RC Strasbourgia, mutta pelasi vain seurojen reservijoukkueissa.
Linda Leinonen
Leinosen isä Arvo Jaakkola on keskustalainen kuntapoliitikko.
Niilo Saarinen (alus)
Saarinen siirtyi vuonna 1968 aluksi Tornioon, mutta osoittauduttuaan liian suureksi Tornion ahtaille vesille sen uudeksi sijoituspaikaksi tuli Raahe. Alus katsastettiin jo varhain kotimaanliikenteen lastilaivaksi ja hinaajaksi, ja sitä on pidetty liikenteessä ympärivuotisesti. Sitä on toisinaan käytetty myös saaristoristeilyaluksena. Lisäksi alus on jo Raaheen tulostaan asti toiminut lisähinaajana Rautaruukin satamassa. Sen työparina toimi ensin Rautaruukin hinaaja m/s Rautaluoto (Myöh. Jyry) ja nykyään Raahen Meriapu oy:n Isbjörn .
Laurent Banide
Ura
Banide seurasi isänsä Gérardin jalanjälkiä valmennusuralle aloittaen 1993 AS Monacon Centre de Formationissa. Hän työskenteli seuran valmennuskeskuksessa 12 vuoden ajan, kunnes hän lokakuussa 2005 nousi Francesco Guidolinin apuvalmentajaksi. Hän jatkoi apuvalmentajana myös László Bölönin tultua seuran peräsimeen 2006.
Mwezi IV
Mwezi IV Gisabo Bikata-Bijuga (1840?–1908) oli Burundin kuningas eli Mwemi vuosina 1850/1852–1908. Hänen isänsä oli kuningas Ntare IV.
Laurent Banide
Ura
Bölöni sai potkut lokakuussa 2006 kehnosti alkaneen kauden vuoksi ja Banide nousi AS Monacon päävalmentajaksi. Baniden pesti Monaco-luotsina jäi kuitenkin kehnohkon menestyksen vuoksi lyhyeksi ja kauden 2006/07 jälkeen hän sai jättää tehtävänsä.
Mwezi IV
Mwezi IV:n hallituskaudella vuonna 1878 London Missionary Society aloitti kristillisen lähetystyön Burundin alueella. Maa koki myös luonnononnettomuuksia. 1800- luvun lopussa saksalaiset tunkeutuivat Burundiin ja liittivät sen osaksi Saksan Itä-Afrikkaa. Vuonna 1890 saksalaiset solmivat kuninkaan kanssa sopimuksen, jolla hän säilytti asemansa kuninkaana, kunhan tunnustaa Saksan ylivallan.
Laurent Banide
Ura
Tammikuussa 2008 Banide jatkoi valmennusuraansa qatarilaisessa Umm-Salalissa, jonka hän johdatti kauden päätteeksi Qatarin Cupin voittajaksi. Kausi 2008/09 alkoi kuitenkin huonosti ja Banide sai potkut marraskuussa 2008.
Mwezi IV
Kaksi päällikköä, Maconco ja Biruri, nousi kuningasta vastaan kapinaan ja Saksa tunnusti heidän asemansa johtajina vuonna 1903. Vuonna 1905 Saksa veti kuitenkin tunnustuksensa pois. Kapina tukahdutettiin vuonna 1906. Kuninkaan kuoltua häntä seurasi hallitsijana hänen poikansa Mutaga IV Mbikije.
Aiheesta muualla
Kuninkaan kuva:
Laurent Banide
Ura
Helmikuussa 2010 Banide siirtyi Al-Nasrin päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo samana vuonna.
Tammikuussa 2011 Banide palasi AS Monacon päävalmentajaksi. Tavoitteena oli nostaa seura pois liigan putoamiskamppailusta. Banide saikin Monacon peliin uutta ryhtiä, mutta lopulta se ei riittänyt. Seura taisteli viimeiselle kierrokselle saakka sarjapaikastaan, mutta 0–2 kotitappio Olympique Lyonnais'lle sinetöi putoamisen 34 liigavuoden jälkeen. Kesällä 2011 Monaco menetti useita tärkeistä pelaajistaan pääsarjaseuroille ja Baniden lähtökohdat kauteen 2011/12 eivät olleet parhaat mahdollisesti. Monacon kausi alkoikin surkeasti ja Banide onnistui voittamaan joukkueensa kanssa vain yhden ottelun, kunnes sai potkut 12. syyskuuta.
Tammikuun alussa 2012 Banidesta tuli qatarilaisseura Al Kharitiyathin päävalmentaja. Hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen ja siirtyi joulukuussa 2012 Al Dhafran päävalmentajaksi. Toukokuussa 2013 hän siirtyi Arabiemiraatteihin Al-Waslin päävalmentajaksi. Baniden pesti päättyi potkuihin jo marraskuussa 2013.
Al-Waslista saamiensa potkujen jälkeen Banide toimi lyhyen aikaa eri seurojen päävalmentajana Lähi-idässä.
Kaudeksi 2018/19 Banide palasi Umm-Salalin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut jo marraskuussa 2018. Kesällä 2019 Banidesta tuli Oldhamin päävalmentaja. Baniden johdolla Oldham voitti vain yhden ottelun Englannin Kakkosliigassa ja seura erotti hänet jo syyskuussa 2019.
Heinäkuussa 2022 Banidesta tuli Monaco Fémininin päävalmentaja.
Jälkikaiunta-aika
Tilojen tavoiteltu jälkikaiunta-aika riippuu niiden käyttötarkoituksesta. Tiloissa, joissa puheviestinnän sujuvuus on tärkeää, suositeltava jälkikaiunta-aika on noin 0,5 sekuntia. Tällaisia tiloja ovat muun muassa koulut, päiväkodit, toimistotilat ja terveydenhuollon rakennukset. Pitkä jälkikaiunta-aika tällaisissa tiloissa heikentää puheen erotettavuutta ja myös vähentää viihtyvyyttä. Toisaalta tila, joka on vaimennettu liian hyvin, kuulostaa tukkoiselta ja siellä joutuu käyttämään ääntään enemmän. Tiloissa, jotka on tarkoitettu musiikin soittamiseen ja kuunteluun (konserttisali, kirkot), jälkikaiunta-ajan tavoitearvo on noin 1,5-2,0 sekuntia.
Tilojen jälkikaiunta-aikaan vaikuttavat niiden koko ja muoto sekä pinta- ja sisustusmateriaalien äänenvaimennuskerroin. Hyvin vaimentavat materiaalit (esimerkiksi mineraalivillapohjaiset levyt ja erilaiset reikälevyt) lyhentävät jälkikaiunta-aikaa. Kovat tasaiset pinnat (betoni, lasi, rakennuslevyt) puolestaan pidentävät jälkikaiunta-aikaa.
Jälkikaiunta-aika voidaan laskea Sabinen kaavalla, missä V on huoneen tilavuus, A absorptioala, S pinta-ala ja \alpha pinnan absorptiokerroin. Sabinen kaava ei päde tilanteessa, jossa on yhdensuuntaisia vastakkaisia pintoja, joiden absorptiokerroin poikkeaa muista pinnoista.
Edvin Christianson
Otto Edvin Josef Christianson oli Suomen ensimmäinen tieteiskirjailija.
Christianson syntyi 1874 Oulussa viipurilaiseen virkamiessukuun. Armeijassa palvellut isä Otto Viktor Christianson oli nimitetty 1865 Oulun lennätinaseman päälliköksi. Vuonna 1876 hän siirtyi vastaavaan tehtävään synnyinkaupunkiinsa Viipuriin. Hovineuvokseksi kohonnut isä kuoli 46-vuotiaana vuonna 1884, Christiansonin ollessa 9-vuotias. Posti- ja Lennätinlaitos myönsi leskirouvalle ja tämän kahdelle alaikäiselle lapselle 262 ruplan ja 50 kopeekan vuosieläkkeen. Perhe muutti elokuussa 1884 Helsinkiin, jossa Christianson kävi vuodet 1884-86 Svenska normallyceumia. Äiti toimi Posti- ja Lennätinlaitoksella IV luokan virkamiehenä.
Vuonna 1893 Christianson kirjoittautui Polytekniseen instituuttiin, mutta keskeytti opintonsa seuraavana vuonna ja lähti merille. Suomeen hän palasi vuonna 1899 suorittaen perämiestutkinnon erinomaisella arvosanalla. Vuonna 1902 hän suoritti merikapteenitutkinnon, siirtyi samana vuonna luotsilaitoksen palvelukseen, toimien vuodet 1907-10 Viipurin luotsipiirin vt. luotsiesimiehenä. Christianson kirjoittajanuransa alkoi Hufvudstadsbladetissa julkaistuilla meriaiheisilla kertomuksilla.
Claes Johan Edelsköld
pienoiskuva|200px|[[Johan Erik Lindhin maalaama muotokuva Sacklénista, 1830–1840]] Claes Johan Sacklén, aateloituna vuodesta 1818 Edelsköld (11. helmikuuta 1762 Vehmaa – 14. maaliskuuta 1840 Turku) oli suomalainen senaattori ja laamanni.
Edelsköldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Nils Henrik Sacklinius, myöhemmin Sacklén (1718–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Kristina Thuronius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1776 ja suoritti tuomarintutkinnon 1777.
Edelsköld oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1779 ja varanotaarina vuodesta 1780. Hänestä tuli Turun kaupunginsihteeri 1782, oikeusraatimies 1787 ja Turun ja Porin läänin lääninsihteeri 1794. Edelsköld sai laamannin arvonimen 1796. Turun kunnallispormestarina hän oli 1805–1809. Suomen sodan jälkeen hän toimi Haminan rauhansopimuksen mukaan Ruotsin arkistoista Suomeen luovutettavien asiakirjojen valikointia varten asetetun komission siviiliosaston päällikkönä vuodesta 1810 ja Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1812. Edelsköld oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston jäsenenä ja valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä 1816–1820.
Edelsköld oli naimisissa vuodesta 1784 Helena Sofia Richterin (k. 1831) kanssa, Heidän poikansa oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Karl Sacklén, vuodesta 1818 Edelsköld (1795–1868).
Cole Harbour
Cole Harbour on 25 000 asukkaan lähiö (aiempi kaupunki) Kanadassa Nova Scotian provinssin pääkaupungissa Halifaxissa Nova Scotian saarella Atlantin valtameren rannikolla. Se on osa noin 93 000 asukkaan valtiollisten vaalien Dartmouth—Cole Harbourin äänestysaluetta.
Siellä järjestetään syksyisin sadonkorjuujuhlan nimellä kulkeva ilmainen musiikkijuhla Country Harvest Music Festival oheistapautumineen.
Cole Harbour on NHL-pelaajien Sidney Crosbyn ja Nathan MacKinnonin entinen kotikaupunki.
Wings University Tour
Wings University Tour oli Wings-yhtyeen yliopistokiertue vuodelta 1972.
Armenian naisten jalkapallomaajoukkue
Armenia naisten jalkapallomaajoukkue on Armenian naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Armenian jalkapalloliiton alaisuudessa.
Armenia ei ole pelannut kertaakaan naisten arvokisoissa. Se osallistui ensimmäisen kerran arvokisojen karsintoihin 2009 EM-kisoissa. Vuoden 2013 jälkeen Armenia ei ole osallistunut karsintoihin ja sen viimeisin sijoitus jalkapallon maailmanrankingissa on 101. vuodelta 2014.
Love the Way You Lie
"Love the Way You Lie" on yhdysvaltalaisen rap-artisti Eminemin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan nimeltä Recovery. Kappaleen kertosäkeessä laulaa barbadoslainen laulaja Rihanna. Kappale kipusi yhteensä 23 erilaisen musiikkilistan kärkipaikalle. "Love the Way You Lie" oli Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisellä sijalla seitsemän peräkkäistä viikkoa ja on näin ollen Eminemin neljäs listaykkönen Yhdysvalloissa ja Rihannan seitsemäs.
Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010. Joulukuuhun 2010 mennessä single oli myynyt neljä miljoonaa kopiota yksin Yhdysvalloissa ja oli eniten myynyt single vuonna 2010 Isossa-Britanniassa, vaikka ei saavuttanutkaan siellä ensimmäistä sijaa millään musiikkilistalla. Näin kävi ensimmäisen kerran Britannian historiassa sitten vuoden 1969. Helmikuuhun 2011 mennessä kappaletta oli ladattu 4,58 miljoonaa kertaa Yhdysvalloissa ja 9,3 miljoonaa kertaa maailmanlaajuisesti.
Part II
Eminem ja Rihanna nauhoittivat vaihtoehtoisen version kappaleelle, tällä kertaa Rihanna oli pääosassa tuoden naisnäkökulmaa. Rihanna kertoi MTV:n haastattelussa olleensa aluksi "hyvin vastahakoinen" jatko-osan suhteen, koska "alkuperäistä ei voisi päihittää". Hän kuitenkin myöhemmin suostui nauhoittamaan jatko-osan, jolle annettiin nimeksi "Love the Way You Lie, Part II". Hän kertoi samassa haastattelussa, että "Part II" on melko riisuttu suhteessa alkuperäiseen. Part II ilmestyi Rihannan viidennellä studioalbumilla Loud.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010 Se sai lisäksi viisi Grammy-ehdokkuutta, mukaan lukien paras levytys, paras kappale ja paras yhteistyö.
Musiikkivideo
thumb|right|280px|Eminem ja Rihanna katsovat palanutta taloa musiikkivideolla. Kappaleen musiikkivideo sai ensi-iltansa 5. elokuuta 2010 VEVOssa ja YouTubessa. Video kuvaa pariskuntaa (näyttelijöinä Dominic Monaghan ja Megan Fox) ja heidän viha-rakkaussuhdettaan. He toistuvasti riitelevät ja rikkovat asioita ja samalla nähdään kohtauksia heidän aikaisemmasta onnellisesta parisuhteestaan. Videolla Rihanna laulaa palavan talon edessä ja Eminem räppää viljapellolla, mutta liittyy myöhemmin Rihannan seuraan.
Videosta tuli online-ilmiö saavuttaen 6,6 miljoonaa katsojaa ensimmäisenä vuorokautenaan VEVOssa ja 18 miljoonaa ensimmäisenä viitenä päivänä. Se on rikkonut YouTube-ennätyksen olemalla katsotuin video 24 tunnin sisällä. Tammikuuhun 2014 mennessä musiikkivideota oli katsottu noin 646 miljoonaa kertaa Youtubessa.
Varuskunnan ”pikku” morsian
Varuskunnan ”pikku” morsian on Eero Leväluoman salanimellä Eero Levä ohjaama sotilasfarssi vuodelta 1943. Elokuvan tuotti Kurt Nylundin omistama Karhu-Filmi Oy.
Kriitikot pitivät elokuvaa tyypillisenä ajanvietefarssina. Päämajan sensuuritoimiston tarkastus pakotti poistamaan elokuvasta kohtauksen jossa upseeri joutuu putkaan. Elokuvan yleisömenestys oli keskimääräistä heikompi.
Juoni
Tukkukauppias Markkanen haluaa välttää kuukauden mittaisen vankeustuomion, jonka hän on saanut rattijuopumuksesta, ja vaihtaa paikkaa kaksoisolentonsa kulkuri Knipun kanssa. Knippuna esiintyvä Markkanen joutuu kuitenkin kertausharjoituksiin kasarmille.
Nea-Stina Liljedahl-Martinez
Nea-Stina Liljedahl-Martinez (o.s. Liljedahl, s. 16. tammikuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2022 Kansallisessa Liigassa pelaavaa Nurmijärven Jalkapalloseuraa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja.
Liljedahl-Martinez on liigassa edustanut aiemmin Helsingin Jalkapalloklubia kauteen 2012 saakka ja FC Honkaa kausina 2013–2016. Kausina 2017–2021 hän pelasi Ykkösessä PK Keski-Uusimaan joukkueessa. Hän kuului Suomen naisten maajoukkueeseen vuoden 2013 EM-kisoissa mutta ei päässyt siellä pelaamaan yhtään ottelua.
Sarjakukkaiskasvit
Sarjakukkaiskasvit (Apiaceae) on koppisiemenisten Apiales-lahkoon kuuluva kasviheimo, johon kuuluu arviolta 3 780 lajia 434 suvussa. Heimon vanhin tieteellinen nimi on Umbelliferae.
Tuntomerkit
Sarjakukkaiskasvit ovat tavallisesti ruohovartisia, ja varren nivelvälit ovat usein onttoja. Niiden lehdet ovat kerrannaisia ja lehtikannat ovat leveitä ja tuppimaisia. Kasvien kukinnot ovat sarjoja tai kerrannaissarjoja, josta heimon suomenkielinen ja vanhin tieteellinen nimi juontaa nimensä. Harvemmin kukinto on mykerömäinen. Sarjakukkaisilla verhiö, hetiö ja teriö ovat viisilehtisiä, ja terälehdet ovat kynnellisiä sekä kärjestään taipuneita. Verholehdet ovat yleensä pieniä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja emilehtiä on kaksi. Hedelmä on tavallisesti kuiva ja jakaantuu kahdeksi pähkylämäiseksi hedelmykseksi, joilla on yhteinen kannatin, karpofori.
Levinneisyys
Sarjakukkaiskasveja esiintyy lähes kaikkialla maapallolla. Erityisesti niiden aluetta on kuitenkin pohjoinen lauhkea vyöhyke.
Luokittelu
1. Mackinlayoideae. Kasvit ovat ruohoja, tavallisesti monivuotisia, tai pensaita. Varren perussolukko on tavallisesti erillään putkiloista. Lehdet ovat enemmän tai vähemmän sormijakoisia tai yksinkertaisia, suvussa Mackinlaya enemmän tai vähemmän jalkamaisia eli pedaattisia. Hedelmässä ei ole karpoforia (hedelmyskannatinta). Ryhmässä on seitsemästä yhdeksään sukua ja 93 lajia, jotka kasvavat hajanaisesti eri alueilla eteläisellä pallonpuoliskolla. Runsaslajisimpia ovat suvut Centella, jossa on 40 lajia, 25-lajinen Xanthosia ja 18 lajia käsittävä flanellikukat (Actinotus). Mackinlayoideae-kehityshaaran arvellaan olevan noin 66 miljoonaa vuotta vanha.
2. Suku Platysace. Kasvit ovat ruohovartisia, tavallisesti monivuotisia tai pensaita. Lehdet ovat yksinkertaisia ja tavallisesti ehyitä sekä kannastaan melko ohuita. Kukassa ei ole verhiötä. Suvussa on 26 lajia, jotka kasvavat Australiassa, enimmäkseen lounaisosissa.
3. Azorelloideae. Kasvit ovat ruohoja tai pieniä pensaita. Lehdet ovat korvakkeellisia. Hedelmä on siivellinen tai särmikäs, karpofori tavallisesti on. Ryhmä käsittää 21 sukua, joissa on yhteensä 155 lajia. Ne kasvavat enimmäkseen Etelä-Amerikasta Australiaan ulottuvalla alueella ja Antarktisilla saarilla. Peijaputki (Drusa glandulosa) kasvaa Kanariansaarilta Somaliaan ulottuvalla alueella ja suku Dickinsia on kiinalainen.
4. Saniculoideae. Lehdet tavallisesti yksinkertaisia, lavan laitahampaissa karva- tai piikkikärki. Sarjakukinto on enemmän tai vähemmän yksinkertainen tai kukinto on mykerömäinen. Emin vartaloiden ja mesiäiskehrän eli diskuksen välissä on kapea uurre. Hedelmä perätön ja piikkinen tai suomuinen; vapaa karpofori puuttuu. Ryhmässä on 10 sukua ja 335 lajia, ja ryhmä on levinneisyydeltään yleismaailmallinen kosmopoliitti. Ryhmä jakautuu kolmeen alaryhmään:
4.1. Steganotaenieae käsittää kahteen sukuun kuuluvat kaksi tai kolme lajia, jotka ovat pensasmaisia kasveja. Ne kasvavat trooppisessa Afrikassa ja Kapmaan lounaisosassa.
4.2. Phlyctidocarpeae-ryhmässä on vain yksi laji, Phlyctidocarpa flava, joka kasvaa Namibin autiomaassa Lounais-Afrikassa. Sen hedelmät ovat piikkisiä.
4.3. Saniculeae. Kasvit ovat enemmän tai vähemmän ruohovartisia, ja niiden lehdet ovat tavallisesti yksinkertaisia. Lapa on usein leveä, laidan hampaissa on karva- tai piikkikärjet. Sarjakukinnot ovat yksinkertaisia, piikkiputkilla (Eryngium) on pallomainen mykerö ja haavayrteillä (Sanicula) terttumainen kukinto. Ryhmässä pm kahdeksan sukua ja 333 lajia, jotka ovat levinneet kaikkialle maapallolla. Runsaslajisin on piikkiputkien suku 250 lajillaan.
5. Apioideae. Kasvien lehdet ovat sormilehdykkäisiä, tavallisesti moneen kertaan lehdykkäisiä. Sarja kerrannainen. Hedelmä tavallisesti perällinen ja siinä on vapaa, kaksiosainen karpofori. Ryhmä on sarjakukkaisten viidestä ryhmästä suurin ja käsittää noin 380 sukua ja 3 200 lajia kaikkialla maapallolla, enimmäkseen kuitenkin pohjoisella temperaattisella vyöhykkeellä. Ryhmässä on neljä, oikeastaan viisi alaryhmää:
5.1. Lichtensteinieae. Hedelmän karpofori on muodoltaan vaihteleva. Ryhmän kymmenen lajia, jotka ryhmitellään kolmeksi suvuksi, kasvaa Etelä-Afrikassa, yksi laji Namibin autiomaassa ja yksi St. Helenan saarella.
5.2. Annesorhizeae. Joskus puuvartisia. Kuusi sukua ja 21 lajia kasvaa enimmäkseen Etelä-Afrikassa; Etelä-Euroopassa on yksi laji ja Pohjois-Afrikassa, Kanariansaarilla ja Madeiralla yksi.
5.3. Heteromorpheae. Kasvit ovat usein pensasmaisia. Hedelmä ei ole tai on vähän sivuilta tai selkä-vatsasuuntaisesti litistynyt. 11 suvun 36 lajia kasvaa Afrikan lounaisosista Madagaskarille ja Jemeniin ulottuvalla alueella. Runsaslajisin on suku Anginon 12 lajillaan.
5.4. Bupleureae. Kasvit harvoin pensasmaisia. Lehdet ovat yksinkertaisia ja ehytlaitaisia. Sarjoissa ja pikkusarjoissa on hyvin kehittyneet ja lehtimäiset suojuslehdet. Ryhmässä on vain yksi suku, jänönputket (Bupleurum), jonka 190 lajia kasvaa Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Kanariansaarilla, ja idässä Itä-Aasiaan asti. Lisäksi Pohjois-Amerikan lounaisosissa ja Etelä-Afrikassa on kummassakin yksi laji.
5.5. Näiden ryhmien ulkopuolelle, jää joukko sukuja, joissa on enimmäkseen ruohovartisia lajeja. Näitä sukuja on 360, ja niiden yhteinen lajimäärä nousee 3045:een. Runsaslajisimmat niistä ovat keltaputket (Ferula), jossa on 175 lajia, ja pukinjuuret (Pimpinella) 150 lajillaan. 110 lajia on karhunputkien (Angelica), hirvenputkien (Seseli) ja suoputkien (Peucedanum) suvuissa. Seuraavaksi eniten lajeja on suvuissa Lomatium (74 lajia), ukonputket (Heracleum, 65 lajia), piirtokirvelit (Chaerophyllum, 60 lajia), Arracacia (55 lajia), rantaputket (Ligusticum, 50 lajia) ja Thapsia (45 lajia).
Sammakonputket (Hydrocotyle) sisältävä Hydrocotyloideae-ryhmä on aiemmin liitetty sarjakukkaisiin. Nyt sen oikeaksi paikaksi on osoittautunut araliakasvien (Araliaceae) heimo. Mackinlayoideae-ryhmän eräät suvut olivat aiemmin araliakasveissa, toiset taas Hydrocotyloideae-ryhmässä. Aikaisemmin australialainen Platysace-suku sijoitettiin Mackinlayoideae-ryhmään, mutta on käynyt ilmi että se on Azorelloideae, Saniculoideae ja Apioideae -ryhmien sisarkladi. Ongelmallisia ovat suvut Klotzschia ja Hermas, joiden asema sarjakukkaisten evoluutiopuussa ei ole vielä selvinnyt. Edellinen suku käsittää Brasiliassa kasvavia ruohoja tai pikkupensaita, joilla on kilpimäiset lehdet, jälkimmäinen on kotoperäinen Etelä-Afrikassa. Azorelloideae-ryhmä sisältää noin puolet niistä suvuista, jotka ennen sisällytettiin Hydrocotyloideae-ryhmään. Stilbocarpa-suku vietiin aiemmin araliakasveihin. Saniculoideae-ryhmä on osoittautunut monofyleettiseksi kaikissa molekyylianalyyseissä. Apioideae-ryhmän evoluutiopuu on hyvin monihaarainen tyvestään.
Sarjakukkaiskasvien perinteinen luokittelu tribuksiin ja sukuihin perustui pääasiassa hedelmien morfologiaan. Niiden evoluutiossa on kuitenkin paljon samansuuntaisuutta eli konvergenssiä eri kehityslinjoissa, joten tuloksena oli polyfyleettisiä ryhmiä. Eräässä tutkimuksessa oli 18 perinteisen suvun edustajia, joista selvitettiin kahden tai useamman DNA-jakson sekvenssit, ja 13 noista suvuista osoittautui joko para- ta polyfyleettiseksi. Aina eivät hedelmäominaisuudet ole ristiriidassa uudelleen vedettyjen sukurajojen kanssa, mutta usein ne ovat harhaanjohtavia.
Evoluutio
Sarjakukkaiskasvien eri kehityslinjojen eriytymisen alun on arveltu tapahtuneen 54 tai jopa noin 87 miljoonaa vuotta sitten liitukaudella. Yhdysvaltojen Wyomingin ja Montanan osavaltioiden myöhäisliitukautisista kerrostumista on löydetty hedelmiä, joita pidetään jollekin sarjakukkaiskasville kuuluneina.
Sarjakukkaiskasvit ovat eräiden hyönteisten ravintoa ja eräät toiset taas toimivat pölyttäjinä. Tilanne osoittaa, että kasveilla ja hyönteisillä on yhteisevoluutiota (koevoluutio). Ritariperhostoukat (Papilionidae) ovat sarjakukkaisilla huomattavan yleisiä. Niihin ne lienevät siirtyneet piippuruohokasveista (Aristolochiaceae). Niitä ei tavata sarjakukkaisten sukulaisilta, kielopuukasveilta (Pittosporaceae) eikä araliakasveilta (Araliaceae). Toukat syövät myrkyllisiä fumarokumariineja sisältäviä sarjakukkaisia, mutta eivät myrkyttömiä kumariineja sisältäviä kasveja. Eräät Elachistidae-heimon pikkuperhoset ovat yleisiä sarjakukkaisilla, vaikka ne ilmeisesti ovat alun perin rosideihin kuuluvien kasvien syöjiä ja ovat siirtyneet myös mykerökukkaisille (Asteraceae). Agromyzidae-heimon miinaajakärpäsillä on tapahtunut monimuotoistumista lauhkean vyöhykkeen sarjakukkaisilla. Ne olivat alun perin leinikkikasvien (Ranunculaceae) hyväksikäyttäjiä. Sarjakukinnon kaikki kukat avautuvat enemmän tai vähemmän samanaikaisesti. Erityisesti monilla Saniculoideae-kladin lajeilla kukinnon suojuslehdet toimivat terälehtien tavoin ja kukinnon muut osat ovat hyvin surkastuneita, joten kokonaisuus vaikuttaa yhdeltä ainoalta kukalta. Monissa Apioideae-ryhmän sarjoissa reunakukat ovat muita kookkaampia, ja sarjassa uloimpana olevat terälehdet voivat olla sisempiä isompia, joten kukinto muistuttaa yhä enemmän säteittäistä kukkaa. Esimerkiksi porkkanalla (Daucus carota) sarjan keskellä on tumma kukka; sillä voi olla merkitystä pölyttävien kärpästen houkuttimena. Hyönteiset, erityisesti muurahaiset, voivat toimia myös hedelmien levittäjinä; tätä myrmekokoriaksi kutsuttua ilmiötä tavataan suvussa Platysace ja monilla Mackinlayoideae-ryhmän lajeilla.
Monimuotoisuutta esiintyy myös kasvullisissa osissa. Lehtimuotojen vaihtelevuus on huomattavaa sarjakukkaiskasvien heimon kasveissa. Esimerkkinä mainittakoon Tyynenmeren ympärysmaissa kasvava pieni Oreomyrrhis-suku, jossa on lajeja, joilla on neljänlaisia lehtiä: hyvin hienojakoisiksi lehdyköiksi jakautuneita ja lehtiä, joiden ruodin molemmin puolin on lähes hammasmaisia lehdyköitä, nauhamaisia lehtiä, jotka toisinaan ovat kärjestä liuskoittuneet, sekä pieniä, ehyitä lehtiä. Vm. tapauksessa kasvi on mättäitä muodostava ja melkein sammalmainen, ja sen voi helposti sekoittaa yksisirkkaisiin kuuluvan Centrolepidaceae-heimon kasveihin. Lajeja, joilla on kaikkia näistä lehtityypeistä, löytyy Uuden-Guinean vuorilta. Oreomyrrhis on todennäköisesti monofyleettinen suku, mutta se sijoittuu hyvin osaksi kirvelien sukua (Chaerophyllum), jota on pidetty hyvin tunnettuna. Kääpiöruoholajilla Lilaeopsis occidentalis ja lajilla Oxyopolis greenmanii on tasasoukat lehdet, joissa on nivelkohtia. Nämä lehdet ovat verrattavissa kerrannaislehtien keskiruotiin, jonka nivelissä on vettä erittäviä hydatodi-rauhasia, jotka edustavat hyvin surkastuneita lehdyköitä. Tämänkaltaisia lehtiä näyttää kehittyneen monta kertaa sarjakukkaiskasvien evoluutiossa. Jänönputkilla (Bupleurum) on eheät lehdet, pyöröjänönputkella (B. rotundifolium) ne ovat melkein pyöreitä, ehyitä ja vartta ympäröiviä.
Siemenet, joissa on suhteellisen pitkät alkiot, ovat voineet kehittyä avoimissa kasvuympäristöissä yksivuotisilla sarjakukkaislajeilla. Siementaimen morfologiassa on huomattavaa vaihtelua. Monilla sarjakukkaisilla siemen itää maan sisässä, ja sirkkasilmu lopettaa kasvunsa. Siihen liittyy melko usein vain yhden sirkkalehden kehittyminen.
Sukuja
Sarjakukkaiskasveihin luokitellaan tässä luettelossa 442 hyväksyttyä sukua. (suomenkieliset nimet: )
Muut sarjakukkaiskasvien suvut:
Sarjakukkaiskasvien suvuiksi on aiemmin luokiteltu:
Käyttö
thumb|oikea|250px|[[Anisruoho (Pimpinella anisum)]] Sarjakukkaiskasveissa on eräitä hyötykasveja. Niitä käytetään ravintokasveina, mausteina, eläinten rehuna tai lääkekasveina. Sarjakukkaisiin kuuluu myös muutamia koristekasveja. Seuraavassa merkittäviä lajeja ja sukuja:
Mista (yhtye)
Mista oli yhdysvaltalainen R&B-yhtye Atlantasta, Georgiasta. Yhtye julkaisi eponyymin esikoisalbuminsa Mista vuonna 1996, jonka ensimmäisestä singlestä ”Blackberry Molasses” tuli hitti. Kappale sijoittui muun muassa Billboardin Hot 100 -listan sijalle 53. ja Hot R&B/Hip-Hop Songs -listan sijalle 13. Mistan hajottua yhtyeen jäsen Bobby ”V” Wilson aloitti soolouran.
Anatoli Perminov
thumb|Anatoli Perminov Anatoli Nikolajevitš Perminov (, s. 16. kesäkuuta 1945) johti  Venäjän avaruusjärjestöä maaliskuusta 2004 huhtikuuhun 2011.
Cristian Ledesma
Cristian Daniel Ledesma (s. 24. syyskuuta 1982) on Argentiinassa syntynyt jalkapalloilija, joka edusti seurajoukkuetasolla pitkään italialaista Laziota ja pelasi myös Italian maajoukkueessa. Ledesma on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Anatoli Perminov
Tausta
Perminov on syntynyt 1945 Kirovin alueella. Hän valmistui Permin sotateknisestä koulusta vuonna 1967. Neuvostoliiton asevoimissa hän yleni kenraaliksi asti strategisissa ohjusjoukoissa (RVSN). Vuonna 1976 Perminov suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon F. Dzeržinskin sotilasakatemiassa Moskovassa. Hän alkoi sotilasuransa ohjusrykmentin varapäällikkönä ja 1989 hänestä tuli ensimmäinen varakomentaja rakettiarmeijassa.
Avaruustoiminta
Vuonna 1991 hän valmistui Asevoimien päämajan sotilasakatemiasta ja hänet nimitettiin asevoimien alaisen Plesetskin kosmodromin johtajaksi. Hänen kautenaan sieltä laukaistiin yli sata rakettia. Elokuusta 1993 Perminov palveli strategisten ohjusvoimien päämajassa. Vuonna 1994 hänet nimitettiin avaruusaseistuksen ja puolustusteknologian osaston johtoon.
Syyskuuhun 1997 asti hän toimi Venäjän ilmavoimien ensimmäisenä varapäällikkönä. Seuraavat neljä vuotta hän oli esikuntapäällikkö ilmavoimissa. 28. maaliskuuta 2001 hänet nimitettiin avaruusjoukkojen päälliköksi. 11. maaliskuuta kenraalieversti (3 tähden kenraali) Perminov nimitettiin Venäjän avaruusjärjestön johtoon. 29. huhtikuuta 2011 Vladimir Popovkin korvasi Perminovin avaruusjärjestön johdossa. 65-vuotias Perminov oli jo eläkeiässä ja häntä oli kritisoitu joulukuussa 2010 tapahtuneesta kolmen GLONASS-paikannussatelliitin epäonnistuneesta laukaisusta.
Anatoli Perminov on naimisissa. Hänen vaimonsa on opettaja ja poikansa upseeri.
Luvari
Luvari (Luvarus imperialis) on suurikokoinen trooppisten ja subtrooppisten merten kala, luvarien heimon (Luvaridae) ainoa nykyinen edustaja. Sen sukulaisia ovat välskärikalat. Luvari elää avomerellä lähellä rannikkoa. Kalalla on harvinaisen pitkä ohutsuoli. Se käy nuoruudessaan läpi perusteellisen muodonmuutoksen kolmen hyvin erinäköisen poikasvaiheen kautta.
Luvarit syövät suurikokoista hyytelömäistä planktonia, kuten meduusoita ja kampamaneetteja.
Find Me (Christina Grimmien albumi)
Find Me on yhdysvaltalaisen YouTube-videopalvelussa suosiota keränneen laulaja Christina Grimmien esikoisalbumi, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti iTunesissa 14. kesäkuuta 2011.
Jean Petit
Jean Petit (s. 25. syyskuuta 1949) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Syyskuusta 2011 lähtien hän on toiminut AS Monacon apuvalmentajana.
Ura pelaajana
Petit pelasi juniorina Toulouse FC:n ja Luchonin juniorijoukkueissa. 1969 hän siirtyi ammattilaiseksi AS Monacoon. Hän edusti ruhtinaskuntalaisseuraa kaikkiaan 13 kauden ajan pelaten seuran paidassa peräti 428 liigaottelua. Petit'n aikana Monaco juhli Ranskan mestaruutta kaudella 1977/78 ja Coupe de Francen voittoa kaudella 1979/80. Hän lopetti pitkän uransa Monacossa kauden 1981/82 jälkeen.
Ranskan maajoukkueessa Petit pelasi 12 maaottelua. Hän oli mukana Michel Hidalgon MM-ryhmässä 1978, mutta pelasi vain yhden ottelun kisoissa.
Ura valmentajana
Peliuransa jälkeen Petit on toiminut valmentajana AS Monacon organisaatiossa. Hän nousi Monacon väliaikaiseksi päävalmentajaksi syksyllä 1994 Arsène Wengerin potkujen jälkeen. Hän teki kuitenkin pian tilaa Jean-Luc Ettorille.
Vuonna 2001 Petit palasi valmennustehtäviin nousten Monaco-luotsi Didier Deschampsin apuvalmentajaksi. Yhdessä Deschampsin kanssa hän luotsasi Monacon Mestarien liigan finaaliin kaudella 2003/04. Deschampsin jätettyä tehtävänsä syyskuussa 2005 Petit toimi lyhyen aikaa Monacon päävalmentajana.
Kesällä 2007 Petit palasi jälleen valmennustehtäviin, kun seuran uudeksi päävalmentajaksi nimetty Ricardo nosti Petit'n apuvalmentajakseen. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2009 saakka.
Syyskuussa 2011 Petit palasi jälleen Monacon apuvalmentajaksi, kun hänestä tuli Laurent Baniden korvanneen italialainen Marco Simonen aisapari.
Katsuragi (Nara)
Katsuragi on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Naran altaan lounaiskulmassa. Lännessä sen alue nousee Kongōvuorille ja rajautuu Osakan prefektuuriin. Katsuragissa on 37 399 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 33,72 neliökilometriä.
Katsuragi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Katsuragin piirikunnassa sijainneet Shinjōn ja Taiman maaseutukaupungit. Se on vanhaa kulttuuriseurua, jonka läpi kulki Asukan ja Naniwan eli nykyisen Osakan toisiinsa yhdistävä Takenouchi-kaidō-tie. Kaupungin alueella on säilynyt lukuisia kofun-hautakumpuja. 600-luvun loppupuolelta seutu kukoisti merkittävän Taima-deran buddhalaisen temppelin hallinnassa ja oli Hakuhō-kulttuurin ydinaluetta. Edo-kaudella Shinjōhon perustettiin paikallisen daimiokunnan hallinnollinen keskus (jin’ya). Perinteisiä elinkeinoja olivat puuvillan viljely ja lääkkeiden valmistus. Nykyisin kaupungissa viljellään riisiä, vihanneksia ja koristekukkia sekä harjoitetaan karjataloutta. Sinne on sijoittunut myös paperi-, elektroniikka-, muovi- ja tekstiiliteollisuutta.
Katsuragin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Taima-deran temppelialue, jossa on useita kansallisaarteita ja tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteita. Se tunnetaan myös Chūjō-himeen liittyvästä legendasta, puutarhastaan ja Sekkō-jin temppelin tavoin pioneistaan. Kaupungissa toimii Katsuragin historiallinen museo ja sumō-museo. Kongōvuorten alueet kuuluvat Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Katsuragia palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja sekä Kintetsu-rautateiden Minami-Ōsaka-linja ja Gose-linja.
ZTE
ZTE on Kiinan Shenzhenissä toimiva televiestintälaitteiden ja verkkoratkaisujen toimittaja, joka perustettiin Zhongxing Semiconductor Co Ltd:n pohjalle vuonna 1985.
ZTE oli 2018 Kiinan toiseksi suurin matkapuhelinvalmistaja ja Yhdysvalloissa neljänneksi myydyin merkki. Yhdysvaltain kauppaministeriö asetti yritykselle loppuvuodesta 2017 1,19 miljardin dollarin sakot sen käytyä kauppaa Iraniin ja Pohjois-Koreaan ja sen edelleen jatkettua toimintaan huhtikuussa 2018 kauppasaarron, joka pakotti sen keskeyttämään toimintonsa.
Yrityksen taustaa
thumb|270px|ZTE:n pääkonttorin aluetta Shenzhenissä, keskellä ylhäällä ZTE:n tornitalo (2007). ZTE:n pääkonttori sijaitsee Kiinan eteläosan Guangdongin maakunnan Shenzhenin kaupungissa, Nanshanin kaupunkipiirissä. Espoon Keilarannassa on ZTE Sweden Ab Suomen sivuliike. Yhtiön osakkeet ovat julkisen kaupankäynnin kohteena sekä Hongkongin että Shenzhenin pörsseissä.
ZTE on eräs suurimpia televiestintäalan yrityksiä Kiinassa. Yhtiöllä on noin 62 000 työntekijää, joista 10 000 työskentelee Kiinan ulkopuolella. Kaikkiaan yhtiöllä on toimintaa tai edustustoa yli sadassa maassa. Yhtiöllä on oma yliopisto, joka sijaitsee Damaissa. ZTE kehitti ensimmäisen CDMA2000-järjestelmän verkon vuonna 2000 ja on myöhemmin laajentunut kaikkiin maanosiin. Yhtiöllä on suosittu Razr-mallisto.
Keväällä 2005 ruotsalainen tietoliikenneverkkojen valmistaja Ericsson ilmoitti TD-SCDMA-yhteistyöstä ZTE:n kanssa. ZTE:n matkapuhelimien sekä verkkolaitteiden ja -ohjelmistojen tuotekehitystyö tehdään lähes kokonaan Kiinassa. ZTE:llä on toimisto Tukholman ulkopuolella Kistassa, ja yhtiöllä on tuotekehityskumppaneita mm. Texas Instrumentsin, Intelin, Agere Systemsin, HHNEC, IBM:n, Microsoft (Kiina), Qualcommin, Huahong NEC ja Tsinghuan yliopiston kanssa.
ZTE:n suurin matkapuhelinasiakas liikevaihdolla mitattuna on maailman suurin teleoperaattori Vodafone, jolle ZTE valmistaa halpoja kännyköitä pääasiassa Intian markkinoille. Intian lisäksi ZTE:n tärkeitä markkina-alueita kännyköissä ovat Pakistan ja Bangladesh. Helmikuussa 2008 uutisoitiin, että ZTE käy neuvotteluja yhteistyön syventämisestä amerikkalaisen Motorolan kanssa.
Kenraali Blanque
Kenraali Blanque on Mirage Studios -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä aliupseeri. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1985 Fugitoid-sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Kenraali Blanque on federaation johtaja, joka on sotaisaissa välissä naapuri imperiumin Triceratorien ja erityisesti sen johtajan Zanramonin kanssa.
ZTE
Yrityksen taustaa
Maaliskuussa 2011 kännykkä- ja verkkolaitevalmistaja Ericsson haastoi ZTE:n oikeuteen patenttiloukkauksista, kun ZTE kieltäytyi allekirjoittamasta lisenssisopimusta Ericsonin kanssa. Vuonna 2011 suurimmista matkapuhelimien valmistajista eniten myyntiä lisäsivät ensimmäisellä vuosineljänneksellä ZTE ja yhdysvaltalainen Apple. Kuten Samsung, LG myös ZTE valmisti myös kahdella sim-kortilla toimivia puhelimia. ZTE:n arveltiin tuottavan yli 80 miljoonaa puhelinta vuonna 2011.
Helmikuussa 2012 ZTE voitti mittavan 842 miljoonan dollarin kokonaishinnalla intialaisen operaattori Bharat Sanchar Nigam Ltd, BSNL:n verkonrakennusurakan.
Kenraali Blanque
Sarjakuvissa
Kenraali Blanque on D'Hoonib-planeetalla asuva federaation johtaja, joka käski professori Honeycutia rakentamaan siirtymälaitteen, jonka avulla hän saisi valtavan edun yrittäessään valloittaa Triceratorien imperiumin. Blanque oli kyllästynyt odotteluun, sillä professori oli työskennellyt laitteen parissa kaksi vuotta saamatta mitään käytännöllistä aikaan. Blanque kuitenkin hoputtamalla aiheutti professorilleen kiirehtimisen vuoksi päänvaivaa ja kehitti lopulta päähineen, jonka avulla kykeni saamaan psyykkisiä voimia. Samaan aikaan auttaessaan jalastaan kiinni jäänyttä robottiapulaistaan iski vesisateen aikana salama, jonka seurauksena professorin mieli siirtyi robottiin. Kenraali Blanque ei aluksi tiennyt tätä ja paikalle saapuessaan näki vian professorin ruumiin, sekä robotin joka juoksi pakoon kohti metsiä. Blanque käski miestensä etsiä ja ampua robotin, sillä välin kun hän itse palasi toisen sotilaan kanssa takaisin alukselleen. Blanque kuitenkin meni tutkimaan professorin taloa ja huomasi erään laitteen, joka on kerännyt tietoa kaikista professorin puheista. Kelattuaan nauhaa noin kolme tuntia taaksepäin hän kuulee kuinka professori valittaa joutuneensa robottiapulaisensa kehoon. Innostuneena Blanque huomaa onnensa sittenkin kääntyneen ja käskee miehiään olla tappamatta robottia ja kaapata se vahingoittumattomana.
Karl Johan Weckman
Karl Johan Björn Weckman (s. 23. marraskuuta 1933 Ruotsinpyhtää ) on suomalainen maataloudentutkija ja professori. Hän oli vuosina 1969–1973 agronomi Helsingin yliopiston Malminkartanon koetilalla ja yliopiston maanviljelystalouden vt. professori (ruotsinkielinen virka) 1974–1975 ja professori (ruotsinkielinen virka) 1976–1997.
Kenraali Blanque
Sarjakuvissa
Palatessaan päämajaansa hän paljastaa oikean käden naiselleen Lonaelle robotin pitävän hallussaan tärkeää tietoa Blanquen haluamasta laitteesta. Tietämättään että Lonae matkaa Komentaja Mozarin luokse paljastamaan salaisuuden, jonka seurauksena hän saa robotin jahtaamiseen seuraa Triceratorien joukoilta. Lisäksi D'Hoonib-planeetalle vahingossa siirtyneet Turtlesit aiheuttavat molemmille joukoille pään vaivaa suojellessaan Fugitoidia, joka on heidän ainut keino päästä takaisin Maa-planeetalle.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
thumb|200px|Kenraali Blanque Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat sarjan jaksossa "Fugitoidi". Kenraali Blanque esiintyi ensi kerran televisiossa vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjassa. Hän toimi sarjakuvien tavoin federaation johtajana, joka kävi sotaa Triceratorien kanssa. Blanque halusi sarjassa siirtymälaitteen, jonka oli luonut professori Honeycutt, jotta voittaisi lopullisesti sodan vihollisiaan vastaan. professori kuitenkin kieltäytyi rakentamasta laitetta rauhan kannattajana. Blanque huomasi myöhemmin professorilleen käyneen onnettomuus, jossa sen mieli oli siirtynyt salamaniskun myötä robotin kehoon. Tämän myötä hän päättää napata robotin, jota Blanque kutsuu nimellä Fugitoidi, saadakseen tarkat tiedot siirtymälaitetta varten. Hän lähettää sotilaansa vangitsemaan Fugitoidin, mutta suunnitelmansa saa takaiskun Turtlesien saavuttua vahingossa heidän planeetalleen, jotka ottavat tehtäväkseen suojella robottia.
Fugitoidin saavuttua Maa-planeetalle kenraali Blanque liittoutuu agentti Bishopin kanssa, joka lupaa antaa hänelle Turtlesit, mikäli Bishop saa tuotua hänelle Fugitoidin. Fugitoid kuitenkin ehtii pyyhkiä mielensä, jottei kukaan saisi hänen kaavojaan selville. Joukkojen vetäydyttyä kotiplaneetalleen kenraali Blanque pidätetään yhdessä Zanramonin kanssa ja heidät lukitaan samaan selliin, jossa kaksikko jatkaa riitelyään.
ZTE
Yrityksen taustaa
Maaliskuussa 2017 Yhdysvaltain kauppaministeriö sakotti ZTE:tä 1,19 miljarilla dollarilla sen vietyä yhdysvaltalaista teknologiaa Iraniin ja Pohjois-Koreaan. 16. huhtikuuta 2018 kauppaministeriö asetti ZTE:lle boikotin, joka kielsi yhdysvaltalaisia yrityksiä myymästä komponentteja yhtiölle seitsemän vuoden ajaksi. Amerikkalaisten yhtiöiden arvioitiin toimittavan noin neljänneksen ZTE:n käyttämistä osista. Yhtiö käytti mm. Qualcommin suorittimia ja Android-käyttöjärjestelmää. ZTE joutui boikotin vuoksi keskeyttämään valmistuksensa.
13. toukokuuta Yhdysvaltain presidentti Donald Trump ilmoitti presidentti Xi Jinpingin kanssa auttavansa yhtiötä jatkamaan toimintaansa. Pakotteet vältettiin kun ZTE maksoi yhden miljardin dollarin sakon ja 400 miljoonaa sulkutilille. Yhtiö koko johtokunta ja toimitusjohtaja vaihdettiin ja sille asetettiin amerikkalainen valvontaryhmä. Kongressi yritti vielä kaataa Trumpin sopimuksen, mutta luopui viimein pakotteista. Sen sijaan kongressi sääti lain jonka mukaan Yhdysvaltain valtion virastot tai mitkään valtion kanssa liiketoimia tekevät yritykset eivät saa tehdä kauppoja ZTE:n tai Huawein kanssa.