cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saarijärvi (Jalasjärvi)
Saarijärven itäosassa sijaitsevan lahden poikki Jalasjärven kunta rakensi aikoinaan laiturin. Tältä 200-metriseltä laiturilta voivat esimerkiksi pyörätuolilla liikkuvat kalastaa. Myös perhokalastajia ja viehekalastajia laituri palvelee. Laiturilta voi syksyllä ja keväällä heikkojen jäiden aikaan pilkkiä. Laiturin pohjoispäässä sijaitsee paikka kalanperkausta varten ja eteläpäässä puolestaan tulipaikka ja kota. Saarijärven pohjoispäässä on muun muassa kalastusvälineitä ja veneitä vuokraava kahvila sekä grillipaikka ja uimaranta.
Lentopallo kesäolympialaisissa 1976
100px|right|Lentopallo
Vuoden 1976 kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 18.–30. heinäkuuta 1976 Montreal Forumilla ja Paul Sauvé Arenalla, Montrealissa, Kanadassa. Tämä oli neljäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 216 osanottajaa 13 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi.
Lohko B
* Egypti vetäytyi turnauksesta Afrikan boikotin takia. He ehtivät pelata yhden ottelun Brasiliaa vastaan. Peli päättyi Brasilian 3–1 voittoon.
Mauro Maria Morfino
pienoiskuva Mauro Maria Morfino (s. 23. maaliskuuta 1958) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien diakoniksi 29. kesäkuuta 1985 ja papiksi 19. heinäkuuta 1986. Hänet nimitettiin Alghero-Bosan hiippakunnan johtoon 31. tammikuuta 2011, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 3. huhtikuuta Tarcisio Bertone, jota avustivat Paolo Mario Virgilio Atzei ja Claudio Gugerotti.
Viron kansallismuseo
Viron kansallismuseo (, ERM) on Tartossa sijaitseva museo, jonka kokoelmissa on esineitä, piirroksia ja muuta aineistoa virolaisen ja suomalais-ugrilaisten kulttuurien aloilta.
Historia
Viron kansallismuseo perustettiin Tartossa 14. huhtikuuta 1909. Kiireellisimpänä tavoitteena oli tuolloin talonpoikaiskulttuurin perinnön säilyttäminen. Tarton kaupunki antoi ensimmäisen museohuoneen kansallismuseon käyttöön Gildi-kadulta. Vuonna 1922 kansallismuseolle nimettiin ensimmäinen pääjohtaja, suomalainen Ilmari Manninen ja museo sai toimitilakseen Raadin kartanon päärakennuksen Tarton laitamilta. Sotavuotena 1944 Raadin kartano vaurioitui tulipalossa ja kartanon alue jäi neuvostoarmeijan haltuun. Museo siirrettiin Tarttoon entiseen tuomioistuimen rakennuksen Veski-kadulle, mutta osa museon kokoelmista hajautettiin eri paikkoihin kuten neuvostovallan takavarikoimaan Paavalinkirkkoon.
Näyttelyt
Pysyvien näyttelyiden lisäksi on vuosittain vaihtuvia näyttelyitä, ja osa tiloista on annettu yhteisöjen ja yhdistysten käyttöön, esimerkiksi amatööriarkeologeille. Museossa on hyvin varustettu auditorio, musta laatikko -teatteri ja kirjasto.
pienoiskuva|Viron entinen kansallismuseorakennus Veski-kadulla Tartossa.
Aiheesta muualla
58.39528°N, 26.74428°W
Ylistaron rautatieasema
Ylistaron asemarakennus rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnittelemilla poikkipäädyillä vuonna 1893.
Miehitys Ylistarossa lopetettiin vuonna 1982, tavaraliikenne 1999 ja henkilöliikenne 20. kesäkuuta 2016. Aseman ratapiha on purettu vuonna 2000.
Luciano Bux
Luciano Bux (29. kesäkuuta 1936 Bari – 8. elokuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Bari-Bitonton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aurusulianan titulaaripiispaksi 21. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrea Mariano Magrassi, jota avustivat Giuseppe Lanave ja Michele Mincuzzi.
Bux sai 5. helmikuuta 2000 nimityksen Oppido Mamertina-Palmin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. heinäkuuta 2011.
Tukaani (täsmennyssivu)
Tukaani voi tarkoittaa:
Nikola Peković
Nikola Peković (mont. Никола Пековић; s. 3. tammikuuta 1986 Bijelo Polje Montenegro) on montenegrolainen koripalloilija.
Ura
Peković aloitti koripallouransa KK Budućnost Podgorican juniorijoukkueissa. Sieltä hän siirtyi KK Atlakseen, jossa hän pelasi vuoteen 2005 saakka. KK Atlaksesta Peković siirtyi KK Partizaniin, jossa hän pelasi kolme kautta. Vuonna 2008 hänet valittiin NBA:n varaustilaisuudessa Minnesota Timberwolvesiin varausnumerolla 31, mutta kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Panathinaikosiin kolmen vuoden sopimuksella. Seuran paidassa Peković voitti Euroliigan-mestaruuden, sekä kaksi Kreikan mestaruutta. Pelattuaan seurassa kaksi kautta hän siirtyi vihdoin Minnesotaan. Vuodesta 2014 nilkkavaivat haittasivat pahasti hänen pelaamistaan ja hänen ottelumääränsä jäivät vähäisiksi.
Regine Normann
Regine Normann (29. heinäkuuta 1867 Bø, Nordland, Norja – 14. elokuuta 1939) oli norjalainen kirjailija. Hän oli ensimmäinen pohjoisnorjalainen kirjailija, joka teki läpimurron julkisuuteen. thumb|left|Opettaja, kirjailija Regine Normann kertomassa satua. Julkaisun kannessa nimi «Sofienberg skole femti år - første september 1933». Normann valmistui opettajaksi ja aloitti opettajana Kristianiassa 1901. Hänen esikoisteoksensa Krabvaag ilmestyi 1905. Muita hänen kirjojaan ovat Stængt vuodelta 1906, Barnets tjenere vuodelta 1910 ja Faafengt vuodelta 1911. Hän julkaisi satukokoelmia, muun muassa kokoelmat Eventyr vuodelta 1925, Nye eventyr vuodelta 1926, Nordlandsnatt vuodelta 1927 ja Det gråner mot høst vuodelta 1930. Vuosina 1913–1932 hän oli Norjan kirjailijaliiton hallituksen jäsen. Hän sai useita palkintoja, muun muassa Kuninkaan ansiomitalin 1937.
Normannin ensimmäinen puoliso oli 1885–1905 opettaja ja kirkkolaulaja Peder Martinus Johnsen. Hänen toinen puolisonsa oli 1906–1913 kirjailija Tryggve Andersen.
Insuliinireseptorisubstraatti 1
thumb|250px|IInsuliinireseptorisubstraatti 1 -proteiinin rakenne Insuliinireseptorisubstraatti 1 (IRS-1) on proteiini joka liittyy lihassolujen sisäiseen insuliiniaineenvaihduntaan. Sen toimintaa aktivoi insuliinireseptori, jonka jälkeen se aktivoi glukoosinsiirtäjiä, glykolyysiä (sokerin muuntoa solujen polttoaineeksi) ja Glykogeenisyntaasikinaasi-3-proteiinin ilmenemistä.
Carl Martin Norman-Hansen
Carl Martin Norman-Hansen (7. tammikuuta 1861 – 26. huhtikuuta 1947 ) oli tanskalainen kirjailija ja lääkäri. Hän kirjoitti Suomen kysymyksestä näytelmän Aina, jonka esittämisen Tanskan sensuuri kielsi. Hän kuului Eurooppalaisen adressin lähetystöön.
Norman-Hansenin tunnetuin teos on De glade Smils Boplads (1909), jonka aihe on Grönlannista. Venäjälle tekemänsä matkan johdosta hän kirjoitti ranskaksi teoksen Toumân (1907).
The Labyrinth (Leona Lewisin kiertue)
The Labyrinth oli englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin ensimmäinen konserttikiertue, joka kiersi Britanniaa ja Irlantia touko-heinäkuussa 2010. Kiertueen soittolistalla oli kappaleita Lewisin kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta. Kiertueen teemana oli Labyrintti-elokuva. Syksyllä 2010 kiertueelta julkaistiin DVD/CD The Labyrinth Tour Live from The O2.
Cabal Online
Cabal Online on ESTsoftin kehittämä ilmainen internetissä pelattava MMORPG-peli. Peli julkaistiin Etelä-Koreassa lokakuussa 2005 ja myöhemmin suljettuna beetaversiona Euroopassa heinäkuussa 2006. Ilmainen versio julkaistiin joulukuussa 2006, beetavaiheen loputtua.
Hahmot
Pelaajalla on valittavana kuusi hahmoluokkaa, joilla kullakin on omat erikoiskykynsä ja heikkoutensa.
Pelaaminen
Hahmolla voi hyökätä numeronäppäimillä, joihin on valittu hyökkäykset hyökkäys-listasta (K). Kaikki maagiset- ja fyysiset iskut vievät MP:tä. MP palautuu itsestään aivan kuten HP:kin, mutta on mahdollista käyttää HP- ja MP-rohtoja, jotka palauttavat suuren osan HP:ta tai MP:ta riippuen niiden voimakkuudesta. Hyökkäyksen alussa pitää valita hyökkäyksen kohde ja sitten valita hyökkäys.
''Uusin lisäosa (Mercenaries) julkaistiin 13. joulukuuta 2010.''
Warp Gate
Warp Gate on portti, josta pääsee huoneeseen jossa on portaaliovia. Niitä pitkin pääsee muihin maailmoihin, kuten Desert Screamiin, Bloody Iceen tai Green Despairiin. Päästäkseen Warp Gateen on oltava vähintään tasolla 3. Tasolla 50 pääsee Port Luxiin Green Despairista. Tasolla 65 pääsee port Luxista Fort Ruinaan. Tasolla 80 pääsee Bloody Icen kautta Undead Groundiin. Tasolla 95 pääsee Desert Screamin kautta Forgotten Ruiniin. Tasolla 110 pääsee Port Luxin kautta Lakesideen. Tasolla 125 pääsee Green Despairin kautta Mutant Forestiin. Tasolla 140 pääsee Fort. Ruinan kautta Pontus Ferrumiin. Tasolla 160 pääsee Porta Infernoon Port Luxin kautta.
Xin Qiji
Xin Qiji (28. toukokuuta 1140 – 3. lokakuuta 1207) oli kiinalainen runoilija ja pitkän uran luonut sotilas. Hän kehitti eteläisen Song-dynastian aikana ci-nimisen runouden lajin huippuunsa.
Runoilijalta on säilynyt yli kuusisataa tekstiä.
Ossi Nyman
Ossi Nyman (s. 1978 Rovaniemi ) on suomalainen kirjailija, jonka esikoisromaani Röyhkeys ilmestyi vuonna 2017. Nykyään Helsingissä asuva Nyman valmistui ammattikoulusta ravitsemustyöntekijäksi ja on opiskellut sen jälkeen myös iltalukiossa. Vuosina 2004–2006 Nyman opiskeli kirjoittamista Tampereella Viita-akatemiassa ja myöhemmin Kriittisen korkeakoulun kirjoittajalinjalla, josta hän valmistui 2016.
Esikoisromaani
Nymanin esikoisteos Röyhkeys on hänen omaan elämäänsä pohjautuva kertomus miehestä, joka välttelee töitä. Pääteemana on kunnianhimo ja sen puuttumisen pitäminen hyveenä. Kolmiosaisen romaanin kaksi ensimmäistä osaa kuvaavat yksityiskohtaisesti työttömän miehen arkea. Kolmannessa jaksossa hän on päätynyt Kriittisen korkeakoulun kirjoittajalinjalle ja Helsingin kulttuuripiireihin. Romaani sai kriitikoilta hyvät arvostelut, esimerkiksi Helsingin Sanomien Antti Majander luonnehti sitä ”työläisromaanin uudistajaksi”. Aamulehden kriitikko Markku Soikkeli puolestaan vertasi Nymanin satiiria Hannu Raittilan ja Arto Salmisen tuotantoon.
Röyhkeys herätti ilmestyessään keskustelua, kun Nyman lokakuussa 2017 kertoi Helsingin Sanomien haastattelussa olevansa ”ideologisesti työtön”. Nyman ei kertomansa mukaan halua mennä töihin, koska ei ole kiinnostunut tekemään omasta mielestään typeriä tehtäviä. Ennen esikoisromaaninsa ilmestymistä hän oli kirjoittanut täysipäiväisesti 3–4 vuotta ja tehnyt nuorena muun muassa vapaaehtoistyötä Israelissa. Nymanin lausunnoista nousi kohu iltapäivälehdistössä, ja haastattelun seurauksena Uudenmaan TE-toimisto ilmoitti julkisesti katkaisevansa hänen työmarkkinatukensa sekä aloittavansa selvityksen ”poikkeuksellisena” pitämästään tapauksesta. Tapaukseen kantaa ottanut perussuomalaisten kansanedustaja Tom Packalen vaati Nymanin kaltaisten laittamista työleireille.
Johnson-oppi
thumb|250px|Presidentti Lyndon B. Johnson Johnson-oppi oli Yhdysvaltojen vuonna 1965 omaksuma ulkopoliittinen kanta, joka sai nimensä presidentti Lyndon B. Johnsonin mukaan. Opin mukaan vallankumousyritykset läntisellä pallonpuoliskolla eivät olleet valtioiden sisäinen asia, vaan Yhdysvallat aktiivisesti pyrki estämään kommunismin leviämisen Keski- ja Etelä-Amerikkaan.
Oppi sai alkunsa Yhdysvaltojen aseellisesta interventiosta Dominikaanisen tasavallan sisäpoliittiseen kriisiin vuonna 1965. Se oli kuitenkin myös jatkumo Eisenhowerin ja John F. Kennedyn politiikalle.
Warcraft-universumin maailmat ja paikat
Tämä on luettelo Blizzard Entertainmentin kehittämän Warcraft-universumin tapahtumapaikoista. Niihin lukeutuu saaria, mantereita, planeettoja ja ulottuvuuksia.
Azeroth
right|300px|thumb|[[World of Warcraft: Dragonflight|Dragonflightin versio koko Azerothin kartasta.]]Azeroth on Warcraft-pelien tärkein tapahtumapaikka. Se jakautuu kuuteen maanosaan, jotka ovat Itäiset kuningaskunnat, Kalimdor, Northrend, Pandaria, Särjetyt saaret ja Lohikäärmesaaret. Maanosien välillä sijaitsee Suuri meri. Suurella merellä sijaitsee muutamia saaria – näistä saarista merkittävimmät ovat Kul Tiras, suuren laivaston omaava ihmisten saarivaltakunta, sekä Zandalar, peikkojen alkuperäinen koti. Suuren meren keskellä sijaitsee ikuinen pyörre nimeltä Maelstrom, joka toimii kulkureittinä Nazjatariin, nagojen kaupunkiin. Azerothia kiertää kaksi kuuta: Blue Child ja White Lady.
Planeetan uumenissa lepäsi voimakas maailmansielu, jonka vaikutukset hengen elementtiin loi elementaalit. Myöhemmin Vanhat Jumalat saastuttivat planeetan, loivat hyönteisrodut aqir ja n'raqi sekä orjuuttivat elementaalit valtaansa. Lopulta titaanit syöksivät heidät vallasta ja vangitsivat elementaalit Elementaalitasoon. Titaanit olivat myös luoneet elävästä kivestä ja elävästä metallista koostuvia rotuja: jättiläiset, kissakentaurirotu tol'virit, rautavrykulit, mechamaahiset ja maalliset, joista kolme edellä mainittua olivat vrykuleiden, maahisten ja kääpiöiden esi-isiä. Nämä rodut muuttuivat jättiläisiä lukuun ottamatta lihallisiksi Vanhojen Jumalten langettaman kirouksen vaikutuksesta. Estääkseen kirousta tappamasta rotuja titaanit tappoivat vain yhden Vanhoista Jumalista ja vangitsivat loput maankuoren alle. Lisäksi titaanit jättivät myös lohikäärmeet suojelemaan planeettaa. Pieni osa tol'vireista ja maahisista sai kivisen ja metallisen kehonsa takaisin vuosien kuluessa ja osa lihallisista vrykuleista kehittyi ennen pitkää ihmisten roduksi. Alun perin Kalimdor oli ainut manner koko planeetalla ja siellä sijaitseva järvi nimeltä Ikuisuuden kaivo toimi ikiaikaisen magian lähteenä. Kaivo nopeutti evoluutiota ja peikot nousivat ensimmäiseksi hallitsevaksi sivilisaatioksi, Zandalari-heimon perustaessa oman imperiuminsa. Aqirit perustivat länteen Azj'Aqirin, mutta jakaantuivat sodassa peikkoja vastaan kolmeksi ryhmittymäksi: qirajit, nerubialaiset ja mantidit. Osa peikoista etääntyi sotaisista sisarroduistaan ja kehittyi Ikuisuuden kaivon voimaa ammentamalla yöhaltioiksi. 10 000 vuotta sitten alkoi Muinaisten sota, jossa Palava Legioona hyökkäsi ensimmäistä kertaa Azerothiin. Sodan lopuksi Ikuisuuden kaivo tuhoutui ja Kalimdor jakautui nykyisiksi mantereiksi. Kaivon jäänteille istutettiin maailmanpuu Nordrassil.
Itäiset kuningaskunnat
Itäiset kuningaskunnat olivat ennen lähes ainoastaan ihmisten hallitsema maanosa, mutta nykyään se ei ole yksinomaan ihmisten ja heidän liittolaistensa hallussa. Ihmisten, kääpiöiden ja maahisten lisäksi merkittäviä voimia mantereella on muun muassa epäkuolleilla, örkeillä ja peikoilla.
Maantieteellisesti Itäiset kuningaskunnat koostuvat kolmesta mantereesta, jotka ovat Khaz Modan, Lordaeron ja Azeroth. Pohjoisin mantereista on Lordaeron, jossa sijaitsevat samannimisen suuren ihmisten valtakunnan rauniot sekä Quel'Thalasin verihaltioiden (entisten korkeahaltioiden) valtakunta. Lordaeronin valtakunta tuhoutui Kolmannessa sodassa Kalmoruton puolelle kääntyneen kruununprinssi Arthas Menethilin toimien seurauksena. Quel'Thalas taas menetti suuren osan kukoistuksestaan Kolmannen sodan aikana Kalmoruton surmattua suuren osan väestöstä ja tuhottua korkeahaltioiden magian lähteen Auringon kaivon. Keskimmäisestä Khaz Modanin maanosasta suurin osa kuului kääpiöiden valtakuntaan, jonka pääkaupunki oli Rauta-ahjo, mutta siellä sijaitsi myös maahisten kaupunkeja, jää- ja viidakkopeikkojen asutuksia sekä tulivuori nimeltä Mustakallio , jossa asuivat samaa nimeä vuoren kanssa kantava örkkiklaani sekä vihamielinen Dark Iron -kääpiöklaani. Eteläisimpänä sijaitsevalla planeetan mukaan nimetyllä Azerothin mantereella sijaitsee kaupunkivaltio Myrskytuuli, josta tuli Lordaeronin kaatumisen jälkeen Liittoumaa johtava valtakunta, Myrskytuulen kuninkaan ollessa myös koko Liittouman korkea kuningas.
Moninpeliverkkoroolipelissä World of Warcraft mantereella aloittavat pelattavat rodut ovat ihmiset, kääpiöt, maahiset, worgenit, Hylätyt sekä verihaltiat.
Kalimdor
Kalimdor on yöhaltioiden muinainen manner, jossa sijaitsee myös maailmanpuu. Nykyään kuitenkin myös muita rotuja on alkanut asuttaa mannerta, kuten örkit, taureenit, peikot ja ihmiset.
Pelissä World of Warcraft mantereelta aloittavat rodut ovat yöhaltiat, draeneit, örkit, peikot, taureenit ja hiidet.
Northrend
Northrend on Azerothin pohjoisin manner, jolla vallitsee ikuinen talvi. Siellä asuvat myös Kalmoruttoon kuuluvat epäkuolleet ja heitä hallitseva Lich-kuningas.
World of Warcraftissa Northrendille tuli rooli, kun se avautui pelin toisessa lisäosassa, Wrath of the Lich Kingissä.
Lisäosassa Northrendista tuli pelin päätoiminen keskittymispiste. Kooltaan sen arvioidaan olevan noin edellisen lisäosan mukana tulleiden Ulkomaiden kokoinen. Northrendissä on noin yksitoista pienempää vyöhykettä, joissa pelaajat voivat kehittää hahmoaan noin tasolta 68 ylöspäin. Alueelle matkustaminen onnistuu tosin hahmoilta tasosta huolimatta.
Pandaria
Pandaria on Azerothin eteläisin manner ja pandareenien koti. Pandareenit rakensivat imperiuminsa sinne 12 000 voitettuaan sodassa mannerta aiemmin hallinneet mogut ja näiden viimeisen keisarin Lei Shenin. Pandarian lähellä uiskentelee Shen-zin Su-niminen jättiläiskilpikonna, joka poistui Pandariasta 10 000 vuotta sitten. Sen selässä pandareenejä alun perin pääsi matkustaja Liu Langin johdolla matkustelemaan muualle päin Azerothia. Shen-zinin selkään oli kasvanut metsää ja sinne oli myös rakennettu Temple of Five Dawns. Niinpä sitä kutsutaan nyt The Wandering Isle.
Pandaria on ollut sumun peitossa Muinaisten sodasta lähtien ja siten täysin tutkimaton muille Azerothin siviilisaatioille. Sumun loi alun perin pandareenien viimeisen keisarin, Shaohaon, henki Pandarian pyhien vesien avulla mantereen suojaksi. Mutta lisäosassa World of Warcraft: Mists of Pandaria sumu hälveni ja Pandariasta tuli pelattava alue. The Wandering Isle on pelissä pandareenien aloituspaikka.
Särjetyt saaret
Särjetyt saaret on Maelstromin lähellä oleva pieni maanosa ja saariketju. Kauan sitten Tirisfalin vartija Magna Aegwynn sinetöi siellä sijaitseville yöhaltioiden raunioista muodostettuun hautaan Sargerasin avatarin pitääkseen sen voimat poissa vääristä käsistä. Toisen sodan aikana rauniot herättivät sekä Gul'danin että Hämärän vasaran huomion. Kolmannen sodan aikana Illidan Stormrage etsi sieltä Sargerasin silmäksi kutsuttua esinettä.
Lisäosassa World of Warcraft: Legion vaihtoehtoisesta aikajatkumosta tuleva Gul'dan lähetetään todellisen aikajatkumon Azerothiin mahdollistamaan Palavan Legioonan uusi hyökkäys. Tutkiessaan Särjettyjen saarten raunioita, hän herättää Illidanin kuolleista ja nostaa osan raunioista merenpinnan yläpuolelle, jolloin saarista tulee uusi pelattava alue.
Lohikäärmesaaret
Lohikäärmesaaret on Northrendin länsipuolella ja Itäisten kuningaskuntien pohjoispuolella sijaitseva saaristo, joka oli lohikäärmeiden ja kaikkien heidän kaltaistensa rotujen alkuperäinen koti. Kun saaret irtaantuivat Kalimdorista muiden mantereiden tavoin 10 000 vuotta sitten, ne menettivät suuren osan magiastaan, ja lohikäärmeet joutuivat hylkäämään kotinsa. Titaaniset valvojat sammuttivat tulen Tyrholdin majakoiksi  kutsutuista torneista, piilottaakseen saaret sekä kuolevaisilta roduilta että lohikäärmeiltä.
Lisäosassa World of Warcraft: Dragonflight, kun Azerothin maailmansielun heräämisprosessi jatkui ja alkukantaiset energiat alkoivat luoda uudenlaisia elämänmuotoja, titaaniset valvojat näkivät tämän merkkinä siitä, että oli aika jälleen sytyttää tuli Tyrholdin majakoihin. Saaret ilmestyivät jälleen kuolevaisten rotujen nähtäville, jolloin lohikäärmeet palasivat takaisin entisen kotiinsa, minkä lisäksi Liittouma että Lauma lähettävät omat tutkimusjärjestönsä, Explorers' Leaguen ja Reliquaryn, tutkimaan saaria.
Draenor (Ulkomaat)
Draenor oli kerran keskenään sopusoinnussa elävien örkkien ja siellä piileskelevien draeneiden kaunis maailma, joka kuitenkin alkoi rappeutua Kil'jaedenin kääntäessä juonillaan örkit draeneita vastaan, tuhoten hulluksi tulleiden örkkien avulla melkein koko draeneiden rodun. Myöhemmin örkkien shamaani Ner'zhul (nykyään Lich-kuningas) aiheutti sen että Draenorin maailma räjähti palasiksi avatessaan portaaleja Kieppuvaan tuoneen, jonne siirtyi myös ainut siitä jäljelle jäänyt palanen, jota nykyään kutsutaan nimellä Ulkomaiksi.
World of Warcraftin lisäosassa World of Warcraft: Warlords of Draenor Draenor nähdään ennen tuhoutumistaan. Nykyhetken Ulkomaiden sisäänkäyntinä toiminut Synkkä portaali muuttuu sisäänkäynniksi menneisyyden Draenoriin, jossa elävät draeneit ja örkit saavat liittolaisia, kun Liittouman sekä Lauman joukot saapuvat todellisesta aikajatkumosta. Nykyhetken Ulkomaihin pääsee vastedes Orgrimmarin tai Stormwindin kautta.
Argus
Argus oli muinaisten eredarien utopinen kotimaailma, joka sijaitsi aivan fyysisen maailmankaikkeuden ja Kieppuvan tuonen rajalla. Pahuuteen kääntynyt titaani Sargeras turmeli sen ja tarjosi liittoa kolmelle eredarien johtajalle: Kil'jaedenille, Velenille sekä Archimondelle, mutta Velen näki ennalta Sargerasin aikeet ja häipyi osan eredareista kanssa ja he alkoivat kutsua itseään nimellä draenei eli "karkotetut". Sargeras teki lopuista eredareista demoneita, jotka tunnetaan man'ari eredareina, sekä Argusista dystopisen maailman, joka toimi yhtenä Palavan Legioonan tukikohdista. Sargeraksen korruptiosta selvinneet eredarit pakenivat Velenin johdolla Exodar-nimisellä valtavalla ulottuvuuksien välissä kulkevalla avaruusaluksella, joka teki pakkolaskun Azerothiin, jossa draeneit myöhemmin solmivat liiton Liittouman kanssa.
Émile Lahoud
Émile Geamil Lahoud (arabiaksi اميل لحود, armeniaksi Իմիլ Լահուտ; s. 12. joulukuuta 1936, Baabdat, Libanon) on kenraali ja Libanonin entinen presidentti. Hänen isänsä on Libanonin armeijan perustajiin kuulunut kenraali Jamil Lahoud.
Warcraft-universumin maailmat ja paikat
Argus
Argus on tällä hetkellä yksi vanhimmista universuminsa maailmoista.
Émile Lahoud
Lahoud on maroniittikristitty ja etniseltä taustaltaan armenialainen. Lahoud oli presidentinvirassa 15. lokakuuta 1998 – 23. marraskuuta 2007. Hänen edeltäjänsä oli Elias Hrawi (virassa 1989–1998).
Poliittinen ura
Lahoud oli sotilasuralla kenraali Michel Aounin alaisena Libanonin sisällissodan viimeisinä vuosina vuoteen 1989. Arabiliiton saatua aikaan tulitauon Lahoud loikkasi Syyrian hallitsemaan Länsi-Beirutiin. Siellä hänet nimitettiin Syyrian armeijan upseerin Ali Hammoundin suosituksesta Libanonin Syyria-mielisen vastahallituksen armeijan komentajaksi. Lahoud toimi armeijan ylipäällikkönä vuosina 1989–1998.
Warcraft-universumin maailmat ja paikat
Kieppuva tuoni
Kieppuva tuoni (esiintynyt Suomessa myös nimellä Kieppuva syvyys ) on astraalinen tila maailmojen välillä. Se on monien Palavaan Legioonaan liittyneiden demonirotujen kotimaailma. Yleensä, kun joku demoni uhannut Azerothia, hänet on joko karkotettu takaisin Kieppuvaan tuoneen, tai hänen henkensä on ruumiillisen olomuotonsa menettäneenä palannut takaisin sinne.
Émile Lahoud
Kritiikki
Lahoudin kannatus oli vähäistä varsinkin kristittyjen, druusien ja sunnimuslimien keskuudessa. Libanonilaiset Antiokian maroniittipatriarkka Nasrallah Boutros Sfeir, maroniittijohtaja Samir Geagea ja druusijohtaja Walid Jumblatt olivat Lahoudin voimakkaimpia arvostelijoita. Murhattu sunnipääministeri Rafik Hariri, joka työskenteli Syyrian hyväksymänä useita vuosia, vastusti Lahoudin valtakauden pidentämistä ja erosi vastalauseena sen pidentämiselle. He ovat kuvanneet Lahoudia Syyrian nukkehallitsijaksi.
Warcraft-universumin maailmat ja paikat
Kieppuva tuoni
Toisen sodan aikana planeetta Draenorista tuli osa sitä, kun shamaani Ner'zhul avasi oppilaansa, Gul'danin, kallosta sekä Medivhin loitsukirjasta kerätyillä voimilla useita portaaleja, jotka repivät planeetan kappaleiksi. Jäljelle jäänyt osa, Ulkomaat, siirtyi tähän tilaan.
Émile Lahoud
Elämäntyyli
Haastattelussa New York Timesille Lahoud kertoi viettävän aikaansa iltapäivisin Yarze country clubin uima-altaalla ja lukevansa Paris Match -aikakauslehteä. Lahoudinin kerrottiin menneen uimaan Haririn hautajaispäivänäkin. Lahoud itse sanoi toimittajille: "Minä uin joka päivä — se on minun harrastukseni — mutta sinä päivänä en uinut".
Warcraft-universumin maailmat ja paikat
Smaragdiuni
Smaragdiuni (tunnettu myös nimillä Luomisen uni, Vihreä uni tai vain Uni) on jatkuvasti muuttuva henkimaailma, joka sijaitsee fyysisen maailman ulkopuolella ja on vihreän lohikäärmeaspektin, Yseran, vartioima.
Elementaalitaso
Elementaalitaso on ulottuvuus, jonne titaanit karkottivat kauan sitten kaikki elementtaalit. Maailma koostuu neljästä osasta: Firelands, Abyssal Maw, Deepholm ja Skywall.
Jotkut shamaanit ja manaajavelhot  ovat yrittäneet kutsua niitä Azerothiin käyttääkseen niitä aseina vihollisia vastaan, mutta elementtaaleja ei noin vain hallita. Elementaalitason ja Azerothin välinen sinetti murtui, kun mustan lohikäärmeaspektin, Deathwing the Destroyerin, voimat palasivat vuosia sen jälkeen, kun hän oli kukistunut Toisen sodan aikoina. Lisäosassa World of Warcraft: Cataclysm on mahdollista taistella raideissa, jotka sijoittuvat Elementaalitasoon.
Varjomaat
Varjomaat on ulottuvuus, jonne kaikkien elävien olentojen sielut menevät kuoleman jälkeen. Se koostuu lukuista alueista, joista tunnetuimmat ovat Bastion, Ardenwald, Revendreth, Maldraxxus ja Maw. Varjomaita hallitsee titaanejakin vanhempi olento nimeltä The Arbiter, joka päättää mihin näistä alueista sielu lähetetään.
Bastionissa koulutetaan uusia jäseniä kyrianeihin, Sovittelijan henkilökohtaisiin palvelijoihin. Ardenwaldissa luonnonläheisiä sieluja autetaan syntymään uudelleen. Myös yöhaltioiden puolijumala Cenarius heräsi sen kautta henkiin. Revendrethiin lähetetään sielut, joilla on mahdollisuus sovittaa pahat tekonsa. Maldraxxusissa koulutetaan sieluista sotilaita puolustamaan Varjomaita ulkoisilta uhilta. Maw on paikka sieluille, jotka eivät tunne pienintäkään katumusta pahoista teoistaan. Sitä hallitsee ilkeä Zovaal the Jailer, joka havittelee itselleen myös viattomien olentojen sieluja. Palavan Legioonan kolmannen hyökkäyksen päätyttyä Sylvanas Windrunner aloitti Neljännen sodan tappaakseen mahdollisimman monia ja antaakseen näiden sielut Zovaal the Jailerille. Menetettyään Lauman luottamuksen ja luovuttuaan sitä myötä sotapäällikön asemastaan, Sylvanas pakenee Northrendiin ja tuhoamalla Lich-kuninkaan kypärän avaa portaalin Varjomaille, jolloin kosminen tasapaino elämän ja kuoleman välillä alkaa heikentyä ja Zovaalin suunnitelma toteutua. Tämän myötä Varjomaista tulee pelattava alue lisäosassa World of Warcraft: Shadowlands.
Semen Haran
Semen Haran (s. 19. syyskuuta 1978 ) on ukrainalainen karateka. Hän on saavuttanut neljä EM-hopeaa vuosina 2000, 2017, 2018 ja 2019. Lisäksi Haran on saavuttanut kerran MM-hopeaa.
Kilpaura
Haran saavutti ensi kerran menestystä IKO-liiton EM-kisoissa 2000 Portugalissa, jossa hän voitti keskisarjassa hopeaa hävittyään loppuottelun Emil Kostoville. Hän siirtyi tämän jälkeen raskaaseensarjaan ja voitti EM-pronssia vuosina 2001 ja 2002. Haran voitti vielä EM-pronssia 2011 Italiassa superraskaassasarjassa.
Toukokuussa 2016 hän oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa.
WKB
Haran siirtyi Ukrainan maajoukkueen mukana WKB-liittoon 2017 ja saavutti heti menestystä ollen Euroopan Cupissa kolmas ja myöhemmin samana vuonna EM-kisoissa toinen hävittyään loppuottelussa maamiehelleen Borys Byliskerialle.
2018 ja 2019 Haran onnistui molemmilla kerroilla etenemään EM-kisojen superraskaansarjan loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla Juan Manuel Crujeirasille. Haran eteni myös WKB-liiton ensimmäisten MM-kisojen loppuotteluun, jossa hän hävisi jälleen Crujeirasille.
Toukokuussa 2023 Haran saavutti superraskaansarjan EM-pronssia.
Isojärvi (Kuhmoinen)
pienoiskuva|Nuotiopaikka Kuhmoisten Isojärven rannalla, Isojärven kansallispuiston alueella (2003) Isojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa ja Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan ja Kuhmoisten kirkonkylän välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1 834 hehtaaria eli 18,3 neliökilometriä, se on 16,8 kilometriä pitkä ja 6,6 kilometriä leveä. Se on luode-kaakkosuuntainen järvi, jonka luoteispää haarautuu Ristiselän kohdalla Ouninpohjaksi ja Kaatseläksi, ja kaakkoispää Kiviselän kohdalla Isojärvenlahdeksi, Liivelahdeksi ja Kivijärveksi. Ristiselän ja Kiviselän välissä sijaitsee saaristoinen Jamasselkä. Järvi on erämaajärven oloinen ja sen rotkomainen ilme on jyrkkien kalliorantojen ja rinteiden seurausta. Järveä voidaan pitää rotkojärvenä, joka on muodostunut Päijänteen kanssa samaan kalliomurrokseen.
Järvellä on kartan mukaan 78 saarta. Niistä sijaitsee Kaatselällä Vohlisaari, Selkäsaari, Pasinsaari, Luutsaari, Kaijansaari, Mustasaari, Kollinsaari, Runussaari, Kalasaari, Viinahonka, Vattusaari ja Lammassaari. Ouninpohjalla on vain yksi saari Sorkkasaari. Ristiselän ja Kiviselän väsissä on saarten suojaama Janasselkä. Siellä sijaitsevat Peltosaari, Pukkisaari ja pieni Röhö. Ennen Kiviselkää järvi kapenee Sulasalmeksi, joka on vain 100 metriä leveä ja muuta järveä selvästi matalampi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 300,23 miljoonaa kuutiometriä eli 0,30023 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 16,4 metriä ja suurin syvyys on 69,7 metriä. Syviä syvänteitä (suluissa suurin syvyys) on Kaatselällä (40 m, 60 m, 65 m, 50 m, 50 m ja 30 m), Ouninpohjassa (20 m ja 40 m), Ristiselällä (50 m), Janasselällä (35 m), Sulasalmen molemmilla puolilla (50 m, 55 m ja 35 m), Kiviselällä (45 m) ja Liivelahdella (35 m). Syvin kohta sijaitsee Kaatselän yli 65 metrin syvänteessä Kaijansaaren edustalla.
Järven rantaviivan pituus on 117,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka muodostaa paikoin kallioista ja jyrkkärinteistä rantaa. Valuma-alueella ei esiinny juurikaan suomaata tai peltomaata. Asutus on haja-asutusta eikä suuria asutuskeskittymiä ole järven lähiympäristössä. Kulmakuntia ovat Hämeenpohja Kaatselällä, Ouninpohja, Kylämä Isojärvenlahdella ja Kotakoski Kivijärven pohjoispuolella. Hämeenpohjalle pääseen valtatieltä 9 haarautuvalta yhdystieltä 14250, joka haarautuu siellä järven pohjoisosia kiertävään yhdystiehen 14249. Järven eteläpuolella kulkee Kylämän kautta yhdystie 3284, josta haarautuu kyläteitä eri järven lahtiin ja niemiin. Järvi sijaitsee suurimmaksi osaksi Kuhmoisissa, mutta Kaatselän länsipuolisko ja pohjoisrannat sekä länsipuolisko Ouninpohjan pitkästä lahdesta kuuluu Jämsän Länkipohjaan.
Isojärven kansallispuisto
Isojärven Kuhmoisten kunnan puolella sijaitsee Isojärven kansallispuisto, joka on alueen merkittävimpiä matkailukohteita. Järvi itse ei sisälly kansallispuistoon, mutta monin paikoin siihen kuuluvat järven rantoja lähialueineen ja saaria Kaatselältä, Vahterinsalmelta, Ristiselältä ja Janasselältä. Puistoon kuuluu lisäksi arvokkaita rantoja Kiviselältä ja Kivijärveltä. Puistossa on merkittyjä kärvelyreittejä 30 kilometriä, metsäpyöräilyreittejä 16 kilometriä ja melontareittejä 20 kilometriä. Alueella sijaitsevat Heretyn kämppä, Huhtalan torppa ja Luutsaaren kalapirtti.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy.
Isojärven pitkän ja haaroittuneen järven ympärillä on suhteellisen pieni valuma-alue. Valuma-alueella on kuitenkin yli 80 järveä, joiden pinta-ala on yli hehtaarin kokoinen. Niitä kaikkia ei esitellä tässä, mutta merkittävimmät järvet kuitenkin mainitaan. Isojärven pohjoispäähän laskee Huovarinoja, jonka valuma-alueella sijaitsee pieniä järviä. Ojan alajuoksulla oja virtaa järviketjun läpi. Nämä ovat ylhäältä lukien Ilmapyyry (3 hehtaaria, ha), Vähä Myllyjärvi (5 ha), Iso Myllyjärvi (9 ha) ja Alainen Myllyjärvi (3 ha). Näiden yläjuoksulta voidaan mainita suurina järvinä Iso-Mäntynen (20 ha) ja Yläinen Vuorisjärvi (17 ha). Huovarinojan ojansuun viereen laskee lyhyt laskuoja Paskurista (11 ha), joka sijaitsee aivan Ouninpohjan päässä. Kaatselän pohjoisimpaan lahteen Hämeenpohjaan laskee lyhyt Hämejärven (11 ha) laskuoja. Tämän ojan valuma-alue on hyvin pieni. Edellä mainittujen ojien välissä on pieniä järviä, jotka laskevat Isojärven pohjoisrantaan. Näitä ovat esimerkiksi Kailajärvi (4 ha), Naarajärvi (14 ha), Rehuna (8 ha), Terrijärvi (1 ha) ja Niinijärvi (1 ha). Kaatselän länsi- ja eteläpuolella kulkee vedenjakaja läheltä Isojärven rantaa, mutta täältä voidaan silti mainita Velunjärvi (17 ha) ja Partajärvi (11 ha). Ristiselän itäpuolella Puukkoisen länsipuolella sijaitsee muutama isompi järvi. Niistä laskevat Uuhipohjaan Konijärvi (21 ha), Uuhijärvi (7 ha), Matkusjärvi (23 ha) ja Mollijärvi (5 ha). Hieman etelämpänä Janasselkään laskevat Kaakkolammi (3 ha) ja Janasjärvi (15 ha). Isojärven kaakkoisosissa työntyy länteen Isojärvenlahti, jonka lähellä sijaitsee pitkä Kylämäjärvi (77 ha). Sen laskuoja virtaa tullessaan Isojärvenlahteen Yläsen (7 ha), Keskisen (4 ha) ja Alasen (7 ha) kautta. Samaan lahteen laskee etelästä päin muita suuria järviä Myllyojaa pitkin. Niitä ovat Kolisjärvi (23 ha), Kalliojärvi (27 ha), Petkeljärvi (21 ha) ja Sarvajärvi (112 ha).
Järven laskujoki lähtee sen kaakkoispäästä Kivijärven lahdesta ja se laskee eri järvien kautta Päijänteen Lehesselkään Arvajassa. Laskuväylä sisältää esimerkiksi seuraavia järviä ja uomia: Koekeskinen, Kotajärvi, Alainen Savijärvi–Iso Savijärvi, Kelkäte, Jokelanjärvi, Pälämä, Lammi, Kähöjokea ensin järveen Pirttijärvi–Riihijärvi ja sitten järveen Kapalojärvi–Lehmijärvi. Vesireitille tulee pudotusta tällä matkalla 40 metriä.
Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on järven sijainti valitettavasti aivan kartoitetun alueen rajalla. Järvestä näkyy vain sen kaakkoisosa Kylämän itäpuolelta. Kylämässä sijaitsi pari kolme taloa ja niiden lähellä torppia. Talojen nimiä olivat Kylämä, Isojärvi ja Sarvalan järven lähellä Sarvala. Lahden nimi on Isojärvenlahti, mutta tuolloin sen karttanimi oli Lehmälahti. Itäinen lahti kirjoitettiin ”Livenlahti”, kun sen nykyinen kirjoitusasu on Liivelahti. Nykyinen Kotakoski oli kirjoitettu karttaan ”Kolakoski”.
Vuosien 1965–1966 peruskartassa oli Isojärvenlahdella ja Ouninpohjalla paljon pientiloja. Seudun maatilat sijaitsivat muutoin metsissä kauempana järven rannoilta.
19. marraskuuta
19. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 323. päivä (324. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 42 päivää.
Tapahtumia
thumb|upright|[[Vincent van Goghin omakuva myytiin 19. marraskuuta 1998 huutokaupassa 71,5 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.]]
Aiheesta muualla
Katso myös: kalenteri ~ 18. marraskuuta, 20. marraskuuta
Geraldo Vieira Gusmão
Geraldo Vieira Gusmão (s. 12. lokakuuta 1934 Itamarandiba) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Porto Nacionalin hiippakunnan piispaksi 23. joulukuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Paulo Lopes de Faria ja Alberto Taveira Corrêa.
Vieira Gusmão jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2009.
Sonkovon piiri
thumb|250px|Sonkovon piiri Tverin alueen kartalla. Sonkovon piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen koillisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 970 neliökilometriä. Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2009).
Ruohonleikkaaja
Ruohonleikkaaja (The Lawnmower Man) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Brett Leonardin ohjaama tieteiselokuva. Elokuvaa kaupattiin aluksi nimellä ”Stephen Kingin Ruohonleikkaaja”. Elokuvalla ei kuitenkaan ole mitään yhteistä Kingin vuonna 1975 julkaistun Ruohonleikkaaja -novellin kanssa, ja siitä suivaantuneena King haastoi tekijät oikeuteen ja sai nimensä pois krediittitiedoista.
Sonkovon piiri
Piirin hallinnollinen keskus on Sonkovon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 7 maalaiskuntaa:
Ruohonleikkaaja
Elokuva sai vuonna 1996 jatko-osan Ruohonleikkaajamiehen paluu (Lawnmower Man 2: Beyond Cyberspace).
Sonkovon piiri
Seudun kautta kulkevat Sonkovossa risteytyvät Moskovan ja Pietarin sekä Rybinskin ja Bologojen väliset rautatiet. Maatalous on keskittynyt maidontuotantoon ja pellavanviljelyyn. Gladyševon ja Gorkan kunnissa on vanhaa tverinkarjalaista asutusta. Vuonna 1926 silloisessa Sonkovon kunnassa asui 1 021 karjalaista, jotka muodostivat 4,7 % koko väestöstä.
Ruohonleikkaaja
Juoni
Virtuaalitodellisuutta tutkiva tohtori Larry Angelo (Pierce Brosnan) tekee kokeita simpansseilla VSI (Virtual Space Industries) -yhtiössä. Kokeissa pyritään nostamaan simpanssien älykkyyttä ja aggressiivisuutta, jotta niistä tulisi hyviä sotilaita. Eräs koe menee pieleen ja koesimpanssi Roscoe 1138 pakenee laboratoriosta. Roscoe ammutaan takaa-ajon jälkeen. Tämän jälkeen Angelo päättää vetäytyä VSI:stä, mutta jatkaa kokeita kotioloissaan. Hän ottaa koekaniiniksi yksinkertaisen ruohonleikkaajansa Joben (Jeff Fahey) ja päättää lisätä tämän älykkyyttä. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta lopulta koe ryöstäytyy Angelon käsistä.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Ruohonleikkaajaa elokuvahistorian ensimmäiseksi varsinaiseksi virtuaalitodellisuuselokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Isoruohokaija
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 22 cm ja paino 40–51 g. Sen höyhenpuku on pääosin kellanvihreä, otsassa ja siivillä on kirkkansinistä. Koiras on kirkkaamman värinen.
Elinympäristö
Isoruohokaijat asuvat avoimella maalla, harvapuustoisilla ruohostomailla, rannikon hiekkadyyneillä, akasiatiheiköissä ja kuivilla pensaikkomailla.
Lisääntyminen
Lisääntymisaika on elokuusta marraskuulle. Pesä on tavallisesti puunkolossa. Naaras munii neljästä viiteen munaa, joita se hautoo noin 18 päivää. Poikaset jättävät pesän neljän-viiden viikon ikäisinä, ja saavat aikuisen höyhenpuvun kolmen tai neljän kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Ruokavalio koostuu siemenistä, hedelmistä ja marjoista.
Joonas Angeria
Joonas Angeria (s. 23. maaliskuuta 1989 ) on suomalainen musiikkituottaja, laulutuottaja, säveltäjä, sanoittaja ja muusikko. Hän oli myös Nimetön -yhtyeen kosketinsoittaja.
Angeria on kirjoittanut ja tuottanut menestyskappaleita useille artisteille, kuten Isac Elliot, Pentatonix, Robin, Julie Bergan, Paula Vesala, Alma, Mikael Gabriel, Kaija Koo, Pyhimys, Bess, Roope Salminen & Koirat, Elias Kaskinen, Samu Haber, Satin Circus, Krista Siegfrids ja Pete Parkkonen. Suomen Musiikkikustantajat ry palkitsi Joonas Angerian vuoden kevyen musiikin tekijänä vuonna 2014. Joonas oli mukana säveltämässä, sekä tuotti UMK 2020 voittajabiisin "Looking Back", jonka esitti Aksel Kankaanranta. Angeria toimii Suomen Universal Musicin A&R- tiimissä.
Top - 10 singlet
Seuraavat kappaleet ovat nousseet Top-10 Suomen virallisella radiolistalla, albumi ja singlelistoilla, ja suoratoistopalveluissa.
Radiosoittolista (Sijoitus ja peak-viikko)
Single (Sijoitus ja peak-viikko)
Suoratoisto (Sijoitus ja peak-viikko)
Muita listasijoituksia (Sijoitus ja maa)
Fabio Lione
Fabio Tordiglione (s. 9. lokakuuta 1973 Pisa) on italialainen laulaja, joka on toiminut useissa yhtyeissä, kuten Rhapsody of Firessä, Labyrinthissä, Vision Divinessä, Athenassa sekä Kamelotissa.
Lione kiinnostui musiikista teini-iässä ja osti ensimmäisen heavy metal -levynsä, Europen The Final Countdownin 14-vuotiaana. Hän opiskeli teknillisessä korkeakoulussa Pisassa ja aloitti ammattiuransa musiikin alalla 1990-luvun alussa.
Yksi Lionen varhaisimmista yhtyeistä oli progressiivista metallia esittänyt Athena. Hän kuitenkin jätti yhtyeen 1994, vuotta sen debyyttialbumin julkaisua aiemmin. Lione on myös hiljattain julkaissut muutamia eurobeat-kappaleita.
Hilary Haag
Hilary A. Haag (s. 3. tammikuuta 1972 Mount Horeb, Wisconsin) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka sai American Anime -ehdokkuuden vuonna 2007
Elämäkerta
Haag syntyi pienessä kylässä Mount Horebilla, Wisconsinissa. Haagista oli tulla aluksi lakimies, mutta työskentelikin hetken aikaa tarjoilijana Texasissa ennen kuin hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Tämä ei kuitenkaan tuottanut tulosta ja Haag palasi takaisin Texasiin, jossa hän alkoi työskentelemään tietokoneiden myymisen ohella ääninäyttelemistä ADV Filmsillä vuodesta 1999 lähtien.
Ääninäyttelijänä
Haagin ensimmäinen merkittävä rooli oli Nene Romonova animessa Bubble Gum Crisis 2040, joka oli myös yksi hänen ainoa äänirooli, jossa Haag menetti hetkellisesti äänensä huutamisen vuoksi, jota esiintyi sarjan aikana useaan otteeseen. Hän on myös harvoja ääninäyttelijöitä, jotka kykenevät dubbaamaan japanilaisten ääninäyttelijöiden todella kimeitä ääniä. Haag ei ollut aluksi mikään suuri animen ystävä, ennen kuin hän ryhtyi dubbaamaan sarjoja englanniksi. Haag pitää animesarjoja saippuasarjoina, joiden seuraavaa jaksoa ei malta odottaa. Haag palkittiin ensimmäisen kerran työstään vuonna 2002 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä animesarjasta Princess Nine.
Hän tehnyt urallaan yli 130 dubbausroolia, joiden ohella Haag on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa My Gym Partner's a Monkey -animaatiosarjaan.
Pieti Poikola
Pieti Ilari Poikola (s. 5. joulukuuta 1977 Oulu) on suomalainen koripallovalmentaja. Poikola on ansioitunut etenkin suomalaisjoukkue Tampereen Pyrinnön päävalmentajana: hän on kolminkertainen Suomen mestari, ja hänet on valittu jokaisena mestaruusvuonna Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Tie mestarivalmentajaksi
Poikola asui Kouvolassa noin kymmenvuotiaasta lähtien toimien Kouvojen seuraorganisaatiossa. Hän ehti Kouvolan-jaksollaan asua vuoden verran Valkealassa kunnes muutti lukion alkaessa itsekseen Kouvolan keskustaan. Poikolan saapuessa Kouvolaan Kouvot pelasi II-divisioonassa, ja hänen lähtiessään kaupungista pois opiskelujen perässä seura voitti Suomen mestaruuden. Poikolan valmentamaan vuonna 1977 syntyneiden joukkueeseen kuuluivat muun muassa Jussi Saarela ja Petri Jaakkola. Myös Jukka Toijala kuului Poikolan valmennettaviin. Poikolan isä ja osa peli- ja koulukavereista asuu edelleen Kouvolassa.
Poikola aloitti valmentamisen toimimalla Tampereen Pyrinnön naisjoukkueen pää- ja apuvalmentajana vuosina 1998–2002. Aura Basketissa hän valmensi kaudella 2003–2004 ja nosti seuran Korisliigaan. Tästä huolimatta seura vapautti hänet tehtävistään syyskuussa 2004. Poikola siirtyi Aura Basketista Turun Rientoon, jossa hän valmensi yhden kauden ajan. Paluun koripallon I-divisioonaan Poikola teki heti seuraavalla kaudella siirryttyään Forssan Koripoikien päävalmentajaksi. Hän toimi valmentajan tehtävissä puolitoista kautta. Marraskuussa 2007 Poikola siirtyi Turun NMKY:n valmentajaksi. Kaudeksi 2008–2009 Poikola siirtyi Tampereen Pyrinnön päävalmentajaksi Korisliigaan. Poikola valmensi Pyrintöä neljän kauden ajan. Ensimmäisellä kaudella Pyrintö voitti pronssia ja kausilla 2009–2010 ja 2010–2011 Suomen mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Pyrintö oli neljäs ja vuosina 2009 ja 2012 cup-hopealla. Poikola valittiin molemmilla Pyrinnön mestaruuskausilla Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Kolmas mestaruus ja käynti Islannissa
Kauden 2011–2012 jälkeen Poikola lähti Pyrinnöstä, eikä siirtynyt ennen seuraavaa kautta valmentamaan mitään seuraa. Alkuvuonna 2013 hänet julkistettiin Tanskan maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Kesäkuussa Poikola nimettiin Pyrinnön päävalmentajaksi 1+1-vuotisella sopimuksella aloittamaan seuran kolmivuotiseksi suunniteltua kehitysprosessia. Apuvalmentajanaan Poikolalla toimi sekä Tanskassa että Pyrinnössä Lasse Rantala. Pyrinnössä Poikolan valmennusvastuuta jakoi myös Artem Khvorost. Pyrintö voitti Poikolan paluukaudella Korisliigan runkosarjan voittoennätyksellä ja jälleen Suomen mestaruuden sekä pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa, jossa sijoittui neljänneksi. Kauden päätteeksi Poikola palkittiin kolmannen kerran Korisliigan vuoden valmentajana. Urheilulehden toimittaja kehui kauden loputtua Pyrinnön valmennusta joukkueen tasapainossa pitämisestä läpi kauden ja piti valmennusryhmää "ylivoimaisesti Korisliigan parhaana". Poikolan omasta mielestä Pyrinnön mestaruus syntyi kovasta työnteosta ja peliajan tasaisesta jakamisesta kokoonpanon kesken. Heinäkuun alussa Poikola ja muu edelliskauden valmennusryhmä tekivät Pyrinnön kanssa vuoden jatkosopimuksen.
Kaudella 2014–2015 Pyrinnön ulkomaalaispelaajien rekrytointivaikeudet ja tämän myötä odotettua vaatimattomampi menestys runkosarjassa yhdistettynä kesän 2014 kiireisiin aiheuttivat Poikolalle henkistä painetta ja väsymystä. Baltian liigassa Pyrintö eteni pudotuspeleihin muttei yltänyt edellisvuoden tapaan neljän parhaan joukkoon. Korisliigassa Pyrintö sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja kohtasi puolivälierissä Kauhajoen Karhun, joka pudotti Pyrinnön jatkosta 3–2-otteluvoitoin. Kauden päätyttyä Poikola kertoi siirtyvänsä sivuun Pyrinnön päävalmentajan paikalta. Hän jatkoi Tanskan maajoukkueen valmentamista, mitä sopimusta oli jatkettu kahdella vuodella päätähtäimenä vuoden 2017 EM-kilpailut. Projektin alkutaivalta synkensi maajoukkueen nuoren pelaajalupauksen Rasmus Larsenin kuolema. Apuvalmentajakseen Tanskaan Poikola sai Harri Mannosen. Poikola jatkoi myös kommentaattorina toimimista lajin arvokisojen medialähetyksissä. Poikola koki Pyrinnön harjoittelun olleen kaudella 2014–2015 parasta hänen valmentaja-aikanaan. Hän valmensi Pyrintöä kuuden vuoden aikana 317 ottelussa voittoprosentin oltua 68,8.
Toukokuun 2015 puolivälissä Poikola siirtyi islantilaisen pääsarjajoukkue UMF Tindastóllin päävalmentajaksi. Poikola odotti siirtyessään pienen paikkakunnan seuralta yhteisöllisyyttä. Hän valmensi myös seuran nuorisojoukkueita, ja sopimuksessa oli jatko-optio. Myös Harri Mannonen siirtyi Islantiin auttamaan Poikolaa. Poikola ja Mannonen olivat ensimmäiset suomalaisvalmentajat Islannin pääsarjassa: heitä ennen Roni Leimu pelasi Islannissa kahden kauden ajan. Poikola valmensi Tindastóllia neljä ottelua, joista joukkue voitti kaksi. Seura kuitenkin erotti Poikolan tehtävästään jo lokakuussa, kun puoliammattilaisina pelanneet pelaajat kokivat valmentajiensa harjoitukset liian vaativiksi. Myös Mannonen jätti seuran.
Kouvot
Poikola matkusti Itä-Afrikassa joulukuusta 2015 toukokuuhun 2016. Korisliigassa pelannut Kouvot ilmoitti 29. tammikuuta 2016 hänen siirtyvän seuran miesten edustusjoukkueen päävalmentajaksi kaudeksi 2016–2017 1+1-vuotisella sopimuksella.
Kouvot voitti ensimmäisistä 20 ottelustaan vain kahdeksan ja niiden avausneljänneksistä se hävisi 80 %. Asian korjaamiseksi joukkueen ottelujen alkurutiineihein lisättiin kymmenminuuttinen keskittymistauko hengitysharjoitteineen, mikä auttoikin. Kouvot ei kuitenkaan saavuttanut kotietua eli sijoitusta runkosarjan neljän parhaan joukkueen joukkoon ja putosi pudotuspeleissä Helsinki Seagullsia vastaan.
Alkuvuodesta 2017 Poikola päätti olla ensi kaudella jatkamatta Kouvojen päävalmentajana. Hän lähti joogaamaan Intiaan.
Lahti Basketball
Maaliskuussa 2020 Korisliigassa pelaava Lahti Basketball ilmoitti tehneensä 2+2-vuotisen sopimuksen Poikolan kanssa.