cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NFL-kausi 2020
Konferenssiloppuottelut
NFC:n loppuottelussa kohtasivat Tampa Bay Buccaneers ja Green Bay Packers. Ensimmäisellä neljänneksellä vain Buccaneers onnistui maalinteossa, kun Mike Evans teki maalin Tom Bradyn syötöstä. Toisen neljänneksen alussa Packers tasoitti ottelun Marquez Valdes-Scantlingin touchdownilla. Maalin syötti Aaron Rodgers. Seuraava hyökkäysvuorolla Tampan keskushyökkääjä Leonard Fournette teki 20 jaardia pitkän juoksumaalin. Packers kavensi seuraavalla hyökkäysvuorollaan Buccaneersin johdon tilanteeseen 14–10 Mason Crosbyn 24 jaardia pitkällä kenttäpotkumaalilla. Vielä ennen puoliaikaa Buccaneers teki touchdownin, kun Brady syötti Scotty Millerin touchdownin. Kolmannen neljänneksen ensimmäisellä hyökkäysvuorolla Buccaneers kasvatti johtooan Cameron Braten maalilla. Packersin Robert Tonyan teki seuraavalla hyökkäysvuorolla maalin, jonka jälkeen Brady syötti söytönkatkon. Tätä seuranneella hyökkäysvuorolla Packers teki jälleen maalin, kun Rodgers syötti Davante Adamsin maalin. Viimeisellä neljänneksellä sekä Buccaneersin potkaisija Ryan Succop ja Packersin Crosby tekivät kumpikin yhden kenttäpotkumaalin. Nämä olivat ottelun viimeiset pistesuoritukset, joten Buccaneers voitti ottelun 31–26.
AFC:n loppuottelussa kohtasivat Kansas City Chiefs ja Buffalo Bills. Ensimmäisellä neljänneksellä vain Bills onnistui pisteidenteossa: ensin Tyler Bass teki 51 jaardia pitkän kenttäpotkumaalin ja myöhemmin Dawson Knox teki touchdownin Josh Allenin syötöstä. Toisen neljänneksen alussa Chiefs kavensi ottelun tilanteeseen 9–7 Mecole Hardmanin maalilla. Tämän jälkeen Chiefs onnistui vielä tekemään kaksi touchdownia ennen puoliaikaa: Darrel Williams teki kuuden ja Clyde Edwards-Helaire yhden jaardin pituisen juoksumaalin. Juuri ennen puoliaikaa Bass kavensi Chiefsin johdon tilanteeseen 21–12. Kolmannen neljänneksen aluksi kumpikin joukkue teki yhden kenttäpotkumaalin. Kolmannen neljänneksen ainoasta touchdownista vastasi Chiefsin sisempi laitahyökkääjä Travis Kelce Patrick Mahomesin syötöstä. Viimeisellä neljänneksellä Kelce teki toisen touchdowninsa Mahomesin syötöstä. Vielä ennen ottelun loppua Bills onnistui tekemään yhden touchdownin, kun Isaiah McKenzie teki maalin Allenin syötöstä, sekä yhden potkumaalin. Ottelu päättyi Chiefsin 38–24 voittoon.
Super Bowl
Kauden päättävä Super Bowl pelattiin 7. helmikuuta Raymond James Stadiumilla Tampassa. Super Bowlissa kohtasivat Kansas City Chiefs ja Tampa Bay Buccaneers, josta tuli ensimmäinen joukkue, joka pelasi Super Bowlissa kotistadionillaan. Buccaneers voitti ottelun 31–9. Buccaneersin pelinrakentaja Tom Brady valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
All–Pro
Runkosarjan päätteeksi valittiin Associated Pressin kaksi All-Pro -joukkuetta. Valinnan teki 50 toimittajan paneeli.
Ohessa ensimmäiseen joukkueeseen valitut pelaajat.
Hyökkäys Erikoisjoukkueet
Puolustus
Annual NFL Honors
Annual NFL Honors on vuosittain järjestettävä palkintogaala. Tämä järjestettiin päivää ennen Super Bowlia.
Televisiointi
Kauden 2020 televeisiointioikeudet oli jaettu Foxin, CBS:n, NBC:n ja ESPN:n välillä. Kauden avausottelun lähetysoikeudet oli NBC:llä. Torstain ottelut tulivat muutoin Foxilta ja NFL Networkista pois lukien viikot 2, 3 ja 4, jolloin ne näytettiin vain NFL Networkista. Maanantain ottelut oli yksinoikeudella ESPN:llä. Sunnuntai-illan ottelut näytti NBC, kuten myös kiitospäivän ottelun. Kauden päättävän Super Bowlin televisiointioikeudet oli tällä kaudella CBS:llä. Suomessa televisiointioikeudet oli Viasatilla. Otteluita näytettiin myös Viaplayssa.
Runkosarjan katsotuimmat ottelut
Lähde:
Näkemiin Neuvostoliitto
Näkemiin Neuvostoliitto on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut inkeriläinen draamakomediaelokuva, joka on virolais-suomalaista tuotantoa. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Lauri Randla. Se on ensimmäinen inkeriläinen elokuva.
Juoni
Elokuva sijoittuu Neuvostoliiton loppuaikoihin ja kertoo nuoren Johanneksen (Niklas Kouzmitšev) inkeriläisestä perheestä Neuvosto-Virossa. Vapaamielinen opiskelijaäiti (Nika Savolainen) on kallellaan länteen, kun taas isoäiti (Ülle Kaljuste) haluaisi pojasta kunnon neuvostokansalaisen. Omintakeinen perhe natisee liitoksissaan ja Viro kipuilee uudelleenitsenäistymisen kanssa samalla kun Johanneksen omat kasvukivut käyvät yhä kovemmiksi. Äidin lähtö Suomeen ja ensirakkaus tšetšeenityttö Veraan (Elene Baratašvili) mullistavat pojan elämän.
Tuotanto
Elokuvan rahoittivat Eesti Filmi Instituut, Suomen elokuvasäätiö, Eurimages ja Eesti Kultuurkapital, ja se toteutettiin yhteistyössä Yleisradion kanssa. Elokuvan levityksestä Suomessa vastasi B-Plan Distribution.
Sekä Eesti Filmi Instituut että Suomen elokuvasäätiöt innostuivat hankkeesta nopeasti. Eesti Filmi Instituut ei ole aiemmin rahoittanut mitään elokuvaa yhtä suurella summalla.
Kosovon perustuslaki
Kosovon perustuslaki tuli voimaan 15. kesäkuuta 2008. Tätä ennen Kosovossa oli voimassa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan numero 1244 perustuva väliaikainen perustuslaki, joka voimaansaatettiin vuonna 2001. Serbian hallitus ei tunnusta perustuslakia, vaan katsoo Kosovon olevan osa Serbiaa.
Perustuslaista julkaistiin alustava versio huhtikuussa 2008. Esitys perustuu pitkälti presidentti Ahtisaaren laatimaan ns. Ahtisaaren suunnitelmaan, joka takasi vähemmistöryhmille erityisoikeuksia ja turvallisemman ympäristön kaikille Kosovon asukkaille.
Kosovon perustuslaki ratifioitiin 9. huhtikuuta 2008 ja se tuli voimaan kesäkuussa 2008. Kosovossa on kuitenkin edelleen toiminnassa YK:n UNMIK-operaatio. Uutta perustuslakia ei sovelleta Kosovon sisällä olevilla serbien asuttamilla alueilla.
Kaakkolammi (Tampere, Viitapohja)
Kaakkolammi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.
András Sike
András Sike (s. 18. heinäkuuta 1965 Eger) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painityylin olympiavoittaja sekä EM- ja MM-mitalisti. Hän edusti FTC-Müfémszer -seuraa.
Sike voitti olympiakultaa 57 kg:n painoluokassa Soulissa 1988. Hän johti loppuottelua bulgarialaista Stojan Balovia vastaan pistein 9–0, kun tämä joutui luovuttamaan loukkaantumisen takia. Barcelonassa 1992 hän oli samassa sarjassa kymmenes.
Sike saavutti MM-kilpailuissa pronssia 57 kg:n painoluokassa Martignyssa 1989 ja Varnassa 1991. EM-kilpailuissa hän sai samassa sarjassa hopeaa Poznańissa 1990 ja pronssia | Kolbotnissa 1988 sekä sijoittui neljänneksi 1987, viidenneksi 1991 ja 1993 sekä kuudenneksi 1985 ja 1986.
Sike saavutti 57-kiloisissa nuorten MM-pronssia 1983 ja EM-hopeaa 1984.
Paavo Salonius
Paul (Paavo) Oskar Salonius (26. helmikuuta 1839 Tyrvää – 15. heinäkuuta 1885 Espoo ) oli suomalainen opettaja, kielentutkija ja toimittaja.
Paavo Saloniuksen vanhemmat olivat kappalainen Henrik Salonius ja Agata Charlotta von Pfaler. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1859, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1864 ja opettajakandidaatiksi vuonna 1866. Vuonna 1874 hänet otettiin uudelleen yliopistoon teologian opiskelijaksi.
Salonius työskenteli Lappeenrannan yksityislyseon opettajana vuosina 1879–1883. Hän toimi myös kirjallisuuden suomentajana, kielentutkijana ja Sanomia Turusta -lehden toimittajana vuosina 1871–1873.
Tambopatanmuura
Tambopatanmuura (Cymbilaimus sanctaemariae) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tambopatanmuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 541 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Brasiliankaljusilmä
Brasiliankaljusilmä (Phlegopsis borbae) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Brasiliankaljusilmää tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 264 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matalajärvi (Tampere)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,3 metriä mpy.
Edlund
Edlund on ruotsinkielinen sukunimi. Edlund-nimisiä henkilöitä:
Syväjärvi (Tampere, Viitapohja)
Syväjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 13,4 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,6 metriä mpy.
Nuorajärvi (Tampere)
Nuorajärvi on Pirkanmaalla Tampereen Kämmenniemessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Amazoniankaljusilmä
Amazoniankaljusilmä (Phlegopsis nigromaculata) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Amazoniankaljusilmää tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 080 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seitsemän pyhimyksen kappeli
thumb|250px|Seitsemän pyhimyksen kappeli
Seitsemän pyhimyksen kappeli on Le Vieux-Marchéssa sijaitseva pieni, ristinmuotoinen pyhiinvaelluskappeli. Se on rakennettu vuosien 1704 ja 1714 välillä Plouaret'n lähelle, Côtes-d'Armorin departementtiin Bretagneen. "Seitsemän pyhimystä" on alueelle tyypillinen nimi, jonka mukaan on nimetty alueen dolmenit, menhirit ja lähteet.
Sanotaan, että seitsemän patsasta, jotka nykyään sijaitsevat alttarilla, olisi löydetty dolmenin kaivauksien yhteydessä. Kappelin kerrotaan saaneen nimensä Ephesuksen seitsemän marttyyrin mukaan.
Pensaskaljusilmä
Pensaskaljusilmä (Phlegopsis erythroptera) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ahvenlammi (Tampere, Viitapohja)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 15,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Merimaa
Merimaa on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Viimeiset
Viimeiset on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut lännenelokuva, jonka on ohjannut Veiko Õunpuu. Elokuva on suomalais-virolainen yhteistuotanto, ja sen ovat käsikirjoittaneet Õunpuu, Heikki Huttu-Hiltunen ja Eero Tammi. Sen pääosia esittävät Pääru Oja, Laura Birn, Tommi Korpela, Elmer Bäck, Samuli Edelmann ja Sulevi Peltola. Elokuva sijoittuu pieneen kaivoskylään, jonka asukkaat taistelevat paikallisten tunturimaiden käytöstä. Elokuva on kuvattu Suomen ja Norjan Lapissa.
Viimeiset sai ensi-iltansa 27. marraskuuta 2020. Elokuva oli Viron kansainvälisen elokuvan Oscar-ehdokkaana.
Tuotanto
Viimeiset on kuvattu pääosin Suomessa, ja suomalaisten yhteistuottajien, näyttelijöiden ja työryhmän jäsenten lisäksi käsikirjoittajina ovat toimineet suomalaiset Heikki Huttu-Hiltunen ja Eero Tammi yhdessä Õunpuun kanssa. Elokuvan lavastuksesta vastaa Jussi-palkittu Otso Linnalaakso. Kaivoksessa kuvatut kohtaukset on kuvattu Pyhäsalmella, Inmet Mining Oy:n kaivoksessa. Samassa kaivoksessa on kuvattu myös YLE:n ja SVT:n yhdessä tilaama televisiosarja White Wall, joka esitettiin Suomen televisiossa loppuvuonna 2020.
Elokuvan ovat tuottaneet virolaisen Homeless Bob Productionin Katrin Kissa, suomalaisen Bufon Mark Lwoff ja Misha Jaari ja hollantilaisen PRPL:n Ellen Havenith. Elokuvan levityksestä Suomessa vastaa B-Plan Distribution.
Antoinette Nana Djimou Ida
Antoinette Nana Djimou Ida (s. 2. elokuuta 1985 Douala, Kamerun) on ranskalainen moniottelija.
Nana Djimou Ida oli seitsenottelun neljäs alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2004, viides alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 ja 21:s Göteborgin EM-kisoissa 2006. Vuonna 2007 hän oli viisiottelun 11:s Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 4355 pisteellä ja seitsenottelun seitsemäs alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 5970 pisteellä, mutta keskeytti Osakan MM-kisoissa. Vuonna 2008 hän oli seitsenottelun 18:s Pekingin olympialaisissa 6055 pisteellä, ja seuraavana vuonna hän voitti viisiottelun pronssia Torinon sisäratojen EM-kisoissa 4618 pisteellä sekä sijoittui seitsenottelun seitsemänneksi Berliinin MM-kisoissa 6323 pisteellä.
Vuonna 2010 Nana Djimou oli viisiottelun viides Dohan sisäratojen MM-kisoissa 4618 pisteellä, mutta keskeytti Barcelonan EM-kisoissa. Ensimmäisen arvokisavoittonsa hän saavutti Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011; viisiottelun kultaa tuli 4723 pisteellä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi 6309 pisteellä. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 ennätyspisteillään 6544. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi ennätyspisteillään 6576.
Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 Nana Djimou Ida voitti kultaa 4666 pisteellä. Hän oli kahdeksas saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa pistein 6326. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Zürichissä 2014 pistein 6551. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui viidenneksi. Hän sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 pistein 6458. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi, Lontoon MM-kilpailuissa 2016 16:nneksi ja Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 12:nneksi.
Henkilökohtaiset ennätykset
''Lähde: IAAF, Tilastopaja
Maahockey kesäolympialaisissa 1960
Maahockey oli Rooman olympialaisissa 1960 yhdeksattä kertaa olympiakisoissa. Joukkueita oli mukana 16 ja ne jaettiin neljään alkulohkoon.
Soittorasia (televisiosarja)
Soittorasia on MTV:n tuottama kolmiosainen suomalainen televisiosarja, joka ensiesitettiin vuonna 1974 ja uusittiin 1970–1980-lukujen taitteessa. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Ismo Sajakorpi ja sen pääosia näyttelivät Marjukka Halttunen ja Esko Roine. Vaikka kyseessä onkin MTV:n tuotanto, Yleisradio on julkaissut Soittorasian VHS-kasettina kirjastokäyttöön. Sarja on myös julkaistu DVD:llä lokakuussa 2012.
Hilter am Teutoburger Wald
Hilter am Teutoburger Wald on kunta Osnabrückin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Hilter am Teutoburger Waldissa oli 31. joulukuuta 2008 10 222 ja väestötiheys oli 194 as./km². Kunnan pinta-ala on 52,6 neliökilometriä. Hilter am Teutoburger Waldin pormestari on Wilhelm Wellinghaus.
Soittorasia (televisiosarja)
Soittorasiaa kuvattiin kesällä 1973 Turun saaristossa, tuotantoyhtiönä Filmi-Ässä.
Hilter am Teutoburger Wald
Vuonna 2006 pidetyissä kunnallisvaaleissa Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) sai 13 paikkaa 25:stä Hilter am Teutoburger Waldin kunnanvaltuustossa. SPD sai kahdeksan paikkaa. Yhden paikan kukin saivat puolueet Vihreät, FDP sekä UWG Hilter. Seuraavat vaalit pidetään vuonna 2011.
Kunta sijaitsee teiden Bundesstraße 68 (Osnabrück–Bielefeld) ja Bundesautobahn 33 (A33) (Osnabrück–Paderborn) varrella. Myös tiet Landesstraße 95 (Oesede–Melle) ja Landesstraße 97 (Hilter–Bad Iburg) kulkevat kunnan alueella.
Historia
Ensimmäinen maininta Borglohista (nykyisin osa kuntaa) on jo vuodelta 1068, ja vuonna 1968 vietettiin Borglohin 900-vuotisjuhlaa. Hilter puolestaan mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1144. Nykyinen Hilter am Teutoburger Waldin kunta muodostui 1. heinäkuuta 1972, kun kunnat Borgloh, Hankenberge ja Hilter yhdistyivät. 1. heinäkuuta 1970 olivat kunnat Allendorf, Borgloh-Wellendorf, Ebbendorf, Eppendorf ja Uphöfen liittyneet Borglohiin.
Soittorasia (televisiosarja)
Vastaanotto
Monet 1970-luvun lapset ja nuoret muistelevat Soittorasiaa pelottavuutensa takia yhtenä mieleenjääneimmistä televisiokokemuksista.
Helsingin Sanomien tv-kriitikko Jukka Kajava piti sarjaa näyttävänä mutta tyhjänpäiväisenä tuhlauksena: ”On valmistettu siisti ja sujuva jännäri, jonka päähenkilö asuttaa suloisten lapsiensa kanssa ja kuvankauniin vaimonsa kanssa ylellisyysasuntoa siinä missä ulkomaisetkin sankarit. On hakeuduttu värikameroin ulos studiosta: miljöö näyttää pesunkestävältä. Ja Interpolkin on sotkeutunut tarinaan, niin että ohjelman ulkomaista vientiäkin lienee ohimennen ajateltu.” Kajavasta käsikirjoitus, ohjaus tai näyttelijäsuoritukset eivät kuitenkaan yllä korkealle.
Hilter am Teutoburger Wald
Maantiede
Hilter am Teutoburger Waldin naapurikunnat- ja kaupungit ovat Georgsmarienhütte ja Bissendorf pohjoisessa, Melle idässä, Dissen, Bad Rothenfelde ja Bad Laer etelässä sekä Bad Iburg lännessä.
Kunnan osat
Hilter am Teutoburger Waldin osat ja niiden väkiluvut:
Lähde:
Iso Ruohojärvi (Tampere)
Iso Ruohojärvi tai myös Ruohojärvi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,9 metriä mpy.
Mike Trout
Michael Nelson "Mike" Trout (s. 7. elokuuta 1991, Millville, New Jersey) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa tällä hetkellä MLB-liigan Los Angeles Angelsissa. Hänen pelipaikkansa ulkopelissä on koppari.
Angels valitsi Troutin vuoden 2009 MLB:n varaustilaisuudessa, ensimmäisen kierroksen 25. pelaajana. Trout valittiin heti tulokaskaudellaan MLB:n tähdistöotteluun, ja kauden loputtua hänet nimettiin American Leaguen vuoden tulokkaaksi.
Lentopallon maailmanliiga 2006
Vuoden 2006 Lentopallon maailmanliigassa pelasi 16 joukkuetta, jotka jaettiin neljään eri lohkoon. Maailmanliiga alkoi 14. heinäkuuta ja päättyi 20. elokuuta alkulohkojen osalta.
Ottelumalli
Jokainen joukkue pelasi 12. ottelua alkolohkossaan, ja lohkojen voittajat etenivät suoraan lopputurnaukseen Moskovaan. Venäjä selvisi isäntämaana lopputurnaukseen ja villin kortin paikka myönnettiin Italialle.
Finaaliturnaus
Maailmanliigan kuuden joukkueen finaaliturnaus pelattiin 23.-27. elokuuta Moskovassa, Venäjällä. Mukaan pääsivät isäntämaan lisäksi neljän lohkon voittajat ja Italia villillä kortilla. Jatkolohkoihin sisältyi kullekin joukkueelle myös yksi ottelu jotakin toisen lohkon joukkuetta vastaan.
Englannin Valioliigan kausi 2011–2012
Englannin Valioliigan kausi 2011–2012 oli Valioliigan 20. kausi. Kausi alkoi 13. elokuuta 2011 ja päättyi 13. toukokuuta 2012. Manchester City kruunattiin kauden jälkeen uudeksi mestariksi.
Joukkueet
Kauden 2010/11 päätteeksi Valioliigasta mestaruussarjaan tippuivat West Ham United, Blackpool ja Birmingham City. West Ham sijoittui viimeiseksi ja se sinetöi itälontoolaisten kohtalon sarjassa. Blackpool ja Birmingham karsiutuivat dramaattisesti vasta viimeisellä kierroksella. Uusina joukkueina sarjaan kaudelle 2011–2012 nousivat Mestaruussarjan voittanut Queens Park Rangers, toiseksi sijoittunut Norwich City ja nousukarsinnat voittanut Swansea City.
Queens Park Rangers nousi suoraan Valioliigaan voitettuaan mestaruussarjan. Lontoolaiset nähtiin pääsarjatasolla ensimmäistä kertaa viiteentoista vuoteen. Muut nousijajoukkueet olivat Norwich City ja Swansea City, joka on ensimmäinen walesilaisjoukkue Valioliigassa. Mestaruussarjan play-off finaalissa 30. toukokuuta 2011 Swansea City kaatoi Readingin 4–2.
Ottelut
Päivitetty kauden päättymisen jälkeen.
B-Plan Distribution
B-Plan Distribution Oy on vuonna 2013 perustettu suomalainen elokuvien levitysyhtiö. Yhtiön omistaa elokuvatuotantoyhtiö Bufo.
B-Plan on perustamisestaan lähtien levittänyt Bufon tuottamat tai osatuottamat elokuvat suomalaisiin elokuvateattereihin. Osatuotantoihin kuuluvat mm. Peter Greenawayn Eisenstein in Guanajuato, Aki Kaurismäen Toivon tuolla puolen, Veiko Õunpuun Viimeiset, Lauri Randlan Näkemiin Neuvostoliitto ja Eskil Vogtin De Uskyldige.
B-plan on levittänyt myös muiden kotimaisten tuotantoyhtiöiden dokumentti- ja fiktioelokuvia. Näkyvimpinä Juho Kuosmasen Cannes-menestykset Hymyilevä mies ja Hytti nro 6.
Vähä Ruohojärvi
Vähä Ruohojärvi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,4 metriä mpy.
Jean Huard
Huard oli Tournain piispa kuolemaansa saakka. Hänen seuraajakseen nimitettiin toukokuussa 2003 Guy Harpigny.
S. E. Multamäki
Sulo Emil Multamäki (22. helmikuuta 1889 Hollola – 8. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suometsätieteen professori 1944–1957.
Henkilöhistoria
Multamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Fredrik Multamäki ja Amanda Kustaava Lehtonen ja puoliso vuodesta 1932 lastentarhanopettaja Helvi Saima Larja (Lönnqvist). Hän tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1911 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1914, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, filosofian kandidaatin tutkinnon 1917 ja filosofian lisensiaatin ja tohtorin tutkinnon 1919. Toimittuaan eri tehtävissä suonkuivauksen parissa Multamäki nimitettiin Helsingin yliopiston suometsätieteen professorin viran ensimmäiseksi haltijaksi 12. toukokuuta 1944.
Harry Aikines-Aryeetey
Harry Aikines-Aryeetey (s. 29. elokuuta 1988 Carshalton, Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.
Ura
Aikines-Aryeetey sai hopeaa nuorten Kansainyhteisön kisojen 100 metrin juoksussa Bendigossa 2004. Hän voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 kultaa sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa. Hän oli ensimmäinen, joka onnistui voittamaan molemmat matkat alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. 200 metrin juoksussaan hän juoksi uuden ennätyksensä 20,91. Seuraavana vuonna hän sijoittui 100 metrillä eränsä seitsemänneksi Euroopan-cupin superliigassa. Pekingin nuorten MM-kisoissa hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,37 ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Ulkoratakauden 2007 Aikines-Aryeetey oli sivussa selkävamman takia. Hänen toipumisensa vammasta kesti 11 kuukautta.
Aikines-Aryeetey oli 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metrillä erässään kolmas. Hän voitti saman matkan alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa ajalla 10,15. Hän voitti pronssia Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa Berliinin MM-kisoissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän keskeytti 60 metrin välieräjuoksun sisäratojen MM-kilpailuissa Dohassa 2010 ja karsiutui saman matkan alkuerissä Pariisin EM-hallikisoissa 2011. Hän karsiutui Daegun MM-kisoissa 2011 100 metrin välierissä ajalla 10,23. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän oli 100 metrillä neljäs.
Aikines-Aryeetey sijoittui Göteborgin 2013 EM-hallikilpailuissa 60 metrillä seitsemänneksi. Saman vuoden Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa hän oli 100 metrin erässään kolmas. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän saavutti World Relays -kilpailuissa 2014 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului Englannin hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän oli 100 metrillä kolmas ja kuului kultaa voittaneeseen Britannian pikaviestijoukkueeseen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueen jäsenenä viides. Hän voitti Euroopan-joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metriä 2017. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Englannin pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna Yleisurheilun EM-kilpailuissa Berliinissä hän juoksi ankkuriosuuden Ison-Britannian kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Hän kuului Britannian pronssijoukkueeseen World Relays -kilpailujen 4 × 100 metrin viestissä 2019. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 60 metrin välierissä. Seuraavana vuonna hän juoksi 4 × 100 metrin viestin alkuerissä Englannin joukkueessa Kansainyhteisön kisoissa ja Britannian joukkueessa EM-kilpailuissa. Kumpikin joukkue voitti loppukilpailussa toisella kokoonpanolla kultaa.
Punaniskaturako
Punaniskaturako (Tauraco erythrolophus) on turakojen heimoon kuuluva lintulaji.
Torilammi
Torilammi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Operaatio Para Bellum
Operaatio Finljandija perustuu kuvitelmaan, jossa suomalainen tiedustelu oli saanut käsiinsä fiktiivisen Baltic Protocol -asiakirjan, jonka osana oli yhtä lailla fiktiivinen Operaatio Finljandija. Siinä "määriteltiin" venäläisten tavoitteeksi Suomen miehittäminen joko suoraan hyökkäyksestä (kesän 1944 suurhyökkäys) tai jos se ei onnistuisi, niin miehitys rauhanteon jälkeen.
Torilammi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Operaatio Para Bellum
Operaatio Para Bellum kuvittelee, mitä tällaisesta skenaariosta olisi seurannut syys-lokakuussa 1944. Maassa käydään sotaa, josta ei koskaan kerrota eikä siitä jää asiakirjoja määrätietoisen jälkien hävittämisen takia.
Punaniskaturako
Levinneisyys
Punaniskaturakoa tavataan vain Angolassa. Lajin kokonaiskantaa ei ole arvioitu, mutta sen on raportoitu olevan paikallisesti tavallinen. Lajin kannankehitys on kuitenkin laskeva.
Operaatio Para Bellum
Operaatio Para Bellum esittää myös fiktiivisen version siitä, miten ja miksi asekätkentä tuli venäläisten tietoisuuteen sekä samoin fiktiivisen syyn, miksi Suomea ei miehitetty syksyllä 1944.
Hirvijärvi (Tampere)
Hirvijärvi on Pirkanmaalla Tampereella Teiskon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy.
Software Finland
Software Finland ry (entinen Ohjelmisto- ja ebusiness ry ja Ohjelmistoyrittäjät ry) on sitoutumaton yritysjohdon yhteisö, liiketoiminnan kehittäjä ja toimialavaikuttaja. Vuonna 1993 perustetun yhdistyksen jäseninä on noin 600 yritystä ja 700 alan keskeisintä johtajaa ja vaikuttajaa.
Software Finland ry:n toimitusjohtaja Rasmus Roiha omaa pitkän kokemuksen ohjelmistoalalta. Hän on kolmannen sukupolven yrittäjä, joka on toiminut yrittäjänä ICT-alalla jo vuodesta 1998 alkaen. Sarjayrittäjäksikin kutsuttu Roiha on ollut mukana perustamassa sekä kehittämässä useita ohjelmistoalan yrityksiä ja hänellä on kokemusta muun muassa nopeasta kasvusta, kansainvälistymisestä, yrityskaupoista sekä liiketoimintamallin muutoksista. Roiha on antanut ohjelmistoyrittäjyydelle kasvot ja hänet on noteerattu useampana vuotena Tivin Suomen 100 IT-vaikuttajalistalla. Vuonna 2016 Roiha nimettiin vuoden Tivi-vaikuttajaksi merkittävän työnsä ansiosta.
Mimmit koodaa -ohjelma
alt=|pienoiskuva|150x150px|Mimmit Koodaa -logo. Mimmit koodaa on Software Finland ry:n ohjelma, joka tarjoaa ohjelmistoalasta kiinnostuneille naisille mahdollisuuden ensiaskelien ottamiseen jäsenyritysten maksuttomissa workshopeissa. Ohjelman tavoitteena on tasa-arvon lisääminen, ohjelmistoalan osaajapulan helpottaminen sekä ohjelmistokehitykseen liittyvien mielikuvien muuttaminen. Ohjelma käynnistyi vuonna 2018 ja on tuonut yli 6000 naista koodaamisen pariin. Mimmit koodaa -ohjelma voitti parhaan ohjelman palkinnon Mesoaja Gaalassa 2019, EU:n tasa-arvopalkinnon joulukuussa 2019 ja sai vuonna 2020 Teknologiateollisuuden 100 000 euron apurahan.
Ohjelman koordinaattorina toimii Milja Köpsi, joka voitti Nordic Women in Tech myöntämän Diversity leader of the year -palkinnon marraskuussa 2020. Köpsi on toiminut aiemmin matkabloggaajana Iltalehdessä ja kirjoittanut muun muassa Opas Roomaan -oppaan. Tekemästään työstä hän sai vuonna 2019 Ordine della Stella d'Italia kunniamerkin, jonka myönsi Italian presidentti Mattarella.
Saas Finland
pienoiskuva|150x150px|SaaS Finland -logo. SaaS Finland on Software Finland ry:n ohjelma, jonka tarkoituksena on myötävaikuttaa suomalaista SaaS-osaamista. SaaS Finland kokoaa yhteen alan yritykset, tutkimustulokset ja käytännöt. Tämän lisäksi hanke järjestää tapahtumia ja koulutuksia nimenomaan SaaS-yrityksille.
SaaS tulee sanasta Software-as-a-Service, joka tarkoittaa ohjelmiston tarjoamista palveluna. Käytännössä toimittaja vastaa ohjelmistosta (pyörittäminen, palvelimet, tietoturva, jne), josta asiakas maksaa käytön mukaan. Suomessa SaaS:ista käytetään myös sanaa pilviohjelmisto. Lisäksi voidaan puhua myös pilvipalvelusta, joka kuitenkin käytännössä pitää sisällään enemmän kuin pelkästään SaaS-ohjelmistoja.
Vuoden Ohjelmistoyrittäjä -palkinto
Software Finland ry palkitsee vuosittain Vuoden Ohjelmistoyrittäjän. Palkittavaksi valitaan alalla menestynyt ohjelmistoyrittäjä, joka on esimerkillään edistänyt suomalaisen ohjelmistoteollisuuden kasvua ja toiminut innoittajana yrittäjävetoiselle kehitykselle. Vuoden Ohjelmistoyrittäjiä ovat:
Vuoden Digipalvelu -palkinto
Suomen digitalisoituminen sai tärkeän virstanpylvään 2019, kun Vuoden Digipalvelu -palkinto jaettiin ensimmäistä kertaa. Vuoden Digipalvelu -palkinnon ovat saaneet:
Yhdistyksen palveluja listattuna
Software Finland ry:n tarjoaa jäsenilleen Mimmit koodaa -ohjelman ja Saas Finland -ohjelman lisäksi seuraavia palveluita:
Jäsenmäärän kehitys
Yhdistyksen kokonaisjäsenmäärä on kasvussa. Jäsentapahtumat ovat kasvaneet toimialan verkottumistilaisuuksiksi, joissa kokoontuu verkostoitumaan sekä kehittämään osaamistaan (tilaisuuden luonteesta riippuen) noin 30-200 alan yrittäjää ja yritysjohtajaa. Tapahtumiin voi osallistua myös muiden toimialojen edustajia, jotka haluavat oppia lisää ohjelmistokehityksestä.
Ohjelmistoalan kehitys viime vuosikymmeninä
Software Finland ry tekee muun muassa Jyväskylän yliopiston kanssa tutkimusta alan kehityksestä. Vuosittaisissa ohjelmistoyrityskartoituksissa analysoidaan ohjelmistoliiketoiminnan nykytilaa Suomessa perustuen julkisesti saatavilla oleviin tiedonlähteisiin ja kyselytutkimukseen. Ohjelmistoyrityskartoitusta on tehty vuodesta 1997 alkaen ja keskimääräinen vuosittainen alan kasvu on ollut 7–8 prosenttia. Negatiivisen kasvun vuosia on ollut hyvin harvoin, viimeksi vuonna 2009.
Vuoden 2017 kartoituksessa Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunnan kanssa keskityttiin erityisesti ohjelmistoalan työllisyystilanteen selvittämiseen. Kyselytutkimus sai yhteensä 486 vastausta ja tuloksien mukaan ohjelmisto- ja IT-palveluala kasvoi 5,9 prosenttia vuonna 2016. Vastaavasti Tilastokeskuksen luvuissa kasvu päättyi. Ero johtuu siitä, että Tilastokeskuksen luvuissa on mukana peliyhtiö Supercell, jonka iso kahden miljardin euron liikevaihto ei enää kasvanut edelliseen vuoteen verrattuna. Ilman Supercelliä kasvuvauhti olisi ollut 7,1 prosenttia. Kasvua tapahtui pienissä, keskisuurissa ja suurissa ohjelmistoyrityksissä. Kasvua tukivat myös erilaisten rahoitusvaihtoehtojen lisääntyminen ja yhä useamman ohjelmistoalan yrityksen kansainvälistyminen. Samaan aikaan osalla yrityksistä kasvua jarruttivat riskinottohalun puute sekä alalla oleva työvoimapula.
Vuonna 2018 valmistuneessa tutkimuksessa Jyväskylän yliopiston kanssa selvitettiin 99 ohjelmistoyrityksen liiketoiminnan kehittämisen päälinjoja, kehittämisen haasteita, muutoksen suuntaa ja IT-alan trendien vaikutusta liiketoiminnan kehittämiseen. Tutkimuksen ja Tilastokeskuksen lukujen mukaan ohjelmistoyritysten liikevaihdon kasvu kiihtyi entisestään ja oli jo 11,3% (1,5 Mrd €). Tutkimuksen mukaan lähes 69 % vastaajista totesi liiketoiminnan kehittämisen suuntautuvan nykyisen liiketoiminnan kasvattamiseen. Tutkimuksessa myös todettiin, että ala kasvaa vuosittain yli 10% ja uusia korkeakoulututkinnon suorittaneita tulee alalle vain 2% verran, eli näin ollen suurimmalta osalta uudesta työvoimasta puuttuu ICT-alan korkeakoulututkinto. Yrityksillä osaajapula onkin suurempi kuin työntekijäpula.
Vuonna 2020 toteutettiin Sykemittari keväällä ja syksyllä. Samalla koettiin selkeästi kaikkien aikojen muutos vuoden sisällä. Kun ohjelmistoalan tilannetta mitattiin keväällä pahimman koronakurimuksen keskellä, lähes yhtä moni yritys koki olevansa vaikeuksissa ja kasvussa. Kasvun odotus muuttui syksyllä 2020 selkeästi positiivisempaan suuntaan, kun liki 70 % yrityksistä näki kasvua tulevan jonkin verran tai huomattavasti (vastaava luku keväällä 42 %). Syksyllä myös 52 % yrityksistä arveli henkilöstömääränsä kasvavan jonkin verran tai huomattavasti, kun vastaava luku oli keväällä 38 %. Lukuihin arvellaan vaikuttaneen kevään varovaisuuden väistyminen syksyyn mennessä.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1972
Vuoden 1972 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 19. ja 20. elokuuta.
Rudolf Dombi
Rudolf Dombi (s. 9. marraskuuta 1986 Budapest) on unkarilainen ratamelonnan olympiavoittaja, Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.
Dombi voitti Roland Kökényn parina kultaa kajakkikaksikon 1 000 metrillä Lontoon olympialaisissa 2012. MM-kilpailuissa hän saavutti kaksikossa hopeaa 500 metrillä Moskovassa 2014 ja pronssia 1 000 metrillä Duisburgissa 2013.
Dombi voitti kajakkikaksikon Euroopan-mestaruuden 1 000 metrillä Zagrebissa 2012. Hän saavutti EM-hopeaa kajakkinelosen 1 000 metrillä Trasonassa 2010 sekä EM-pronssia nelosen 200 metrillä Brandenburgissa 2009, kaksikon 200 metrillä Trasonassa 2010 ja kaksikon 1 000 metrillä Belgradissa 2011.
Rajajärvi (Tampere)
Rajajärvi on Pirkanmaalla Tampereella Teiskon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy.
Maahockey kesäolympialaisissa 1964
Maahockey oli Tokion olympialaisissa 1964 kymmenettä kertaa olympiakisoissa. Joukkueita oli mukana 15, ja ne jaettiin kahteen alkulohkoon.
Ventforet Kōfu
Ventforet Kōfu on jalkapalloseura Kōfun kaupungista Japanista. Joukkue pelaa J. Leaguen 1. divisioonassa, maan korkeimmalla sarjatasolla.
Vähä Hirvijärvi (Tampere)
Vähä Hirvijärvi on Pirkanmaalla Tampereella Teiskon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1972
Vuoden 1972 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 19. ja 20. elokuuta.
Buddhalainen yhteisö Triratna
Buddhalainen yhteisö Triratna on kansainvälinen buddhalainen yhteisö, joka on perustettu opettamaan buddhalaisuutta ja meditaatiota nykyajan ihmisille. Yhteisön perusti munkki Sangharakshita Iso-Britanniassa vuonna 1967. Yhteisö painottaa perinteisiä buddhalaisia opetuksia, mutta pyrkii tuomaan niitä esille länsimaalaisille lähestyttävässä muodossa. Se ei ole sitoutunut mihinkään buddhalaisuuden koulukuntaan.
Buddhalainen yhteisö Triratna toimi alun perin nimellä Länsimaisen buddhalaisen veljeskunnan ystävät. Suomessa yhteisö on toiminut vuodesta 1973, jolloin avattiin sen ylläpitämä Helsingin buddhalainen keskus. Uskonnolliseksi yhdyskunnaksi se rekisteröityi vuonna 1979.
Hanna Erikson
thumb|Hanna Erikson Hanna Erikson (aiemmin Brodin, s. 2. kesäkuuta 1990) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpailee enimmäkseen sprinttikisoissa.
Tone (1907)
Tone oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1910 valmistunut panssarikansiristeilijä, joka tuhoutui maalilaivana 30. huhtikuuta 1933.
Hanna Erikson
Nuorten MM-kilpailuissa Erikson saavutti 2008 hopeaa viestissä, 2009 hopeaa sprintissä ja viestissä sekä pronssia yhdistelmäkilpailussa ja 2010 kultaa sprintissä sekä pronssia viidellä kilometrillä ja viestissä. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli sprintissä kymmenes.
Tone (1907)
Taustaa
Tone suunniteltiin ja valmistettiin Sasebon laivastontelakalla Japanissa osana vuoden 1903 kolmatta laivastolakia, jolla korvattiin Venäjän–Japanin sodan tappioita. Rahoitusvaikeuksien vuoksi Tonelle suunniteltu sisaralus poistettiin suunnitelmasta.
Hanna Erikson
Maastohiihdon maailmancupissa Erikson kilpaili ensimmäisen kerran Falunissa maaliskuussa 2009. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin yksittäisessä kilpailussa toiseksi Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä kaudella 2010–2011. Tour de Skillä 2013–2014 hän voitti Oberhofin vapaan hiihtotavan sprintin.
Tone (1907)
Suunnittelu
Alus muistutti mitoiltaan Britteinsaarilla valmistettua Yoshinoa, mutta Tonella oli taivutetut savuhormit ja japanilaisaluksille tyypilliseksi muodostunut klipperikeula. Aluksen propulsiojärjestelmä koostui kahteen akseliin kytketyistä kahdesta Mitsubishin valmistamasta nelisylinterisestä höyrykoneesta ja kuudestatoista Miyabara-kattilasta.
Aluksen aseistuksena oli kaksi kilvin varustettua kuuden tuuman 45 pituuskaliiperin tyypin 41 tykkiä ja apuaseina kymmenen 4,7 tuuman ja neljä 12 naulan 12 cwt -tykkiä. Aseistuksen täydensi kolme 18 tuuman torpedoputkea. Pian valmistumisen jälkeen alukselta poistettiin toinen 4,7 tuuman tykki. Myöhemmin aseistukseen lisättiin kaksi 3,1 tuuman (8 cm) ilmatorjuntatykkiä.
Valmistus
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1907 ja valmistui 15. toukokuuta 1910.
Palvelus
Pian valmistumisensa jälkeen alus lähetettiin 1. huhtikuuta 1911 Britteinsaarille muiden Yrjö V:n kruunajaisjuhlallisuuksiin lähetettyjen alusten mukana. Alus palasi Japaniin 12. marraskuuta.
Ensimmäisessä maailmansodassa Tone kuului Japanin 2. laivastoon osallistuen Qingdaon taisteluun. Myöhemmin alus siirrettiin Japanin 3. laivastoon, jolloin se oli sijoitettuna Singaporeen valvomaan Intian valtameren liikennettä.
Vuosina 1924–1929 aluksen asemapaikkana oli Shanghain ympäristö Jangtsejoella, mistä se siirrettiin 30. marraskuuta 1929 Sasebon laivastoalueen reserviin. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931, jolloin se nimettiin uudelleen Haikan No. 2:ksi. Alus tuhoutui lentokonemaalina Amami Oshiman edustalla 30. huhtikuuta 1933.
E. W. Pakkala
Ernst Werner Pakkala (27. toukokuuta 1878 Turku – 24. syyskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen pappi, ”Koko Suomen kappalainen”, kirkkoherra, kirjailija, toimittaja.
Perhe ja koulunkäynti
Ernst aloitti koulunkäynnin Oulussa, mutta jatkoi pian Mikkelissä, josta tuli hänen varsinainen koulukaupunkinsa. Rautatieläisten tapaan perhe joutui vaihtamaan usein paikkakuntaa. Isä oli harvapuheinen, joten äidin vaikutus oli suurempi. Pakkala totesi myöhemmin äidistään: ”Tokko minusta lainkaan pappia olisi tullut ilman äidin rukousta.”
Pakkala avioitui Hanna Elina Silanderin kanssa ja perheeseen syntyivät lapset Liisa, Esko ja Saara. .
Lammi
Äidiltään Ernst oli saanut evankelisia vaikutteita mm. Siionin Kanteleen lauluista. Soverin talossa hän sai vaikutteita rukoilevaisuudesta. Lammilla Pakkala koki syvän hengellisen murroksen. Rippi tuli hänelle arvokkaaksi.
Porvoo
Lammilta Pakkala siirtyi apulaiseksi Porvoon kaksikieliseen tuomiokirkkoseurakuntaan. Pakkala kokosi pian suuria kuulijakuntia molemmankielisiin jumalanpalveluksiin. Vanha lehtori Berndt Nybergh lausui kirkosta lähdettäessä Pakkalalle: ”Sinä olet istunut elämän lähteellä”. Saarnoissa oli tuoreutta ja voimaa. Pakkala puhui yksinkertaisesti ja suorasti. Valtava herätys tuli Porvooseen.
Helsinki
Keväällä 1908 tuli Helsingin Pohjoisen seurakunnan virallisen apulaisen paikka täytettäväksi. Siihen määrättiin Pakkala. Tämä pesti kesti vuoteen 1914. Nuorten Miesten Kristillinen Yhdistys (NMKY) oli rakennuttanut juhlasalin Vuorikatu 17:ta. Siellä pidettiin usein hengellisiä tilaisuuksia. Pakkala puhui hiljaa. Myöhemmin hän oli lausahtanut ”Kun minulla on vähän sanottavaa, koetan erityisesti puhua hiljaa ja hillitysti: kuulijat tarkkaavat paremmin”.
Erityisesti Pakkala halusi käydä kuulemassa syvämielistä kirkkoherraansa Erkki Kailaa, josta tuli myöhemmin Viipurin piispa ja sittemmin arkkipiispa, sekä keskustella hänen kanssaan jumaluusopillisista ja uskon kysymyksistä. Kailan johtamissa pyhäkoulunopettajien valmistuskokouksissa Betaniassa Pakkala kävi säännöllisesti.
Toisena ystäväpiirinä olivat Helsingin heränneet. Valtiopäivien aikana rovasti Wilhelmi Malmivaara asui Helsingissä. Hän ja tarkastaja Matti Pesonen olivat kautta vuosien läheisiä Pakkalan ystäviä ja vaikuttivat Helsingin seuratoiminnassa.
Kolmas ystäväpiiri oli Kristillinen ylioppilasliitto. Se veti puoleensa Pakkalaa. Häntä kutsuttiin sinne mielellään puhumaan.
Askola
Seuraavaksi Pakkalan työpaikkakunnaksi tuli Askola vuonna 1914. Hän oli seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra.
Askolassa Pakkala opetti uskontoa kirkonkylän kansakoulun jatkoluokilla. Hän oli etevä opettaja ja vaati oppilailta kuria. Rippikoulussa vallitsi sama ryhdikäs meno. Sielunhoitotilanteessa ei ollut painostavuutta. Pakkalan aikana Askolan kirkkoa ruvettiin kunnostamaan, mm. välikatto tehtiin puusta.
Pakkala osallistui kunnalliseen elämään kunnanvaltuutettuna. Kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana hän oli toimellinen. Kirkkoherralla oli kiivas luonto, mutta hän piti sen kurissa. Hän oli kuitenkin herkkä ja auttavainen. Vuosien 1917–18 vaikea murrosaika haittasi työtä. Pakkalalla oli suhteita suojeluskuntaan. Tämän takia suhteet vasemmistoon kärsivät. Parin kiivaan saarnan jälkeen kirkkoherra joutui pakenemaan pappilasta. Yhdeksän viikkoa hän piileskeli metsissä. Tilanteen selvittyä jälki jäi olemaan. Pekkala saarnoissaankin mainitsi: ”Välit ovat rikki paimenen ja seurakunnan välillä. Vain suuri palveleva rakkaus voi sen korjata.” Vähitellen hänellä kypsyi päätös hakeutua muualle.
Helsinki
Pakkalan toinen jakso Helsingissä alkoi vuonna 1923. Hänestä tuli Pohjoisen suomalaisen seurakunnan (myöhemmin Keski-Helsingin) kappalainen. Edelliselle Helsingin työajalle 1908–1914 oli ominaista Pakkalan läheinen liittyminen Suomen kristilliseen ylioppilasliittoon (SKY), jonka puheenjohtajana hän oli 1913–1914. Pakkalan asema hengellisenä eturivin miehenä yhä laajemmissa piireissä oli kristillisen ylioppilasliiton ansiota. SKY:n ja sen ystävien piirissä alkoivat papiston hengelliset veljeskokoukset.
Pakkalan toiselle Helsingin kaudelle antoi leimaa vuonna 1924 julkaisuksi kypsyneen ”Kirkko ja Kansa” –lehden toimittaminen ja Tampereen synodaalikokoukselle synodaaliväitöskirjan tekeminen vuonna 1927. Kirkkopäiviin ja samantapaisiin uusiin aloitteisiin Pakkala mielellään osallistui. Vuonna 1943 hän toipui vakavasta sairaudesta. Tämän jälkeen alkoi hänen voimakkain vaikutuskautensa usein myös radioitujen ja kautta maan kuunneltujen saarnojensa kautta.
Yleisradion ensi vuosina jumalanpalveluksia lähetettiin ainoastaan Helsingin Johanneksen kirkosta. Pian otettiin mukaan myös Vanhan kirkon jumalanpalvelukset. Pakkalan julistuksen totuudellisuuspitoisuus satutti sydämiä kaikissa piireissä. E. W. Pakkalasta tuli 1930-luvun eniten kuunneltu suomalainen radiosaarnaaja. Siihen häntä olivat kypsyttäneet vuosien 1933–1934 ahdistukset.
Derek Forbort
Derek Forbort (s. 4. maaliskuuta 1992 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Boston Bruinsin organisaatiossa. Vuoden 2010 NHL:n varaustilaisuuden isäntäjoukkue Los Angeles Kings varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 15. pelaajana.
Forbort on isokokoinen puolustaja, jonka vahvuuksia ovat liike ja kiekollinen peli. Häntä verrataan Buffalo Sabresin Tyler Myersiin.
Seuraura
Forbort kävi lukion Duluth East High Schoolissa, jonka jälkeen hän pelasi kaudet 2008–2009 ja 2009–2010 Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueen mukana, lähinnä USHL:ää. Forbort siirtyi kaudeksi 2010–2011 Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueeseen.
Maajoukkueura
Forbort pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 voittaen maailmanmestaruuden.
E. W. Pakkala
Helsinki
Pyhäkoulutyötä Pakkala myös uskollisesti harrasti. Hän antoi panoksensa sekä sen johtajana että kenttätyöntekijänä. Pyhäkouluyhdistyksen johtokuntaan hän kuului vuosina 1915–1945. Varapuheenjohtajuutta hän hoiti vuosina 1925–1932 ja 1937–1941. Loppuajan hän oli puheenjohtajana. Seurakunnassaan Pakkalalle oli uskottu pyhäkoulupapin työ. Hänen viikkokokouksissaan ja keskustelutilaisuuksissaan opettajille annettiin hyvät eväät seuraavaa sunnuntaita varten. Myös Luther-opistolle hän omisti paljon aikaansa. Pakkala oli papiston valitsemana edusmiehenä kirkolliskokouksissa vuosina 1923, 1928, 1933, 1935 ja 1938.
Pakkala mielellään aloitti saarnansa epätavallisesti käyttäen hyväksi havaintoa: ”Kolme ensimmäistä minuuttia ratkaisevat, rupeaako kuulija kuuntelemaan.” Saattoipa hän huomauttaa nukkujalle: ”Tullaan tänne kirkkoon nukkumaankin”. Joku kuulija otti sanan itselleen. Pakkalan vaikutus ja arvovalta perustui siihen, mitä hän oli ihmisenä, persoonallisuutena. Tutustuminen herännäisyyteen liitti hänet koko elämän ajaksi heränneitten ystäväpiiriin. Yhteys eri hengellisiin liikkeisiin säilyi Pakkalalla loppuun saakka.