cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tampereen Popteatteri
Tampereen Popteatteri oli tamperelainen teatteriryhmä, joka perustettiin syksyllä 1968. Takana oli mm. Tampereen ortodoksisen seurakunnan näytelmäkerho, jonka toimintaa johti Reijo Paukku. Hänestä tuli myös Tampereen Popteatterin johtohahmo. Popteatterin ensimmäinen näytelmä oli Ernst Langen kirkkonäytelmä "Kadonnut hopearaha", jota esitettiin Kalevan kirkossa. Joulukuussa 1968 ryhmä nousi julkisuuteen tultuaan valituksi Suomen edustajaksi seuraavan vuoden harrastajateatterifestivaaleille Monacoon näytelmällä "Laulu tulipunaisesta kukasta".
Tampereen Teatterikesä myönsi avustusta suomenkielisen version tuottamiseen Gerome Ragnin ja James Radon kirjoittamasta ja Galt MacDermotin säveltämästä hippimusikaalista Hair. Musikaali esitettiin Teatterikesässä elokuussa 1969, ja se herätti suurta huomiota, ja sitä verrattiin kolme vuotta aiemmin Ylioppilasteatterin esittämään "Lapualaisoopperaan". Se oli myös taloudellinen menestys. Esityksen jälkeen Popteatteri voitti Tulipunakukallaan Monacon festivaalin. Hair-musikaalia esitettiin kahden vuoden aikana ympäri Suomea yhteensä 250 kertaa.
Vuonna 1970 Popteatteri esitti Helsingin Juhlaviikoilla Hairin vanavedessä syntyneen musikaalin "Salvation". Se ei menestynyt odotetusti, joten seuraavaksi tehtiin oma versio Astrid Lindgrenin lastenklassikosta Peppi Pitkätossu, joka keräsi kolmisentuhatta katsojaa enemmän. Täysi epäonnistuminen oli alle kymmeneen esityskertaan jäänyt versio musikaalista West Side Story, jonka pääosaan Bernardona saatiin laulaja Frederik.
Vuoden 1971 teatterikesän esityksenä oli "Huuto ihmisestä" ja vuoden 1972 esityksenä "Jeesus Kristus - Supertähti". Vaikka nämä esitykset olivatkin kohtalaisia menestyksiä, Popteatterin taloudellinen tilanne heikkeni nopeasti, mikä johti toiminnan loppumiseen. Popteatterin Hair-musikaalin lauluista tehtiin LP-levy, ja monet sen kappaleista, kuten "Aquarius" ja "Kulje valoon,kulje aurinkoon " ovat muodostuneet ikivihreiksi.
Reijo Paukku sanookin muistelmissaan, että "Popteatterin velkojen johdosta ulosottoviraston ystävälliset virkamiehet kävivät vuosien ajan tilipussillani mutta loppuihan se aikanaan!"
Kuu
Kuu (symboli: ) on Maan ainoa luonnollinen kiertolainen ja aurinkokunnan viidenneksi suurin kuu. Sen säde on 27 prosenttia Maan säteestä, mikä tekee siitä aurinkokunnan suhteessa emoplaneettaansa suurimman kuun. Kuun massa on 1,23 prosenttia ja tiheys 61 prosenttia Maan vastaavasta. Se kiertää Maata keskimäärin noin 384 400 kilometrin etäisyydellä.
Kuu on vuorovesilukkiutunut Maan kanssa. Tämä tarkoittaa, että Kuusta on kääntynyt Maahan päin aina sama puoli, jolloin niin sanottu Kuun etäpuoli jää aina näkymättömiin. Kuu heijastaa Auringon valoa, ja on taivaan toiseksi kirkkain kohde Auringon jälkeen. Noin kuukaudessa Kuu käy läpi säännölliset vaiheet uusikuusta puolikuun kautta täysikuuhun. Erityisesti tämä on tehnyt Kuusta tärkeän kulttuurillisen ikonin, jolla on ollut suuri vaikutus eri kansojen ajanmittaukseen, mytologiaan ja taiteeseen.
Kuun uskotaan syntyneen samoihin aikoihin kuin Maankin, lähes 4,5 miljardia vuotta sitten. Synnystä on esitetty useita erilaisia teorioita, joista suosituin on törmäyshypoteesi. Törmäyshypoteesin mukaan nuoreen Maahan törmäsi noin planeetta Marsin kokoinen kohde, protoplaneetta Theia. Törmäyksessä Maan kiertoradalle jääneestä materiaalista muodostui Kuu.
Kuu on ainoa vieras taivaankappale, jonka pinnalla ihminen on kävellyt. Ensimmäinen miehittämätön luotain laskeutui Kuun pinnalle vuonna 1959, ja vuosina 1969–1972 sinne suuntautui kuusi miehitettyä avaruuslentoa, joista ensimmäinen oli Apollo 11. Vuoden 1972 jälkeen Kuussa on vieraillut vain tieteellistä työtä tekeviä miehittämättömiä luotaimia.
Synty
Useimmat tieteilijät ovat nykyisin sitä mieltä, että Kuu syntyi 4,5 miljardia vuotta sitten Theia-nimisen protoplaneetan törmättyä Maahan. Tämä teoria syrjäytti kilpailevat teoriat 1980-luvulla. Teorian todisteena ovat Apollo-astronauttien Kuusta keräämät kivet, joista on löytynyt materiaalia toisesta planeetasta.
Theian törmättyä Maahan kummankin kappaleen ytimet sulautuivat yhteen. Osa ympäröivästä vaippa-aineksesta sinkoutui ulos ja höyrystyi. Siitä muodostui Maata kiertävä irtoaines- ja pölypilvi, joka tiivistyi Kuuksi ehkä satojen miljoonien vuosien kuluessa. Kuun kiertorata alkoi loitontua, koska Kuun Maahan aiheuttama vuorovesipullistuma vetää Kuulle lisää vauhtia ja siirtää energiaa Maan pyörimisestä Kuuhun.
Domenico Berardi
Domenico Berardi (s. 1. elokuuta 1994 Cariati) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa. Berardi on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hänet tunnetaan temperamenttisena pelaajana.
Kuu
Muotoutuminen
Kuun syntymän jälkeen sen pintaa pommitti lähes puolen miljardin vuoden ajan aurinkokunnan planeettojen syntymästä ylitse jäänyt aines. Törmäysten energia synnytti Kuuhun yli 480 kilometrin syvyisen sulan magmameren. Sen pinnalle kohosi alumiinista, piistä, hapesta ja kalsiumista muodostuneista kiteistä eli plagioklaasista muodostunutta kuonaa. Sen jäähtyessä anortosiitiksi Kuu sai ensimmäisen kuorensa, josta Kuun ikivanhat ylänköalueet ovat muodostuneet. Pommitusten lakattua kuori jäähtyi lähes kokonaan ja muuttui liikkumattomaksi noin 50 miljoonassa vuodessa. Kuoreen kertyi lisää ainetta altapäin, ja paikoittain sen puhkaisivat magmavirrat, jotka synnyttivät ylänköalueille tulivuoria.
Domenico Berardi
Seurajoukkueura
Berardin kasvattajaseura on Sassuolo. Hän teki debyyttinsä Serie B:ssä elokuussa 2012. Serie B -kauden 2012–2013 aikana Berardi teki 37 pelaamassaan pelissä yksitoista maalia ja Sassuolon noustua ensimmäistä kertaa pääsarjaan kauden päätyttyä Berardi valittiin Serie B:n kauden pelaajaksi. Italian suurseura Juventus osti kauden jälkeen Berardin pelioikeudet mutta hän pelasi kauden 2013–2014 kuitenkin Serie A:n debyyttiseurassa Sassuolossa, jota monet olivat sanoneet ennen kautta jo varmaksi putoajaksi. Berardi teki kauden aikana 29 ottelussa 16 maalia ja Sassuolo välttyi putoamiselta. Hän teki toisella lainakaudellaan 15 maalia 32 Serie A -ottelussa. Kesällä 2015 Sassuolo osti Berardin takaisin omistukseensa. Tämän jälkeen hän on kausittain tehnyt Serie A:ssa seitsemän, viisi, neljä, kahdeksan, 14 ja 17 maalia. Hän teki tammikuussa 2014 kotiottelussa AC Milania vastaan neljä maalia Sassuolon voittaessa 4–3. Sen lisäksi hän on tehnyt Serie A:ssa neljä muuta hattutemppua, joista yhden toukokuussa 2015 jälleen AC Milania vastaan (Sassuolo voitti tuon ottelun 3–2) sekä kaksi Sampdoriaa ja yhden Fiorentinaa vastaan.
Kuu
Muotoutuminen
Raskaimpien alkuaineiden painuessa alaspäin Kuulle muodostui rauta-nikkeliydin. Samalla sen pinnalle syntyi laajoja altaita suurissa törmäyksissä 500 miljoonan vuoden aikana 4,5–4 miljardia vuotta sitten. Noin 100 kilometrin läpimittaiset asteroidit synnyttivät Australen, Nubiumin, Tranquilitatiksen ja Focunditatiksen altaat. Uudemmat törmäykset hävittivät vanhempien törmäyksien jälkiä, joita saattaa kuitenkin vielä heikosti erottua. Yksi suurimmista törmäyksistä synnytti Kuun etelänavan ympärille valtavan Aitkenin altaan, joka on aurinkokunnan suurin kuoppa. Kaikki suuret altaat olivat syntyneet viimeistään 3,9 miljardia vuotta sitten, kun aurinkokunnassa vaeltaneet suuret kappaleet olivat jo ehtyneet. Altaat täyttyivät seuraavien satojen miljoonien vuosien aikana Kuun sisuksista nousseesta sulasta laavasta. Koska Kuun kääntöpuolella kuori on paksumpaa, sinne ei tummia laava-altaita eli ”meriä” juurikaan syntynyt. Laavan purkautuminen päättyi 3,5 miljardia vuotta sitten. Sen jälkeen ovat vielä syntyneet jotkin nykyisin parhaiten näkyvistä kraattereista, kuten Kopernikus vähän yli miljardi vuotta sitten ja Tycho hieman yli 100 miljoonaa vuotta sitten. Geologisesti Kuussa ei enää tapahdu paljoakaan, sillä vulkaaninen toiminta on lakannut ja törmäyksiäkin tapahtuu paljon aikaisempaa harvemmin.
Koostumus
thumb|Kuun rakenne. Sisällä rautaydin, joka on osittain kiinteä, osittain sulanut. Sen ulkopuolella vaippa ja kuori. Kuun mineraalit ovat samoja kuin Maassa. Kuussa on merkittävä määrä jäätynyttä vettä, joka on todennäköisesti peräisin aurinkotuulesta.
Domenico Berardi
Maajoukkueura
Berardi on edustanut Italiaa sekä alle 19- että alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa kesäkuussa 2018 Ranskaa vastaan. Vuoden 2018 aikana hän pelasi viisi maaottelua. Hän palasi maajoukkueeseen lokakuussa 2020 ja on pelannut kaikkiaan 16 maaottelua. Hän teki maalin lokakuussa 2020 Moldovaa, marraskuussa 2020 Puolaa ja Bosnia ja Hertsegovinaa, maaliskuussa 2021 Pohjois-Irlantia sekä kesäkuussa 2021 Tšekkiä vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja syötti molemmissa yhden Italian kolmesta maalista. Hän pelasi avauksessa myös neljännesvälieräottelussa sekä tuli vaihdosta kentälle puolivälierässä ja välierässä.
Kuu
Koostumus
Kuun kuoren paksuus on 50–65 kilometriä, kääntöpuolella noin 13 kilometriä enemmän kuin Maahan näkyvällä puolella. Kuun pinnan vaaleat alueet ovat koostumukseltaan Maan vaipan kaltaisia. Ne koostuvat lähinnä anortosiitista ja breksiasta. Tummat alueet, ”meret”, koostuvat basaltista, joka nousi pinnalle valtavissa törmäyksissä yli kolme miljardia vuotta sitten. Sen jälkeen Kuun sisus on ollut melko rauhallinen.
Kuoren alapuolella on vaippa, joka ulottuu yli 1 000 kilometrin syvyyteen. Vaippa koostuu lähinnä silikaattimineraaleista, kuten Maankin vaippa. Metalleja Kuun vaipassa on vähemmän kuin Maassa.
Kuulla ei ole varsinaista kaasukehää. Sen vuoksi pinnan lämpötilat vaihtelevat Kuun vuorokauden aikana +130 ja −200 celsiusasteen välillä.
Pinnanmuodot
thumb|Erityyppisiä kraattereita, joista kuvassa suurimpana [[Daedalus (kraatteri)|Daedalus.]] Kuun maisemaa hallitsevat tummat basalttimeret ja vaaleat ylängöt. Meret muodostavat pinta-alasta 17 prosenttia. Ylängöt ovat rosoisia ja täynnä törmäyskraattereita, joita on enemmän eteläisellä pallonpuoliskolla kuin pohjoisella.
Kuun kraatterit ovat syntyneet asteroidien, komeettojen ja meteoriittien törmäyksissä. Ne jaetaan neljään luokkaan: vallitasankoihin, rengasvuoriin, varsinaisiin kraattereihin sekä pikkukraattereihin tai kraatterikuoppiin. Vallitasangot ovat halkaisijaltaan 60–300 kilometriä. Niitä ympäröi mahtava reunavalli, joka voi olla jo sortunut tai myöhempien meteoriittien murskaama. Vallitasangon pohjalla on usein kraattereita, rotkoja ja kukkuloita. Rengasvuoret ovat halkaisijaltaan noin 20–100 kilometriä. Niitä ympäröi tasainen ja selvästi erottuva reunavalli, jonka sisärinteet laskeutuvat tavallisesti portaittain. Kraatterin pohjalla kohoaa keskusvuori. Varsinaiset kraatterit ovat halkaisijaltaan 5–60 kilometriä. Ne ovat useimmiten pyöreitä ja selväpiirteisiä, eikä niiden sisärinteissä ole portaittaista rakennetta tai pohjalla keskusvuorta. Pikkukraatterit tai kraatterikuopat ovat halkaisijaltaan alle 5 kilometriä.
Kuun suurin törmäyskraatteri Aitkenin allas on halkaisijaltaan 2 500 kilometriä. Kuun eteläpuolella erottuu hyvin Tycho, josta lähtee sädemäisesti kirkkaita viiruja.
thumb|350px|Kuun vuoria. [[Montes Apenninus -vuoriston pohjoisosaa 105 kilometrin korkeudesta kuvattuna.]] Kuun vuoret ovat muotoutuneet törmäyksissä. Useimmat niistä reunustavat jättimäisiä, laavan täyttämiä törmäysaltaita. Näkyvän puolen korkeimmat huiput ovat Montes Apenninus -vuoristossa. Korkein vuori on Mons Huygens, joka kohoaa yli 5 kilometriä tasangon yläpuolelle. Kuun vuoret ovat laakeampia kuin Maan vuoret. Niiden rinteiden kaltevuus on yleensä alle 20 astetta, harvoin yli 30 astetta. Yksittäiset vuoret ovat reunavallien jäännöksiä, ja niitä on ainoastaan merissä ja valtamerissä.
Kraatterilaaksoja on syntynyt, kun meteoriitti on hajonnut sirpaleiksi ja aiheuttanut pitkän yhtenäisen päällekkäisten törmäysaltaiden jonon. Laavalaaksot ovat romahtaneita laavaonkaloita tai -kanavia. Murtumalaaksot ovat syntyneet luultavasti Kuun kuorikerrosten murtuessa.
Kanavan kaltaiset laaksouomat eli rillit voivat olla satojen kilometrien pituisia. Eniten niitä on merialueilla. Mutkaiset uomat ovat luultavasti muinaisia laavatunneleita tai -kanavia ja suoremmat uomat halkeamia.
Vallit ovat pitkittäisiä harjannemuodostumia, joiden toinen rinne on toista korkeampi. Niiden pituus, korkeus ja muoto vaihtelevat suuresti. Vallit ovat mahdollisesti syntyneet Kuun kuoren siirroksissa, joita ovat aiheuttaneet törmäykset ja laavapurkaukset.
Useimmat Kuun muodostumien nykyisistä nimistä antoi italialainen astronomi Giovanni Riccioli, joka myös kehitti vuonna 1651 periaatteen Kuun pinnanmuotojen nimeämiselle. Kraatterit on nimetty kuuluisien tiedemiesten ja filosofien mukaan, meret säiden ja mielentilojen mukaan ja vuoret ja vuoristot Maan vuoristojen mukaan. Alla olevassa kuvassa on Kuun näkyvän puolen kohteita nimineen ja niiden englanninkielisine käännöksineen. Sinisellä meret, keltaisella kraatterit.
450px|left
Etäisyys ja rata
thumb|350px|Kuun asema Maahan nähden, sen kiertorata ja keskimääräinen etäisyys Maasta. Kuu on todellisuudessa paljon kauempana Maasta kuin kuvassa. Kuun etäisyys Maasta vaihtelee noin 357 000 kilometristä noin 406 000 kilometriin. Tämän vuoksi myös Kuun näennäinen halkaisija vaihtelee 29,4:stä 33,5:een kaariminuuttiin. Kuu etääntyy Maasta noin 3,8 senttimetriä vuodessa.
Kuu kiertää Maata ellipsin muotoisella radalla, joka on 5,1 astetta kallellaan Maan ratatason suhteen. Kuun ratataso kiertyy ja tekee yhden kierroksen 18,6 vuodessa. Myös Kuun deklinaation vaihteluväli muuttuu samassa jaksossa. Lisäksi Kuun radan Maata lähinnä olevan pisteen suunta tekee 8,8 vuodessa täyden kierroksen.
Kuun kiertoaikaa Maan ympäri kutsutaan kuukaudeksi. Kuun kiertoaikaa ympäröivään tähtiavaruuteen verrattuna kutsutaan sideeriseksi kuukaudeksi. Sen pituus on 27 vuorokautta 7 tuntia 43 minuuttia. Kuun vaiheisiin liittyvää, esimerkiksi kahden täydenkuun välistä aikaa kutsutaan synodiseksi kuukaudeksi. Sen pituus on 29 vuorokautta 12 tuntia 44 minuuttia. Näiden kuukausien pituuksien ero johtuu siitä, että Maa kiertää Aurinkoa.
Kuun pyörähdysaika oman akselinsa ympäri on lukkiutunut samaksi kuin sen kiertoaika Maan ympäri. Siten Kuusta on aina sama puoli Maata kohti. Lukkiutuminen johtuu Maan aiheuttamasta massajakauman epäsymmetrisyydestä ja vääntömomentista, joka hidasti Kuun pyörimistä ja lopulta kulutti sen lähes kokonaan. Myös Kuu hidastaa koko ajan Maan pyörimistä.
Koska Kuusta on aina sama puoli kääntyneenä Maata kohti, vasta avaruusluotaimilla pystyttiin kartoittamaan kokonaan Maahan kaukoputkella suoraan näkymätön Kuun kääntöpuoli. Näkyvä osa Kuun pinnasta on kuitenkin hiukan enemmän kuin puolet (noin 59 %), sillä pääasiassa Kuun radan muodon vuoksi se näennäisesti hieman huojahtelee puolelta toiselle.
Vaiheet
thumb|350px|Kuun vaiheet pohjoisella pallonpuoliskolla touko-kesäkuussa 2005. Uusikuu 8. toukokuuta ja 6. kesäkuuta, täysikuu 23. toukokuuta. Kuun vaihe viittaa siihen, kuinka suuri osa Kuun Maahan näkyvästä puoliskosta on Auringon valaisemaa ja kuinka suuri osa siitä on Aurinkoon nähden Kuun takapuolella auringonsäteiden ulottumattomissa. Vaihe riippuu kiertoradallaan etenevän Kuun sijainnista Maahan ja Aurinkoon nähden. Uudenkuun aikaan Maata kohti kääntynyt puolisko ei heijasta valoa, koska Kuu ja Aurinko ovat taivaalla melkein samalla suunnalla. Kuunkierron ensimmäisessä neljänneksessä puoliskon länsipuoli on valaistuna (Maassa pohjoiselta pallonpuoliskolta nähtynä Kuun oikea puoli). Täydenkuun aikaan koko Maata kohti kääntynyt puolisko on valaistuna. Viimeisessä neljänneksessä Kuun puoliskon itäpuoli on valaistuna (Maassa pohjoiselta pallonpuoliskolta nähtynä Kuun vasen puoli). Valon ja varjon rajaa Kuun pinnalla kutsutaan terminaattoriksi.
Valaistusvoima ja väri
Täysikuu valaisee noin 0,1 luksin voimalla. Puolikuu valaisee noin 0,03–0,04 luksin ja neljänneskuu 0,01 luksin voimalla.
Kuu on väriltään todellisuudessa harmaa pintansa mineraalien vuoksi, minkä voi todeta avaruudesta otetuista kuvista. Maasta Kuu voi näyttää muunkin väriseltä. Päivänvalossa keskellä sinistä taivasta Kuu näyttää himmeän valkoiselta. Yöllä Kuu näyttää kirkkaan keltaiselta. Matalalla taivaanrannassa sekä täydellisen kuunpimennyksen aikana Kuu näyttää punertavalta tai tiilenpunaiselta. Kuun värin vaihtelu johtuu Maan ilmakehän aiheuttamasta valon aallonpituuksien sironnasta. Mitä pitemmän matkan kuunvalo kulkee ilmakehässä, sitä enemmän siitä häviää sinistä valoa, mikä aiheuttaa punertavan sävyn.
Kuunpimennys ja auringonpimennys
thumb|left|150px|Kuunpimennyksessä Kuu (alhaalla) siirtyy puolivarjon kautta kohti Maan täysvarjoa. Kuunpimennys tapahtuu, kun Kuu joutuu Maan varjoon, eli Maa on Auringon ja Kuun välissä. Täydellisessä kuunpimennyksessä Maan täysvarjo pimentää koko Kuun. Osittaisessa kuunpimennyksessä vain osa Kuusta kulkee Maan täysvarjon kautta. Puolivarjopimennyksessä Kuu kulkee ainoastaan Maan puolivarjon kautta, eikä Kuun kirkkaus tällöin muutu kovin paljoa.
Kuu aiheuttaa Maassa auringonpimennyksen menemällä Maan ja Auringon väliin.
Punapassio
Punapassio eli punagranadilla eli punapassioni (Passiflora edulis) on Brasiliasta kotoisin oleva kasvi, jota kutsutaan yleisimmin nimillä passiohedelmä, passionhedelmä tai kärsimyshedelmä. Tieteellinen lajinimi edulis tarkoittaa syötävää. Hedelmät kasvavat monivuotisissa köynnöksissä. Ne voivat olla ruskehtavia tai vihertäviä. Raaka hedelmä on sileäpintainen, kypsän hedelmän pinta on rypistynyt. Hedelmä tuottaa paljon etyleeniä, joten se kannattaa pitää erillään kasviksista, jotka eivät siedä sitä.
Kuu
Vuorovesi
Kuu on Maan vuorovesi-ilmiön pääasiallinen aiheuttaja. Kuun painovoima nostaa Maassa pullistuman Kuun puoleiseen valtamereen ja toisen pullistuman vastakkaiselle puolelle.
Aika
Kuun omaa aikastandardia ei ole määritelty, ja jokainen kuulento ja kuuluotain on toistaiseksi sitonut kellonsa maanpäälliseen aikaan, koordinoituun yleisaikaan. Kuun oman aikastandardin määrittelyä vaikeuttaa se, että aika kuluu Kuussa yleisen suhteellisuusteorian mukaan nopeammin kuin Maan pinnalla, koska Kuun painovoimapotentiaalin kuoppa on Maan kuoppaa matalampi. Kuun aika edistää Maahan nähden noin 20 millisekuntia Maan vuoden aikana. Perusvaihtoehtoja Kuun oman aikastandardin määritelmäksi ovat virtuaalinen kuuaika, joka perustuu maanpäälliseen UTC-aikaan, mutta asianmukaisilla korjauslaskuilla, sekä itsenäinen kuuaika.
Varhainen havainnointi ja tutkimus
Jo ennen ajanlaskun alkua eläneet antiikin kreikkalaiset tähtitieteilijät kykenivät selittämään kuunpimennyksen syitä ja laskemaan Kuun etäisyyden Maasta. Kuun todellista olemusta rosoisena kivipallona ei kuitenkaan tunnettu ennen kuin kaukoputki otettiin käyttöön 1600-luvun alussa. Kuun piirteet teki tunnetuksi Galileo Galilei. Hänen herättämänään syntyi uusi tiede selenografia, joka kartoittaa, nimeää ja tulkitsee Kuun pinnanmuotoja.
thumb|upright|Michael van Langrenin kuukartta vuodelta 1645. Galilein jälkeen muutkin tähtitieteilijät alkoivat tutkia Kuuta kaukoputkilla ja piirtää omia kuukarttojaan. Kaukoputkien alettua kehittyä nopeasti vuoden 1640 jälkeen kartoistakin voitiin tehdä yksityiskohtaisia. Hollantilaisen Michael van Langrenin kuukartta vuodelta 1645 antoi suuntaviivat kaikille myöhemmille kuukartoille. Saksalainen Johannes Hevelius julkaisi vuonna 1647 laajan ja yksityiskohtaisen Selenografia-kuukartastonsa. Italialainen Giovanni Riccioli antoi omassa kuukartassaan vuodelta 1651 monelle Kuun kohteelle nimen, joilla ne edelleen tunnetaan.
Kuusta etsittiin 1600- ja 1700-luvuilla ratkaisua merenkulkijoita pitkään vaivanneeseen pituusasteiden määritysongelmaan. Kuutaulukoiden avulla pituusaste voitiin lopulta määritellä yhden asteen tarkkuudella, mutta siihen liittyvien työläiden laskelmien vuoksi menetelmän korvasi helpompi laivakronometri.
Ensimmäisen valokuvan Kuusta otti Louis Daguerre vuonna 1839. Muutaman vuosikymmenen kuluessa valokuvaamalla alettiin tekniikan kehityksen myötä saada tarkempia kuukarttoja kuin käsin piirtämällä. Parhaat tulokset saatiin kuitenkin vielä pitkälle 1900-luvulle asti yhdistämällä valokuvat piirroksiin kaukoputkella havaituista yksityiskohdista.
Pitkään Kuuta oli tutkittu vain sen pinnanmuotojen kannalta. 1900-luvun alussa Kuuta alettiin tutkia myös geologian näkökulmasta, ja esimerkiksi Kuun vulkaanisesta toiminnasta ja kraattereiden syntytavoista esitettiin teorioita.
Vuonna 1919 perustetun Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin jaos 17 sai vastuulleen Kuun nimistön.
Kuuluotaimet ja kuumatkat
Sen jälkeen kun neuvostoliittolainen Sputnik 1 oli käynyt Maan kiertoradalla ensimmäisenä tekokuuna vuonna 1957, suurvaltojen avaruusponnistukset suuntautuivat Kuun tutkimiseen. Neuvostoliiton Luna 1- ja Yhdysvaltain Pioneer 4 -luotaimet lensivät kahden vuoden sisällä Kuun ohi. Niitä seurasi 1960-luvun aikana joukko miehittämättömiä aluksia: Neuvostoliitolta Lunan lisäksi Zondit sekä Yhdysvalloilta Ranger-, Surveyor- ja Lunar Orbiter -luotaimet, jotka toivat Kuusta paljon uutta tietoa.
Neuvostoliitto otti avaruuskilvassa aluksi johtoaseman. Ensimmäinen alus Kuun pinnalla oli miehittämätön Luna 2, joka iskeytyi Kuuhun 14. syyskuuta 1959. Ensimmäiset kuvat Kuun kääntöpuolelta lähetti Luna 3 samana vuonna. Ensimmäinen Kuuhun pehmeästi laskeutunut luotain oli Luna 9 vuonna 1966. Se onnistui myös lähettämään ensimmäiset Kuun pinnalta otetut kuvat. Ensimmäinen Kuun kiertänyt ja takaisin palannut luotain oli Zond 5 vuonna 1968. Kummankin suurvallan luotaimet etsiskelivät tutkimuksen ohella myös sopivaa laskeutumispaikkaa miehitetylle kuulennolle.
thumb|upright|left|[[Apollo 11 -aluksen kuumoduuli ja astronautti Buzz Aldrin kuun pinnalla.]] Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy julisti vuonna 1961 Yhdysvaltain sitoutuvan lähettämään ihmisen Kuuhun ja takaisin vuosikymmenen loppuun mennessä. Tätä seurasi sarja miehitettyjä Apollo-lentoja, joilla Kuun pintaa kartoitettiin valokuvaamalla sitä kiertoradalta. Ensimmäisen Kuun kiertäneen miehitetyn lennon teki Apollo 8 vuonna 1968. Ensimmäinen ihminen laskeutui kuunpinnalle 20. heinäkuuta 1969, jolloin Yhdysvaltain avaruusalus Apollo 11 laskeutui Kuuhun, mukanaan kaksi astronauttia, Neil Armstrong ja Buzz Aldrin. Kaiken kaikkiaan Kuussa kävi 12 astronauttia vuosina 1969–1972. Yhdysvallat pystytti Kuuhun lippunsa vuonna 1969 ja Kiina vuonna 2020.
Kuun pinnalle Apollo-ohjelmassa tehdyillä tutkimusretkillä kerättiin pinta-aines- ja kivinäytteitä, tarkasteltiin geologisia paljastumia sekä dokumentoitiin Kuun pintaa valokuvaamalla. Kuututkimuksia varten suunniteltiin tutkimusohjelma ALSEP, jolla mitattiin muun muassa seismisyyttä, painovoimaa, magneettikenttää, lämmönsiirtoa ja aurinkotuulta. Kuuautoa käytettiin kolmella viimeisellä lennolla (Apollo 15–17).
Kuussa kävijät jättivät Kuuhun yli 202 tonnin edestä roskaa. Tämä määrä sisältää muun muassa 70 avaruusalusta ja muuta kulkuneuvoa; 5 Yhdysvaltain lippua, 2 golfpalloa, 12 paria saappaita; useita patsaita, valokuvia, muistoesineitä, kameroita, työkaluja, reppuja, lapioita, peittoja, ruoka-astioita; sekä satakunta virtsa-, uloste- tai oksennuspussia.
thumb|upright|Yhdysvaltain [[Lunar Prospector -kuuluotain laukaistiin vuonna 1998.]] Ihminen ei ole astunut Kuun pinnalle vuoden 1972 jälkeen. Kuuhun on kuitenkin edelleen lähetetty luotaimia, joiden avulla sitä on tutkittu. Yhdysvaltojen mielenkiinto kuututkimuksia kohtaan heikkeni Apollo 17:n jälkeen. Maa laukaisi pienen miehittämättömän Clementine-luotaimen vuonna 1994 ja Lunar Prospectorin vuonna 1998. Yhdysvallat on 2000-luvulla suunnitellut perustavansa Kuuhun pysyvän tukikohdan ja laukaisi vuonna 2009 kaksi luotainta, LROn ja LCROSSin.
Japani on laukaissut Hiten-luotaimen vuonna 1990 ja Kaguya-luotaimen vuonna 2007. Euroopan avaruusjärjestö laukaisi vuonna 2003 ensimmäisen kuuluotaimensa Smart 1:n. Kiina lähetti Kuun kiertoradalle vuoden 2007 lokakuussa Chang’e-1-avaruusaluksen, joka tutki kuuta maaliskuuhun 2009 saakka sen kiertoradalla ja lopulta lennettiin suunnitellusti päin kuuta. Lokakuussa 2010 lähetetty Chang’e-2-avaruusalus tutki ja kuvasi kuuta kesäkuuhun 2011 saakka, jolloin se jatkoi matkaansa avaruuteen. 14. joulukuuta 2013 Chang’e-3-avaruusalus laskeutui kuuhun ja toimi siellä kolmen kuukauden ajan ja liikkui noin 10 kilometriä kuun pinnalla. Kiina lähetti vuonna 2018 Kuun pinnalle ekosysteemisäiliön, jonka avulla tutkitaan kasvien ja hyönteisten kasvatusta Kuussa. Kiinan Chang’e-4-avaruusalus oli ensimmäinen, joka laskeutui pehmeästi Kuun kääntöpuolelle tammikuussa 2019. Aluksen kuljettamat puuvillansiemenet ovat versoneet Kuussa. Intian ensimmäinen kuuluotain Chandrayaan-1 laukaistiin vuonna 2008.
Kuumatkojen tulevaisuus
Kiinnostus Kuuta kohtaan on herännyt uudelleen 2000-luvulla. Yksityiset avaruusteknologiayritykset, kuten SpaceX ja Blue Origin, ovat tulleet mukaan avaruustutkimukseen. Tulevaisuuden kuumatkojen tarkoituksena voisi olla Kuun arvometallien ja Maassa harvinaisten alkuaineiden tuominen Maahan. Kuusta toivotaan myös löydettävän avaruusalusten polttoainetta. Kuuhun suunniteltu teleskooppi näkisi kaukaisiin kohteisiin asti. Pysyvän tutkimusaseman perustamista Kuuhun onkin selvitelty kansainvälisissä yhteistyöprojekteissa. Aseman yksi tarkoitus olisi valmistella vielä syvemmälle avaruuteen suuntautuvia matkoja.
Yhdysvaltain presidentti Donald Trump on kehottanut Nasaa tekemään jälleen miehitetyn lennon Kuuhun. Nasan Artemis-kuuohjelman tavoitteeksi on otettu lento Kuun pinnalle viimeistään vuonna 2024 ja jatkuva miehitys Kuun ympäristöön vuoteen 2028 mennessä.
Havainnointi Maasta
thumb|upright|left|[[Galileo Galilein kuuluisat ensimmäiset kaukoputken avulla tekemät kuvaukset Kuusta vuodelta 1610 osoittavat, kuinka pinnan yksityiskohdat erottuvat parhaiten valon ja varjon rajalla.]] Kuu näkyy taivaalla toisinaan samassa suunnassa kuin Aurinko, toisinaan vastakkaisella suunnalla. Täysikuun aikaan Kuu on korkeimmillaan, etenkin talvella. Kesällä täysikuu jää matalammalle ja nousee Suomessa juuri ja juuri eteläisen taivaanrannan yläpuolelle – pohjoisessa se ei aina edes näy. Iltataivaalla Kuu näkyy ensimmäisen neljänneksensä aikana, aamuyön taivaalla viimeisellä neljänneksellään. Kapea kuunsirppi näkyy parhaiten kevätiltoina ja syysaamuina.
Maasta katsottuna paljaalla silmällä Kuusta erottuvat suuret tummat vyöhykkeet eli Kuun meret, jotka peittävät Kuun näkyvästä puolesta noin 30 prosenttia. Kiikarilla erottuvat pienimmätkin meret sekä monet kraatterit. Yli 60-millisellä linssikaukoputkella erottuu pienempiä yksityiskohtia, kuten vuoristoja ja vuoria, laaksoja ja uomia. Satakertainen suurennos on yleensä riittävä, sillä sitä suurempi suurennos tuo näkyviin lisää yksityiskohtia vain, kun Maan ilmakehä on poikkeuksellisen rauhallinen eikä väreile. Muodostumat erottuvat parhaiten silloin, kun ne osuvat lähelle terminaattoria eli pimeän ja valaistun alueen rajaa, sillä silloin niistä lankeaa pitkä musta varjo. Täydenkuun aikaan, kun Kuun pinta on kirkas, siitä erottuvat selvästi muutamien kraatterien sädejärjestelmät.
Kuu kulttuurissa
Kuu on aina näyttänyt ihmisen silmään erilaisten merkitysten ja mysteerien täyttämältä paikalta, ja ihminen onkin olemassaolonsa aikana reagoinut Kuuhun monenkirjavasti. Kuu on muun muassa aiheuttanut uskonnollista pelkoa ja taikauskoa, inspiroinut myyttejä, taiteita ja tieteiskirjallisuutta sekä ollut vaikuttamassa tieteellisten keksintöjen syntyyn. Lähes kaikissa kulttuureissa on aikaa mitattu kuukalenterin avulla.
Uskonnossa ja mytologiassa
thumb|Kreikkalaisten kuun jumalatar [[Selene.]] Kuun jumaluuksia on esiintynyt ilmeisesti kaikkien kulttuurien varhaishistoriassa. Kuun jumalattaret olivat yleisempiä kuin jumalat, mikä saattaa selittyä kuunkierron ja kuukautiskierron näennäisellä yhteydellä. Kuu on edustanut ihmisille muutosta siinä kun Aurinko on edustanut pysyvyyttä. Kuunjumalia ja -jumalattaria ovat esimerkiksi kreikkalaisten Selene ja Artemis, egyptiläisten Thot, babylonialaisten Nannar, syyrialaisten Aglibol, intialaisten Soma, nepalilaisten Chandra sekä asteekkien Xochipili ja Coyolxauhqui.
Kuusta kertovissa taruissa on kuvattu, kuinka kuunpimennys ja kuunvaiheet selittyvät nälkäisellä lohikäärmeellä tai palkitsemattomalla rakkaudella. Kuun on kerrottu pystyvän kontrolloimaan eläimiä tai muuttamaan ihmisen pedoksi tai hulluksi. Kuukiven, erään maasälvän muodon, on uskottu olevan kivettynyttä kuunvaloa, jolla on suunnaton parantava ja suojeleva voima. Astrologiassa Kuu on yhdistetty naisenergiaan, tunneherkkyyteen ja kasvuvoimaan sekä ihmispsyyken vaistonvaraiseen puoleen, kuten ailahtelevaan vihaan sekä kykyyn luoda ja tuhota.
Taiteissa ja populaarikulttuurissa
thumb|Kuu on maalausten yleinen elementti. Yasumasa soittaa huilua vuodelta 1883 on [[Yoshitoshi Tsukiokan kuuluisin puupiirros. ]] Kuu on ollut merkittävässä roolissa niin uskonnollisessa kuin maallisessakin kuvataiteessa kautta aikain. Kuu esitettiin usein kuunsirppiin piirtyneenä kasvona tai kaapuun pukeutuneena jumalattarena. Runoilijat Dantesta ja Shakespearesta nykyajan populaarimusiikin tekijöihin ja lastenloruilijoihin ovat toistuvasti kertoneet kuun muodosta. Kirjallisuudessa kuumatka on ollut yleinen aihe, josta ovat kirjoittaneet esimerkiksi Johannes Kepler, Cyrano de Bergerac, Jules Verne ja Arthur C. Clarke. Klassikoksi nousseita kuuaiheisia tieteiselokuvia ovat esimerkiksi Matka kuuhun (1902) ja 2001: Avaruusseikkailu (1968).
Aiheesta muualla
Karttoja ja kuvamateriaalia
Edna May Oliver
Edna May Oliver (9. marraskuuta 1883 Malden, Massachusetts – 9. marraskuuta 1942 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi nuorena oopperassa, mutta siirtyi myöhemmin näyttelijäksi. Oliver teki Broadway-debyyttinsä 1916 ja esiintyi useissa Broadway-tuotannoissa 1920-luvulla, kunnes hän solmi elokuvasopimuksen RKO Picturesin kanssa. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 1939 elokuvasta Erämaan rummut. Oliver on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Breath of Life
Breath of Life on rockyhtye Magnumin vuonna 2002 julkaistu kahdestoista studioalbumi. Se oli yhtyeen ensimmäinen studiolevy kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Yhtyeessä ei ollut albumin nauhoitusten aikaan lainkaan rumpalia, joten kappaleiden taustalla on käytetty rumpukonetta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin, ellei toisin mainita.
Levy 1
Rajoitetun painoksen bonusraidat:
Argentiinan ralli 2019
Argentiinan ralli 2019 (virallisesti 39. XION Rally Argentina 2019) oli Rallin MM-sarjan kauden 2019 viides osakilpailu, joka ajettiin 26–28. huhtikuuta.
Psyko (albumi)
Psyko on suomalaisen Paajasen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1979. Levyn tunnetuin kappale on "Kundi meikkaa".
Lorne Chabot
pienoiskuva|Lorne Chabot vuonna 1935. Lorne Chabot (5. lokakuuta 1900 Montreal, Québec, Kanada – 10. lokakuuta 1946) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti.
Hidetoshi Nakata
Hidetoshi Nakata (s. 22. tammikuuta 1977 ) on japanilainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista aasialaisista pelaajista.
Lorne Chabot
Lorne Chabot pelasi National Hockey Leaguessa vuodesta 1926 vuoteen 1937. Hänen seurojaan olivat New York Rangers, Toronto Maple Leafs, Montreal Canadiens, Chicago Blackhawks, Montreal Maroons ja New York Americans.
Maalivahdin pelatessa Rangersissa Lester Patrick loi hänelle pseudonimen Lorne Chabotsky juutalaisen yleisön houkuttelemiseksi. Vuoden 1928 playoffseissa Lorne Chabot loukkaantui pakottaen Patrickin palaamaan maalin suulle.
Hidetoshi Nakata
Nakata aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Bellmare Hiratsukan joukkueessa, jota hän edusti vuosina 1995–1998. Vuosina 1998–2005 Nakata pelasi Italiassa Perugian, AS Roman, Parman, Bolognan ja Fiorentinan joukkueissa. Hän saavutti Italian mestaruuden Roman riveissä vuonna 2001 ja Italian Cupin voiton Parman riveissä vuonna 2002. Nakata lopetti pelaajauransa kesällä 2006 edustettuaan kauden 2005–2006 englantilaista Boltonia.
Japanin maajoukkueessa Nakata pelasi vuosina 1997–2006 77 ottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän edusti Japania MM-kisoissa vuosina 1998, 2002 ja 2006.
Aasian jalkapalloliitto AFC valitsi Nakatan maanosan parhaaksi pelaajaksi vuosina 1997 ja 1998.
Hjalmarsonin osasto
thumb|400px|Hämee- ja Satakunnan ryhmän Tamperetta vastaan suunnatun hyökkäyksen yleispiirteinen kartta. Hjalmarsonin osasto alias Virtain osasto oli Suomen sisällissodan aikainen ryhmittymä Hämeen rintamaosalla. Osasto liittyi Hämeen ryhmään heti Kurun valtauksen jälkeen.
Osaston kokoaminen
Harald Hjalmarson matkusti Ruotsista Suomeen, jossa hän sai Valkoisen armeijan päämajasta käskyn koota avustusretkikunta Porvoon suojeluskuntajoukkojen avustamiseksi 7. helmikuuta 1918. Hänen kantajoukkonsa koostui 40:stä Vöyrin koulun oppilaasta, joiden kanssa hän siirtyi Mäntyharjulle. Mäntyharjulta joukkoon liittyi kihlakunnan tuomari M. Eklundin johtama komppania (myöhemmin Savon Ryhmän Mikkelin I pataljoonan 2. komppania ).
Vöyrin pataljoona
Pataljoona oli koottu Vimpelin sotakoulun käyneistä miehistä ja se siirtyi 11. maaliskuuta rintamalle (Virroille). Pataljoonan komppaniat 1.–4. olivat siirtyneet jo aikaisemmin rintamalle. Komentajana toimi Juho Henrik Heiskanen ja hänellä oli adjutanttina jääkäriluutnantti Bertel Abraham Petrelius myöh. Pertamo
Virtain pataljoona
Komentaja Hallström
Vaasan komppania
Päällikkö: Laurin, Pelander. Komppania oli alun perin tarkoitettu Satakunnan ryhmän Vaasan pataljoonaan täydennysmiehiksi (4. komppania), mutta se ohjattiinkin Virroille Hjalmarsonin käyttöön, koska se pääsi lähtemään rintamalle Vaasasta vasta 26. helmikuuta 1918 siis muutaman päivää myöhemmin kuin Vaasan pataljoona, johon sen piti alun perin yhtyä.
Alavuden pataljoona alias Pataljoona Fabritius
Komentaja: kapteeni J. Fabritius
Ylisen komppania
Liittyi osastoon 17. maaliskuuta Kurussa.
Tykistöjaosto
1. Tykistödivisioonan esikunta, Komentaja: jääkärimajuri Lauri Malmberg
Kenttälennätinjaosto
Päällikkö: luutnantti Larsson (Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen entinen aliupseeri). Osasto järjestettiin Pietarsaaren Tykistökoulussa ja se lähetettiin Virtain rintamalle 7. maaliskuuta 1918.
1. räjähdyskomennuskunta
Päällikkö: Jääkäriluutnantti Paul Emil Påhlson. Komennuskunta järjestettiin Pietarsaaren Tykistökoulussa ja lähetettiin Savon rintamalle 23. helmikuuta 1918, josta se myöhemmin siirtyi Virroille.
Virtain ambulanssi
Päällikkö: Lavonius
Vilho Väyrynen
Vilho Ferdinand Valdemar Väyrynen (12. maaliskuuta 1912 Kemijärvi – 23. maaliskuuta 2000 Rovaniemi) oli suomalainen asianajaja, sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Henkilöhistoria
Väyrysen vanhemmat olivat suutarimestari Antti Väyrynen ja Hilda Susanna Kujala. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1932. Helsingin yliopistossa Väyrynen opiskeli ensin matematiikkaa, mutta vaihtoi alaa ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1943. Varatuomarin arvon hän sai 1946. Väyrysen puoliso vuodesta 1938 oli Hellin Paavola, perheeseen syntyi kolme lasta. Talvisodassa Värynen toimi komppanianpäällikkönä, jatkosodassa hän toimi lisäksi myös esikuntatehtävissä kapteeniksi ylennettynä. Väyrynen osallistui myös Lapin sotaan. Sotien jälkeen hän toimi Tornion tuomiokunnan notaarina 1945–1946 ja asianajajana Rovaniemellä 1946–1977. Järjestysoikeuden pormestari Väyrynen oli Rovaniemellä 1971–1978.
Poliittinen ura
Väyrynen oli SDP:n kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä 1948–1962. Hän oli sisäasiainministerinä Fagerholmin II hallituksessa 1956–1957 ja oikeusministerinä samassa hallituksessa kahden kuukauden ajan 1956 keväällä. Väyrynen oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi pitkään Rovaniemen kauppalanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, samoin kuin kaupunginhallituksen jäsenenä. Joukko ministereitä ja virkamiehiä pantiin syytteeseen vuonna 1960 ns. kätilöopiston jutussa, jossa Helsingin Kätilöopiston rakennustöiden urakoitsijaksi oli valittu lähes konkurssissa ollut rakennusliike Teora Oy. Valtakunnanoikeus tuomitsi seuraavana vuonna Väyrysen ja entisen ministerin Aarre Simosen sakkoihin virkavirheestä.
Teokset
Väyrynen julkaisi useita teoksia, mukaan lukien elämäkerralliset muistelmat Suutarin poika porrastiellä (1979):
Ego Anthem
Ego Anthem on suomalaisen metalliyhtyeen Tracedawnin toinen studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa 24. syyskuuta 2009.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.
Glaronísi (Pienet Kykladit)
Glaronísi eli Gláros (Γλάρος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin. Se sijaitsee Áno Koufonísin ja Káto Koufonísin saarten välissä Náxoksen kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,14 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Glaronísi kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
pienoiskuva|vasen|Glaronísin saarta mereltä nähtynä.
Audi A3 (2020)
Audi A3 Typ 8Y (2020–)
Vuoden 2020 Euro NCAP -kolaritestistä A3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Sedan-korinen Audi A3. Moottorivalikoiman muodostivat alussa 1,5-litrainen (150 hv) bensiinimoottori ja 2,0-litrainen (116/150 hv) dieselmoottori. Vetotavaksi oli alkuvaiheessa saatavana ainoastaan etuveto, mutta nelivetoiset malliversiot tulivat pian mallistoon.
Muodoslompolo
Muodoslompolo on 61 asukkaan (v. 2010) pientaajama Ruotsin Lapissa, Pajalan kunnassa. Muodoslompolo sijaitsee noin 110 kilometriä Pajalan kuntakeskuksesta pohjoiseen Muonion korkeudella, noin 15 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä ja Muonionjokea ylittävästä sillasta.
Lavea lähes väljä etuvokaali
{{Äänne|ipa=⟨æ⟩|näyte=Near-open front unrounded vowel.ogg|ipa-unicode=U+00E6|x-sampa={}}
Muodoslompolo
Muodoslompolon kirkko on rakennettu vuonna 1925, jolloin se siirrettiin Muonionalustasta. Muodoslompolon kirkko toimi Muonionalustan seurakunnan kirkkona vuoteen 2005 asti, jolloin seurakunta yhdistettiin Pajalan seurakuntaan. Nykyään kirkko on yksi Pajalan seurakunnan seitsemästä kirkosta. Pajalan kirkon takana on Muodoslompolon nykyinen hautausmaa. Muita hautausmaita Muodoslompolon alueella ovat Muonionalustan vanha hautausmaa ja Akamellan hautausmaa.
Vuoden 2006 joulukuussa Muodoslompolon kyläläiset avasivat itse ylläpitämänsä kaupan aiemman kaupan lopetettua toimintansa. Kaupan yhteydessä on kirjalainaamo, kahvila ja bensa-asema. Vuonna 2007 Muodoslompolo valittiin Pajalan vuoden kyläksi.
Lavea lähes väljä etuvokaali
Lavea lähes väljä etuvokaali on vokaaliäänne, jota suomen kielen oikeinkirjoituksessa merkitään kirjaimella Ä|Ä/ä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on . Se asettuu vielä väljemmän etuvokaalin ja puoliväljän etuvokaalin Lavea puoliväljä etuvokaali väliin, ja monessa kielessä jotkut näistä äänteistä ovatkin toistensa allofoneja. Suomen fonologiassa äänteen takainen vastine on lavea väljä takavokaali, jota merkitään foneettisesti niin sanotulla latinalaisella alfalla  ja suomen kielen oikeinkirjoituksessa kirjaimella A|A/a.
Ääntäminen
Vokaalia määrittävät seuraavat foneettiset piirteet:
Esiintyminen eri kielissä
Lavea lähes väljä takavokaali esiintyy vain joissakin kielissä spesifinä foneemina. Sen kirjoitustapa vaihtelee.
Monissa kielissä, muun muassa ranskassa ja saksassa, esiintyy suomen - ja -äänteiden väliin sijoittuva lavea puoliväljä etuvokaali .
Quiriguá
Quiriguá on mayojen historiallinen kaupunki Guatemalassa, Izabalin departementissä. Unesco lisäsi kohteen maailmanperintöluetteloon vuonna 1981. Alue on tunnettu erityisesti steeloistaan.
Charlie Gardiner
Charles Robert "Chuck" Gardiner (31. joulukuuta 1904 Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta – 13. kesäkuuta 1934 Winnipeg, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL-joukkue Chicago Black Hawksissa 1927–1934. Hän voitti urallaan kahdesti Vezina Trophyn liigan parhaana maalivahtina, ja viimeisellä kaudellaan hän oli voittamassa Stanley Cupia joukkueensa kapteenina. Gardiner oli pelannut finaaleissa pahasti sairastuneena, ja hän kuoli pian mestaruuden jälkeen sairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Gardineria pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina, ja hänet on valittu muun muassa Hockey Hall of Fameen.
Quiriguá
Quiriguá syntyi nykyisen Hondurasin puolella olleen mayakaupunki Copánin vaikutuksesta. Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta ovat noin vuodelta 200. Kukoistuksessaan kaupunki oli kuitenkin mayojen myöhäisklassisessa vaiheessa noin vuosina 600–900. Quiriguá oli rikkaan itsehallinnollisen valtion keskus. Jade- ja obsidiaanikauppa rikastutti kaupunkia, joka kuitenkin tuntemattomasta syystä ajautua rappioon 800-luvulla.
Charlie Gardiner
Nuoruus ja junioriura
Gardiner syntyi Edinburghissa vuonna 1904. Hän muutti perheensä mukana seitsemänvuotiaana Kanadan Winnipegiin.
Quiriguá
Quiriguássa on raunioita ja asutusten jäänteitä usealta vuosisadalta, mutta merkittävimmät monumentit ovat 700-luvulta, jolloin kaupunkia muokattiin merkittävästi vastaamaan sen asemaa kuninkaallisena asuinpaikkana. Ensimmäinen kaiverrettu monumentti on vuodelta 692. Steeloja pystytettiin kaupunkiin viiden vuoden välein. Niiden koko kasvoi jatkuvasti ja viimeinen yksittäinen steela vuodelta 771 on 10,5 metriä korkea ja painaa 65 tonnia.
Hassan II:n moskeija
Hassan II:n moskeija on moskeija Casablancan kaupungissa Marokossa. Hassan II:n moskeija on Marokon suurin ja maailman seitsemänneksi suurin moskeija. Sen minareetti on 210 metriä korkea. Moskeijaan mahtuu kerralla 105 000 ihmistä, sisälle 25 000 ja piha-alueelle 80 000. Moskeijan suunnitteli ranskalainen arkkitehti Michel Pinseau. Moskeijan rakentaminen aloitettiin vuonna 1986, ja sen piti valmistua vuonna 1989 Marokon kuningas Hassan II:n 60-vuotissyntymäpäiväksi. Rakennus valmistui kuitenkin vasta vuonna 1993.
Charlie Gardiner
Nuoruus ja junioriura
Charlie Gardiner aloitti Kanadassa jääkiekon. Hänet laitettiin maalivahdiksi, sillä hän oli oppinut luistelemaan vasta kahdeksanvuotiaana ja oli monia muita pelaajia hitaampi. Gardiner pelasi 1921–1924 manitobalaisessa MJHL-junioriliigassa Winnipeg Tigersin joukkueessa.
Amatööreistä NHL:ään
Gardiner pääsi syksyllä 1924 amatöörijoukkue Selkirk Fishermenin miesten joukkueeseen. Hän pelasi kauden aikana kaksi nollapelia ja päästi vain 1,83 maalia ottelua kohden. Seuraavaksi kaudeksi Gardiner siirtyi kovempitasoisemmassa sarjassa pelaavaan Winnipeg Maroonsiin, jota hän edusti kahden kauden aikana 74 runkosarja- ja 8 pudotuspeliottelussa.
Gardiner oli tärkeässä roolissa, kun Black Hawksin peli alkoi kehittyä kauden 1929–1930 aikana. Kaudella 1930–1931 Gardiner torjui eniten nollapelejä koko sarjassa, 12. Hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella hän sai lisäksi Vezina Trophyn.
Viimeinen kausi: Stanley Cup ja kuolema
Gardiner tunnettiin hyvän maalivahtipelinsä lisäksi taidoistaan neuvoa muita pelaajia kentällä. Tämän ansiosta hänet valittiinkin kaudeksi 1933–1934 Black Hawksin kapteeniksi. Black Hawks pääsi pudotuspeleihin, mutta joukkue ei kuulunut kuitenkaan sarjan suosikkeihin. Se oli tehnyt runkosarjassa vain 88 maalia 48 ottelussa. Black Hawks voitti kuitenkin Stanley Cup -finaaleissa Detroit Red Wingsin. Voiton keskeisin tekijä oli Gardinerin maalivahtipeli. Hän voitti kauden päätteeksi toisen Vezina Trophynsä.
Gardiner oli kärsinyt kauden 1933–1934 aikana pitkään risatulehduksesta, joka aiheutti hänelle pahoja kipuja. Palattuaan kotiin Winnipegiin Stanley Cup -voiton jälkeen hän ajautui 13. kesäkuuta 1934 koomaan ja kuoli tulehduksen aiheuttamaan aivoverenvuotoon.
Gardiner pelasi vain seitsemän kautta NHL:ssä. Hän päästi vain 2,02 maalia ottelua kohden pelaamissaan 316 runkosarjaottelussa. Nollapelejä hänellä oli runkosarja- ja pudotuspelit yhteenlaskettuna 47.
Pelityyli
Gardiner oli nopea maalivahti, ja sekä hänen kätensä että jalkansa liikkuivat nopeasti. Vastapuolen pelaajat onnistuivat hyvin harvoin yllättämään häntä. Gardiner oli saanut uransa alussa hyökkääjätähti Duke Keatsilta oppia ymmärtämään hyökkääjiä, minkä ansiosta Gardiner osasi hyvin ennakoida hyökkääjien liikkeitä läpiajotilanteissa.
Gardiner oli todella kova kilpailija, ja hän saattoi joskus jopa syöksyä pelaajien keskelle kiekon napatakseen.
Tunnustukset
Gardinerin ura jäi lyhyeksi, mutta häntä pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina. The Hockey News -lehti arvosti hänet vuonna 1998 jääkiekon historian 76:nneksi parhaaksi pelaajaksi. Gardiner on valittu lisäksi useisiin kanadalaisiin urheilun kunniagallerioihin. Hänet on valittu Hockey Hall of Fameen, Canada’s Sports Hall of Fameen, Manitoba Sports Hall of Fameen ja Manitoba Hockey Hall of Fameen.
Jennifer Heil
Jennifer Heil (s. 11. huhtikuuta 1983 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku.
Heil oli mukana jo 18-vuotiaana 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 Heil voitti kumparelaskun kultamitalin. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui toiseksi.
Freestylen maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa kumparelaskussa 2011 ja parikumparelaskussa vuosina 2005, 2007 ja 2011 sekä sijoittunut toiseksi kumparelaskussa vuosina 2007 ja 2009.
Heil voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2006–2007 ja kumpareiden maailmancupin kausina 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007 ja 2009–2010. 12. maaliskuuta 2011 mennessä hän on voittanut 25 maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut palkintokorokkeelle 57 kertaa.
Terrance Dicks
Terrance Dicks (10. toukokuuta 1935 East Ham, Essex – 29. elokuuta 2019 ) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten töistään televisioon sekä suosituista 1970- ja 1980-luvun lasten- ja nuortenkirjoistaan. Hän käsikirjoitti BBC:n sarjaa Doctor Who vuosina 1969–1983 ja toimi sarjan käsikirjoitusvastaavana 1968–1974. Dicks kirjoitti myös valtaosan Doctor Whon tv-tarinoihin pohjautuvista romaaniversioista.
Luettelo Bhutanin kaupungeista
Tämä on luettelo Bhutanissa sijaitsevista kaupungeista.
Edward Charles Pickering
thumb|Edward Charles Pickering. Edward Charles Pickering (19. heinäkuuta 1846 – 3. helmikuuta 1919) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka keksi tähtien kirkkautta mittaavan medidiaanifotometrin.
Pickering kehitti myös Annie Cannonin kanssa niin sanotun Harvardin luokittelun, jossa tähdet jaettiin spektriluokkiin.
Dajōkan
pienoiskuva|Dajōkan-ministeriön sinetti Dajōkan tai Daijōkan oli ministeristö ja ylin toimielin Nara- (710–794 jaa.) ja Heian-kauden (794–1185 jaa.) Japanissa ja lyhyen aikaa vielä Meiji-perustuslain aikana.
The Heroin Diaries
The Heroin Diaries (suom. Heroiinipäiväkirja) on hard rock -yhtye Sixx: A.M.:n debyyttialbumi. Se toimii soundtrackina yhtyeen basistin Nikki Sixxin kirjalle Heroiinipäiväkirja. Albumi julkaistiin 21. elokuuta 2007.