cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vepsäläiset
Neuvostovallan alkuvuosikymmenet
Vuonna 1923 aloitettiin niin sanottu juurruttamispolitiikka. Tämä hyödytti etenkin kansoja, joilla oli jonkin asteinen alueellinen autonomia. Vepsäläiset eivät tästä merkittävästi hyötyneet. Vuonna 1927 Karjalan autonomisessa tasavallassa aloitettiin alemman tason kansallinen aluejako, jonka perusteella Soutjärven rannikkoalueesta muodostettiin kansallinen vepsäläisalue. Leningradin alueella oli mahdollista muodostaa kansallisalueita ja kansallisia kyläneuvostoja, mikäli kaksi kolmasosaa väestöstä oli taustaltaan jotain muuta kuin venäläisiä. Vuonna 1931 perustettiinkin Leniningradin alueelle Vinnitsan kansallinen vepsäläisalue, jossa asukkaita oli noin 14 000 ja heistä vepsäläisiä oli 9 000.
Vuonna 1930 alettiin kirjakieltä vaille oleville suomalais-ugrilaisille kansoille kehittää kirjakieltä. Kirjakieltä vaille olevien kansojen joukossa olivat vepsäläiset. Vepsälle julkaistiinkin vuoden 1930 lopussa latinalaisiin aakkosiin perustuneet vepsäläiset aakkoset, aapinen ja lukukirja. Saman vuoden aikana perustettiin myös 12 vepsäläistä kolhoosia ja 1936 niitä oli jo 137. Vuosina 1931–1932 koulutettiin lisäksi monia vepsäläisiä työntekijöitä. Lupaava kehitys päättyi vuoteen 1938 kun "keinotekoisesti muodostettujen" kansallisten alueiden purkaminen alkoi. Stalinin vainovuosina kaikki vepsänkieliset painotuotteet poltettiin.
Vepsän metsä
Vuonna 1999 Podporožjen, Tihvinän, Boksitogorskin ja Lotinapellon piirien alueelle avattiin Vepsän metsä -luonnonpuisto (vepsäksi Vepsän mec). Sen tehtävänä on seudun alkuperäisinä säilyneiden taigavyöhykkeen metsien ja soiden, Itämeren ja Kaspianmeren vedenjakajalla sijaitsevien vesistöjen, harvinaisten eläin- ja kasvilajien sekä alueella asuvien vepsäläisten perinteisen kulttuurin suojelu, tutkimus ja popularisoiminen muun muassa retkeilykäytön avulla. Sen alueella on Vepsän ylänkö. Perinteisestä kansankulttuurista kertovat muun muassa Ladvan Makarjinskojen kylän sekä Pašozeron museot. Vinnitsyssä on vepsäläinen kulttuurikeskus, joka järjestää vuosittain Elämän puu -kansanperinnejuhlan.
Kulttuuri
thumb|right|250px|[[Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo.]] thumb|right|250px|Kaksikielinen tienviitta Karjalan tasavallassa. Ylhäällä paikannimi venäjäksi ja alhaalla vepsäksi.
Elinkeinot
Vepsäläiset ovat perinteisesti eläneet maataloudesta. Tärkeimpiä viljakasveja olivat ohra, ruis, kaura, peruna, nauris, kaali ja pellava. Kaskeamista harjoitettiin vielä 1900-luvun loppupuolellakin. Äänisvepsäläiset viljelivät kaskeamalla lähinnä pellavaa ja naurista, etelävepsäläiset myös viljaa. Risukarhi oli pitkään käytössä vepsäläisten keskuudessa. Erään venäläisen tutkijan mukaan vepsäläisillä ei vielä vuonna 1926 ollut käytössään lainkaan metallisia auroja tai äkeitä. Kotieläiminä pidettiin hevosia, lehmiä, lampaita ja kanoja. Sikoja alettiin pitää vasta ennen toista maailmansotaa. Metsästyksellä ei ollut juurikaan merkitystä vepsäläisille, mutta kalastusta harjoitettiin suuremmassa mittakaavassa.
Erityisesti vepsäläismiehillä on ollut tapana hankkia lisäansioita käymällä kausiluontoisissa ansiotöissä. Yleensä töihin lähdettiin keväällä ja palattiin syksyllä. Maanviljelystä huolehtivat tällöin naiset ja lapset. Vepsäläisiä toimi lasinpanijoina, kivenhakkaajina ja kadunkiveäjinä. Tärkeimpiä työpaikkoja olivat Pietari, Kronstadt, Helsinki ja monet muut kohteet Venäjällä.
Kansanperinne
Keskeinen osa vepsäläiskulttuuria ovat itkuvirret.
Vaatetus
Vepsäläiset omaksuivat jo varhain venäläisen pukeutumismallin. Naisilla yleisin vaate oli sarjaani eli olkihame, jollaisia käyttivät myös venäläiset. Tavallisin päähine oli tehdastekoinen huivi. Lämpimillä keleillä kenkinä käytettiin virsuja ja kylmillä keleillä huovikkaita eli jalkaniekkoja. Miesten tavallinen vaate oli sarkatakki, sarkahousut ja liivit. Paitaa pidettiin yleensä housujen päällä. Tavallisin päähine oli kapealierinen huopahattu.
Museo Soutjärvellä
Ainoa vepsäläiselle kulttuurille omistettu museo on Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo (, Šoltozerskiĭ vepsskiĭ ètnografičeskiĭ muzeĭ imeni R. Lonina; ), joka sijaitsee Soutjärvellä Karjalan tasavallassa Äänisenrannan piirissä. Se on vuodesta 2010 kantanut perustajansa Rjurik Loninin nimeä.
Kirjallisuus, tiede ja identiteetti
Vepsän kielen kirjallisunen käyttö alkoi 1930-luvulla, ja silloin julkaistiin vuoteen 1937 asti varsinkin oppikirjoja ja erilaista valistuskirjallisuutta. Lukemistoissa julkaistiin jonkin verran kaunokirjallisuutta ja runoja, joista osa oli käännöksiä venäjästä. Julkaisutoiminta päättyi 1937, jonka jälkeen vuosikymmenten ajan julkaistiin ainoastaan kansanrunousjulkaisuissa tieteelliseen käyttöön tarkoitettuja tekstejä.
Erityinen sija vepsän kirjakielen kehittämisessä ja viljelyssä on ollut Nina Zaitsevalla (s. 1946), joka on kääntänyt vepsäksi Uuden testamentin vuonna 2006, julkaissut vuonna 2012 laajan eeppisen runoelman Virantanaz ja vepsäntänyt Kalevalan vuonna 2021. Hän työskentelee Karjalan Tiedekeskuksen Kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin kielisektorin johtajana. Instituutissa työskentelee myös toinen vepsäläinen, vanhempi tutkija Zinaida Strogalštšikova. Hän kuuluu Vepsän kulttuuriseuran perustajiin ja on toiminut sen puheenjohtajana koko seuran olemassaolon ajan. Strogalshtshikovan toiminnalla on ollut ratkaiseva merkitys vepsäläisten identiteetin luomiselle. Hänen johdollaan eri alueilla asuvat vepsäläiset saatettiin yhteyteen toistensa kanssa. Hänen vepsäläisten historiaa käsittelevät tutkimuksensa ovat muodostaneet pohjan vepsäläisten itsetunnolle. Strogalštšikova on toiminut Karjalan tasavallan parlamentin puheenjohtajistossa sekä Yhdistyneitten kansakuntien vähemmistövaltuutettuna. Häntä voidaan pitää vepsäläisten korkeimpana edustajana valtiovallan ja kansainvälisen yhteisön suuntaan.
Vepsänkieliset voidaan jakaa kahteen ryhmään, niin sanottuihin kylävepsäläisiin, jotka eivät juurikaan ole kosketuksissa vepsän kirjakieleen, sekä niin sanottuun vepsäläiseen kielelliseen eliittiin tai kieliaktivisteihin, joiden äänenkannattajana vepsäläinen sanomalehti Kodima ’kotimaa’ pääasiassa toimii. Vepsän kieltä elvyttävä kansanliike ei tavoita kaikkia vepsäläisiä tasapuolisesti, eikä vepsän kirjakieli ole kaikkien ulottuvilla. Suomalaistutkija Ulriikka Puura katsoo väitöskirjassaan, että Kodima-lehti ei rakentanut 2010-luvulla tasapuolisesti kaikkia vepsäläisalueita kattavaa vepsäläisyyttä, vaan se painottui Karjalan tasavallan vepsäläisiin. Tutkimuksissaan hän havaitsi vepsäläisyyden ja vepsän kielen rakentumisen taustalla osin ristiriitaisia aatteita. Esimerkiksi vepsän kieli on yhä vepsäläisyyden vahva määrittäjä, mutta vepsän kieltä osaamattomia ei suljeta vepsäläisyyden ulkopuolelle, sillä vepsäläisyys ja usein vepsänkielisyyskin ymmärretään syntyperäiseksi ominaisuudeksi.
Vepsäläiset fyysisen antropologian näkökulmasta
Antropologisesti vepsäläiset kuuluvat itäkarjalaisten, lyydiläisten ja livvinkarjalaisten kanssa jo varhaismetallikaudella muodostuneeseen Fennoskandian kaakkoisosien kantaväestöön.
Drakensalmi
thumb|Drakensalmi kartalla. thumb|Etelä-Amerikan eteläkärki, [[Kap Horn, Drakensalmen vesiltä nähtynä.]] thumb| thumb|
Drakensalmi on merialue, joka erottaa Etelä-Amerikan eteläisimmän kärjen eli Kap Hornin Eteläisistä Shetlandsaarista ja Grahaminmaasta Antarktiksella. Näin ollen Drakensalmi yhdistää Tyynen valtameren ja Atlantin valtameren eteläisimmät osat toisiinsa. Drakensalmen läpi virtaa Antarktista kiertävä kylmä Länsituulten virta.
Ennen Panaman kanavan avautumista vuonna 1914 ainoa kulkukelpoinen merireitti Tyynenmeren ja Atlantin välillä oli kierros Etelä-Amerikan ympäri. Drakensalmen lisäksi vaihtoehtoja olivat Tulimaan saariston ja mantereen välinen Magalhãesinsalmi tai Tulimaan saarten välistä kulkeva Beaglensalmi. Viimeksi mainitut ovat kuitenkin kapeita, joten monet purjelaivat seilasivat aikanaan mieluummin Drakensalmen aavojen vesien kautta niiden vaikeista meriolosuhteista huolimatta. Kap Hornin kiertäneitä kauppa-alusten kapteeneja kutsutaan kaphoornareiksi.
Drakensalmi on nimetty englantilaisen varhaisen maailmanympäripurjehtijan Sir Francis Draken mukaan. Draken purjehdittua Magalhãesinsalmen läpi syyskuussa 1578 hänen laivansa ajautui tuulen mukana avomerelle kauas etelään, mikä antoi ymmärtää, että Tyynenmeren ja Atlantin välillä on yhteys. Ensimmäinen Drakensalmen läpi purjehtinut oli tiettävästi alankomaalainen Willem Schouten vuonna 1616.
Fossilisoituneiden kalanhampaiden perusteella tehdyn ajoituksen mukaan Drakensalmi avautui 41 miljoonaa vuotta sitten, kun Etelä-Amerikan Antarktikseen yhdistänyt maakannas katkesi. Tyynenmeren ja Atlantin yhdistyttyä syntyi Antarktista kiertävä Länsituulten virta, jonka uskotaan vaikuttaneen merkittävästi tuolloin vielä verraten lämpimän ilmaston omanneen mantereen kylmenemiseen ja jääpeitteen syntyyn muutamia miljoonia vuosia myöhemmin.
Alexis Herman
Alexis Margaret Herman (s. 16. heinäkuuta 1947 Mobile, Alabama) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi vuosina 1997–2001 maansa 23. työministerinä. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen henkilö ja viides nainen kyseisessä virassa. Häntä seurasi Elaine Chao.
Herman on naimisissa tohtori Charles L. Franklin, Jr:n kanssa. Pari asuu Virginian McLeanissa.
Elämänkatsomus
Elämänkatsomus tai elämänkäsitys on määritelty muun muassa kokonaiskäsitykseksi ihmiselämän merkityksestä. Elämänkatsomuksella saatetaan tarkoittaa samaa kuin maailmankatsomus.
Elämänkatsomustiedon opintoaineistoa toimittanut Erkki Hartikaisen mielestä elämänkäsitys on parempi sana kuin elämänkatsomus. Kun ihminen alkaa puhua, hän ei yleensä aloita sanoilla ”Minun katsomukseni on..” vaan ”Minun käsitykseni on...”. Sana ”katsomus” viittaa vain näköaistiin. Koska elämä on todellisuuden osa, elämänkäsitys on osa todellisuuskäsitystä. Ihmisen käsitysten kokonaisuus muodostaa todellisuuskäsityksen. Inhimilliset käsitykset todellisuudesta ovat karkeistuksia ja usein virheellisiä. Yksilöllä on käsitys omista arvoista ja tavoitteista. Tämä käsitys on osa yksilön todellisuuskäsitystä, vaikka arvot ja tavoitteet eivät ole tosia tai epätosia.
Elämänkatsomuksen vapaus
Ajatuksenvapauden periaatteen ilmaisevat kansainväliset ihmisoikeussopimukset, kuten Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuksien julistus ja Kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskeva yleissopimus. Ajatuksen, uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus koskee sekä uskonnollisia että ateistisia käsityksiä.
Erkki Salonen
Erkki Aarre Kalevi Salonen (16. huhtikuuta 1920 Helsinki – 15. marraskuuta 2001 Espoo) oli suomalainen professori ja monipuolinen kulttuurivaikuttaja 1900-luvun loppupuolella.
Salonen väitteli Helsingin yliopistossa valtiotieteen tohtoriksi vuonna 1970 kulttuurisosiologian alalta ja toimi sittemmin 1970–1980-luvulla alan dosenttina Jyväskylän yliopistossa. Hän toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana vuosina 1947–1949. Sen jälkeen hän oli perustamassa Mitä missä milloin -vuosikirjaa sen ensimmäisenä päätoimittajana 1949–1956 ja tämän jälkeen Suomen kulttuurirahaston yliasiamiehenä 1957–1980. Hän sai kunniaprofessorin arvon vuonna 1980.
Päätoimiensa ohella Salonen oli mukana monissa kulttuurihankkeissa, esimerkiksi Suomalaisuuden liiton puheenjohtajana, teatteri- ja museojärjestöissä sekä nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki Suomen kulttuurihallinnon tehostamiseen. Toinen suuri tavoite oli maakuntien kulttuurielämän voimistaminen ja sen Helsinki-keskeisyyden vähentäminen. Salonen oli taitava puhuja, puheenjohtaja ja erimielisyyksien sovittelija. Hänen elämänkäsitykseensä vaikutti suuresti rintamakokemus pohjoissavolaisen komppanian päällikkönä talvisodassa, jossa hän oppi arvostamaan tavallisten maalaismiesten vastuuntuntoisuutta.
Kologriv
Kologriv on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Unžajoen rannalla 339 kilometriä Kostromasta koilliseen. Kaupunki on Kologrivin piirin keskus. Asukkaita on 3 400 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa Kitšinin kylästä, joka vuonna 1778 sai kaupunginoikeudet ja nimen Kologriv. Nykyään siellä toimii meijeri, puunjalostuslaitos ja teräsbetonitehdas. Kaupungissa on kotiseutumuseo.
Sartori
Sartori on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Noppa (järvi Kuhmoisissa)
Noppa on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harmoisten kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen luoteispuolinen Isovuori nousee lähes 90 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 400 metriä. Luoteisrannat ovat metsää, mutta muutoin rannat ovat peltoa. Lammen eteläpuolella on maatila.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,8 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa. Laskuoja lähtee lammen kaakkoispäästä ja laskee 900 metrin päässä Päojänteen Unnaslahteen. Laskuojan pudotus on 14,5 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty nimettömänä.
Vuoden 1965 peruskartassa lammen nimenä oli Noppajärvi. Tuolloin lammen ranna olivat lähes kokonaan peltoa. Vuoden 1985 peruskartassa lampi oli merkitty nykyisellä nimellään ja lammen luoteisrannat olivat metsittyneet.
Saija Miettunen
Saija Miettunen (s. 13. tammikuuta 1977) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hänen seuranaan oli vuodesta 1996 lähtien Vaasan Vasama ja hänen valmentajanaan toimi koko hänen uransa ajan Jukka Lehtosaari. Kalevan kisoista Miettunen saavutti pituushypyn pronssia vuonna 1995. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1999 jälkeen.
Hawkwind 1997
Hawkwind 1997 on Hawkwindin livealbumi vuodelta 1999. Albumista julkaistiin rajoitettu painos ja sitä myytiin yhtyeen web-sivun kautta sekä keikkojen yhteydessä.
Muusikot
sekä:
Patalahti (Jämsä)
pienoiskuva|Himosvuoret Patalahden takana. pienoiskuva|Säyrylänsalmi Himosrinteiltä kuvattuna. pienoiskuva|Näkymä Himoksen huipulta kohti Jämsän kaupunkia. Patalahti näkyy oikealla. pienoiskuva|Yijälänsaari Patalahti on Keski-Suomessa Jämsässä sen keskustan itäpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Patalahden pinta-ala on 221 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, ja se on 6,8 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Patalahti on Jämsän koillispuolella valtatietä 9 ajaville autoilijoille maisemallisesti tuttu kohta, josta näkee järven takana levittäytyvän Himoksen hiihtokeskuksen. Se rajaa yhdessä Jämsänjoen ja Päijänteen kanssa laajan Jämsänniemen, joka on 16 kilometriä pitkä ja 13 kilometriä leveä. Patalahti sijaitsee Paljakan, Kuikanvuoren ja Himosvuoren luoteispuolelle jäävässä laaksossa, jossa kaakkoisrinteet ovat paikoitellen jyrkät. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 11,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,011 kuutiokilometriä, ja sen keskisyvyydeksi on saatu 5,0 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee lounaispään lahdessa ja siellä on vettä 18,4 metriä.
Patalahti muodostuu kolmesta järvialtaasta, joita erottavat kapeat salmet. Lounaispäässä sijaitsee 1,4 kilometriä pitkä lahti, joka on kolmion muotoinen. Täällä sijaitsee järven syvin kohta ja syvänteen itäpuolella sijaitsee pieni Pellavassaari. Lahden pohjukan pohjoisrannassa sijaitsee Patalahden liikenneasema, josta on hyvä näkymä lahdelle. Lahdensuu on Hakaniemen kohdalla vain 80 metriä leveä. Sen koillispuolelle levittäytyy 2,1 kilometriä pitkä järven keskiosa. Keskiosan koillispäähän Haapanenän kohdalle on rakennettu Säyrylänsalmen ylittävä pengertie, jossa on lyhyt silta. Järven kaakkoisrantaan sen alarinteille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja esimerkiksi talvella vierailevien laskettelijoiden ja hiihtäjien käyttöön. Alue tunnetaan Himoksen lomakylänä. Keskiosassa sijaitsee järven suurin saari Yijälänsaari ja sen lähellä sijaitsee järven toinen syvänne, joka yltää noin 15 metrin syvyyteen. Sillan itäpuolella sijaitsee itäinen järviallas, joka on 3,0 kilometriä pitkä. Järvialtaan kapein kohta on Yijälänsalmi, jossa on noin kolme metriä syvää. Yijälänsalmi jakaa itäisen altaan vielä kahdeksi järvialtaaksi. Altaiden eteläpuolella sijaitsevat Himoksen kolme laskettelurinnettä ja pohjoisrannassa Himoksenrannan ja Honkarannan vapaa-ajan asuntojen kylät. Yijälänsalmen länsipuolella on yli 16 metriä ja itäpuolella 10 metriä syvää. Itäpäässä lahden pohjukasta alkaa Patajoki, joka laskee Päijänteeseen. Patalahdella on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,63 hehtaaria. Kartasta mitattuna on Yijälänsaari noin 2,5 hehtaaria ja Pellavassaari noin 10 aaria suuri. Yijälänsaaressa on yksi vapaa-ajan asunto.
Patalahden rantaviivan pituus on 18,3 kilometriä. Sen pohjoisrantaa seuraa Jämsän puolelta tuleva valtatie 9, joka loittonee järvestä Säyrylänsalmen sillan jälkeen. Järven eteläistä puolta seuraa yhdystie 16573, joka on vanha kylätie. Se tulee järven lähelle Asemen kohdalla ja jatkaa Nakkerpohjan, Himoksen ja Säyrylän kautta Patajoelle aivan rannan tuntumassa.
Luontoarvoja
2010-luvulla tehdyn asiantuntija-arvion mukaan Patalahden vedenlaatu on hyvä. Järvi kuuluu Etelä-Hämeen eliömaakuntaan ja Järvi-Suomen kasvimaantieteelliseen alueeseen. Järvityypiltään Patalahti on ruokojärvi.
Vesistösuhteet
Patalahti sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Patalahti sijaitsee erityisesti Patajoen valuma-alueella. Patajoen valuma-alueen pinta-ala on 49 neliökilometriä, ja se laskee Päijänteeseen Vanhanselän länsirannassa Siikaselkään. Patajoen valuma-alueesta on Patalahden valuma-aluetta 37 neliökilometriä eli 76 prosenttia (toisen lähteen mukaan 48 neliökilometriä ). Valuma-alueesta 70 % on metsämaata, 12 % peltomaata, 6 % vesistöjä ja loput alueesta on ihmistoiminnan kohteena. Pohjoisesta järveen laskevan Haapaojan valuma-alueen pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Järven vedenpinnan korkeudeksi on kartoissa ilmoitettu 78,6 metriä mpy., mutta keskikorkeudeksi on voitu myös ilmoittaa 78,95 metriä mpy. Sen vedenpinta on kuitenkin 20–30 senttimetriä korkeammalla kuin Päijänteellä. Tämä onnistuu Patajoessa sijaitsevalla pohjapadolla. Runsaiden sateiden aikana jären vedenpinta kohoaa nopesti korkealle. Suurin korkeuslukema on ollut 79,41 metriä mpy. Vuodenaikojen mukaisten keskimääräisten korkeusvaihteluiden mukaan huhti-toukokuussa on vedenpinta korkeimmillaan.
Patalahden valuma-alueella ei ole pitkiä jokia tai ojia. Pisin on Haapaoja, joka tuo Varislammien vedet Pyykinvuoren takaa pudoten matkallaan Patalahteen yli 82 metriä. Valuma-alueen seuraavaksi suurin järvi on Asemenjärvi (8 ha) ja seuraavaksi suurin Kuolemajärvi (2 ha) Hiihokeskuksessa. Patalahden luoteispuolella sijaitsevat Sorvajärvi, Ahvenlammi ja Särkijärvi laskevat yhteistä ojaa myöten järven lounaispäähän, ja Aholammi Kekäleojaa myöten pohjoisrantaan. Muut järvet ovat pieniä lampia.
Historiaa
Patalahti oli Päijänteen lahti vuoden 1826 Kalkkistenkosken perkaukseen asti, jolloin Päijänteen pinta laski ja Patalahti kuroutui omaksi järvekseen. Järveltä uitettiin Patajokea myöten puutavaraa Päijänteelle 1950-luvulle asti. Patalahden kytkemiseksi Päijänteen vesiliikenteeseen suunniteltiin Patajokeen sijoitettava pienvenesulkua. Sen rakentaminen keskeytettiin vuonna 2008 ja se sijaitsee keskeneräisenä pohjapadon vieressä.
Bruce Beresford
pienoiskuva|Bruce Beresford vuonna 2016. Bruce Beresford (s. 16. elokuuta 1940 Sydney) on australialainen elokuvaohjaaja.
Vähä-Permuu
Vähä-Permuu on Päijät-Hämeessä Padasjoella Sallamäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Rory Byrne
Rory Byrne (s. 10. tammikuuta 1944 Pretoria, Etelä-Afrikka) on Scuderia Ferrari -tallin Formula 1 -autonsuunnittelija.
Byrne on suunnitellut autoja muun muassa Benetton-tallille 1990-luvulla ja vuodesta 1996 Ferrarille. Byrnen autot ovat ajattaneet Michael Schumacherin seitsemänkertaiseksi F1-maailmanmestariksi.
Bryne jäi eläkkeelle vuonna 2006, mutta Ferrari houkutteli hänet eläkkeeltä suunnittelemaan vuoden 2014 Ferraria.
Thomas S. Kleppe
thumb|Thomas Kleppe Thomas Savig Kleppe (1. heinäkuuta 1919 – 2. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Kleppe toimi vuosina 1950–1954 Bismarckin pormestarina. Hän edusti vuosina 1967–1971 Pohjois-Dakotaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja toimi 1975–1977 maansa sisäministerinä.
Kleppe oli vuosina 1964 ja 1970 ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi muttei tullut valituksi. Hän kärsi vanhoilla päivillään Alzheimerin taudista ja kuoli Bethesdassa, Marylandissa 87-vuotiaana.
Alfred Capus
Alfred Capus (1857 Aix-en-Provence, Ranska – 1922 ) oli ranskalainen näytelmän- ja romaaninkirjoittaja ja Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1914. Aluksi hän julkaisi realistisia romaaneja, jotka eivät herättäneet erityistä huomiota. Melkoista huomiota hän sen sijaan sai osakseen Figaro-lehteen vuodesta 1893 alkaen kirjoittamillaan dialogimuotoisilla poliittisilla satiireilla.
Capusin draamallinen esikoisteos oli Brignol et sa Fille (1895), jossa jo ilmenee hänen taipumuksensa arvostella elämää ja ihmisten vikoja suopeasti. Yhdessä humoristisen kirjailijan Alphonse Allais’n kanssa Capus julkaisi 1896 näytelmän L’Innocent, jossa vakavuus, leikillisyys ja koomillisuus vuorottelevat, kuten usein Capusin näytelmissä. Capusin ensimmäinen huomattava näytelmä on Rosine (1897). Siinä Capus ilmenee moralistina, kuitenkaan olematta tendenssimäinen, ja hän suuntaa ivansa niin sanottua järjestynyttä yhteiskuntaa vastaan. Capusin seuraavista näytelmistä Mariage bourgeois (1898) kuvaa raha-ahdingon ja entisten rakkaussuhteiden vaikeuttamaa porvarillista avioliittoa. La Bourse ou la vie (1900) -näytelmän aihe on köyhän perheen taistelu puutteiden kanssa ja sen takertuminen suurpohatan asioihin, siitä johtuvat selkkaukset ja näiden lopullinen selviäminen, mikä on Capusin näytelmissä usein esiintyvä optimistinen piirre. Näytelmä La veine (1901) nosti Capusin huomatulle sijalle nuoren pariisilaisen näytelmäkirjoittajakoulukunnan joukossa. Siinä ilmenee Capusin parhaita kirjailijan ja dramaturgin ominaisuuksia. Capusin tuotanto on erittäin runsas.
Blat
Blat on erityisesti sosialistiseen ja venäläiseen kulttuuriin liitetty vastavuoroista vaihtoa kuvaava käsite. Rahaa ei vaihdossa tyypillisesti käytetty.
Blatin määrittely
Blatin perusperiaatteena oli se, että joku teki jollekulle palveluksen, johon tämä palveluksen saaja vastasi käyttämällä omia mahdollisuuksiaan tämän palveluksen antajan hyväksi silloin, kun tämä niitä joskus sattui tarvitsemaan. Blat oli siten ajattelutapa, johon kuului itsestään selvänä periaate vastavuoroisesta auttamisesta. Blat saattoi olla myös konkreettisesti tuttu tai ystävä, jonka kautta pystyi hankkimaan vaikeasti saatavia palveluita tai tavaraa, joka kenties oli lisäksi tavallista parempaa laatua.
Blat oli eräänlaista valuuttaa, joka toimi, kun yhteiskunta ei tunnustanut eriarvoisuutta tai antanut markkinamekanismien toimia vapaasti. Neuvostovalta tunnusti toisaalta vallitsevat olosuhteet perustamalla yhteiskunnan etuoikeutetuille omia kauppoja ja ulkomaalaisille erityisiä valuuttakauppoja.
Blat käytännössä
Usein vaihdossa tarjottavat tavarat, tiedot tai palvelut olivat tai ovat ennen vaihtoa valtion tai yrityksen omaisuutta, mutta ne ohjataan epävirallisella sosiaalisella vaihtokaupalla yksityiseen käyttöön.
Esimerkiksi ruokakaupoissa työskentelevillä oli etulyöntiasema elintarvikkeiden hankkimisessa. He tiesivät mitä, missä ja milloin oli mitäkin saatavissa, ja he käyttivät asemaansa hyväkseen. Tavallista oli tavaroiden välittäminen tutuille tai blat-verkoston jäsenille tiskin alta. Muut joutuivat jonottamaan saadakseen oman osuutensa myyntiin tulleista tuotteista. Kaupan tyhjänä ammottavat hyllyt eivät siis olleet koko totuus, sillä tavaroita oli saatavilla, kunhan tiesi oikeat yhteydet.
Growtopia
Growtopia on Robinson Technologies -yhtiön kehittämä ja julkaisema hiekkalaatikkotyyppinen moninpeliä tukeva videopeli. Pelissä pelaajat voivat käydä kauppaa, jutella ja rakentaa maailmoja.
Blat
Blat käytännössä
Samoin lääkäri saattoi saada lapsensa koulunkäynnin ongelmiin erityisopetusta, kun opettaja tarvitsi pikaista erityishoitoa lapselleen tai naapurilleen virallista potilasjonoa nopeammin.
Growtopia
Growtopian tekijät Mike Hommel ja Seth Robinson ilmoittivat helmikuussa 2017 myyvänsä pelin Ubisoftille.
Blat
Blat käytännössä
Ylellisyystuotteina pidetyt ruokatavarat (suklaa, monet hedelmät, laadukas alkoholi jne.), vaikeasti saatavat kodin elektroniikkatuotteet ja nuorison muotivaatteet (mm. farkut 1970-luvun lopulla) olivat haluttuja mutta monille saatavissa vain suhteiden kautta.
Growtopia
Growtopia on ollut Suomessa erittäin suosittu alakoululaisten keskuudessa. Pelissä oleva mahdollisuus anastaa toisen pelaajan omaisuutta on herättänyt keskustelua, ja ainakin Suomessa on nähty lieveilmiö, jossa peliä pelanneet lapset ja nuoret ovat olleet tarpeettomasti yhteydessä hätäkeskukseen jouduttuaan huijauksen kohteeksi.
Pelaaminen
Growtopiaa on kuvattu kahdessa ulottuvuudessa pelattavaksi versioksi Minecraftista. Pelaaminen käsittää materiaalin hankintaa, rakentamista ja vuorovaikutusta toisten pelaajien kanssa. Peli ei itsessään määritä pelaajalleen mitään tiettyä tavoitetta, vaan pelaajat määrittelevät päämääränsä itse.
British Academy Games Awards
British Academy Games Awards on BAFTAn palkinto, joka on jaettu vuodesta 2004 lähtien. Palkinto tunnetaan myös lyhyemmin BAFTA Games Awards.
Palkinto oli aiemmin osa BAFTA Interactive Entertainment Awards -palkintoa, joka jakaantui kahdeksi vuonna 2003.
Jugendweihe
thumb|200px|Nuorisovihkimys vuonna 1967. Jugendweihe eli nuorisovihkimys on saksalainen uskonnoton aikuistumiskoulutus. Jugendweihe käydään 13–14-vuotiaana. Nuorisovihkimys aloitettiin 1800-luvulla. Aikuistumiskoulun suorittaneille on annettu kunniakirja ja jokin lahja, esimerkiksi rintakoru. Nykyisin ennen aikuistumisjuhlaa nuoret voivat halutessaan käsitellä heille tarjottavien tilaisuuksien tai kurssin puitteissa teemoja kuten historia ja monikulttuurisuus, kulttuuri ja luovuus, lait ja kansalaisoikeudet, luonto ja tekniikka, ammatit ja työnhaku sekä elämäntavat ja ihmissuhteet.
British Academy Games Awards
2002/3
2002/3 tapahtuma järjestettiin helmikuussa 2004.
Jugendweihe
Historia
Nuorisojuhlan kulta-aikaa oli 1920-luku. Adolf Hitlerin valtaannousu kuitenkin katkaisi vapaa-ajattelijoiden perinteen. Itä-Saksassa juhlia järjestettiin itsenäisenä vapaa-ajattelijoiden toimintana vuoteen 1954 saakka, jolloin kommunistinen puolue kielsi toiminnan vanhalta pohjalta ja muutti sen puolueen tavoitteita vastaavaksi. DDR:ssä Jugendweihe otti valtion tuella kristityn rippikoulun paikan nuorten yleisimpänä aikuistumiskoulutuksena. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Jugendweihe-toiminta sai takaisin itsenäisyytensä kommunismista, mutta uskonnoton aikuistumiskoulutus oli muodostunut perinteeksi. Itäisissä osavaltioissa jopa 60–70 % nuorista osallistuu nuorisojuhlaan.
Raúl Albentosa
Raúl Albentosa Redal (s. 7. syyskuuta 1988 Alzira, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Operaatio Punainen
thumb|350px|Saksalaisten hyökkäykset Seinen yli 4.–12. kesäkuuta välisenä aikana. Operaatio Punainen oli Saksan yleisesikunnan toisessa maailmansodassa Ranskan valtauksen loppuosalle antama koodinimi. Operaation tarkoituksena oli edetä Ranskan eteläosiin 119 divisioonan voimin. Sen ensimmäinen osa aloitettiin 5. kesäkuuta 1940 hyökkäyksellä länteen Sommejoen kautta ja päähyökkäys aloitettiin 9. kesäkuuta Aisnejoen kautta. 10. kesäkuuta Saksan 1. panssaridivisioona läpäisi Weygand-linjan, ylitti ankarien taisteluiden jälkeen Aisnen ja Marnen ja eteni Maginot-linjan selustaan, jossa se valtasi Besançonin. 17. kesäkuuta saksalaiset olivat edenneet Sveitsin rajalle asti. Erwin Rommelin komentama 7. panssaridivisioona suuntasi länteen Sommen yli Normandian kautta ja valtasi Cherbourgin 18. kesäkuuta. Maginot-linjaa puolustaneet joukot antautuivat 25. kesäkuuta Ranskan antauduttua Saksalle. Viimeinen ranskalaisjoukkojen linnoitus alueella antautui saksalaisille vasta 10. heinäkuuta.
Jugendweihe
Historia
Kasvatuksellinen osuus on nuorisojuhlasta suurelta osin kadonnut. Arvostelijoiden mielestä juhlan suurin merkitys on nuorten tarpeessa saada lahjoja. Jugendweihe käyminen 14-vuotiaana on joidenkin mielestä liian aikainen ajankohta.
British Academy Games Awards
2003/4
2003/4 tapahtuma järjestettiin 1. maaliskuuta 2005.
Raúl Albentosa
Seurajoukkueura
21. heinäkuuta 2013 Albentosa siirtyi Segunda Divisióniin nousseeseen Eibariin. Hän teki ensimmäisen maalinsa 2. maaliskuuta 2013 ottelussa Sporting Gijónia vastaan. 16. tammikuuta 2015 Albentosa solmi 2,5-vuotisen sopimuksen englantilaisseura Derby Countyn kanssa ja hänestä maksettiin 600 000 euron siirtokorvaus.
Kesällä 2015 hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Málagaan.
Jugendweihe
Historia
Saksassa on monia nuorisojuhlan järjestäjiä, joista tärkeimmät ovat Jugendweihe Deutschland e.V., der Humanistische Verband Deutschland, der Freidenkerverband ja die Arbeiterwohlfahrt.
Blat
Blat käytännössä
Myös vapaa-ajan vietto vaati blat-suhteita, sillä liput konsertteihin ja teattereihin olivat joskus tavoittamattomissa ilman kontakteja oikeisiin ihmisiin.
Myös asuminen järjestyi Neuvostoliitossa yleensä työpaikan kautta. Oikeilla suhteilla asunto, remontti, lääkärinapu, puhelin ja kenties datšakin järjestyivät hyvin nopeasti.
Matkustaminen ulkomaille oli äärimmäinen ylellisyys, joka kohtasi vain harvoja – yleensä vaikutusvaltaisissa asemissa olevia tai heidän lähipiiriään. Tässä asiassa puolueen jäsenyys ja ns. poliittinen luotettavuus merkitsi paljon.
Työnsaannissa ja ylennyksissä blat oli myös ensiarvoisen tärkeä. Lasten kouluttaminen vaati samoin suhteita; jos niitä oli, jatkokoulutuspaikan saattoi saada ilman pääsykokeita.
Neuvostoliitossa vaihtokauppa muodosti erittäin merkittävän osan taloutta: vuosina 1985–1990 vaihtokaupan osuudeksi arvioitiin noin 35 prosenttia Neuvostoliiton kaikesta kaupankäynnistä. Kaikki tekivät vaihtokauppaa, mutta virallisesti blatia ei ollut olemassa. Venäjän federaation alkuvaiheen talousvaikeuksien vuosina 1995–1999 vaihtokaupan osuus kohosi ylimmillään jopa 50 %:iin koko vuoden kaupankäynnistä. Sittemmin vaihtokaupan osuus pieneni selvästi, mutta vuoden 2008 laman arvioitiin uudelleen lisänneen vaihtokaupan osuutta Venäjän talouselämässä.
Blatin syy ja tausta
Blat ja suhdeverkostot on nähty jatkumona vanhan venäläiseen talonpoikaisen kyläyhteisön (mir) vastavuoroiselle palvelusten antamiselle ja vastaanottamiselle. Palvelusten vaihtaminen oli maalaiskylissä tavallista esimerkiksi kylvön ja sadonkorjuun aikaan.
Ennen vuoden 1917 vallankumousta sana blat viittasi rikollisuuteen ja alamaailmaan, laittomiin toimiin. Blatin käyttö yleistyi 1930-luvulta lähtien tarkoittamaan asioita ja esineitä, joita oli hyvin vaikea hankkia. Ajan myötä blat-sanan merkitys alkoi kehittyä yhä enenevässä määrin reaktiona neuvostoyhteiskunnan luomalle talousjärjestelmälle.
Blat oli keino selviytyä arkipäivän asioista, kun komentotalous ei pystynyt vastaamaan ihmisten (kulutus)tarpeisiin. Valtion suoran ja virallisen jakeluverkoston rinnalle syntyi ratkaisuksi epävirallisia kuluttajarenkaita, jotka auttoivat hankkimaan tavaroita ja vaikeasti saatavia elintarvikkeita. Voidaan sanoa, että virallinen palkka muodosti ainoastaan yhden osan kokonaisansioista, koska siihen voidaan lisätä myös epävirallisista blat-yhteyksistä tulleet etuisuudet.
Blatin käyttäminen nähtiin luonnollisena. Samalla se toisaalta kasvatti epäluottamusta itse systeemiin. Neuvostoyhteiskunnalle oli tyypillistä, että kaikki todellinen tapahtui kulisseissa, epävirallisesti, ja muu oli pelkkää teatteria.
Blatin seuraukset
Blatiin liittyi selvä puolilaittomuuden elementti. Esimerkiksi valtion omaisuus, joka oli julistettu kaikille yhteiseksi, sai blatiin liittyneenä tulkinnan, että se oli jokaisen omaa ja sitä saattoi hyödyntää (ts. varastaa) lähes mielin määrin omiin tarkoituksiinsa. Blatia siis käytettiin myös valtion yhteisen omaisuuden hyödyntämiseen yksityisten suhteiden kautta. Pääsy käsiksi yhteisiin resursseihin yksityisen hyödyn vuoksi tuhosi ihmisten mielessä toisen omaisuuden kunnioituksen sekä käsityksen yksityisestä ja yhteisestä.
Puolilaittomasta blatista tuli neuvostoaikana oleellinen osa yhteiskunnan toimintaperiaatteita. Blat ei ollut vain systeemin luoma tuote, vaan se toimi myös systeemin muokkaajana.
Neuvostoaikana blat ei ollut lahjontaa, sillä lahjus liittää toimijat toisiinsa ja blatissa oli aina olemassa suhde ihmisten välillä. Lahjonta oli neuvostolainsäädännössä kielletty toisin kuin blat, josta ei ollut edes mainintaa. Kun blatia ei virallisesti ollut olemassa, sitä ei voitu virallisesti kieltääkään. Toisaalta lahjontaan liittyy suora ja välitön maksu, mikä ei yleensä kuulunut blatiin. Lahjuksen ottaja myös käyttää asemaansa omaksi hyödykseen, mikä ei kuulunut blatin periaatteisiin, jotka perustuivat yhteistyöhön ja keskinäiseen auttamiseen.
Blat ei ollut myöskään korruptiota, sillä korruptio liittyy enemmän julkisiin laitoksiin ja byrokratiaan kuin yksilön etuun, mutta rajaa on silti vaikea tehdä. Erityisesti markkinatalouden ajan koittaessa vuosina 1992–1993 Venäjällä on ollut hyvin vaikea tehdä eroa blatin ja korruption välillä. Nykyiset suuromaisuudet Venäjällä ovat syntyneet epäselvän yksityistämisprosessin tuloksena.
Blat nykyään
Blat kehittyi neuvostojärjestelmän aikana, mutta vaikka talousjärjestelmä on nyt vaihtunut kapitalismiin, blat ei ole kadonnut. Suhteiden ja suhdeverkoston merkitys on vain muuttunut, sillä kapitalismissa systeemiä määrää raha, ei pula hyödykkeistä. Nykyisin on yllin kyllin hyödykkeitä, mutta kuluttajalla ei ole rahaa, joten edelleen on käytettävä suhteita saadakseen jonkin tuotteen tai palvelun.
Neuvostoliiton hajottua suhdeverkostoilla oli suuri merkitys omaisuuden yksityistämisprosessissa 1990-luvun alussa. Blat tarjosi mahdollisuuden päästä käsiksi yksityistettävään valtion omaisuuteen. Yksityistämisen ensimmäisessä aallossa syntyi yrittäjäkunta, joka oli hoitanut hallinnolliset ongelmat ja siihen liittyvän paperisodan suhdeverkostonsa avulla. Toiseen aaltoon osallistuivat virkamies- ja puoluejohto, joka hallinnollisten kykyjensä avulla pystyi manipuloimaan koko järjestelmää. Tällöin blat alkoi saada myös korruption ja lahjonnan piirteitä.
British Academy Games Awards
2005/6
2005/6 tapahtuma järjestettiin 5. lokakuuta 2006.
Blat
Blat nykyään
Henkilösuhteiden tärkeys on ominaista Venäjän liike-elämässä; yritystä ei voi edes perustaa ilman suhdeverkostoa. Sitä vastoin länsimaisessa käytännössä henkilösuhteet yleensä syntyvät liiketoiminnan yhteydessä.
Blatin piirteitä voi nähdä myös nykyisessä hallintojärjestelmässä. Boris Jeltsinin noustua valtaan hän täytti korkeimmat valtion virat omilla tuttavillaan, koska yksipuoluejärjestelmä ei enää kahlinnut hallintoa entiseen tapaan. Samoin Vladimir Putin vaihtoi huippuvirkoihin omat tuttavansa tultuaan presidentiksi. Käytännöksi on siis tullut vaihtaa virkamieskuntaa, joten uusi vallanpitäjä on uhka ylimmälle virkamieskunnalle.
British Academy Games Awards
2006/7
2006/7 tapahtuma järjestettiin 23. lokakuuta 2007.
2007/8
2007/8 tapahtuma järjestettiin 10. maaliskuuta 2009.
2009
2009 tapahtuma järjestettiin 19. maaliskuuta 2010.
2010
2010 tapahtuma järjestettiin 16. maaliskuuta 2011.
2011
2011 tapahtuma järjestettiin 16. maaliskuuta 2012.
2012
2012 tapahtuma järjestettiin 5. maaliskuuta 2013.
2013
2013 tapahtuma järjestettiin 12. maaliskuuta 2014.
2014
2014 tapahtuma järjestettiin 12. maaliskuuta 2015.
2015
2015 tapahtuma järjestettiin 7. huhtikuuta 2016.
Jukka Wallenius (ylijohtaja)
Jukka Ilmari Wallenius, vuoteen 1942 Vainio (13. tammikuuta 1919 Turku – 30. heinäkuuta 2000 Espoo) oli suomalainen virkamies, joka toimi muun muassa Valtion tietokonekeskuksen ylijohtajana.
British Academy Games Awards
2016
2016 tapahtuma järjestettiin 6. huhtikuuta 2017.
2017
Vuoden 2017 tapahtuma järjestettiin 12. huhtikuuta 2018.
2018
Vuoden 2018 tapahtuma järjestettiin 4. huhtikuuta 2019.
2019
Vuoden 2019 tapahtuma järjestettiin etäyhteydellä 2. huhtikuuta 2020.
2021
Vuoden 2022 tapahtumassa palkittiin vuonna 2021 julkaistut pelit.
Esa Salminen
Esa Petteri Salminen (s. 20. heinäkuuta 1976 Espoo) on helsinkiläinen kirjailija ja kehitysyhteistyön ammattilainen. Salmisen esikoisteos Köyhyyden ammattilainen ilmestyi Johnny Knigan kustantamana 2008. Hänen toinen romaaninsa Leposija Kilimakitossa ilmestyi Johnny Knigalta 2010. Salmisen kolmas romaani Mohammed, suomalainen ilmestyi syyskuussa 2012. Se on yhteistuotantoa somalialaistaustaisen Saeed Warsamen kanssa. Lokakuussa 2013 Salminen julkaisi Suvi Westin ja Anne Kirste Aikion kanssa tietokirjan Märät säpikkäät - Sápmi underground. Vuonna 2020 Salminen sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kirjasta Kolmetoista kertaa kovempi – Räppärin käsikirja, jonka hän kirjoitti räppäri Palefacen kanssa. Vuonna 2022 Salminen julkaisi neljännen romaaninsa Rakkaudella Ester Storytel-palvelussa ääni- ja e-kirjana.
Oman kirjoittamisensa ohella Salminen on toiminut useiden Madventures-kirjojen tausta- ja kustannustoimittajana sekä kolmantena kirjoittajana.
Salminen työskentelee viestinnän asiantuntijana Viestintä ja kehitys -säätiö Vikesissä sekä vapaana toimittajana ja viestinnän asiantuntijana oman yrityksensä kautta. Hän on koulutukseltaan antropologiaa pääaineenaan opiskellut valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on työskennellyt myös Kepan palveluksessa Sambiassa ja Mosambikissa.
Mustjärvi (Asikkala, Kurhila)
Mustjärvi Mustajärvi on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Kurhilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Äiniönjoen valuma-alueeseen (14.222) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,7 metriä mpy.
Makarjev
Makarjev on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Unžajoen varrella 184 kilometriä Kostromasta itään. Kaupunki on Makarjevin piirin keskus. Asukkaita on 7 300 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1439 pyhittäjäisä Makari perusti paikalle Unžan luostarin, jonka ympärille syntyi 1500-luvulla esikaupunki ja Kovrovon kylä. Vuonna 1779 niistä muodostettiin Kostroman lääniin kuulunut Makarjevin kihlakuntakaupunki.
Nykyään kaupungissa on lähinnä puunjalostusteollisuutta. Nähtävyyksiä ovat 1600–1700-luvuilla rakennettu luostarikokonaisuus ja Aleksanteri Nevalaisen katedraali vuodelta 1905.
Kalaton (Asikkala, Kurhila)
Kalaton on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Kurhilan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Heteniityn koulu
Heteniityn ala-asteen koulu eli Heteniityn koulu oli koulu, joka sijaitsi Helsingin Vuosaaressa. Koulun viimeinen rehtori oli Juha Hirvonen. 1. elokuuta 2017 Heteniityn ala-aste ja Vuosaaren peruskoulu yhdistyivät Vuoniityn peruskouluksi.
Historia
Vuosaaren ensimmäinen suomenkielinen koulu rakennettiin Sasekan aloitteesta yhtiön lahjoittamalle tontille Sasekan Kallahdessa valmistamista Siporex-harkoista. Koulu valmistui vuonna 1950, ja se oli tuolloin Suomen uudenaikaisin koulu. Sen nimi oli Rannikkopiirin kansakoulu, jota kutsuttiin aluksi Sasekan kouluksi. Rakennuksen on suunnitellut Pirkko Wesamaa.
Koulun tiloissa oli monenlaista kulttuuritoimintaa, kuten juhlia ja esityksiä. Koululla toimi myös Vuosaaren sivukirjasto. Koululla alkoi 1950-luvun lopulla työväenopiston ja musiikkiopiston toiminta. 1960-luvun alussa Rannikkopiirin koulu muuttui Vuosaaren kansakouluksi.
Euroliiga-kausi 2011–2012
Kausi 2011–2012 oli kahdestoista kausi, jolloin pelattiin ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edelliskauden mestarina kauteen lähti Panathinaikos BC. Kauden final four järjestettiin Istanbulissa sijaitsevalla Sinan Erdem Domella. Kauden mestaruuden voitti Olympiakos BC.
Joukkueet
* Saivat karsintapaikan
**Saivat villin kortin
Suomen Lauttaliikenne
Suomen Lauttaliikenne Oy eli Finferries on Suomen valtion kokonaan omistama lautta- ja yhteysalusliikennettä suorittava osakeyhtiö. Osakeyhtiö aloitti toimintansa 1.1.2010, kun se eriytettiin Destiasta eli entisestä Tieliikelaitoksesta. Suomen Lauttaliikenne liikennöi hieman yli 40:ä reittiä.
Suomen Lauttaliikenne osti Arctia Shippingiltä saaristovarustamon vuonna 2012, jonka jälkeen Finferries on ainoa valtion lautta- ja yhteysalusliikennettä operoiva toimija. Ostettu yksikkö jatkaa Suomen Saaristovarustamo Oy -nimisenä tytäryhtiönä.
Luettelo Lapin kansakouluista
Tämä artikkeli on luettelo Lapin kansakouluista.
Peruskarttojen ohella Lapin kansakoulujen paikkoja on etsitty myös Puolustusvoimien laatimista topografikartoista. Kyseisiä karttoja käytettäessä on mainittava Copyright Puolustusvoimat 2013, lupanro 75/2013.
Labid Khalifa
Labd Khalifa (s. 1955) on uransa lopettanut marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Khalifa edusti seuratasolla KAC Kenitraa. Hän pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuoden 1986 MM-kilpailuissa, jossa Marokko eteni ensimmäisenä afrikkalaismaana lohkovaiheesta jatkoon.
Ford TW -sarja
Ford TW -sarja oli sarja suuria traktoreita, joita Ford valmisti vuosina 1979-1989. Traktorit perustuivat aiempiin malleihin 8700 ja 9700, mutta ne olivat aiempaa tehokkaampia ja vahvempirakenteisia. Uusien mallien suunnittelussa oli myös otettu huomioon nelivetomallit.
Vuosina 1979-1982 valmistettiin malleja TW-10 (123 hv), TW-20 (146 hv) ja TW-30 (177 hv). Näistä TW-10 ja TW-20 olivat lähes identtisiä suurimpana erona se että TW-20:ssä oli turbo. 1983-1985 valmistettiin malleja TW-5, TW-15, TW-25 ja TW-35. Tehot olivat 118, 132, 154 ja 186 hv. TW-5:ttä lukuun ottamatta moottorit olivat turboahdettuja. Aiempiin malleihin verrattuna mm ketteryys oli parantunut uuden etuakselin ansiosta ja nostovoima oli lisääntynyt. TW-mallien kolmannessa sukupolvessa (Mark II) vuosina 1985-1989 mallimerkinnät pysyivät samoina. Muutoksia tehtiin mm ohjaamossa.
Suunnittelu
1970-luvun aikana Fordin traktoriosastolla mietittiin tapoja saada lisää tehoa 6,6-litraisesta moottorista, jota käytettiin 100 -sarjassa. Ratkaisuksi löydettiin välijäähdytys ja Garrett AiResearchin kanssa kehitettiin uusi välijäähdytin, jonka avulla moottorista saatiin tehoa 188 hevosvoimaa. Uusien mallien voimansiirtoa vahvistettiin ja sähköjärjestelmää parannettiin. Mallissa TW-30 oli tehostetut jarrut, lisäpolttoainesäiliö ja yleisesti pienempiä malleja järeämpi rakenne.
William Willams
William Willams, Pantycelyn, Willams Pantycelyn / Pantycelyn) (11. helmikuuta? 1717 Cefn-y-coed, Llandovery, Carmarthenshire, Wales – 11. tammikuuta 1791 Pantycelyn) oli walesilainen kirjailija, saarnaaja ja virsirunoilija.
Elämä ja työ
Willams oli Walesin merkittävin kirjailija 1800-luvulla. Hän oli yksi varhaisen metodistisen herätyksen avainhenkilöistä Walesissa ja erinomainen runoilija ja kirjailija.
Kun hänen isänsä John kuoli 1742, muutti hänen äitinsä perheineen läheiselle Pantycelyn maatilalle, ja Willams käytti tätä usein nimessään ja hän asui Pantycelyssä koko elämänsä.
Hän aikoi tulla lääkäriksi, mutta hänen aikeensa muuttuivat, kun hän kuuli metodistisen saarnaaja-evankelista Howel Harrisin (1714–1773) saarnaamista ulkoilmakokouksissa. Hänet vihittiin anglikaanisen kirkon diakoniksi vuonna 1740, ja hän hoiti työtään eri paikkakunnilla vuoteen 1743 asti. St Davidsin piispa kieltäytyi kuitenkin vihkimästä häntä papiksi, koska hän oli saanut vaikutteita metodismista. Niin hänestä tuli matkasaarnaaja ja hän liikkui ympäri Walesia saarnamatkoillaan pitäen kokoontumisia ulkosalla ja perusti eri paikkakunnille metodistiryhmiä.
Willams tunnetaan erityisesti virsirunoilijana. Hän kirjoitti virtensä pääasiassa walesin eli kymrin kielellä ja ne ovat edelleen käytössä monissa kirkkokunnissa. Hän julkaisi ensimmäisen virsikokoelmansa, Halleluijah 1744 ja siitä otettiin kolme painosta. 1763 hän julkaisi toisen kirjan Y Môr o Wydr, josta otettiin viisi painosta. Hän julkaisi myös kaksi virsikokoelmaa englanniksi Hosannah to the Son of David (1759), ja Gloria in Excelsis (1772). Hän kirjoitti kaikkiaan yli 800 laulua.
Hän kirjoitti myös kaksi pitkää uskonnollista runoa: ’Golwg ar Deyrnas Crist’ 1756, joka käsitteli pelastushistoriaa ja Jumalan armoa, sekä ’Bywyd a Marwolaeth Theomemphus’ 1764, jonka teemana on ihmisessä tapahtuneen hengellisen muutoksen vaikutus elämään. Hän julkaisi useita proosateoksia. Ne oli tarkoitettu ennen muuta luettaviksi metodistiseurakunnissa, joita hän perusti.
Hän julkaisi noin 90 kirjaa tai painotuotetta ja häntä on pidetty Walesin merkittävimpänä runoilijana. Runojensa kautta hän vaikutti siihen, että walesin kieli säilyi elinvoimaisena sekä kehittyi.
Tunnetuin hänen kirjoittamansa laulu on “Arglwydd, arwain trwy'r anialwch”, vuodelta 1745, englanninkielisillä sanoilla  “Guide me, O thou great Jehovah/Redeemer”. Sen englanninkielinen käännös on Peter Willamsin tekemä 1771. Se on käännetty yli seitsemällekymmenelle kielelle ja sitä on kutsuttu Walesin epäviralliseksi kansallishymniksi. Laulua laulettiin prinssi Williamin ja Catherinen avioliittoon vihmimisessä 2011 ja prinsessa Dianan hautajaisissa 1997 Westminster Abbeyssä. Sitä lauletaan yleisesti myös Walesissa rugby-otteluissa. . Sen tunnetuin sävelmä on walesilaisen säveltäjä John Hugesin (1873–1932) kirjoittama sävelmä ja se tunnetaan yleisesti walesinkielisellä nimellä CWM RHONDDA.
Willamsin laulu on suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 298 ”Kansasi on vaeltava” (Suom. Pekka Turunen 1994, Niilo Rauhala 1995). Se on myös Messulauluja-kirjassa laulu 123. Seurakunta laulaa-kirjassa on myös toinen käännös samasta alkuekstistä, laulu 339 ”Herra, johda askeleeni” (Suom. Joel Niininen 1996).
Alimmainen Heinäjärvi
Alimmainen Heinäjärvi on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Kurhilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Äiniönjoen valuma-alueeseen (14.222) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,5 metriä mpy.
Adrian Smiseth Sejersted
pienoiskuva|Adrian Smiseth Sejersted vuonna 2019. Adrian Smiseth Sejersted (s. 16. heinäkuuta 1994) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Stabæk IF -seuraa.