cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matti Antero Peltonen
Ura
Peltonen valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi. Hän opetti Sirola-opistossa valtiotieteitä sekä kansantaloustiedettä. Hän oli myös Sirola-opiston rehtorina Erkki Salomaan jälkeen vuosina 1966–1979. Siinä tehtävässä hänellä oli merkittäviä yhteyksiä muun muassa Rostockin yliopistoon.
Peltonen toimi myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa SKDL:n edustajana. Myöhemmin hän toimi opetusministeriön palkkaamana opetusneuvoksen virassa; se ei ollut arvonimi.
Koivujärvet (Mänttä-Vilppula)
Koivujärvet tai myös Isolammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Matti Antero Peltonen
Näkemyksiä
Peltosen mukaan "lopullista" kommunismia ei koskaan saavuteta, vaan sitä on pidettävä eräänlaisena ääriarvona, jota kohden lähestytään. Hänen mukaansa kaikkien ihmisten perustarpeet voidaan tyydyttää, mutta on otettava huomioon, että syntyy kuitenkin uusia tarpeita. Peltonen ennustaa, että maaseudun ja kaupunkien välinen oleellinen ero henkisen kuin ruumiillisen työn välillä katoaa. Hän ennustaa optimistisesti luovaa, automatisoitua vapaaehtoisuuteen perustuvaa työtä ja ihmisten kulttuurista sivistyneisyyttä.
Koivujärvet (Mänttä-Vilppula)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,1 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Hanhilamminojan valuma-alueeseen (35.336) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,3 metriä mpy.
Hermann Kutschera
Hermann Kutschera (1903–1975) oli itävaltalainen arkkitehti. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti kultaa arkkitehtuurissa teoksellaan ”Hiihtostadion”.
Deutsch (täsmennyssivu)
Deutsch tarkoittaa saksan kieltä tai saksalaista mutta on myös sukunimi:
Carlo Pellegrini
Carlo Pellegrini (9. heinäkuuta 1736 Longobardi – 13. maaliskuuta 1822) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. syyskuuta 1761 ja nimitettiin Nicastron hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 1798. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hyacinthe-Sigismond Gerdil.
Pellegrini erosi tehtävistään Nicastron piispana 12. toukokuuta 1818.
Tähtikoirahai
Tähtikoirahai (Mustelus asterias) on koirahaiden (Triakidae) heimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
vasen|200px|thumb|[[Pohjanmeri|Pohjanmereltä saatu tähtikoirahai.]] Tähtikoirahai voi maksimissaan kasvaa 140 senttimetrin mittaiseksi. Suurin julkaistu paino on 4,8 kilogrammaa. Sen ruumis on muodoltaan hoikka ja pitkänomainen. Tähtikoirahain pääväritys vaihtelee vaalean harmaasta sinertävään ja ruskean harmaaseen ja siinä on myös selkäpuolella tähteä muistuttavia pilkkuja. Selkäevät ovat kumpikin kolmion muotoisia, ja niistä takimmaisempi on vähän pienempi. Selkäevien takaosan alareunassa on pieni piikkinen uloke. Pyrstön ylempi haara on alempaa kehittyneempi. Silmät ovat pitkät ja sijaitsevat pään yläosassa aivan päälaen tuntumassa. Kovien eliöiden murskamiseen soveltuvat hampaat sijaitsevat 56–106 rivissä. Kalan suupielet yltävät sen silmän taakse. Harmaakoirahaista (Galeorhinus galeus) se eroaa sitä tylpemmän kuononsa ja suhteellisesti isomman selkäevänsä verran.
Levinneisyys ja elinympäristö
Tähtikoirahain levinneisyys ulottuu Britteinsaarilta etelään aina Kanariansaarille, Välimerelle ja Mauritaniaan asti. Ruotsin ja Norjan läntisillä rannikoilla sitä havaitaan harvoin, mutta silti melko säännöllisesti. Sen elinympäristöjä ovat rannikon läheiset hiekka-, lieju- ja sorapohjaiset matalat vedet, ja se elääkin yleensä alle 70 metrin syvyydessä vedenpinnasta.
Ravinto ja elintavat
Tähtikoirahain ravinnosta 97–98 prosenttia muodostavat äyriäiset kuten hummerit. Se syö jossakin määrin myös nilviäisiä, kuten simpukoita. Kaloja se ei syö juuri lainkaan. Koiras tulee sukukypsäksi 78–85 ja naaraat 85–90 senttimetrin mittaisena, milloin ne ovat 2–3 vuoden iässä. Ne kutevat kesäisin ja saavat kerralla 7–15 poikasta, jotka syntyvät noin 30 senttimetrin mittaisina. Tämä lukumäärä kasvaa naaraskalan kasvun mukana. Ne tekevät poikasia kahden vuoden välein. Koiraat elävät enintään 13 ja naaraat 18 vuotta.
Saarijärvi (Mänttä-Vilppula, eteläinen)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,3 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Hanhilamminojan valuma-alueeseen (35.336) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Rukka-Maunu
Rukka-Maunu on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Huopioniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Marc Schneider
Marc Schneider (s. 28. huhtikuuta 1973) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä perämiehettömässä nelosessa olympiapronssia Atlantassa 1996. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui samassa luokassa kuudenneksi.
Rukka-Maunu
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,6 metriä mpy.
Sigitas Tamkevičius
thumb|right|Sigitas Tamkevičius
Sigitas Tamkevičius (s. 7. marraskuuta 1938) on liettualainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 18. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Kaunasin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Turudan titulaaripiispaksi 8. toukokuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vincentas Sladkevičius, jota avustivat Vladas Michelevičius, Antanas Vaičius, Romualdas Krikšciunas ja Juozas Preikšas.
Tamkevičius sai 4. toukokuuta 1996 nimityksen Kaunasin arkkipiispaksi.
Raül López
Seurajoukkueet
López aloitti koripallon CB Vicin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi Joventut Badalonan juniorijoukkueeseen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1997–1998 ja pelasi seurassa vuoteen 2000 asti. Kaudeksi 2000–2001 López siirtyi Real Madridiin, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Hän kärsi polvivammasta kaudella 2001–2002, mutta siirtyi tästä huolimatta Utah Jazziin.
López ei pelannut kaudella 2002–2003 otteluakaan saman polvivamman takia. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikissa otteluissa ja teki 7,0 pistettä ja 3,7 syöttöä ottelua kohden. Kaudella 2004–2005 hän teki 5,2 pistettä, mutta pystyi pelaamaan vain 31 ottelua. López palasikin Espanjaan, jossa hän pelasi kauden Akasvayu Gironassa. Vuodet 2006–2009 hän vietti Real Madridissa, jossa hän voitti Eurocupin sekä Espanjan-mestaruuden kaudella 2006–2007. Vuonna 2009 López jatkoi pelaamista venäläisessä Himkissä, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.
Maajoukkue
López kuului maansa alle 16- ja 18-vuotiaiden maajoukkueisiin. Hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1998 ja alle 18-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1999. López pelasi ensimmäisen aikuisten arvoturnauksensa vuonna 2000, jolloin Espanja oli mukana olympiakisoissa. EM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 2001 ja 2009, joista hän voitti pronssia ja hopeaa. López saavutti olympiahopean vuonna 2008. MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2010.
Hr. Ms. O 7
Hr. Ms. O 7 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1916 palvelukseenotettu sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 8. toukokuuta 1913 Maatschappij Fijenoordilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 12. toukokuuta 1914. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1916 ja se otettiin palvelukseen 23. joulukuuta 1916.
Kivimon lossi
Kivimon lossi liikennöi Roslaxin ja Kivimon välillä. Lossi on osa Saariston rengastietä. Lauttaväli on Saariston rengastien lyhyin, vain 169 metriä. Lossi liikennöi tarvittaessa ympäri vuorokauden. Kivimon lossi on identtinen Mossalan lossin kanssa.
Hr. Ms. O 7
Palvelus
Vuodesta 1935 lähtien alus oli koululaivana, kunnes se 21. marraskuuta tai joulukuuta 1939 poistettiin palveluksesta palveluskelvottomana ja vanhentuneena. Alus myytiin romutettavaksi.
Saksa valtasi Alankomaat 1940, jolloin alus vallattiin. Se oli kuitenkin pahoin vanhentunut eikä sillä ollut siten sotilaallista arvoa. Alus upposi 2. toukokuuta 1944 ankkuripaikalleen Den Helderissä. Sotatoimien päätyttyä alus nostettiin satama-altaasta ja se romutettiin.
Huong Thanh
thumb|Huong Thanh
Huong Thanh (s. 1959 Hồ Chí Minhin kaupunki) on vietnamilainen laulaja.
Huong syntyi perinnemuusikkojen sukuun. Hänen isänsä Hữu Phước oli tunnettu cải lương -kansanoopperan laulaja, ja myös hänen siskonsa Huong Lan on laulaja. Huong aloitti musiikilliset opintonsa 10-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran lavalla 16-vuotiaana. Hän muutti Pariisiin vuonna 1977 ja esiintyi cải lương -taiteilijana eri Euroopan maihin. Vuonna 1995 Huong tapasi Nguyên Lên, joka tutustutti hänet jazziin. Sittemmin Huong on esiintynyt sekä suurten jazzorkesterien kanssa että yhden muusikon tai pienen yhtyeen säestämänä. Vuonna 1996 hän lauloi Nguyên Lên levyllä Tales from Viêt-nam, joka palkittiin muiden muassa Diapason d'Orilla ja Le Monde de la musiquen CHOC-tunnustuksella. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Moon and Wind (1999), ja neljäs albumi Fragile Beauty (2007) oli siihen mennessä artistin kaupallisesti menestynein. Vuonna 2007 Huong sai ensimmäisenä vietnamilaisartistina France Musiquen maailmanmusiikkipalkinnon.
Huongin yhteistyökumppaneihin ovat Nguyên Lên ohella kuuluneet muiden muassa sisko Huong Lan, Paolo Fresu, Tino di Geraldo, Renaud Garcia-Fons, Étienne M'Bappé, Richard Bona, Paul McCandless, Dhafer Youssef, Ballaké Sissoko, Jason Carter ja Franck Tortiller. Camkytiwa-kvartetissa Huong toimi yhdessä Fumie Hiharan, Yan Lin ja E'Joung-jun kanssa. Kvartetilta ilmestyi albumi Camkytiwa "Les Fleurs du Levant" (2013). Huong on pitkään tehnyt esiintymisiä Guimet-museossa.
Luettelo tunnetuista pariisilaisista
Tämä on luettelo tunnetuista pariisilaisista.
Kunniakansalaisuudet
Pariisin kunniakansalaisuuden ovat saaneet muun muassa 14. dalai-lama, kiinalainen demokratia-aktivisti Hu Jia, Myanmarin (Burman) oppositiojohtaja Aung San Suu Kyi ja iranilainen demokratia-aktivisti Shiribin Ebadi.
Armas Nieminen
Armas Vilhelm Nieminen (7. helmikuuta 1913 Helsinki – 4. toukokuuta 1995 Tampere) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun (myöhempi Tampereen yliopisto) sosiaalipolitiikan professori, rehtori ja kansleri. Tutkijana hän erikoistui perhepolitiikkaan ja oli tämän alan uranuurtaja Suomessa.
Nieminen kuului Heikki Wariksen ja Eino Kuusen ohella suomalaisen sosiaalipolitiikan akateemisiin ja teoreettisiin kehittelijöihin. Hänen vuonna 1955 julkaisemansa alan yleisteos Mitä on sosiaalipolitiikka tuli hyvin tunnetuksi. Nieminen julkaisi tutkimuksen Suomalaisen aviorakkauden ja seksuaalisuuden historia eläkepäivillään vuonna 1993. Hän kokosi siihen 1950-luvulla keräämäänsä aineistoa, ja se oli alkujaan tarkoitettu hänen väitöskirjansa Taistelu sukupuolimoraalista jatkoksi, mutta nimitys professorin virkaan ja myöhemmin rehtoriksi oli keskeyttänyt työn.
Nieminen kuului Väestöliiton hallitukseen vuosina 1957–1962 ja valtion yhteiskuntatieteelliseen toimikuntaan 1961–1967. Hän oli Suomen kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston hoitokunnan puheenjohtaja 1961–1967. Nieminen oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1965.
Hermann Stiegholzer
Hermann Stiegholzer (12. heinäkuuta 1894 – 21. lokakuuta 1982) oli itävaltalainen arkkitehti. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti pronssia yhdessä maanmiehensä Herbert Kastingerin kanssa teoksellaan ”Wienin kamppailualue”. He suunnittelivat yhdessä myös Wieniin erilaisia tehdastiloja.
Saarijärvi (Mänttä-Vilppula, Suluslahti)
Saarijärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.
Vuorilammi (Mänttä-Vilppula)
Vuorilammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Huopioniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
David Collins
David Collins (s. 12. lokakuuta 1969) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä perämiehettömässä nelosessa olympiapronssia Atlantassa 1996. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa kevyessä kahdeksikossa pronssia Wienissä 1991.
Edgar Johan Mikael Lowenetzkij
Edgar Johan Mikael Lowenetzkij (26. elokuuta 1835 Jomala Ahvenanmaa – 6. lokakuuta 1899 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Lowenetzkijin vanhemmat olivat Josef Lowenetzskij ja Wilhelmina Maria Ledberg ja puoliso vuodesta 1837 Johanna Charlotta Ulrica Blomström. Lowenetzskij valmistui upseeriksi Pietarissa Krimin sodan alussa. Hänet ylennettiin sodan aikana 1854 vänrikiksi 1855 aliluutnantiksi. Sotaan Lowenetzskij osallistui Pietarin rannikkoalueen puolustustehtävissä. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1862, alikapteeniksi 1863, kapteeniksi 1867, majuriksi 1874 ja everstiluutnantiksi 1878. Vuonna 1866 hänet nimitettiin everstiksi ylennettynä 65. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Se oli vuodesta 1891 nimeltään 173. Varsovan reservijalkaväkirykmentti, jonka komentajana Lowenetzskij jatkoi. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin helmikuussa 1892, jolloin hän myös sai eron sotapalveluksesta.
Seppo Immonen
Seppo Antero Immonen (s. 24. toukokuuta 1951 Rantasalmi) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti vuodesta 1975 lähtien Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Antti Numminen.
Kalevan kisoista Immonen saavutti 20 kilometrin kävelystä kultaa vuonna 1971, hopeaa vuonna 1977 sekä kolme pronssia vuosina 1973, 1976 ja 1983. Henkilökohtaisia SM-mitaleita hän voitti myös 50 kilometrin kävelystä, jossa saavutti kultaa vuonna 1976 sekä kolme hopeaa vuosina 1977, 1978 ja 1983. Viestijuoksun SM-kilpailuista Immonen saavutti 3 x 5 000 metrin kävelyviestin kultaa vuosina 1982 ja 1983. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 5 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 1974, hopeaa vuonna 1972 sekä pronssia vuonna 1977.
Virallisissa kilpailuissa Immonen ei ole esiintynyt vuoden 1985 jälkeen.
Norojärvi (Mänttä-Vilppula)
Norojärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,9 metriä mpy.
Hopeakyljet
Hopeakyljet (Atherinidae) on hopeakylkikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan ympäri maapallon lämpimistä vesistä.
Lajit ja anatomia
Varhaisimmat hopeakylkien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon luetaan kuuluvaksi 25 sukua ja noin 165 lajia. Suurimmat hopeakylkilajit voivat saavuttaa noin 60 cm:n pituuden, mutta useimmat jäävät alle 15 cm pitkiksi. Koiraat ovat useimmiten naaraita pienikokoisempia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia kaloja, joilla on kaksi selkäevää. Etumainen on joustava ja taaempi jäykempi. Pyrstöevä on heimon lajeilla haarautunut. Hopeakylkien silmät ovat kooltaan suuret. Hopeakyljiltä puuttuu kylkiviiva. Väriltään ne ovat kellertäviä tai vihertäviä ja kyljessä on leveä hopeinen raita.
Levinneisyys ja elintavat
Hopeakylkilajeja tavataan ympäri maailmaa. Suurin osa lajeista on mereisiä tai murtovesissä eläviä, mutta noin 50 lajia, muun muassa lasikylki (Alepidomus evermanni), elävät makeissa vesissä. Makean veden lajeja tavataan erityisesti Australiassa ja Pohjois- sekä Etelä-Amerikassa. Hopeakyljet elävät usein suurina parvina matalissa vesissä. Niiden ravintoa ovat pääasiassa planktoneliöt.
Ludvig Londén
Ludvig Londén (8. toukokuuta 1843 Ruokolahti – 7. toukokuuta 1909 Nauheim, Saksan keisarikunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Marja Vartiainen
Marja Anneli Vartiainen (o.s. Pippuri, s. 24. huhtikuuta 1954 Pyhäselkä) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan Tohmajärven Urheilijoita ja vuodesta 1982 lähtien Kiteen Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi Soini Vartiainen.
Ludvig Londén
Ludvig Londénin vanhemmat olivat lääninrovasti Carl Fredrik Londén ja Katarina Kristina Stenius ja puoliso vuodesta 1869 Elisabeth Feodorovna Jagodkina. Heidän pojastaan Georg Londénista tuli kenraalimajuri Suomen armeijassa. Ludvig Londén tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1854 ja määrättiin sieltä 1863 valmistuttuaan aliluutnanttina palvelukseen Käkisalmen, H.M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin, jossa hän osallistui Tammikuun kansannousun kukistamiseen 1863–1864. Hänet siirrettiin 1866 vänrikkinä Henkivartioväen krenatöörirykmenttiin Pietariin ja seuraavana vuonna luutnanttina 8. Turkestanin linjapataljoonaan. Londén ylennettiin alikapteeniksi 1871 ja siirrettiin 1872 palvelukseen 17. tarkk’ampujapataljoonaan Kaukasiaan. Hän osallistui 1873–1876 sotatoimiin vuoristoheimoja vastaan Turkestanissa, ylennettiin kapteeniksi 1875 ja siirrettiin 15. Turkestanin linjapataljoonaan 1876.
Jeff Pfaendtner
Jeff Pfaendtner (s. 28. helmikuuta 1967) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä perämiehettömässä nelosessa olympiapronssia Atlantassa 1996. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa kevyessä kahdeksikossa hopeaa Milanossa 1988. Kevyessä pariaironelosessa hän sijoittui neljänneksi Montrealin MM-kilpailuissa 1992.
Ludvig Londén
Turkestanista palattuaan Londén määrättiin palvelukseen vuonna 1881 perustettuihin suomalaisiin joukko-osastoihin. Hän toimi 1881–1882 kouluttajana sekä 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonassa että 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonassa. Majuriksi Londén ylennettiin 1883 ja everstiluutnantiksi 1884. Vuonna 1885 hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 8. Viipurin tarkk’ampujapataljoonaan, jonka komentajaksi hän tuli everstiksi ylennettynä vuonna 1895. Londén sai eron tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta kenraalimajurina vuonna 1897. Reservissä hän toimi Hämeen läänin sotakomissaarina 1897–1902 ja Rajamäen tehtaiden tarkastajana 1903–1907.
Marja Vartiainen
Kalevan kisoista Vartiainen saavutti 10 000 metrin juoksusta pronssia vuonna 1983. Lisäksi hän saavutti maratonilta SM-hopeaa samana vuonna. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui maratonilla 16:nneksi ennätyksellään 2.39.22.
Virallisissa kilpailuissa Vartiainen ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Vieno Heikkilä
Vieno Kaarina Heikkilä (s. 20. lokakuuta 1938 Äänekoski) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti vuodesta 1984 lähtien Turun Weikkoja ja vastasi itse omasta valmennuksestaan.
Kalevan kisoista Heikkilä saavutti hopeaa 5 000 metrin kävelystä vuonna 1983. Viestijuoksun SM-kilpailuista hän saavutti 3 x 3 000 metrin kävelyviestistä kaksi kultaa vuosina 1987 ja 1991 sekä hopeaa vuonna 1985. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti 3 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 1983.
Virallisissa kilpailuissa Heikkilä ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Vasili Pitšul
Vasili Vladimirovitš Pitšul (, 15. kesäkuuta 1961 Mariupol, Neuvostoliitto – 26. heinäkuuta 2015)  oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuin ohjauksensa on esikoisteos Pikku Veera (, Malenkaja Vera, 1988).
Pitšul valmistui ohjaajaksi vuonna 1983 VGIK:sta, jossa hän opiskeli Marlen Hutsijevin johdolla. Ura käynnistyi kaksi vuotta myöhemmin televisioelokuvalla Hotšu tebe skazat... (ven. Хочу тебе сказать…).
Neuvostokauden viimeisinä vuosina glasnostin hengessä syntynyt rohkea nuoruuskuvaus Pikku Veera nousi suureen suosioon kotimaassaan ja toi ohjaajalle kansainvälistä tunnettavuutta, sillä elokuva palkittiin muun muassa Venetsiassa ja Montrealissa.
Seuraava elokuva V gorode Sotši tjomnyje notši (, 1990) oli mukana Cannesin elokuvajuhlilla. Pitšulin ura jatkui televisio- ja elokuvaohjauksilla hänen kuolemaansa, vuoteen 2015 saakka.
Dinandougou
Dinandougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kenenkoun sijaitsee Nigerjoen oikeanpuoleisella rannalla 50 kilometriä Koulikorosta koilliseen. Kunnassa on 21 400 ja keskuskylässä 4 100 asukasta (vuonna 2009).
Dinandougoun kunnan pinta-ala on 534 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Koulikoron piirin Méguétanin, pohjoisessa Tougounin ja Nyaminan, etelässä Dioïlan piirin Zan Coulibalyn ja Binkon sekä idässä Ségoun alueen Barouélin piirin Kalakén, Barouélin ja Boidién kuntiin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, pavut, fonio, vesimeloni, puuvilla ja riisi. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kenenkounissa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluu 12 koulua ja yksi toimiva terveyskeskus.
William Carlucci
William Carlucci (s. 3. kesäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä perämiehettömässä nelosessa olympiapronssia Atlantassa 1996. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa kevyessä kahdeksikossa hopeaa Kölnissä 1998.
COCOM
Lyhenne COCOM tarkoittaa:
Ka (faarao)
Ka tai Sekhen, oli esidynastisen Egyptin faarao Ylä-Egyptissä. Hän hallitsi Abydoksessa noin 3100 eaa. Ka oli todennäköisesti Iry-Horin seuraaja ja häntä seurasi Narmer.
Herbert Kastinger
Herbert Ferdinand Kastinger (1. heinäkuuta 1900 Höflein – 5. elokuuta 1937 Wien) oli itävaltalainen arkkitehti. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti pronssia yhdessä maanmiehensä Hermann Stiegholzerin kanssa arkkitehtuurissa teoksellaan ”Wienin kamppailualue”. Yhteistyö sisälsi myös tehdastilojen suunnittelua.
Istitut Ladin Micurà de Rü
Istitut Ladin Micurà de Rü on italialainen Etelä-Tirolin paikallishallituksen alaisuudessa toimiva instituutti ja säätiö. Instituutti on saanut nimensä Micurà de Rün mukaan, joka oli etelätirolilainen pappi ja kielitieteilijä. Se on perustettu 31. heinäkuuta 1976 ja sen päämaja sijaitsee San Martin de Torin kaupungissa.
Instituutin nykyinen johtaja on Leander Moroder. Palkattua henkilökuntaa on yhteensä 18. . Johtajan lisäksi kolme muuta jäsentä muodostavat instituutin johtokunnan.
Taina Siekkinen
Taina Maarit Siekkinen (s. 27. marraskuuta 1968 Pihtipudas) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti vuodesta 1990 lähtien Korson Kaikua ja hänen valmentajanaan toimi Toivo Markkanen.
Kalevan kisoista Siekkinen saavutti pronssia 5 000 metrin kävelystä vuonna 1983. Lisäksi viestijuoksun SM-kilpailuista hän saavutti 3 x 3 000 metrin kävelyviestistä kultaa vuonna 1990, hopeaa vuonna 1984 sekä kaksi pronssia vuosina 1989 ja 1997.
Virallisissa kilpailuissa Siekkinen ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.
Istitut Ladin Micurà de Rü
Muun toiminnan lisäksi instituutilla on kirjakauppa.
Hopeahietikon leirintäalue
Historiaa
Vuosina 1962–1968 leirintäaluetta ylläpiti Suomen Autoklubi. 1960-luvun keskivaiheilla leirintäalueella vieraili noin 20–25 tuhatta ihmistä vuosittain, vilkkaimmin Hangon Regatan aikoihin. Vuoden 1977 kävijämäärä oli 33 500.
Ainakin 1980-luvun keskivaiheilta vuoden 2007 loppuun Silversandin leirialuetta ylläpiti Lomaliitto, jonka ketjuun kuului parikymmentä muutakin suomalaista leirintäaluetta. Lomaliitto teki konkurssin 2009.
Yonezawa
Yonezawa on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Yonezawan allaslaaksossa. Etelässä kaupungin alue nousee Ōuvuoriin kuuluvalle Azumavuorelle ja rajautuu Fukushiman prefektuuriin. Vuoristoalueelta saa alkunsa Mogamijoki sivujokineen. Yonezawassa on 81 043 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 548,51 neliökilometriä.
Yonezawan linna perustettiin jo 1200-luvulla. Sengoku-kaudella 1500-luvulla Yonezawa alkoi saada Date-klaanin hallinnassa linnanaluskaupungin piirteitä, ja kehittyikin sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla linnanaluskaupunkina Uesugi-klaanin vallassa. Kaupunkiin syntyi jo kauden keskivaiheilla tekstiilien tuotantoa, ja nykyisinkin tekstiiliteollisuus on merkittävä elinkeino. Japanin viskoosin tuotanto sai alkunsa Yonezawassa. Kun Japanin nykyinen kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, Yonezawa sai ensimmäisten joukossa kaupunkioikeudet. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin on rakennettu elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta, ja nykyisin (tilanne vuonna 2012) se on tuotannon arvolla mitattuna prefektuurin tärkein teollisuuskaupunki. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä ja hedelmiä, kuten omenoita, ja kasvatetaan lihakarjaa ja karppeja.
Yonezawan nähtävyyksistä monet liittyvät Uesugi-klaanin historiaan, kuten Uesugi-museo, Uesugi-jinjan šintolainen pyhäkkö ja Fumon-inin buddhalainen temppeli. Uesugi-jinjan ja Matsugasaki-jinjan pyhäköt tunnetaan myös keväisin järjestettävästä Uesugi-festivaalista. Entinen Yonezawan ammattikorkeakoulun päärakennus edustaa vuorostaan 1900-luvun alun länsimaalaistyylistä arkkitehtuuria. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Bandain–Asahin kansallispuistoon. Seudulla on laskettelukeskuksia ja monia kuumia lähteitä (onsen), kuten Shirabu-onsen, Onogawa-onsen, Ōdaira-onsen, Ubayu-onsen ja Goshiki-onsen. Yonezawaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen, ja Yonesaka-linja.
Hr. Ms. K I
Hr. Ms. K I (Koloniaal I, jossa roomalainen numero merkitsee palvelusta Itä-Intian laivastossa) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu Hay-Whitehead-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus
Alus oli 48,6 metriä pitkä ja sen leveys oli 4,7 ja syväys 3,1 metriä. Aluksen uppouma oli pinnalla 330 ja sukelluksissa 386 tonnia. Propulsiojärjestelmä oli kaksiakselinen ja akseleita pyöritti kaksi MAN 8-sylinterinen dieselmoottoria tai sähkömoottori. Dieselmoottorit tuottivat 1 800 bhp:tä ja sähkömoottori 500 shp:tä. Järjestelmä mahdollisti kuudentoista solmun nopeuden pinta-ajossa ja 8,5 solmun nopeuden sukelluksissa. Aluksen toimintasäde oli 1 500 merimailia tai 2 250 merimailia nopeudesta riippuen. Sukelluksissa alus kykeni matkaamaan 30 merimailia 8,5 solmun nopeudella.
Aluksen aseistuksena oli kolme 450 millimetrin torpedoputkea, joista kaksi oli keulassa ja yksi perässä. Aluksella oli seitsemäntoista hengen miehistö.
Palvelus
Alus lähti 12. syyskuuta 1916 Nieuwediepistä Hollannin Itä-Intiaan. Pääosan matkasta hinaaja Witte Zee hinasi alusta. Matkalla alukset kulkivat Downsin, Vigon, Maltan, Suezin kanavan, Adenin ja Colombon kautta saapuen Sabangiin 6. marraskuuta. Sabangista alus jatkoi omin voimin Bataviaan saattajanaan Hr. Ms. Koningin Regentes. Alukset saapuivat Sabangiin 6. marraskuuta, jolloin Hr. Ms. K I:stä tuli ensimmäinen Alankomaiden laivaston sukellusvene alueella.
Alus poistettiin palveluksesta Sabangissa vuonna 1928.
Niccolò Castiglioni
Niccolò Castiglioni (17. heinäkuuta 1932 Milano – 7. syyskuuta 1996 Milano) oli italialainen säveltäjä.
Castiglioni opiskeli Milanon konservatoriossa sävellystä Giorgio Federico Ghedinin, Franco Margolan, Sandro Fugan ja Ettore Desderin johdolla sekä pianonsoittoa Lidia Zambellin johdolla. Hän täydensi opintojaan Mozarteumissa, jossa hänen opettajiensa joukossa oli Boris Blacher. Castiglioni osallistui myös Darmstadtin kesäkursseille. Hän aloitti ammattimaisen uransa pianistina. Hänen ensimmäinen suurimuotoinen teoksensa oli ooppera Uomini e no (1955). Vuonna 1961 hän sai Prix Italian radio-oopperastaan Attraverso lo specchio. Tätä teosta seurasi toinen Lewis Carrollin innoittama ooppera, Jabberwocky (1962).
Castiglioni aloitti uransa säveltäjänä uusklassismin tyylillä, mutta alkoi sitten hyödyntää musiikissaan kaksitoistasäveljärjestelmää. Hän päätyi myös kehittämään epätavallisen avantgardismia ja myöhäisromanttisuutta yhdistäneen tyylin. Castiglioni työskenteli myös musiikkikriitikkona. Hän siirtyi vuonna 1966 Yhdysvaltoihin, jossa työskenteli eri yliopistoissa muutaman vuoden ajan ennen palaamistaan kotimaahansa. Hän jatkoi teosten säveltämistä, mutta uusia teoksia valmistui myöhemmän uran aikana selvästi aiempaa vähemmän.
Maajärvi (Mänttä-Vilppula)
Maajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Mänttä-VilppulassaSuluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,6 metriä mpy.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2000
Vuoden 2000 kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 16. – 25. syyskuuta ja 28. syyskuuta – 1. lokakuuta 2000. Teline- ja trampoliinivoimistelu järjestettiin Sydney SuperDomessa ja rytminen voimistelu Sydneyn Olympic Parkin kolmannessa paviljongissa. Tämä oli 24. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Tapahtumia oli 18.
Naiset
100px|right|Rytminen voimistelu
Miehet
100px|right|Trampoliini
Théâtre du Châtelet
thumb|Théâtre du Châtelet thumb|Rakennuksen sivu Seinejoen yli nähtynä. Théâtre du Châtelet eli Châtelet-teatteri on teatteri sekä ooppera- ja konserttitalo Pariisissa 1. arrondissementin alueella. Se sijaitsee place du Châtelet -aukion varrella Seinejoen pohjoisrannalla.
Théâtre du Châtelet’n rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Gabriel Davioud ja se rakennettiin vuosina 1860–1862 keisarillisen teatterin (théâtre impérial) käyttöön. Vastapäätä Châtelet-aukion toiselle laidalle rakennettiin samoihin aikoihin kaupunginteatteri Théâtre de la Ville, joka on myös Davioudin suunnittelema. Kahden teatterin rakentaminen symmetrisesti aukion vastakkaisille puolille oli osa paroni Haussmannin kaupunkiuudistusta Pariisissa. Vuodesta 1979 Théâtre du Châtelet on kuulunut Pariisin kaupungille.
Igor Stravinskyn Petruška-baletin kantaesitys oli Théâtre du Châtelet’ssa vuonna 1911. Vuodesta 1929 alkaen teatteri keskittyi pitkäksi aikaa operetteihin. Lontoolainen Philharmonia-orkesteri toimi teatterin vakio-orkesterina 1990-luvulla.
Suojärvi (Mänttä-Vilppula)
Suojärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,4 metriä mpy.
Rongonjärvi
Rongonjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,9 metriä mpy.
Keramidit
thumb|250px|Keramidien yleinen rakenne Keramidit ovat vahamaisia lipidejä ja kuuluvat sfingolipidien luokkaan. Keramidit koostuvat sfingosiinista ja rasvahappoketjusta. Keramidien rasvahappoketju voi vaihdella pituudeltaan 14 hiilestä 26 hiileen.
Keramidit sijaitsevat solukalvolla. Aiemmin luultiin keramidien olevan vain rakenteellisia molekyylejä, mutta keramidit toimivat myös signalointimolekyyleinä ja osallistuvat mm. solujen erilaistumiseen ja solujen kasvun säätelyyn. Keramidien ja niiden metaboliittien on huomattu olevan yhteydessä syöpiin, hermostollisiin sairauksiin, diabetekseen ja ylipainoon.
Keramidit säätelevät esimerkiksi tulehdusreaktioita ja ohjelmoitua solukuolemaa eli apoptoosia. Sydän- ja verisuonitautiriskin kanssa korreloivia veren keramidejä erittyy vereen tulehdusreaktioissa, kudosten hapenpuutteessa sekä liiallisen kalorien nauttimisen aiheuttamassa lipidien kertymisessä. Monet keramidit saattavat kertyä verisuonten seinämien plakkeihin lisäten valtiomokovettumataudin riskiä.
Tällä hetkellä ei tarkkaan tunneta miten keramidit signaloivat. Yksi hypoteesi on, että keramidit vaikuttavat solukalvon jäykkyyteen stabiloiden kalvon lipidimolekyylikeskittymiä ja sitä kautta mahdollistaen signaloinnin. Keramidien on myös huomattu muodostavan mitokondrioiden kalvolle kanavia, jota kautta proteiinit pääsevät mitokondriosta ulos.
Li Weifeng
Li Weifeng (kiin. 李玮峰, s. 1. joulukuuta 1978 Changchun, Kiina) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi seuratasolla pääasiassa kotimaassaan mutta myös Etelä-Koreassa ja yhden ottelun Englannissa. Li edusti vuonna 1998 alkaneella urallaan Kiinan maajoukkuetta yli sadassa ottelussa.
Li tunnetaan parhaiten hyvästä pääpelistään, jonka mukaan hän onkin saanut lempinimen Isopää.
Seurajoukkueura
Li aloitti seurajoukkueuransa vuonna 1998 Kiinan Superliigassa pelaavassa Shenzhen Ping'anissa. Hän pelasi siellä neljä kautta, joiden aikana hän edusti joukkuettaan peräti 92 ottelussa, tehden neljä maalia. Kaudella 2002–2003 hän pelasi yhden ottelun Evertonin joukkueessa, joka pelaa Valioliigassa, Englannin jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla. Li ei pystynyt vakuuttamaan valmennusjohtoa kyvyillään ja siirtyi nopeasti takaisin Shenzheniin, joka oli muuttanut joukkueensa nimen Jianlibaoksi.
Vuonna 2006 Jianlibao kärsi talousvaikeuksista, ja Li joutui jättämään seuran monen muun joukkuetoverinsa tavoin. Hän pysyi edelleen maansa pääsarjassa, ja siirtyi tällä kertaa pelaamaan Shanghai Shenhua FC:hen, vaikka Serie A:n Fiorentina olisi ollut myös kiinnostunut ostamaan hänet.
Peliajan puutteen vuoksi Li vaihtoi kaksi vuotta myöhemmin edelleen seuraa kotimaassaan. Hän osallistui kahteen otteluun Wuhan Guanggun joukkueessa, kunnes se pian vetäytyi liigasta ja lopetti kokonaan toimintansa epäoikeudenmukaiseksi katsomansa kohtelun vuoksi. Li jäi ilman seuraa loppukauden ajaksi. Suuri osa joukkueen pelaajista laitettiin kauden lopuksi siirtolistalle, heidän joukossaan myös Li. Hetken ajan näytti, ettei hän pääsisi pelaamaan mihinkään seuraan, mutta AFC:n mestareiden liigan uusi sääntö muutti kaiken. Säännön mukaan jokaisella joukkueella tulee olla vähintään yksi ulkomaalainen pelaaja. Japanin ja Etelä-Korean pääsarjojen joukkueet kiinnostuivat heti Listä, joka lopulta valitsi joukkueekseen Korean K-Leaguessa pelaavan Suwon Samsung Bluewingsin, jonka kanssa hän teki 400 000 Yhdysvaltain dollarin arvoisen sopimuksen kahdeksi vuodeksi.
Li sai kahden keltaisen kortin myötä ulosajon ensimmäisessä Bluewingsin ottelussaan AC Sparta Prahaa vastaan. Toisessa ottelussa hän kuitenkin hyvitti tilanteen tekemällä ottelun avausmaalin. Ottelu pelattiin japanilaista Kashima Antlersia vastaan, ja Bluewings voitti sen luvuin 4–1.
Tammikuussa 2011 Li palasi takaisin Kiinaan, jossa hän allekirjoitti sopimuksen Tianjin Tedan kanssa.
Maajoukkueura
Li pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa Kiinan joukkueessa marraskuussa 1998. Tuolloin kyseessä oli ystävyysottelu Etelä-Koreaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki alle kuukautta myöhemmin Aasian kisoissa Omanin jalkapallomaajoukkuetta vastaan.
Kiinan valmentaja Arie Haan nimesi Lin joukkueensa kapteeniksi vuonna 2003. Hänen kapteenin paikkansa luovutettiin myöhemmin Zheng Zhille.
Mossalan lossi
Mossalan lossi liikennöi Houtskarissa Nordanlandsin saarella sijaitsevan Mossalan ja Jöutmon saarella sijaitsevan Björkön välillä Houtskarissa Paraisilla ja se on osa Saariston rengastietä. Lauttavälin pituus on 354 m ja se on Saariston rengastien toiseksi lyhyin Kivimon lossin jälkeen. Lossi liikennöi tarvittaessa ympäri vuorokauden. Mossalan lossi on identtinen Kivimon lossin kanssa.
Vals (Sveitsi)
Vals (paikallisesti walseriksi Falsch, ) on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa Surselvan hallintoalueella. Siellä on asukkaita vajaa tuhat. Nykyinen Valsin kunta muodostettiin 1.1.2015, kun 42 asukkaan St. Martinin kunta yhdistettiin Valsiin.
Sijainti
Vals sijaitsee Reinin yhden alkujoen, Valser Rheinin ja sen sivupurojen laaksoissa. Valsin kylä sijaitsee noin 1 250 metrin korkeudessa. Valsin korkein kohta on Rheinwaldhorn (3 402 m mpy.).
Talous
Valsilaisten pääelinkeino on matkailu. Siellä on ollut kylpylä vuodesta 1893 ja hiihtohissejä vuodesta 1964. Kylpylä uusittiin vuonna 1970.
Vals on tunnettu Valser-mineraalivesistä, joihin käytetään alueen lähdevettä.
Jeijjo & Nupi
Historia
Jeijjo ja Nupi tapasivat toisensa kummankin opiskellessaan Olarin lukiossa. Kumpikin oli tehnyt räppiä aikaisemmin oman kaveriporukan kanssa. Kaksikko suuntautui tekemään omaa musiikkia vasta lukiovuosien jälkeen. Kaksikon ensimmäinen kokopitkä albumi Kootut selitykset julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 28. joulukuuta 2012. Albumilla vierailevat muun muassa Markku Let G, Kädveyhä, BJD, Raimo, Tuomio, Kone ja Latiksen Andy. Duon toinen pitkäsoitto NeO Olarista julkaistiin 30. toukokuuta 2014. Julkaisijana toimi jälleen 3rd Rail ja vierailijoina olivat Stepa, Tuomio, Kone, Notkea Rotta, Rautaperse, Raimo, Hätä-Miikka, Jodarok, Jontti, Mikidi & Gaiaf. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 46. Rumban albumilistalla levy oli julkaisuviikolla sijalla 14. Biiseistä Pihatalkoot nousi Bassoradion tehosoittoon. Jeijjo & Nupi -duo vieraili Kultabassokerho -radio-ohjelmassa 5.1.2013.
Stina Rautelin
Rautelin työskenteli näyttelijänä myös teatterissa. Hänet kiinnitettiin Tukholman kaupunginteatteriin vuonna 2001.
Ibaraki (Osaka)
Ibaraki on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Aijoen varrella Osakan pohjoispuolella. Kaupungissa on 280 518 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 76,49 neliökilometriä. Ibaraki on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Ibarakista tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1898 ja kaupunki kuntaliitoksen myötä vuonna 1948. Sen jälkeen se on kasvanut teollisuuskaupunkina ja Osakan asuinlähiönä. Ibarakia palvelevat JR Nishi-Nihonin Kioto-linja, Hankyū-rautateiden Kioto-päälinja ja Osakan monorail.
Kovasinlammi
Kovasinlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
B-tyypin asteroidi
pienoiskuva|[[2 Pallas|Pallas, suurin B-tyypin asteroidi]] B-tyypin asteroidit ovat suhteellisesti harvinainen tyyppi hiilipitoisia asteroideja, jotka putoavat laajempaan C-ryhmään. Asteroidi-populaatiossa, B-luokan kappaleita voi löytää ulommassa osassa asteroidivyöhykettä, ja myöskin hallitsevat Pallas-ryhmää, johon sisältyy myös toiseksi suurin asteroidi 2 Pallas. Ajatellaan että ne ovat primitiivisiä, volatiili-runsaita jäännöksiä varhaisesta Aurinkokunnasta. SMASS-luokittelussa on 65 tunnettua B-tyypin asteroidia, ja 9 Tholenin-luokittelussa.
Ominaisuudet
Ne ovat yleisesti samanlaisia kuin C-tyypit, mutta niiden 0,5 μm:n ultravioletin-imeminen on pieni tai poissa, ja niiden spektri on hieman enemmän sinertävä kuin punertava. Niiden albedo on myöskin yleensä korkeampi kuin C-tyyppien.
Hyvin tutkitut B-tyypin asteroidit
Bennu on B-tyypin asteroidi ja OSIRIS-REx-avaruusluotaimen kohde. Luotain aikoo kartoittaa asteroidin pintaa, tutkia Jarkowski-ilmiötä, ja ottaa näytteen sen pinnalta ja tuoda sen takaisin vuonna 2023. Luotain laukaistiin vuonna 2016.
Ahvenlammi (Mänttä-Vilppula, Suluslahti)
Ahvenlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Salojärven valuma-alueeseen (35.337) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,3 metriä mpy.
Luolavuoren luola
pienoiskuva|Luolavuoren luolan suu. Luolavuoren luola on luola tai paremminkin laaja luolasto Turussa Luolavuoren kaupunginosassa. Luola sijaitsee Luolavuoren, Ilpoisten ja Ispoisten kaupunginosien rajalla kohoavien Luolavuoren kallioiden alla. Suurin yksittäinen luola on 45 metriä pitkä, mikä tekee Luolavuoren luolasta yhden Varsinais-Suomen pisimmistä luolista. Luola on mahdollisesti ollut aiemmin vielä pidempi, mutta Luolavuoren vesitornin rakentamisen ja graniitinlouhinnan yhteydessä tehtyjen räjäytystöiden on epäilty romahduttaneen sitä.
Luolan kolmionmuotoinen suuaukko sijaitsee lohkareisessa rinteessä ja sinne mahtuu helposti useita retkeilijöitä seisomaan. Varsinainen luolasto alkaa tilavan holvin peräseinästä. Väljimmissä käytävissä kulku on suhteellisen helppoa, mutta osa käytävistä on erittäin kapeita. Kaikkiaan luola koostuu kolmesta kammiosta. Näistä ensimmäinen on itse asiassa luolan eteishallin jatke, joka romahtanut seinämä erottaa.
Rikollisten ja sotapakolaisten kerrotaan piileskelleen virkavaltaa aikoinaan Luolavuoren luolastossa, ja toisen tarinan mukaan siellä lepää luolia tutkimaan menneen ylioppilaan luuranko. Luola mainitaan myös lehtileikkeessä vuodelta 1863, ja se on osa vuonna 2017 perustettua Luolavuoren luonnonsuojelualuetta.
Antonio Gonçalves Dias
Dias palveli vuodesta 1851 ulkoministeristössä, oleskeli Euroopassa 1855−1858, osallistui Cearán tieteelliseen tutkimiseen, sai rintataudin, johon kuoli 1862.
Diasin runoilijamaineen perustivat jo hänen esikoisrunonsa Primeiros cantos (1846), joiden omintakeinen ja kotoinen luonne antoi melkoisesti vauhtia nuorelle brasilialaiselle kirjalliselle liikkeelle. Hänen muita teoksiaan ovat Segundos cantos (1848), Ultimos cantos (1850), draamat Leonor de Mendonça (1847), Boabdil, Beatrice Cenci ja Patkul sekä keskeneräinen intiaanieepos Os Tymbiras. Kootut teoksensa Dias julkaisi 1857 itse ollessaan Saksassa. Hänen kuoltuaan ilmestyivät jälkeenjääneet teokset 1866.
Helvi Vasaran suomentama "Maanpakolaisen laulu" on julkaistu antologiassa Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1954).
Tuhrusjärvi
Tuhrusjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Huopioniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Tuhrusojan valuma-alueeseen (35.338) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,1 metriä mpy.
Bénédictine
Bénédictine on ranskalainen yrttilikööri.
Historia
thumb|Palais Bénédictine Ranskalainen teollisuusmies Alexandre Le Grand kehitteli yrttiliköörin ja nimesi sen Bénédictineksi. Hän kehitteli tarinan, että likööri on vanhan 1500-luvulta peräisin olevan munkkien keksimän reseptin mukaista benediktiinilikööriä. Lisäksi hän rakennutti vuonna 1863 tislaamon Fécampiin. Tislaamo on uusgotiikkaa ja uusrenessanssia yhdistelevä palatsi (Palais Bénédictine), jossa yleisö voi myös tutustua liköörin valmistukseen. Tämä kaikki oli laskelmoitua markkinointia, jota hän vielä lisäsi hankkimalla huomattavan määrän taideaarteita palatsiinsa yleisön nähtäväksi.
Valmistus
Liköörin valmistukseen käytetään 27 erilaista yrttiä, maustetta ja muuta kasvia.
The Monuments Men
The Monuments Men on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-saksalainen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut George Clooney. Elokuva perustuu Robert M. Edselin samannimiseen romaaniin, jossa ryhmä taidehistorioitsijoita kokoaa yhteen natsien varastamia arvokkaita taideteoksia ennen kuin Adolf Hitler tuhoaa ne. Clooney on myös tuottanut ja käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Grant Heslovin kanssa ja näyttelee pääosaa yhdessä Matt Damonin ja Bill Murrayn kanssa.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 7. helmikuuta 2014. Suomessa ensi-ilta oli 28. helmikuuta 2014.
Rovaniemi (sanomalehti)
Rovaniemen perustaja oli Kemistä Perä-Pohjolaisen kirjapainon ostanut liikemies E. A. Tuisku. Maalaisliittolaisen Lapin Kansan ilmestyttyä markkinoille vuonna 1928 lehdestä tuli jyrkän oikeistolainen. Omistajaksi tullut Pietari Autti myi sen vuonna 1930 kokoomuslaisille.
Rovaniemen hävityksen jälkeen vuonna 1944 lehti siirtyi ensin Kokkolaan ja ilmestyi vuosina 1945–1946 Kemissä Pohjois-Pohjan rinnakkaispainoksena. Rovaniemi hävisi kilpailun Lapin Kansalle jo 1940-luvulla. Vuonna 1955 se ”yhdistettiin” Pohjois-Pohjan seuraajaan Pohjois-Suomeen, joka lakkasi vuonna 1957.
Lehti ilmestyi vuosina 1922–1940 ja 1944–1946 kolmesti ja vuosina 1940–1944 ja 1946–1955 kuudesti viikossa. Sen levikki oli jatkosodan vuosina yli 7 000 kappaletta, mutta laski sen jälkeen muutamaan tuhtanteen. Päätoimittajina työskentelivät Karl Petrus Mannelin (Ainamo, 1922–1923), Hjalmar Räisänen (1923–1924), Lauri Kaijalainen (1924–1927 ja 1940–1945), Erkki Ilmari-Lehtonen (1927–1928), Pietari Autti (1928–1931), Arvo Alanne (1931–1932), Ale Rivinoja (1932–1935), Erkki Tervo (1935–1939), Matti Pekkala (1946–1948 ja vastaava toimittaja 1954–1955), Viljo Vierimaa (1949–1950), Matti Suontila (1950–1952), Antti Laakso (1952–1954) ja Walter Jokinen (1954–1955).
Wilson (sarjakuva)
Wilson on Daniel Clowesin vuonna 2010 ilmestynyt satiirinen sarjakuva-albumi.