cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Split (1950)
Valmistus
Seuraavat kymmenen kuukautta materiaalivirta Ranskasta oli aikataulussa, mutta Yarrow'n toimittamat turbiinimoottorit ja höyrykattilat olivat myöhässä. Ensin viivästystä aiheutti tammikuussa 1939 alkanut Britannian laivaston varusteluohjelma ja sitten keväällä 1940 heränneet salaliittoepäilykset Jugoslavian ja Neuvostoliiton hallitusten tapaamisista, jolloin Neville Chamberlainin hallinto epäsi turbiinien maastavientiluvan Pariisin vastalauseista huolimatta. Sodan sulkiessa 9. toukokuuta 1940 Sisilian kanaalin alukseen tarvittavista metallilevyistä oli toimitettu 600 tonnia vesillelaskuun vaadituista 1 100 tonnista. Ruotsin hallitus oli aiemmin evännyt ilmatorjuntatykkien maastavientiluvan ja Saksa pääaseiden toimituksen Skodan tehtailta, joten alus oli telakalla keskeneräisenä ilman koneistoa ja aseita.
Italian hallinto
Työt aluksella etenivät hyvin, kunnes joulukuussa 1941 telakalla olleita aluksia sabotoitiin ja työ keskeytyi. Huhtikuussa 1942 Italian laivasto päätti keskeyttää työt aluksella, koska sen valmistumiseen oli vielä noin kaksi vuotta ja Mussolinin mukaan sota päättyisi ennen aluksen valmistumista. Syksyllä Pohjois-Afrikassa koetut takaiskut osoittivat oletukset sodan lyhyydestä vääriksi ja laivastolla oli suuri tarve saattajille, joten töitä jatkettiin. Nopeasti edenneen työn seurauksena alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1943 ja aluksen oletettiin olevan luovutuskunnossa vuoden 1944 lopulla.
Mussolinin kukistuttua 25. heinäkuuta 1943 valtaan astui uusi hallitus, joka uskoi Välimeren alueen sotatoimien päättyvän kesään 1944 mennessä. Koska alus ei valmistuisi ennen tätä, siirrettiin materiaali ja työvoima valmistamaan 27 kappaletta 120 tonnin puurunkoisia moottoriraivaajia uusille Dalmatian ja Versiglian telakoille Trauhun. Heinäkuun lopulla Italian laivasto etsi myös mahdollisuutta erota liitosta Saksan kanssa ja marsalkka Badoglio ilmoitti aselevosta radiopuheessaan 8. syyskuuta.
Saksan hallinto
Seuranneessa hajaannuksessa laivaston määräämät alukset eivät lähteneet Adrianmeren pohjukan satamista ja Bergamon jalkaväkidivisioonaa ja samalla Spalaton aluetta komentanut kenraali pakeni 10. syyskuuta Zaraan. Divisioonan joukkojen kuri romahti ja kaksi jalkaväkipataljoonaa sekä mustapaitalegioona liittyivät saksalaisiin. Siirtyneistä joukoista muodostettiin hieman myöhemmin Waffen-SS-yksikkö. Jäljelle jääneet italialaiset pyrkivät torjumaan alueelle hyökänneitä partisaaneja. Alueen uusi komentaja ratsuväenkenraali Alfonso Cigala-Fulgosi pyrki pysymään puolueettomana ja siirrätti osan joukoistaan Italiaan. Saksan Prinz Eugen SS-vuoristodivisioona hyökkäsi Spoletoon. Partisaanien ja muutamien Reali Carabinieri -osastojen vastarinnasta huolimatta kaupunki vallattiin.
Titon hallinto
Hylky nostettiin jälleen, mutta Jugoslavialla ei ollut mahdollista jatkaa rakennustöitä. Jugoslavian laivasto päätti jatkaa töitä aluksella ja Italiasta hankittu koneisto kunnostettiin Tosilta tilatuilla osilla. Vuonna 1948 pyydettiin Skodan tehtaille varastoitujen pääaseiden 140/56-tykkien toimittamista Tšekkoslovakian hallitukselta. Telakan heikon kunnon vuoksi Split hinattiin Rijekaan Kvarnersko Brodogradilisten telakalle (aiemmin Cantieri Navali del Quarnaro), joka nimettiin vielä samana vuonna 3 Maj -telakaksi.
Titon ja Stalinin pesäero vuonna 1948 keskeytti pääosan telakan muista töistä, mutta samalla telakka menetti teknisen tuen ja Skodan tykkien toimittaminen estyi. Alus laskettiin Rijekassa vesille maaliskuussa 1950, mutta syynä oli ainoastaan telakan tilojen vapauttaminen uusiorakentamiseen. Kylmän sodan kiihtyessä Yhdysvallat ja Britannia tarjosivat maalle talousapua ja teknistä tukea ja työt aluksen valmistamiseksi jatkuivat vuonna 1953.
Aluksen ollessa keskeneräisenä odottamassa kohtaloaan sen koneisto oli siirretty torpedovene Uckaan (entinen Balestra). Britannia toimitti tilalle Parsonsin valmistaman 50 000 hevosvoiman turbiinimoottorin ja kaksi Admiralty-kattilaa. Yhdysvallat toimitti aseistuksen ja elektroniikan. Pääaseiksi tuli neljä yksiputkista 127/38-tykkiä ja niiden tueksi viisiputkinen 533 millimetrin torpedopakka, joka asennettiin kansirakenteen katolle viidennen tykin tilalle. Ilmatorjunta-aseiksi asennettiin kaksitoista 40/56-tykkiä. Sukellusveneiden torjuntaan alukselle asennettiin kaksi Hedgehog-heitintä, kuusi syvyyspomminheitintä ja kaksi syvyyspommikiskoa. Alukselle oli myös mahdollista sijoittaa 40 miinaa. Tulenjohtojärjestelmänä oli Mk37, johon oli kytketty tykkien tulenjohtoa varten kaksi Mk12- ja Mk22-tutkaa ja MK51 ilmatorjuntaa varten. SC- ja SG-1-tutkat olivat merenkulkua varten.
Avusta huolimatta rakennustyö oli hidasta ja se valmistui vasta 4. heinäkuuta 1958. Pitkällisten koeajojen jälkeen alus oli valmiina palvelukseen vuonna 1959. Koeajoissa aluksen huippunopeus oli 31,5 solmua. Torpedoputkien todettiin olevan liian korkealle asennettu ja lyhyt toimintamatka rajoitti aluksen käytön ainoastaan Adrianmerelle. Aluksella todettiin raskaan aseistuksen aiheuttama yläpainoisuus ja miehistön majoitustilat olivat hyvin ahtaat 240 hengen miehistölle. Kaikista puutteistaan huolimatta aluksesta tehtiin laivaston lippulaiva.
Palvelus
Split oli Jugoslavian laivaston lippulaiva pääosan urastaan. Se kolaroi torpedovene Biokovon (entinen Italian laivaston Aliseo) kanssa vuonna 1963, jolloin torpedovene vaurioitui korjauskelvottomaksi. Vuonna 1971 alus jäi laivaston ainoaksi suuremmaksi alukseksi, kun sodan jälkeen ylijäämävarastosta hankitut brittiläiset hävittäjät poistettiin käytöstä. 1970-luvun lopulla aluksen kattilahuoneen höyryputki halkesi surmaten kaikki tilassa olleet. Kattilaa ei korjattu, mikä pudotti aluksen huippunopeuden 24 solmuun.
Alus sijoitettiin ankkurissa olevaksi koululaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1980 ja se poistettiin lopullisesti alusluettelosta 2. helmikuuta 1984. Alus romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.
Metal Jukebox
Metal Jukebox on saksalaisen power metal -yhtye Helloweenin vuonna 1999 julkaistu coveralbumi.
Aleksandar Vucenovic
Aleksandar Vucenovic (s. 10. lokakuuta 1997) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa kyproslaista Enosis Neon Paralimni FC:tä.
Kazimierz Frelkiewicz
Kazimierz Frelkiewicz (s. 20. helmikuuta 1940 Pogrzybów) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Pelintekijänä pelannut Frelkiewicz saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa Frelkiewicz sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa.
Michael Cera
Michael Austin Cera (s. 7. kesäkuuta 1988 Brampton, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat George Michael Bluthin esittäminen Sukuvika-sarjassa, Evanin rooli Superbad-elokuvassa ja Paulie Bleekerin rooli Junossa. Hänet on palkittu Superbad-roolistaan.
Ceran näyttelijäuralla hänen tavaramerkikseen ovat muodostuneet muun muassa Scott Pilgrimin ja Superbadin Evanin kaltaiset naiivit, herkät ja tunnolliset kiltin pojan roolit.
Biografia
Cera on keskimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hänen isänsä Luigi Cera on Xerox-teknikko, kotoisin Sisiliasta ja hänen äitinsä Linda Cera on kotoisin Montrealista. Ceralla on vanhempi sisar, Jordan sekä nuorempi sisar, Molly. Ceran ensimmäinen rooli oli Tim Hortonin kesäleirimainoksessa.
Chanteloup (Deux-Sèvres)
Chanteloup on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 20,7 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1 009 asukasta (vuonna 2016).
Kunta sijaitsee departementin luoteisosassa Bressuiren ja Moncoutantin välisen tien varrella. Kunnan korkein kohta on 221 metriä merenpinnasta.
Chanteloup’ssa sijaitsee 1600-luvulla rakennettu Etrien linna.
Luettelo Isonkyrön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Isonkyrön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Isonkyrön kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Vaajakosken baptistiseurakunta
Vaajakosken baptistiseurakunta (aik. Haapakosken baptistiseurakunta) on Jyväskylän Vaajakoskella toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1920 seitsemän henkilön voimin. Nykyisin baptistiseurakunnan jäsenmäärä on noin 150. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksia ja muita tilaisuuksia Vaajakosken Savonmäessä. Lisäksi seurakunnalla on oma leirikeskus Leppälahden Pitkäjärven rannalla. Seurakunta on Suomen Baptistikirkko-kirkkokunnan jäsen. Seurakunnan johtaja on Aki Liukko.
Historia
Vapaakirkollinen herätys vaikutti seudulla jo 1890-luvulla. Erityisesti paikkakunnan patruunan James Salvesenin uskoon tuleminen vaikutti voimakkaasti paikkakunnan elämään.
Maltan aluejako
Malta on jaettu 68 kuntaan, jotka vastaavat paikallishallinnosta. Kuntajako tuli voimaan vuonna 1993 annetun lain myötä. Malta on jaettu myös viiteen suuralueeseen sekä kuuteen tilastoalueeseen
Yhdeksän lyyristä runoilijaa
Yhdeksän lyyristä runoilijaa (myös yhdeksän meelistä runoilijaa) on nimitys, jota käytetään Kreikan arkaaisen kauden merkittävimmistä runoilijoista. Tällainen yhdeksän henkilöä käsittävä kaanon muodostui hellenistisenä aikana aleksandrialaisten tekstikriitikoiden parissa.
Yhdeksän lyyristä runoilijaa olivat:
Antiikin kreikkalaisissa lähteissä näistä runoilijoista käytetään yleensä termiä melikos (sanasta melos, ”laulu”), mutta jotkut lähteet käyttävät termiä lyrikos, joka tuli myöhemmin yleiseen käyttöön latinan kielessä (lyricus) ja nykykielissä.
Näiden runoilijoiden runous jaetaan yleensä kuorolyriikkaan (khorōidia) ja monodiseen lyriikkaan (monōidia). Eräät nykytutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet tämän jaottelun. Antiikin ajalla oppineet määrittelivät lajityypin runomitan, eivät sisällön perusteella. Näin osa runoudesta, joka nykyään luettaisiin lyyriseksi, on kuitenkin jätetty pois; tällaisia runouden lajeja ovat elegia ja jambirunous.
Kaptah
Kaptah on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy kirjailija Mika Waltarin muinaiseen Egyptiin sijoittuvassa romaanissa Sinuhe egyptiläinen. Kaptah on romaanin päähenkilö Sinuhen vanha ja vain toisella silmällään näkevä orja. Siinä missä Sinuhe romaanin alussa on hieman naiivi ja idealisti, on Kaptah piinkova realisti. Kaptah näyttäytyy ongelmanratkaisijana hankalissa tilanteissa.
Romaaniin pohjautuvassa yhdysvaltalaisessa elokuvassa Sinuhe, egyptiläinen Kaptahia esitti englantilainen näyttelijä Peter Ustinov.
M/S Finnbirch
M/S Finnbirch oli vuonna 1978 rakennettu ruotsalaisen Strömma Turism & Sjöfartin omistama ro-ro-rahtialus. Laivan rakensi Hyundai Heavy Industriesin telakka Ulsanissa Etelä-Koreassa. Alus upposi 1. marraskuuta 2006 Gotlannin lähettyvillä ollessaan matkalla Helsingistä Tanskaan Århusiin. Alus oli vuokrattuna Finnlinesille.
Aluksen hylky lepää 83 metrin syvyydessä.
Tekniset tiedot
Pituutta Finnbirchillä on 155,99 metriä, leveyttä 22,71 metriä ja syväys on 7,32 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) on 5 752 bruttorekisteritonnia ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) 2 680 nettorekisteritonnia. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 8 811 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 1 700 / 2 100 kaistametriä. Laivan huippunopeus oli 17 solmua.
Laivan valmistuessa vuonna 1978 aluksella oli leveyttä 21,67 metriä. Myös vetoisuudet olivat erilaiset; bruttovetoisuus oli 5 466 bruttorekisteritonnia, nettovetoisuus 2 485 nettorekisteritonnia ja kuollut paino 8 672 tonnia.
Laivan pääkoneina on kaksi Pielstick 12PC2-5V-400 v -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittivät 11 475 kilowatin tehon.
Alustyyppi
Finnbirch oli ro-ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtui perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä.
1977–1985
26. elokuuta 1977 alus laskettiin vesille Stena Prosper -nimisenä eteläkorealaisella Hyundai Heavy Industriesin telakalla. Aluksen rakennusnumero on 646. Alus valmistui helmikuun alussa vuonna 1978 viidentenä 11 aluksen sarjasta, jonka muodostavat valmistumisjärjestyksessä M/S Global Freighter (nimi valmistuessa Merzario Ausonia), M/S Stena Transfer (Stena Runner), M/S Tor Baltica (Elk), M/S Kilmore (Norsky), M/S Finnforest (Stena Project), M/S Atlantic Freighter (Tor Felicia), M/S Stena Partner (Alpha Enterprise), M/S Global Carrier (Imparca Express I), M/S Stena Transporter (Merzario Espania) ja M/S Diplomat (Stena Trader).
2. helmikuuta alus luovutettiin Stena Container Linen haltuun, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä Atlantic Prosper. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Aluksen omistaja Stena Container Line aikarahtasi eli vuokrasi aluksen Atlantic Container Linen liikenteeseen reitille Southampton–Antwerpen–Rotterdam–Le Havre–Liverpool–Bremerhaven–Halifax–Montréal–Göteborg. Vuonna 1979 alusta levennettiin 21,67 metristä 22,71 metriin.
Huhtikuussa 1981 Maltalle rekisteröity Stena Atlas Line Ltd osti aluksen. Uusi omistaja aikarahtasi aluksen italialaisen Andreo Merzario S.p.A:n liikenteeseen nimellä Merzario Ionia. Vuoden kuluttua aikarahtaussopimus päättyi, minkä jälkeen laiva siirtyi Kyproksen lipun alle nimellä Stena Ionia. Kotisatamaksi tuli Limassol. Aluksen hallinnointi luovutettiin kyproslaiselle Three Crowns Marine Managementille. Tämän jälkeen Stena Ionia aikarahdattiin OT West Africa Linen liikenteeseen. Vuonna 1984 laiva siirtyi Stena Caribbean Ltd:n omistukseen Caymansaarten lipun alle. Kotisatamaksi tuli George Town. 22. tammikuuta–1. helmikuuta 1985 välisen ajan alus oli North Sea Ferriesin Hullin ja Rotterdamin välisessä liikenteessä.
1985–1995
27. joulukuuta 1985 alus siirtyi ruotsalaisen Rederi AB Concordia -varustamon omistukseen ja Ruotsin lipun alle nimellä Stena Gothica. Kotisatamaksi tuli Göteborg. Uusi omistaja asetti aluksen Stena Portlinkin Esbjergin ja Harwichin väliseen liikenteeseen. Vuonna 1986 alus meni saksalaiselle Hapag Lloyd Werftin telakalle Bremerhaveniin. Telakalla Stena Gothicaan rakennettiin ylimääräinen sääkansi. 16. helmikuuta 1987 Rederi AB Concordia muutti nimekseen Stena Rederi Ab, ja jälleen saman vuoden lokakuussa varustamon nimi muuttui Stena Ab:ksi. 12. tammikuuta 1988 alus aikarahdattiin suomalaisen Oy Rettig Ab:n liikenteeseen nimellä Bore Gothica. Rettig asetti aluksen Bore RoRon liikenteeseen. 9. joulukuuta ruotsalainen August Lindholm Eftr. Ab osti laivan. Oston myötä kotisatama muuttui Tukholmaksi. Uusi omistaja aikarahtasi aluksen Bore RoRon liikenteeseen. Tammikuussa 1989 Bore Gothica aloitti liikennöinnin reitillä Turku–Cuxhaven–Harwich–Cuxhaven–Turku. Huhtikuussa 1991 alus aikarahdattiin Britannian puolustusministeriön käyttöön, joka teki Bore Gothicalla yhden matkan Euroopan ja Persianlahden välillä. Jälleen tammikuussa 1992 vuokraaja vaihtui, kun Finncarriers aloitti liikennöinnin laivalla, linjalla Turku–Rauma–Travemünde–Rostock–Lyypekki. Vuonna 1993 Bore Gothica siirtyi reitille Helsinki–Hamina–Felixstowe / Hull. 8. helmikuuta 1995 Bore Gothica siirtyi Bore Linesin omistukseen.
1996–
20. marraskuuta 1996 alus sai nimen Finnbirch. Seuraavana vuonna Finnbirch aikarahdattiin P&O North Sea Ferriesin käyttöön, joka teki aluksella yhden matkan Britannian Hullin ja Belgian Zeebruggen välillä. Vuonna 1999 ruotsalainen Strömma Turism & Sjöfart AB osti aluksen. Lokakuussa 2000 Finnbirch siirtyi liikennöimään Helsingin ja Tanskan Århusin välille.
Alus uppoaa
thumb|290px|Finnbirchin uppoamispaikka merkitty karttaan punaisella ympyrällä.
Finnbirch oli keskiviikkoiltapäivällä 1. marraskuuta 2006 matkalla Helsingin satamasta Århusiin Tanskaan, kun se joutui Öölannin saaren ja Gotlannin saaren puolivälissä merihätään, menetti ohjailukykynsä ja joutui näin tuuliajolle. Alus kaatui ja alkoi upota. Sää alueella oli myrskyinen ja lämpötila oli noin +1°C. Merivedellä lämpöä oli noin kymmenen astetta. Aluksella oli lastinaan trailereita ja kontteja, jotka sisälsivät suomalaisen vientiteollisuuden tuotteita.
Finnbirchin miehistö koostui neljästä ruotsalaisesta ja kymmenestä filippiiniläisestä. Miehistö oli ammattitaitoinen ja kokenut, ja lisäksi se oli jo pitkään työskennellyt yhdessä aluksella.
Pelastajat saapuvat
thumb|left|250px|Finnlinesin toinen alus Finnhansa saapui onnettomuuspaikalle ensimmäisten joukossa.
Aluksen kaaduttua miehistö joutui värjöttelemään pelastuspuvuissa neljä tuntia Finnbirchin päällä, sillä pelastusveneiden laskeminen ei ollut mahdollista. Myös aallokko olisi ollut liian kova pelastusveneille. Pelastusveneet täytyy voida laskea vielä 20 asteen kallistumassakin. Finnbirchissä olisi ollut pelastautumista varten avoveneet. Finnbirchin päällikkö ehti noutaa komentosillan takana sijainneesta hytistä vain osan pelastuspuvuista. Päällikön jälkeen kolme miestä meni hyttiin, mutta hytin ovi paiskautui kiinni ja hytin irtaimisto putosi miesten päälle. Päällikkö pelasti miehet puoshaan ja kirveen avulla hytistä. Aluksen päällikkö yritti irrottaa kallistuman puolella olleita pelastuslauttoja, mutta hän liukastui pudoten 20 metrin matkan alas. Päällikkö loukkaantui pahoin pudotuksessa. Muu miehistö onnistui pelastamaan päällikön köyden avulla, minkä jälkeen hänet pantiin makaamaan miehistön koukistetuista jaloista muodostettuun tunneliin. Näin päällikköä pyrittiin pitämään lämpimänä. Miehistöön pidettiin koko ajan yhteyttä kannettavien VHF-meriradiopuhelimien välityksellä. Aluksen ruotsalais-filippiiniläisen miehistön pelastusoperaatiosta tuli jännitysnäytelmä, jota ruotsalaiset seurasivat pitkin keskiviikkoiltaa. Sankka lumipyry ja kova tuuli vaikeuttivat pelastamista. Rahtilaivat M/S Marneborg, M/S Largo, M/S Tomke sekä matkustajarahtilaiva M/S Finnhansa saapuivat ensimmäisinä paikalle, jossa Finnbirch oli merihädässä. Alankomaalainen Marneborg oli paikalla jo 15 minuutissa. Alukset jäivät avustamaan pelastusoperaatiossa, mutta niiden mahdollisuutta pelastaa mereen joutuneet Finnbirchin miehistön jäsenet pidettiin rajallisina.
Kello 17.20 Suomen aikaa eli 40 minuutin kuluttua hätäsanomasta Gotlannin Visbystä saapui paikalle Sikorsky-kopteri. Myöhemmin paikalle saapui Ronnebysta vielä Vertol-kopteri. Helikopterit joutuivat kahden tunnin välein käymään Manner-Ruotsin Kalmarissa tankkaamassa. Nämä kaksi paikalle saapunutta pelastushelikopteria eivät sääoloista johtuen voineet laskea pintapelastajaa merihädässä olevien luokse. Pintapelastajaa uhkasivat uppoamassa olevan aluksen runko ja siitä sojottavat teräsrakenteet ja antennit.
Illan aikana kello 19:n jälkeen Suomen rajavartiolaitoksen Turun Vartiolentueen Super Puma -helikopterin viiden hengen miehistö pyydettiin mukaan pelastusoperaatioon. Tasan kello 20 Super Puma oli ilmassa, mukanaan kaksi lentäjää, yksi mekaanikko sekä kaksi pintapelastajaa. Voimakkaan pohjoistuulen vuoksi helikopteri saapui Visbyn kautta onnettomuuspaikalla jo kello 21.30, kun alus oli jo uponnut. Ruotsalaiset olisivat saattaneet saada lähempää Tanskastakin apua, mutta Super Puma hälytettiin tuulen suunnan vuoksi. Tanskasta pyydetty helikopteri olisi joutunut lentämään kovaan vastatuuleen. Super Puma ei nostanut koko 12-tuntisen operaation aikana ainuttakaan uponneen aluksen miehistön jäsentä, mutta sen rooli oli ruotsalaisten viranomaisten mukaan silti tärkeä. Super Puma tuki ruotsalaiskoptereita henkisesti ja ennen kaikkea turvasi ruotsalaiskoptereiden pelastustyön. Operaatiossa käytettiin NVG-yönäkölaitteita, joilla etsittiin kadonneita.
Puolen yön aikaan paikalle saapui myös Ruotsin rannikkovartioston pelastusalus.
Miehistön pelastaminen
thumb|left|Yksi paikalle saapuneista helikoptereista oli Sikorsky S-76. Kuvan helikopteri ei liity onnettomuuteen.
Ennen veden varaan joutumista ainoastaan aluksen päällikkö oli loukkaantunut jalan murruttua. Muu miehistö oli säilynyt vahingoitta. Kello 20.37 Finnbirch katosi tutkasta, ja sen jälkeen alus painui syvyyksiin. Aluksen upottua miehistö joutui veden varaan, mutta se saatiin puoli kahteentoista mennessä Suomen aikaa pelastettua yhtä lukuun ottamatta. Finnbirchin yliperämies oli auttanut loukkaantuneen päällikön jaloilleen, mutta tämän jälkeiset tapahtumat eivät ole tiedossa. Yliperämies löytyi myöhemmin hukkuneena samalta pelastusvenekannelta. Aluksen upottua alkoi lastista irronneita osia pulpahdella pintaan. Puoli kahdentoista aikoihin aallonkorkeus oli jo yli neljä metriä ja keskituuli puhalsi pohjoisen suunnasta arviolta 20 metriä sekunnissa. Puuskissa nopeus oli vielä suurempi. Pintapelastajien on helpompi pelastaa veden varassa olevat, jos alus on uponnut. Miehistö kuljetettiin pelastuksen jälkeen Ruotsiin Kalmarin lääninsairaalaan hoidettaviksi. Miehistö kärsi hypotermiasta, sillä heidän yllään olleet pelastuspuvut eivät olleet kaikille sopivia. Ne olivat aivan liian suuria. Hypotermian lisäksi osalla oli lihasvammoja, haavoja ja kahdella luunmurtumia. Yksi pelastetuista, 52-vuotias filippiiniläinen, menehtyi saamiinsa vammoihin vielä samana iltana sairaalassa. 1. marraskuuta ei vielä tiedetty syytä aluksen uppoamiseen, ja lastinsiirtymää epäiltiin sen aiheuttajaksi. Seuraavana päivänä miehistöä kuultiin onnettomuudesta, mutta syyt siihen pysyivät yhä mysteerinä.
Onnettomuuden syyt
1. joulukuuta 2008 Ruotsin valtion Statens haverikommission julkaisi onnettomuudesta tehdyn tutkinnan. Tutkinnan mukaan syy onnettomuuteen oli lastin huono kiinnittäminen. Aluksen rahtaaja eli Finnlines oli noudattanut lastin kiinnityksessä Finnbirchin oman lastinkiinnityskäsikirjan sijasta ainoastaan omia ohjeitaan. Huono kiinnitys Finnbirchin onnettomuusmatkalla ei ollut Statens haverikommissionin mukaan poikkeus vaan yleistä. Kiinnityksessä oli paljon merkittäviä poikkeuksia aluksen oman lastinkiinnityskäsikirjan vaatimuksista.
Onnettomuuden jälkeen
Uppoaminen aiheutti Finnbirchin rahtaajalle eli Finnlinesille muiden reittiensä liikenteen uudelleenjärjestelyjä. Yhtiön muut alukset hoitivat Tanskan-liikenteen muutamina uppoamista seuranneina päivinä.
3. marraskuuta Ruotsin rannikkovartiosto kertoi aluksesta vuotavan enää vähän öljyä. Uppoamispaikalla havaittiin myös noin 100–500 litraa voiteluöljyä. Sen poistaminen merestä oli mahdotonta, mutta se haihtui ilmaan. Voiteluöljy muodosti noin kymmenen kilometriä pitkän vanan. 4. marraskuuta Ruotsin pyynnöstä suomalainen Dornier-valvontalentokone lähti Turusta kohti uppoamispaikkaa kartoittamaan ja valvomaan Finnbirchistä pinnalle päässeitä öljylauttoja. Syy pyyntöön oli se, että Ruotsin omat koneet eivät vielä saaneet nousta ilmaan lokakuussa Ruotsissa sattuneen lento-onnettomuuden vuoksi, jossa Ruotsin rannikkovartiostolle kuuluva valvontalentokone oli normaalilla valvontalennolla, kun se syöksyi Skånen Vellingessä Falsterbon kanavaan.
Onnettomuuden jälkeisellä viikolla Finnbirchin ruotsalainen päällikkö Tomas Hellgren puolusti Ruotsin meripelastuskeskuksen toimintaa onnettomuudessa. Hellgrenin mukaan pelastajat menettelivät oikein, kun he eivät vinssanneet Finnbirchin kannella istunutta miehistöä ylös. Ruotsin meripäällystöliitto kertoi, että pelastushelikoptereiden olisi pitänyt vinssata miehistö ylös aluksen kannelta. Vinssaus tapahtui vasta tunteja myöhemmin, kun miehistö oli veden varassa. Tällaiseen menettelyyn päätyivät helikopterilentäjät, koska he pelkäsivät vaijereiden ja pelastajien osuvan kovassa merenkäynnissä aluksen mastoihin.
22. marraskuuta Ruotsin rannikkovartioston KBV-201-alukselta mereen laskettu miehittämätön sukellusrobotti löysi pelastusoperaatiossa mereen jääneen 14. miehistön jäsenen.
Vielä alkuvuonna 2007 aluksesta vuoti öljyä. Aluksessa arvioitiin olevan sitä noin 260 000 litraa. Öljyn tyhjentäminen aluksesta alkoi 3. maaliskuuta, ja se saatiin päätökseen saman viikon lopulla. Operaation hoiti norjalainen M/S Edda Freya -alus. Tyhjennysoperaatiota oli paikalla tarkkailemassa myös ruotsalainen KBV-281-alus sekä tanskalainen öljyntorjunta-alus M/S Blue Castor.
Sosiaaliturvan väärinkäyttö
Sosiaaliturvan väärinkäyttö viittaa hyvinvointiyhteiskunnassa väärin perustein myönnettyihin etuuksiin.
Väärinkäyttö Suomessa
Suomessa etuuksilla tarkoitetaan Kansaneläkelaitoksen tukia tai sen myöntämää toimeentulotukea.
70 % etuuksia myöntävistä sosiaali- ja elinkeinotoimistojen johtajista arvioi sosiaalietuuksien väärinkäytön olevan harvinaista. Sen sijaan 71 % arvioi suurimmaksi sosiaaliturvaetuuksien ongelmaksi ensisijaisten etuuksien liian alhaisen tason. Yli puolet oli sitä mieltä, että sosiaaliturvaetuuksien tahallinen väärinkäyttö on vaikeaa. Vielä vuonna 2008 lähes 70 prosenttia suomalaisista uskoi, että sosiaalietuuksia käytetään väärin. Samoin arveli puolet sosiaalietuuksia käsittelevistä Kelan työntekijöistä.
Kelan etuudet
Eniten sosiaaliturvan väärinkäytöksiä tehdään työttömyystuen avulla. Suurimmat summat ovat olleet jopa kymmeniä tuhansia euroja. Vuonna 2011 työttömyysturvan väärinkäytöksiä paljastui Kelalle kaikkiaan 891 kappaletta. Seuraavaksi yleisimpiä ovat petokset asumistuessa, joita paljastui vuonna 2011 yhteensä 470 tapausta. Yleisimmin syynä on se, että asumistuen saaja jättää ilmoittamatta tulojensa muutoksesta. Kolmanneksi yleisimpiä ovat opintotuen väärinkäytökset. Esimerkiksi nostetaan opintotukea, vaikkei mennäkään opiskelemaan.
Vuoden 2013 kolmena ensimmäisenä neljänneksenä väärinkäytöksiä paljastui Kelassa yhteensä 1 071, joista 765 tapausta oli johtanut poliisitutkintaan. Näistä tapauksista törkeitä oli 20.
Kela saa verottajalta automaattisesti listan kaikista niistä henkilöistä, jotka ovat samaan aikaan saaneet palkkaa ja nostaneet työttömyysturvaa. Kiinnijääminen on siis erittäin todennäköistä. Mikäli petos tai petoksen yritys havaitaan, on siitä velvollisuus tehdä rikosilmoitus poliisille. Vaikka väärin perustein maksetut rahat maksaisi takaisin, ei rikosoikeudellinen vastuu poistu.
Toimeentulotuki
Toimeentulotukea on Suomessa erittäin vaikea väärinkäyttää. Hakeakseen toimeentulotukea hakijan täytyy tehdä perusteellinen selvitys taloudellisesta tilanteestaan muun muassa tiliotteilla ja verotuspäätöksellä. Verotuspäätöksestä selviää hakijan kaikki varallisuuteen liittyvät tiedot. Lisäksi väärinkäytön mahdollisuutta vähentää se, että toimeentulotukea myönnetään vain lyhyeksi aikaa.
Maahanmuuttajien kohdalla väärinkäytöksien torjunta on lain vuoksi vaikeaa. Vaikka oleskeluluvan ehdoksi asetetaan, että toimeentulon on oltava turvattu, voivat maahanmuuttajat hakea toimeentulotukea, koska toimeentulotukea myöntävillä kuntien sosiaaliviranomaisilla ei ole salassapitovelvollisuuden vuoksi oikeutta oma-aloitteisesti kertoa maahanmuuttoviranomaiselle tai poliisille toimeentulotuen nostamisesta tai sen väärinkäytösepäilystä. Maahanmuuttoviranomainen voi sen sijaan pyytää tietoja sosiaaliviranomaisilta. Tämä edellyttäisi aktiivista kyselyiden tekemistä, johon ei ole nykyisellään uskottu riittävän resursseja. Poliisi voi puolestaan pyytää tietoja maahanmuuttoviranomaisilta sähköisellä tietojärjestelmällä. Viranomaisten yhteistyössä on kuitenkin havaittu puutteita. Ainakin sisäministeri Päivi Räsänen on toivonut sosiaaliviranomaisille oikeutta ilmoittaa epäillyistä etuuksien väärinkäytöksistä.
Tutkinta ja tuomiot
Sosiaaliturvan väärinkäytön paljastuminen johtaa yleensä poliisitutkintaan. Esimerkiksi Itä-Suomessa 70–75 % Kelalle paljastuneista tapauksista meni poliisille. Poliisille päätyvistä tapauksista puolestaan noin 80 % johtaa tuomioon asti. Rikosnimikkeenä tulee yleensä kysymykseen petos ja yleensä vasta yli 7 000 – 10 000 euron summissa tai muuten erityisissä tapauksissa törkeä petos.
Esimerkiksi tapauksessa, jossa aviopari nosti toimeentulotukea vaikka he olivat saaneet asunnon kaupasta 14 000 euroa, tuomittiin törkeästä petoksesta ehdotonta vankeutta.
Mikäli kunta tai Kela on saanut ilmiannon epäillystä väärinkäytöksestä, eivät ne saa koskaan välittää mitään tietoa suoraan ilmiantajalle, esimerkiksi sitä, onko ilmianto aiheeton tai onko epäilty edes Kelan tai toimeentulotuen asiakas. Epäillyllä on vahva oikeussuoja ja oikeus tietää, kuka ilmiannon takana on ollut. Ilmiannon aiheetta tehnyt voidaan puolestaan tuomita perättömästä rikosilmoituksesta ja väärästä ilmiannosta.
Maciej Chojnacki
Maciej Chojnacki (s. 1942) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Lech Poznańia edustanut Chojnacki saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967.
Karjalan kunnailla 1984
Karjalan kunnailla 1984 on laulaja Jaakko Tepon livealbumi, jonka sisältö taltioitiin vuonna 1984. Albumi julkaistiin 10. heinäkuuta 2007 Joensuun Popkatu-tapahtuman yhteydessä.
Albumi ylsi kolmannella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet
Lihavoidut tekstit ovat musiikkiesityksiä.
Jari Kaarela
Jari Kaarela (s. 8. elokuuta 1958 Tampere) on suomalainen jääkiekkomaalivahti ja -valmentaja. Hän pelasi urallaan NHL:ssä ja SM-liigassa. Hänen edustamiaan seuroja pelaajana olivat muun muassa HIFK ja Colorado Rockies.
Veli-Matti Kaitala
Veli-Matti Kaitala (taiteilijanimeltään Veli-Matti, ) oli suomalainen lapsitähti ja yksi Suomen tunnetuimpia sekä käytetyimpiä lapsinäyttelijöitä 1940-luvulla. Parhaiten hänet muistettaneen nimiroolista seikkailukomediassa Pikku-Matti maailmalla (1947). Kaitala toimi myös laulajana ja oli aikuisena pääammatiltaan opettaja.
Jari Kaarela
Pelaajauransa jälkeen Kaarela on toiminut maalivahtivalmentajana, viimeksi Kiinassa Kunlun Red Starissa ja Kiinan maajoukkueessa. Aiemmin hän on toiminut valmentajana Venäjän KHL-seuroissa SKA Pietarissa, Lokomotiv Jaroslavlissa, Atlant Mytištšissä, TsSKA Moskovassa, HK Sotšissa ja HK Sibir Novosibirskissa, josta hän sai potkut lokakuussa 2020.
Kaarela on kaikkien aikojen toinen suomalainen maalivahti NHL:ssä. Otteluita kertyi viisi Colorado Rockiesin paidassa. Muita seuroja Yhdysvalloissa olivat Indianapolis Checkers (CHL), Fort Worth Texans (CHL) ja Muskegon Mohawks (IHL).
Veli-Matti Kaitala
Ura
Kaitala onnistui elokuvassa ja sai uusia rooleja Laineen ohjauksissa Kirkastuva sävel (1946), Pikku-Matti maailmalla (1947) ja Laitakaupungin laulu (1948). Kaikissa niissä Kaitalan roolina oli resuisissa vaatteissa elämän nurjiin puoliin tutustuva köyhä poika. Kaitala ilmaisi Laineelle toiveensa hyväosaisesta hahmosta, ja siitä innostuneena Laine keksi antaa hänelle varakkaassa ympäristössä kasvavan pojan roolin. Elokuva oli Toivo Kauppisen käsikirjoituksen pohjalta kesällä 1948 tehty Kaitalan viides elokuva Onnen-Pekka.
Jari Kaarela
Jari Kaarela on Ilveksen kasvatti ja on edustanut pelaajaurallaan Suomessa SaPKo:a, Kiekkoreipasta, Oulun Kärppiä ja HIFK:ta. Kaarela on myös valmentanut Suomen maajoukkuetta kausina 1997–2003.
Kaarela on urallaan voittanut SM-liigassa valmentajana muun muassa kultaa Jokereissa vuonna 1994, kultaa HIFK:ssa 1998, hopeaa HIFK:ssa 1999, kultaa HPK:ssa 2006 ja hopeaa HPK:ssa 2010. Lisäksi palkintokaapista löytyy neljä pronssimitalia, kaikki HPK:sta.
Veli-Matti Kaitala
Ura
Veli-Matti teki viimeisen lapsiroolinsa elokuvassa Aaltoska orkaniseeraa (1949), joka käsitteli sodanjälkeistä asuntopulaa. Tässä Kaitala ei enää tehnyt varsinaista sooloroolia, vaan oli enemmänkin yhtenä jäsenenä lapsikollektiivissa. Parikymppisenä hän teki viimeisen elokuvaroolinsa traagisessa Hauhian osassa Edvin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa (1955).
Jari Kaarela
Kaarelalla on myös MM-kisoista kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Lisäksi hänellä on olympialaisista pronssimitali Naganosta 1998. KHL:ssä Kaarela on voittanut pronssia Lokomotiv Jaroslavlissa ja TsSKA Moskovassa kultaa.
Jari Kaarelalla on kaksi lasta. Tytär Johanna on yleisurheilija ja poika Topi on jääkiekkoilija.
Veli-Matti Kaitala
Yksityiselämä
Elokuvauransa jälkeen Kaitala opiskeli ekonomiksi ja suoritti opettajan tutkinnon vuonna 1963. Hän työskenteli kansakoulunopettajana Tampereella eikä omien sanojensa mukaan haikaillut näyttelijänuralle. Kaitala oli naimisissa kuvanveistäjä Nina Ternon (1935–2003) kanssa. Hän kuoli sairauskohtaukseen vain 42-vuotiaana ja hänet haudattiin Kiikoisten hautausmaalle Sastamalaan.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012
Jää­kiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2012 olivat 76. jääkiekon miesten maailman­mestaruus­kilpailut. Kisat järjestettiin Suomessa ja Ruotsissa 4.–20. toukokuuta 2012. Kilpailujen päävastuu oli Suomella. Pelipaikkoina toimivat Helsingissä Hartwall Areena ja Tukholmassa Ericsson Globe.
Suomi valittiin järjestäjämaaksi 11. toukokuuta 2007 Moskovassa, jossa se voitti vastaehdokkaana olleen Ruotsin äänin 64–35. Kisat olivat ensimmäiset kahden maan kesken jaetut, tosin vuoden 1930 kilpailut jouduttiin alkuperäisten suunnitelmien vastaisesti järjestämään kolmessa maassa; Ranskan Chamonix'ssa lämmin sää pehmitti ulkojäät, jolloin kolme viimeistä ottelua pelattiin tekojäällä Wienissä ja Berliinissä. Isännyys oli Suomelle järjestyksessään seitsemäs ja Ruotsille kymmenes.
Vuodeksi 2012 maailmanmestaruuskilpailuihin 1. divisioonasta nousseet Kazakstan ja Italia jäivät kumpikin lohkonsa viimeiseksi ja putosivat takaisin 1. divisioonaan seuraaviin kisoihin.
Kaavio
Vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa otettiin käyttöön uusi ottelukaavio, jossa kisoihin osallistuvat 16 maata jaettiin kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon. Niissä kummassakin pelattiin aluksi kaikkiaan 28 alkusarjan ottelua, joissa kaikki lohkon joukkueet kohtasivat toisensa kerran. Kummankin alkulohkon neljä parasta pelasivat keskenään puolivälierät, kun taas muiden joukkueiden turnaus päättyi alkulohkoon, ja kummastakin lohkosta viimeiseksi jäänyt joukkue putosi 1. divisioonaan. Välieriin selvisi siis kaksi joukkuetta kummastakin alkulohkosta. Semifinaalit ja mitalipelit käytiin Helsingissä.
Isäntämaista Suomi pelasi kaikki pelinsä Helsingin Hartwall Areenassa. Ruotsi pelasi alkusarjan ottelunsa sekä puolivälieränsä Tukholman Globenissa. Mikäli Ruotsi olisi selviytynyt semifinaaleihin ja mitalipeleihin, se olisi pelannut nämä ottelunsa Helsingissä. Muiden maiden osalta lohkojako selvisi heti vuoden 2011 MM-kisojen päätyttyä.
Kisojen ensimmäinen ottelu oli Helsingissä 4. toukokuuta pelattu Yhdysvallat vastaan Ranska. Myös isäntämaat aloittivat turnauksensa samana päivänä: Suomi kohtasi illalla Helsingissä Valko-Venäjän ja Ruotsi Tukholmassa Norjan.
Liput ja hinnat
Tapahtuman pääsylippujen hinnat herättivät ennakkoon jonkin verran keskustelua Suomessa. Suomen pelien hinnat vaihtelivat ennakkomyynnissä 155 eurosta 195 euroon. Edellisten Suomessa järjestettyjen kisojen, vuoden 2003 MM-kisojen alkusarjaliput Suomen peleihin maksoivat halvimmillaan noin 60 euroa. Toisessa järjestäjäkaupungissa, Tukholmassa, lippujen hinnat olivat olennaisesti alhaisemmat kuin Helsingissä. Loppuottelussa lipun hinta oli 445 euroa, kun esimerkiksi edellisvuonna loppuottelua pääsi seuraamaan 242 eurolla.
Suomen Jääkiekkoliiton puheenjohtaja Kalervo Kummola puolusti lippujen hintoja suurella kysynnällä ja edelliskevään maailmanmestaruudella. Kummola myös totesi, että: ”Joka asiassa löytyy ihmisiä, jotka kritisoivat. He, jotka hintoja arvostelevat, eivät varmaankaan olleet alun perinkään tulossa katsomaan matseja”. Joka tapauksessa Suomessa lippujen hinnat olivat paljon kalliimpia kuin Ruotsissa. Kisaorganisaation puheenjohtajan Christer Englundin mukaan Ruotsissa nelihenkinen perhe pääsi katsomaan isäntämaan pelejä alle 1 600 kruunulla eli noin 170 eurolla.
Kun ensimmäisessä Ruotsin joukkueen pelissä oli ollut vain 7 770, ja kahdessa sitä aiemmin pelatussa ottelussa yhteensä noin 2 600 katsojaa, ryhtyi Ruotsin kisaorganisaatio laskemaan hintoja rajusti. Esimerkiksi alkujaan 1 295 kruunun (n. 145 euroa) liput myytiin 395 kruunulla (n. 45 euroa). Suomessa kisajärjestäjät sen sijaan ilmoittivat, ettei hintojen laskeminen ole tarkoituksenmukaista. 6. toukokuuta pelatussa Ranskan ja Kazakstanin välisessä alkusarjan ottelussa jotkut suomalaiskatsojat osoittivat banderollein ja t-paidoin mieltään lippujen korkeita hintoja ja Kalervo Kummolaa vastaan. Myöhemmin samana päivänä Suomen jääkiekkoliitto ilmoitti ryhtyvänsä myymään Ranska–Suomi- ja Kazakstan–Suomi-otteluihin lippuja neljä yhden hinnalla -paketteina.
Symbolit
thumb|HockeyBird thumb|Pohjolan Matkan linja-auto MM-kisojen värityksessä.
Maskotti
Maskottina turnauksessa toimi Rovio Entertainmentin Toni Kyseniuksen suunnittelema HockeyBird, joka oli luotu Angry Birds -videopelin pohjalta. Maskotti julkistettiin vuoden 2011 Karjala-turnauksen yhteydessä. Kysenius totesi: ”HockeyBirdin tehtävä on tuoda lintuenergiaa suureen urheilujuhlaan ja tunkea nokkansa ihan joka paikkaan”. Suomen kisaorganisaation pääsihteeri Mika Sulin puolestaan katsoi, ettei parempaa maskottia ”voisi edes kuvitella”, sillä suomalaislähtöinen Angry Birds on ”yksi markkinoiden tämän hetken kuumimmista puheenaiheista, jonka koko maailma tuntee”. HockeyBirdista tehtiin lukuisia oheistuotteita sekä 1. luokan postimerkki, joka tuli myyntiin Suomessa 21. maaliskuuta 2012.
Kisailme
MM-kisojen kisailme oli ”Northern Stars of Ice Hockey” –kisasloganiin perustuva tähtikuvio. Sen suunnitteli graafiseen palvelumuotoiluun erikoistunut helsinkiläinen suunnittelutoimisto Mozo. Suomessa tähtikuvio esiintyi sinisävyisenä, kun taas Ruotsissa mukana oli myös keltaista väriä. Perusversion lisäksi tähdestä tehtiin erilaisia variaatioita käytettäviksi eri pinnoissa ja materiaaleissa. Eräässä näistä versioista taustalla näkyi maalivahdin kuva, toisessa tähden oli rikkonut palasiksi siitä läpi lentänyt maskotti. Lisäksi jokaiselle kilpailuihin osallistuneelle joukkueelle oli suunniteltu oma tähtikuvionsa kyseisen maan lipun värien mukaan. Niitä käytettiin muun muassa pukukoppien ovissa.
Televisiolähetysten lisäksi kisailme näkyi kilpailujen ajan muun muassa vapaaehtoisten vaatteissa, taustaseinissä, areenoiden koristeluissa, kisajulkaisuissa ja kisa-autojen pinnoissa.
Turnauksen logon on suunnitellut Esa Ylä-Anttila.
Tunnusmusiikki
MM-kilpailujen virallinen tunnus- ja maskottikappale oli ”Hockey Bird (in the Zone)”, jonka teki DJ Slow (oik. Vellu Maurola). Kappale oli englanninkielinen ja siinä lauloi New Yorkista kotoisin oleva MC. Muita MM-kilpailuja varten tehtyjä kappaleita olivat JVG:n ja Freemanin ”Karjala takaisin”, Pojun ja Sakari Kuosmasen ”Kipinä”, Klamydia-yhtyeen ”Poika pysyy Suomessa” sekä Vesku Jokinen & Sundin pojat -kokoonpanon cover-versio laulusta ”Olen suomalainen”.
18. huhtikuuta julkaistiin MM-kilpailujen virallinen kokoelma-albumi Leijonat 2012, joka sisälsi 18 kappaletta. Kisojen aattona, 3. toukokuuta järjestettiin Helsingin jäähallissa Suuri Kiekkokonsertti, jossa esiintyi lukuisia tunnettuja suomalaisia muusikoita. Konsertin avulla kerättiin rahaa hyväntekeväisyyteen.
Televisiointi
Suomessa televisioinnista vastasivat MTV3 ja Canal+. Kisat olivat ensimmäiset pääasiassa maksullisilla TV-kanavilla näkyneet jääkiekon MM-kilpailut Suomessa. Valtioneuvoston tekemän suosituksen myötä kaikki Suomen pelit, pudotuspelit ja mitaliottelut olivat kuitenkin vapaasti katsottavilla kanavilla. Ilmaisella MTV3:lla selostajina toimivat Mika Saukkonen ja Juha Taivainen; Antero Mertaranta taas oli maksullisen Canal+:n pääselostaja. Mertaranta kuitenkin myös selosti muutaman Suomen ottelun MTV3:n puolella. Suomen ottelut sekä pudotuspelit ja finaalit, siis maksuttomilla kanavilla näytetyt ottelut, selostivat ruotsiksi Hufvudstadsbladetin urheilutoimituksen päällikkö Christoffer Herberts ja jääkiekkoilija Fredrik Norrena. Kaikki turnauksen 64 ottelua kuvattiin teräväpiirtona.
Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF näytti YouTube-videopalvelussa Škodan sponsoroimalla kanavallaan kilpailujen kaikki ottelut 30 minuutin viiveellä. Pelien katselu oli kuitenkin teknisesti estetty muun muassa kummassakin isäntämaassa.
Televisiointioikeudet:
Sponsorit
MM-kilpailujen virallinen pääsponsori oli tšekkiläinen autonvalmistaja Škoda, joka on toiminut kyseisessä roolissa vuodesta 1993 lähtien, ja oli siten kaikkien aikojen pisimpään jatkanut pääsponsorointisopimuskumppani maailmanmestaruustasolla. Pääsponsorin ominaisuudessaan Škoda luovutti Helsingin kisaorganisaation käyttöön 25 kisa-autoa, joita käytettiin liikenteessä kilpailujen ajan. Niillä muun muassa kuljetettiin toimitsijoita, vieraita ja tavaroita. Tukholmassa kyseisiä Suberb Combi -mallin Škodia oli käytössä 20 kappaletta; ne tuotiin Suomeen finaaliviikonlopun ajaksi.
Muut kisojen viralliset sponsorit olivat AJ Tuotteet, Bauhaus, Finalgon (Финалгон), Henkel, Kyocera, MegaFon (МегаФон), Nike, Nivea, Ohota (Охота), Raiffeisen, Tissot ja Zepter. Lisäksi kisoilla oli lukuisia yhteistyökumppaneita.
Talous
Kalervo Kummola kertoi YLE:n Arto Nybergin haastattelussa 6. toukokuuta 2012, että kisojen kokonaisbudjetti olisi 19 miljoonaa euroa. Kisoilla pyrittiin tekemään merkittävää voittoa, jolla järjestettäisiin muun muassa juniorijääkiekkoilijoiden valmennustoimintaa. Syyskuussa 2012 paljastettiin kisojen tuotto, joka oli 8,2 miljoonaa euroa.
Alkusarja
Joukkueet pelasivat yksinkertaisen alkusarjan, jossa kullekin joukkueelle kertyi seitsemän ottelua. Kummankin lohkon neljä parasta jatkoi puolivälieriin ja kahdeksas putosi sarjaporrasta alemmaksi.
Alkusarjan lohkojako
Alkulohkot määräytyivät seuraaviksi: thumb|right|Kisojen osallistujamaat.
Käytössä olleen lohkojakomallin mukaan ranking-sijoilla 2 ja 3 olleet joukkueet sijoitettiin samaan lohkoon. Koska kisojen isäntämaat, jotka oli määrä sijoittaa keskenään eri lohkoihin, olivat juuri näillä sijoilla, heikommalla ranking-sijoituksella ollut Ruotsi ja vastaavalla toiseksi korkeimmalla lohkosijoituksella ollut ranking-nelonen Kanada vaihdettiin keskenään lohkosta toiseen.
Värien selitys
O = Ottelut
3P = Voitot varsinaisella peliajalla, kolme pistettä
2P = Jatkoaika- tai rl-voitot, kaksi pistettä
1P = Jatkoaika- tai rl-tappiot, yksi piste
0P = Tappiot, ei pisteitä
TM = Tehdyt maalit
PM = Päästetyt maalit
Ero = Maaliero
H-lohko
Sarjataulukko
Ottelut
Otteluiden alkamisajat ovat Suomen aikoja. (UTC+3)
S-lohko
thumb|right|Ruotsi – Norja (4. toukokuuta 2012)
Sarjataulukko
Ottelut
Otteluiden alkamisajat ovat Ruotsin aikoja. (UTC+2)
Pudotuspelit
thumb|right|Välierä; [[Venäjän jääkiekkomaajoukkue|Venäjä – Suomi (19.5.2012)]]
Puolivälierät
Otteluiden alkamisajat ovat paikallisia aikoja; Suomi UTC+3 ja Ruotsi UTC+2.
Välierät
Otteluiden alkamisajat ovat Suomen aikoja. (UTC+3)
Mitaliottelut
Otteluiden alkamisajat ovat Suomen aikoja. (UTC+3)
Lopputulokset
1. divisioona A-lohko B-lohko
2. divisioona A-lohko B-lohko
3. divisioona
Punaisella merkityt joukkueet putoavat alemmalle tasolle seuraavaksi kaudeksi ja vihreällä merkityt joukkueet nousevat ylemmälle tasolle. 3. divisioonan viimeisiksi jääneet Kreikka ja Mongolia joutuvat lokakuussa 2012 pelaamaan sarjapaikastaan karsintaturnauksessa, jossa muut osallistujat ovat Yhdistyneet arabiemiirikunnat ja Georgia.
Palkinnot
thumb|right|Turnauksessa eniten maaleja tehnyt [[Jevgeni Malkin ottelussa Tšekkiä vastaan.]]
Maalivahdit
Tilastossa on huomioitu vain maalivahdit, jotka pelasivat vähintään 40 % joukkueensa peliajasta.
Ville Koistinen
Ville Koistinen (s. 17. kesäkuuta 1982 Oulu) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.
Ura
Kaudet 2000–2006 Koistinen pelasi SM-liigaa Ilveksessä. Kaudella 2005–2006 Koistinen voitti SM-liigan puolustajien pistepörssin tehoilla 8+26. Kauden 2006–2007 Koistinen vietti Nashville Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa tehden 59 pelissä tehot 9+32. Samana kautena hänet valittiin myös AHL:n All Star otteluun. Syksyllä 2007 hän teki sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja teki kaudella 2007–2008 pelaamassaan 48:ssa ottelussa pisteet 4+13=17. Heinäkuussa 2009 hän teki Florida Panthersin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Florida Panthers purki sopimuksen kesällä 2010. Kaudeksi 2011–2012 Koistinen palasi Ilvekseen seitsenvuotisella sopimuksella. Hän pelasi Ilveksessä kuitenkin vain joulukuuhun 2011 asti, jolloin hän siirtyi KHL-liigassa pelaavan Salavat Julajev Ufan riveihin.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012
Erotuomarit
IIHF valitsi 16 päätuomaria ja 16 linjatuomaria kilpailuihin.
Ville Koistinen
Ura
Koistinen pelasi kaudella 2015–2016, 2016–2017 ja puolet kaudesta 2017–2018 Sveitsin pääsarjassa SC Langnau Tigersin joukkueessa, jonka kanssa hän purki sopimuksensa vuoden 2017 lopussa.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012
Erotuomarit
Päätuomarit:
Ville Koistinen
Ura
Kaudeksi 2020–2021 Koistinen palasi SM-liigaan tekemällä yhden kauden sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Koistinen nimettiin joukkueen varakapteeniksi, mutta loukkaantumisten takia hän pelasi vain kahdeksassa ottelussa. Tammikuussa 2021 HPK tiedotti, että joukkue ja Koistinen ovat purkaneet sopimuksensa.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012
Jälkipyykki
Tammikuussa 2013 Urheilulehti uutisoi, että Suomen MM-kisajoukkueen kahden pelaajan elimistöstä oli kauden aikana tehdyissä, seurojen sisäisissä testeissä löydetty jäänteitä kannabiksen käytöstä. Jääkiekkoliitto sai asiasta suullisen tiedon ennen MM-kisoja, mutta pelaajat valittiin kuitenkin kisajoukkueeseen.