cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Celebration Day
Led Zeppelin: Celebration Day on konserttifilmi brittiläisen rockyhtyeen Led Zeppelinin esiintymisestä Lontoon O2 Arenassa 10. joulukuuta 2007. 19. marraskuuta 2012 tapahtuvaa videojulkaisua edelsi lokakuussa 2012 teatteriesitysten sarja eri maissa. Konsertti oli omistettu äänilevyvaikuttaja Ahmet Ertegunin muistolle.
Celebration Day esitetään elokuvateattereissa yli 40 maassa 1500 valkokankaalla lokakuun 2012 aikana. Suomessa konsertti nähtiin Finnkinon teattereissa 22. lokakuuta 2012 yhdeksällä paikkakunnalla.
Groznyin enkelit
Groznyin enkelit on norjalaisen Åsne Seierstadin kirjoittama dokumentaarinen teos sotien jälkeisestä Tšetšeniasta. Seierstad matkusti ensimmäisen kerran Tšetšeniaan vuonna 1994, hieman sen jälkeen, kun venäläiset joukot olivat hyökänneet sinne. Hän toimi norjalaisen Arbeiderbladet-lehden kirjeenvaihtajana seuraten Tšetšenian kriisiä kahden vuoden ajan paikan päällä. Vuonna 2006, sotien päätyttyä, hän palasi takaisin Tšetšeniaan ja matkusti alueen eri puolilla. Groznyin enkelit perustuu enimmäkseen näiden matkojen aikana tehtyihin muistiinpanoihin.
Teoksessaan Seierstad kertoo aluksi kokemuksistaan Tšetšeniassa sodan aikana ja valottaa myös historiallisia taustatekijöitä, jotka johtivat sodan syttymiseen. Ensimmäisellä Tšetšenian-matkallaan Seierstad tapasi sekä venäläisiä sotilaita että tšetšeenisissejä. Hän tapasi myös muiden muassa tšetšeenikapinallisten johtajan Salman Radujevin.
Teoksen pääpaino on kuitenkin Seierstadin toisen matkan kokemuksissa. Vuonna 2006 hän joutui kulkemaan rajan yli salaa ja käyttämään valepukua matkansa ajan. Venäjän viranomaiset valvoivat tiukasti maasta lähteviä tietoja, joten Seierstad piti kahden vuoden aikana keräämänsä materiaalin salassa ennen paluutaan kotimaahansa vuonna 2007. Heti Groznyiin palattuaan Seierstad majoittui Hadižat Gatajevan ja Malik Gatajevin taloon, jossa pariskunta piti orpokotia. Kirjassaan Seierstad kertoo erityisesti lapsista, jotka ovat sodassa menettäneet sukulaisensa, kotinsa ja kaiken muunkin. Monet lapset elävät kadulla, kärsivät kylmää ja nälkää sekä haistelevat liimaa tai käyttävät muita huumaavia aineita. Tällaisia lapsia Gatajevit ottivat hoiviinsa. Osa lapsista tuotiin heille, ja osan he poimivat itse mukaansa kaduilta ja toreilta, joissa lapset olivat kerjäämässä tai varastelemassa.
Seierstad haluaa kirjallaan muistuttaa, että vaikka sota on päättynyt, Tšetšenian tragedia jatkuu edelleen.
Menetés
Menetés on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 416 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Menetésin kylää. Menetésin kylä sijaitsee Kárpathoksen eteläisissä sisäosissa noin kahdeksan kilometriä länsilounaaseen Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Se on rakennettu vuorenrinteeseen noin 280–350 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän tärkein kirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koímisi tis Theotókou).
Menetés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μενετών, Topikí Koinótita Menetón), johon kuuluvat varsinaisen Menetésin kylän lisäksi kylät Ágios Ioánnis Afiárti, Kípos Afiárti ja Lakkí sekä saaret Moíra, Nisierós ja Prasonísi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 662.
Lenin-setä asuu Venäjällä
Lenin-setä asuu Venäjällä on vietnaminkielisen runon pohjalta sävelletty lastenlaulu. Alkuperäiset sanat on kirjoittanut Äänitearkiston tietojen mukaan Nguyễn Hồng Kiên, mutta ainakin jotkin vietnamilaissivustot tarjoavat tekijäksi lapsirunoilijaa nimeltä Trần Đăng Khoa. Käännösversioon sävellyksen on tehnyt Eero Ojanen ja sanoituksen Matti Rossi.
Käännösversion esitti 1970-luvun vasemmistolaista musiikkia esittävä yhtye Meripioneerit.
Kappaleessa lauletaan Neuvostoliiton edesmenneestä johtajasta Vladimir Leninistä ja Vietnamin edesmenneestä presidentistä Ho Tši Minhista. <br style="clear:both"/>
Généreux (1785)
Valmistus
Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1782. Se laskettiin vesille joko 21. kesäkuuta tai heinäkuussa 1785 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lokakuussa.
Palvelus
Elokuussa 1798 alus osallistui päällikkönsä Louis Jean-Nicolas Lejoillen alaisuudessa Abukirin taisteluun, jossa se oli toinen selviytyneistä Guillaume Tellin kanssa.
Se kohtasi 18. elokuuta 50-tykkisen Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Leanderin, jonka se valtasi pitkällisen taistelun päätteeksi. Taistelussa Généreux'n miehistöstä sai surmansa noin 100 ja haavoittui 180 miestä.
Maaliskuussa 1799 alus suojasi saattueen Korfulle. Matkalla aluksen päällikkö Lejoille päätti tulittaa Brindisiä. Lejoille sai taistelussa surmansa, jolloin luutnantti Claude Touffet otti aluksen päällikkyyden. Kaupunki antautui 3. maaliskuuta kaksituntisen laukaustenvaihdon jälkeen.
HMS Généreux
Alus liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Généreux. Se oli 1801 Minorcalla, kun alukselle pakko-otettiin HMS Walmesleyn miehistöä. Alus kohtasi Espanjan laivaston aluksia ja määrättiin jatkamaan matkaansa Egyptiin. Myrsky esti matkan, joten alus partioi nykyisen Libyan rannikolla. Osallistuttuaan tuloksettomaan hyökkäykseen Elballe alus lähti rauhan solmimisen jälkeen Minorcalta Spitheadiin, jonne se saapui 27. heinäkuuta 1802.
Alus romutettiin 1816.
Ämmäkosken voimalaitos
Ämmäkosken voimalaitos on Kajaaninjoessa Kajaanissa sijaitseva, Kainuun Voima Oy:n omistama voimalaitos. Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö rakensi vuonna 1917 koskeen ensimmäiset kaksi vesiturbiinia. Voima-asema rakennettiin tuottamaan sähköä yhtiön sahalle, sellutehtaalle (suljettu vuonna 1982) ja vuonna 1919 valmistuneelle paperitehtaalle (suljettu vuonna 2008). Kainuun Voiman omistukseen voimalaitos siirtyi vuonna 1995 Yhtyneet Paperitehtaat-konsernilta. Nykyisellään voimalaitos tuottaa sähköä Kainuun Voiman asiakkaille.
Voimalaitosta uusittiin 1940-luvulla, jolloin valmistui kolmas turbiini. Kaksi vanhaa turbiinia ovat poikittain asennettuja, Francis-tyyppisiä ja uudempi turbiini on pystyasennossa oleva Kaplan-tyyppinen.
Tekniset tiedot
Voimalaitoksen on suunnitellut Tie- ja vesirakennuksen ylihallituksen insinööri Hugo Malmi ja rakennuksen alkuperäisen ulkoasun arkkitehti on Onni Tarjanne. 1940-luvun laajennukset ja muutokset on suunnitellut arkkitehti Eino Pitkänen.
Voimalaitoksesta kunnostetaan yksi koneisto (Kaplan) kesäkuun 2008 ja marraskuun 2010 välisenä aikana ja kaksi vanhaa (Francis-koneistot) jätetään varalle. Voimalaitoksen rakennus ja patorakennelmat kunnostetaan ulkopinnoiltaan. Ulkomaalien värivalinnassa noudatetaan kaupunginarkkitehdin ohjeita. Väriksi haetaan mahdollisimman alkuperäistä sävyä, joka on vaaleahko.
Juniorijääkiekko
Juniorijääkiekko tarkoittaa amatöörijääkiekkoa, jota pelataan juniori-ikäisten kesken. Pelin sääntöjä on muokattu nuorille pelaajille sopiviksi esimerkiksi taklaamista rajoittamalla tai peliaikaa muuttamalla. Juniorikiekko jaetaan usein tavallisilla säännöillä pelaaviin nuorten ja nuorien sääntömuutoksilla pelaavien juniorien  sarjoihin.
Tuomarit
Juniorijääkiekko-otteluissa tuomarit ovat usein itse junioripelaajia, jotka tuomitsevat itseään nuorempien juniorien pelejä. Jääkiekkotuomarit aloittavatkin uransa juuri junioripeleistä.
Yksi yleisistä tuomaroinnin lopettamissyistä ovat vanhempien, valmentajien ja pelaajien taholta tuleva kommentointi ja jopa suoranainen solvaaminen. Kanadassa aloitettiin vuonna 2002 Relax, it's just a game -kampanja, jossa puututaan näihin ongelmiin.
Kanada
Kanadassa provinssit ovat vastuussa kaikista ikäluokistaan. Ikäsarjojen sisällä voi olla vielä erikseen taitotasoon perustuvia sarjoja. Ikäluokat on jaettu seuraavasti:
Taitotasoon perustuvia tasoja ovat:
Edellämainitut ovat junnukiekkoa (engl. Minor hockey). Kanadassa juniorikiekkoa (engl. Junior hockey) pelataan neljällä tasolla:
Yhdysvallat
Yhdysvalloissa pelataan junnukiekkoa (engl. Minor hockey) seuraavissa sarjoissa:
Juniorikiekkoa (engl. Junior hockey) pelataan seuraavilla tasoilla:
Ranska
Ranskassa on seuraavat ikäsarjat:
Saksa
Saksan ikäsarjat:
Ruotsi
Ruotsissa on seuraavat sarjat:
Suomi
C-junioreista lähtien tasoluokkien nimet ova:t
U16
Nuorten talviolympialaiset, joissa:
Michał Kwiatkowski
Michał Kwiatkowski (s. 2. kesäkuuta 1990 Działyń, Kujavia-Pommerin voivodikunta, Puola) on puolalainen maantiepyöräilijä ja maailmanmestari vuodelta 2014. Hän kilpaili Caja Rural -joukkueessa 2010, Team RadioShackissa 2011, Omega Pharma-Quick Step / Etixx-Quick Step -tallissa 2012–2015 ja on vuodesta 2016 edustanut Team Sky / Team Ineosta.
Kwiatkowski voitti maantieajon maailmanmestaruuden Ponferradan MM-kilpailuissa 2014 karattuaan kärkiryhmästä viimeisessä nousussa. Hän voitti toiseksi tulleen Simon Gerransin yhdellä sekunnilla. Hän voitti Amstel Gold Racen 2015 oltuaan loppukirissä paras ennen Alejandro Valverdea ja Michael Matthewsia. Hän voitti 2017 Milano–San Remo -suurklassikon kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Peter Saganin ja Julian Alaphilippen. Seuraavana vuonna hän voitti Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailun 24 sekunnin erolla Damiano Carusoon. Hän voitti Amstel Gold Racen toistamiseen 2022 kukistettuaan maalikamerankuvatarkastelun jälkeen Benoit Gosnefroyn.
Strade Bianche -kilpailun hän on voittanut 2014 ja 2017, E3 Harelbeken 2016, Clásica de San Sebastiánin 2017 ja Puolan ympäriajon 2018. Ranskan ympäriajossa hän on vittanut kaksi etappia.
Saavutuksia
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Matti Makkonen (poliitikko)
Makkonen valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1922 ja 1924, Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän toimi kansanedustajana viiden vuoden ajan, syyskuusta 1922 syyskuuhun 1927, ja oli jäsenenä eduskunnan suuressa valiokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Makkonen toimi poliittisella urallaan myös Hankasalmen kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana.
Makkonen toimi vuodesta 1905 maanviljelijänä Hankasalmella. Hän työskenteli myös asutuspiirimiehenä vuosina 1908–1915 ja yli kahdenkymmenen vuoden ajan Suomi-yhtiön asiamiehenä.
Makkonen oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Olga Maria Turunen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Makkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Makkonen ja Loviisa Ylönen.
Edie Britt
Kehitys ja näyttelijän valinta
Edie Britt kirjoitettiin aluksi vain vierailevaksi hahmoksi. Näyttelijätär Nicollette Sheridan koe-esiintyi aluksi Bree Van de Kampin rooliin, joka on yksi sarjan päähenkilöistä, mutta valittiin kuitenkin Edien rooliin helmikuussa 2004. 11. elokuuta, Sheridanin julkaistiin liittyneen sarjan ensimmäisen kauden päähenkilökaartiin. Vaikka hahmo osoittautuikin fanien ja kriitikoiden keskuudessa suosituksi, Sheridanin rooli pysyi sarjassa vain pienessä osassa ensimmäiset kaksi tuotantokautta. Sarjan luoja Marc Cherry halusi Edien pysyvän "vain muiden naisten elämien monimutkistajana." Vaikka Sheridan ajatteli Edieta sarjan viidentenä kotivaimona Susan Mayerin, Breen, Lynette Scavon ja Gabrielle Solisin lisäksi - sarjan alkuteksteissä Edie ei sisältynyt kotivaimojen joukkoon.
Marcia Crossin jäädessä äitiyslomalle, hänen hahmonsa Bree ei esiintynyt useassa jaksossa sarjan kolmannella kaudella. Edien hahmo nousi parempaan asemaan, jotta sarjan jokaisessa jaksossa olisi neljä pääosassa olevaa tarinaa. Tämän aikana hahmon "ylimmät kerrokset kuoriutuivat ja hahmo kehittyi syvemmälle tasolle." Crossin paluusta huolimatta Edie pysyi tärkeämmässä roolissa sekä neljännellä että viidennellä kaudella; aina hahmon kuolemaan saakka.
Poislähtö
Helmikuussa 2009 julkistettiin, että Sheridan jättäisi sarjan hahmonsa kuoltua auto-onnettomuuden jälkeiseen sähköiskuun. Cherry vahvisti usean fanien suosikin kuoleman sarjan viidennen kauden alussa, syyskuussa 2008. Huhut kulissien takaisista ongelmista Sheridanin kanssa ja hänen kiistelynsä Cherryn kanssa johtivat hahmon lähtöön. Sheridan kommentoi Edien tappamisen "olleen uskalias päätös, jolla voi olla tuhoisat seuraukset," ja myönsi tunteneensa Cherryn syrjineen häntä sarjassa ollessaan. Cherry väittää syyn Edien kuolemaan olleen sarjan budjetin pieneneminen. Sarjan on raportoitu säästäneen noin 100,000 - 200,000 dollaria ilman Sheridanin palkan maksua.
Kausi 1
Edie esiteltiin sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella sarjaeroajana, kaksi avioeroa takanaan sarjan alussa. Edien ainut ystävä, Martha Hubert (Christine Estabrook) selittää että Ediella on poika, vaikkei tämä esiinnykään sarjassa kuin vasta kolmannella kaudella. Sekä Edie, että Susan Mayer kiinnostuvat uudesta naapurista nimeltä Mike Delfino (James Denton), joka luo parin välille jännitette, joka lopulta purkautuu Susanin polttaessa vahingossa Edien talon. Edie on suruissaan kuullessaan, että Martha on murhattu ja osoittautuu ainoaksi Wisteria Lanen asukkaaksi joka toivoo tälle kunnollisia hautajaisia. Susan, joka tietää Marthan tienneen Susanin sytyttäneen Edien talon ja kirjoittaneen tapahtuneesta päiväkirjaansa, myöntää totuuden Edielle, joka käyttää Susanin syyllisyyttä hyväksi päästäkseen osaksi kotivaimojen pokeri-iltoja. Edie jatkaa Miken liehittelyä, vaikka Mike on kiinnostunut Susanista. Edie kuulee Susanin ja Miken muuttavan yhteen, eikä pidä asiasta lainkaan. Edie yrittää saada naiset vakuuttamaa Susanin siitä, että Mike on tälle vain pahaksi, mutta Susan on varma että Mike on hänelle se Oikea. Myöhemmin Susan saa selville ex-miehensä Karl Mayerin (Richard Burgi) pettäneen häntä Edien kanssa parin ollessa vielä naimisissa; tietoa hyväksi käyttäen Edie menee treffeille Karlin kanssa.
Kausi 2
Toisella tuotantokaudella Edie alkaa seurustella Karlin kanssa ja Edie ja Susan ajautuvat moniin riitoihin Susanin ollessa parille kateellinen. Myöhemmin Edie löytää Karlin salkusta kihlasormuksen ja olettaa Karlin aikovan kosia. Totuus kuitenkin on, että Karl meni uudelleen naimisiin Susanin kanssa sairausvakuutuksen vuoksi. Kun Susan kertoo Karlille Edien aikovan kosia, Karl tajuaa haluavansa Edien ja kosii tätä. Susanin poikaystävä kertoo Edielle Susanin ja Karlin avioliitosta ja Edie suuttuu parille valehtelusta. Rangaistakseen Karlia ja Susania Edie käskee Karlia maksamaan hänelle mahtavat häät ja Susania toteuttamaan ne. Eräänä aamuna herätessään Edie huomaa Karlin olevan lähdössä matkalaukkujen kera. Edie saa selville, että Karlilla oli toinen nainen ja palkkaa yksityisetsivän saadakseen selville naisen henkilöllisyyden. Saadessaan selville naisen olevan Susan, Edie polttaa tämän kodin. Susan ja Mike aikovat mennä naimisiin, mutta Mike jää auton yliajamaksi toisen kauden viimeisessä jaksossa.
Ghostbusters (vuoden 2016 elokuva)
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. heinäkuuta 2016 ja Suomessa 22. heinäkuuta 2016.
Edie Britt
Kausi 3
Edie on Miken luona hakemassa cd-soitintaan kun Mike herää koomasta. Edie saa selville, että Mike ei muista mitään viimeisistä kahdesta vuodesta. Auttaessaan Mikea täyttämään tyhjät kohdat muististaan Edie syöttää Mikelle kauheita asioita Susanista, jonka vuoksi Mike alkaa uskoa ettei Susan rakastanut tätä ja ettei pari ollut onnellinen. Edie myöntää Mikelle pitävänsä tästä ja että häntä harmittaa kuinka Susan kohteli Mikea niin huonosti. Susan tulee sairaalaan tuomaan Mikelle kukkia, mutta saa parin kiinni harrastamasta seksiä. Edie ja Mike aloittavat suhteen, jonka vuoksi Susan on erittäin katkera Edielle. Edie eroaa Mikesta kun tämä pidätetään Monique Pollierin murhasta. Edien siskonpoika Austin McCann (Josh Henderson) saapuu asumaan tämän luokse. Austin alkaa seurustelle Susanin tyttären Julien kanssa, Austin kuitenkin pettää Julieta Breen tyttären Danielle Van de Kampin kanssa.
Ghostbusters (vuoden 2016 elokuva)
Vastaanotto
Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 73% perustuen 222 arvosteluun, joiden keskimääräinen arvosana on 6,5/10. Metacriticissä elokuvalla on 60 pistettä 100:sta.
Petter Adolf Karsten
pienoiskuva|pysty=0.7 Petter Adolf Karsten (16. helmikuuta 1834 Merimasku – 22. maaliskuuta 1917 Forssa) oli oman aikansa huomattavin sienitieteilijä. Hänet tunnetaan nimellä ”suomalaisen sienitieteen isä”.
Edie Britt
Kausi 3
Edien poika, Travers esitellään ensimmäisen kerran tämän isän tullessa kaupunkiin kuukauden ajaksi. Carlos Solis lähentyy Traversin kanssa ja Edie ottaakin tästä kaiken hyödyn. Edie yrittää vietellä Carlosin, mutta Carlos kertoo ettei ole kiinnostunut. Pari kuitenkin päätyy yhteen, vaikka parin välillä ei olekaan aitoa rakkautta ja Carlos aloittaa suhteen ex-vaimonsa Gabriellen kanssa. Kauden lopuksi Edie lavastaa itsemurhayrityksensä.
Petter Adolf Karsten
Karstenin vanhemmat olivat maanviljelijä Petter August Karsten ja Lovisa Granberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1856 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen 1860 filosofian kandidaatiksi, maisteriksi, lisensiaatiksi ja tohtoriksi.
Edie Britt
Kausi 4
Kauden ensimmäisessä jaksossa selviää, että Edien itsemurhayritys oli lavastettu, jotta hän saisi Carlosilta huomiota. Carlos suostuu yrittämään suhdetta uudelleen, jolloin Edie saa selville Carlosin laittomasta tilistä, jolla on yhteensä noin 10 miljoonaa dollaria. Edie käyttää tietoa kiristääkseen Carlosia naimisiin kanssaan tietämättä tämän suhteesta Gabrielleen. Edie julkaisee parin kihlauksen, mutta saa tietää Carlosin suhteesta, Edien, Carlosin, Gabriellen ja Gabriellen uuden miehen Victor Langin (John Slattery) kärsiessä samasta sukupuolitaudista. Edie palkkaa yksityisetsivän vakoilemaan Carlosia ja Edita ja ottamaan kuvia parista. Edie aikoo kostaa kertomalla IRS:lle Carlosin laittomasta tilistä. Edie saa tietää Carlosin siirtäneen rahansa ja sulkeneen laittoman tilinsä jolloin hän näyttää kuvat Victorille, tietäen tämän kostavan. Edie vihjaa poliiseilla Gabriellen ja Carlosin saattavan olla syyllisiä Gabriellen miehen Victorin yllättäen kadottua. Tornado on iskemässä Wisteria Lanelle ja Carlos ja Gabrielle suunnittelevat katoamista. Edie saa kuitenkin käsiinsä kansion, jossa on tiedot Carlosin pankkitilistä. Gabrielle ja Edie tappelevat kansiosta, mutta kova tuuli vie paperit pian mukanaan. Kaksikko joutuu menemään suojaan Edien lattian alla olevaan suojaan ja siirtämään erimielisyytensä pois. Carlos sokeutuu tornadon aikana.
Petter Adolf Karsten
Valmistuttuaan Karsten muutti Tammelaan, jossa vietti enimmän osan elämästään opettaen ja tehden tutkimustyötä Mustialan maatalousopistossa, joka on nykyään osa Hämeen ammattikorkeakoulua. Hän oli Mustialan maanviljelysopiston kasvitieteen lehtorina 1864–1908. Karsten keräsi valtavan näytekokoelman sekä omin neuvoinensa että kirjeenvaihtajiensa avustuksella. Karsten nimesi 200 sukua ja 2 000 uutta lajia. Hänestä käytettävä auktorilyhenne kasvien nimien yhteydessä on P. Karst. Hän sai ylimääräisen professorin arvon 1900.
Edie Britt
Kausi 4
Edie saa selville Carlosin antaneen tälle tekojalokiviä parin ollessa yhdessä ja kertoo sen vuoksi Gabriellelle että Carlosin sokeus on pysyvää. Kun Breella ja Orson Hodgella on avio-ongelmia, Edie antaa Orsonin asua luonaan. Edie jakaa Orsonin kanssa pikaisen suukon molempien ollessa juovuksissa, jonka Bree valitettavasti näkee. Breen kysellessä Edieltä suudelmasta, Edie sanoo ettei se merkinnyt mitään. Bree kuitenkin läpsäisee Edietä jolloin parin välille syntyy riitaa; Bree sabotoi Edien bisnestä vainoamalla mahdollisia talon omistajia ja Edie valittaa Orsonille Breesta. Edie saa selville, että Breen vauva on oikeasti Austinin ja Daniellen ja uhkaa paljastaa hänet, jollei Bree tee niin kuin Edie käskee. Bree kertoo ystävilleen valeraskaudestaan ja Edien uhkailuista. Kotiäidit kohtaavat Edien ja pakottavat tämän muuttamaan pois Wisteria Lanelta. Muuttaessaan Edie soittaa Traversille ja sanoo aikovansa viettää tästä lähin paljon enemmän aikaa tämän kanssa.
Petter Adolf Karsten
Karstenin puoliso oli Jenny Hedman (s. 1842), metsänhoitaja Gustaf Adolf Lennart Karsten (s. 1864) oli heidän poikansa.
Edie Britt
Kausi 5
Edie palaa Wisteria Lanelle viisi vuotta myöhemmin uutena naisena. Kotivaimojen huomatessa eron Ediessa, he ystävystyvät tämän kanssa uudelleen. (Viides kausi sijoittuu ajalle viisi vuotta neljännen kauden jälkeen.) Ediellä on uusi mies Dave WIlliams, joka kannustaa Edieta tulemaan hyvin toimeen naapureiden kanssa. Dave kidnappaa Karen McCluskeyn kissa tämän oltua ilkeä Edielle ja palauttaa kissan vasta Karenin pyydettyä anteeksi. Daven lääkäri saapuu Fairviewhin ja lähestyy Davea White Horse nimisellä klubilla, mutta Dave kuristaa tämän ja sytyttää rakennuksen palamaan. Selviää, että Dave meni naimisiin Edien kanssa vain muuttaakseen Wisteria Lanelle ja kostaakseen Mikelle, joka oli auto-onnettomuudessa jossa Daven vaimo ja tytär kuolivat. Edie alkaa huomata Daven käytöksessä outoja asioita ja ettei tämä enää osoita huomiota Edielle. Yhtenä yönä Edie herää ja näkee Daven puhuvan itselleen. Edie haluaa tietää miksi Dave käyttäytyy niin oudosti jolloin Dave kertoo olleensa naimisissa ennen Edien tapaamista ja että hänen vaimonsa kuoli. Edie raivostuu Davelle ja heittää tämän ulos talosta. Edie ottaa kuitenkin Daven pian takaisin ja antaa tälle anteeksi.
Kuolemanjälkeiset esiintymiset
Edie esiintyy pikaisesti jaksossa "Everybody Says Don't" Daven hallusinaationa sanomalla Daven tapposuunnitelmaa tylsäksi ja sen sijaan tappaa M.J.:n heti paikalla. Viidennen kauden jaksossa 19 (Look Into Their Eyes and You See What They Know) Edie kertoo Mary Alicen sijaan jakson päätyttyä mietteitä tuonpuoleisesta katsottuna.
Huuto.net
pienoiskuva|Huuto.netin logo, joka oli käytössä vuosina 2013–2015. thumb|250px|Huuto.netin ensimmäinen logo, joka oli käytössä vuosina 1999–2012.
Huuto.net on suomalainen vertaiskauppapaikka, jossa myydään ja ostetaan tuotteita suoraan muilta käyttäjiltä. Se aloitti nettihuutokauppana, mutta julkaisee nykyisin myös perinteisiä kiinteän hinnan myynti-ilmoituksia ja tuotteista voi tehdä hintapyyntöä alempia tarjouksia. Myyntikohteet on luokiteltu tavararyhmittäin perinteisten luokiteltujen ilmoitusten tapaan, ja palvelu tarjoaa niiden etsimiseen monenlaisia hakumahdollisuuksia.
Vuonna 2012 Huuto.netissä solmittiin yli 3,2 miljoonaa todennettua kauppaa, joiden myyntihinta oli yhteensä 89 miljoonaa euroa. Seuraavana vuonna kauppojen määrä väheni 2,6 miljoonaan ja myyntihintojen summa 76 miljoonaan euroon.
Huuto.net-palvelun omistaa nykyisin ePrice Oy, joka osti sen Sanoma Media Finlandilta syksyllä 2019.
Toimintaperiaate
Huuto.net vahvistaa kaupan syntyneeksi vasta, kun hinnasta on sovittu. Myyjä voi päättää tuotteensa hinnan, joko kiinteänä etukäteen tai sopia siitä perinteisellä huutokauppamenetelmällä. Kohteita voi selata vapaasti, mutta tavaran myyminen, ostaminen tai tarjousten tekeminen vaatii tunnuksen luomisen. Kaupattavista tuotteista voi tekstikuvausten lisäksi julkaista valokuvia. Huutokaupattavien tuotteiden kohdalla ostajat tekevät tarjouksia, ja huutokauppa-ajan päättyessä korkeimman tarjouksen tehnyt voittaa huutokaupan.
Kun huutokauppa on päättynyt tai kiinteähintaiselle tuotteelle on löytynyt ostaja, saavat sekä myyjä että ostaja toistensa yhteystiedot sähköpostitse. Tavaran vaihdettua omistajaa myyjä ja ostaja voivat jättää julkiselle palautesivulle positiivisen, neutraalin tai negatiivisen palautteen ja lyhyen kommentin kauppojen sujumisesta. Kauppakumppanin luotettavuutta voi siten arvioida palautehistorian perusteella.
Huutokaupassa myyjä asettaa huutokohteelle haluamansa lähtöhinnan, yksittäisen huudon minimikorotuksen ja huutokaupan sulkeutumisajan. Toinen vaihtoehto on määrittää kohde ostettavaksi heti johonkin tiettyyn hintaan, jolloin kohde sulkeutuu välittömästi, kun joku ostaa tavaran osta heti -toiminnolla. Myyjä voi myös antaa ostajalle mahdollisuuden ehdottaa alempaa hintaa, jolloin myyjä voi hyväksyä tai hylätä saamansa hintatarjouksen.
Aiemmin palvelussa saattoi asettaa huutokaupattavalle kohteelle salaisen hintavarauksen, joka paljastettiin kaupan sulkeuduttua. Tällöin myyjä ei ollut velvoitettu myymään tuotetta, mikäli hintavaraus ei ylittynyt. Hintavarauksen asettaminen poistettiin myöhemmin palvelusta.
Vuonna 2010 yli sata kauppaa vuoden aikana tekevät myyjät nimettiin tehomyyjiksi, ja heiltä alettiin vaatia 2,9 prosentin välityspalkkiota maksettavaksi Huuto.netille jokaisesta myydystä tuotteesta. Hinta oli sama kuin yritysten Huuto.netille maksama välityspalkkio. Vuonna 2011 Huuto.net korotti sekä yrityksiltä että tehomyyjiltä perittävää välityspalkkiota 3,9 prosenttiin. Vuoden 2013 alusta lähtien tehomyyjä-statuksen on saanut myymällä 50 kohdetta viimeisen vuoden aikana. Välityspalkkiota korotettiin vastaavasti 4,9 prosenttiin.
Huuto.net tarjoaa sekä myyjille että ostajille kaupankäynnin tehostamiseksi maksullisia lisäpalveluja.
Palvelun historia
Huuto.net-palvelun perusti Helsingissä tammikuussa 1999 Lari Lohikoski, ja se oli maan ensimmäinen verkkohuutokauppa. Palvelu toimi aluksi yksityisenä, kunnes syyskuussa 1999 taidehuutokauppa Bukowskis osti palvelun Lohikoskelta. Bukowskis ilmoitti kehittävänsä Huuto.netin pohjalta kansainvälistä keräilyesineiden huutokauppaa, mutta sellaista ei julkaistu. Sen sijaan Bukowskis myi Huuto.netin toukokuussa 2001 Sonera Plazalle. Huuto.net seurasi mukana, kun Sonera Plaza fuusioitui Soneraan ja Sonera puolestaan Telian kanssa TeliaSoneraksi.
TeliaSoneran omistuksessa Huuto.netiä ei juurikaan kehitetty, ja sen toimivuus kärsi. TeliaSonera Finland keskittyi operaattoriliiketoimintaan ja kesäkuussa 2005 SanomaWSOY-konserniin kuuluva Ilta-Sanomat osti Huuto.netin. Sivusto nousi kauppojen myötä Suomen suurimmaksi luokiteltujen ilmoitusten palveluksi. Taloustutkimuksen mukaan palvelu oli vuonna 2008 Suomen tunnetuin verkkobrändi. Keväällä 2013 palvelun ilmettä muutettiin uudella ulkoasulla ja logolla. Samalla se sai tunnuslauseen ”Suomen eniten kaikkea”.
Huuto.net siirtyi joulukuussa 2015 osaksi Oikotie-palvelukokonaisuutta ja sai tällöin jälleen uuden logon. Sanoma Media Finland myi Huuto.netin lokakuussa 2019 ePrice Oy:lle.
Vehoniemi
Vehoniemi on kylä Kangasalla. Kylä sijaitsee Vehoniemenharjun eteläisellä puolella, Roineen rannalla, yli 10 kilometriä Kangasalan kirkonkylältä ja pari kilometriä Pälkäneen rajalta.
Palvelut
Lähellä Saarikyliä, vanhan Pälkäneentien varrella oli kauppa. Se poistui käytöstä 2000-luvun alussa. Kauppa esiintyi Kummelien sketsissä, jossa mies asioi kaupassa ilman päämäärää.
Christina Chanée
thumb|250px|Christina Chanée [[Oslossa (2010).]]
Christina Chanée (syntymänimeltään Christina Birch Wongskul, s. 6. tammikuuta 1979) on tanskalais-thaimaalainen poplaulaja. Hän edusti Tanskaa Eurovision laulukilpailussa 2010 laulaja Tomas N'evergreenin kanssa kappaleella In a Moment Like This.
Vehoniemi
Vehoniemen automuseo ja Vehoniemen näkötorni
Vehoniemenharjun laella sijaitsee vuonna 1983 avattu Vehoniemen automuseo kahviloineen ja vuonna 1927 rakennettu näkötorni. Nykyinen torni on järjestyksessä toinen; ensimmäinen oli rakennettu 1892. Tornin juurella oli aikoinaan kesäisin toiminnassa ollut kioski. Vehoniemenharju mainittiin matkailunähtävyytenä jo vuonna 1895 ilmestyneessä Suomen matkaoppaassa.
Fountains of Wayne
Fountains of Wayne on yhdysvaltalainen vuonna 1996 perustettu powerpop -yhtye. Sen kuuluisimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerikiksi "Radiation Vibe" ja "Stacy's Mom".
Pietarin evankeliumi
Pietarin evankeliumi on varhaiskristillinen Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva pseudepigrafinen evankeliumi, josta on säilynyt ainoastaan katkelmia Jeesuksen kärsimyshistoriasta.
Historia
Pietarin evankeliumi on ajoitettu noin vuosiin 70–160. 1800-luvun loppupuolelle asti Pietarin evankeliumi tunnettiin ainoastaan kirkkoisien yksittäisistä maininnoista, jotka tuomitsivat teoksen harhaoppisena mutta eivät juurikaan kertoneet sen sisällöstä. Kirkkoisistä ainakin Serapion Antiokialainen (n. 200 jaa.) on tuntenut Pietarin evankeliumin, samoin Origenes, Eusebios Kesarealainen ja Theodoretos Kyrrhoslainen.
Talvella 1886–1887 ryhmä ranskalaisia arkeologeja M. Bouriantin johdolla löysi Akhmimista eli antiikin Panopoliista Ylä-Egyptistä kirjan, joka sisälsi katkelmia Pietarin evankeliumista, Pietarin ilmestyksestä, Henokin kirjasta sekä eräistä muista teksteistä. Kirja on ajoitettu 500-luvun lopulle, ja sen tekstit julkaistiin 1892. Myöhemmin Oksyrhynkhoksesta on löydetty kaksi lyhyttä papyruskäsikirjoitusta, jotka sisältävät katkelmia Pietarin evankeliumista (P.Oxy. 2949 ja P.Oxy 4009). Nämä katkelmat ovat peräisin 100-luvun lopulta tai 200-luvun alusta. Nämä löydöt viittaavat siihen, että Pietarin evankeliumi on ollut aktiivisessa käytössä ainakin joissakin egyptiläisissä luostareissa.
Sisältö
Säilynyt Pietarin evankeliumin jakso sisältää Jeesuksen kärsimyshistorian, ylösnousemuksen ja ylösnousseen ilmestyksiä. Koska evankeliumin alkua ei ole säilynyt, ei tiedetä, rajoittuiko se alun perin kärsimyshistoriaan vai sisälsikö se myös Jeesuksen opetuksia ja tekoja kanonisten evankeliumien tapaan.
Rakenne
Käytössä on kaksi tapaa viitata Pietarin evankeliumin yksittäisiin kohtiin. Seuraavassa taulukossa arabialaiset numerot 1–60 viittaavat Adolf von Harnackin laatimaan jaejakoon, roomalaiset numerot I–XIV J. A. Robinsonin lukujakoon, jota tarkennetaan tarvittaessa liittämällä lukunumeroihin Harnackin numeroinnin mukaiset jaenumerot.
Erityispiirteitä
pienoiskuva|upright|Ortokirjan vuonna 1981 julkaiseman suomennoksen kansi.
Useimpien tutkijoiden mukaan Pietarin evankeliumi on kirjallisesti riippuvainen kanonisista evankeliumeista. Niihin verrattuna kärsimyshistorian ihmeenomaiset piirteet ovat kuitenkin kasvaneet selvästi. Lisäksi tietyissä yksityiskohdissa esiintyy juutalaisvastaisia sävyjä: esimerkiksi syy Jeesuksen ristiinnaulitsemisesta vieritetään juutalaisten niskoille selvemmin kuin Uudessa testamentissa.
Tietyissä yksityiskohdissa kuvaus saa dokeettisia piirteitä, eli Jeesuksen ihmisyys ja hänen kärsimyksensä vaikuttaa vain näennäiseltä:
Pietarin evankeliumi sisältää vanhimman tunnetun kuvauksen itse ylösnousemuksesta:
Kristus ja Mataleena
Kristus ja Mataleena on Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1890. Maalaus perustuu suomalaiseen kansanrunouteen ja siinä on mukana ajankohtaista karelianismia.
Maalauksessa Jeesus seisoo tuohivirsut jalassaan syksyisessä koivumetsässä, ja hänen eteensä on polvistunut rukoileva tyttö. Mataleenan mallina toimi Edelfeltin palvelija, jonka kasvojen surullinen ilme syntyi, kun Edelfelt johdatteli keskustelua mallin vastikään kuolleeseen sulhaseen.
pienoiskuva|vasen|150px|Mataleena, tutkielma maalaukselle aiemmin samalta vuodelta
Edelfelt maalasi aiheesta useita luonnoksia ja otti myös valokuvia. Aluksi hän maalasi kohtausta ulkoilmamaalauksena, mutta teki siihen muutoksia myöhemmin. Saadakseen Kristuksen kasvoihin enemmän henkevyyttä hän käytti Helsingissä Magnus Enckelliä mallina. Myös Mataleenan punainen hiusnauha muuttui mustaksi.
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija tai lyhyesti vain Vuoden taiteilija on valittu vuodesta 1971 alkaen. Voittajan retrospektiivinen näyttely on ollut esillä Helsingin Taidehallissa. Vuoden taiteilijoita valittiin vuosittain 1990-luvun puoliväliin asti ja siitä eteenpäin satunnaisesti.
Vuoden taiteilija -tapahtuma ja näyttely on saanut paljon julkisuutta ja se on noussut yleiseen tietoisuuteen paremmin kuin useimmat kulttuurin tapahtumat. Sillä on sanottu olleen kuvataiteessa jopa suurempi merkitys kuin Finlandia-palkinnolla on kirjallisuudessa. Vuoden taiteilijoilla on tavallisesti ollut takanaan sen verran uraa, että näyttely on tuonut esiin tuotannon koko kaaren ja taiteilijan kehityksen.
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijan jäljessä on tullut useita pieniä ja paikallisia Vuoden taiteilija -titteleitä, esimerkiksi Hyvinkäällä ja Turussa. Suomiartin Vuoden taiteilija -kilpailu on ruotsinsuomalaisille kuvataiteilijoille. Musiikin puolella vuoden taiteilijoita ovat valinneet ainakin Mikkelin Musiikkijuhlat, Savonlinnan oopperajuhlat ja Pori Jazz.
Andreea Chițu
Andreea Stefania Chițu (s. 7. toukokuuta 1988 Bolintin-Vale ) on romanialainen judon Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.
Chițu saavutti alle 52 kg:n painoluokassa MM-hopeaa Tšeljabinskissa 2014 hävittyään loppuottelussa Majlinda Kelmendille ja Astanassa 2015, jolloin hävisi finaalissa Misato Nakamuralle. Hän sai samassa sarjassa MM-pronssia Pariisissa 2011 ja sijoittui viidenneksi Rio de Janeirossa 2013. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi ja Lontoossa 2012 yhdeksänneksi
Chițu voitti 52-kiloisissa kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa Tšeljabinskissa 2012, hopeaa Budapestissa 2013 ja Prahassa 2020 sekä pronssia Montpellier’ssa 2014 ja Kazanissa 2016 sekä sijoittunut seitsemänneksi Tel Avivissa 2018.
Chițu saavutti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 57 kg:n painoluokassa kultaa 2010 sekä hopeaa 2008 ja 2009. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai 52-kiloisissa pronssia 2006 ja alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa samassa sarjassa pronssia 2004.
Chițu on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa viisi turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental open -kilpailuissa hänellä on neljä voittoa ja kuusi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Romanian-mestaruutta.
Sinipäävireo
Sinipäävireo (Vireo osburni) on Jamaikan kotoperäinen varpuslintu. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Jamaikan Freeman's Hallista vuonna 1861.
Young Love EP
Young Love EP on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Young Loven ensimmäinen EP-levy. Se julkaistiin yksinomaan yhdysvaltain iTunesissa 21. marraskuuta 2006.
EP-levy on mukana myös FIFA 07 -videopelissä.
Sipulinurmikka
Sipulinurmikka (Poa bulbosa) on mätästävä, heinäkasvien heimoon kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|250px|Sipulinurmikan röyhy.
Sipulinurmikka kasvaa tavallisesti noin 15–30 cm korkeaksi. Kasvin tyvi on sipulimaisesti turvonnut ja paksujen, vanhojen, harmaankuultavien lehtituppien peittämä. Miltei rihmamaiset, ohuet lehdet ovat 3–6 cm pitkiä ja 1–1,5 mm leveitä. Lehtilapa on tasasoukka, kärki keulamainen ja lehtilavan keskisuonen molemmin puolin on vaaleanvihreä juova. Lehden kieleke on 2–3 mm pitkä ja suippo. Lehtituppi on avoin. Sipulinurmikan röyhy on 3–4 cm pitkä, kartiomainen ja kapeahko. Tähkylät ovat 2–10-kukkaisia, litteitä, puikeita tai soikeita ja tavallisesti itusilmuisia ja lopulta ruskehtavia. Kaleet ja ulkohelve ovat teräväselkäisiä. Ulkohelve on viisisuoninen ja vihneetön. Sipulinurmikka kukkii Suomessa kesäkuussa.
Levinneisyys
Sipulinurmikan päälevinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta, Pyreneiden niemimaalta ja Ranskasta itään läpi Etelä- ja Keski-Euroopan Turkkiin, Ukrainaan, Etelä-Venäjälle ja Keski-Aasiaan saakka. Satunnaisemmin lajia tavataan Englannissa, Skandinavian ja Suomen eteläosissa, Pohjois-Saksassa ja -Puolassa, Baltiassa ja Länsi-Venäjällä. Tulokkaana laji on levinnyt myös Yhdysvaltoihin ja Australiaan.
Suomessa sipulinurmikka on hyvin harvinainen uustulokas. Sitä on tavattu joissakin Suomenlahden ja Pohjanlahden rannikkokaupungeissa sekä Etelä-Suomessa myös sisämaassa.
Elinympäristö
Sipulinurmikka viihtyy kuivilla kasvupaikoilla erityisesti hiekkamaalla. Suomessa sitä on tavattu satamissa, myllyillä, rautateillä ja kallioniityillä.
The Elder Scrolls Construction Set
The Elder Scrolls Construction Set on editointiohjelma Gamebryo-pelimoottoria hyödyntäville The Elder Scrolls III: Morrowind- ja The Elder Scrolls IV: Oblivion -videopeleille. Se tuli Morrowind-pelin mukana automaattisesti, kun taas Oblivion-pelille se pitää ladata erikseen internetistä. Construction Set antaa täydellisen hallinnan pelin sisältöön kenelle tahansa, joka on valmis käyttämään hieman aikaa sen käytön opettelemiseen. Se on sama työväline, jolla Bethesda Softworks loi Morrowind- ja Oblivion-pelien maailmat. Vaikka Bethesda Softworks sittemmin hyödynsi uudempaa versiota virallisten liitännäisten tekemiseen The Elder Scrolls IV: Oblivion -pelille, silti Morrowind- ja Oblivion-pelien Construction Set -versiot ovat taaksepäin yhteensopimattomia. The Construction Set antaa faneille mahdollisuuden muokata pelin maailmaa ja tallentaa omat muutoksensa .esp-tiedostomuotoon (Elder Scrolls plugin), joka on Construction Setia käyttävien The Elder Scrolls -pelien oma tiedostomuoto liitännäisille. Tehdäkseen lisää yksityiskohtaisempia vuorovaikutuksia modien välille, monet modit käännetään .esm-tiedostomuotoon (Elder Scrolls Master).
Fanit voivat ladata ja laittaa jakoon näitä itse tekemiään tai toisten tekemiä liitännäisiä (eli ’modeja’) vapaasti internetissä. Niiden avulla voi muuttaa mitä tahansa pelissä; aina uusista hahmojen kyvyistä ja taidoista suuren kartanon lisäämiseen tai täysin uuden juonirakenteen luomiseen. Modien tiedostokoot voivat olla pienimmillään vain muutaman kilotavun kokoisia, koska ne voivat muokata vain vaikkapa pelin olennaisia asetuksia, kuten gravitaation suuruutta, mutta toisaalta tiedostot voivat olla myös paljon suurempia, kuten esimerkiksi 100 megatavua tai enemmän.
Teksasinvireo
Teksasinvireo (Vireo atricapilla) on pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Yhdysvaltain eteläosan Oklahomasta Texasiin ja Pohjois-Meksikon. Se on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Meksikon Tyynenmeren puoleisessa osassa Sinaloasta Oaxacaan. Samuel Washington Woodhouse kuvaili lajin holotyypin Teksasin Devil's Riveriltä vuonna 1852.
Missourin mormonisota
Missourin mormonisota oli sarja väkivaltaisia yhteenottoja tuolloin Missourin osavaltioon asettuneiden mormonien ja muiden paikallisten siirtolaisten välillä vuonna 1838. Mormonien ja paikallisten siirtolaisten välit olivat kiristyneet mormonien alettua muuttaa alueelle 1830-luvulla tilanteen purkautuessa lopulta väkivaltana. Veristen yhteenottojen jälkeen mormonien johtajat kuten Joseph Smith antautuivat ja muut mormonit siirtyivät Missourista Illinois’n osavaltioon.
Tausta
Joseph Smith oli julistanut Jacksonin piirikunnan Missourissa Siioniksi kehottaen mormoneja muuttamaan alueelle vuonna 1831. Välit paikallisten ja alueelle muuttavien mormonien välillä alkoivat tulehtua nopeasti. Mormonit väittivät alueen kuuluvan heille Jumalan lupausten mukaisesti perintöosana, minkä lisäksi he alkoivat muodostaa mahdollisen poliittisen blokin osavaltiossa, jossa kysymys orjuudesta oli arka aihe. Kesällä 1833 mormonien lehdessä julkaistiin orjuuden mahdollista lakkauttamista käsitellyt artikkeli, joka kohahdutti kirkon ulkopuolisia. Vaikka lehti pyörsi kantansa nopeasti, tilanne johti yhteenottoon, jossa paikalliset käsittelivät paikallisia mormonijohtajia tervalla ja höyhenillä. Marraskuussa mormonit muuttivat Jacksonin piirikunnasta Claytonin piirikuntaan, jossa heidät otettiin aluksi hieman paremmin vastaan. Täälläkään paikalliset eivät kuitenkaan halunneet mormonien jäävän paikalle pysyvästi, vaan heille järjestettiin alueet Caldwellin ja Daviessin piirikunnista vuonna 1836. Ajatuksena oli eräänlainen mormonien intiaanireservaatti. Daviessin piirikunnassa sijaitsi Far Westin kaupunki, jonne alettiin rakentaa temppeliä ja jonne myös Joseph Smith muutti perheineen Kirtlandista tammikuussa 1838. kesällä 1838 Missourissa asui jo yli 5 000 mormoneja ja heidän kirkkonsa nimi vaihdettiin nykyiseen muotoon Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko.
Mormonien määrän kasvaessa ratkaisu mormonien omasta piirikunnasta ei enää riittänyt, vaan heitä alkoi muuttaa naapuripiirikuntiin. Mormoneilla oli myös sisäisiä kiistojaan. Osa mormonijohtajista ei tukenut osaa Smithin pyhityksen lain piirteistä. Esimerkiksi Mormonin kirjan parissa aikanaan Smithin kanssa läheisesti työskennellyt Oliver Cowdery, erotettiin krikosta. Kesäkuussa 1838 Sidney Rigdon piti saarnan, jossa hän vertasi kirkon toisinajattelijoita raamatullisesti makunsa menettäneeseen suolaan, jonka voi vain heittää pois ja talloa. Itsenäisyyspäivänä pitämässään saarnassa hän viittasi puolestaan mormonien ulkopuolisiin hääiritsijöihin, väläyttäen verisen vastaiskun tekemistä näitä vastaan. Sampson Avard perusti puolestaan mormonien salaisen poliisin tapaisen daniittien järjestön, jonka tehtävänä oli suojella kirkon johtajia ja tarvittaessa tehdä väkivaltaisia iskuja kirkon vihollisia vastaan. Daniittien ohella Missourissa toimi paikallisen väestön perustamia asejoukkoja.
Sota
thumb|[[Lilburn Boggsin kirjoittama käsky mormonien tuhoamisesta.]] Elokuussa 1838 alkoi käsiryssy Gallatinin kaupungissa, kun paikallinen väkijoukko yritti estää paikalle saapuneita mormoneja äänestämästä. Käsiryssystä Gallatinista alkoi kiihtyvä sarja väkivaltaisuuksia mormonien ja muiden missourilaisten välillä. Mormonit ja missourilaiset esimerkiksi polttivat vastapuoltensa rakennuksia ja yhteenotoissa syntyi myös kuolonuhreja. Mormonien hyökättyä Missourin kuvernööri Lilburn Boggsin virallisesti hyväksymää asejoukkoa vastaan Boggs antoi käskyn, jonka mukaan mormoneja oli kohdeltava vihollisen tapaan. Vaihtoehtoina olivat joko mormonien ajaminen pois osavaltiosta, tai heidän tuhoamisensa.
30. lokakuuta 1838 mormonien vastainen joukko hyökkäsi mormoniyhteisöä vastaan Haun’s Millillä. Haun’s Millin verilöylyssä sai surmansa 18 mormonimiestä ja poikaa. Lopulta mormonien johtajat, kuten Joseph Smith, antautuivat, kun vaihtoehtona nähtiin mormonien tuhoutuminen. Heitä vastaan järjestettiin laiton oikeudenkäynti, jossa marraskuun alussa langetettiin teloitustuomiot. Tuomiota toteuttamaan valittu kenraali Alexander Doniphan ei kuitenkaan totellut käskyä pitäen sitä murhana. Smith vangittiin kuitenkin uudelleen muutaman viikon jälkeen. Tällä välin Brigham Young johti tuhannet mormonit pois Missourista lopulta Illinois’n osavaltioon.
Seuraukset
Illioisissa mormonit perustivat Nauvoon kaupungin. Smith ja muut vangitut mormonien johtajat pakenivat vankeudesta keväällä 1839. Aikaa Illinois’ssa pidettiin sittemmin Smithin kulta-aikana ja MAP -kirkon teologian kehityskautena. Mormonitraditiossa Missourin ajan vaikeudet on puolestaan tulkittu merkiksi Smithin sanoman oikeellisuudesta ja jumalallisuudesta. Vaikeudet olivat Jumalan keino koulia ja nöyryyttää kansaansa. Smith ja kirkon jäsenet on nähty viattomina uskonnollisen vainon kohteina. Neutraalimmin voidaan kuitenkin katsoa kaikkien osapuolten vaikuttaneen kiristyneeseen tilanteeseen, joka sitten lopulta purkautui väkivaltaisina yhteenottoina.
William Emory
thumb|William H. Emory. William Hemsley Emory (7. syyskuuta 1811 Queen Anne's'n piirikunta, Maryland – 1. joulukuuta 1887 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen sotilas, joka palveli Yhdysvaltoja Meksikon–Yhdysvaltain sodassa sekä Unionia Yhdysvaltain sisällissodassa.
Yhdysvaltain sisällissota
Yhdysvaltain sisällissodan syttyessä Emory oli sijoitettuna Indianan territorion alueelle. Vuonna 1862 hänestä tehtiin prikaatin komentaja Potomacin armeijaan. Vuonna 1863 käydyssä Port Hudsonin taistelussa sekä muissa siihen liittyneissä taisteluissa hän komensi jo omaa divisioonaa. Myöhemmin hän sai komentoonsa vielä kokonaisen armeijakunnan, kun hänestä tehtiin Unionin 19. armeijakunnan ylin komentaja. Tässä roolissa hän osallistui kaikkiin Shenandoahin laakson vuoden 1864 sotaretken yhteydessä käytyihin taisteluihin.
Vapautuessaan sodan jälkeen palveluksesta Emory oli sotilasarvoltaan vakituisen armeijan eversti ja vapaaehtoisarmeijan kenraalimajuri.
IRBM
pienoiskuva|IRBM- ja MRBM-ohjuksia.
IRBM on keskipitkän matkan ballistinen ohjus. Sen kantomatka on 2 400–6 000 kilometriä. Useasti sekä IRBM- että MRBM-ohjuksia sanotaan yhdessä keskimatkan ohjuksiksi.
Keskimatkan ohjukset ovat olennaisia jonkin maailmankolkan voimatasapainon kannalta. Esimerkiksi Intian Agni-ohjus kantaa vain Pakistaniin ja Kiinaan. Näin ollen Intia uhkaa Kiinaa ja Kiina Intiaa omilla keskimatkan ohjuksilla.
1980-luvulla tyypillinen keskipitkän matkan ohjus oli Neuvostoliiton SS-20 eli RT-12M Pioneer. Monet sukellusveneestä laukaistavat ohjukset ovat olleet kantamaltaan keskimatkan ohjuksia vastaavia.
Vuonna 1987 solmittiin INF-sopimus, joka kielsi maasta laukaistavan keskimatkan ja keskipitkän matkan ballistisen ohjukset Neuvostoliitolta ja Yhdysvalloilta Euroopassa. Ranskalla oli käytössä siilosta laukaistava S3 IRBM-ohjus vuoteen 1996, jolloin se poistettiin käytöstä ja Ranskan ydinpelote jäi SLBM-ohjusten ja lentokoneista pudotettavien ydinpommien (AN-22 ja AN-52) varaan.
Asko Künnap
pienoiskuva|Asko Künnap vuonna 2011. Asko Künnap (s. 1971) on virolainen runoilija, muusikko, kuvittaja, graafinen suunnittelija ja kustantaja.
Künnap kävi Tartossa Miina Härman lukiota (Miina Härma Gümnaasium) ja opiskeli Viron taideakatemiassa tuotesuunnittelua sekä Oslon taideakatemiassa sisustusarkkitehtuuria.
Künnap on tallinnalaisen Rakett-mainostoimiston osakas ja taiteellinen johtaja. Hän on saanut markkinointipalkintoja (Efffie) ja design-palkintoja (Kuldmuna), lisäksi hänet on palkittu kirjankuvituksista, kun on kisattu Viron ja Baltian kauneimmista kirjoista. Künnap on piirtänyt myös sarjakuvia ja hänen graafisista töistään on pidetty näyttelyjä Virossa, Ruotsissa ja Latviassa.
Künnap on suunnitellut kirjankansia useille suomalaisille kustantajille.
Asko Künnap on Viron kirjailijaliiton ja Viron PEN-klubin jäsen. Hän on julkaissut neljä omaa runokokoelmaa sekä osallistunut runoilijana ja kuvittajana useihin yhteisteoksiin, joista mainittakoon korttipakan muodossa julkaistut Kaardipakk-kokoelmat sekä yhdessä Karl Martin Sinijärven ja Jürgen Roosten kanssa luotu Eesti haiku (2009), maailman ensimmäinen kokoelma vironhaikuja. Künnap on saanut kirjoistaan Viron kulttuurirahaston vuosipalkinnon ja Kansankulttuurin rahaston palkinnon.
Künnap johtaa tallinnalaista kustantamoa Näo Kirik ja on Revaler-lautapelikustantamon osakas ja taiteellinen johtaja. Künnap on itse suunnitellut ja kuvittanut kymmenkunta lautapeliä, joista hän on saanut Vuoden peli -ehdokkuuksia Suomessa ja Ruotsissa. Andrus Kivirähkin romaaniin vapaasti perustuva Ussisõnad (Käärmeensanat) on noussut eniten myydyksi lautapeliksi Virossa.
Asko Künnap on esiintynyt useissa kirjallisuustapahtumissa eri puolilla Europpaa sekä Pohjois-Amerikassa. Yhdessä Heikki Kallen kanssa hän on luonut sana-, musiikki- ja videoesityksen Säälpool Jõge. Virossa ja Suomessa Künnap on osallistunut esityksiin, joita ovat järjestäneet muiden muassa Olematu Teater, Cabaret Interruptus sekä jazzkollektiivi Eepiline Eesti Orkester.
America (1788)
America oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin 1787. Se laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788 ja otettiin palvelukseen 1789.
Palvelus
Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun, jossa sen valtasi HMS Leviathan. Amiraliteetti nimesi aluksen HMS Impétueux'ksi, koska laivastossa oli jo HMS America.