cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IC Companys
Tuotemerkit
Vuoteen 2013 asti IC:n suuria merkkejä olivat myös naisten Jackpot ja miesten Cottonfield, mutta ne myytiin tanskalaiselle Coopille. Vuosina 1998–2018 IC omisti myös ruotsalaisen ulkoiluvaatemerkin Peak Performance, joka myytiin suomalaiselle Amer Sportsille. Nyt IC Companyn tärkeimpiä naistenmerkkejä ovat In Wear ja Part Two ja pääasiassa miestenmerkkejä Matinique ja Tiger of Sweden. Soaked in Luxury, Saint Tropez, By Malene Birger ja Designers Remix Collection ovat pienempiä naistenvaatemerkkejä. Kaikki tuotemerkit ovat itsenäisiä ja ne on erittäin tarkasti segmentoitu.
IC Companys -yhtiön tuotteet valmistetaan etupäässä Kiinassa (63 %), muualla Aasiassa (11 %), Euroopassa (24 %) ja Afrikassa (2 %).
Jonas Valančiūnas
Jonas Valančiūnas (s. 6. toukokuuta 1992 Utena) on liettualainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura New Orleans Pelicansia.
Ura
Valančiūnas pelasi koripalloa BC Lietuvos Rytasin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi BC Perlasiin vuonna 2008. Hän edusti seuraa tammikuuhun 2010 asti, jolloin hän palasi Rytasiin. Kaudella 2010–2011 Valančiūnas pelasi ensimmäistä kertaa Euroliigaa. Hän osallistui NBA:n vuoden 2011 varaustilaisuuteen, jossa Toronto Raptors varasi hänet tilaisuuden viidentenä pelaajana. Samalla hänestä tuli pienimmällä varausnumerolla varattu liettualainen. Valančiūnas pelasi kauden 2011–2012 vielä Rytasissa, mutta siirtyi Torontoon heinäkuussa 2012.
Valanciunas myytiin vuonna 2019 Memphis Grizzliesiiin ja edelleen kesällä 2021 New Orleans Pelicansiin.
Imeläkirsikka
Imeläkirsikka voi kasvaa leikkaamattomana 15–30 metriä korkeaksi. Lehdet ovat soikeat, 7–14 senttimetriä pitkät ja 4–7 cm leveät. Niissä on heleän punainen tai oranssi syysväri. Kukat ovat puhtaan valkoiset. Hedelmä on halkaisijaltaan 1–2 cm punainen marja, jossa on suurehko kova siemen.
Imeläkirsikkaa on viljelty ainakin pronssikaudelta alkaen. Useimmat tuoreena syötäväksi jalostetut kirsikkalajikkeet ovat tätä lajia; hapankirsikkaa käytetään lähinnä hilloihin, mehuihin ja leivontaan. Kirsikkapuun puuainesta käytetään soittimiin ja huonekaluihin. Kasvia kasvatetaan myös koristeena sen upeiden valkoisten kukkien takia.
Henry Chinaski
Henry Chinaski on yhdysvaltalaisen kirjailijan ja runoilijan Charles Bukowskin (1920–1994) omaelämänkerrallinen alter ego, joka esiintyy Bukowskin romaaneissa Postitoimisto (Post Office, 1971), Pystyssä kaiken aikaa (Factotum, 1975), Naisia (Women, 1978), Siinä sivussa (Ham on Rye, 1982) ja Hollywood (Hollywood, 1989) sekä elokuvassa Baarikärpänen (Barfly, 1987), johon Bukowski laati käsikirjoituksen. Lisäksi hahmo esiintyy monissa Bukowskin novelleissa ja runoissa.
Elokuvassa Baarikärpänen Chinaskia esitti Mickey Rourke ja romaanin Factotum elokuvaversiossa Matt Dillon.
Teosten kronologia
Teosten julkaisukronologia ei vastaa todellista aikajärjestystä, todellinen järjestys on seuraava:
Juhani Kotikoski
Juhani Kalevi Kotikoski (s. 20. huhtikuuta 1945 Jämsä) on suomalainen pikajuoksija.
Kotikoski voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1969 ajalla 47,7 ja oli vuosien 1968 ja 1969 Kalevan kisoissa mitaleilla sekä 100 metrillä, 200 metrillä että 400 metrillä. Kaiken kaikkiaan hän saavutti Kalevan kisoista 100 metrillä hopeaa (vuonna 1969) ja kaksi pronssia (1968, 1970), 200 metrillä hopeaa (1968) ja pronssia (1969) ja 400 metrillä kultaa (1969) ja neljä hopeaa (1967, 1968, 1970 ja 1971).
Hän edusti urallaan Kaipolan Virettä ja Tampereen Pyrintöä.
Bee Gees’ 1st
Bee Gees' 1st  on Bee Geesin kolmas albumi, joka julkaistiin 1968.
Padanginrotta
Padanginrotta (Rattus annandalei) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva jyrsijä. Se on levinnyt laajalle Indonesian saaristossa.
Suomalaisia rakkaustarinoita 3
Suomalaisia rakkaustarinoita -laulusarja muodostaa kolmiosaisen trilogian. Ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2006, toinen osa 2008. Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogian tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Onni on pienissä asioissa”, ”Suomalaisia rakkaustarinoita”, ”Jospa ne kaksi poikaa”, ”Da?”, ”Enää linnut laula ei”, ”Rakkaus naista kuljettaa” ja ”Enkelit sut luotani vei”. Monet Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogian laulut ovat olleet muun muassa Yle Radio Suomen ja Radio Top 20 -soitetuimpien listoilla vuosina 2006–2013.
Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogiasta tehtiin vuonna 2013 sarja, johon yhdistettiin musiikkia ja muotoilua: syntyi Suomalaisia rakkaustarinoita Kikka Laitinen, joka sai Suomalaisen Työn Liitolta sekä Avainlippu- että Design From Finland -merkit. Suomalaisia rakkaustarinoita - Kikka Laitinen on rekisteröity tavaramerkki. Sarjan laulut ovat pääosin Kikka Laitisen säveltämiä ja sanoittamia ja yhtyeen Kikka Laitinen Co. sovittamia. Sarjan muotoilu on Ville Korhosen käsialaa.
Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kikka Laitinen/Manus, paitsi 3. ja 7. sanat Kikka Laitinen-Edu Kettunen, ja 4. Sävellys Pertti Jalonen, 6. Sävellys Kustaa Kantelinen, Sävellys 3. Simo Koho ja Sanat 10. Kikka Laitinen-C.Munck. Kaikki sovitukset Laitinen-Kantelinen-Korhonen-Yli-Knuuttila-Kettunen, paitsi 6. viulusovitus Pertti Jalonen.
RN Antonio Pigafetta
RN Antonio Pigafetta oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1928. Alus laskettiin vesille 10. marraskuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 1. toukokuuta 1931.
Palvelus
Saksa valtasi aluksen liittäen sen lokakuussa 1944 laivastoonsa nimellä TA44.
Isonietospensas
Isonietospensas (Deutzia scabra) on hortensiakasveihin kuuluva valkokukkainen pensas. Se elää luonnonvaraisena Kiinassa ja Japanissa.
Isonietospensas kasvaa 1–2 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat 5–10 cm pitkät ja viitisen senttiä leveät ja sijaitsevat oksissa vastakkain pareittain. Niissä on voimakkaat uurteet lehtisuonten kohdalla. Kukat ovat valkoiset, harvoin vaaleanpunaiset ja kasvavat terttuina lähellä oksaa. Hedelmät muistuttavat ruskeita mustikoita, ja ne säilyvät pensaassa koko talven.
Johan Schytt
Johan Schytt oli suomalainen muurarimestari. Hän toimi vuodesta 1773 lähtien Turun tuomiokirkon muurarimestarina.
Schytt vastasi 1776 valmistuneen Rauman raatihuoneen rakennustöistä, jonka alustavat piirustukset hän oli myös tehnyt. Vuonna 1777 Schytt laati Kokemäen kirkon ensimmäiset suunnitelmat sekä kustannuslaskelman. Kirkko toteutettiin myöhemmin C. F. Adelcrantzin täydentämien piirustusten mukaan.
.su
.su on Neuvostoliiton Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Neuvostoliiton kaatumisesta huolimatta tunnus on yhä käytössä. Koodi on lyhenne sanoista Soviet Union. Sitä käyttää erityisesti verkkorikolliset. .su päätteisiä verkkosivuja oli tammikuussa 2023 noin satatuhatta.
Lähteet
Toppdomän
Days Are Gone
Days Are Gone on yhdysvaltalaisen pop rock -yhtye Haimin esikoisalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2013. Albumilta julkaistiin yhteensä viisi singleä, "Forever", "Don't Save Me", "Falling", "The Wire", ja "If I Could Change Your Mind".
Vastaanotto
Days Are Gone sai musiikkikriitikoilta pääasiassa myönteistä palautetta. New York Timesin Jon Caramanica kehui albumin syntetisoitua ja koukuttavaa tuotantoa ja vertasi sen materiaalia Madonnan, Pat Benatarin, Sheena Eastonin ja Laura Braniganin varhaiseen tuotantoon. Rolling Stone antoi albumille 3 ja puoli tähteä mahdollisesta viidestä ja kirjoitti: "Heidän hurmaava debyyttinsä muistuttaa 1980-luvun tanssikappaleita."
Andy Gill, The Independentin kriitikko, arvosteli albumin kolmella tähdellä kirjoittaen, että heidän tuotoksistaan ei saa otetta. MusicOMH kritisoi musiikkia liian yksitoikkoiseksi.
Useat aikakauslehdet, muun muassa Q-lehti ja Spin, nostivat Haimin albumin vuoden 2013 parhaimpien albumeiden joukkoon. Q-lehden listauksessa Days Are Gone oli kymmenes, Spinin listassa neljäs.
Ferran Corominas
Ferran Corominas Telechea eli Coro (s. 5. tammikuuta 1983 Vilobí d'Onyar, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Coro on Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. marraskuuta 2003 kotiottelussa Real Zaragozaa vastaan.
Kauden 2005–2006 viimeisellä sarjakierroksella ottelussa Real Sociedadia vastaan Coro pelasti joukkueensa putoamiselta viime minuutin maalilla. Ottelu päättyi Espanyolin 1–0-voittoon, ja tämän vuoksi Deportivo Alavésin kohtaloksi tuli pudota pääsarjasta. Coro onnistui maalinteossa myös Copa del Reyn loppuottelussa, jonka Espanyol voitti lopulta selvin 4–1 numeroin.
Kaudella 2006–2007 hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Espanyol eteni myös Uefa-cupin loppuotteluun, jossa vastaan asettui toinen espanjalaisjoukkue Sevilla. Sevilla voitti loppuottelun rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.
Ristniemenvuoren kalliomaalaukset
Ristniemenvuoren kalliomaalaukset sijaitsevat Metsäisenjärven rannassa Miehikkälässä Kymenlaaksossa veteen päättyvässä pystykalliossa ja siitä noin 200 metriä luoteeseen olevassa kohteessa. Pystykallio on osa 600 metriä pitkää jyrkännettä, joka päättyy järven rantaan. Useimmat maalauksien kuviot, jotka ovat tosin kuluneita, esittävät ihmishahmoja.
Maalaukset
Kuvioita on löydetty neljästä kohtaa. Suurin ja erottuvin kuvio on haalistunut ihmishahmo, joka pitää käsiään suorana sivuille ojennettuna ja pitää jalkojaan koukistettuina ja kantapäät yhdessä. Pää on maalattu lievästi kolmiomaisesti. Molempiin käsiin on maalattu jokin esine. Oikeassa kädessä saattaa olla siksak-kuvio, mikä esittää yleensä käärmettä tai salamaa. Vasemmassa kädessä saattaa olla sama kuvio, mutta esimerkiksi Pekka Kivikäs on näkevinään siinä melan. Ihmishahmo on 87 senttimetriä pitkä, mikä on Suomen oloissa iso ihmiskuvio.
Suurin ihmishahmo on haalistunut ja osin epäselvä. Kalliossa on muitakin kuvioita, mutta ne ovat vielä haalistuneempia. Noin 9 metriä vasemmalle ja siitä edelleen 3 metriä lisää sijaitsevat usean merkin kuvapinnat. Vielä 200 metriä luoteeseen eli oikealle sijaitsee kuvio, josta näkyy enää pystyviiva. Näissä on noin 10 katkelmallista ihmishahmoa. Ne sijaitsevat usean metrin matkalla ja ovat osittain jäkälien peittämiä.
Spinone al Lago
Spinone al Lago on kunta Italiassa Lombardian alueella olevassa Bergamon maakunnassa. Se sijaitsee Endinejärven rannalla. Kaupungin nähtävyys on keskiaikainen kirkko Chiesa di San Pietro in Vincoli.
Swift
Swift voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Albanian presidentinvaali 2012
Albanian presidentinvaali 2012 pidettiin Albaniassa 11. kesäkuuta 2012. Vaalin voittajaksi nousi sisäministeri Bujar Nishani, joka astui virkaan edeltäjänsä Bamir Topin toimikauden päätyttyä heinäkuussa. Vaalit olivat poliittisesti vaikeat, ja parlamentti onnistui valitsemaan presidentin vasta neljännellä yrittämällä, koska puolueet eivät löytäneet tarpeeksi kannatusta saavia ehdokkaita. Nishani sai ainoana ehdokkaana 140-paikkaisen parlamentin äänestyksessä 73 ääntä.
Luukku.com
Luukku.com on norjalaisen Fjordmail Technologiesin sähköpostipalvelu. Sen perusversio on ilmainen, mutta valitsemalla maksullisen Luukku Plus -version saa käyttöönsä 500 megatavua lisätilaa, roskapostisuojan, virusturvan sekä Outlook Express -tuen. Edellä mainituista lisäpalveluista kaikki paitsi Outlook Express -tuen voi myös tilata erikseen. Erikseen tilattavissa on myös 100 megatavun lisätila. Luukku.com siirtyi Fjordmailin omistukseen MTV:ltä 1. helmikuuta 2022. Luukku.com on maksullinen 24. toukokuuta 2022 alkaen.
Lucy Griffiths
Lucy Griffiths (s. 10. lokakuuta 1986 Brighton, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Ura
Lucy Griffiths esitti Mariania BBC:n sarjassa Robin Hood vuosina 2006–2007. Hän palasi sarjaan yhdeksi jaksoksi vuonna 2009. Griffiths on esiintynyt brittiläisissä televisiosarjoissa The Little House, Collision ja Komisario Lewis. Vuonna 2012 hän alkoi esittää vampyyri Noraa yhdysvaltalaisessa sarjassa True Blood.
Irina Šilova
Irina Šilova (s. 1960) valkovenäläinen kivääriampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Šilova voitti olympiakultaa 10 m ilmakiväärissä Soulissa 1988. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kolme kultaa ja kaksi pronssia.
N. A. Raivio
N. A. Raivio (1909–1993) oli suomalainen tietokirjailija.
Vladimir Trofimenko
Vladimir Trofimenko (, s. 22. maaliskuuta 1953 ) on Neuvostoliittoa edustanut, 1970-luvun lopulla menestynyt seiväshyppääjä ja Euroopan mestari.
Trofimenko voitti ulkoratojen Euroopan mestaruuden Prahassa 1978 himmeämpien mitalien mentyä suomalaisille Antti Kalliomäelle ja Rauli Pudakselle. Sisäratojen EM-kilpailuista hän saavutti hopeaa Milanosta 1978, missä hän hävisi puolalaiselle Tadeusz Ślusarskille, ja pronssia Wienistä 1979.
Zakspeed 861
Zakspeed 861 ja Zakspeed 861B ovat Formula 1 -talli Zakspeedin käyttämiä autoja kausina –. Autoilla kilpailivat Jonathan Palmer, Huub Rothengatter, Martin Brundle ja Christian Danner.
Salomies
Salomies on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Būšehr
Būšehr (van. Bušir, ) on kaupunki Iranin lounaisosassa, Persianlahden rannalla, 755 kilometriä Teheranista etelään. Būšehrissa oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 223 504 asukasta. Kaupunki on Iranin merkittävin satamakaupunki ja Būšehrin provinssin pääkaupunki.
Būšehrissa sijaitsee 1 000 megawatin tehoinen Bušehrin ydinvoimalaitos.
Sven Bärtschi
Sven Bärtschi (s. 5. lokakuuta 1992 Langenthal, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Calgary Flames varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hänen vahvuuksiin kuuluu kiekolliset taidot, hyökkäyspään pelaaminen, ahkera työntekeminen ja ruuhkapelaaminen. Bärtschillä on sekä hyvän pelintekijän että maalintekijän ominaisuuksia. Hänen kokonsa ei ole kuitenkaan ihanteellinen NHL:ään. Bärtschillä on puutteita myös fysiikassa.
Seuraura
200px|thumb|left|Bärtschi [[WHL (juniorisarja)|WHL-joukkue Portland Winterhawksin paidassa.]] Bärtschi on kotikaupunkinsa joukkueen SC Langenthalin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana kaudella 2008–2009 Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä. Toukokuussa 2009 Bärtschi teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Langenthalin kanssa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi NLB:ssä 37 runkosarjaottelua tehopistein 6+6=12 sekä seitsemän playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Bärtschi edusti vielä A-nuorissa Langenthalin lisäksi myös EV Zugia.
Kesällä 2010 WHL-joukkue Portland Winterhawks varasi Bärtschin seitsemäntenä pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011 ja teki 66 runkosarjaottelussa tehot 34+51=85. Bärtschi oli Winterhawksin toiseksi paras pistemies Ryan Johansenin jälkeen, ellei kesken kauden Vancouver Giantsista siirtyneen Craig Cunninghamin WHL:n yhteistehoja lasketa. Hän oli koko WHL:n eniten pisteitä, maaleja ja syöttöjä tehnyt tulokas.
Calgary Flames varasi Bärtschin NHL:n varaustilaisuuden 13. pelaajana kesällä 2011. Hänestä tuli kaikkien aikojen toiseksi korkeimmalla numerolla NHL:ään varattu sveitsiläispelaaja. Ennätys on Bärtschin Winterhawksissa ja ikäkausimaajoukkueissa pelanneen joukkuetoverin Nino Niederreiterin hallussa, joka varattiin viidentenä pelaajana New York Islandersiin kesällä 2010.
Bärtschi teki Flamesin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen jo varauksensa jälkeen heinäkuussa 2011, mutta hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa 2011–2012 vielä suurimmaksi osaksi WHL:ssä, sillä Bärtschi palautettiin harjoitusleirin päätteeksi WHL:ään. Hän oli tehoilla 33+61=94 Winterhawksin toiseksi paras pistemies Ty Rattien jälkeen ja sijoittui koko WHL:n pistepörssissä kymmenenneksi. Bärtschi voitti myös koko kevään 2012 pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+20=34. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Bärtschi valittiin kauden aikana myös kolmesti liigan viikon pelaajaksi ja palkittiin Winterhawksin arvokkaimpana pelaajana.
Bärtschi pelasi kauden 2011–2012 aikana myös viisi NHL-ottelua Flamesissa tehden niissä kolme maalia, kun joukkue kutsui hänet hätäavuksi WHL:stä. Bärtschi pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 9. maaliskuuta 2012 Winnipeg Jetsiä vastaan ja hänen NHL-uransa avausmaali syntyi kaksi päivää myöhemmin 11. maaliskuuta vieraissa Minnesota Wildin Matt Hackettin taakse.
Syksyn 2012 harjoitusleirin päätteeksi Bärtschi siirrettiin Flamesin farmijoukkue Abbotsford Heatiin, AHL:ään.
Maajoukkueura
Bärtschi pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012, joista jälkimmäinen turnaus jäi Sveitsin varakapteenina toimineelle Bärtschille loukkaantumisen takia vain kahden ottelun mittaiseksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäisessä turnauksessa Bärtschi valittiin Sveitsin top-3-pelaajaksi.
Herrenchiemsee
thumb|300px|Neues Palais thumb|300px|Suuri peilisali thumb|300px|Ranskalaisen puutarhan patsaita ja suihkulähteitä Herrenchiemsee on kuninkaallisista rakennuksista koostuva kompleksi Herreninselin saarella Baijerin suurimman järven Chiemseen keskiosassa, 60 kilometriä kaakkoon Münchenistä.
Kompleksin kuuluisin rakennus on Neues Palais ("Uusi palatsi"), ja se on myös Ludvig II:n rakennuttamista kolmesta linnasta suurin. Ludvig ihaili Ranskan aurinkokuningas Ludvig XIV:tä, ja rakennus käykin Ludvig XIV:n muistomonumentista: Suuren peilisalin katossa on 25 erilaista kuvaelmaa, jotka esittävät itse aurinkokuningasta hänen elämänsä huippuhetkinä.
Neues Palais'n suunnittelivat lavastustaiteilija Christian Jank, muotoilija ja teatteripukusuunnittelija Franz Seitz￼￼, hoviarkkitehti Georg Dollman sekä arkkitehti Julius Hoffman ja se rakennettiin vuosina ￼￼1878￼￼-1885. Siitä piti tulla täyden koon jäljennös Versailles'n palatsista, mutta vain keskiosa valmistui ennen kuin Ludvig II kuoli. 50 huonetta 70:stä on edelleen keskeneräisiä.
Tarkan täydellistä jäljennöstä siitä ei kuitenkaan koskaan aiottu; siitä piti tulla esikuvaansa vieläkin mahtavampi. Esimerkiksi linnan Suuri peilisali on suurempi kuin Versailles'n palatsin vastaava, ja ruokasalissa on jättimäinen, maailman suurin posliininen kattokruunu. Siitä tuli myös Versaillesia huomattavasti modernimpi, vesivessoineen ja suurine lämmitettyine kylpyammeineen.
Linnaa ympäröivät ranskalaiset puutarhat suunnitteli 1874 hovipuutarhuri Carl Joseph von Effner ja ne valmistuivat 1880. Puistossa on runsaasti patsaita ja suihkulähteitä sekä Versailles'n barokki- että romantiikan tyyliin, jota Ludvig II ihannoi. Puutarhojen neito-, lohikäärme-, lisko- ja siivekkäät taistelijapatsaat sekä muut eriskummalliset patsaat ovat kuin säveltäjä Richard Wagnerin oopperasta, jonka musiikkia Ludvig II jumaloi.
Yrjö Manninen
Yrjö Aukusti (Yrjö A.) Manninen (1. kesäkuuta 1901 Hankasalmi – 1. joulukuuta 1985 Ilomantsi) oli suomalainen poliitikko. Manninen toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Manninen toimi Ilomantsin kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1950 Manninen toimi presidentin valitsijamiehenä.
Manninen suoritti osuuskauppakoulun alkeiskoulun 1925, osuuskauppakoulun 1927 ja maataloustuote- ja tarvikekurssin 1935 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppakoulussa. Manninen toimi maataloustöissä Hankasalmella 1913–1919, puuseppänä 1920–1923, myyjänä ja myymälänhoitajana Suolahden osuuskaupassa 1924–1929, Osuusliike Oma-Avun myymälänhoitajana Ilomantsissa 1929–1930 ja 1936–1940, Lihatuote Oy:n toimitusjohtajana Suolahdessa 1930–1934, päämyymälänhoitajana Ylä-Savon osuusliikkeessä Iisalmessa 1934–1936, Ilomantsin siirtoväen huoltojohtajana 1940–1945, kansanhuollonjohtajana 1941–1945, Koita Oy:n toimitusjohtajana 1947–1977, tekstiililiikkeen omistajana Ilomantsissa vuodesta 1950, Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1945, väestönsuojelupäällikkönä 1939–1940 sekä asutusneuvojana 1944–1945.
Mannisen vanhemmat olivat torppari Matti Manninen ja Iida Ikonen. Mannisen puoliso vuosina 1928–1943 oli Elli Alma Nikander ja vuodesta 1950 Hilja Maria Huohvanainen. Manniselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1967.
Jalkapallosota
Jalkapallosota tai 100 tunnin sota oli El Salvadorin ja Hondurasin välinen viisipäiväinen sota, joka käytiin vuonna 1969. Maiden väliset kireät suhteet heijastuivat mellakointina jalkapallon MM-kilpailujen karsintaotteluiden yhteydessä, mutta sodan pääsyynä eivät olleet jalkapallo-ottelut, kuten populaarimyytti esittää. Otteluilla saattoi kuitenkin olla ratkaiseva merkitys maiden välien kiristymisessä.
Kumpikaan osapuoli ei saavuttanut ratkaisevia voittoja ja sodan 2 000 kuollutta tulivat lähes tasaisesti molemmilta puolilta. Neljän päivän sotatoimien jälkeen Amerikan valtioiden järjestön OAS:n diplomaattinen väliintulo johti taistelujen laantumiseen, jonka seurauksena selkkaus tunnetaan myös nimellä sadan tunnin sota, ja sen on mainittu olevan myös maailman lyhin erillinen sota. Jalkapallosota oli myös maailman viimeinen sota, jonka ilmataistelut käytiin pelkästään potkurilentokoneilla. Kasvanut levottomuus johti myöhemmin 1979 El Salvadorin sisällissotaan. Vuosikymmentä myöhemmin, 30. lokakuuta 1980, maat solmivat rauhansopimuksen Limassa, Perussa ja alistivat Fonsecanlahden rajariitansa Kansainvälisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
Periodika
thumb|Kustantamo Periodikan verkosivu joulukuussa 2020. Huomaa, että sivustolla ei ole edes https-salausta, vaikka sivustolla on myös julkaisujen verkkokauppa. Tämä altistaa käyttäjiä tietoturvariskeille. Periodika on Petroskoissa Venäjällä toimiva valtiollinen lehti- ja kirjankustantamo. Karjalan tasavallan hallitus perusti sen vuonna 1991 suomen-, karjalan- ja vepsänkielisten lehtien julkaisua varten.
Periodika-kustantamo kuuluu Karjalan tasavallan kansallisuuspolitiikan ja uskontosuhteiden ministeriön alaisuuteen. Sen johtajana toimii vuodesta 2017 lähtien Natalja Sinitskaja. Hänen edeltäjänsä oli Lidija Rämönen.
Syyskuun 23. päivänä 2020 Periodika-kustantamo avasi viisikielisen, kustantamon julkaisujen resursseja ja sisältöjä kokoavan ja täydentävän Oma Media -verkkoportaalin. Verkkosivusto julkaisee myös uutisia; portaalisivuston kielet ovat venäjä, suomi, karjala, vepsä ja englanti. Samalla kustantamo lopetti omien julkaisujensa aiempien verkkosivustojen päivittämisen. Joulukuussa 2020 sivusto kertoi olevansa betatestausvaiheessa, ja osaa sivustojen sisällöstä ei ollut tällöin käännetty esimerkiksi suomeksi tai karjalan kielelle.
Tell as-Sawwan
thumb|right|220px|Tell as-Sawwanista löydetty pieni naisveistos, joka esittää luultavasti hedelmällisyyden jumalatarta.
Tell as-Sawwan oli varhainen linnoitettu kylä nykyisessä Irakissa, 110 km Bagdadista luoteeseen melko lähellä Samarraa. Paikka sijaitsee Pohjois- ja Keski-Mesopotamian rajalla sadeviljelyrajan eteläpuolella.
Tell as-Sawwan oli Keski-Mesopotamiassa Tigrisjoen varrella ehkä noin 6300–6100 eaa. tai noin 5500 eaa. sijainnut kylä. Paikka kiinnostaa arkeologeja, koska se näyttää liittyvän kaupunkikeskuksia edeltävään kehitykseen. Paikalle syntyi vallihaudan ja muurien ympäröimä kylä, jonka asukkaat elivät kasteluviljelyllä ja varastoivat viljaa. Kylässä tunnettiin saviastioiden teko ja kuparin työstö. Pienoisveistoksista päätellen siellä harjoitettiin hedelmällisyyskulttia. Tel es-Sawwanin kylä liittyi laajempaan Samarran kulttuuriin, jonka katsotaan olevan Lähi-idän sivilisaatiokehityksen esivaihe ja jonka etelärajalla Tell as-Sawwan sijaitsi.
Tell as-Sawwanin kylän asukkaat elättivät itseään muun muassa viljan kasteluviljelyllä. Kylän I kerrostumassa noin vuodelta 6300 eaa. paikka liittyi varhaiseen Hassunan maanviljelykulttuuriin, jolloin sen ympärillä oli vallihauta. II kerrostumaan liittyy kupariesineitä ja hautoja, alabasteriveistoksia ja naisia, luultavasti hedelmällisyyden jumalatarta esittäviä saviveistoksia. Tel Es-Sawwanin temppeli tältä ajalta käsitti 17 huonetta. Muuten hautaukset ja rakennukset viittaavat tasa-arvoon, paitsi yksi, ehkä päällikön hauta. Muurit ja ”nykyaikaiset” T:n muotoisen pohjakaavan omaavat rakennukset ilmestyivät paikan kerrostumaan IIIA noin 6100 eaa. tai 5400 eaa. Joidenkin mukaan muurit olisivat suojaksi villipetoja vastaan, mutta todennäköisempi selitys on puolustautuminen. Muurissa oleva L-mutkan tekevä sisäänkäynti mahdollisti saapujien tulittamisen ylhäältä muureilta.
Susisakaali
Susisakaali eli afrikankultasusi (Canis lupaster, syn. Canis anthus) on koiraeläinten heimoon kuuluva nisäkäslaji. Sitä tavataan laajalla alueella Afrikan pohjois- ja koillisosissa. Se on ennen luettu samaan lajiin kultasakaalin kanssa, mutta nykyisin susisakaalia pidetään omana lajinaan.
Taksonomia
thumb|vasen|Susisakaalin (vas.) ja [[kultasakaalin (oik.) kallo.]] Susisakaalia pidettiin aiemmin samana lajina kuin Euraasiassa elävää kultasakaalia, joka on ulkoisesti lähes identtinen susisakaalin kanssa. DNA-analyysit (esim. Koepfli et al. 2015 ja Viranta et al. 2017) ovat kuitenkin osoittaneet, että kyseessä on kaksi eri lajia ja että susisakaali on lähempää sukua sudelle ja kojootille kuin kultasakaalille. Susisakaali on perinteisesti jaettu 3–6 alalajiin, mutta geneettisissä tutkimuksissa alalajeja ei ole määritelty.
Fylogenia
Koepfli et al (2015):
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Susisakaali [[Ngorongoron suojelualue|Ngorongorossa Tansaniassa.]] Susisakaalin paino on 10–15 kiloa. Sen ruumiinpituus on 72,2–93 senttiä ja korkeus 38–40 senttiä. Turkki on takkuinen ja väriltään se vaihtelee harmaanruskeasta keltaisenruskeaan. Ruumiin alaosa, jalkojen sisäpuoli ja kaula ovat valkeahkoja. Selällä on pitempikarvaisempi harja. Päässä on kapea kuono ja pystyt pienehköt korvat. Suunympärystä on valkoinen ja kuono punaisenkeltainen. Jalat ovat pitkät ja sirot. Häntä on suhteellisen lyhyt ja tuuheakarvainen. Hännänpää on musta.
Kultasakaaliin verrattuna susisakaali on pienempi ja värikkäämpi. Arabiansusi on kookkaampi ja suurempikorvainen. Villiintyneillä koirilla turkki on yleensä lyhyempi, hännänpäästä puuttuu musta ja turkin väritys on punertavampi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Susisakaalia tavataan laajalla alueella Pohjois- ja Itä-Afrikassa. Levinneisyysalue käsittää osia Algeriasta, Burkina Fasosta, Eritreasta, Etelä-Sudanista Etiopiasta, Guineasta, Kamerunista, Keniasta, Keski-Afrikan tasavallasta, Libyasta, Malista, Mauritaniasta, Marokosta, Nigeristä, Nigeriasta, Senegalista, Somaliasta, Sudanista, Tansaniasta, Tšadista, Tunisiasta ja Länsi-Saharasta.
Elintavat
thumb|[[Agamat|Agaman saalikseen saanut susisakaali.]] Susisakaalin elintavoista tunnetut seikat tiedetään paljolti vain tutkimuksista Serengetistä, Masai Marasta ja Etiopiasta. Laajemmat selvitykset muilta esiintymisalueilta puuttuvat. Susisakaalit ovat sosiaalisia eläimiä ja liikkuvat tavallisesti pareina tai pienissä ryhmissä. Yleensä ne ovat aktiivisimmillaan öisin. Etenkin kauempana ihmisistä ne saattavat liikkua myös hämärässä. Susisakaalit tekevät useita eri äännähdyksiä, kuten vingahduksia, haukahduksia ja murinaa. Susisakaalilla on hyvä näkö- ja hajuaisti.
Susisakaali on kaikkiruokainen ja pystyy käyttämään hyödykseen huomattavan erilaisia ravinnonlähteitä. Ne voivat syödä esimerkiksi hyönteisiä, liskoja, käärmeitä, pieniä nisäkkäitä, maassapesiviä lintuja ja raatoja. Ne voivat syödä myös meloneja ja maissia sekä käydä nuorten vuohten ja lampaiden kimppuun. Sitä pääasiallisesti saalistava petoeläin on täplähyeena.
Susisakaali tekee pesänsä ennestään olemassa olleisiin koloihin esimerkiksi luolissa tai esimerkiksi tiheän kasvillisuuden suojaan. Lisääntymisaika ajoittuu alkukevääseen. Naaraan tiineys kestää 60 päivää ja pentuja on kerrallaan 4–5, tai harvemmin jopa 8. Naaras imettää 56–70 päivää, ja poikasista tulee sukukypsiä noin 12 kuukauden ikäisinä.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt susisakaalin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan varsin laajalla alueella, vaikkakin paikoitelleen sen kantojen uskotaan olevan laskussa. Lajia pidetään monin paikoin myös tuhoeläimenä, koska se saattaa käydä kotieläimien kimppuun. Marokossa sitä myös metsästetään lihansa takia. Lisääntyvä kaupungistuminen saatta pienentää sen elinympäristöjä.
Laji ei kuulu CITES-sopimuksen piiriin. Sitä tavataan useilla eri suojelluilla alueilla eri puolilla omaa levinneisyysaluettaan.
Timur Frunze
Timur Mihailovitš Frunze (, 5. huhtikuuta 1923 Harkova, Ukrainan SNT – 19. tammikuuta 1942 Staraja Russa, Novgorodin alue, Venäjän SFNT) oli neuvostoliittolainen upseeri ja ilmavoimien taistelulentäjä toisen maailmansodan aikana. Frunze kuoli ilmataistelussa 1942, ja hänet nimettiin postuumisti Neuvostoliiton sankariksi.
Elämä
Timur Frunze syntyi Harkovassa, Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa vuonna 1923. Hän sai nimensä mongolihallitsija Timur Lenkiltä, jonka sotataitoja hänen isänsä ihaili. Hänen isänsä oli kuuluisa vallankumousjohtaja ja puna-armeijan uudistaja Mihail Frunze, joka tammikuussa 1925 nimitettiin sotilas- ja laivastoasioiden kansankomissaariksi sekä vallankumouksellisen sotilasneuvoston puhemieheksi. Hän kuitenkin kuoli leikkaukseen lokakuussa, kun Timur oli vasta kaksivuotias. Myös Timurin äiti Sofia Aleksejevna kuoli tämän jälkeen, jolloin Mihail Frunzen seuraajasta Kliment Vorošilovista tuli yksi Frunzen lasten virallisista huoltajista. Vorošilovilla ei ollut omia lapsia, ja hän adoptoi Frunzen lapset Timurin ja Tatjanan pysyvästi vuonna 1931. Adoptio oli tyypillinen tuon ajan Neuvostoliiton johdossa. Menehtyneiden, mutta kyvykkäinä pidettyjen johtohahmojen ja intelligentsiaan kuuluneiden lapsia adoptoitiin osaksi politbyroon jäsenten perheitä.
Vuonna 1938 Timur Frunzesta tuli Komsomolin jäsen. Hän värväytyi puna-armeijaan vuonna 1940 ja kävi Krimillä olleen Katšan ilmasotakorkeakoulun. Hänen parhaisiin ystäviinsä kuului myöhemmin Neuvostoliiton tunnetuimpien lentäjien joukkoon noussut Stepan Mikojan, joka puolestaan oli politbyroon jäsenen Anastas Mikojanin poika. Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941, jolloin monet neuvostojohtajien lapsista ilmoittautuivat ensimmäisten joukossa vapaaehtoisiksi. Frunze siirrettiin joulukuussa rintamalle 161. hävittäjälentorykmenttiin. Muistelmissaan Mikojan kertoi jutelleensa Frunzen kanssa viimeisen kerran puhelimitse uudenvuodenpäivänä 1942. Seuraavan kerran Mikojan kuuli hänestä muutaman viikon kuluttua, kun Frunzen kuolinuutinen julkaistiin.
Viimeinen ilmataistelu
Frunze partioi 19. tammikuuta 1942 Staraja Russan yläpuolella luutnantti Šutovin johtamassa kolmen koneen partiossa. He huomasivat saksalaisen 30 pommikoneesta ja kahdeksasta saattavasta taistelukoneesta muodostuneen osaston. Partio sai pudotettua muutaman saksalaiskoneen, mutta hetken kuluttua Frunze oli menettänyt toverinsa. Hän jatkoi taistelua, kunnes saksalaiskoneet ampuivat hänet alas. Hänen koneensa syöksyi maahan Otvidnon kylän reunalle lähellä Staraja Russaa. Frunze haudattiin paikalle, mutta 1950-luvulla hänet haudattiin uudelleen Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa.
Kunnianosoitukset
Frunzen muistoksi nimettiin katuja Moskovassa, Staraja Russassa ja Veliki Novgorodissa. 16. maaliskuuta 1942 hänelle myönnettiin postuumisti kaksi Neuvostoliiton korkeinta kunniamerkkiä, Leninin kunniamerkki ja Neuvostoliiton sankari.
Timur Frunzen mainetta kasvatti hänen maineikas sukutausta: sekä hänen edesmennyt biologinen isänsä Mihail Frunze että hänen adoptioisänsä Kliment Vorošilov olivat legendaarisia hahmoja Neuvostoliitossa. Marsalkka Vorošilov oli suosittu henkilö pioneerilehdistön artikkeleissa, ja hän sai neuvostoliittolaisnuorisolta runsaasti ihailijapostia, jossa yleensä pyydettiin nimikirjoitusta tai kyseltiin elämänohjeita. Lisäksi vuoden 1940 lopulla ilmestyi nopeasti suuren suosion saanut lastenkirja Timur ja hänen joukkueensa, jossa Timur-niminen päähenkilö johtaa kavereitaan suojelemaan rintamalla olevien sotilaiden tyhjiä koteja rosvoilta. Kirjan kirjoittaja Arkadi Gaidar antoi päähenkilölle nimen kunnianosoitukseksi oman Timur-nimisen poikansa sekä myös Vorošilovin ottopojan Timur Frunzen mukaan. Vaikka Vorošilovin oma maine kärsikin epäonnistuneen talvisodan seurauksena, kirja synnytti nuorison keskuudessa vapaaehtoisliikkeen, jonka jäseniä kutsuttiin ”timuriiteiksi” (тимуровцы, timurovtsy). Sodan alussa nuorena kuolleesta Timur Frunzesta tuli sotasankaruutensa, nimensä ja taustansa vuoksi ihailtu tosielämän esikuva timuriiteille.
Filosofikuningas
Filosofikuninkaat olivat Platonin dialogissaan Valtio esittämän valtioutopian eli Kallipoliksen hallitsijoita tai vartijoita.
Akseli Ylönen
Akseli Ylönen (21. toukokuuta 1902 – 11. syyskuuta 1966) oli suomalainen pakinoitsija ja kääntäjä. Hän kirjoitti pakinoita Pieksämäen Sanomiin nimimerkillä Heikki Villenheikki.
Ramones Mania
Ramones Mania on vuonna 1988 julkaistu Ramonesin kokoelma-albumi, joka on ensimmäinen Yhdysvalloissa kultaa myynyt (500 000 kpl) yhtyeen albumi.
Filosofikuningas
Filosofikuningas Platonin Valtiossa
Platonin mukaan jotta hänen ihannevaltionsa voisi toteutua, "on joko filosofien tultava kuninkaiksi tai sitten niiden, joita me nyt sanomme kuninkaiksi ja hallitsijoiksi, on ryhdyttävä toden teolla ja vakavasti harrastamaan filosofiaa".
Akseli Ylönen
Ylönen suomensi 1956–1957 salapoliisikertomuksia oululaisen Kolmiokirjan vuosina 1956–1963 julkaisemaan Sexton Blake-sarjaan.
Raymond Kalla
Raymond Koned Kalla Nkongo (s. 22. huhtikuuta 1975 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka saavutti Afrikan-mestaruuden kahdesti. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
RN Luca Tarigo
RN Luca Tarigo oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ansaldolta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1928 ja liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1929.
Palvelus
Alus upotettiin 16. huhtikuuta 1941.
Filosofikuningas
Filosofikuningas Platonin Valtiossa
Selittäessään ajatustaan tarkemmin Platon lähtee liikkeelle filosofin sananmukaisesta määritelmästä. Filosofi on viisauden rakastaja, ja rakastajana hänen tulee olla sellainen, että hän rakastaa viisautta kokonaisuudessaan ja kaikessa. Tämän jälkeen hän erottaa ne, jotka rakastavat totuutta itseään ja ne jotka rakastavat vain näkemäänsä tai oppimaansa. Filosofeja ja näin ainoita filosofikuninkaiksi sopivia ovat ne, jotka kykenevät näkemään Platonin ideaopin mukaiset ideat.
Myöhemmin Platon käsittelee muun muassa filosofikuninkailta vaadittavaa koulutusta. Peruskoulutus kestää 18-vuotiaaksi. Tämän jälkeen seuraa kaksi vuotta fyysistä harjoittelua, kymmenen vuotta matemaattisia tieteitä sekä viisi vuotta dialektiikkaa. Lopuksi vaaditaan viisitoista vuotta osallistumista kaupunkivaltion käytännön hallitsemiseen. Tämän koulutuksen läpikäyneet ovat lopulta 50-vuotiaina sopivia hallitsijoiksi.
Valtiossa Platon käyttää myös metaforaa valtiolaivasta kuvaamaan ajatustaan filosofikuninkaista tämän laivan parhaina kapteeneina.
Myöhemmin
Historiassa muun muassa Rooman keisari Marcus Aureliusta, joka oli myös stoalainen filosofi, on usein kutsuttu filosofikuninkaaksi. Uudellakin ajalla ajatusta on sovellettu muun muassa joihinkin valistusajan hallitsijoihin ja poliitikkoihin, kuten Fredrik II Suureen ja Thomas Jeffersoniin.
Karl Popper syytti Platonia totalitarismin noususta 1900-luvulla ja näki tämän ajatuksen idealistisista ja yhteiskuntaa manipuloimaan pyrkivistä filosofikuninkaista sellaisena, että se johti Adolf Hitlerin kaltaisten diktaattoreiden nousuun.
Niccolò Machiavelli kritisoi filosofikuninkaan ajatusta todeten, että tosiasiallisesti filosofikuningas on huonoin mahdollinen hallitsija, sillä reaalimaailmassa filosofikuninkaasta tulee väistämättä pelkkä tyranni, jolla on ideologinen agenda. Myös Bertrand Russell kritisoi voimakkaasti Platonia teoksessaan Länsimaisen filosofian historia, rinnastaen Benito Mussolinin ja Josef Stalinin filosofikuninkaisiin.
Ajatolla Khomeinin sanotaan saaneen innoitusta platonilaisesta ajatuksesta filosofikuninkaista hänen kiinnostuttuaan islamilaisesta mystiikasta ja Platonin Valtiosta. Hänen on arveltu ottaneen tästä vaikutteita ajatukseensa islamilaisesta tasavallasta.
Akseli Ylönen
Teoksia
Nimellä Aksu Ylönen: Nimellä Heikki Villenheikki:
Suomennoksia
Nimellä Akseli Ylönen: Nimellä A. Yn: Nimellä Aksu Ylönen:
Riisivainiorotta
Riisivainiorotta (Rattus argentiventer) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva jyrsijä. Se on hyvin levinnyt Etelä-Aasiassa.
Riisivainiorotta viihtyy parhaiten ihmisten viljelemillä riisipelloilla ja nurmilla. Sen ruokavalioon sisältyy hyönteiset, siemenet, pähkinät, riisi, kasvikset ja hedelmät.
Raymond Kalla
Kalla aloitti uransa Canon Yaoundéssa, jossa hän voitti Kamerunin cupin 1993 ja 1995. Kalla voitti Kamerunin cupin myös Union Doualassa 2006. Hän pelasi pääsarjatasolla myös Kreikan Superliigan Panachaikissa (71 ottelua), Espanjan Primera Divisiónin Extremadurassa (34 ottelua), Saksan Bundesliigan VfL Bochumissa (77 ottelua) ja Turkin Superliigan Sivassporissa (26 ottelua).
Kamerunin maajoukkueessa Kalla pelasi 63 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1994–2006. Hän oli mukana seitsemässä arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 1994, 1998 ja 2002, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1998, 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001. Näissä Kalla saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002.
Saavutukset
Canon Yaoundé
Union Douala
Kamerunin maajoukkue
Gapmu
Gapmu on Wimme Saaren albumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2003. Levyllä Saari joikuaa yksin ilman säestystä.
RN Antoniotto Usodimare
RN Antoniotto Usodimare oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1929 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 21. marraskuuta.
Palvelus
Alus upotettiin 8. kesäkuuta 1942.
Shakespearen sisarpuolet
Shakespearen sisarpuolet: Naisellisia lukukokemuksia on Sara Heinämaan ja Päivi Tapolan toimittama kirjoituskokoelma, jonka on julkaissut Kääntöpiiri vuonna 1994.
Heikki Hämäläinen (juoksija)
Heikki Juhani Hämäläinen (s. 12. huhtikuuta 1953 Karjalohja) on suomalainen, 1970-luvun jälkipuolella SM-mitaleille yltänyt ja maajoukkueessa kilpaillut pika- ja keskimatkojen juoksija.
Hämäläinen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden Helsingissä vuonna 1979 (aika 46,85). Hopealla hän oli 1978. Hämäläinen oli myös pronssilla 200 metrillä vuonna 1979 ja hopealla 800 metrillä sisäratojen SM-kisoissa vuonna 1975. Seuratasolla Hämäläinen edusti Turun Urheiluliittoa.
Kinabalunrotta
Kinabalunrotta (Rattus baluensis) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva jyrsijälaji. Sitä esiintyy vain Malesiassa.
Hannu Mäkelä (urheilija)
Hannu Juhani Mäkelä (s. 23. huhtikuuta 1949 Heinola) on entinen suomalainen pikajuoksija.
Give the Lady Some Respect
”Give the Lady Some Respect” on brittiläisen Sweet-yhtyeen singlenä julkaistu kappale vuoden 1980 albumilta Waters Edge. Kappaleen kirjoitti Sweetin Yhdysvaltain-kiertueella kakkoskitaristina toiminut Ray McRiner. Tuottajana toimi Pip Williams, joka oli työskennellyt yhtyeen kanssa sen alkuaikoina. Manageri David Walker pyrki näin löytämään vielä reseptin hittisinglen tekoon. ”Give the Lady Some Respect” on nopeatemponen pop-kappale.
Hannu Mäkelä (urheilija)
Mäkelä voitti 400 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella vuonna 1977 (aika 46,84). Hän voitti samoissa kisoissa pronssia 200 metrillä. 400 metrillä hän oli pronssilla vuonna 1973 ja 1976. Lisäksi Mäkelä voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden 400 metrillä vuosina 1977 ja 1978.
Give the Lady Some Respect
Single ilmestyi Britanniassa ja Manner-Euroopassa, mutta ei Yhdysvalloissa. Se ei saavuttanut menestystä suuremmassa mittakaavassa. Monet yhtyeen fanit hankkivat levyn, mutta suuri yleisö tuntui unohtaneen Sweetin ”eilispäivän sankareina”. Kaupallisesti single floppasikin täysin.
B-puolen kappale ”Tall Girls” on suoraviivainen ja melodinen rock, jossa on yhtyeelle hieman epätyypillinen kitarasoundi. Kappale on Andy Scottin, Steve Priestin ja Mick Tuckerin yhdessä tekemä.
Hannu Mäkelä (urheilija)
Seuratasolla Mäkelä edusti Heinolan Iskua. Hänen valmentajanaan toimi Reijo Lamminpää.
Kim Hyeon-woo
Kim Hyeon-woo (, s. 6. marraskuuta 1988 Cheolweon, Gangwon) on eteläkorealainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja, maailman- ja Aasian-mestari sekä Aasian kisojen kultamitalisti.
Kim voitti Lontoon olympialaisissa 2012 kultaa 66 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Tamás Lőrinczin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai pronssia 75 kg:n sarjassa. Hän voitti maailmanmestaruuden 74 kg:n sarjassa Budapestissa 2013 sekä sai MM-pronssia 66-kiloisissa Istanbulissa 2011 ja 77-kiloisissa Budapestissa 2018.
Kim voitti kultaa 75 kg:n painoluokassa Aasian kisoissa Incheonissa 2014 ja sai pronssia 77-kiloisissa Jakartassa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden 66-kiloisissa 2010, 74 kg:n sarjassa 2013 sekä 75-kiloisissa 2014 ja 2015.
Kim voitti kadetti-ikäisten Aasian-mestaruuden 50 kg:n sarjassa 2003 ja sai junioreiden MM-hopeaa 66-kiloisissa 2006.
RN Ugolino Vivaldi
RN Ugolino Vivaldi oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 9. tammikuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 6. maaliskuuta 1930.
Palvelus
Alus upotettiin 10. syyskuuta 1943.
Vinoristi
thumb|150px|Hopeakentässä punainen vinoristi Vinoristi on heraldinen airutkuvio, jonka reunasta reunaan toistensa yli kulkevat palkit muodostavat X:nmuotoisen kuvion. Jos vinoristin päät eivät yllä kilven reunoihin saakka, vinoristiä kutsutaan irtonaiseksi.
Vinorististä käytetään myös nimitystä Andreaan tai Andreaksen risti, mutta joissakin maissa se on tällöin tarkasti määritelty sinisellä kilvellä olevaksi hopeiseksi vinoristiksi. Legendan mukaan apostoli Andreas kuoli marttyyrikuoleman tämänmuotoisella ristillä. Samantyyppinen tarkka kuvaus on olemassa myös Pyhän Patrikin ristille, joka eräissä maissa on määritelty hopeisella kilvellä olevaksi punaiseksi vinoristiksi.
Spit It Out
Spit It Out on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin single vuodelta 2000. Kappaleesta on tehty musiikkivideo. Yhtyeen soittaessa kappaletta konserteissa laulaja Corey Taylor käskee kaikki yleisöstä kyykkyyn maahan ja hyppäämään ylös käskystä "Jump the fuck up!". Kappaleesta on tullut yksi Slipknotin live-esiintymisten vakiokappaleista ja lopun kohokohdista.
Tressunharjun jätinkirkot
Tressunharjun jätinkirkot on Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti
Kohde sijaitsee entisen Kokkolan ja Kälviän välisellä kuntarajan lähellä Köyrisenharjun pohjoisispäässä, jota löytäjän Antti Saaren mukaan kutsutaan Tressunharjuksi. Harju jää Ristievan ja Maalarinniitun väliin ja sijaitsee erämaassa. Sinne ei tule muuta tietä kuin metsäura, jonka alku sijaitsee metsäautotiellä. Tähän risteykseen pääsee Välikylässä seututieltä 757 lounaaseen haarautuvalta metsäautotieltä. Kun sitä kulkee 5,2 kilometriä, saapuu Koukunkorvessa tienhaaraan, jossa käännytään oikealle eli lounaaseen päin Karjanevan länsipuolelle. Metsäuraa kuljetaan 1,6 kilometriä, jolloin jätinkirkko sijaitsee itäpuolella kohoavalla mäellä.
Jätinkirkko
Jätinkirkko sijaitsee pitkänomaisen moreenimäen päällä. Jätinkirkko on 40 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Sen kivivallit ovat todennäköisesti pääosin kiveä ja niiden kulmat ovat pyöritetyn muotoiset. Kivivallimuodostelman sisäosan muodostaa niin sanottu piha-alue, joka on melko tasainen ja se on ilmeisesti raivattu puhtaaksi kivistä. Vallissa on useita matalampia kohtia, jotka voivat olla muissa jätinkirkoissa ilmoitettuja portteja. Pohjoisrinteessä vallin painanteet voivat olla luontaisia tai erään tiedon mukaan tervahauta. Jätinkirkkoa ei ole tutkittu. Rakennelman eteläosassa on mahdollisesti toinen pieni jätinkirkko.
Marianne Ridderstad on mitannut jätinkirkon pitkän sivun aseman. Se suuntautuu 33° pohjoisesta luoteeseen päin. Hän ei ole huomioinut vallin painaumia.
Ympäristö
Paikalla saattaa olla ihmisen pystyyn nostama pystykivi (bautakivi). Ridderstad ei mainitse sitä omissa tutkimuksissaan.
Tutkimuksia
Jätinkirkko on Antti Saaren löytämä ja ilmoittama. Mirja Miettinen suoritti paikalla tarkastuksen vuonna 1994. Kohde aiotaan tarkastaa toukokuussa 2019, mutta siitä ei ole vielä saatavilla raporttia.
Teatteri Tuntematon
Teatteri Tuntematon on helmikuussa 2014 perustettu kesäteatteri. Teatteri sijaitsee Jokioisilla.
Teatteri Tuntematon aloitti Kaihon sävelet -konsertilla 24. toukokuuta 2014 Jokioisten tietotalolla. Teatterin ensimmäinen näytelmä oli maalaiskomedia Vain muutaman huijarin tähden (2015). Toinen osa, Mooseksen perintö, esitettiin vuonna 2016 ja kolmas osa, Korkeuskammoa Kuusniemellä vuonna 2018. Konsertti Oi kallis Suomenmaa tehtiin vuonna 2017.
Kesäkuussa 2019 tehtiin Tähdet, tähdet ja elokuussa näytelmä Kolme vuotta Kuusniemellä.
Perustuslailliset
Perustuslaillisiksi kutsuttiin Suomessa sortokausien aikana niitä poliittisia ryhmiä ja henkilöitä, joiden mielestä laittomina pidettyjä Venäjän keisarin antamia lakeja ja asetuksia ei olisi tullut noudattaa lainkaan. Perustuslaillisuutta edustivat varsinkin nuorsuomalaiset ja useimmat ruotsalaiset. Perustuslailliset uskoivat, että passiivinen vastarinta olisi paras keino saada ”sorto” loppumaan ja Suomen autonomia palautetuksi täydessä mitassaan. Heidän poliittinen asennemaailmansa nojasi legalismiin. Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen johtamat vanhasuomalaiset sen sijaan valitsivat niin sanotun myöntyväisyyslinjan, sillä he uskoivat vain taipumisella vähemmän tärkeissä asioissa voitavan estää maan täydellinen venäläistäminen ja siten turvata kansakunnan tulevaisuus. Myöhemmin perustuslaillisista erkanivat väkivaltaista vastarintaa kannattaneet aktivistit.
Ensimmäinen sortokausi (1899–1905)
Professori Leo Mechelin oli oikeustieteellisiin tutkimuksiinsa nojaten esittänyt, että vaikka keisari oli Venäjällä yksinvaltias, Suomen suuriruhtinaana hän oli Suomen perustuslakien alainen, eikä hänellä ollut Suomessa itsevaltiaan oikeuksia. Keisari Nikolai II:n vuonna 1899 antama helmikuun manifesti ja eräät sitä seuranneet lait ja määräykset katsottiin syntytapansa vuoksi Suomen perustuslakien vastaisiksi. Tärkein vaikuttaja ja perustuslaillisten päävihollinen oli yhtenäistämispolitiikkaa ajanut kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov.
Laittomina pidetyt venäläistämistoimet yhdistivät Suomessa toimineita puolueita ja omia perustuslakeja puolustavia poliitikkoja yli kieli-, kulttuuri- ja säätyrajojen. Nuorsuomalaiset, ruotsinmieliset ja sosialistit liittyivät lähes kokonaisuudessaan uuteen passiivista vastarintaa kannattaneeseen perustuslaillisten ryhmään. Perustuslaillisissa oli kaksi kieliryhmää suomenkieliset ja ruotsinkieliset, minkä johdosta puhuttiin erikseen suomenkielisistä ja ruotsinkielisistä perustuslaillisista. Suomenkielisissä perustuslaillisissa oli sekä entisiä vanhasuomalaisia että nuorsuomalaisia.