cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Topologia (matematiikka)
Historia
Järjestelmällisesti topo­logiaa alettiin kuitenkin kehittää vasta 1800-luvun lopulla. Avoimen joukon käsitteen otti euklidisissa avaruuksissa käyttöön Georg Cantor 1880-luvulla. Metrisen avaruuden käsitteen määritteli Fréchet vuonna 1906. Topologisen avaruuden käsitteen määritteli peri­aatteessa ensimmäisenä Hausdorff vuonna 1914, joskin hänen antamaansa määritelmään sisältyi eräs lisäehto, jonka täyttäviä avaruuksia sanotaan nykyään Hausdorff-avaruuksiksi. Yleisemmän topo­logisen avaruuden käsitteen, jossa tämä lisä­ehto ei välttämättä ole voimassa, määritteli Kazimierz Kuratowski vuonna 1922.
Andrea Blackett
thumb|Andrea Blackett, Bydgoszcz 2007 Andrea Blackett (s. 24. tammikuuta 1976) on barbadoslainen pikajuoksija, joka keskittyy pääasiassa 400 metrin aitajuoksuun. Hän pitää hallussaan Barbadoksen ennätyksiä 100 metrin aitajuoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa.
Chelsea Kane
Chelsea Kane Staub (s. 15. syyskuuta 1988 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Disneyn elokuvista Minutemen ja Bratz: The Movie sekä televisiosarjasta Jonas. Hän näyttelee myös 2013 julkaistussa elokuvassa Lovestruck: The Musical.
Loppuvuodesta 2010 lähtien hän on käyttänyt näyttelijänä nimeä Chelsea Kane Chelsea Staubin sijaan.
Idempotenssi
Matematiikassa funktion sanotaan olevan idempotentti, jos sillä suoritettava operaatio tuottaa saman tuloksen riippumatta siitä, suoritetaanko se vain yhden vai useamman kerran. Tämä ominaisuus on nimeltään idempotenssi. Toisin sanoen funktio f on idempotentti, jos ja vain jos kaikille alkioille x pätee
Kaknäsin torni
thumb|240px|Kaknäsin torni Kaknäsin torni on televisiotorni Tukholman keskustan itäpuolella Ladugårdsgärdetin kaupunginosassa Östermalmin kaupunginosa-alueella. Tornin korkeus on 155 metriä, antenni mukaan lukien 170 metriä. Se oli Pohjoismaiden korkein näkötorni sulkemiseen vuonna 2018 saakka.
Idempotenssi
Matriisia A sanotaan idempotentiksi, jos A2 = A. Tällöin A:n määrittelemä lineaarikuvaus on funktiona idempotentti. Tällaiset lineaarikuvaukset ovat projektioita.
Kaknäsin torni
Tornin suunnittelivat arkkitehdit Hans Borgström ja Bengt Lindroos, ja se rakennettiin vuosina 1963–1967. Betoniseinäisen tornin pohjakaava on neliönmuotoinen, ja se on sijoitettu vinottain neliönmuotoiselle jalustalleen. Tornin yläosan antennitasanteet, näköalakerros ja ravintolakerros on taas sijoitettu jalustan suuntaisesti eli diagonaalisesti muuhun torniin nähden. Yläkerrosten ikkunalasit on tummennettu kullanvärisellä kalvolla, joka saa ne näyttämään ulkoa päin valoaheijastavan metallin kaltaisilta. Nimensä torni sai alueella sijainneen keskiaikaisen kylän Kaknäsin mukaan.
Idempotenssi
Tietotekniikassa
Tietotekniikassa metodi on idempotentti, jos sen vaikutukset ovat samat riippumatta siitä, suoritetaanko se vain yhden vai useamman kerran. Esimerkiksi metodi, joka toteuttaa asiakkaan osoitetietojen hakemisen tietokannasta on idempotentti metodi, sillä kysely ei muuta tietokannan tilaa. Toisaalta osoitetietojen tallennuskin voi olla idempotentti: se kyllä muuttaa tietokannan tilaa, mutta samojen osoitetietojen tallennus uudelleen ei sitä enää muuta. Sen sijaan asiakkaan tekemän tilauksen tallentava metodi ei tyypillisesti ole idempotentti, sillä metodin kutsuminen useita kertoja lisää vastaavan määrän tilauksia tietokantaan. Huomaa myös, että metodilla voi olla ohjelman tilaa muuttavia sivuvaikutuksia, vaikka se olisi idempotentti.
Kaknäsin torni
Torni on suljettu yleisöltä vuodesta 2018 lähtien, perustellen sillä että turvallisuuskorjaukset olisivat tulleet liian kalliiksi. Myöhemmin paljastui, että todellinen syy on vieraan vallan uhka. Ruotsin television mukaan Ruotsin turvallisuuspoliisi on vuonna 2017 raportissaan todennut vieraan vallan tiedusteluyritysten lisääntyneen ja torni suljetaan raportin tietojen vuoksi.
Idempotenssi
Tietotekniikassa
C-kielessä otsikkotiedostot pyritään yleensä suunnittelemaan idempotenteiksi siinä mielessä, että ohjelman toimintaan ei vaikuta se, otetaanko otsikkotiedosto mukaan käännettäessä #include-direktiivillä yhden vai useamman kerran. ISO-standardin mukaan standardikirjastojen otsikkotiedostojen on oltava idempotentteja.
Asterix ja gootit
Juoni
Albumin alussa tietäjä Akvavitix matkustaa Carnotumin metsään tietäjien vuosittaiseen kokoukseen. Asterix ja Obelix lähtevät mukaan saattamaan tietäjää. Samaan aikaan Gallian itärajalla goottisotilaat hyökkäävät roomalaissotilaiden kimppuun. Heti kokouksen jälkeen goottisotilaat sieppaavat Akvavitiksin.
Anton Drexler
Ennen politiikkaa
Drexler työskenteli lukkoseppänä Baijerin kuninkaallisten rautateiden keskuskorjaamolla Münchenissä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa hänet vapautettiin sotapalveluksesta terveydellisten syiden perusteella. Sodan loppuvaiheessa 1918 hän perusti eräiden työtoveriensa kanssa kansalliskonservatiivisen, antimarxilaisen, antikapitalistisen ja antisemiittisen yhdistyksen Freier Arbeiterausschuß für einen guten Frieden (”Vapaa työväenlautakunta hyvän rauhan saavuttamiseksi”). Hän perusti myös kansallismielisen työväen opintopiirin Politischer Arbeitszirkel.
Puolueen perustaminen
Tästä opintopiiristä syntyi 5. tammikuuta 1919 Deutsche Arbeiterpartei (Saksalainen työväenpuolue) eli DAP, ja Drexler toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1919-1921. Puolueen nimeksi muutettiin 24. helmikuuta 1920 Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue) eli NSDAP. Puolueeseen liittynyt entinen rintamasotilas Adolf Hitler alkoi kuitenkin määrätietoisesti ottaa puoluetta omaan johtoonsa.
Hitlerin ollessa vierailulla Berliinissä, kasvavasta yksinapaisuudesta huolestunut Anton Drexler ja muut perustajajäsenet yrittivät heikentää hänen valtaansa puolueessa kirjoittamalla syytekirjelmän, jossa Hitleriä syytettiin diktatorisista otteista ja jopa juutalaismaisesta toiminnasta. Hitler teki tästä teeman julkisessa kokouksessa ja Drexler joutui eroamaan.
Kirjassaan Taisteluni Hitler kuvasi Drexleriä yksinkertaiseksi työläiseksi, armeijaa käymättömäksi ja sotaa kokemattomaksi, lahjattomaksi puhujaksi, intohimottomaksi ja liian heikoksi johtamaan puoluetta, jonka johtoon kaivattiin miestä, joka on ”nopea kuin vinttikoira, sitkeä kuin nahka ja kova kuin Kruppin teräs”. Hitler valittiin Drexlerin seuraajana puolueen johtajaksi 1921, samalla Drexleristä tuli puolueen kunniapuheenjohtaja.
Drexler julkaisi vuonna 1919 kirjoituksen Mein politisches Erwachen (”Poliittinen heräämiseni”), jossa hän esitteli omaa henkilöhistoriaansa ja poliittisia ajatuksiaan.
Oluttupavallankaappaus yrityksen jälkeen
Epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen myös Drexler oli lyhyen aikaa vangittuna. Kansallissosialistinen puolue kiellettiin väliaikaisesti 1923 ja Drexler liittyi tänä aikana n.k. Völkischer Blockiin eli Kansalliseen liittoon, joka oli perustettu kansallissosialistisen puolueen tilalle peitejärjestöksi.
Kansallisen liiton listoilta hänet valittiin Baijerin maapäivien jäseneksi. Kun Kansallissosialistinen puolue perustettiin uudelleen vuonna 1925, ei Drexler enää liittynyt sen jäseneksi. Tämä ei johtunut niinkään Hitleristä kuin hänen ympärilleen kerääntyneistä uusista kannattajista, jotka Drexlerin mielestä eivät edustaneet alkuperäisiä kansallissosialistia ihanteita.
Drexler perusti oman, ”alkuperäistä kansallissosialismia” edustavan liikkeensä, Nationalsozialistischer Volksbund ("Kansallissosialistinen kansanliitto”), joka ei kuitenkaan menestynyt. Hitler hajotti tämän liikkeen noustuaan valtaan 1933. Tuolloin myös Drexler liittyi uudelleen kansallissosialistisen puolueen jäseneksi. Vuonna 1934 hänelle myönnettiin kansallissosialistisen puolueen verinen ansiomerkki. Drexler ei kuitenkaan saanut enää vaikutusvaltaa politiikassa. Drexler kuoli  Münchenissä vuonna 1942 kärsittyään alkoholismi sta . Hänen kuolemaansa ei noteerattu millään lailla sen enempää puolueen kuin valtakunnankaan lehdistössä.
Monni
thumb|250px|Monnin päässä on pitkiä viiksisäikeitä. thumb|250px|Monnin pituus tässä 124 cm. Monni eli säkiä (Silurus glanis) on monnikaloihin kuuluva kookas makean veden petokala, joka Suomesta on hävinnyt sukupuuttoon.
Ulkonäkö ja koko
Monni muistuttaa jonkin verran madetta, muttei ole sille mitään sukua. Ruumis on edestä liereä mutta takaa kalamaisesti litistynyt. Pää on kookas ja kuono pyöreä. Suu on huomattavan suuri, pienten piikkihampaiden täyttämä, ja sitä ympäröi kuusi viiksisäiettä. Silmät taas ovat kovin pienet. Selkäevä ja vatsaevät ovat pienet, mutta peräevä on pitkä ja leveä ja ulottuu pyrstöevään asti.
Monni voi kasvaa usean metrin mittaan, mutta yleensä saaliiksi saadaan puolen-puolentoista metrin mittaisia alle 40-kiloisia kaloja. Yli kolmimetrisistä ja 150-kiloisia suurmonneja on pyydystetty niin Ruotsista, Virosta kuin muualtakin, ja Venäjällä on saatu pyydystettyä neljämetrisiäkin. Suurimpien ja vanhimpien monnien arvellaan olevan 5–6-metrisiä. Ne voivat painaa jopa 300 kilogrammaa. Monni kasvaa nopeasti ja voi elää kymmeniä vuosia. Kaksivuotiaat monnit ovat toistakiloisia ja kymmenessä vuodessa kalojen pituus on yli metrin. Monni on sukukypsä 3–5-vuotiaana, alle 2-kiloisena.
Suomen monnin häviäminen
Suomessa monni ei liene koskaan ollut kovin yleinen ja laajalle levinnyt laji. 1800-luvun alkupuolella monnia esiintyi Suomessa Vanajaveden vesistön alueella ainakin Janakkalassa, Hattulassa, Lammilla ja Kalvolassa, sekä Karjalankannaksen vesistöissä. Melko varmoja havaintoja monnista tunnetaan samalta ajalta myös Ähtäristä, Puulavedeltä ja Ruokolahdelta. Nyky-Suomen alueen viimeiset sisävesien monnit pyydettiin Janakkalan Kernaalanjärvestä vuonna 1866. Kaksi vuotta aiemmin samasta järvestä oli noussut 171 cm:n mittainen yksilö. Suomen vakituisesta kalastosta monni poistui Pariisin rauhassa, kun monnin esiintymisalueet Karjalankannaksella siirtyivät Neuvostoliitolle. Suomenlahdesta monneja saatiin satunnaisesti 1960-luvulle asti. Lämpimiä vesiä suosivana kalana monni oli Suomessa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Tämä lienee yksi syy lajin katoamiseen Hämeestä: vähenemisen arvellaan alkaneen jo parituhatta vuotta sitten ilmaston kylmenemisen myötä. Monnin lopullisen häviämisen syynä lienee kuitenkin ollut ihmisen tekemät toimenpiteet vesistöissä. Esimerkiksi Kernaalanjärvestä laji hävisi vedenpinnan laskun ja puunjalostustehtaan jätevesien vuoksi.
Elintavat
Monnit saalistavat pääasiassa öisin. Päiväsaikaan ne lepäilevät pohjalla. Saaliiksi niille kelpaavat lähes kaikki vesieläimet, kuten erilaiset kalat, sammakot ja nuoret vesilinnut. Suurten yksilöiden kerrotaan syöneen Keski-Euroopassa jopa jokea ylittäneitä kulkukissoja. Ihmiselle monneista ei kuitenkaan ole vaaraa.
Monni kutee veden lämmettyä kesä-elokuussa. Naaras laskee munat koiraan kaivamaan pesäkuoppaan, joka sijaitsee matalassa vedessä kasvillisuuden joukossa. Kutukertoja on useita. Koiras vartioi ja puolustaa sekä kehittyviä mätimunia että pieniä poikasia.
Poikaset syövät aluksi planktonia ja pieniä pohjaeläimiä, mutta kasvun myötä ne siirtyvät suurempiin saaliisiin.
Kalastus
Monni on lähes ainoa kalalaji, jolle kalastettaessa syötin hajulla on merkitystä ja voimakashajuisia syöttejä käytetään usein monnin kalastuksessa.
Lämpöenergia
250px|thumb|right|Kuuma metalliesine säteilee näkyvää valoa. Lämpöenergia on periaatteessa se määrä lämpöä, joka tarvittaisiin lämmittämään metalli siihen lämpötilaan, jossa se on, mutta se ei ole yksikäsitteisesti määritelty, sillä on monia keinoja saada kappale tiettyyn lämpötilaan ja niihin saatetaan tarvita eri määrä [[lämpöä. Toisin kuin sisäenergia, lämpöenergia ei näin ollen ole tilanfunktio.]] Lämpöenergia eli terminen energia merkitsee termo­dynamiikassa sitä sisäenergiaa, joka systeemiin sisältyy sen vuoksi, että se on tietyssä lämpötilassa. Se on ainehiukkasten satunnaiseen, epäjärjestyneeseen liikkeeseen eli lämpöliikkeeseen liittyvää energiaa, jota voidaan vain rajoitetusti käyttää esimerkiksi mekaanisen työn tekemiseen. Systeemin vapaiden hiukkasten etenemisliikkeen keskimääräistä liike-energiaa termodynaamisessa tasapainossa, mitattuna systeemin massakeskipisteen koordinaatistossa, voidaan myös sanoa lämpöenergiaksi hiukkasta kohti.
Mikroskooppisesti lämpöenergiaan voi sisältyä sekä hiukkasten kuten atomien, molekyylien tai elektronien liike-energia että niiden potentiaalienergia. Se saa alkunsa suuren hiukkas­joukon satunnaisesta, epä­säännöllisestä liikkeestä. Yksiatomisessa ideaalikaasussa lämpöenergia on kokonaan liike-energiaa. Muissa aineissa, joissa osa lämpö­energiasta on varastoitunut atomien värähdysliikkeen energiana tai joissa hiukkaset, joiden välillä vallitsee vetovoimia, ovat etääntyneet toisistaan, lämpöenergia jakautuu siis tasaisesti hiukkasten kaikkien vapausasteiden kesken. Tällöin osa siitä on potentiaali-, osa liike-energiaa. Näistä vapausasteista osa voi liittyä kaasumolekyylien etenemis­liikkeeseen, osa niiden pyörimis­liikkeeseen, värähtelyyn ja niitä vastaaviin potentiaali­energioihin. Kvantti­mekaanisista syistä jotkin näistä vapaus­asteista ovat käytettävissä vain, jos energiaa on riittävästi, mikä riippuu lämpötilasta. Tästä syystä useiden aineiden ominaislämpökapasiteetti pienenee matalissa lämpötiloissa.
Makroskooppisesti systeemin lämpöenergia tietyssä lämpötilassa on verrannollinen sen lämpökapasiteettiin. Koska lämpökapasiteetti kuitenkin riippuu siitä, pidetäänkö tilavuus vai paine vakiona ja tapahtuuko olo­muodon muutoksia, lämpö­kapasiteettia ei voida käyttää lämpö­energian määrittämiseen paitsi jos se tehdään sillä tavoin, että vain systeemin sisäenergia muuttuu sen vastaan­ottaessa tai luovuttaessa lämpöä eikä mekaanista työtä tehdä. Tavallisimmin tämä edellyttää, että käytetään vakio­tilavuudessa mitattua lämpökapasiteettia, sillä tilavuuden pysyessä vakiona ei tehdä työtä. Systeemin lämpö­kapasiteettiin ei myöskään tule laskea mukaan missään kemiallisessa reaktiossa sitoutunutta tai vapautunutta lämpöä.
Lämpöenergia ja lämpö
Lämpö, sanan termodynaamisessa merkityksessä, on vain prosesseihin liittyvä käsite. Sillä tarkoitetaan lämpötilaeron vuoksi paikasta tai aineesta toiseen siirtyvää energiaa. Tämän vuoksi ilmaisuja "lämpö" ja "lämmön siirtyminen" voidaan teknisinä termeinä käyttää toistensa synonyymeinä, sillä lämpö käsitetään aina siirtyväksi. Siirtyvän lämmön määrää kuvaava suure on lämpömäärä. Kun lämpönä siirtynyt energia ei enää siirry systeemistä toiseen vaan siitä on tullut staattista, sitä ei enää sanota lämmöksi vaan siitä käytetään muita nimityksiä kuten lämpöenergia tai latentti energia. Lämpö ei siis ole aineen staattinen ominaisuus. Aine ei sisällä lämpöä vaan termistä energiaa eli lämpöenergiaa, ja lämpöenergiakin voi muuttua muiksi energian muodoiksi tai päinvastoin, joten sen voidaan katsoa säilyvän vain, kun tällaiset energian muodon­muutokset ovat vähäisiä. Lämpöteho on lämpönä paikasta toiseen siirtyvä energia aikayksikköä kohti.
Termodynamiikan nollannen pääsäännön mukaan lämpö siirtyy toisesta keskenään kosketuksessa olevista systeemeistä toiseen vain, jos niillä on eri lämpötila. Tällöin energia siirtyy lämpönä kuumemmasta kylmempään, jolloin kuumemman systeemin lämpöenergia vähenee, kylmemmän lämpöenergia kasvaa. Siirtyvä energia voi ilmetä myös työnä, jolla esimerkiksi puristetaan systeemiä pienempään tilavuuteen. Lämpö­voima­koneet käyttävätkin tätä energian siirtymistä mekaanisen työn tekemiseen. Kun kaksi systeemiä ovat saavuttaneet termo­dynaamisen tasa­painon, niillä on sama lämpötila, jolloin lämpöenergian siirtyminen systeemistä toiseen lakkaa.
Tutkittaessa tapahtumia tietyn systeemin kannalta on oletettava, että tällä systeemillä on jokin selvästi määriteltävissä oleva rajapinta. Jos lämpö tulee ulkopuolelta systeemiin, sanotaan systeemin sisäenergian muutosta positiiviseksi, kun taas jos lämpö poistuu systeemistä, sisäenergian muutosta sanotaan negatiiviseksi.
Edellä esitetyn määritelmän mukaan lämpö ei ole itse systeemin ominaisuus, eikä systeemi sisällä lämpöä. Sitä vastoin lämpöenergiaa on rajapinnan molemmilla puolilla. Se on systeemin muodostavien hiukkasten epäsäännölliseen liikkeeseen liittyvän liike-energian kokonais­määrä. Itse asiassa lämpö­energiaa siirtyy koko ajan systeemistä toiseen silloinkin, kun niiden lämpötila on sama eli ne ovat termo­dynaamisessa tasapainossa. Silloin energiaa kuitenkin siirtyy molempiin suuntiin yhtä paljon, joten netto­määräinen energian siirto on nolla eikä lämpöä esiinny.
Systeemin lämpöenergia voi kasvaa muullakin tavalla kuin siihen tulevan lämmön vuoksi, esimerkiksi kun siihen tehdään mekaanista tai sähköistä työtä. Ei ole kvalitatiivista eroa eri tavoin lisättyjen lämpö­energioiden välillä. Lämpö­energia ei olekaan tilanfunktio, vaikkakin se liittyy läheisesti joidenkin systeemien sisäenergiaan, joka on tilanfunktio. Klassisessa termodynamiikassa ei myöskään ole tarvetta luonnehtia lämpöenergiaa atomien tai molekyylien käyttäytymisen avulla. Systeemin lämpöenergian muutos on sen entropian muutoksen ja lämpötilan tulo.
Lämmön siirtyminen rajapinnan yli voi aiheuttaa muitakin muutoksia kuin lämpötilan muutoksen. Esimerkiksi se voi saada aikaan olomuodon muutoksia kuten sulamisen tai höyrystymisen, mitkä ovat aineen rakenteen muutoksia. Koska tällaista energian siirtymistä ei havaita lämpötilan muutoksena, sitä sanotaan latenttilämmöksi, ja se kuvaa systeemin potentiaali­energian muutosta.
Lämpöenergia makroskooppiselta ja mikroskoopiselta kannalta
Lämpöenergia on se osa systeemin termo­dynaamisesta tai sisäisestä energiasta, joka saa aikaan systeemin lämpötilan. Systeemin lämpöenergia on verrannollinen systeemin kokoon ja on sen vuoksi ekstensiivisuure. Se ei ole systeemin tilanfunktio, ellei systeemiä ole rakennettu siten, että kaikki sen sisä­energian muutokset johtuvat lämpö­energian muutoksista lämmön siirtyessä, ei työn vaikutuksesta. Muussa tapauksessa lämpö­energia riippuu siitä, millä tavoin systeemi on saavuttanut lämpötilansa.
Makros­kooppisessa termo­dynaamisessa kuvauksessa systeemin lämpö­energia riippuu siitä lämpö­kapasiteetista, joka sillä on vakio­tilavuudessa, CV. Jos lämpö­kapasiteetti olisi lämpötilasta riippumaton, systeemin lämpö­energia voitaisiin esittää muodossa missä T on systeemin absoluuttinen lämpötila.
Systeemin lämpö­kapasiteetti riippuu kuitenkin sekin lämpötilasta, ja se tyypillisesti mitataan tietyissä standardiolosuhteissa tietylle ainemäärälle (molaarinen lämpö­kapasiteetti) tai massayksikköä kohti (ominaislämpökapasiteetti). Tämän vuoksi lämpö­energia on määriteltävä integraalina
Mikroskooppisessa kuvauksessa, jota käytetään statistisessa fysiikassa, lämpö­energia samastetaan systeemin muodostavien hiukkasten mekaaniseen liike-energiaan tai muihin systeemin kvantti­mekaaniseen mikrotilaan liittyviin liike-energian muotoihin.
Ero käsitteiden "liike-energia" ja "lämpöenergia" välillä on siinä, että lämpö­energia on systeemin muodostavien hiukkasten tai satunnaisen, epäsäännöllisen liikkeen tai systeemin värähtelyjen keski­määräinen energia. Säännöllisen liikkeen energia muuttuu epäsäännöllisen liikkeen lämpö­energiaksi törmäyksissä.
Kaikki liike-energia jakautuu systeemin vapaus­asteiden kesken. Jos yksittäisellä hiukkasella on f neliöllistä vapaus­astetta sen ollessa lämpötilassa T, sen tilastollinen keski­määräinen energia on energian tasajakautumisperiaatteen mukaan: missä k on Boltzmannin vakio. Ainemäärän tai termo­dynaamisen systeemin kokonais­lämpö­energia saadaan kertomalla tämä hiukkasten luku­määrällä. Niinpä jos systeemissä on N hiukkasta, sen lämpöenergia on Kaasumaisilla aineilla tekijä f, vapaus­asteiden lukumäärä, riippuu varsinkin atomien lukumäärästä kaasumolekyylistä ja on yleensä 3 yksi­atomisilla, 5 monilla kaksi­atomisilla ja 6 useampi­atomisilla kaasuilla laajalla lämpötila-alueella. Todellisuudessa se kuitenkin riippuu lämpötilasta, sillä jotkin liike-, värähdys- tai pyörimi­stilat ovat mahdollisia vasta, kun energiaa on vähintään tietty määrä.
Lämpöenergia UT ei ole systeemin kokonais­energia. Fysikaaliset systeemit sisältävät energiaa myös staattisena potentiaalienergiana, esimerkiksi atomien välisiin vuoro­vaikutuksiin liittyvänä kemiallisena energiana, atomi­ytimissä olevien nukleonien välisiin vuoro­vaikutuksiin liittyvänä ydinpotentiaalienergiana ja vihdoin massan ja energian ekvivalenssin mukaisesti myös alkeis­hiukkasten lepoenergiana.
Ideaalikaasun lämpöenergia
Lämpöenergia on helpoimmin määriteltävissä ideaalikaasun tapauksessa, mitä parhaiten approksimoi yksi­atominen kaasu alhaisessa paineessa. Ideaalikaasu on kaasu, jonka hiukkasia voidaan pitää täysin pallos­ymmetrisinä massapisteinä, jotka vuoro­vaikuttavat keskenään vain kimmoisessa törmäyksissä ja joita on tilavuus­yksikköä kohti niin harvassa, että niiden keski­määräinen vapaa matka törmäysten välillä on paljon suurempi kuin niiden läpimitta.
Yksittäisen hiukkasen liike-energia on missä m on hiukkasen massa ja v sen nopeus. Kun tietyssä määrässä kaasua on N atomia, sen lämpöenergia on näiden energioiden summa, kun oletetaan, ettei säiliöstä vuoda mitään ulos: missä viiva nopeuden neliötä tarkoittavan merkin päällä tarkoittaa, että kyseessä on koko kaasu­määrästä laskettu keskiarvo. Näin saatu kokonais­lämpö­energia on suoraan verrannollinen makro­skooppiseen lämpötilaan; verrannollisuus­kertoimen määrittävät vapaus­asteiden lukumäärä, joka tässä tapauksessa on sama kuin avaruuden ulottuvuuksien lukumäärä eli 3, sekä Boltzmannin vakio. Boltzmannin vakio on systeemin mikroskooppiseen malliin liittyvien suureiden ja makro­skooppisen lämpötilan välinen muunto­kerroin. Tämä formalismi on ideaalikaasun tilanyhtälön teoreettisena perustana, ja se osoittaa, että ideaali­kaasun tapauksessa sisä­energia U on kokonaan lämpöenergiaa:
Tieteenhistoriaa
Vuonna 1847 James Prescott Joule piti luentosarjan On Matter, Living Force, and Heat ("Aineesta, elävästä voimasta ja lämmöstä"). Siinä hän luonnehti useita käsitteitä, jotka läheisesti liittyvät lämpöenergiaan ja lämpöön. Hän määritteli latentin eli piilevän lämmön ja havaittavan lämmön lämmön eri muodoiksi, jotka fysikaalisesti liittyivät eri ilmiöihin, edellinen hiukkasten potentiaali-, jälkimmäinen niiden liike-energiaan. Siinä hän totesi:
Hän määritteli latentin energian tietynlaisessa järjestelmässä olevien hiukkasten välisten vuorovaikutuksen energiaksi, siis erääksi potentiaalienergian muodoksi, tuntuvan lämmön sen sijaan energiaksi, joka vaikuttaa lämpömittarilla mitattavaan lämpötilaan niiden lämpöenergian vuoksi, jota hän sanoi eläväksi voimaksi.
Maan lämpöenergian alkuperä
Maa on sen verran lähellä Aurinkoa, että Auringon säteilyn vaikutuksesta kaikki Maan pinnan läheisyydessä olevien kappaleiden lämpötila on runsaasti absoluuttisen nollapisteen yläpuolella. Alinkin maan pinnalla mitattu lämpötila, Vostokin asemalla Etelämanterella oli 184 K eli -89,2 °C. Maan muodostuessa lämpöenergiaa on syntynyt gravitaation aiheuttamasta kutistumisesta sekä myöhemminkin vuoroveden kitkasta ja radioisotooppien hajoamisesta maan kuoressa, mutta nämä yhdessäkään eivät riittäisi pitämään maan pinnan, valtamerten ja ilmakehän lämpötilaa niin korkeina kuin ne alimmillaankin ovat. Sen sijaan kun merkittävä osa Maahan osuneesta Auringon säteilyenergiasta muuttuu lämpöenergiaksi, joka riittää korvaamaan Maasta avaruuteen lähtevän säteilyn energian, niin että nämä ovat likimain tasapainossa. Koska lämmön siirtymismekanismeja on useita, yksi niistä mustan kappaleen säteily, joka etenee valonnopeudella, Maan pinnalla olevien kohteiden lämpötila pysyy tietyissä rajoissa ja harvoin etääntyy kovin kauas maanpinnan ja ilman keskimääräisestä lämpötilasta, joka on noin 287–288 K (14–15 °C). Mitä kauempana jonkin kappaleen tai systeemin lämpötila on tästä keskiarvosta, sitä nopeammin sillä on taipumus lämmetä tai jäähtyä, kunnes se on termodynaamisessa tasapainossa ympäristönsä kanssa.
Philipp Bouhler
thumb|right|Philipp Bouhler Philipp Bouhler (11. syyskuuta 1899 – 19. toukokuuta 1945) oli natsiviranomainen, SS-Obergruppenführer, Adolf Hitlerin kansliapäällikkö ja T-4-eutanasiaohjelman johtaja. Sodan lopussa hän teki vaimoineen itsemurhan.
Linnatuuli
thumb|Linnatuuli vuonna 2009.
Linnatuuli on valtatie 3:n päälle rakennettu liikenneasema, joka sijaitsee Janakkalassa noin 20 kilometriä Hämeenlinnasta etelään. Linnatuuli on valmistunut vuonna 1992 ja se on ensimmäinen tien päälle rakennettu liikenneasema Suomessa.
Formula 1 -kausi 1989
Kausi 1989 oli historian 40. FIA:n Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 26. maaliskuuta ja päättyi 5.11. 16 osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Alain Prost ja valmistajien McLaren-Honda.
McLaren -kuljettajat Prost ja Ayrton Senna taistelivat edellisen kauden tapaan maailmanmestaruudesta. Kausi muistetaan erityisesti MM-sarjan ratkaisseessa Japanin Grand Prix'ssa tapahtuneesta Prostin ja Sennan välisestä kolarista. Etu oli Prostin puolella, sillä hän oli MM-sarjassa Sennan edellä. Hänellä oli mahdollisuus varmistaa mestaruus, mikäli Senna jäisi ilman pisteitä.
Kolarin jälkeen Prost nousi ulos autostaan, kun taas Senna pääsi jatkamaan matkaansa ja ajoi lopulta kilpailun voittoon. Senna kuitenkin diskattiin kilpailun lopputuloksissa, koska hän oli kolarin jälkeen joutunut oikaisemaan shikaanin, ja Prost voitti uransa kolmannen maailmanmestaruuden.
McLaren-tallikaverien välit huononivat kauden aikana merkittävästi. Prost päättikin kauden jälkeen vaihtaa tallia ja siirtyi McLarenilta Ferrarille.
Linnatuuli
Liikenneasemalla on matkailuneuvonta, Motorest-ravintola, Subway- ja Hesburger-pikaruokaravintolat, K-Market, pankkiautomaatti ja linja-autonkuljettajille ja matkanjärjestäjille oma klubitila.
Linnatuulen lähistöllä on Kernaalanjärvi ja Hakoisten linnavuori.
M/S Crown Princess
M/S Crown Princess on uusin Princess Cruises -risteily-yhtiön niin kutsutun Grand Class -alusluokan risteilyaluksista. Alus lähti neitsytmatkalleen Brooklynin Red Hookista New Yorkista 14. kesäkuuta 2006 ja suuntasi Turks- ja Caicossaariin kuuluvalle Grand Turkin saarelle. Aluksen kastoi julkaisija ja tunnettu televisiokasvo Martha Stewart.
Yhdeksäntoistakantisen aluksen pituus on 289,85 metriä, ja aluksella on hyttitilat 3 110 hengelle. Miehistöä laivalla on 1 200 henkeä.
18. kesäkuuta 2006 Crown Princess oli matkalla takaisin New Yorkiin, kun päällystö ilmoitti aluksen kallistuneen tai tehneen jyrkkiä käännöksiä paapuuriin, ja otti yhteyttä Yhdysvaltain merivartiostoon. Alus joutui tekemään hätäpysähdyksen Port Canaveralissa Floridassa ohjausjärjestelmässä ilmenneen vian vuoksi. Vika aiheutti aluksen kallistumisen, joka johti jopa sadan ihmisen loukkaantumiseen ja materiaalisiin vahinkoihin. Alukselta ilmoitettiin, että muun muassa kalusteita oli kaatunut ja ikkunoita särkynyt. Kallistuma oli niin suuri, että uima-altaiden vettä oli päässyt valumaan pois. Noin sadasta loukkaantuneesta kahden vammat olivat kriittisiä ja kahdellatoista oli vakavia vammoja.
Shrek kolmas
Juoni
Kun Shrek meni naimisiin Fionan kanssa, viimeinen asia mitä hän halusi, oli tulla kuninkaaksi. Hän kuitenkin löytää itsensä juuri siitä tilanteesta kun appiukko yllättäen kuolee. Ellei Shrek yhdessä uskollisten ystäviensä Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa löydä sopivaa kuningasta Kaukaiselle maalle, saattaa tämä vihreä jätti periä valtikan. Lupaavin kandidaatti kruununperijäksi on Fionan serkku Arthur, joka on alisuorittava keskiaikainen lukiolaislintsari. Sillä välin Uljas on päättänyt kostaa äitinsä kuoleman ja ryhtyvänsä kuninkaaksi. Uljas menee Myrkkyomena -baariin ja suostuttelee satupahikset taistelemaan "Ikuisen onnen" puolesta.
Kun Shrek, Aasi ja Saapasjalkakissa lähtevät noutamaan Arthurin, Fiona paljastaa Shrekille olevansa raskaana. Shrek uskoo olevansa kyvytön kasvattamaan lapsia. Kolmikko matkaa Worcestershire Academiaan, eliitin maagiseen sisäoppilaitokseen, jossa he huomaavat, että Arthur on raadollinen, 16-vuotias hylkiö. Koulun piristysrallissa Shrek kertoo Arthurille, että hänet on valittu Kaukaisen maan uudeksi kuninkaaksi. Arthur on innoissaan, kunnes Aasi ja Saapasjalkakissa vahingossa pelottavat hänet keskustelemalla kuninkaan velvollisuuksista. Menetettyään luottamuksensa, Arthur yrittää ottaa aluksen hallintaansa ja ohjata sen takaisin Worcestershireen; Shrekin kanssa käydyn tappelun jälkeen alus kaatuu syrjäiselle saarelle, jossa he kohtaavat Arthurin eläkkeellä olevan velho-opettajan Merlinin.
Fiona ja kuningatar Lillian juhlivat Tuhkimon, Lumikin, prinsessa Ruususen, Tähkäpään ja Tuhkimon toisen sisarpuolen kanssa vauvajuhlaa, kun Uljas ja muut roistot hyökkäävät linnaan. Pipari, Pinokkio, Iso paha susi ja Kolme pientä porsasta pitävät Uljaan ryhmää tarpeeksi kaukana, jotta naiset pääsevät pakoon. Kun yksi sioista vahingossa paljastaa, että Shrek on mennyt hakemaan Arthuria, Uljas lähettää kapteeni Koukun ja hänen merirosvonsa jäljittämään heidät. Tähkäpää, joka on rakastunut Uljaaseen, pettää Fionan, ja naiset lukitaan torniin.
Koukku ja hänen merirosvonsa saavuttavat Shrekin Merlinin saarella. Shrek välttelee vangitsemista, ja Koukku paljastaa Uljaan vallanneen Kaukaisen maan. Shrek kehottaa Arthuria palaamaan Worcestershireen. Sen sijaan Arthur huijaa Merlinin käyttämään taikuuttaan lähettääkseen heidät Kaukaiseen maahan. Loitsu saa Saapasjalkakissan ja Aasin vahingossa vaihtamaan ruumista. He löytävät Pinokkion ja saavat tietää, että Uljas aikoo tappaa Shrekin osana näytelmää. Murtauduttuaan linnaan heidät otetaan kiinni ja vangitaan.
Uljas valmistautuu tappamaan Arthurin. Pelastaakseen Arthurin hengen Shrek valehtelee väittäen, että hän vain käytti Arthuria korvatakseen hänet seuraavana kuninkaana. Arthur uskoo Shrekiin ja antaa masentuneen Arthurin lähteä. Aasi ja Saapasjalkakissa joutuvat Fionan ja naisten kanssa vankilaan, jossa Fiona turhautuu heidän aloitekyvyttömyytensä. Lillian murskaa vankilan kivimuurissa olevan aukon päällään. Kun prinsessat käynnistävät pelastustehtävän Shrekin, Aasin ja Saapasjalkakissan hyväksi, he vapauttavat Piparin, Pinokkion ja muut sekä lohikäärmeen ja tämän ja Aasin lapset. Saapasjalkakissa ja Aasi selittävät Arthurille, että Shrek valehteli Uljaalle pelastaakseen Arthurin hengen.
Tom Nyariki
Tom Nyariki (s. 27. syyskuuta 1971) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Shrek kolmas
Juoni
Uljas järjestää välienselvittelyn musiikkiteatterissa valtakunnan edessä. Aivan kuten Uljas aikoo tappaa Shrekin, Fiona, Saapasjalkakissa ja Aasi, prinsessat ja muut satuhahmot kohtaavat roistot, mutta heidät alistetaan nopeasti. Arthur ilmestyy paikalle ja pitää puheen roistoille vakuuttaen heidät siitä, että heidät voidaan hyväksyä yhteiskuntaan sen sijaan, että he olisivat syrjäytyneitä. Arthurin puheen innoittamana roistot kääntyivät hyvien puolelle, kun taas Uljas kieltäytyy kuuntelemasta ja syöksyy miekkallaan Arthurin kimppuun. Shrek estää iskun ja näyttää siltä, ​​että häntä on puukotettu. Uljas määrää itsensä uudeksi kuninkaaksi, mutta Shrek paljastaa, että miekka meni ohi ja työntää Uljaan sivuun, kun taas Lohikäärme kaataa tornin Uljaan päälle.
Arthur kruunataan Kaukaisen maan uudeksi kuninkaaksi. Kun valtakunta juhlii, Merlin ilmestyy ja kumoaa Saapasjalkakissan ja Aasin ruumiinvaihdon. Sillä välin suolla Shrek ja Fiona alkavat kasvattaa uusia kolmosia ja selviytyä vanhemmuudesta Aasin, Saapasjalkakissan, Lillianin ja Lohikäärmeen avulla.
Tom Nyariki
Nyariki aloitti kansainvälisen uransa 1997 maastojuoksun MM-kisoissa Torinossa, joissa hän voitti pitkällä matkalla MM-pronssia. Samana vuonna Ateenan MM-kisoissa hän juoksi kolmanneksi 5 000 metrin juoksussa ja IAAF:n GP-finaalissa toiseksi samalla matkalla.
Vuonna 1998 Nyariki oli neljäs maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissä pitkällä matkalla. Hän sijoittui samana vuonna GP-finaalissa kahdeksanneksi 3 000 metrin juoksussa ja oli yleisurheilun maailmancupissa samalla matkalla kolmas. Seuraavana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa pitkällä matkalla kolmaskymmenesyhdeksäs. Nyariki on naimisissa kenialaisen entisen keskimatkojen juoksijan Jackline Marangan kanssa.
John Anderson (filosofi)
thumb|John Anderson vuonna 1926 John Anderson (1. marraskuuta 1893 Stonehouse, Lanarkshire – 6. heinäkuuta 1962) oli skottilaissyntyinen australialainen filosofi, joka toimi Sydneyn yliopiston Challis-oppituolin filosofian professorina vuosina 1927–1958. Hän perusti empiirisen filosofisen suuntauksen nimeltä ”Sydneyn realismi”.
Anderson toimi Australian kommunistisessa puolueessa. Hän kannatti täydellistä ”ajattelunvapautta” joka suhteessa, mukaan lukien politiikassa ja etiikassa. Osa hänen ajatuksistaan herätti kiistelyä, ja hän oli usein riidoissa yliopiston hallinnon kanssa. Andersonilla oli kuitenkin suuri rooli 1950- ja 1960-luvun ”andersonilaisen” ajattelija- ja aktivistisukupolven kouluttamisessa.
Andersonilta ovat saaneet vaikutteita muun muassa John Passmore, David Armstrong, David Stove, J. L. Mackie ja Eugene Kamenka.
Juudas
Juudas voi tarkoittaa seuraavia:
Taikonautti
pienoiskuva|Taikonautin univormu Hong Kongin avaruusmuseossa.
Taikonautti on termi, jota käytetään Kiinan avaruuslentäjistä. Kiinalaiset viranomaiset ja uutislehdet käyttävät kiinankielistä nimitystä yuhangyuan (宇航員), joka voidaan karkeasti kääntää avaruussuunnistajaksi. Termin kehittivät länsimaiset joukkotiedotusvälineet sanasta taikong (太空), joka on avaruus mandariinikiinaksi. Toisin kuin aikoinaan neuvostoliittolaiset, kiinalaiset eivät pyri saamaan englanninkielistä mediaa käyttämään tiettyä englanninkielistä nimitystä taikonauteista.
Lennot
Kiina teki vuonna 2001 useita miehittämättömiä koelaukaisuja Shenzhou-avaruusaluksellaan. 2. tammikuuta Shanghain avaruuskeskuksen johtaja Yuan Jie ilmoitti, että Kiina aikoo laukaista ensimmäisen miehitetyn lennon vuoden 2003 toisella neljänneksellä. Yang Liweistä tuli Kiinan ensimmäinen taikonautti 15. lokakuuta 2003 hänen lennettyä Shenzhou 5 -avaruusaluksella.
25. syyskuuta 2008 Kiina laukaisi Shenzhou 7 -aluksen, jossa oli kolmen hengen miehistö. Kiinan historian ensimmäinen avaruuskävely tapahtui perjantaina 26. syyskuuta 2008, jolloin lennon komentaja Zhai Zhigang suoritti vajaan 20 minuutin avaruuskävelyn Kiinan lipun kanssa. Tapaus nähtiin myös suorana lähetyksenä Kiinan televisiossa.
Naistaikonautti
Liu Yang laukaistiin 16. kesäkuuta 2012 ensimmäisenä naistaikonauttina avaruuteen lennolla Shenzhou 9. Wang Yaping, 32-vuotias Kiinan ilmavoimien kuljetuslentäjä, on toinen taikonauttikoulutukseen 2010-luvulla valituista naisista.
Luettelo animaatiosarjan Rick and Morty jaksoista
Rick and Morty on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka ovat luoneet Dan Harmon ja Justin Roiland.
Ffdshow
Asennus ja konfigurointi
ffdshow ei sisällä mediasoitinta tai säiliöjäsentäjiä (parser). Sen sijaan, asennuksen jälkeen, yhteensopivat DirectShow toisto-ohjelmat kuten Windows Media Player, Media Player Classic, Winamp tai Zoom Player käyttävät ffdshow dekooderia automaattisesti, välttäen näin erillisten koodekkien asennuksen sen tukemille eri AV-muodoille. ffdshow konfiguroidaan (kuvassa oikealla) erillään soittimesta, erillisine audio- ja videoasetuksineen, joihin pääsee painamalla Käynnistä/Ohjelmat/ffdshow(poikkeuksena ZoomPlayer joka osaa avata ffdshown konfigurointityökalun soittimen käyttöliittymästä jolloin ffdshown asetuksia voidaan muokata reaaliaikaisesti videon pyöriessä taustalla).
Formaatti- ja suodatintuki
ffdshowta konfiguroimalla voidaan näyttää tekstitykset, sallia tai estää sisäänrakennettu tuki eri koodekeille, tehdä ruutukaappauksia, laittaa näppäimistöohjaus päälle, ja ehostaa elokuvia korkeammalla resoluutiolla, terävyydellä ja monilla muilla jälkikäsittelysuodattimilla. Sillä on kyky manipuloida ääntä efekteillä kuten taajuuskorjain, Dolby-dekooderi, kaiku, Winamp DSP-lisäkkeet jne. Jotkut jälkikäsittelysuodattimet on lainattu MPlayer Projektista ja AviSynth-suodattimista.
ffdshow käyttää libavcodec-kirjastoa ja monia muita avoimen lähdekoodin ohjelmapaketteja purkamaan videota yleisimmistä muodoista, kuten MPEG-4 (mukaan luettuina Xvid, 3ivx, ja kaikki DivX:än versiot), VP6, H.263 (jota muun muassa YouTube käyttää), H.264/AVC, WMV ja moni muu. ffdshow dekoodaa myös MP3-, AAC-, Dolby AC3-, WMA- ja Vorbis-muotoista ääntä, muiden muassa.
ffdshown jälkikäsittelyn videosuodattimia voidaan käyttää videoeditoreissa kuten VirtualDub tai AviSynth, konfiguroimalla VFW-asetuksia. Näissä editoreissa, ffdshowta voidaan käyttää enkoodaamaan MPEG-4 videota, joka on yhteensopivaa Xvid-, DivX- tai x264-koodekeiden kanssa, kuten myös häviötöntä videota ja muutamaa muuta libavcodecin tukemaa formaattia.
Huomioitavaa
Koodekkipakettien tiedetään haitanneen ffdshown suorituskykyä menneisyydessä. Jotkut kirjoittavat ffdshown asetuksien päälle ja sekoittavat normaalin videosyötön, ja melkein kaikki asentavat vanhentuneita ffdshown versioita.
Historia
Ensimmäiset versiot ffdshowsta julkaistiin keväällä 2002, vaihtoehtona hitaille ja bugisille DivX ;-) 3.11- ja Gator-saastuneille DivX 5.02-dekoodereille, ja tapana yhdistää MPlayerin nopeus ja laatu suuren käyttäjäkannan omaaviin Windows-mediasoittimiin. Jotkut DirectShow-dekooderit ovat sittemmin saaneet ffdshown kiinni nopeudessa, mutta eivät vedä vertoja sen ominaisuuksien runsaudessa. Se jatkaa vanhojen ja uusien mediaformaattien tukemista, sitä mukaa kun FFmpeg-kehittäjät niin tekevät.
ffdshown pääkehittäjä oli Milan Cutka. Kun hän lopetti projektin päivityksen 2006, uudet ylläpitäjät avasivat ffdshow-tryouts:in forkkina, missä bugi- ja vakauskorjaukset, uudet ominaisuudet, ja koodekkipäivitykset jatkuvat. Alkuperäistä ffdshow-projektia voidaan pitää lopetettuna ja kuolleena. Tämä forkki tuottaa vähintään viikoittaisia käännöksiä, verrattuna alkuperäisen vuosittaisiin.
Fentermiini
Fentermiini (2-metyyli-1-fenyylipropaani-2-amiini) on ruokahalua alentava lääkeaine. Se on kemiallisesti amfetamiinin ja fenetyyliamiinin johdos. Fentermiini sai Yhdysvalloissa FDA:n hyväksynnän ruokahalua hillitsevänä lääkeaineena 1959. Fentermiinin kemiallinen kaava on C10H15N, moolimassa 149,23 g/mol ja CAS-numero 122-09-8.
Fentermiinin ja fenfluramiinin/deksfenfluramiinin sekoitusta kutsutaan "fen-pheniksi". Vuonna 1992 julkaistun tutkimuksen mukaan tämä yhdistelmä tehosi ylipainoon paremmin kuin laihdutuskuuri. Sen kuitenkin havaittiin altistavan sydänläpän vaurioitumiselle, ja FDA:n kehotuksesta aine vedettiin markkinoilta syksyllä 1997. Fentermiini metaboloituu maksassa.
Fentermiinin käytöstä Suomessa
Fentermiiniä on ollut saatavilla useimmissa maissa. Suomessa tätä ainetta on ollut saatavilla lääkereseptillä nimellä Mirapront. Sen valmistaja oli Novo Industri. Fentermiinin käyttöön liittyy kuitenkin riippuvuuspotentiaali.
Suomessa tätä lääkettä annosteltiin ionivaihtajaan sidottuna olevina kapseleina. Siten niiden imeytyminen elimistöön hidastui sekä tasaantui. Vuorokausiannostus oli 1-2 kapselia á 15mg vaikuttavaa ainetta, jolloin enimmäisenä vuorokausiannostuksena (max. dos.) oli 30 mg/vrk. Niiden annosvahvuus oli 15 mg/kapseli.
Tämän lääkeaineen ainoa käyttöaihe oli obesiteetin eli liikalihavuuden hoito. Fentermiinin käyttöön sisältyi useita varovaisuusmääräyksiä.
Fentermiinin käytön mahdolliset sivuvaikutukset
Mahdollisia sivuvaikutuksia ovat myös kohonnut verenpaine, takykardia, levottomuus tai unettomuus. Yliannostusoireisiin kuuluvat mm. levottomuus, aggressiivisuus, pahoinvointi, oksentelu, epäsäännöllinen sydämentykytys ja vapina.
Arominvahvenne
Arominvahvenne on lisäaine, jota käytetään elintarvikkeen maun ja/tai tuoksun vahvistamiseen. Arominvahventeita käytetään muun muassa mausteseoksissa sekä liha- ja kalavalmisteissa. Tunnetuin arominvahvenne on natriumglutamaatti.
Tuoteselosteissa natriumglutamaatti mainitaan useimmiten nimellä arominvahvenne ja siitä käytetään E-koodia E621. Arominvahventeet ilmoitetaan E-koodeilla E620-E641.
Kaarlo
Kaarlo on suomalainen miehen nimi. Kaarlo, Kaarle ja Kalle ovat suomalaisia muotoja alkuaan vapaata talonpoikaista miestä tarkoittavasta germaanisesta sanasta charal, joka on toiminut etunimenä jo varhain. Kaarlen, Kaarlon ja Kallen nimipäivä on 28. tammikuuta.
Baffininsaari
Baffininsaari on saari Nunavutin territoriossa, pohjoisessa Kanadassa. Pinta-alaltaan (507 451 km²) se on maailman viidenneksi suurin saari ja Kanadan suurin saari. Baffininsaaren asukasluku on noin 11 000 (2007). Saari on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan William Baffinin mukaan. Nunavutin pääkaupunki Iqaluit sijaitsee Baffininsaaren etelärannikolla.
Maantiede ja geologia
Baffininsaari kuuluu Kanadan arktisiin saariin. Sen pinta-ala on 507 451 neliökilometriä, ja se on Kanadan suurin ja koko maailman viidenneksi suurin saari. Grönlannista sen erottavat pohjoisessa ja idässä Baffininlahti ja Davisinsalmi. Labradorin niemimaasta sen erottaa etelässä Hudsoninsalmi. Baffininsaaren ja Melvillen niemimaan välissä ovat puolestaan Foxen allas ja kapea Fury and Hecla Strait -niminen salmi.
Baffininsaaren rantaviiva on rikkonainen lukuisten vuonojen takia. Saaren itäosassa ovat isot Cumberland Sound- ja Frobisher Bay -lahdet. Pohjoisessa puolestaan Brodeurin ja Bordenin niemimaat erottaa toisistaan maailman suurimpiin vuonoihin kuuluva Admiralty Inlet.
Arktiset Kordillieerit kulkevat Baffininsaaren itärannikolla. Siellä on monia jyrkkärinteisiä huippuja ja selänteitä, mutta vuoristoon kuuluu myös joitakin tasalakisia huippuja. Saaren korkein kohta on 2 147 metrin korkuinen Mount Odin. Saaren länsiosa pohjoisen niemimaista Foxen niemimaahan on huomattavasti matalampaa tasankoa, joka kohoaa hiljalleen kohti itäisiä vuoristoja. Hantzschjoen eteläpuolella levittäytyy laaja Koukdjuakin tasanko. Saaren vesistöihin kuuluu muun muassa useita suuria järviä, kuten Nettilling- ja Amadjuakjärvet.
Historia
Baffininsaarelle alkoi levittäytyä noin vuonna 2000 eaa. niin sanottuun Pre-Dorsetin kulttuuriin kuuluneita ihmisiä. Sen syrjäytti myöhemmin Dorsetin kulttuuri, joka on saanut nimensä Baffininsaaren lounaisosassa olevasta Cape Dorsetin niemestä, josta löydettiin ensimmäiset todisteet kyseisestä kulttuurista. Thulen kulttuuri puolestaan syrjäytti Dorsetin 1000- ja 1200-lukujen välisenä aikana.
Norjalaiset merenkulkijat vierailivat todennäköisesti Baffininsaarella noin vuonna 1000. Saagoissa mainittu Helluland viittasi todennäköisesti Baffininsaareen. Englantilainen Martin Frobisher tapasi vuonna 1576 saarella inuitteja. Frobisher palasi saarelta vuosina 1577 ja 1578 ja toi sieltä Englantiin malmia, jota luuli kullaksi. John Davis vieraili alueella 1585, 1586 ja 1587, William Baffin kartoitti vuonna 1616 itärannikkoa ja Luke Fox kulki vuonna 1631 Foxen kanaalin halki. Saari sai myöhemmin nimensä William Baffinin mukaan.
Eurooppalaisilla tutkimusmatkailijoilla kesti kauan kartoittaa monimutkainen lahtien ja vuorojen verkosto, ja esimerkiksi Baffininlahti löydettiin vasta 1818. Cumberland Soundin rannalle perustettiin 1850-luvun lopulla valaanpyyntiasemia. Hudson’s Bay Companyn ensimmäinen tukikohta oli vuonna 1911 perustettu Lake Harbour, nykyinen Kimmirut.
Aiheesta muualla
thumb|220px|left|Baffininsaari satelliittikuvassa
Kernaalanjärvi
Kernaalanjärvi tai myös Kernalanjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Kernaalan kylän lähellä ja Janakkalan kirkonkylän eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 445 hehtaaria ja se on 3,6 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 14,6 kilometriä. Saaria on kolme, jotka kaikki ovat yli aarin kokoisia. Niiden yhteispinta-ala on 30 aaria ja rantaviivan yhteispituus 360 metriä. Järven vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy. Järvi on säännöstelty, jolloin vedenpinnan korkeuden tulee pysyä korkeusarvojen 78,00 ja 79,80 metrin välillä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 14 597 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 7,9 metriä.
Rannat ovat Hiidenjoen ja Tuulensuunjoen välillä Kernaalassa pääasiassa peltomaata ja samoin on eteläpäässä Uhkoilassa. Kaakkoisrannat ovat suorantaa, josta osa on luonnonsuojelualueita ja Kukonnokassa sijaitsee Röyhynsuolla turvetuotantoalueita. Järven lähiympäristössä sijaitsee parikymmentä maatilaa ja järven rannoille on rakennettu yli 60 vapaa-ajan asuntoa. Valtatie 3 ohittaa järven kilometrin päästä ja sen kohdalla sijaitsee tien ylittävä Linnatuuli. Järven lounaisrannassa on yleinen uimaranta.
Vesistösuhteet
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Tämän sisällä se kuuluu Hiidenjoen suualueeseen. Se on Vanajaveden reitin yläjuoksun keskusjärvi, johon laskevat vedet Lammin, Lopen, Rengon, läntisen Hämeenlinnan ja osaksi jopa Hattulan ja Kalvolan alueilta. Järveen laskevat suuremmat joet ovat Viralanjärvestä lähtevä Räikälänjoki, joka laskee järven pohjoispäähän, Haapajärvestä lähtevä Tuulensuunjoki eli Hyvikkälänjoki, joka tulee järven luoteispäähän ja Alasjärvestä tuleva ja Tervakosken läpi virtaava Tervajoki, joka laskee järven lounaispäähän. Välijoki eli Puujoki, joka saa alkunsa Ansionjärvestä, laskee Hiidenjoen ja järven kaakkoiskulmaan jäävään Vettenjakamoon, joka muodostaa erillisen lahden. Useiden pelto-ojien lisäksi Tuulensuunjoen suiston rannoilla ja kaakkois- ja itärannoilla on tiheästi ojitettuja soita. Salpausselän pohjoispuolisen alueen vedet kokoava Kernaalanjärvi laskee Hiidenjokea myöten Vanajaveteen ja siitä edelleen pohjoiseen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kärnala järvi”. Sen rannassa sijaitsi Hakoisten kartano, jonka karttanimi oli ”Haga gård”. Järven rannat ovat olleet nykyistä ylempänä. Nykyäänkin järven vedenpinta on samalla korkeudella kuin Vanajaveden vedenpinta, minne Hiidenjoki laskee. Kaikki ne alueet, jotka ovat tänään peltoa, olivat tuolloin peltoa ja niittyjä. Kun Vanajaveden pintaa on edellisillä vuosisadoilla alennettu, on se vaikuttanut myös Kernaalanjärven vedenpintaan.
Hakoistenlinna ja sen itäpuolella sijaitseva Hakoisten kartano jäävät laajan muinaismuistoalueen sisälle. Se ulottuu rantaveteen asti Räikälänjoen ja Tuulensuunjoen välisellä alueella. Myös järven pohjoisrannan rautakautinen asutus on hyvin tiedossa.
Vuoden 1962 peruskartassa kutsuttiin tulojokea Heinäjoen nimellä, mutta 1979 kartassa se oli Tuulensuunjoki. Kernaalanjärvestä pyydettiin 1866 Suomen viimeinen sisävesistä saatu monni.
Kernaalanjärvi on kuuluisa Tervakosken paperitehtaan entisistä PCB-päästöistä ja vahvasta kuhakannastaan. Vuonna 2001 järvestä pyydettiin 10,885 kg:n painoinen kuha verkolla.
Perunpöllönen
Perunpöllönen (Megascops roboratus aiemmin Otus roboratus) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Ecuadorissa ja Perussa.
Se on paikkalintu. Sen paino on noin 153 g.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät, kosteat alavat metsät, savannit, subtrooppiset ja trooppiset pensaikkoalueet, huonokuntoiset metsät.
Alalajit
Sillä on kaksi alalajia:
Syriana
Syriana on yhdysvaltalainen poliittinen trillerielokuva vuodelta 2006. George Clooney sai elokuvasta parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.
Muissa keskeisissä rooleissa nähdään Matt Damon, Amanda Peet, Christopher Plummer ja Alexander Siddig.