cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metsakivi järv
Pato
Maapato on rakennettu vuonna 1976 Kargaja jõen uomaan poikittain ja padon pituus on 221 metriä. Sen rakentamiseen käytettiin 7 790 kuutiometriä maata. Padon yläreuna on 50,30 metriä (mpy.) ja maavallin suurin korkeus on 5,3 metriä. Se rakentaminen maksoi 32 600 ruplaa. Patoaltaan betonisen tyhjennysportin mitat ovat 2,2 × 4,8 neliömetriä ja sen ylivuotoharjanne on 49,80 metrin korkeudella. Portti on maksanut 18 770 ruplaa.
Telluset
Telluset (engl. Aliens Next Door, sukunimeltään The Peoples Family) on yhdysvaltalais-kanadalainen piirrossarja. Sen tuotti Perennial Pictures Film Corporation. Telluset-piirrossarjasta on tehty kaksi erikoisjaksoa: "Telluset: Avaruuden valloittajat" (1989) ja "Telluset: Joulu avaruudessa" (1991), joka julkaistiin Showtime VHS -julkaisuna suomeksi tekstitettynä vuonna 1992.
Metsakivi järv
Vesistösuhteita
Metsakivi järv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa se on Kargaja jõen läpivirtausjärvi. Järveen ei tule ympäristöstä ojia, joten sen valuma-alue muodostuu Kargaja jõen latvaosista, joiden arvioitu pinta-ala on noin 32 neliökilometriä. Kargaja jõgi yhtyy Emajõe-Suursoolla Koosa jõgeen. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Pierre Waldeck-Rousseau
Pierre Marie René Ernest Waldeck-Rousseau (2. joulukuuta 1846 Nantes – 10. elokuuta 1904 Corbeil) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1899–1902.
Pierre Waldeck-Rousseaun isä René Waldeck-Rousseau oli ollut vuonna 1848 kansalliskokousedustajana ja toimi myöhemmin Nantesin pormestarina. Waldeck-Rousseau oli alkujaan lahjakkaana ja konservatiivisena pidetty lakimies. Hän järjesti vuonna 1870 paikallisen puolustuksen Saint-Nazairessa, jossa oli juuri aloittanut asianajajana. Vuodesta 1873 hän harjoitti ammattian Rennesissä ja vuodesta 1886 Pariisissa. Waldeck-Rousseau valittiin Ranskan edustajainkamariin vuonna 1879 ja kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli sisäministeri Leon Gambettan hallitukseen. Waldeck-Rousseau oli sisäministeri myös Jules Ferryn hallituksessa 1883–1885. Hänen tuellaan säädettiin 1884 nimellä Loi Waldeck-Rousseau tunnettu laki, joka laillisti ammattiliittojen toiminnan tietyin rajoituksin. Hän vetäytyi vuonna 1889 politiikasta omistautuakseen asianajajan uralleen. Hän muun muassa puolusti taitavasti Ferdinand de Lessepsiä ja Gustave Eiffeliä vuonna 1893 Panama-skandaaliin liittyneessä lahjusoikeudenkäynnissä.
Waldeck-Rousseau palasi politiikkaan vuonna 1894, jolloin hänet valittiin senaattiin. Hän oli yksi vuoden 1895 presidentinvaalin ehdokkaista, mutta vetäytyi toisella äänestyskierroksella Félix Fauren hyväksi. Waldeck-Rousseau kohosi pääministeriksi kesäkuussa 1899 Dreyfus-kiistan velloessa pahimmillaan. Poliittisen kuohunnan keskellä häntä pyydettiin muodostamaan ”tasavallan puolustuksen” hallitus, joka koostui pääasiassa Alfred Dreyfusia tukeneista maltillisista tasavaltalaisista. Koalitiohallituksessa oli mukana myös Ranskan ensimmäinen sosialistinen ministeri, Alexandre Millerand. Samaan aikaan sotaministerinä toimi vasemmiston kammoama kenraali Gaston de Galliffet.
Kun sotaoikeus totesi syyskuussa 1899 toistamiseen Dreyfusin syylliseksi maanpetokseen kyseenalaisin perustein, hallitus painosti presidenttiä armahtamaan tämän. Waldeck-Rousseaun hallituksen muista saavutuksista merkittävin oli vuoden 1901 yhdistyslaki, joka kumosi kaikki yhdistymisvapauden rajoitukset laillisiin päämääriin tähdänneiltä järjestöiltä. Eräät uskonnolliset yhteisöt jätettiin näiden oikeuksien ulkopuolelle, koska niiden katsottiin olevan ulkomailta käsin johdettuja. Waldeck-Rousseau vastusti kuitenkin seuraajansa Émile Combesin tiukkaa laintulkintaa, joka johti tuhansien katolisten koulujen sulkemiseen. Lisäksi Waldeck-Rousseaun pääministerikaudella Ranskan armeijaa puhdistettiin epäluotettavina pidetyistä upseereista ja monarkistien toimintaa rajoitettiin. Vuoden 1900 maailmannäyttely Pariisissa toi paljon myönteistä julkisuutta. Waldeck-Rousseau erosi terveyssyistä pääministerin tehtävistä kesäkuussa 1902. Hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin maksasyöpään.
Cyril Despres
Enduro (2000–2014)
Despres työskenteli moottoripyörämekaanikkona Pariisissa ja ajoi ensimmäisen kerran Dakar-rallissa 2000 Hondalla. Hän ajoi sijalle 16. Despres sijoittui Dakarin jälkeen Tunisian rallissa kolmanneksi ja voitti Marokon rallin.
BMW Motorrad (2001)
Despres siirtyi seuraavaksi BMW:lle, joka tarjosi tehdastalli paikkaa hänelle. Hän onnistui voittamaan yhden erikoiskokeen 2001 Dakar-rallissa. Hän ajoi sitä ennen 17 erikoiskokeella toiseksi ja oli kokonaisrallin kolmastoista.
KTM, Dakar-rallin voitto ja erämaarallin maailmanmestaruus (2002–2013)
thumb|vasen|Despresin ajamana enduropyörä 2005 Dakar-rallissa. Despres siirtyi yhden kauden jälkeen Gauloises KTM:lle ja aloitti 2002 Dakar-rallin hyvin nousten toisen erikoiskokeen jälkeen kärkeen yhdessä Nani Roman kanssa. Despres oli vielä toisen erikoiskokeen jälkeen toinen, mutta joutui pian keskeyttämään.
Despres ajoi 2004 Dakar-rallissa kolmanneksi onnistuen voittamaan tällä kertaa neljä erikoiskoetta. Despres ajoi kärkikolmikossa kuudenteen erikoiskokeeseen saakka, kunnes hän nousi kärkeen seitsemännellä erikoiskokeella ajettuaan kolmanneksi. Hän kuitenkin putosi seuraavan erikoiskokeen jälkeen pois kärkikolmikosta, vaikka voitti 12:t erikoiskokeen. Despres nousi takaisin kolmanneksi kolmannessatoista erikoiskokeessa, jossa hän pysyi rallin loppuun saakka. Dakar-rallin jälkeen Despres ajoi ensimmäistä kertaa Tunisian rallin voittoon.
Despres otti ensimmäisen Dakar-rallin voiton 2005 oltuaan 9 minuuttia edellä toiseksi tullutta Marc Comaa. Hän ajoi tasaisesti läpi rallin ollen toisena kaksi ensimmäistä erikoiskoetta, kunnes putosi hetkellisesti kolmanneksi. Despres nousi kärkeen kymmenennen erikoiskoikokeen jälkeen, jossa hän ajoi rallin loppuun saakka. Despres otti vielä Dakarin jälkeen voiton Tunisian ja Orient ralleissa.
Despres jatkoi puolustavana mestarina 2006 Dakar-rallissa. Hän sijoittui lopulta toiseksi voittaen neljä erikoiskoetta. Despres johti rallia kolmen erikoiskokeen jälkeen, kunnes viidennestä erikoiskokeesta lähtien hän ajoi toisena maaliin saakka. Despres ajoi tämän jälkeen kaksi rallia Brasiliassa, joista hän ajoi toiseksi Brasilian rallissa ja otti Rally dos Sertõesissa voiton.
Hän onnistui uusimaan Dakar-rallin voiton 2007, jolloin hän voitti kaksi erikoiskoetta. Despres nousi vasta kahdeksannella erikoiskokeella toiseksi ja lopulta ykköseksi kolmanneksi viimeisellä erikoiskokeella. Dakarin jälkeen Despres ajoi vielä toiseksi Brasilian rallissa.
Dakar-ralli 2008 jouduttiin perumaan turvallisuussyistä terrorismiuhan vuoksi. Aiemmin Mauritaniassa sattui ammuskeluvälikohtaus turisteja kohtaan. Despres ei ollut mukana Keski-Euroopan rallissa, joka korvasi Dakar-rallin.
Despres jatkoi Dakar-rallissa 2009 toistamiseen puolustavana mestarina Team Red Bull KTM:llä. Hän ajoi rallin toiseksi voittaen neljä erikoiskoetta. Despres oli pitkään kärkikolmikon ulkopuolella ja nousi kahdeksannen erikoiskokeen voiton myötä kolmanneksi, jossa hän pysyi kaksi seuraavaa erikoiskoetta. Despres nousi toiseksi kolmanneksi viimeisellä erikoiskokeella, jossa hän pysyi loppuun saakka. Despres otti vielä Dakarin jälkeen Tunisian ja dos Sertões rallien voitot, sekä ajoi toiseksi Brasilian rallissa. Lisäksi Despres otti uransa toisen erämaarallin maailmanmestaruuden.
Despres otti uransa kolmannen Dakar-rallin voiton 2010, jossa hän otti kolme erikoiskoe voittoa. Despres ajoi melko ylivoimaiseen voittoon ajettuaan kaksi ensimmäistä erikoiskoetta toisena, kunnes ohitti edellä olleen David Casteun kolmannen erikoiskokeen päätteeksi, jossa hän pysyi rallin loppuun saakka. Despres voitti rallin hieman yli tunnin erolla toiseksi tulleeseen Pål Anders Ullevålseteriin.
Dakar-rallissa 2011 Despres ajoi neljännen kerran urallaan toiseksi ottaen kolme erikoiskoe voittoa. Hän johti rallia kolmen erikoiskokeen jälkeen, kunnes Marc Coma ohitti hänet neljännellä erikoiskokeella. Despres ajoi toisena rallin loppuun saakka.
Despres saavutti uransa neljännen Dakar-rallin voiton 2012, jossa hän otti jälleen kolme erikoisvoittoa. Despres nousi rallin kärkeen kolmospaikalta kolmannessa erikoiskokeessa, jossa hän pysyi lähes koko rallin ajan taistellen voitosta Marc Comaa vastaan. Despres menetti johtoasemansa vain kerran kolmanneksi viimeisellä erikoiskokeella, mutta otti sen pian takaisin voittaen lopulta lähes tunnin erolla Comaan. Dakarin jälkeen Despres otti vielä Marokon rallin voiton neljännen kerran urallaan.
Hän onnistui uusimaan Dakar-rallin voiton ensimmäistä kertaa 2013, joka oli samalla hänen viides voitto. Despres onnistui ottamaan vain yhden erikoiskoevoiton. Despres siirtyi ensimmäisen kerran rallin kärkeen kolmannella erikoiskokeella, kunnes putosi kolmanneksi kahden erikoiskokeen verran. Hän nousi kuudennella erikoiskokeella toiseksi ja lopulta kymmenennellä takaisin rallin kärkeen ja voittoon.
Yamaha (2014)
Menestyksekkään KTM vuosien jälkeen Despres siirtyi Yamahalle toukokuussa 2013. Despres ajoi avauserikoiskokeella kolmanneksi ja nousi kolmannella toiseksi. Hän kuitenkin kärsi moottoririkon neljännellä erikoiskokeella, jonka myötä Despres menetti 28 minuuttia. Hän onnistui voittamaan rallin aikana kolme erikoiskoetta, mutta jäi lopulta neljänneksi.
Team Peugeot Total (2015–2018)
thumb|oikea|Despres (keskellä) yhdessä Peterhanselin ja Sainzin kanssa. Despres siirtyi autojen pariin allekirjoitettuaan sopimuksen Peugeotin kanssa, joka teki paluun Dakar-ralliin uudella Peugeot 2008 DKR autolla. Hän sai tallikaverikseen Stéphane Peterhanselin ja Carlos Sainzin. Hänen debyyttinsä oli vielä autoluokkaan totuttelua endurojen jälkeen, ja hän ajoi lopulta sijalle 34.
Seuraavassa Dakar-rallissa 2016 Despres ja Peugeot ajoivat huomattavasti paremmin. Hän onnistui ajamaan kokonaistuloksissa seitsemänneksi ja kirjautti toiseksi nopeimman ajan kymmenennellä erikoiskokeella. Tallikaveri Peterhansel otti Dakar-rallin voiton. Despres ajoi Dakarin jälkeen kesällä Silk Way rallin, jonka hän onnistui voittamaan.
Peugeot toi uuden mallin Peugeot 3008 DKR vuoden 2017 Dakar-rallia varten, joka osoittautui vielä kilpailukykyisemmäksi, kun Peugeot otti kolmoisvoiton. Despres ajoi kolmanneksi ja onnistui voittamaan yhden erikoiskokeen, joka tapahtui neljännellä. Tuolloin hän siirtyi rallin johtoon, mutta putosi heti seuraavan erikoiskokeen jälkeen kolmanneksi. Dakarin jälkeen Despres osallistui toistamiseen Silk Way ralliin, jossa hän onnistui uusimaan edellisvuoden voittonsa.
UTV (2020)
X-raidin vähennettyä kuljettajiaan Despres siirtyi Red Bullin sponsoroimana belgialaiseen yksityistalliin Overdrive Racingiin ajamaan UTV-luokkaan OT3 UTV:llä. Overdrive oli kehitellyt uuden kuusivaihteisen ja tuhat kuutioisen turbo version. Despres ajoi lokakuussa 2019 testejä tulevaa Dakar-rallia varten. Hän joutui keskeyttämään kahdeksannella erikoiskokeella moottorikon vuoksi.
Laattasilta
Laattasilta on siltatyyppi, jossa sillan päällysrakenten kantava osa on vaakasuora, tasomainen, leveyteen verrattuna suhteellisen ohut rakenne. Laattasiltoja käytetään lyhyillä jänneväleillä, esimerkiksi Tie- ja vesirakennushallituksen alkuaikoina 1920-luvulla vanhoja puusiltoja korvattiin teräsbetonisilla laattasilloilla, jotka voitiin rakentaa jopa vanhojen kivirakenteisten maatukien varaan. TVH:n siltajaosto laati tyyppipiirustukset 1–5 metrin jännevälisille silloille, joista lyhyempiä käytettiin rumpujen rakentamisessa. Nämä laattasillat olivat pitkäikäisiä ja kun tietä oli levennettävä, vanhaa siltaa ei tarvinnut purkaa vaan se jäi uuden leveämmän sillan osaksi.
1970-luvulla ilmestyneessä teoksessa Liikenne ja väylät on siltatyypin valintaa käsittelevässä kohdassa annettu teräsbetonisen laattasillan tyypilliseksi jänneväliksi yksiaukkoiselle sillalle 2–22 metriä ja jatkuvalle laattasillalle 6–28 metriä.
Sirkka Hertzberg
Sigrid Johanna (Sirkka) Hertzberg (2. tammikuuta 1877 Joensuu – 29. elokuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä, joka teki uransa 1890-luvulla Suomalaisessa Teatterissa. Hän näytteli muun muassa Anna Liisan ja Seitsemän veljeksen kantaesityksissä.
Ura
Hertzbergin vanhemmat olivat merikapteeni Verner Hertzberg ja Brita Parviainen. Käytyään Helsingin tyttökoulun hän liittyi 1894 Suomalaiseen Teatteriin. Hertzbergin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Karin Löfborgin rooli Minna Canthin draamassa Sylvi, Jessican rooli William Shakespearen komediassa Venetsian kauppias ja Biancan rooli Shakespearen komediassa Kuinka äkäpussi kesytetään.
Hertzberg näytteli usein pojankloppeja, sillä hänen aikanaan oli tapana, että naiset tekivät kyseisiä rooleja. Hertzbergin poika- ja nuorukaisrooleista teatterihistoriallisesti mainittava on Eeron osa Seitsemän veljeksen kantaesityksessä marraskuussa 1898.
Hertzberg näytteli myös muun muassa näytelmissä Saituri, Reviisori, Macbeth, Nummisuutarit ja Anna Liisa.
Hertzberg jätti näyttämön 1899, jolloin hän avioitui maisteri Samuli Sarion kanssa.
Ramoplaniini A2
Ramoplaniini A2 (C119H154ClN21O40) on lipoglykopeptideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä antibioottina muuten vaikeasti hoidettavissa infektioissa.
Rakenne ja ominaisuudet
Ramoplaniini A2:a tuottaa eräs aktinobakteereihin kuuluvan Actinoplanes-suvun kanta. Bakteeri tuottaa lisäksi ramoplaniini A1:tä ja ramoplaniini A3:a, jotka muistuttavat rakenteeltaan erittäin läheisesti ramoplaniini A2:a. Yhdisteessä on 17 aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi, johon on liittynyt rasvahapoista johdettuja ryhmiä ja dimannoosiryhmä. Ramoplaniinien aminohapoissa on epätavallisia aminohappoja kuten 4-hydroksifenyyliglysiini, 3-kloori-4-hydroksifenyyliglysiini, allotreoniini, β-hydroksiasparagiini ja D-aminohappoja tavanomaisten L-aminohappojen sijaan.
Ramoplaniini A2:n antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen muodostamisen. Yhdiste muistuttaa rakenteeltaan erästä peptidoglykaanin synteesin välivaihetta lipidi II:ta ja estää trans­glykosylaasi­entsyymien toiminnan. Ramoplaniini A2 tehoaa ainoastaan grampositiivisiin bakteereihin erityisesti Clostridium-suvun lajeihin ja moniin kokkeihin. Ainetta on tutkittu erityisesti vankomysiinille ja beetalaktaameille vastustuskykyisten bakteerien aiheuttamien infektioiden hoidossa. Aine voidaan annostella joko tablettina tai ulkoisesti iholle. Ramoplaniini voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan hemolyysiä.
Viheltäjäsorsat
Viheltäjäsorsat (Dendrocygna) on sorsien heimoon kuuluva sorsalintusuku. Viheltäjäsorsiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan kahdeksan lajia.
Turkin kansanäänestys perustuslaista 2017
Turkin kansanäänestys perustuslaista pidettiin 16. huhtikuuta 2017. Kansanäänestyksessä päätettiin 18 uuden lakimuutoksen hyväksymisestä Turkin perustuslakiin. Kun lakimuutokset hyväksyttiin, pääministerin virka lakkautetaan ja vallitseva parlamentaarinen järjestelmä vaihdetaan presidenttijohtoiseksi.
Äänestystä ja itse perustuslainmuutossuunnitelmaa vastustettiin Turkissa ennakkoon voimakkaasti. Myös vaalien järjestelyistä kannettiin huolta Turkissa ja myös esimerkiksi EU:ssa, sillä oppisition mahdollisuuksia tehdä vaalityötä oli rajoitettu eri tavoilla. Tulosten selvittyä vaalitarkkailijat esittivät huomioita, että kansanäänestys ei täyttänyt kansainvälisiä vaatimuksia, sillä esimerkiksi Turkin vaalilautakunta päätti hyväksyä leimaamattomat äänestyslipukkeet vaalitulokseen. Oppositio on vaatinut sekä äänten uudelleenlaskentaa että tuloksen mitätöimistä.
Suuri lammasseikkailu
Suuri lammasseikkailu (, 1982), on japanilaisen Haruki Murakamin romaani. Teoksessa seurataan nimettömänä pysyttelevän päähenkilön matkaa salaperäisen lampaan perässä Tokiosta Pohjois-Japaniin. Kirja on viimeinen osa Murakamin "The Rat" (suomeksi "Rotta") trilogiaa. Trilogian muita osia ei ole julkaistu suomeksi.
Juoni
Romaanissa tavallista elämää viettävä, nimetön päähenkilö saa salaperäiseltä järjestöltä määräyksen etsiä erityinen tähtikuvioinen lammas. Vihjeenä hänellä on ainoastaan yksi valokuva. Järjestön ohjeet ovat selvät: hänen on yksinkertaisesti saatava lammas käsiinsä. Järjestön motiivit paljastuvat pikkuhiljaa tarinan edetessä. Valokuvan alkuperää pohtien päähenkilömme matkaa Pohjois-Japaniin uuden, kauniskorvaisen, naisystävänsä kanssa. Matkan varrella päähenkilö kohtaa vanhoja ystäviä ja yrittää selvittää mahdottomalta tuntuvaa lampaan arvoitusta. Toimeksiannon antanut järjestö seuraa tarkasti hänen jälkiään. Lopulta päähenkilö löytää itsensä keskeltä Japanin karua erämaata, jossa piilee ratkaisun ydin.
Suomennokset
Suuren lammasseikkailun on suomentanut Leena Tamminen vuonna 1993 (Tammi; Keltainen kirjasto 267, Helsinki).
The Blue Cafe
The Blue Cafe on Chris Rean neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Ender Arslan
Ender Arslan (s. 13. tammikuuta 1983 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Arslan on pelannut kotimaansa lisäksi slovenialaisissa, espanjalaisissa ja kreikkalaisissa seurajoukkueissa. Hän voitti Turkin mestaruuden vuosina 2002, 2003, 2004, 2005, 2009 ja 2013, Turkin cup-mestaruuden vuosina 2001, 2002, 2006, 2008 ja 2009 ja Turkin supercup-mestaruuden vuosina 2002, 2009 ja 2012. Hän on myös pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa ja kerran Slovenian pääsarjan tähdistöottelussa. Arslan on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edustanut maataan lukuisissa miesten arvokisoissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.
Barış Ermiş
Pelintekijänä pelaava Ermiş on pelannut koko uransa kotimaansa seuroissa. Hän voitti Turkin mestaruuden vuonna 2005 ja Turkin cup-mestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2013. Hän on myös pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa. Ermiş on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edustanut maataan miesten arvokisoissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.
Hana Bobková
Hana Bobková (19. helmikuuta 1929 Praha – 2017) oli Tšekkoslovakiaa edustanut telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Bobková voitti joukkuekilpailusta olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili Helsingissä myös ottelussa ja sijoittui yhteisvoimistelussa kuudenneksi. Myöhemmin sukunimen Vláčilová ottanut Bobková kuoli vuonna 2017.
Alena Chadimová
Alena Chadimová (s. 22. marraskuuta 1931 Olomouc) on tšekkoslovakialainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Chadimová voitti joukkuekilpailusta olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili Helsingissä myös ottelussa ja sijoittui yhteisvoimistelussa kuudenneksi. MM-kilpailuissa Chadimová saavutti joukkuekilpailun pronssia Roomassa 1954.
Tooned
thumb|280px|1. tuotantokauden alkutunnus Tooned on McLaren F1 -tallin tuottama animaatiosarja. Jaksot nähdään brittiläisellä Sky Sports F1 -kanavalla ennen jokaista F1-kisan alkua, ja ne ovat noin 3 minuuttia pitkiä. F1-kuljettajien lisäksi ääninäyttelijöinä toimivat brittiläiset näyttelijä ja koomikko Alexander Armstrong sekä urheiluselostaja Murray Walker. Vuonna 2016 McLaren julkaisi James Huntin mestaruusvuoden 40-vuotisjuhlan kunniaksi toisen tuotantokauden jaksosta "The James Hunt Story" uuden version, jossa Jenson Buttonin kanssa videolla esiintyivät Fernando Alonso ja Stoffel Vandoorne.
Rytkyn koulu
Rytkyn koulu oli Kuopion Rytkyn kylällä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulua kävi 72 oppilasta (2016–2017) ja ryhmä esikoululaisia. Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Hirvilahden ja Kaislastenlahden koulun kanssa Von Wrightin kouluksi.
Pikkukarhun tarinoita
Pikkukarhun tarinoita on Nelvanan tuottama kanadalainen animaatiosarja. Se perustuu yhdysvaltalaisen lastenkirjailijan Else Holmelund Minarikin kirjoittamaan ja kuvittaja Maurice Sendakin kuvittamaan lastenkirjasarjaan Pikku Karhu. Sarja kertoo karhunpennusta, joka asuu vanhempiensa kanssa talossa metsän keskellä. Pikkukarhun ystäviin kuuluvat Kana, Pöllö, Kissa, Ankka, Massi-apina sekä ihmistyttö Emilia. Joskus sarjassa esiintyy myös Pikkukarhun isovanhemmat. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 kanavalla vuosina 1998-2000 Veturi ja Yle TV2:lla vuosina 2001, 2004 ja 2012.
Suomenkieliset äänet
Suomenkielisen jälkiäänityksen ohjasi ja suomensi Kari Jokelainen.
Rautarouva (sähkölinja)
thumb|upright|Rautarouva-pylväs voimajohtolinjassa [[Loppi|Lopen Vojakkalassa.]] thumb|Entistetty Rautarouva-pylväs kiertoliittymässä [[Imatralla.]] Rautarouva on Suomen kantaverkon ensimmäisenä valmistuneen 110 kV osuuden (myös Rautarouva-linja tai Rautarouvajohto) ja sen pylvästyypin kutsumanimi. Pääosin itä-länsisuuntainen voimalinja yhdisti Imatran vesivoimalaitoksen Viipuriin sekä Hikiän kautta Turkuun ja Helsinkiin. Linjan yhteispituus oli noin 560 km.
Rakentaminen
Kannatuspylvääksi suunnitteli diplomi-insinööri Niilo Saarivirta ristiinharustetun, kahdesta jalasta ja niiden välisestä poikkipalkista eli orresta muodostuvan teräsportaalin. Pylvästyyppi sai kutsumanimen Rautarouva. Pylvään massa oli aluksi lähes kolme tonnia, mistä se saatiin pudotettua lähes puoleen. Peruspylvään lisäksi noin kilometrin välein tarvittiin tukevampia kiinnityspylväitä, ja rautateiden sekä vesireittien ylityksiin erikoispylväitä. Pylväät ja johtimet valmistettiin Suomessa. Eristimet, johdinten liitokset ja liitoskoneet tilattiin Kanadasta ja Saksasta.
Pylväiden pystytystyö oli käsityövaltaista. Kaikki materiaalit oli kuljetettava asennuspaikalle hevospelillä ja anturakuopat kaivettava käsivoimin, lapiolla ja hakulla. Käsikäyttöisellä myllyllä sekoitettua perustusbetonia tarvittiin keskimäärin noin 15 kuutiometriä pylvästä kohden.
Rautarouva-pylväät kuljetettiin paikoilleen kolmessa osassa junalla, kuorma-autolla ja lopulta hevoskärryllä. Jalat kiinnitettiin ja pylväs koottiin saksipukkien ja käsivintturin avulla. Orsi nostettiin paikalleen jalkojen yläpäähän kiinnitetyillä veivattavilla nostokurjilla. Lopuksi pylväät suojattiin ruosteelta lyijymaalikerroksella.
Vaativin työvaihe eli johtimien asennus käynnistyi keväällä 1927. Johtokelat vietiin linjalle lähinnä hevosvetoisesti, mutta johtimien kiristämiseen käytettiin moottoroituja koneitakin. Rautarouva otettiin käyttöön 1929.
Voimalinjan jännitteeksi valittiin Ruotsin mallin mukaan 110 kilovolttia. Rautarouvan toimitusvarmuudelle asetettiin alusta lähtien ankarat vaatimukset. Linjan pylväät oli koottu käsityönä niittaamalla ja suojattu lyijymaalilla. Linjaa pitkin käveli tai hiihti johtovartioita, joiden tehtävänä oli valvoa linjaa sitä mahdollisesti uhkaavilta vaaroilta. Alkuperäiset kuparijohtimet vaihdettiin teräsvahvisteisiin alumiinijohtimiin 1960-luvulla. Viimeisinä vuosina Rautarouva-pylväiden kunto tarkistettiin yksitellen joka toinen vuosi.
Uusiminen
Ikääntyneen Rautarouvan kunnossapito alkoi olla kannattamatonta, ja linja uusittiin vaiheittain 2000-luvun alusta alkaen. Rautarouvan viimeinen 1920-luvulta peräisin oleva osuus, Hikiä–Orimattila, uusittiin 2017–2019. Uudistuksen kokonaiskustannus oli noin 135 miljoonaa euroa. Linja on uudistuksen jälkeen suurelta osin vanhalla paikallaan, mutta uusiakin linjauksia on tehty kymmeniä kilometrejä. Uudistuksen myötä vanhat pylväät korvattiin uusilla. Peltomaalle osuvat pylväät ovat yleensä ns. peltopylväitä, joissa ei ole harusvaijereita maanpinnan läheisyydessä.
Rautarouva-linjaukseen on joillekin osuuksille rakennettu rinnakkainen 400 kV linja. Rautarouvan uudistuksessa 110 ja 400 kilovoltin johdot ripustettiin yhteispylväisiin maankäytön tehostamiseksi.
Věra Vančurová
Věra Vančurová (17. syyskuuta 1932 Praha – 6. helmikuuta 2018) oli Tšekkoslovakiaa edustanut telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Vančurová voitti joukkuekilpailusta olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili Helsingissä myös ottelussa ja sijoittui yhteisvoimistelussa kuudenneksi. MM-kilpailuissa Vančurová saavutti joukkuekilpailun pronssia Roomassa 1954. Hän kuoli 6. helmikuuta 2018.
Ömer Onan
Ömer Onan (s. 4. helmikuuta 1978 Mersin) on turkkilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelannut Onan pelasi urallaan vain kotimaansa seurajoukkueissa, pisimpään Efes Pilsenissä ja Fenerbahçessa. Hän voitti urallaan Korać cupin mestaruuden vuonna 1996 ja lukuisia Turkin mestaruuksia, Turkin cup-mestaruuksia ja Turkin supercup-mestaruuksia. Fenerbahçe poisti Onanin pelinumeron 7 käytöstä vuonna 2014. Onan pelasi myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edusti maataan lukuisissa miesten arvokisoissa. Hän saavutti Turkin maajoukkueessa MM-hopeaa vuonna 2010 ja EM-hopeaa vuonna 2001.
T-luokka (sukellusvene)
T-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut sukellusveneluokka, johon kuului 53 hieman ennen sodan alkua ja sodan aikana kolmessa erässä (alaluokassa) valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu 1930-luvulla korvaamaan O-, P- ja R-luokkien alukset.
Sodan jälkeisenä vuosikymmenenä vanhimmat luokan alukset romutettiin ja loput muutettiin sukellusveneiden torjuntaan Neuvostoliiton sukellusveneuhan kasvettua kylmän sodan alussa. Britannian kuninkaallinen laivasto poisti viimeiset luokan alukset vuonna 1969, mutta yksi alus jatkoi pysyvästi ankkuroituna koulutusaluksena aina vuoteen 1974. Viimeiset jäljellä olleet alukset palvelivat Israelin laivastossa ja ne romutettiin 1977.
Suunnittelu ja hankinta
Vuoden 1930 Lontoon laivastokokouksen asettamat rajoitukset ja Britannian hallituksen tiukka talouspolitiikka olivat pakottaneet hankkimaan pienempiä ja edullisempia sukellusveneitä korvaamaan vanhentuneet L-luokan veneet ja epäonnistuneina pidetyt O-, P- ja R-luokkien veneet.
Group II
Syyskuun alussa vuonna 1939 ainoastaan kolme Triton-luokan venettä oli palveluksessa. Vaikka suuri määrä veneitä oli tilattu sodan uhan vuoksi pidettiin tarpeellisena vielä seitsemän lisä veneen tilaamista. Sodan alun kokemusten perusteella uusiin aluksiin piti tehdä joitakin muutoksia.
Keulan torpedoputket tekivät aluksen keulaan kyömyn, mikä vaikeutti aluksen pitämistä periskooppisyvyydessä. Lisäksi se aiheutti helposti havaittavan keula-aallon sekä hidasti alusta tarpeettomasti pinta-ajossa. Siten torpedoputkia siirrettiin seitsemän jalkaa eli reilut kaksi metriä taaksepäin ja keulan muotoa parannettiin.
Vuosien 1939-1940 laivasto-ohjelmista poistettiin sukellusveneet ja niihin varatut varat siirrettiin saattajien hankintaan. Sukellusveneiden hankintaa pidettiin kuitenkin tarpeellisena ja vuoden 1939 sodan ajan hätäohjelmaan sisällytettiin 26 veneen tilaus. T-luokan lisäalukset tilattiin 4. syyskuuta 1939.
Group III
Alukset oli varustettu yhdistetyllä ilma- ja merivalvontatutkalla tyyppiä 291W. Tutka oli erityisesti suunniteltu sukellusveneisiin ja siinä oli pyörivä neljästä paralleelidipolista koostuva antenni, joka oli asennettu vesitiiviiseen suurta painetta kesätvään koteloon. Se oli viimeinen brittiläinen 214 MHz:n 80 kilowatin pieniin aluksiin suunniteltu tutka.
Emmerson Mnangagwa
Emmerson Dambudzo Mnangagwa (s. 15. syyskuuta 1942 Zvishavane ) on zimbabwelainen hallitsevan ZANU-PF-puolueen poliitikko. Mnangagwa oli presidentti Robert Mugaben luotettu jo ennen maan mustien enemmistövaltaa ja varapresidentti vuosina 2014–2017. Hänen syrjäyttämisensä tästä asemasta johti armeijan vallankaappaukseen, presidentti Mugaben erottamiseen ja Mnangagwan nousuun maan presidentiksi.
Elokuussa 2018 Mnangagwa voitti Zimbabwen presidentinvaalit hallitsevan Zanu-PF puolueen ehdokkaana ja hänet valittiin maan presidentiksi seuraavaksi viisivuotiskaudeksi. Oppositio syytti vaaleja epärehellisiksi.
Hän opiskeli vankila-aikanaan ja vapautumisensa jälkeen suoritti oikeustieteen tutkinnon Sambiassa. Pian hän liittyi Mosambikin vapautusliikkeeseen, jossa yhteydessä hän tutustui Mugabeen. Mnangagwa oli komentajana 1970-luvulla maan itsenäisyyssodan aikana.
Mnangagwa oli maan salaisen poliisin, Keskustiedusteluorgaanisaation (Central Intelligence Organization, CIO) johdossa 1980-luvulla. Mnangagwa järjesti Gukurahundi-operaation ndebelejä vastaan 1980-luvulla, joita tapettiin tuhansia. Tarkoituksena oli murskata toinen nationalistipuolue ZAPU. ZAPU liitettiin ZANU-puolueeseen ja sen entinen johtaja Joshua Nkomo otettiin Mugaben hallitukseen.
Mnangagwa oli ZANU-PF:n hallintosihteerinä vuoteen 2005 kunnes hänet erotettiin, mikä salli hänen nimittää kannattajiaan puolueen avaintehtäviin. Mnangagwan sanotaan myös olleen vuoden 2008 vaalien väkivaltaisuuksien takana, joilla varmistettiin Mugaben uudelleenvalinta. Vuonna 2014 Mnangagwa korvasi Joice Mujurun maan varapresidenttinä ja Mugaben seuraajana. Mujuru perusti oppositiopuolueen. Mnangagwaa on pidetty ZANU-PF-puolueen taloudellisten toimien johtajana. Hänellä on myös hyvät yhteydet armeijaan ja tiedustelupalveluun.
2010-luvulla Mnangagwa toimi yhteystyössä valtiovarainministeri Patrick Chinamasan kanssa turvatakseen maalle rahoitusta kansainvälisiltä luottajilta ja kehitysavunantajilta. Kansainvälinen valuuttarahasto vaati maalta rakenneuudistuksia, leikkaamaan julkista sektoria ja korvaamaan valkoisille maanviljelijöille näiltä takavarikoidut maat. Epäsuosittujen toimien vuoksi Mugabe lopulta erotti Chinamasan ja nimitti Ignatius Chombon hänen tilalleen.
Mnangagwan lempinimi on "Ngwenya", joka tarkoittaa xhosan kielellä krokotiilia.
Mnangagwa kuuluu šonakansan suurimpaan karanga-heimoon. Karangat ovat havitelleet valtaa, joka on kuulunut Mugaben edustamalle šonien zezuru-heimolle.
Édouard Herriot
Édouard Herriot (5. heinäkuuta 1872 Troyes – 26. maaliskuuta 1957 Lyon) oli ranskalainen poliitikko, joka johti vuosien ajan Radikaalipuoluetta ja toimi Ranskan pääministerinä kolmesti: vuosina 1924–1925, 1926 ja 1932.
Herriot oli upseerin poika ja hän valmistui École Normale Supérieure -korkeakoulusta vuonna 1894. Hän toimi aluksi lyseonopettajana Nantesissa ja Lyonissa ja saavutti mainetta kirjallisuudentutkijana. Hän tutki muun muassa historiallisia kirjeitä. Herriot valittiin Lyonin kaupunginvaltuustoon vuonna 1904 ja seuraavana vuonna kaupungin pormestariksi. Hän toimi sen jälkeen Lyonin pormestarina muun uransa ohessa kuolemaansa asti, lukuun ottamatta toisen maailmansodan aiheuttamaa muutaman vuoden katkosta. Menestys pormestarina toi hänelle suuren paikallisen arvostuksen. Herriot valittiin vuonna 1910 Rhônen departementin yleisneuvostoon ja 1912 paikalliseen senaattiin.
Herriot oli kolmannen kerran pääministerinä kesäkuusta joulukuuhun 1932. Lisäksi hän oli varapääministerinä Gaston Doumerguen ja Pierre-Étienne Flandinin hallituksissa 1934–1935. Hän toimi edustajainkamarin puhemiehenä 1936–1940. Parlamentin luovuttaessa ylimmän vallan marsalkka Philippe Pétainille heinäkuussa 1940 Herriot pidättäytyi äänestämästä. Vichyn hallitus vangitsi hänet syksyllä 1942 sen jälkeen kun hän oli kritisoinut parlamentin pysyvien valiokuntien lakkauttamista. Hänet vietiin myöhemmin vankina Saksaan, josta neuvostojoukot vapauttivat hänet huhtikuussa 1945. Herriot palasi vielä sodan jälkeen aiempiin tehtäviinsä sekä Radikaalipuolueen puheenjohtajaksi. Hänet nimitettiin 1946 myös Ranskan akatemian jäseneksi. Vuosina 1947–1954 Herriot toimi neljännen tasavallan kansalliskokouksen puhemiehenä. Hän oli mukana myös Euroopan neuvoston toiminnassa.
Matylda Matoušková
Matylda Růžičková (o.s. Šínová, ent. Matoušková, s. 29. maaliskuuta 1933 Brno) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Matoušková saavutti joukkuekilpailusta olympiahopeaa Roomassa 1960 ja olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956 missä oli joukkuekilpailussa viides. Yhteisvoimistelussa Matoušková sijoittui Tšekkoslovakian joukkueessa Helsingissä kuudenneksi ja Melbournessa seitsemänneksi. MM-kilpailuissa Matoušková saavutti joukkuekilpailun hopeaa Moskovassa 1958. Hän avioitui sittemmin telinevoimistelun olympiamitalisti Zdeněk Růžičkan kanssa.
Samsung Galaxy Note 3 Neo
Samsung Galaxy Note 3 Neo on Samsung Electronicsin tammikuussa 2014 esittelemä ja helmikuussa julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.3 "Jellybean" -käyttöjärjestelmä.
Muotoilu
Samsung Galaxy Note 3 Neo -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 5 Hexa-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 5.1 "Lollipop" -versioon.
Mournful Lines
Mournful Lines on Oulussa vuonna 2013 perustettu kuusihenkinen metalliyhtye. Yhtyeen perusti laulaja-kitaristi Markus Jussila. Yhtye on seitsenvuotisen uransa aikana julkaissut omakustanteena kaksi studioalbumia oman yhdistyksensä ML Sounds Ry:n kautta. Tällä hetkellä yhtye työstää kolmatta albumiaan yhdessä saksalaisen tuottajan kanssa. Albumi on nimeltään Saga ja se julkaistaan kolmen EP:n kokonaisuutena, joista jokainen muodostavat oman teemansa. Yhtye solmi maailmanlaajuisen promootiosopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön From The Depths Entertainmentin kanssa lokakuussa 2020.
Historia
Vuoden 2012 lopulla yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila löysi muusikoiden.net -sivuston kautta jäsenet, joiden kanssa ensimmäiset treenit pidettiin jo vuoden 2013 tammikuussa. Siitä lähtien yhtye on keikkaillut tasaiseen tahtiin ympäri suomea. Debyyttialbumi Beneath Lies the Sorrow ilmestyi vuonna 2015. Seuraaja Versatility julkaistiin huhtikuussa 2018. Saman vuoden helmikuussa yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila ja kosketinsoittaja Matti Halonen järjestivät kiusaamisenvastaisen hyväntekeväisyystapahtuman Oulussa, jonka tuotot ohjattiin Tyttöjen Talolle Ouluun. Vuoden 2019 keväällä yhtye osallistui Untorock 2020 -bändikilpailuun, sijoittuen toiseksi. Tämän kilpailun myötä yhtye solmi managerisopimuksen oululaisen ohjelmapalveluita tuottavan yrityksen Oulun Ohjelmapalvelut Oy:n kanssa. Yhtyeen single Marionette julkaistiin lokakuussa 2020. Yhtye soittaa ensimmäiset kotimaan festarikeikkansa kesällä 2021. Vuoden 2022 ensimmäinen single julkaistaan 11. maaliskuuta ja se kantaa nimeä All The Anger. Syksyllä 2022 yhtye julkaisee uuden kappaleen yhteistyöprojektina ja siinä kuullaan laulussa Antti Railio ta.
Vanajanselän alue
Vanajanselän alue (vesistöaluetunnus 35.23) on Pirkanmaalla Valkeakoskella, Akaassa ja Pälkäneellä ja Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa, Hattulassa ja Janakkalassa sijaitseva Vanajaveden yläosaan ja Vanajaveteen laskevien ojien ja jokien valuma-alueiden muodostama vesistöalue.
Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajaveden–Pyhäjärven alueessa (35.2) kolmannen jakovaiheen kolmas osa-alue, joka jaetaan vielä seitsemään valuma-alueeseen. Nämä valuma-alueet ovat tekstissä lueteltu viranomaislähteissä käytetyillä vesistöaluetunnuksilla 35.23x, missä merkki x korvataan osa-alueen alanumerolla. Valuma-alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat Vanajanselän lähialue (35.231), Mervenselän alue (35.232), Rompainojan valuma-alue (35.234), Valteenjoen valuma-alue (35.235), Katumajärven valuma-alue (35.236) ja Leteenojan valuma-alue (35.237).
Vesistöalueen keskusjärvi on Vanajavesi, joka on samalla sekä Vanajaveden alaosan alueen että Vanajanselän alueen (35.23) keskusjärvi. Alue alkaa Hiidenjoesta ja päättyy Sääksmäen kohdalla Vihdassaariin. Vanajanselän alueeseen kuuluu vielä yli 30 järveä tai lampea. Niistä merkittävimmät ovat Vanajavesi (16 631 ha), Lehijärvi (704 ha), Katumajärvi (378 ha), Kankaistenjärvi (273 ha) ja Aulangonjärvi (78 ha). Alueen asukasluku kohoaa kymmeniin tuhansiin, joiden asukkaille järvien virkistysarvolla on merkitys suurelle joukolle sen asukkaita. Alueella sijaitsee useita taajamia, joita ovat Hämeenlinnan kaupunki, Hattulan keskustaajama, Ritvalan- ja Lepaan taajamat sekä myös Kalvolan taajama.
Alueeseen laskee kaakosta Hiidenjoki, joka tuo Vanajan reitin valuma-alueen (35.8) vedet. Alueen vedet virtaavat Vanajanselän jälkeen luoteeseen Sääksmäelle, missä ne yhtyvät Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen vesiin Rauttunselällä Vanajaveden alaosan alueella.
Alla esiteltävässä alueen kuvauksessa on käytetty lähteinä Suomen ympäristökeskuksen viranomaistietoja ja Maanmittauslaitoksen karttapalvelua.
Vanajanselän lähialue (35.231)
Vanajanselän lähialueeseen (35.231) kuuluu Vanajanselkä itse sekä kaikki siihen laskevat pikkuojat ja muutama hieman isompi oja. Vähäjärvi ja Limojärvi sijaitsevat Vanajanselän pohjoispuolella ja Kaavijärvi järven koillispuolella. Niiden lyhyet laskuojat laskevat suoraan Vanajanselkään.
Mervenselän alue (35.232)
Mervenselän alueen järvet sijaitsevat Hämeenlinnan keskustan ja Hattulan keskustaajaman pohjoispuolella. Mustameri laskee Mervenselkään heti sen vierestä. Suurempi Aulangonjärvi laskee Hattulanselkään Aulangon pohjoispuolella. Aulangon rinteillä sijaitsevat Joutsenlampi ja Metsälampi laskevat lyhyillä ojilla rinnettä alas. Kahtoilampi sijaitsee Ahvenistonjärven lähellä, mutta eri puolella Ahvenistonharjua eikä sillä ole laskuojaa.
Rompainojan valuma-alue (35.234)
Rompainoja eli nykyään Rompsinoja on Lampisen laskuoja. Rompsinojan alajuoksulla siihen yhtyy Supanlammen laskuoja. Rompsinojan latvoilla sijaitsevat Keskisjärvi ja Jouttijärvi, jotka laskevat Vanajanselkään Lampisen kautta.
Valteenjoen valuma-alue (35.235)
Valteenoja (tai joki) laskee Vanajanselän Lusinselkään. Se on pitkä oja, jonka laajalla valuma-alueella on vain Ahvenistonlampi.
Katumajärven valuma-alue (35.236)
Katumajärven valuma-alueen laskujoki on hyvin lyhyt Kutalanjoki Hämeenlinnan keskustassa, joka laskee Vanajaveteen Luukkalanlahden viereen. Katumajärveen laskeva Myllyjoki laskee Matkolammin läpi ja Matkolammiin laskee vuorostaan suuri Kankaistenjärvi. Myllyjokeen yhtyy etelästä pienen suolammen Kaakkolammen suovedet.
Leteenojan valuma-alue (35.237)
Vanhaoja eli Leteenoja on Lehijärven laskuoja. Siihen laskee alajuoksulla Myllyojan nimisenä ja latvoilla Leteenojan nimisenä Hämeenlinnan kaupunkialueella virtaava johto-oja. Tämän ojan valuma-alueeseen voidaan lukea myös Armijärvi, Hirvilampi ja Ahvenistonjärvi, vaikka niillä ei ole laskuojia.
María Teresa Ruiz
María Teresa Ruiz González (s. 24. syyskuuta 1946 Santiago de Chile) on chileläinen astronomi. Hänet palkittiin vuonna 1997 Premio Nacional de Ciencias Exactas de Chile -palkinnolla.
Ruiz opiskeli astronomiaa ensin Chilen yliopistossa ja jatkoi opintojaan astrofysiikassa suorittaen maisterin tutkinnon  vuonna 1973 ja tohtorin tutkinnon vuonna 1975 Princetonin yliopistossa.
Hanoi Hannah
Trịnh Thị Ngọ (n. 1931 – 30. syyskuuta 2016) oli vietnamilainen radiopersoona, joka tuli Vietnamin sodan aikana tunnetuksi lempinimellä Hanoi Hannah amerikkalaissotilaille suunnatuista englanninkielisistä propagandaradiolähetyksistään.
Elämäkerta
Ngọ syntyi Hanoissa vuonna 1931, mutta hänen tarkkaa syntymäpäiväänsä ei tunneta. 1950-luvulla hän opetteli englannin kieltä yksityisten opettajien avulla omien sanojensa mukaan ihastuttuaan amerikkalaisiin Hollywood-elokuviin, kuten Tuulen viemää. Vuonna 1955 hän aloitti työnsä Voice of Vietnam -radioasemalla käyttäen radiouransa alkupuolella nimeä Thu Hương, joka oli hänen mukaansa helpompi lausua.
Erityisen tunnetuksi Ngọ tuli vuonna 1965 aloitetuista amerikkalaisia vastaan suunnatuista radiolähetyksistään Vietnamin sodan aikana. Lempinimensä Hanoi Hannah hän sai amerikkalaisjoukoilta ja nimi annettiin toisen maailmansodan Tokion Ruusun ja Korean sodan Seoul City Suen mukaisesti. Hanoi Hannahin lähetykset olivat tyypillisesti 30 minuuttia pitkiä ja niihin kuului kuluneen kuukauden aikana kuolleiden amerikkalaissotilaiden nimien luettelo. Muita lähetysten aiheita olivat esimerkiksi amerikkalaisten sotatoimien kritisointi, sodan vastaisen liikkeen kehuminen ja amerikkalaisten luokka- ja rotuerojen esilletuonti. Lähetyksiin kuului myös musiikkia ja niissä esitettyjä artisteja olivat esimerkiksi Pete Seeger ja Joan Baez, jotka olivat tulleet tunnetuiksi sodan vastustajina. Lähetysten tarkoitus oli psykologinen sodankäynti amerikkalaisia vastaan, mutta varsinaisia todisteita niiden hyödyllisyydestä ei ole. Usein lähetykset lähinnä suututtivat tai huvittivat kuuntelijoitaan. Jotkut amerikkalaiset sotavangit kuvailivat kovaäänisillä kuulutettuja lähetyksiä hyödyllisiksi niiden toimiessa yhtenä harvoista uutisten lähteistä ulkomaailmasta. Pariisin rauha vuonna 1973 alkoi tehdä Hanoi Hannahin lähetyksistä tarpeettomia ja ne lopetettiin vuoden 1975 jälkeen. Ngọ muutti miehensä kanssa vuonna 1976 Hồ Chí Minhin kaupunkiin, jossa hän työskenteli televisioalalla. Ngọ kuoli Hồ Chí Minhin kaupungissa 30. syyskuuta 2016 ollessaan noin 85-vuotias.
The Counselor
The Counselor on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut trilleri, jonka on ohjannut Ridley Scott. Elokuvan pääosissa ovat Michael Fassbender, Brad Pitt, Cameron Diaz ja Penélope Cruz sekä Javier Bardem. Elokuva kertoo lakimiehestä, joka joutuu vaikeaan tilanteeseen jouduttuaan osalliseksi huumekauppaa.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. lokakuuta 2013.
Snellmanin koulu
Snellmanin koulu on Kuopion keskustaan kuuluvassa Vahtivuoren kaupunginosassa, Snellmaninpuiston itälaidalla toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua kävi lukuvuoden 2015–2016 alussa noin 210 oppilasta.
Piccard
Piccard on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Seehausen (Altmark)
Seehausen (Altmark) on kaupunki Stendalin piirikunnassa, Altmarkin alueella, Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Kaupunki sijaitsee noin 30 km Stendalista pohjoiseen.
Kaupungin perustivat todennäköisesti hollantilaiset kolonialistit. Ensimmäisen kerran Seehausen on mainittu kirjallisesti vuonna 1174. Seehausen on kuulunut useisiin keskiaikaisiin kaupunkiliittoihin, mukaan lukien Hansaliitto, johon se liittyi vuonna 1358.
pienoiskuva|vasen|Pyhän Petrin kirkko Kaupungin maamerkkeihin kuuluva romaaninen Pyhän Petrin kirkko on rakennettu vuosina 1180–1220. Erityisesti sen portaali ja Kristuksen kärsimyksiä kuvaava koristeellinen alttarikaappi ovat näyttäviä. Kirkon kaksi tornia ovat 65 metriä korkeita. Seehausen on romaanisella matkailutien (Straße der Romanik) varrella.
pienoiskuva|vasen|Beustertor Kaupunki on ollut linnoitettu ja sen vanhoista kaupunginmuureista on vielä osia jäljellä. Lisäksi yksi neljästä kaupunginportista, Beustertor, on säilynyt. Uusgoottilainen kaupungintalo on rakennettu vuosina 1883–1884.
Tsuta (1944)
Tsuta oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 31. heinäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 8. helmikuuta 1945.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 31. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Kiinalle.
Satoshi Nakamoto
Satoshi Nakamoto on pseudonyymi, joka tunnetaan Bitcoinin luojana ja kryptovaluuttojen pioneeri. Nakamoto suunnitteli myös ensimmäisen lohkoketjutietokannan ja kehitti bitcoinia aktiivisesti joulukuuhun 2010 asti. Hän poistui Bitcoinin parista lopullisesti keväällä 2011, jättäen projektin avoimen lähdekoodin yhteisön hoidettavaksi.
Bitcoinin tekninen perusta ja filosofia
Nakamoto julkaisi lokakuussa 2008 teknisen raportin, joka kuvasi Bitcoinin periaatteet ja teknologian nimellä "Bitcoin: A Peer-to-Peer Electronic Cash System". Tämä raportti esitti uudenlaisen hajautetun järjestelmän, joka mahdollistaa rahansiirrot suoraan osapuolelta toiselle ilman välikäsiä, kuten pankkeja tai muita rahoituslaitoksia. Lohkoketjuteknologia on Bitcoinin keskeinen perusta, ja se on laajentunut myöhemmin lukuisiin muihin sovelluksiin ja kryptovaluuttoihin.
Nakamoto loi Bitcoinin ensimmäisen lohkon, joka tunnetaan myös nimellä "lohko 0" tai "genesis-lohko", tammikuun 3. päivänä 2009. Tämän jälkeen Bitcoin-verkko alkoi toimia, ja valuutta on laajentunut ja kehittynyt siitä lähtien.
Nakamoton omaisuus
Nakamotolla on hallussaan arviolta noin miljoona bitcoinia. Nämä bitcoinit Nakamoto sai louhinnan kautta Bitcoinin alkuvuosina. Tämän päivän arvolla (2023) Nakamoton omaisuus on miljardeja dollareita. Huomionarvoista on, että Nakamoto ei ole koskaan käyttänyt tai siirtänyt näitä varoja, mikä on lisännyt mysteeriä hänen henkilöllisyytensä ympärillä.
Spekulaatiot ja väitetyt henkilöllisyydet
Satoshi Nakamoton henkilöllisyydestä on esitetty useita spekulaatioita ja teorioita. Joukossa on monia tunnettuja henkilöitä, kuten matemaatikkoja, kryptografian asiantuntijoita ja tietotekniikan ammattilaisia. Kuitenkin useimmat näistä teorioista on kumottu tai todettu epätodennäköisiksi. Jotkut tunnetuimmista ehdokkaista ovat:
Bitcoinin perintö ja Nakamoton vaikutus
Satoshi Nakamoton luoma Bitcoin on vaikuttanut suuresti maailmanlaajuiseen talouteen ja teknologiaan. Bitcoin on edelleen markkina-arvoltaan suurin kryptovaluutta, ja se on inspiroinut tuhansia muita kryptovaluuttoja ja lohkoketjusovelluksia.
Nakamoto on jättänyt pysyvän jäljen digitaaliseen maailmaan ja hajautettuihin järjestelmiin. Vaikka hänen henkilöllisyytensä pysyy mysteerinä, hänen työnsä ja perintönsä ovat olennainen osa kryptovaluuttojen ja lohkoketjuteknologian historiaa.
Gustaf Adolf Ingman
Gustaf Adolf Ingman (1. kesäkuuta 1850 Kokkola – 21. joulukuuta 1910 Vaasa) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Ingmanin vanhemmat olivat merikapteeni Adolf Ingman ja Katarina Fredrika Castelin. Ingman tuli ylioppilaaksi 1867 ja suoritti tuomarintutkinnon 1872. Varatuomarin arvon hän sai 1875. Hän työskenteli ensin senaatissa vuodesta 1876, jossa hän tuli valtiovaraintoimituskunnan kanslistiksi 1880. Keisarin Suomen kansliassa hän oli sihteeri vuodesta 1883. Vaasan läänin lääninsihteerinä Ingman toimi 1885–1910, joskin hän oli poliittisista syitä virastaan erotettu 1901–1906. Ingman edusti Kokkolaa porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. Talonpoikaissäädyn notaarina ja osin sihteerinä Ingman oli toiminut jo valtiopäivillä 1877–1878.