cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nicklas Danielsson
Maajoukkueura
Danielsson pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004. Yhteensä hän on pelannut 24 nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Sonja Åkesson
Sonja Åkesson (1926 Buttle, Gotlanti, Ruotsi – 1977 Halmstad, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija. Hän sai Ferlin-palkinnon 1969.
Åkesson oli kolme kertaa naimisissa ja sai avioliitoistaan neljä lasta. Hänen avioliiton ulkopuolinen poikansa kuoli kaksivuotiaana leukemiaan. Åkesson kuoli 51-vuotiaana maksasyöpään.
Åkessonin kolmas puoliso, kirjailija Jarl Hammarberg julkaisi useita hänen kokoelmiaan. Viimeinen runokokoelma Hästens öga ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1977.
Suomennettuja runoja
Brita Polttilan suomentamat kaksi runoa Polttilan kokoelmassa Surua seuraa ilo: runoja, suomennoksia
Supermassiivinen musta aukko
thumb|Ensimmäinen kuva [[Messier 87:n supermassiivisesta mustasta aukosta Event Horizon Telescope -laitteiston ottamana.]]
Supermassiivinen musta aukko on musta aukko, jonka massaksi arvioidaan 105–109 kertaa Auringon massa. Useimpien galaksien, mukaan lukien Linnunradan, keskuksissa uskotaan olevan supermassiivinen musta aukko. Verrattuna pienempiin mustiin aukkoihin vuorovesivoimat ovat tapahtumahorisontin läheisyydessä huomattavasti heikompia. Koska Schwarzschildin säde on suhteessa massaan, supermassiivisen mustan aukon tiheys saattaa olla hyvin alhainen.
Muodostuminen
Supermassiiviset mustat aukot ovat voineet syntyä monella eri tavalla. Yksi mahdollisuus on materian hidas kertyminen tavallisen kokoiseen mustaan aukkoon. Toisen teorian mukaan suurista kaasupilvistä muodostuvat relativistiset tähdet, jotka ovat massaltaan satoja tuhansia kertoja Aurinkoa suurempia, saattaisivat romahtaa suoraan mustaksi aukoksi ilman supernovaräjähdystä. Kolmanneksi vaihtoehdoksi tarjotaan alkuräjähdyksen yhteydessä syntyneitä primordiaalisia mustia aukkoja.
Kaasusuihkut aukon navoilla koostuvat varautuneista hiukkasista. Suihkut synnyttävät voimakkaita gammasädepurkauksia ja saattavat häiritä uusien tähtien muodostumista.
Supermassiivisia mustia aukkoja
Linnunradalla supermassiivisen mustan aukon uskotaan aiheuttavan Sagittarius A*:n radiolähteen.
OJ 287 on supermassiivisen mustan aukon nimi, joka on havaittu erään galaksin ytimessä. Sen massan arvioidaan olevan noin 18 miljardia kertaa Auringon massa. Aukosta ilmoitettiin Yhdysvaltain tähtitieteellisen seuran kokouksessa vuonna 2008. Galaksin Holmberg 15A keskustassa on musta aukko, jonka massaksi Max Planck-instituutin Kianusch Mehrganin tutkimusryhmä on vuonna 2019 laskenut olevan 40 miljardia Auringon massaa. Tällaisen mustan aukon tapahtumahorisontti ulottuisi Aurinkokunnassamme Pluton radan taakse asti. Massa on arvioitu sitä kiertävien tähtien liikkeistä.
Lähteet
Kara delik
Command & Conquer: Renegade
Command & Conquer: Renegade on Westwood Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka perustuu varhaisempiin Command & Conquer -sarjan osiin. Peli on ainoa ensimmäisestä persoonasta kuvattu Command & Conquer -sarjan peli. EA Games julkaisi pelin vuonna 2002. Peli on kolmiulotteinen ja sen koneet liittyvät C&C:n ensimmäiseen versioon. Yksinpelissä pelaaja kulkee Nick ”Havoc” Parkerina, ja suorittaa enemmän tai vähemmän rämäpäisiä tehtäviä GDIn piikkiin. Moninpelissä tarkoituksena on tuhota toisen puolen (GDI/Nod) tukikohta tai voittaa pisteillä peliajan loppuessa (pelityyli tunnetaan myös C&C-moodina). Lisäksi peliin suunniteltiin myös mm. deathmatchiä ja lipunryöstömoodia, mutta niitä ei ollut julkaisuversiossa. Deathmatch on kuitenkin saatavalla fanien tekemien modien avulla.
Red Bull Arena (Salzburg)
Aiheesta muualla
47.81626°N, 12.99823°W
Georgian lari
Lari (, ISO 4217 -koodi GEL) on Georgian rahayksikkö. 1 lari jaetaan 100 tetriin. Lari on Georgiassa ainoa laillinen maksuväline, ja oikeus laskea niitä liikkeelle on Georgian pankilla.
Lari otettiin käyttöön 2. lokakuuta 1995 muutamia vuosia Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Valuutan nimeksi otettu ”lari” tarkoittaa vanhassa georgian kielessä ”kätköä”, ”aarretta” tai ”omaisuutta”; ”tetri” on myös vanha rahayksikön nimi, joka on ollut käytössä jo 1200-luvulla. Ensimmäiseen vuoden 1995 setelisarjaan kuuluivat 1, 2, 5, 10, 50 ja 100 larin setelit. Myöhemmin on otettu käyttöön myös 20 ja 200 larin setelit, ja niitä on uudistettu useita kertoja. 1995 laskettiin liikkeelle myös 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 tetrin kolikot. Ne suunnitteli Elgudža Amašukeli, Nodar Malazonia ja Batšana Malazonia ja ne on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Myöhemmin vuonna 2000 Georgian pankki laski liikkeelle Jeesuksen syntymän 2000-vuotisjuhlan ja Georgian valtion 3000-vuotisjuhlan muistoksi 10 larin kolikkoja, ja vuonna 2006 liikkeelle laskettiin uudenlainen 50 tetrin kolikko ja 1 ja 2 larin kolikot.
Kolikoihin ja seteleihin on kuvattu georgialaisia kansallissymboleja ja maan historian kannalta tärkeitä henkilöitä ja paikkoja. Kaikkiin kolikoihin on kuvattu joko aurinkosymboli bordžgali tai Georgian vaakuna; muihin aiheisiin lukeutuvat viiniköynnöksen kärhi, riikinkukko, Alazanin laaksosta löydetty leijonapatsas, Gelatin luostarista löydetty Pyhää Mamaita esittävä hopeakorkokuva, uroshirvi Niko Pirosmanin maalauksesta ja aarnikotka Samtavisin kirkon reliefistä. Seteleihin kuvattuihin henkilöihin kuuluvat Niko Pirosmani (1 lari), Zakaria Paliašvili (2 laria), Ivane Džavakhišvili (5 laria), Akaki Tsereteli (10 laria), Ilia Tšavtšavadze (20 laria), kuningatar Tamar (50 laria), Šota Rustaveli (100 laria) ja Kakutsa Tšoloqašvili (200 laria).
Grand Prix (elokuva)
Grand Prix on John Frankenheimerin ohjaama elokuva vuodelta 1966. Elokuva kuvaa Formula 1 -kautta 1966. Pääosissa elokuvassa ovat James Garner, Eva Marie Saint, Yves Montand, Brian Bedford ja Antonio Sabàto. Myös Toshirō Mifunella on merkittävä rooli talliomistajana. Näyttelijöiden lisäksi elokuvassa esiintyy myös oikeita F1-kuljettajia, kuten Jack Brabham ja Phil Hill, ja oikeita F1-talleja, kuten Ferrari. Elokuva keskittyy pääosin kilpailuihin, mutta siinä sivussa kuvataan naisia, jotka yrittävät elää kuljettajien kanssa, joilla on varsin vaarallinen elämäntyyli. Formula 1-sarjan ensimmäinen maailmanmestari vuonna 1950, Nino Farina, kuoli ulosajossa Savoien Alpeilla automatkallaan elokuvan kuvauksiin, joissa hänen piti toimia avustajana ja sijaiskuljettajana Montandille.
Elokuvasta julkaistiin kahden DVD:n juhlajulkaisu 11. heinäkuuta 2006.
Todellisten asioiden vaikutukset
Elokuvassa on monia asioita, jotka ovat saaneet vaikutteita todellisista tilanteista:
František Musil
František Musil (s. 17. joulukuuta 1964 Vysoké Mýto, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti Tšekkoslovakian maajoukkueessa maailmanmestaruuden Prahan kisoissa 1985 ja pelasi NHL:ssä yli kymmenen kautta.
Musil saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa kaksi ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolme mitalia. Jälkimmäisissä hänet valittiin tähdistökentälliseen vuonna 1984. Aikuisten arvokilpailuissa Musil pelasi ensimmäisen kerran Saksan kisoissa 1983 ja Tšekkoslovakia saavutti siellä hopeaa. Prahan MM-kilpailuissa 1985 Musil oli voittamassa kultaa. Kolmannen MM-mitalinsa hän sai Prahan ja Bratislavan kisoissa 1992 Tšekkoslovakian päätyessä pronssille ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Musil pelasi MM-kilpailuissa myös vuosina 1986, 1991 ja 1994, viimeksi mainitulla kerralla Tšekin maajoukkueessa. Hän pelasi Kanada-cupissa vuosina 1984 ja 1991.
Tšekkoslovakian liigassa Musil edusti Tesla Pardubicea kausina 1980–1984 ja Dukla Jihlavaa kausina 1984–1986. Duklassa hän voitti mestaruuden vuonna 1985. Hän siirtyi NHL:ään vuonna 1986 ja edusti siellä Minnesota North Starsia runsaat neljä kautta ja Calgary Flamesia lähes viisi kautta. Hänen viimeinen Calgaryn-kautensa 1994–1995 alkoi NHL:n työsululla, ja tuolloin hän pelasi myös yhden ottelun Saksassa ESG Sachsen Weißwasserin ja 19 ottelua kotimaassaan Sparta Prahan joukkueessa. Musil pelasi NHL:ssä vielä Ottawa Senatorsin joukkueessa kausina 1995–1997 sekä Edmonton Oilersissa kausina 1997–1999 ja 2000–2001. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 797 runkosarjaottelua, joissa hän teki 34 maalia ja antoi 106 maalisyöttöä, sekä 42 pudotuspeliä, joissa hän teki kaksi maalia ja sai neljä syöttöpistettä. Musil päätti pelaajauransa Dukla Jihlavan joukkueessa kaudella 2001–2002.
Musil on pelaajauransa jälkeen toiminut Edmonton Oilersin ja Buffalo Sabresin pelaajatarkkailijana sekä Tšekin MM- ja olympiakisajoukkueen apuvalmentajana.
Musilin pojat David ja Adam ovat pelanneet jääkiekkoa Pohjois-Amerikassa ja Tšekin maajoukkueessa. Hänen vaimonsa Andrea Holíková menestyi tennispelaajana. Vaimon veli Robert "Bobby" Holík pelasi NHL:ssä 18 kautta.
Hyvinkään pääkirjasto
Hyvinkään pääkirjasto on Hyvinkään kaupunginkirjaston päätoimitila.
Kirjastossa on kirjakokoelmien ohella sanoma- ja aikakauslehtiä, musiikkia, elokuvia, äänikirjoja ja kielikursseja. Pääkirjaston käsikirjastossa on hakuteoksia, tietosanakirjoja ja matrikkeleita. Lisäksi kirjaston kotiseutukokoelmaan kerätään Hyvinkäätä käsittelevää materiaalia. Kotiseutukokoelman aineiston sisältänyttä Apila-tietokantaa ei enää ole, mutta aineistoon liittyviä hakuja voi tehdä verkkokirjaston kotiseutusivulla. Kirjastossa on opintolukusali ja lehtienlukusali. Tietokoneita internetin käyttöä varten on eri puolilla kirjastoa.
Raimo ja Ilmo Valjakan suunnittelema pääkirjastorakennus valmistui vuonna 1968. Sen käyntiosoite on Torikatu 5. Kirjastotalo suunniteltiin kolmekerroksiseksi siten, että ylin kerros oli varsinaisia yleisötiloja lainausosastoineen ja käsikirjastoineen, keskikerroksessa oli musiikkiosasto, kirjavarasto, työtilat ja kaksi tutkijanhuonetta. Alimmassa kerroksessa oli lämpökeskus, kaksi asuntoa ja väestösuoja. Talo oli Uudenmaan nykyaikaisin nimenomaan kirjastoksi suunniteltu rakennus, ja sai alkuaikoina runsaasti vierailijoita Japania ja Australiaa myöten.
Kirjastorakennuksen peruskorjaus ja laajennus valmistuivat 2002. Tällöin kirjavarasto siirrettiin alimpaan kerrokseen, jonne saatiin myös uusia henkilökunnan työtiloja.
Puukkoletto
Puukkoletto voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Kapkaupungin yliopisto
Yliopisto on yksi Afrikan johtavista opetus- ja tutkimusinstituutioista. Vuonna 2016 yliopistossa opiskeli 29 074 opiskelijaa. Henkilökuntaan kuului 4 542 ihmistä.
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli UCT:n sijaluokkaan 301–400 maailmassa. Se oli tässä vertailussa maansa ja koko Afrikan toiseksi arvostetuin yliopisto Witwatersrandin yliopiston jälkeen. THE-yliopistoranking puolestaan luokitteli Kapkaupungin yliopiston vuoden 2018 listallaan ensimmäiselle sijalle Afrikassa ja sijalle 171 maailmassa.
Skottilainen riitti
thumb|150px|right|Vapaamuurareiden symboli Skottilainen riitti on vapaamuurareiden Yorkin riitin kanssa rinnakkainen yläastejärjestelmä.
Yläastejärjestelmällä tarkoitetaan vapaamuurarillisia organisaatioita, joissa ns. sinisen vapaamuurariuden kolme ensimmäistä astetta suorittaneet mestarimuurarit voivat jatkaa itsensä kehittämistä.
Vanhimpien vapaamuurariloosien toiminnassa oli kristillisiä piirteitä. 1700-luvulla kristilliset painotukset kuitenkin jäivät pois ja loosit hyväksyivät jäsenikseen muitakin kuin kristillistä uskoa tunnustavia – esimerkiksi juutalaisia sekä muslimeita.
Skottilaisen riitin yksiköitä kutsutaan chaptereiksi. Vuonna 1786 Riitti vakiintui 33-asteiseksi. Näin Suomen Muinainen ja Oikeutettu Riitti kattaa koko vapaamuurarillisen kehityspolun.
Nyttemmin myös Suomessa on omaksuttu kansainvälinen käytäntö, jossa Yorkin ja Skottilaisen riitin tarjoamat etenemispolut ovat rinnakkaisina tarjolla kaikille kolmannen asteen mestarimuurareille.
Erityisen vaikuttava on Riitin temppeli Yhdysvaltain Washington DC:ssä.
Suomen Muinaisen ja Oikeutetun Riitin toimisto ja suurin temppeli sijaitsee Helsingin Liisankadulla rakennuksessa, joka on alun perin toiminut Helsingin yliopiston Karjalaisen Osakunnan osakuntatalona.
Asteet
Skottilaisen Riitin asteet ovat seuraavat:
Tall al-Kabirin taistelu
Tall al-Kabirin taistelu oli Garnet Wolseleyn komentamien brittijoukkojen ja Ahmad Urabin komentamien egyptiläisjoukkojen välillä käyty taistelu 13. syyskuuta 1882 Egyptin niin sanotun Urabi-kapinan aikana. Taistelusta muodostui ratkaiseva voitto briteille, jotka valtasivat Egyptin pääkaupunki Kairon kaksi päivää myöhemmin Urabin antautuessa. Britit olivat kärsineet vain vähäisiä tappioita, kun taas egyptiläisten tappiot olivat raskaat.
Tausta
Yhdistynyt kuningaskunta oli puuttunut tapahtumien kulkuun Egyptin niin sanotun Urabi-kapinan aikana maan rannikolle saapuneen brittilaivaston tulitettua ja vallattua Aleksandrian kaupungin 11. heinäkuuta 1882. Egyptiläisiä johtanut Ahmad Urabi oli keskittänyt joukkonsa Kafr al-Dawwariin estääkseen brittien pääsyn Aleksandriasta syvemmälle Egyptiin, mutta britit ohittivat Urabin joukon nousemalla maihin Port Saidissa, joka vallattiin ilman vastarintaa. Britit uhkasivat nyt pääkaupunki Kairoa idästä ja Urabi nopeasti joukkonsa Tall al-Kabiriin noin 100 kilometriä Kairosta koilliseen. Paikka oli brittien tiellä näiden edetessä Suezin kanavalta kohti Kairoa. Tall al-Kabirissa Urabin komennossa oli noin 26 000 sotilasta, joiden mukana oli Egyptin armeijan sotilaita, sekä beduiineja. Ratsuväkeä Urabilla oli 2 500 ja puolustajilla oli myös noin 60 tykkiä.
Brittijoukkoja komensi kenraali Garnet Wolseley ja hänen joukkonsa oli kerääntynyt 1. syyskuuta Ismailiaan. Wolseley oli tietoinen vihollisensa asemista esimerkiksi omien beduiinioppaidensa avulla. Hänen suunnitelmansa mukaan britit hyökkäisivät egyptiläisiä vastaan aamulla, mikä tarkoitti nopeaa yömarssia kohti Tall al-Kabiria. Kello 1 aamuyöllä 13. syyskuuta brittijoukot lähtivät liikkeelle mukanaan 17 401 sotilasta ja 61 tykkiä. Brittien vasenta sivustaa komensi kenraali Edward Hamley ja oikeaa G. H. S. Willis. Joukot suunnistivat tähdistä ja he ajautuivat hieman harhaan kohteestaan. Brittijoukot olivat huomaamattaan ohittaneet yhden egyptiläisten etuvartioasemista heidän saapuessaan perille.
Taistelu
Tall al-Kabirin taistelusta muodostui koko Urabi-kapinan ratkaisutaistelu. Hieman ennen aamun avartumista egyptiläisten asemista ammuttiin laukaus, joka havahdutti puolustajat brittien saapumiseen. Brittijoukot ryhtyivät hyökkäykseen puolustajien asemia vastaan. Heidän ratsuväkensä mursi nopeasti puolustajien vasemman sivustan ja eteni näiden selustaan. Muualla käytiin kiivasta lähitaistelua, mutta lopulta yllätetyt egyptiläiset voitettiin vain 35 minuuttia kestäneen taistelun jälkeen.
Seuraukset
Urabin joukot oli murskattu ja britit olivat kärsineet vain pieniä tappioita. Brittien tappiot olivat 57 kaatunutta, 384 haavoittunutta ja 30 kadonnutta. Egyptiläiset menettivät arviolta 2 000 miestä kaatuneina. Taistelun jälkeen britit jahtasivat perääntyviä egyptiläisiä näiden paetessa kohti Kairoa. Urabi oli itse paennut Kairoon junalla ja hän yritti vielä järjestää pääkaupungin puolustusta. Wolseleyn joukot saapuivat kuitenkin kaupunkiin jo 15. syyskuuta kaksi päivää taistelun jälkeen ja Urabi-kapina oli päättynyt. Urabi antautui briteille ja häntä seurasivat nopeasti vielä jäljellä olleet egyptiläiset sotilaat.
Suomen luonnontieteelliset maakunnat
Suomen luonnontieteelliset maakunnat ovat luonnonmaantieteellisiä, eliömaantieteellisiä tai luonnonhistoriallisia suuralueita, joihin Suomi vakiintuneesti jaetaan. Niiden rajat pyrkivät jakamaan Suomen biogeografisiin kokonaisuuksiin, jotka poikkeavat toisistaan eliöstöltään ja ilmasto-olosuhteiltaan. Eräiltä osin myös maaston topografian piirteet (järvien ja harjujen geomorfologia) ovat ohjanneet näiden alueiden muodostusta.
Ainakin kasvillisuus- ja hyönteiskartoitukset ovat pitkään perustuneet luonnonmaakuntien alueilta tehtyihin "maakuntahavaintoihin". Niitä ovat käyttäneet myös lintuharrastajat pesäkorteissaan sekä sienitutkijat.
thumb|349px|right|Suomen luonnonmaantieteelliset maakunnat
== Suomen luonnonmaantieteelliset maakunnat ==
Alkujaan myös Karjalan kannas ja Petsamo luettiin omiksi luonnonmaantieteellisiksi maakunnikseen, mutta ne jäivät kokonaisuudessaan luovutetulle alueelle. Suomen luonnontieteellisiin maakuntiin kuuluineista alueista myös suurimmat osat Etelä- ja Laatokan Karjalaa, merkittävät osat Pohjois-Karjalaa ja Kuusamoa sekä pienet osat Etelä-Savoa ja Inarin Lappia ovat jääneet nykyisen valtakunnanrajan taakse.
Luonnontieteelliset maakunnat kirjallisuudessa ja aikakausijulkaisuissa
Lisäksi lukuisissa muissakin kasvi- ja hyönteiskirjoissa on sivun kokoon pienennettyjä versioita po. kartasta.
Erich Ribbeck
pienoiskuva|Erich Ribbeck suunnilleen vuonna 1980. Erich Ribbeck (s. 13. kesäkuuta 1937 Wuppertal, Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Ribbeckin toistaiseksi viimeiseksi valmennustehtäväksi jäi Saksan maajoukkueen valmentaminen 1998–2000. Pesti päättyi nolosti EM-kisoihin 2000, kun Saksa jäi alkulohkoonsa. Ribbeck sai tästä syystä lempinimen "Sir Erich". Ribbeck on toistaiseksi ainoa lopettanut Saksan maajoukkuevalmentaja joka ei saanut valmentaa Saksan maajoukkuetta koskaan MM-kisoissa ja hän on ainoa joka ei ole saavuttanut arvokisamitalia joko MM- tai EM-turnauksessa.
Manuel Olivencia
Manuel Olivencia Ruiz (25. heinäkuuta 1929 Ronda – 1. tammikuuta 2018 Sevilla ) oli espanjalainen lakimies, joka loi uransa professorina, ekonomistina ja diplomaattina. Hän työskenteli Sevillan yliopistossa. Hän toimi myös Sevillan maailmannäyttelyn järjestänä.
Varhainen elämä
Olivencia syntyi Rondassa Malagan maakunnassa 25. heinäkuuta 1929, ja hän varttui Ceutassa. Hänen isänsä oli myös lakimies. Hän valmistui Bolognan yliopistosta 1953.
Kuolema
Olivencia kuoli 1. tammikuuta 2018 88-vuotiaana Sevillassa.
Putaankylä
Putaankylä on kylä Oulun Haukiputaalla, Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Martinniemen itäpuolella paikallistien 18741 varrella, jo puretun Martinniemen radan linjauksen eteläpuolella. Kylä lasketaan kuuluvaksi Martinniemen alueeseen. Jo vuonna 1479 mainitaan ensimmäisen kerran lautamies Heikki Ollinpoika Haukiputaalta. Vastaavasti Paavin kirjeessä 1488 mainitaan Kellon anneksi. Venäläisten kerrotaan käyneen hävitysretkillä Haukiputaalla ja Kellossa, jossa ryöstelivät ja polttivat talot aina 1500 luvulle saakka. Heidän kielessään paikat olivat Havka Putaš ja Kolokol. Asutusta on kuitenkin ollut kummassakin varmuudella ennemmin. Ensimmäisten asukkaiden saapumisesta paikkakunnalle ei ole tarkkaa tietoa. Mutta jo 1200 paikkeilla elämää alueella oli. Vaikka se oli suureksi osaksi vielä veden peittämänä, jossa oli useita saaria ja luotoja. Pudas on pohjoissuomalaisissa maastonimissä varsin usein esiintyvä sana. Nimi Haukipudas on alun perin viitannut Kiiminkijoen Vahtolanlahdesta Martinniemeä kohti erkanevaan haukien suosimaan sivuhaaraan eli putaaseen. Tämä pudas alkoi maatua 1300-luvulla ja asutus saattoi alkaa vakiintumaan, nimi Haukipudas on kuitenkin täytynyt vakiintua jo sitä ennen. Asutus on alkanut muotoutua tämän jokihaaran rannalle. Tätä aluetta on alettu kutsua Putaankyläksi. Kun ensimmäiset asumukset on rakennettu esim. Luukelaan on hirret tuotu uittamalla saareen, sillä Luukisenmäki on ollut saari. Luukelat on ollutkin mahtisuku, jonka hallussa on parhaina aikoina ollut neljä eli tilaa. Isäntinä on olleet Heikki, Tapani, Esko ja Vilppu Luukela. Suku on tullut viimeistään 1548. Yrjö Vahtola on muuttanut kylälle 1592, asuen tilaansa Vahtolanlahden rannassa. Hän lienee alkuaan Kiimingin Nalkkeja. Vahtola mainitaan jo kuitenkin 1548, joten hänen täytyy olla uudisasukas. Talothan on rakennettu merenrantaan, niinpä Kurttila nyk. Ahola, Kauppila ja Ollila, ovat sijainneet veden äärellä. Myös Kynsilehto nyk. Häyrysenniemi alkoi vapautua vedestä ja sinne perustettiin Kurtin tila myöh. Häyrynen. Kiiminkijokihan virtasi silloin sivuhaarana Vahtolan lahdesta Viinaharjun reunamaa myöten kohti Hirttoveräjää. Niinpä Ollilan maalla onkin haka nimeltään Kalalahti. Lähde: Pentti Utriainen: Kotikykäni Martinniemi - elämää piipun juurella- Tonion kirjapaino 2009 ISBN 978-952-92-5315-9 Julkaisija: Pentti Utriainen Kuten Martinniemen muutkin alueet, Putaankylän kasvu on ollut voimakkainta jatkosodan jälkeen, kun Martinniemen sahan tuotanto oli huipussaan. Alueen muihin elinkeinoihin on myös kuulunut maatalous.
Nykyisin tämä maatalous- ja työläiskylä on kasvamassa lähiömäiseksi omakotialueeksi.
Sékou Traoré (sotilas)
Sékou Traoré (1911 Brazzaville – 11. heinäkuuta 1981 Bamako ) oli malilainen sotilas, joka toimi maan armeijan esikuntapäällikkönä.
Sékou Traoré syntyi sotilaan perheeseen. Hän liittyi vapaaehtoisena Ranskan siirtomaa-armeijaan vuonna 1930 ja osallistui toiseen maailmansotaan ja Indokiinan sotaan. Malin liittovaltion armeijan esikuntapäällikkö Abdoulaye Soumaré kutsui kapteeni Traorén Madagaskarista helmikuussa 1960 ja saman vuoden elokuussa hänet nimitettiin itsenäistymässä olleen Malin tasavallan armeijan esikuntapäälliköksi. Joulukuussa 1960 presidentti Modibo Keïta nimitti esikuntapäälliköksi Soumarén ja Tourésta tuli hänen varamiehensä. Soumarén kuoltua vuonna 1964 Traorésta tuli jälleen armeijan komentaja.
Eversti Traoré pidätettiin vuoden 1968 vallankaappauksen yhteydessä ja hän oli sen jälkeen vangittuna vuoteen 1978 saakka.
Hetzer
Jagdpanzer 38(t) ”Hetzer” (”Jahtaaja”), alun perin Panzerjäger 38 für 7,5 cm Pak 39 L/48, oli saksalainen, vuonna 1943 kehitetty panssarintorjuntavaunu. Vaunua ehdittiin rakentaa maaliskuusta 1944 lähtien ennen sodan loppumista yli 2 800 kappaletta. Nimi ”Hetzer” ei ollut virallinen, vaan joiden yksikköjen keskuudessa syntynyt ja yleistynyt sodanjälkeisessä kirjallisuudessa.
Vaunu rakennettiin käytöstä poistuneen tšekkoslovakialaisen LT-38-vaunun pohjalle. Pääaseeksi valikoitui laajalti saksalaisten joukkojen käytössä oleva 7,5 senttimetrin Pak 39 L/48 -panssarintorjuntakanuuna (41 laukausta) ja erikoisuutena vaunun katolla oli sisältä kauko-ohjattava MG-34-konekivääri (1 200 ammusta). Vaunun pieneen kokoon nähden aseistus oli tehokas.
Vaunu painoi taistelukunnossa 16 tonnia, moottorina siinä oli 160 hevosvoimaa tuottanut kuusisylinterinen ja 7,754-litrainen Praga AC/2800 -bensiinimoottori. Polttoainetta oli 320 litraa, joka riitti maantiellä 260 ja maastossa 170 kilometriin. Panssarointi vaihteli 11 ja 60 millimetrin välillä ja oli hyvin kalteva, mikä paransi sen tehollista vahvuutta. Huippunopeus maantiellä oli 42 km/h. Miehistöä oli neljä; johtaja, ampuja, ajaja ja lataaja.
Hetzer oli onnistunut konstruktio ja sitä valmistettiin sodan loppuun mennessä kaikkiaan 2 584 kappaletta. Sodan jälkeen Hetzer palveli Tšekkoslovakian ja Sveitsin puolustusvoimissa aina 1960-luvulle saakka. Hetzerin menestys on viitoittanut myöhempiä sodanjälkeisiä panssarintorjuntavaunuja, esimerkiksi Bundeswehrin Kanonenjagdpanzer.
Vaunusta tehtiin pieni määrä muunnoksia, kuten Bergepanzer 38(t), kevyt hinausvaunu, jota valmistettiin 170 kappaletta; Flammpanzer 38(t) liekinheittimellä varustettuna, jota valmistettiin 50 kappaletta Ardennien taistelua varten; sekä 15 cm Schweres Infanteriegeschütz 33/2 (Sf) auf Jagdpanzer 38(t), joka oli 15 cm sIG 33 -kenttätykki asennettuna avoimelle alustalle Grillen korvaajaksi.
Lisäksi rakennettiin kolme prototyyppiä Pantherin KwK 42 -tykillä, mutta tykin koko aiheutti ongelmia. Krupp ehdotti myös vaunun päällysrakenteen suurentamista tykin mahduttamiseksi siihen, mutta suunnitelmaa ei toteutettu. Lisäksi rakennettiin 14 protyyppia uudenlaisella starr-tyyppisellä (saks. jäykkä) tykin kiinnityksellä, jolla oli tarkoitus yksinkertaistaa rekyylinvaimennusta ja siten nopeuttaa tykkien valmistusta. Tämä olisi myös mahdollistanut 10,5 senttimetrin StuH 42/2 L/28 -rynnäkköhaupitsin asentamisen vaunuun.
Oglala Lakotan piirikunta
Oglala Lakotan piirikunta  (tunnettu toukokuuhun 2015 asti nimellä Shannonin piirikunta) on Yhdysvaltojen Etelä-Dakotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 13 672 vuonna 2020. Piirikunnalla ei ole varsinaista hallintokeskusta, mutta viereisen Fall Riverin piirikunnan hallintokeskus Hot Springs toimii myös Oglala Lakotan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Piirikunta on perustettu vuonna 1875.
Väestö
Vuonna 2020 Oglala Lakotan piirikunnan 13 672 asukkaasta alkuperäisasukkaita oli 92,4 %, valkoisia 5,4 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 23,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Mankeli (televisiosarja)
Mankeli on suomalainen vuosina 2000–2001 valmistunut osittain Kummelista tutun ryhmän tekemä sketsiviihdesarja. Mankelin sketsit poikkesivat suurelta osin Kummelin sketseistä, mutta sarjoilla oli myös yhteisiä sketsihahmoja, muun muassa Mauno Ahonen ("Kuuluisia viimeisiä sanoja", Silvennoinen) ja juontajana Eero Kakko (Keskinen). Kummelin viidennen kauden tapaan, kyseisessä sarjassa oli myös studioyleisö.
Jokaisessa Mankelin jaksossa oli jokin kilpailu, esimerkiksi tanssikilpailu tai missikisat, jonka voitti joka kerran Heikki Silvennoisen esittämä kilpailija, vaikka hän oli selkeästi huonoin. Ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa voittanut kilpailija vielä joka kerran kysyi että saisiko palkintonsa rahana. Lisäksi mukana oli aina laulajavieras, jota juontaja Olli Keskinen ei halunnut päästää välillä esiintymään milloin milläkin tekosyyllä.
Mankeli on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä. 1. tuotantokausi julkaistiin 18. helmikuuta 2010. 2. tuotantokausi julkaistiin 6. toukokuuta 2010. Molemmista tuotantokausista julkaistiin yhteisboksi 28. lokakuuta 2010, joka sisältää normaalien jaksojen lisäksi viisi vuonna 2003 esitettyä remix-jaksoa sekä pilalle menneitä kuvauksia. Yhteisboksi sisältää 3 levyä (1. ja 2. kausi sekä lisämateriaali-levy).
Biisinurkkaus
Biisinurkkauksen artisteja parodioi pääosin Heikki Hela.
Steve Irwin
220px|thumb|Steve Irwin televisiossa. 220px|thumb|Steve ruokkimassa alligaattoria (2005). Stephen Robert ”Steve” Irwin (22. helmikuuta 1962 Essendon, Victoria – 4. syyskuuta 2006 Port Douglas, Queensland) oli australialainen eläinasiantuntija, Australia Zoo -eläintarhan johtaja, luonnonsuojelija ja televisiopersoona.
Suomi-rock ’81
Suomi-rock ’81 on Poko Rekordsin julkaiseman Suomi-rock -kokoelmalevysarjan neljäs osa. Se julkaistiin 26. syyskuuta 1994. Kokoelma sisältää suomirock-hittejä vuodelta 1981.
Steve Irwin
Irwin avioitui vuonna 1992 yhdysvaltalaisen Terri Rainesin kanssa. Tämä osallistui miehensä televisio-ohjelmien tekemiseen. Pari sai kaksi lasta.
Irwinin vilkas, innostunut ja liioitteleva esiintymistyyli sekä leveä australianenglannin murre on synnyttänyt näköishahmoja hänestä muun muassa televisiosarjoihin Simpsonit ja South Park. Irwin vieraili Oprah Winfreyn, Conan O’Brienin ja Jay Lenon televisio-ohjelmissa, Eläintohtori 2 -elokuvassa sekä antoi äänensä Happy Feet -animaatioelokuvassa näyttäytyneelle etelänmerinorsu Treville.
Irwinistä ei pidä eläinsuojelujärjestö PETA. Väitetään myös, että hän häiritsi kuvaamiaan eläimiä.
Kuolema
Irwin sai surmansa kesken luontodokumenttiohjelman kuvausmatkan sukeltaessaan Isolla valliriutalla 4. syyskuuta 2006 kello 11 aamupäivällä. Myrkyllinen 2,5 metrin pituinen, noin satakiloinen isokeihäsrausku pisti Irwiniä rintaan lähelle sydäntä, ja hän kuoli miltei heti sydämen pysähtymiseen. Tapahtuman jälkeen Irwin lennätettiin läheiseen sairaalaan, mutta mitään ei ollut tehtävissä. Tapahtuma tallentui videonauhalle, jonka Queenslandin poliisi otti haltuunsa. Irwinin ystävä John Stainton on kertonut, että kuolemaa todistavaa videonauhaa ei aiota koskaan näyttää julkisuudessa. Myös Discovery Channel ilmoitti, ettei aio näyttää videota sen vapauduttua poliisilta.
Irwin oli tiettävästi kolmas henkilö Australian historiassa, joka kuoli rauskun pistoon. Edellinen samankaltainen kuolemantapaus sattui vuonna 1945. Normaalisti rauskun pistos ei ole tappava, mutta ilmeisesti piikki osui suoraan sydämeen. Stainton kertoi CNN:n Larry King Live -lähetyksessä, että videolla Irwin vetää rauskun piikin rinnastaan viime hetkillään. Maailmalla tunnetaan tapauksia, joissa rauskun piston sydämeen tai sen lähelle saaneet ovat jääneet henkiin, kun piikki on jäänyt haavaan. Irwinin tapauksessa piikin irrottaminen omakätisesti saattoi koitua hänen kohtalokseen.
Australian pääministeri John Howard tarjoutui pitämään Irwinille valtiolliset hautajaiset, joista hänen isänsä Bob Irwin kuitenkin kieltäytyi ilmoittaen, että hänen poikansa olisi halunnut vain vähäeleiset hautajaiset.
Matti Oivanen
thumb|250px|Matti Oivanen Matti Oivanen (s. 26. toukokuuta 1986 Huittinen) on suomalainen uransa kauteen 2018–2019 lopettanut lentopalloilija. Suomen lisäksi hän pelasi ammattilaisena Ranskassa, Italiassa, Venäjällä ja Puolassa. Viimeiset vuotensa pelikentillä Oivanen vietti Hurrikaani-Loimaan paidassa kotimaisessa lentopalloliigassa.
Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa Oivanen debytoi vuonna 2005 yhtä aikaa kaksoisveljensä (Mikko) kanssa. Hän pelasi kertaalleen MM-kisoissa ja useamman kerran EM-kisoissa. Maajoukkueura päättyi virallisesti vuonna 2015, kun Oivanen ilmoitti kroonisten selkäongelmien estävän ympärivuotisen pelaamisen huipputasolla. Kaikkiaan Oivanen esiintyi 242 A-maaottelua. Hän on yksi eniten A-maaotteluita Suomessa pelannut lentopalloilija. Oivasen maajoukkueuran tähtihetket koittivat Moskovan EM-kisoissa 2007, joissa Suomi selvitti tiensä mitalipeleihin saakka, sekä Puolan MM-kisoissa 2014, joissa Suomi oli 11.
Miesten lentopalloliigassa Oivanen pelasi yhteensä 390 ottelua. Hän teki hieman yli 3 700 pistettä, lähes 650 ässäsyöttöä ja yli 1 000 torjuntapistettä. Lentopalloliigan tähdistökentälliseen Oivanen valittiin vuosina 2008, 2013, 2015, 2017 ja 2019. Oivanen voitti kuusi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia sekä pelasi Hurrikaanin lisäksi VaLePassa, Raision Loimussa ja Pielaveden Sammossa.
Ura
thumb|200px|Matti Oivanen 31. elokuuta 2007 pelatussa A-maaottelussa Espanjaa vastaan Laihialla Oivanen aloitti lentopallon 9-vuotiaana vuonna 1995 veljensä kanssa Lauttakylän Lujassa. Myös yleisurheilu kuului nuorena Oivasen lajeihin. Lentopallo kuitenkin kiinnosti enemmän, ja Oivanen lähti opiskelemaan ja harjoittelemaan nuorten maajoukkueen kanssa Kuortaneen urheilulukioon. Pelipaikaksi Kuortaneella vakiintui keskitorjujan pelirooli.
SM-liiga
Viimeisenä lukiovuotenaan Oivanen pelasi veljensä Mikon kanssa lentopallon 1-sarjassa nuorten maajoukkueen mukana. Loppukaudesta veljekset nähtiin muutamissa otteluissa myös Vammalan Lentopallon riveissä SM-liigassa. Lukion Oivanen suoritti loppuun Kuortaneella, minkä jälkeen hän siirtyi veljensä Mikon mukana SM-liigaan Raision Loimuun vuonna 2004. Loimussa Oivanen vakiinnutti paikkansa kentällä ja voitti ensimmäisellä kaudellaan Suomen Cupin. Oivanen valittiin ensimmäisenä liigakautenaan SM-liigan parhaaksi tulokkaaksi. Toinen kausi oli Loimulle vaikeampi loukkaantumisten vuoksi. Oivanen pelasi välillä hakkurin paikkaa loukkaantuneen veljensä tilalla.
Pielaveden Sampo
Kahden Loimu-vuoden jälkeen Oivanen siirtyi Pielaveden Sampoon. Sampoon oli kerätty kova joukkue kaudeksi 2006–2007. Sammossa Oivanen voitti ensimmäisellä kaudellaan Suomen Cupin kultaa ja SM-hopeaa. Finaalissa hän kohtasi veljensä joukkueen Rovaniemen Santasportin. Sampo hävisi finaalisarjan tiukasti 3–2. Oivanen oli Sammolle tärkeä pelaaja koko kauden ajan, varsinkin finaaleissa Santasportia vastaan.
Kauden jälkeen Oivaselle kävi seuravalinnoissaan samoin kuin veljelleen. Oivanen oli tehnyt siirtyessään Sampoon kahden vuoden sopimuksen, joka ei sisältänyt sopimuksen aikana ulkomaille siirtymisen mahdollistavaa pykälää, eikä hän voinut näin ollen solmia sopimuksia ulkomaisten seurojen kanssa. Oivanen sai tarjouksia eurooppalaisista suurseuroista, mutta hänellä oli Sammon kanssa vielä vuosi sopimusta jäljellä.
Kaudella 2007–2008 Oivanen voitti ylivoimaisesti liigan ässäsyöttötilaston. Toiseksi sijoittunut latvialainen Normunds Veinbergs oli peräti 15 ässäsyötön päässä Oivasesta. Hyökkäysprosenttien vertailun Oivanen voitti myös juuri ennen Jukka Lehtosta. Oivanen pelasi elämänsä parhaan runkosarjan tilastojen valoissa. Pudotuspeleissä hän jatkoi vakuuttavaa työtään, ja Sampo etenikin odotetusti finaaleihin asti. Finaaleissa joukkue kohtasi Rovaniemen Santasportin, jolle Sampo lopulta hävisi otteluvoitoin 3–2 edellisvuoden tapaan. Kauden päätteeksi Oivaselle sateli tunnustuksia, joista merkittävin oli paikka SM-liigan All-Stars-seitsikkoon.
Ulkomaat
Huippukauden jälkeen Oivanen teki ammattilaissopimuksen kovatasoiseen Ranskan Pro A-liigaan. Hänen joukkueensa oli Beauvais, joka oli yksi Pro A-liigan kärkiseuroista. Seura voitti kaudella 2007–2008 Ranskan Cup-mestaruuden ja pelasi näin Lentopallon Mestareiden liigassa kaudella 2008–2009. Oivasen sopimuksen kesto oli yksi vuosi.
Ensimmäisen ulkomailla vietetyn kauden jälkeen Oivanen siirtyi kaudeksi 2009–2010 Italian hallitsevaan seuraan, Copra Nordmeccanica Piacenzaan. Peliaika joukkueessa jäi kuitenkin liian vähäiseksi ja kauden jälkeen oli edessä seuran vaihto. Kaudella 2010–2011 Oivanen pelasi edelleen Italiassa, Yoga Volley Forlí -joukkueessa. Kaudeksi 2011–2012 Oivanen siirtyi Venäjän Superliigaan Nizhny Novgorodin joukkueeseen.
Kauden 2012–2013 Oivanen pelasi Suomessa Hurrikaani-Loimaassa saavuttaen SM-hopeaa. Oivanen pelasi yhdessä veljensä kanssa historian ensimmäisinä suomalaispelaajina seurajoukkueiden MM-kisoissa Qatarissa 13.–19. lokakuuta 2012. Matti pelasi qatarilaisessa Al-Arabin joukkueessa ja Mikko Al-Rayan.
Kaudella 2013–2014 Oivanen pelasi puolalaisessa AZS Olsztynin joukkueessa.
Takaisin Suomeen ja Loimaalle
Oivanen palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaiseen Mestaruusliigaan. Paluun syynä oli osittain pahaksi äitynyt selkävamma, joka diagnosoitiin jo Puolassa välilevyn pullistumaksi. Selkä vaivasi jo AZS Olsztynissa pelatuissa otteluissa, mutta Oivasen itsensä mukaan sitä ei osattu hoitaa oikein. Kauden 2014–2015 päätteeksi Oivanen saavutti hopeaa Hurrikaanin riveissä. Hänet valittiin myös liigan tähdistökentän toiseksi keskitorjujaksi.
Oivanen ilmoitti kesällä 2016 jättävänsä miesten maajoukkueen. Toistuvat selkäongelmat johtivat hänen päätökseensä keskittyä ainoastaan seurajoukkuepeleihin. Hurrikaanissa toisen peräkkäisen kauden kotimaan lentopalloliigassa pelannut Oivanen kärsi kauden aikana selkävaivoista, mutta ratkaisuotteluissa hän kykeni pelaamaan. Lopulta Oivanen ja Hurrikaani saavuttivat SM-pronssia. Toukokuussa 2016 hän solmi Hurrikaanin kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen.
A-maajoukkue
thumb|200px|Matti Oivanen syöttämässä Ensimmäisen kerran Oivanen pelasi maajoukkueessa vuonna 2005. Tuolloin A-maajoukkue pelasi Euroopan Liigassa ja sijoittui lopulta hopealle häviten finaalissa lajin suurmaihin kuuluvalle Venäjälle. Oivanen nousi kauden aikana maajoukkueessa koko ajan tärkeämpään rooliin ja lopulta Euroopan Liigan finaaliturnauksessa hän oli ratkaisevia lenkkejä Suomen pelissä. Kesällä 2006 Suomen lentopallomaajoukkueelle avautui mahdollisuus pelata Lentopallon maailmanliigassa. Maajoukkue otti haasteen vastaan ja Oivanen valittiin Berruton maajoukkueryhmään. Oivanen pelasi läpi kesän Suomen avauskuusikossa. Lopulta Suomi pelasi maailmanliigassa hienon kesän voittamalla viimeisessä ottelussaan lajin suurmaan Argentiinan 3-0. Kausi huipentui, kun maajoukkue selvitti tiensä kymmenen vuoden tauon jälkeen EM-lopputurnaukseen Moskovaan, Venäjälle.
Vuonna 2007 Oivasen vastuu maajoukkueessa lisääntyi entisestään. Oivanen otti jälleen haasteen vastaan ja pelasi muiden nuorten maajoukkuepelaajien tapaan loistavasti. Oivanen oli Suomen joukkueen selvästi vahvin syöttäjä Maailmanliigassa. Kesän aikana Oivanen nousi syöttäjänä maailman eliittiin. Maailmanliigan otteluissa Matti takoi ässiä vastustajan kenttään. Maajoukkue sijoittui lopulta toiseksi alkulohkossaan, muttei saanut villiä korttia Puolassa pelattuun lopputurnaukseen.
Maailmanliigakauden jälkeen Oivanen aloitti yhdessä lentopallomaajoukkueen kanssa viisi viikkoa kestäneen valmistautumisleirin Moskovan EM-kilpailuihin. Leiri päättyi harjoitusotteluun Espanjaa vastaan, jonka Suomi hävisi 3–0. EM-kisoissa Oivasen ja Suomen maajoukkueen peli kulki kuitenkin paremmin ja joukkue teki lopulta suomalaista palloiluhistoriaa etenemällä välieriin asti, jossa se kohtasi jälleen Espanjan. Välieräottelu oli Oivasen uran tärkein tähän mennessä. Oivanen ja maajoukkue hävisi Espanjalle lopulta 3–2 ja Suomi sijoittui kisoissa neljänneksi. Oivasten veljekset pelasivat molemmat hienon turnauksen Moskovassa ja saivat paljon kiitosta koko joukkueelta otteistaan.
Muuta
Pituushyppääjä Petteri Lax ja salibandypuolustaja Mikael Lax ovat Oivasen serkkuja.
Saavutukset
Maajoukkueessa:
Hakarinteen koulu
Hakarinteen koulu on Tammisaaressa Raaseporissa sijaitseva suomenkielinen peruskoulu. Koulussa on luokat 1.–9. Koulun rehtorina toimii Anne Rautaparta. Vuonna 2021 koulussa oli noin 170 oppilasta.
Varistaipaleen kanava
pienoiskuva|Varistaipaleen kanava Varistaipaleen kanava sijaitsee Heinäveden kunnan Varistaipaleen kylässä. Se yhdistää Juojärven Varisveteen yhdessä Taivallahden kanavan kanssa. Kanava kuuluu Kallaveden reitin itäiseen haaraan Juojärven reittiin, joka yhdistyy Varisvedellä Heinäveden reittiin. Kanava on pudotuskorkeudeltaan Suomen suurin ja maan ainoa nelisulkuinen kanava. Kanavan neljän sulun putouskorkeus on 13,3–14,2 metriä. Vuosina 1911–1913 rakennettu kanava on pituudeltaan 1 100 metriä. Sen läpi voivat kulkea alukset, joiden suurin pituus on enintään 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja mastonkorkeus 12,5 metriä.
Kanavan vieressä on kanavamuseo, jossa museorakennuksena toimii 1910-luvun rakentamistyyliä edustava entinen renkitupa. Kesällä 2004 pidettiin perinneuittotapahtuma "Naiset nipunlaskussa". Vuosina 2007, 2014 ja 2017 järjestettiin uudet uittonäytökset.
Heinäveden ja Juojärven reittien kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Aiheesta muualla
62.54639°N, 28.63972°W
Paint the Sky with Blood
Paint the Sky with Blood on suomalainen metallimusiikkia soittaneen yhtyeen Bodom After Midnightin 23. huhtikuuta 2021 julkaistu EP, joka jäi yhtyeen ainoaksi julkaisuksi kitaristi-laulaja Alexi Laihon menehdyttyä vuoden 2020 lopussa. EP:n nimikkokappaleesta julkaistiin musiikkivideo 30. maaliskuuta 2021.
Hymne monégasque
Hymne Monégasque ("Monacon hymni") on Monacon kansallislaulu. Theophile Bellando kirjoitti laulun sanat ja sävelsi sen melodian vuonna 1841. Myöhemmin Castil-Blaze muokkasi melodiaa. Vuonna 1848 Monacon kansalliskaarti otti Bellandon sävelmän tunnuksekseen nimellä Kansalliskaartin marssi. Vuonna 1896 Charles Albrecht laati laulusta pianosovituksen nimeltä Air National de Monaco.
Joitakin vuosia myöhemmin Francois Bellini laati laulusta orkesteriversion. Sitä käytettiin jonkin aikaa kansallislauluna, mutta versio osoittautui liian pitkäksi ja mutkikkaaksi yleisön laulettavaksi. Nykyinen versio hymnistä syntyi vuonna 1914, jolloin Leon Jehin sävelsi sen ruhtinas Albertin 25-vuotisen hallituskauden juhlaan. Vuonna 1931 Louis Notari kirjoitti lauluun monegassinkieliset sanat. Nykyään tämä paikallisella kielellä kirjoitettu versio on ruhtinaan antamalla asetuksella säädetty ainoaksi viralliseksi. Laulussa on alun perin ollut useita säkeistöjä, mutta nykyään virallisissa yhteyksissä esitetään vain ensimmäinen. Käytännössä laulua lauletaan virallisten tilaisuuksien ulkopuolella hyvin harvoin.
Sanat
Monegassinkielin virallinen versio
A MARCIA DE MUNEGHU / INU NACTIONALE
HYMNE MONÉGASQUE
Epävirallinen suomalainen käännös (ranskalaisen version pohjalta)
Totuuden vastaavuusteoria
Teoria
Ensimmäisenä korrespondenssiteorian muotoili Aristoteles, jonka mukaan "väite on tosi, kun se vastaa todellisuutta". Väite on kielellinen esitys, jolla on semantiikka, eikä todellisuudella ole semantiikkaa. Näin ollen korrespondenssi on kielen ja todellisuuden välinen semanttinen suhde, jossa mallia pidetään totena, jos lauseen ja todellisuuden välillä on yhteensopivuus.
Esimerkiksi:
Totuuden vastaavuusteorioilla on usein läheinen yhteys filosofiseen semantiikkaan eli merkitysoppiin. Vastaavuusteoreetikko voi esittää, että väitelauseen merkityksen (sen, minkä ymmärtäminen muodostaa kyseisen väitelauseen ymmärtämisen) voi antaa sen totuusehdoilla, eli tässä tapauksessa näyttämällä, minkä tosiasian on vallittava jotta väite olisi tosi. Tämän mukaisesti voisimme sanoa, että henkilö S ymmärtää väitteen "tuo omena on punainen", jos hän tietää, mikä (tai millainen) tosiasia omenan punaisuus on (jos se on tosiasia). Kysymys väitelauseen suhteesta todellisuuteen on täten aina tulkinnallinen. Emme voi "vain lukea" mitä jossain asiassa kirjoitetaan, vaan jotta ymmärtäisimme mitä sanomalehti tai kokoamisohje tai Raamattu sisältää, tarvitsemme aina jonkinlaista tulkintaa. Korrespondenssin kannalta asiat voivat olla tosia tai epätosia vain lauseilla ja väittämillä, joilla on jonkinlainen semanttinen sisältö: vain sellaiset väitteet ja mallit ovat mielekkäitä joiden "sisäisestä luonteesta" voidaan esittää kuvaus, joka voidaan koetella empiirisellä koejärjestelyllä. Kun malli esitetään muodossa, jossa tutkijat voivat sen ymmärtää samalla tavalla, ja tehdä kuvauksen pohjalta saman empiirisen todentamisen, varmistuu korrespondenssi ja syntyy tieteen intersubjektiivisuus.
Yleensä totuuden vastaavuusteorian kannattajat selittävät tosiasiat ihmismielestä riippumattomiksi. On käyty myös keskustelua siitä, voisiko vastaavuusteoreetikko väittää päinvastoin, ja sanoa tosiasioiden olevan riippuvaisia nimenomaan ihmismielestä. Joka tapauksessa vastaavuusteorioille on tyypillistä niiden ontologinen sitoumus tosiasioihin tai, yleisemmin, totuudentekijöihin. Läheisesti korrepondenssiteorioihin liittyy myös kielen kuvateoria.
Vastaavuusteoriat antavat monien tieteellisen realismin kannattajien mukaan hyväksyttävän totuuden määritelmän. Vastaavuusteoria vetoaa usein ajattelijoihin, joiden mielestä inhimillinen tiedonkeruu on todellisuuden tutkimista: tarjoavathan vastaavuusteorian olettamat tosiasiat juuri sellaisen olioluokan, jonka edellä mainittu puhetapa vaatii tuekseen.
Arvostelu
Totuuden vastaavuusteoria kuvaa ehkä parhaiten arkipäiväistä käsitystä totuudesta. Vastaavuusteoriaa vastaan ja sen puolesta on väitelty filosofisessa kirjallisuudessa paljon, ilman että yksimielisyyttä sen hyväksyttävyydestä olisi saavutettu. Konsilienssimalli kuitenkin olettaa objektiivisen, ihmismielestä riippumattoman, maailman ja on siksi osittain ristiriidassa skeptisyyden ja relativismin ja muiden sellaisten mallien kanssa, jotka asettavat objektiivisuuden kyseenalaiseksi. Korrespondenssia käsitellään näiden muiden näkemysten piirissä siten, että "Totuudesta" on mahdotonta puhua kielen kaikkialle ulottuvan ja rajoittavan vaikutuksen vuoksi; puhutaan kielestä universaalina välineenä ja vedotaan semantiikan lausumattomuuteen (engl. "ineffability"), eli siihen, että emme voi koskaan mennä kielellisen tulkinnan ulkopuolelle tarkastelemaan semanttisia sisältöjä ja sen todellista suhdetta maailmaan - ja Gödelin epätäydellisyyslauseen mukaan totuutta ei voida koskaan saavuttaa järjestelmän sisällä. Tämä ei kuitenkaan väistämättä johda siihen, että jotain ei voitaisi tietää tai totuutta ei voitaisi lähestyä, vaan voi myös korostaa fallibilistisen toimintametodin tärkeyttä.
Vastaavuusteorioiden tiimoilla käyty filosofinen keskustelu on muodostunut monimutkaiseksi, mutta vasta-argumentit ovat yleensä jotakin seuraavista tyypeistä.
Episteemiset argumentit
Yleisimpiä korrespondenssiteorialle osoitettuja vasta-argumentteja on, että se ei anna keinoa selvittää totuutta. Koska emme ilmeisesti voi löytää totuutta sellaisenaan aistihavainnoissamme, jää epäselväksi, miten objektiiviseen totuuteen päästään sitten käsiksi. Empirismin piirissä usein esitetty muistutus kuuluu, että kukaan ei voi havaita muuta kuin havaintoja. Kysymys on, mitä syitä meillä on hyväksyä korrespondenssiteorian tarjoama puhetapa vastaavuudesta ja tosiasioista. Argumentti perustuu siihen, että yksinkertaiset esimerkit vertaamisesta eivät tunnu sopivan yhteen totuuden korrespondenssiteorian edellyttämän vertaamisen kanssa. Voin esimerkiksi verrata seteliä aitoon, Albanian bruttokansantuotetta muihin bruttokansantuotteisiin, tekoa huonoon pilaan tai Rommelia kettuun, mutta mikään näistä ei vaikuta sellaiselta vertaamiselta joka olisi olennaista totuuden tapauksessa. Voidaan pyrkiä osoittamaan, että ajatuksella väitteiden ja maailman vastaavuudesta on samanlainen ongelma. Jos siis väitteen totuudellisuuden selvittäminen edellyttää jonkinlaista vertaamista, on epäselvää, onko hallussamme mitään totuuksia.
Skeptistä johtopäätöstä vastustavien korrespondenssiteoreetikkojen vastaus argumenttiin on ollut, että siinä sotketaan toisiinsa totuuden määritelmä ja totuuden kriteerit. Totuuden määritelmän tehtävä on, perustelu kuuluu, kertoa mitä väitteen totuudella tarkoitetaan; totuuden kriteerit puolestaan ovat niitä väitteiden piirteitä, jotka huomatessamme voimme perustellusti pitää jotakin väitettä totena. Korrespondenssiteoreetikko voi tehdä myös jaon totuuden ja totuudenkaltaisuuden välillä. Näin voisimme sanoa, että pyrimme löytämään mahdollisimman totuudenkaltaisia teorioita tutkien, onko väitteillämme, esimerkiksi tieteessä, niitä piirteitä, joita tosilla väitteillä on.
Regressiargumentit
Regressiargumentin esittäjä esittää, että totuuden korrespondenssimääritelmä on käsitteellisesti sekava. Vaikka regressiargumentillakin on episteeminen vivahde, perustuu se kuitenkin ontologiselle tarkastellulle. Ytimekkäässä muodossa tämä voidaan esittää seuraavasti.
Regressiargumentti vastaavuusteoriaa vastaan poikkeaa kehäargumentista totuuden määriteltävyyttä vastaan yleensä. Jälkimmäinen perustuu ajatukselle, ettei totuudelle voida antaa määritelmää, sillä kuvaus jolla totuudelle pyritään antamaan määritelmä edellyttää jo totuuden käsitteen. Johtopäätöksenä esitetään, että totuuden määritelmä on kehämäinen, eikä siksi hyväksyttävissä määritelmäksi.
Linkoargumentit
Linkoargumentin (engl. "slingshot") esittäjä yrittää osoittaa, että tosiasiaontologiassa on jotakin vialla: tosiasian käsite, kuten se korrespondenssiteoreetikkojen keskustelussa ymmärretään, on sellainen, ettei voi olla olemassa kuin yksi tosiasia, joten korrespondenssiteoreettinen ajattelu on vähintään filosofisesti hyödytöntä, ellei sekavaa. Argumentin ajatuksena voidaan nähdä olevan, että vastaavusteorian edellyttämä käsitteistö on paljon monimutkaisempi kuin korrespondenssiteoreetikot ehkä antavat ymmärtää. Argumentilla on matemaattinen runko, se perustuu tiettyihin formaalin tosiasiaontologian piirteisiin joihin argumentin esittäjä väittää korrespondenssiteoreetikon sitoutuneen.