cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Momi (1944)
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 16. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 3. syyskuuta.
Palvelus
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 5. tammikuuta 1945 Manilan länsipuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta 1945.
Mobbade Barn Med Automatvapen
Mobbade Barn Med Automatvapen (lyh. MBMA, suom. Kiusatut lapset automaattiaseiden kera) on ruotsalainen kolmihenkinen hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat MC:t Organism 12 ja Pst/Q sekä DJ DJ Large. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia.
Häissä
”Häissä” (kulkenut internetissä myös nimellä ”Pienissä häissä”) on rap-kaksikko Jaren & VilleGallen kolmas single heidän esikoisalbumiltaan Mustaa kultaa. Single julkaistiin musiikkivideonsa kanssa 18. huhtikuuta 2011. Kappaleella vierailee jääkiekkoilija Siim Liivik taiteilijanimellä Märkä-Simo, ja sen on tuottanut Sakke Aalto.
Taustaa
”Häissä” julkaistiin musiikkivideon kanssa 18. huhtikuuta 2011. Tätä ennen kappale oli kuitenkin vuotanut internetiin ja se löytyi YouTubesta jo 24. maaliskuuta 2011. ”Häissä” julkaistiin digitaalisena latauksena 27. huhtikuuta 2011. Ilmestyessään kappale sai hyvän vastaanoton. Se nousi Suomen virallisen singlelistan kärkeen viikolla 19/2011. Se nousi ensimmäiseksi myös Latauslistalla ja Finnish Dance Chartilla. Kappale oli ehdolla Ylen kisabiisiksi Jääkiekon MM-kisoihin 2011, mutta tuli toiseksi. ”Häissä” äänestettiin Suomen viralliseksi kesähitiksi ja se oli ehdolla vuoden 2012 Emma-gaalassa kategoriassa Vuoden biisi. ”Häissä” myi platinaa 20. huhtikuuta 2012. Kappale löytyy myös Leijonat 2011 -kokoelmalevyltä.
Salokunnan kirkko
Salokunnan kirkko on arkkitehti Timo Penttilän suunnittelema Sastamalan seurakunnan kirkkorakennus Sastamalan Kärppälässä, entisen Karkun kunnan alueella. Kirkon raketamista ryhdyttiin suunnittelemaan jo 1910-luvulla ja päätös sellaisen rakentamisesta tehtiin vuonna 1940. Kirkko valmistui kuitenkin vasta vuonna 1960. Kirkon vihki käyttöön arkkipiispa Ilmari Salomies.
Rautaveden kaakkoisrannalla asuneet karkkulaiset olivat toivoneet itselleen omaa kirkkoa Karkun kirkon valmistumisesta vuonna 1913 saakka. Kaarlo Ryömä lahjoitti kirkon tontin silloiselle Tyrvään seurakunnalle ja Salokunnan kirkko valmistui 1960 tiilestä ja puusta. Rakennuksessa on pulpettikatto.
Kirkkosali on kiilamainen: se kapenee toispuolisesti alttaripäätyä kohti. Punatiilellä verhoillussa kirkkosalissa on puinen viistokatto, jossa kattotuolit ovat näkyvissä. Alttaritaulun sijaan alttariseinällä on pelkistetty puinen risti. Alttariseinä on seinän puolivälistä ylös asti lasiseinää, joka ulottuu myös toiselle sivuseinälle. Vastakkaisella sivuseinällä monijakoinen ikkuna ulottuu lattiasta kattoon. Kirkon 10-äänikertaiset urut on rakentanut Hämeen Urkutehdas vuonna 1984.
Kirkon runkohuoneesta erkanee matala siipirakennus, jossa sakariston lisäksi on seurakunnallisia työtiloja sekä asuinhuoneistoja.
Salokunnan kirkko ja viereinen hautausmaa kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Au Pairs
Au Pairs oli brittiläinen post-punk-yhtye, joka perustettiin Birminghamissa vuonna 1978. Yhtye julkaisi esikoisstudioalbuminsa Playing with a Different Sex vuonna 1981, joka sijoittui muun muassa Britannian albumilistan sijalle 33. He julkaisivat toisen ja viimeisen studioalbuminsa Sense and Sensuality vuonna 1982, ja seuraavana vuonna yhtye hajosi.
Au Pairs esiintyi Ruisrockissa vuonna 1982.
Nuijamesisieni
Nuijamesisieni (Armillaria cepistipes syn. Armillaria lutea ) on kannoilla ja nurmikoilla kasvava mesisienilaji. Se kelpaa ruokasieneksi, mutta maku voi vanhemmissa sienissä olla metallinen. Sieni viihtyy ruohikoilla ja kannoilla. Lähilaji on pohjanmesisieni. Lakki on kellertävänruskea ja suomuinen kuten muillakin mesisienillä.
Krysotiili
thumb|250px|Krysotiilia Krysotiili eli valkoinen asbesti on yleisimpiin asbestilajeihin kuuluva serpentiiniryhmän kalliota muodostava hienokuituinen mineraali, jota tavataan asbestijuonina ultraemäksisissä kivilajeissa. Krysotiilin kemiallinen kaava on Mg3Si2H4O9 ja rakennekaava Mg3(Si2O5)(OH)4, moolimassa 277 g/mol sekä CAS-numero 12001-29-5.
Ennen asbestin kieltämistä krysotiilia on käytetty kitkapinnoissa, kuten jarruissa, ja tiivisteissä sekä myös asbestisementtituotteissa, esimerkiksi mineriitti- ja lujalevyissä. Tulelta ja kuumuudelta suojaavissa tuotteissa, kuten käsineissä, suojavaatteissa ja hitsaussuojissa, sen tilalla käytetään nykyisin muita kuituja, kuten lasi-, hiili- ja keraamisia kuituja sekä lämpöä kestäviä aramidi- ja teflonkuitua.
Eräille krysotiilia sisältäville tuotteille on säädöksissä annettu lisäaikaa.
Louis Martin (uimari)
Louis Martin (s. 1875) oli ranskalainen uimari, vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Pupilles de Neptune de Lilleä.
Kilpakosijat (täsmennyssivu)
Kilpakosijat tarkoittaa seuraavia asioita:
Louis Martin (uimari)
Martin osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900. Hän oli tuolloin 200 metrin vapaauinnissa yhdeksäs, 1 000 metrin vapaauinnissa viides ja sijoittui kolmanneksi 4 000 metrillä. Martin ui myös Lillen pronssia voittaneessa joukkueessa 200 metrin kilpailussa ja pelasi seuran vesipallojoukkueessa, joka sai niin ikään pronssimitalin.
Thirteen (albumi)
TH1RT3EN on yhdysvaltalaisen thrash metallia soittavan Megadethin 13. studioalbumi. Albumi julkaistiin 1. marraskuuta 2011. Levyn nimi juontuu siitä, että yhtyeen laulaja-kitaristi Dave Mustaine aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana, on syntynyt syyskuun 13. päivä ja kyseessä on yhtyeen 13. levy. Levyllä soittaa ensimmäistä kertaa sitten vuonna 2001 julkaistun The World Needs a Heron perustajajäsen ja basisti David Ellefson.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 8.
USS Osage (1863)
USS Osage oli Yhdysvaltain laivaston yksitorninen Neosho-luokan jokimonitori.
Valmistus
Alus tilattiin James B. Eadsilta Union Iron Worksiltä Carondeletistä Montanasta. Alus laskettiin vesille 13. tammikuuta 1863 ja otettiin palvelukseen 10. heinäkuuta Cairossa Illinoisissa virkaatekevänä päällikkönään Joseph P. Couthany.
Palvelus
Alus lähti Cairosta partiomatkalle Red Riverille ja osallistui retkiin Black ja Wachita joille 29. helmikuuta - 5. maaliskuuta 1864. Lisäksi alus osallistui 12. maaliskuuta - 22. toukokuuta retkeen ylös Red Riveriä aina Alexandriaan Louisianaan, minkä aikana se osallistui 14. maaliskuuta Fort De Russyn valtaukseen.
Alus siirrettiin 1. helmikuuta 1865 West Gulfin saartolaivueeseen, jonka mukana se osallistui 28. maaliskuuta hyökkäykseen Sapnish Fortiin Mobilessa Alabamassa. Seuraavana päivänä alus upposi osuttuaan torpedoon Blakely Riverillä Alabamassa. Hylky nostettiin ja myytiin huutokaupalla New Orleansissa 22. marraskuuta 1867.
USS Ozark (1863)
USS Ozark oli Yhdysvaltain laivaston yksitorninen jokimonitori.
Valmistus
Alus tilattiin George C. Besteriltä Peoriasta Illinoisista. Alus laskettiin vesille 18. helmikuuta 1863 ja otettiin palvelukseen 18. helmikuuta virkaatekevänä päällikkönään George W. Brown.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1959
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1959 järjestettiin Courmayeurissa, Italiassa. Ne olivat järjestyksessään toiset ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut. Ohjelmassa olivat miesten 20 kilometrin kilpailu sekä joukkuekilpailu, jonka tulokset saatiin laskemalla yhteen kunkin maan kolmen parhaan kilpailijan ajat 20 kilometriltä.
Jalo Heikkinen
Jalo Aarre Heikkinen (23. helmikuuta 1942 Suomussalmi – 21. marraskuuta 2020 Suomussalmi ) oli suomalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.
Kirjailija, kulttuurisihteeri Jalo Heikkisen kotitalo Rauhala on Pesiönlahden takana Kylmälläniemellä. Jalon isä Rauhalan Setti oli tunnettuja Kurimon Heikkisiä. Jalo Heikkinen on monissa teoksissaan tallentanut suomussalmelaista elämänmenoa aina lapsuusmuistoistaan alkaen. Merkittävän elämäntyön hän teki Ilmari Kiannon tuotannon järjestelijänä ja tutkijana.
Sarah’s Key
Juoni
Heinäkuussa vuonna 1942 natsien miehittämässä Ranskassa ranskalaispoliisit kokoavat tuhansia Pariisin juutalaisia vietäväksi tuhoamisleireille. 10-vuotias juutalaistyttö Sarah Starzynski yrittää pelastaa pikkuveljensä Michelin piilottamalla hänet komeroon, heidän salaiseen piilopaikkaansa, vain hetkeä ennen kuin poliisi tulee ja pidättää Starzynskin perheen. Sarah on lukinnut komeron oven, ja avain on hänen taskussaan. Hän on varma, että hän pääsee palaamaan kotiin tuntien sisällä. Kun tunnit muuttuvat vuorokausiksi eikä kotiinpaluusta ole tietoakaan, Sarahin epätoivo kasvaa – lukitussa komerossa pikkuveli odottaa Sarahia, joka oli luvannut palaavansa pian takaisin. Näin ei kuitenkaan koskaan tapahdu, ja sota ja sen jälkeinen aika antaa sittemmin vanhempansa menettäneelle Sarahille aivan toisenlaisen elämän kuin mistä hän lapsena osasi uneksia.
Lähes 70 vuotta myöhemmin Sarahin tarina tulee ajankohtaiseksi, kun Yhdysvalloista Ranskaan jo 25 vuotta sitten muuttanut toimittaja Julia Jarmond ryhtyy kirjoittamaan lehteen artikkelia ranskanjuutalaisten kokoamisesta leireille ja heidän kohtaloistaan. Julian ranskalaisen aviomiehen Bertrand Tézacin perhe on aikanaan asunut Sarahin vanhempien huoneistossa, ja niinpä hän ryhtyy selvittämään tytön elämän tapahtumia, yrittäen jäljittää hänet sekä selvittämään, miten hänen miehensä perhe saattaa tapahtumien kulkuun liittyä. Tutkimuksissaan Julia törmää salaisuuksien vyyhtiin, joka yhdistää hänet Sarahiin yllättävällä tavalla ja saa hänet kyseenalaistamaan oman avioliittonsa tulevaisuuden.
Tuotanto
Sarah’s Key kuvattiin Ranskassa ja Yhdysvalloissa vuonna 2009. Ranskassa elokuvaa kuvattiin Perdreauvillen ja Jumeauvillen kunnissa Yvelinesin departementissa sekä Pariisissa. Yhdysvalloissa elokuvan kuvauspaikkana oli New York. Sarah’s Keyn budjettina oli 7,8-10 miljoonaa euroa ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Hugo Productions, Studio 37, TF1 Droits Audiovisuels ja France 2 Cinéma.
Julkaisu ja vastaanotto
Sarah’s Key sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 16. syyskuuta 2010. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 13. lokakuuta 2010 ja oli UGC Distributionin teatterilevittämä. Sarah’s Key keräsi teatterikierroksensa aikana Ranskassa 826 891 katsojaa. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 21 829 299 euron eli 25 480 031 dollarin lipputulot.
Sarah’s Key on saanut myönteisen vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 114 arviointiin. 9 347 käyttäjästä 82 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,9/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 30 arvostelun perusteella elokuva on saanut 59 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 22 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,3/10. Internet Movie Databasen 14 459 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,5/10. Kristin Scott Thomas palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Lumièresilla ja Globe de cristalilla. Lisäksi hän sai parhaan naispääosan César-ehdokkuuden.
Sarah’s Key julkaistiin Ranskassa DVD:lle ja blu-raylle 16. helmikuuta 2011. FS Film Oy julkaisi elokuvan DVD:lle Suomessa vuonna 2011.
Valehtelevat viettelijät (1. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Valehtelevien viettelijöiden ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 8. kesäkuuta 2010 ja se sisälsi yhteensä 22 jaksoa. Kauden ensimmäisellä jaksolla oli 2,47 miljoonaa katsojaa, ja sen keskimääräinen katsojaluku kesäkautena oli noin 2,5 miljoonaa. Sarjan palatessa tauolta talvella 2011 sen talvikauden ensimmäisellä jaksolla oli 4,22 miljoonaa katosojaa. Suomessa ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 14. toukokuuta 2012.
Sarja perustuu Sara Shepardin kirjoihin ja sijoittuu kuvitteelliseen Rosewoodin kaupunkiin Pennsylvaniassa.
Juoni
Sarja kertoo tarinaa neljästä ystävyksestä – Spenceristä, Ariasta, Hannasta ja Emilystä – joiden yhteinen ja paras ystävä Alison katoaa. Vuotta myöhemmin tytöt ovat kasvaneet erilleen toisistaan ja alkavat saada viestejä salaperäiseltä ”A:lta”, ajatellen aluksi lähettäjän olevan Alison. Pian poliisit kuitenkin löytävät Alisonin ruumiin hänen takapihaltaan. Tällöin neljä ystävätärtä yhdistävät jälleen voimansa ja alkavat selvittää salaperäisen ”A:n” henkilöllisyyttä. Sarja keskittyy pääasiassa Alisonin murhan aiheuttamaan mysteeriin ja neljän tytön henkilökohtaisiin ongelmiin. Samalla he pitävät suuria salaisuuksia keskenään ja lähestyvät totuutta ”A:sta”.
Sivurooleissa
(Suluissa esiintymismäärä kaudella)
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1958
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1958 järjestettiin Saalfeldenissä, Itävallassa. Ne olivat järjestyksessään ensimmäiset ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut. Ohjelmassa olivat miesten 20 kilometrin kilpailu sekä joukkuekilpailu.
Winnetou
Winnetou on fiktiivinen intiaani, joka esiintyy useissa saksalaisen Karl Mayn seikkailukirjoissa. Hän kuuluu apassien heimoon, tarkemmin sanottuna mescaleroihin. Winnetou kulkee usein Old Shatterhandin kanssa. Winnetousta on tehty sarja elokuvia 1960-luvulla ja minisarja Saksan televisioon. Winnetoun roolissa filmatisoinneissa on ollut esimerkiksi Pierre Brice.
Basedowin tauti
Basedowin tauti eli Gravesin tauti on autoimmuunisairaus, joka on kilpirauhasen liikatoiminnan yleisin aiheuttaja. Siinä elimistö tuottaa kilpirauhasta stimuloivia vasta-aineita, jotka sitoutuvat tyreotropiinin (TSH) reseptoriin ja näin TSH:n tapaan kiihdyttävät kilpirauhasen toimintaa aiheuttaen hypertyreoosin eli kilpirauhasen liikatoiminnan. Taudille voi olla perinnöllinen alttius.
Taudin voivat laukaista henkinen stressi ja tupakointi. Jälkimmäinen on erityisen suuri tautiin kuuluvien silmäoireiden vaaratekijä. Silmäoireisiin kuuluu muun muassa silmän takakuopan sidekudoksen kasvu, joka työntää silmää ulospäin kuopastaan (eksoftalmus). Muutos on itsestään palautumaton, vaikka tauti hoidettaisiin. Erilaisilla hoitoimenpiteillä saavutetaan vaihtelevia tuloksia.
Oireet ja esiintyvyys
Basedowin taudin yleisiä oireita ovat mm. struuma, takykardia, hermostuneisuus ja ulkonevat silmät. Noin puolella potilaista esiintyy tärinää ja painon laskua. Taudin oireisto kuitenkin vaihtelee, eikä kaikilla potilailla ole kaikkia oireita. Basedowin tauti on yleisempää naisilla kuin miehillä, ja siihen sairastutaan useimmiten 30–40 vuoden iässä.
Reformibanketti
Reformibanketit (joskus myös reformipidot;, uudistus ja banquet, pidot) olivat Ranskassa 1840-luvulla järjestettyjä poliittisia tilaisuuksia. Niitä järjesti kuningas Ludvig Filip I:tä vastustanut oppositio, joka vaati vaaliuudistuksia, erityisesti äänioikeuden laajentamista. Tilaisuuksia järjestettiin heinäkuusta 1847 alkaen. Hallitus kielsi 22. helmikuuta 1848 Pariisissa pidettäväksi suunnitellun tilaisuuden, mikä aiheutti helmikuun vallankumouksen.
Organism 12
Per Johan Hellqvist tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Organsim 12 (myös Organismen) (syn. 7. maaliskuuta 1980, Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen rap -artisti. Hän on tullut tunnettuksi Mobbade Barn Med Automatvapen - hip hop -yhtyeen jäsenenä. Organism 12 -nimi tulee The Cat from Outer Space -elokuvan Org 12 -nimisestä henkilöstä.
Muut nimet
Organism 12 tunnetaan myös seuraavilla nimillä:
Welschriesling
Welschriesling on valkoviinin valmistuksessa käytetty rypälelajike, jota viljellään erityisesti Itävallassa, Unkarissa ja Kroatiassa. Monipuolisesta rypälelajikkeesta valmistetaan sekä kevyitä ja hedelmäisiä että täyteläisempiä valkoviinejä. Sadonkorjuun lopulla kerätyistä rypäleistä valmistetaan myös jälkiruokaviinejä. Welschriesling ei ole sukua Riesling-lajikkeelle. Lajikkeesta käytetään myös nimityksiä Riesling Italico, Olaszrizling, Laški rizling ja Graševina.
The Role
The Role on Konstantin Lopušanskin ohjaama elokuva, joka julkaistiin vuonna 2013. Tuotannosta vastasi venäläinen Proline-Media Ltd ja suomalainen Bufo Oy. Elokuva sai keväällä 2012 Suomen elokuvasäätiöltä 260 000 euron Eurimages-tuen, koko budjetin ollessa noin 1,6 miljoonaa euroa.
Elokuvan naispääosan näytteli Maria Järvenhelmi.
Sisältö
Elokuva sijoittuu vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeiseen Viipuriin ja 1920-luvun Neuvostoliittoon.
Boris Brott
thumb|Brott johti unkarilaista orkesteria vuonna 2007. Boris Brott (14. maaliskuuta 1944 Montreal – 5. huhtikuuta 2022 ) oli kanadalainen kapellimestari ja viulisti. Hän oli Alexander Brottin poika.
Brott debytoi viulistina viisivuotiaana. Hän toimi Toronton sinfoniaorkesterin avustavana kapellimestarina vuosina 1963–1965. Myöhemmin hän johti Northern Sinfoniaa (Newcastle-upon-Tyne, 1964–1968), Lakeheadin sinfoniaorkesteria (1968–1972), Reginan sinfoniaorkesteria (1971–1972), BBC:n walesilaista orkesteria (1972–1979) ja CBC:n Winnipegin-orkesteria (1976–1983). Hän oli myös Hamiltonin filharmonikkojen taiteellisena johtajana ja kapellimestarina vuosina 1969–1992.
Carnegie Hall -debyyttinsä Brott teki vuonna 1987, jolloin hänestä myös tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri. Vuonna 1989 hänestä tuli McGillin yliopiston kamariorkesterin toinen kapellimestari. Hän perusti Brott-musiikkifestivaalin ja National Academy Orchestran (NAO).
USS Tecumseh
USS Tecumseh voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Maamyyräpäästäinen
Maamyyräpäästäinen eli kontiaispäästäinen (Anourosorex squamipes) on aasialainen pieni nisäkäs. Sitä tavataan Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Vietnamissa ja Thaimaassa.
Maamyyräpäästäisen pää ja vartalo ovat 8,5-11 cm pitkät ja häntä 7-17 mm. Turkki on tuuhea ja pehmeän samettinen. Selkäpuoli on tumman oliivinharmaa, vatsapuoli vaaleampi.
Cabrales
thumb|Cabrales-juustoa. Cabrales (espanjaksi queso de Cabrales) on espanjalainen Asturian alueella valmistettava sinihomejuusto.
Cabrales-juustoa valmistetaan Asturian ruhtinaskunnan itäosissa Picos de Europa-vuorilla. Vuoret koostuvat kalkkikivestä ja niillä on runsaasti luolia, mikä on oleellista juuston valmistuksen kannalta. Luolia on käytetty juuston valmistuksen apuna 900-luvulta lähtien. Juustolla on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1981 lähtien.
Cabrales valmistetaan tavallisesti lehmänmaidosta, mutta kausiluontoisesti siihen voidaan käyttää myös vuohen ja lampaanmaitoa. Maitoa saostettaessa maito lämmitetään 22–23 °C, mikä on huomattavasti matalampi lämpötila, kuin monien muiden sinihomejuustojen valmistuksessa käytetty lämpötila. Lopputuloksena on hyvin hapan juustomassa, joka murenee päästäen näin sinihomeen (Penicillium roqueforti) leviämään ilman muille juustoille tyypillisiä neulanpistoja. Juustomassa pilkotaan pieniksi kuutioiksi, jotka asetetaan lieriön muotoiseen muottiin. Juusto kuivatetaan ilman puristusta ja noin 48 tunnin jälkeen se peitellään karkealla suolalla. Juustoa pidetään huoneenlämmössä vielä noin kahden viikon ajan, jonka jälkeen juustot siirretään kypsymään lähistön luoliin. Kypsyminen kestää kolmisen kuukautta, minkä aikana juustoja käännellään, puhdistetaan ja pidetään kosteana.
Home kasvaa vähitellen juustossa muodostaen epäsäännöllisiä raitoja. Home antaa juustolle sen voimakkaan pikantin maun, minkä lisäksi juuston makua on kuvailtu hasselpähkinäiseksi ja teräväksi metallisella jälkimaulla. Juusto nautitaan perinteisesti orujoviinan kera.
Paavo Repo
Veli Paavo Repo  (5. tammikuuta 1927 Kuopio – 16. huhtikuuta 1997 Mikkelin mlk) oli suomalainen ampumahiihtäjä.
Repo kilpaili ainoan kerran arvokilpailuissa 34-vuotiaana vuoden 1961 MM-kisoissa ja saavutti 20 kilometrin matkalla pronssia sekä joukkuekilpailussa kultaa. Vielä vuonna 1963 hän oli Suomen, Ruotsin, Ison-Britannian ja Itä-Saksan maaottelussa henkilökohtaisen kilpailun nopein. SM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1961. Hän toimi myöhemmin Suomen ampumahiihtoliiton päävalmentajana.
Turing Pharmaceuticals
Turing Pharmaceuticals on yhdysvaltalainen lääketeollisuuden yritys. Turingin toimitusjohtajana toimi Martin Shkreli. Helmikuussa 2015 perustetun Turingin pääkonttori sijaitsee New Yorkissa. Turing nousi julkisuuteen syksyllä 2016, kun yritys oli nostanut Daraprim-nimisen lääkkeen hintaa elokuussa 5000 prosentilla 13,5 dollarista tabletilta 750 dollariin tabletilta. Turingilla on kaksi myynnissä olevaa tuotetta: Daraprim ja Vecamyl. Yritys on nimetty tietokonepioneerin Alan Turingin mukaan.
Erick Gutiérrez
Seurajoukkueura
Gutiérrez on Meksikon Primera Divisiónissa pelaavan Pachucan kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen Primera Divisiónin ottelunsa 27. lokakuuta 2013, kun Pachuca pelasi kotonaan maalittoman tasapelin Cruz Azulia vastaan. Gutiérrez oli voittamassa Clausura-mestaruutta vuonna 2016. Hän siirtyi Alankomaihin vuonna 2018.
Helena Junttila
Helena Junttila  (15. helmikuuta 1963 Simo) on lappilainen taidemaalari. Hän varttui Kittilässä ja Sodankylän Askan kylässä. Hän asuu Sodankylän Askassa taiteilijakylässä.
Erick Gutiérrez
Saavutukset
Pachuca
Helena Junttila
Ura
Junttila valmistui Vapaan taidekoulun ammatilliselta linjalta Helsingissä vuonna 1989. Helena Junttila on tullut tunnetuksi tussipiirroksista ja maalauksista, joissa hän kuvaa ihmistä eläinten, kasvien, myyttisten hahmojen ja luonnonvoimien kanssa. Eläimistä etenkin karhu toistuu usein Junttilan teoksissa. Junttilan teoksia on ollut esillä eri puolilla maailmaa. Hänen teoksiaan kuuluu Rovaniemen taidemuseon kokoelmiin.
Erick Gutiérrez
Saavutukset
Meksikon maajoukkue
Holly Willoughby
Holly Marie Willoughby (s. 10. helmikuuta 1981 Brighton) on englantilainen tv-juontaja ja malli, joka tunnetaan parhaiten hänen työstään ITV-televisioverkossa.
Helena Junttila
Ura
Junttila on Suomen taidemaalariliiton jäsen vuodesta 1996 ja kuuluu Lapin Taiteilijaseuraan, jonka hallituksen jäsen hän oli vuosina 1997–1999 ja 2001–2007 sekä puheenjohtaja 2005–2006.
Holly Willoughby
Hän on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa Phillip Schofieldin kanssa, kuten Dancing on Ice (2006–2011) ja This Morning (2009–). Hän on myös joukkueen kapteeni ITV2:n ohjelmassa Celebrity Juice (2008–) ja tällä hetkellä esittelee Surprise Surprise (2012–) ja Play to the Whistle (2015–), molemmat ITV:llä.
Helena Junttila
Ura
Vuonna 2006 Junttila oli ehdolla Garnegie Award -näyttelyyn.
Holly Willoughby
Yksityiselämä
Willoughbylla on lukihäiriö. Hänen siskonsa Kelly, toimii myös tv-alalla.
Helena Junttila
Yksityiselämä
Helena Junttilan puoliso on graafikko Jukka Tarkiainen. Helena Junttila on Einari Junttilan lapsenlapsi.
Holly Willoughby
Yksityiselämä
Vuonna 2008 Willoughbysta tuli suojelija hyväntekeväisyydessä Together for Short Lives.
Helena Junttila
Kirjallisuus
Helena Junttila. Kustannus-Puntsi, 2004 ISBN 952-5343-23-5
Rodolfo Pizarro
Rodolfo Gilbert Pizarro Thomas (s. 15. helmikuuta 1994 Tampico, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Pizarro edustaa Meksikon Primera Divisiónissa pelaavaa Pachucaa.
Seurajoukkueura
Pizarro on Pachucan kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen Meksikon Primera Divisiónin ottelunsa 15. syyskuuta 2012, kun Pachuca voitti kotonaan Morelian 3–2. Pizarro oli voittamassa Clausura-mestaruutta vuonna 2016.
Maajoukkueura
Pizarro pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 30. tammikuuta 2014, kun Meksiko voitti ystävyysottelussa Etelä-Korean 4–0. Ensimmäisen kilpailullisen maaottelunsa hän pelasi 30. maaliskuuta 2016, kun Meksiko voitti kotonaan Kanadan 2–0 MM-kilpailujen 2018 karsinnoissa. Pizarro oli mukana kesäolympialaisissa 2016 pelaten kahdessa alkulohko-ottelussa ja tehden maalin 2–2-tasapeliin päättyneessä ottelussa Saksaa vastaan.
Saavutukset
Pachuca
USS Chickasaw (1864)
USS Chickasaw oli Yhdysvaltain laivaston Milwaukee-luokan monitori.
Valmistus
Alus tilattiin Thomas G. Gaylordilta St. Louisista Montanasta. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1864 ja siirrettiin 8. toukokuuta Mound Cityyn Illinoisiin, missä se otettiin palvelukseen 14. toukokuuta virkaatekevänä päällikkönään J. Fitzpatrick.
Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus partioi Mississippi-joella 30. kesäkuuta saakka, minkä jälkeen se purjehti New Orleansiin. Alus liittyi 9. heinäkuuta West Gulfin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui 5. elokuuta amiraali Farragutin alaisuudessa voittoisaan Mobilenlahden taisteluun. Taistelussa alukseen osui yksitoista kranaattia. Lisäksi alus osallistui hyökkäyksiin Fort Gainesiin 6. elokuuta ja Morganiin 13. elokuuta. Alus viipyi Mobile Bayn alueella 3. heinäkuuta 1865 asti, jolloin se lähti jokea alas New Orleansiin.
Saavuttuaan määränpäähänsä 6. heinäkuuta alus poistettiin palveluksesta, minkä jälkeen se makasi ankkurissa. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 USS Samsoniksi, mutta alkuperäinen nimi palautettiin 10. elokuuta. Alus myytiin 12. syyskuuta 1874 New Orleansissa.
Eino Närvä
Eino Johannes Närvä  (s. 2. maaliskuuta 1932 Harjavalta) on suomalainen entinen ampumahiihtäjä.
Närvä kilpaili ainoan kerran arvokilpailuissa Uumajan MM-kisoissa 1961. Hän sijoittui 20 kilometrin matkalla kymmenenneksi mutta oli heikoin suomalainen eikä mahtunut niiden kolmen suomalaisen joukkoon, jotka saivat joukkuekilpailun kultamitalin. Samana vuonna hän saavutti SM-hopeaa ja voitti seuraavana vuonna Suomen-mestaruuden. Hän saavutti SM-mitaleja myös pistooliammunnassa. Hän toimi Suomen ampumahiihtoliiton valmentajana 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla sekä liiton johtoelimissä.
Eino Närvä on vanhin ja yksi tärkeimmistä vaikuttajista suomalaisessa ampumahiihdossa. Oman uransa jälkeen hän valmensi suomalaisen ampumahiihdon maailman kartalle. Hän on toiminut liitossa myös asemestarina sekä tärkeänä puuhamiehenä, kun aseet vaihtuivat pienoiskivääreiksi ja kun metallisten kaatuvien taulujen kehittäminen käynnistyi.
Toivo Kulomäki
Toivo Uolevi Kulomäki, syntyjään Kindt, (1. marraskuuta 1913 Helsinki – 6. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, E-Öljyt Oy:n toimitusjohtaja ja vanhusten hyvinvointiin ajavan La Carita -säätiön perustaja sekä sen entinen puheenjohtaja.
Kulomäen vanhemmat olivat Nurmijärvellä syntyneet puuseppä Johan Rikhard Kulomäki (1881–1961) ja Olga Fanny Maria Louna (1891–1971). Toivo Kulomäen setä oli esittelijä- ja hallitusneuvos Knut Kindt. Kulomäki sai vuonna 1976 kauppaneuvoksen arvon.
Valentin Pšenitsyn
Valentin Nikolajevitš Pšenitsyn (, 3. marraskuuta 1936 – 2007) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä. Hän saavutti arvokilpailuissa yhden henkilökohtaisen mitalin sekä viisi joukkuemitalia, joista kolme kultaa.
Heuchler
Heuchler (teeskentelijä) on saksalaisen industrial metal -yhtye Megaherzin kuudes täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin 25. heinäkuuta 2008. Kyseessä on ensimmäinen albumi, jolla laulaa yhtyeen uusi vokalisti Alexander "Lex" Wohnhaas. Myös muilta osin kokoonpanoon tuli muutoksia, kun rumpaliksi valittiin Jürgen "Bam Bam" Wiehler.
Valentin Pšenitsyn
Pšenitsyn sijoittui ampumahiihdon ensimmäisissä MM-kilpailuissa 1958 henkilökohtaisella 20 kilometrin matkalla seitsemänneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Vuoden 1959 MM-kilpailuissa hän oli jälleen 20 kilometrillä seitsemäs ja voitti joukkuekilpailussa kultaa. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui viidenneksi; joukkuekilpailu ei ollut ohjelmassa mukana. Uumajan MM-kilpailuissa 1961 hän sijoittui neljänneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Hämeenlinnan MM-kilpailuissa 1962 hän saavutti uransa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalin, pronssia. Joukkuekilpailussa Neuvostoliitto voitti kultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 1963 Pšenitsyn jäi seitsemänneksi mutta voitti jälleen joukkuekilpailussa kultaa. Innsbruckin olympiakisoissa 1964 hän kaatui matkan varrella ja kadotti kaksi patruunaa lumeen. Puuttuvat patruunat toivat hänelle neljä sakkominuuttia, ja vaikka hän muilla 18 laukauksellaan osui tauluihin, jäi hän lopputuloksissa seitsemänneksi.
Valentin Pšenitsyn oli ammatiltaan opettaja.
Heuchler
Single
Single Mann von Welt julkaistiin 27. kesäkuuta 2008. Se on saatavana kahtena eri versiona, joista laajemmalle on koottu muutamia edellisten albumien kappaleita. Suppeammalla versiolla on Mann von Welt -kappaleen lisäksi Es brennt, joka julkaistiin alun perin vuonna 2002 Herzwerk II -albumin yhteydessä.
Kolttien perinnetalo
Kolttien perinnetalo (koltansaameksi Nuõrttsaaʹmi Äʹrbbvuõttpõrtt) on Inarin Sevettijärven kylässä sijaitseva museo, joka kertoo kolttasaamelaisten historiasta ja perinteistä. Se toimii saamelaismuseo Siidan alaisuudessa.
Rakennuksen historia
Perinnetalo on vanha kolttatalo. Petsamon kolttaväestön jouduttua evakkoon sotien vuoksi menetetyiltä kotiseuduiltaan rakennutti valtio Inarin kunnan itäosiin heille useita vastaavantyyppisiä taloja 1940-luvun lopulla. Sevettijärven kylään sijoitettiin pääasiassa Suonikylän kolttia, ja heille rakennettiin yhteensä 52 kolttatilaa. Alun perin Kirakkajärvelle rakennettu Perinnetalo on yksi näistä sodanjälkeisistä tyyppitaloista, joiden suunnittelussa huomioitiin myös kolttien rakennusperinnettä. Sen yhteyteen kuului myös varastorakennus. Tila jäi kuitenkin asuttamatta. Tyhjillään ollut tuparakennus siirrettiin nykyiselle paikalleen 1990-luvun alussa.
Museotoiminta
Perinnetalon perusnäyttelyyn kuuluvat esineet, filmit, valokuvat ja tekstit kertovat Sevettijärvi–Näätämö-alueen kolttien historiaa. Perinnetalossa on lisäksi museomyymälä, jossa myydään kolttasaamelaisia käsitöitä sekä kirjallisuutta.
Rahkasammalet (luokka)
Rahkasammalten luokka (Sphagnopsida) on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvista luokista. Rahkasammalten luokassa on vain yksi lahko, rahkasammalten lahko (Sphagnales). Myös tämä sisältää vain yhden heimon (Sphagnaceae), johon kuuluu yksi suku rahkasammalet (Sphagnum). Eli rahkasammalten luokkaan kuuluu vain yhden suvun (Sphagnum) lajeja.
Frankie Provenzano
Francesco ”Frankie” Provenzano (s. 12. helmikuuta 1986 Rooma) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa Italian Formula Renault -sarjassa vuonna 2006. Hän sijoittui toiseksi talvisarjassa. Hän ajoi myös kaksi kilpailua Eurocup Formula Renault ja Euroseries 3000 -sarjassa. Vuonna 2007 Provenzano kilpaili Italian Formula Master -sarjassa sijoittuen kolmanneksi. Hän kilpaili myös International Formula Master -sarjassa sijoittuen sijalle 20. Hän toisti saman seuraavana vuonna. Provenzano ajoi myös neljä kilpailua Aasian GP2-sarjassa Trident-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2009 Provenzano kilpaili World Series by Renault -sarjassa ja IFM-sarjassa.
James R. Schlesinger
thumb|right|James R. Schlesinger James Rodney Schlesinger (15. helmikuuta 1929 New York, New York – 27. maaliskuuta 2014 Baltimore, Maryland ) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1973–1975 maansa puolustus- ja vuosina 1977–1979 energiaministerinä. Vuosina 1971–1973 hän oli Yhdysvaltain atomienergiakomission puheenjohtaja ja vuonna 1973 keskustiedustelupalvelun johtaja.
Schlesinger meni vuonna 1954 naimisiin Rachel Line Mellingerin (k. 1995) kanssa. Pari sai kahdeksan lasta.
Karstasammalet (luokka)
Karstasammalten luokka (Andreaeopsida) on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvista luokista. Karstasammalten luokassa on vain yksi lahko, karstasammalten lahko (Andreaeales). Myös tämä sisältää vain yhden heimon (Andreaeaceae), johon kuuluu yksi suku karstasammalet (Andreaea). Eli karstasammalten luokkaan kuuluu vain yhden suvun (Andreaea) lajeja.
Bucellarius
Bucellarius (monikko bucellarii, sananmukaisesti keksinsyöjät, ) olivat myöhäisen Rooman ja varhaisen Bysantin valtakunnan sotilaita, jotka kuuluivat komentajansa omaan talouteen. Komentaja, joka oli yleensä rikas virkamies tai sotapäällikkö, maksoi itse heidän palkkansa ja ylläpiti heitä, ja heitä pidettiin usein yksityisinä henkivartijoina. Nimi bucellarius tuli armeijan näkkileivästä tai keksistä (bucellatum) ja se korosti komentajan velvollisuutta pitää miehensä asianmukaisesti ruokittuina. Näissä joukoissa oli yleensä sekä roomalaisia että ulkomaalaisia sotilaita. Bucellariukset olivat 500-luvulla usein keskeisessä asemassa sotaretkien aikana ja miehet, jotka palvelivat näissä joukoissa nousivat usein korkeisiin asemiin. Nämä sotilaat olivat 500-luvulla raskasta ratsuväkeä: ratsastaja, mutta luultavasti ei hevonen, oli varustettu haarniskalla, ja aseinaan heillä oli komponenttirakenteiset jouset, ja pistokeihäs tai kahden käden peitsi. Bucellarius-joukot olivat käytössä 300-luvun lopulta 500-luvulle asti.
Bucellariukset muodostivat sotapäällikön henkilökohtaisten joukkojen eli comitatuksen ytimen. Comitatus oli sotapäälliköiden henkilökohtainen armeija ja niitä käyttivät keisari Justinianus I ja hänen sotapäällikkönsä Belisarius ja Narses. Käytantö oli alun perin lainattu germaanien kuninkailta 200-luvulla. Comitatus koostui valiosotilaista, joiden värväysaika oli pitkäaikainen, ja he muodostivat armeijoiden ytimen. Comitatus ja bucellariukset olivat uskollisia vain sotapäällikölle, joka oli värvännyt heidät, eikä keisarille tai keisarikunnalle.
Bysantin valtakunnan Vähässä-Aasiassa sijainnut ja 700-luvulla perustettu thema Boukellarion sai nimensä bucellariusten mukaan.
Jaakko Paasivirta
Jaakko Paasivirta (23. syyskuuta 1931 Helsinki – 18. tammikuuta 2011 Jyväskylä ) oli Jyväskylän yliopiston orgaanisen kemian professori. Hän oli NMR-spektroskopian uranuurtajia Suomessa. Ympäristön tutkimuksen asiantuntijana Paasivirta otti ilmastonmuutoskysymykset esille jo 1970-luvulla.
Ura
Hän toimi 1969 Turun yliopistossa kemian apulaisprofessorina, kun hänet nimitettiin orgaanisen kemian professoriksi Jyväskylään. Hän aloitti Jyväskylän yliopiston professorina 1970.
Rakennekemia
Rakennekemian tutkijana hän oli erikoistunut NMR-spektroskopian soveltamiseen aineiden rakenteen tutkimuksessa. Hän oli alan pioneereja Suomessa. Paasivirran ansiosta NMR-spektroskopia menetelmänä vakiintui olennaiseksi osaksi fysiikan ja kemian tutkimusta. Hänen mukanaan Jyväskylän yliopiston kemian laitokselle tuli alan tuntemusta ja laitoksella kehittyi hänen virkakaudellaan vahva osaaminen. Laitoksesta kehittyi yksi NMR-spektroskopian koulutusta tarjoavista yksiköistä Suomessa. Paasivirta teki yhtenä ensimmäisistä suomalaisista kemisteistä NMR-spektroskopiaa hyödyntäen tutkimusta isotoopeilla 1H, 19F ja 13C. Hän tutki aineiden rakennetta myös massaspektrometrillä ja infrapunaspektometrillä.
Ympäristökemian tutkija
Ympäristökemian tutkijana Paasivirran tutkimuskohteena oli myrkkyjen kulkeutuminen ravintoketjussa. Hän aloitti Päijänteellä ravintoketjututkimuksen 1970. Tutkimusala oli vielä niin uusi Suomessa, että lehdistökin käsitti asian väärin ja lehdissä kirjoitettiin erheellisesti "Päijänteen ravintolaketjututkimuksesta". Tutkimus laajeni myöhemmin koskemaan myrkkyjen erityisemmin ja varsinkin myrkkyjen kertymisen, leviämisen ja muuntumisen mekanismeja koskevaksi tutkimukseksi.
Opettajana Paasivirta pyrki havainnollistamaan käsiteltäviä aihealueita. Hän laati kemian opetusta varten lukuisan määrän opintomonisteita. Luentomateriaalissaan hän käytti värejä ja toisinaan hän piirsi oppimateraaliin kuvia kreikkalaisesta mytologiasta. Sillä tavoin hän sai vaikeatkin aiheet jäämään paremmin opiskelijoiden mieleen. Hän kirjoitti myös oppikirjat mm. kemiallisen ekotoksikologian alalta ja kestävistä halogeeniyhdisteistä. Paasivirta ohjasi uransa aikana lähes 30 väitöskirjaa.
Paasivirta jäi virallisesti kemian laitokselta eläkkeelle 1996, mutta jatkoi tutkimustyötä vielä emerituksena. Hänellä oli kuolemaansa asti oma työhuone Jyväskylän yliopistolla. Hänen viimeinen artikkelinsa ilmestyi lokakuussa 2010 ruotsalaisessa Ecotoxicology and Environmental Safety-lehdessä. Tutkimusuran viimeisinä vuosina häntä kiinnostivat kemikaalien ominaisuudet ja niiden ekotoksikologisten riskien arviointi.
Paasivirta sai tieteellisistä ansioistaan lukuisia tunnustuksia mm. Suomalaisten kemistien seuralta, Suomen Kemian Seuralta, Suomen Kemistiliitolta ja Kemiralta.
Kirjallinen tuotanto
Jaakko Paasivirta oli tuottelias kirjailija. Hän kirjoitti useita teoksia ympäristökemian alalta.
Marge Champion
pienoiskuva|Marge Champion vuonna 1952 Marjorie Celeste Champion (s. Belcher; 2. syyskuuta 1919 – 21. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen tanssija, koreografi ja näyttelijä.
14-vuotiaana Walt Disney Studios palkkasi Championin Lumikin malliksi elokuvaan Lumikki ja seitsemän kääpiötä (1937). Tämän jälkeen hän toimi myös Pinokkion (1940) Sinisen haltiattaren mallina, jonka lisäksi elokuvan Dumbon (1942) virtahevon liikkeet on mallinnettu Championin liikkeillä. Aikuisempana hän loi uran elokuvamusikaaleissa, niistä yksi tunnetuimmista oli yksi pääosissa elokuvassa Kahteen rakastunut (1955). Koreografiastaan hän sai Emmy-palkinnon vuonna 1975. Hän loi myös uran Broadwaylla sekä esiintyjänä että koreografina.
Zothique
Zothique on yhdysvaltalaisen Clark Ashton Smithin kirjoittama fantasianovellien sarja, joka julkaistiin vuosina 1932–1953. Sarjan novellit sijoittuvat kuvitteelliseen Zothiquen maailmaan, joka on kaukaisessa tulevaisuudessa maapallon viimeinen asuttu manner. Tyylillisesti Zothique edustaa kuoleva maailma- sekä miekka ja magia -genrejä. Novellit ovat sävyltään synkkiä, ja nekrofilia ja elävät kuolleet ovat niissä toistuva teema. Toisinaan tarinoissa on myös hienovaraista erotiikkaa.
Kuvaus maailmasta
pienoiskuva|375 px|Zothiquen summittainen sijainti Smithin mukaan. Zothique-novellit sijoittuvat miljoonien vuosien päähän tulevaisuuteen, synkkään, ikivanhaan maailmaan, jossa taikuus ja yliluonnolliset olennot ovat ottaneet tieteen paikan. Aurinko on sammumassa ja verenpunainen, ja maailma on täynnä hylättyjä kaupunkeja ja unohdettuja hautoja. Smithin novelleissa esiintyvä maailmankuva on kehämäinen: korkeakulttuurit syntyvät ja kukoistavat, mutta aikanaan myös tuhoutuvat. Tässä mielessä Zothique muistuttaa Smithin Poseidonis- ja Hyperborea-maailmoja, mutta eroaa niistä siinä, että se on viimeisenä tuhoutuva sivilisaatio.
Koska Zothiquen asukkaat elävät lähestyvän maailmanlopun alla, he eivät mieti tulevaisuutta vaan elävät hetkessä. Heidän moraalinsa on rappeutunut ja heidän dekadentti elämänsä on jatkuvaa nautintojen hakemista ja irstailua. Tuomion ja menetyksen tunteet ovat Zothique-novelleissa toistuva teema, ja niissä esiintyy usein nekrofiliaa ja eläviä kuolleita. Myöhäisemmissä novelleissa on myös eroottisia vivahteita, ja Zothique onkin Smithin teossarjoista seksuaalisesti rohkein. Usein erotiikka esiintyy rinta rinnan kuoleman, kidutuksen ja sadismin kanssa.
Smith itse kuvaili maailmaa seuraavasti:
Smithin alkuperäinen näkemys Zothiquesta oli manner nimeltä Gnydron, joka sijaitsisi Etelä-Atlantilla ja jolla vieraili olentoja toisista ulottuvuuksista ja galakseista. Lopullisessa muodossaan Zothique oli kuitenkin melko erilainen, eikä tarinoissa esiinny avaruusolioita. Toisin kuin Smithin Hyperborea-sarjassa, novelleissa ei esiinny viittauksia kirjailijatoveri H. P. Lovecraftin aloittamaan Cthulhu-mytologiaan. Useimmissa tarinoissa ei myöskään ole mukana Hyperborea-tarinoille tyypillistä ironista huumoria.
Kirjoitus- ja julkaisuhistoria
Smith sai Zothiqueen innoituksen teosofiasta ja Helena Blavatskyn esoteerisista teorioista, joissa esiintyy ajatus menneistä ja tulevista mantereista. Smithin alkuperäinen ehdokas mantereen nimeksi oli Gnydron, ja hän kirjoitti helmikuussa 1931 lyhyen katkelman nimeltä ”A Tale of Gnydron”, jossa kuvaili Zothiquea muistuttavaa maailmaa kaukaisessa tulevaisuudessa. Nimi Zothique esiintyi ensi kerran Smithin laatimassa keksittyjen paikannimien luettelossa, joskin muodossa Xothique. Smithin mukaan Zothique oli analogia antiikista, ja siksi mantereen nimi rimmasi englannin sanan antique kanssa. Huhtikuussa 1931 Smith aloitti ”Vizaphmal in Ophiuchus” -nimisen avaruusseikkailun, jossa mainitaan Zothique-niminen planeetta Käärmeenkantajan tähdistössä. Smith ei kuitenkaan saanut novellia valmiiksi, ja nimi Zothique jäi toistaiseksi käyttämättä.
Ensimmäinen Zothique-tarina ”Velhojen valtakunta” valmistui tammikuussa 1932, ja se ilmestyi Weird Tales -lehdessä saman vuoden syyskuussa. Seuraavien kahden vuoden aikana Smith kirjoitti kymmenen Zothiqueen sijoittuvaa novellia, jotka muodostavat valtaosan hänen vuosina 1932–1934 kirjoittamastaan proosasta. Esimerkiksi Hyperborea-sarjaan tarkoitettu tarina ”Kuningas Euvoranin matka” muuttui kirjoitettaessa Zothique-tarinaksi. Lähes kaikki sarjan novellit hyväksyttiin julkaistavaksi Weird Talesissa, vaikka lehden toimittaja Farnsworth Wright vaatikin joihinkin muutoksia ennen julkaisua. Vain ”Kuningas Euvoranin matka” ei aluksi kelvannut lehdelle, joten Smith julkaisi sen omakustanteena kokoelmassa The Double Shadow and Other Fantasies (1933). Julkaistujen lisäksi Smithillä oli tekeillä ainakin yksi suunnitelma-asteelle jäänyt novelli. Vuonna 1934 Smith sai valmiiksi novellin ”Viimeinen hieroglyfi”, jonka hän tarkoitti sarjan päätökseksi ja joka myös teemoiltaan liikkui maailmanlopun ympärillä. Smithin haaveena oli kirjoittaa sarja, joka olisi riittävän pitkä julkaistavaksi kovakantisena kirjana, ja hän uskoi nyt saavuttaneensa tavoitteensa. ”Viimeinen hieroglyfin” valmistuttua hän lopetti proosan kirjoittamisen joksikin aikaa ja omistautui kirjoittamaan runoja sekä hoitamaan sairaita vanhempiaan.
Taloudellisista syistä Smith aloitti kirjoittamisen uudelleen vuoden kuluttua. Ensimmäinen yritys oli keskeneräiseksi jäänyt novelli ”Shapes in Adamant”. Alkuvuodesta 1935 Smith sai valmiiksi kaksi Zothique-novellia ja keväällä ja kesällä 1937 vielä toiset kaksi lisää. Vuoden 1938 jälkeen Smith ei kirjoittanut sarjaan uusia tarinoita kymmeneen vuoteen; kirjailijatoveri H. P. Lovecraft ja Smithin isä olivat molemmat kuolleet 1937, ja uupunut Smith lopetti fiktion kirjoittamisen jälleen. Vaikka hän kirjoitti uusia novelleja silloin tällöin, joukossa ei ollut Zothique-tarinoita, joskin hänellä oli joitakin toteutumatta jääneitä suunnitelmia. Vuosina 1942 ja 1944 Arkham House kuitenkin julkaisi Smithiltä kaksi novellikokoelmaa, ja mahdollisesti niistä innostuneena hän aloitti novellien kirjoittamisen uudelleen. Vuonna 1945 Smith suunnitteli kirjoittavansa The Scarlet Succubus -nimisen romaanin, joka käsittelisi ”seksin mielikuvituksellisia ja mystisiä mahdollisuuksia”, mutta teos jäi idean asteelle. Vuonna 1947 Weird Talesissa ilmestyivät lyhennetty versio ”Kuningas Euvoranin matka” -novellista ja uusi tarina ”Rapujen herra”. Vuonna 1952 Smith kirjoitti vielä kaksi Zothique-teosta: ”Morthylla”-nimisen novellin ja näytelmän The Dead Will Cuckold You.
Suurin osa Zothiqueen sijoittuneista tarinoista julkaistiin Arkham Housen kokoelmissa Smithin elinaikana. Smithin toive niiden kokoamisesta yksiin kansiin ei kuitenkaan toteutunut ennen hänen kuolemaansa 1961. Vuonna 1970 ilmestyi kuitenkin Lin Carterin toimittama Zothique-kokoelma Zebra Pressin Adult Fantasy -sarjassa. Kokoelmassa novellit on järjestetty niiden sisäisen kronologian mukaisesti, mikä on kuitenkin tulkinnanvaraista, koska Zothique-novelleissa on vain vähän jatkuvaa juonirakennetta tai keskinäisiä viittauksia. Vuonna 1995 julkaistussa Necronomicon Pressin Tales of Zothique -kokoelmassa tarinat ovatkin siinä järjestyksessä, jossa Smith ne kirjoitti. Vuonna 1999 ilmestyi John Pelanin toimittama kokoelma The Last Continent: New Tales of Zothique, joka sisälsi 19 uutta Zothique-novellia eri kirjailijoilta. Suomeksi Smithin Zothique-novelleja on julkaistu 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa antologioissa Velhojen valtakunta ja Weird Tales – fantasialehden parhaat alkuperäiskuvin sekä Smith-kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi. Vaskikirjat julkaisi vuonna 2021 kaikki Zothique-novellit suomeksi Eero Nurmen suomentamina.
Manaajien valtakunta (1932)
”Manaajien valtakunta” (The Empire of the Necromancers) on ensimmäinen Smithin kirjoittama Zothique-novelli, ja se myös julkaistiin ensimmäisenä. Smith sai novellin almiiksi tammikuussa 1932. Tarina ilmestyi Weird Talesissa saman vuoden syyskuussa. Novelli julkaistiin suomeksi nimellä ”Velhojen valtakunta” samannimisessä antologiassa vuonna 1989.
Novelli alkaa johdannolla, jossa esitellään Zothiquen maailma. Sitä kuvaillaan viimeiseksi mantereeksi, ”jonka apeaa taivasta valaisevat himmeä aurinko ja pelottavan kirkkaat tähdet” (suom. Ilkka Äärelä). Itse tarina kertoo kahdesta kuolleistamanaajasta, jotka joutuvat herättämänsä pelon vuoksi pakenemaan autiomaahan. Sieltä he löytävät ruton autioittaman kaupungin, jonka asukkaat he herättävät eloon ja pakottavat orjikseen.
Ryan Harveyn mukaan ”Manaajien valtakunta” mainitaan usein Smithin parhaana novellina, ja se onkin hänestä ihanteellinen avaus sarjalle. P. A. Mannisen mukaan novelli on ”täynnä nopeatempoista toimintaa, kauhutarinoista lainattuja elementtejä ja usein toistuvaa splatteria” ja siten sisältää ”1930-luvun halpatuotantofantasioiden merkittävimmät piirteet”.
Kiduttajain saari (1932)
”Kiduttajain saari” (The Isle of the Torturers) valmistui heinäkuussa 1932 ja julkaistiin Weird Talesissa seuraavan vuoden maaliskuussa. Novelli suomennettiin nimellä ”Kiduttajien saari” kokoelmaan Viimeinen hieroglyfi vuonna 1994.
Novelli kertoo nuoresta kuningas Fulbrasta, joka kaupunkinsa ainoana asukkaana selviytyy kulkutaudista. Fulbra lähtee merimatkalle ja haaksirikkoutuu saarelle, jonka asukkaat tunnetaan julmuudestaan. Fulbra joutuu heidän vangikseen, ja häntä kidutetaan mielikuvituksellisin tavoin.
”Kiduttajain saaressa” kuolema näyttäytyy sekä kiehtovana että pelottavana. Se esitetään tarinassa siunauksena ja lopullisena pakokeinona piinasta. Ryan Harvey tulkitsee Smithin pitävän elämää kärsimyksenä, josta kuolema tarjoaa poispääsyn. Tarinan alussa esiintyvä kulkutauti ”hopeinen kuolema” on mahdollisesti viittaus Edgar Allan Poen novelliin ”Punaisen kuoleman naamio”.
Kalmiston jumala (1932)
”Kalmiston jumala” (The Charnel God) valmistui marraskuussa 1932 ja julkaistiin Weird Talesissa maaliskuussa 1934. Novelli suomennettiin nimellä ”Kuolleiden jumala” kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi.
”Kalmiston jumala” sijoittuu Zul-Bha-Sairin kaupunkiin, jonka jumala Mordiggian vaatii omakseen kaikki ruumiit. Kaupunkiin saapuu ulkomaalainen matkalainen Elaith, joka vaipuu sairautensa vuoksi kataleptiseen uneen. Elaithia luullaan kuolleeksi, jolloin hänen kumppaninsa Phariom lähtee pelastamaan rakastettuaan Mordiggianin temppelistä.
”Kalmiston jumala” on Zothique-novelleista suoraviivaisimpia ja seikkailullisimpia. Tyylillisesti se edustaa miekka ja magia -kirjallisuutta. Tarinassa Smithin värikäs kielenkäyttö on tavanomaista pienemmässä roolissa, ja pääosan saa itse tarina. Seikkailijat kohtaavat Mordiggianin temppelissä ghouleja, mikä on viittaus sekä keskiaikaisiin taruihin että H. P. Lovecraftin tarinaan ”Pickmanin malli” (1927).
Synkkä jumalankuva (1932)
Tarina kertoo kuolleistamanaaja Namirrhasta, joka nuorena joutuu kokemaan vääryyttä keisari Zotullan taholta. Namirrha vannoo kostoa ja päättää opetella taikakeinoja, jotta voisi kostaa. Vuosia myöhemmin hän palaa Zotullan luo ja kutsuu keisarin hoveineen käymään noituudella luomaansa palatsiin. Namirrhan epäkuolleet palvelijat järjestävät hoville irvokkaita huvituksia, minkä jälkeen velho kiduttaa Zotullaa ja tämän lempivaimoa Obexahia. Lopussa Namirrhan kostonhimo kuitenkin kostautuu.