cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benny Kohlberg
Benny Kohlberg (s 17. huhtikuuta 1954) on ruotsalainen entinen maastohiihtäjä. Hänen paras arvokisasaavutuksensa on kultamitali Ruotsin viestijoukkueessa 1984 Sarajevon olympialaisissa. Samoissa kisoissa hän oli 15 kilometrin kilpailussa 19:s, mikä on hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa. Maailmancupissa Kohlberg pääsi kerran palkintokorokkeelle sijoituttuaan kolmanneksi kaudella 1981–1982 Sveitsin La Brassus'ssa käydyssä 15 kilometrin kilpailussa.
Ahmo (urheilualue)
Ahmon urheilualue on urheilukeskus Siilinjärvellä. Se sijaitsee alle kilometrin päässä Siilinjärven keskustasta luoteeseen.
Alueella voi harrastaa kesälajeista jalkapalloa, tennistä, rullalautailua ja yleisurheilua ja talvilajeista hiihtoa ja jääkiekkoa. Syksyllä 2009 Ahmolle avattiin Siilinjärven Palloseuran rakennuttama Yara-Areena, joka on lähinnä jalkapallolle tarkoitettu tekonurmella varustettu urheiluhalli. Samaan aikaan viereisen hiekkakentän paikalle rakennettiin täyspitkä tekonurmikenttä jalkapallolle.
Laurence Markham Huey
Laurence Markham Huey (6. syyskuuta 1892 Tiajuana Valley Kalifornia – 11. kesäkuuta 1963 San Diego) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Huey liittyi 16-vuotiaana Katherine Stephensin San Diegon luonnonhistoriallisessa museossa (SDNHM) järjestämälle Luonnontutkijoiden luokalle. Muuten hän oli itseoppinut eläintieteilijä. Vuonna 1913 Huey tapasi Donald R. Dickeyn, varakkaan lintujen kerääjän ja valokuvaajan, jonka kanssa hän työskenteli seuraavat kymmenen vuotta keräten lintuja Kaliforniasta ja Arizonasta sekä perehtyen valokuvaamiseen. Syksyisin ja talvisin Huey työskenteli metsätöissä ja puutarhoissa. Vuonna 1914 Huey valittiin San Diegon luonnonhistoriallisen seuran jäseneksi. Vuonna 1923 hän liittyi San Diegon luonnonhistoriallisen museon henkilökuntaan ja toimi SDNHM:n lintu- ja nisäkäsosastojen kuraattorina 38 vuotta, 1923–1961.
Huey kirjoitti ja julkaisi 164 tieteellistä artikkelia ja kuvaili 84 litu-ja nisäkäslajia tai -alalajia, muun muassa karibianhaikaran (Egretta tricolor) alalajin occidentalis 1927.
Jauhen Abramenka
Jauhen Sjarhejevitš Abramenka (,, s. 26. helmikuuta 1987 Vitebsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä.
Vancouverin olympialaisissa 2010 ja Sotšin olympialaisissa 2014.
Bajat
Bajat eli gbayat on etninen ryhmä keskisessä Afrikassa. Sen jäseniä elää Keski-Afrikan tasavallan lounaisosassa, Kamerunin pohjois- ja keskiosassa, Kongon tasavallan pohjoisosassa ja Kongon demokraattisen tasavallan luoteisosassa. 1900-luvun lopussa bajoja oli yhteensä noin 970 000.
Keski-Afrikan tasavallassa bajat ovat suurin etninen ryhmä. Heitä on noin kolmannes koko väestöstä.
Bajojen perinteen mukaan johtajia valitaan vain sotien ajaksi. Rauhanaikana kyläpäälliköt toimivat sovittelijoina ja keulakuvina. Ranskalaiset siirtomaaisännät laittoivat kuitenkin kyläpäälliköt hallinnolliseen vastuuseen.
Aleksandr Šustov
Aleksandr Andrejevitš Šustov (, s. 29. kesäkuuta 1984) on venäläinen korkeushyppääjä.
Šustov sijoittui 12:nneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Erfurtissa 2005. Hän voitti kultaa Bangkokin universiadeissa 2007 tuloksella 231 ja oli neljäs Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009. Hän voitti 2010 Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen korkeushyppykilpailun ja Venäjän ulkoratojen mestaruuden. Barcelonan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa ennätystään sivunneella tuloksella 233. Hän oli hypännyt saman tuloksen aiemmin kesällä 2010 Sotšissa ja Žukovskissa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 Šustov sijoittui kolmanneksi tuloksella 234 cm. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi ennätyksekseen 236 cm Tšeboksaryssa ja sijoittui kahdeksanneksi Daegun MM-kilpailuissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui alun perin seitsemänneksi ja Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 neljänneksi, mutta nämä tulokset mitätöitiin myöhemmin dopingin takia.
Campo Marzio
Antiikin roomalaiset rakensivat Campus Martiukselle useita rakennuksia ja muistomerkkejä, joista nykyaikaan ovat säilyneet Augustuksen mausoleumi ja rauhanalttari Ara Pacis. Kaupunginosan eteläosassa, Pincion länsirinteellä sijaitsevat kuuluisat Espanjalaiset portaat, joiden huipulla on Trinità dei Montin kirkko. Pohjoisessa, Aurelianuksen muurin vieressä on Piazza del Popolon uusklassinen aukio, jonka keskelle on pystytetty Egyptin Heliopoliista tuotu obeliski 13. vuosisadalta ennen ajanlaskun alkua. Aukion pohjoislaidalla ovat Carlo Rainaldin suunnittelemat kaksoiskirkot Santa Maria dei Miracoli ja Santa Maria in Montesanto (1681) sekä Santa Maria del Popolon kirkkomuseo (1099–1661), jossa on näytteillä maalauksia muun muassa Rafaelilta ja Caravaggiolta.
Rajat
Campo Marzion rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Vato
Vato on Snoop Doggin ensimmäinen single hänen Tha Blue Carpet Treatment-albumilta. Kappaleella vierailee B-Real ja sen tuotti The Neptunes. Sana "vato" on Chicanon slangia.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin BET:n kanavalla videopalvelu YouTubessa 30. elokuuta 2006. Pharrell Williams on sanonut Vaton musiikkivideosta sitä, että se ei tuo esiin vain räppärin gangsta-asennetta, vaan puuttuu myös kysymykseen Los Angelesin rotukonfliktista afroamerikkalaisten ja hispaanien välillä.
Videon ohjasi Philipp G. Atwell ja sillä vierailee myös chicanolainen räppäri Frost sekä Oscar-ehdokas Edward James Olmos. Animoitu versio videosta on löytynyt saman vuoden syyskuusta lähtien osoitteesta snoopdogg.com. "Vaton" lopullinen versio sisältää intron Snoop Doggista sanomassa "Man don't you know that I'm loco?" sekä lukuisia Julio G.:n huuteluja. Hänet korvattiin myöhemmin meksikolaisräppäri Mr. Chino Grandella.
Artisti on esittänyt kappaleen livenä Life & Rhymes-tapahtumassa B-Realin kanssa sekä soolona kappaleen julkaisupäivänä MSN-livekonsertissa.
Francisco Pi y Margall
Francisco Pi y Margall (29. huhtikuuta 1824 Barcelona – 29. marraskuuta 1901 Madrid) oli katalaanitaustainen espanjalainen kirjailija, poliittinen ajattelija ja valtiomies. Hänen poliittinen vaikutusvaltansa oli suurimmillaan Espanjan ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874, ja hän toimi kesällä 1873 kuukauden ajan tasavallan järjestyksessä toisena valtionpäämiehenä. Pi y Margall kannatti Espanjan muuttamista liittovaltioon perustuvaksi tasavallaksi. Hänen ajattelussaan oli vaikutteita sosialismista ja anarkismista.
Elämänvaiheet
Pi y Margall oli lähtöisin vaatimattomasta perheestä ja koulutukseltaan lakitieteen tohtori. Hänet tunnettiin alkuun liberaalina lehtimiehenä. Osallistuttuaan vuonna 1866 kenraali Leopoldo O’Donnellin hallintoa vastaan kohdistuneeseen kapinayritykseen hän joutui pakenemaan Ranskaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hän saattoi palata Espanjaan, jossa hänet valittiin 1869 edustajaksi parlamenttiin eli cortesiin. Hän kohosi pian yhdeksi tasavaltalaisen vähemmistön aatteellisista johtajista ja sai monet Espanjan radikaaleista demokraateista kääntymään tasavaltaisen federalismin kannattajiksi.
Kouvolan keskuskirkko
Kouvolan keskuskirkko edustaa modernia konstruktiiviset rakennusosat näkyville jättävää arkkitehtuuria. Päärakenteen muodostavat teräsristikot. Julkisivun materiaaleina on käytetty alumiinia ja terästä. Kirkossa on erillinen teräsrakenteinen kellotorni.
Francisco Pi y Margall
Elämänvaiheet
Pi y Margall julkaisi ensimmäiset teoksensa jo 18-vuotiaana ja loi laajan kirjallisen tuotannon. Hän kirjoitti muun muassa useita teoksia Espanjan ja Amerikan historiasta sekä paljon poliittista kirjallisuutta.
Kouvolan keskuskirkko
Kouvolan seurakunta luovutti keskuskirkon valmistumisen jälkeen entisen pääkirkkonsa Pyhän Ristin kirkon Haminan ortodoksisen seurakunnan käyttöön.
Francisco Pi y Margall
Aatteet
Pi y Margallilla oli merkittävä vaikutus anarkismin varhaiseen leviämiseen Espanjassa, sillä käänsi useita ranskalaisen Pierre-Joseph Proudhonin teoksia espanjaksi. Tämän ansiosta juuri proudhonilainen mutualismi sai alkuvaiheessa paljon kannatusta Espanjan anarkistien parissa. Myös Pi y Margallin kannattamassa federalismin muodossa eli niin sanotussa kantonalismissa on nähty yhtymäkohtia Proudhonin ajatteluun. Pi y Margallin federalistiset näkemykset tekivät hänestä erityisen suositun Kataloniassa sekä myöhemmin anarkistien parissa. Hän kannatti myös itsehallinnon myöntämistä tuolloin siirtomaan asemassa olleelle Kuuballe. Tämä vähensi hänen kannatustaan tasavaltalaisten keskuudessa 1890-luvulla.
Kouvolan keskuskirkko
thumb|Kouvolan keskuskirkko sisältä
Screwed Up Click
Screwed Up Click (S.U.C.) on yhdysvaltalainen hip hop-yhtye. Yhtye perustettiin Etelä-Houstonissa. DJ Screw perusti ryhmän.
Screwed Up Clickin alkuperäiset jäsenet olivat: DJ Screw,  Kay-K, Lil’ Keke, Fat Pat, Big Hawk, Big Pokey, Botany Boyz (C-Note, Will-Lean, B.G., Gator & D-Red), Big Jut, Big Moe, Z-Ro, Lil’ O, Trae, Dat Boy Grace, Southside Playaz (Mike D, Clay Doe & Mr. 3-2), Lil’ Head, Lil’ 3rd, C-Ward, Samuel-R, E.S.G., Tha Raider, Randy and Rhino, LOS ja Mr. True Fame. Myöhemmin ryhmään liittyi Lil’ Flip, Big Mello, Yungstar, Chris Ward, Woss Ness (Big Steve, Big Bee, Mistah Luv), Wood, AI-D. Lil’ Troyta, UGKta ja South Park Mexicania on pidetty “Screwed up Affliated” eli he olivat paljon mukana Screwed Up Clickin toiminnassa.
Ryhmä työsti paljon mixtapeja ja muokkasi artistien levyjä. Tätä muokkausta kutsutaan Screwed & Chopped tyyliksi.
Nor'easter
thumb|300px|Satelliittikuva nor'easterista, joka aiheutti Pohjois-Amerikan lumimyräkän vuonna 2006. Huomaa [[Trooppinen hirmumyrsky|hurrikaanin kaltainen myrskyn silmä kuvan keskellä.]]
Nor'easter (myös northeaster) on voimakkaaseen matalapaineeseen liittyvä laaja myrskyalue, jollaisia esiintyy aika ajoin Yhdysvaltain itärannikolla ja Kanadan itäisissä provinsseissa. Tuuli puhaltaa koillisesta, kun matalapaineen keskus on aivan Yhdysvaltain itärannikon tuntumassa merellä, sillä pohjoisella pallonpuoliskolla tuuli pyörii matalapaineen keskuksen ympäri vastapäivään. Nor'easterin synnyttävä matalapaine saa alkunsa yleensä lounaassa Meksikonlahdella, josta ne kulkevat suihkuvirtauksen mukana koilliseen. Nor'easterit saavat voimaa kylmän polaarisen ilmamassan ja lämpimämmän Golfvirran mukanaan tuoman merellisen ilmamassan kohtaamisesta. Mitä suurempi lämpötilaero ilmamassojen välillä on, sitä voimakkaammaksi nor'easter voi kehittyä. Ilmiö voimistuu entisestään silloin, kun Kanadaan muodostuu samaan aikaan terminen korkeapaine ja paine-erovoima nostaa tuulen nopeutta.
Nor'easterit aiheuttavat toisinaan huomattavaa tuhoa, sillä ne tuovat erittäin kylmää arktista ilmamassaa pitkälle etelään, missä pakkanen saattaa aiheuttaa kuolemantapauksia. Ilmiöön liittyvät sateet ovat samankaltaisia kuin muissakin keskileveysasteiden liikkuvissa matalapaineissa. Nor'easterit saattavat aiheuttaa merenpinnan äkillisen nousun, rannikkoeroosiota ja hirmumyrskyyn verrattavia tuulenpuuskia. Ilmiöön voi liittyä myös erittäin runsaita lumisateita, joita voimistaa avoveden vaikutus ja joiden tuhovaikutusta lisää niiden esiintyminen harvinaisen pitkällä etelässä, missä tällaisiin säihin ei ole varauduttu.
Muodostuminen
thumb|Meriveden lämpötiloja Yhdysvaltain itäpuolella. Lämmin Golfvirta erottuu pohjoiseen ulottuvana oranssina ja keltaisena nauhana. Nor'eastereita esiintyy Yhdysvaltain itärannikon tuntumassa, useimmiten loka–huhtikuussa, mutta niitä saattaa ilmetä muinakin vuodenaikoina. Useimmat nor'easterit saavat alkunsa Meksikonlahdella syntyvästä matalapaineesta. Meren tarjoama lämpö ja kosteus antavat matalapaineelle lisää energiaa. Suihkuvirtaus kuljettaa matalapaineen Atlantin valtamerelle ja edelleen pohjoiseen Yhdysvaltain itärannikkoa myöten. Eräät nor'easterit voimistuvat tässä vaiheessa lämpimän Golfvirran vaikutuksesta erittäin nopeasti, jolloin tuulennopeus voi kasvaa lähelle hirmumyrskyn luokkaa Suihkuvirtaus aiheuttaa yläilmakehässä divergenssin tai diffluenssin, joka siirtää tai hajottaa nousevan ilman nopeammin kuin uutta tulee tilalle maanpinnan tasalla. Yhdessä Coriolis-ilmiön kanssa ilmiö synnyttää matalapaineen keskusta kiertävä tuulijärjestelmän.
thumb|200px|left|Vastakkaisiin suuntiin virtaavat Labradorinvirta ja Golfvirta Pohjois-Amerikan rannikolla. Kylmän Labradorinvirran ja lämpimän Golfvirran vastakohta sekä Yhdysvaltain koillisosan topografiset erityispiirteet tekevät Keski-Atlantin ja Uuden-Englannin osavaltioiden rannikosta otollisen nor'eastereiden synnylle. Niiden uskotaan aiheutuvan arktisesta oskillaatiosta 55. pohjoisen leveysasteen paikkeilla. Arktisella oskillaatiolla on kaksi vaihetta: positiivinen ja negatiivinen. Positiivinen vaihe on ollut hallitseva 1990- ja 2000-luvuilla. Siinä ilma liikkuu nopeasti ja toimii eräänlaisena esteenä keskileveysasteille pyrkivälle arktiselle ilmalle. Negatiivisessa vaiheessa ilma liikkuu hitaammin ja on alttiimpi häiriöille. Tällöin kylmä arktinen ilma pääse tunkeutumaan keskileveysasteille. Positiivisen vaiheen ja negatiivisen vaiheen välillä saattaa esiintyä vaihtelua talven kuluessa. Negatiivisen vaiheen yleisyyden ja nor'eastereiden esiintymisen välillä on havaittu positiivinen korrelaatio.
Nor'easterin kulkeutuminen koilliseen johtuu yleensä Bermudan lähistöllä vallitsevasta korkeapaineesta. Nor'easter alkaa yltyä myrskyksi Pohjois-Carolinan rannikolla. Jos matalan keskus kulkee mantereen puolella, rannikolla vallitsee lounaisvirtaus, sateet tulevat vetenä ja koko ilmiö jää heikommaksi. Jos keskus kulkee merellä, nmantereen päällä on koillisvirtaus, joka voimistaa ilmiötä ja aiheuttaa kovia tuulia ja lumipyryä Yhdysvaltain koillisosassa, kuten New Yorkin alueella. Alati voimistuva matalapaine myrskytuulineen kulkeutuu kohti pohjoista Pohjois-Amerikan itärannikkoa myötäillen. Myrskyn voima saavuttaa huippunsa yleensä meren yllä Kanadan rannikon tuntumassa. Myrskyalue jatkaa matkaansa edelleen arktisille alueille, jossa sen tuuli saattaa paikoitellen yltyä hirmumyrskyksi.
Ominaispiirteet
Nor'easterille ovat tyypillisiä paksut, tummat, alhaalla roikkuvat pilvet. Saman matalapaineen ylityksen aikana sateen voimakkuus voi vaihdella rankkasateesta tihkusateeseen. Vaikka kaikki sadetyypit ovat mahdollisia nor'easterin aikana, ne tunnetaan parhaiten olomuodoltaan kiinteästä sateesta. Ilmiöön liittyy myös alhainen lämpötila ja voimakkaat tuulenpuuskat. Eräissä hyvin harvoissa tapauksissa, kuten vuosien 1979 ja 2006 nor'eastereissa, myrskyn keskus saattaa saada hurrikaaneille tyypillisen pyöreän muodon, jolloin muodostuu pienehkö myrskyn silmä. Tämä muistuttaa polaarimatalan rakennetta.
Nor'easterit sekoitetaan usein trooppisiin hirmumyrskyihin. Ne eroavat toisistaan energiataloutensa takia: nor'easterit ovat Suomeen tulevien rintamajärjestelmien kaltaisia matalapaineita, joiden alkuperäinen paine-ero syntyy yläilmakehän virtauksista, ja rintamien sadealueet muodostuvat erilaisten ilmamassojen rajapinnoille. Sen sijaan trooppisten hirmumyrskyjen energianlähteenä on lämmin meri, jossa on vähintään 50 metrin paksuinen ja 26-asteinen vesikerros.
Vaikka nor'easter muodostuu voimakkaassa keskileveysasteiden matalapaineessa, jollaisia havaitaan eri puolilla maailmaa, sille ominainen koillistuulen ja runsaasti kosteutta sisältävä spiraaliksi kiertyvä pilvijärjestelmä syntyy alustan ominaisuuksien vaikutuksesta eli otollisesta mantereen ja meren jakaumasta. Samankaltainen ilmiö esiintyy toisinaan Tyynenmeren rannalla Pohjois-Japanissa, jolloin tuulensuunta on luoteen ja pohjoisen väliltä. Euroopassa nor'easterin kaltainen säätyyppi on epätodennäköinen, sillä vaikkakin koillistuulet saattavat olla voimakkaita, niiltä puuttuu Golfvirran kaltainen lämmön ja kosteuden lähde, ja siksi pilvien vesisisältö ei ole riittävän suuri aiheuttaakseen samanlaisia tulvia ja voimakkaita lumipyryjä,
Vaikutukset
Yleensä nor'easterit tuovat mukanaan valtavan määrän sateita, voimakkaita tuulia, korkeita aaltoja ja pienehköjä myrskyvuoksia rannikolle. Olosuhteista ja vuodenajasta riippuen nor'eastereihin liittyy vesisateita, jäänmuodostusta ja lumisateita. Yhdysvaltain koillisosan keskeisiä lentokenttiä saatetaan joutua sulkemaan useiden vuorokausien ajaksi jään, lumen ja voimakkaan tuulen takia, jolloin tuhannet ihmiset joutuvat saarroksiin. Vaikeiden olosuhteiden johdosta myös valtateitä ja valtakunnallisia pääteitä voidaan sulkea liikenteeltä. Lisäksi nor'easterit aiheuttavat katkoksia sähkönjakelussa.
Etymologia
thumb|Kompassin tuuliruusu vuodelta 1607.
Termi "nor'easter" on tullut amerikanenglantiin vanhasta brittienglannista. Oxford English Dictionaryn (OED) mukaan ensimmäinen muistiinpantu merkintä englannin kielen termistä "nore" ("north" eli "pohjoinen" ) kompassin ja tuulen suunnan yhteydessä on vuodelta 1612 ("How blowes the winde Syr?" "Wynde! is Nore-Nore-West."). Samankaltaista käyttöä on merkitty muistiin vuosilta 1688 (". . . Nore and Nore-West . . .") ja 1718 (". . . Nore-west tai Nore-nore-west."). Näitä edelsi termi "noreast," josta on maininta vuodelta 1594 ("Noreast by North raiseth a degree in sayling 24 leagues.") ja joka näkyy esimerkiksi kompassin tuuliruusussa vuodelta 1607. Kompassin 32 suuntaa nimettiin englannin kielessä termein "Nor'east (tai west)", "Nor' Nor'-east (tai west)", "Nor'east b' east (tai west)" ja niin edelleen. OED:n mukaan vanhin maininta termistä "nor'easter" on vuodelta 1836. Termi "nor'easter" kehittyi luontevasti kompassin suuntien ja tuulensuuntien historiallisista kirjoitusasuista ja ääntämistavoista.
Huomattavimpia nor'eastereita
Marraskuun lopun nor'easter Floridassa vuonna 1984 oli paitsi poikkeuksellisen varhainen, myös poikkeuksellisen eteläinen. Kyseisen myrskyn sateet tulivat vetenä. Myrsky aiheutti paikoin huomattavaa rannikkoeroosiota. Vuonna 2006 sattui niin ikään marraskuinen nor'easter, joka toi Etelä-Carolinan Charlestoniin ja Georgian Savannahiin tilastoidun historian varhaisimmat lumisateet.
Silmienvaihtajat
Silmienvaihtajat oli joensuulainen yhtye, joka muistetaan lähinnä Jouni Mömmön Mana Manaa edeltäneenä yhtyeenä. Yhtye on nimetty Uuno Kailaan runon mukaan ja se toimi syksystä 1985 syksyyn 1986.
Yhtye ei levyttänyt olemassaolonsa aikana mitään, mutta Mömmön syksyllä 1986 aloittama yhtye Mana Mana levytti myöhemmin suurimman osan Silmienvaihtajien tuotannosta. Silmienvaihtajien demo- ja livenauhoitteista julkaistiin vuonna 2011 albumi 1985–1986. Levyltä löytyvä liveversio Mana Manankin levyttämästä laulusta "Paniikki on ekstaasin veli" julkaistiin jo vuonna 2000 Eastpop-CD-romilla ja vuonna 2005 julkaistulla Riemu -levy-yhtiön kokoelmalevyllä on "Kesäaika"-laulun demoversio. Jouni Mömmön poistuttua riveistä yhtye vaihtoi nimekseen Kosmonauts. Se julkaisi kaksi albumia.
Tabloidisaatio
thumb|Brittiläisiä tabloideja laitettuna esille irtonumeromyyntiin. Tabloidisaatiokehityksessä ”skandaalilehtien” sisällölliset ja tyylilliset piirteet leviävät osaksi kaikkia viestimiä.
Tabloidisaatio on kehityssuuntaus, jossa sensaatiojournalismin sisällölliset ja tyylilliset piirteet leviävät laajemmin koko mediakenttään. Opetushallituksen ylläpitämällä Median maailma -sivustolla termi on määritelty tarkoittamaan ”perinteisesti asiallisen median vajoamista sisällöltään iltapäivä- ja juorulehtien suuntaan”.
Tabloidisaation käsite
Käsite juontaa nimensä sanasta tabloidi, joka on iltapäivälehdistön suosima sivuformaatti. Termille ei ole olemassa suomennettua vastinetta, mutta se ”voidaan kääntää hieman kömpelösti iltapäivälehtimäisyydeksi”. Ensimmäisten joukossa termiä on analysoinut Washington Post -lehden mediakriitikko Howard Kurtz vuonna 1993 ilmestyneessä kirjassaan Media Circus. Kirjassa määritellään yhdeksi käännekohdaksi Yhdysvaltojen vuoden 1987 presidentinvaalikampanja, jonka yhteydessä tiedotusvälineet paljastivat ehdokas Gary Hartin syrjähypyt. Sen jälkeen poliitikkojen seksielämästä kirjoittaminen on yleistynyt viestimissä.
Ilmiö näyttäytyy viihteellisten arvojen korostumisena informatiivisuuden kustannuksella. Journalistiset lajityyppimääritelmät hämärtyvät ja esitystavat muuttuvat. Kaupallisten viestimien ja viestintäyhtiöiden keskinäisen kilpailun myötä korostuu sisällöntuottamisen kustannustehokkuus ja sisältöjen mahdollisimman laajan myytävyyden vaade. Monimutkaisia asioita yksinkertaistetaan uutisen myyntiarvon kasvattamiseksi.
Ilmiössä näkyy urheilusta lainattujen kerrontatapojen leviäminen muuhun, myös politiikkaa koskevaan journalismiin. Keskeisiä teemoja ovat voittaminen ja häviäminen, draama ja jännitys, sekä sankaruus. Ilmiö on kytköksissä niin sanottuun human interest -journalismiin, jossa asioita kuvataan yksittäisten ihmisten tunnekokemusten kautta pyrkien lukijan tunteisiin vetoamiseen. Tohtori Mervi Pantin mukaan tabloidisaatioon sisältyy myös sukupuolittunut ”naisellistamisen” ulottuvuus, jossa ”naisellinen” tunne ja kokemus korvaa kerrontatavoissa ”miehisen” järjen, erittelyn ja yleistämisen.
Tabloidisaation arvostelu kohdistuu monimutkaisten asioiden hukkumiseen huomiota herättävien sisältöjen tieltä. Kun yleisön miellyttämisen halu ylittää tiedottamisen halun, pelätään, että riski uutisten vääristelystä kasvaa.
Tabloidisaatiosta käytyä keskustelua mediassa
Pulitzer-palkitun kirjailija David Halberstamin mukaan journalismin laatu vajosi Yhdysvalloissa ennennäkemättömän alhaiselle tasolle Clinton-Lewinsky-skandaalin aikana, jolloin perinteiset laatulehdetkin perustivat uutisointinsa nimettömistä lähteistä saatuihin toisen ja kolmannen käden tietoihin. Halberstamin mukaan tässä jupakassa näkyi erityisen hyvin, kuinka tyhjänpäiväiset uutisaiheet ottivat mediassa aiemmin tärkeiden uutisaiheiden paikan ja toisinpäin.
Opetusministeri Henna Virkkunen puhui tabloidisaatiosta YLE TV2:n Pressiklubi-ohjelmassa 22. tammikuuta 2010. Hänen mukaansa ”tänä päivänä ei ole sellaista perinteistä rajaa eri medioiden välillä, että esimerkiksi STT voi siteerata Seiskaa. Myös iltapäivälehtien tyylit ovat laajentuneet muuhun sanomalehdistöön.” Pressiklubin vakiovieraana oleva toimittaja Saska Saarikoski puolustautui vastaten, että tabloidisaation rinnakkaisilmiö on politiikan henkilöityminen. Hänen mukaansa tällainen journalismi ei olisi mahdollista, elleivät johtavat poliitikot käyttäisi perhettään ja henkilökohtaisia asioitaan poliittisen kampanjoinnin välineenä.
Tabloidisaation tutkiminen
Viestintätutkimuksessa ilmiötä on tutkittu muun muassa mittaamalla kuvien ja ulkomaanuutisten määrän muutoksia tiettyinä ajanjaksoina. Esimerkiksi Göran Djupsund ja Tom Carlson ovat tutkineet tabloidisaatiota vuosina 1982–97 lehdissä Vasabladet, Hufvudstadsbladet, Västerbottens-Kuriren ja Dagens Nyheter. Tampereen yliopiston tiedotusopin laitoksella julkaistussa väitöskirjassaan Sinikka Torkkola selittää terveysjournalismissa korostuvat ”ihmeparannukset, oudot sairaudet ja julkkisten tarinat” tabloidisaation ilmentymänä. Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitoksella julkaistussa journalistiikan lisensiaatintyössään Markus Mattlar liittää Tony Halmeen maaliskuun 2003 eduskuntavaalien vaalivoiton osaksi tiedotusvälineiden tabloidisaatiokehitystä.
Tabloidisaatio nähdään yleisesti kielteisenä ilmiönä, mutta sillä on myös puolustajansa. Bergenin yliopiston mediatutkimuksen professori Jostein Gripsrud on todennut, ettei ilmiö ole yksiselitteisesti huono asia demokratiassa. Lisäksi hänen mukaansa koko termi ei ole käsitteenä kovin analyyttinen, vaan ”enemmänkin tabloidi-ilmaus”. Skotlantilaisen Strathclyden yliopiston journalismin ja viestinnän professori Brian McNair näkee, että tabloidisaation tuomaa yhteiskunnallisten kysymysten painoarvon vähenemistä on liioiteltu. Hänen mukaansa kansanomainen muotokieli jopa lisää yleisön kiinnostusta yhteiskunnallisia aiheita kohtaan. Mediatutkija ja toimittaja Liz Nice on havainnut teini-ikäisten tyttöjen lehtien kehitystä eritellessään, ettei tabloidisaatio johda automaattisesti huonompaan journalismin laatuun, jos ei toki parempaankaan. Catharine Lumby on kirjassaan Bad Girls kirjoittanut, että tabloidisaation arvostelu on lähinnä perinteisten ”julkisten asioiden” puolustamista. Tällaisia ovat muun muassa liiketoiminta, parlamentaarinen politiikka, talous ja laki. Hän näkee tabloidisaation mahdollisuudeksi tuoda yksityiseen, kotitalouksiin ja erityisesti feminiinisyyteen liittyviä aihepiirejä julkiseen keskusteluun. Hän listaa tällaisina aiheina esimerkiksi kotiväkivallan, lasten hyväksikäytön, riippuvuudet, syömishäiriöt, vanhemmuuden ja seksuaalisuuden. Hänen mukaansa ilmiön kautta on toteutunut erityisesti feministiliikkeen ajamien asioiden läpimurto, jossa aiemmin yksityisyyden piiriin jääneet asiat on saatu yleiseen keskusteluun ja myös teemoiksi julkishallinnon päätöksenteossa.
Muu ”tabloidistuminen”
Tabloidisaatio viittaa lähinnä journalismin sisällölliseen ja tyylilliseen kehitykseen. Tämän lisäksi on olemassa kaksi muuta ”tabloidistumisen” kehityslinjaa. Nämä ovat erillisiä, vaikkakin tabloidisaatioon jossakin määrin kytköksissä olevia ilmiöitä.
Ensinnäkin monet perinteisesti broadsheet-formaatissa julkaistut sanomalehdet ovat 2000-luvulla vaihtaneet tabloid-kokoon. Esimerkkeinä tästä ovat Suomessa Hufvudstadsbladet ja Ruotsissa Svenska Dagbladet. Lapin Kansa, Pohjolan Sanomat ja Kainuun Sanomat tekivät päätöksen tabloid-formaattiin siirtymisestä vuonna 2011. Helsingin Sanomat siirtyi tabloid-kokoon tammikuussa 2013 ja Sanoma Lehtimedian maakuntalehdet seuraavat perässä keväällä 2013.
The Plan
The Plan voi tarkoittaa
Nicolas Gilsoul
pienoiskuva|Nicolas Gilsoul, 2013 Nicolas Gilsoul (s. 5. helmikuuta 1982) on belgialainen kartanlukija, joka on kilpaillut rallin MM-sarjassa Thierry Neuvillen ja Pierre-Louis Loubetin kanssa.
Ura
Kaudella 2023 Gilsoul toimii Pierre-Louis Loubetin kartanlukijana.
Riddaren och draken
Riddaren och draken on ruotsinkielinen kirkko-ooppera, jonka Mikko Heiniö sävelsi Turun Oopperayhdistyksen tilauksesta Turun tuomiokirkon 700-vuotisjuhlavuodeksi 2000. Libreton oopperaan teki Bo Carpelan.
Teos kantaesitettiin Turun tuomiokirkossa 9. marraskuuta 2000, ja esitystä johti Ulf Söderblom. Orkesteriosuuksista vastasi Turun filharmoninen orkesteri. Rooleissa esiintyivät:
Teoksen levytyksen julkaisi BIS.
Scala
Scala voi viitata johonkin seuraavista:
Martin Bajčičák
pienoiskuva|Martin Bajčičák vuonna 2014. Martin Bajčičák (s. 12. kesäkuuta 1976 Dolny Kubin) on slovakialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Bajčičák on saavuttanut yhden maailmancupin osakilpailuvoiton, 12. helmikuuta 2005 Reit im Winklistä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Kaikkiaan hän on ollut maailmancupissa kahdesti palkintokorokkeella.
Arvokisoissa Bajčičák on ollut parhaimmillaan neljäs, 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa takaa-ajokilpailussa. Vuonna 1996 Bajčičák saavutti nuorten MM-kisoista Asiagosta hopea- ja pronssimitalit. Hän edusti SKP Strbske Pleso -hiihtoseuraa.
Supermaapallo
pienoiskuva|Taiteilijan näkemys kuumasta, emotähteään lähellä kiertävästä supermaasta [[HD 215497 b.]]
Supermaapallo eli supermaa on Maata suurempi, mutta Neptunusta pienempi planeetta.
Supermaita on löydetty muilta tähdiltä. Supermaiksi sanottujen eksoplaneettojen massat ovat yleensä välillä 1–10 Maan massaa. Supermaista tiedetään varsin vähän, monesti lähinnä rata-arvojen lisäksi massa ja säde. Supermaa saattaa olla joskus Maan tapainen pii-rautaplaneetta. Tavallisemmin supermaa on kaasupintainen mini-neptunus tai vetinen valtameriplaneetta. Maan tyyppisen supermaan säteen yläraja on 1,5 Maan sädettä.
Supermaa ei välttämättä kierrä keskustähteään elinkelpoiselle vyöhykkeellä.
Supermaat ovat havaituissa eksoplaneetoissa erittäin yleisiä.
Kivirautainen supermaa
pienoiskuva|Taiteilijan näkemys muutamista supermaista ja Maasta. Supermaa saattaa muistuttaa Maata siinä suhteessa, että se on rakentunut pääosin raudasta ja piipitoisista silikaattimineraaleista. Supermaan keskustassa on rautaydin, jota ympäröivät silikaattipitoiset vaippa ja kuori. Löydetystä eksoplaneetoista tiedetään useimmissa tapauksissa vain massa. Tämän perusteella voidaan yrittää arvioida sitä, onko kyseessä supermaa vai ei.
Tektoninen toiminta
Supermaan pinta lienee suhteellisen tasainen ja vuoret matalia, koska eroosio on nopeaa. Nykyään geologista aktiivisuutta pidetään yleisesti ottaen elämälle hyvänä, vaikka se aiheuttaakin paikallisia katastrofeja kuten tulivuorenpurkauksia ja maanjäristyksiä. Tämä johtuu siitä että supermaassa nopea silikaattisykli kierrättää planeetan ilmakehän kaasuja ja muun muassa tasaa lämpötiloja sekä tuottaa elämän tarvitsemaa hiiltä yhteyttämistä varten ilmakehään. Supermaan mannerlaatat ovat ohuita ja nopeasti uusiutuvia. Vertailun vuoksi noin kymmenesosan Maan massaisella Marsilla oli historiansa alussa vain hienoista laattatektoniikkaa, ja Maata hieman pienemmällä Venuksellakin nykyään vain vähän. Toisaalta sen suuri painovoima hidastaa mannerlaattojen liikettä.
Supermaiden suuremman massan seurauksena niiden vaipassa esiintyvät konvektiovirtaukset ovat voimakkaampia kuin Maan kokoluokan planeetoilla. Tämän vuoksi litosfääri on maankaltaisen planeetan litosfääriä ohuempi ja tektoninen toiminta jokseenkin vääjäämättä aktiivisempaa kuin pienillä kiviplaneetoilla. Tektonisesti aktiivisen supermaan ilmakehässä on luultavasti merkittäviä määriä hiilidioksidia tai rikkidioksidia. Tämä on mielenkiintoinen tulos, sillä nykykäsityksen mukaan aktiivinen laattatektoniikka näyttelee merkittävää roolia tarkasteltaessa mahdollisuuksia elämän synnylle ja kehitykselle muilla planeetoilla, ja näin supermaat saattavat olla merkittävästi pieniä kiviplaneettoja otollisempia paikkoja elämän esiintymiselle.
Magneettikenttä puuttuu?
Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että supermaalla ei olisi samanlaista magneettikenttää kuin Maalla. Maan magneettikenttä syntyy nestemäisessä ulkoytimessä, jossa tapahtuu konvektiota. Mutta supermaiden tiheämpi ydin muuttaisi niiden sisukset niin sitkeiksi, että ne eivät lajittuisi raudaksi ja kiveksi. Tai jos lajittuisivatkin, magneettikentän synnyttävä konvektio estyisi. Varmasti tätä ei osata sanoa, koska supermaiden sisustojen lämpötiloja ei tunneta.
Joidenkin teorioiden mukaan tyypillisen supermaan ydin on kiinteää rautaa suuren tiheyden takia. Rauta saattaa kiinteytyä jopa 10 000 kelvinissä. Tällöin supermaalla ei useinkaan olisi kosmiselta säteilyltä suojaavaa magneettikenttää. Niinpä elinkelpoisen supermaan massa saattaisi olla magneettikentän puolesta korkeintaan 2-5 Maan massaa. Ei kuitenkaan tiedetä, estääkö magneettikentän puute elämän synnyn tai olemisen. Magneettikentän puutteella lienee vaikutusta kaasukehään. Se estää keskustähteä puhaltamasta kaasukehää pois. Supermaan vaipassa sattaa olla paljon Maan vaipassa hieman harvinaisempaa postpetrovskiittia.
Mahdollinen elinkelpoisuus
Supermaan suuri geologinen aktiivisuus tuottaa hiilidioksidia kaasukehään ja ylläpitää karbonaatti-silikaatti-sykliä voimallisemmin kuin maassa. Tämä edistää elämän olemassaoloa siellä, samoin kuin se että supermaan kaasukehä ja höyrystyvät vesivarannot karkaavat hitaammin avaruuteen kuin Maassa. Tiede -lehdessä 3/2006 spekuloitiin, minkälaista elämä voisi olla erilaisilla eksoplaneetoilla. Supermaasta sanottiin, että koska painovoima on siellä voimakkaampi suuremman massan takia, olisi siellä tiheä kaasukehä ja siksi kasvihuoneilmiö, minkä ansiosta osassa planeettaa olisi runsaasti sateita ja osassa aavikko-oloja. Eläimet ja kasvit olisivat litteitä ja maanpinnanmyötäisiä, mutta suurin osa elämästä luultavasti keskittyisi meriin, missä painovoima ei haittaa niin paljon. mahdollinen magneettikentän puuttuminen saattaa altistaa kaasukehän ja elämän haitalliselle tähtituulelle ja säteilylle.
Kivirautaplaneetan massan yläraja
pienoiskuva|Havaittujen supermaiden massoja ja säteitä kaaviossa. Punainen käyrä: kokonaan rautainen supermaa, sininen kokonaan vetinen. Kivirautaisen planeetan tiheys kasvaa nopeasti, kun se kasvaa Maata massiivisemmaksi. Kivirautaisen supermaan säteen yläraja on havaintojen mukaan 1,5 maan sädettä. Joidenkin mukaan jo 1,5 kertaa Maata massiivisempi planeetta olisi "kaasukääpiö" tai mini-neptunus. Näiden planeettojen pintakerroksissa olisi suuret määrät kaasumaista vetyä tai heliumia. Tällöin varsin kevyt supermaaksi väitetty planeetta ei muistuttaisi lainkaan Maata.
Erään arvion mukaan kivirautaplaneetta voi olla jopa 2,5 Maan säteinen, mutta kaasuaan menettänyt kaasukääpiö voi olla 1,5 Maan säteinen.
Valtameriplaneetta, mini-neptunus
pienoiskuva|Monet supermaapallot saattavat olla vetisiä. thumb|Vasemmalta oikealle: [[Maa, tyypillinen supermaa ja Neptunus.]] Supermaassa on monesti melko varmasti kivirautaytimen lisäksi jäätä, vettä ja/tai kaasua. Jäinen supermaa syntyy, kun kaasua ei riitä jättiläisplaneettoihin planeettakunnan syntyvaiheessa. Jäiset supermaat tai suuret valtameriplaneetat ovat pienempiä kuin jääjättiläiset Uranus ja Neptunus, joilla on kiven ja jään lisäksi suuri kaasuvaippa. "Neptunuksen" massa on noin 10–30 Maan massan luokkaa ja säde yli 2 Maan sädettä. Kaasukääpiö eli mini-neptunus on planeetta, jolla on vesijääydin ja vety-heliumvaippa, ja se on alle 10 Maan massainen. Tällaisen planeetan säde on noin 2–2,5 Maan säteen luokkaa ja massa noin 1,5–10 maan massaa. Vesi/jääplaneetan säde on noin 1,5–2 kertaa isompi kuin vastaavan massaisen kivirautasupermaan säde.
2,3 Maan massaista kohdetta Kepler-11f pidetään monesti kaasukääpiönä. Pienimassainen kaasukääpiö ei kykene säilyttämään kaasukehäänsä pitkiä ajanjaksoja, jos se ajautuu liian lähelle tähteä, koska kuumassa planeetan kaasukehä karkaa nopeammin pois. Supermaan massa on 1–10 Maan massaa. Painovoima on alle kolme g. Jos massa on yli 10 Maan massaa, planeetalla on melko varmasti vetyvaippa ja silloin se on luultavimmin Neptunuksen kaltainen jättiläisplaneetta.
Supermaapallon edellytetään lisäksi kiertävän keskustähteään melko lähellä sitä.
Supermaiden havaitseminen
pienoiskuva|[[Corot-7b on supermaa, vaikka onkin elinkelvottoman lähellä keskustähteään.]] Koska supermaapallojen massa on määritelmällisesti pieni, niiden aiheuttama signaali on heikko ja siksi näiden kohteiden havaitseminen on perinteisesti ollut haastavavampaa kuin jättiläisplaneettojen havaitseminen. Niiden arvioidaankin olevan kaikkien planeettahavaintojen joukossa aliedustettuna. Käytännössä tehokkaimpia havaintomenetelmiä supermaapallojen havaitsemiseksi ovat ylikulkuhavainnot ja erityisesti mikrolinssi-ilmiö.
Euroopan eteläisen observatorion tutkijaryhmän mukaan maankaltaisia planeettoja voi olla Linnunradassa jopa kymmeniä miljardeja.
Supermaat ovat planeettakandidaateissa erittäin yleisiä, Ainoastaan neptunukset ovat yleisempiä.
Auringolla ei ole ympärillään supermaita luultavasti siksi, että Auringon lähellä oli kivirauta-ainesta vähemmän kuin supermaita omaavien tähtien lähellä. Erään teorian mukaan aurinkokunnassa ensin kohti Aurinkoa, sitten Auringosta ulospäin vaeltanut Jupite r olisi pyyhkinyt Aurinkoa alussa ympäröineet supermaat tai näiden raaka-aineet pois. Toisen väitteen mukaan Auringon vetovoima olisi vienyt ainakin yhden supermaapallon pois.
Kiviset ja jäiset supermaat
Jos tähdellä on kylmä Jupiterin kaltainen jättiläisplaneetta, silloin sen supermaat ovat kivisiä ja melko kuivia. Jos jättiläisplaneetta puuttuu, supermaat ovat jäisiä ja/tai vetisiä. Supermaiden synty riippuu tähteä alussa ympäröivän kaasu- ja pölykiekon massasta. Jos kiekon massa on keskimääräinen, jättiläisplaneettojen sisään syntyy jäiisä supermaita, jotka vaeltavat kohti keskustähteä työntäen kiviset supermaat suureksi osaksi keskustähteen. Jos kiekko on massiivinen, syntyy kylmiä jättiläisplaneettoja ja kivisiä supermaita. Yleisemminkin koekon massan kasvu edistää jättiläisplaneettojen syntyä supermaiden sijaan. Jättiläisplaneetta kun estävät jäisä kappaleita vaeltamasta syntyvän planeettakunnan ulko-osista sisäosiin.
Historia
Ensimmäiset tunnetut kaksi supermaata löydettiin vuonna 1992 kiertämästä pulsaria PSR 1257+12. Kyseisten planeettojen massa oli liian alhainen, että ne voitaisiin yksiselitteisesti luokitella kaasujättiläisiksi. Ensimmäinen löydetty tavallista tähteä kiertävä supermaa oli Gliese 876 d, joka löydettiin vuonna 2005. 7. tammikuuta 2013 mennessä yksin Kepler-avaruusteleskoopin löytämistä eksoplaneettaehdokkaista 816 oli supermaan kokoluokkaa. Myös supermaita pienempia planeettaehdokkaita oli useita satoja. Sittemmin supermaapalloiksi luokiteltavia planeettoja on löytynyt useita.
Maracaibojärvi
Maracaibojärvi on Etelä-Amerikan pohjoisosassa Venezuelassa sijaitseva sisämeri, jonka pinta-ala on noin 13 200 neliökilometriä. Maracaibojärvi on yhteydessä Karibianmeren Venezuelanlahteen noin 75 kilometriä pitkän ja kahdeksan kilometriä leveän San Carlosin kanaalin kautta. Sisämeren suuosissa vesi on murtovettä, mutta sisäosissa makeaa. Maracaibojärveen laskevia jokia ovat Catatumbo, Santa Ana ja Chama.
Supermaapallo
Historia
Havaintojen mukaan eksoplaneetta COROT-7b on varmuudella supermaa. Sen massa on noin viisi Maan massaa ja säde 1,68 Maan sädettä. Tämä supermaapallo on lähellä keskustähteään kiertävä kuuma niin sanottu ktooninen planeetta, jonka pintalämpötila on 1 000–1 500 °C. Corot-7b:n toinen pallonpuolisko on laskujen mukaan sulaa laavaa.
Maracaibojärvi
Veden pinnalla kelluva vesikasvi pikkulimaska (Lemna minor) on vuodesta 2004 muodostunut vakavaksi ongelmaksi Maracaibojärvellä. vasen|pienoiskuva|Ukkonen Catatumbojoen suulla. Järveen laskevan Catatumbojoen suualue on tunnettu poikkeuksellisen voimakkaista ukkosmyrskyistään, joiden syntyyn vaikuttavat kuuma ja kostea ilmasto sekä Andeilta puhaltava tuuli. Alueella on sanottu ukkostavan useiten maailmassa.
A noite do castelo
A noite do castelo on brasilialaisen Antônio Carlos Gomesin ensimmäinen ooppera. Se on kolminäytöksinen ja portugalinkielinen. Libreton siihen teki António Feliciano de Castilhon runon pohjalta Antônio José Fernandes dos Reis. Teos esitettiin ensi kertaa Rio de Janeiron Theatro Lyrico Fluminensessa 4. syyskuuta 1861 säveltäjän johdolla.
Yrjö Valkama (sotilas)
Yrjö Armas Valkama (vuoteen 1906 Flaming) (5. kesäkuuta 1894 Helsinki – 3. maaliskuuta 1975) oli suomalainen kenraalimajuri.
Valkama osallistui sisällissotaan valkoisten puolella 1918, valmistui kadettikoulusta 1920 ja Sotakorkeakoulusta 1931 (ye-upseeri 1932). Hän palveli komppaniaupseerina 1920–1923, adjutanttina 1923–1927 sekä komppanianpäällikkönä 1927–1932. Sittemmin hän toimi yleisesikunnassa ja puolustusministeriössä toimistopäällikkönä 1932–1939.
Talvisodassa Valkama komensi I pataljoonaa JR 34:ssä 10.10.1939–14.1.1940 ja myöhemmin muun muassa Taisteluosasto Tiikeriä. Jatkosodassa hän komensi 1941–1944 JR 57:ää sekä toimi armeijakunnan esikuntapäällikkönä ja toimi edelleen vuoteen 1945 asti rykmentinkomentajana. Sodan jälkeen hän johti Kadettikoulua 1945–1950.
Ylennykset: Vänrikki ja luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1932, everstiluutnantti 1940, eversti 1942, kenraalimajuri 1950.
Tapio Kuosma
Tapio Kuosma (s. 1943) on kirjoittanut sekä kaunokirjallisia teoksia että tietokirjoja. Hänellä on oikeustieteen lisensiaatin tutkinto sekä auktorisoidun kääntäjän tutkinto englannista, ranskasta ja ruotsista suomen kieleen. Tapio Kuosma on Espoon Kirjailijat ry:n ja Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen.
Semjon Timošenko
pienoiskuva|Semjon Timošenko. Semjon Konstantinovitš Timošenko oli Neuvostoliiton joukkojen komentaja kesällä 1941 Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon.
Timošenko syntyi maatyöläisen perheeseen Frumankassa, lähellä Odessaa Etelä-Ukrainassa. Hänet otettiin asevelvolliseksi keisarilliseen armeijaan 1915. Hän palveli aliupseerina ratsujoukoissa länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodassa. Venäjän vallankumouksen alkaessa hän liittyi puna-armeijaan vuonna 1918 ja bolševikkeihin 1919.
Sisällissodan aikana Timošenko taisteli monilla rintamilla ja tutustui Tsaritsynissä (sittemmin Stalingrad, nyt Volgograd) Josif Staliniin, mikä takasi hänen uransa edistymisen. Vuodet 1920–1921 hän komensi divisioonaa 1. ratsuväkiarmeijassa Semjon Budjonnyin alaisuudessa.
Sisällissodan jälkeen Timošenko oli puna-armeijan ratsuväen komentajan, sittemmin armeijan komentaja Valko-Venäjällä, Kiovassa, Pohjois-Kaukasiassa, Harkovassa ja jälleen Kiovassa 1938. Vuonna 1939 hänestä tuli koko läntisten joukkojen komentaja. Syyskuussa 1939 hän komensi väliaikaista Ukrainan rintamaa hyökkäyksessä Puolan itäosaan. Näihin aikoihin hänestä tuli myös keskuskomitean jäsen.
Tammikuussa 1940 Timošenko sai vastuulleen Suomea vastaan talvisodassa taistelleet joukot Vorošilovin komentaman paraatimarssin Suomeen epäonnistuttua verisesti. Timošenkon alaisuudessa Mannerheim-linja murrettiin Karjalankannaksella ja Suomi pakotettiin rauhaan. Timošenko palkittiin Neuvostoliiton sankarin arvonimellä. Toukokuussa 1940 hänet nimitettiin puolustuksen kansankomissaariksi ja Neuvostoliiton marsalkaksi.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941, Timošenkosta tuli Stavkan puhemies ja armeijan ylipäällikkö, kunnes Stalin otti aseman. 10. heinäkuuta hän lähetti Timošenkon ottamaan komentoonsa läntisen rintaman ja viisi reserviarmeijaa Dneprin sektorilla Moskovan länsipuolella. Hän pystyi viivyttämään saksalaisten etenemistä Smolenskin seudulla menettäen lähes kaikki miehensä ja kalustonsa. Syyskuussa hänet siirrettiin Ukrainaan, jossa Budjonnyi oli menettänyt 1,5 miljoonaa miestä Umanin ja Kiovan moteissa. Timošenko pystyi kokoamaan joukot Itä-Ukrainassa ja vastahyökkäykseen, joka ajoi kaksi SS-panssaridivisioonaa perääntymään 65 kilometriä Rostov-na-Donusta. Ensimmäisellä Neuvostoliiton etenemisellä sodassa oli tärkeä psykologinen merkitys.
Toukokuussa 1942 Stalinin vaadittua ennalta ehkäisevää iskua Saksan kesäoffensiivia vastaan, Timošenko menetti neljännesmiljoonaa miestä kalustoineen Harkovassa saksalaisten iskettyä takaisin hänen eteläistä sivustaansa vastaan. Menetyksiä ei saatu korvattua ennen kesäoffensiivin alkua kesäkuussa. Vetäytyminen muuttui hallitsemattomaksi ja Stalin kutsui 23. heinäkuuta Timošenkon Moskovaan, luultavasti säilyttääkseen hänen maineensa, koska häntä pidettiin pätevimpänä Neuvostoliiton kenraalina.
Georgi Žukovin menestys Moskovan puolustuksessa joulukuussa 1941 vakuutti Stalinin hänen olevan parempi upseeri. Timošenko vedettiin etulinjasta, ja hän sai aseman Stalingradin ylikomentajana (heinäkuu 1942), luoteisrintaman (lokakuu 1942), Leningradin (kesäkuu 1943), Kaukasian (kesäkuu 1944) ja Baltian (elokuu 1944). Elokuusta 1944 toukokuuhun 1945 Timošenko koordinoi ensimmäistä, toista ja kolmatta ukrainalaista rintamaa hyökkäyksessä Tonavalta kohti Wieniä. Hyökkäys pysähtyi lopulta Budapestiin. Tämä jälkeen Timošenko otti Wienin 13. huhtikuuta ja saavutti yhdysvaltalaiset Linzissä 6. toukokuuta.
Sodan jälkeen Timošenko oli armeijan komentaja Valko-Venäjällä, Etelä-Uralilla ja jälleen Valko-Venäjällä. Vuonna 1960 hänet nimitettiin puolustusministeriön ylitarkastajaksi ja 1961 hän johti sotaveteraanien komiteaa. Hän kuoli Moskovassa 1970 ja hänet haudattiin Kremlin muuriin.
Viitasaaren Viesti
Viitasaaren Viesti on vuonna 1915 perustettu viitasaarelainen urheiluseura.
Historia
Viitasaaren Viestin perustamista alkoivat suunnitella vuonna 1914 metsäteknikko K. J. Bergström (myöh. Vuoristo) ja Toivo E. Mattinen. Urheiluseuran perustava kokous järjestettiin Viitasaarella 5. huhtikuuta 1915, jolloin johtokuntaan valittiin yksitoista jäsentä. Virallisesti seuran rekisteröinti kuitenkin tapahtui vasta vuonna 1933. Seuran toiminta lyhyitä poikkeuksia lukuun ottamatta on painottunut Viitasaaren kirkonkylälle. 1920-luvun alussa suojeluskuntaliike sai aktiivisimmat urheilijat mukaansa, ja seuran toiminta siirrettiin Keihärinkosken kylälle vuosiksi 1928–1941. Seura toimi vuodesta 1952 alkaen Urheilutalossa, joka valmistui keskustaan. Urheilutalo on sittemmin purettu, mutta aluetta nimitetään yhä ”Viestinmäeksi” urheiluseuran mukaan.
Kilpailutoiminta
Viitasaaren Viestillä on kilpatoimintaa hiihdossa, kaukalopallossa, yleisurheilussa, voimailussa ja aikuisurheilussa.
Franck Verzy
Franck Verzy (s. 13. toukokuuta 1961 Lyon, Rhône, Ranska) on entinen ranskalainen korkeushyppääjä.
Verzy sijoittui Milanossa käydyissä sisäratojen EM-kilpailuissa 1982 korkeushypyssä 20:nneksi tuloksella 215 cm. Samana vuonna ulkoratojen EM-kilpailuissa Ateenassa hän karsiutui tuloksella 215 cm. Hän jäi loppukilpailun ulkopuolelle myös Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 210 cm sekä Los Angelesin 1984 olympialaisissa tuloksella 215 cm. Vuonna 1983 hän voitti Euroopan cupin loppukilpailussa korkeushyppykilpailun.
Ranskan mestaruuden 180-senttinen ja 63-kiloinen Verzy voitti ulkoradoilla vuosina 1982–1984 ja 1986 sekä hallissa vuonna 1983. Hän paransi Ranskan ennätystä kolmasti: heinäkuussa 1981 hän hyppäsi tuloksen 228 cm, viikkoa myöhemmin 230 cm ja elokuussa 1983 uransa parhaan tuloksen 232 cm. Viimeksi mainittu säilyi Ranskan ennätyksenä lähes 11 vuotta kunnes Jean-Charles Gicquel ylitti 233 cm. Vuonna 1982 Verzy hyppäsi sisäratojen Ranskan ennätyksen 226 cm. Seuratasolla hän edusti PL Pierre-Béniteä.
Anders Thulé
Anders Thulé (11. heinäkuuta 1813 Kila, Ruotsi – 29. helmikuuta 1872 Kangasala, Suomi ) oli ruotsalaissyntyinen urkujenrakentaja, joka perusti Suomeen Kangasalan urkutehtaan.
Thulésta piti alun perin tulla lukkari, mutta hän päätyi kuitenkin teknisemmälle alalle. Hän työskenteli Suomeen tullessaan työnjohtajana ruotsalaisen Gustaf Anderssonin urkurakentamolla. Ensimmäiset Thulén omalla nimellä rakentamat urut valmistuivat 1844 Tammisaaren kirkkoon, toiset 1845 Kangasalan kivikirkon ensimmäisiksi uruiksi. Thulén aikana yritys oli enemmänkin käsityöverstas kuin urkutehdas. Urkumestarin itsensä lisäksi tehtaalla työskenteli oppipoikia ja kisällejä. Tehtaan johtajaksi siirtyi 1872 Anders Thulén poika Bror Axel Thulé. Tulenheimon suku on hänen jälkeläisiään.
Holtin linna
Holtin linna oli Holtissa, Walesissa sijainnut keskiaikainen linna. Linnan rakennustyöt alkoivat 1200-luvulla ja se sijaitsi Englannin ja Walesin välisellä rajalla Deejoen varrella.
Keskiajalla viisitorninen linna tunnettiin nimellä Castrum Leonis tai Castle Lyons, koska sen pääportin yläpuolelle oli kaiverrettu leijonahahmo. 1600-luvulla lähes kaikki linnan rakenteet purettiin ja jäljelle jäi vain hiekkakivestä rakennettu perusta.
Rakenne
Linna rakennettiin vuosina 1277–1311 hiekkakivestä 12 m korkean mäen päälle. Linna oli rakenteeltaan viisikulmainen ja sen kussakin kulmassa oli torni.
Linnan ympärillä oli vallihauta, johon johdettiin vesi läheisestä Deejoesta. Linnaan kuului sisäpiha, ulompi vartiotorni, takaovi ja kurtiini
Historia
Edward I käynnisti linnan rakennustyöt pian pohjois-Walesin valloituksen jälkeen v. 1277. V. 1282 Edward I luovutti osan Walesista, mukaan lukien Hultin, John de Warrenelle, joka sai tehtäväkseen saattaa linnan rakennustyöt loppuun. Linna ja sen ympärille rakentunut kaupunki valmistuivat v. 1311.
V. 1400 walesiläiset joukot polttivat linnan Owain Glyndŵrin johtamassa kapinassa.
1500-luvulle tultaessa linna oli jäänyt käyttämättömäksi ja oli raunioina. Kartantekijä John Norden tutki linnan ja mainitsi sen olevan täysin raunioina.
Vuosin 1675 ja 1683 huomattava osa linnan rakenteista siirrettiin muualle Thomas Grosvenorin johdolla. Rakenteita käytettiin Eaton hallin jälleenrakentamiseen Englannin sisällissodan jälkeen.
1700-luvulla Holtin linnasta oli jäljellä ainoastaan osa yhdestä tornista ja suorakaiteen muotoinen rakennus. Tästä huolimatta Anne Pytts, joka oli aiemmin ollut Coventryn kreivitär, asui ja kuoli linnassa.