cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Himalajangoraali
Levinneisyys ja elinympäristö
Lajin elinympäristö käsittää muihin goraaleihin verrattuna korkeita seutuja noin 2 000–4 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Sitä tavataan metsissä, pensaikkoalueilla, kallionjyrkänteillä ja niityillä. Sen levinneisyysalue on Aasian suurimpia yhtenäisiä havupuuta kasvavia aarniometsiä.
Elintavat
Himalajangoraali liikkuu tavallisesti yksin tai pienissä noin kolme yksilöä käsittävissä ryhmissä. Se on aktiivinen yleensä päivisin viettäen yöt nukkuen hankalapääsyisillä kallioilla. Himalajangoraalit ovat hyviä kiipijöitä. Huhtikuun paikkeilla ne liikkuvat ylös vuoria usein yli puurajan ja ne palaavat alaspäin lumen takia suurin piirtein marraskuisin. Himalajangoraalt käyttävät ykleensä noni 40 hehtaarin kokoista kotialuetta ja ne käyttäytyvät lisääntymisaikana territoriaalisesti.
Himalajangoraalit käyttävät ravinnokseen jäkäliä, ruohoja, varsia ja lehtiä. Sen pääasiallisia petoeläimiä ovat leopardi ja kultasakaali. Vaaran uhatessa himalajangoraalin puolustautumiskeino on jyrkänteille pakeneminen.
Himalajangoraalit lisääntyvät tavallisesti syyskuun ja joulukuun välisenä aikana. Kiima-aikana uros seurailee naaraita yrittäen haistellen tai nuollen havaita, onka naaras vastaanottavainen. Vastaanottavat naaraat pysyttelevät yleensä uroksen lähetyessä paikallaan häntänsä nostaen, kun taas muut naaraat pakenevat tai puskevat urosta. Naaraan tiineys kestää 180 päivää ja poikasia on kerrallaan yksi. Emo imettää 3,5 kuukautta. Uroksista tulee sukukypsiä 3-vuotiaina ja naaraista 1,5-vuotiaina. Himalajangoraalit voivat elää 15-vuotiaiksi saakka.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt himalajangoraalin vaarantuneeksi lajiksi. Kannan on arvioitu vähenevän. Koko kannan määrä on ehkä noin 10 000 täysikasvuista yksilöä. Tärkeimmät uhat lajille ovat elinympäristön häbiäminen ja metsästys. Elinympäristöjä hävittävät etenkin metsäteollisuus. Metsästys on lisääntynyt nykyaikaisten aseiden saatavuuden kanssa ja etenkin sen sarvia myydään Kiinaan.
Himalajangoraali kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Laji on suojeltu Kiinassa ja intiassa. Myanmarissa sitä tavataan todennäköisesti vain suojelkluilla alueilla. Shanghain eläintarhasa on pieni lisääntyvä lauma.
Kasvufoorumi
Kasvufoorumi (Growth Forum) on Ohjelmistoyrittäjät ry:n, Teknologiateollisuus ry:n, Microsoftin, Tietotekniikan liiton sekä TEKESin hanke, jonka tarkoituksena on parantaa kasvavien ohjelmistoyritysten toimintaedellytyksiä Suomessa. Hanke järjestetään vuosittain, ensimmäisen kerran vuonna 2008.
Vuorenalanen
Vuorenalanen on Keski-Suomessa Jämsässä Petäiskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 161,1 metriä mpy.
Anna Šabanova
Anna Nikolajevna Šabanova (18. maaliskuuta 1848greg. Smolensk – 25. toukokuuta 1932 Leningrad) oli venäläinen lastenlääkäri, naisten oikeuksien puolustaja ja filantrooppi. pienoiskuva|Anna Šabanova ennen vuotta 1900.
Anna Šabanova syntyi varakkaaseen aatelisperheeseen Smolenskin maakunnassa. Hän osallistui alaikäisenä radikaaliin poliittiseen liikehdintään ja tuomittiin siitä vuonna 1865 kuuden kuukauden vankeuteen. Vapauduttuaan hän alkoi pyrkiä lääkäriksi. Tähän aikaan Suomen suuriruhtinaskunta oli ainoa paikka Venäjän valtakunnassa, missä naisten sallittiin osallistua korkea-asteen koulutukseen, joten vuonna 1871 Šabanova aloitti opintonsa Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa Helsingissä. Vuonna 1873 hän siirtyi Pietariin Venäjän ensimmäiselle naislääkärikurssille, joka valmistui vuonna 1877 Pietarin keisarillisesta lääketieteellisestä akatemiasta. Lääketieteen tohtoriksi hän valmistui vuonna 1878. Hänestä tuli tunnustettu lastensairauksien asiantuntija. Hän työskenteli koko työuransa ajan Oldenburgin lastensairaalassa Pietarissa.
Betoninen kotimaani
Betoninen kotimaani on Shavan debyyttialbumi.
Anna Šabanova
Hän oli myös kirjailija ja osallistui maansa yhteiskunnalliseen keskusteluun esimerkiksi kääntämällä venäjäksi hyvinvointiin liittyviä ohjekirjoja. Hän edisti monin tavoin Venäjän naisten koulutusmahdollisuuksia. Šabanova oli vuonna 1895 perustamassa Venäjän naisten keskinäistä filantrooppista järjestöä. Se perusti Pietariin naisten asuntolan, lasten päiväkodin, avustuskassan ja työnvälitystoimiston. Hän alkoi vuodesta 1905 lähtien ohjata järjestön toimintaa puoluepolitiikan suuntaan saadakseen Venäjän naisille äänioikeuden. Hän järjesti 10.–16.12.1908 yli tuhannen osallistujan voimin Venäjän naisten yleiskokouksen perustaakseen naisten puolueen. Sen perustaminen kuitenkin epäonnistui.
Betoninen kotimaani
Levy sisältää kappaleen ”Rakkaus on makiaa”, joka on Kiureli Sammallahden, Gurcharan Mallin ja Hannu Riskun tekemä suomenkielinen versio intialaisesta kansanlaulusta, kaksi versiota ”Kaiken takana on nainen” -kappaleesta sekä Kiurelin säveltämiä lauluja. Lisäksi Kiurelin ja Gurcharanin käsialaa on kappale ”Päälliköt on voittamattomii”, joka on aiemmin julkaistu singlenä vuonna 2009. Myös Peali Juva on osallistunut sanoitustyöhön. ”Nyt vasta bileet alkaa” -kappale perustuu intialaiseen kansansävelmään. Levyllä vierailee myös Gurcharan 'King' Mall sekä kaksi lauluyhtyettä: Los Elementos ja Soul Sisters.
Anna Šabanova
Lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen Šabanova vetäytyi julkisesta toiminnasta. Toisaalta hänen monen vuoden taistelunsa peruste on kadonnut, koska Neuvostoliitossa Venäjän naisten ja miesten oikeudet olivat tasapuoliset, toisaalta kaikki yksityiset aloitteet kiellettiin. Anna Šabanova keskittyi kokonaan sairaalatyöhön. Oldenburgin sairaalan nimi muutettiin Rauhfusan sairaalaksi tohtori Karl Rauchfussin mukaan. Hän sai Neuvostoliiton Työn sankarin arvon vuonna 1928.
Suomi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009
Suomi osallistui vuoden 2009 hiihdon MM-kisoihin Liberecissä 18. helmikuuta – 1. maaliskuuta. Maastohiihtoon valittiin 15 hiihtäjää, 8 miestä ja 7 naista, mäkihyppyyn 1 naishyppääjä ja 5 mieshyppääjää sekä yhdistettyyn 6 kilpailijaa.
Kerttu Salmi
Kerttu Sigrid Salmi (15. heinäkuuta 1901 Luumäki – 13. elokuuta 1977 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän työskenteli muun muassa Viipurin lavoilla ja Radioteatterissa. Lisäksi hänet nähtiin lukuisissa suomalaisissa elokuvissa, kuten Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä sekä Anu ja Mikko.
Suomi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009
Maastohiihto
Joukkueeseen 11.1.2009 valittiin 4 mieshiihtäjää ja 7 naishiihtäjää Joukkue täydennettiin lopulliseksi tarkoitettuun muotoonsa neljällä mieshiihtäjällä 3.2.2009.
Mäkihyppy
Mäkihypyssä järjestettiin normaalimäki HS100, suurmäki HS134 ja joukkuekilpailu suurmäestä.
Kerttu Salmi
Teatteriura
Salmi oli kiinnitettynä useisiin viipurilaisiin teattereihin 1920- ja 1930-luvulla: Viipurin Työväen Teatteri 1922–1927, Viipurin Näyttämö 1927–1933 ja Viipurin Kaupunginteatteri 1933–1937. Vuosina 1938 ja 1939 hän työskenteli ohjaajana Valkeakosken Tehtaan Näyttämöllä ja edelleen näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa 1940–1942. Vuosiksi 1942 ja 1943 hän palasi näyttelijäksi Viipurin Kaupunginteatteriin. Vuodesta 1950 alkaen Salmi toimi näyttelijänä Radioteatterissa.
Suomi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009
Miehet
Mäkihyppyyn valittiin alustavasti kolme miesmäkihyppääjää 12.1.2009 sekä yksi naismäkihyppääjä 8.2.2009.
Kerttu Salmi
Teatteriura
Kerttu Salmen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Vappo (kappaleessa Anu ja Mikko), Kaisa (Pohjalaisia), Manta (Olenko minä tullut haaremiin) ja Marusja (Jääkärin morsian). Hänen ohjaustehtäviinsä lukeutuivat muun muassa näytelmät Sydämen avain, Naispaholainen, Pastori Jussilainen ja Daniel Hjort.
Suomi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009
Miehet
Yhdistetyn hyppääjän Anssi Koivurannan SM-voitto mäkihypyssä 4.2.2009 herätti spekuloinnit siitä, pitäisikö Koivuranta ottaa mäkijoukkueeseen hyppääjäksi. Päävalmentaja Janne Väätäiselle Koivuranta olisi kelvannut. Varamieheksi joukkuemäkeä varten valittiin 15.2. voitokkaan lentomäen joukkuekilpailun jälkeen Juha-Matti Ruuskanen.
Naiset
Julia Kykkänen oli Suomen ensimmäinen edustaja naisten mäkihypyn aikuisten arvokilpailussa.
Yhdistetty
Yhdistetyssä järjestettiin massalähtö HS100-mäestä, Gundersenin normaali- ja suurmäki sekä joukkuekilpailu suurmäestä.
Aluksi joukkueeseen valittiin neljä hyppääjää 12.1.2009. Joukkoa täydennettiin Jim Härtullilla ja kotiin jäävällä varamiehellä Ville Tuppuraisella 8.2.2009.
Donna Simpson
Donna Simpson (s. 1967) on yhdysvaltalainen nainen ja internet-persoona, joka on kerännyt mainetta tavoitteellaan tulla yhdeksi maailman lihavimmista ihmisistä. Simpson väittää tavoitepainonsa olevan 1000 paunaa eli noin 453,59 kilogrammaa. 2010 kesäkuussa hän painoi 273 kg eli oli laihtunut 13 kiloa vuodesta 2008, jolloin hän painoi 286 kg. 2010 syyskuussa Guinnessin ennätysten kirja antoi Simpsonille maailman lihavimman synnyttäneen naisen tittelin.
Simpson ylläpitää internetsivua, jossa fanit voivat maksua vastaan katsoa hänen syövän. Sivulla hän käyttää nimeä Treasure Bombshell eli Aarteen Seksipommi ja luettelee harrastuksiaan; listaan kuuluu mm. syöminen ja ravintolassa käynti. Hän sanoo pitävänsä myös siitä, kun muut syöttävät.
Varhaiselämä
Donna Simpson varttui Mogadoressa, Ohiossa, ja oli perheen neljästä lapsesta nuorin. Kun Simpson oli lapsi, hänen äitinsä laittoi aina isoja aterioita, ja 9-vuotiaana Simpson painoi 83,5 kg. Hän on ollut liikalihava aina lapsuudestaan saakka, ja koulussa häntä kiusattiin ja kutsuttiin "läskiksi nelisilmäksi". Äidin kuoleman jälkeen Simpsonin isä meni uudelleen naimisiin. Kun Simpson oli 11-vuotias, hänen äitipuolensa laittoi hänet laihdutuskuurille ja vei hänet lääkärille, joka määräsi dieettipillereitä. Simpson ei kuitenkaan suostunut noudattamaan dieettiä ja alkoi varastella ruokaa keittiön kaapeista salaa. Teini-ikäisenä hän yritti laihduttaa syömällä dieettipillereitä ja onnistui pudottamaan 70 kiloon, mutta lopulta päätti, ettei haluakaan olla laiha. Hän valmistui high schoolista vuonna 1986.
Yksityiselämä
Ollessaan 19-vuotias Simpson tapasi kokkina työskennelleen Robert Simpsonin, jonka kanssa hän meni naimisiin 5 vuotta myöhemmin. Robert suostutteli Simpsonia syömään tuomalla tälle ruokaa työpaikaltaan. Heille syntyi lapsi, mutta pari kuitenkin erosi myöhemmin. Sillä välin Simpsonin isä oli tyttärestään huolissaan ja suostutteli tätä ryhtymään laihdutuskuurille; Simpson laihdutti kuuden kuukauden sisällä 32 kg.
Vuonna 2006 Simpson tapasi ylipainoisille naisille suunnatussa keskusteluhuoneessa Phillippe Gouamban, josta tuli hänen uusi sulhasensa. "Olen aina ollut viehättynyt isoista naisista, mutta Donna on minun fantasiani", Gouamba sanoo. "Mitä enemmän hän painaa, sitä seksikkäämpi hän on."
Vuonna 2010 Simpson painoi 273 kg ja hänen painoindeksinsä oli 103,9.
Simpson on 14-vuotiaan pojan ja 3-vuotiaan tytön äiti. Hän asuu Yhdysvaltain New Jerseyssä.
Syömistavat
Simpson väittää ruokavalionsa maksavan 408–526 € viikossa. Hän syö 12 000 kaloria päivässä. Ruokavaliotaan hän kuvailee näin: "Tyypillisenä päivänä syön neljä hampurilaista ja ranskalaisia, leipälimpun voin ja hillon kera, neljä annosta lihamureketta ja perunamuusia, ison pizzan, suklaakakun jäätelön ja kerman kera, 12 vuokaleivosta, kaksi juustokakkua ja limsaa." Hänen lempiruokansa on sushi, ja hän pystyy syömään 70 kappaletta yhdeltä istumalta.
Vuoden 2010 lopussa Simpson pääsi jälleen otsikoihin ilmoitettuaan syöneensä jouluateriallaan ruokaa 30 000 kalorin edestä. Simpsonin mukaan hän söi ateriansa aikana kaksi 11 kg painavaa kalkkunaa, kaksi vaahterasiirapilla kuorrutettua kinkkua, 7 kiloa perunoita, viisi leipälimppua, 2 kiloa yrttitäytettä, 2 litraa liemikastiketta, 2 litraa karpalokastiketta ja 9 kiloa vihanneksia.
Internetpersoona
2011 maaliskuussa Simpson julkaisi uuden nettisivun, jossa tilaajat pääsevät katsomaan kuvia hänen kehostaan ja videoita, joissa hän syö tai mittaa vyötärön ympäryksen. Vuonna 2008 hän oli kerännyt 260 tilaajaa, joista nuorimmalla oli ikää 20 vuotta ja vanhimmalla 68. Hän käy lihavuusfetissin sivuilla ja jakaa syömistapansa muiden kanssa. Tuhansia faneja kerääntyy Simpsonin sivuilla ja jotkut jopa lähettävät hänelle ruokaa.
Simpson väittää olevansa ns. lihavuuden hyväksynnän liikkeen puolestapuhuja ja on pilkannut ”syömisestä syyllisyyttä tuntevia ihmisiä” naurettaviksi.
Vuonna 2009 Simpson esiintyi The Tyra Banks Showssa yhdessä sulhasensa Phillipe Gouamban kanssa. Ohjelman aikana hän totesi, että ”syöminen on minulle euforista; se saa maailman kaikkoamaan”, ja sanoi, ettei pidä liikkumisesta tai liikkuvuudesta ollenkaan. Simpsonin mukaan hän peiliin katsoessaan kuvittelee olevansa liian laiha:
Kuvatun aamupalan jälkeen Simpson lähtee ulos hakemaan postia ja, vaikka postilaatikolle oli matkaa vain vajaa 11 metriä, Simpson oli etuportaille takaisin saapuessaan läpeensä hengästynyt, ja hänen piti pysähtyä ja pitää taukoa, että jaksaisi. Ohjelman emäntä Tyra Banks tarjosi Simpsonille myös vaa'an, joka ei murtuisi tämän painonsa alla, ja Simpson sai käydä vaa'alle ensimmäistä kertaa vuosiin. Saatuaan tietää painavansa vasta 234 kiloa Simpson masentui ja sanoi lukua ”kauheaksi”. Ennen punnitusta hän oli varoittanut, että alle 600 lb (272 kg) lukema olisi ”huono”.
A. H. Tammsaare
pienoiskuva|[[Nelikopterilla ilmasta kuvattu video Tammsaaren syntymäpaikasta.]] A. H. Tammsaare (tunnetuin pseudonyymi; hänellä oli muitakin pseudonyymejä, kuten Anton Hansen-Tammsaare yms.; virallinen nimi Anton Hansen; 30. tammikuuta 1878 Pohjois-Tammsaaren tila, Albu maalaiskunta, Amblan pitäjä, Järvamaa – 1. maaliskuuta 1940 Tallinna) oli virolainen kirjailija. Hänen viisiosaista teostaan Totuus ja oikeus (1926–1933) pidetään Viron kirjallisuuden merkittävimpänä teoksena. Sen ansiosta Tammsaare on saavuttanut Viron kansalliskirjailijan aseman. Viron 25 kruunun setelissä oli Tammsaaren kuva.
Henkilöhistoria
Tammsaare syntyi Järvamaalla Virossa. Vuodesta 1903 hän työskenteli Teataja-lehden toimittajana ja aloitti samalla kirjallisen uransa. Tuolloin julkaistiin hänen laaja kertomuksensa Vanhat ja nuoret. Hänen perheensä oli köyhä, mutta Tammsaare pääsi kuitenkin vuonna 1907 opiskelemaan Tarton yliopistoon oikeustiedettä. Opiskeluaikoinaan Tammsaare tutustui Noor-Eesti-ryhmään ja kirjoitti joitakin opiskeluelämää kuvaavia novelleja, jotka herättivät jonkin verran huomiota.
Tammsaaren opiskelu katkesi tuberkuloosiin vuonna 1911. Hän vietti vuoden Kaukasuksella parantolassa ja sitä seuraavat kuusi vuotta veljensä maatilalla Koitjärvellä, jossa hän luki Cervantesia, Shakespeareä ja Homerosta. Vuonna 1919 Tammsaare muutti Tallinnaan ja avioitui. Kun hän täytti 50 vuotta vuonna 1928, hänellä oli kirjoitettavana Totuus ja oikeus -romaanin toinen osa. Hänen kunniakseen järjestettiin suuri juhlatilaisuus Estonia-teatteriin, mutta päivänsankari ei saapunut juhliinsa. Niinä kesinä, joina hän kirjoitti, hän lähetti perheensä Narva-Jõesuun kylpylöihin ja keskittyi täydellisesti kirjallisiin töihinsä tai kävi rahatilanteen niin vaatiessa palkkatöissä.
Kirjallinen tuotanto
Tammsaaren varsinainen luomiskausi alkoi vuonna 1922, jolloin ilmestyi hänen maaseudusta kertova romaaninsa Korpiojan isäntä. Suuren romaanisarjan Totuus ja oikeus (Tõde ja õigus) ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1926. Kirja herätti huomiota, ja Tammsaarta kutsuttiin esiintymään eri tilaisuuksissa ja vierailemaan Suomessa, mutta heikkoon terveyteen vedoten hän kieltäytyi. Totuus ja oikeus -romaanin toinen osa ilmestyi vuonna 1929, samana vuonna kuin ilmestyi hänen virontamansa Dostojevskin Rikos ja rangaistus. Kolmas osa Surmatulet ilmestyi vuonna 1931.
Totuuden ja oikeuden jälkeen Tammsaarelta ilmestyivät romaanit Elämä ja rakkaus vuonna 1934 ja Rakastin saksalaista vuonna 1935. Tämän jälkeen Tammsaare uudistui: seuraavaksi ilmestyi näytelmä Kuninkaalla on kylmä vuonna 1936. Viimeinen teos, romaani Hornanperän uusi paholainen ilmestyi 1939. Sekä näytelmä Kuninkaalla on kylmä että viimeinen romaani antoivat ymmärtää, että Tammsaare oli löytänyt uuden tyylin kirjoittaa. Ne tulkitsivat ja ajankohtaistivat ikivanhoja myyttejä, näytelmä raamatun, romaani kansanperinteen aiheista. Uusi luomiskausi päättyi, kun kirjailija kuoli kotonaan työpöytänsä ääreen ensimmäisenä maaliskuuta 1940.
Tammsaare oli laajalti lukenut mies ja hyvin selvillä aikansa aatteista. Hän suhtautui kriittisesti kirkkoon ja oli siviilivihkimisen edelläkävijöitä kotimaassaan. Hän pilkkasi armotta kaikenlaista tärkeilyä ja asioiden paisuttelua. Tammsaaren maailmankuva saattaa monista tuntua synkähköltä. Hän on kuitenkin halunnut näyttää teoksissaan, että ihminen on aina suhteessa johonkin itseään suurempaan, luontoon tai historiaan.
Tammsaaren teoksia on käännetty paitsi suomeksi, myös saksaksi, venäjäksi, bulgariaksi, ranskaksi, latviaksi, liettuaksi, unkariksi, puolaksi, slovakiaksi, tšekiksi ja hollanniksi.
Savon Aallot
Savon Aallot on pohjoissavolainen paikallisradio, joka aloitti lähetyksensä marraskuussa 2020. Kanavan nimi ja juontajat julkaistiin 14. lokakuuta 2020. Nimi valittiin noin 700 ehdotusta keräneen nimikilpailun avulla. Radion toimitus sijaitsee Savon Sanomien toimituksessa Kuopion keskustassa. Kanavan lähetykset käynnistyivät 5. marraskuuta musiikilla ja juonnetut lähetykset alkoivat 11. marraskuuta klo 11. Päätoimittajana kanavalla toimii Hanna Hahl Mika Aron siirryttyä pois päätoimittajan tehtävistä toukokuussa 2021. Valtioneuvosto myönsi kanavalle toimiluvat Iisalmeen ja Varkauteen kesäkuussa 2021 ja lähetykset uusilla taajuuksilla alkoivat 1. heinäkuuta 2021. Kuopiossa kanava toimii Sanoman toimiluvalla.
Ohjelmisto
Kanavalla kuullaan Savon Sanomien toimittamat uutiset arkisin klo 7-18 ja lauantaisin klo 10-14. Juonnettua lähetystä on arkisin klo 6.30-11 ja klo 13-18 sekä lauantaisin klo 9-14. Perjantai-iltapäivisin lähetyksessä pääsevät ääneen paikalliset bändit ja artistit. Kaudella 2021 Savon Aallot selosti KuPsin Veikkausliigan ja Eurooppa-liigan ottelut. Selostajana toimi Juuso Ikonen. Kanavan muuhun ohjelmistoon kuuluu Talouspuhetta. KalPan koti- ja vierasottelut kuuluvat Savon Aaltojen taajuuksilta Joonas Puomion selostamina syksystä 2021 lähtien. Marraskuun 2021 alussa kanavan uutena juontajana aloitti Johannes Teppo.
Kreikan käsipallomaajoukkue
Kreikan käsipallomaajoukkue edustaa Kreikkaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Kreikan käsipalloliitto. Joukkueen kotipelien peliasu on haaleansinisiä numeroita lukuun ottamatta kokovalkoinen.
Julieta Szewach
Julieta Szewach (s. 1971 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä ja pianisti.
Szewach opiskeli sävellystä yksityisesti Alejandro Iglesias Rossin johdolla Buenos Airesissa. Lisäksi hän opiskeli vuosina 1994–99 CEAMC:ssa sävellystä Gabriel Valverden johdolla ja sai sieltä maisterin arvonsa. CEAMC:ssa hän sai myös analyysin ja orkestroinnin opetusta. Pianonsoittoa hänelle opettivat sekä yksityisesti että CEAMC:ssa Claudio Espector ja Haydée Schvartz.
Szewach on saanut useita tunnustuksia, kuten suosituksen Unescon kansainvälisessä säveltäjärostrumissa (1998, teoksesta El cementerio marino) ja ensimmäisen palkinnon Unescon kansainvälisessä elektroakustisen musiikin rostrumissa Lissabonissa (2008, teoksesta Dikyrion). Hänen musiikkiaan on esitetty useasti ISCM:n maailmanmusiikkipäivillä. Szewach on myös esittänyt pianolla lähinnä nykymusiikkia Argentiinassa, Boliviassa ja Chilessä. Hän oli mukana perustamassa Fronteras del Silencio -kokoonpanoa vuonna 2001.
Szewach on opettanut pianoa ja solmisaatiota CEAMC:ssa sekä musiikkiteknologiaa Tres de Febreron kansallisessa yliopistossa. Viimeksi mainitussa hän on myös soittanut useita eri soittimia Orquesta de Instrumentos Autóctonos y Nuevas Tecnologías -kokoonpanossa.
Ruotepuolinen (Jämsä, Petäiskulma)
Ruotepuolinen on Keski-Suomessa Jämsässä Petäiskulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,2 metriä mpy.
Tarhaukonsieni
Tarhaukonsieni (Macrolepiota excoriata) on kellomainen, isosuomuinen ja ruskea ukonsienilaji. Sen jalka on valkoinen ja siinä on kaksinkertainen rengas. Heltat ovat valkoiset. Tarhaukonsieni kelpaa ruokasieneksi. Se kasvaa kuivalla maalla, tienvarsilla ja kedoilla harvinaisena koko Suomessa.
Pat Nixon
Patricia Ryan Nixon (16. maaliskuuta 1912 – 22. kesäkuuta 1993) oli Richard Nixonin aviovaimo. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä toimiessa presidenttinä vuosina 1969–1974.
Hänen ristimänimensä oli Thelma Catherine Ryan. Hän muutti kuitenkin etunimensä virallisesti Patriciaksi opiskeluaikoinaan. Hän oli saanut jo aiemmin isältään Pat-lempinimen, joka viittasi hänen syntymiseensä juuri ennen Pyhän Patrickin päivää sekä tytön irlantilaisiin juuriin.
Pat syntyi Elyssä, Nevadassa, mutta muutti pian perheineen Kaliforniaan. Tytön äiti kuoli syöpään vuonna 1924 ja isä silikoosiin 1929. Hänellä oli kaksi vanhempaa veljeä: William M., Jr. (1910–1997) ja Thomas (1911–1992) sekä velipuoli Matthew Bender (1907−1973), ja siskopuoli Neva Bender (1909−1981) äidin ensimmäisestä avioliitosta.
Avioliitto
Richard ja Pat Nixon menivät naimisiin 21. kesäkuuta 1940. Nixonit saivat kaksi lasta: Trician (s. 1946) ja Julien (s. 1948).
Vuonna 1946 Richard Nixon valittiin kongressiin, 1950 senaattiin ja 1952 varapresidentiksi.
Richard Nixonin erottua presidentinvirasta vuonna 1974 Watergate-skandaalin seurauksena pariskunta muutti takaisin Kaliforniaan. Tämän jälkeen Pat Nixonin vuodet julkisuuden henkilönä olivat ohi; hän esiintyi enää harvoin julkisuudessa, kieltäytyi antamasta haastatteluja eikä koskaan palannut Valkoiselle talolle.
Pat Nixonille kehittyi myöhempinä vuosina useita vakavia terveysongelmia, kuten aivohalvauksia ja emfyseemaa sekä keuhkosyöpä, johon hän lopulta kuoli. Hänet ja hänen vuonna 1994 kuollut miehensä haudattiin entisen presidentin synnyinsijoille Yorba Lindaan.
Sekvenssi (biologia)
Nukleiinihappo- ja polypeptidisekvenssit liittyvät kiinteästi toisiinsa geneettisen koodin kautta: DNA-sekvenssi määrittää sen koodaaman RNA-molekyylin ja sitä kautta polypeptidin sekvenssit. Polypeptidin sekvenssi puolestaan määrittää siitä ja mahdollisesti muista polypeptideistä muodostuvan proteiinin rakenteen ja fysikokemialliset ominaisuudet, jotka edelleen määrittävät kyseisen proteiinin tehtävän solussa.
Sekvenssianalyysillä voidaan selvittää molekyylien ominaisuuksia. Eri organismeilta peräisin olevia sekvenssejä voidaan vertailla keskenään, jotta saadaan tietoa esimerkiksi lajien välisistä yhtäläisyyksistä ja eroista. Vertailussa käytetään hyväksi bioinformatiikan menetelmiä. Vertaamalla vasta löydetyn proteiinin sekvenssiä tunnettuihin proteiinisekvensseihin voidaan tehdä johtopäätöksiä uuden proteiinin rakenteesta ja toiminnasta pelkästään sen sekvenssin perusteella.
Molekyylin sekvenssin selvittämiseen käytettyä menetelmää kutsutaan sekvensoinniksi.
Nukleiinihapposekvenssit
Esimerkkejä nukleiinihapposekvensseistä:
Aminohapposekvenssit
Esimerkkejä aminohapposekvensseistä:
Kiureli Sammallahti
Hän julkaisi debyyttisinglensä Rannalla istuja 16. huhtikuuta 2021.
Sammallahti vaikuttaa mm. perinteistä romanimusiikkia esittävässä yhtyeessä Hilja Grönfors & Latso Dzinta sekä Totuus ja valhe - kokoonpanossa, joka esittää Vladimir Vysotskin lauluja suomeksi. Sammallahti on profiloitunut myös intialaisen musiikin esittäjänä ja tunnetuksi tekijänä. Tunnetuin hänen intialaiseen musiikkiin pohjaavista kokoonpanoistaan lienee Shava.
Sammallahti on toiminut muusikkona, säveltäjänä ja näyttelijänä useissa teatteriproduktioissa mm. Lilla Teaternissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Vaasan kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa, Teatteri Avoimissa ovissa, Teatteri Jurkassa ja Tanssiteatteri Raatikossa. Vuonna 2016 Sammallahti esitti yhtä pääosista Ooppera Skaala n produktiossa Bollywood KaBOOM!. Sammallahti myös sävelsi noin puolet oopperan musiikista ja osallistui libreton kirjoittamiseen.
Elokuvaprojekteja, joihin Kiureli on osallistunut harmonikan soittajana, ovat mm. Pelikaanimies, Baby Box ja Hawaizaada, joka on intialainen Bollywood-tuotanto vuodelta 2015. Hän on toiminut muusikkona mm. TV-ohjelmissa Mustat lesket, Lemmenleikit, Eurovision laulukilpailu 2008 ja Luistelun EM-kilpailu 2009. Lisäksi hän on säveltänyt Paikan kertomaa - TV-sarjan tunnusmusiikin ja osallistunut Shava-yhtyeen kanssa Uuden musiikin kilpailun 2015 finaaliin säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella Ostarilla. Hän on myös vieraillut BumtsiBum-ohjelmassa. Shava-yhtyeen kanssa Sammallahti on vieraillut ohjelmissa Pop’n Roll ja Nenäpäivä. Hän on myös vieraillut ajankohtaisohjelmissa Arto Nyberg ja Global with Matthew Amroliwala (BBC World News). Kiurelin säveltämää ja soittamaa musiikkia on kuultu myös Late Night With Conan O’Brien in Suomi-jaksossa.
Yksityiselämä
Kiurelin isä on Pekka Sammallahti.
Little Crow
thumb|right|250px|Little Crow vuonna 1862 otetussa kuvassa. Little Crow (Thaóyate Dúta, 1810–1863) oli dakotain eli itäisten siouxien Mdewakanton-heimon päällikkö ja kuului mdewakantonien vanhaan päällikkösukuun. Hänen omakielinen nimensä tarkoitti "Hänen punaista Kansaansa". Englanninkielen taitajana hän toimi usein siouxien puhemiehenä. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1862 syttyneestä Minnesotan kapinasta, jossa hänen johtamansa yhdistyneet dakotain joukot kävivät kuusi viikkoa kestäneen sodan Yhdysvaltoja vastaan.
Historia
Kirjoittaessaan vuonna 1851 ensimmäisenä siouxien päällikkönä Traverse des Siouxin rauhansopimuksen hän kuvitteli takaavansa kansalleen hyvät olot ja ongelmattoman tulevaisuuden valkoisen miehen naapurina Minnesotassa. Hyvin pian sopimuksen solmimisen jälkeen kävi ilmi, etteivät siouxit omistaneetkaan maita, jotka heille oli luvattu.
Muuttaakseen tilannetta parempaan suuntaan matkusti Little Crow useiden dakota-päälliköiden kanssa Washington DC:hen neuvottelemaan rikotuista sopimuksista presidentti James Buchananin kanssa. Sen sijaan, että hallitus olisi myöntänyt syyllistyneensä rikkomuksiin, se uhkasi ottaa dakotain maat pakkokeinoin. Päälliköt joutuivat allekirjoittamaan heille itselleen epäedullisiksi korjatut vanhat sopimukset uudelleen. Little Crow oli tarpeeksi viisas ymmärtääkseen sen ainoaksi keinoksi estää Yhdysvaltoja ottamasta maita väkipakolla.
Vuoden 1862 alkuvuoden kylmät talvikuukaudet veivät monet dakotat nälkäkuoleman rajoille. Liittovaltion vuosittaiset dakotoille lähettämät määrärahat ja muonalähetykset olivat kadonneet ja intiaanien ravinto oli käytännöllisesti loppu pilalle menneen sadon jäljiltä. Lisäksi Minnesotan kauppiaat kieltäytyivät yksimielisesti myymästä dakotoille ruokaa luotolla. Little Crow yritti hillitä nuoria nälkäisiä sotureita, joiden veri kuohui vihasta niitä ihmisiä kohtaan, jotka olivat anastaneet heidän metsästysmaansa. Kun elokuun 17. päivä 1862 löydettiin useita surmattuja valkoisia naisia ja miehiä Actonin postitoimistosta Minnesotasta tiesi Little Crow tilanteen riistäytyneen lopullisesti käsistä. Metsästysretkellään epäonnistuneet ja kananmunien varastamisesta yllätetyt verityön tehneet intiaanit eivät kuuluneet hänen heimoonsa, vaan olivat Wahpeton-siouxien nuoria sotureita. Se ei kuitenkaan muuttanut asiaa helpommaksi.
Dakotat, järkyttyneinä viiden siviilin surmasta, turvautuivat Little Crowhin etsien hänet käsiinsä. Tämä itki kuultuaan mitä oli tapahtunut. Intiaanit muistuttivat Little Crowlle, että hän oli edelleen sotapäällikkö ja vaativat häntä tekemään jotakin. Tietäen vaihtoehtojen olevan vähissä, Little Crow piti dakota-heimojen päälliköiden kesken nopean neuvottelun, jossa rauhaa kannattivat Taopi, Wakasha, Wakute ja Traveling Hail. Sodan puolesta äänestivät Mankato, Big Eagle, Red Legs ja Little Six.
Peläten leimautuvansa soturien silmissä pelkuriksi Little Crow teki päätöksensä johdattaen joukkonsa 18.8 1862 sotaan Minnesotan valkoisten asutuksia vastaan. Ensimmäisen päivän aikana soturien patoutunut viha purkautui hurjaksi raivoksi. Minnesotan maaseudulla he surmasivat lähes kaiken mikä heidän tielleen osui. Little Crow pyysi miehiään säästämään naiset ja lapset. Seuraavina päivinä valkoisten asutusten vastarinta heräsi. Fort Ridleyssä Little Crown joukot kokivat menetyksiä ja vetäytyivät nuolemaan haavojaan. Seuraavana päivänä koettivat Big Eaglen ja Mankaton johtamat kapinalliset vallata saksalaisten siirtolaisten asuttaman New Ulmin. Ilmiliekeissä roihuavan kylän asukkaat pystyivät kuitenkin puolustamaan itseään saaden dakota-armeijan luopumaan aikeistaan yhden päivän taistelujen jälkeen.
Myöhemmin pystytettyyn muistomerkkiin New Ulmin santee-sodassa kaatuneille on kaiverrettu 113 uhrin nimet. Yhdysvaltain armeijan lähettämät joukot ajoivat intiaanit pakoon kohti Minnesotan luoteisimpia metsiä. Ennen kuin sota saatiin päätökseen Wood of Laken rannalla käydyissä taisteluissa olivat Little Crown kapinallisjoukot ehtineet surmata arvioiden mukaan lähes 800 valkoista.
Viimeinen laukaus
Nathan Lamsonille maksettiin 500 dollaria Little Crown surmaamisesta. Mdewakanton-päällikön päänahka ja kallo lahjoitettiin myöhemmin Minnesotan historialliselle yhdistykselle. Little Crowlta jäi 6 vaimoa ja 22 lasta.
Can’t Happen Here
Can’t Happen Here on Rainbow-yhtyeen kappale ja single vuoden 1981 albumilta Difficult to Cure. Se pääsi Britanniassa sijalle 20, mutta ei yltänyt listoille Yhdysvalloissa.
Otto Lehtipuu
thumb|Otto Lehtipuu heinäkuussa 2012. Otto Kimmo Johannes Lehtipuu (s. 1968) on VR-Yhtymän ympäristö- ja yhteiskuntasuhdejohtaja ja entinen Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Can’t Happen Here
Kappaleen tekijöiksi on merkitty yhtyeen jäsenet Ritchie Blackmore ja Roger Glover, vaikka sen riffi oli suora kopio Little Richardin kappaleesta ”The Girl Can’t Help It”. Singlen B-puolella oli ”Jealous Lover”, yksi aikansa suosituimmista Rainbow-kappaleista, josta tuli Yhdysvalloissa isompi hitti kuin itse A-puolesta (sija 13 Mainstream Rock -listalla).
Otto Lehtipuu
Lehtipuu oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2001–2012. Varavaltuutettuna hän on toiminut 1996–2000 ja uudestaan 2013–. Helsingin kaupunginhallituksessa Lehtipuu istui vuodet 1998–2008. Kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja hän oli 2003–2008. Vihreiden valtuustoryhmän johtoon Lehtipuu nousi syksyllä 2003 Minerva Krohnin tilalle, joka siirtyi Helsingin kaupunginvaltuuston johtoon. Lehtipuu itse nousi Helsingin kaupunginvaltuuston johtoon vuoden 2008 kunnallisvaalien jälkeen.
Can’t Happen Here
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Otto Lehtipuu
Lehtipuu on myös Stadion-säätiön hallituksen puheenjohtaja.
Lehtipuu on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Ennen nimittämistään ympäristö- ja yhteiskuntasuhdejohtajaksi hän toimi VR:n ympäristöpäällikkönä.
Semenawi Bahrin kansallispuisto
Semenawi Bahrin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Eritreassa. Se sijaitsee maan pääkaupungin Asmaran koillispuolella, vuoristossa 900–2 400 metrin korkeudessa. Semenawi Bahrin alue tunnetaan vihreänä vyöhykkeenä, sillä siellä on hedelmällinen maaperä ja runsaat sateet (800–1 000 mm vuodessa). Vuosisatojen ajan sen ylänköalueita on viljelty ja alavilla osilla laidunnettu karjaa. Italialaiset olivat aikoinaan kiinnostuneita alueesta. Metsää on raivattu paljon kahviviljelmien tieltä. Kansallispuistossa on suojeltuna Eritrean viimeiset ikivihreät trooppiset sekametsät.
Kasvisto
Lokakuusta maaliskuuhun vuoriston yläosat ovat sumupilvien ja tihkusateen peitossa. Sumu kastelee metsiä ja luo otolliset olosuhteet jäkälien ja naavojen kasvulle. Ylhäällä kivikkojen välissä kasvaa ruohoa, vieraslajina levinneitä opuntiakaktuksia sekä afrikankatajan muodostamia metsiä. Jokilaaksoissa ja purojen varsilla on rehevämpiä metsiä. Noin kahden kilometrin korkeudessa pääasiallinen puulaji on oliivin afrikkalainen alalaji. Noin 1 400 metrin korkeudella ja siitä alaspäin metsän valtalajeja ovat kombretumit (Combretum) ja ketapanit (Terminalia). Jokivarsilla kasvaa akaasioita ja viikunoita.
Eläimistö
Puistossa tavataan monia harvinaisia lintulajeja, kuten sudaninfrankoliineja. Se on myös tärkeä muuttavien petolintujen levähdysalue. Alueella elää paljon vaippapaviaaneja. Muihin nisäkkäisiin kuuluvat leopardi, kirjoantilooppi, kalliohyppijä, isokudu, ja pahkasika.
Spectravideo
Spectravideo (SVI) oli yhdysvaltalainen peli-, lisälaite- ja mikrotietokonevalmistaja. Spectravideo-tuotteiden maahantuoja Suomessa oli Teknopiste Oy.
thumb|200px|Spectravideo SV-328 -mikrotietokone
Historia
Yhtiön perustivat vuonna 1981 SpectraVision-nimellä Harry Fox ja Oscar Jutzeler. Yhtiö tuotti aluksi moduulipelejä Atari 2600:lle, ColecoVisionille ja Commodore VIC-20:lle sekä Atari-yhteensopivia Quickshot-peliohjaimia.
Spectravideo-nimen yhtiö otti käyttöön vuonna 1982, jotta yhtiön tuotteita ei sekoitettaisi SpectraVisio-brändillä tuotettuun OnCommand-yhtiön hotellien televisiopalveluun.
Ensimmäiset mikrotietokoneensa, joiden käyttöjärjestelmänä oli Microsoft Extended BASIC, Spectravideo julkaisi 1983. Sisäänrakennetun peliohjaimen sisältävä SV-318 oli suunnattu kotikäyttöön ja CP/M-yhteensopiva SV-328 oli suunnattu yrityskäyttöön.
SV-328 inspiroi MSX-standardia mutta ei ollut vielä MSX-yhteensopiva vaan myöhempi SVI-728 oli yhtiön ensimmäinen yhteensopiva.
Yritys lopetti toimintansa Yhdysvalloissa vuonna 1985 ja siirtyi Hong Kongiin.
1988 Spectravideo lopetti toimintansa ja Spectravideo-tuotemerkki myytiin brittiläiselle Ash&Newmanille (Logic3).
Charlie Patton
Charlie Patton (huhtikuu 1891 Mississippi – 28. huhtikuuta 1934 Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -laulaja ja -kitaristi (etunimen kirjoitusasu vaihtelee, se on joko Charlie tai Charley). Hän on toista maailmansotaa edeltäneen bluesmusiikin keskeisiä hahmoja.
Elämä ja ura
Patton syntyi Hinds Countyssä, Mississippin osavaltiossa. Pattonin ollessa nelivuotias perhe muutti Edwards Depotiin ja yhdeksän vanhana oli edessä siirtyminen Sunflower Countyyn, eräälle plantaasille. Poika sai ensimmäiset kitaratuntinsa joskus 14 tai 16 vuoden ikäisenä Earl Harris -nimiseltä mieheltä. Sunflower Countyssa Patton myös kuuli varhaisen bluesmiehen, Hendry Sloanin, soittoa. Pattonista tuli Sloanin uskollinen oppilas. 17-vuotiaana Patton muutti asumaan Millie Barnes -nimisen naisen kanssa. He saivat tyttövauvan, jonka nimeksi tuli Willie Mae. Pattonin tunnetuimpia kappaleita on "Pony Blues", jonka hän sävelsi 19 vuoden iässä. Vuonna 2006 sen ensilevytys vuodelta 1929 valittiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä äänitteitä.
Sunflower Countyssa Pattonin musiikista vaikuttuivat myös bluesin myöhemmät suurmiehet, Howlin' Wolf ja John Lee Hooker. Pattonin viskin ja sikareiden rikkoma ääni oli keskeinen vaikutin niin ikään karheasta laulutyylistä tunnetulle Howlin' Wolfille. Pattonin geneettisestä alkuperästä on ollut jonkin verran erimielisyyttä. Suhteellisen vaalean ihonvärin takia jotkut ovat väittäneet, että hän olisi ollut meksikolainen. Howlin' Wolf sanoi Pattonin peräti olleen täysverinen cherokee-intiaani. Yleisesti pidetään kuitenkin todennäköisimpänä, että Patton oli tavallinen afroamerikkalainen mies kuten muutkin tuon ajan blues-muusikot.
Kolmannella vuosikymmenellään Patton oli jo erittäin suosittu laulaja eteläisen Yhdysvaltain alueella, ja hänet kutsuttiin laulamaan plantaaseille ja kapakoihin, siinä missä monet muut delta blues -muusikot joutuivat vaeltelemaan ja etsimään yleisönsä itse. Vuonna 1916 Patton pääsi soittamaan myös W.C. Handyn yhtyeeseen. 31-vuotiaana Patton avioitui Mandy France -nimisen naisen kanssa ja työskenteli Oss Pepper -nimisellä plantaasilla. Vuonna 1926 hän sai Willie Brownin soittokumppanikseen. He esiintyivät kitara- ja lauluduona. Vuonna 1929 Patton levytti 14 kappaletta Paramount Recordsille Indianan Richmondissa sijaitsevassa studiossa. Viimeiset levytykset Paramountille tehtiin vuonna 1932. Patton teki edelleen myös ruumiillista työtä ja meni uudestaan naimisiin vuonna 1932 Morgan Cityssä esimiehensä tyttären kanssa. Vuoden 1934 tammi- ja helmikuussa Patton palasi vielä studioon levyttämään 26 kappaletta ARC yhtiölle New Yorkissa sijaitsevassa studiossa. Vielä samana vuonna hän kuitenkin kuoli sydämen pettäessä Heathman-Dedham-nimisellä plantaasilla.
Charley Pattonista on olemassa vain yksi valokuva. Valokuvan ja tekijänoikeudet omistaa John Tefteller, joka on maksanut niistä 50 000 dollaria.
Patton muusikkona
Vaikka Patton oli kooltaan pieni mies (noin 165 senttinen), hänen äänensä sanottiin kantaneen satoja jaardeja ilman vahvistinta. Patton oli myös taitava viihdyttämään yleisöään ja teki erilaisia temppuja kitaran kanssa soittaen sitä usein polviensa päällä tai selkänsä takana. Charley Pattonia on Son Housen tavoin nimitetty delta bluesin isäksi. Pattonin tunnetuimpia kappaleita "Pony Bluesin" lisäksi ovat esimerkiksi kokaiininhimosta kertova "Spoonful Blues" ja Yhdysvaltojen eteläosien tulvia kuvaava "High Water Everywhere". Patton levytti sekä gospel-materiaalia, kuten "Prayer of Death", sekä toisaalta seksiä käsitteleviä kappaleita kuten "Shake It and Break It". Omien kappaleidensa lisäksi hän teki levytyksiä toisten muusikoiden taustakitaristina. Pattonin kootut levytykset mahtuvat kolmelle CD:lle. Alkuperäiset metalliset masterkappaleet Pattonin levytyksistä myytiin aikanaan pois romuna (kerrotaan että ihmiset käyttivät niitä esimerkiksi kana-aitausten tekemiseen) ja nykyään myynnissä olevat nauhoitteet on taltioitu löydetyiltä savikiekoilta.
Persarmenia
Persarmenia oli sassanidien Persiaan kuulunut alue. Persia ja Itä-Rooma jakoivat Armenian kuningaskunnan keskenään vuonna 387. Roomalaiset saivat alueesta noin viidesosan. Roomalaiset kutsuivat Persialle joutunutta aluetta Persarmeniaksi. Alueesta tuli Persian vasalli, jota hallitsi arsakidien hallitsijasukuun kuuluneet kuninkaat, jotka juonsivat juurensa parthialaiseen prinssiin, joka oli kruunattu Armenian kuninkaaksi keisari Neron aikana. Vuonna 428 suurin osa Persarmenian ylimyksistä luopui arsakideista ja Persarmenia siirtyi suoraan sassanidien vallan alle. Vanha hallitsijasuku säilytti kuitenkin vaikutusvaltansa ja siitä tuli yksi merkittävimmistä armenialaisista aatelissuvuista.
Alhojärvi (järvi Jämsässä)
Alhojärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Alhojärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
En svensk tiger
pienoiskuva|En svensk tiger -kampanjan tunnus. En svensk tiger on ruotsalaisen Bertil Almqvistin toisen maailmansodan aikana luoma iskulause ja vakoilun vastaisen kampanjan tunnus. Lause on kaksimerkityksinen. ”En svensk tiger” viittaa toisaalta tunnuksessa kuvattuun tiikeriin, mutta toisaalta ruotsin kielessä tiger on verbin tiga  preesensmuoto, eli lause on myös luettavissa ruotsalainen vaikenee.
Alhojärvi (järvi Jämsässä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 19,2 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
En svensk tiger
Almqvist loi tunnetun piirrostiikerin vuonna 1941 Ruotsin tiedotusviranomaisen Statens informationsstyrelsen tiedotuskampanjaa varten. Sen tavoitteena oli edistää ulkovaltojen Ruotsissa harjoittaman vakoilun torjuntaa. Kun Almqvist kuoli vuonna 1972, tiikeritunnuksen tekijänoikeudet siirtyivät ruotsalaiselle valmiusajan historiaa vaalivalle Beredskapsmuseetille. Ruotsin puolustusvoimien käytettyä tunnusta omassa toiminnassaan se haastettiin oikeuteen tunnuksen luvattomasta käytöstä. Vuonna 2008, 11 vuoden oikeustaistelun jälkeen, Ruotsin puolustusvoimat määrättiin maksamaan Almqvistin tyttärille vahingonkorvausta 300 000 kruunua kummallekin ja lisäksi 100 000 Beredskapsmuseetille.
Alhojärvi (järvi Jämsässä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,8 metriä mpy.
Hahkialan kartano
thumb|Hahkialan kartano Hahkialan kartano sijaitsee Hauholla, Hämeenlinnassa. Kartanon kaksikerroksinen päärakennus rakennettiin 1915–1917.Tila oli vuodesta 1663 alkaen säteri, ja se oli vuoteen 1963 asti normandialaislähtöisen Charpentierin suvun hallinnassa. Sen jälkeen se oli pitkään Keskon ja K-kauppiasjärjestön yhteisen Kaupan maataloussäätiön opetus- ja koetilana. Nykyisin omistajana on Fazerin sukuun kuuluva Karl Fazer.
Kunttu
Kunttu on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aadu Must
Aadu Must (25. maaliskuuta 1951 Pärnu – 20. heinäkuuta 2023 ) oli virolainen historioitsija ja poliitikko. Hän oli Tarton kaupunginvaltuuston ja parlamentin jäsen edustaen vuodesta 1996 lähtien Viron keskustapuoluetta. Must työskenteli Tarton yliopistossa arkistotieteen professorina.
Mustin tytär on Euroopan unionin energiakomissaari Kadri Simson.
Debre Damo
Debre Damo on luostari Etiopiassa Tigrayn osavaltion pohjoisosassa. Se sijaitsee kallion päällä, jonne pääsee kiipeämään vain köysien avulla. Kansanperinteen mukaan 500-luvulta peräisin olevalla luostarilla on ollut huomattava vaikutus Etiopian ortodoksisen kirkon kirkkohistoriassa. Etiopian vanhimman alkuperäiskuntoisen kirkon lisäksi luostarilla on esimerkiksi huomattava käsikirjoitusten kokoelma.
Kohde
thumb|vasen|Kallio, jolla luostari sijaitsee. Debre Damo sijaitsee Etiopian Tigrayn osavaltiossa ylängöllä lähellä Adigratin kaupunkia ja noin 48 kilometriä Aksumista itään. Luostari on hyvin vaikeakulkuisella paikalla. Luostarille pääsemiseksi on noustava pitkin noin 15 metriä korkeaa kallionjyrkännettä. Kiipeäminen onnistuu köyden avulla. Luostarilla asuu munkkeja ja naisten ei sallita siellä vierailla.
Luostarialueella sijaitseva Abuna Aregawin kirkko on Etiopian tiettävästi vanhin alkuperäiskunnossaan säilynyt kirkko. Kirkon sisätiloja on koristeltu puukaiverroksin, joiden aiheet esittävät esimerkiksi ympäröivältä alueelta jo muuten kadonneita eläimiä. Luostarialue käsittää sen lisäksi toisen toissijaisen kirkon, luostarirakennuksia, vesisäiliöitä ja erakkoluolia. Luostarilla on myös yksi Etiopian huomattavimmista käsikirjoitusten kokoelmista.
Historia
Luostarin uskotaan olevan peräisin 500-luvulta. Kansanperinteen mukaan luostarin perusti Syyriasta Etiopiaan saapunut Abuna Aregawi. Abuna Aregawi oli yksi kaikkiaan yhdeksästä kansanperinteen Etiopiaan Syyriasta saapuneesta pyhimyksestä. Abuna Aregawin kirkko rakennettiin aksumilaiseen tyyliin. Luostarilla on ollut huomattava vaikutus Etiopian ortodoksisen kirkon kirkkohistoriassa. Vaikeapääsyisenä paikkana luostari on ajan saatossa toiminut myös Aksumin hallitsijasuvun miesjäsenten pidätyspaikkana. Hallitsijat halusivat näin estää suvun miesjäseniä suunnitelemasta hallitsijan vallastasyöksyä. 1500-luvulla luostari oli puolestaan Etiopian keisari Lebna Dengelin ja kuningatar Seble Wengelin pakopaikka Adalin sulttaani Ahmad ibn Ibrahim al-Ghazin sotaretkien aikana. Keisari kuoli luostarilla vuonna 1540.
Tigrayn kriisin aikana vuonna 2021 eritrealaisten sotilaiden uutisoitiin pommittaneen luostaria ja ryöstelleen sen arvoesineitä.
Naisten Superpesiksen kausi 2008
Naisten Superpesiksen kausi 2008 oli naisten Superpesiksen 19. kausi. Kausi alkoi 14. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 14. syyskuuta.
Sarjaan osallistui 11 joukkuetta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Jyväskylän Kirittäret. Suomen mestariksi vuonna 2008 kruunattiin jälleen Kirittäret, joka voitti jo neljännen perättäisen mestaruutensa. Hopeamitalit jaettiin Porin Pesäkarhuille ja pronssit Lapuan Virkiälle.
Kaudella pelattiin myös yksi runkosarjan ottelu Venäjän Viipurissa, ottelussa olivat vastakkain Lappeenranta ja Pori.
Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin 27.6.–29.6. Raahessa Rännärin kentällä.
Sarjajärjestelmä
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jolloin joukkueille kertyi yhteensä 20 ottelua. Kuten miesten puolella myös naisissa kahdeksan parasta pääsivät jatkosarjaan, johon kuusi parasta sai mukaansa hyvityspisteet (5–4–3–2–1–1).
Yksinkertaisen jatkosarjan (seitsemän ottelua) jälkeen neljä parasta pääsivät välieriin, jotka pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Voittajat selviytyivät paras viidestä -järjestelmällä pelattavaan loppuotteluun. Häviäjät ratkaisivat SM-pronssin kohtalon paras kolmesta -järjestelmällä.
Koska naisten joukkuemäärä nostettiin seuraavalle kaudelle 2009 jälleen 12:een, ei Superpesiksestä voinut pudota Ykköspesikseen. Sen sijaan Ykköspesiksen voittaja nousi suoraan Superpesikseen.
Runkosarja
Kahdeksan parasta pääsivät jatkosarjaan. Ylihärmän, Turun ja Viinijärven kausi päättyi runkosarjaan.
Jatkosarja
Runkosarjasta saadut hyvityspisteet: Seinäjoki 5, Jyväskylä 4, Pori 3, Lappeenranta 2, Lapua 1 ja Tyrnävä 1.
Olavi Sahlberg
Valter Olavi Johannes Sahlberg (15. lokakuuta 1909 Hausjärvi – 1. lokakuuta 2010 Hämeenlinna) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi 1935 ja toimi Hämeenlinnan kaupunginarkkitehtinä yli 25 vuoden ajan.
Kuningatar (pelikortti)
Kuningatar on korttipakan yksi kolmesta kuvakortista. Se merkitään latinalaisin kirjaimin D ( ’rouva’) tai Q ( ’kuningatar’). Kyrillisin aakkosin kortti on merkity kirjaimella Д (дама - dama = daami). Suomessa tätä korttia kutsutaan useimmiten nimellä rouva ja joskus nimellä akka. Kuten kaikkia muitakin kortteja kuningattaria on neljää eri maata, joista hertta ( ♥ ) sekä ruutu ( ♦ ) ovat punaisia ja pata (♠) sekä risti (♣) mustia. Kuningattaren arvo on pokerissa 12. Blackjackissa kuningattaren arvo on 10 kuten muidenkin kuvakorttien. Baccaratissa kuningattaren arvo on 0 muiden kuvakorttien tapaan.
Historiaa
Ranskalaisissa korteissa oli alun perin kuvattuna kolme yläluokkaan kuuluvaa herrasmiestä, mutta niiden erottamiseksi keksittiin vaihtaa keskimmäiseksi neitokaisen kuva. Pian vakiintui käsitys, että kortit ovat kuninkaalliset prinssi, kuningatar ja kuningas. Pelikorttien 4 kuningatarta muistuttavat tarot-korttien vastaavia, joilla pelikorteista poiketen on maina malja, sauvat, lantti ja miekka.
Petri Meri
Petri Meri (s. 11. helmikuuta 1991 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija.
Ura
Kesällä 2012 Meri siirtyi try-outille Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hän sai elokuussa jatkosopimuksen kaudeksi 2012–2013. Meri edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayssä pelatussa tähdistöottelussa. Hän korvasi joukkueessa SaPKon Niko Laakkosen. Meren kausi päättyi kuitenkin polvivammaan tammikuussa 2013.