cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maailmanperintöluettelo
Vaikutukset
Jäsenvaltiot ovat lupautuneet kuitenkin pitämään maailmanperintökohteistaan huolta. Komitea, jäsenvaltiot ja Unescon asiantuntijat ovat onnistuneet monesti löytämään vaihtoehtoisia ratkaisuja kohteita vaarantaneille ehdotuksille. Esimerkiksi Gizan pyramidien arvoa uhkasi Egyptin suunnittelema moottoritie kohteen läheisyyteen. Egyptin hallitus suostui kuitenkin vaihtoehtoiseen ratkaisuun neuvotteluiden jälkeen. Kreikan hallitus puolestaan siirsi ehdotetun alumiinitehtaan kauemmaksi Delfoista, kun se oli maailmanperintöehdokkaana 1987. Kenia puolestaan kehitti Mount Kenyan kansallispuiston valvontaa, kun komitea hylkäsi kansallispuiston kohde-esityksen laittomien hakkuiden ja marihuanaviljelmien takia. Muutosten jälkeen kansallispuisto hyväksyttiin maailmanperintöluetteloon.
Komitea on toiminut myös monien vaarantuneiden kohteiden kehittämiseksi. Vuonna 1993 Unesco aloitti kambodžalaisen Angkorin rauniokaupungin pelastusoperaation. Angkoria uhkasi laittomat kaivaukset, arkeologisten kohteiden ryöstely ja maamiinat. Komitea poisti Angkorin vaarantuneiden kohteiden listalta vuonna 2004, kun ongelmat olivat poistettu ja Unescon hallinnoimat restaurointitoimenpiteet olivat onnistuneet. Muita onnistuneita operaatioita ovat olleet mm. tykkitulituksessa vaurioituneen Dubrovnikin vanhankaupungin restaurointi ja Wieliczkan suolakaivokseen asennetut kuivauslaitteistot, jotka estävät kaivosten vahingoittumisen liiallisesta kosteudesta.
Kritiikki ja ongelmat
Yksi maailmanperintöluettelon ongelmista liittyy sen käytäntöihin. Luettelon tarkoituksena on kerätä kansainvälisesti merkittävimmät kohteet, mutta kansalliset tahot tekevät kohde-ehdotukset valtionsa alueella sijaitsevista kohteista. Ainoana poikkeuksena on Jerusalemin kaupunki, jota Jordania ehdotti maailmanperintöluetteloon. Vaikka luettelossa pitäisi olla maailman merkittävimmät kulttuuri- ja luontokohteet, niin kohteiden pääseminen listalle riippuu jäsenvaltion kiinnostuksesta ehdottaa kohteitaan. Tästä syystä esimerkiksi valtiot, jotka eivät ole allekirjoittaneet maailmanperintösopimusta, eivät voi saada luetteloon kohteita, vaikka ne saattaisivat täyttää maailmanperinnön kriteerit. Vaikka luettelo alkujaan luotiinkin suojelutarkoituksia varten, se on muuttunut myöhemmin myös poliittiseksi. Jäsenvaltiot ehdottavat kohteita luetteloon monista syistä, jotka eivät ole enää pelkästään suojelullisia. Monet syistä ovat poliittisia, kuten kansallisen identiteetin luominen ja turismista tulevan taloudellisen hyödyn kerääminen.
Unescoa on kritisoitu maailmanperintöluettelon keskittymistä tiettyihin osa-alueisin. Eurooppa on listalla yliedustettuna. Afrikasta ja Etelä-Amerikasta on sen sijaan selvästi vähemmän kohteita. Luettelon epätasapainoon vaikuttaa myös se, että valtiot tekevät kohde-esitykset omista perintökohteistaan. Kehitysmaiden hallituksilla ei välttämättä ole samanlaista tietoa esitysten tekemiseen. Esimerkiksi vuosien 1978–1998 välillä Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta ehdotettiin 443 kohdetta, kun Afrikasta vain 81 kohdetta.
thumb|[[Chichén Itzán mayarauniot ovat turistien suosiossa osittain maailmanperintökohteen statuksen ansiosta. Kuvassa linja-autoja Chichén Itzán parkkipaikalla.]]
Maailmanperintökomitea huomioi listansa puutteet ja aloitti vuonna 1994 ohjelman maailmanperintölistan tasapainottamiseksi. Komitea havaitsi omissa tutkimuksissaan, että maailmanperintölistalla Euroopan lisäksi yliedustettuina ovat historialliset kaupungit ja uskonnolliset rakennukset, kristinuskon monumentit, historiallisen ajan kohteet ja ns. "elitistinen" arkkitehtuuri. Jatkossa monumenttikeskeisestä ajattelutavasta pitäisi päästä pois ja suojella myös 1900-luvun arkkitehtuuria sekä kansanarkkitehtuuria. Vuonna 2006 komitea listasi maailmanperintöluetteloon ensimmäisen kerran 34 vuoteen yhtä monta kohdetta Afrikasta ja Euroopasta.
Maailmanperintöluettelossa on yli tuhat kohdetta, ja niiden määrää kasvaa joka vuosi. Joidenkin arvostelijoiden mielestä kohteita alkaa olla liikaa, mikä tietyllä tavalla vesittää listan alkuperäistä tarkoitusta ainutlaatuisesta perinnöstä. Luettelon laajuus vaikuttaa siihen, että kohteiden laatu on kärsinyt. Uusista maailmanperintökohteista on huomattavasti vaikeampi enää käyttää termiä 'ainutlaatuinen'. Maailmanperintökomiteaa avustavan luontojärjestö IUCN:n mukaan luettelon tarkoituksena ei ollut missään vaiheessa listata maailman kaikkia ekosysteemejä, ja luetteloon valittavien kohteiden määrällä tulisi olla selvä yläraja. Kulttuurijärjestö ICOMOSin mukaan luetteloa ei pitäisi rajata.
Kaikille kohteille ei ole luvassa paljoakaan tukirahaa tai asiantuntija-apua pitkän ehdokkuusprosessin jälkeen. Monet jäsenvaltiot ovat tajunneet sen, että maailmanperintökohteeksi pääseminen lisää turismin määrää, minkä avulla puolestaan voi kerätä rahoitusta. Esimerkiksi turistimäärät Chichén Itzán mayaraunioilla ovat kasvaneet maailmanperintöluetteloon listaamisen jälkeen räjähdysmäisesti, mikä ei ole enää pelkästään positiivinen asia. Viime aikoina on ymmärretty, että maailmanperintöluetteloon pääsemisen jälkeen tarvitaan jonkinlainen jatko-ohjelma suojelua varten. Ilman kunnollista suojeluohjelmaa maailmanperintökohteeksi pääseminen saattaa jäädä hyödyttömäksi tai aiheuttaa jopa haittoja.
Hopea-araliat
Hopea-araliat (Polyscias) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on yli 170 lajia puita, joita esiintyy luonnonvaraisena vanhan maailman tropiikissa, Keski-Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa.
Singh
Singh on intialainen nimi, joka tarkoittaa ”leijonaa”. Nimi kuuluu kaikkien sikhimiesten nimeen.
Mistral
Mistral voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Nicholas Maw
Nicholas Maw (5. marraskuuta 1935 – 19. toukokuuta 2009) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Lincolnshiressa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa.
Maw’n tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat orkesterisävellykset Odyssey (1987) ja The World in the Evening (1988) sekä kitarateos Music of Memory (1989). Hän omisti viulukonserttonsa (1993) Joshua Bellille, jonka siitä tekemä levytys palkittiin Grammylla.
Maw opetti muun muassa Peabody Institutessa. Hän teki oopperansa Sophie’s Choice (2002), joka perustuu William Styronin samannimiseen romaaniin, tilaustyönä.
Luonnollinen ehkäisy
Luonnollinen ehkäisy viittaa kokoelmaan erilaisia menetelmiä, joilla tunnistetaan kuukautiskierron hedelmällinen ajanjakso: munasolun irtoaminen, eli ovulaatio. Luonnollisessa ehkäisyssä voidaan harrastaa suojaamatonta yhdyntää hedelmällisen ajan ulkopuolella, kun taas hedelmällisenä aikana joko pidättäydytään sukupuolikontaktista, tai käytetään muita menetelmiä, esimerkiksi kondomia. Suomessa luonnollinen ehkäisy on hyvin heikosti tunnettu ehkäisymenetelmä.
Myös keskeytetty yhdyntä ja rytmimenetelmä katsotaan joskus luonnollisen ehkäisyn menetelmiksi, koska niissä ei käytetä ehkäisyvälineitä.
Luonnollisen ehkäisyn periaatteet
Raskaaksi tuleminen on mahdollista vain hyvin lyhyenä ajanjaksona jokaisessa kuukautiskierrossa. Keskimäärin noin 14 päivää ennen seuraavia kuukautisia tapahtuu ovulaatio, eli uusi munasolu irtoaa munasarjasta. Munasolu on hedelmöityskelpoinen vain noin 12–24 tuntia. Jos munasolu ei hedelmöity tänä ajanjaksona, ei raskaus ole mahdollinen ennen seuraavaa ovulaatiota.
Koska siittiöt elävät korkeintaan viisi vuorokautta, on kuukautiskierrossa noin kuuden vuorokauden ajanjakso, jolloin raskaaksi tuleminen on mahdollista. Kaksoisovulaatiossa toinen munasolu irtoaa korkeintaan 24 tuntia ensimmäisen jälkeen, sillä ovulaation jälkeen lisääntyvä keltarauhashormoni estää uusien munasolujen irtoamisen. Kaksiosovulaation huomioiden teoreettinen hedelmällinen aika kestää korkeintaan noin seitsemän vuorokautta.
Kahden laajasti siteeratun akateemisen tutkimuksen perusteella laajimpana hedelmällisenä jaksona pidettiin ovulaatiopäivää ja sitä edeltäviä viittä vuorokautta. Barrettin ja Marshallin tutkimuksessa oli mukana 241 brittipariskuntaa, ja Wilcoxin tutkimuksessa 221 pohjoisamerikkalaista naista.
Luonnollinen ehkäisy perustuu pidättäytymiseen suojaamattomasta sukupuolikontaktista kuukautiskierron hedelmällisena ajanjaksona.
Menetelmän tehokkuus riippuu valitusta kuukautiskierron vaiheen tarkkailumenetelmästä. Oikein käytettynä luonnollisen tehokkuus on samaa luokkaa kuin kondomin.
Luonnollinen ehkäisymenetelmän käyttö
Aamulämmön tarkkailu perustuu kuukautiskierron hormonitoiminnan todentamiseen. Alkukierrosta estrogeeni on vallitseva hormoni. Kun munasolu irtoaa, muuttuu follikkeli keltarauhaseksi, joka alkaa tuottaa progesteronia. Tämä hormoni nostaa kehon aamulämpöä muutamalla celsiusasteen kymmenyksellä. Peruslämpö nousee vasta kun munasolu on irronnut. Kierron hedelmällisin ajankohta on kuitenkin tässä vaiheessa ohitettu. Menetelmää ei siis voida käyttää kyseisen kierron hedelmällisen ajankohdan ennustamiseen.
Valkovuoto muuttuu ovulaatioajankohtana juoksevammaksi, läpikuultavaksi, kananmunan valkuaista muistuttavaksi. Valkovuodon muuttumista tarkkailemalla voidaan havaita lähestyvä ovulaatio, ja lämpötilamenetelmää käyttämällä todentaa ovulaation tapahtuminen.
Kohdunkaulan asennon ja kohdunsuulla tapahtuvien muutosten tarkkailu on kolmas menetelmä, jota käytetään täydentämään kahta edellä mainittua. Ovulaation lähellä kohdunkaula vetäytyy ylemmäs, avautuu hieman, ja tuntuu pehmeämmältä.
Luonnollisen ehkäisyn hyviä ja huonoja puolia
Luonnollinen ehkäisy ei suojaa sukupuolitaudeilta, joten se sopii vain vakituisessa yksiavioisessa suhteessa eläville.
Kehon merkkien tunnistamisen opetteleminen vaatii aikaa ja kärsivällisyyttä.
Luonnollisen ehkäisyn hyvänä puolena on sen hormonittomuus. Kaikille ehkäisypillerit tai muut hormonivalmisteet eivät sovi, tai ne aiheuttavat häiritseviä sivuvaikutuksia.
Aiheesta muualla
Fertility Awareness
Lütjens (D185)
Lütjens (runkonumero D185) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja myöhemmin yhdistyneen Saksan laivaston Lütjens-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1966. Alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1967 ja otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1969.
Palvelus
Lütjens liitettiin palvelukseen otettaessa Kieliin sijoitettuun 1. hävittäjälaivueeseen. Alus poistettiin palveluksesta 18. joulukuuta 2003 ja se on romutettu.
Musta, kylmä, syvä ja samea
Musta, kylmä, syvä ja samea on Se, josta ei puhuta -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2011. Albumi nauhoitettiin alkuvuodesta 2011, ja sen miksasi Dan Swanö.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samu Männikkö, sekä sovittanut Se, josta ei puhuta.
A1-talli Kiina
A1-talli Kiina on kiinalainen talli, joka kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa kausilla 2005–2006–2008–2009.
Islam Neuvostoliitossa
thumb|Moskovassa vuonna 1921 painettu juliste "Olen vapaa nyt" kannusti Neuvosto-Turkestanin nuoria naisia liittymään Komsomoliin ja hylkäämään islamin. thumb|Neuvostoliiton muslimiväestöjen suhteellinen osuus vuonna 1979 hallintoalueiden mukaisesti. Islam sai Neuvostoliitossa valtion lakkauttamiseen saakka vuonna 1991 paljon huomiota maan suuren ja jatkuvasti kasvavan muslimiväestön johdosta. Arviot muslimien lukumäärästä Neuvostoliitossa jäivät epätarkoiksi, mutta heitä oli joka tapauksessa kymmeniä miljoonia, ja he muodostivat merkittävän väestöosuuden etenkin Keski-Aasian neuvostotasavalloissa.
Neuvostohallituksen politiikka muslimeja kohtaan heilahteli sortotoimista sietämiseen. Vapaammat olot koittivat muslimeille vasta 1980-luvun lopulla Mihail Gorbatšovin kaudella juuri ennen Neuvostoliiton romahdusta. Ateistisen propagandan jäljet näkyvät yhä siinä, että entisen Neuvostoliiton alueen muslimit ovat vähemmän uskonnollisia kuin maailman muut muslimit.
Neuvostovaltion suhtautuminen islamiin
Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 bolševikeilla ei ollut selvää käsitystä, miten islamiin tulisi suhtautua. Kun ortodoksiseen kirkkoon alettiin kohdistaa järjestelmällistä sortoa jo hyvin varhain, islamiin suhtauduttiin varovaisemmin. Sisällissodassa valkoisia vastaan 1918–1921 bolševikit tarvitsivat tataarien, baškiirien, dagestanilaisten ja muiden islamilaisten nationalististen liikkeiden tukea valkokaarteja vastaan. Leninin lupaus kulttuuriautonomiasta otettiin vastaan lupauksena paremmasta tulevaisuudesta. Valkoisten voittaessa tsaarinvallan aikana harjoitetun venäläistämispolitiikan pelättiin jatkuvan.
1920-luvulta 1980-luvun puoliväliin saakka Neuvostoliiton virallinen politiikka heilahteli islamin sortamisen ja sietämisen välillä. Neuvostohallinnon uskonnonvastaiseen politiikkaan kuului kirkon ja valtion erottaminen toisistaan ja kirkon omaisuuden kansallistaminen. Nämä toimet koskettivat vähemmän muslimeita kuin ortodoksista kirkkoa, sillä islamissa ei ollut kirkollista organisaatiota, joka olisi koettu uhaksi. Moskeijoiden, madrasojen ja koraanikoulujen toimintaa rahoitettiin epävirallisesti ruohonjuuritasolta, joten takavarikoitavaa ei juuri ollut. Vielä uuden talouspolitiikan (NEP) kaudella niiden toiminta pääsi sen takia jatkumaan entiseen tapaan. Tilanne muuttui vuonna 1927 tai 1928, kun kollektivisointi alkoi. Tuhansia moskeijoita suljettiin tai tuhottiin ja kymmeniä tuhansia muslimeita, etenkin uskonnollista ja kulttuurieliittiä, vangittiin ja teloitettiin. Arabian kirjoitusjärjestelmä korvattiin kyrillisellä. Tavoitteena oli myös vapauttaa musliminainen hunnusta, moniavioisuudesta ja muista jäänteistä. Muslimeihin kohdistunut sorto kiihtyi edelleen suuren terrorin vuosina 1937–1938.
Terrorista huolimatta Moskova ei ollut saanut Keski-Aasiaa täydellisesti komentoonsa, sillä etäisyydet ja kielimuuri vaikeuttivat alueen hallintaa, ja asukkaiden vastarinta esimerkiksi naisen aseman muutosta kohtaan löysi keinoja kiertää määräyksiä. Klaaniuskollisuuteen perustuva heimokulttuuri osoittautui myös kestäväksi. Keski-Aasiassa oli satoja islamilaisia qadi -tuomioistuimia, jotka noudattivat šarian määräyksiä. Niidenkään lakkauttaminen ei sujunut neuvostoviranomaisilta helposti. Viranomaiset sijoittivat omia neuvostotuomioistuimiaan moskeijoihin, mikä herätti vihaa väestössä.
Muslimien lukumäärä ja uskonnollisuus
Vuonna 1912 Venäjällä arvioitiin olleen 16 miljoonaa muslimia. Vuonna 1917 muslimijohtajat väittivät lukumääräksi 30 miljoonaa. Vuonna 1955 Nikita Hruštšov vakuutti Neuvostoliitossa olevan 30 miljoonaa muslimia. Kun Neuvostoliitto romahti vuonna 1991, sen väestöön on laskettu kuuluneen 95 miljoonaa muslimia. Kun tsaarin Venäjällä oli vuonna 1913 ollut yli 26 000 moskeijaa, niitä oli vuonna 1973 Neuvostoliitossa jäljellä noin 300 eli suunnilleen yksi prosentti entisestä määrästä.
Neuvostoliiton poliittinen koneisto, oikeuslaitos, koulut ja sosiaaliset instituutiot olivat pyrkineet hävittämään islamin ja korvaamaan sen sosialistisella maailmankatsomuksella. Tämä 70 vuoden pituinen aika (1917–1985) jätti jälkensä islamilaisiin yhteisöihin. Muuan vaikutus oli maallistuminen. Pew-tutkimuskeskuksen vertailujen perusteella Keski-Aasian muslimit olivat luopuneet monista islamin opinkappaleista verrattuna muuhun islamilaiseen maailmaan. Kun esimerkiksi šarian kannatus yleiseksi laiksi muualla oli 60–80 %, se oli Keski-Aasiassa enää 10 % tasolla.
Neuvostoliiton hajotessa muslimeista 65 miljoonaa jäi Keski-Aasian itsenäistyviin valtioihin, joita olivat Azerbaidžan, Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan. Kazakstania lukuun ottamatta muut valtiot liittyivät Islamilaiseen yhteistyöjärjestöön (OIC). Kazakstan liittyi mukaan tarkkailijana, sillä siellä vain puolet väestöstä oli muslimeja.
Marxilaisia teorioita islamista 1923–1933
thumb|"Bezboznik u stanka" eli "Jumalankieltäjä sorvin ääressä" -lehden kansi vuodelta 1929. Viisivuotissuunnitelmaa esittävä roomalainen numero V murskaa alleen juutalaisen, kristityn ja muslimin. thumb| Puna-armeijalaisille tarkoitettu ateismin hakuteos. Bolševikeilla ei aluksi ollut selvää kuvaa siitä, miten islam tulisi ymmärtää marxilaisen yhteiskuntateorian näkökulmasta. Marx, Engels tai Lenin eivät olleet kirjoittaneet juuri mitään islamista, joten islaminuskon sijoittaminen oikeaan paikkaan luokkataistelun kentälle vaati toistakymmentä vuotta.
Koska oletettiin, että muslimiyhteisöt nojautuivat Koraanin opetuksiin, Koraanin tulkinta sai merkittävän sijan marxilaisessa keskustelussa. Osallistujilta puuttui kuitenkin orientalismin asiantuntemusta ja itämaisten kielten taitoa, minkä takia nojauduttiin eurooppalaiseen tutkimukseen. Sitä edustivat muun muassa Ignaz Goldziher, Theodor Nöldeke, Henri Lammens ja Leone Caetani. Porvarillisten tutkijoiden tulokset piti vain marxilaisittain kääntää päälaelleen, jotta päästäisiin materialistisiin ja vallankumouksellisiin tulkintoihin islamista.
Useita vaihtoehtoja oli tarjolla. Jotkut katsoivat, että islam kumpusi Mekassa hallinneen kauppiasluokan tarpeista ja oli luonteeltaan kauppakapitalistista (M. Reisner, E. Beljajev, L. Klimovitš). Toisten mielestä islam heijasti Medinan maata viljelevän talonpoikaiston etuja (M. Tomara), kolmansien mielestä beduiinipaimentolaisten (V. Ditjakin, S. Asfendjarov). Neljännet löysivät islamista kommunistisia elementtejä, kuten tasa-arvoa ja heikoista huolehtimista (Z. ja D. Navširvanov), viidennet löysivät siitä varhaisen abbasidihallinnon feodaalisia intressejä.
Vuonna 1930 venäläinen orientalisti L. I. Klimovitš väitti, että sekä Muhammed että niin sanotut ”neljä oikeaan johdettua kalifia” olivat ainoastaan kaunokirjallisia hahmoja, koska heitä koskevat lähteet olivat niin myöhäisiä, ettei niillä ollut tieteellistä arvoa. Teoria alkoi lännessä saada kannatusta useita vuosikymmeniä myöhemmin.
1930-luvulla päädyttiin siihen, että islam oli feodaalista eli edusti kapitalista tuotantotapaa edeltävää riistoyhteiskuntaa. Tulkinta lopetti vapaan keskustelun ja samalla oikeutti islamiin kohdistuvat tukahduttamistoimet. Niiden uhreiksi joutuivat myös monet marxilaiset islamologit, jotka nopeuttivat kohtaloaan arvostelemalla kiivaasti toisiaan.
Islamin tutkiminen tyrehtyi Neuvostoliitossa 1930-luvulta 1980-luvulle asti. Dogmiksi vahvistettiin se, että islam oli feodaalinen jäänne, joka katoaa sosialismin rakennustyön myötä. Vähäinen islamin tuntemus kostautui Neuvostoliiton hyökätessä Afganistaniin joulukuussa 1979.
Terrorin aika 1921–1938
Uuden talouspolitiikan (NEP) kaudella 1921–1928 kirkkoja ja ortodoksisia seminaareja suljettiin, mutta muslimeihin bolsevikit suhtautuivat aluksi varovaisemmin. Siitä huolimatta esimerkiksi Uzbekistanissa islamilaiset tuomioistuimet lähes lakkautettiin. Kun niitä oli vuonna 1922 ollut 220, vuonna 1927 jäljellä oli enää seitsemän. Islamilaisessa Turkestanissa vuosina 1919-1923 šarialakia yritettiin yhdenmukaistaa Neuvostoliiton lainsäädännön kanssa šaria-tuomioistuinten integroimiseksi kansantuomioistuimiin. Vuonna 1924 yrityksestä luovuttiin, ja 1928 šaria-tuomioistuimet hajotettiin.
Uskontopolitiikan muutos 1943–1944
thumb|Madrasa Mir-i-Arab Buharassa rakennettiin 1503 ja on Keski-Aasian merkittävin. Se oli suljettu vuosina 1920–1945. Avaamisen jälkeen se oli pitkään Neuvostoliiton ainoa imaameja kouluttava oppilaitos. Syyskuun 4. päivänä 1943, kun Saksan tappio sodassa oli jo nähtävissä, Stalin rehabilitoi ortodoksisen kirkon ja määräsi Pyhän Synodin perustettavaksi uudelleen. Stalin antoi perustaa myös neljä islamilaista muftiaattia (ven. "musulmanskie duhovnie upravlenija"). Taustalla saattoi olla laskelmointi, että näin Stalin saisi enemmän vaikutusvaltaa sodan jälkiselvittelyjen yhteydessä Balkanin ortodoksikristittyjen ja muslimien keskuudessa.
Uzbekistan
Keski-Aasian islamilainen muftiaatti SADUM sai seuraavien vuosikymmenien aikana perustaa Uzbekistanissa kolme uskonnollista koulua eli "madrasaa" palvelemaan islamilaisten virkamiesten, kuten imaamien koulutusväylänä. Ne olivat alkeiskoulu Taškentissa (1949–1954), yläkoulu Buharassa Mir-i-Arab -madrasan yhteydessä (1945–) sekä imaami al-Bukharin islamilainen instituutti Taškentissa (1971–). Koulut olivat näyteikkunoita, jotka palvelivat Neuvostoliiton diplomaattisuhteita muslimimaiden suuntaan. Koulujen piti myös sekularisoida islamia ja sovittaa sitä yhteen neuvostoliittolaisten arvojen kanssa.
Stalinin jälkeen
Vasta Mihail Gorbatšovin kaudella 1985–1991 Neuvostoliiton muslimit pääsivät nauttimaan olojen rajoitetusta vapautumisesta varsinkin Venäjällä. Astrakanissa perustettiin vuonna 1989 Islamin uudelleensyntymisen puolue (ven. Партия исламского возрождения, Partija islamskogo vozroždenija). Sen toiminta levisi Uzbekistaniin ja Tadžikistaniin. Puolue törmäsi kuitenkin erilaisiin vaikeuksiin jo neuvostovallan aikana.
Maallistuminen
Pew-tutkimuslaitoksen kyselytutkimus vuonna 2013 osoitti, että islaminusko oli neuvostoideologian odotusten mukaisesti todella alkanut hiipua Neuvostoliiton muslimiväestöjen keskuudessa. Niissä maailman maissa, joissa islam oli suuri uskonto, enemmistö muslimeista kannatti šariaa viralliseksi laiksi; osuus vaihteli 56 prosentista Tunisiassa 99 prosenttiin Afganistanissa. Entisissä Neuvostotasavalloissa osuus oli paljon alempi, kahdeksasta prosentista Azerbaidžanissa 35 prosenttiin Kirgisiassa. Uskonnollisia tuomioistuimia halusi islamin valta-alueilla 78–84% muslimeista, mutta Keski-Aasiassa vain 62 %. Šarian mukaisia ruumiillisia rangaistuksia kannatti islamin valta-alueilla 46–81 % muslimeista, mutta Keski-Aasiassa vain 38 %. Islamista luopuneiden teloitusta kannatti islamin valta-alueilla 27–76% muslimeista, mutta Keski-Aasiassa vain 16 %.
Neuvostovallan aiheuttama muutos näkyi myös asenteissa naisiin. Islamin valta-alueilla 87–93 % muslimeista katsoi, että vaimon tulee totella miestään, mutta Keski-Aasiassa osuus oli laskenut 70 prosenttiin. Islamilaisen huivin eli hjiabin käyttöä piti naisille vapaaehtoisena Keski-Aasiassa 73%. Etelä-Aasiassa, Kaakkois-Aasiassa (79 %) ja Balkanilla (88 %) päästiin vielä Keski-Aasiaakin suurempiin lukuihin. Sen sijaan naisten oman tahdon kunnioitus oli Keski-Aasiaa alemmalla tasolla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa (40 %), Pohjois-Afrikassa (53 %) ja Lähi-idässä (56 %).
Joshua Bell
Joshua David Bell (s. 9. joulukuuta 1967) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Indianassa ja aloitti viulunsoiton noin nelivuotiaana.
Bell opiskeli Bloomington High School Northin ohella Jacobs School of Musicissa ja esiintyi jo 14-vuotiaana Philadelphian orkesterin ja Riccardo Mutin kanssa. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Carnegie Hallissa vuonna 1985, jolloin orkesterina toimi St. Louisin sinfoniaorkesteri.
Bell voitti Nicholas Mawin viulukonserton levytyksellä Grammy-palkinnon. Säveltäjä oli omistanut teoksensa juuri hänelle.
Bell voitti huhtikuussa 2007 Avery Fisher -palkinnon. Hänellä ja viulisti Lisa Matricardilla on vuonna 2007 syntynyt poika ja vuonna 2010 syntyneet kaksospojat.
Katusoittoperformanssi Washingtonissa
Vuonna 2007 Joshua Bell naamioitui tavalliseksi katusoittajaksi ja soitti tunnin verran eräällä Washington DC:n metroasemalla. Harva pysähtyi kuuntelemaan, ja viulukoteloon kertyi 32 dollaria 27 ohikulkijalta. Lisäksi ainoa kuulija joka tunnisti Bellin antoi 20 dollaria. Tapahtuma videokuvattiin salaa, ja The Washington Post teki siitä palkitun feature-artikkelin.
Heikki Räisänen
Heikki Martti Räisänen (10. joulukuuta 1941 Helsinki – 30. joulukuuta 2015 Helsinki ) oli vuosina 1975–2006 Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan Uuden testamentin eksegetiikan professori. Teologian tohtori Räisänen toimi Suomen Akatemian tutkijaprofessorina 1984–1994 ja akatemiaprofessorina 2001–2006. Räisänen oli yksi kansainvälisesti arvostetuimmista suomalaisista Uuden testamentin tutkijoista.
Työura
Räisänen toimi vierailevana tutkijana Harvardissa, Cambridgessä ja Tübingenissä, hän oli Edinburghin yliopiston (1990) ja Uppsalan yliopiston (2002) kunniatohtori, hän sai Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 2005 ja Ruotsin tiedeakatemian Gad Rausing -palkinnon 2006, ja hänen omasta tuotannostaan on tehty ainakin kaksi ulkomaista väitöskirjaa.
Räisäsen laaja-alaiseen tuotantoon kuuluu monografioita ja artikkeleita erityisesti evankeliumitutkimuksen, Paavali-tutkimuksen sekä varhaiskristillisen uskonnon historian alueilla. Varsinaisen tieteellisen tuotannon lisäksi Räisänen kirjoitti useita raamatuntutkimuksen kysymyksenasetteluja kansantajuisesti esitteleviä teoksia ja osallistunut aktiivisesti aihepiiristä käytävään julkiseen keskusteluun. Hän ansioitui myös Koraanin kriittisen tutkimuksen edelläkävijänä ja uskontodialogin puolestapuhujana.
Räisänen oli Vartija-lehden päätoimittajana 1989–2000. Hän lanseerasi lehdessä käsitteen ”kulttuurikristitty” kuvaamaan kaltaistaan ihmistä, joka tiedostaa omien juuriensa olevan kristinuskossa ja suhtautuu siihen myönteisesti, vaikkei uskokaan moniin sen sisältämiin asioihin. Viimeisessä haastattelussaan hän määritteli olevansa agnostikko. Kirjassaan Uuteen uskoon (1993) Räisänen peräänkuulutti raamatuntulkintaan fair play -henkeä ja suvaitsevaisuutta. Hänen mukaansa jokainen tulkinta merkitsee väistämättä valikoivuutta; avainkysymys kuuluu, missä määrin tulkitsija on tietoinen omasta tavastaan valikoida tiettyjä elementtejä oman tulkintamallinsa perusteisiin.
Räisäsen johtama Helsingin yliopiston ja Åbo Akademin eksegeeteistä koostuva tutkimusryhmä oli yksi Suomen Akatemian huippuyksiköistä vuosina 1995–2005. Tutkimusprojektin yleisaiheena on varhaisen juutalaisen ja kristillisen ideologian muotoutuminen. Työtoverit kuvailivat häntä lämminhenkiseksi mutta vaativaksi opettajaksi, jonka vaikutus Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon oli suuri. Helsinkiläinen Ressun lukio nimesi Räisäsen vuoden Ressuksi vuonna 2013.
Professori Räisänen oli Academia Europæan jäsen vuodesta 2004 kuolemaansa saakka.
Heikki Räisänen kuoli Terhokodissa Helsingissä 30. joulukuuta 2015. Räisänen oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi kuolemaansa asti.
Kritiikki
Räisänen sai usein osakseen vastustusta etenkin niin sanottua konservatiivista raamatuntulkintaa edustavilta tahoilta. Hän herätti 1970-luvun alussa huomiota kyseenalaistamalla perinteiseen raamatuntulkintaan kuuluvia käsityksiä monista kristinuskon opeista, kuten Jeesuksen neitseestäsyntymisestä, Uuden testamentin ihmekertomusten historiallisesta paikkansapitävyydestä, Jeesuksen ylösnousemuksesta ja toisesta tulemisesta. Runsaasti keskustelua herätti aikoinaan myös Räisäsen tutkimus Paul and the Law (1983), jossa hän tarkasteli apostoli Paavalin suhtautumista Mooseksen lakiin. Räisäsen edustama linja herätti erimielisyyksiä myös tutkijoiden parissa.
Colin Ferguson
thumb|Colin Ferguson Colin Ferguson (s. 22. heinäkuuta 1972) on kanadalaissyntyinen näyttelijä ja tuottaja. Hän on esiintynyt muun muassa Eureka-sarjassa sheriffi Jack Carterin roolissa. Hänellä on ollut muita rooleja esimerkiksi elokuvassa Pasmat sekaisin (1998). Hän on ollut naimisissa Lindsay Thompsonin kanssa vuodesta 2012 asti ja heillä on yksi lapsi.
Halmaherankäpinkäinen
Halmaherankäpinkäinen (Edolisoma parvulum) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Halmaherankäpinkäistä tavataan Indonesiassa Halmaheran saarella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Namibia kesäolympialaisissa 2000
Namibia osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 11 urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat kuuteen eri lajiin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi nyrkkeilijä Ali Nuumbembe. Namibia ei saavuttanut kisoissa mitaleja.
HMS Wachtmeister (1917)
HMS Wachtmeister (runkonumerot 10 ja 26) oli Ruotsin laivaston Wrangel-luokan hävittäjä.
Palvelus
Alus ei kerennyt osallistumaan ensimmäisen maailmansodan puolueettomuusvartiointiin. Toisen maailmansodan puolueettomuuden valvontaan se sentään osallistui aina vuoteen 1943 saakka, jolloin se siirrettiin Tukholmassa telakalle. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.
Trine Hattestad
Elsa Katrine ”Trine” Hattestad (o.s. Solberg, s. 18. huhtikuuta 1966 Lørenskog, Norja) on norjalainen keihäänheittäjä.
Juniorina Hattestad teki kansainvälisen debyyttinsä nuorten EM-kisoissa vuonna 1981 sijoittuen viidenneksi. Seuraavana vuonna hän osallistui jo aikuisten EM-kisoihin ja vuonna 1983 hän voitti hopeaa nuorten EM-kisoissa, mutta lopullinen läpimurto maailman huipulle tapahtui 1990-luvun alkupuolella. 1993 Stuttgartin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa, samoin kuin 1994 EM-kilpailuissa. 1996 Atlantan olympialaisissa hän sai pronssia, ja 1997 Ateenan MM-kilpailuissa voitti uransa toisen maailmanmestaruuden. 1999 Sevillan MM-kilpailuissa hän sai pronssia, ja 2000 Sydneyn olympialaisista tuli olympialaisten kultamitali.
Anishappo
Anishappo eli 4-metoksibentsoehappo (C8H8O3) on aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa aromiaineena ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. Anishappo on m-anisiinihapon isomeeri.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa anishappo on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee vain niukasti veteen ja kuumaan paremmin kuin viileään veteen. Anishappo liukenee hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Anishappo on heikko happo ja sen pKa-arvo on 4,47.
Valmistus ja käyttö
Anishappoa voidaan valmistaa hapettamalla p-metoksitolueenin sivuketju kaliumpermanganaatilla, hapettamalla anisaldehydiä tai anetolia kaliumpermanganaatilla tai metyloimalla p-hydroksibentsoehappoa dimetyylisulfaatilla.
Anishappoa voidaan käyttää elintarvikkeissa aromiaineena. Muita käyttökohteita ovat käyttö antibakteerisena aineena saippuoissa ja muissa kosmetiikkatuotteissa, väri- ja lääkeaineiden valmistus sekä käyttö valokuvauskemikaalina.
Celebesinvuorikäpinkäinen
Celebesinvuorikäpinkäinen (Celebesica abbotti) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Celebesinvuorikäpinkäistä tavataan Indonesiassa Sulawesin saarella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Adeniumit
Adeniumit (Adenium) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Ne ovat kaikkein läheisintä sukua oleantereille. Sukuun kuuluu kuusi lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Afrikassa ja Etelä-Arabiassa. Adeniumit ovat puuvartisia varsisukkulenttikasveja. Tyven paksuus voi olla jopa metrin ja lukuisat varren haarat kasvavat pensaan tai pienen puun muotoiseksi. Kukat ovat punaisia. Koristekasvina tunnetuin laji on adenium (Adenium obesum).
Niger kesäolympialaisissa 2000
Niger osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 neljän urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat uintiin ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Mamane Sani Ali.
Linford Christie
Linford Christie (s. 2. huhtikuuta 1960 Saint Andrew, Jamaika) on brittiläinen pikajuoksija, olympiavoittaja, Euroopan mestari ja Kansainyhteisön mestari. Vaikka hän on syntynyt Jamaikalla, hän edusti urheilijana Isoa-Britanniaa.
Christie voitti yllättäen 100 metrin juoksussa kultaa Stuttgartin EM-kisoissa 1986. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän oli toinen. Rooman MM-kisoissa 1987 hän oli pronssilla. Soulin 1988 olympialaisissa Christie nousi 100 metrin tuloslistassa hopealle, kun alkuperäinen voittaja Ben Johnson jäi kiinni dopingin käytöstä. Myös Christien näytteestä löytyi kiellettyä ainetta, pseudoefedriiniä, mutta sen selitettiin liittyneen flunssalääkkeeseen.
Splitin EM-kisoissa 1990 Christie voitti toisen peräkkäisen 100 metrin Euroopan mestaruutensa. Vuoden 1991 sisäratojen MM-kisoissa hän saavutti hopeaa sekä 60:llä että 200 metrillä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän voitti 100 metrillä olympiakultaa ensimmäisenä britannialaisena sitten Allan Wellsin (Moskova 1980). Hän voitti 100 metrin kultaa myös Stuttgartin MM-kisoissa 1993 omalla ennätysajallaan 9,87 ja Helsingin EM-kisoissa 1994 kolmannen peräkkäisen EM-kultansa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 hän oli kuudes. Atlantan 1996 olympialaisten finaalissa hän otti kaksi varaslähtöä, mikä johti hänen sulkemiseensa pois kilpailusta. Vuonna 1999 Christie jäi kiinni nandrolonin käytöstä, minkä jälkeen hän lopetti uransa.
Zelda: The Wand of Gamelon
Zelda: The Wand of Gamelon on Animation Magicin CD-i:lle kehittämä videopeli, joka julkaistiin yhdessä Link: The Faces of Evilin kanssa. Peli liittyy teemaltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumatta tapahtuneen kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon. Wand of Gamelon ja Faces of evil ovat nyt suosittuja Internet-ilmiöitä lähinnä animaatioiden takia.
Tarina
Hyrulen kuningas Harkinian lähtee auttamaan Onkledin herttuaa, sillä Ganon on hyökännyt tämän kimppuun. Mukaansa hän ottaa Rohkeuden Triforcen ja käskee lähettää Linkin avukseen, jos ei palaa kuukauden sisällä. Zelda on huolissaan kuninkaasta, mutta Impa tulkitsee Viisauden Triforcea, jonka ennustuksen mukaan kuningas palaa takaisin hyvissä voimin. Kuukauden kuluttua Link lähtee kuninkaan perään, mutta hänestäkään ei kuulu mitään. Zelda käskee Impan seurakseen, joka pakkaa Viisauden Triforcen mukaan ja he lähtevät yhdessä Onkledin herttuan maille etsimään kadonneita ystäviään.
Pelin kulku
The Wand of Gamelon on ensimmäinen Zelda-peli, jossa pelaaja pääsee ohjaamaan Prinsessa Zeldaa. Peli etenee sivusta kuvatuilla ruuduilla The Adventure of Linkin tapaan, mutta ohjaustuntuma ei ole Nintendon pelien tasoa. Pelin tarinaa vievät eteenpäin sarjakuvien avulla toteutetut videot.
Aiheesta muualla
CD-i games from The Legend of Zelda series sv:Zelda: The Wand of Gamelon
Beau Bridges
thumb|right|Beau Bridges vuonna 2008. Lloyd Vernet "Beau" Bridges III (s. 9. joulukuuta 1941 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän on Lloyd Bridgesin poika ja Jeff Bridgesin veli. Hänellä on myös sisar Cindy.
Bridges esiintyi jo lapsena. Myöhempiä tunnettuja rooleja on ollut elokuvassa Loistavat Bakerin pojat (1989) ja useissa televisiosarjoissa. Bridges on saanut kaksi Golden Globea sekä kolme Emmyä, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Beau Esiintyi televisiosarjassa Täydelliset Naiset esittäen Eli Scruggsin rooli. Jaksossa "The Best Thing That Ever Could Have Happened" koko jakso keskittyi häneen.
Beau Bridges on ohjannut muun muassa elokuvat Katkera lupaus (A Promise Made, 1986), Wild Pair (1987) ja Isäni synkkä salaisuus (Secret Sins of the Father, 1994).
Bridges on ollut kahdesti naimisissa; ensimmäisen kerran Julie Landfieldin kanssa vuosina 1964–1984 ja toisen kerran Wendy Treecen kanssa vuodesta 1984. Hänellä on viisi lasta, joista yksi on näyttelijä Jordan Bridges.
Lee Kang-seok
Lee voitti pronssia 500 metrillä Torinon olympialaisissa 2006. Hän voitti vuotta myöhemmin saman matkan maailmanmestaruuden Salt Lake Cityn matkakohtaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa tehtyään toisessa lähdössä ME-ajan 34,25. Myöhemmin samana vuonna Kanadan Jeremy Wotherspoon riisti matkan maailmanennätyksen itselleen lukemin 34,03. Lee voitti toistamiseen 500 metrin maailmanmestaruuden Richmondissa 2009. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Obihirossa 2010.
Lee voitti 500 metrin maailmancupin kausilla 2005–2006 ja 2010–2011 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2007–2008. 100 metrin maailmancupin hän voitti kaudella 2007–2008 ja oli kolmas kausilla 2005–2006 ja 2008–2009.
Das Lied von der Erde
Laulujen tekstit ovat ranskan kautta saksaksi käännettyjä kiinalaisia runoja. Teoksessa on sekä altolle että tenorille kolme laulua. Mahler kirjoitti, että baritoni voi korvata alton, jos välttämätöntä – ja sellaisiakin levytyksiä on tehty. Teoksen aloittava ensimmäinen tenorin kappale on elämän turhuutta kuvaava ironisella tavalla mahtipontinen "juomalaulu". Sen jälkeen tulee alton yksinäistä syksyä käsittelevä apaattinen laulu. Kolmas kappale (tenorille) käsittelee nuorisoa, ja se on sävyltään hilpeä, ja sen melodia ja orkestraatio kuulostavat osin kiinalaiselta musiikilta. Neljäs laulu on alton kauneutta käsittelevä kappale, jossa kuvataan nuoria neitoja ja ratsastajia. Kappaleen siro melodia keskeytyy ratsastajien saapuessa orkesterin voimakkaaseen osioon. Ennen finaalia kuullaan vielä lyhyt tenorin osa, jossa lintu kertoo juopolle kevään tulosta.
Altolle sävelletty finaali on teoksen ylivoimaisesti pisin osa, ja sen puolen tunnin kesto on suunnilleen yhtä pitkä kuin aikaisemmat osat yhdessä. Finaali on tunnelmaltaan osin lähellä apaattista toista osaa, joka oli myös alton esittämä. Finaaliin sisältyy kaksi runoa, jotka molemmat käsittelevät jäähyväisten jättämistä. Välillä finaalissa seuraa pidempiä instrumentaalisia jaksoja, mutta kovin voimakkaita kohtia ei kuitenkaan kuulla, vaan kamarimusiikin tavoin orkestraatio suosii yksittäisten soittimien soolo-osuuksia. Teoksen kokonaiskesto on runsas tunti.
Säveltäjä Arnold Schönberg on muokannut teoksen orkesteriosuudesta version kamariorkesterille.
Kiertue
Kiertue on esitys tai muu tapahtuma, joka kiertää eri paikkakunnilla ja esiintymispaikoilla. Kiertueita tekevät esimerkiksi sirkukset, tivolit, artistit ja yhtyeet.
Nigeria kesäolympialaisissa 2000
Nigeria osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 83 urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat kahdeksaan eri lajiin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Sunday Bada. Nigeria saavutti kisoissa kolme mitalia, yhden kultaisen ja kaksi hopeista.
Trine Rein
thumb|Trine Rein Trine Rein (s. 1970 Los Angeles, Yhdysvallat) on norjalais-yhdysvaltalainen pop-laulaja.
Voionmaan opisto
thumb|225px|Voionmaan opiston päärakennus Ylöjärvellä. Voionmaan opisto oli vuonna 1951 perustettu Ylöjärven Ylisen kylässä sijainnut viestintään erikoistunut kansanopisto, jota ylläpiti Väinö Voionmaan säätiö.
Voionmaan opisto yhdistyi vuoden 2016 alussa Kiljavan opiston kanssa ja muutti Ylöjärveltä Tampereelle kesällä 2016. Samalla entinen ylläpitäjä Väinö Voionmaan säätiö sulautui Kiljavan opistoa ylläpitäneeseen SAK:n koulutussäätiöön, joka muutti nimensä Palkansaajien koulutussäätiöksi. Voionmaan opisto muutti nimekseen Voionmaan koulutuskeskus.
Koulutuskeskus järjestää kymmenen kuukauden mediakoulutusta: elokuva ja tv-, dokumentti-, elokuvanäyttelijä-, journalismi- sekä valokuvauslinjoilla. Lisäksi järjestetään avoimen yliopiston opintolinjoja kasvatustieteessä ja psykologiassa. Näillä linjoilla opiskelee joka vuosi yhteensä noin 160 opiskelijaa. Lisäksi järjestetään viestinnän kursseja yrityksille ja järjestöille.
Opiston entiset rakennukset Ylöjärvellä on myyty yksityiselle, jonka piti perustaa päärakennukseen vanhainkoti. Tulipalo maaliskuussa 2017 ainakin lykkäsi hankkeita. Vuonna 2020 opiston entisen alueen osti Sisärakenne TopSet Oy Kangasalta.
Historiaa
Väinö Voionmaa esitti jo 1920-luvulla ajatuksen tavallista kansanopistoa vastaavan työläisnuorisolle tarkoitetun opiston perustamisesta. Hänen sivistysihanteidensa mukaan jokaisella nuorella oli oltava mahdollisuus koulutukseen yhteiskunnallisesta taustasta riippumatta. Ajatus hautautui kuitenkin toisen maailmansodan puhjettua.
Talvella 1944 Voionmaa täytti 75 vuotta ja sai kansalaislahjarahan, josta tuli opiston rakentamisen alkupääoma. Voionmaa lahjoitti saamansa rahan Väinö Voionmaa -säätiölle, joka oli perustettu opiston rakentamista ja ylläpitämistä varten. Rahaa rakentamiseen saatiin myös yleisistä rahankeräyksistä, joita järjestettiin vuodesta 1945 vuoteen 1950. Lisäksi valtio osallistui hankkeen tukemiseen.
Pohjois-Häme liittyi monin tavoin Voionmaan omaan elämään ja hän halusi, että opisto perustetaan Tampereen seudulle. Voionmaa itse osallistui opiston paikan valitsemiseen ja sopiva paikka löytyi Ylöjärven Kyöstilän kylästä, Näsijärven rannalta. Säätiö osti silloisen Peltolan maatilan ja rakennustyöt aloitettiin keväällä 1950. Opiston nimeksi tuli aluksi Hämeen Työläisnuoriso-opisto, mutta myöhemmin se muutettiin omistavan säätiön päätöksellä Väinö Voionmaan opistoksi. Varsinainen toiminta opistolla alkoi 22. huhtikuuta 1951 kuuden viikon mittaisilla kursseilla. Opiston vihkiäisjuhla pidettiin kuitenkin vasta lokakuun 1. päivänä seuraavana syksynä, kun opiston rakennukset olivat valmiit.
Koulutuskeskus tänään
Koulutuskeskuksen 10 kuukauden medialinjat alkavat elokuussa ja päättyvät toukokuun lopussa. Linjat valmentavat media-alan jatko-opiskeluun, mutta antavat valmiudet toimia myös alan työtehtävissä koulutuksen jälkeen. Opiskelu on maksullista.
Vuonna 2009 elokuva- ja tv-linja, elokuvanäyttelijälinja, dokumenttilinja ja media-alan ammattitutkintoon valmistava linja yhdistettiin yhteisen Voionmaan elokuvakoulu -kokonaisuuden alle.
Andrea Benelli
Andrea Benelli (s. 28. kesäkuuta 1960 Firenze, Italia) on italialainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Benelli on saavuttanut olympialaisissa skeetissä kultaa Ateenassa 2004 ja pronssia Atlantassa 1996. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi henkilökohtaista kultaa (1987 ja 1990), seitsemän joukkuekultaa (1981, 1986, 1989, 1993, 1994, 1999 ja 2006), yhden henkilökohtaisen hopean (1986), kolme joukkuehopeaa (1985, 1987 ja 1995), yhden henkilökohtaisen pronssin (1999) ja kaksi joukkuepronssia (2003 ja 2005).
Golden Globe 2014
<div style="float: right; font-size: smaller; background-color:#E6E6FA; padding: 12px; margin-left: 5em; margin-bottom: 2em; width: 180px" align="center"> Golden Globe 2014 12. tammikuuta 2014 Paras draamaelokuva: 12 Years a Slave
Paras musikaali- tai komediaelokuva: American Hustle
Paras draamasarja: Breaking Bad
Paras musikaali- tai komediasarja: Brooklyn 99
Minisarja tai televisioelokuva: My Life with Liberace Golden Globe 2014 oli järjestyksessään 71. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2013 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 12. tammikuuta 2014 Beverly Hilton -hotellissa Beverly Hillsin kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Gaalan juonsivat toista kertaa Tina Fey ja Amy Poehler. Ehdokkuudet julkistettiin 12. joulukuuta 2013.
Voittajat ja ehdokkaat
thumb|175px|[[Alfonso Cuarón palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta Gravity.]] thumb|175px|[[Matthew McConaughey palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Dallas Buyers Club.]] thumb|175px|[[Cate Blanchett palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Blue Jasmine.]] thumb|175px|[[Leonardo DiCaprio palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta The Wolf of Wall Street.]] thumb|175px|[[Amy Adams palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta American Hustle.]] thumb|175px|[[Jared Leto palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Dallas Buyers Club.]] thumb|175px|[[Jennifer Lawrence palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta American Hustle.]]
Elokuvat
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Hukankierrot
Hukankierrot (Cynanchum) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 262 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä laajalla alueella, Pohjois-Amerikan eteläosassa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Etelä- ja Itä-Euroopassa, Afrikassa, Australiassa ja suuressa osassa Aasiaa Siperiaa lukuun ottamatta. Hukankierrot ovat monivuotisia kasveja, jotka kasvattavat juurakosta yleensä ruohovartisia kiipeileviä varsia.
Sami Rantala
Sami Rantala (s. 19. elokuuta 1986 ) on suomalainen futsalpelaaja. Hän edusti kaudella 2013–2014 Futsal-Ykkösen Pori Futsalia.
Rantala on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa neljä ottelua. Hän on edustanut seuratasolla myös PoPaa ja FC Jazzia.
Rantala pelaa myös jalkapalloa, jossa hän kaudella 2014 edusti Kolmosen Musan Salamaa. Hän on pelannut MuSassa 105 Kakkosen ottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia. Kaudella 2013 hän oli 18 maalillaan sarjan läntisen lohkon toiseksi paras maalintekijä Närpes Kraftin Jonas Granforsin (21) jälkeen.
Tilastot
Jalkapallo-ottelut ja maalit Palloliiton alaisissa sarjoissa. Päivitetty 3. heinäkuuta 2016.
Anshel Brusilow
Anshel Brusilow (14. elokuuta 1928 – 15. tammikuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja viulisti. Hän aloitti opintonsa 5-vuotiaana ja pääsi Curtis Institute of Musiciin 11-vuotiaana.
Brusilow toimi Dallasin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1970–1973.
Mai-HiME
Mai-HiME (舞-HiME) on Sunrise Inc. tuottama animesarja, joka esitettiin TV Tokyolla syyskuusta 2004 maaliskuuhun 2005 asti. Sarjalla on huomattavan laaja hahmokaarti, joka myös kehittyy sarjan aikana. Sarjaan on myös tuotettu toinen kausi nimellä Mai-Otome, jonka oletettavasti ainoa yhteys alkuperäiseen sarjaan on joidenkin samojen hahmojen ja elementtien esiintyminen uudelleen.
Tarina
Mai Tokiha on keskiverto-opiskelija, joka saa pikkuveljensä Takumin kanssa stipendin kalliiseen yksityiskouluun, Fuuka-akatemiaan. Mai tekee kovasti töitä sairaan Takumin terveyden eteen, joka odottaa sydänsiirtoa ulkomailta. Fuuka-akatemia osoittautuu kuitenkin normaalista poikkeavaksi kouluksi. Kouluun on kerätty HiMEjä, epätavallisia voimia omaavia tyttöjä, joiden tehtävä koulussa näyttää aluksi olevan sen puolustaminen yliluonnollisilta voimilta. Mai saa tietää olevansa HiME, ja suhtautuu paljastukseen kielteisin tuntein. Hän tapaa lisäksi koulun muita HiMEjä, joista kukin suhtautuu voimiinsa eri tavalla ja käyttää niitä eri tarkoitukseen. Sarjan puolivälin jälkeen HiME-tyttöjen todellinen tehtävä ja heidän voimiensa uhraus tulevat ilmi. 300 vuoden välein Fuukan maassa järjestetään HiME-karnevaali, jossa kaikki 12 HiMEä taistelevat toisiaan vastaan. Voimakkain HiME saa HiME-tähden voimat itselleen, kun taas häviäjät menettävät läheisimmän ihmisensä uhrauksena häviöstään. Tällä kertaa karnevaaliin tulee kuitenkin uusia käänteitä.
Alku- ja loppumusiikit
Alkumusiikki
Manga
Mai-HiMEstä on olemassa myös viisikirjainen manga, mutta sen juoni, alkuasetelmat, ja joissakin määrin jopa hahmojen persoonallisuudet poikkeavat animen vastaavista. Tokyopop on lisensoinut mangan englanninkielistä julkaisua varten ja ensimmäisen kirjan on arvioitu ilmestyvän vuoden 2006 lopulla.
Koo Hye-sun
Koo Hye-sun (, s. Incheon, Korean tasavalta) on eteläkorealainen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja tanssija.
Jääkäriprikaati
Jääkäriprikaati (JPR) on Sodankylässä ja Rovaniemellä sijaitseva Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka kouluttaa jääkärijoukkoja erikoistuen arktisiin olosuhteisiin ja ilmatorjuntaan. Se kouluttaa vuosittain noin 2 600 varusmiestä (2015). Sodankylän yksikkö on varustettu Bandvagn 206 -telakuorma-autoin ja edustaa valmiusprikaatien ohella operatiivisten joukkojen iskukykyä.