cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sergei Rahmaninov
Sergei Vasiljevitš Rahmaninov (1. huhtikuuta (J: 20. maaliskuuta) 1873 Semjonovo, Novgorodin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 28. maaliskuuta 1943 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Säveltäjänä Rahmaninov oli myöhäisromanttisen tyylisuunnan merkittävimpiä edustajia, ja pianistina hän lukeutuu 1900-luvun alkupuolen suurimpiin. Rahmaninovin pääteoksia ovat hänen neljä pianokonserttoaan, vigiliansa ja kolme sinfoniaansa. Hänen toinen ja kolmas pianokonserttonsa kuuluvat 1900-luvun taidemusiikin suosituimpiin teoksiin. Rahmaninovin musiikilliset vaikutteet ovat hyvin venäläisiä, ja hänen musiikissaan kuuluu selvästi hänen nuoruudenihanteensa Pjotr Tšaikovskin vaikutus.
Elämä
pienois|vasen|Rahmaninov 1900-luvun alussa Sergei Rahmaninov syntyi 1. huhtikuuta 1873 Semjonovon kartanossa, joidenkin tietojen mukaan Onegin kartanossa, nykyisen Zalutšjen kunnan alueella Luoteis-Venäjällä, Novgorodin alueella. Hänen perheensä kuului isä Vasilin puolelta vanhaan aatelissukuun. Äiti Ljubov Petrovna Butakovan kenraalisuvun puolelta tuli viiden maatilan omaisuus. Perheessä oli useita musikaalisia jäseniä, muun muassa Rahmaninovin serkku, pianisti Aleksandr Ziloti, joka oli erittäin menestyksekäs Franz Lisztin oppilas ja opetti Moskovan konservatoriossa sekä tunsi henkilökohtaisesti Pjotr Tšaikovskin. Myös isoisä Arkadi Aleksandrovitš Rahmaninov oli muusikko ja isä Vasili Arkadinovitš oli pianisti.
Rahmaninov aloitti pianonsoiton nelivuotiaana, joidenkin tietojen mukaan kuusivuotiaana äitinsä opastuksella. Joidenkin tietojen mukaan hän soitti ensimmäisen kerran pianoa 7-vuotiaana säestääkseen kotiopettajatartaan. Myöhemmin häntä opetti pianisti Anna Ornatskaja aina siihen asti, kun maaomaisuutensa menettänyt Rahmaninovin perhe joutui muuttamaan Pietariin. Siellä hän jatkoi opintojaan 1882–1885 Pietarin konservatoriossa professoreiden Demjanski ja Saketti johdolla. Pietarista Rahmaninov siirtyi vuonna 1885 opiskelemaan Moskovan konservatorioon, jossa hän opiskeli sekä pianonsoittoa että säveltämistä Nikolai Zverevin kotioppilaana sekä Sergei Tanejevin ja Anton Arenskin johdolla.
Sergei Rahmaninov suoritti pianonsoiton loppututkintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1891. Sävellysloppututkinto valmistui erinomaisin arvosanoin vuotta myöhemmin – samana vuonna, kun hän sai valmiiksi erittäin suositun cis-molli-preludinsa. Lopputyönään Rahmaninov sävelsi yksinäytöksisen oopperan Aleko, joka esitettiin ensi kerran Moskovan Bolšoi-teatterissa vuonna 1893.
Rahmanovin säveltäjänura ei kuitenkaan alkanut helposti. Ensimmäisen sinfonian (1895) ja pianokonserton vastaanotto oli nuiva. Säveltäjä ja kapellimestari Aleksandr Glazunov johti ensimmäisen sinfonian ilmeisesti humalassa, mikä saattoi vaikuttaa yleisön reaktioon. Leo Tolstoi puolestaan haukkui hänen musiikkinsa, koska ei sietänyt emotionaalista ilmaisua; säveltäjä-kriitikko César Cui vertasi sinfoniaa Egyptin kymmeneen vitsaukseen. Takaiskusta masentuneena Rahmaninov ei kyennyt säveltämään juuri lainkaan seuraavan neljän vuoden aikana. Hän sai kuitenkin apua psykiatri Nikolai Dahlilta (1860–1939), jonka ansiosta hän katsoi saaneensa voimia toisen pianokonserttonsa säveltämiseen (1901). Kyseisestä teoksesta, joka on omistettu Dahlille, tulikin yksi kaikkien aikojen suosituimmista konsertoista.
Soldan
Soldan on suomalainen sukunimi:
Sergei Rahmaninov
Elämä
Rahmaninov muutti kotimaastaan Venäjän vallankumouksen aikana, eikä palannut enää koskaan pysyvästi asumaan kotimaahansa. Hänen vuoden 1915 Vigiliansa (tai ”Vesperit”), jota säveltäjä itse piti pääteoksenaan, on nähty vertauskuvaksi erään historiallisen aikakauden päätökselle. Myöhemmin Rahmaninov asui enimmäkseen Yhdysvalloissa. Hän oli matkustanut perheineen ensin junalla ja reellä Pietarista Helsinkiin 22. joulukuuta 1917 ja sieltä laivalla Tukholmaan, josta he muuttivat myöhemmin Tanskaan. Lopulta he lähtivät kymmenenpäiväiselle merimatkalle Oslosta New Yorkiin.
Yhdysvalloissa Rahmaninov joutui elättämään itseään ensi sijassa pianistina, ja siksi hänen sävellyksiensä määrä vuoden 1917 jälkeen on varsin suppea (vain kuusi julkaistua teosta). Rahmaninov sairastui kesken konserttikiertueen talvella 1943, jolloin hänellä todettiin melanooma. Viimeisessä konsertissaan helmikuussa 1943 Rahmaninov esitti enteikkäästi Frédéric Chopinin pianosonaatin nro 2 b-molli op. 35, joka sisältää kuuluisan surumarssin. Rahmaninov kuoli 28. maaliskuuta 1943 Beverly Hillsissä, Kaliforniassa, ja hänet on haudattu Kensicon hautausmaalle, joka sijaitsee Valhallassa, New Yorkin osavaltiossa.
Rahmaninov siteerasi joskus teoksissaan 1200-luvulta peräisin olevaa Tommaso da Celanon säveltämää Dies irae -hymnin melodiaa. Esimerkkejä tästä ovat hänen toinen sinfoniansa, jossa Dies irae -melodia toimii kontrastina nouseville melodioille, sekä Rapsodia Paganinin teemasta.
Kuoroteoksia
Lisäksi lukuisia lauluja pianon säestyksellä (muun muassa ”Vokaliisi” op. 34), useita pienempiä pianokappaleita ja sovituksia pianolle muiden säveltäjien teoksista.
Cimetière du Montparnasse
Hautausmaa perustettiin yhdessä kolmen muun suuren hautausmaan kanssa sen jälkeen kun varsinaiset Pariisin kaupungin hautausmaat oli suljettu terveysriskin vuoksi vuonna 1786. Cimetière du Montparnasse muodostettiin kolmesta maatilasta vuonna 1824, ja se tunnettiin aluksi nimellä Le Cimetière du Sud (Eteläinen hautausmaa). Muut uudet suuret hautausmaat Pariisin eri kolkissa olivat Cimetière de Montmartre pohjoisessa, Cimetière du Père-Lachaise idässä ja Cimetière de Passy kaupungin keskustassa.
Montparnassen hautausmaalle haudattujen kuuluisuuksien lista on pitkä, minkä vuoksi hautakiviä voi olla vaikea nähdä turistimassan takaa. Sinne on myös pystytetty muistomerkkejä palveluksessaan kuolleille poliiseille ja palomiehille.
Aiheesta muualla
48.83806°N, 2.32694°W
See See the Sun
See See the Sun on alankomaalaisen progressiivisen rockyhtye Kayakin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Sen CD-painos julkaistiin vuonna 1995 kahden alun perin singlejen B-puolilla julkaistun bonuskappaleen kera.
Fundulopanchax
Fundulopanchax on vanhanmaailmankilleihin kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 29 lajia, joista monia pidetään akvaariokaloina. Niitä tavataan luonnossa Afrikassa.
Kalkkiruusukesammal
Kalkkiruusukesammal (Rhodobryum ontariense) on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa (Bryaceae). Sitä esiintyy hajanaisesti Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomen alueella laji on harvinainen ja löydetty yksittäisistä paikoista Varsinais-Suomessa. Se kasvaa kalkkikallioilla humuspitoisella maalla ja soralla.
Kalkkiruusukesammal kasvaa yhdestä kolmeen senttimetriä korkeaksi. Alemmat lehdet ovat pieniä ja suomumaisia, ylemmät niihin verrattuna suurikokoisia ja soikeita. Ylemmät lehdet muodostavat verson kärkeen ruusukkeen. Laji eroaa paljon samannäköisestä lehtoruusukesammalesta (Rhodobryum roseum) ylälehtien tuntomerkeissä.
Présumé coupable
Présumé coupable on Mister Youn neljäs sooloalbumi, jonka julkaisi No Time Records vuonna 2010. Levyllä vieraili muita rap-artisteja, kuten Nessbeal, Mokless, Brulé ja Gor Safara.
HMS Neptun (Np)
HMS Neptun (runkonumero Np) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1942. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1943.
Palvelus
Alus modernisoitiin vuonna 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
David Steinberg
thumb|David Steinberg vuonna 2009. David Steinberg (s. 9. elokuuta 1942) on kanadalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja kirjailija. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alulla hän oli yksi tunnetuimpia stand up -koomikkoja Yhdysvalloissa. Hän esiintyi Johnny Carsonin talk-show-ohjelmassa The Tonight Show Starring Johnny Carsonissa yli 130 kertaa, jääden toiseksi vain Bob Hopelle, ja toimi ohjelmassa vierailevana juontajana 12 kertaa – kaikkien aikojen nuorimpana vierailevana juontajana.
Steinberg on ohjannut muutamia elokuvia sekä jaksoja moniin menestyneisiin tilannekomediasarjoihin, kuten Seinfeld, Frendit, Hulluna sinuun, Jäitä hattuun ja yli 35 jaksoa sarjasta Designing Women.
Ura
Steinberg syntyi Winnipegissä Kanadassa, ja hänen vanhempansa olivat Yasha, tiukka romanialaissyntyinen rabbi, sekä Ruth Steinberg. Steinberg opiskeli alun perin teologiaa Israelissa. Myöhemmin opiskellessaan englannin kielioppia Chicagon yliopistossa hän näki Lenny Brucen esiintyvän ja päätti itsekin alkaa koomikoksi. Hän lopetti koulun, ja kun yksi Chicagon The Second Cityn perustajista huomasi hänet, Steinberg liittyi mukaan vuonna 1964. Siellä Steinberg esiintyi muun muassa Robert Kleinin, Fred Willardin, Peter Boylen ja Joe Flahertyn kanssa. Steinberg viipyi ryhmän kanssa kuusi vuotta.
Yksi Steinbergin huomionarvoisimmista esiintymisistä oli lokakuussa 1968 The Smothers Brothers Comedy Hourissa, jossa hän esitti satiirisia saarnoja. Sketsin ansiosta CBS sai ennätysmäärän valituksia. Smothers Brothersille kerrottiin, että he saisivat Steinbergin takaisin sillä ehdolla, ettei tämä enää toistaisi saarnaansa. Siitä huolimatta Tom Smothers pyysi Steinbergiä tekemään sen taas, ja hän piti saarnan, jossa sanoi: "The Old Testament scholars say that Jonah was swallowed by a whale. The Gentiles, the New Testament scholars say "Hold it, Jews, no." They literally grabbed the Jews by the Old Testament." Tämä aiheutti ohjelman peruutuksen, eikä Jonah-sketsiä koskaan esitetty.
Vuonna 1972 Steinberg käsikirjoitti ja esiintyi The David Steinberg Show’ssa Yhdysvalloissa. Vastauksena tähän TV Guide -lehti kuvaili häntä "omituisena, rohkeana ja julmana - ja kaikki tämä tekee hänestä kaikkien nuorten ja pettyneiden suosikin".
Myös 1970-luvun aikana Steinberg esitti joitakin huomionarvoisia stand up -komiikkaesityksiä, kuten "The Incredible Shrinking God", joka sisälsi kymmenen hänen koomisista saarnoistaan ja minisaarnoistaan. Hän pääsi Kanadan Walk of Famelle vuonna 2003.
Steinberg juonsi Sit Down Comedy with David Steinbergiä, epätavallista haastattelutyylistä ohjelmaa, jossa hän jutteli kuuluisien koomikkojen ja komedianäyttelijöiden kanssa. Sitä esitettiin Yhdysvalloissa kaksi tuotantokautta. Ensimmäisellä kaudella ohjelman vieraina olivat Mike Myers, Larry David, Jon Lovitz, Martin Short, Bob Newhart ja George Lopez, ja toisella kaudella Jerry Seinfeld, Robin Williams, Roseanne Barr, Jon Stewart, Garry Shandling ja Ray Romano.
Vuonna 2010 Steinberg ohjaa ja tuottaa kanadalaisen komediasarjan Living in Your Car.
Incendies
Incendies (televisioesityksessä ) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut kanadalainen jännitysdraama, jonka on ohjannut Denis Villeneuve.
Tarina
Elokuva kertoo kahdesta sisaruksesta jotka saavat kutsun Montrealilaiseen asianajotoimistoon heidän äitinsä kuoltua, kuulemaan hänen testamenttinsa lukua. Äiti haluaa että tyttären Jeannen (Melissa Desormeaux-Poulin) pitäisi toimittaa sinetöity kirje heidän isälleen, jonka he luulivat kuolleen, ja Simonin (Maxim Gaudette) pitäisi toimittaa kirje heidän veljelleen josta he eivät olleet tienneet. Heidän äitinsä Nawal (Lubna Azabal) oli paennut Lähi-idästä Libanonista sisällissotaa Kanadaan parikymmentä vuotta aiemmin. He lähtevät äitinsä viimeisen toiveen vuoksi Kanadasta Lähi-itään.
Palkintoja
Incendies sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2010 ja Kanadassa kahta viikkoa myöhemmin 17. syyskuuta 2010. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon vuonna 2011. Se voitti kahdeksan Kanadan elokuvapalkinto Genie-palkintoa muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja naispääosasta.
Purjehdus olympialaisissa
Purjehdus on ollut olympialaisten ohjelmassa vuoden 1900 kesäolympialaisista lähtien. Alun perin purjehduksen piti olla olympiaohjelmassa jo vuoden 1896 olympialaisissa, mutta epäsuotuisat sääolosuhteet pakottivat perumaan purjehdustapahtumat. Olympialaisten purjeveneluokat ovat vaihdelleet, ja olympialaisissa on kilpailtu monilla erityyppisillä kilpapurjehdusveneillä. Olympialaisten purjehdusta hallitsee lajin kattojärjestö, Kansainvälinen Purjehtijaliitto. Menestyneimmät maat olympialaisten purjehduksessa ovat Iso-Britannia ja Yhdysvallat.
Olympialaisten veneluokat
Olympiahistorian aikana purjehduksen veneluokat ovat vaihdelleet. Ensimmäisissä olympialaisissa purjehdittiin isoilla veneillä, joissa saattoi olla 10–12 hengen miehistö. Vuodesta 1924 alkaen ja kiihtyvästi 1950-luvulta lähtien olympiapurjehduksessa on suuntauduttu yhä pienempiin veneisiin. Naiset ja miehet kilpailivat samassa luokassa aina vuoden 1988 olympialaisiin asti, mistä lähtien naisille ja miehille on järjestetty omat kilpailunsa avoimen luokan kilpailujen lisäksi. Nykyään olympialuokassa on kymmenen kilpailutapahtumaa. Näistä viisi miehille, neljä naisille ja yksi sekakilpailu.
Asturian kuningaskunta
Asturian kuningaskunta oli Pyreneiden niemimaan pohjoisosassa vuosina 718–925 sijainnut valtakunta. Se oli ensimmäinen kristitty kuningaskunta, joka perustettiin niemimaalle arabien valloituksen jälkeen.
Asturian kuningaskunnan perusti visigoottiylimys Pelayo eli Pelagius, joka kapinoi Asturian maurikuvernööriä vastaan 718. Pelagius löi maurit Covadongan lähellä vuonna 722, ja tätä taistelua pidetään usein Reconquistan alkuna. Pelagius hallitsi Asturiaa kuolemaansa saakka vuonna 737.
Pelagiuksen seuraajat liittivät valtakuntaan uusia alueita, ja varsinkin Alfonso II:n aikana Asturia laajentui voimakkaasti etelään. Kuningaskunta oli nimeltään Asturia vuoteen 924, jolloin siitä tuli Leónin kuningaskunta uuden pääkaupungin mukaan. Tällä nimellä se tunnettiin, kunnes se yhdistyi Kastiliaan Kastilian ja Leónin kuningaskunnaksi. Tämä kuningaskunta muodosti myöhemmin dynastisen unionin Aragonian kruunun kanssa, mikä johti yhtenäiseen Espanjaan.
Juliette Adam
Juliette Adam (o.s. Lamber; 1836–1936 ) oli ranskalainen kirjailija. Hän aloitti 1858 kirjalla Idées antiproudhoniennes sur l’amour, les femmes et le mariage. Hän käsitteli sitten useissa teoksissaan kirjallisia, historiallisia ja valtiollisia aiheita sekä julkaisi joukon novelleja ja romaaneja, muun muassa Mon village ja Païenne. Vuosina 1879–1886 hän julkaisi aikakauslehteä La nouvelle revue, johon hän kirjoitti muun muassa valtiollisia katsauksia.
Adam oli mukana Jeanne Schmahlin vuonna 1893 perustamassa Avant-Courrière-yhdistyksessä, joka vaati naisille oikeutta olla mukana yksityisessä ja julkisessa päätöksenteossa sekä naimisissa oleville naisille oikeutta hallita omaisuuttaan.
Kirjailija Paul Adam on hänen poikansa.
Adalaj
pienoiskuva|277x277px|Adalajilainen temppeli. pienoiskuva|306x306px|Adalaj Stepwell. Adalaj on kaupunki Gandhinagarin piirikunnassa, Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 11 957 ihmistä vuonna 2001, joista 51 prosenttia oli miehiä ja 49 prosenttia naisia. Alle 6-vuotiaat muodostivat 15 prosenttia kaupungin väestöstä. Kaupungin suosituin matkailukohde on Adalaj Stepwell.
HMS Najad (Nj)
HMS Najad (runkonumero Nj) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1942. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 15. heinäkuuta 1943.
Palvelus
Alus modernisoitiin 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
Maurice Podoloff
Maurice Podoloff (18. elokuuta 1890 Jelisavetgrad, Venäjän keisarikunta – 24. marraskuuta 1985 New Haven, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen urheiluvaikuttaja. Parhaiten hänet tunnetaan NBA:n ensimmäisenä komissaarina. Nykyisin NBA:n kauden arvokkaimmalle pelaajalle jaetaan hänen jälkeensä nimetty pokali. Hänet valittiin myös Basketball Hall of Fameen vuonna 1974.
Elämä
Podoloff syntyi Jelisavetgradissa, mutta perhe muutti Yhdysvaltoihin kuusi vuotta hänen syntymänsä jälkeen. Perhe siirtyi asumaan New Haveniin, jossa hän kävi myöhemmin myös Yalen yliopiston ja valmistui lakimieheksi.
Vuonna 1926 Podoloff rakennutti perheensä kanssa New Haven Arenan, joka toimi AHL-seura New Haven Eaglesin kotiareenana. Vuonna 1938 hänet valittiin AHL:n ensimmäiseksi presidentiksi ja hän toimi tehtävissä vuoteen 1952 asti.
Podoloff nimettiin BAA:n komissaariksi kesällä 1946. Kolme vuotta myöhemmin hän neuvotteli BAA:n ja NBL:n yhdistymisestä, jolloin syntyi NBA. Hänen aikakaudellaan sarjaa alettiin muun muassa televisioida ja 24 sekunnin hyökkäyskello otettiin käyttöön. Podoloff toimi virassaan vuoteen 1963 asti.
Podoloff kuoli vuonna 1985 Yale-New Havenin sairaalassa oltuaan koomassa useita päiviä.
Rene Mlekuž
pienoiskuva|Rene Mlekuž vuonna 2018. Rene Mlekuž (s. 25. elokuuta 1975 Slovenska Bistrica ) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1995–2004.
Mlekuž sijoittui Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 alppiyhdistetyssä 14:nneksi. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 hän oli pujottelussa kymmenes ja St. Antonissa 2001 samassa lajissa viides. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän keskeytti pujottelun toisella kierroksella.
Mlekuž sijoittui maailmancupin pujottelukilpailuissa viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Ainoan palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan toinen Veysonnaz'n pujottelussa tammikuussa 1996.
Pjotr Breus
Pjotr Pavlovitš Breus (2. joulukuuta 1927 - 25. helmikuuta 2000) oli neuvostoliittolainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Breus oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua ja teki niissä yhteensä kaksi maalia.
Laivalatomus
250px|thumb|[[Tjelvarin laivalatomus on tiiviillä kivetyksellä rakennettu hauta.]]250px|thumb|Badelundan eli Anundshögin laivalatomus250px|thumb|Elgesemin laivalatomus250px|thumb|Altes Lager pronssikaudelta Saksassa.250px|thumb|Rannarve on laivalatomussarja. Laivalatomus on yleisnimitys megaliittimaisille kiviasetelmille, jotka muodostavat maastoon palkomaisen tai laivamaisen kuvion. Niiden uskotaan olevan hautoja, jonne esimerkiksi laivan päällikkö tai ryhmän johtaja haudattiin, mutta muunlaisiakin käyttötarkoituksia niillä lienee ollut. Pienimmät laivalatomukset ovat muutaman metrin pituisia, ja suurin on alun perin 354 metriä pitkä muodostelma, joka sijaitsee Jellingissä Tanskassa. Eniten laivalatomuksia tunnetaan Gotlannista ja Etelä-Ruotsista, missä niitä on yli tuhat. Laivalatomuksia on rakenteeltaan monenlaisia, ja varhaisimmat ovat Skandinavian pronssikaudelta ja nuorimmat viikinkiajalta. Latomuksia on enimmäkseen Itämeren ympäristössä.
Laivalatomusten kulttuuritausta
Joistakin laivalatomuksista on löytynyt selviä hautaamiseen viittaavia merkkejä, kuten palaneita luita ja pronssisia esineitä, kuten keihäänkärkiä, veitsiä, partaveitsiä tai pinsettejä. Tällaiset esineet viittaavat miehen hautaan. Toisaalta, varsin usein hautauslöydöt puuttuvat, jolloin laivalatomuksella on arveltu olleen jokin muu käyttötarkoitus. Ruotsalainen tutkija Joakim Wehlin on esittänyt, että ainakin osa laivalatomuksista olisi ollut hautojen sijasta kauppapaikkoja ja niiden kautta olisi kaupattu etenkin pronssia. Laivalatomukset on liitetty varhaisiin germaanisiin heimoihin ja myöhemmin skandinaaveihin. Tapaa ovat saattaneet jäljitellä muutkin, mutta tästä ei ole todisteita. Germaanis-skandinaaviseen alkuperään viittaa myös latomusten päälevinneisyysalue, joka käsittää alueita Tanskasta, Manner-Ruotsista, Öölannista, Gotlannista, Latviasta, Virosta, Ahvenanmaalta ja Manner-Suomesta. Näillä seuduilla tiedetään liikkuneen paljon germaaneja ja skandinaaveja pronssi- ja rautakaudella.
Rakenne
Laivalatomusten rakenne vaihtelee suuresti. Näyttävimmillään laivalatomus on rakennettu suurista pitkänomaisista kivistä, jotka on istutettu maahan pystyasentoon kaareviin riveihin. Pitkissä laivalatomuksissa kivet sijaitsevat irrallaan, mutta pienemmissä latomuksissa kivet on voitu latoa kiinni toisiinsa. Yleensä vaikuttavimmat kivet on pystytetty keulaan ja perään, kun taas kylkiä seuraavat kivet ovat pienempiä.
Laivalatomukset on saatettu täyttää pikkukivillä tai sekamaalla niin, että latomus on jäänyt tasapintaiseksi tai koholleen, mutta joskus niissä on pelkät kehäkivet. Laivalatomuksien läheisyydessä tavataan usein myös kivikehiä, hautaröykkiöitä, -kumpuja tai -muodostelmia. Laivalatomukset on voitu rakentaa peräkkäin tai rinnakkain, mutta tämäkin tapa vaihtelee suuresti. Niiden muodostamat ryhmät voivat olla myös järjestykseltään epäsäännöllisiä.
Kun samasta kalmistosta löytyy kaksi tai useampia samankokoisia, -muotoisia tai samaan asentoon pystytettyjä laivalatomuksia, on sen täytynyt olla alkuperäinen tarkoituskin. Hasslösassa Länsi-Götanmaalla on kolme laivalatomusta, joista kaksi on rakennettu samansuuntaisiksi ja kolmas kohtisuoraan. Gotlannissa Rannarvessa on sijoitettu neljä identtistä laivalatomusta peräkkäin kiinni toisiinsa samalle linjalle.
Muoto ja suunnittelu
Laivalatomukset on ilmeisesti pystytetty etukäteen tehdyn suunnitelman mukaisesti, sillä ne ovat niin symmetrisiä, että niitä ei ole voitu rakentaa silmämääräisesti. Tämä on todettu tarkoilla mittauksilla, joita on tehty 100 laivalatomukselle 63 paikkakunnalla. Useimpien latomuksien kyljet noudattavat kahta samansäteisen ympyrän kaarta, joiden leikkaus on laivan muotoinen. Koska latomukset voivat olla suuriakin, kaarien kulku on täytynyt mitata pitkien narujen avulla. Näin tarkkojen sääntöjen avulla rakentaminen viittaa riitin suorittamiseen.
Inggard Lereim
Inggard Lereim (s. 1941 ) on norjalainen Trondheimin yliopistollisen sairaalan professori, joka on vuodesta 1987 lähtien ollut mukana Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n dopingvalvonnassa. Hän on myös Norjan antidopingtoimikunnan varapuheenjohtaja.
Suomi-sarjan kausi 2015–2016
Kausi 2015–2016 on jääkiekon Suomi-sarjan 17. kausi. Kaudella pelaa 15 joukkuetta. Uusia joukkueita ovat II-divisioonasta nousseet AIK, D-Kiekko, Karhu HT, Kiekkokopla ja VG-62. Edelliskauden joukkueista HC Satakunta luopui sarjapaikastaan ja Red Ducks putosi karsinnoissa. Myös HC Vantaan (aikaisemmin K-Vantaa Itä) oli tarkoitus pelata Suomi-sarjassa, mutta se luopui paikastaan ja jatkaa II-divisioonassa.
Laivalatomus
Muoto ja suunnittelu
Laivalatomuksen muoto on voitu mitata geometrisesti niin sanotulla Pythagoraan solmunarulla, jonka avulla rakentajat ovat muinaisista ajoista asti muodostaneet suoran kulman. Naru pingotetaan kolmioksi niin, että solmut määrittävät sille 3-4-5-mittaiset sivut. Kun narulla piirretään kaksi ympyrää, joiden säde on 5 mittaa ja keskipisteet 8 mitan etäisyydeltä toisistaan, niiden leikkauksesta tulee 6 mitan pituinen ja 2 mitan levyinen. Tällöin laivan pituuden ja leveyden suhde on 3,0, mikä on yleisin havaittu muoto. Eri laivalatomusten suhdeluku vaihtelee kuitenkin välillä 1,7−7,2.
Suuret laivalatomukset
Pisimmät laivalatomukset muodostavat oman erillisen ryhmänsä. Niiden joukossa on enemmän epäsäännöllisiä latomuksia, ja niiden sijoittelu ja asento eri ilmansuuntiin nähden vaihtelee suuresti. Suuret latomukset on voitu tehdä toista tarkoitusta varten kuin pienemmät. Tätä ajatusta vahvistaa se, että keskikokoisten ja suurten latomusten välistä puuttuvat lähes tyystin 30–40 metriä pitkät laivalatomukset.
Yhdeksän tutkituista laivalatomuksista ei muodostu kahden ympyränkaaren leikkauksesta, vaan niiden muoto seuraa muita sääntöjä. Esimerkiksi Södra Ugglarp ja Kivik Skånessa, Össlöv Smålandissa ja Nässja Itä-Götanmaalla ovat latomuksia, joissa kivet on aseteltu seuraamaan elliptistä käyrää. Latomuksen päät ovat pyöreitä, ja niiden kaarevuussäde pienenee latomuksen päädyissä. Ellipsin eksentrisyys on suurempi kuin 0,9. Lisäksi Södra Ugglarpin ja Össlovin mitat ja muodot ovat lähes identtiset. Ruotsin suurin latomus on Alen kivet Skånen Kåsebergassa. Se on muodostettu asettamalla kaksi paraabelia vastakkain, sillä liitoskohta näkyy selvästi pohjakuviossa. Loput neljä suurta latomusta eivät sovi mihinkään edellä lueteltuun luokkaan.
Morfologinen luokittelu
Tutkija Harald Hansen on jakanut gotlantilaiset laivalatomukset kolmeen tyyppiin, ja myöhemmin on erotettu vielä neljäs.
Gotlantilaisista 21 laivalatomuksesta tehdyt radiohiiliajoitukset antavat karkean arvion eri tyyppien rakentamisajankohdista. Tyyppejä 1, 2 ja 4 alettiin rakentaa noin 1200 eaa. eli pronssikauden III periodilla. Tyypin 4 rakentaminen loppui pronssikauden IV periodin päättyessä, kun samaan aikaan tyyppiä 2 ja 3 tehtiin eniten. Tyypin 1 tekeminen loppui periodin V puolivälissä noin 800 eaa.. VI periodilla eli 700−500 eaa. rakennettiin enää vain tyyppiä 2, mutta sitäkin vähän. Rautakauden alussa, periodin V aikana noin 800 eaa. ruumishautaus ja laivan muotoon rakennetut paasiarkut alkoivat yleistyä.
Hautarakennelmat
Keskeltä laivalatomusta saattaa löytyä pieni kivipaasista ladottu arkku, joka on tyhjä tai jonne on sijoitettu keraaminen ruukku eli uurna täynnä poltetusta vainajasta jäänyttä tuhkaa. Joskus löytyy vain pelkkä uurna. Uurnaan on voitu muotoilla ihmiskasvoinen kuvio taikka uurna on ollut niin sanottu talouurna, jonka sivussa on aukko. Uurnia tavataan useimmin tyypin 1 ja 4 laivalatomuksista.
Toisinaan paasiarkussa on ollut vain vainajan polttohautauksen jäänteet, jotka on sijoitettu latomuksen keskelle kaivettuun maakuoppaan tai jätetty maan tasalle tuhkakerrokseksi. Kaiken tyyppisistä laivalatomuksista tunnetaan myös ruumishautoja, koska löydöt sisältävät vain luita ilman tuhkakerrosta.
Suuntaus
Laivalatomuksien pituusakselit osoittavat lähes jokaiseen ilmansuuntaan, mutta pohjois-etelä-suuntaiset laivalatomukset ovat muita hieman yleisempiä. Pohjois-etelä-suuntaus käy selvemmäksi, jos huomiotta jätetään suurimmat latomukset, jotka ovat selvästi satunnaisesti asemoituja.
Gotlannissa enemmistö latomuksista on pronssiajalta, ja 274 latomuksesta valtaosa on pohjois-etelä-suunnassa tai poikkeaa siitä vain vähän. Sen sijaan Uplannin 78 latomuksesta, jotka ovat pääosin rautakaudelta peräisin, tällaista tendenssiä ei ole voitu osoittaa. Alen kivet on poikkeus suurien laivalatomusten joukossa, sillä sen pituusakseli osoittaa lähes tarkasti juhannusyön atsimuuttiin. On arveltu, että tämä oli rakentajien tarkoituskin. Gotlannin latomusten suuntausta voidaan selittää myös saaren maastonpiirteillä. Koska monet latomukset ovat harjujen tai kumpujen harjalla, ne on rakennettu harjanteen suuntaisesti. Rannikoiden latomukset ovat sorasta muodostuneiden muinaisten rantaharjanteiden päällä ja niiden pituusakselit seuraavat rantoja, jotka ovat enimmäkseen pohjois-etelä-suuntaisia.
Suurimmat latomukset ovat useimmin rautakaudelta, joten ne ovat viikinkien tekemiä. Viikingeillä tiedetään olleen tarkka mittausväline pohjois-etelä-suunnan löytämiseksi, joten suuntauksen vaihtelu johtunee rakennusajan erilaisesta rituaalista ja ehkä myös niiden eri tarkoituksesta. Edelleenkään ei osata sanoa, miksi latomuksia tehtiin. Haudan löytäminen kivilaivasta ei selitä sitä, miksi vainajia haudattiin samaan aikaan yleisesti myös kivikehien keskelle tai kiviröykkiöihin tai poltettiin kuoppiin, jopa samassa kylän yhteisessä kalmistossa.
Tuhoutuminen
Tutkituista laivalatomuksista puuttuu usein isojakin kiviä ja niiden paikalle on jäänyt kuoppa. Tunnetaan lukuisia laivalatomuksia, joista puuttuu puolet kivistä, niin että ne tunnistaa laivalatomuksiksi enää vaivoin. Suurin tanskalainen laivalatomus Jellingessä on tästä hyvä esimerkki. Myös Gotlannin Gannarven laivalatomus oli löydettäessä katkaistu, ilmeisesti läpikulun takia. Kun syrjään heitetyt kivet palautettiin maastoon jääneitä jälkiä seuraten, alkuperäinen säännöllinen kivirivistö saatiin näkyviin. Uusiin rakennuksiin, teihin ja siltoihin on saatettu ottaa sopivia kiviä kiviraunioista ja laivalatomuksista.
Gotlannissa, missä laivalatomuksia on paljon, on 1850-luvulta saakka tunnetuista latomuksista hävinnyt 11 prosenttia, ja niitä on toki hävitetty aikaisemminkin. Viitteitä tästä antaa Gotlannissakin se, miten vuosilta 200−600 jaa. peräisin olevat talojen kivijalat ovat hävinneet. Havaituista kohteista noin puolessa kivijalka on hävitetty viljelyksen tieltä tai muusta syystä. Noin 40 prosenttia laivalatomuksista on rakennettu hiekka- ja moreenisekoitteisten maalajien päälle, joita viljeltiin eniten ennen metalliaurojen käyttöä. Onkin arvioitu, että suunnilleen 30−40 prosenttia pronssikaudella rakennetuista laivalatomuksista olisi hävitetty nykypäivään mennessä. Varovastikin arvioiden laivalatomuksia on saattanut Gotlannissa olla alkujaan noin 800 kappaletta.
Suomi-sarjan kausi 2015–2016
Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin 15 joukkueen kaksinkertainen sarja. Lisäksi pelattiin kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat ja yhdessä kolmen joukkueen lohkossa kolminkertainen välisarja.
Välisarjat:
Tämän lisäksi kolmen joukkueen välisarjalohkossa pelattiin ylimääräinen kierros ja muut joukkueet pelasivat kaksi ottelua seuraavin parein:
Kokonaisottelumääräksi tuli 36 ottelua.
Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit
Suomi-sarjan pudotuspeleihin pääsi kahdeksan joukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Loppuottelu ja pronssiottelu pelattiin yksiosaisena. Loppuottelun voittaja nousi suoraan Mestikseen ja häviäjä kohtasi karsinnoissa Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen. Pronssiottelun voittaja kohtasi Mestiksen 11. sijoittuneen.
Mikäli Mikkelin Jukurit ei olisi noussut SM-liigaan, loppuottelun voittaja olisi kohdannut Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen ja häviäjä Mestiksen 11. sijoittuneen. Lisäksi pronssiottelua ei olisi pelattu.
Sixten Enlund
Sixten Enlund on suomalainen kuoronjohtaja ja urkuri, joka on johtanut esim. Muntra Musikanter - ja Chorus Sanctae Ceciliae -kuoroja. Enlund toimii nykyään kanttorina Helsingissä.
Suomi-sarjan kausi 2015–2016
Putoamiskarsinnat
Sijoille 12-15 runkosarjassa sijoittuneet joukkueet pelasivat neljän joukkueen kaksinkertaisen alemman jatkosarjan, jonka kaksi viimeistä olisivat jatkaneet putoamiskarsintaan II-divisioonan joukkueita vastaan. Karsintojen toinen vaihe kuitenkin peruttiin, koska vain Riemu ja Titaanit olivat kiinnostuneita pelaamaan Suomi-sarjassa.
Inggard Lereim
Lereim on ollut vahvasti vaikuttamassa veridopingin testaukseen hiihtourheilussa. Ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa veritestit olivat käytössä 1989 Lahdessa. Hän toimi FIS:n lääketieteellisen komitean varapuheenjohtajana kun hiihtäjien hemoglobiinitestaus otettiin vuonna 1996 käyttöön. Hän on myös toiminut lukuisissa hiihdon arvokilpailuissa dopingvalvonnan johtajana. Muun muassa 2001 MM-kisoissa Lahdessa hän oli päätekijänä suomalaisten hiihtäjien joukkokäräyttämisessä.
Marjo Matikainen-Kallströmin epo-kohun yhteydessä Lereim, joka yhdessä Tapio Videmanin kanssa on mitannut 1980- ja 1990-luvuilta hiihtäjien verenkuvan kehitystä, sanoi ettei yksikään pohjoismaalainen hiihtäjä käyttänyt EPO-hormonia 1990-luvulla, mutta perui sittemmin puheitaan.
Ranskan ympäriajo 2019
Ranskan ympäriajo 2019 oli järjestyksessään 106. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi Belgian Brysselistä 6. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 28. heinäkuuta 2019. Kilpailussa ajettiin 21 etappia, yhteispituudeltaan 3403,8 kilometriä.
Egan Bernal voitti vuoden 2019 Ranskan ympäriajon minuutin ja 11 sekunnin erolla Geraint Thomasiin, Steven Kruijswijk sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Romain Bardet, nuorten kilpailun niin ikään Egan Bernal ja joukkuekilpailun Movistar Team.
Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit
Lähde: Pro Cycling Stats
Crista Cullen
Crista Cullen (s. 20. elokuuta 1985 Boston) on brittiläinen, maajoukkuetasolla myös Englantia edustanut maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Ranskan ympäriajo 2019
Osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
Crista Cullen
Cullen voitti Ison-Britannian maajoukkueessa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 sekä saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän pelasi myös Pekingin olympialaisissa 2008 Ison-Britannian sijoittuessa kuudenneksi. Englannin maajoukkueen pelaajana Cullen on saavuttanut MM-pronssia vuonna 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on hopeaa vuonna 2012 Ison-Britannian joukkueessa ja pronssia vuonna 2010 Englannin joukkueessa. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia vuosina 2005, 2007, 2009 ja 2011. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut pronssia vuosina 2006 ja 2010.
Cullen on pelannut Englannin maajoukkueessa 92 maaottelua ja tehnyt niissä 24 maalia. Ison-Britannian joukkueessa hän on esiintynyt 103 kertaa ja tehnyt 34 maalia, joista viimeisen Rion olympialaisten loppuottelussa Alankomaita vastaan. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Leiosporoceros dussii
Leiosporoceros dussii on sarvisammallaji, joka on Leiosporocerotopsida-kasviluokan ainoa tunnettu laji. Sillä on monia kaikista muista sarvisammalista poikkeavia piirteitä, joten sitä pidetään kokonaan omana kehityshaaranaan. Nostoc-syanobakteeri elää Leiosporoceros dussiin sekovarren keskellä haaraisina säikeinä, kun muilla sarvisammalilla Nostoc muodostaa pallon muotoisia ryhmiä.
Sony Radio Academy Awards
Sony Radio Academy Awards on brittiläinen radioalan palkinto, jota on jaettu vuodesta 1983 alkaen. Palkintojen myöntämisestä vastaa Radio Academy, Zafer Associates ja palkintoja sponsoroiva Sony. Palkintoja jaetaan useissa kategorioissa kultaisina, hopeisina ja pronssisina.
Niagara (joki)
Niagara on 58 kilometriä pitkä, runsasvetinen joki Pohjois-Amerikassa. Se saa vetensä Eriejärvestä ja laskee Ontariojärveen, jonka laskujoki on puolestaan Saint Lawrence. Joki virtaa etelästä pohjoiseen ja sen keskivaiheilla ovat suuret Niagaran putoukset. Niiden kohdalla joki jakautuu kahteen haaraan, joiden välissä on Goat Island.
Axel Brusewitz
pienoiskuva|Axel Brusewitz vuonna 1910. Axel Karl Adolf Brusewitz (9. kesäkuuta 1881 Vihti – 27. syyskuuta 1950 ) oli suomalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut valtiotieteilijä. Hän oli Uppsalan yliopiston professori 1923–1947. Hän tutki Ruotsin perustuslakikysymyksiä ja myöhempää poliittista historiaa. Hän julkaisi oppilaidensa kanssa yhteistyössä sarjaa Skrifter utgivna av Statsvetenskapliga föreningen i Uppsala
Niagara (joki)
Niagara on koko pituudeltaan rajana Yhdysvaltojen ja Kanadan välillä. Sen Yhdysvaltojen puoleinen ranta kuuluu New Yorkin osavaltioon ja Kanadan puoleinen ranta Ontarion provinssiin.
Royal Arsenal
Royal Arsenal oli Britannian kruunun asetehdas, varastoalue, koealue ja tutkimuslaitos Thamesin etelärannalla Lontoon Woolwichissa Greenwichissä. Alue oli käytössä 1600-luvulta lähtien. Asetehdas suljettiin 1967 ja puolustusministeriö luopui alueesta 1994.
Woolwich Warrenia käytettiin koealueena ensi kerran 1651. Kuninkaallinen vaunutehdas perustettiin Woolwichiin 1664. Vuonna 1695 perustettiin Royal Laboratory, joka valmisti räjähteitä, sytyttimiä ja ammuksia. Vuonna 1716 perustettiin kuninkaallinen pronssivalimo ja alueelle koottiin tykistörykmentti ja rakennettiin parakit. Nimen Royal Arsenal alue sai 1805 Yrjö III:n aikana.
Kuninkaallinen sotilasakatemia siirrettiin Woolwich Commoniin 1808, jossa se sijaitsi vuoteen 1939. Kun Woolwichin telakka suljettiin 1869 alue luovutettiin sotaministeriölle liitettäväksi Royal Arsenaliin. Alueen käyttö tykistön ampuma-alueena jatkui vuoteen 1860.
Royal Arsenaliin perustettiin kemiallinen tutkimusosasto vuonna 1907. Tämä sai seuraavana vuonna nimen Research Department. Vuonna 1912 tästä muodostettiin High Explosive Research Department. Osasto kehitti myöhemmin Britannian ydinaseen.
Royal Arsenalin huippukausi oli ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin alue käsitti 1 285 eekkeriä ja siellä oli työssä 80 000 ihmistä.
Kuninkaallinen tykistörykmentti siirtyi pois 1998.
Alueella oli oma kapearaiteinen rautatie. Osaan varastorakennuksia ei ollut lainkaan tieyhteyttä edes 1960-luvulla. Kahden neliömailin alueella oli 147 mailia rautatietä ja sillä oli käytössä 1000 vaunua.
Loistokottarainen
Loistokottarainen (Lamprotornis superbus) on Itä- ja Keski-Afrikassa tavattava kottaraisiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan loistokottaraiset ovat noin 18–19 cm. Lajin selkä, siivet ja rinta ovat väriltään metallinhohtoisen sinivihreät. Pää on musta. Rinnan alapuolella kulkee ohut valkoinen poikkijuova, joka erottaa sinisen rinnan ja punaoranssin vatsan. Loistokottaraisen alaperä on valkoinen. Koiraat ja naaraat eivät eroa höyhenpuvuiltaan toisistaan. Nuorten lintujen väritys ei ole yhtä kirkas kuin aikuisen linnun. Ulkonäöltään loistokottarainen muistuttaa keniankottaraista (Lamprotornis hildebrandti), mutta keniankottaraiselta puuttuu valkoinen juova rinnasta ja keniankottaraisten silmien väri on punainen, kun taas loistokottaraisen silmät ovat valkoiset. Laji muistuttaa myös paratiisikottaraista (Cosmopsarus regius), joka eroaa suuremman koon ja pitkän pyrstön perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö
Loistokottaraista tavataan Etiopiasta, Keniasta, Somaliasta, Sudanista, Tansaniasta ja Ugandasta. Lajin elinympäristöä ovat avoimet pensaikkoiset ja puustoiset alueet aina 2 200 metrin korkeuteen. Lisäksi lajia tavataan ruohikkomailta, maatalousmailta sekä kaupunkien puutarhoista ja puistoista.
Lisääntyminen ja ravinto
Loistokottaraiset rakentavat pesänsä piikkipensaikkoon tai kallionkoloon. Pesä rakennetaan ruohoista, lehdistä ja pienistä oksanpätkistä. Lisääntymisaika vaihtelee alueittain. Naaras munii pesään noin neljä vihreää ja sinistä munaa. Niiden hautominen kestää noin kaksi viikkoa ja sekä koiras, että naaras hautovat ja osallistuvat kuoriutuneiden poikasten ruokintaan. Poikaset poistuvat pesistä noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan.
Valumaefekti
Valumaefekti, tihkumisteoria tai trickle down -uskomus on poliittinen käsite, jonka mukaan ylimpienkin tuloluokkien verotuksen lieventäminen parantaa myös köyhimpien asemaa tulojen ja pääomien valuessa alaspäin. Tämän ei odoteta tapahtuvan minkäänlaisen hyväntekeväisyyden kautta, vaan tavallisen markkinatalouden mekanismien kautta rikkaiden kuluttaessa rahansa tuotteisiin, joita myös köyhät valmistavat tai sijoittaen rahojaan pääomiksi yrityksiin, jotka täten kykenevät tuottamaan köyhienkin käyttämiä tuotteita halvemmalla. Nykypäivänä valumaefekti identifioituu kaikkein läheisimmin talouspolitiikkaan, joka tunnetaan nimellä ”reaganomics” tai laissez-faire. Valumaefekti ei perustu mihinkään koherenttiin talousteoriaan. Valumaefekti liittyy myös tasaverosta käytävään keskusteluun. Kansainvälinen valuuttarahasto on tutkimuksessaan osoittanut valumaefektin paikkansapitämättömäksi vuonna 2015.
Loistokottarainen
Lisääntyminen ja ravinto
Loistokottaraisten ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, hedelmistä ja jyvistä.
Valumaefekti
Presidentti Hooverin valumaefekti suuressa lamassa 1930-luvulla
Trickle down -teoria oli alun perin vitsi, jonka esitti amerikkalainen humoristi Will Rogers pilkatessaan presidentti Herbert Hooverin epäonnistunutta talouspolitiikkaa niin sanotun suuren laman aikana 1930-luvulla: ”kaikki raha keskitettiin huipulle siinä toivossa, että sitä valuisi alas köyhillekin”.
Rogersin vitsissä Hoover oli insinööri, joka tiesi veden valuvan alaspäin. Hooverin seuraaja Franklin Delano Roosevelt uskoi sen sijaan keynesiläiseen ”pump priming” -ajatukseen, että rahaa pitäisi antaa työtä tekevälle väestönosalle ja yritykset kasvattaisivat tuotantoa ja palkkaisivat lisää työntekijöitä vastatakseen esiintyvään kulutuskysyntään.
Presidentti Reaganin valumaefekti 1981
thumb|Presidentti Reagan esittämässä veroleikkauksia televisiossa heinäkuussa 1981. thumb|90 %:n tuloluokan (sinisellä) ja 10 %:n ylimmän tuloluokan osuudet tulonjaosta. Suurituloisten kasvanut osuus liittyy Reaganomics-politiikkaan. Presidentti Reagan hyväksyi veronleikkaukset sisältäneen lain elokuussa 1981. Väite siitä, että Reaganin veronleikkaukset kasvattivat taloutta 1980-luvulla on vielä tänäkin päivänä kiivas väittelynaihe taloustieteilijöiden keskuudessa. Vuodesta 1981 Yhdysvaltojen keskuspankin Paul Volcker samanaikaisesti pudotti ohjauskorkoa ja ohjauskorko oli laskusuunnassa vuosikymmenen ajan. Vuoden 1981 toukokuun huippukorkeasta 20 prosentin ohjauskorosta oli laskettu yhdeksän prosentin tasolle vuoden 1982 lopussa. Matalampi ohjauskorko kiihdyttää taloutta.
1980-luvulla Reaganin ollessa presidenttinä Yhdysvaltojen talous kasvoi. Vuonna 1984 talouskasvu oli 7,3 prosenttia. Yhdeksi talouskasvun syyksi on esitetty puolustusbudjetin kasvatus 325 miljardista dollarista vuonna 1980 vuoden 1987 456 miljardiin dollariin. Väittämän mukaan kasvaneella puolustusbudjetilla olisi ollut kerrannaisvaikutuksia. Toinen Reaganin kaudella vaikuttanut tekijä oli öljyn hinnan merkittävä lasku. 1970-luvun öljykriiseistä siirryttiin 1980-luvun öljyn ylituotantoon, joka romahdutti öljyn hinnan. Osa öljyn hinnan laskusta johtui vahvistuneesta dollarista. Vuonna 1986 taloustieteilijät arvioivat öljyn hinnan laskun muodostavan pääosan talouskasvusta.
”Reaganomicsin” on osoitettu 1980-luvulta asti jyrkästi kiihdyttäneen tulojen epätasaista jakautumista ja kasautumista rikkaimmille.
Taloustieteilijä Milton Friedman toimi Reaganin taloudellisena neuvonantajana. Vuonna 1976 Friedman oli kannattanut julkisesti tasaveroa People-lehden haastattelussa.
Kansasin kuvernöörin Sam Brownbackin valumaefektikokeilu 2013
Kansasin osavaltiossa republikaanien kuvernööri Sam Brownback teki osavaltiossa epäonnistuneen valumaefektikokeilun vuonna 2013. Brownback lupasi työpaikkojen lukumäärän kasvavan, osavaltioon muuttavan lisää ihmisiä ja käytettävissä olevien tulojen kasvavan. Brownback asetti kaikille tavoitteille numeeriset tavoitteet. Viisi vuotta myöhemmin tarkasteltuna kaikki metriikat olivat kehittyneet vastoin kuvernöörin odotuksia. Jopa oman puolueen ihmiset kääntyivät Brownbackiä vastaan.
Paavi Franciscuksen kannanotto valumaefektiä vastaan 2013
Katolisen kirkon paavi Franciscus:
Kansainvälisen valuuttarahaston tutkimus valumaefektistä vuonna 2015
IMF:n 150 maata käsittäneen tutkimuksen mukaan alaspäin valuminen ei pidä paikkaansa. 20 %:n suurituloisimpien osuuden tulojen kasvatus yhdellä prosentilla hidastaa talouskasvua 0,1 prosentilla. Päinvastoin, 20 %:n pienituloisimpien osuuden tulojen kasvatus yhdellä prosentilla kiihdyttää talouskasvua 0,4 prosentilla. Tutkimus rakentui pohjalle jota ovat tehneet muut instituutiot ja taloustieteilijä Joseph Stiglitz.
Presidentti Trumpin verouudistus 2017
Vuonna 2017 Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin verosuunnitelmaa perusteltiin valumaefektillä. Verouudistuksen tarkoituksena oli kiihdyttää talouskasvua ja kannustaa investointien tekemiseen. Verotuksen uudistamista perusteltiin sanomalla, että uudistus on tehty auttamaan rikkaita, jotta rikkaat voisivat auttaa paremmin köyhiä. Logiikka oli sellainen, että rikkaille annetut veronalennukset johtavat työntekijöiden palkkojen nousuun, joka johtaa käytettävissä olevien tulojen kautta kulutuskysynnän kasvuun. Rikkaille suunnattu veronleikkaus siis johtaisi epäsuoriin hyötyihin keski- ja alaluokalle.
Trumpin valumaefektillä perusteltu verouudistus kohtasi kritiikkiä demokraattiselta puolueelta ja itsenäisiltä analyytikoilta.
Jalkaväkirykmentti 16
Jalkaväkirykmentti 16 voi tarkoittaa:
Arne Broberg
Carl Arne Broberg (10. joulukuuta 1874 Kuusankoski – 18. syyskuuta 1954) oli suomalainen metsänhoitaja ja eräkirjailija.
Broberg valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1900. Hän toimi Suomen Talousseuran metsänhoitokonsulenttina 1903–1907. Hän oli 1907–1908 Hämeenkosken tehtaiden metsänhoitaja ja 1907–1917 Läskelän tehtaiden, 1917–1919 Karhula Oy:n sekä 1919–1925 Walkiakoski Ab:n metsäpäällikkö. Sen jälkeen hän asui maanviljelijänä Porvoon maalaiskunnassa.
Teoksia
Brobergin erätarinoita on ilmestynyt myös kokoomateoksissa:
Eje Thelin
Eje, alun perin Eilert Ove Thelin (9. syyskuuta 1938 Jönköping – 18. toukokuuta 1990) oli ruotsalainen jazzpasunisti.
Peukaloinen (täsmennyssivu)
Peukaloinen voi tarkoittaa seuraavia:
Lumen Valo
Lumen Valo on suomalainen a cappella -lauluyhtye. Se on yksi suomalaisen vanhan musiikin liikkeen kantavista voimista ja on vuonna 1993 tapahtuneesta ensiesiintymisestään lähtien ollut nostamassa esiin ennen kaikkea Suomessa harvoin kuultuja renessanssiajan säestyksettömän moniäänisen laulun aarteita.
Kahdeksasta laulajasta (kaksi sopraanoa, kaksi alttoa, kaksi tenoria, baritoni ja basso) koostuva Lumen Valo on keskittynyt renessanssiajan suurimuotoisten kirkkomusiikkiteosten esittämiseen ja taltioimiseen, mutta on samalla laajentanut ohjelmistoaan kattamaan myös keskiajan, barokin ja oman aikamme musiikkia.
Lumen Valo -yhtye on perustamisvuotensa 1993 jälkeen konsertoinut koti- ja ulkomailla yli 300 kertaa ja julkaissut yhdeksän cd-levyä. Yhtye on esiintynyt lähes kaikilla merkittävillä musiikkifestivaaleilla kotimaassaan (Avanti!n Suvisoitto, Kuhmon kamarimusiikkijuhlat, Turun musiikkijuhlat, Sastamala Gregoriana), mutta myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Lumen Valo on tehnyt yhteistyötä muun muassa englantilaisten The Hilliard Ensemblen ja QuintEssentialin, yhdysvaltalaisen The Washington Sackbutt and Cornett Ensemblen, Helsingin Barokkiorkesterin (HBO) ja Aapo Häkkisen, Rocinante -yhtyeen, sekä teatteriohjaajien Michael Baranin ja Ville Sandqvistin kanssa. Lumen Valo on esiintynyt lukuisissa TV- ja radio-ohjelmissa. Yhtyeen kalenterivuoden kulmakiviä ovat Mysterium -nimeä kantava joulukonsertti, pääsiäsviikon konsertit sekä konsertti pyhäinpäivänä.
Palkinnot
Yhdysvaltalainen a cappella -musiikkia edistävä Contemporary A Cappella Society (CASA) palkitsi 1.4.2011 vuoden parhaita a cappella -äänitteitä ja niiden tekijöitä. CASA valitsi The Contemporary A Cappella Recording Award 2011, eli CARA -palkinnon saajaksi parhaan klassisen albumin kategoriassa Lumen Valo -lauluyhtyeen marraskuussa 2010 julkaistun ”miraculum” CD-levyn (SIGILLUM LVCD6).
The Contemporary A Cappella Society Yhdysvalloissa valitsi huhtikuussa 2010 Lumen Valon Requiem -äänitteellä oleva Giaches de Wertin sävellyksen Adesto dolori meo klassisen musiikin sarjan vuoden parhaaksi teostallenteeksi. Contemporary A Cappella Award -palkinnolle (The CARA´s) valittu sävelmä on julkaistu syksyllä 2009.
Vuonna 2001 julkaistu Gravity sai YLE Radio 1:n toimittajien Vuoden levy 2001 -erikoistunnustuspalkinnon.
Natriumvetysulfaatti
Natriumvetysulfaatti eli natriumbisulfaatti (NaHSO4) on natrium- ja vetysulfaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdiste esiintyy vedettömässä muodossa ja monohydraattina.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa natriumvetysulfaatti on kiinteää valkoista ainetta. Sen vesiliuokset ovat happamia, koska yhdisteen vetysulfaatti-ioni voi protolysoitua.
Kuumennettaessa natriumvetysulfaattia vapautuu vettä ja syntyy natriumpyrosulfaattia. Kun natriumpyrosulfaattia kuumennetaan edelleen, muodostuu rikkitrioksidia ja natriumsulfaattia.