cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tokai Gakki
pienoiskuva|Tokai Talbo -sähkökitara Tokai Gakki Co., Ltd. ( (Tōkai Gakki Seizō Kabushiki-gaisha), myös Tokai Guitars Company Ltd) on japanilainen kitaroita ja bassokitaroita valmistava yritys. Tokai on valmistanut soittimia vuodesta 1947 alkaen. 1970-luvun lopulla Tokai nousi maailmanlaajuiseen tietoisuuteen laadukkailla uusvintage-kitaroillaan, joilla soittivat mm. Stevie Ray Vaughan, Billy Gibbons, Duke Robillard ja Nile Rodgers. Yrityksen tunnetuimmat tuotteet perustuvat alkuperäisiin (vintage) arvostettuihin Gibson- ja Fender-kitaramalleihin.
Käyttäjiä
Suomalaisista soittajista Tokaita käyttävät/ovat käyttäneet:
Oiva Tuominen
Oiva Emil Kalervo "Oippa" Tuominen (5. maaliskuuta 1908, Iitti – 28. tammikuuta 1976, Helsinki) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja Mannerheim-ristin ritari numero 6. Hän lensi noin 400 sotalentoa ja ampui alas 47 vastustajan konetta.
Oiva Tuominen syntyi Iitissä, Kymenlaakson maakunnassa, ja kävi koulunsa Kouvolassa. Asepalveluksensa hän suoritti vuonna 1926 Utissa Maalentoeskaaderissa saaden koulutuksen reservimekaanikoksi. Usean vuoden pyrkimisen jälkeen hän pääsi vuonna 1930 Ilmavoimien mekaanikkokouluun Santahaminassa. Koulun suoritettuaan hän haki ja pääsi Ilmavoimien aliupseeriohjaajakurssille (AOK 3) vuonna 1933, jonka jälkeen hänet komennettiin kersantiksi ylennettynä Lentoasema 5:een. 1. tammikuuta 1938 seurasi ylennys ylikersantiksi ja siirto Lentolaivue 26:een.
Talvisodassa Tuominen saavutti 8 ilmavoittoa, lentäen Fokker D.XXI ja Gloster Gladiator-koneilla, ollen pudotustilaston toisella sijalla. Talvisodan jälkeen Tuominen ylennettiin vääpeliksi 25. huhtikuuta 1940, ja jatkosodan alettua lentomestariksi 23. heinäkuuta 1941. LeLv 26 käytti nyt Fiat G.50-hävittäjää, jolla Tuominen ampui heinäkuussa 1941 alas kahdeksan SB-2-pommittajaa. Näiden ja talvisodassa saavutettujen ilmavoittojen perusteella Tuomiselle ehdotettiin 13. elokuuta 1941 Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristiä. Ylipäällikkö myönsi Tuomiselle 18. elokuuta 1941 nimeään kantavan ristin numerolla 6, ja Tuomisesta tuli näin ilmavoimien ensimmäinen Mannerheim-ristin ritari. Fiat-koneiden vaikea varaosatilanne piti LeLv 26:n koneet usein maassa, tästä huolimatta Tuomisen onnistui kasvattaa voittotiliään menestyksekkäästi, ja hänet siirrettiin 8. helmikuuta 1943 uudelleenperustettuun Lentolaivue 34:ään, jonka kalustoksi saatiin 13. maaliskuuta 1943 Messerschmitt Bf 109 G -koneet. Tuominen kuului LeLv 34:n 2. lentueeseen, joka siirrettiin osaksi Hävittäjälentolaivue 30:tä 6. maaliskuuta 1944. Lentue siirrettiin takaisin HLeLv 34:n yhteyteen 9. heinäkuuta 1944. Tuominen saavutti sodan loppuun mennessä 14 ilmavoittoa Messerschmitt-koneella.
Tuominen erosi Ilmavoimien palveluksesta 6. tammikuuta 1945. Sodan jälkeen hän toimi muun muassa ansiolentäjänä Imatran Voima -yhtiön palveluksessa sekä taksinkuljettajana.
Tuomisella oli cameorooli elokuvassa Radio tekee murron vuodelta 1951 jossa hän esitti lentomestari Tuomista. Päiväntasaajan Guinea julkaisi vuonna 1974 postimerkin Oiva Tuomisesta, jossa koneena esiintyy Fiat-G.50 merkin vasemmalla puolella.
Janne Vainio
Janne Mikael Vainio (9. maaliskuuta 1966 – 25. huhtikuuta 2021 ) oli suomalainen filosofian maisteri ja filosofian jatko-opiskelija. Hän toimi Vapaa ajattelija -lehden päätoimittajana ja Vapaa-ajattelijain liiton järjestösihteerinä.
Tiedon ja etiikan välisissä suhteissa Vainio korosti Humen giljotiinin keskeistä merkitystä avoimen yhteiskunnan edellyttämän järkiperäisen keskustelun perustana. Hän kehitti eräitä filosofisia uudissanoja, kuten uskontofilosofisen tiedonto-käsitteen.
Journal of Ornithology
upright|pienoiskuva|Ensimmäisen numeron kansisivu vuodelta 1853.
Journal of Ornithology on Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen (Deutsche Ornithologen-Gesellschaft, DO-G) julkaisema lintutieteellinen aikakauslehti.
Alkuperäiseltä nimeltään Journal für Ornithologien ensimmäinen numero ilmestyi 1. tammikuuta 1853. Lehden perustivat lintutieteilijät Gustav Hartlaub ja Jean Cabanis, joista Cabanis toimi ensimmäisenä päätoimittajana 41 vuoden ajan. DO-G oli perustettu kolme vuotta aikaisemmin, vuonna 1850. Lehden nimi muuttui vuonna 2004 Journal of Ornithologyksi ja sitä julkaisee Springer-Verlag. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 1,927 vuonna 2013.
Werbung, Baby!
Werbung, Baby! on vuonna 1999 julkaistu Eläkeläisten albumi. Se koostuu tunnettujen kappaleiden humpaksi sovitetuista coverversioista.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Kappaleet
Suluissa alkuperäinen esittäjä ja kappale.
Bagrationovskajan metroasema
Bagrationovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1961.
LAPCAT
LAPCAT oli kolme vuotta kestänyt tutkimusohjelma jonka tavoitteena oli luoda voimalaite 4–8 kertaiseen äänennopeuteen yltävälle lentokoneelle. Projekti päättyi huhtikuussa 2008. LAPCAT II käynnistettiin lokakuussa 2008. Sen tarkoituksena on hyödyntää projektin ensimmäisen vaiheen tuloksia. LAPCAT A2 on brittiläisen Reaction Enginesin suunnitteluasteella oleva lentokone, jonka kehitykseen on varattu 13 vuotta. Lentokoneeseen mahtuu alustavien suunnitelmien mukaan noin 300 ihmistä ja sen lentosäde on 18 700 kilometriä.
Radio Kayira
thumb|Oumar Mariko (keskellä) Radio Kayiraa edustamassa vuonna 2009. Radio Kayira on radioasema Malin pääkaupungissa Bamakossa ja samannimisten paikallisasemien muodostama ketju maan eri osissa.
Malin demokratialiikkeen aktivistit perustivat Radio Kayiran kesäkuussa 1992. Se oli Radio Bamakanin ja Radio Libertén jälkeen Bamakon kolmas hallituksesta riippumaton radioasema. Taustayhteisöksi perustettiin yhdistys nimeltä Association radio libre Kayira.
Radio Kayiran tavoitteiksi julistettiin kansalaisten ilmaisunvapauden toteuttaminen, demokratian lujittaminen ja maan kulttuuriperinnön puolustaminen. Lähetysten teemoja olivat taloudellinen ja yhteiskunnallinen tasa-arvo, kulttuuri, koulutus, terveys, ympäristö ja kansalaisoikeudet. Tunnuslauseekseen asema otti ”Äänettömien ääni”. Kolmen vuoden aikana Radio Kayirasta kehittyi asemaketju, joka toimi Bamakon lisäksi Ségoussa, Koulikorossa, Koutialassa, Kitassa ja Mahinassa. Myöhemmin avattiin asemat Nionoon, Kolondiébaan, Kayesiin ja Kolondiéban kunnan Niakourazanaan. Vuonna 2008 Radio Kayiran kuuntelijakerhossa oli lähes 10 000 jäsentä.
Mariko syrjäytettiin asemaketjun johdosta SADI:n entisen puheenjohtajan Cheick Oumar Sissokon johdolla vuonna 2019. Perusteena toimii Malin lainsäädäntö, joka kieltää tiedotusvälineiden hallinnan poliittisilta puolueilta ja niiden johtajilta.
Scar Tissue
Scar Tissue on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta albumilta Californication. Kappale julkaistiin singlenä saman vuoden toukokuussa. Singlestä tehtiin musiikkivideo samana vuonna. Kappale on Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen single uuden kitaristin, John Fruscianten kanssa sitten albumin Blood Sugar Sex Magik.
Singlen b-puolet ovat "Gong Li" ja "Instrumental#1".
Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen vuonna 2004 julkaistu elämäkerta on samanniminen kuin singlekin, Arpikudos (engl. "Scar Tissue").
Kappale
Kappale on yhtyeen uudemman, melodisemman rock-musiikin edustaja, jota bändi kokeili albumilla Californication. Yhtye jatkoi samanlaisen tyylin käyttöä myös seuraavalla albumilla By The Way. Kappaleen tunnistaa helposti sen pehmeästä ja melodisesta kitara-riffistä.
Kappale kertoo Kiediksen huumeriippuvuudesta ja riidoista. Kappaleen sanoissa viitataan edelliseen kitaristiin Navarroon, joka oli "sarkasmin kuningas" ("Sarcastic mister know it all"). Myös toinen lause viittaa Navarroon. Kappaleen Warped musiikkivideon lopussa Kiedis ja Navarro suutelevat, johon viittaa ("close your eyes and I'll kiss you") Säe ("With the birds I'll share this lonely view") viittaa lintuihin, jotka Kiedis näki laulaessaan Flean talon ulkopuolella, jolloin hän tunsi itsensä ulkopuoliseksi.
Musiikkivideo
Videolla yhtye ajaa erämaassa, hakattuina, haavoittuneina ja sidottuina, soittaen rikkinäisiä instrumentteja. Yhtyeen jäsenet ajavat kukin vuorolla, vaikka Frusciantella ei ole edes ajokorttia. Videon ohjasi Stéphane Sednaoui, joka ohjasi myös singlejen "Breaking the Girl" ja "Give It Away" musiikkivideot.
Julkaisu
Kappale myi singlenä kultaa Yhdysvalloissa ja Australiassa. Vuonna 2000 yhtye voitti kappaleella Grammy-palkinnon, parhaasta rock-kappaleesta.
Singlen kappaleet
CD Single 1
Mantšurianjalopähkinä
Mantšurianjalopähkinä eli mantsurianjalopähkinä (Juglans mandshurica) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva keskikokoinen puu. Sillä on moniliuskaiset, jopa 80 cm pitkät lehdet. Runko on usein monihaarainen. Syksyisin puu tuottaa suuren määrän syömiskelpoisia pähkinöitä. Luontaisella kasvualueellaan puulajista saadaan arvostettua puuainesta, jota käytetään etenkin huonekaluissa. Viljeltynä mantšurianjalopähkinä menestyy hyvin myös Etelä-Suomessa ja paikoin jopa III vyöhykkeellä asti. Pohjoisimmat havainnot ovat Vaasan seudulta.
thumb|none|200px|Mantšurianjalopähkinän runko.
Jonttu Virta
Jouni Antero ”Jonttu” Virta (s. 1. maaliskuuta 1956 Pori) on suomalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Dingon alkuperäisenä ja tunnetuimpana kitaristina. Dingon lisäksi Jonttu Virta on soittanut muun muassa Sleepy Sleepersissä, sekä monissa muissa kokoonpanoissa, kuten vuosina 1986–1987 Dingon jälkeen QQ Blue -yhtyeessä. Nykyisin Virta soittaa jälleen Dingossa sekä Sammontakojissa. Lisäksi Virta työskentelee Porin nuorten työpajalla bänditoiminnan ohjaajana. Hän on tehnyt myös musiikkia elokuviin ja televisiosarjoihin. Hän osaa soittaa myös rumpuja ja pianoa.
Samu Haber
Sunrise Avenuen lopettaessa Haber siirtyy soolouralle ja tekee musiikkia jatkossa suomeksi. Ensimmäinen Universal Music Groupille tehty kappale "Enkelten kaupunki" julkaistiin marraskuussa 2020.
Ura
Nuoruudessaan Haber soitti kitaraa Absurdus-nimisessä heavy-bändissä. Haber on ollut mukana jokaisen Sunrise Avenuen julkaiseman musiikkikappaleen teossa joko yksin tai yhdessä tuottajan tai co-writerin kanssa. Kansainvälisen Sunrise Avenue -menestyskappaleen ”Hollywood Hills” hän on säveltänyt kokonaan yksin.
Haber esiintyi Follow Your Instinctin syyskuussa 2012 julkaistulla kappaleella ”No Matter What They Say”.
Lisäksi Haber toimi yhtenä tähtivalmentajista ja tuomareista The Voice of Germany -ohjelmaformaatissa vuosina 2013, 2014, 2016,2017 & 2020. Haber otti ensimmäisen kautensa pestiä varten kahden viikon ajan saksan kielen opetusta parantaakseen kielitaitoaan. Vuonna 2017 ja 2019 hän oli mukana suomalaisessa Vain elämää-ohjelmassa yhtenä seitsemästä artistista, jotka versioivat toistensa kappaleita.
Haber on toiminut lauluntekijänä myös muille artisteille kuten Kaija Koolle ja Mikko Sipolalle.
Haberista ilmestyi 14. lokakuuta 2020 Otavan kustantama Tuomas Nyholmin kirjoittama Samu Haber – forever yours -elämäkertakirja.
Haber juonsi Uuden musiikin kilpailun 2023.
Yksityiselämä
Haber tunnetaan intohimoisena HIFK:n fanina. Haber itse pelasi Espoon Kiekkoseurassa 14-vuotiaaksi asti, mutta lopetti jääkiekon, koska musiikki kiinnosti häntä enemmän. Haberin isä on kotoisin Saksasta, mutta Haber on syntynyt Helsingissä, missä hän asuu nykyäänkin. Hän on asunut joitakin vuosia Espanjassa, jolloin hän työskenteli baareissa, pyöritti mobiilihommia ja myi muun muassa lomaosakkeita.
Haber oli Sunrise Avenuen alkuaikoina kihloissa laulaja Jonna Kärkkäisen kanssa. Haber seurusteli ja asui avoliitossa Vivianne Raudeseppin kanssa vuosina 2010–2017. Elokuussa 2018 Haber kihlautui elokuvantekijä Marko Röhrin tyttären Etel Röhrin kanssa.
Rikostuomiot
Haber on saanut kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeustuomion talouspetoksesta.
San Francisco (kappale)
San Francisco on saksalaisen eurodancekolmikko Cascadan kappale heidän neljänneltä, Original Me -studioalbumiltaan. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin ensimmäisenä virallisena singlenä 20. kesäkuuta 2011. Kappaleen sanoittivat Yann Peifer, Manuel Reuter sekä Tony Cornelissen. Kappaleen tuottivat Reuter ja Peifer. Musikaalisesti "San Francisco" on ylätempoinen popkappale, joka sisältää electropop ja dancepoptyylisiä vaikutteita 1970-luvun musiikista.
"San Francisco" sai kritisointia sen samanlaisuuksista Katy Perryn maailmanlaajuisen menestyshitti California Gurlsin kanssa. Kappale pääsi viidenkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Saksassa ja Alankomaissa. Toisin kuin hänen aiemmat singlensä, se epäonnistui tekemään minkäänlaista vaikutusta Britannian singlelistalla, saavuttaen siellä vain 64. sijan. "San Francisco" oli myös ensimmäinen albumin debyyttisingle, jota ei ole palkittu Isossa-Britanniassa. Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla Horler johdattaa joukon nykypäivän hipeiksi pukeutuneita tanssijoita maanalaisiin juhliin.
Petri Pihko
Petri Pihko (s. 1971 Oulu) on suomalainen kemisti ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa kemian professorina vuodesta 2013. Hän on kansallisesti ja kansainvälisesti noteerattu synteesikemian tutkija.
Akateeminen ura
Petri Pihko kiinnostui kemiasta jo ennen yliopisto-opintojaan. Sittemmin hän opiskeli kemiaa Oulun yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi. Vuonna 1999 hän työskenteli Oulun yliopistossa tutkijana professori Ari Koskisen johtamassa tutkimusryhmässä.
Pihko väitteli filosofian tohtoriksi 1999 Oulun yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli 1999-2001 post doc -tutkijana professori K. C. Nicolaoun johtamassa tutkimusryhmässä Scrippsin tutkimusinstituutissa La Jollassa, Kaliforniassa. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun (nyk. Aalto-yliopisto) määräaikaiseksi professoriksi ja hän toimi virassa vuoteen 2008. Professuurin ohella Pihko toimi synteettisen orgaanisen kemian dosenttina Oulun yliopistossa vuodesta 2003 ja Teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 2004.
Professoriksi Jyväskylään
Vuonna 2008 Pihko tutkimusryhmineen siirtyi Jyväskylään, kun hänet nimitettiin kemian määräaikaiseksi professoriksi Jyväskylän yliopistoon.
Pihko nimitettiin vuoden alussa 2013 kemian vakinaiseksi professoriksi Jyväskylän yliopiston kemian laitokselle. Professuurin erikoistumisalueena on synteettinen orgaaninen kemia. Osa Pihkon tutkimustyöstä tapahtuu Jyväskylän yliopiston nanotiedekeskuksessa (Nanoscience Center, NSC) poikkitieteellisessä tutkimusympäristössä, jossa yhdistyvät nanotieteiden, materiaalitieteiden sekä rakennekemian tutkimus ja koulutus.
Tutkimusura
Kemistinä Petri Pihko on perehtynyt erityisesti organokatalyysiin sekä enantioselektiiviseen synteesiin, erityisesti luonnonaineiden kokonaissynteesiin. Hän on tutkinut myös biokemiaa. Biokemian alalla hän on tutkinut mm. proteiineja ja selvittänyt erilaisia entsymaattisia mekanismeja.
Kemiallisia katalyyttejä voidaan valmistaa synteettisesti laboratorioissa, mutta katalyyttien suunnittelu on ollut hankalaa, koska siihen käytetyt työkalut ovat pitkään olleet kömpelöitä. Petri Pihko on tutkimuksissaan kehitellyt uusia katalyyttejä ja pyrkinyt selvittämään reaktioiden toimintaa, että tutkijat voisivat ohjata reaktiota paremmin. Pihkon perustutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää esimerkiksi lääkkeiden valmistuksessa. Professori Pihkon mukaan kemiallisiin katalyytteihin perustuvilla sovelluksilla voi olla käyttöä esimerkiksi uusien antibioottien kehittämisessä sekä biopolttoaineiden ja teollisuudessa käytettävien hienokemikaalien valmistuksessa.
Professori Pihko on tutkimuksillaan ratkaissut joitakin kemiallisen katalyysin ongelmia. Ongelmat ratkaistiin käyttämällä apuna kokeellista kemiaa eli synteesikemiaa ja kiderakenteiden määrittämistä sekä laskennallista kemiaa.
Luonnonaineiden kokonaissynteesi
Pihkon ryhmä on julkaissut useita pienimolekyylisten luonnonaineiden kokonaissynteesejä. Tämän lisäksi ryhmä kehittää synteesireittiä sytotoksisen polyketidin, pektenotoksiini 2:n valmistamiseksi.
Katalyyttiset menetelmät
Ryhmässä on kehitetty useita katalyyttisiä menetelmiä orgaanisen synteesikemian käyttöön. Eräs viitatuimmista menetelmistä on aldehydien mieto α-metylenointi .Petri Pihkon johdolla työskennellyt tutkimusryhmä suunnitteli yhdessä unkarilaisen professori Imre Pápain ryhmän kanssa uudenlaisen sisäisesti avustetun katalyytin, joka katalysoi imiinien ja malonaattien välistä reaktiota. Reaktion lopputuotteita voidaan hyödyntää esimerkiksi beta-aminohappojen valmistuksessa. Tutkimuksissa huomattiin, että katalyytti toimii sisäisen vetysidosavustuksen avulla. Katalyytin kiderakenteen selvittämisessä Pihkon tiimi teki yhteistyötä professori Kari Rissasen johtaman tutkimusryhmän kanssa.
Reaktiomekanismien tutkimus
Ryhmässä on tutkittu aktiivisesti aldehydien ja nitroalkeenien välisen imiinikatalysoidun Michael-reaktion mekanismia. Aiemmin reaktionmekanismia ei ole tarkkaan tunnettu ja sille on esitetty useita vaihtoehtoisia reittejä. Muun muassa professorit Dieter Seebach Sveitsistä, Donna Blackmond Yhdysvalloista ja Yujiro Hayashi Japanista ovat kukin esittäneet oman vaihtoehtoisen mallinsa mekanismin toiminnasta. Petri Pihkon ja Imre Pápain tutkimusryhmät selvittivät, että reaktiot eivät tapahdu kahtaisionivälivaiheen kautta, kuten on aiemmin oli luultu, vaan erityisen kuusirenkaisen välivaiheen kautta.
Kansainvälinen tiedeyhteistyö
Tutkimusuransa aikana Pihko on osallistunut useisiin kansainvälisiin kemian tieteen yhteistyöprojekteihin. Eurooppalaisen Horisontti 2020-puiteohjelman tuella on organisoitu erityinen tieteelliseen ja teknologiseen yhteistyöhön keskittyvä COST-hanke (European Co-operation in Science and Technology). Pihko on hankkeen puitteissa osallistunut luonnontuotteita ja proteiineja tutkineeseen kemikaalibiologian projektiin, organokatalyysin käyttöä edistävään ORCA-projektiin sekä systeemisen biokatalyysin käyttöä selvittäneeseen tutkimusprojektiin. Systeeminen biokatalyysi on uusi tieteellinen lähestymistapa, jossa järjestelemällä entsyymejä in vitro luodaan keinotekoinen metabolismi, jonka avulla aikaansaadaan kemiallinen synteesi.
ORCA-projekti
Pihko on kuulunut Berliinin Humboldt-yliopiston koordinoiman ORCA-projektin johtoryhmään. ORCA-hankkeen (Organocatalysis) tavoitteena on edistää erilaisten organokatalyysin avulla tapahtuvien sovellusten käyttöä yliopistoissa ja teollisuudessa jakamalla tietoa erilaisista sovellusmahdollisuuksista sekä lisätä alan kansainvälistä tiedeyhteistyötä. Johtoryhmään kuuluu hankkeen kustakin jäsenmaasta (Suomi, Belgia, Viro, Ranska, Saksa, Kreikka, Italia, Turkki, Latvia, Alankomaat, Norja, Portugali, Romania, Espanja, Ruotsi, Sveitsi ja Iso-Britannia) yhdestä neljään jäsentä. Suomesta Pihkon lisäksi hankkeen johtoryhmässä toimivat professorit Reko Leino Åbo Akademista, Ari Koskinen Aalto-yliopistosta sekä professori Timo Repo.
Kirjailija
Pihko on kirjoittanut useita lukion kemian oppikirjoja. Hän on lisäksi toimittanut kattavan yleisesityksen vetysidosten käyttämisestä orgaanisen synteesin, varsinkin katalyysin, aikaansaamiseksi (ei-kovalenttinen organokatalyysi).
Teoksia:
Artikkeleita:
Petri Pihko, Anniina Erkkilä & Antti Pohjakallio: Organokatalyysi on tuhansien mahdollisuuksien työkalu. Kemia, 2005, 32. vsk, nro 1, s. 36-38.
Matti Hämäläinen (kirjailija)
Matti Hämäläinen (s. 1957 ) on suomalainen ilmailu- ja sotahistoriasta kirjoittava sotakirjailija.
Guns and Horses
”Guns and Horses” on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ellie Gouldingin kappale hänen debyyttialbumiltaan, Lights. Kappale julkaistiin 16. tammikuuta 2010 albumin kolmantena singlenä.
Musiikkivideo
Guns and Horses -musiikkivideon on ohjannut Petro ja se on kuvattu Los Angelesin Griffith Parkissa maaliskuussa 2010. Video julkaistiin YouTubessa Gouldingin Vevo-kanavalla 12. huhtikuuta 2010. Videolla Goulding kävelee metsässä löytäen samalla mies- ja naissotilaita sekä hevosia. Kertosäkeitten aikana sotilaat toimivat taustatanssijoina. Naissotilaat ovat pukeutuneet sotilastyylisiin trikoisiin. Miessotilaat ovat pukeutuneet muuten samoin, mutta heillä ei ole trikoita. Gouldingilla on yllään ruudullinen paita sekä legginsit.
Daniel Ricciardo
Daniel Joseph Ricciardo ([ri'kardo] ; s. 1. heinäkuuta 1989 Perth, Länsi-Australia, Australia) on australialainen rata-autoilija. Hän asuu Monacossa.
Ricciardon lempinimi on ”Honey Badger” eli mesimäyrä, jonka hän sai kuntovalmentajaltaan Stuart Smithiltä tämän osoittaessa Ricciardolla olevan samankaltaisia piirteitä kuin mesimäyrällä. Lisäksi hänet tunnetaan tavastaan juoda palkintokorokkeella samppanjaa omasta ajokengästään. Hän sai saavutuksistaan moottoriurheilun alalla Australian ritarikunnan jäsenyyden vuonna 2022.
Ura
Ricciardo aloitti kartingin 9-vuotiaana. Vuonna 2005 hän pääsi ajamaan Australian Formula Ford -luokassa kolmen kilpailun verran, mutta ei onnistunut saavuttamaan niissä pistesijoja. Seuraavaksi kaudeksi Ricciardo sai paikan Formula BMW -luokan Aasian sarjassa, jonka 19 osakilpailusta hän voitti kaksi ja sijoittui kauden päätteeksi kokonaispisteissä kolmannelle sijalle. Kauden aikana Ricciardo osallistui myös kahteen Formula BMW:n Britannian osakilpailuun.
Kaudet 2007 ja 2008 Ricciardo ajoi enimmäkseen Formula Renault -luokan eri sarjoissa. Vuonna 2008 Ricciardo voitti Länsi-Euroopan sarjan mestaruuden ja Eurocupissa hän sijoittui toiseksi SG Formula -tallin autoilla, jossa hän hävisi sarjan mestaruuden suomalaiselle Valtteri Bottakselle. Vuonna 2009 Ricciardo voitti mestaruuden Britannian Formula 3:ssa saavuttamalla 20 osakilpailusta kuusi paalupaikkaa ja seitsemän voittoa. Vuonna 2010 hän ajoi World Series by Renault -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2011 Ricciardo jatkoi F1:n ohella World Series by Renault -sarjassa, jossa sijoittui sarjan viidenneksi.
Formula 1 -ura
thumb|left|200px|Ricciardo [[HRT Formula 1 Team|HRT:n ratissa Italian GP:ssä kaudella 2011.]] Ricciardo testasi Red Bullin F1-autoa joulukuussa 2009 järjestetyssä nuorten kuljettajien testissä ja oli 16 kuljettajan joukosta selvästi nopein. Marraskuussa 2010 samaisessa testissä Abu Dhabin radalla hän oli myös selvästi nopein kuljettaja.
Hispania (2011)
Vuonna 2011 Ricciardo sai tilaisuuden ajaa toista Toro Rosson F1-autoa perjantain ensimmäisissä harjoituksissa. Kesäkuun lopulla Hispania Racing -talli julkisti Ricciardon kuljettajakseen. Hän korvasi Narain Karthikeyanin Britannian GP:stä lähtien ja sai täten tilaisuuden ajaa ensimmäisen GP:nsä. Hän pääsi kauden aikana kolmea kilpailua lukuun ottamatta jokaisessa ajamassaan kilpailussa maaliin. Parhaaksi tulokseksi jäi Unkarin ja Intian GP:n 18:s sija.
Toro Rosso (2012–2013)
thumb|250px|Ricciardo [[Scuderia Toro Rosso|Toro Rosson ratissa Malesian GP:n harjoituksissa kaudella 2012.]] Vuonna 2012 Ricciardo siirtyi Toro Rosson kilpakuljettajaksi. Hän ajoi kotikilpailussaan kauden avanneessa Australian GP:ssä yhdeksänneksi ottaen uransa ensimmäiset MM-pisteet. Lisäksi hän ajoi pisteille Belgiassa, Singaporessa, Japanissa, Koreassa ja Abu Dhabissa. Parhaaksi sijoitukseksi jäi kolme yhdeksättä sijaa. Ricciardo saavutti kauden aikana kymmenen pistettä sijoittuen sarjassa 18:nneksi. Pisteissä hän hävisi tallikaverilleen tulokaskuljettajalle Jean-Éric Vergnelle, joka keräsi 16 pistettä.
Vuonna 2013 Ricciardo jatkoi Toro Rossolla. Kiinan GP:ssä hän lähti kilpailuun seitsemännestä lähtöruudusta. Kilpailussa hän sijoittui niin ikään seitsemänneksi, joka oli hänen uransa siihen mennessä paras kisasijoitus. Silverstonen aika-ajoissa Ricciardo ajoi viidenteen ruutuun. Viides sija oli hänen uransa paras aika-ajosijoitus ja samalla Toro Rosson paras sijoitus sitten kauden 2008 Italian GP:n, jossa Sebastian Vettel ajoi paalupaikalle. Ricciardo oli hetken kilpailussa jopa neljäntenä, mutta putosi lopulta kahdeksanneksi, koska hän ei tullut varikolle vaihtamaan tuoreita renkaita turva-auton tullessa radalle. Hän sai kuitenkin jälleen pisteitä. Ricciardo keräsi kauden aikana lopulta 20 pistettä sijoittuen MM-sarjan 14:nneksi.
Red Bull (2014–2018)
thumb|Ricciardo [[Red Bull Racing|Red Bullin ratissa Singaporen GP:ssä kaudella 2014.]] Vuonna 2014 Ricciardo siirtyi Red Bull -tallin kuljettajaksi F1-uransa lopettaneen Mark Webberin tilalle.
2014
Ricciardo aloitti kautensa vahvasti ajamalla Australian GP:n aika-ajoissa toiseen lähtöruutuun, vaikka Red Bull ei alun perin kuulunut ennakkosuosikkeihin huonosti menneiden talvitestien jälkeen. Ricciardo ajoi kilpailussa toiseksi, mutta hänet hylättiin kilpailun jälkeen liian suuren polttoainevirtauksen johdosta. Sijoitus olisi ollut hänen ensimmäisensä palkintokorokkeella. Malesian GP:ssä Ricciardo päästettiin liikkeelle varikolta ennen kuin kaikki renkaat olivat kiinni, mikä pilasi hänen kilpailussa. Neljä kierrosta ennen maalia hän keskeytti. Varikkoselkkauksen johdosta Ricciardolle annettiin seuraavaan kilpailuun 10 ruudun lähtöruuturangaistus. Bahrainin GP:ssä Ricciardo ajoi aika-ajoissa kolmanneksi nopeimman ajan, mutta edellisessä kilpailussa saamansa rangaistuksen takia hänen lähti 13. ruudusta. Kilpailussa hän sijoittui neljänneksi jääden alle puolen sekunnin päähän palkintosijasta ja otti ensimmäiset pisteensä Red Bullilla.
Espanjan GP:ssä Ricciardo pääsi vihdoin ensi kertaa palkinnoille sijoituttuaan kolmanneksi. Monacon GP:ssä hän sijoittui jälleen kolmanneksi, tällä kertaa jääden 0,4 sekuntia toiseksi ajaneesta Lewis Hamiltonista. Vaiheikkaassa Kanadan GP:ssä Ricciardo otti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa. Hänestä tuli neljäs australialainen F1-voittaja Jack Brabhamin, Alan Jonesin ja Mark Webberin lisäksi. Unkarin ja Belgian GP:issä Ricciardo otti kaksi peräkkäistä osakilpailuvoittoa. Loppukauden aikana hän ajoi vielä kahdesti palkintokorokkeelle, sijoittuen kolmanneksi sekä Singaporessa että Yhdysvalloissa.
Loppupisteissä Ricciardo sijoittui MM-sarjassa kolmanneksi ensimmäisellä Red Bull-kaudellaan. Hän päihitti tallikaverinsa nelinkertaisen maailmanmestarin Sebastian Vettelin joka jäi pisteissä viidenneksi. Kauden aikana Ricciardo voitti arvostetun Lorenzo Bandini -palkinnon.
2015
Kaudelle 2015 Ricciardo sai uudeksi tallikaverikseen Toro Rossolta siirtyneen Daniil Kvjatin. Kauden avauskilpailussa Ricciardo ajoi kuudenneksi. Ricciardo ajoi pisteille kauden kuudessa ensimmäisessä kilpailussa. Britannian Grand Prix'ssa Ricciardo keskeytti ensimmäistä kertaa. Seuraavassa osakilpailussa Unkarissa Ricciardo ajoi kolmanneksi saavuttaen kauden ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa. Myös Belgiassa Ricciardon matka jäi kesken. Italiassa Riccirado starttasi rangaistuksiensa myötä takaa, mutta onnistui nousemaan kahdeksanneksi. Singaporen GP:ssä Ricciardo sijoittui toiseksi häviten kilpailun voittaneelle Sebastian Vettelille puolellatoista sekunnilla. Japanissa Ricciardo törmäsi lähtösuoralla Felipe Massaan ja hänen takarenkaansa puhkesi. Maalissa australialainen oli 15:s. Venäjän osakilpailussa Ricciardo keskeytti. Kauden kuudennessatoista osakilpailussa Yhdysvalloissa Ricciardo nousi ensimmäisellä kierroksella toiseksi, kolmannesta ruudusta. Ricciardo onnistui sateen kastelemalla radalla nousemaan hetkellisesti kilpailun kärkeen, mutta radan kuivuttua hän putosi nopeasti kyydistä. Myöhemmin Ricciardo törmäsi yhteen Nico Hülkenbergin kanssa, pystyen kuitenkin jatkamaan kilpailuaan. Maalissa Ricciardo oli vasta kymmenes. Ricciardo sijoittui MM-sarjan kahdeksanneksi 92 pisteellä.
2016
pienoiskuva|Ricciardo Monacossa kaudella 2016 Ricciardo aloitti kolmannen kautensa Red Bullilla ajaen neljänneksi kotikilpailussaan Australiassa. Ricciardo ajoi neljänneksi myös kahdessa seuraavassa osakilpailussa. Venäjällä Ricciardo kärsi etusiipivaurion ensimmäisellä kierroksella ja oli maalissa yhdestoista. Espanjan GP:ssä Ricciardo sai tallikaverikseen Toro Rossolta nousseen Max Verstappenin. Kilpailussa Ricciardo taisteli voitosta, mutta taktiikkavirhe pudotti Ricciardon taistelemaan alemmista sijoituksista. Toiseksi viimeisellä kierroksella hänen takarenkaansa räjähti ja Riccirado ajoi maaliin neljäntenä. Monacossa Ricciardo ajoi urallaan ensimmäistä kertaa paalupaikalle, ja oli ajamassa kilpailun voittoon, mutta toisella varikkopysähdyksellä hänen renkaansa eivät olleet valmiina, jolloin Lewis Hamilton onnistui ohittamaan Ricciardon ja nousi kilpailun kärkeen. Hamilton piti kärkipaikan ruutulipulle saakka, ja Ricciardo oli maalissa toinen.
Ricciardo ajoi palkintosijoille Unkarissa, Saksassa ja Belgiassa. Singaporen GP:ssä Ricciardo ajoi toiseksi jääden alle puolen sekunnin päähän kilpailun voittaneesta Nico Rosbergista. Seuraavassa kilpailussa Malesiassa Ricciardo ajoi voittoon käyden kiivasta taistelua voitosta Max Verstappenin kanssa. Yhdysvaltain ja Meksikon kilpailuissa Ricciardo oli kolmas. Ricciardo keräsi kauden aikana 256 pistettä sijoittuen sarjan kolmanneksi. Ricciardo ajoi kaikki kauden 21 osakilpailua maaliin asti, jääden ainoastaan Venäjällä pisteiden ulkopuolelle, yhdenneksitoista.
2017
Ricciardo ajoi seinään Australian GP:n aika-ajoissa ja jäi ruutuun 10. Ricciardon auto kuitenkin hyytyi jo lämmittelykierrokselle, minkä seurauksena hän starttasi varikolta kilpailuun ollen jo pari kierrosta kärkeä perässä. Hän keskeytti lopulta kilpailun pistesijojen ulkopuolelta. Seuraavassa kilpailussa Kiinassa Ricciardo avasi pistetilinsä ollen neljäs. Venäjällä Ricciardon jarrut hajosivat kilpailun alussa, ja hän joutui keskeyttämään. Espanjan GP:ssä Ricciardo ajoi kauden ensimmäisen palkintosijansa ollen kolmas. Ricciardo ajoi kolmanneksi myös seuraavissa kilpailuissa Monacossa ja Kanadassa. Kauden avausvoittoon Ricciardo ajoi Azerbaidžanissa, lähdettyään kilpailuun ruudusta kymmenen, aika-ajoissa sattuneen ulosajon takia. Loppukaudesta Ricciardo kärsi Red Bull auton epäluotettavuudesta, minkä seurauksena hän menetti MM-sarjan neljännen sijan Kimi Räikköselle. Ricciardo keräsi kauden aikana 200 pistettä sijoittuen sarjan viidenneksi.
2018
Ricciardo ajoi neljänneksi Australian GP:ssä. Bahrainin GP:ssä Ricciardo joutui keskeyttämään tekniseen vikaan. Kiinan GP:ssä Ricciardo nousi voittoon turva-auton ansiosta ohittaen kilpailun lopussa Valtteri Bottaksen parempien renkaidensa ansiosta. Azerbaidžanin GP:ssä Ricciardo kolaroi tallikaverinsa Max Verstappenin kanssa yrittäessään ohittaa häntä, jolloin molemmat joutuivat keskeyttämään. Monacon GP:ssä Ricciardo ajoi uusien hyperpehmeiden renkaiden avulla paalupaikalle Monacon GP:n historian nopeimmalla paaluajalla 1.10,810 mikä oli reilusti Kimi Räikkösen viimevuotista paaluaikaa nopeampi. Kilpailussa Ricciardo ajoi voittoon vaikka hänen autostaan hävisi tehoja kilpailun aikana. Itävallan GP:ssä Ricciardo joutui keskeyttämään tekniseen vikaan. Meksikon GP:ssä Ricciardo ajoi paalupaikalle vain 26 tuhannesosan erolla Verstappeniin. Kilpailussa Ricciardo keskeytti kakkossijalta vain 10 kierrosta ennen loppua tekniseen vikaan. Brasilian ja Abu Dhabin kilpailuissa Ricciardo oli neljäs. Ricciardo keräsi kauden aikana 170 pistettä sijoittuen sarjan kuudenneksi.
2019
Ricciardo jatkoi uraansa Renault-tallissa kaksivuotisella sopimuksella. Kausi alkoi Ricciardolta huonosti, kun hän joutui keskeyttämään avauskilpailussa etusiiven hajoamiseen ja Bahrainissa tekniseen vikaan kilpailun lopussa. Italian GP:ssä Ricciardo ajoi neljänneksi, mikä oli hänen kauden paras sijoitus. Japanin GP:ssä Ricciardo ajoi kuudenneksi, mutta hänet myöhemmin hylättiin auton sääntöjenvastaisuuden takia. Ricciardo keräsi kauden aikana 54 pistettä sijoittuen sarjan yhdeksänneksi.
2020
Ricciardon kausi alkoi viime vuoden tapaan keskeytyksellä kauden avauskilpailussa. Belgian GP:ssä Ricciardo oli neljäs ajaen kilpailun nopeimman kierroksen. Eifelin GP:ssä Ricciardo oli kolmas ajaen tallin ensimmäisen palkintosijan sitten 2011 Malesian GP:n. Ricciardo oli kolmas myös Emilia-Romagnan GP:ssä. Kauden päätöskilpailussa Abu Dhabissa Ricciardo ajoi viimeisellä kierroksella kilpailun nopeimman kierroksen. Ricciardo keräsi kauden aikana 119 pistettä sijoittuen sarjan viidenneksi.
2021
Kaudelle 2021 Ricciardo siirtyi ajamaan McLaren talliin kolmevuotisella sopimuksella. Italian GP:ssä Ricciardo ajoi kolmanneksi sprinttikilpailussa ja voittoon varsinaisessa kilpailussa ajaen myös kilpailun nopeimman kierroksen hänen tallikaverinsa Norrisin ajaessa toiseksi. Voitto oli Ricciardon ensimmäinen sitten Monacon GP:n 2018. Ricciardo keräsi kauden aikana 115 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.
2022
Ricciardo jatkoi McLaren tallin kuljettajana kaudella 2022 parhaana tuloksenaan Singaporen GP:n viides sija. Valmistautuminen kautta varten oli vaikeaa, koska hänellä todettiin maaliskuun alussa positiivinen koronavirustestitulos ja hän joutui jättämään talvitestit väliin. Ricciardo saavutti kauden aikana 37 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Elokuussa McLaren ilmoitti, että Ricciardon sopimus päättyy kauteen 2022, mutta hän saa palkan myös kaudesta 2023. Myöhemmin kauden jälkeen ilmoitettiin, että Ricciardo siirtyy Red Bull -tallin varakuljettajaksi kaudelle 2023.
Martti Pokela
thumb|right|220px|Marjatta ja Martti Pokela. Martti Eliel Pokela (23. tammikuuta 1924 Haapavesi – 23. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kanteletaiteilija ja kansanmusiikin esittäjä. Häntä on luonnehdittu Suomen modernin kantelemusiikin isäksi. Hänen tyttärensä on laulaja ja säveltäjä Eeva-Leena Pokela.
Daniel Ricciardo
Red Bull & AlphaTauri (2023)
Ricciardo aloitti kauden 2023 Red Bullin varakuljettajana. Heinäkuussa ilmoitettiin, että Ricciardo siirtyy AlphaTaurin kuljettaksi korvaten Nyck De Vriesin Unkarin Grand Prix’sta alkaen.
Richard Tötterman
Richard Evert Björnson Tötterman (10. lokakuuta 1926 Helsinki – 11. joulukuuta 2020 Helsinki ) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lakitieteen lisensiaatti ja filosofian tohtori. Hän oli tasavallan presidentin kansliapäällikkö 1966–1970, ulkoasiainministeriön valtiosihteeri 1970–1975 ja sen jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Lontoossa 1975 –1983 ja Bernissä 1983–1990.
Daniel Ricciardo
Tulokset kilpailuittain
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Martti Pokela
Ura
Pokela suoritti agronomintutkinnon Helsingin yliopistossa 1955 ja toimi agentuuriliikkeen toimitusjohtajana 1959–1970. Opiskeluaikanaan hän soitti Ylioppilaskunnan Soittajissa viulua. Myöhemmin soittimeksi tulivat ensin kitara ja sitten kantele. Hän alkoi esittää kansanmusiikkia yhdessä vaimonsa Marjatta Pokelan kanssa. Avioparin yhteistyö vei huomattavalle uralle kansanmusiikin parissa: pariskunta esiintyi yhdessä 25 vuotta Suomessa ja ulkomailla. Hän sai Prix Bratislava -palkinnon vuosina 1978 ("Onko niin") ja 1979 ("Melkutus") ja hopeamitalin Eeva-Leena Sariolan kanssa vuonna 1988 ("Piru kellotapulissa").
Erikokoiset kanteleet olivat Martti Pokelan instrumentteina hänen loppuelämänsä. Hänestä tuli kansallissoittimen puolestapuhuja. Hän nosti siihen asti museoesineenä pidetyn viisikielisen kanteleen käyttösoittimeksi ja alkoi myös hoitaa kansanmusiikin lehtoraattia Sibelius-Akatemian silloisessa koulumusiikkiosastossa vuonna 1975. Kansanmusiikki sai hänen ansiostaan Sibelius-Akatemiaan oman osastonsa 1983.
Pokela jäi eläkkeelle 1987, mutta hän oli tuttu näky Sibelius-Akatemiassa sen jälkeenkin. Hän nautti siitä, että sai opettaa nuorisoa. Myös kotioloissa riitti musiikkia kolmen lapsen ja 13 lapsenlapsen voimin.
Pokela sai professorin arvonimen 1980, Uudenmaan läänin taidepalkinnon 1988 ja säveltaiteen valtionpalkinnon 2001. Viimeisen levytyksensä Improsette by Martti Pokela (2005) hän julkaisi 81-vuotiaana.
Säveltäjänä
Ensimmäiset suurimuotoiset teokset syntyivät yhteistyössä: elektroakustiset baletit Tuulikumpu (1968) Bengt Enrydin kanssa ja Sauna (1968) Reijo Jyrkiäisen kanssa sekä elokuvamusiikki Antti Puuhaara (1977) Kari Rydmanin kanssa.
thumb|Pokelan hautakivi [[Hietaniemen hautausmaa|Hieta­niemen hautaus­maan Taiteilija­kukkulalla.]] Varsinainen avantgarde-kausi alkoi 1980-luvun alussa; innoittajina olivat Samuli Paulaharjun Lappi-kirjat. Tällöin Pokela alkoi käyttää epätavallisia sävelasteikkoja ja kokeilla sointivärejä. Teoksia syntyi sekä konserttikanteleelle (mm. "Pour Elam" vuodelta 1992) että soitinyhtyeille, joissa on mukana yksi tai useampia konserttikanteleita (mm. "Velocimente" vuodelta 1992 viululle, hanurille, kontrabassolle ja konserttikanteleelle). Sävellystyyliä on luonnehdittu uusimpressionistikseksi kamarimusiikiksi. Kaikkia teoksia ei ole nuotinnettu, vaan ne ovat syntyneet yhdessä muusikoiden kanssa ja ne opetellaan esitettäväksi hyödyntämällä erilaisia tarinoita. Improvisaatiolla oli tärkeä osa sävellystyössä.
Martti Pokela on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Pionerskajan metroasema (Moskovan metro)
Pionerskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1961.
Skin and Bones
Skin and Bones on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Foo Fightersin 7. marraskuuta 2006 julkaistu live-albumi. Albumi sisältää 15 kappaletta, jotka on taltioitu elokuussa 2006 Los Angelesin Pantages-teatterissa soitetuilta kolmelta keikalta. Live-albumilla on mukana Foo Fightersin akustisella kiertueella soittanut laajennettu kokoonpano. Siihen kuuluivat Foo Fightersin lisäksi viulisti Petra Haden, kosketinsoittaja Rami Jaffee, kitaristi Pat Smear ja lyömäsoittaja Drew Hester.
Albumista julkaistiin myös DVD-versio marraskuussa 2006. DVD sisältää kokonaisuudessaan Pantages-teatterissa soitetun akustisen keikan. Lisäksi Englannissa ja Australiassa julkaistu versio sisältää yhtyeen keikan Lontoon Hyde Parkista.
M/S Stena Spirit
M/S Stena Spirit on Stena Line -varustamon autolautta, joka on koko ikänsä liikennöinyt Ruotsin Göteborgin ja Saksan Kielin väliä. Laivan kotisatama on Nassau ja se liikennöi Bahaman lipun alla. Laiva voi kuljettaa 2 500 matkustajaa, joita varten on 2 204 vuodetta. Henkilöautoja mahtuu mukaan 700 kappaletta, sillä autokansien pituus on 1 628 kaistametriä.
Remembering White Lion
Remembering White Lion on White Lion -yhtyeen viides studiolevy, ja niin sanottu paluulevy. Se julkaistiin 5. lokakuuta 1999 ja on uudelleenäänitys vuoden 1991 studiolevystä Mane Attraction. Yhtyeen alkuperäisestä kokoonpanosta levyllä on enää jäljellä Mike Tramp. Tuottajaksi palasi Michael Wagener, joka oli tuottanut White Lionin kanssa aiemmin levyt Pride (1987), Big Game (1989) ja The Best of White Lion (1992). Tramp halusi hänet mukaan, että levylle saataisiin mahdollisimman klassinen soundi. Mane Attraction -albumin tuottajaa Richie Zitoa Tramp ei halunnut mukaan, ettei levystä tulisi samanlaista kuin alkuperäisversiosta. Levyllä on myös uusintaversioita yhtyeen muista kappaleista.
M/S Stena Spirit
Laivan rakentaminen kesti kauan Puolan poliittisen tilanteen vuoksi ja 1987 se siirrettiin viimeisteltäväksi Göteborgiin Cityvarvet-telakalle. Kastamisen suoritti Ruotsin kuningatar Silvia Kielissa 10. helmikuuta 1988. Vuonna 1999 laiva oli korjattavana Landskronassa Öresundsvarvet-telakalla. Siitä muun muassa poistettiin 80 hyttiä, jotta saatiin lisää tilaa trailereille. Laivassa on ravintola, baari, kauppa, konferenssitilat, peliautomaatteja, rahanvaihtotoimisto, leikkihuone ja elokuvateatteri. Aluksen polttoaineenkulutus on 75 tonnia/24 h.
Outoori
Outoori on saari Porin kaupungin alueella Porin–Mäntyluodon edustalla Selkämerellä. Saari on uloin saari kolmen saaren muodostamassa saariryhmässä, joka sijaitsee Preiviikinlahden edustalla noin seitsemän kilometriä lounaaseen Mäntyluodon satamasta. Saariryhmän muut saaret ovat Kallioluoto ja Santakari.
Outoorin edustan merialueilla on tapahtunut kaksi haaksirikkoa. Torpedovene Bditelnyj upposi merimiinan tuhoamana 27. marraskuuta 1917. Turmassa menehtyi 50 merimiestä. Torpedovene S2 upposi myrskyssä 4. lokakuuta 1925 Outoorin ja Säpin välisellä merialueella, vieden mukanaan koko 53 hengen miehistön.
Tiia Forsström
Poliittinen tausta
Forsström on entinen helsinkiläinen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu, valtuustoryhmänsä puheenjohtaja sekä kulttuuri- ja kirjastolautakunnan jäsen (2004–2008). Forsström on ollut myös Vasemmistoliiton puoluevaltuuston jäsen ja Helsingin Vasemmistoliitto ry:n piiritoimikunnan jäsen.
Forsström on työskennellyt Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) sosiaalipoliittisena sihteerinä vuosina 2003–2005 sekä kansanedustaja Suvi-Anne Siimeksen eduskunta-avustajana vuosina 2006–2007.
Ura
Forsström toimi Seksuaalisen tasavertaisuuden eli Setan hallituksen puheenjohtajana vuosina 2001–2005. Hänen muita luottamustoimiaan ovat olleet muun muassa Sateenkaariperheet – Regnbågsfamiljer ry:n puheenjohtajuus, Kansainvälisten ihmisoikeusasiain neuvottelukunnan ja ILGA-Europen (International Lesbian and Gay Association Europe) hallituksen jäsenyys sekä Helsingin yliopiston tasa-arvotoimikunnan jäsenyys ja opintotukilautakunnan asiantuntijajäsenyys.
Vuodesta 2013 kesään 2015 hän työskenteli Sateenkaariperheiden koulutussuunnittelijana. Hän on kirjoittanut myös useita tietokirjoja.
Forsström on toiminut Sexpo-säätiön puheenjohtajana vuodesta 2017.
Forsström ja hänen silloinen aviomiehensä Jouni Forsström perustivat Espooseen Aistien talo -nimisen yrityksen, jonka kautta he harjoittivat seksityötä eli tarjoavat seksuaalisia palveluita (sadomasokismi, fetisismi, roolileikit, sidonta, eroottinen hieronta ym.) asiakkailleen. Erottuaan Jouni Forsströmistä Tiia Forsström on jatkanut yritystä yksin. Hän on myös pitänyt seksuaalisuutta koskevia aiheita käsittelevää podcastia H-sana.
Yksityiselämä
Forsströmillä on kolme lasta. Hän on feministi. Tiia Forsströmin entisiä puolisoita ovat tutkija Petja Aarnipuu ja Jouni Forsström.
Itä-Suomen poliisilaitos
Itä-Suomen poliisilaitos on henkilöstömäärältään maamme neljänneksi ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin poliisilaitos.
Toimialueena ovat Etelä-Savon, Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon maakunnat. Pääpoliisiaseman lisäksi poliisilaitoksella on poliisiasema on 14 paikkakunnalla:
Risto Kuusava
Risto Iisakki Kuusava (1. tammikuuta 1916 Uusikaupunki – 29. kesäkuuta 1942 Peninsaari, Suomenlahti) oli suomalainen jatkosodan aikana kaatunut lentäjä ja runoilija.
Mehmed V
Nuorturkkilaiset asettivat hänet valtaan huhtikuun 27. päivänä 1909, mutta hänellä ei ollut poliittista valtaa. Hän oli kouluja käynyt herrasmies, mutta ei kovin voimakastahtoinen poliitikkona. Varsinaiset päätökset tekivät useat ottomaanien hallituksen jäsenet ja viimein, ensimmäisen maailmansodan aikana, kolme paššaa: Enver pašša, Talat pašša, ja Djemal pašša. Mehmed V vastusti liittoutumista Saksan kanssa 1914, mutta Enver paššan johdolla valtakunta osallistui sotaan Keskusvaltojen puolella. Tällöin Mehmed V kutsui Jihadin, muslimien pyhän puolustussodan kaikkia liittoutuneiden maita vastaan. Suurin osa osmanien alaisuudessa olleista arabimaista säilyi uskollisena isäntämaalleen, mutta niiden taistelulla ei ollut suurta merkitystä sodankäyntiin. Tätä lukuun ottamatta Mehmed V ei juuri osallistunut Osmanien valtakunnan sodanajan politiikkaan.
Mehmed V kuoli heinäkuun kolmantena päivänä 1918, 73 vuoden iässä, vain neljä kuukautta ennen kuin keskusvallat antautuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Osmanien valtakunta oli jo ajautumassa loppuaan kohden, mutta Mehmed V ei ehtinyt nähdä sen lopullista hajoamista.
Shoot ’em up
thumb|280px|Project Starfighter -peli Shoot ’em up tai shmup on ammuntapelien alalajityyppi, jossa ammutaan isoa vihollisjoukkoa samalla kun väistellään niiden tulta. Pelaajan pitää pääasiassa selviytyä nopeilla reflekseillä. Joidenkin määritelmien mukaan shoot ’em upeissa pitää ohjata alusta, kuvakulman pitää olla staattinen ja näytön vierivä. Joidenkin määritelmien mukaan peleissä voi olla myös jalan liikkuvia henkilöhahmoja tai robotteja.
Risto Kuusava
Raumalla asunut Kuusava palveli jatkosodan aikana luutnanttina Lentolaivue 42:ssa. Hänen ohjaamansa Bristol Blenheim-pommikone BL-132 sai kesäkuun lopulla 1942 osuman Suomenlahdella Peninsaaren lähellä ja syöksyi mereen miehistöineen.
Shoot ’em up
Lajityypin varhaisin edustaja on Spacewar, yksi ensimmäisistä tietokonepeleistä, joka kehitettiin vuonna 1961 ja julkaistiin pelihalleissa 1970-luvulla. Japanilainen vuonna 1978 julkaistu Space Invaders kuitenkin popularisoi genren. Lajityypin suosio kasvoi Galagan ja Galaxianin myötä ja R-Type sekä Gradius modernisoivat lajityypin.
Risto Kuusava
Matti Hämäläinen toimitti vuonna 2001 Risto Kuusavan kirjeistä ja päiväkirjasta sekä aikalaisten muistitiedoista teoksen Risto Kuusava : Meren ja taivaan runoilija. Kirjaan valittiin Kuusavan runotuotannosta 34 runoa. Kuusavan runoja on esitetty myös radiossa Tämän runon haluaisin kuulla-ohjelmassa. Vuonna 2014 Kauhava Big Band toteutti Kauhavan Lentosotakoulun ykköshallissa esitetyn Lentäjän tie -konsertin, jonka juonnot pohjautuivat Kuusavan päiväkirjamerkintöihin ja kirjeisiin.
Shoot ’em up
Bullet hell
Bullet hell on eräs lajityyppi, jossa on ylivoimainen määrä vastustajia ja ammuksia. Ensimmäinen varsinainen lajityypin peli oli Batsugun.
Esimerkkeinä lajityypistä Ikaruga ja Tōhō Project.
Twin-stick shooter
Twin-stick shooter tarkoittaa räiskintäpelien lajityyppiä, jossa pelaaja ohjaa kahdella joystickilla: toisella ohjataan liikkumista ja toisella ampumissuuntaa. Tämä eroaa muista räiskintäpeleistä, joissa ammutaan napin painalluksella suuntaan, joka toisella joystickilla valitaan.
Varhaisia lajityypin edustajia on Robotron: 2084.
Run and gun
Run and gun (tai "run 'n' gun") on ammuntapelin lajityyppi, jossa päähenkilö liikkuu jalkaisin. Yhden määritelmän mukaan lajityypin peleissä:
Lajityypin pelit voivat olla sivulta tai ylhäältä kuvattuja tai ne voivat käyttää isometristä kuvakulmaa. Peleissä on tyypillisesti käytetty näytön vieritystä.
Tyypillisinä lajityypin edustajina pidetään Konamin peliä Contra ja SNK:n peliä Metal Slug.
Muita alalajeja
Lajityyppiin kuuluu myös muita alalajeja kuten cute ’em up (esimerkiksi Parodius), tube shooter, multidirectional shooter ja niin edelleen.
Haruko Momoi
Haruko Momoi (s. 14. joulukuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä (seiyū), laulaja ja lauluntekijä.
Izmailovskajan metroasema
Izmailovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 21. lokakuuta 1961.
Samantha Cristoforetti
Samantha Cristoforetti (s. 26. huhtikuuta 1977 Milano) on italialainen ESA:n avaruuslentäjä. Hän on myös kapteeni ja lentäjä Italian ilmavoimissa sekä insinööri.
Cristoforettista tuli ensimmäinen italialainen naispuolinen avaruuslentäjä, kun 23. marraskuuta 2014 Sojuz TMA-15M laukaistiin Kansainväliselle avaruusasemalle.
Cristoforetti valittiin ESAn avaruuslentäjäksi toukokuussa 2009. Osallistuminen ensimmäiselle varsinaiselle lennolle julkaistiin 3. heinäkuuta 2012.
Ota Benga
thumb|Ota Benga vuonna 1904 Ota Benga (1883 – 20. maaliskuuta 1916) oli kongolainen pygmi, joka tuli tunnetuksi esiintymisestään New Yorkin Bronxin eläintarhassa vuonna 1906. Hän päätyi lopulta tappamaan itsensä epäinhimillisen kohtelun takia, kärsittyään sitä ennen masennuksesta joka hänen kohtelustaan seurasi.
E. J. Paavola
Paavola oli kansanedustaja vuosina 1962–1970 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1957–1971. Vuonna 1962 hän pääsi eduskuntaan Kokoomuksen kanssa solmitun vaaliliiton ansiosta ja oli Vapaamielisten liiton ainoa kansanedustaja. Syksyllä 1965 Paavola vastusti Vapaamielisten Liiton yhdistymistä Suomen Kansanpuolueen kanssa. Yhdistyminen kuitenkin toteutui. Siitä eteenpäin hän kuului Liberaaliseen Kansanpuolueeseen.