cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antiikin Kreeta
Arkaainen kausi
Viimeistään noin 600 eaa. kreetalaisilla oli muiden kreikkalaisten mielissä maine ”valehtelijoina”. Tämä saattoi liittyä muun muassa siihen, että kreetalaiset esittelivät paitsi Zeuksen synnyin- myös hautapaikkaa. Muille kreikkalaisilla ajatus ylijumalan kuolemasta oli mahdoton. Maininta kreetalaisista valehtelijoina esiintyy tunnetuimmin Epimenideellä ja tätä lainaavalla apostoli Paavalilla Kirjeessä Titukselle.
Klassinen ja hellenistinen kausi
pienoiskuva|[[Faistos|Faistoksen lyömä raha, n. 300 eaa.]]
Kreeta ei eristäytyneen sijaintinsa vuoksi osallistunut 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissotiin eikä vuosisadan loppupuoliskon peloponnesolaissotaan. Kreetalaisia toimi kuitenkin palkkasotilaina sekä peloponnesolaissodassa että hellenistisellä kaudella myös Aleksanteri Suuren joukoissa.
Hellenistisellä kaudella saaren merkittävimpiin poliksiin kuuluivat muun muassa Knossos, Gortyn ja Lyktos. Kaupungit sotivat usein keskenään tavoitellessaan saaren hallintaa. Suuri sisällissota näiden kaupunkien välillä käytiin vuosina 222–219 eaa. Kreetan sisäisiin valtataisteluihin sekaantuivat myös muun muassa Sparta, Filippos V:n Makedonia, Pergamon, Rhodos ja Ptolemaiosten Egypti. Kreetalaiset harjoittivat aikakaudella merirosvousta, ja juuri tämä sai aikaan kaksi sotaa merikaupasta riippuvaisen Rhodoksen kanssa vuosina 205–200 eaa. (Kreetan sota) ja 155–153 eaa.
Roomalainen kausi
pienoiskuva|[[Gortynin arkeologista aluetta.]]
Kreetan kaupungit saivat sovittua rauhan 110 eaa. Rooman alkaessa uhata saarta. Roomalaiset yrittivät Kreetan valtausta ensin vuonna 71 eaa. ja toisessa sodassa Q. Metellus Creticuksen johdolla vuosina 69–67 eaa., minkä lopulla valtaus onnistui. Rooman vallan alussa Kreeta muodosti oman Cretan provinssinsa. Vuonna 36 eaa. Marcus Antonius antoi saaren lahjaksi Kleopatralle. Vuonna 27 eaa. Kreeta liitettiin Kyrenaikan kanssa yhteiseksi Creta et Cyrenen provinssiksi. Augustuksen suorittamassa Rooman provinssien jaossa provinssi annettiin senaatille, ja sitä hallitsi propreettori nimellä prokonsuli, apunaan legaatti ja kvestori.
Roomalainen kausi oli Kreetalla kukoistavaa aikaa. Roomalaisen Kreetan keskuksena toimi Gortyn, jonka väkiluvun arvioidaan olleen suurimmillaan noin. Yhteensä saarella oli tuohon aikaan ainakin 15 kaupunkia. Noin 27 eaa. Knossoksesta tehtiin roomalainen kolonia. Muita tärkeitä kaupunkeja roomalaisajalla olivat muun muassa Hierapytna, Polyrrhenia ja Lato. Ne saaren kaupungit, jotka olivat olleet roomalaisten puolella näiden vallatessa saarta tai Augustuksen puolella Rooman sisällissodissa, saivat muita paremman aseman.
Saaren merkittävin temppeli hellenistisellä ja roomalaisella kaudella oli saaren luoteisrannikolla sijainnut Diktynnan temppeli, jonka hallinnasta kaupungit usein kiistelivät. Kristinusko tuli saarelle varhain, noin vuonna 60 jaa., apostoli Paavalin sekä tämän oppilaan ja saaren ensimmäisenä piispana pidetyn apostoli Tituksen toiminnan kautta. Kristittyjen vainojen tunnetuin tapahtuma saarella on Kreetan kymmenen marttyyrin surmaaminen Gortynissä vuonna 249.
Myöhäisantiikista keskiajalle
Konstantinus Suuren aikana Kreeta ja Kyrenaika eli tuolloinen Libya superiorin provinssi erotettiin toisistaan, ja Kreeta muodosti jälleen oman Cretan provinssinsa. Varhaiskristillisellä kaudella saarelle rakennettiin lukuisia kolmilaivaisia basilikaikirkkoja, joista merkittävin oli Pyhälle Titukselle omistettu ja tämän hautapaikalla sijainnut basilika Gortynissä. Valtakunnan jakautuessa Kreetasta tuli osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa.
Bysanttilaisella ajalla monet Kreetan kaupungeista kukoistivat edelleen. Kukoistus päättyi, kun arabit valtasivat Kreetan noin 823–827. Tämän jälkeen saaren väestöä myytiin orjiksi. Nikeforos Fokas valloitti saaren takaisin Bysantille vuonna 961. Tämän jälkeen saarta asutettiin uudelleen muun muassa armenialaisilla. Frankkien vallattua Konstantinopolin neljännen ristiretken aikaan vuonna 1204 Kreeta päätyi ensin Boniface de Montferrat'lle, joka puolestaan myi sen Venetsian tasavallalle.
Françoise Aubut
pienoiskuva|Françoise Aubut noin vuonna 1947. Françoise Aubut-Pratte (o.s. Aubut; 5. syyskuuta 1922 St-Jérôme, Québec – 8. lokakuuta 1984 Montreal, Québec) oli kanadalainen urkuri. Hän oli yksi ensimmäisistä Marcel Duprén ja Olivier Messiaenin teoksia laajassa mittakaavassa Kanadassa tulkinneista esiintyjistä. Hän opiskeli Eugène Lapierrandin ja Antonio Létourneaun johdolla Montrealin kansallisessa konservatoriossa sekä Duprén ja Messiaenin johdolla Pariisin konservatoriossa. Pariisin konservatoriossa hän oli ensimmäinen pohjoisamerikkalainen, joka voitti Grand Premier Prix'n.
Pitcairnin saarineuvosto
Neuvoston puheenjohtajan titteli on pormestari.
Françoise Aubut
Aubut työskenteli pedagogisissa tehtävissä eri opinahjoissa ja piti lukuisia resitaaleja. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun ohella kanadalaisten säveltäjien, kuten Jean Papineau-Couturen ja Roger Mattonin teoksia. Hän voitti Prix de musique Calixa-Lavalléen vuonna 1961.
Pitcairnin saarineuvosto
Saarineuvosto koostuu seuraavista henkilöistä (sulkeissa kauden pituus):
Vaalit pidetään joka vuosi. Vaaleissa äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla, jotka ovat asuneet saarella vähintään kolme vuotta. Poliittisia puolueita ei ole, vaan kaikki edustajat ovat sitoutumattomia. Viimeisimmät vaalit pidettiin 6. marraskuuta 2019.
Vuoden 2020 ensimmäisessä kokouksessa neuvoston kokoonpano oli seuraava:
Hydra (saari)
Maantiede
thumb|left|[[Hydra (kaupunki)|Hydran kaupunki.]] Hydra sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Peloponnesoksen niemimaahan kuuluvan Argoliin niemimaan edustalla. Sen etäisyys mantereesta on noin 4,3 meripeninkulmaa (noin 8 kilometriä). Hydran ja mantereen välissä sijaitsee Dokóksen saari. Muut lähimmät saaret ovat Póros pohjoisessa ja Spétses länsilounaassa.
Hydra on karu ja kallioinen saari. Sen pituus on noin 20 kilometriä ja leveys vaihtelee 1,5 kilometristä kuuteen kilometriin. Saaren korkein kohta on Éros (592 metriä).
Hallinto ja kylät
Hydra kuuluu hallinnollisesti Hydran kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kunta kuuluu Attikan muiden saarikuntien tavoin Saarten alueyksikköön.
Historia
Saarelle majoittui 1960-luvulla joukko normeista vapaan elämän kannattajia, joukossa kuuluisuuksia, kuten Leonard Cohen. Elämä vapaan rakkauden, huumeiden ja viinan leimaamassa yhteisössä näytti aluksi paratiisimaiselta, mutta ajan kuluessa elämäntavan jäljet alkoivat näkyä ja seurauksena oli huumeongelmia, alkoholismia, avioliittojen hajoamisia, mielenterveysongelmia ja itsemurhia. Lapset jäivät usein heitteille, ja yhdestä heistä, sittemmin hoitokotiin päätyneestä mielenterveysongelmaisesta Axel Jensenistä, ovat norjalaiset Fabien Greenberg ja Bård Rønning tehneet dokumenttielokuvan Little Axel. Hän on Marianne Ihlenin lapsi ja Leonard Cohenin kasvattilapsi. Toinen dokumenttielokuva, itsekin saarella majailleen Nick Broomfieldin Marianne ja Leonard: Sanoja rakkaudesta, kertoo Cohenin ja Ihlenin tarinan.
Liikenne
thumb|right|180px|Hydran rannikkoa.
Hydralta kulkee nopeita lauttoja Póroksen ja Spétseksen saarille sekä mantereen Pireukseen, Ermióniin ja Portochéliin. Moottoroidut ajoneuvot ovat Hydralla kielletty, saarella kuljetaan esimerkiksi aaseilla, joita on noin 500. Lisäksi Hydralla on vesitakseja, joilla pääsee läheisille saarille ja uimarannoilla. Samoin pienet veneet kuljettavat ihmisiä eri puolille saarta.
Heilutaan
Heilutaan on Tiktakin neljäs ja viimeinen single albumilta Ympyrää (2003) ja yksi Tiktakin uran tunnetuimmista kappaleista. Kappaleen on säveltänyt Teropekka Virtanen ja sanoittanut E. Sarmo. Singlen paras sijoitus Suomen singlelistalla on #7 ja se oli listalla yhteensä 12 viikkoa. "Heilutaan"-kappaleessa soittavat Tiktakin jäsenten lisäksi Heikki Pahto (tenori- ja baritonisaksofoni, huilu), Teemu Mattson (trumpetti, flyygelitorvi) ja Vesa-Matti Mattson (pasuuna).
Tiktakin Hei me soitetaan... oikeesti! -DVD:llä on "Heilutaan"-kappaleen musiikkivideo ja karaokevideo.
Niuen parlamentti
Niuen parlamentti (, niueksi Niue Fono Ekepule) on Niuen lakiasäätävä elin. Se koostuu 20 vaaleilla valituista edustajasta. Vaalit pidetään joka kolmas vuosi.
Viimeisimmät vaalit pidettiin 30. toukokuuta 2020.
16th Street Baptist Churchin pommi-isku
16th Street Baptist Church -kirkkoon Birminghamissa Alabamassa tehdyssä pommi-iskussa 15. syyskuuta 1963 kuoli neljä afroamerikkalaista tyttöä ja yli kaksikymmentä henkilöä loukkaantui. Ku Klux Klanin jäsenet Bobby Frank Cherry, Thomas Blanton, Herman Frank Cash ja Robert Chambliss piilottivat kirkon portaitten alle laatikon dynamiittia, joka räjähtäessään surmasi Addie Mae Collinsin, Denise McNairin, Carole Robertsonin ja Cynthia Wesleyn. McNair oli 11-vuotias, muut kuolinuhrit 14-vuotiaita.
Isku tehtiin pian sen jälkeen, kun rotuerottelu Birminghamin kouluissa oli oikeuden päätöksellä määrätty lopetettavaksi. Se oli yksi pahimmista rasistisista iskuista Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikkeen aikana, ja sen raakuus muutti yleistä mielipidettä ja edesauttoi muutosten tapahtumista tulevina vuosikymmeninä.
Taustaa
pienoiskuva|16th Street Baptist Church Iskua edeltäneiden kahdeksan vuoden sisällä Birminghamissa oli tehty 20 pommi-iskua, mutta kukaan ei ollut vielä kuollut niissä. Edellisen kuukauden aikana iskuja oli tehty neljä. Kaikki iskut olivat selvittämättä.
16th Street Baptist Church -kirkko oli tärkeä kansalaisoikeusliikkeen kokoontumispaikka, jota käytti muun muassa Martin Luther King. Liikkeen mielenosoittajat kokoontuivat kirkossa ennen marssejaan.
Isku tehtiin sunnuntaina aamupäivällä, jolloin kirkossa oli meneillään jumalanpalvelus.
Robert Chambliss
Robert Chambliss oli kuorma-autonkuljettaja, joka liittyi Ku Klux Klaniin 20-vuotiaana. Hänet tunnettiin nimellä "Dynamite Bob". Chambliss oli ensimmäinen tuomittu: hänet tuomittiin nuorimman uhrin, 11-vuotiaan McNairin murhasta elinkautiseen vankeuteen vuonna 1977. Hän kuoli 81-vuotiaana 29. lokakuuta 1985.
Bobby Cherry
20. kesäkuuta 1930 syntynyt Bobby Cherry oli kuulunut Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Vuonna 1957 hän oli mukana hyökkäyksessä tummaihoista pappia kohtaan.
Eräs Cherryn pojan lapsuudenaikaisista ystävistä otti yhteyttä FBI:hin luettuaan lehtiartikkelin pommi-iskusta vuonna 1997. Cherryn oikeudenkäynnissä hän sanoi olleensa tämän kotona muutamaa päivää ennen iskua ja kuulleensa Cherryn ja kolmen miehen keskustelevan pommista. Syyttäjien mukaan Cherry myös kehuskeli teolla ystävilleen ja perheelleen. Vuonna 1964 FBI oli nauhoittanut Cherryn ja tämän silloisen vaimon välisen keskustelun, jossa Cherry sanoi rakentaneensa pommia pari päivää ennen iskua.
Bobby Cherryä ja Thomas Blantonia vastaan nostettiin syytteet samanaikaisesti, mutta tuomari päätti, ettei Cherryä voitu syyttää tämän terveydentilan takia. Syyttäjät pyysivät uutta psykiatrista tutkimusta, ja Cherry tuomittiin elinkautiseen seuraavana vuonna 2002. Hän sanoi usein olevansa "poliittinen vanki". Hän kuoli syöpään 74-vuotiaana alabamalaisessa vankilassa vuonna 2004. Edellisenä kuukautena alabamalainen valitustuomioistuin oli hylännyt hänen vetoomuksensa.
Thomas Blanton
Thomas E. Blanton, Jr. tuomittiin nelinkertaiseen elinkautiseen toukokuussa 2001. Syyttäjän parhaat todisteet olivat vuonna 1964 salaa nauhoitetut keskustelut, joissa Blanton puhuu pommi-iskusta. Vuoden 2016 elokuussa 78-vuotiaan Blantonin ehdonalais-hakemus hylättiin. Seuraavan kerran hän voi hakea ehdonalaiseen vuonna 2021. Blanton kuoli 26. kesäkuuta 2020 ollessaan 82-vuotias.
Herman Cash
Herman Frank Cash kuoli vuonna 1994 ennen kuin häntä vastaan ehdittiin nostaa syytteitä.
Homero Leite Meira
thumb|Homero Leite Meira vuonna 2008.
Leite Meira sai 24. syyskuuta 1980 nimityksen Irecên piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 12. kesäkuuta 1983.
Anarkistan
Anarkistan on Juudas Iskariotin Suudelman toinen albumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2017 levymerkillä Art Safari.
Clare College
242px|thumb|left|Clare Collegen sisäänkäynti.
Clare College päätti vuonna 1964 perustaa Cambridgeen toisen collegen, Clare Hallin, joka on tarkoitettu ainoastaan jatko-opiskelijoille. Clare Hall aloitti toimintansa saatuaan Clare Collegelta alkupääoman vuonna 1966.
Mussau
Mussau (mussau-emiraksi [musɑo]) on Papua-Uuden-Guinean valtioon kuuluva saari Tyynellämerellä. Se sijaitsee Uuden-Irlannin maakunnassa ja on St Matthiaksen saariryhmän pääsaari. Muita saariryhmän saaria ovat esimerkiksi Emira, Loaua ja Mananus.
Luonto
Mussaun saari on vuoristoinen. Saarella elää vaarantuneeksi luokiteltu lintulaji lavongainmonarkki. Lajia tavataan vain Mussaulla.
Liikenne
Mussaun tiet ovat huonokuntoisia. Saarella on muutamia moottori- ja polkupyöriä, mutta niillä liikkuminen on hankalaa. Ihmiset liikkuvat kylästä toiseen joko kävellen tai vesireittejä pitkin kanooteilla tai pienillä lasikuituveneillä. Autoja saarella näkee vain harvoin, ja ne ovat lähinnä hallinnossa toimivien henkilöiden ja terveydenhuoltohenkilöstön käytössä.
Väestö
Suurin osa Mussaun väestöstä hankkii elantonsa kalastamalla sekä kotitarveviljelyllä. Monilla on myös kanoja, joiden munat syödään, ja useat harjoittavat omassa kylässään pienimuotoista kaupankäyntiä välittämällä polttoainetta esimerkiksi perämoottoreihin. Saarelta myydään jonkin verran viljelytuotteita ja muun muassa hummereita maakunnan pääkaupunkiin Kaviengiin lisäansioiden saamiseksi.
Koulutus
Nykyisin useimmissa saaren kylissä on koulu, jossa on luokat esiluokasta 4. tai 5. luokkaan. Lähin ylempien perusopetuksen luokkien (8. luokkaan saakka) koulu on pienellä Boliun saarella lähellä Mussaun etelärannikkoa. Taloudelliset vaikeudet varjostavat kuitenkin sekä koulujen toimintaa että perheiden mahdollisuuksia lähettää lapsia kouluun. Hankkiakseen rahaa koulumaksuihin monet Mussaun miehistä lähtevät ajoittain joksikin ajaksi töihin Kaviengiin.
1990-luvun puoliväliin saakka Mussaulla saattoi käydä koulua vain englanniksi.
Puolustuskeskus
Puolustuskeskus on komppanian toiminta-alue. Joukkueen toiminta-alue on tukikohta. Komppanian hallussa pitämä alue voi olla 1 km x 2 km jakautuneena kolmen tai neljän joukkueen tukikohtiin. Puolustuskeskus on siellä, missä komppanian päällikkö pääasiassa johtaa toimintaa.
Shire of Cocos
Shire of Cocos on hallinnollinen alue, joka kattaa Kookossaaret. Hallinnollisesti se kuuluu Länsi-Australiaan. Edustajia alueen kunnallisvaltuustossa on seitsemän. Shire perustettiin vuonna 1. heinäkuuta 1992.
FV-20
FV-20 on Espanjassa Fuerteventuran saarella sijaitseva päätie, joka alkaa saaren pääkaupungista Puerto del Rosariosta. Sieltä tie jatkuu Antiguan ja Tuinejen kautta FV-2:n risteykseen lähelle Teguitarin kylää. Tien pituus on noin 41 kilometriä. Pääosin tie on kaksiajoratainen, mutta tiellä on muutamia ohituskaistoja.
Shire of Cocos
Edustajat valitaan kahden vuoden välein pidettävissä vaaleissa. Näissä vaaleissa valitaan aina vain puolet edustajista kerrallaan nelivuotiskaudeksi. .
Live in Leipzig
Live in Leipzig on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin live-albumi. Se on levytetty Eiskeller-klubilla Leipzigissä, entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa 26. marraskuuta 1990, albumi tosin julkaistiin vasta 1993. Albumin kappaleet ovat yhtyeen ensimmäiseltä studiojulkaisulta Deathcrushilta (1987) ja live-albumin aikaan vielä ilmestymättömältä De Mysteriis Dom Sathanasilta, paitsi Carnage-kappale, joka on peräisin Pure Fucking Armageddon -demolta. Live in Leipzig on Mayhemin harvoja virallisia julkaisuja, joissa yhtyeen lyhytaikainen laulaja Dead esiintyy, vaikkakin hänen esiintymisiään löytyy myös muutamalta bootlegiltä.
Albumi on noussut black metal -piireissä kuuluisaksi ennen kaikkea johtuen sen merkittävästä roolista Mayhemin uralla: sillä on laulajana yhtyeelle kyseenalaista julkisuutta itsemurhallaan tuonut Dead, ja sekä musiikillisesti että ideologisesti se oli merkittävä askel Deathcrushin ajoista. Live in Leipzig on eräs merkittävimmistä black metal -live-levytyksistä. Eräs syy mikä teki albumin kuuluisaksi oli Mayhemin äärimmilleen viety lavaesiintyminen: Dead viilteli itseään usein konserteissa, lavalla oli sianpäitä seivästettyinä keihäisiin, yhtye heitteli yleisön sekaan mätänevää lihaa ja Dead hengitti keikoilla pussista, jossa oli kuollut korppi.
Motto
Live in Leipzigin kansiin on painettu motto:
Ruotsinkielinen teksti on luultavasti ruotsalaisen Deadin kirjoittama ja on vapaasti käännettynä suomeksi:
Kappalelista
Alkuperäisellä LP:llä oli myös kaksi studiolevytystä, Carnage viidennen ja kuudennen raidan välissä, sekä The Freezing Moon viimeisenä. Kummassakin kappaleessa lauloi Dead. Näiden kappaleiden kanssa levyn kestoksi tulee 56:54.
Topias Lilja
Topias Lilja (s. 31. lokakuuta 1996 Kankaanpää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-seura Manse PP:tä. Pelipaikaltaan Lilja on kolmoskoppari.
Lilja aloitti uransa vuonna 2013 Ykköspesiksen Ulvilan Pesä-Veikoissa. Vuonna 2014 hän siirtyi Superpesiksen Kankaanpään Mailaan, jossa hän pelasi ensimmäisellä Superpesis-kaudellaan 39 ottelua tehden viisi kotiutusta ja seitsemän tuotua juoksua. Lilja oli ensimmäisellä kaudellaan yksi sarjan parhaista takamiehistä. Syyskuussa 2020 Lilja siirtyi Kankaanpään Mailasta kaksivuotisella sopimuksella Manse PP:hen.
Lilja on pelannut nuorempana myös jääkiekkoa.
Trifolium wormskioldii
Trifolium wormskioldii on hernekasvien heimoon ja apiloiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa.
Ulkonäkö ja koko
Palkokasveihin kuuluva Trifolium wormskioldii on monivuotinen ruohokasvi, joka toisinaan kasvaa mattomaisena; versot ovat tavallisesti pystyjä tai oikenevia. Kasvin lehdet koostuvat 1-3 senttimetrin mittaisista lehdyköistä. Alemmat korvakelehdet ovat piikkikärkisiä; ylemmät voivat olla hammaslaitaisia.
Trifolium wormskioldiin pyöreät kukinnot ovat 2-3 senttimetrin levyisiä; verholehdet ovat piikkikärkisiä. Violettien terälehtien kärjet ovat valkoisia. Hedelmä on palko.
Levinneisyys ja elinympäristö
Trifolium wormskioldii on Thorybes diversus-perhoslajin toukan isäntäkasvi.
Käyttö
Monet läntisen Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat ovat käyttäneet Trifolium wormskioldia ravinnoksi. Maanpäälliset osat ja kukat on syöty raakoina, joskus suolattuina. Juuria on yleisesti syöty kalan, kalanmädin ja kalanrasvan kanssa höyrytettyinä tai keitettyinä.
Isaac Ntiamoah
Isaac Ntiamoah (s. 27. lokakuuta 1982 Canberra) on australialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hänen seuransa on sydneyläinen Bankstown District Sports Club.
The Conduit
The Conduit on Wiille julkaistu FPS-peli. Peli julkaistiin kesällä 2009. Pelin on suunnitellut High Voltage Software ja julkaisijana toimii SEGA. Peli tukee Wii Speak -lisälaitetta.
Yksinpeli
Peli sijoittuu Amerikassa sijaitsevaan salaiseen Trust-ryhmään jonka tarkoitus on estää ulkoavaruuden hirviöiden maanvalloitus. Trust-ryhmään kuuluu päähenkilö Michael Ford. Peli alkaa normaalisti kontrolleiden oppimisella, kun kentän on päässyt läpi, niin pelissä mennään ajassa taaksepäin viisi päivää. Toisen kentän alussa Michael Ford (Mr.Ford) nähdään pukuun varustautuneena ja saa henkilöltä nimeltä Adams viestin että tuhoaisi Michael nimisen Ulkoavaruuden olion. Kentän lopussa kuitenkin Adams pettää Mr.Fordin ja Michael alkaa auttamaan Mr. Fordia estääkseen Addamsin pahat suunnitelmat. Kuinka Peli loppuu? Koe ja pelaa The Conduit (Wii)
Isaac Ntiamoah
Ntiamoah nousi Australian maajoukkueeseen ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Hän voitti maansa yliopistomestaruuden 2007 ja juoksi maansa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Kansainyhteisön kisoissa 2010 sijoittuen neljänneksi. Ntiamoah osallistui pikaviestiin myös MM-kisoissa 2011, joissa joukkue putosi alkuerissä, ja Lontoon olympialaisissa 2012 joissa Australia ylsi seitsemänneksi. Hän oli tekemässä Australian ennätystä lajissa vuoden 2012 olympiakisojen alkuerissä, joissa joukkue juoksi ajan 38,17 sekuntia. Ntiamoahin ennätysaika 100 metrillä on 10,35, jonka hän juoksi Melbournessa 2012.
The Conduit
Moninpeli
Pelissä on mahdollisuus 12 pelaajan yhtäaikaiseen pelaamiseen Nintendo Wi-Fi Connectionin avulla.
Moninpelimoodit
Moodeja on yhteensä 13.
Sten Nilsinpoika Bielke nuorempi
Sten Nilsinpoika Bielke nuorempi (Sten Nilsson Bielke; 1624–1684) oli ruotsalainen virkamies. Hän oli amiraali ja valtaneuvos vuodesta 1657, valtiovarainhoitaja vuodesta 1672, Etelä-Suomen laamanni vuodesta 1673. Bielke vastusti valtakunnankansleria ja holhoojahallituksen ranskalaismielistä johtajaa Magnus Gabriel De la Gardieta sekä tämän ajamaa Ruotsin ja Ranskan liittolaisuutta, joka kuitenkin solmittiin 1672.
Saint-Amour-Bellevue
Saint-Amour-Bellevue on kunta itäisessä Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Mâconin kaupungista etelään.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Saint-Amour (AOC) -viini kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Gammaheinät
Gammaheinät (Bouteloua) on kasvisuku heinäkasvien (Poaceae) heimossa. Joitakin suvun lajeja kasvatetaan monivuotisina koristekasveina.
Pontianak
thumb|Kapuas-silta. Pontianak on Indonesiassa Borneon saarella sijaitsevan Länsi-Kalimantanin provinssin pääkaupunki. Pontianak sijaitsee juuri päiväntasaajalla Kapuasjoen varrella hieman rannikolta sisämaalle. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungissa oli noin 607 000 asukasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1771, ja se oli aiemmin Pontianakin sulttaanikunnan pääkaupunki. Osa Pontianakin taloista on rakennettu paalujen päälle tulvista johtuvien ongelmia välttämiseksi. Suurimmat väestöryhmät ovat kiinalaiset ja malaijit, jotka hieman yli puolet kaupungin väestöstä. Tämän lisäksi siellä on merkittävästi bugiseja, jaavalaisia ja maduralaisia. Noin kolme neljäsosaa asukkaista on muslimeja ja vähän yli kymmenesosa kristittyjä. Loput asukkaat ovat hindulaisia, buddhalaisia tai paikallisia uskontoja harjoittavia.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Pontianakissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 24 °C–32 °C. Sademäärät vaihtelevat melko paljon vuodenajan mukaan, marras-joulukuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on noin 300 millimetriä ja heinä-elokuussa noin 150 millimetriä kuukaudessa.
Laivanrakennus, painaminen, kumin- ja ruoanprosessointiteollisuus ovat Pontianakin tärkeimpiä teollisuudenaloja. Rakentaminen ja kauppa ovat merkittäviä taloudenaloja. Riisi, maissi, maniokki, jakkihedelmä ja banaani ovat puolestaan alueen yleisimpiä maatalousuotteita. Kaupungin lähellä on lentoasema, josta on yhteyksiä muualle Indonesiaan sekä Malesiaan. Pontianakissa on yliopisto ja muita julkisia korkeakouluja.
Martti Puohiniemi
Martti Puohiniemi (s. 1952) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja sosiaalipsykologi, joka tutkii suomalaista arvomaailmaa ja ajan ilmiöitä.
Puohiniemi on toiminut oman Limor Oy:nsä puitteissa yrittäjänä vuosina 1990–2013. Sitä ennen hän toimi muun muassa markkinointitutkijana ja tutki suomalaisten asenteita ja kulutuskäyttäytymistä. Arvotutkimukseen hän erikoistui väitöskirjansa 1995 myötä ja on sen jälkeen tutkinut sekä väestön että yritysten toimintaa ohjaavia arvoja sekä konsultoinut niistä yrityksiä ja yhteisöjä.
Litoponi
Litoponi eli Griffithin valkoinen on sinkkisulfidia ja bariumsulfaattia sisältävä mineraaliväri. Se ei ole myrkyllistä eikä myöskään arkaa rikkivedylle. Sitä käytetään öljyvärinä ja sillä värjätään teknokemian tuotteita, esimerkiksi liimaa ja linoleumia.
Martti Puohiniemi
Vuonna 2004 Mainostajien liitto palkitsi Puohiniemen alaan liittyvästä tutkimustyöstä.
Morsiustähdet
Morsiustähdet (Bouvardia) on matarakasvien (Rubiaceae) heimoon kuuluva suku, jonka edustajia käytetään leikko- ja huonekasveina. Morsiustähti on kotoisin Meksikon ja Etelä-Amerikan tienoilta, missä sitä tavataan erilaisina pensaina ja yrtteinä. Suomessa se tunnetaan enemmän leikkokukkana ja se onkin nimestään viitaten yksi suosituimmista, morsiussidonnassa käytettävistä. Siksi nimitys leikkomorsiustähti on kasvia hyvin kuvaava. Kasvi on nimetty Charks Bouvardin mukaan, joka oli ranskalainen kemisti ja lääkäri 1600-luvulla.
Sarah Stork
Sarah Stork (s. 6. helmikuuta 1987 Dortmund) on saksalainen näyttelijä. Hänen ensimmäinen televisiosarjaroolinsa oli Lemmen viemää -sarjassa, jossa hän näytteli naispääosassa ollutta Sandra Zastrowia vuosina 2009–2010. Stork on näytellyt myös lukuisissa lyhytelokuvissa.
Ernst Biese
Franz Carl Otto August Ernst Biese (13. joulukuuta 1856 Kalmar – 10. heinäkuuta 1926 Kuopio ) oli suomalainen meteorologi ja Ilmatieteellisen keskuslaitoksen johtaja 1890–1907. Hän perusti ensimmäisen varsinaisen sadehavaintoverkon.
Ernst Biesen vanhemmat olivat Paul Carl August Biese ja Amalia Gustava Dorothea Paris ja puoliso oli vuodesta 1891 Alma Fredrika Ranin. Ylioppilaaksi Biese tuli 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1886, filosofian maisteri hänestä tuli 1890. Biese toimi matematiikan ja fysiikan opettajana ja yliopiston assistenttina 1881–1890, Hän osallistui suomalaiseen naparetkikuntaan 1882–1884 ja teki tutkimuksia Pavlovskin ja Pietarin observatorioissa. Biesestä tuli sittemmin Kuopioon Oy Gust. Raninin johtaja, myöhemmin johtokunnan puheenjohtaja vuosiksi 1907–1926.
Teräväpystynokka
Teräväpystynokka, aikaisemmalta nimeltään terävänokka (Heliobletus contaminatus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Teräväpystynokkaa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lisäksi sitä tavataan Uruguayssa, jossa kannan alkuperä ei ole tiedossa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Puro-orneero
Puro-orneero eli karaorneero, aikaisemmalta nimeltään virtakiipijä (Lochmias nematura) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Pelkkää kurjuutta
Pelkkää kurjuutta on Mikko Alatalon vuonna 1985 julkaistu kokoelma-albumi.
Lýrkeia
Lýrkeia tai Lyrkeía (Λυρκεία) on Kreikan kylä sekä samanniminen Árgos-Mykínesin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λυρκείας, Dimotikí Enótita Lyrkeías) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 058 ja varsinaisen Lýrkeian kylän väkiluku 319 (vuonna 2011).
Lýrkeian kylä sijaitsee linnuntietä noin 18 kilometriä länsiluoteeseen Árgoksen kaupungista. Lýrkeian kunnallisyksikkö käsittää alueen Árgos-Mykínesin kunnan länsiosassa. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Orneain kaupunki. Nykyisen kylän aiempi nimi oli Káto Bélesi (Κάτω Μπέλεσι). Se nimettiin vuonna 1928 uudelleen antiikin Lyrkeian kaupungin mukaan, koska Orneain raunioita luultiin vielä tuolloin Lyrkeiaksi.
Lýrkeia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Árgos-Mykínesin kunnaksi yhdessä Achladókampoksen, Aléan, Árgoksen, Koutsopódin, Lérnan, Mykínesin ja Néa Kíoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Lýrkeian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Rainbow (Keshan albumi)
Rainbow on yhdysvaltalaisen pop laulaja-lauluntekijä Keshan kolmas albumi, joka julkaistiin 11. elokuuta 2017.
Dan Kuso
Tausta
Dan on ruskeatukkainen poika, jonka elämä muuttui, kun kortteja alkoi sataa taivaalta. Ne olivat peräisin Vestroiasta. Sen jälkeen, kun Bakuganin säännöt oli keksitty, ei Danin päähän muuta mahtunutkaan. Mutta kun hän tapasi Dragon, hän rupesi pikkuhiljaa ymmärtämään, ettei Bakugan olekaan pelkkää peliä.
Väliaikaisesti omistettu
List of Bakugan Battle Brawlers characters Bakugan Battle Brawlers
Lyrkeia
Lyrkeia (, myös Lyrkeion,, ) oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Árgos-Mykíneen kunnan alueella lähellä nykyistä Schinochórin kylää.
Maantiede
Lyrkeia sijaitsi Argoliissa luoteeseen Argoksen kaupungista sen ja Orneain kaupungin puolivälissä, 60 stadioninmitan päässä kummastakin. Sen kautta kulki Argoksesta luoteeseen päin lähtenyt tie nimeltä Klimaks, joka seurasi Inakhos-jokea.
Historia
Lyrkeian kaupungin arvellaan olleen olemassa arkaaisella ja klassisella kaudella. Sitä ei ole luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta on arveltu, että se olisi saattanut olla Argoksen alainen polis jossakin vaiheessa historiaansa. Kaupungin sanotaan olleen alun perin nimeltään Lynkeia, ja saaneen nimensä Lynkeuksesta, joka pakeni sinne sen jälkeen kun Danaoksen tyttäret olivat murhanneet kaikki hänen veljensä hääyönään. Hän ilmoitti uskolliselle vaimolleen Hypermnestralle turvallisesta saapumisestaan perille sytyttämällä soihdun, ja Hypermnesta ilmoitti samoin olevansa turvassa pitämällä soihtua ylhäällä Larissalla, Argoksen akropoliilla. Myöhemmin kaupungin nimeksi tuli Lyrkeia Lyrkoksesta, Lynkeuksen pojan Abaan pojasta. Pausaniaan aikana kaupunki oli raunioina.
Orneain raunioita luultiin aiemmin virheellisesti antiikin Lyrkeian kaupungin jäänteiksi. Siksi niiden lähellä sijaitseva nykyinen Lýrkeian kylä, aiempi Káto Bélesi, on nimetty Lyrkeian mukaan vuonna 1928.
Discouraged Ones
Discouraged Ones on metalliyhtye Katatonian kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Se on Katatonian albumeista ensimmäinen, jolla kaikki lauluosuudet on laulettu puhtaasti. Lisäksi albumin kappaleet ovat lyhyempiä ja suoraviivaisempia kuin Katatonian aikaisemmilla julkaisuilla.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jonas Renkse ja Anders Nyström.
Tinzawatene
Tinzawatene on saanut alkunsa ranskalaisten siirtomaaisäntien perustamasta raja-asemasta. Pinnanmuodostukseltaan kunta on wadien halkomaa vuoristoa. Kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista ja piikkipensaista. Seudulla on runsaat pohjavesivarat.
Montserratin parlamentti
Montserratin parlamentti on Montserratin saaren lainsäädännöllinen elin. Se on perustettu vuonna 2011. Parlamenttiin kuuluu 11 edustajaa, joista 9 valitaan vaaleilla. Kaksi ex officio -paikkaa on varattu oikeuskanslerille ja taloussihteerille.
Tinzawatene
Kuntaan kuuluu yksi kylä, joka on jaettu neljään kortteliin ja kahteen osaan. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja. Lisäksi on pieni joukko arabeja. Yli 90 % väestöstä harjoittaa karjanhoitoa. Kotieläimiä ovat kamelit, vuohet, lampaat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan vähäisessä määrin puutarhaviljelyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Kidaliin, Algeriaan ja Eurooppaan.
Montserratin parlamentti
Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2019, jolloin suurimmaksi puolueeksi nousi MCAP, joka sai 42,66 % annetuista äänistä.
Tinzawatene
Kunnassa on kolme koulua, terveysasema ja kulttuuritalo.
Montserratin parlamentti
Parlamentin nykyinen kokoonpano on seuraava:
Irina Toneva
pienoiskuva|Irina Toneva Irina Iljinitšna Toneva (s. 27. kesäkuuta 1977 Krasnoznamensk) on venäläinen laulaja, joka tuli tunnetuksi Fabrika-yhtyeen voitettua Venäjän Star Factory -musiikkikilpailun.
Pahikaisharjun jätinkirkko
Sijainti
Jätinkirkko sijaitsee Kattilakosken koululta 2,5 kilometrin päässä koillisessa. Mäki kohoaa kolmen järven Pirttijärven, Pahikaisenjärven ja Vähänvedenjärven keskellä. Mäellä on useita huippuja, joista itäisin on jätinkirkon paikka. Sinne tuleva tie on Väli-Kannuksen läpi kulkevalta seututieltä 775 haarautuvalta Märsylään kulkeva yhdystie 7720, joka haarautuu 1,7 kilometrin päässä luoteeseen järville. Jätinkirkko sijaitsee metsäautotietä kulkien viiden kilometrin päässä.
Jätinkirkko
Harjanteen lakialueen keskellä sijaitsee lähes suorakaiteen muotoinen kivivallin jäänne. Sen sivut taipuvat tehden jätinkirkosta lievästi soikean muotoiseksi. Sen pituus on 28 metriä ja leveys 12–15 metriä (tai 40×20 metriä ). Kivivallien mittoja ei ole ilmoitettu, mutta sen rakentamiseksi on hyödynnetty muinaista rantakivikkoa. Kirkon sisäpiha on raivattu kivistä puhtaaksi. Sen kaakkoispäässä vaikuttaisi olevan 4×8 metriä suuri rakenne, jota on kutsuttu ”minijätinkirkoksi”. Myös kirkon etelä-lounais-suunnassa on jonkinmuotoinen rakennelma. Äestyksestä johtuen kokonaiskuvan saaminen on vaikeaa, mutta ennen sitä kohdet olisi ollut ”hieno ja näyttävä”.
Ympäristö
Ennen äestystä tunnettiin kohteessa kuusi kiviröyhkiötä, mutta niistä neljä tuhoutui osittain ja kaksi säilyi ehjänä. Osassa ympäristön kivirakenteissa on kuopanteita ei kivistä tyhjennettyjä kohtia. Palaneen kiven määrä viittaa asuinpaikkaan, mutta sitä ei ole vielä löydetty.
Marianna Ridderstad on huomannut paikalla pystyyn nostettuja kiviä.
Tutkimuksia
Paikalla on suoritettu inventointeja vuosina 1980 (Markus Hiekkanen) ja 2007 (Mika Sarkkinen). Tuolloin jätinkirkkoa ei vielä huomattu. Jätinkirkosta teki Museovirastolle ensimmäisenä ilmoituksen Hans Myhrman, joka huomasi äestyksen rikkoneen sitä. Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla kävivät sen jälkeen tarkastamassa kohdetta ja toimittivat siitä lyhyen raportin.
Historiaa
Kohde on rekisteröity jo vuonna 1980, mutta silloin kohde merkittiin Pahikaisharjulle 2, jonne on 200 metriä matkaa. Ehkä tämän vuoksi metsäpalsta äestettiin vuonna 1992, jolloin neljä kiviröykkiötä tuhoutui. Vuonna 2009 toimitetun tarkastuksen aikana havatiin jätinkirkoksi tulkittu vallirakennelma.
Květa Fialová
thumb|Květa Fialová Prahassa vuonna 2009
Květa Fialová (ääntäminen [kvjeta fialovaa]; 1. syyskuuta 1929 Veľké Dravce, Tšekkoslovakia, nyt Slovakia – 26. syyskuuta 2017 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen elokuva-, ääni- ja teatterinäyttelijätär. Hänet on nähty muun muassa elokuvissa Tarkoin vartioidut junat (1966) ja Adele ei ole vielä syönyt (1977).
Georg von Alfthan
thumb|Kuvernööri Georg von Alfthan 1870-luvun alussa. Georg von Alfthan (vuoteen 1866 Alfthan; 26. lokakuuta 1828 Viipuri – 4. helmikuuta 1896 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa esikuntaupseerina palvellut suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi vuosina 1862–1873 Oulun läänin ja 1873–1888 Uudenmaan läänin kuvernöörinä sekä 1888–1896 senaattorina. Von Alfthan ansioitui topografisten mittausten tekijänä ja vaikutti Suomen rautatieverkon suunnitteluun. Hän oli myös 1892 perustetun senaatin kulkulaitostoimituskunnan ensimmäinen päällikkö eli Suomen ”ensimmäinen liikenneministeri”. Hänet aateloitiin 1866 ja hänestä polveutuu von Alfthanin aatelissuku.
Perhe ja suku
Georg von Alfthan kuului Viipurin seudulla vaikuttaneeseen Alfthanin sivistyssukuun. Hänen vanhempansa olivat tukkukauppias ja Viipurin kuvernementinsihteeri Anton Alfthan sekä Helena Schroeder. Hänen isänsä oli muun muassa Havin kynttilätehtaan perustaja. Kirjailija Johannes Alfthan oli Georg von Alfthanin veli. Vuorineuvos Anton Alfthan ja kuvernööri Max Theodor Alfthan olivat hänen veljenpoikiaan. Venäjän armeijassa palvellut kenraali Alexis Alfthan oli hänen serkkunsa.
Von Alfthanin puoliso vuodesta 1853 oli Ebba Mathilda Geschwendt (1832–1893). Heillä oli kuusi poikaa ja neljä tytärtä. Poikiin kuuluivat muun muassa tehtailija Anton von Alfthan sekä lääkäri ja Ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko Kristian von Alfthan.
Elämäkerta
Alfthan kävi Haminan kadettikoulun 1841–1846 ja valmistuttuaan erinomaisen arvosanoin hänet määrättiin vänrikkinä Pietariin Henkikaartin Paavalin rykmenttiin. Nikolain yleisesikunta-akatemiasta hän valmistui vuonna 1850 kurssinsa priimuksena ja sai akatemian hopeamitalin. Vuodesta 1852 hän palveli kolmen vuoden ajan toimistoupseerina Henkikaartin esikunnassa. Krimin sodan puhjettua Alfthan kutsuttiin 1854 Suomeen sijoitettujen joukkojen esikuntaan ja hän osallistui esikunnan adjutanttina Viaporin puolustukseen. Hänet ylennettiin tästä ansiosta 1855 kapteeniksi ja hän toimi seuraavat kaksi vuotta Suomen joukkojen esikunnassa tilapäisenä päämajoitusmestarina. Krimin sodan jälkeen Alfthan määrättiin 1856–1858 selvittämään Suomen puolustusmahdollisuuksia. Hän suoritti tässä tarkoituksessa sotilastopografisia tutkimuksia, joiden tuloksena hän laati 1859 Venäjän yleisesikunnalle topografis-tilastollisen venäjänkielisen selonteon, joka myös julkaistiin Pietarissa nimellä Materialer till Finlands statistik. Lisäksi hän julkaisi 1862 mittakaavassa 1:1 260 000 tehdyn Suomen seinäkartan, josta tuli hyvin suosittu.
Vuosina 1857–1859 Alfthan toimi Pietarissa Henkikaartin 1. jalkaväkidivisioonan päämajoitusmestarina, minkä jälkeen hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin adjutantiksi kaartin esikuntaan. Vuosina 1860–1862 hän oli kaartin 3. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkönä. Sen jälkeen Alfthan kuitenkin palasi Suomeen, kun hänet toukokuussa 1862 nimitettiin Oulun läänin vt. kuvernööriksi. Hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Heinäkuussa 1863 hänestä tehtiin vakinainen kuvernööri. Alfthan oli kuvernöörinä aktiivinen lääninsä olojen kehittäjä ja taitava hallinnon organisoija. Hänen aikanaan Pohjois-Suomen maanviljelyä tehostettiin ja kulkuyhteyksiä parannettiin. Suurten nälkävuosien alettua 1867 hän kutsui koolle lääninkokouksen pohtimaan keinoja hädän lievittämiseksi. Vaikka Oulun lääni kärsi nälästä muuta Suomea pahemmin, se myös toipui suhteellisen nopeasti, osin Alfthanin tarmokkaiden toimien seurauksena. Ivalojoen kultaryntäyksen käynnistyttyä 1860-luvun lopussa von Alfthan määräsi rakentamaan alueelle metsäkämppiä ja parantamaan kulkuyhteyksiä sekä perustamaan valtion tukiaseman, josta tuli Ivalojoen Kultala. Kuvernöörinä hän myös laati Suomen viralliseen tilastoon Oulun läänin ja myöhemmin Uudenmaan läänin elinkeinoista selvitykset, jotka ovat nykyään arvokkaita historiantutkimuksen lähteitä.
Alfthan aateloitiin vuonna 1866 nimellä von Alfthan ja hänen sukunsa merkittiin seuraavana vuonna Ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 240. Hän osallistui sen jälkeen kaikille säätyvaltiopäiville sukunsa edustajana 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Hän oli aatelissäädyn vaikutusvaltaisimpia edustajia – siitä huolimatta, että heikon kuulonsa vuoksi hän kykeni seuraamaan valtiopäiväkeskusteluja vain vaivoin alkeellisen kuulolaitteen avulla. Varsinkin rautateiden ja kanavien rakentamista koskeneessa päätöksenteossa häntä pidettiin auktoriteettina tekemiensä topografisten selvitysten vuoksi. Vuosien 1877–1878 valtiopäivillä von Alfthan toimi rautatievaliokunnan puheenjohtajana. Hän teki 1872 valtiopäiväaloitteen junaradan rakentamisesta Ouluun. Kun Oulun rata rakennettiin 1880-luvulla, hän sai toimia rakentamisesta vastanneen johtokunnan puheenjohtajana. Hän johti myös säätyjen asettamia komiteoita, jotka pohtivat papiston palkkauksen ja maaseudun poliisitoimen järjestämistä. Lisäksi hän oli 1874 perustetun Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen perustajajäsen.
Vuonna 1873 von Alfthan siirrettiin Uudenmaan läänin kuvernööriksi. Ollessaan edelleen kirjoilla myös Henkikaartin upseeriluetteloissa hänet ylennettiin 1879 kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1882 von Alfthanista tehtiin lisäksi Helsinkiin sijoitetun sotaväen päällikkö ja Helsingin keisarillisen palatsin hoitaja. Hänet korotettiin 1886 vapaaherralliseen arvoon ja 1888 hänen sukunsa merkittiin Ritarihuoneelle vapaaherrallisena sukuna numero 57. Elokuussa 1888 von Alfthan nimitettiin Senaatin talousosastoon sotilastoimituskunnan päälliköksi, mistä hänet siirrettiin saman vuoden joulukuun alussa maanviljelystoimituskunnan päälliköksi. Vuonna 1892 hänestä tuli uuden kulkulaitostoimituskunnan päällikkö, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. Hänet kutsuttiin 1891 jäseneksi Pietarissa pidettyyn venäläis-suomalaiseen konferenssiin, joka käsitteli Suomen ja Venäjän suhteita Suomen kenraalikuvernööri Fjodor Heidenin muistion pohjalta. Von Alfthan puolusti perustuslaillista kantaa Suomen asemaan. Konferenssi päätyi kuitenkin Heidenin ehdotusten mukaisesti lakkauttamaan Suomen asiain komitean ja antamaan Suomen kenraalikuvernöörille laajemmat valtuudet puuttua julkaisutoimintaan.
Von Alfthan osallistui 1892 Venäjän Jäämeren-radan rakentamista suunnitelleeseen konferenssiin. Hänen viimeiseksi virkatyökseen jäi Suomen rautatieverkostoa koskenut laaja lausunto, jonka hän sai valmiiksi hieman ennen kuolemaansa vuonna 1896.
Muuta
Vuonna 1999 valmistuneessa elokuvassa Lapin kullan kimallus kuvernööri von Alfthania näytteli Johan Simberg.
Toompean linna
thumb|330px|Toompean linna koillisesta kuvattuna, takana keskellä [[Pikk Hermannin torni. Viron parlamentti toimii vasemmalla näkyvässä vaaleanpunaisessa siivessä.]]
Toompean linna on keskiaikainen linna Toompean mäellä Viron pääkaupungissa Tallinnassa. Linnan rakensivat saksalaiset ristiritarit vuosina 1227–1229. Sitä on muuteltu useita kertoja, mutta 1200- ja 1300-luvuilla tehty perusmuoto on siinä edelleen.
Pikk Hermann ("Pitkä Hermanni"), yksi linnan säilyneista torneista on tärkeä symboli Virossa, sillä maan hallitsijan lippu on perinteisesti liehunut tämän tornin huipulla. Rakennuksessa kokoontuu nykyään Viron parlamentti, riigikogu.
Lähteet
59.43556°N, 24.7375°W
Los Angelesin metro
undefined Los Angelesin metro on Los Angelesin piirikunnan alueella kulkeva metro- ja kevytjunajärjestelmä. Metrolla on pituutta yhteensä noin 141,3 kilometriä.
Siihen kuuluu nykyisin kuusi linjaa, Punainen (B), Violetti (D), Sininen (A), Expo (E), Vihreä (C) ja Kulta (L), joiden varrella on yhteensä 80 asemaa. Lisäksi verkkoon kuuluu myös Angels Flight -funikulaari ja alueen bussilinjat.
Metron läpi kulkee päivän aikana keskimäärin noin 360 000 matkustajaa (luku vuodelta 2012). Sitä ylläpitää Los Angeles County Metropolitan Transportation Authority eli LACMTA. Linjojen nimet vaihdettiin vuonna 2019 aakkosiksi.
Linjat
Seitsemällä asemista kulkee useampi linja.
Historia
Metroa aiemmin edelsi vuosina 1874-1963 toiminut valtava raitiotieverkko. Ennen metroa Los Angelesin julkiseen liikenteeseen kuului ainoastaan yksi pikabussilinja. Koska liikenneruuhkat olivat suuria ja julkinen liikenne lähes olematon, niin päätti kaupunki aloittaa 1980-luvulla rakentamaan uutta joukkoliikennejärjestelmää. Ensimmäisenä (vuonna 1990) valmistui Sininen linja (nykyisin A-linja), joka kulkee keskustasta Long Beachiin.
Tulevaisuus
Järjestelmää laajennetaan parhaillaan ja pian valmistuvia projekteja ovat muun muassa:
Crenshaw/Lax -linja
Crenshaw/LAX -kevytjunalinja (arvioitu valmistuminen syksyllä 2022), joka tulee kulkemaan C-linjan Aviation/LAX -asemalta (läheltä Los Angelesin kansainvälistä lentoasemaa) kohti pohjoista E-linjan Expo/Crenshaw -asemalle.
Pikkupystynokka
Pikkupystynokka, aikaisemmalta nimeltään pystynokka (Microxenops milleri) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Nimensä mukaisesti sen lyhyen nokan yläpuoli kaartuu hieman ylöspäin.
Levinneisyys
Pikkupystynokkaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa, Ranskan Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Shlomo Venezia
thumb|250px|Sonderkommandon yksikkö 1005:n jäsenet poseeraavat luunmurskauskoneen vieressä Janowskan keskitysleirillä. Shlomo Venezia (29. joulukuuta 1923 Thessaloniki, Kreikka – 1. lokakuuta 2012 Rooma, Italia) oli kreikanjuutalainen mies, joka joutui toisen maailmansodan aikana keskitysleirille. Venezian perheellä oli Italian kansalaisuus, joten italialaisten vallattua Kreikan sodan alkuvuosina, he pärjäsivät vielä kohtuullisen hyvin. Saksalaismiehityksen jälkeen Venezian perhe kuitenkin joutui keskitysleireille johtaviin junakuljetuksiin. Venezia saapui Auschwitz-Birkenaun leirille perheensä kanssa 11. huhtikuuta 1944. Hän näki äitinsä ja kaksi pikkusiskoaan tuona päivänä viimeisen kerran. Muut sisaruksista selvisivät sodasta. Venezia päätyi Auschwitzissa Sonderkommandoon, jossa hänen tehtävänään oli muun muassa tyhjentää ruumiita pois kaasukammiosta ja kuljettaa niitä krematorion polttouuniin. Joskus Venezia joutui saattamaan kaasukammioon myös omia tuttaviaan. Venezia oli yksi harvoista sonderkommandoon kuuluneista vangeista, jotka selvisivät keskitysleiriltä elossa.
Venezia toi elämäntarinansa julkisuuteen vasta vanhuksena. Hän kertoo keskitysleirikokemuksistaan Béatrice Prasquierin haastattelemana kirjassa Sonderkommando – Dans l’enfer des chambres à gaz. Kirja ilmestyi Liken kustantamana vuonna 2008 suomeksi nimellä Sonderkommando – tarinani Auschwitzista. Teos on Lotta Toivasen suomentama.
Musta Kanarialintu
Musta Kanarialintu on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo, jonka loivat Robert Kanigher ja Carmine Infantino. Se teki ensi esiintymisensä Flash Comicsin sarjakuvan numerossa 86 vuonna 1947. Hahmo tunnetaan korkeaäänisestä sonic-kirkaisusta, jolla hän kykenee murentamaan esineitä ja lamaannuttamaan vihollisensa.
Vuonna 1983 hahmon historiaan tehtiin muutoksia, jonka myötä alkuperäinen Musta Kanarialintu Dinah Drake meni naimisiin Gotham Cityn poliisin Larry Lancen kanssa. Heidän tyttärestään Dinah Laurel Lancesta tuli Mustan Kanarialinnun jatkaja, joka on seikkaillut 1980-luvulta lähtien sarjakuvissa.
Musta Kanarialintu
Dinah kasvoi erityisesti isänsä kanssa. Isä opetti tyttärelleen eri kamppailulajeja, kuten judoa ja jujutsua. Dinahin isä Richard Drake toivoi tyttärensä seuraavan hänen jalanjälkiään kasvaessaan aikuiseksi ja ryhtyvän poliisiksi. Isän unelma ei kuitenkaan toteutunut, kun Dinahin hakemus hylättiin. Tämä johti myös Richard Draken kuolemaan. Ajan myötä Dinah Drake perusti kukkakaupan, mutta oli edelleen halukas taistelemaan rikoksia vastaan. Tämän myötä hän päätti toimia salaperäisenä Mustana Kanarialintuna. Aluksi hän teeskenteli olevansa rikollinen, joka ryösti toisia rikollisia saadakseen suhteita ja tietoa rikollisuuden alamaailman tapahtumista. Lopulta Dinah luopui tavasta ja liittyi Oikeuden Puolustajiin.
Oikeuden Puolustajien hajottua Dinah meni naimisiin poliisi Larry Lancen kanssa ja sai tyttären, jonka hän nimesi osittain itsensä mukaan Dinah Laurel Lanceksi. Dinah työskenteli tyttärensä kanssa kukkakaupassa siihen asti kunnes Dinah Laurel oli valmis astumaan Mustan Kanarialinnun rooliin ja jatkamaan äitinsä legendaa. Dinah Drake kuoli myöhemmin syöpään, jonka hän sai taistellessaan Oikeuden Puolustajien kanssa Aquariusta vastaan. Samassa taistelussa hänen aviomiehensä kuoli.
Singaporen kasvitieteellinen puutarha
Singaporen kasvitieteellinen puutarha on kasvitieteellinen puutarha Singaporen Bukit Timahin alueella. Se koostuu kolmesta osasta: orkideatarhan ja inkiväärikasvien tarhan lisäksi siellä on pala alkuperäistä sademetsää. Orkideatarhassa on tuhat lajia ja kaksituhatta hybridiä.
Musta Kanarialintu
Musta Kanarialintu II
Dinah Lance syntyi poliisi Larry Lancelle ja alkuperäiselle Mustalle Kanarialinnulle Dinah Drakelle. Hän vietti usein aikaa äitinsä kukkakaupassa ja päätti 19-vuotiaana tulla supersankariksi. Dinah otti äitinsä alter egon Mustan Kanarialinnun ja käytti hyväkseen lapsuudessaan saamaansa velhon kirousta, josta hän kehitti itselleen sonic-kirkaisun. Muutaman vuoden päätteeksi toimiessaan yksinäisenä sankarina Dinah sai kutsun Oikeuden Puolustajiin, jossa hän tapasi romanttisessa merkeissä Vihreän Nuolen.
Legends of the Superheroes
Musta Kanarialintu teki ensi esiintymisensä televisiossa vuonna 1979 NBC:n televisiospesiaalissa Legends of the Superheroes.
Singaporen kasvitieteellinen puutarha
Historia
Singaporen ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan perusti 1822 Stamford Raffles. Se suljettiin kuitenkin jo vuonna 1829.