cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elias Lönnrot
Lääketiede
Lönnrotin aikoihin harrastettiin hyvin paljon taikuuteen pohjautuvaa taudin hoitoa. Lönnrot sai vaikutteita luonnonfilosofiasta, mutta moderniutensa hän osoitti suhtautumalla suoneniskentään kielteisesti, vaikkei koululääketiede menetelmää ollutkaan hylännyt. Lönnrotin mukaan psyykellä oli suuri merkitys somaattisissa sairauksissa ja voimakkaat psyykkiset kokemukset saattoivat parantaa potilaan taudista. Nykyään tiedetään, että aineet tai menetelmät, joilla ei ole objektiivisesti katsoen merkitystä tautiin, voivat vaikuttaa myönteisessä mielessä tautiin tai jopa parantaa sen (kts. lumelääke). Lönnrotin sanotaan pitäneen eniten kirurgisista töistä, joissa hänen sanotaan myös olleen varsin hyvä. Hänen kerrotaan poistaneen mulkosilmän, jossa oli kasvain.
Lönnrot oli saanut hyvin vähän opetusta kliinisestä lääketieteestä. Varsinaisesta lääketieteestä hän ei tiennyt juuri mitään. Vaikka Lönnrot oli synnynnäinen tiedemies, hänellä ei ollut minkäänlaista kokemusta kokeellisesta tieteestä.
Raittius oli Lönnrotin mukaan terveellistä ja viinan sijasta olisi hyvä juoda kaivovettä. Hän perusti myös Pohjolan ensimmäisen raittiusyhdistyksen, jonka ensimmäinen sääntöluonnos perustui täysraittiuteen.
Homeopatia oli Lönnrotin mukaan täyttä hölynpölyä. Hän toimi aktiivisesti terveydellisen ja hygieenisen kansanvalistuksen puolesta. Hänen mukaansa sairauksien ennaltaehkäisy oli yksinkertaisempaa ja halvempaa kuin niiden parantaminen. Erityisesti ennaltaehkäisyn hyvät puolet tulisivat esiin pienissä ja köyhissä maissa kuten Suomessa. Lönnrot puhui rokotuksen puolesta ja kiersi rokottamassa ja tarkastamassa rokotuksia kansan keskuudessa.
Kasvitiede
Lönnrot muistetaan myös ensimmäisen suomenkielisen kasvion, Flora Fennica, kokoamisesta. Flora Fennica ilmestyi vuonna 1860. Teos herätti myös ulkomaalaisen tiedeyhteisön kiinnostuksen. Se oli ensimmäisen suomenkielisen kasvion lisäksi ensimmäinen suomenkielinen luonnontieteellinen teos. Teos on 1 240 sivua pitkä ja käsittää noin 900 näytettä, 650 kuvaa, 450 näköispainossivua sekä täydellisen hakemiston. Herbaarion kasvit kattavat hyvin laajan otannan kasvistosta; harvinaisuuksista aina peltojen rikkaruohoihin. Kasvistossa on myös kasveja, jotka ovat hävinneet kokonaan tai selvästi harvinaistuneet Suomen luonnossa. Lönnrot uudisti teoksensa helmikuussa 1866. Uuden painoksen hän oli tehnyt Thiodolf Saelanin kanssa.
Flora Fennica perustuu ruotsalaisen Carl Hartmanin kaksi vuotta aiemmin julkaisemaan kasvioon, Handbok i Skandinaviens Flora. Lönnrot käänsi kasvion suomenkieliseksi ja sovelsi sen Suomen kasvillisuutta vastaavaksi. Työssä häntä auttoi William Nylanderin ja Thiodolf Saelanin vuotta aiemmin julkaisema Herbarium Musei Fennici -luettelo. Lönnrot noudatti luettelon mukaista kasvimaantieteellistä jakoa ilmoittaessaan kasvien esiintymispaikkoja. Lönnrot dokumentoi samalla kasvioonsa joukon harvinaisia kasvilajeja Itä-Karjalasta asti. Suomenkielistä kasvitieteellistä kirjallisuutta oli hyvin vähän, joten Lönnrotin piti aloittaa kasvien nimeäminen tyhjän päältä. Flora Fennica on Lönnrotin kasvitieteellisten julkaisujen pääteos. Hän kuitenkin julkaisi vuonna 1858 luettelon, jonka nimi oli Kasvikon oppisanoja. Tähän hän kokosi itse luomaansa kasvitieteellistä sanastoa.
Vaikka Lönnrotilla ei ollut minkäänlaista koulutusta kasvitieteeseen, hän oli parempi kuin moni aikansa ammattilainen. Perusteellinen perehtyminen tärkeimpiin kasvisystematiikan julkaisuihin oli Lönnrotin hyvän kielitaidon ansiota. Lönnrotin omassa kirjastossa oli kolmisenkymmentä kasvitieteellistä teosta. Lisäksi hän lainasi muuta kirjallisuutta yliopiston kirjastosta.
Kunnianosoituksia
250px|thumb|[[Emil Wikström, Elias Lönnrotin muistomerkki, 1902, Lönnrotin puistikko, Lönnrotinkatu Helsinki.]] thumb|upright|[[Emil Cedercreutz, Elias Lönnrotin patsas Nurmes-talon puistikkossa on paljastettu 2003.]] Kalevalan ja Kantelettaren myötä Lönnrotia pidettiin jo elinaikanaan suurmiehenä. Hänet kutsuttiin usean tieteellisen seuran jäseneksi. Lönnrotille myönnettiin Pyhän Annan ritarikunnan kolmannen luokan risti vuonna 1856 ja Pyhän Stanislaun ritarikunnan toisen luokan risti vuonna 1862 sekä Pohjantähti-ritarikunnan risti ja Pour le Mérite. Vuonna 1862 Lönnrotille myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi.
Lönnrotista on tehty useita patsaita ja muotokuvia. Helsingin patsas Lönnrotin puistikossa (Lönnrotinkatu 5-7) on Emil Wikströmin veistämä ja pystytetty 1902. Kajaanissa on patsas vuodelta 1940. Sammatissa Paikkarin torpan pihapiirissä on Eino Räsäsen vuonna 1952 Emil Halosen luonnoksen perusteella tekemä patsas. Nurmeksessa on Emil Cedercreutzin veistämä patsas Nurmes-talon viereisessä puistossa. Veistos on pystytetty vuonna 2003.
9. huhtikuuta on liputuspäivä, jota juhlitaan Mikael Agricolan päivänä ja suomen kielen päivänä. Päivä on myös Elias Lönnrotin syntymäpäivä. Lisäksi helmikuun 28. on Kalevalan päivä eli suomalaisen kulttuurin päivä. Vuoden 1986 seteleissä Lönnrotin kuva oli 500 markan setelissä. Lönnrotin kunniaksi lyötiin juhlaraha vuonna 2002. Lönnrotin mukaan on nimetty katu tai aukio Enossa, Helsingissä, Kajaanissa, Kotkassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Loimaalla, Mikkelissä ja Äänekoskella. Lönnrot on kuvattu postimerkkiin vuonna 1931 ja pienoisarkkiin vuonna 2002.
Vuonna 1941 löydetty asteroidi 2243 Lönnrot on nimetty Elias Lönnrotin mukaan.
Ville Ranta on tehnyt Lönnrotin Kajaanin-ajoista sarjakuvaromaanin Kajaani ja hän esiintyy henkilöhahmona myös Ville Rannan Ouluun sijoittuvassa sarjakuvaromaanissa Kyllä eikä ei.
Virret
Lönnrotin kirjoittamat virret Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa (1986)
Eraric
Eraric (kuollut lokakuussa 541) oli lyhyen aikaa ostrogoottien kuningas vuonna 541. Ruugien heimoon kuulunut Eraric nousi kuninkaaksi edeltäjänsä Ildibadin murhan jälkeen. Gootit murhasivat hänet kuitenkin jo muutaman kuukauden kuluttua. Uudeksi kuninkaaksi valittiin Totila.
Nora-Jane Noone
Nora-Jane Noone (s. 8. maaliskuuta 1984) on irlantilainen näyttelijä, jonka rooleja on muun muassa Bernadette elokuvassa Magdalena-sisaret (2002).
Hadži Murat
thumb|175px|Hadži Murat. Vuoden 1851 [[litografiaan perustuva kaiverrus.]] Hadži Murat (, avaariksi XIажи Мурад; 1790-luvun lopulla Dagestanin Hunzahissa – 5. toukokuuta 1852 Nuhan lähellä Azerbaidžanissa) oli yksi Dagestanin vuoristokansojen johtajista heidän taistelussaan venäläisiä valloittajia vastaan 1800-luvun puolivälissä.
Margit Åström
Margit Åström (s. 4. kesäkuuta 1899 Viipuri — 18. kesäkuuta 1980 Loviisa) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Åström valmistui filosofian maisteriksi 1932. Hän toimi opettajana eri kouluissa Loviisassa 1929—1971.
Åström julkaisi novellikokoelmia nimimerkillä Christina Lööf. Omalla nimellään hän julkaisi muutamia elämäkertateoksia.
Saljut 1
Saljut 1 (, suom. Kunnialaukaus 1) oli maailman ja Neuvostoliiton ensimmäinen avaruusasema. Saljut-avaruusasemaohjelman asema laukaistiin avaruuteen 19. huhtikuuta 1971  Baikonurin avaruuskeskuksesta kolmivaiheisella Proton-kantoraketilla.
Margit Åström
Teoksia
Nimimerkillä Christina Lööf:
Saljut 1
Historiaa
Saljut 1 -avaruusaseman kehitystyö lähti liikkeelle jo vuonna 1969, jolloin avaruuteen suunniteltiin sotilaallista Almaz-avaruusasemaa. Avaruusaseman kylkeen maalattiin sen suunniteltu nimi Zarya. Pian ennen laukaisua kuitenkin todettiin kiinalaisilla olevan kehitteillä samanniminen sotilaallinen avaruusalus. Maailman ensimmäiselle avaruusasemalle päätettiin siten antaa nimeksi Saljut.
Avaruusasema ja sen rata
Rakenteeltaan Saljut 1 oli lieriömäinen, jonka sivuilla olivat aurinkopaneelit. Sen pituus oli 14,4 m ja halkaisija 4,15 m. Avaruusaseman kokonaismassa oli 18500 kg. Se laukaistiin Maata kiertävälle radalle noin 200 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 51,6 astetta. Myöhemmin rataa nostettiin noin 300 km korkeuteen. Avaruusaseman kiertoaika maapallon ympäri oli 88,5 minuuttia.
Telakoinnit
Saljut 1 -avaruusasemalle laukaistiin sen ensimmäinen miehistö 22. huhtikuuta 1971 eli pian avaruusaseman laukaisun jälkeen. Miehistöä kuljettanut Sojuz 10 -alus telakoitui avaruusasemaan 24. huhtikuuta. Telakointiportti ei suostunut yrityksistä huolimatta avautumaan. Sojuz 10 -alus oli kiinnittyneenä avaruusasemaan 5,5 tuntia. Aluksen miehistöineen piti palata takaisin Maahan 24. huhtikuuta 1971.
Avaruusasemalle laukaistiin uusi miehistö Sojuz 11 -aluksen mukana 6. kesäkuuta 1971. Tällä kertaa telakointi onnistui ja miehistö ehti olla avaruusasemalla 23 päivän ajan. Sojuz 11 -alus irtautui avaruusasemasta 29. kesäkuuta 1971. Paluun yhteydessä sen miehistö kuoli moduulin venttiilivian vuoksi.
Toiminnan päättyminen
Saljut 1 -avaruusaseman alasajoa alettiin valmistella syyskuussa 1971. Ilmakehän kitka alkoi pakottaa avaruusaseman rataa yhä alemmas. Saljut 1 tuhoutui ilmakehässä Tyynen Valtameren yläpuolella 11. lokakuuta 1971.
Luettelo ratamoottoripyöräilyn maailmanmestareista
Tämä on luettelo ratamoottoripyöräilyn (road racing) maailmanmestareista.
Minttu sekä Ville
Minttu sekä Ville on Veikko Samulin säveltämä ja Raul Reimanin sanoittama kappale. Kappaleen tunnetuin esittäjä on Jonna Tervomaa, joka osallistui kappaleella vuoden 1983 Syksyn sävel -laulukilpailuun ja voitti kilpailun 61 333 yleisöäänellä.
Kappale nousi loppuvuodesta 1983 Suomen singlelistojen kärkeen. Se oli marras- ja joulukuussa 1983 suomalaisten levyautomaattien soitetuin kappale.
Kappale kertoo Minttu- ja Ville-nimisistä nuorista, jotka rakastuvat toisiinsa. Rakkaus kuitenkin tuo arkipäivään myös ongelmia, kuten ruokahaluttomuutta.
Hadrianuksen valli
thumb|Hadrianuksen valli alempana, sen pohjoispuolella myöhemmin rakennettu [[Antoninuksen valli]] thumb|Muurin säilyneitä osia Hadrianuksen valli eli Hadrianuksen muuri oli roomalainen rajamuuri Britannian provinssin pohjoisrajalla. Sen rakennutti keisari Hadrianus vuosien 122–127 jaa. välisenä aikana. 120 kilometriä pitkään valliin kuului kivimuuri, ojia, penkkoja ja tie.
Tarkoitus
Hadrianuksen vallin tarkoitusta ei tarkkaan tiedetä. Se toimi Rooman valtakunnan ja roomalaisen sivilisaation vaikuttavannäköisenä pohjoisrajana Britanniassa, ja sen avulla saatettiin myös rajoittaa maahanmuuttoa, salakuljetusta ja alkuasukkaiden liikkeitä, sillä Britanniassa oli ollut verisiä kapinoita roomalaisvaltaa vastaan.
Historia
Hadrianuksen vallin rakennutti Rooman valtakunnan keisari Hadrianus, joka hallitsi vuosina 117–138. Hän aloitti muurin rakentamisen viimeistään vuonna 122 käydessään itse Britanniassa, mutta rakennustyöt oli mahdollisesti aloitettu jopa neljä vuotta aiemmin. Vallin rakennustyöt kestivät kuusi vuotta, ja työvoimana käytettiin Rooman legioonalaisia, jotka oli sijoitettu Britanniaan.
Vallille hyökättiin vain kaksi kertaa sen historian aikana.
Vallin pohjoispuolelle rakennettiin vuonna 142 jaa. Antoninuksen valli. Marcus Aureliuksen aikana 161–180 roomalaisjoukot vetäytyivät jälleen etelämmäksi Hadrianuksen vallin taakse, ja linnakkeita vahvistettiin uudelleen. Roomalaiset lähtivät Britanniasta vuonna 410, ja paikalliset alkoivat käyttää muurin kiviä omiin rakennuksiinsa. Lisäksi piktit hävittivät muuria 400-luvulla. Muuri oli pikku hiljaa katoamassa, kunnes John Clayton alkoi ostaa maata muurin ympärillä suojellakseen sitä.
Nykyisin Hadrianuksen valli on merkittävä arkeologinen kaivauskohde. Kaivaukset alkoivat jo 1800-luvulla ja jatkuvat edelleen. Vallin varrella on yhdeksän museota, joissa voi tutustua Rooman valtakuntaan ja kaivauksissa tehtyihin löytöihin.
Valli nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1987. Sitä suojelee nykyisin English Heritage -toimikunta.
Ominaisuudet
thumb|300px|Vallin poikkileikkaus. Vasemmalta (pohjoisesta) oikealle: oja, muuri, tie (Military road), penkat ja oja (vallum). Hadrianuksen valli oli 120 kilometriä pitkä, ja se ulottui rannikolta rannikolle. Valli kulki idän Newcastlen Wallsendistä länteen Carlislen Solway Firthiin.
Valli rakennettiin idästä länteen. Muuri oli Irthingjoesta itään kiveä, ja mitoiltaan kolme metriä leveä ja kuusi metriä korkea. Irthingjoesta länteen muuri tehtiin kivestä ja turpeesta, ja se oli kuusi metriä leveä ja 3,5 metriä korkea. Muuri oli luultavasti rapattu valkoiseksi, jolloin se näkyi kauas.
Muurin varrella oli 14–17 linnaketta. Muurin valmistuttua sen viereen kaivettiin oja (vallum). Oja oli kuusi metriä leveä ja kolme metriä syvä, ja sen molemmilla puolilla oli maasta tehdyt penkat. Kun pohjoisemmas rakennettiin myöhemmin Antoninuksen valli, Hadrianuksen vallin ojat osittain täytettiin, jotta niistä pääsi paremmin yli.
Linnakkeet
thumb|Yhden linnakkeen rauniot
Säilyneistä linnoituksista ja muista rakennuksista komeimpia ovat Vindolanda, Chesters ja Housessteads. Segedunum oli suuri linnoitus vallin itäpäässä, ja siellä asui kuusisataa sotilasta. Segedunumissa on raunioiden lisäksi interaktiivisia tietokone-esittelyjä.
Vartiosotilaat tulivat Hispaniasta (nyk. Espanja), Helvetiasta (nyk. Sveitsi), Pannoniasta (nyk. Unkari), Germaniasta ja Africasta (nyk. Pohjois-Afrikka). Paikallisiakin asukkaita värvättiin vallin varuskuntiin. Värvättävät olivat 18–25-vuotiaita miehiä, ja palvelus kesti 25 vuotta. Sotilaiden vaimot ja lapset asuivat vallin lähellä asuinyhteisöissä (vicus). Vicuksissa oli myös kauppoja, kylpylöitä, majataloja, bordelleja ja temppeleitä.
Aiheesta muualla
55.02417°N, -2.2925°W
În culori
În culori on romanialaisen eurodance-yhtye Akcentin toinen albumi, ja ensimmäinen nykyisellä kokoonpanolla. Ensimmäisellä Senzatia-albumilla mukana olivat Adrian Claudiu Sînă ja Ramona Barta, mutta În culorista lähtien yhtyeen ovat muodostaneet Sana, Marius Nedelcu, Sorin Ştefan Brotnei ja Mihai Gruia.
Kappaleet
'
Étienne Desmarteau
Étienne Desmarteau (4. helmikuuta 1873 – 29. lokakuuta 1905 Boucherville, Quebec, Kanada) oli kanadalainen yleisurheilija, joka voitti painonheitossa kultaa St. Louisin olympialaisissa 1904.
Desmarteau työskenteli poliisina Montrealissa ja pyysi työnantajaltaan lupaa matkustaa olympialaisiin. Lupaa ei myönnetty, mutta hän lähti silti matkaan ja sai potkut työstään. Kun sitten kävi ilmi, että hän oli voittanut olympiakultaa, hän sai työnsä takaisin.
Itse kilpailussa Desmarteau sai parhaan tuloksensa 10,46 m ensimmäisellä heitollaan. Hän voitti moukarinheiton kolminkertaisen olympiavoittajan John Flanaganin 30 sentillä.
Desmarteau kuoli olympialaisten jälkeisenä vuonna lavantautiin ja Montrealin kaupunki nimesi hänen kunniakseen puiston, myöhemmin myös piirikunnan ja urheilukeskuksen, jota käytettiin Montrealin olympialaisissa koripallo-otteluissa.
Anne Blunt
Anne Isabella Noel Blunt, '''Wentworthin 15. paronitar''' (22. syyskuuta 1837 – 15. joulukuuta 1917) oli brittiläinen aatelinen, matkailija ja hevostenkasvattaja. Hän perusti miehensä, runoilija Wilfrid Scawen Bluntin kanssa arabianhevosten siitostallin Crabbet Arabian Studin. Anne Blunt oli kiinnostunut hevosista miehensä kanssa tekemiensä Lähi-idän-matkojen aikana. Matkoilla Blunt keräsi myös tieteellisiä näytteitä ja teki piirroksia.
Nuoruus ja perhe
Anne syntyi 1837. Hänen vanhempansa olivat runoilija George Byronin ainoa tytär, matemaatikko Ada Lovelace ja tämän mies William King-Noel. Ada Lovelace kuoli, kun Anne oli 15-vuotias. William-isä vei tämän jälkeen Annen useille matkoille Euroopan mannermaalle. Anne oppi matkojen aikana neljää kieltä.
Luettelo Billboard Hot 100 -listan ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2011 pitäneistä artisteista ja singleistä.
Anne Blunt
Nuoruus ja perhe
Anne King tapasi matkoilla myös tulevan miehensä Wilfrid Scawen Bluntin. He menivät naimisiin vuonna 1869. He saivat neljä lasta, mutta niistä vain Judith-tytär eli aikuisikään asti.
Matkat ja hevoset
left|thumb|Anne Blunt [[Beduiinit|beduiiniasussa ja hänen suosikkitammansa Kasida.]] Anne Bluntin omaisuus mahdollisti sen, että hän pystyi matkustelemaan Lähi-idässä miehensä kanssa. Vuonna 1873 he matkustelivat Anatoliassa ja vuonna 1876 Egyptissä. Mesopotamiassa ja Persiassa he kävivät 1877–1878. Anne Blunt kiinnostui matkojen aikana hevosista, ja he perustivat 1878 tilalleen Crabbet Arabian Stud -hevossiittolan.
Bluntit lähtivät 1879 tutkimaan Arabiaa ja Najdia. He julkaisivat vuonna 1881 matkoista teoksen Pilgrimage to the Nejd. Anne Blunt oli kaksikosta se, joka keräsi matkalta tieteellistä tietoa. Hän käytti kompassia ja ilmapuntaria ja teki monia piirustuksia. Arabikulttuuri vaikutti suuresti Bluntiin, joka alkoi käyttää usein seudun vaatetusta. Hän oli avaamassa vuonna 1882 miehensä kanssa Kairoon uutta Shaykh ’Ubayd -nimistä siitostallia.
Anne ja Wilfrid Blunt muuttivat erilleen, kun Wilfridin rakastajatar Dorothy Carleton muutti heidän kotiinsa. Anne muutti tyttärensä ja tämän miehen luokse. Hän asui alkuun talvet Kairossa ja muutti sinne lopullisesti vuonna 1913. Anne Blunt kuoli Kairossa 1917.
Tom Longstaff
Thomas "Tom" George Longstaff (15. tammikuuta 1875 Kingston upon Hull – 26. kesäkuuta 1964 Achiltibuie) oli brittiläinen vuorikiipeilijä.
Longstaff valloitti 7 120 metriä korkean Trisulvuoren vuonna 1907 ja oli tuolloin maailman korkeimmalle päässyt ihminen. Hänet tunnetaan lisäksi yrityksestään päästä Gurla Mandhatan huipulle vuonna 1905 sekä Siachenin jäätikön löytämisestä. Longstaff oli mukana Mount Everestin tutkimusretkellä vielä vuonna 1922 lääkintävastaavana ja eräänlaisena ryhmän isähahmona. Hän sai saavutuksistaan olympiakultamitalin Chamonix’n olympialaisten 1924 yhteydessä.
A. F. Aalberg
Aleksander Fredrik Aalberg (22. marraskuuta 1897 Lempaala – 22. helmikuuta 1984 Kotka) oli suomalainen kalatalousneuvoja, taloustirehtööri, tietokirjailija ja toimittaja. Hän toimi vuosina 1932–1974 Etelä-Suomen Merikalastajain Liiton toiminnanjohtajana. Aalberg toimi vuosina 1937–1939 ja 1953–1974 ilmestyneen Kalamiehen Viesti -lehden ja vuonna 1940 ilmestyneen Karjalan Kansa -lehden päätoimittajana.
Keinotekoinen juusto
thumb|right|250px|Soijajuustoviipaleita tarjottimella
Keinotekoiset juustot ovat juustomaisia tuotteita, joita valmistetaan muun muassa soijapavuista, riisistä ja manteleista. Keinotekoisia juustoja on saatavilla useissa eri muodoissa. Keinotekoisia juustoja käytetään yleensä erilaisista ruokavaliollisista syistä, esimerkiksi vegaanissa ruokavaliossa. Myös uskonnollisista syistä ja maitoallergian johdosta voidaan käyttää keinotekoisia juustoja.
Keinotekoisten juustojen rasvapitoisuus on maidosta valmistettuihin juustoihin verrattuna alhainen, samaa luokkaa vähärasvaisten juustojen kanssa. Keinotekoiset juustot eivät sisällä kolesterolia ja sisältävät yleensä soijaproteiinia ja isoflavoneja. Useisiin soijapohjaisiin juustoihin lisätään kalsiumia.
Sisilian maanjäristys 1693
Sisilian maanjäristys tapahtui 11. tammikuuta 1693 samaan aikaan, kun Etna-tulivuori purkautui. Järistys tuhosi ainakin 45 kylää ja kaupunkia. Yksi pahimmin kärsineistä oli Catania, jonka asukkaista kuoli kaksi kolmannesta.
Yön laulajatar – Kaikki levytykset 1974–1979
Yön laulajatar – Kaikki levytykset 1974–1979 on laulaja Vera Teleniuksen vuosina 1974–1979 levyttämä kokoelma-albumi. Albumille on koottu näiden vuosien nauhoitukset laulajalta. Levyn julkaisi CD-versiona Rocket-Records vuonna 2011. Levylle on koottu kaikki kappaleet levyiltä Yön laulajatar ja Kiitos paljon kiitos vaan.
Darrow Hooper
Clarence Darrow Hooper (30. tammikuuta 1932 Fort Worth, Texas – 19. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä sekä olympiamitalisti.
Hooper kuoli 86-vuotiaana 19. elokuuta 2018.
Himan Brown
1950-luvun Joseph McCarthyn johtamien kommunistivainojen yhteydessä Brown joutui Hollywoodin mustalle listalle hänen nimensä tultua mainituksi Red Channels: The Report of Communist Influence in Radio and Television -pamfletissa.
Uransa aikana Himan Brown tuotti yli 30 000 radio-ohjelmaa. Hän jatkoi työntekoa aina 2000-luvulle saakka.
Himan Brown valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1990. Hän kuoli kotonaan Manhattanilla 99 vuoden iässä kesäkuussa 2010.
Miika Tenkula
Miika Juhana Tenkula  oli suomalainen muusikko, joka tunnetaan vuosina 1989–2005 toimineen Sentenced-yhtyeen soolokitaristina.
Ura
Tenkula alkoi soittaa ensin rumpuja mutta siirtyi kielisoittimiin löydettyään viisivuotiaana mummolastaan ukulelen. Hieman myöhemmin hän sai Landola-kitaran. Hän oli itseoppinut kitaristi ja kiinnostunut melodioista ja säveltämisestä alusta alkaen. Yksi hänen suurimmista esikuvistaan oli Iron Maiden. Soolonsa hän kehitti useimmiten studiossa improvisoiden. Harvoin haastatteluja antanut Tenkula kuvaili itseään virkkeellä ”Olen hiljainen ja ujo ihminen, annan mieluummin kitaran puhua”. Tenkula oli Sentencedin jäsenistä ainoa, joka oli suorittanut varusmiespalveluksen.
Tenkula oli Sentencedin ja sen edeltäjän Utmost Deformityn perustajajäsen. Hän sävelsi suurimman osan Sentencedin musiikista, kun taas sanoitukset teki rytmikitaristi Sami Lopakka. Tenkula myös lauloi yhtyeen demoilla ja esikoisalbumilla Shadows of the Past (1991), jolloin yhtye soitti vielä death metalia ja laulu oli sille ominaista murinaa. Sen jälkeen laulajaksi ryhtyi ensin basisti Taneli Jarva ja sitten Ville Laihiala. Albumeilla North from Here (1993), Amok (1995) ja Frozen (1998) Tenkula soitti lisäksi koskettimia ja albumilla Down (1996) bassoa. Sentencedin ensimmäisien levyjen kansilehdissä Tenkula esiintyi nimellä Müka Tenkula ja kappaleen ”Suicider” tekijätiedoissa nimellä M. Steelgrave.
Tenkulan viimeinen julkaistu sävellys on The Funeral Albumin (2005) päättävä ”End of the Road”, jonka sooloon lahjakkaaksi ja tyylitajuiseksi kuvaillun kitaristin osaamisen on sanottu huipentuneen. Tenkula jatkoi säveltämistä Sentencedin lopettamisen jälkeenkin, ja hän suunnitteli uuden yhtyeen perustamista rumpali Vesa Rannan kanssa.
Kuolema
Tenkulan yhtyetoverit muistivat häntä Sentencedin verkkosivustolla 22. helmikuuta julkaistussa muistokirjoituksessa seuraavasti:
Soittimet ja välineet
Tenkula käytti konserteissa EMG:n 81- ja 89-mikrofoneilla varustettua Gibsonin Les Paul Studio -kitaraa, Laneyn GH100L-vahvistinta ja BOSSin GT-3-efektiä.
Toki pona
Toki Pona on kanadalaisen kielitieteilijän Sonja Langin vuonna 2001 julkaisema keinotekoinen kieli. Sen nimi tarkoittaa ”yksinkertaista kieltä” tai ”hyvää kieltä”.
Kieltä ei ole varsinaisesti tarkoitettu kansainväliseksi apukieleksi, vaan testaamaan minimalismia ja Sapirin–Whorfin hypoteesia. Kieli on saanut vaikutteita myös taolaisesta filosofiasta. Langin mukaan toki ponan on myös tarkoitus helpottaa puhujan ajattelua yksinkertaistamalla sitä.
Toki pona on etupäässä omintakeinen suunnitelmakieli, jonka tunnuksena käytetään hymyilevää, kolmisäteistä aurinkoa. Tarkoitus on saada ilmaistuksi mahdollisimman paljon mahdollisimman vähin eri sanoin – virallisia sanoja on vain 123. Kielen ilmoitetaan keskittyvän ”elämän hyviin asioihin”, ja vaikka kielioppi poikkeaa tuntemistamme kielistä, se on säännöllistä ja helppotajuista.
Kielen oppimisen on sanottu olevan todella helppoa ja siihen menee noin 30 tuntia.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Huomattavaa on, että toki ponan virallisia sanoja ei koskaan aloiteta isolla alkukirjaimella edes lauseen alussa. Toki ponan varsinaiseen sanastoon kuulumattomat sanat puolestaan aloitetaan aina isolla alkukirjaimella. Näitä saattavat olla henkilöiden tai maantieteellisten sijaintien nimet. Paino on aina ensimmäisellä tavulla.
Äänteet
Toki ponassa on vain 14 foneemia eikä yhtään klusteria tai diftongia.
Vokaalit
Vokaaleja on vain viisi. Pitkiä ja lyhyitä vokaaleja ei erotella mitenkään.
Sanasto
thumb|Ruumiinosat toki ponaksi. Toki ponassa on 123 sanaa, joista pääosa on peräisin englannin, tok-pisinin, suomen, georgian, hollannin, ranskan, esperanton, kroatian, mandariinikiinan ja kantoninkiinan kielten sanoista. Sanaston hyvin pienen koon vuoksi useimmilla sanoilla on hyvin laaja merkityskenttä. Esimerkiksi pona voi tilanteesta riippuen tarkoittaa muun muassa hyvää, kiitosta, erinomaista ja ihanaa.
Monet monimutkaisemmat sanat muodostetaan yhdistelemällä sanoja. Esimerkiksi ”muusikko” on toki ponaksi jan pi kalama musi, joka muodostuu sanoista jan (’henkilö’, ’joku’), pi (’johonkin kuuluva’, monikäyttöinen sana), kalama (’ääni’, ’saada aikaan ääntä’, ’soittaa’) ja musi (’peli’, ’pitää hauskaa’, ’taide’, ’viihde’).
Suomen kielestä lainatut sanat
Tarkalleen ottaen toki ponan sanoilla ei välttämättä ole selkeää suomenkielistä vastinetta, vaikka sana olisikin peräisin suomesta. Lisäksi sama sana voi sijainnistaan riippuen olla lauseessa useammassa roolissa (substantiivi, verbi, partikkeli tai konjunktio). Joitakin suomesta tulevia toki ponan sanoja ovat mm.:
Kielioppi
Kuten pidginit, toki pona keskittyy yksinkertaisiin aineksiin ja ideoihin, jotka ovat melko kansainvälisiä eri kulttuurien välillä. Toki ponassa ei esimerkiksi ole aikamuotoja tai monikon ja yksikön erottelua.
Esimerkkejä
thumb|150px|Värit toki ponaksi.
mama pi mi mute (Isä meidän)
mama pi mi mute o,
sina lon sewi kon.
nimi sina o sewi en pona.
ma sina o kama.
jan o pali e wile sina en lon sewi kon en lon ma.
sina o pana lon tenpo suno ni e moku tawa mi.
o weka e pali ike mi, sama la mi weka e pali ike pi jan ante.
o pana ala e wile ike tawa mi.
o awen e mi weka tan ike.
Sinfonia nro 3 (Röntgen)
Julius Röntgen sävelsi kolmannen sinfoniansa c-mollissa 25. toukokuuta – 8. kesäkuuta 1910. Teos on kahden ensimmäisen kadonneen sinfonian (1872, 1875) tavoin neliosainen. Työ sen orkestraation parissa valmistui 30. syyskuuta. Sinfonian kantaesitti 11. tammikuuta 1911 säveltäjän itsensä johtama Utrechtin kunnallisorkesteri. Utrechtin kunnallisorkesterin kapellimestari Wouter Hutschenruyter omisti teokselle artikkelin Het Theater -lehdessä, ja myös Utrechts Dagbladin journalisti Hugo Nolthenius oli teoksesta innoissaan. Hän myös tapasi kuulijoiden joukosta Percy Graingerin.
Concertgebouw-orkesteri tulkitsi sinfonian Amsterdamissa maalis- ja huhtikuussa. Teos nousi erääksi säveltäjän esitetyimmistä. 23. joulukuuta 1917 järjestetty esitys jäi kuitenkin viimeiseksi vuosiin.
Freeganismi
Freeganien elämäntapa
Freeganit pyrkivät täysin välttämään tavaroiden ostamisen kaupasta. Käytännössä useimmat elävät muiden ihmisten poisheittämillä jätteillä. Monet freeganit etsivät ilmaista ruokaa kauppojen tai ravintoloiden jäteastioista eli dyykkaavat ateriansa. Näin he eivät tue sellaista elintarviketuotantoa, joka tuhlaa luonnonvaroja, loukkaa eläinten oikeuksia tai kohtelee työntekijöitä epäoikeudenmukaisesti. Samalla he estävät syötäväksi kelpaavan ruoan joutumisen kaatopaikoille ja joskus ruokkivat ihmisiä tai eläimiä, jotka muuten ehkä näkisivät nälkää. Muita tapoja ovat ruoan viljely itse tai tavaran vaihtaminen. Freeganien ideologiaan sopivat myös esimerkiksi kierrätys, aurinkoenergian käyttö ja veden säästäminen.
Jotkut freeganit syövät lihaa ja muita eläinkunnan tuotteita, jos ne muussa tapauksessa menisivät hukkaan, toiset ovat tiukasti vegaaneja. Edellisten mukaan jätteiksi joutuvien lihatuotteiden käyttäminen ei lisää niiden kysyntää eikä siksi tue eläinten riistoa ja teurastusta, vaan vähentää jätettä kaatopaikoilta.
Keltaperämedestäjä
Keltaperämedestäjä (Anabathmis reichenbachii) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Keltaperämedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan etelärannikolla. Lajin on kuvattu olevan yleinen Kamerunissa, paikallisesti hyvin yleinen Kongon tasavallassa ja muualla sen levinneisyysalueella usein harvinainen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vanginvesi
Vanginveden Natura-alueeseen kuuluu koskijaksoja ja Leppäveden-Kynsiveden vesistöalueen vesialueita. Alue muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia. Veden laatu on alueen vaikutuspiirissä olevista kalanviljelylaitoksista huolimatta säilynyt hyvänä. Vanginvesi kuuluu ruokojärviin. Tyypin tunnuslaji järviruoko muodostaa järvessä paikoin laajoja kasvustoja. Vesikasvillisuus suojaisissa salmissa ja lahdissa on varsin runsasta. Sen lajisto on tyypillistä selkävesien lajistoa, kuten palpakot, järvisätkin, pohjanlumme ja ulpukka. Hiekkarannoilla tavataan myös nuottaruohoa ja järvikortetta. Linnusto on tyypillistä karujen vesien lajistoa: kuikka, tukkakoskelo, kala- ja selkälokki ja kalatiira. Alueella on arvoa myös järvitaimenen ja harjuksen elinympäristönä.
Vanginvesi on osa Konneveden–Laukaan melontareittiä. Yksi sen taukopaikoista on Pesiäissalmessa.
Afrikan yhtenäisyysjärjestö
Afrikan yhtenäisyysjärjestö ( (OAU),, (OUA)) oli vuonna 1963 perustettu järjestö. Perustajina oli 34 Afrikan valtiota. Järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Etiopian keisari Haile Selassie. Myöhemmin järjestöön liittyi vielä 19 valtiota. OAU:n päämaja sijaitsi Addis Abebassa, Etiopiassa. Järjestön tarkoitus oli lisätä yhtenäisyyttä ja solidaarisuutta Afrikan valtioiden välillä ja toimia maanosan yhteisenä äänitorvena. Se pyrki eroon siirtomaavallasta ja perusti komitean tukemaan Afrikan valtioiden itsenäisyyspyrkimyksiä. Järjestössä oli 53 jäsenmaata 54 Afrikan valtiosta. Marokko erosi 12. marraskuuta vuonna 1984, koska OAU tunnusti Länsi-Saharan jäsenyyden. Vuonna 2002 Afrikan unioni korvasi OAU:n.
Päätökset
Afrikan yhtenäisyysjärjestö päätti 3. joulukuuta 1965, että sen jäsenmaat katkaisevat diplomaattiset suhteensa Englantiin, ellei Englanti tee joulukuun puoliväliin mennessä loppua Rhodesian kapinoinnista.
Bernard Cohen
I. Bernard Cohen (1. maaliskuuta 1914 – 20. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen tieteenhistorioitsija ja Victor S. Thomas -professori Harvardin yliopistossa. Tieteenhistorioitsijana Cohen oli erikoistunut fysiikkaan, etenkin fyysikko Isaac Newtonin elämään ja hänen aikaansa. Hän oli Harvardissa professorina koko uransa, joka alkoi vuonna 1942 väiteltyään tohtoriksi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena tieteenhistoriasta. Cohenin suurimpiin saavutuksiin kuului Newtonin Principia-teoksen kääntäminen Anne Whitmanin täysin englanniksi. 974-sivuisen teoksen kääntäminen kesti heiltä lähes 15 vuotta.
Elämäkerta
Cohen syntyi New Yorkin kaupungille kuuluvan Long Island -saaren Far Rockawayn seudulla vuonna 1914. Opinnot New York Universityssä alkoivat hänen ollessa 15-vuotias, mutta jo ensimmäisen lukuvuoden jälkeen hän lähti yliopistolta ja päätti aloitta eläinlääketieteen opiskelun. Harvardissa hän ryhty opiskelemaan vuoden 1933 lukuvuoden alettua. Pääaineena hänellä oli tässä vaiheessa vielä matematiikka, mutta kandidaatin tutkinnon suorittamisen jälkeen vuonna 1937 hän kiinnostui uudesta tieteenhistorian opinto-ohjelmasta. Uuden opinto-ohjelman ansiosta hän pääsi George Sartonin – nykyaikaisen tieteenhistorian vaikutusvaltaisimman tutkijan – apulaiseksi.
Cohen haastatteli huhtikuussa 1955 Albert Einsteinia hänen näkemyksistä tieteen kehittymisestä. Cohen oli viimeinen Einsteinia haastatellut henkilö.
Alois Kälin
Alois Kälin (s. 13. huhtikuuta 1939 Einsiedeln, Schwyz) on sveitsiläinen maastohiihtäjä ja yhdistetyn hiihtäjä, viimeisin molemmissa lajeissa olympiamitalin saavuttanut urheilija. Hän on pituudeltaan 170 cm.
Kälin voitti ensimmäisen Sveitsin-mestaruutensa 1958 ja osallistui ensimmäisen kerran arvokilpailuihin Zakopanen MM-kilpailuissa 1962. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui yhdistetyssä 12:nneksi, 50 kilometrin hiihdossa 20:nneksi ja 4 × 10 kilometrin viestissä yhdeksänneksi.
Kälin saavutti Oslon MM-kilpailuissa 1966 Georg Thoman ja Franz Kellerin jälkeen pronssia yhdistetyssä. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sai yhdistetyssä hopeaa. Hän oli Kellerin voittamalla mäkiosuudella 24:s hiihtoajoiksi muutettuna noin kolme ja puoli minuuttia saksalaista jäljessä, eikä pystynyt 15 kilometrin hiihto-osuudella kuromaan eroa aivan umpeen. Hänen hopeansa oli Sveitsin ensimmäinen olympiamitali yhdistetyssä. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa 23:nneksi 50 kilometrin hiihdossa ja viidenneksi viestissä.
Kälin hiihti Sapporon olympialaisissa 1972 kolmannen osuuden Sveitsin pronssijoukkueessa 4 × 10 kilometrin viestissä. Tämä oli Sveitsin ensimmäinen viestihiihtomitali olympialaisissa. Hän sijoittui Sapporossa lisäksi seitsemänneksi 30 kilometrin ja 17:nneksi 15 kilometrin hiihdossa.
Hehkuviini
Hehkuviini eli Jouluhehku on suomalainen väkevä viini, jota käytetään glöginä.
Hehkuviinin kehitti 1950-luvulla Alkon tuotantoinsinööri DI Veikko Ollilainen. Se oli kotimainen vastine siihen asti ulkomailta tuoduille lämmitettäville viineille.
Juomasta tuli varsin suosittu, mutta jo varhain tehtiin päätös, että hehkuviiniä valmistetaan vain vuoden lopussa lyhyt ajanjakso kerrallaan. Tuote saatiin kauppoihin jouluksi ja poistui taas vuodeksi joulunpyhien päätyttyä. Nykyään Hehkuviiniä saa kuitenkin ympäri vuoden Alkoista.
Hehkuviini on eräs vanhimpia kotimaisia edelleen tuotannossa olevia viinituotteita.
Kalliolan kansalaisopisto
thumb|Kalliolan setlementti, Sturenkatu 11 Kalliolan kansalaisopisto on Suomen Setlementtiliittoon kuuluvan Kalliolan setlementin ylläpitämä yksityinen kansalaisopisto Alppiharjun kaupunginosassa Helsingissä. Se on perustettu vuonna 1920, ja se on yksi Setlementtiliiton 18 kansalaisopistosta.
Opetuksen lisäksi opisto järjestää luentotilaisuuksia.
Epigenetiikka
Epigeneettinen periytyminen
Epigeneettinen periytyminen tarkoittaa perinnöllisen tiedon siirtoa solun tai eliön jälkeläiselle ilman, että perinnöllinen tieto on koodattuna DNA:n tai RNA:n sekvenssiin. Epigeneettisen periytymisen vuoksi saman geneettisen informaation sisältävät solut voivat jakautumisten myötä erilaistua ja toimia hyvin eri tavoin. Sana epigeneesi ( ’päällä’ + γένεσις ’syntyperä’) tarkoittaa solukkojen kehittymistä erilaistumattomasta kudoksesta.
Geneettinen epigeneesi (genetic epigenesis) säätelee geenien ilmiasua eli fenotyyppiä.
Epigeneettiset tekijät
Epigeneettiset säätelytekijät mahdollistavat epigeneettisen periytymisen aktivoimalla ja passivoimalla geenejä. Epigeneettinen periytyminen voi tapahtua esimerkiksi DNA:han liittyneen proteiinin välityksellä. Yksi esimerkki tästä on asetyloituneiden histonien periytyminen. Histonin ympärille kiertyneen DNA-rihman geenit ovat aktiivisempia, jos histoniin on liittynyt runsaasti asetyyliryhmiä.
Metyyliryhmät voivat vastaavasti passivoida geenin liittymällä muutoin luettavaan DNA-rihman osaan. Metyyliryhmät estävät geenejä lukevien entsyymien pääsyn geeniin asettumalla niiden tielle. Metylaatiot eli metyyliryhmien liittymiset tapahtuvat pääosin yksilönkehityksen alkuvaiheessa.
Prionit ovat epigeneettisen periytymisen muoto hiivoissa.
Epigeneettisiin tekijöihin vaikuttavat monet ulkoiset tekijät. Esimerkiksi ravinto vaikuttaa geneettisessä materiaalissa tapahtuvien metylaatioiden määrään. Epigeneesin vuoksi genotyypeiltään samanlaiset yksilöt, esimerkiksi identtiset kaksoset, voivat kehittyä ulkoisilta olemuksiltaan eli fenotyypeiltään hyvinkin erilaisiksi. Samat geenit omaavilla yksilöillä on eri geenejä aktiivisina.
Geenien itsesäätely
Eräs muoto epigeneettistä periytymistä on geenien itsesäätely. Jos geeni aktivoituu ja synnyttää geenituotetta, joka pitää geenin aktiivisena, aktiivisuus periytyy mitoosissa myös tytärsoluille. Vastaavanlaisesta geenituotteen aikaansaamasta epigeneettisestä periytymisestä on kyse nisäkäsnaaraiden toisen X-kromosomin inaktivoitumisessa.
11. toukokuuta
11. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 131. päivä (132. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 234 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 10. toukokuuta, 12. toukokuuta
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1923
Vuoden 1923 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Camp Perryssä. Kilpailut olivat 21. maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Kisat järjestettiin Camp Perryssä toista kertaa; edellisen kerran kisat olivat kaupungissa vuonna 1913.
25 Years On (kokoelma)
25 Years On on Hawkwind-yhtyeen 25-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistu neljän CD:n kokoelmaboksi. Se sisältää kappaleita virallisilta albumeilta sekä myös harvinaisempaa materiaalia. Kokoelman julkaisi amerikkalainen Griffin Music -yhtiö, joka julkaisi 1990-luvulla Hawkwindin materiaalia Yhdysvalloissa Dave Brockin suostumuksella. Boksin mukana tuli Michael Butterworthin novelli Ledge Of Darkness sekä Further Extracts From The Hawkwind Log -niminen kirjanen. Kokoelman levyt on myöhemmin julkaistu yksittäisinä CD:inä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1923
Ohjelmassa olivat vapaakivääri, vapaapistooli ja sotilaskiväärikilpailut. Vuoden 1923 maailmanmestaruuskilpaiuluissa jaettiin mitaleja yhdessätoista kilpailuissa. Joukkuekilpailuja näistä oli kaksi, mutta ne jäivät tyngiksi sillä vain Yhdysvalloista osallistui täydet joukkueet kumpaankin lajiin.
Rikosuhripäivystys
Rikosuhripäivystys (ruots. Brottsofferjouren ) on palvelu, jonka tarkoituksena on parantaa rikoksen uhrin, hänen läheisensä ja rikosasian todistajan asemaa vaikuttamalla ja tuottamalla tukipalveluita kaikille rikoksen uhreille. Rikosuhripäivystyksen tukipalveluissa tarjotaan käytännön neuvoja ja henkistä tukea rikoksen tai rikosyrityksen kohteeksi joutuneille, heidän läheisilleen ja rikosasiassa todistaville. Rikosuhripäivystyksen palveluita ovat muun muassa Auttava puhelin, Juristin puhelineuvonta, henkilökohtaiset tukihenkilöt ja chat. Rikosuhripäivystyksen toiminta perustuu ammatillisesti ohjattuun vapaaehtoistyöhön.
Tyypillisiä rikoksia, joiden vuoksi Rikosuhripäivystykseen hakeudutaan, ovat lähisuhdeväkivalta, muut pahoinpitelyt, seksuaalirikokset, ryöstöt, henkirikokset, omaisuusrikokset, kunniaan kohdistuvat rikokset, häirintä, vainoaminen ja erilaiset yksilöön kohdistuvat omaisuusrikokset. Vuonna 2018 Rikosuhripäivystyksellä oli noin 14 300 asiakakasta. Rikosuhripäivystyksellä on keskustoimiston lisäksi 7 aluetoimistoa ja 31 palvelupistettä eri puolilla Suomea.
Rikosuhripäivystyksen päärahoitus siirtyi vuoden 2016 alusta valtiolle (oikeusministeriö), koska vuonna 2015 voimaan tullut rikosuhridirektiivi edellyttää jäsenvaltioiden huolehtivan rikoksen uhrien yleisistä tukipalveluista. Myös Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus tukee Rikosuhripäivystyksen toimintaa. Toimintaa koordinoi MIELI Suomen Mielenterveys ry, joka yhdessä muiden toteuttajatahojen kanssa vastaa Rikosuhripäivystyksen toiminnasta. MIELI Suomen Mielenterveys ry:n lisäksi toteuttajatahoja ovat Suomen Punainen Risti, Ensi- ja turvakotien liitto, Suomen Setlementtiliitto, Mannerheimin Lastensuojeluliitto, ja Kirkkohallitus. Rikosuhripäivystys on aloitti toimintansa vuonna 1994 toteuttajatahojensa yhteistyösopimuksella.
Rikosuhripäivystys kuuluu jäsenenä eurooppalaiseen rikosuhrityön kattojärjestöön Victim Support Europeen (VSE). Järjestössä on yli 20 jäsenmaata ja sen keskustoimisto sijaitsee Brysselissä.
Mike Pollock
Michael B. Pollock (s. 9. maaliskuuta 1965 New Hyde Park, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kidsin tuotannoissa.
Ura
Pollock opiskeli näyttelemistä Brooklynissä ja esiintyi teatterissa 1990-luvulla, jonka jälkeen hän siirtyi radioon. Samalla Pollock teki muun muassa mainosjuontoja televisioon muun muassa Burger Kingille ja HBO:lle ennen siirtymistään animaatioihin 2000-luvulla. Hän päätyi alalle vastattuaan 4Kidsin lehtimainoksiin, jossa haettiin uusia ääniä.
Animaatioiden ohella Pollock tekee edelleen mainosjuontoja muun muassa 4Kids TV:lle. 4Kidsin myötä hän on tehnyt alkuperäisiä, sekä dubbausrooleja animaatioihin, kuten The Weekenders, Pokémon, Sonic X, Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, Yu-Gi-Oh! – Elokuva, Yu-Gi-Oh! GX, Eläköön Pinata ja Huntik.
Esplanadin puisto
thumb|300px|Esplanadin puistoa ja vasemmalla kuvassa [[Johan Ludvig Runebergin muistomerkki.]] thumb|250px|Esplanadin puistoa talvella. Esplanadin puisto on kapea viheralue Helsingin ydinkeskustassa, Etelä- ja Pohjoisesplanadi-nimisten katujen välissä. Puisto esiintyy ensimmäisen kerran asemakaavassa vuonna 1812. Puisto on suosittu kävelypaikka. Usein puistossa on myös katusoittoesityksiä.
Sana esplanadi tarkoittaa puistokatua, jossa puisto sijaitsee ajoratojen keskellä. Muita esplanadityyppisiä puistokatuja Helsingissä ovat mm. Munkkiniemen puistotie, Mechelininkatu sekä Etu- ja Taka-Töölöä erottava Hesperian esplanadi.
Puhekielinen nimi on nykyään Espa, aiemmin Espis.
Sen enempää Pohjois- kuin Eteläesplanadillakaan ei juuri ole asuntoja. Vuoden 1970 Helsingin Sanomien jutussa löydettiin kahdeksan taloutta, joiden osoitteena on Esplanadi, heistäkin monet talonmiehiä. Vuonna 2015 asukkaita oli enää neljä.
Puiston osat
Esplanadin puisto ulottuu Erottajalta Kauppatorin länsipäähän, mutta Pohjoisesplanadi-katu jatkuu vielä Kauppatorin reunaa pitkin ja presidentinlinnan ohi Katajanokan kanavalle saakka.
Pohjois-eteläsuuntaiset kadut katkovat Esplanadin puiston kolmeen osaan, joille on annettu omat nimet. Mannerheimintien ja Korkeavuorenkadun välinen osa on Teatteriesplanadi, joka on saanut nimensä puiston päässä sijaitsevasta Ruotsalaisesta Teatterista.
Korkeavuorenkadun ja Fabianinkadun välinen osuus on Runebergin esplanadi. Sen keskellä on Runebergin patsas.
Magotti
Magotti eli berberiapina (Macaca sylvanus) on Pohjois-Afrikassa Marokossa ja Algeriassa, sekä Euroopan puolella Gibraltarilla tavattava makakien sukuun kuuluva kädellinen. Magotti on ainut Aasian ulkopuolella tavattava makaki ja Saharan pohjoispuolisen Afrikan ainut kädellinen.
Esplanadin puisto
Historiaa
Esplanadi vahvistettiin nykyiseltä Kauppatorilta länteen suuntautuvan puistovyöhykkeen nimeksi vuonna 1820. Nimi liittyi alun perin nykyisellä Tähtitorninvuorella vielä 1800-luvun alkupuolella sijainneeseen Ulrikasborgin linnoitukseen; tori ja puistovyöhyke muodostivat eräänlaisen linnoitusesplanandin eli ampumavyöhykkeen kyseisen linnoituksen edustalla. Ensimmäisenä kunnostettiin puistoksi itäisin, Fabianin- ja Unioninkatujen välinen osuus, ja koko pituudeltaan puisto saatiin valmiiksi Helsingin ensimmäisen teatteritalon, nykyisen Ruotsalaisen teatterin edeltäjän, valmistuttua vuonna 1827. Koko puistoa kutsuttiin 1800-luvun puolivälissä myös nimellä Allmänna promenaden, ja suomalaisena vastineena oli vuoden 1866 kartassa Esplanaati eli Käyntikenttä. Esplanadin eri osien suomenkielisiksi nimiksi vahvistettiin vuonna 1909 Teatteriesplanaadi, Runeberginesplanaadi ja Kappeliesplanaadi. Nimien kirjoitusasut muutettiin nykyisiksi vuonna 1928.
Esplanadin puiston ja Kauppatorin julkinen taide
Esplanadin puiston, sen lähistön ja Kauppatorin julkiset taideteokset lännestä itään.
Magotti
Taksonomia ja evoluutio
thumb|vasen|Kallo. Magotti on monotyyppinen laji, eli sitä ei jaeta edelleen omiin alalajeihinsa. Geneettisesti Aasiassa tavattaviin makakilajeihin nähden magotti muodostaa oman sisarryhmänsä. Se on myös ainoa Aasian ulkopuolella tavattava makaki. Lajin sisällä geneettinen muuntelu on suurempaa Algeriassa, kuin Marokossa. Lajin diploidin kromosomien määrä on 2n=42.
Esplanadin puisto
Liikenne
Pohjoisesplanadia on ehdotettu kävelykaduksi siten, että autokaista varataan kahviloille, ravintoloille ja pyöräilijöille. Eteläesplanadin nopeus voitaisiin laskea 20 km tunnissa, jolloin automelu ja kaupunkiajojen äänet vähenisivät.
Magotti
Taksonomia ja evoluutio
Fossiililöytöjenperusteella lajin tiedetään esiintyneen myös Euroopassa jääkausien välisenä aikana. Nykyisin Euroopan puolella Gibraltarilla esiintyvät kannat ovat kuitenkin perimänsä perusteella perua ihmisen tuomista yksilöistä Marokon ja Algerian alueelta.
Esplanadin puisto
Liikenne
Esplanadin tienoille on 40–50 metrin syvyyteen rakennettu kymmenien miljoonien litrojen vetoinen maanalainen vesiallas, joka toimii tulevaisuudessa kylmän veden varastona kaukojäähdytystä varten.
Magotti
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Naama lähikuvassa. Magotti on apinaksi keskikokoinen ja ruumiin rakenteeltaan raskastekoinen. Urokset ovat naaraita kookkaampia. Naaraat ovat noin 68 % urosten painosta. Urosten ruumiin pituus on 605–653 mm ja paino 10–18 kg. Naaraiden ruumiin pituus on 540–566 mm ja paino 8–12 kg. Koko ei vaihtele merkittävästi maantieteellisesti. Turkki on uroksilla ja naarailla samanvärinen. Väritys vaihtelee selkäpuolella ruskeankeltaisesta kullankeltaiseen ja mustaan. Vatsapuolella väritys on vaaleampaa ja karvoitus ohuempaa. Naamassa on ohutta karvoitusta ja naaman pigmentti on vaaleaa. Syntyessään magotit ovat aikuisia mustempia. Niiden turkki alkaa rusketa 45 päivän iässä. Aikuisen värityksen ne saavat noin 145 päivän ikäisenä. Marokosta tunnetaan joitakin väritykseltään erytristisiä (punertavia) yksilöjä. Häntä on hyvin lyhyt ja saattaa puuttua kokonaan.
Esplanadin puisto
Aiheesta muualla
60.1675°N, 24.94778°W
Magotti
Levinneisyys ja elinympäristö
Nykyinen levinneisyysalue on laikuttainen. Marokossa magotteja tavataan Rifin vuoristoalueella maan pohjoisosassa, sekä Keski- ja Korkea-Atlaksella maan keskiosassa. Algeriassa lajia tavataan Tell-Atlaksella maan pohjoisosassa. Lajia esiintyy aina 2 600 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Lajin elinympäristö käsittää setri- ja tammimetsiä vuoristoalueilla, rannikkojen pensaikkoalueita, sekä liikalaidunnettuja kivikoita. Usein lajin elinympäristö rajoittuu ihmisen takia hankalakulkuiseen maastoon. Lajin elinympäristössä kasvaa esimerkiksi atlassetriä, tammea Quercus canariensis, korkkitammea, rautatammea, pyreneittentammea ja algerianpihtaa. Kaikki lajin esiintymisalueet sisältävät tammia, mutta kannat ovat tihempiä myös setrejä kasvavilla alueilla. Kallioilla ja rotkoilla on pensaskasvillisuutta. Matalammilla alueilla kesät ovat tyypillisesti kuumia ja kuivia. Korkeat seudut ovat sateisempia ja kylmempiä. Osalla alueista sataa myös lunta ja maahan muodostuu lumipeitettä. Lämpötilat voivat paikoitellen tippua -18 °C-asteeseen ja kesäisin nousta yli 30 °C-asteeseen.
Elintavat
thumb|Magotti [[Azrousa Marokossa.]] thumb|Magotteja [[Gibraltarilla.]] Magotti on päiväeläin. Se viettää osan aikana puissa, sekä osan maassa. Maassa liikutaan päivisin. Suurin osa valoisasta ajasta käytetään maassa. Yöt nukutaan puissa. Puihin kiivetään myös vaaran uhatessa. Magotit liikkuvat laumoina, joiden keskikoko on 27,1 yksilöä. Ryhmien keskikoko vaihtelee alueittain. Pienimpiin ryhmiin kuuluu noin 7 yksilöä ja suurimpiin 88. Tavallisesti ryhmään kuuluu suurin piirtein yhtä paljon uroksia ja naaraita. Uroksia on vain hieman vähemmän. Ryhmät liikkuvat kotialueella, jotka voivat olla päällekkäisiä.