Kazakstanin_pääkaupunki
Sighnaq 1469-1511 ja 1521-1598
Sighnaq mainittiin ensimmäistä kertaa vuonna 982 tuntemattoman persiankielisen kirjoittajan maantieteellisessä tutkielmassa "Ḥudūd al-ʿĀlam min al-Mashriq ilá l-Maghrib" ("Maailman rajat idästä länteen") ”Sunah” -nimisenä paikkakuntana. 900-luvulla arabimaantieteilijä Al-Maqdisi kuvaili Sighnaqia nimellä "Otrarin kaksoiskaupunki" (etäisyys Sighnaqin ja Otrarin välillä on 160 km). XI luvulla kaupunki sai nimeksi Sighnaq (Syganak, Сығанақ) turkin kielen asiantuntijan ja tiedemiehen Mahmud al-Kashgarin tunnetussa ensyklopediamaisessa sanakirjassa "Turkkilaisten kielten sanakirja" (Dîvânü Lugâti't-Türk t. ), jossa se mainitaan turkkilaisten itäisiin heimoihin kuuluvien oğuz-turkkilaisten perustamien kaupunkien joukoss a. X–XI vuosisatojen puolivälissä oğuzien valtio alkoi heikentyä sisäisen epäjärjestyksen vuoksi, joten XI–XII vuosisatojen aikana Kiptšakin valtio tai ”Kiptšakin laakso" kattoi valtavan alueen Irtyšistä Volgaan: Sen vuoksi silloista kaupunkia nimitettiin myös "Kiptšakin (Kazakstanin) kuninkaiden pääkaupungiksi muinaisista ajoista lähtien" ja "Kiptšakin aron portiksi". Sighnaqista tuli yksi vauraimmista kaupungeista Itä-Kiptšakin viljavilla aroilla ja joissakin lähteissä mainitun Hudud al-'Alamin kirjauksen mukaan siinä tuotettuja jauhoja oli markkinoilla ympäri maailmaa. Kaupungin nimeä mainitaan Karakhanin osavaltion kaikissa XI–XII-luvun asiakirjoissa. Mongolien hyökkäyksien aikana vuosina 1219–1220 kaupunki ei helpolla antautunut, sen takia se tuhottiin kokonaan ja elämä tässä pysähtyi pitkäksi aikaa, jolloin osa kaupungista pysyi raunioina. XIII vuosisadan puolivälissä Sighnaq nimellä Sgnah mainitaan niiden kaupunkien luettelossa, jota Armenian kuningas Hethum I vieraili. Sighnaqin nimen voi havaita myös 1300-luvulta löytyneistä kolikoista. Kaupunkia hallitsi mm. Tokhtamysh, Kultaisen ordan hallitsija ja Temurin yksi vaikeimmista vastustajista. XIV vuosisadan puolivälissä perustetun Ak Ordan ( eli Valkoisen Ordan) alueet ulottuivat Araljärven ja Uralin tuntumasta Irtyšiin ja Syrdarjan oikealta rannalta Karatauteihin. Silloin Sighnaq erotettiin Kultaisesta ordasta, kunnostettiin ja vuosisadan jälkipuoliskolla siitä tuli Ak Ordan pääkaupunki, jossa jalansijan sai Tokhtamyshin häviön jälkeen Temurin pojanpoika Ulugbek ja Temur-dynastian vaikutus kesti XV-luvun alkuun saakka. Vuonna 1446 kaupunki siirtyi Abulkhair-kaanin omistukseen. Ei ole tarkkaa tietoa siitä, milloin tästä tuli Kazakkien kaanikunnan pääkaupunki, mahdollisesti 1470 luvulla ja oli siinä asemassa Kasym-kaanin hallituskauden aikana (vuoteen 1511) sen poliittisen ja taloudellisen merkityksensä vuoksi. Tuolloin arojen hallitseminen oli mahdollista vain omistamalla Sighnaq ja hedelmällinen tasanko sen ympärillä. Kazakkien kaanit olivat olleet erittäin innokkaita palauttamaan kaupunkinsa ja XVII vuosisadan lopulla sekä kaupungeista Sighnaq, Sauran, Sozak että Turkestanin pohjoisosa pysyivät Kazakkien kaanikunnan hallussa. Esim (Есім) -kaanin hallituskauden aikana kaanikunnan keskusta muutettiin Sighnaqista Turkestaniin. XVI–XVIII vuosisatojen aikana Sighnaq oli Syrdarjan alajuoksulla Kazakstanin suurin kaupunki ja sen 10 hehtaarin suuruista šahristania tai ns. medinaa ympäröi muuri, jossa oli 15 tornia.