cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lakonia
Myöhempi historia
Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Lakonia muodosti Lakonian prefektuurin (Νομός Λακωνίας, Nomós Lakonías). Nykyinen Lakonian alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin.
Kylmälänkyläntie
Kylmälänkyläntie on Muhoksen kirkonkylästä Kylmälänkylän kautta Vaalan Veneheittoon johtava yhdystie. Tie alkaa valtatien 22 risteyksestä ja päättyy seututien 800 risteykseen, ja sen pituus on 51 kilometriä. Tieltä haarautuu Kylmälänkylässa yhdystie 8240 Tyrnävälle.
Kylmälänkylän kappeli sijaitsee tien varressa.
Vaalan kunnan puolella, tien itäpuolella sijaitsee Pelson kylä. Kylässä on Pohjois-Suomen aluevankilaan kuuluva Pelson vankila.
Kansakunnan perustamisen ritarikunta
pienoiskuva|Ritarikunnan tunnuksia Kansakunnan perustamisen ritarikunta on eteläkorealainen ritarikunta, joka perustettiin 27. huhtikuuta 1949. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista Korean tasavallan perustamisessa tai sen avustamisessa.
Monien eteläkorealaisten ritarikunta on paljon arvokkaampi kuin sen yläpuolella oleva mugunghwa-ritarikunta. Syy tälle on se, että maan presidentit ovat yleensä saaneet mugunghwa-ritarikunnan kunniamerkit automaattisesti virkaan astuttuaan, mitä ei pidetä tasavallassa sopivana.
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
Philidorin puolustus
Philidorin puolustus on shakkiavaus, jolla musta pyrkii saamaan aikaan tukevan aseman, maksaen tästä jättämällä tummilla ruuduilla kulkevan lähettinsä sotilasketjun taakse (vrt. ranskalainen puolustus) ja muutenkin hyväksymällä hiukan vastustajaansa ahtaamman aseman.
Philidorin puolustusta ei nykyään pelata juurikaan suurmestaritasolla. Yksi syy tähän lienee se, että mustalla vaikuttaa yksinkertaisesti olevan parempiakin tapoja vastata valkean toiseen siirtoon. Siirtoa d6 voisi ehkä kuvata ylivarovaiseksi. Toisaalta kerhopelaajalle Philidorin puolustus saattaa olla kiitollinen tutustumiskohde sikäli, että Philidor antaa mustalle melko hyvän kontrollin syntyvien asemien tyyppiin.
Valkean suosituin jatko on 3.d4, mutta myös Lc4 on pelattava.
Muunnelmia
Antoshinin muunnelma Hanhamin muunnelma Mestelin muunnelma Morphyn muunnelma Vaihtomuunnelma
Suomen Talvisota
Suomen Talvisota tarkoittaa seuraavia asioita:
Kratinos vanhempi
Kratinos (, ; n. 520–423 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa. Hän oli kotoisin Ateenasta. Kratinos oli niin kutsutun vanhan komedian merkittävimpiä edustajia ja poliittisen komedian perustaja.
Elämä
Kratinos kuului Oineis-fyleen ja hänen isänsä nimi oli Kallimedes. Hänen syntymä- ja kuolinaikansa tiedetään suhteellisen tarkasti seuraavasta syystä: Aristofanes esitti vuonna 424 eaa. komediansa Ritarit, joka esitti Kratinoksen vanhana höpsähtäneenä miehenä, joka on menettänyt kaiken entisen loistonsa ja suosionsa. Tämä hyökkäys sai Kratinoksen kokoamaan jäljellä olleet voimansa ja kirjoittamaan komedian Pullo (Pytinē), joka esitettiin seuraavana vuonna eli 423 eaa. Hän voitti sillä ensimmäisen palkinnon ohi Ameipsiaan ja Aristofaneen. Lukianos sanoo, että Pullo oli Kratinoksen viimeinen näytelmä, eikä hän elänyt enää pitkään voittonsa jälkeen. Aristofanes taas sanoo Rauhassa Kratinoksen kuolleen spartalaisten maahantunkeutumisen aikaan, mikä tarkoittanee vuotta 423/422 eaa. Koska Lukianos sanoo Kratinoksen eläneen 97-vuotiaaksi, hänen voidaan päätellä syntyneen noin vuonna 520/519 eaa.
Kratinos ehti pitkän elämänsä aikana nähdä niin vanhan komedian nousun kuin taantumisenkin. Antiikin aikaisten lähteiden perusteella hän aloitti komedioiden kirjoittamisen kuitenkin vasta suhteellisen kypsässä iässä. Anonyymi komediasta kirjoittanut kirjailija sanoo hänen saavuttaneen ensimmäisen voittonsa näytelmäkilpailuissa 85. olympiadin eli noin vuoden 437 eaa. jälkeen, jolloin hän oli jo 80-vuotias. Tämä tieto voidaan kuitenkin kyseenalaistaa, koska eräs hänen katkelmistaan viittaa Pitkien muurien rakentamiseen, ja nämä valmistuivat vuonna 451 eaa. Myös monet muut fragmentit liittyvät selvästi varhaisempaan aikaan kuin vuoteen 437 eaa. Lisäksi tiedetään, että Krates toimi Kratinoksen komedioiden näyttelijänä ennen omaa komediarunoilijan uraansa, joka alkoi noin vuonna 449/448 eaa. Näin Eusebioksen antama ajoitus, jossa hänen uransa alku sijoitetaan 81. olympiadin kolmanteen vuoteen eli vuoteen 454/453 eaa., tuntuu uskottavammalta. Tuolloin hän olisi ollut noin 66-vuotias.
Näytelmät
Kratinos esitti 21 näytelmää ja sai yhdeksän kilpailuvoittoa. Hän oli ensimmäisiä, joka teki komedioista ivallisia henkilökohtaisten hyökkäysten välikappaleita, joissa kritisoitiin ihmisten sekä julkisia että yksityisiä paheita. Tässä hän oli vielä julmempi kuin Aristofanes, sillä hän ei tämän tavoin pehmentänyt satiiriaan tietynlaisella sulokkuudella. Kratinoksen toimintavapaus kritiikissään liittynee läheisesti Ateenan demokratiaan, joka oli tuolloin laajimmillaan; myöhemmillä komediarunoilijoilla samanlaista vapautta ei ollut. Kratinoksen hyökkäysten kohteena oli erityisesti Perikles. Kimonia hän sen sijaan arvosti ja kiitti.
Kratinosta arvostettiin suuresti komediarunoilijana. Häntä verrattiin usein Aiskhylokseen, kenties runoutensa dithyrambisen luonteen vuoksi. Joskus hän käytti eeppistä mittaa. Grammaatikkojen ”Kratinoksen mitaksi” kutsuma runomitta oli kuitenkin käytössä jo ennen häntä. Kratinos vaikuttaa olleen kekseliäs juonien suhteen. Hänen tyylinsä vaikuttaa olleen mahtipontista, ja hän keksi uusia sanoja ja muunteli vanhojen merkityksiä. Erityisesti hänen kuorolaulujaan arvostettiin, ja niitä laulettiin usein jälkeenpäin juhlissa. Kratinoksen sanotaan myös uudistaneen komedian ulkoista muotoa muun muassa kiinnittämällä näyttelijöiden määrän kolmeen, siinä missä aiemmin se oli ollut rajoittamaton. Toisaalta Aristoteles sanoo, ettei kukaan tiennyt varmasti, keneltä tällaiset uudistukset olivat peräisin.
Myös kilpailija Aristofanes arvosti Kratinosta, ja vertasi häntä Ritareissa vuolaaseen virtaan, joka huuhtoo kaiken mukanaan, ja ansaitsisi voittojensa ansiosta juoda Prytaneionissa. Kratinos onnistui voittamaan Aristofaneen kerran Dionysia-juhlassa vuonna 423 eaa., jolloin hän sai ensimmäisen palkinnon komedialla Pullo (Pytinē), kun toiseksi tuli Ameipsiaan Konnos ja kolmanneksi Aristofaneen Pilvet. Kratinoksen muut tunnetuimmat palkinnot ovat Dionysia-juhlassa vuonna 457 eaa.; Lenaia-juhlassa vuonna 425 eaa., kun hän sai toisen palkinnon komedialla Talven heittelemät (Kheimazomenoi), kun ensimmäiseksi tuli Aristofaneen Akharnalaiset; sekä vuonna 424 eaa., kun hän sai toisen sijan komedialla Satyyrit (Satyroi), kun voiton vei Aristofaneen Ritarit.
Muihin Kratinoksen tunnetumpiin näytelmiin kuuluvat Arkhilokhos ja ystävät (Arkhilokhoi), joka oli valitus hieman aiemmin kuolleelle Kimonille; Dionysaleksandros eli ”Dionysos Pariksen roolissa”, joka oli suunnattu Periklestä vastaan ja jonka osia löydettiin Oksyrhynkhoksesta 1800-luvun lopulla; sekä Kaikkinäkevät (Panoptai), joka oli satiiri aikansa sofisteista ja spekuloivista filosofeista.
Kratinosta jäljittelivät enemmän tai vähemmän Aristofanes, Eupolis, Krates, Telekleides, Strattis ja monet muut komediakirjailijat. Aristofanes oli hänen kovin kilpailijansa. Ainoat runoilijat, joita Kratinoksen itsensä tiedetään jäljitelleen, olivat Homeros ja Arkhilokhos.
Aidot komediat
Kratinoksen aidoiksi näytelmiksi arvioidaan seuraavat:
Epäperäiset komediat
Edellämainittujen lisäksi Kratinoksen nimiin on aiemmin laitettu muitakin komedioita, joita nykyisin pidetään epäperäisinä. Esimerkiksi osa Kratinos nuoremman komedioista on ollut virheellisesti hänen nimissään.
Tarharyhmä
Tarharyhmä oli vuonna 1990 perustettu ja vuonna 1995 toimintansa lopettanut helsinkiläinen pop-rockyhtye.
Maija Vilkkumaa, Minna Haapkylä ja Isa-Eerika Lehto soittivat muun muassa lastenlauluja kadulla soittiminaan akustinen kitara ja tamburiini. Jossain vaiheessa he päättivät, että jatkaisivat juttua syksyllä sähköisenä. Harjun nuorisotalolta he löysivät yhtyeeseensä rumpalin. Ensimmäiset demonauhat yhtye äänitti vuonna 1991. Poko Rekords solmi yhtyeen kanssa levytyssopimuksen, ja ensimmäinen albumi Tappopoppia julkaistiin vuonna 1993.
Toisen pitkäsoiton Hysteerinen harmonia valmistuessa vuonna 1994 opinnot olivat alkaneet vetää yhtyeen jäseniä erilleen, yhteistä aikaa soittamiseen ei enää tahtonut löytyä ja yhtyeen toiminta hiipui. Albumista tehtiin vielä kesäpainos kahdella bonuskappaleella varustettuna.
Yhtye teki muutaman englanninkielinen demokappaleen 1990-luvun puolivälin jälkeen Japanin markkinoita varten. Japanissa oli tuolloin kova naisrokkari- ja skandinaavibuumi. Ulkomaiden valloittamiseksi Tarharyhmä sai nimen Kindergarten ’lastentarha’. Yhtye herättikin huomiota japanilaisissa levy-yhtiöissä, mutta Tarharyhmän englanninkieliselle levylle ei löytynyt julkaisijaa.
Maija Vilkkumaa loi myöhemmin menestyksekkään soolouran ja Minna Haapkylästä tuli tunnettu näyttelijä.
Vuonna 2009 Tarharyhmä oli mukana Maija Vilkkumaan juhlakiertueella. Vuonna 2019 yhtye esiintyi Vain elämää -televisiosarjan kymmenennellä tuotantokaudella.
Bulgarian parlamenttivaalit huhtikuu 2021
Vaikka vaalit järjestettiin koronaviruspandemian kolmannen aallon aikana, yli puolet äänioikeutetuista käytti äänioikeuttaan ennusteiden vastaisesti.
Wangfujingin katedraali
thumb|Wangfujingin katedraali Wangfujingin katedraali tai Pyhän Josefin Wangfujingin katedraali on katedraali Wangfujingin lähellä Pekingin keskustassa Kiinan kansantasavallassa. Alkuperäinen kirkko rakennettiin vuonna 1655, mutta se tuhoutui maanjäristyksessä. Nykyinen kirkko rakennettiin vuonna 1904 uusrenessanssityylillä. Kirkko restauroitiin vuonna 1980 ja uudelleen vuonna 2000.
Aiheesta muualla
39.91583°N, 116.40583°W
Svante Kosunen
Svante Kalervo Kosunen (13. lokakuuta 1925 Antrea – 24. maaliskuuta 1988 Varkaus) oli suomalainen viihdetaiteilija ja tenorilaulaja 1950–1970-luvuilla. Kosunen opiskeli Helsingissä musiikkia 1940-luvun lopulla instrumentteinaan viulu ja bassokitara. Hän oli iltamakiertueilla muun muassa Olavi Virran kanssa 1950-luvulla. Varkaudessa asuneella Kosusella oli suhteita erityisesti Esa Pakariseen. Svante jatkoi esiintymisiä myös 1980-luvulla esiintyen lähinnä Varkauden seudulla ja muualla Itä-Suomessa Pekka Valleniuksen yhtyeessä. Svante Kosusen poika Heikki ”Rele” Kosunen (1962–2023) työskenteli myös musiikki- ja teatterialalla.
FN F2000
FN F2000 on belgialaisen FN Herstalin suunnittelema ja valmistama modulaarinen bullpup-tyyppinen rynnäkkökivääri, joka esiteltiin vuonna 2001.
Aseen standardimallissa on irrotettava 1,6 kertaa suurentava optinen tähtäin, mutta sen Picatinny-kiinnityskiskoon voi kiinnittää halutun mallisen, esimerkiksi yötähtäimen, tai sen voi korvata FN:n laser-etäisyysmittarilla varustetulla tähtäinmoduulilla, jonka tietokone pystyy laskemaan sekä kiväärin luodin että heittimen kranaatin osumapisteen.
Etutukin tilalle voi kiinnittää FN:n 40 mm kranaatinheittimen tai XM303-moduulin, jolla voi ampua ei-tappavia 12-kaliiperisia maali- tai kyynelkaasuammuksia, saatavissa on myös lampulla tai laserosoittimella varustettuja etutukkeja.
Aseen etuosasta tapahtuvan hylsynpoiston ja molemminpuolisen tulenvalitsimen vuoksi se soveltuu sekä oikea- että vasenkätisille ilman mitään rakenteellisia muutoksia.
Born Again
Born Again on elokuussa 1983 julkaistu Black Sabbath -yhtyeen yhdestoista albumi. Se on ainoa yhtyeen albumi, jolla laulaa Deep Purplesta tunnettu Ian Gillan. Kokoonpanoa onkin toisinaan nimitetty ”Deep Sabbathiksi”. Albumilla soittaa Black Sabbathin alkuperäinen rumpali Bill Ward, jonka tilalla kiertueella soitti kuitenkin Bev Bevan. Kitaraa ja bassoa soittivat alkuperäisjäsenet Tony Iommi ja Geezer Butler.
Born Againia pidetään usein yhtenä Black Sabbathin huonoimmista albumeista, ja erityisesti sen kansitaide ja miksaus ovat kehnossa maineessa. Kaupallisesti albumi menestyi kuitenkin hyvin, ja yhtyeen kotimaassa Britanniassa se oli Black Sabbathin parhaiten (neljänneksi) listalla sijoittunut albumi kymmeneen vuoteen.
Taustaa ja nauhoitukset
Black Sabbathin alkuperäiskokoonpano hajosi 1970-luvun lopussa Ozzy Osbournen suunnatessa soolouralle. Uudeksi laulajaksi värvättiin Ronnie James Dio ja rumpaliksi Vinny Appice. Dio ja Appice jättivät yhtyeen 1982, jolloin Black Sabbath jäi jälleen ilman laulajaa ja rumpalia.
Black Sabbathin alkuperäisjäsenet Tony Iommi ja Geezer Butler keskustelivat eräänä iltana pubissa Ian Gillanin kanssa. Gillan oli juuri jäänyt sooloyhtyeestään pitkälle sairauslomalle äänijänteen ongelmien vuoksi, ja kun lisäksi Deep Purplen paluuta alettiin pitää mahdollisena, hän ei ollut enää kovin kiinnostunut johtamaan omaa yhtyettä. Siksi hän ilmoitti yhtyeensä jäsenille, että nämä voisivat vapaasti liittyä muihin yhtyeisiin. Gillan ei kuitenkaan innostunut heti yhteistyöstä Black Sabbathin kanssa.
Iommin ja Butlerin ystävällisyys teki kuitenkin Gillaniin vaikutuksen, ja hän päätti miettiä asiaa. Lopulta Gillan päätti aloittaa yhteistyön Black Sabbathin jäsenten kanssa. Samalla hän suututti oman sooloyhtyeensä jäsenet, jotka olivat odottaneet Gillanin palaavan sairauslomalta. Black Sabbathiin liittyminen tuli heille yhtä suurena yllätyksenä kuin muillekin. Kun tieto asiasta levisi julkisuuteen, se jakoi sekä Black Sabbathin että Deep Purplen fanien mielipiteet. Gillanin oli kuitenkin tarkoitus tehdä vain yhteistyötä Black Sabbathin kanssa, ei liittyä yhtyeeseen. Tuleva albumi oli tarkoitus julkaista nimellä ”Gillan/Iommi/Butler/Ward” alla.
Vertigo Recordsin johtokunta ei hyväksynyt ajatusta, että albumi julkaistaisiin muulla kuin Black Sabbathin nimellä. Kun lehdistöön levisi tieto Ian Gillanin liittymisestä yhtyeeseen, yhtye sai kuitenkin ”lisänimen” Deep Sabbath. Rumpuihin palasi alkuperäisjäsen Bill Ward, joka oli pitkään kärsinyt alkoholiongelmasta. Ward pysytteli raittiina nauhoitusten ajan, ja hän onkin myöhemmin todennut Born Againin äänitysten olleen hänelle suuri haaste. Myös hänen eronsa yhtyeestä kesken Heaven and Hell -albumin kiertueen oli tuoreessa muistissa.
Jo nauhoitusten lopussa yhtyeen jäsenet huomasivat albumin kärsivän heikosta miksauksesta. Black Sabbath ei ollut hankkinut levylle erillistä miksaajaa, vaan yhtye yritti hoitaa miksauksen itse. Ian Gillan on syyttänyt Geezer Butleria Born Againin miksauksen pilaamisesta, mutta Butler on kiistänyt väitteen.
Theodore Roethke
Theodore Huebner Roethke (25. toukokuuta 1908, Saginaw, Michigan, Yhdysvallat – 1. elokuuta 1963 Bainbridge Island, Washington, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän opetti englantia useissa yliopistoissa. Hänen tuotannossaan ovat keskeisiä luontokuvat ja rytmi. Hän sai Pulitzer-palkinnon 1954 teoksestaan The Waking.
Roethken isä Otto Roethke oli saksalainen siirtolainen, jolla oli kauppapuutarha.
Born Again
A-puoli
”Stonehenge” on alle kaksiminuuttinen, tunnelmallinen kosketininstrumentaali, joka muistuttaa kauhuelokuvien musiikkia. Tyylillisesti sen voi katsoa edustavan ambient-musiikkia.
”Disturbing the Priestin” sanat on usein tulkittu kristinuskoa rienaaviksi, mutta Gillanin mukaan ne perustuvat tositapahtumiin. Kappale sai nimensä, kun äänitysstudion naapurissa sijainneen luostarin papit valittivat yhtyeen pitämästä metelistä. Kappaleessa Gillan kirkuu ja huutaa normaalia rajummin, mutta kontrastia luovat stemmat, jotka on tehty lähes vain puhumalla. Sanoituksissa on paljon Gillanin teksteillä ominaisia sanaleikkejä. Myös Butlerin bassonsoitto on kappaleessa vahvasti esisllä.
Noin puoliminuuttinen, levyn toinen kosketininstrumentaali ”The Dark” toimii introna A-puolen päättävälle, lähes kahdeksanminuuttiselle kappaleelle ”Zero the Hero”, jota on pidetty yhtenä albumin kohokohdista. Joel McIver kuvailee kappaletta ”majesteettiseksi, monikerroksiseksi riffijuhlaksi” ja Iommin sooloja ”loputtoman kekseliäiksi”.
B-puoli
B-puolen aloittava nopeatempoinen ”Digital Bitch” kertoo uhkaavista tietokoneista ja niillä rahastavista ihmisistä. Kappaleen on huhuttu kertovan Sharon Ardenista, Black Sabbathin managerin Don Ardenin tyttärestä, josta myöhemmin tuli Ozzy Osbournen vaimo. Verkkosivuillaan Gillan kertoo: ”Muistan kyllä naisen, joka innoitti kappaleen tarinan, mutta voin paljastaa hänestä vain sen, ettei hänellä sen enempää kuin hänen isälläkään ollut mitään tekemistä tietokoneiden kanssa.” Sen sijaan tietokoneteeman taustalla oli eräs Gillania miellyttänyt riimi (computer,, ja looter, ).
Nimikappale ”Born Again” on hidas ja mahtipontinen raita, jossa kitaraa ja bassoa on vahvasti jälkikäsitelty. Sanoituksissa kerrotaan muun muassa lohikäärmeistä, mikä oli tyypillistä yhtyeen edelliselle laulajalle Ronnie James Diolle.
”Hot Line” on yksinkertaisen riffin hallitsema rock-kappale, jota Gillan säestää huudoillaan. Metal Forcesin aikalaisarviossa kappaletta kuvaillaan ”Digital Bitchin” ohella albumin raskaimmaksi.
Albumin päättävä ”Keep It Warm” on hidastempoinen sävelmä. Sanoitus kertoo miehestä, jonka naiselle omistautuminen repii kappaleiksi. Kappale on omistettu Gillanin tyttöystävälle Bronille, jonka hän lopulta nai vuonna 1984.
Kansikuva
pienois|pysty|Alkuperäinen vauva Mind Alive -lehden kannessa (1968). Kannen suunnitteli Steve Joule, joka oli suunnitellut kansia myös Ozzy Osbournen sooloyhtyeelle. Kun häntä pyydettiin suunnittelemaan Born Againin kansi, hän pelkäsi sen viilentävän hänen välejään Osbournen kanssa – Black Sabbathin ja Osbournen välillä oli katkeruutta monestakin syystä. Niinpä hän suunnitteli yhtyeelle joukon ”naurettavia ja ilmiselviä” Born Again -kansia toivoen, ettei yhtye kelpuuttaisi niitä. Ne kuitenkin kelpasivat, ja koska Joulelle tarjottiin suuri palkkio lopullisesta kannesta, hän hyväksyi sopimuksen. Joule lykkäsi kuitenkin kansien tekoa, kunnes aikaa oli enää päivä. Sitten hän loi naapurinsa, alkoholin ja huumeiden avulla kansikuvan ensimmäisestä käteensä osuneesta vauvan kuvasta. Se oli vuonna 1968 julkaistun Mind Alive -lehden kannessa. Joule lisäsi kuvan kontrastin äärimmilleen, käytti mahdollisimman psykedeelistä väriyhdistelmää ja piirsi vauvalle torahampaat, raatelukynnet ja sarvet. Sitten hän tekstasi sisäkansien sanoitukset, ja niin Born Againin ulkoasu oli valmis. Gillanin kerrotaan vihanneen kantta niin paljon, että heitti 25 albumia sisältäneen laatikon ikkunasta ulos. Iommi ja Butler kuitenkin suorastaan rakastivat kantta.
Heti albumin ilmestyttyä sen kansikuva herätti huomiota. Myöhemmin sen on huomattu olevan samanlainen kuin Depeche Moden vuonna 1981 julkaistussa ”New Life” -singlessä. Albumin kansi on usein äänestetty yhdeksi kaikkien aikojen huonoimmista.
Julkaisu
pienois|Tony Iommi ”Trashed” -kappaleen musiikkivideossa. Born Again julkaistiin Britanniassa elokuussa 1983 ja Yhdysvalloissa paria kuukautta myöhemmin. ”Trashed” julkaistiin singlenä, B-puolena versiosta riippuen ”Stonehenge” tai ”Zero the Hero”. Sekä ”Trashedistä” että ”Zero the Herosta” kuvattiin myös musiikkivideot. Albumia ei ole koskaan julkaistu CD-muodossa Yhdysvalloissa, vaikka alkuperäinen albumi menestyikin siellä hyvin.
Kaupallinen menestys
Born Again nousi Britanniassa listan neljänneksi, millä perusteella se oli yhtyeen menestynein albumi maassa sitten vuoden 1973 Sabbath Bloody Sabbathin. Sitä myytiin kuitenkin vähemmän kuin yhtyeen kahta edellistä studioalbumia, sillä toisin kuin Born Againista, vuoden 1980 Heaven and Hellistä oli yhtyeelle myönnetty kultalevy ja vuoden 1981 Mob Rulesistakin hopealevy. Yhdysvalloissa paras listasijoitus oli 39, mikä tarkoitti jonkin verran kahta edellistä albumia heikompaa menestystä.
Kriitikoiden suhtautuminen
Metal Forcesin aikalaisarviossa Graham Barnell kertoo pitäneensä Gillanin liittymistä Black Sabbathiin vitsinä mutta yllättyneensä myönteisesti Born Againista, jota hän kuvailee erittäin hyväksi albumiksi. A-puoli on hänen mukaansa lähes virheetön kokonaisuus, mutta B-puolta hän moittii epätasaiseksi. Barnell kiittää myös albumin raskautta. ”Jos kokoonpanon seuraava albumi on vieläkin parempi, [Black Sabbath] voi valloittaa maailman jälleen kerran.”
Colin Larkinin mukaan Gillanin aikakautta ”pidetään yleisesti Black Sabbathin katastrofaalisimpana inkarnaationa”, eikä Born Againilla ole jäljellä rahtustakaan yhtyeen alkuperäisestä elinvoimasta. Blenderin Ben Mitchell kuvailee albumin kantta surkeaksi ja musiikkia vielä huonommaksi. Sputnikmusic-verkkosivuston arvostelija moittii ”riipiviä, matalia, tunkkaisia soundeja”, jotka saavat ”Trashedin” kaltaiset, periaatteessa suoraviivaiset rock-kappaleet kuulostamaan painajaismaisilta. Tunnelmalliset ja voimallisia riffejä tarjoilevat ”Disturbing the Priest” ja ”Zero the Hero” pilataan toistolla ja ylipituudella. Allmusicin Eduardo Rivadavia kirjoittaa Born Againin yrittävän olla ”kaikkien aikojen raskain” albumi, mutta lopputulos on pikemminkin ”kaikkien aikojen mutaisin”. Gillanin humoristiset sanoitukset ja bluesiin pohjaava laulutyyli ovat Rivadavian mukaan toivottamassa ristiriidassa Black Sabbathin synkän musiikin ja imagon kanssa. Kokonaisuutta hän pitää Cross Purposesin ja Forbiddenin ohella Black Sabbathin uran huonoimpana albumina. Rolling Stonen albumiopas sen sijaan kehuu Born Againia erääksi Black Sabbathin myöhäiskauden parhaista albumeista.
Imperiumi-verkkosivustolla arvioidaan, ettei Born Again ole ”mikään klassikko, vaikka se nauttiikin tiettyä kulttisuosiota”. Sivuston kriitikko Mika Penttinen toteaa Born Againin olevan musiikiltaan ansiokas mutta miksauksessa pilattu. Deep Purple -historiikissaan Syvän purppuran vuoden Heikki Heino arvelee, että ”rankkoja riffejä sisältävä albumi on varmaan yksi tuon ajan raskaimmista rocklevyistä”.
Ozzy Osbourne kertoi tuoreeltaan pitävänsä Born Againia parhaana Black Sabbathin albumina sitten alkuperäiskokoonpanon hajoamisen. Geezer Butler, joka alkuun piti albumia epäonnistuneena, alkoi myöhemmin suhtautua siihen myönteisemmin. Vuonna 2014 hän nimesi Born Againin parhaiksi kappaleiksi ”Zero the Heron” ja ”Disturbing the Priestin”. Tony Iommi sen sijaan pitää Born Againia yhtenä Black Sabbathin huonoimmista levyistä, eikä Gillan hänen mukaansa sopinut Black Sabbathiin vaikka olikin taitava laulaja. ”Rehellisyyden nimissä en tykännyt kaikista albumin biiseistä – ja tuotanto oli hirvittävän huonoa jälkeä.”
Chris Barnes on ylistänyt Gillanin aikaista Black Sabbathia yhtyeen parhaaksi kokoonpanoksi. Hänen mukaansa Born Again on suotta ylenkatsottu, ”erittäin synkkä” albumi, ja sen kansitaide ”monella tasolla pelottava Antikristuksen syntymä pop-taiteessa.” Barnesin yhtye Cannibal Corpse levytti ”Zero the Herosta” oman versionsa EP:lleen Hammer Smashed Face. Myös Sepulturan Max Cavalera ja Deiciden Glen Benton ovat kertoneet Born Againin kannen lukeutuvan suosikkeihinsa.
Kokoonpanomuutos
Ennen kiertueen alkua rumpali Bill Ward erosi yhtyeestä. Hän oli pysytellyt pitkään raittiina eikä uskaltanut lähteä pitkälle kiertueelle, joten hänet korvasi entinen Electric Light Orchestra -jäsen Bev Bevan. Bevan oli Iommin ja Butlerin nuoruudenystävä Birminghamin Astonista ja suostui mielellään heidän kutsuunsa. Ward oli selittänyt Iommille ja Butlerille, ettei hänen fysiikkansa kestäisi kiertuetta, mutta tosiasiassa hän ei halunnut tuottaa yhtyeelle uutta pettymystä sen jälkeen, kun oli eronnut siitä kesken Heaven and Hell -kiertueen. Ward ratkesi juomaan heti albumin valmistuttua, ja seuraavan neljän kuukauden aikana hänen alkoholisminsa paheni. Kliininen masennus ja henkinen umpikuja johtivat kolmeen itsemurhayritykseen. Sen jälkeen Wardin kuitenkin onnistui lopettaa juominen, nyt lopullisesti.
Konsertit
pienois|pysty|vasen|Juliste mainostaa yhtyeen konserttia [[East Rutherfordissa New Jerseyssä. Se järjestettiin 29. lokakuuta 1983 Meadowlands Arenalla. ]] Kiertueella Black Sabbathin lämmittelijöinä olivat muun muassa Nazareth, Quiet Riot ja Diamond Head. Kiertue alkoi seitsemän konsertin sarjalla Euroopassa elokuussa 1983, jolloin Black Sabbath soitti myös Suomessa, Helsingin jäähallissa 21. elokuuta. Sen jälkeen yhtye soitti 15 konserttia syys-lokakuussa. Pohjois-Amerikassa Black Sabbath soitti lokakuun 1983 ja maaliskuun 1984 välillä 58 konserttia. Tammikuun alussa muutama esiintyminen peruttiin Geezer Butlerin sairastumisen vuoksi. Lisäksi Savannahiin suunniteltu konsertti peruttiin yhtyeen ”turmiollisesta vaikutuksesta nuorisoon” huolestuneiden baptistien painostuksen vuoksi.
Konserttien introt olivat omalaatuisia. Yhtye palkkasi kansikuvan vauvaa esittämään lyhytkasvuisen henkilön, jolla oli punainen puku, keltaiset tekokynnet ja pienet sarvet. ”Vauva” istui Stonehengeä muistuttavan kiven päällä ja aukoi suutaan nauhalta kuuluvan itkun tahtiin, minkä jälkeen se putosi patjalle. Tällöin alkoi kellon kumina, ja lavalle vaelsivat kulkueessa yhtyeen roudarit, jotka olivat pukeutuneet kaapuihin ja esittivät demonien riivaamia munkkeja. Samalla hetkellä yhtye aloitti ”War Pigs” -kappaleen soittamisen.
Solisti Ian Gillanilla oli kiertueella omat ongelmansa. Hän ei ollut ehtinyt opetella yhtyeen vanhempien kappaleiden sanoja ja teippasi siksi konserttilavan lattiaan paperilapun, johon sanat oli kirjoitettu. Usein paperi kuitenkin peittyi kuivajäällä tuotetun sumun alle. Unohtamansa sanat Gillan korvasi kiljunnalla ja karjunnalla. Lisäksi Gillanin aiemman sooloyhtyeen tiukka kiertueaikataulu oli rasittanut hänen ääntään, mikä rajoitti hänen äänialaansa. Gillanilla oli vaikeuksia löytää paikkansa yhtyeessä, johon Ozzy Osbourne oli jättänyt merkittävän jäljen.
Erikoisuutena kiertueella oli Deep Purplen kappale ”Smoke on the Water”, jonka yhtye esitti usein encorena. Muutamissa konserteissa se esitti myös The Shadowsin ”Apachen”. Born Againin kappaleista mukana oli kuusi: ”Hot Line”, ”Born Again”, ”The Dark”, ”Zero the Hero”, ”Digital Bitch” ja ”Disturbing the Priest”. Lisäksi ”Keep It Warm” esitettiin kerran tai kahdesti.
Kiertueen jälkeen Gillan suunnitteli tekevänsä sooloalbumin, mutta tarkoituksena oli myös tehdä uusi Black Sabbath -albumi. Koska Bevanin piti liittyä jälleen ELO:on, yhtye toivoi saavansa Bill Wardin takaisin rumpuihin.
”Stonehenge-kömmähdys”
Konsertteihin järjestettiin rekvisiitaksi Stonehenge-aiheiset lavasteet, joista tuli mittakaavavirheen vuoksi liian suuria. Lavasteet maksoivat valtavasti mutta olivat niin suurikokoisia, etteivät mahtuneet kokonaan edes suuriin halleihin. Yhtye pystyi käyttämään konserteissaan vain muutamaa kiveä, ja ainoastaan Readingin rockfestivaalilla kaikki kivet olivat käytössä. Yhtye toivoi voivansa käyttää lavasteita ainakin Yhdysvalloissa, koska ”kaikki olisi siellä joka tapauksessa suurempaa”, mutta toiveet kariutuivat, kun ensimmäisellä Yhdysvaltain-keikalla lavasteita ei saatu mahtumaan edes ovesta sisään. Maple Leaf Gardensissa vain kolme monoliittia ja yksi poikkikivi saatiin pystytettyä lavalle.
Fiktiivisessä Hei me rokataan! -elokuvassa Spinal Tap -yhtyeellä on ”Stonehenge”-niminen show, johon kuuluu suuri Stonehenge-lavaste ja sen ympärillä tanssivia kääpiöitä. Yhtyeellä sattuu kuitenkin väärinkäsitys mittayksiköiden kanssa, ja lopullinen lavaste on niin pieni, että tanssijat kompastelevat siihen. Kohtauksen on usein väitetty saaneen innoituksensa Born Again -kiertueesta, mutta kyse on todennäköisesti sattumasta, sillä kiertue ja elokuva tehtiin samana vuonna.
Tiet erkanevat kiertueen jälkeen
pienois|pysty|Ian Gillan Deep Purplen riveissä 2013. Sekä Ian Gillan että rumpali Bev Bevan olivat antaneet kiertueen aikana ymmärtää, etteivät olisi käytettävissä enää jatkossa. He erosivat Black Sabbathista maaliskuussa 1984. Gillanin lähtö ei tiettävästi tapahtunut kovinkaan ystävällisissä merkeissä. Geezer Butlerin mukaan ongelmat olivat alkaneet jo Amerikan-kiertueen loppupuolella, jolloin Gillan ei vaikuttanut lainkaan motivoituneelta. Syynä oli se, että Gillanin entinen yhtye Deep Purple aikoi tehdä paluun. Gillan ei kertonut yhtyeen muille jäsenille asiasta mitään eikä koskaan edes virallisesti ilmoittanut eroavansa Black Sabbathista. Hän palasi Deep Purpleen, jonka solistina hän nykyäänkin toimii.
Ian Gillan itse taas on muistellut työskentelyään Black Sabbathissa hyvillä mielin, ja hän levytti ”Trashed”-kappaleen uudelleen vuonna 2006 ilmestyneelle juhlalevylleen Gillan’s Inn.
Pircin puolustus
Pircin puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti: Avaus muistuttaa silmämääräisesti paljon kuningasintialaista, ja usein näitä avauksia harrastavatkin samat pelaajat. Peli ei kuitenkaan yleensä ole niin suljettua kuin kuningasintialaisessa, ja voi saada sisilialaisia piirteitä, jos musta lähtee toteuttamaan toista pääsuunnitelmaa siirrolla c5. Toinen tapa pyrkiä parantamaan kontrollia keskustasta on pelata e5. Myös suunnitelma c6+d5 on mahdollinen.
Avaus jatkuu tyypillisesti  (ns. klassinen muunnelma ) tai   (ns. itävaltalainen hyökkäys). On myös tavanomaista, että siirrytään Philidorin puolustuksen muunnelmaan siirtojen  jälkeen.
Pohjois-Italia
thumb|Pohjois-Italia Pohjois-Italia tarkoittaa yleensä maantieteellistä aluetta, johon kuuluvat Italian niemimaan pohjoisosa, Pojoen laakso ja Alppien vuoriston eteläisiä osia. Pohjois-Italiaan kuuluvat seuraavat kahdeksan Italian kahdestakymmenestä alueesta:
Eurooppatie E20
E20 eli Eurooppatie 20 on 1 880 kilometriä pitkä eurooppatie, joka johtaa Irlannista Shannonin lentoasemalta Venäjän Pietariin. Tie kulkee useiden lauttamatkojen sekä logistisesti ja rakennusteknisesti merkittävien kohteiden, kuten Juutinrauman ja Ison-Beltin siltojen kautta.
Bulgarian parlamenttivaalit 2017
Tulokset
Vaalien jälkeen 4. toukokuuta kansalliskokous valitsi Borisovin pääministeriksi. Hänen hallituksensa koostui GERBistä ja Yhdistyneet isänmaalliset -puolueesta, joilla oli niukka enemmistö paikoista.
Eurooppatie E20
Reitti
Shannonin lentoasema – Limerick – Dublin … Liverpool – Manchester – Bradford – Leeds – Kingston upon Hull … Esbjerg – Odense – Kööpenhamina – Peberholm – Malmö – Halmstad – Göteborg – Skara – Örebro – Eskilstuna – Södertälje – Tukholma … Tallinna – Kohtla-Järve – Narva – Pietari.
Juan Carlos Onetti
thumb|upright|Juan Carlos Onetti 1981. Juan Carlos Onetti (1909 Montevideo – 1994) oli uruguaylainen kirjailija. Hän kirjoitti novelleja, joissa hän yhdisti fantasiaa ja realismia. Hänen teoksensa ovat usein pessimistisiä mutta mielikuvituksellisia.
Elämä
Onetti syntyi Montevideossa. Hän jätti oppikoulunsa kesken ja teki hanttihommia parikymppiseksi, muutti sitten Argentiinan Buenos Airesiin, missä hän alkoi kirjoittaa sanomalehtijuttuja ja novelleja 1930-luvulla. Hän työskenteli uutistoimisto Reutersille sekä Uruguayssa että Argentiinassa. Hän oli arvostetun Marcha-viikkolehden päätoimittaja 1939–1942. Vuonna 1957 hänestä tuli Montevideon kaupunginkirjaston johtaja. Sotilasvallan aikaan hän joutui vankilaan ja mielisairaalaan. Vapauduttuaan 1975 hän muutti Madridiin ja haki Espanjan kansalaisuutta.
Ura
Onettin ensimmäistä pienoisromaania El pozo on pidetty maagisen realismin edeltäjänä ja ensimmäisenaä aidosti modernina eteläamerikkalaisena romaanina. Hän sai kansainvälistä mainetta vasta 1960-luvulla, kun eteläamerikkalainen kirjallisuus tuli muotiin Euroopassa. Vasta kun Onetti muutti Madridiin, hänen kirjojaan alettiin kääntää muille kielille.
Onetti suosi kaupunkielämän kuvausta ja piti maalaiselämän ja caucho-kulttuurin kuvaamista vanhanaikaisena.
Raimo Vilén
Raimo Kalevi Vilén (s. 10. elokuuta 1945 Artjärvi) on suomalainen pikajuoksija ja pesäpalloilija.
Vilén voitti kaikkiaan kolme Suomen mestaruutta 100 metrin juoksussa vuosina 1970, 1971 ja 1972. Vilén teki matkan Suomen ennätyksen 10,49 Edinburghissa 8. syyskuuta 1973. Sitä ennen hän oli juossut käsiajalla 10,0 Helsingissä 27. heinäkuuta 1972 ja kolme viikkoa myöhemmin 3,2 m/s myötätuuleen 10,31. EM-hallikisoissa 1972 hän juoksi 50 metrin SE:n 5,82.
Joukkue Antti Rajamäki, Raimo Vilén, Erik Gustafsson ja Markku Juhola juoksi Münchenin 1972 olympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen-ennätyksen 39,30, joka pysyi ennätyksenä kesään 2010 asti.
Seuratasolla Vilén edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Pertti Helin.
Anakapalle
Anakapalle on Visakhapatnamin esikaupunki Andhra Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupunki on Sarada-joen läheisyydessä. Anakapallen kunnanvaltuusto perustettiin vuonna 1878.
Väestö
Kaupungissa asui 84 523 henkilöä vuonna 2016.
Talous
Vihanneksien ja hedelmien kasvattaminen on Anakapallen suurimpia maatalouskeinoja. Tärkein viljelys on sokeriruoko.
William Lanne
William Lanne (myös King Billy, William Laney tai William Lanney; n. 1835 – 3. maaliskuuta 1869) oli tasmanialainen aboriginaali, palawah. Hänet tunnetaan erityisesti viimeisenä eloonjääneenä miespuolisena Tasmanian aboriginaalina. Viimeinen aboriginaali oli hänen vaimonsa Truganini (Lanne oli tämän kolmas aviopuoliso).
Lanne syntyi arvioiden mukaan vuonna 1835 Tasmanian länsirannikolla sijaitsevalla Arthur Riverin alueella. Hänen ollessaan seitsemänvuotias hänet ja hänen perheensä kaapattiin ja vietiin Flindersinsaarella sijainneelle aboriginaaleille tarkoitetulle leirille Wybelennaan. Vuonna 1847 mustasta sodasta eloonjääneet aboriginaalit siirrettiin Oyster Coveen, jossa Lanne eli neljä vuotta orpokodissa. Vuonna 1855 hän pääsi töihin valaanpyyntialukselle.
Lanne sairastui pahasti, ja hän kuoli koleraan ja punatautiin 3. maaliskuuta 1869 Hobartin kaupungissa. Kuoleman jälkeen hänen ruumiinsa ryöstettiin. Tämä oli seurausta Tasmanian Royal Societyn ja Royal College of Surgeons of Englandin välisestä riidasta kumman pitäisi käsitellä Lannen ruumis. Royal College of Surgeons of Englandin jäsen, William Crowther, pääsi murtautumaan ruumishuoneelle, jossa Lannen ruumista säilytettiin. Hän leikkasi irti ruumiinosia, poisti hänen ihonsa ja laittoi tilalle valkoisen miehen pään, joka oli päällystetty mustalla iholla. Tasmanian Royal Society huomasi asian nopeasti, ja päätti estää uusien näytteiden keräämisen amputoimalla Lannen jalat ja kädet. Vasta tämän jälkeen Lanne haudattiin.
Alex D. Linz
Alexander David ”Alex” Linz (s. 3. tammikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Eräänä kauniina päivänä (1996), Yksin kotona 3 (1997), Sydän lyö (2000) ja Max Keeble – Kosto elää (2001).
Juutalainen Linz syntyi Kalifornian Santa Barbarassa ja debytoi näyttelijänä vuonna 1995 tv-sarjassa Cybill. Hän on muiden rooliensa ohella ääninäytellyt Tarzania.
Linz oli vuosina 1997, 1998, 2000 ja 2002 ehdokkaana Young Artist -palkinnon saajaksi.
Suomen Talvisota 1939–1940
Suomen Talvisota 1939–1940 oli vuosina 1969–1970 toiminut suomalainen underground-rockyhtye ja performanssiryhmä. Sen keskeisiä perustajahahmoja olivat turkulaiset runoilijat Jarkko Laine ja Markku Into sekä somerolainen muusikko M. A. Numminen. Yhtyeen tunnetuin kappale on ”Kekkonen-rock”. Ryhmä teki myös Aamurusko -nimistä sanomalehteä sekä radio-ohjelmaa Maanalaista menoa, jota varten osa yhtyeen musiikista alun perin tehtiin.
Anders Bjork
Anderson Patrick Bjork (s. 5. elokuuta 1996 Mequon, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. Bjork on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. The Hockey News -sivuston mukaan Bjork on kokonaisvaltainen hyökkäyspään pelaaja, joka on hyvä sekä rakentamaan peliä että viimeistelemään. Hän on myös hyvä kahden suunnan hyökkääjä, jolla on työmoraalia ja luistelutaitoa. Bjorkin tulisi kuitenkin lisätä voimaa.
Seuraura
Bjork pelasi Chicago Missionin junioreissa, jonka jälkeen Green Bay Gamblers varasi hänet 240. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012. Bjork ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, vaan Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan, jolloin hän pelasi myös mm. USHL-liigaa. Kaudella 2013–2014 hän pelasi myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Boston Bruins varasi Bjorkin viidennellä kierroksella 146. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Vuosina 2014–2017 hän kävi Notre Damen yliopistoa. Sophomore -vuotenaan 2014–2015 Bjork oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 12+23=35 ja hän voitti Notre Damen sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Bjork valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2016–2017 hän nousi joukkueensa varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 21+31=52 Notre Damen paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Andrew Oglevien kanssa. Bjork jakoi koko Hockey Eastin pistepörssin neljännen sijan Northeasternin Adam Gaudetten ja Lowellin Joseph Gamdardellan kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Bjork oli myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Denverin Will Butcherille.
Toukokuun 2017 lopulla Bjork teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan seuran NHL-kokoonpanosta. Bjork teki näin ollen NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 5. lokakuuta 2017 Nashville Predatorsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.14 minuuttia. Bjork keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Jake DeBruskin tekemään maaliin. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Bjork teki NHL-uransa avausmaalin kauden neljännellä kierroksella 14. lokakuuta 2017 ylivoimalla vieraissa Arizona Coyotesia vastaan.
Maaliskuussa 2023 Sabres kauppasi Bjorkin Chicago Blackhawksiin.
Maajoukkueura
Bjork edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Bjork voitti pronssia. Hän teki Ruotsia vastaan pelatussa pronssiottelussa kaksi maalia ja valittiin ottelun päätteeksi Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi. Bjork pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden.
Bjork pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia.
Muuta
Bjorkin pikkuveli Brady on kiinnitettynä Notre Damen yliopistoon. Myös veljesten isä Kirt Bjork kävi saman yliopiston, jonka jälkeen hän vietti kauden 1983–1984 pelaten Italiassa ja AHL:ssä. Anders Bjorkin serkku Erik Condra pelaa Tampa Bay Lightningin NHL-joukkueessa.
HFM
thumb|HFM:n logo Helsingin Miekkailijat (lyh. HFM, ) on Suomen vanhin miekkailuseura, joka perustettiin 29. marraskuuta 1923.
Seuran perustajiin kuului muun muassa everstiluutnantti Carl Aejmelaeus-Äimä, joka toimi tasavallan presidentti K. J. Ståhlbergin adjutanttina. 1930-luvulla seuran johtohahmoksi nousi Nils Sjöblom, joka oli opiskellut miekkailunopettajaksi Tanskassa. Sjöblomin aloitteesta avattiin seuran ensimmäinen miekkailusali Fredrikintorille. Se kuitenkin tuhoutui talvisodan pommituksissa 1939. Sittemmin seuran sali sijaitsi Sörnäisissä, Käenkujalla. 2010-luvun puolestavälistä alkaen sali on sijainnut entisessä liikehuoneistossa Kyllikinkadulla Länsi-Pasilassa.
Seuran jäseniin kuuluvat kymmenkertainen veteraanikalvan maailmanmestari Marja-Liisa Someroja, miesten maajoukkueen Niko Vuorinen ja Jaakko Paavolainen, vuoden 2005 kalvan Pohjoismaiden mestari András Koroknay-Pál sekä Suomen mestarit Catharina Kock ja Alexander Lahtinen.
Joulutähti
Joulutähti (Euphorbia pulcherrima) eli tähtilatva on tyräkkikasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Laji on kotoisin Väli-Amerikasta ja sitä käytetään laajasti koristekasvina. Joulutähti ei ole myrkyllinen, mutta syötynä paikallisesti ärsyttävä.
Varret ja lehdet
Joulutähti on ikivihreä pensas tai pieni puu joka saattaa kasvaa noin 3–4 metriä korkeaksi. Tummanvihreät lehdet ovat suuria, muodoltaan soikeita tai vinoneliömäisiä ja yleensä teräväkärkisiä. Tyvestä lehdet ovat usein suurihampaisia. Oksien kärkien suojuslehdet ovat huomiota herättävän kirkkaanpunaisia ja ne säilyvät kuivan kauden ajan kasvin ollessa muuten lehdetön.
Kukinto
pienoiskuva|Joulutähden kukintoa ympäröivät suuret punaiset suojuslehdet. Sillä on pienet viherstävänkeltaiset tyräkeille ominaiset valekukat (cyathium) jotka ovat suojuslehtien keskellä. Kukinnoissa on punaisia hedetuppoja ja niiden välissä keltaisia sarvimaisia mesiäisiä. Luonnonvaraisenakin joulutähden kukinta ajoittuu talviaikaan.
Joulutähti ei ole myrkyllinen, mutta syötynä paikallisesti ärsyttävä.
Levinneisyys
Joulutähti on alkujaan kotoisin Väli-Amerikasta ja Meksikosta.
Jalostus
1960-luvulla norjalaiset kehittivät joulutähdestä matalia ja väriltään joulunpunaisia kasveja. Kasvia oli sitä ennen käytetty vain leikkokukkana, koska se teki pitkät varret eikä sopinut sellaisena ruukkukasviksi. 1990-luvulla joulutähdestä jalostettiin minimuotoja, jotka ovat suosittuja erilaisissa istutuksissa. Pääosa viljellyistä joulutähdistä ovat punasuojuslehtisiä, mutta siitä on jalostettu myös muun muassa valkosuojuslehdellisiä lajikkeita.
Joulutähti koristekasvina
pienoiskuva|Joulutähtiä koristepensaina Kanariansaarilla. Joulutähteä kasvatetaan luonnollisilla esiintymisaluillaan koristekasvina ulkona puistoissa ja pihoilla koristepensaana tai -puuna. Laji on kuitenkin parhaiten tunnettu joulunajan koristekasvina.
Joulutähti on Suomen suosituin joulukukka: sitä myydään 1,8 miljoonaa ruukkua. Sitä myydään vuosittain 10– 15 miljoonalla eurolla Suomessa. Joulutähdet kasvatetaan myyntiin Suomessa koska se ei kestä hyvin kuljetusta ja päivän pituuden eroa. Jonkun verran niitä on tuotu Virosta koska sieltä tuonti onnistuu läheisen sijainnin vuoksi. Se on myös arka kylmälle ja vedolle ja saattaa pudottaa lehtensä tai kuolla alle 14 °C lämpötilassa.
Joulutähden kasvatus on taloudellisesti tärkeää etenkin Alankomaissa ja Yhdysvalloissa.
Joulutähti ostetaan yleensä joulunajan kaunistukseksi, mutta sitä voidaan kasvattaa myös monivuotisena huonekasvina. Joulutähti on lyhyenpäivänkasvi, joten kukkiakseen se tarvitsee 6–8 viikon jakson, jolloin päivän valoisa aika ei saa ylittää kymmentä tuntia.
Muuta
Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vietetään kansallista joulutähtipäivää (Poinsettia Day). Päivä on valittu joulutähden Yhdysvaltoihin tuoneen Meksikon suurlähettilään ja kasviharrastajan Joel Roberts Poinsettin (1779–1851) kuolinpäivän mukaan.
Tula
Tula on venäläinen teollisuuskaupunki, joka sijaitsee Upa-joen varrella 165 kilometriä etelään Moskovasta. Kaupunki on ollut olemassa ainakin 1300-luvulta lähtien. Se on Tulan alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin vaakunassa on kuvattuna kaivos- ja metalliteollisuuteen liittyviä työvälineitä. Vuonna 2010 kaupungissa oli noin 501 169 asukasta.
Historia ja teollisuus
Tula on Venäjän vanhimpia kaupunkeja, joka mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Taidula" (Тайдула) jo vuonna 1146. Vuonna 1382 kaani Tohtamyš ryösti kaupungin.
Kaupungista tuli 1500-luvulla tärkein Moskovan eteläpuolista aluetta turvaavista linnoituksista ja puolustuslinjojen keskuspiste tataarien hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1552 Tulan kaupunki puolustautui menestyksellisesti tataarien hyökkäystä vastaan. Nykyaikaan saakka säilynyt kivinen linnoitus rakennettiin vuonna 1530, sitä korjattiin vuonna 1784 ja vuonna 1824.
Piet Retief
thumb|Piet Retiefin patsas osana [[Voortrekker-monumenttia.]] Pieter "Piet" Retief (noin 1780 Kapmaa–6. helmikuuta 1838, Natal) oli yksi buurien Suuren vaelluksen johtajista.
Hugo Harmia
thumb|[[Helsingin kauppakorkeakoulu Etu-Töölössä]] Hugo Edvard Harmia, vuoteen 1927 Hackstedt (30. kesäkuuta 1907 Salmi – 9. maaliskuuta 1952 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti.
Piet Retief
Retief oli paremmin koulutettu kuin muut voortrekkerit keskimäärin ja oli maanviljelyn ohessa toiminut rakennusmestarina ennen Kapmaasta lähtemistään. Hän oli myös suhteellisen varakas ja maatilan lisäksi omisti tietyllä ajanhetkellä yli 20 tonttia Grahamstownista. Ennen vaellukselle lähtemistään Retief lähetti Grahamstown Journal-lehdelle manifestin, jossa selvitettiin syitä buurien lähdölle brittien hallinnoimasta Kapmaan siirtokunnasta. Manifestista muodostui 1800–1900-luvulla yksi keskeisistä afrikaanerinationalistisen historiankirjoituksen asiakirjoista.
Tula
Historia ja teollisuus
Tula kehittyi 1600-luvun aikana Venäjän tärkeimmäksi metallityön keskukseksi. Vuonna 1704 Pietari I määräsi entisen maaorjan, aseseppä Nikita Demidovitš Antufievin (1656–1725) rakentamaan kaupunkiin asetehtaan, joka valmistui vuonna 1712. Tula oli Venäjän keisarikunnan teräs- ja aseteollisuuden keskus. Asetuotannolla rikastunut ja aateloitu Demidovien suku hallitsi 1700-luvun loppuun mennessä laajoja maa-alueita, kaivosteollisuutta ja yrityksiä sekä tuotti noin 40 % koko Venäjän takoraudasta.
Hugo Harmia
Harmian vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja John Gustaf Hackstedt ja Lyyli Johanna Huotinen ja puoliso vuodesta 1934 Ruth Margit Kristina Sjöman. Harmia tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui arkkitehdiksi 1933. Hän teki opintomatkan Keski-Eurooppaan 1937. Helsingin kaupungin rakennustoimiston arkkitehtina Harmia toimi 1934–1947, omaa arkkitehtitoimistoa hän piti Woldemar Baeckmanin kanssa vuodesta 1941. Harmian tunnetuimpia töitä ovat Baeckmanin kanssa suunniteltu Helsingin kauppakorkeakoulu (1950) sekä Porin lyhytaaltoasema (1939).
Tula
Historia ja teollisuus
Teräs- ja rautateollisuuden lisäksi Tulassa on nykyisin myös konepajateollisuutta. Valtaosa ligniitistä eli ruskohiilestä louhitaan paikan päällä ja sitä käytetään kemianteollisuudessa. Samovaarit ovat perinteinen metallituote, joista Tula on ollut kuuluisa jo 1700-luvulla. Kaupungissa on mekaniikan, kaivosteollisuuden ja opettajankoulutuksen oppilaitokset, joista yksi on erikoistunut hiilikaivosten tutkimukseen. Jo vuonna 1724 Demidov-suvun perustama museo esittelee aseistuksen historiaa.
Suosituin matkailunähtävyys alueella on kirjailija Leo Tolstoin koti Jasnaja Poljana, ja hautapaikka, joka on 14 km kaakkoon Tulan kaupungista. Siellä Tolstoi kirjoitti kuuluisat romaaninsa Sota ja rauha ja Anna Karenina.
Lillestrøm
thumb|250px|Lillestrømin rautatieasema Lillestrøm on Oslon esikaupunki ja Skedsmon kunnan keskuspaikka Akershusin läänissä, Norjassa. Asukkaita siellä on noin 14 000. Matkaa Lillestrømistä Oslon keskustaan on 18 kilometriä.
Urheilu
Lillestrømissä sijaitsee Åråsen stadion, missä Norjan pääsarjassa pelaava jalkapallojoukkue Lillestrøm SK pelaa kotiottelunsa.
Media
Sanomalehti Romerikes Blad ilmestyy kuudesti viikossa.
Piet Retief
Retief kuoli 6. helmikuuta 1838 zulukuningas Dinganen järjestämässä väijytyksessä.
Upa (joki)
thumb|200px|Upajoki.
Upa on joki Venäjällä, Okan oikeanpuoleinen sivujoki Volgan vesistöalueella. Joen varrella on Tulan kaupunki.
Upan pituus on 345 kilometriä.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
'''Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut''' pelataan joka vuosi maailman toiseksi huonoimmin sijoittuneiden jääkiekkomaajoukkueiden välillä. Kisojen voittaja (ennen vuotta 2012 kaksi parasta) nousee 2. divisioonaan seuraavaksi vuodeksi. Vastaavasti 2. divisioonan B-lohkon (ennen vuotta 2012 molempien lohkojen) viimeinen joukkue putoaa 3. divisioonaan.
Born (Belgia)
pienoiskuva|315x315px|Bornin silta, yksi kylän tunnetuimmista maamerkeistä. Born on kylä Amelin kunnassa, Belgiassa. Kylän tunnetuimpia maamerkkejä on kuvassa näkyvä vanha silta. Bornissa asui 573 asukasta vuonna 2008. Kylä on saanut nimensä siitä, että siellä on paljon lähteitä. Bornin postinumero on 4770.