cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paalasmaan veneonnettomuus
Onnettomuudessa kaksi pääosin paikkakuntalaisia nuoria kuljettanutta moottorivenettä törmäsi Pielisellä Paalasmaan rannassa. Toisessa veneistä oli 19 nuorta ja se oli lähdössä Paalasmaan venerannasta Juuan kirkolle sateisessa ja tuulisessa säässä. Muutama minuutti lähdön jälkeen siihen törmäsi toinen, paikallisen kyläkauppiaan pojan ohjaama, 185 hevosvoiman tehoisella moottorilla varustettu pikavene. Suuremman veneen keulaan tuli törmäyksessä suuri halkeama ja se upposi nopeasti, kun taas siihen törmänneen pikaveneen vauriot jäivät melko vähäisiksi. Onnettomuus tapahtui noin 300 metrin päässä rannasta. Kummassakaan veneessä ei ollut pelastusliivejä tai muitakaan pelastusvälineitä, ja molemmat veneet olivat liikkeellä ilman lain jo vuonna 1959 edellyttämiä kulkuvaloja. Veden varaan joutui kaikkiaan 21 ihmistä, joista törmäyksen nähneet ja rannan taloista soutuveneillä apuun lähteneet saivat pelastetuiksi kuusi. 15 henkeä kuoli onnettomuudessa. Pelastuneiden joukossa ollut pikaveneen kuljettaja oli törmäyshetkellä vahvassa humalassa, ja hän oli ennen törmäystä nauttinut pontikkaa samassa veneessä olleen toverinsa kanssa. Onnettomuus oli ankara isku Paalasmaan kyläyhteisölle, sillä onnettomuudessa sai kahdesta kylän perheestä surmansa kolme nuorta. Onnettomuuden jälkeen Juuan silloinen kunnanjohtaja Onni Nuutinen vetosi valtiovaltaan lossiyhteyden saamiseksi mantereelta Paalasmaalle, mikä kuitenkin toteutui vasta vuonna 1969.
Juuan kirkkomaalla on kellotapulin vieressä, uhrien muistokivien keskellä Heikki Konttisen suunnittelema Paalasmaan moottoriveneonnettomuudessa hukkuneiden viidentoista nuoren muistomerkki (Hädässään he huusivat Herraa, 1962). Lisäksi Paalasmaan laivarannassa on kuvanveistäjä Kauko Kortelaisen veistämä onnettomuuden muistomerkki Surukivi, joka paljastettiin vuonna 1984.
Carl Barksin Aku Ankka
Carl Barksin Aku Ankka on suomenkielinen sarjakuva-albumisarja, joka perustuu sarjakuvataiteilija Carl Barksin piirtämiin Disney-hahmoihin. Albumisarjan julkaisu alkoi vuonna 2023, ja sen on kustantanut Story House Egmont. Sarjassa on julkaistu Carl Barksin käsikirjoittamia ja piirtämiä ankkatarinoita niiden alkuperäisessä julkaisujärjestyksessä, alkaen tarinasta Ryytimaa (The Victory Garden, 1943), joka on ensimmäinen Barksin kokonaan itse käsikirjoittama ja piirtämä Aku Ankka -tarina.
Sarjan osat
alt=Aku Ankka seisoo hevosen päällä silmät kiinni ja hakee sisäistä suuntavaistoaan.|pienoiskuva|Osan 1 kansikuva, joka liittyy tarinaan Turistina Teksasissa.
Traffic Island
Traffic Island on Turussa vuonna 1998 toimintansa aloittanut suomalainen rock-yhtye. Yhtye kuitenkin aktivoi vuonna 2005.
Historia
22-vuotias Oskari ja 19-vuotias Santeri alkoivat yhdessä tehdä musiikkia vuodesta 1998 lähtien. Laulaja Oskari on aikaisemmin ollut mm. suomiräpin kanssa tekemisissä. Yhtye kasattiin 2000-luvulla jolloin alettiin levyttää. Kahden EP-levyn jälkeen vuonna 2007 julkaistiin debyyttialbumi Enough Is Enough.
Yhtye meni toisen levyn jälkeen määrittämättömän pitkälle levytystauolle. Tauon jälkeen vuonna 2015 ilmestyi kolmas EP-levy Third vuonna 2015 sekä seuraavana vuonna single Viva las Vegas.
Tällä hetkellä yhtye tekee kolmatta pitkäsoittoalbumia, ja siinä aikana Oskari on ruvennut tekemään suomenkielistä soolomateriaalia. Lisäksi Santeri soittaa Eeli Hallikaisen taustayhtyeessä bassoa.
Ellen Wilkinson
Ellen Cicely Wilkinson (8. lokakuuta 1891 Manchester – 6. helmikuuta 1947 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko. Hän oli Britannian parlamentin jäsen 1924–1931 ja 1935–1947, ja toimi Ison-Britannian opetusministerinä 1945–1947. Vuosina 1944–1945 Wilkinson oli myös Työväenpuolueen toimeenpanevan komitean puheenjohtaja.
Astmaa sairastanut Wilkinson kuoli keuhkokuumeeseen 55-vuotiaana helmikuussa 1947.
Walter Kollo
thumb|Walter Kollon hautamuistomerkki. Walter Elimar Kollo (oik. Walter Elimar Kollodzieyski; 28. tammikuuta 1878 Neidenburg, Itä-Preussi – 30. syyskuuta 1940 Berliini) oli saksalainen säveltäjä. Hän sävelsi ensisijaisesti operetteja ja jonkin verran viihdemusiikkia. Hänen sävellyksistään on esitetty suomeksi Kolme pientä tyttölasta (myös nimellä Sininen viitta), Se naista miellyttää, jota esitettiin 21 kertaa vuosina 1931–1932 Viipurin Kaupunginteatterissa, ja Sinä vain (myös nimellä Pariisin yöt).
Hänen poikansa Willi Kollo sävelsi kevyttä musiikkia, ja hänen pojanpoikansa René Kollo on maineikas Wagner-tenori.
Kännykkä (albumi)
Kännykkä on Sydän, sydän -yhtyeen vuonna 2004 julkaistu toinen studioalbumi.
Kurt Gustav Wilckens
thumb|Kurt Gustav Wilckens. Kurt Gustav Wilckens (3. marraskuuta 1886 Bad Bramstedt – 15. kesäkuuta 1923 Buenos Aires) oli saksalainen toimittaja, anarkisti ja sodanvastustaja. Hänet tunnetaan argentiinalaisen upseerin Héctor Benigno Varelan murhaajana.
Elämä
Schleswig-Holsteinissa syntynyt Wilckens muutti Yhdysvaltoihin asepalveluksen suoritettuaan vuonna 1910. Hän työskenteli maatyöläisenä ja kaivosmiehenä Arizonassa ja Uudessa-Meksikossa tutustuen samalla anarkismiin. Liityttyään syndikalistiseen Industrial Workers of the World -ammattiliittoon Wilckens oli mukana organisoimassa lakkoja, jonka lisäksi hän vastusti aktiivisesti Yhdysvaltain liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan. Syksyllä 1917 Wilckens vangittiin sodanvastaisen toimintansa vuoksi ja suljettiin Utahissa sijainneeseen internointileiriin. Wilckens karkasi joulukuussa 1917, mutta jäi viranomaisten käsiin jälleen vuonna 1920, jolloin hänet karkotettiin Saksaan.
The Mask – naamio
The Mask – naamio on yhdysvaltalainen Jim Carreyn tähdittämä jännityskomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 1994.
Kurt Gustav Wilckens
Elämä
Wilckensin elämästä on valmistunut Osvaldo Bayerin käsikirjoittama saksalainen televisioelokuva vuonna 1989.
The Mask – naamio
Elokuva oli vuonna 1995 Oscar-ehdokkaana erikoistehosteistaan.
Juoni
Jim Carrey esittää Stanley Ipkiss -nimistä miestä, jolla menee huonosti. Konsertti-ilta peruuntuu, hän menettää autonsa ja arkipäivän kolhut riivaavat. Stanley luulee ajelehtivaa jätepaperikasaa hädässä olevaksi ihmiseksi, joten hän syöksyy veteen. Hän tajuaa kastelleensa itsensä turhaan, mutta löytää kuitenkin kasasta vihreän naamion, jolla on taikavoimia. Illalla Stanley pistää naamion päälle, jolloin hän muuttuu vihreänaamaiseksi supersankariksi. Hän alkaa elämään kaksoiselämää, yöllä naamio ja päivällä pankkiiri. Stanley Ipkiss tekee vaikutuksen kauniiseen Tina Carlyleen (Cameron Diaz). Samalla hän joutuu etsintäkuulutetuksi ja saa vihollisekseen pahan Dorian Tylerin (Peter Greene).
Mark Hamill
pienoiskuva|upright|Mark Hamill vuonna 1980. Mark Richard Hamill (s. 25. syyskuuta 1951 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Luke Skywalkerin roolista Tähtien sota -elokuvissa sekä Jokerin ääniroolista monessa Batman-elokuvassa.
Varhainen elämä
Mark Hamill syntyi Kalifornian Oaklandissa perheensä neljäntenä lapsena. Hänen isänsä palveli Yhdysvaltain laivastossa. Hamill eli nuoruutensa Kaliforniassa, Virginiassa, New Yorkissa ja Japanissa.
Ura
Myös Dark Horse Comicsin sarjakuva The Black Pearl on Hamillin käsialaa.
Yksityiselämä
Hamill on ollut vuodesta 1978 lähtien naimisissa Mary Lou Yorkin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Hamill lahjoitti vuonna 2022 500 dronea Ukrainan armeijan avuksi heidän taistelussa Venäjän hyökkäystä vastaan.
Rem Koolhaas
Remment Koolhaas, koko nimeltään Remment Lucas Koolhaas (s. 17. marraskuuta 1944 Rotterdam, Alankomaat) on alankomaalainen Pritzker-palkittu arkkitehti, arkkitehtuurin teoreetikko ja kaupunkisuunnittelija.
Nuorena Koolhaas opiskeli käsikirjoittamista Alankomaiden elokuva-akatemiassa. Hän työskenteli sen jälkeen toimittajana Haagse Post -lehdessä. Vuonna 1968 Koolhaas alkoi opiskella arkkitehtuuria Lontoon Architectural Association School of Architecturessa. Valmistuttuaan sieltä hän jatkoi opintojaan Cornellin yliopistossa O.M. Ungersin johdolla.
Koolhaas perusti Office for Metropolitan Architecture -arkkitehtitoimiston (OMA) Lontoossa vuonna 1975 vaimonsa Madelon Vriesendorpin sekä Elia ja Zoe Zenghelisin kanssa. Myöhemmin toimistoon liittyi myös Koolhaasin oppilas Zaha Hadid, joka perusti sittemmin oman arkkitehtitoimistonsa.
OMA:n ensimmäinen suuri tilaus oli Rotterdamin Kunsthal, joka valmistui vuonna 1992. Siihen mennessä Koolhaas oli jo saavuttanut mainetta tuotteliaana kirjoittajana ja arkkitehtuurikriitikkona. Kunsthaalin toteutuksessa Koolhaas pyrki soveltamaan käytännössä kirjassaan Delirious New York (1978) esittämiään huomioita. Tuossa kirjassa hän ihannoi kaupunkielämän ”sattumallista” luonnetta. Kaupunki on kuin riippuvuutta aiheuttava kone, josta ei voi paeta. Uran alussa Koolhaasin kirjoitukset toivat hänelle tunnustusta visionäärinä. Myöhemmin vankka käytännön arkkitehtuurin, kaupunkisuunnittelun, tutkimuksen ja kirjoittamisen yhdistelmä vakiinnutti Koolhaasin maineen.
Koolhaasilla ei ole helposti tunnistettavaa tyyliä. Hän itse pitää tätä hyvänä asiana, sillä hänen suunnittelemansa rakennukset on tehty hyvin erilaisiin ympäristöihin ja olosuhteisiin, eivätkä lopputulokset voi silloin olla samanlaisia. Koolhaasia on kutsuttu sekä modernistiksi että dekonstruktivistiksi, mutta hän ei pidä luokittelusta.
Koolhaas on vuodesta 1995 toiminut professorina Harvardissa, jossa hän johtaa opiskelijoiden tutkimusryhmää, joka tutkii erilaisia kaupunkitilaan vaikuttavia asioita. Tutkimusryhmä on muun muassa tutkinut eri kaupunkeja, kuten Kiinan Pearl River Deltaa, antiikin Roomaa ja Lagosia sekä analysoinut vähittäiskaupan ja kulutuksen merkitystä nykyisissä kaupungeissa.
Nykyisin Koolhaas johtaa sekä OMA:n että sen tutkimuspainotteisen sivuhaaran AMO:n toimintaa. AMO toimii sosiaalisten, taloudellisten ja teknologisten kysymysten ajatushautomona. Rem Koolhaasin ja OMA:n työt ovat saaneet useita palkintoja, kuten Pritzker-palkinnon vuonna 2000 sekä RIBA–kutamitalin vuonna 2004.
Hymy (lehti)
Hymy (virallisesti Hymy!) on suomalainen aikakauslehti.
Lehden perusti vuonna 1959 Urpo Lahtinen, joka antoi sille silloisen vaimonsa nimen. Hymy oli aluksi kilttinä pidetty nuortenlehti, mutta se muuttui nopeasti sensaatiolehdeksi. Varsinkin 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla lehden linja oli populistinen.
Hymyn pitkäaikaisin päätoimittaja on Esko Tulusto, joka johti lehteä 19 vuotta aina vuoteen 2009. Huhtikuusta 2023 alkaen lehden päätoimittajana on toiminut Erkki Meriluoto.
Tyyli
Toimittaja Laura Kososen luonnehdinnan mukaan Hymy-lehti aloitti 1960-luvun lopulla suomalaisella mediakentällä uudenlaisen journalistisen tyylin, joka on jatkunut 2000-luvulle saakka. Aikakauslehdet olivat suhtautuneet 1950-luvulle saakka haastateltaviinsa kunnioittavasti ja tiettyä etäisyyttä pitäen.1960-luvulle tultaessa käytäntö alkoi murtua, mutta vasta Hymy rikkoi sen lopullisesti. Kustantaja Urpo Lahtisen esikuvana olivat brittiläiset juorulehdet, ja niiden innoittamana hän muokkasi Hymystä sensaatiohakuisen yleisaikakauslehden, joka otti asiakseen paljastaa säälimättä vallanpitäjien väärinkäytökset ja kohahduttaa julkkis- ja seksijutuillaan. Hymy oli suomalainen uranuurtaja käytännössä, jossa ei kunnioitettu sen enempää julkisuuden henkilöiden kuin rivikansalaistenkaan yksityisyyttä. Varsinkin 1960- ja 1970-luvuilla useat Hymyn kohuartikkelien kohdehenkilöt nostivat kunnianloukkausjuttuja.
Alkuvuodet
Hymyn ensimmäinen numero ilmestyi 19. syyskuuta 1959, ja sen kansikuvassa oli tuon ajan kohuttu ranskalainen näyttelijä Brigitte Bardot. Julkaisun lajityyppi nuorisolehtenä tuotiin julki pääkirjoituksessa, jossa sanottiin nuorten olevan sorretussa asemassa ja ennen kaikkea vailla vaikutusvaltaa ja luvattiin Hymyn korjaavan ongelman. Ensimmäisessä numerossa oli muun muassa nuoren taiteilijan Kimmo Kaivannon haastattelu, jonka päätteeksi todettiin, että "hänestä kuulemme vielä".
Suosion huippu rakennemuutoksen Suomessa
Lehti saavutti suosionsa huipun 1960-luvun lopussa suomalaisen yhteiskunnan suuren rakennemuutoksen siivittämänä. Suurilta osin pientiloihin perustunut maatalousyhteiskunta kaupungistui nopeasti, ja suurten ikäluokkien saavuttaessa täysi-ikäisyyden perinteiset arvot – koti, uskonto ja isänmaa – kumottiin tai ainakin kyseenalaistettiin. Maatalouden koneellistuminen ja peltojen ”paketointi” synnytti maaltapaon, kun varsinkin Itä- ja Pohjois-Suomen syrjäseuduilta muutettiin etelän lähiöihin. Hymyn parhaan menestyksen kanssa samoihin vuosiin ajoittuivat ja samoista juurista kumpusivat poliittisen protestiliikkeen, Veikko Vennamon johtaman Suomen Maaseudun Puolueen ja epäsovinnaisena protestilaulajana mainetta saavuttaneen Irwin Goodmanin suosion nousu. SMP:n kannatus huipentui suurvoittoon vuoden 1970 eduskuntavaaleissa. Hymy, SMP ja Goodman edustivat kukin ns. tavallisen kansan protestia eliittiä sekä presidentti Urho Kekkosen ja Keskustan K-linjan vallankäyttöä vastaan. Myös jumalanpilkkaoikeudenkäyntiin johtanut Hannu Salaman estoton romaani Juhannustanssit ja vuoden 1969 alussa tapahtunut keskioluen vapauttaminen järkyttivät yhteiskunnan perinteisiä arvoja.
Hymy käsitteli etenkin poliitikkoja tavalla, joka käytti hyväkseen eliitin ja kansan välistä jännitettä. Eliitin edustajat ja sellaisina pidetyt pyrittiin keinoja kaihtamatta saattamaan naurunalaisiksi, mitä kuvasi, että Hymy järjesti lukijaäänestyksen ”vuoden epäsuosituimmasta suomalaisesta”. Hymyn artikkelien sankareita puolestaan olivat yhteiskunnan laitamilla eläneen ”unohdetun kansan” edustajat, jotka olivat lehden mukaan jääneet rakennemuutoksen jalkoihin. Vuoden 1970 alussa toimittaja Veikko Ennala aloitti sarjan ”Kirjeitä henkilöille”. Sarjan kirjoitukset olivat kursailemattomia ja ivallisia kirjeitä julkisuuden henkilöille, joita Ennala puhutteli suoraan. Ensimmäisen ”kirjeensä” tammikuun 1970 Hymyssä Ennala osoitti SMP:n puheenjohtajalle Veikko Vennamolle. Myös vuoden 1952 Miss Universumiksi valittu Armi Kuusela pudotettiin jalustalta, jolle hänet oli parikymmentä vuotta aiemmin nostettu. Hymyn kirjoittelu Filippiineille muuttaneen Kuuselan ja hänen puolisonsa Virgilio Hilarion ylellisestä elämästä räikeänä vastakohtana tavallisten filippiiniläisten köyhyydelle ja heidän suhteistaan maan itsevaltaiseen presidenttiin Ferdinand Marcosiin johti osaltaan siihen, että Kuusela vetäytyi sittemmin julkisuudesta eikä enää antanut haastatteluja.
Myös liikenneturvallisuuden puolesta kampanjoinut Tapaturmantorjunta ry:n liikennejaos (Talja) ja sen seuraaja Liikenneturva joutuivat Hymyn kirjoittelun kohteiksi. Kun tieliikenteessä kuolleiden määrä oli 1950-luvulta lähtien vuosi vuodelta kohonnut ja nousu näytti 1970-luvun alussa vain jatkuvan, Hymy leimasi Taljan täysin turhaksi järjestöksi, jonka henkilökunta oli tehtäväänsä sopimatonta. Esimerkiksi Hymyn numerossa 7/1970 julkaistu Taljaa koskeva artikkeli oli otsikoitu ”Tappajakansaa ammattitaidottoman liikenneturvallisuusjärjestön ansiosta”.
Yhdeksi Hymyn brändiksi ovat muodostuneet suomalaisten julkisuuden henkilöiden rohkeat poseeraukset lehden sivuilla. Lehdessä on esiintynyt ilman vaatteita esimerkiksi Aarne Tarkas vähän ennen kuolemaansa, ja SMP:n kulta-aikana 1970-luvulla lehdessä poseerasi alastomana sontakasan päällä suomalainen pientilan emäntä artikkelissa ”Mökinakka alastonmallina”. Vuonna 1967 Veikko Ennala julkaisi Hymyssä haastattelusarjan, jossa helsinkiläinen seurapiirirouva Annikki Ant-Wuorinen kertoi estottomasti omasta sukupuolielämästään.
Lehden päätoimittajana toimi sen suurimman menestyksen vuosina 1960- ja 1970-luvuilla Jorma K. Virtanen. Lehden suosioon vaikuttivat suomalaisista julkisuuden henkilöistä, kuten Olliver Hawkista, Irwin Goodmanista, Jörn Donnerista ja Monsieur Mossesta tehdyt sensaatiojutut ja Veikko Ennalan pakinat. Vakiosisältöä olivat myös huimapäisen toimittajan Matti Jämsän tempaukset ja seuramatkailun kehittäjän, Keihäsmatkat Oy:n toimitusjohtajan Kalevi Keihäsen, kuulumiset. Hymyn juttujen – erityisesti vuoden 1973 ensimmäisessä numerossa julkaistun ”Riiput jo ristillä, Timo K. Mukka” -nimisen artikkelin – arveltiin myös edesauttaneen kirjailija Timo K. Mukan ennenaikaista kuolemaa, mikä johti muutoksiin lehdistöä ja yksityisen suojaa koskevassa lainsäädännössä (niin sanottu Lex Hymy).
Tilastotietoja
Suosituin Hymy oli joulukuun 1968 numero, jonka lähes tulkoon loppuunmyyty painos oli 520 000 kappaletta. Lehti oli 1970-luvun alussa Suomen suurin aikakauslehti; vuonna 1970 sillä oli 2,3 miljoonaa lukijaa ja se tavoitti 61 prosenttia Suomen yli 12-vuotiaista. 23 vuotta myöhemmin 1993 se ei enää mahtunut 10 suurimman joukkoon. Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Hymy oli vuonna 1963 sijalla 21, vuonna 1973 sijalla 5 ja vuonna 1983 sijalla 9.
Hymyn kustantajana oli alun perin Urpo Lahtisen perustama ja johtama Lehtimiehet Oy, joka myytiin Yhtyneet Kuvalehdet Oy:lle vuonna 1988. Julkaisija ja kustantaja on nykyisin Otavamedia Oy. Hymyn levikki vuonna 2014 oli 56 625 kpl (LT 2014).
Tomin keittiö
Tomin keittiö on suomalainen kokkausohjelma, joka alkoi Jimillä 9. lokakuuta 2011. Siinä MasterChef Suomi -ohjelmassa tuomarina toiminut Tomi Björck kokkaa ravintolassaan Gaijinissa. Ruokaa tehdään eri teemojen mukaan, ja sitä ovat syömässä vaihtelevasti esimerkiksi Tomin ystävät, lapset tai alan ammattilaiset. Ohjelmaa esitetään sunnuntaisin kello 20.30. Ohjelma perustuu kanadalaiseen TV-sarjaan Chuck's day off.
Hymy (lehti)
Nykyään
2000-luvun julkisuuden henkilöistä lehdessä ovat poseeranneet muun muassa Marika Fingerroos, Johanna Tukiainen, Martina Aitolehti, Hannele Lauri ja useat Big Brother -julkkikset, esimerkiksi vuoden 2012 kilpailija Sarah Nousiainen.
Maaliskuussa 2008 lehdessä julkaistu juttu ulkoministeri Ilkka Kanervan ja tanssija Johanna Tukiaisen tekstiviestivaihdosta johti kuukauden piinallisen mediamyllytyksen jälkeen ulkoministerin erottamiseen.
CBC
thumb|CBC:n [[Ottawassa sijaitseva päätoimipiste.]] CBC eli Canadian Broadcasting Corporation (ransk. La Société Radio-Canada) on Kanadan kansallinen julkisen palvelun televisio- ja radioyhtiö. Se lähettää radio-ohjelmia kuulijoilleen AM-, FM- ja lyhytaaltolähetyksinä sekä televisio-ohjelmia katselijoilleen niin englannin kuin ranskan kielellä. Sillä on kaksi kansallista kaapelitv-kanavaa. Myös internet, satelliitti- ja digitaaliradio kuuluvat yhtiön välitystapoihin. Yhtiö tunnetaan erityisesti korkeatasoisista uutisistaan ja julkisia asioita käsittelevistä ohjelmistaan. Yhtiön pääkonttori on Ottawassa.
Yhtiö rahoittaa toimintaansa Kanadan parlamentin antamin budjettivaroin ja mainosmyynnillä. Yhtiön lähetystoimintaa käytetään kansallisen kulttuurin välittämiseen ja kansallisen yhtenäisyyden välineenä. Etenkin Yhdysvalloista tulevat lähetykset vaikeuttavat yhtiön kansallisten tavoitteiden saavuttamista. Vastapainona CBC:n lähetyksistä tietty osuus tulee olla tuotettu Kanadassa. thumb|left|[[Igor Stravinsky, Roger Baulu ja Jean-Marie Beaudet tekemässä CBC:n radio-ohjelmaa Montrealissa vuonna 1945.]] Yksityiset kanadalaiset radiolähetykset alkoivat vuonna 1922, tosin monet kuuntelivat jo tuolloin yhdysvaltalaisia radiokanavia. Vuonna 1929 kansallinen rautatieyhtiö käynnisti ensimmäisen kansallisen radion; kansallinen komitea suositti kansallisen rannikolta rannikolle ulottuvan radioyhtiön perustamista ja yksityisten radioasemien sulkemista. Canadian Broadcasting Corporation perustettiin vuonna 1936, ja se aloitti radiolähetykset englanniksi ja ranskaksi. Ohjelma sisälsi uutisia, dokumentteja, draamaa, klassista musiikkia, viihdettä, ja opetusohjelmia. Jääkiekkolähetysten radiointi aloitettiin 1939. Televisiolähetykset käynnistettiin 1952 ensin Montrealissa ja Torontossa. Vuonna 1955 CBC:n televisiolähetysten alueellinen kattavuus oli 66 prosenttia Kanadan väestöstä. Vuonna 1972 laukaistu Anik A-1 -satelliitti toi tv-signaalin saataville myös Kanadan pohjoisosiin. Suosituimpia tv-ohjelmia oli viikoittaisia NHL-pelejä esittänyt Hockey Night in Canada ("Kanadan jääkiekkoilta").
Ranskankielisen ohjelmatoiminnan pääpaikka on Montreal ja englanninkielisen Toronto. Englanninkielisiä ohjelmia tuotetaan myös Vancouverissa ja Winnipegissä. Ottawassa tuotetaan ohjelmia molemmilla pääkielillä. Kansallisen kaapelikanavan lisäksi CBC:llä on ympärivuorokautinen uutiskanava. Kanadan puolustusministeriön kanssa yhtiö operoi asevoimien lähetystoimintaa. Yhtiöllä on myös kansainvälinen lyhytaaltopalvelu. Yhtiön mikroaaltolinkkiverkko on yksi maailman laajimmista, noin 6 400 kilometriä pitkä. Yhtiön Northern Service ("Pohjoiset palvelut") lähettävät ohjelmaa kauemmille syrjäseuduille ja maan pohjoisosiin. CBC:n paikalliset radioasemat tuottavat uutisia ja julkisen palvelun ohjelmia ja aluekeskukset lähettävät opetusohjelmia.
Stornowayn lentoasema
Stornowayn lentoasema (gaeliksi Port-adhair Steòrnabhagh) (IATA: SYY, ICAO: EGPO) on lentoasema, joka sijaitsee Leodhàsin saarella Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa.
Lentoasema avattiin vuonna 1937. Se oli alkuvuosinaan pääasiassa sotilaskäytössä. RAF:lla oli siellä tukikohta toisen maailmansodan aikana sekä vuosina 1972–1998, jolloin lentoasema oli Nato-joukkojen käytössä. Kylmän sodan aikana (vuosina 1963–1980) lentoasema oli myös 112 Signals Unit Stornowayn tukikohta.
Robin Press
Robin Press (s. 21. joulukuuta 1994 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-seura Metallurg Magnitogorskissa. Isokokoinen Press laukoo oikealta.
Seuraura
Press on Almtuna IS:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Wings HC Arlandaan, josta Press palasi taas kaudeksi 2010–2011 Almtunaan. Kaudella 2011–2012 hän oli seuran J20-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 15+20=35. Joulukuussa 2011 vasta 17 vuotta täyttänyt Press debytoi samalla kaudella myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2012–2013 Press siirtyi kaksivuotisella ammattilaissopimuksella Södertälje SK:n Allsvenskan-joukkueeseen. Hänen varsinainen tulokaskautensa sarjassa toi 41 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 ja kahdeksassa Kvalserien-ottelussa yhden syöttöpisteen. Press pelasi valtaosan kaudestaan myös Södertäljen J20-junioreissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 7+9=16.
Chicago Blackhawks varasi Pressin koko NHL:n varaustilaisuuden 2013 viimeisellä vuorolla seitsemännellä kierroksella numerolla 211. Kaudella 2013–2014 hän teki Södertäljessä Allsvenskanin runkosarjassa 15 tehopistettä. Press pelasi osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli runkosarjassa tehoilla 6+7=13, vaikka Press pelasi vain kymmenen ottelua. Toukokuussa 2014 Press teki Södertäljen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2014–2015 hän oli tehoilla 13+17=30 joukkueen toiseksi paras maalintekijä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Press jakoi koko Allsvenskanin puolustajien maalipörssin voiton Malmö Redhawksin Nils Anderssonin kanssa sekä puolustajien pistepörssin viidennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Kvalserien AS:ssä hän jakoi Södertäljen sisäisen maalipörssin voiton Robert Carlssonin kanssa. Joukkueen kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Hockeyettaniin.
Huhtikuussa 2015 Press teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Djurgårdens IF:n kanssa. Alle viikkoa myöhemmin hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella Pressin varanneen Chicago Blackhawksin farmijoukkue Rockford IceHogsiin, AHL:ään. Press pelasi siellä kaksi runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 alkuperäisen sopimuksensa mukaisesti Djurgårdeniin. Press teki näin ollen miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 27. elokuuta 2015 vieraissa suomalaista Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Djurgårdenin kolmospuolustajapariin Andreas Englundin viereen. Press keräsi ottelusta teholukeman –1. SHL-debyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2015 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Press sai ottelussa jääaikaa 14.51 minuuttia. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 24. marraskuuta 2015 ylivoimalla vieraissa MODO Hockeyta vastaan. Kaikkiaan Pressin tulokaskausi toi 51 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Mestarien liigassa hän teki kuudessa ottelussa kolme syöttöpistettä.
Kaudella 2016–2017 Press oli Mestarien liigassa Djurgårdenin paras syöttäjä Markus Ljunghin kanssa kolmella syöttöpisteellään. SHL:n runkosarjassa hän onnistui tekemään kuitenkin 11 pelaamassaan ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Koska Pressin kehitys joukkueessa ei edennyt odotetulla tavalla, hän jätti Djurgårdenin marraskuussa 2016 ja siirtyi loppukauden kattavalla AHL-sopimuksella Rockford IceHogsiin. Press sai siellä tililleen yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, mutta suurimman osan loppukaudestaan hän pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Indy Fuelin vahvuudessa tehden 30 runkosarjaottelussa tehot 2+8=10. Kesäkuussa 2017 Press teki IceHogsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2017–2018 seitsemän AHL-ottelua, mutta suurin osa Pressin kaudesta eteni kuitenkin jälleen Indy Fuelin ECHL-joukkueessa. Hän oli tehoilla 10+34=44 joukkueen paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja. Press sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Hän voitti myös Fuelin sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
Press palasi kaudeksi 2018–2019 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Färjestad BK:n SHL-joukkueeseen. Hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+8=10. Kaudeksi 2019–2020 Press siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän oli saanut taustatietoa seurasta Pressin kanssa Färjestadissa pelanneelta Jesse Virtaselta. Press oli Lukon tehokkain puolustaja tehoilla 8+21=29, joilla hän jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Kärppien Shaun Heshkan ja Sportin Valtteri Viljasen kanssa. Maaliskuussa 2020 Lukko käytti Pressin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kaudeksi 2020–2021 Press nimettiin Lukon varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 17+31=48 joukkueen toiseksi paras pistemies Daniel Audetten jälkeen. Press voitti koko SM-liigan puolustajien piste- ja maalipörssin. Hän jakoi myös puolustajien syöttöpörssin voiton HPK:n Elmeri Erosen kanssa. Press jakoi myös koko SM-liigan pistepörssin neljännen sijan KooKoon Ahti Oksasen kanssa. 19. maaliskuuta 2021 hän teki kauden 40. tehopisteensä, jolla Pressistä tuli Lukon seurahistorian kaikkien aikojen eniten pisteitä yhden kauden aikana SM-liigassa tehnyt puolustaja. Aiempi piste-ennätys oli hänen kanssaan Färjestadissa pelanneen Jesse Virtasen hallussa kaudelta 2016–2017. Press palkittiin runkosarjan arvokkaimpana pelaajana Lasse Oksanen -palkinnolla. Hänestä tuli liigahistorian kolmas palkinnon voittanut puolustaja Cory Murphyn (2007) ja Oliwer Kasken (2019) jälkeen. Press palkittiin myös puolustajien maalipörssin voitostaan Juha Rantasila -palkinnolla.
Maaliskuun 2021 lopulla Pressin agentti Christian Sjögren kertoi ruotsalaislehti Hockeysverigen haastattelussa, että Pressiä kohtaan on osoitettu kiinnostusta sekä NHL:stä että KHL:stä. Hän siirtyi kaudeksi 2021–2022 lopulta vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Severstal Tšerepovetsiin. Press oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Maajoukkueura
Press on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 13. huhtikuuta 2022 Stavangeruissa Norjaa vastaan.
Press on pelannut myös kolme nuorten maaottelua.
Pelityyli
SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon siirtyessä Press kuvaili itseään hyökkääväksi puolustajaksi, joka haluaa olla rohkeasti kiekossa. Hän kertoi itsestään:
Muuta
Pressin pikkusisko Ida pelaa puolustajana Mainen yliopistojoukkueessa. Sisarusten isä Robert Press on entinen alempien sarjojen puolustaja, joka toimii nykyään Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTrean-joukkue SK Ironin päävalmentajana.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Jääpallon vuoden 2015 MM-kilpailut olivat järjestyksessään lajin 35. MM-kilpailut. Kisat järjestettiin Venäjän Habarovskissa 29. maaliskuuta – 4. huhtikuuta 2015. Kisojen pelipaikkana toimi Jerofei Arena, joka on Venäjän pääsarjassa pelaavan SKA-Neftjanikin kotihalli. B-sarjan kilpailut pelattiin samassa paikassa jo helmikuun alussa.
Uutena maana kisoihin osallistui Kiina. Sen sijaan Kanadan ja Ukrainan joukkueet eivät osallistuneet turnaukseen. Latvian joukkue osallistui sekä A- että B-sarjan turnauksiin.
Suomen joukkue
Suomen joukkue jäi siis neljännen kerran ilman mitalia neljänneksi. Suomen joukkueen 12 Ruotsin sarjojen ja 5 Suomen Bandyliigan pelaajista tehdyn valinnan yhteydessä päävalmentaja Antti Parviainen oli todennut pelaajavalinnoistaan seuraavaa :
Maalivahdeiksi oli valittu Ruotsin Elitserrien-maalivahdit Virtanen ja Kyllönen. Keskuspuolustus oli rakentunut myös kauden ja edellisenkin kauden aikana mukana olleista jo kokeneista pelaajista: Moisala, Hiltunen ja maajoukkueeseen paluun tehnyt Markus Hiukka. Sivutukien osalta Antti Ekmanin jäädessä pois Ruotsissa pelanneet Janne Rintala ja Tuomas Mokko ottivat ao. pelipaikan. Samuli Helavuori oli kehittynyt edelleen oli joukkueen runkomiehiä. Keskikenttä ja pelinrakentaminen olivat kokeneiden Aaltosen ja Hauskan harteilla. Heitä tukivat nuoret todella vahvat luistelijat Janne Rintala, Tuomas Määttä ja Eetu Peuhkuri. Myös Markus Kumpuojaa oli suunniteltu käyttämään keskikentällä hyökkäyksen lisäksi, kuten myös allround pelaajaksi roolitettua Ville-Veikko Angeriaa, joka on käytettävissä myös sivutukena ja puolustajana. Puhtaita hyökkääjiä olivat Mikko Lukkarila ja Sami Laakkonen.
Lopulliset sijoitukset
Latvian lopullinen sijoitus määräytyi A-sarjan perusteella. Joukkue voitti B-sarjan mestaruuden.
Manuel Belgrano
Manuel Belgrano (3. kesäkuuta 1770 Buenos Aires, Perun varakuningaskunta - 20. kesäkuuta 1820 Buenos Aires) oli argentiinalainen juristi, Argentiinan itsenäisyyssotien sotilasjohtaja ja Argentiinan lipun suunnittelija.
Napoleonin sotien aikana Belgrano taisteli englantilaisia vastaan näiden yrittäessä vuosina 1806 ja 1807 maihinnousua Río de la Platan alueelle. La Platan varakuningaskunnan irtauduttua Napoleonin sodissa heikentyneestä Espanjasta vuonna 1810, Belgranosta tuli maata hallitsevan juntan jäsen. Vuonna 1812 hän määräsi Argentiinan kansallislipun käyttöönoton Rosariossa. Vuonna 1811 armeija lähti kenraali Belgranon johdolla palauttamaan Buenos Airesin hallintoa vastaan kapinoinutta Paraguayta juntan hallintaan, mutta paraguaylaisjoukot torjuivat Belgranon hyökkäyksen. Belgrano kukisti espanjalaismieliset joukot Tucumánissa ja Saltassa Argentiinan luoteisosassa, mutta kärsi tappion nykyisen Bolivian alueella vuonna 1813. Hänet syrjäytti armeijan komentajana José de San Martín vuonna 1814.
Belgrano matkusti Eurooppaan etsimään Argentiinalle kuningasta Bernardino Rivadavian kanssa, josta tuli myöhemmin Argentiinan tasavallan ensimmäinen presidentti.
Lima Duarte
Duarte syntyi Sacramentossa, Minas Geraisin osavaltiossa. Hän on uransa aikana esiintynyt lisäksi useissa elokuvissa ja toiminut maassaan Topi-katin äänenä.
Duarte on voittanut useita palkintoja paitsi Brasiliassa (muun muassa parhaan miespääosan Candango, 1977), myös parhaan miesnäyttelijän palkinnon Havannan elokuvajuhlilla Kuubassa vuonna 1983.
Osvaldo Bayer
Osvaldo Jorge Bayer (17. helmikuuta 1927 Santa Fe – 24. joulukuuta 2018 Buenos Aires) oli argentiinalainen kirjailija, toimittaja, historioitsija, anarkisti ja ihmisoikeusaktivisti.
Elämä ja ura
Saksalaistaustainen Bayer työskenteli muun muassa merimiehenä ja opiskeli Hampurin yliopistossa vuosina 1952–1956. Hampurissa hän liittyi myös vasemmistolaiseen Sozialistischer Deutscher Studentenbund -opiskelijajärjestöön. Argentiinaan palattuaan Bayer työskenteli toimittajana ja opiskeli filosofiaa Buenos Airesin yliopistossa kiinnostuen samalla anarkismista. Poliittisen toimintansa vuoksi Bayer oli hankaluuksissa viranomaisten kanssa ja joutui myös äärioikeistolaisen Alianza Anticomunista Argentina -järjestön ahdistelemaksi. Sotilasjunttaa johtaneen presidentti Jorge Videlan kaudella Bayer asui maanpaossa Länsi-Saksassa vuosina 1975–1983. Argentiinaan palattuaan hän kirjoitti muun muassa Página/12-lehteen.
Bayerin tunnetuin teos on vuonna 1974 ilmestynyt romaani La Patagonia Rebelde, joka kertoo väkivaltaisesti tukahdutetusta 1920-luvun Patagonian maatyöläisten kansannoususta. Kirja joutui presidentti Isabel Martínez de Perónin kieltämäksi. Hänen muista kirjoistaan kiellettiin italialaisen anarkistin Severino Di Giovannin elämäkerta presidentti Raúl Alberto Lastirin käskystä vuonna 1973. Lisäksi Bayer on julkaissut muun muassa Argentiinan jalkapallon historiaa käsittelevän teoksen Fútbol Argentino (1990). Hän on myös käsikirjoittanut Kurt Gustav Wilckensistä kertovan saksalaisen televisioelokuvan.
Bayer teki ihmisoikeustyötä Argentiinan alkuperäisasukkaiden parissa, joista ansioistaan hän sai Buenos Airesin kansallisen yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2003. Bayer kuoli 91-vuotiaana jouluaattona 2018.
Oz (Isère)
thumb|left|Lac du Verneyn tekojärvi Kunta sijaitsee Lac du Verneyn tekojärven itäpuolella. Järvi syntyi kun Eau d'Ollen vesivoimayhtiö patosi Eau d'Olle -joen vuonna 1909. Kunnan alueella on Oz-en-Oisansin hiihtokeskus.
Lagrangen indeksilause
Lagrangen indeksilause tai Lagrangen lause on ryhmäteorian perustulos, jonka perusteella äärellisen ryhmän aliryhmän kertaluku jakaa tasan ryhmän kertaluvun. Nimestä huolimatta on hyvin todennäköistä, että sen ensimmäiseksi todisti Évariste Galois.
Aleksanteri Toivola
Aleksanteri ”Santtu” Toivola (4. maaliskuuta 1893 Viipurin maalaiskunta – 27. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.
Parhaan minisarjan tai televisioelokuvan Golden Globe -palkinto
Parhaan minisarjan tai televisioelokuvan Golden Globe -palkinto on yksi palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain.
Lagrangen indeksilause
Lause
Olkoon G äärellinen ryhmä ja H ryhmän G aliryhmä. Tällöin kertaluku jakaa tasan kertaluvun  ja missä luku n on aliryhmän H indeksi ryhmässä G.
Aleksanteri Toivola
Toivola saavutti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiahopeaa Pariisin 1924 olympialaisissa. Hän hävisi 62-kiloisten sarjassa vain maanmiehelleen Kalle Anttilalle. Samoin kävi Helsingin MM-kilpailuissa 1921.
Lagrangen indeksilause
Todistus
Oletetaan, että G on äärellinen ryhmä ja H on ryhmän G aliryhmä, jonka indeksi ryhmässä G on n. Määritellään joukon <G> relaatio ~: a ~ b jos ja vain jos Kyseessä on ekvivalenssirelaatio, joten ryhmän G alkiot jakaantuvat keskenään pistevieraisiin ekvivalenssiluokkiin. Nämä ekvivalenssiluokat ovat nyt aliryhmän H määräämät vasemmat (tai oikeat) sivuluokat Tunnetusti nyt missä alkiot ja kyseiset sivuluokat ovat keskenään pistevieraita. Koska jokaisessa sivuluokassa on yhtä monta alkiota pätee väite missä luku n oli aliryhmän H indeksi ryhmässä G. Lauseen toinen väite seuraa nyt suoraan kokonaislukujen jaollisuuden määritelmästä.
Aleksanteri Toivola
Toivola oli perustamassa Viipurin Voimailijoita vuonna 1916. Hänen neljä veljeään olivat myös painijoita. Hänellä ja vaimollaan oli ainakin yhdeksän lasta, joista pojat Erkki ja Lassi Toivola olivat kansainvälisiä painituomareita ja Ahti ja Risto Toivola SM-tason painijoita. Hänen tyttärensä Sirpa Konttila voitti jousiammunnan maailmanmestaruuden. Maratonjuoksija Jukka Toivola on Aleksanteri Toivolan veljen pojanpoika.
Lagrangen indeksilause
Seurauksia
Lagrangen lauseen nojalla äärellisen ryhmän aliryhmien kertaluvut eivät voi olla mitä tahansa lukuja, vaan niiden täytyy rajoittua ryhmän kertaluvun jakajiin. Erityisenä seurauksena tämän perusteella ryhmän alkion g kertaluku, joka määritellään alkion g generoiman syklisen ryhmän kertaluvuksi, jakaa tasan koko ryhmän kertaluvun.
Aleksanteri Toivola
Toivola joutui talvisodan jälkeen evakoksi Jämsään ja sai otettua mukaansa polkupyöränsä ja olympiapalkintonsa. Hän kiersi polkupyörällä pitkin poikin Suomea etsien ostettavaa maapalstaa perheensä elättämiseksi: satojen kilometrien pituiset pyöräretket huomioitiin myös Suomen Urheilulehdessä.
Lagrangen indeksilause
Seurauksia
Lagrangen lauseen käänteistulos ei päde yleisesti äärellisille ryhmille, sillä on olemassa ryhmiä, joilla ei ole kertalukua n olevia aliryhmiä, vaikka luku n jakaisikin ryhmän kertaluvun. Kertaluvultaan pienin esimerkki on alternoiva ryhmä A4. Se on kertalukua 12 oleva ryhmä, mutta sillä ei ole kertalukua 6 olevaa aliryhmää. Kuitenkin Lagrangen lauseen käänteistulos pätee esimerkiksi kaikille Abelin ryhmille.
Lagrangen lauseen käänteistulokselle on useita kuuluisia heikennyksiä. Sylowin lauseet takaavat kertalukua pk olevan aliryhmän olemassaolon, mikäli p on alkuluku, k on luonnollinen luku ja luku pk jakaa äärellisen ryhmän kertaluvun. Hallin lauseet yleistävät Sylowin lauseita äärellisille ratkeaville ryhmille.
Ekstrapyramidaalijärjestelmä
Ekstrapyramidaalijärjestelmä on ihmisillä aivoissa sijaitseva keskushermoston osa, joka säätelee ihmisen tiedostomatonta liikkeiden sujuvuutta eli motoriikkaa. Siihen kuuluvat muun muassa tyvitumakkeet eli basaaligangliot. Anatomisesti ekstrapyramidaalijärjestelmä on aivojen motoristen hermojen muodostaman pyramidiradan ulkopuolelle jäävä osa. Ekstrapyramidaalirata kontrolloi lihastonusta ja tasapainoheijasteita. Järjestelmään kuuluu monimutkainen neuronien takaisinkytkentäjärjestelmä. Ei-tahdonalaiseen motoriikkaan kuuluvat myös pikkuaivot, joiden tehtävänä on enemmän liikkeiden koordinaatiota. Ekstrapyramidaaliradat lähtevät tyvitumakkeista ja talamuksesta.
Ekstrapyramidaalijärjestelmän häiriöitä kutsutaan usein ekstrapyramidaalioireiksi, joista esimerkkinä parkinsonismi. Parkinsonismi saattaa aiheutua Parkinsonin taudista tai psyykenlääkkeiden sivuvaikutuksista mutta myös psyykkisistä sairauksista, kuten skitsofrenia, kaksisuuntainen mielialahäiriö ja depressio. Häiriöitä aiheuttavat lääkkeet ovat yleensä ihmisen aivoihin vaikuttavia voimakkaita lääkkeitä, esimerkiksi antipsykootteja, Alzheimer-lääkkeitä tai litiumia.
Häiriöt ilmenevät esimerkiksi lihasten nykimisenä tahdonvastaisesti ihmisen liikkuessa tai puhuessa tai vaikkapa käsien tärinänä. Häiriön voivat aiheuttaa myös psyykenlääkkeet.
Sudanin vallankaappaus 2021
Noin kuukausi vallankaappauksen jälkeen, 21. marraskuuta, Hamdok palasi virallisesti pääministerin virkaan al-Burhanin kanssa sovitun sopimuksen nojalla. Vangitut ministerit on tarkoitus vapauttaa 25. marraskuuta.
Taustaa
Vuonna 2019 Sudanin diktaattori Omar al-Bashir syrjäytettiin. Maan johtoon asetettiin siirtymähallinto, jossa vallankaappauksen tehnyt sotilasjuntta ja oppositiorintama sopivat vallanjaosta.
Syyskuussa 2021 entisen diktaattorin al-Bashirin tukijat yrittivät vallankaappausta, mutta armeija onnistui torjumaan sen.
Vallankaappaus
Vallankaappaus tapahtui maanantaina 25.10.2021. Kenraali Abdel Fattah al-Burhan hajotti maan hallituksen ja julisti hätätilan. Useita siviilijohtajia, heidän joukossaan pääministeri Abdalla Hamdok, pidätettiin. Pääministeri Hamdok pääsi seuraavana päivänä kotiinsa, mutta oli tarkkailun alaisena.
Mielenosoitukset
Vallankaappaus aiheutti pääkaupunki Khartumissa mielenosoituksia. Ameija vastasi niihin avaamalla tulen. Ainakin seitsemän mielenosoittajan kerrottiin kuolleen ja 140 loukkaantuneen.
Lauantaina 30. lokakuuta kymmenettuhannet sudanilaiset osoittivat mieltään al-Burhanin hallintoa vastaan, ja sotilaat tappoivat ainakin kaksi mielenosoittajaa.
Sunnuntaina 21. marraskuuta, jolloin Hamdokin paluusta pääministeriksi tiedotettiin, kuoli sotilaiden luoteihin 16-vuotias mielenosoittaja, joka oli mielenosoitusten 41. kuolonuhri.
Merinäkinruoho
Merinäkinruoho (Najas marina) on pääasiassa Euraasiassa tavattava yksivuotinen uposkasvi.
Sudanin vallankaappaus 2021
Kansainvälisiä reaktioita
YK:n turvallisuusneuvosto piti vallankaappauksen johdosta hätäkokouksen ja julkaisi yksimielisen päätöslauselman, jossa vaadittiin siirtymähallinnon palauttamista.
Merinäkinruoho
Ulkonäkö ja koko
Kaksikotinen merinäkinruoho kasvattaa 10–60 senttimetriä pitkän sileän tai piikkisen varren. Tavallisesti varsi on runsashaarainen. Hedekasvi on emikasvia pienempi. Ruodittomat, tupelliset lehdet ovat vastakkain tai joskus kolmen tai useamman lehden kiehkuroina. Lehdet ovat muodoltaan kooltaan 1–4 cm pitkiä ja 1–2 mm leveitä, ja muodoltaan tasasoukkia sekä iso-, harva- ja karkeahampaisia. Lehden tuppi on lyhyt ja lähes korvakkeeton. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat pieniä, perättömiä ja yksineuvoisia. Hedekukissa on kaksiliuskainen, kalvomainen kehä ja yksi luotti. Emikukat ovat kehättömiä ja niissä on yksi emi ja kolme luottia. Hedelmä on pieni, 3–6 x 1,5 mm kokoinen pähkylä. Merinäkinruoho kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Sudanin vallankaappaus 2021
Kansainvälisiä reaktioita
Yhdysvallat tuomitsi vallankaappauksen ja keskeytti heti taloudellisen apunsa Sudaniin. Myös Euroopan unioni tuomitsi vallankaappauksen ja uhkasi lopettaa taloudellisen tukensa. Afrikan unioni tuomitsi niin ikään vallankaappauksen ja ilmoitti, että Sudanin jäsenyys sen instituutioissa on jäädytetty, kunnes siirtymähallinto palaa valtaan. Myös Maailmanpankki keskeytti taloudellisen apunsa maalle.
Merinäkinruoho
Levinneisyys
Merinäkinruohoa tavataan laajalti ympäri Euroopan, levinneisyyden painopisteen ollessa Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajia ja sen alalajeja tavataan hajanaisesti myös Etelä- ja Keski-Aasiassa, Afrikassa, Polynesiassa, Australiassa sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa merinäkinruohoa on alkuperäislaji. Sitä on tavattu Suomenlahden rannikon itäosista Pohjanlahden rannikolle Keski-Pohjanmaan pohjoisosan korkeudelle saakka. Laji on kuitenkin taantunut tai kadonnut monin paikoin erityisesti Suomenlahdella. Vahvimmat kannat lajilla on Varsinais-Suomen ja Satakunnan rannikkoalueilla. Suomessa tavattavat merinäkinruohot kuuluvat alalajiin ssp. marina.
Käyttö
Merinäkinruohoa kasvatetaan myös akvaarioissa.
Ecaterina Oancia
Ecaterina Oancia (s. 25. maaliskuuta 1954 Sângeorgiu de Pădure, Mureș) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 157 cm.
Oancia voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti hopeaa kahdeksikossa ja pronssia perämiehellisessä nelosessa. Hän voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1987 sekä kahdeksikossa 1987 ja 1989. MM-pronssia hän saavutti perämiehellisessä pariaironelosessa 1981 ja 1982 sekä kahdeksikossa 1985. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä pariaironelosessa 1983.
Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama
Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama (Justice League: The New Frontier) on vuonna 2008 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva, joka perustuu Darwyn Cooken vuoden 2004 julkaistuun lyhyeen, mutta palkittuun sarjakuvasarjaan The New Frontier. Sarjakuvassa tarina sijoittuu 1950-luvulle, ja siinä keskitytään pääasiassa kahteen sankariin Hal Jordaniin ja Marsilaiseen ihmismetsästäjään, myös Barry Allen, Teräsmies, Ihmenainen ja Batman esiintyivät pienissä rooleissa elokuvan aikana. Uudessa rintamassa esiintyi myös muita sankareita, muun muassa Robin, Vihreä Nuoli ja Vesimies.
Elokuva sijoittuu sarjakuvan tavoin 1950-luvulle, kun Korean sodan jälkeiset tapahtumat aiheuttavat vainoharhaisuutta, mikä laittaa Teräsmiehen, Batmanin ja Ihmenaisen hallituksen epäilyn kohteeksi. Tämän myötä vain vakavin uhka Keskus (The Center) pakottaa sankarit, mukaan lukien uusien Salama, Vihreä Lyhty ja Metsästäjä Marsista yhdistämään voimansa pelastaakseen maailman.
Elokuvan ohjasi Dave Bullock ja käsikirjoitti Darwyn Cooke ja Stan Berkowitz. Pääosissa ovat muun muassa David Boreanaz, Miguel Ferrer ja Neil Patrick Harris.
Elokuva julkaistiin myös Suomessa DVD:lle 9. heinäkuuta 2008.
Juoni
Elokuva alkaa, kun tuntematon olemus (Keith David) selittää kuinka se on todistanut maaplaneetan evoluutiota. Nähdessään kuinka he ovat saaneet aikaan vain tuhoa ja erityisesti, kun ihmiset saivat käsiinsä ydinaseita. Tämän myötä sen mielestä ihmisrotu on hävitettävä.
Elokuva siirtyy aivan Korean sodan loppuun, jossa Hal Jordan ja hänen lentäjä parinsa joutuvat vihollisen hyökkäyksen kohteeksi. Viholliset eivät ole vielä saaneet tietoa sodan loppumisesta. Jordanin kone tuhoutuu ja hän joutuu jättämään lentokoneensa laskeutuen erämaahan, jossa Jordan joutuu tappamaan nuoren korealaisen sotilaan. Tapahtuman jälkeen Jordan liittyy Ferris-yhtiön avaruus projektin pariin astronautiksi.
Muualla eräs tiedemies teleporttaa epähuomiossaan Metsästäjän Marsista maaplaneetalle. Ollessaan kykenemätön palaamaan takaisin kotiplaneetalleen hän asettuu paikalliseen kaupunkiin asumaan ja tutkimaan ihmisten kulttuuria television kautta. Marsilainen tutustuu muun muassa elokuviin sekä piirrettyihin, kuten Väiski Vemmelsääreen. Lopulta hän naamioituu muuntautumalla ihmiseksi ja liittyy paikalliselle poliisiasemalle töihin, ottaen nimekseen John Jones. Supersankarit alkavat olla yleisesti pelättyjä ihmisten keskuudessa, mutta Teräsmies yrittää lievittää hallituksen pelkoa heitä kohtaan, kun taas muut sankarit, kuten Batman ja Salama jatkavat taisteluaan rikollisuutta vastaan. Samalla tuntematon olemus Keskus julistaa äänellään ihmisten kautta heidän tulevaa tuhoa.
Hal Jordanille annetaan huippusalainen tehtävä matkustaa Marsiin. Samalla Metsästäjä Marsista kuulee tästä aikomuksesta ja yrittää estää sen laukaisua, mutta jääkin kiinni itse teosta, kun projektin johtaja King Faraday huomaa tilanteen ja hyökkää hänen kimppuunsa. Raketti vahingoittuu laukaisu hetkellä ja se vain pahenee poistuessaan ilmakehästä. Hal Jordan haluaa tehdä hätälaskun, mutta hänen lentäjäparinsa Rick Flag paljastaa aluksen olevan lastattu täyteen ydinaseita, eikä halua ottaa riskiä. Samalla hän yrittää päästä eroon Jordanista, joka yrittää vastustaa matkan jatkumista. Hetken tappelemisen jälkeen Jordan sinkoutuu pois aluksesta, jolloin Teräsmies pelastaa hänet, mutta alukseen jäänyt Flag kuolee aluksen räjähtäessä.
Myöhemmin marsilaisen joutuessa vangiksi Teräsmies huomauttaa King Faradayta ja kumppaneita tämän olevan omasta tahdosta heidän vankinaan ja kykenisi halutessaan pakenemaan, eikä täten ole vaaraksi ihmisille. Sillä välin Hal Jordan lentää yhtäkkiä simulaatioaluksen mukana aavikolle, jossa hän löytää pahasti loukkaantuneen Abin Surin kallion vierestä. Abin Sur kertoo ohjanneensa voimasormuksensa etsimään kelvollisen korvaajan sormuksen omistajaksi ja jättää sen Jordanin haltuun. Samalla Abin Sur kertoo Keskuksen olevan hirviömäinen olento, joka pelkää ihmisiä ja on saapumassa tuhoamaan heidät.
Pian sen jälkeen Keskus hyökkää maaplaneetalle päättäväisesti ottaen muodokseen massiivisen lentävän dinosaurussaaren, josta hyökkää mutautoituneita dinosauruksia. Teräsmies kokoaa erimielisyyksistä huolimatta tavalliset ihmiset ja supersankarit yhdeksi ryhmäksi puolustamaan maapalloa vaaralliselta viholliselta. Lisäksi King Faraday ja kumppanit laativat suunnitelmaa Batmanin kanssa tuhotakseen lentävän dinosaurussaaren. Yksi toisensa jälkeen sankarit loukkaantuvat Keskuksen voiman edessä, mutta Hal Jordan pelastaa maapallon uusilla voimillaan lähettäen olennon takaisin avaruuteen, jossa se tuhoutuu.