cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Weehawken
Talous
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Weehawkenissa aikavälillä 2014–2018 olivat 94 544 USD ja henkilöä kohden 62 980 USD. 12,8 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Vuonna 2020 Weehawkenin 17 197 asukkaasta valkoisia oli 49,5 %, aasialaisia 15,3 %, mustia 4,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Asukkaista 13,7 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 16,2 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 32,9 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 48,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 40,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Tadanobu Asano
thumb|Tadanobu Asano Tadanobu Asano (oik. Tadanonu Satō, s. 27. marraskuuta 1973 Jokohama, Japani) on japanilainen näyttelijä.
ART Grand Prix
ART Grand Prix (ennen nimellä Lotus ART ja Lotus GP) on ranskalainen kilpatalli. Talli on kilpaillut muun muassa GP2:ssa, GP3:ssa ja Formula 3 eurosarjassa. Talli on voittanut GP2:ssa kolme tallien ja kuljettajien mestaruutta ja GP3-sarjassa viisi tallien ja kaksi kuljettajien mestaruutta. Vuodesta 2011 ART-talli teki yhteistyötä paluun kilpa-autoiluun tehneen Lotuksen kanssa ja talli tunnettiin kaudella 2011 nimellä Lotus ART, jonka jälkeen kaudella 2012 tallin nimeksi tuli Lotus GP. Vuonna 2013 talli palasi perinteiseen ART -nimeensä. Vuosina 2015-2016 ART-talli kilpaili myös DTM-vakioautosarjassa.
ART pyrki F1-sarjaan kaudeksi 2011, mutta veti taloussyihin vedoten hakemuksensa pois kesken valintaprosessin. FIA päätti lopulta olla kokonaan valitsematta kolmattatoista tallia.
Tallilla on myös toinen pikkuformulatalli joka tunnetaan nimellä ART Junior Team.
GP2-tulokset
• GP2-finaali 2011 oli GP2-kauden 2011 ulkopuolinen finaali.
Eye II Eye
Eye II Eye on Scorpionsin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Kappaleet "To Be No. 1", "Mysterious", "10 Light Years Away / Start Me Up", "Eye to Eye", "Aleyah" julkaistiin singlenä. Albumin kappale "Du bist so schmutzig" oli Scorpionsin ensimmäinen saksankielinen kappale. Suomen albumilistalla se sijoittui sijalle 37.
Yhdysvallat yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Yhdysvallat on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on MM-kilpailujen menestynein maa. Isäntämaana Yhdysvallat toimii ensimmäisen kerran vuonna 2022, jolloin kisakaupunkina on Eugene.
Yhdysvallat on saavuttanut yhteensä 414 mitalia, joista 183 on kultaisia. Yksittäisten MM-kilpailujen mitalitilaston ykkönen se on ollut vuosina 1991–2022 lukuun ottamatta vuosien 2001 ja 2015 kisoja. Kaksissa ensimmäisissä MM-kisoissa Saksan demokraattinen tasavalta menestyi Yhdysvaltoja paremmin. Vuoden 2001 kisojen mitalitilastossa Yhdysvallat putosi jälkikäteen Venäjän taakse toiseksi dopingtapausten vuoksi. Moskovassa 2013 isäntämaa Venäjä oli alun perin mitalitilaston ykkönen, mutta dopinghylkäysten jälkeen se putosi mitalitilaston kärkipaikalta Pekingissä 2015 mitalitilaston kärjessä olivat Kenia ja Jamaika.
Monien yhdysvaltalaisurheilijoiden dopinginkäyttö on paljastunut 2000-luvulla, ja hylkäyksien myötä MM-kilpailujen tilastoja on moneen kertaan kirjoitettu jälkikäteen uusiksi. Jo vuoden 1993 kisoissa kuulantyöntäjä Mike Stulce menetti pronssimitalinsa dopingkäryn seurauksena, mutta ensimmäinen todella merkittävä dopingtapaus oli Pariisissa 2003 naisten 100 ja 200 metrin juoksut voittaneen Kelli Whiten kiinnijääminen modafiniili-piristeen käytöstä. Whitea lääkinneen Balco-laboratorion toiminnan tutkiminen toi esille uusia dopingtapauksia. White myönsi vuonna 2004 käyttäneensä kolmen vuoden ajan anabolisia steroideja ja epo-hormonia ja hän menetti myös vuoden 2001 MM-mitalinsa, kultaa 4 × 100 metriltä ja pronssia 200 metriltä. Vuonna 2004 dopingin käytöstä tuomittiin myös Calvin Harrison, minkä seurauksena Yhdysvallat menetti 4 × 400 metrin viestijuoksun kultamitalinsa vuodelta 2003. Kuuluisin Balco-tutkinnan seurauksena dopingin käytöstä tuomittu on pikajuoksija Marion Jones, joka menetti vuoden 2001 kisoissa saavuttamansa 200 metrin kulta- ja 100 metrin hopeamitalin. Muita 2000-luvulla jälkikäteen mitalinsa dopingin käytön vuoksi menettäneitä ovat pikajuoksijat Tim Montgomery, Antonio Pettigrew ja Jerome Young.
Ennen 2000-luvun dopingkäryjä Yhdysvaltain ja koko MM-kisahistorian menestynein urheilija oli pikajuoksija Michael Johnson, joka saavutti yhdeksän kultamitalia. Hän kuitenkin menetti jälkikäteen vuoden 1999 viestijuoksun kultamitalinsa joukkuetoverien dopingkäryjen vuoksi. Vuonna 2015 hänenkin mitalisaavutuksensa ohitti pikajuoksija Allyson Felix, jolla on vuoden 2022 jälkeen neljätoista kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssia. Neljännesmaileri LaShawn Merritt on saavuttanut kahdeksan kulta- ja kolme hopeamitalia, ja pikajuoksun lisäksi pituushypyssä menestyneellä Carl Lewisilla on kahdeksan kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi. Viiteen kultamitaliin ovat yltäneet pika- ja aitajuoksija Gail Devers (lisäksi kolme hopeaa) sekä pikajuoksijat Sanya Richards-Ross (lisäksi kaksi hopeaa), Jeremy Wariner (lisäksi yksi hopea), Natasha Hastings (lisäksi yksi hopea), Jessica Beard (lisäksi yksi hopea) ja Maurice Greene. Helsingissä 2005 Yhdysvallat saavutti miesten 200 metrin juoksussa MM-kisahistorian ensimmäisen neloisvoiton. Jo vuoden 1997 MM-kisoissa oli käytössä villi kortti, eli edellisten MM-kisojen mestarit saivat osallistua kisoihin kolmen urheilijan maakiintiön ulkopuolella, ja tuolloin Michael Johnson voitti ensimmäisenä villin kortin urheilijana maailmanmestaruuden 400 metrin juoksussa, jonka loppukilpailussa juoksi neljä yhdysvaltalaista.
Uuden-Guinean territorio
Uuden-Guinean territorio oli Uuden-Guinean saaren koillisosan käsittänyt alue, joka vuosina 1920–1975 oli Australian hallinnassa alkujaan Kansainliiton mandaattialueena, toisen maailmansodan jälkeen  Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalueena. Vuonna 1949 Uuden-Guinean territorio ja Papuan territorio yhdistettiin hallinnollisena unionina nimeltä Papuan ja Uuden-Guinean territorio. Unioni uudelleennimettiin Papua-Uudeksi-Guineaksi vuonna 1971.
Merveille Lukeba
Merveille Lukeba (s. 30. maaliskuuta 1990) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaitaan roolistaan Thomas Tomonena brittiläisessä draamasarjassa Skins – liekeissä.
Lukeba syntyi Kinshasassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja kasvoi Woolwichissa, Englannissa. Hän puhuu sujuvaa ranskaa ja lingalaa.
Ura
Hänen näyttelydebyyttinsä oli vuonna 2006 Sierra Leonen lapsisotilas Moseksena palkinnon voittaneessa Ezrassa. Hän esiintyi ensi kertaa televisiossa vuonna 2007 roolinaan Tre Douglasina ohjelmassa The Bill.
Triviaa
Lukeba on esiintynyt useissa mainoksissa kuten Ford Mondeo -mainoksessa, Tridentissä sekä UEFA:ssa.
Hän oli vuoden 2008 helmikuussa lehden The New York Sun kannessa.
Timagoras (savenvalaja)
Timagoras oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 540–530 eaa.
Timagoraan signeeraus tunnetaan kahdesta hydriasta, jotka ovat nykyisin Louvressa. Signeerauksissa savenvalajan nimi on kirjoitettu, minkä vuoksi häntä on ehdotettu myös naiseksi, mutta nykyisin on osoitettu, että tuollaista kirjoitusmuotoa esiintyi joskus myös maskuliininimille. Timagoraan vaaseja maalasi ainakin Taleides-maalari.
Tleson
Tleson voi viitata seuraaviin:
IJmuiden
thumb|240px|IJmuidenin venesatama. IJmuiden on lähes 31 000 asukkaan taajama- ja satama-alue Velsenin kunnassa Pohjois-Hollannin länsirannikolla. Sen edessä avautuu Amsterdamiin johtava Pohjanmeren kanava, jonka kuningas Vilhelm III vihki käyttöön vuonna 1876. IJmuideniin rakennettiin 1800-luvun lopussa valtion varoin kalasatama, josta on sittemmin kehittynyt yksi Alankomaiden tärkeimmistä tavarasatamista. Sen alueella sijaitsee myös suosittu rantalomakohde IJmuiden aan Zee. Kaupungin nimi kirjoitetaan aina kahdella isolla alkukirjaimella, sillä hollannin kielessä ij-kirjainyhdistelmää pidetään yhtenä kirjaimena.
Australiannuolihaukka
Australiannuolihaukka (Falco longipennis) on australialainen pieni jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 30–36 cm ja siipien kärkiväli noin 83 cm. Se on päältä harmaa ja alapuolelta punaruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Australiannuolihaukat elävät lähes kaikkialla Australian mantereella sekä Tasmanian itä- ja pohjoisosissa. Osa kannasta talvehtii Indonesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 10 000–100 000 yksilöä.
Elinympäristö
Laji elää pääasiassa valoisissa, harvakasvuisissa metsissä. Saalistuslennoilla se vierailee myös asutuksen piirissä ja pensaikkomailla.
Lisääntyminen
Pesä on korkealla puun latvassa. Naaras munii 2–4 munaa.
Ravinto
Haukat syövät enimmäkseen lintuja, pienistä varpuslinnuista lähes sen itsensä kokoisiin. Hämärissä se saalistaa myös lepakoita ja lentäviä isokokoisia hyönteisiä.
Jan Kaplicky
Jan Kaplický (18. huhtikuuta 1937 Praha – 14. tammikuuta 2009 Praha) oli tšekkiläis-brittiläinen arkkitehti. Hänet tunnettiin orgaanisiin muotoihin perustuvista hätkähdyttävistä rakennuksista, joita hän suunnitteli erityisesti Britanniaan. Hänen tunnetuimpiin rakennuksiinsa kuuluvat Sterling-palkittu Lord’s-krikettistadionin lehdistöaitio (1999) Lontoossa ja vuonna 2003 valmistunut Selfridges-tavaratalo Birminghamissa.
Kaplický valmistui arkkitehdiksi kotikaupungissaan Prahassa, jossa hän työskenteli Prahan kevääseen 1968 saakka. Neuvostomiehityksen aikaan hän pakeni Britanniaan ja sai töitä Richard Rogersin ja Norman Fosterin toimistosta. Vuonna 1979 hän perusti oman arkkitehtuuritoimistonsa nimeltä Future Systems. Siellä hänen läheiseksi työtoverikseen tuli hänen ensimmäinen vaimonsa Amanda Levete.
Vuonna 2007 Kaplický osallistui arkkitehtikilpailuun Tšekin uuden kansalliskirjaston suunnittelusta. Hänen ehdotuksensa voitti, mutta poliitikkojen vastustuksesta ”mustekalaksi” kutsuttua suunnitelmaa ei toteutettu.
Vapaa Saksan ammattiyhdistysten liitto
thumb|250px|Vapaan Saksan ammattiyhdistysten liiton tunnus. Vapaa Saksan ammattiyhdistysten liitto (, lyh. FDGB) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa toiminut ammattiyhdistysten keskusjärjestö. Poliittisten puolueiden lailla se oli edustettuna Kansallisessa rintamassa, ja se lähetti myös edustajiaan DDR:n parlamenttiin, Kansankamariin.
FDGB:n synty
Ammatillinen yhdistyminen alkoi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä Saksassa melko pian miehityksen jälkeen. Vapaa Saksan ammattiyhdistysten liitto järjestäytyi itsenäisten ammattijärjestöjen kattojärjestöksi ensin Berliinissä jo kesällä 1945 ja koko Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle toiminta laajeni helmikuussa 1946. Alussa mukana oli myös kristillisiä ja sosiaalidemokraattisia työväenjärjestöjä, mutta johtoasema oli alusta alkaen kommunisteilla.
Vuonna 1950 Vapaa Saksan ammattiyhdistysten liitto ilmoitti, ettei se enää ole "pelkkä ammattiyhdistys" (Nurgewerkschaft), vaan että se on valmis ottamaan sille yhteiskunnassa kuuluvan roolin työväenluokan johtamisessa sosialistisen yhteiskunnan rakentamiseen. Järjestö tunnusti Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen SED:n roolin työväenluokan parhaimmistona ja luokkataistelun johtajana, selitti tukevansa sosialistisen yhteiskunnan rakentamista ja suunnitelmatalouden täytäntöönpanoa sekä tunnustavansa Neuvostoliiton roolin kansainvälisen työväenluokan johtajana. FDGB luopui samalla myös lakko-oikeudestaan. Lakot olivat sen mukaan tulleet mahdottomiksi, koska työväenluokka omisti nyt tehtaat ja tuotantolaitokset. Täten työläiset olisivat lakkoilleet itseään vastaan.
Järjestörakenne
thumb|250px|FDGB:n laiva "Fritz Heckert" tuomassa lomamatkailijoita Helsinkiin keväällä 1961. FDGB koostui noin viidestätoista ammattiliitosta. Vuonna 1986 näistä suurimpia olivat metallityöväenliitto IG Metall (1,8 miljoonaa jäsentä), Kaupan ja ravitsemustyöntekijöiden liitto Die Gewerkschaft Handel, Nahrung und Genuss (1,1 miljoonaa), rakennustyöläisten liitto IG Bau-Holz (950 000) sekä valtion ja kuntatyöntekijöiden ammattiliitto Die Gewerkschaft der Mitarbeiter der Staatsorgane und Kommunalwirtschaft (840 000). FDGB:n jäsenlehti oli "Tribüne". Järjestö oli Kansainvälisen ammattiyhdistysten liiton jäsen.
Melonta kesäolympialaisissa 2016 – miesten 1 000 metrin kajakkinelikko
Miesten 1 000 metrin kajakkinelikko Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 19. – 20. elokuuta Lagoa Rodrigo de Freitas-stadionilla. Ensimmäisenä päivänä melottiin alkuerät ja välierät. Toisena päivänä melottiin loppukilpailu. Loppukilpailuun osallistui 14 joukkuetta. Olympiakullan voitti Saksa. Toiseksi sijoittui Slovakia ja kolmanneksi Tšekki.
Vapaa Saksan ammattiyhdistysten liitto
Järjestörakenne
Harry Tischin erottua FDGB:tä johti Berliinin aluepäällikkö Annelis Kimmel. 1. helmikuuta 1990 hänen tilalleen valittiin Helga Mausch, joka syrjäytettiin jo saman vuoden toukokuussa. Samalla koko DFGB hajotettiin. Yksittäisen ammattijärjestöt liittyivät tämän jälkeen Saksan liittotasavallassa toimineeseen keskusjärjestöön Deutscher Gewerkschaftsbund DGB:hen.
Vielä maaliskuussa 1990 FDGB yritti rekisteröityä kansankamarivaaleihin valitsijayhdistykseksi, mutta sen hakemus hylättiin, koska kyseessä ei ollut poliittinen puolue.
FDGB:llä oli oma korkeakoulu, Ammattiyhdistyskorkeakoulu "Fritz Heckert".
Jäsenyys FDGB:ssä
Virallisesti jäsenyys FDGB:ssä ja sen jäsenammattijärjestöissä oli vapaaehtoista, mutta käytännössä jäseneksi liittymättömiä painostettiin, eikä heillä ollut mahdollisuuksia edetä urallaan. Liittymismaksu oli yksi DDR:n markka, kuukausittaiset jäsenmaksut oli sidottu kuukausipalkkaan. Ammattiyhdistysten kautta kerättiin myös varoja työeläkekassoihin, sairaskassoihin ja opintorahastoihin. Vuonna 1986 98 % DDR:n työläisistä kuului FDGB:hen, jolla oli 9,6 miljoonaa jäsentä. Se oli DDR:n kansalaisjärjestöistä suurin, ja se lähetti myös SED:n jälkeen suurimman ryhmän maan parlamenttiin Kansankamariin. Järjestöllä oli 61 kansanedustajaa.
FDGB:n jäsenillä oli erilaisia jäsenetuja, kuten alennuksia DDR:n valtion rautateillä. Järjestö piti myös yllä työmaakanttiineita. Heillä oli myös mahdollisuus päästä ammattiyhdistyksen järjestämille lomille ja vapaa-ajan viettoihin kotimaassa ja sosialistisissa ulkomaissa. Ammattiyhdistykset voivat myös maksaa jäsenilleen hätäapua äkillisessä sosiaalisessa ja taloudellisessa ahdingossa tai järjestää korottomia lainoja. Työtapaturmissa surmansa saaneiden omaiset saivat ammattijärjestöltä kuolinrahan.
Kylie Minogue: Artist Collection
Kylie Minogue: Artist Collection on 20. syyskuuta 2004 julkaistu Kylie Minoguen kokoelmalevy. Se sisältää kappaleita albumeilta Kylie Minogue (1994) ja Impossible Princess (1997).
Linja 2 (Thessalonikin metro)
Linja 2 (myös Επέκταση Καλαμαριάς, Epéktasi Kalamariás, ”Kalamarián laajennos”) on Thessalonikin metron linja, joka kulkee Thessalonikin rautatieasemalta kaupungin keskustasta Kalamarián kaupungin alueelle metropolialueen eteläosassa. Linjan tunnusväri asemilla ja kartoissa on sininen.
Metrolinjan pituus on 11,4 kilometriä ja sen varrella on 16 asemaa, joista 11 on yhteisiä Linjan 1 kanssa. Linjat haarautuvat 25is Martíou -asemalla. Linja on tarkoitus avata vuonna 2023. Linjaa on suunniteltu jatkettavaksi etelässä Thessalonikin kansainväliselle lentoasemalle.
Asemat
Linjan asemat lännestä etelään ovat:
Triton-luokka
Triton-luokka oli Tanskan laivaston kolmen aluksen muodostama korvettiluokka, jonka alukset valmistettiin 1955-1957 Italiassa ja ne poistettiin palveluksesta vuoteen 1981 mennessä.
Alukset
Luokan alukset olivat samanlaisia Italian laivaston Albatros-luokan kanssa. Ne luokiteltiin aluksi sukellusveneentorjunta-aluksiksi ja vuodesta 1954 alkaen korveteiksi. Niiden runkonumerot olivat kuitenkin seurasivat fregattien numerointia.
Pantteri (makeinen)
thumb Pantteri on Chymoksen vuonna 1961 julkaisema makeinen, jota nykyään myy Fazer. Pantteria myydään useina erilaisina sekoituksina ja pussikokoina. Panttereita on kuutta makua: salmiakkia, salmiakkilakritsia ja neljää eri hedelmää, eli punainen (vadelma), oranssi (appelsiini), vihreä (päärynä) ja keltainen (ananas) Hedelmä-Pantteri.
2000-luvun puolivälissä Fazer alkoi tehdä tutuista makeispusseistaan erilaisia sekoituksia. Pantteri-teemaisena näitä sekoituksia on ollut monenlaisia: Lumipantteri-sekoitus, Rock-Pantteri -sekoitus, Yöpantteri-sekoitus, Pantteri Duo -sekoitus, Musta pantteri -sekoitus sekä Pantteri Street -sekoitus.
Pingviini on myös tuottanut Pantteri-jäätelöä, jossa on salmiakki- ja vaniljajäätelöä ja lakritsikuorrutusta.
FK Inđija
FK Inđija on serbialainen jalkapalloseura. Seura on kotoisin Serbian pohjois-osassa sijaitsevasta Inđijan kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1933.
Yksijalka
pienoiskuva|267x267px|Kamera ja teleobjektiivi asennettuna yksijalkaan pienoiskuva|426x426px|Yksijalka kokoon laitettuna Yksijalka, jota kutsutaan myös monopodiksi, on yksittäinen sauva, jota käytetään tukemaan kameroita, kiikareita, kiväärejä tai muita tarkkuusinstrumentteja niiden käytössä.
Käyttö kameran ja kuvaamisen kanssa
Yksijalka mahdollistaa kameran pitämisen vakaampana, jolloin kuvaaja voi ottaa teräviä kuvia hitaammilla valotusajalla, ja/tai käyttää pidemmän polttovälin objektiiveja. Videota kuvattaessa se vähentää kameran tärinää. Yksijalkaa on helpompi kuljettaa ja sen asentaa nopeammin kuin tavanomaisen jalustan, joten ne ovat parempia matkavalokuvauksessa. Matkavalokuvaaja ei pysty kuljettamaan raskasta, isoa jalustaa ympäriinsä, ja kun hän näkee hyvän kuvauskohteen, ei ole aikaa vaivautua monimutkaisen jalustan asettamiseen. Yksinkertainen yksijalka on helppo kuljettaa, helppo asentaa, ja sen avulla valokuvaaja voi hyödyntää tilannetta, samalla kun se tarjoaa kameratukea selkeän, terävän kuvan ottamiseen. Esimerkkejä tilanteista, joissa yksijalka on suositeltavin, ovat villieläin- ja urheiluvalokuvaukset, joissa sillä voi lisätä huomattavasti pitkien linssien vakautta, matkakuvaus ja tietysti makrokuvaus ulkona, varsinkin kun yritetään kuvata hyönteisiä jne.
Kun käyttää yksijalkaa sellaisenaan, se eliminoi kameran tärähtämisen pystyakselilla. Kun sitä käytetään saman aikaisesti suurta esinettä vasten, syntyy sivuttaistuki, joka poistaa myös vaakasuoran liikkeen.
Päinvastoin kuin jalusta, yksijalka ei pidä kameraa itsenäisesti kuvausasennossa. Tämä rajoittaa kamerassa käytettävää suljinnopeutta. Se sallii silti pidemmän valosajan käytön kuin käsivaralla, ja sitä on helpompi kuljettaa ja käyttää kuin jalustaa. Koska yksijalka antaa vähemmän vakautta kuin kolmijalka, sen kanssa saattaa syntyä vaikeuksia, kun yritetään saada hyvää kuvaa hyvin heikossa valaistuksessa, eli yöllä, ja kuvissa, joissa tarvitaan 100 % vakaa kamera, esimerkiksi kuvatessasi valojuovia.
Monia yksijalkoja voidaan käyttää myös niin, että sen jalka voi nojautua valokuvaajan vyöhön tai lantioon. Tätä hyödynnetään yleensä selfieissä selkeämpiä kuvia varten varmistamalla, että kamera ei ole liikkeessä vartaloon nähden.
Erityisen sovittimen avulla yksijalkaa voi käyttää niin, että se lepää valokuvaajan rinnalla. Tuloksena on, että kameraa pysyy vakaammin kuin yksinään käsivaralla (vaikkakaan ei yhtä vakaasti kuin yksijalan ollessa maassa), ja kamera/yksijalka on täysin liikkuva ja liikkuu valokuvaajan liikkeillä. Tätä tekniikkaa käytetään laajalti videokuvauksessa, jossa valokuvaajan on liikkuttava kohteen kanssa esimerkiksi, kun kuvataan kohtauksia henkilön näkökulmasta (POV-kuvaus). Tämä tekniikka on erityisen hyödyllinen myös vammaisille valokuvaajille.
Yleisesti liikkuvuuden ja vakauden suhteesta, liikkuvuuden lisääntyessä vakaus vähenee:
Yksijalat on usein varustettu kuulapäällä, mikä antaa vapauden liikkua ja kallistaa kameraa samalla kun se pysyy suhteellisen paikallaan.
On olemassa kävelykeppejä tai ”vaellussauvoja”, joita voidaan käyttää kameran yksijalkana. Niiden kahvan päällä on 1/4”-20-kierteinen nasta, joka yleensä peitetään korkilla, silloin kun niitä ei käytetä tukemaan kameraa. Käyttäjällä on yleensä mukana erikseen kuulapääsovitinta ja asentaa sen tarpeen mukaan.
Yksijalkaa, jota käytetään älypuhelimen tai kameran kanssa selfievalokuvien ottamiseen kauempaa kuin käsivarren etäisyydeltä, kutsutaan selfie-kepeiksi. Niissä voi (mallista riippuen) olla Bluetooth-yhteys.
Kameran kiinnittämistapoja
On kaksi tapaa kiinnittää kamera yksijalkaan. Ensimmäinen on ruuvata yksijalan kierre suoraan kameran runkoon. Tämä on toimiva tapa, jos käytetään melko pientä, kevyttä objektiivia.
Jos kuvataan pitkällä, raskaalla teleobjektiivilla, on parempi käyttää jalustan kiinnitysrengasta. Näin objektiivi kiinnittyy yksijalkaan eikä kameran runkoon, mikä antaa paremman tasapainon ja estää yksijalkaa pyörimästä, kun yrittää laittaa sitä paikoilleen.
Ovdasaš
Ovdasaš on saamelaiseen muinaisuskoon kuuluva etiäinen. Se voi ilmaantua joko visuaalisena (näköaistiin liittyvänä) tai auditiivisena (kuuloon tai ääneen liittyvänä) ilmestyksenä. Vaikka ovdasaš voi ilmaantua tunnistettavana yksilönä, yleisempiä ilmestyksiä ovat erilaiset koputukset tai askeleet. Niissä vierailijan identiteetti jää epäselväksi.
Yksijalka
Kameran kiinnittämistapoja
Saatavana on useita erilaisia päitä yksijalkaan. Kuulapäät tarjoavat eniten joustavuutta. Niiden avulla voit kuvata pysty- tai vaakasuunnassa ja sovittaa kameran kulma sopivaksi riippumatta yksijalan asennosta.
Ampuma-aseet
pienoiskuva|[[Sako TRG|Sako TRG- tarkkuuskivääri tavallisessa tehdasmonopodissaan takimmaisen ja jalkaosan alla .]] Yksijalkoja voidaan käyttää ampuma-aseissa. Niiden etu on keveys ja pienuus, heikkoutena epävakaus. Ne ovat käytännöllisimmillään nopeassa liikkuvassa jahdissa.
Lars Ahlfors
Ahlforsin oppikirjoista Complex Analysis on säilynyt käytössä useita vuosikymmeniä. Ahlfors palkittiin muun muassa ensimmäisellä Fieldsin mitalilla ja Wolfin palkinnolla. Hän oli ensimmäinen matemaatikko, joka sai sekä Fieldsin mitalin että Wolfin palkinnon.
Yksijalka
Tarkkuusoptiikka ja mittauslaitteet
Kun yksijalkaa käytetään tähtitieteessä tai navigoinnissa, sitä kutsutaan jaakobinsauvaksi. Jaakobinsauva eliminoi vartalon liikkeistä johtuvat lukuvirheet ja mahdollistaa tarkempien lukemien saamisen kohteesta.
Mars One
Mars One oli alankomaalaisen yrittäjän, Bas Lansdorpin alulle panema hanke asuttaa Mars. Marsiin lähetetyt astronautit olisivat asuneet siellä elämänsä loppuun asti. Ensimmäisen rahtilennon Marsiin oli määrä tapahtua vuonna 2024, ja ensimmäisen miehitetyn lennon 2031. Projekti ajautui konkurssiin helmikuussa 2019.
Terrestrinen vertausjärjestelmä
Terrestrinen vertausjärjestelmä on kolmiulotteinen vertausjärjestelmä, joka on sidottu Maahan. Terrestrinen vertausjärjestelmä pyörii ja kääntyy Maan mukana avaruudessa. Sen realisaatio on terrestrinen vertauskehys.
Mars One
Projektia tuki muun muassa fysiikasta Nobel-palkittu Gerardus 't Hooft. Hanke oli tarkoitus rahoittaa sponsoreilla, lahjoituksilla sekä järjestämällä sen ympärille tositelevisio-ohjelma. Mars One arvioi, että ensimmäisten neljän ihmisen lähettäminen Marsiin olisi maksanut noin kuusi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Ensimmäisen astronauttijoukon jälkeen neljän astronautin joukon lähettäminen olisi vaatinut enää neljä miljardia dollaria.
Mars Onesta tuli voittoa tavoittelematon järjestö (stichting Alankomaiden laissa) lokakuun 2012 alussa.
Hanke lähti markkinoinnista huolimatta liikkeelle hyvin hitaasti, ja suunnitelmia jouduttiin lykkäämään useaan kertaan. Alkuperäisen ja viimeisimmäksi jääneen aikataulun vuosiluvuilla olikin eroa lähes kymmenen vuotta. Hankkeella oli paljon epäilijöitä ja viivästysten myötä sen onnistumista pidettiin epätodennäköisenä, joka arvio sitten osoittautui oikeaksi, kun hanke ajautui konkurssiin helmikuussa 2019.
Ovdasaš
Ovdasaš-kohtaamisia ei koettu normaalisti pelottavaksi, mutta joskus niiden uskottiin olevan kuoleman enteitä. Myöhemmässä toissijaisessa perinteessä ovdasaš-hahmot ovat esiintyneet myös shamaanin lähettäminä kummituksina.
Mars One
Koulutuksen piti olla
Lennolle valituille järjestetään kolmentoista vuoden koulutus, johon sisältyy lääketieteen ja insinööritaitojen opiskelua. Heidät koulutetaan viljelemään oma ruokansa, sillä ruokatoimitukset Maasta Marsiin tulisivat liian kalliiksi. Koulutus alkaa valittujen astronauttikokelaiden osalta vuonna 2017 ja jatkuu aina vuoteen 2031, jolloin ensimmäinen miehitetty lento laukaistaan.
Lars Ahlfors
Nuoruus
Ahlforsit olivat ruotsinkielisiä, joten Lars kävi ruotsinkielistä koulua. Hän muisteli myöhemmin, että matematiikan opetus oli keskinkertaista, mutta koulun ansiosta hän oppi puhumaan sujuvasti suomea, saksaa ja englantia. Lars Ahlfors valmistui 1924 ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista.
Miika Laiho
Miika Laiho (s. 16. elokuuta 1994 ) on suomalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Suomen Rotax Max Challenge -sarjassa vuosina 2008–2012 voittaen sarjan mestaruuden vuosina 2008, 2010 ja 2012. Vuosina 2009 ja 2011 hän sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2013 Laiho kilpailee Formula Renault NEC -sarjassa suomalaisessa P1 Motorsport -tallissa.
Lars Ahlfors
Opiskelijasta tunnetuksi matemaatikoksi
Ahlfors tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista ja aloitti 1924 Helsingin yliopistossa, jossa häntä opettivat muun muassa Ernst Lindelöf ja Rolf Nevanlinna. Ahlfors on itse tuonut usein esille Lindelöfin ja Nevanlinnan vaikutuksen omaan uraansa.
Arthur Hellman
thumb|175px|Arthur Hellman. Arthur Hellman (20. heinäkuuta 1874 Huittinen – 24. maaliskuuta 1937 Kokemäki) oli suomalainen liikemies, joka tunnetaan Friitala Oy:n perustajana.
Elämä ja ura
Hän toimi nuoruudessaan useita vuosia isäpuolensa Karl Fredrik Tuomisen oppipoikana äitinsä Justiina Hellman-Tuomisen omistamassa nahkurinliikkeessä Huittisissa. Hellmanin työhön kuului lisäksi valmiiden tuotteiden myyntiä Porin ja Turun kauppatoreilla. Vuonna 1892 hän perusti oman nahkurinverstaan Ulvilan Friitalaan. Neljä vuotta myöhemmin aloitti toimintansa verstaan viereen rakennettu koneistettu nahkatehdas. Vuonna 1917 Hellman muodosti käsityöliikkeestään osakeyhtiön, josta kasvoi vuosikymmenten kuluessa Pohjoismaiden suurin nahkatehdas ja Suomen tunnetuin nahkapukineiden valmistaja.
Papuan ja Uuden-Guinean territorio
Papuan ja Uuden-Guinean territorio oli Australian hallitsema Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalue, joka perustettiin vuonna 1949 yhdistämällä hallinnollisesti kaksi Australian hallinnassa ennestään ollutta Uuden-Guinean saarella sijainnutta aluetta: Papuan territorio, joka oli kuulunut Australialle vuodesta 1902, sekä Uuden-Guinean territorio, jota Australia oli vuodesta 1920 lähtien hallinnut Kansainliiton mandaattialueena. Vuonna 1972 territorion nimi muuttui muotoon Papua-Uusi-Guinea ja vuonna 1975 siitä tuli Papua-Uuden-Guinean itsenäinen valtio.
Arthur Hellman
Elämä ja ura
Arthur Hellman kuoli omistamallaan Hiivolan tilalla Kokemäen Kuurolassa 63-vuotiaana vuonna 1937. Hellmanin jälkeen Friitala Oy:n johtoon nousivat hänen poikansa Artturi Hellemaa ja Arvi Helleranta. Hellmanin kolmas poika Aarne Hellemaa toimi vuodesta 1932 lähtien Satanahka Oy:n pääomistajana ja johtajana.
Lars Ahlfors
Opiskelijasta tunnetuksi matemaatikoksi
Nevanlinna esitteli Zürichissä pitämissään luennoissa monia ajankohtaisia funktioteorian ongelmia. Hän käsitteli muun muassa vuonna 1907 esitettyä Denjoyn hypoteesia. Monet olivat yrittäneet löytää ratkaisua hypoteesiin, muun muassa ruotsalainen Torsten Carleman. Nuori 21-vuotias Ahlfors löysi Zürichissä kaikkien yllätykseksi ratkaisun hypoteesiin. Se teki hänestä välittömästi kuuluisan.
Suomeen palattuaan 1930 Ahlfors sai ensimmäisen opettajan paikkansa Åbo Akademista. Samaan aikaan hän alkoi viimeistellä väitöskirjaansa, joka valmistui vuonna 1930. Ahlforsin väitöskirjan nimi oli Untersuchungen zur Theorie der konformen Abbildung und der ganzen Funktionen. Tohtoriksi hänet vihittiin vuonna 1932. Ahlfors toimi 1929–1931 Åbo Akademissa virkaatekevänä lehtorina ja 1931–1933 vakituisena lehtorina.
Professoriksi
Ahlfors teki 1930-luvulla useita merkittäviä matemaattisia tuloksia ja osoitti näin, ettei Denjoyn hypoteesin ratkaisu ollut pelkästään yksittäinen oivallus. Hän toi 1930-luvun aikana funktioteoriaan uusia topologisia ja differentiaaligeometrisia menetelmiä. Hänen tuon ajan merkittävin julkaisunsa on laaja Zur Theorie der Überlagerungsflächen. Siinä hän lähestyy Nevanlinnan teoriaa uuden differentiaaligeometrisen tulkinnan kautta. Erityisesti tuon työn ansiosta Ahlforsille myönnettiin 1936 Fieldsin mitali, joka jaettiin tuolloin ensimmäisen kerran. Ahlforsin kanssa ensimmäisen mitalin sai yhdysvaltalainen Jesse Douglas.
Helsingin yliopiston kielikiistan jälkeen yliopistoon perustettiin ruotsinkielisiä professuureja. Ahlfors kutsuttiin 1938 matematiikan ruotsinkieliseksi professoriksi. Pesti Helsingissä jäi kuitenkin lyhyeksi toisen maailmansodan takia. Ahlfors lähetti perheensä Ruotsiin sukulaistensa luokse mutta jäi itse Helsinkiin. Hänet vapautettiin terveydellisistä syistä asepalveluksesta, ja hän pystyi näin jatkamaan virassaan Helsingissä. Ahlfors ilmoitti kesällä 1944 halustaan tulla Zürichiin arvioituaan Suomelle olevan tulossa vaikeita aikoja.
Vakiintuminen Harvardiin
Ahlfors lähti Helsingistä Ruotsiin perheensä luokse odottamaan vastausta Zürichistä. Teknillinen korkeakoulu kutsuikin hänet apulaisprofessoriksi. Matkustaminen ei kuitenkaan ollut sodan takia helppoa, joten Ahlfors pääsi Zürichiin vasta maaliskuussa 1945. Ahlfors ei viihtynyt siellä ja otti vastaan Harvardin yliopiston kutsun vuonna 1946, vaikka Zürichin teknillisestä korkeakoulustakin tehtiin varsin kohtuullinen vastatarjous. Harvardin yliopistossa Ahflors työskenteli uransa loppuun asti. Hän jäi sieltä eläkkeelle 1977 ja asettui sen jälkeen Bostonin alueelle.
Ahlfors oli kiinnittänyt huomiota jo vuoden 1935 työssään kvasikonformikuvauksiin funktioteoriassa. Niistä oli tullut entistä suurempi huomion kohde, kun saksalainen Oswald Teichmüller oli osoittanut, että ne valottivat uudella tavalla Riemannin pintoja. Teichmüllerin julkaisut olivat vaikeaselkoisia ja hän oli ollut vakaumuksellinen kansallissosialisti, joten häneen suhtauduttiin varauksellisesti.
Ahlfors osoitti 1954 Teichmüllerin tulosten paikkansapitävyyden. Hän määritteli muun muassa käsitteen Teichmüllerin avaruus, josta tuli funktioteorian keskeisimpiä tutkimuskohteita ja tärkeä termi myös fysiikassa. Ahlforsin ansiosta kvasikonformikuvauksesta tuli kompleksianalyysin muotisuuntaus. Ahlfors itse oli pitkään maailman johtavia matemaatikkoja kvasikonformikuvauksen, Teichmüllerin avaruuksien ja Kleinin ryhmien teorian alalla.
Tutkimustyönsä lisäksi Ahlfors julkaisi oppikirjoja. Niistä selvästi tunnetuin on vuonna 1953 julkaistu Complex Analysis, josta on tullut alansa klassikko. Se säilytti asemansa funktioteorian keskeisimpänä oppikirjana koko 1900-luvun. Ahlfors kirjoitti myös muita huomattavia matematiikan kirjoja, esimerkiksi Riemann Surfaces vuonna 1960 (yhdessä Leo Sarion kanssa) ja Conformal Invariants vuonna 1973.
Alhfors aloitti uransa varsin nuorena, mutta hän säilytti asemansa keskeisenä vaikuttajana ihan uransa loppuun asti. Hän oli muun muassa Kansainvälisen matemaatikkokongressin pääesitelmöijä vuonna 1978, jolloin oli kulunut jo 50 vuotta Denjoyn hypoteesin todistamisesta.
Tunnustukset ja merkitys
Ahlfors sai useita tunnustuksia uransa aikana. Fieldsin mitalin lisäksi hänelle annettiin muun muassa 1968 Wihurin-rahaston kansainvälinen palkinto ja 1981 israelilainen Wolfin palkinto, jonka perusteissa sanottiin, että ”jokainen tänään työskentelevä funktioteoreetikko on jossain mielessä Ahlforsin oppilas.” Ahlfors oli pitkään ainoa matemaatikko, jolle oli myönnetty sekä Fieldsin mitali että Wolfin palkinto.
Mars One
Lennot Marsiin
Suunnitelmana oli lähettää Marsiin laskeutumisluotaimen sisältävä demonstraatiolento, jolla olisi testatattu hankkeessa tarvittavia teknologioita, vuonna 2022. Marsin kiertoradalle oli tarkoitus lähettää tietoliikennesatelliitti vuonna 2024. Pintamönkijä oli tarkoitus lähettää vuonna 2026 etsimään sopivaa sijaintia siirtokunnalle, josta olisi alkanut astronauttien tulevaisuus uudella planeetalla. Samalla lennolla olisi kiertoradalle viety toinenkin satelliitti mahdollisimman kattavien ja varmojen yhteyksien aikaansaamiseksi siirtokuntaan. Vuonna 2029 oli tarkoitus lähettää asuinyksiköitä, elossapitojärjestelmiä, mönkijöitä ja lisävarusteita kuudella erillisellä lennolla. Mönkijöiden oli tarkoitus valmistella siirtokunnan ihmisten saapumista vuoteen 2030 mennessä. Lopulta vuonna 2031 Marsiin olisi lähetetty neljä ihmistä. Ja jatkossa neljä uutta astronauttia oli tarkoitus lähettää Marsiin kahden vuoden välein. Noin 210 päivää kestävällä Mars-lennolla neljän hengen miehistöllä olisi ollut vain 20 m3 elintilaa miehistönjäsentä kohti.
Lars Ahlfors
Tunnustukset ja merkitys
Ahlforsin vaikutus oli suuri myös omien tutkimustensa ulkopuolella. Hän auttoi usein nuoria oppilaitaan ja matemaatikkoja. Hän ohjasi myös professorina 24 väitöskirjaoppilasta ja saman suuruisen määrän väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehneitä vierailevia tutkijoita.
Mars One
Elämä Marsissa
Ensimmäiset neljä astronauttia olisivat asuneet Marsissa 1 000 m3 tukikohdassa, joka vastaa 250 m3 omaa tilaa astronauttia kohti.
Lars Ahlfors
Yksityiselämä
Lars Ahlfors meni 1933 naimisiin itävaltalaisen Erna Lehnertin kanssa. Lehnert oli muuttanut vanhempiensa mukana ensin Ruotsiin ja sitten Suomeen. He saivat kolme tytärtä ja pojan. Ahlforsien poika kuoli tapaturmaisesti Ruotsissa perheen ollessa siirtymässä Sveitsiin sodan loppuvaiheissa.
Matematiikan lisäksi Ahlfors harrasti musiikkia, ja hän oli kiinnostunut myös kirjallisuudesta ja kuvataiteista. Henkilönä hän ei ollut kovinkaan sovinnainen, ja päivätyön jälkeen hän palautti itsensä usein maanpinnalle tuhdilla annoksella grogia. Hän järjesti vaimonsa Ernan kanssa myös juhlia, jotka olivat epäsovinnaisen vauhdikkaita.
Asteria
Asteria oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.
Asteria, Koioksen tytär
Asteria oli titaanien Koioksen ja Foiben tytär ja Leton sisar. Hän meni naimisiin titaani Perseksen kanssa ja synnytti tälle Hekaten.
Zeuksen yritettyä vietellä hänet hän muuttui viiriäiseksi ja hyppäsi rakastajaansa paetakseen mereen. Täällä häntä puolestaan ahdisteli Poseidon, jolta paetakseen Asteria muuttui Deloksen saareksi.
Asteria, danaidi
Asteria oli yksi Danaoksen viidestäkymmenestä tyttärestä, danaidista, jotka hääyönään yhtä lukuun ottamatta surmasivat miehensä isänsä käskystä. Hänen miehensä lyhyen avioliiton aikana oli Khaitos.
Asteria, alkyonidi
Asteria oli yksi gigantti Alkyoneuksen seitsemästä tyttärestä, alkyonidista, jotka suruissaan isänsä kuolemasta hyppäsivät mereen. Amfitrite kuitenkin muutti heidät kuningaskalastajiksi pelastaakseen heidän henkensä.
Santiago Ventura
Santiago Ventura Bertomeu (s. 5. tammikuuta 1980 Castellon) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 65 maaliskuussa 2008, ja on voittanut yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä.
Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan ATP-turnausvoittonsa kaksinpelissä Ventura otti Casablancassa vuonna 2004, voitettuaan finaalissa Dominik Hrbatýn luvuin 6–3, 1–6, 6–4. Nelinpelissä hän on voittanut viisi ATP-turnausta, ja on ollut parhaimmillaan nelinpelin maailmanlistalla sijalla 37 heinäkuussa 2008.
Grand Slam -turnauksissa hän on parhaimmillaan päässyt toiselle kierrokselle Australian avoimissa 2005.
Betty Lou Gerson
pienoiskuva|Betty Lou Gerson vuonna 1941 Betty Lou Gerson (20. huhtikuuta 1914 Chattanooga, Tennessee – 12. tammikuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten radionäyttelijänä, mutta hän esiintyi myös elokuvissa, televisiossa ja toimi ääninäyttelijänä.
Gersonin ensimmäinen merkittävä radiorooli oli First Nighter -kuunnelmasarjassa, jossa hän esiintyi Don Amechen vastanäyttelijänä. Hän esiintyi myös muun muassa sarjoissa Grand Hotel ja Lux Radio Theater.
Elokuvissa ja televisiossa Gersonilla oli pieniä rooleja muun muassa Maija Poppasessa ja Hämärän rajamailla -sarjassa. Tunnetuin yksittäinen elokuvarooli hänellä oli ääninäyttelijänä elokuvassa 101 dalmatialaista, jossa hän esitti Cruella de Vilin roolin.
Armo Murha
Kevällä 2005 Armo Murha julkaisi internetissä Eutan aasia -nimisen albumi. Armo Murha esiintyi myös Yellowmic – Adihasla OST -levyllä.
Urallaan Armo Murha ei koskaan keskittynyt tavallisten kappaleiden tekemiseen, vaan jopa suurin osa hänen sooloalbumistaan sisälsi niin sanottuja dissejä eli ivailuja muita artisteja kohtaan. Armo Murhan tyyli oli aina koruton ja äärimmäisen epäkunnioittava, ja hän käytti ilmaisutapanaan sadistista ja tarkoituksellisen mautonta mustaa huumoria.
Kaija Kiiski
Kaija Tuulikki Kiiski (s. 6. maaliskuuta 1949 Petäjävesi) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa lastenohjelmien ääninäyttelijänä.
Tleson (savenvalaja)
Tleson oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja mahdollisesti myös vaasimaalari, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 555–535 eaa.
Tlesonin isä oli vaasimaalari Nearkhos. Tleson, samoin kuin hänen veljensä savenvalaja Ergoteles, oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää. Hän teki vain ryhmälle ominaisia Pieni mestari -maljoja, joita on laitettu hänen nimiinsä noin 60 kappaletta. Monissa vaaseissa on vain hänen signeerauksensa savenvalajana. Tärkeimmästä Tlesonin vaaseja maalanneesta vaasimaalarista käytetään tutkimuksessa nimitystä Tleson-maalari, mutta on mahdollista, että kyseessä on Tleson itse. Tlesonin vaaseja maalasivat myös Oltos ja Kentauri-maalari.
Nimi Tleson esiintyy keramiikassa jälleen noin vuosina 510–500 eaa., mutta tämä saattaa olla joku saman suvun nuorempi edustaja.
Lilla Bodö
Lilla Bodö on noin kolmen hehtaarin laajuinen saari Suvisaaristossa Espoon lounaisosassa Bergön ja Stora Bodön välissä. Lilla Bodön ja Stora Bodön välissä on Bodösundin salmi. Lilla Bodösta on maantieyhteys Bergöhön, joka kuuluu Suvisaariston vakituisesti asuttuihin pääsaariin. Aivan Lilla Bodön länsipuolella sijaitsee pieni Notgrundin saari.
Lilla Bodön keskellä sijaitsee koristeellinen huvila, joka on rakennettu 1880-luvulla. Rakennuttajana oli vapaaherra Johan Philip Palmén. Huvila on vuorattu pienillä paanuilla ja sen ullakkovyöhyke erkanee jonkin verran ensimmäisen kerroksen ulkoseinästä. Huvilan ympäristö on puistomainen.
Greatest Hits (Guns N’ Roses)
Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Roses-yhtyeen kokoelma-albumi.
Albumi ilmestyi levy-yhtiö Geffen Recordsin julkaisemana 23. maaliskuuta 2004. Yhtyeen laulaja ja ainoa jäljellä oleva alkuperäisen kokoonpanon jäsen W. Axl Rose pyrki alun perin estämään kokoelma-albumin julkaisemisen kokonaan, sillä hän ei halunnut tuoda markkinoille vanhoista hiteistä koostettua albumia joka voisi varjostaa yhtyeen tulevaa Chinese Democracy-studioalbumia. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi päätyi Billboardin albumilistalla kolmanneksi, ja noustuaan Billboardin listalle uudelleen vuonna 2012 albumin sijoitus oli niin ikään kolmas. Yhdysvalloissa albumia on tähän mennessä myyty yli 5,2 miljoonaa kappaletta.
Suomessa albumi ylitti ilmestyttyään sekä kulta- että platinalevyn myyntilukemat jo vuoden 2004 aikana. Ilmestyessään albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla kuudennelle sijalle, josta se kuitenkin nousi pian koko listan kärkipaikalle yhteensä viiden perättäisen viikon ajaksi. Greatest Hitsin ohella yhtyeen jokainen albumi, lukuun ottamatta vuonna 1999 ilmestynyttä livealbumia Live Era ’87-’93, on ylittänyt vähintään kultalevyrajan. Tähän mennessä albumia on myyty Suomessa yli 30 000 kappaletta.
Vaikka albumi osoittautui valtavaksi myyntimenestykseksi ympäri maailmaa, se on saanut osakseen myös kritiikkiä. Osaa yhtyeen ihailijoista närkästytti se, että yhtyeen klassikkokappaleet "Estranged", "Mr. Brownstone" ja "Nightrain" uupuivat albumilta, kun taas esimerkiksi kritisoitu The Rolling Stonesin alun perin levyttämä "Sympathy for the Devil" ja The Skylinersin levyttämä "Since I Don't Have You" puolestaan lukeutuivat albumin kappalevalintoihin.
Uuden-Guinean punta
Punta oli Australian Uuden-Guinean territorion valuuttana vuosina 1915–1966. Se korvasi markan, kun Australia miehitti entisen Saksan keisarikunnan siirtomaan Saksan Uuden-Guinean ensimmäinen maailmansodan lopulla. Se oli samanarvoinen Australian punnan kanssa. Punta jaettiin 20 šillinkiin.
Gabriele Oriali
Gabriele Oriali (s. 25. marraskuuta 1952) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi pääosin puolustavana keskikenttäpelaajana, mutta pystyi pelaamaan myös keskuspuolustajana. Nykyisin Oriali kuuluu italialaisen Inter Milanon henkilöstöön.
Ura pelaajana
Oriali ei ollut teknisilta taidoiltaan parhaimmistoa, mutta hän oli erinomainen puolustamaan ja merkkaamaan vastustajan pelaajan.
Ensimmäisen kerran Oriali kutsuttiin Italian maajoukkueeseen 21. joulukuuta 1978 ystävyysotteluun Espanjaa vastaan. Ansaittuaan nopeasti paikkansa aloituskokoonpanossa, hän teki ensimmäisen ja myös ainoan maalinsa Italian maajoukkueessa ystävyysottelussa Ruotsia vastaan Firenzessä 26. syyskuuta 1979 ottelussa, joka päättyi Italian 1-0 voittoon.
Voitettuaan scudetton Interin kanssa 1979–1980 hän pelasi Italian joukkueessa 1980 EM-kisoissa. Italia sijoittui kisoissa neljänneksi hävittyään rangaistuspotkukilpailussa Tšekkoslovakialle. Interissä Oriali voitti toisen Italian cupin kaudella 1981–1982. Kaikkiaan hän pelasi Interin paidassa Italian cupissa 70 ottelussa tehden 8 maalia.
Oriali pelasi Interissä 45 ottelua eurocupeissa tehden 3 maalia. Hän kuului Interin joukkueeseen sen hävitessä Ajaxille Euroopan cupin finaalissa kaudella 1971–1972.
Oriali muistetaan myös sankarimaisesta esityksestä Milanon derbyssä AC Milania vastaan 1981, jossa hän teki voittomaalin. Samana vuonna Inter voitti molemmat paikalliskamppailut Milania vastaan, missä se onnistui seuraavan kerran vasta 2007.
Oriali oli maajoukkueen avainpelaaja vuoden 1982 MM-kisoissa Espanjassa. Oriali pelasi turnauksessa viisi ottelua mukaan luettuna loppuottelu Länsi-Saksaa vastaan. Finaali päättyi Italian 3–1-voittoon.
Kauden 1982–1983 päätteeksi Oriali siirtyi Fiorentinan joukkueeseen, jossa hän pelasi neljä kautta. Oriali lopetti jalkapallouransa 1987 pelattuaan 384 ottelua ja tehtyään 40 maalia Serie Assa ja 28 maalia muissa kilpailuissa.
Ura valmentajana
Lopetettuaan pelaajauransa Oriali siirtyi valmennuspuolelle. Hän aloitti Bolognan urheilutoimenjohtajana siirtyen sieltä Parman organisaatioon. Oriali palasi Inter Milanoon seuran tekniseksi johtajaksi. Vuonna 2001 hän siirtyi Interin pelaajakaupoista vastaavaksi johtajaksi ja toinen entinen Interin pelaaja Marco Branca otti hänen paikkansa teknisenä johtajana. Gabriele Oriali on myös Inter Milanon edustusjoukkueen edustaja.
Barcelonan metron linja 11
Barcelonan metron linja 11 on Barcelonan metron uusin käytössä oleva linja. Se avattiin vuonna 2003. Linjan pituus on vain 2,1 kilometriä ja sen varrella on viisi asemaa, mutta linjaa on tarkoitus laajentaa pidemmälle Barcelonan suurkaupunkialueelle. Linja on merkitty metrokarttoihin vaaleanvihreällä värillä.
Asemat
thumb|[[Torre Baró-Vallbonan metroasema|Torre Baró-Vallbona on linjan ainoa maanpäällinen asema.]] Asemien yhteydessä näkyvät vaihtomahdollisuudet muihin metrolinjoihin ja Renfen juniin.
Stefan Birčević
Stefan Birčević (, s. 13. joulukuuta 1989 Lazarevac, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Birčević on pelannut kotimaansa seurojen lisäksi Espanjassa, Turkissa, Saksassa ja Romanissa. Kesäkuussa 2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KK Partizaniin.
Serbian maajoukkueessa Birčević on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirosta 2016, MM-hopeaa Espanjasta 2014 ja EM-hopeaa vuonna 2017.
Pikkubussi
Pikkubussi on linja-auton tyyppinen, mutta pienempi henkilönkuljetusajoneuvo.
Tekniikka
Pikkubussin moottorina toimii yleensä alustana käytetyn pakettiauton diesel- tai bensiinimoottori, ja joihinkin suurimmista pikkubusseista on myös vaihdettu jälkikäteen suurempitilavuuksinen moottori (useimmiten dieselmoottori). Alustana toimii yleensä pisin malli tai vain runkokori pakettiautosta, ja sen matkustajatilaan mahtuu yleensä 7–15 henkilöä kuljettaja mukaan lukien. Pikkubusseja on rakennettu Suomessa mm. Ford Transit-, Toyota Hiace- ja Volkswagen Transporter -pakettiautoista sekä Mercedes-Benzin umpipakettiautomalleista.
Ajoneuvolainsäädäntö
Pikkubussien rekisteröinti ja ajamiseen vaadittava ajokortti vaihtelee bussin koon mukaan. Osaa pikkubusseista, joihin mahtuu enintään 1+8 matkustajaa, saa kuljettaa joko henkilöauto- tai kuorma-autokorteilla, mutta suurimpiin, 15 henkilöä kuljettaviin vaaditaan linja-autokortti. Rekisteröinti riippuu myös bussin koosta, sillä pienemmät bussit voivat ajaa rajoitusten mukaan aina, mutta suurimmat mallit ovat rajoitettu linja-autojen tapaan 100 kilometriin tunnissa. Tästä varoittaa takana sijaitseva 100-merkki.- Henkilöautokortilla ajettavissa olevista pienoisbusseista menee henkilöauton vero, minkä takia näitä ei Suomessa käytännössä ole yksityiskäytössä.
Käyttö
Monet linja-auto- ja kuljetusyhtiöt tarjoavat asiakkaiden käyttöön pikkubusseja pienemmille seurueille. Myös monet seurat käyttävät pikkubusseja jäsenten kuljettamiseen muun muassa otteluihin ja muihin tapahtumiin. Taksiautoilijat ovat hankkineet pikkubusseja koululaisten ja opiskelijoiden kuljetuksiin varsinkin haja-asutusalueilla. Tarpeellisin lisälaittein (esim. pyörätuolinostin) varustettuina pikkubusseja käytetään palveluliikenteessä vanhuksia ja liikuntarajoitteisia henkilöitä varten. Osa pikkubusseista toimii lentokentiltä ja rautatieasemilta kuljettamiseen, etenkin jos asemat ovat kaukana lähimmän kaupungin keskustasta.
Aiheesta muualla
Mikrobus Microbús
Renault Type AG/Type AG-1
Renault Type AG/Type AG-1 oli Renault'n 1905-1910 valmistama taksikäyttöön tarkoitettu automalli. Se sai kutsumanimen Taxi de la Marne (Marnen taksi), koska valtaosa takseista, joita käytettiin siirtämään Ranskan joukkoja Pariisista syyskuun alussa 1914 Marnen taisteluun Ensimmäisessä maailmansodassa, oli Renault Type AG-mallisia.
Se oli yksi neljästä ensimmäisestä uudesta mallista, jonka tuotanto aloitettiin Marcel Renault'n kuoleman jälkeen vuonna 1903.
Pariisissa toiminut autonvuokrausyhtiö tilasi 1500 autoa vuonna 1905, kiitos vuonna 1891 keksityn taksamittarin, joka laski asiakkaan maksettavan summan automaattisesti. Malli oli erittäin suosittu koko vuosikymmenen ajan sekä Pariisissa että Lontoossa.
O mio babbino caro
thumb|225px|Florence Easton Laurettana Gianni Schicchin ensiesityksessä 14. joulukuuta 1918. O mio babbino caro on sopraanoaaria Giacomo Puccinin vuoden 1918 oopperasta Gianni Schicchi, jossa sen laulaa Lauretta.