cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
QRpedia
pienoiskuva|Museovieras käyttää koodia Derbyn kaupunginmuseossa. pienoiskuva|Koodi näyttelytekstin alakulmassa. Sovellus käyttää Wikipedian APIa, ja sen lähdekoodi on julkaistu vapaalla lisenssillä (MIT). Sen kehittämiseen osallistuivat Britannian Wikimedian puheenjohtaja Roger Bamkin, Derbyn kaupunginmuseo ja Web-konsultti Terence Eden.
Autobahn (albumi)
Autobahn on saksalaisen Kraftwerk-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Levyn nimi on moottoritie saksaksi.
Albumin alun perin yli 22-minuuttisesta nimikappaleesta ”Autobahn” tehtiin singlejulkaisua varten noin kolmen ja puolen minuutin pituinen versio. Single nousi Yhdysvalloissa myyntilistoilla sijalle 25 ja Britanniassa sijoille 8 ja 11 sekä muun muassa Alankomaissa sijalle 12. Kaupallista menestystä oli edeltänyt kolme kokeellista, instrumentaalista albumia, mutta Autobahnista tuli yhtyeen läpimurtolevy.
B-puolen ensimmäinen kappale ”Kometenmelodie 1” on epämelodinen, minimalistinen, bassoääniin perustuva kappale. Sitä seuraava ”Kometenmelodie 2” antaa pientä vihjettä yhtyeen tulevasta tyylistä. Kappaleessa on yksinkertainen melodia tasaisen konekompin päällä. Levyn päättää kaksi vuorokaudenaikojen tunnelmia kuvaavaa äänimaisemaa.
Suomessa Soundi-lehden päätoimittaja Waldemar Wallenius arvioi levyn tylsäksi ja kömpelöksi yritykseksi tehdä kaupallista musiikkia syntetisaattoreilla, ja ihmetteli sen menestystä Britanniassa.
Brittiläinen ohjaaja ja animaattori Roger Mainwood valmisti vuonna 1979 animaatioyhtiö Halas and Batchelorin palveluksessa ”Autobahn”-kappaleeseen nojaavan runsaan kymmenminuuttisen psykedeelisen animaation.
Tämä on yksi kolmesta Kraftwerkin albumista, jotka valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Muut ovat Trans-Europa Express (1977) ja Die Mensch-Maschine (1978).
Ankkojen maailmanhistoria
Ankkojen maailmanhistoria on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kuusiosaisen kirjasarjan edetessä kuljetaan Ankkalinnan mukana koko maailmanhistorian läpi. Jokaisessa sarjan kirjassa on yli 300 sivua.
Sokkopaarmat
Sokkopaarmat (Chrysops) on paarmoihin lukeutuva kärpässuku. Suvun nimi tarkoittaa kultaista silmää ja viittaa lajien suuriin, tyypillisesti loistavan metallinkiiltoisiin verkkosilmiin. Suomessa tunnetuin laji on sokkopaarma (Chrysops relictus). Ne ovat merkittäviä loissairauksien vektoreita.
Chrysops-suvun paarmat ovat keskikokoisia kärpäsiä tyypillisen pituuden vaihdellessa 5–20 millimetrin välillä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli 280 lajia. Tuntosarvet ovat muihin paarmoihin verrattuna pitkät ja tarjoavat tärkeän tuntomerkin. Keskimmäinen jaoke on pitkä, sileä ja sylinterinmuotoinen. Uloimman jaokkeen kärjessä on neljä lyhyttä segmenttiä. Verkkosilmät ovat lähes poikkeuksetta kirkkaan metallinkiiltoiset ja niissä näkyvä kuviointi muodostaa värikkäitä laikkuja. Takaruumis on tumma ja siinä on yleensä kellertäviä laikkuja tai raitoja. Siivissä on tyypillisesti poikittainen laaja tumma juova. Levossa siivet asettuvat lähes tasasivuisen kolmion muotoon. Vain naaraat imevät verta, koiraat elävät kukkien medellä.
Ankkojen maailmanhistoria
Kovakantinen sarja julkaistiin 2009-2012. Vuonna 2017 sarjaa alettiin julkaisemaan pokkariversiona.
Sokkopaarmat
Toukat elävät vedessä tai maaperässä ja ovat lajista riippuen joko petoja tai syövät kariketta. Chrysops-lajit suosivat toukilleen muita paarmoja kosteampaa elinympäristöä.
Lajit Suomessa
Suomessa on tavattu 7 Chrysops-sukuun kuuluvaa lajia.
Marita Toikka
alt=Kasvokuva Kouvolan kaupunginjohtaja Marita Toikasta.|pienoiskuva|Kouvolan kaupunginjohtaja Marita Toikka Marita Toikka (s. 13. kesäkuuta 1973 Joutseno) on Kouvolan nykyinen kaupunginjohtaja. Kouvolan kaupunginjohtajana hän aloitti vuonna 2017. Sitä ennen hän toimi Imatran kaupungin hallintojohtajana ja kaupunginjohtajan varamiehenä vuosina 2008–2017.
Koulutus
Marita Toikka suoritti Helsingin Yliopistossa 4.6.1999 oikeustieteen kandidaatin/maisterin tutkinnon. Lisäksi hän opiskeli vuonna 2001 Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa kauppatieteiden osastolla pääaineenaan johtaminen ja organisaatiot. Saksassa Mannheimin yliopistossa oikeustieteellisessä tiedekunnassa hän opiskeli vuonna 1996.
Muita suoritettuja kursseja ovat Keskuskauppakamarin Hyväksytty hallituksen jäsen HHJ (tutkinto 30.3.2023) ja Keskuskauppakamarin Naisjohtajaohjelma (vuosina 2020–2021).
Arvo
Marita Toikka sai 12.2.2000 varatuomarin arvonimen Kouvolan hovioikeudessa.
Työhistoria
Kouvolan kaupungin kaupunginjohtajana Marita Toikka on työskennellyt 3.5.2017 alkaen. Sitä ennen hän oli Imatran kaupungin hallintojohtaja ja kaupunginjohtajan 1. varahenkilö vuosina 2008–2017, Joutsenon kaupungin hallinto- ja taloustoimen johtaja vuosina 2006–2008 ja Lappeenrannan kaupungin kaupunginkanslian lakimies vuosina 2000–2006. Toikka pyöritti myös omaa lakitoimistoa vuosina 2015–2018.
Ansiomerkit
Marita Toikalle on myönnetty Kansallisen Kokoomuksen Vihreä Leijona vuonna 2012 ja Kansallisen Kokoomuksen Valkoinen Leijona vuonna 2017 sekä Torkkelin risti Nro 1727 ansiokkaasta Karjalan prikaatin tukemisesta 14.2.2020. Vuonna 2022 Toikalle myönnettiin Suomen palopäällystön ansioristi ja vuonna 2023 Suomen Sotaveteraaniliiton ansiomitali ansiokkaasti tehdystä veteraanityön tukemisesta.
Perhe ja harrastukset
Marita Toikalla on kolme lasta ja aviomies Kari Tiainen, Mikkelin raviradan toimitusjohtaja. Harrastuksiin kuuluvat vinttikoirat, kuntourheilu, jooga ja metsätyöt.
Vaippaniluri
Vaippaniluri (Hylurgops palliatus) on kärsäkkäiden (Curculionidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Vaippaniluri on väriltään punertavan ruskea ja sen etuselkä on eteenpäin kapeneva, peräkuopaton kaarnakuoriainen, joka on pituudeltaan noin 2,5-3,2 mm. Vaippaniluri on kuusien ja mäntyjen tuholainen eläen niiden kuoren alla. Vaippaniluri suosii elinympäristönään kaatuneita sekä pystyyn kuolleita puita, puutavaraa, hakkuutähteitä sekä kantoja. Laji on laajasti levinnyt maailmalla ja yleinen myös Suomessa.
Vaippanilurin luontaisia saalistajia ovat ainakin: kaarnahukkien (Corticeus) sukuun kuuluvat isohukka (Corticeus fraxini) ja Corticeus pini, konnakuoriaisten (Epuraea) sukuun kuuluvat soikokonnakas (Epuraea marseuli) ja Epuraea unicolor sekä litteämäihiäinen (Glischrochilus quadripunctatus), hukkakartukas (Nudobius lentus), havusoukkotylppö (Paromalus parallelepipedus), havuarpitylppö (Plegaderus vulneratus), kaarniaisten (Rhizophagus) sukuun kuuluvat lattakaarniainen (Rhizophagus depressus) ja vähäkaarniainen (Rhizophagus fenestralis syn. Rhizophagus parvulus) ja kämäräpihkalude (Scoloposcelis pulchella).
Soroca
Soroca on Moldovan 8. suurin kaupunki. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Dnestrin lounaisrannalla, noin 150 kilometriä pääkaupunki Chişinăusta pohjoiseen.
Vuoden 2014 alussa Sorocan kaupungissa arvioitiin olevan noin 37 500 ja koko Sorocan piirissä 100 100 asukasta. Vuosikymmen varhaisemmassa (2004) väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 28 362.
Kaupungista johtaa paikallistie joen vastarannalle Ukrainan Vinnytsjan alueelle ja tällä tiellä on paikallinen raja-asema. Noin 10 kilometriä kaupungin pohjoispuolella on kansainvälinen raja-asema ja suurempi siltayhteys Dnestrjoen vastarannalle Ukrainan Jampolin kaupunkiin.
Luontokuvaajan matkaopas
Luontokuvaajan matkaopas – Suomi ja muu maailma on toimittaja ja luontokuvaaja Tuomo Björkstenin teos, jossa hän kertoo kuvin, kartoin ja tekstein parhaista kuvauskohteista eri puolilla maailmaa, joskin pääpaino on Suomessa.
Artikkeleita Suomessa olevista kohteista ovat: Muualta maailmasta kohteita on seuraavista maista:
Omat artikkelit on teerien kuvaamisesta, petojen kuvaamisesta Suomessa ja arktikan eli arktisten vesilintujen muuton kuvaamisesta.
Verkkosivullaan Björksten korjaa kirjaan pujahtaneet virheet: Utö Saaristomeren eteläreunalla eikä Suomenlahdella. Utön omistussuhteissa on virheellinen tieto saaren rakennusten omistussuhteista. Hanna Kovanen omistaa vain vanhan upseerikerhon, muut majoitustojen omistajat ovat kotiseutuyhdistys ja muut utöläiset. Kovanen kuitenkin välittää majoitusta niihinkin.
Arviot
Johanna Mehtola kirjoittaa Suomen Luonto -lehdessä, että kirjan kartat esimerkiksi teerien soidinpaikoista arveluttavat häntä. Hän kiittää upeita kuvia mutta olisi kaivannut niihin lajitietoja.
Etiopianhaarapääsky
pienoiskuva|Etiopianhaarapääskyn munia [[Museum de Tolouse|Museum de Tolousessa.]] Etiopianhaarapääsky (Hirundo aethiopica) on pääskyjen (Hirundinidae) heimoon kuuluva lintulaji. William Thomas Blanford kuvasi lajin vuonna 1869.
Ulkonäkö ja koko
Laji on tummansinertävä, vatsa on vaalea. Otsassa punainen alue. Etiopianhaarapääsky on yleensä 13 senttimetrin mittainen, ja painaa 10-17 grammaa.
Ravinto
Laji käyttää ravinnokseen kärpäsiä, mehiläisiä ja laulukaskaita.
Berlin Südkreuzin rautatieasema
Berlin Südkreuz (ent. Bahnhof Papestraße) on rautatieasema Berliinissä. Asema avattiin 1898 risteysasemana. Berliinin S-Bahnin ympyrälinjan itä–länsi-suuntainen asema on ylätasolla ja päärautatieasemalle, Dresdeniin sekä Leipzigiin menevät raiteet alatasolla. Asemaa on rakennettu uudelleen vuosituhannen vaihteessa ja nimettiin Berlin Südkreuziksi toukokuussa 2006.
Historia
Aseman entinen nimi juontuu läheisen kadun nimestä, joka on nimetty Preussin kenraalin Alexander August Wilhelm von Papen mukaan.
Südkreuzin asema kuuluu Deutsche Bahnin uuteen pitkänmatkan liikenteen konseptiin Berliinissä. Etelä-Berliiniin oli tarvittu uutta pitkänmatkan liikenteen rautatieasemaa, joten Papestraßen asema päätettiin rakentaa ja nimetä se uudelleen samantyyppiseksi kuin Westkreuz ja Ostkreuz ("itä- ja länsiristeys"). Rakennustyöt myöhästyivät huomattavasti ja asema valmistui kuusi vuotta myöhässä toukokuussa 2006.
Südkreuzin asema on nykyisin ICE-junien Hampurin-liikenteen pääteasema.
Bregenz
Bregenz on kaupunki Itävallassa. Se on Vorarlbergin osavaltion pääkaupunki. Bregenzissä oli vuoden 2019 arvion mukaan 29 762 asukasta.
Coral Castle
thumb|Osa Coral Castlen kiviveistoksista kuvaa taivaankappaleita. Coral Castle on korallikivistä tehty rakennelma Homesteadin kaupungissa Floridassa Yhdysvalloissa. Kivimuurin ympäröimällä alueella on jopa usean tonnin painoisista korallilohkareista tehtyjä rakennelmia ja veistoksia. Coral Castlen rakensi vuosina 1920–1940 latvialais-yhdysvaltalainen Edward Leedskalnin oman kertomuksensa mukaan kotimaahansa Latviaan jääneen 16-vuotiaan rakastettunsa Agnesin kunniaksi.
Bregenz
Bregenz sijaitsee Bodenjärven itäisellä rannalla.
Coral Castle
Syrjäänvetäytyvä Leedskalnin rakensi linnaansa lähinnä öisin ja tiettävästi yksin, käyttäen apunaan vain yksinkertaisia työkaluja, kuten taljoja ja vipuja. Leedskalnin ei elinaikanaan kertonut juuri mitään käyttämistään rakennusmenetelmistä. Hän ainoastaan väitti keksineensä, kuinka muinaiset egyptiläiset rakensivat pyramidinsa. Leedskalnin kuoli vuonna 1951.
Trio (Eero Raittinen, Seija Simola ja Kristian)
Trio on vuonna 1970 julkaistu Discophon-yhtiön levy, jossa laulajina esiintyvät Eero Raittinen, Seija Simola ja Kristian. Levy on 60 ja 70-lukujen vaihteelle tyypillinen useamman artistin yhteinen LP-julkaisu, joka sisältää pääosin aiemmin julkaisemattomia esityksiä.
A. J. Partanen
Antti Juho Partanen (23. helmikuuta 1879 Kuopio − 16. toukokuuta 1948 Yhdysvallat) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1910. Myöhemmin Partanen vaikutti Yhdysvalloissa, jossa hänestä tuli yksi amerikansuomalaisen osuustoimintaliikkeen käynnistäjistä.
Elämä
Partasen vanhemmat olivat työmies Antti Partanen ja Maria Savander. Kansakoulun käytyään hän työskenteli kirjansitojana ja vuodesta 1902 lähtien Kuopion Työväen Osuuskaupan hoitajana. Hän oli myös SOK:n hallintoneuvoston jäsen.
Partanen vaikutti työväenliikkeessä vuosisadan vaihteesta lähtien. Hän oli muun muassa Kuopion työväenyhdistyksen ja sosialidemokraattisen piiritoimikunnan puheenjohtaja sekä kuului SDP:n puolueneuvostoon. Vuonna 1906 Partanen oli Viaporin kapinan aikana Helsingissä puoluehallinnon kokouksessa ja joutui kahdeksan päivän ajaksi vankilaan kapinoinnista syytettynä. Partanen valittiin kansanedustajaksi maaliskuussa 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän uusi paikkansa vuosina 1908 ja 1909, mutta vuoden 1910 vaaleissa Partanen ja toinen kuopiolainen kansanedustaja Pekka Mömmö syrjäytettiin ehdokaslistalta heidän äänestettyään pankkivaltuusmieheksi Yrjö Sirolan sijasta porvarien ehdokasta Ernst Nevanlinnaa.
Eduskuntavuosiensa jälkeen Partanen lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Partanen vaikutti aluksi Chicagossa ja myöhemmin Massachusettsin Fitchburgissa, jossa hän toimi Idän Osuuskauppojen Liiton sihteerinä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Partanen muutti Oregonin Astoriaan, jossa hän työskenteli Toveri-sanomalehteä kustantaneen Western Workmen’s Cooperative Publishing Companyn liikkeenhoitajana. Marraskuussa 1918 lehden henkilöstöä pidätettiin syytettynä sodanaikaisen vakoilulain rikkomisesta sekä kapinan lietsomisesta armeijan henkilökunnan keskuudessa. Partanen ja lehden päätoimittaja William N. Reivo saivat kahden vuoden vankeusrangaistuksen.
Partasen myöhemmistä vaiheista ei ole tiedoa. Hän kuoli Yhdysvalloissa 69-vuotiaana toukokuussa 1948.
Perhe
Antti Partasen puoliso oli Gustava Miettinen.
Blackbuckin kansallispuisto
Blackbuckin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Intian Gujaratin osavaltiossa. Puisto perustettiin vuonna 1976. Sen pinta-ala on 34 km2. Puistossa tavataan 140 lintulajia, 14 nisäkäslajia, 95 kukkivaa kasvilajia ja monia matelijoita. Se on besoaariantiloopin tärkein suojelualue.
Puisto on suljettu monsuunikaudella kesäkuusta lokakuuhun.
Tiikerivalmuska
Tiikerivalmuka (Tricholoma pardinum) eli pantterivalmuska on valmuskojen sukuun kuuluva laji. Se on myrkyllinen.
Ulkonäkö
Lakin muoto on nuorempana kupera ja myöhemmin laakeampi ja reunat kääntyvät alaspäin. Lakissa on harmaita suomuja, jotka muodostavat kehämäisesti raidallisia kuvioita. Jalka on tasapaksu. Jalka on valkoinen, kuten myös malto ja itiöpöly.
Elinympäristö
Tiikerivalmuska kasvaa ryhmissä. Sitä esiintyy sekametsissä.
Otto Reinhold Yxkull
Otto Reinhold Yxkull (11. elokuuta 1670 Tallinna – 10. joulukuuta 1746 Turku) oli Ruotsissa aateloituun baltiansaksalaiseen Uexküllin sukuun kuulunut kenraalimajuri ja vapaaherra. Hän vaikutti Suomessa Suuren Pohjan sodan aikana karoliiniarmeijassa ja toimi myöhemmin myös Turun ja Porin läänin maaherrana.
Sotilasura
Yxkull suuntautui isänsä tavoin jo nuorena sotilasuralle. Vuonna 1687 hänet ylennettiin kornetiksi Tiesenhausenin liivinmaalaisessa ratsuväkirykmentissä. Vuosina 1689–1692 Yxkull taisteli yhdeksänvuotisessa sodassa ranskalaisia vastaan. Suuren Pohjan sodan aikana hänet ylennettiin ensin kenraaliadjutantiksi ja myöhemmin vuonna 1711 Ykskull toimi yliluutnanttina Turun läänin jalkaväkirykmentissä ja vuodesta 1713 lähtien Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentissä. Joulukuussa 1717 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi.
Yxkull osallistui muun muassa Suuren Pohjan sodan Suomessa päättäneeseen Napuen taisteluun Isossakyrössä vuonna 1714. Hän oli mukana myös Carl Gustaf Armfeltin johtamalla Trondheimin sotaretkellä, joka suuntautui vuonna 1718 Norjaan tarkoituksenaan valloittaa Trondheim.
Ale (jäänmurtaja)
Ale on ruotsalainen jäänmurtaja, joka rakennettiin avustamaan maan suurimmalla järvellä, Vänernillä, vuonna 1974 alkanutta talviliikennettä. Ruotsin hallitus päätti 1971 uudistaa järveltä Kattegatiin johtavaa Trollhättanin kanavaa ja hankkia myös kanavaan sopivan murtajan. Ale on mitoitettu kanavan sulkukammioiden koon mukaan ja sen tilasi Ruotsin merenkulkulaitos.
Aluksen vaiheita
Wärtsilä pystyi lupaamaan aluksen valmistuvan jo tilausta seuraavana vuonna, kun se rakensi rungon Vaasassa ja varusteli aluksen Helsingin telakalla. Rautaruukin teräksestä valmistetun murtajan kastoi Vaasassa Ruotsin Suomen-suurlähettiläs Göran Rydingin puoliso Cecilia Ryding.
Vuonna 1994 aluksen merenkulkulaitteita ja koneiden valvontatekniikkaa uudistettiin. Kesäkuusta 1995 vuoden 1997 loppuun Alen tehtävänä oli valvoa Estonian hautarauhaa sen haaksirikkopaikalla.
Avomerikautena suoritettavia merenmittaustöitä varten Aleen asennettiin 1998 merenpohjaa kartoittava monikeilainen kaikuluotain ELAC BCC-180 kHz Mk II.
Koneisto
Dieselsähköisen kulkukoneiston päätehon tuottaa neljä Vaasassa valmistettua ahdettua Wärtsilä 824 TS dieselmoottoria, joiden kierrosnopeus on 750 kierrosta minuutissa. Dieselmoottorien kokonaisteho on 3 960 kilowattia (4 x 990 kW). Kukin moottori on kytketty omaan Strömbergin (nykyisin ABB) 920 kilowatin tehoiseen 1 000 voltin tasavirtageneraattoriin. Aluksen kahta peräpotkuria pyörittää kaksi 1 725 kilowatin Strömbergin tasavirtamoottoria. Myös peräsimiä on kaksi kappaletta.
Muiden laivojen avustamista varten murtajassa on 200 kilonewtonin sähköhydraulinen hinausvintturi, joka on varustettu vetovoima- ja vaijerinpituusautomatiikalla. Hinauskoukku on mitoitettu kestämään 500 kilonewtonin vetovoima ja se on varustettu paineilmatoimisella kaukoirroituslaitteella. Poijujen ja muun lastin käsittelyä varten alukseen asennettiin Wärtsilän Kotkan tehtaan valmistama 7,5 tonnin sähköhydraulinen nosturi.
Dekantointi
Dekantointi on kemiallinen työmenetelmä, jonka avulla pyritään erottamaan niukkaliukoinen aines liuottimesta tai päinvastoin. Työmenetelmää voidaan käyttää, jos synteesissä saatu sakka, esimerkiksi niukkaliukoinen kuparioksidi, halutaan erottaa liuottimena toimivasta vedestä. Dekantointi suoritetaan siten, että sakan tai raskaamman nesteen annetaan laskeutua astian pohjalle ja kaadetaan sitten päällimmäinen nestekerros pois.
Myös viinipullojen pohjalle kertynyt sakka ja kuraveden vesi erotetaan dekantoimalla.
Geronimo (vuoden 1993 televisioelokuva)
Geronimo on Yhdysvalloissa 5. joulukuuta 1993 julkaistu televisioelokuva, jonka kertoo intiaanipäällikko Geronimosta. Elokuvan on kirjoittanut J. T. Allen ja ohjannut Roger Young. Nimiosaa näyttelee Joseph Runningfox.
Monacon Grand Prix 1987
Monaco Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1987 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Sennan voitto oli siinä mielessä merkittävä, että se oli ensimmäinen voitto autolla, jossa oli aktiivinen jousitus.
Humppa-Veikot jälleen
Humppa-Veikot jälleen on suomalaisen Humppa-Veikot-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1971.
Inverclyde
Inverclyde on yksi Skotlannin paikallishallintoalueista. Se sijaitsee Firth of Clyden estuaarin rannalla ja rajautuu Renfrewshiren ja Pohjois-Ayrshiren hallintoalueisiin. Siellä on arviolta 79 500 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 160 neliökilometriä. Inverclyden pääkaupunkina toimii Greenock.
Type 89 I-Go
Type 89 I-Go (八九式中戦車　イ号) oli japanilainen panssarivaunu. Japanissa mallia käytettiin vuodesta 1929 toisen maailmansodan loppuun. Type 89 muodosti japanilaisten panssarivaunujoukkojen selkärangan esimerkiksi Kiinan–Japanin sodan aikana, vaikka sitä alettiin pitämään vanhentuneena hitautensa takia jo vuonna 1935. Noin 10-tonnia painaneen vaunun pääase oli 57 mm tykki.
Kehitys ja valmistus
thumb|vasen|Vuoden 1927 prototyyppi. Japanin asevoimat olivat sotateknologian saralla jäljessä länsimaista vielä 1900-luvun alussa. Mallia asevoimien kehittämiseksi nykyaikaisemmaksi otettiin etenkin eri Euroopan maista. Ensimmäisen maailmansodan kokemusten perusteella alettiin hankkia pieniä määriä panssarivaunuja ulkomailta, kuten brittiläisiä Mark IV- ja ranskalaisia Renault FT-panssarivaunuja. Näistä malleista saatujen kokemusten perusteella alettiin kehittää edelleen kotimaista panssarivaunua. Vaunun kehittämisen aloitti keisarillisen armeijan tekninen osasto ja ensimmäinen prototyyppi valmistui kesällä 1926, mutta 18-tonnia painanut vaunu osoittautui liian raskaaksi. Vaunun kehitystyö jatkui ja lopulta saatiin valmiiksi kevyempi Type 89. 10-tonniapainanut vaunu luokiteltiin ensin kevyeksi, mutta myöhemmin keskiraskaaksi panssarivaunuksi. Se hyväksyttiin käyttöön kesällä 1929 ja valmistus alkoi vuonna 1931.
Titicacanuikku
Titicacanuikku, aikaisemmalta nimeltään lyhytsiipiuikku (Rollandia microptera) on uikkuihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan erittäin uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Type 89 I-Go
Kehitys ja valmistus
Vaunua valmisti alun perin Sagami, joka siirsi tuotantoa edelleen alihankkijoille, kuten Mitsubishi. Vaunun tyyppi Type 89B oli maailman ensimmäinen sarjatuotettu dieselkäyttöinen panssarivaunu. Tuotanto alkoi laajemmassa mittakaavassa vuodesta 1933 eteenpäin ja tuotanto loppui vuonna 1939. Vaunuja valmistettiin kaikkiaan 404, joista 291 oli Type 89B-vaunuja.
Titicacanuikku
Ulkonäkö ja koko
Titicacanuikku on uikuksi suurikokoinen ja voi kasvaa 28–45 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään laji on tummanruskea. Päälaella on musta työhtö, kurkku, kaula, posket ja rinta ovat valkoiset ja niska on väriltään punaruskea. Selkä ja siivet ovat tumman punaruskeat ja vatsa on väriltään vaalea. Titicacanuikun nokka on teräväkärkinen ja keltainen. Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia titicacanuikkuja harmaampia. Siivet ovat lyhyet ja lintu on lentokyvytön.
Type 89 I-Go
Piirteet
thumb|vasen|Vaunuja ja niiden miehistöä [[Halhin-Golin taistelut|Halhin-Golin taistelujen aikana.]] Vaunun ominaisuuksiin tehtiin useita muutoksia sen tuotannon aikana miehistöjen kokemusten perusteella. Vaunun moottori oli aluksi 118 hevosvoiman bensiinikäyttöinen moottori (Type 89A), joka vaihdettiin vuonna 1934 120 hevosvoiman dieselmoottoriin (Type 89B). Vaunun pääase oli 57 mm tykki sen tykkitornissa. Vaunussa oli myös kaksi konekivääriä, toinen tykkitornissa ja toinen vaunun etuosassa. Tykkitornin konekivääri sai aikaan tykkitornin asymmetrisen muodon, joka leimasi myös monia sittempiä japanilaisia vaunumalleja. Type 89 oli panssarivaunuksi suhteellisen hidas ja se pystyi kulkemaan vain 24 km/h.
Historia
Type 89 oli käytössä aina sodan loppuun saakka. Kiinan ohella niitä käytettiin esimerkiksi Filippiineillä Japanin vallatessa maan vuonna 1942 ja amerikkalaisten jälleenvallatessa sen vuonna 1944–1945. Ranskan armeija käytti joitakin japanilaisten Indokiinaan sodan jälkeen jättämiä vaunuja, kunnes alueelle saatiin uudempia vaunuja Ranskasta.
Titicacanuikku
Levinneisyys ja elintavat
Titicacanuikkukannan kooksi arvioidaan 1 600–2 000 yksilöä. Kantaa uhkaavat kalastajien verkot, joihin linnut sotkeutuvat ja hukkuvat sukeltaessaan ravintoa. Muita uhkia ovat järvien saastuminen kaivosteollisuuden kemikaalipäästöjen ja kaupunkien järveen kippaamien jätteiden takia. Myös järven pinnan luonnolliset vaihtelut ja invasiiviset järveen levinneet eksoottiset kalalajit voivat olla uhka titicacanuikulle.
Isolampisukeltaja
Isolampisukeltaja (Graphoderus bilineatus) on vedessä elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on Unionin alueella hyvin harvinainen. Sitä tavataan Pohjois-, Keski- ja Itä-Euroopassa. Se on kuollut sukupuuttoon Isossa-Britanniassa ja mahdollisesti myös Belgiassa. Suomessa se on rauhoitettu, mutta ei uhanalainen.
Inn
Inn on 510 kilometrin pituinen Tonavan sivujoki, joka virtaa Sveitsin, Itävallan ja Saksan mailla. Se saa alkunsa Sveitsin Alpeilta ja laskee lopulta Tonavaan Passaun kaupungissa Saksassa, Itävallan rajan tuntumassa.
Isolampisukeltaja
Isolampisukeltaja on noin 15 mm pitkä melko leveä sukeltajakuoriainen, jonka niskassa on kaksi kapeaa mustaa mustaa ja kaksi leveää kellanruskeaa vaakaraitaa. Sen tunnistaa vastapuikeasta eli peräpainotteisesta muodostaan,
Inn
Joki on antanut nimensä muun muassa Oberinntalin ja Unterinntalin laaksoille, Innsbruckin (’Innin silta’) kaupungille, jonka läpi se virtaa, sekä Engadinin laaksolle.
Isolampisukeltaja
Isolampisukeltaja elää rehevissä vesistöissä.
Inn
Innjokeen laskee useita Sveitsin, Italian, Saksan ja Itävallan Alpeilta alkunsa saavia sivujokia. Suurin niistä on Salzach, joka yhtyy Inniin Saksan ja Itävallan rajalla, Burghausenin ja Braunau am Innin kaupunkien välillä, noin 60 kilometriä Passaun yläpuolella.
Ylä-Itävallan osavaltiossa on Innviertel-niminen (kirjaimellisesti Inn-neljännes (Ylä-Itävallasta)) hallintoalue.
Shinjuku
Shinjuku on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin keskiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Bunkyōn, Chiyodan, Minaton, Nakanon, Shibuyan ja Toshiman erillisalueisiin. Shinjukussa on 341 415 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 18,22 neliökilometriä.
Historia
Shinjuku merkitsee kirjaimellisesti ’uutta majataloa’ tai ’uutta postiasemaa’ ja viittaa postiasemaan (shukuba), joka avattiin Edo-kaudella Kōfuun johtaneen Kōshū-kaidō-tien varrelle. Alun perin tien ensimmäinen postiasema Edosta lähdettäessä sijaitsi Takaidossa, mutta välimatka kävi tien käyttäjille liian pitkäksi. Uusi postiasema avattiin Edon ja Takaidon välille Naitō-suvun maille ja sitä nimitettiin Naitō-Shinjukuksi.
Jo ennen Shinjukun erillisalueen muodostamista alueen nimi tunnettiin laajalti Shinjukun rautatieaseman ja Shinjuku-gyoenin puutarhan ansiosta. Meiji-kaudella silloinen Tokion kaupunki jaettiin 15 suuralueeseen, joista Yotsuya-ku ja Ushigome-ku käsittivät osan nykyisestä erillisalueesta. Loppuosa kuului Toyotaman piirikunnan neljään maaseutukaupunkiin, Ochiaihin, Ōkuboon, Totsukaan ja Yodobashiin, jotka kaupungistuivat nopeasti. Ne liitettiinkin vuonna 1932 Tokioon ja yhdistettiin uudeksi Yodobashi-kun suuralueeksi. Jo ennen toista maailmansotaa Shinjukun alue kehittyi vilkkaana kaupunginosana tavarataloineen ja elokuvateattereineen. Alueella oli noin 400 000 asukasta.
Valtaosa Shinjukun alueesta tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Ennen sotaa alueella oli yhteensä noin 63 000 rakennusta, joista yli 56 000 tuhoutui. Alueen väkiluku oli sodan loppuessa laskenut alle 80 000 henkeen. Sodan aikana Tokion kaupungin hallinto lakkautettiin ja perustettiin uusi Tokion metropoli. Vuonna 1947 entisen kaupungin alue jaettiin suoraan metropolin hallinnassa oleviin erillisalueisiin, joista Shinjukun erillisalue muodostettiin yhdistämällä entiset Ushigomen, Yodobashin ja Yotsuyan suuralueet.
Aluejako
Shinjukun erillisalueella on 94 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 152 osa-alueeseen. Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta. Kaupunginosia on Shinkujussa Tokion erillisalueista eniten.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Shinjuku on yksi Japanin merkittävimmistä taloudellisista ja hallinnollisista keskuksista, jossa sijaitsee Tokion prefektuurin hallintorakennus ja maan suurin pilvenpiirtäjäalue. Shinjukun rautatieasema on maailman vilkkain, ja sen ympärillä on merkittävä liikekeskittymä suurine tavarataloineen.
What Evil Lurks
What Evil Lurks on brittiläisen The Prodigyn ensimmäinen EP ja samalla ensimmäinen julkaisu. EP:n tyylilaji on rave. Kappaleen on sanoittanut Liam Howlett, ja se julkaistiin EP:nä helmikuussa 1991. EP ei saavuttanut kaupallista suosiota 7 000 kappaleen myynnillä. EP julkaistiin ainoastaan 12-tuumaisena vinyylilevynä.
FK Tom Tomsk
Tom on jalkapalloseura Tomskin kaupungista Siperiasta. Se pelaa Venäjän pääsarjassa. Se nousi korkeimmalle sarjatasolle vuodeksi 2005.
Historiansa aikana joukkue on tunnettu useilla eri nimillä:
Entisiä pelaajia
?
Euphausia
Euphausia on krillien lahkoon kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat etelänkrilli (Euphausia superba) ja tyynenmerenkrilli (Euphausia pacifica).
Rebekka Räsänen
Rebekka Räsänen (10. marraskuuta 1908 Kanneljärvi – 7. huhtikuuta 1983 Viitasaari) oli suomalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja.
Räsäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Iisakki Määttänen ja Loviisa Turtiainen. Hän suoritti 1957 sivutoimisen kirjastonhoitajan kurssin ja työskenteli pitkään Viitasaaren kunnankirjastossa. Hän työskenteli myös opettajana ja toimittajana. Räsäsen kirjallinen tuotanto koostui pääasiassa nuorten- ja lastenkirjoista. Rebekka Räsänen oli naimisissa 1947–1955 Heikki Olavi Räsäsen kanssa. Liitto päättyi eroon. Räsänen kirjoitti muutaman teoksensa käyttäen miehensä nimeä (Heikki Räsänen) nimimerkkinä.
Herculaneum
thumb|Herculaneumia on kaivettu esiin vasta pieni osa. Herculaneum oli muinaisitalialainen kaupunki Campaniassa. Se sijaitsi Napolinlahdella kahdeksan kilometriä nykyisestä Napolin kaupungista kaakkoon. Roomalainen kaupunki hautautui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79.
Historia
Herculaneumin varhaisesta historiasta ei tiedetä mitään tarkkaa. Nimestään ja säännöllisistä kaduistaan päätellen sen perustivat ehkä Neapoliin siirtokunnan kreikkalaiset 500- tai 400-luvulla eaa. Dionysiuksen kirjaaman myytin mukaan kaupungin perusti Herakles paluumatkallaan Iberiasta. Myytissä Herakles rantautui laivoineen kaupungin juurelle uhraamaan jumalille ja siten perusti kaupungin antaen sille oman nimensä. Kaupungin kannalta tärkeitä jumaluuksia olivat myös Venus ja Apollo.
thumb|350px|Herculaneum naapurikaupunkeineen Vesuviuksen purkautuessa kohtalokkaasti vuonna 79. Herculaneum oli rakennettu meren rannalle pengerretylle rinteelle vanhoista tulivuorenpurkauksista syntyneiden laavavirtojen ja tuhkakerrosten päälle. Vesi saatiin kaupunkia ympäröivistä kahdesta joesta, jotka tosin kuivuivat ajoittain. Kaupungin sijainti oli edullinen. Se kukoisti itseään suurempien Neapoliin ja Pompejin välisen rannikkotien välietappina. Maa oli viljavaa ja tuffi hyvää rakennusmateriaalia. Kaupungilla ei kuitenkaan ollut tilaa kasvaa sisämaahan.
Strabonin mukaan Herculaneumia hallitsivat ennen roomalaisvaltaa vuoroin oskit, etruskit, pelasgit ja samniitit. Kaupungista tuli Rooman liittolainen liittolaissodassa 91–87 eaa., ja sodan seurauksena kaupunki siirtyi samniiteilta Rooman hallintaan. Kaupungista tuli municipium ja miespuoliset asukkaat saivat Rooman kansalaisuuden. Kaupunki omaksui latinankielisen ja roomalaisen hallintotavan, ja siitä tuli roomalaisten rauhallinen vapaa-ajanviettopaikka. Kaupungissa oli monenlaisia rakennuksia suurista huviloista kerrostaloihin sekä teatteri, palaestra, forum ja basilika. Rannan lähellä oli roomalainen kylpylä.
Voimakas maanjäristys vaurioitti Herculaneumia pahasti helmikuussa 62 jaa. Lisää vaurioita kaupunki sai seuraavien kahden vuosikymmenen aikana uusissa järistyksissä. Maa vajosi ja meri levisi kaduille, mutta asukkaat eivät aavistaneet vaaraa eivätkä hylänneet kaupunkia. Vihdoin Vesuviuksen tulivuori purkautui vuoden 79 loppukesällä. Herculaneum säästyi tuhkasateelta mutta jäi kuuman purkauspilven alle, joka tappoi kaupunkiin jääneet asukkaat välittömästi. Seuraavina päivinä laava ja muu vulkaaninen aines peitti kaupungin, joka säilyi kiinteytyneen kiven sisässä hyvin.
Kaivaukset
thumb|220px|Herculaneumissa säilynyt fresko. Herculaneumissa on tehty arkeologisia kaivauksia vuodesta 1738 lähtien. Kaupunkia peittävän kiven kovuus tekee Herculaneumin kaivaukset vaikeammiksi kuin läheisen Pompejin, joka peittyi vain tuhkaan ja pikkukiviin. Vieläkin vasta kolmasosa kaupunkialueesta on kaivettu esiin ja esimerkiksi teatteriin ja forumille pääsee vain tunneleita pitkin.
Herculaneumista on jäljellä poikkeuksellisen hyvin säilyneitä muinaisjäännöksiä. Siellä on suoritettu kaivauksia muun muassa Papyrusten huvilassa, josta on löydetty huomattava kirjasto täynnä antiikin aikaisia papyrusrullia (niin kutsutut Herculaneumin papyrukset). Arkeologinen alue kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon.
Meir Shalev
Meir Shalev (1948 Nahalal, Israel – 11. huhtikuuta 2023 ) oli israelilainen kirjailija. Häntä pidetään yhtenä Israelin arvostetuimmista kirjailijoista.
Herculaneum
Aiheesta muualla
40.80583°N, 14.3475°W
Meir Shalev
Shalev palveli aikanaan Golanin prikaatissa ja osallistui 1960-luvun lopulla sekä kuuden päivän sodan ja näännytyssodan taisteluihin. Hän oli koulutukseltaan biologi. Uransa alussa Shalev veti televisiossa ja radiossa satiirisia ohjelmia mutta jätti television talkshow’n 40-vuotiaana ja kirjoitti esikoisromaaninsa.
Ensimmäinen romaani Roman Russi ('Venäläinen romaani' ilmestynyt englanniksi nimellä The Blue Mountain) ilmestyi 1988. Se oli suosittu ja teki Shalevista välittömästi Israelin arvostetuimpiin kuuluvan nykykirjailijan. Kirja oli myös hänen kansainvälinen läpimurtonsa, joka on käännetty 12 kielelle. Vuonna 2009 on ilmestynyt muistelmateos, jonka englanninnos on nimeltään My Russian Grandmother and her American Vacuum Cleaner (’Venäläinen isoäitini ja hänen amerikkalainen imurinsa’).
Shalev kirjoitti myös tietokirjoja ja 14 lastenkirjaa, ja hänellä oli viikoittainen kolumni sanomalehti Yediot Ahronotin viikonvaihdenumerossa. Siinä hän esitti satiirisia kommentteja hallituksen politiikasta ja voivotteli israelilaisten tilannetta.
Shalev esiintyi hyvin suorasanaisesti myös haastattelijoita kohtaan, mutta oli silti Israelin rakastetuimpia kirjailijoita. Israelilaisen verkkouutissivuston Ynetin kahdensadan kaikkien aikojen merkittävimmän israelilaisen äänestyksessä hän oli 42.
The Essential Bruce Springsteen
The Essential Bruce Springsteen on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin tuplakokoelma, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2003. Se on osa amerikkalaista Essential -kokoelmasarjaa, ja toistaiseksi kattavin hittikokoelma Springsteeniltä. Järjestyksessään levy on Springsteenin neljäs "virallinen" kokoelmalevy.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 14. Suomessa se ylsi niin ikään virallisen albumilistan sijalle 14.
Albin Krabbe
Albin Krabbe-Rosqvist (1. lokakuuta 1879 Hämeenlinna – 20. toukokuuta 1918) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli paitsi suomenruotsalaisissa, myös ruotsalaisissa teattereissa.
Elämä ja ura
Albin Krabbe-Rosqvistin vanhemmat olivat oluenpanija Anders Krabbe-Rosqvist ja Hilda Albertina Granbohm. Turussa suorittamansa yhteiskoulun jälkeen Krabbe opiskeli maalaustaidetta Helsingissä ja Kööpenhaminassa. Näyttämötaidetta hän opiskeli Tukholmassa 1889–1891. Krabbella oli lukuisia näyttämökiinnityksiä 1900-luvun vaihteen molemmin puolin: August Arppen seurue 1891–1892, Tukholman Folkteatern 1892–1894, Svenska Inhemska Teatern (Turku) 1894–1897, Axel Collinin, Bror Olssonin ja v. d. Ostenin seurueet (Ruotsi) 1897–1903 sekä Svenska Teatern ja Folkteatern 1903–1911.
Krabben näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Romeo (Romeo ja Julia), Nikita (Pimeyden valta), Turkka (Tukkijoella) ja nimiosa kappaleessa Rikskurtisören. Kaikki edellä mainitut roolit olivat ruotsinkielisiä.
Krabbe toimi muodostamansa Oulunkylän suojeluskunnan päällikkönä. Muutamia vuosia ennen edesmenoaan hänet nimitettiin reservinvänrikiksi.
Albin Krabben vanhempi veli, Oskar Krabbe, oli niin ikään näyttelijä.
Risto Salmi
Risto Erland Salmi oli suomalainen näyttelijä. Hän teki noin 50-vuotisen taiteilijauransa aikana useita roolisuorituksia teatterissa, televisiossa ja elokuvissa.
Camel (savukemerkki)
Camel on yhdysvaltalaisen tupakkayhtiö R. J. Reynolds Tobacco Companyn savukemerkki, joka perustettiin 1913. Nykyään Cameleihin käytetty tupakka on sekoitus turkkilaista ja virginiantupakkaa. Camel valmistaa myös nuuskaa. pienoiskuva|Camel Blue
Frontier Airlines
Frontier Airlines on 1994 perustettu denveriläinen halpalentoyhtiö. Yhtiö lentää Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Kanadassa. Yhtiön laivasto koostuu 110 Airbus-koneesta ja sillä on kohteita 60.
Indigo Partners osti Frontier Airlinesin Republic Airways Holdingsilta 3. joulukuuta 2013. Frontierin ilmoitettiin siirtyvän ultrahalpalentoyhtiö-strategiaan.
Humppa-Veikot keikalla
Humppa-Veikot keikalla on suomalaisen Humppa-Veikot-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Levyllä soittavat Ingmar Englund (kitara ja banjo), Pauli Granfelt (viulu ja trumpetti), Josef Kaartinen (saksofoni), Eino Katajavuori (ksylofoni), Yrjö Luukkonen (harmonikka), Gösta Möller (tuuba) ja Kullervo Linna (rummut).
Risto Salmi
Ura
Hänet tunnettiin roolistaan hieman yksinkertaisena P. A. Turpeisena TV2:n Maalaiskomedia-sarjassa ja Perse-Arskana Raid-televisiosarjassa ja -elokuvassa.
Frontier Airlines
Laivasto
thumb| Frontier Airlinesin Airbus A318 Denverissä.
Camel (savukemerkki)
Historia
Camelin mainoskampanjaa on pidetty yhtenä onnistuneimmista. Merkin teollisia paperosseja markkinoitiin huolellisesti jo ennen virallista julkaisua ja myyntiä. Näytöskokoisissa lehti-ilmoituksissa seisoi savukeaskin kannesta tutun kamelin piirroskuva, kun mainoksessa luki salaperäisen yksinkertaisesti vain suurikokoinen teksti "the Camels are coming" ("Kamelit ovat tulossa", lauseella viitattiin skottilaiseen kansanlauluun "The Campbells Are Coming").
Seuraavassa mainosvihjeessä kerrottiin, että "Huomenna tästä kaupungista löytyy enemmän kameleita kuin Aasiasta ja Afrikasta yhteensä". Samanaikaisesti savukkeiden myynnin alettua ilmestyi kolmas mainos, jossa kerrottiin Camelien saapuneen ja siirryttiin esittelemään tuotetta laajemmin. Hinta oli 10 senttiä 20 kappaleen askia kohden, mikä sijoittui tuon ajan hintaluokassa korkealle. Hintaa perusteltiin väittämällä, että korkeatasoisen laadun säilyttäminen ei sallinut myydä tuotetta yhtään halvemmalla. Nykyään ja suurimman osan julkisurastaan Camel on tupakkamerkkinä ollut laadukas, keskihintainen tai joskus jopa työväenluokkaiseen hintatasoon taipuva tehdastupakka.
Camelia markkinoitiin myös mainoslauseella I'd Walk a Mile for a Camel ("Kävelisin vaikka mailin Camelin vuoksi"). Mainoslauseen syntymästä kerrotaan tarinaa, jonka mukaan Camel-mainoskylttiä pystyttävä työmies olisi tarjonnut savukkeen ohikulkijalle, joka oli kiittänyt työmiestä lausumalla kuuluisaksi tulleen lauseen. Kun tarinaa ei ole pystytty täysin varmistamaan, sitä pitäneen toistaiseksi pitää anekdoottina; joskin mainospuheessa eittämättä varsin onnistuneena heittona.
pienoiskuva|Vanha aski
Joe Camel
Toinen markkinointikeino oli "Old Joe"-nimisen entisen Barnum & Baileyn sirkuskamelin marssittaminen kaupunkien kaduilla samalla kun yleisölle jaettiin ilmaisia näytekappaleita. Vanha Joe toimi myös mallina pakkauksen kannessa olevalle kamelille.
1988 aloitetussa mainoskampanjassa uusi piirroshahmo Joe Camel oli aurinkolaseja pitävä James Bondin elämäntapaa noudattava playboy-tyyppi. Hahmo perustui Ranskassa 1970-luvulla käytettyyn hahmoon, jossa tupakkamainonnassa ei saatu käyttää ihmisiä eikä ihmishahmoja. Ajan ranskalainen Joe Camel kuvattiin rohkeana ja rehvakkaana muukalaislegioonan soturina.
Piirroshahmon käyttäminen herätti kasvavaa kritiikkiä Camelin mainontaa kohtaan, sillä hahmon uskottiin vetoavan erityisesti nuorisoon. Vuonna 1991 ilmestyneen markkinatutkimuksen mukaan näin kävikin, sillä Joe Camel tunnettiin paremmin alle 18-vuotiaiden keskuudessa, kuin täysi-ikäisten. Camelia polttavien teini-ikäisten tupakoitsijoiden määrä oli noussut kampanjaa edeltävästä 0.5 prosentista 32.8 prosenttiin vain kahden vuoden aikana, kun merkkiä käyttävien aikuisten osuus oli säilynyt 3-4 prosentissa. Jopa kolmevuotiaiden huomattiin tunnistavan Joe Camel-hahmon. Vuonna 1991 lakimies Janet Mangini haastoi R.J. Reynoldsin oikeuteen lapsiin kohdistuvasta mainonnasta. Tupakkayhtiön lakimiehet kiistivät syytteen ja väittivän kyseessä olevan vain piirroshahmon, mutta Manginin voitettua yhtiö joutui lopettamaan mainoskampanjansa.
Jotkut merkin käyttäjistä kutsuvat yhä savukkeita lempinimellä "Joe".
Eva Cooper vs. R. J. Reynolds
Keuhkosyöpään kuolleen Joseph Cooperin leski Eva Cooper nosti kanteen R. J. Reynoldsia vastaan 1955. Cooperin mukaan hänen miehensä oli polttanut Cameleita 20 vuoden ajan. Tapaus oli ensimmäisiä tuotevastuusyytteitä Yhdysvalloissa. Cooper syytti muun muassa tupakkayhtiön mainontaa, jonka mukaan 20 000 lääkärin mukaan Camelin polttaminen on terveellistä. Vaikka lakiasiantuntijat uskoivat Cooperin voittavan ja tapauksen käynnistävän useita syytteitä tupakkayhtiöitä vastaan, näin ei kuitenkaan käynyt. Muiden vastaavanlaisia kanteita nostaneiden lailla Cooper kuitenkin hävisi jutun, koska tietyn yhtiön osuutta ei voinut osoittaa. Tupakkayhtiöt turvautuivat myös viivyttelytaktiikkaan, jolloin vastapuolen edustajien varat loppuivat kesken oikeudenkäyntiprosessia.
Suomessa
Suomessa saatavilla on kolmea erilaista Camelia.
Vahvempaa, alkuperäisempää makua edustaa Camel, Box 20. Pahvirasioita kutsutaan kansankielellä koviksi ja vaihtoehtoa englanniksi kilpailevan merkin Marlboro'n mukaisesti "soft boxiksi", eli pehmeäksi. Saatavilla on myös uudempi, varsinkin naisille markkinoitu kevytversio, joka toimitetaan vauvansinisessä taipumattomassa kartonkilaatikossa. Siis erivärisenä kovana, tuotemerkiltään Camel Blue.
Geoffrey de Havilland
Geoffrey de Havilland, OM, CBE, AFC, TKI, FRAeS, (27. heinäkuuta 1882 – 21. toukokuuta 1965) oli brittiläinen ilmailun pioneeri ja ilma-insinööri. Hänen suunnittelemaansa kaksimoottorista Mosquito lentokonetta on pidetty monipuolisimpana koskaan rakennettuna sotakoneena. de Havillandilla oli avioliitosta Louise Thomasin kanssa kolme poikaa; Peter, Geoffrey ja John joista Geoffrey ja John kuolivat koelento-onnettomuuksissa. Näyttelijät Olivia De Havilland ja Joan Fontaine olivat Geoffrey de Havillandin serkkuja.
Hän perusti de Havilland Aircraft Companyn 25. syyskuuta 1920 ostettuaan Aircraft Manufacturing Companyn ilmailuun liittyneet osat George Holt Thomasin tuella.
Petri Kuljuntausta
thumb|250px|Petri Kuljuntausta äänittämässä metroaseman ääniä.
Petri Kuljuntausta (s. 28. helmikuuta 1961 Tampere) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja äänitaiteilija, jonka musiikkia on julkaistu Suomen ohella muun muassa Australiassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Hän on kirjoittanut myös kolme kirjaa elektronisesta musiikista ja äänitaiteesta,  kuten On-Off, joka on ensimmäinen kokonaisesitys suomalaisen elektronisen musiikin ilmiöistä ja kehittymisestä.
Petri Kuljuntaustalle myönnettiin taiteen valtionpalkinto vuonna 2005. Kuljuntausta käyttää teoksissaan sekä sähköisiä instrumentteja että luonnon ja urbaanin ympäristön ääniä. Hänen teoksiaan on julkaistu myös osana kokeellisia elokuvia tai yhteistyössä kuvataiteilijoiden ja tanssijoiden. Kuljuntausta on toiminut myös äänitaiteeseen erikoistuneen Äänen Lumo ry:n hallituksessa, jota hän on ollut perustamassa vuonna 1995.
Luettelo Oseanian maista asukasluvun mukaan
Tämä on luettelo Oseania n maista asukasluvun mukaan.
Messier 41
Messier 41 (M41, NGC 2287) on Ison koiran tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka Giovanni Batista Hodierna löysi ennen vuotta 1654. John Flamsteed löysi sen 16. helmikuuta 1702 ja Guillaume Le Gentil vuonna 1749. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa vuonna 16. tammikuuta 1765.
Se on noin 25 valovuoden levyinen ja sijaitsee 2 300 valovuoden päässä Maasta. Se sisältää noin 100 tähteä. M41:n suhteellinen kirkkaus on +4,5, joten se erottuu jopa paljaalla silmällä 4 astetta etelään Siriuksesta. Havainnointia haittaa tosin kohteen matala korkeus, joka etelässä on parhaimmillaan vain 8 astetta.
Messier 41:tä 4,6 asteen päässä, noin 60 valovuoden päässä siitä sijaitsee avoin tähtijoukko Collinder 121 joka on sitä huomattavasti heikompi. Sen magnitudi on +2,6.
Kiowa Gordon
Kiowa Gordon (s. 25. maaliskuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi roolistaan ihmissusi Embry Callina elokuvissa Twilight – Uusikuu (2009) ja Twilight – Epäilys (2010).
Nuoruus ja yksityiselämä
Gordon kasvoi Arizonassa, Utahissa ja Kaliforniassa. Hän on toiseksi nuorin seitsemästä lapsesta. Hänen äitinsä Camille Nighthorse Gordon on myös näyttelijä. Gordon kävi Cactus Shadows high schoolia Cave Creekissä, Arizonassa. Sukujuuriltaan Gordon on alkuperäisamerikkalainen ja kuuluu hualapai-heimoon. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Ura
Vuonna 2009 Gordon näytteli ihmissusi/hahmonvaihtaja Embry Callia elokuvassa Twilight – Uusikuu, joka perustuu Stephenie Meyerin Houkutus-fantasiakirjasarjan toiseen osaan Uusikuu. Gordon ja Meyer kuuluvat molemmat Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon ja käyvät samassa kirkossa Arizonassa. Gordon koe-esiintyi rooliin avoimessa koe-esiintymistilaisuudessa ja muutamaa viikkoa myöhemmin sai kuulla saaneensa roolin. Hän on mukana Twilight – Uudenkuun vuoden 2010 jatko-osassa Twilight – Epäilys.
Gordon näyttelee myös vuoden 2011 elokuvissa Into the Darkness ja Murder for Dummys.
Hjalmar Söderberg
thumb|upright|Hjalmar Söderberg Hjalmar Söderberg (2. heinäkuuta 1869 Tukholma – 14. lokakuuta 1941 Kööpenhamina) oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti romaaneja, novelleja, näytelmiä ja runoja. Lehtimiehenä hän työskenteli muun muassa Svenska Dagbladet -lehdessä.
Elämäkerta
Söderbergin isä oli kamarikollegion notaari Anders Fredrik Söderberg ja äiti Emma Brander. Käytyään keskikoulun ja lyseon Söderberg siirtyi 1888 Upsalan yliopistoon opiskelemaan valtiotiedettä, mutta liittyi jo 1891 Kristianstadtsbladet -lehden toimitukseen ja siirtyi 1897 Svenska Dagbladetin kirjallisuusarvostelijaksi, toimittuaan välillä myös tullihallituksen palveluksessa. Vuonna 1899 hän avioitui Märta Abeniuksen kanssa ja erottuaan hänestä vuonna 1917 Emilie Vossin kanssa.
Sachie Ishizu
Sachie Ishizu (s. 3. syyskuuta 1992 Tokio) on japanilainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 162 helmikuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
Tennisura
Ishizu saavutti ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Saitamassa elokuussa 2008. Vuonna 2010 Ishizu pääsi tyttöjen kaksinpelin loppuotteluun Wimbledonissa, jossa hän hävisi kuitenkin Kristýna Plíškoválle. Nuorten kesäolympialaisissa 2010 Ishizu voitti kultaa päihittämällä loppuottelussa Anna-Lena Friedsamin. Ishizu teki debyyttinsä WTA-turnauksen pääsarjassa Carlsbadissa heinäkuussa 2013. Hän pääsi turnaukseen karsintojen kautta, mutta hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Ishizu aloitti kauden 2014 ASB Classic -turnauksella voittaen ensimmäisellä kierroksella Anett Kontaveitin ja toisella kierroksella Julia Görgesin.
Felix III
Pyhä Felix III (n. 440–25. helmikuuta 492) oli paavi 13. maaliskuuta 483 – 25. helmikuuta 492. Hän oli syntyisin roomalaista senaattorien sukua. Hän toimi monofysitismiä vastaan.
(Huomautus numeroinnista. Nykyisin Felix II:ta pidetään vastapaavina. Tuohon aikaan hänet laskettiin paaviksi, ja niinpä järjestyksessä toinen oikea paavi on numeroltaan kuitenkin kolmas.)
James Schamus
James Schamus (s. 7. syyskuuta 1959 Detroit) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja ja -professori.
Schamus opiskeli 1980-luvun alussa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja on vuodesta 1991 lähtien opettanut elokuvaa ja elokuvan historiaa Columbian yliopistossa New Yorkissa. Hän on tehnyt pitkään yhteistyötä Ang Leen kanssa, jonka kanssa hän käsikirjoitti ja tuotti esimerkiksi elokuvat Syö juo mies nainen (Yin shi nan nu), Jäämyrsky (The Ice Storm) ja Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme (Wo hu cang long). Yhdessä he ovat tuottaneet kahdeksan kokopitkää elokuvaa.
Vuonna 2015 Schamus ohjaa ensimmäistä kokoillan elokuvaansa Indignation, joka perustuu Philip Rothin samannimiseen romaaniin vuodelta 2008.
Cupori
pienoiskuva|Cupori (Pori)
Puhdastila
thumb|Kuituoptiikan testausta puhdastilassa thumb|Puhdastiloissa käytetään kuvan esittämää päähinettä ja hengityssuojaa. Suojalaseja käytetään vain puhtaimmissa puhdastiloissa.