cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lucas Mangope
Bophuthatswana bantustanin pääministeriksi Mangope nousi vuonna 1972. Mangope oli Bophuthatswanan kansallispuoleen johtaja, mutta hän jätti puolueen sisäisten kiistojen seurauksena. Hän perusti Bophuthatswanan demokraattisen puolueen, josta tuli sittemmin hallituspuolue.
Bophuthatswana julistautui itsenäiseksi vuonna 1977. Mangopen demokraattpinen puolue voitti selvästi ensimmäiset vaalit. Mangopesta tuli myös valtion ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassa 1977–1994.
Mangopen puolue voitti vuoden 1987 vaaleissa enemmistön parlamenttiin. Seuraavana vuonna progressiivisen kansanpuolueen johtaja Rocky Malebane-Metsingin luotsaama ryhmittymä yritti kaapata vallan Mangopelta. Vallankaappausyritys saatiin tukehdutettua 17 tunnissa. Tämän jälkeen progressiivinen puolue kiellettiin ja Mangope vankitti asemaansa massapidätyksillä ja vainoilla. Mangope oli tarvinnut vallankaappuksesta selviytyäkseen Etelä-Afrikan hallituksen tukea.
Mangope osallistui joulukuussa 1991 muiden bantustanjohtajien tavoin Codesa-neuvotteluihin. Mangope ei suostunut Bophuthatswanan lakkauttamiseen vaan kannatti liittovaltiota. Mangope hyväksyi seuraavan vuoden neuvotteluissa bantustanien uudelleen järjestelyyn. Hänet kuitenkin syöstiin valasta vuonna 1994. Bophuthatswana kaatui samana vuonna, ja alue liitettiin virallisesti Etelä-Afrikkaan.
Mangope keräsi presidenttikaudellaan ison ominaisuuden. Vuonna 1998 hänen todettiin kavaltaneen 2,8 miljoonaa randia, suurimman osan omalta heimoltaan Maricon kromikaivoksesta. Kaivosrojaltien olisi kuulunut mennä hänen heimolleen, mutta niitä ei maksettu enää Mangopen noustua presidentiksi. Hän jatkoi kuitenkin politiikassa ja perusti myöhemmin Etelä-Afrikan yhdistyneen kristillisdemokraattisen puoleen.
Aaron Jay Kernis
Aaron Jay Kernis (s. 15. tammikuuta 1960 Philadelphia) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Kernis aloitti musiikin opiskelun viulunsoitosta, josta hän siirtyi pianonsoittoon ja säveltämiseen. Hän jatkoi opintojaan San Franciscon konservatoriossa, Manhattan School of Musicissa ja Yale School of Musicissa. Hän sai opetusta muiden muassa John Adamsilta, Charles Wuoriselta ja Jacob Druckmanilta. Ensimmäistä kertaa hän nousi kansalliseen tietoisuuteen ensimmäisen orkesteriteoksensa Dream of the Morning Skyn kantaesityksellä, jonka pitivät New Yorkin filharmonikot Horizons-festivaalilla vuonna 1982.
Kernis on säveltänyt tilaustöitä Renée Flemingille (sopraano), Dawn Upshawille (sopraano), Joshua Bellille (viulisti), Pamela Frankille (viulisti), Nadja Salerno-Sonnenbergille (viulisti), James Ehnesille (viulisti), Paul Neubauerille (alttoviulisti), Joshua Romanille (sellisti), Christopher O'Rileylle (pianisti), Sharon Isbinille (kitaristi), New Yorkin filharmonikoille, Philadelphian orkesterille, San Franciscon sinfoniaorkesterille, Singaporen sinfoniaorkesterille, Minnesotan orkesterille, San Antonion sinfoniaorkesterille ja Jasper String Quartetille.
Kernis on voittanut Pulitzer-palkinnon toisella jousikvartetollaan vuonna 1998 ja Grawemeyer-palkinnon (2002) teoksen Colored Field versiosta sellolle ja orkesterille. Hän on myös saanut Grammy-ehdokkuudet teoksista Air ja ''2. sinfonia''. Kernis on Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen. Hän aloitti vuonna 2003 opettamisen Yale School of Musicissa. Hänen teoksiaan kustantaa G. Schirmer. Hänen teoksiaan on levytetty useilla levymerkeillä, kuten Nonesuch Records, Naxos ja Virgin Classics.
Jacksonville (Florida)
Jacksonville on kaupunki Yhdysvaltojen Floridan osavaltion koillisosassa. Alueen alkuperäisasukkaita olivat timucuat ja varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1822. Nimensä kaupunki sai kenraalin ja sittemmän presidentti Andrew Jacksonin mukaan. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Jacksonvillen asukasluku oli 821 784 ja suuremman metropolialueen 1 345 596.
Maantiede
thumb|vasen|Öinen näkymä kohti keskustaa. Jacksonville sijaitsee Floridan osavaltion koillisosassa. Alue Atlantin valtameren rannikolla Saint Johns -joen suulla tunnetaan nimellä First Coast. Itse kaupunki on rakennettu lähelle joen suuta. Kaupungin alue on osa Duvalin piirikuntaa. Pinta-alaltaan Jacksonville on yksi Yhdysvaltojen suurimmista kaupungeista. Matkaa Jacksonvillestä Georgian osavaltion rajalle pohjoisessa on noin 40 kilometriä. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Timucuan Ecological and Historic Preserve suojeltu kosteikkoalue ja etelässä rannikolla Guana River State Park. Lähistöllä ovat myös Big Talbot Island- ja Little Talbot Island State Park.
Historia
thumb|vasen|Tykkejä Jacksonvillessä sisällissodan aikana. thumb|vasen|Kaupungin keskustaa vuonna 1914. Nykyisen Jacksonvillen alueen alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat timucuat. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat Rene de Laudonnieren johtama joukko Ranskasta saapuneita hugenotteja vuonna 1562. Hugenotit perustivat Fort Caroline-linnoituksen hieman nykyisen kaupungin pohjoispuolelle. Espanjalaiset valtasivat linnoituksen ranskalaisilta vuonna 1565. Jacksonvillen alue tunnettiin tuolloin nimellä Wacca Pilatka, joka oli timucuan kieltä ja viittasi lehmien kahluupaikkaan. Paikka sai englanninkielisen nimen Cowford timucuankielisen nimen mukaan.
Florida liitettiin Yhdysvaltoihin vuonna 1821. Tuolloin alueelle muutti georgialainen plantaasinomistaja Isaiah D. Hart. Vuonna 1822 hän laati paikalle kaupunkisuunnitelman. Kaupunki sai nimen Jacksonville kenraalin ja myöhemmin Yhdysvaltain presidenttinä toimineen Andrew Jacksonin mukaan. Vuonna 1832 paikan asukasluku oli noin sata ja tuolloin Jacksonvillelle valittiin sen ensimmäinen pormestari. Floridan territoriosta tuli osavaltio vuonna 1845 ja vuonna 1859 Jacksonvillestä tehtiin hallinnollisesti kaupunki. Kaupungista kehittyi merkittävä satama, jonka kautta vietiin esimerkiksi puutavaraa ja puuvillaa. Kaupunki kärsi merkittäviä tuhoja Yhdysvaltain sisällissodassa, mutta se jälleenrakennettiin nopeasti.
Toisen maailmansodan aikana Jacksonvilleen rakennettiin Mayportin laivastotukikohta ja kaksi laivaston ilmavoimien tukikohtaa. Maailmansodan aikana kaupungin edustalla liikkui saksalaisten sukellusveneitä ja vuonna 1942 maihin tuotiin jopa saksalaisia sabotöörejä. Vuonna 1940 kaupungin asukasluku oli yli 173 000. Väkiluku laski kuitenkin 1950-luvulla kaupungin asukkaiden alkaessa muuttaa esikaupunkialueille. Kaupunki kasvoi huomattavasti, kun se liitettiin hallinnollisesti uusine alueineen Duvalin piirikunnan kanssa. Jacksonvillen merkitys sotilassataman korostui jälleen Persianlahden sodan aikana 1990–1991.
Talous
thumb|Konttialus Jacksonvillen satamassa. Jacksonville on tärkeä satama, sekä Floridan liikenteen ja kaupan tärkeä keskus. Kaupungin teollisuuden aloihin lukeutuvat autoteollisuus, paperiteollisuus ja rakennusteollisuus. Suuria työnantajia kaupungissa ovat esimerkiksi Ring Power Corporation, U.S. Gypsum, Northrop Grumman ja Medtronic Xomed. Asevoimilla on kolme laivaston ilmavoimien tutkikohtaa Jacksonvillessä ja lähistöllä sijaitsee myös Kings Bayn sukellusvenetukikohta, joka kuuluu maan suurimpiin. >Muita merkittäviä talouden osa-alueita ovat palvelut, terveydenhoito, pankkiala, turismi ja esimerkiksi kalastus.
Väestö
thumb|Kartta Jacksonvillen rodullisesta jakautumisesta. valkoiset, mustat , aasialaiset ja latinot. Jacksonvillen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 821 784 ja vuoden 2017 arvion mukaan 892 062. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 1 345 596. Kaupungin asukkaista 59,2 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 52,5 %), 31 % afroamerikkalaisia, 0,2 % intiaaneja, 9,1 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,8 % aasialaisia. 14,2 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 10,6 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kulttuuri
Jacksonvillessä sijaitsevat esimerkiksi Cummer Museum of Art and Gardens, Jacksonville Museum of Contemporary Art, Jacksonville Zoological Gardens, sekä Museum of Science and History. Fort George Island-saarella on ennallistettuja plantaasirakennuksia ja orjien tiloja. Jacksonville Jaguars on paikallinen amerikkalaisen jalkapallon NFL:ssä pelaava seura.
Jacksonvillen korkeamman asteen oppilaitoksiin lukeutuvat Edward Waters College, Jacksonville University, Florida Community College, University of North Florida, Jones College ja Floridan yliopiston Health Science Center.
Melodifestivalen 1991
Melodifestivalen 1991 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1991 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon vastaanotettiin 1323 kappaletta. Niistä kymmenen valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 31. maaliskuuta Malmö musikteaterissa Malmössä. Ensimmäisellä kierroksella 11 alueraatia ympäri Ruotsia valitsivat viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella alueraadit äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Carola kappaleella "Fångad av en stormvind". Kappale voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Marke Rautiala
Marke Rautiala (s. 1973) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän osallistui vuonna 1993 FISin Nuorten maailmanmestaruuskisoihin, joissa osallistui vapaan tyylin 15 kilometrin kisaan sijoittuen yhdeksänneksi. Hän oli mukana myös Suomen naisten viestijoukkueessa vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadan Thunder Bayssa. Hän osallistui myös 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun, jossa sijoittui 29. sijalle. Kausi 1995 oli myös Rautialan ainoa maailmancupissa. Hän sijoittui cupin loppupisteissä sijalle 62. Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Rautiala hiihti Muoniossa marraskuussa 1998. Tämän jälkeen hän kilpaili joissakin Continental Cupin osakilpailuissa ja FIS-kisoissa. Viimeisen kilpailunsa Rautiala hiihti Saariselän FIS-kisoissa marraskuussa 2003.
Inherit Disease
Inherit Disease on yhdysvaltalainen brutaalin death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Venturassa, Kaliforniassa.
Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, joista viimeisin, Visceral Transcendence, ilmestyi heinäkuussa 2010.
Tales Along This Road
Tales Along This Road Korpiklaanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2006.
Nämdön piiri
Nämdön piiri sijaitsee Värmdön kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Värmdön kunnan piirit
Sainte-Marie-du-Mont (Manche)
Sainte-Marie-du-Mont on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Cotentin niemimaalla Englannin kanaalin rannikolla.
Toinen maailmansota
Sainte-Marie-du-Montin rannikko kuului Normandian maihinnousun suunnitelmissa osana kohdetta nimellä Utah Beach, joka oli maihinnousun pääkohteita. Rannikolla olevassa maihinnousumuseossa (Musée du Débarquement Utah Beach) käy vuosittain noin 120 000 vierasta. Museo on rakennettu vuonna 1962 juuri siihen paikkaan, jossa amerikkalaiset sotilaat tekivät 6. kesäkuuta 1944 maihinnousun.
Ane Appelkvist Stenseth
Ane Appelkvist Stenseth (s. 2. maaliskuuta 1995) on norjalainen maastohiihtäjä.
Stenseth kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2017, missä hän jäi sprintin karsintaan oltuaan 39:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2019 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä viikkoa myöhemmin oltuaan kahdeksas. Helmikuussa 2019 hän sijoittui Cognen vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Rukan maailmancupin avaustapahtumaan kuuluneessa perinteisen sprinttikisassa marraskuussa 2019.
Stenseth kilpaili hiihdon MM-kisoissa ensimmäisen kerran Oberstdorfissa 2021, missä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä viidenneksi.
Kivijärvi (järvi Utajärvellä)
Kivijärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Kivijärven kylässä Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa.
Järvi sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Kivijärven kylä sijaitsee järven länsirannalla. Järvi saa vetensä soilta sekä Vähä-Ruohosesta, josta Kivijärveen laskee lyhyt Kokkojoki. Lännestä järveen laskee myös Lapinlampien pieni laskujoki Lapinoja. Kivijärvi laskee etelään Kiiminkijoella sijaitsevaan Juorkunan järveen pitkin Kivijokea.
Saaret
Järvessä on yhdeksän pientä saarta tai luotoa, joilla kaikilla ei ole nimeä. Suurimmat saaret ovat Vitjasaari, Honkasaari ja Pallinsaari.
Church of God in Christ
Church of God in Christ (lyh. COGIC) on amerikkalainen helluntailainen tunnustuskunta. COGIC on Yhdysvaltain suurin helluntaikirkko ja sen juuret ovat pyhitysliikkeessä. Liikkeen jäsenet ovat pääosin afroamerikkalaisia ja liikkeellä on miljoonia kannattajia. COGIC toimii 112 maassa ympäri maailmaa. Kirkon perustaja oli Charles Harrison Mason, jonka vanhemmat olivat Baptistisen lähetyskirkon jäseniä. Liike on perustettu 1897 ja se järjestäytyi ensimmäisessä helluntailaisessa yleiskokouksessa vuonna 1907.
Itsekriminointisuoja
Itsekriminointisuoja eli myötävaikuttamattomuusperiaate on rikoksesta epäillyn tai syytteessä olevan suojaksi tarkoitettu käytäntö, joka tarkoittaa, että häntä ei saa pakottaa eikä painostaa omalla toiminnallaan edistämään syyllisyytensä selvittämistä. Toisin sanoen ihmisoikeussopimukset takaavat, ettei ihmisen tarvitse todistaa itseään vastaan. Käytännön tarkoituksena on suojata syytettyä tai epäiltyä viranomaisen pakottamista vastaan. Usein mainittu esimerkki ovat kidutuksella tuotetut väärät tunnustukset.
Suoja vaikuttaa merkittävästi jo ennen kuin henkilö on virallisesti epäiltynä tai syytettynä, sillä ketään ei voida esitutkintavaiheessakaan rangaista siitä, ettei ole aktiivisesti edesauttanut joutumistaan epäillyksi tai syytetyksi.
Itsekriminointisuoja koskee vain aktiivista toimimista. Se ei vaikuta siihen, että henkilön tulee passiivisesti alistua siihen, että viranomaiset hankkivat näyttöä häntä vastaan. Tämä tarkoittaa muun muassa alistumista erilaisiin tutkimuksiin esimerkiksi DNA-näytteen tai sormenjälkien ottamiseksi. Kuitenkaan autoilijan kieltäytyminen poliisin puhalluskokeesta ei ole rangaistavaa. On epäselvää, voiko se kuitenkin olla niskoittelua poliisia vastaan.
Suomessa korkein oikeus on vuonna 2012 antanut ratkaisun, jonka jälkeen avustajan käytöstä ja sen vaikutuksista on yhä kattavammin kerrottava henkilölle, jota epäillään rikoksesta.
Historia
Itsekriminointisuojan käsite on peräisin kanonisesta oikeudesta 1100-luvulta, jolloin katolisen kirkon oikeusoppineet kehittivät suojaa koskevan opin. Sen mukaan rikoksesta syytetyllä ei ollut velvollisuutta auttaa itsensä tuomitsemisessa. Hän ei ollut velvollinen luovuttamaan tuomioistuimelle asiakirjoja, joita voitiin käyttää häntä vastaan, eikä hänen tarvinnut nimetä itseään vastaan puhuvia todistajia. Näytön hankkiminen jäi näin ollen syyttäjän tehtäväksi.
Kirkon oikeusoppineet loivat opillaan syytetylle tietyn oikeusturvan takaavan oikeudenkäyntimenettelyn, johon liittyi näytön vähimmäisvaatimukset. Pyrkimyksenä oli edistää yhteiskuntarauhaa vähentämällä turhia oikeusjuttuja. Näin rikosjutuilta alettiin vaatia melko vankkoja perusteita. Vähitellen kirkon opit levisivät myös maalliseen oikeuteen. Itsekriminointisuojan merkitys väheni Manner-Euroopassa 1500- ja 1600-luvuilla. Sen sijaan esimerkiksi englantilainen luonnonoikeusfilosofi Thomas Hobbes ja italialainen rikosoikeusfilosofi Cesare Beccaria vastustivat kehitystä pitäessään syytetyn pakottamista itsekriminointiin luonnonoikeuden vastaisena.
Itsekriminointisuoja omaksuttiin 1800-luvulla eurooppalaisten valtioiden rikosprosessijärjestyksiin romaanis-germaanisessa oikeudessa, johon Suomenkin oikeusjärjestys perustuu. Englantilaisessa common law -oikeudessa itsekriminointisuoja säilyi keskiajan jälkeenkin ja omaksuttiin myös osaksi Yhdysvaltain oikeutta perustuslain viidennen lisäyksen kautta. Suojan merkitys kasvoi erityisesti 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa lakimiesten alkaessa yleisemmin hoitaa syytettyjen puolustamista. Suojaa on alettu käyttää maailmanlaajuisesti ihmisoikeussopimusten myötä. Nykyaikaisissa oikeusvaltioissa suoja mielletään yksilön turvaksi valtion mielivaltaa vastaan. Itsekriminointisuoja sisältyy vuonna 1966 syntyneeseen kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen. Euroopan ihmisoikeussopimus ei mainitse suojaa suoraan, mutta Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tulkinnut sopimusta siten, että suoja sisältyy oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimukseen.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö
Itsekriminointikiellon keskeisenä tarkoituksena on turvata oikeudenkäynnin tasavertaisuus suhteessa syyttäjään. Ydinidea on suojata rikoksesta epäillyn omaa tahtoa viranomaisten pakottamista vastaan. Epäiltyä ei voida vastoin tahtoaan velvoittaa toimimaan aktiivisena tietolähteenä ja todistuskeinona itseään vastaan. Syytetty ei siten ole velvollinen aktiivisesti myötävaikuttamaan oman syyllisyytensä selvittämiseen, vaan hänellä on oikeus pysyä passiivisena. Hän ei ole rikosasiassa epäiltynä kuulusteltuna myöskään totuusvelvollinen omissa lausumissaan samalla tavalla kuin asianomistaja ja todistaja.
Itsekriminointikiellon pääasiallinen merkitys on epäillyn oikeus vaieta. Vaitiolo-oikeus tarkoittaa, että epäillyn tai syytetyn ei tarvitse lausua syytteen johdosta mitään, ei vastata kysymyksiin eikä hän ole velvollinen antamaan vastinetta asiassa. Sen lisäksi itsekriminointikielto ulottuu myös editiovelvollisuuteen eli velvollisuuteen esittää asiakirja tai muu reaalitodiste. Itsekriminointikiellon tämä näkökulma tuli esiin tapauksessa Funke v. Ranska, jossa valittajaa epäiltiin valuuttamääräysten rikkomisesta ja tullivirkamiehet vaativat häntä esittämään ulkomaisten pankkien tiliotteita. Valittajan kieltäydyttyä oikeus tuomitsi hänet kieltäytymisestä sakkorangaistukseen sekä velvoitti esittämään kyseiset asiakirjat. EIT:n mukaan jokaisella Euroopan ihmisoikeussopimus (EIS) 6 artiklassa tarkoitetulla syytetyllä on oikeus pysyä vaiti ja olla osallistumatta oman syyllisyytensä toteamiseen. Viranomaisten menettely loukkasi tätä oikeutta eikä menettelyä voinut pitää oikeutettuna tullilain erityispiirteidenkään perusteella. Asiassa oli loukattu EIS 6§ 1. artiklaa.
Itsekriminointikielto ei kuitenkaan ole absoluuttinen oikeus. Vaitiolosta tehtäviä päätelmiä tai muutoin vastoin tahtoa hankittujen todisteiden näyttöarvoa arvioidaan aina tapauskohtaisesti. Arvioinnissa kiinnitetään huomiota tapauksen olosuhteisiin, käytettyjen keinojen laatuun, johtopäätösten merkittävyyteen todistusharkinnassa sekä puolustuksen oikeusturvatakeisiin.
Kieltoa rikkova menettely
Itsekriminointikieltoa rikkova menettely voi tapahtua monella tavalla ja useammassa prosessin vaiheessa: esitutkinnassa, muussa erillisessä prosessissa tai rikosasian oikeudenkäynnissä. Pakko tai painostaminen voi olla myös monimuotoista. Itsekriminointikiellon tarkoittamaa pakkoa ei ole kaikenlainen painostaminen, vaan ainoastaan sääntöjenvastainen ja sopimaton pakottaminen (improper compulsion). Pakko voi olla suoranaista tai epäsuoraa. Vaikka pakko olisi suoraa, sen ei kuitenkaan välttämättä tarvitse johtaa siihen, että se jo tällä perusteella todettaisiin itsekriminointisuojaa loukkaavaksi. Pakkoa arvioitaessa huomioon otetaan lähtökohtaisesti neljä kriteeriä: pakon laatu ja aste, asianmukaiset suojakeinot, millä tavoin pakolla hankittua aineistoa tapauksessa käytetään sekä julkisen intressin painoarvo pakkokeinon käyttämiseksi.
Pakkokeinoilla hankitut asiakirjat ja näytteet
Oikeuskäytännössä on erotettu todisteet, jotka perustuvat henkilön tahtoon, ja todisteet, jotka ovat olemassa henkilön tahdosta riippumatta. Itsekriminointikielto ei esimerkiksi estä hankkimasta ja käyttämästä rikosasiassa sellaista aineistoa, joka on saatu syytetyltä pakkokeinoin, mutta jonka olemassaolo ei ole riippunut hänen tahdostaan (velvoittamisesta aktiiviseen toimintaan). Tällaisia ovat esimerkiksi etsintämääräyksen nojalla hankitut asiakirjat, puhalluskokeen tulokset, veri-, virtsa-, hius- ja ääninäytteet tai DNA-testiä varten otetut kudosnäytteet. Itsekriminointikielto ei siten vapauta velvollisuudesta alistua laillisten pakkokeinojen käyttöön ja niiden passiiviseen sietämiseen. Sen sijaan aktiivisiin toimiin oman syyllisyyden selvittämiseksi ei voida pakottaa.
Rikosprosessiin liittymättömät tilanteet
Itsekriminointisuoja ei itsessään estä myöskään käyttämästä pakkovaltuuksia ja seuraamuksella painostamista oikeudenkäynnin ulkopuolella. Esimerkiksi velvollisuus tehdä varallisuutta koskeva veroilmoitus veroviranomaisille ei ole itsekriminointia, vaikka velvollisuuden laiminlyöntiin liittyy rangaistusseuraamus ja ilmoittajaa voidaan sakottaa väärän tiedon antamisesta.
Tällainen tilanne oli kyseessä tapauksessa Allen v. Yhdistynyt kuningaskunta, jossa todettiin, että valittajaa vastaan ei ollut vireillä eikä odotettavissa rikosasiaa. Se, että hän oli tahallaan antanut vääriä tietoja estääkseen viranomaisia saamasta selville tekoa, joka mahdollisesti johtaisi syytteeseen, ei perustanut tilannetta, jossa olisi oikeus olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen. Ilmoitusvelvollisuutta koskevat sääntelyt olivat sopimusvaltioissa yleisiä ja saattoivat koskea monia erilaisia kysymyksiä. Tällainen velvollisuus on esimerkiksi henkilöllisyyden ilmoittaminen poliisille ja mahdolliset seuraamukset velvollisuuden laiminlyömisestä.
Fyysinen pakko ja kidutus
Karkein tilanne tahdon murtamiseen on fyysisen pakon ja kidutuksen käyttäminen tunnustuksen saamiseksi. Tällainen 3 artiklan vastaisesti hankittu tunnustus tai lausunto oikeudenkäyntiaineistossa tekee oikeudenkäynnin epäoikeudenmukaiseksi riippumatta sille annetusta näyttöarvosta tapauksessa.
Epäsuorat tilanteet
Itsekriminointisuojassa ei ole kysymys vain tilanteista, joissa epäiltyä suoranaisesti painostetaan itselleen vastaisten lausumien tai todisteiden antamiseen. Oikeudenloukkaus voi tapahtua myös epäsuorin keinoin välikäden kautta painostamalla vastentahtoiseen tunnustukseen.
Suomen oikeuskäytäntö
Suomessa itsekriminointisuoja on Euroopan unioniin liittymisen jälkeen saanut enemmän jalansijaa, sillä kansainvälisen oikeuden päätöksillä on ollut enemmän merkitystä. Suomessa korkein oikeus purki Kari Uotia koskevan 17.4.2009 annetun tuomion sen jälkeen, kun Euroopan ihmisoikeustuomioistuin oli antanut ratkaisun tapauksessa Marttinen vs. Suomi. Päätöksen mukaan itsekriminointisuojan perusteella Uotia ei voitu velvoittaa oikeudenkäynnissä kertomaan asioita, joiden ilmitulo olisi heikentänyt hänen puolustustaan toisessa, samanaikaisessa oikeudenkäynnissä.
Suomessa on tehty lakiesitys itsekriminointisuojan murtamisesta. Lakiesityksessä rikoksen tunnustaminen voi lieventää rangaistusta, joten itsekriminoinnista kieltäytyvää rangaistaan suuremmalla rangaistuksella.
Lähteet
Nemo tenetur se ipsum accusare
Stavangerin tuomiokirkko
thumb|Stavangerin tuomiokirkko Stavangerin tuomiokirkko on Stavangerin kaupungin keskustassa sijaitseva Norjan vanhin tuomiokirkko. thumb|Sisänäkymää Perimätietojen mukaan piispa Reinald aloitti tuomiokirkon rakennustyöt vuoden 1100 tienoilla. Kirkko valmistui noin vuonna 1125, jota Stavangerin kaupunki pitää myös perustamisvuotenaan. Kirkko pyhitettiin Winchesterin piispana toimineelle Pyhä Swithun'ille.
Vuonna 1272 Stavangeria runteli tulipalo, ja kirkko kärsi mittavia vaurioita. Se uudelleenrakennettiin piispa Arnen ollessa vallassa, ja romaanista kirkkoa suurennettiin goottilaiseen tyyliin.
1860-luvulla kirkkoa restauroitiin, ja kirkon ulkonäköä muutettiin laajalti. Kiviseinät rapattiin, ja kirkko menetti suurimmilta osin keskiaikaisen ulkonäkönsä.
Vuosina 1939-1964 suuri Gerhard Fischerin johtama restaurointioperaatio kuitenkin osittain poisti muutokset, ja palautti kirkon tyylin entiselleen. Viimeisin suuri kirkon entisöinti tapahtui vuonna 1999.
Perjantairukous
pienoiskuva|Miehiä perjantairukouksessa Malesiassa. Etuseinässä on rukoussuuntaa ([[qibla) osoittava syvennys eli mihrab ja sen vieressä islamilainen saarnastuoli eli minbar.]] Perjantairukous on islaminuskossa viikon pyhin rukoushetki. Muslimit rukoilevat viisi kertaa päivässä tarkkaan määrättyinä kellonaikoina. Perjantairukouksen aika on perjantaisin keskipäivällä, jolloin muuten olisi zuhr-rukouksen vuoro. Perjantairukoukseen tulee osallistua moskeijassa, ja siihen sisältyy saarna, mikä vaatii, että moskeijassa on saarnastuoli (minbar). Tällaista moskeijaa kutsutaan "perjantaimoskeijaksi". Perjantairukoukseen osallistuvat vain miehet, joille se on pakollista.
Joissakin muslimimaissa perjantai on vapaapäivä, toisissa työt päättyvät keskipäivän rukoukseen, kolmansissa perjantai on täysi työpäivä.
Perjantairukous Koraanissa
Koraanissa perjantairukouksesta puhutaan Perjantain suuran (62) jakeissa 9–11. Suura kehottaa uskovaisia osallistumaan perjantairukoukseen aina kutsun kuultuaan ja jättämään siksi aikaa kaupanteon. Jae 11 moittii henkilöitä, jotka haluavat vain huvitella ja käydä kauppaa. Jakeet 9–10 kuuluvat Ahsen-Bören suomennoksena seuraavasti: "Uskovaiset, kun kuuluu kutsu rukoukseen perjantaina, niin kiiruhtakaa palvelemaan Jumalaa ja jättäkää kauppatoimet. Tämä on teille parasta, jos haluatte ymmärtää. Mutta kun hartaus on päättynyt, hajaantukaa kukin suunnallenne ja etsikää Jumalan armoa pitäen Hänet lujasti mielessänne, jotta menestyisitte."
Perjantairukouksen kulku
pienoiskuva|[[Istanbul|Istanbulin Molla Çelebin moskeijan minbar.]] Ahmad ibn an-Naqib al-Misri (1302–1368) on esittänyt perjantairukousta koskevia šariamääräyksiä teoksessa Reliance of the Traveller. Niitä ovat myöhemmät uskonoppineet täydentäneet. Perjantairukous on pakollinen; se on hienoin kaikista rukouksista ja perjantai viikon paras päivä. Šaria täsmentää osallistumisen poikkeuksia (naiset, sairaat, matkalla olevat).
Vaatimuksia
Pätevä perjantairukous edellyttää, että se suoritetaan ryhmänä keskipäivän aikaan moskeijassa, ja että sitä seuraa saarna (khutba). Vaaditaan myös, että siihen tulee osallistua vähintään 40 henkeä, jotka ovat puberteetin saavuttaneita mieleltään terveitä ja paikalla asuvia miehiä. Luku neljäkymmentä vertautuu siihen, että seemiläisissä kielissä neljä ja sen kerrannaiset merkitsevät samaa kuin "paljon". Imaami eli rukouksen johtaja lasketaan lukuun mukaan.
Jos alueen kaikki muslimit eivät mahdu samaan perjantairukoukseen, rinnakkaiset kokoukset hyväksytään. Eräissä tapauksissa, kuten Mekassa ja Medinassa, vain yksi katsotaan perjantairukoukseksi ja muut zuhr -rukoukseksi. Moskeijaa, jossa on perjantairukousta varten saarnastuoli eli minbar, kutsutaan perjantaimoskeijaksi. Tällainen moskeija on yleensä muutenkin tavallista komeampi.
Osallistujat
On suositeltavaa (sunna), että osallistujat suorittavat rituaalipesun (ghusl) ennen kuin tulevat perjantairukoukseen. Suositeltavaa on puhdistaa myös hampaat tikulla (Miswak), leikata kynnet, ajaa ihokarvat, päästä eroon pahasta hajusta, käyttää hajusteita, pukeutua hienoimpiin vaatteisiin (valkoinen on paras väri) ja imaamin osalta pukeutua paremmin kuin muut. Naisten kohdalla on loukkaavaa, jos he käyttävät perjantairukouksessa hienoja vaatteita tai hajusteita.
Perjantain erityisasema
Muslimeilla ei ole selityksiä perjantain erityisasemalle islamissa. Ongelma voidaan ratkaista toteamalla ”Herrasi luo mitä haluaa” (Koraani 28:68). Islamin varhainen historioitsija Ibn Sa'd on kuitenkin välittänyt hadithin, jonka mukaan perjantai on päivistä paras. Jumala loi Adamin perjantaina, lähetti hänet alas perjantaina ja antoi hänen kuolla perjantaina.
Ignaz Goldziherin mukaan Islamilaisten perjantai on muunnelma juutalaisten sapatista, mutta kantaa parsilaista taustaa. Parsilaisen uskonnon mukaan Jumala loi maailman kuudessa vaiheessa mutta ei levännyt sen jälkeen. Islamilainen perjantaikaan ei ole aina lepopäivä. Toisen teorian on esittänyt Christoph Luxenberg, joka arvelee, että muslimien perjantairukouksen taustalla on syyrialais-kristillisen kirkon harjoittama pitkäperjantain muistelu. Kristillisissä kirkoissa esimerkiksi roomalais-katolisessa ruusukkorukouksessa ja luterilaisen kirkossa muistellaan joka perjantai Jeesuksen kärsimyksen mysteerejä. Luxenberg on löytänyt mahdollisen selityksen asiaan 900-luvulla eläneen oppineen as-Sigistanin Koraanisitaatista, joka perustuu Perjantain suuran (62) vanhempaan varianttiin. Hän katsoo, että siinä perjantai yhdistetään Jeesuksen ristiinnaulitsemisen päivään eli pitkäperjantaihin, jolloin aurinko pimeni.
Ralph Waldo Emerson
thumb|Emerson vuonna 1857
Ralph Waldo Emerson (25. toukokuuta 1803 Boston, Massachusetts – 27. huhtikuuta 1882 Concord, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen esseisti, runoilija, filosofi ja 1800-luvun transsendentalistisen liikkeen johtaja. Transsendentalismin Emerson esitteli esseessään ”Luonto” vuonna 1836. Hän sai vaikutteita Michel de Montaignelta, William Wordsworthilta, Immanuel Kantilta, G. W. F. Hegeliltä ja Veda-kirjoista.
Teoksia
Kootut esseet:
Luentosarjat julkaistuna:
Aiheesta muualla
Ensyklopedia-artikkeleita:
Teoksia:
Alex Harvey
Alex Harvey (5. helmikuuta 1935 – 4. helmikuuta 1982) oli skotlantilainen rockmuusikko, joka nousi kuuluisuuteen glam rockin aikakaudella 1970-luvulla.
Historia
Alexin musiikilliset juuret olivat dixieland jazzissa ja skiffle-musiikissa. Skiffle-musiikki oli erittäin suosittua Englannissa ja Skotlannissa 1950-luvun lopulla. Näihin aikoihin Alexia kutsuttiin Skotlannin vastaukseksi Tommy Steelelle. Vuonna 1959 perustettiin Alex Harvey's Soul Band.
Vuonna 1972 hän löysi kotikaupungistaan Glasgow'sta särmikkään progerock-ryhmän Tear Gas, josta tuli hänen hurjimpien ideoidensa kyvykäs toteuttaja. Uuden bändin nimeksi tuli Sensational Alex Harvey Band (tunnettu myös lyhenteellä SAHB). Sensational Alex Harvey Bandiin kuuluivat Zal Cleminson (kitara), Chris Glen (basso) ja serkukset Ted ja Hugh McKenna (rummut ja koskettimet).
Alex oli erittäin hyvä lavaesiintyjä, ja hän kehitteli hyvän lavashow'n bändinsä kanssa. Kitaristi Zal Cleminson käytti klovnimaskia esiintyessään. Suomessa Sensational Alex Harvey Band kävi esiintymässä Ruisrockissa vuonna 1976. Yhtye hajosi vuonna 1977 Alexin lähtiessä soolouralle. Hän teki kolme soololevyä, joista viimeiseksi jäi "Soldier On The Wall" vuonna 1982. 4. helmikuuta 1982 Harvey sai ankaran sydänkohtauksen odotellessaan rannalla lauttaa uuden bändinsä The Electric Cowboys kanssa esiintymisensä jälkeen. Matkalla sairaalaan hän sai ambulanssissa toisen sydänkohtauksen, joka oli kohtalokas. Tämä tapahtui päivää ennen hänen 47:ttä syntymäpäiväänsä Zeebruggessa, Belgiassa.
Juice Leskinen on tehnyt kappaleesta "Tomahawk Kid" käännöksen Popeda-yhtyeelle nimellä "Mää ja Tapparan mies" (1992). Lisäksi Leskinen on tehnyt Harveyn kappaleesta "The Last of The Teenage Idols" käännöksen, jonka Pate Mustajärvi on levyttänyt sooloalbumilleen nimellä "Viimeinen kultahammas" (1995). Suosituin Sensational Alex Harvey Bandin singleistä oli Tom Jonesin alun perin esittämä "Delilah", joka ylsi listoille. Englannissa sijoitus oli (7) ja Suomessa (12).
Alexin nuorempi veli Leslie Harvey oli myös muusikko, kitaristi yhtyeessä Stone the Crows. Hän kuoli sähköiskuun koskettaessaan samaan aikaan kitaran kieliä ja viallista mikrofonia keikalla 2. toukokuuta 1972.
Rantarock
Rantarock oli vuodesta 1984 vuoteen 2001 järjestetty juhannusfestivaali. Festivaali pidettiin alun perin Virroilla, mutta siirtyi myöhemmin pidettäväksi Vaasaan. Festivaalin esiintyjät olivat tuona aikana pinnalla olleita suomalaisia sekä ulkomaalaisia artisteja ja yhtyeitä. Varsinkin vuosina 1990–2001 suurin osa esiintyjistä koostui pääasiassa taustanauhojen voimalla esiintyneistä eurodance-artisteista. Festivaali lopettiin ajan myötä taloudellisten epäselvyyksien ja vähentyneen suosion takia. Festivaaleissa esiintyneistä artisteista julkaistiin myös vuosittain CD-kokoelmia, joskin julkaisuilla oli mukana myös artisteja, jotka eivät esiintyneet Rantarockissa, mutta kuuluivat sopivasti genreen.
Historiaa
Nuorison juhannusfestivaalit Virtain Hiekkarannalla alkoivat vuonna 1984, kun pihtiputaalainen DEX-Viihde Oy ja Seppo Kahilainen vuokrasivat lavan vuosiksi 1984–1986. Yleisöä kaksipäiväisillä festareilla oli noin 2 000 ja 2 500 ja esiintyjinä muun muassa Popeda, Yö, Sleepy Sleepers ja Juice Leskinen. Alavuden Aulavalla järjestettiin samaan aikaan Lido Salosen johdolla Summerfestivalit ja siellä oli paikalla nimekkäämpiä kansainvälisiä esiintyjiä kuten Europe, Blackfoot, Lita Ford ja Girlschool. Aluksi Rantarockin pitopaikkana toimi Virtain Hiekkaranta, sitten Aulava, kunnes vuodesta 1987 Rantarockin kodiksi vakiintui Virrat ja Hiekkarannan Huvipuisto (myöhemmin nimi lyhennettiin Hiekkarannaksi), suosion kasvamisen myötä festivaalin oli muutettava Hiekkarannalta isompiin tiloihin "naapuriin" Kalliolinnan pelloille vuosiksi 1993–1994. Tapahtumalla oli erittäin suuri merkitys matkailun kehittymiselle Virroilla. Kun Rantarock muutti Vaasaan 1995, suurimmat kärsijät Virroilla olivat kaupat ja muut yrittäjät, sekä järjestyksenvalvonnasta ja siivouksesta vastanneet yhdistykset.
Alkuun esiintymässä oli nimekkäitäkin suomalaisia rockyhtyeitä ja myyn muassa paikallisia kokoonpanoja. Vuoden 1985 festari paisui odotettua isommaksi, eivätkä järjestelyt ihan kaikin puolin toimineet. Kukaan ei ollut odottanut Virroille peräti 8 000–10 000 juhannuksen viettäjää. Järjestyshäiriöitäkin syntyi. Tapahtumassa esiintyi myös ulkomaisia yhtyeitä, kuten Uriah Heep, Venom ja Blackfoot. Vuoden 1986 Rantarock järjestettiin Aulavalla esiintyjänä muun muassa Twisted Sister, joka "lämmitteli" Tarotia. Rantarock keräsi tuolloin noin 15 000 hengen yleisön. Virtain Hiekkarannalla esiintyi samaan aikaan muun muassa Juice Leskinen Grand Slam, Bogart Co., Broadcast, Tanna, Topi Sorsakoski & Agents, Yö, Eve ja Dingo.
Rantarockin kasvaessa järjestäjät joutuivat etsimään tapahtumalleen uuden paikan, joka löytyi Vaasan Vaskiluodosta. Festivaali järjestettiin siellä ensimmäisen kerran juhannuksena 1995. Esiintymislistalla oli edelleen joukko eturivin koneellisen tanssimusiikin esittäjiä ja artisteja, suurimmaksi osaksi Ruotsista. Muun muassa ruotsalainen Pandora oli useana juhannuksena peräkkäin festivaalin kestoesiintyjiä artistiuransa alusta alkaen. Rantarock-juhannustapahtuman maine oli levinnyt naapurimaahan saakka, josta myös tuli kävijöitä. Jopa televisiokanava Music Television teki ohjelmaa Vaasassa pidetystä Rantarock-tapahtumasta.
Kävijämäärät alkoivat nousta edelleen, kun vuonna 1997 tapahtumassa kävi arviolta 45 000 ihmistä ja kokeilumielessä Rantarock järjestettiin juhannuksena 1998 samanaikaisesti kahdella eri paikkakunnalla. Vaasan Vaskiluodossa pidetyn tapahtumapaikan lisäksi festivaali pidettiin myös Hyvinkäällä vanhalla lentokentällä kiitoratamaisemissa. Lähes kaikki esiintymislistalla olleet artistit esiintyivät molemmilla paikkakunnilla, mutta eri päivinä. Poikkeuksena olivat Eppu Normaali, joka esiintyi ainoastaan Hyvinkäällä, ja ruotsalainen Drömhus, joka esiintyi vain Vaasassa. Hyvinkään Rantarock kuitenkin kärsi pienoisesta yleisöpulasta ja tapahtumaa ei järjestetty siellä uudestaan. Vaasassa yleisöä oli vuonna 1998 noin 40 000 ja seuraavana vuonna päästiin samaan yleisömäärään.
Rantarock järjestettiin Vaasassa viimeisen kerran juhannuksena 2001, joka jäi myös koko tapahtuman viimeiseksi kerraksi. Yleisöä oli kolmen päivän aikana noin 45 000. Vaasan käräjäoikeus asetti Rantarock-festivaalin järjestämisoikeudet omistavan yhtiön Euroecho-Internationalin konkurssiin. Euroecho-Internationalia haki konkurssiin Länsi-Suomen 210 000 markan veroveloista. Hakemus jätettiin käräjäoikeudelle viikkoa ennen vuoden 2001 juhannusta, jolloin viimeiseksi jäänyt ja seitsemäs Vaasassa järjestetty Rantarock pidettiin. Teosto arveli myös, että sillä olisi Rantarockin järjestäjiltä saatavia noin 100 000 markan verran maksamattomina tekijänoikeusmaksuina. . Vuoden 2002 juhannuksena festivaali aiottiin ennakkomainonnan ja tapahtuman omien internetsivujen mukaan järjestää uudella paikkakunnalla Espoon Serenassa, mutta suunnitelmat peruuntuivat, ja tapahtuma jäi järjestämättä.
Esiintyjiä Rantarockissa
Lähteinä on käytetty internetistä löytyvien artikkeleiden, valokuvien ja videoiden lisäksi mm. listan luoneiden omia muistiinpanoja ja arkistoja, sekä musiikkilehtiä, kuten Suosikki, Soundi ja Rumba.
1984 Hiekkarannan Huvipuisto, Virrat
esiintyjinä mm. yleisöä kaksipäiväisillä festareilla 2000 ja 2500
1985 Hiekkarannan Huvipuisto, Virrat
20.6.-22.6. esiintyjinä mm.
yleisöä noin 8000-10 000
1986 Aulava, Alavus
esiintyjinä mm. yleisöä noin 15 000
1987 Hiekkarannan Huvipuisto, Virrat
esiintyjinä mm. yleisöä noin 7000, tapahtuman suojelija Virtain kunnanjohtaja Eero Keski-Lusa
1988 Hiekkarannan Huvipuisto, Virrat
esiintyjinä mm.
1989 Hiekkaranta, Virrat
esiintyjinä mm.
1990 Hiekkaranta, Virrat
21.-23.6 esiintyjinä mm.
muuta:
1991 Hiekkaranta, Virrat
20.-22.6 esiintyjinä mm.
1992 Hiekkaranta, Virrat
esiintyjinä mm.
muuta: Tapahtuman suojelija kansanedustaja Sulo Aittoniemi. Yleisöä noin 20 000.
1993 Kalliolinna, Virrat
esiintyjinä mm.
1994 Kalliolinna, Virrat
muuta:
1995 Vaskiluoto, Vaasa
esiintyjinä mm.
muuta:
1996 Vaskiluoto, Vaasa
esiintyjinä mm. muuta:
1997 Vaskiluoto, Vaasa
esiintyjinä mm.
muuta:
1998 Vaskiluoto, Vaasa ja Vanha lentokenttä, Hyvinkää
esiintyjinä mm.
muuta:
2000 Vaskiluoto, Vaasa
esiintyjinä mm.
muuta:
2001 Vaskiluoto, Vaasa
esiintyjinä mm. muuta: Juontajina Jaana Pelkonen, Jasper Pääkkönen sekä Energyn ja Moon TV:n jengiä. Paikalla kuvaamassa myös MTV Nordic. Yleisöä noin 45 000
Värmdön piiri
Värmdön piiri sijaitsee Värmdön kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Värmdön kunnan piirit
Sakura Sena
Sakura Sena (s. 31. tammikuuta 1975) on japanilainen pornonäyttelijä ja -malli. Hän asuu nykyisin Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa.
Sena siirtyi pornoalalle 1990-luvun puolenvälissä. Hän kohtasi arvostelua maansa tiedotusvälineissä suurennettuaan rintansa huomattavan kookkaiksi implanteilla, millä hänen katsottiin näyttävän huonoa esimerkkiä.
Condé-sur-Vire
Condé-sur-Vire on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Virejoen varrella.
Kuntaliitokset
1. tammikuuta 2016 Le Mesnil-Raoultin kunta liittyi Condé-sur-Viren kuntaan.
Talous
Condé-sur-Viressä on Elle & Vire maitotuotteita valmistava tehdas. Yrityksen juuret ulottuvat 1940-luvulla perustettuun osuuskuntaan, jossa Elle- ja Virejokien laaksoissa olleet maidontuottajat yhdistivät voimansa.
MTV3
Uudet toimitilat
Uudet toimitilat luovutettiin MTV:n käyttöön 30. kesäkuuta 2022.
Historiaa
MTV perustettiin 1957 nimellä Oy Mainos-TV-Reklam Ab. Uusi yhtiö vuokrasi ohjelma-aikaa Yleisradion kanavalta, jonka ohjelmien lomassa se toimi. Kanavan ensimmäinen lähetys oli 13. elokuuta 1957. Alussa MTV:n viikoittainen ohjelma-aika oli vain kymmenen tuntia ja sekin parhaimman katseluajan ulkopuolella.
MTV perusti vuonna 1965 oman televisioteatteritoimituksensa, MTV-teatterin. MTV-teatterin tuottamia televisioelokuvia esitettiin Aitiopaikka ja Teatterituokio -nimisillä ohjelmapaikoilla. Aitiopaikka-nimen alla esitettiin maanantai-iltaisin pitkiä, noin 90-minuuttisia televisionäytelmiä. Teatterituokio-nimellä kulkeneet näytelmät puolestaan olivat noin 45-minuutin pituisia. MTV-teatterin teatteripäälliköksi valittiin Ville Salminen. Ohjaajina toimivat Kaarlo Hiltunen, Veikko Kerttula, Ritva Nuutinen ja Pauli Virtanen. Lisäksi teatteriin palkattiin 12 näyttelijää.
1960-luvun alussa MTV:n toiminta lähti nousuun. Vuonna 1967 rakennettiin Helsingin Ilmalaan uusi toimitalo, niin kutsuttu Pöllölaakso, johon myös kanavan hallinto, toimitus ja tuotantotilat sijoitettiin. Ylen asiapitoisen ohjelmiston täydentäjänä MTV suuntautui viihdeohjelmistoon.
MTV aloitti omat uutislähetyksensä, Kymmenen uutiset, 1.9.1981 pitkien neuvottelujen jälkeen. Hanke oman uutistoimituksen perustamisesta oli aloitettu jo vuonna 1976, jolloin se esiteltiin poliittiselle päättäjille sekä Yleisradion hallintoneuvostolle. Vuonna 1979 valtioneuvosto asetti komitean laatimaan radio- ja televisiotoimintaa koskevan kokonaisselvityksen, joka päätyi ehdottamaan MTV:lle oikeutta kahden vuoden koeajaksi 15 minuutin mittaisten uutisten lähettämiseen. MTV kuitenkin kieltäytyi näistä ehdoista ja Yleisradio päätti lopulta vuonna 1981 myöntää MTV:lle oikeuden uutislähetyksiin. Vuonna 1990 MTV laajensi uutistoimintaansa aloittamalla Seitsemän uutiset.
Nimi Mainostelevisio oli tarkoitettu alun perin vain väliaikaiseksi. Yhtiön nimi muutettiin lopulta MTV Oy:ksi vuonna 1982.
Vuonna 1985 MTV Oy lähti Yleisradion ja Nokian kanssa Kolmostelevisio-projektiin. Kolmoskanava aloitti joulukuussa 1986. MTV sai uuden kanavan kautta lisää ohjelma-aikaa. Vuoden 1993 alusta MTV siirtyi kokonaan omalle kanavalleen ja alkoi lähettää ohjelmaa täyspäiväisesti. Uuden kanavan nimeksi tuli MTV3. Siitä tuli Suomen suosituin televisiokanava 43 prosentin katselijaosuudella.
Tunnukset ja kanavailmeet
thumb|100px|MTV:n logo vuosina 1975–1992.
MTV:n visuaalisten tunnusten aiheena oli vuoteen 2013 saakka ”mainospöllö”, eri aikoina eri tavoin tyyliteltynä. Siitä sai lempinimensä myös yhtiön toimipaikka Pöllölaakso, joka siirtyi vuonna 2023 Helsingin Länsi-Pasilasta Vallilaan (”uusi Pöllölaakso”).
Vahvistamattomia
MTV siirtyi kokonaan omalle kanavalle 1.1.1993. Ruudussa tapahtuvia ohjelmaesittelyjä varten perustettiin Ruututoimitus. Sen muodostivat Ismo Jokinen, Minna Kuukka, Rita Strömmer ja Nina Honkanen. Vuosien mittaan toimituksessa työskentelivät mm. Satu-Marja Tenhiälä, Jaana Besmond, Laura Tuomarila sekä Kesäduuni-ohjelman Marja Hintikka.
Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista
Tämä on luettelo yli tuhat runkosarjaottelua National Hockey Leaguessa pelanneista jääkiekkoilijoista. Tilasto on päivitetty runkosarjakauden jälkeen, ja senhetkiset aktiivipelaajat ovat lihavoituna.
Sadan eniten otteluita pelanneiden joukossa on 77 kanadalaista, 12 yhdysvaltalaista, 4 tšekkiä, 3 suomalaista, 2 ruotsalaista ja 2 venäläistä.
{{legend|#CFECEC|Aktiivipelaaja 2015–2016|border=#AAAAAA}}
Kuppikaakeli
Kuppikaakelit ovat osa uunin rakennetta, eivät vain viimeisenä lisättävä pinnoite. Kaakelit muurataan yhtä aikaa muun muurauksen kanssa, kerros kerrokselta. Jokaisen kaakelin kuppiosan yläreunassa on reikä, josta laitetaan rautanaula. Kaakelit kiinnitetään toisiinsa kieputtamalla rautalankaa naulojen ympäri. Lisäksi alhaalle taivutetaan vielä pellin pala pitämään kaakelit yhdessä. Kuppiosa ja niiden välit täytetään savesta ja hiekasta sekoitetusta laastista sekä joko kokonaisesta tai halkaistusta tiilestä tai tiilen paloilla.
Ben Stiller
Benjamin Edward Meara ”Ben” Stiller (s. 30. marraskuuta 1965 New York, New York) on yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Näyttelijänä hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Perhe on painajainen, Sekaisin Marista ja Zoolander. Stillerin ohjaustöitä ovat muun muassa Reality Bites, Sähköputkimies ja Tropic Thunder. Hänellä on myös ollut televisiossa oma Emmy-palkittu sketsisarjansa nimeltä The Ben Stiller Show.
Vuonna 2010 Forbes julkaisi ”Hollywood’s Animation A-List” -listan, jossa lueteltiin kymmenen menestyksekkäintä Hollywood-näyttelijää animaatioiden parissa. Menestys mitattiin elokuvien lipputulojen perusteella. Stiller oli listalla jaetulla seitsemännellä tilalla yhdessä Tom Hanksin kanssa.
Ura ja yksityiselämä
Stillerin vanhemmat olivat näyttelijä-koomikot Jerry Stiller (1927–2020) ja Anne Meara (1929–2015). Hänen isänsä oli aškenasijuutalainen ja äitinsä juutalaisuuteen kääntynyt amerikanirlantilainen. Hänen perheensä juhliin kuuluivat joulun lisäksi myös hanukka ja bar mitsva, mutta perhe ei ollut erityisen uskonnollinen. Stiller kasvoi showbisneksen ympärillä ja kiinnostui elokuvien tekemisestä jo nuorena. Lapsena hän teki Super 8 -elokuvia yhdessä vanhemman siskonsa Amyn sekä ystäviensä kanssa. Tuolloin Stiller alkoi myös näytellä lastenteatterissa ja teki debyyttinsä televisiossa 9-vuotiaana lyhytikäisessä sarjassa Kate McShane, jossa hänen äitinsä näytteli. Stiller opiskeli elokuvantekoa Kalifornian yliopistossa, mutta jätti collegen kesken ja muutti takaisin New Yorkiin, jossa hän kävi draamatunneilla ja koekuvauksissa. Lukioaikana Stiller kiinnostui myös sketsien teosta. Hänen uransa alkoi pienestä roolista saippuasarjassa Guiding Light, kun hän oli 15-vuotias. Stiller alkoi esiintyä Saturday Night Live -ohjelmassa vuonna 1989 ja teki muutamia lyhytelokuvia, ennen kuin sai oman televisio-ohjelmansa vuonna 1992. Ohjelma kantoi nimeä The Ben Stiller Show. 1990-luvun alussa Stiller sai myös ohjattavakseen ensimmäisen teatterielokuvansa Reality Bites.
Ben Stiller seurusteli uransa alkuaikoina muun muassa Jeanne Tripplehornin, Calista Flockhartin ja Amanda Peetin kanssa. 13. toukokuuta 2000 hän avioitui näyttelijä Christine Taylorin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta, vuonna 2002 syntynyt tytär ja vuonna 2005 syntynyt poika.
Stillerillä diagnosoitiin vuonna 2014 eturauhassyöpä. Se leikattiin, ja hän on toipunut sairaudestaan.
William Smith (uimari)
William Melvin ”Bill” Smith jr. (16. toukokuuta 1924 Honolulu, Havaiji – 8. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Smith voitti Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.41,0 ja 4×200 metrin vapaauintiviestissä. Hän teki uintiurallaan maailmanennätyksiä neljällä eri matkalla. Toisessa maailmansodassa Smith palveli Yhdysvaltain laivastossa.
Smith kuoli 88-vuotiaana 8. helmikuuta 2013.
Möjan piiri
Möjan piiri sijaitsee Värmdön kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Värmdön kunnan piirit
Tervaskanto
Tervaskanto on Korpiklaanin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2007. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36.
Eva Wahlström
Wahlström edusti urheiluseura Loviisan Rientoa. Hän on 168 cm pitkä ja painaa 59 kiloa. Hän on nyrkkeillyt noin 15-vuotiaasta asti. Wahlströmiä valmensi vuoden 2018 kevääseen saakka Risto Meronen ja vuosina 2018–2020 Risto Juvonen. Wahlström voitti vuoden esikuvalle jaettavan Uno-palkinnon Suomen urheilugaalassa 2018.
Ensimmäiset ammattilaisvuodet (2010–2014)
Juhannuksena 2012 Wahlström sai keuhkoveritulpan, minkä seurauksena hänen koko nyrkkeilijän uransa oli vaarassa verenohennuslääkityksen vuoksi. Wahlström kuitenkin toipui, ja ensimmäisessä ottelussaan sairautensa jälkeen 7. joulukuuta 2013 hän voitti muun muassa potkunyrkkeilyn maailmanmestarin ja thainyrkkeilyn Euroopan mestarin Anna Sirokan pistein kaikilla tuomariäänillä kuusieräisessä ottelussa Barona-areenalla.