cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon kärkikolmikoista
Tämä on luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun kärkikolmikoista.
Skuuppi
Skuuppi on yhden tiedotusvälineen ennen muita julkaisema uutinen, jonka sisältö poikkeaa yleisestä uutisvirrasta. Lisäksi skuupin on oltava uutisena poikkeuksellisen merkittävä.
Utin linnoitus
pienoiskuva|Utin linnoitus pienoiskuva|Näkymä vallien sisäpuolelta Utin linnoitus on linnoitus Utissa Kymenlaaksossa. Se oli osa Venäjän keisarikunnan 1700-luvulla rakentamaa Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmää.
Taustaa
Utti liitettiin Venäjään Turun rauhassa 1743, ja alue sijaitsi merkittävien kulkureittien risteyksessä. Kustaa III:n sodassa kesäkuussa 1789 Ruotsin joukot ylittivät rajan suuntana Lappeenranta. Ruotsille voitokas Utin taistelu siirsi painopistettä Haminan suuntaan, mikä herätti Venäjän ymmärtämään alueen sotilaallisen merkityksen.
Tocantins
Tocantins on osavaltio Brasiliassa. Sen pääkaupunki ja suurin kaupunki on Palmas. Osavaltiossa on arviolta 1 532 902 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 277 622 neliökilometriä. Osavaltio sijaitsee sisämaassa.
Aluejako
Tocantins on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia Ocidental do Tocantinsin ja Oriental do Tocantinsin suuralueisiin. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu kahdeksaan ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 139 kuntaan. Tocantinsin ala-alueet ovat:
Utin linnoitus
Rakentaminen
Linnoitustöitä johtanut kenraali Aleksandr Suvorov laski rakennuskustannusten olevan 3 995 ruplaa ja 75 kopeekkaa. Rakennustyöt aloitettiin kesällä 1791 ja päättyivät seuraavan vuoden syyskuussa. Päivittäin rakennustöihin osallistui 600 – 1133 sotilasta. Myös suomalaisia talonpoikia määrättiin linnoitustöihin. Linnoituksen varustukseen kuului 14 tykkiä ja kaksi haupitsia sekä noin 400 sotilaan pataljoona. Linnakkeeseen rakennettiin jokaiselle komppanialle oma kasarmirakennus sekä vartiotupa, huoltorakennuksia, ruutikellari, muonamakasiini, talli ja kaivo.
Jatkokehitys
Linnoitus jäi tarpeettomaksi Suomen sodan 1808-1809 jälkeen. Vielä 1795 kenraalimajuri Jaan Peter van Suchtelenin suunnitelmissa oli laajentaa linnoitus alkuperäistä suuremmaksi siten, että alkuperäinen linnoitus olisi jäänyt epäsymmetristen bastionien ja kaponieerien sisälle. Alueella on lukuisia 1800- ja 1900-lukujen sotilastoimintaan liittyviä rakennelmia ja kaivantoja.
Paul Dukas
thumb|200px|Paul Dukas. Paul Abraham Dukas [dykas] (1. lokakuuta 1865 Pariisi – 17. toukokuuta 1935 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.
Utin linnoitus
Linnoitusalueen nykypäivä
Linnoituksen tutkimus- ja restaurointityöt aloitettiin inventoinnilla vuonna 1966 Tapani Ahveniston johdolla. Puolustusvoimat on korjannut päälinnoituksen muureja 1960-luvulta lähtien. Museoviraston kunnostustyöt aloitettiin 1983 ja ne kestivät vuoden. Seuraavat kunnostustyöt aloitettiin 1992 ja ne valmistuivat lopullisesti syksyllä 1996.
Linnoituksen lähellä sijaitsee Utin jääkärirykmentti sekä Utin lentoasema, joka oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen maalentoasema.
Paul Dukas
Dukas sävelsi muun muassa C-duuri-sinfonian (1897), oopperan Ariane et Barbe-bleue (1907) ja baletin La Péri (1912). Hänen tunnetuin teoksensa lienee orkesteriteos Noidan oppipoika (L'Apprenti sorcier) vuodelta 1897. Hän sävelsi myös useita pienimuotoisempia teoksia muun muassa pianolle ja orkesterille.
Utin linnoitus
Julkisuudessa
Utin leirikentällä on kuvattu Rykmentin murheenkryyni elokuva.
Paul Dukas
Dukasin itsekritiikki oli harvinaisen ankara, ja hänen tiedetään vain muutamia päiviä ennen kuolemaansa polttaneen suuren määrän julkaisematta jääneiden sävellystensä käsikirjoituksia, muun muassa sinfonioita, alkusoittoja ja kamarimusiikkia.
Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa
Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa tarkoittaa Suomessa sotien jälkeen vuosina 1944–1946 poliittisista syistä kiellettyjä kirjoja.
Kirjojen poistaminen saatavilta ja sensurointi
Liittoutuneiden valvontakomissio määräsi syksyllä 1944 Neuvostoliittoa kohtaan vihamielisen kirjallisuuden poistettavaksi yleisön ulottuvilta, ja Suomen oikeusministeriö esitti tätä koskevan pyynnön Suomen Kustannusyhdistykselle. Kustannusyhdistys antoi kirjakaupoille luettelon 145:stä myynnistä poistettavasta ja kustantajille palautettavasta kirjasta kiertokirjeessä lokakuussa 1944 ja täydensi listaa vielä 143:lla muulla teoksella lokakuussa 1945. Lokakuussa 1944 Helle Kannilan johtama valtion kirjastotoimisto lähetti vastaavasti kirjastoille kiertokirjeen, jossa pyydettiin siirtämään sopimattomat kirjat pois yleisön saatavilta. Kirjastot saivat valita poistettavat kirjat itse. Kirjakaupat poistivat noin 300 ja kirjastot 1 783 nimekettä. Sensuuri perusteltiin löyhästi neuvostovastaisen propagandan kieltävään Moskovan välirauhansopimuksen 21. artiklaan viittamalla, jossa tosin varsinaisesti puhuttiin vain järjestöjen lakkauttamisesta.
Kirjastoista poistettujen yksittäisten niteiden määrä oli yli 22 000. Ohjeiden mukaan poistot oli tehtävä mahdollisuuksien mukaan huomiota herättämättä. Hyllyistä poistettuja kirjoja ei kuitenkaan hävitetty, vaan ne siirrettiin erityiseen varastoon. Vuoden 1958 huhtikuusta lähtien tutkijat saattoivat erityisellä luvalla lainata niitä opintosalissa luettavaksi, mutta muutoin niitä edelleen säilytettiin yleisön ulottumattomissa eli niin sanotusti myrkkykaapissa.
Kirjastojen poistamat kirjat vaihtelivat. Yleisimmät kirjastoista poistetut teokset olivat Adolf Hitlerin Taisteluni, Kirsti Huurteen Sirpin ja moukarin alla, Erkki Palolammen Kollaa kestää ja Mika Waltarin Neuvostovakoilun varjossa. Poistetuiksi joutuivat myös muun muassa kaikki Armas J. Pullan Ryhmy ja Romppainen -kirjat ja joukko Erkki Tantun Rymy-Eetu-sarjakuvakirjoja, Urho Kekkosen Pekka Peitsi -nimimerkillä kirjoittamat Suomen kansan eheytymisen tie ja Eheytynyt kansa taistelee elämästään, Simo Penttilän (Uuno Hirvonen) Kalpea kamala -sarjan kirjat, Valentinin (Ensio Rislakki) pakinakokoelmat Terve vaan, terve ja Tipoittain, Ollin (Väinö Nuorteva) pakinakokoelmat Pisteet lopussa, Vot Iivana ja Vastikekastike 43 jutukkeesta, Kalle Väänäsen runokokoelma Runoruunalla ryssää päin, Artturi Vuorimaan Kolme kuukautta Kosolassa, Oskari Väänäsen teos Nuoriso aseissa, lähes kaikki Itä-Karjalan ja Inkerin maantiedettä ja kulttuuria käsitelleet teokset sekä yleensä suurin osa Suomessa ennen vuotta 1944 julkaistusta Venäjää ja Neuvostoliittoa käsitelleestä kirjallisuudesta. Lisäksi viranomaiset takavarikoivat joitain uutuuskirjoja, muun muassa Hjalmar J. Procopén Ruotsissa vuonna 1946 julkaiseman sotasyyllisyysoikeudenkäyntiä käsittelevän teoksen Fällande dom som friar sekä A. F. Airon asekätkentäjutusta vuonna 1948 kirjoittaman kirjan Liikekannallepanosalaliitto.
Nunnu
Nunnu on Karelia Groupin ja Nunnu Big Bandin albumi vuodelta 1972. Albumi on kansanmusiikkivaikutteista big band jazzia. Albumin on säveltänyt Paroni Paakkunainen. Sävellykset pohjautuvat kansanmusiikkisävellyksiin. Paakkunaisen mukaan pop- ja jazzsovitukset ovat lähempänä kansanmusiikin alkuperäistä sävel- ja tunnetotuutta kuin klassisen musiikkityylin sovitukset. Levyn etiketeissä A-puoli on merkitty Nunnu Big Bandin ja B-puoli Karelia Groupin nimiin, vaikka molemmat yhtyeet soittavat kummallakin puolella.
Kappaleet
Sävellykset, sovitukset ja orkesterinjohto: Paroni Paakkunainen
Kylpyankka
pienoiskuva|Kylpyankkoja Kylpyankka tai kumiankka on uivan ankan muotoinen kelluva leikkikalu. Nykyään kylpyankat valmistetaan yleensä muovista, aiemmin myös kumista. Kylpyankkoja käytetään verrattomasti yleisimmin kylpiessä mutta myös koirien ja pikkulasten leikkikaluina. Vaikka kylpyankkoja valmistetaan kaiken kokoisia ja -värisiä, on tavallisin mielikuva kylpyankasta pieni ja keltainen, oranssinokkainen ankka.
Kylpyankan historia on hämärän peitossa, mutta sen syntyvaiheet ovat epäilemättä vahvasti kytköksissä kumiteollisuuden alkuun sekä kumisten ja vinkuvien lelujen kehitykseen 1800-luvun loppupuolella.
Vuonna 2001 The Sun -lehti uutisoi, että jopa kuningatar Elisabet II käyttää kylpyankkaa kylpyhuoneessaan Buckinghamin palatsissa. Ankan huomasi kylpyhuonetta maalannut työmies, jonka mukaan sen päässä oli pieni puhallettava kruunu.
pienoiskuva|Kylpyankkakisa
Kiinasta Seattleen matkalla olleesta rahtialuksesta joutui vuonna 1992 myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa Tyyneen valtamereen 29 000 Friendly Floatees -merkkistä kylpylelua, joukossa muun muassa kilpikonnia, ankkoja, majavia ja sammakoita. Tuulet ja merivirrat kuljettivat niistä tuhansia Alaskaan, mutta osa kulkeutui Beringinsalmen lävitse. Lelut oli suunniteltu kestämään taaperoikäisten kylpyleikkejä, ja osa niistä selvisikin jäiden läpi Atlantille. Niiden kulkureitit ja -nopeudet ovat antaneet tutkijoille lisätietoa merivirroista.
Kylpyankoilla on järjestetty myös kilpailuja, usein hyväntekeväisyystarkoituksessa. Kylpyankkakisassa osanottajat ostavat ankkoja, jotka merkitään ja lasketaan esimerkiksi jokeen. Ensimmäinen maaliviivan ylittänyt ankka voittaa. Esimerkiksi Turun päivänä vuonna 2013 Turussa laskettiin veteen 5 000 ankkaa, joiden tuotto lahjoitettiin Itämeren suojeluun.
Rob Gronkowski
Robert Paxton ”Rob” Gronkowski (s. 14. toukokuuta 1989 Amherst, New York) on entinen yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan hän oli sisempi laitahyökkääjä. Hän edusti koko ammattilaisuransa alun New England Patriotsia ennen kuin siirtyi Tampa Bay Buccaneersiin, jossa päätti uransa vuonna 2022.
Gronkowski teki sopimuksen huhtikuussa 2020 Tampa Bay Buccaneersin kanssa. Samassa seurassa pelaa myös hänen hyvä ystävänsä ja pitkäaikainen pelinrakentaja Tom Brady.
Gronkowski on räiskyvän persoonallisuutensa ja poikkeuksellisten taitojensa myötä yksi NFL:n seuratuimmista urheilijoista.
NFL-ura
New England Patriots varasi Arizonan yliopistossa pelanneen Gronkowskin vuoden 2010 NFL:n varaustilaisuuden toisella kierroksella, 42. pelaajana. Hänestä tuli kaudella 2011 eniten maaleja ja jaardeja kaudella vastaanottanut sisempi laitahyökkääjä. Lisäksi Gronkowski valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Ennen kauden 2012 alkua Gronkowski solmi Patriotsin kanssa kuusivuotisen sopimuksen, arvoltaan 54 miljoonaa dollaria, joka oli NFL-historian suurin sisemmälle laitahyökkääjälle annettu sopimus.
Gronkowski ilmoitti maaliskuussa 2019 lopettavansa ammattilaisuransa. Hän kuitenkin palasi lajin pariin vuonna 2020 tekemällä sopimuksen Tampa Bay Buccaneersin kanssa. Helmikuussa 2021 Grongowski voitti neljännen Super Bowlinsa.
Muuta
Gronkowskin vanhempi veli Chris Gronkowski pelasi Indianapolis Coltsin joukkueessa blokkaavana keskushyökkääjänä.
Eve Arden
pienoiskuva|upright|alt=Eve Arden 1940-luvulla|Eve Arden 1940-luvulla Eve Arden (alk. Eunice Mary Quedens; ) oli Emmy -palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.
Eve Ardenin tunnetuin rooli oli Connie Brooks radio- ja televisiosarjassa Our Miss Brooks, jonka televisioversiosta hän sai Emmy -palkinnon. Vuoden 1945 roolistaan elokuvassa Mildred Pierce – amerikkalainen nainen, hän oli Oscar -ehdokkaana parhaasta naissivuosasta.
Arden kuoli 82-vuotiaana. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Crypt of Civilization
Crypt of Civilization on Yhdysvalloissa, Atlantan lähellä sijaitsevassa Oglethorpe Universityssä sijaitseva ilmatiivis kammio, joka toimii suurena aikakapselina. Se suljettiin 25. toukokuuta 1940, ja on tarkoitus avata vuonna 8113, 6177 vuoden kuluttua sen sulkemisesta. Tämä aikamäärä johtuu siitä, että muinaisen Egyptin ajanlasku alkoi todennäköisesti vuodesta 4241 eaa. (josta oli kulunut 6177 vuotta laskentavuonna 1936). Idean kammiosta esitti Thornwell Jacobs vuonna 1936. Inspiraationsa hän oli omien sanojensa mukaan saanut Egyptin hautautuneista pyramideistä.
Kammio sisältää useita 1930-luvun tyypillisiä käyttöesineitä, tärkeitä kirjallisia teoksia (mm. Raamattu, Koraani ja Ilias), mikrofilmejä sekä fonografi- ja muita äänitteitä. Kammiossa ei ole arvoesineitä "haudanryöstämisen" ehkäisemiseksi.
Sulkemisensa jälkeen kammio tuli uudelleen julkisuuteen vuosipäivinänsä, mutta oli jo 1970-luvulla käytännössä unohdettu. Kuitenkin yliopiston uusi opiskelija Paul Hudson "löysi" sen uudelleen vuonna 1970 tutkiessaan kellarikerroksia. Yliopisto juhlisti kammion sulkemisen 50-vuotispäivää vuonna 1990. Kätkö tuli jälleen uutisotsikoihin vuonna 2000, koska oli "selvinnyt ensimmäisestä vuosituhannen vaihteestaan".
Nortonin menetelmä
thumb|right|400px|Nortonin teoreeman mukaisesti kuormavastuksen kannalta mikä tahansa tehonlähteitä ja vastuksia sisältävä piiri voidaan korvata rinnan kytketyllä Nortonin virtalähteellä  ja vastuksella.
Nortonin menetelmää käytetään tasa- tai vaihtovirtapiirin yksittäisen vastuksen tai impedanssin virran selvittämiseen. Menetelmä on kolmivaiheinen ja muistuttaa Theveninin laskentamenetelmää. Menetelmää käytetään sähkötekniikassa varsin vähän.
Nortonin teoreema
Nortonin teoreeman mukaan mikä tahansa kaksinapainen resistansseista ja jännite- ja virtalähteistä koostuva piirielementti on sähköisesti ekvivalentti ideaaliselle virtalähteelle, jonka rinnalle on kytketty vastus. Teoreema pätee myös yksitaajuisille lineaarisille vaihtovirtajärjestelmille. Nortonin sijaiskytkentä on prototyyppipiiri, jota käytetään esittämään virtageneraattoria tai paristoa. Piiri koostuu ideaalisesta virtageneraattorista, jonka rinnalle on kytketty ideaalinen vastus.
Bell Labs:in insinööri Edward Lawry Norton (1898–1983) julkaisi teoreeman vuonna 1926.
Laskuesimerkki
Määritetään kuvan virtapiirin impedanssin \bar{Z}_{3} virta Nortonin laskentamenetelmällä.
Kuva:E13z123s12i123.gif
Kuva:E13z12s12i123.gif
Oikosulkuvirta \bar{I}_{0} voidaan laskea usealla eri laskentamenetelmällä, mutta seuraavassa esimerkissä käytetään silmukkamenetelmää.
Kuva:I03z03.gif
Tasavirralla laskettaessa pätee.
Vaihtovirralla laskettaessa pätee.
Jussi Seppänen
Jussi Seppänen (s. 1975) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa Kymmenottelu (2015) oli ehdolla Runeberg-palkinnon ja Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Seppäsen toinen romaani Jussi Seppänen (2020) kertoo esikoiskirjailijan elämästä. Seppänen opettaa sarjakuvakäsikirjoittamista Muurlan Opistossa ja proosaa Turun Kirjan talolla.
Seppänen on kotoisin Kokkolasta. Hän asuu Turussa.
Sydänmaanjärvi (Pälkäne)
Sydänmaanjärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Se on Pälkäneen itäpuolisella metsäalueella sijaitseva metsäjärvi, joka sijaitsee kolmen mäen välisessä notkossa. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat paikoin soistuvaa metsämaata. Järven länsipuolella on vapaa-ajan asunto. Järvelle tulee metsäautotie etelästä päin Ruokolan ja Arajärven väliseltä tieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Järvestä on johdettu laskuoja viereiseen metsään.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa metsäjärvi oli autio eikä siitä laskenut ojia. Järvelle tuli polkuja, mutta vasta seuraavassa vuoden 1977 kartassa näkyy metsäautotie, joka saapuu etelästä järven kaakkoispuolelle. Järvelle on kaidettu lyhyt metsään päättyvä laskuoja. Järvelle on rakennettu vapaa-ajan asunto vuoteen 1987 mennessä.
Fiat Sedici
Fiat Sedici on Fiatin vuosina 2005–2014 valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka oli käytännössä uudelleennimetty Suzuki SX4. Autoa myös valmistettiin Suzukin tehtaalla Unkarissa. Sana sedici on italiaa ja tarkoittaa numeroa 16, joka taas on johdettu auton nelivetoisuudesta (4 × 4 = 16). Mallin seuraajaksi tuli Fiat 500X.
Sedici esiteltiin Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa 2005. Auton ulkomuodot on suunnitellut Giorgetto Giugiaro. Moottorivaihtoehtoina olivat aluksi 1,6-litrainen (107 hv) bensiinimoottori muuttuvalla venttiilien ajoituksella sekä Fiatin 1,9-litrainen (120 hv) Multijet-dieselmoottori. Bensiinimoottorin yhteydessä oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto, dieselmoottorissa puolestaan kuusivaihteinen.
Vuonna 2008 Sedici tuli saataville myös etuvetoisena versiona. Etuvetoinen malliversio oli saatavana sekä bensiini- että dieselmoottorilla varustettuna. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Fiat Sedici. Sedici koki vuonna 2009 kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin muun muassa auton keulailmettä. Myös värivaihtoehdot, verhoilukankaat ja mittaristo olivat uudet. Takana rumpujarrut korvattiin levyjarruilla. Moottorit olivat uudet ja täyttivät Euro 5 -päästönormit. Uudessa 1,6-litraisessa bensiinimoottorissa oli tehoa 120 hevosvoimaa. Aiemman dieselmoottorin korvasi uusi 2,0-litrainen (135 hv) Multijet. Joillain markkinoilla etuvetoiseen bensiinimalliin tuli saataville neljäportainen automaattivaihteisto.
Alun perin tarkoituksena oli tuoda auto markkinoille myös ylellisempänä versiona nimellä Lancia Pangea, mutta hanke kuitenkin peruuntui.
Vickyshow
Vickyshow on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1977.
Kynnys (järjestö)
thumb|200px|Kynnys ry:n logo. Kynnys ry on suomalainen vammaisten kansalais- ja ihmisoikeusjärjestö, joka on perustettu vuonna 1973. Järjestöön kuuluu eri tavoin vammaisia ihmisiä. Kalle Könkkölä oli ennen kuolemaansa järjeston toiminnanjohtaja. Amu Urhonen toimii järjestön puheenjohtajana.
Samurai Deeper Kyo
Samurai Deeper Kyo on Akimine Kamijyon kirjoittama 38-osainen manga, jota julkaistiin alun perin Japanissa vuosien 1999–2006 aikana. Vuonna 2002 se päätyi myös animeksi ja Junji Nishimuran ohjaama sarja kesti 26 jakson verran.
Juoni
Samurai Deeper Kyo seuraa Demon Eyes Kyon tarinaa, kun hän yrittää etsiä omaa kehoaan. Kyon sielu on sulkeutunut hänen arkkivihollisensa Mibu Kyoshiron kehon sisälle heidän viimeisessä taistelussa. Etsintämatkallaan Kyo saa mukaansa vasten tahtoaan palkkiometsästäjä Shiina Yuyan, sekä Benitoran ja Sanada Yukimuran.
A Good Day to Die Hard
A Good Day to Die Hard on Die Hard -elokuvasarjan viides osa. Elokuvan kuvaukset alkoivat toukokuussa 2012. Ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 14. helmikuuta 2013. Pääosassa John McClanea näyttelee edelleen Bruce Willis. Elokuvan ohjasi John Moore ja käsikirjoitti Skip Woods.
Juoni
John McClane matkustaa Moskovaan, jossa hänen poikansa on joutunut vankilaan. Päästyään kaupunkiin McClane huomaa, että hänen poikansa pidätykseen liittyvät asiat ovatkin vain hämäystä ja kaiken takana on koko maailmaa uhkaava terrorismijuoni.
Mä tuun
Mä tuun on suomenruotsalainen kahdeksanosainen nuortensarja, jonka pääosissa näyttelevät Mathilda Kruse ja Viivi Lindberg. Sarjan kaikki kahdeksan jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 20. joulukuuta 2020. Televisiossa ne esitettiin kolmena sunnuntaina helmikuussa 2021.
Sarja kertoo 17-vuotiaasta Estheristä, joka käy kuvitteellista Ballebon seksipositiivista lukiota. Koko ajan seksiä ajatteleva Esther on koulussa näkymätön hahmo, mutta hän saa avukseen koulun suosituimman tytön, Lindan, jonka avulla hän yrittää saada koulun poikien huomion.
St. Jakob-Park
250px|right|thumb St. Jakob Park on sveitsiläinen stadion ja jalkapallojoukkue FC Baselin virallinen kotistadion. Stadionille mahtuu 38 500 henkilöä, joskin kapasiteettia nostettiin vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen varten.
Mä tuun
Sarjan budjetti oli 638 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 138 580 euroa.
St. Jakob-Park
Stadion jakautuu neljään lohkoon A, B, C ja D. St. Jakob-Park on melko uusi stadion: rakennustyöt aloitettiin 13. joulukuuta 1998. Ensimmäinen peli päästiin pelaamaan jo 15. maaliskuuta 2001. "Genossenschaft S.J.P" omistaa stadionin virallisesti, mutta sitä johtaa pääasiassa "Basel United". Stadionin rakentaminen maksoi 220 miljoonaa ja siellä on 32 kauppaa, kaksi ravintolaa nimeltään "Restaurant UNO" ja "Hattrick sports bar". Lisäksi stadionilla on pysäköintitilaa 680 autolle kahdessa kerroksessa. Stadionille voi päästä monella kulkuneuvolla kuten bussilla, raitiovaunulla ja junalla (stadionilla on rautatieasema).
UEFA palkitsi stadionin neljällä tähdellä, mikä on hyvä saavutus tämänkokoiselle stadionille.
Vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskisoissa stadionilla pelattiin viisi ottelua: avajaisottelu, yksi lohko-ottelu, kaksi puolivälieräottelua ja yksi välieräottelu.
Stadionin laajentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja työ päättyi 2008.
Aiheesta muualla
47.54157°N, 7.62018°W
Old Faithful
thumb|Old Faithful -geysir Old Faithful (suom. Vanha uskollinen) on kuuluisa geysir Yellowstonen kansallispuistossa Yhdysvalloissa. Lähteestä purkautuu 65–110 minuutin välein 14 000 – 32 000 litraa kiehuvaa vettä 30–55 metrin korkeuteen, 1,5–5 minuutin ajan. Turistit pääsevät seuraamaan purkauksia.
Harry Woodward laski matemaattisen yhteyden purkausajankohtien välille vuonna 1938. Puistossa sijaitseva Steamboat Geyser on Old Faithfulia suurempi, mutta se purkautuu epäsäännöllisemmin. Purkauksien säännöllisyyden vuoksi Old Faithful on yksi Yellowstonen suurimmista vetonauloista.
Olof Granholm
Harry Olof Granholm (24. huhtikuuta 1924 Koivulahti – 5. marraskuuta 2016) oli suomenruotsalainen Vaasassa asunut kirjailija.
Pienviljeljäperheeseen syntynyt Granholm kävi kansakoulun ja työskenteli sitten saha- ja metsätyömiehenä, merimiehenä, teurastajana ja karjanostajana. Granholmin kirjailijanura sai alkunsa, kun hän joutui selkäkipujen takia vuoteenomaksi koko talven ajaksi. Hän hankki magnetofonin ja äänitti ajankulukseen mieleensä tulleita tarinoita. Näistä tarinoista syntyi Granholmin esikoisteos Bässpojken (1971, suom. Pässipoika 1986), jonka myötä hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Monet Granholmin kirjoista perustuvat hänen omiin elämänvaiheisiinsa.
Aivujärvi
Aivujärvi tai myös Ainujärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä Selänsivulla sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,2 metriä mpy. Siitä lähtee koneellisesti oikaistu laskuoja, joka yhtyy alempana Myllyojaan. Myllyoja laskee Pinteleen luoteispäähän.
Salaarin kieli
Salaari on salaarien puhuma altailaisten kielten turkkilaiseen ryhmään kuuluva kieli. Sitä puhutaan Kiinaan kuuluvissa Qinghain ja Gansun provinsseissa sekä Xinjiangin autonomisessa provinssissa. Salaareja on yli 100 000, mutta vain noin kolmasosa heistä puhuu salaarin kieltä.
Salaarin kieli jakaantuu kahteen murreryhmään. Näistä toinen on saanut vaikutteita tiibetistä ja kiinalaisista kielistä, toinen puolestaan uiguurin ja kazakin kielistä.
Luettelo Kotkan kaupunginosista
Tämä artikkeli on luettelo Kotkan kaupunginosista ja niiden osa-alueista.
Kannus (kaupunki)
Kaupunki sijaitsee Pohjanmaan radan varrella, ja kaupungin pienestä koosta huolimatta useat junat pysähtyvät Kannuksen asemalla. Kannuksen tunnetuimpiin ja suurimpiin yrityksiin kuuluvat muun muassa Pouttu Oy, Eskopuu Oy ja Kannustalo Oy. Kannuksessa ilmestyy Lestijoki-paikallislehti.
Nimen alkuperä
Kannuksen seutua asuttivat pitkään lappalaiset. Tähän viittaa myös kaupungin nimi, joka tarkoittaa noitarumpua.
Esihistoria ja asutuksen syntyminen
Kannuksen seudulla on tehty kivikautisia löytöjä. Vanhimmat kivikautiset löydöt sijoittuvat Suomusjärven kulttuurin aikoihin. Kampakeraamisen kulttuurin aikainen asuinpaikka on löydetty Ylikannuksen kylän Polvikoskelta. Kampakeraamisen kulttuurin lopulla Lestijoen laakso vaikuttaa menettäneen asutuksensa, koska sieltä tunnetaan kovin niukasti kivikauden päättymisvaiheen löytöjä. Syynä alueen autioitumiseen on saattanut olla seudun muuttuminen rannan siirtymisen takia epäsuotuisaksi meripyynnin harjoittamiselle. Varmoja pronssikautisia löytöjä ei tunneta Lestijoen alueelta.
Näyttäisi siltä, että alue on menettänyt vakituisen asumuksen rautakauden jälkeen ja muuttunut eräalueeksi, missä liikkuivat vain saamelaiset ja heidän verottajansa. Vähitellen erämaille asettui satakuntalaisia ja kainulaisia eli pirkkalaisia erämiehiä, joiden nautintomaihin Keski-Pohjanmaan maat kuuluivat.
Osa Lohtajaa
Kannus kuului 1400-luvun alussa Suur-Pedersören alueeseen. Myöhemmin se liitettiin osaksi Suur-Lohtajaa. Myöhäiskeskiajalla Kannus kasvoi Suur-Lohtajan suurimmaksi kyläkunnaksi, jonka kolmisenkymmentä taloa sijaitsi hajallaan Kannusjoen eli nykyisen Lestijoen rannoilla jokisuulta Toholammille asti. Mahdollisesti vierasta kansallisuutta edusti Kannuskylän asukkaista 1540-luvulla Juho Holsti eli Alli, jonka omistamaa taloa on vaikea samaistaa minkään myöhemmän talon kanssa. Holstin lähinaapureinaan Lestijoen suulla asuivat jo 1540-luvulla veljekset Olli ja Lauri Pietarinpojat, joiden omistamia taloja sanottiin myöhemmin Puolakoiksi (kirjoitettiin sekä Puolacka että Pålack).
Dinosaur Jr.
Dinosaur Jr. on amerikkalainen alternative rock -yhtye. Yhtye on kuuluisa kovaäänisistä keikoistaan, sekä kitaristi J Mascisin voimakkaasti säröytetyistä kitaroista ja melodisista kitarasooloista. Dinosaur Jr. on julkaissut yhteensä kaksitoista studioalbumia, joista viimeisin, Sweep It Into Space julkaistiin vuonna 2021.
Historia
Yhtyeen perustivat Dinosaur-nimisenä J Mascis (kitara ja laulu) ja Lou Barlow (basso) Amherstin kaupungissa Yhdysvalloissa vuonna 1983. Hetkeä myöhemmin mukaan liittyi myös rumpali Murph, oikealta nimeltään Emmett Murphy. Yhtye alkoi heti keikkailla ahkerasti, ja vuonna 1985 julkaistiinkin yhtyeen debyyttilevy Dinosaur. Levyltä julkaistiin yksi single, Repulsion. Singlen menestymisen seurauksena yhtye pääsi lämmittämään Sonic Youthia heidän vuoden 1985 Amerikan-kiertueelle.
Kannus (kaupunki)
Osa Lohtajaa
Ylikannuksessa eli nykyisen Kannuksen pitäjän alueella asui keskiajan lopulla kymmenkunta perhekuntaa. Kun Ala- ja Ylikannus vuoden 1560 tienoilla ensi kerran merkittiin eri kyliksi, oli kummassakin 19 taloa. Myös Mutkalammen asutus laskettiin 1500-luvulla Alakannukseen. Mutkalampi erotettiin 1600-luvun alussa omaksi kyläkunnaksi, mutta sen säilyminen näinkin kauan Alakannuksen yhteydessä osoittaa, mistä päin sen asuttaminen oli pääasiallisesti tapahtunut. Vasta 1620-luvulta ruvettiin verokirjoihin säännöllisesti merkitsemään omaksi kyläksi Kannus erotukseksi Alakannuksesta, joka taas 1640-luvulla sai nimen Hillilä. Lestijokilaaksossa asutustoiminta oli pysähdyksissä 1600-luvun alussa Ylikannusta myöten. Vuonna 1608 Kannuskylässä, Hillilässä, Välikannuksessa ja Ylikannuksessa oli yhteensä 51 taloa ja 1690 vain yhtä enemmän eli 52 taloa.
1600-luvulla raudanvalmistus nousi tärkeäksi sivutuloksi kannuslaisille talonpojille. Valtiovaltakin kiinnitti Lestijokilaakson rautamultaan huomiota ja antoi vuonna 1642 privilegiot rautaruukin perustamiseksi alueelle. Lestijokilaakson raudanvalmistaminen ei kuitenkaan saanut noista privilegioista alkuaan. Sen sijaan näyttää siltä, että erityisesti Kokkolan perustamien vaikutti seudun raudanvalmistuksen virkistymiseen. Talonpojat valmistivat ankkureita ja muita suurempia taontatöitä vesivoimalla käyvien väkivasaroiden avulla, jotka olivat yksityisiä tai useampien talojen yhteisiä. Tervantuotanto on myös ollut hyvin tärkeä seudun talonpojille.
Dinosaur Jr.
Historia
Kaksi vuotta myöhemmin yhtye julkaisi toisen levynsä You're Living All Over Me. Tätä levyä pidetään yleisesti yhtyeen parhaana tuotoksena. Levyltä julkaistiin single Little Fury Things. Välittömästi levyn julkaisemisen jälkeen toinen amerikkalainen rock-yhtye, nimeltään The Dinosaurs, syytti heitä nimensä väärinkäytöksestä. Tämä johti lopulta "Jr." -liitteen lisäämiseen yhtyeen nimeen.
Kannus (kaupunki)
Osa Lohtajaa
pienoiskuva|[[Kannuksen kirkko|Kannuksen kirkon kellotapuli]] Kannuksen ensimmäinen kirkko lienee valmistunut vuonna 1674, ja se oli käytössä lähes yhdeksän vuosikymmentä. Pari sukupolvea myöhemmin olevasta riitajutusta käy selville, että kirkon kellotapulin ja kirkkotarhan rakennusmestarina oli ollut oman kylän Lauri Erkinpoika Sämpilä. Hän ei ollut saanut työstään muuta palkkaa kuin kolme ilmaista hautapaikkaa itselleen ja perillisilleen. Itse kirkosta ei liene säilynyt muita tietoja kuin, että siinä oli 46 ikkunaa, joista 34 myytiin huutokaupassa seurakuntalaisille. Keväällä 1761 kyläläiset päättivät rakentaa uuden kirkon ja vanhan kirkon tarpeisto varattiin uuden kirkon tarpeisiin. Uuden kirkon rakentaminen laitettiin alulle 11. tammikuuta 1790 ja rakennusmestariksi päätettiin valita Matti Honka. Honka rakensi kirkkoa 64 päivää, ensin 29 päivää keväällä 1761 ja sitten syksyllä 35 päivää. Palkakseen Honka sai viisi kuparitalaria päivältä eli yhteensä 320 talaria.
Vaikka suuret nälkävuodet epäilemättä vähensivät Kannuksen väkilukua 1600-luvun lopulla huomattavasti, useimmat autioiksi jääneistä taloista saatiin yllättävän pian uudelleen asutuiksi 1700-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana. 1700-luvulla varallisuus ei tietenkään isovihan aikana riippunut talollisten omasta toimeliaisuudesta ja sitkeydestä, vaan pikemminkin siitä, miten talot sattuivat vihollisten ryöstöretkillä säästymään ja siis myös siitä, kuinka syrjässä ne sijaitsivat. Vain tällä tavalla on ymmärrettävissä, miksi veronmaksukykyisiä taloja oli eniten Ylikannuksessa. Kun rauha vihdoin solmittiin vuonna 1721 seitsemän vuotta kestäneen venäläisvallan jälkeen, edessä oli valtava jälleenrakennustyö. Pohjanmaan maaherra Reinhold Wilhelm von Essen teki jo alkuvuodesta 1722 matkan lääninsä pohjoisosiin yrittäen päästä selville pahimmista epäkohdista. Tärkeimpiä jälleenrakennuksen tehtävänä pidettiin autiotilojen nopeaa asuttamista. Pahimpana esteenä maaherra Von Essen piti sodasta aiheutunutta miespulaa ja monia perättäisiä katovuosia. Tästä johtui, ettei talojen viljelykseen ottoa voitu suorittaa käden käänteessä, vaan se vaati useita vuosikymmeniä aikaa. Tavallista paremmin oli isovihan hävityksiltä säästynyt syrjässä sijaitseva Mutkalampi. Kun Kannuksen vanhat autiotilat alkoivat samaan aikaan olla viimeisiä myöten asutut, pääsi halkominen pitkästä aikaa uudelleen jatkumaan. Suur-Lohtajalla uusi asutuskausi alkoi selvästi 1750-luvulla. Ilmeisesti maaherra Gustaf Abraham Piperin myötämielinen suhtautuminen teki vuonna 1752 määräyksestä huolimatta mahdolliseksi uusien tulijoiden perustamisen. Kylän taloluku oli 1725–1810 aikana kasvanut halkomisen tietä lähes kaksinkertaistunut, joka vuosikymmenen aikana 1750-luvulta lähtien.
Dinosaur Jr.
Historia
1990-luvun alkupuolella yhtyeen keulahahmo Mascis alkoi ottaa yhä enemmän valtaa yhtyeessä, ja vuonna 1991 julkaistulla levyllä Green Mind hän soittaakin melkein kaikki instrumentit yksin. Tämän seurauksena Dinosaur Jr.:sta alkoi vähitellen muodostua J Mascisin sooloprojekti.
Kannus (kaupunki)
Osa Lohtajaa
Kannuksen kylän väkiluku kasvoi 1800-luvun alussa voimakkaasti. Vuonna 1810 kylässä oli 1 766 asukasta ja 1840 jopa 2 825. Tämän jälkeen asukasluvun kasvu rauhoittui ja vuonna 1890 kunnassa oli 3 796 asukasta. Kannuksessa tehtiin 1870-luvulla rajajärjestelyitä, kun Mutkalamminkylästä siirrettiin Himangan Himankakylään Ainalin ja Ojan talot. Aikaisemmin 1860-luvulla oli siirretty Kannuskylä ja Hillilän kylä Himankaan. Kannuksen toinen kirkko ehti olla tehtävässään hieman yli viisi vuosikymmentä, kun salama iski siihen ja poltti sen poroksi 31. heinäkuuta 1813. Koska kirkko paloi päiväsaikaan, melkein kaikki sen omaisuus ehdittiin pelastaa. Tulipalon jälkeen kirkkomaata vartioi neljä miestä. Heti palon jälkeen ryhdyttiin suunnittelemaan uuden kirkon rakentamista. Toholampilaiset olivat lähettäneet kannuslaisille tiedon, jossa he lupasivat, että varakkaimmat talolliset antavat rakennushirsiä ja muita rakennustarpeita uutta kirkkoa varten. Kirkon rakennusmestarina oli kaustislainen Heikki Kuorikoski, jonka käsialaa lienevät myös kirkon piirustukset. C. Bassin piirustukset eivät täydellisesti vastaa kirkon nykyistä muotoa. Malliltaan Kannuksen uusi kirkko on ristikirkko. Kirkko valmistui 26. syyskuuta 1817. Sitä jouduttiin kuitenkin korjaamaan jo vuosina 1824 ja 1850. Perusteellisemmin kirkkoa korjattiin 1855 Heikki Kuorikosken pojanpojan johdolla. Tästä korjauksesta ei ole säilynyt tarkempaa tietoa. Kirkkoa korjattiin jälleen vuonna 1888. Tähän korjaukseen velvoitettiin saapumaan kaikki kylän 16–70-vuotiaat miehet. Laiminlyöjät saivat maksaa päivätyönsä puolellatoista markalla. Tällöin kirkkoon asennettiin muun muassa ukkosenjohdatin. Vuonna 1904 kirkko peruskorjattiin jälleen.
Tee mulle niin
Tee mulle niin on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978.
Kannus (kaupunki)
Osa Lohtajaa
pienoiskuva|Tulipalo Kannuksessa 11. toukokuuta 1934.
Kehitys kuntana (1859–)
Ylikannuksen kylä itsenäistyi Suur-Lohtajasta vuonna 1859. Tällöin myös kunnan nimeksi muodostui Kannus. Pohjanmaan rata vilkastutti valmistuttuaan vuonna 1886 Kannuksenkin elämää. Kylään perustettiin useita kauppoja ja rautatieaseman läheisyyteen perustettu Eklövin saha toi vaurautta kunnalle. Tuolloin kuntaa perustettiin myös esimerkiksi maakauppa, saha, tiilitehdas, maidonkuorinta-asema ja höyrymeijeri. 1800-luvun lopulla alkanut siirtolaisuus vei myös kannuslaisia Yhdysvaltoihin. Vuosien 1872–1917 välisenä aikana Yhdysvaltoihin muutti 2 555 asukasta. Tunnetuin Yhdysvaltoihin muuttanut kannuslainen oli Oskari Tokoi. Vuonna 1919 Kannukseen rakennettiin Korpelankosken voimalaitos. Vuonna 1934 raivonnut suurpalo tuhosi pahoin Kannuksen kirkonkylää. Kannuksen asukasluku kasvoi hitaasti 1900-luvun alkupuoliskolla. Vuonna 1923 asukkaita oli 5 556, mutta vuonna 1952 jo yli 6 200. Tämän jälkeen kaupungin asukasluku alkoi pienentyä tasaisesti poismuuton vuoksi. Asukkaita oli 1970-luvun alussa enää vajaat 5 000. Tällöin väestön väheneminen kuitenkin pysähtyi ja asukasluku alkoi jälleen kasvaa. Vuonna 1985 Kannuksessa asui 5 867 henkeä. Kannus sai kaupunginoikeudet vuoden 1986 alussa. Viime aikoina asukasluku on pysytellyt melko samoissa lukemissa, eli se ei ole juuri kasvanut, mutta ei myöskään vähentynyt.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kannuksessa oli 5 520 asukasta, joista 3 994 asui taajamissa, 1 499 haja-asutusalueilla ja 27:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kannuksen taajama-aste on 72,7 %. Kannuksen taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Talous
Kannuksen suurimpia työnantajia ja yrityksiä ovat liha-alan yritys Pouttu, talotehdas Kannustalo, energia-yhtiö Korpelan Energia sekä Kuljetusliike Reino Mäkelä. Kannuksen suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuuluivat vuonna 2021 myös kuorma-autokauppaa käyvä Markkinointi Niemi-Korpi sekä Kannuksen kauppapuutarha.
Luonto
Kannuksen maisemakuvaa luonnehtivat tasainen maasto, lukuisat suot sekä jokilaaksot.
Kallioperä on pääasiassa kiillegneissiä. Muita kivilajeja ovat gabro ja anortosiitti. Kalliopaljastumia on vähän. Yleisin maalaji on moreeni, joka usein peittynyt turvekerrostumien alle. Moreeni muodostaa kaakko-luodesuuntaisia kohoumia ja selänteitä. Kaupungin luoteisosassa on runsaslohkareinen moreenialue. Lajittunutta mineraaliainesta on pääasiassa vain jokilaaksoissa. Lestijoen laaksossa on useiden metrien paksuisia tulvakerrostumia, joiden alle on savea. Etelässä kaupungin alueelle ulottuu Hietaseljänharju, josta huuhtoutuneet kaarevat rantavallit pistävät selänteinä suosta esiin. Lähes puolet kaupungin pinta-alasta on suota, mutta pääosa soista on ojitettu. Vain pohjoisessa on laaja ohutturpeinen ja ojittamaton suoalue. Korkeuserot ovat kaupungin alueella vähäiset. Maasto viettää kohti Pohjanlahden rannikkoa ja jokilaaksoja. Jokilaakson alimmat kohdat ovat noin 29 metrin ja etelä- ja itäosien moreenimäet hieman yli sadan metrin korkeudella. Kaupungin korkein kohouma yltää 113 metrin korkeuteen.
Kaupungin pohjoisrajalla on Hietajärvi sekä muutamia metsälampia. Pääjoki on kaakosta luoteeseen virtaava Lestijoki, joka virtaa kymmenen metriä syvässä kanjonissa kilometrien matkan. Koskinen Lestijoki on suosittu veneily- ja melontareitti. Kaupungin muut joet ovat mutkitteleva Viirrejoki etelässä sekä Pöntiönjoki, Kärkisoja ja Ahmasoja pohjoisessa.
Kylät
Eskola, Hanhineva, Korpela, Kungas, Jokisalo, Mutkalampi, Märsylä, Nilkkula, Korvenkylä, Väli-Kannus, Yli-Kannus ja Yli-Viirre. Yli-Viirteen kylään kuuluvia kyläkuntia ovat Nikkarikoski, Luomala, Roikola, Ohenneva, Vaenmaa, Jylhä, Huuki, Koskenmaa, Rekilä (aiemmin Krekilä), Viirre, Nikula ja Kortetmaa.
Kristinusko
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä toimii paikkakunnalla evankelisuus, herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla Kannuksen Rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Kannuksen helluntaiseurakunta sekä baptismia edustava Kannuksen baptistiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kannuksen alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Ruokakulttuuri
Kannuksen pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla laiskan puuro eli ohraryynipuuro makiasopan eli rusinasopan kera.
Dinosaur Jr.
Historia
Vuonna 1993 Dinosaur Jr. julkaisi viidennen levynsä Where You Been. Kyseinen levy on yhtyeen menestynein listasijoitusten perusteella. Levyn julkaisun jälkeen rumpali Murph jätti yhtyeen. Murphin tilalle yhtyeeseen liittyi kiertuerumpaliksi George Berz. Kiertuebasistiksi puolestaan liittyi Mike Johnson.
1990-luvulla Mascis julkaisi vielä kaksi albumia Without a Sound (1994) ja Hand It Over (1997) Dinosaur Jr.:n nimellä ennen siirtymistään virallisesti soolouralle.
Alkuvuodesta 2005 kolme ensimmäista Dinosaur Jr. -levyä julkaistiin uusintapainoksina. Tämän johdosta yhtye palasi kiertueelle alkuperäiskokoonpanossaan. Kiertue jatkui vuoden 2006 puolelle ja huhut uudesta levystä alkoivat velloa voimakkaina. Toukokuussa 2007 julkaistiinkin uusi Dinosaur Jr. -levy Beyond. Se on ensimmäinen alkuperäiskokoonpanolla äänitetty levy sitten vuoden 1988. Levyn julkaisun jälkeen yhtye lähti kiertueelle esitelläkseen uutta materiaaliaan. Kiertue ulottui myös Suomeen, jossa yhtye esiintyi Provinssirockissa kesäkuussa 2008.
Kiertueen jälkeen yhtye piti hieman taukoa ennen kuin aloitti tulevan levynsä äänitykset kitaristi J Mascisin kotistudiossa. Äänitykset kestivät alkuvuoteen 2009. Samoihin aikoihin yhtye solmi uuden levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön Jagjaguwarin kanssa. Uuden levyn nimeksi tuli Farm ja se julkaistiin Suomessa 24. kesäkuuta 2009. Levyn julkaisi Euroopassa levy-yhtiö PIAS. Levy nousi julkaisunsa jälkeen yhdysvaltalaisen Billboard 200 -listan sijalle 29.
Jäsenet
thumb|255px|Dinosaur jr. keikalla. Vasemmalta oikealle: J Mascis, Murph, Lou Barlow
Welmu
Historia
Ryhmä vaasalaisia musiikin ystäviä aloitti 1970-luvulla tapahtumien järjestämisen. Ensimmäiset esiintymiset järjestettiin Vaasan Rantapaviljongissa, jossa huviluvan mukaan "Dakota-yhtye esitteli uuden aallon musiikkia. Transfusion-yhtye tulkitsi moderneja jazz-säveltäjiä. Illan pääesiintyjä Tuomari Nurmio ja Köyhien Ystävät -yhtye esitteli perinteellistä amerikkalaista bluegrass-musiikkia sekä omia huumoripohjaisia kupletteja."
Elokuussa 1979 päätettiin perustaa Vaasan Elävän Musiikin Yhdistys, jonka esikuvaksi otettiin vuotta aikaisemmin perustettu Helsingin Elmu ry kuten monilla muillakin paikkakunnilla. Tässä vaiheessa toiminta laajentui ja järjestäytyi pelkästä esiintymisien järjestämisestä kattamaan myös harjoitustilojen vuokrauksen, äänitysstudion tarjoamisen demonauhoituksiin sekä kesäisten musiikkileirien järjestämisen nuorille.
Koko 1980-luvun ajan esiintymisiä järjestettiin vaasalaisissa ravintoloissa ja Nuorisotalolla. Vuonna 1981 saatiin vaasalaisille yhtyeille omat harjoitustilat, kun Arbetets Vänner:in tyhjillään olleet tilat luovutettiin Welmun käyttöön. Talo kunnostettiin talkoovoimin harjoitustiloiksi ja rakennuksesta tuli myös Welmun toiminnan käyntiosoite. Vuonna 1989 löytyi potentiaalinen paikka omalle klubille aivan keskustan kupeesta. Entinen Vaasan Pelastusarmeijan kirkko (Frälsningsarméns kyrka i Vasa, Raastuvankatu 25) kunnostettiin vuoden kestäneessä remontissa ja 1. syyskuuta 1990 järjestettiin Club 25:n viralliset avajaiset.
Toiminnan loppuminen
1990-luvun puoltaväliä lähestyttäessä Welmun toiminta hiipui vanhojen aktiivijäsenten perustaessa perheitä ja muuttaessa pois Vaasasta. Syksyllä 1997 viimeinen perustajajäsen poistui yhdistyksen hallituksesta. Viimeisinä vuosina Welmun toiminta oli keskittynyt esiintymisien järjestämiseen nyt jo edesmenneen Club 25:n tiloissa sekä Klemettilän Myllykadulla sijaitsevan RockWerstaan harjoitustilojen vuokraamiseen. Viimeisimpiä lisäyksiä oli Vaasan Kaupungin Nuoriso-osaston kanssa yhteistyössä järjestettävä rokkikoulu.
Länsi-Suomen Verovirasto haki tammikuussa 2008 Vaasan Elävän Musiikin Yhdistyksen konkurssiin. Yhdistysrekisterin tiedot oli päivitetty viimeksi vuonna 1999. Vuonna 2004 nimi vapautui rekisteristä rekisterihallituksen todetessa yhdistyksen olevan toimimaton ja vuodesta 2005 Welmu onkin ollut Viitasaaren elävän musiikin yhdistys Welmu ry:n nimilyhenne. Vaasan vapaa-aikalautakunta irtisanoi Club 25:n vuokrasopimuksen 1. elokuuta 2007.
Helmikuussa 2008 Vaasaan perustettiin Volume - Vaasan Uuden Kulttuurin yhdistys. Perustettu yhdistys on ryhtynyt muun muassa hoitamaan niitä toimia, joita vaasalainen Welmu hoiti, kuten orkestereiden harjoitustilojen ylläpitämistä RockWerstaalla ja Club 25:lla järjestettävien rock-konserttien pyörittämistä. Club 25:n tilat paloivat vuonna 2013.
Château-Chinon (Campagne)
Château-Chinon (Campagne) on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Château-Chinon (Campagne) ympäröi miltei täysin Château-Chinon (Ville)'n kaupunkia, lukuun ottamatta kapeata käytävää kunnan länsipuolella.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Cairns
Cairns on kaupunki Australian koillisosassa, Queenslandin osavaltiossa. Cairnsilla tarkoitetaan kaupungin lisäksi myös ympäröivää paikallishallintoaluetta. Kaupungissa oli 144 733 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Maantiede
Cairns sijaitsee, Korallimeren rannalla, Cape Yorkin niemimaan juuressa, Barron- ja Mulgrave-jokien suistoalueella. Sinne on matkaa 1 700 kilometriä Queenslandin osavaltion pääkaupungista ja suurimmasta kaupungista Brisbanesta ja 2 500 kilometriä maan pääkaupungista Canberrasta, ja saman verran suurkaupunki Sydneystä. thumb|left|245px|Rantakatu Cairnsin Machans beach-kaupunginosassa
Cairns on suhteellisen tiiviisti rakennettu johtuen siitä, että kaupunki sijaitsee tasangolla korkeiden vuorten ja meren ympäröimänä. Tosin valtaosa asutuksesta, niin kuin muuallakin Australiassa, on omakotialueita.
Ilmasto
Vuoden lämpimintä aikaa on joulukuusta helmikuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 31 °C. Viileintä on heinäkuussa, ja silloinkin keskimääräinen alin on 17 astetta. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten helmikuussa keskimäärin 448 mm, vähiten elokuussa, keskimäärin 29 mm.
Sadekauden ja trooppisten hirmumyrskyjen, syklonien aikana tulvat ovat ongelma keskustassa ja lähellä rantaa olevilla alavilla asuinalueilla. Barron-joki on tulvinut huomattavasti 2000-luvulla vuosina 2000, 2008, 2011, 2014 ja 2014.
Historia
Cairns perustettiin vuonna 1870 tulliasemaksi. Lähiuseudun kultalöydöt saivat sen kasvamaan 1800-luvun lopulla. Nimensä kaupunki on saanut William Wellington Cairns -nimisen Queenslandin osavaltion kuvernöörin mukaan.
Talous
Alueen pääelinkeinot ovat matkailu ja maatalous (sokeriruo'on ja banaanien viljely. Vilkkaan kansainvälisen lentokenttänsä, vehreän trooppisen luontonsa sekä ennen kaikkea Ison valliriutan ansiosta Cairns on suosittu lomakohde erityisesti japanilaisten ja muiden aasialaisten keskuudessa. Myös länsimaiset matkailijat viihtyvät alueella erityisesti talviaikaan, jolloin lämpötila pysyttelee alle 30 asteessa eikä sada niin kuin kesällä sadekauden aikaan, jolloin on hyvin kuumaa ja kosteaa.
Kaupungin keskusta edullisine hostelleineen on nuorten reppumatkailijoiden suosiossa. Matkailukohteita ovat muun muassa sademetsäretket, köysirata Kurandan vuoristokylään, sukellusretket valliriutoille sekä sademetsäretket ympäristön kyliin.
Harold Nicolson
Harold Nicolson (1886 Teheran, Persia – 1968 Sissinghurstin linna, Kent, Britannia) oli brittiläinen diplomaatti, parlamentaarikko ja kirjailija.
thumb|left|upright|Vasemmalta Harold Nickolson, [[Vita Sackville-West, Rosamund Grosvenor, Lionel Sackville-West (1913).]] Nicolson toimi Britannian palveluksessa diplomaattina 20 vuotta vuoteen 1929 ja omistautui sen jälkeen kirjoittamiselle. Hän oli parlamentin alahuoneen jäsen (työväenpuolue) 1935–1945. Hänen puolisonsa oli kirjailija Vita Sackville-West.
Nicolsonin tuotantoon kuuluu jännitysromaanien lisäksi esseitä, elämäkertoja, diplomatiaa käsitteleviä tutkielmia, kritiikkiä ja matkakirjoja. Hän kirjoitti myös kolumneja lehtiin. Hänen päiväkirjojaan ovat tutkijat hyödyntäneet 1930-1950-luvun Britannian historian lähteinä.
Vekurinjärvi
Vekurinjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,3 metriä mpy.
Kissalammi (Pälkäne)
Kissalammi on Pirkanmaalla Pälkäneen Laitikkalan kylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Laitikkalan peltoaukean keskellä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannoille on rakennettu kahdeksan mökkiä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat peltomaata. Sen luoteispäässä sijaitsee viisi kiinteää asuntoa ja maatila. Lammen länsipuolella sen ohittaa 100 metrin päässä kantatie 57.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,4 metriä mpy. Siihen ei kartan mukaan laske ojia, mutta sen laskuoja laskee Ilmoilanselän luusuaan eli Köyrinlahteen, mistä alkaa Pinteleeseen laskeva Kyllönjoki. Laskuojalle tulee pudotusta 6,2 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa ”Kissalampi” sijaitsee ”Laidikkalan” kylän peltoaukean keskellä. Nykyisten talojen kohdalla on tuolloin niitty. Vuoden 1956 peruskartassa on Kissalammen vedenpintaa laskettu kaivamalla laskuojan alkuosaa syvemmäksi. Seuraavassa kartassa lammen karttanimi on murteellisesti ”Kissalammi” ja siihen on johdettu metsästä lyhyt oja.
Enon kirjasto
Enon kirjasto on Joensuun kaupungin Enon kirkonkylällä toimiva yleinen kirjasto. Puurakenteisen kirjastorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Antero Turkki. Enon koulukeskuksen alueella sijaitseva kirjasto on käytettävissä aamuisin, iltaisin ja viikonloppuisin omatoimikirjastona. Enon pitäjän alueella palvelee myös Kontiolahden ja Enon yhteinen kirjastoauto Runo-Antti.