cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sykes–Picot-sopimus
pienoiskuva|175px|Sykes–Picot-sopimus kartalla. Sykes–Picot-sopimus oli Britannian ja Ranskan vuonna 1916 solmima salainen etupiirisopimus. Ensimmäisen maailmansodan aikana solmitussa sopimuksessa sovittiin Britanniaa ja Ranskaan vastaan taistelevalta Osmanien valtakunnalta vallattavien alueiden jakamisesta etupiireihin. Sopimuksessa luettiin Libanon ja Syyria kuuluviksi Ranskan etupiiriin, kun taas Irak ja Palestiina kuuluivat Britannialle. Sopimuksen mukaiset etupiirit toteutuivat Britannian ja Ranskan edustamien ympärysvaltojen voitettua sodan ja Kansainliiton vahvistaessa vuonna 1922 maiden mandaatit alueisiin.
Sopimus esitettiin myös ympärysvaltoihin kuuluvalle Venäjän keisarikunnalle. Lokakuun vallankumouksen seurauksena Venäjällä valtaan nousseet bolševikit kuitenkin julkaisivat salaiseksi tarkoitetun sopimuksen 1917.
Sopimuksen neuvottelivat ja allekirjoittivat ranskalainen diplomaatti François Georges-Picot ja brittiläinen Mark Sykes 1916.
Wet lease
Wet lease on ilmailuliiketoiminnan muoto, jossa lentoyhtiö vuokraa toiselle lentoyhtiölle lentokoneen, lentokoneen miehistön, teknisen henkilökunnan, lentokoneen huollon ja täyden vakuutusturvan lentoyhtiölle. Tämän vastakohta on dry lease, jossa vuokrauksen kohteena on pelkkä lentokone.
Tanja Jääskeläinen (Salatut elämät)
Tanja Jääskeläinen (o.s. Rasi, es. Johanna Raunio) on kuvitteellinen hahmo suomalaisessa saippuasarjassa Salatut elämät.
Hahmon kaari
Tanja muutti Helsinkiin, koska Lasse Sievinen oli hänet pyytänyt paikalle huolestuttuaan Rikun alkoholismista. Hän viihtyi Pihlajadulla marraskuusta 2005 marraskuuhun 2009 eli noin neljä vuotta. Hän ehti kokea menetyksiä ja onnen tunteita sekä työskenteli monessa eri yrityksessä. Tyttärensä Juulian kuoleman jälkeen Tanja oli aluksi pitkään poissa tolaltaan, kunnes rakastui naapuriinsa Jarkko Peltoseen. Jarkon itsetuhoiset ajatukset kuitenkin saivat Tanjan epäröimään ja hän katkaisi suhteen. Tanja järkyttyi kuultuaan Jarkon muuttavan Ranskaan. Tanja tajusi rakastavansa Jarkkoa edelleen ja päätti lähteä tämän mukaan. Myöhemmin Jarkon poika Miro Holm muutti heidän perässä Ranskaan erottuaan tyttöystävästään Oona Kivirannasta.
Marraskuussa 2010 Jarkko vieraili Pihlajakadulla liike-asioiden vuoksi ja kertoi, että heidän elämänsä Tanjan kanssa Ranskassa on onnellista. Tanja pyöritti silloin viinitilaa ja Jarkko puolestaan hoiti Jardinin asioita yhdessä Miron kanssa.
Perhe ja rakkauselämä
Tanja oli sarjaan saapuessaan vielä naimisissa Antti Jääskeläisen kanssa. He erosivat Antin petollisuuden seurauksena vuonna 2006. Tanjalla oli kaksi lasta, Riku Jääskeläinen ja Juulia Autio, jotka molemmat ovat kuolleet. Rikun syntymän jälkeen, Kristo Päivinen raiskasi Tanjan. Tanja ei ikinä kertonut raiskauksesta poliisille ja raiskauksen seurauksena hän tuli raskaaksi. Tanjan synnyttämä tytär Juulia adoptoitiin Antin painostuksesta toiseen perheeseen ja tämä löysi äitinsä vasta aikuisiällä. Juulia sai tietää Tanjan olevan hänen äitinsä keväällä 2008. Riku menehtyi auto-onnettomuuden seurauksena syksyllä 2006 ja Juulia kuoli Kentaurin räjähdyksessä vuonna 2009. Tanja syytti itseään poikansa kuolemasta.
Tanjalla on ollut poikansa parhaan ystävän Ossi Puolakan kanssa seksisuhde, josta Riku sai tietää ja lähti humalassa ajamaan autolla ja kolaroi vakavasti. Myöhemmin Tanja rakastui Ismo Laitelaan ja he jopa kihlautuivat, mutta erosivat Ismon lyötyä niin Tanjaa kuin hänen tytärtään Juuliaakin. Sen jälkeen hän päätyi avoliittoon Lasse Sievisen kanssa, mutta tämä alkoi haikailemaan entisen vaimonsa perään ja erosi Tanjasta. Sittemmin Tanja rakastui Jarkko Peltoseen ja he muuttivat yhdessä Ranskaan asumaan.
Työelämä
Jätettyään Snow Teamin taakseen Tanja osti Pihlajakadun lähettyvillä sijaitsevan Stellans-myymälän syksyllä 2007 ja sai näin työttömälle miesystävälleen Ismo Laitelalle työpaikan. Myöhemmin Ossi palkkasi Tanjan töihin perustamaansa kiinteistövälitysfirmaan Happy Homesiin. Tanjaa alkoi huolestua Ossin raha-asioista, jotka olivat huonosti. Ossin menettäessä muistinsa Tanja alkoi tosissaan huolestua Happy Homesin tulevaisuudesta ja lopulta hän ainoana vaihtoehtonaan osti Happy Homesin itselleen.
Muutettuaan Ranskaan Tanja alkoi pyörittämään viinitilaa miesystävänsä Jarkko Peltosen kanssa.
Tyyli
Tanja on vaaleahiuksinen, tyylikäs, ja elegantti nainen. Tanjalla on erittäin rouvamainen ja siisti tyyli. Tanja pukeutuu mielellään vaaleanpunaiseen ja turkoosiin. Tanjalla on myös moneen otteeseen nähty vaaleanvihreä takki. Tanjan asunnon sisustuskin kertoo hieman naisen elegantista mausta.
Ivar Wilskman
Ivar Edvard Wilskman (26. helmikuuta 1854 Töysä – 10. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja professori. Hän oli voimisteluseura Helsingin Turnarien perustajia ja muutenkin aktiivinen urheiluseuratoiminnan käynnistäjä, muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) ensimmäinen puheenjohtaja ja alan oppikirjojen tekijä. Hän perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen urheilulehden nimeltään Suomen Urheilulehti.
Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 Wilskman oli joukkueenjohtajana Suomen voimistelujoukkueessa, joka voitti olympiapronssia.
1910- ja 1920-luvuilla professori Wilskman pyrki selvittämään suomalaisen rodun ja Suomen eri heimojen tyypillisiä piirteitä mittauttamalla suojeluskuntien urheiluseurojen jäseniä. Hän toimi myös missikilpailujen tuomarina. Wilskmanin toiminnalla oli osansa suomalaisessa rodunjalostusajattelussa.
Sukututkija Atle Wilskman (1883–1921) oli Wilskmanin ja hänen vaimonsa Mathilda Wilhelmina Roschierin poika.
Suomen urheilun isänä tunnetun Ivar Wilskmanin näköispatsas on syntymäkunnan Töysän koulu- ja vapaa-aikakeskuksen pihalla katse suunnattuna, kello kädessä, viereiselle Iivarin keskusurheilukentälle päin.
Elokuvavuosi 1944
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1944 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Ricochet
Ricochet 2:n kehitys on Valven mukaan alkanut.
Pelaaminen
Pelissä hypitään pyöreillä alustoilla, joiden reunoissa on joissain kohdin nuolen mutotoiset rampit, joiden kautta siirrytään alustalta toiselle. Pelin tarkoituksena on osua vastapelaajaan suoraan eteenpäin lentävällä kiekolla, joita pelaajalla on alun perin kolme. Lennätetty kiekko tulee muutaman sekunnin jälkeen pian takaisin pelaajalle. Oikealla hiiren näppäimellä voi ampua erikoisvahvan kiekon, joka käyttää kaikki kolme kiekkoa ja kykenee osuessaan katkaisemaan vastustajan kaulan, kun taas normaalit vain tönäisevät. Kentän jostain kohdasta ilmasta löytyy yleensä piste, johon ilmaantuu välillä erikoistaitoja. Yleensä erikoistaito kestää kolmen kiekon ajan. Erikoistaitoja voi myös yhdistellä esimerkiksi niin, että nopeat kiekot jakautuvat kolmeksi ja ne ovat erikoisvahvoja. Kentästä löytyy myös keltaisia seiniä, joiden kautta voi kimmottaa kiekkoja.
Mike Kroeger
thumb|Mike Kroeger Michael Douglas Henry "Mike" Kroeger (s. 25. kesäkuuta 1972, Hanna, Alberta) on kanadalainen muusikko, joka tunnetaan Nickelback-yhtyeen basistina. Hän on laulaja Chad Kroegerin velipuoli ja yksi yhtyeen alkuperäisjäsenistä. Hänen serkkunsa Brandon Kroeger (s. 1971) on yhtyeen entinen rumpali.
Jäähyväiset aseille (kappale)
Jäähyväiset aseille on punkyhtye Kollaa kestään sodanvastainen musiikkikappale, joka ilmestyi 'Jäähyväiset aseille' -nimisellä albumilla vuonna 1979.
Kappaleen sävelsi Kai Kivi ja sanoitti Jyrki Siukonen.
Jari Pehkonen
Jari Pehkonen (s. 26. kesäkuuta 1961 Kuusjärvi) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin Kaupunginteatterissa. Pehkonen näyttelee Jouko Turkan ohjaamassa televisiossarjassa Seitsemän veljestä (1989) Simeonin roolissa.
Pehkonen kirjoitti 1980 ylioppilaaksi Outokummun lukiosta ja opiskeli kaksi vuotta lääketiedettä Kuopion yliopistossa. Näyttelemistä hän harjoitti Kuopion ylioppilasteatterissa ja pääsi toisella yrityksellä Teatterikorkeakouluun, josta valmistui 1987. Lisäoppia näyttelijäntyöhön hän hankki Los Angelesissa Yhdysvalloissa 1994–1995. Työuransa Pehkonen aloitti freelance-näyttelijänä 1987–2004 ja on ollut Helsingin Kaupunginteatterin näyttelijä vuodesta 2004.
Daewoo
thumb|Daewoon logo
Daewoo oli eteläkorealainen monialayritys, joka valmisti muun muassa elektroniikkaa, raskaan teollisuuden laitteita, säiliöaluksia, tietoliikennetuotteita ja harjoitti muun muassa rakennustoimintaa kuten teiden, patojen ja pilvenpiirtäjien rakentamista. Daewoo jaettiin Daewoo Electronicsiin, Daewoo Motorsiin, Daewoo Internationaliin, Daewoo Engineering & Constructioniin sekä Daewoo Corporationiin.
Historia
Kim Woo Choong perusti Daewoon maaliskuussa 1967. 1990-luvulla Daewoo panosti voimakkaasti entisten SEV-maiden autoteollisuuden ostoon. Tämä tuotti Daewoolle pääosin pelkkää tappiota, etenkin vuosi 1998 oli tuloksellisesti todella huono. Silloin Daewoo toimi melkein sadassa eri maassa. 1980-1990-luvuilla Daewoo valmisti myös kulutuselektroniikkaa, tietokoneita, telekommunikaatiotuotteita, rakennustarpeita, rakennuksia, laivoja ja musiikki-instrumentteja.
Elokuvavuosi 1943
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1943 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Daewoo
Historia
Daewoo ajautui konkurssiin vuonna 1999. Yhtiön perustaja ja johtaja Kim Woo-jung tuomittiin 30. toukokuuta 2006 kymmeneksi vuodeksi vankilaan petoksesta. 30. joulukuuta 2007 presidentti Roh Moo-hyun armahti hänet. (Etelä-Korean presidentit antavat perinteisesti armahduksia uuden vuoden kunniaksi.) Alkuperäinen Daewoo pilkottiin kolmeen osaan, jotka ovat Daewoo International, Daewoo Engineering & Construction, sekä Daewoo Corporation.
Kylteri
Kylteri on KY-säätiön kustantama Helsingin kauppatieteiden ylioppilaiden ylioppilaslehti. Kylteri käsittelee kauppatieteiden opiskelijoita kiinnostavia asioita, ilmiöitä ja ihmisiä. Pääosan lehden lukijakunnasta muodostavat Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijat, alumnit ja henkilökunta. Kylteri on perustettu 1999.
”Kylteri” tarkoittaa myös kauppatieteiden ylioppilasta.
Elokuvavuosi 1942
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1942 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Lentävä matto
thumb|350px|[[Viktor Vasnetsov, Lentävä taikamatto, 1880.]] Lentävä matto tai taikamatto on satujen matto, jolla ihmiset voivat lentää paikasta toiseen.
Lentävistä matoista on kerrottu Lähi-idän kansansaduissa, joita on kerätty arabialaiseen Tuhannen ja yhden yön satukokoelmaan. Niissä lentävä matto on usein sankarin tai konnan kulkuväline, jolla hän pääsee liikkumaan kenenkään näkemättä tai kuulematta. Kokoelman sadut juontavat juurensa luultavasti aina 800-luvulle asti. Joidenkin arvioiden mukaan lentävästä matosta kertovien tarinoiden alkuperä on vieläkin varhaisemmassa Persiassa, joka tunnetaan itämaisten mattojen valmistusperinteestään. Esimerkiksi parthialaiskuninkaan Fraates II:n kerrottiin käyttäneen lentävää mattoa taistelussaan Antiokhos VII:tä vastaan ja syösseen yläilmoista tulta vastustajansa armeijan niskaan. Lopuksi Phraates lensi matollaan takaisin kotimaahansa juhlivan kansan ylle. Myös sassanidikuningas Šapur I:n kerrotaan 200-luvulla kaapanneen Rooman kuninkaan Valerianuksen lentävälle matolleen.
Hj. Nortamo
Frans Hjalmar Nortamo, alun perin Nordling, kirjailijanimeltään '''Hj. Nortamo''' (13. kesäkuuta 1860 Rauma – 30. marraskuuta 1931 Pori) oli suomalainen murrekirjailija, professori ja lääkäri. Hänet tunnetaan Rauman murteella kirjoitetuista kertomuksista, "raumalaisista jaarituksista". Hj. Nortamon syntymäpäivä on vakiintunut liputuspäivä Raumalla.
Nimi
Kirjailijanimessä ruotsinkielisen etunimen Hjalmar [jalmar] (ei hjalmar) lyhenne on Hj. (ei siis tule kahdesta etunimestä H. J.), joten kokonaisuudessaan Hj. Nortamo lausutaan [ji: nortamo].
Elämä
Nortamon vanhemmat olivat tehtailija Johan Gustaf Nordling ja Amanda Lucina Renvall. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1880 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1884 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1888. Hän työskenteli Rauman vt. piirilääkärinä 1886–1887, Porin vt. piirilääkärinä 1888 ja oli 1888–1900 Rauman kaupunginlääkärinä, 1900–1902 piirilääkärinä Pudasjärvellä sekä viimeksi 1902–1930 piirilääkärinä Porissa. Nortamo toimi aktiivisesti sekä kunnallispolitiikassa että kulttuurielämässä. Hän oli myös Åbo Underrättelser-lehden avustajana. Nortamo sai professorin arvonimen vuonna 1930.
Nortamo toimi kansanedustajana Suomalaisen puolueen eduskuntaryhmässä Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1910 tullen kesken vaalikauden kuolleen kansanedustaja Frans Rapolan tilalle, mutta hän sai heti tehtävästä vapautuksen sairauden vuoksi. Nortamon tilalle eduskuntaan tuli sitten Reinhold Grönvall. Tätä ennen Nortamo oli ollut valtiopäivämiehenä edustamassa Rauman porvarissäätyä valtiopäivillä 1900. Kunnallispolitiikassa Nordling toimi Rauman ja Porin kaupunginvaltuutettuina.
Kirjailijaura
right|thumb|290px|Hj. Nortamon patsas [[Porin Teatterin edustalla. Yrjö Liipolan veistämä patsas paljastettiin 1946.]] Kirjailijaksi Nortamo ryhtyi vasta päästyään keski-ikään. Virikkeitä murrepakinoiden kirjoittamiseen Nortamo sai muun muassa ruotsalaiselta Gustaf Frödingiltä sekä suomalaisilta Kaarlo Hemmolta ja Juho Sjörosilta. Nortamon ensimmäinen raumalainen murrekertomus "Antonim bäev" ilmestyi 1898 Rauman purjehdusseuran lehdessä. Hän kirjoitti lisää jaarituksia harvakseltaan eri lehtiin, ja 1906 ilmestyi ensimmäinen kokoelma Mnää ja Tasala Vilkk ja Hakkri Iiro, joka oli ensimmäinen murteella julkaistu suomalainen kaunokirjallinen teos. Nortamo kuvasi jaarituksissaan 1800-luvun lopun Raumalle sijoittamiaan sattumuksia, ja niiden pääosassa oli kolme nuorta merimiestä: kertojana toimiva "mnää" eli Anundilan Kalkke, Tasala Vilkk ja Hakkri Iiro.
Nortamo julkaisi kaikkiaan viisi kokoelmaa murretarinoita, joiden kirjoittamisen hän aloitti vasta keski-ikäisenä. Teksteissä yhdistyvät sakea murreilmaisu ja nykyihmiselle vieras 1800-luvun purjelaivaelämä, joten ne ovat lukijalle haasteellisia. Osa teksteistä sijoittuu merimiesten ulkomaanmatkoille. Kertomukset kiertyvät usein alkoholinkäyttöön ja sen aiheuttamiin kohelluksiin. Esimerkiksi kertomus Maistri raakpuu kertoo opettajasta, joka huomaa ostaneensa humalassa huutokaupasta suuren määrän raakapuuta, vaikkei edes tiedä, mitä raakapuulla tarkoitetaan. Hänen eri tilaisuuksiin kirjoittamistaan, pääasiassa raumankielisistä runoista ja lauluista on koottu kokoelma Laulajapoika I–II (1933). Näistä esimerkiksi merimieslaulu "Meripoikki meit varjelkko daevas" ja humoristinen "Rauman brankkori-marssi" ovat olleet tunnettuja ja suosittuja. Nortamo kirjoitti myös yhden yleiskielisen romaanin Helmikoristeinen kirjanmerkki (1923). Se on Topeliukselta vaikutteita saanut romanttishistoriallinen kertomus merikapteeniksi nousevasta raumalaisesta orpopojasta. Teosta pidettiin tyylillisesti vanhentuneena jo ilmestyessään.
Hj. Nortamo oli ensimmäinen merkittävä suomalainen murrekirjailija, jonka esimerkki innosti myöhempiä eri murteita käyttäneitä kirjoittajia. Hänen työtään "rauman giälen" tallentajana jatkoi myöhemmin Tauno Koskela. Nortamon hautamuistomerkki on Rauman vanhalla hautausmaalla, ja hänelle on pystytetty muistopatsaat sekä Raumalle että Poriin.
Vuonna 1930 hänelle perustettiin Raumalla oma nimikkoseura, Nortamo-Seor.
Ilhéu das Cenouras
Ilhéu das Cenouras (Porkkanasaari) on yksi Madeiraan kuuluvan Porto Santon saaren edustalla sijaitsevista pikkusaarista.
Jacob Dolson Cox
Jacob Dolson Cox (27. lokakuuta 1828 Montréal, Kanada – 4. elokuuta 1900 Magnolia, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen lakimies, sisällissodan aikainen kenraali ja republikaanipoliitikko. Cox syntyi Kanadassa, mutta muutti vanhempiensa kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1829.
Cox oli perustamassa Ohion republikaanipuoluetta vuonna 1855 ja tuli valituksi Ohion osavaltion senaattiin vuonna 1860. Yhdysvaltain sisällissodassa Cox toimi ensin prikaatikenraalina, mutta sai myöhemmin ylennyksen kenraalimajuriksi. Cox toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1866–1868. Presidentti Ulysses S. Grantin sisäministerinä hän toimi vuosina 1869–1870.
Cox edusti Ohiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa republikaanipuolueen jäsenenä yhden kauden vuosina 1877–1879, jonka jälkeen hän toimi Cincinnatin yliopiston rehtorina vuosina 1885–1889.
Texcocojärvi
thumb|Texcocojärven kartta. Espanjalaiset kuivattivat Texcocojärven, ja sen paikalla on nykyään [[México esikaupunkeineen.]] Texcocojärvi (kirjoitetaan joskus Tezcocojärvi) oli Meksikon laaksossa sijaitseva järvi, jonka paikalla on nykyään Méxicon kaupunki. 1400- ja 1500-luvulla järven saarella sijaitsi asteekkivaltakunnan pääkaupunki Tenochtitlán. Valloitettuaan asteekkivaltakunnan espanjalaiset alkoivat kuivattaa järveä, ja se on nykyään miltei kadonnut.
Texcocojärvi syntyi, koska Meksikon laaksosta ei ole luonnollista lasku-uomaa. Varsinaiseen Texcocojärveen liittyi monta muutakin järveä.
Seinäjoen vapaaseurakunta
alt=|pienoiskuva|Seinäjoen Vapaakirkko Koulukadulla. Seinäjoen Vapaaseurakunta on Suomen vapaakirkon jäsenseurakunta, joka toimii Seinäjoella ja sen ympäristössä.
Historia
1890-luvun alkupuolella piti vapaakirkollinen saarnaaja Fredrik Nyreen hengellisiä kokouksia Seinäjoen asemanseudulla kaasumestari Buurin keittiössä. Muutama vuosi myöhemmin pidettiin samanlaisia kokouksia ruotsiksi ruotsinkielisellä koululla. Tuolloin puhujina olivat Alex Hällis ja A. Hector. Hällisin toiminnan vaikutuksesta tuli vuonna 1903 uskoon postinhoitaja Hildur Petterson. Samoihin aikoihin Seinäjoelle tulivat evankelistat Hanna Hoffren ja Julia Koskela. 17. maaliskuuta 1907 kahdeksan naista perusti Seinäjoen postitalolla Seinäjoen vapaaseurakunnan. Nämä valitsivat joukostaan seurakunnan johtajaksi Hildur Pettersonin.
Jo aiemmin, vuonna 1906, oli alettu suunnitella oman rukoushuoneen hankkimista. Pääasiassa rautatieläisten omistama "Torfvan" -yhtiö lahjoitti seurakunnalle tontin. 7. maaliskuuta 1908 vihittiin käyttöön seurakunnan ensimmäinen rukoushuone. Sen yläkerrassa oli tilat vierailevien saarnaajien yöpymiseen. Vuodesta 1916 lähtien alkoivat seurakunnalle levottomat ja vaikeat ajat, jolloin rukoushuone jouduttiin milloin vuokraamaan, milloin luovuttamaan rautatieläisten lukusaliksi, ruotsinkieliseksi kansakouluksi tai sotilaiden majoituspaikaksi. Sotilaiden jäljiltä rukoushuone oli huonossa kunnossa ja se vuokrattiin myöhemmin Vaasan pelastusarmeijalle. Tuolloin seurakunta itse kokoontui yhteiskoululla ja yhdessä Törnävän kartanon huoneessa. Vuonna 1936 vanha rukoushuone kunnostettiin ja sen kylkeen rakennettiin varsinainen kirkkosali. Tämän jälkeen rukoushuone oli käytössä 1960-luvun alkuun saakka. 12. toukokuuta 1963 vihittiin käyttöön nykyinen, arkkitehti Touko Saaren suunnittelema kirkkorakennus.
Toiminta
Seinäjoen Vapaaseurakuntaan kuuluu useita satoja jäseniä. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Ari Urhonen, nuorisotyöntekijänä Juha-Pekka Niemelä, seurakuntatyöntekijänä Jonna Mäntylä, lapsityöntekijänä Terhi Pernaa, vanhimmiston puheenjohtajana Kati Nummensalo ja toimistotyöntekijänä Jarno Halonen. Seurakunnan toimintaan kuuluu mm. rukouskokouksia, jumalanpalveluksia, lapsi- ja nuorisotyötä, partiotoimintaa sekä nuorille aikuisille ja muille ryhmille suunnattua toimintaa. Seurakunta avustaa Radio Deitä. Seinäjoen vapaaseurakunnalla on ystävyysseurakuntatoimintaa Israelissa sijaitsevan seurakunnan kanssa.
Baronetti
Baronetti on brittiläinen perinnöllinen aatelisarvo, jonka kuningas Jaakko I perusti vuonna 1611. Baronetti ei kuulu ylhäisaateliin eli pääreihin. Baronetit voivat käyttää nimensä edessä Sir-arvonimeä kuten ritaritkin. Baronetti on Sukkanauharitarikuntaa ja Ohdakeritarikuntaa lukuun ottamatta kaikkia ritarinarvoja korkeampi. Esimerkiksi kuuluisa brittiläinen säveltäjä Edward Elgar sai baronetin arvon. Vuoden 1965 jälkeen on perustettu vain yksi uusi baronetinarvo. Sen sai Margaret Thatcherin puoliso Sir Denis Thatcher.
Elokuvavuosi 1941
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1941 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Ferdinand Cohn
Elämä ja ura
Cohn syntyi juutalaisghetossa Breslaussa. Hän opiskeli Breslaun yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Berliinissä vuonna 1847. Hänen väitöskirjansa oli tutkimus siementen fysiologiasta. Siinä hän kannatti kasvitieteellisten puutarhojen perustamista kasvien fysiologian tutkimista varten. Hän palasi Breslauhun vuonna 1848 ja pysyi siellä kuolemaansa saakka. Väitöskirjan perusteella hänet hyväksyttiin dosentiksi lokakuussa 1850, mutta juutalaisena hänellä kesti vuosi ennen kuin hän sai aloittaa opettamisen. Vuonna 1859 hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi. Vuonna 1872 hänestä tuli professori. Vuonna 1888 avattiin Breslaun kasvitieteellinen instituutti pääasiassa hänen ponnistelujensa ansiosta. Cohn perusti vuonna 1872 lehden Beitrage zur Biologie der Pflazen. Lehti sisälsi ensimmäiset modernia bakteriologiaa käsittelevät esseet.
Cohn vakiinnutti bakteeri-nimityksen ja kehitti bakteerien systemaattisen jaottelun, joka perustuu bakteerien muotoon. Hän luokitteli bakteerit neljään ryhmään niiden ulkoisen muodon pysyvyyden perusteella. Cohn tiesi bakteerien olevan pieniä soluja, joita ympäröi kuori, ja tiesi bakteerien lisääntyvän jakautumalla. Vielä vuonna 1872 hän kuitenkin katsoi bakteerien kuuluvan enemmänkin kasveihin kuin eläimiin, koska ne olivat hänen mielestään samankaltaisia kuin levät. Cohn oli ensimmäinen, joka ehdotti että bakteeritautien syntyyn vaikuttavat kestävät bakteeri-itiöt. Hän havaitsi myös, että bakteereja voitiin pakastaa ilman, että ne kuolivat, ja että useimmat bakteerit kuolivat, jos ne kuumennettiin 80 °C:n lämpötilaan. Cohn selvitti myös mikrobien osuutta juuston kypsymisessä.
Mia Ehrnrooth
Mia Mikela Ehrnrooth (s. 21. tammikuuta 1987 ) on suomenruotsalainen näyttelijä, malli ja yrittäjä.
Ehrnrooth näytteli vuosina 2009–2014 televisiosarjassa Salatut elämät kosmetologi Cindy Rintalaa. Hän teki pikapaluun sarjaan marraskuussa 2016. Vuonna 2020 uutisoitiin Ehrnroothin palaavan Cindyn rooliin seuraavana vuonna. Hän näytteli samaa roolia myös vuonna 2010 kuvatussa nettisarjassa Lillukanvarsia. Ehrnrooth vierailee vuonna 2022 yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat Alyssa-nimisen naisen roolissa. Jakso esitetään Yhdysvalloissa syys-lokakuussa 2022 ja Suomessa alkuvuodesta 2023.
Syksyllä 2013 Ehrnrooth kilpaili Dancing on Ice -jäätanssiohjelmassa.
Ehrnrooth on toiminut myös mallina. Hänellä on nettikauppa, joka myy sukkia.
Yksityiselämä
Mia Ehrnrooth kuuluu tunnettuun aateliseen Ehrnroothin sukuun. Purjehduksen olympiamitalisti Tuuli Petäjä-Sirén on Ehrnroothin serkku. Ehrnrooth avioitui vuonna 2012, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2016. Helsingissä asuvat Ehrnrooth ja hänen puolisonsa Joel Roos saivat esikoispojan tammikuussa 2018 ja heidät vihittiin lokakuussa 2018. Ehrnroothin raskaudesta julkaistiin Mamma Mia – Meille tulee vauva -sarja Viafreellä. Kesäkuussa 2019 Ehrnrooth ilmoitti odottavansa toista lasta, joka syntyi joulukuussa 2019.
Jekaterina Volkova
Jekaterina Gennadievna Volkova (, s. 16. helmikuuta 1978) on venäläinen este-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.
Volkova voitti 2005 Venäjän-mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.36,12. Hän osallistui ensimmäisen kerran arvokisoihin samana vuonna Helsingin MM-kisoissa, joissa hän voitti 3 000 metrin esteissä MM-hopeaa ajalla 9.20,49. Seuraavana vuonna hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kuudenneksikymmenenneksiensimmäiseksi. Vuonna 2007 hän voitti Venäjän-mestaruudet 3 000 metrin esteissä sekä 5 000 metrin juoksussa. Osakan MM-kisoissa hän voitti esteiden MM-kultaa ajalla 9.06,57.
Pekingin olympialaisissa 2008 Volkova sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta hän menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen Pekingissä antamansa dopingnäyte osoittautui uusintatutkimuksessa positiiviseksi. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 15.12.2016–14.12.2018.
Port Authority of New York and New Jersey
Port Authority of New York and New Jersey (lyhenne PANYNJ, suom. New Yorkin ja New Jerseyn satamavirasto) on New Yorkin ja New Jerseyn osavaltioissa, Yhdysvalloissa toimiva satamavirasto, jonka tehtävänä on huolehtia New Yorkin ja New Jerseyn liikenneinfrastruktuurista kuten silloista, tunneleista, lentokentistä ja satamista yhteistyössä New Yorkin ja New Jerseyn sataman kanssa. Infrastruktuurin ylläpidon lisäksi Port Authority on myös investoinnut rakennushankkeisiin, toimien muun muassa New Yorkin alkuperäisen, syyskuun 11. päivän iskuissa tuhoutuneen World Trade Centerin rakennuttajana ja omistajana. Port Authority toimii myös uuden World Trade Centerin rakennuttajana.
Port Authority perustettiin vuonna 1921 New Yorkin ja New Jerseyn osavaltioiden välisellä sopimuksella.
Port Authorityn hallinnoima ja ylläpitämä infrastruktuuri
thumb|180px|oikea|George Washington Bridge on yksi Port Authorityn ylläpitämistä silloista. thumb|230px|PATH-raitiolinja thumb|200px|World Trade Center New York
Ray Emery
Ray Emery (28. syyskuuta 1982 Cayuga, Ontario – 15. heinäkuuta 2018 Hamilton, Ontario ) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi pääosan urastaan Pohjois-Amerikassa. NHL:ssä hän edusti Ottawa Senatorsia, Philadelphia Flyersia, Anaheim Ducksia ja Chicago Blackhawksia. Hän oli voittamassa Blackhawksissa keväällä 2013 Stanley Cupia.
Peliura
Emery siirtyi syksyllä 2002 Ottawa Senatorsin organisaatioon. Emery joutui torjumaan kolme kautta AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa, ennen kuin kaudella hän nousi Ottawa Senatorsin vakiokokoonpanoon. Kaudella hän kuitenkin menetti ykköspaikkansa Martin Gerberille.
Ducksissa Emery pääsi pelaamaan Jonas Hillerin loukkaantumisen jälkeen, ja hän oli joukkueen ykkösmaalivahti pudotuspeleissä. Emery ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa. Heinäkuussa 2011 Chicago Blackhawks ilmoitti, että Emery osallistuu koesopimuksella joukkueen leirille. Emery pelasikin Blackhawksissa 2012–2013, ja oli myös tuolloin voittamassa Blackhawksille Stanley Cupia. Heinäkuussa 2013 Emery palasi Flyersiin, joka teki Emeryn kanssa yhden vuoden ja 1,65 miljoonan dollarin sopimuksen. Taas 2014 heinäkuussa, Flyers teki yhden vuoden ja miljoonan dollarin jatkosopimuksen Emeryn kanssa.
Christian Bolaños
Christian Bolaños (17. toukokuuta 1984 Hatillo de San José, Costa Rica) on costaricalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikentällä ja hyökkääjänä. Hän on Costa Rican maajoukkuepelaajia ja edustaa seuratasolla norjalaista IK Startia.
Maajoukkueura
Bolaños on pelannut alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2001, sekä aikuisten MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2014. Bolañosin ensimmäinen maaottelu oli 24. toukokuuta 2005 Norjaa vastaan. Hän kuuluu Costa Rican A-maajoukkueeseen (2009).
Ammattilaisura
Bolaños edusti kotimaassaan Deportivo Saprissaa ja pelasi keskikentällä, ennen siirtymistään Eurooppaan. Hän voitti Saprissassa kaksi Costa Rican mestaruutta, Copa UNCAF -mestaruuden sekä CONCACAF Champions’ Cup -mestaruuden. Hän edusti joukkuettaan myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2005, jossa Deportivo Saprissa saavutti kolmannen sijan ja FIFA valitsi Bolañosin turnauksen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Kööpenhaminasta Bolaños siirtyi kaudeksi 2014 costa ricalaiseen Cartaginésiin.
Kaudeksi 2015 Bolaños siirtyi qatarilaiseen Al-Gharafaan, jossa hän pelasi 11 ottelua tehden 4 maalia.
Vielä samana vuonna Bolaños palasi kasvattajaseuraansa Saprissaan, joss hän pelasi 13 ottelua ja teki 5 maalia. Saprissasta hän siirtyi kanadalaiseen Vancouver Whitecapsiin, jossa hän ehti pelata vuoden, kunnes palasi jälleen kasvattajaseuraansa kaudeksi 2018.
Elokuussa 2020 Bolaños teki paluun Norjaan tehtyään sopimuksen aiemman seuransa IK Startin kanssa.
Balder (täsmennyssivu)
Balder voi tarkoittaa seuraavia:
El Ghriban synagoga
thumb|Synagogan sisätilat El Ghriban synagoga tai Djerban synagoga sijaitsee tunisialaisella Djerban saarella. Se on tunisianjuutalaisten vuosittaisten pyhiinvaelluksen kohde Lag ba'omer -juhlan aikaan.
Ryta Turava
Marharyta (Ryta) Mikalajeuna Turava (,, s. 28. joulukuuta 1980 Vitsebsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kilpakävelijä.
Turava sijoittui vuoden 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa 5 000 metrin ratakävelyssä kuudenneksi ajalla 22.06,06 ja vuoden 1999 Riian nuorten EM-kisoissa kolmanneksi ajalla 21.48,11. Hänen ensimmäiset arvokisansa olivat vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaiset, joissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ajalla 1.29.39. Seuraavana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa hopeaa ajalla 1.27.05. Vuonna 2006 Turava voitti kävelyn maailmancupin ajalla 1.26.27 ja kultaa Göteborgin EM-kisoissa ajalla 1.27.08.
Hänen siskonsa Alesja on tunnettu kestävyysjuoksija.
Balder (nimi)
Balder on pohjoismainen miehen etunimi. Se on peräisin skandinaavisesta mytologiasta: siinä Balder oli Odin-jumalan ja Frigg-jumalattaren poika. Balder-nimen saksalainen vastine on Baldur.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 20–40 Balder-nimistä miestä.
Nimipäivä
Vuosina 1929–1949 Balderilla oli suomenruotsalaisessa almanakassa nimipäivä 26. kesäkuuta.
Muistelmia (Ksenofon)
Muistelmia (, Apomnēmoneumata; ) on Ksenofonin kirjoittama sokraattinen dialogi, joka on kaunokirjallinen muistelmateos Sokrateesta ja eräänlainen puolustuspuhe hänelle. Teos on todennäköisesti valmistunut vasta vuoden 371 eaa. jälkeen, koska yksi kohdista (3.5) näyttää olettavan, että Sparta on hävinnyt Leuktran taistelun samana vuonna.
Sisältö
Muistelmia jakaantuu kahteen erilliseen, eri aikoina kirjoitettuun osaan. Ensimmäisen kirjan kaksi ensimmäistä lukua esittävät suoran puolustuksen Sokrateen saamia syytteitä vastaan. Tässä osassa Ksenofon käsittelee suoraan syytteisiin liittyviä asioita, jotka liittyvät enimmäkseen uskontoon, mutta hän käsittelee myös poliittisia syytteitä. Näihin lukeutuvat syytös, että Sokrateen seuraan kuuluivat muun muassa Alkibiades ja Kritias, joita pidettiin lurjuksina, sekä väite, että hän opetti nuoret halveksimaan demokratiaa. Näitä syytöksiä ei käsitellä suoraan Ksenofonin Sokrateen puolustuspuheessa sen enempää kuin Platonin Sokrateen puolustuspuheessakaan.
On usein väitetty, ettei Ksenofon vastaa tässä syytöksiin, jotka olisivat olleet ilmassa Sokratesta tuomittaessa vuonna 399 eaa., vaan syytöksiin, jotka ateenalainen sofisti Polykrates esitti joitakin vuosia myöhemmin teoksessaan Sokrateen syyte. Polykrateen teos on kuitenkin kadonnut, ja nykyisin käytettävissä olevat lähteet sen rekonstruoimiseksi ovat liian nuoria ja epäluotettavia. Oletus siitä, että Ksenofon lähinnä vastaisi kohta kohdalta Polykrateen esittämiin syytöksiin, saattaa olla seurausta yleisestä epäilystä Ksenofonin kirjallisia kykyjä kohtaan. Kysymys Polykrateen roolista on yksi osa kiistoista, jotka koskevat sitä, heijasteleeko Ksenofonin teos historiallista Sokratesta, vai onko se vain fiktiivinen panos Sokrateesta käytyyn kirjalliseen keskusteluun.
Loput teoksesta (kirjan 1 luvut 3–8, sekä kirjat 2–4) koostuu lyhyistä episodeista, joissa Sokrates keskustelee ystävien, kilpailevien opettajien ja tunnettujen kreikkalaisten kanssa. Välissä on lyhyitä kertovia huomautuksia Sokrateen opetuksista. Tämän osan tarkoituksena on esitellä Sokrates kuulustelemassa muita ihmisiä, eräänlaisena esikuvana. Platonin vastaaviin teoksiin verrattuna Ksenofonin sokraattinen dialogi on vaatimattomampaa sekä filosofisessa syvyydessä että kirjallisessa tyylissä. Ksenofonin tarkoituksena ei kuitenkaan ollut esittää Sokratesta omaperäisenä filosofina (tai esittää omaa filosofiaansa Sokrateen suulla, niin kuin Platon lopulta teki), vaan esittää Sokrates menestyksekkäänä, oikeamielisenä ja viisaana opettajana.
Teoksen filosofisesti merkittävimpiin osiin kuuluvat kaksi lukua (1.4 ja 4.3), jotka esittävät ensimmäisen tunnetun esimerkin teleologisesta todistuksesta. Niihin liittyvä luku (4.4) esittää alkeellisen luonnollisen lain, mutta koska siinä kiitetään myös positiivista lakia, luvun tulkinnasta on oltu erimielisiä. Koska sen enempää teleologista todistusta kuin luonnollista lakiakaan ei esitetä Platonin varhaisdialogeissa Sokrateelle tyypillisenä ajatuksena, myös tämän osion suhteesta historialliseen Sokrateehen on kiistelty. On kuitenkin selvää, että stoalaiset hyödynsivät Ksenofonin versiota teleologisessa ajattelussaan, ja myös heidän luonnollista lakia koskevat ajatuksensa olivat jossain määrin velkaa Sokrateelle, vaikka eivät välttämättä Ksenofonin Sokrateelle.
Partahöylä
Partahöylä on parranajoväline, jolla parran leikkaus suoritetaan käsin höyläysperiaatteella. Partahöylässä ihon ja terän välissä on suojus, joka vähentää haavautumista ja tekee parranajosta helpompaa verrattuna partaveitsen käyttöön. Partahöyliä on olemassa sekä kertakäyttöisiä että vaihtoteräisiä. Teriä on yleensä yhdestä kolmeen, mutta nykyään myös neljä- ja viisiteräiset höylät ovat yleisiä.
Höylällä partaa ajettaessa käytetään partavaahtoa, joka pehmentää partaa sekä parantaa terän liukumista estäen ihon ärsyyntymistä ja haavautumista. Ajon jälkeen ajetulle alueelle levitetään yleensä partavettä tai balsamia, jotta iho ei ärsyynny.
Historia
Höylätyyppisen parranajovälineen patentoi ensimmäisenä englantilainen keksijä William Henson vuonna 1847. Kyseinen patentti kuvailee kampamaisen suojuksen joka voidaan kiinnittää sekä partaveitseen että kuokkaa muistuttavaan pieneen välineeseen johon on kiinnitetty sopivassa leikkauskulmassa oleva terä. Vuonna 1876 yhdysvaltalaiset veljekset Frederick ja Otto Kampfe patentoivat Star-nimisen partahöylän, joka erosi sitä edeltäneistä höylistä lisäämällä terän lähelle syvennyksen johon saippua ja leikatut partakarvat kerääntyivät ajon aikana. Omintakeista oli myös koveraksi hiottu terä, joka kiinnitettiin paikalleen kahdella salpamaisella nipistinmekanismilla. Tästä tuli yksiteräisten höylien de facto -standardi noin 40:n vuoden ajaksi. Käytännössä terä oli lyhyt pätkä partaveistä joka piti ennen käyttöä kiinnittää erityiseen telineeseen, teroittaa nahkavyön avulla ja lähettää välillä ammattimiehen hiottavaksi. pienoiskuva|Kolmiteräinen partahöylä.|300x300px Yhdysvaltalainen kauppamatkustaja King Camp Gillette patentoi kaksipuolisia, kertakäyttöisiä teriä käyttävän partahöylän vuonna 1901. Keksintö menestyi varsin hyvin ja vuoteen 1906 mennessä Gilletten perustama yhtiö The Gillette Company myi partahöyliä 300 000 kappaletta vuodessa. Yhdysvaltain markkinajohtajaksi Gillette päätyi kuitenkin vasta ensimmäisen maailmansodan aikana: vuonna 1918 Yhdysvaltain asevoimat päätti jakaa kaikille varusmiehille Gilletten valmistamat parranajovälineet. Sodan päätyttyä tämä loi suuren kysynnän partaterille Gilletten partahöylään tottuneiden sotilaiden kotouduttua. pienoiskuva|Viisiteräinen partahöylä.|300x300px Partaterät valmistettiin enimmäkseen hiiliteräksestä kunnes Wilkinson Sword toi vuonna 1962 markkinoille ensimmäisen ruostumattomasta teräksestä valmistetun partaterän. Käyttäjien mukaan Wilkinsonin terät pysyivät käyttökelpoisina kolme kertaa pidempään kuin hiiliteräksestä valmistetut terät. Gillette – joka oli jo aiemmin kehittänyt ja patentoinut menetelmän partaterien valmistamiseen ruostumattomasta teräksestä – viivytteli parempien terien tuomista markkinoille koska hiiliteräksiset terät kuluivat nopeammin ja tuottivat yhtiölle näin enemmän voittoa, mutta päätyi kuitenkin tuomaan oman ruostumattomasta teräksestä valmistetun partateränsä myyntiin noin vuosi Wilkinsonin jälkeen.
Gregg Valentino
Gregg Valentino (s. 5. elokuuta 1960, New York) on amerikkalainen kehonrakentaja. Hänet tunnetaan maailman suurimmista hauiksistaan, jotka hän on kasvattanut käyttämällä treenaamisen tehostamiseksi muun muassa anabolisia steroideja sekä syntholia.
Partahöylä
Historia
Vuonna 1971 Gillette julkisti partahöylän, jossa oli kaksi terää. Väitettiin, että yksi terä nostaa karvaa ylös ja toinen leikkaa sen. Vuonna 1975 Saturday Night Live -ohjelmassa vitsailtiin kuvitteellisesta kolmiteräisestä partahöylästä, jota mukamas myytiin mainoslauseella "Koska sinähän nyt uskot ihan mitä vain." Mutta vuonna 1998 Gillette tosiaan julkisti maailman ensimmäisen kolmiteräisen partahöylän. Vuonna 2004 Schick pani paremmaksi julkistamalla neliteräisen partahöylän. Samana vuonna satiirilehti The Onion väänsi vitsiä viisiteräisestä höylästä. Seuraavana vuonna Gillette esitteli viiden terän partahöylän. Teknikan kehitys saavutti huippunsa vuonna 2015, kun esiteltiin partahöylä, jossa oli seitsemän terää.
Gregg Valentino
Valentino on itse tunnustanut myyneensä steroideja ja myöhemmin muitakin laittomia aineita, ja hän istui siitä vuoden vankilassa.
Eräiden asiantuntijoiden mukaan Valentino ei ainoastaan käyttänyt lihaksien kasvatuksessa anabolisia steroideja, vaan hänen väitetään myös väärinkäyttäneen syntholia (hän myy ainetta internetsivuillaan ). Valentino on itse kiistänyt tämän.
Marjorita Huldén
Birgit Marjorita Huldén (o.s. Gustavson; s. 1. tammikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Ihmeidentekijät ja Salatut elämät. Hän on näytellyt myös teattereissa.
Yksityiselämä
Huldén oli vuosina 1970–1995 naimisissa muusikko Mats Huldénin kanssa. Heillä on vuonna 1985 syntynyt poika Alexis. Huldénin veli on muusikko Jukka Gustavson.
Kehlsteinhaus
Kehlsteinhaus (tunnetaan myös nimellä Kotkanpesä) on Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen vuonna 1939 Adolf Hitlerille 50-vuotislahjaksi rakennuttama loma-asunto Berchtesgadenin lähistöllä Saksan Alpeilla.
Historia
Kehlsteinhausin rakennuttamisesta keskusteltiin ensimmäisen kerran huhtikuussa 1937. Valtakunnansihteeri Martin Bormannin esittämä aikataulu oli todella tiukka, sillä rakennuksen tuli olla valmis Hitlerin 50-vuotissyntymäpäivänä 20. huhtikuuta 1939. Työt aloitettiin vielä vuoden 1937 aikana. Kehlsteinvuorelle ei kulkenut teitä, eikä siellä ollut ennestään rakennuksia, joten rakennustyöt jouduttiin aloittamaan aivan perusteista.
Vuorelle vievä tie oli aikanaan todella vaativa rakennusprosessi. Fritz Todtin valvonnassa tehty tie oli lopulta 6,5 kilometriä pitkä, eikä siinä ole kuin yksi neulansilmämutka. Kaikki rakennusmateriaali jouduttiin viemään vuorelle vaikeissa olosuhteissa, ja talvisin työ oli hidasta. Tien piti alkuperäissuunnitelmien mukaan jatkua huipulle asti, mutta lopulta päädyttiin toiseen ratkaisuun. Tie pyrittiin saamaan mahdollisimman huomaamattomaksi, mutta huippu oli puurajan yläpuolella. Tien loppuosuus olisi ollut näin todella helppo nähdä alhaalla olevasta laaksosta. Lopulta päädyttiin siihen, että vuoren huipulle pääsisi sen sisällä kulkevan hissin avulla.
Huolimatta vaikeista olosuhteista Kehlsteinhaus oli valmis jo vuoden 1938 lopulla huomattavasti aikatauluaan edellä. Sen rakentamiseen kului noin 34 miljoonaa Reichsmarkia. Sen rakentamiseen uskotaan osallistuneen yli 3 500 työntekijää. Työ oli hyvin palkattua, mutta se oli myös vaarallista. Kehlsteinhausin rakennustöissä kuoli kahdeksan työntekijää; heistä viisi kuoli 10. syyskuusta 1937 tapahtuneessa maanvyörymässä.
Hitler vieraili Kehlsteinhausilla ensimmäisen kerran 16. syyskuuta 1938. NSDAP esitteli sen hänelle virallisesti hänen 50-vuotispäivänään. Hitler teki Kehlsteinhausiin vain 14 vierailua vuosien 1938–1940 aikana. Viimeisen kerran hän kävi siellä 17. lokakuuta 1940. Hitler tapasi Kehlsteinhausissa muun muassa Ranskan suurlähettilään André François-Poncet’n. Eva Braun järjesti siellä 3. kesäkuuta 1944 siskonsa Gretlin ja SS-kenraali Hermann Fegeleinin häävastaanoton. Hitler ei itse pystynyt osallistumaan tilaisuuteen sotatilanteen takia.
Kehlsteinhaus säästyi sodan aikana ja sen jälkeen. Obersalzbergiin tehtiin ilmahyökkäys huhtikuussa 1944, mutta Kehlsteinhaus säilyi vahingoittumattona, koska se sijaitsi sen verran kaukana Obersalzbergin rakennuskompleksista. Se oli kuitenkin vuonna 1952 merkitty tuhottavaksi alueen muiden vanhojen natsirakennusten mukana. Aluepresidentti Karl Theodor Jacobin väliintulo esti kuitenkin rakennuksen tuhoamisen ja se palautettiin Baijerin osavaltiolle samana vuonna.
Kotkanpesä on nykyään museoitu ja siellä toimii ravintola. Hyvällä säällä voi talolta nähdä esimerkiksi Salzburgin kaupunkiin Itävaltaan. Myös näkymä vieressä sijaitsevalle Königsseelle on upea. Kehlsteinhausissa vierailee vuosittain turisteja kaikkialta maailmasta. Paikalle pääsee nykyisin bussilla, jalkaisin tai helikopterilla.
Cell (Dragon Ball)
Cell on Akira Toriyaman luoma fiktiivinen mangahahmo, joka esiintyy sarjoissa Dragon Ball Z ja Dragon Ball GT.
Historia
Cell on Dr. Geron rakentama äärimmäinen taisteluandroidi, joka tulee sarjaan tulevaisuudesta. Cell on rakennettu parhaiden taistelijoiden DNA:sta. Hänellä on saiyalaisten DNA:ta Son Gokulta ja Vegetalta, jotta hän vahvistuisi jokaisen taistelun jälkeen (saiyalaiset vahvistuvat käytyään lähellä kuolemaa), Piccolon DNA:ta, jotta hänellä olisi kyky parantaa itsensä eli kasvattaa uusia ruumiinosia menetettyjen tilalle - (namekilaisilla on kyky luoda itsensä uudelleen), sekä Freezan ja Tienin DNA:ta. Hän myös hallitsee näiden hahmojen taistelutekniikat.
Cell syntyi aikana, jolloin androidi 17 ja 18 olivat tuhonneet ihmiskunnan. Cell varasti Trunksin aikakoneen ja palasi ajassa taaksepäin jolloin androidit eivät olleet vielä tuhonneet ihmiskuntaa. Cell kohtaa Piccolon ja käy kaksintaistelun tätä vastaan. Piccolo ihmettelee Cellin voimaa, ja Cell paljastaa taustansa. Myöhemmin Piccolo kohtaa Cellin uudestaan ja yrittää estää androidin absorboimisen. Piccolo häviää taistelun ja androidit joutuvat kohtaaman Cellin yksin. Yllättäen Tien saapuu paikalle ja alkaa taistella Celliä vastaan. Myöhemmin androidi 16 käskee 18äa ja 17:ää pakenemaan. sillä 16 aikoo taistella Celliä vastaan. Androidi 16 irrottaa Cellin hännän, joka oli tärkeä osa absorboinnissa. Cell pystyy kuitenkin kasvattamaan uuden hännän Piccolon DNA:n avulla. Cell yllättää Androidi 17:n ja onnistuu absorboimaan sen itseensä. Cell muuttaa muotoaan, jolloin hän näyttää melkein ihmiseltä ja on paljon vahvempi. Androidi 16 ei pysty voittamaan Celliä.
Pian paikalle saapuvat Vegeta ja Trunks, jotka olivat aikakammiossa harjoittelemassa. Krillin suojelee Androidi 18:aa ja ihastuu androidiin. Cell ei pärjää Vegetalle. Vegeta antaa Cellin absorboida androidi 18:an, ja tämä saavuttaa viimeisen muotonsa. Tässä muodossa Cell muistuttaa ihmistä ja voimataso on melkein yksi miljardi. Cell antaa Krillinin kokea vahvan voimansa, ja lopulta Cell pystyy lyömään Vegetan ja Trunksin. Cell ei kuitenkaan tapa heitä vaan ilmoittaa järjestävänsä Cell Gamesin jonne hän kutsuu kaikki mahtavat taistelijat mukaan kaappaamana tv-aseman avulla. Hänen suurimpana toiveena ja ehtona on kohdata Goku.
Turnaus alkaa usean päivän päästä. Chi-Chi pyytää Gokulta, ettei Gohan joutuisi taistelemaan. Turnaus lähetetään suorana television välityksellä. Z-sotureiden lisäksi myös maailman vahvin taistelija Hercule (Mr Satan) osallistu turnaukseen. Hercule kohtaa Cellin, uskoen voittavansa tämän helposti. Cell voittaa Herculen kuitenkin yhdellä kevyellä lyönnillä. Tämän jälkeen Cellin toivevastustaja Goku astuu kehään. Pian muu maailma ja paikalla oleva media hämmästelevät kaksikon nopeutta ja voimaa. Hercule kuitenkin uskoo, että kyseessä on jokin temppu. Cell päättää yllättäen luopua vanhasta säännöstä ja tuhoaa taisteluareenan. Cell ilmoittaa, että viimeinen henkiin jäänyt on voittaja. Goku käyttää Kamehameha-aaltoa. Goku aikoo ampua aallon ilmasta maahan, mikä tuhoaisi maapallon ytimen ja koko planeetan. Yllättäen Goku käyttää siirtymistekniikkaa ja ilmestyy aivan Cellin eteen ja laukaisee säteen kohti Celliä. Cell menettää hyökkäyksen seurauksena koko ylävartalonsa. Cell ei kuitenkaan kuole vaan pystyy parantamaan itsensä.
Pian Goku julistaa Cellin voittajaksi ja luovuttaa. Hän antaa taisteluvuoronsa Gohanille. Gohan epäröi taistella Celliä vastaan. Gohan pelkää koko taistelun ajan ja on alakynnessä. Sitten androidi 16 takertuu Celliin ja uhkaa käyttää itsetuhotekniikkaa häneen. Mutta itsetuho ei onnistu. Krillin paljastaa, että mekanismi poistettiin androidi 16:ta korjaustyön aikana. Cell hajottaa Androidi 16 täysin palasiksi. Pian Cell tajuaa, että viha saa Gohanin voiman heräämään. Niinpä hän luo 7 Cell junioria, jotka hyökkäävät muiden taistelijoiden kimppuun. Cell juniorit ovat paljon vahvempia ja väsyneellä Gokulla ei ole mitään mahdollisuuksia. Juuri kun z-sotureita ollaan tappamassa, Hercule heittää Androidi 16:n pään tämän pyynnöstä Gohanin eteen. 16 pyytää Gohania käyttämään todellista voimaansa suojellakseen ihmiskuntaa.
Kun Cell tuhoaa Androidi 16:n pään, Gohan raivostuu ja tuhoaa kaikki Cell juniorit yhdellä iskulla. Cell ei pysty voittamaan Gohania. Cell nostaa voimansa maksimitasolle, mutta ei silti pysty voittamaan Gohania. Cell käyttää isoa kamehameha-aaltoa Gohaniin ja suuntaa sen kohti maata. Gohan vastaan vielä isommalla aallolla ja onnistuu lyömään säteen suoraan Celliä päin. Gohan ei tapa Celliä vaan halusi vain tämän kärsivän. Cell raivostuu ja hänen lihaksensa pullistuvat enemmän. Gohan lyö Celliä suoraan vatsaan ja kohta Cell oksentaa Androidi 18:n ulos. Cell palaa aiempaan muotoonsa. Cell alkaa paisua enemmän ja uhkaa räjäyttää maapallon. Gohanilla ei ole mitään mahdollisuuksia koska pienikin isku olisi räjäyttänyt Cellin. Goku uhraa itsensä ja siirtää Cellin ja itsensä Kuningas Kain planeetalle. Ennen kuolemaansa Goku pyytää Gohania pitämään huolta Chi-Chistä. Räjähdyksessä Goku ja Kuningas Kai kuolevat. Taivaassa kaksikko huomaa Cellin puuttuvan. Kai tajuaa heti että Cell on elossa.
Cell ilmestyy takaisin maahan ja iskee Death Beamilla suoraan Trunksin rintaan. Cell on palannut takaisin viimeiseen muotoonsa ja on nyt paljon vahvempi. Cell paljastaa että häntä ei voi voittaa, koska hän pystyy selviytymään mistä tahansa. Trunks kuolee myöhemmin vammoihinsa ja Vegeta hyökkää raivoikkaasti Cellin kimppuun. Vegeta luulee voittavansa Cellin, mutta Cell iskee yhdellä lyönnillä Vegetan tajuttomaksi. Cell lähettää tappavan säteen päin Vegetaa. Nyt vuorostaan Gohan uhraa itsensä ja pelastaa Vegetan. Gohan selviää, mutta hänen vasen kätensä vahingoittuu vakavasti. Cell aikoo käyttää kamehameha-aaltoa. Samassa Goku ottaa Kuningas Kain kautta yhteyttä Gohaniin. Hän käskee Gohanin tekevän myös Kamehameha-aallon. Yhdellä kädellä taisteleva Gohan ja Cell käyvät viimeisen taistelun. Gohan ei ole taistelussa yksin, vaan Gokun henki auttaa Gohania. Gohan käyttää kaiken voimansa, mutta Cell vastaa vielä kovemmalla energialla ja Gohan joutuu alakynteen. Piccolo lentää Gohanin avuksi käyttäen Special Beam Cannonia Celliin. Hyökkäys ei tehoa, mutta pian Tien, Yamcha ja Krillin saapuvat avuksi, härnäämään Celliä. He kuitenkin epäonnistuvat ja luovuttavat. Pian raivostunut Vegeta iskee Celliä Final Flashilla, joka horjuttaa Celliä. Gohan käyttää vielä kerran kaiken voimansa ja tuhoaa Cellin lopullisesti.
Muodot
thumb|150px|Cell ensimmäisessä muodossaan Cell syntyy Dr. Geron tietokoneen luodessa ja kehittäessä Cellin soluja. Cell on Dr. Geron laboratoriossa nestesäiliössä tiedostamattomassa alkiotilassa. Tämän vaiheen jälkeen Cell muuttuu toukaksi, joka joutuu koteloitumaan munan sisälle.
Ensimmäisessä muodossaan Cell kuoriutuu toukastaan ja hänen voimatasonsa on 30 000 000. Cell pyrkii vahvistumaan absorboimalla energiaa ihmisiltä.