cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauko Rantala
Kauko Rantala oli naimisissa 1956-1968 toimittaja Aila Rantala kanssa. Heillä oli kaksi lasta, vuonna 1960 syntynyt muusikko Petri Rantala ja Oulun kulttuurisäätiön toimitusjohtaja Piia Rantala-Korhonen.
Preeria
thumb|upright=1.25|Pitkäheinäistä preeriaa [[Kansasin itäosassa.]] Preeria on Pohjois-Amerikan heinäaroalue.
Nimitys (engl. prairie) tulee ranskan kielen niittyä tarkoittavasta sanasta, sillä idästä saapuneet ranskalaiset olivat ensimmäisiä eurooppalaisia alueella.
Vyöhykkeet
Preerian itäisessä osassa kasvaa korkeaa heinikkoa, koska ilmasto on siellä kosteaa ja sademäärä keskimäärin 860 millimetriä vuodessa. Entisaikoina preeria oli keväällä lumien sulettua paikoitellen hyvin märkää, mutta nykyisin se on ojituksen ja kyntämisen vuoksi kuivempaa. Pitkäheinäpreerian tyypillisin laji on isovarrasheinä, joka kasvaa keskimäärin 1,5 metrin korkuiseksi ja kukkii loppukesällä. Muita lajeja ovat 1–3 metrin korkuisiksi kasvavat Andropogon halli, kultaintiaaniheinä, Spartina pectinata ja lännenhirssi. Matalampia ruohoja vyöhykkeellä kasvaa runsaasti.
Suurin osa pitkäheinäpreeriasta on muutettu viljelysmaaksi. Alkuperäisestä pitkäheinäpreeriasta on kadonnut 95–99 %, ja se onkin yksi maailman uhanalaisimmista elinympäristöistä.
100. pituusasteen länsipuolella kasvaa lyhyttä heinikkoa, koska ilmasto on siellä kuivempaa, noin 400 millimetriä vuodessa. Maan viljely on mahdollista vain keinokastelun avulla, joten seudulla harjoitetaan pääasiassa karjankasvatusta. Heinät jäävät yleensä alle 20 senttimetrin korkuisiksi. Yleisimpiä lajeja ovat Buchloe dactyloidess, Hilaria jamesii, Stipa comata, gammaheinät ja Carex pensylvanica. Ruohoja kasvaa vähemmän kuin idässä. Runsasravinteinen lyhytkasvuinen puhveligammaheinä kelpaa eläimille ravinnoksi kuivanakin. Se kasvaa tiheänä mattona yksin ollessaan, kestää laidunnusta ja tallaamista sekä kasvaa sateen jälkeen nopeasti. Ruoho on lyhyttä ja harvakasvuista, mutta sokeripitoista.
Korkean ja matalan heinikon laajalla raja-alueella kasvaa sekä pitkiä että lyhyitä heiniä sen mukaan, missä on kosteampaa ja missä kuivempaa. Noin metrin mittaisia lajeja ovat esimerkiksi preeriahahtuheinä, neulahöyhenheinät, karisteheinät, röyhytoppo, juolat ja Elymus canadensis. Suuri osa alueesta on otettu viljelykäyttöön.
Kaikkein kuivimmilla seuduilla Kalliovuorten länsipuolella Coloradosta Oregoniin ja Brittiläiseen Kolumbiaan heinikko kasvaa ryppäissä eikä tasaisena mattona kuten muualla preerialla.
Ennen eurooppalaisten tuloa preeriaa oli 1,75 miljoonaa neliökilometriä, josta lyhytheinäistä 615 000 km², sekaheinäistä 565 000 km² ja pitkäheinäistä 570 000 km². Nykyisin pitkäheinäisen preerian alue on huomattavasti supistunut.
Ihminen ja preerian eläimistö
thumb|[[Biisoni|Biisoneita luonnonpuistossa pitkäheinäisellä preerialla.]] Preeria tunnetaan parhaiten vielä 1800-luvulla olleista hyvin runsaista biisonilaumoista. Myös preeriakoirat ja kojootit ovat alueen eläimiä. Uudisraivaajat metsästivät niitä ja ottivat 200 vuodessa maan viljelykseen. Näin ollen alkuperäinen preeria on jäljellä vain luonnonsuojelualueilla. Lisäksi Yhdysvaltojen preerian ekosysteemi joutui liian suuren rasituksen kohteeksi metsästäjäintiaanien kultakaudella 1800-luvulla. Alueen intiaaniheimot havaitsivat eurooppalaisten valloittajien mukana tulleen hevosen tuomat välittömät edut metsästyksessä, sodankäynnissä ja liikkumisessa tasanko-olosuhteissa. Intiaanien kesyttämällä ja ryöstämällä hankkimat hevoslaumat ja preerialla luonnostaan laiduntavat biisonit aiheuttivat liikkuessaan lisääntyvää eroosiota. Lisäksi biisonien, hevosten ja muun karjan yhteinen laiduntarve oli liian suuri suhteessa laidunnettavissa olevan preerian määrään. Esimerkiksi eteläisillä preerioilla biisonien määrä oli vähentynyt vuodesta 1800 eteenpäin, ja alueella asuvat comanchet kärsivät riistan vähyydestä jo 1850-luvulla. Eurooppalaistaustaisten uudisraivaajien lisäksi siis myös alkuperäiset asukkaat vaikuttivat Suurten tasankojen ekosysteemin muuttumiseen.
Kent Nagano
thumb|right|Kent Nagano
Kent Nagano (s. 22. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli musiikin lisäksi myös sosiologiaa ja oikeustiedettä kotiosavaltiossaan Kaliforniassa.
Nagano nimitettiin vuonna 1978 Berkeleyn sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi, jona hän toimi vuoteen 2008. Hän toimi vuosina 1988–1998 Opéra National de Lyonin ja vuosina 1991–2000 Hallé-orkesterin musiikillisena johtajana. Vuosina 2000–2006 Nagano oli Deutsches Symphonie-Orchester Berlinin taiteellinen johtaja ja pääkapellimestari; hän myös toimi 2001–2003 Los Angelesin oopperan pääkapellimestarina ja vuosina 2003–2006 musiikillisena johtajana. Vuonna 2006 hänestä tuli sekä Montrealin sinfoniaorkesterin että Baijerin valtionoopperan musiikillinen johtaja.
Vuonna 1982 Nagano piti Berkeleyn sinfoniaorkesterin kanssa Hans Pfitznerin oopperan Palestrina ensimmäisen esityksen Yhdysvalloissa. Hän myös kantaesitti muun muassa Péter Eötvösin Three Sistersin, John Adamsin Klinghofferin kuoleman ja Kaija Saariahon Kaukaisen rakkauden. Nagano on saanut levytyksillään muiden palkintojen ohessa useita Grammyja. Hänestä tuli vuonna 1992 Ordre des Arts et des Lettres'n upseeri, ja vuonna 2008 hän sai Nousevan auringon ritarikunnan tunnustuksen (4. luokassa). Hän on Montrealin ja McGill-yliopistojen kunniatohtori.
Pianisti Mari Kodama on Naganon puoliso.
Sarjakuva-Finlandia
Sarjakuva-Finlandia on vuonna 2007 ensimmäisen kerran jaettu, ansioituneelle sarjakuva-albumille vuosittain myönnettävä tunnustuspalkinto.
Palkinnon on perustanut Tampere Kuplii ry yhteistyössä Tampereen kaupungin Luova Tampere -ohjelman kanssa. Sitä rahoittaa Tampereen kaupunki. Palkintosumma on 5 000 euroa. Palkinto on ottanut mallia kirjallisuuden Finlandia-palkinnosta.
Palkitut
Lähde
Gustaf Hjärne
thumb|Gustaf Hjärne. Gustaf Hjärne (17. syyskuuta 1768 Tukholma, Ruotsi – 26. syyskuuta 1845 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen sotilas, maaherra, senaattori ja vapaaherra, joka toimi senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli Suomen suuriruhtinaskunnan ”pääministerinä” vuosina 1833–1841. Toimiessaan Suomen sodan aikana Viaporin linnoituksen asevaraston hoitajana hänen on väitetty olleen osittain vastuussa linnoituksen kiistellystä antautumisesta venäläisille. Hjärne oli myös Suomen tullilaitoksen ensimmäinen johtaja. Hänen puolisonsa oli runoilija ja kulttuurivaikuttaja Gustafva Sofia Hjärne.
Elämä ja ura
Gustaf Hjärne kuului Ruotsin Värmlannista lähtöisin olevaan Hjärne-sukuun. Hänen isoisoisänsä oli vuonna 1689 aateloitu arkkiatri Urban Hjärne, isoisänsä uskonnollinen runoilija Carl Urban Hjärne ja vanhempansa kauppakollegion asessori Carl Hjärne sekä Hedvig Catharina Claesson. Hänen veljensä oli eversti Carl Jacob Hjärne. Hjärne aloitti sotilasuransa Ruotsin armeijan tykistössä furiirina vuonna 1779, sai seuraavana vuonna luutnantin arvon ja suoritti tykistötieteen tutkinnon vuonna 1782. Hän osallistui vuosien 1788–1790 Kustaa III:n sotaan ja palveli alikapteenina vuonna 1794 perustetussa Svean tykistörykmentissä. Hänet ylennettiin 1800 kapteeniksi ja 1804 majuriksi. Hän nai vuonna 1801 Gustafva Sofia Rosenborgin, josta tuli sittemmin yksi Suomen ensimmäisistä naiskirjailijoista.
Hjärne määrättiin vuonna 1804 Suomeen Viaporin merilinnoituksen asevaraston hoitajaksi, missä tehtävässä hän oli vuonna 1808 Suomen sodan ja Viaporin piirityksen aikana. Hjärne osallistui Viaporissa huhtikuun 1808 alussa pidettyyn sotaneuvoston kokoukseen, jossa päätettiin linnakkeen antautuvan, ellei apua Ruotsista tulisi viimeistään toukokuun alussa. Hänen väitettiin johdattaneen linnoituksen komendantin Carl Olof Cronstedtin antautumisen kannalle pessimistisellä raportillaan ruutivaraston riittävyydestä. Lisäksi Hjärnen vaimon Gustafvan kerrottiin edistäneen tappiomielialaa yhdessä kahden muun aatelisrouvan kanssa ja väitetysti myös miehensä kautta. Koska linnoituksen antautumista pidettiin häpeällisenä, Hjärnen sotilaallisista kyvyistä esitettiin epäilyjä ja hänet leimattiin Cronstedtin ohella ”pääsyylliseksi” antautumiseen. Ruotsin sotaylioikeus tuomitsi vuonna 1809 Hjärnen, Cronstedtin ja Viaporin sotaneuvoston muut jäsenet poissaolevina kuolemaan maanpetoksesta. Tuomion käsittely sotahovioikeudessa keskeytettiin vuonna 1811 Venäjän toiveesta.
Hjärne jäi asumaan Suomeen, erosi virallisesti Ruotsin armeijasta vuonna 1811 ja kävi saman vuoden heinäkuussa Pietarissa, mahdollisesti junailemassa itselleen virkanimitystä Suomen hallintoon. Keisari Aleksanteri I nimittikin hänet huhtikuussa 1812 vastaperustetun Päätullijohtokunnan ensimmäiseksi ylijohtajaksi kollegineuvoksen arvolla, mikä herätti arvostelua. Suomen kenraalikuvernööri Fabian Steinheil järjesti viran Hjärnelle, vaikka hakijoina oli myös viisi tullivirkailijaa ja sekä hallituskonselji että Suomen asiain komitea suosittelivat ensisijaisesti toista hakijaa pitäen Hjärneä tehtävään epäpätevänä. Johdettuaan tullilaitosta neljä vuotta Hjärne toimi vuosina 1816–1828 Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana. Hän oli Helsingin Nikolainkirkon rakennuskomitean puheenjohtajana vuosina 1830–1842.
Hjärne nimitettiin vuonna 1831 senaatin (ent. hallituskonselji) talousosastoon kirkollistoimituskunnan päälliköksi. Kenraalikuvernööri Aleksandr Menšikov järjesti vuonna 1833 edeltäjänsä Arseni Zakrevskin luottomiehenä toimineen Anders Henrik Falckin pois senaatin talousosaston varapuheenjohtajan paikalta ja valitsi Hjärnen tämän seuraajaksi. Hjärnestä tuli aluksi talousosaston virkaatekevä varapuheenjohtaja ja seuraavana vuonna vakituinen. Hän sai vuonna 1834 myös salaneuvoksen arvonimen. Hjärnen senaattia ei pidetty edeltäjiinsä verrattuna kovinkaan kyvykkäänä. Ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinderin mukaan Hjärne oli ”saamaton vanhus”, kun taas Johan Gabriel von Bonsdorffin mukaan kihdistä kärsinyt Hjärne vietti aikaansa ”sohvalla vaimonsa vieressä”. Hänen lähes ainoana hyvänä puolenaan mainittiin, että hän ei ”intrigoinut” eli juonitellut. Hjärne jäi lopulta eläkkeelle senaatista toukokuussa 1841. Hänet korotettiin samalla vapaaherraksi.
Hjärne sai vaimonsa kanssa neljä lasta. Ainoa poika oli eversti Gustaf Adolf Hjärne. Kuvernööri Gabriel Anton Cronstedt ja senaattori Knut Furuhjelm olivat Hjärnen vävyjä. Hjärnen vapaaherrallinen sukuhaara sammui mieslinjalta hänen pojanpoikansa kuoltua vuonna 1880 ja kokonaan vuonna 1905.
Vuonna 1845 kuollut Hjärne on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle.
Kinkoniini
Kinkoniini (C19H22N2O) on kiina-alkaloideihin kuuluva kinoliinirakenteinen alkoloidi.
Ominaisuudet
Kinkoniini eristettiin ensimmäisenä kiina-alkaloideista vuonna 1810. Yhdistettä esiintyy useissa kiinapuiden suvun (Cinchona) lajien kuoressa erityisesti C. micrantha- ja C. officinalis-lajien kuoressa. Lisäksi sitä on löydetty eräiden Remijia-suvun kasvien kuoresta.
Huoneenlämpötilassa kinkoniini on valkoinen kiteinen aine. Yhdiste sublimoituu helposti noin 220 °C lämpötilassa ennen sulamispistettään. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen, mutta paremmin etanoliin, kloroformiin, dietyylieetteriin ja pyridiiniin. Kinkoniinin ominaiskiertokyky on etanoliliuoksessa +229°. Yhdiste on kinkonidiinin stereoisomeeri.
Kinkoniinilla on malarialoisioita tappavia ominaisuuksia. Kinkoniinia voidaan käyttää orgaanisessa kemiassa reagenssina erotettaessa enantiomeerejä toisistaan resoluutiolla esimerkiksi mantelihapon enantiomeerien erotuksessa.
Hitit (Petri & Pettersson Brass)
Hitit on suomalaisen Petri & Pettersson Brass -yhtyeen albumi vuodelta 2007.
Suuri osa albumin kappaleista on uusia versioita yhtyeen aikaisemmista menestyslevytyksistä. Lisäksi mukana on konserteissa yleisön suosikeiksi muodostuneita kappaleita.
Levy-yhtiö on Poptori ja tuotannossa mukana on ollut Elap A/S. Kansitaiteesta on vastannut T. Kerminen. Kokoelma on osa Poptorin artistiklassikot-sarjaa.
Albumia tehtäessä kitaristi Ari "Aku" Pettersson menehtyi elokuussa 2006. Tällä albumilla oleva kappale "Kalifornian unet" jäi hänen viimeisekseen, kuten Arin veli Petri Pettersson toteaa laatimassaan kansitekstissä.
Kappaleet
Petri Petterssonin lisäksi laulusolisteina toimivat Heikki Pettersson ("Louie Louie") ja Ari Pettersson ("Kalifornian unet").
01. Maalaismaisema (Country Comfort) – 4:10
02. Sylvian äiti (Sylvia's Mother) – 4:11
03. Louie Louie (Brother Louie) – 4:30
04. Hei beibi (Ooh Baby) – 3:19
07. Nuoruus – 3:54
08. Sait pelkkää sympatiaa (More Than Sympathy) – 3:12
09. Sinun vain siksi oon (25 Or 6 to 4) – 4:05
10. Sait miehen muuttumaan (You Make Me Feel Brand New) – 4:27
11. Rakkaus on tahdoton (Can't Help Falling in Love with You) – 3:09
12. Kalifornian unet (California Dreamin') – 3:04
13. Iltapäivän tango – 3:03
14. Viatonten valssi – 3:20
15. Halki taivaan, halki maan – 4:24 (bonuskappale)
Annika Kumlin-Henttu
Annika Maaria Kumlin-Henttu. o.s. Kumlin. (s. 23. maaliskuuta 1977 Lappeenranta) on suomalainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu. Hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä, ja häntä valmensivat Teuvo Laukkanen, Markus Iitiä, Tapani Torvi ja Risto Kangas.
Kumlin sijoittui 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Nyíregyházassa 1995 viidenneksi 400 metrin aitajuoksussa ajalla 57,85 s. Seuraavana vuonna hän oli saman ikäluokan MM-kilpailuissa Sydneyssä kuudes ajalla 58,80 s. Vuonna 1998 hän voitti Eurajoella 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa kultaa 400 metrin aitajuoksussa ja hopeaa 400 metrillä. Hän juoksi aidatun ratakierroksen ennätyksensä – ja 19-vuotiaiden Suomen ennätyksen – 57,34 s Kalevan kisoissa 1996. Samoissa kilpailuissa hän teki ennätyksensä myös 400 metrin juoksussa ajalla 54,64 s.
Kumlin voitti 400 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Seinäjoella 1999. SM-hopeaa hän sai Lapualla 1995, Tampereella 1996 ja Oulussa 1998 sekä SM-pronssia Lappeenrannassa 1997 ja Lahdessa 2000. 400 metrin juoksussa hän sai SM-pronssia 1996. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 300 metrin aitajuoksussa 1995 ja 1996.
Vuonna 2014–2015 hän valmensi muun muassa Lappeenrannan Catz koripallojoukkueen A-junioreita fyysisen valmennuksen osalta.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 m
Helsingin olympiakisojen miesten 10 000 metrin juoksuun osallistui 33 urheilijaa edustaen 21 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 20. heinäkuuta.
Maria Pääkkönen
Maria Pääkkönen (s. 1988 Riihimäki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa (2007–10) ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa 2010-2016. Pääkkösen töitä on ollut esillä hänen omissa näyttelyissään Suomen eri paikkakunnilla, Alankomaissa ja Japanissa. Ryhmänäyttelyssä hän on ollut lisäksi edustettuna Italiassa. Hänellä on ollut muun muassa Jan van Eyck Academien residenssi.
HMS U5
HMS U5 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1943. Se laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1943 ja liitettiin laivastoon 10. kesäkuuta 1944.
Palvelus
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Malmöhön Kockums Mekaniska Verkstads AB:lle, mistä se palasi palvelukseen 19. kesäkuuta 1963 Abborren-luokan nimikkoaluksena nimellä HMS Abborren (runkonumeroilla Ab ja Abb). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1976 ja romutettiin Ystadissa.
Mumford & Sons
Mumford & Sons on englantilainen folk rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Marcus Mumford, Ted Dwane, Country Winston ja Ben Lovett. He ovat soittaneet yhdessä lokakuusta 2007 lähtien.
Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, Sigh No More vuonna 2009, Babel vuonna 2012,Wilder Mind vuonna 2015 ja Delta vuonna 2018. Babel nousi Billboard 200 -listan ykköseksi Yhdysvalloissa, kun sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana 600 000 kappaletta. Yhtyeen ensimmäistä albumia on myyty pelkästään Yhdysvalloissa 2,5 miljoonaa kappaletta.
Luettelo vuoden 1991 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1991 tehtiin noin sadan satelliitin laukaisu. Se oli Neuvostoliiton viimeinen vuosi, loppuvuoden laukaisut kuuluvat Venäjän federaatiolle.
Madinat al-Zahra
320px|thumb|Al-madinah Azahara: Abd al-Rahman III:n vastaanottosali. 290px|thumb|Jafarin huoneen talo 290px|thumb|"Ylempi basilikamainen sali" eli "Dar al-Jund", mahdollisesti hallintoa varten. 290px|thumb|Pórtico de Medina Azahara.
Madinat al-Zahra arab.: المدينهُ الزهراء, Medina Azahara, jonka nimi tarkoittaa "loistavaa kaupunkia", "kaunista kaupunkia" tai "Zahran kaupunkia", on maurien rakentama keskiaikainen palatsikaupunki, josta nykyään on jäljellä valtavat rauniot. Kaupungin rakennutti Abd ar-Rahman III, Córdoban umaijadikalifi vuosina 924–961 Córdoban kaupungin laitamille. Se oli keskiaikainen arabimuslimien kaupunki ja al-Andalusin de facto -pääkaupunki, sillä sen muurien sisällä toimi valtion hallitus ja muut hallintoelimet. Kaupungissa oli muun muassa seremoniallisia vastaanottosaleja, moskeijoita, hallinnon virkahuoneita, puutarhoja, rahapaja, pajoja, parakki, asuintaloja ja kylpylöitä. Vesi tuli kaupunkiin akvedukteilla.
Campania
Campania on hallinnollinen alue Etelä-Italiassa. Sen pinta-ala on 13 595 km² ja asukasluku noin 5,9 miljoonaa. Alueen pääkaupunki on Napoli. Nähtävyyksiin kuuluvat Vesuvius, Pompeji ja Herculaneum.
Madinat al-Zahra
Kaupunki rakennettiin pääasiassa poliittis-ideologisista syistä, sillä kalifin arvo vaati, kuten idän kalifaateissa, hänen valtaansa symboloivan uuden kaupungin perustamista. Ennen kaikkea se demonstroi Abd ar-Rahman III:n ylemmyyttä suurimpiin kilpailijoihinsa, Ifriqiyan fatimideihin. Tarinan mukaan se rakennettiin kunnianosoituksena kalifin suosikille, al-Zahralle.
Campania
Rooman valtakunnan aikana Campania oli osa Regio I Latium et Campanian aluetta ja myöhemmin Campanian provinssia.
Madinat al-Zahra
Rakennuskompleksia laajennettiin Abd ar-Rahman III:n pojan al-Hakam II:n hallituskauden aikana (noin 961–976), mutta hänen kuolemansa jälkeen kalifin pääasunto siirtyi pois Madinat al-Zahrasta. Vuonna 1010 se ryöstettiin sisällissodassa. Sen jälkeen se hylättiin, ja rakennusmateriaalia käytettiin uudestaan muualla. Raunioilla aloitettiin arkeologiset kaivaukset 1910-luvulla. Sen 112 hehtaarin pinta-alasta vain noin 10 prosenttia on tutkittu ja entistetty. Restauroituun alueeseen sisältyy kaupungin keskus, jossa on "kaksi kalifin asuintaloa niihin liittyvine kylpyläkomplekseineen, kaksi ylhäisön asuntoa, ja palvelijoiden kortteli [...] palatsin vartijoihin yhdistettyjä tiloja; joitain hallinnon rakennuksia [...] vastaanottosalin hallitsema suurenmoinen oikeusrakennus [...] valtavat puutarhat, ja juuri sen alueen ulkopuolella oleva moskeija".
Campania
Hallinnollinen jako
Campania on jaettu viiteen osaan, neljään maakuntaan ja yhteen metropolikaupunkiin:
Madinat al-Zahra
Alueen reunalle on rakennettu uusi, matala ja suurimmaksi osaksi maanalainen museo, sillä sen haluttiin haittaavan mahdollisimman vähän näköalaa raunioilta, joskin uudet rakennukset ovat siihen jo vaikuttaneet.
Éva Földy
Éva Földy (o.s. Kóczián, s. 25. toukokuuta 1936 Budapest) on unkarilainen, 1950- ja 1960-luvuilla menestynyt pöytätennispelaaja. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja kuusi Euroopan-mestaruutta. Maailmanmestaruuden hän voitti sekanelinpelissä vuonna 1955 Kálmán Szepesin parina.
Madinat al-Zahra
Madinat al-Zahran ympäristö
Madinat al-Zahra sijaitsee Córdobasta 13 kilometriä länteen, Sierra Morenan edustalla olevilla kukkuloilla. Kaupunki on rakennettu pohjois-etelä-suuntaan Jabal al-Arusin rinteille, ja se antaa Guadalquivir-joen laaksoon. Madinat al-Zahraa on nimitetty myös keskiajan Versailles'ksi. Sijaintipaikan valintaan vaikutti maaston muoto, joka mahdollisti hierarkkisen rakennustavan, niin että kaupunkia ja sitä ympäröiviä tasankoja hallitsi sen linnoitus, alcázar. Siellä oli myös kalkkikivilouhos, joka perustettiin lähinnä kaupungin rakentamista varten, joskin rakentamiseen käytettiin kiviä 50 kilometrin säteeltä.
Éva Földy
MM-mitalit
Lähde:
Madinat al-Zahra
Madinat al-Zahran ympäristö
Sijainnin topografia oli merkittävä tekijä kaupungin muodon kannalta. Madinat al-Zahran rakentamisessa käytettiin hyväksi epätasaista maastoa siten, että palatsikaupunki on rakennettu kolmelle tasolle. Kaupunki rakennettiin suorakaiteen muotoiseksi, poiketen muslimien kaupungeille tyypillisestä labyrinttimaisesta ja kaoottisesta järjestyksestä. Se on pinta-alaltaan 112 hehtaaria: 1 500 metriä itä-länsi-suunnassa ja noin 750 metriä pohjois-etelä-suunnassa. Pohjoissivu on hieman rosoinen hankalan maaston vuoksi.
Éva Földy
EM-mitalit
Lähde:
Campania
Hallinnollinen jako
thumb|left|Campanian maakuntatason aluejako.
Madinat al-Zahra
Madinat al-Zahran ympäristö
Kaupungin sijainti Sierra Morenan esivuoristossa mahdollisti sellaisen kaupungin suunnittelun, jossa rakennusten sijainti ja muoto ilmensi niiden roolia ympäristössään. Palatsi rakennettiin ylemmäksi, ja sen rakennukset porrastettiin vuoren rinteeseen ilmaisemaan sen erinomaisuutta alapuolisen tasangon kyläkaupunkeihin ja Aljaman moskeijaan nähden. Palatsista alaspäin rinteessä sijaitsivat ensin kalifin asuinalue, jonka jälkeen tulee virkamiesalue, johon kuuluvat visiirien talot, vartiotupa, hallinnon virkahuoneet ja puutarhat. Seuraavaksi on varsinainen kaupunki asuintaloineen ja käsityöläisten alueineen. Siellä sijaitsi suuri moskeija, ja sitä ympäröimään oli rakennettu muuri erottamaan aluetta palatsikompleksista. Arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet, että kaupungissa oli paljon rakentamatonta maata, jonka tarkoituksena oli pitää linnoituksen koko eteläinen sivu tyhjänä yksityisyyden turvaamiseksi ja idyllisen, avoimen maaseutunäkymän säilyttämiseksi. Alimmalla tasolla rakennuksia on vain kahdessa leveässä juovassa: läntinen, joka on rakennettu kaupunkimaisen nelikulmaiseksi, ja itäinen, jonka rakennuksissa on noudatettu väljempää rakennussuunnitelmaa.
Lähellä kaupunkia, mutta sen ulkopuolella, sijaitsi kaksi suurta kompleksia: suuren maatilan keskellä oleva suuri villa, joka myöhemmin annettiin valtiovarainministerille. Toinen, Turruñuelos, oli suuri neliskulmainen rakennus, kenties parakki.
Palatsialue
Palatsi sijoitettiin Córdobaan Sierra Morenalta vettä vievän ensimmäisellä vuosisadalla rakennetun roomalaisen akveduktin kohdalle, mutta akvedukti kulki useita metrejä palatsin alapuolella, joten ylemmäs sen varrelle tehtiin uusi sivuhaara, joka toi vettä myös kaupungin ylemmille tasoille. Vanha roomalainen akvedukti puolestaan muutettiin pääviemäriksi, johon monimutkainen pienien kanavien verkosto toi sade- ja jäteveden.
Palatsin ensimmäinen rakennusvaihe oli lyhyt. Se aloitettiin joko 936 tai 940, ja moskeija valmistui 941. Kalifi muutti asumaan kaupunkiin 945, ja rahapaja siirrettiin Madinat al-Zahraan 947. Rakennustyöt jatkuivat kuitenkin vuosikymmeniä, jona aikana suunnitelmat muuttuivat paljon ja aikaisempien rakennusten päälle tehtiin uusia. Abd ar-Rahmanin vastaanottosali Salon Rico (”Rikas sali”) on ajoitettu kaiverrusten perusteella vuosien 953 ja 957 välille. Suuri Jafarin talo on rakennettu kolmen vanhemman talon paikalle, ja Pylväskenttänä tunnettu rakennus korvasi kaksi 950-luvulla rakennettua taloa. Myös toinen suurista säilyneistä saleista, niin sanottu Ylempi basilikamainen sali eli Dar al-Jund (Armeijan talo, kirjallisissa lähteissä mainittu nimi), rakennettiin luultavasti 950-luvulla.
Keski-Euroopasta ja idästä tulevat matkustajat kuvailivat kaupunkia häikäiseväksi palatsiketjuksi täynnä ennennäkemättömiä aarteita.
Zahra tarkoittaa arabiaksi 'loistavaa, säteilevää tai kukkivaa'. Al-Zahra on myös profeetta Muhammedin tyttären Fatiman tavallisin arvonimi. Pohjois-Afrikan fatimidit nimesivät hänen mukaansa monia rakennuksia ja jopa kaupunkeja, ja sama nimi annettiin myös yhdelle maailman vanhimmista madrasoista, Kairon al-Azharille, kun fatimidit rakensivat sen vuosina 970–972. Kun al-Mansur Ibn Abi Aamirista tuli hajib (kalifin pääministeri), hän rakennutti uuden palatsialueen vuonna 978 lähelle Guadalquivir-jokea. Sitäkin kutsuttiin nimellä Madinat al-Zahra. Siellä asui muun muassa korkeita hallinnon virkamiehiä ja al-Mansurin vartijoita.
Puutarhat
Kaupungissa oli ainakin kolme puutarhaa. Pieni puutarha, jota kutsutaan Prinssin puutarhaksi, sijaitsi ylemmällä tasolla. Se oli aatelisten, rikkaiden ja vaikutusvaltaisten käyttöön eli niiden, jotka kävivät palatsissa usein. Alemmat kaksi tasoa sisälsivät valtavat islamilaiset chahar baghit eli paratiisipuutarhat. Läntisin niistä oli kaupungin alin taso. Kahdesta puutarhasta itäisin, keskitaso, vei Salon Ricoon, vastaanottosaliin. Itäisen puutarhan keskellä oli neljän nelikulmaisen lammen ympäröimä paviljonki. Puutarhan neljä neljännestä olivat ympäristöään alempana, ja niihin tuli vesi niihin johtavien kävelyteiden reunalla olevia kanavia pitkin.
Korttila
Korttila on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kaakkoisosassa Kiskontien varrella.
Madinat al-Zahra
Palatsialueen tuho
thumb|left|Moskeija Mezquita Aljama. Palatsialue ehti kukoistaa vain noin 80 vuotta. Katastrofi odotti al-Mansurin kuoltua vuonna 1002, jolloin valta siirtyi hänen pojilleen. Al-Mansur oli vahvistanut armeijaansa rahtaamalla Espanjaan yhä lisää berbereitä Pohjois-Afrikasta. Tämä lisäsi etnisiä ristiriitoja, jotka kalifin kuoltua puhkesivat sisällissodaksi vuosina 1009–1013. Sisällissodassa kalifaatti romahti. Sodan viimeisenä vuotena Córdoba palatseineen koki berberien käsissä täydellisen hävityksen. Kun Madῑnat al-Zahara paloi ja kultakausi päättyi, muslimien läsnäolo Andalusiassa ei kuitenkaan vielä ollut edes puolivälissä. Umaijadien valtakunta mureni sisällissodassa 38:aan keskenään sotivaan muslimivaltioon eli taifaan. Tästä lähtien Córdoba oli vain yksi niistä. Joissakin taifoissa valtaan pääsivät arabit, toisissa berberit, muutamissa orjasotilaat. Poliittinen kartta muuttui samaksi kuin se oli ollut sata vuotta aikaisemmin ennen kuin Abd ar-Rahman III oli tehnyt lopun Andalusian sekasorrosta.
Korttila
Korttila sijaitsee Kiskontien varrella olevien Lapparlan ja Väärlän kylien välissä. Korttilan suorankulman muotoinen kyläalue ulottuu etelästä Karhunkruopinmäeltä peltoalueiden yli pohjoiseen Lemunsuolle. Kylän länsirajalla virtaa Kyynäräjärvenoja. Korttilan asutus sijoittuu Kiskontien varteen.
Madinat al-Zahra
Palatsialueen tuho
Tuhottu kaupunki hautautui ajan mittaan maan alle, ja se kaivettiin esiin vasta 1911. Jäljellä olevat rauniot ovat vain kymmenen prosenttia Madinat al-Zahran koko alueesta. Kaivaukset ja restaurointityöt jatkuvat edelleen. Vielä tutkimatonta aluetta uhkaa laiton asuintalojen rakentaminen, jota ei ole saatu kuriin.
Korttila
Korttila on perustettu ratsutilan ympärille yksinäistilaksi. Isojaon yhteydessä tila jaettiin kolmeen osaan ja 1900-luvulla kylään on syntynyt uutta asutusta. Johannes Linnankoski asui hetken aikaa Korttilan Ylitalossa. Korttilaan valmistui kansakoulu 1900-luvun alussa palvelemaan lähikylien asukkaita. Entinen koulu on nykyään asuinkäytössä.
Kalliojärvi (Sotkamo)
Kalliojärvi on neljän kilometrin pituinen ja kapea pohjois-eteläsuuntainen järvi Sotkamon Maanselässä Vuoksen ja Oulujoen vedenjakaja-alueella. Järven itärantaa seurailee Joensuun–Kontiomäen rata ja järven eteläpäässä on Maanselän rautatieasema. Järvi on ollut ennen yksi harvoista bifurkaatiojärvistä, jonka vedet laskivat järven pohjoispäästä Oulujoen vesistöön ja eteläpäässä Vuoksen vesistön Kokkojokeen. Nykyään vedet virtaavat Rommakkojokea pitkin pohjoiseen. Lännenpuolella järveen rajautuu jyrkkärinteinen Rommakkovaara ja Rommakkovaaran aarnialue vanhoine metsineen.
Madinat al-Zahra
Palatsialueen tuho
Madinat al-Zahralla oli taiteen kannalta merkittävä asema andalusialaisen arkkitehtuurin luomisessa. Monet sen piirteistä, kuten kuninkaalliset basilikamaiset vastaanottosalit, poikkesivat itäisen islamilaisen maailman kupolisaleista. Kaupungin moskeija muistuttaa Córdoban La Mezquitaa, ja sitä onkin kutsuttu sen pikkusiskoksi.
Kalliojärvi (Sotkamo)
Historia
Järvi on ollut tärkeä etappi karjalaisten entisellä Pohjantiellä, eräelämän runkotiellä Laatokalta Vuoksen vesistön ja Valtimon reitin latvojen kautta Maanselän vedenjakajan yli. Järvestä alkaen ovat karjalaiset eränkävijät päässeet laskettelemaan veneillään kohti Oulujoen suuta ja Pohjanlahtea, pitkän ylävirtaan nousemisen jälkeen.
Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän alueiden raja. Merkkinä entisistä rajoista Maanselän asemalla on Täyssinän rauhan rajakivi vuodelta 1595.
Kirovin–Viipurin linja
Kirovin–Viipurin linja on Pietarin metron vanhin linja. Se avattiin 15. marraskuuta 1955. Linja merkitään kartoissa punaisella ja numerolla 1. Sen alkuperäiset asemat ovat hyvin kauniita, esimerkkinä Avtovo ja Kirovski zavod. Linja yhdistää neljä viidestä Pietarin päärautatieasemasta. Linjalla on kolme varikkoa, Avtovon, Datšnojen ja Severnojen varikot. Asemista vain Devjatkino ja suljettu Datšnoje ovat maan päällä.
Vuonna 1995 maanalainen joki tulvi tunneliin Lesnajan ja Ploštšad Mužestvan asemien välillä ja yhdeksäksi vuodeksi jakoi linjan kahteen osaan.
Linja halkaisee Pietarin pohjois-eteläsuunnassa. Se on 29,6 km pitkä ja siinä on 19 asemaa.
HMS U6
HMS U6 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1943. Se laskettiin vesille 18. elokuuta 1943 ja liitettiin laivastoon 18. heinäkuuta 1944.
Palvelus
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Karlskronan laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 18. kesäkuuta 1964 Abborren-luokan aluksena nimellä HMS Siken (runkonumeroilla Si ja Sik). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1974 ja romutettiin Ystadissa.
Mago Barka
Mago Barka tai Magon Barka (k. 203 eaa) oli karthagolainen kenraali toisen puunilaissodan aikana. Hän oli kenraali ja valtiomies Hamilkar Barkan nuorin poika.
Toisessa puunilaissodassa Mago seurasi vanhempaa veljeään Hannibalia Italiaan ja komensi osaa joukoista sotaretken kolmen ensimmäisen vuoden aikana. Hannibalin armeijan voitettua roomalaiset Cannaen taistelussa Mago lähetettiin Hispaniaan taistelemaan toisen veljensä Hasdrubalin rinnalla. Veljekset löivät ja surmasivat kaksi roomalaista kenraalia, Publius Cornelius Scipion ja Gnaeus Cornelius Scipio Calvuksen vuonna 211 eaa. Vuonna 206 eaa Mago hävisi kuitenkin Publius Cornelius Scipion pojalle Scipio Africanukselle, eikä onnistunut valloittamaan Carthago Novaa eikä Gadesia. Myöhemmin Mago hyökkäsi Baleaarien saarille ja Liguriaan. Vuonna 203 eaa hän koki tappion Po-joen laaksossa ja kuoli taistelussa saamiinsa haavoihin matkalla Karthagoon.
Lucas (albumi)
Lucas on suomalaisartisti Lucaksen 26. elokuuta 2016 julkaistu esikoisalbumi. Albumin ovat tuottaneet Milos Rosas ja Janne Huttunen. Albumi on ylittänyt kultalevyrajan. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan seitsemännelle sijalle.
Albumin ensimmäinen single ”Aurinkoo” julkaistiin 28. elokuuta 2015. Toinen single ”Täydellisen epätäydellinen” julkaistiin lokakuun lopulla 2015 ja seuraavan vuoden helmikuussa se rikkoi kultalevyrajan. Myös helmikuussa 2016 julkaistu single ”Kauniita yhdessä” on myynyt kultaa. Myös toukokuussa 2016 julkaistu, Vilma Alinan kanssa levytetty, ”101 prosenttia” -single on saanut kultalevyn. Viimeisin single, ”Jäätyy”, julkaistiin elokuussa 2016.
Joulusafari
Joulusafari (Holiday in the Wild) on yhdysvaltalainen, vuonna 2019 julkaistu romanttinen komedia. Elokuvan on ohjannut Ernie Barbarash ja käsikirjoittanut Neal Dobofsky. Elokuvan pääosia esittävät Rob Lowe, Kristin Davis, Fezile Mpela, John Owen Lowe ja Colin Moss.
Snapphane-sissit
thumb|Kuningas [[Kaarle XI taistelukentällä Lundin taistelussa Skånen sodan aikana.]]
Snapphane-sissit eli siepposissit olivat skånelaisia talonpoikaississejä, jotka taistelivat Ruotsin armeijaa vastaan sen valloitettua Skånen, Blekingen ja Hallandin maakunnat Tanskalta vuonna 1658. Snapphane-sissitoiminta alkoi uudestaan vuosien 1675–1679 Skånen sodan yhteydessä. Skånen sotaa onkin kutsuttu myös nimellä snapphanekriget. Ruotsi käynnisti Skånessa voimakkaan ja tuloksellisen ruotsalaistamiskampanjan. Myöhemmissä 1700- ja 1800-luvun sodissa tanskalaismielistä sissiliikettä ei enää syntynyt.
Snapphaneista on 1800- ja 1900-luvuilla kirjoitettu monia romanttisia kertomuksia. Tunnetuin snapphane-aihetta suosinut kirjailija lienee Sven Edvin Salje.
Erityisesti Pohjois-Skånessa sijaitseva Göingen alue oli sissiliikkeen kannatusaluetta. Seuraavat kartat kuvaavat kahteen kihlakuntaan jaetun Göingen alueen sijaintia Skånessa.
Johan Flachsenius
Johan Flachsenius (huhtikuussa 1636 Vehmaa – 11. heinäkuuta 1708 Turku) oli fyysikko, matemaatikko, teologi ja pappi sekä Turun akatemian professori ja rehtori.
Chalkeío
Chalkeío, myös Chalkí (Χαλκί tai Χάλκη) tai Tragaía (Τραγαία), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 368 (vuonna 2011).
Johan Flachsenius
Johan Flachsenius opiskeli Turun triviaalikoulussa, jossa hänet havattiin kyvykkääksi oppilaaksi. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1653. Hän kirjoittautui Turun akatemiaan 17-vuotiaana ja menestyi opinnoissaan erinomaisesti. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1661. Hänen fysiikan alaan kuuluva maisterinväitöksensä, jota hän puolusti kahdeksan vuoden opintojen jälkeen, oli otsikoitu De sole (Om solen). Opinnäytetyön ohjasi politiikan ja historian professori Axel Kempe. Flachseniuksen todetaan jatkaneen opintojaan Uppsalassa, vaikkei hän ollut kirjoilla Uppsalan yliopiston opiskelijamatrikkelissa. Toimiessaan myöhemmin matematiikan professorina 23 vuotta Flachsenius julkaisi monia matematiikan alaan kuuluvia väitöskirjoja, jotka käsittelivät pääsääntöisesti tähtitiedettä tai soveltavaa matematiikkaa. Väitöskirjoissaan Flachsenius vastusti kopernikuslaista käsitystä avaruuden rakenteesta, sillä hänen mukaansa sellainen oli vain uutisarvon haeskelua ja inhimillistä arvoa alentavaa, että jotkut epäilivät Maan asemaa liikkumattomana maailman keskuksena. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakuntaan 1682 ja promovoitiin teologian tohtoriksi 30. toukokuuta 1693.
Chalkeío
Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa bysanttilaisaikainen Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios Diasorítis) kirkko sekä venetsialaisaikainen Gkratsían eli Barótsin torni 1600-luvulta.
Johan Flachsenius
Flachsenius rahoitti opintojaan työskentelemällä opintojensa ohella yksityisopettajana (informaattorina) ja hän jatkoi tässä tehtävässä myös Uppsalasta palattuaan. Hänet nimitettiin lehtoriksi Viipurin lyseoon 1665, mutta hän ei ottanut tehtävää vastaan. Kun hänen isoveljensä Jacob nimitettiin logiikan ja metafysiikan professoriksi Turun akatemiaan, lähti Johannes veljensä apulaisopettajaksi tai dosentiksi (adjunkt) filosofian tiedekuntaan ja Turun akatemian sihteeriksi. Vajaan neljän vuoden päästä, heinäkuussa 1669 Flachsenius nimitettiin Turun akatemian matematiikan professoriksi. Flachseniuksen pääteos matematiikan alalta oli oppikirja Algebrae compendium (1692). Vaikka siinä oli vain 16 sivua, oli teos algebran ensimmäinen oppikirja Suomessa. Tähtitieteeseen liittyen Flachsenius julkaisia almanakkoja Turun horisontin mukaan ja kuvauksen vuosina 1680–1681 Turun taivaalla muutaman kuukauden ajan näkyneestä pyrstötähdestä.
Chalkeío
Aiemmin kylä kuului Drymalían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Drymalían kunnallisyksikköön.
Fettes Brot
pienoiskuva|oikea|Fettes Brotin jäsenet vuonna 2008. Vasemmalta oikealle Dokter Renz (Martin Vandreier), König Boris (Boris Lauterbach) ja Björn Beton (Björn Warns). Fettes Brot on saksalainen hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Martin Vandreier, Boris Lauterbach ja Björn Warns. Yhtye perustettiin vuonna 1992 Poets of Peeze -yhtyeen lopetettua. Fettes Brotin ensimmäinen studioalbumi Auf Einem Auge Blöd julkaistiin vuonna 1995.
Samnilaiset
thumb|Italian kansat 400 eaa. Samnilaiset tummanvihreällä. Samnilaiset eli oskit on Keski- ja Etelä-Italiassa (Samniumissa) asuneiden muinaisten kansojen yhteisnimi. Samnilaisiin kuului ainakin neljä heimoa: pentri, caraceni, caudini ja hirpini sekä myöhemmin frentani. Roomalaiset voittivat heidät samnilaissodissa (343–341, 326–304, 298–290 eaa.) ja lopullisesti 272 eaa. Vuosien 91–88 eaa. liittolaissodassa he vielä taistelivat Roomaa vastaan, samoin kansalaissodassa, mutta 82 eaa. Lucius Cornelius Sulla kävi verisen taistelun heitä vastaan ja lopetti sodan. Historiankirjojen mukaan "kaupungeista tuli kyliä, ja osa niistä katosi täysin". Samalla oskin kieli syrjäytyi latinan tieltä.
Aiheesta muualla
thumb|Fresko samnilaisten voitosta Caudinen taistelussa 320 eaa. Roomaa vastaan.
Sabellians 萨贝利人
Johan Flachsenius
Palkkapitäjänsä Piikkiön kirkkoherra Flachsenius oli 1682, Maarian kirkkoherra 1690 ja Turun tuomiokapitulin jäsen 1688. Turun akatemian ylimääräinen teologian professori hän oli vuosina 1688–1992. Hän luopui matematiikan professuurista, kun hänestä tuli teologian kolmas professori vuonna 1692. Edelleen hänestä tuli teologian toinen professori vuodesta 1694 lähtien ja ensimmäinen professori ja tuomiorovasti vuosina 1697–1708. Flachseniuksen teologian alan tutkimuksia on runsaasti, mutta niitä ei pidetä korkeatasoisina. Niihin kuuluu muun muassa oppikirja Sylloge systematum theologicorum mundi (1690) ja kirkollista ajanlaskua käsittelevä Chronologia sacra (1692). Hänet nimitettiin lopulta Viipurin piispaksi, mutta hän kuoli ennen kun ehti toimia tehtävässään.
Turun akatemian rehtorina Flachsenius toimi useaan eri otteeseen, 1679–1680, 1686–1687, 1695–1696 ja 1703–1704.
Flachseniuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1674 oli Magdalena Wallenstjerna (1645–1685), joka oli professori Olaus Wexioniuksen leski. Toinen puoliso oli vuodesta 1688 Elisabet Arensbeck (1667–1730). Johan Flacheniuksen veli oli Turun akatemian professori ja rehtori Jakob Flachsenius (1633–1694).
Advanced Level
Advanced Level (General Certificate of Education Advanced Level, lyhyesti A-level) on Englannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa käytössä oleva ylioppilastutkinto. Se suoritetaan lukion päätteeksi 18–19 vuoden iässä ja antaa valmiudet hakeutua opiskelemaan yliopistoon. Skotlannissa sen sijaan on käytössä Advanced Higher Grade eli Higher.
Uusi Suometar
Uusi Suometar oli Suomessa autonomian ajan loppupuolella ilmestynyt valtakunnallinen sanomalehti, jonka johtavat fennomaanit perustivat ajamaan suomalaisuusliikkeen poliittisia ja kulttuurisia tavoitteita. Vuonna 1881 siitä tuli ensimmäisenä kotimaisena sanomalehtenä kuudesti viikossa ilmestyvä. Levikiltään se oli toiseksi suurin Hufvudstadsbladetin jälkeen. 1900-luvun alkuun mennessä lehdestä kehittyi Suomalaisen puolueen tärkein äänenkannattaja. Lehti lakkasi vuonna 1918, jolloin sen tilalle perustettiin Uusi Suomi.
Lehden perustaminen
Uuden Suomettaren taustaryhmä oli historian professori Yrjö Koskisen ympärille ryhmittynyt ”jungfennomaanien” aatepiiri, joka tahtoi ajaa radikaalimpaa kieli- ja koulupolitiikkaa kuin vanhemman fennomaanipolven toimittama Suometar. Koskisen ohella lehteä olivat syksyllä 1868 perustamassa hänen veljensä oik.kand. Jaakko Forsman sekä nuoret maisterit Antti Almberg ja J. V. Calamnius. Toimituksen tueksi saatiin värvättyä myös muutamaa vuotta aikaisemmin lakanneen Suomettaren entinen päätoimittaja Paavo Tikkanen.
Ohjelma ja linja
Tärkeimmäksi tavoitteekseen Uusi Suometar otti suomen kielen saamisen viralliseksi kieleksi ruotsin rinnalle, suomenkielisen koululaitoksen kehittämisen, varsinkin oppikoulujen perustamisen, sekä kansanvalistuksen ajamisen. Lehti halusi tietoisesti laventaa lukijakuntaansa myös maaseudulle ja kampanjoi varsinkin 1870-luvulla menestyksellisesti erilaisilla keräyksillä ja kansalaisjuhlilla Kansanvalistusseuran ja uusien oppikoulujen puolesta. Lehden demokratistinen into huolestutti jopa suomalaisuusliikkeen suurta oppi-isää J. V. Snellmania, jonka välit Yrjö Koskiseen alkoivat viilentyä.
Uskonnollisissa ja kulttuurikysymyksissä lehti edusti konservatiivista kantaa. Se torjui jyrkästi 1880-luvulla kehkeytyvän nuorsuomalaisen kulttuuripiirin uskonnonvapausvaatimukset ja suhtautui kriittisesti yhteiskunnallisesti radikaaliin realistiseen kirjallisuuteen.
Venäjän-poliittisen tilanteen kärjistyttyä 1890-luvulla Uusi Suometar omaksui varovaisen, hallitsijalle osoitettua lojaalisuutta korostavan asenteen. Tosin Suomen oikeudellista asemaa puolustettiin ja Helmikuun manifestin julkaisemista arvosteltiin, mutta päälinjaksi muotoutui J. R. Danielsonin ja E. G. Palménin muotoilema maltillinen myöntyvyys venäläisten vaatimuksiin nähden. Kun nuorsuomalaisten perustama Päivälehti alkoi ilmestyä vuonna 1890, Uuden Suomettaren ylivalta maan suurimpana suomenkielisenä sanomalehtenä alkoi murentua. Lehtien välinen kilpailu johti myös katkeraan keskinäiseen kiistelyyn ”suomettarelaisen” myöntyvyyslinjan ja perustuslaillisen ”Nuoren Suomen” edustajien kesken. Sisällissodan jälkiselvittelyiden yhteydessä vuonna 1918 osa monarkiaa kannattavista nuorsuomalaisista ja aktivisteista perusti yhdessä vanhasuomalaisten kanssa uuden puolueen, Kansallisen kokoomuksen. Tässä yhteydessä Uusi Suometar lopetettiin ja uuden puolueen äänenkannattajaksi perustettiin sanomalehti Uusi Suomi
Gennadi
Gennadi voi viitata seuraaviin:
Keijo Laitinen
Keijo Laitinen (1934–2009) oli suomalainen muusikko ja sovittaja, joka vaikutti Kotkassa. Juha Vainio teki Laitisen kunniaksi kappaleen ”Vanha salakuljettaja Laitinen”.
Georg Wiegner
Georg Wiegner (20. huhtikuuta 1883 Leipzig, Saksan keisarikunta – 14. huhtikuuta 1936 Zürich, Sveitsi) oli saksalainen kolloidi- ja maatalouskemisti, joka toimi koko työuransa Zürichin teknillisen yliopiston maatalouskemian professorina. Zürichissä hän vaikutti erityisesti sveitsiläisen maaperätieteen tutkimukseen.
Wiegner syntyi Leipzigissa vuonna 1883. Hän väitteli 1907 Leipzigin yliopistosta ja suoritti 1911 Göttingenin yliopistossa habilitaatiotutkinnon maatalouskemiasta. Wiegner toimi Zürichin teknillisen yliopiston maatalouskemian professorina vuodesta 1913 kuolemaansa asti.
Wiegner värvättiin ensimmäisen maailmansodan syttyessä Saksan armeijaan. Hän haavoittui vuonna 1916 ja vapautettiin palveluksesta.
T. J. Galiardi
'''Terry Joseph "T.J." Galiardi''' (s. 22. huhtikuuta 1988 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksissa. Hänen vahvuuksiin kuuluu syöttötaito ja luistelu. Galiardi osaa pelata sekä keskellä että laidassa.
Galiardi on sekä Kanadan että Yhdysvaltain kansalainen. Hänen äitinsä Lori on yhdysvaltalainen ja T.J. Galiardi edustaa kansainvälisellä tasolla Yhdysvaltoja. Galiardilla on myös veljet Rylan ja Daniel, joista isoveli Rylan Galiardi pelaa Minnesotan yliopistojoukkueessa.
Ura
Galiardi pelasi kevääseen 2005 saakka Albertan paikallisissa juniorisarjoissa. Hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 Dartmouth Big Greenin joukkueeseen, Yhdysvaltain yliopistosarjoihin. Galiardi pelasi siellä yhden kauden ja valittiin ECAC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän palasi kaudeksi 2007–2008 Kanadaan ja siirtyi WHL-joukkue Portland Winterhawksiin. Galiardi kuitenkin kaupatiin elokuussa 2007 jo ennen kauden alkua Calgary Hitmeniin. Hän teki tehot 18+52=70 ja oli tulokkaiden syöttöpörssin ykkönen. Galiardi voitti tehoilla 5+19=24 WHL:n pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin.
Colorado Avalanche varasi Galiardin yliopistopelien jälkeen kesällä 2007 toisella kierroksella numerolla 55. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 kolmivuotisella tulokassopimuksella Avalanchen organisaatioon. Galiardi pelasi kauden lähinnä AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa, mutta pääsi pelaamaan myös 11 NHL-ottelua tehoin 3+1=4. Hän teki debyyttiinsä vasta kauden lopulla 19. maaliskuuta 2009 Edmonton Oilersia vastaan. Galiardin ensimmäinen NHL-maali syntyi 27. maaliskuuta Vancouver Canucksin Roberto Luongon taakse. Maali jäi Avalanchen ainoaksi 4–1-tappioon päättyneessä ottelussa.
Varsinainen tulokaskausi Galiardille oli 2009–2010. Hän teki runkosarjan 70 ottelussa tehot 15+24=39. Galiardi oli tulokkaiden pistepörssin kuudes. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain 35 ottelua ranne- ja kyynärvarsivammojen takia. Kesällä 2011 Galiardi teki vuoden jatkosopimuksen Avalanchen kanssa. Seuraavalla kaudella Galiardi pelasi 55 ottelua Avalanchessa, kunnes hänet kaupattiin siirtoajan viimeisenä päivänä San Jose Sharksiin. Kaupassa Sharks sai lisäksi Daniel Winnikin ja NHL:n 2012 varaustilaisuuden seitsemännen kierroksen varausoikeuden ja Avalancheen meni Jamie McGinn, Mike Connolly ja Michael Sgarbossa.
Maajoukkue
Galiardi pelasi miesten MM-kilpailuissa keväällä 2010.
Goldbach-Altenbach
Goldbach-Altenbach on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Mulhousen kaupungista luoteeseen.
pienoiskuva|vasen|Freundsteinin linnan rauniot Kunta sijaitsee Vogeesien vuoristossa lähellä sen korkeinta huippua, 1 424 metriä korkeaa Grand Ballonia. Kunta syntyi vuonna 1972 kun kaksi Alsacen korkeimmalla sijainnutta kuntaa Goldbach ja Altenbach yhdistyivät. Kylä sijaitsee 1200-luvulla perustetun Freundsteinin linnan raunioiden läheisyydessä.
Jorma Pitkänen (professori)
Jorma Antero Pitkänen (7. heinäkuuta 1934 Kotka – 25. huhtikuuta 2020 Kauniainen) oli suomalainen tekniikantutkija ja professori. Hän oli vuodesta 1975 Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin ja erityisesti polttomoottoreiden professori. Hänen tutkimusaiheitaan olivat dieselmoottorit ja niiden ahtamistekniikka, tulevaisuuden polttoaineiden soveltaminen polttomoottoreissa käytettäväksi sekä monipolttoainemoottorit.
Laura Puska
Laura Puska (s. 1986 Joensuu) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on suorittanut opintoja Suomessa, Espanjassa, Alankomaissa ja Kiinassa. Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Suomessa, Kiinassa ja Islannissa; lisäksi hän on ollut edustettuna näyttelyissä Yhdysvalloissa, Iranissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa ja Espanjassa. Hänellä on ollut useita residenssejä.
Puertoriconvireo
Puertoriconvireo (Vireo latimeri) on Puerto Ricon kotoperäinen varpuslintu. Se elää saaren länsi- ja keskiosissa. Spencer Fullerton Baird kuvaili lajin holotyypin Puerto Ricon pohjoisosista vuonna 1866.
Lana Del Reyn diskografia
Yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Lana Del Rey on julkaissut kahdeksan studioalbumia, viisi EP-levyä, 29 singleä ja 37 musiikkivideota.