cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ratchet (Transformers)
The Transformers: The Movie
Ratchetilla oli erittäin pieni rooli elokuvassa The Transformers: The Movie, jossa hän tuli ammutuksi kun Megatron hyökkäsi joukkoineen Autobottien sukkulaan.
Transformers (2007)
Elokuvassa Ratchet muuntautuu Hummer H2-pelastusautoksi ja toimii Autobottien lääkintäupseerina. Hän uskoo yhteenottojen ratkeavan rauhaisalla tavalla ilman väkivaltaa, mutta Optimus Primen käskyn käydessä Ratchet kykenee käyttämään väkivaltaisia otteita. thumb|left|Ratchet ajoneuvomuodossa Detroit River Walk Festivaalissa vuonna 2007 Ratchet käyttää aseinaan sahaa ja konekivääriä, jotka ilmaantuvat hänen käsistään. Ratchetilla on myös laserskanneri, jolla hän tutkii potilaiden tilanteen. Aikaisempien Michael Bayn haastattelujen mukaan Ratchet on 732-senttinen, kuitenkin Transformers: The Game -videopelin virallisen oppaan mukaan Ratchet on 610 senttimetriä pitkä. Yhdistyneen kuningaskunnan The Transformers -lehdessä hänen pituudeksi on ilmoitettu 612 senttimetriä ja painoksi 6,7 tonnia, sekä huippunopeudeksi 370 km/h. Elokuvassa Ratchetin äänenä toimii Robert Foxworth.
Transformers: The Game
Transformers: The Game -pelissä Ratchet esiintyi ainoastaan pelin animaatiopätkissä ja puhuikin ainoastaan yhdessä niistä. Hänen äänenään tässä pelissä on Fred Tatasciore.
Transformers: Revenge of the Fallen -videopeli
Transformers: Revenge of the Fallen -pelissä Ratchet on yksi viidestä Autobottikamppanjan pelihahmosta. Ratchet käyttää aseenaan energonmultisädekanuunaa ja kranaatinheitintä, jolla heitetyt kranaatit tarttuvat kaikkeen mihin ne koskevat. Erikoiskykynä hänellä on parantuminen (Decepticonkampanjassa Long Haulilla on sama erikoiskyky).
Transformers: Kuun pimeä puoli
Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli Ratchetilla oli merkittävämpi rooli kuin edellisessä osassa. Alussa hän oli mukana Tšernobylissä tutkimassa sen ydinvoimalaa. Hän lähti myös Optimuksen mukaan Kuuhun noutamaan Sentinel Primen ja tämän pilarit ja veivät ne Maahan. Hän osallistuu myös Chicagossa käytävään taisteluun, jonka aikana hän ja Bumblebee tuhoavat hallintapilarin. Ratchet oli elokuvan lopussa yksi eloonjääneistä Autoboteista ja kehui Bumblebeen taistelutaitoja.
Transformers – Tuhon aikakausi
Ratchet esiintyy lyhyesti elokuvassa Transformers – Tuhon aikakausi. Toisin kuin Optimus ja Bumblebee, Ratchet on säilyttänyt aiemman ulkomuotonsa sekä robotti- että ajoneuvomuotoa myöten.
Ratchet piileskeli Harold Attingerin lähettämiä Cemetery Windin agentteja sekä palkkionmetsästäjä Lockdownia eräässä laivassa. Ratchet yritti vakuuttaa ihmisille olevansa vaaraton, mutta hänet haavoitettiin liikkumiskyvyttömäksi. Kun Lockdown kysyi Optimus Primen olinpaikasta, Ratchet kieltäytyi kertomasta, joten Lockdown repi irti hänen kipinänsä. Kaapattuaan yhden CIA:n kameraroboteista, Autobotit näkivät nauhoitteet Ratchetin kuolemasta sekä sen kuinka KSI käytti hänen jäännöksissään olevaa metallia omien luomustensa rakentamiseen.
Transformers: Animated
thumb|220px|Ratchet animaatiosarjassa [[Transformers: Animated.]] Ratchet on yksi vanhimmista Autoboteista Transformers: Animated -sarjassa ja Optimus Primen ryhmässä, jossa hän on varakomentajana Optimuksen jälkeen. Kokeneena taistelijana on ainut, joka on kokenut suuren sodan miljoonia vuosia sitten, jolloin Ratchet toimi lääkintämiehenä. Sodan aikaiset tapahtumat ovat vaikuttaneet häneen henkisesti ja fyysisesti, jonka vuoksi Ratchet on usein kärttyisä ja näkee painajaisia menneistä kauhun hetkistä.
Ratchetin äänenä toimii Annie-palkittu Corey Burton, joka on muun muassa myös Megatronin äänenä samassa sarjassa.
Aligned-jatkumo
thumb|left|110px|Ratchet sarjassa [[Transformers: Prime.]]
The Covenant of Primus
Kirjan Transformers: The Covenant of Primus mukaan Ratchet syntyi Alkuperän aikakaudella, joka alkoi Predaconien sukupuuton jälkeen. Hän opiskeli lääkintämieheksi Iaconissa ylilääkäri Remedyn oppilaana. Hän ja hänen kollegansa, hämähäkkimäisiin Arachniconeihin kuuluva Cogwheel, olivat ensimmäiset Cybertronin asukkaat, jotka saivat tietää Quintessonien olemassaolosta.
War for Cybertron
Ratchet on lääkintämies, joka teki usein yhteistyötä Optimuksen kanssa Cybertronilla sodassa Decepticoneja vastaan. Ratchet käyttää aseinaan neutronitoistajaa ja energonkaksoiskirvestä.
Transformers: Robots in Disguise
Animaatiosarjassa Transformers: Robots in Disguise Ratchet joutui etsimään sotarikollisia kerrottuaan Autobottien suurneuvostolle, että Optimus pelasti Cybertronin. Ja hän sai parikseen Mini-Conin nimeltä Undertone. Tavattuaan Bee-tiimin, hän kertoi heille, että ajan myötä muut Cybertronin asukkaat alkoivat syyttää Optimusta Cybertronin tuhosta ja halusivat unohtaa hänet. Sitten kun Toolbox saapui Romupihalle, hän ja Bee-tiimi auttoivat häntä vapauttamaan hänen Mini-Con-toverit, ja samalla he yrittivät saada kaikki Decepticon-saaren Decepticonit staasiin. Ja kun Decepticonit oli saatu staasiin, hän lähti Optimuksen, Windbladen ja Alchemorin vanginvartija-Mini-Conien kanssa viemään kaikkia Decepticon-karkureita vankilaan Cybertronille. Myöhemmin hän palasi takaisin Maahan osana Optimuksen uutta ryhmää aikoen pysäyttää Maahan hyökkäävät cybertronialaiset hyökkääjät. Kun hyökkääjät oli kukistettu, ja Bee-tiimi pysäytti Cyclonusin ryhmän, hän toimi Windbladen, Bulkheadin ja Jazzin kanssa väliaikaisena suurneuvostona.
Transformers: Rescue Bots Academy
Animaatiosarjassa Transformers: Rescue Bots Academy Ratchet tuli toisen kauden alussa Rescue Botti-akatemiaan vierailevaksi luennoitsijaksi. Hän paljastui jopa Rescue Botti-tulokkaan, Medixin, sedäksi.
Salomon Maimon
thumb|Salomon Maimon Salomon ben Josua Maimon (1753 Sukowiborg/Niasviž, lähellä Mirziä, puolalainen Liettua – 22. marraskuuta 1800 Nieder-Siegersdorf, Ala-Sleesia) oli saksankielinen juutalaisista vanhemmista nykyisellä Valko-Venäjällä syntynyt filosofi.
Maimonin filosofia oli transsendentaalifilosofiaa, joka ei ainoastaan omaksunut vaikutteita Immanuel Kantilta, vaan kehitti sitä edelleen. Kant itse sanoi, että Maimon oli ainoa hänen kriitikoistaan, joka oli omaksunut hänen tosi filosofiansa ja ohjasi jälkeen tulevan kritiikin suuntaa.
Maimon kävi kotiseuduillaan Liettuassa puolalais-juutalaista rabbiinikoulua. Hän joutui seikkailuretkille, jotka veivät hänet Saksaan, ja kuljeskeli ajoittain kerjäläisenä. Hän harjoitti kurjuuden ahdistamana tieteellisiä opintoja ja tutustui sitten Moses Mendelssohniin ja muihin kirjailijoihin, joista hän sai vähitellen muutamia avustajia ja suosijoita. Muun muassa teoksissaan Versuch über die Transzendentalphilosophie (1790), Kritische Untersuchungen über den menschlichen Geist (1797) Maimon yhtyy Immanuel Kantin filosofian useimpiin perusaatteisiin, mutta osoittaa teräväjärkisesti siinä olevia vaikeuksiakin, varsinkin Kantin das Ding an sich -käsitteen mahdottomuuden, ja päätyy siksi pääasiassa skeptiseen filosofiseen kantaan.
Sitruunavästäräkki
Sitruunavästäräkki (Motacilla citreola) on sitruunanvärinen västäräkkilaji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 15–17 senttimetriä. Laji muistuttaa keltavästäräkkiä sekä kooltaan että väritykseltään, ja ne voivat risteytyä keskenään. Koiras on kirkkaampi ja sen pää ja alapuoli ovat kokonaan kirkkaan keltaiset. Naaras on alapuolelta hailakamman keltainen. Selkä on harmaa, kun taas keltavästäräkillä se on ruskehtava. Siivellä on 2 selkeää valkoista siipijuovaa. Nuori lintu muistuttaa kovasti keltavästäräkkiä, eikä siinä ole keltaista lainkaan. Äänet muistuttavat keltavästäräkin ääniä.
Levinneisyys
Sitruunavästäräkki on aasialainen laji, jonka esiintymisalue laajenee kohti Eurooppaa. Laji pesii Suomessa harvalukuisena.
Kirkkosaari
Kirkkosaari on yleinen paikannimi. Käsitteenä kirkkosaari tai kirkkosalo on paikka, tyypillisesti järvellä, joella tai merellä sijaitseva saari tai maalla sijaitseva kohouma, johon liittyy joko pakanallisia tai kristillisiä uskonnollisia perinteitä. Monin paikoin on Kirkkosaareksi nimetty kirkon tuntumassa oleva saari, jossa vesireittejä pitkin kirkkoveneellä saapuneet seurakuntalaiset ovat pukeneet pyhävaatteet ennen kirkkoon menoa (esimerkiksi Karstulan Pääjärven Kirkkosaari). Kirkkosaaret ovat saattaneet kelirikkoaikana toimia myös tilapäisinä hautausmaina. Saaria ja kohoumia on myös nimetty kirkkosaariksi joko itse saarelle tai sen läheisyyteen rakennetun kirkon mukaan.
Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus
Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus on aihealue, jota on alettu tutkia varsinaisesti 1980-luvulla. Kyseinen tutkimuskenttä (antrozoologia) käsittää kaiken vuorovaikutuksen ihmisten ja eläinten välillä, mutta lähinnä kiinnostuksen kohteena ovat olleet vuorovaikutuksen myönteiset puolet. Tutkimuksissa onkin pääasiassa tarkasteltu eläimiä joko ihmisen terveyden edistäjinä tai erityisen terapian tarjoajina. Varhaisissa tutkimuksissa ihmisten ja lemmikkieläinten välillä havaittiin vahva psykologinen ja emotionaalinen kiintymys, jota alettiin kutsua termillä ”human-animal bond”. Termin käyttö huomioitiin varsinaisesti Skotlannissa vuonna 1979, vaikka käsitettä olivat jo aiemmin käyttäneet Konrad Lorenz ja Boris Levinson. Tutkimuskentän edistäjinä on toiminut lähinnä eläinlääketieteellisen alan edustajia. Muissa ammattikunnissa tutkimuskentän merkitys on huomattu hitaammin, vaikkakin Levinson pyrki psykiatriassa ja psykologiassa jo varhain tuomaan aihetta esille saaden osakseen kritiikkiä kollegoiltaan. Levinson käytti aiheesta muun muassa nimitystä lemmikkiterapia (pet therapy).
Levinsonin panos ihmisen ja eläimen välistä vuorovaikutusta käsittelevälle tutkimuskentälle toimi lopulta suunnannäyttäjänä tutkimuksille psykiatriassa ja vastaavissa ammateissa. Yleisen kiinnostuksen kohteeksi ovatkin nousseet vuorovaikutuksen emotionaaliset ja myönteiset puolet terapeuttisissa tilanteissa erityistä tukea tarvitsevilla henkilöillä, minkä vuoksi tutkimuskentän pioneerina on pidetty nimenomaan Levinsonia. Eläinten suosion kasvaessa terveydenhuollon palveluissa 1980-luvulla heräsi ammattilaisten keskuudessa tarve määritellä lemmikkiterapia tarkemmin, ja lopulta uskottavuuden ja ammattilaisuuden tarve johti ensimmäisten kokonaisvaltaisten käytännön normien kehittämiseen 1990-luvulla. Siitä lähtien ovat olleet käytössä Delta Societyn määrittelemät termit eläinavusteinen terapia (Animal-Assisted Therapy) ja eläinavusteinen toiminta (Animal-Assisted Activities). Eläinavusteisesta terapiasta puhutaan silloin, kun ammattihenkilö käyttää eläimiä apuna työssään. Ammattihenkilö on määritellyt asiakkaalle erityiset tavoitteet, joiden edistymistä seurataan. Eläinavusteinen toiminta sitä vastoin on edellistä vapaamuotoisempaa toimintaa, jossa esimerkiksi vapaaehtoiset tuovat eläimiä ihmisten luokse.
Esteban Granero
Esteban Félix Granero Molina (s. 2. heinäkuuta 1987 Madrid, Madridin alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa espanjalaista Marbellaa. Granero on monipuolinen pelaaja, joka kykenee pelaamaan hyökkäävässä roolissa sekä keskikentän keskustassa että molemmilla laidoilla. Hänet tunnetaan myös vapaapotkuistaan sekä taidostaan lukea ja rakentaa peliä.
Jalkapalloilun ohella Granero opiskelee psykologiaa Camilo José Celan yliopistossa.
Seurajoukkueura
Granero liittyi kasvattajaseuransa Real Madridin junioreihin kahdeksanvuotiaana. Kaudella 2005–2006 hän pelasi Real Madridin C-joukkueessa ja kaudeksi 2006–2007 hän nousi B-joukkue Castillaan, joka pelasi tuolloin Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kesällä 2007 Granero teki vuoteen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen seuran kanssa, mutta kaudeksi 2007–2008 hänet lainattiin naapuriseura Getafeen.
Getafessa Granero sai vastuuta sekä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa, Espanjan cupissa Copa del Reyssä että UEFA Cupissa. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi Espanyolia vastaan 16. syyskuuta 2007, ja kauden 2007–2008 aikana hän oli kentällä 27 sarjaottelussa, joissa hän teki kolme maalia. Getafe ylsi Espanjan cupin loppuotteluun, jossa Granero teki joukkueensa ainoan maalin Valencian voittaessa 3–1. Kauden päätyttyä siirrosta tehtiin pysyvä, ja Granero allekirjoitti seuran kanssa viisivuotisen sopimuksen. Real Madrid säilytti itsellään kuitenkin takaisinosto-oikeuden. Kaudella 2008–2009 Graneron vastuu Getafessa kasvoi entisestään. Hän pelasi 35 sarjaottelussa, joista suurimmassa osassa avauskokoonpanossa, ja teki viisi maalia. Maaleista viimeinen syntyi kauden päätösottelussa ja pelasti Getafen putoamiselta.
Heinäkuussa 2009 Real Madrid hankki Graneron takaisin joukkueeseensa neljällä miljoonalla eurolla. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 12. syyskuuta 2009 ottelussa Espanyolia vastaan. Graneron ensimmäinen kausi sujui kohtalaisissa merkeissä, mutta varsinaista läpimurtoaan avauskokoonpanoon hän ei kuitenkaan onnistunut tekemään.
Maajoukkueura
Granero oli mukana voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2006. Kesällä 2007 hän pelasi Espanjan joukkueessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesällä 2009 alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Bernard Bolzano
Bernard Placidus Johann Nepomuk Bolzano (5. lokakuuta 1781 – 18. joulukuuta 1848) oli tšekkiläinen saksankielinen matemaatikko, teologi, filosofi ja loogikko. Hän syntyi Prahassa. Bolzano tunnetaan nykyisin ennen kaikkea Bolzanon lauseesta, joka on jatkuvien funktioiden väliarvolauseen erikoistapaus, sekä Bolzanon–Weierstrassin lauseesta.
Bolzano aloitti opintonsa Prahan Kaarlen yliopistossa vuonna 1796, pääaineinaan filosofia, fysiikka ja matematiikka. Syksyllä 1800 hän alkoi opiskella myös teologiaa. Vuonna 1804 hän väitteli geometriasta, ja kaksi päivää väitöstilaisuuden jälkeen hänet vihittiin papiksi.
Pentti Määttänen
Pentti Määttänen (s. 1952 Kokkola) on suomalainen filosofian dosentti ja tietokirjailija. Määttänen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1993. Hän toimii dosenttina Helsingin yliopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Tutkijana hän on perehtynyt erityisesti mielenfilosofiaan.
Lomén sopimukset
Lomén sopimus on sopimus kaupallisesta yhteistyöstä Euroopan unionin ja 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (CAP) maan kanssa. Se allekirjoitettiin Togossa, Lomén kaupungissa helmikuussa 1975.
Historia
Ensimmäinen Lomén sopimus (Lomé I), joka tuli voimaan huhtikuussa 1976, oli tarkoitettu uudenlaiseksi yhteistyökehykseksi Euroopan yhteisöjen (EY) ja ACP maiden, ja erityisesti Britannian, Hollannin ja Ranskan entisten siirtomaiden välille. Aluksi sopimukseen liittyi vain 12 jäsenmaata Euroopan yhteisöjen lisäksi, mutta nykyisin jäsenmaiden luku on 69, joten sopimus on osoittanut toimivuutensa.
Sopimuksella oli kaksi keskeistä tarkoitusta. Ensinnäkin sen piti helpottaa ACP-maiden maataloustuotteiden ja mineraalien tullivapaaksi muodostunutta tuontia Euroopan yhteisöjen alueelle. Erityisasema annettiin erilaisille tuotteille, kuten sokerille ja lihalle, jotka kilpailivat EY:n omilla sisämarkkinoilla. Toiseksi EY:n tarkoituksena oli adaptoida ko. maat toimimaan markkinatalouden puitteissa, ja siksi maille kohdistettiin aluksi 3 miljardin euron tuki Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin kautta.
Lomé I sopimukselle luotiin ”Stabex” järjestelmä, jonka tarkoituksena oli tasata Euroopan kehityspankin avulla ACP maiden EY:n alueelle tuotavien tuotteiden, jotka olivat ensisijaisesti maataloustuotteita, maailmanmarkkinahintaiset hintavaihtelut.
Se sopimus neuvoteltiin uudelleen kolmesti. Lomé II (tammikuu 1981 – helmikuu 1985) kasvattiapua ja investointeja 5.5 miljardiin euroon. Tämän sopimuksen myötä luotiin ”Sysmin” Potentiaalisen kaivostoiminnan kehittämisen järjestelmä (Système de Développement du potentiel minier), joka käsitti kahdeksan eri raaka-ainetta ja järjestelmä tuli mukaan, jos maailmanmarkkinahintojen lasku uhkasi tuotantoa.
Lomé III tuli voimaan maaliskuussa 1985 kauppavaihdon osalta ja toukokuussa 1986 avunannon osalta. Sopimus oli voimassa vuoteen 1990 saakka. Tämän sopimuksen puitteissa ennakoitiin tuotettavaksi 1.3 miljoonaa tonnia ruokosokeria eurooppalaiseen hintaan. Tätä sopimusta pidetään ruokosokerin tuottajamaiden kehitystä liikkeellepanneena voimana. Näitä maita olivat Mauritius, Fidži ja Ranskan Guayana.
Lomé IV allekirjoitettiin joulukuussa 1989. Sopimus käsitti vuosien 1990 ja 1999 välisen ajan kaupan. Avustukset ja investointituet kasvoivat ensimmäisenä viitenä vuotena 12 miljardiin euroon. Sopimukset kasvattivat EY:n sitoutumiset aina 8,5 miljardiin euroon. Sopimuksella edesautettiin yksityisiä investointeja ja yrityksiä. Lisäksi se kannusti erilaisia yrityksiä yhteistyöhön, mutta yhteistyöhön kannustettiin myös ammattijärjestöjä.
Vuonna 2000 Lomén sopimukset korvattiin Cotonoun sopimuksella.
MX vs ATV Reflex
MX vs ATV Reflex on Rainbow Studiosin kehittämä ja THQ:n julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo DS:lle, PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
Vastaanotto
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Ossi Martikainen (jalkapalloilija)
Ossi Martikainen (s. 25. marraskuuta 1982 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.
Vuodesta 2007 vuoteen 2010 IF Gnistanissa pelannut Martikainen on Esbo Bollklubbin kasvatti. Hän on edustanut Helsingin Jalkapalloklubia ja FC Hämeenlinnaa ja pelannut yhteensä 45 ottelua Veikkausliigassa. Hän oli nostamassa myös FC Viikinkejä Veikkausliigaan.
Martikainen edusti Suomea vuonna 2001 pelatuissa nuorten MM-kilpailuissa Argentiinassa.
Barclays
Barclays on brittiläinen pankki- ja finanssiryhmä. Barclays toimii yli 50 maassa, ja sillä on yli 48 miljoonaa asiakasta. Barclaysin pääkonttori sijaitsee Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Taseensa perusteella (2 102,74 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 10. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä merkittävimmistä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Barclaysin historia juontuu vuonna 1690 City of Londonissa perustettuun kultasepän pankkiiriliikkeeseen. Pankki on nimetty John Barclayn mukaan. Yhdysvaltalainen urheiluareena Barclays Center on nimetty pankin mukaan.
Joona Jaasjärveläinen
Joona Jaasjärveläinen oli Karjalan valistajiin kuuluva pyhittäjä. Hän eli 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa Äänisen Karjalassa perustamassaan Jumalansynnyttäjän ilmestyksen luostarissa Jaasjärvellä.
Joona syntyi Oštretšinin pogostan Šoskan kylässä todennäköisesti 1550-luvulla ja kuoli mahdollisesti vuoden 1629 jälkeen luostarissaan.
Ortodoksinen kirkko muistelee Karjalan valistajaa, pyhittäjä Joona Jaasjärveläistä vuosittain syyskuun 22. päivänä sekä Karjalan valistajien päivän yhteydessä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Jättiverbena
Jättiverbena (Verbena bonariensis tai bonariense) on monivuotinen, koristekasvina viljelty verbenakasvi. Se kasvaa 40–150 senttimetriä korkeaksi. Sillä on pysty, niukkahaaraton varsi. Varsilehdet kasvavat vastakkaisina pareina. Lehdet ovat ruodittomat, kapeansuikeat, teräväsahalaitaiset, karheat ja alta huopakarvaiset. Kukinto on tiheä, terttumainen latvakukinto. Kukat ovat viisilukuisia, sinivioletteja, noin 5–6 mm pitkiä, teriöt ovat tyveltä torvimaiset ja kärjestä hieman vastakohtaisesti viisiliuskaiset.
Jättiverbena esiintyy alkuperäisenä Etelä-Amerikan keski- ja eteläosassa Perusta ja Brasiliasta Patagoniaan. Laji on myös levinnyt kaikille muille mantereille. Suomessa lajia esiintyy luonnonvaraisena 2000-luvun alusta alkaen. Se on viljelyperäinen uustulokas paikoitellen kaupunkien lähellä.
Rikea (peruna)
Rikea on saksalainen varhaisperunalajike, joka perustuu Isabelin ja Ukaman risteytykseen. Se kuuluu Suomen suosituimpiin perunalajikkeisiin. Rikaman tärkkelyspitoisuus on 12,3 prosenttia. Se on varhainen kesäperuna. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan kiinteämaltoiseksi perunaksi.
Suomessa viljelty Rikea on myös vientiperuna. Sen siemeniä viedään Venäjälle.
John Wansbrough
John Edward Wansbrough (19.2. 1928 – 10.6. 2002) oli amerikkalainen historioitsija ja arabisti. Hän väitteli Harvardin yliopistossa, minkä jälkeen hän teki koko uransa professorina Englannissa, oppilaitoksenaan University of London's School of Oriental and African Studies. Wansbrough aloitti pitkän tauon jälkeen uudelleen historiallis-kriittisen Koraanin tutkimuksen.
Tutkimus
Wansbroughia pidetään islamin tutkimuksen "revisionistisen" koulukunnan perustajana, sillä hän arvosteli islamilaisen perimätiedon luotettavuutta tietolähteenä islamin syntymistä koskevissa asioissa. Hän katsoi, että käsitys Mekasta islamin synnyinpaikkana oli vasta myöhemmin syntynyt myytti.
Lähteiden myöhäisyys
Wansbrough painotti sitä, että islamilainen kirjallisuus Koraanista ja Muhammedista oli myöhäistä ilmestyessään vasta 150 vuotta itse kerrottujen tapahtumien jälkeen. Vaikka olikin joitakin merkittäviä kirjoittajia, jotka olivat kuolleet jo 700-luvulla, kuten Ibn Ishaq tai Malik ibn Anas, heidän teoksensa tunnetaan vain myöhempinä vuosisatoina tehtyinä kopioina. Niiden uskollisuutta alkuperäisille käsikirjoituksille ei voi taata, sillä tekstit ovat voineet muuttua monista eri syistä. Tässä Wansbroughn argumentti on jatkoa Ignaz Goldziherin ja Joseph Schachtin esittämille näkemyksille. Hadithit kertovat oman kirjaamisaikansa eli 800-luvun uskomuksista eivätkä suoraan 600-luvun uskomuksista. Tästä on vähitellen muodostunut myös koko länsimaisen orientalismin laajasti jakama käsitys.
Pitkä kehityshistoria
Muslimit katsovat, että islam ei lainannut mitään juutalaisuudelta tai kristinuskolta. Vaikka Koraani sisältää joitakin islaminuskon perusasioita, siitä on tullut symbolisesti identtinen itse islaminuskon kanssa, mikä vahvisti ajatusta valmiina syntyneestä uskonnosta. Todellisuudessa islamin muodot uskontona kuitenkin vakiintuivat vasta keskiajan lopulla, ja Koraani tarjosi vain vähän aineksia islamin myöhempään substanssiin kuuluvista monista asioista. Länsimaiset orientalistit ovat pyrkineet täyttämään islamin aukkoa muihin uskontoihin kehittämällä teorioita juutalaisista ja kristityistä Mekassa tai siitä, että Muhammed kauppamatkoillaan kohtasi kristittyjä, esimerkkinä Bahira. Islamin syntymistä valmiina korosti myös ajatus islamin kulta-ajasta oikeaan johdettujen kalifien aikana. Islamin myöhempää kehitystä ei nähty edistymisenä, vaan eriasteisena luopumisena tuosta kulta-ajasta, jolloin islamia vielä aidosti toteutettiin. Wansbroughn teesi kuitenkin oli, että islam ei olennaisesti eronnut syntytavassaan rabbiinisesta juutalaisuudesta ja kristinuskosta: ne kaikki syntyivät pitkän ajan kuluessa ja aiempien uskontojen pohjalta eivätkä jyrkässä vastakohdassa niihin.
Koraanin ikä
Wansbrough katsoi, että Koraani kirjoitettiin ja koottiin 200 vuoden kuluessa ja kanonisoitiin vasta 800-luvun vaihteessa abbasidien valtakunnassa. Perusteluna oli se, että kirjaan ei viitata missään tätä ennen. Monet pitävät tätä Wansbroughn väitettä virheellisenä, sillä eräät käsikirjoituslöydöt viittaavat siihen, että Koraani olisi vanhempi. Esimerkiksi Birminghamin käsikirjoituksen pergamentin on arvioitu olevan 500- ja 600-lukujen taitteesta. Käsikirjoitus on kuitenkin vajavainen ja sisältää katkelmia vain suurista 18, 19 ja 20.
Teokset
Wansbroughin merkittävimmät teokset olivat vuonna 1977 ilmestynyt Quranic Studies: Sources and Methods of Scriptural Interpretation sekä seuraavana vuonna ilmestynyt The Sectarian Milieu: Content and Composition Of Islamic Salvation History. Teokset ovat vaikeaselkoisia, eivätkä niiden luettavuutta paranna runsaat seemiläisillä kielillä esitetyt lainaukset.
Jälkimaine
Gabriel Said Reynoldsin mukaan Wansbroughin teoriat eivät ole saaneet osakseen laajaa hyväksyntää, mutta ei liioin yksiviivaista torjuntaa. Wansbroughin seuraajat ja oppilaat muodostivat "revisionistisen" tai historiakriittisen" islamin tutkimuksen koulukunnan, joka elvytti 1800-luvun kriittisen perinteen islamin tutkimuksessa.
Tutkijoita, jotka Wansbroughin lailla suhtautuvat kriittisesti islamilaiseen kertomukseen Koraanin synnystä, ovat muun muassa Michael Cook, Patricia Crone, Martin Hinds, Christoph Luxenberg, Gerd R. Puin, Günter Lüling ja Andrew Rippin. Velkansa Wansbroughille ovat tunnustaneet myös G. R. Hawting, Norman Calder, Yehuda D. Nevo, Joseph van Ess, Christopher Buck ja Claude Gilliot.
Yökyö-peli
Yökyö-peli on vuosina 1984–1985 esitetty MTV:n tuottama suomalainen viihdeohjelma. Ohjelma lähetettiin lauantai-iltaisin suorana kahdessa osassa, ennen ja jälkeen Kymmenen uutisten, ja sen juontajana toimi Pekka Karhuvaara. Kuhunkin ohjelmaan kutsuttiin julkkisvieras, jolle ei etukäteen kerrottu mitä hänen päänmenokseen oli suunniteltu. Julkkisvieraina nähtiin muun muassa uskoon tullut laulaja-näyttelijä Viktor Klimenko, eduskunnasta pudonnut keskustapoliitikko Johannes Virolainen ja radikaali teatteriohjaaja Jouko Turkka, joka pantiin muun muassa keskustelemaan konservatiivi Raimo Ilaskiven kanssa, laulamaan ja pelaamaan rahapeliautomaattia. Vieraita usein imitoivat heidän edessään Jukka Puotila ja Jussi Parviainen. Muita vakioesiintyjiä olivat Ulla Tapaninen ja Sanna-Kaisa Palo.
Helsingin Sanomien televisiokriitikko Jukka Kajava piti syksyllä 1984 Jussi Parviaisen ja Seppo Ahdin käsikirjoittamaa uutta viihdeohjelmaa lupaavana yrityksenä tehdä häikäilemätöntä viihdettä. Hän kehui MTV:n rohkeutta tehdä näin pitkää ja riskialtista suoraa lähetystä mutta varoitteli liiasta teatterialan sisäpiirihuumorin käytöstä. Puolta vuotta myöhemmin Kajava ja Ilse Rautio kirjoittivat Yökyö-pelin muuttuneen yhä enemmän pelkäksi provosoivaksi keskusteluohjelmaksi, kun peliautomaatit ja muut toimimattomat osiot oli vähin äänin siirretty syrjään: ”Yökyö-peli toimii, jos juontaja saa alkeellisenkaan kontaktin vieraaseen. Ja jos vieras ylipäänsä on kiinnostava.”
Comté (juusto)
right|thumb|300px|Comté-juustoa. Comté on ranskalainen pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettu puolikova juusto. Se on peräisin Ranskan Jura-vuoristosta.
Comtén kuori on yleensä väriltään epätasaisen ruskea. Sisältä se on vaalean kellertävää tai kerman väristä. Juustomassa on rakenteeltaan puolikovaa ja joustavaa. Kokonainen juusto painaa noin 32–45 kg. Sen halkaisija on 55–75 cm ja paksuus noin 10 cm. Comtén rasvapitoisuus on noin 45 %.
Juustoa kypsytetään 4–18 kuukautta. Joskus Comtéssa voi olla vähän reikiä mutta useimmiten ei ollenkaan. Eri vuodenaikoina valmistetuissa juustoissa on eroja.
Comtéa valmistetaan vuosittain noin 40 000 tonnia, mikä on enemmän kuin mitään muuta ranskalaista AOC-juustoa. Sen nimi on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Wilhelm Dilthey
thumb|210px|Wilhelm Dilthey Wilhelm Dilthey (19. marraskuuta 1833–1. lokakuuta 1911) oli saksalainen historioitsija, psykologi, sosiologi sekä hermeneutiikan ja filosofian tutkija.
Diltheytä voidaan pitää empiristinä, vastakohtana saksalaisessa filosofiassa tuohon aikaan yleisesti vaikuttaneeseen idealismiin. Hänen empiiriset työnsä eroavat kuitenkin brittiläisestä empirismistä hänen Kantilta peräisin olevien tietoteoreettisten oletustensa vuoksi.
Kirkkosaari (täsmennyssivu)
Kirkkosaari voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Suomessa on kaikkiaan 76 Kirkkosaari-nimistä maastokohdetta.
Vihdin kirkonkylä
thumb|Keskellä Vihdin kylää. Vihdin kirkonkylä on Vihdin kunnan toiseksi suurin taajama ja entinen hallinnollinen keskus (kunnanvirasto muutti kirkonkylästä Nummelaan vuonna 2004). Kirkonkylä sijaitsee Vihdin pohjoisosassa Hiidenveteen kuuluvan Kirkkojärven pohjoisrannalla. Asukkaita kylässä on noin 3 500.
Kirkonkylässä sijaitsevat muun muassa Vihdin kirkko, Pyhän Birgitan kirkon rauniot, Vihdin museo, taidetalo Siirilä ja kesäteatteri. Kirkonkylällä pidetään kesäisin Wuosisatamarkkinat ja juhannusjuhlat, jotka molemmat keräävät tuhansia vieraita. Kesällä 2016 kylässä pidettiin valtakunnalliset lähetysjuhlat.
Vuonna 1994 Vihdin kirkonkylä valittiin Vuoden uusmaalaiseksi kyläksi.
Toni Polster
right|200px|thumb|Toni Polster Anton "Toni" Polster (s. 10. maaliskuuta 1964 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Polster on Itävallan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 44 maalillaan. Maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1982–2000 kaikkiaan 95 maaottelua. Hän pelasi MM-kisoissa Italiassa 1990 ja Ranskassa 1998.
Seurajoukkuetasolla Polster pelasi Austria Wienissä 1982–1987 ja voitti joukkueessa kolmesti Itävallan mestaruuden (1984–1986) ja 1986 myös Itävallan cupin, pelasi välissä 1982 1. Simmeringer SC:n joukkueessa, 1987–1988 Torinossa, 1988–1991 Sevillassa, 1991–1992 Logroñésissa, 1992–1993 Rayo Vallecanossa, 1993–1998 1. FC Kölnissä, 1998–2000 Borussia Mönchengladbachissa ja 2000 Austria Salzburgissa.
Polster valittiin Itävallan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1986 ja 1997.
Maria Elvira Salazar
Maria Elvira Salazar (s. 1. marraskuuta 1961 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka on edustanut Floridan 27. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2021 lähtien. Hän voitti marraskuun 2020 vaalit demokraattien Donna Shalalaa vastaan.
Valkoalpi
Valkoalpi (Lysimachia clethroides) on monivuotinen, koristekasvina viljelty esikkokasvi. Se kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Sillä on pysty, haaraton varsi. Varsilehdet kasvavat kierteisesti, ne ovat mustapisteisiä, soikean tai suikean muotoisia. Valkoalven kukinto on tiheä latvaterttu, joka koostuu runsaista pienistä valkoisista kukista. Kukan teriö on 5–7,5 millimetriä leveä. Hedelmänä on pallomainen kota. Lajinimi clethroides viittaa kletrojen (Clethra) sukuun, joka kuuluu samaan lahkoon mutta eri heimoon.
Valkoalpi esiintyy alkuperäisenä itäisimmässä Aasiassa: Itä-Kiinassa, Koreassa, Japanissa, Vietnamissa ja Venäjän Kaukoidän Primorjessa. Sitä esiintyy viljelykarkulaisena tai tulokkaana myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Röytän ratapiha
Röytän ratapiha on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla ja se on samalla rataosan eteläinen pääteliikennepaikka. Liikennepaikka on otettu käyttöön vuonna 1928 rataosan valmistuessa.
Liikennepaikka palvelee pääasiassa Outokummun terästehtaan tavarakuljetuksia. Ratapihalta on raideyhteys tehtaan ratapihalle.
Liikennepaikka on miehittämätön, ja kaikki liikenne tapahtuu vaihtotyönä. Liikkumisluvat annetaan radiolla Torniosta käsin, paitsi silloin, kun Tornion liikennepaikka on kaukokäytössä, jolloin luvat annetaan Oulusta.
Ricardo Lavolpe
thumb|Ricardo Lavolpe Ricardo Antonio Lavolpe Guarchoni (s. 6. helmikuuta 1952) on argentiinalainen maalivahtina pelannut jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on valmentanut Meksikon ja Costa Rican maajoukkueita.
Argentiinassa Lavolpe pelasi seurajoukkueurallaan Club Atlético Banfieldissa ja Club Atlético San Lorenzo de Almagrossa ja Meksikossa Atlantessa ja Oaxtepecssa. Hän toimi Argentiinan maajoukkueen varamaalivahtina maan voittaessa maailmanmestaruuden MM-kotikisoissa 1978.
Lavolpe valmensi Meksikossa monia seurajoukkueita, Pueblaa, Atlantea (missä voitti mestaruuden vuonna 1992), Chivas de Guadalajaraa, Querétaroa, Américaa, Atlasta ja Tolucaa. Maajoukkueessa Lavolpe on esittänyt vakuuttavia otteita ja hänen alaisuudessaan joukkue selviytyi 2006 Saksan MM-turnaukseen. Syyskuusta 2010 elokuuhun 2011 hän toimi Costa Rican maajoukkueen päävalmentajana.
Sam Steel
Sam Steel (s. 3. helmikuuta 1998 Ardrossan, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsin organisaatiossa. Anaheim Ducks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 30. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Steel on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Steel on luova, peliä tekevä sentteri, joka liikutta kiekkoa nopeasti ja älykkäästi. Hän on myös erinomainen luistelija sekä työteliäs pelaaja, jolta löytyy myös johtajaominaisuuksia. Steel ei ole kuitenkaan optimaalisen kokoinen NHL-tasolla ja hänen tulee lisätä voimaa maksimoidakseen potentiaalinsa.
Varhaiset juniorivuodet kotikaupungissa
Steel syntyi Albertan Ardsossanissa, mutta hän kasvoi ja aloitti jääkiekkoilun Sherwood Parkissa. Kaudella 2011–2012 Steel voitti AMBHL-juniorisarjassa Sherwood Park Flyersin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 26+24=50. Hän pelasi kauden aikana myös sarjan tähdistöottelussa. Kaudella 2012–2013 Steel sijoittui tehoilla 52+52=104 koko AMBHL:n pistepörssissä toiseksi edellään vain SSAC Lionsin Tyler Benson. Hän pelasi kauden aikana myös sarjan tähdistöottelussa. Steel valittiin AMBHL:n vuoden hyökkääjäksi ja herrasmiespelaajaksi. Hän edusti myös Team Northeastia Alberta Cupissa, jonka piste- ja syöttöpörssin Steel voitti tehoilla 6+9=15. Hän jakoi myös turnauksen maalipörssin voiton Team Calgary Northin Brayden Dunnin ja Team Calgary Southin Matthew Phillipsin kanssa. Turnaus päättyi Team Northeastin voittoon. Steel osallistui myös yhtenä neljästä kanadalaispelaajasta IIHF Development Campiin.
Regina Pats varasi Steelin koko WHL:n varaustilaisuuden toisena pelaajana kesällä 2013. Ennen häntä varattiin vain Tyler Benson. Steel pelasi kauden 2013–2014 vielä suurimmaksi osaksi AMHL-juniorisarjaa Sherwood Park Kingsissa. Hän pelasi myös yhden ottelun AJHL-junioriliigan Sherwood Park Crusadersissa. Steel sai Patsissa tililleen viisi runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän edusti kauden aikana myös Albertan joukkuetta Western Canada Challenge Cupissa, jossa Steel toimi joukkueensa varakapteenina ja voitti kultaa. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
WHL-vuodet Regina Patsissa ja NHL-varaus
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2014–2015 Steel teki 61 runkosarjaottelussa tehot 17+37=54, joilla hän oli Patsin paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Pavel Padakinin kanssa. Steelin kausi päättyi kuitenkin aivan runkosarjan lopulla nilkkavammaan, eikä hän pelannut pudotuspeleissä. Kaudella 2015–2016 Steel nousi Patsin kapteenistoon. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Adam Brooksin jälkeen tehoilla 23+47=70. Steel pelasi kauden aikana CHL Top Prospects Gamessa.
Anaheim Ducks varasi Steelin ensimmäisellä kierroksella 30. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän oli jo seuran toinen varaus Max Jonesin (24. varaus) jälkeen, sillä Ducks sai kaksi varausvuoroa seuran kaupattua aiemmin maalivahti Frederik Andersenin Toronto Maple Leafsiin. Steel teki saman vuoden joulukuussa Ducksin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Hän jatkoi kaudella 2016–2017 Patsin WHL-joukkueessa. Steel voitti koko liigan pistepörssin tehoilla 50+81=131 ja hänet palkittiin Bobby Clarke Trophylla. Steel oli myös koko CHL:n paras pistemies ja hänet palkittiin CHL Top Scorer Awardilla. Pudotuspelien pistepörssissä Steel sijoittui tehoilla 11+19=30 toiseksi edellään vain Seattle Thunderbirdsin Keegan Kolesar. Hän eteni Patsin kanssa aina Ed Chynoweth Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Seattle Thunderbirds otteluvoitoin 4–2. Steel palkittiin WHL:n vuoden pelaajana Four Broncos Memorial Trophylla ja hänet valittiin itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Anaheim Ducks lähetti Steelin Regina Patsin WHL-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Steel oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 33+50=83, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 1+10=11. Hän edusti Patsia WHL-kauden päätteeksi myös Memorial Cupissa, johon seura osallistui isäntäjoukkueena. Pats eteni aina turnauksen finaaliin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin QMJHL-joukkue Acadie–Bathurst Titan lukemin 3–0. Steel voitti turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 1+10=11 ja palkittiin Ed Chynoweth Awardilla. Hänet palkittiin myös Memorial Cupin arvokkaimpana pelaajana Stafford Smythe Trophylla ja valittiin tähdistökentälliseen.
Siirtyminen Anaheim Ducksin organisaatioon
Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Steel otti paikan Ducksin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 3. lokakuuta 2018 vieraissa San Jose Sharksia vastaan. Steel sai ottelussa jääaikaa 13.07 minuuttia ja hän keräsi teholukeman -1. NHL-uransa avausmaalin Steel teki yhdeksännessä ottelussaan 21. lokakuuta 2018 Buffalo Sabresia vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Steel valittiin ottelun kakkostähdeksi. Saman kuun lopulla Ducks lähetti hänet ja Joseph Blandisin AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen, samalla kun seura kutsui NHL-vahvuuteensa Kalle Kossilan ja Kiefer Sherwoodin.
Elokuussa 2021 Steel teki Ducksin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Siirtyminen Minnesota Wildiin
Elokuussa 2022 Steel teki vapaana agenttina Minnesota Wildin kanssa yksivuotisen ja 825 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Siirtyminen Dallas Starsiin
Heinäkuussa 2023 Steel teki vapaana agenttina Dallas Starsin kanssa yksivuotisen ja yhteensä 850 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Steel pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Steel oli Kanadan toiseksi paras pistemies Jordan Kyroun jälkeen tehoilla 4+5=9. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin Steel voitti kultaa. Hän edusti myös Canada Blackin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014, jolloin Steel toimi joukkueensa varakapteenina.
Muuta
Steelin isoveli Patrick pelasi jääkiekkoa A-junioriksi asti, kunnes hän menehtyi vain 18-vuotiaana havaitsemattoman sydänvian vuoksi marraskuussa 2011.
Anna Rotkirch
Anna Ullica Rotkirch (s. 22. joulukuuta 1966 Helsinki) on suomalainen sosiologi ja tietokirjailija sekä Väestöliiton tutkimusprofessori, koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja Helsingin yliopiston dosentti. Hänen tutkimusalueitaan ovat perhetutkimus ja naistutkimus sekä Venäjä-tutkimus. Ennen Väestöliittoa hän on työskennellyt pääasiassa Helsingin yliopistossa, muun muassa Yhteiskuntapolitiikan laitoksessa, Tutkijakollegiumissa ja Kristiina-instituutissa. Toimittajana hän on työskennellyt Ny Tid -lehdessä ja kirjoittanut kolumneja muun muassa Helsingin Sanomiin, Hufvudstadsbladetiin, Kotilieteen, Ny Tidiin ja Seura-lehteen.
Kustaa Pukkinen
Kustaa E. Pukkinen, lempinimeltään Köpi, (28. elokuuta 1897 Isokyrö – 30. elokuuta 1926) oli vaasalainen lentäjäluutnantti. Hän oli oman aikansa suuria lentäjäsankareita Suomessa, ja ensimmäinen lentäjä, joka sai arvostetun Harmon-patsaan ansioistaan vuonna 1927. Luutnantti Pukkinen oli arvostettu lentäjä, ja hän toimi muun muassa lento-oppilaiden tarkastuslentäjänä eri Ilmailuvoimien yksiköissä. Hän kuoli lento-onnettomuudessa Viipurissa.
Anna Rotkirch
Rotkirch on yksi harvoista evoluutiobiologian tuloksia feministiseen tutkimukseen yhdistäneistä suomalaistutkijoista. Hän on European Evolution and Human Behavior -järjestön perustajajäseniä ja johtokunnan jäsen.
Kustaa Pukkinen
Lento Petsamoon
Kustaa Pukkinen kunnostautui hyvänä ja taitavana lentäjänä Ilmailuvoimien värikkäinä alkuaikoina. Ilmailuvoimien ensimmäinen lento Petsamoon tapahtui huhtikuussa vuonna 1925. Lennon tarkoituksena oli selvittää Petsamon alueen lentokartoitusmahdollisuuksia. Koneena oli I.V.L. A.22 Hansa, tunnukseltaan 4 F 52. Lentäjät tällä reissulla olivat Ilmailuvoimien komentaja majuri Aarne Somersalo sekä vänrikki Kustaa ”Köpi” Pukkinen. Vaiheikkaalla matkalla sattui ja tapahtui kaikenlaista, loppujen lopuksi myös pakkolasku paluulennolla Roshjärvellä 15 kilometriä rajalta ja 50 kilometriä Salmijärveltä Ivaloon päin. Syynä oli moottorihäiriö, venttiilivika joka korjattiin, ja matka jatkui kotiin päin. Kustaa Pukkinen toimi lentäjänä lukuisilla Ilmailuvoimien matkalennoilla, jotka suuntautuivat ympäri Suomea noina vuosina.
Anna Rotkirch
Siirtyessään vuoden 2007 alussa Helsingin yliopistosta Väestöliittoon Rotkirch kirjoitti blogimerkinnän Jäähyväiset yliopistolle. Kirjoitus synnytti rajun keskustelun yliopistotutkimuksen tilasta ja työskentelyedellytyksistä.
Kustaa Pukkinen
Kohtalokas onnettomuus
8. elokuuta 1926 oli Ilmailuvoimien komentajan puolivuotistarkastus Viipurin merilentoasemalla, ja Pukkinen oli komennettu Santahaminasta lentämään viipurilaisohjaajille tarkastuslentoja. Luutnantti Pukkinen oli lentänyt samalla Hansa-koneella jo muutamia tarkastuslentoja aiemmin päivällä.
Anna Rotkirch
Vuoden 2007 syksyllä syntyneessä keskustelussa Rotkirch puolusti eri kansojen välisten älykkyyserojen tutkimista sanomalla, että tutkimusaiheita ei saa hylätä poliittisin syin, mutta toisaalta muistutti, että faktoista ei kannata tehdä poliittisia johtopäätöksiä.
Kustaa Pukkinen
Kohtalokas onnettomuus
Kellukkeilla varustetun Hansan nähtiin nousevan noin sataan metriin, kun se syöksyi Latukkaniemen rantaveteen. Pikavene lähetettiin paikalle viidessä minuutissa. Hansa oli tuhoutuneena ja palasiksi hajonneena matalassa rantavedessä. Koneessa mukana ollut kersantti Urho Ossi Siren (s. 1. huhtikuuta 1899 Lappeenranta) oli saanut heti surmansa. Luutnantti Pukkinen eli jonkin aikaa. Sairaalassa molemmat todettiin kuolleiksi.
Anna Rotkirch
Anna Rotkirchin vanhemmat ovat ulkoasiainneuvos Holger Rotkirch ja toimittaja Kristina Rotkirch. Hän on naimisissa professori J. P. Roosin kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Kustaa Pukkinen
Kohtalokas onnettomuus
Koneen tuhon syyksi todettiin tutkimuksissa kellukkeita yhdistävän ensimmäisen teräsputken katkeaminen. Tätä putkea jännitti lennossa molemmista siivistä tullut vetojännitys. Putken katketessa siivet löivät välittömästi yhteen ja kone syöksyi alas. Tätä murtokohtaa yhdisti teräksinen juotettu hela, joka peitti putken näkyvyyden sillä kohtaa. Lentokone oli täydellisesti korjattu ja tarkastettu lentokonetehtaalla marraskuussa 1925. Kone oli tyypiltään kotimaassa lisenssillä valmistettu Hansa-Brandenburg eli I.V.L. A.22 Hansa, ja sen tunnus oli 4 F 35.
Juuri ennen kohtalokasta lentoa luutnantti Pukkinen, majuri Vuori ja kapteeni Nystedt tarkistivat katkenneen putken kiinnityskohtia, mutta he eivät huomanneet mitään, koska putki oli ruostunut sisältäpäin. Onnettomuuden johdosta Hansa-koneisiin vaihdettiin uudet tukevammat teräsputket.
Ensimmäinen Harmon-patsaan saaja Suomessa
Kustaa Pukkinen oli Suomessa ensimmäinen lentäjä, joka sai Harmon-patsaan. Alkuperäinen Harmon-lentäjäpatsas oli Kustaa Pukkisen haudalla Helsingin Hietaniemen hautausmaalla, josta se katosi vuonna 1986 käsittämättömästi. Hautakivessä on teksti: ''Lentäjäluutnantti Kustaa E Pukkinen 28.8.1897–30.8.1926 PRO PATRIA Suomen parhaimmalle lentäjälle 1926 - Kansainväliseltä lentäjäliitolta (L.I.A.)''
”Köpi”-liitokone
Vaasan Lentoharrastajain kerho valmisti Hol's der Teufel-liitokoneen (suomeksi ”voi piru vieköön”) joulukuussa 1934. Se oli kerhon ensimmäinen liitokone, ja sai nimen ”Köpi” vaasalaisen Pukkisen lempinimen mukaan. Kone oli saksalaisista piirustuksista rakennettu ja se oli aivan ensimmäisiä liitokoneita Suomessa. Se sai tunnuksen OH-KÖPI ja oli ainoa laatuaan Suomessa. Ensilento tapahtui 28. helmikuuta 1935 ja sillä lennettiin vuoteen 1939. Kone vaurioitui talvisodan pommituksissa ollessaan kaupungissa varastoituna, muun muassa sen toinen siipi paloi. Koneella ei enää lennetty sotien jälkeen. Lopullisesti kone tuhoutui Vaasan lentokentän laidalla olleen vanhan pienen lentokonevajan eli ”Smolik”-hallin purkutöissä 1960-luvulla. Jäljelle jääneet osat, runkopuomi ja peräsin lahjoitettiin Ilmailumuseoyhdistykselle, ja edelleen Suomen ilmailumuseoon.
Aiheesta muualla
Kuva Köpi-liitokoneesta
Erland Stenberg
Elämäkerta
Stenberg teki 1870-luvun lopulla Aleksis Kiven hautamuistomerkin Tuusulaan sekä Frans Mikael Franzénin patsaan Ouluun. Hän palasi samoihin aikoihin Suomeen, asuen suurimman osan ajastaan Helsingissä. Stenberg toimi kuitenkin vielä 1886–1890 Jyväskylän lyseon piirustuksenopettajana sekä 1887–1888 Jyväskylän tyttökoulun piirustuksenopettajana.
Stenbergin puoliso vuodesta 1868 oli Alexandra Augusta Mathilda Bonsdorff (k. 1879).
Paikallinen kuuma kupla
thumb|300px|Taiteilijan näkemys Paikallisesta kuumasta kuplasta. Paikallinen kuuma kupla on kuuman ja harvan kaasun alue tähtienvälisessä avaruudessa, jonka sisällä myös Aurinko sijaitsee. Kupla on tietokonesimulaatioiden mukaan syntynyt 10–15 miljoonaa vuotta sitten 14–20 massiivisen tähden räjähdettyä supernovaräjähdyksissä noin miljoonan vuoden aikajänteellä.
Paikallisen kuuman kuplan olemassaolo postuloitiin selittämään pehmeää, diffuusia röntgentaustasäteilyä, joka havaittiin Linnunradan kiekon tasossa. Koska pehmeä röntgensäteily absorboituu helposti tähtienvälisen aineen neutraalin vedyn kanssa, täytyy säteilyn syntyä väistämättä noin 100 parsekin etäisyydellä Auringosta. Säteilyn lähteenä pidetään kuumaa ja harvaa plasmaa. Plasman lämpötila on noin 106 kelviniä ja neutraalin vedyn tiheys noin 5 · 10−3 cm−3.
Tämän kuuman ja harvan kaasun sisällä sijaitsee monia sitä tiheämpiä (neutraalin vedyn tiheys noin 0,1 cm−3) ja kylmempiä (lämpötila noin 7 000 kelviniä) pilviä, joista eniten on tutkittu paikallista tähtienvälistä pilveä, jonka sisällä Auringon ajatellaan sijaitsevan. .
Paikallisen kuuman kuplan muotoa on tutkittu kartoittamalla natriumin absorptiota kylmästä (lämpötila noin 1 000 kelviniä) ja neutraalista tähtienvälisestä kaasusta, joka ympäröi kuplaa. Kolmiulotteiset kartat kylmästä kaasusta ovat osoittaneet paikallisen kuuman kuplan muodostavan epäsäännöllisen muodon, jonka halkaisija vaihtelee 100–140 parsekin välillä Linnunradan kiekon tasossa. Karttojen mukaan paikallinen kuuma kupla on Linnunradan tasossa yhteydessä viereisiin matalan tiheyden tähtienvälisiin alueisiin (esimerkiksi Plejadien kupla ja Silmukka I) kapeiden tunneleiden kautta, ja se näyttäisi sisältävän tähden Beta Canis Majoris. Linnunradan tasosta poispäin mentäessä paikallinen kuuma kupla ulottuu noin 250 parsekin etäisyydelle Linnunradan haloon, ja kuuma kaasu näyttäisi muodostavan sylinterimäisen alueen Linnunradan kiekon molemmille puolille. Tästä syystä Paikallista kuumaa kuplaa kutsutaan joskus Paikalliseksi savupiipuksi.
Sanherib
Sanherib (Akkadiksi: Sîn-ahhī-erība 𒀭𒌍𒉽𒎌𒋢 ), oli Assyrian kuningas arviolta vuosina 704–681 eaa. Sargon II antoi pojalleen nimeksi Sin-ahhi-eriba, koska hänen sukunsa oli kuun jumalan palvojia. Sin on kuun jumalan nimi.
Elämänvaiheita
Heti hallituskautensa aluksi Sanherib tiedusteli papeilta, mikä oli aiheuttanut hänen isänsä kuoleman. Pappien mukaan syynä oli tämän rakennuttama uusi palatsi ja hallituskaupunki Dur-Šarrukin. Sanherib noudatti pappien neuvoa ja siirsi hallintokeskuksensa vuonna 701 Niniveen, josta tuli nyt Assyrian pääkaupunki.