cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joulukalenteri: Porokuiskaajan arvoitus
Juoni
Pirpana hermoilee saisiko sittenkään poroja liikkeelle. Väinökkinen neuvoo häntä tekemään jotain muuta, mikä vie ajatukset pois jännittämisestä. Pirpanan paketoidessa paketteja hän laskee paketointia haittaavan porokuiskaajan medaljonkinsa pöydälle ja unohtaa sen siihen lähtiessään. Paketointia jatkamaan tullut tonttu paketoi medaljongin ja laittaa sen muiden lahjojen joukkoon. Medaljonkiaan hakemaan palannut Pirpana ei löydä medaljonkia mistään ja vajoaa epätoivoon. Joulupukki palkitsee Sherlokkisen Väinökkisen tuomisesta takaisin tonttujen joukkoon tekemällä hänestä Suurtontun. Väinökkisestä joulupukki tekee Korvatunturin joulukoristevastaavan. Pirpanan tullessa vuoroon pyytää joulupukki näyttämään porokuiskaajien ikiaikaista merkkiä eli medaljonkia. Pirpana tunnustaa, että se on pakettien joukossa, jotka ovat lähteneet jo eteenpäin. Ylitonttu kertoo, että medaljongin olevan vain merkki ja että Pirpana pystyisi ilmankin sitä käskemään poroja. Pirpana onnistuu käskemään poroja ja joulupukki pääsee lähtemään viemään lahjoja ympäri maailmaa. Tontut viettävät joulua ja Väinökkinen saa joululahjaksi tonttukoulussa otetun luokkakuvan.
Jarmo Peltola (kenraali)
Jarmo Nestori Peltola (s. 26. helmikuuta 1947 Marttila) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Jarmo Peltola syntyi maanviljelijä Eino Peltolan ja Helmi Isotuvan perheeseen ja avioitui 1973 Marja-Liisa Sepposen kanssa. Peltola tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1966 ja valmistui Kadettikoulusta 1971 ja Sotakorkeakoulusta 1983. Hän toimi opetusupseerina Jääkäripatteristossa vuodesta 1971 ja opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä Reserviupseerikoulussa vuodesta 1972. Peltola oli UNMOGIP:in sotilastarkkailija Kashmirissa vuodesta 1976 ja toimi Keskussääaseman osastopäällikkönä ja apulaisjohtajana vuodesta 1983 sekä Suojelu- ja sääkoulun apulaisjohtajana vuodesta 1985. Pääesikunnan suojelutoimiston päällikkö Peltola oli 1986–1988 ja 1991–1992. Hän toimi apulaissotilasasiamiehenä Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuodesta 1988 ja Jääkäritykistörykmentin komentajana Panssariprikaatissa vuodesta 1992. Puolustusministeriön vanhempi osastoesiupseeri Peltolasta tuli 1995 ja pääesikunnan apulaisosastopäällikkö 1997. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1971, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979, majuriksi 1984, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1997.
Kenraalimajuriksi Peltola yleni 2005, toimittuaan heinäkuusta 2001 pääesikunnan tiedustelupäällikkönä. Prikaatikenraaliksi hänet oli ylennetty kesäkuussa 2001.
Paavin laivasto
Paavin laivasto oli Kirkkovaltion merivoimat. Rakenteeltaan löyhä laivasto oli olemassa ajoittain vuosina 849–1878, paavi Leo IV:n kaudelta paavi Leo XIII:n kauden alkuun.
Historia
Myöhemmin ristiretkien aikaan Kirkkovaltio rahoitti useita laivastoja ja varusti muutamia omia eskaadereita, jotka osallistuivat Konstantinopolin piirityksen jälkeen yhdessä eräiden muiden valtioiden kanssa taisteluihin Osmanien valtakuntaa vastaan. Lepanton taisteluun Kirkkovaltio osallistui yhdellä eskaaderilla ja avusti Venetsian tasavaltaa sen sodissa Osmanien valtakuntaa vastaan.
Paavi Klemens XI rakensi 1715 asevaraston Arsenale Pontificion Porta Portesen lähelle Ripa Grandeen Tiberin rannalle.
Paavin aluksia suojasi 1819 solmittu kansainvälinen sopimus, mutta laivasto toipui kovin hitaasti Napoleonin sotien aikana tapahtuneista alustensa anastuksesta. Yhden kaappasivat muslimimerirosvot 1826, mutta Barbareskivaltiot vapauttivat sen saatuaan 10 600 frangin korvauksen.
Vuonna 1823 laivasto koostui 12-tykkisestä kuunarista San Pietrosta, kutterista, felukasta ja pinassista. Rannikkovartio koostui 12 vartioveneestä.
Erilliset hallinnot Marina da Guerra, Marina di Finanza ja Marina del Tevere yhdistettiin 1856 Marina Pontificiaksi.
Paavi Leo XIII myi paavin laivaston viimeisen aluksen, korvetti Immacolata Concezionen virkakautensa ensimmäisenä vuotena vuonna 1878. Alus oli tuolloin telakalla Ranskan Toulonissa, koska paavin valta oli vuodesta 1870 rajoittunut pelkkään Vatikaanin kaupunkiin. Nykyisin se on Milanossa Tieteen ja tekniikan museossa, mutta lippu ja pienoismalli ovat Lateraanipalatsissa sijaitsevassa Vatikaanin museossa.
Erkki Toivanen (vuorineuvos)
Erkki Toivasen vanhemmat olivat postinhoitaja Jalmari Toivanen ja Ellen Alexandra Nyström. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta vuonna 1945, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1949 ja sai varatuomarin arvon 1953. Hän työskenteli muutamia vuosia lakiasiaintoimisto Roschier-Holmbergin avustajana ja Helsingin yleisen tuomiokunnan notaarina, mutta naituaan vuonna 1953 Anja Aurialan, jonka isä oli vesijohtoliike Onnisen toimitusjohtaja kauppaneuvos Martti Auriala, hän siirtyi yhtiön palvelukseen. Vuonna 1956 Toivanen tuli Aurialan tilalle toimitusjohtajaksi. Hän laajensi yhtiön toiminnan LVI-, ilmanvaihto- ja lämmityslaitteiden tukkukauppaan. Onnisesta tuli 1990-luvun alkuun mennessä vesijohtoalan markkinajohtaja Suomessa ja se osti lopulta tärkeimmän kilpailijansa Huberin. Jäätyään eläkkeelle toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1991 Toivonen jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Hänen johdollaan perustettiin vuonna 1997 omistusyhtiö Onvest Oy, johon Toivasen perheen osakeomistukset eri yrityksissä keskitettiin.
Toivasen perhe oli 1990-luvun alussa Suomen Yhdyspankin (SYP) kymmenenneksi suurin osakkeenomistaja. Toivanen oli SYP:n hallintoneuvoston jäsen vuosina 1984–1995 sekä SYP:n omistusyhtiön Unitas Oy:n hallituksen varapuheenjohtaja vuosina 1992–1997. Hän oli mukana neuvottelemassa SYP:n ja KOP:n fuusioitumisesta vuonna 1995 Meritaksi sekä vuonna 1997 edelleen ruotsalaisen Nordbankenin kanssa MeritaNordbankeniksi (nyk. Nordea). Toivanen oli myös vakuutusyhtiö Eurooppalaisen hallintoneuvoston puheenjohtaja vuosina 1980–1996, vakuutusyhtiö Sammon hallintoneuvoston jäsen 1983–1994, YIT-Yhtymän hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1994 sekä Tamro Oyj:n hallituksen jäsen vuodesta 1990 ja sen puheenjohtaja vuodesta 1997.
Toivasella oli monia luottamustehtäviä myös järjestömaailmassa. Hän oli LVI-keskusliiton puheenjohtaja 1961–1968, Suomen Ampumahiihtoliiton puheenjohtaja 1972–1984, Suomen putkikauppiasyhdistyksen puheenjohtaja 1974–1986, Allergialiiton liittovaltuuston puheenjohtaja 1982–1991, Teknisen tukkukaupan keskusliiton puheenjohtaja 1983–1988 ja Suomen sähkötukkuliikkeiden liiton puheenjohtaja 1985–1988. Hän oli myös Allergiatutkimussäätiön hallituksen puheenjohtaja 1971–1979 ja hallintoneuvoston puheenjohtaja 1979–1987, kuului Liikesivistysrahaston hallitukseen vuodesta 1975 ja oli sen varapuheenjohtajana vuodesta 1983, oli Keskuskauppakamarin verovaliokunnan puheenjohtaja 1986–1994 ja kuului 1990-luvulla Teknillisen korkeakoulun ja Helsingin kauppakorkeakoulun neuvottelukuntiin sekä Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiön hallitukseen. Toivanen oli vuoden 1990 nykyaikaisen viisiottelun Lahden-maailmanmestaruuskilpailujen järjestelytoimikunnan puheenjohtaja.
Erkki ja Anja Toivasella oli kaksi tytärtä, Marja ja Maarit Toivanen, joista jälkimmäinen on myöhemmin toiminut Onnisen ja Onvestin johdossa sekä saanut vuorineuvoksen arvon.
Jalalabadin lentoasema
Jalalabadin lentoasema on viiden kilometrin päässä Jalalabadin kaupungista sijaitseva lentoasema Afganistanissa, joka on nykyisin ainoastaan sotilaallisessa käytössä. Lentoasemalla on yksi asfalttipäällysteinen 2 218 metriä pitkä kiitotie.
Pentti Pajari
Elämäkerta
Pentti Pajarin vanhemmat olivat konsuli Toivo Kallio Pajari ja Magda Maria Lovisa Kock. Hän vietti lapsuutensa Helsingissä, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa ja valmistui ekonomiksi vuonna 1934 ja myöhemmin kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1946. Pajari taisteli talvisodan aikana Taipaleella. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.
Pajari teki elämäntyönsä perheyhtiö Colombia Oy:ssä. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan vuosina 1936–1969 Colombia Oy:stä kasvoi merkittävä kotimainen kahvila- ja konditoriayhtiö, jolla oli parhaimmillaan 1 200 työntekijää, kaksi leipomoa Helsingissä, valtakunnallisia tuotemerkkejä sekä 36 Café de Colombia -kahvilaa, joista tunnetuin Helsingin Rautatalossa.
Hän työskenteli aktiivisesti myös toisen perheyhtiön, Oy Mediator Ab:n hallituksessa. Mediator harjoitti monipuolista maahantuontia ja toimi muun muassa kolumbialaisen kahvin agentuurina Suomessa.
Oy Karl Fazer Ab osti suvulta Colombia Oy:n vuonna 1970, jonka jälkeen Pajari keskittyi työskentelemään oman kahviagentuurinsa parissa.
Pentti Pajari jatkoi isänsä konsuli Toivo Pajarin (1886–1935) luomia läheisiä yhteistyö- ja kauppasuhteita sekä Kolumbian valtion että Kolumbian kansallisen kahvintuottajien järjestön (Federación Nacional de Cafeteros de Colombia) kanssa. Hän toimi Kolumbian kunniakonsulina 1950–1961, pääkonsulina 1961– ja Suomen Konsulikunnan vanhimpana (Doyen, Dean) 1967–1979. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä Helsingin kauppakamarissa, yritysten hallintoneuvostoissa sekä leipomo- että hotelli- ja ravintola-alan etujärjestöissä.
Yksityiselämä
Pajari oli naimisissa Helvi Mirjami Pajarin (o.s. Timonen) kanssa, ja perheessä oli viisi lasta. Pentti Pajari jäi leskeksi vuonna 1963 ja avioitui 1969 Tupla tai Kuitti -ohjelmasta tunnetun televisiojuontaja Kirsti Pajarin (ent. Rautiainen) kanssa.
Pajarin harrastuksiin kuului voimailu, nyrkkeily ja puutarhanhoito. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyn Ystävät ry:n puheenjohtajana 1952–1959, Ringside Clubin puheenjohtajana ja hän oli II luokan nyrkkeilytuomari.
SOK:n laboratorioiden johtaja, kemisti ja väestönsuojelumies Kosti Pajari (1887–1955) oli hänen setänsä. Äitinsä puolelta hänen setiään oli puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja Aarne Kiira (1894–1972).
September Blue
September Blue on norjalaisartisti Frida Amundsenin ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Parlophone Music Norway sekä levyllisenä että digitaalisesti ladattavana versiona 20. huhtikuuta 2012. Albumilta on julkaistu tähän mennessä singleinä kappaleet "Closer ja "Rush". Albumi pääsi vain kotimaassaan Norjassa listoille, jossa se saavutti albumilistan 10. sijan.
Ryökäsvesi-Liekune
Ryökäsvesi-Liekune ovat Etelä-Savossa Hirvensalmella sen kirkonkylän ympärillä sijaitsevat kaksi järviallasta, joiden vedenpinta on samalla korkeudella Puulan kanssa. Sen vuoksi voidaan perustellusti ajatella, että Liekune ja Ryökäsvesi ovat Puulaan kuuluvia järvenosia. Vesistöviranomaiset ovat yhdistäneet Ryökäsveden ja Liekunen yhdeksi kokonaisuudeksi, jota on hydrologisesti järkevä käsitellä. Paikalliset käyttävät järvialtaista eri nimiä: Liekune ja Ryökäsvesi.
Maantietoa
Ryökäsvesi-Liekuneen järvialue on 19,8 kilometriä pitkä, 7,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 5 021 hehtaaria eli 50,2 neliökilometriä. Järvialtaita erottaa neljä kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä niemi, jonka eteläosassa sijaitsee Hirvensalmen kirkonkylä. Niemenkärjen eteen jää noin 250 metriä leveä salmi, jonka keskellä sijaitsee Rapasaari. Saaren pohjoispuolinen salmi on nimeltään Hirvensalmi ja eteläpuolinen Haukonsalmi. Salmet ylittää seututie 429. Järvialtaissa on kartan mukaan yhteensä 162 saarta ja niiden rantaviivan yhteispituus on 208,7 kilometriä.
Järvi sijaitsee drumliinialueella ja sen ympäristön mäet ovat moreenimäkiä eli drumliineja. Nimeltä mainiten niitä ovat esimerkiksi Vahvamäki, Mäkärämäki, Raappalanmäki, Iikanmäki, Hasanmäki, Palomäki, Onttojenmäki ja Merrasmäki. Ryökäsjärven itärantaa seuraa katkonainen harjujakso, jonka erottaa maastossa selvästi Hintsalanjoen alueella, Haapasaaressa, Rehniönniemellä ja Vilkonharjulla.
Liekune
Liekune on 10,0 kilometriä pitkä ja 2,7 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on kartasta mitattuna noin 1 350 hehtaaria. Samankokoisen Vahvajärven erottaa Liekunesta yli kilometrin leveä kanna. Hirvensalmen taajama-alueen läpi kulkeva seututie seuraa Liekunen itärantaa. Järvenosan rannoilla on vapaa-ajan asutusta, mutta kiinteää asutusta on vain paikoitellen. Teollisuutta edustaa lounaisrantaan sijoitettu saha, jonka pohjoispuolella on vedenpuhdistamo. Rantojen läheisyydessä sijaitsee Suonsalmen, Noukkalanmäen, Pöyryn, Rajarannan, Haukonmäen ja Humpurinmäen kulmakunnat ja asuinalueet. Järvelle näkyviä mäkiä ovat länsipuolella ainakin 165 metrin korkeuteen kohoava Vahvamäki, jonka laella on peltoviljelyä, ja itäpuolella 155 metrin korkeuteen kohoava Onttojenmäki. Sen juurella järven rannassa toimii leirintäalue. Rantaviivan erityispiirteen muodostaa yli kilometrin pituinen Tihuniemi, joka työntyy järvelle pohjoisen suuntaan. Sen suojaan länsipuolelle jää Tihulahti ja Maariansaaren väliin Kellarilahti.
Liekunessa on kartasta laskettuna 47 saarta eli alle kolmanneksen kaikista saarista. Kirkonkylän edustalla sijaitsevat esimerkiksi Lehtinen, Koirasaari yhdessä Kalliosaaren kanssa ja suuri Siikasaari. Peurasaari näyttää kartassa maatuneen mantereeseen kiinni. Kankaistensaari on hyvin pitkä ja kapea saari. Kuikkosaari, Pöyryn Lehtinen, Lehtisenluodot ja Kotkatsalo muodostavat luonnonsuojelualueen. Maariansaareen johtaa tie vapaa-ajan asunnoille. Järvenosan pohjoisosassa on kivikkoista ja pieniä luotoja. Siellä sijaitsevia saaria ovat esimerkiksi Eljas, Hunttana, Satusaari, Pitkäsaari, Kummelisaari ja Hoikkasaari. Suonsalmen kanavan ruoppausmaat on kasattu kummallekin puolelle kanavaa Tekoniemeksi ja Tekosaareksi. Järven rajana voidaan pitää seututien 431 siltaa, joka ylittää Suonsalmen. Järvenosan eteläpäästä saa alkunsa Kissakosken kanava, joka päättyy 850 metrin jälkeen Kissakosken voimalaitokselle.
Luontoarvoja
Sekä Liekune että Ryökäsvesi ovat kirkasvetisiä järviä, joiden vedenlaatu luokitellaan erinomaiseksi. Vesi on lähes väritöntä ja järvien rehevyystaso luokitellaan karuksi. Järven virkistysluokitus on erinomainen.
Vesiliikenne
Suonsalmelta alkamaan on järveen merkitty muutama veneväylä. Kahden metrin syväyksen väylä kulkee Suonsalmen ja Hirvensalmen välillä. Siitä haarautuu Kissakosken kanavan suulle johtava 1,2 metriä syvä väylä. Hirvensalmen suulta jatkuu yksi kahden metrin väylä Merraslahteen ja toinen Vuohisaaren pohjoispuolelta Hintikanselälle ja siellä Lamminlahteen. Pääväylästä haarautuu 1,2 metriä syvä väylä kaakkoispuolen Harjunlahteen. Hirvensalmelta kääntyy kolmas väylä pohjoiseen Urmaslahteen. Se on 1,2 metrin väylä.
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 94,7 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 94,37 metriä ja 94,85 metriä mpy.
Säännöstelyn toteuttaa Suur-Savon Sähkön Oy omistama Kissankosken vesivoimalaitos, joka noudattaa tällä hetkellä 28.11.1964 voimaan tullutta säännöstelysääntöä.
Vesistösuhteet
Liekune sijaitsee Mäntyharjun reitin yläjuoksulla olevan Liekuneen–Ryökäsveden alueen eteläosassa ja sen kautta virtaavat sekä Puulan että Ryökäsveden kautta tulevat vedet. Puulan vedet tulevat pohjoisesta Suonsalmen kautta ja Ryökäsveden vedet Hirvensalmen kautta. Ryökäsveteen laskee pääasiassa Hintikanjoki, kun taas Puulaan laskevat ainakin Hännilänjoki, joka tuo esimerkiksi Synsiäjärven valuma-alueen vesiä, Haapajärvestä laskeva Tuhkajoki, Malloksesta laskeva Vuojakoski, Santaranjoki ja Korpijärven Korpijoki. . Liekune laskee Kissakosken kanavan ja Ison Metsälammen kautta Vahvajärveen.
Simon and Garfunkel’s Greatest Hits
Simon and Garfunkel’s Greatest Hits on Simon & Garfunkelin ensimmäinen kokoomalevy vuodelta 1972.
Nokia Lumia 510
Nokia Lumia 510 on matkapuhelinvalmistaja Nokian tuottaman Lumia-sarjan puhelin. Sen paino on 129 g ja mitat 120,7 mm, 64,9 mm ja 11,46 mm.
Puhelin on saanut kritiikkiä muun muassa microSD -korttipaikan puutteesta, pienestä 4 Gt tallennustilasta, salaman puutteesta sekä pienestä 256 Mt keskusmuistista, jonka takia se on hidas eikä kykene suorittamaan kaikkia Windows Phone -sovelluksia.
GKS Tychy
GKS Tychy on Puolan pääsarjassa Polska Liga Hokejowassa pelaava jääkiekkojoukkue. Joukkue on perustettu vuonna 1971 ja se on voittanut maansa mestaruuden neljä kertaa: 2005, 2015, 2018 ja 2019.
Tilastot
Mestaruus: 2005, 2015, 2018, 2019 Hopeaa: 1988, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2014, 2016, 2017 Pronssia: 1981, 1983, 2002, 2004, 2010, 2013
Puola talviolympialaisissa 2018
Puola osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 62 urheilijaa, jotka kilpailivat 11 urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 37 ja naisia 25. Pikaluistelijoita oli 14 sekä ampumahiihtäjiä ja maastohiihtäjiä seitsemän. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi pikaluistelija Zbigniew Bródka ja päättäjäisissä rattikelkkailija Mateusz Luty.
Puola voitti kisoissa yhden kulta- ja yhden pronssimitalin, molemmat mäkihypyssä. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa 20:nneksi.
Sulkutaivutus
alt=Kuvassa näkyy kouluratsastuksessa näkyviä välineitä|thumb|Kouluratsastus Sulkutaivutus on kouluratsastuksessa ratsastettava liike. Se on hevosta kokoava liike, mikä voimistuttaa hevosen takajalkoja ja parantaa lavan irtonaisuutta. Sulkutaivutus parantaa ratsastajan apujen koordinaatiota, ja opettaa ratsastajaa analysoimaan hevosen mahdollista vinoutta sekä toispuolisuutta.
Läntinen
Läntinen on suomalainen sukunimi. Läntinen-nimisiä henkilöitä:
Mike Komisarek
Mike Komisarek (s. 19. tammikuuta 1982 Islip Terrance, New York, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Sulkutaivutus
Hevonen on tasaisesti taivutettu kaulastaan ja rungostaan. Taivutus tapahtuu liikkeen suuntaan niin että etujalat liikkuvat uralla ja takajalat sen sisäpuolella. Sulkutaivutus on ihanteellinen kun hevonen liikkuu neljällä uralla edestä päin katsottuna. Uralla ratsastettuna sulkutaivutuksen poikitusaste on ihanteellinen, kun hevonen muodostaa 30°:n kulman ratsastettavaan uraan nähden.
Avenue Kléber
pienoiskuva|Avenue Kléber Avenue Kléber on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Ranskan vallankumoussotien kenraali Jean-Baptiste Kléberin mukaan. Avenue Kléber on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.
Mike Komisarek
Komisarek pelasi kaudella 2000–2001 Michiganin yliopiston joukkueessa. Vuonna 2001 Montreal Canadiens varasi Komisarekin itselleen varausnumerolla 7. Komisarek pelasi vielä kauden 2001–2002 Michiganin yliopistossa ennen lähtöään Montreal Canadiensin organisaatioon, jossa hänen kaksi ensimmäistä kauttaan kuluivat osin AHL:n Hamilton Bulldogsissa, jossa hän pelasi myös työsulkukauden 2004–2005. Vuodet 2005–2009 Komisarek pelasi aktiivisesti Montreal Canadiensin riveissä, jonka jälkeen hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin.
Sulkutaivutus
Ratsastaja asettaa ja taivuttaa hevosen liikkeen suuntaan. Ohjat säätelevät asetusta ja taivutusta. Ratsastajan ulkopohkeet vaikuttavat sivullevievästi hevosen takaosaan. Sisäpohja pitää hevosen etuosan paikallaan ja aktivoi myös hevosen sisätakajalkaa polkemaan syvemmälle rungon alle. Ratsastajan tulee sijoittaa oma paino aavistuksen enemmän hevosen liikkeen suuntaisesti.
Mike Komisarek
Komisarek pelasi Maple Leafsissa yhteensä neljä kautta, kunnes heinäkuussa 2013 seura osti hänen sopimuksensa ulos. Komisarek löysi nopeasti itselleen uuden joukkueen, kun Carolina Hurricanes teki Komisarekin kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Avenue Kléber
Avenue Kléberin alkuperäinen nimi oli Boulevard de Passy. Sen nimi muutettiin Ranskan toisen keisarikunnan aikana muotoon Avenue du Roi-de-Rome. Katu sai nykyisen nimensä vuonna 1879.
Emilio Ramos
Emilio Ramos Delgado (s. 25. huhtikuuta 1935 Madrid) on espanjalainen jousiampuja. Hän edusti Espanjaa Münchenin kesäolympialaisten 1972 miesten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 49. Ramos kilpaili myös kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1959 Tukholmassa ja 1975 Interlakenissa.
Matti Rahkonen
Matti Rahkonen (s. 17. kesäkuuta 1945 ) on suomalainen kielentutkija ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston pohjoismaisen filologian professori 1984 –2011.
Richard Harris – The Anthology
Richard Harris – The Anthology on Richard Harrisin kokoelma-albumi vuodelta 2008.
Ristiinpromootio
Ristiinpromootio (myös ristipromootio tai ristiinmainonta, ) on markkinointiin liittyvä käsite, joka tarkoittaa erilaisia yhteistyökuvioita tuotemarkkinoijien, myymälöiden ja medioiden välillä tuotteiden tai palveluiden markkinoimiseksi niitä lähellä olevien tuotteiden ja palvelujen ostajille.
Toisiinsa liittyvien tuotteiden yhteismarkkinointi
Eri toimialoilla toimivat markkinoijat solmivat usein yhteistyösopimuksia ristiinpromootiosta tai muunlaisesta yhteismarkkinoinnista, joka hyödyttää molempia osapuolia ja parhaimmillaan myös heidän yhteisiä asiakkaitaan. Lentoyhtiö voi toimia yhteistyössä luottokorttiyhtiön tai hotelliketjun kanssa niin, että lentoyhtiön bonuspisteitä saa kaikista tietyllä luottokortilla tehdyistä ostoksista tai yöpymisistä ketjun hotelleissa. Kun molemmat sopimusosapuolet tiedottavat markkinointiviestinnässään tästä mahdollisuudesta omille asiakkailleen, molemmat niistä voivat saada uusia asiakkaita sopimuskumppanin asiakaskunnasta.
Ristiinpromootiota voidaan tehdä markkinointiviestintäkampanjoiden lisäksi myös henkilökohtaisessa myyntityössä. Kaupan myyjä voi ehdottaa puvun ostajalle myös paidan ostamista etenkin, jos puku- ja paitavalmistajat ovat kehittäneet tätä edistämään esimerkiksi myyntikilpailun tai muun kannustimen. Verkkokaupassa suosittu ristiinpromootio- ja lisämyyntikeino on näyttää tilaajalle, mitä muuta tämän tuotteen muut tilaajat ovat samalla tilanneet. Myös lähetyspakkaukseen tai ostoskassiin voidaan sujauttaa jokin ostokseen läheisesti liittyvä tuotetarjouslehtinen. Elokuva-alalla ristiinpromootiokeinoja ovat muun muassa elokuvien ja tv-ohjelmien tuotesijoittelu ja siihen liittyvä markkinointiviestintä, sekä muiden elokuvien trailereiden näyttö teatterissa ennen varsinaista elokuvaa. Elokuvan ja sen pohjana olevan kirjan ristiinpromootiota voi olla uusintapainoksen ottaminen kirjasta niin, että sen kansikuvaksi otetaan stillkuva tuoreesta elokuvasovituksesta.
Ristiinpromootion kaltaiseksi yhteismarkkinoinniksi voidaan lukea myös MacDonald’sin Happy Meal -lelut, jotka usein ovat lasten animaatioelokuvien tai leluvalmistajien kanssa yhdessä tuotettuja oheistuotteita.
Saman yhtiön mediatuotteiden ristiinpromootio
Televisio-ohjelmien katsojamäärien maksimoimiseksi ja suosion ylläpitämiseksi ohjelmia markkinoidaan katsojille paitsi kyseisellä tv-kanavalla ennakkotietojen avulla, myös ristiinpromootion eli ”ristiinpuffauksen” keinoin muissa saman mediayhtiön tiedotusvälineissä tai kilpailijoiden medioissa, jos näin on sovittu. Esimerkiksi Sanoma-konserni tekee Neloskanavansa tv-ohjelmista ja niiden esiintyjistä paljon juttuja omistamiinsa lehtiin, kuten Ilta-Sanomiin ja Me Naisiin. Tällainen ristiinpromootio voi olla lähellä tekstimainontaa, ammattikielellä puffia, joka voi horjuttaa median journalistista uskottavuutta, koska lehtien ja sähköisten viestimien toimitussisältö tulisi valita objektiivisin journalistisin perustein ja toimituksen omasta aloitteesta. Samoin saman mediayhtiön eri tositelevisio-ohjelmien esiintyjiä laitetaan esiintymään ”ristiin” muissakin: esimerkiksi Neloskanavalta tuttu Kiinteistökuningatar Kaisa Liski voitti keväällä 2015 saman kanavan MasterChef -kilpailun.
Ristiinpromootiota on myös vapaaksi jäävien ilmoitustilojen täyttö saman lehtiyhtiön muiden lehtien mainoksilla, jotka kehottavat tilaamaan saman yhtiön toisen lehden tai käyttämään sitä mainonnan välineenä.
Ylhäisten kastien kelvottomat jälkeläiset
Ylhäisten kastien kelvottomat jälkeläiset on kokeellisen musiikin yhtyeen Eturivin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Verdura Records. Albumi sisältää runsaasti ambientäänikokeiluja ja erilaisia efektejä.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Herra Ylppö.
Kokoonpano
+
Matti Arjanne
Matti Arjanne (14. elokuuta 1933 Tampere – 6. maaliskuuta 2011 Tampere) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija, suomentaja, kirjailija ja kirjankustantaja.
Arjanne toimi Tampereella ilmestyvän Aamulehden kunnallistoimittajana ja kirjoitti lehteen 30 vuoden ajan 1950-luvulta alkaen pakinoita nimimerkillä Malakias.
Arjanne perusti 1971 Kustannuspiste-nimisen kustannusliikkeen, joka julkaisi muun muassa neuvostoliittolaisten toisinajattelijoiden teoksia. Arjanne kirjoitti myös itse kirjoja ja suomensi kirjallisuutta. Hän käytti tällöin useimmiten erilaisia salanimiä.
Arjenne oli myös kaapelitelevisiotoimintaa harjoittaneen Tampereen Tietoverkko Oy:n (myöhemmin Karelsat Oy) varatoimitusjohtajana ja vastasi yhtiön ohjelmatuotannosta 1983–1994.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Aito Salamies: Nimimerkillä Veijo Varjo:
Suomennoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Antti Virtanen:
Juhani Kyläkallio
Reino Juhani Kyläkallio (s. 1930) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston siviilioikeuden apulaisprofessori 1967–1969 ja Turun yliopiston siviilioikeuden professori vuodesta 1969. Hän on tutkinut osakeyhtiöitä.
Oneiron
Oneiron on Laura Lindstedtin toinen romaani, joka ilmestyi vuonna 2015 Teoksen kustantamana. Se sai vuoden 2015 Finlandia-palkinnon.
Tracy (Kalifornia)
Tracy on kaupunki San Joaquinin piirikunnassa Kaliforniassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 82 922. Asukastiheys oli tuolloin 1 046,5 asukasta/km². Kaupungilla on pinta-alaa 54,4 km². Tämä alue ei sisällä lainkaan vettä. Tracyn nykyinen pormestari on Joshua Silveira.
Oneiron
Romaani kertoo seitsemästä eri-ikäisestä ja erimaalaisesta naisesta, jotka ovat kuoleman jälkeisessä välitilassa.
Kirjan käännösoikeudet on myyty Ruotsiin, Tanskaan, Unkariin, Bulgariaan, Liettuaan ja Ranskaan.
Darwin D. Martin House
Wright suunnitteli talon Larkin-yhtiön johtajalle Darwin D. Martinille. Kokonaisuus koostuu kuudesta rakennuksesta, joihin kuului päärakennuksen lisäksi vierastalo (jossa asui aluksi Martinin sisar), autotalli, puutarhurin mökki, kasvihuone ja pergola. Osa rakennuksista on purettu ja rekonstruoitu jälkeenpäin.
Wright piirsi myös pääkonttorin Martinin johtamalle yhtiölle, Larkin Administration Building.
Australia talviolympialaisissa 2018
Australia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 50 urheilijaa, jotka kilpailivat kymmenessä urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 28 ja naisia 22. Freestylehiihtäjiä oli 16 ja lumilautailijoita 11. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi lumilautailija Scotty James ja päättäjäisissä lumilautalija Jarryd Hughes.
Australia saavutti kisoissa kaksi hopeamitalia ja yhden pronssin. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa 23:nneksi.
Myōjin-shō
right|thumb|225px|Kuva Myōjin-shōsta vuoden 1952 purkauksen aikana. Myōjin-shō on noin 450 km Tokiosta etelään sijaitseva merenalainen tulivuori. Tulivuori on ollut aktiivinen vuodesta 1869 lähtien ja se on purkautunut useasti. Tulivuoren voimakkain purkaus aiheutti pienen saaren syntymisen ja tuhoutumisen.
Tulivuoren nimi tulee samannimisestä kalastusaluksesta, joka oli paikalla kun tulivuori viimeksi purkautui vuonna 1952.
Vuoden 1952–1953 purkaus
Myōjin-shōn purkaus vuosina 1952–1953 oli yksi sen historian suurimmista. Purkauksen yhteydessä maanpinnalle kohosi useaan kertaan saari. Saari kuitenkin upposi syyskuussa 1953 tapahtuneessa purkauksessa. 24. syyskuuta 1953 merentutkimusalus No. 5 Kaiyo-Maru tuhoutui tulivuorenpurkauksessa. Tämän jälkeen kehitettiin miehittämätön tutkimusalus, jota voidaan ohjata radiolla ja käyttää vaarallisilla merialueilla.
Reettiset Alpit
Korkeimmat huiput
Reettisten Alppien korkeimpia huippuja ovat :
Napoleon: Total War
Napoleon: Total War on The Creative Assemblyn kehittämä ja Segan julkaisema strategiapeli ja Total War -pelisarjan kuudes osa. Se julkaistiin Microsoft Windowsille ja OS X:lle helmikuussa 2010. Peli sijoittuu Napoleonin sotien aikaan ja pelialueena on Eurooppa, Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä.
Pelaaminen
Pelin kampanjan voi pelata viidellä eri maalla, jotka ovat Iso-Britannia, Ranska, Venäjä, Preussi ja Itävalta. Kampanjan tarkoituksena on valloittaa muilta mailta tiettyjä alueita, ja luoda mahdollisimman iso suurvalta. Eri valtioilla on erilaisia valtiomuotoja, jotka vaikuttavat muun muassa kansan tyytyväisyyteen. Valtiomuotoja ovat absoluuttinen monarkia eli totaalinen yksinvalta, perustuslaillinen monarkia ja tasavalta. Peliä pelataan vuoroissa, joissa ensin pelaaja tekee siirtonsa ja sen jälkeen on tekoälyn vuoro. Euroopan kampanja kestää vuodesta 1805 vuoteen 1815, jolloin vuoro vastaa kahta viikkoa pelissä. Euroopan kampanjan lisäksi pelissä on Egyptin kampanja, jossa yritetään valloittaa alueita Pohjois-Afrikassa ja Italian kampanja, jossa puolestaan pyritään valloittamaan alueita Italiassa.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanan 8.9/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanan 8.5/10.
Anefif
Anefif on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Malin Kidalin alueen Kidalin piirissä. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoriston eteläosassa noin 110 kilometriä Kidalista lounaaseen. Kunnassa on 5 100 asukasta (vuonna 2009).
Anefifin kunnan pinta-ala on 2 800 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kidalin piirin Essoukin kuntaan, idässä Kidalin kaupunkiin, etelässä Gaon piirin Anchawadin kuntaan, lännessä Bouremin piirin Tarkintiin sekä luoteessa Tessalitin piirin Adjelhociin. Kunnan länsiosassa on Telemsin laakso. Ilmasto on erittäin kuiva ja kuuma. Talvisin lämpötilanvaihtelut ovat suuria. Tasangoilla kasvaa heinäkasveja, wadeissa ja laaksoissa myös puita ja pensaita. Eläinkunta käsittää gaselleja, hyeenoita, sakaaleja, lintuja, liskoja, käärmeitä ja skorpioneja.
Kuntaan kuuluu yksi kylä ja 13 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat arabeja, tuaregeja ja songhaita.
Anefifin kautta kulkee Gaon ja Kidalin välinen maantie. Seudun tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, kamelit, aasit ja naudat. Laaksoissa kasvatetaan jonkin verran durraa, taateleita, tomaatteja ja sipulia. Lisäksi käydään kauppaa ja tehdään käsitöitä.
Kiinantähkähäntä
Kiinantähkähäntä eli suomuhäntä (Achyranthes bidentata) on revonhäntäkasveihin (heimo Amaranthaceae) kuuluva kasvilaji, jota on käytetty lääkekasvina. Se kasvaa eteläisessä Afrikassa.
Ulkonäkö ja koko
Kiinantähkähäntä kasvaa 170–120 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat suurikokoiset ja muuttuvat kuivuessaan mustanpuhuviksi. Kukat ovat kiiltävän vihreät.
Levinneisyys
Kiinantähkähäntää kasvaa Itä-Aasiassa: Kiina, Japani, Korea, Intia, Myanmar, Thaimaa, Laos, Vietnam, Malesia, Indonesia, Filippiinit ja Uusi-Guinea. Sitä viljellään myös Länsi-Afrikassa ja Yhdysvalloissa.
Käyttö
Kiinantähkähännän juuria, varsia ja lehtiä käytetään laajasti kiinalaisessa lääketieteessä ja muuallakin kipujen, etenkin reumatismin ja hammassäryn hoitamiseen. Siemenistä on tehty leipää katovuosina, ja lehtiä voidaan syödä keitettynä pinaatin tapaan.
Undead Indeed
Undead Indeed on suomalaisen Tarot-yhtyeen konserttitallenne. Se ilmestyi CD:llä ja DVD:llä 11. kesäkuuta 2008 ja sisältää Kuopion Työnkulman Rupla-klubilla 17. elokuuta 2007 järjestetyn konsertin. Konserttielokuvan ohjasi Harri Mielonen.
Julkaisu sijoittui Suomen albumilistalla sijalle 18 ja DVD-listalla sijalle 1.
Christina Krause
Maria Christina Krause (s. 8. elokuuta 1963) on suomalainen psykologi ja tutkija, joka toimi kognitiotieteen professorina Helsingin yliopistossa.
Krause kirjoitti ylioppilaaksi Turun Katedralskolanista ja opiskeli sitten psykologiaa Åbo Akademissa. Hän suoritti maisterin tutkinnon 1992, lisensiaatin tutkinnon 1995 ja väitteli tohtoriksi 1997. Vuodesta 1998 hän on toiminut kokeellisen neuropsykologian dosenttina Turun yliopistossa ja vuodesta 2001 kokeellisen neurotieteen dosenttina Åbo Akademissa. Vuonna 2002 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kognitiotieteen professoriksi.
Krausen eniten siteerattuja artikkeleita on vuonna 2008 julkaistu tutkimus “Effects of Electromagnetic Fiels Emitted by Cellular Phones on the EEG During an Auditory Memory Task” (Bioelectromagnetics, 25, [1], 33–40, January 2004).
Nuoruudessaan Christina Krause soitti rumpuja ja oli läpi 1980-luvun mukana Beat-yhtyeessä, joka tuli toiseksi vuoden 1981 Syksyn sävelessä ja edusti Suomea vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Fri?”. Työskennellessään musiikkiterapeuttina hän kiinnostui psykologiasta.
Ateenan kansallinen teknillinen korkeakoulu
Ateenan kansallinen teknillinen korkeakoulu on teknillinen yliopisto, joka toimii Ateenassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1836.
Korkeakoulussa on 9 tiedekuntaa ja yhteensä 40 laitosta. Niissä on yhteensä noin 10 000 opiskelijaa, joista noin 1 500 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 1 350.
Tiedekunnat
thumb|right|240px|Korkeakoulun päärakennus. thumb|right|240px|Korkeakoulun [[Zográfoun kampusta.]]
Korkeakoulun tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Tarin Kowt
Tarin Kowt on Uruzganin maakunnan hallinnollinen pääkaupunki Afganistanissa. Kaupungissa asuu 2; 318 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan. . Kaupungin tärkein liikenneyhteys on Tarin Kowtin lentoasema, josta afganistanilainen Kam Air operoi lentoja maan pääkaupunkiin Kabuliin.
Angolan vaakuna
150px|right|Angolan vaakuna Angolan vaakuna on lipun ja kansallislaulun ohella Angolan kansallistunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1992.
Angolan vaakuna, kuten maan lippukin, on saanut runsaasti vaikutteita sosialististen maiden vaakunoista. Maan vaakunassa on kuvattu maan tulevaisuuteen viittaava nouseva aurinko, jonka päällä loistaa tähti. Se viittaa, paitsi maan loistavaan tulevaisuuteen, myös kansainvälisyyteen ja kansojen väliseen ystävyyteen. Lipussa on kuvattu ristikkäin olevat viidakkoveitsi machete ja kuokka, jotka viittaavat maanviljelyyn. Vaakunaa ympäröi kehä, jonka vasemmalla puolella on samoin maanviljelijöihin viittaavat, toisiinsa kiedotut puuvilla- ja kahvipensaan oksat sekä oikealla puolella teollisuustyöväestöön viittaava puolikas hammasratas. Vaakunan alapuolella on maan älymystöön viittaava avattu kirja sekä sen alla maan nimi portugaliksi: República de Angola (Angolan tasavalta).
Helsinki Thunder
Helsinki Thunder oli Helsingin Sörnäisiin rakennetulla 3,3 kilometriä pitkällä katuradalla vuosina 1995–1997 ajettu autokilpailu. Kilpailujen järjestämisestä vastasivat yhdessä Thunder-yhtiöt ja AKK-Motorsport ry (ent. Autourheilun Kansallinen Keskusliitto ry). Promoottorina toimi entinen suomalainen kilpa-autoilija Robert Lappalainen. Kilpailut keräsivät ensimmäisenä vuonna paikalle 120 000 ja toisena 130 000 katsojaa.
Rataluokkina olivat vuonna 1995 DTM (Deutsche Tourenwagen Meisterschaft) sekä 1996 ITC (International Touring Car Championship). DTM-osakilpailut voittivat Christian Danner ja Nicola Larini. Vuonna 1996 ITC:n molemmat osakilpailut voitti Hans-Joachim Stuck. Vuonna 1997 ajettiin Formula 3000 -luokan osakilpailu ja FIA:n juuri perustetun FIA GT Championship -sarjan kilpailu. Formula 3000 -luokan voitti Soheil Ayari ja FIA GT -kisan autokunta Jyrki Järvilehto ja Steve Soper.
Laajentumissuunnitelmista huolimatta ajoja ei enää järjestetty viimeisimmäksi jääneen vuoden 1997 jälkeen.
Asser
Asser on miehen etunimi. Nimi on peräisin onnellista tarkoittavasta heprean sanasta. Raamatussa Asser oli yksi patriarkka Jaakobin pojista sekä hänestä polveutuneeksi kerrottu Israelin heimo.
Asserin nimipäivä on suomalaisessa kalenterissa 5. helmikuuta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Asser-nimi on Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 4 208 miehelle ja alle viidelle naiselle.
Lähteet
Asser Asser Asser Ascer
USS Washington (BB-56)
Valmistus
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. kesäkuuta 1938. Alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1940 kumminaan Virginia Marshall ja otettiin palveluskäyttöön 15. toukokuuta 1941 ensimmäisenä komentajanaan Howard H. J. Benson.
Palvelus
Alus oli koeajoissa ja koulutuksessa Yhdysvaltain itärannikolla ja Meksikonlahdella, mikä keskeytyi Yhdysvaltain liittyessä toiseen maailmansotaan joulukuussa 1941. Alus määrättiin Atlantin laivaston taistelulaivojen komentajan kontra-amiraali John W. Wilcoxin lippulaivaksi taistelulaivaviirikkö 6:een. Alus liitettiin 26. maaliskuuta 1942 Portlandissa Mainessa TF39:n lippulaivaksi ja se lähti vielä samana päivänä Britteinsaarille.
Alus poistettiin palveluskäytöstä 27. kesäkuuta 1947, minkä jälkeen se määrättiin Atlantin reservilaivastoon. Se poistettiin laivaston rekisteristä 1. kesäkuuta 1960 ja myytiin 24. toukokuuta 1961 romutettavaksi Lipsett Divisionille.
Luis Nery
Luis Nery (s. 12. joulukuuta 1994 Tijuana, Meksiko) on meksikolainen kääpiösarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBC liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Ammattinyrkkeilyura
Nery aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2012. Vuonna 2016 Nery otteli David Sanchezia vastaan voittaen tämän luovutusvoitolla viidennen erän jälkeen. Vuonna 2017 Nery voitti WBC liiton ja The Ring lehden mestaruudet voittamalla Shinsuke Yamanakan teknisellä tyrmäyksellä neljännessä erässä Yamanakan ollessa pahoissa vaikeuksissa kehäköysissä. Yamanka ottelun jälkeen Nery jäi kiinni zilpaterolin käytöstä.
Pauliina Fred
Pauliina Fred (s. 1974) on suomalainen huilisti. Hän opiskeli vuosina 1994–2001 nokkahuilua, traversoa ja huilua Sibelius-Akatemiassa, josta hän valmistui musiikin masteriksi. Lisäksi hän opiskeli Utrechtin ja Amsterdamin konservatorioissa. Hän piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 2004.
Fred on soittanut useissa kokoonpanoissa, kuten Opus X -yhtyeessä, Helsingin Barokkiorkesterissa ja Kuudennen kerroksen orkesterissa. Hän on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona lukuisissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on levyttänyt suomalaista nykytaidemusiikkia, kuten Kirmo Lintisen ja Lotta Wennäkosken teoksia. Lisäksi Fredin levytyksiin kuuluvat Naxoksen kaksi levyä Franz Xaver Richterin sonaatteja. Niillä hän soittaa yhdessä sellisti Heidi Peltoniemen ja cembalisti Aapo Häkkisen kanssa.
Unity Temple
thumb Unity Temple on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema kirkkorakennus Oak Parkissa, Yhdysvaltojen Illinoisin osavaltiossa. Talo rakennettiin vuonna 1909. Työ kuului Wrightin omiin suosikkeihin. Sen kubistinen rakenne ja paikalla valetun betonin käyttö olivat ennennäkemättömiä tuohon aikaan.
thumb|left|Sisäkuva.
Hopeapäät
Hopeapäät (Diretmidae) on limapääkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajit ovat syvän veden kaloja.
Levinneisyys ja elintavat
Hopeapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät 200–2 100 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajien ravintoa ovat pienet äyriäiset.
Kennedyn kanaali
right|thumb|225px|Kennedyn kanaali{{legend|#ffff66|[[Ellesmerensaari, Nunavut}}{{legend|#ffffcc|Grönlanti}}]] Kennedyn kanaali on Grönlannin sekä Kanadan pohjoisimman saaren Ellesmerensaaren välissä sijaitseva salmi. Se on osa saarten välistä pidempää Naresinsalmea ja yhdistyy etelässä Kanen altaaseen ja pohjoisessa Hall Basiniin. Salmi on noin 130 kilometriä pitkä ja 24–32 kilometriä leveä.
Kanaalissa sijaitseva Hansinsaari oli vuosikymmenien ajan Kanadan ja Tanskan kiistan aihe. Vuonna 2022 valtiot päättivät jakaa pienen saaren liki keskeltä joka loi Kanadalle ja Tanskalle maarajan.
Gwich’init
Gwich'init ovat Kanadan Luoteisterritorioiden ja Yukonin sekä Yhdysvaltojen Alaskan alueella asuva intiaanikansa. Heitä on arviolta noin 2 900. Gwich'inin kieli kuuluu athabasca-kieliin ja sillä on noin 370 puhujaa Kanadassa ja 200 Yhdysvalloissa. Pohjois-Amerikan intiaanikansoista gwich'init asuttavat kaikkein pohjoisimpia seutuja.
Historia
200px|thumb|vasen|Gwich'inimetsästäjiä piirroksessa vuodelta 1847. Gwich'init törmäsivät eurooppalaisiin ensimmäisen kerran 1700-luvun lopulla. Enemmissä määrin eurooppalaisia alkoi tulla alueelle vuosina 1806–1836. Eurooppalaiset olivat lähinnä tutkijoita ja turkismetsästäjiä. Eurooppalaisten mukana tuli aseiden ja muiden tavaroiden mukana myös kulkutauteja, joille gwich'ineillä ei ollut vastustuskykyä. Tautien vaikutuksesta gwich'inien määrä putosi alkuperäisestä 5 400:sta noin tuhanteen. Tautien ohella määrän putoamiseen vaikutti myös gwich'inien harjoittama tyttölasten surmaaminen. Vuosisadan toisella puoliskolla paikalle tulivat myös lähetyssaarnaajat, joiden vaikutuksen myötä alkuperäiset tavat ja uskomukset paljolti hävisivät. Kanadan hallinto kiinnostui pohjoisista alkuperäiskansoista vasta 1900-luvun alkupuolella. Ensimmäiset gwich'inejä koskeneet sopimukset laadittiin vuonna 1921. Sopimusten nojalla alkuperäiskansojen oikeuksia vähennettiin taloudellisten korvausten vastineena, joihin lukeutui muun muassa turkistenmetsästysoikeudet. Yhdysvaltojen Alaskassa vastaava sopimus, Alaska Native Claims Settlement Act, astui voimaan vuonna 1971. Sopimuksella gwich'init luopuivat joistakin maaoikeuksistaan rahaa vastaan. Kanadassa gwich'init kuitenkin 1990-luvun puolella vaativat suuria maa-alueita Luoteisterritorioissa ja Yukonissa. 2000-luvun puolella huolenaiheeksi gwich'inien keskuudessa nousivat suunnitelmat öljynporauksesta ja maakaasuputkista heidän alueillaan.
Kulttuuri
220px|thumb|Gwich'iniperhe kuvattuna kotinsa ulkopuolella vuonna 1899 tai 1900. Alun perin gwich'init jakautuivat noin yhdeksään heimoon, jotka saatettiin jakaa edelleen pienempiin alueellisiin yksiköihin. Asumismuoto vaihteli heimoittain, osan liikkuessa ja osan pysytellessä aloillaan. Talvella asuttiin puusta ja sammaleesta rakennetuissa taloissa, kun taas muina vuodenaikoina oli käytössä nahoista kyhätyt asumukset. 1900-luvulta lähtien yleistyivät kuitenkin tavallisemmat kiinteät talot. Ruokaa saatiin metsästämällä esimerkiksi karibuja ja hirviä sekä kalastamalla. Turkismetsästys oli myös elinkeinona tärkeä, ja turkiseläimiin kuuluivat esimerkiksi kanadanilves, ahma ja majava. Turkeilla saatiin taas ostettua käyttötavaraa eurooppalaisilta.
Perinteiseen uskoon kuuluivat erilaiset henget, aaveet, yliluonnolliset olennot tähdissä ja kuussa sekä esimerkiksi erilaiset paikallisissa järvissä asuvat hirviöt. Gwich'init uskoivat myös uudelleensyntymiseen. Lähetyssaarnaajien tulon myötä suuri osa heistä kääntyi anglikaanisuuteen tai katolilaisuuteen, mutta perinteistä uskoa harjoitetaan yhä.
Yōko Shinozaki
Yōko Shinozaki (, s. 29. tammikuuta 1945) on japanilainen entinen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana maansa kultaa voittaneessa joukkueessa vuoden 1964 olympialaisissa sekä MM-kisoissa vuosina 1962 ja 1967.
Tramvia Blau
thumb|Tramvia Blau Tramvia Blau on raitiotie Barcelonan kaupungissa Espanjassa. Se kulkee Sarrià-Sant Gervasin alueella Barcelonan metron linjaan 7 kuuluvalta Avinguda Tibidabon metroasemalta Tibidabo-vuorelle nousevan Funicular del Tibidabon luokse. Raitiotietä liikennöi Transports Metropolitans de Barcelona, mutta se ei kuulu samaan lippujärjestelmään kaupungin metro- ja bussiliikenteen kanssa. Jo vuonna 1901 käyttöön otettu linja ei niinkään ole merkittävä osa kaupungin joukkoliikennettä, vaan Tramvia Blau on nykyisin pikemminkin museoraitiotie ja turistinähtävyys. Raitiotietä on uudistettu vuosina 1922 ja 1958.
Reitti
Raitiotien reitti kulkee mäkisellä alueella siten, että rinnettä ylöspäin menevillä vaunuilla on eri pysäkit kuin alamäkeen kulkevilla. Reitti on molempiin suuntiin noin 1,2 kilometriä pitkä ja raideleveys 1435 millimetriä.
Totuudentekijä
Historiaa
D. M. Armstrongin mukaan ajatus totuudentekijästä voidaan johtaa jo Aristoteleehen. Tämä kirjoitti Kategorioissaan:
Tämän jälkeen ajatus on esiintynyt joillakin skolastikoilla, ja myöhemmin laajemmin vasta Bertrand Russellilla, joka käytti termiä verifier. Myöhemmin ajatusta ovat käsitelleet Armstrongin lisäksi muun muassa C. B. Martin, Kevin Mulligan, Peter Simons ja Barry Smith.
Yleisesti
Filosofit ovat olleet erimielisiä siitä, tarvitsevatko kaikki totuudenkantajat totuudentekijän. Parmenideen klassinen väite oli, että sitä mikä ei ole ei voida ajatella. Tämä on ymmärretty näkemykseksi, jonka mukaan jokaisella totuudenkantajalla tulee olla totuudentekijä, koska muutoin totuudenkantaja ei koske mitään.
Armstrongin mukaan jokaisella totuudella on totuudentekijä. Armstrong itse on maltillinen realisti, joka kannattaa totuuden korrespondenssiteoriaa. Hänen realisminsa mukaan totuudessa on kyse siitä, että väittämä tai joku muu intentionaalinen entiteetti vastaa jotakin todellisuuden entiteettiä. Muodollisesti esitettynä:
Ajatus totuudentekijöistä tarkoittaa käytännössä sitä, että totuus riippuu siitä, mitä on olemassa (”totuus supervenioi olevaa”). Näin todellisuus, oleva, kokonaisuudessaan muodostaa maksimaalisen totuudentekijän kaikelle totuudelle. Niiden totuudentekijöiden joukko, joiden olemassaolon filosofi myöntää, muodostaa hänen myöntämänsä ontologian.
David Lewis on ehdottanut maltillisempaa teoriaa totuudentekijöistä. Sen mukaan totuudentekijöitä vaaditaan vain positiivisille väittämille. Näin sellainen väittämä kuin ”hevosia on olemassa” vaatii totuudentekijän, mutta sellainen väittämä kuin ”yksisarvisia ei ole olemassa” ei vaadi. Negatiivinen väittämä p on tosi sillä perusteella, ettei sillä ole epätotuudentekijää, eli p:n negaatiolla ei ole totuudentekijää. Näin se, mikä tekee väittämästä ”yksisarvisia ei ole olemassa” totta, on se, ettei väittämällä ”yksisarvisia on olemassa” ole totuudentekijää, eli se, että yksisarvisia ei ole todellisuudessa olemassa.
Totuudentekijöistä puhuvat filosofit ovat eri mieltä myös siitä, mitkä entiteetit ovat totuudentekijöitä erilaisille totuudenkantajille. Jotkut ovat sitä mieltä, että väittämän ”Sokrates istuu” totuudentekijä on se, että Sokrates on istuutunut, mitä tämä tarkoittaakaan oikeassa ontologiassa. Yleisesti, lauseen s ilmaiseman totuudenkantajan totuudentekijä voidaan ilmaista s:n partisiippimuotoisena lauseena. Jotkut taas ovat sitä mieltä, että lauseen ”Sokrates istuu” totuudentekijä on Sokrates itse. Joka tapauksessa totuudentekijän oletetaan olevan jotakin konkreettista. Ensimmäisessä tapauksessa se on se, jonka olemassaolosta totuudenkantaja kertoo, ja jälkimmäisessä tapauksessa se, jota totuudenkantaja koskee.
Etiikassa
Erilaisten metaeettisten suuntausten erimielisyydet ovat osittain erimielisyyksiä siitä, millaisia totuudentekijöitä eettisillä lauseilla olisi, jos nämä lauseet olisivat tosia, ja ovatko nämä totuudentekijät olemassa. J. L. Mackien mukaan eettisten väittämien totuudenkantajat olisivat ”outoja entiteettejä” (queer entities), liian erikoisia ollakseen olemassa, ja siksi kaikki eettiset väittämät ovat epätosia. Metaeetikko, joka uskoo jumalallisen ilmoituksen teoriaan, voisi katsoa, että eräs mahdollisuus eettisten lauseiden totuudentekijäksi olisi käsky täydelliseltä Jumalalta, ja siksi jos eettiset väittämät ovat tosia ja totuudentekijäteoria pätee, tällöin Jumala olisi olemassa.
Minimaalinen totuudentekijä
Väittämän minimaalinen totuudentekijä on totuudentekijä, josta ei voida poistaa mitään niin, että se olisi edelleen totuudentekijä kyseiselle väittämälle.
Minimaalisiin totuudentekijöihin liittyy seuraavia puolia:
Battering Ram (Saxonin albumi)
Battering Ram on Saxonin 21. studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2015.
Respawn Entertainment
Respawn Entertainment on yhdysvaltalainen pelitalo, jonka perustivat vuonna 2010 Jason West ja Vince Zampella.