cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Memories (Bonnie Bramlettin albumi)
Kappaleet
1. Owepar Publishing 2. 42nd St. Music 3. Rear Exit Music Co., Inc. 4. No Exit Music Co., Inc. 5. Maclen Music, Inc.
1. Island Music 2. Multi-Martin Music 3. 42nd St. Music 4. No Exit Music Co., Inc.
Jousisovitukset kappaleilla 1.2–1.4 ja 2.4 on tehnyt Gene Page.
Kokoonpano
Taustalaulu: Sherlie Matthews, Venetta Fields, Clydie King.
Äänitys
Capricorn Studios, Macon, Georgia: Sam Whiteside apulaisenaan David Pinkston.
Studio Son Quebec, Montreal, Kanada: Tim Hewlings apulaisenaan Serge Gaudet.
Mom and Pops Company Store, Studio City, Kalifornia: Steve Pouliot apulaisenaan Jim Nau.
Masteroinnin on tehnyt George Marion Sterling Soundissa.
Can’t Remember to Forget You
Can’t Remember to Forget You on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kymmenenneltä, Shakira-studioalbumilta, jolla myös laulaa mukana barbadoslaislaulaja-lauluntekijä Rihanna. Shakira alkoi pohtimaan uuden musiikin julkaisemista vuonna 2011; Työskentely jatkui vuoteen 2012, jolloin hän jätti aiemman levy-yhtiönsä Epic Recordsin ja liittyi RCA Recordsiin. Kappaleen julkaisivat "RCA Records" sekä "Sony Latin Iberia" albumin johdantosinglenä 13. tammikuuta 2014. Kappaleesta julkaistiin 21. tammikuuta 2014 myös espanjan kielellä esitetty versio, nimeltään "Nunca Me Acuerdo de Olvidarte".
Kappaleen sanoittivat Shakira, Rihanna, John Hill, Tom "Kid Harpoon" Hull, Daniel Ledinsky, sekä Erik Hassle, kun taas tuotannosta vastasivat Shakira, Hill, ja Hull. "Can't Remember to Forget You" on kategorialtaan ylätempoinen uusi aalto ja reggae rock-kappale. "Can't Remember to Forget You" on saanut pääosin ristiriitaisia vastaanottoja kriitikkojen keskuudessa; kun kriitikot yllättyivät ska vaikutteista, he tunsivat että kappale ei jäänyt kovin hyvin heille mieleen. Muut kriitikot huomioivat samanlaisuuksia kahden pop reggaelaulajan, The Policen ja Bruno marsin välillä.
Kaupallisesti single menestyi hyvin sijoittuen Britannian singlelistan 11. sijalle; kappale sijoittui myös kymmenen parhaan joukkoon Espanjassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Yhdysvalloissa kappale pääsi ensimmäisellä viikollaan Billboard Hot 100 -listalla 28. sijalle, muodostuen Shakiran kaikista parhaimmaksi singlen julkaisuviikolla saavuttamaksi sijaksi kyseisellä listalla. Korkeimmillaan kappale pääsi kokonaisuudessaan 15. sijalle. Kappaleen musiikkivideon, mikä kuvattiin Los Angelesissä, ohjasi Joseph Kahn ja se ladattiin videopalvelu YouTubeen 30. tammikuuta 2014. Video sisältää Shakiran ja Rihannan molemmat paljastavissa asuissa sekä "alasti syleilemistä". Kappale esitettiin ensimmäistä kertaa livenä iHeartRadiossa.
Lisa Cawén
Lisa Cawén (nimi aik. Lisi Eleonora Heikkinen; 22. toukokuuta 1899 Hämeenlinna – 9. elokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Itaú Unibanco
Itaú Unibanco on brasilialainen pankki. Se perustettiin marras­kuussa 2008 yhdistämällä Banco Itáu ja Unibanco.
Vanth (mytologia)
Vanthilla ei ole vastinetta kreikkalaisessa mytologiassa ja yleensä kuvataan siivillä.
Yhdistys (Suomi)
Yhdistys on Suomessa luonnollisten henkilöiden, oikeuskelpoisten yhteisöjen tai molempien jotakin tarkoitusta varten perustama organisaatio. Yhdistymisvapaus kuuluu Suomessa perustuslaissa turvattuihin poliittisiin perusoikeuksiin.
Yhdistys voi olla rekisteröity, rekisteröimätön tai laissa tai asetuksessa erikseen määritelty yhdistys. Laissa erikseen määriteltyjä yhdistyksiä ovat esimerkiksi Suomen Punainen Risti, Helsingin yliopiston ja Aalto-yliopiston osakunnat, ammattikorkeakoulujen opiskelijakunnat, ja Suomen Asianajajaliitto. Vain rekisteröity tai lain erikseen määrittelemä muu yhdistys on itsenäinen oikeushenkilö. Rekisteröitymättömän yhdistyksen toiminnasta vastaavat sen johdossa toimivat henkilöt, kunnes yhdistys on saanut rekisterimerkinnän.
Yhdistyksistä on säädetty erityinen yhdistyslaki. Se koskee niin sanottuja aatteellisia yhdistyksiä. Se ei koske yhtiöitä, osuuskuntia tai muita yhteisöjä, joiden tarkoituksena on voiton tai muun välittömän taloudellisen edun hankkiminen siihen osalliselle taikka joiden tarkoitus tai toiminnan laatu muuten on pääasiassa taloudellinen. Erityisellä lailla tai asetuksella perustettuja yhdistyksiä yhdistyslaki koskee vain sikäli kuin niin on erikseen säädetty.
Suomessa on yhdistysrekisterissä noin 135 000 yhdistystä (2014), joista noin 100 000 on toimivia. Niissä arvioidaan olevan 15 miljoonaa jäsentä (2014).
Rekisteröidyt ja rekisteröimättömät yhdistykset
Kun yhdistys on rekisteröity, sen suomenkieliseen nimeen lisätään sanat rekisteröity yhdistys tai lyhenne ry. Ruotsinkieliseen nimeen lisätään vastaavasti registrerad förening tai rf ja saamenkieliseen nimeen registrerejuvvon searvi tai rs.
Rekisteröimätön yhdistys ei ole oikeuskelpoinen eli se ei ole oikeushenkilö, jolla olisi oma itsenäinen selkeästi erotettava omaisuus, tase, tai joka voisi toimia asianomaisena. Sen hallitus ei ole yhteisesti vastuussa jäsentensä kesken päätöksistä, joiden tekoon läsnä olevat jäsenet ovat ottaneet kantaa, vaan vastuu on kulloistenkin yksittäisten toimijoiden kulloisestakin toimenpiteestä.
Vain osa yhdistyslain säännöksistä koskee myös rekisteröimättömiä yhdistyksiä. Rekisteröimättömänkin yhdistys voidaan oikeuden päätöksellä lakkauttaa, jos sen toiminta on lain vastaista. Esimerkiksi rekisteröimätön Pohjoismainen Vastarintaliike lakkautettiin Pirkanmaan käräjäoikeuden päätöksellä marraskuussa 2017.
Kielletyt ja luvanvaraiset yhdistykset
Sotilaalliseen tapaan järjestetyt yhdistykset on kielletty. Yhdistys voidaan katsoa sotilaalliseen tapaan järjestetyksi, jos se vaatii jäseniltään kuuliaisuutta ja jäsenet ovat jakautuneet joukkomuodostelmiin ja ryhmityksiin, tai jos se on varustautunut aseellisesti.
Yhdistyksen, jonka toimintaan kuuluu harjoituttaminen ampuma-aseiden käyttöön ja joka ei ole yksinomaan metsästystä varten, saa perustaa vain aluehallintoviraston luvalla.
Julkisoikeudelliset yhdistykset
Julkisoikeudelliset yhdistykset ovat yhdistyksiä, joiden toiminta perustuu erityiseen lakiin tai asetukseen. Sellaisia ovat esimerkiksi Suomen Punainen Risti, Maanpuolustuskoulutusyhdistys, kauppakamarit, opiskelijakunnat, ylioppilaskunnat, osakunnat ja metsänhoitoyhdistykset. Joidenkin tällaisten yhdistysten jäsenyys on eräissä tapauksissa säädetty pakolliseksikin.
Puolueet
Puolueet ovat yhdistyksiä, joiden tarkoituksiin kuuluu valtiollisiin asioihin vaikuttaminen ja jotka sen vuoksi asettavat ehdokkaita vaaleissa. Yhdistyslaki koskee myös puolueita, mutta lisäksi niitä varten on säädetty erityinen puoluelaki.
Etu- ja työmarkkinajärjestöt
Etu- ja työmarkkinajärjestöt huolehtivat oman jäsenistönsä eduista. Työmarkkinajärjestöjä on niin työntekijöillä, kuten SAK, sekä työnantajapuolella, kuten Elinkeinoelämän keskusliitto. Etujärjestö voi tarkoittaa myös jonkin muun ryhmän eduista huolehtivaa yhdistystä.
Rekisteröidyt uskonnolliset yhdyskunnat
Valittu toimintamuoto riippuu toiminnan harjoittajien uskonnollisista näkemyksistä. Esimerkiksi vanhoillislestadiolaiset toimivat yhdistysmuotoisen Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys ry:n kautta. Sen sijaan vanhoilliset luterilaiset ovat perustaneet oman rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskuntansa Suomen luterilaisen tunnustuskirkon, koska he nimenomaisesti kieltävät evankelis-luterilaisen kirkon olevan Pyhän Hengen johdatuksen piirissä.
Yhdistysrekisteri
Patentti- ja rekisterihallitus pitää yhdistysrekisteriä. Siellä käsitellään yhdistysten perus-, muutos- ja purkautumisilmoitukset sekä tehdään yhdistyksen sääntöjen ja sääntömuutosten ennakkotarkastukset. Yhdistysrekisteriin merkitään aatteelliset yhdistykset.
Yhdistyksen hallinto
Yhdistyksen toimintaa ohjataan sen säännöillä. Näissä määritellään yhdistyksen toimiala ja sille sallittu taloudellinen toiminta sekä eräitä muita laissa säädettyjä toiminnan perussääntöjä. Vaikka jälkimmäinen seikka yleensä ilmaistaan yleisellä fraasilla "yhdistys saa tarkoitusperiensä toteuttamiseksi harjoittaa taloudellista toimintaa sekä vastaanottaa lahjoituksia ja testamentteja", on mahdollista, että yhdistyksen perustajat saattavat haluta aatteellisista syistä kieltää yhdistykseltä jotkin sopimattomiksi katsotut taloudellisen toiminnan alat.
Yhdistyksen perustana ovat sen jäsenet, jotka voivat olla joko luonnollisia tai oikeushenkilöitä. Jäseneksi hyväksymisestä päättää hallitus, jos säännöissä ei toisin määrätä. Jäsenistä on pidettävä luetteloa. Valtiollisiin asioihin vaikuttavan yhdistyksen jäseninä saa olla vain Suomen kansalaisia tai maassa vakinaisesti asuvia ulkomaalaisia tai yhdistyksiä, joiden kaikki jäsenet ovat tällaisia. Yhdistyksen jäsen voi erota koska hyvänsä. Yhdistys voi erottaa jäsenen säännöissä määrätyllä perusteella.
Yhdistyksen päätösvaltaa käyttävät sen jäsenet yhdistyksen kokouksessa. Suuremmissa yhdistyksissä päätösvalta voidaan kuitenkin delegoida valtuustolle. Yhdistyksen päätökseen tyytymätön voi nostaa käräjäoikeudessa päätöstä vastaan moitekanteen, mikäli päätös on syntynyt sääntöjen tai lain vastaisesti.
Yhdistyksen asioita hoitaa hallitus, jossa on vähintään kolme jäsentä. Hallituksen toimialaan kuuluvat ne asiat, jotka eivät kuulu yhdistyksen kokouksen päätettäviksi. Hallitus on velvollinen laatimaan yhdistyksen kokoukselle esitettäväksi vuosittain toimintakertomuksen ja tilinpäätöksen, joita tarkastamassa on vähintään yksi tilintarkastaja tai toiminnantarkastaja.
Yhdistyksen merkitseminen yhdistysrekisteriin edellyttää, että toiminta on tarkoitettu jatkuvaksi. Kun yhdistys kuitenkin katsotaan tarpeettomaksi, se voidaan purkaa. Yhdistyksen omaisuus ei tällöin päädy jäsenille, vaan se on luovutettava säännöissä määrättyyn tarkoitukseen tai mikäli tämä on mahdotonta, valtiolle. Lain, hyvien tapojen tai omien sääntöjensä vastaisesti toimiva yhdistys voidaan myös lakkauttaa, mutta tämä on äärimmäisen harvinaista.
Yhdistyksen jäsenmäärä
Yhdistyksen jäsenmäärä on olennainen luku sen vuoksi, että yhdistykset toimivat usein aatteellisesti. Mitä enemmän jäseniä yhdistyksellä on, sen vaikutusvaltaisempi sen voidaan myös todeta olevan. Mitä vaikutusvaltaisempi yhdistys on, sen paremmin se pystyy ajamaan asiaansa.
Yhdistyksen kotipaikka
Yhdistyksen kotipaikka tarkoittaa sitä Suomessa sijaitsevaa kuntaa, jossa yhdistyksen toimintaa johdetaan. Vaatimus Suomessa sijaitsevasta kotipaikasta tulee suoraan yhdistyslaista.
Ainakin yhdistyksen lakkauttamista koskeva kanne tutkitaan yhdistyksen kotipaikan paikkakunnan tuomioistuimessa.
Yhdistyksen perustaminen
Yhdistyksen voi perustaa vähintään kolme 15 vuotta täyttänyttä luonnollista henkilöä tai oikeustoimikelpoista yhteisöä. Perustamista varten kutsutaan koolle kokous. Perustaminen voi tapahtua myös vapaamuotoisesti esimerkiksi netissä tai puhelimitse. Yhdistys tulee perustetuksi, kun vähintään kolme henkilöä tai oikeustoimikelpoista yhteisöä sopii yhdistyksen perustamisesta, allekirjoittaa perustamiskirjan ja hyväksyy sille säännöt.
Yhdistyksen purkaminen
Vaikka yhdistyksen toiminta olisi lakannut, ei toimimattoman yhdistyksen purkaminen kuitenkaan ole välttämätöntä. Yhdistysrekisterissä oli vuonna 2014 arviolta 30 000–40 000 käytännössä toimimatonta yhdistystä, joita ei kuitenkaan ole poistettu rekisteristä. Vaikka yhdistyksillä on velvollisuus noudattaa omia sääntöjään ja laatia kirjanpito ja tilinpäätös, viranomaiset eivät valvo niiden toteutumista.
Yhdistyksen purku tapahtuu yhdistyksen kokouksessa. Kokouskutsussa tulee mainita, että kyseessä on yhdistyksen purkamiskokous. Purkaminen tapahtuu yhdistyksen sääntöjen mukaisesti joko yhdessä tai kahdessa kokouksessa. Kun kokous on päättänyt yhdistyksen purkamisesta sekä jäljelle jääneiden varojen käytöstä, seuraa loppuselvitys. Loppuselvityksen hoitaa joko yhdistyksen hallitus tai tehtävään valittu selvitysmies tai selvitysmiehet. Loppuselvityksessä yhdistyksen varat ja velat selvitetään, minkä jälkeen laaditaan loppuraportti ja lähetään purkautumisilmoitus yhdistysrekisteriin.
Jos yhdistykseltä jää varoja, ne käytetään yhdistyksen sääntöjen määräämällä tavalla esimerkiksi siirtämällä toiselle yhdistykselle tai luovuttamalla johonkin kokouksen päättämään kohteeseen. Jos yhdistyksellä on velkoja, purkautuminen estyy. Velkojen hoidosta on sovittava velkojien kanssa tai ryhdyttävä konkurssimenettelyyn. Veloista vastaa yhdistys itse, eivät jäsenet henkilökohtaisesti.
Yhdistymisvapaus
Yhdistymisvapaus on ollut Suomessa periaatteessa olemassa jo pitkään, mutta alkuaan yhdistykset olivat velvollisia selvittämään toimintaansa viranomaisille. Varsinainen vakuus Suomen kansalaisten yhdistymisvapaudelle oli vuonna 1906 annettu laki lausunto-, kokoontumis- ja yhdistymisvapaudesta. Vuonna 1919 säädettiin yhdistyslaki, joka koskee aatteellisia yhdistyksiä. Sitä ei kuitenkaan sovelleta niihin yhdistyksiin, joista on erilliset säädökset, kuten uskonnolliset yhdyskunnat.
Hippolyte Girardot
Hippolyte Girardot (syntyjään Frédéric Girardot, s. 10. lokakuuta 1955 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Perimmäinen Pohjola
Perimmäinen Pohjola on vuonna 2010 julkaistu Hugleikur Dagssonin sarjakuva-albumi. Teos ilmestyi suomeksi 2011 Atenan kustantamana.
Hippolyte Girardot
Hippolyte Girardot teki elokuvadebyyttinsä filmissä La femme de Jean (1974), mutta varsinaisen läpimurtonsa hän teki 1980-luvun rooleillaan, esimerkiksi Jean-Luc Godardin filmissä Etunimi Carmen (Prénom Carmen, 1983) ja Francis Girod'n filmissä Valta ja rakkaus (Le bon plaisir, 1984). Ura on sen jälkeen jatkunut tiiviinä 2010-luvulle ja se on laajentunut teatteri- ja televisiotuotantoihin. Hän on saanut kolme César-palkintoehdokkuutta: lupaavimman näyttelijän ehdokkuus vuonna 1985 sekä parhaan miesnäyttelijän ehdokkuus vuosina 1990 ja 1992.
Youngstown Phantoms
Youngstown Phantoms on vuonna 2003 perustettu yhdysvaltalainen juniorijääkiekkoseura, joka pelaa USHL:ssa. Seura on kotoisin Youngstownista Ohiosta.
Teuvo Ihanus
Teuvo Ihanus (s. 1932 Tohmajärvi) on suomalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä.
Ammattimuusikko
Tohmajärvellä syntynyt Ihanus muutti Helsinkiin 1955. Hän tuli pian tunnetuksi johtamansa ja laajalti Suomea kiertäneen tanssiorkesterin myötä, jonka muita jäseniä olivat sittemmin Kullervo Linnan orkesteriin siirtynyt Reijo Viita (tenorisaksofoni, klarinetti, laulu), Göran Lindblad (rummut) ja Pentti Lausi (kitara). Ihanus vieraili yhdessä Viidan kanssa myös Unto Monosen sekä Matti Louhivuoren orkestereissa 1960-luvun alkupuolella, kunnes hän jatkoi oman orkesterinsa kanssa. Reijo Viidan mukaan heidän yhteistyöhönsä mahtui myös seitsemän kuukautta kestänyt yhtäjaksoinen päivittäinen esiintymisputki Ravintola Klaavassa, Helsingissä.
Sävellyksiä ja levytyksiä
Ihanuksen levytetyin sävellys on harmonikkajenkka "Illan hämärtyessä", jonka ovat hänen lisäkseen levyttäneet muun muassa Erkki Ihalainen, Kari Lindqvist ja Maria Kalaniemi. Kappale on ollut myös Kultainen Harmonikka -kilpailijoiden vakio-ohjelmistoa, ja sen on levyttänyt neljä kyseisessä kilpailussa menestynyttä soittajaa. Muutoinkin Ihanuksen sävellystuotanto on keskittynyt lähinnä instrumentaaliseen viihdeharmonikkamusiikkiin.
Ihanus on levyttänyt sooloharmonikkalevyjä Aaro Kurkelan ja Taito Vainion kanssa. Hänen levytyksiään on sittemmin julkaistu uudelleen useilla harmonikkamusiikkiin keskittyneillä kokoelmalevyillä.
Haukijärvi (Hämeenkyrö, Haukijärvi)
Historiaa
Hämeenkyrön pitäjänkartassa 1800-luvulta sekä järvi että kylä näkyvät Haukijärven nimisinä.
Astley Rodén
Astley Rodénin isä oli konttoristi Otto Waldemar Rodén joka perusti 1884 Kokkolaan nykyisin Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä toimivan laivanselvittelyä, puutavaran välitystä, huolintaa ja rahtausta harjoittaneen Ab Otto Rodén Oy:n. Astley Rodén otti Ykspihlajan satamassa toimineen liikkeen haltuunsa isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1908.
Suomen sisällissodan alkaessa Rodén oli mukana Kokkolan valtauksessa tammikuun lopulla 1918 ja osallistui venäläisten upseerien kanssa Kruunupyyssä käytyihin neuvotteluihin joiden päätteeksi sovittiin venäläisten antautumisesta. Kokkolan eteläpuolella sijaitsevassa Norrmossenissa teloitettiin 29. huhtikuuta Kokkolan suojeluskunnan päällikön Astley Rodénin johdolla 47 punavankia, jotka haudattiin paikalle kaivettuun joukkohautaan. Vuonna 1967 vainajat siirrettiin kirkkoherra Johannes Sillanpään aloitteesta Marian hautausmaalle.
Sotien jälkeen 1945 loviisalaisen Nordström-konsernin omistamat Oy M. Rauanheimo Ab ja Oy Liinahamari Stevedoring Co Ab siirsivät toimintansa Petsamosta Kokkolaan. Vuonna 1954 Oy M. Rauanheimo osti Oy Otto Rodén Ab:n ja Yxpila Stevedoring Co:n osakkeet jonka jälkeen yhtiöiden toiminta jatkui satamassa Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä. Oy M. Rauanheimon omistus siirtyi 1983 Auto-Harolle, 1988 Botnia Shippingille ja 2001 KWH-konsernille joka nykyisin omistaa sen.
Rodén toimi Ruotsin, Tanskan ja Alankomaiden varakonsulina Kokkolassa. Hänellä oli kaupunkiasunto Vesitorninkatu 2:ssa ja huvila Soldatskärillä.
Vuonna 1945 Rodén perusti vielä Oy Yxpila Ab:n jatkamaan vuonna 1939 aloittaneen Ykspihlajan sahan toimintaa. Saha tuhoutui tulipalossa vuonna 1966.
Oboe
Verrattuna useisiin puupuhaltimiin kuten huiluun ja klarinettiin oboeta on melko vaikea soittaa hyvällä äänensävyllä. Kaksoisruokolehdykkäsoittimien huuliote eli ansatsi vaatii paljon työtä, jotta tuloksena olisi hyvä ääni. Myös dynamiikkavaihtelujen tekeminen oboella on monia muita puupuhaltimia vaikeampaa. Aloittelijat tuuttaavatkin oboella usein melko kovan, epävireisen ja epämiellyttävän äänen. Taitavan soittajan käsissä oboe taas venyy aivan toisenlaisiin suorituksiin ja siitä voi saada todella kauniin, puhtaan ja tunnerikkaan äänen. Oboen ääntä on verrattu puupuhaltimista sävyltään lähimpänä ihmisääntä olevaksi.
Rakenne
Oboessa, niin kuin muissa kaksoisruokolehdykkäsoittimissa, ääni syntyy puhallettaessa kahdesta vastakkain sidotusta ruokolehdykästä muodostuvaan suukappaleeseen, ”rööriin”. Ruokolehdykkään käytettävä materiaali saadaan Arundo donax- eli jättiruoko-nimisestä kasvista, jota kasvaa mm. Välimeren alueella. Soittajat valmistavat ja vuolevat suukappaleensa useimmiten itse. Oboen äänen laatuun vaikuttaa todella paljon se, miten soittaja suukappaleensa vuolee. Suukappaleen käyttöikä vaihtelee muutamasta päivästä muutamaan viikkoon.
Aurinkokirjoahven
Aurinkokirjoahven (Neolamprologus leleupi) on yksi afrikkalaisen Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Laji on myös suosittu akvaariokalana.
Oboe
Historia
Oboensukuisia kaksoisruokolehdykkäsoittimia on käytetty hyvinkin varhaisista ajoista saakka etenkin itämaisessa kansanmusiikissa. Keskiajalla nämä soittimet, skalmeijat saapuivat myös eurooppalaisiin hoveihin, missä niitä käytettiin etenkin ulkoilmamusiikissa. Sisätiloihin paremmin sopiva samantapainen soitin kehitettiin 1600-luvulla, mistä oboe sai alkunsa.
Aurinkokirjoahven
Koko ja ulkonäkö
Aurinkokirjoahvenkoiraat voivat kasvaa noin 10 cm:n pituisiksi naaraiden jäädessä hieman tätä lyhyemmiksi. Lajista on olemassa useita värimuotoja: keltainen, oranssi, hopean beige ja ruskehtavan musta. Värimuodot johtuvat kunkin yksilön pigmenteistä. Keltaisilta yksilöiltä puuttuu musta pigmentti täysin.
Oboe
Historia
Barokin aikakaudella, 1600-1700-luvulla oboe oli saanut jo perusmuotonsa. Oboessa ei kuitenkaan ollut varsinaista läppäkoneistoa, vaan siinä oli samantapaiset sormireiät kuin nokkahuilussa. Muutamissa sävelasteikon äänissä, joihin sormet eivät ulottuneet, käytettiin yksinkertaisia läppiä. Joidenkin sävelien soittaminen oli käytännöllisesti katsoen mahdotonta. Näitä soittimia kutsutaan barokkioboeksi.
Barokkioboen huono puoli oli kuitenkin se, että ne olivat epäkäytännöllisiä ja soivat hyvin vain tietyissä sävellajeissa. Kun haluttiin enemmän kromatiikkaa ja yleisluontoisempaa viritystä, alkoivat nykyajan soittimet kehittyä. Wieniläis-klassisella kaudella oboeen kehitettiin mm. oktaaviläppä. Pikkuhiljaa läppiä tuli lisää, ja voidaan sanoa, että 1800-luvun lopulla syntyivät nykyiset oboet, joissa on tasainen viritys ja monimutkainen läppäkoneisto.
Aurinkokirjoahven
Vesiolot ja ravinto
Aurinkokirjoahvenet viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C sekä pH 7,5–8,0. Luonnossa laji syö pieniä selkärangattomia, kuten vesihyönteisiä. Akvaariossa aurinkokirjoahvenille voi tarjota hyttysten toukkia ja katkarapuja. Jotta keltainen väri olisi kirkas, tulisi huolehtia siitä, että ravinto on riittävän karotenoidipitoista.
Anton Raadik
Anton Raadik (15. tammikuuta 1917–13. maaliskuuta 1999) oli virolainen nyrkkeilijä.
Oboe
Sukulaissoittimia
Oboen sukulaissoittimia ovat muun muassa kvinttiä alemmaksi viritetyt oboe da caccia ja englannintorvi, pientä terssiä oboeta alemmas viritetty oboe d’amore sekä heckelfoni ja baritonioboe, jotka soivat oktaavia alempaa kuin moderni oboe. Viimeisimmät kaksi ovat erittäin harvinaisia ja niitä tiedetään Suomessa olevan vain yksi kappale kumpaakin.
Anton Raadik
Amatöörinä Raadik voitti keskisarjassa kultamitalin 1939 Dublinin EM-kisoissa. Amatöörinä hän otteli kaikkiaan 130 ottelua, joista voitti 118. Ammattilaisuransa Raadik aloitti vuoden 1940 marraskuussa Moskovassa ja otteli pääasiassa Pohjoismaissa.
Oboe
Oboelle sävellettyä musiikkia
Oboeta kuulee paljon esimerkiksi barokkiajan vokaalimusiikissa käytettynä soolosoittimena, ja myös monissa tunnetuissa orkesteriteoksessa on oboella näkyvä rooli. Seuraavassa on listattu varta vasten oboelle tehtyä musiikkia:
Anton Raadik
Vuonna 1946 Raadik muutti Yhdysvaltoihin ja otteli hyvin kiihkeällä tahdilla voittaen ottelun toisensa perään. Saman vuoden joulukuussa hän kohtasi Jake LaMottan voitettuaan Yhdysvalloissa puolen vuoden aikana seitsemän ottelua ja kärsittyään yhden hylkäystappion. LaMottaa vastaan ottelu kesti täydet kymmenen erää mutta amerikkalainen tuomittiin voittajaksi kaikin tuomariäänin.
Seuraavana vuonna Raadik kohtasi kaksi tunnettua nimeä, Georgie Abramsin ja Al Hostakin, joita molempia vastaan kuitenkin hävisi. Lokakuussa hän otteli Marcel Cerdania vastaan ja löi tämän viimeisessä erässä kolmesti kanveesiin kuitenkaan onnistumatta tyrmäämään vastustajaansa. Lopulta ottelu tuomittiin pisteillä Cerdanin voitoksi.
Raadik jatkoi uraansa aina vuoteen 1952 saakka ja kohtasi lukuisia nimekkäitä vastustajia kuten Carl "Bobo" Olson, Robert Villemain, Steve Belloise ja Harry (Kid) Matthews, vaikkakin hävisi ottelunsa. Viimeisinä aktiivivuosinaan Raadik hävisi melkein kaikki ottelunsa.
Tolstoi (juna)
pienoiskuva|oikea|Vanha Tolstoi-juna Helsingin rautatieasemalla vuonna 2016. Tolstoi on venäläinen pikajuna, joka liikennöi Helsingin ja Moskovan väliä ja pysähtyy myös Pietarissa. Se on ainoa juna, joka kulkee Suomesta Moskovaan saakka. Rajanylityspaikka on Vainikkalassa. Sen matka-aika on 12 tuntia 30 minuuttia. Nopeampana ja kalliimpana vaihtoehtona sille on Helsingistä Pietariin kulkeva Allegro-juna ja Pietarista Moskovaan kulkeva Sapsan-juna. Junassa on mahdollisuus nostaa hyvitykset verottomista ostoksista. Juna liikennöi aamulla Helsinkiin (PVV 32) ja illalla Moskovaan (PVV 31) pysähtyen Suomen puolella Pasilassa, Tikkurilassa, Lahdessa, Kouvolassa ja Vainikkalan raja-asemalla.
Tolstoissa on sesongista riippuen 9–18 vaunua. Joskus mukana on myös autovaunu. Vuodenvaihteessa ajetaan yleensä lisäjunia numeroin 569–570. Tolstoin veturina/vetureina käytetään Suomen puolella yleensä yhtä tai kahta Sr1-sarjan veturia. Silloin tällöin myös Sr2-sarjan veturi on vetänyt Tolstoita.
Suomen kellojen siirtojen takia Tolstoin aikataulu muuttuu Suomessa tunnilla aina maaliskuussa ja lokakuussa.
Vaunukalusto nykyaikaistettiin vuonna 2002 ja jälleen vuonna 2014.
Tolstoin liikenne on ollut tauolla koronaviruspandemian takia 18. maaliskuuta 2020 lähtien. Maaliskuussa 2022 VR päätti luopua yhteydenpidosta RŽD:n kanssa toistaiseksi, kun Venäjä aloitti hyökkäyksen Ukrainaan.
Historiaa
Ensimmäinen suora junayhteys Suomen ja silloisen Neuvostoliiton välillä oli vuoden 1953 alussa liikennöintinsä aloittanut Helsinki–Leningrad-linja, jota ajettiin aluksi joka toinen päivä. Seuraavana vuonna avautui yhteys Moskovan ja Helsingin välillä niin, että Moskovan ja Leningradin välisen junan yksi vaunu liitettiin Leningradissa Helsinkiin lähtevään junaan. Vuonna 1975 otettiin käyttöön nykyinen suora yhteys. Vuonna 1982 Helsingin ja Leningradin väliä kulkeva juna nimettiin taidemaalari Ilja Repinin mukaan Repiniksi ja Moskovaan kulkeva juna kirjailija Leo Tolstoin mukaan Tolstoiksi. VR:n kalustolla vuodesta 1992 kulkenut junavuoro Pietariin oli nimeltään Sibelius. Repin ja Sibelius korvautuivat VR:n ja Venäjän rautateiden yhteisellä Allegro-junalla joulukuussa 2010.
Jaakko Karvonen
Karvonen oli Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien ylimääräinen professori 1903–1917, Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1917–1920. Sittemmin hän oli jälleenvakuutusyhtiö Varman ylilääkäri vuodesta 1920, Henkivakuutusyhtiö Suomen ylilääkäri vuodesta 1926 ja Suomen Vakuutusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1932, Duodecimin puheenjohtaja 1907 ja 1917 ja kunniapuheenjohtaja 1931. Hän julkaisi tutkimuksia syfiliksen paikallistumisesta munuaisissa sekä julkaisun Kuolleisuus ja kuolinsyyt Suomi-yhtiössä 1890–1915 (1922).
Karvonen oli naimisissa hammaslääkäri Anna Robina Wikströmin kanssa. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri Viljo Jaakko Karvonen (s. 1901) oli heidän poikansa. Tytär Inger Majlis Tiililästä (s. 1905) tuli puolestaan hammaslääkäri.
Jody Reynolds
Ralph Joseph "Jody" Reynolds (3. joulukuuta 1932 Denver, Colorado – 7. marraskuuta 2008 Palm Desert, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet muistetaan lähinnä hitistä "Endless Sleep" (1958), joka nousi aikoinaan Billboard Hot 100 -listan viidennelle sijalle. Laulaja kelpuutettiin vuonna 1999 Rockabilly Hall of Fameen.
Reynolds kuoli 75-vuotiaana maksasyöpään.
Aimo Haavisto
Toivo Aimo Haavisto (29. marraskuuta 1907 Oulu – 26. maaliskuuta 1974 Vantaa) oli suomalainen kirkkoherra ja aforismikirjailija.
Haavisto toimi pyhäkoulupastorina Oulun hiippakunnassa vuosina 1950–1953 ja Tampereen hiippakunnassa 1955–1956. Hän oli Suomen Pyhäkouluopiston rehtorina 1956–1962. Viimeksi Haavisto oli Vantaankosken seurakunnan kirkkoherrana 1968–1971.
Psycho Mantis
Psycho Mantis on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy Konamin Metal Gear Solid-pelissä. Ennen liittymistään FOXHOUNDiin hän työskenteli FBI:lle ja KGB:lle. Mantis omaa psyykkisiä kykyjä, kuten ajatustenlukemisen sekä tavaroiden siirtelemisen.
Mantis syntyi pienessä venäläisessä kylässä ennen Neuvostoliiton romahtamista. Hänen äitinsä kuoli synnyttäessään Mantista, minkä johdosta Mantiksen isä vihasi häntä, Mantiksen tietämättä. Mantis sai selville isänsä oikeat tunteet lukiessaan vahingossa tämän ajatuksia. Järkyttyneenä tästä hän poltti kylän ja samalla tappoi kaikki kylässä asuneet ihmiset. Psyykkistä energiaa vapautui niin paljon, että Mantiksen vartalo ja kasvot saivat lukuisia palovammoja. KGB otti hänet huostaansa ja sai selville Mantiksen kyvyt, jolloin Mantiksesta tuli vakooja.
FOXHOUND palkkasi hänet. Tällöin Mantis oli alkanut pitää erikoista kaasunaamaria päällään, ei pelkästään kasvojensa palovammojen takia, vaan myös sulkeakseen muiden ajatukset ulkopuolelleen. Kun FOXHOUNDin jäsenet valtasivat Shadow Moseksen saaren, joka oli ydintutkimuslaitos, käytti Mantis voimiaan houkutellakseen Uuden sukupolven erikoisjoukkojen geeniterapialla vahvistetut sotilaat liittymään kapinaan.
Kun Solid Snake saapui Shadow Mosekselle, Mantis tapasi hänet ottamalla ensin haltuunsa Meryl Silverburghin ruumiin. Mantiksen käskyttämä Meryl yritti ampua Snaken, mutta Snake väisti täpärästi luodit. Mantis yritti päästä tämän jälkeen Snaken mieleen, muttei onnistunut täydellisesti, jolloin Snake luuli kokeneensa eräänlaisen hallusinaation. Myöhemmin Mantis sai jälleen otettua Merylin valtaansa, mutta paljasti pian itsensä.
Snake vahingoitti Mantista kuolettavasti ja otti tämän kaasunaamarin pois paljastaen Mantiksen kärsineet kasvot, joissa oli useita tikkejä, viivakoodeja ja arpia. Mantis kertoi Snakelle menneisyydestään ja aukaisi portin, joka auttoi Snaken eteenpäin. Mantis kertoi, että tämä oli ensimmäinen kerta, kun hän oli käyttänyt taitojaan hyvään tarkoitukseen. Mantis tunsi tällöin olonsa hieman nostalgiseksi. Snaken poistuttua avatusta portista Mantis kuoli saamiinsa vammoihin.
Vaikka Mantis olikin osallisena FOXDIE-projektissa, se ei vaikuttanut häneen, minkä uskotaan johtuvan hänen kaasunaamaristaan, tai Naomi Hunterin FOXDIE-virukseen tekemistä muutoksista.
List of characters in Metal Gear Solid Metal Gear Solid
Yön saalistajat (vuoden 1984 suomalainen elokuva)
Yön saalistajat on vuonna 1984 julkaistu suomalainen jännityselokuva. Visa Mäkisen ohjaama elokuva kertoo poliisista, joka soluttautuu Porissa toimivaan rikollisjärjestöön. Yön saalistajissa näytetään väkivaltaa ja paljasta pintaa suorasukaisemmin kuin 1980-luvun suomalaisessa viihde-elokuvassa yleensä oli tapana.
Vastaanotto
Yön saalistajat sai kriitikoilta erittäin huonot arvostelut, mutta nykyisin siitä on tullut jonkinlainen kulttielokuva. Elokuvateattereissa sen näki vain 1 670 katsojaa, mutta ensimmäisessä televisioesityksessä 1987 lähes puolitoista miljoonaa, vaikka MTV esitti kelat aluksi väärässä järjestyksessä ja aloitti esityksen uudelleen niin, että tv-esitys kesti kaikkiaan kaksi ja puoli tuntia.
Nagaibakit
pienoiskuva|Nagaibakeja heidän kulttuurinsa näyttelyn avajaisissa. ([[Kazan, 2016).]] Nagaibakit ovat Venäjän Tšeljabinskin alueella asuva tataariryhmä. He puhuvat tataarin kielen keskimurretta ja harjoittavat ortodoksista kristinuskoa. Heitä on pidetty osana Volgan tataareja, mutta myös omana etnisenä ryhmänään. Vuonna 2002 nagaibakeja oli 9 600 henkeä.
Historia
Monet tutkijat uskovat nagaibakien alkujaan olevan Nogain kaanikunnasta irtaantuneita kristittyjä nogaitataareja. Aiheesta ei kuitenkaa ole olemassa yksimielisyyttä.
Baškiirikapinoiden aikana Venäjän tsaarille uskollisena pysynyt tataariryhmä määrättiin kasakkapalvelukseen Menzelinskiin ja muihin Ikjoen yläjuoksulle rakennettuihin linnoituksiin. 1700-luvun lopulla he asuivat Nagaibakin piirikunnassa, jossa heihin sulautui teptjaareja ja muita äskettäin kristinuskoon kääntyneitä tataareja. Vuonna 1842 nagaibakit siirrettiin Orenburgin läänin kasakkakyliin, joissa he asuivat venäläisten, tataarien ja kristittyjen kalmukkien naapureina. Vähitellen nagaibakeista muodostui erillinen kristittyjen tataarien etninen ryhmä, johon 1900-luvun alussa kuului noin 9 000 henkeä.
Nykyään nagaibakit asuvat Tšeljabinskin alueen Nagaibakin ja Tšebarkulin piireissä. Perinteisiä elinkeinoja ovat maatalous, karjanhoito ja erilaiset käsityöammatit. Neuvostoaikana nagaibakeja pidettiin tataareina, mutta he ovat säilyttäneet myös oman identiteettinsä. Venäjän hallituksen vuonna 2000 tekemällä päätöksellä nagaibakit tunnustettiin Venäjän vähälukuiseksi alkuperäiskansaksi. Vuoden 2002 väestönlaskennassa heitä oli 9 600 henkeä.
Lähteet
Nağaybäklär
Marco Reus
thumb|upright|Marco Reus Saksan jalkapallomaajoukkuessa 2012. Marco Reus (s. 31. toukokuuta 1989 Dortmund, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa Bundesliiga-joukkue Borussia Dortmundia, jonka kapteeni hän on ollut useamman kauden ajan. Hän on pelannut 48 ottelua Saksan maajoukkueessa ja tehnyt niissä 15 maalia. Hänet on valittu kahdesti Saksan vuoden jalkapalloilijaksi ja kolmesti Bundesliigan kauden pelaajaksi.
Pelityyli
Marco Reusin pelipaikka Dortmundissa on muodostelmassa 4-2-3-1 keskikentän vasen laita. Hän on nopea sekä erittäin tekninen ja maalivainuinen. Hänet tunnetaan erityisesti hyvästä tekniikastaan, yllättävistä laukauksistaan ja tarkoista vapaapotkuistaan. Hänen vahvuuksiaan ovat rytminvaihdosten ja keskitysten lisäksi kaukolaukaukset.
Rot Weiss Ahlen
Marco Reus pelasi vuodet 2006–2009 Rot Weiss Ahlenin joukkueessa Saksan kolmannella ja toisella sarjatasolla yhteensä 43 ottelua, joissa teki viisi maalia.
Borussia Mönchengladbach
Borussia Mönchengladbach tarjosi Rot Weiss Ahlenille miljoona euroa Reusista ja hän siirtyi Bundesliigaan neljän vuoden sopimuksella 25. toukokuuta 2009. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 97 liigaottelua, joissa teki 36 ja syötti 25 maalia. Hänet valittiin Bundesliigan kauden pelaajaksi 2011–2012, jolloin hän viimeisteli 32 bundesliigaottelussa 18 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Hänet valittiin samana vuonna Saksan vuoden jalkapalloilijaksi.
Borussia Dortmund
Reus teki 4. tammikuuta 2012 viiden vuoden sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa 17,1 miljoonalla eurolla. Ensimmäisellä Dortmund-kaudellaan hän pelasi Mestarien liigassa kaikki 13 ottelua, joissa teki neljä ja syötti kolme maalia. Hän pelasi täydet minuutit myös tappiollisessa loppuottelussa. Bundesliigassa hän teki samalla kaudella 32 ottelussa 14 osumaa ja alusti 11 maalia.
Seuraavalla kaudella Reus valittiin toistamiseen Bundesliigan kauden pelaajaksi hänen tehtyään 30 ottelussa 16 maalia sekä annettuaan 14 maalisyöttöä, mikä oli eniten liigassa. Mestarien liigan yhdeksässä ottelussa hän sekä teki että syötti viisi maalia. Kauden aluksi hän oli voittanut DFL-Supercupin.
Reus teki 10. helmikuuta 2015 Dortmundin kanssa uuden sopimuksen, joka kesti vuoteen 2019. Hän pelasi kausien 2014–2018 aikana yhteensä 74 bundesliigaottelua, joissa hän teki 33 ja syötti 13 maalia. Mestarien liigassa hän teki näinä vuosina kahdeksassa ottelussa seitsemän maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hän voitti Saksan Cupin 2017. Hän oli ristisidevamman vuoksi sivussa koko syyskauden 2017 ja on vuosien varrella kärsinyt useista muistakin loukkaantumisista.
Reus valittiin kolmannen kerran Bundesliigan kauden pelaajaksi 2018–2019, jolloin hän viimeisteli 27 liigaottelussa 17 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin sekä antoi yhden maalisyötön. Hänet valittiin toistamiseen Saksan vuoden jalkapalloilijaksi 2019. Hän voitti DFL-Supercupin 2019.
Kaudella 2019–2020 Reus pelasi 19 bundesliigaottelua, joissa hän teki 11 maalia, ja neljä Mestarien liigan ottelua. Hän ei pystynyt pelaamaan helmikuun 2020 alkupäivien jälkeen tulleen lihasvamman vuoksi loppukauden aikana. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Bundesliigassa 32 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia, ja Mestarien liigassa kymmenen ottelua, joissa hän teki yhden maalin, neljännesvälieräottelussa Manchester Cityä vastaan. Hän voitti Saksan cupin ja syötti loppuottelussa RB Leipzigia vastaan kaksi Dortmundin neljästä maalista. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Bundesliigassa 29 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi 16 maalisyöttöä. Mestarien liigan kuudessa ottelussaan hän teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaksi ottelua. Kaudella 2022–2023 hän teki kuusi maalia pelaamissaan 25 bundesliigaottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura
Reus pelasi Saksan maajoukkueessa aiemmin numerolla 21 mutta Miroslav Klosen lopetettua maajoukkueuransa numero 11 vapautui Reusille. Hän on pelannut 48 A-maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Reus teki debyyttinsä 11. elokuuta 2009 Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Hän pelasi ensipelinsä A-maajoukkueessa 7. lokakuuta 2011 Turkkia vastaan. Lokakuun 2019 hän oli poissa maajoukkueesta lähes kaksi vuotta kunnes pelasi syksyllä 2021 neljä MM-karsintaottelua. Tämän jälkeen hän ei ole pelannut maajoukkueessa.
Reus pelasi Puolan ja Ukrainan EM-kilpailuissa 2012 voitokkaassa puolivälierässä Kreikkaa ja tappiollisessa välierässä Italiaa vastaan. Hän teki Kreikka-ottelussa Saksan neljännen maalin. Hän ei päässyt vuonna 2014 Brasilian MM-kilpailuihin loukkannuttuaan ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Ranskan EM-kilpailut 2016 menivät myös häneltä ohi, kun hän ei ehtinyt parantua Saksan cupin jälkeen ajoissa kisoihin. Venäjän MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Saksan kaikissa kolmessa ottelussa ja kahdessa niistä täyden ajan. Toisessa ottelussa Ruotsia vastaan hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin.
Maajoukkuetilastot
Päivitetty 31.7.2023
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto (lyh. KYMRO) oli Suomessa vuosina 1941–1949 toiminut virasto, jonka tehtävänä oli säädellä ja valvoa rakentamista ja rakennustarvikemarkkinoita. KYMRO oli 1940-luvulla Suomen vaikutusvaltaisin rakennusviranomainen.
Alaskanseiti
Alaskanseiti eli mintai (Gadus chalcogrammus, synonyymi Theragra chalcogramma) on Tyynenmeren pohjoisosissa elävä turskakala, joka kuuluu maailman tärkeimpiin talouskaloihin.
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto
KYMRO perustettiin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön osaksi vuonna 1941. Osaston vastuulla oli rakennusaineiden säännöstely, valvonta ja rakennusainehuolto. Vuosina 1939–1945 käytyjen sotien vuoksi rakentaminen oli säännösteltyä ja maassa oli yleinen rakennuskielto, rakentaminen vaati poikkeusluvan. KYMRO määritti rakennusainekiintiöt kullekin tuotannon alalle, esimerkiksi puolustusministeriön rakennushankkeisiin ja teollisuuden rakentamiseen.
Alaskanseiti
Koko, levinneisyys ja elintavat
Alaskanseiti kasvaa 55–75 cm:n mittaan, pohjoisessa suuremmaksi kuin etelässä. Sen levinneisyys kattaa Pohjoisen Tyynenmeren rannikot Japaninmereltä Alaskan kautta Kaliforniaan. Norjasta harvinaisena kuvattu Theragra finnmarchica kuuluu ilmeisesti samaan lajiin.
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto
KYMROn asema Suomen rakennusalan standardisoinnin kehittäjänä oli merkittävä. Osastoon perustettiin vuonna 1942 Standarditoimikunta (joskus Rakennusstandarditoimikunta), jonka johtoon valittiin yliarkkitehti Martti Välikangas. Toimikunnan tehtäviin kuului standardisoimistyön virallinen valvonta, ja se toimi yhteistyössä rakennusalan eri järjestöjen, alan asiantuntijoiden ja rakennustuotevalmistajien kanssa. Toimikunta tilasi standardiehdotukset Suomen arkkitehtiliiton Standardisoimislaitokselta.
KYMRO edisti voimakkaasti rakennustuotteiden rinnakkaisvalmisteiden yhteensopivuutta ja suunniteltujen standardien yleistymistä. Osasto määräsi rakennusalan eri teollisuuslaitokset valmistamaan suuria eriä rakennustarvikkeita viraston antamilla yhtenäisillä määrityksillä, jolloin saatiin eri valmistajilta yleisiin vakioituihin rakennetyyppeihin käyviä vaihtoehtoisia tuotteita.
Alaskanseiti
Taloudellinen merkitys
Alaskanseidistä on viime vuosikymmeninä tullut tärkeä talouskala, ja siihen on viitattu merkittävimpänä jäljellä olevana ruokakalavarantona maailmassa. Pyynti on lähinnä troolikalastusta, ja vuotuiset pyyntimäärät ovat olleet 2000-luvulla 3 miljoonan tonnin luokkaa. Suurimpia pyytäjiä ovat Venäjä ja Yhdysvallat, joiden saaliit ovat kuitenkin laskeneet viime vuosina. Yhdysvallat pyytää alaskanseitiä vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia, siis enemmän kuin mitään muuta kalaa.
Pakastettuja tuotteita tuodaan suuria määriä Venäjältä, Kiinasta ja Yhdysvalloista Eurooppaan, etenkin Saksaan, Ranskaan ja Isoon-Britanniaan. Saksassa noin 25 % kalankulutuksesta vuonna 2008 oli alaskanseitiä. pienoiskuva|180px|Äyriäisenlihajäljitelmät (crab sticks) tehdään [[surimitahnasta, jonka raaka-aine useimmiten on alaskanseidin liha.]] Alaskanseidin liha on miedon makuista, vaaleaa ja vähärasvaista, Atlantin seitiinkin verrattuna. Se myydään ensisijaisesti eri tasoisina pakastetuotteina. Sitä käytetään muun muassa leivitetyissä kalapuikoissa, fish-and-chips -fileinä, samoin suurten pikaruokaketjujen kala-annoksissa (esimerkiksi Burger King, McDonalds). Se on myös tärkeä surimi-kalatahnan raaka-aine; surimista valmistetut äyriäisenlihajäljitelmät (crab sticks, surimipuikot) ovat yleensä alaskanseitiä. Myös alaskanseidin mäti on tärkeä markkinatuote.
Kalakannan hoito
Beringinmeren ja Alaskanlahden kalastuksen on katsottu täyttävän kestävän käytön kriteerit, vaikka vuosina 2006–2008 alaskanseidin populaatio on laskenut merkittävästi. Vuonna 2008 kannan lasku oli 38 prosenttia. Greenpeace on kritisoinut alaskanseidin kannan hoitoa vuosien ajan ja vaatinut kalastuksen rajoittamista puoleen vuonna 2009, jotta elinkelpoinen kalakanta voitaisiin varmasti säilyttää. Esimerkki suuren kalakannan romahtamisesta ryöstökalastuksen seurauksena on Luoteis-Atlantin turskakannan nopea romahtaminen 90-luvulla.
Bartolomeu Português
thumb
Bartolomeu Português oli nerokas ja uskalias merirosvo, joka eli 1600-luvulla ja palveli vuosina 1666–1669. Hän sai saaliikseen suunnattomia kalleuksia ja tuhlasi kaiken hetkessä.
Vaikka hän oli uimataidoton, hän pakeni vankilalaivalta käyttämällä kellukkeina viiniruukkuja.
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto
KYMRO lakkautettiin vuonna 1949, kun rakennusalan säännöstely voitiin purkaa.
Luettelo Uzbekistanin kaupungeista
Tämä on luettelo Uzbekistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Deep Ecliptic Survey
Sen avulla on löydetty 9 kääpiöplaneettaa:28978 Ixion, 19521 Chaos, 1998 WW31, (148209) 2000 CR105, (87269) 2000 OO67, 2001 QR322 ja 2002 XU93
Elisabeth Mandaba
Elisabeth Mandaba (s. 7. kesäkuuta 1989 Bangui, Keski-Afrikan tasavalta) on keskiafrikkalainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili naisten 800 metrin juoksussa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi ajalla 2.12,56. Mandaba osallistui 800 metrin juoksuun myös vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä viimeiseksi ajalla 2.11,70.
Tampereen Autocenter
Tampereen Autocenter Oy on vuonna 2002 perustettu tamperelainen auto- ja moottoripyöräalan liike. Vuonna 2011 yrityksen liikevaihto oli 23,6 miljoonaa euroa ja ajoneuvoja myytiin yli 1550 kappaletta. Yritys rakennutti omat toimitilat Lielahteen keväällä 2011, jolloin toimintaa laajennettiin auto -ja moottoripyörähuollolla.
Tikkurilan vanha asemarakennus
Tikkurilan vanha asemarakennus on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva historiallinen asemarakennus, joka toimii nykyisin Vantaan kaupunginmuseona. Se kuuluu Suomen ensimmäisen rautatielinjan Helsinki–Hämeenlinna-radan alkuperäisiin asemiin ja on Suomen vanhin säilynyt tiilinen asemarakennus.
Arkkitehti Carl Albert Edelfeltin suunnittelema, vuonna 1862 valmistunut rakennus edustaa arkkitehtuuriltaan 1800-luvun lopun historiallista kertaustyyliä. Se toimi asemana yli vuosisadan ajan, vuoteen 1978, jolloin Tikkurilan toiseksi uusin asemarakennus valmistui. 1980-luvun lopulla rakennuksen kaksi alinta kerrosta restauroitiin Vantaan kaupunginmuseon näyttelytiloiksi. Rakennuksessa sijaitsee myös museon arkisto- ja toimistotiloja. Rakennus kuuluu valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Rakennushistoria
pienoiskuva|vasen Suomen ensimmäinen rautatieyhteys avattiin Helsingin ja Hämeenlinnan välillä vuonna 1862. Radan alkuperäiset väliasemat olivat Tikkurila, Järvenpää, Hyvinkää, Riihimäki ja Turenki. Asemarakennukset suunnitteli arkkitehti Carl Albert Edelfelt tuolloin muodissa olleeseen historialliseen kertaustyyliin, käyttäen esikuvinaan keskieurooppalaista asema-arkkitehtuuria.
Vain pääteasemat Helsinki ja Hämeenlinna sekä väliasema Tikkurila saivat tiiliset asemarakennukset, muut tehtiin puusta. Vanhan tarinan mukaan Tikkurilan aseman jälkeen Rautatiehallituksen rahat olisivat alkaneet loppua, joten muut asemat oli rakennettava halvemmasta materiaalista. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkansa, vaan Tikkurila sai tiilisen asemarakennuksen monien seikkojen summana. Asema sijaitsi rautatien ja vanhan Turku–Viipuri-maantien risteyksessä ja oli siksi tärkeä vaihtoasema. Lisäksi Tikkurilan arveltiin kasvavan tulevaisuudessa huomattavaksi taajamaksi pääkaupungin läheisyyden ansiosta. Tikkurilan asema myös sijaitsi puuttomalla savitasangolla, missä puutavaran saatavuus oli huono mutta mahdollisuudet tiilenpolttoon hyvät. Perimätiedon mukaan tiilien savi on peräisin Ilolan savikuopilta ja tiilien poltto tapahtui Hiekkaharjussa.
Edelfeltin piirustukset Tikkurilan asemarakennukseksi hyväksyttiin heinäkuussa 1859, ja perustukset muurattiin vielä samana kesänä. Kesällä 1860 rakennuksen seinät muurattiin täyteen korkeuteensa, ja kesällä 1861 rakennettiin vesikatto. Rakennustyöt urakoi rakennusmestari Carl Grönstadt miehineen, ja tiilet saatiin paikallisista tiiliruukeista. Rautatieliikenteen alkaessa maaliskuussa 1862 Tikkurilan asema oli valmis käyttöön. Alkuaikoina juna kulki joka toinen päivä Helsingistä Hämeenlinnaan ja palasi joka toinen päivä takaisin Helsinkiin. Tikkurilan vanha asema, Järvenpään asema ja Turengin asema ovat ainoat säilyneet vuonna 1862 avatut asemarakennukset. Näistä Järvenpään asema on rakennuksena vanhin, sillä se rakennettiin jo 1858 radantekijöiden työpäällikön asunnoksi. Tikkurilan vanha asema on radan tiiliasemista ainoa säilynyt, sillä Hämeenlinnan asema tuhoutui sisällissodassa keväällä 1918.
Arkkitehtuuri
Rakennuksen alakerrassa sijaitsivat alun perin lippumyymälä sekä erilliset ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan odotussalit, joista kustakin oli oma ovensa asemalaiturille. Toisessa kerroksessa oli asemapäällikön virka-asunto ja kolmannessa rautatievirkailijoiden asuntoja. Aseman ympärillä levisi aikanaan laaja asema-alue, jossa oli varasto- ja makasiinirakennuksia, tiilinen vesitorni höyryvetureiden vedenottoa varten sekä rautatieläisten asuintaloja puutarhoineen. Viimeiset näistä rakennuksista purettiin 1990-luvulla, ja vain itse asema on säilynyt.
Rakennus poistui asemakäytöstä vuonna 1977, kun Tikkurilan uusi asema valmistui sen pohjoispuolelle. Tämän jälkeen sitä käytettiin vuosikymmenen ajan VR:n varastotiloina sekä rautatiehenkilökunnan asuntorakennuksena.
Vantaan kaupunginmuseo
Vuonna 1986 Vantaan kaupunki vuokrasi rapistuneen aseman VR:ltä ja restauroi sen alkuperäiseen asuunsa. Aseman tiloihin muutti Vantaan kaupunginmuseo, joka avasi ovensa syksyllä 1990. Ensimmäinen näyttely Tikkurila – viisitoista virstaa kaupungista kertoi aseman omasta historiasta. Asemarakennuksen kaksi pääkerrosta ovat näyttelytiloina, kolmannessa kerroksessa sijaitsevat kaupunginmuseon henkilökunnan toimitilat. Rakennuksen hyötyala on noin 410 m2, josta näyttelytilaa on noin 150 m2. Muu osa tiloista on työ- ja varastotiloja.
Talbot-Lago T26C
Talbot-Lago Type 26 -henkilö- ja kilpa-autot ovat Talbot-Lagon vuosina 1946–1951 valmistamia autoja.
Sodanjälkeinen jälleenrakennuskausi ja kireä taloustilanne vaikeuttivat loisto- ja erikoisauton valmistajien menestystä: myös Talbot-Lagolla oli vaikeuksia löytää asiakkaita, minkä vuoksi sen taloudellinen tila oli huono. Yritys yritti pitää myyntimäärät salassa, mutta vuonna 1951 huhut sen talousongelmista tihenivät: Type 26:n kilpa- ja urheiluautoversioiden valmistus lopetettiin vuoden 1951 myötä.