cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Humbug
Edellisen albumin, vuoden 2007 Favourite Worst Nightmaren tavoin Humbug julkaistiin ensimmäiseksi Japanissa 19. elokuuta 2009, tämän jälkeen Australiassa, Brasiliassa, Saksassa ja Irlannissa 21. elokuuta. Britanniassa se julkaistiin myöhemmin 24. elokuuta ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 11.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Alex Turner.
Listasijoitukset
Listasijoitusten lähde:
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 pudotuspelivaihe
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 pudotuspelivaihe alkoi 25. kesäkuuta 2016 ja päättyi 10. heinäkuuta 2016 loppuotteluun Saint-Denis'ssä, Ranskassa.
Karsiutuneet joukkueet
Kuuden lohkon voittajat ja toiseksi tulleet etenivät suoraan pudotuspelivaiheeseen, kuten myös neljä parasta kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta.
Sveitsi vs. Puola
<section begin=SUIvPOL/> <section end=SUIvPOL/>
Wales vs. Pohjois-Irlanti
<section begin=WALvNIR/> <section end=WALvNIR/>
Ranska vs. Irlanti
<section begin=FRAvIRL/> <section end=FRAvIRL/>
Saksa vs. Slovakia
<section begin=GERvSVK/> <section end=GERvSVK/>
Unkari vs. Belgia
<section begin=HUNvBEL/> <section end=HUNvBEL/>
Italia vs. Espanja
<section begin=ITAvESP/> <section end=ITAvESP/>
Englanti vs. Islanti
<section begin=ENGvISL/> <section end=ENGvISL/>
Puola vs. Portugali
<section begin=POLvPOR/> <section end=POLvPOR/>
Wales vs. Belgia
<section begin=WALvBEL/> <section end=WALvBEL/>
Saksa vs. Italia
<section begin=GERvITA/> <section end=GERvITA/>
Ranska vs. Islanti
<section begin=FRAvISL/> <section end=FRAvISL/>
Portugali vs. Wales
<section begin=PORvWAL/> <section end=PORvWAL/>
Saksa vs. Ranska
<section begin=GERvFRA/> <section end=GERvFRA/>
Kalle Välimaa
Kaarlo (Kalle) Kustaa Välimaa (16. maaliskuuta 1872 Kangasala – 19. marraskuuta 1943 Helsinki) oli tamperelainen liikemies, joka oli perustamassa Kajaanin Puutavara Oy:tä (myöhemmin Kajaani Oy) yhdessä Paloheimon veljesten kanssa.
Välimaan vanhemmat olivat pienviljelijä Kustaa Välimaa ja Justiina Sarsanaho. Hän kävi kansakoulun ja 1890 kauppaopiston. Välimaa oli Tampereen Puhelin Oy:n isännöitsijänä 1896–1906, Tampereen osakepankin johtokunnan jäsenenä 1906–1916 ja Tampereen säästöpankin johtajana vuodesta 1916. Kajaanin Puutavara Oy:ssä Välimaa oli johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1908 alkaen. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen sekä Tampereen kauppaseuran ja kauppayhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Hän oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäisiä suurlahjoittajia.
Välimaa sai kauppaneuvoksen arvonimen 1932.
Alfa Cephei
Alfa Cephei (α Cep / α Cephei) eli Alderamin on Aurinkoa kuumempi ja kirkkaampi valkoinen alijättiläistähti. Se on laajenemassa punaiseksi jättiläiseksi, sillä sen keskustan vety on loppumassa. Maapallon akselin kiertyessä prekessio­liikkeen mukana tähdestä tulee lähes napatähti 7 500 vuoden kuluessa. Tähti pyörii hyvin nopeasti: 246 km/s. Nopea pyöriminen estää alkuaineiden lajittumisen tässä tähdessä, joita muuten tapahtuisi tällaisessa tähdessä. Tähti on magneettisesti aktiivinen, koska siinä 1/3 ulommasta kerroksesta on konvektiivinen. Lämmön siirtymiseen liittyvät konvektiovirtaukset luovat magneettikenttiä ionisoituneessa kaasussa.
Jukka Latva-Rasku
Jukka Latva-Rasku (s. 2. elokuuta 1974 Kannus) on suomalainen yleisurheilija ja valmentaja.
Latva-Raskun päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Kalevan kisoissa hän sijoittui lajissa neljänneksi 1998 ja viidenneksi vuosina 1996, 1997 ja 1999. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai Jyväskylän Kenttäurheilijoiden joukkueessa hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa 2002. Hallissa hän saavutti hopeaa 400 metrin juoksussa 1997. Latva-Rasku edusti urheilu-urallaan Jyväskylän Kenttäurheilijoiden lisäksi Lapuan Virkiää.
Latva-Rasku on toiminut Ouluseutu Urheiluakatemian koordinaattorina vuodesta 2005. Hän on toiminut myös fysiikkavalmentajana jääkiekkoseura Oulun Kärpissä.
Dembélé Madina Sissoko
Dembélé Madina Sissoko (s. 10. tammikuuta 1971 Ségou ) on malilainen insinööri, joka toimii maan hallituksen liikenne- ja infrastruktuuriministerinä.
Sissoko valmistui rakennusinsinööriksi Abderhamane Baba Tourén teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1998. Hän on työskennellyt opettajana ja insinöörinä sekä työllisyys- ja ammattikoulutusministeriön projektipäällikkönä. Sissoko oli kansallisen insinöörikoulutusinstituutin johtaja vuodesta 2016 ja Malin ammattikoulutusjohtaja vuodesta 2019. Hänet nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen liikenne- ja infrastruktuuriministeriksi kesäkuussa 2021.
Sissoko on naimisissa ja neljän lapsen äiti. Hän puhuu ranskaa, englantia ja bambaraa.
Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Kirgiisien ASNT) oli kahden Venäjän FSNT:aan kuuluneen autonomisen neuvostotasavallan nimi Keski-Aasiassa Neuvostoliitossa. Ne käsittivät suunnilleen nykyiset Kazakstanin ja Kirgisian alueet.
Päällekkäisyyden syy
Syy siihen minkä vuoksi Kirgiisien ASNT on tarkoittanut kahta eri aluetta, johtuu siitä että 1920-luvun puoliväliin asti venäläiset käyttivät termiä kirgiisit sekä kazakeista että kirgiiseistä, tosin viimeksi mainituista käytettiin myös termiä kara-kirgiisit.
Kirgiisien ASNT 1920-1925
Ensimmäinen Kirgiisien ASNT perustettiin 26. elokuuta 1920. Se kuului Venäjän SFNT:aan ja käsitti suunnilleen nykyisen Kazakstanin alueen. Tämä Kirgiisien ASNT nimettiin uudelleen 15.-19. huhtikuuta 1925, jolloin sen nimeksi tuli Kazakkien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Kirgiisien ASNT 1926 -1936
Toinen Kirgiisien ASNT perustettiin 1. helmikuuta 1926 Kirgiisien autonomisesta alueesta. Se kuului Venäjän SFNT:aan ja käsitti nykyisen Kirgisian alueen. Kirgiisien ASNT:sta muodostettiin 5. joulukuuta 1936 Kirgiisien SNT, josta tuli Neuvostoliiton osavaltio.
Kyrgyz Autonomous Soviet Socialist Republic Kirgiska Autonomiczna Socjalistyczna Republika Radziecka
Ananuri
thumb|300px|Näkymä Ananurin linnoituksesta järvelle. Ananuri on linnoitus Aragvi-joen varrella Dušetin piirikunnassa Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgiassa. Se sijaitsee 66 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä pohjoiseen Georgian sotilastien varrella Žinvalin tekojärven äärellä.
Alun perin linnoituksessa oli kaksi osaa, ja vain niistä ylempi on säilynyt hyvin. Se kohoaa nykyisin yhdeksän kilometriä tekojärven yläpuolella, mutta rakentamisen aikaan järveä ei ollut. Linnoituksen korkein torni tunnetaan nimellä Šeupovari ja se on rakennettu 1600-luvulla.
Armamar
Armamarin nykyinen pormestari on João Paulo Fonseca. Kunnan juhlapäivä on 24. kesäkuuta.
Kielimalli
Tilastollinen kielimalli on sanajonon sanojen todennäköisyysjakauma tai sellainen todennäköisyysfunktio, joka tuottaa jakauman. Jos sanajonossa, esimerkiksi lauseessa, on n sanaa, antaa kielimalli koko sanajonolle todennäköisyyden. Kielimalli voidaan määritellä myös sanan osille, kuten morfeemeille.
Todennäköisyyksien avulla kielimallit osaavat muun muassa ennustaa, miten jonkin lauseen tulisi jatkua, vastata kysymyksiin, tai muodostaa kehotteen avulla pitkiäkin tekstejä kuten keskusteluja, runoja, koodeja tai artikkeleita.
Kielimallin perustana käytetään olemassaolevaa tekstiaineistoa eli korpusta, jonka avulla malli opetetaan. Aineisto voi olla peräisin kirjoista, sanomalehdistä, tv-ohjelmien transskripteistä tai vaikka internetistä. Mitä suurempi opetusaineisto, sitä parempi yleensä mallin ennustuskyky. Suurten opetusmateriaalien vuoksi mallit saattavat joskus oppia niistä myös ei-haluttuja asioita, kuten ennakkoasenteita.
Kielimalleja voidaan käyttää erilaisissa tietokonelingvistiikan sovelluksissa, kuten puheentunnistuksessa, konekääntämisessä, luonnollisen kielen tuottamisessa, kielen jäsentämisessä, tekstintunnistuksessa tai tiedonhaussa.
== Kielimallien tyyppejä ==
Pekka Puupää (elokuva)
Pekka Puupää (1953) on Suomen Filmiteollisuuden tuottaman Pekka ja Pätkä -elokuvasarjan ensimmäinen osa. Sen on ohjannut Ville Salminen ja käsikirjoittanut Reino Helismaa.
Pekka Puupää -sarjakuvan pohjalta tehdystä ensimmäiseltä elokuvalta ei odotettu paljon, mutta kun se yllättäen menestyi, se sai kaksitoista osaa jatkokseen. Kriitikko katsoo, että kohelluselokuvalla on ainoastaan nostalgisia arvoja.
Juoni
Rouva Justiina Puupää lähtee sukuloimaan ja jättää miehensä Pekka Puupään kotimieheksi Helsinkiin. Pekka ja hänen kaverinsa Pätkä ryhtyvät heti hautomaan rahantekosuunnitelmia. Justiina ei ole jättänyt Pekalle yhtään rahaa vaan tehnyt etukäteen valtavat ruokaostokset, mutta Pekka ja Pätkä myyvät ruoat ovelta ovelle. Rahoilla he laittavat lehteen ilmoituksen "Pekka Puupään lastentarhasta".
Samaan aikaan pikkurikollinen Petteri varastaa miljonäärin vauvan. Hän pakenee paikalta taksilla, jonka kuljettaja Erkki Saarikivi on tietämätön asiakkaansa rikollisista puuhista. Nähdessään poliiseja Petteri pakenee kerrostaloon ja piilottaa vauvan Puupäiden asuntoon. Saarikivi seuraa perässä, koska Petteri ei maksanut matkaansa, mutta Petteri kolkkaa taksikuskin ja piilottaa hänet viereiseen asuntoon. Kun Pekka ja Pätkä tulevat kotiin ja löytävät vauvan, he kuvittelevat lastentarhansa saaneen ensimmäisen asiakkaan. Heidän naapurinsa neiti Ritva Ranta puolestaan kauhistuu löytäessään eteisestään tajuttoman Saarikiven, mutta kaksikko päätyy lopulta treffeille.
Pekan ja Pätkän lastenhoitometodit ovat omaperäisiä: he syöttävät vauvalle läskisoosia ja keinuttavat sitä kattolampussa. Neiti Ranta kauhistuu nähdessään tämän ja opettaa reipasotteisesti Puupäille oikeaa lastenhoitoa. "Pekka Puupään lastentarha" ei kuitenkaan vedä asiakkaita, joten Pekka ja Pätkä kehittävät uuden rahanhankintakeinon, osallistumisen otteluun nyrkkeilijä Hermanni Ronskia vastaan. Erehdyksen takia otteluun joutuu Pekan sijasta Pätkä. Pätkä on alakynnessä, kunnes Ronski juo siemauksen hänen kamferipullostaan – joka Puupäiden lääkekaapin sekasortoisen tilan vuoksi sisältää unilääkettä – ja nukahtaa kesken ottelun. Lapsi on jätetty ulos vaunuihin nukkumaan, ja ohikulkeva Petteri varastaa sen jälleen, mutta jää pian kiinni. Lopuksi kiitollinen miljonääri antaa Pekalle ja Pätkälle lapsensa hoitamisesta muhkean palkkion.
Näyttelijät
Kreditoimattomissa rooleissa näyttelee mm. Åke Lindman ja Kauko Kokkonen.
Aurora Karamzin
thumb|Aurora Karamzin, Alexis Joseph Perignon 1853. [[Suomen kansallismuseo|Suomen kansallismuseon kokoelmat. ]] Eva Aurora Charlotta Demidov Karamzin (o.s. Stjernvall; 1. elokuuta 1808 Ulvila – 13. toukokuuta 1902 Helsinki) oli suomenruotsalainen sosiaali- ja diakoniatyön uranuurtaja Venäjän vallan ajan Suomessa. Hän oli ylhäistä sukua ja näkyvä seurapiirikaunotar Suomen suuriruhtinaskunnassa.
Suku ja lapsuus
Aurora Karamzin syntyi Ulvilassa sijainneessa Saaren kartanossa. Hänen isänsä oli everstiluutnantti Carl Johan Stjernvall ja äiti Eva Gustava von Willebrand (1781–1844), jotka molemmat olivat aatelissukua. Eva Gustava oli Turun ja Porin läänin maaherran, Jokioisten suurkartanon omistaja Ernst Gustaf von Willebrandin ja Vendla Gustava von Wrightin (s. 1755) tytär. Hänen sisarensa oli Vendla Sofia Mannerheim. Auroran isä nimitettiin Viipurin läänin ensimmäiseksi maaherraksi vuonna 1812. thumb|Aurora Demidova 1830-luvun lopussa|alt=
Isän kuoltua vuonna 1815, maaherran tehtävään nimetystä valtioneuvos Carl Johan Walleenista tuli seuraavana vuonna myös Auroran isäpuoli. Auroran omilla vanhemmilla oli neljä aikuiseksi elänyttä lasta, Auroran lisäksi vanhempi veli Emil ja kaksi nuorempaa siskoa Emilie (Emelie) (1811–1846) ja Alexandra (Aline) (1812–1850). Äiti Eva ja isäpuoli Carl Walleen saivat viisi lasta, joista kolme poikaa eli aikuisiksi. Heistä velipuoli Vladimir Alfons oli kenraalimajuri ja kuvernööri. Sisar Alinesta tuli keisarinnan hovineito vuonna 1833 ja hän meni naimisiin Helsingissä vuonna 1839 Portugalin Pietarin suurlähettilään paroni José Maurício Correía Henriquesin kanssa. He olivat tavanneet toukokuussa 1838 kun Alinea, Emil-veljeä, Emilie-sisarta, äiti Evaa ja Emilien lapsia sekä lapsenhoitajia kuljettanut Nikolai-niminen höyrylaiva oli haaksirikkoutunut Travemünden edustalle. He olivat matkalla Saksaan kylpyläkaupunkiin tervehtimään Auroraa.
Aurora vietti 8-vuotiaasta lähtien useita vuosia Pietarissa tätinsä Minette (Wilhelmina Albertina) von Willebrandin (1782-1824) luona, joka oli naimisissa Suomen asiain komitean jäsenen valtioneuvos Adolf Fredrik von Willebrandin kanssa. Siellä hän oppi ylhäisötapoja ja puhumaan sujuvasti etenkin ranskaa. Aurora puhui äidinkielensä ruotsin lisäksi myös venäjää ja suomea, tosin ei virheettömästi. Saksalainen pedagogi mamselli Annette Harring vastasi hänen koulutuksestaan siitä lähtien kun Aurora palasi kotiin 12-vuotiaana.
Aikuisuus ja avioliitot
Aurora matkusti nuoremman sisarensa Emilien luo Pietariin vuonna 1832 tukeakseen sairaalloista siskoaan tämän vaikeassa avioliitossa. Emilie oli vuonna 1828 mennyt 16-vuotiaana naimisiin kreivi Vladimir Musin-Puškinin kanssa, joka oli ollut karkotettuna Suomeen dekabristikapinan jälkeen. Aviomies oli maaninen uhkapeluri ja perheen varallisuus oli vaarassa. Heidän tyttärensä on Marie Linder, jonka kasvattamisesta Aurora otti myöhemmin vastuun Emilien kuoltua lavantautiin. Moskovassa Aurora tapasi uudelleen nuoruudenrakkautensa eversti Aleksandr Muhanovin (1802-1834), johon hän oli 16-vuotiaana tutustunut Helsingissä tämän tullessa vuonna 1824 kenraalikuvernööri Zakrevskin adjutantiksi. Aurora meni kihloihin vuonna 1834 Muhanovin kanssa, joka kuitenkin kuoli malariaan juuri ennen häitä.
Hänen ja hänen sisartensa kauneutta ylistettiin venäläisten runoilijoitten teoksissa: Jevgeni Baratynski vertasi häntä vuonna 1824 kirjoitetussa runossa ristimänimen mukaisesti aamuruskoon (lat. aurora) ja nousevaan aurinkoon. Nuorempaan sisareen Emilieen rakastunut Mihail Lermontov vertasi runossaan Kreivitär Emilii vuonna 1839 häntä valkoiseen liljaan ja hänen sydäntään valloittamattomaksi kuin Bastilji. Puolalaistaustainen amatöörisäveltäjä Mihail Vielgorski (1788-1856) sävelsi Auroran kunniaksi romanssin Mazurka d'Aurore runoilija Pjotr Vjazemskin säkeisiin. Vjazemski kertoi kirjeessään Aleksandr Turgeneville: "Moskovassa kaikki on kuten ennenkin, paitsi kaksi uutta suomalaista tähteä: [Emelie Musina-]Puškina ja hänen sisarensa Aurora, joista minä ja Baratynski teemme lauluja. Sanotaan, että kaikki valonlähteet kalpenevat heidän edessään … Itse asiassa he ovat ihanan söpöjä sekä sisältä että ulkoa.
Vuonna 1835 Aurora Stjernvallista tuli hovineiti Pietarin Talvipalatsiin. Hovineidin tärkein tehtävä oli toimia Venäjän keisarinnan avustajana. Hovinaisten päätehtävänä oli olla jatkuvasti keisarinnan lähellä, sihteerinä, ääneen lukijana ja viihdyttäjänä sekä keisarillisten lasten hoitajina. Hän lopetti hovineidin tehtävänsä ja sai keisarilta 12 000 ruplaa mentyään naimisiin vuonna 1836 satumaisen rikkaan venäläisen hovijahtimestari Pavel (Paul) Nikolajevitš Demidovin (1798–1840) kanssa. pienoiskuva|Aurore Demidov, [[Karl Brjullov 1837. Kostantinin palatsi Strelna, Pietari. Myyty Sothebyn huutokaupassa Lontoossa 2007. ]] Aurora ja Paul saivat vuonna 1839 pojan, joka syntyi Kissingenin kylpyläkaupungissa. Hänet nimettiin isänsä mukaan Pauliksi (1839–1885). Isä-Paul sairasteli paljon, kieltäytyi palaamasta Pietariin ja pariskunta vietti lähes koko yhteisen elämänsä eri terveyskylpylöissä Saksassa. Aurora Demidov jäi leskeksi 31-vuotiaana vuonna 1840. Hän osti isäpuoleltaan C. J. Walleenilta äitinsä Evan perinnöllä aikoinaan ostetun Espoossa sijaitsevan Träskändan kartanon, jossa hän vietti kesiään vuoteen 1895 asti. Talvet hän vietti joko Pietarissa Bolsaja Morskajalla sijaitsevassa palatsissa perehtymässä Demidov-yhtiön toimintaan tai matkustellen.
Vuonna 1846 Aurora meni uudelleen naimisiin. Uusi aviomies oli eversti Andrei Karamzin (1814–1854). Andrein isä oli kirjailija ja historioitsija Nikolai Karamzin ja äiti rikas perijätär, ruhtinas Andrei Vjazemskin avioton tytär Jekaterina Kolyvanova, jonka salongissa Stjernvallin sisarukset olivat jo 1830-luvulla tutustuneet Pietarin älymystöpiireihin.
Yhdessä miehensä kanssa Aurora Karamzin teki matkoja edellisen miehensä suvun omistamille kaivoksille Uralin itäpuolelle sekä Pariisiin, jossa Aurora oleskeli miehensä Andrein kanssa helmikuun vallankumouksen aikana vuonna 1848. Näillä matkoilla alkoi hänen yhteiskunnallinen heräämisensä ja hänen aloitteestaan Nižni Tagilin kaivoskaupunkiin perustettiin sekä lastenkoti kouluineen että synnytyslaitos.
Elämän loppupuoli ja hyväntekeväisyys
pienoiskuva|Aurora Demidova ja poikansa Paul (1839–1885). Laure Houssaye de Liomenil, s. Girard, 1840-luku. Demidovin suku myynyt Christien huutokaupassa New Yorkissa 2007. Auroran kaulassa ovat huomenlahjaksi saadut pähkinänkokoisista helmistä tehdyt kaulanauhat. Aviomies Andrei Karamzin kuoli 1854 taistelussa Krimin sodassa. Aurora Karamzinista tuli Helsingin kaupungissa merkittävä vaikuttaja, joka toimi Helsingin Rouvasväen yhdistyksessä ja rahoitti naisten työtupia, kouluja, lastenseimiä ja orpokoteja. Pietarissa ja Saksassa näkemiensä esimerkkien mukaisesti hän perusti vuonna 1867 Helsingin Diakonissalaitoksen.
Poika Paul Demidov (Pavel Pavlovitch Demidoff, 2. San Donaton ruhtinas (1839–1885) aiheutti Auroralle paljon huolta aikuisiässään päämäärättömän virkauransa ja tuhlaileva elämäntapansa vuoksi. Aurora muutti Pariisiin talvikausiksi 1863-1865 valvomaan poikaansa. Hän joutui Paulin valtavien pelivelkojen vuoksi vuonna 1865 myymään kuuluisan Le Grand Sancy-timantin 100 000 punnalla (n. 6 miljoonaa puntaa vuoden 2017 valuutassa), jonka oli saanut mieheltään huomenlahjaksi. Lisäksi Demidov-yhtiöt alkoivat tuottaa huomattavasti vähemmän, kun maaorjuus lakkautettiin Venäjällä vuonna 1861 ja työläisille piti maksaa palkkoja. Aurora joutui antamaan huomenlahjaksi mieheltään saamat pähkinänkokoisista helmistä tehdyt nelinkertaiset helminauhansa pankille yhtiön miljoonan ruplan velkojen (n. 17,2 miljoonaa dollaria vuoden 2023 valuutassa) takaukseksi. (Helmet näkyvät Paulista ja Aurorasta tehdyssä muotokuvassa sekä Auroran muotokuvassa vuodelta 1853.) Myös Demidovin kaupunkipalatsi Pietarissa jouduttiin myymään vuonna 1875. Bolšaja Morskaja 43:ssa sijaitsevassa rakennuksessa on toiminut siitä lähtien Italian suurlähetystö. thumb|Aurora Karamzin 1890-luvulla Paulin ja ruhtinatar Jelena (Hélène) Petrovna Trubetskajan (1853–1917) tyttären Aurora Pavlovna Demidova di San Donaton (1873–1904) poika on Jugoslavian prinssi Paul (1893–1976). Hänen lapsenlapsensa on yhdysvaltalainen näyttelijä Catherine Oxenberg.
Aurora Karamzin myi isäpuolensa Carl Johan Walleenin vuonna 1896 Helsingin kaupungille. Kaupunki salli Karamzinin asua siellä tämän kuolemaan vuoteen 1902 asti. Hänen huvilansa on sen jälkeen ollut museokäytössä ja vuonna 1912 talosta tuli Helsingin kaupunginmuseon näyttelytila. Aurora Karamzin on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle kortteliin V4-29-2. Haudalle pystytettiin vuonna 1905 kuvanveistäjä Ville Vallgrenin toteuttama hautamuistomerkki, johon kuuluva jykevä marmoriveistos on hautausmaan suurin. Hautakivessä Karamzinin nimi on kirjoitettu ranskankielisessä asussa Aurore Karamzine.
Nimikkopaikkoja
Aurora Karamzinin vaikutuksesta kertoo se, että hänen mukaansa on nimetty monia kohteita pääkaupunkiseudulla. Lisäksi hänen syntymäkotinsa vieressä sijaitsevan Ulvilan keskiaikaisen kirkon puistossa on Karamzinin muistomerkki. thumb|250px|[[Hakasalmen huvila Helsingin keskustan tuntumassa Etu-Töölössä Töölönlahden suulla.]]
Tuulikki Pyykkönen
Tuulikki Kemppainen (o.s. Pyykkönen, s. 25. marraskuuta 1963 Puolanka) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän saavutti Trondheimin MM-kisoissa 1997 pronssia 4 × 5 kilometrin viestissä. Henkilökohtaisilla matkoilla Kemppaisen paras arvokisasijoitus oli Lahden MM-kisoissa 1989 saavutettu 15 kilometrin kuudes sija. Hän kilpaili pääasiassa perinteisellä hiihtotavalla.
Maailmancupin osakilpailussa Kemppainen sijoittui kerran palkintokorokkeelle. Joulukuussa 1989 Yhdysvaltain Soldier Hollowissa hän oli toinen Jaana Savolaisen jälkeen perinteisen tyylin 5 kilometrin kilpailussa.
Ensimmäisissä arvokilpailuissaan Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Kemppainen sijoittui 5 kilometrillä 12:nneksi ja 10 kilometrillä 20:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli 5 kilometrillä 12:s ja 10 kilometrillä 29:s. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui 15 kilometrillä kuudenneksi ja 10 kilometrillä seitsemänneksi mutta oli molemmissa lajeissa vasta neljänneksi paras suomalainen. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 Kemppainen oli viestissä itselleen huonommin sopivalla vapaalla hiihtotavalla käydyn ankkuriosuuden hiihtäjänä neljäs ja 5 kilometrillä 12:s sekä keskeytti 15 kilometrillä. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui 5 kilometrillä 29:nneksi ja takaa-ajohiihdossa 33:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1993 viestissä, jossa Kemppainen hiihti avausosuuden, oli tuloksena jälleen neljäs sija ja lisäksi hän sijoittui sekä 5 kilometrillä että 15 kilometrillä 13:nneksi. Lillehammerin olympialaisissa 1994 Kemppainen sijoittui 18:nneksi 5 kilometrillä. Thunder Bayn MM-kilpailuissa 1995 tuloksena olivat kuudes sija viestissä, jossa Kemppainen hiihti avausosuuden, 11. sija 15 kilometrillä ja 34. sija 5 kilometrillä. Trondheimin MM-kilpailuissa 1997 Kemppainen saavutti viestissä kakkososuuden hiihtäjänä pronssia ja sijoittui 5 kilometrillä 19:nneksi sekä keskeytti 30 kilometrillä. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli viestissä avausosuuden hiihtäjänä seitsemäs, 15 kilometrillä 12:s ja 5 kilometrillä 17:s.
Via Gemina
Via Gemina oli roomalainen tie, joka kulki Venetia et Histriassa Italian koillisosassa ja johti Aquileiasta Emonaan.
Historia
Via Geminan rakennutti keisari Augustus ja sen rakentamisen toteutti Legio XIII Gemina. Tie rakennettiin noin vuosina 12–15 jaa. Se jatkoi Aquileiaan päättyneitä Via Anniaa ja Via Postumiaa.
Reitti
pienoiskuva|pysty=1.06|Via Geminaan kuuluneen roomalaisen sillan jäänteet nykyisessä Mainizzassa.
Via Gemina kulki Adrianmeren rannalta Aquileiasta Emonaan eli Julia Aemonaan ylittäen matkalla Juliset Alpit, jotka toimivat Italian ja Pannonian välisenä rajana tässä suunnassa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Tabula Peutingerianan mukaan:
Larry Storch
Lawrence Samuel "Larry" Storch (8. tammikuuta 1923 – 8. heinäkuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän tuli tunnetuksi vuosina 1965–1967 pyörineestä televisiosarjasta F Troop ja teki myös lukuisia vierailevia esiintymisiä.
Storch teki lisäksi työtä ääninäyttelijänä ja esiintynyt dokumentissa The Aristocrats (2005).
Storch oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 1967.
Vincent Strambi
Pyhä Vincent Strambi C.P. (myös Vincenzo Maria Strambi; 1. tammikuuta 1745 Civitavecchia, Italia – 1. tammikuuta 1824 Rooma, Italia) oli pyhimys, piispa ja passionisti. Hän toimi hengellisenä ohjaajana ja kirjoitti monia hartaudellisia kirjoja kuten pyhän Ristin Paavalin elämäkerran. Hän liittyi passionisteihin 1768 pyhän Ristin Paavalin pitämän retretin jälkeen. Miehestä tuli teologian professori ja hänet asetettiin Maceran ja Tolentinon piispaksi. Hän toimi kunnianarvoisan Giacinta Gertrude Maurizin ja autaan Anne Maria Taigin hengellisenä ohjaajana sekä toimi paavi Leo XII:n neuvonantajana. Pyhimys eli seuraavien 6 paavin hallintokausien aikana: Benedictus XIV (1740–1758), Klemens XIII (1758–1769), Klemens XIV (1769–1774), Pius VI (1775–1799), Pius VII (1800–1823) ja Leo XII (1823–1829). Hän on Macerata-Tolentinon hiippakunnan suojeluspyhimys. Paavi Leo XIII julisti hänet kunnianarvoisaksi 1. huhtikuuta 1894, paavi Pius XI julisti hänet autuaaksi 26. huhtikuuta 1925 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 11. kesäkuuta 1950. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 25. syyskuuta.
Elämänvaiheet
Pyhän Vincent Strambin elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Dirty Mind
Dirty Mind on Princen kolmas albumi, joka julkaistiin lokakuussa 1980. Levy sai erinomaiset arviot kriitikoilta. Siitä huolimatta Dirty Mind ei ollut yhtä suuri menestys kuin edellisen vuoden Prince-levy, eikä se tuottanut yhtäkään suurta hittiä. Syyksi on arveltu levyn vahvasti seksuaalisia ja provosoivia sanoituksia, jotka herättivät albumin ilmestymisen aikaan suurta närkästystä. Musiikillisesti levy ammensi aikaisempaa enemmän rockista ja "uuden aallon" punkista, mutta myös pop ja funk ovat albumilla vahvasti läsnä.
Kappalelista
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia, ellei toisin mainita
Juho Sinnemäki
Juho Sinnemäki (11. heinäkuuta 1866 Lapua – 14. marraskuuta 1923 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallismies, herastuomari ja aikansa keskeisiä herännäisvaikuttajia Lapuan Hellanmaasta.
Juho Sinnemäen isä oli talollinen Jaakko Matinpoika Sinnemäki (1820–1893), jota Olavi Kares on luonnehtinut koko Lapuan herännäisyyden merkittävimmäksi mieheksi 1880-luvulla ja 1890-luvun alussa. Juho Sinnemäki oli naimisissa herännäisjohtaja Juho Malkamäen tyttären Kreetan kanssa. Heidän seitsemästä eloon jääneestä lapsestaan vanhin poika oli pappi ja kirjailija Jussi Sinnemäki.
Sinnemäen sopusuhtaisen uusklassisistisesta talosta tuli jo Jaakko-isännän aikana heränneiden vakinainen seurapaikka. Juhon aikana seurat kasvoivat entistä suuremmiksi. Seuravieraina olivat monesti Juho Malkamäki ja Wilhelmi Malmivaara. Vuonna 1901 Sinnemäessä pidettiin Herättäjäjuhlat, joka on jäänyt historiaan Juhani Ahon Uuteen Kuvalehteen kirjoittaman reportaasin ansiosta. Samassa yhteydessä Ahon puoliso Venny Soldan-Brofeldt valmisti ensimmäisen version Seurat-maalauksestaan.
Juho Sinnemäellä oli lukuisia seurakunnallisia ja kunnallisia luottamustehtäviä. Lautamiehenä hän oli yhtäjaksoisesti 1905–1923 ja sai tästä tunnustuksena herastuomarin arvon. Kun Lapualle perustettiin vuonna 1916 kunnanvaltuusto, Sinnemäestä tuli ensimmäisen valtuuston jäsen. Hänet valittiin myös kunnallislautakuntaan ja raittiuslautakuntaan. Jo vuosisadan alussa hän toimi muun muassa holhouslautakunnassa ja vaivaishoitolautakunnassa. Lapuan Säästöpankin hallitukseen hän kuului yli 20 vuotta sen perustamisesta 1901 lähtien.
Kirkkoneuvostoon Sinnemäki valittiin poikkeuksellisen nuorena, vain 31-vuotiaana 1897. Hän oli mukana myös Kustannusosakeyhtiö Herättäjässä sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston suunnittelutoimikunnassa ja sen johtokunnassa alusta saakka kuolemaansa asti 1914–1923.
Viljelijänä Sinnemäki oli uudistushenkinen. Hän peri 1893 puolet Sinnemäen kotitilasta isännöitäväkseen. Kolmen vuosikymmenen aikana hän laajensi viljelyksiä ja hoiti taloaan huolellisuudella, täsmällisyydellä ja otti osaa myös maatalouden uudistusrientoihin järjestötasolla. .
Colorado Rockies (jääkiekko)
Colorado Rockies oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1976 vuoteen 1982. Seuran kotipaikka oli Denver Coloradon osavaltiossa.
Rockiesin menestys jäi vaatimattomaksi eikä se yleensä selvinnyt runkosarjan jälkeen pelattaviin pudotuspeleihin.
Ratasin hallitus
Ratasin hallitus viittaa seuraaviin Viron hallituksiin:
Milnenlahden lento-onnettomuus 1945
Milnenlahden lento-onnettomuus 1945 tapahtui 11. syyskuuta 1945, kun Australian kuninkaallisten ilmavoimien Douglas C-47A-30-DK Dakota -kuljetuskone syöksyi Milnenlahteen Papuan territoriossa (nykyisin osa Papua-Uutta-Guineaa). Lennolla oli 19 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Lennolla oli matkustajina muun muassa erään Bristol Beaufort -pommikoneen koko nelihenkinen miehistö sekä Australian kuninkaallisten ilmavoimien viihderyhmä, heidän joukossaan viulisti, sellisti ja pianisti. Lennolla oli myös Australian Uuden-Guinean hallintoyksikön viranomainen mukanaan käteisenä 2 000 puntaa (nykyrahassa puoli miljoonaa dollaria), joilla oli tarkoitus maksaa alkuasukastyöläisten palkkoja. Koneen miehistölle on pystytetty muistomerkki Bomanan hautausmaalle Port Moresbyssä.
Loppuvuodesta 2011 lahden lounaiskulmasta löytyi hylky, jota epäillään vuoden 1945 onnettomuuskoneeksi. Varmuudella konetta ei kuitenkaan ole tunnistettu.
Muoti-ilmiö
Muoti-ilmiö (myös muotivillitys) tarkoittaa jonkin esineen, asian, harrastuksen, vaatemuodin tai kielellisen ilmauksen leviämistä laajalle ihmisjoukolle niin, että sen suosio vähenee nopeasti uutuudenviehätyksensä myötä, ja tämän jälkeen muoti-ilmiö katoaa käytännössä lopullisesti. Uuden ilmiön omaksuminen voi olla eräänlainen joukkoon kuulumisen merkki. Villitykset voivat esiintyä pienissä tai suurissa piireissä, esimerkiksi koululuokan kesken tai koko maan laajuisesti.
Uusia, pysyviä asioita ja ilmiöitä (ks. Innovaatio) ei tule sekoittaa villityksiin. Tällainen voi olla esimerkiksi sosiaalisen median käyttö tai selfiet.
Myös taloudessa voi esiintyä tuoteita, jotka tuottavat hyvin, mutta joiden markkinoiden odotetaan romahtavan tai huomataan romahtaneen.
Markkinoinnin teoriassa erilaiset trendit jaetaan niiden keston mukaan kolmeen luokkaan: 1) muoti-ilmiöt, 2) trendit ja 3) megatrendit. Näistä muoti-ilmiö (fad) on lyhytaikainen ja ennakoimaton ja vailla sosiaalista, taloudellista ja poliittista merkitystä. Trendi on kestävämpi ja ennakoitavampi, ja megatrendillä on laajoja taloudellisia, yhteiskunnallisia sekä poliittisia vaikutuksia, joiden muodostuminen ja vaikutus kestää kauan.
Opiskelijatempaukset muotivillityksinä
Otollista maaperää muotivillitysten syntyyn ovat olleet oppilaitokset ja niiden opiskelijaporukat, etenkin miespuoliset. Amerikkalaisissa collegeissa 1930-luvulla tuli suosituksi kilpailla siitä, kuka nielaisee elävältä eniten kultakaloja. 1950-luvulla oli muodikasta rynnätä naisopiskelijoiden asuntolaan varastamaan pikkuhousuja. 1960-luvulla kilpailtiin siitä, montako ihmistä voi ahtautua puhelinkioskiin tai Volkswagen Kuplaan, tai ketkä rikkovat nopeimmin pianon kirveillä ja lekavasaroilla. 1970-luvulla tuli muotiin viuhahtaminen alastomana yleisellä paikalla. Suurin joukkoviuhahdus eli alastonjuoksu, noin 1 500 mies- ja naisopiskelijaa kerralla, tapahtui tiettävästi Georgian yliopistossa 1974.
Kalle Alatalo
Kalle Joonas Alatalo (s. 30. marraskuuta 1978) on suomalainen kitaristi ja muusikko. Hän soittaa pispalalaisessa yhtyeessä Hauli Bros sekä Mike's Monster Jam house bandissa. Hän on myös soittanut ja laulanut Juice Leskisen ja isänsä Mikko Alatalon yhtyeissä. Hän on myös vieraillut muusikkona eri äänitteillä. Hän soittaa myös Tarinankertojat-klubin housebandissa, yhdessä Markus "Marzi" Nymanin, Anssi Nykäsen, Harri Rantasen ja Jani Wilundin kanssa. Vuonna 2010 alkaneen klubin aikana Alatalo on säestänyt useita Suomen eturivin laulaja-lauluntekijöitä, mm. Pelle Miljoonaa, Pauli Hanhiniemeä, Heikki Saloa, Mariskaa sekä Juha Tapiota. Alatalo on mukana myös Manserock-musikaalissa Vuonna -85 GTP (TTT), sekä Pyynikin kesäteatterin esityksessä Kuuma kesä -85.
Kyrönmaan osuusmeijeri
thumb|Kyrönmaan osuusmeijeri valokuvassa vuodelta 1922. Kyrönmaan Osuusmeijeri on Isossakyrössä sijaitseva 1908 rakennettu meijerikiinteistö. Kiinteistössä toimi Isonkyrön Osuusmeijeri, joka muutti nimensä Kyrönmaan Osuusmeijeriksi 1984. Meijeritoiminta lakkautettiin 2008. Meijerissä on toiminut Kyrönmaan Maatalousmuseo-osuuskunta vuodesta 2010.
Rakennuksen siluetti koristi pitkään meijerissä vuonna 1979 kehitetyn Oltermanni-juuston käärettä.
Carregal do Sal
Carregal do Sal on kunta Viseun piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 116,9 km² ja väkiluku noin 9 800.
Carregal do Salin nykyinen pormestari on Rogério Abrantes.
Knives Out
"Knives Out" on englantilaisen alternative rock -yhtyeen Radioheadin kirjoittama ja esittämä kappale. Sävellys sisältää sähköisiä ja akustisia kitaroita, joita täydentää laulaja Thom Yorken laulu. Kappale löytyy Radioheadin vuoden 2001 albumilta Amnesiac ja se äänitettiin samoissa nauhoitussessioissa kuin muu albumi ja aikaisempi albumi Kid A. Kappale julkaistiin Amnesiacin toisena singlenä, ja sai paljon radiosoittoa verrattuna yhtyeen muihin saman ajan kappaileisiin. Kappale nousi sijalle 13 Britannian singlelistalla.
Nauhoitus
Kappale kehitettiin 18 kuukauden aikana Kid A - ja Amnesiac-albumien sessioissa ja sen nauhoittamiseen meni ennätyksellisen kauan - 373 päivää. Vaikkei "Knives Outin" tyyli ole samanlaista kuin Radioheadin The Bendsin (1995) aikainen rock-tyyli, sitä pidetään yhtenä yhtyeen tavallisimmista kitarapop-kappaleista vuoden 2000 jälkeen.
Vaikutteet ja cover-versiot
Kappaleeseen on vaikuttanut suuresti The Smithsin musiikki. Kappaleesta on tehnyt oman versionsa "Knives Out" The Flaming Lips, ja versio löytyy yhtyeen vuoden 2003 EP:ltä, Fight Test EP. Klassinen pianisti Christopher O'Riley soittaa kappaleen albumillaan True Love Waits ja myös jazz-pianisti Brad Mehldau teki kappaleesta oman versionsa viimeisimmällä albumillaan, Day is Done.
Musiikkivideo
200 px|right|thumb|Thom Yorke "Knives Outin" musiikkivideolla. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Michel Gondry. Se sisältää Thom Yorken sairaalassa naisen, jota näyttelee Emma de Caunes, sängyn vieressä. Nainen on Yorken puoliso videolla. Koko video nauhoitettiin kerralla, vaikka video vaati taustan vaihtoa.
Steven Polack
Steven George Polack (s. 10. tammikuuta 1961 Birmingham, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Peliurallaan hän pelasi keskuspuolustajana.
Pelaajaura
Toukokuussa 1984 Polack siirtyi Lee Jenkinsin ehdotuksesta Jenkinsin seuraksi pelaamaan Rovaniemen Palloseuraan. Polack pelasi jo ensimmäisestä ottelustaan lähtien hyvin tekemällä maalin pääsarjadebyytissään Kuopion Palloseuraa vastaan. Siirtyessään Rovaniemelle Polack ei ollut valmis pelaaja, mutta hän kehittyi yhdeksi pääsarjan parhaimmista puolustajista brittiläisvalmentajien Brian Doylen ja Graham Williamsin alaisuudessa. Polack oli varmaotteinen puolustuksessa sekä vaarallinen hyökkäyksissä. Parhammillaan hän oli tärkeissä otteluissa.
Suomen Cupin loppuottelussa 1986 Polack teki Kemin Palloseuraa vastaan rovaniemeläisten toisen maalin. Polackista olisi voinut tulla Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäinen ulkomaalaissyntyinen vahvistus, mikäli hän olisi vaihtanut uransa huippuvaiheilla Suomen kansalaisuuteen. Polackista oltiin kiinnostuneita ajoittain muissakin suomalaisseuroissa, mutta hän pysyi uskollisena Rovaniemen Palloseuralle aina kauteen 1995 asti. Vuosina 1990–1993 Polack pelasi Rovaniemen Palloseuran jokaisessa sarjaottelussa. Hän toimi myös joukkueensa kapteenina. Erimielisyydet seurajohdon kanssa lopulta johtivat Polackin siirtymiseen Turkuun kaudeksi 1995. Yhteensä hän pelasi RoPS:ssa yksitoista kautta ja saavutti Suomen Cupin voiton sekä kaksi SM-pronssia.
Kaudeksi 1995 Polack siirtyi Ykkösessä pelanneeseen FC Inter Turkuun, jonka kanssa hän kauden päätteeksi saavutti nousun Veikkausliigaan. Interissä hän pelasi kaksi kautta Veikkausliigaa kunnes kauden 1997 päätteeksi se putosi jälleen alemmalle sarjaportaalle. Vuonna 1998 hän pelasi vielä yhden kauden Ykköstä ennen pelaajauransa lopettamista. Saman vuoden syksyllä hän nousi myös joukkueen pelaajavalmentajaksi. Polack pelasi urallaan 37-vuotiaaksi asti. Kaikkiaan Polack pelasi Suomen pääsarjatasolla 301 ottelua ja teki niissä 31 maalia.
Valmennusura
Vuonna 1998 Polack toimi FC Interin pelaajavalmentajana loppuvuoden, nostaen joukkueen kauden päätteeksi Veikkausliigaan. Vuonna 1999 Interin päävalmentajaksi tuli Timo Askolin, mutta Polack jatkoi kuitenkin apuvalmentajana ja seuran A-juniorien valmentajana vielä tuon kauden. Kesällä 2000 Polack valmensi junioreita Espoon Palloseurassa. Vuonna 2001 Polack aloitti Kolmosen FC Bodan valmentajana, joka onnistui kauden päätteeksi sarjanousussa. Kausi 2002 Kakkosessa ei kuitenkaan sujunut toivotulla tavalla ja Polackin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä kesken kauden.
Kaudeksi 2003 Polack pääsi Veikkausliiga-seura FC KooTeePeen päävalmentajaksi. Kausi päättyi hänen osaltaan kuitenkin kesken, kun hänet korvattiin Janne Hyppösellä. Polackin seuraava haaste oli 2004 Ykkösen FC Viikingit, jonka hän johdatti sarjassa neljänneksi. Jatkosopimusta Viikingit ja Polack eivät kuitenkaan tehneet. Näin Polack siirtyi saman sarjan AC Oulun valmennusvastuuseen kaudeksi 2005. Hänet kuitenkin erotettiin kesken kauden.
Kaudeksi 2006 Polack palkattiin Kokkolan Pallo-Veikkojen päävalmentajaksi. Saman vuoden heinäkuussa seura kuitenkin vapautti englantilaisen tehtävistään. Elokuussa Kolmosen FC Raahe palkkasi Polackin valmennuksen asiantuntijaksi.
Vuoden 2007 alussa Steven Polack aloitti Pallokerho Keski-Uusimaan A-junioreiden ja samanikäisistä pelaajista koostuvan Keski-Uusimaa Akatemian valmentajana. Samalla hän toimi myös Järvenpään Palloseuran juniorien tehoryhmien vetäjänä. Kausina 2007–2009 Polack toimi ghanalaisen King Faisal Babesin päävalmentajana. Hänet myös nimettiin Ghanassa vuoden valmentaja -ehdokkaaksi 2008–2009. Kauden 2009–2010 Polack toimi toisen ghanalaisjoukkueen, Bechem Chelsea FC:n päävalmentajana.
Kausina 2013–2015 Polack toimi FC KTP:n apuvalmentajana. .
HMS Vindex (1915)
HMS Vindex oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva ensimmäisessä maailmansodassa. Armstrong Whitworth valmisti aluksen nimellä SS Viking, ja se oli suunniteltu nopeaksi matkustajalautaksi Isle of Man Steam Packet Companylle.
Valmistus
Isle of Man Steam Packet Company tilasi SS Vikingin Armstrong Whitworthilta ja sen köli laskettiin 1904. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1905 ja se valmistui toukokuussa 1907.
Amiraliteetti pakko-otti aluksen 15. maaliskuuta 1915 lopulla vesilentokoneiden emälaivaksi, ja se lunastettiin 11. lokakuuta. Alus nimettiin HMS Vindexiksi, jotta vältettäisiin sekaannus hävittäjä HMS Vikingin kanssa.
Palvelus
Pääosan urastaan alus palveli Pohjanmerellä, mistä se kahdesti teki hyökkäyksen saksalaisten Zeppelini-tukikohtaan Tonderniin. 3. marraskuuta 1915 aluksen Bristol Scout -lentokoneesta tuli ensimmäinen lentotukialukselta noussut lentokone, ja aluksen toisesta koneesta tuli ensimmäisen lentotukialukselta torjuntalennolle noussut lentokone vuoden 1916 aikana, kun se torjui onnistuneesti Zeppelin L 17:n. Alus siirrettiin vuonna 1918 Välimerelle, ja se myytiin takaisin alkuperäisille omistajilleen 12. helmikuuta 1920.
Alus palveli toisessa maailmansodassa vuosina 1942–1943 joukkojenkuljetusaluksena nimellä HMS Viking. Alus saapui 24. syyskuuta 1954 Wardille romutettavaksi.
Luonnollisen kielen käsittely
Luonnollisen kielen prosessointi (, NLP) liittyy ihmisten puhumien kielten ja tietokoneiden väliseen vuorovaikutukseen. Se liittyy kielitieteen, tietojenkäsittelytieteen ja tekoälyn aloihin, ja pyrkii erityisesti kehittämään tietokoneohjelmia, jotka pystyvät käsittelemään ja analysoimaan suuria määriä luonnollista kielidataa.
Riikintaaleri
Riikintaaleri on Ruotsissa 1500–1800-luvuilla käytössä ollut rahayksikkö. Nimitys riikintaaleri tulee ruotsin sanasta rike, valtakunta ja rahayksikön nimestä taaleri.
thumb|Vuoden 1870 riikintaaleri molemmilta puolin nähtynä.
Ensimmäiset taalerit lyötiin Kustaa Vaasan valtakaudella vuonna 1534. Nimitys riksdaler tuli käyttöön saksalaisen esikuvan (Reichstaler) mukaisesti 1500-luvun lopulla. Alkuperäisten riikintaalerien hopeapitoisuus oli korkea, joten ne eivät kiertäneet, vaan niitä varastoitiin arvometallina. Taalerin tilalle tuli vähemmän hopeaa sisältävä taalerin hopeakolikko (daler silvermynt). Vuodesta 1624 lähtien otettiin hopeavarojen vähenemisen takia käyttöön kuparitaaleri (daler kopparmynt), joka oli vastaavaa hopearahaa painavampi.
Kustaa III uudisti Ruotsin rahajärjestelmän vuonna 1777. Hopeapitoisuudeltaan vakioitu riikintaaleri jakautui 48 killinkiin (skilling) ja killinki edelleen 12 runstykkiin (rundstycke, suom. kirjaimellisesti ”pyörylä”). Rahanvaihdossa tapahtui 50 prosentin devalvaatio.
Riikintaalerit korvattiin kruunuilla vuonna 1873 suhteessa 1:1.
Eugen Wolff
Carl Oskar Eugène (Eugen) Wolff (2. marraskuuta 1851 Vaasa – 20. toukokuuta 1937 Viipuri) oli suomalainen teollisuusmies ja metsäteollisuusyhtiö Tornator Oy:n perustaja. Hän oli myös mukana politiikassa ja toimi Suomen itsenäistyttyä lyhyen aikaa diplomaattina.
Läntinen Han-dynastia
Läntinen Han-dynastia hallitsi Kiinassa 206 eaa.–24 jaa. Tämä oli osa Han-dynastiaa.
Eugen Wolff
Yritystoiminta
Eugen Wolffin vanhemmat olivat kauppaneuvos Carl Gustaf Wolff ja tämän toinen vaimo Natalia Strömsten. Wolff pääsi ylioppilaaksi vuonna 1869 ja opiskeli kielitiedettä Helsingissä sekä vuosina 1872–1874 Ranskassa, Englannissa ja Saksassa. Hän toimi viipurilaisen kauppahuone Hackman & Co:n prokuristina vuosina 1879–1898. Wolff perusti Tornator Oy:n vuonna 1888 yhdessä veljensä Reguel Wolffin, Wolter Ramsayn sekä eräiden muiden kanssa, ja toimi yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1900–1919. Alkuvaiheessa Tornator valmisti pelkästään lankarullia, mutta toiminta laajeni pian paperiteollisuuteen. Wolffin vaikutus varsinkin Tainionkoskella sijainneiden tehtaiden laajentamiseen oli merkittävä, ja saha ja puuhiomo syrjäyttivät nopeasti lankarullatehtaan merkityksessä. Tainionkosken sellutehtaaseen rakennettiin Suomen ensimmäiset happotornit. Wolff palkkasi metsäalan ammattilaisia huolehtimaan yhtiön metsäomaisuuden hoidosta.
Wolff oli myös Suomen Höyrylaiva Oy:n perustajia ja kuului sen johtokuntaan vuosina 1883–1932. Wolff oli Pohjoismaiden Osakepankin hallintoneuvoston jäsen vuosina 1890–1899 ja puheenjohtaja vuosina 1893–1899.
Läntinen Han-dynastia
Han-dynastian perusta ei poikennut merkittävästi Qin-dynastiasta. Ensimmäiset Han-keisarit olivat Qinin hallitsijoiden perillisiä ja jatkoivat heidän työtään. Perinteinen historiankirjoitus maalaa hyvin tumman kuvan ensimmäisestä keisarista tyranniotteineen ja pitää Han-dynastian aikaista älymystön kohtelua ylivertaisena. Kuitenkin dynastioilla oli samat käsitykset filosofiasta ja uskonnosta. Valtion ulkopuoliset olosuhteet pysyivät samanlaisina ja keisari Wun valtakaudella (141 eaa. – 87 eaa.) ensimmäisen keisarin aloittamat laajennusyritykset Mongoliaan, Koreaan, keski-Aasiaan, etelä-Kiinaan ja Vietnamiin yksinkertaisesti jatkuivat noin sadan vuoden tauon jälkeen.
Eugen Wolff
Yhteiskunnallinen toiminta
Wolff oli Viipurin kaupunginvaltuuston sekä rahatoimikamarin jäsen ja toimi kaupungin edustajana porvarissäädyssä valtiopäivillä 1900 ja 1905–1906. Vuosina 1886–1899 hän oli Ison-Britannian varakonsulina Viipurissa.
Läntinen Han-dynastia
Pidemmällä aikavälillä Han-dynastiassa kuitenkin tapahtui evoluutiota, joka erotti sen Qin-dynastiasta. Tähän vaikuttivat talouden laajeneminen, kiinalaisten ja aroilla asuvien kansojen suhteiden muuttuminen, keskushallinnon voimistuminen, valtion otteen heikkeneminen maanviljelijöistä ja niin edelleen. Jo Han-dynastian perustaja Liu Pang kuitenkin lievensi Qin-dynastian julmia rangaistuksia.
Lähteet
Han Dynasty
Eugen Wolff
Yhteiskunnallinen toiminta
Wolff kuului Viipurin edustajana vuoden 1899 suureen lähetystöön, jonka tarkoituksena oli viedä Suomesta vastalauseena helmikuun manifestille kerätty suuri adressi keisari Nikolai II:lle. Kun keisarin ilmoitus olla vastaanottamatta lähetystöä tai adressia luettiin lähetystön edustajille valtiosihteerinvirastossa Pietarissa, piti Wolff lähetystön puolesta itse kirjoittamansa paatoksellisen vastauspuheen, jota levitettiin myöhemmin painettuna Suomessa. Wolffin puhe teki hänestä Suomessa tunnetun isänmaan sankarin mutta samalla venäläisten silmätikun. Hänet erotettiin sen seurauksena toimestaan Ison-Britannian konsulina. Poliittisen toimintansa vuoksi Wolff oli karkotettuna Suomesta ensimmäisen sortokauden aikana 1903–1905. Hän sai karkotusmääräyksen ensimmäisten joukossa huhtikuussa 1903. Karkotusajan hän oleskeli Tukholmassa.
Wolff lahjoitti runsaasti rahaa hyväntekeväisyyteen ja kulttuurilaitoksille. Hän oli aloitteentekijänä Viipurin taiteenystävät -seuran perustamisessa.
Läntinen Jin-dynastia
Läntinen Jin-dynastia (myös Tsin tai Chin, 西晉 (yksinkertaistetuilla merkeillä 西晋) [xī jìn]) hallitsi Kiinassa 265–316. Sen perusti Sima-perhe (司馬). Pääkaupunkina toimi vuoteen 311 saakka Luoyang, kunnes Han Zhaon joukot vangitsivat keisari Huain. Tällöin pääkaupunki siirrettiin Chang’aniin, kunnes sekin vallattiin vuonna 316.
Kun dynastia valloitti Wu-kuningaskunnan vuonna 280, koko maa oli jonkin aikaa taas yhdistettynä Jin-dynastian alaisuudessa. Kahdeksan prinssin sodan jälkeen Jin-dynastia ei kuitenkaan pystynyt estämään paimentolaisten hyökkäyksiä ja kansannousuja. Chang’anin valtauksen jälkeen hovi pakeni etelään Jiankangiin (lähellä Nanjingia) Longya:n prinssin suojiin. Tämä prinssi nimettiin sitten Jin-keisariksi ja Itäinen Jin-dynastia sai alkunsa.
Falklandinsaaret
Falklandinsaaret on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo eteläisellä Atlantilla vajaa 500 kilometriä Etelä-Amerikan rannikolta. Myös Argentiina vaatii saaria itselleen, ja niiden hallinnasta käytiin kaksi kuukautta kestänyt Falklandin sota vuonna 1982.
Historia
Arkeologisten löytöjen perusteella jotkin Etelä-Amerikan intiaanit ovat muinaisuudessa vierailleet Falklandinsaarilla, mutta varsinaisesta intiaaniasutuksesta saarilla ei ole todisteita.
Eräät 1500-luvun eurooppalaiset löytöretkeilijät näkivät Falklandinsaaret ja lisäsivät ne maailmankartalle. Englantilainen John Davis vuodelta 1592 mainitaan ensimmäisenä noilla autioilla saarilla maihin nousseena eurooppalaisena. Vuonna 1690 saarten välistä kulkeva salmi nimettiin Falklandinsalmeksi Englannin amiraliteetissa vaikuttaneen varakreivi Falklandin mukaan. Saarten nimi juontui tästä.
Falklandinsaaret saivat strategista merkitystä Etelä-Atlantin merenkulun tukialueena.
1760-luvulla Englanti, Ranska ja Espanja vaativat saaria itselleen perustaen sinne siirtokuntansa. Ranska vetäytyi pelistä, mutta Espanja ja Englanti joutuivat vuosina 1770–1771 miltei sotaan saarten omistuksesta.