cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Molossus (koira)
Vaikutus nykyisiin rotuihin
Suosituimman teorian mukaan molossus oli mastiffien varhainen kantamuoto. Se olisi kulkeutunut Kreikasta Roomaan, missä sitä käytettiin armeijan vahtikoirana, ja se levisi roomalaisten sotilaiden mukana eri puolille Eurooppaa. Näin olisivat saaneet alkunsa suurin osa raskasrakenteisista eurooppalaisista roduista.
Aleksanteri Suuri, jonka äiti oli molossiprinsessa, tapasi matkoillaan itään erityisen kookkaita koiria, joihin hän mieltyi niin paljon että vei osan niistä kotiseudulleen. Mahdollisesti juuri hänen omistamistaan koirista kehittyivät myöhäisemmät mastiffirodut.
Rocko’s Modern Life
Rocko's Modern Life on yhdysvaltalainen Daytime Emmyllä palkittu animaatiosarja, jonka loi Joe Murray. Sarjasta tuotettiin yhteensä 52 jaksoa, jotka keskittyivät vallabi kenguruun Rockoon ja hänen elämäänsä O-Townissa. Jaksot esitettiin vuosien 1993–1996 aikana. Ohjelman tuotantoyhtiöinä toimivat pääasiassa Joe Murray Productions ja Nickelodeon Studios, sekä satunnaisesti Games Productions.
Videopelit
Viacom New Media julkaisi yhden sarjaan perustuvan pelin Rocko's Modern Life: Spunky's Dangerous Day Super Nintendolle 31. joulukuuta 1994. Lisäksi Rocko esiintyy Nicktoonsin pelisarjan pelissä Nicktoons: Attack of the Toybots, mikä julkaistiin Yhdysvalloissa 23. lokakuuta 2007.
Terry Carkner
Terry Kenneth Carkner (s. 7. maaliskuuta 1966 Smiths Falls, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura
Carkner pelasi ennen ammattilaisuraansa kolmen kauden ajan, vuodesta 1983 vuoteen 1986, 	Peterborough Petesissä juniorisarja OHL:ssä. Vuonna 1985 hänet nimettiin sarjan toiseen ja vuonna 1986 ensimmäiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hänet palkittiin jälkimmäisenä vuonna sarjan parhaan puolustajan palkinnolla Max Kaminsky Trophylla (jakoi palkinnon Jeff Brownin kanssa). Hän sai NHL-varauksen, kun New York Rangers varasi hänet numerolla 14 varaustilaisuuden 1984 ensimmäisellä kierroksella.
Carkner edusti New York Rangersiä yhden kauden ajan, kauden 1986–1987, josta pelasi osan myös farmijoukkue New Haven Nighthawksissa AHL:ssä. Syyskuussa 1987 hän siirtyi Quebec Nordiquesiin pelaajakaupassa, jossa Nordiques sai hänen lisäkseen hyökkääjä Jeff Jacksonin, ja jossa Rangersiin siirtyivät hyökkääjä John Ogrodnick ja puolustaja David Shaw. Hän pelasi Nordiquesissa kauden 1987–1988. Heinäkuussa 1988 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin pelaajakaupassa, jossa Nordiquesiin siirtyivät puolustaja Greg Smyth ja kolmannen kierroksen varausvuoro varaustilaisuudessa 1989.
Philadelphia Flyersissa hän pelasi viisi kautta. Carkner oli runkosarjakaudella 1988–1989 joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 43 tehopistettä, 11 maalia ja 32 syöttöpistettä, 78:ssa ottelussa, enemmän kuin millään muulla kaudella. Viimeisellä Philadelphiassa pelaamallaan kaudella, kaudella 1992–1993, hän saavutti NHL-vuosiensa parhaan plus-miinus-lukeman, +18. Lokakuussa 1993, juuri ennen uuden kauden alkua, hän siirtyi Detroit Red Wingsiin vaihdossa puolustaja Yves Racineen ja neljännen kierroksen varausvuoroon varaustilaisuudessa 1994.
Carkner edusti Detroit Red Wingsiä kahden kauden ajan. Näistä jälkimmäisellä, kaudella 1994–1995, hän oli pelaamatta osan kautta sopimuserimielisyyksien vuoksi. Red Wings eteni vuonna 1995 Stanley Cupin voitosta pelattuihin loppuotteluihin, mutta Carkner ei pelannut tuona vuonna yhtään pudotuspeliottelua. Elokuussa 1995 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Florida Panthersin kanssa, jossa pelasi uransa neljä viimeistä kautta. Puolustavan puolustajan (stay-at-home defenceman) roolissa pelannut Carkner oli kaudella 1995–1996 osa Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä Panthersin joukkuetta. Hän pelasi vuoden 1996 pudotuspeleissä 22 ottelua ja antoi neljä maalisyöttöä.
Carkner pelasi 13 kautta kestäneellä, vuonna 1999 päättyneellä NHL-urallaan 858 runkosarja- ja 54 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa 230 tehopistettä, 42 maalia ja 188 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kymmenen tehopistettä, maalin ja yhdeksän syöttöpistettä. Jäähyminuutteja hänelle kertyi runkosarjassa yhteensä 1 588 ja pudotuspeleissä 48. Kovaotteinen puolustaja sai korkeimmillaan 204 jäähyminuuttia yhden kauden aikana, mikä tapahtui kaudella 1990–1991.
Carkner edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta yksissä aikuisten arvokilpailuissa, maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1993. Hän pelasi myös yksissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1986. Kanadan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue sijoittui tuossa turnauksessa toiseksi.
Tuomas Huhtanen
Tuomas Huhtanen (s. 16. maaliskuuta 1987 Noormarkku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Huhtasta on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Seuraura
Huhtanen on Porin Ässien kasvatti. Hän jakoi kaudella 2002–2003 joukkueen C-nuorten runkosarjan sisäisen pistepörssin voiton Jussi Mäkelän kanssa tehoilla 8+7=15. Kaudella 2005–2006 Huhtanen nousi Ässien SM-liigarinkiin. Hän pelasi SM-liigassa kahdeksan runkosarja- ja kolme playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Huhtanen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä Ässien A-nuorissa. Toukokuussa 2006 Huhtanen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Kausi 2006–2007 oli Huhtaselle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 47 runkosarjaottelussa tehot 4+4=8. Huhtasen liigauran avausmaali syntyi 5. lokakuuta 2006 Saimaan Palloa vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Huhtanen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän vahvisti ison osan kaudestaan myös Ässien A-nuoria. Alkukausi 2007–2008 Huhtasella meni pilalle olkapääleikkauksen vuoksi. Hän pääsi tositoimiin lokakuussa ja pelasi SM-liigassa 29 runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä. Huhtanen pelasi yli puolet kaudestaan Ässien A-nuorissa, jotka voittivat SM-hopeaa keväällä 2008. Saman vuoden helmikuussa hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Kaudella 2009–2010 Huhtanen teki pienimuotoista läpimurtoa SM-liigassa ja rikkoi yhden kauden piste-ennätyksensä jo marraskuun lopulla. Yhteensä hän teki kauden aikana 44 runkosarjaottelussa tehot 10+6=16. Huhtanen teki myös liigauransa ensimmäisen kypärätempun vuoden 2009 viimeisellä kierroksella, 29. joulukuuta Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Tammikuussa 2010 Huhtanen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ässien kanssa. Kausi 2010–2011 oli hänelle kuitenkin edelliskautta vaikeampi ja tehopisteitä 46 runkosarjaottelussa syntyi vain yhdeksän.
Huhtikuussa 2011 Rauman Lukko ilmoitti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Huhtasen kanssa. Hän siirtyi joukkueeseen suuremman vastuun perässä, mutta Huhtanen ei kuitenkaan vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin, eikä hän saanut Lukosta sopivaa roolia. Huhtanen kaupattiinkin siirtorajan kynnyksellä, tammikuun 2012 lopulla loppukauden 2011–2012 kattaneella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Hän oli kauden jälkeen vapaana agenttina lokakuuhun 2012 lopulle saakka, jolloin Huhtanen siirtyi joulutaukoon kestäneellä sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikien riveihin. Tammikuussa 2013 hänen sopimustaan jatkettiin kauden 2012–2013 loppuun, mutta samassa kuussa Huhtanen palasi kuitenkin SM-liigaan tehtyään 1+1-vuotisen sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa.
Huhtanen ei käyttänyt Ilveksen kanssa tehdyssä sopimuksessaan ollutta optiota, vaan hän palasi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella kasvattajaseuraansa Ässiin kaudeksi 2013–2014. Huhtanen sai joukkueeseen sopimuksen, jota jatkettiin joulukuussa 2013 kevääseen 2015 saakka. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella ja kuukauden mittaisen koeajan sisältäneellä sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue KooKoohon. Huhtanen sai syyskuussa 2015 koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen.
Joulukuussa 2016 Huhtanen siirtyi kolmen ottelun mittaisella, joulutaukoon asti kestänellä sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Tammikuussa 2017 hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Jokipoikiin. Lokakuun 2017 lopulla Huhtanen siirtyi viikon mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen paikkaamaan loukkaantumisia oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2017–2018. Hän pelasi siellä kolme ottelua. Seuraavan sopimuksensa Huhtanen teki vasta tammikuussa 2018, jolloin hän palasi kahden viikon mittaisella try-out -sopimuksella kasvattajaseuraansa Porin Ässiin lähtökohtaisesti paikkaamaan loukkaantumisia. Huhtanen sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden jatkosopimuksen.
Syyskuussa 2018 Huhtanen vahvisti ottelukohtaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:tä Suomen Cupissa. Saman kuun puolessä välissä hän palasi taas kuukauden mittaisella try-out -sopimuksella kasvattajaseuraansa Ässiin. Huhtanen sai lokakuussa joukkueeseen loppukauden 2018–2019 kattavan jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2020 Huhtanen palasi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Karhu HT:n Suomi-sarjajoukkueeseen oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Maajoukkueura
Huhtanen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hän on pelannut myös viisi poikien maaottelua.
Prototyyppi
Prototyyppi eli koekappale tarkoittaa alkuperäistä, ensimmäistä versiota. Sanaa käytetään yleensä teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä, mutta proto-käsite voidaan liittää niin eliöihin kuin teorioihinkin.
Jos prototyypillä tarkoitetaan esinettä, esimerkiksi ensimmäistä painokappaletta, jolla ei ole testattavia toiminnallisuuksia, niin silloin suomen kielen vastine on mallikappale.
Prototyyppejä voidaan käyttää useaa eri tarkoitusta varten :
Nathan Kress
pienoiskuva|Nathan Kress vuonna 2011 Nathan Kress (s. 18. marraskuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Glendalessa, Kaliforniassa, ja hänellä on kaksi vanhempaa veljeä: Andrew ja Kevin.
Prototyyppi
Autotehtaat ja muut teollisuusyritykset
thumb|250px|Puolalainen [[FSM Beskid auton prototyyppi.]]
Connie Nielsen
Connie Inge-Ilse Nielsen (s. 3. heinäkuuta 1965) on tanskalainen näyttelijä. Hän syntyi Frederikshavnissa ja asui useita vuosia Italiassa ennen asettumistaan Yhdysvaltoihin vuonna 1996.
Nathan Kress
Kressillä on tärkeä rooli vuonna 2007 aloitetussa televisiosarjassa iCarly jossa hänen hahmonsa on Freddie Benson. Hän on esiintynyt myös elokuvissa ja muissa televisiosarjoissa sekä työskennellyt ääninäyttelijänä.
Prototyyppi
Autotehtaat ja muut teollisuusyritykset
Autotehtaiden ja muiden teollisuusyritysten sisäisissä laatuohjeissa prototyyppitestausta luokitellaan seuraavilla periaatteilla:
Connie Nielsen
Nielsen on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Paholaisen asianajaja (1997),  Operaatio Mars (2000), Gladiator (2000), One Hour Photo (2002), Saalistaja (2003), Basic (2003), Nymphomaniac (2013) ja Wonder Woman (2017). Tanskalaisessa elokuvassa hän esiintyi ensi kertaa vasta vuonna 2004. Hän on vieraillut myös televisiosarjassa Kova laki: Erikoisyksikkö, jossa hän tuurasi erikoistehtäviin lähtenyttä Olivia Bensonia 8. kaudella kuuden jakson ajan.
Prototyyppi
Ohjelmistoyritykset
Prototyyppejä hyödynnetään erityisesti käyttöliittymäkonseptien suunnittelussa. Käyttöliittymäkuvilla saadaan nopeasti aikaan demoja, joita voidaan käyttää potentiaalisten asiakkaiden kanssa keskustellessa.
Connie Nielsen
Nielsenillä on vuonna 1991 syntynyt poika. Hän seurusteli Lars Ulrichin kanssa; parille syntyi poika vuonna 2007.
Prototyyppi
Ohjelmistoyritykset
Prototyyppi voi olla evoluutioprototyyppi josta voidaan kehittää lopullinen tuote, tai vaihtoehtoisesti kertakäyttöinen prototyyppi. Tavoitteet prototyypillä on asetettava alkuvaiheessa, koska kertakäyttöisestä prototyypistä ei välttämättä saada lainkaan kehitettyä kaupallista tuotetta.
Aiheesta muualla
Étalon (modèle)
M26 Pershing
M26 Pershing on Yhdysvaltojen asevoimien toisen maailmansodan lopussa ja Korean sodan alussa käyttämä raskas panssarivaunu. Pian sodan jälkeen se luokiteltiin uudelleen keskiraskaaksi panssarivaunuksi. Se nimettiin kenraali John ”Black Jack” Pershingin mukaan, joka johti yhdysvaltalaisia joukkoja ensimmäisessä maailmansodassa.
Vaunu oli ominaisuuksiltaan verrannollinen saksalaiseen Panther-panssarivaunuun. Vaunu oli yksi liittoutuneiden parhaiten panssaroituja panssarivaunuja ja yksi tehokkaimmista myös aseistuksensa osalta. Vaunun suurimpana ongelmana oli se, että se käytti samaa V-8 Ford GAA -moottoria kuin M4A3 Sherman -panssarivaunu, vaikka Pershing painoikin noin kymmenen tonnia enemmän. Tämän ansiosta vaunu oli hyvin alitehoinen, mikä aiheutti vaunulle ongelmia Korean sodassa Korean kukkulaisessa ja mutaisassa maastossa. Sodan jälkeen vaunua parannettiin lisäämällä siihen uusi tehokkaampi moottori, parempi voimansiirto ja tykkiin lisättiin savunpoistaja. Tämä paranneltu versio sai uuden designaation M46 Patton.
Toisessa maailmansodassa vaunua ei käytetty paljoa, sillä ensimmäiset vaunut saapuivat rintamalle vasta vuonna 1945 ja niitä saapui Eurooppaan sodan aikana vain noin 20 kappaletta. Yksi Pershing otti osaa Kölnin tuomiokirkon edessä käytyyn panssaritaisteluun, joka on yksi kaikkien aikojen kuuluisimmista panssaritaisteluista sen vuoksi, että se saatiin tallennettua filmille.
Luettelo Formula 1 -radoista
Tämä on luettelo moottoriradoista, joilla on ajettu Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuja kaudesta eteenpäin. Kaiken kaikkiaan 65 rataa on isännöinyt maailmanmestaruussarjan kilpailuja, joista ensimmäinen pidettiin Silverstonessa. Kuuluisin radoista on Nürburgringin vanha Nordschleife, jolla ajettiin 1951–1976.
Nykyiset radat ovat lihavoituna ja tulevaisuudessa ajettavien kilpailujen radat ovat kursivoituna.
Tilastot on päivitetty Belgian GP:n 2023 jälkeen.
Sillikalat
Sillikalat (Clupeiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, jossa on yli neljäsataa lajia, jotka jaetaan 84 sukuun ja 11 heimoon.
Joukossa on sekä meri-, murto- että makeanveden lajeja, eniten merilajeja. Useimmat syövät planktonia.
Sillikaloihin kuuluu merkittäviä ruokakaloja, kuten silli, silakka, sardelli ja kilohaili.
The Agony Scene (albumi)
The Agony Scene on The Agony Scenen debyyttialbumi. Se julkaistiin 10. kesäkuuta 2003 Tooth & Nail Recordsin kautta.
KDM Vædderen (F359)
KDM Vædderen (runkonumero F359) on Tanskan laivaston Thetis-luokan vartiolaiva.
Kabardi-Balkarian autonominen alue
Kabardi-Balkarian autonominen alue oli hallintoalue Pohjois-Kaukasiassa Venäjän FSNT:ssa Neuvostoliitossa. Se käsitti suunnilleen nykyisen Kabardi-Balkarian tasavallan.
KDM Vædderen (F359)
Valmistus
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 19. maaliskuuta 1990. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 21. joulukuuta ja valmistui 9. kesäkuuta 1992.
Kabardi-Balkarian autonominen alue
Kabardi-Balkarian autonominen alue perustettiin vuonna 1922 yhdistämällä Kabardian autonominen alue ja balkaarien asuinalueen ydinalue. Autonominen alue korotettiin Kabardi-Balkarian autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi 5. joulukuuta 1936.
KDM Vædderen (F359)
Palvelus
Alus osallistui syyskuussa laivastovierailuihin Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa. Marraskuusta 1993 tammikuuhun 1994 alus oli Kauko-Idän kiertueella markkinoitaessa Tanskan laivasto-osaamista. Elokuussa 1994 alus osallistui vastaavaan tapahtumaan Etelä-Afrikassa.
Lufengosaurus
Lufengosaurus (nimen merkitys: ”Lufengin lisko”) on sukupuuttoon kuollut prosauropodeihin kuuluva dinosaurussuku, joka eli varhaisjurakauden Hettange- tai Sinemurum-vaiheella nykyisen Kiinan lounaisosissa. Suku voidaan jakaa kahteen lajiin, jotka eroavat toisistaan pääasiassa kokonsa perusteella. Suurempi laji Lufengosaurus magnus oli noin kolmanneksen Lufengosaurus hueneita kookkaampi, ja tukevampi luustoltaan. Joidenkin tutkijoiden mukaan L. magnus ei eroa L. hueneista tarpeeksi, että sitä voitaisiin pitää erillisenä lajina, vaan he pitävät sitä saman lajin suurikokoisempana yksilönä. pienoiskuva|vasen|L. huenei (vaaleanvihreällä) ja L. magnus (tummanvihreällä) kokovertailussa. Lufengosaurus kasvoi arviolta 9 metriä pitkäksi ja 1,7 tonnin painoiseksi. Se oli pienipäinen kasvinsyöjädinosaurus, jonka leuoissa oli monta hammasta etäällä toisistaan. Lufengosauruksen kaula oli pidempi kuin prosauropodeilla yleensä. Eläin liikkui kahdella raajalla, ja sen takaraajat olivat eturaajoja pidemmät ja tukevammat. Lufengosauruksella oli pitkät sormet ja isot peukalonkynnet. Peukalonkynnet toimivat puolustusaseena petoja vastaan, mutta lisäksi niillä saattoi tarttua puiden oksiin.
KDM Vædderen (F359)
Palvelus
pienoiskuva|Aluksen kotiinpaluu Galathea tutkimusmatkalta. Alus oli modernisoitavana tammikuusta kesäkuuhun 2006 3rd Galathea Expedition 2006-2007 -tapahtumaa varten. Se lähti 11. elokuuta Kööpenhaminasta Färsaarille, mistä se jatkoi edelleen Grönlantiin, Afrikkaan, Australiaan, Etelä- ja Pohjois-Amerikkaan sekä Neitsytsaarille. Matkan piti alun perin kulkea Välimeren läpi Suezin kanavalle ja edelleen Tanskan entisiin siirtomaihin Tranquebariin ja Nikobaareilla, mutta poliittiset erimielisyydet islamilaisten valtioiden kanssa aiheuttivat muutoksen reittiin. Alus kiersi Afrikan vieraillen Kapkaupungissa, mistä se jatkoi suoraan Darwiniin.
Lufengosaurus
Ensimmäiset Lufengosauruksen fossiilit löydettiin vuonna 1941 Lufengin altaasta Yunnanin maakunnasta Kiinasta. Lufengosaurus oli ensimmäinen Kiinassa koottu ja esille laitettu dinosaurus. Lisäksi se oli Kiinassa vuonna 1958 ensimmäinen dinosaurus, joka esiintyi postimerkissä. Nykyään Lufengosauruksesta tunnetaan yli 30 eri-ikäistä yksilöä, joiden perusteella koko eläin on pystytty rekonstruoimaan. Lufengosauruksen uskottiin aiemmin olevan sukua joko Plateosaurukselle tai Yunnanosaurukselle, mutta nykyään se luokitellaan Massospondylidae-heimoon.
KDM Vædderen (F359)
Palvelus
Alus oli palveluksessa 2014.
Kabardian autonominen alue
Kabardian autonominen alue (myös Kabardien autonominen alue), oli lyhytikäinen hallintoalue Neuvosto-Venäjällä Pohjois-Kaukasiassa. Se sijaitsi nykyisen Kabardi-Balkarian tasavallan alueella. Kabardian autonominen alue perustettiin kabardien asuinalueen ydinosasta 1. syyskuuta 1921. Seuraavana vuonna autonomista aluetta laajennettiin ja siitä muodostettiin Kabardi-Balkarian autonominen alue.
Vopli Vidopljasova
thumb|oikea|250px|Yhtye esiintymässä Münchenissä vuonna 2010. Vopli Vidopljasova (lyhenne VV,, ВВ) on ukrainalainen, vuonna 1986 perustettu rockyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita muun muassa kansanmusiikista, patrioottisista lauluista ja punkrockista.
Kiovan polyteknisen instituutin opiskelijat Oleh Skrypka, Oleksandr Pipa ja Juri Zdorenko perustivat Vopli Vidopljasovan toukokuussa 1986 viikko Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen yhteiskuntaa kritisoivaksi yhtyeeksi. Vopli Vidopljasova on saanut paljon suosiota Ukrainassa monilla hiteiksi nousseilla kappaleillaan. Yhtye on konsertoinut myös ulkomailla, muun muassa Ranskassa.
Yhtyeen rumpali Serhi Sah’no on syntyjään Tšernobylista.
Vuoden 1963 konklaavi
Konklaavin taustaa
Vuoden 1963 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa kuolleelle Johannes XXIII:lle, joka oli ollut ns. "välikauden paavi". Kardinaalikollegion kokoontuessa kardinaaleja oli 80, eli enemmän kuin koskaan aikaisemmin. Edellisessä eli vuoden 1958 konklaavissa kardinaalit olivat keski-iältään hyvin vanhoja, eikä uusia kardinaaleja ollut nimitetty vuosiin, mutta vuoden 1963 konklaavissa tilanne oli toinen. Paaviksi tultuaan Autuas Johannes XXIII oli heti nimittänyt 23 uutta kardinaalia, joiden joukossa oli mm. Milanon kardinaaliarkkipiispaksi kohotettu Giovanni Battista Montini. Vuoden 1963 konklaavissa kardinaalikollegio oli jakautunut vanhoillisiin sekä uudistusmielisiin kardinaaleihin.
Pääehdokkaina vuoden 1963 konklaavissa olivat vanhoillisten ehdokas Ildebrandi Antoniutti sekä uudistusmielisten Giacomo Lercaro ja Giovanni Battista Montini. Ehdokkaista Montinilla olisi voinut olla hyvät mahdollisuudet voittaa jo vuoden 1958 konklaavi, mutta silloin häntä ei ollut vielä nimitetty kardinaaliksi, eikä hän siten ollut sovelias paaviehdokas. Autuas Johannes XXIII:n nimitettyä hänet kardinaaliksi hänellä oli nyt realistinen mahdollisuus nousta paaviksi.
Konklaavin kulku
Kuten useimmista muistakin konklaaveista, ei vuoden 1963 konklaavin kulusta ole kovin tarkkoja tietoja. Konklaavi pidettiin tavalliseen tapaan Sikstuksen kappelissa, eivätkä ulkopuoliset päässeet seuraamaan salaista äänestystä.
Äänestyksen ensimmäisillä kierroksilla uudistusmielisten kardinaalien äänet jakautuivat Giacomo Lercaron ja Giovanni Battista Montinin kesken. Kolmannessa äänestyksessä Lercaron kannattajat siirtyivät tukemaan Montinia, mutta tämän saama kannatus ei vielä ylittänyt tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. Vaikutti siltä, että konklaavi saattaisi lukkiutua, elleivät joko konservatiivit tai uudistusmieliset antaisivat periksi ja suostuisivat toista näkökantaa edustavaan paaviin. Kuudennella äänestyskerralla konservatiivit suostuivat kannattamaan Montinia ja tämä valittiin seuraavaksi paaviksi.
Best Friend of Charleston
Best Friend of Charleston oli vuonna 1830 Yhdysvalloissa rakennettu höyryveturi, jonka yleisesti katsotaan olleen ensimmäinen kokonaan Yhdysvalloissa valmistettu veturi. Se oli myös ensimmäinen höyrykattilan räjähdyksessä tuhoutunut veturi Yhdysvalloissa.
Rothesayn herttua James
Rothesayn herttua James voi tarkoittaa kahta nuorena kuollutta Skotlannin kruununprinssiä:
Best Friend of Charleston
Historia
Best Friend of Charleston ([[replika)|thumb|200px]] Best Friend of Charleston rakennettiin West Pointin valimossa New Yorkin osavaltiossa 1830. Sen paino oli noin neljä ja puoli tonnia ja hinta 4 000 dollaria. Se purettiin osiin kuljetuksen ajaksi ja lähetettiin laivalla Charlestoniin Etelä-Carolinaan, jonne se saapui saman vuoden lokakuussa. Paikalliset kauppiaat, jotka kaipasivat laivaliikennettä nopeampaa ja luotettavampaa kuljetusmuotoa, nimesivät veturin epävirallisesti Charlestonin parhaaksi ystäväksi.
Veturi kulki ensimmäisen kerran omalla voimallaan joulupäivänä 1830, ja se asetettiin vetämään matkustajajunia kuuden mailin mittaisella radalla Charlestonissa. Tuohon aikaan veturin katsottiin olevan nopein mahdollinen kulkuneuvo, vaikka sen nopeus oli nykyaikaan verrattuna vaatimaton, vain noin 25–40 km/h. Junaa nopeampi kulkuneuvo oli vain hurjasti laukkaava hevonen.
Pian aikataulun mukaisen liikenteen aloittamisen jälkeen veturi saavutti vähemmän kunniakkaan ensimmäisen sijan: 17. kesäkuuta 1831 veturin höyrykattila räjähti, ja tapaus oli ensimmäinen laatuaan Yhdysvalloissa. Räjähdyksessä loukkaantuivat veturinkuljettaja ja -lämmittäjä. Räjähdyksen aiheuttajaksi todettiin kiinni pakotettu varoventtiili: lämmittäjä oli kyllästynyt kuuntelemaan varoventtiilin vihellystä, joten hän oli sulkenut venttiilin kokonaan. Ilman varoventtiiliä höyrynpaine kattilassa kasvoi, kunnes paine ylitti kattilan kestokyvyn ja räjähti. Myöhemmin joitakin osia veturista käytettiin uuteen veturiin, joka nimettiin Phoenix-linnun mukaan.
Nykyisin Charlestonissa on nähtävillä toimiva Best Friend of Charlestonin kaksoiskappale.
Pikku-Hustu
Pikku-Hustu on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 0,87 hehtaaria ja sen pituus on 220 metriä ja leveys 80 metriä. Siihen laskee metsäoja Rapalamminsuolta ja toinen Kulonoja pienestä tekojärvestä, joka sijaitsee eteläpuolella. Järvestä alkaa lyhyt laskuoja, joka laskee Iso-Hustuun.
Järven rantaviiva on 0,55 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata. Järvi on Hahmajärven kylän kulttuuriympäristöä, jonka kolme tilaa sijaitsevat rannan läheisyydessä.
Viljo Saraja
Viljo Anssi Saraja (sukunimi vuoteen 1927 Snellman; 24. elokuuta 1900 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Sarja toimi 39 vuoden ajan opettajana Hausjärven Pursijärven koululla.
Sarajan tunnetuin teos on talvisotaa kuvaava romaani Lunastettu maa (1940), joka sisältää hänen omia sotakokemuksiaan JR 42:n kersanttina Summan puolustustaisteluissa. Teos voitti ilmestymisvuonnaan amerikkalaisen Prentice-Hall-kustantamon yhteistyössä Holger Schildtin kanssa vuonna 1940 järjestämän kilpailun parhaasta talvisotaa käsittelevästä kuvauksesta. Pian kuitenkin paljastui, että Saraja oli kopioinut osan romaaninsa sisällöstä saksalaisen Erich Maria Remarquen ensimmäistä maailmansotaa kuvanneesta romaanista Länsirintamalta ei mitään uutta (1929). Lehdistössä väitettiin myös, ettei lääkintämiehenä palvellut Saraja olisi voinut kuvata etulinjan taisteluita todenmukaisesti omien kokemustensa pohjalta. Lunastettu maa vedettiin pois myynnistä Neuvostoliiton painostuksesta välirauhan aikana keväällä 1941. Jatkosodan jälkeen 1944–1946 se poistettiin Suomen kirjastoista poliittisesti arveluttavana. Tämä kielto jatkui aina vuoteen 1958 saakka. Teos on julkaistu käännöksenä myös monissa muissa maissa.
Lukit
Lukit (Opiliones, aikaisemmin Phalangides) on hämähäkkieläimiin (Arachnida) kuuluva lahko, josta tunnetaan toistaiseksi yli 6 400 lajia, joista Suomessa esiintyy 14. Lukit ovat täysin vaarattomia ihmisille. Yleisin ja tunnetuin on seinälukki (Phalangium opilio), joka tulee usein asuntoihin iltamyöhään. Niitä näkee usein valkoseinäisten rakennusten seinissä.
Devonikaudelta, 410 miljoonan vuoden takaa on löydetty fossiilina lähes täysin nykyisenkaltaisia lukkeja, joten ryhmä lienee selvästi tätä vanhempi. Eräs Kiinasta löydetty, 145 miljoonaa vuotta vanha lukkifossiili, kuuluu vielä nykyisinkin elävään heimoon.
Anatomia
Lukit ovat ryhmänä vaivaton tunnistaa niiden pienestä ja melko pyöreästä vartalosta sekä kahdeksasta pitkästä ja usein hyvin ohuesta raajasta. Erotuksena tavallisiin hämähäkkeihin, lukkien etu- ja takaruumis ovat sulautuneet miltei täysin yhteen. Silmiä on ainoastaan kaksi kappaletta, ne ovat suuntautuneet sivuille ja sijaitsevat kohoumassa eläimen selkäpuolella. Silmät aistivat valon ja varjon vaihtelun, mutteivat muodosta varsinaista kuvaa ympäristöstä. Lukit elävätkin ensisijaisesti tuntoaistinsa varassa. Tätä tarkoitusta varten lukin toinen raajapari (edestä lukien) on muita pidempi ja eläin käyttää niitä pääasiassa ympäristön tunnusteluun. Myös suuosat ja vatsa eroavat rakenteeltaan hämähäkeistä. Lukeilla ei ole myrkkyrauhasia ja ne kykenevät nauttimaan kiinteitä ravintohiukkasia. Hengityseliminä toimii ilmaputkisto.
Eläimen vartalossa on ozoporeiksi kutsuttuja rauhasia, joista se voi ahdistettuna erittää pahanhajuista eritettä.
Lukkien raajat ovat yleensä eläimen kokoon verrattuna hyvin pitkät, joskin myös lyhytjalkaisia lajeja on. Muiden hämähäkkieläinten tapaan jalkoja on neljä paria eli yhteensä kahdeksan. Lukit irrottavat usein yhden jalkansa, jos tuntevat olonsa uhatuksi. Tällöin irronnut raaja jää maahan kouristelemaan ja kiinnittää uhkaajan mielenkiinnon.
Elintavat
Lukit viihtyvät hämärissä ja kosteissa elinympäristöissä. Niiden suurin lajirunsaus on maapallon sademetsäalueilla. Ne ovat elävän ravinnon saalistajana kömpelöitä ja saalistusstrategiana ravinnoksi kelpaavia pehmeäruumiisia selkärangattomia kohtaan on väijyminen. Muita ravinnonlähteitä ovat kasviravinto ja sienet, mutta tyypillisimmillään lukit ovat kuitenkin kuolleen eläinravinnon syöjiä. Myös eläinten ulosteet kelpaavat ravinnoksi. Toisin kuin hämähäkit, lukit sietävät toistensa seuraa ja joskus on mahdollista löytää jopa sadoista yksilöistä muodostuneita joukkoja. Lukeilla voi usein nähdä punkkeja loisina.
Lukit elävät yleensä vain yhden vuoden ja muna on tavallisimmin talvehtiva vaihe. Jotkin lajit talvehtivat täysikasvuisina.
Lajit Suomessa
Suomesta on tavattu 16 lukkilajia. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 yksi laji jätettiin arvioimatta (NE) ja 11 lajia on luokiteltu elinvoimaisiksi (LC). Neljä lajia on tavattu ensimmäisen kerran vasta arvioinnin julkaisemisen jälkeen. Lisäksi ennen vuotta 2013 Suomen lajiluetteloon kuuluneet lajit Leiobunum rupestre ja Platybunus bucephalus ovat osoittautuneet virheellisiksi määrityksiksi, eikä kumpaakaan lajia nykytiedon mukaan ole tavattu Suomesta.
Bulimulus
Bulimulus on kotilosuku. Niitä tavataan Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Galápagossaarilla elää yli 70 kotoperäistä Bulimulus-lajia, ja ne ovat hyvä esimerkki saarilla tapahtuneesta sopeutumislevittäytymisestä.
Kosmokset
Kosmokset eli kosmoskukat (Cosmos) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 35 lajia, joita kasvaa alkuperäisenä Amerikan mantereella Yhdysvaltojen keskilännestä Argentiinaan. Joitakin niistä viljellään yksivuotisina koristekasveina.
Mika Saukkonen
thumb|Mika SaukkonenMika Saukkonen (s. 3. kesäkuuta 1966 Kouvola ) on suomalainen urheilutoimittaja.
Saukkonen aloitti vuonna 1994 MTV3-kanavan Tulosruudun toimittajana ja uutistenlukijana. Hän oli ensin toimittajana kaukalon laidalla ja myöhemmin juontajana sekä selostajana sunnuntaisin esitetyssä Hockey Night -ohjelmassa, jossa näytettiin jääkiekon SM-liigan otteluita. Saukkosen aisaparina toimi läpi lukuisten vuosien Timo Jutila.
Hockey Night lopetettiin vuonna 2005, minkä jälkeen Saukkonen on jatkanut Tulosruudun urheilutoimittajana. Hän selostaa yhä jääkiekkoa sekä yleisurheilua MTV3-kanavalla, joka on hankkinut lähetysoikeudet muun muassa Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden ja jääkiekon Mestarien liigan näyttämiseen. Saukkonen kirjoittaa myös jääkiekkoaiheisia kolumneja MTV3:n Internet-sivuille.
Saukkonen suoritti varusmiespalveluksensa Lahden Urheilukoulussa ja on sotilasarvoltaan alikersantti. Saukkonen on koulutukseltaan luokanopettaja.
Keskimatkojen juoksijana Saukkonen saavutti SM-hopeaa 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa vuonna 1989 Kouvolan Urheilijain joukkueessa sekä nuorten sarjoissa yhdeksän SM-mitalia.
Perämeren kansallispuisto
Perämeren kansallispuisto sijaitsee Pohjanlahden perukassa Perämerellä Kemin–Tornion alueella. Vuonna 1991 perustetun luonnonsuojelualueen pinta-ala on 157 km², josta maata on 2,5 km². Aluetta hoitaa Metsähallitus.
Perämeren kansallispuiston alueella olevat saaret ovat syntyneet maannousun myötä, ja alueen maisema on edelleenkin jatkuvasti muuttuva. Alueella on myös lukuisia perinteisiä kalastustukikohtia. Koko alue on laajaa perinnemaisemaa, joskin alueen yksi perinteisistä käyttötavoista, metsästys, on kielletty.
Kansallispuisto on tavoitettavissa veneellä, joskin siellä vierailua suositellaan vain kokeneille pienveneilijöille. Retki- ja suojasatamien rakentaminen on kuitenkin lisännyt venematkailijoiden määrää; vuonna 2014 kävijämäärän arvioitiin lämpimän kesän ja kohentuneen palvelutason johdosta nousevan 15 000:een. Alueella on myös sukeltajille tarkoitettu vedenalainen luontopolku.
Metsähallituksen tilastoissa tämän varsin hankalasti saavutettavan merellisen kansallispuiston kävijämääräksi on tilastoitu vuosittain 7 800–9 800 (vuosina 2012–2017).
thumb|left|250px|Jäätynyt Perämeri Kemin Ajoksesta nähtynä
Lumikuru
Lumikuru – Tarinoita ja kuvia Saariselän tuntureista ja eräretkeilystä on Kullervo Kemppisen kirjoittama Saariselän ja nykyisen Urho Kekkosen kansallispuiston alueesta kertova eräkirja. Siitä on julkaistu neljä painosta 1950-luvulla ja 1960-luvulla sekä uusintapainos vuonna 2015.
Lumikuru antaa ohjeita ja vinkkejä vaellusten aloituspaikoista, reiteistä ja eräretkeilystä alueella. Kirjan vuonna 2017 Retkipaikka-sivustolla arvioinut Antti Kulmanen kuvailee kirjaa inhimilliseksi ja tarinanomaiseksi kertomukseksi kaikesta siitä, mitä on hyvä ottaa huomioon Saariselän-vaelluksella.
Merkitys
Lumikurun julkaisuaikana 1950-luvun lopulla vastaavaa kirjallisuutta ei ollut ja sen aikaiset kartat olivat heikkolaatuisia, joten Kemppisen Lumikuru oli merkityksellinen. Kirjan lopussa on Kemppisen äidin piirtämä kartta Saariselän vaelluskohteista. Reppuretki-sivustolla teoksesta kirjoittaneen Olli Järvenkylän mukaan ”kirjan voidaan sanoa aloittaneen retkeilybuumin Itä-Lappiin”.
Nitridi
Nitridi-ioni (N3−) on typpiatomi, jolla on kolmen elektronin ylimäärä, ja on siten negatiivisesti varautunut ioni eli anioni.
Nitrideiksi kutsutaan yhdisteitä, jotka sisältävät typpiatomin, jonka hapetusluku on –3. On olemassa kuitenkin poikkeuksia, kuten vedyn nitridi NH3, jota kutsutaan ammoniakiksi.
Osuustoiminta
Osuustoiminta tarkoittaa osuuskunnan muodossa tapahtuvaa taloudellista yhteistoimintaa. Osuustoiminnan tarkoituksena on edistää siihen osallistuvien toimeentuloa tai elinkeinon harjoittamista.
Suurimpia osuustoiminnan harjoittajia Suomessa ovat osuuspankit ja osuuskaupat.
Historiaa
Ensimmäisenä esimerkkinä osuuskunnista voi pitää Skotlannissa 1761 perustettua Fenwickin kankurien yhdistystä (Fenwick's Weavers Society). Se edisti ammattikunnan yhteistoimintaa tarvikkeiden ja myyntihintojen hinnoittelussa. Kankurit perustivat myös rahaston, josta jäsenet saivat lainaa kalliisiin tarvikkeisiin ja josta tehtiin lahjoituksia hyväntekeväisyyteen. Vuonna 1769 kankurit ryhtyivät hankkimaan ja myymään elintarvikkeita.
Laajempaa sijaa osuuskunta-ajattelu ja osuuskuntakokeilut saivat 1800-luvun taitteessa. Alan pioneereja olivat ainakin Charles Fourier (1772–1837), Robert Owen (1771–1858) ja Philippe Joseph Buchez (1796–1865). Fourierin ajatus oli perustaa osuuskuntayhteisöjä, falangeja, joita perustettiinkin eripuolille Yhdysvaltoja. Owen suunnitteli samankaltaisia osuuskuntayhteisöjä. Hänen vaikutuksestaan Yhdysvaltoihin perustettiin 16 omavaraista maatalousyhteisöä, jotka kuitenkin jäivät lyhytikäisiksi.
Ranskassa puolestaan pyrittiin työväen asemaa parantamiseen perustamalla Philippe Buchez'n suunnittelemia työväen tuotanto-osuuskuntia (työosuuskuntia) vuodesta 1832 alkaen. Niissä työläiset itse omistivat tehtaansa. Buchez korosti osuuskuntia tuotantolaitoksina, joiden tulisi korvata kapitalistiset yritykset. Hänen mielestään työn tuotto kuului työntekijöille itselleen.
Englannissa Rochdalen kaupungissa perustettiin vuonna 1844 kuuluisaksi tullut The Rochdale Society of Equitable Pioneers. Yhdistyksen tarkoitus oli avata kankureiden ja muiden yhteisesti omistama osuuskauppa, josta työväestö saisi ostaa kohtuuhintaisia, laadukkaita ja rehellisesti punnittuja peruselintarvikkeita. Kauppa käynnistyi onnistuneesti. Toimintaa voitiin pian laajentaa lihakauppaan, kangastavaroihin ja sanoma- ja aikakauslehden julkaisemiseen. Rochdalesta ovat peräisin kansainvälisessä osuustoimintaliikkeessä myöhemmin muotoillut Rochdalen periaatteet.
Saksassa osuuskuntaliikkeen alkuunpanijana pidetään F.H. Schulze-Delitzschiä. Hän kehitti käsityöläisille osuuskassoja, joista työläiset saisivat liikepääomaa, osuuskuntia ammattitarvikkeiden yhteisostoihin, osuuskuntia tuotteiden yhteismyyntiin ja lopulta osuuskuntia, joissa jäsenet harjoittivat ammattiaan. Saksalainen F.W. Raiffeisen puolestaan kehitti pienviljelijöiden osuuskassojen perusajatukset, jotka myöhemmin omaksuttiin myös Suomessa. Vuonna 1894 perustivat osuuskaupat Saksassa osuustukkukaupan Hampuriin. Osuuskunnat yleistyivät ja monipuolistuivat Saksassa niin, että 1900-luvun alussa yleisimpiä muotoja olivat osuuskassa, osto-osuuskunta, varastohuoneosuuskunta, koneosuuskunta, osuusmeijeri ja osuuskauppa. Osuuskauppojen keskusliitto (Zentralverband deutscher Konsumvereine) perustettiin kesäkuussa 1903 Dresdenissä.
Erityisen voimakkaasti osuustoiminta kehittyi Tanskassa, jossa osuuskunnilla oli 1900-luvun alussa suuri merkitys varsinkin maataloustuotteiden myynnin alalla. Osuustoiminta yleistyi myös muissa Pohjoismaissa ja lukuisissa muissa maissa, mukaan lukien tsaarinajan Venäjä.
1900-luvun alussa osuustoimintaliike oli taloudellinen ja yhteiskunnallinen uudistusliike. Taloudellisena tarkoituksena oli ”vähäväkisten” taloudellinen vapautus, jotta he tulisivat toimeen omin neuvoin ja olisivat riippumattomia välittäjistä. Osuustoiminta tarjosi mahdollisuuden käyttää hyväkseen uutta tekniikkaa, tukkuostoja ja -myyntejä sekä luottoa ja ottaa käyttöön suurtuotannon ja työnjaon menettelytapoja. Yhteiskunnallisessa mielessä osuustoiminta tarjosi vastapainon pääomalle, joka oli kertynyt harvojen käsiin. Osuustoiminta helpotti vähäväkisille pääoman saantia. Se pyrki myös järjestämään kaupankäynnin rehelliseksi ja kuluttajan edun mukaiseksi. Osuustoiminta pyrki kasvattamaan vähävaraisia kansankerroksia yhteistyöhön, itsehallintoon ja yritysten johtoon. Voittovaroja käytettiin yleishyödyllisiin tarkoituksiin.
Osuustoiminnan historiaa Suomessa
Ensimmäinen yritys osuustoiminnallisen yrityksen perustamiseksi Suomessa oli 1866. Tuolloin perustettiin Helsingfors Konsumförening, kulutusyhdistys virkamiehiä ja palkannauttijoita varten. Hanke raukesi, kun sopivaa kaupanpitäjää ei löytynyt. 1860-luvulla perustettiin muutamia tuotanto-osuuskuntia, mutta ne elivät ilmeisen kituliasta elämää. Vuonna 1869 oli jäljellä kaksi "käsityöyhtiötä", toinen Oulussa ja toinen Helsingissä, mutta ne lienevät lopettaneet 1870-luvulla. Suomen vanhin osuustoiminnan periaatteille rakentuva kaupallinen, edelleen toimintaansa jatkava yritys on tiettävästi 1889 perustettu Helsingin yleinen ravintoyhdistys. Se sulautui vuonna 1921 Andelslaget Varubodeniin (nyk. Varuboden-Osla).
Suomen osuustoiminnan isänä pidetään Hannes Gebhardia, joka perusti Pellervo-Seuran vuonna 1899. Gebhard vaikutti keskeisesti mm. osuuskassojen perustamiseen. Osuustoimintalaki säädettiin Suomessa 10. heinäkuuta 1901.
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ei aluksi varauksetta hyväksynyt osuustoimintaa. Muutos tapahtui vuoden 1911 puoluekokouksessa sen jälkeen, kun Toinen internationaali ja Kansainvälinen Osuustoimintaliitto olivat ensin ottaneet kantaa asiaan.
Osuuskunnista tuli Suomessa nopeasti suosittuja. Vuoden 1913 loppuun mennessä oli perustettu jo 2 167 osuuskuntaa. Varhaisten osuuskuntien tyyppejä olivat mm. osuuskauppa, osuusmeijeri, osuuskassa, puimakoneosuuskunta, sammalkuivikeosuuskunta, puhelinosuuskunta, maanosto-osuuskunta, rakennusosuuskunta, osuusleipomo, osuusruokala, työosuuskunta, maidonmyyntiosuuskunta, munanmyyntiosuuskunta, karjanmyyntiosuuskunta, myllyosuuskunta, osuussaha, kalanmyyntiosuuskunta, maanviljelystarvikkeiden osto-osuuskunta, metsäosuuskunta, viljanmyyntiosuuskunta ja karjanjalostusosuuskunta.
Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) perustettiin vuonna 1904 osuuskauppojen tukkuliikkeeksi ja Yleinen Osuuskauppojen Liitto (YOL) vuonna 1908 osuuskauppojen taloudelliseen valistustoimintaan. Osa osuuskaupoista erosi Pellervo-Seurasta sekä YOL:stä vuonna 1916 ja perusti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK). Seuraavana vuonna ne erosivat myös SOK:sta ja perustivat Osuustukkukaupan (OTK).
Osuustoiminnan periaatteita
Osuustoiminnan periaatteita ovat Kansainvälisen Osuustoimintaliiton mukaan seuraavat:
Osuustoiminta Suomessa
Suomessa taloudellisesti merkittävimpiä osuuskuntia ovat osuuskaupat, tuottajaosuuskunnat ja osuuspankit. Osuuskunnat voidaan Suomessa luokitella toimintamuotonsa perusteella muun muassa seuraavasti :
Osuuskuntien määrä ja taloudellinen merkitys Suomessa
Osuuskunta on suomalaisista yleisistä yhtiömuodoista harvinaisin. Osuuskuntia oli 31.3.2013 Suomessa 4436 kappaletta, mikä muodosti alle 1 % kaupparekisteriin merkityistä yrityksistä.
Jäsendemokratia
Osuuskunnan koko vaikuttaa siihen, millainen päätöksentekojärjestelmä sillä on. Isoissa osuuskunnissa on käytössä edustuksellisia järjestelmiä. Isoissa osuuskunnissa suurin osa jäsenistöä ei osallistu osuuskunnan päätöksentekoon, ehkei edes edustajiston vaaleihin. Kritiikin mukaan suurissa osuuskauppaketjuissa jäsendemokratia on vain muodollista. Johtajavaltainen hierarkia etäännyttää jäsenet päätöksenteosta.
Osuustoiminnan opetus Suomessa
Osuustoiminnan korkeakouluopetus aloitettiin Kansalaiskorkeakoulussa 1920-luvulla Helsingissä. Koulun nimeksi tuli pian Yhteiskunnallinen korkeakoulu, se siirtyi Tampereelle ja siitä tuli sittemmin Tampereen yliopisto. Helsingin yliopistossa alaa on opetettu vuodesta 1957.
Co-op Network Studies on vuonna 2005 perustettu yliopistoverkosto, joka tarjoaa osuustoiminnan ja yhteisötalouden opintoja sekä kehittää alan tutkimusta ja opetusta. Opetuksen ytimessä ovat osuustoiminnan idea ja osuuskunta yritysmuotona.
2000 Herschel
2000 Herschel on päävyöhykkeen asteroidi eli pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä päävyöhykkeellä. Herschelin löysi J. Schubart vuonna 1960. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä William Herschelin mukaan, joka tunnetaan mm. planeetta Uranuksen löytämisestä. Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1960 OA. Koska Herschelin absoluuttinen magnitudi (H) on 11,25; sen läpimitta on todennäköisesti välillä 15–40 kilometriä. Herschel on S-tyypin asteroidi ja vuorokauden pituus sen pinnalla on jopa 64 tuntia (ks. YORP-ilmiö).
Rubiinikääpiöahven
Rubiinikääpiöahven (Apistogramma macmasteri) on kääpiökirjoahven.
Koko ja ulkonäkö
Rubiinikääpiöahvenkoiras voi kasvaa 7.5 cm pitkäksi, naaras jää pienemmäksi. Pohjaväri on sinisävyinen, kyljessä silmän korkeudella kulkee musta raita. Koiraan pyrstössä on punainen kuvio.
Alkuperä
Rubiinikääpiöahvenia elää villeinä Etelä-Amerikassa Orinoco-joen vesistössä.
Vesiolot ja ravinto
Sopiva lämpötila on 24–28 astetta, pH 5,5–6,8. Rubiinikääpiöahven syö kuivaruokaa, mutta suosii pakastettua ja elävää ruokaa kuten surviaisentoukkia.
Miguel Poveda
thumb|250px|Miguel Poveda Miguel Ángel Poveda León (s. 13. helmikuuta 1973 Barcelona, Espanja) on flamencolaulun merkittävimpiä nykyedustajia.
Poveda ei ole sen paremmin kotoisin Andaluciasta kuin mustalainenkaan, mitkä perinteisesti ovat flamencolaulan ominaisuuksia. Hän on perehtynyt oikeaoppiseen lauluun, etenkin Jerez de la Frontera liitettyihin tyyleihin. Hänen ensimmäinen levynsä on Viento del Este vuodelta 1995. Toinen levy Suena Flamenca ilmestyi 1997, ja se noudatti uskollisesti flamencon perinnettä soleares-, buleria-, tango- and alegria-lauluineen. Levyllä on myös kunnianosoitus legendaariselle Manolo Caracolille.
Kolmas levy on nimeltään Zaguan. Levy ''Poemas de Exilo. Rafael Alberti'' vuodelta 2004 on konserttiäänitys ja sisältää Rafael Albertin runoja eikä siis ole flamencoa. Flamencoa ei sisällä myöskään seuraava levy Desglaç, vaan siinä on katalonialaisia lauluja. Flamencoon hän palasi levyllä Tierra de Calma vuodelta 2006.
Tapaustutkimus
Tapaustutkimus eli case-tutkimus on yksi tutkimuksen strategioista kokeellisen tutkimuksen ja survey-tutkimuksen ohella. Tapaustutkimus ei ole tutkimusmenetelmä vaan tutkimustapa tai tutkimusstrategia.
Tapaustutkimusta käytetään varsinkin yhteiskuntatieteissä ja luonnontieteissä. Sen sijaan että otettaisiin suuri, edustava aineisto ja tutkittaisiin tilastollisesti sen ominaisuuksia, tapaustutkimuksissa paneudutaan muutamiin tapauksiin syvällisesti ja tutkitaan niitä eri puolilta. Tavoitteena ei ole löytää yleistyksiä ja tyypillisiä piirteitä eikä syy-seuraussuhteita, vaan kuvailla ilmiöitä ja tehdä uusia havaintoja.
Monitapaustutkimuksessa (multiple case study) tutkimuksen kohteena olevaa ilmiötä kuvaavia tapauksia ja niiden piirteitä puretaan osiin ja kootaan uudestaan ylemmällä abstraktion tasolla teorian kehittämiseksi. Tapaustutkimusta käytetään eri aloilla yhtenä näkökulmana tutkimusaineiston hankintaan ja valintaan. Ongelmalähtöinen oppiminen käyttää tapaustutkimuksia oppimisen välineenä.
Määritelmä
Tapaustutkimus eli case-tutkimus on yksi tavoista suorittaa tutkimus – sitä voisi ehkä kutsua laadullisen tutkimuksen lähestymistavaksi, mutta tapaustutkimus ei kuitenkaan ole synonyymi laadulliselle tutkimukselle, koska tapaustutkimuksessa voidaan käyttää määrällistä aineistoa. Vaihtoehtoisia määrittelyitä tapaustutkimukselle ovat tutkimusote tai tutkimus-strategia. Tapaustutkimus ei ole varsinaisesti tutkimusmetodi- tai menetelmä. Yleispätevää tai kattavaa määritelmää tapaustutkimuksesta on vaikea antaa, koska tapaustutkimuksia on erilaisia. Tapaustutkimuksen voi tehdä monella tavalla. Tapaustutkimus ei ole varsinaisesti tutkimusmetodi, koska tapaustutkimus on moniulotteinen ja historiallisesti muuttuva tutkimuksellinen suuntaus tai lähestymistapa, jota voidaan luonnehtia ”tutkimusstrategiaksi”. Lisäksi tapaustutkimuksissa voidaan soveltaa erilaisia, sekä laadullisia että määrällisiä, aineistokeruu- ja analyysimetodeja (esimerkiksi lääketieteessä potilastapaukset).
Tapaustutkimuksen tekemisestä ja tapauksista
Keskeistä tapaustutkimuksessa on tutkittava tapaus tai tapaukset, joiden määrittelylle tutkimuskysymys, tutkimusasetelma ja aineistojen analyysit perustuvat. Tutkimuskysymys kiinnittyy tapauksen ymmärtämiseen tai ratkaisemiseen; mistä tapaus kertoo, mitä sen avulla voidaan oppia. Tapaustutkimuksessa keskeistä on myös kontekstuaalisuus. Tapauksen ymmärtämisessä on olennaista siihen liittyvän kontekstin huomioiminen.
Tutkimuksesta tulee tapaustutkimus silloin kun se rakennetaan tapaustutkimukseksi. Tapaustutkimus ei ole sopiva lähestymistapa kaikkiin tutkimuskysymyksiin, eli tapaustutkimus soveltuu joidenkin tutkimuskysymysten vastausten selvittämiseen paremmin kuin toiset lähestymistavat, mutta toisaalta tapaustutkimus voi olla huono valinta. Tapaustutkimusta kannattaa käyttää silloin kun on miten- ja miksi-kysymyksiä. Myös silloin tapaustutkimusta kannattaa käyttää kun aiheesta on tehty vain vähän empiiristä tutkimusta. Myös silloin tapaustutkimusta kannattaa käyttää kun pyrkimyksenä on kokonaisvaltainen ymmärrys tutkimuskohteesta. Tapaustutkimus soveltuu ilmiöiden tarkasteluun.
Tapauksen määrittely, analysointi ja ratkaisu on tapaustutkimuksen keskeisin tavoite. Tapaustutkimuksessa ei siis ole itsestäänselvää tai yhdentekevää, miten tutkittavat tapaukset valitaan, rajataan ja perustellaan. Tapaustutkimuksessa voi olla yksi tai useampia tapauksia. Tutkimuksen tapaus voi olla: toimija, tapahtuma, prosessi tai ilmiö toimiala-, organisaatio-, osasto-, tai henkilötasolla. Kohteena on rajattu systeemi kuten yksilö, ryhmä tai ohjelma, ilmiö tai ajallinen prosessi. . Tapaus voi olla yksilö, perhe, yhteisö, organisaatio, tapahtuma tai tapahtumasarja, prosessi, fyysinen yksikkö tai tilanne.
Usein kokonainen yritys on liian laaja tapaukseksi, sen sijaan tapaus voi olla yrityksen osa, prosessi tai ihminen. Esim. yrityksen perustaja tai yrittäjä, henkilöstöryhmä, tuoteryhmä... tai kehityshanke, muutosprosessi, toimialan ilmiö... Toimijat ja toiminnot, joihin tapaus liittyy läheisesti; historiallinen tausta, laajempi kulttuuriympäristö, toimiala, toimintaympäristö, poliittinen tilanne... lähiympäristö, näyttämö, jossa tapaus toteutuu – setting. . Tapaustutkimuksen kohdalla puhutaan analyysiyksiköstä. . Useita tapauksia käsittävissä tapaustutkimuksessa tapauksia voidaan vertailla.