cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chilen presidentinvaali 2009–2010
thumb|225px|[[Sebastián Piñera valittiin Chilen uudeksi presidentiksi tammikuussa 2010.]] Chilen presidentinvaali 2009–2010 järjestettiin Chilessä joulukuussa 2009 ja tammikuussa 2010. Ensimmäinen kierros oli 13. joulukuuta ja toinen kierros 17. tammikuuta. Chilen presidentiksi valittiin Sebastián Piñera, joka voitti toisella kierroksella Eduardo Frei Ruiz-Tagle reilulla kolmella prosenttiyksiköllä. Piñera korvaa istuvan presidentin Michelle Bacheletin 11. maaliskuuta 2010.
1. kierros
thumb|225px|Chilen presidentinvaalin ehdokkaat: vasemmalta oikealle [[Jorge Arrate, Sebastián Piñera, Eduardo Frei Ruiz-Tagle, Marco Enríquez-Ominami.]] Chilen presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella oli mukana neljä ehdokasta: Sebastián Piñera, Eduardo Frei Ruiz-Tagle, Marco Enríquez-Ominami ja Jorge Arrate. Kansan keskuudessa suosittu istuva presidentti Michelle Bachelet ei saanut perustuslain perusteella osallistua vaaliin, sillä laki sallii vain yhden kauden.
Ensimmäisellä kierroksella kukaan ehdokkaista ei saanut tarvittavaa puolta äänistä. Eniten ääniä sai keskustaoikeiston ehdokas Piñera, jota äänesti 44 prosenttia uurnilla käyneistä. Piñera on kuuluisa chileläinen liikemies ja miljardööri. Hän hävisi viime vaaleissa Bacheletille. Hallitsevan keskustavasemmiston ehdokas Frei, joka on Chilen entinen presidentti, sai toiseksi eniten ääni ja kohtaa Piñeran toisella kierroksella. Sitoutumaton ehdokas, 36-vuotias, Enríquez-Ominami sai äänist noin 20 prosenttia. Hän jakoi keskustavasemmiston ääniä Frein kanssa. Kommunistisen puolueen ehdokas Arrate sai noin kuusi prosenttia äänistä.
2. kierros
Toisella kierroksella Sebastián Piñera sai 51,6 prosenttia äänistä, ja hänet valittiin Chilen uudeksi presidentiksi. Piñera voitti toisella kierroksella Ruiz-Tagle, joka sai äänistä 48,4 prosenttia. Piñerasta tuli ensimmäinen oikeistolainen presidentti sitten Augusto Pinochetin diktatuurin.
Piñera lupasi vaalikampanjassaan tuoda maahan uusia työpaikkoja sekä tehostaa valtionyhtiöiden toimintaa ja talouskasvua. Poliittinen tarkkailija Marta Lagos on kommentoinut, että Piñeran asema rikkaana liikemiehenä voi toimia sekä hänen puolesta että häntä vastaan. Oikeistolainen Piñera pyrki myös luomaan eroa Augusto Pinochetin oikeistodiktatuuriin, joka hallitsi Chileä 1973–1990. Frei mustutti omassa vaalikampanjassaan juuri oikeiston tuesta Pinochetille. Hän lupasi myös jatkaa Bacheletin ohjelmia, jotka tähtäsivät sosiaaliseen kehitykseen.
Tulokset
thumb|250px|Chilen presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen tulokset kunnittain. Sinisellä on merkitty [[Sebastián Piñeran voitto, punaisella Eduardo Frei Ruiz-Taglen ja vihreällä Marco Enríquez-Ominami.]]
Matti Rantanen (ralliautoilija)
Hyvien suoritusten myötä Rantanen valittiin AKK:n rallivalmennusryhmään, jota veti Risto Mannisenmäki.
Rantanen ajoi vuonna 2008 Suomen MM-rallissa yksityiskuljettajana vuoden 2006 Ford Focus WRC:llä seitsemänneksi ja seuraavana vuonna viidenneksi. Rantanen on rakentanut kansainvälistä uraansa kilpailemalla mm. Englannissa. Vuoden 2011 Suomen MM-ralliin Rantanen osallistui jälleen yksityiskuljettajana, tällä kertaa Minin WRC-autolla, mutta joutui keskeyttämään toisella erikoiskokeella ulosajoon.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
HTG
Lyhenne HTG voi tarkoittaa seuraavia:
Vitali Abramov
Vitali Igorjevitš Abramov (s. 8. toukokuuta 1998 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Seuraura
Abramov on Traktor Tšeljabinskin kasvatti. Kauden 2014–2015 hän vietti pääosin kotimaansa A-nuorten MHL-liigan Belyje Medvedi Tšeljabinskissä. QMJHL-joukkue Gatineau Olympiques varasi Abramovin 13. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Abramov voitti koko QMJHL:n tulokkaiden piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 38+55=93, joilla hän oli myös Olympiquesin paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Abramov jakoi liigan pistepörssin viidennen sijan Val-d’Or Foreursin Anthony Beauregardin kanssa. Hän jakoi myös pudotuspeleissä joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Gabryel Boudreaun kanssa tehoilla 7+6=13. Abramov pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Hänet valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n vuoden tulokkaaksi, palkittiin vuoden hyökkäävänä tulokkaana Michel Bergeron Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Columbus Blue Jackets varasi Abramovin kolmannella kierroksella 65. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti koko QMJHL:n pistepörssin tehoilla 46+58=104 ja palkittiin kauden päätteeksi Jean Beliveau Trophylla. Abramov palkittiin myös liigan arvokkaimpana pelaajana Michel Brière Trophylla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Joulukuussa 2016 hän teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. QMJHL-kautensa päätteeksi, huhtikuussa 2017 Abramov siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Cleveland Monstersin vahvuuteen. Hän pelasi siellä loppukeväänä neljä runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Blue Jackets lähetti Abramovin takaisin Gatineau Olympiquesin QMJHL-joukkueeseen. Kesken kauden 2017–2018, marraskuussa 2017 joukkue kauppasi hänet Victoriaville Tigresiin vaihdossa ensimmäisen, toisen ja neljännen kierroksen varausvuoroihin. Abramov teki QMJHL:n runkosarjassa yhteensä tehot 45+59=104, joilla hän sijoittui koko liigan pistepörssissä toiseksi edellään vain Blainville-Boisbriand Armadan Alex Barré-Boulet. Abramov voitti myös QMJHL:n tehotilaston lukemalla +52. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 9+7=16 Tigresin paras maalintekijä ja Abramov jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton maanmiehensä Ivan Kosorenkovin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Abramov aloitti kauden 2018–2019 Cleveland Monstersin AHL-joukkueen vahvuudessa, jossa hän teki 52 runkosarjaottelussa tehot 12+10=22. Helmikuussa 2019 Columbus Blue Jackets kauppasi Abramovin, hyökkääjä Jonathan Davidssonin, vuoden 2019 ensimmäisen kierroksen varausvuoron sekä vuoden 2020 ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron Ottawa Senatorsiin vaihdossa hyökkääjä Matt Ducheneen ja puolustaja Julius Bergmaniin. Abramov lähetettiin seuran farmijoukkue Belleville Senatorsiin. Kaikkiaan hän teki AHL:n tulokaskautensa aikana 70 runkosarjaottelussa tehot 16+13=29. Bergman pelasi Ottawassa uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa 21. maaliskuuta 2019 vieraissa Calgary Flamesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.52 minuuttia ja Abramov keräsi varsin heikon teholukeman –3. Syksyn 2019 harjoitusleirin päätteeksi Abramov lähetettiin farmiin, mutta hänet nostettiin Ottawaan kauden kolmanteen otteluun 10. lokakuuta 2019 St. Louis Bluesia vastaan. Abramov teki kotidebyytissään NHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin ottelun kolmostähdeksi. Abramov pelasi kaksi NHL-ottelua, jonka jälkeen hänet lähetettiin takaisin farmiin. Abramov oli tehoilla 18+23=41 Bellevillen kolmanneksi paras maalintekijä Jordan Szwarzin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies.
Syyskuussa 2020 Senators lainasi Abramovin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän teki kuudessa ensimmäisessä ottelussaan tehot 5+2=7, joilla Abramov johti joukkueen sisäistä piste- ja maalipörssiä, kunnes hän loukkaantui lokakuun lopulla. Abramov palasi kaukaloihin muutaman viikon jälkeen ja hän pelasi kaikkiaan kahdeksan ottelua, kunnes joulukuussa Senators kutsui hänet harjoitusleirilleen. Jukureiden urheilutoimenjohtaja Jukka Holtarin mukaan paluu Jukureihin on Abramoville kuitenkin vaihtoehto, mikäli hän ei saa paikkaa Senatorsin NHL-kokoonpanosta.
Toukokuussa 2021 Abramov teki kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskin kanssa.
Maajoukkueura
Abramov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa syksyllä 2014, jolloin Abramov voitti kultaa. Hän voitti Venäjän sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Dmitri Sokolovin kanssa tehoilla 3+6=9. Abramov edusti Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa.
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Abramov on luova pelintekijä, jolla on erinomaiset kiekolliset taidot. Hän on myös hyvä hallitsemaan kiekkoa ja häneltä on vaikea riistää sitä. Abramov on parhaimmillaan hyökkäyspäässä. Hän on kuitenkin varsin pienikokoinen. Abramovin tulisi lisätä voimaa, kehittää kiekotonta pelaamistaan ja laukoa enemmän.
Johann Nestroy
Johann Nepomuk Eduard Ambrosius Nestroy (7. joulukuuta 1801 Wien — 25. toukokuuta 1862 Graz) oli itävaltalainen näytelmäkirjailija, näyttelijä, laulaja ja satiirikko. Hänen tuotantonsa edustaa vanhawieniläisen kansanteatterin huipentumaa, ja häntä voidaan verrata George Bernard Shaw'n ja Oscar Wilden kaltaisiin filosofisiin komediakirjailijoihin.
Johann Nestroy syntyi arvostettuun wieniläiseen porvarisperheeseen, ja alun perin hän aikoi lakimieheksi kuten isänsäkin. Hän opiskeli kymnaasissa ja aloitti Wienin yliopistossa filosofian opinnot ja siirtyi sitten oikeustieteeseen, mutta teatteri vei hänet mukanaan. Hän esiintyi aluksi harrastajanäyttämöillä, aloitti vuonna 1822 bassona Wienin Hoftheaterissa (Taikahuilun Sarastro) ja siirtyi Amsterdamin saksalaiseen teatteriin vuosiksi 1823–1825 ja kierteli eri puolilla Itävalta-Unkaria ooppera- ja teatterilavoilla. Vuonna 1827 hänen näytelmänsä Der Zettelträger Papp esitettiin Grazissa.
Nestroy kiinnitettiin Wieniin (Theater an der Wien) ensimmäisen kerran vuonna 1831, ja hänestä tuli suosittu esiintyjä sekä luonne- ja tapakomedioiden kirjoittaja. Hänen ensimmäinen menestysnäytelmänsä oli maaginen farssi Der böse Geist Lumpazivagabundus vuodelta 1833. Myös huvinäytelmät Zu ebener Erde und erster Stock (1835), Der Talisman (1840), Einen Jux will er sich machen (1842) ja Der Zerrissene (1844) olivat suuria menestyksiä. — Vuosina 1854–1860 Nestroy toimi Leopoldstadtin teatterin johtajana.
Nestroy kirjoitti kaikkiaan yli kahdeksankymmentä näytelmää. Useimmiten ne sijoittuvat Wienin biedermeierympäristöön. Hän hyödynsi ulkomaisia esikuvia ja sovitti niitä Itävallan oloihin. Näyttämöllä hän esitti kaikkiaan 879 eri roolia.
Nestroy oli taitava saksan kielen käyttäjä, ja hänen sukkeluutensa perustuu esimerkiksi siihen, että Wienin murretta ja oppinutta kielenkäyttöä sekoitetaan koomisesti keskenään.
Musiikilla Nestroyn oli näytelmissä keskeinen osuus. Nestroy sijoitti yhteiskuntakritiikkiä parodiseen ja kriittiseen esitystapaan, ja Klemens von Metternichin valtakaudella hän joutui taiteilemaan tiukkojen sensuurivaatimusten kanssa, joita kierrettiin laulutekstien avulla: vain pari ensimmäistä säkeistöä kirjoitettiin paperille, ja loppuosaa muunneltiin ilta illalta ajankohtaisten poliittisten tapahtumien mukaan.
Suomessa Nestroyn näytelmistä on esitetty Kärpäsen purema ja Teatterihullu (Theaterg’schichten durch Liebe, Intrigue, Geld und Dummheit), Linna ja mökki ja Yksipäinen köysi (Ein Strick mit einem Ende), Paraatipäivä (Einen Jux will er sich machen), Tiitus Tulitukka (Der Talisman) ja Kolmen sällin seikkailut (alkuteos ei tiedossa). Gene Kellyn musikaalielokuva Hello, Dolly! (1969) perustuu hänen näytelmäänsä Einen Jux will er sich machen.
Jacob Tegengren
Henkilöhistoria
Jacob Tegengrenin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Ernst Wilhelm Tegengren ja Aline Irene Boy. Kirjailija K. V. Tegengren ja kouluneuvos Gustav Tegengren olivat hänen veljiään. Jacob Tegengren pääsi ylioppilaaksi 1896 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1899. Tegegren toimi Ahvenanmaan kansanopiston johtajana 1900–1901 ja Närpiön kansanopiston johtajana 1901–1915. Hän oli sitten Pohjoismaiden Yhdyspankin Vöyrin konttorin esimiehenä 1915–1940. Tegengren oli ruotsinkielisen virsikirjakomitean jäsenenä 1923–1927 ja hänestä tuli Suomen muinaismuistoyhdistyksen kunniajäsen 1946 sekä Åbo Akademin filosofian kunniatohtori 1948. Tegengren suoritti 1920- ja 1930-luvuilla rautakautisten löytöpaikkojen arkeologisia kaivauksia ruotsinkielisen Etelä-Pohjanmaan pitäjissä.
Tegengren julkaisi useita runokokoelmia joissa korostuvat luontoaiheet ja uskonnollisuus.
Mažeikiain kunnallispiiri
Mažeikiain kunnallispiiri on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Telšiain läänissä. Pohjoisessa se rajoittuu Latviaan. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 65 109 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Mažeikiai.
Antti Tanttu
Antti Heikki Nikolaus Tanttu (7. lokakuuta 1884 Viipuri – 11. kesäkuuta 1962 Kiihtelysvaara) oli suomalainen metsänhoitaja ja tutkija, joka toimi metsähallinnon piirissä.
Tantun vanhemmat olivat merikapteeni Nikolaus Tanttu ja Maria Sojonen ja puoliso vuodesta 1908 Olga Maria Airaksinen. Heidän tyttärestään Ilta Inkeri Tantusta (s. 1917) tuli lääketieteen lisensiaatti. Tanttu pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta reaalilyseosta 1903 ja sai päästötodistuksen Soanlahden alemmasta maanviljelyskoulusta 1903 ja Evon metsäopistosta 1906, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, sekä Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistosta 1916. Filosofian kandidaatin tutkinnon Tanttu suoritti 1911 ja filosofian tohtoriksi hän väitteli 1915, väitöskirjan aiheenaan Tutkimuksia ojitettujen soiden metsittymisestä. Tanttu toimi muun muassa opettajana, metsänhoitajana, metsähallituksen esittelijänä ja virkailijana, Ab Tornator Oy:n metsä- ja maatalouden ylihoitajana 1916–1919 sekä itsenäisenä maanviljelijänä. Keskusmetsäseura Tapion metsänparannusosaston johtajaksi Tanttu tuli 1930. Tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1951 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli myös Tapion vt. toimitusjohtajana 1946–1948. Tanttu sai professorin arvonimen 1947.
Tanttu kuului Maataloustuottajain Keskusliiton valtuuskuntaan, Suo Oy:n hallintoneuvostoon sekä Suomen metsänhoitajayhdistyksen ja Suomen Kennelliiton johtokuntaan. Hän oli Turveteollisuuskeskusvaliokunnan puheenjohtaja.
Tanttu omisti Toivonojan kartanon Nastolassa vuosina 1917–1931. Hän oli tunnettu ayrshire-karjan ja suomenpystykorvien kasvattaja ja osallistui myös karjalankarhukoirien jalostukseen.
Siaka Tiéné
Siaka Chico Tiéné (s. 22. helmikuuta 1982 Abidjan) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän lopetti uransa ranskalaisen Montpellierin pelaajana.
Aiemmin Tiéné pelasi muun muassa ASEC Mimosasin kuuluisassa junioriakatemiassa ja myös seuran edustusjoukkueessa. Hän siirtyi vuonna 2005 Ranskaan AS Saint-Étienneen, mutta koska hän ei saanut peliaikaa joukkueessa, hän meni seuraavana vuonna lainaan Stade de Reimsiin. Tiéné palasi myöhemmin takaisin mutta siirtyi pian Valenciennesiin.
Tiéné pelasi Norsunluurannikon maajoukkueessa sata ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän on edustanut Norsunluurannikkoa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006, 2008 ja 2010.
Syyläjuuret
Syyläjuuret Suomessa
Suomessa kasvaa kaksi luonnonvaraista syyläjuurilajia. Tummasyyläjuurta eli syyläjuurta, joka on monivuotinen pahanhajuinen ruohokasvi, tavataan Keski-Pohjanmaan ja Kainuun korkeudelle asti. Maan eteläisimmässä osassa se on yleinen tai hyvin yleinen. Tummasyyläjuuren kasvupaikkoja ovat esimerkiksi rehevät metsät ja pensaikot. Kevätsyyläjuuri on koristekasvi, joka on villiintynyt Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa.
Juvankoski
Juvankoski voi viitata muiden muassa seuraaviin:
Kondensoitu maito
Kondensoitu maito on lehmän maidosta valmistettu maitotiiviste. Se on koostumukseltaan paksua ja tahmeaa, jopa siirappimaista. Se on erittäin makeaa ja monesti sitä käytetään ainesosana jälkiruoissa ja leivonnaisissa. Kondensoitu maito valmistetaan haihduttamalla maidosta tai kuoritusta maidosta vettä. Vettä haihdutetaan maidosta niin paljon, että se tiivistyy noin neljännekseen alkuperäisestä tilavuudestaan. Noin 45 % valmiista tuotteesta on sokeria. Metalliseen ilmatiiviiseen purkkiin säilöttynä elintarvike säilyy avaamattomana pitkiäkin aikoja, jopa vuosia. Avaamatonta purkkia voi säilyttää huoneenlämmössä, mutta avattu purkki säilyy jääkaapissa vain muutamia päiviä.
Andreas Myran Steen
Andreas Myran Steen (s. 23. joulukuuta 1988 Leksvik ) on norjalainen maastohiihtäjä. Steen edustaa Leksvik IL -seuraa.
Steen debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2010 Drammenin sprintissä sijoittuen 35:nneksi. Avauspisteensä hän saavutti vuoden 2011 helmikuussa samasta kilpailusta ollen 21:s. Steenin paras maailmancup-sijoitus on 17. tila tammikuulta 2016 Planican vapaan sprintistä.
Päivö Tarjanne
Päivö Kaukomieli Tarjanne (vuoteen 1906 Törnqvist; 4. toukokuuta 1903 Hämeenlinna – 16. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Tarjanne valmistui Helsingin yliopistosta lainopin kandidaatiksi vuonna 1928 ja pääsi heti virkamiesharjoittelijaksi ulkoasiainministeriöön. Hän toimi lähettiläänä Oslossa vuosina 1945–1950 ja samalla Reykjavíkissa 1947–1950 ja kansliapäällikkönä ulkoministeriössä 1950–1953. Vuosina 1953-1956 Tarjanne toimi lähettiläänä Kööpenhaminassa, ja seuraavana vuonna hänen asemansa muuttui suurlähettilääksi, kun Suomen keskeisiä lähetystöjä korotettiin suurlähetystöiksi. Vuosina 1956–1961 Tarjanne oli suurlähettiläänä Tukholmassa, mutta palasi sieltä takaisin Kööpenhaminaan vuosiksi 1961–1970. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1970.
Tarjanteen vanhemmat olivat kouluneuvos Jukka Tarjanne ja Hellin Lovisa Makkonen. Hän oli vuodesta 1932 naimisissa Heikki Ritavuoren tyttären Anna-Kertun (”Annu”) kanssa ja pariskunnalla oli kolme poikaa. Heistä Pekka Tarjanne (1937–2010) tuli tunnetuksi niin poliitikkona kuin tieteilijänäkin, Heikki Tarjanteesta (s. 1934) tuli puolestaan lääkäri.
Imagining the Balkans
Imagining the Balkans on bulgarialaisen Maria Todorovan kirjoittama kirja Balkanista. Todorova tuo kirjassa esille kuinka Euroopassa ei ymmärretä Balkania. Tietämättömyys on kirjailijan mukaan johtanut siihen, että Balkania on eksotisoitu ja toisaalta kauhisteltu takapajuisuudesta. Toisaalta kirjailija arvostelee myös Edward Saidin näkemystä orientalismista. Kirjassa käsitellään muun muassa Balkanin nimeä, joka antiikin aikana oli Haemus ja ottomaanien valtakunnan aikoihin sai Balkanin nimen, jolla viitattiin alueella oleviin vuoriin. Kirjassa käsitellään Balkanin jakoa ja käsityksiä Balkanista eri aikoina. Balkania on kirjailijan mukaan jaoteltu siten, että tietyt osat on nähty osana Balkania (jopa Lähi-itää), kun taas tietyt maat (muun muassa Slovenia ja Kroatia) on liitetty Eurooppaan. Kirjailija tekee myös oman jaottelun ja ehdottaa niin sanottua balkanismia, jolloin Balkanin alueen asukkaat määrittelisivät itse oman seutunsa.
Wilhelm Janauschek
pienoiskuva Wilhelm Janauschek (19. lokakuuta 1859 Wien, Itävalta – 30. kesäkuuta 1926 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen redemptoristi ja pappi, jonka paavi Franciscus julisti kunnianarvoisaksi 15. huhtikuuta 2014.
Janauschek oli yksi kuudestatoista lapsesta wieniläisestä perheestä, josta tuli kolme pappia ja kaksi nunnaa. Hän syntyi Wienissä, valmistui Scost Collegesta, liittyi redemptoristeihin ja opiskeli. Janauschek vihittiin papiksi 28. elokuuta 1882 ja hän toimi sen jälkeen 44 vuotta vastuullisissa tehtävissä. Hän oli tärkeässä asemassa siinä että pyhä Klemens Maria Hofbauer kanonisoitiin 1909. Janauschek joutui sairaalaan 8. huhtikuuta 1925, mutta jatkoi retriittien ja hengellisten harjoitusten pitämistä, kunnes joutui takaisin sairaalaan 8. lokakuuta. Hän kuoli syöpään sairaalassa ja häntä pidetäänkin syöpäpotilaiden suojeluspyhimyksenä.
Bench (vaatemerkki)
thumb Bench on englantilainen vaatealan yritys, joka on perustettu 1980-luvun lopulla. Sen pääkonttori sijaitsee Manchesterissä.
Benchillä on omia myymälöitä seitsemän, kaikki Isossa-Britanniassa. Myymälät sijaitsevat Bristolissa, Greenhithessa, Liverpoolissa, Lontoossa, Manchesterissä, Sheffieldissä ja Glasgowssa. Benchin tuotteita myydään myös muualla Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Australiassa.
Shirley Caesar
Shirley Caesar (s. 13. lokakuuta 1938) on afroamerikkalainen gospel-laulaja.
Caesar syntyi Durhamissa, Pohjois-Carolinassa, ja aloitti nuorena tyttönä laulamisen kirkossa. Hän valmistui lopulta Shaw Universitystä.
Caesar aloitti ammattiuransa 1950-luvun lopulla gospelryhmässä The Caravans ja suuntautui jo seuraavana vuosikymmenellä soolouralle. Hänelle on myönnetty lukuisia Grammy-palkintoja ja vuonna 2000 paikka Gospel Music Hall of Famessa.
Fargo (1. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Fargon ensimmäinen tuotantokausi alkoi FX-kanavalla 15. huhtikuuta 2014. Sen päärooleissa esiintyivät Billy Bob Thornton, Allison Tolman, Colin Hanks ja Martin Freeman. Kausi koostui kymmenestä jaksosta, joista viimeinen esitettiin 17. kesäkuuta 2014.
Higashi-Ōsaka
Higashi-Ōsaka (’Itä-Osaka’) on noin puolen miljoonan asukkaan kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee nimensä mukaisesti aivan Osakan kaupungin itäpuolella. Länsiosistaan se liittyy saumattomasti Osakan kaupunkialueeseen, mutta idässä se nousee korkealle Ikomavuoren luonnonalueille ja rajautuu Naran prefektuuriin. Etelässä sen rajanaapurina on Osakan prefektuurin Yaon kaupunki ja pohjoisessa Daitōn kaupunki. Higashi-Ōsakan pinta-ala on 61,81 neliökilometriä ja siellä on 505 801 asukasta (vuonna 2014). Higashi-Ōsaka on nimetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista vuonna 2005.
Higashi-Ōsaka tunnetaan tavaranvalmistuksen (monozukuri) kaupunkina. Siellä on Japanin kaupungeista neljänneksi eniten tehtaita Osakan, Nagoyan ja Kioton jälkeen (6 016 vuonna 2008), ja tehtaiden tiheys on merkittävistä teollisuuskaupungeista suurin. 99 prosenttia kaupungissa toimivista yrityksistä on pieniä tai keskisuuria, ja lukuisat pienet tavaranvalmistajayritykset muodostavatkin kaupungin talouden selkärangan. Tuotannon monipuolisuutta kuvaa tunnuslause Nan demo tsukureru Higashi-Ōsaka (, ’Higashi-Ōsakassa voidaan valmistaa mitä vain’). Higashi-Ōsaka on profiloitunut myös rugby-kaupungiksi, ja kaupungin maskotti Torai-kun onkin rugbynpelaaja.
Higashi-Ōsakaa palvelevat Osakan metron Chūō-linja, JR Nishi-Nihonin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja) ja Ōsaka-higashi-linja sekä Kintetsu-rautateiden Nara-linja, Osaka-linja ja Keihanna-linja.
DJ Nite
DJ Nite (oik. Kari Niiranen, s. 28. marraskuuta 1948, Kuopio) on ensimmäisiä suomalaisia DJ:ta eli tiskijukkia. Hän aloitti uransa vuonna 1968. 1970-luvulla hän tuli tunnetuksi persoonallisista esiintymisasuistaan ja hän kiersi muun muassa Danny-show’n ja Hurriganesin mukana.
Life Goes On (Sashin albumi)
Life Goes On on saksalaisen DJ Sash!:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi "Mighty Records" 17. elokuuta 1998. Se sisältää menestys-singlet "La Primavera" ja "Mysterious Times". Kokonaisuudessaan albumi sisältää neljä singleä, jotka ovat: "La Primavera, "Mysterious Times", "Move Mania", sekä "Colour the World". Albumi myi Britanniassa kultaa.
Kappalelista
UK Edition
Sköldvikin rautatieasema
Sköldvikin rautatieasema eli Kilpilahden rautatieasema on Porvoon Kilpilahdessa sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka ja rataosan Kerava–Sköldvik pääteasema. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 56,4 ratakilometriä. Asemalla on ainoastaan tavaraliikennettä, ja se palvelee pääasiassa Kilpilahden sataman sekä öljynjalostamon kuljetustarpeita. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 14. helmikuuta 1972.
Sköldvik on Suomen ainoa rautatieasema, jonka ensisijainen nimi on ruotsinkielinen. "Kilpilahti" on aseman virallinen, mutta harvoin käytetty suomenkielinen nimi. Suomenkielinen nimi otettiin käyttöön 12. tammikuuta 1998. Vaikka Porvoo onkin kaksikielinen kunta, jonka ensimmäisenä kielenä on suomi, asema sijaitsee alueella, joka kuului vuoden 1997 alussa lakkautettuun Porvoon maalaiskuntaan. Se oli vuoteen 1983 saakka enemmistöltään ruotsinkielinen kunta. Koska asema ja öljynjalostamo aiemmin tunnettiin yleisesti Sköldvikinä, vaikka suomennettukin nimi oli virallisesti olemassa, on aseman nimi toistaiseksi säilytetty ruotsinkielisenä liikenneturvallisuuteen vedoten.
Follow Me
Follow Me on Isac Elliotin 7. marraskuuta 2014 ilmestynyt toinen studioalbumi. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Albumille kappaleita ovat tehneet muun muassa RedOne, Axel Ehnström, Victor Thell ja Thomas Kirjonen.
Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Baby I” julkaistiin kesäkuussa 2014. Levyn toinen single ”Tired of Missing You” julkaistiin 10. lokakuuta 2014.
Nils Almlöf
Nils Wilhelm Almlöf (1799−1875) oli ruotsalainen näyttelijä. Hänen puolisonsa Betty Almlöf (1831−1882) oli myös näyttelijä.
Mike Nolan
thumb|Mike Nolan Mike Nolan (s. 7. maaliskuuta 1959 San Francisco, Kalifornia) on amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. Mike toimi synnyinkaupunkinsa joukkueen San Francisco 49ersin päävalmentaja vuodesta 2005 vuoden 2008 loppuun asti. Potkujen jälkeen hän liittyi Denver Broncos joukkueen valmennusryhmään.
Tanttu
Tanttu on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mike Nolan
Mike Nolanin isä Dick Nolan työskenteli niin ikään amerikkalaisen jalkapallon valmentajana. Myös Dick Nolan toimi myös 49ersin päävalmentajana.
Isobutanoli
Isobutanoli kuuluu alkoholien aineryhmään. Isobutanolin kemiallinen kaava on C4H9OH ja rakennekaava voidaan esittää muodossa (CH3)2CHCH2OH. Isobutanolista käytetään myös nimiä 2-metyyli-1-propanoli, isopropyylikarbinoli ja isobutyylialkoholi.
Isobutanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jonka moolimassa on 74,1 g/mol, sulamispiste –108 °C, kiehumispiste 108 °C, tiheys 0,80 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 8,7 g/100 ml (20 °C), leimahduspiste 28 °C, itsesyttymislämpötila 415 °C ja CAS-numero 78-83-1.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Isobutanoli on eräs butanolin C4H9OH isomeerisistä muodoista.
Valmistus ja käyttö
Isobutanolia saadaan sivutuotteena valmistettaessa metanolia hiilimonoksidista ja vedystä ja voidaan tislata sikunaöljystä. Pääasiallisesti isobutanolia valmistetaan kuitenkin propeenin hydroformylaatiolla ja syntyvä 2-metyylipropanaali pelkistetään vedyttämällä. Isobutanolia käytetään liuottimena ja isobutanaalin ja isobuteenin valmistuksessa.
HMS A.3
HMS A.3 oli Britannian kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Vickers, Sons & Maximilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 6. marraskuuta 1902. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1903 ja valmistui 13. heinäkuuta 1904.
Palvelus
A.3 joutui 2. helmikuuta 1912 Isle of Wightin edustalla pintaan noustuaan sukellusveneiden emälaiva HMS Hazardin yliajamaksi. Alus upposi vieden mukanaan koko miehistönsä. Hylky nostettiin myöhemmin ja se upotettiin 12. toukokuuta 1912 Portland Billin lähistöllä tykistömaalina.
Plungėn kunnallispiiri
Plungėn kunnallispiiri on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Telšiain läänissä. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 43 444 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Plungė.
Ilkka Vesterinen
Ilkka Juhani Vesterinen on suomalainen muusikko, laulaja ja säveltäjä. Hän on tehnyt lauluja muille artisteille ja levyttänyt itsekin muutaman levyn.
Omien levytyksiensä lisäksi Vesterinen on tehnyt kappaleita muun muassa Kari Tapiolle, Meiju Suvakselle sekä Frederikille eli Ilkka Sysimetsälle. Myös Teuvo Oinas, Markku Aro, Kaija Koo sekä useat muut artistit ovat esittäneet Ilkka Vesterisen sanoittamia tai sovittamia lauluja. Äänitearkiston mukaan osallistunut 51 kappaleen tekemiseen.
Vesterinen piti aikoinaan Helsingissä Mellunmäen Kesoilia. Hän harrasti autourheilua ollen muun muassa Matti J. Tarvaisen kartanlukijana. Vesterinen toimi myös "tiskijukkana" ravintoloissa. Kun Mellunmäen Kesoil jäi K-Supermarketin alle, Vesterinen siirtyi myymään LVI-tarvikkeita, ensin Espooseen ja sittemmin Viroon. Hän asustelee nykyisin Saarenmaalla ja kirjoittelee Uuden Suomen blogiin tarinoita Virosta nimimerkillä "Juro Ukko". Hänen musiikkikappaleita oli aikoinaan ehdolla muun muassa Syksyn sävel -kilpailuissa.
Koko pääoman tuottoaste
Koko pääoman tuottoaste (ROA, return on assets) on yrityksen kannattavuuden mittari, joka kertoo, montako prosenttia tuottoa yritys tuotti kaikelle käyttämälleen pääomalle.
ROA lasketaan taseessa näkyvälle omalle ja vieraalle pääomalle. Mittarin näkökulma on yrityksen kaikkien rahoittajien näkökulma.
Laskentakaava
ROA lasketaan jakamalla tulos ilman korkokuluja yrityksen koko pääoman määrällä.
Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Taseen loppusumma eli koko pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden taseen loppusumman keskiarvoa. Kyseeseen voi tulla jokin muukin piste tilikaudelta, kuten juhannus.
Tulos-lukuna käytetään tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta.
Korjaustekijä korkokulut * (1 - verokanta) kuvaa verosäästöä, jonka yritys on saanut vähentämällä korkokulut verotuksessaan. Verosäästön määrä on verokannan mukainen osuus korkokuluista. Korjaustekijällä saatetaan erilaisen velkaisuusasteen (pääomarakenteen) yritykset keskenään vertailukelpoisiksi. Näin ROA-arvoon ei periaatteessa vaikuta se, onko liiketoiminta rahoitettu omalla vai vieraalla pääomalla.
Negatiivinen tuottoaste on huolestuttava.
Kake Randelin
Kauko "Kake" Randelin (s. 26. tammikuuta 1955 Mäntyharju) on suomalainen iskelmälaulaja. Randelin osallistui vuonna 1979 Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "En unta saa". Kappale karsiutui kilpailusta, mutta se esitettiin ohjelmassa Syksyn Sävelen Karsitut. Finnlevy-tuottaja Timo Lindström näki ohjelman ja päätti kiinnittää Randelinin levy-yhtiön artisteihin. Loppuvuodesta 1979 ilmestyi single, joka sisälsi kappaleet "En unta saa" ja "Kirje kotiin", joista "Kirje kotiin" nousi hitiksi.
Randelinin muita suuria hittejä ovat muuan muassa "Nasta pimu", "Tarja", "Jannu huoleton", "Avaa hakas" ja "Kielletyt tunteet". Hänen neljä ensimmäistä albumiaan myivät kultaa (yli 25 000 kpl), joista Huoleton ja Kop kop kop -albumit myivät yli 50 000 kpl, saavuttaen timanttimyyntirajan. Vuonna 1983 Randelinin kappale "Avaa Hakas" valittiin vuoden iskelmäksi Emma-gaalassa.
J.CO Donuts
J.CO Donuts & Coffee on indonesialainen kahvilaketju, joka on erikoistunut donitseihin, kahveihin ja jäädytettyyn jogurttiin. Ensimmäinen J.CO Donuts avattiin toukokuussa 2006 Indonesiassa. Vuonna 2007 ketju laajeni Malesiaan, 2008 Singaporeen, 2012 Filippiineille, 2016 Hongkongiin ja 2018 Saudi-Arabiaan. Yhteensä ketjulla on yli 300 kahvilaa maailmanlaajuisesti. Ketjulla on useita erimakuisia donitseja, joilla on omaperäiset nimet.
Lyyli Aalto
Lyyli Helena Aalto, o.s. Lyylilä, entinen Fält, (6. huhtikuuta 1916 Ypäjä – 26. syyskuuta 1990 Janakkala) oli suomalainen kirjanpitäjä ja sosialidemokraattinen kunnallispoliitikko ja kansanedustaja. Hän oli koulutukseltaan sosionomi.
Aalto kävi keskikoulun 1932 ja suoritti Maalaiskuntien liiton kunnankirjuritutkinnon 1938 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon 1960. Hän oli Ilomantsin kunnan kirjanpitäjänä 1934–1937 ja Janakkalan kunnan kirjanpitäjänä 1937–1979 sekä Janakkalan kantakirjaston hoitajana 1939–1949.
Aalto oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1958–1979 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Presidentin valitsijamiehenä Aalto toimi vuosien 1962 ja 1982 presidentinvaaleissa, ja kunnallispolitiikassa hän oli pitkään mukana muun muassa Janakkalan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Aalto julkaisi muistelmansa 1981 nimellä Sano Lyyli vaan.
Aalto sai kunnallisneuvoksen arvon 1979. Hän oli naimisissa vuodesta 1941 Lauri Armas Aallon kanssa.
Kukkiva syyspervo ruukussa
Kukkiva syyspervo ruukussa on Helsingin Sanomien toimittajan Miska Rantasen toimittama kirja vuodelta 2013. Kirjaan on kerätty yli 150 kirjallisen viestinnän mokaa, esimerkiksi huvittavia kirjoitusvirheitä tai muuten erikoisia juttuja. Rantanen on kerännyt mokia 1990-luvulta asti.
Visma
Visma-konserni on norjalaislähtöinen ohjelmistoyritys, joka toimii yli kahdessakymmenessä maassa Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vismalla on globaalisti yli 1 400 000 asiakasta.
Syyskuussa 2021 Visman arvon arvioitiin olevan 16 miljardia euroa.
Historia
Visma syntyi Oslossa vuonna 1996, kun Multisoft, SpecTec ja Dovre Information Systems yhdistyivät.
Konserni teki 2010-luvulla noin 150 yritysostoa.
Vuonna 2016 Visma myi Visma BPO -divisioonan HgCapitalille. Visma BPO oli keskittynyt ulkoistettujen kirjanpito-, palkka- ja HR-palveluiden tuottamiseen. Nykyään Visma BPO toimii nimellä Azets.
Elokuussa 2020 Visman arvon arvioitiin olevan 12,2 miljardia dollaria eli noin 10,3 miljardia euroa.
Kesällä 2022 perustettiin Visma Local Government, jonka asiakkaat toimivat julkisella sektorilla Pohjoismaissa ja Baltiassa. Yhtiö kehittää saas-ohjelmistoja, joita voidaan tarvittaessa käyttää myös valtioiden rajojen ylitse. Suomessa yksikköä johtaa Jukka Holm.
Historia Suomessa
Visma aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2001 ostamalla ohjelmistoyritys Liinos Oyj:n, joka vaihtoi nimensä Visma Softwareksi.
Suomen Visma oli vuonna 2021 Tivi-lehden listauksessa Suomen 21. suurin it-alan yritys.
Tia Maria
Pernod Ricard osti Tia Mariaa valmistavan yrityksen vuonna 2005 ja myi sen vuonna 2009 suurelle italialaiselle viini ja likööriyhtiölle Illva Saronnolle 125 miljoonalla eurolla.
Historia
Tarun mukaan Tia Maria olisi peräisin 1600-luvun puolivälistä. Silloin nuori aristokraatti joutui pakenemaan levottomuuksia perheen plantaasilta ja hänellä oli mukanaan perheen palvelija joka pelasti mukaansa perheen aarteen, korurasian jossa oli mustista helmistä tehdyt korvakorut ja resepti tälle liköörille. Likööri sai nimensä palvelijan mukaan ”Tia Maria” ( = täti).
Resepti jäi unohduksiin vuosiksi ja sen löysi 1940-luvulla tohtori Kenneth Leigh Evans joka alkoi tuottamaan ja markkinoimaan sitä. Kuitenkin erään toisen tiedon mukaan likööri olisi kehitetty Jamaikalla 1930-luvulla.
Shropshire (täsmennyssivu)
Shropshire tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Imukeränen
Imukeränen on imusoluista koostuva pallomainen ryhmittymä. Imukeräsiä tapaa imusolmukkeissa ja suolen seinämissä limakalvon alaisessa kerroksessa.
Curt Hawkins
Brian Myers (s. 20. huhtikuuta 1985) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänellä on sopimus World Wrestling Entertainmentin kanssa jossa hän painii Smackdown!-brändissä nimellä Curt Hawkins. Hän paini pitkään WWE:ssä ja myös muissa showpainijärjestöissä Major Brothers tag teamissa.
Tornion vaakuna
thumb|150px|Tornion vaakuna Tornion vaakuna on Tornion kaupungin heraldinen tunnus. Vaakunan selitys kuuluu ”hopeakentässä punainen kirkontorni, jonka katto keski- ja kulmahuippuineen sekä ovi-, ikkuna- ja ampuma-aukot ovat siniset.”
Riitta Järvisalo
Riitta Irmeli Järvisalo (entinen sukunimi Järvisalo-Kanerva, 16. lokakuuta 1945 Kotka – 24. tammikuuta 2000 Mikkeli) oli suomalainen ekonomi ja sosialidemokraattinen kansanedustaja.
Tornion vaakuna
Aihe on kaupungille jo vuonna 1621 kaupungin perustamisasiakirjassa vahvistetun sinetin mukainen. Sinetin aiheen on tulkittu kuvaavan kaupungin ja sille nimensä antaneen Torniojoen nimeä, vaikkakin nykytutkimuksen valossa nimet viittaavat vanhaan keihästä tarkoittavaan hämäläiseen sanaan. Vaakunan nykyiset värit vakiintuivat käyttöön 1800-luvulla. Venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne ehdotti vuonna 1861 Torniolle vaakunaa, jossa tornin kulmahuiput oli korvattu mustilla heraldisilla delfiineillä. Ehdotusta ei koskaan otettu käyttöön.
Riitta Järvisalo
Järvisalon vanhemmat olivat osastonhoitaja Pentti Olavi Järvisalo ja merkantti Ilma Laina Inkeri Korpela, myöh. Shemeikka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1965 Tampereen normaalilyseosta ja suoritti ekonomin tutkinnon 1968 Tampereen yliopistossa. Hän toimi Tampereella Wihuri-Yhtymä Oy Aarnion sihteerinä 1968–1970, Tampereen työväen teatterin myyntisihteerinä 1970–1972, kauppa- ja teollisuusministeriön yritystutkijana Tampereella 1979–1980 sekä Tampereen työväen teatterin talousjohtajana.
Tornion vaakuna
Vaakunan nykyisen mallin on suunnitellut Olof Eriksson, ja Tornion kaupunginvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. maaliskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. kesäkuuta samana vuonna.
Riitta Järvisalo
Järvisalo oli SDP:n kansanedustajana 1972–1979 ja 1982–1991 Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Toiselle kaudelleen hän tuli eduskuntaan kuolleen kansanedustaja Tellervo Maria Koiviston tilalle 12. maaliskuuta 1982. Järvisalo oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa, jäsenenä I ja II valtiosääntökomiteassa 1975–1977 sekä Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1981 ja 1989–1992. Eduskunnan tilintarkastajien puheenjohtajana Järvisalo toimi 1982–1990 ja eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan varapuheenjohtajana 1983–1990.
Järvisalo oli naimisissa seutukaavatutkija Heikki Unto Kalevi Kanervan kanssa 1969–1990. Heillä on yksi tytär.
Käsipokeri
Käsi- eli ostopokerissa alkupanosten jälkeen pelaajille jaetaan viisi korttia kuvapuoli alaspäin. Korttien katsomisen jälkeen jokainen pelaaja alkaen jakajan vasemmalla puolella olevasta pelaajasta joko luovuttaa, korottaa tai maksaa toisten korotukset. Kierros päättyy, kun jokainen pelaaja joko on maksanut tai luovuttanut. Panostuskierroksen jälkeen jokaisella mukana olevalla pelaajalla on mahdollisuus vaihtaa kädestään nollasta viiteen korttia. Tämän jälkeen seuraa viimeinen panostuskierros, joka yleensä aloitetaan ensimmäisen panostuskierroksen ensimmäisestä panostajasta. Lopuksi kädet paljastetaan ja paras käsi voittaa. .
Ostopokerin säännöistä on olemassa lukuisia variantteja. Kasinossa tyypillisesti pelaajan vasemmalla puolella oleva asettaa pienen sokkopanoksen ja tämän vasemmalla puolella istuva ison sokkopanoksen. Kotipeleissä käytetään usein alkupanoksia (ante), jolloin jokainen pelaaja maksaa ennen jakoa alkupanoksen pottiin.
Pelissä voidaan käyttää myös jokeria, jota käytetään rajoitetusti käsien muodostamisessa. Joskus se on ”villi kortti”, jota voidaan käyttää vapaasti.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1980
Voimistelu kesäolympialaisissa 1980 käytiin telinevoimistelussa 14 eri lajissa, joista kahdeksan oli miehille ja kuusi naisille.
M/S Ostend Spirit
M/S Ostend Spirit oli vuonna 1987 Saksassa valmistunut P&O European Ferriesin autolautta. Se kulki ensin Doverin ja Calais'n väliä, ja loppuajan se kuljetti pari vuotta Ostend Spirit -nimisenä matkailijoita Englannin Ramsgatesta Belgian Oostendeen välisellä reitillä. Se vietiin Turkkiin romutettavaksi vuoden 2013 lopulla.
Valmistus
Alus tilattiin Schichau Seebeckswerft AG:lta Bremerhavenista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 94 ja alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1987. Se luovutettiin 27. marraskuuta Doveriin Englantiin rekisteröidylle P&O European Ferriesille.
Palvelus
Alus lähti 28. marraskuuta 1987 Bremerhavenista Doveriin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus aloitti 4. joulukuuta liikennöinnin Kanaalin yli Doverista Calaisiin. Tammikuussa alus jäi Wilton Feyenoordiin brittiläisen miehistön lakkoillessa ja se jatkoi liikennöintiä vasta 29. kesäkuuta. Alus liikennöi 20. kesäkuuta - 1. heinäkuuta 1990 Calaisin lakkojen vuoksi Doverista Zeebrüggeen.
Alus siirrettiin 10. maaliskuuta 1998 P&O Stena Linelle, joka jatkoi liikennöintiä Doverista Calaisiin. Joulukuussa alus sai nimekseen P&OSL Calais. Alus siirtyi elokuussa 2002 P&O Ferriesille, joka jatkoi liikennöintiä reitillä. Alus kastettiin 15. lokakuuta PO Calaisiksi ja edelleen helmikuussa 2003 Pride of Calaisiksi.
Alus siirrettiin 16. helmikuuta 2007 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa, mistä se poistui 18. helmikuuta aloittaen matkan Doveriin. Alus oli 25. joulukuuta 2007 - 16. tammikuuta 2008 A&P Tynen telakalla Hebburnissa. Pride of Calais törmäsi 23. lokakuuta 2011 laituriin Calaisissa, jolloin sen keula vaurioitui. Alus kunnostettiin Doverissa. Alus siirrettiin 12. helmikuuta 2012 rahtiliikenteeseen Doverista Calaisiin, kunnes se siirrettiin telakalle lähteneen Spirit of Britainin tilalle henkilökuljetuksiin 31. maaliskuuta. Se palasi rahtiliikenteeseen 26. huhtikuuta ja se teki viimeisen matkansa reitillä 20. lokakuuta. Alus lähti 23. lokakuuta Doverista Tilburyyn huollettavaksi.
Alus vuokrattiin 18. joulukuuta 2012 Ramsgateen Englantiin rekisteröidylle Transeuropa Ferries NV:lle, joka kastoi Transeuropa Shipping Linesin operoiman aluksen Ostend Spiritiksi. Se lähti seuraavana päivänä Tilburystä Ramsgateen ja edelleen vastaanottotestien päätyttyä Ostendeen. Se lähti 4. tammikuuta 2013 Antwerpeniin telakalle tarkastettavaksi, mistä se palasi Ostendeen 19. tammikuuta. Alus aloitti 1. helmikuuta liikennöinnin Ostendesta Ramsgateen.
Alus lähti 18. huhtikuuta Ramsgatesta Tilburyyn. Se myytiin turkkilaiselle romuttamolle lokakuussa ja se lähti 30. lokakuuta Tilburystä kohti Aliagaa. Alus ajettiin 13. marraskuuta Aliagassa maihin romutettavaksi.
Veikko Vainikainen
Veikko Vainikainen (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. heinäkuuta 1992 Karkkila) oli suomalainen kauppalansihteeri ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Veikko Rajakoski, Nappi, Vasara ja Tuomas Torppa.
Vainikainen toimi 1948–1963 Karkkilan kauppalansihteerinä. Hän kuului Karkkilan Seutu-lehden perustajiin 1948 ja toimi lehden ensimmäisenä päätoimittajana.
Vainikainen aloitti kirjailijan uransa jo 1930-luvulla kun hän nimimerkillä Veikko Rajakoski avusti Tulenkantajia ja kirjoitti näytelmiä.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Veikko Rajakoski: Nimimerkillä Tuomas Torppa: Nimimerkillä Vasara:
FNFL Hova
FNFL Hova (runkonumero DE-110, T51 ja F704) oli Vapaan Ranskan laivaston Algérien-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta runkonumerolla DE-110. Köli laskettiin 5. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1944 ja luovutettiin 2. tammikuuta 1944 lend lease -sopimuksen nojalla Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä Hova. Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta.
Palvelus
Alus palautettiin sodan jälkeen Yhdysvaltain laivastolle, joka siirsi sen pysyvästi Ranskalle MDAP-ohjelmassa 21. huhtikuuta 1952.
Michelangelo Antonioni
Michelangelo Antonioni (29. syyskuuta 1912 Ferrara, Italia – 30. heinäkuuta 2007 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka aloitti uransa elokuvien parissa kriitikkona. Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli Pikku ystävättäriä (1955), mutta varsinaisen läpimurron hän teki 1960-luvun alussa elokuvilla Seikkailu, Yö ja Kuumetta. Antonioni teki pääosan urastaan Italiassa, mutta taloudellisesti menestyneimmän elokuvansa Blow-Up – erään suudelman jälkeen hän ohjasi Englannissa. Antonioni tunnettiin erityisesti muodollisista ja tyylillisistä kokeiluistaan ja vieraantumisen teemasta.
Syntymä ja opiskelu
Michelangelo Antonioni syntyi Ferrarassa 29. syyskuuta 1912 keskiluokkaiseen perheeseen. Hän opiskeli 1931–1935 Bolognan yliopistossa taloustiedettä. Siellä hän osallistui opiskelijateatterin toimintaan.
Kriitikosta elokuvaohjaajaksi
Valmistuttuaan Antonioni työskenteli pankkivirkailijana ja kirjoitti elokuva-arvosteluita ferraralaiseen Corriere Padanoon. Ferrarassa hän yritti ohjata myös ensimmäisen dokumenttielokuvansa paikallisesta mielisairaalasta. Elokuvan tekeminen jouduttiin keskeyttämään, kun potilaat alkoivat saada kouristuksia valaistussa sairaalassa.
Antonioni muutti 1939 Roomaan, missä hän pääsi Cinema-lehden toimituskomiteaan ja opiskeli lyhyen ajan kuuluisassa elokuvakoulussa Centro Sperimentale di Cinematografiassa. Antonioni teki sopimuksen Scalera Filmin kanssa avustettuaan Roberto Rossellinin elokuvan Lentäjän paluu käsikirjoituksen teossa.
Vaikka Antonioni värvättiin vuonna 1942 Italian asevoimiin, hän jatkoi vapaa-ajallaan elokuva-alalla. Hän oli mukana muun muassa Enrico Fulchigonin elokuvassa I due Foscari ja Ranskassa Marcel Carnén elokuvassa Ikuinen rakkaus. Antonioni palasi vuonna 1943 Ferraraan saatuaan kauppiaan rahoittamaan ensimmäistä elokuvaansa, dokumenttia Gente del Po. Antonionin varhaisissa lyhytelokuvissa nousee esiin dokumentaarinen kiinnostus miljööseen ja tavallisten ihmisten elämään. Vuonna 1943 kuvattua, mutta vasta vuonna 1947 valmistunutta elokuvaa Gente del Po pidetään varhaisena neorealistisena elokuvana.
Antonioni kirjoitti 1940-luvun puolivälin jälkeen edelleen elokuvakritiikkejä ja käsikirjoituksia sekä käänsi ranskalaista kirjallisuutta. Hän teki lisäksi useita dokumentteja, joista erityisesti Nettezza urbana ja L’Amorosa menzogna saivat hyvän vastaanoton. Kumpikin elokuvista palkittiin Nastro d’argentolla ja jälkimmäinen kilpaili myös Cannesin elokuvajuhlilla. Dokumenttien ansiosta Antonioni sai Vallani Filmiltä rahoituksen ensimmäistä näytelmäelokuvaansa varten.
Ensimmäiset näytelmäelokuvat
Antonionin ensimmäinen näytelmäelokuva oli Luchino Viscontin Riivaajista vaikutteita saanut Erään rakkauden tarina. Se kertoi näennäisesti miehestä ja naisesta, jonka aviomiehen murhaa he suunnittelivat. Elokuva antoi jo ensimmäiset viitteet Antonionille tyypillisestä tarinankerronnasta. Vaikka aviomies kuoleekin, elokuva ei kerro, murhasiko rakastavaiset tämän, vaan se keskittyy rakastavaisten tunteisiin.
Kaksi vuotta Erään rakkauden tarinan jälkeen valmistui Antonionin toinen elokuva, I vinti, joka kertoi kolme irrallista tarinaa nuorisorikollisista Roomassa, Pariisissa ja Lontoossa. Sen rahoitti alkujaan katolinen tuotantoyhtiö, mutta se joutui sensuurin kynsiin sekä Italiassa että Ranskassa. Italiaan sijoittunut episodi leikattiin maassa lähes tunnistamattomaksi, ja Ranskassa koko elokuva oli kielletty yli kymmenen vuoden ajan. Antonionin kolmas elokuva oli Nainen vailla sielua (1953). Vaikka siinä olikin vielä perinteinen juonirakenne, niin siinä nähtiin myös Antonionille tyypillistä kuvausta: vierautta käsittelevässä elokuvassa on nainen päähenkilönä. Samana vuonna hän teki jakson nimeltä ”Tentato suicidio” Cesare Zavattinin episodielokuvaan L’amore in città.
Vuonna 1955 ensi-iltansa saanut Cesare Pavesen romaaniin löyhästi perustunut Pikku ystävättäriä oli Antonionin ensimmäinen todellinen menestyselokuva. Se voitti Venetsian elokuvajuhlilla Hopeisen leijonan ja kaksi Nastro d’argentoa.
Tää kesä
Tää kesä on vuonna 1987 ilmestynyt Yön single. Kumpaakaan sen kappaleista ei julkaistu studioalbumilla, mutta ne ovat mukana useilla kokoelmilla. Single on Yön viimeinen levytys, jolla 1985 yhtyeeseen liittynyt kitaristi Markku Petander soittaa. B-puolen kappaleen nimen on levyn kansitekstien mukaan keksinyt Pedro Hietanen. Singlen kansikuva puolestaan on otettu Ibizalla ilman siinä esiintyvän henkilön lupaa.
Tää kesä nousi Seura-lehden kokoamalla singlelistalla viidenneksi, Mitä Suomi soittaa -listalla sijalle 10 ja Suosikin listalla sijalle 19, ollen parhaiten menestynyt Yön single sitten vuoden 1984 Joutsenlaulun.