cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CN Tower
Historia
Alkuperäisen suunnitelman mukaan tornin jalustassa olisi ollut kolme itsenäistä sylinterin muotoista "pilaria", jotka olisi kiinnitetty useista kohdista strukturaalisiin siltoihin. Jos suunnitelma olisi toteutettu, rakennus olisi jäänyt huomattavasti lyhyemmäksi, ja itse antenni olisi luultavasti ollut nykyisen keskitason ja SkyPod -tason kohdilla. SkyPod -taso ei kuulunut alkuperäisiin suunnitelmiin, kunnen ajateltiin että vierailijat maksaisivat enemmän korkeammasta näköalatasanteesta ja sen kustannukset eivät olisi liian suuret. Samoihin aikoihin tajuttiin myös, että rakennuksesta saattaisi tulla maailman korkein rakennus ja suunnitelmia muutettiin aina sen valmistumiseen saakka.
Vielä täällä
Vielä täällä on suomalaisartisti Jesse Kaikurannan kappale hänen toiselta studioalbumiltaan Vaikka minä muutuin. Sen julkaisi Universal Music albumin ensimmäisenä singlenä 27. syyskuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 22. lokakuuta 2013. Kappale on ollut parhaimmillaan latauslistan 25. sijalla sekä radioiden neljänneksi soitetuin kappale.
CN Tower
Rakennustyöt
CN Towerin rakennustyöt aloitettiin 6. helmikuuta 1973 kaivamalla massiivinen kuoppa tornin perustaa varten. Kun perusta oli saatu valmiiksi, se oli keskikohdastaan noin 15 metriä syvä, siitä oli poistettu noin 56 000 tonnia maata, johon oli valettu 450 tonnia betonia ja 36 tonnia teräskaapelia. Tähän kului vain neljä kuukautta.
Elokuussa 1974 saatiin päätason rakennus valmiiksi. Tornin antenni nostettiin 30 osassa Sikorsky S-64 Skycrane helikopterilla. Antennin ylösviennistä tuli turistinähtävyys ja sen aikataulu laitettiin jopa paikallislehteen. Helikopterin käyttö säästi kuukausia, kuljetuksen kestettyä kaiken kaikkiaan vain kolme ja puoli viikkoa.
Torni sai lopullisen pituutensa 2. huhtikuuta 1975 26 kuukauden rakennusurakan jälkeen. Torni painoi noin 118 000 tonnia ja siitä tuli maailman korkein rakennus. Koko torni sisältää yhteensä 40 500 kuutiometriä betonia, 544,2 tonnia raudoitusta ja 128 kilometriä teräskaapelia.
Kaksi vuotta rakentamisen jälkeen suunnitelmat metroasemasta unohdettiin, ja torni jäi yksin hylätylle teollisuusalueelle. Tämä aiheutti ongelmia turistien saamisen kanssa.
Rakennus
thumb|• [[Burj Khalifa, Dubai • CN Tower, Toronto • Willis Tower]] CN Tower sisältää useita alarakenteita. Tornin pääosa on ontto kuusikulmainen betonipilari, jossa on kuusi hissiä, portaikko ja energiayhteydet. Tämän huipulla on 102 metriä korkea metallinen radioantenni, joka kuljettaa radio- ja TV-signaaleja. Tornissa on kaksi vierasaluetta: pääkansitaso, joka tunnettiin aikaisemmin nimellä SkyPod, 446,5 metrin korkeudessa juuri antennin alapuolella. Tornin kuusikulmaisen muodon pystyy näkemään kahdesta paikasta.
Pääosassa on seitsemän kerrosta, joista osa on yleisesti avoinna. Yleisten alueiden alapuolella – 338 metrin korkeudessa – on suuri valkoinen donitsinmuotoinen suojakupu, jossa on rakennuksen mikroaaltovastaanottimet. Lasilattia ja ulkoilman näköalatasanne ovat 342 metrin korkeudessa. Lasilattia on pinta-alaltaan 24 neliömetriä ja se kestää 4100 kilopascalin paineen (41,8 kg/cm2). Lasilattian paksuus on 64 millimetriä, mukaan lukien 25 millimetrin laminoitulasiruutu, 25 millimetrin paksuinen ilmatila ja 13 millimetrin lasiruutu. Osa ihmisistä kokee korkeanpaikankammoa katsoessaan lasilattian läpi alas maahan 342 metrin korkeudesta. Vuonna 2008 yhtä hisseistä paranneltiin lisäämällä siihen lasilattia. The Horizons Cafe ja tähystyskerros ovat 346 metrin korkeudessa. The 360 Restaurant, ravintola, joka pyörii täyden kierroksen 72 minuutissa, on 351 metrin korkeudessa. Kun torni avattiin ensimmäisen kerran, siellä oli myös disco nimeltä Sparkless, jossa oli koko maailman korkein disco- ja tanssilattia.
Metallinen portaikko ulottuu pääkansikerrokseen 1776 askelman jälkeen ja Sky Pod on 100 metriä sen yläpuolella 2579 askelma jälkeen. Näitä portaita käytetään vain hätätapauksissa eivätkä ne ole yleisesti auki.
CN Tower avattiin yleisölle 26. kesäkuuta 1976 vaikka virallinen avauspäivä onkin 1. lokakuuta. Rakennuskustannuksia tuli yhteensä noin 63 miljoonaa dollaria.
thumb|350px|left|Näköala Toronton keskustaan CN Towerista
Putoavan jään vaara
2. maaliskuuta 2007 ollut jäätävä lumimyrsky johti valtavien, jopa useita senttimetrejä halkaisijaltaan olevien jääpuikkojen muodostumiseen tornin sivuille ja muihin keskustan rakennuksiin. Aurinko sulatti jään ja tuuli puhalsi niitä pois rakennuksesta. Pelättiin, että autoihin ja lähitalojen ikkunoihin iskeytyisi näitä valtavia jääpaloja, jonka takia poliisi sulki tornia lähellä olevien katujen liikenteen. Aamuruuhkan aikaan, 5. maaliskuuta, poliisi laajensi suljettujen katujen aluetta Gardiner Expresswaylle 310 metrin päähän tornista, kun voimistuneet tuulet puhalsivat jäätä kauemmas, jopa King Streetille 490 metrin päähän, jossa taksin tuulilasiin iskeytyi jäätä.
6. maaliskuuta Gardiner Expressway avattiin jälleen tuulten rauhoituttua. Se oli ensimmäinen kerta kun tämän kaltainen tapahtuma uhkasi ihmisten turvallisuutta.
Turvallisuustekijät
Elokuussa 2000 Ostankinon televisiotornissa Moskovassa syttyi tulipalo, joka tappoi useita ihmisiä ja aiheutti valtavasti vahinkoa. Palosta syytettiin kehnoa huoltoa ja vanhanaikaisia välineitä. Tulipalonehkäisylaitteiden häiriö ja palomiesten puutteellinen kalusto antoi palolle hyvät puitteet tuhota suurimman osa sisustaa ja pelättiin jopa tornin kaatuvan.
Ostankinon televisiotorni rakennettiin vain yhdeksän vuotta ennen CN Toweria ja se on vain 13 metriä lyhyempi. Tornien samankaltaisuus johti huoleen, että CN Towerissa voisi olla samanlainen riski tragediaan. Kanadan viranomaiset kuitenkin vakuuttivat, että olisi "hyvin epätodennäköistä", että CN Towerissa tapahtuisi samanlainen tragedia, sillä tornissa on tärkeitä suojakeinoja (mm. laaja sprinklerijärjestelmä ja hissi, joka kulkee rakennuksen ulkopuolella), joita Ostankinon televisiotornissa ei ollut.
thumb|The 360 Restaurant sisältä.
Valaistus
CN Toweriin sytytettiin kerran yöllä valkohehkuiset valot, mutta ne poistettiin vuonna 1977, koska ne olivat liian kalliit ja vaikeasti korjattavat. Kesäkuussa 2007 torniin laitettiin 1330 superkirkasta LED-valoa hissikuilujen sisälle, "kuplan" yläpuolelle ja tornin antenniin. Virallinen avajaisseremonia pidettiin 28. kesäkuuta ennen Canada Day -viikkoa. Tornin valot vaihdetaan juhlapuvuksi ja muiksi suuriksi juhlatilaisuuksiksi. Toronton 95. Grey Cupin jälkeen tornin valot olivat vihreät ja valkoiset, jotka edustivat Grey Cup voittaja Saskatchewan Roughridersien värejä.
Septiljoona
Septiljoona on miljoonan seitsemäs potenssi eli luku (106)7 = 1042.
SI-järjestelmässä ei ole kerrannaisyksikköä septiljoonalle.
The Serpent Creation
The Serpent Creation on suomalaisen blackened death metal -yhtye Forgotten Horrorin esikoisalbumi. Se julkaistiin 2. syyskuuta 2011 levymerkillä Woodcut Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Karhunen.
CF Reus Deportiu
Club de Futbol Reus Deportiu on jalkapalloseura Reusin kaupungista Kataloniasta Espanjasta. Sen miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019–2020 Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Seuran kotistadion on vuonna 1977 avattu 4 300 -paikkainen Estadi Municipal. Miesten edustusjoukkueen lisäksi seuralla on reservijoukkue, kymmenen juniorijoukkuetta ja kaksi naisten joukkuetta.
Historia
Vuonna 1951 jalkapallo eriytyi seuran muista lajeista omaksi seurakseen. Emoseura Reus Deportiu on menestynyt erityisesti rullaluistinhockeyssa, jossa se on moninkertainen Espanjan- ja Euroopan-mestari. Jalkapallossa Reus pelasi Katalonian aluesarjoissa ja alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa 1980-luvulle asti. Kaudeksi 1981–1982 seura nousi Segunda División B:hen, jossa se pelasi kahden kauden ajan ennen putoamista. Reus käväisi sarjassa myös kausilla 2002–2003 ja 2005–2006.
Martti (nimi)
Martti on miehen nimi. Nimi on latinalaisen Martinus-nimen suomalainen vastine ja viittaa alkujaan sodan jumala Marsiin. Martin nimipäivä, martinpäivä, on 10. marraskuuta. Mara on yleinen Martti-nimisistä käytetty lempinimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Martti on Suomessa annettu 53 774 miehelle ja ainakin kahdelle naiselle. Suomalaisen lähetystoiminnan vaikutuksesta nimi on hyvin suosittu myös Ambomaalla.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2017
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2017 järjestettiin Slovakian Osrbliessä helmikuussa 2017. Kilpailuissa järjestettiin kolme henkilökohtaista ja yksi viestikilpailu kummallekin sukupuolelle sekä alle 19-vuotiaiden että alle 22-vuotiaiden sarjoissa.
Kilpailujen siirtäminen
Kilpailut oli alun perin myönnetty Ostroville, Venäjälle, mutta Venäjän ampumahiihtoliitto ilmoitti joulukuussa 2016 luopuvansa maailmancupin osakilpailujen ja nuorten mm-kilpailujen järjestämisestä maan dopingskandaalin ja siihen liittyneen painostuksen vuoksi.
15 km normaalimatka
Päivämäärä: 23. helmikuuta <br style="clear:both" />
10 km pikakilpailu
Päivämäärä: 25. helmikuuta <br style="clear:both" />
4x7,5 km viesti
Päivämäärä: 28. helmikuuta <br style="clear:both" />
12,5 km normaalimatka
Päivämäärä: 23. helmikuuta <br style="clear:both" />
7,5 km pikakilpailu
Päivämäärä: 25. helmikuuta <br style="clear:both" />
10 km takaa-ajo
Päivämäärä: 26. helmikuuta <br style="clear:both" />
3x6 km viesti
Päivämäärä: 28. helmikuuta <br style="clear:both" />
12,5 km normaalimatka
Päivämäärä: 22. helmikuuta <br style="clear:both" />
7,5 km pikakilpailu
Päivämäärä: 24. helmikuuta <br style="clear:both" />
3x7,5 km viesti
Päivämäärä: 27. helmikuuta <br style="clear:both" />
10 km normaalimatka
Päivämäärä: 22. helmikuuta <br style="clear:both" />
6 km pikakilpailu
Päivämäärä: 24. helmikuuta <br style="clear:both" />
7,5 km takaa-ajo
Päivämäärä: 26. helmikuuta <br style="clear:both" />
3x6 km viesti
Päivämäärä: 27. helmikuuta <br style="clear:both" />
The Black Parade / Living with Ghosts
20. heinäkuuta 2016 yhtyeen YouTube-kanavalle julkaistiin video, jossa soi albumin nimikkokappale Welcome to the Black Parade valkoisen lipun taustalla. Videon lopussa näkyi päivämäärä 9/23/16, fanit olettivat yhtyeen palaavan kiertueelle.
Yhtyeen A&R-henkilö, Craig Aaronson kuoli 29. heinäkuuta 2014. Albumi julkaistiin hänen muistokseen.
Beautiful Boy (vuoden 2018 elokuva)
Beautiful Boy on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut belgialainen Felix Van Groeningen. Elokuva perustuu David ja Nic Sheffin muistelmateoksiin Beautiful Boy: A Father's Journey Through His Son's Addiction ja Tweak: Growing Up On Methamphetamines. Pääosia näyttelevät Steve Carell, Timothée Chalamet, Maura Tierney sekä Amy Ryan. Elokuva kertoo isän ja huumeriippuvaisen teinipojan mutkikkaasta suhteesta.
Elokuva sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta (Chalamet).
Luettelo Helsingin saarista
Tämä artikkeli on luettelo Helsingin saarista. Artikkelissa on lueteltu ensin Helsingin nykyiset saaret ja sitten entiset saaret. Saarten ruotsinkieliset nimet on merkitty sulkuihin.
Nykyiset saaret
A E H I J K L M N
O P R S T U V
Takaisin saariksi
Jätkäsaari yhdistettiin aikoinaan täyttämällä mantereeseen, mutta Ruoholahdenkanavan rakentaminen teki siitä jälleen saaren. Nihti ja Sompasaari yhdistettiin 1950–1960-luvuilla mantereeseen Sörnäisten sataman alueiksi, mutta sittemmin molemmat erotettiin jälleen mantereesta kanavilla.
Growing Up Is Getting Old
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 170 pistettä ja saavutti sijan 11.
Ilomantsin ortodoksinen kirkko
Ilomantsin pyhän profeetta Elian kirkko on Ilomantsissa sijaitseva Suomen suurin ortodoksinen puukirkko. Viisikupolinen kirkko on vuodelta 1892 ja se on Pietarin Pyhän synodin arkkitehti S.V. Sadovnikovin piirtämä. Hallinnollisesti se kuuluu Ilomantsin ortodoksiselle kappeliseurakunnalle.
The Eagle Flies Alone
The Eagle Flies Alone on ruotsalaisen melodisen death metallin yhtyeen Arch Enemyn single, joka julkaistiin 25. elokuuta 2017 levymerkillä Century Media Records.
Gottfried Heinrich Pappenheim
thumb|200px|Gottfried Heinrich von Pappenheim Gottfried Heinrich Pappenheim (29. toukokuuta 1594 Treuchtlingen, Baijeri – 17. marraskuuta 1632 Leipzig ) oli saksalainen sotapäällikkö, ratsuväen kenraali ja Pappenheimin kreivi. Hän sai sotamarsalkan arvon 1630. Hänet tunnetaan kolmikymmenvuotisesta sodasta keisarin sotapäällikkönä.
thumb|200px|left|Wallensteinin kirje Pappenheimille Pappenheim kunnostautui Valkeavuoren taistelussa katolisen liigan armeijassa ja sai mainetta kyrassieerirykmentin komentajana. Hän taisteli myös Lombardiassa ja kukisti vuonna 1626 Itävallassa talonpoikien kapinan. Sitten hän oli Pohjois-Saksassa Wallensteinin ja sen jälkeen Tillyn alipäällikkö. Hän osallistui Magdeburgin valloitukseen 1631 ja Breitenfeldissä hän vaikutti osaltaan Tillyn tappioon.
Pappenheim kaatui Lützenin taistelussa 1632. Hänen taskustaan löytyi Wallensteinin kirje, jossa hänen käskettiin lähteä taistelukentälle, missä hänet sitten ammuttiin.
Pappenheimiin viittaava sanonta "tuntea pappenheimilaisensa" tarkoittaa omiensa tuntemista ja on peräisin Friedrich Schillerin näytelmästä Wallensteinin kuolema.
Jyrki Niskanen
Jyrki Niskanen (s. 12. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja ja muusikko. Äänialaltaan hän on tenori
Nuoruusvuodet ja opinnot
Jo 13-vuotiaasta Niskanen toimi ammattimuusikkona soittaen haitaria ja kosketinsoittimia laiva- ja ravintolayhtyeissä, joissa hän säesti 1970- ja 1980-luvun suomalaisia iskelmälaulajia.
Niskanen opiskeli pianonsoittoa aluksi Helsingin konservatoriossa ja suoritti myöhemmin Sibelius-Akatemiassa diplomin improvisoinnissa ja vapaassa säestyksessä ensimmäisenä Sibelius-Akatemian historiassa. Niskanen opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa sekä Lontoossa Vera Rózsan johdolla että Wienissä ja Berlinissä Peter Bernen johdolla. Vera Rózsa on ollut Niskasen ammattimaisen laulamisen tärkein opettaja.
Ura oopperalaulajana
"Jyrki Niskasen oopperaura alkoi vuonna 1985 Tampereen Oopperassa, jossa hän lauloi Donizettin Rykmentin tytär -oopperassa tenoriosuuden, mutta varsinaisesti oopperalaulajan ura alkoi vuonna 1992, jolloin hänet kiinnitettiin Savonlinnan oopperajuhlilta Zürichin oopperaan Beethovenin Fidelioon. Tämän jälkeen hän on esiintynyt Euroopan (mm. La Scala, Wienin ja Berliinin valtionoopperat), Amerikan ja Australian merkittävimmissä oopperataloissa."
Carrere
Carrere on pieni levy-yhtiö, jonka perusti 1970-luvulla ranskalainen Claude Carrère. Yhtiön ensimmäinen tähti oli Sheila, joka meni vuonna 1970 Claude Carreren kanssa naimisiin. Se toimi aluksi diskomusiikin levittäjänä, mutta 1980-luvulla siitä tuli brittiläisten uuden aallon heavy metal -yhtyeiden tuottaja.
SilverCrest
Tuotteita myyvät ja valmistuttavat myös eräät saksalaiset yhtiöt. Esimerkiksi Saksan Soestissa sijaitseva Targa GmbH:n elektroniikkafirma, sekä Bochumissa sijaitseva Kompernaß Handelsgesellschaft mbH myyvät nettikaupoissaan Silvercrest -merkkisiä tuotteita. Hampurilainen Hoyer-handel GmbH myy myös Silvercrest tuotteiden varaosia.
Jyrki Niskanen
Ura oopperalaulajana
Jyrki Niskanen on esittänyt kaikki Richard Wagnerin Nibelungin sormuksen suuret tenoriroolit. Luana de Volin ja Niskasen duetto Wagnerin Tristanista valittiin Münchenin Prinzregenten-Theaterin 100-vuotisjuhlalevylle vuonna 1999.
Wheels of Fire
Wheels of Fire on heinäkuussa 1968 julkaistu rock-yhtye Creamin tupla-albumi ja järjestyksessään kolmas albumijulkaisu. Ensimmäinen levy sisältää täysin uusia studiokappaleita, kun taas toinen levy yhtyeen live-esiintymisiä. Britanniassa Wheels of Fire julkaistiin kahtena erillisenä albumina; Wheels of Fire (in the Studio) ja Wheels of Fire (Live at Fillmore).
Jyrki Niskanen
Sävellystoiminta
Jyrki Niskasen säveltämiä ja sovittamia kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Kari Tapio, Marion Rung, Lea Lavén, Matti Esko, Aki Hietanen sekä Niskanen itse.
SilverCrest
Koska tuotteet ovat hyvin halpoja länsimaisiin verrokkeihin verrattaessa arvioidaan, että Lidliin yhteydessä olevat yhtiöt valmistuttavat tuotteensa pääosin Kiinassa ja pelkkä laadunvalvonta tapahtuu Saksan päässä. Lidl varjelee salaisuutena Silvercrest-tuotteiden alkuperää ja valmistajia, mutta Lidlin alihankkija Hoyer Handelilla on kaksi ostokonttoria Kiinassa; yksi Hongkongissa ja yksi Shenzhenissä, myös Kompernassilla on toimintaa Kiinassa.
Wheels of Fire
Wheels of Fire oli edellisen albumin Disraeli Gearsin tapaan suuri menestys, mutta yhtye hajosi tästä huolimatta jo saman vuoden aikana. Albumin ensimmäisen levyn tunnetuinta antia ovat kappaleet "White Room" ja "Politician". Toinen levy sisältää tunnetun, Eric Claptonin laulaman kappaleen "Crossroads", joka perustuu Robert Johnsonin "Cross Roads Bluesiin".
Dugny
Dugny [] on Pariisin koillinen esikaupunkialue 12,4 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Sen asukasluku on 10 505. Le Bourget’n lentoasema, Ranskan suurin ilmailu- ja avaruusalan museo Musée de l’Air et de l’Espace sekä Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema sijaitsevat lähellä Dugnytä. Dugnyssä ei ole metro- tai RER-asemaa, mutta lähin sellainen sijaitsee Le Bourget’ssa 2,8 kilometrin päässä Dugnystä.
SilverCrest
Silvercrestin tuotteita ovat muun muassa maailmanradiot, iPodin tarvikkeet, DVD-soittimet, kuulokkeet, tietokoneen hiiret sekä näppäimistöt, WLAN-reitittimet, varavirtalähteet, parranajokoneet sekä kodin keittiökoneet.
Jyrki Niskanen
Sävellystoiminta
Vuonna 2010 Niskaselta ilmestyi omia sävellyksiä sisältävä soolopianolevy "Atlantic Sky; Sentimental Compositons for Piano" ja vuotta myöhemmin 2011 omia uusia joululauluja sisältävä "Joulun tähden" -CD. Samana vuonna Niskanen sävelsi Sammon Vartijat -lastenmusikaalin, joka sai ensi-iltansa samana vuonna Pietarissa.
Wheels of Fire
Wheels of Fire oli maailman ensimmäinen platinalevyyn oikeuttavan määrän myynyt tupla-albumi.
Jyrki Niskanen
Muuta
Niskanen on perustanut myös Vantaan Jokifestivaalit-tapahtuman, jonka tuotoilla ylläpidettiin Vantaalla toimivaa yksityistä englanninkielistä päiväkotia kuuden vuoden ajan ennen päiväkodin kunnallistamista.
Wheels of Fire
Levy 1: Studio
A-puoli B-puoli
Jyrki Niskanen
Muuta
Jyrki Niskanen johti vuosina 2009–2011 Suomen vanhimpiin sekakuoroihin lukeutuvaa Kansalliskuoroa ja on keväästä 2012 johtanut perustamaansa Veikkolan Viihdelaulajat -sekakuoroa ja äänittänyt molempien kanssa myös levyjä.
Wheels of Fire
Levy 2: Live at the Fillmore
Nimestä huolimatta kappaleet "Crossroads", "Spoonful" ja "Traintime" ovat nauhoitettu San Franciscon Winterland Ballroomissa. Ainoastaan kappale "Toad" oli nauhoitettu Fillmoressa.
A-puoli B-puoli
Lappojärven koulu
Lappojärven koulu oli koulu Norjan Koutokeinossa Lappojärven (Láhpoluoppal) kylässä. Koulu lakkautettiin keväällä 2012, ja syksyllä Lappojärvellä asuneiden koululaisten kouluksi tuli Koutokeinon ala-/yläaste ja Gárggoluoppalissa asuneiden, Lappojärven koulua käyneiden koululaisten kouluksi tuli taas Maasin koulu.
Koulun rehtori oli Kirsten Susanne Logje.
Lapsiporno
thumb|right|300px|Kartta lapsipornografian juridisesta asemasta maailmalla. {{legend|#73d216|Lapsipornografian hallussapito laillista}}	{{legend|#ec8028|Lapsipornografian hallussapito laitonta}}	{{legend|#cc0000|Kaiken pornografian hallussapito laitonta}} {{legend|#e0e0e0|Ei tietoa}} Lapsipornografia on pornografian kategoria, joka sisältää ne pornografiset teokset, joissa esiintyy alle 18-vuotiaita. Lapsipornon valmistamiseen liittyy usein lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä, jonka on katsottu olevan erittäin vahingollista lapsen henkiselle ja fyysiselle hyvinvoinnille. Lapsipornon tuotanto ja hallussapito on useissa maissa laitonta toimintaa.
Lapsiporno Suomessa
Suomen rikoslain käyttämiä rikosnimikkeitä ovat
Valtion elokuvatarkastamon tulkinnan mukaan elokuva on lapsipornografiaa silloin kun ohjelmassa kuvataan alle 18-vuotiaita masturboimassa tai osapuolina aidoissa akteissa. Suomen ratifioima lapsen oikeuksien sopimus määrittelee vastaavasti lapsen alle 18-vuotiaaksi ihmiseksi. Sopimuksen ihmiskauppaa käsittelevässä erillisessä lisäosassa lapsiporno määritellään seuraavasti: "'Lapsipornografialla tarkoitetaan mitä tahansa esittämistä, millä keinoin tahansa, jossa lapsi osallistuu todelliseen tai jäljiteltyyn seksuaaliseen toimintaan, tai mitä tahansa lapsen sukupuolielinten esitystä pääasiallisesti seksuaalisessa tarkoituksessa.'"
Ennen vuotta 2004 Suomen rikoslaki ei määritellyt selkeästi sanaa "lapsi" pornografiaa koskevassa lainsäädännössä. Kyseisenä vuonna lakiin lisättiin täsmennys: "lapsena pidetään kahdeksaatoista vuotta nuorempaa henkilöä sekä henkilöä, jonka ikää ei voida selvittää, mutta jonka on perusteltua syytä olettaa olevan kahdeksaatoista vuotta nuorempi". Lisäys vaikutti teinipornografian laillisuuden arviointiin, sillä osassa EU-maita oli ollut laillista käyttää alle 18-vuotiaita näyttelijöitä teinipornografisissa tuotannoissa.
Suomen lainsäädännössä lapsipornografiaksi määritellään ainoastaan valokuva, videonauha, elokuva tai muu todellisuudenmukainen kuvatallenne mutta ei esimerkiksi piirroksia eikä kertomuksia, jotka esittävät lasta seksuaalisessa kanssakäymisessä tai muutoin loukkaavasti.
Sen sijaan Ruotsissa lapsipornografiaksi käsitetään myös kuvitteellisista aiheista tehdyt piirrokset. Ruotsi onkin yksi niistä harvoista maista, joissa lapsipornon käsite on laajennettu myös kuvitteellisiin piirroksiin.
Lapsipornon vastainen internet-sensuuri Suomessa
Loppuvuodesta 2007 alettiin Suomessa internet-operaattoreille toimittaa vapaaehtoista suodatuslistaa, jolla pyrittiin estämään tavallisia käyttäjiä joutumasta tahtomattaan lapsipornosivustoille. Sensuurilistalle joutui kuitenkin myös laillisia sivustoja, jotka eivät sisältäneet lapsipornoa, sekä sananvapauden puolesta puhuvia sivuja, joilla kritisoitiin suodatusta ratkaisuna lapsipornoon liittyviin ongelmiin.
Shunji Iwai
pienoiskuva|Shunji Iwai vuonna 2015. Shunji Iwai (, s. 24. tammikuuta 1963, Sendai, Japani) on japanilainen elokuva- ja musiikkivideo-ohjaaja, käsikirjoittaja sekä näyttelijä. Käsikirjoittajana hän on käyttänyt taiteilijanimeä San Amino. Hän on myös ohjannut useita televisiotuotantoja. Iwaita pidetään 1990-luvun merkittävimpänä ”uuden aallon” ohjaajana Japanissa.
Kirje kuolleelle rakastetulle kertoo nuoresta naisesta nimeltään Hiroko Watanabe, joka kirjoittaa kirjeen vuorikiipeilyonnettomuudessa kuolleelle rakastetulleen – ja saa yllättäen vastauksen. Vähitellen keriytyy auki kuolleen rakastetun nuoruusaikainen rakkaustarina. Hengeltään hyvin samantapainen Shigatsu monogatari kertoo puolestaan tytöstä, joka muuttaa opiskelemaan Tokioon ja alkaa etsiä paikkaansa suurkaupungissa.
Sofia ja karhunkynsi
Sofia ja karhunkynsi on WSOY:n julkaisema Silja Kiehelän kirjoittama lastenromaani, joka kertoo Sofia-nimisestä tytöstä. Kirja voitti Lasten LukuVarkaus -palkinnon vuonna 2004. Tarina on viisas ja syvällinen, joka käsittelee ajankohtaista ongelmaa monitasoisesti.
Juoni
Kirja alkaa, kun Sofialle ja hänen parhaalleen ystävälleen Tanjalle tulee riita. Riitaa ystävykset eivät kuitenkaan sopineet, kuten tavallisesti. Tanja ei ole enää Sofian ystävä, vaan on liittynyt ilkeän Sari-nimisen tytön porukoihin. Sari on luokan "kingi" ja kukaan ei uskalla väittää vastaan hänen kanssaan. Pienestä riidasta alkoi Sofian painajainen. Häntä pelottaa mennä kouluun ja hänestä tulee hyvin yksinäinen. Hän on kaikki välitunnit yksin, eikä kukaan tunnu välittävän hänestä! Sofia kuitenkin ystävystyy Mikaeliin, jonka kanssa hän alkaa ratkoa ongelmiaan. Asiat eivät kuitenkaan ratkea helposti ja avuksi täytyy ottaa muut keinot. Onneksi Sofialla on "unisisko", jonka kanssa hän juttelee ja puhuu murheistaan.
Tereftaalihappo
Tereftaalihapon moolimassa on 166,1 g/mol, härmistymislämpötila 402 °C, suhteellinen tiheys 1,51 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 0,28 g/100 ml, leimahduspiste 260 °C, itsesyttymislämpötila 496 °C ja CAS-numero 100-21-0.
Tereftaalihappoa valmistetaan hapettamalla p-ksyleeniä joko neste- tai kaasufaasissa. Nestefaasihapetuksessa hapettimena käytetään typpihappoa tai happea ja koboltti-mangaani-bromi-katalyyttiä. Muodostuva tuote puhdistetaan esteröimällä se metanolin kanssa ja näin syntynyt dimetyylitereftalaatti hydrolysoidaan tereftaalihapoksi. Tärkein tereftaalihapon käyttökohde on polymeerien valmistus. Tereftaalihaposta valmistettavia tärkeitä polymeerejä ovat muun muassa polyetyleenitereftalaatti, polybutyleenitereftalaatti ja erilaiset polyamidit. Siitä valmistetaan myös polymeeriteollisuuden raaka-aineenaan käyttämää dimetyylitereftalaattia.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen tereftaalihapolle ärsyttää silmiä ja ihoa.
Katso myös
Tereftaalihapon (para-ftaalihappo, 1,4-bentseenidikarboksyylihappo) isomeerisia muotoja ovat:
Sveitsin liittoneuvosto
thumb|Sveitsin ensimmäinen, 16. marraskuuta 1848 valittu liittoneuvosto
Sveitsin liittoneuvosto on seitsenjäseninen toimeenpaneva neuvosto, joka toimii sekä Sveitsin hallituksena että valtionpäämiehenä. Kukin jäsen johtaa ministeriötä Sveitsin liittohallituksessa.
Liittoneuvosto vakinaistettiin vuoden 1848 perustuslaissa valaliiton korkeimmaksi valtaelimeksi. Siihen aikaan kun perustuslaki kirjoitettiin, ei esimerkkejä juuri ollut. Vaikka perustuslakiin otettiin vaikutteita Yhdysvaltain perustuslaista, siihen otettiin kollektiivinen johto perinteisen mallin mukaan presidenttijohtoisen sijaan.
Liittoneuvoston jäsenet valitaan parlamentin molempien kamarien yhteisistunnossa nelivuotiskaudelle salaisessa äänestyksessä. Jokainen Sveitsin kansalainen voidaan valita neuvostoon, mutta käytännössä sen jäsenet ovat parlamentaarikkoja, tai harvemmin puolueiden nimittämiä kantonien hallituksien jäseniä. Jäsenet on kuitenkin sovittu puolueiden kesken edeltä, eikä äänestyksessä ole jännitystä. Paikat jaettiin vuosikymmeniä konsensusperiaatteella, vuodesta 1959 eteenpäin on ollut käytössä ns. Zauberformel, jonka perusteella puolueet saavat jäseniä neuvostossa paikkamääriensä suhteessa, käytännössä siten että suuremmat kolme saavat kaksi jäsentä ja pienempi yhden. Tämä käytäntö kuitenkin rikkoutui joulukuussa 2007, kun oikeistopopulistisen Sveitsin kansanpuolueen johtaja Christoph Blocher jätettiin hallituksen ulkopuolelle ja hän vei puolueensa oppositioon.
Joka vuosi parlamentti valitsee yhden liittoneuvoston jäsenistä vuoden ajaksi liittopresidentiksi. Hänellä ei ole muista eroavia valtaoikeuksia ja hän jatkaa oman ministeriönsä johtamista. Yleensä puheenjohtajuus kulkee vanhimmasta lähtien, ja edellisen vuoden varapresidentistä tulee presidentti. Presidentti ei ole valtionpäämies, vaan liittoneuvosto kokonaisuudessaan. Ulkomailla vierailee yleensä ulkoministeriötä johtava jäsen, mutta traditio on muuttumassa. Ulkomaiset vieraat neuvosto tapaa kokonaisuudessaan.
Liittoneuvosto tapaa viikoittain joka keskiviikko Bundeshausissa Bernissä. Tapaamisissa on mukana myös liittokansleri eli hallituksen kansliapäällikkö sekä varakanslerit.
Liittoneuvoston jäsenet
Vuonna 2023 liittoneuvoston jäsenet ovat seuraavat:
Monoi
Monoi on hajustettu öljy, joka on peräisin Tahitilta. Sitä on alun perin käytetty perinteiseen polynesialaiseen hierontaan, ja myös kosmetiikka-ala on alkanut käyttää sitä. Monoin väitetään kosteuttavan ja pehmentävän ihoa sekä elvyttävän hiuksia. Riippumattomien laboratorioiden lukuisien testien perusteella öljystä väitetään tulleen yksi modernin kosmetologian hittituotteista.
Monoi on kullankeltaista ja kevyesti tuoksuvaa. Se valmistetaan liottamalla Polynesian saarilla kasvavan jatkuvakukintaisen keikarinkukkalajin (Gardenia taitensis) aurinkokuivattuja nuppuja kopraöljyssä. Menetelmä on sertifioitu, eikä muilla tavoin valmistettuja öljyjä saa kutsua monoiksi.
Käyttö
Monoi on ollut pitkään osa polynesialaista perinnettä. Sitä on käytetty sekä ruumiin että mielen parantamiseen. Papit käyttivät öljyä karkottamaan pahoja henkiä tehdessään uhrauksia kivisillä lavoilla.
Nykyään monoi on päivittäistavara, jota käytetään muun muassa vastasyntyneiden säännölliseen hieromiseen. Monoin väitetään olevan myös polynesialaisten naisten kauneuden salaisuus. Sitä käytetään muun muassa uimisen ja kylpemisen jälkeen kosteuttamaan ihoa ja hiuksia sekä moneen muuhun tarkoitukseen.
Lilli Sairio
Aino Lilli Sairio-Suonpää  (5. helmikuuta 1895 Helsinki – 3. joulukuuta 1945) oli suomalainen näyttelijä.
Ruotsin juoma
pienoiskuva|Piirros vuodelta 1638. Ruotsin juoma (saks. Schwedentrunk) on 1600-luvulla kolmikymmenvuotisessa sodassa käytetty kidutuskeino. Tätä Ruotsin armeijan sotilaiden virtsasta ja ulosteesta valmistettua juomaa käytettiin mm. saksalaisten sotavankien kiduttamiseen.
Luonnonpalvonta
Luonnonpalvonta on luontoon ja luonnonilmiöihin kohdistuvaa palvontaa. Sanaa käytetään myös hartaasta luonnon ihailusta. Luonnonpalvonta on uskonnon muoto, jota ilmenee varhaisissa primitiivisissä uskonnoissa ja monijumalaisissa (polyteismi) uskonnoissa. Luonnon esineitä ja ilmiöitä on harvoin palvottu varsinaisina jumaluuksina, vaan ne ovat olleet jumalien ilmentymiä. Animismissa uskonnollisen kultin kohteena ovat lähes kaikki esineet ja ilmiöt. Kivienpalvontaa harjoittivat muinaiset länsiseemiläiset, kreikkalaiset ja intialaiset. Intiassa pystytettiin suuria fallosta muistuttavia kiviä (linga), joita palvontamenoissa valeltiin öljyllä. Monissa uskonnoissa on ollut eläintenpalvontaa, kuten käärmeenpalvontaa tai karhunpalvontaa. Yleistä on ollut myös puidenpalvonta ja taivaankappaleisiin kohdistunut uskonnonharjoitus (taivaanpalvonta, auringonpalvonta, kuunpalvonta). Luonnonilmiöistä palvonnan kohteena ovat olleet erityisesti ukkonen ja sade.
Luonnonpalvonta voi viitata myös seuraaviin asioihin:
A Predator’s Portrait
A Predator's Portrait on ruotsalaisen melodisen death metal -yhtyeen Soilworkin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 20. helmikuuta, 2001.
Tom Araya
Tomás Enrique "Tom" Araya Díaz (s. 6. kesäkuuta 1961 Viña del Mar, Chile) on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin basisti-laulaja ja keulahahmo.
A Predator’s Portrait
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Soilwork ja sanoittanut Björn Strid, ellei toisin mainita.
Kokoonpano
Vierailijat
Tom Araya
Elämä ja ura
Arayan yhdeksänlapsinen perhe muutti Yhdysvaltoihin Kaliforniaan vuonna 1966. Araya opetteli soittamaan bassokitaraa kahdeksan vuoden ikäisenä. Yhdessä kitaransoittoa opettelevan isoveljensä kanssa Araya tutustui Beatlesin ja Rolling Stonesin kappaleisiin.
Tom Araya työskenteli hengitysterapeuttina 1980-luvun alussa. Tuloillaan hän rahoitti Slayerin vuoden 1983 esikoisalbumin Show No Mercy. Araya on osallistunut Slayerin kappaleiden sanoitustyöhön vuodesta 1988, jolloin Slayer julkaisi albumin South of Heaven. Suurin osa Arayan kirjoittamista sanoituksista käsittelee häntä kiinnostavia sarjamurhaajia, kuten Jeffrey Dahmerista kertova "213" ja Ed Geinistä kertova "Dead Skin Mask".
Tom Arayalla on kaksi lasta, poika Tommy ja tytär Ariel. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1995 ja asuu maatilalla Buffalon kaupungissa Texasissa vaimonsa Sandran kanssa. Tom Arayan veli Johnny Araya on kanadalaisen, melodista death metalia soittavan yhtyeen Thine Eyes Bleedin basisti.
Vuonna 2006 Arayan sappirakko leikattiin, minkä vuoksi myös yhtyeen The Unholy Alliance -kiertuetta lykättiin muutamalla viikolla. Lisäksi Araya ei saanut valmiiksi lauluosuuttaan "Final Six" -kappeleeseen, joka piti ilmestyä vuoden 2006 levyllä Christ Illusion. Kappale julkaistiin myöhemmin levyn erikoispainoksessa. Kovana moshaajana tunnettu Araya joutui selkäleikkaukseen tammikuussa 2010.
3. kesäkuuta 2011 Arayanin synnyinkaupungin Vina del Marin pormestari luovutti solistille symbolisen kaupungin avaimen.
Araya on ollut vierailevana vokalistina monien artistien kappaleissa, muun muassa kappaleessa "Iron Gland" Alice in Chains -albumilla Dirt sekä "Terrorist"-kappaleessa Soulflyn albumilla Primitive.
Araya on vasenkätinen, mutta soittaa oikeakätistä bassokitaraa.
Uskonto
Araya on ottanut kantaa siihen, kuinka yhtye leimataan saatananpalvontaa edustavaksi: "Minusta se on yksi suurimmista väärinkäsityksistä yhtyettä kohtaan siitä seuraavana, että olemme tavallisia." Jos kitaristi Kerry King kirjoittaa hyvän kappaleen, Araya laittaa uskonsa sivuun: "Se en ole minä, joka aikoo sanoa, että 'Tämä ei käy, koska se on uskoni vastaista.' Ennemminkin sanon, että 'Kuulostaa hyvältä. Tällä kyllä ärsytät ihmisiä.'"
Eräässä haastattelussa Araya uskoo, että "...Kristus tuli ja opetti meille rakkaudesta, jota osoittaa muille. Se oli hänen saarnansa: hyväksykää toisenne sellaisina, kuin he ovat. Eläkää rauhallisesti, ja rakastakaa toisianne." Kun Arayalta kysyttiin, uskooko hän Jumalaan, hän vastasi: "Uskon korkeampaan olentoon, kyllä. Hän on kuitenkin kaikki-rakastava Jumala." Araya kertoo, että hänellä on "todella vahva uskon järjestelmä", ja että Slayerin sanat ja kuvakieli "eivät koskaan vaikuta siihen, mitä uskon ja miten tunnen... Ihmiset eivät voi hyvin, jos heidän täytyy kyseenalaistaa oma uskon järjestelmänsä jonkun kirjoittaman kirjan tai tarinan vuoksi, tai Slayerin laulun takia."
Tom Araya näyttäytyi myös Sam Dunnin dokumenttivideolla Metal: A Headbanger's Journey. Arayalta kysyttiin hänen uskonnollisesta taustastaan, ja siihen hän vastasi "Katolinen." Häneltä kysyttiin myös yhtyeen God Hates Us All -albumin nimeen viitaten, että miten yhtyeen "Jumala vihaa meitä kaikkia" väittämä sopii Arayan kuvioihin. Siihen hän vastasi: "Ei Jumala vihaa, se vain kuulosti hemmetin hyvältä."
Metyylibromidi
Metyylibromidi on orgaaninen yhdiste (orgaaninen halogeeni), joka on normaaliolosuhteissa (0 °C) olomuodoltaan väritön ja hajuton neste mutta huoneenlämmössä (20 °C) kaasu. Sen kemiallinen kaava on CH3Br. Metyylibromidista käytetään myös nimitystä bromometaani tai monobromimetaani.
Metyylibromidin moolimassa on 94,95 g/mol, sulamispiste −94 °C, kiehumispiste 4 °C, suhteellinen tiheys (neste 0 °C) 1,73 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) sekä tiheys (kaasuna 20 °C) 3,974 g/l, liukoisuus veteen (20 °C) 1,5 ml/100 ml, itsesyttymislämpötila 537 °C ja CAS-numero 74-83-9.
Metyylibromidin käyttö ja sitä sisältävien tuotteiden markkinoille luovuttaminen on ollut kiellettyä Suomessa 1 päivästä tammikuuta 1999 lähtien (Valtioneuvoston päätös 2.4.1998 pykälä 6). Metyylibromidia on käytetty kaasuna ainakin USA:ssa tuholaistorjuntaan. Puupohjaisten pakkausmateriaalien käsittelyssä on käytetty metyylibromidia muun muassa mäntyankeroisen ja sen levittäjäkuoriaisten tukkijäärien (Monochamus) ja niiden toukkien leviämisen estämiseen. Muita käyttökohteita ovat orgaaninen synteesi ja osana tulensammutusaineita.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Pitkäaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta metyylibromidille voi seurata vaikutuksia hermostoon, munuaisiin, sydämeen, maksaan ja keuhkoihin.
Otsonikerroksen suojeluun liittyvässä Montrealin pöytäkirjassa on määritetty vähennysaikataulu, jonka puitteissa metyylibromidin käyttöä tulisi vähentää erilaisissa maissa.
Samuli Mansikka
thumb Samuli Mika Mansikka (28. heinäkuuta 1978 Helsinki – 24. maaliskuuta 2015 Annapurna, Nepal ) oli suomalainen vuorikiipeilijä. Mansikka aloitti kiipeilyuransa vuonna 2000 kiipeämällä Mont Blancille ja Matterhornille. Alpeilla Mansikka kiipesi toistasataa kertaa yli neljän kilometrin korkeuteen. Vuonna 2004 Mansikka kiipesi Pohjois-Amerikan korkeimmalle vuorelle, Mount McKinleylle Alaskassa. Vuonna 2006 Mansikka kiipesi ensimmäisen kerran yli kahdeksan kilometrin korkeuteen. Tämä tapahtui Cho Oyulla Himalajan vuoristossa. Mansikka ehti saavuttaa kymmenen yli kahdeksan kilometrin korkuista vuorta, joita maailmassa on kaikkiaan 14. Mansikka sai surmansa maaliskuussa 2015 Annapurna-vuorella paluumatkalla huipulta pudotessaan 7 000 metrin korkeudessa vuoren rinnettä alas. Samassa turmassa kuoli myös nepalilainen Pemba Sherpa.
Ildebrando Pizzetti
pienoiskuva|Ildebrando Pizzetti Ildebrando Pizzetti (20. syyskuuta 1880 – 13. helmikuuta 1968) oli italialainen taidemusiikin säveltäjä.
Pizzetti syntyi Parmassa. Hän sai varhaista pianonsoiton opetusta isältään ja pääsi myöhemmin Parman konservatorioon.
Pizzetti johti uransa aikana Firenzen ja Milanon konservatorioita. Hän opetti mm. Mario Castelnuovo-Tedescoa, Olga Rudgea sekä Franco Donatonia ja toimi myös musiikkikriitikkona.
Pizzetti kuoli Roomassa 1968. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu mm. konserttoja, kamarimusiikkia, Messa di Requiem ja oopperoita.
Lev Vygotski
Lev Semjonovitš Vygotski (, 17. marraskuuta (J: 5. marraskuuta) 1896 Orša – 11. kesäkuuta 1934 Moskova) oli valkovenäläinen psykologi, kulttuurihistoriallisen teorian perustaja yhdessä Aleksandr Lurijan ja Aleksei Leontjevin kanssa.
Elämä
Juutalaisen taustansa vuoksi Vygotskilla oli rajoitetut mahdollisuudet kouluttautua ja työskennellä eri ammateissa. Julkiseen koululaitokseen hakeutumisen sijaan hän opiskeli useita vuosia yksityisen opettajan ohjauksessa, minkä jälkeen hän valmistui juutalaisesta lukiosta 1913 kultamitalilla palkittuna. Juutalaisuuden vuoksi monille paikkakunnille ja niiden yliopistoihin oli rajoitetut kiintiöt juutalaisille opiskelijoille. Vygotskin vanhemmat toivoivat hänen lähtevän opiskelemaan lääketiedettä, koska se toisi kohtuullisen ja turvatun elannon juutalaiselle. Vygotski itse oli kiinnostunut historiasta, filologiasta ja oikeustieteistä. Historian ja filologian opinnot oli suunnattu pääasiassa toisen asteen opettajiksi aikoville, ja juutalaisena hän ei voinut työskennellä tsaarin Venäjällä opettajan eikä oikeusvirkamiehen tehtävissä (lukuun ottamatta lakimiehen tehtäviä). Vygotski päätyi opiskelemaan lääketiedettä Moskovan yliopistoon. Opintojen alettua kului tuskin kuukautta, kun hän vaihtoi pääaineensa oikeustieteiseen, todennäköisesti tavoitteenaan lakimiehen tehtävät.
Tämän rinnalla Vygotski hakeutui vuonna 1914 Moskovassa Šanjavskin kansanyliopistoon, joka oli epävirallinen oppilaitos. Se oli perustettu 1911 opetusministeriön karkottaessa suurimman osan oppilaista ja yli sata tiedekunnan henkilöstöstä anti-tsaristisen liikkeen tehoiskussa. Suurin osa Moskovan parhaista professoreista joutui tämän karkotuksen uhreiksi, jonka vuoksi Šanjavskin yliopisto näyttäytyi tähän aikaan paljon mielenkiintoisempana laitoksena kuin Moskovan yliopisto. Vygotskin pääaineet Šanjavskissa olivat historia ja filosofia.
Vuonna 1917 Vygotski valmistui Moskovan yliopistosta oikeustieteistä. Hän sai myös epävirallisen tutkinnon Šanjavskista, jossa hän ansioitui hyvin psykologian, filosofian ja kirjallisuuden opinnoissaan. Valmistuttuaan hän muutti takaisin Gomeliin opettamaan kirjallisuutta ja psykologiaa, ja asui siellä seuraavat seitsemän vuotta. Hän perusti myös psykologisen laboratorion Gomelin opettajakorkeakouluun, jossa hän piti lukuisia luentosarjoja, ja jotka lopulta tuottivat pohjatyön hänen 1926 ilmestyneelle Pedagoginen psykologia -teokselleen.
Vygotskin elämä päättyi jo 37-vuotiaana tuberkuloosin aiheuttamaan kuolemaan vuonna 1934. Lyhyen elämänsä aikana Vygotski hahmotteli kulttuurihistoriallisen psykologian teoreettiset peruslähtökohdat. Valtavan tuotantonsa vuoksi häntä onkin sanottu psykologian Mozartiksi.
Kielen, symbolisten työvälineiden ja ajattelun välinen suhde
Kielellä Vygotskin ajattelussa tarkoitetaan kuitenkin puhuttua ja kirjoitettua kieltä laajemmin kaikkia kielenkaltaisia käsite- ja symbolijärjestelmiä joita yksilö voi käyttää ajattelunsa jäsentämisessä, ei siis vain esimerkiksi sanoja.
Sisäistymisen periaate
Vygotskin mukaan lapsen oppiminen tapahtuu sosiaalisessa ja kulttuurisessa toiminnassa tietyntyyppisten vaiheiden kautta. Yksilö ikään kuin sisäistää kollektiivisen (sosiaalisen) toiminnan - kulttuurin - ja sen käyttämät työvälineet ja merkit oman yksilöllisen toimintansa ja yksilöllisen tietoisuutensa ja toimintansa osaksi. Yksilö ikään kuin keksii uudelleen sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja kulttuurin vaikutuspiirissä ne toiminnan, ajattelun ja ulkoisen sekä sisäisen toiminnan tavat, jotka kyseinen kulttuuri on aikojen saatossa kehittänyt.
Heikki Häkkä
Heikki Juhani Häkkä (s. 14. joulukuuta 1959 Lahti) on suomalainen näyttelijä. Hän on koulutukseltaan teatteritieteen maisteri.
Häkkä on vuodesta 1981 toiminut useissa tehtävissä helsinkiläisessä Lähiöteatterissa, muun muassa Lomovina Tšehovin Kosinnassa 1991, Olavina Laulussa tulipunaisesta kukasta 2003 sekä Röllinä, Herra Huuna ja monien produktioiden lavastajana. Vuoden 2000 Nakit ja muusa oli hänen kirjoittamansa ja ohjaamansa.
Televisiossa Häkkä on nähty muun muassa Kotikatu-, ja Sydänjää-sarjoissa.
Jadwiga Piłsudska
Jadwiga Piłsudska-Jaraczewska (28. helmikuuta 1920 Varsova, Puola – 16. marraskuuta 2014 Varsova) oli puolalainen lentäjä ja arkkitehti, joka palveli toisen maailmansodan aikana brittiläisissä liittoutuneiden sotilaslentokoneita siirtolentäneissä Air Transport Auxiliary -joukoissa.
Lapsuus ja nuoruus
pienoiskuva|vasen|Piłsudska vanhempiensa ja siskonsa Wandan kanssa vuonna 1934. Piłsudska syntyi Varsovassa 28. helmikuuta 1920. Hänen isänsä oli Puolan valtionpäämies ja maata vuosina 1926–1935 de facto hallinnut Józef Piłsudski. Hänen äitinsä oli Piłsudskin silloinen rakastajatar Aleksandra Szczerbinska, jonka kanssa Piłsudski meni naimisiin vuonna 1921 hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua. Piłsudska ja hänen isosiskonsa Wanda olivat nuoresta lähtien mukana isänsä julkisissa esiintymisissä.
Piłsudska oli kiinnostunut ilmailusta jo lapsena. Hän rakenteli lentokoneiden pienoismalleja, aloitti purjelentämisen vuonna 1937 ja hankki sen jälkeen lentolupakirjan. Hän halusi opiskella ilmailualan insinööriksi Varsovan teknillisessä yliopistossa, mutta sodan sytyttyä syyskuussa 1939 hän joutui pakenemaan äitinsä ja siskonsa kanssa Ruotsin kautta Englantiin. Siellä hän alkoi opiskella arkkitehtuuria Cambridgen yliopiston Newnham Collegessa.
Sotavuodet
pienoiskuva|[[Air Transport Auxiliaryn naislentäjiä vuonna 1943, Piłsudska toinen oikealta.]] Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien lentokoneita siirtolentämään perustettiin helmikuussa 1940 Air Transport Auxiliary (ATA) -joukot. Ilmailusta kiinnostunut Piłsudska haki mukaan, mutta häntä ei aluksi hyväksytty. Lentäjien tarve kuitenkin kasvoi sodan edetessä. ATA otti joukkoihinsa brittiläisiä naislentäjiä sodan ensikuukausista lähtien, ja ensimmäiset yhdysvaltalaiset naislentäjät saapuivat keväällä 1942. Kesäkuussa 1942 myös Piłsudska hyväksyttiin joukkoihin.
Piłsudskan esimiehet kuvasivat häntä keskimääräistä taitavammaksi lentäjäksi. Hän lensi aluksi koulu- ja pienkoneita, kunnes hänet siirrettiin lentämään hävittäjiä, kuten Hurricaneja ja Spitfireja, joka oli hänen lempikoneensa. Myöhemmin hänet ylennettiin second officeriksi, jonka myötä hän sai lentää myös suurempia kaksimoottorisia koneita, kuten Wellington- ja Mosquito-pommikoneita sekä kuljetuskoneita.
Sodan jälkeen
Palveltuaan ATA:ssa kaksi vuotta Piłsudska palasi opintojensa pariin heinäkuussa 1944. Hän jatkoi arkkitehtuuriopintoja Liverpoolin yliopistossa toimineessa Polish University Abroadissa. Hän meni vuonna 1944 naimisiin puolalaisen merivoimien luutnantti Andrzej Jaraczewskin kanssa.
Sodan päätyttyä Piłsudska jäi miehensä kanssa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kotimaansa poliittisen tilanteen vuoksi. Piłsudska ei kuitenkaan hakenut Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuutta, vaan käytti Nansen-passia. Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1946 ja työskenteli jonkin aikaa London County Councilin kaupunkisuunnittelun osastolla, kunnes hän ryhtyi miehensä kanssa yrittäjäksi. He valmistivat lamppuja ja huonekaluja, jotka Piłsudska oli suunnitellut. Pariskunta sai kaksi lasta, pojan ja tyttären.
Puolan kansantasavallan ja kommunismin romahdettua vuonna 1990 Piłsudska muutti miehensä kanssa takaisin Puolaan. He asettuivat asumaan Varsovaan, jossa Jaraczewski kuoli vuonna 1992. Piłsudskalle myönnettiin palveluksestaan ATA:ssa pronssinen miekka-ansioristi. Lisäksi presidentti Lech Kaczyński myönsi hänelle vuonna 2008 Polonia Restituta -ritarikunnan komentajanristin. Piłsudska kuoli Varsovassa 92-vuotiaana 16. marraskuuta 2014.
Elsbeth Stagel
Elsbeth (Elisabeth) Stagel (Staglin) (noin 1300 Zürich -- noin 1360 Töss, Winterthur) oli dominikaaninunna ja mystikko.
Stagel meni nuorena Winterthuriin Tössin luostariin. Hän oli myöhemmin hengellisessä yhteydessä Heinrich Susoon, jonka kanssa hän kävi tiivistä kirjeenvaihtoa. Häntä on sanottu Suson hengelliseksi tyttäreksi.
Henrich Suso sanoo autohagiografiaksi luonnehdittua ”Leben Seuse” Stagelin kirjoittamaksi, mutta yleisesti sitä pidetään Suson itsensä kirjoittamana. Suso on sen kuitenkin koonnut ja tarkastanut, ja se on siten kahden ihmisen työn ja intressien tulos.
Namor
Namor, tunnettu myös lisänimellä Sukeltaja, on Marvel-kustantamon luoma antisankari. Namorin ensiesiintyminen tapahtui erittäin harvinaisessa Motion Picture Funnies Weekly -lehdessä (lehtiä on jäljellä enää kahdeksan kappaletta ja ne löydettiin vuonna 1974 kustantajan varastosta). Namorin loi vuonna 1939 Bill Everett, jonka mukaan Namorin nimen inspiraation lähde on Samuel Coleridgen runo Vanhan merimiehen tarina.
Namor on merenalaisen Atlantiksen kuningas, vaikka onkin merikapteeni Leonard McKenzien ja atlantilaisen prinsessa Fenin lapsi, jolla on sekä Homo mermanus -rodun että myös ihmisten kyvyt. Namor on yksi ensimmäisistä antisankareista sarjakuvissa. Hän oli hyväluonteinen, mutta äkkipikainen ja kostonhimoinen sankari, joka rankaisi "pinnalla-eläjiä" pienemmästäkin loukkauksesta Atlantista vastaan. Namor on myös Marvelin ensimmäinen mutantti.
Suomessa Namor esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 2 (1967).
Historia
Namorin tarina sai alkunsa vuonna 1920, kun kapteeni Leonard McKenzien alus oli tutkimusmatkalla Antartktiksella. McKenzie ja paranormaaleihin asioihin erikoistunut Paul Destine löysivätkin muinaisen Lemurian kaupungin, josta Destine löysi tarunomaisen Käärmekruunun. Vallanhimoinen Destine aikoi käyttää kypärän voimia omiin tarkoituksiinsa, jolloin McKenzie hautasi hänet ja kaupungin räjähteiden avulla lumivyöryn alle.
Paluumatkallaan, kamppaillessaan jäämassoja vastaan räjähtein McKenzie tuotti tietämättään suurta vahinkoa pohjassa sijaitsevalle Atlantiksen pääkaupungille. Atlantiksen kuningas Thakorr käski tytärtään Feniä lähettämään tiedustelijoita häirinnän syyn löytämiseksi, mutta omapäinen tytär lähtikin itse matkaan.