cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akvitanian ruhtinaskunta
Ruhtinaskunnan aika
Vuonna 1337 Ranskan kuningas Filip VI aloitti sodan, jolla pyrittiin ratkaisemaan riita Englannin kruunusta. Siitä muodostui satavuotinen sota, joka oli erilaisten vihollisuuksien sarja. Sodan aikana Akvitanian hallinta oli vuoroin kummallakin osapuolella, vuodesta 1154 Englannilla, jota edusti Plantagenet-suku. Ranskan 1400-luvun puolivälissä saavuttama voitto merkitsi myös Akvitanian itsenäisyyden loppua, sillä se liitettiin keskushallinnon alaisuuteen vuonna 1472, kun viimeinen herttua kuoli.
Käpykolo
Käpykolo on elokuvaohjaaja Mikko Niskasen entinen ateljeekoti, joka sijaitsee Konginkankaalla Liimattalan kylässä Kytänsalon saaressa.
Niskanen osti saaresta alle puolen hehtaarin kokoisen louhikkoisen tontin jo 1960-luvun lopulla rakentaakseen tontille piilopirtin, jossa hän voisi levätä ja suunnitella uusia elokuvia. Tontti sijaitsi noin viiden kilometrin päässä Niskasen lapsuudenkodista. Vuonna 1969 valmistui ensimmäinen päärakennus, joka sai nimekseen Käpykolo Niskasen ohjaaman elokuvan Käpy selän alla mukaan. Rakentamisessa käytettiin Niskasen kotitalon Laitalan navetan ja Uuraisilta hankitun 1700-luvun savupirtin hirsiä. Tontille valmistui myös Niskavillaksi kutsuttu talviasuttava mökki, Karakoloksi kutsuttu pyörivä aitta sekä paja ja savusauna. Käpykolosta tuli Niskasen työhuone ja se toimi myös Niskasen filmiyhtiön Käpy-Filmi Oy:n edustustilana.
Mikko Niskanen asui Käpykolossa 1975–1981. Hän luopui paikasta elokuussa 1981, uusi vuokralainen oli kaavilainen Ihmisyyden tunnustajat -niminen teosofinen yhdistys. Niskanen oli pettynyt hänen suunnitelmiensa Konginkankaalla kohtaamaan vastustukseen ja myös siihen, ettei Käpykolosta ollut kehittynyt hänen suunnittelemaansa elokuvanteon keskusta.
Aiheesta muualla
62.70972°N, 25.83639°W
Kaarle IV (Ranska)
Kaarle IV Kaunis, (n. ) oli viidestoista ja viimeinen niin sanottuun suoraan kapetingidynastiaan kuulunut Ranskan kuningas, joka hallitsi vuosina 1322–1328. Hän oli myös Navarran kuningas nimellä Kaarle I, hän oli ennen valtaan tuloaan Marchen kreivi.
Elämäkerta
left|thumb|upright|Kaarle IV Kaunis Hän oli vanhempiensa Ranskan kuninkaan Filip IV Hyvän sekä Ranskan ja Navarran kuningattaren Johannan kolmas poika ja kaikkiaan neljäs lapsi. Hänellä oli vain hyvin pienet mahdollisuudet kohota kuninkaaksi, koska niin moni oli vallanperimysjärjestyksessä ennen häntä.
Kuitenkin Kaarle IV Kaunis voideltiin kuninkaaksi 11. helmikuuta 1322 veljensä Filip V Pitkän jälkeen. Hän lisäsi Ranskan kuninkaan titteliin myös Navarran kuninkaan tittelin, vaikka toisaalla Ludvig X:n tytär oli virallisesti jo aiemmin saanut Navarran kuningaskunnan haltuunsa nimellä Johanna II. Navarran kruununperimysjärjestys salli myös naispuoliset hallitsijat.
Hallituskausi
Kaarle IV:n hallituskautena valtion kassa ammotti tyhjyyttään. Pääsyynä tyhjenemiseen olivat edellisten hallitsijoiden aikaiset vääränkäytökset. Kuitenkin koko Kaarlen hallitusajan valtiontalouden ongelmat olivat ongelmista keskeisimpiä. Rahan arvon muuttaminen, verot kauppatavaroille, lisävero, joka tehtiin paavin suostumuksella ja jonka syynä oli ristiretkelle (1323) lähteminen, italialaisten omaisuuden takavarikointi sekä kunnallisten vapauskirjeiden myöntäminen olivat osa yrityksiä parantaa talouden tilannetta.
Kuitenkin lähes perinteiseen tapaan sai myös Kaarle IV osakseen flaamien kapinan vuonna 1323. Melko pitkään jatkunut kapinointi päättyi Arqesin rauhaan vuonna 1326. Koska Englannin kuningas Edvard II Plantagenêt oli kieltäytynyt vannomasta uskollisuudenvalaa Kaarlelle, tämä ilmoitti vuonna 1324 takavarikoivansa kyseisen alueen eli Guyennen. Takavarikoinnin toimitti Kaarlen setä Valoisin Charles, kuningas Filip IV Kauniin veli. Tämän takavarikoinnin jälkeen alue oli rauhatonta ja Lounais-Ranskassa sodat ja rauhanneuvottelut seurasivat toisiaan.
Samaan aikaan vuonna 1324 Kaarle IV teki laajan kiertomatkan Guyennen alueen läheisyydessä Languedocin alueella. Matka oli suuri menestys ja kuninkaalliset juhlat seurasivat toistaan. Tämä matka teki hänestä alueella hyvin suositun. Kuitenkin hänen piti veljiensä tavoin jatkaa ja tukea uudistuksia, joita aatelisto ja papisto oli häneltä edellyttänyt ennen valtaan tulemista.
Vuonna 1327 Kaarle IV Kaunis päätti käyttää hyväkseen englantilaisten heikkoutta, olihan kuningas Edvard II kuollut erikoisissa olosuhteissa. Kaarle IV tarjosi julmaa ja ankaraa rauhaa: 50 000 markkaa korvausta sotakuluista, 60 000 puntaa vahinkojen korvausta sekä alueen miehittäminen, kunnes koko summa olisi maksettu.
Uudistukset
Kaarle IV oli edeltäjäveljiensä tavoin lupautunut moniin uudistuksiin, joista kirkolliset ja malliset ruhtinaat olivat vaatineet.
Uudistajien toimet eivät kuitenkaan onnistuneet vähentämään byrokratiaa, aika Pariisin porvareiden ja maakunnan herrojen sekä ennen kaikkea italialaisten kauppakomppanioiden vierailuja syvällä valtakunnan kirstussa.
Avioliitot ja perhe
Kaarle IV Kaunis oli naimisissa kolmesti:
Kuolema
Kaarle IV:n kuolema vain 33-vuotiaana jätti koko valtakunnan epävarmuuden tilaan. Kuningatar Jeanne oli viimeisillään raskaana, ja hän synnytti 1. huhtikuuta 1328. Oli järjestettävä sijaishallitsija, ja Pariisiin kokoontuneet valtakunnan paronit valitsivat edesmenneen serkun Charles de Valoisin pojan Filip de Valoisin.
Kaarle IV haudattiin perinteisen menoin Saint-Denis’n basilikaan, jossa hänen edeltäjänsäkin lepäävät. Louvren kokoelmassa on säilynyt Kaarle IV Kauniin ja Jeanne d’Evreux’in hautamuistomerkki.
Kuka hallitsee Ranskaa?
Olipa kysymyksessä sitten temppeliherrojen suurmestarin Jacques de Molayn suorittama Filip IV:n kiroaminen tai vain tavallisten yhteensattumien summa, niin Kaarle IV:n kauniin jälkeen esille tuli kysymys: Kuka Ranskaa hallitsee? Tämä kysymys askarrutti yhteiskuntaa jo ennen kuin Jeanne d’Evreux oli synnyttänyt tyttären edesmenneelle kuninkaalle. Hallitsijan kruunusta kilpailivat (tummennettuina):
Philippe III le Hardi †1285 _____________________|________________________                                                |                                             |                    Isabelle d'Aragon †1271                        Marie de Brabant †1322 ____________|______________________                 _____|________                |                                  |                |             |     Philippe IV le Bel †1314        Charles de Valois †1328   Marguerite   Louis d'Évreux †1319 __________|_____________________            |            †1318             |     |          |          |         |             |                              |  Louis X  Philippe V  Isabelle  Charles IV   Philippe de            Philippe III †1316    †1322         |        †1328       Valois               de Navarre __|_____               |                                                      |       |               | Jeanne Jean I        Edvard III †1316
Kaarle IV:een päättyy ns. suoran Kapetingien dynastian historia. Hän on siis sukunsa viimeinen. Valta siirtyi hänen serkulleen, josta tuli kuningas Filip VI. Samalla hän sai kuolemallaan aikaiseksi lopullisen syyn satavuotiselle sodalle, joka tosin juontaa alkunsa jo paljon varhaisemmista vaiheista.
Albertan provinssin dinosauruspuisto
thumb|300px|Puiston kalliomuodostelmia ja edessä [[auringonkukat|auringonkukkia.]] Albertan provinssin dinosauruspuisto sijaitsee Albertassa noin kahden tunnin automatkan päässä Calgarystä itään.
Puisto sijaitsee Red Deer -joen laaksossa huomioita herättävässä maastossa. Alue tunnetaan yhtenä maailman parhaista dinosaurusten fossiililöydöspaikkana. Puistosta on löydetty 39 dinosauruslajin jäänteitä ja yli 500 näytettä on esillä museoissa ympäri maailman. Merkityksensä takia se on myös listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Paleontologia
Dinosauruspuistossa on säilynyt monipuolisesti sekä makean veden selkärangaisiä että dinosauruksia. Alueelta löydettyihin vesieläimiin kuuluu mm. haita, rauskuja, lapasampeja ja luuhaukia. Matelijoista alueella on esiintynyt kilpikonnia, krokotiileja ja kaloja syönyt Champsosaurus.
Seuraavassa lueteltu puistosta löydettyjen dinosaurusten fossiileja:
Ceratopsia
Hadrosauridae
Ankylosauria
Hypsilophodontidae Pachycephalosauria
Tyrannosauridae
Ornithomimidae
Dromaeosauridae
Luokittelu epävarma
Luonto
Puisto suojelee Red Deer -joen hiekka- ja savikiveen uurtamia muodostumia sekä joen varrella esiintyviä luonnontilaisia amerikanmustapoppelimetsiköitä.
Aaslaug Aasland
Aaslaug Aasland (11. elokuuta 1890 Sandnes – 30. elokuuta 1962) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan sosiaaliministerinä 1948–1953.
Kajumeri
Kajumeri on Virossa Hiidenmaan kunnassa Hiidenmaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 16 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Siihen laskee kolme ojaa, joista pisimmät ovat Pihla kylästä ja Rootsin kylästä tulevat pelto-ojat. Järvestä laskee alle 200 metrinen oja Kirikulahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 1,2 neliökilometriä. Järven suurin havaittu syvyys on vain metrin verran. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja rannat ovat ruovikkoista kosteikkoa tai metsämaata. Pihlan ja Rootsin kylät sijaitsevat puolen kilometrin päässä järvestä.
Luontoarvoja
Hiidenmaan pohjoisrannikko on Kirikulahden ympäristössä muuttolintujen tunnettuja levähdyspaikkoja.
Larvatus prodeo
thumb|René Descartes. Frans Halsin maalaus. Larvatus prodeo (lat.) eli "naamioituna kuljen" oli filosofi René Descartesin (1596–1650) tunnuslause, jonka hän nuorena merkitsi muistiin: "Astuessani tälle maailman näyttämölle - - - astun nyt eteenpäin naamio kasvoillani". Periaatteensa mukaisesti Descartes pani jäihin teoksensa Le Monde ou Traite de la Lumiere kuultuaan vuonna 1633 Galileo Galilein tuomitsemisesta. Kirja ilmestyi vasta 1664, yli 14 vuotta tekijänsä kuoleman jälkeen. Descartes ei halunnut joutua konfliktiin kirkon kanssa, ja onnistuikin siinä hyvin joutumatta silti koskaan varsinaisesti tinkimään mielipiteistään.
St. James’s Parkin metroasema
St. James’s Parkin metroasema on Lontoon metron Circle- ja District-linjojen asema Victorian ja Westminsterin asemien välissä. Se sijaitsee City of Westminsterin kaupunkipiirissä St. Jamesin puiston eteläpuolella.
Asema avattiin jouluaattona 1868 osana District Railwayn uutta linjaa, joka ulottui Westminsteristä South Kensingtoniin. Se on rakennettu kaksi kertaa uudelleen: ensimmäisen kerran se uusittiin 1900-luvun alussa, kun sen yläpuolelle rakennettiin London Electric Railwayn pääkonttori Electric Railway House. Nykyisen muotonsa asema sai vuosina 1927–1929, jolloin Electric Railway House purettiin ja sen tilalle rakennettiin Charles Holdenin suunnittelema art deco -tyylinen 55 Broadway.
pienoiskuva|vasen|Alkuperäinen emalikyltti. Metroasemalle on sisäänkäynnit Broadwayltä, Petty Francelta ja Palmer Streetiltä. Asemalla on säilynyt paljon alkuperäisiä yksityiskohtia – esimerkiksi portaat, puiset odotuspenkit sekä emalista ja puusta valmistetut nimikyltit ja opasteet – mikä on harvinaista Lontoon metroasemilla. Asemalaiturien seiniä peittävät lasitetut valko-harmaat kaakelit, ja asemakyltit ja mainospaikat on ympäröity sinisillä, mustilla ja vihreillä reunalaatoilla. Länteen kulkevien junien laiturilla on pieni puinen kioski, jossa oli alun perin W H Smithin myyntipiste; nykyään se toimii näyttelykojuna. Aseman lipunmyynti on marmorisessa kauppakäytävässä 55 Broadwayn pohjakerroksessa.
Historic England myönsi St. James’s Parkin metroasemalle ja 55 Broadwaylle Grade I -luokan suojelukohteen aseman vuonna 1970. Metroasema on harvoja alkuperäisessä asussaan säilyneitä Lontoon metron asemia. Transport for Londonin pääkonttori toimi 55 Broadwayssä maaliskuuhun 2020 asti, jolloin virasto siirsi pääkonttorinsa Lontoon olympiapuistoon Stratfordissa. Rakennus aiotaan muuttaa luksushotelliksi.
Iso-Nuoramo
Iso-Nuoramo on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Korsukylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Iso-Nuoramon pinta-ala on 13,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä eikä siinä ole kartan mukaan saaria. Järvestä 300 metriä länteen sijaitsee Niemisvedentien (yhdystie 7091) ja Lepikonperäntien risteys, joista jälkimmäinen tie ohittaa järven etelärannan lähimmillään alle 20 metrin päässä. Tien toisella puolella sijaitsee 50 metrin päässä Nuoramon laavu.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Järven itärannalla on muutamia asuinrakennuksia.
Vesistösuhteet
Iso-Nuoramo sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172,6 metriä mpy.
Iso-Nuoramon lähimmät järvet ovat Keskimmäinen-Nuoramo (2,5 ha) 200 metrin päässä etelässä, Pyhikki (37 ha) 350 metrin päässä idässä ja Saarinen (61 ha) 500 metrin päässä kaakossa. Iso-Nuoramon pohjoispuolella sijaitsee Nuoramonnevaksi kutsuttu suoalue, jonka poikki kulkee laskuoja Pyhikkiin.
Poljčane
Poljčane on kaupunki ja kunta itäisessä Sloveniassa. Kaupungissa oli noin 1 130 asukasta vuoden 2020 arvioiden mukaan ja kunnassa noin 4 450 asukasta. Poljčane sijaitsee 35 kilometriä Mariborista etelään ja 35 kilometriä Celjestä koilliseen. Kaupungissa on rautatieasema, koulu, terveyskeskus, postitoimisto, kaksi valintamyymälää, pubeja, baareja ja ravintoloita.
Joel Kiviranta
Joel Vihtori Kiviranta (s. 23. maaliskuuta 1996 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Dallas Starsia. Kiviranta on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen maajoukkueeseen vuonna 2019.
Seuraura
Kiviranta on keravalaisen Shakersin kasvatti, mutta hän siirtyi varhain juniorina Jokereihin. Kaudella 2011–2012 Kiviranta oli seuran C-nuorten paras maalintekijä C-nuorten SM-karsinnoissa kymmenellä osumallaan. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2012, 2013 ja 2014. KHL-joukkue Avangard Omsk varasi Kivirannan 162. pelaajana vuonna 2013.
Kaudella 2013–2014 Kiviranta oli Jokereiden A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Teemu Turusen kanssa sekä joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Kiviranta pelasi kauden aikana myös ensimmäisen SM-liigaottelunsa 12. marraskuuta 2013 Espoo Bluesia vastaan. Paikka Jokereiden liigakokoonpanoon aukesi loukkaantumisten ja Jarkko Ruudun pelikiellon myötä. Hän keräsi debyytissään myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Ottelu jäi Kivirannalle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Kaudeksi 2014–2015 Kiviranta siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportiin. Hän teki siellä liigauransa avausmaalin uransa kahdeksannessa SM-liigaottelussaan 4. lokakuuta 2014 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Kaikkiaan Kivirannan tulokaskausi toi 47 runkosarjaottelussa tehot 8+5=13. Helmikuussa 2015 hänen sopimustaan Sportin kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2018 saakka. Kaudella 2016–2017 Kiviranta oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+10=21.
Kaudella 2017–2018 Kiviranta teki läpimurtonsa SM-liigassa. Hän voitti Sportin sisäisen pistepörssin tehoilla 19+18=37. 21. marraskuuta 2017 Pelicansia vastaan Kiviranta teki liigauransa ensimmäisen hattutempun. Hänen toinen maalinsa jäi Sportin 7–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kivirannan ensimmäinen hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen ja kolmas osuma syntyi tyhjään maaliin. Tammikuussa 2018 hän nousi Sportin kapteenistoon, kun seura vuokrasi kapteeninsa Markus Kankaanperän loppukaudeksi Helsingin IFK:hon. Samassa kuussa Kiviranta teki Sportin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019 hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 16 osumallaan.
Toukokuussa 2019 NHL-varaamaton Kiviranta teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa. Seura lähetti hänet syksyn harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Texas Starsin vahvuuteen. Tammikuussa 2020 Kiviranta kutsuttiin Dallasin NHL-joukkueeseen, kun Corey Perry joutui pelikieltoon. Hän teki NHL-debyyttinsä 3. tammikuuta 2020 Detroit Red Wingsia vastaan. Kiviranta merkittiin Starsin nelosketjun oikeaan laitaan Jason Dickinsonin ja Mattias Janmarkin viereen. Kiviranta sai ottelussa jääaikaa 8.37 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki kahdeksannessa ottelussaan 1. helmikuuta 2020 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan.
Elokuussa 2021 Kiviranta teki Starsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,1 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Kiviranta edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Yhteensä Kiviranta on pelannut 16 A-maaottelua tehopistein 3+2=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Nordic Cupissa 13. huhtikuuta 2019 Vojensissa Tanskaa vastaan. Kiviranta merkittiin Suomen nelosketjun vasempaan laitaan Eetu Luostarisen ja Marko Anttilan viereen. Hän teki ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa seuraavassa ottelussaan 18. huhtikuuta 2019 Rovaniemellä Norjaa vastaan, kun Kiviranta viimeisteli Suomelle 3–1-loppulukeman vastustajan tyhjään maaliin.
Kiviranta pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2012 ja 2013, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Kiviranta pelasi myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa nuorten olympiakisoissa Innsbruckissa 2012, jolloin hän voitti kultaa. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joita jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan. Kiviranta valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2011.
Olavi Kares
Kaarlo Olavi Kares (24. maaliskuuta 1903 Mikkelin maalaiskunta – 6. lokakuuta 1988 Turku) oli suomalainen piispa. Hän toimi Kuopion hiippakunnan piispana vuosina 1962–1974.
Ufo
thumb|right|250px|Oletettu ufo [[Trindade ja Martim Vaz|Trindade-saaren luona 16.1.1958 Almiro Baraúnan valokuvaamana, keskipisteestä oikealla. Kuva on yksi tekstissä kuvatun testin läpäisseistä. ]] thumb|270px|Hans Glaserin painokuva selittämättömistä ilmiöistä [[Nürnbergin taivaalla Saksassa vuonna 1561.]] thumb|270px|[[Baselissa, Sveitsissä nähtiin outoja valoja taivaalla 7. elokuuta 1566. Samuel Cocciuksen piirros.]]
Olavi Kares
Varhainen elämä ja koulutus
Kares valmistui ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1921. Hän hakeutui opiskelemaan Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan. Sacri ministerii -kandidaatintutkinnon hän suoritti 1927. Papiksi hänet vihittiin 1928 Turussa, ja pätevyyden kirkkohistorian professorin virkaan hän sai 1945.
Ufo
Ufo (lyhenne, 'tunnistamaton lentävä esine', 'tunnistamaton lentävä kohde' tai saduissa ja lasten keskuudessa joskus lentävä lautanen') on havaitsijalle tunnistamaton lentävä tai lentokykyiseltä näyttävä kohde. Alun perin termi kirjoitettiin muodossa UFOB, kun Yhdysvaltain ilmavoimat julkaisi sisäiseen käyttöön tarkoitetut menettelyohjeet ufohavaintoja varten vuonna 1953. Mikäli kohde myöhemmin pystytään tunnistamaan, voidaan sitä kutsua ifoksi.
Ufoina ilmoitetaan monesti tunnettuja mutta havaitsijalle erikoisia kohteita, esimerkiksi meteoreja, lentokoneita, rakettilaukaisuja, satelliitteja ja säähavaintopalloja. Jotkut ufoilmoitukset on todettu tekaistuiksi tai ne ovat perustuneet harha-aistimuksiin.
Olavi Kares
Varhainen elämä ja koulutus
Opiskeluaikanaan hän oli jäsenenä muun muassa Akateemisessa Karjala-Seurassa ja Hämäläis-Osakunnassa.
Ufo
Jotkut pitävät osaa ufoista vieraalta planeetalta tulevien avaruusolentojen, tyypillisesti humanoidien, ohjaamina aluksina, minkä vuoksi ”ufo” sananakin mielletään useimmiten liittyvän Maan ulkopuolisiin olentoihin. Ufoskeptikot katsovat, että havaintotapaukset ja ufoilmiö kokonaisuutena voidaan selittää tieteiden keinoin.
Olavi Kares
Varhainen elämä ja koulutus
Teologian kunniatohtorin arvo Karekselle myönnettiin 1942.
Ufo
Historiaa
Valoilmiöitä on nähty kautta aikojen niin maan pinnalla kuin taivaallakin. Tällaisia ovat esimerkiksi virvatulet, joista kertovat lähes kaikkien kansojen kansanperinteet. Ihmiset ovat antaneet valoilmiöille omiin mytologioihinsa pohjautuvia selityksiä. Niitä on pidetty esimerkiksi lohikäärmeinä, noitina, kummituksina tai pahoina henkinä.
Olavi Kares
Ura pappina
Kareksen ensimmäinen työpaikka avautui Lapuan seurakunnassa sen virallisena apulaisena sekä kirkkoherran, isänsä K. R. Kareksen apulaisena 1928–1930.
Ufo
Nykyajan ensimmäisiä havaintoja
Varsinaisesti nykyajan ufoilmiön esimuodoiksi nähdään esimerkiksi Keskilännen ilmalaivat 1800/1900-lukujen vaihteessa, kummituslentokoneet varsinkin Pohjoismaissa 1930-luvulla ja sikarin tai raketin muotoiset ns. aaveraketit sekä tulipallot 1940-luvun lopulla. Kummituslentokoneita havaittiin Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. Aaveraketti- ja tulipallohavainnot keskittyivät Ruotsiin.
Olavi Kares
Herännäisjohtaja
Pohjanmaalta Kares siirtyi Turkuun, jossa hän toimi Turun kristillisen kansanopiston johtajana 1930–1960, välillä kauden 1946–1948 Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtajana sekä Turun tuomiokirkkoseurakunnan tuomiorovastina 1960–1962.
Lapuan piispanvaali 1956
Lapuan piispanvaaliin 1956 liittyi huomattavasti sekä kirkollisen että yhteiskunnallisen politiikan jännitteitä. Presidentti Urho Kekkonen syrjäytti Kareksen Lapuan piispanvaalin ensimmäiseltä ehdokassijalta. Piispannimitystä edelsi monimutkainen taustavaikuttamisen jakso, jossa presidenttiä yritettiin taivutella Kareksen puolelle ja häntä vastaan. Erityisesti Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtaja Jussi Kuoppala pyrki vaikuttamaan Kekkoseen Kareksen valinnan varmistamiseksi. Kekkonen katsoi, että ei voinut nimittää herännäisyyden tukialueen piispaksi körttiläistä Karesta, joka oli ollut näkyvästi mukana sekä AKS:n että Lapuan liikkeen toiminnassa.
Kiinan renessanssi
Kiinan renessanssi (900 – 1200-luku, mukaillen ranskalaisen historioitsija Jacques Gernet'n määritelmää) muistutti Euroopan renessanssia: vanhoja kulttuuripiirteitä tutkittiin uudelleen ja uusia syntyi, myös merkittäviä keksintöjä tehtiin ja hallinto oli keskitettyä. Kausi alkaa Tang-dynastian hajoamisesta ja päättyy mongolien Yuan-dynastiaan.
Olavi Kares
Kuopion piispa (1962–1974)
Olavi Karesta ei Lapuan piispanvaalin jälkeen kuitenkaan syrjäytetty pysyvästi, vaan presidentti Kekkonen nimitti hänet Kuopion hiippakunnan piispaksi 1962, josta virasta Kares siirtyi eläkkeelle 1974.
Ufo
Nykyajan ensimmäisiä havaintoja
Ennen aaveraketteja, toisen maailmansodan aikana, lentäjät kertoivat tunnistamattomista valopalloista, ns. foo-hävittäjistä, jotka näyttivät seuraavan lentokoneita.
Kiinan renessanssi
Tällä ajalle osuvat seuraavat Kiinan dynastiat:
Olavi Kares
Luottamustehtävät
Vuonna 1930 Kares toimi osana Lapuan liikkeen johtoa ja sen rahastonhoitajana hänen tehtävään oli tilittää muilutusten suorittajille korvaukset bensiinikuluista. Kytkös liikkeeseen muodostui myös alkuun rasitteeksi hänen uralleen kirkossa.
Ufo
1940- ja 1950-lukujen ”lentävät lautaset”
thumb|Mahdollinen ufo [[Hebeissä, Kiinassa vuonna 1942.]]
Olavi Kares
Luottamustehtävät
Kares toimi Turun ylioppilaiden kristillisen yhdistyksen puheenjohtajana 1932–1937. Herättäjä-Yhdistyksen päätoimikunnan jäsenenä hän oli vuodesta 1945 ja puheenjohtajana 1959–1972. Kirkolliskokouksiin hän osallistui vuosivälillä 1943–1974. Kirkkokäsikirjakomitean jäsenenä hän oli 1948–1963 sekä Turun seurakuntien kirkkovaltuuston jäsenenä vuodesta 1951 ja puheenjohtajana 1960–1962. Kuopion Pipliaseuran johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1962–1974. Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton valtuuskunnan jäsen hän oli 1966–1977.
Jorma Tuominen
Jorma Jussi Kullervo Tuominen (25. helmikuuta 1909 Oulu – 23. joulukuuta 2002 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko.
Olavi Kares
Luottamustehtävät
Edelleen Kares oli Suomen Kansanopistoyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1948–1960 sekä Opettajaneuvoston jäsenenä 1952–1960. Turun Kirjailijat ry:n johtokunnan puheenjohtajana hän toimi 1959–1961 sekä Kansanvalistusseuran valtuuskunnan jäsenenä 1960–1962. Pelastakaa Lapset ry:n hallintoneuvoston jäsen hän oli 1962–1979. Kuopion Yliopistosäätiössä Kares oli valtuuskunnan jäsenenä 1966–1969 sekä hallituksen jäsenenä 1969–1974.
Jorma Tuominen
Tuominen syntyi Oulussa. Hänen isänsä oli vaatturimestari Anders Johan Tuominen ja äitinsä Anna Aliina Tarvainen. Jorma Tuominen itse oli vuodesta 1931 naimisissa Vieno Vellamo Halmeen kanssa ja sai vuonna 1940 tyttären Marja Liisa.
Olavi Kares
Yksityiselämä
Kares syntyi Mikkelin maalaiskunnassa Otavan kansanopiston johtajan, lääninrovastin ja sittemmin IKL:n kansanedustajan K. R. Kareksen ja Siiri Koskisen perheeseen.
Jorma Tuominen
Tuominen istui vuosina 1940–1945 SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän toimi lisäksi vuosina 1942–1955 Hyvinkään kauppalanjohtajana, vuosina 1955–1959 Jyväskylän kaupunginjohtajana sekä vuosina 1959–1972 Hämeen läänin maaherrana. Tuominen toimi ensimmäisenä varapuheenjohtajana talvisodan jälkeen perustetussa ja tammikuussa 1945 lakkautetussa Suomen Aseveljien Liitossa (SAL).
Olavi Kares
Yksityiselämä
Kares solmi avioliiton filosofian maisteri Aili Mattilan kanssa. Perheeseen syntyi tytär Leena.
Ufo
1940- ja 1950-lukujen ”lentävät lautaset”
Joitain ufoja on nimitetty lentäviksi lautasiksi (suomennos sanoista flying saucer, kirjaimellisesti lentävä teevati), sillä monissa havainnoissa ja huijauksissa ufo on ollut lautasen tai kiekon muotoinen.
Akropolis-ralli 2006
pienoiskuva|Xavier Pons [[Citroën Xsara WRC|Citroën Xsara WRC:llä Akropolis-rallissa 2006.]] Akropolis-ralli 2006 ajettiin 2. kesäkuuta - 4. kesäkuuta välisenä aikana. Kilpailun voitti suomalainen Marcus Grönholm ja toiseksi sijoittui ranskalainen Sébastien Loeb.
Olavi Kares
Julkaisutoiminta
Kareksen sydäntä lähellä oli körttiläisyys, ja hän julkaisi lukuisia körttiläisyyden historiasta ja johtohahmoista kertovia kirjoja, joista laajin on viisiosainen, noin 2500-sivuinen Heränneen kansan vaellus (1941–1952). Hän julkaisi myös päiväkirjoja ja muistelmia sekä aforismeja.
Jorma Tuominen
Jorma Tuominen kuoli Hämeenlinnassa 93-vuotiaana. Hän oli viimeinen elossa ollut ns. pitkän parlamentin (1939−1945) jäsen.
Jorma Tuomisen veli oli Turo Tuominen, jonka lapsia ovat iskelmälaulajat Annette Tuominen ja Jarmo "Jamppa" Tuominen.
Akropolis-ralli 2006
Rallin reittiin oli tehty edeltäviin vuosiin verrattuna paljon muutoksia. Ralli ajettiin ensimmäistä kertaa pitkiin aikoihin aivan Ateenan tuntumassa, joten reittiä voitiin pitää uutena lähes kaikille kuljettajille. Ralli alkoi ja päättyi Ateenan olympiastadionilla ajettuihin yleisöerikoiskokeisiin.
Ufo
1940- ja 1950-lukujen ”lentävät lautaset”
Pari viikkoa Arnoldin havainnon jälkeen alkoi uforaporttien tulva Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Yhdysvaltalaisen lentoyhtiön United Airlinesin liikennekoneen lentäjät näkivät 4. heinäkuuta Arnoldin ilmoittaman tyyppisiä kohteita kiitämässä nopeasti Idahon yllä. Lentävän lautasen väitettiin syöksyneen maahan 8. heinäkuuta 1947 Uudessa Meksikossa Roswellissa, armeijan eristäneen alueen ja ottaneen osat haltuunsa. Tuona vuonna Yhdysvaltain ilmavoimille ilmoitettiin 122 havaintoa.
Akropolis-ralli 2006
Tulokset
''EK = Erikoiskoe, KJ = Kärkeä jäljessä
Ufo
1940- ja 1950-lukujen ”lentävät lautaset”
Aluksi ”lautasten” ajateltiin tavallisimmin olevan Yhdysvaltain salaisia sotilaallisia kokeita tai venäläisten vakoilulentoja, mutta pian niitä alettiin pitää mahdollisina ulkoavaruuden vierailijoina. Tämän käsityksen teki lopullisesti tunnetuksi amerikkalaisessa True-lehdessä vuonna 1950 julkaistu Donald E. Keyhoen artikkeli The Flying Saucers are Real.
Vuoden 1952 ufoaalto
Vuoteen 1952 mennessä vuotuisten havaintojen määrä oli paisunut jo 1 501:een. Vuonna 1952 alkoi taas uusi ufoaalto Yhdysvalloissa. Yöllä 19. heinäkuuta 1952 Washingtonin taivaalle ilmestyi viisi outoa valoa, jotka järjestivät kaupungin asukkaille häikäisevän ja kauas näkyneen näytöksen. Kaupungin taivaalle ilmestyi lisää tällaisia valoja 26. heinäkuuta ja niitä tutkimaan lähetettiin kolme lentokonetta. Tukikohtaan palattuaan kahdella lentäjistä ei ollut mitään raportoitavaa, mutta kolmas kertoi nähneensä valtavia valkoisia ja sinisiä valoja, jotka olivat muodostaneet kehän hänen ympärilleen. Ne olivat lentäneet hänen rinnallaan noin 15 sekuntia ja poistuneet.
Lokakuussa 1952 tullivirkailija Gabriel Cachinard havaitsi oudon valoilmiön Marseillen lentokentällä Ranskassa. Valo pysähtyi kiitotien ylle ja kun Cachinard siirtyi sitä kohti, sen ympärillä olleista ikkunoista tuli ensin vihreää ja sitten sinistä valoa. Sen jälkeen valon alapuolelta ilmestyi kipinöitä ja se lensi pois.
1970-luku ja myöhemmin
Entinen Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carterkin on tehnyt raportin ufohavainnosta. Jimmy Carterin UFO-tapaus sattui lokakuussa 1969. Tähtitieteilijät totesivat kuitenkin, että kyseessä oli Venus-planeetta, joka tunnetaan myös ilta- tai aamutähtenä.
Tyypilliset havainnot
Viimeisten 60 vuoden aikana ainakin 120 000 ihmistä on ilmoittanut nähneensä ufon.
Yli 20 % raportoiduista havainnoista koskee hehkuvia valopalloja, joiden väriksi mainitaan useimmiten oranssi, keltainen tai punainen. Niiden on nähty usein leijuvan hiljaa taivaanrannassa. Englannissa havaittiin 1960-luvulla useita tällaisia hehkuvia palloja. Ufoja pidetään yleensä lautasmaisina, mutta muut muodot näkyvät olevan tavallisempia. Noin 15 %:ssa tapauksista silminnäkijä on kertonut nähneensä pitkän, kapean putkilonmuotoisen ufon eli ns. sikarimaisen ufon. Vastaavasti noin 15 % havainnoista koskee munanmuotoisia ufoja, joista usein lähtee kertoman mukaan valkoista valoa. Noin 8 % havainnoiduista ufoista on ollut muodoltaan kuin nurin käännettyjä kulhoja. Lentävän lautasen yläosa on yleensä pulleampi kuin alaosa, ja monesti sen huipussa on kupoli. Lautanen voi olla myös kuin nurin käännetty kulho, tai kuin kaksi lautasta vastakkain.
Ufohavainnoille tyypillinen piirre on äänettömyys. Jos ääniä kuullaan, se voi olla huminaa tai surinaa. Joidenkin kohteiden on kerrottu pudonneen kohti maata putoavan lehden tavoin. Moni ufon lähikohtaaminen päättyy ufon kiihdytykseen suoraan ylöspäin.
Monet tutkijat ovat huomanneet, että ufot näyttävät heijastavan havaintoajankohdan teknistä tasoa. Toisin sanoen Keskilännen ilmalaivoja nähtiin ilmalaivojen aikana, aaveraketteja V2-rakettien aikana sekä lautasia ja sylintereitä avaruustutkimuksen aikana. Tämä johtuu siitä, että ihmiset vertaavat ufojen ulkomuotoa havaintoajankohdalle ominaiseen teknologiaan ja käyttävät siihen liittyvää sanastoa. Ihmiset osaavat nykyisin kuvailla havaintojaan monimutkaisemman teknologian käsitteistöllä kuin esimerkiksi keskiajalla. Toisaalta teknologian ja viihdeteollisuuden värittämä elinympäristömme antaa runsaasti virikkeitä ufohavainnon liioitteluun ylimääräisillä yksityiskohdilla, vaikka havaintoa voisi kuvailla yksiselitteisemmin.
Ufojen yhdistäminen vieraiden planeettojen olentoihin
Muun muassa Erich von Däniken on esittänyt teorioita, joiden mukaan tuhansia vuosia sitten Maahan olisi saapunut astronautteja vieraalta taivaankappaleelta ja että heillä olisi ollut suuri vaikutus ihmiskunnan kehitykseen. Tällaisia teorioita pidetään kuitenkin yleisesti näennäistieteenä.
Ufot yhdistettiin nopeasti ajatukseen Maan ulkopuolisesta elämästä. Syitä olivat esimerkiksi havaitsijoiden kuvailemat lentosuoritukset, jotka olisivat olleet teknisesti jopa mahdottomia sekä väitetyt havainnot laskeutumisista ja niiden yhteydessä tehdyistä humanoidi-havainnoista.
Havaitun kohteen muotoa kuvaava termi lentävä lautanen muodostui lähes ufo-termin rinnakkaisilmaisuksi. Tapani Kuninkaan tekemässä analyysissä 70:stä suomalaisesta tapauksesta 30 % oli kiekon muotoisia, 40 % pallon tai soikion muotoisia. Ilmaisu sisältää ajatuksen rakennetusta aluksesta joka on ns. rautalaiva-teorian perusajatus. Sen mukaan havaitut kohteet olisivat vieraiden olentojen käyttämiä aluksia heidän liikkuessaan Maa-planeetalla ja planeetalle. Tämän teorian puolestapuhujia kirjoissaan oli esimerkiksi ruotsalainen K. Gösta Rehn. Muita oletettuja alustyyppejä ovat esimerkiksi sikarin- ja kolmionmuotoiset alukset.
Väitetyt kontaktit humanoidien kanssa tulivat tunnetuksi 1950-luvulla. Väittämänsä kontaktin saaneiden henkilöiden kuvaukset esimerkiksi olentojen kotipaikasta voivat olla sekavia ja ristiriidassa tieteellisten havaintojen kanssa. Kerrottuja kontakteja oli myös jo 1800-luvun lopun ilmalaivahavaintojen yhteydessä.
Nykyisin ufotutkimukseen on kehittynyt rautalaivateorian ohella suuntaus, joka tutkimuksen ohella painottaa psykologista merkitystä ja kontaktien saamisen tärkeyttä. Elokuvat, televisiosarjat sekä kirjallisuus ovat levittäneet käsitystä humanoidien ulkonäöstä.
Ufojen on myös väitetty tulevan esimerkiksi aikamatkailijoina tulevaisuudesta, toisesta ulottuvuudesta tai Maan sisältä. Jacques Vallée lienee tunnetuin toisen ulottuvuuden tai rinnakkaistodellisuusteorian kehittäjä.
Tutkimukset ja raportit
Yhdysvaltain ilmavoimat järjestivät vuosina 1947–1969 omia ufotutkimusprojektejaan, joiden tarkoitus oli selvittää, ovatko ufot todellisia, ja uhka Yhdysvalloille. Tutkimusprojekti Sign (”merkki”) aloitettiin ilmavoimissa vuonna 1947, mutta se korvattiin 1949 projekti Grudgella (”kauna”) ilmavoimien ylempien upseereiden käskystä. Vuonna 1952 lakkautetun Grudgen seuraajaksi perustettiin samana vuonna projekti Blue Book, jonka tieteellisenä neuvonantajana toimi tähtitieteen professori J. Allen Hynek. Vuosina 1952–1969 toimineen projekti Blue Bookin arkistoihin kerättiin kaikkiaan 12 618 uforaporttia, joista 701 merkittiin tutkimusten jälkeen selvittämättömiksi.
Vuosina 1966–1968 Coloradon yliopisto teki Yhdysvaltain ilmavoimien pyynnöstä tutkimuksen ufoista, niin sanotun Condonin raportin. Condonin komitean tutkimista tapauksista noin 30 % (23 tapausta) jäi tunnistamatta. Edward Condon uskoi kuitenkin, että kaikki tapaukset voitaisiin selvittää, jos käytettävissä olisi riittävästi tietoja. Vaikka tämä raportti otettiin laajalti myönteisesti vastaan, johtavat ufotutkijat Hynek ja James MacDonald arvostelivat Condonin raporttia puolueelliseksi. Myös Condonin ryhmästä eronnut Saunders vastusti Condonin raporttia.
Myös Suomessa on esitetty Yhdysvaltain ilmavoimien lausuntoa, jonka mukaan ufot eivät uhkaa turvallisuutta. Lausunto sisältää myös kaksi muuta osaa. Toisessa sanotaan, että ei ole löytynyt mitään todisteita siitä, että ufot edustaisivat sellaista teknistä kehitystä, mitä ei tunneta. Kolmannessa sanotaan, että ei ole mitään perusteita luokitella ufoja maapallon ulkopuolisiksi kulkuneuvoiksi.
Yhdysvaltain ilmavoimilla on muitakin kuin puolustuksellisia syitä hillitä ufoilmoitusten määrää. Vuonna 1947 ilmavoimat aloitti kokeet halkaisijaltaan noin 50-metrisillä ilmapalloilla, jotka kohosivat lähes neljänkymmenen kilometrin korkeuteen – korkeammalle kuin lentokoneet. Ilmakehän aiheuttamasta valon taipumisesta johtuen ne saattoivat näyttää sikareilta tai kiekon muotoisilta. Ilmavirrat saattoivat aiheuttaa sen, että ne näyttivät liikkuvan mielivaltaisiin suuntiin. Kylmän sodan alkuaikoina ufoja epäiltiin joskus myös neuvostoliittolaisiksi salaisiksi aseiksi.
CIA on paljastanut ufo-tutkijoiden ja -harrastajien parissa huomiota herättäneen Area 51:n U-2-koneiden testialueeksi. U2 lensi korkeammalla kuin muut silloiset koneet, jopa noin 18 kilometrin korkeudessa, ja ne heijastivat auringonvaloa vielä kun pimeä oli laskeutunut ja erottuivat siten kirkkaina yötaivaalla.
Bruce Maccabee ja Larry Hatch analysoivat U2-koneiden lentojen vaikutuksen havaintojen määrään tilastollisesti hyödyntäen useita lähteitä. Tilastot eivät tukeneet U2-lentojen arvioitua vaikutusta havaintojen määrään 1955-1958. Koneet maalattiin myöhemmin erilaisilla naamioväreillä.
Ufoaika-lehti teki 1972 Lapissa gallup-kyselyn johon haastateltiin 40 ihmistä. Tuloksissa 90 % tiesi käsitteen ainakin osittain. Suhtautuminen ufoihin oli myönteinen 22,5 %, kielteinen 30 %, puolueeton 40 %. Vastaamatta jätti 7,5 %. Ufo- tai muita outoja ilmiöitä oli itse kokenut 22,5 %. Ufo-kirjallisuutta oli lukenut 10 %. Ufoaika-lehden tiesi 2,5 prosenttia haastatelluista.
Pentagonin ufo-raportti 2021
Pentagonin ufo-raportti on Yhdysvaltain tiedustelupalvelujen kongressin tiedustelukomitealle laatima ja 25.6.2021 julkaisema raportti 144 tunnistamattomasta lentävästä kohteesta (eng. unidentified flying object) eli ufosta. Raportti viittaa tapauksiin laajemmalla tunnistamattomien ilmailmiöiden käsitteellä UAP (eng. unidentified aerial phenomena). Nykyään UAP-käsite kattaa ilmakehän ilmiöiden lisäksi vedenalaiset ilmiöt, sekä ilmiöt, joiden havaitaan siirtyvän avaruuden ja ilmakehän välillä tai vaihtoehtoisesti ilmakehän ja vesistöjen välillä. Raportin perusteena olleet tapaukset ovat vuosilta 2004-2021, joista suurimman osan olivat havainneet ja raportoineet Yhdysvaltain armeijaan kuuluvat henkilöt, kuten laivaston lentäjät.
Raporttia varten kyseisiä UAP-tapauksia tutki Yhdysvaltain puolustusministeriön tunnistamattomia ilmailmiöitä tutkiva työryhmä (UAPTF).
Raportin mukaan suurin osa UAP-tapauksista edusti todennäköisesti fyysisiä esineitä, koska ne rekisteröitiin useissa antureissa, kuten tutka, infrapunakamera, elektro-optiset sensorit, aseentunnistimet sekä visuaalisina havaintoina.
Osa tutkituista UAP-tapauksista osoitti raportin mukaan edistynyttä teknologiaa. Yhteensä 18 tapauksessa UAP-kohteiden liikeradat ja lento-ominaisuudet olivat epätavallisia. Tunnistamattomat kappaleet esimerkiksi kulkivat tuulta vastaan tai liikkuivat äkillisesti tai huomattavalla nopeudella ilman havaittavaa voimanlähdettä. Muutamissa harvoissa tapauksissa tunnistamaton kappale osoitti kiihtyvyyttä tai liikkeen hallintaa.
Raportti toteaa UAP-tapausten muodostavan uhkan Yhdysvaltain lentoturvallisuudelle ja mahdollisesti kansalliselle turvallisuudelle siinä tapauksessa, että UAP-tapauksissa on kysymys vieraan vallan kehittyneestä teknologiasta, joka on suunnattu Yhdysvaltoja ja sen asevoimia vastaan. Raportti ei tarjoa UAP-tapausten selitykseksi vieraan sivilisaation avaruusaluksia, mutta ei toisaalta sulje tätäkään mahdollisuutta ulkopuolelle.
Ufoilmiöiden kritiikkiä
Ufokriitikoiden mielestä kaikki ufot voidaan selittää ihmisen tekemillä laitteilla, luonnonilmiöillä, sepitteillä ja erilaisilla harhoilla. Väitetyt ufokuvat, laskeutumisjäljet, ufoista peräisin olevat esineet ja fyysiset vaikutukset ihmisiin ym. ovat monitulkintaisia. Ufoskeptikot ovat joskus järjestäneet huijauksia, joilla ovat pyrkineet osoittamaan, etteivät esimerkiksi ulkoavaruusoletusta kannattavat ufotutkijat erota oikeaa ufoa esimerkiksi pilasta. Morristownin ufohuijaus 2009 uutisoitiin laajasti ufona Yhdysvaltain tiedotusvälineissä, vaikka kyse oli pelkistä ilmapallon varassa liikkuvista lyhdyistä.
Ufokirjoissa kuitenkin säilyvät vuosikausia monet luonnonilmiöiksi tai huijauksiksi todistetut ja epäillyt tapaukset, kuten Gulf Breezen ufohuijaus. Suomalaisissa ufokirjoissa mainittu Petroskoin maneetti on selvä Plesetskistä tehty rakettilaukaisu. Skeptikoiden mielestä ufohavaintoja tuottaa muun muassa ”ufoteollisuus”, joka hyötyy ufoja käsittelevän materiaalin myynnistä. Vastuuttomat lehtimiehet haluavat lehtien levikkiä lisääviä hyviä juttuja, kuten Suomessa tapahtui Kinnulan ufohuijauksessa.
Myös ufokritiikkiä on monesti arvosteltu hätiköinnistä. Tunnetut amerikkalaiset skeptikot kuten sähköinsinööri Philip Klass ja tähtitieteen professori Donald Menzel ovat selittäneet ufoja luonnonilmiöillä, joiden olemassaolo on epävarmaa, tai jotka ovat käytännössä mahdottomia. Klass esitti 1960-luvulla teorian, jonka mukaan monet ufoista ovat pallosalamoita, ja Menzel väitti ilmalinssien tuottavan monia ufoja. Suuren ufojoukon selittämistä pallosalamoilla ja ilmakehän optisilla ilmiöillä voitaneen pitää epätodennäköisenä.
Ufokontaktien todenpitävyys on kyseenalaistettu. Väitteet havaintojen salassapidosta eivät jostain syystä onnistu, vaikka kansalliset salaisuudet ovat vuotaneet. Muukalaisten viestit tuntuvat olevan muotitietoisia. (Ydinaseet, ympäristönsuojelu)
Väitteet ufoja koskevan tiedon salailusta
Astronauttien lisäksi eräät muut tärkeässä asemassa olevat henkilöt ovat olleet sitä mieltä, että ufoja koskevaa tietoa salataan. Tällaisia ovat olleet senaattori Barry Goldwater, amiraali Lord Hill-Norton (aikaisempi NATOn johtaja ja Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusvoimien päällikkö), prikaatinkenraali Arthur Exon (aiempi Wright-Patterson AFB:n komentaja), vara-amiraali Roscoe H. Hillenkoetter (ensimmäinen CIAn johtaja), FBI:n johtaja vuosilta 1935–1972 J. Edgar Hoover ja aiempi Kanadan puolustusministeri Paul Hellyer.
Myös Yhdysvaltain entisistä presidenteistä Jimmy Carter, Ronald Reagan, sekä Richard Nixon pitivät ufoja todellisina. . Myös Neuvostoliiton viimeiseksi jäänyt johtaja Mihail Gorbatšov uskoi, että ufoilmiö on todellinen, ja halusi ihmisten suhtautuvan siihen vakavasti.
Ranskan avaruustutkimuskeskus CNES avasi salatut ”ufokansiot” yleisesti luettaviksi maaliskuussa 2007. Kansioihin on arkistoitu 1 650 ufotapausta, joista yhdeksän prosenttia on pystytty selvittämään.
Ufon määritelmästä
Eri ufotutkijat ovat antaneet erilaisia määritelmiä ufoille. Edward Condon, joka johti tieteellistä ufotutkimusprojektia 1960-luvun lopulla, määritteli ufot havaitsijalle tunnistamattomiksi lentokykyisiksi esineiksi. Jacques Vallee määritteli ufot näöltään ja käyttäytymiseltään epätavallisiksi aineellisiksi lentäviksi kohteiksi. J. Allen Hynekin mukaan ufojen epätavallinen olemus tyrmistyttää sekä havaitsijat että asiantuntijat. Näin Hynek pyrkii määritelmässään suodattamaan asiantuntijan tunnistamat ”ifot” pois. Näissä määritelmissä ei oteta kantaa siihen, mikä on ufoilmiön varsinainen aiheuttaja.
Ufoaallot
Ufojen havaintomäärä on useita kertoja kasvanut huomattavasti joko rajatulla tai laajemmilla alueilla suhteellisen lyhyeksi aikaa. Äkillistä uforaporttien tulvaa sanotaan ufoaalloksi. Suuria ufoaaltoja oli 1947, 1952 ja varsinkin 1954, 1957 ja 1965 sekä 1969–1971, 1978 ja 1981. Vuoden 1947 ufoaallon aloitti Kenneth Arnoldin ”ensimmäinen ufohavainto”, joka sai erittäin laajaa julkisuutta.
Ufoaaltojen syistä ja luonteesta on kiistelty. Pääväittämiä on kaksi. Toinen esittää että ufoaallot ovat todellisia. Epäilijöiden mukaan ihmiset lisääntyneen kiinnostuksen ja raportoinnin aikana ilmoittelevat herkemmin uforaportteja, jotka ovat joko tunnettujen kohteiden virhetulkintoja tai sepitteitä. Saattaa myös olla, että todelliset ilmakehä-, valo-, ilma-alushavainnot laukaisevat virhehavainnoista koostuvan havaintoaallon.
Kylmän sodan lopun jälkeisen taantuman aikaan Hollywood teki muutamia UFO-elokuvia kuten Mars hyökkää!, jossa myös ironisoitiin 1950-luvun UFO-elokuvien sisältämää kommunismin uhalla pelottelua. 29. heinäkuuta 2011 Yhdysvalloissa tuli ensi-iltaan elokuva Cowboys & Aliens, joka on nostanut pohdintaa 1800-luvun lopun UFO-havainnoista.
Ufovalokuvat
1974 Ground Saucer Watch -järjestön tekemässä analyysissä 5 prosenttia sen tutkimista kuvista jäi aidoiksi. Tutkimuksessa käytettiin muun muassa tuolloin uutta kuvan digitaalista käsittelyä sekä varsinaisesti laaduntarkkailun röntgenkuvien suurentamiseen tarkoitettua Tv-kamera- ja monitorijärjestelmää.
Jo ennen tietokoneiden ja kuvankäsittelyohjelmien aikaa oli mahdollista tehdä retusointeja ja kuvatrikkejä. Esimerkiksi siiman varaan voi ripustaa pieniä esineitä ja ottaa niistä ufoksi väitettäviä kuvia. Omatekoisen pienoismallin tai muun sopivan esineen voi heittää ilmaan ja ottaa siitä kuvan sopivalta etäisyydeltä. Kattolampun tai muun valon heijastuksia voi kuvata niin, että ympäristö ei paljasta kuvan todellista kohdetta. Negatiivia tai alkuperäistä valokuvaa voi käsitellä ja ottaa käsitellystä kuvasta uuden kuvan. Suomalainen Paimion ufokuva on aikavalotuksella kuvattu Kuu. Kuvan paljastivat siinä näkyvien tähtien valottuneet liikeradat, joiden avulla oli mahdollista päätellä kuvan tekotapa.
Ufokuvan luotettavuuden ja aitouden määrittelyssä tulisi pyrkiä arvioimaan kuvaajan yleinen luotettavuus sekä havaintoselostuksen johdonmukaisuus ja yhtenevyys ufokuvien kanssa. Jos kuva on otettu filmiä käyttävällä kameralla negatiivit olisi tutkittava. Edelleen on eduksi jos on riippumattomien todistajien havaintoja. Oregonin McMinnvillessä asuneiden Paul ja Evelyn Trentin 11. toukokuuta 1950 ottamia ufokuvia pidetään yhä hyvälaatuisina. Nämäkin ovat monella tavoin epäilyttäviä. Esine näkyy sähkölankojen alla, ja on saatettu ripustaa niihin siimalla. Havaintoajasta kuvanottoajasta on kiistelty valon ja varjojen suhteiden perusteella. Kuvan valotusolosuhteisiin, kameran asemaan ja muihin muuttujiin perustuvista, tietokoneohjelmalla tehdyistä kokeiluista saatiin viite, että kohde on saattanut olla pieni alle 200 jalan (n. 60 m) päässä ollut esine. Trentin kuvissa näkyvä esine muistuttaa esimerkiksi 40-luvun lopun Fordin sivupeiliä.
J. Allen Hynek asetti hyvän kuvan vaatimuksiksi että luotettavina tunnetut henkilöt ovat todistaneet ufon kuvaamista ja että alkuperäinen negatiivi sekä kamera ovat saatavilla tutkijoille niiden tutkimiseksi. Hän edellytti myös että kuvaaja on valmis vannomaan valalla kuvan aitoudesta.
Kriteerit täyttäviä ufokuvia ja filmi- tai videokuvia ovat esimerkiksi Uuden-Seelannin tammikuussa 1979 kuvattu materiaali nopeasti liikkuvista valoista sekä Phoenixin valot, joilla oli useita toisistaan riippumattomia havaitsijoita. Pudasjärven ufoaallosta saatiin kuvausprojektissa lukuisia kuvia infrapunafilmille. Erilaisten lähteiden kuten autonvalojen vaikutukset oli testattu etukäteen.
Ufojen vaikutukset ympäristöönsä
Ufon laskeutumisjäljeksi on varsinkin ufohavaintojen yhteydessä monesti luultu uveavantoa eli luonnollisesti syntynyttä reikää jäässä, tai sienistä muodostuvaa rengasta, ”noidankehää”. Levellandin ufotapaus on esimerkki useiden toisistaan riippumattomien havaitsijoiden kuvailemista samankaltaisista mutta yksilökohtaisista vaikutuksista laajalla alueella kaupungin ympäristössä.
Ufojen luokittelu
Ufojen luokittelujärjestelmiä on monia, ne ovat kaikki jollakin tavalla rajallisia tai suuntaavia, jolloin vain tietyn tyyppiset havainnot tulevat luokittelussa esille. Näin ollen jonkin luokittelun käyttö saattaa vahvistaa ihmisten mielissä ufojen olevan juuri luokittelun kuvaaman laisia.
Begoniakasvit
Begoniakasvit eli vinolehtikasvit (Begoniaceae) on noin 1600-lajinen kasviheimo koppisiemenisten Cucurbitales-lahkossa, johon kuuluvat myös muun muassa kurkkukasvit (Cucurbitaceae).