cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lockheed Martin F-22 Raptor
Taustaa
Alkuperäisenä suunnitelmana oli tilata 750 konetta vuodesta 1994 alkaen. Vuonna 1990 tilausta vähennettiin 648 koneeseen alkaen vuodesta 1996 ja vuonna 1994 442 koneeseen. Vuoden 1997 raportin mukaan tilausmäärä oli 339. Samalla kaksipaikkaisen F-22B-mallin valmistus peruttiin. Vuonna 2003 ilmavoimat ilmoitti, että kongressi myöntyi 277 koneen ostoon. Lopulliseksi tilausmääräksi jäi 183 ja koneen valmistus päättyy 2010. Asevoimat oli valmis hankkimaan noin 350 konetta. F-22 ei ole osallistunut Irakin tai Afganistanin sodissa käytyihin taisteluihin.
Kone on luokiteltu Yhdysvalloissa luokkaan "liian kehittynyt sotateknologia", ja lupaa sen myyntiin ulkomaille ei ole annettu, joten hävittäjää ei tulla valmistamaan vientäväksi ulkomaille. Vientiin tarjotaan monikäyttöistä F-35 Lightning II:ta, jonka suorituskyky on pienempi kuin Raptorin.pienoiskuva|center|Raptorin aseistusta ja muuta tietoa.
Vaarallinen ohjelmistovirhe
pienoiskuva|[[KC-10 Extender ja F-22 suorittamassa ilmatankkausta.]] Ensimmäisinä ulkomaille sijoitettuina F-22:ina kuuden hävittäjän lentolaivue oli määrä siirtää Havaijilta Kadenan lentotukikohtaan Okinawalle 11. helmikuuta 2007. Laivueen siirtyminen viivästyi kuitenkin kansainvälisen päivämäärärajan (keskellä Tyyntämerta) ylityksen aikana paljastuneen vakavan ohjelmistovirheen takia. Virheen vuoksi kaikkien laivueen hävittäjien tietojärjestelmät kaatuivat (mm. viesti-, navigointi- ja polttoaineensäätelyjärjestelmät) ja niitä ei saatu palautettua. Hyvän sään ja mukana olleiden ilmatankkauskoneiden ansiosta onnettomuuksilta kuitenkin vältyttiin. Lentolaivue palasi Havaijille korjauksia varten ja viikkoa myöhemmin se palveli aiotussa tarkoituksessa Okinawalla.
Hapenvälitysongelmia
pienoiskuva|F-22:n ohjaamo Marraskuussa 2010 F-22 putosi ja lentäjä sai surmansa onnettomuudessa. Tutkimusten mukaan hän oli menettänyt hapensaannin lennon aikana. Toukokuussa 2011 USAF määräsi kaikki koneet lentokieltoon tutkimuksia varten kahden lentäjän kerrottua kokemuksistaan 60 Minutes -ohjelmassa. Lentäjät olivat ilmoittaneet muistikatkoksista ja tilannetajun menetyksistä lennon aikana. Syyksi epäiltiin happigeneraattorin puutteista johtuvaa hapenpuutetta tai häkämyrkytystä. Koneiden lentokielto jatkui syyskuuhun 2011 asti, ja lokakuussa ne määrättiin uudelleen lentokieltoon saman ongelman vuoksi. Myöhemmin koneilla oli lentorajoituksia, esim. kehotus välttää suuria korkeuksia.
Vuonna 2012 ilmavoimat ilmoitti, että happiongelmien taustalla on ollut yhdistelmä ohjaamoon liittyviä eri ongelmia. F22-hävittäjiin on asennettu täydentävät hapensaantilaitteistot, ja sen myötä lentorajoitukset on vähitellen poistettu.
Käyttö
Perjantaina 10. helmikuuta 2023 F-22 ampui niinikään AIM-9X -ohjuksella "noin pienen auton kokoisen" tuntemattoman kohteen Pohjois-Alaskassa Yhdysvaltain presidentti Joe Bidenin käskystä. Yhdysvaltalainen F-22 ampui toisen tuntemattoman objektin alas alle vuorokausi myöhemmin 11. helmikuuta Yukonissa, Kanadan ilmatilassa, Joe Bidenin ja Kanadan pääministeri Justin Trudeaun yhteisellä päätöksellä. Operaatioon osallistui myös kanadalaisia CF-18 Hornet -hävittäjiä. Kummatkin esineet lensivät noin 12 kilometrin korkeudessa, eli aiheuttivat riskin siviililentoliikenteelle. Esineiden jäänteitä on kerätty maasta tutkimuksia varten.
Jääpallon SM-sarjakausi 1976–1977
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1976–1977 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla neljän parhaan joukkueen play off -otteluilla. Pudotuspelit olivat käytössä ensimmäistä kertaa yksilohkoisen SM-sarjan aikana. Viimeiseksi sijoittunut putosi sarjasta ja toiseksi viimeinen joutui karsimaan seuraavan kauden SM-sarjapaikastaan.
Verta ja kultaa
Elokuva kertoo köyhästä nuoresta miehestä, joka nousee mestariksi mutta jää lopulta korruption kierteeseen.
Jääpallon SM-sarjakausi 1976–1977
Runkosarjan voitti OLS kärsimättä yhtään tappiota. Muut välieriin selvinneet joukkueet olivat Vastus, paluun tehnyt Veiterä ja WP-35. Välierissä joukkueiden paremmuuden ratkaisi kahden ottelun yhteistulos. OLS voitti välierissä WP-35:n ja Veiterä Vastuksen. Oulussa pelatussa loppuottelussa OLS kohtasi Veiterän. OLS voitti ottelun ja mestaruuden maalein 9–2. Veiterä sijoittui näin paluukaudellaan hopealle. Pronssiottelussa Vastus voitti WP-35:n.
OLS:n Matti Alatalo maalikuninkuuden 36 maalilla. Alatalo valittiin myös vuoden 1976 parhaaksi jääpalloilijaksi Urheilutoimittajain Liiton äänestyksessä.
Uusinta
OPS putosi sarjasta. Tarmo karsintaan SM-karsintasarjan kakkosen Botnian kanssa. Suoraan SM-sarjaan nousi karsintasarjan voittaja Oulun Pallo-Pojat.
Karsinta
Tarmo säilyi sarjassa voitettuaan karsinnat.
OPS putosi sarjasta hävittyään uusintaottelun sarjan viimeisestä sijasta Tarmolle, Mutta koska SM-Karsintasarjan voitti OPS:n sisarseura OPP, Jääpalloliitto päätti seuraavana syksynä siirtää anomuksesta OPP:n sarjapaikan OPS:lle. Tarmo voitti Botnia-69:n karsinnoissa, mutta Jääpalloliitto päätti kevään liittokokouksessa nostaa SM-sarjan joukkuemäärän kymmeneen, näin Botnia nostettiin SM-sarjaan. Seuraavana kautena sarjassa pelasi kuitenkin vain 9 joukkuetta, sillä Tarmo ilmoitti syksyllä luopuvansa sarjapaikastaan.
Ennen seuraavan kauden alkua myös MP luopui sarjapaikastaan, jonka peri Mikkelin Kampparit.
Mestarijoukkue
OLS:n joukkue: Seppo Jolkkonen, Rauno Kaikkonen, Raimo Ikonen, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Mauri Sorppanen, Timo Okkonen, Pertti Kärenaho, Toivo Orava, Tuomo Rantalankila, Kalevi Immonen, Yrjö Ervasti, Ari Kuokkanen, Eero Hamari, Matti Alatalo, Pekka Vartiainen, Pekka Liikanen, Matti Karhumaa. Valmentajat: Reijo Karppinen ja Kalevi Juntunen
Esperanton lippu
200px|thumb|Esperanton lippu right|thumb|200px|Lipun mittasuhteet Esperanton lippu on alun perin Boulogne-sur-Merin esperantokerhon luoma lippu, joka hyväksyttiin esperanton lipuksi ensimmäisessä esperantokonferensissa vuonna 1905.
Lippu koostuu kolmesta osasta:
Esperanton maailmanliiton, Universala Esperanto-Asocion, suosituksen mukaan lipun mittasuhteiden tulisi olla seuraavanlaiset:
Joidenkin esperantistien mielestä perinteinen lippu on liian nationalistinen kansainväliselle kielelle, jonka vuoksi monet järjestöt eivät enää suosittele sen käyttöä. Vuonna 1987 brasilialainen esperantisti kehitti tilalle uudemman version, la jubilea simbolo (riemusymboli), jossa kaksi E-kirjainta ovat toisiaan vasten valkoisella pohjalla. Tämä malli ei kuitenkaan ole saavuttanut vielä kovin suurta suosiota ja useimmat esperantistit pitävätkin yhä verda steloa ylikansallisen yhteenkuuluvuuden tai kansainvälisyyden symbolina. Joskus esperantomatkailijat pitävät pientä lippua esillä, jotta muut esperantistit voisivat tunnistaa heidät esperantisteiksi.
Km
Km tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Bloc Québécois
Bloc Québécois on kanadalainen, 15. kesäkuuta 1991 perustettu separatistinen puolue, joka pyrkii edistämään Québecin itsenäistymistä Kanadasta. Se on hyvin läheisissä yhteyksissa Parti Québécois'n kanssa.
Vaikka puolue virallisesti ilmoitti olevansa sosiaalidemokraattinen puolue, ei sillä ole Québecin itsenäistymisen edistämisen lisäksi mitään yhtenäistä ideologiaa.
Puolueen luonteen vuoksi sillä on ehdokkaita vain Québecissä, ja on näin Kanadan alahuoneen ainoa puolue, joka toimii vain yhdessä provinssissa. Siksi puolue on alahuoneen puolueista ainoa, joka ei periaatteessakaan pysty muodostamaan enemmistöhallitusta, sillä alahuoneen 308 paikasta Québecillä on vain 75. Vuoden 2011 vaaleissa puolueen tulos romahti ja sen paikkamäärä 49:stä neljään.
Luxemburgin ympäriajo
Luxemburgin ympäriajo on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään vuosittain syyskuussa Luxemburgissa. Vuoteen 2019 saakka se käytiin toukokuun lopussa tai kesäkuun alussa. UCI ProSeries -sarjaan kuuluva kilpailu on kategorialuokitukseltaan 2.Pro, eli sen yläpuolella ovat vain UCI World Tour -sarjan kilpailut. Luxemburgin ympäriajo toimi monelle pyöräilijälle aiemmin valmistautumiskilpailuna Ranskan ympäriajoon.
Luxemburgin ympäriajon on voittanut useimmin järjestämaan Mathias (Mett) Clemens, viisi kertaa. Kilpailun voittajiin kuuluu useita pyöräilyn suurnimiä, kuten Louison Bobet, Charly Gaul, Freddy Maertens, Bernard Hinault ja Lance Armstrong.
Suomen Jukka Vastaranta sijoittui kilpailussa kolmanneksi vuonna 2005.
Pireus
Maantiede
Pireus sijaitsee Saroninlahden rannalla noin kahdeksan kilometriä Ateenan keskustasta lounaaseen. Pireus muodostaa oman kuntansa, Pireuksen kunnan. Se kuuluu Pireuksen alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Pireuksen kaupunki on Pireuksen alueyksikön hallinnollinen keskus. Aiemmin se hallinnoi Pireuksen prefektuuria, joka lakkautettiin vuoden 2011 alusta. Pireuksen alueyksikkö vastaa Suur-Pireuksen aluetta, ja siihen kuuluvat Pireuksen kunnan lisäksi kunnat Keratsíni-Drapetsóna, Korydallós, Níkaia-Ágios Ioánnis Réntis ja Pérama. Ne ovat yhdessä osa Ateenan metropolialuetta.
Pireuksen kaupunki on kasvanut sen sataman ympärille, ja se on nykyisin erittäin tiheästi rakennettua aluetta. Kaupungin vanha keskusta sijaitsee niemellä vanhan satamalahden eli nykyisen lauttasataman sekä Fálironlahden välissä. Lisäksi varsinaisen Pireuksen kaupungin alueeseen kuuluu alueita Pireuksen niemen pohjois- ja koillispuolella. Pireuksen satama on laaja ja suuri osa varsinkin rahtisatamasta sijaitsee naapurikuntien alueella kaupungin länsipuolella. Pireuksen kuntaan kuuluvat myös Saroninlahdessa sijaitsevat Psyttáleian ja Koumoundoúroun saaret.
Kaupunginosat
Pireuksen kaupunginosia ovat:
Antiikki
Pireuksen niemi oli alun perin saari, joka kasvoi sittemmin yhteen mantereen kanssa. Alueen varhaisimmat asutukseen viittaavat löydöt ovat helladiselta kaudelta noin ajalta 2600–1900 eaa. Pireuksen nimi on peräisin kreikan sanasta peran, joka viittaa toisella puolella sijaitsevaan alueeseen jostakin katsottuna, tai tähän liittyvästä verbistä peraioō, joka tarkoittaa jonkun laivaamista toiselle puolelle.
pienoiskuva|vasen|[[Eetioneian portin rauniot.]] Historiallisena aikana Pireus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 508 eaa. Kleistheneen uudistusten yhteydessä. Uudistuksessa Pireuksesta tuli yksi Attikan demoksista, ja se kuului Hippothontiksen fyleen. Themistokles aloitti alueen linnoittamisen ja sataman rakentamisen vuonna 493 eaa., ja Pireuksesta tuli Ateenan pääsatama Faleronin sijaan. Noin 465–446 eaa. Pireus yhdistettiin Ateenaan niin kutsutuilla Pitkillä muureilla, joiden tarkoitus oli suojata sisämaassa olleelle Ateenalle elintärkeää yhteyttä merelle.
Pireus toimi antiikin Ateenan kauppa- ja sotasatamana. Kaupungissa oli yhteensä kolme luonnonsatamaa: Kantharos, joka sijaitsi nykyisen satamalahden alueella, sekä Zea ja Munikhia. Satamista toimi Ateenan suuri laivasto, jonka ansiosta Ateena oli 400-luvulla eaa. Kreikan merkittävimpiä kaupunkivaltioita ja suurin merimahti. Laivaston trieerejä eli kolmisoutuja varten satamissa oli suuri määrä laivasuojia. Tunnettu arkkitehti Hippodamos suunnitteli kaupunkiin asemakaavan, joka oli Kreikan ensimmäisiä. Siihen kuului muun muassa kaksi agoraa. Kaupungissa oli lukuisia julkisia rakennuksia sekä pyhäköitä.
Roomalaiset hävittivät Pireusta Ateenan valtauksen yhteydessä vuonna 86 eaa. Roomalaisajalla erityisesti 100-luvulla jaa. satama kukoisti jälleen. Se kärsi tuhoja herulien hyökkäyksessä 267 jaa. ja tuhoutui Alarikin johtamien visigoottien hyökkäyksessä 395 jaa.
Nykyinen kaupunki ja kunta
Bysanttilaisella keskiajalla, frankkivallan aikana ja osmanivallan aikana Pireuksella oli vain pieni merkitys. Frankkivallan aikana satama tunnettiin nimillä Dragon Porto ja Porto Leone, osmaniajalla vastaavasti Aslanin satamana. Jälkimmäiset nimet viittaavat satamassa olleeseen leijonapatsaaseen, jonka Francesco Morosini vei Venetsiaan vuonna 1688.
pienoiskuva|vasen|Pireusta vuonna 1896. Kreikan vapaussodan aikana Pireus oli autiona. Ensimmäiset uudet asukkaat saapuivat vuonna 1829. Satama ja kaupunki alkoivat kehittyä nopeasti sen jälkeen, kun Ateenasta tehtiin itsenäistyneen Kreikan pääkaupunki vuonna 1834. Pireuksen kunta perustettiin vuonna 1835.
Senni Hietanen
Senni Hietanen (s. 7. lokakuuta 1993) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa marraskuusta 2018 alkaen seitsemän ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia ja saanut yhden maalisyötön.
Pireus
Nykyinen kaupunki ja kunta
1800-luvun ja 1900-luvun kuluessa Pireus kehittyi merkittäväksi teollisuuskaupungiksi ja myös Kreikan merkittävämmäksi kauppasatamaksi, minkä aseman se vei Sýroksen Ermoúpolilta 1800-luvun lopulla. Tähän vaikutti muun muassa Korintin kanavan avaaminen vuonna 1893. Pireukseen muutti paljon ihmisiä eri puolilta kreikankielistä aluetta. Kaupunkiin suunniteltiin nykyaikainen asemakaava, joka noudattaa osin antiikin aikaista, ja rakennettiin lukuisia uusklassista arkkitehtuuria edustaneita julkisia rakennuksia, kuten kaupungintalo, kaupunginteatteri (”kunnallinen teatteri”) ja koulurakennuksia, sekä kirkkoja. Pireuksen ja Ateenan välille avattiin koko Kreikan ensimmäinen rautatie, nykyinen Ateenan metron Linja 1, vuonna 1869. Vuosisadan lopulla rautatieyhteyttä jatkettiin muualle maahan.
Väinö Nummisto
Väinö Henrik Nummisto (7. tammikuuta 1912 – 4. joulukuuta 1987) oli Köyliössä Satakunnassa vaikuttanut suomalainen taidemaalari. Nummisto kiinnostui 1960-luvulla Piispa Henrikiin ja Lalliin liittyvästä perinteestä ja keskittyi tähän myös omassa taiteessaan maalattuaan sitä ennen lähinnä realistisia maalaismaisemia.
1960–1970-luvuilla Nummisto oli aloitteellinen Pyhän Henrikin tien keskiaikaisen pyhiinvaellusreitin merkitsemisessä retkeilyreitiksi ja useiden Piispa Henrikiin, Lalliin ja Pyhän Henrikin tiehen liittyvien muistomerkkien aikaansaamisessa sekä kotipaikkakunnallaan Köyliössä, että myös reitin muilla paikkakunnilla, kuten Turussa.
Senni Hietanen
Naisten Salibandyliigassa Hietanen on edustanut Porvoon Salibandyseuraa kausina 2009–2013, tamperelaista Kooveeta kausina 2013–2015 ja 2017–2018 sekä hämeenlinnalaista Steelersiä kaudella 2016–2017. Hän pelasi Steelersissä jo kaudella 2015–2016 joukkueen ollessa I-divisioonassa. Seuraava kausi liigassa jäi Hietasen osalta lyhyeksi hänen saatuaan syyskuussa leikkauksen vaatineen vamman. Kaudeksi 2019–2020 hän palaa Kooveehen. Hän pelasi Sveitsin liigassa kauden 2018–2019 Unihockey Berner Oberlandin joukkueessa.
Pireus
Nykyinen kaupunki ja kunta
pienoiskuva|[[Pyhän Kolminaisuuden katedraali (Pireus)|Pyhän Kolminaisuuden katedraali.]] Vuonna 1889 kaupungissa oli noin asukasta ja vuonna 1896 jo noin  asukasta. 1920-luvulla Pireus sai paljon erityisesti Vähä-Aasiasta muuttaneita evakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena. Seurauksena kaupunki ja sen suuralue kasvoivat muun Ateenan seudun tavoin nopeasti ja hallitsemattomasti. Suur-Pireuksen väkiluku lähes kaksinkertaistui muutamassa vuodessa, ollen vuonna 1920 noin ja vuonna 1928 jo noin. Vanhan Pireuksen ympärille syntyi suuri määrä uusia asutuksia, kuten Níkaia, Keratsíni ja Drapetsóna.
Nopea kasvu aiheutti sosiaalisia ongelmia ja levottomuutta. Muualta muuttaneiden myötä Pireuksesta tuli kuitenkin myös merkittävä nykykreikkalaisen kulttuurin kannalta. Muun muassa rebetiko-musiikki kehittyi kaupungissa nykyiseen muotoonsa Vähä-Aasiasta muuttaneiden musiikkiperinteen pohjalta.
Toisen maailmansodan aikana Pireus oli sekä saksalaisten että liittoutuneiden suorittamien pommitusten kohteena. Satama tuhoutui lähes kokonaan, ja myös muu kaupunki kärsi suuria tuhoja. Noin kaupunkilaista kuoli, näistä noin  nälkään talvella 1941–1942.
Dorsten
pienoiskuva|vasen|Lembeckin linna Dorstenissa. Dorsten sai kaupunkioikeudet vuonna 1251 Kölnin arkkipiispalta. Kaupunginmuuri rakennettiin 1300-luvulla. Vuonna 1803 kaupunki siirtyi Arenbergin ruhtinaalle, joka piti sitä Preussin vasallina vuodesta 1816. Kaupunki teollistui sen jälkeen, kun sinne avattiin rautatie vuonna 1899 ja hiilikaivos vuonna 1911. Muun Ruhrin alueen tavoin se kärsi pahoin toisen maailmansodan pommituksista.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muuan muassa Lembeckin linna, vanha raatihuone ja Westfalenin juutalaismuseo.
Pireus
Liikenne
pienoiskuva|[[Pireuksen satamaa.]]
Satama
Pireuksen satama on Kreikan suurin ja vilkkain. Vuonna 2014 satama oli maailman 39. suurin, Euroopan kahdeksanneksi suurin, Välimeren kolmanneksi suurin ja itäisen Välimeren suurin satama.
Satamaan kuuluu lauttasatama, joka sijaitsee vanhassa satamalahdessa aivan kaupungin keskustassa, laaja rahti- ja konttisatama, joka sijaitsee Keratsínin ja Péraman alueilla varsinaisen Pireuksen kaupungin länsipuolella, autoterminaali tuontiautoille sekä risteilylaivojen terminaali. Lauttasatamasta on yhteydet lähes kaikille Egeanmeren saarille ja erityisen tiheät yhteydet Argo-Saronisille saarille ja pohjoisille Kykladeille.
Raideliikenne
Pireuksen lauttasataman lähellä sijaitsee Ateenan metron asema Pireus, josta on yhteys metron Linjalla 1 Ateenan keskustaan sekä Linjalla 3 Ateenan keskustan kautta Ateenan kansainväliselle lentoasemalle. Kaupungin muita metroasemia ovat Linjalla 1 Fáliro ja Linjalla 3 Dimotikó Théatro ja Maniátika.
Lauttasataman lähellä on myös Pireuksen rautatieasema, josta on proastiakós-paikallisjunayhteys Ateenan keskustaan, josta on vaihto kaukojuniin, sekä Ateenan kansainväliselle lentoasemalle.
Nähtävyydet
pienoiskuva|[[Pireuksen arkeologinen museo|Pireuksen arkeologista museota: mm. Pireuksen Apollon, Pireuksen Athene ja Pireuksen Artemis.]]
Pireuksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Pireuksen arkeologinen museo, jossa on muun muassa merkittäviä antiikin aikaisia pronssiveistoksia, sekä Kreikan merenkulkumuseo. Muita nähtävyyksiä ovat eräät antiikin aikaiset rauniot, kuten Zean teatteri ja muutamat kaupunginmuurin jäänteet. Antiikin ajan jäänteitä kaupungissa on kuitenkin suhteellisen vähän. Merkittävin kirkko on Pireuksen hiippakunnan katedraali Pyhän Kolminaisuuden katedraali.
Urheilu
Kreikan suurin ja maineikkain urheiluseura Olympiakos on kotoisin Pireuksesta. Se tunnetaan erityisesti jalkapalloseura Olympiakos FC:sta, jonka kotistadion on Néo Fálirossa sijaitseva Karaïskákis-stadion. Néo Fálirossa sijaitsee myös urheilustadion ja monitoimiareena Rauhan ja ystävyyden stadion.
Geotieteet
thumb|200px|Maa Apollo 17:n astronauttien kuvaamana.
Luettelo WWE Hall of Fameen nimitetyistä painijoista
Luettelo WWE Hall of Fameen nimitetyistä painijoista
Osa WWE Hall of Fameen ilmoitetuista henkilöistä ei ole painijoita, vaan mm. managereja ja selostajia.
Erding
Erding on kaupunki Ylä-Baijerissa, Saksassa, ja samannimisen piirikunnan keskus. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Münchenin keskustasta koilliseen. Kaupungin väkiluku oli noin 36 400 vuonna 2021.
Talous
Erdingin ympäristö on maatalousvaltaista aluetta. Kaupungissa sijaitsee suuri kylpylä, Therme Erding.
Erdingistä pääsee S-Bahn -junilla Müncheniin ja muualle lähiseuduille. Münchenin lentoasema sijaitsee osittain Erdingin piirikunnan alueella.
Blondeau
Blondeau on ranskankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sukeltajantauti
thumb|Kaksi [[Yhdysvaltain laivaston merimiestä valmistautuu harjoitteluun painekammiossa.]]
Sukeltajantauti eli dekompressiotauti tai alipainetauti on sairaus, jossa hengityskaasun typpeä tai heliumia on liuennut liikaa elimistöön, jolloin verenkierrossa ja kudoksissa syntyy kuplia. Sukeltajantauti aiheutuu kehonulkoisen paineen nopeasta vähenemisestä esimerkiksi sukeltajalla, joka nousee liian äkkiä syvyydestä pintaan. Sairautta voi esiintyä myös esimerkiksi lentäjillä.
Olosuhteet
thumb|Sukeltajantaudin takana on ihmisen hidas sopeutuminen [[paineen vähenemiseen noustessa syvyyksistä. Vedenpinnalla paine on 1 baari.]] Sukeltajantaudin vaaraa ei normaalisti, ääriolosuhteita lukuun ottamatta, ole vapaasukelluksessa, jossa laskeudutaan enintään 10–20 metriin ilman apuvälineitä tai perusvälineillä. Sukeltajantauti voi syntyä laitesukelluksessa, sillä se mahdollistaa riittävän suuren kaasumäärän liukenemisen elimistöön.
Jotta sukellustautia ei syntyisi, sukeltajat käyttävät syvältä noustessaan nousuvauhdin määrittelyyn erityisiä taulukoita. Sukellustaulukot perustuvat tietoon siitä, kuinka nopeasti ihmisen eri kudostyypit poistavat kaasuja.
Ilmailussa sairauden kynnyskorkeutena pidetään 18 000 jalan korkeutta, kun happilisää ei käytetä. 100 prosentin happihengityksellä kynnyskorkeudeksi on arvioitu 19 500–22 500 jalkaa.
Syntytekijät
Kun ihminen on sukelluksissa, neutraaleja, aineenvaihduntaan osallistumattomia inerttejä kaasuja, kuten typpeä ja heliumia, liukenee keuhkojen kautta verenkiertoon ja kudosnesteisiin, missä ne saavuttavat tasapainon ulkoisen paineen kanssa. Kaasuja liukenee sitä enemmän, mitä suurempi on sukellussyvyys ja mitä kauemmin altistus kestää. Liuenneet kaasut poistuvat elimistöstä uloshengityksen mukana. Kun sukeltaja nousee syvyydestä kohti pintaa, häntä ympäröivä paine alenee. Sen seurauksena liuenneiden kaasujen määrä ylittää niiden luonnollisen poistumisnopeuden ja sukeltajan verenkierrossa ja kudoksissa syntyy kuplia. Nämä kuplat aiheuttavat sukeltajantaudin.
Koska kaasut liukenevat nesteeseen suorassa suhteessa vallitsevaan paineeseen, esimerkiksi 30 metrin syvyydessä elimistössä voi olla nelinkertainen määrä typpeä verrattuna pinnalla oloon. Jos niin syvällä oleilee 30 minuutin ajan, typpeä ehtii liueta niin paljon, että nopea nousu pintaan saisi aikaan kuplien muodostuksen veressä.
Sairastuminen
Kuplia syntyy eniten laskimoverenkierrossa. Kuplan ympärille muodostuu proteiinikalvo, johon tarttuu verihiutaleita. Valkosolut yrittävät hävittää näin muodostuneen trombosyyttiaggregaatin, ja elimistö liuottaa pois paikallisen hyytymän palauttaakseen verenkierron periferiaan. Jos kuplinta on runsasta, keuhkojen fibrinolyyttinen järjestelmä ei riitä puhdistamaan kuplia hyytymineen, vaan elimistön koko hyytymis- ja liuotusjärjestelmä aktivoituu myös muualla kuin vain tukosten läheisyydessä.
Kaasukuplat tukkivat verenkierron ja estävät mekaanisesti perifeeristen kudosten happeutumisen. Tämä akuuttivaiheen tila muuttuu pysyväksi, kun trombimuodostus vakiinnuttaa epäedullisen tilanteen, ellei liuotus toimi pian. Kudosten happeutuminen ja energiantuotannon puute ovat sukeltajantaudin oireiden pääasiallinen syy. Sen lisäksi kuplien mekaaniset vaikutukset voivat aiheuttaa kipua sidekudoksissa nivelten lähellä. Kun veren viskositeetti suurenee, kapillaarisuonten virtausvastus ja paine kasvavat. Seinämävaurioiden seurauksena neste karkaa kapillaarisuonista solunulkoiseen tilaan. Tästä aiheutuu turvotuksia, kiertävän veren volyymin vähenemistä sekä hyytymistekijöiden ja verisolujen suhteellisen osuuden kasvua.
Oireet
Sukeltajantauti on oireiltaan yleensä sekoitus lievää ja vakavaa sukeltajantaudin tyyppiä. Joskus siihen liittyy myös esimerkiksi keuhkorepeämän oireistoa.
Lievän sukeltajantaudin eli tyypin I sukeltajantaudin oireita ovat nivelkipu, iho-oireet sekä lievät ääreishermoston oireet. Vakava sukeltajantauti eli tyypin II sukeltajantauti syntyy, kun kaasukuorma on ollut suuri. Siinä keskushermoston, hengityksen ja verenkierron toiminta häiriintyvät merkittävästi. Kuplien aiheuttama hypoksia voi aiheuttaa esimerkiksi tajuttomuutta, halvauksia, huimausta, näkö-, kuulo- ja tuntohäiriöitä sekä yleistilan romahtamisen. Lievän sukeltajantaudin oireet saattavat ilmetä vasta vuorokausi nousun jälkeen. Vakavan sukeltajantaudin oireet ilmenevät pääosin pian pintaan nousun jälkeen.
Viimeiseksi ilmaantuvia myöhäisoireita ovat luukuoliot, aseptiset osteonekroosit, jotka näkyvät yleensä vasta kuukauden tai kuukausien kuluttua röntgenkuvauksissa.
Jos sukeltajantaudin saa toistuvasti tai jos se hoidetaan puutteellisesti, potilaan keskushermosto voi vaurioitua.
Ilmailussa saadun sukeltajantaudin oireet ovat yleensä lievempiä kuin sukeltamisessa saadut, eikä pitkäaikaisseurauksia ole juurikaan dokumentoitu. Oireisiin lukeutuu myös vähemmän selkäydinoireita, mutta toisaalta enemmän keskushermostoperäisiä oireita.
Hoito
thumb|Nasan painekammio, jossa sukeltajantautia hoidetaan. Sukeltajantautia hoidetaan rekompressiolla eli uudelleen paineistamisella sekä puhtaan hapen hengittämisellä. Hoidon tavoite on akuutissa sukeltajantaudissa pienentää kuplia ja liuottaa kaasut takaisin elimistön nesteisiin, jotta ne voidaan jälleen hengittää ulos keuhkojen kautta. Vakavan sukeltajantaudin hoito on aloitettava heti, mutta lievässä tyypissä ei ole tuntien tai päivien kiirettä. Lievä sukeltajantauti tulee yleensä oireettomaksi ensimmäisellä hoitokerralla. Oireiden ilmettyä ensihoitona annetaan sataprosenttista happea painekammiossa maskin tai hupun kautta. Kuplat poistuvat paineistuksessa. Myös riittävä nesteytys on tärkeää. Huonosti happeutuvaa periferiaa elvytetään uusintahoitona annettavassa ylipainehappihoidossa, jota annetaan päivittäin oireiden poistumiseen saakka. Lääkkeistä tai lisäaineista ei ole saatu kiistatonta lisätehoa hoitoon.
Riskitekijät
Sukeltajantaudin riskitekijöitä ovat ylipaino, huono fyysinen kunto, kuivuminen, sydämen eteisväliseinään sikiökaudelta jäänyt defekti (PFO), lentäminen tai autolla vuoristoon nouseminen sukeltamisen jälkeen sekä astma.
Yleisyys
Suomessa sukeltajantautitapauksia on ollut vuosittain noin 30 kappaletta. Painekammiohoitoa annettiin vuosien 1999–2008 välillä yhteensä 290 henkilölle. Suomessa on vuoden 1960 jälkeen kuollut sukeltajantautiin vain yksi henkilö.
Hietakiitäjäkäärme
Hietakiitäjäkäärme (Psammophis schokari) on Psammophiidae-heimoon kuuluva käärmelaji. Sitä tavataan kuivilla ja puolikuivilla alueilla Afrikan pohjoisosissa ja Aasian länsiosissa.
Eräs alalaji on erotettu omaksi lajikseen Psammophis aegyptius.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hietakiitäjäkäärme on levinnyt laajalle alueelle. Sen levinneisyysalue kattaa Pohjois-Afrikan aina Somaliaan ja Etiopiaan asti etelässä, ja ulottuu Aasiassa läpi Lähi-idän aina Turkmenistaniin pohjoisessa sekä Pakistaniin ja Intian luoteisosiin idässä.
Hietakiitäjäkäärme elää kuivilla ja puolikuivilla alueilla, joiden kasvusto vaihtelee runsaskasvuisista, pensaita ja puita kasvavista alueista hiekka- ja sorapohjaisiin seutuihin, joiden kasvusto on matalia pensaita ja ruohoa. Elinympäristöä ovat niin alankojen aavikot, vuorten aluskukkulat, ylängöt, arot kuin keitaat merenpinnan tasolta aina 1 800 metrin korkeuteen asti.
Elintavat
Hietakiitäjäkäärme on nopealiikkeinen ja aktiivinen. Se on yksi Lähi-idän nopeimmista käärmeistä ja voi saalista jahdatessaan saavuttaa 16 kilometrin tuntivauhdin. Laji saalistaa yleensä päivällä, mutta voi kuumimpina kuukausina hankkia ravintonsa yöllä. Hietakiitäjäkäärmeen ravintoon kuuluvat pääasiassa liskot, mutta myös pienet linnut ja nisäkkäät sekä sammakot ja toiset käärmeet. Se ottaa usein suojaa kivien alla, raunioilla ja hylätyissä jyrsijöiden koloissa. Hietakiitäjäkäärme kiipeilee myös pensaissa ja matalissa puissa, ja nappaa ravinnokseen aikuisia lintuja ja poikasia. Sen myrkky tekee saaliin nopeasti liikkumiskyvyttömäksi, minkä jälkeen käärme nielee sen pää edellä. Myrkystään huolimatta se ei ole vaarallinen ihmisille ja se pakenee nopeasti vaaran uhatessa.
Lisääntyminen
Hietakiitäjäkäärmeet parittelevat sadekaudella huhtikuun ja kesäkuun välillä. Naaras munii tavallisesti kuudesta kymmeneen munaa. Koiraat tulevat sukukypsiksi 42 sentin pituisena ja naaraat 45-senttisenä.
Parma
Parma on kaupunki Parman maakunnassa Emilia-Romagnan alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa oli noin 196 000 asukasta vuoden 2017 arvioissa. Kaupunkialueella väestöä on noin 402 000.
Maantieto
Parma sijaitsee Bolognasta luoteeseen, Parman maakunnassa Emilia-Romagnan alueella Pohjois-Italiassa. Kaupunki on rakennettu Parmajoen varrelle.
Ilmasto
Parmassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 840 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 100 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 46 millimetriä.
Historia
thumb|right|300px|Palazzo della Pilotta. Roomalaiset perustivat Parman vuonna 183 eaa. Keskiajalla Parma kuului nimellisesti Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan, mutta sitä hallitsivat käytännössä sen omat piispat. Milano sai Parman hallintaansa vuonna 1346. Italialaissodissa kaupunki siirtyi Ranskan vallan alle vuosiksi 1500–1521 lukuun ottamatta vuosia 1512–1515, jolloin se oli Kirkkovaltion hallinnassa. Vuonna 1521 Parma päätyi taas Kirkkovaltion hallintaan.
Paavi Paavali III antoi Parman ja Piacenzan herttuakunnaksi aviottomalle pojalleen Pier Luigi Farneselle. Hänen jälkeläisensä hallitsivat kaupunkia 1545–1731. Suvun sammuttua Parman ja Piacenzan herttuakunta annettiin Bourbon-suvulle, ja se oli erillinen valtio vuonna 1861 virallisesti tapahtuneeseen Italian yhdistymiseen saakka, jolloin siitä tuli osa Italiaa.
Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet pommittivat Parman kaupunkia laajasti.
Vuonna 2002 perustettu Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto sijoitettiin Parmaan.
Talous
Parman talous on maatalouspainoitteista. Siellä on myös jonkin verran teollisuutta, jonka tuotteita ovat esimerkiksi koneet, lääkkeet, kengät ja lannoitteet.
Kaupunki on tärkeä Bolognan ja Milanon välisen liikenteen risteys niin raide- kuin tieliikenteelle.
Kulttuuri
Parmassa sijaitsee Teatro Regio, kuuluisa oopperateatteri. Manieristinen taidemaalari Parmigianino on kotoisin kaupungista.
Kaupunki on kuuluisa Parmigiano Reggianosta eli parmesaanijuustosta ja parmankinkusta. Se on antanut myös nimensä elintarvikejätti Parmalatille.
Urheilu
Jalkapalloseura Parma FC pelaa kaudella 2018–19 Serie A:ssa.
Aeroflot
Aeroflot on Venäjän kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Moskovassa. Lentoyhtiön katsotaan saaneen alkunsa 9. helmikuuta 1923, kun Neuvostoliiton siviili-ilmailuneuvosto perustettiin. Nimi Aeroflot otettiin käyttöön 25. helmikuuta 1932. Neuvostoliitossa Aeroflot oli kansallinen lentoyhtiö ja maailman suurin lentoyhtiö. Neuvostoliiton ajoista muistuttaa edelleen yhtiön logossa olevat sirppi ja vasara.
Seychellit
Seychellien tasavalta eli Seychellit on saarivaltio Intian valtameressä noin 1 600 kilometriä Afrikan mantereesta itään, Madagaskarin pohjoispuolella. Seychellit koostuu noin 115 saaresta, joista 33 on asuttuja. Se on väkiluvultaan Afrikan pienin valtio.
Päämies (elokuva)
Päämies (The Client) on Joel Schumacherin ohjaama, John Grishamin romaaniin Päämies perustuva jännitys- ja draamaelokuva vuodelta 1994.
Seychellit
Ranskalaiset tutkimusmatkailijat nimesivät saaret vuonna 1756 Ranskan valtiovarainministerin Jean Moreau de Séchellesin mukaan.
Aeroflot
Vuonna 1990 Aeroflotilla lensi 138 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Thylane Blondeau
Thylane Léna Rose Loubry Blondeau (s. 5. huhtikuuta 2001) on ranskalainen malli. Hänen vanhempansa ovat jo uransa päättänyt ranskalainen jalkapalloilija Patrick Blondeau sekä Véronika Loubry.
Blondeau on toiminut mallina jo neljävuotiaasta asti, jolloin hän esiintyi Jean-Paul Galtierin näytöksessä.
Justice
Justice (tyyliteltynä Jus†ice) on ranskalaisten Gaspard Augén ja Xavier de Rosnayn elektronista musiikkia esittävä duo. Heidän uransa alkoi virallisesti vuonna 2003 remixeillä, joista tunnetuin on Simianin kappaleesta ”Never Be Alone” tehty remix ”We Are Your Friends” vuodelta 2003. Virallisesti single sai julkaisun vuonna 2004 Ed Banger Recordsilla ja International DeeJay Gigolo Recordsilla. Se julkaistiin uudelleen vielä Isossa-Britanniassa vuonna 2006 Virginin alamerkillä Ten Records. ”Never Be Alone” -kappaleen video pyöri myös MTV:llä tiuhaan vuonna 2006.
Seychellit
Matkailu on tärkeä elinkeino Seychelleillä. Maailmanlaajuisen talouslaman aikana 2000-vuosikymmenen lopussa maan talous romahti ja se tarvitsi velka-apua selviytyäkseen yli 60 prosentin inflaatiosta.
Aeroflot
Neuvostoliiton purkauduttua Venäjällä organisoitiin matkustajaliikenne uudelleen 28. heinäkuuta 1992, ja Aeroflotista tuli 51-prosenttisesti valtion ja 49-prosenttisesti työntekijöiden omistama venäläinen lentoyhtiö. Samana vuonna alettiin kehittää palvelua ja hankittiin Airbusilta Airbus A310-300 -koneita. Vuonna 1994 Aeroflot hankki käyttöönsä Boeing 767-300ER- ja Iljušin Il-96-300 -lentokoneita pitkien matkojen lentoja varten. Aeroflotin koneet lentävät yli 80 kohteeseen lähes 50 maassa.
Yhtiössä työskentelee noin 14 700 ihmistä. Aeroflotin osake noteerataan Moskovan pörssissä (MICEX-RTS). Yhtiö sijoittui Forbesin suuryritysten kevään 2013 listalla Venäjän 30. suurimmaksi ja koko maailman 1974. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi.
Vuosikertomuksen mukaan Aeroflot-yhtiön tytäryhtiöitä olivat vuonna 2012 seuraavat lentoyhtiöt: Rossija Russian Airlines, Orenburg Airlines, Sakhalinskije Aviatrassy (Sakhalin Airlines) ja Vladivostok Avia.
Yhtiön omistuksessa on kaksi erillistä lentoyhtiötä: Aeroflot-Don sekä Aeroflot-Nord.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Aeroflotin kurssi on romahtanut. Euroopan unionin pakotteet estävät varaosien viennin Venäjälle ja lopettivat lennot Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Koneista iso osa on leasing-koneita, joiden sopimusten pitäisi päättyä 29. maaliskuuta, mutta on epäilty, ettei Venäjä luovuta koneita. 27. huhtikuuta 2022 Skyteam erotti Aeroflotin alianssistaan Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen vuoksi.
Justice
Yhtye työskenteli uusien remixien kanssa noin vuoden verran ennen seuraavaa julkaisua. Miksauksia oli niin pienten paikallisten artistien tuotoksista kuin isojen nimien kuten Britney Spearsin kappaleesta ”Me Against the Music”.
Vuonna 2005 Justice julkaisi niin ikään Ed Banger Recordsilla ensimmäisen EP:nsä, Waters of Nazarethin, jonka jokaisesta kappaleesta muodostui klubihittejä. Vuoden 2006 loppupuolella Ed Banger Records painoi 200 kappaleen erän Phantom-julkaisua, jotka kaikki päätyivät joululahjoina DJ:ille ja muille tuttaville. Levy sisälsi B-puolena alle puolen minuutin mittaisen kappaleen ”D.A.N.C.E”, joka on nimeltään sama kuin huhtikuussa 2007 julkaistu Justicen seuraava EP.
Justicen ensimmäinen kokopitkä albumi, † (”Cross”, risti), julkaistiin kesällä 2007. Loppukesästä 2007 julkaistiin D.A.N.C.E-remixlevy, joka sisälsi remixit MSTRKRFT’lta, Jacksonilta, Alan Braxelta & Fred Falkelta sekä Justicelta itseltään. Yhtye esiintyi kesällä 2007 Uuden musiikin festivaaleilla Turussa sekä Seinäjoen Provinssirockissa kesäkuussa 2008 ja kesäkuussa 2012.
Päämies (elokuva)
Vastaanotto
Susan Sarandon sai roolistaan Bafta-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Brad Renfro sai Young Artist -palkinnon.
Thylane Blondeau
Vuonna 2011 Vogue Enfant-lehdessä julkaistuja kuvia Blondeausta on kritisoitu, sillä Blondeau oli puettu ja meikattu aikuisten tyyliin.
Justice
Diskografia
thumb|270px|Gaspard Augé ja Xavier de Rosnay esiintymässä Pariisissa vuonna 2007.
Päämies (elokuva)
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä piti Päämiestä erittäin hyvin näyteltynä ja ohjaukseltaan sujuvana, mutta loppua kohti lässähtävänä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Justice
Remixit
200px|thumb|Justice [[Rock Werchter -musiikkifestivaaleilla Belgiassa vuonna 2008.]]
Seppe Smits
Sebastien "Seppe" Smits (s. 13. heinäkuuta 1991 Wilrijk) on belgialainen lumilautailija. Hän kilpailee slopestylessä ja big airissa. Smits voitti MM-kultaa vuoden 2011 MM-kisojen slopestylestä La Molinasta. Samoissa kisoissa hän saavutti myös MM-hopeaa big airista. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Smits saavutti vuoden 2009 MM-kisoista Gangwon-dosta ollen big airissa hopeasijalla vain 17-vuotiaana. Smitsillä on myös yksi MM-pronssi vuoden 2013 kisoista Stonehamista big airista. Vuonna 2013 hän voitti pronssia X Gamesien slopestylestä Aspenista.
Seychellit
Maantiede
thumb|Maisema Praslinilta, Seychellien toiseksi suurimmalta saarelta. Seychellit koostuu noin 115 saaresta, joista 33 on asuttuja. Suurin saari on Mahé, jolla asuu lähes 80 prosenttia väestöstä ja jolla sijaitsee pääkaupunki Victoria. Mahé ja sitä ympäröivät saaret ovat kallioperältään graniittia, kun taas muut saaret, esimerkiksi Amirantit, ovat koralliriuttoja. Useimmat korallisaaret ovat asumiskelvottomia. Seychellien korkein kohta Morne Seychellois Mahélla kohoaa 905 metrin korkeuteen. Saarille on matkaa Afrikan rannikolta noin 1 300 kilometriä.
Seppe Smits
Smits on osallistunut yksiin talviolympialaisiin. Vuonna 2014 Sotšissa hän oli slopestylen 13. Maailmancupissa Smits on kilpaillut vuodesta 2007 alkaen. Hän on saavuttanut kaksi maailmancupin osakilpailuvoittoa ja seitsemän palkintokorokesijaa. Smits on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.
Seychellit
Maantiede
Tiedosto:Seychelles-CIA WFB Map.png
Seychelleillä on kaksi maailmanperintökohdetta: Aldabran atolli ja Valleé de Main luonnonsuojelualue. Aldabran atolli koostuu neljästä korallisaaresta, jotka muodostavat kapean laguunin. Saariryhmää ympäröi suuri koralliriutta, joten atolli on hyvin eristyksissä. Vaikeapääsyisen sijaintinsa ansiosta atolli onkin säilynyt koskemattomana, ja siitä on tullut maailman suurimman jättiläiskilpikonnapopulaation elinympäristö. Valleé de Main luonnonsuojelualue pienen Praslin-saaren sydämessä suojaa alkuperäisen seychellienpalmumetsän jäännöksiä.
Ilmasto
Seychelleillä vallitsee kuuma ja usein myös kostea, mutta miellyttävä trooppinen ilmasto. Lämpötila vaihtelee 24 ja 29 asteen välillä. Kuumuutta vilvoittaa lähes päivittäin rannoille viriävä merituuli. Luoteismonsuunin sateet tuovat vettä saarille joulukuusta maaliskuuhun, ja toukokuusta lokakuuhun vallitsee kuivakausi, jolloin pasaatituulet puhaltavat. Mahén saarella vuotuinen sademäärä vaihtelee Victorian 2 880 millimetristä vuorenrinteitten 3 550 millimetriin. Seychellit ovat trooppisten syklonien kulkureittien ulottumattomissa. Kuivuus aiheuttaa jonkin verran ongelmia, sillä sadevesi on korallisaarilla ainoa makean veden lähde.
Luonto
Seychellien luonnon tunnetuin piirre on suuri joukko endeemisiä eläin- ja kasvilajeja. Näistä tunnetuimpia lienevät maailman suurimmista hedelmistä tunnettu seychellienpalmu eli coco-de-mer sekä eteläisillä Aldabran saarilla esiintyvä aldabranjättiläiskilpikonna (Geochelone gigantea). Seychelleillä on kaikkiaan kaksitoista kotoperäistä lintulajia, viisi kotoperäistä matelijalajia ja 78 kotoperäistä kasvilajia. Saaristoa ympäröivillä riutoilla esiintyy yli sata hermatyyppistä korallilajia ja 920 eri kalalajia. Oman erikoisuutensa muodostavat saarilla esiintyvät neljä Sooglossidae- ja yksi Hyperoliidae-heimon sammakkolajia. Koska sammakot eivät selviydy merivedessä, niiden täytyy olla jäänne ajalta, jolloin saariryhmä muodostui irtoamalla Intian laatasta yhdessä Madagaskarin kanssa. Saarilla esiintyy myös seitsemän raajatonta matosammakkolajia.
Historia
Seychellit mainitaan portugalilaisten kartoissa ensimmäisen kerran vuonna 1505, joskin arabit ovat ilmeisesti tunteneet saaret huomattavasti aiemmin. Ensimmäinen eurooppalainen saarilla oli portugalilainen Vasco da Gama, joka saapui sinne vuonna 1502. Saarilla ei silloin asunut ketään. Astuessaan saarien hiekkarannoille portugalilaiset luulivat löytäneensä Edenin puutarhan. Saarten sijainti Intian ja Euroopan välillä oli tärkeä, ja merirosvot pitivät saaria hallussaan, kunnes britit ja ranskalaiset karkottivat heidät 1700-luvulla. Kuuluisa merirosvopäällikkö Oliver de Vasseur toimi näillä vesillä ja tarinan mukaan piirsi aarteestaan kartan ennen kuin joutui hirtetyksi. Merirosvojen tarunomaista aarretta etsitään vielä nykyäänkin.
Ensimmäiset ranskalaiset asettuivat saarille vuonna 1742 ja ottivat ne haltuunsa vuonna 1756. Saarille tulleet ranskalaiset siirtolaiset alkoivat viljellä kookospähkinöitä ja mausteita. Saarilta vietiin puutavaraa Ranskaan laivanteollisuuden tarpeisiin. Saaret saivat nimen Isle de Séchelles Ludvig XV:n valtiovarainministerin Jean Moreau de Séchellesin mukaan. Saarten nimi myöhemmin muutettiin englanninkieliseen muotoon Seychelles eli suomeksi Seychellit. Yhdistynyt kuningaskunta alkoi ottaa saaria haltuunsa 1700-luvun lopussa ja sai ne itselleen 1800-luvulla. Seychellejä hallittiin Mauritiukselta, kunnes saarille nimitettiin oma kenraalikuvernööri. Vuonna 1903 saarista tuli Britannian kruununsiirtomaa.
Vuonna 1964 Seychelleille perustettiin ensimmäiset poliittiset puolueet. Kesäkuussa 1976 saarista tuli itsenäinen valtio, jonka ensimmäiseksi presidentiksi tuli James R. Mancham. Hänet kuitenkin syrjäytettiin vuonna 1977, jolloin entinen pääministeri France-Albert René tuli valtaan. Vuonna 1978 hallitus julisti saarille sosialistisen yksipuoluejärjestelmän. Järjestelmää tuki Neuvostoliitto, Tansania ja Pohjois-Korea, jotka antoivat maalle sotilaallista neuvontaa. Monipuoluejärjestelmä palautettiin vuonna 1991 ja ensimmäiset vapaat vaalit järjestettiin vuonna 1993. Vuonna 1998 Renén puolue Progressiivinen kansanrintama (Seychelles People’s Progressive Front, SPPF) sai 34 parlamenttipaikasta 30. Vuoden 2002 vaaleissa progressiivinen kansanrintama voitti jälleen, mutta opposition kansallispuolue kasvatti paikkalukunsa yhdestä yhteentoista.
Huhtikuussa 2004 varapresidentti James Michel tuli Seychellien uudeksi presidentiksi sen jälkeen, kun Seychellejä yli 27 vuotta hallinnut presidentti France-Albert Rene oli helmikuussa 2004 yllättäen ilmoittanut luopuvansa presidenttiydestä. Rene kuitenkin jatkoi hallitsevan vasemmistolaisen SPPF- puolueen johdossa. Renen itse valitsema seuraaja James Michel oli toiminut hallituksen ministerinä jo Renen sosialistisen diktatuurin aikana vuosina 1977-1993 ennen maan siirtymistä monipuoluedemokratiaan.
Vuoden 2004 tapaninpäivän tsunami aiheutti Seychelleillä suhteellisen suuria tuhoja, sillä maan talous on voimakkaasti riippuvainen kalastuksesta ja turismista. Vuonna 2006 SPPF:n James Michel voitti presidentinvaalit. Hän sai 54 prosenttia äänistä, kun opposition Wavel Ramkalawan sai 46 prosenttia ja riippumaton Philippe Boulle vajaan prosentin.
Vuosina 2008–2009 Seychellit kamppaili velkakriisissä ja joutui turvautumaan kansainväliseen apuun. Maailmanpankki myönsi yhdeksän miljardia dollaria lainaa talouden tasapainottamiseen.
Syyskuussa 2016 presidentti James Michel ilmoitti eroavansa virastaan ja hänen tilalleen presidentiksi nousi varapresidentti Danny Faure. Tätä ennen oppositio eli Seychellien demokraattinen liitto oli voittanut 15 paikkaa maan parlamenttivaaleissa ja presidentti Michelin puolue oli saanut 10 paikkaa. Michelin puolue oli hallinnut parlamenttia 39 vuotta Seychellien valtapuolueena vuoden 1977 vallankaappauksesta lähtien.
Lokakuussa 2016 Danny Faure vannoi virkavalansa maan uutena presidenttinä 12 vuotta vallassa olleen James Michelin seuraajana.
Helmikuussa 2019 Seychellien vaikutusvaltainen entinen presidentti Albert Rene, joka oli toiminut maan presidenttinä yli 27 vuotta vuosina 1977-2004,  kuoli 83-vuotiaana.
Oppositiopoliitikko ja anglikaaninen pastori Wavel Ramkalawan voitti presidentinvaaleissa lokakuussa 2020 istuvan presidentin Danny Fauren. Tämä oli opposition ensimmäinen nousu valtaan vuoden 1977 vallankaappauksen jälkeen.
Politiikka
left|thumb|Presidentti [[James Michel toimistossaan Victoriassa, Seychelleillä vuonna 2009.]] Seychellit on presidentillinen tasavalta. Pääministerin virkaa ei ole. Vuonna 1993 hyväksytyn perustuslain mukaisesti maata johtaa presidentti, joka valitaan yleisillä vaaleilla viiden vuoden välein. Samaan aikaan valitaan myös varapresidentti. Vuonna 2016 presidentin valtakausi rajoitettiin kolmesta kahteen. Se oli perustuslain seitsemäs lisäys. Vuonna 2016 presidentiksi nousi Danny Faure.
Presidentti nimittää hallituksen parlamentin suostumuksella. Lainsäädäntövalta on yksikamarisella parlamentilla. Parlamenttivaalit pidetään viiden vuoden välein. Niissä valitaan 25 jäsentä yksinkertaisella enemmistöllä, yksi kustakin vaalipiiristä. Lisäksi suhteellisen vaalitavan perusteella jokainen puolue saa yhden paikan jokaista saatua kymmenen prosentin ääniosuutta vastaan.
Seychellit oli vuoteen 1991 asti yksipuoluevaltio, jolloin Kansan yhdistynyt puolue (myöhemmin nimellä Seychellien kansan progressiivinen rintama, SPPF) oli ainoa laillinen puolue. Vuonna 1992 puolue päätti aloittaa siirtymän kohti monipuoluejärjestelmää. SPPF, joka loppuvuodesta 2018 vaihtoi nimekseen Yhdistynyt Seychellien puolue, hallitsi Seychellien poliittista kenttää aina vuoden 2016 vaaleihin saakka, jolloin Linyon Demokratik Seselwa -vaaliliitto sai 19 paikkaa parlamentin 34 paikasta. Osittain tämä johtui siitä, että oppositiopuolueet Seychellien kansanpuolue (SNP) ja Uusi demokraattinen puolue (NDP) boikotoivat vuoden 2011 parlamenttivaaleja, minkä johdosta SPPF sai 88,56% äänistä. .
Seychellit arvioitiin vuonna 2020 Afrikan vähiten korruptoituneeksi maaksi.
Vapauksien kehitys
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Seychellien poliittinen moniarvoisuus on lisääntynyt viime vuosina, kun oppositiokoalitio sai parlamentaarisen enemmistön vuonna 2016 ja opposition presidenttiehdokas vuonna 2020. Hallituksen korruptio on kuitenkin edelleen ongelma, samoin kuin pitkät tutkintavankeudet. Siirtotyöläiset ovat edelleen alttiita hyväksikäytölle.
Talous
thumb|250px|Victoria, Seychellien pääkaupunki. thumb|250px|Auringonlasku Seychelleillä. Seychellien talous on pitkälti riippuvainen turismista, joka työllistää 30 prosenttia työvoimasta ja tuo suuren osan tuloista. Toinen tärkeä talousala on kalastus. Kalan ja vaniljan jalostus ovat kehittyviä teollisuusaloja. Kalastus ja vihannesten viljely täyttävät lähinnä paikallisen kulutuksen tarpeet.
Seychellien tärkeimmät vientituotteita olivat vuonna 2015 tonnikalasäilykkeet, muut kalatuotteet, lääkkeet ja kanelipuun kaarna. Ranska, Iso-Britannia ja Italia olivat suurimmat vientikohteet. Arabiemiirikunnat, Ranska, Espanja ja Etelä-Afrikka ovat puolestaan suurimmat tuontimaat.
YK:n kehitysohjelma UNDP:n laskemalla inhimillisen kehityksen indeksiksillä (Human Development Index, HDI) mitattuna Seychellit on sijalla 57 yhteensä 185 arvioidusta maasta.
Seychelleillä on 14 lentokenttää, kahdeksan satamaa ja 450 kilometriä tietä, josta 440 kilometriä on päällystettyä.
Väestö
Seychelleillä oli maan tilastokeskuksen mukaan vuonna 2015 noin 93 400 asukasta. Mahén saarella asuu suurin osa maan väestöstä, sillä sen väkiluku oli vuonna 2015 noin 80 700.
Seychellien väestö on suhteellisen yhtenäinen, ja sillä on sekä eurooppalaiset että afrikkalaiset juuret. Suurin osa ihmisistä pitää itseään seychelliläisinä, erityisen kulttuurin ja yhteiskunnan edustajina. Aasialaissyntyisiä ihmisiä on vähemmän kuin muilla Intian valtameren saarilla, ja useimmat heistä ovat intialaisia tai kiinalaisia. Ranskalaisten uudisasukkaiden jälkeläiset, joita kutsutaan nimellä grand blanc, muodostavat oman ryhmänsä, mutta heillä ei ole enää valtaa eikä sosiaalista erityisasemaa. Kiinalaiset ja intialaiset toimivat usein kauppiaina.