cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
4Minute
4Minute hajosi vuonna 2016, kun yhtyeen jäsenet eivät päässeet yksimielisyyteen sopimuksissaan levy-yhtiön kanssa.
Pirjo Honkasalo
Pirjo Irene Honkasalo (s. 22. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen dokumenttielokuvaohjaaja.
Honkasalon näytelmäelokuva Tulennielijä (1998) sai kahdeksan Jussi-palkintoa. Dokumentti Melancholian 3 huonetta (2004) palkittiin parhaan dokumentin Jussi-palkinnolla.
Kuvaus- ja ohjaustuotanto
Honkasalo pääsi opiskelemaan Suomen elokuvakouluun (nykyinen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Elokuvataiteen ja lavastustaiteen osasto ) 17-vuotiaana ja valmistui 21-vuotiaana vuonna 1969. Samana vuonna hän kuvasi ensimmäisen pitkän elokuvansa. Hän opiskeli myös Prahan FAMU-elokuvakoulussa. Toimiessaan assistenttina Templen yliopistossa Philadelphiassa hän opiskeli ohessa muun muassa visuaalista antropologiaa. Vuosina 1973–1974 hän toimi Keski-Suomen läänintaiteilijana.
Honkasalo toimi kuvaajana Sakari Rimmisen Pilvilinnassa (1970) ja Eija-Elina Bergholmin elokuvassa Marja pieni! (1972) sekä apulaisohjaajana Rauni Mollbergin elokuvassa Maa on syntinen laulu (1973). Monivuotinen ohjausyhteistyö Pekka Lehdon kanssa alkoi 45-minuuttisella dokumentilla Ikäluokka vuonna 1976. Sitä seurasi Tampereen elokuvajuhlilla palkittu Vaaran merkki (1978) sekä pitkä elokuva Kainuu 39 (1979), joka oli Jörn Donnerin Ruotsin televisiolle tuottama tilaustyö Suomen talvisodasta. Vuoden 1980 suurponnistus oli Suomen siihen asti kalleimmaksi elokuvaksi muodostunut Algot Untolasta kertova Tulipää. Seuraavan pitkän elokuvan Da Capo (1985) aiheena oli viulun lapsitähti Heimo Haitto. Sen jälkeen Pirjo Honkasalo piti pitkän tauon elokuvista, ja Pekka Lehto jatkoi ohjaustöitä itsenäisesti.
1990-luvun alkupuolella Honkasalo ohjasi Pyhän ja pahan trilogiaksi kutsumansa elokuvasarjan, joihin kuuluvat Mysterion (1991), Tanjuska ja 7 perkelettä (1993) sekä Atman (1996). Kahdessa ensimmäisessä liikutaan virolaisessa nunnaluostarissa, viimeisessä seurataan vaikeavammaisen intialaisen pyhiinvaellusta Ganges-joen latvoille Himalajan vuoristossa. Honkasalon vuonna 1998 valmistunut fiktiivinen näytelmäelokuva Tulennielijä sai osakseen peräti kahdeksan Jussi-palkintoa.
Honkasalon uusin ohjaustyö on Pirkko Saision romaaniin perustuva Betoniyö, joka sai Suomen ensi-iltansa 1. marraskuuta 2013. Elokuvan ensiesitys oli Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2013. Suomessa se on esitettiin 22. syyskuuta 2013 Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla.
Palkinnot ja vastuutehtävät
Honkasalo on toiminut taiteilijaprofessorina vuosina 2001–2006.
Vuonna 1998 Honkasalo sai Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien Suomi-palkinnon (arvoltaan 50 000 markkaa eli noin 8 400 euroa). Vuonna 2004 hänelle myönnettiin Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto työstään ohjaaja-kuvaajana. Melancholian 3 huonetta sai Jussi-palkinnot parhaana dokumenttina ja musiikista vuonna 2005. Honkasalo on ollut Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsen vuodesta 2006.
Honkasalo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2005.
Vuonna 2013 Pirjo Honkasalo promovoitiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun kunniatohtoriksi. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Honkasalo on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen. Honkasalo on toiminut Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä 1989–1990 ja Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen (AVEK) johtokunnan puheenjohtajana 1993–1999.
Hänelle myönnettiin taiteen akateemikon arvonimi vuonna 2020.
Yksityiselämä
Honkasalo elää rekisteröidyssä parisuhteessa kirjailija Pirkko Saision kanssa. Honkasalon isä oli vuorineuvos Jorma Honkasalo, joka toimi Outokumpu Oy:n pääjohtajana.
Hygieia
thumb|right|160px|Hygieia. Hygieia oli kreikkalaisessa mytologiassa Asklepioksen tytär. Hän oli terveyden ja puhtauden jumalatar, ja hänellä oli tärkeä osa isänsä kultissa. Siinä missä Asklepios liitettiin parantamiseen, Hygieia oli puolestaan suorassa yhteydessä sairauksien estämiseen ja terveyden ylläpitämiseen.
Hygieia kuvattiin usein nuoreksi naiseksi, jonka käsivarren ympärille oli kietoutunut käärme. Joskus käärme puolestaan joi Hygieian kantamasta maljasta. Nämä tuntomerkit säilyivät myös roomalaiseen mytologiaan, jossa hänet tunnettiin nimellä Salus.
Sana hygienia on johdettu jumalattaren nimestä. Aiemmin lääkärien vannoma Hippokrateen vala puolestaan alkoi: »Minä vannon Apollonin, lääkärin, kautta ja Asklepioksen ja Hygieian ja Panakeian ja kaikkien jumalten ja jumalattarien kautta – –.»
Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland
Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland (, peli on tunnettu myös kehityksen aikaisella nimellä Tingle RPG) on Vanpoolin kehittämä Nintendon julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna Nintendo DS -käsikonsolille. Pelin sankari on The Legend of Zelda -pelisarjasta tuttu Tingle.
Tarina
Tingle-keijuna Zelda-peleissä esiintyvä hahmo tavataan keski-ikäisenä miehenä, ennen muuttumistaan satuolennoksi. Mies kutsutaan taikalähteelle, jossa hänelle kerrotaan, miten kolikoiden kerääminen auttaa tätä siirtymään unelmien maahan, Rupee Landiin (Rupee on The Legend of Zelda -peleissä käytetty rahayksikkö). Mies vastaanottaa tehtävän ja muuttuu Tingleksi.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Fran Tarkenton
thumb|right|Fran Tarkenton Francis Asbury Tarkenton (s. 3. helmikuuta 1940) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänet on nimetty sekä Pro Football Hall of Fameen (1986) että College Football Hall of Fameen (1987).
Tarkenton syntyi Virginian Richmondissa, mutta suoritti lukio- ja yliopisto-opintonsa Georgian osavaltiossa.
Tarkenton oli huipputason NFL-pelinrakentaja vuosina 1961–1978 joukkueissa Minnesota Vikings ja New York Giants, mutta hänen edustamansa joukkueet eivät koskaan menestyneet Super Bowlissa. Tarkentonin Vikings hävisi 1970-luvulla Super Bowlin kolme kertaa. Tarkenton on kuitenkin saavuttanut NFL:n pelinrakentajista viidenneksi eniten runkosarjan otteluvoittoja (124) sekä tehnyt vähintään yhden juoksumaalin 15 peräkkäisellä kaudella, mikä on edelleen NFL:n pelinrakentajien ennätys.
Tarkenton kuului yhdeksästi Pro Bowl -joukkueeseen. Hän on urheilusaavutustensa ohella kirjoittanut, esiintynyt televisiossa ja vaikuttanut tietokonealalla.
Kuvitteellinen kieli
Taidekieli (harrastajien kesken usein artlang, englannin sanoista artistic language) on keinotekoinen kieli, jota ei yleensä ole suunniteltu laajalti ihmisten käytettäväksi, vaan esimerkiksi ammattimaisesti kirjallisuuden ja elokuvien käyttöön, tai harrastelijamaisesti omaksi iloksi käyttöön keinotekoisessa maailmassa tai ilman erikoisempaa käyttötarkoitusta.
Toisin kuin kansainväliset apukielet tai suunnitelmakielet, taidekielet ovat yleensä luonnollisten kielen oloisia, jolloin niihin sisältyy monimutkaisia kielioppisääntöjä ja epäsäännöllisyyksiä. Monet taidekielet on luotu keinotekoisia maailmoja, kuten Tähtien sodan universumia tai Keski-Maata varten. Joillakin taas ei ole mitään erityistä käyttötarkoitusta, vaan ne on luotu esimerkiksi harrastuksena.
Taidekielten harrastajien keskuudessa on erilaisia koulukuntia. Huomattavimpia ovat naturalististen kielten kehittäjät, joiden kielet matkivat luonnollisten kielten monimutkaisia sääntöjä, epäsäännöllisyyksiä ja historiaa. Muita koulukuntia ovat esimerkiksi mikrovaltioiden käyttöön tarkoitetut kielet, henkilökohtaiset kielet ja vitseiksi tarkoitetut pilailukielet.
Katso myös
Kunsttaal
Finistère
Finistère on Ranskan departementti numero 29, joka on saanut nimensä latinasta Finis Terræ (maan loppu). Finistère sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnessa. Departementti on pinta-alaltaan 6 733 neliökilometriä ja sen väkiluku oli 908 249 vuonna 2016. Finistèren pääkaupunki on Quimper, mutta suurin kaupunki on Brest. Finistère on jaettu edelleen neljään arrondissementtiin, 54 kantoniin ja 283 kuntaan.
Alberta
Alberta on yksi Kanadan provinsseista. Vuonna 2016 Albertassa oli 4 067 175 asukasta. Provinssin pääkaupunki on Edmonton ja suurin kaupunki Calgary. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat muun muassa Red Deer, Banff ja Lethbridge.
Finistère
Finistère oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Finistère muodostettiin osasta Bretagnen provinssia.
Alberta
Albertan alue nimettiin vuonna 1882 kuningatar Viktorian neljännen tyttären, prinsessa Louise Caroline Albertan mukaan. Hänen puolisonsa John Campbell Argyll toimi tuolloin Kanadan kenraalikuvernöörinä. Provinssiksi Alberta korotettiin vuonna 1905.
Alberta on kuuluisa siitä, että on Kanadan ainoa rotista vapaa provinssi. Rottia löydettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1950 läheltä Saskatchewanin rajaa, minkä johdosta viranomaiset aloittivat määrätietoisen tuhoamiskampanjan, ja esim. vuonna 2021 provinssin alueella vahvistettiin yhteensä 31 rottahavaintoa. Myös rottien pitäminen lemmikkinä on lailla kielletty.
Znamenni
thumb|Znamenni-nuottikirjoitusta. Znamenni-musiikki ( eli merkki) on venäläisen ortodoksisen kirkkomusiikin vanhin muoto, joka syntyi vanhan bysanttilaisen kirkkomusiikin pohjalta. Znamenni-sävelmiä kirjoitetaan bysanttilaisesta neumikirjoituksesta johdetulla notaatiolla.
Alberta
Maantiede
Alberta sijaitsee Länsi-Kanadassa. Sen naapureita ovat Brittiläinen Kolumbia lännessä, Luoteisterritoriot pohjoisessa ja Saskatchewan idässä. Etelässä rajanaapuri on Yhdysvaltain osavaltio Montana.
Provinssin länsiraja kulkee Kalliovuorilla. Albertan puolella sijaitsee muun muassa Kanadan Kalliovuorten korkein huippu, lähes neljä kilometriä korkea Mount Robson. Suurin osa vuorialueesta on kansallispuistoa, jossa karhut, peurat ja muut eläimet vaeltelevat vapaina ja yleisinä jopa kaupunkien (mm. turistikeskus Banff) keskustoissa. Vuorilla sijaitsee myös useita laskettelukeskuksia.
Provinssin itäisemmät osat ovat viljavaa tasankoa, Saskatchewanin rajalla preeriaa. Lukuisat joet virtaavat alas vuorilta provinssin läpi.
Suuren provinssin (etelä–pohjoissuuntaan 1 200 km, itä–länsisuuntaan 600 km) sisällä on myös ilmastonvaihtelua. Korkeuserot lisäävät vaihtelua. Eteläinen Alberta on kesäisin melko kuumaa ja kuivaa seutua. Provinssin länsiosia suojaavat talvella vuorilta tulevat chinook-tuulet, mutta itäosat ovat talvisin erittäin kylmiä (n. −35 astetta) ja kesäisin kuumia (n. +35 astetta). Etelä- ja Keski-Alberta ovat Kanadan todennäköisintä pyörremyrskyseutua.
Historia
Alberta oli osa Luoteisterritorioita 1. syyskuuta 1905 saakka, jolloin se ja Saskatchewanin provinssi perustettiin. Albertan ensimmäiseksi pääministeriksi tuli liberaalien Alexander C. Rutherford.
Albertaa hallitsi vuodet 1935–1971 peräkkäin kolme Social Credit -puolueen pääministeriä, jotka olivat William Aberhart (1935–1943), Ernest Manning (1943–1968) ja Harry Strom (1968–1971).
Hallinto
Alberta on provinssi, mikä tarkoittaa että sillä on laaja itsehallinto. Provinsseilla on oma verotus ja lainsäädäntö, sillä ne itse huolehtivat muun muassa järjestyksestä, paikallisesta infrastruktuurista, luonnonvarojen käytöstä, koulutuksesta ja terveydenhuollosta. Provinsseilla on omat perustuslait, jotka eivät kuitenkaan saa olla ristiriidassa liittovaltion perustuslain kanssa. Sama pätee muuta lainsäädäntöä.
Kuninkaan edustaja ja provinssin päämies on varakuvernööri, jonka nimeään viideksi vuodeksi kerrallaan Kanadan kenraalikuvernööri konsultoituaan Kanadan pääministeriä. Albertalla on kuusi edustajaa maan parlamentin senaatissa ja 34 edustajaa edustajainhuoneessa.
Albertan yksikamarinen parlamentti pitää provinssin lainsäädäntävaltaa. Parlamentin 87 jäsentä valitaan suorilla vaaleilla neljän–viiden vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen johtajasta tulee Albertan pääministeri, ja hän valitsee hallituksen jäsenet. Varakuvernöörin tehtävänä on allekirjoittaa provinssin lait ja muut viralliset asiakirjat, sekä edustaa provinssia.
Tuomivalta on jaettu Albertan kolmelle tuomioistuimelle, jotka ovat provinssin tuomioistuin (Provincial Court), kruununoikeus (Court of Queen's Bench) ja vetoomustuomioistuin (Court of Appeal). Näiden yläpuolella on liittovaltion korkein oikeus.
Alberta on jaettu kuntiin, joita on 356. Kunnat vastaavat paikallishallinnosta ja tietyistä palveluista. Kunnat jaetaan kaupunki-, maalais- ja erikoiskuntiin.
Väestö
Albertan provinssissa asuu 370 000 ukrainalaistaustaista ihmistä.
Talous
Albertan öljyvarat on huomattavat. Niistä merkittävimmäksi nousemassa olevan Athabascan öljyhiekan arvioidaan sisältävän yli kolmanneksen maailman öljystä ja olevan siten maailman suurin yksittäinen öljyesiintymä. Provinssissa toimii kaksi Pohjois-Amerikan suurinta öljynjalostuslaitosta.
Zeiselin luku
Zeiselin luku on neliövapaa kokonaisluku k. jolla on vähintään kolme kaavalla muodostettua alkulukutekijää. Kaavassa a ja b ovat kokonaislukuvakioita ja x on zeiselin luvun tekijöiden indeksiluku, järjestettynä pienimmästä suurimpaan. Merkitään p_0 = 1. Muutama ensimmäinen Zeiselin luvuista ovat
Alberta
Talous
Toinen provinssin tärkeistä tulonlähteistä on maatalous, erityisesti lihakarja. Lihaa viedään myös ulkomaiden markkinoille. Alueella kasvatetaan myös biisoneita.
Zeiselin luku
Annetulle esimerkille, 1729, a = 1 ja b = 6, ja sen alkulukutekijät ovat 7, 13 ja 19.
Alberta
Talous
Provinssin pohjoisosissa on paljon metsää ja siten metsäteollisuutta. Lisäksi provinssissa on korkean teknologian tuotantoa, erityisesti nestekidenäyttöjä tuotetaan paljon, sillä ne myös keksittiin Albertassa.
Turisteja Albertaan houkuttelevat Kalliovuoret ja niiden ympäristössä olevat kansallispuistot. Albertassa on myös hiihtokeskuksia sekä vuorikiipeily- ja vaellusmahdollisuuksia.
Vuoriston lisäksi turistikohteita ovat provinssin kaksi suurta kaupunkia, Calgary ja Edmonton, molempien lähistöllä on kansainvälinen lentoasema.
Etrich Taube
thumb|Jeannin Stahltaube, Technikmuseum Berlin thumb|upright|Jeannin Stahltaube Taube (Kyyhkynen) on ensimmäisen maailmansodan yksitasoinen tiedustelulentokone, josta oli useita versioita.
Kehittäminen ja valmistus
Itävaltalainen insinööri Igo Etrich suunnitteli ensimmäisen vetävällä potkurilla toimivan yksitasonsa vuonna 1909 ja ensimmäisen Tauben prototyypin vuonna 1910. Seuraavana vuonna Etrich myi Edmund Rumplerin omistamalle Rumpler Luftfahrzeugbaulle koneen lisenssivalmistusoikeuden, ja niinpä Rumpler valmistikin useimmat ennen sodan puhkeamista rakennetut Taubet.
Vuodesta 1911 alkaen tuotetut lentokoneet vaihtelivat sekä mitoiltaan että muilta ominaisuuksiltaan, mutta vuonna 1912 ilmaantunutta kaksipaikkaista sotilaskonemuunnosta voitaneen pitää tyypillisenä Rumplerin tuottamana Taubena jo senkin vuoksi, että sitä käytettiin eniten.
Sodan alkaessa 4. elokuuta 1914 Italian, Saksan ja Itävalta-Unkarin ilmavoimilla oli käytössään Taubeja tähystys- ja koulukoneina. Moni myöhemmin kuuluisaksi tullut saksalainen hävittäjälentäjä opetteli lentämisen alkeet juuri tällä konetyypillä. Siviilikoneina olleet Taubet pakko-otettiin armeijalle ja laaja tuotanto-ohjelma pantiin alulle.
Näihin aikoihin Rumplerin kanssa lisenssimaksuista syntyneen riidan seurauksena Etrich luopui oikeuksistaan koneen patenttiin ja salli siten mallin vapaan valmistuksen. Tämä johti erilaisten Taube-koneiden laajaan tuotantoon Saksassa Albatrosin, D.F.W.:n, Gothan, Halberstadtin, Jeannin, Kondorin, Kriegerin, L.V.G.:n, Lubeck-Travemunden ja Rumplerin tehtailla. Kaikkiaan koneita valmistettiin noin viisisataa kappaletta.
D.F.W.:n ja Jeannin rakentamissa lentokoneissa runko oli teräsvahvisteinen, josta syystä niitä kutsuttiin nimellä StahlTaube, Teräskyyhky. Saksalaisvalmisteisten koneiden moottorien tehot vaihtelivat 70 hv:sta 120 hv:aan. Yleisimmin esiintyi voimalaitteena 100 tai 120 hv:n Mercedes- tai Argus-rivimoottori.
Itävälta-Unkarilla oli käytössään kaksi versiota: 85 hv:n Austro-Daimler -moottorilla varustettu A.I, jossa jäähdytin sijaitsi moottorin päällä, ja 120 hv:n Austro-Daimler -moottorilla varustettu A.II, jonka jäähdytin oli moottorin edessä.
Konetyypin käyttö sodassa
Elokuussa 1914 Taube hankki nopeasti kunniaa ja mainetta, kun saksalaiset saivat sen avulla varoituksen venäläisten liikkeistä Tannenbergin taistelussa. Saman kuun lopulla luutnantti von Hiddesen pudotti Taubestaan erän pieniä pommeja Pariisiin. Kuuluisuutta lisäsivät myös Saksan Tsingtaun (Kiina) ja Tanganjikan (Afrikka) varuskuntien Taubet. Kiinan yllä Taube otti yhteen japanilaisten koneiden kanssa. Tsingtaun antauduttua lentäjä Hans Pluschow pakeni USA:n kautta Saksaan ja hänen kirjaansa Kiinan taisteluista ja pakomatkasta levitettiin laajalti myös Saksan ulkopuolelle, muun muassa Suomeen.
Suomen sisällissodassa mustilla rautaristeillä koristetun Tauben nähtiin lentävän punaisten valtaaman Helsingin yllä 9. maaliskuuta vuonna 1918.
Ominaisuudet
thumb|220px|Taube saksalaisessa postimerkissä Lentokoneena Taube oli vakaa ja sen ohjausominaisuudet olivat hyvät. Vaikka lentokone oli sodan syttyessä jo neljä vuotta vanha, sen saavutusarvot eivät olleet lainkaan huonot vuosien 1914-1915 muihin konetyyppeihin verrattuna.
Tauben ongelmana oli huono ketteryys. Koska koneesta puuttui myös aseistus - tosin miehistöllä oli mukanaan revolveri tai ratsuväen kivääri - niin sillä oli vain vähän käyttöä rintamalla enää keväällä 1915. Taube pysyi tämän jälkeen vuoden, parin ajan erittäin käyttökelpoisena harjoituskoneena.
Tekniset tiedot
thumb|250px|Rumbler Tauben piirustukset vuodelta 1911
Rasi
Rasi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Koruluri
Koruluri (Trichoglossus ornatus) on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 25 cm. Aikuisen linnun otsa, päälaki ja korvanpeitinhöyhenet ovat violetinsiniset, posket ja alemmat korvapeitinhöyhenet kirkkaan oranssinpunaiset, takaraivo punainen, kaulassa keltainen vyö, kurkku ja rinta oranssinpunaiset ja höyhenten reunat sinimustat saaden ne näyttämään raidallisilta, vatsa vihreän ja kellanvihreän kirjava, selkäpuoli kirkkaanvihreä, siiven alapeitinhöyhenet keltaiset ja pyrstö päältä vihreä ja alapuolelta himmeän keltainen. Nokka on oranssinpunainen, iiris oranssi ja koivet vihertävänharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Äänet ovat korkeita vihellyksiä ja kirkumista.
Nuoren linnun takaraivo on vihreä ja seassa on punaista, vatsa voimakkaan kellankirjava, rinnan raidoitus heikompaa, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea..
Esiintyminen
Koruluri esiintyy Indonesian Sulawesissä koko saaren alueella ja sitä ympäröivillä läheisillä saarilla.
Korulurin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö
Korulurit elävät vuorenrinteiden metsänreunoissa ja metsissä kilometrin korkeudelle saakka. Ne välttelevät tiheitä vanhoja metsiä ja ovat vähälukuisia rannikon alavilla mailla.
Lisääntyminen
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneen parin pesinnästä. Naaras muni 2 pyöreätä munaa, joita haudottiin 27 päivää. Naaras pysyi tiiviisti pesässä ja koiras liittyi sen seuraan yöksi mutta se tuskin osallistui haudontaan. Poikaset jättivät pesän 80 päivän ikäisinä.
Ravinto
Korulurit liikkuvat yleensä pareittain tai pienissä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Se on varsin kesy ruokaillessaan. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Toxicity
Toxicity on System of a Downin vuonna 2001 julkaistu toinen albumi. Albumin tuotti Rick Rubin, ja se julkaistiin levy-yhtiöstä American Recordings. Levy sijoittui ensimmäisellä viikolla sijalla #1 Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Toxicity sai myös hyvät arvostelut kriitikoilta, ja pääsi myös moniin "best of" listoihin (kuten ollen SPIN Magazinen listan mukaan vuoden äänite), ja se sai myös Grammy ehdokkuuden singlelle Chop Suey!. Albumia on myyty yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja se on myynyt moninkertaista platinaa Yhdysvalloissa.
Kappaleet
' * ' kappale "Johnny" sisältyy vain Japanin versioon albumista (kaikissa muissa versioissa on 14 raitaa, ja kappaleen "Bounce" jälkeen tulee "Forest"). Joissakin versioissa (Ranskan erikoispainokssessa, "Johnny" kuuluu bonuslevyn kappalelistaan.
Erikoispainos Toxicitysta sisältää DVD:n, jossa on seuraava materiaali:
'*' - nauhoitettu 10/09/2001 Allstate Arenalla, Rosemontissa.
Ranskalainen versio Toxicitysta sisältää toisen levyn, jossa on seuraava materiaali:
Jousiampuja (elokuva)
Jousiampuja on suomalainen draama- ja jännityselokuva vuodelta 1982. Taavi Kassilan esikoisohjaus kertoo nuoresta miehestä, joka huumerikollisia pakoillessaan saa yllättäen työpaikan ambulanssiyrityksessä.
Elokuvan musiikkina käytettiin muun muassa Ylen radiokonsertista Kaivopuistosta 25. heinäkuuta 1982 taltioitua kappaletta ”Are We The Angels”.
Elokuva vei tuotantoyhtiön konkurssiin.
Tarina
Huumekauppias Aki viedään sairaalaan jouduttuaan väkivaltaisen ryöstön uhriksi, jossa hän menettää rahansa ja huumevarastonsa. Yksi sairaankuljettajista, vanha Eino, ystävystyy Akin kanssa sairaalassa ja tarjoaa tälle kesätyötä kuultuaan että Akilla on ensiapukoulutus. Aki saa asunnonkin ambulanssitallien vierestä. Näin Aki saa loistavan piilopaikan häntä jahtaavilta huumepomoilta. Ambulanssitalleilla Aki oppii elämää ja jousiammuntaa ja rakastuu Einon tyttäreen Leenaan. Piilopaikka ei kuitenkaan pysy salassa kauan.
Rock Summer
Rock Summer on Tallinnassa, Virossa laululavalla vuosina 1988–1997 järjestetty rock-festivaali. Ensimmäisenä vuotena tapahtumasta käytettiin nimeä Glasnost Rock – Rock For Peace!. Kesäkuussa 2013 järjestettiin samassa paikassa Rock Summer 25 -festivaalit.
Vuoden 1988 festivaalien esiintyjät
Festivaalit pidettiin 26.- 28. elokuuta 1988 Tallinnan laululavalla.
Kansainväliset artistit
Juontajina toimivat Ivo Linna (Viro) ja Joke Linnamaa (Suomi).
Walter Veltroni
pienoiskuva|Walter Veltroni Walter Veltroni (s. 3. heinäkuuta 1955) on italialainen poliitikko, joka oli Demokraattisen puolueen puheenjohtaja vuodesta 2007 helmikuuhun 2009. Hän oli Rooman pormestari vuosina 2001–2008.
Perfenatsiini
Perfenatsiini on ensimmäisen polven psykoosilääkkeisiin kuuluva fenotiatsiinijohdannainen, jota käytetään pitkäaikaisten psykoosien sekä muiden tuskaisuutta ja ahdistusta aiheuttavien psyykkisten häiriöiden hoitoon.
Walter Veltroni
Hän liittyi Italian kommunistisen puolueen (PCI) nuorisojärjestöön 15-vuotiaana. Hänet valittiin Rooman kaupunginvaltuustoon 1976 ja parlamenttiin 1987. Kommunistisen puolueen sihteeristön jäsenenä hän oli viemässä puoluetta kohti sosiaalidemokratiaa.
Perfenatsiini
Käyttökohteet
Perfenatsiini on ensimmäisen polven psykoosilääke, jota käytetään lievittämään psykoosin oireita, kuten aisti- ja ajatusharhoja sekä rauhoittamaan. Perfenatsiinilla hoidetaan ja ehkäistään myös vaikeita pahoinvointi- ja oksennus tiloja.
Walter Veltroni
Veltroni on ammatiltaan journalisti. Hän oli Vasemmistodemokraattisen puolueen ''L'Unità'-lehden päätoimittajana 1992–1996.
Perfenatsiini
Yhdistelmälääkkeenä
Yhdessä masennuslääke amitriptyliinin kanssa perfenatsiinia voidaan käyttää vähentämään tuskaa ja masennusta sekä nostamaan mielialaa. Yhdistelmälääkkeitä tulisi kuitenkin käyttää harkiten, ja masennuksen hoidossa perfenatsiinin käyttö tulisi lopettaa tilanteen niin salliessa. Perfenatsiinilla ei itsessään ole masennusta lievittävää vaikutusta.
Walter Veltroni
Veltroni oli varapääministeri Prodin ensimmäisessä hallituksessa 1996–1998. Hän erosi 1998, kun hänet valittiin vasemmistodemokraattien kansalliseksi sihteeriksi. Veltroni valittiin ensimmäisen kerran Rooman pormestariksi 2001 ja uudelleen 2006 ylivoimaisella enemmistöllä. Toimiessaan Rooman pormestarina Veltroni pani alulle Rooman filmifestivaalit.
Perfenatsiini
Yhdistelmälääkkeenä
Joidenkin tutkimusten mukaan psykoottisesta masennuksesta kärsivien potilaiden hoidossa perfenatsiinin käyttö yhdessä fluoksetiinin kanssa on vaikuttanut hyvin lupaavalta siitäkin huolimatta, että fluoksetiini vaikuttaa perfenatsiinin aineenvaihduntaan nostamalla sen pitoisuutta verinesteessä ja pidentämällä puoliintumisaikaa. Yhdistelmälääkkeessä perfenatsiini hillitsee fluoksetiinin aiheuttamaa pahoinvointia ja fluoksetiinin käytön alussa esiintyvää kiihtymystä.
Haittavaikutukset
Hyvin yleisiä haittavaikutuksia (yli 10 %:lla käyttäjistä) ovat verenkuvan muutokset eli valkosolujen runsaus tai vähäisyys.
Walter Veltroni
Veltroni valittiin syksyllä 2007 perustetun Demokraattisen puolueen johtajaksi jäsenäänestyksellä 75 %:lla äänistä. Helmikuussa 2009 hän erosi puolueen tukeman ehdokkaan hävittyä Sardinian paikallisvaalit.
Perfenatsiini
Haittavaikutukset
Yleisiä haittoja (1−9 %:lla käyttäjistä) ovat seuraavat ekstrapyramidaalioireet: äkilliset lihasten liikehäiriöt, motorinen levottomuus kuten kyvyttömyys pysyä paikoillaan; parkinsonismi (esim. vapina ja lihasjäykkyys), pakkoliikkeet ja suun ympäristön vapina. Yhtä yleisiä ovat kuukautishäiriöt, rintojen kasvu sekä naisilla että miehillä ja rintojen arkuus, ruokahalun muutokset ja painon vaihtelu, väsymys etenkin alussa, alentunut verenpaine ja iho-oireet, kuten nokkos- tai muu ihottuma, kutina ja valoyliherkkyys.
Perfenatiini voi joskus aiheuttaa katatonisen tilan, johon liittyy vakavia ekstrapyramidaalioireita, kuten parkinsonismia tai lihasten nykimistä. Haittavaikutuksia helpotetaan joko lopettamalla perfenatsiinilääkitys, tai vaimentamalla sivuvaikutuksia antikolinergisella tai bentsodiatsepiini lääkityksellä, tai sähköhoidolla.
Silmän ja verkkokalvojen vahingoittumista ei ole toistaiseksi havaittu, mutta viherkaihin paheneminen on mahdollista.
Kuten muiden perinteisten antipsykoottien käytössä, positiivisten oireiden (kiihtyneisyys, vainoharhaisuus, hallusinaatiot ja harhaluulot) tukahtuminen on paljon selvempää kuin negatiivisten oireiden (esimerkiksi emotionaalinen ja sosiaalinen syrjäänvetäytyminen) korjaantuminen.
Perfenatsiini on viisi kertaa tehokkaampaa kuin klooripromatsiini, jolla jo on voimakkaita sivuvaikutuksia. Vartiainen esittää teoksessaan antipsykoottisen tehon samoissa lääkeaineissa olevan 6-kertaisena, ja perfenatsiinin myrkyllisyyden puolittuneen verrokkiinsa, siis klooripromatsiiniin nähden.
Perfenatsiini voi kasvattaa diabeetikoiden insuliinintarvetta.
Yhteisvaikutuksena syntyvät haitat
Perfenatsiini voimistaa muiden aineiden, kuten alkoholin, masennuslääkkeiden, unilääkkeiden ja antihistamiinien, keskushermostoa lamaavaa vaikutusta. Perfenatsiinia saaville potilaille adrenaliini saattaa aiheuttaa verenpaineen laskua. Tupakointi voi nopeuttaa perfenatsiinin poistumista elimistöstä ja alentaa sen pitoisuutta verinesteessä.
Fluoksetiini nostaa perfenatsiinin verinestepitoisuutta ja pidentää sen puoliintumisaikaa. Kaikki psykoosilääkkeet saattavat aiheuttaa tramadolin kanssa käytettyinä kouristelua.
Imeytyminen
Perfenatsiini on keskivahva psykoosilääke. Antipsykoottiselta lääkevaikutukselta 8 milligrammaa perfenatsiinia vastaa 100 milligrammaa klooripromatsiinia.
Kauppanimiä
Ensimmäinen Suomeen tuoduista lääkeainevalmisteista oli myyntinimeltään Trilafon. Perfenatsiinia myydään Suomessa kauppanimillä Peratsin ja Pertriptyl, joista jälkimmäinen on tablettimuotoinen yhdistelmävalmiste, sisältäen perfenatsiinin ohella amitriptyliinia. Peratsinia myydään tabletteina, depottabletteina sekä lihakseen pistettävinä ruiskeina.
Pavel Tšesnokov
Pavel Grigorevitš Tšesnokov (, 12. lokakuuta 1877 - 14. maaliskuuta 1944) oli venäläinen säveltäjä, jonka yli 500 kuoroteoksen tuotanto on pääasiassa ortodoksista kirkkomusiikkia. Tšesnokov opiskeli Moskovan synodaalikoulussa ja myöhemmin säveltämistä Sergei Tanejevin johdolla vuosina 1895 - 1899. Hän opetti kuorolaulua synodaalikoulussa 25 vuotta ja toimi myös Moskovan konservatorion kuoronjohdon professorina.
Gustaf Wideskog
Gustaf Selim Wideskog (sukunimi vuoteen 1921 Gustafsson; 23. toukokuuta 1903 Ömossa, Siipyy – 7. elokuuta 1955 Tukholma) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Wideskogin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Selim Gustafsson ja Hilma Alexandra Koskinen. Hän toimi aluksi muutaman vuoden ajan liikealalla Siipyyn osuusliikkeen Ömossan-sivuliikkeen hoitajana. Myöhemmin hän toimi Syd-Österbotten-, Kaskö Tidning- ja Österbottningern-lehtien avustajana. Wideskog kirjoitti kolme romaania, yhden runokokoelman sekä suuren määrän lehdissä julkaistuja novelleja, pakinoita, artikkeleita ja runoja. Hän käytti nimimerkkejä Bläckhandsken, Code, Fågel Blå, G. Wdskg, Pennfäktaren, Pennskaftet, Positivhalaren, Reflex, Sekretär, Service ja Spärrhaken.
Wideskog muutti 1950 Tukholmaan ja työskenteli siellä varastomiehenä Arvid Ingströms Pumpfabrik-nimisessä yrityksessä. Hänet löydettiin hukkuneena Nybrokajenin luota elokuussa 1955.
Pavel Tšesnokov
Tšesnokov kirjoitti myös teoksen kuoronjohtamisesta, joka on edelleen yleisessä käytössä. Kirjassa Tšesnokov kehottaa kuoronjohtajia käyttämään sulavia liikkeitä yhtenäisen soinnin aikaansaamiseksi ja johtamaan vähäeleisesti, jotta eleiden teho ei katoaisi.
Come Taste the Band
Come Taste the Band on englantilaisen hard rock -yhtye Deep Purplen albumi vuodelta 1975. Musiikillisesti albumilla on yhtyeen aiempia albumeja voimakkaampia vaikutteita funkista.
Levyllä soittaa yhtyeen neljäs kokoonpano, niin sanottu Mark IV. Se on yhtyeen ainoa albumi, jolla soittaa yhdysvaltalainen kitaristi Tommy Bolin. Bolin korvasi vuonna 1975 yhtyeen alkuperäisen kitaristin Ritchie Blackmoren. Ainoat alkuperäisjäsenet albumilla ovat kosketinsoittaja Jon Lord ja rumpali Ian Paice. Laulaja David Coverdale ja basisti-laulaja Glenn Hughes olivat liittyneet yhtyeeseen aiemmin vuonna 1973. Bolinin pahan huumeriippuvuuden vuoksi Deep Purplen konserttien onnistuminen oli tuolloin yleensä pitkälti kiinni hänen kunnostaan. Myös Hughesin kokaiininkäyttö aiheutti ongelmia. Albumi jäi Mark IV:n ainoaksi albumiksi, sillä albumin kiertueiden jälkeen Deep Purple hajosi 1976 kahdeksaksi vuodeksi. Myöhemmin samana vuonna Bolin kuoli heroiinin yliannostukseen.
Come Taste the Band menestyi kaupallisesti heikommin kuin aikaisemmat Deep Purple -albumit. Britanniassa albumi oli parhaimmillaan sijalla 19, kun taas Suomessa, jossa yhtye oli nauttinut hyvin suurta suosiota, albumi ei noussut listoille ollenkaan. Yhtyeen tärkeimmällä markkina-alueella Yhdysvalloissa levymyynti jäi Deep Purplen 1970-luvun albumeista kaikkein vähäisimmäksi.
Ilmestyessään Come Taste the Band sai varsin suopeita arvosteluja ja yhtyeen tyylillistä uudistumista kiiteltiin. Albumin jälkimaine on kuitenkin ollut ristiriitainen. Mark IV:n jäsenet ovat yleensä pitäneet albumia toimivana kokonaisuutena, mutta toisaalta kyseenalaistaneet sen, missä määrin kokoonpanoa voi kutsua Deep Purpleksi.
Taustaa
pienois|vasen|[[Tommy Bolin liittyi Deep Purpleen 1975.]] Deep Purple oli 1970-luvun puolivälissä yksi maailman suosituimmista rock-yhtyeistä. Yhtyeen ilmapiiri oli kuitenkin huono ja kokoonpanot vaihtelivat usein. Samalla musiikki siirtyi raskaasta rockista bluesin, funkin ja soulin suuntaan. Deep Purplen keulahahmona pidetty kitaristi Ritchie Blackmore siirtyi soolouralle 1975, jolloin moni spekuloi yhtyeen hajoavan kokonaan.
Alkuperäisjäsenet Jon Lord (urut) ja Ian Paice (rummut) olivatkin valmiit lopettamaan, mutta menestyksestä vasta pari vuotta nauttineet David Coverdale (laulu) ja Glenn Hughes (basso) suostuttelivat heidät etsimään uuden kitaristin. Myös managerit toivoivat yhtyeen jatkavan. Coverdale ehdotti nimen vaihtamista ”Purpleksi” tai ”Good Companyksi”, mihin muut eivät kuitenkaan suostuneet. Sekä Coverdalen että Lordin mukaan Deep Purplen jatkamispäätöksen taustalla oli lähinnä raha.
Kitaristin etsintä osoittautui pitkäksi ja turhauttavaksi prosessiksi. Koesoitot järjestettiin Robert Simonin Pirate Studiolla Hollywoodissa. Ensin yhtye kokeili Humble Pien Dave Clempsonia, joka ei kuitenkaan halunnut ryhtyä Blackmoren korvaajaksi. Sen jälkeen koesoittoon pyydettiin Tommy Bolinia, jonka soitto Billy Cobhamin Spectrum-albumilla oli tehnyt vaikutuksen yhtyeen jäseniin.
Yhdysvaltalainen Bolin oli aiemmin soittanut lähinnä fuusiojazzia. Hän ei tiennyt Deep Purplesta tai sen musiikista entuudestaan juuri mitään. Koesoitot sujuivat tästä huolimatta hyvin ja Bolinia pyydettiin liittymään yhtyeeseen heti. Bolin ihaili yhtyeen soittotaitoja, mutta liittymispäätökseen vaikutti todennäköisesti myös halu saada näkyvyyttä ja rahaa oman soolouran edistämiseen. Viikkoja kestäneiden huhujen jälkeen yhtye tiedotti Blackmoren lähdöstä ja Bolinin liittymisestä kesäkuussa 1975.
Uusi kokoonpano oli innostunut ja motivoitunut. Muut yhtyeen jäsenet tulivat hyvin toimeen Bolinin kanssa, joka oli iloinen ja ulospäinsuuntautunut toisin kuin itsepäinen ja riitaisa Blackmore. Erityisesti Bolinista ja Hughesista tuli läheiset ystävät. Jopa Blackmore itse piti Bolinia hyvänä valintana seuraajakseen.
Deep Purplen managereissa Bolinin amerikkalaisuus herätti epäilyksiä. Lisäksi Bolinin piti äänittää ja promotoida tekeillä ollutta sooloalbumiaan. Sovittiin, että yhtye hellittäisi tiivistä työskentelyätahtiaan ja että Bolin voisi taukojen aikana keskittyä soolouraansa.
Äänitykset
Come Taste the Band äänitettiin Musicland-studiolla Münchenissä 3. elokuuta – 1. syyskuuta 1975. Suurin osa albumin materiaalista oli sävelletty jo ennen äänitysten alkua. Kappaleet ovat pääosin Coverdalen ja Bolinin tekemiä. Bolinilla oli aiempien yhtyeidensä ajoilta paljon käyttökelpoista materiaalia, ja monet kappaleista hän oli kirjoittanut ystävänsä Jeff Cookin kanssa. Yhtyeen jäsenet antoivat Bolinin säveltää melko vapaasti, mikä ilahdutti häntä. Albumin tuotti Martin Birch yhteistyössä yhtyeen kanssa. Miksauksen viimeistelivät Birch ja Ian Paice.
Blackmoresta poiketen Bolin käytti soitossaan runsaasti efektipedaaleja ja muita efektejä ja hyödynsi studion tuomia mahdollisuuksia paljon enemmän kuin Blackmore. Albumilla kuullaan esimerkiksi runsaasti päällekkäisiä kitararaitoja. Kosketinsoittaja Jon Lord on suuren osan ajasta albumilla taka-alalla lukuun ottamatta soolojaan ”Love Child” -kappaleessa ja kosketinvetoista ”This Time Aroundia”, jolla hän soittaa kaikkia soittimia.
Äänityksiä vaikeuttivat jäsenten päihdeongelmat. Bolin oli ensimmäistä kertaa Euroopassa ja suuntasi heti saavuttuaan Münchenin yökerhoihin. Ennen lähtöään hän söi yhtyeelle aikaeron vuoksi annetut viisi unilääkepilleriä. Heroiinia ja muita opiaatteja Bolin käytti epäsäännöllisesti mutta usein. Muut jäsenet eivät tienneet tilanteen vakavuudesta. Hughes taas oli ollut riippuvainen kokaiinista jo jonkin aikaa. Roudarit yrittivät estää päihteidenkäyttöä piilottamalla jäsenille toimitetut huumeet ja pahoinpitelemällä diilereitä, mutta yritykset jäivät enimmäkseen tuloksettomiksi. Bolinille ja Hughesille salakuljetettiin huumeita muun muassa ontoksi kaiverrettujen kirjojen sisällä. Hughesin lyötyä roudaria hänet lähetettiin Lontooseen huumevieroitukseen. Julkisuuteen kerrottiin Hughesin sairastuneen maksatulehdukseen.
Poissaolonsa vuoksi Hughes laulaa albumilla huomattavasti vähemmän kuin kahdella edellisellä Deep Purple -albumilla. Hänen ja Coverdalen aiempia albumeita värittänyttä yhteislaulua ei kuulla kuin Come Taste the Bandin viimeisellä kappaleella ”You Keep on Moving”. ”Dealer”-kappaleella laulaa Coverdalen ohella myös Bolin. Kappaleen alkuperäisen version esitti Hughes, mutta tämän jouduttua vieroitukseen Coverdale äänitti tilalle uuden lauluraidan. Coverdalella ja Hughesilla oli ilmeisesti muutenkin riitaa lauluosuuksien jakamisesta. Hughes ehti äänittää suurimman osan bassoraidoista ennen lähtöään, mutta kappaleessa ”Comin’ Home” bassoa soittaa Bolin. Äänitysten jälkeen muut jäsenet asettivat Hughesin yhtyeessä jatkamisen ehdoksi, että tämä hoitaisi itsensä kuntoon.
Come Taste the Bandin valmistuttua Bolin viimeisteli sooloalbuminsa Teaser. Sekä Glenn Hughes että Jon Lord osallistuivat albumin tekoon, vaikka heitä ei mainitakaan tekijätiedoissa. Lord sävelsi ja äänitti Deep Purplen tauon aikana sooloalbuminsa Sarabanden.
Musiikki
Come Taste the Band eroaa Deep Purplen aiemmasta tuotannosta voimakkaiden funkvaikutteidensa vuoksi. Mukana on vaikutteita myös bluesista. Mika Järvisen mukaan albumi oli ”radikaali ja rohkea – – yritys uudistua täysin”. Kokonaisuus on tästä huolimatta rock-tyylisempi kuin yhtyeen edellinen albumi Stormbringer, jolla oli runsaasti vaikutteita mustasta musiikista. Stormbringerin tyyli oli jakanut yhtyeen faneja, ja Coverdale olikin lupaillut jo ennen Bolinin liittymistä että yhtye palaisi seuraavalla albumillaan rockin pariin.
Mark IV:n alkuviikkojen harjoitussessioissa yhtye oli soittanut pitkiä ja vapaamuotoisia improvisaatioita. Come Taste the Bandiltä ei tällaisia osuuksia sen sijaan juuri ole. AllMusic-sivustolla albumin tyylilajeiksi mainitaan areenarock, hard rock ja heavy metal. Rolling Stonen aikalaisarvion mukaan albumi jatkaa yhtyeen kahden edellisen albumin funk-tyyliä, mutta siinä on myös pyrkimystä takaisin yhtyeen alkuaikojen progressiiviseen rockiin.
Vehkajoen vesistö
Vehkajoen vesistö (vesistöaluetunnus 12) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Vehkajoki laskee Haminassa Suomenlahteen.
Come Taste the Band
A-puoli
Come Taste the Bandin avausraita ”Comin’ Home” yhdistelee Deep Purplen vanhaa ja uutta tyyliä. Kappaleen aloittava Ian Paicen rumpufilli on sama, joka käynnisti yhtyeen edellisen kokoonpanon konsertit. Uutta kappaleeseen tuo taas kitaristi Tommy Bolinin efektejä hyödyntävä soittotyyli. Sävellys edustaa energistä, suoraviivaista rockia.
”Comin’ Homea” seuraa melko samantyylinen ”Lady Luck”. Sen sävellys on Jeff Cookin tekemä, ja Bolin toi kappaleen mukanaan liittyessään Deep Purpleen. Hän oli esittänyt sitä konserteissaan jo neljä vuotta, mutta uusi yhtye toi sävellyksestä esiin ”uusia puolia”. Coverdale viimeisteli kappaleen ja kirjoitti sinisilmäisestä mustalaiskuningattaresta kertovan sanoituksen.
Vehkajoen vesistö
Vesistön sijainti
Vehkajoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 380 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,8 %. Valuma-alueen pituus on 35 kilometriä ja sen suurin leveys on noin 20 kilometriä. Valuma-alue sisältyy kokonaan Kymenlaakson maakuntaan, jossa pääosa siitä kuuluu Haminaan lukuun ottamatta luoteisosia, jotka kuuluvat Kouvolaan. Valuma-alueen pohjoisin osa sijaitsee kuusi kilometriä ensimmäisestä Salpausselästä etelään. Valuma-alueen itäpuolella on Virojoen vesistö (11). Kaakkoispuolella Vehkajoen ja Virojoen välissä on pieni vesistöalue, jossa laskevat esimerkiksi Ravijoki (81.007) ja Pyölinjoki (81.011) Suomenlahteen. Vehkajoen valuma-alueen länsipuolella on Summanjoen vesistö (13), jonka vedenjakaja kohtaa pohjoisessa Virojoen vesistön vedenjakajan.
Come Taste the Band
A-puoli
”Gettin’ Tighter” on Glenn Hughesin laulama kitaravoittoinen ja hyväntuulinen kappale, jolla kuultiin enemmän funk-vaikutteita kuin missään Deep Purplen kappaleessa koskaan aiemmin. Kappale sai alkunsa Bolinin keksimästä riffistä: ”Duunasin sen yksissä treeneissä. Kelasin vain... ’hitto, tästä ne kyllä nauttisi’ – – Mä aloin fiilaamaan niitä ja ne alkokin fiilaamaan mua, se oli niinku... ottamista ja antamista, siis musiikillisesti.” Valmis sävellys merkittiin Bolinin ja Hughesin nimiin.
”Dealer” on sävyltään synkkä. Huumekauppiaasta kertova sanoitus oli Coverdalen yritys puhua Hughesille järkeä. Kappaleessa kuullaan myös pari tahtia Tommy Bolinin laulua.
Vehkajoen vesistö
Pääuoman kulun ja pituuden määritys
Vehkajoen vesistö laskee Haminassa Savilahteen johtavaan Salmenvirtaan lyhyttä Mullinkoskea myöten. Mullinkoski alkaa matalasta Kirkkojärvestä, johon Vehkajoki laskee. Vehkajoki on vesistöviranomaisten Paikkatietoikkunan uomaverkoston mukaan Kirkkojärven tulevista uomista merkittävin ja on siksi vesistön alajuoksulla vesistön pääuoma. Vehkajoki alkaa Ihamaalla pohjoisesta tulevan Piutulanjoen ja idästä tulevan Mustajoen yhtyessä. Näiden jokihaarojen valuma-alueiden pinta-alat ovat vastaavasti 67 ja 89 neliökilometriä. Mustajoki kuuluu siten pääuomaan. Vesistöviranomaisten uomaverkostossa ei Mustajoen yläjuoksulla ole enää merkittäviä sivu-uomia, joten seuraamalla merkittyjä uomia päädytään Sydänmaan Ruokkeeseen. Järvi on siten pääuoman lähdejärvi. Pääuoman pituus saadaan yhdistelemällä Paikkatietoikkunan pääuoman osuuksien pituuksia. Pääuoman pituudeksi tulee näin 52,1 ja Vehkajoen pituudeksi 19,7 kilometriä.
Come Taste the Band
A-puoli
A-puolen viimeisessä kappaleessa ”I Need Lovessa” David Coverdale laulaa seksistä, mikä aiheena oli jo muodostunut hänen tavaramerkikseen. Kappaleessa on mukana myös naistaustalaulaja.
B-puoli
B-puolen aloittaa vauhdikas ”Drifter”, joka oli saatu valmiiksi jo Pirate-studion harjoitusten aikana. Kappaleen riffi muistuttaa hieman Blackmoren aikaista kappaletta ”Mistreated”.
Vehkajoen vesistö
Vesistöalueen jako
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Come Taste the Band
B-puoli
”This Time Around” on rauhallinen pianoballadi, jossa Glenn Hughes laulaa Jon Lordin kosketinsoitinsäestyksen päälle. Kappale toimii introna Tommy Bolinin soolonumerolle ”Owed to ’G’” -instrumentaalille. Sävellys sai alkunsa Bolinin ja Lordin jammailusta. G-kirjain oli kunnianosoitus säveltäjä George Gershwinille, jonka sävellyksistä Deep Purplen kappaleet ”Black Night” ja ”Burn” olivat saaneet innoituksensa.
Come Taste the Bandin päättää ”You Keep on Moving”, jolla Coverdale ja Hughes esittävät ainoan kerran levyllä yhteislauluaan, joka oli ollut tärkeässä osassa kahdella edellisellä Deep Purple -albumilla. Coverdale ja Hughes sävelsivät kappaleen jo 1974, ennen Bolinin liittymistä. Tämä ei osallistunut säveltämiseen, mutta hänen kitaransoittonsa on kappaleessa vahvasti esillä. ”You Keep on Moving” julkaistiin Britanniassa albumin ainoana singlenä, ja moni aikalaiskriitikko piti sitä levyn parhaana. Dave Thompson on kuvaillut sitä ”aavemaisen uljaaksi balladiksi, jossa oli mukana ripaus Queeniä”.
”Same in L.A.”
Äänityksistä jäi yli viimeistelemätön kappale ”Same in L.A.”, joka oli mahdollisesti tarkoitettu singleksi. Kappaleen alussa on muutama tahti laulua, mutta muu äänitys koostuu pelkästä säestyksestä. Kappale on joillain uusintapainoksilla mukana bonusraitana.
Nimi ja kansikuva
Albumin nimi on väännös Cabaret-musikaalissa esiintyvästä lausahduksesta ”come taste the wine”. Viiniä juodessaan Bolin keksi muuttaa tämän muotoon ”come taste the band”. Kansikuvan kehitteli Castle, Chappell & Partners, joka oli vastannut myös Deep Purplen Fireball-albumin kannesta. Kantta varten yhtye teetti kalligrafialla kaiverretun viinilasin.
Vehkajoen vesistö
Vesistöalueen maankäyttö
Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 76,4 %, maatalousalueita 12,9 %, kosteikkoja ja soita on 2,0 % ja rakennettuja alueita on 4,3 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 4,4 %.
Come Taste the Band
Julkaisu ja painokset
pienois|pysty|Vuonna 1976 julkaistu Come Taste the Bandia promotoiva mainosjuliste. Come Taste the Band ilmestyi 10. lokakuuta 1975. Britanniassa albumi tuli markkinoille 7. marraskuuta. Yhdysvalloissa julkaisijana toimi Warner Bros, Britanniassa Deep Purplen oma levy-yhtiö Purple Records. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: ”You Keep on Moving” Britanniassa ja ”Gettin’ Tighter” Yhdysvalloissa.
Vehkajoen vesistö
Järviä
Kirkkojärvi (107 ha), jonne Vehkajoki laskee, on entinen merenlahti. Joki virtaa myös ylempänä sijaitsevan Vehkjärven (64 ha) kautta eli ne ovat Vehkajoen läpivirtausjärviä. Vehkjoen uomaan kuuluvat myös Paijärvi (16 ha) ja ylempänä sijaitseva Ihamaanjärvi (45 ha). Ihamaan yläpuolella pääuomana on Mustajoki, joka alkaa Salmennosta (63 ha). Siihen laskee Koivuniemenjoki, joka alkaa Uskinjärvestä (32 ha) ja virtaa Myllyjärven läpi. Pyhällöstä (67 ha) alkaa lyhyt Uskinjärveen johtava uoma Kaitaansalmi. Nämä muodostavat pääuoman keskijuoksun. Edelleen, Korppisenjärvestä (27 ha) alkaa Rysäkosenjoki, joka virtaa Ylimmäisen ja Raraken kautta Tarhajärveen (25 ha), joka laskee sitten Pyhältöön. Pääuoman yläjuoksu sijaitsee Korppisenjärven yläpuolella ja se muodostuu Vehkajoesta ja Vehkaojasta. Niiden välissä sijaitsee kolme järveä: Ala-Kailanen, Ylä-Kailanen (38 ha) ja Hainus (78 ha). Latvajärvenä on Sydänmaan Ruoke (26 ha). Mustajoen valuma-alueella sijaitse 42 järveä tai lampea. Edellisten lisäksin niistä voidaan vielä mainita Raitjärvi (30 ha), Haukjärvi (28 ha) ja Hytjärvi (23 ha). Mustajoen kanssa yhtyneellä Piutulanjoen valuma-alueen suurin järvi on Haapajärvi (145 ha) ja sitä alempana sijaitseva Piutulanjärvi (134 ha) on toiseksi suurin järvi. Muita järviä ovat esimerkiksi Hurma (35 ha) ja Ruokejärvi (30 ha). Alajuoksulla sijaitsevaan Vehkjärveen tulee luoteesta Myllyjoki, joka on Kannusjärven valuma-alueen laskujoki. Sen suurin joki on Kannusjärvi (165 ha). Muita järviä ovat esimerkiksi Luomijärvi (10 ha), Pieni Kannusjärvi (31 ha) ja Haukjärvi (21 ha). Pian Vehkjärven alapuolella jokeen yhtyy idästä tuleva Mäntyjoki, jonka valuma-alueen latvoilla sijaitsee Mäntyjärvi (29 ha) ja muualla Karijärvi (28 ha), Ala-Mersalmi (14 ha) ja Ylä-Mersalmi (12 ha). Kirkkojärveen laskee kaksi muutakin jokea. Idästä tulevalla Lelujoen valuma-alueen laskujoella ei ole järviä, mutta Husulanjoella (Pöylijoki) on niitä latvauomissa montakin. Tärkeimmät niistä ovat Valkjärvi (140 ha), Merkjärvi (74 ha), Valklampi (23 ha) ja Veiklampi (16 ha).
Come Taste the Band
Julkaisu ja painokset
Deep Purplen ihailijat olivat enimmäkseen teini-ikäisiä ja nuoria aikuisia. Radio Luxembourgin haastattelussa Ian Paice kertoi jäsenten tiedostavan, ettei yhtyeen perinteinen yleisö pitäisi ”You Keep on Movingin” kaltaisista kappaleista. Sen sijaan yhtye halusi tavoittaa uutta, nuorempaa kuulijakuntaa, joka yhtyeen ensimmäisten hittien julkaisun aikaan oli ollut vasta lapsuusiässä. Deep Purplen musiikkityyli oli aiemminkin muuttunut. Perinteisesti yhtye oli markkinoinut albumejaan kiertueilla, joiden menestys oli todistanut vaihtelevien kokoonpanojen elinkelpoisuuden. Come Taste the Bandin kiertue sen sijaan epäonnistui pahoin.