cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valkopiirtoheinä
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|100px|Valkopiirtoheinän kukinto.
Valkopiirtoheinän varret ovat hennot ja pituudeltaan noin 20 senttimetriä. Varsien latvassa on vaaleita valetähkiä mykerömäiseen rykelmään kasvaneina.
Tapa, jolla kasvi talvehtii, on poikkeuksellinen. Kasvin kasvulehtien alapuolella, kukallisten varsien tyvessä, on joitain lähellä toisiaan sijaitsevia suomumaisia alalehtiä. Näiden lehtien hangoissa syntyy itusilmuja, joita ympäröivät suomumaiset alalehdet. Sisemmät alalehdet erityisesti sisältävät itusilmun kehittymiseen tarvittavaa ravintoa. Ne ovat lisäksi tärkkelyspitoisia ja paksuja. Talvella emokasvi kuolee, jolloin viimeistään silmut irtoavat siitä. Vesi levittää silmuja valkopiirtoheinän kasvaessa paikalla, joka toisinaan on veden alla. Näin kasvi leviää uusille kasvupaikoille. Uudelle kasvupaikalle kulkeuduttuaan silmu kasvattaa juuret ja seuraavan vuoden aikana muodostaa kasvulehtiä sekä kukallisia varsia. Entisten silmusuomujen eli alalehtien hankoihin kasvi kasvattaa itusilmuja. Tämän vuoksi valkopiirtoheinää pidetään monivuotisena, vaikka itusilmusta itusilmuun kehittyminen kestääkin vain yhden vuoden. Itusilmut ovat valkopiirtoheinän ainoat elimet, jotka talvehtivat.
Elinympäristö
Valkopiirtoheinä kasvaa kosteilla ja märillä paikoilla, kuten nevoilla, mutta myös keidassoiden kuljuissa ja metsälampien rannoilla.
Jim Ryun
James Ronald ”Jim” Ryun (s. 29. huhtikuuta 1947 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja republikaanipoliitikko. Hänen paras saavutuksensa urheilu-urallaan oli vuoden 1968 kesäolympialaisten 1 500 metrin juoksun hopeasija.
Ryun osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin ja teki keskimatkoilla viisi maailmanennätystä ennen siirtymistään ammattilaiseksi vuoden 1972 kesäolympialaisten jälkeen. Hän päätti urheilu-uransa lopullisesti maaliskuussa 1976. Ryun siirtyi politiikkaan vuonna 1996, kun hän pääsi Kansasin toisesta vaalipiiristä Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän istui edustajainhuoneessa viisi kautta.
Valkopiirtoheinä
Levinneisyys
Valkopiirtoheinää kasvaa eteläisessä ja keskisessä Suomessa satunnaisesti tai melko harvinaisesti Pello–Rovaniemi–Tervola–Pudasjärvi–Paltamo–Sotkamo-linjalle saakka. Linjan pohjois- ja itäpuolella, Kolarissa, Kuusamossa, Suomussalmella ja Sallassa, on vain joitain hajaesiintymiä.
Jim Ryun
Teinisensaationa ensimmäisiin olympialaisiinsa
Ryun haaveili monien ikätoveriensa tavoin teini-ikäisenä urheilu-urasta. Ensimmäisenä vuotenaan Wichita High School Eastissa 1961 hän ei kuitenkaan mahtunut koulun koripallo-, baseball- eikä yleisurheilujoukkueisiin. Toisena opiskeluvuotenaan Ryun pääsi yleisurheilujoukkueeseen Bob Timmonsin valmennukseen. Aluksi Ryun ei pysynyt muiden oppilaiden mukana, mutta vuoden loppuun mennessä hän oli noussut high schoolin A-joukkueeseen. Keväällä 1963 Ryun voitti Kansasin high school -mestaruuden mailin juoksussa ajalla 4.26,4.
Valkopiirtoheinä
Levinneisyys
Pohjois-Amerikassa valkopiirtoheinää kasvaa varsinkin mantereen itärannikon osavaltioissa ja Suurten järvien alueella, mutta myös länsirannikon osavaltioissa sekä Kanadassa Newfoundlandia ja Labradoria, Nunavutia ja Yukonia lukuun ottamassa.
Delphine LaLaurie
pienoiskuva|Delphine LaLaurie
Delphine LaLaurie tai Madame LaLaurie, syntymänimeltään Marie Delphine de Macarthy (1787 – 7. joulukuuta 1849) oli New Orleansissa elänyt ranskankielisen Louisianan kreoliporvaristoon kuulunut sadisti ja toisinaan myös sarjamurhaajaksi luokiteltu seurapiirinainen. Madame LaLaurie kidutti ja monien arvioiden mukaan myös tappoi lukuisia mustia kotiorjia.
Jim Ryun
Teinisensaationa ensimmäisiin olympialaisiinsa
Timmons huomasi Ryunin kyvyt Kansasin-mestaruuden jälkeen. Hän asetti Ryunin tavoitteeksi neljän minuutin rajan alituksen ensimmäisenä high school -ikäisenä juoksijana, mikä Timmonsin mukaan oli mahdollista, jos Ryun harjoittelisi ahkerasti. Toisen opiskeluvuotensa loppuun mennessä Ryun olikin parantanut ennätystään lukemaan 4.07,8.
Delphine LaLaurie
LaLaurie nautti korkeasta sosiaalisesta asemasta kaupunkinsa seurapiireissä, kunnes 10. huhtikuuta 1834 hänen asunnossaan syttyi ullakkopalo, jonka oli sytyttänyt keittiössä lieteen kahlittu LaLaurien orjatar. Paloa sammuttamaan tulleet palomiehet löysivät ullakolta seitsemän kahlittua orjaa, joissa näkyi merkkejä kuukausia kestäneestä julmasta kidutuksesta. Kaksi orjista kuoli sittemmin saamiinsa vammoihin. Kun tapaus tuli yleiseen tietoon, raivostunut väkijoukko päätti ottaa oikeuden omiin käsiinsä, mutta LaLaurien oli onnistunut paeta perheineen kaupungista Ranskaan ennen kuin joukko ehti murtautua hänen taloonsa.
Jim Ryun
Teinisensaationa ensimmäisiin olympialaisiinsa
Kolmantena opiskeluvuotenaan Ryun voitti maastojuoksussa kaikki high school -kilpailunsa, myös Kansasin-mestaruuden. Maastojuoksukauden päätyttyä hän harjoitteli entistä ahkerammin juosten kaksi kertaa päivässä. Kolmantena opiskeluvuotenaan Ryun oli voittamaton radallakin. Osavaltion mestaruuskilpailuissa hän teki Yhdysvaltain koululaisennätyksen maililla ajalla 4.06,4.
Ryun kutsuttiin ennätyksensä jälkeen kilpailemaan Kaliforniaan kansalliseen kilpailuun. 17-vuotiaan oppilaan ei uskottu pärjäävän miesten kilpailuissa, mutta Ryun sijoittui ajalla 4.01,7 Dyrol Burlesonin ja Tom O'Haran jälkeen kolmanneksi. Kahden viikon kuluttua Ryun juoksi Comptonissa monien kokeneiden juoksijoiden joukossa. Hän sijoittui vasta kahdeksanneksi mutta alitti ensimmäisenä high school -oppilaana neljän minuutin rajan ajalla 3.59,0.
Delphine LaLaurie
Talo, jossa LaLaurie eli, on nykyisin New Orleansin ranskalaiskorttelin maamerkki.
Jim Ryun
Teinisensaationa ensimmäisiin olympialaisiinsa
Juoksun jälkeen Ryun haaveili Tokion olympialaisista, mutta tavoite ei ollut helppo, sillä Los Angelesissa järjestettävissä Yhdysvaltain-karsinnoissa vain kolme parasta juoksijaa pääsisi kilpailuihin. Hän harjoitteli koko kesälomansa 1964 ja selviytyi kuin selviytyikin Los Angelesissa kuuden juoksijan finaaliin, jossa Yhdysvaltain edustajat Tokion 1 500 metrin kilpailuun ratkaistiin. Burleson ja O'Hara karkasivat loppusuoralla, mutta loppusuoran alussa vasta viidentenä olleen Ryunin onnistui viime metreillä nousta Jim Grellen ohi kolmanneksi, mikä varmisti hänelle olympiapaikan.
Tokion olympialaisten 1 500 metriä oli Ryunin ensimmäinen kansainvälinen kilpailu. Hän sijoittui alkuerässään neljänneksi ja eteni välieräjuoksuun. Sairastelu Tokiossa vei kuitenkin Ryunin voimat, ja hän jäi välieränsä viimeiseksi.
Ennätyksiä olympialaisten välillä
Viimeisenä high school -vuotenaan Ryun voitti reittiennätyksellä osavaltion maastojuoksumestaruuskilpailun ja high school -ennätyksellä 3.58,3 mailin juoksun, joka oli hänen viimeinen high school -kilpailunsa.
Syksyllä 1965 Ryun aloitti opiskelun Kansasin yliopistossa, jonka yleisurheiluvalmentajaksi oli hieman aikaisemmin nimitetty Bob Timmons. Seuraavan talven aikana Ryun kilpaili useilla sisäradoilla suurille yleisöille. Eräässä kilpailussa New Yorkin Madison Square Gardenissa yleisö buuasi juoksun jälkeen, kun Ryun oli voittanut ajalla 4.02,2. Hänestä oli tullut tähti, ja yleisö oli odottanut hänen pystyvän alittamaan neljän minuutin ajan jokaisessa kilpailussa. Voitettuaan kaikki juoksunsa, yleensä selvällä erolla seuraavaan, Ryun oli 1960-luvun puolivälissä ylivoimainen.
Ryun juoksi ensimmäiset maailmanennätyksensä vuonna 1966. Hän juoksi 880 jaardin eli puolen mailin ennätykseksi 10. kesäkuuta Indianan Terre Hautessa 1.44,9 ja mailin ennätykseksi 17. heinäkuuta Berkeleyssä 3.51,3, jolla hän paransi vanhaa ennätystä 2,3 sekuntia. Ryun pystyi juoksemaan mailin ennätyksen ensimmäisenä yhdysvaltalaisena sitten Glenn Cunninghamin. Seuraavana vuonna hän rikkoi AAU:n mestaruuskilpailussa Bakersfieldissä Kaliforniassa oman mailin ennätyksensä. Ryun johti lähdöstä maaliin, jonne hän saapui 40 jaardia seuraavaa kilpailijaa edellä voittoajan ollessa 3.51,1. Kaksi viikkoa AAU:n kilpailujen jälkeen Ryun kohtasi Los Angeles Coliseumilla 1 500 metrin juoksussa kenialaisen Kipchoge Keinon. Viimeisellä kierroksella Ryun ohitti Keinon ja juoksi kilpailun voittoon uudella maailmanennätysajalla 3.33,1. Hän paransi aikaisempaa, Herb Elliottin nimissä ollutta, ennätystä 2,5 sekuntia.
Ryun sai useita palkintoja vuosina 1966 ja 1967: Track & Field News -lehti palkitsi hänet kumpanakin vuotena lehden vuoden urheilijana. Ryun oli ensimmäinen urheilija, joka sai palkinnon kahdesti peräkkäin. Sports Illustrated valitsi Ryunin vuoden urheilijaksi vuonna 1966, ja hänet palkittiin myös James E. Sullivan Awardilla Yhdysvaltain vuoden amatööriurheilijana.
Kesäolympialaiset Méxicossa
Kansainvälinen olympiakomitea myönsi vuoden 1968 kesäolympialaiset Méxicolle, joka sijaitsee yli 2 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Méxicon ohut ilmanala aiheuttaisi urheilijoille hapensaantivaikeuksia, niinpä Ryun harjoitteli kesällä 1967 Coloradossa Alamosan vuoristoseudulla. Vaikean harjoitusrupeaman jälkeen hän oli varma, että jos hän haluaisi juosta olympiavoitosta, hänen tulisi olla uransa parhaassa kunnossa.
Syksyn 1967 ja talven 1968 aikana Ryun tiukensi harjoitusohjelmaansa. Harjoittelu oli kuitenkin liian kovaa, ja seurauksena oli loukkaantumisia. Maaliskuussa 1968 Ryun sai jalkaansa lihasvamman. Kahden kuukauden kuluttua hän sairastui mononukleoosiin. Heinäkuussa hän loukkasi nilkkansa ja sen jälkeen sairastui vielä influenssaan.
Sairastumisista ja loukkaantumisista huolimatta Ryunia pidettiin Méxicossa ennakkosuosikkina, sillä hän ei ollut hävinnyt ainuttakaan mailin tai 1 500 metrin juoksua sitten vuoden 1965. Keino suunnitteli muiden kenialaisten kanssa juoksuun strategian: Keinon piti jätättää Ryunia matkalla niin paljon, ettei tämä pystyisi käyttämään kuuluisaa kiriään. Niinpä kenialainen Ben Jipcho veti Méxicon ohuessa ilmanalassa alun kovaan aikaan. Kolmannella kierroksella Keino otti Jipcholta johtoaseman ja lisäsi etumatkaansa Ryuniin. Ryun ei pystynyt kirimään kuin kolmen sekunnin päähän Keinosta, joka voitti kilpailun uudella olympiaennätysajalla 3.34,9.
Vuoden kilpailutauko ja paluu juoksuradoille
Seuraavana vuonna järjestettiin Münchenissä kesäolympialaiset, ja ne innostivat Ryunia tavoittelemaan vielä kerran olympiakultaa. Ryunin paluuta vaikeutti vaikea heinänuha. Hän joutuikin etsimään ihanteellisia harjoitusoloja. Ensi töikseen hän muutti Kansasista Oregoniin. Eräässä kilpailussa Oregonin Eugenessa, keskellä vilja-alueita, hän pystyi juoksemaan vain 4.07,6. Myöhemmin Tukholmassa Ryun sijoittui kilpailun viimeiseksi ajalla 4.17,3. Tässä vaiheessa Ryun joutui muuttamaan Kaliforniaan kauas Oregonin vilja-alueista.
Yhdysvaltain olympiakarsinnat järjestettiin Eugenessa, missä ilmassa oli runsaasti siitepölyä. Ryun asui olympiakarsintojen ajan täysin tiiviissä hotellihuoneessa, jonka ilmastointi oli mahdollisimman tehokas. Ryun vältti olympiakarsinnoissa heinänuhan ja pystyi juoksemaan täyspainoisesti. Hän teki tutun loppukirinsä ja nousi olympiakarsinnan voittoon loppusuoralla. Ryun saavutti karsinnoissa uransa kolmannen olympiapaikan.
Münchenin olympialaiset ja uran päätös ammattilaisena
Ryun sai Münchenissä kunnian olla tuomassa olympiasoihtua olympiastadionille. Soihtua kuljetti viiden miehen juoksijaryhmä, joka edusti kaikkia maanosia. Ryun oli mukana Pohjois-Amerikan edustajana.
Ryun osallistui viisi päivää avajaisten jälkeen järjestettyihin 1 500 metrin alkueriin. Neljännessä alkuerässä juossut Ryun kompastui yrittäessään ohitusta ja kaatui runsas kierros ennen maalia. Hän juoksi kaatumisestaan huolimatta maaliin, mutta oli vasta eränsä yhdeksäs eikä päässyt jatkoon. Yhdysvaltain joukkue teki juoksusta protestin, mutta kilpailun tuomariston mukaan Ryunin kaatuminen oli hänen oma vikansa.
Ryun siirtyi ammattilaiseksi 1973, jolloin hän teki sopimuksen International Track Associationin (ITA) kanssa. ITAn ohjelmassa oli vuoden 1973 aikana 48 kilpailua Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Euroopassa. Ensimmäisenä ammattilaisvuotenaan Ryun menestyi kohtuullisesti, mutta kaudet 1974 ja 1975 sujuivat nihkeästi. Vuoden 1974 ammattilaisjuoksukautena hän ei voittanut ainuttakaan kilpailua. Syksyllä 1975 Ryun aloitti harjoittelun vuoden 1976 kilpailuja varten. Hän ei juossut kuitenkaan vuoden 1976 aikana kuin yhden kilpailun, sillä hän loukkasi Salt Lake Cityn juoksussa helmikuun lopulla akillesjänteensä eikä vamman vuoksi kyennyt juoksemaan maaliin asti. Maaliskuussa hän ilmoitti lopettavansa urheilu-uransa.
Vaalit
Ryun lähti mukaan politiikkaan vuonna 1996. Hän oli republikaanien ehdokkaana edustajainhuoneen vaaleissa Kansasin toisesta vaalipiiristä, kun entinen edustaja Sam Brownback pyrki senaattiin. Ryunin oli houkutellut ehdokkaaksi republikaanien edustaja Todd Tiahrt, kun Ryun oli ollut kantamassa Atlantan olympialaisten soihtua Wichitassa. Ryunin vaaliteemoja olivat verojen leikkaaminen ja valtionvelan pienentäminen. Ryun sai vaaleissa 52 % vaalipiirinsä äänistä, kun demokraattisen puolueen John Frieden jäi 45 %:iin.
Ryun valittiin edustajainhuoneeseen selvällä äänten enemmistöllä uudestaan vuonna 1998 sekä vuosina 2000 ja 2002. Vuoden 2004 vaaleista tuli huomattavasti tiukemmat, kun tuntematon Nancy Boyda keräsi noin miljoona dollaria vaalikampanjaansa. Poliittisten tarkkailijoiden mukaan Boydalla oli mahdollisuudet syrjäyttää Ryun edustajainhuoneessa. Ryun voitti kuitenkin vaalit ja pääsi edustajainhuoneeseen viidennelle kaudelleen.
Republikaanien suosio oli laskussa ennen vuoden 2006 vaaleja edustajainhuoneen entisen enemmistöjohtajan Tom DeLayn ja Mark Foleyn skandaalien sekä Irakin sodan takia. Ryunin kampanjaa demokraattien Boydaa vastaan tukivat sekä varapresidentti Dick Cheney, joka osallistui lokakuussa Ryunin varainkeruutilaisuuteen, että presidentti Bush, joka vieraili Kansasissa marraskuussa. Boyda voitti marraskuun äänestyksessä Ryunin neljällä prosenttiyksiköllä.
Ryun pyrki uudestaan republikaanien ehdokkaaksi vuoden 2008 vaaleihin. Hänen vastaehdokkaanaan oli Lynn Jenkins, joka voitti Ryunin republikaanien esivaaleissa kahden prosenttiyksikön erolla.
Poliittiset mielipiteet
Vuonna 2006 National Journal luokitteli Ryunin edustajainhuoneen konservatiivisimmaksi jäseneksi. Poliittisesti Ryun on ollut republikaanin malliesimerkki: hän on saanut muun muassa A-luokituksen National Rifle Associationilta ja äänestänyt abortinvastaisen National Right to Life Committee -järjestön luokituksen mukaan voimakkaasti abortinvastaisesti. Lisäksi Ryun on kannattanut öljynporausta Alaskan Arctic National Wildlife Refuge -suojelualueella. Republicans for Environmental Protection -järjestön (REP) tutkimuksissa Ryun saikin vuonna 2005 nolla pistettä järjestön tutkittua edustajainhuoneen jäsenten äänestyshistoriaa kahdessatoista merkittävimmässä ympäristöä koskeneessa äänestyksessä. Ryun äänesti öljynporauksen kannattamisen lisäksi jokaisessa 11 kysymyksessä ympäristönsuojelun vastaisesti. REP julkaisi seuraavana vuonna uuden listan, jossa Ryunin sijoitus oli parantunut hieman, kun hän oli äänestänyt ympäristömyönteisesti kahdessa kysymyksessä kahdestatoista.
Ryun äänesti kuitenkin myös kahta presidentti George W. Bushin merkittävää lakiuudistusta vastaan. Nämä olivat No Child Left Behind Act ja Yhdysvaltain hallituksen yli 65-vuotiaiden ja muiden erikoisryhmien sairausvakuutuksen Medicaren uudistus. No Child Left Behind Act -lain tarkoituksena on varmistaa, että jokainen julkisen koulun oppilas saavuttaa tietyn oppimisen tason. Se pyrkii myös vähentämään eri sosiaalisista luokista tulevien oppilaiden eroa oppimisessa. Lakiehdotus meni selvästi läpi edustajainhuoneessa, kun 384 äänesti sen puolesta ja vain 45 sitä vastaan. Ryun äänesti kuitenkin lakia vastaan, sillä hänen mielestään se oli puutteellisesti rahoitettu. Ryun äänesti myös Medicaren uudistusta vastaan taloudellisten syiden takia. Hän olisi halunnut viivyttää vuodella uudistuksen täytäntöönpanoa, sillä se oli hänestä liian monimutkainen ja kallis.
Poliittiset toimet ja teot
Ryun oli vuosien 1997–2006 aikana poissa 141 edustajainhuoneen äänestyksestä, joita tuona aikana edustajainhuoneessa oli 5 832, joten Ryunin poissaoloprosentti oli noin kaksi.
Ryun teki kymmenen vuoden aikana 61 lakialoitetta ja oli tukemassa yhteensä 682 aloitetta. Kaksi Ryunin aloitteista tuli laeiksi. Heinäkuun 12. päivänä 2001 hän ehdotti komission perustamista rohkaisemaan ja tukemaan korkeimman oikeuden päätöksen 50-vuotismuistojuhlaa jutussa Brown vastaan Topekan koululautakunta. Aloite meni selvästi läpi sekä edustajainhuoneessa että senaatissa. Presidentti Bush allekirjoitti lain komission perustamisesta 18. syyskuuta 2001. Ryun ehdotti 27. tammikuuta 2004 Kansasin Altamontissa sijaitsevan Yhdysvaltain postilaitoksen toimipaikan nimeämistä Myron V. Georgen postitoimistoksi. Aloite meni selvästi läpi ja Bush allekirjoitti lain toimiston nimeämisestä 25. kesäkuuta 2004.
Edustajainhuoneessa Ryun istui kolmessa valiokunnassa: asevoima-, finanssipalvelu- ja budjettivaliokunnassa.
Yksityiselämä
thumb|Jim Ryun vaimonsa Annen kanssa vuonna 1971. Jim Ryun kasvoi keskiluokkaisessa perheessä Wichitassa, Kansasissa. Hänen isänsä Gerald oli töissä Boeingin tehtaalla Wichitassa, ja hänen äitinsä Wilma oli tyttöjen vaateosastolla Sears Roebuckin tavaratalossa. Jimillä oli myös kaksi sisarusta: isoveli ja pikkusisko.
Jim ja Anne Ryun menivät naimisiin tammikuussa 1969. He olivat tavanneet ensimmäisen kerran vuonna 1966 Jimin mailin maailmanennätyksen jälkeen, kun Anne oli pyytänyt Jimiltä nimikirjoitusta, jota Jim ei ollut jaksanut antaa oltuaan väsynyt juoksun jälkeen. Kiitospäivän aikoihin samana vuonna Jimin ystävä järjesti heidät sokkotreffeille. Nykyisin pariskunta asuu Kansasin Lawrencessa. Jim ja Anne saivat neljä lasta: Heatherin, Drew'n, Nedin ja Catharinen. Heillä on myös kuusi lastenlasta.
Jim ja Anne Ryun tapasivat hieman ennen Münchenin kesäolympialaisia ystävänsä Bernien ja Claran, jotka kertoivat, kuinka he olivat vastaanottaneet Jeesuksen elämäänsä. Jim ja Anne tutkivat seuraavan kuukauden ajan Raamattua ja toukokuussa 1972 heistä tuli uudestisyntyneitä kristittyjä.
Ryunin pääaine Kansasin yliopistossa oli kuvajournalismi, josta hän sai alemman korkeakoulututkinnon jo juoksu-uransa aikana 1970. Urheilu-uransa jälkeen Ryun työskenteli motivaatiovalmentajana, ja hän kävi puhumassa yrityksissä ja kristillisissä ryhmissä. Myöhemmin Ryun perusti pr-yritys Jim Ryun Sportsin. Vuodesta 1983 Ryunin virallinen ammatti on ollut karjatilallinen. Hän omistaa vaimonsa kanssa maatilan Jeffersonin piirikunnasta.
Ryun perusti Jim Ryun Running Camps -juoksuleirit vuonna 1976. Hän on myös tehnyt yhteistyötä ReSound Hearing Aid Company -yrityksen kanssa projektissa Sounds of Success, jonka tarkoituksena on auttaa kuulovammaisia lapsia ”saavuttamaan potentiaalinsa”. Ryunilla itsellään oli lapsuudessa vakava tuhkarokko, joka aiheutti hänelle osittaisen kuulon menetyksen. Ryunin kuulovamma diagnosoitiin vasta vuosien päästä, ja hän sai kuulolaitteen nelikymppisenä.
Jim Ryun on ollut mukana kirjoittamassa kolmea kirjaa. Vuonna 1984 ilmestyi omaelämäkerrallinen In Quest of Gold: The Jim Ryun Story. Vuonna 2002 taas ilmestyi Heroes Among Us: Deep Within Each of Us Dwells the Heart of a Hero, jonka Jim kirjoitti lapsiensa Drew'n ja Nedin kanssa. Vuonna 2008 ilmestyi The Courage to Run: Inspiration for Winning the Race of Your Life.
Chikara
Chikara on vuonna 1988 julkaistu Kissin kokoelmalevy. Se on julkaistu ainoastaan Japanissa. Levyn kappaleet uudelleenmiksattiin.
Jälkipolvitaulu
Jälkipolvitaulu on kaavio suvun vanhempi-lapsi-suhteista ajallisesti historiasta tulevaisuuteen päin. Jälkipolvitaulussa kunkin henkilön jälkeen kuvataan hänen lapsensa. Puolison tiedotkin voivat olla mukana.
Henkilöllä voi olla 0–n jälkeläistä. Jälkipolvitaulun rakenne on n-oksainen puu. Jälkipolvien henkilöiden määrää laskettaessa tulisi tietää kunkin polven kunkin henkilön lasten lukumäärä.
Run This Town
"Run This Town" on vuonna 2009 ilmestynyt kappale, jonka esittää yhdysvaltalainen räppäri Jay-Z. Mukana kappaleessa ovat Rihanna ja Kanye West. Laulusta tuli suuri hitti ja pääsikin myös Yhdysvaltain hittisinglejen toiselle sijalle ja pysyi siellä kaksi viikkoa. Se sijoittui myös Britannian hittilistalla ensimmäiselle sijalle.
Muuttolinnut
Muuttolinnut voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
A. P. Hämäläinen
Antti Pekka Hämäläinen (2. huhtikuuta 1864 Kuopion pitäjä – 28. maaliskuuta 1918 Savonlinna) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909. Valkoiset surmasivat Hämäläisen sisällissodan aikana vaikkei hän ollut mukana punaisten toiminnassa.
Elämä
Kuopion pitäjän Tuusniemessä syntyneen Hämäläisen vanhemmat olivat värjäri Juho Pekka Hämäläinen (s. 1839) ja Maria Juliana Vartiainen (s. 1840). Hämäläinen kävi kansakoulun ja asevelvollisuuden suoritettuaan hän palveli aliupseerina Kuopion tarkk'ampujapataljoonassa, kunnes siirtyi Valtionrautateille vuonna 1890. Värtsilään asettunut Hämäläinen työskenteli aluksi lämmittäjänä ja myöhemmin veturinkuljettajana Karjalan radalla.
Hämäläinen lähti työväenliikkeen vuosisadan vaihteessa. Hämäläinen oli SDP:n puolueneuvoston jäsen ja vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hämäläinen uusi paikkansa 1908, muttei vuotta myöhemmin ollut enää ehdolla. 1910-luvulla Hämäläinen vaikutti Suomen Rautatieläisten Liitossa ja kuului Osuusliike Oma-avun hallitukseen. Vuosikymmenen alussa hän työskenteli myös Rajavahti-lehden toimituksessa.
Keväällä 1917 Kontiolahden Niinivaarassa asunut Hämäläinen valittiin helmikuun vallankumouksen jälkeen Joensuun järjestystoimikunnan jäseneksi. Ennen sisällissotaa Hämäläinen valittiin myös Kontiolahden kunnanvaltuustoon, mutta hän ei ehtinyt osallistumaan sen toimintaan. Hämäläinen surmattiin sisällissodan aikana keväällä 1918. Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan Hämäläinen vangittiin 1. helmikuuta ja vapautettiin kaksi viikkoa myöhemmin, jonka jälkeen hänet murhattiin Savonlinnassa maaliskuun lopussa. Heikki Jalosen tietojen mukaan Hämäläinen oli ennen 8. helmikuuta käytyä Värtsilän taistelua kieltäynyt kuljettamasta valkoisten sotilasjunaa, jonka vuoksi hänet vangittiin ja ammuttiin myöhemmin Savonlinnan vankileirillä.
Perhe
Hämäläisen puoliso oli Erika Hämäläinen. Pariskunnalla oli neljä lasta. 1920-luvun vaihteessa heidän poikansa Aarne ja Oskari Hämäläinen pyörittivät Rääkkylässä toiminutta Niemisen sahaa.
Ala-Pispala
Ala-Pispala on Tampereen lähtinen kaupunginosa ja yhdessä Ylä-Pispalan kanssa osa historiallista Pispalaa. Se rajoittuu pohjoisessa Tampere-Pori-rataan, idässä Ylä-Pispalaan, etelässä Pyhäjärveen sekä lännessä Hyhkyyn. Kaupunginosassa sijaitsee Pispalan kirkko.
Salud
Salud (oikealta nimeltään Bodega Salud) on espanjalais-latinalaisamerikkalainen ravintola, jonka perusti Hannu Wiss vuonna 1974. Ravintola sijaitsee Tampereen Kyttälässä Tuomiokirkonkadulla. Se on erikoistunut liharuokiin, mutta sillä on alusta saakka ollut salaattipöytä, mikä oli aikoinaan Suomessa uutta. Wiss toi ruokalistalle monia tämänhetkisiä klassikoita, kuten Saludin pippuripihvin, joka valittiin Ilta-Sanomien äänestyksessä Suomen parhaaksi ravintolaruuaksi vuonna 2005. Ruokalistan erikoisuuksiin ovat kuuluneet muun muassa alligaattori, pässinkivekset, kalkkarokäärme ja kenguru.
Ravintola vaihtoi omistajaa vuonna 2016, jolloin Restamax osti sen.
Salud on myös yksi Suomen vanhimpia Chaîne des Rôtisseurs -kilparavintoloita. Espanjan valtio on myöntänyt ravintolalle Placa al Mérito Turistico -kunnia­laatan tunnustuksena espanjalaisen ruokakulttuurin tunnetuksi tekemisestä.
Ravintolan yhteydessä on Tapas Café, jonka toinen kahvila on Tampereen kauppahallissa.
Užovo (Pljussa)
Maantietoa
Užovo on 1,9 kilometriä pitkä, 0,87 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 90 hehtaaria. Järven itäpää on pyöreän muotoinen, mutta sen länsipää on kuin 900 metriä pitkä lahti. Sen rannat ovat rinteisiä ja paikoin jyrkkiä, rannat kasvavat metsää, mutta matalissa kohdissa on suota. Järven koillisrannoilla on viereisen pikkukylän Zaozerje (Заозерье) asukkailla laitureita, joiden edustaa on ruopattu. Ranta-alueen maaperä on hiekkamaata ja samoin on järven pohja. Järven keskisyvyys on noin 3 metriä ja syvin kohta yltää 8 metrin syvyyteen. Užovon itäpuolella on pienempi järvi, joiden välissä on 150 metriä leveä kannas. Järvien välissä virtaa puro, jota on oikaistu kaivamalla se suoraksi.
Luontoarvoja
Järvessä elää valtalajina ahven ja karppi. Järvestä saadaan myös haukea, lahnaa, kiiskeä, sorvaa, Carassius-suvun kalalajeja, suutaria ja madetta. Järvestä tavataan lisäksi mutakalaa, rantanuoliaista, Cottus-suvun kalalajeja ja rapua, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita
Užovo sijaitsee Narvanjoen vesistöalueen Pljussan valuma-alueella, jonka valuma-alueen pääuoma on Pljussa. Se on suurin järvi kahdeksan järven ryhmästä, joka sijaitsee pienellä suoalueella. Užovosta lähtee oja toiseen järveen, josta vesireitti jatkaa matkaa Užovkan laskujokena (Ужовка). Užovka on Pljussan 12 kilometriä pitkä sivujoki, joka yhtyy siihen noin 106 kilometriä sen joensuusta ylävirtaan päin. Järven valuma-alueeksi ilmoitetaan sekä 4,3 että 2,67 neliökilometriä.
Hertta
Hertta voi tarkoittaa
Japani talviolympialaisissa 2002
Japani osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 103 urheilijan voimin. Maa saavutti kaksi mitalia, yhden hopeisen ja yhden pronssisen.
Aguerd
Aguerd on maalaiskunta Essaouiran provinssissa Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Aguerdissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 4 917, joista viisi oli ulkomaalaisia. Kotitalouksia oli 990. Vuonna 1994 asukkaita oli 5 009 ja kotitalouksia 874.
Aguerd rajautuu pohjoisessa Ounaghan maalaiskuntaan, koillisessa Ait Saidin maalaiskuntaan, idässä ja kaakossa Sidi El Jazoulin maalaiskuntaan, etelässä ja lounaassa Sidi Hmad Ou Hamedin maalaiskuntaan, lännessä Sidi Kaoukin maalaiskuntaan ja luoteessa Essaouiran kuntaan.
Pata (täsmennyssivu)
Pata tarkoittaa seuraavia:
Perhelehti (väestökirjanpito)
Perhelehti on suomalaisten seurakuntien 1950–1960-luvuilla käyttöön ottama jäsenkirjanpidon menetelmä. Perhelehdille kopioitiin joko käsin tai myöhemmin kirjoituskoneella tiedot kirkonkirjoista, jotka saatiin siten arkistoitua.
Perhelehdellä kuvataan yhden perheen tiedot. Perheen kokoonpano määrittyy perhemallin mukaan. Yleisimmin siihen kuuluvat vanhempina isä ja äiti sekä jälkeläisinä lapsia. Perheen perustajien siviilisääty (esimerkiksi avioliitto, rekisteröity parisuhde tai avoliitto) on merkitty perheen tietoihin. Perheen vanhempien tietoihin on kirjattu heidän vanhempiensa nimet.
Ylä-Pispala
right|thumb|260px|Pispalanharju Pyhäjärven jäältä.
Ylä-Pispala on Tampereen läntinen kaupunginosa ja yhdessä Ala-Pispalan kanssa osa historiallista Pispalaa. Ylä-Pispala rajoittuu pohjoisessa Tampere–Pori-rataan, idässä Pyynikkiin, etelässä Tahmelaan sekä lännessä Ala-Pispalaan.
Ylä-Pispalassa toimii Pispalan koulu, jossa opiskelevat peruskoulun 1.-6.-luokat. Koulu sijaitsee harjun korkeimman kohdan tuntumassa. Ylä-Pispalassa toimii myös vuonna 1969 perustettu kotiseutuyhdistys Pispalan Moreeni ry, jonka omistuksessa on Ahjolan naapurissa sijaitseva vanha haulitehdas. Kaupunginosassa sijaitsevat myös Lauri Viidan museo, vaihtoehtomusiikkia esittävä Vastavirta-klubi, Pispalan Pulteri, muistomerkki ”Betonimylläri” ja Pispalan maamerkki Pispalan Haulitorni.
Ylä-Pispalassa sijaitsee myös Suomen vanhin edelleen toimiva yleinen sauna, vuonna 1906 toimintansa aloittanut Rajaportin sauna. Saunan omistaa Tampereen kaupunki ja sen toiminnasta vastaa Pispalan saunayhdistys ry. Rajaportin saunan lisäksi Pispalassa on ollut kaikkiaan liki kymmenen yleistä saunaa, joista kaksi viimeistä, Sirenin sauna (kirkkoa vastapäätä) ja Harjun sauna (Sallin vaarin sauna), joka oli aikoinaan tunnettu yrttikylvyistään, olivat toiminnassa 1980-luvulle saakka.
Fundamentalismi (tietoteoria)
Fundamentalismi (< 'perusta', fundare 'perustaa'), joskus myös foundationalismi (<  'perusta'), on tietoteorian alaan kuuluva uskomusten oikeutusteoria. Fundamentalismin mukaan on olemassa perususkomuksia tai -oletuksia, jotka ovat oikeutettuja sellaisinaan, ja kaikkien muiden uskomusten oikeutus riippuu niistä. Fundamentalismi voidaan jakaa radikaaliin fundamentalismiin, joka katsoo perususkomusten olevan erehtymättömiä, kumoamattomia tai epäilyksettömiä, ja maltilliseen fundamentalismiin, joka katsoo perususkomusten voivan kumoutua, jos toisin todistetaan.
Tietoteoreettista fundamentalismia ei tule sekoittaa uskonnolliseen fundamentalismiin.
Fundamentalismin perusteet
Fundamentalistit esittävät yleisesti, että täytyy olla olemassa jokin joukko tietoteoreettisia perususkomuksia, tai muutoin oikeutusprosessi johtaa aina Agrippan trilemmaan, joka päättyy joko (1) päättymättömään regressioon, (2) dogmaattiseen päätepisteeseen eli oikeuttamattomaan uskomukseen, tai (3) kehäpäätelmään. Näistä mikään ei ole loogisesti pätevä.
Turkmenistan olympialaisissa
Turkmenistan osallistui itsenäisenä valtiona olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut. Vuonna 1992 turkmenistanilaisurheilijat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella Georgian ja muiden IVY:n jäsenmaiden kanssa, tätä ennen maa oli osa Neuvostoliittoa.
Fundamentalismi (tietoteoria)
Fundamentalismin perusteet
Tämän vuoksi fundamentalistit esittävät seuraava oikeutusteoriaa:
Perususkomusten katsotaan olevan tietoteoreettisesti itsensä oikeuttavia tai itsestään selviä, jolloin ne ovat oikeutettuja, mutta eivät muiden uskomusten oikeuttamia. Tyypillisesti ja historiallisesti fundamentalistit ovat katsoneet, että uskomukset voivat olla tällä tavoin oikeutettuja joko sellaisten mielentilojen tai tapahtumien (kuten havaintojen ja kokemuksen) ansiosta, jotka eivät ole osana uskomuksia, tai siksi, etteivät kyseessä yksinkertaisesti ole asiat, jotka vaatisivat oikeutusta.
Historiallinen fundamentalismi: rationalismin ja empirismin vastakkainasettelu
Rationalismi on yleisnimitys tietoteoreettisille kannoille, jotka katsovat, että järki on tiedon lähde ja arvosteluperuste. Rationalistit katsovat yleisesti, että nk. totuudet tai järki ovat tärkeimmät tietoteoreettiset perusoletukset. Historiallisesti René Descartesissa kiteytyvää mannermaista rationalismia on pidetty empirismin antiteesinä, vaikka monet rationalistit ovat katsoneet, että järki on vahvimmillaan kun empiirinen todistusaineisto tukee sitä tai on johdonmukainen sen kanssa. Näin rationalismi itse asiassa riippuu empiirisistä tieteistä uskomusten oikeutuksia analysoidessaan. Descartes katsoi, että osa totuuksista voidaan tietää sisäsyntyisesti ja näin ne muodostavat ihmisen perustavanlaatuiset sisäsyntyiset uskomukset (tai tiedon). Nykyaikainen rationalismi ei aina jaa tätä näkemystä.
Empirismi on yleisnimitys tietoteoreettisille kannoille, joiden mukaan aistihavainnot ovat tiedon lähde ja arvosteluperuste. Klassiset empiristit ovat yleisesti katsoneet, että sellaiset havainnot ovat epäilyksettömiä ja väistämättömiä ja siksi kelpaavat perususkomuksiksi.
Fundamentalismin ongelmia
Radikaalin fundamentalismin ongelmina ovat ennen kaikkea vaikeus löytää sellaisia uskomuksia, jotka voivat toimia perususkomuksina, sekä sen selittäminen, kuinka perususkomukset voisivat oikeuttaa muita uskomuksia. Lopullisena ongelmana on erityisesti David Humen esiin nostama ongelma siinä, ettei aistikokemuksia koskevista uskomuksista voida edetä ulkomaailmaa koskeviin uskomuksiin ja oikeuttaa niitä. Maltillisen fundamentalismin ongelmana taas on perususkomusten oikeutus: jos ne siis eivät ole erehtymättömiä, mistä ne saavat oikeutuksensa? Perususkomusta ei voida pitää oikeutettuna ilman jotain sen oikeuttavaa uskomusta, ja jos sellainen on olemassa, kyseessä ei ollut perususkomus.
Fundamentalismin vaihtoehdot
Fundamentalismin vaihtoehtoihin eli antifundamentalismiin kuuluvat koherentismi, reformoitu epistemologia ja reliabilismi, vaikka viimeksi mainittua on joskus pidetty myös fundamentalismin erityismuotona. Koherentismi seuraa automaattisesti maltillisen fundamentalismin ongelmista: on joko pidettävä havaintouskomuksia oikeutettuna vasta perustellusti, mikä johtaa positiiviseen koherenssiteoriaan, tai sitten on pidettävä kaikkia uskomuksia oikeutettuna, mikä johtaa negatiiviseen koherenssiteoriaan.
Kontekstualismi on tietoteoreettinen muunnelma relativismista, jota pidetään muuten enemmän totuusteoriana kuin tiedon oikeutusteoriana. Pragmatismi painottaa hyötyä ja käytännöllisyyttä totuuden tärkeimpinä arvosteluperusteina ja samalla myös totuuden oikeutuksen perusteena.
Kanadankääpä
Kanadankääpä (Antrodiella canadensis, syn. Tyromyces canadensis) on vanhoissa metsissä kuorettomilla, kauan maassa maanneilla ja sammaloituneilla puiden rungoilla elävä kääpälaji. Sitä esiintyy Suomessa harvinaisena pohjoispainotteisesti ja se on määritelty uhanalaiseksi. Isäntäpuu on mänty, tosin Keski-Euroopassa sitä tavataan kuusilta.
Kanadankäävän yksivuotinen itiöemä on pileaattinen, muodoltaan hyllymäinen ja tyvestään kuroutunut. Lakin leveys on 2-4 cm eli ja yleensä ne kasvavat yksittäin tai muutaman lakin ryhminä. Käävän yläpinta on nuorena vaalea, nahan- tai harmaanruskea ja vanhemmiten se tummenee ja säteittäiset harjanteet erottuvat selvemmin. Itiöemän pinnalle kehittyy tyvestä lähtien vaaleaa härmää tai huurretta. Kuivana itiöemä on säteittäisesti viiruinen ja hiirenharmaa. Reunat ovat vaaleat, terävät ja ripsi- tai sahalaitaiset. Alapinta on tuoreena kermanvalkoinen ja kuivana vaaleatoffeenruskea. Pillejä on 5-6 millimetrillä. Malto on tuoreena hyytelömäistä tai rustomaista ja kuivana haurasta. Joskus lohkopinnassa näkyy pillien ja mallon välissä ohut tumma viivamainen kerros, mutta ainakin harmaanvalkoisen mallon ja toffeenväristen pillien väriero on huomattavissa. Tuoksuu tuoreena miedosti luteelle.
BBCode
BBCode on lyhenne sanoista Bulletin Board Code. BBCode on merkintäkieli ja sitä käytetään usein keskustelupalstoilla. BBCode toimii yleensä HTML:än (tai XHTML:än) tavoin, mutta taulukot yms. suuret elementit ovat yleensä estettyjä sivuston luettavuuden parantamiseksi. Keskustelupalsta tulkkaa BBCoden yleensä HTML:äksi tai XHTML:äksi.
BBCode eroaa HTML -koodista myös siten, että -merkkien sijaan käytetään [ ja ] -merkkejä, joilla aloitetaan ja suljetaan koodit.
Ruutu
Henkilöitä
Ruutu on myös seuraavien tunnettujen suomalaisten sukunimi:
American Pie
American Pie voi tarkoittaa seuraavia:
TUL:n pesäpallomestaruus 1969
Työväen Urheiluliitto ratkaisi pesäpallomestaruutensa vuonna 1969 cup-kilpailussa, joka pelattiin TUL:n liittojuhlien yhteydessä. Voiton vei Jyväskylän Lohi kokoonpanolla: Seppo Kauppila, Seppo Kokkonen, Erkki Miesperä, Juhani Oikarinen, Timo Kotanen, Voitto Tuunainen, Pekka Lehtonen, Jorma Hiekkanen, Timo Valtonen, Kari Mäkiaho, Ahti Sohlman ja Heikki Kaipainen.
Väinö Hämäläinen (keräilijä)
Väinö Armas Hämäläinen (12. huhtikuuta 1883 Porokylä, Nurmes – 30. lokakuuta 1947 Oulu) oli suomalainen Nurmeksessa asunut talollinen ja museoesineiden keräilijä. Hänen testamentissaan lahjoittamansa esinekokoelma muodosti Nurmeksen museon kokoelmien pohjan ja hän lahjoitti myös rahaa museolle.
TUL:n pesäpallomestaruus 1969
Loppuottelussa Lohi voitti Jokioisten Koetuksen juoksuin 10-7. Jokioinen voitti puolestaan 19-vuotiaiden mestaruuden voittamalla Lohen 12-0.
Väinö Hämäläinen (keräilijä)
Väinö Hämäläisen vanhemmat olivat kauppias Leonard Hämäläinen ja Anna Kaisa o.s. Timonen. Perheessä oli kymmenen lasta, joista neljä kuoli jo pieninä. Väinö Hämäläinen kävi kansakoulun ja meni sitten 13-vuotiaana työhön enonsa Niilo Timosen sekatavarakauppaan. Hän kävi sitten Kuopion kauppakoulun 1901–1904. Syksyllä 1907 Timosen liike oli joutunut talousvaikeuksiin ja Väinö Hämäläinen päätti lähteä Helsinkiin työnhakuun. Hän pääsi työhön valokuvausliike Apolloon ja keväällä 1908 hän ryhtyi kiertäväksi valokuvaajaksi ystävänsä Aarne Jonassonin kanssa. Heillä oli työhuone aluksi Porvoossa ja sitten Lahdessa ja he kiersivät kuvausmatkoilla aina Haminassa, Sortavalassa ja Savonlinnassa saakka.
Hämäläisen veli kuoli yllättäen ja hän joutui palaamaan kotiinsa Valtimolle aloittaakseen siellä tilanhoidon. Tätä varten hän opiskeli maataloutta Mustialan maatalousoppilaitoksessa ja osti sitten äidiltään Kokkala-nimisen tilan, joka sai uudeksi nimekseen Männistö. Hämäläinen rakennutti tilalle uudet rakennukset ja aloitti tilanpidon. Hän toimi myös Nurmeksen meijerin kirjanpitäjänä ja tutustui tällöin meijerikoulussa opiskelleeseen Mimmi Gustava Katajalehtoon, jonka kanssa hän meni naimisiin 1915. He hoitivat Männistön tilaa 14 vuoden ajan, kunnes Väinö Hämäläisen sydänvika paheni niin, ettei hän voinut enää jatkaa maanviljelijänä. He myivät tilan ja muuttivat Nurmeksen kauppalaan, josta he ostivat talon Karjalankatu 14:stä. Talon korjauksen aikana Hämäläiset tekivät pitkän ulkomaanmatkan matkaten ensin Tallinnan ja Stettinin kautta Berliiniin ja sieltä Itävallan halki Italiaan, jossa he kävivät muun muassa Venetsiassa. Suomeen Hämäläiset palasivat Sveitsin ja Tanskan kautta.
Väinö Hämäläinen sai kimmokkeen keräilyharrastukselleen, kun hän löysi vuonna 1925 Valtimon Haapakylästä vanhan puisen melan, joka oli tehty Volgan latvoilla kasvaneesta männystä. Löytö herätti huomiota ja Kansallismuseon museointendentti Hjalmar Appelgren-Kivalo ja professori U. T. Sirelius pitivät ostjakkien käyttämiä meloja muistuttanutta melaa osoituksena siitä, että Suomesta oli ollut yhteyksiä Volgan vesistöjen pohjoislatvojen kansoihin. Väinö Hämäläinen keräsi esineensä pääasiassa Nurmeksen seudulta, mutta hän alkoi 1930-luvulla tehdä keräysmatkoja myös eri puolelle Suomea ostaakseen esineitä kokoelmaansa. Vuonna 1932 hän teki matkan Kemijärvelle sekä Petsamoon ostaen muun muassa kolttasaamelaisten esineitä. Vuonna 1937 hän matkasi Ilomantsiin ostaen itkijänainen Irinja Arhipoffille kuuluneita kansanparannuksessa käytettyjä esineitä. Hämäläinen kävi myös keräysmatkoillaan Suojärvellä ja Salmissa sekä Sotkamossa, Paltamossa ja muualla Kainuussa. Hämäläinen oli kiinnostunut erityisesti aseista, ja hän hankki kokoelmaansa muun muassa sissipäällikkö Olli Tiaisen Suomen sodan aikana käyttämän pistoolin sekä keisari Haile Selassien henkilökuntaan kuuluneen upseerin aseen, joka kulkeutui hänen haltuunsa Tukholman ja Helsingin kautta. Väinö Hämäläinen oli harrastanut ampumista suojeluskunnan kisoissa, mutta hän oli joutunut luopumaan tästä harrastuksesta menetettyään onnettomuudessa toisen silmänsä. Kuukausia jatkuneet keräysmatkat johtivat kuitenkin siihen että Hämäläisen pariskunnan välit viilenivät ja Mimmi Hämäläinen muutti Valtimon Karhunpäähän Väinö Hämäläisen jäädessä Nurmekseen. Väinö Hämäläinen harjoitti museoesineiden keräilyn ohella tilakauppoja ja rahanlainaustoimintaa.
1940-luvulla Väinö Hämäläisen sydänvika paheni niin, ettei hän enää voinut tehdä keräysmatkoja. Hän keskittyi sitten tekemään muistiinpanoja ja laati ohjeita keräämiensä esineiden säilyttämisestä, puhdistamisesta ja entisöinnistä. Keväällä 1947 Hämäläinen oli Ruotsissa hoidettavana ja hän kuoli sitten lokakuussa 1947 Oulun diakonissalaitoksella. Testamentissan Hämäläinen lahjoitti Nurmeksen kauppalalle museokokoelmansa ja lahjoitti myös varoja museotoiminnan harjoittamista varten.
Liljeberg
Liljeberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hassan Abdel Fattah
Hassan Abdel Fattah Hassan Mahmoud (s. 17. elokuuta 1982 Amman) on jordanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla kuwaitilaista Al Kuwait SC:tä, jossa hän on ollut lainalla vuodesta 2010 lähtien.
Hassan on pelannut Jordanian maajoukkueessa 42 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän on osallistunut muun muassa vuosien 2006 ja 2010 MM-kisojen karsintoihin sekä Aasian-mestaruuskilpailuihin 2011, joissa hän teki yhden maalin.
Macromedia
right|Macromedian logo. Macromedia oli ohjelmistoyritys, joka keskittyi graafisten sovellusten kehittämiseen. Macromedia tunnettiin parhaiten Shockwave ja Flash-tekniikoiden kehittämisestä. Macromedian kilpailija Adobe Systems osti yrityksen joulukuussa 2005, ja otti useita Macromedian tuotteita valikoimiinsa. Esimerkiksi Adoben GoLive html-editori korvattiin Macromedian Dreamweaverilla, joka sai uuden nimen Adobe Dreamweaver. Adoben Creative Suite 3 -ohjelmistokokoelman myötä Macromedian tuotteista tuli kiinteä osa Adoben ohjelmistoja.
Etelä-Korea talviolympialaisissa 2002
Etelä-Korea osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 48 urheilijan voimin. Maa saavutti neljä mitalia, joista kaksi oli kultaista ja kaksi hopeista. Maan kaikki mitalit tulivat kaukolopikaluistelusta. Mitalitilastossa Etelä-Korea sijoittui neljänneksitoista.
Fredin puolustus
Fredin puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot
Avaus on toiselta nimeltään käänteinen Fromin gambiitti Birdin avauksen muunnelman 1.f4 e5 mukaan. Fredin puolustus sijoittuu ECO-koodistolla koodille B00. Avaus on harvinainen, sillä sitä pidetään heikkona mustalle.
Valkean paras jatko on sotilaan ottaminen siirrolla 2.exf5. Samalla siirto uhkaa shakkia Dh5+. Musta voi joskus sallia tämän pelaamalla 2...Kf7 3.Dh5+ g6 4.fxg6+ Kg7 5.gxh7 Txh7 6.Dg4+ Kh8. Tässä jatkossa musta on uhrannut kaksi sotilasta, mutta saanut kehitysetua. Valkean kannattaa jatkossa pyrkiä vaihtoihin, jolloin kahden sotilaan etu riittää voittoon loppupelissä. Mustan rauhallisempi jatko on 2...Rf6, jolloin valkea voi pitää ylimääräisestä sotilaastaan kiinni pelaamalla d4 ja Ld3. Myös eteneminen g2-g4-g5 on tyypillistä uhaten taas kuningatarshakkia h5:stä.
Binääripuu
Binääripuu on tietojenkäsittelytieteessä käytetty järjestetty puumainen tietorakenne, jonka jokaisella solmulla voi olla enintään kaksi lapsisolmua. Yleensä näitä lapsisolmuja kutsutaan nimillä vasen ja oikea. Solmua, jolla ei ole yhtään lapsisolmua kutsutaan lehdeksi.
Binääripuiden yleisin käyttötapa ovat binääriset hakupuut sekä binääriset keot.
Binääripuun määritelmä
Suunnattu kaari liittää vanhemman lapseen.
Solmu, jolla ei ole lapsisolmuja, on lehtisolmu.
Solmun n korkeus on matka solmusta sen kaukaisimpaan lehteen.
Solmuja, joilla on yhteinen vanhempi, kutsutaan sisaruksiksi.
Jos on olemassa polku solmusta p solmuun q, niin p on q:n esivanhempi ja q on p:n jälkeläinen.
Binääripuiden tyypit
Binääripuu on juurellinen puu, jossa jokaisella solmulla on enintään kaksi lasta.
Kokonainen tai aito binääripuu on juurellinen puu, jossa jokaisella solmulla on nolla tai kaksi lasta.
Täydellinen binääripuu on juurellinen puu, jossa jokainen lehti on samalla syvyydellä. Toisen määritelmän mukaan täydellinen binääripuu on puu, jolla on jokainen taso alinta lukuun ottamatta täynnä ja alimman tason lehdet on järjestetty vasemmalle. Tällaista binääripuuta kutsutaan usein melkein täydelliseksi binääripuuksi.
Luettelo Sonic the Hedgehog -pelisarjan peleistä
Sonic the Hedgehog on Yuji Naka n luoma videopelisarja, jota julkaisee Sega. Tässä luettelossa on pelit, joissa Sonic esiintyy joko pää- tai sivuosassa. Listalla ei esitellä kaikkia Sonicin cameorooliesiintymisiä.
Kännykkäpelit
HUOM: Suurin osa näistä peleistä on julkaistu vain Japanissa.
Korttitalo
thumb|Korttitalo.
Korttitalo on yleensä pelikorteista tehty rakennelma. Se pysyy pystyssä tasapainon ja muiden korttien painon ansiosta, eikä liimaa tai muita kiinnikkeitä käytetä. Kortteja ei myöskään taivutella eikä rikota. Usein rakennetaan torneja ja pyritään saamaan mahdollisimman korkea korttitalo. Mitä korkeampi rakennelma, sen huterampi se on. Yhdenkin kortin kaatuminen johtaa yleensä hetkessä koko rakennelman sortumiseen. Usein käytetty vertauskuva onkin romahtaa kuin korttitalo.
Kuuluisa korttitalojen rakentaja on Bryan Berg. Hän on tehnyt korkeimman korttitalon maailmanennätyksen 16. lokakuuta 2007 korttitalolla, joka oli 7,86 metriä korkea. Lisäksi hän on tehnyt maailmanennätyksen vuonna 2010 suurimmalla pelikorteista tehdyllä rakenteella, joka oli kopio macaolaisista rakennuksista ja johon meni 218 798 korttia.
Niccolò Paganini
Niccolò (Nicolò) Paganini (27. lokakuuta 1782 Genova, Italia – 27. toukokuuta 1840 Nizza, Sardinian kuningaskunta) oli italialainen säveltäjä ja viuluvirtuoosi.
Elämä ja ura
Paganini syntyi Genovassa 1782 ja alkoi soittaa mandoliinia ja viulua jo hyvin nuorena. Hän esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa 11-vuotiaana. Teini-ikäisenä hän opiskeli muun muassa Alessandro Rollan ja Giacomo Costan johdolla. Sen jälkeen hän alkoi kiinnostua myös kitaransoitosta ja sävelsi jonkin verran musiikkia myös kitaralle sekä kitara–viulu-duolle. Nykyään Paganinin arvostetuimmat teokset lienevät hänen vuoden 1817 tienoilla viululle säveltämänsä 24 kapriisia op. 1. Lukuisat säveltäjät ovat kirjoittaneet muunnelmia viimeisestä, a-molli-kapriisista. Lisäksi Paganini sävelsi muun muassa kuusi viulukonserttoa sekä kamarimusiikkia.
Paganini rikkoi siihenastiset taiturillisuuden määritelmät ja loi uudet. Etenkin hänen jousenkäyttönsä oli mullistavaa. Hänen keksintöihinsä luetaan muun muassa eräät jousitustavat, sävelalueen laajennukset, loisteliaat kaksoisotteet, tietyt kitaratehot, vasemman käden pizzicato, kromaattinen oktaavisoitto ja joustavat siirtymät arco- ja pizzicatokulkujen välillä.
Paganini oli kiertuetaiteilija, jonka konsertit olivat valtavia menestyksiä. Hän korosti taitojaan tempuilla, joilla hän sai yleisönsä villiintymään: hän soitti vaikeita kappaleita kolmella, kahdella tai jopa yhdellä kielellä (hän katkoi kieliä tahallaan yksi kerrallaan esityksen aikana). Hän saattoi soittaa hyvinkin monimutkaisen sävellyksen prima vista pitäen nuotteja ylösalaisin edessään.
Paganinin soitin oli Guarneri del Gesù Cannone. Vaikka hän omisti laajan viulukokoelman, johon kuului yksitoista Stradivariusta, hän ei koskaan julkisesti soittanut maineikkaimpia instrumenttejaan. Yksi ”stradi” kantaa hänen nimeäänkin.
Paganini kuoli Nizzassa vuonna 1840. Kuolinsyyn uskotaan olevan kuppa.
”Paholaisen viuluniekka”
Paganini oli virtuoosimainen soittaja. Hänen tekninen taituruutensa oli niin häkellyttävää, että kuulijat arvelivat hänen solmineen liiton paholaisen kanssa; tästä johtuu nimitys ”paholaisen viuluniekka”. Hänen laiha olemuksensakin, jota hän käytti hyväkseen ja korosti, oli ”noitamainen” tai ”paholaismainen”. Hänen sormensa olivat erityisen pitkät ja joskus on kerrottu Paganinin pystyneen taivuttamaan niitä epäinhimillisen näköisesti vastapäiseen suuntaan. Paholaismaisuus puri tehokkaasti porvarillistuvassa Euroopassa, jossa musiikin ja kirkon suhteet olivat aikaisempina vuosisatoina olleet kiinteät.
Populaarikulttuurissa
Paganinia ovat elokuvissa ja televisiosarjoissa esittäneet lukuisat eri näyttelijät. Heihin lukeutuvat muun muassa Roxy Roth vuoden 1945 elokuvassa Suuri unelma, Stewart Granger vuoden 1946 elokuvassa Paholaisen jousi, Vladimir Msryan vuoden 1982 minisarjassa Niccolo Paganini, Klaus Kinski vuoden 1989 elokuvassa Paganini ja viulisti David Garrett vuoden 2013 elokuvassa The Devil’s Violinist.