cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rauli Badding Somerjoki
Suomen Talvisota
Somerjoki osallistui moniin M. A. Nummisen tuotantoihin lastenlauluista yhteiskunnallisesti kantaa ottaviin kappaleisiin. Lastenlevyillä Iso mies ja keijukainen sekä Niemisen pojat ja naapurin äijä – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa II Somerjoki lauloi kuusi säveltämäänsä kappaletta. Hän oli mukana myös kahdella seksiä käsittelevällä äänitteellä Isojen poikien laulut ja Medisiinari-lehden seksinumeron äänilevyliitteellä.
Ensimmäiset levyt
Somerjoen ensimmäinen oma levy oli vuonna 1970 ilmestynyt single ”Mun sormuksein”, joka oli hänen oma valintansa, sillä kappale oli tuttu jo The Five Yesin ajoilta. Levyn myynti oli vähäistä, mutta singlestä tuli pieni radiomenestys. Somerjoki tuli ensimmäistä kertaa omalla nimellään ihmisten tietoisuuteen. Kesäksi hänet kiinnitettiin Kristianin kesäshow’hun, ja elokuussa hän esiintyi ensimmäisillä Ruisrock-festivaaleilla Turun Ruissalossa.
Vuonna 1970 Somerjoen sävellystyötä kuultiin myös elokuvassa. Hän sävelsi tunnuskappaleen ja ”Moottoreitten sinfonia” -nimisen sävellyksen Risto Jarvan ohjaamaan rallielokuvaan Bensaa suonissa. Sanat teki Jarkko Laine. Somerjoki sai Jussi-kunniakirjan elokuvan johtosävelmästä. Numminen pyysi Somerjokea laulamaan dokumenttielokuvaan Perkele! Kuvia Suomesta. Somerjoki lauloi neljä kappaletta, ja muita laulajia olivat Arja Saijonmaa ja Numminen, joka sai elokuvan musiikista valtionpalkinnon.
Somerjoki perusti loppuvuodesta 1970 veljensä kanssa keikkayhtyeen, joka sai nimekseen Oy Niittisydän Ab. Yhtyeen ensimmäisessä kokoonpanossa olivat mukana The Five Yesin soittajista Kari Somerjoki ja Pentti Aho sekä neljäntenä niin ikään somerolainen Antti Toukkari. Eri vaiheissa mukana olivat myös muiden muassa Jukka Hauru ja Heikki Kasari. Yhtye esiintyi melko ahkerasti. Yhteistyö loppui muiden kyllästyttyä Somerjoen oikutteluun niin matkaan lähdettäessä kuin esiinnyttäessäkin.
Somerjoen ensimmäinen LP, Synnyin rokkaamaan saatiin kesäksi 1971 jakeluun. Levy sisälsi Chuck Berryn ja Elvis Presleyn kappaleita suomennettuna. Mukana oli myös kaksi Somerjoen omaa laulua, ”Valot” ja ”Pikku neitsyt”. Ensin mainitusta kappaleesta on sittemmin tullut yksi hänen pidetyimmistään. Levy ei ollut menestys, mutta taustoja kehuttiin, eikä Somerjokeakaan aivan surkeaksi haukuttu. Numminen lupasi hänelle, että levyjä tehtäisiin lisää.
Läpimurtokappale ”Fiilaten ja höyläten”
Vuonna 1972 tuottaja Atte Blom löysi Yhdysvaltojen matkaltaan Somerjoelle sopivan kappaleen, josta tuli suomeksi ”Fiilaten ja höyläten”. Se saatiin markkinoille huhtikuussa 1973. Intro-nimisessä nuortenlehdessä se valittiin ykköseksi jo toukokuussa, ja heinäkuussa se oli Jokamiehen sävelradion suosituin levy. Seksuaalinen vapautuminen oli ajankohtaista, ja laulu upposi yleisöön. ”Fiilaten ja höyläten” alkoi pudota listoilta vasta joulukuussa. Suosikki-nuorisolehden vuoden 1973 Grand Prix’ssä kappale oli ylivoimaisesti suosituin. Suosituimmasta mieslaulajasta äänestettäessä Kirka oli niukasti ensimmäisellä sijalla ja Somerjoki toisella.
Somerjoki osallistui syksyllä 1973 Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Ja rokki soi”, jonka sanat ja sävelmä ovat Matin ja Tepon käsialaa; myöhemmin 2000-luvulla veljekset levyttivät kappaleen myös itse. Somerjoki sijoittui kilpailussa kuudenneksi. ”Ja rokki soi” nousi nopeasti hitiksi, ja samalla singlellä julkaistusta ”Nuori rakkaus” -nimisestä käännösballadista tuli myös suosittu. ”Fiilaten ja höyläten” -kappaleen suosio oli yllättänyt levy-yhtiö Love Recordsin. Aineistoa uutta LP-levyä varten ei ollut, joten korvikkeena käytettiin vanhaa levyä Synnyin rokkaamaan, joka myikin moninkertaisesti ensimmäiseen ilmestymiseensä verrattuna.
Lillbacka Global
Lillbacka Global Oy on suomalainen logistiikka-, kuljetus- ja huolintayritys. Yrityksen toimitusjohtaja on Pertti Romppainen ja hallituksen puheenjohtajana toimii teollisuusneuvos Jorma Lillbacka. Yritys perustettiin vuonna 1990 ja se on osa Lillbacka-konsernia. Lillbacka Globalin kotipaikka on Turku.
Rauli Badding Somerjoki
Läpimurtokappale ”Fiilaten ja höyläten”
Noustuaan pinnalle rocklaulajana Somerjoki herätti hämmennystä sanomalla aikovansa tehdä tangolevyn. Levy-yhtiö oli toista mieltä ja halusi satsata kunnolla vuonna 1974 julkaistavaksi suunniteltuun rockalbumiin, jonka nimeksi tuli Näin käy rock & roll. Varsinaista rocklevyä albumista ei kuitenkaan lopulta tullut, sillä suurin osa levylle valituista kappaleista oli balladeja tai hidastempoisia rocksävelmiä. LP julkaistiin vuonna 1975. Albumi sisälsi tanssilavojen kestosuosikiksi nousseen ja Somerjoen parhaaksi sanotun ”Paratiisi” -kappaleen.
Lillbacka Global
Yhtiön omat autot liikennöivät muun muassa Saksassa, Tanskassa, Itävallassa, Benelux-maissa ja Italiassa. Yhtiö voi myös edustaja- ja terminaali­verkostonsa ansiosta tarjota maa­kuljetus­palveluita kaikkialle Eurooppaan.
thumb|250px|Kaksi Lillbackan rekkaa [[Bergenissä Hurtigrutenin satamassa]]
Rauli Badding Somerjoki
Läpimurtokappale ”Fiilaten ja höyläten”
Niittisydämen jälkeen Rauli ja Kari Somerjoella oli tanssiyhtye, jota myytiin Raulin nimellä. Fiilaten ja höyläten -levyn suosion myötä yleisö alkoi vaatia Somerjoelta rajumpaa rokkia, minkä vuoksi alettiin koota rockyhtyettä.
Kovatahtista keikkailua ja alkoholiongelmia
Uusi yhtye aloitti St. Devils -nimisenä, mutta myöhemmin yhtyeen nimeksi vakiintui Money. Esiintymistahti oli kova, sillä keikkoja saattoi olla jopa kolmekin illassa. Money kiersi keskiviikosta sunnuntaihin. Lisäksi Somerjoella oli solistiesiintymisiä, joihin tarvittiin joskus jopa pienkonetta. Ennenkokematon suosio hämmensi esiintymispelosta kärsivän Somerjoen täysin, mikä yhdessä rankan keikkailutahdin kanssa johti hänen alkoholinkäyttönsä hallinnasta riistäytymiseen. Laulajan ylirasittuneisuus aiheutti lopulta sen, että yhteistyö Moneyn kanssa lopahti loppuvuodesta 1974. Keikkailu jatkui kuitenkin vaihtuvien säestäjien kanssa.
Uudeksi taustayhtyeeksi saatiin talvella 1975 Pasi ja Pekka ja Viikingit. Yhtyeen ohjelmisto oli laaja, humpasta iskelmien kautta rockiin. Keikkatahti oli edelleen kova, ja jälleen Somerjokeen iski esiintymisväsymys. Hän lauloi rockit, yhtye esitti iskelmät ja humpat. Somerjoki olisi halunnut laulaa myös humppaa, mutta se ei käynyt, sillä hänet oli myyty esiintymään ”rokkitähtenä”. Somerjoen alkoholin käyttö ja oikuttelu lopetti tämänkin yhteistyön.
Rauhallinen 1970-luvun loppu
Vuoden 1975 joulumarkkinoille valmistui erilainen Badding-levy, Sydän lämpöä täys, joka sai ristiriitaiset arvostelut. Uudenlainen herkempi Somerjoki ei enää saavuttanut entisiä kuulijoitaan. Keikat alkoivat vähentyä, mikä ei kuitenkaan rauhoittanut Somerjoen yksityiselämää, vaan alkoholiongelma päinvastoin paheni, kunnes laulaja alkoi ystäviensä avulla loppuvuodesta 1978 päästä vähitellen jaloilleen.
1970-luvun lopulla Somerjoki levytti vain muutamia vähälle huomiolle jääneitä singlelevyjä. Niihin kuului kaksi humppakappaleista koostuvaa levyä, jotka olivat rocktähtenä läpilyöneen laulajan ensimmäinen aluevaltaus vanhan kotimaisen iskelmän alalla. Yksi levytetyistä kappaleista oli perinteinen ”Tammerkoski”-humppa. 1980-luvulle asti Somerjoki eli enimmäkseen hiljaiseloa.
Rauli Somerjoki & Agents
Somerjoen ja Agents-yhtyeen yhteistyö alkoi vuonna 1981. Syksyllä Somerjoelta julkaistiin ensimmäinen Agentsien säestyksellä tehty single ”Kuihtuu kesäinen maa / Ensimmäisenä iltana”. Seuraavana keväänä ilmestyi single ”Paras haihtua vaan / Ikkunaprinsessa”. ”Ikkunaprinsessa”-kappaleesta tuli menestys, ja loppuvuodesta 1982 julkaistu samanniminen albumi viimeistään nosti Somerjoen takaisin suuren yleisön tietoisuuteen. Ensimmäisten Agents-levytysten aikoihin Somerjoki alkoi myös keikkailla yhtyeen kanssa. Pääosa ohjelmistosta muodostui Ikkunaprinsessa-LP:n kappaleista. Näiden lisäksi mukaan tuli perinteistä kotimaista tanssimusiikkia, englanniksi laulettuja rokkeja ja joitakin 1970-luvun Badding-hittejä, vaikka Somerjoki itse olikin melko kyllästynyt viimeksi mainittuihin. Somerjoki oli ollut muutamia vuosia varsin hyvässä kunnossa, mutta suosion lähtiessä uuteen nousuun alkoivat esiintymiskammo ja alkoholiongelma jälleen vaivata. Keikkojen varmistamiseksi mukaan otettiin Pekka Tammilehto, joka oli juuri saamassa nimeä Topi Sorsakoskena. Somerjoki lauloi myös Mika Kaurismäen elokuvassa Arvottomat, joka sai ensi-iltansa syksyllä 1982.
Vähän ennen Ikkunaprinsessa-albumin tekoa vuonna 1982 ilmestyi myös täysin toisentyyppinen, vanhaa tanssimusiikkia sisältänyt albumi Rakkaudella – Raulilta, jonka Somerjoki teki toiselle levy-yhtiölle. Sen tuottajana oli Minimusic-yhtiön Harry Aaltonen, jolle levyn tekoa oli ehdottanut Kari Somerjoki.
”Ikkunaprinsessa”-kappaleen menestys rohkaisi Baddingia luottamaan uuteen rockia, tanssimusiikkia ja rautalankamusiikkia yhdistelevään konseptiin sekä yhteistyöhön Agentsien kanssa. Somerjoen keikkailu Agentsien kanssa lopahti talvella 1983 tehdyn kiertueen jälkeen, mutta levystudiossa yhteistyö jatkui. Seuraavan Badding- LP:n äänitykset alkoivat syksyllä 1983. Tehtävä aloitettiin työstämällä Somerjoen muutama kuukausi aiemmin säveltämää kappaletta ”Tähdet, tähdet”. Taustat saatiin kootuksi helposti, mutta lauluosuudet osoittautuivat hankaliksi Somerjoen alkoholismin ja yhä epäsäännöllisemmiksi muuttuneiden elämäntapojen vuoksi. Levy ei ollut myyntimenestys, mutta se sai hyvin myönteiset arvostelut. Loppuvuodesta Baddingin uraa yritettiin auttaa päästämällä hänet mukaan Markus Allanin esiintymisiin. Somerjoen esiintyminen oli kuitenkin epävarmaa.
Syksyllä 1984 syntyi kokoelmalevyä varten neljä uutta Badding-kappaletta. Levylle tuli myös Elvistä ja jopa J. Alfred Tanneria. Keväällä 1985 radiotoimittaja Tero Heinänen otti yhteyttä Somerjokeen kertoen, että hänen kannattaisi levyttää kappale ”Laivat”, joka oli jo menestys Neuvostoliitossa. Hän kuunteli kappaleen ja oli sen verran kiinnostunut, että Heinänen tilasi käännöksen eräältä venäjän kielen opettajalta. ”Laivat” tuli julkaistavan singlen A-puolelle ja B-puolelle tuli ”Ilta-aurinko”.
Laivat-albumi sai erinomaisen vastaanoton niin yleisöltä kuin kriitikoiltakin, mikä kohensi huomattavasti Somerjoen itsetuntoa. Laivat-LP:tä tehtäessä hänen katoamisiaan ja peruuttamisiaan oli yhtä paljon kuin Tähdet, tähdet -albumiakin tehtäessä. Taustat soitti Agents. Levylle otettiin kaksi Somerjoen kokonaan tekemää kappaletta, ”Lähdön hetkellä” ja ”Suon kulkija”. Somerjoki piti albumia ehkä parhaana aikaansaannoksenaan.
Ihmissuhteet
Somerjoella oli elämänsä aikana pidempiä ja lyhytaikaisia naissuhteita. Pidempi avoliitto hänellä oli 1970- ja 1980-lukujen vaihteesta aina vuoteen 1985. Saman vuoden keväällä hän tapasi tulevan avopuolisonsa Paulan, jonka kanssa kihlautui ennen kuolemaansa.
Uran loppuvaihe ja kuolema
thumb|Rauli Somerjoen hauta Someron hautausmaalla
Agents-yhteistyön loputtua vuonna 1985 Somerjoki vetäytyi hiljaisuuteen, mutta alkoi koota uutta Herranen aika -yhtyettä. Somerjoki ryhtyi levytystyöhön keväällä 1986. Single ”Kun ei niin ei / Painu pois” julkaistiin saman vuoden loppusyksystä. Uutta LP-levyä kaavailtiin, mutta sen teko jäi kesken.
Somerjoki kärsi uransa aikana esiintymiskammosta, masennuksesta ja alkoholismista. Viimeiseksi jääneen keikkansa Somerjoki teki Seinäjoella 28. joulukuuta 1986. Hän oli ollut koko syksyn keuhkoputkentulehduskierteessä. Heikki Metsämäen ja Juha Miettisen kirjoittaman Badding-elämäkertakirjan (1996) mukaan keikan aloituskappaleena kuultiin ”Pilvet karkaa, niin minäkin”.
Somerjoki kuoli 14. tammikuuta 1987 vain 39-vuotiaana alkoholimyrkytykseen hänen ja avovaimonsa vuokra-asunnossa Helsingin Aleksis Kiven kadulla. Kuolemaan myötävaikuttivat keuhkosairaus ja veren hengittäminen. Somerjoki on haudattu Someron hautausmaalle.
Vaikutus
Somerjoki vaikutti jo elinaikanaan muun muassa SIG-yhtyeen laulusolisti Matti Inkiseen, joka kertoo uskaltautuneensa laulamaan alun perin Somerjoen laulutyyliä imitoimalla. Inkinen sävelsi ja sanoitti Somerjoelle kappaleen ”Hämärän prinsessa” albumille Laivat (1985) ja teki suomenkieliset sanat käännöskappaleeseen ”Kaunis maailma”. Somerjokea piti esikuvanaan ja hänet ehti tavata myös Marko Haavisto, jonka ensimmäinen yhtye oli nimeltään Badding Rockers. Myöhemmistä muusikoista Somerjokea on kertonut ihailevansa ja hänen kappaleitaan on levyttänyt muun muassa Ville Valo. Cover-versioita Somerjoen kappaleista ovat sittemmin tehneet monet muutkin suomalaiset esiintyjät, ”Paratiisi”-kappaleesta muun muassa Sakari Kuosmanen, ”Kauas pilvet karkaavat” -kappaleesta Markus Allan sekä ”Ja rokki soi” -kappaleesta Matti ja Teppo, jotka olivat myös kappaleen alkuperäiset säveltäjät ja sanoittajat. Somerjoen, samoin kuin häneltä vaikutteita saaneen Marko Haaviston, musiikkia on myös useissa Aki Kaurismäen elokuvissa.
Baddingin levyjen tuottajana Love Recordsilla toiminut Pekka Aarnio näkee Somerjoen merkityksen erityisesti varhaisen rock ’n’ rollin tuomisessa Suomeen alkuperäisessä muodossaan. Hänen mukaansa aiemmat yritykset olivat päässeet vain imitoinnin tasolle ja niitä olivat rasittaneet soittajien vahvat jazz-kytkennät. Näin Somerjoki Aarnion mukaan oli Suomessa ensimmäinen täysverinen rocklaulaja; tässä auttoi etenkin laulajan vahva tulkinta- ja eläytymiskyky, samalla kun rockin tradition puuttuminen Suomesta nosti esiin rockin ja suomalaiseen traditioon kuuluneen iskelmän jännitteen Somerjoen tuotannossa 1970-luvulta alkaen, jolloin hän ”Sulamithista” ja ”Tammerkoskesta” alkaen vaivattomasti liikkui tyylilajista toiseen. Näiden tyylilajien fuusiota Somerjoki itse Peter von Baghin tekemässä tunnetussa haastattelussa näki jo A. Aimossa, mutta Aarnion mukaan perinteiden todelliseen yhdistämiseen Suomessa kykeni vasta Somerjoki itse. Tämän mahdollisti toinen ankara tyyliniekka Esa Pulliainen ja hänen Agents-yhtyeensä.
Vaikka Somerjoki ei Aarnion mukaan saanutkaan suoranaisia seuraajia, vaikutus suomalaiseen kevyeen musiikkiin oli kuitenkin peruuttamaton ja näkyy muun muassa Topi Sorsakosken menestyksessä, Joel Hallikaisen kevyissä poptaustoissa perinteiselle iskelmälyriikalle, Reijo Taipaleen rautalankatulkinnoissa ja rockin tekijöiden, kuten SIGin, Dingon, Yön ja Eppu Normaalin pelottomassa lähestymisessä iskelmään. Suomessa tällä fuusiolla on Aarnion mukaan aivan erityistä merkitystä, koska kansainvälisen populaarikulttuurin kerrostuma maassa on poikkeuksellisen ohut, jolloin Somerjoen edustaman perinnetietoisuuden merkitys korostuu.
Muistaminen ja jälkimaine
thumb|right|240px|[[Baddingin kioski Paratiisi elokuussa 2009.]]
Teokset Somerjoesta ja muut kulttuuriviittaukset
Heikki Metsämäen ja Juha Miettisen kirja Badding: Rauli Somerjoen elämä ja laulut ilmestyi vuonna 1996. Esipuheen siihen oli kirjoittanut sen kustantaja Aki Kaurismäki. Vuonna 2000 valmistui Markku Pölösen elokuva Badding, joka kuvaa Somerjoen elämää osin fiktiivisen tarinan keinoin. Pääosaa elokuvassa näytteli Janne Reinikainen.
Yle Radio Suomi esitti kesällä 2010 kaksikymmenosaisen faktaa ja fiktiota sekoittaneen Rakkaudella, Rauli Badding -radiomusikaalin. Somerjokea musikaalissa näytteli Olavi Uusivirta. Samana kesänä Pöytyän kesäteatteri esitti musikaalia Rauli Badding Somerjoen Tähdet tähdet. Kemin kaupunginteatteri otti ohjelmistoonsa lokakuussa 2011 Tuomas Timosen ja Pärttyli Rinteen käsikirjoittaman Baddingin elämästä kertovan näytelmän Bussi Somerolle. Vuonna 2016 Salon Teatteri esitti samojen tekijöiden näytelmän Bussi Somerolle – Rauli Baddingin tarina, jonka ensi-ilta oli 14. lokakuuta 2016. Heinäkuussa 2017 Someron huvikeskus Esakalliolla sai ensi-iltansa Badding-niminen musiikkinäytelmä, jossa Somerjokea näytteli Heikki Hela.
Vuoden 2019 alussa ilmestyneellä Ville Valo & Agents -albumilla julkaistiin Somerjoen ennen kuulemattomia lauluja, joita ovat esimerkiksi ”Rockin’ with Enzio” ja ”I Told You So”. Vuonna 2018 Somerjoen veljentytär Katri Somerjoki julkaisi Niittisydän-yhtyeen nimissä tribuuttilevyn "Rakkaudella Raulille" joka sisälsi Somerjoen kappaleita uusina sovituksina. Vuonna 2017 Tiisu-yhtye puolestaan versioi Somerjoen kappaletta ”Bussi Somerolle” ja viittasi tähän myös albumin Tänne ei jää kukaan kappaleessa ”Bussi täältä pois”.
Vuonna 2018 esitettiin epäily, että Somerjoen säveltämäksi merkitty ja Somerjoen ja hänen naisystävänsä Pirkko-Liisa Vakkurin sanoittama kappale ”Kuihtuu kesäinen maa” olisi alun perin sama sävelmä kuin unkarilainen iskelmä ”Minden ember boldog akar lenni”, suomeksi ’Kaikki haluavat olla onnellisia’. Unkarilaisen kappaleen säveltäjät ovat Attila Dobos ja Sandor Halmágyi, ja se on julkaistu vuonna 1966.
Muistomerkit ja kunnianosoitukset
Somerolla on Baddingin muistoksi nimetty Rauli Somerjoen tie ja Badding-niminen tie Pappilankylän Rankkulaan. Vuodesta 2001 somerolainen Illan Varjoon Himmeään ry on järjestänyt Somerolla vuotuisen Somero soikoon -sävellys- ja sanoituskilpailun sekä konsertin Rauli Somerjoen ja toisen tunnetun somerolaisen muusikon ja säveltäjän Unto Monosen kunniaksi.
Alkujaan Somerjoen kioskina tunnettu laulajan perheen kioski Helsingintien varressa Somerolla on kunnostettu, ja vuodesta 1997 Someron yrittäjät ovat pitäneet sitä avoinna kesäisin nimellä Baddingin kioski Paratiisi.
Somerolla Kiiruun puistossa paljastettiin heinäkuussa 2015 kuvanveistäjä Seppo Mannisen ja graafikko Heikki Paakkasen suunnittelema Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki. Rauli Badding Somerjoen muistolaatta paljastettiin syyskuussa 2021 tämän viimeisen asuintalon seinässä Aleksis Kiven katu 12:ssa Helsingin Alppiharjussa.
Istervo
thumb|150px|Mies torjuu käärmeitä keskisessä Suomessa [[Olaus Magnus|Olaus Magnuksen Carta marinassa vuodelta 1536.]] Istervo on käärmeen syntyä selittävissä kalevalaisissa loitsuissa esiintyvä henkilö. Istervo lähtee sotaan poikineen, joskus tyttärineenkin, ja iskee aseensa, miekkansa ja/tai keihäänsä kallioon tai maahan. Aseet särkyvät. Eräässä loitsussa myös kilpi halkeaa. Vääntyneistä aseista tulee käärmeitä, kilvestä ehkä kerällä oleva käärme. Aseen kärjestä syntyy kirjava käärme, keskiöstä kellertävä, ja putkesta (keihään putkesta tai miekan huotrasta) puhalletaan musta käärme.
Käärmeen syntyloitsu luettiin karjan tai ihmisten suojaamiseksi käärmeenpuremilta, ja käärmeenpuremia hoidettaessa.
Ikaalisten myrkytystapaus 1914
Ikaalisten myrkytystapaus 1914 tapahtui tammikuussa 1914 Ikaalisten maalaiskunnan Vatulan kylässä. Myrkytyksen uhreina kuoli kuusi ihmistä ja viisi sairastui vakavasti. Kymmenet saivat lisäksi lievempiä oireita.
Tapahtumien kulku
Vatulan kylän Yli-Nurmenkosken talossa pidettiin 22. tammikuuta 1914 lukukinkerit joihin otti osaa noin 40 henkilöä. Kinkerien yhteydessä tarjottiin vieraille ruokaa ja juomia. Kinkerien jälkeen suurin osa kinkerivieraista sairastui vakavasti ja kuusi heistä kuoli seuraavien päivien aikana. Aluksi luultiin että myrkytys olisi aiheutunut huonosti tinatuista kuparipannuista tarjotusta kahvista mutta laboratoriotutkimukset paljastivat että ruokiin oli sekoitettu arsenikkia. Teosta epäiltynä vangittiin aluksi kinkeritalon isäntä Frans Yli-Nurmikoski (s. 1884) ja hänen veljensä Väinö Yli-Nurmikoski (s. 1894) jotka kiistivät syyllisyytensä. Frans Yli-Nurmikoski kertoi olleensa kinkeripäivien aikaan juovuksissa eikä hän tiennyt mitään tapauksista.
Kuulusteluissa selvisi että Frans Yli-Nurmikoski oli tapellut muutamia päiviä ennen kinkereitä veljiensä Nestori Yli-Nurmikosken (s. 1883) ja Väinö Yli-Nurmikosken kanssa sillä seurauksella että jälkimmäiset olivat olleet useita päiviä pois talon töistä. Todistajien mukaan Fransin ja hänen veljiensä välit olivat jo pitkään olleet riitaisat. Selvisi myös että Nestori Yli-Nurmikoski oli ostanut tammikuun alkupuolella 1914 ennen kinkereitä arsenikkia sisältävää ns. keisarinvihreää Ikaalisten kauppalasta kauppias J. E. Järvisen kauppapuodista ja Väinö Yli-Nurmikoski oli ostanut arsenikkia kauppias J. Grönmanin puodista. Frans Yli-Nurmikoski vapautettiin tämän seurauksena ja Nestori Yli-Nurmikoski vangittiin.
Kihlakunnanoikeuden päätös jutussa tuli syyskuun alussa 1914. Nestori Yli-Nurmikosken todettiin lisänneen salaa arsenikkia kinkeriruokiin ja hänet tuomittiin 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen ruokien myrkyttämisestä. Väinö Yli-Nurmikoski sai neljän vuoden tuomion avunannosta rikokseen. Veljesten tarkoituksena oli ilmeisesti vain aiheuttaa sekasortoa kinkereillä ja kostaa näin veljelleen Fransille.
Nestori Yli-Nurmikoski pääsi ilmeisesti vapautumaan keväällä 1917 Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen vankilasta tai sitten hänen tuomionsa täytäntöönpano oli viivästynyt. Hän muutti pois kotoaan ja työskenteli työnjohtajana Ikaalisten Särkikosken saha- ja myllylaitoksella. Hän liittyi Ikaalisten suojeluskuntaan lokakuun lopulla 1917. Suomen sisällissodan aikana punaiset ampuivat hänet 4. maaliskuuta 1918 Vatulan kylässä. Yli-Nurmikoski haudattiin huhtikuussa 1918 Ikaalisten valkoisten sankarihautaan.
Metrojunan kuljettaja
thumb|Metrojunan kuljettaja [[Pekingin metrossa]] Metrojunankuljettaja on ammattinimike henkilöille, jotka työskentelevät metrojunan kuljetustehtävissä. Suomessa metrojunankuljettajia kouluttaa toistaiseksi ainoastaan HKL:n koulutuskeskus, ja ainoa työnantaja on tällä hetkellä HKL-Metroliikenne. Ajon aikana metrojunankuljettajan tehtäviin kuuluvat nopeuden säätely radanvarren merkkien ja opastimien mukaan sekä junan kunnon tarkkailu. Metrojunankuljettajan on noudatettava opasteita ja merkkejä siten, kuin metron turvallisuussäännöissä (MTO) määrätään.
Metrojunan ja metrotyöjunan kuljettamiseen sekä metron liikenteenohjaustehtäviin oikeuttavat luvat (metroliikennelupa) myöntää HKL:n metroliikenneyksikkö HKL-Metroliikenne. Luvassa on yksilöity, mihin edellä mainituista tehtävistä sen haltijalla on pätevyys. Metrojunankuljettajan pätevyys on myös Helsingin metron liikenteenohjaajilla sekä niillä HKL-Metroliikenteen palveluksessa olevilla teknisillä henkilöillä, jotka työnsä puolesta joutuvat liikuttamaan metrojunia.
Tšerepovets
Tšerepovets on teollisuuskaupunki  Venäjän federaation Vologdan alueella, 105 kilometriä Vologdasta länteen. Kaupunki sijaitsee Rybinskin tekojärven rannalla Šeksnajoen suulla. Tšerepovets on Vologdan alueen suurin kaupunki ja Tšerepovetsin piirin keskus. Vanha luostarikylä Tšerepovets sai kaupungin arvon vuonna 1777. Vuonna 2012 kaupungin asukasluku oli 315 186. thumb|240px|left|[[Šeksna (joki)|Šeksnan ylittävä silta ja teollisuusaluetta Tšerepovetsissä]] thumb|left|240px|Tšerepovetsin päärautatieasema Tšerepovets 1.
Tšerepovetsissä on rauta-, teräs-, telakka- ja puuteollisuutta. Kaupungin suurin tehdas on Venäjän toiseksi suurin kaivos- ja metallurgian alan yhtiö OAO Severstal. Kaupungin päärautatieasema on nimeltään Tšerepovets 1 ja sinne liikennöidään esimerkiksi Moskovan Jaroslavlin asemalta Jaroslavlin ja Vologdan kautta. Pietarista rautatieyhteys on Laatokan asemalta (Ladožki vokzal) Vologdan-suunnan junilla.
Kaupungissa sijaitsee Vologdan alueen suurin yliopisto Tšerepovetsin valtionyliopisto.
Kaupungin jääkiekkoseura on Venäjän ja Itä-Euroopan KHL-liigassa pelaava HK Severstal Tšerepovets.
Tšerepovetsissa on myös suomalaisten sotavankien muistomerkki.
Palmusunnuntai
Palmusunnuntai on kristillisen kirkkovuoden juhla, joka on viikkoa ennen pääsiäissunnuntaita. Palmusunnuntain ajankohta vaihtelee vuosittain, sillä pääsiäinen on kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun jälkeinen sunnuntai ja palmusunnuntai viikkoa ennen sitä. Aikaisintaan palmusunnuntai voi olla 15. maaliskuuta ja myöhäisimmillään 18. huhtikuuta. Palmusunnuntai aloittaa niin sanotun hiljaisen viikon, jolloin muistellaan Jeesuksen kärsimyksiä.
Palmusunnuntaita vietetään sen tapauksen muistoksi, kun Jeesus saapui aasilla ratsastaen Jerusalemiin. Tapauksesta kerrotaan kaikissa evankeliumeissa. Palmusunnuntai on saanut nimensä palmunlehvistä, joita kansa levitti vaatteiden ohella Jeesuksen eteen. Ihmiset huusivat ja lauloivat ”Hoosianna”. Hoosianna on suoraan käännettynä ”oi, auta”, ”oi, pelasta”, mutta ajanlaskun alun aikoihin sitä käytettiin riemuhuutona.
Pohjoisessa ainoa elävä oksa pääsiäisen aikaan on paju, ja päivä tunnetaan myös virpa- tai virpomasunnuntain nimellä. Vanhastaan Karjalassa, nykyisin yleisesti koko Suomessa Pohjanmaata lukuun ottamatta päivän perinteisiin kuuluu virpominen.
Haukilampi (Ähtäri, Myllymäki)
Haukilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisjoen alaosan alueeseen (35.471) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 179 metriä mpy.
Howard Jones
Howard Jones voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Margery Lawrence
Margery Lawrence (8. elokuuta 1889 – 13. marraskuuta 1969) oli englantilainen fantasiakirjailija, joka enimmäkseen kirjoitti kummitustarinoita ja yliluonnollisiin tapauksiin erikoistuneista etsivistä kertovaa rikoskirjallisuutta. Lawrencen tuotanto käsittää sekä novelleja että romaaneja. Hän kirjoitti myös tietokirjallisuutta, jossa kuvaili omia yliluonnollisia kokemuksiaan ja tositarinoina esiteltyjä kummitusjuttuja. Lawrence oli innokas kummitustalojen harrastaja, ja monet hänen kaunokirjallisista teksteistään perustuvat enemmän tai vähemmän todellisiin tapahtumiin.
Gorgodon
Gorgodon on sukupuuttoon kuollut synapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji Gorgodon minutus.
Se eli permikaudella noin 270 miljoonaa vuotta sitten. Gorgodon tunnetaan vain huonosti säilyneestä noin 6 cm:n pituisesta kallosta, joka on löytynyt Pohjois Amerikasta, Yhdysvalloista. Se luokiteltiin aikaisemmin terapsidiksi, mutta se saattaakin oikeasti kuulua heimoon Sphenacodontidae.
Simply the Best of the 80’s
Simply the Best of the 80's on BMG Entertainment International UK & Ireland Ltd:n julkaisema neljän CD-levyn yhteiskokoelma, joka julkaistiin vuonna 1999. Kokoelma koostuu neljästä CD-levystä, jotka sisältävät yhteensä 64 kappaletta 1980-luvun tunnetuimpia hittikappaleita.
Albumia myytiin postimyynnillä. Suomessa kokoelmalevy tuli tunnetuksi, kun sitä myytiin television Ostoskanavan TV Shopin valikoimasssa.
Siniittiset kielet
right|thumb|280px|Kartta siniittisistä kielistä [[Kiinassa.]]
Siniittiset eli kiinalaiset kielet on sinotiibetiläiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä (tai joidenkin tutkijoiden mukaan erillinen kielikunta), johon kuuluu 14 pääosin Kiinassa puhuttavaa kieltä. Virallisesti Kiinassa kiinan kielen eri muotoja kutsutaan murteiksi, mutta siihen on poliittiset syyt. Tieteellisesti katsoen monet näistä ovat todellisuudessa eri kieliä.
Eri kielimuotojen puhujat eivät välttämättä ymmärrä toistensa puhetta. Erot ovat esim. sanojen ääntämisessä, sanastossa, kieliopissa ja erilaisissa partikkeleissa. Kuitenkin kirjoitetun kiinan rooli eri kielimuotoja yhdistävänä tekijäna on osin säilynyt. Suurilla kiinan kielimuodoilla, kuten kantonilla, on omat vakiintuneet tapansa kirjoittaa puhekieltä kiinalaisin merkein. Kiinalaiset kirjoitusmerkit eivät kuitenkaan pääsäännöllisesti ilmaise ääntämistä, mikä tarkoittaa, että kirjoitetussa kielessä kielimuotojen välinen keskinäinen ymmärrettävyys on huomattavasti suurempi kuin puhekielen tasolla.
Eri kiinalaiskielten sisällä on tietenkin alueellista vaihtelua, ja tällaiset alueelliset muodot ovat kiinalaiskielten varsinaisia murteita.
Näitä kaikkia kirjoitetaan kiinanmerkein ja puhutaan Kiinan alueella:
Kyrillisin kirjaimin kirjoitetaan:
Suku (kielioppi)
Suku eli genus (lat.) on nominien kieliopillinen kategoria, jonka mukaisesti substantiivit jakautuvat eri ryhmiin. Suomen kielessä sanoilla ei ole sukua. Sen sijaan esimerkiksi kaikissa indoeurooppalaisen kieliryhmän kielissä on alkujaan ollut suku, mutta muutamista niistä, esimerkiksi englannista ja persiasta, se on kadonnut. Myös seemiläisissä kielissä on suku.
Kielissä, joissa on suku, jokainen substantiivi kuuluu johonkin sukuun, joskin samastakin substantiivista saattaa olla erisukuisia muotoja eri päätteineen, jotka tarkoittavat esimerkiksi samassa ammatissa toimivaa miestä ja naista taikka saman eläinlajin koirasta ja naarasta. Niissä kielissä, joissa substantiivien yhteydessä käytetään artikkelia, suku ilmenee yleensä selvimmin siitä, mitä artikkelia kunkin sanan yhteydessä käytetään. Myös adjektiiveista käytetään erilaisia taivutusmuotoja sen mukaan, mitä sukua niiden pääsana on, ja monilla pronomineista on eri muotoja, joita käytetään riippuen siitä, minkä sukuiseen sanaan niillä viitataan.
Nigeriläis-kongolaisissa kielissä sekä monissa Kaakkois-Aasian, Uuden-Guinean ja intiaanikielissä substantiivit jakautuvat kieliopillisiin luokkiin, jotka muistuttavat kieliopillista sukua, mutta eri luokkia on paljon enemmän, esimerkiksi swahilissa 15, eräissä kielissä jopa yli 30. Yhteen luokkaan saattavat kuulua esimerkiksi kaikki ihmisiä, toiseen kaikki hedelmiä tarkoittavat sanat ja niin edelleen, mutta kaikissa tapauksissa se, mihin luokkaan jokin sana kuuluu, ei ole sen merkityksen perusteella pääteltävissä. Näissä kielissä on yleistä, että verbeihinkin lisätään erilainen etuliite sen mukaan, mihin luokkaan lauseen subjekti kuuluu.
Vierasta kieltä opiskeltaessa on suku yleensä opeteltava yhdessä sanan kanssa, koska useissa kielissä sitä ei voi johdonmukaisesti ennustaa. Joskus sanan suku on pääteltävissä sanan merkityksestä (luonnollinen suku), eräissä kielissä puolestaan esimerkiksi sanan nominatiivin päätteestä tai siitä, kuinka sana on johdettu toisesta sanasta.
Suku voi tehdä eron esimerkiksi seuraavien asioiden välillä:
Esimerkkejä suvullisista kielistä:
Jalo Ant-Wuorinen
Jalo Urho Anton Ant-Wuorinen, sukunimi vuoteen 1930 Wuorinen (24. elokuuta 1888 Tampere – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen Teknillisen korkeakoulun analyyttisen kemian lehtori, patenttiasiamies, filosofian tohtori ja diplomi-insinööri.
Ant-Wuorinen oli yksityis- ja opetusassistenttina 1911–1916, kemisti-insinöörinä 1916–1917, liikealalla 1918–1921 sekä työssä patenttivirastossa 1921–1922. Hän toimi sosiaaliministeriön alkoholikemistinä 1923–1932 ja Teknillisen korkeakoulun analyyttisen kemian lehtorina vuodesta 1932. Ant-Wuorinen toimi myös asiantuntijana räjähdysaineita koskevissa asioissa ja julkaisi niitä käsitelleen tietokirjan 1928. Hän perusti vuonna 1922 patenttitoimiston nimellä Patenttitoimisto Suomea ja Ulkomaita varten josta vuonna 1937 tuli Patenttitoimisto Jalo Ant-Wuorinen Oy. Vuonna 1928 Ant-Wuorinen oli mukana perustamassa Suomen Patenttiasiamiesliittoa ja hän oli liiton puheenjohtaja vuodesta 1929.
Jalo Ant-Wuorinen sai surmansa Helsingin ilmapommituksessa talvisodan alkupäivinä. Hänen kuoltuaan patenttitoimistoa johti Ingeborg Laurén vuoteen 1977 ja sen jälkeen Eva Grew 2000-luvun alkuun saakka. Vuonna 2000 yritykseen liitettiin Ruska & Co -niminen patentti- ja tavaramerkkiasiamiestoimisto ja vuonna 2012 yritys osti Patentti-Laitisen liiketoiminnan. Patenttitoimistot Seppo Laine Oy ja Oy Jalo Ant‐Wuorinen Ab yhdistivät toimintansa vuonna 2015 ja ne toimivat nykyisin nimellä Seppo Laine Oy.
Julkaisuja
Nimellä Jalo Wuorinen: Nimellä Jalo Ant-Wuorinen:
Hype – Songs of Tom Mahler
Hype – Songs of Tom Mahler on Robert Calvertin sooloalbumi vuodelta 1981. Sen teemana on Tom Mahler -nimisen muusikon seikkailut musiikkibisneksessä ja sen kiemuroissa. Myös samanniminen kirja julkaistiin vuonna 1981.
Kappaleet
Kappaleet 11–12 ovat vuoden 1989 CD-julkaisun bonuskappaleet ja vuoden 2003 versio sisältää näiden lisäksi neljä uutta bonuskappaletta. Kaikki kappaleet Robert Calvert.
Suomen urheilu 1977
Suomen urheilu 1977 käsittelee vuoden 1977 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Metyylilaktaatti
Metyylilaktaatti (C4H8O3) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa metyylilaktaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, mutta myös hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Aine liukenee lisäksi orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Metyylilaktaattia valmistetaan metanolin ja maitohapon tai polylaktidin välisellä esteröintireaktiolla. Reaktiota katalysoivat hapot ja reaktiota käytetään myös maitohapon puhdistamiseen.
Metyylilaktaattia käytetään nitroselluloosan, selluloosaestereiden ja lakkojen liuottimena. Yhdisteestä valmistetaan muita laktaattiestereitä ja metyyliakrylaattia.
Risten Sokki
Risten Sokki (s. 2. heinäkuuta 1954 Kautokeino ) on saamelainen kirjailija. Hänen pohjoissaamen kielellä kirjoitetut runoteoksensa ja lyhytproosansa pohjautuvat hänen sukunsa historiaan ja hänen kokemuksiinsa Pohjois-Norjassa.
Sokkin ensimmäinen runokokoelma Bonán bonán soga suonaid julkaistiin vuonna 1996, ja se oli vuonna 1997 ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Teoksen aiheena on Kautokeinossa vuonna 1852 tapahtunut niin kutsuttu Kautokeinon kapina. Yksi kapinan johtajista oli Sokkin esi-isä.
Vuonna 2007 Sokki julkaisi ensimmäisen lastenkirjansa Mu ártegis eallin. Teos voitti Pohjoismaiden ministerineuvoston rahoittaman lastenkirjallisuuspalkinnon samana vuonna.
Sokki on myös julkaissut kirjan perinteisestä saamelaisesta keittiöstä. Lisäksi hän on ollut osallistunut oppikirjojen tekemiseen saamenkielisille oppilaille.
Renault 6
Renault 6 on ranskalaisen Renault’n vuosina 1968–1980 valmistama henkilöauto.
Renault 6 esiteltiin vuoden 1968 Pariisin autonäyttelyssä, ja se oli suunniteltu kalliimmaksi ja suuremmaksi vaihtoehdoksi Renault 4:lle. R6 oli suunnattu Citroën Ami 6:n ja hiljattain julkaistun Citroën Dyanen kilpailijaksi. R6 käytti R4:n pohjalevyä ja 845 cm³ moottoria ja oli teknisesti lähes identtinen, mutta sen hatchback oli huomattavasti modernimpi ja muistutti Renault 16 -mallia.
Vuonna 1974 R6:ta päivitettiin neliskulmaisilla etuvaloilla, uusilla takavaloilla, mustalla muovisella jäähdyttimen säleiköllä ja uusilla puskureilla. Etuvilkut siirrettiin etuvalojen ja puskurin välistä puskuriin.
Valmistus ja myynti Ranskassa ja suurimassa osassa Eurooppaa päättyi 1980, mutta Espanjassa ja Argentiinassa autoa valmistettiin ja myytiin vuoteen 1986 asti. Kolumbiassa auton valmistus päättyi 1984, kun Renault 9 tuli tuotantoon.
Pitkjärv (Koigi)
Pitkjärv (Koigi) (myös Koigi Pikkjärv) on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma.
Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, koska järven vedessä on korkea humuspitoisuus (, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista ruskeaa suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).
Luontoarvot
Järven ympäristö on Koigi soo, jonka linnustolliset arvot tunnetaan. Suolle johtaa pitkospuut ja yksi poluista johtaa Ümmarguine järven väliselle suolle, josta haarautuu kummallekin järvelle oma polku. Polku kiertää Pitkjärven ympäri. Pohjosrannalla sijaitsee lähes 10 metriä korkea lintutorni. Alueen muita järviä ovat Ümmargune järv, Koigi järv ja Naistejärv.
Phocas Nikwigize
Phocas Nikwigize (s. 23. elokuuta 1919) oli ruandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. heinäkuuta 1948 ja nimitettiin Ruhengerin hiippakunnan piispaksi 5. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amelio Poggi, jota avustivat André Perraudin ja Joseph Sibomana.
Nikwigize jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 1996.
Pikku John
thumb|200px|Louis Rhead:Robin Hood ja Pikku John Pikku John (tai Pikku-John, ) on hahmo Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Pikku John kuvataan Robin Hoodin lähimmäksi mieheksi ja parhaaksi ystäväksi. Pikku Johnin nimi on eräänlainen vitsi, sillä hän on todellisuudessa kookas ja erittäin voimakas mies. Joissakin balladeissa hänen pituudekseen mainitaan seitsemän jalkaa. Pikku John on erityisen taitava sauvataistelussa, missä hän voitti Robin Hoodin, kun miehet kohtasivat ensi kerran.
John oli mahdollisesti iloistenveikkojen alkuperäinen johtaja, mutta myöhemmissä kertomuksissa Robinin merkitys korostui enemmän. John oli kuitenkin tätä taitavampi ja toimi hänen opettajana ja mentorinaan.
Haukilampi (Ähtäri, Rämälä)
Haukilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Rämälän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Atascosan piirikunta
Atascosan piirikunta on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 848 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Jourdantonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1856.
Dolphin Browser
Dolphin Browser on älypuhelimille tarkoitettu verkkoselain, joka on saatavilla iOS -ja Android käyttöjärjestelmille. Ohjelman on kehittänyt MoboTap Inc ja ensimmäinen versio selaimesta ilmestyi vuonna 2012, jolloin se oli kehittynein HTML5 selain.
Polyperkhon
Polyperkhon (noin 380 – noin 303 eaa.) oli makedonialainen kenraali. Hänen isänsä oli Simmias, joka oli Tymfaiasta kotoisin oleva aatelinen.
Dolphin Browser
Palkinnot
Dolphin Browser on myös voittanut seuraavat palkinnot:
Polyperkhon
Antipatros kuoli vuonna 319 eaa. ja Polyperkhonista tuli vielä alaikäisen Aleksanteri IV:n holhooja ja Makedonian hallitsija. Häntä tukivat Aleksanterin äiti Olympias ja Eumenes. Hänen asemansa heikkeni koko ajan, koska Antipatroksen poika Kassandros vastusti häntä. Kassandros sai tukea Antigonokselta ja Ptolemaiokselta. Vuonna 318 eaa. Antigonoksen laivasto löi Polyperkhonin Bosporin salmessa. Kassandros sai tukea Ateenalta ja ajoi Polyperkhonin maanpakoon Epeirokseen vuonna 317 eaa.
Jarkko Eve
Jarkko Juhani Eve (s. 6. heinäkuuta 1963 Pori) on suomalainen muusikko. Eve tuli tunnetuksi Dingon basistina vuosina 1983-1984, mutta jätti yhtyeen vuonna 1984. Dingon jälkeen Eve aloitti soolouransa. Eve palasi Dingoon vuosiksi 2002–2008. Eve on tehnyt yhteistyötä muun muassa Remu Aaltosen, Dave Lindholmin ja Tommi Läntisen kanssa.
Ura
1970- ja 1980-lukujen vaihteessa Jarkko Eve soitti useissa porilaisissa yhtyeissä, joista tunnetuin oli Jeve kelaa. Vuonna 1981 Eve soitti MAC-yhtyeessä yhdessä Pepe (kitara) ja Jippo Laaksosen (rummut) kanssa, mutta erosi yhtyeestä samana vuonna. Hänen tilalleen MAC-yhtyeeseen liittyi Pertti Neumann, joka myöhemmin perusti Dingon. Vuonna 1983 Eve liittyi Dingon basistiksi.
Jarkko Eve soitti Dingon esikoisalbumilla Nimeni on Dingo (1984) ja laulaa albumilla kappaleen "Lähden taas", jonka oli myös säveltänyt ja sanoittanut. Dingon menestyksestä huolimatta Eve erosi yhtyeestä heinäkuussa 1984 musiikillisten erimielisyyksien vuoksi ja lähti soolouralle.
Vuonna 1985 Eve julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Eve, joka myi kultaa. Albumin julkaisun myötä Eve aloitti soolokiertueen ja hänen taustayhtyeessään soittivat Hombre Lampinen (kitara) ja Seppo Suhonen (rummut). Samana vuonna Eve muutti Porista Helsinkiin.
Vuonna 1986 julkaistiin albumi Laulava muukalainen. Vuosien 1986–1987 kiertuekokoonpanossa vaikuttivat Ming Sumen (koskettimet), Marko Kainulainen (rummut), Stenu Määttänen (basso) ja Hombre Lampinen (kitara). Yhtye oli kiertueella pitkään, kunnes yhtyeen jäsenet Eveä ja Sumenia lukuun ottamatta perustivat Boycottin yhdessä Tommi Läntisen kanssa.
Even kolmas sooloalbumi Saura julkaistiin vuonna 1987. Keikkakokoonpanossa soittivat Jari Paulamäki (basso), Markku Petander (kitara), Kai Koski (rummut) sekä Puke Kataja (kosketinsoittimet). Keväällä 1988 soitettiin viimeinen keikka Vanhalla Ylioppilastalolla, Helsingissä. Samana vuonna Eve lähti kiertämään Aasiaa. Suomeen palattaessaan Eve perusti siirtomaatavarakaupan Porvooseen. Kesällä 1992 Eve ystävystyi Remu Aaltosen kanssa, ja vuotta myöhemmin Remu perusti Remu plays Hurriganes -yhtyeen, joka julkaisi vuonna 1994 Roadrunner Tour -livelabumin. Kiertue alkoi 1993 ja kokoonpanossa Eve soitti kitaraa Tatu Mannbergin kanssa. Yhtye keikkaili niin Suomessa kuin Ruotsissakin, kunnes vuonna 1994 Eve lähti jälleen Intiaan.
Heinäkuussa 2008 Eve ilmoitti eroavansa Dingosta ja keskittyvän jatkossa soolouraansa. Viimeisen keikkansa Dingon kanssa Eve soitti 27. heinäkuuta Nokialla Tapsan tahdit -tapahtumassa. Even tilalle yhtyeeseen liittyi Vesa Kuhlman.
Dingolle tehtyjen kappaleiden ja oman soolotuotannon lisäksi Jarkko on tehnyt kappaleita myös mm. Boom-yhtyeelle
Keväällä 2023 ilmestyy Even uusi albumi, järjestyksessään viides. Edellisestä on kulunut aikaa jo yli 27 vuotta. Tammikuussa julkaistiin siltä ensimmäinen single "Löytötavaraa". Eve lopetti alkoholin käytön vuonna 2011 ja hän opiskelee (tammikuussa 2023) lyhytterapeutiksi. Evellä on kuusi lasta.
Perhe
Jarkko Even isä on Charme Asserdalin omistajana tunnettu ravimies Timo Eve. Jarkko Even mukaan hän oli "isätön lapsi, yhden yön seikkailun tulos". Hänen velipuolensa on urheilutoimittaja Matti Eve.
Jarkko Eve oli naimisissa Claudia Even kanssa vuosina 1997–2013.
Haasta Hans
Haasta Hans oli suomalainen viihdeohjelma, joka alkoi 1. syyskuuta 2014 Jim-kanavalla. Ohjelmassa tunnetut julkisuuden henkilöt kilpailivat Michelin-tähdillä palkittua Hans Välimäkeä vastaan. Ensimmäisellä kaudella kilpailemassa olivat mm. Jethro Rostedt, Marco Bjurström ja Anni Hautala yhdessä Radio Suomipopin tiimin kanssa. Ohjelmaa juonsi Marja Hintikka. Haasta Hans sai toisen tuotantokauden, joka alkoi 24. maaliskuuta 2015 Jimillä.
Ohjelman kulku
Kilpailijat haastoivat Hansin kokkaamalla alku-, pää- ja jälkiruoat, joiden teeman ja raaka-aineet kilpailija itse oli päättänyt. Kilpailijan apuna oli kaksi hänen valitsemaansa henkilöä sekä henkilökohtainen valmentaja, joka sai auttaa ruoan esillelaittamisessa kahden viimeisen minuutin aikana. Henkilökohtaisina valmentajina toimivat Henri Alén, Jaakko Sorsa ja Sikke Sumari. Voittajan valitsi tuomaristo, johon kuuluivat Top Chef Suomi -voittaja Akseli Herlevi, Köökistä kajahtaa -blogin pitäjä Maija Männistö ja Glorian Ruoka & Viini -lehden ruoka- ja viinitoimittaja Outi Väisänen.
Lauri Kalima
Lauri Fredrik Mikael Kalima (29. syyskuuta 1916 Helsinki – 24. heinäkuuta 2004 Jyväskylä ) oli suomalainen korkeushyppääjä. Kalima voitti EM-pronssia korkeushypyssä Pariisissa 1938 tuloksella 194 cm. Uransa jälkeen hän toimi pankinjohtajana Äänekoskella, Salossa, Turussa ja Helsingissä.
Ennätyksensä 201 cm Kalima hyppäsi Jyväskylässä 5. syyskuuta 1936. Se säilyi nuorten Suomen-ennätyksenä 27 vuotta Aulis Kairennon rikkoessa sen vuonna 1963. Saman vuoden Berliinin olympialaisissa hän oli kuudes tuloksella 194 cm. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1939 ja 1942. .
Koulutukseltaan Lauri Kalima oli juristi. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1945 ja sai varatuomarin arvon 1950. Hän toimi ensin asianajajana ja siirtyi Yhdyspankin palvelukseen ensin Äänekoskelle sekä 1950-luvun lopulta Saloon ja Turkuun. Vuosina 1971–1982 hän oli Suomen Yhdyspankin varatoimitusjohtaja. Kalima osallistui asuinpaikkakunnillaan kunnallispolitiikkaan kokoomuksen edustajana ja oli kauppalanvaltuustojen jäsen niin Suolahdessa kuin Äänekoskella sekä Turkuun siirryttyään Turun kaupunginvaltuustossa.
Panzerkampfwagen IX ja X
pienoiskuva|Panzerkampfwagen IX:n sivuprofiili. Panzerkampfwagen IX ja Panzerkampfwagen X olivat Natsi-Saksan suunniteltuja superraskaita panssarivaunuja. Niiden sivuprofiilikuvat esiintyivät Wehrmachtin julkaisemassa Signal-lehdessä. Konkreettisia suunnittelutoimia vaunujen takana ei ollut, vaan niiden oli ainoastaan tarkoitus hämätä liittoutuneita.
Sosiobiologia
Sosiobiologia on yhteisöllisten ilmiöiden biologisten perusteiden järjestelmällistä tutkimista. Sanan sosiobiologia teki tunnetuksi Edward O. Wilson teoksessaan Sociobiology: The new synthesis vuonna 1975.
Sosiobiologian ja evoluutiopsykologian välinen ero
Sosiobiologian ja evoluutiopsykologian välisestä erosta on tutkijoiden kesken erilaisia mielipiteitä. Richard Dawkinsin ja E. O. Wilsonin mielestä evoluutiopsykologia on vain poliittisesti korrektimpaa sosiobiologiaa. Leda Cosmidesin ja John Toobyn mukaan evoluutiopsykologia huomioi kognitiivisen tason selitykset toisin kuin sosiobiologia.
Markus J. Rantala luonnehtii sosiobiologian ja evoluutiopsykologian välistä eroa seuraavasti: sosiobiologisen näkemyksen mukaan geenit pakottavat meidät tekemään jotakin (geneettinen determinismi), kun taas evoluutiopsykologisessa näkemyksessä ajatellaan, että geenit synnyttävät viettimme, jotka vaikuttavat käyttäytymiseemme kulttuurillisten tekijöiden rinnalla. Sen sijaan Lance Workmanin ja Will Readerin mukaan evoluutiopsykologia ja sosiobiologia ei kumpikaan kannata geneettistä determinismiä.
Porvoon valtiopäivien muistomitali
Porvoon valtiopäivien muistomitali on hopeinen muistomitali, jonka Venäjän keisari Aleksanteri I luovutti vuoden 1809 Porvoon valtiopäiville osallistuneille Suomen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajille.
Porvoon valtiopäivämitalit luovutettiin saajilleen vasta 1811, juhlallisessa luovutusseremoniassa kotiseutukuntien kirkoissa.
Mitalin historia
Vuoden 1809 valtiopäivien (eli maapäivien) päättyessä keisari Aleksanteri I jakoi Porvoossa valtiopäiville osallistuneille säätyjen edustajille erilaisia kunnianosoituksia, kuten aatelisarvoja, ritarimerkkejä, arvonimiä ja kalliita lahjoja. Kaksi vuotta valtiopäivien jälkeen, vuonna 1811, jaettiin talonpoikaissäädyn edustajille hopeinen mitali, jonka oli muotoillut venäläinen mitalitaiteilija Vladimir Aleksejev. Yksi mitaleista lahjoitettiin myöhemmin Helsingin yliopiston kokoelmiin. Se on nykyisin Suomen kansallismuseon kokoelmissa rahakammiossa.
Mitalin kuvaus
Lähde:
Hopeinen mitali on halkaisijaltaan 39 millimetriä. Sen vaaleansininen nauha vastaa venäläisen Pyhän Andreaksen ritarikunnan kunniamerkkien nauhaa. Mitalin etusivulla on keisari Aleksanteri I:n muotokuva ja takasivulla venäjän- ja ruotsinkielisen teksti, josta ilmenee mitalin aihe.