cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panic Room
Panic Room on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Elokuvan ohjasi David Fincher, ja sen pääosissa ovat Jodie Foster, Kristen Stewart ja Forest Whitaker.
Juoni
Elokuva kertoo Meg Altmanista joka muuttaa tyttärensä Sarahin kanssa suureen taloon Manhattanilla. Suuressa talossa kumpaakin kiinnostaa erityisesti turvahuone joka on talon parhaiten suojattu huone. Heti ensimmäisenä yönä taloon murtaudutaan ja Meg ja Sarah pakenevat turvahuoneeseen. Rikolliset ovat edellisen omistajan rahojen perässä, jotka on piilotettu jonnekin taloon. Rikollisilla ei ole aikomustakaan lähteä talosta, ja he yrittävät päästä turvahuoneeseen. Kaiken lisäksi kaikki puhelinlinjat on katkaistu, matkapuhelin väärässä huoneessa, Sarahilla on diabetes, eikä huoneessa ole hiilihydraattipitoista syötävää. Sarahin verensokeri laskee liian alas ja hänelle tulee hypoglykemia. Hän tarvitsee glukagonipistoksen selvitäkseen.
Kirja A & Ö
Kirja A & Ö oli Yleisradion TV1:ssä nähty kirjallisuusohjelma, jota toimitti ja juonsi kirjailija-toimittaja Tuula-Liina Varis. Ohjelmasarja alkoi 1999, ja sen aiheena olivat ajankohtaiset kirjat ja kirjailijat. Sarja päättyi elokuussa 2005.
Kesällä 2005 ohjelma nähtiin nimellä Kesäkirja A & Ö. Tuotantokauden ohjelmat kuvattiin Helsingissä kirjailijatalo Villa Kivessä.
Anno 1503: The New World
Anno 1503: The New World on saksalaisen Sunflowers -pelitalon suunnittelema ja EA Gamesin julkaisema reaaliaikainen managerointi- ja strategiapeli, jonka tavoitteena on Uuden Maailman siirtokuntien perustaminen ja hallinta. Anno 1503 on jatkoa Sunflowersin aiemmalle Anno 1602 -strategiapelille, ja pelin jatko-osa Anno 1701 on julkaistu myös. Anno 1503: The New World on saanut lisäosan Anno 1503: Treasures, Monsters and Pirates. Anno 1503 on saatavissa paitsi PC:lle myös mobiiliversiona.
Sundby
Sundbyssä sijaitsee Sundby skola, joka on ruotsinkielinen peruskoulu luokille 1-6. Sundby skolan lakkautetaan, kun Pännäisten, Östensön ja Sundbyn yhteinen koulu valmistuu. Koulun on arvioity valmistuvan vuodenvaihteessa 2022–2023.
Anno 1503: The New World
Juoni
Pelin juoni on hyvin yksinkertainen, ja on verrattavissa Sid Meierin Colonizationiin. Alussa pelaajan tavoitteena on aloittaa siirtokunnan rakentaminen asumattomalle saarelle yhteen laivaan lastattujen vähäisten rakennustarvikkeiden avulla. Tarvikkeita on juuri riittävästi muutaman asuintalon rakentamiseen ja pienen tuotantoketjun käynnistämiseen. Kun tuotanto on lähtenyt käyntiin, alkaa siirtokunnan asukasmäärä kasvaa.
Sundby
Zacharias Topelius kirjoitti päiväkirjaansa retkestä Sundbyn tanssisaliin.
Anno 1503: The New World
Rakennukset
Pelissä on yli 350 aitojen esikuvien mukaan mallinnettua rakennusta kirkoista plantaasien päärakennuksiin. Kuten Colonizationissa, eri rakennuksista on useita eri tasoisia versioita. Pelin alussa pelaaja joutuu tyytymään pieniin käsityöläispajoihin, mutta kaupungin asukasluvun kasvaessa pajat muuttuvat suuremmiksi verstaiksi ja lopulta tehtaiksi.
Kaupankäynti
Colonizationista poiketen kaupankäynti suoraan eurooppalaisten kaupunkien kanssa on mahdotonta, mutta kauppaa voi käydä muiden eurooppalaisten siirtokuntien sekä alkuperäisasukkaiden kanssa. Kaupankäynti on varsinkin pelin alkuvaiheen jälkeen tärkeässä roolissa, sillä pelaajan oma tuotantoketju on harvoin riittävän kehittynyt tuottamaan kaikkia asukkaiden tarvitsemia materiaaleja. Kaupankäynnin tärkein osa on kuitenkin siirtokunnissa tuotettujen tavaroiden ja elintarvikkeiden myynti suoraan siirtokuntien asukkaille myyntikojujen kautta. Siirtokunnan sisäisellä kaupankäynnillä on suuri merkitys pelaajan tuloihin.
Sodankäynti
Siirtokuntien ja kaupunkien puolustukseksi tarvitaan armeija ja laivasto. Tuotantoketjujen kehittyessä avautuu mahdollisuus aseiden tuotantoon, joita tarvitaan sotilaiden koulutuksessa. Oleellinen osa sodankäyntiä ovat linnakkeet, joissa sotilaita koulutetaan, sekä muurit ja vartio- tai tykkitornit. Kansainvälisten suhteiden kiristyessä äärimmilleen pelaaja joutuu puolustautumaan paitsi muita kilpailevia eurooppalaisia vastaan, myös suojelemaan siirtokuntiaan merirosvojen hyökkäyksiltä.
Porin musiikki- ja kongressitalo
Porin musiikki- ja kongressitalo oli 1980-luvun alussa Porin Kirjurinluotoon suunniteltu kongressikeskus. Valmistuessaan se olisi ollut Finlandia-talon jälkeen Suomen toinen vastaavan kokoluokan kongressitalo. Hankkeesta luovuttiin lopullisesti vuonna 1986.
Ikoni & Indeksi
pienoiskuva|Ikoni & Indeksin logo.
Porin musiikki- ja kongressitalo
Historia
Talon käyttäjiksi kaavailtiin muun muassa Porin kaupunginorkesteria ja oopperaa sekä Porin teatteria ja paikallisia harrastajateatteriryhmiä. Myös Pori Jazz -festivaalin oli tarkoitus pitää rakennuksessa konserttejaan. Hanke herätti alusta asti kiivasta vastustusta lähinnä taloudellisista syistä, mutta sillä oli myös suuri määrä puolestapuhujia. Kesällä 1982 järjestettiin talon rakentamista vaativa mielenosoitus, ja kaupungin johdolle luovutettiin 5 000 kannattajan allekirjoittama adressi. Maaliskuussa 1984 kaupunginvaltuusto päätti vielä suunnittelun jatkamisesta, mutta epävarman taloustilanteen johdosta kaupunginhallitus lopulta luopui kongressitalon rakentamisesta vuonna 1986.
Ikoni & Indeksi
Ikoni ja Indeksi Oy suomalainen viestintäalan yritys. Se on vuodesta 1992 alkaen tuottanut suomalaisille tv-yhtiöille televisio-ohjelmia ja -dokumentteja. Yhtiön tuottajat ovat Marketta Mattila ja Raisa Rauhamaa.
Porin musiikki- ja kongressitalo
Vuoden 2013 suunnitelma
Tammikuussa 2013 ilmoitettiin, että samalle paikalle on tarkoitus rakentaa 2 500 katsojan konserttiareena. Event Arena -nimisenä tunnetun hallin oli alun perin tarkoitus valmistua jo vuoden 2014 kesällä, mutta marraskuuhun 2013 mennessä ei rakennustöitä kuitenkaan oltu vielä aloitettu. Myös tämä hanke on herättänyt runsaasti vastustusta. Urheiluhallimaista rakennusta on pidetty sopimattomana Kirjurinluodon kaltaiseen maisemaan.
Ikoni & Indeksi
Yhtiön tunnetuimpia ohjelmia ovat olleet Kaken pesula (Yle TV1), Voimala vuodesta 2003, Kirvesmiehet (Yle TV1), Iloinen giljotiini (MTV3), kirjallisuusohjelma Kirja A & Ö (Yle TV1) ja kuvataideohjelma Taidetta koteihin (Yle Teema) vuodesta 2004.
Yhtiön tuotannot ovat saaneet seuraavia palkintoja:
Me kolme ja Ritvan suojatit
Swan hahmotteli tarinaa palattuaan vuonna 1933 pitkältä ulkomaanmatkalta. Kertomuksen tapahtumien ajankohta on 1930-luku, ja taustalla ovat Swanin lapsuudenaikaiset paikat ja tapahtumat. Kuvauksissaan Valamosta ja Petsamosta Swan on hyödyntänyt omia lapsuudenaikaisia matkojaan.
Jälkimmäisen tarinan Ritvan suojatit kantava teema on hyväntekeväisyys, tarkemmin sanottuna huonompiosaisten auttaminen. Kirjan päähenkilö Ritva, joka on lukijoille tuttu jo tarinasta Me kolme, käy koulua Helsingissä. Koulunkäynnin sijaan hänen huomionsa kääntyy pian luokkatoverin perheen säälittävään tilanteeseen. Perheen äiti on kuollut ja isä on taiteilija, joka lapsistaan välittämättä kiertää maata yrittäen myydä taulujaan. Perheen vanhin poika on keskeyttänyt koulunkäyntinsä ja ottanut toimen auttaakseen perhettään. Ritva ystävystyy lasten kanssa ja yrittää auttaa heitä parhaansa mukaan. Perheen isän palatessa kotiin heidän tilanteensa vaikuttaa helpottuvan isän vuokrattua yhden heidän huoneistaan virolaiselle liikemiehelle. Valitettavasti virolainen liikemies paljastuu salakuljettajaksi, joka jää osaksi Ritvan avulla kiinni. Lasten tilanne huononee entisestään isän lähdettyä ystävänsä kanssa kesäksi ulkomaille ja jätettyä lapset oman onnensa nojaan. Taas pelastaa Ritva tilanteen hankkimalla lapsille paikan portinvartijana omassa kylässään, jonne myös Ritva palaa kesäksi.
Kirjan ympäristö on pelottava urbaani miljöö. Kaupunki on pelottavien ja murheellisten tapahtumien näyttämö: kaupungissa lapset asuvat kerrostalon pohjakerroksessa pihalla, jonne aurinko harvoin pääsee paistamaan. He elävät köyhyydessä ja näkevät jopa ajoittain nälkää. Kaupungissa perhe tahtomattaan sekaantuu vuokralaisensa rikollisiin toimiin. Kirjan lopussa lasten päästessä maalle uusi maalaiskoti kuvataan heidän pelastuksenaan. Maalla heidän ei tarvitse nähdä nälkää eikä elää pimeässä, vaan he pääsevät nauttimaan puhtaasta ilmasta ja auringonpaisteesta.
Kirjan päähenkilö Ritva on kiltin tytön ja villin poikatytön yhdistelmä, uudenlainen itsenäinen nuori nainen. Ritva on kiltti, ystävällinen, sydämellinen ja auttavainen, mutta hän on myös luonnollisella tavalla villi ja spontaani. Ritva on muiden Swanin tyttökirjojen sankarittarien tavalla itsenäinen ja omaa päätään käyttävä tyttö. Ritva auttaa ystäviään ja järjestää heidän asioitaan oman päänsä mukaan. Ritva ei aina nauti ympäristönsä hyväksyntää, mutta hän ei kuitenkaan kapinoi tätä paheksuntaa vastaan. Hän tietää usein toimivansa muiden odotusten vastaisesti, mutta hänen hyvä sydämensä ei salli jättää ystäviä pulaan.
Teos on julkaistu myös Anni Swanin koottujen teosten 9. osassa.
Lars Montin
Lars Jonasson Montin (1723 Hisingen, Göteborg – 1785 Halmstad) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja lääkäri.
Montin opiskeli Lundissa ja Uppsalassa ja valmistui lääketieteen tohtoriksi Lundissa 1751. Uppsalassa hän opiskeli Carl von Linnén johdolla. 1756 hän sai maakuntalääkärin viran Hallandista. Asessorin arvonimen hän sai 1782. Hän oli myös tiedeakatemian jäsen.
1749 Montin retkeili Linnén kanssa Pohjois-Ruotsissa, muun muassa Kalixissa. Hän kuvaili ja nimesi lukuisia kasveja, ja linnuista kiirunan vuonna 1776.
Diskurssianalyysi
Diskurssianalyysi (myös diskurssitutkimus) tarkoittaa analyysiä, joka kohdistuu kirjoitettuun, puhuttuun tai merkein viestittyyn kielen käyttöön tai muuhun merkittävään semioottiseen tapahtumaan. Näitä kutsutaan vaihtelevasti määritellen nimityksellä diskurssi. Olennainen ero diskurssianalyysin ja lingvistiikan välillä on, että diskurssianalyysi pyrkii tuomaan esiin diskurssin tuottajan (kielenkäyttäjän) sosiaalipsykologisia ominaisuuksia sen sijaan että keskittyisi esimerkiksi luonnollisten kielten rakenteiden ongelmien tutkimiseen. Diskurssianalyysin taustateorioihin kuuluu sosiaalisen konstruktionismin käsitys, että ihmisten tavat hahmottaa todellisuutta ovat sosiaalisesti rakentuneita.
Diskurssianalyysi muodostaa monitahoisen kokonaisuuden, jonka keskeinen ilmiö, kielenkäyttö, jäsentyy merkitysten, kommunikativiisuuden ja kulttuurisuuden ulottuvuuksille. Kulttuuriset merkitykset rakentuvat sosiaalisessa todellisuudessa, jota ilmentää ihmisten keskinäinen kommunikatiivinen ja symbolinen toiminta, kuten keskustelut, puheet ja kirjoitukset.
Diskurssianalyysista erottuu erilaisia painotuksia tai koulukuntia :
Zuzanna Ginczanka
pienoiskuva|Ginczanka Zuzanna Ginczanka (oik. Sara Polina Gincburg; 22. maaliskuuta 1917 – 1944) oli puolanjuutalainen runoilija.
Ginczanka opiskeli pedagogiikkaa Varsovan yliopistossa. Hän oli aikansa mainekkaimpia puolalaisia runoilijoita.
Toisen maailmansodan aikana hän pakoili kansallissosialisteja juutalaistaustansa vuoksi. Hän joutui vuokranantajansa ilmiantamaksi ja kuvaili tapahtunutta tunnetussa "Non Omnis Moriar" -runossaan. Hän onnistui kuitenkin pakenemaan, mutta päätyi lopulta Gestapon vangitsemaksi. Ginczanka teloitettiin Krakovassa vuonna 1944.
Diskurssianalyysi
Kriittinen diskurssianalyysi
Muun muassa Teun A. van Dijk on kehittänyt kriittisen diskurssianalyysin (CDA) teoriaa. Hänen mukaansa CDA keskittyy diskurssin rooliin valta-aseman (uudelleen)tuottamisessa ja haastamisessa. Valta-asemalla tarkoitetaan tässä eliittien, instituutioiden tai ryhmien harjoittamaa sosiaalisen vallan käyttöä, josta seuraa sosiaalista eriarvoisuutta. Tämä eriarvoisuus voi ilmetä muun muassa poliittisena, kulttuurisena, etnisenä tai sukupuolten välisenä epätasa-arvona.
Van Dijkin mukaan eriarvoisuutta voidaan tuottaa monilla eri tavoilla, kuten valta-aseman avoimella tukemisella, legitimaatiolla, kieltämisellä, lieventämisellä ja salaamisella. CDA tutkii, millä rakenteilla, strategioilla tai muilla tekstin, puheen tai muun viestinnän tapahtumilla on merkitystä näissä valta-aseman uudelleentuottamisen muodoissa.
CDA ei pyri muiden diskurssianalyysin lähestymistapojen tavoin edistämään tietyn alan, paradigman, koulukunnan tai diskurssiteorian rakentumista. Sen sijaan CDA:ssa ollaan ensisijaisesti kiinnostuneita tietyistä yhteiskunnallisista kysymyksistä. Van Dijkin mukaan CDA:han luettavat teoriat, kuvaukset, metodit ja empiirinen työ on valittu tai laadittu siten, että ne edistävät sosiaalipoliittisten tavoitteiden toteutumista. Koska vakavat yhteiskunnalliset ongelmat ovat luonteeltaan kompleksisia, tämä yleensä edellyttää monitieteistä lähestymistapaa, missä erottelu teorian, kuvauksen ja sovelluksen välillä menettää merkitystään.
Kritiikki
CDA:ta on myös kritisoitu. Muun muassa Peter E. Jones on väittänyt, ettei tavallisten viestintää koskevien kysymysten ja kyseenalaistuksen perusteella voi rakentaa menetelmää politiikan ja ideologian kritiikkiin. Jonesin mukaan CDA pyrkii antamaan kuvan, että tekstin ideologista suuntautumista voidaan analysoida irrallaan sen poliittisesta tulkinnasta, ikään kuin pelkät semanttiset tai kieliopilliset ominaisuudet heijastaisivat tekstin ideologista suuntautuneisuutta. Näin ollen CDA on vain tietynlaisten tulkinnallisten preferenssien pukemista näennäisen objektiivisuuden kaapuun. Näitä preferenssejä ohjaavat muun muassa tietyt oletukset ja näkemykset politiikasta, ideologiasta ja diskurssin roolista ja tehtävistä yhteiskunnassa.
Osmo Ikonen
Osmo Olavi Ikonen (s. 18. huhtikuuta 1980 Korpilahti ) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti. Hän on julkaissut kolme sooloalbumia: Stories from Within (2008), Heaven or Hell is Just a State of Mind (2010) ja Yhden miehen armeija (2021) sekä EP:n Let It Out (2015). Ikonen säveltää ja tuottaa musiikkia sekä soittaa ja laulaa useissa kokoonpanoissa. Hän on toiminut Sunrise Avenuen kosketinsoittajana vuodesta 2009 lähtien.
Ernst Boris Chain
Ernst Boris Chain, Sir, (19. kesäkuuta 1906 – 12. elokuuta 1979) oli brittiläinen, Nobelin lääketieteen palkinnolla palkittu biokemisti ja bakteriologi. Hän oli alkujaan Saksan juutalainen.
Osmo Ikonen
Nuoruus
Ikonen aloitti sellon soittamisen kuusivuotiaana, mutta kiinnostui myöhemmin basson- ja pianonsoitosta. Hän opiskeli Kaustisen musiikkilukiossa ja muutti myöhemmin Helsinkiin opiskellakseen Sibelius-Akatemiassa.
Ernst Boris Chain
Vuodesta 1930 vuoteen 1933 Chain työskenteli Charitessa, Berliinissä ja vuodesta 1935 lähtien Oxfordin yliopistossa. Vuonna 1949 hänestä tuli Rooman kemiallisen mikrobiologian tutkimuslaitoksen johtaja ja vuonna 1961 Imperial College Londonin professori.
Osmo Ikonen
Sooloura alkaa
Ikonen sai levytyssopimuksen sovittaessaan J. Karjalaisen kappaletta Essi Wuorelan levyä varten ja tuottajien kuultua hänen laulamansa demon kappaleesta. Hänen ensimmäinen singlensä Storm julkaistiin digitaalisena 17. maaliskuuta 2008 ja CD:nä 26. maaliskuuta 2008.
Ernst Boris Chain
Palkinnot
Tutkimuksistaan penisilliinin ja sen käytön parissa Chainille myönnettiin vuonna 1945 Nobelin lääketieteen palkinto yhdessä Alexander Flemingin ja Howard Walter Floreyn kanssa. Vuonna 1946 hän sai Pasteurmedaillen, ja 1954 hänelle myönnettiin Paul-Ehrlich-palkinto.
Osmo Ikonen
Sooloura alkaa
Pienlevy-yhtiö Van Gogh Records julkaisi Ikosen debyyttialbumin Stories from Within 21. toukokuuta 2008. Levynjulkaisukeikka järjestettiin Ravintola Bellyssä, Helsingissä. Albumi on tyylilajiltaan R&B- ja popvaikutteista modernia soulia. Se valittiin radioasema YleX:n viikon albumiksi viikolla 21/2008. Albumi julkaistiin myös ulkomailla. Ikonen sävelsi, sanoitti ja tuotti albumin sekä soitti sillä useita soittimia. Albumilla vierailevat mm. kitaristi Petteri Sariola sekä rap-artistit Axl Smith ja Redrama. Hänen toinen albuminsa, Heaven or Hell is Just a State of Mind, julkaistiin helmikuussa 2010. .
Osmo Ikonen solmi singlesopimuksen "Heaven or hell" -kappaleesta Universal Music Germanyn kanssa vuonna 2010. Keväällä ja kesällä 2011 Kappale soi laajalti radioissa Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä ja oli parhaimmillaan kuudenkymmenenviiden soitetuimman radiosinglen joukossa. Kappale valittiin myös brittien BBC2-radiokanavan soittolistalle syksyllä 2011 ja se soi siellä seitsemän viikkoa. Ikosella on levytysopimus brittiläisen Conehead-levy-yhtiön kanssa.
Ikonen solmi singlesopimuksen myös "Stay true" -kappaleesta italialaisen Planet records -yhtiön kanssa ja se soi laajalti Italiassa kesällä 2011.
Eurovision laulukilpailu
Ikonen osallistui yhdessä kuuron rap-artisti Signmarkin kanssa vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin kappaleella "Speakerbox". He sijoittuivat karsintojen finaalissa toiselle sijalle. Ikonen yritti Euroviisuihin uudestaan vuonna 2010 kappaleellaan "Heaven or Hell", muttei päässyt jatkoon. Osmo Ikonen on myös osallistunut vuoden 2011 Eurovision laulukilpailun Puolan kilpailukappaleen "Jestem" englanninkielisen version "First Class Ticket to Heaven" tekoon.
Ikonen esiintyi itsenäisyyspäivän vastaanotolla presidentinlinnassa joulukuussa 2011 yhdessä Kaartin Soittokunnan Combo-yhtyeen kanssa. Ikonen on myös ollut soittamassa ja laulamassa bändin kokoonpanossa Ylen tv-ohjelmassa "Linnan jatkot" vuodesta 2014 asti. Hänen siskonsa Aili Ikonen puolestaan esiintyi Kaartin Combon solistina Linnan juhlissa.
Kansainväliset kilpailut
Osmo Ikonen on ottanut osaa seuraaviin kansainvälisiin laulukilpailuihin, jotka ovat tavoittaneet satoja miljoonia ihmisiä television välityksellä:
• Çeşme International Song Contest – Izmir, Turkki 2009 (3. sija kappaleella "Storm") • Asia New Singer Competition – Shanghai, Kiina 2010 (3. sija kappaleella "Heaven or hell") • Crimea Music fest – Jalta, Krim, Ukraina 2011 (5. sija kappaleella "Veden alla")
Nykytilanne
Sunrise Avenue n lisäksi Ikonen soittaa selloa Emma-palkitussa Oddarrang-yhtyeessä ja bassoa The Northern Governors -yhtyeessä. Lisäksi hän on tuttu kasvo monista tv-ohjemista, kuten Lauantaiprojekti, Ilta Annen ja Hannahin kanssa, Make up, The Voice of Finland ja Tähdet, tähdet. Hänet tunnetaan parhaiten neljä kertaa Kultaisella Venlalla palkitun SuomiLOVE-ohjelman solistina ja sovittajana.
Osmo Ikonen on vieraillut lukuisilla levyillä soittajana sekä laulajana ja hän on ollut mukana kirjoittamassa kappaleita muun muassa Elastiselle, Sunrise Avenuelle, Anna Abreulle, Cheekille ja Fintelligensille.
Ikonen keskittyy tekemään soolotuotantoa suomeksi ja häneltä ilmestyi suomenkielinen sooloalbumi Yhden miehen armeija heinäkuussa 2021.
Cern
Cern eli CERN (virallisesti ja, alun perin virallisesti ) on Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus. Se tutkii aineen perusolemusta ja voimia, jotka pitävät sen koossa. Keskuksen keskeisin tutkimuslaitteisto on vuonna 2010 käyttöönotettu LHC.
Cernissä on noin 2 500 vakituista työntekijää, ja vuosittain siellä vierailee lähes 7 000 tutkijaa. Cernin kanssa yhteistyössä tai sen kanssa työskentelee yli kolmasosa maailman kokeellisista hiukkasfyysikoista. Organisaation jäsenvaltioina on 23 maata.
Historia
CERN on lyhenne sanoista Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire. Tämä ”conseil” eli neuvosto perustettiin 1952, ja se muuttui ”organisaatioksi” 1954. Nimilyhenne säilytettiin kuitenkin ennallaan. Nykyisin Cerninä tunnetun tutkimuskeskuksen rakentaminen aloitettiin 1955. Se sijaitsee Geneven kaupungin kupeessa Sveitsin ja Ranskan rajalla, pääosin sveitsiläisen Meyrinin ja ranskalaisen Prévessin-Moëns'n alueella. Järjestön päämaja on Meyrinissä.
Hiukkastörmäyttimet
thumb|200px|LHC-kiihdytin sijaitsee Sveitsin ja Ranskan rajalla [[Geneven kansainvälinen lentoasema|Geneven lentoaseman länsipuolella.]]2 kilometriä halkaisijaltaan oleva Super Proton Synchrotron (SPS) ehdotettiin 1970-luvun lopulla muunnettavaksi kahta vastakkain kiertävää hiukkassuihkua törmäyttäväksi hiukkastörmäyttimeksi. Ajateltiin, että törmäyttämällä protoneja ja antiprotoneja vastakkain saataisiin riittävästi törmäysenergiaa, jotta voitaisiin havaita Z-bosoni. Näin tapahtuikin vuonna 1983, kun löydettiin W- ja Z-bosonit.
Vuonna 1989 Cerniin valmistui pääasiassa elektronien kiihdyttämiseen tarkoitettu LEP-törmäytin (Large Electron-Positron Collider). Kiihdytinputki on 27 kilometriä pitkä rengas, joka kulkee Ranskan ja Sveitsin alueella, noin sadan metrin syvyydessä maan alla. Kiihdytinputken varrella on neljä väliasemaa, joissa kussakin on erilaisia hiukkasilmaisimia tai esim. hiukkasinjektointipiste alemman tason kiihdyttimistä. LEP ajettiin lopullisesti alas 2. marraskuuta 2000 ja purettiin pois tulevan LHC:n tieltä. Sillä mitattiin erityisesti W- ja Z-bosonien ominaisuuksia tarkkuudella, joka antoi luottamusta hiukkasfysiikan standardimalliin.
Uuden törmäyttimen suunnittelu alkoi 1984. Rakennettavaksi valittu Large Hadron Collider eli LHC (suuri hadronitörmäytin) törmäyttäisi kahta vastakkain kiertävää protonisuihkua. LHC käynnistettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 2008. Kiihdytin rakennettiin samaan olemassa olevaan LEP:iä varten rakennettuun putkeen, mutta juuri magneettien parantamisella saadaan aikaiseksi suurempi kiihdytysjännite. Koekäyttöjen jälkeen ensimmäiset varsinaiset kokeet aloitettiin 30. maaliskuuta 2010. Kiihdyttimen ensimmäinen päätehtävä oli löytää Higgsin bosoni, jonka löytymisestä raportoitiin 4. heinäkuuta 2012.
Tietotekniikka
Cernissä oli käytössä CERNET-niminen tietokoneverkko suurtietokoneiden ja minitietokoneiden välillä 1970-luvulla, joka muistutti rakenteeltaan ARPANETiä mutta käytti eri protokollia. Berkeley Unixin myötä TCP/IP levisi myös Cerniin. Ulkoiset yhteydet jatkoivat ISO- ja DECnet-yhteyksillä vuoteen 1989 saakka.
Vuonna 2019 Cern säilöi noin 330 petatavua dataa.
Raumanmeren juhannus
Alkuvuosinaan festivaaleilla esiintyivät suomalaisen rockmusiikin sen hetken tunnetuimmat artistit ja tapahtumapaikkana oli Otanlahti. Myöhemmin festivaali järjestettiin Porin Kirjurinluodossa ja pienimuotoisempana Rauman Unajassa.
Cern
Tulevaisuus
Noin kymmenen toimintavuoden jälkeen LHC:tä on ehdotettu päivitettäväksi High Luminosity Large Hadron Collider eli HL-LHC muotoon.
Raumanmeren juhannus
Historia
thumb|RMJ festivaalialueen rantaviivaa vuonna [[2006 Raumalla.]] Festivaalin perusti raumalainen Riku Räsänen vuonna 1999, minkä jälkeen tapahtuma järjestettiin vuosittain. Suurimmillaan kolmen päivän yhteenlaskettu kävijämäärä nousi vuonna 2003 noin 90 000:een ja vuonna 2005 ennätuslukemiin 99 000 kävijällään. Radiokanava YleX ja sen edeltäjä Radiomafia taltioivat tapahtuman konsertteja vuosina 2002–2004. Tapahtumaa on markkinoitu "Suomen parhaimmiksi bileiksi".
Festivaalien omistaja vaihtui 2007. Uudeksi omistajaksi tuli SK Ravintolat Oy:n tytäryhtiö, SK Festivals Oy. Tuolloin juhlilla vieraili näyttelijä Pamela Anderson. Samana vuonna festivaaleilla kuoli kolme ihmistä. Festivaali siirtyi Rauman Otanlahdesta Poriin 2008 ja nimi vaihtui pelkäksi RMJ:ksi. Porissa festivaalien tapahtumapaikkana oli Kirjurinluoto ja siellä sijaitseva Pori Delta Arena.
Cern
Hallinto
Cernin ylin päätäntävalta on neuvostolla, jossa on kustakin jäsenmaasta kaksi edustajaa. Toinen edustaja edustaa valtion hallintoa ja toinen tieteellistä yhteisöä.
Jäsenmaat
thumb|Cernin jäsenmaat vuonna 2019.|300x300px Cernillä on 23 jäsenvaltiota. Jäsenet ovat Israelia lukuun ottamatta Euroopan valtioita ja useimmat kuuluvat EU:hun. Varsinaisten jäsenten lisäksi Cernillä on kahdeksan tarkkailijajäsentä. Tarkkailijajäsenet ovat Euroopan ulkopuolisia tai ei-valtiollisia tahoja. Ne, joilla on tarkkailijastatus, eivät ole jäseniä eivätkä osallistu päätöksentekoon, mutta niillä on mahdollisuus osallistua neuvoston kokouksiin ja saada neuvoston dokumentteja.
Raumanmeren juhannus
Historia
Jo seuraavana vuonna SK Entertainment Group luopui pääomistajuudestaan ja vetovastuu tapahtumasta siirrettiin toiselle yritykselle, jonka johtajaksi tuli RMJ:n perustaja Riku Räsänen ja hänen lisäkseen omistajina toimivat Jyrki Kangas, SK Entertainment Group, Local Crew sekä Toni Järvinen. Samalla tapahtuman nimi muutettiin RMJ Party Campiksi. Vuonna 2010 tapahtuma järjestettiin pienimuotoisempana jälleen Raumalla nimellä RMJ Unajassa ja vuoden 2011 festivaalien jäädessä toistaiseksi viimeiseksi.
Nykymuotoinen Raumanmeren juhannus
Vuonna 2016 juhannuksena RMJ järjestettiin taas vuosien tauon jälkeen Otanlahdella. Elektroniseen tanssimusiikkiin (EDM) keskittyvällä festivaalilla nähtiin myös maailmanluokan tähtiä, muun muassa nykyisen elektromusiikin kärkinimet David Guetta, Jason Derulo ja Nero.
Cern
Kumppanijäsenet
Kumppanijäsenistä kaksi on esivaiheessa ennen varsinaista jäsenyyttä:
Raumanmeren juhannus
Nykymuotoinen Raumanmeren juhannus
Ensimmäisenä vuotenaan uudistuneella juhannusfestivaalilla oli kävijätavoitteenaan kahden päivän osalta 30 000 festivaalikävijää. Vuonna 2017 juhannusjuhlat kasvoi kolmipäiväiseksi ja lippuja myytiin 50 000. Esiintyjälistalla olivat muun muassa Pendulum, David Hasselhoff Shaggy ja The Rasmus.
Cern
Kumppanijäsenet
Muita kumppanijäseniä on viisi:
Tarkkailijajäsenet
thumb|350x350px|Cernin jäsenet sinisellä ja tarkkailijajäsenet punaisella pl. Euroopan komissio ja UNESCO. (tilanne vuonna 2013) Cernin tarkkailijajäseniä on kuusi:
Raumanmeren juhannus
Nykymuotoinen Raumanmeren juhannus
Vuosina 2020 ja 2021 ei RMJ:tä järjestetty koronaviruspandemian vuoksi.
Tapahtuman ohjelmajärjestäjänä toimii nykyisin Nelonen Media Live. Festivaalin perustajan Riku Räsäsen yritys Suomen Elämyspalvelu Oy on vastannut juhlien alue- ja majoitusjärjestelyistä.
Veneráto
pienoiskuva|vasen|Veneráton kylää. Veneráton kylä sijaitsee noin 22 kilometriä etelälounaaseen Iraklionista. Sen nimi viittaa venetsialaisiin, joilla oli kylässä kartanoita. Kylän lähellä sijaitsee siitä nimensä saanut Veneráton rotko. Veneráto muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βενεράτου, Topikí Koinótita Venerátou), johon kuuluvat varsinaisen Veneráton kylän lisäksi kylät Pýrgos ja Sinápi sekä Palianín luostari (Moní Palianís). Koko yhdyskunnan väkiluku on 869.
Aiemmin kylä kuului Palianín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Iraklionin kunnan Palianín kunnallisyksikköön.
Malmin ampumarata
Malmin ampumarata oli Helsingissä vuosina 1937–1993 toiminut ampumarata. Suomen puolustusvoimien rakentama ampumarata sijaitsi Malmilla nykyisen Kivikon kaupunginosan alueella. Ampumarata valmistui vuoden 1937 ammunnan maailmanmestaruuskilpailuja varten ja sitä käytettiin myös Helsingin olympialaisten ammuntalajien suorituspaikkana Huopalahden ampumaradan ohella.
Malmin ampumarata oli Puolustusvoimien käytössä 1960–1970-lukujen vaihteeseen saakka, jolloin luotiaseammunnat lopetettiin Kontulan lähiö valmistuessa. Tämän jälkeen rataa käytettiin vielä haulikkoammuntoihin. Jatkosodan aikana Malmin ampumarata toimi teloituspaikkana, jossa ammuttiin muun muassa Martta Koskinen, Olavi Heiman ja Urho Kaipainen.
Malmin ampumarata suljettiin vuonna 1993, jonka jälkeen kaikki sen rakennukset on purettu. Säilytettäväksi tarkoitettu Paukkulan maja tuhoutui tulipalossa 1990-luvulla. Nykyään ampumaradan paikalla on asuinalue ja muun muassa Nallin sivukoulu. Osa alueesta on virkistyskäytössä. Uudisrakentamisen tieltä jouduttiin poistamaan 125 000 kuutiota maata, joka sisälsi noin 130 tonnia hauleista peräisin ollutta lyijyä.
Miljoona (elokuva)
Miljoona on ranskalainen elokuva vuodelta 1931. Se on ohjaajansa René Clairin ensimmäinen äänielokuva. Se kertoo köyhästä taiteilijasta, joka voittaa arpajaisten päävoiton. Voittoarpa jää kuitenkin takin taskuun, joka päätyy roiston haltuun.
Toronto Sun
thumb|150px|Toronto Sunin logo
Toronto Sun on Kanadan Torontossa julkaistava englanninkielinen päivittäinen sanomalehti. Sanomalehteä julkaistaan tabloid-muodossa. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta vuonna 1971.
Lehti on tunnettu konservatiivispopulistisesta linjastaan ja päivittäisestä Sunshine Girlistä. Vuonna 2016 sen päivittäinen levikki oli noin 119 000 kappaletta, ja vuonna 2015 viikkolevikki oli noin 849 000.
Voimala (televisio-ohjelma)
pienoiskuva|Ohjelman toinen juontaja Marketta Mattila.
Voimala oli tuotantoyhtiö Ikoni & Indeksin Yle TV1 -kanavalle tuottama keskusteluohjelma, jonka toimittajina ja juontajina olivat Raisa Rauhamaa ja Marketta Mattila. Voimala alkoi tammikuussa 2003 ja sen viimeinen jakso esitettiin 24. huhtikuuta 2012.
Ohjelma sai vuonna 2004 Media ja Message -tapahtumassa ensimmäisen palkinnon asiaohjelmien sarjassa. Vuonna 2012 ohjelmalle myönnettiin Kirkon viestintäpalkinto.
Video 8
pienoiskuva|250px|Sony CCD-TR425E PAL -kameranauhuri 1990-luvun lopulta. Laitteen pituus on noin 21 cm. pienoiskuva|250px|Sony CCD-TR425E PAL -kameranauhuri kasettipesä auki. pienoiskuva|250px|Video 8 -kasetteja. 60-minuuttinen Sony, 90-minuuttinen TDK ja 120-minuuttinen BASF. Ylhäällä kasetti takaa.
Video 8 on Sonyn kehittämä kamerakäyttöön tarkoitettu videonauhurijärjestelmä. Se käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa, jonka leveys on kahdeksan millimetriä. Video 8 tuotiin markkinoille vuonna 1985 ja se poistui markkinoilta 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Teknologia
Video 8 -järjestelmässä kamera ja videonauhuri on sijoitettu samaan yksikköön eli kameranauhuriin. 1970-luvulla kehitetyissä kotikäyttöön suunnatuissa järjestelmissä, kuten CVC, kamera ja nauhuri olivat erillisiä yksiköitä. Myös pöytämallisiin videonauhureihin oli mahdollista liittää erillinen videokamera.
Strasburgeriaceae
Strasburgeriaceae on kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Crossosomatales-lahkossa.
Video 8
Teknologia
PAL-televisiojärjestelmään tarkoitettujen Video 8 -nauhojen enimmäiskapasiteetti on standardinopeudella (SP) 120 minuuttia. Longplay (LP) -nopeudella kapasiteetti on puolitoistakertainen, mutta kuvan- ja äänenlaatu heikkenee matalamman nauhannopeuden takia. Video 8 -nauhoja on valmistettu myös 30-, 60- ja 90-minuuttisina. 60-minuuttisen nauhan pituus on 75 metriä. Nauhan sekuntinopeus standardinopeudella on noin 2 senttimetriä.
Markkinointi
Video 8 suunniteltiin ensisijaisesti kotikäyttöön. Sen kilpailija oli VHS-C-järjestelmä, jonka kasetin voi adapterin avulla toistaa pöytämallin VHS-nauhurissa. VHS-C-järjestelmän enimmäistallennusaika normaalinopeudella on 60 minuuttia eli puolet Video 8:n maksimista. VHS-C-kasetti on kooltaan hieman Video 8 -kasettia suurempi.
Strasburgeriaceae
Levinneisyys
Heimon lajit kasvavat Uudessa-Kaledoniassa ja Uudessa-Seelannissa.
Video 8
Markkinointi
Video 8 -järjestelmään valmistettiin myös pöytänauhureita, mutta ne olivat harvinaisia. Järjestelmään oli saatavana jonkin verran elokuvia, jotka nekin jäivät kuriositeeteiksi.
Strasburgeriaceae
Luokittelu
Heimossa on vain kaksi lajia:
Video 8
Betamovie
Ennen Video 8 -järjestelmää - vuonna 1983 - Sony esitteli Betamovie-kameranauhurin. Se käyttää normaalia Betamax-kasettia. Se oli kuluttajamarkkinoiden ensimmäinen kameranauhuri ja teknisesti alkeellinen. Sony korvasi sen varsin pian Video 8 -järjestelmällä. Betamovie poistui markkinoilta Betamaxin myötä.
Hi8 ja Digital8
Video 8 -järjestelmästä kehitettiin paranneltu versio Hi8, joka esiteltiin 1989. Vuonna 1999 markkinoille tuotiin Digital8, jonka kilpailija oli MiniDV-järjestelmä. Hi8:n erottelukyky on 400 vaakajuovaa ja Digital8:n erottelukyky on 520 vaakajuovaa. Nauhoihin perustuvat videojärjestelmät poistuivat markkinoilta 2010-luvulle tultaessa, jolloin alettiin tallentaa yksinomaan muistikorteille.
Strasburgeriaceae
Luokittelu
Aikaisemmin Strasburgeria vietiin usein Ochnaceae-heimoon. Cronquist (1981) sijoitti Ixerba-lajin herukkakasveihin (Grossulariaceae), Takhtajan (1997) puolestaan Brexiaceae-heimon yhteyteen. Jälkimmäinen sijoittuu nykyään kelaskasveihin (Celastraceae), herukkakasvit Saxifragales-lahkoon.
Jeff Stelling
Robert Jeffrey ”Jeff” Stelling (s. 18. maaliskuuta 1955 Hartlepool, Englanti ) on brittiläinen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja.
Stelling on vuodesta 1994 lähtien toiminut suositun Soccer Saturday -jalkapallo-ohjelman juontajana Sky Sportsin kanavilla. Vuosina 2009–2011 hän juonsi myös Countdown-visailuohjelmaa.
Stellingillä on äänirooli EA Sportsin FIFA 14- ja FIFA 15 -videopeleissä.
Muuta
Stelling on intohimoinen kotikaupunkinsa jalkapalloseuran Hartlepool Unitedin kannattaja.
Sara ja Sarri
Sara ja Sarri on Anni Swanin nuortenkirja vuodelta 1927. Se käsittelee rikkauden ja köyhyyden vastakohtaisuutta.
Kirjan aiheet ovat klassisille tyttökirjoille tavallisia: orpous, isän sairaus, hyväntekeväisyys, köyhien ja rikkaiden vastakkainasettelu. Tuhkimon lailla tytöt kokevat onnellisen lopun, kun he monien sattumusten jälkeen löytävät aarteen ja rikastuvat jälleen. Swan sivuaa myös tyttökirjoille tavallista aihetta, rakkautta. Tytöt saavat useasti apua ystävältään Paulilta, joka moneen otteeseen ilmaisee ihastumistaan Saraan.
Kuten edeltävässä kirjassakin, ovat Sara ja Sarri monella tapaa perinteisiä tyttökirjojen päähenkilöitä. Sara on aluksi rikkaan miehen äiditön hemmoteltu tytär, joka manipuloi ympäristöään mielensä mukaan. Hän ei kuitenkaan ole perinteisten tyttökirjojen sievistelevä ja teennäinen rikas tyttö, vaan jopa tavallaan poikamaisen villi ja vallaton. Sarri on hoivaava, uhrautuva, ahkera, rehellinen ja hyväsydäminen kiltti tyttö. Yhdessä he kokevat vastoinkäymisiä, mutta niistä lannistumatta he jatkavat eteenpäin ja oppivat vaatimattoman elämän onnellisuuden. Sara ja Sarri kasvavat ilman apua uuteen kodinhengettären rooliinsa ja pystyvätkin hoitamaan taloutensa kaksistaan isän ollessa heikkona. Täten he osoittavat tyttökirjamallia rikkovaa itsenäisyyttä ja reippautta ja ovat Iriksen ja Kaarinan tavoin vapaampia tulevaisuutensa suhteen.
Kirjan ympäristö on perinteinen kodin turvallinen piiri maaseudulla. Varsinkin Sara kokee tyttöjen viettämän ajan kaupungissa, heidän käydessään koulua, ahdistavana. Vaikka tytöt kirjan lopussa taas rikastuvat, he jäävät silti asumaan tuttuun ja turvalliseen Louhelaan.
Juoni
Tarinan perusasetelma on perinteinen tuhkimotarina: köyhä ja orpo Sarri pääsee rikkaan ja äidittömän sukulaisensa Saran kasvattisisareksi. Sarri saa elää unelmaelämää, ja hän saa osakseen rakkautta ja huolenpitoa sekä rahan mukaansa tuomia ylellisyyksiä. Sara, joka on elänyt rikkaan isän ainoan ja lisäksi äidittömän tyttären elämää, saa sukulaisensa kautta tutustua köyhyyden koettelemukseen. Saadessaan kutsun tanssiaisiin tytöt päättävät asuja vaihtamalla pitää hauskaa. Sarri pukeutuu Saran kauniiseen silkkiseen tanssiaismekkoon, kun taas Sara pukee ylleen Sarrin vaatimattoman pumpulimekon. Kylän nuoret luulevat Sarria rikkaaksi Saraksi, ja näin hän saa osakseen ihailua, kun taas köyhäksi luultua Saraa vieroksutaan. Rikkaiden ja köyhien erot ahdistavat herkkää Saraa, ja siksi tytöt harrastavat hyväntekeväisyyttä muun muassa kutsumalla kylän köyhiä lapsia syntymäpäiväkutsuille sekä auttamalla suutarin köyhää ja sairasta leskeä ja hänen poikaansa. Tuhkimotarinan kasvattajan roolin on saanut Saran täti, joka asuu tyttöjen kanssa eräänlaisena naisenmallina ja yrittää kasvattaa tytöistä hienoja naisia.
Kirjan toisessa osassa rikkaus vaihtuu äkkiä köyhyyteen Saran isän tehdessä vararikon, mutta Sarri ei jätä sisartaan, vaan koko perhe muuttaa pienelle Louhelan tilalle, ja yltäkylläisyys vaihtuu vaatimattomaan maalaiselämään. Tämä ei kuitenkaan lannista tyttöjä, vaan he kokevat yksinkertaisen elon ja käytännöllisen työn maatilalla palkitsevana ja terveellisenä. Hyvä saa palkkansa, kun tervehtynyt suutarin leski ja hänen poikansa muuttavat perheen avuksi Louhelaan. Saran isä on vararikon yhteydessä kokemansa hermoromahduksen jälkeen vielä huonossa kunnossa, joten talouden ylläpitäminen jää tyttöjen vastuulle. Köyhyys on vain ohimenevää, kun tytöt löytävät Saran enon aarteen, jonka ansiosta heistä tulee rikkaita. Lopussa paljastuu, että Saran eno oli ihastunut Sarrin äitiin ja jakaa testamentissaan aarteensa Saran ja Sarrin äideille ja heidän jälkeläisilleen.
Omertà
Omertà on tiettyä eteläitalialaista käyttäytymissäännöstöä tarkoittava termi. Sen mukaan ihmisen tuli muun muassa vaieta poliisikuulusteluissa, vaikka olisi rikoksen silminnäkijä. Ennen 1980-luvun puoliväliä oli poliisin lähes mahdoton viedä mafiarikoksia oikeuteen, koska sisilialaiset pitivät kiinni omertà-säännöstä. Sääntö kielsi paljastamasta salaisuuksia viranomaisille. Sisilian murteella omertà tarkoittaa miehekkyyttä.
Elena Maróthy-Šoltésová
Elena Maróthy-Šoltésová (6. tammikuuta 1855 Krupina, Itävallan keisarikunta – 11. helmikuuta 1939 Martin, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko sekä yhteiskunnallinen aktivisti. Hän oli yksi ensimmäisistä slovakialaisista naiskirjailijoista sekä Živena-naisjärjestön pitkäaikainen puheenjohtaja.
Elämä
Elena Maróthyová syntyi luterilaisen papin perheeseen Itävaltaan kuuluneessa Keski-Slovakiassa. Hänen äitinsä kuoli nuorena, ja suhde uuteen äitipuoleen kehittyi huonoksi. Ajalleen tyypillisesti Elena kävi ensimmäiset kouluvuotensa slovakiksi mutta joutui vaihtamaan myöhemmin unkariin ja saksaan.
Vuonna 1910 Maróthy-Šoltésová perusti Živenan nimeä kantaneen aikakauslehden, jonka toiminnasta hän vastasi pitkälti yksin. Monet hänen kuuluisimmista tarinoistaan julkaistiin ensin juuri Živenassa.
Perhe
Maróthyová meni naimisiin varakkaan kauppiaan Ľudovít Michal Šoltésin kanssa vuonna 1875 ja otti käyttöön yhdistelmänimen Maróthy-Šoltésová. Pari asui Keski-Slovakiassa Martinin kaupungissa, joka oli tähän aikaan tapahtuneen Slovakian kansallisen heräämisen keskus. Pari sai kaksi lasta, mutta molemmat kuolivat ennen vanhempiaan, mikä vaikutti syvästi Maróthy-Šoltésován myöhempään kirjalliseen tuotantoon. Viimeiset vuotensa Maróthy-Šoltésová vietti arvostettuna mutta sokeutuneena leskenä kotikaupungissaan Martinissa. Hän kuoli vuoden 1939 helmikuussa.
Poliittiset näkemykset
Maróthy-Šoltésová piti nais- ja miessukupuolia samanarvoisina. Hän ei kuitenkaan uskonut, että naisen paikka yhteiskunnassa olisi miesvaltaisilla aloilla taikka avioliiton ulkopuolella. Naisen piti hänen mukaansa olla äidillinen kaiken koossa pitävä voima niin perheessä kuin yhteiskunnassakin. Heidän tärkein tehtävänsä oli kasvattaa moraalisesti vahva jälkikasvu, jotta kansakunnan tulevaisuus olisi turvassa. Tähän tarvittiin sivistystä, joka saavutettaisiin erityisesti omalla äidinkielellä tapahtuvalla opiskelulla. Maróthy-Šoltésová siis kannatti naisten emansipaatiota, mutta ei ollut feministi termin yleisessä merkityksessä.
Tuotanto
1880-luvulla alkaneella kirjailijan urallaan Maróthy-Šoltésová käsitteli paljon oman elämänpiirinsä ilmiöitä realistisella tyylillä. Yksi hänen kuuluisimmista teoksista Moje deti käsittelee päiväkirjamaisesti lasten kasvattamista, heidän kanssaan elämistä ja ennenaikaisen menetyksen äidille tuottamaa tuskaa. Kirja on käännetty usealle eri kielelle.
Maróthy-Šoltésován tuotannossa näkyy myös slovakialainen kansallisuusaate. Hänen kirjailijan uransa kannustimia olikin slovakialaisen kulttuurin vahvistaminen aikana, jolloin unkarilaistamispolitiikka uhkasi koko kielen olemassaoloa.
Kunnianosoitukset
Živenan yhdysvaltalainen jaosto myönsi Maróthy-Šoltésoválle Kultaisen kynän (Zlaté pero) palkinnon vuonna 1921 hänen järjestönsä hyväksi tekemästään työstä. Prahan kaupunki kunnioitti häntä vuonna 1925 kunniamerkillä. Tämän lisäksi Maróthy-Šoltésoválle myönnettiin 1930-luvulla Tšekkoslovakian Punaisen Ristin kunniajäsenyys sekä hänen kotikaupunkinsa Martinin kunniakansalaisuus.
Onni Rajasaari
Onni Rafael Rajasaari (2. maaliskuuta 1910 Hanko – 12. marraskuuta 1994 Hanko) oli suomalainen yleisurheilija. Rajasaaren paras laji oli kolmiloikka mutta hän kilpaili myös pituudessa.
Rajasaari voitti kolmiloikan Euroopan mestaruuden vuonna 1938 tuloksella 15,32. Vuoden 1934 EM-kisoissa hän oli pronssilla. Hän oli Los Angelesin olympialaisissa 1932 yhdestoista ja Berliinissä 1936 kolmastoista. Berliinissä hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui loppukilpailusta.
Rajasaari oli Euroopan parhaita kolmiloikkaajia lähes läpi 1930-luvun. Talvisodan kynnyksellä 16. heinäkuuta 1939 hän hyppäsi Euroopan ennätyksen 15,52 Lahdessa. Tulos kesti ennätyksenä aina vuoteen 1950.
GP2 Bahrainin Grand Prix 2007
GP2 Bahrainin Grand Prix 2007 oli GP2-kauden 2007 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 14.–15. huhtikuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Bahrainin GP:n ohessa.
Onni Rajasaari
Seuratasolla Rajasaari edusti Hangon Hyrskyjä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1933–1939 sekä pituushypyssä vuonna 1938. SM-hopeaa hän saavutti kolmiloikassa vuosina 1929, 1940, 1942 ja 1943. Vain Vilho Tuulos ja Johan Meriluoto ovat saavuttanut miesten kolmiloikassa enemmän Suomen mestaruuksia ja SM-mitaleja kuin Rajasaari.
GP2 Bahrainin Grand Prix 2007
Lauantain kilpailun voitti Super Novan Luca Filippi. Sunnuntain kilpailun voitti Damsin Nicolas Lapierre. Filippille ja Lapierrelle voitto oli uran ensimmäinen.
Onni Rajasaari
Onni Rajasaaren veli Ossi Rajasaari voitti Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI) mestaruuden pituushypyssä.
Havaiji (täsmennyssivu)
Havaiji voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Pasmajärvi (Rovaniemi)
Pasmajärvi on järvi Rovaniemen Muurolassa.
La Presse
La Presse on Kanadan Montrealissa julkaistava ranskankielinen päivittäinen sanomalehti. Broadsheet-koossa julkaistava sanomalehti perustettiin vuonna 1884. La Presse -sanomalehden omistaa Power Corporation of Canada -konserni tytäryhtiönsä Gesca Limitéen välityksellä.
Lehteä luonehditaan liberaaliksi ja hieman vasemmistolaiseksi. Se on kannattanut esimerkiksi samaa sukupuolta olevien avioliitto-oikeutta, Irakia vastaan käydyn sodan protesteja ja Kanadassa järjestettyä opiskelijamielenosoitusta. Lehden ulkoasu, formaatti ja kirjoittajakunta on uudistunut päätoimittaja Guy Crevierin (2001–) aikana, mikä on lisäänyt levikkiä ja etenkin nuorempien lukijoiden määrää.
Levikiltään La Presse on noussut Kanadan suurimmaksi ranskankieliseksi sanomalehdeksi ohi toisen laajalevikkeisen ranskankielisen sanomalehden, tyyliltään sensaatiohakuisemman Le Journal de Montréalin kanssa. Vuonna 2015 La Pressen viikkolevikki oli noin 1,74 miljoonaa kappaletta.
Isiksen temppeli
Isiksen temppeli tai Isiksen pyhäkkö voi viitata muun muassa seuraaviin Isikselle omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin:
Remco Evenepoel
Remco Evenepoel (s. 25. tammikuuta 2000 Schepdaal) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän on Espanjan ympäriajon voittaja, maantieajon ja aika-ajon maailmanmestari sekä kaksinkertainen Liège–Bastogne–Liègen voittaja.
Evenepoel aloitti ammattilaisuransa vuonna 2019, josta lähtien on edustanut Deceuninck–Qui.ck-Step / Quick-Step Alpha Vinyl Team / Soudal-Quick Step-tallia. Hän harrasti aiemmin jalkapalloa pelaten muun muassa RSC Anderlechtin ja PSV Eindhovenin nuorisojoukkueissa. Hän pelasi myös Belgian alle 15- ja 16-vuotiaiden maajoukkueissa.
Evenepoel voitti vuonna 2018 juniorien maantieajon ja aika-ajon sekä maailmanmestaruuskilpailuissa että EM-kilpailuissa. Zlínissä pidettyjen EM-kilpailujen maantieajossa hänen eronsa toiseksi tulleeseen ajajaan oli 9 minuuttia ja 44 sekuntia. MM-kilpailuissa hän voitti aika-ajon minuutin ja 23 sekunnin erolla. Maantieajossa hän joutui kolariin ja putosi pääjoukosta kahden minuutin päähän, mutta voitti kilpailun lopoulta lähes puolentoista minuutin erolla hopeamitalisti Marius Mayrhoferiin.
Heinäkuussa 2018 Evenepoelin ilmoitettiin jättävän alle 23-vuotiaiden kilpailut kokonaan väliin, ja siirtyvän suoraan UCI World Tour -tasolle Deceuninck–Quick-Step -tallissa. Evenepoelin vahvimpana kilpailumuotona pidetään yksipäiväisiä klassikkokilpailuja, mutta hän on hyvä myös etappikilpailuissa ja aika-ajossa.
Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 2019 Evenepoel voitti kesäkuussa Belgian ympäriajon kokonaiskilpailun. Elokuussa hän voitti UCI World Tour -kilpailu Clásica de San Sebastiánin. Hän pudotti viimeisessä nousussa irtiottokumppaninsa Toms Skujinsin ja voitti kilpailun lopulta 38 sekunnin erolla Greg Van Avermaetiin. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti aika-ajon Euroopan-mestaruuden. Yorkshiren MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti aika-ajossa hopeaa.
Vuonna 2021 hän voitti Belgian ja Tanskan ympäriajot sekä kolme yhden päivän kilpailua. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia aika-ajossa, EM-kilpailuissa hopeaa maantieajossa ja pronssia aika-ajossa. Seuraavana vuonna hän voitti Liège–Bastogne–Liègen 48 sekunnin erolla Quinten Hermansiin. Hän voitti myös toistamiseen Clásica de San Sebastiánin 44 kilometrin sooloajon jälkeen lähes kahden minuutin erolla Pavel Sivakoviin. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon kuudennen etapin jälkeen. Hän lisäsi johtoaan voitettuaan aika-ajona ajetun kymmenennen etapin sekä kahdeksannentoista etapin. Kokonaiskilpailun hän voitti lopulta kahden minuutin erolla Enric Masiin. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän voitti maantieajon maailmanmestaruuden kahden minuutin 21 sekunnin erolla Christophe Laporteen. Samojen kisojen aika-ajossa hän saavutti pronssia.
Evenepoel voitti vuonna 2023 World Tour -kilpailu UAE Tourin 59 sekunnin erolla Luke Plappiin. Hän voitti Liège–Bastogne–Liègen 30 kilometrin sooloajon jälkeen yli minuutin erolla Tom Pidcockiin. Hän joutui keskeyttämään saman vuoden Italian ympäriajon johtopaikalta yhdeksän etapin jälkeen koronavirustartunnan vuoksi. Hän oli voittanut kilpailussa kaksi aika-ajoetappia. Heinäkuussa hän voitti kolmannen kerran Clásica de San Sebastiánin kukistettuaan kanssaan irtiotossa olleen Pello Bilbaon loppukirissä. Hän voitti samana vuonna aika-ajon maailmanmestaruuden Glasgow'ssa 12 sekunnin erolla Filippo Gannaan.
Heide-Park
Vuoristoradat
Lähde:
Mustikkamaa-Korkeasaari
pienoiskuva|Mustikkamaa ja Korkeasaaren silta.
Mustikkamaa-Korkeasaari on Helsingin 19. kaupunginosa virallisen aluejaon mukaan. Se käsittää Mustikkamaan ja Korkeasaaren saaret sekä muutamia pienempiä saaria, kuten Palosaaren ja Hylkysaaren. Mustikkamaa on käytössä virkistysalueena, ja saarella on neljä tennis-, kaksi koripallo- ja yksi jalkapallokenttä. Korkeasaaressa on eläintarha. Asukkaita kaupunginosassa on 19 (1. tammikuuta 2009).
Kofaktori
pienoiskuva|380x380px|Eräs [[Glykosidaasit|glykosidaasi-entsyymi (PDB 1OBB), jonka aktiivisessa keskuksessa maltoosi (musta) hajoaa kahdeksi glukoosiksi. NAD-kofaktori on keltainen . NAD lisäksi reaktiota avustavat aktiiviset aminohappotähteet ovat punaisella .]] Kofaktori on orgaaninen molekyyli tai ioni, joka entsyymin täytyy sitoa itseensä suorittaakseen itselleen ominaisia katalyyttisiä kemiallisia reaktioita. Entsyymin ja kofaktorin välinen sidos voi olla heikko sidos tai kovalenttinen sidos. Kovalenttisesti sitoutuvaa kofaktoria voidaan kutsua prosteettiseksi ryhmäksi.
IUPAC:n määritelmän mukaan orgaaninen molekyyli ei voi olla aminohappo, peptidi tai proteiini, jotta se voidaan luokitella kofaktoriksi. Molekyyliä voidaan kutsua paitsi kofaktoriksi, myös koentsyymiksi. Monet koentsyymeistä ovat vitamiineja tai näiden johdannaisia, mutta eivät aina.
Kofaktori-ioni taas on tavallisesti metalli-ioni, kuten Mn2+, Mg2+ tai Zn2+.
Entsyymi, johon ei ole sitoutunut sen luontaista kofaktoria tai kofaktoreita on apoentsyymi, joka on toimimaton. Näitä sitova entsyymi on holoentsyymi, joka on toimiva.
Kofaktori on yleensä entsyymin katalyyttisessä keskuksessa, eli siinä kohtaa, jossa entsyymin suorittamat kemialliset reaktiot tapahtuvat.
Jotkin entsyymit tarvitsevat useamman kofaktorin. Pyruvaattidehydrogenaasikompleksi on kolmen entsyymin kokonaisuus, joka tarvitsee kofaktoreiksi NAD+-, tiamiinipyrofosfaatti-, lipoaatti- ja koentsyymi A -molekyylit.