cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Victor Ortiz
Haastaminen WBA:n mestaruudesta ja jatko
2010 Ortiz jatkoi paluutaan voitoissa tyrmäämällä ensin Hector Alatorren kymmenennessä ja viimeisessä erässä. Sen jälkeen hän voitti tuomariäänin Nate Campbellin ja syyskuussa tyrmäsi entisen WBA:n ylemmän kevytsarjan mestarin Vivian Harrisin kolmannen erän alussa. Vuosi päättyi tasapeliin Lamont Petersonia vastaan. Ortiz oli ottelun aikana lyönyt Petersonin kanveesiin kahdesti kolmannessa erässä, mutta ei saanut aikaan tyrmäystä. Kaksi ensimmäistä pistetuomaria tulivat tasatulokseen 94–94, kun kolmas tuomari antoi pisteet Petersonille 95–93.
Ortiz vs. Mayweather
thumb|250px|Ortiz yhdessä Mayweatherin kanssa lehdistötilaisuudessa 2011. Ortiz puolusti WBC mestaruuttaan ensimmäisen kerran Floyd Mayweatheria vastaan, kun Mayweather ilmoitti twitterin välityksellä 7. kesäkuuta 2011 suostuneensa ottelemaan Ortizia vastaan 17. syyskuuta 2011 MGM Grand Garden Arenalla. The Ring -lehti rankkasi Ortizin maailman toiseksi parhaaksi välisarjan ottelijaksi, kun taas Mayweatheria ei rankattu oltuaan ottelematta 16 kuukautta. Ottelua oli katsomassa paikan päällä 14 687 henkilöä, jolla ottelu tuotti yhdeksän miljoonaa dollaria. Lisäksi ottelu tuotti maksullisen television kautta 1.25 miljoonaa ostoa, joka tuotti yhteensä 78.44 miljoonaa dollaria. Ortiz sai ottelusta palkkioksi kaksi miljoonaa dollaria. Hän hävisi ottelun neljännessä erässä tyrmäyksellä, joka aiheutti puheenaihetta ottelun jälkeen. Ortiz sai omien sanojensa mukaan Mayweatherin kyynärpäästä osumia kasvoihinsa ja yritti kostaa pukkaamalla päällään Mayweatheria kasvoihin. Ortiz pyysi tilannetta anteeksi ottelun aikana, kun erotuomari erotti ottelijat. Tilanteen jälkeen Mayweather löi Ortizia kahdesti päähän ja tiputti hänet luvunlaskentaan. Tuomarina ollut Joe Cortez ei katsonut tilanteessa olevan mitään laitonta.
Haastaminen pienemmistä mestaruuksista
Tappion jälkeen Ortiz otteli Josesito Lópezia vastaan 2010 luodusta WBC Silver välisarjan mestaruudesta 23. kesäkuuta 2012. Muutama päivää ennen ottelua Ortizin ilmoitettiin ottelevan Saúl Álvarezia Knockout Kings -tapahtuman pääottelussa 15. syyskuuta 2012 mikäli hän voittaisi Lópezin. Ortiz hävisi ottelun yhdeksännen erän päätyttyä, kun hänen kulmauksensa heitti pyyhkeen kehään. Ortiz kertoi Lópezin murtaneen hänen leuan, kun hän piti suutaan auki yhdeksännen erän alussa ja sai lyönnistä leukaan. Ortizin kulmamiehet halusivat hänen jatkavan, mutta Ortiz itse kertoi ettei vain kyennyt jatkamaan. Hän sai luovuttamisesta entistä enemmän kritiikkiä. Ortiz oli aiemmin urallaan 2009 luovuttanut Marcos Maidanaa vastaan, vaikka ei varsinaisesti ollut loukkaantunut pahasti.
Ortiz palasi takaisin kehään parannuttuaan murtuneesta leuasta 30. tammikuuta 2014. Hän kohtasi Luis Collazon, joka puolusti ensimmäistä kertaa WBA:n kansainvälistä välisarjan mestaruuttaan. Ortiz hävisi ottelun tyrmäyksellä toisen erän lopussa.
2015–
Mestaruusotteluiden jälkeen Ortiz kohtasi Manuel Pérez joulukuussa 2014, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän alussa. Ortiz otteli seuraavan kerran joulukuussa 2015, jolloin hän kohtasi voitokkaasti Gilberto Sanchez Leonin voitettuaan vastustajansa teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä.
Ortiz kohtasi StubHub Centerissä Andre Berton toisen kerran 30. huhtikuuta 2016. Ortiz onnistui pudottamaan Berton kerran toisessa erässä, mutta putosi itse neljännessä erässä kahdesti. Ortiz nousi molemmilla kerroilla ylös, mutta ei vastannut toisella kertaa kehätuomarille haluaako hän jatkaa vai ei. Tämän johdosta tuomari päätti ottelun neljännen erän alussa.
Ortiz otteli seuraavan kerran 30. heinäkuuta 2017 Saul Corralia vastaan, jonka hän voitti neljännessä erässä teknisellä tyrmäyksellä.
Näyttelijänä
Ortiz teki ensimmäisen näyttelijän roolinsa elokuvassa The Expendables 3, jossa hän esittää nuorta yhdysvaltalaista sotilasta. Sitä ennen Ortiz oli esiintynyt tosi-tv-sarjassa Chiquis 'n Control. Elokuvan jälkeen Ortiz teki toisen sivuroolin nyrkkeilyelokuvassa Southpaw, jossa pääosaa esitti Jake Gyllenhaal. Elokuvaroolien jälkeen Ortiz esiintyi Havaiji 5-0 -televisiosarjan jaksossa "New Player".
Ortiz palasi elokuvaroolien pariin 2017 esiinnyttyään sivuroolissa toimintakomediassa Once Upon a Time in Venice.
Tanssii tähtien kanssa
Ortiz oli mukana Tanssii tähtien kanssa 16. tuotantokaudella. Hänen parinaan oli entinen So You Think You Can Dance kilpailija Lindsay Arnold. Kaksikko oli neljäs pari, joka pudotettiin jatkosta.
Gerald Asamoah
Asamoah syntyi Ghanassa, mutta muutti Saksaan vuonna 1990. Vuonna 1994 saksalainen Bundesliiga-seura Hannover 96 otti Asamoahin joukkueeseensa ja 79 ottelussa hän teki 29 maalia. Viisi vuotta myöhemmin hän siirtyi toisen Bundesliiga-seuran FC Schalke 04:n riveihin. Hänen hyvät otteensa jatkuivat myös siellä ja vuonna 2001 hän sai kutsun Saksan jalkapallomaajoukkueeseen. Sitä kautta hän pääsi aina vuoden 2002 MM-kilpailuihin asti, jossa hän voitti hopeaa Saksan joukkueen kanssa. Hänet valittiin myös seuraaviin MM-kotikisoihin 2006, joissa Saksa voitti pronssia.
Myöhemmin Asamoah on edustanut St. Paulia ja Greuther Fürthiä. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 43 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Aitotäpläperhoset
Aitotäpläperhoset (Nymphalinae) on täpläperhosiin kuuluva, levinneisyydeltään kosmopoliittinen, vajaa 500 perhoslajia kattava päiväperhosten alaheimo.
Piirteitä
Maapallon syrjäisillä alueilla tavataan endeemisiä lajeja. Aitotäpläperhosiin kuuluu runsaasti lajeja maapallon lauhkeilla vyöhykkeillä ja monet niillä elävät lajit ovat aikuistalvehtijoita.
Toukkien iholla on runsaasti sukasia, jotka tekevät niistä saalistajille epämiellyttäviä. Väritykseltään ne ovat yleensä tummia. Ruokailu tapahtuu ravintokasvilla useimmiten ryhmissä, joskus yhteisen seitin suojissa. Ravintokasveja löytyy monista eri kasviheimoista, kuten asterikasveista ja nokkosista.
Tribukset ja suvut
Alaheimoon kuuluu kuudessa tribuksessa yhteensä noin 500 perhoslajia. Lajimäärältään suurin suku on verkkoperhoset (Melitaea).
Bakteeriperäinen munuaissairaus BKD
Bakteeriperäinen munuaissairaus eli BKD on lohikaloissa esiintyvä tartuntatauti. Sairaus saattaa levitä niin kalasta toiseen että mädin kautta jälkeläisiin. Tauti ei tartu ihmiseen. Sen aiheuttaa bakteeri nimeltä Renibacterium salmoninarum. Tautiin ei tunneta tehokkaita rokotteita eikä lääkitystä. Kuningasloheen (Oncorhynchus tshawytscha) on tosin kokeiltu makrolidihoitoa Seattlen yliopistossa.
Tauti aiheuttaa muutoksia kalojen sisäelimissä kuten munuaisissa ja pernassa. Se myös hidastaa kalan kasvua ja muuttaa lihan väriä. Tauti etenee hitaasti eikä yleensä tapa kalaa. Taudilla on myös aggressiivinen muoto, joka aiheuttaa kaloissa verenvuotoja lihakseen sekä merkittävää kuolleisuutta.
Tauti havaittiin ensin vuonna 1933 Skotlannin joissa, mutta sitä esiintyy koko Euroopassa, ja se on levinnyt myös Yhdysvaltoihin ja Kanadaan sekä jopa tyynenmerenlohiin. Tautia on pyritty lainsäädännöllisesti vastustamaan, mutta vuodesta 2014 se on Euroopan unionin tasolla vain ilmoitettavana tautina. Evira pyrkii rajoittamaan taudin leviämistä. Kuitenkin Karvianjoen sekä Oulujoen vesistöt ovat poistetut vapaaehtoisen terveysvalvonnan piiristä. Oulujoen vesistöön kuuluvan Varisjoen varrella sijaitsevassa Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksessa oli vuonna 2003 BKD-epidemia, jonka vuoksi koko toiminta jouduttiin keskeyttämään, tyhjentämään ja paikka desinfioimaan, mutta kelvolliset kalat myytiin ruoaksi tai rehuksi.
Glarómpouta
Glarómpouta eli Glaropoúnta (Γλαροπούντα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,21 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Glarómpouta kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari kuuluu läheisten Panteronísin ja Tigánin saarten kanssa samaan Panteronísian saariryppääseen.
Audi A3 (2012)
Audi A3 Typ 8V on Audi A3:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2012–2020.
Audi A3 Typ 8V (2012–2020)
Bensiinimoottorit
Dieselmoottorit
Alanyaspor
Alanyaspor on jalkapalloseura Alanyan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa.
Luettelo Barbadoksen kaupungeista
Tämä on luettelo Barbadoksella sijaitsevista kaupungeista.
Puolustus
Puolustus on yleisesti suojautumista vastustajan tai kilpailijan aktiiviselta toimelta, hyökkäykseltä. Karl von Clausewitzin mukaan vasta vastustaminen, puolustus, synnyttää sodankäynnin. Vihollinen voi omasta mielestään hyökätä, mutta jos kohde ei vastusta hyökkäystä, siitä tulee vain toimi, esimerkiksi maan miehitys tai marssi maan läpi, kuten esimerkiksi Saksan miehittäessä Itävallan 1938.
Pyhän Nikolaoksen kirkko (West Itchenor)
Pyhän Nikolaoksen kirkko on keskiaikainen kirkkorakennus West Itchenorin kylässä, West Sussexissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on Grade I -luokan suojelukohde.
Ruusukekalkkikämmekkä
Ruusukekalkkikämmekkä (Anacamptis morio, syn. Orchis morio) on Euroopassa kasvava kalkkikämmeköiden sukuun luettava kämmekkäkasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
Ruusukekalkkikämmekkä kasvaa 8–30 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on särmikäs ja ylhäältä violetinsävyinen. Sillä on 5–6 vihreää, täplätöntä varsilehteä. Ne ovat 3–6 cm pitkiä, ylimmät varsilehdet ovat lähes tuppimaisia. Ruusukekalkkikämmekän kukintona on lyhyt ja harsu tähkä, jossa on 4–14 kukkaa. Kukkien väri vaihtelee tummanpunaisesta vaalean purppuraan, harvoin valkoiseen. Kukan huuli on syvästi kolmiliuskainen.
Levinneisyys
Ruusukekalkkikämmekkää esiintyy suuressa osassa Eurooppaa sekä maanosan lähialueella Turkissa ja Marokossa. Sen pohjoisimmat kasvupaikat ovat Ruotsissa, Norjassa ja Virossa. Pohjoismaissa ruusukekalkkikämmekkä on harvinainen kuivilla niityillä kasvava kalkinsuosijakasvi.
Hine-nui-te-po
Hine-nui-te-po on maorien mytologiassa alamaailman valtiatar ja kuoleman jumalatar. Hän hallitsee kuolleiden henkiä ja valvoo, ettei kuoleman jumala Whiro vahingoita heitä. Kun Tane työntyi häneen, Hine-nui-te-po tukahdutti hänet sukupuolielimillään – näin kuolema tuli maailmaan. Toisen tarinan mukaan jumalattareen työntyi väkisin Maui, joka halusi kukistaa kuoleman. Maui löysi Hine-nui-te-pon nukkumasta, työntyi hänen vaginaansa ja onnistui melkein kulkemaan jumalattaren ruumiin läpi, mutta viime hetkellä lintujen sirkutus herätti Hine-nui-te-pon, ja tämä murskasi Mauin kuoliaaksi. Mauin kohtalon seurauksena ihmisistä tuli kuoleman kahlitsemia.
Tuomelan tammimetsä
Tuomelan tammimetsä on Länsi-Vantaan Linnaisten kaupunginosassa sijaitseva noin 10 hehtaarin laajuinen metsäalue, jossa kasvaa runsaasti tammea ja pähkinäpensasta. Kyseessä on Tammiston luonnonsuojelualueen ohella yksi suurimmista pääkaupunkiseudun luontaisesti syntyneistä tammimetsistä. Muista jalopuista alueella esiintyy yksittäisinä kappaleina saarnea ja metsälehmusta sekä alueen kaakkoiskulmassa hieman tervaleppää. Alueen on omistanut Vantaan kaupunki vuodesta 2002. Sitä ennen alue kuului Tuomelan tilaan. Vantaan yleiskaavaehdotuksessa (keväällä 2007) Tuomelan tammimetsä on merkitty Vantaan kaupungin kartalla LUO-alueeksi (luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeä alue). Alueen eteläpuolella sijaitsee Furumossenin räme ja Linnaistenpuisto, pohjoispuolella taas Hämeenkylän pellot ja vanha kansakoulu (Tuomelan koulu). Alue on suosittua ulkoilualuetta.
Alueella on vuodesta 2003 tehty vapaaehtoisvoimin hoitotöitä, joiden tavoitteena on parantaa jalopuiden elinympäristöä ja luonnon monimuotoisuutta.
Ruutananlammi
Ruutananlammi eli Ruutana on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Soikean lammen pinta-ala on 0,81 hehtaaria ja sen halkaisija on 120 metriä. Lampeen laskee pari metsäojaa ja sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa neljä kilometriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen.
Sepp Maier
Sepp Maier (s. 28. helmikuuta 1944, Metten, Saksa) on saksalainen entinen jalkapallomaalivahti ja yksi kaikkien aikojen parhaita pelipaikallaan. Hän on maailmanmestari ja Euroopan mestari.
Maier pelasi koko ammattilaisuransa yhdessä seurajoukkueessa. Hän edusti Bayern Müncheniä vuodet 1965–1980 pelaten yhteensä 537 ottelua. Vuosien 1966 ja 1977 välisenä aikana Maier pelasi 422 perättäistä ottelua, joka on edelleen Saksan ennätys. Hän voitti Saksan bundesliigan mestaruuden neljästi ja Euroopan Cupin kolmasti. Maier valittiin myös Saksan liittotasavallan parhaaksi jalkapalloilijaksi kolme kertaa.
Maier edusti Saksan jalkapallomaajoukkuetta 95 ottelussa ja pelasi neljissä perättäisissä MM-kilpailuissa Englannin vuoden 1966 kisoista lähtien. Englannissa Maier oli vielä Hans Tilkowskin varamaalivahti, mutta neljä vuotta myöhemmin Meksikossa hän oli jo selvä ykkösvahti pelaten kaikki ottelut. Kotikisoissa 1974 Maier oli uransa huipulla ja torjui maansa maailmanmestaruuteen. Loppuottelussa Saksan liittotasavalta voitti Alankomaat 2–1. Maier torjui Saksan maalilla vielä 1978 Argentiinassa. Maailmanmestaruuden lisäksi Maier voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1972 ja torjui Euroopan-mestaruuskisojen finaalissa vuonna 1976, jolloin Tšekkoslovakia otti mestaruuden.
Sylvius Leopold Weiss
thumb|Sylvius Leopold Weiss Sylvius Leopold Weiss (1687 - 16. lokakuuta 1750) oli saksalainen säveltäjä ja luutisti.
Weiss syntyi Breslaussa luutisti Johann Jacob Weissin pojaksi. Weissin luultiin aiemmin syntyneen vuonna 1686, mutta nykyään hänen syntymävuotenaan pidetään vuotta 1687. Weiss toimi uransa aikana luutistina Breslaussa, Roomassa ja Dresdenissä, jossa hän kuoli vuonna 1750. Weiss sävelsi noin 600 luuttukappaletta.
Fritz Klein
Fred "Fritz" Klein (27. joulukuuta 1932 Wien, Itävalta – 24. toukokuuta 2006 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen seksuaalisuuden tutkija, psykiatri ja biseksuaalisuusalan edelläkävijä. Hän kehitti "Klein Sexual Orientation Grid" -nimellä tunnetun Kinseyn asteikolle vaihtoehtoisen tavan mitata yksilön seksuaalista suuntautumista.
Klein syntyi Wienissä, Itävallassa juutalaiseen perheeseen, ja pakeni lapsena New Yorkiin. Hän opiskeli Yeshivan yliopistossa, Columbian yliopistossa ja Sveitsissä.
Klein toimi psykiatrina New Yorkissa 1970-luvulla. Hän oli biseksuaali ja yllättyi siitä saatavilla olevan tiedon vähyydestä. Hän julkaisi vuonna 1978 teoksen The Bisexual Option: A Concept of One Hundred Percent Intimacy, joka on yksi alan merkittävimmistä teoksista.
Klein muutti vuonna 1982 San Diegoon ja perusti Journal of Bisexuality -julkaisun. Myös American Institute of Bisexuality on hänen aloittamansa. Vanhemmalla iällään Kleinilla todettiin syöpä, jonka vuoksi hän joutui leikkaukseen. Hän kuoli kotonaan sydänkohtaukseen vuonna 2006 ollessaan 73-vuotias.
Simone Zaza
Simone Zaza (s. 25. kesäkuuta 1991 Policoro) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Vasenjalkainen Zaza on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kuulunut myös Italian jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Zaza aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 Serie A -joukkue Atalanta BC:ssä. Hän ei saanut paljoa vastuuta ja siirtyi vuonna 2010 silloin niin ikään Serie A:ssa pelanneeseen Sampdoriaan. Vastuuta ei tullut genovalaisseurassakaan ja näin Zaza siirtyi vuonna 2011 lainalle Serie B:n Juve Stabiaan. Juvessakaan vastuuta ei tullut paljoa, joten vuonna 2012 Zaza lähti jälleen lainalle Sampdoriasta, nyt kolmanneksi korkeimman sarjatason Esperia Viareggioon. Viareggiolaisseurassa maaleja tuli 11 kappaletta 18 ottelussa. Seuraavan kauden eli kauden 2012–2013 Zaza vietti jälleen lainalla, nyt Serie B:n Ascoli Calciossa. Maaleja Ascolissa tuli 18 kappaletta 35 pelatussa ottelussa.
Kesäkuussa 2013 Italian suurseura Juventus osti puolet Zazan pelaajaoikeuksista. Hän jätti lopultakin Sampdorian siirtyessään Serie A:han ensimmäistä kertaa nousseeseen US Sassuoloon. Zaza sai kunnian viimeistellä varmaksi putoajaksi nimetyn Sassuolon historian ensimmäisen Serie A-maalin ja teki kauden aikana yhdeksän maalia, kun Sassuolo säilyi yllättäen sarjassa. Toisella Serie A-kaudellaan Zaza teki 31 ottelussa 11 maalia.
CircleMUD
CircleMUDin viimeinen virallinen versio on vuonna 2002 julkaistu 3.1. Alkuperäistä CircleMUDia ei enää aktiivisesti kehitetä, vaan sen manttelijanperijänä jatkaa tbaMUD-projekti, joka perustuu vuonna 2006 julkaistuun epäviralliseen Circle-versioon 3.5.
Simone Zaza
Seurajoukkueura
Heinäkuussa 2015 Zaza siirtyi Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2015 Genoa CFC:tä vastaan ja avasi maalitilinsä seuraavalla kierroksella Frosinone Calciota vastaan.
Ari Heikkinen (poliitikko)
Ari Eelis Heikkinen (s. 20. toukokuuta 1964 Siilinjärvi) on vihreiden pitkäaikainen valtakunnan tason vaikuttaja. Heikkinen on toiminut vuodesta 2011 lähtien Oulun kaupungin hallintojohtajana ja on aiemmin ollut muun muassa vihreiden puoluesihteerinä vuosina 1997–2007 ja oikeusministeri Tuija Braxin erityisavustajana.
Simone Zaza
Maajoukkueura
Zaza on edustanut Italian nuoria sekä 17- että 19-vuotiaissa. Italian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä harjoitusottelussa Alankomaita vastaan. Italia voitti pelin 2–0. Syyskuussa 2014 Zaza teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa, kun Italia voitti Norjan EM-karsintojen avausottelussaan.
Ari Heikkinen (poliitikko)
Heikkinen aloitti poliittisen toiminnan 1980-luvulla Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnassa. Hän on ollut mukana Kalevi Kivistön presidentinvaalikampanjassa 1988 ja toiminut Rauhanpuolustajissa. Lisäksi hän on ollut vihreiden ehdokkaana europarlamentti-, eduskunta- ja kunnallisvaaleissa.
Kebab
thumb|Kebab muodossa, jollaisena se esiintyy eri puolilla maailmaa ruokakulttuureissa pienoiskuva|Kokolihasta valmistettu Döner-kebab kaasugrillissä. thumb|Perinteinen irakilainen kebab, lihapalavarras. Kebab on mausteinen liharuoka, jota myydään enimmäkseen pikaruokana. Nykyään tarjoiltu hampurilaista muistuttava kebab on alun perin kotoisin Lähi-idän ja Keski-Aasian kansojen keittiöistä, ja se on kuulunut jo kauan myös useiden muiden Välimeren kansojen ruokavalioon.
Lajityypin monista muunnelmista turkkilaistyylinen döner-kebab on yleisin. Kebabissa kartionmuotoista, jopa metrin korkuista, hiljalleen kääntyvää lihavarrasta paistetaan hiljaisella tulella niin, että ylhäältä valuva rasva voitelee alemmat kerrokset pitäen lihan mureana. Tarjoilemista varten kartiosta veistellään suikaleita veitsellä. Joitakin versioita voi ostaa tavallisesta ruokakaupasta pakasteina, ja moni kebabia myyvä ravintola käyttää teollisesti valmistettua lihaa.
Alkuperämaissa kebab voi tarkoittaa mitä tahansa paahdettua naudan- tai lampaanlihaa tai kanaa, ja kebablajeja on useita. Monissa maissa, kuten Irakissa, kebab tarkoittaa lihakuutioista, lihapaloista vartaissa kypsennettyä lihaa. Turkkilainen şiş kebap, Kreikassa souvlaki, on grillivarras. Kreikassa döner-kebabia hyvin paljon muistuttava ruokalaji on nimeltään gyros. Pakistanista kotoisin oleva shami-kebab, joka on maahanmuuttajien mukana löytänyt tiensä myös Isoon-Britanniaan, taas muistuttaa makkaraa tai jauhelihapihviä. Suomessa kebabina tunnettu döner tunnetaan useissa maissa arabiasta lähtöisin olevalla nimellä shawarma.
Kebab tarjoillaan usein riisin tai perunoiden kanssa lautasella tai pitäleivän sisässä, salaatin ja erilaisten kastikkeiden kera.
Kebabia on markkinoilla nykyään myös vegaanisena versiona.
Historia
pienoiskuva|Pitakebab Alun perin sana kebab (persiaksi کباب, kabāb ja turkiksi kebap) tarkoittaa grillattua tai paahdettua lihaa. Lähi-idässä kebabia on syöty jo niin kauan, että nimen alkuperä on hämärän peitossa, vaikka Persiaa ja Irania arvellaankin ruokalajin kodiksi. Varhaisin maininta kebabista on bagdadilaisen Ibn Sayyar al-Warraqin keittokirjasta Kitab al-tabikh 900-luvulta.
Pitakebab
Eurooppalaistyylisen kebabin isäksi on kutsuttu Turkissa syntynyttä Mahmut Aygünia (1921–2009), joka muutti Saksaan 16-vuotiaana ja tarjoili ensimmäisen kerran ravintolassaan Berliinissä kebabia pitaleivällä (lavash) vuonna 1971. Tätä ennen kebabia oli saanut riisin kanssa, mutta leipään kääriminen muutti sen mukaan otettavaksi pikaruoaksi. Aygün kehitti myös jogurttikastikkeen.
Kebab Suomessa
Suomeen kebab tuli 1980-luvun alussa, kun Veikko ja Tuula Huhtakangas perustivat Suomen ensimmäisen kebab-ravintolan Giros-grillin Porin Otavankadulle vuonna 1982. Idean Veikko Huhtakangas oli saanut syödessään kebabia tamperelaisen pihviravintoloitsijan Hannu Wissin kanssa Lontoon Sohossa. Tietotaidon Huhtakankaat ostivat Tukholmasta. Tätä ennen kebab oli kuulunut hotelli Tornin Balkan Grill -ravintolan tarjontaan jo 1960-luvulla.
Suomessa kebabiin käytetään lähinnä naudanlihaa ja broileria, Pohjois-Suomessa myös poronlihaa. Viime vuosina on yleistynyt myös kasvispohjainen kebab, kuten suomalainen Vöner.
Perinteisenä lahtelaisena grilliruokana pidetään usein lihamukia, johon kuuluvat kebabliha ja kastike.
Tyypillisiä kebabannoksia
pienoiskuva|Kebab ranskalaisilla perunoilla pienoiskuva|Rullakebab
Venäjän keisarikunta olympialaisissa
Venäjän keisarikunta osallistui olympialaisiin kolme kertaa ennen Venäjän vuoden 1917 vallankumousta ja Neuvostoliiton perustamista. Maa osallistui vuosien 1900, 1908 ja 1912 kesäolympialaisiin.
Maan ainoa olympiavoittaja on Nikolai Panin, joka voitti taitoluistelun olympiakultaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa. Mitalien määrällä mitattuna Venäjän keisarikunnan menestynein olympialaji oli paini, josta se saavutti kolme olympiahopeaa.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1987
29. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Sveitsin Crans-Montanassa 27. tammikuuta – 8. helmikuuta 1987. Supersuurpujottelu tuli uutena lajina MM-kilpailujen ohjelmaan.
Syöksylasku
<br style="clear:both" />
Supersuurpujottelu
<br style="clear:both" />
Suurpujottelu
<br style="clear:both" />
Pujottelu
<br style="clear:both" />
Alppiyhdistetty
<br style="clear:both" />
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Kyrö (etunimi)
Kyrö on suomalainen miehen etunimi. Nimipäivänä oli suomenkielisessä almanakassa 12. marraskuuta vuosina 1929–1949. Ortodoksisessa kalenterissa Kyrö on liitetty Kyyrokseen ja Kyriakokseen, sillä nämä nimet muistuttavat sitä äänteellisesti.
Kyrö on ollut Suomessa etunimenä seitsemällä vuosina 1920–1939 ja kahdeksalla vuosina 1940–1959 syntyneellä miehellä. 1960–1990-luvuilla nimeä ei saanut yksikään suomalainen, mutta vuosina 2000–2009 se annettiin alle viidelle ja 2010-luvulla jälleen alle viidelle miehelle. Kaikkiaan Kyrö-etunimeä on kantanut Suomessa Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun tietojen mukaan alle 25 miestä.
Naurun pidginenglanti
Naurun pidginenglanti on englannin kieleen perustuva pidgin, jota puhutaan Naurussa. Se on Kiinan pidginenglannin ja Melanesian pidginenglannin tuotos.
Sally Kipyego
Sally Jepkosgei Kipyego (s. 19. joulukuuta 1985) on kenialaissyntyinen yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Kipyego sai Daegun MM-kilpailuissa 2011 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 30.50,04. Lontoon olympialaisissa 2012 hän voitti niin ikään hopeaa 10 000 metrillä ennätyksellään 30.26,37. Samojen kisojen 5 000 metrillä hän sijoittui neljänneksi. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi.
Mitsubishi Outlander
Mitsubishi Outlander on Mitsubishi Motorsin valmistama crossover-SUV-luokkaan kuuluva auto. Se esiteltiin vuonna 2001, jolloin mallinimenä oli Airtrek. Nykyistä Outlander-nimeä alettiin käyttää vientimarkkinoilla vuodesta 2003 lähtien.
Toinen sukupolvi (2006–2012)
Toisen sukupolven Outlander esiteltiin Japanissa lokakuussa 2005. Auto on rakennettu uudelle Mitsubishi GS-pohjalevylle, joka on kehitetty yhdessä DaimlerChryslerin kanssa. Toisen sukupolven Outlanderin sisarmallit ovat Peugeot 4007 ja Citroën C-Crosser. Yhdysvalloissa uusi malli esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2006 ja Euroopan markkinoille se tuli loppuvuodesta 2006. Ensimmäisen puolen vuoden aikana auto täytti myyntiodotukset ja niitä myytiin yhteensä yli 13 000 kappaletta. Autossa ja 5+2 istumapaikkaa. Vain kahdella istuimella varustettuna tavaratilan koko on 1691 litraa. VW:n valmistama 2-litrainen Di-D-diesel (140 hv). Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007 esitellään kaksi uutta moottorivaihtoehtoa: PSA Peugeot Citroenin valmistama 2.2 Di-D (156 hv) ja Mitsubishin oma 2.4 MIVEC (170 hv). Molemmat tulevat markkinoilla vuoden 2007 lopulla. Dieselin yhteydessä on aina neliveto, mutta 2,4-litraisen bensiinimoottorin yhteydessä on vaihtoehtona myös etuveto.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Outlander sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Kolmas sukupolvi (2012–)
Kolmas sukupolvi esiteltiin Geneven autonäyttelyssä 2012. Tuotantoversio näki päivänvalon Venäjällä heinäkuussa 2012 ja muualla Euroopassa syyskuussa 2012.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Outlander sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Tekniikka
Tekniikka perustuu Mitsubishin i-MiEV sähköautossa käytössä olevaan sähköautotekniikkaan , jota bensiinikäyttöinen moottori tukee tarvittaessa. Autossa on sekä etu- että taka-akselilla 60 kW:n sähkömoottori ja lisäksi 2,0-litrainen bensiinimoottori; pääasiassa Outlander PHEV käyttää liikkumiseen etu- ja takasähkömoottoreita.
Glaronísi (Gyáros)
Glaronísi on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Gyároksen saaren kaakkoiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,186 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Glaronísi kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Mitsubishi Outlander
Tekniikka
Kahden sähkömoottorin tekniikka mahdollistaa auton käyttämisen 4WD nelivetotilassa, vaikka ajetaan pelkästään sähköllä.
Autossa käytetään S-AWC (Super All Wheel Control)-tekniikkaa, joka yhdistää neliveto-,ajonvakautus- ja ABS-järjestelmät PHEV-järjestelmään. Koska etu- ja taka-akselin sähkömoottorit toimivat itsenäisesti ja niitä voidaan ohjata käytännössä viiveettä, saadaan aikaan tarkasti ohjattava 4WD-tekniikka.
Hydridin lataus
Outlander PHEV voidaan ladata normaalista pistorasiasta. Latausaika on 4 tuntia täyteen lataukseen (240 V / 15 A). Auto on mahdollista ladata myös CHAdeMO-standardin mukaisella pikalatausasemalle 30 minuutissa (80 % taso). Ajoakun kapasiteetti vuoden 2019 mallissa on 13,8 kWh.
Suomen sotatieteelliset erikoismuseot
Sotatieteelliset erikoismuseot ovat Suomessa erikseen määritellyt museot, joissa on sodankäyntiin liittyvää esineistöä ja aineistoa. Suomen sotatieteelliset erikoismuseot ovat:
Muut sotiin liittyvät museot
Sotatieteellisten erikoismuseoiden lisäksi Suomessa on runsaasti museoita tai varsinaista museoita pienempiä pysyviä näyttelyitä tai perinnehuoneita, joissa on sotiin liittyvää esineistöä.
Tällaisiä kohteita ovat mm. Etelä-Karjalan museo, Evakkomuseo, G. A. Serlachius-museo, Hangon rintamamuseo, Heinolan kaupunginmuseo, Heinolan sotaveteraanit ry:n perinnehuone, Helsingin Väestönsuojelumuseo, Hotelli Herttuan sotahistoriallinen näyttely, Huittisten museo, Hämeenlinnan kaupungin historiallinen museo, Ilmajoen museon Aallon patteriston perinnetalo, Imatran veteraani- ja lottamuseo, Isonkyrön Asemiesmuseo, Itsenäisyyden museo, Jalasjärven sotaveteraanien perinnetalo, Joensuun bunkkerimuseo, Joroisten maanpuolustusmuseo, Joutsijärven bunkkerimuseo, Jyrkänkosken ulkomuseoalue, Järämä-Sturmbock Stellung, Jääkärimuseo, Jääkäriprikaatin perinnetila, Kainuun museo, Kalannin veteraanimuseo, Karijoen museo, Karstulan Lottamuseon Kruukkilan perinnetalo, Kempeleen kotiseutumuseo, Kollaa-museo, Kotiseutumuseo Ignatius, Kouvolan putkiradiomuseo, Kuhmoisten ase- ja varusmuseo, Kuhmon talvisotamuseo, Kuopion sotaveteraanimuseo, Kurikan museo, Kuuskajaskarin linnake, Kymenlaakson maakuntamuseo, Lapin maakuntamuseo, Lappajärven museo, Lohjan museo, Mannerheim-museo, Marskin maja, Miehikkälän Salpalinjamuseo, Muonion kotiseutumuseo, Mäntyharjun veteraanipuiston korsumuseo, Pajamäen perinnekeskus, Perniön museo, Peurungan korsumuseo, Pietarsaaren kaupunginmuseo, Pohjois-Karjalan museo Carelcum, Pohjois-Pohjanmaan museo, Porvoon museo, Päivölän kansanopiston Mannerheim-kokoelma. Rajakenraali Raappanan maja, Rajamuseo, Ristijärven suojeluskunta- ja lottanäyttely, Saarijärven museo, Suojeluskuntain päällystökoulun ja taistelukoulun perinnetila, Suomen ilmailumuseo, Suomen Jääkärimuseo, Säkylän talvi- ja jatkosotamuseo, Taidetila Jussi Vikainen, Taistelijan talo, Taivassalaon museo, Tammelan sotaveteraanimuseo, Tampereen suojeluskunta- ja lottamuseo, Tornionlaakson maakuntamuseo, Vaasan sotaveteraanimuseo, Vapauden hinta/Finlandia House (Lantana, Florida), Viestikeskus Lokki, Vimpelin suksitehdasmuseo, Viron vapaustaisteluiden museo/Lagedi, Viro.
Luettelo Belgian kaupungeista
Tämä on luettelo Belgiassa sijaitsevista kaupungeista.
Asteroidiryhmä
Asteroidiryhmä on joukko asteroideja, joita yhdistää samankaltainen rata. Esimerkiksi troijalaiset asteroidit kiertävät Jupiterin radalla keskimäärin 60 astetta planeetan edellä tai jäljessä. Tunnetaan myös Apollo, Amor- ja Aten-asteroidit, jotka tulevat lähelle maata. Nämä ovat niin sanottuja NEO-asteroideja.
Empiretyyli
thumb|[[Versailles|Versailles’n Grand Trianonin palatsin empiresalonki, joka kuului Napoleon I:lle ja Marie-Antoinettelle. Huonekalut on tehnyt François-Honoré-Georges Jacob-Desmalter.]] Empire on uusklassisen arkkitehtuurin ja sisustuksen tyylisuuntaus, jonka Ranskan keisari Napoleon otti hovityylikseen hallintokaudellaan 1804–1815. Tyyliä edelsi tai siihen on luettu direktoriokauden tyyli, jonka Jacques-Louis David loi vuosina 1795–1804. Napoleonin hovissa empiretyylin pääarkkitehteja olivat Charles Percier ja Pierre-François-Léonard Fontaine. Ranskasta empiretyyli levisi muualle Eurooppaan kuten Pohjoismaihin ja Venäjälle. Empire oli juhlallisen jäykkä tyyli, jonka koristeaiheet olivat peräisin etenkin antiikin Roomasta ja muinaisesta Egyptistä.
Historia
Empiretyyli syntyi keisari Napoleon I:n hallintokaudella (1804–1815), jonka loppumiseen sen Ranskassa katsotaan myös päättyneen. Tyyliä edelsi vuosina 1795–1804 taiteilija Jacques-Louis Davidin luoma direktoriokauden tyyli, jota pidetään empiren alkuvaiheena. Empiretyylin loivat Charles Percier ja Pierre-Francois-Léonard Fontaine. Myös huonekalusuunnittelijat Georges Jacob ja hänen poikansa François-Honoré Jacob-Desmalter vaikuttivat tyylin syntymiseen. Jacob-Desmalter kehitti veljensä kanssa gondolituolin, joka on yksi empiren tyypillisiä huonekaluja.
Empire levisi Ranskasta Pohjoismaihin ja Venäjälle. Britanniassa empireä vastasi regencytyyli. Pohjoismaissa empireaikaa oli noin 1810–1830. Suomessa empireä edelsi kustavilainen tyyli, josta siirryttiin Carl Ludvig Engelin vaikutuksesta niin sanottuun pietarilaiseen empireen. Engel aloitti vuonna 1827 niin kutsutun empirekaavoituksen suunnittelemallaan Turun ruutuasemakaavalla.
Empire vaikutti 1830-luvulle saakka.
Piirteet
Empiressä jäljiteltiin kreikkalaista pylvästemppeliä ja roomalaista sotapäällikön telttaa. Sisustuksessa suosittiin runsaita laskostettuja kangasverhoja ja tumman mahonkisia huonekaluja, joissa oli pronssikoristeinen viimeistely. Myös kultaa ja valkoista väriä käytettiin.
Empire-kalusto suunniteltiin yhtenäiseksi, ja sohva, pöytä sekä noja- ja pikkutuolit sommiteltiin ryhmäksi. Peilit kohosivat kattoon asti. Sivupuiden varassa eteen- ja taaksepäin kääntyvä psykhè-peili tuli muotiin. Lipastojen koko kasvoi aikaisemmasta. Sisäkkäin menevistä osista koostuva ruokapöytä ja päästä vedettävä vuode yleistyivät.
Arkkitehtuurissa empire oli suoraviivaista ja jäykkää, ja siinä suosittiin laakeita aumakattoja sekä kylmiä ja kovia värejä. Pietarissa arkkitehtuurilla pyrittiin kuvaamaan erityisesti hallitsijan valta-asemaa. Kolossaalipylväitä käytettiin paljon etenkin Pietarin arkkitehtuurissa, kuten myös suuria holvikaaria sekä temppelipäätyaihetta mukailevia keski- ja päätyulokkeita.
Pukeutuminen
Naisten pukeutumisessa tuli suosituksi empirepuku, avokaulainen, lyhythihainen ja pitkähelmainen puku, joka on rintojen alta kurottu poimulangalla vartalonmyötäiseksi. Mekoissa leveys alettiin kerätä vaatteen takaosaan ja niihin tehtiin pienet puhvihihat. Vaatekankaat olivat silkistä ja sametista, eli aiempaa raskaampia. Asusteista naisten muodissa suosittuja olivat pitkät, värikkäät hartialiinat ja pienemmät kolmikulmaliinat. Polvihousut poistuivat miesten muodista lähes kokonaan, ja niiden sijaan yleistyivät pitkät housut. Vuoden 1815 aikaan sanskulottien käyttämät pitkät, valkoiset housut tulivat muodikkaiksi. Leikkaus nousi puvuissa aiempaa tärkeämpään osaan.
Itä-Berliini
thumb|Itä-Berliinin lippu (1956–1990) thumb|Itä-Berliinin hallintoalueet thumb|Berliinin jako
Sodan jälkeen Berliini jaettiin neljään miehitysvyöhykkeeseen, joista Itä-Berliini oli Neuvostoliiton vyöhyke. Loput kolme vyöhykettä olivat länsiliittoutuneiden hallinnassa; pohjoinen vyöhyke Ranskan, läntinen Yhdistyneen kuningaskunnan ja eteläinen Yhdysvaltain hallinnassa. Vuonna 1948 kaupunki jakautui virallisesti kahtia, kun Neuvostoliitto ei tunnustanut sosiaalidemokraatti Ernst Reuterin valintaa pormestariksi ja asetti vyöhykkeelleen oman pormestarinsa.
Saksan demokraattinen tasavalta (DDR) piti koko Berliiniä pääkaupunkinaan (muodossa Berlin, Hauptstadt der DDR); käytännössä tosin pääkaupunkina toimi vain Itä-Berliini. Myös voittajavaltojen kesken Berliinin oikeudellinen status oli kiistanalainen. Länsiliittoutuneiden tulkinnan mukaan koko Berliinissä ylintä valtaa käytti neljä miehitysvaltaa eikä kumpikaan Saksa; Neuvostoliitto puolestaan katsoi, että Itä-Berliini kuului DDR:n alaisuuteen ja että miehitystila jatkui ainoastaan Länsi-Berliinissä.
Hallintoalueet
Ennen jakoa, vuoden 1920 alueliitoksesta lähtien Berliiniin oli kuulunut 20 hallintoaluetta (Bezirke). Jaon yhteydessä niistä kahdeksan tuli kuulumaan Neuvostoliiton, kuusi Yhdysvaltain, neljä Yhdistyneen kuningaskunnan ja kaksi Ranskan miehitysvyöhykkeeseen. Neuvostoliiton vyöhykkeeseen, josta muodostettiin Itä-Berliini, kuuluivat seuraavat kahdeksan hallintoaluetta:
George Schlatter
George Schlatter (s. 31. joulukuuta 1932 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja. Hänen tuottamiensa televisio-ohjelmien joukkoon kuuluu muun muassa komediasarja Rowan & Martin's Laugh-In. Schlatter oli myös American Comedy Awards -palkinnon alullepanija. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Kellosepän työkalut
Kellosepän työkalut jakautuvat kahteen ryhmään: isoille ja pienille kelloille tarkoitetut työkalut.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 76 kg
Naisten painonnoston 76 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 1. elokuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Orange County Choppers
pienoiskuva|Orange County Choppers -rakennus [[Newburghissa.]]Orange County Choppers (OCC) on kustomoituja moottoripyöriä valmistava yhdysvaltalainen yhtiö, jonka perustivat vuonna 1999 Paul Teutul Sr. ja Paul Teutul Jr. Yhtiö tuli kuuluisaksi tosi-TV -sarjan American Chopperin avulla, joka alkoi vuonna 2002.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 76 kg
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Kellosepän työkalut
Kolmikulmasyventäjä on yksi kellosepän työkaluista. Kolmikulmasyventäjiä on kaksi, suurempi ja pienempi. Suurempi on noin 130 mm pitkä ja 6 mm paksu, kun taas pienempi on noin 130 mm pitkä ja 3 mm paksu. Työkalulla levennetään porauskohtaa poraterän päässä olevan viisteen levyiseksi, ja sillä voidaan poistaa porauksessa syntyneet riisteet.
Osoittimienkohottaja on yksi kellosepän työkaluista. Nimensä mukaisesti sitä käytetään kohottamaan kellon osoittimia. Osoittimien kohottaja valmistetaan hopeateräksestä viilaamalla; se on noin 90 millimetrin pituinen ja 3 millimetrin paksuinen.
Orange County Choppers
Yhtiö sijaitsee Orangen piirikunnassa, New Yorkissa ja se sekoitetaan usein Kaliforniassa sijaitsevaan samannimiseen piirikuntaan.
Perheyhtiö on alun perin 1970-luvulla perustettu metallialan yritys Orange county ironworks. 1990-luvulla Paul Teutul Sr. rupesi valmistamaan sivutoimena moottoripyöriä ja vuonna 1999 hän perusti Orange County Choppersin.
Luettelo Perhon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Perhon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Perhon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Viestikiltojen liitto
Viestikiltojen liitto on 3. maaliskuuta 1963 perustettu Suomen yhtätoista viestikiltaa edustava keskusliitto, jonka tarkoituksena on lisätä jäsentensä maanpuolustustahtoa ja viestimieshenkeä, vaalia viestialan perinteitä sekä tukea ja edistää jäsentensä vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa. Yhdistyksen alkuperäinen nimi on ollut Viestikilta. Nykyinen nimi tuli voimaa 1989.
2017 perustettu Päijät-Hämeen Viestikilta on hyväksytty Viestikiltojen liiton jäseneksi, kun taas 2018 on lakkautettu yhdistysrekisteristä Pohjois-Karjalan Viestikilta 2018 pidetyllä jäsenkokouksella. Pohjois-Karjalan Viestikillan perinnettä jatkaa radioamatööriyhdistys Pohjois-Karjalan Radioamatöörit ry.
Etelä-Savo
Etelä-Savossa Mikkelissä toimii Kaakkois-Suomen Viestikilta ry. Mikkelin varuskuntaan siirrettiin 1979 Kouvolan varuskunnasta 3. Erillinen Viestikomppania, joka lakkautettiin. Mikkeliin Karkialammille perustettiin maavoimaesikunta, jossa on myös viestisuunnitteluosia.
Mikkelissä toimii Mikkelin Seudun Radioamatöörit ry, joka suunnittelee ja toteuttaa yhdessä Pieksämäen Radioamatöörit ry:n kanssa Etelä-Savon varaverkkoa Mikkelin kaupungin Etelä-Savon pelastuslaitoksen kanssa. Mikkelin Seudun Radioamatöörit ry:ssä on jäseninä myös Kaakkois-Suomen Viestikillan jäseniä. Kaakkois-Suomen Viestikilta tekee radioperinnetyötä ja on mukana toisen maailmansodan jatkosodan aikaisen viestikeskus Lokin ylläpitämisessä.
Kaakkois-Suomen Viestikilta ry:n puheenjohtajina on toiminut mm. yli-insinööri Jorma Suomalainen. Kaakkois-Suomen Viestikillan nykyinen puheenjohtaja on insinöörimajuri evp Tapio Teittinen.
Pohjois-Karjala
Pohjois-Karjalan Viestikilta ry lakkautettiin jäsenkokouksen päätöksellä 2018. Sen perinnettä jatkaa Pohjois-Karjalan Radiokerho. Pohjois-Karjalassa oli aikaisemmin Pohjois-Karjalan Prikaati, jonka ja telelaitoksen toimintaan Pohjois-Karjalan Viestikilta ry:n toiminta aikaisempina vuosikymmeninä perustui.
Massimo Serato
thumb|250px|Massimo Serato elokuvassa Domenica d’agosto (1950). Massimo Serato (oikealta nimeltään Giuseppe Segato, 31. toukokuuta 1916 Oderzo, Trevison maakunta – 22. joulukuuta 1989 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Serato opiskeli näyttelemistä Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa ja esiintyi ensimmäisen kerran Franco Saponierin elokuvassa Appuntamento allo zoo (1937). Hänen varsinaisena debyyttinään pidetään kuitenkin Gianni Franciolinin elokuvaa L'ispettore Vargas (1940). Seuraavana vuonna Serato näytteli pääosaa Mario Soldatin hyvin menestyneessä elokuvassa Piccolo mondo antico.
Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen Serato näytteli pääosia muun muassa Carmine Gallonen ja Gennaro Righellin elokuvissa sekä Alberto Lattuadan esikoisohjauksessa Giacomo l’idealista (1943). Myöhemmin hän esiintyi etupäässä melodraamoissa, eri tyylilajeja edustavissa seikkailuelokuvissa sekä televisiosarjoissa. Spagettiwesterneissä Serato käytti toisinaan taiteilijanimeä Joe Barracuda. Hänet on palkittu nastro d’argentolla sivuosasta Aldo Verganon elokuvassa Il sole sorge ancora (1946).
Luettelo vapaatalousalueista
Tämä on luettelo vapaatalousalue ista
Hagaparken
thumb|250px|Hagaparkenia kesällä. Hagaparken on englantilaistyylinen puisto Ruotsissa Solnan kunnassa lähellä Tukholmaa. Puisto luotiin kuningas Kustaa III:n määräyksestä. Se sijaitsee Brunnsvikenin läntisellä rannalla ja ulottuu etelästä Stallmästaregårdenista pohjoiseen Frösundavikiin.
Vuonna 1935 puistolle myönnettiin byggnadsminne-asema. Vuodesta 1994 Hagaparken on osana Ekoparkenia kuulunut Ruotsin ensimmäiseen kansalliseen kaupunkipuistoon.
Luettelo Belizen kaupungeista
Tämä on luettelo Belizessä sijaitsevista kaupungeista.
Thomas Weelkes
Thomas Weelkes (1576 – 30. marraskuuta 1623) oli brittiläinen säveltäjä ja urkuri. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa madrigaaleja.
Weelkes syntyi Sussexissa vuonna 1576. Hänen tarkasta syntymäpäivästään ei ole varmuutta, mutta hänet kastettiin 25. lokakuuta. Hän pääsi 22-vuotiaana urkuriksi Winchester Collegeen. Weelkes toimi urkurina kuolemaansa saakka. Hän kuoli Lontoossa 30. marraskuuta 1623. Hänen hautajaisensa olivat 1. joulukuuta 1623.
Denise Quiñones
pienoiskuva|259x259px|Quiñones vuonna 2001 Denise Marie Quiñones August (s. 9. syyskuuta 1980 Ponce, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä, malli ja kauneuskuningatar, joka voitti Miss Universum -kilpailun vuonna 2001. Quiñones on neljäs Miss Universum -kisan voittanut puertoricolainen nainen. Ennen Miss Universum -kilpailun voittoa hän voitti samana vuonna Miss Puerto Rico -kauneuskilpailun. Quiñones on asunut Santo Domingossa vuodesta 2010 lähtien.
Ura
Quiñones voitti Miss Universum -kilpailun 11. toukokuuta 2001 Bayamónissa, Puerto Ricossa. Hänet kruunasi Miss Universum 2000, intialainen Lara Dutta. Quiñones on Margareta Arvidssonin, Margarita Moranin ja Janelle Commissiongin lisäksi ainoa sekä Miss Universum- että Miss Photogenic -voittaja. Ollessaan Miss Universum Quiñones asui New Yorkissa.
Vuoden 2002 Miss Universum -kilpailussa Quiñones kruunasi seuraajansa, Venäjän Oksana Fjodorovan.
Vuonna 2003 hän näytteli elokuvassa Bad Boys 2 hyvin pienessä roolissa.
Hän sai hieman myöhemmin HOLA- ja ACE-palkinnon roolistaan näytelmässä Anna in the Tropics. Lokakuussa 2005 Quiñones näytteli pääroolia Federico García Lorcan näytelmässä Donna Rosita (esp. Doña Rosita la soltera). Vuonna 2006 hän näytteli pilottijaksossa Aquaman Rachel Torresin roolia.
2. helmikuuta 2006 Quiñones esiintyi vierailevana tähtenä televisiosarja Smallvillen viidennellä tuotantokaudella jaksossa Koston enkeli, jossa hän esiintyi Andrean roolissa.
Marraskuussa 2006 hän näytteli Off Broadway-näytelmässä Zanahorias, ja voitti roolityöstään ACE-palkinnon. Vuonna 2009 Quiñones näytteli yhtä päärooleista toimintaelokuvassa La Soga.
Yksityiselämä
Quiñones seurusteli vuosina 2010–2011 näyttelijä Frank Perozon kanssa.
Varsinaiskarjala
Varsinaiskarjala on uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen ryhmään kuuluva kieli tai murre. Se muodostaa yhdessä livvin- eli aunuksenkarjalan ja lyydin kanssa karjalan kielen murrejatkumon, jossa alueelliset erot ovat hyvin suuret. Varsinaiskarjala polveutuu muinaiskarjalasta.
Murteet
Varsinaiskarjala jakautuu kahteen päämurteeseen, jotka ovat vienankarjala eli pohjoiskarjala ja eteläkarjala. Nimityksiä pohjoiskarjala ja eteläkarjala pyritään usein välttämään, koska ne aiheuttavat turhaa sekaannusta Suomen maakuntien, Pohjois-Karjalan ja Etelä-Karjalan kanssa. Kaksi päämurretta jakautuvat alamurteiksi seuraavasti:
eteläkarjala
Tverin-, tihvinän- ja valdainkarjalasta käytetään yhteisnimityksiä tytärkarjala, saarekekarjala tai saarekemurteet erotuksena Karjalan tasavallan ja Suomen alueella puhuttavista eteläkarjalan murteista.
Vienankarjala
Vienankarjalan puhuma-alue on kattanut laajimmillaan koko Karjalan tasavallan pohjoisosan sekä Suomesta Suomussalmen Hietajärven ja Kuivajärven kylät sekä Kuhmon Rimmin kylän. Suomessa vienankarjalaisten kieli on vaihtunut paikallisiksi suomen murteiksi ja samoin Karjalassa se on paikoin väistynyt venäjän tieltä. Nykyisin vienankarjalaa puhutaan pääasiassa Kalevalan kansallisen piirin, Louhen piirin sekä Kostamuksen kaupunkipiirin alueilla. Vienankarjala ei poikkea merkittävästi suomen kielen itäisistä murteista. Suomalainen ymmärtääkin sitä vaivatta ja pysyy täysin kommunikoimaan vienalaisen kanssa.
Eteläkarjala
Eteläkarjalaa on puhuttu Karjalassa laajimmillaan nykyisen Karjalan tasavallan keskiosissa, eli Pohjois-Aunuksessa sekä Laatokan pohjois- ja länsipuolella. Laatokan länsipuolinen väestö siirtyi suurelta osin Venäjän sisäosiin Tverin, Valdain ja Tihvinän alueille 1600-luvulla. Muuton syynä oli Ruotsin harjoittama taloudellinen, uskonnollinen ja hallinnollinen painostus. Vuoteen 1650 mennessä muutti pois 25 000 henkeä. Raja-Karjalan eli Laatokan pohjoispuolisen luovutetun Karjalan eteläkarjalainen väestö on hajaantunut evakkoina toisen maailmansodan jälkeen ympäri Suomea. Evakoista oli eteläkarjalan puhujia noin 15 000 henkeä, mutta kieli ei ole enää juuri siirtynyt jälkipolville hajaantumisen jälkeen.
Eteläkarjalaa puhutaan nykyisin lähinnä Mujejärven ja Suojärven piireissä Karjalan tasavallassa sekä tverinkarjalaisten asuma-alueella Tverin ja Tihvinän seuduilla Sisä-Venäjällä. Karjalaisalueita nimitetään Tverin Karjalaksi. Valdain alueelta eteläkarjalan murre on kadonnut. Ennen toista maailmansotaa sitä puhuttiin myös Suomen puolella Raja-Karjalassa Ilomantsissa, Suojärvellä, Suistamolla, Korpiselillä ja Impilahdessa.
Eteläkarjalan murteista on kaikkein merkittävin tverinkarjala, jonka puhujia lasketaan olevan 23 000. Tverinkarjalaisia on kuitenkin huomattavasti enemmän: Lihoslavlskin, Spirovskin, Rameškovskin ja Etelä-Maksatihan hallintopiirin yhteisellä alueella heitä asui ennen toista maailmansotaa peräti 100 000, sekä Vesjegonskin, Sandovskin, Krasnoholmskin hallintopiirien alueella noin 30 000. Tihvinänkarjalan puhujia on noin 2 000.
Eteläkarjalaa ei pidä sekoittaa Suomen Etelä-Karjalan maakuntaan eikä siellä puhuttaviin suomen kaakkoismurteisiin.
Sinikka Salokorpi
Sinikka Sanelma Salokorpi (o.s. Honkamäki, 24. toukokuuta 1934 Turku – 28. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja lastenkirjailija. Hän kirjoitti yli 30 kirjaa ja sen lisäksi oli toimittamassa kymmeniä muita 1960-luvun lopulta lähtien. Toimittajana ja tietokirjailijana Salokorven erikoisaloja olivat matkailu, vapaa-aika, lemmikkieläimet ja asuminen. Hän kirjoitti myös monia eläinaiheisia lastenkirjoja.
Vuonna 1989 Sinikka Salokorpi sai Suomen Matkailuliiton ensi kertaa jakaman Luovuuden kultahippu -palkinnon matkailutoimittajien kansainvälisten suhteiden hoitamisesta muun muassa toimittuaan kuusi vuotta Matkailutoimittajien killan puheenjohtajana. Vuonna 2001 Salokorvelle myönnettiin opetusministeriön ylimääräinen sanomalehtimieseläke.