cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kilosa
Kilosa on pikkukaupunki Morogoron alueella Tansaniassa. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan Kilosassa asui 34 425 asukasta. Kaupunki on Kilosan piirikunnan hallinnollinen keskus.
Elizabeth Fry
Fry syntyi tunnettuun Gurneyn kveekarisukuun Norwichissa vuonna 1780. Fryn omat päiväkirjamerkinät osoittavat, että hänen sosiaalinen omatuntonsa heräsi raamattuopetuksen ansiosta. Avioiduttuaan vuonna 1800 hän muutti miehensä kanssa Lontooseen, jossa hän vieraili Newgaten vankilassa ja alkoi toimia siellä tapaamiensa naisvankien ja lasten auttamiseksi. Aluksi hän keskittyi lasten oloihin, mutta kiinnitti pian suuremman huomionsa naisten ahdinkoon. Hän rohkaisi muita keskiluokan naisia ​​käymään vankiloissa ja perustamaan opetusryhmiä vankien osaamisen parantamiseksi. Kurinalaisuus ei ollut hänen päätavoitteensa, mutta ehdotti naisvangeille sääntöjä ja pyysi heitä päättämään niistä äänestämällä. Hän ei keskittynyt heidän rikkomuksiinsa, vaan heidän käyttäytymisensä. Hänestä tuli ensimmäinen nainen, joka esitti todisteita Britannian parlamentissa. pienoiskuva|Muistolaatta Elizabeth Fryn asuintalossa Lontoossa. Asunnottomien asiaa hän alkoi ajaa talvella 1819–1820 nähtyään kuoliaaksi paleltuneen nuoren pojan ruumiin Lontoossa ja auttoi perustamaan kodittomille yönsuojia. Järjestelmä menestyi ja Elizabeth Fryn johtama naisten komitea laajensi toiminnan Lontoon rajojen ulkopuolelle esimerkiksi Brightoniin.
Vuonna 1840 Fry perusti Lontoossa järjestön Society of Protestant Sisters of Charity sekä laitoksen sairaanhoitajien kouluttamista varten. Siellä harjoittelevat olivat käytännön työssä Guy's Hospitalissa ja St Thomas' Hospitalissa. Vuoteen 1857 mennessä järjestöön liittyneitä sairaanhoitajia oli 90. Sairaanhoidon uranuurtaja Florence Nightingale piti Fryta esikuvanaan, ja monet Fryn koulussa opiskelleista hoitajista toimivat haavoittuneiden sotilaiden hoitajina Nightingalen alaisuudessa Krimin sodassa.
Marianne (kappale)
Marianne on laulaja ja lauluntekijä Matti Inkisen johtaman SIG-yhtyeen kappale ja single. Sen julkaisi Love Kustannus Johanna-levymerkillä sarjatunnuksella JHNS 130. Singlen kappaleet ovat vuoden 1980 debyyttialbumilta Matkalla maineeseen.
Gianluca Bezzina
Gianluca Bezzina, tunnetaan myös taiteilijanimellä Gianluca, (s. 9. marraskuuta 1989) on maltalainen lääkäri ja laulaja. Hän edusti Maltaa Eurovision laulukilpailussa 2013 kappaleella ”Tomorrow” ja sijoittui finaalissa kahdeksanneksi 120 pisteellä.
Marianne (kappale)
Kappaleet singlellä
A-puoli
B-puoli
Sandra Dee
Alexandra Cymboliak Zuck eli Sandra Dee (23. huhtikuuta 1942 Bayonne, New Jersey – 20. helmikuuta 2005 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Dee voitti vuonna 1958 lupaavimman naistulokkaan Golden Globe -palkinnon naissivuosastaan Robert Wisen ohjaamassa elokuvassa Kunnes he palaavat (Until They Sail). Hän teki sitten monia modernin itsenäisen nuoren naisen rooleja ja nousi 1960-luvulla teiniyleisön suureksi suosikiksi muun muassa osallistumalla erilaisiin mielenosoituksiin.
Hänen inspiroimansa laulu "Look At Me, I'm Sandra Dee" sisältyi musikaaliin Grease.
Yksityiselämä
Dee syntyi Bayonnessa, New Jerseyn osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat ruteenitaustaiset John ja Mary Zuck. Hän joutui lapsena isäpuolensa seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi ja sairastui anoreksiaan jo noin 9-vuotiaana.
Sandra Dee meni vuonna 1960 naimisiin laulaja-näyttelijä Bobby Darinin kanssa. Pari sai yhden pojan, Doddin, mutta avioliitto päättyi eroon vuonna 1967. Dee kärsi elämänsä aikana pitkäaikaisesta masennuksesta, anoreksiasta ja alkoholismista. Yhä enemmän Deetä masensi avioero, Bobby Darinin kuolema 1973 ja äidin kuolema 1988.
Dee kuoli munuaistautiin ja keuhkokuumeeseen Thousand Oaksissa, Kaliforniassa vuonna 2005. Hän oli saanut dialyysihoitoa nelisen vuotta.
Marina Ginestà
thumb|Marina Ginestà vuonna 1936 Colón-hotellin katolla Barcelonassa.
Marina Ginestà (29. tammikuuta 1919 Toulouse – 6. tammikuuta 2014 Pariisi) oli ranskalainen toimittaja ja Espanjan sisällissodan veteraani, joka esiintyy yhdessä sodan tunnetuimmista valokuvista.
Elämä
Ranskalaisessa Toulousen kaupungissa syntynyt Ginestà muutti perheineen 11-vuotiaana Barcelonaan. Espanjan sisällissodan sytyttyä vuonna 1936 hän palveli vapaaehtoisena toimittajana ja tulkkina. Ginestà oli muun muassa Kansainvälisten prikaatien mukana kulkeneen Pravdan kirjeenvaihtajan, kirjailija Mihail Koltsovin avustajana. Hän oli tulkkina myös kuuluisassa haastattelussa, jossa Espanjan anarkistien johtohahmoihin kuulunut Buenaventura Durruti arvosteli kärkkäästi liittolaisensa Neuvostoliiton poliittista järjestelmää ja diktaattori Stalinia.
Sodan päätyttyä vuonna 1939 Ginestà pakeni Meksikon kautta Dominikaaniseen tasavaltaan, josta hän joutui lähtemään diktaattori Rafael Trujillo vainojen takia vuonna 1949. Belgialaisen diplomaatin kanssa avioitunut Ginestà palasi 1950-luvun alussa Barcelonaan, josta hän muutti myöhemmin Pariisiin.
Valokuva
Marina Ginestàn kuuluisan valokuvan otti saksalaisen sotakuvaaja Hans Gutmann (myöh. Juan Guzmán) 21. heinäkuuta 1936 Barcelonassa sijaitsevan Colón-hotellin katolla. Mustavalkoisessa kuvassa 17-vuotias Ginestà poseeraa kivääri selässään. Se on yksi tunnetuimmista Espanjan sisällissodan aikaisista valokuvista, joka on myöhemmin esiintynyt muun muassa kirjojen kansikuvissa.
Vaikka kuvasta tuli vuosien saatossa yksi sodan hävinneiden tasavaltalaisten ikoneista, ei Ginestà itse ollut tietoinen valokuvan olemassaolosta, eikä kukaan myöskään tiennyt vuosikymmeniin siinä esiintyneen tytön henkilöllisyyttä. Vasta vuonna 2006 Gutmannin arkistoja tutkinut toimittaja onnistui jäljittämään kuvassa esiintyvän henkilön muun muassa Mihail Koltsovin päiväkirjamerkintöjen sekä muiden otettujen valokuvien perusteella. Hans Gutmann oli Ginestàn kuvaa arkistoidessaan kirjoittanut hänen sukunimensä väärin, jonka vuoksi henkilöllisyys pysyi tuntemattomana.
Valokuvan ottanut Hans Gutmann (1911–1982) pakeni sodan jälkeen kotimaansa Saksan natsihallintoa Meksikoon, jossa hän loi merkittävän uran valokuvaajan nimellä Juan Guzmán. Hän tuli tunnetuksi kuvattuaan 1950-luvulla meksikolaisten taiteilijoiden Frida Kahlon ja Diego Riveran tuotantoa ja työskentelyä.
Amos Biwott
thumb|210px|Amos Biwott (vuonna 1968) Amos Biwott (s. 8. syyskuuta 1947 Nandin piirikunta, Kenia) on entinen kalenjin-heimon nandi-haaraan kuuluva kenialainen juoksija, vuoden 1968 Meksikon olympialaisten estejuoksun olympiavoittaja.
Amos Biwott oli ensimmäisiä kenialaisia kansainvälisen tason huippujuoksijoita, ja hän aloittikin olympiavoitollaan vielä nykyaikanakin jatkuvan afrikkalaisten, erityisesti kalenjinien hallintokauden maailman estejuoksuradoilla. Samoissa olympialaisissa Naftali Temu oli jo aikaisemmin voittanut 10 000 metrin juoksussa Kenian kautta aikain ensimmäisen olympiakullan. Samoissa kisoissa myös Kipchoge Keino voitti kultaa 1 500 metrillä.
Ennen olympiakultaansa 21-vuotias Biwott oli juossut vain kolme estejuoksukilpailua, eikä hänen esteidenylitystekniikkansa ollut erityisen hyvä. Asiantuntijoiden mielestä se oli jopa humoristisen näköinen. Biwott ylitti vesiesteet tekemällä huikean loikan astumatta lainkaan esteen päälle. Sekä Meksikon alkuerä- että loppukilpailujuoksunsa hän juoksi historiallisesti kastelematta ollenkaan kenkiään. Finaalin viimeisen kierroksen alkaessa hän oli vasta yhdeksännellä sijalla, mutta huikean 200 metrin loppukirinsä ansiosta hän nousi voittoon, jättäen maanmiehensä Benjamin Kogon hopealle 0,6 sekunnin erolla.
Vuonna 1970 Biwott sijoittui Kansainyhteisön kisoissa estejuoksussa kolmanneksi, ja 1972 olympialaisissa kuudenneksi. Hän päätti uransa sijoituttuaan kahdeksanneksi vuoden 1974 Kansainyhteisön kisoissa.
Luke Roberts (pyöräilijä)
Luke Justin Roberts (s. 25. tammikuuta 1977 Adelaide, Etelä-Australia ) on australialainen pyöräilijä, joka kilpaili sekä rata- että maantiepyöräilyssä. Hän asui aktiivivuosinaan sekä Adelaidessa että Kölnissä, Saksassa. Hän aloitti kilpapyöräilyn 13-vuotiaana ja tuli ammattilaiseksi vuonna 2002. Hän lopetti uransa 2014.
Roberts kuului Australian joukkueeseen, joka voitti ratapyöräilyn neljän kilometrin joukkuetakaa-ajossa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja sijoittui neljänneksi Pekingissä 2008. Henkilökohtaisessa neljän kilometrin takaa-ajossa hän oli viides Ateenassa 2004 ja yhdeksäs Sydneyssä 2000.
Roberts voitti neljän kilometrin joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Ballerupissa 2002, Stuttgartissa 2003 ja Melbournessa 2004 sekä sai MM-pronssia Manchesterissa 2008. Henkilökohtaisessa neljän kilometrin takaa-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 2002 ja 2003.
Kansainyhteisön kisoissa Roberts saavutti kultaa joukkuetakaa-ajossa Kuala Lumpurissa 1998 ja Manchesterissa 2002 sekä hopeaa henkilökohtaisessa takaa-ajossa 1998.
Saavutuksia
Lähteet: Sports-Reference, Cycling Archives , Pro Cycling Stats
Satapäiväinen keisarikunta
Hän joutui kuitenkin luopumaan vallasta, ja hänet karkotettiin St. Helenalle hävityn Waterloon taistelun jälkeen, sillä britit halusivat Napoleonista eroon.
Myrkkyrisakas
Myrkkyrisakas (Inosperma erubescens, syn. Inocybe erubescens) on kalkkimailla viihtyvä myrkyllinen risakaslaji. Sen lakki on 3–8 senttimetriä leveä ja yläpinnalta valkoinen tai punertava. Jalka on lakin värinen ja 5–12 senttimetriä pitkä. Heltat ovat melko tiheät. Malto on valkoista tai punertavaa. Sienen haju on ummehtunut tai imelän maanhajuinen. Laji on Suomessa harvinainen. Se kasvaa aivan eteläisimmässä Suomessa kesäkuusta heinäkuuhun kalkkimailla, lehdoissa, puistoissa ja mullalla. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi.
Punavesilisko
Punavesilisko (Pseudotriton ruber) on Pseudotriton-sukuun kuuluva laji. Se on sukua lajille P. montanus. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko
Aikuisen yksilön pituus on 10–17 cm. Pääväritys on punainen ja ihossa on mustia täpliä. Punaisen värityksensä takia punavesilisko muistuttaa punatäplävesiliskon (Notophthalmus viridescens) nuoruusvaihetta. Ruumis on tukeva. Jalat ja häntä ovat lyhyet.
Levinneisyys ja elinympäristö
Punavesiliskoa tavataan Yhdysvaltojen itäosassa. Sen pääasiallista elinympäristöä ovat lähteet ja virtaavat vedet. lajia esiintyy myös metsissä ja niityillä.
Lisääntyminen
Punavesiliskon parittelu on yksinkertaisempaa kuin muiden saman sukuisten lajien. Parittelun ja munimisen välissä saattaa kulua aikaa kuukausia. Naaras munii maalle tai veteen syksyllä. Munien määrä on noin 70-90. Toukan kuoriutumisesta lopulliseen muodonmuutokseen kuluu aikaa suurin piirtein puolestatoista vuodesta kolmeen ja puoleen vuoteen.
Ravinto
Punavesilisko syö pieniä selkärangattomia ja pienempiä sammakkoeläimiä.
Sami Lehtoranta
Sami Lehtoranta (s. 13. marraskuuta 1979 Suolahti) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoitten kasvatti Lehtoranta aloitti uransa SM-sarjassa kaudella 1995–1996. Uransa aikana hän on edusti HoNsUa, Äänekosken Huimaa, Namika Lahtea, ranskalaista Dijonia ja Joensuun Katajaa. Kaudella 2005–2006 Katajaan tullut Lehtoranta nousi joensuulaisjoukkueen kapteeniksi ja olikin jo vakiopelaaja keväällä 2006 Katajan saadessa hopeaa.
Lehtoranta lopetti uransa keväällä 2014. Kataja selviytyi loppuotteluihin, joissa se hävisi Tampereen Pyrinnölle.
Primus (Transformers)
Primus on fiktiivinen hahmo Transformers-universumissa.
The Transformers
Sarjakuvassa Primus esiintyy transformereiden jumalana. Bumblebee, Jazz ja Grimlock löytävät hänet Cybertronin ytimestä. Decepticonien hyökättyä Primus heräsi ja kaukana avaruudessa ollut Primus veli, Unicron, kuuli tämän karmean herätyshuudon. Kun Unicron lähetti kätyrinsä, Galvatronin tappamaan sekä Primusin että Autobottijohtaja Emirate Xaaronin, Primus otti Xaaronin kehon valtaansa.
Primus tajusi Galvatronin valheita kuunnellessaan, että Transformerien yhdistymisen aika taistelussa suurta pahaa vastaan olisi tullut. Primus keräsi kaikki Transformerit Cybertronille. Unicronin hyökättyä Transformerit eivät uskaltaneet hyökätä valtavaa vihollistaan vastaan. Primuksen oli pakko ostaa aikaa ja näyttää lapsilleen, että Unicronia vastaan voi taistella. Primus sitoi Unicronin energiasiteellä ja yritti huijata tämän kuvittelemaan, että Unicron oli hävinnyt. Valitettavasti Unicron tajusi Primuksen juonen ja ampui lasersäteen silmistään kohti Xaaronin kehoa. Laukaus tappoi sekä Transformerien jumalan Primuksen että räjäytti palasiksi Emirate Xaaronin kehon.
Transformers: Cybertron
Tässä sarjassa paljastuu, että Primus on myös valtava planeetan kokoinen transformeri kuten veljensä Unicron. Kun Autobotit veivät Omegalukon ja kolme cyberplaneetta-avaimista Cybertronin ytimeen, Cybertron muuntautui paljastaen planeetan olevan Primusin robottikeho. Primuksella ei kuitenkaan ollut täysiä voimiaan, koska Starscream oli vienyt osan Omegalukon voimasta. Hän sanoi Autoboteille voivansa tuhota Unicronin tuhosta aiheutuneesta tasapainon järkkymisestä syntyneen ja koko maailman kaikkeutta uhkaavan mustan aukon vain, jos saa haltuunsa kaikki neljä cyberplaneeta-avainta. Hän paljasti myös neljännen avaimen olinpaikan: Jättiläisplaneetta Gigantion. Primus pidätteli mustaa aukoa, estäen sitä laajentumasta, sillä aikaa kun Autobotit lähtivät Gigantioniin etsimään avainta. Jaksossa "Loppu" hän sai Omegalukon ja kaikki neljä cyberplaneetta-avainta takaisin. Primuksen kipinä heräsi täysin ja hän käytti Arkkia ampuakseen voimistaan kanavoidun energiasäteen, joka tuhosi mustan aukon.
Transformers: Prime
Primus ei esiinny fyysisesti animaatiosarjassa Transformers: Prime, mutta hänen ja Cybertronin ytimen mainitaan olevan yhtä. Hänen mainitaan olevan jumalallinen, joka edustaa Ikikipinää samalla tavalla kuin Unicron edustaa Vastakipinää. Lisäksi sarjassa mainitaan transformereiden historiasta kertova "Primuksen kirja".
Helsingin tuomiokirkkoseurakunta
Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on seurakunta Etelä-Helsingissä. Seurakunta toimii Eiran, Kaartinkaupungin, Kaivopuiston, Kampin, Katajanokan, Kluuvin, Kruununhaan, Punavuoren, Ullanlinnan ja Suomenlinnan kaupunginosien sekä Länsisataman kaupunginosan Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueiden alueilla.
Seurakunta on osa Helsingin seurakuntayhtymää, ja se kuuluu Helsingin hiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Marja Heltelä. Vuoden 2021 lopussa seurakuntaan kuului 29 994 jäsentä, mikä on 51,2 prosenttia alueen asukkaista.
Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on vuodesta 1990 lähtien jakanut Engel-palkinnon ansioitumisesta kirkkotaiteen alalla tai kirkkotilan rikastuttamisesta.
Historia
Tuomiokirkkoseurakuntaa edelsi lyhytaikainen Keski-Helsingin seurakunta, joka jakaantui vuonna 1956 Vanhankirkon, Lauttasaaren ja Suurkirkon seurakuntiin. Suurkirkko vaihtoi nimensä vuonna 1959 Tuomiokirkkoseurakunnaksi. Vuonna 1999 Tuomiokirkkoseurakuntaan liitettiin Eteläinen suomalainen seurakunta eli Johanneksen ja Agricolan seurakunnat sekä Vanhankirkon seurakunta.
Kirkot
Lisäksi seurakunnalla on käytössä Hyvän toivon kappeli Jätkäsaaressa. Seurakunta myi Ruoholahden kappelin vuonna 2017 yksityiselle päivähoitoketjulle.
Tuomiorovastit
Helsingin tuomiorovastina on toiminut vuodesta 1956 lähtien yhdeksän henkilöä.
Casa de la Panadería
pienoiskuva|Casa de la Panadería Madridissa.
Casa de la Panadería on rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa Plaza Mayor -aukion pohjoislaidalla. Se oli alun perin 1600-luvulla aukion rakennuksista ensimmäinen, ja sinne sijoitettiin leipurien killan toimistotiloja. Nykyisin se on Madridin kunnan käytössä.
Rakennus on jälleenrakennettu kahdesti: vuosina 1672–1674, sekä vuoden 1790 jälkeen jolloin tulipalo runteli aukiota pahoin. Aukion tuolloisesta jälleenrakennuksesta vastasi arkkitehti Juan de Villanueva. Rakennuksen nykyisen julkisivun vertauskuvalliset seinämaalaukset ovat taiteilija Carlos Francon käsialaa, ja ne ovat peräisin vuodelta 1992.
Michael Gwisdek
Michael Gwisdek (14. tammikuuta 1942 Berliini – 22. syyskuuta 2020 ) oli saksalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän on työskennellyt Deutsches Theaterissa ja monissa elokuvissa ohjaajana tai näyttelijänä.
Gwisdek näytteli uransa alkuvaiheissa teatterissa ja elokuvien sivurooleissa. Berliinin Volksbühne-teatterissa hän näytteli vuodesta 1973 alkaen. Anna Seghersin elokuvassa Die Toten bleiben jung (1968) hän oli SS-upseeri. Komediallisten roolien ansiosta Gwisdek alkoi saada enemmän elokuvia. Itä-Saksan sensuurikoneisto ei antanut kiitosta elokuvista Dein unbekannter Bruder (1982) eikä Olle Henry (1983). Yleisö oli kuitenkin niistä mielissään, koska ne kritisoivat DDR:n hallintoa.
Gwisdekin ensimmäinen elokuvaohjaus oli vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Treffen in Travers. Gwisdek näytteli siinä vaimonsa Corinna Harfouchin kanssa päärooleja. Muurin murtumisen jälkeen hän oli mukana useassa saksalaisessa tuotannossa. Elokuvasta Nachtgestalten hänet palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Hopeisella karhulla. Sen jälkeen Gwisdek näytteli muun muassa elokuvissa Goodbye Lenin, Herr Lehmann ja Oh Boy. Televisiossa hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa Rikospaikalla ja Donna Leon.
LaShawn Merritt
LaShawn Merritt (s. 27. kesäkuuta 1986) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija ja olympiavoittaja.
Merritt voitti Grosseton nuorten MM-kisoissa 2004 kultaa 400 metrillä ajalla 45,25. Samoissa kisoissa hän oli voittamassa kultaa myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän juoksi pitkän viestin alkuerissä, ja sai kultamitalin kun Yhdysvallat voitti myöhemmin loppukilpailun. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti kultaa pitkässä viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi 400 metrillä kolmanneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa ajalla 44,14 sekä voitti 400 metrin kilpailun yleisurheilun maailmancupissa. Maailmancupissa hän oli mukana myös Yhdysvaltain pitkän viestin voittaneessa joukkueessa.
Merritt voitti Osakan MM-kisoissa 2007 hopeaa ajalla 43,96. Hän oli samoissa kisoissa voittamassa MM-kultaa pitkässä viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 44,58. Seuraavana vuonna Pekingin olympialaisissa Merritt kirkasti saavutuksensa ja voitti olympiakultaa päättäen näin Jeremy Warinerin valtakauden. Merritt otti finaalissa selvän voiton ja juoksi oman ennätyksen 43,75, joka vei hänet myös kautta aikojen viidenneksi nopeimmaksi juoksijaksi 400 metrillä. Hän voitti olympiakultaa myös pitkässä viestissä. IAAF:n yleisurheilufinaalin hän voitti ajalla 44,50.
Merritt voitti Berliinin MM-kilpailuissa 2009 kultaa 400 metrillä ajalla 44,06. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen voittaessa maailmanmestaruuden ajalla 2.57,86. Hän voitti samana vuonna myös IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 44,93.
Huhtikuussa 2010 uutisoitiin Merrittin kärynneen dehydroepiandrosteronin käytöstä. Hän oli antanut kolme positiivista dopingnäytettä lokakuussa 2009, joulukuussa 2009 ja tammikuussa 2010. Syynä positiiviseen dopingnäytteeseen oli reseptivapaa ExtenZe-nimellä markkinoitava tuote, jonka mainostetaan muun muassa suurentavan siittimen kokoa. Lokakuussa 2010 Merritt sai 21 kuukauden kilpailukiellon, joka määrättiin alkaneeksi 28. lokakuuta 2009.
Kilpailukieltonsa jälkeen hän sai Daegun MM-kilpailuissa 2011 hopeaa 400 metrillä ajalla 44,63 ja juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän keskeytti 400 metrin alkueräjuoksunsa. Hän voitti Moskovassa 2013 maailmanmestaruuden 400 metrillä ennätyksellään 43,74 ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti 400 metrin juoksun maanosien cupissa 2014. Hän kuului kultaa voittaneisiin Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueisiin IAAF World Relays -kilpailutapahtumassa Nassaussa 2014 ja 2015. Hän saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 400 metrillä ennätysajallaan 43,65 sekä kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai pronssia 400 metrillä ajalla 43,85, sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti kultaa World Relays -kisojen 4 x 400 metrin viestissä jälleen 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Paphiopedilum tranlienianum
Paphiopedilum tranlienianum on vietnamilainen, venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Kuvaus
P. tranlienianum on pienehkö, usein ryppäittäin kasvava venuksenkenkä. Jopa 18 cm pitkiä ja 2 cm leveitä lehtiä on kolmesta kuuteen kappaletta. Väritys on päältä kiiltävä vihreä valkoisin reunoin, alta vaaleanvihreä. Kukkavana on 7-15 cm pitkä, lyhyen ja tiheän kellanruskean nukan peittämä, ja väriltään kirkkaan vihreä. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi, harvoin kaksi kukkaa. Kukka on 5-6 cm leveä ja 5-7 cm korkea. Laji kukkii syyskuusta marraskuuhun.
Elinympäristö ja hoito
P. tranlienianum kasvaa puolivarjossa kalkkipitoisten vuorten rinteillä ja kielekkeillä humuksen täyttämissä syvännekohdissa 400-750 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue sijoittuu Pohjois-Vietnamiin. Alueen lämpötila vaihtelee 12 ja 25 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
Peilikirjoitus
pienoiskuva|[[Leonardo da Vincin peilikirjoitusta.]] Peilikirjoitus on kirjoitusta, joka on tavanomaisen kirjoituksen peilikuva. Peilistä katsottuna peilikirjoitus näyttää tavalliselta tekstiltä. Jotkut osaavat lukea peilikirjoitusta ilman apuvälineitä. Jotkut ihmiset voivat osata kirjoittaa peilikirjoitusta tarkoituksella, mutta tahaton peilikirjoitus on yllättävän yleistä nuorilla lapsilla sekä aivovauriosta kärsivillä aikuisilla.
Merkittävä esimerkki
On yleisesti tunnettu fakta, että Leonardo da Vinci osasi peilikirjoittaa. Suuri osa hänen luonnoksiaan ja päiväkirjojen sivuja sisältävät peilikirjoitusta. Tämä on aiheuttanut paljon erilaisia teorioita Leonardoa tutkineiden ihmisten keskuudessa. Osa tutkijoista on sitä mieltä, että Leonardo halusi salata salaisia tutkimuksiaan muilta tutkijoilta, ja käytti tässä salaamisessa hyväksi peilikirjoitusta. Monet tutkijat ovat päätelleet peilikirjoituksen syyksi kuitenkin jotain muuta. On muun muassa ehdotettu, että vasenkätisenä Leonardo ei olisi halunnut sotkea tuoretta mustetta ja siksi oli kuin pakotettu kirjoittamaan oikealta vasemmalle. Kuitenkaan yksimielisyyttä tai mitään varmaa syytä ei ole Leonardon käyttäytymiselle osattu antaa. alt=Kuvassa on kaksi lausetta peilikirjoitusta, joka on tavallisen kirjoituksen peilikuvaa.|pienoiskuva|555x555px|Esimerkki tietokoneella tehdystä peilikirjoituksesta.|keski
Pulse (albumi)
Pulse (tyyliteltynä P•U•L•S•E) on Pink Floydin live-albumi, jonka on julkaissut vuonna 1995 EMI Records.
Kappalelista
CD 1
CD 2
Kokoonpano
Pink Floyd
Muut muusikot
Isovoihappo
Isovoihappo on orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C4H8O2 ja rakennekaava (CH3)2CHCOOH. Isovoihaposta käytetään myös nimityksiä 2-metyylipropaanihappo, dimetyylietikkahappo ja 2-metyylipropionihappo.
Isovoihapon moolimassa on 88,11 g/mol, sulamispiste -47 °C, kiehumispiste 152–155 °C, suhteellinen tiheys 0,95 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 20 g/100 ml, leimahduspiste 56 °C c.c., itsesyttymislämpötila 481 °C ja CAS-numero 79-31-2. Isovoihappo liukenee kaikissa suhteissa etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdistettä voidaan valmistaa synteettisesti hapettamalla isobutanolia. Isovoihappoa esiintyy kukkien tuoksuissa, eräissä hedelmissä ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Katso myös isovoihapon kanssa isomeeristä voihappoa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ainelle syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Syövyttävää nieltynä.
The Spaghetti Incident?
The Spaghetti Incident? on Guns N’ Roses -yhtyeen albumi, jossa on ainoastaan coverkappaleita.
Moni albumin raita nauhoitettiin jo alkuperäiskitaristi Izzy Stradlinin aikana, vaikka hän lähti yhtyeestä jo vuonna 1991. Kitaristi Gilby Clarke nauhoitti loput kappaleista. Albumin materiaali on nauhoitettu enimmäkseen Use Your Illusion -albumien aikaan. Alun perin suunniteltiin, että Use Your Illusion julkaistaisiin yhtenä kolmen CD:n pakettina, jossa olisi ollut myös nämä kappaleet. Yhtyeen entinen rumpali, Steven Adler, nosti oikeusjutun albumin vuoksi valittaen, että hänelle ei maksettu rojalteja raidoista, joissa hän oli mukana.
Albumi sai huomiota Guns N’ Rosesin nauhoitettua levylle murhaaja Charles Mansonin sanoittaman kappaleen ”Look At Your Game Girlin”. Tämä kappale on piiloraita, eikä sitä lue levyn kappalelistassa. Kappaleen aiheuttaman kohun vuoksi Axl Rose sanoi poistavansa sen levyn uusintapainoksista, mutta näin ei kuitenkaan tapahtunut. Rose valitti, että media ymmärsi väärin hänen kiinnostuksensa Mansonia kohtaan.
Basisti Duff McKagan laulaa levyllä monessa kappaleessa. Levyltä löytyy myös laulu ”Ain’t It Fun”, jossa laulaa myös suomalaisen Hanoi Rocksin Michael Monroe.
Levy myi 4,7 miljoonaa kappaletta. Se ei ollut niin suuri menestys kaupallisesti kuin yhtyeen edelliset levyt, pois lukien Live Like A Suicide. Levyä ei kuitenkaan ole unohdettu ja se lienee yksi tunnetuimpia cover-albumeita.
Albumin kappaleet eroavat aiemmasta Guns N’ Rosesin tuotannosta tyylillisesti siten, että mukana on nyt myös punkia.
Levyllä julkaistujen kappaleiden lisäksi Guns N’ Roses äänitti studiossa The Stooges -yhtyeen ”Down on the Street” -kappaleen taustat. Se jätettiin pois levyltä, koska saman yhtyeen ”Raw Power” kuulosti heidän mielestään paremmalta. Yhtye äänitti taustat myös Hanoi Rocks -yhtyeen kappaleeseen "Beer and a Cigarette", mutta Slashin mukaan kappaleesta luovuttiin, koska yhtye ei halunnut Andy McCoyn saavan rahaa.
Helsingin Sanomien musiikkitoimitus otti albumin mukaan vuoden 1993 päätteeksi tekemäänsä Vuoden levyt -koosteeseen.
Ogealevunmonarkki
Ogealevunmonarkki (Mayrornis versicolor) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Ogealevunmonarkkia tavataan Fidžiin kuuluvilla Ogea Levun ja Ogea Drikin saarilla. Lajin populaatioksi arvioidaan 2 000–3 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Sitä saattavat uhata myös syklonit ja eksoottiset saalistajat.
Moesia superior
Moesia superior (”Ylä-Moesia”, ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Serbian ja Bulgarian alueilla.
Alice in Chains (albumi)
Alice in Chains on Alice in Chainsin nimikko-otsikoitu kolmas studioalbumi vuodelta 1995. Se oli bändin viimeinen levytys alkuperäisen laulajan, Layne Staleyn, kanssa ja samalla viimeinen studioalbumi ennen neljäntoista vuoden mittaista levytystaukoa. Albumi tunnetaan paremmin nimellä Tripod, joka viittaa sen kansikuvassa esiintyvään kolmijalkaiseen koiraan.
Moesia superior
Maantiede
Moesia superiorin provinssi käsitti Moesian länsiosan nimensä mukaisesti Tonava-joen (lat. Danuvius) yläjuoksulla ja eteläpuolella. Moesia superiorin itäpuolella eli joen alajuoksulla sijaitsi Moesia inferiorin (”Ala-Moesia”) provinssi. Rajana toimi Tsibritsa-joki (lat. Ciabrus). Moesia superiorin kaakkoispuolella sijaitsi Thracian provinssi, eteläpuolella Macedonian provinssi, länsipuolella Dalmatian provinssi ja luoteispuolella Pannonia inferiorin provinssi. Moesia superiorin ja Tonavan pohjoispuolella Daakiassa sijaitsi Dacian provinssi. Moesia superior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta.
Alice in Chains (albumi)
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan listaykköseksi. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 13, ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.
Taustaa ja äänittäminen
Jar of Flies-EP:n julkaisun jälkeen laulaja Layne Staley hakeutui vieroitushoitoon heroiiniriippuvuutensa takia. Yhtyeelle oli aikataulutettu kesälle 1994 kiertue Metallican ja Suicidal Tendenciesin kanssa, mutta harjoitellessaan kiertuetta varten alkoi Staley käyttää uudelleen heroiinia. Staleyn kunto pakotti muut yhtyeen jäsenet peruuttamaan kaikki esiintymiset päivää ennen kiertueen alkamista, laittaen yhtyeen tauolle. Alice in Chainsin ollessa tauolla Staley liittyi "grungen superyhtyeeseen" Mad Seasoniin, kitaristi Jerry Cantrellin työskennellessä alun perin sooloalbumilleen tarkoittamansa materiaalin parissa. Tammikuussa 1995 Cantrell, basisti Mike Inez ja rumpali Sean Kinney alkoivat harjoitella kitaristin materiaalia. Keväällä Staley kutsuttiin takaisin yhtyeeseen. Staley sanoi, että "aloimme erkaantua ja menimme eri teitä, ja meistä tuntui kuin olisimme pettämässä toisiamme".
Moesia superior
Kaupunkeja
Moesia superiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Alice in Chains (albumi)
Taustaa ja äänittäminen
Huhtikuussa 1995 Alice in Chains meni Seattlessa sijaitsevaan Bad Animals -studioon tuottaja Toby Wrightin kanssa. Wright oli aiemmin toiminut muun muassa Slayerin ja Corrosion of Conformityn kanssa. Ennen sessioiden alkua oli albumia varten kirjoitettu muutamia kappaleita ja Cantrellin materiaalia käytettiin eräänlaisena aloituspisteenä. Yhtye antoi Staleylle demonauhat, jotta tämä voisi kirjoittaa sanoitukset. Elokuussa 1995 albumi saatiin valmiiksi. Cantrell sanoi: "Se oli usein masentavaa, ja sen työstäminen tuntui hiusten vetämiseltä päästä, mutta se oli vittu hienointa, mitä on. Tulen vaalimaan muistoa tästä ikuisesti".
Moesia superior
Historia
Moesia superiorin alue oli aiemmin osa Moesian provinssia. Moesia superiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana vuonna 82–86, kun Moesia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Moesia superior ja Moesia inferior. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssia laajennettiin Trajanuksen Daakian sotien aikaan.
Alice in Chains (albumi)
Musiikki ja sanoitukset
Albumin julkaisun aikoihin Cantrell sanoi haastattelussa yhtyeensä musiikin olevan "jonkin ruman ottamista ja sen tekemistä kauniiksi". Miltei kaikki kappaleet albumilla ovat Staleyn sanoittamia, poikkeuksina kappaleet "Grind", "Heaven Beside You" ja "Over Now". Staley sanoi: "Kirjoitin vain muistiin, mitä mieleeni tuli... joten monet sanoituksista ovat todella rentoja. Jos minua pyydettäisiin laulamaan sanoitukset ehkä jokaiselle heistä nyt, en voisi tehdä sitä. En ole varma mitä ne ovat koska ne ovat silti niin tuoreita. " Staley lisäsi: " Pitkän aikaa annoin ongelmien ja nyrpeiden suhteiden hallita minua sen sijaan, että olisin viitannut niille kintaalla... Luulin sen olevan coolia, että pystyin kirjoittamaan noin synkkää, masentavaa musiikkia. Sen sijaan, että se olisi ollut terapeuttista, se alkoi vetää mukanaan ja jatkaa kivun tuottamista. Tällä kertaa tuntui siltä, että 'vitut. Voin kirjoittaa hyvää musiikkia, ja jos tunnen sen helpoksi ja minua naurattaa, voin sitten nauraa.' Yhdessäkään noista biiseistä ei ole isoa syvää viestiä. Vain sitä, mitä silloin liikkui päässä. Meillä oli hyviä aikoja, milloin huonojakin. Me levytimme pari kuukautta vain ihmisenä olemisesta. "
Moesia superior
Historia
Dacian provinssin hylkäämisen ja sieltä vetäytymisen noin vuonna 260–268 jälkeen Moesia superiorista erotettiin noin vuonna 275 erillinen Dacia Aurelianan provinssi vanhan Dacian ”perilliseksi”. Moesia superiorin provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Moesia prima ja Dardania. Lisäksi osa erotettiin uuteen Praevalitanan provinssiin yhdessä Dalmatian provinssista erotetun osan kanssa.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Alice in Chains (albumi)
Musiikki ja sanoitukset
Albumin neljästä singlestä - "Grind", "Heaven Beside You", "Over Now" ja "Again" - kolmessa kitaristi Cantrell laulaa. Niihin kappaleisiin, joissa hän laulaa, kirjoitti hän myös sanat. Cantrellin mukaan "Grind" oli sävelletty "hyvin paljon julkisuuden aallonharjalla liittyen peruttuihin kiertueisiin, heroiiniin, amputaatioihin, kaikkeen, joten se oli toinen 'haistakaa paska kun sanotte jotain elämästäni' -biisi". Cantrell sävelsi kappaleen "Heaven Beside You", kun hänen seitsemän vuotta kestänyt suhteensa tyttöystävän kanssa päättyi eroon. Hän kuvaili kappaletta "toisena yrityksenä sovitella sitä tosiasiaa, että minun elämäni ja polut ovat repimässä minua pois siitä ihmisestä, jota rakastan." Kommentoiden kappaletta "Over Now" Cantrell sanoi: "Siinä on paljon paskaa, se on iso eeppinen numero. Sen lisäksi lähellä levyn loppua voi heittäytyä mahtavaan pitkään melodiaan".
Listasijoitukset
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka) Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Moesia inferior
Moesia inferior (”Ala-Moesia”, ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisen Pohjois-Bulgarian alueella.
Maantiede
Moesia inferiorin provinssi käsitti Moesian itäosan nimensä mukaisesti Tonava-joen (lat. Danuvius) alajuoksulla. Se käsitti nykyisen Bulgarian pohjoisosan joen eteläpuolella. Moesia inferiorin länsipuolella eli joen yläjuoksulla sijaitsi Moesia superiorin (”Ylä-Moesia”) provinssi. Rajana toimi Tsibritsa-joki (lat. Ciabrus). Moesia inferiorin eteläpuolella sijaitsi Thracian provinssi ja pohjoispuolella Daakiassa Tonavan toisella puolella Dacian provinssi. Moesia inferior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. Tonavan suussa ja Mustanmeren rannikolla sijaitsi useita vanhoja kreikkalaiskaupunkeja.
Kaupunkeja
Moesia inferiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia
Moesia inferiorin alue oli aiemmin osa Moesian provinssia. Moesia inferiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana vuonna 82–86, kun Moesia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Moesia inferior ja Moesia superior. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssia laajennettiin Trajanuksen Daakian sotien aikaan.
Moesia inferiorin provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Moesia secunda ja Scythia (Scythia minor).
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Italian Grand Prix 1979
Italian Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta 1979 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut eteläafrikkalainen Jody Scheckter. Samalla hän varmisti uransa ensimmäisen kuljettajien maailmanmestaruuden.
Spengler Cup
Spengler Cup on vuosittain Sveitsin Davosissa järjestettävä kansainvälinen jääkiekkoturnaus. Turnauksen isäntäjoukkueena toimii paikallinen HC Davos, joka myös kutsuu turnauksen muut osallistujat. Turnaus pelataan perinteisesti joulun ja uudenvuoden välisenä aikana.
Ensimmäisen kerran vuonna 1923 järjestetty turnaus on lajissaan maailman vanhin.
Historia
Turnauksen alkuperäinen, vuonna 1923 lausuttu sanoma oli ensimmäisen maailmansodan vihollisuuksien erottaman nuorison palauttaminen yhteen urheilullisen yhteistyön kautta. Turnauksen oli siten tarkoitus antaa nuorisolle mahdollisuus ystävällismielisiin, keskinäistä luottamusta rakentaviin voimankoitoksiin.
Nimensä turnaus sai alkuperäisen rahoittajansa, paikallisen kirurgin ja tiedemiehen Carl Spenglerin mukaan. Carl Spenglerin isällä Alexander Spenglerillä oli suuri vaikutus Davosin kaupungin kehittämisessä kylpylä- ja turistikaupungiksi.
Menestynein joukkue turnauksen historiassa on ollut isäntäjoukkue HC Davos neljällätoista turnausvoitollaan. Ensimmäinen voitto meni englantilaiselle, kanadalaisten opiskelijoiden miehittämälle Oxfordin yliopiston joukkueelle. Turnausta hallitsivatkin ensimmäiset vuodet Davosin ja Oxfordin joukkueet sekä saksalainen Berliner SC.
Toisen maailmansodan aiheuttaman tauon molemmin puolin turnausvoitot päätyivät pääasiassa tšekkoslovakialaisen LTC Prahan haltuun, toisen maailmansodan aikana turnausta pelattiin muutamana vuonna typistetyssä muodossa sveitsiläisseurojen kesken. Viisikymmenluvulla voittajien hajonta oli jossain määrin aikaisempaa suurempaa, mutta kuusikymmenluvun alusta alkaen turnaus muuttui tšekkoslovakialaisten ja neuvostoliittolaisten seurojen keskinäiseksi kilvoitteluksi – vuosina 1965–1983 turnausvoitto päätyi joko Tšekkoslovakiaan tai Neuvostoliittoon. Kahden itäblokin maan hallintaan löi lopulta railon Kanadan maajoukkue osallistumisellaan vuodesta 1984 alkaen, ja itäblokin kadottua myös urheilupoliittiselta kartalta on Kanada useimpina vuosina kilvoitellut turnauksen voitosta isännöivän HC Davosin kanssa.
Nykyään Spengler Cupista on muodostunut Sveitsin toiseksi suurin urheilutapahtuma (tenniksen ATP-turnauksen jälkeen) vuosittaisella 8,5 miljoonan Sveitsin frangin budjetillaan. Turnaus televisioidaan suorana viiteen maahan ja paikalla on turnauksen aikana noin 80 000 katsojan lisäksi 200 median edustajaa.
Suomalaisjoukkueet Spengler Cupissa
Suomalainen joukkue on ollut mukana cupissa ensimmäisen kerran vuonna 1967, kun Suomen B-maajoukkue kutsuttiin mukaan. Ensimmäinen suomalainen seurajoukkue Spengler Cupissa oli Tampereen Ilves, joka pelasi turnauksessa vuonna 1972.
Vuonna 2018 KalPa selvitti tiensä finaaliin ensimmäisenä suomalaisena seurajoukkueena, kun kuopiolaiset kaatoivat välierässä HC Davosin 2–1-lukemin. Finaalissa vastaan tuli Kanadan jääkiekkomaajoukkue. Finaali päättyi KalPalle voittolaukausten jälkeen 2–1. Useimmin suomalaisjoukkueista turnaukseen on osallistunut Helsingin Jokerit.
Liigasta paikan Spengler Cupiin saa se joukkue, joka menestyy runkosarjassa parhaiten, mutta ei mahdu pelaamaan jääkiekon Mestarien liigaa. Esimerkiksi kaudelta 2021–2022 turnaukseen valikoitui HIFK, joka oli sijoittunut runkosarjassa viidenneksi.
Laakso (yhtye)
Laakso on ruotsalainen indierock-yhtye, joka tekee musiikkinsa pääosin englanniksi. Yhtyeen perustajajäsenet ovat Markus Krunegård ja David Nygård. Heillä molemmilla on sukua Tornionjokilaaksossa, ja myös yhtyeen nimi juontuu seudusta. Musiikissa on paljon suomalaisia vaikutteita, ja yhtye itse mainitsee muun muassa Juice Leskisen innoittajakseen. Huhtikuun 18. päivä 2007 Laakso julkaisi kaksi uutta levyä: kolmannen englanninkielisen levynsä ”Mother, Am I Good Looking?" ja suomenkielisen "Mämmilärock" -albumin. Sittemmin yhtye on ollut levytystauolla. Tauon aikana Markus Krunegård on julkaissut kolme ruotsinkielistä sooloalbumia. Huhtikuun 22. vuonna 2016 julkaistiin yhtyeen viides levy Grateful Dead.
Fidžinmonarkki
Fidžinmonarkki (Mayrornis lessoni) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Fidžinmonarkkia tavataan Fidžissä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Muhammad III
Muhammad III, (n. 1710 – 1790) oli Marokon sulttaani. Alaouiten hallitsijasukuun kuuluva Muhammad III oli ensimmäisen kerran sulttaani lyhyen aikaa vuonna 1748. Lokakuussa 1748 Muhammad III:ta seurasi sulttaanina Abdallah, joka oli vallassa 10. marraskuuta 1757 saakka. Tällöin Muhammad III nousi uudelleen Marokon sulttaaniksi. Valtakausi päättyi 9. huhtikuuta 1790, ja sulttaaniksi nousi Yazid.
Valtakausi
Muhammad III päätti vuonna 1765 perustaa rannikon Essaouiraan satamakaupungin, johon hän ohjasi kaiken Marokon eteläosan kaupan. Kaupungista muodostui yksi Marokon tärkeimmistä kaupankäyntikeskuksista ja satamakaupungeista. Sulttaani asutti kaupunkiin juutalaisia, joiden suhteita sulttaani hyödynsi suhteiden luomisessa eurooppalaisten kanssa ja kaupankäynnin järjestämisessä heidän kanssaan. Muhammad III myös rakennutti vuoden 1755 maanjäristyksessä tuhoutuneen Casablancan medinan uudelleen vuonna 1770.
Amerikan vallankumouksen seurauksena Britannian lipun alla Atlantilla kulkeneet yhdysvaltalaiset kauppalaivat menettivät Britannian takaaman suojelun ja joutuivat barbareskimerirosvojen hyökkäysten kohteiksi. Yhdysvallat oli yrittänyt tuloksetta pyytää suojelua eurooppalaisilta. Sulttaani Muhammad III:n johtama Marokko tunnusti 20. joulukuuta 1777 ensimmäisenä valtiona Yhdysvaltain itsenäisyyden. Tunnustuksen jälkeen yhdysvaltalaiskauppalaivat pääsivät Marokon sulttaanikunnan suojeluun, mikä takasi turvallisen merenkulun. Sulttaani ilmoitti marokkolaisissa Tangerin, Essaouiran, Salén ja Larachen satamakaupungeissa toimiville eurooppalaisille kauppiaille ja konsuleille, että yhdysvaltalaiset laivat saivat samat oikeudet kuin muutkin valtiot ja saivat näin ollen vapaasti käyttää maan satamia.
Muhammad III solmi Yhdysvaltain kanssa vuonna 1787 voimaan tulleen ystävyyssopimuksen, joka on Yhdysvaltain vanhin yhä voimassa oleva ystävyyssopimus. Yhdysvaltain perustuslain tultua voimaan vuonna 1787, kirjoitti maan presidentti George Washington Muhammad III:lle kunnioittavan kirjeen, joka on päivätty 1. joulukuuta 1789. Kirjeen tarkoituksena oli vahvistaa Yhdysvaltain ja Marokon välisiä suhteita. Kirjeessä Washington myös pahoitteli hidasta viestintää Marokon kanssa sekä kertoi Yhdysvaltain ottaneen käyttöön uuden perustuslain.
Luettelo tunnetuista savonlinnalaisista
Tunnettuja Savonlinnassa syntyneitä tai Savonlinnassa asuneita henkilöitä on lueteltu seuraavassa:
Guns for Hire
Guns for Hire on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale, joka julkaistiin vuonna 1983 kuudentena kappaleena albumilla Flick of the Switch ja singlenä se julkaistiin samana vuonna. Kappaleen on tehnyt kitaristit Angus Young ja Malcolm Young sekä laulaja Brian Johnson. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Teemu Salminen
Teemu Salminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Glover Trophy
Glover Trophy, eli toiselta nimeltään Richmond Trophy, oli Formula 1-sarjan ulkopuolella järjestetty osakilpailu, joka järjestettiin keväisin Goodwood Circuitilla Englannissa vuosina 1949-1965. thumb|left|250px|Maserati, jolla Reg Parnell voitti vuoden 1949 Richmond Trophyn
A Rocha
A Rocha on kansainvälinen, kristillinen luonnonsuojelujärjestö, jonka ensisijainen tarkoitus on tukea ja rohkaista eri yhteisöjä ympäristönsuojelutyössä. Järjestö tekee myös tutkimus- ja käytännön ympäristönsuojelutyötä. A rocha on portugalin kieltä ja tarkoittaa kalliota.
Glover Trophy
Kisa on eniten tunnettu vuoden 1962 Glover Trophysta, jossa kilpailun kahteen kertaan aikaisemmin voittanut Stirling Moss, jota pidettiin jo kyseisenä aikana maailman parhaana kilpa-autoilijana, törmäsi St. Mary's mutkaan 37. kierroksella. Törmäyksen seurauksena Moss oli koomassa usean viikon ajan ja sai hänet lopettamaan kilpa-autoilijan uransa. Törmäyksessä vaurioitunut kypärä on yleisön nähtävillä osana Donington Grand Prix-kokoelmaa.
A Rocha
Järjestö sai alkunsa vuonna 1983. Tällöin Yhdistynyt kuningaskunta perusti Alvor-joen suistoalueelle Portugaliin tutkimuskeskuksen tukemaan ympäristönsuojelua. Vuodesta 1995 lähtien kansallisia A Rocha -yhdistyksiä on perustettu useisiin eri maihin kaikkiin maanosiin; vuonna 2021 toimintaa on 19 maassa.
Glover Trophy
Viime vuosina kilpailua on herätelty eloon Historic Racing-tapahtumana muodostamalla sen osaksi vuosittaista Goodwoodin Revival-tapahtumaa.
A Rocha
Suomessa A Rocha toimi vuosina 2002–2020. Viimeisin puheenjohtaja oli Panu Pihkala, ja toiminta keskittyi Helsinkiin ja Turkuun.
Aivokirurgin alakerrassa
Aivokirurgin alakerrassa on musiikkiyhtyeen nimeltä Itkevä tyttö ensimmäinen EP, joka on ilmestynyt vuonna 2003. Levyn on äänittänyt, miksannut ja masteroinut Mika Haapasalo (Popstudio) ja levyllä vierailevat Esko Grundström (kontrabasso) sekä Anna Grundström (sello).
Pýrgos (Elis)
thumb|200px|Pýrgoksen kunnantalo. Pýrgos on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πύργου, Dímos Pýrgou), joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kaupunki on Eliksen hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 455,1 neliökilometriä ja väkiluku 47 995. Varsinaisen Pýrgoksen kaupungin väkiluku on 24 359 (vuonna 2011).
Nykyinen Pýrgoksen kunta muodostui, kun Pýrgos, Iárdanos, Oléni ja Vólakas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Tatra T80
Tatra T80 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1938 valmistama limusiini, joka oli Tatran kaikkien aikojen suurin ja kallein henkilöautomalli. Auto esiteltiin Lontoon ja Pariisin autonäyttelyissä vuonna 1930, vaikka valmistus alkoi virallisesti vasta seuraavana vuonna. Esittelynsä yhteydessä T80:ä kutsuttiin "tekniikan riemuvoitoksi".
T80 oli tarkoitettu maan korkeimman poliittisen johdon käyttöön. Tatra yritti myös päästä sen avulla Saksan edustusautomarkkinoille, mutta tulokset jäivät laihoiksi. Kokonaisvalmistusmäärä oli vain 22 kappaletta. Tämän lisäksi valmistettiin osat kolmea autoa varten.
Teknisiä tietoja
pienoiskuva|left|Tatra T80:n V12-moottori. Tatra T80 oli rakenteeltaan identtinen hieman edullisemman T70:n kanssa moottoria lukuun ottamatta. Ulkoisesti autot erotti pakoputkista, joita T70:ssä oli vain yksi auton keskilinjan oikealla puolella. T80:ssä putkia oli kaksi.
Moottori
Auton voimanlähteenä oli 6-litrainen, vesijäähdytetty V12-moottori. Sylinteririvien välinen kulma oli 65 astetta, ja kummankin rivin yhteinen nokka-akseli oli sijoitettu niiden väliin. Moottori oli sivuventtiilinen. Kampiakseli oli laakeroitu kahdeksalla liukulaakerilla. Polttoaineensyötöstä vastasivat kaksi Zenith Invers 36 DV 1 -kaasutinta. Sylinteririveillä oli erilliset virranjakajat. Auton huippunopeus oli 140 km/h. T80 oli viimeinen vesijäähdytteisellä moottorilla varustettu Tatran henkilöautomalli.
Voimansiirto ja alusta
Moottorin takana oli kaksilevyinen, kuiva kytkin jossa oli vaimennusjousitus. Vaihteistossa oli neljä vaihdetta, joista suurin oli ylivaihde. Auto oli takavetoinen. Taka-akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus, joka oli jousitettu kahdella lehtijousella. Edessä oli erillisjousitettu akseli, jossa oli poikittain asennettu puolielliptinen lehtijousi. Kantavana rakenteena oli Tatralle tyypillinen keskusputkirunko. Jokaisella pyörällä oli jarruina hydraulisesti toimivat ATE-Lockheed-rumpujarrut, jotka olivat edistyksellisesti kaksipiiriset. Vanteina olivat vaihtoehtoisesti levypyörät tai pinnavanteet. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen ja Boschin valmistama.
pienoiskuva|right|Tatra T80 sisältä.
Muunnelmat
Autojen korien rakentamisesta vastasivat itsenäiset koritehtaat, kuten Sodomka. Erään tiedon mukaan T80:istä 12 olisi ollut kuusipaikkaisia limusiineja, yksi nelipaikkainen limusiini, kaksi kuuden hengen avoautoja, neljä neljälle rekisteröityjä urheiluavoautoja ja yksi landaulet-korinen, joka luovutettiin presidentti Tomáš Masarykille 30. kesäkuuta 1935. Auto on nykyään taltioituna Prahan teknillisessä museossa. Masarykin lisäksi käyttäjiin lukeutui muun muassa maan ulkoministeri sekä opetusministeri, lakimies ja esseisti Edvard Lederer, jonka omistama yksilö oli ensimmäinen T80. Tämäkin yksilö on säilynyt ja näytteillä Sinsheimin teknillisessä museossa Saksassa.
Ominaisuuksia
Edustusautoluokassa poikkeuksellisen joka pyörän erillisjousituksen ansiosta auto tarjosi tasaista matkantekoa. Auton muita etuja olivat matala painopiste, alhainen jousittamaton massa sekä korkea teho-paino -suhde.
T80:n valmistusmäärän pienuuteen oli syynä korkea hinta ja kova kilpailu limusiiniluokassa. Lisäksi auto oli esitelty vaikeaan aikaan 1930-luvun laman keskellä. Auton hintaa kuvastaa se, että samalla summalla olisi tuohon aikaan rakennuttanut melkein neljä omakotitaloa.