cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Émile Verhaeren
Liikenneonnettomuus sekä sanoja tuotannosta
Verhaerenin tuotanto osoittaa hänet Belgian kirjallisuuden merkittävimmäksi hahmoksi. Oli vähällä, että hän olisi saanut Nobel-palkinnon 1911, mutta se myönnettiin hänen ystävälleen Maurice Maeterlinckille.
Belgian kirjallisuuden jättiläisen kotikaupunki St. Amands on omistanut museon Verhaerenille. Siellä on esillä alkuperäiskäsikirjoituksia ja kirjeitä ja myös hänen taiteilijaystäviensä Théo van Rysselberghein, Leon Spilliaertin, Constantin Meunierin, Paul Signacin ja Ossip Zadkinen teoksia.
Kasperi Tantun suomentamia Verhaerenin runoja on ilmestynyt 1900-luvun alkupuolen työväenlehdissä.
Suomennettua tuotantoa
Kasperi Tantun suomennosten lisäksi on suomennettu ainakin seuraavat runot
Olavi Veistäjä -palkinto
Olavi Veistäjä -palkinto on Suomen Kulttuurirahaston Olavi Veistäjän rahaston toimesta joka toinen vuosi merkittävistä teatteriteoista jaettava palkinto. Rahoitus perustuu Tampereen Teatterikerhon, Aamulehden, professori Olavi Veistäjän ja Tampereen kaupungin lahjoituksiin.
Palkinnon saajat
Palkinnon saajat vuoteen 2021 mennessä:
7169 Linda
7169 Linda on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. Bowell vuonna 1986. Pikkuplaneetta sai nimensä Linda McCartneyn mukaan, joka oli muusikko Paul McCartneyn vaimo. Ennen kuin tämä asteroidi nimettiin se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1986 TK1. Koska Lindan absoluuttinen magnitudi (H) on 13,9; sen läpimitta on todennäköisesti välillä 4–9 kilometriä. Vuorokauden pituus Lindan pinnalla, eli sen pyörähdysaika on noin 28 tuntia.
Laurentia Desgagnes
Laurentia Desgagnes (aik. M/T Palva) on Neste Shipping Oy:n kolmas Palva-niminen tankkeri. Alus on valmistunut helmikuussa 2007 Brodosplit Brodogradiliste -nimisellä telakalla, Splitissä, Kroatiassa. Alus on suunniteltu kuljettamaan öljyä sekä öljytuotteita, joita se kuljettaa pääsääntöisesti Euroopan ja Pohjois-Amerikan välillä. Aluksen rahtauksesta ja miehityksestä vastaa Neste Shipping. Laurentia Desgagnesin jääluokitus on 1A, eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kuollutta painoa aluksella on 60 400 / 74 999 tonnia. Kansia aluksella on seitsemän. Aluksen raskasöljykapasiteetti on 2 381,0 m³, dieselkapasiteetti 191,4 m³ ja painolastivesikapasiteetti 31 819,4 m³
Palvan sisaralus on M/T Stena Poseidon.
Palva ulosliputettiin syyskuussa 2013.
Stade Omnisports
Stade Omnisports (Ahmadou Ahidjo stadium) on monikäyttöinen stadion Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa. Sitä käytetään enimmäkseen jalkapallo-otteluihin, ja se toimii kotiareenana jalkapallojoukkueille Canon Yaoundé ja Tonnerre Yaoundé. Stadion valmistui vuonna 1972 ja sen katsojakapasiteetti on 38 720.
Salvador del Solar
Salvador del Solar (s. 1970) on perulainen näyttelijä, juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuonna 2019. Hänellä oli aikaisempaa hallintokokemusta kulttuuriministerin tehtävästä ja tutkinnot oikeustieteestä ja kansainvälisistä suhteista, mutta Perussa Del Solar tunnetaan ennen kaikkea filmitähtenä.
Treptow-Köpenick
thumb|Treptow-Köpenickin korostettuna Berliinin kartalla thumb|Treptow-Köpenickiin kuuluvat kaupunginosat thumb|Köpenickin linna Treptow-Köpenick (lausunta [tʰrepʰtʰo: kʰö:pʰenikʰ] (ei tʰrepʰtʰov -)) on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta, joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Treptow ja Köpenick. Treptow-Köpenickin asukasluku on 257 782 (31. joulukuuta 2017). Alue on 168 neliökilometrin pinta-alallaan Berliinin hallintoalueista laajin, mutta toisaalta sen asukastiheys (1 531 as./km²) on kaikista alhaisin.
Tetrarkia
Tetrarkia tarkoittaa järjestelmää, jossa neljä henkilöä hallitsevat yhdessä. Tetrarkialla tarkoitetaan erityisesti Rooman keisari Diocletianuksen vuonna 293 perustamaa järjestelmää. Tetrarkia perustui siihen, että valtakunta jaettiin kahden keisarin välillä, ja kumpikin hallitsi omaa valtakunnan puolikasta. Kumpikin keisari valitsi taas itselleen apukeisarin, jolla oli arvonimi caesar. Vanhempien keisarien arvonimi oli augustus. Apukeisareista oli määrä tulla keisarien seuraajia, kun he luopuivat vallastaan. 180px|left|thumb|[[Diocletianus, Maximianus, Galerius ja Constantius Venetsiassa sijaitsevassa patsaassa.]]
Historia
Diocletianuksen mielestä Rooman valtakunnan johtaminen oli käynyt mahdottomaksi tehtäväksi yhdelle miehelle. Vuoden 285 heinäkuussa Diocletianus adoptoi illyrialaisen Maximianuksen ja nimitti tämän caesariksi. Maximianus sai hallittavakseen valtakunnan länsiosan ja Illyrian länsipuolisen rajan puolustaminen. Diocletianus otti omalle vastuulleen vaarallisemman itärajan. Diocletianus loi myös itselleen ja Maximianukselle jumalalliset taustat. Maximianuksen esi-isäksi hän teki Herakleen ja omaksi itsensä pääjumala Juppiterin. Kun eräs Carausius julisti itsensä keisariksi vuonna 286 Britanniassa, korotti Diocletianus Maximianuksen augustukseksi eli saman arvoiseksi itsensä rinnalle. Kummallakin keisarilla oli omat hovinsa, armeijansa ja byrokratiansa. Kummallakin oli myös oma pretoriaaniprefekti, joka toimi heidän lähimpänä apulaisenaan.
1. maaliskuuta 293 Diocletianus jatkoi uudistuksiaan. Kummallekin augustukselle nimitettiin oma apukeisarinsa, jonka titteliksi tuli caesar. Diocletianus valitsi apukeisarikseen entisen pretoriaaniprefektinsä Galeriuksen, joka hänkin oli Diocletianuksen ja Maximianuksen tapaan illyrialainen. Galerius sai aluksi vastuulleen Syyrian ja Egyptin puolustamisen persialaisia vastaan. Maximianuksen nuoremmaksi kumppaniksi nimitettiin Konstantinus Suuren isä Constantius, joka sai hallittavakseen Gallian ja Britannian. Kummatkin augustukset adoptoivat myös apukeisarinsa ja tekivät heistä kruununperillisensä. Galerius erosi vaimostaan ja meni naimisiin Diocletianuksen tyttären Valerian kanssa. Samoin Constantius otti uudeksi vaimokseen Maximianuksen tyttären Theodoran ja erosi entisestä vaimostaan Helenasta. Kummallakin caesarilla oli oma hovinsa ja pretoriaaniprefektinsä, mikä vain entisestään kasvatti valtakunnan byrokratiaa.
Rooma ei enää ollut keisarien asuinpaikka vaan he perustivat omat pääkaupunkinsa lähemmäs valtakunnan rajoja, jossa heitä tarvittiin.
Vuonna 305 Diocletianus erosi 20 vuoden hallituskauden jälkeen. Myös Maximianus erosi virastaan samaan aikaan ja Galerius ja Constantius nousivat samalla valtakunnan uusiksi augustuksiksi. Uusiksi caesareiksi valittiin Maximinus ja Severus.
Toinen tetrarkia ei kuitenkaan toiminut kauan. Kun Constantius kuoli vuonna 306, julistivat hänen sotilaansa hänen poikansa Konstantinuksen augustukseksi. Galerius nimitti kuitenkin Severuksen augustukseksi. Samalla Maximianuksen poika Maxentius kukisti Severuksen ja pakotti tämän eroamaan. Maxentius julistautui augustukseksi isänsä Maximianuksen kanssa. Vuonna 308 augustuksia olikin jo neljä, Galerius, Maxentius, Maximianus ja Konstantinus.
Jaakko Lyytinen
Lyytinen valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 2005. Hän on työskennellyt Bisnes.fi-lehden päätoimittajana ja toimittajana Markkinointi & Mainonta -lehdessä sekä Ylioppilaslehden toimitussihteerinä.
Lyytinen veti Yle TV1:n keskusteluohjelmaa Kirvesmiehet yhdessä Jan Erolan kanssa. Lyytinen on kirjoittanut tietokirjoja ja muun muassa pakinoinut Liisaleena-nimimerkillä yhdessä Arno Kotron kanssa Ylioppilaslehdessä ja City-lehdessä. Hän on myös esiintynyt yhtyeessä Punatähdet taiteilijanimellä Varma Kosto Punander.
Matthew Stewart (Lennoxin 4. jaarli)
pienoiskuva|Matthew Stuart '''Matthew Stewart (Stuart), Lennoxin 4. jaarli''' (21. syyskuuta 1516 Dumbarton – 4. syyskuuta 1571 Stirling) oli skotlantilainen aatelismies ja kuningatar Maria Stuartin appi, joka toimi Skotlannin sijaishallitsijana pojanpoikansa, kuningas Jaakko VI:n alaikäisyyden aikana vuosina 1570–1571. Jaakko VI:stä tuli myöhemmin Englannin kuningas nimellä Jaakko I.
Elämä
Lennox kokosi liittouman Arrania vastaan, mutta joutui antautumaan tammikuussa 1544, koska Arranilla oli tukenaan vahvempi armeija. Myöhemmin samana vuonna Lennox liittoutui Englannin kuninkaan Henrik VIII:n kanssa naimalla Margaret Douglasin, jonka oli Henrikin siskon Margareeta Tudorin tytär. Lennox lupasi samalla luopua kruununperimysoikeudestaan Henrik VIII:n hyväksi. Hän asui seuraavat 20 vuotta Englannissa, jossa Henrik VIII oli lahjoittanut hänelle maata Yorkshiren Temple Newsamissa. Lennox osallistui Englannin palveluksessa sotaretkiin Skotlantia vastaan. Skotlannissa hänet tuomittiin vuonna 1545 poissaolevana maankavaltajana lainsuojattomaksi. Lennox oli avioliittonsa ansiosta Englannin hovin suosiossa, mutta menetti suosionsa Elisabet I:n tultua hallitsijaksi. Hänestä tuli yksi Elisabetia vastustaneen katolisen ylimystön johtohahmoista. Hänet vangittiin joksikin aikaa vuonna 1562, mutta vuonna 1564 Elisabet antoi hänelle luvan palata Skotlantiin, jossa Maria Stuart palautti hänen perintömaansa ja jaarlinarvonsa.
Kun Moray murhattiin sisällissodan aikana, Lennox nimitettiin heinäkuussa 1570 Elisabet I:n tuella viimein virallisesti Skotlannin sijaishallitsijaksi. Hän oli sijaishallitsijana hyvin epäsuosittu ja Maria Stuartin valtaanpaluun tukijat kuten Hamiltonin suku julistivat hänelle sodan. Lennox kaatui taistelussa syyskuussa 1571 puolustaessaan Stirlingiä Marian kannattajien yllätyshyökkäykseltä. Uudeksi sijaishallitsijaksi tuli Marin jaarli John Erskine.
Lennoxin nuorempi poika Charles peri isänsä jaarlinarvon. Charlesin tytär oli Arabella Stuart.
Venédiktos Príntezis
Venédiktos Príntezis (, joskus Venedictos Printesis, 10. helmikuuta 1917 – 21. lokakuuta 2008) oli katolisen kirkon 23. maaliskuuta 1940 vihitty pappi ja 21. kesäkuuta 1959 vihitty piispa. Hän toimi Ateenan arkkipiispana vuosina 1959–1972. Seuraajaksi tuli Nikólaos Fóskolos.
1997–1999
1997–1999 on Ensiferumin kokoelmalevy, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2005. Albumi sisältää yhtyeen kolme ensimmäistä demoa, ja sitä oli saatavana vain rajoitetun ajan.
Lehtikuusentatti
Koko ja ulkonäkö
Lehtikuusentatin lakin alapinta koostuu pilleistä, kuten kaikilla tateilla. Sen halkaisijaltaan alle 15-senttinen lakki on tatiksi keskikokoinen. Väriltään helposti irtoava ja liman peittämä lakki on kullankeltainen tai tumman suklaan punainen. Pillit ovat kirkkaan keltaisia, mutta ne tummuvat paineltaessa. Ruskeapilkkuisessa jalassa on suojusjätteenä rengas, joka katoaa vanhemmiten. Malto on pehmeää ja vetistä ja väriltään vaalean keltaista. Maku on mieto, hieman hapan.
Samankaltaiset lajit
Lehtikuusentatti muistuttaa voitattia, mutta lehtikuusentatin jalka on pitempi, jopa yli 10 cm pitkä. Muita samankaltaisia sieniä, joihin lehtikuusentatin voi sekoittaa ovat turjantatti (Suillus clintonianus), harmotatti (Suillus aeruginascens) ja jyvästatti (Suillus granulatus).
Kasvuaika ja -paikka
Suomessa lehtikuusentatti muodostaa itiöemiä elo-syyskuussa ja on paikoin satoisa, vaikkakaan ei yleinen. Tattia kasvaa vain lehtikuusten mykoritsasienenä, joiden läheisyydestä sen tapaa lähes jokaisen lehtikuusiyksilön juurelta. Myös muiden ulkomaista alkuperää olevien havupuiden juurisienenä sitä on tavattu.
Käyttö ravinnoksi
Lehtikuusentatti on hyvänmakuinen monin tavoin laitettuna ja myrkytön. Limainen kelmu tulee poistaa ennen valmistusta. Sieni ei sovellu kuivattavaksi.
Finström
Finström on Suomen kunta, joka sijaitsee Ahvenanmaan maakunnassa. Finströmissä oli 0 asukasta. Finströmin pinta-ala oli maanmittauslaitoksen mittausten mukaan 0 km², josta 0 km² on maata, 0 km² sisävesialueita ja loput 0 km² merivesialueita.
Yleistä
Finström sijaitsee Manner-Ahvenanmaan keskiosissa. Sen länsipuolella on Hammarland, pohjoispuolella Geta, itäpuolella Saltvik ja Sund ja eteläpuolella Jomala. Kunnan keskuspaikka on Godby, jossa sijaitsevat kunnanvirasto, kaupat, pankki, posti ja koulu. Getaan vievä päätie 4 erkanee siellä Sundin Prästöhön vievästä päätie 2:sta. Päätie 2 ylittää aiemmin vaikeasti ylitettävän Färjsundetin salmen Saltvikin rajalla vuonna 1937 valmistunutta Färjsundin siltaa pitkin. Ennen siltaa tie puhkaisee Färjsundin tunnelissa kallion, jonka päällä on kahvila Uffe på berget sekä näkötorni. Finströmin toinen peruskoulu sijaitsee Pålsbölessä.
Kunta on yksikielisesti ruotsinkielinen ja 0 prosenttia sen asukkaista puhuu äidinkielenään ruotsia. Suomenkielisiä on vain 0 prosenttia. Finström on Suomen toiseksi ruotsinkielisin kunta. Kunnan vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja se on vahvistettu vuonna 1951.
Pålsbölen kylässä, entisessä Strömsvikin kartanossa, on vuodesta 1898 toiminut Ahvenanmaan kansanopisto (Ålands folkhögskola), joka aloitti toimintansa Jomalassa vuonna 1895.
Finström, Jomala ja Saltvik muodostavat yhdessä Ahvenanmaan merkittävimmän maatalousalueen. Godbyssa toimii panimo Ålands Bryggeri, joka valmistaa Stallhagen-olutta.
Luonto
Huolimatta sijainnistaan Ahvenanmantereen keskiosassa Finströmin maisemakuva on saaristomainen, koska monet kapeat merenlahdet työntyvät eri suunnilta syvälle kunnan alueelle. Maankohoamisen vuoksi monien lahtien pohjukat ovat aikaa myöten kuroutuneet pieniksi järviksi. Godbyn länsipuolella sijaitsevat Ahvenanmaan suurimmat järvet, suurimpana Långsjön - Markusbölefjärden. Pinnanmuodostukseltaan Finströmin alue on tasaista tai loivasti kumpuilevaa. Kunnan pohjoisosassa korkeuserot ovat kuitenkin suurempia muun Ahvenanmantereen pohjoisosan tavoin. Maakunnalle leimaa-antava punainen graniitti on hyvin näkyvissä jyrkänteissä ja avokallioilla. Kasvillisuus on varsin rehevää ja runsaslajista ja metsät ovat monin paikoin lehtomaisia.
pienoiskuva|150px|vasen|Finströmin kirkko postimerkissä vuodelta 1989.
Historiaa
Finströmin alueelta on tehty erittäin runsaasti muinaislöytöjä. Pysyvä asutus lienee syntynyt ajanlaskun alun jälkeisen ensimmäisen vuosituhannen puolivälin tienoilla, jolloin ensimmäiset asukkaat saapuivat Ruotsista. Kunnasta on löydetty myös kaksi viikinkiaikaista aarrekätköä, jotka sisälsivät löydettäessä muun muassa arabialaisia rahoja. Toisaalta nämä kätköt voivat olla merkkinä finströmiläisten yhteyksistä Keski-Venäjälle, mutta toisaalta ne voivat olla myös viikinkien ryöstösaalista. Vuoden 1537 maakirjan mukaan Finströmissä oli 106 veroa maksanutta taloa, joten väkiluku lienee ollut noin 650–700.
Finströmin tiedetään olleen oma kirkkoherrakuntansa jo vuonna 1322. Seurakunnasta erosi Geta vuonna 1906. Nykyään näillä kunnilla on kuitenkin yhteinen evankelisluterilainen seurakunta, Finström-Geta församling, joka kuuluu Porvoon hiippakuntaan.
Finströmin kirkko on yksi Ahvenanmaan keskiaikaisista kivikirkoista. Tohtori Markus Hiekkanen on ajoittanut tämän arkkienkeli Mikaelille omistetun kirkon rakentamisen vuosille 1445–1455. Kirkon nykyiset urut ovat valmistuneet vuonna 1974. Vanhat urut, jotka ovat nyt kirkon eteisessä, ovat edelleen käyttökunnossa. Kirkon vieressä on Ahvenanmaan kansansivistysoloihin aikanaan keskeisesti vaikuttaneen, Finströmin kirkkoherrana vuosina 1834−1875 toimineen, Frans Peter von Knorringin patsas. Von Knorringin aloitteesta perustettiin Godbyhyn vuonna 1854 merikoulu, joka siirrettiin Maarianhaminaan vuonna 1866.
Vuosina 1638–1910 käytössä ollut Tukholman ja Turun välinen historiallinen Suuri Postitie kulki Finströmin alueella Bjärströmin, Ämnäsin ja Godbyn kylien kautta. Tämä tie on edelleen helposti kuljettavissa ja se on merkitty puisin kilometripylväin.
Finströmin huomattavin maatila on ollut Grelsbyn kartano Godbyn luoteispuolella. Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf kävi kartanossa Suomen sodan aikana vuonna 1808 ja tarkasti siellä armeijansa. Kartanon paikalla toimii nykyisin Ahvenanmaan mielisairaala.
Godbyn taistelu käytiin Finströmissä Suomen sisällissodan aikana 1918.
Bergön saareen perustettiin vuonna 1959 Åbo Akademin Husön biologinen asema, joka tutkii etenkin meriluontoa.
Suomen Kansallisoopperan johtaja, oopperalaulaja Walton Grönroos oli kotoisin Finströmistä. Arkkitehti Lars Sonck vietti lapsuutensa ja nuoruutensa sekä sittemmin kesiään Finströmissä ja sai Finströmin kirkosta vaikutteita suunnittelemaansa Tampereen tuomiokirkkoon. Kirjailijana tunnettu pappi Valdemar Nyman toimi Finströmin kirkkoherrana. pienoiskuva|vasen|Ahvenanmaan kansanopisto
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Godbyn taajama sijaitsee pääosin Finströmissä, mutta pieniltä osin myös Jomalassa. Ödkarbyn taajama ulottuu pääosin Saltvikin kunnan alueelle.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Finströmissä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Getan kunnan alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Finströmin alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Finströmin kunnan nykyisellä alueella.
Ruokakulttuuri
Finströmin pitäjäruoaksi äänestettiin 1980-luvulla metsästäjän emännän hirvipata (jägarfruns älggryta).
Katsurat
Katsurat ovat kesävihantia, kaksikotisia ja usein monihaaraisia puita tai isoja pensaita. Niiden oksat ja vuosikasvaimet ovat ohuita. Oksien silmut ovat pieniä. Kukkiessaan keväällä, etenkin emipuut karmiininpunaisine luotteineen ovat huomiota herättävän kauniita. Lehdet ovat puhjetessaan purppuranpunaisia, pitkäruotisia, vastakkaisia ja ehytlapaisia. Kesällä pyöreät, kaljut lehdet (8 cm) ovat vihreitä ja muuttuvat syksyllä ruska-aikaan kirkkaankeltaisiksi. Maahan pudonneet lehdet tuoksuvat vaniljalle. Hedelmät (4 cm) ovat kypsinä ruskeita ja palkomaisia. Yksi hedelmä sisältää kymmeniä siemeniä.
Pikkulehtikatsura (Cercidiphyllum japonicum), jota kutsutaan myös lyhyesti katsuraksi, menestyy hyvin Etelä-Suomessa, jossa se kasvaa yli 10 metriä korkeaksi. Keski-Suomessakin se on menestynyt jotenkuten. Katsura viihtyy parhaiten ravinteikkaassa ja kosteahkossa puutarhamaassa puolivarjossa. Laji on kotoisin Japanista ja Kiinasta. Isolehtikatsura (Cercidiphyllum magnificum) on yleensä yksirunkoinen. Sen lehdet ovat isompia ja pyöreämpiä kuin tavallisella katsuralla. Se on menestynyt ainakin Helsingin seudulla tyydyttävästi.
Michael Corleone
Michael Corleone on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaaneissa Kummisetä ja Sisilialainen sekä Francis Ford Coppolan ohjaamassa Kummisetä-elokuvatrilogiassa. Elokuvissa hahmoa näyttelee Al Pacino, joka oli suorituksestaan kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Perhe
Vuonna 1920 syntynyt Michael on Vito Corleonen ja tämän vaimon Carmellan nuorin poika. Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä, Santino ”Sonny” Corleone ja Frederico ”Fredo” Corleone sekä nuorempi sisar Constanzia ”Connie” Corleone. Perheen consigliere Tom Hagen on Michaelin epävirallinen adoptioveli.
Kummisetä
Päinvastoin kuin veljensä, Michael ei tahdo olla tekemisissä Corleonen perheen liiketoimien kanssa vaan haaveilee rehellisestä, amerikkalaisemmasta elämästä. Myöskään Vito ei tahdo Michaelin olevan tekemisissä mafian kanssa, vaan hän tahtoisi suosikkipoikansa ryhtyvän politiikkaan.
Kun Yhdysvallat liittyy mukaan toiseen maailmansotaan vuonna 1941, Michael lopettaa opintonsa Dartmouth Collegessa ja sen sijaan värväytyy merijalkaväkeen ja päätyy taistelemaan Tyynenmeren sodassa. Michael ylennetään kapteeniksi ja hänet palkitaan urheudesta Navy Cross -kunniamerkillä. Vuonna 1944 hänen kuvansa painetaan Life-lehteen hänen urheudestaan kertovan kuva-asetelman kera. Hänet vapautetaan ennenaikaisesti vuonna 1945 toipumaan työkyvyttömäksi tekevän vamman vuoksi. Michaelin tietämättä hänen isänsä oli järjestänyt vapautuksen. Michael palaa juhlimaan Connien häitä naisystävänsä ja entisen luokkatoverinsa, Kay Adamsin, kanssa. Michael pysyy kotona muutaman viikon, mutta perheeltään kysymättä hän päättää palata Dartmouth Collegeen.
Kun huumeparoni Virgil Sollozzo on vähällä salamurhata Michaelin isän vähän ennen joulua 1945, Michael ajautuu maailmaan, jota hän on vältellyt hyvin pitkään. Hän vakuuttaa uudelleen uskollisuuttaan isänsä vuoteen vierellä. Hän estää toisen murhayrityksen, jonka järjestäjinä ovat Sollozzo ja korruptoitunut poliisikapteeni McCluskey. Michael uskoo, että hänen isänsä henki on edelleen vaarassa ja tarjoutuu tappamaan vastustajat. Sonny, joka hallitsee perhettä isän poissaollessa, on aluksi epäileväinen, sillä poliisin murhaaminen ei kuulu mafian toimenkuvaan. Michael kuitenkin painottaa McCluskeyn olevan korruptoitunut ja onnistuu vakuuttamaan veljensä.
Murhattuaan Sollozzon ja McCluskeyn Michael pakenee Sisiliaan, missä hän asuu kaksi vuotta perhetuttava Don Tommasinon luona. Hän avioituu nuoren Apollonia Vitellin kanssa. Muutamaa kuukautta myöhemmin Michael saa tietää, että Sonny on murhattu. Michaelin ja Apollonian valmistautuessa muuttamaan huvilaan Syrakusassa, Apollonia kuolee Michaelille tarkoitetussa autopommissa, jonka hänen korruptoitunut henkivartijansa Fabrizio oli asentanut. Uskollisena sisilialaiselle, perinteikkäälle kostolle, Michael lopulta löytää Fabrizion ja tapattaa tämän.
Michael palaa Yhdysvaltoihin keväällä 1951 ja ottaa Sonnyn paikan Viton kruununperijänä. Isänsä kanssa Michael suunnittelee pääsevänsä eroon kaikista muista New Yorkin rikollispomoista ja antaa tarkoituksella vastustajien nakertaa vähitellen Corleonen perheen etuja, jotta he eivät osaisi odottaa iskua. Michael vakuuttaa isälleen, että on aika irrottaa perhe mafiasta. Noin vuoden kuluttua paluusta Yhdysvaltoihin Michael avioituu Kayn kanssa ja lupaa tekevänsä perheestä laillisen viiden vuoden kuluessa. Kahden vuoden kuluessa pari saa kaksi lasta, Anthonyn ja Maryn.
Kun Vito siirtyy osa-aikaeläkkeelle vuonna 1954, Michaelista tulee perheen operoiva päämies. Hän yrittää ostaa kasinonomistaja Moe Greenen osakkuuden kasinosta, jonka Corleonen perhe rahoitti, aikeenaan siirtää perhe Nevadaan ja laillistaa Corleonen nimi. Ennen kuolemaansa vuonna 1955 Vito varoittaa Michaelia, että vihollisperheen päämies Emilio Barzini yrittää murhata Michaelin järjestäen teeskennellyn tapaamisen rauhan muodostamisesta perheiden välille. Kun caporegime Salvatore Tessio epähuomiossa paljastaa juonitelleensa Barzinin kanssa Michaelia vastaan, tämä päättää ”selvittää kaikki perheen asiat” päivänä, jona hänestä tulee Connien pojan kummisetä. Michael päättää tilata kaikkien muiden New Yorkin mafiaperheiden päämiesten murhat. Listalla ovat Barzini, Philip Tattaglia, Carmine Cuneo ja Victor Stracci sekä samalla Greene Tessio ja Connien väkivaltainen aviomies Carlo Rizzi, joka aiemmin oli järjestänyt Sonnyn murhattavaksi. Michael palauttaa Corleonen perheen paikan maan vaikutusvaltaisimpana rikollisperheenä ja luo itselleen maineen jopa isäänsäkin julmempana ja kierompana johtajana.
Kun Connie saa tietää Carlon kuolemasta, hän raivostuu ja syyttää Michaelia tämän tappamisesta. Michael tyrmää syytteet hysteriaksi ja kieltää osuutensa murhassa. Myöhemmin Michael tapaa capojensa kanssa, missä Clemenza tervehtii häntä ”Don Corleonena” ja suukottaa hänen kättään.
Kummisetä osa II
Vuosiin 1958–1959 sijoittuvassa Kummisetä osa II:ssa Michael lähenee 40. ikävuottaan. Frank Pentangeli johtaa perheen liiketoimia New Yorkissa Clemenzan kuoltua muutamaa vuotta aiemmin. Vaikka Michael on nyt vahvasti vakiintunut maan vaikutusvaltaisimmaksi mafiajohtajaksi, hän on silti päättänyt tehdä perheestä laillisen. Hänen yrityksensä uudistaa perhe ovat kuitenkin olleet epäonnisia, sillä hänen monet vihollisensa ja oma kasvava pakkomielteensä kostaa ovat pitäneet hänet mukana rikollisessa alamaailmassa. Hän on alkanut työstää sopimusta Hyman Rothin, isänsä entisen liikekumppanin, kanssa kasino-operaatioiden hallinnasta Kuubassa. Michael yritetään murhata, ja hän päättelee Rothin olevan yrityksen takana, mutta epäilee tämän saaneen apua soluttautujalta Corleonen perheessä. Hän päättää antaa Rothin uskoa, että he ovat yhä hyviä liikekumppaneita, jotta saisi tietää kenelle Roth maksoi murhayrityksestä. Osana harhautusta Michael käskee Pentangelin selvittää kiista Rothin liikekumppaneiden, Rosaton veljesten, välillä. Kun Pentangeli tapaa Rosaton veljekset, he yrittävät tappaa hänet, mutta hän selviää hyökkäyksestä.
Michael, Roth ja Michaelin veli Fredo matkustavat Kuubaan väärentääkseen kumppanuuden Fulgencio Batistan kanssa, mikä antaa heille vapauden hoitaa operaatioitaan Kuubassa ilman viranomaisten häirintää, Kuuban hallitukselle tehtäviä, avokätisiä maksuja vastaan. Kuubassa Michael lähettää henkivartijansa tappamaan Rothin uudenvuodenaattona, mutta sotilaat tappavat henkivartijan murhayrityksen aikana. Michael paljastaa Fredolle saaneensa tietää, että tämä on petturi perheen keskuudessa. Uudenvuoden juhlinnan aikana voittoisat kapinallisjoukot saapuvat Havannaan, mikä pakottaa Batistan ja rikollispomot ulos maasta ja pilaa Michaelin suunnitelmat Kuubassa. Veljeänsä pelkäävä Fredo kieltäytyy pakenemasta takaisin Yhdysvaltoihin Michaelin kanssa. Roth pakenee Miamiin.
Pentangeli, joka uskoo Michaelin tilanneen murhansa, asetetaan todistamaan Michaelia vastaan senaatin järjestäytyneen rikkollisuuden tutkinnassa. Michael kuitenkin järjestää Pentangelin veljen Vincenzon matkustamaan Sisiliasta osallistumaan käsittelyyn. Vincenzo ja Frank vaihtavat katseita juuri ennen käsittelyn alkua. Pentangeli ymmärtää uhkan ja peruuttaa aiemmat lausuntonsa, mikä saattaa käsittelyn kaaokseen ja tuhoaa valtion oikeusjutun Michaelia vastaan.
Fredo paljastaa, että Rothin kätyri Johnny Ola houkutteli ilmiantamaan Michaelin. Fredo toteaa paheksuvansa Michaelin alistavaa suhdetta veljeensä ja sanoo, että olisi halunnut ottaa perheen haltuunsa Viton kuoleman jälkeen. Michael päättää, että hän aikoo tapattaa Fredon sen jälkeen, kun Carmella-äiti on edesmennyt.
Kun Kay ymmärtää, että Michael tulee aina elämään rikoksen ja väkivallan maailmassa, hän päättää lähteä ja ottaa lapset mukaansa. Michael pyytää vaimoaan miettimään uudelleen, kunnes Kay paljastaa, ettei aiemmin saanut keskenmenoa vaan suoritti itselleen abortin. Michael raivostuu, lyö Kaytä kasvoihin ja karkottaa tämän perheestä. Avioeron jälkeen Michael ottaa lasten huoltajuuden.
Kun Carmella kuolee, sisarensa Connien pyynnöstä Michael vaikuttaa tehneen sovinnon Fredon kanssa. Tämä on kuitenkin vain juoni Fredon houkuttelemiseksi, sillä myöhemmin Neri tappaa Fredon Michaelin käskystä. Michael lähettää Tom Hagenin suostuttelemaan Pentangelin tekemään itsemurhan säästääkseen hänen perhettään. Hän lähettää capo Rocco Lamponen tappamaan raskaasti vartioidun Rothin John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle tämän palatessa Yhdysvaltoihin.
Michael muistelee isälleen järjestettyjä yllätys-syntymäpäiväjuhlia 7. joulukuuta 1941. Takaumassa Michael kertoo perheelleen, että on lopettanut collegessa ja värväytynyt merijalkaväkeen. Fredo on ainoa perheestä, joka tukee päätöstä. Kun Vito saapuu juhliin, koko perhe rientää tervehtimään häntä lukuun ottamatta Michaelia, joka istuu yksinään. Elokuvan loppukuva on Michaelista istumassa yksinään Corleonen Lake Tahoen asuma-alueen sisäpihalla.
Kummisetä osa III
Vuosiin 1979–1980 sijoittuvassa Kummisetä osa III:ssa Michael on muuttanut takaisin New Yorkin ja tehnyt kovaa työtä poistaakseen perheen rikoksen maailmasta. Hän on siirtänyt New Yorkin rikolliset etuutensa pitkäaikaiselle valvojalle Joey Zasalle. Lepytelläkseen Vatikaania hän on myynyt uhkapeliosakkuutensa muille mafiaperheille ja tunnustanut laajamittaiset liiketoimintatilansa ”Corleone Groupiksi”. Armottomasta huipullenousustaan johtuvan syyllisyyden riivaamana Michael käyttää varakkuuttaan hyväksi palauttaakseen maineensa, muun muassa isänsä Viton mukaan nimetyn hyväntekeväisyysjärjestön avulla. Hän antoi lasten huoltajuuden Kaylle kymmenen vuotta aiemmin.
Pyhä istuin on nimennyt hänet Pyhän Sebastianuksen ritarikomentajaksi hänen hyvän työnsä ansiosta. Michaelilla ja Kaylla on kiusallinen jälleennäkeminen yhdeksän vuoden jälkeen. Kay toteaa, ettei tahdo Anthonyn olevan missään tekemisissä Corleonen ”perinnön” kanssa ja hänen sekä Anthonyn tietävän totuuden Fredon kuolemasta. Michael myöntyy antamaan Anthonyn pyrkiä oopperalalulajaksi eikä vaadi tätä liittymään liiketoimiin.
Michaelin uusi suhde kirkon kanssa antaa hänelle mahdollisuuden ottaa haltuunsa suuren kiinteistöyhtiö Immobiliaren. Hän on jo valmiiksi yhtiön suurin osakkeenomistaja ja tarjoutuu ostamaan Vatikaanin 25 prosentin osuuden yhtiöstä, mikä antaisi hänelle määräysvallattomien omistajien osuuden. Hän ottaa Vincent Mancinin, Sonnyn aviottoman pojan ja Zasan jengin sotilaan, suojatikseen. Michaelia huolettaa Vincentin impulsiivisuus ja tulinen luonne, mutta vielä enemmän tämän romanssi Michaelin tyttären, Maryn, kanssa. Michael näkee yhtäläisyyksiä siihen, kuinka Apollonia kuoli kolme vuosikymmentä aiemmin, jotta Michaeliin päästäisiin käsiksi ja pelkää Vincentin lisääntyvän osallisuuden ”perheen bisneksissä” vaarantavan Maryn.
Iltana, jona Michael ilmoittaa hajottavansa uhkapeli-imperiuminsa, Zasa tekee selvää suurimmasta osasta mafian kommissiota helikopterihyökkäyksessä Atlantic Cityssä. Michael pakenee Vincentin avulla. Hän tajuaa, että hänen vanha tuttavansa Don Altobello oli mukana juonimassa hänen kuolemaansa.
Hyökkäyksen traumatisoimana Michael saa diabeteskohtauksen, mikä jättää hänet hetkellisesti työkyvyttömäksi. Michaelin toipuessa Connie antaa Vincentille luvan salamurhata Zasa. Michael on raivoissaan ja vaatii, ettei samankaltaisia käskyjä anneta niin kauan kuin hän on elossa.
Michael palaa Sisiliaan katsomaan, kun Anthony tekee operatiivisen debyyttinsä Teatro Massimossa. Epäillen Altobellon yrittävän murhata häntä uudelleen, Michael laittaa Anthonyn soluttautumaan Altobellon regimeksi teeskentelemään vaihtaneensa puolta. Michael vie Kayn kiertoajelulle Sisiliaan, jonka aikana hän pyytää entiseltä vaimoltaan anteeksi. Kay kertoo yhä rakastavansa Michaelia ja tulevansa aina rakastamaan.
Samaan aikaan Immobiliaren sopimus seisoo paikoillaan, näennäisesti siksi, että Paavi Paavali VI:n on itse allekirjoitettava ulos siitä. Michaelille käy kuitenkin ilmi, että Immobiliaren sopimus on todellisuudessa kehittynyt huijaus. Sen on sepittänyt Immobiliaren puheenjohtaja Licio Lucchesi, joka on huijannut Vatikaanin pankin arkkipiispa Gildayltä ja kirjanpitäjä Frederick Keinszigiltä omaisuuden käyttäen Michaelin ”sijoitusta” jälkien peittämiseen. Toivoen voivansa pelastaa sopimuksen, Michael pyytää apua Don Tommasinolta, kuka ohjaa hänet kardinaali Lamberton (tulevaisuuden Paavi Johannes Paavali I) luo. Lamberton kannustuksesta Michael tekee ensimmäisen synnintunnustuksensa 30 vuoteen ja murtuu kyyneliin myöntäessään tilanneensa Fredon murhan. Lamberto kertoo Michaelille, että tämä kärsii synneistään, mutta tällä voi vielä olla mahdollisuus pelastukseen.
Pian Paaviksi tulemisensa jälkeen Johannes Paavali I kuolee Gildayn myrkyttämänä. Michael tulee pian tietoiseksi salamurhaaja Moscasta, kenet Altobello yhdessä salaliittolaisten kanssa on palkannut tappamaan hänet. Mosca tappaa Tommasinon ja Michael vannoo vanhan ystävänsä arkun äärellä, ettei tee enää syntiä.
Vincent ilmoittaa Lucchesin olevan Michaelin murhaamisyritysten takana, työskennellen käsikädessä Altobellon kanssa. Väsyneenä yksinäiseen ja veriseen Donin elämään, Michael antaa Vincentille luvan iskeä takaisin ja eläköityy tehden Vincentistä seuraajansa. Vastineeksi Vincent lupaa lopettaa suhteensa Maryn kanssa.
Esityksen lopussa Mosca ampuu Michaelia, haavoittaen tätä: luoti menee läpi ja osuu Maryyn kuolettavasti. Maryn kuolema hajottaa Michaelin ja hän huutaa tuskissaan Maryn ruumiin vierellä. Michael palaa Bagheriaan, Sisiliaan, missä hän kuolee vuosia myöhemmin yksin, samalla sisäpihalla, missä meni Apollonian kanssa naimisiin.
Jatko-osa romaanit ja videopeli
Michael esiintyy Mark Winegardnerin romaaneissa The Godfather Returns ja The Godfather’s Revenge. Romaanissa The Godfather Returns, joka sijoittuu suurin piirtein Kummisetä osa II:n aikaan, Michael kamppailee uuden vastustajan, Nick Geracin, kanssa ja yrittää laillistaa perheen. The Godfather’s Revenge sijoittuu muutama vuosi toisen elokuvan jälkeen, ja siinä Michael toimii suojellakseen rikosimperiumiaan Geracia ja vaikutusvaltaisen poliittisen dynastian vehkeilyä vastaan. Samaan aikaan hän yrittää elää Fredon tapattamisen aiheuttaman syyllisyyden kanssa. Romaanissa Michaelilla on suhde näyttelijätär Marguerite ”Rita” Duvallin kanssa 1960-luvun alkupuolella, mutta Michael lopettaa suhteen tajutessaan yhä rakastavansa Kaytä.
Michael Corleone on mukana videopeleissä The Godfather ja toiseen elokuvaan perustuvassa The Godfather II, mutta hahmoa ei ääninäyttele Al Pacino eikä sitä ole muovattu hänen ääntään vastaavaksi.
Tukivektorikone
Tukivektorikone on 1990-luvulla kehitetty lineaarinen luokitinmalli, joka soveltuu luokitteluun ja käyränsovitustehtävään. Tukivektorikone voidaan toteuttaa neuroverkolla. Tukivektorikoneen yleistämiskyky on MLP-neuroverkkoon verrattuna parempi. Yleistämiskyky kuvaa luokittimen kykyä luokitella ennalta tuntemattomat näytteet oikein.
4133 Heureka
4133 Heureka on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Vantaalla sijaitsevan tiedekeskus Heurekan mukaan.
Tukivektorikone
Perusteet
thumb|Päätöstaso (keskellä) ja marginaalitasot.
4133 Heureka
Heurekan likimääräinen läpimitta on 12 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,58 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 2 kuukautta.
Tukivektorikone
Perusteet
Tukivektorikoneen perusajatus on sovittaa kahden näytejoukon väliin sellainen taso, että sen kanssa yhdensuuntaisten marginaalitasojen välimatka on mahdollisimman suuri eikä yksikään näyte jää marginaalitasojen väliin. Marginaalitasojen välimatkaa rajoittavia näytevektoreita kutsutaan tukivektoreiksi. Luokittelun tulos riippuu ainoastaan näistä tukivektoreista.
Tukivektorikoneen tulee opetuksen jälkeen osata luokitella mielivaltainen näyte. Luokitin opetetaan opetusaineiston perusteella, ja siksi sen hyvyys osaltaan riippuu opetusaineiston hyvyydestä.
Kun opetusjoukot eivät ole separoituvia, käytetään tukivektorikonetoteutusta, jota kutsutaan joustavan marginaalin luokittimeksi. Menetelmä etsii opetusaineistosta ne näytevektorit, jotka määrittävät eri luokkien rajat.
Optimimarginaaliluokitin
Optimimarginaaliluokitin on tukivektorikoneen toteutus separoituville näytejoukoille. Optimimarginaaliluokitin määrää päätöstason kahden separoituvan näytejoukon välille. Lisäksi vaaditaan että kummankin luokan päätöstasoa lähimmän pisteen ja päätöstason välinen etäisyys on mahdollisimman suuri. Tämä tarkoittaa sitä että kummankin luokan lyhin etäisyys pintaan nähden on sama, koska kokonaisuuden kannalta lyhin etäisyys määrittyy lähempänä olevan luokan perusteella.
Luokat ovat lineaarisesti separoituvia silloin kun kahden eri luokan yksikäsitteinen erottaminen yhdellä tasolla on mahdollista.
Etsitään piirreavaruuden R^N tasoa siten, että näytevektorille  pätee
joka pätee kummankin luokan pisteille. Jos opetustieto koostuu l eri pisteestä, jotka ovat, kun , ja y_i ovat niiden vastaavat luokat (joko +1 tai -1), niin vaadimme että luokat erottava taso toteuttaa ehdon
Näytepisteen euklidinen etäisyys tasoon on
Päätöstason löytämiseksi on olemassa useita ratkaisutapoja. Kirjallisuudessa usein esiintyvä ratkaisutapa perustuu neliölliseen optimointiin. Toinen tapa on etsiä kummallekin luokalle konveksipeitteet, ja sen jälkeen etsiä konveksipeitteiden välinen lyhin etäisyys ja tätä vastaavat pisteet p_a ja p_b peitteiden pinnalla. Päätöstason normaalivektori \mathbf{w} on pisteiden p_a ja p_b erotus vektorin suuntainen, ja b on näiden pisteiden keskiarvo.
Ratkaiseminen neliöllisellä optimoinnilla
Muuttuja b ratkaistaan ehdosta.
Päätöstason yksiselitteiseen määrittämiseen tarvitsee tuntea kaksi tasoa lähinnä olevaa pistettä ja. Pisteen i euklidinen etäisyys tasoon \mathbf{w} on
missä on normalisointitermi.
Taso on yhdensuuntainen tason  kanssa, kun c > 0, josta seuraa että c voidaan valita siten, että  pisteille  ja. Tällöin euklidisten etäisyyksien summaksi saadaan
Tämän seurauksena rajoittamalla reunaehdot annetun tehtävän mukaisesti ja minimoimalla, marginaalitasoilla sijaitsevien pisteiden m ja n etäisyys maksimoituu.
Joustavan marginaalin luokitin
Joustavan marginaalin luokitin (C-SVM) optimimarginaaliluokittimen yleistys ei-separoituville näytejoukoille. Lähes kaikissa käytännön luokittelutehtävissä näytejoukot ovat ei-separoituvia. Ei-separoituvuus huomioidaan määrittämällä jokaiselle väärään luokkaan luokittuvalle näytteelle ns. slack-vakio \gamma_i, mikä on näytteen etäisyys päätöspintaan. Vakio, kun näyte luokittuu oikein.
muuttujien \mathbf{w}, b ja \gamma_i suhteen kun reunaehdot ovat
ja
kun. Ongelma voidaan ratkaista ratkaisemalla Lagrangen menetelmällä konstruoitu duaaliongelma
missä C on regularisointitermi ja reunaehdot ovat ja
missä ovat Lagrangen kertoimet ja.
Epälineaarinen tukivektorikone
Coverin teoreeman mukaan kaksi ei-separoituvaa näytejoukkoa separoituvat suuremmalla todennäköisyydellä, kun ne kuvataan epälineaarisesti korkeampiulotteiseen avaruuteen. Tukivektorikoneen suorituskykyä voidaan parantaa kuvaamalla piirreavaruus kernelifunktiolla, joka implisiittisesti määrittelee kuvauksen.
Mercerin teorian perusteella kernelifunktiolle K on olemassa sisätuloavaruus jos matriisi M on positiivisemidefiniitti ja K on symmetrinen funktio, kun kaikille. Luokittelu suoritetaan sisätuloavaruudessa lineaarisesti, mutta päätöspinta kuvautuu piirreavaruuteen epälineaariseksi, kuten ympyräksi tai ellipsiksi radiaalisella kernelifunktiolla. Mercerin teoria mahdollistaa epälineaarisen luokittimen määrittämisen intuitiivisesti.
ja muussa tapauksessa luokkaan -1.
Havaitaan, että kun, niin on tukivektori. Näin ollen luokittelu riippuu ainoastaan tukivektoreista.
Kernelifunktiota
Yleisimpiä kernelifunktiota ovat
Arthur Nicholas Tafoya
Arthur Nicholas Tafoya (2. maaliskuuta 1933 – 24. maaliskuuta 2018 ) oli katolisen kirkon yhdysvaltalainen pappi. Hänet vihittiin papiksi 12. toukokuuta 1962 ja piispaksi 10. syyskuuta 1980.
Boris Nemtsov
Elämä
Nemtsov syntyi vuonna 1959 Sotšissa. Hänen vanhempansa erosivat tämän ollessa 5-vuotias. Nemtsovin juutalainen äiti, ammatiltaan lääkäri, kasvatti pojan yksin. Nemtsov oli uskonnoltaan kuitenkin ortodoksi, ja hänen isoäitinsä antoi hänen tulla kastetuksi salaa. Toisaalta Nemtsov ei itse koskaan halunnut peitellä juutalaisia juuriaan ja piti suhdettaan ortodoksiseen uskoon melko merkityksettömänä. Vuodesta 1967 lähtien hänen kotikaupunkinsa oli Nižni Novgorod; kaupunki tunnettiin vuoteen 1990 saakka nimellä Gorki. Hän valmistui vuonna 1981 Gorkin valtionyliopistosta ja väitteli vuonna 1985 tohtoriksi säteilyfysiikan alalta. Vuosina 1987–1990 Nemtsov osallistui Gorkiin suunniteltua ydinvoimalaa vastustavaan liikkeeseen. Vuosina 1990–2003 hän toimi kansanedustajana Venäjän duumassa.
Nemtsovia pidettiin 1990-luvulla presidentti Boris Jeltsinin "kruununperijänä". Vuosina 1991–1994 hän oli Jeltsinin nimittämä Nižni Novgorodin alueen täysivaltainen edustaja. Vuoden 1991 lopulla hän nousi alueen kuvernööriksi. Joulukuussa 1995 hänet valittiin kuvernööriksi toiselle kaudelle. Hän toimi Venäjän ensimmäisenä varapääministerinä ja varapääministerinä maaliskuusta 1997 elokuuhun 1998 Viktor Tšernomyrdinin ja Sergei Kirijenkon hallituksissa. Osan vuodesta 1997 hän oli myös polttoaine- ja energiaministeri. Turvallisuusneuvoston jäsen vuosina 1997–1998.
Jäätyään valitsematta valtioduumaan vaaleissa 2003 Nemtsov työskenteli muun muassa Ukrainan presidentin taloudellisena neuvonantajana 2005–2007. Hän palasi politiikkaan 2008 lopulla lähtien mukaan uuteen Solidaarisuus-oppositioliikkeeseen.
Julkaisuja
Nemtsovin julkaisuista on suomennettu vain osa. Hän julkaisi kirjan Putinismi ja Venäjän rappio (ISBN 9789520103675), jonka hän kirjoitti yhdessä entisen ministerikollegansa Vladimir Milovin kanssa. Kirja on kooste kahdesta kirjasta, jotka julkaistiin aiemmin sekä internetissä että Novaja gazetan kustantamina vuonna 2009. Hän teki myös kirjasen Yhteenveto Lužkovista, jossa hän hyökkäsi kovin sanoin Moskovan pormestaria Juri Lužkovia ja tämän vaimoa Jelena Baturinaa vastaan. Baturina rikastui kiinteistökaupoilla ja rakennusyrityksillä miehensä pormestarikaudella.
Vähän ennen kuolemaansa Nemtsov oli kertonut aikovansa julkaista valmistelemansa "Putin ja sota" -raportin Venäjän osuudesta Donbassin sotaan. Raportti valmistui hänen kuolemansa jälkeen ja julkaistiin toukokuussa 2015.
Kuolema
Boris Nemtsov ammuttiin Moskovajoen ylittävällä Bolšoi Moskvoretskin sillalla perjantaina 27. helmikuuta 2015 kello 23.31. Hän oli kävelemässä kotiaan kohti Punaisen torin laidalla sijaitsevasta GUM-tavaratalosta yhdessä naisystävänsä, 23-vuotiaan ukrainalaisen mallin Anna Duritskajan kanssa. The Guardianin toimittajan mukaan alueella on tavallisesti kiusallisen paljon poliiseja, jotka tavallisesti hajottavat opposition mielenilmaukset hetkessä. Huomattava oppositioaktivisti kuvasi aluetta toteamalla, että siellä on enemmän kameroita kuin viljapaketissa on jyviä. Seudulla on useita valvontakameroita, mutta Kommersant-lehden kertoman mukaan "niiden kuva ei ole kovin selvä tai ne olivat pois päältä" tapahtumahetkellä.
Tapahtumapaikka sijaitsee Moskovan ydinkeskustassa, Kremlin muurin kaakkoisnurkan lähellä, parinsensataa metriä Punaisesta torista etelään. Tutkijoiden mukaan heidän ylittäessään siltaa seisahtui valkoinen auto, jonka sisällä ollut ampui seitsemän tai kahdeksan laukausta. Niistä neljä osui Nemtsovia päähän, sydämeen, maksaan ja vatsaan tappaen hänet välittömästi. Venäjänkielisen Meduza -uutistoimiston verkkosivun mukaan "useita ihmisiä" nousi ulos autosta ampuen hänet. Kommersant-lehden mukaan, osin videomateriaaliin pohjautuen, ampuja ilmeisesti odotti uhriaan sillan portaiden vierellä. Hän sai ilmeisesti merkin avustajaltaan, tuli esiin jalkakäytävälle ja ampui kuusi laukausta, joista neljä osui Nemtsoviin. Sydämeen osunut laukaus oli kuolettava. Ampuja poistui paikalle saapuneeseen valkoiseen autoon. Uhri menehtyi virallisten asiakirjojen mukaan alle tunnin kuluttua ampumisesta.
Reilut kaksi viikkoa ennen murhaansa 10. helmikuuta 2015 Sobesednik-uutissivustolle antamassaan haastattelussa Nemtsov oli pelännyt tulevansa tapetuksi sanomalla: "Pelkään, että Putin tappaa minut". Ukrainan presidentti Petro Porošenkon mukaan Nemtsov oli keskustellut hänen kanssaan muutamaa viikkoa aikaisemmin. Nemtsov oli kertonut toimittavansa selkeitä todisteita Venäjän asevoimien osallisuudesta sotatoimiin Ukrainassa. Oppositioliike oli suunnitellut laajaa Itä-Ukrainan sodan vastaista mielenosoitusta sunnuntaille. Presidentti Putinin tiedottajan mukaan kuolema vaikuttaa palkkamurhalta.
Ulkoministeri Tuomiojan mukaan tapaus muistutti Anna Politkovskajan palkkamurhaa, jonka tilaajaa ei ollut vieläkään selvitetty.
Nemtsovin muistoa kunnioittaen nimettiin Washingtonissa Yhdysvalloissa katu hänen mukaansa helmikuussa 2018.
thumb|center|650px|Rauhanmarssilla 15. maaliskuuta 2014 Moskovassa.
Pirttikoski (Pyhäjoki)
Pirttikoski on Pyhäjoen kunnan sivukylä, joka sijaitsee noin 10 km keskustasta Oulaisiin päin. Kylässä on noin 350 asukasta. Keskellä kylää sijaitsee koulu, joka on kylän toiminnan keskus. Koulussa toimivat ryhmäperhepäiväkoti, kirjasto, "kuntosali" ja kudontatupa. Koulu toimii myös harrastuspaikkana ja kyläläisten kokous- ja kokoontumispaikkana.
Runoilija Aaro Hellaakosken isoisä on lähtöisin Pirttikosken Helaakoskelta. Helaakosken rannalla on joinakin kesinä vietetty runotapahtumaa, jossa on ollut lausumassa runoja ja kertomassa sukunsa tarinaa Aaro Hellaakosken tytär Katri Hellaakoski.
John Campbell Ross
John Campbell Ross (11. maaliskuuta 1899 – 3. kesäkuuta 2009) oli viimeinen elossa ollut australialainen ensimmäisen maailmansodan veteraani.
Ross liittyi armeijaan helmikuussa 1918, mutta hän ei koskaan joutunut suorittamaan aktiivista palvelusta, eikä hän sodan aikana poistunut Australian ulkopuolelle.
Ross asui Bendigossa, Victoriassa. Hän vietti 110-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2009. Kesäkuussa 2007 hänestä tuli Australian vanhin elossa oleva mies.
3 naista
3 naista on Robert Altmanin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1977. Se on unenomainen tarina kolmen naisen välisistä suhteista. Ujo ja pidättyväinen Pinky saa työpaikan vanhainkodista, jossa hän tutustuu terapeuttina toimivaan ulospäin suuntautuneeseen Millieen. Hän muuttaa pian Millien luokse asumaan, ja kuvioon ilmestyy myös vuokraisännän taiteellinen vaimo, joka on raskaana.
Shelley Duvall palkittiin Cannesin elokuvafestivaaleilla parhaana naisnäyttelijänä. Hän on kirjoittanut valtaosan elokuvan dialogista, oman roolihahmonsa Millien vuorosanat kokonaan.
Matti Salo kirjoitti Helsingin Sanomissa, että 3 naista on ”Altmanin arvoituksellisin työ, niukoilta tapahtumiltaan hyvinkin selkeä ja havainnollinen, mutta merkitykseltään, kertovalta sisällöltään perin salattu ja ongelmallinen, mystinen elämys”. Unimaailmaa luotaava elokuva on Salon mukaan paradoksaalinen teos: ”Se on Altmanin vakavin, ’taiteellisin’ [--] ja eurooppalaisin tyylitelmä, uhmaileva itsenäisyyden julistus, lopullinen pesäero Hollywoodin kaavioihin. Toisaalta se on ohjaajansa naisvaltaisin ja epäitsekkäin yritys.”
Peter von Baghin mukaan elokuvan teemana on päähenkilöiden kolmen ikäkauden merkityksien etsintä: ”Jokainen niistä osa amerikkalaisen ulkokuoren ja neuroosin sydänaluetta; niin sanotun normaalitilan ja mielenhäiriön välinen ero on usein hiuksenhieno. Kuten joissakin Ingmar Bergmanin elokuvissa, miehet ovat melkein kokonaan ulkopuolisia, välttämätön paha, tai yleisen tylsämielisyytensä vuoksi vain jonkinlainen surkea läiskä nurkassa.”
Näyttelijät
Lähde:
Armen Alchian
Armen Albert Alchian (12. huhtikuuta 1914 – 19. helmikuuta 2013 ) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä.
Fresnossa, Kaliforniassa syntyneellä Alchianilla oli armenialaisia sukujuuria. Hän opiskeli kahden vuoden ajan Kalifornian valtionyliopistossa ennen siirtymistään Stanfordiin vuonna 1934. Hänestä tuli täysi professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) vuonna 1958.