cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruskovyötylli
Ruskovyötylli (Charadrius pallidus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää eteläisen Afrikan Lounais-Angolasta Mosambikiin, sisämaassa Pohjois.Namibian, Pohjois-Botswanan ja Etelä-Afrikan pohjoispuolen. Alalaji venustus elää Kenian ja Tansanian rajalla olevissa suolajärvissä. Lajin holotyypin kuvaili Hugh Edwin Strickland Walvis Baysta 1852.
Ikechukwu Uche
Ikechukwu Uche (s. 5. tammikuuta 1984 Aba, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Málagaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hänen nimensä Ikechukwu tarkoittaa ”Jumalan voimaa” igbon kielellä. Hänen vanhempi veljensä Kalu Uche on myös jalkapalloilija.
Ura
Uche aloitti uransa Amanze Unitedin ja Iwuanyanwo Nationalen junioreista. 17-vuotiaana hän siirtyi espanjalaiseen Racing Ferroliin, joka pelasi Segunda Divisiónissa. Toisella kaudellaan 2002–2003 hän pelasi yhteensä 24 ottelua. Kausi päättyi kuitenkin joukkueen putoamiseen sarjaporrasta alemmaksi.
Vuonna 2003 Uche siirtyi Recreativoon 300 000 dollarin siirtosummalla ja teki heti ensimmäisellä kaudellaan 12 maalia. Kaudella 2005–2006 maaleja syntyi 20 kappaletta 28 ottelussa, ollen kauden paras maalintekijä. Recreativo nousi myös kauden päätteeksi pääsarjaan kolmen vuoden tauon jälkeen.
Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Uche teki 8 maalia. Joukkue sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Vuonna 2007 Uche siirtyi Getafeen, jossa hän pelasi kahden kauden ajan lähinnä vaihtomiehen roolissa. Vuonna 2009 hän siirtyi juuri pääsarjaan palanneeseen Real Zaragozaan.
Carlini
pienoiskuva|Aseman sijainti Antarktiksella Carlini (myös Carlinin tutkimusasema, aikaisemmin Jubany) on Argentiinan omistama vuonna 1982 perustettu ympärivuotisesti toiminnassa oleva tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee Kuningas Yrjön saarella Etelä-Shetlannin saaristossa Antarktiksen niemimaan läheisyydessä. Noin 10–20 metrin korkeudella merenpinnan tasosta sijaitsevalla asemalla on tilaa noin 20–60 työntekijälle.
Alueella on useiden eri maiden omistamia tutkimusasemia, ja aseman lähettyvillä on useiden kymmenien tuhansien pingviinien ja satojen merileijonien elinalue.
Asemalla on talvikaudella noin 20 työntekijää, mutta kesäisin enemmän. Keskukseen kuuluu 15 rakennusta, muun muassa kaksi laboratoriota ja elokuvateatteri. Aseman ilmasto on melko leuto, eivätkä kuukausittaiset lämpötilanvaihtelut ole kovinkaan suuria.
Metallica soitti konsertin asemalla 8. joulukuuta 2013.
Panoraama
Tiedosto:Base Jubany Panoramica.JPG
Lavra
300px|thumb|Aleksanteri Nevskin luostari eli lavra Pietarissa. Lavra (, käytävä, ) on ortodoksisessa kirkossa käytetty nimitys, joka tarkoittaa tietyn alueen merkittävintä pääluostaria. Lavran yhteydessä voi olla useita skiittoja eli sivuluostareita. Alun perin lavra tarkoitti joukkoa erakkojen keljoja tai luolia, joiden yhteydessä saattoi olla kirkko ja ruokasali.
Venäjän ortodoksisessa kirkkossa on viisi luostaria, jotka ovat saaneet lavran arvon. Tunnetuimpia näistä ovat Aleksanteri Nevskin lavra Pietarissa, Petšerskin lavra Kiovassa sekä Troitse-Sergijevin lavra Moskovan läheisyydessä.
Auto Europe
Auto Europe on amerikkalainen vuokra-autonvälitysyhtiö, jonka pääpaikka on Portlandissa Mainen osavaltiossa. Yhtiöllä on toimipisteet Isossa-Britanniassa ja Saksassa Münchenissä.
Auto Europe välittää vuokra-autoja Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Australiassa, Kaakkois-Aasiassa, Keski-Idässä ja Afrikassa. Vuonna 2003 avattiin Münchenin toimipiste Saksassa ja Lontoon toimisto Britanniassa. Noutoasemia on maailmanlaajuisesti yli 8 000.
Auto Europella on ympäri maailmaa noin 500 työntekijää, Saksassa tällä hetkellä noin 150.
Historia
Yhtiön perustamisidea syntyi vuonna 1954 Yhdysvalloissa. 1997 yrityksen perustaja Alex Cecil jäi eläkkeelle ja jätti yrityksen Imad Khalidille.
Sepeltylli
Sepeltylli (Charadrius collaris) on amerikkalainen kahlaaja. Sen laaja elinympäristö ulottuu Meksikon keskiosista läpi Keski-Amerikan, Etelä-Amerikassa Kolumbiasta Ecuadoriin ja Andien itäpuolta Pohjois-Argentiinaan ja Keski-Chileen. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Paraguaysta 1818.
Dil Se
Elokuva ei menestynyt kaupallisesti Intiassa, mutta oli suuri menestys ulkomailla, varsinkin länsimaissa asuvan eteläaasialaisen väestön keskuudessa. Se voitti useita palkintoja, kuten NETPAC-palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla, kaksi National Film Awards -palkintoa ja kuusi Filmfare Awards -palkintoa. Dil Se esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.
Soundtrack
Elokuvan soundtrackin on säveltänyt A. R. Rahman. Lauluja käännettiin hindistä muillekin intialaisille kielille. ”Chaiyya Chaiyya” -kappaleesta tuli erityisen suosittu, se oli 10 kaikkien aikojen parhaan laulun listalla BBC World Servicen toteuttamassa kansainvälisessä kyselyssä. ”Chaiyya Chaiyya” on kuultu ainakin Inside Man -elokuvassa ja CSI: Miami -televisiosarjassa.
Bromme
Bromme oli yhdysvaltalainen kilpa-autovalmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1951–1954. Talli tilasi moottorinsa Offenhauserilta. Brommella oli ongelmia polttoainejärjestelmän kanssa ja tallin kuljettajat keskeyttivät kaikissa kilpailuissa.
Eteläntyllit
Eteläntyllit (Thinornis) on rantalintujen lahkon kurmitsojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun kaksi lajia elävät Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Eteläntyllilajit:
Katy Perry
Vuonna 2008 julkaistiin Perryn albumi One of the Boys, joka synnytti kolme Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -singlelistan kymmenen kärkeen noussutta kappaletta – ”I Kissed A Girl”, ”Hot n Cold” ja ”Waking Up In Vegas”. Perry tuki albumin myyntiä Hello Katy Tour -konserttikiertueellaan vuonna 2009, joka käsitti paikkakuntia Pohjois-Amerikasta, Euroopasta, Aasiasta ja Australiasta. Vuonna 2010 hän julkaisi kolmannen studioalbuminsa Teenage Dream, joka nousi ykköseksi Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilistalla. Lisäksi albumin viisi singleä – ”California Gurls”, ”Teenage Dream”, ”Firework”, ”E.T.” ja ”Last Friday Night (T.G.I.F.)” – nousivat listaykkösiksi, mikä teki Katy Perrystä ensimmäisen naisartistin maailmassa ja toisen artistin maailmassa (ensimmäinen oli Michael Jackson), jonka saman albumin viisi singleä ovat nousseet Billboard Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle. Perry julkaisi albumin uudelleen maaliskuussa 2012 nimellä Teenage Dream: The Complete Confection, jolta julkaistuista toisesta singlestä ”Part of Me” on noussut listaykköseksi. Toinen single ”Wide Awake” on yltänyt viiden parhaan joukkoon.
Perry oli Talouslehti Forbesin mukaan vuonna 2018 maailman parhaiten ansaitseva naisartisti. Hänen bruttotulonsa olivat 83 miljoonaa dollaria aikavälillä kesäkuu 2017–kesäkuu 2018.
Nuoruus
Katheryn Hudson syntyi kristittyjen pastorivanhempien, Maurice Keith Hudsonin ja Mary Christine Perryn keskimmäiseksi lapseksi. Hänellä on portugalilaisia, saksalaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Vanhempien lisäksi Katyn perheeseen kuuluvat hänen isosiskonsa Angela ja pikkuveljensä David. Hän oli äitinsä kautta sukua elokuvaohjaaja ja -tuottaja Frank Perrylle.
Katy kasvoi kuunnellen gospelmusiikkia ja laulaen kirkossa. Hän lauloi kirkon kuorossa yhdeksänvuotiaasta 17-vuotiaaksi, ja otti samaan aikaan myös laulutunteja. Perry kiinnostui musiikista kuunneltuaan salaa isosiskonsa musiikkikasetteja ja esitettyään niiden kappaleita vanhemmilleen. Hän ei kuitenkaan saanut katsoa kotona MTV:n kaltaisia musiikkiohjelmia. Hänen lapsuudessaan perhe muutti usein ympäri maata, kunnes palasivat jälleen Santa Barbaraan, Kaliforniaan. Perhe eli talousvaikeuksissa, ja he joutuivat joskus käyttämään ruokakuponkeja ja käymään ruokajonoissa. Nuorena Katy oli ”poikatyttö”, ja hän harrasti rullaluistelua, skeittausta ja surffausta. Hän sai ensimmäisen kitaransa 13-vuotissyntymäpäivänään, jolloin hän alkoi sen säestyksellä julkisesti esittää kirjoittamiaan lauluja. Hän otti myös tanssitunteja, ja oppi muun muassa lindy hopia ja jitterbugia.
Ura
Perry julkaisi gospel-albumin Katy Hudson vuonna 2001, kun Steve Thomas ja Jennifer Knapp kiinnittivät hänet levy-yhtiöönsä Red Hill Recordsiin. Tuolloin hän käytti vielä esiintyessään nimeä Katy Hudson, mutta otti sittemmin käyttöön taiteilijanimen Katy Perry, koska hänen oma nimensä sekoitettiin näyttelijä Kate Hudsoniin. Perry vaihtoi myöhemmin levy-yhtiö Capitol Recordsiin. Perry on myös esiintynyt Gym Class Heroes -yhtyeen musiikkivideolla Cupid's Chokehold ja ollut nuorempana monien yhtyeiden taustalaulajana.
Perryn ensimmäinen popalbumi One of the Boys ilmestyi vuonna 2008. Levyltä on julkaistu monia singlejä, kuten maailmalla tunnetut kappaleet ”I Kissed A Girl”, ”Hot N Cold”, ”Waking Up In Vegas”, sekä internetissä mainetta niittänyt ”Ur So Gay”. Single ”I Kissed a Girl” nousi Billboard Hot 100:n, Britannian singlelistan, Kanadan Canadian Hot 100:n sekä Australian ARIA Charts -listan kärkeen ja toiselle sijalle The Worldwide Charts -listalla.
Perryn toinen albumi Teenage Dream julkaistiin elokuussa 2010. Ensimmäinen single albumilta on ”California Gurls”, joka on myynyt Yhdysvalloissa jo triplaplatinaa, Britanniassa kultaa ja maailmanlaajuisesti kuusi miljoonaa kappeletta. Toinen single, ”Teenage Dream”, pääsi sijalle yksi Billboard Hot 100 -listalla ja se on Katy Perryn kolmas listaykkönen kyseisellä listalla. Maailmanlaajuisesti Perry on myynyt yli 25 miljoonaa singleä. Teenage Dream-levyä seurasi Perryn California Dreams Tour-maailmankiertue vuosina 2011-2012.
Katy Perrya pyydettiin juontamaan Liverpoolissa, Englannissa pidettyä 2008 European MTV Music Awards -ohjelmaa. Hän käytti 12 eri asua illan aikana ja voitti itsekin yhden palkinnon. Perryn juontajaparina toimi 30 Seconds To Mars -yhtyeen laulaja Jared Leto. Perry juonsi myös vuoden 2009 EMA:n.
Vuonna 2011 Perry ääninäytteli Smurffiinaa Smurffit-elokuvassa. Hän on myös esiintynyt sarjassa Ensisilmäyksellä.
Vuonna 2013 Perry julkaisi neljännen studioalbuminsa Prism. Hän alkoi työstää uutta albumiaan Teenage Dream: The Complete Confectionin valmistumisen jälkeen. Sen johdantosingle ”Roar” julkaistiin Yhdysvaltain radioasemilla 10. elokuuta 2013 ja se pääsi Billboard Hot 100-listan kärkisijalle. Albumilta julkaistujen singlejen ”Dark Horse” ja ”Roar” musiikkivideot saavuttivat kumpikin YouTubessa yli miljardi näyttökertaa.
Vuonna 2014 Perry aloitti Prismatic World Tour-kiertueen ja esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Hartwall-areenalla 18. maaliskuuta 2015.
Vuonna 2015 Perry esiintyi Super Bowlin väliajalla.
Tyyli
Perry on tunnettu omaperäisestä pukeutumistyylistään, joihin kuuluu paljon 1950-luvun vaatteita, sortsipukuja ja värikkäitä kuoseja. Perry on suunnitellut bodyn H&M:n Designers Against Aids -kampanjaa varten sekä toiminut mallina Moschino-muotimerkille. Vuonna 2015 hän oli mukana myös H&M:n Happy and Merry-joulukampanjassa. Hänen hiustensa oikea väri on vaalea, mutta hän on värjännyt niitä eri värisiksi, useimmiten mustaksi. Hän käyttää myös paljon peruukkeja. Esimerkiksi ”California Gurls” -musiikkivideolla hänellä on yllään peruukki. Katy Perry on toiminut mallina amerikkalaiselle kosmetiikkamerkille CoverGirl.
Perryn tyyli on sittemmin muuttunut etenkin California Dreams -kiertueen päätyttyä räväkämmäksi miellettyyn suuntaan. 1950-luvun vaatteet sijoittuivat enemmän One Of The Boys -albumin julkaisuaikoihin ja niin sanottu karkkiteema Teenage Dream -albumin ilmestymisajalle.
Mustapäätylli
Mustapäätylli (Thinornis cucullatus), myös T. rubricollis ja Charadrius rubricollis, on Australian kotoperäinen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan ja Tasmanian. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Tasmanian Adventure Baylta 1789.
Snowberger
Snowberger oli yhdysvaltalainen kilpa-autovalmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun kaudella 1950. Tallin kuljettaja Bill Schindler keskeytti kilpailussa kierroksella 111 vaihteistovikaan.
Vennalampi (Kouvola)
Vennalampi on Kouvolan Valkealassa, Lautarossa sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 69,1 metriä mpy.
Theodor Höijer
Carl Theodor Höijer (20. helmikuuta 1843 Helsinki – 31. lokakuuta 1910 Helsinki) oli aikansa johtava suomalainen arkkitehti. Höijerin on sanottu olleen ensimmäinen suomalainen arkkitehti, joka loi menestyksekkään uran ja kestävän jälkimaineen ilman asemaa rakennushallinnossa. Hänen on siten katsottu muovanneen arkkitehtien toimenkuvaa Suomessa.
Höijerin tuotanto edustaa pääasiassa uusrenessanssia ja sijaitsee suurelta osin Helsingissä. Hän suunnitteli kaupunkiin kymmeniä asuintaloja ja teollisuusrakennuksia, joista huomattava osa purettiin 1950–1960-luvuilla.
Elämänvaiheet
Höijerin isä oli menestynyt käsityöläinen, helsinkiläinen sisustusverstaan omistaja Henrik Höijer, joka halusi pojalleen arkkitehdin koulutuksen. Höijer kävi Helsingin teknillistä reaalikoulua vuosina 1856–1860, mutta ilman ylioppilastutkintoa hän ei päässyt uralle Intendentinkonttoriin. Sen sijaan hän pääsi harjoittelijaksi lääninarkkitehti G. T. Chiewitzin toimistoon ja jatkoi opintojaan vuosina 1863–1868 Tukholman vapaiden taiteiden akatemiassa Fredrik Wilhelm Scholanderin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1868 Höijer palasi Suomeen. Helsingissä Höijer oli aluksi kaksi vuotta perheyrityksensä palveluksessa ja sen jälkeen toiset kaksi Yleisten rakennusten ylihallituksen pääjohtajan Hampus Dalströmin apulaisena. Vuonna 1872 hän perusti arkkitehtitoimiston yhdessä Frans Sjöströmin, Axel Loenbohmin ja Theodor Deckerin kanssa. Yhteistyö päättyi vuonna 1876, mistä alkaen Höijerillä oli oma toimisto. Hän teki läpimurtonsa samana vuonna Helsingin teollisuusnäyttelyn näyttelyrakennusten suunnittelijana. Vuosina 1872–1876 Höijer myös toimi ensimmäisen kerran arkkitehtuuripiirustuksen opettajana Polyteknillisessä opistossa. Toisen kerran hän oli samassa tehtävässä vuosina 1902–1903.
Höijerin tärkeimmät työnantajat hänen uransa alkuvuosina olivat Sinebrychoffin panimo sekä Helsingin kaupunki ja seurakunta. Hän suunnitteli asuin- ja liikerakennuksia useille kaupungin nousevaan porvaristoon kuuluneille rakennuttajille, joista erityisesti yhteistyö Fredrik Wilhelm Grönqvistin kanssa osoittautui hänen uralleen keskeiseksi. Höijerin uran huippu oli Ateneumin taidemuseon toteuttaminen valtiolle; senaattori Leo Mechelin valitsi Höijerin suunnittelukilpailun voittajaksi ohi rakennushallituksen arkkitehtien. Höijer ei kuitenkaan koskaan päässyt rakennushallituksen yliarkkitehdiksi, vaikka haki virkaa kahdesti. 1890-luvun alussa Höijer oli itse toisena omistajana Huberin talon rakennushankkeessa, mutta joutui henkilökohtaisen vararikon vuoksi myymään osuutensa yhtiökumppanilleen Robert Huberille. Höijerin koti ja työhuone jäivät kuitenkin vuokralaisiksi hänen suunnittelemaansa taloon.
1900-luvulle tultaessa Höijer jäi nuorempien arkkitehtien varjoon eikä kyennyt kunnolla omaksumaan uutta kansallisromanttista tyylisuuntausta. Hänen uransa päättyi sairauskohtauksesta johtuneeseen osittaiseen halvaantumiseen vuonna 1905.
Höijer oli Tekniska Föreningen i Finland -järjestön perustajajäsen ja sen arkkitehtiklubin puheenjohtaja vuodesta 1895 sekä Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 1881–1892.
Tuotanto
Teollisuusrakennuksia Höijer suunnitteli Helsingissä muun muassa Sinebrychoffin panimokortteliin Hietalahdessa, Töölön sokeritehtaalle sekä Kone ja Silta -yhtiön konepajalle Sörnäisiin. Nämäkin on kaikki purettu.
Höijer suunnitteli myös keskiaikaisen Helsingin pitäjän kirkon korjaustyöt uusgotiikan tyylisuunnan mukaisesti kirkon kärsittyä mittavat vauriot tulipalossa vuonna 1893. Muualla Suomessa Höijer töihin kuuluu esimerkiksi Messukylän uusi kirkko (1879) sekä joitakin teollisuusrakennuksia.
Karl Emil Granqvist
Karl Emil Granqvist (8. marraskuuta 1830 Turku – 2. joulukuuta 1889 Pori ) oli suomalainen opettaja ja sanomalehtien toimittaja.
Granqvist työskenteli sanomalehti Wiborgin toimittajana vuosina 1860–1861. Oltuaan eri tehtävissä Turussa hän siirtyi vuonna 1866 Poriin yläalkeiskoulun matematiikan ja luonnonhistorian opettajaksi ja sai vakinaisen viran vuonna 1868. Granqvist työskenteli Björneborgs Tidningin päätoimittajana vuonna 1873 ja kuului sen toimitukseen vuoteen 1881 saakka. Hän toimi myös muiden lehtien kirjeenvaihtajana. Granqvistin koulumuistelmat on julkaistu erillisenä kirjana Svante Dahlströmin selityksillä varustettuna.
Näyttelijä ja floristi Beat-Sofi Granqvist oli Karl Emil Granqvistin ja hänen ensimmäisen vaimonsa Maria Sofia Nyströmin tytär.
Pavel Jenyš
Pavel Jenyš (s. 2. huhtikuuta 1996) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän on Minnesotan seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2014.
Ura
Jenyš teki debyyttinsä ammattilaistasolla Tšekin Extraligassa pelaavassa HC Kometa Brnossa kaudella 2013–2014. Tultuaan Minnesota Wildin varaamaksi, hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan takaisin junioritasolle OHL-joukkue Sudbury Wolvesiin.
5. toukokuuta 2015 Jenyš siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Minnesota Wildin organisaatioon.
Uusrenessanssi
thumb|300px|[[Ruotsin kansallismuseo, Nationalmuseum. Rakennus avattiin vuonna 1866 yleisölle ja se edustaa firenzeläistä ja venetsialaista renessanssiarkkitehtuuria.]]
Uusrenessanssi oli rakennus- ja sisustustaiteessa sekä taideteollisuudessa 1800-luvun jälkipuolella esiintynyt kertaustyyleihin kuulunut suuntaus. Tyyli sovelsi renessanssille ominaisia muotoja ja tyylipiirteitä.
Uusrenessanssi Suomessa
Uusrenessanssin edustajia Suomessa olivat muun muassa arkkitehdit:
Kustaa Alanko
Kustaa Aadolf Alanko (5. syyskuuta 1905 Tampere – 15. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Alanko toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1948–1966 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Alanko toimi Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä. Alanko valittiin presidentin valitsijamieheksi vaaleissa 1950 ja 1956.
Alanko kävi kansakoulun. Hän toimi renkinä Pohjanmaalla 1918–1922, tehdas-, rakennus- ja kivityömiehenä Tampereella 1922–1936, SDP:n Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin piirijärjestön toimitsijana 1936–1940, kuljetusliiton ja jalometalliliiton järjestäjänä 1936–1940 sekä SDP:n Pohjois-Hämeen piirisihteerinä 1940–1953.
Alangon vanhemmat olivat seppä Hugo Lindholm ja Ida Sirén. Alangon puoliso vuosina 1934–1964 oli Vieno Impi Pirhonen. Liitto päättyi eroon. Alangon toinen puoliso vuodesta 1964 oli Kerttu Kaino Heinonen.
Lil Miquela
Miquela Sousa tai Lil Miquela on tekoälymuusikko, jonka ovat kehittäneet Trevor McFedries ja Sara DeCou. Projekti alkoi vuonna 2016 Instagram-profiilina. Instagram-tili sisältää kuvitteellisen kertomuksen, joka esittelee Miquelan chi-hahmona ja mallina ristiriidassa muiden digitaalisten laitteiden kanssa, kun samalla se markkinoi erilaisia tuotemerkkejä, pääasiassa muotia. Markkinointityökaluna Lil Miquela on esitellyt tuotemerkinnät katuvaatteille ja luksusbrändeille, kuten Calvin Klein ja Prada. Brud ilmoitti huhtikuussa 2018, että on Instagram-tilin ja hahmon luoja. Instagram-tilillä oli kesäkuussa 2020 yli 2,4 miljoonaa seuraajaa.
Läsnäolo verkossa
Huhtikuussa 2018 toinen, samanlainen hahmo nimeltään Bermuda ”hakkeroi” Miquelan käyttäjän, poistaen kaikki hänen kuvansa ja korvaamalla ne omilla kuvillaan. Brud eli Trevor McFedries ja Sara DeCou paljastivat, että Miquela ja Bermuda ovat heidän luomiaan hahmoja. He alkoivat lähettämään kuvia keskenään, ja lopulta käyttäjä oli taas Miquelan. Tämä kertomus asetti Miquelan sosiaalisen oikeudenmukaisuuden aktivistiksi, jota pidettiin ongelmallisena, koska heitä pidettiin yhdessä markkinoinnin välineinä.
Musiikkiura
Trevor McFedries, Brudin toinen perustajista, on musiikin tuottaja ja DJ. Miquela julkaisi ensimmäisen singlensä ”Not Mine” elokuussa 2017. Miquela on julkaissut useita singlejä debyytin jälkeen, kuten ”Speak Up”, ”Right Back”, ”Machine”, ”Automatic”.
Jordan Subban
Jordan Subban (s. 3. maaliskuuta 1995) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. Hän on Vancouver Canucksin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2013. Jordan on yksi kolmesta Subbanin veljestä, jotka on varattu NHL:ään. Hänen veljistään Malcolm pelaa Vegas Golden Knightsissa ja P.K. pelaa New Jersey Devilsissa.
Ura
14. toukokuuta 2015 Vancouver Canucks kiinnitti Subbanin kolmen vuoden tulokassopimuksella 14. toukokuuta 2015.
Mestis-kausi 2014–2015
Kausi 2014–2015 on jääkiekon Mestiksen 15. kausi. Uutena joukkueena sarjaan tuli KeuPa HT Suomi-sarjasta ja Sport nousi SM-liigaan. Hallitsevana mestarina kauteen lähti KooKoo. Runkosarja käynnistyi 10. syyskuuta 2014 ja päättyy 7. maaliskuuta 2015. Edelliskauden tapaan karsintoja ei järjestetä, vaan Suomi-sarjan voittaja voi anoa suoraan Mestis-lisenssiä. Lisäksi on tarjolla 1-2 ylimääräistä lisenssiä halukkaille Suomi-sarjan joukkueille. Mestiksen voittajalla on mahdollisuus hakea liigalisenssiä kaudelle 2016–2017.
Runkosarja
Jääkiekkoliiton Liittohallitus on Jääkiekon Sarjaseurat ry:n esityksen pohjalta päättänyt, että Mestiksen runkosarjassa pelataan 10 joukkueen kuusinkertainen sarja, yhteensä 54 ottelua. Lisäksi pelataan yksi ns. revanssiviikonloppu. Kokonaisottelumääräksi tulee näin 56 ottelua.
Revanssiviikonlopun 31.10-1.11 parit:
Tyttilampi
Tyttilampi, tai myös Tytinlampi , on Kymenlaaksossa Kouvolan keskustaajaman Lehtomäessä sijaitseva lampi.
Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Suomen sisällissodan tapahtumat Etelä-Pohjanmaalla käynnistyivät 27.–28. tammikuuta 1918, jolloin valkoiset aloittivat seudulla olleiden venäläisten varuskuntien valtauksen. Kyseessä oli kenraali C. G. E. Mannerheimin määräyksestä toteutettu operaatio, jota Pohjanmaalla pidetään myös koko sisällissodan alkuna vaikka jo aikaisemmin venäläisiä joukkoja oli riisuttu aseista Vuoksenniskassa ja muualla Karjalassa. Paikalliset suojeluskunnat ottivat varuskunnat haltuunsa muutamassa päivässä tammikuun loppuun mennessä, jonka jälkeen sotatoimet maakunnassa olivat ohitse, kun rintamalinja asettui Etelä-Suomeen. Helmikuussa Etelä-Pohjanmaasta tuli valkoisen Suomen hallinnollinen ja sotilaallinen keskus. Vaasassa kokoontui Helsingistä paenneista senaattoreista muodostettu Vaasan senaatti ja valkoisen armeijan päämaja toimi maaliskuun jälkipuoliskolle saakka Seinäjoella. Maakunnassa koottiin myös merkittävä osa rintamalle lähetetyistä valkoisten joukoista.
Varuskuntien valtaus sujui suurimmaksi osaksi ilman taisteluita, sillä venäläiset rivimiehet eivät juurikaan olleet kiinnostuneet tekemään vastarintaa. Lisäksi osa upseeristosta teki yhteistyötä suojeluskuntalaisten kanssa. Seudun heikon työväenliikkeen johdosta Etelä-Pohjanmaalla ei Kristiinankaupunkia lukuun ottamatta nähty myöskään valkoisten ja punaisten välisiä yhteenottoja. Syksyn 1917 aikana muodostetut työväen järjestyskaartit eivät Etelä-Suomen tavoin organisoituneet punakaarteiksi, vaan pysyttelivät sivussa aseellisesta kapinasta. Siitä huolimatta Etelä-Pohjanmaalla vangittiin ja teloitettiin lukuisia työväenjärjestöjen jäseniä. Lisäksi Vaasassa surmattiin kevään aikana kymmeniä vangittuja venäläissotilaita.
Taustaa
Etelä-Pohjanmaa valikoitui valkoisten toiminnan keskukseksi alueen aktiivisten suojeluskuntien, heikon työväenliikkeen ja hyvien kulkuyhteyksien vuoksi. Maakuntaan oli syksystä 1917 lähtien perustettu suojeluskuntia käytännössä jokaiseen pitäjään, kun taas seudun työväenjärjestöt olivat Etelä-Suomen teollisuustaajamien kaltaisen radikalismin sijasta valinneet maltillisen linjan. Työväenliikkeen vaisuun toimintaan oli syynä Pohjanmaan erilainen sosiaalinen rakenne, jonka vuoksi maakunnasta puuttui Etelä-Suomen kaltainen sosiaaliluokkien välinen vastakkainasettelu. Maakunnassa ei ollut kartanolaitosta ja torpparijärjestelmää, lisäksi vallankumouksen etelässä synnyttänyt köyhälistö oli Pohjanmaalta lähtenyt valtaosiltaan siirtolaisiksi Pohjois-Amerikkaan. Maaseudun väestöllä oli myös tuottoisia sivuelinkeinoja, jotka Etelä-Suomen kartanoalueella olivat mahdollisia vain suurtilallisille. Pohjanmaalla elinoloihin oltiin yleisesti tyytyväisempiä, joten vallankumouksellisuus ei saanut samanlaista jalansijaa. Kun vielä työväen järjestyskaartien ylipäällikkö Ali Aaltonen antoi Pohjois-Suomen työväenjärjestöille ohjeen pysytellä sivussa aseellisesta toiminnasta, jäi ”talonpoikais-Suomi” jo ennen sisällissotaa käytännössä kokonaan valkoisten haltuun.
Suojeluskunnat
Suojeluskuntien järjestäytyminen alkoi Etelä-Pohjanmaalla muun Suomen tavoin syksyn 1917 aikana. Loka–marraskuun vaihteessa Saksasta purjehtinut höyrylaiva S/S Equity toi Vaasaan ja Pietarsaareen suojeluskuntalaisille tarkoitetun aselastin ja samalla Suomeen saapuivat myös ensimmäiset jääkärit. Helsingissä 11. joulukuuta 1917 pidetyssä suojeluskuntien edustajakokouksessa järjestön tukialueeksi päätettiin syksyn ajan jatkuneen aktiivisen toiminnan vuoksi ottaa juuri Pohjanmaa. Kokouksen jälkeen aloittivat toimintansa aliupseereita kouluttanut Vimpelin sotakoulu sekä Porvoosta Lappajärvelle siirtynyt ratsupoliisikoulu. Vuodenvaihteessa Etelä-Pohjanmaalla oli jo vajaat 3 000 jääkäreiden kouluttamaa miestä. Myös osa Suomessa olleista venäläisistä upseereista koulutti suojeluskuntaosastoja eri puolilla Pohjanmaata, koska he pitivät järjestöä vallankumouksellisten sosialistien vastavoimana. 15. tammikuuta 1918 pääministeri P. E. Svinhufvud nimitti kenraali C. G. E. Mannerheimin senaatin perustaman sotilaskomitean puheenjohtajaksi valtuuttaen hänet samalla järjestämään hallituksen joukot ja toimimaan niiden päällikkönä. Mannerheim aloitti joukkojen kokoamisen Vaasasta käsin 18. tammikuuta, jolloin kaupungista tuli myös valkoisen Suomen pääkaupunki. Sisällissodan käynnistyessä Etelä-Pohjanmaan suojeluskunnissa oli noin 11 500 jäsentä.
Venäläiset joukot
Tammikuun 1918 lopussa Etelä-Pohjanmaalla oli noin 5 500 venäläistä sotilasta, joista pari tuhatta oli Vaasassa. Joukkojen todellisesta määrästä ei kuitenkaan ole tarkkaa tietoa, sillä toisten arvioiden mukaan venäläisiä oli koko Pohjanmaalla vain 5 000. Vaasan ja Seinäjoen alueelle oli sijoitettu Tampereella esikuntaansa pitäneen 106. jalkaväkidivisioonan 423. jalkaväkirykmentti ja kevyt patteristo. Lisäksi Merenkurkun saaristossa oli merisotilaita, jotka olivat huolehtineet merialueiden vartioinnista vuodesta 1915 lähtien. Joukot olivat huonosti motivoituneita, sillä suurin osa miehistä keskittyi vain odottamaan kotiuttamista, jonka oli määrä tapahtua kevään aikana. Suojeluskunnat eivät kuitenkaan olleet halukkaita odottamaan venäläisten poistumista. Heidän pelättiin aseistavan työväen järjetyskaarteja, vaikka bolševikkien Suomen aluekomitean puheenjohtaja Ivar Smilga oli vielä tammikuun puolivälissä määrännyt sotilaat asettumaan puolueettomiksi suomalaisten keskinäisissä konflikteissa. Toisaalta suojeluskuntalaiset halusivat myös saada venäläisten aseet itselleen.
Varuskuntien valtaus
pienoiskuva|Suojeluskuntalaisia kadulla Vaasan valtauksen jälkeen. Kun kenraali Mannerheim sai 25. tammikuuta tiedon, että Karjalan tilanne oli Viipurissa sattuneen kahakan myötä kärjistynyt suojeluskuntien ja työväen järjestyskaartien väliseksi aseelliseksi yhteenotoksi, määräsi hän hyökkäyksen Pohjanmaan venäläisiin varuskuntiin. Senaatti oli aikaisemmin samana päivänä julistanut suojeluskunnat hallituksen virallisiksi joukoiksi, minkä vuoksi aseellinen yhteenotto venäläisten kanssa merkitsi myös vihollisuuksia Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä. Pääministeri Svinhufvud vaatikin Mannerheimia vielä luopumaan sotatoimista, mutta tämä ei enää halunnut pidätellä innokkaita suojeluskuntia, ja näin operaatio käynnistyi virallisesti maanantaina 28. tammikuuta kello 03.
Hyökkäystä suunnitellessaan Mannerheim antoi Vaasan ja Ylistaron varuskuntien valtauksen eversti Martin Wetzerille, Seinäjoen ja Lapuan eversti Paul von Gerichille, ja Ilmajoen eversti Karl Emil Bergin johtamalle Suomen Tasavallan Vartiostolle. Mannerheim johti itse operaatiota Ylihärmästä, josta hän epäonnistumisen uhatessa olisi pystynyt helposti pakenemaan. Laihian suojeluskuntalaiset lähtivät muista osastoista poiketen liikkeelle jo myöhään sunnuntai-iltana, kun Hulmin kylässä sijainnut kasarmi vallattiin. Laajin operaatio tapahtui Vaasassa, jossa valkoiseet ottivat haltuunsa kuusi eri puolilla kaupunkia sijainnutta kasarmia. Vaikka venäläiset eivät juurikaan tehneet vastarintaa sai Vaasan valtauksessa surmansa parikymmentä venäläissotilasta ja kaksi suojeluskuntalaista.
Jalasjärvelle sijoitetun Suomen Tasavallan Vartioston miehiä osallistui Ilmajoen lisäksi myös Seinäjoen ja Lapuan varuskuntien valtaukseen jääkäri Juho Heiskasen johdolla. Seinäjoen 550 ja Lapuan 350 venäläistä antautuivat taisteluitta 28. tammikuuta, ja Ilmajoen 350 venäläistä vuorokautta myöhemmin. Ylistarolla sijainneessa varuskunnassa oli 345 venäläissotilasta, jotka antautuivat myös 29. tammikuuta lyhyen yhteenoton jälkeen. Vähänkyrön ja Isonkyrön valtaus onnistui myös ilman vastarintaa. Kun Kaskisten venäläiset olivat antautuneet 30. tammikuuta, hyökkäsivät valkoiset seuraavana päivänä Kristiinankaupunkiin jääkäriluutnantti Paavo Talvelan johdolla. Paikallinen punakaarti tuli venäläisten avuksi, minkä jälkeen käydyssä parin tunnin pituisessa taistelussa kaatui kahdeksan punaista, seitsemän venäläistä ja viisi suojeluskuntalaista. Kristiinankaupungin punakaartin päällikkönä toiminut räätäli Frans Aarnio teloitettiin ja vajaat 80 vangittua punakaartilaista siirrettiin Vaasan vankileirille. Kristiinankaupungin eteläpuolella sijaitsevissa Siipyyn ja Fladan kylissä olleiden pienten kasarmien valtauksen tekivät Satakunnasta saapuneet Porin ja Merikarvian suojeluskuntalaiset. Siipyyssä oli noin 60 ja Fladassa kahdeksan venäläistä, jotka antautuivat 29. tammikuuta ilman vastarintaa. Ähtärissä paikallinen suojeluskunta karkotti 30. tammikuuta 40 linnoitustöissä ollutta venäläistä saatuaan rautateitse aseita Seinäjoelta. Samalla pitäjästä ajettiin pois myös joukko työväenyhdistysten jäseniä, vaikka he olivatkin pysytelleet kapinan ulkopuolella.
Kristiinankaupungin valtauksen jälkeen koko Pohjanmaa oli suojeluskuntien hallinnassa. Venäläisiltä he saivat myös kipeästi tarvitsemiaan aseita ja ampumatarvikkeita. Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan sotatoimet vaativat Etelä-Pohjanmaalla 12 suojeluskuntalaisen, 10 punakaartilaisen sekä viiden sivullisen hengen. Venäläisiä sai surmansa noin 45.
Vaasan senaatti
Mannerheimin annettua 25. tammikuuta määräyksensä venäläisten varuskuntien valtauksesta lähetti Helsingissä ollut pääministeri Svinhufvud neljä senaattoria Vaasaan työväen järjestyskaartien vallankaappauksen varalta. Heidän tehtävänään oli tarvittaessa muodostaa päätösvaltainen hallitus. Alexander Frey, E. Y. Pehkonen ja Heikki Renvall lähtivät Helsingistä tammikuun 26. päivän iltana, ja seuraavana päivänä heidän mukaansa liittyi Tampereelta vielä Juhani Arajärvi. Aamuyöllä 28. tammikuuta senaattoreita kuljettanut postijuna putosi kiskoilta noin 18 kilometriä Seinäjoen jälkeen Ylistaron Kainaston kylässä, kun luutnantti Axel Wikbergin johtama suojeluskuntaosasto räjäytti radan estääkseen venäläisiä lähettämästä Vaasaan apuvoimia. Veturi ja junan kaksi ensimmäistä vaunua putosivat kiskoilta, jolloin veturinkuljettaja sekä lämmittäjä saivat surmansa. Matkustajat selvisivät ilman vakavia loukkaantumisia, ja pääsivat jatkamaan perille Vaasasta saapuneella junalla.
Vaasaan saavuttuaan senaattorit muodostivat valkoisen Suomen tilapäishallituksen eli niin sanotun Vaasan senaatin. Muut senaattorit jäivät piileskelemään punaisten valtaamaan Helsinkiin, josta P. E. Svinhufvud ja Jalmar Castrén onnistuivat vielä maaliskuun aikana pakenemaan ja matkustamaan Vaasaan. Kaupunkiin perustettiin myös ulkoasianhallinto, jonka johtoon tuli valtiosihteeri Samuli Sario. Senaattorit palasivat Helsinkiin 4. toukokuuta.
Valkoinen armeija Etelä-Pohjanmaalla
pienoiskuva|Jääkärien paraati Vaasan kauppatorilla 26. helmikuuta. Kun Pohjois-Suomen hallinta oli saatu varmistettua suojeluskuntien avulla alettiin hallituksen armeijaa kokoamaan Vaasasta käsin. Vapaaehtoisia saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 3 000, minkä johdosta Vaasan senaatti antoi 18. helmikuuta koko hallussaan ollutta aluetta koskeneen asevelvollisuusjulistuksen. Eri puolilla Pohjanmaata oli jo tätä ennen järjestetty kunnallisia kutsuntoja. Valkoisten vahvinta tukialuetta oli Pohjanmaan lisäksi Karjala, joista myös koottiin suurin osa armeijasta. Sen rungon muodostivat Etelä-Pohjanmaan talonpojista kootut joukot, minkä vuoksi puhutaan usein ”talonpoikaisarmeijasta”. Pohjalaiset ottivat myös sodan jälkeen suurimman kunnian punaisten kukistamisesta.
Suurin osa Etelä-Pohjanmaalla kootuista joukoista liitettiin valkoisen armeijan Satakunnan ja Hämeen ryhmiin. Satakunnan ja Hämeen rintamien lisäksi pienempiä määriä pohjalaisia lähetettiin myös muille sisällissodan rintamille. Professori Heikki Ylikankaan vuonna 1993 teoksessaan Tie Tampereelle esittämän väitteen mukaan pohjalaisille selvisi vasta Tampereen taistelun yhteydessä, että myös vastapuolella on suomalaisia. Siihen asti he olivat luulleet taistelevansa ainoastaan venäläisiä vastaan, kuten valkoisten sotapropaganda oli väittänyt. Pohjalaiset eivät Ylikankaan mukaan myöskään ymmärtäneet punaisten motiiveja, mikä johtui heidän kotiseudultaan puuttuneesta eri yhteiskuntaluokkien vastakkainasettelusta. Kenraali Mannerheimin vuonna 1930 antaman haastattelun mukaan Pohjanmaan talonpoikia ei olisi saatu mukaan sotaan punaisia vastaan, vaan siihen tarvittiin päämajan venäläisvastaista sotapropagandaa.
Valkoinen Suomi ei ollut täysin yhtenäinen, vaan runsaasti työväenliikkeen kannattajia jäi pois kutsunnoista tai kieltäytyi lähtemästä sotaan. Aseistakieltäytyjien määrä vaihteli suuresti eri puolilla maata. Etelä-Pohjanmaalla kutsunnoista jäi pois vain prosentin verran miehistä, mutta Jyväskylässä jopa puolet. Etelä-Pohjanmaalla oli eniten kieltäytymisiä Teuvalla, jossa noin 100 miestä ei suostunut liittymään hallituksen joukkoihin. Heistä 74 vietiin huhtikuun alussa Närpiön vankileirille ja pidettiin siellä toukokuun puoliväliin saakka. Teuvan ohella Kurikassa oli suuri määrä aseistakieltäytyjiä, sieltä vankileirille joutui 72 miestä. Jurvassa vangittiin neljä aseistakieltäytyjää ja Järviseudun seitsemässä kunnassa yhteensä 21. Vaikka Etelä-Pohjanmaan työväenyhdistykset olivatkin maltillisia, eivät ne Teuvan kirkonkylän työväenyhdistyksen johtajan Jalmari Teirilän mukaan voineet lähteä taistelemaan omiaan vastaan.
Mannerheim siirtyi jo 29. tammikuuta Ylihärmästä Seinäjoelle, jonne valkoisten päämaja seurasi häntä 9. helmikuuta. Päämaja toimi Seinäjoen rautatieasemalla seisoneessa junassa puolentoista kuukauden ajan, kunnes se maaliskuun lopussa siirrettiin Vilppulaan ja sieltä edelleen Tampereen kautta Mikkeliin. Päämajajunassa oli kuusi vaunua, jotka ympäröitiin korkealla verkkoaidalla sen jälkeen, kun Mannerheimiä vastaan oli tehty pommiattentaatti. Murhayrityksen taustalla oli niin sanottu jääkärikonflikti, ja sen suunnittelijoina olivat ilmeisesti Wilhelm Thesleff ja Paul von Gerich. Verkkoaidan vuoksi paikalliset asukkaat antoivat päämajajunalle lempinimen ”Mannerheimin kanahäkki”. Päämajan mukana tuli myös satojen miesten vahvuinen esikunta, jonka saapuminen muutti pienen maaseutupaikkakunnan hetkeksi kiireiseksi varuskuntakaupungiksi. Seinäjoella toimi kuukauden ajan myös sotavänrikkikouluksi kutsuttu Päämajan reserviupseerikoulu. Lisäksi paikkakunnalla oli sotasairaala sekä kaatuneiden kokoamispaikka, josta vainajat lähetettiin arkuissa kotipitäjiinsä eri puolille Pohjanmaata. Tärkeä valkoisen armeijan tukikohta oli myös Kauhajoki, josta huollettiin Satakunnan ja Hämeen rintamien joukkoja. Suurin osa huoltokuljetuksista suuntautui Kankaanpäähän, jossa sijaitsi valkoisen armeijan Satakunnan ryhmän päämaja.
Vankileirit
pienoiskuva|Kristiinankaupungin taistelun jälkeen vangittuja punakaartilaisia. Varuskuntien valtauksen jälkeen 1 500 – 2 000 antautunutta venäläissotilasta suljettiin Vaasan kasarmeille perustetulle vankileirille yhdessä vangittujen työväenjärjestöjen jäsenten kanssa. Helmikuun aikana kaupunkiin siirrettiin muualla Pohjanmaalla vangittuja niin, että kuun puolivälissä Vaasan vankileirillä oli noin 2 400 venäläissotilasta. Kansallisuudeltaan venäläisten ohella he edustivat myös useita muita Venäjän armeijassa palvelleita kansallisuuksia. Vaasassa olleet noin 150 upseeria saivat entiselle aseveljelleen kenraali Mannerheimille antamaansa kunniasanaa vastaan liikkua kaupungissa vapaasti. Heitä asui myös samassa hotellissa, jonne kaupunkiin saapuneet senaattorit majoittuivat. He eivät ymmärtäneet asiaa, eikä myöskään paikallinen lehdistö hyväksynyt upseerien vapaamielistä kohtelua, joten lopulta Mannerheimin oli taivuttava ja määrättävä myös upseerit vankileirille. Venäläissotilaat vapautettiin kesäkuun alkuun mennessä, jonka jälkeen Vaasan vankileirillä säilytettiin noin 900:aa punakaartilaista aina syyskuun puoliväliin saakka. Kevään ja kesän aikana teloituksiin ja sairauksiin kuoli 111 vankia, joista noin 90 oli venäläisiä.
Etelä-Pohjanmaalla toimi vankileirejä myös ainakin Kristiinankaupungissa, Närpiössä, Seinäjoella ja Kauhavalla, lisäksi Ilmajoella oli punakaartilaisille tarkoitettu työsiirtola. Niistä suurin oli Seinäjoen vankileiri, jolta 9. helmikuuta siirrettiin noin 400 vankia Pohjanmaan muille leireille. Tämän jälkeen Seinäjoella oli vielä noin 120 punaista, kunnes vankileiri suljettiin 2. heinäkuuta. Seinäjoen vankileirillä ei ilmeisesti kuollut vankeja, mutta Närpiön vankileirillä sai surmansa 12 ja Ilmajoen vankisiirtolassa neljä henkilöä.
Venäläisten teloitukset Vaasassa
Talven ja kevään aikana Vaasassa teloitettiin kymmeniä venäläisiä sotilaita ja matruuseja. Suurin osa teloituksista tapahtui kevättalvella Sundominlahden jäällä, jonne vangit kävelytettiin kruununmakasiinin luota, ja ammuttiin sen jälkeen avannon reunalla. Myös Vaasan vankileirillä teloitettuja tai sairauksiin kuolleita upotettiin avantoihin. Myöhemmin keväällä heidän ruumiitaan ajelehti rantaan kaupungin edustalla. Poliisi ja suojeluskuntalaiset vetivät ne hinaajalla takaisin merelle, josta ruumiit tarinoiden mukaan ajelehtivat jälleen takaisin. Vapaa Sana -lehden entisen päätoimittajan Sameli Teerimäen mukaan rantaan olisi ajautunut 70:n teloitetun ruumiit, ja pietarsaarelaisen kansanedustajan Otto Elfvingin mukaan niitä oli yli 80.
Tyttilampi
Maantietoa
Tyttilammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee kaupunkialueen koillispuolella, Lehtomäen asuinalueen reunalla, sijaitsevan Vahtermäen rinteen alla. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen metsäiset rannat ovat soistuneita. Lampi sijaitsee Lehtomäeltä alkavan kuntopolun lähellä. Lampi on autio eikä lammella ole kartan mukaan saaria.
Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Venäläisten teloitukset Vaasassa
Suojeluskuntalaisten suorittamien teloitusten lisäksi Vaasan saariston asukkaat surmasivat useita venäläisiä. Kyse oli henkilökohtaisesta kostosta merisotilaille, jotka olivat ensimmäisen maailmansodan aikana valvoneet laitonta liikkumista ja salakuljetusta. Merivartijat käyttivät usein sotalakien mukaisia voimakeinoja, minkä johdosta useita saaristolaisia menetti henkensä erilaisissa välikohtauksissa. Salakuljettajat olivat aikaisemmin toimineet muun muassa luotseina tai majakanvartijoina, kunnes heidät sodan aikana syrjäytettiin tehtävistään ja korvattiin venäläisillä virkamiehillä. Tämän seurauksena elantoa ryhdyttiin usein hankkimaan laittomin keinoin. Murhiin syyllistyneet hakivat tunnistamiaan merisotilaita vankileiriltä ja tekivät teloitukset suojeluskunnan piiripäällikköinä toimineiden upseerien luvalla. Lisäksi vastuullisina voidaan pitää kaupunginkomendantteina toimineita upseereita, jotka piiripäälliköiden tavoin olivat kenraali Mannerheimin lähipiiriin kuuluneita kadettiupseereja. Päämajan etappipäälliköksi ylennetty everstiluutnantti Rudolf Walden puuttui teloituksiin 10. toukokuuta, mutta kielto ei tehonnut, sillä hän joutui uusimaan määräyksensä vielä puolitoista viikkoa myöhemmin. Syynä toimenpiteille oli ilmeisesti Saksan väliintulo, sillä he eivät Brest-Litovskin rauhansopimuksen jälkeen halunneet vaarantaa suhteitaan Neuvosto-Venäjään liittolaisensa tekemillä teloituksilla. Surmatöitä tehneet saaristolaiset ahdistelivat venäläisten lisäksi myös heidän kanssaan yhteistyötä tehneitä saariston asukkaita.
Tyttilampi
Vesistösuhteet
Tyttilampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Vaikka viereisellä Kalalammella ei ole laskuojaa, luetaan se kuuluvaksi Kymijokeen laskevaan valuma-alueeseen.
Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Punaisten teloitukset
Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan Etelä-Pohjanmaalla teloitettiin sodan aikana 67 punaista. Tunnetuin teloituspaikka on Nurmossa sijaitseva Paukanevan suo, jossa ammuttiin maalis–huhtikuussa kymmeniä lähimaakunnissa vangittuja punakaartilaisia. Seinäjoelle siirretyt vangit kuljetettiin rautatieasemalta noin kolmen kilometrin päähän Paukanevalle, jossa heidät ammuttiin ja haudattiin joukkohautaan. Suurin yksittäinen teloitus tapahtui 6. huhtikuuta, jolloin suolla ammuttiin 14 Kokkolasta tuotua punakaartilaista. Paukanevan teloitusten uhreja oli ainakin 27, joiden ruumiit on myöhemmin siirretty joukkohaudasta muualle. Joidenkin tietojen mukaan jo heti sisällissodan jälkeen siirrettiin 20 vainajaa, joten teloitettujen todellinen määrä saattaa olla lähes 40.
Tyttilampi
Vesistösuhteet
Tyttilampeen on johdettu muutama metsäoja. Sen laskuoja Tyttioja on yläjuoksulla suoraksi kaivettua metsäojaa, joka laskeutuu seututie 370 ali peltoalueelle, jossa siihen yhtyy oikealta tuleva Alassuonoja ja sitten vasemmalta Matinoja. Vasta 3,7 kilometrin jälkeen oja laskee Haarunojan nimisenä Lappalanjärveen. Tyttilampi vedenpinnan korkeus on 76,6 metriä mpy. ja Lappalanjärven 56,1 metriä mpy., joten ojalle tulee pudotusta 20,5 metriä.
Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Punaisten teloitukset
Ähtärissä teloitettiin sodan aikana 14–22 punaista tai sellaiseksi laskettua, joista kaikki eivät kuitenkaan kuuluneet punakaartiin. Heistä kymmenen oli Tuomarniemen metsäoppilaitoksella vangittuna ollutta miestä, jotka teloitettiin 16. toukokuuta niin sanotussa Juurikkakankaan verilöylyssä. Syynä oli todennäköisesti kosto punaisten Heinolassa surmaamasta Ähtärin kirkkoherran Theodor von Pfalerin kahdesta pojasta. Ähtärin punaisilla ei kuitenkaan ollut tapauksen kanssa mitään tekemistä. Lisäksi Teuvalla teloitettiin 14. huhtikuuta kolme ähtäriläistä, joista yksi ei tiettävästi kuulunut punakaartiin. Kurikan ja Ähtärin suojeluskuntalaiset olivat hakeneet miehet Närpiön vankileiriltä ja ampuivat heidät Perälän asemalla. Kaikkiaan sodan aikana teloitettiin yli 30 ähtäriläistä. Yksittäisiä punaisten teloituksia Etelä-Pohjanmaalla oli ainakin Alajärvellä, Kauhajoella ja Kurikassa.
Tyttilampi
Historiaa
Vuosien 1965 ja 1970 peruskartoissa on Tyttilammesta johdettu kaivettu oja Heparon kautta peltoalueen joto-ojaan. Lähin asuinalue sijaitsee Kurvin kohdalla peltoalueen reunalla. Kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1980 alkaa kaariteiden varsille nousta Lehtomäen kerrostaloalueen ensimmäiset kerrostalot. Kalalammen ja Tyttilammen väliin on rakennettu metsäautotie. Lehtomäen kerrostaloalue valmistuu seuraavan seitsemän vuoden aikana ja kerrostalojen taakse, lampien läheisyyteen ja metsäautotien lähelle, on valmistunut ensimmäinen pientaloalue.
Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Muita veritekoja
Jääkärit tekivät Etelä-Pohjanmaalla ainakin kaksi murhaa jo ennen sisällissodan alkua. 16. marraskuuta 1917 Reino Vuolle tunkeutui toisen jääkärin kanssa Alahärmän syyskäräjien istuntosaliin ja ampui santarmien yhteysmiehenä toimineen kauppiaan Nikolai Syynimaan. Toinen murha tapahtui Petolahdessa 7. tammikuuta, jolloin entinen poliisimestari ja Venäjän armeijan luutnantti Karl David Vilenius ammuttiin hänen ollessaan vierailulla kirkkoherrana toimineen isänsä luona paikkakunnan pappilassa. Murhan järjesti vaasalainen jääkäri Oskar Peltokangas, mutta tekijästä ei ole varmuutta. Vilenius kuului myös itse suojeluskuntaan.
Sisällissodan aikana Vaasassa teloitettiin kaksi entistä poliisia, jotka eivät kuuluneet punaisiin. Kyse oli ilmeisesti kostosta, sillä he olivat virkatehtävissään etsineet Saksaan pyrkiviä jääkäreitä. Toinen teloitetuista oli vaasalainen poliisi Johan Viktor Vainio, jonka surman takana olivat jääkärit Ilmari Relander, Juho Heiskanen, Antti Isotalo ja Aarne Sihvo. Vainio oli toisen vaasalaisen etsivän kanssa pidättänyt heidät Jyväskylässä syyskuussa 1916. Hänen ruumiinsa löydettiin merestä köytettynä rautalangalla yhteen kahden venäläisen merisotilaan kanssa.
Muistomerkit
Etelä-Pohjanmaalla on lukuisia sisällissodan muistomerkkejä, joista suurin osa on valkoisille pystytettyjä. Tunnetuin on Vaasassa vuonna 1938 paljastettu Suomen Vapaudenpatsas, jonka ovat suunnitelleet kuvanveistäjät Yrjö Liipola ja Jussi Mäntynen. Muita valkoisten vapaussotamonumentteja on lähes joka paikkakunnalla. Eteläpohjalaisille omistettuja muistomerkkejä on runsaasti myös maakunnan ulkopuolella sisällissodan taistelupaikoilla. Esimerkiksi Jämsässä on maaliskuussa käydyssä Länkipohjan taistelussa kaatuneiden Matti ja Ilmari Laurilan muistomerkki.
Punaisten toverihautoja tai teloituspaikkojen muistomerkkejä on myös usealla paikkakunnalla eri puolilla Etelä-Pohjanmaata.
Mestis-kausi 2014–2015
Runkosarja
Varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta saa kolme pistettä ja hävinnyt joukkue jää pisteittä. Mikäli ottelu venyy jatkoajalle tai 5 minuutin jatkoajan jälkeen voittomaalikilpailuun, voittaja saa kaksi ja häviäjä yhden pisteen.
Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit
Mestiksen puolivälieriin pääsee 8 joukkuetta. Puolivälierät pelataan otteluparein 1.-8., 2.-7., 3.-6. ja 4.-5.. Ottelut aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä ja jatkoon pääsyyn tarvitaan neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä). Voittajat jatkavat välieriin. Välierät aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Jatkoon päässeistä runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtaa runkosarjassa heikoimmin sijoittuneen ja toiseksi paras kohtaa toiseksi heikoimman.
Neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä) välierissä saavuttaneet joukkueet selviävät loppuotteluihin. Välierien hävinneet joukkueet pelaavat runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä yhden ottelun, jonka voittaja voittaa pronssia. Mestiksen loppuottelut aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Mestiksen mestaruuteen vaaditaan neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä).
Anna Catharina Materna
pienoiskuva|Anna Catharina von Passow. Jonas Haasin kuparikaiverrus Theatre Mouse -teatterissa. Anna Catharina Materna (o.s. von der Lühe, oik. von Passow; 1731 Kööpenhamina – 3. syyskuuta 1757 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Perheen maineen suojelemiseksi hän käytti taiteilijanimeä Materna, ja kun hän meni myöhemmin naimisiin, hän piti kirkonkirjoissa tätä nimeä tyttönimenään.