cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyhjiö (tähtitiede)
alt=Structure of the Universe|pienoiskuva|300x300px|Aineen jakautuminen kuution muotoisessa osassa maailmankaikkeutta. Sininen rakenne edustavaa ainetta (lähinnä pimeää ainetta) ja tyhjät alueet välissä edustavat kosmisia tyhjiöitä. Kosmiset tyhjiöt ovat valtavia galaksisäikeiden (jotka ovat maailmankaikkeuden suurimpia rakenteita) väliin jääviä alueita, jotka sisältävät galakseja hyvin vähän tai eivät lainkaan. Tyhjiöt ovat tyypillisesti halkaisijaltaan kymmenestä sataan megaparsekia. Erityisen suuria tyhjiöitä, jotka jäävät materiarikkaiden superjoukkojen väliin, kutsutaan usein supertyhjiöiksi. Niissä on vähemmän kuin kymmenesosa siitä keskimääräisestä materiarikkaudesta, joka lasketaan tyypilliseksi maailmankaikkeudessamme. Ne havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 Stephen Gregoryn ja Laird A. Thompsonin uraauurtavassa tutkimuksessa Kitt Peak National Observatoryssa.
Tyhjiöiden uskotaan muodostuneen alkuräjähdyksessä,  tiiviin baryonisen aineen imploosiosta, alkaen pienistä kvanttivaihtelun anisotropioista varhaisessa maailmankaikkeudessa. Nämä anisotropiat kasvoivat suuremmiksi ajan myötä. Korkeamman tiheyden omaavat maailmankaikkeuden alueet luhistuivat nopeammin painovoiman alla, lopulta johtaen laajamittaiseen, vaahtomaiseen tyhjiöiden ja galaksimuurien "kosmiseen verkkoon", minkä nykypäivänä pystyy näkemään. Tyhjiöt, jotka sijaitsevat korkeamman tiheyden omaavilla alueilla ovat pienempiä kuin tyhjiöt, jotka sijaitsevat matalamman tiheyden omaavilla alueilla.
Tyhjiöt näyttävät korreloivan kosmisen taustasäteilyn havaitun lämpötilan kanssa Sachs–Wolfe-ilmiön vuoksi. Kylmemmät alueet korreloivat tyhjiöiden kanssa ja lämpimämmät galaksisäikeiden kanssa johtuen gravitaatiollisesta punasiirtymästä. Koska Sachs–Wolfe-vaikutus on merkittävä ainoastaan, jos maailmankaikkeutta hallitsee säteily tai pimeä energia, tyhjiöt on merkittäviä tekijöitä fyysisien todisteiden tarjoamisessa pimeästä energiasta.
Suuren mittakaavan rakenne
oikea|pienoiskuva|375x375px|Kartta galaktisista tyhjiöistä Maailmankaikkeutemme rakenteet voidaan hajottaa osiin, mikä voi helpottaa yksittäisten eri kosmoksen alueiden piirteiden kuvailua. Nämä ovat kosmisen verkon pääkomponentit:
Tyhjiöiden keskimääräinen tiheys on vähemmän kuin kymmenesosa maailmankaikkeuden tavallinen tiheys. Tämä toimii usein määritelmänä kosmiselle tyhjiölle vaikkakaan tyhjiölle ei olekaan mitään yksittäistä hyväksyttyä ja tarkkaa määritelmää. Maailmankaikkeuden keskimääräinen aineen tiheyden arvio perustuu usein pikemminkin galaksien lukumäärään eikä aineen kokonaistiheyteen tilavuusyksikössä.
Historia
Kosmiset tyhjiöt astrofysiikan tutkimisaiheena alkoi 1970-luvun puolivälissä kun punasiirtymiä alettiin tutkia tarkemmin, mikä johti vuonna 1978 kahden erillisen astrofyysikkoryhmän löytämään ja tunnistamaan superjoukkoja ja tyhjiöitä galaksien levittäytymisessä avaruudessa. Uudet punasiirtymätutkimukset mullistivat tähtitieteen alana lisäten syvyyttä kaksiulotteisiin karttoihin maailmankaikkeuden rakenteista, jotka olivat ennen usein tiheästi pakattuja ja päällekkäisiä, mahdollistaen ensimmäisen kolmiulotteisen kartan maailmankaikkeudesta. Punasiirtymätutkimuksissa syvyys laskettiin galaksien yksittäisistä punasiirtymistä, jotka johtuvat maailmankaikkeuden laajenemisesta Hubblen lain mukaan.
Löytämiskeinot
On olemassa useita tapoja löytää tyhjiöitä suuren mittaluokan universumikartoituksilla. Monista erilaisista algoritmeista kuitenkin lähes kaikki voidaan jakaa kolmeen yleiseen luokkaan. Ensimmäinen luokka koostuu "tyhjiöetsijöistä", jotka yrittävät löytää tyhjiä alueita avaruudesta perustuen paikalliseen galaksitiheyteen. Toisessa luokassa ovat ne, jotka yrittävät löytää tyhjiöitä pimeän aineen geometristen rakenteiden levinneisyyden kautta, galaksien viittaamana. Kolmas luokka koostuu niistä etsijöistä, jotka tunnistavat rakenteita dynaamisesti käytämällä gravitatiivisesti epävakaita pisteitä pimeän aineen distribuutiossa.
Merkitys
Tyhjiöt ovat vaikuttaneet merkittävästi nykyaikaiseen käsitykseen maailmankaikkeudesta sovelluksilla, jotka vaihtelevat pimeää energiaa valottavista kosmologista evoluutiota jalostaviin ja rajoittaviin.
Pimeä energia
Suurimpien tunnettujen tyhjiöjen ja galaksijoukkojen samanaikainen olemassaolo vaatii noin 70 % pimeää energiaa maailmankaikkeudessa nykyään, mikä vastaa viimeisimpiä tietoja kosmisesta mikroaaltotaustasta. Tyhjät toimivat universumissa kuplina, jotka ovat herkkiä taustakosmologisille muutoksille. Tämä tarkoittaa, että tyhjiön muodon kehittyminen on osittain seurausta maailmankaikkeuden laajenemisesta. Koska tämän kiihtyvyyden uskotaan johtuvan pimeästä energiasta, ontelon muodon muutosten tutkimista tietyn ajanjakson aikana voidaan käyttää rajoittamaan standardia ΛCDM-mallia tai jalostamaan edelleen Quintessence + Cold Dark Matter -menetelmää. QCDM) malli ja antaa tarkemman pimeän energian tilayhtälön. Lisäksi tyhjien runsaus on lupaava tapa rajoittaa pimeän energian tilayhtälöä.
Neutriinot
Neutriinot, johtuen niiden erittäin pienestä massasta ja erittäin heikosta vuorovaikutuksesta muiden aineiden kanssa, virtaavat vapaasti sisään ja ulos tyhjistä tiloista, jotka ovat pienempiä kuin neutriinojen keskimääräinen vapaa reitti. Tällä on vaikutusta onteloiden kokoon ja syvyysjakaumaan, ja sen odotetaan mahdollistavan tulevien tähtitieteellisten tutkimusten (esim. Euclid-satelliitti) avulla kaikkien neutriinolajien massojen summan mittaamisen vertaamalla tyhjien näytteiden tilastollisia ominaisuuksia. teoreettiset ennusteet.
Galaktinen muodostuminen ja evoluutiomallit
Kosmiset tyhjiöt sisältävät sekoituksen galakseja ja ainetta, joka on hieman erilainen kuin muut maailmankaikkeuden alueet. Tämä ainutlaatuinen sekoitus tukee puolueellista galaksimuodostuskuvaa, joka on ennustettu Gaussin adiabaattisissa kylmän pimeän aineen malleissa. Tämä ilmiö tarjoaa mahdollisuuden muokata morfologia-tiheyskorrelaatiota, jolla on eroja näiden tyhjien tilojen kanssa. Sellaiset havainnot, kuten morfologia-tiheyskorrelaatio, voivat auttaa paljastamaan uusia puolia galaksien muodostumisesta ja kehittymisestä suuressa mittakaavassa. Paikallisemmassa mittakaavassa onteloissa sijaitsevilla galakseilla on erilaiset morfologiset ja spektriominaisuudet kuin seinissä sijaitsevilla galakseilla. Eräs havaittu piirre on se, että onteloiden on osoitettu sisältävän huomattavasti enemmän nuorten, kuumien tähtien tähtipurkauksia, verrattuna seinissä oleviin galaksinäytteisiin.
Tyhjiöt tarjoavat mahdollisuuksia tutkia galaktisten välisten magneettikenttien voimakkuutta. Esimerkiksi vuonna 2015 julkaistu tutkimus päättelee tyhjiöiden läpi kulkevien blasaari-gammasäteilyn taipumiseen perustuen, että galaksien välinen avaruus sisältää magneettikentän, jonka voimakkuus on vähintään 10-17 G. Universumin erityinen suuren mittakaavan magneettinen rakenne viittaa alkukantaiseen "magnetogeneesiin", joka puolestaan on voinut vaikuttaa magneettikenttien muodostumiseen galaksien sisällä ja saattaa myös muuttaa arvioita rekombinaation aikajanasta. varhaisessa universumissa.
Suunnasta riippuvat poikkeukset
Kylmät täplät kosmisella mikroaaltotaustalla, kuten Wilkinson Microwave Anisotropy Proben löytämä WMAP-kylmä piste, voidaan mahdollisesti selittää erittäin suurella kosmisella tyhjiöllä, jonka säde on ~120 Mpc, kunhan myöhään integroitu Sachs-Wolfe-efekti huomioitu mahdollisessa ratkaisussa. Poikkeavuuksia CMB-seulontatutkimuksissa selitetään nyt mahdollisilla suurilla tyhjiöillä, jotka sijaitsevat kylmien pisteiden näkyvyyden alapuolella.
Gravitaatioteoriat
Tyhjiöiden runsaus, erityisesti yhdistettynä galaksijoukkojen runsauden kanssa, on lupaava menetelmä yleisestä suhteellisuusteoriasta poikkeamien tarkkuustesteissä suuressa mittakaavassa ja pienitiheyksisillä alueilla.
Tyhjiöiden sisäosat näyttävät usein noudattavan kosmologisia parametreja, jotka eroavat tunnetun universumin vastaavista [viittaus tarvitaan]. Tämän ainutlaatuisen ominaisuuden ansiosta kosmiset tyhjiöt tarjoavat upeita laboratorioita tutkimaan gravitaatioklustereiden ja kasvunopeuksien vaikutuksia paikallisiin galakseihin ja rakenteisiin, kun kosmologisilla parametreilla on erilaiset arvot kuin universumin ulkopuolella. Johtuen havainnosta, että suuremmat tyhjiöt pysyvät pääasiassa lineaarisessa järjestelmässä, ja useimmat sisällä olevat rakenteet osoittavat pallomaista symmetriaa alitiheässä ympäristössä; toisin sanoen alitiheys johtaa lähes merkityksettömiin hiukkasten ja hiukkasten gravitaatiovuorovaikutuksiin, joita muuten esiintyisi normaalin galaktisen tiheyden alueella. Tyhjiöiden testausmallit voidaan suorittaa erittäin suurella tarkkuudella. Kosmologiset parametrit, jotka eroavat näissä tyhjiöissä, ovat Ωm, ΩΛ ja H0.
Ferdinand Meldahl
thumb|Ferdinand Meldahl thumb|Meldahlin suunnittelema [[Charlottenlundin linna.]] Ferdinand Meldahl (16. maaliskuuta 1827 – 3. helmikuuta 1908) oli tanskalainen arkkitehti. Hän kouluttautui Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Vuosina 1873–1890 Meldahl toimi myös akatemian johtajana. Vuonna 1892 hänelle myönnettiin kamariherran (kammerherre) arvonimi.
Vääräjärvi (Toivakka, Haukanmaa)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Dynastia (vuoden 2017 televisiosarja)
Dynastia on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka esittäminen alkoi The CW -kanavalla 11. lokakuuta 2017. Se on nykyaikainen versio 1980-luvun samannimisestä prime time -saippuasarjasta. Sarjan toteutuksesta vastaavat Josh Schwartz ja Stephanie Savage, jotka ovat aiemmin luoneet Gossip Girl -sarjan. Lisäksi tekijäkaartiin kuuluvat Sallie Patrick sekä alkuperäisen Dynastian kehittäneet Richard ja Esther Shapiro.
Geghark'unik'
Geghark'unik' on yksi Armenian maakunnista (marz). Idässä maakunnan naapurina on Azerbaidžan. Pinta-alaltaan (5 348 neliökilometriä) maakunta on Armenian suurin. Maakunnan pääkaupunki on Gavar ja asukkaita maakunnassa on 215 371 (2001). Asukkaista miehiä oli 103 883 ja naisia 111 488. Armenian ja koko Kaukasuksen suurin järvi, Sevan sijaitsee maakunnassa.
Dynastia (vuoden 2017 televisiosarja)
Dynastia kertoo Amerikan rikkaimpiin ja vaikutusvaltaisimpiin ihmisiin kuuluvista Carringtoneista ja Colbyista. Tarinan alussa keskiössä on erityisesti kaksi naista: miljardööri Blake Carringtonin tytär Fallon (Elizabeth Gillies) ja tämän tuleva äitipuoli Cristal (Nathalie Kelley). Myöhemmin sarjassa nähdään myös Blaken ex-vaimo Alexis (Nicollette Sheridan ja Elaine Hendrix) sekä toinen Cristal (Ana Brenda Contreras ja Daniella Alonso). Blake Carringtonia näyttelee Melrose Place -sarjasta tunnettu Grant Show.
Geghark'unik'
Geghark'unik'in naapurimaakunnat ovat Vajots' Dzor etelässä, Ararat lounaassa, Kotajk' lännessä ja Tavuš pohjoisessa.
Dynastia (vuoden 2017 televisiosarja)
Sarja ei jatka alkuperäisen Dynastian tarinaa, vaan kyseessä on mukaelma 1980-luvun sarjasta. Tapahtumat sijoittuvat Atlantaan eivätkä Denveriin niin kuin aiemmin. Myös henkilöhahmoihin on tehty muutoksia. Esimerkiksi ”Sammy Jo” oli alkuperäissarjassa nainen, mutta uudessa versiossa hän on mies.
Geghark'unik'
Kaupungit ja kunnat
Geghark'unikin maakunta muodostuu 92 yhteisöstä (hamaynkner), joista viisi on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 87 yhteisöä ovat maalaiskuntia.
Dynastia (vuoden 2017 televisiosarja)
Keväällä 2022 julkaistiin tieto, että Dynastia päättyy viidenteen tuotantokauteen.
Pääosissa
pienoiskuva|[[Elizabeth Gillies esittää sarjassa Fallonia.]]
Kolmas tuotantokausi (2019–2020)
Kolmannen kauden kuvaukset keskeytyivät keväällä 2020 koronaviruspandemian vuoksi; jaksoja 21–22 ei ehditty tehdä.
Viides tuotantokausi (2021–2022)
Viidennen kauden jaksoille ei ole annettu suomenkielisiä nimiä.
Hans Borgen
Hans Borgen (24. syyskuuta 1908 Fet – 12. syyskuuta 1983 Nord-Odal) oli norjalainen keskustapoliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1950–1969 ja toimi Norjan maatalousministerinä lyhytaikaisessa Lyngin hallituksessa syksyllä 1963.
Pia Lindroth
Pia Katariina Lindroth (s. 19. lokakuuta 1979 Helsinki) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimi Sirkka Laaksonen. Kalevan kisoista Lindroth on voittanut korkeushypyn hopeaa vuonna 2003. Lisäksi hän saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2000 ja pronssia vuosina 1999 ja 2003.
True Aviationin An-26-onnettomuus (2016)
Lentokone
Onnettomuuskone oli vuonna 1984 ensilentonsa lentänyt Antonov An-26B (rekisteritunnus S2-AGZ, valmistenumero 13408). True Aviation operoi onnettomuushetkellä kahta An-26:tta, ja alkuun oli epäselvää, oliko onnettomuuskone yhtiön käyttämä S2-AGA vai S2-AGZ. Koneiden valmistaja Antonov ilmoitti onnettomuutta seuranneena päivänä, että kyseessä oli S2-AGZ, joka oli viimeksi tarkastettu syyskuussa 2015, jolloin koneen seuraavan määräaikaishuollon ajankohdaksi oli annettu kesäkuu 2017. Onnettomuuskoneen omisti Air URGA, True Aviationin vain operoidessa sitä.
Onnettomuus ja tutkinta
True Aviationin operoima kone nousi 9. maaliskuuta noin kello 9.30 paikallista aikaa Bangladeshin sisäiselle lennolle Coxs Bazarin lentoasemalta Jessoren lentoasemalle, kuormanaan katkarapuja. Kentällä oli sumuista ennen lentoonlähtöä, lennonjohdon arvioidessa näkyvyyden 800 metriin. Silminnäkijöiden mukaan näkyvyys tosin oli lähempänä 400 metriä. Kone pääsi ilmaan onnistuneesti, mutta vasen moottori lopetti toimintansa pian lentoonlähdön jälkeen. Tilanteen seurauksena miehistö päätti yrittää hätälaskua lähtökentälle. Ensimmäisen yrityksen yhteydessä loppulähestyminen epäonnistui ja kone joutui lähtemään uudelle laskukierrokselle kentän ympäri, kun lentoa oli kestänyt noin 20 minuuttia. Miehistö nosti toimivan moottorin tehoa ja veti laskutelineet sisään, minkä jälkeen An-26 katosi kentällä olleen silminnäkijän mukaan sumuun. Moottoriäänet vaimenivat minuutteja myöhemmin koneen törmättyä suurella nopeudella matalaan rantaveteen noin kolme kilometriä länteen lentokentältä. Oikea siipi osui veteen ensin repeytyen samalla irti rungosta. Loppu kone pyörähti ympäri, tullen pysähdyksiin liki väärin päin. Rikkoutunut vasen moottori irtosi koneesta ja lensi noin 50 metrin päähän muusta raadosta. Tutkinnan yhteydessä huomattiin, että koneen laskusiivekkeet olivat täysin avattuna onnettomuushetkellä, mikä saattoi viitata siihen, että joko miehistö ei ehtinyt vetää niitä sisään laskukierrokselle lähtiessään tai avasi ne uudelleen mereenlasku-yrityksen yhteydessä.
Ukrainan siviili-ilmailuviranomaisen onnettomuutta seuranneena päivän julkaisemien tietojen mukaan mereensyöksyssä menehtyi kolme koneen neljästä ukrainalaisesta miehistön jäsenestä. Kaksi miehistön jäsentä oli pelastettu onnettomuuspaikalta elossa, mutta toinen heistä oli kuollut jonkin aikaa myöhemmin sairaalassa. Toisen henkiinjääneen tila oli onnettomuuden jälkeen kriittinen. Kahden muun miehistön jäsentä löydettiin kuolleina onnettomuuspaikalta.
Koneen rahtina olleiden katkarapujen omistaja tarjosi palautetuista laatikoista palkkion, ja kaikki paikalliset kalamiehet onnistuivatkin palauttamaan niistä kaikki. True Aviationin johto kielsi onnettomuuden jälkeen lähti kiertämään myös huhu, että An-26 olisi ollut ylikuormattu.
Ukrainan lento-onnettomuuksien tutkintaviraston huhtikuussa 2016 julkaisemien tietojen mukaan onnettomuuden taustalla oli koneen vasen moottori, joka oli lopettanut toimintansa hieman sen jälkeen, kun kone oli noussut Coxs Bazarin lentoasemalta. Miehistö oli yrittänyt palata kentälle, mutta loppulähestyminen oli epäonnistunut tuntemattomasta syystä, minkä jälkeen miehistö yritti tehdä uuden laskukierroksen. Kone putosi kesken laskukierroksen mereen noin kolme kilometriä kentän kiitotieltä. Koneen navigaattori sai vakavia vammoja, muiden kolmen miehistön jäsenen saadessa kuolettavia vammoja.
Tornionjoki
Tornionjoki (,, meänkielellä Väylä) on Tornionjoen vesistön pääjoki Pohjois-Ruotsissa ja -Suomessa, joka saa alkunsa Torniojärvestä ja laskee Itämeren Pohjanlahteen Perämerellä Tornion keskustaajamassa ja Haaparannalla. Joki toimii Pajalasta ja Muonionjoen yhtymäkohdasta alkaen Suomen ja Ruotsin välisenä rajajokena. Tornionjoki virtaa vapaana ja on siksi Itämerellä merkittävä siika- ja lohijoki.
Joen kulku
Tornionjoki saa alkunsa Kiirunassa Torniojärvestä alkavasta Tarrakoskesta, josta vesireitti laskee Jiekajärveen, sitten Jiekakoskesta pitkään Alajärveen, josta lyhyttä Juossajokea myöten Jukkasjärveen. Tämä järviketju muodostaa Tornionjoen yläjuoksun. Jukkasjärvestä alkaen lasku-uoma merkitään karttoihin Tornionjokena. Joki virtaa aluksi itä-kaakkoon Vittankiin asti, jossa siihen yhtyy vasemmalta Vittankijoki. Tämän jälkeen joki kaartaa kohti kaakkoa ja 40 kilometrin päässä se haarautuu Junosuvannossa etelään virtaavaan Tärännönjokeen ja kaakkoon jatkavaan Tornionjokeen. Tärännönjoki laskee 52 kilometrin päässä Kalixjokeen ja se vie mennessään yli puolet Tornionjoen vedestä. Pian Tornionjokeen yhtyy vasemmalta puolelta pohjoisesta tuleva Lainiojoki. Yhtymäkohdassa Tornionjoki kääntyy ensin etelään ja sitten lähes itään, ja virrattuaan noin 60 kilometriä siihen yhtyy vasemmalta pohjoisesta tuleva ja sitä isompi Muonionjoki. Yhtymäkohdasta on matkaa merelle noin 180 kilometriä, jonka joki tekee lähes pohjois-etelä-suuntaisesti.
Vuodenajat ja virtaamat
Vesistöalueen ilmasto on pääasiassa arktinen, mutta joen pohjois-etelä-suuntaisesta pituudestaan johtuu, että olosuhteissa on suurtakin vaihtelua. Alajuoksulla vuoden keskilämpötila on keskimäärin 0–1 °C ja Kilpisjärvellä se on -2,6 °C. Termisen kasvukauden pituus on Tornionjärven ja Kilpisjärven seuduilla noin 110 vuorokautta. Alajuoksulla se on kuukauden pitempi. Myös meren läheisyys alajuoksulla vaikuttaa ilmastoon tasoittavasti ja siellä on lauhaa verrattuna valuma-alueen latva-alueisiin, missä Skandinen vuoristo estää Atlantin meri-ilmaston vaikutuksia. Latva-alueiden tuntureilla vaikuttaa lähinnä mantereinen ilmasto. Pisin vuodenaika on talvi, joka kestää noin 6 kuukautta (175–225 vuorokautta) ja jonka lumi- ja jääpeitteinen aika kestää 7 kuukautta.
Alueen sademäärät ovat keskimäärin 400–550 millimetriä siten, että pienimmät sademäärät ovat valuma-alueen pohjoisosissa. Sademäärästä sataa lumena keskimäärin yli 40 %, mutta Kilpisjärvellä ja Tornionjärven länsipuolella lumena tulee yli puolet sateesta.
Tornionjoen virtaamat vaihtelevat suuresti riippuen vuodenajoista. Joen suistossa sen keskivirtaama (MQ) on 388 kuutiometriä sekunnissa (myös 391 m³/s tai 350 m³/s ) ja sen keskiylivirtaama (MHQ) on 2 180 m³/s. Ylivirtaamat (HQ) saadaan aina kevättulvissa, jossa lisävettä saadaan Lapin talven lumien sulaessa. Suurin mitattu virtaama (HQ) on ollut 3 700 m³/s, joka mitattiin vuoden 1968 keväällä. Keskialivirtaamia (MNQ) on saatu mitattua Kukkolankosken yläpuolelta ja ne ovat 73 m³/s.
Valuma-alue ja bifurkaatio
Tornionjoki on Tornionjoen vesistöalueen pääjoki. Vesistön valuma-alueen pinta-ala on 40 240 neliökilometriä (km²), josta 36 % eli 14 480 km² sijaitsee Suomen puolella, 25 393 km² Ruotsin puolella ja kummankin maan pohjoisosissa sijaitsee vielä 284 km² Norjan puolella. Pääuomaan yhtyy Pajalasta 10 kilometriä alajuoksullepäin pohjoisesta päin laskeva ja rajajokena toimiva Muonionjoki ja sen jälkeen kaikki idästä pääuomaan yhtyvät sivuhaarat tulevat Suomen puolelta. Joen pituus mitattuna Tornionjärvestä joensuuhun on 470 kilometriä. Kilpisjärveltä mitattuna joensuuhun on 520 kilometriä eli vieläkin pitempi matka. Tornionjoen Ruotsin puoleista haaraa, jolla on sama nimikin, pidetään kuitenkin valuma-alueensa pääuomana.
Tornionjoen vesistöalue ei ole sillä tavalla suljettu valuma-alue, että sillä olisi vain yksi laskukohta Perämereen, vaan osa sen vedestä laskee mereen Kalixjoen kautta. Kummankin joen yläjuoksulla Pajalan Junosuvannossa alkaa näitä jokia yhdistävä 52 kilometriä pitkä Tärännönjoki, jonka kautta 56–57 % Tornionjoen yläjuoksun vedestä laskeekin Kalixjokeen. Se myös vaikuttaa Tornionjoen todellisen valuma-alueen pinta-alan suuruuteen. Näiden jokien yhteydessä mainitaan usein myös laskennallinen pinta-ala. Ilman Tärännönjoen vaikutusta Tornionjoen valuma-alue on 40 157 neliökilometriä, mutta jos siitä lasketaan Tärännönjoen pois ottaman poistuman mukainen osuus, vähenee valuma-alueen pinta-ala 34 285 neliökilometriin. Tärännönjoen haarautumiskohdan yläpuolella on Tornionjoen keskivirtaama (MQ) 148 m³/s ja haarakohdan alapuolella enää 66 m³/s. Tärännönjoki lisää Kalixjoen virtaamaa melkoisesti. Tätä ilmiötä kutsutaan bifurkaatioksi.
Vesivoima
Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Kengis Bruk, joka tuottaa sähköä 0,3 megawattin teholla noin 1,7 gigawattituntia vuodessa.
Luontoarvoja
Vesistöalueen kalakantaan kuuluu samoja kalalajeja kuin vesistön pääuomallakin. Pääartikkelissa luodaan katsaus koko vesistöalueen kokemuksiin.
Historiaa
Tornionjokilaakso on asutettu ensin Pellon korkeudella noin 1 000 vuotta jääkauden mannerjäätikön vetäytymisen jälkeen. Muu osa jokilaaksoa oli tuolloin vielä vedenalla. Muualla Lapissa asutuksen jäänteet ajoitetaan 9000–8000 vuotta vanhoiksi. Viimeistään rautakaudella eriytyi sisämaahan Lapinmaan saamelaisyhteisöjä ja rannikolle maanviljelevä väestö. Näin voidaan olettaa käyneen myös Tornionjokilaaksossa ja sen yläjuoksulla. Viimeistään 800-luvulla hämäläinen talonpoikaiskulttuuri juurtui Tornionjokilaaksoon ja noin 1400-luvulla kulki kiinteän asutuksen raja Pellon korkeudella.
Jo vuonna 1555 Olaus Magnus kertoi, kuinka hän 1510-luvulla oli nähnyt Torniossa suiston saariin kokoontuneita kauppiaita ostamassa pääasiassa kalaa, jota pyydettiin Tornionjoessa ja lähialueiden muissa joissa. Hänen mukaansa kauppaa kävivät laivoilla ”valkovenäläisiä, lappalaisia, bjarmeja, suomalaisia, ruotsalaisia, hämäläisiä ja hälsinglantilaisia” ja muut tulivat vuorten takaa nykyisen Norjan rannikolta. Kauppaa käytiin vaihtokauppana, jossa tuotteet vaihdettiin tarve-esineisiin, ruokatarvikkeisiin ja ylellisyystuotteisiin. Kauppaa valvoi oman ja Ruotsin kuninkaan eduksi pirkkalaiset, jotka tunnisti punaisista vaatteistaan. Pikrkkalaiset maksoivat veroa Ruotsin kunkinkaalle, mutta toisinaan myös Norjan kuninkaalle sekä Moskovan suurruhtinaalle. Lappi oli tuolloin näiden valtioiden yhteisen kiinnostuksen kohteena. Myöhemmin Ruotsi vahvisti asemaansa alueella niin, että se voidaan sanoa kuuluneen sille.
Vuoden 1543 maakirjan mukaan laaksossa oli 287 verotaloa. Tärännön ja Junosuvannon asutus sai alkunsa 1620-luvulla ja Svappavaaran kaivosyhdyskunta 1650-luvun lopulla. Kun tultiin 1800-luvulle, oli Tornionjokilaaksossa satoja maataloja. Jokilaaksossa väestönkasvu jatkui Ruotsin puolella 1950-luvulle ja Suomen puolella 1960-luvulle asti. Sen jälkeen asukasluvut jokivarsilla ovat laskeneet, mutta Kiirunassa, Torniossa ja Haaparannalla kasvaneet.
Valtionraja
Vasta 1809, jolloin Venäjän länsiraja siirtyi kulkemaan Tornion halki ja Tornionjokea myöten, jakaantui Tornionjoen vesistöalue näiden valtioiden kesken. Silloin monet jokivarren kylät, joilla oli asutusta molemmilla rannoilla, jakaantuivat kahdeksi kyläksi. Tästä on muistona kylien samantapaiset nimet, joista länsirannan puolella monet ovat ruotsalaistuneet. Valtiojako käynnisti erilaisen kehityksen eri rannoille ja tilanne on Suomen itsenäistymisestä huolimatta jatkunut samana. Tornionjoki on merkittävä tekijä Tornionlaakson kulttuurissa. Vaikka valtionraja ei olekaan ollut mitenkään kova, ovat viimeaikaiset yhteistyöhankkeet sekä rajamuodollisuuksien väheneminen lisänneet entisestään ihmisten liikkumista joen yli. Joesta on pyritty tekemään yhdistävää, ei erottavaa tekijää.
Valtionraja kulkee joen syvintä uomaa myöten (syväväyläperiaate), joten se voi välillä kulkea lähempänä Suomen rantaa, välillä lähempänä Ruotsin puolta. Tästä tekee poikkeuksen kuitenkin Suensaari, jossa Tornion keskusta sijaitsee. Se kuuluu Suomelle, vaikka sijaitseekin Tornionjoen länsiosassa, ja sen Ruotsin puoleisesta rannasta erottava vesiväylä ei enää ole avoin vaan paikoin maankohoamisen myötä umpeen maatunut.
Taajamia ja kyliä joen varrelta
Joenvarren suurimpia kaupunkeja, taajamia ja kyliä lueteltuna alajuoksulta ylöspäin. Johtuen alueen historiasta, jossa valtakunnan raja ilmaantumi vuonna 1809 keskelle jokea, halkesivat monet kylät eri puolille jokea. Niillä on kuitenkin sama nimi eri puolilla jokea!
Nimistöä
Joella tiedetään olleen vuonna 1598 nimenä ”Tornö älff” (ruotsalainen lausunta), joten nykyiset nimet ovat seuraneet esikuvaansa kauan. Paikallisten käyttämä nimi Torniojoki on ilmeisesti ollut pohjana ruotsalaisille nimille Tornio älv ja Tornioälven ja samaa arvellaan sen saamenkieliselle nimelle. Nimen pääte -eatnu tarkoittaa ”suurta jokea”. Samaa tarkoittaa meänkielinen nimi Väylä. ”Tornion” etymologia lähtee siitä, että sanan muinainen merkitys on ollut ”keihäs”. Olaus Magnus totesi vuonna 1555 kirjassaan, että kauppapaikan nimitys johtui tornista, joka sijaitsi saarella. Hänen selityksensä oli ilmeisesti väärin.
Ankyropolites
Ankyropolites, egyptiläisittäin Nemti , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 18. nomos.
Nomoksen alkuperäinen egyptinkielinen nimi viittaa Nemty (Nemti) -jumalaan. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Anti, Sept ja Sep. Kreikankielisenä nimenä esiintyy joskus myös Hipponon. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U18.
Maantiede
Ankyropoliteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 18. nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Se sijaitsi Ylä-Egyptin pohjoisosassa, joka luettiin joskus erilliseksi Keski-Egyptiksi eli Heptanomiiksi. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Kynopoliteen nomos (U17), länsipuolella eli joen toisella puolella Oksyrhynkhiteen nomos (U19), ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Herakleopoliteen nomos (U20).
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) mainitaan Hut-nesu (Hut-nesut/Hwt-nsw, nyk. Sharuna) ja Hipponon (Het-benu). Sen muihin kaupunkeihin lukeutuu Ankyropolis (nyk. El-Hiba). Ainakin nimensä puolesta se olisi voinut olla nomoksen pääkaupunki jossakin vaiheessa historiaa.
Historia
Ankyropoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin ehkä tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Nimi on kuitenkin epävarma. Nomoksissa tapahtui tuolloin myös paljon muutoksia, ja siksi nomoksella esiintyy useita nimiä, tai siitä erotettiin uusia nomoksia, joihin nimet viittaavat. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U18, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumalia oli Horus-Dunanwy Hutnesutissa. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Nemty.
GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2014
GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2014 oli GP2-kauden 2014 yhdestoista ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 22.–23. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Adu Dhabin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta startannut ART Grand Prix -tallin kuljettaja Stoffel Vandoorne. Sunnuntain kilpailun voitti Racing Engineering -tallin Stefano Coletti.
Kolmaslampi (Toivakka)
Kolmaslampi on Keski-Suomessa Toivakassa Haukanmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Keltie Hansen
Keltie Hansen (s. 13. toukokuuta 1992 Edmonton, Alberta) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee half-pipessa.
Nuorten MM-kilpailuissa Snow Parkissa 2010 Hansen saavutti hopeaa slopestylessa. Aikuisten MM-kilpailuissa Park City Mountain Resortissa 2011 hän saavutti pronssia half-pipessa. Hansen kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Park City Mountain Resortissa tammikuussa 2009 sijoittuen half-pipessa 11:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kolmas sija, jonka hän saavutti Sotšin half-pipessa helmikuussa 2013.
Antti Kangas (kansanedustaja)
Antti Kangas (s. 12. tammikuuta 1987) on suomalainen perussuomalainen poliitikko. Siviiliammatiltaan Kangas on maatalousyrittäjä. Hän asuu Sievissä. Hänellä on avovaimo ja kolme lasta. Hän on kiinnostunut koneista ja moottoriurheilusta. Kangas valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Poliittinen toiminta
Kangas on toiminut keskustalaisena kunnanvaltuutettuna. Myöhemmin hän liittyi perussuomalaisiin.
Saarenkylä (Muurame)
Saarenkylä on Päijänteen saari Keski-Suomessa Muuramessa Muuratsalon ja mantereen välissä.
Maantietoa
Saari on 3,1 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä. Se sijaitsee Muuramen keskustaajaman edustalla Lehtisselän länsipuolella. Riihivuori kohoaa sen lounaispuolella niemessä, jonka Riihiniemen rantaan saari on melkein maatunut kiinni. Mantereen väliin jäävät Kivijärven lahti ja Kivijärven kanava sekä pohjoisempana Saarenlahti. Saarenkylän eteläpuolelle Kivijärven taakse jää Viitesaari, jonka itäpuolella on yhteinen Uitonsalmi Muuratsalon suunnalla. Saarenkylän saaren koillispuolella sijaitsee vielä Majasaari.
Saari muistuttaa puolikuuta, jonka kapein kohta sijaitsee keskellä olevan Joutsenlahden kohdalla. Saari on siinä 220 metriä leveä. Saaren korkein huippu sijaitsee saaren eteläpäässä Hongistossa, joka on saaren laajin metsäalue. Se yltää noin 115 metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle. Silloin se kohoaa 37 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saarella on Joutsenlahdella ja saaren pohjoispäässä neljä muutakin metsäistä mäkeä. Joutsenlahden mäki on niistä korkein ja se kohoaa noin 14 metrin korkeuteen.
Saaren viljelymaat sijaitsevat pääasiassa sen pohjoisoissa ja loppuvat saaren kapeikkoon Hongiston alkaessa kohota. Myös saaren eteläosassa on peltomaata neljän palstan verran. Saaren asutus on haja-asutusta, joka muodostaa koko saaren käsittävän kylän. Riihiniemen asuinalue on levittäytynyt sillan länsipuolelle muutaman talon osalta. Rannoille on rakennettu lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Ne keskittyvät lähinnä saaren eteläosoon Hongiston ympärille. Saarelle haarautuu tie yhdystieltä 16619 ja se kulkee Pitkälän ja Riihiniemen kautta Kivijärven kanavalle, jossa se ylittää kanavan siltaa pitkin. Tie haarautuu pohjoiseen- ja eteläiseen haaraan, josta lähtee tiet saaren jokaiseen osaan. Saaren kiertää veneväylä, joka kulkee ensin Uittosalmella ja joka haarautuu Lehtisselälle Majasaaren salmen kautta Saareslahteen.
Historiaa
Päijänteen vedenpinnan alentaminen 1830-luvulla tai sen jälkeen on saanut saaret maatumaan toisiinsa ja mantereeseen kiinni. Vanhassa rekognosointikartassa vuodelta 1782 on järven vedenpinta niin korkealla, että saaren ja mantereen välissä on salmi. Saareen kulki tie, joka ylitti salmen nykyisen tien kohdalta tai sen läheltä. Taloudellisessa kartassa vuodelta 1940 saari on maayhteydessä Riihivuoren rantaan ja niin se on piirretty vielä vuoden 1992 peruskartassa. Tämän jälkeen on kaivettu kannaksen yli Kivijärven kanava.
Aiheesta muualla
62.123°N, 25.698°W
Kielletty planeetta
Kielletty planeetta on vuonna 1956 valmistunut Fred M. Wilcoxin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan käsikirjoitus pohjautuu William Shakespearen näytelmään Myrsky, ja se hyödyntää ihmisen piilotajuntaa Freudin hengessä. .
Elokuvaa pidetään tieteiselokuvan klassikkona hyvän käsikirjoituksensa, näyttävien erikoistehosteidensa sekä uraauurtavan taustamusiikkinsa vuoksi. Se oli ensimmäinen elokuva, jonka musiikki oli kokonaan elektronista. Kielletty planeetta oli vuonna 1957 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi erikoistehosteiden sarjassa.
Suosituksi tullut robotti Robby the Robot esiintyi myöhemmin muissakin elokuvissa sekä sarjafilmissä Matkalla avaruuteen.
Juoni
2200-luvun alussa John J. Adamsin (Leslie Nielsen) komentama Yhdistyneiden Planeettojen (United Planets) tähtiristeilijä C-57D lähetetään tutkimaan, mitä on tapahtunut 20 vuotta aiemmin Alpha Aquilae -aurinkokunnan Altair IV -planeetalle matkanneelle Bellerophon -tutkimusretkikunnalle. Vuoden matkanneen aluksen miehistö löytää planeetalta vain kaksi henkiin jäänyttä retkikunnan jäsentä; tohtori Edward Morbiuksen (Walter Pidgeon) ja hänen tyttärensä Altairan (Anne Francis).
Tohtori Morbius on varoittanut lähestyvää avaruusalusta laskeutumasta planeetalle, kertomatta kuitenkaan mitään syytä varoitukselleen. Palvelijarobotti Robbyn tuotua varoituksesta piittaamattoman komentaja Adamsin aluksen perämiehen luutnantti Farmanin (Jack Kelly) ja tähtiristeilijän lääkärin luutnantti 'Doc' Ostrowin (Warren Stevens) kanssa Morbiuksen tehokkaalla turvajärjestelmällä varustettuun kotiin hän kertoo, että jokin tuntematon voima oli surmannut koko muun retkikunnan ja säästänyt vain tohtorin, hänen sittemmin kuolleen vaimonsa ja pienen tyttärensä, joka on jo varttunut viehättäväksi nuoreksi naiseksi. Tohtori Morbius kertoo pelänneensä, että sama tuntematon uhka saattaa hyökätä tähtiristeilijän miehistön kimppuun. Hänen oman asuntonsa suojana on salamannopeasti laskeutuvat paksut terässuojat ja hänen ensimmäisien planeetalla viettämiensä kuukausien aikana "kokoon näpertelemänsä" Robby, joka edustaa sen hetkisen tietämyksen ylittävää teknologiaa. Morbiuksen tekniset taidot hämmästyttävät komentaja Adamsia, varsinkin kun tohtorin erikoisala on ollut filologia.
Morbius kertoo tutkineensa kuluneet kaksikymmentä vuotta planeettaa aiemmin asuttaneen Krell-rodun historiaa ja teknologiaa. Krellien teknologia oli ylittänyt huimasti ihmiskunnan tekniset kyvyt, mutta koko rotu oli tuhoutunut mystisellä tavalla yhdessä yössä 200 000 vuotta aiemmin.
Tohtori esittelee vierailleen Krellien lastentarhan ja sen "kouluttimen" ("educator"), opetuskoneen joka oli täydelle teholle asetettuna tappanut sitä kokeilleen retkikunnan jäsenen. Morbius kertoo laitteen käytön vaivuttaneen hänet koomaan kahdeksi vuorokaudeksi, mutta toivuttuaan hän oli huomannut älykkyysosamääränsä kaksinkertaistuneen, mikä oli mahdollistanut muun muassa Robbyn rakentamisen.
Seuraavaksi Morbius vie vieraansa kierrokselle tutustumaan Krellien laitteistoon, maanalaiseen kuutionmuotoiseen koneeseen, jonka jokainen sivu on 32 kilometriä pitkä ja jonka energian tuottaa 9 200 ydinreaktoria. Kone on Krellien tuhouduttuakin jatkanut toimintaansa, korjaten ja huoltaen itsensä tuntematonta tarkoitustaan varten.
Tutustumiskierroksen jälkeen komentaja tapaa Morbiuksen kauniin 19-vuotiaan tyttären Altairan, joka osoittaa suurta uteliaisuutta ihmissuhteita kohtaan elettyään lähes koko ikänsä kahdestaan isänsä kanssa. thumb|280px|Tähtiristeilijä C-57D:n komentaja John J. Adams ([[Leslie Nielsen (oikealla)) ja aluksen lääkäri luutnantti 'Doc' Ostrow (Warren Stevens (keskellä)).]] thumb|280px|Tähtiristeilijä C-57D laskeutuu Altair IV -planeetalle. Seuraavien öiden aikana näkymätön hirviö hyökkäilee tähtiristeilijän kimppuun ja tappaa useita miehistön jäseniä. Jättimäinen hirviö paljastuu alusta suojaavaan voimakenttään törmätessä ulkomuodoltaan leijonamaiseksi, kahdella jalalla käveleväksi olennoksi. Morbiuksen herätessä laboratoriossaan painajaisunestaan, myös hyökkäävä hirviö katoaa.
Myöhemmin luutnantti Ostrow livahtaa salaa käyttämään "koulutinta" kohtalokkain seurauksin. Ennen kuolemaansa hän ehtii kertoa kapteenille, että jättiläiskoneen käyttötarkoitus oli materialisoida ajatuksen voimalla mikä hyvänsä mitä Krellit halusivat. Mutta he pitivät itseään niin sivistyneinä, että unohtivat piilotajuntansa synkät halut, jotka materialisoituessaan tuhosivat koko rodun yhdessä yössä.
Tämän kuultuaan komentaja Adams ymmärtää että "kouluttimen" käyttö on sulauttanut Morbiuksen mielen Krellien koneeseen, ja, vaikka tohtorin tietoinen mieli ei olekaan tarpeeksi vahva koneen hallitsemiseen, hänen piilotajuntansa pystyy siihen. Bellerophonin miehistön äänestettyä Maahan palaamisen puolesta ja nyt pelastusaluksen saavuttua kone oli toteuttanut Morbiuksen syvimmän toiveen saada rauhassa tutkia Krellien jäämistöä ja hyökännyt toiveen toteutumista estäviä vastaan.
Kun Altaira kertoo isälleen rakastuneensa komentaja Adamsiin ja lähtevänsä hänen kanssaan planeetalta, hirviö hyökkää Morbiuksen asuntoon ja tunkeutuu sen terässuojien läpi ja lopulta Krellien lastentarhaan, jonne Morbius, Altaira ja komentaja Adams ovat sitä paenneet. Morbius lopultakin hyväksyy tiedon, että vihollinen on hänen oma piilotajuntansa, ja heittäytyy ovien läpi murtautuneen hirviön ja tyttärensä väliin. Hän loukkaantuu kuolettavasti ja saman tien hirviö katoaa. Kuoleva Morbius neuvoo Adamsille, kuinka Krellien kone kytketään koko planeetan tuhoavalle ylikuormitukselle, sillä se on liian vaarallinen minkään sellaisen rodun käsissä, joka ei täysin hallitse alitajuisia halujaan.
Tähtiristeilijä Altaira ja Robby mukanaan pakenee planeetalta, ja sen miehistö seuraa turvallisen etäisyyden päästä planeetan tuhoa jatkaessaan pitkää paluumatkaansa Maahan.
Arvioita
Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi 2010, että kiitos MGM-yhtiön satsausten avaruusalukset eivät näytä leluilta. Valitettavasti ihmishahmot vain ovat pökkelöitä. Ihmisrobotti Robbya hän pitää hellyttävänä.
Erich Neumann
pienoiskuva|Erich Neumann
Erich Neumann (1892 – 1948 tai 1951 ) oli saksalainen kansallissosialistinen poliitikko ja yksi Wannseen konferenssin osallistujista.
Hän syntyi Forstissa protestanttiseen perheeseen. Saatuaan korkeakouludiplominsa hän opiskeli lakia ja ekonomiaa Freiburgin, Leipzigin ja Hallen yliopistoissa. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni yliluutnantiksi.
Hän toimi Preussin talousministeriössä vuodesta 1923. 1927/1928 hänestä tuli aluepresidentti Freystadtiin (Ala-Sleesiaan), sitten hän palveli nuorempana avustavana valtiosihteerinä (Ministerialrat) taas Preussin talousministeriössä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1933 eli verraten myöhään muihin natsien huippujohtajiin verraten. Neumann liittyi SS:ään 1934, yleni majuriksi (Sturmbannführer). Vuonna 1938 Neumann ylennettiin alivaltiosihteeriksi ja hän osallistui Hermann Göringin tapaamiseen Saksan talouden ”arjalaistamisesta”. Neumann edusti talous-, työ-, raha-, ruoka-, kuljetus ja ammustuotantoministeriöitä 1942 Wannseen konferenssissa.
Liittoutuneet ottivat hänet vangiksi vuonna 1945. Hänet internoitiin ja hän kuoli huonon terveytensä seurauksena 1948 tai 1951.
Wannseen konferenssista kertovassa elokuvassa Lopullinen ratkaisu (2001) häntä esittää Jonathan Coy.
Gauge
Gauge (s. 24. heinäkuuta 1980 Hot Springs, Arkansas) (oik. Elizabeth R. Deans) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Ura
Gauge tuli mukaan pornoalalle 19-vuotiaana. Nukkemaisen ulkonäkönsä johdosta hänen huhuttiin olevan alaikäinen, mutta tätä hän käytti tietoisesti uransa edistämiseen. Hän esiintyi useissa pornofilmeissä "teinityttönä", vaikka oli jo yli kahdenkymmenen ikäinen. Hän on esiintynyt yli 170 pornoelokuvassa. Arvellaan että hän jätti aikuisviihde-elokuvat vuonna 2013, tosin hän on myöhemmin esiintynyt eroottisena tanssijana. Hän on käyttänyt myös nimiä Guage, Gage ja Paige.
Gauge avioitui 14. maaliskuuta 2006 Jason -nimisen miesystävänsä kanssa. He erosivat joulukuussa 2008.
Qedar
thumb|right|Qedarin kuningaskunta 5. vuosisadalla eaa hebreankielisellä kartalla.
Qedar (Myös Kedar, Qidri jne., Qedariitien kuningaskunta) n. 900–400 eaa. oli laaja pohjoisten arabiheimojen liitto. Qedarilaiset puhuivan vanhaa arabiaa ja käyttivät aremealaista kirjoitusta. Raamattu mainitsee Qedarin heimona ja Ismaelin poikana. Uusassyrialaiset lähteet mainitsevat Qedarin kapinoivina ja sen jälkeen lyötyinä heimoina. Qedariitit asuivat nykyisen pohjoisen Saudi-Arabian keitailla, mm Al-Ulassa, Taimahissa ja Dumat al-Jandalissa. Sieltä he levittäytyivät mm Syyriaan ja Egyptiin. Qedariittien valtakausi lienee päättynyt, kun nabatealaiset nousivat.
Richard Müller
Richard Bertil Müller (s. 11. maaliskuuta 1934 Helsinki ) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen suurlähettiläänä muun muassa Washingtonissa.
Müller kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1961 Helsingin yliopistosta. Hän toimi ulkoasiainministeriössä virkamiesharjoittelijana 1961–1964, YK:n Suomen pysyvän edustuston (New York) avustaja 1964–1971, lähetystösihteeri 1971, lähetystöneuvos 1972, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1973, toimistopäällikkö 1974–1977, suurlähettiläs Dar es Salaamissa (Tansania), samalla Maputossa (Mosambik) 1977 –1980, Washingtonissa 1983–1985.
Toyotan tuotantojärjestelmä
Toyotan tuotantojärjestelmä ( eli TPS) on yhdistelmä ajatusmalleja, teemoja ja tekniikoita, jotka muodostavat yhdessä tuotannon sosio-teknisen järjestelmän. Taiichi Ohno, Shigeo Shingo ja Eiji Toyoda kehittivät sen vuosina 1948–1975. Toyotan järjestelmä levisi nopeasti muihin yrityksiin Japanissa ja pian myös länsimaihin. TPS on Lean-ajattelun esikuva.
Periaatteet
Tuotantojärjestelmän keskeisiä käsitteitä ovat Jidoka ja Just-in-Time. Jidoka tarkoittaa "Ihmisavusteista automaatiota". Tuotantolaitteet on suunniteltu osoittamaan parannuksen tarpeessa olevat alueet, ja tuotanto keskeytetään heti kun ihminen tai kone havaitsee virheen. Ongelmat ratkaistaan välittömästi ja ratkaisusta otetaan oppia läpi organisaation. Näin laatu säilyy tuotannon jokaisessa vaiheessa.
Just-in-Time (juuri oikeaan aikaan) pyrkii karsimaan ylimääräisen työn ja vähentämään hukkamateriaalin syntymisen.Toyotan tuotantojärjestelmä pyrkii täyttämään asiakkaiden vaatimukset tehokkaasti sopeuttamalla tuotannon senhetkiseen kysyntään. TPS alkaa asiakkaan tilauksesta ja kulminoituu valmiin tuotteen täsmälliseen toimitukseen. Se edellyttää hienosäädettyä tuotantoprosessia, jossa jokaisessa vaiheessa on käsillä vain tarvittava määrä osia. Tätä kutsutaan ”Just-in-Time” eli JIT-tuotannoksi.
JIT-konseptilla on monia etuja. Suuria varastoja ei tarvitse ylläpitää ja asiakkaiden tarpeisiin voidaan reagoida nopeasti. Se luo tuotantoon ”imua” joka vastaa markkinoiden vaatimuksia.
Rothburynterrieri
Rothburynterrieri (Rothbury Terrier) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Alkuperä
Rothburynterrieri on saanut nimensä northumberlandilaisesta kylästä, ja se oli 1700-luvulla suosittu Englannin koillisosien kaivosalueilla, joilla kaivosmiehet käyttivät sitä tuhoamaan rotat heidän tunneleistaan. Tämän lisäksi sitä käytettiin jyrsijöiden torjumiseen myös paikallisissa tehtaissa. Lisäksi se oli paikallisten mustalaisten suosikkiterrieri, ja he käyttivät sitä sekä salametsästykseen että mäyrien ja saukkojen etsimiseen.
Vaikutus muihin rotuihin
1800-luvun alkupuolella rotu risteytettiin whippetin kanssa, josta tuloksena oli hoikempi runko ja pidemmät raajat: tästä syntyi lopulta nykyinen bedlingtoninterrieri.
Eternalismi
Eternalismi on filosofinen käsite, joka liittyy ajan filosofiaan. Eternalismi on filosofinen lähestymistapa ajan ontologiseen luonteeseen, joka ottaa sen näkökannan, että kaikki ajankohdat ovat tasa-arvoisesti "oikeita" vastoin presentististä ideaa, jonka mukaan vain yksi nykyhetki on todellinen. Eternalismia kannalle ovat kallistuneet moderneista filosofeista mm. David Kellogg Lewis sekä Willard Van Orman Quine sekä Yhdysvaltain California Institute of Technology -yliopiston fyysikko Sean M. Carroll.
Palopiste
Palopiste on lämpötila, jossa palavan aineen lämpötila on niin korkea, että jatkuva palaminen lähtee käyntiin. Palopiste on kullekin palavalle aineelle ominainen lämpötila, joka on hieman kyseessä olevan aineen leimahduspistettä korkeampi lämpötila.
Wonder Man (televisiosarja)
Wonder Man on yhdysvaltalainen Destin Daniel Crettonin ja Andrew Guestin luoma Disney+-tilausvideopalveluun tuleva supersankarisarja, joka perustuu Marvel Comicsin Ihmemies-sarjakuvahahmoon. Se tulee olemaan yksi Marvel Cinematic Universeen (MCU) sijoittuvista Marvel Studiosin tuottamista televisiosarjoista, jakaen tarinallisen jatkumonsa elokuvien ja muiden televisiosarjojen kanssa. Guest toimii sarjan pääkäsikirjoittajana ja Cretton johtaa sarjan ohjaajien tiimiä.
Yahya Abdul-Mateen II näyttelee Simon Williamsia / Ihmemiestä. Sarjassa näyttelevät myös Ben Kingsley, Demetrius Glosse, Lauren Glazier ja Ed Harris. Cretton allekirjoitti joulukuussa 2021 Marvel Studiosin kanssa sopimuksen useiden Disney+-sarjojen luomisesta. Kesäkuussa 2022 paljastettiin, että yksi näistä sarjoista keskittyisi Ihmemieheen. Samalla paljastettiin, että Cretton ohjaisi osan sarjan jaksoista, ja että Guest oli palkattu pääkäsikirjoittajaksi. Abdul-Mateen valittiin pääosan esittäjäksi lokakuussa, ja Stella Meghie valittiin toiseksi ohjaajaksi helmikuussa 2023. Kuvaukset alkoivat Los Angelesisssa huhtikuun 2023 alussa, mutta ne keskeytettiin toukokuussa käsikirjoittajien lakon 2023 vuoksi.
Kehitys
Joulukuussa 2021, Destin Daniel Cretton teki usean vuoden kestoisen sopimuksen Marvel Studiosin kanssa Disney+-projektien toteuttamisesta Marvel Studiosille, yhden niistä ollessa jo valmiiksi kehitteillä. Sopimus tehtiin samoihin aikoihin, kun Cretton sitoutui Marvel Cinematic Universen (MCU) elokuvan Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021) ohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi, ja Cretton tuottaisi sarjan uuden tuotantoyhtiönsä, Family Ownedin, kautta. Kesäkuussa 2022, sarjan nimeksi paljastettiin Wonder Man, ja että se keskittyisi nimensä mukaisesti Simon Williamsiin / Ihmemieheen, Andrew Guestin liittyessä mukaan sarjan pääkäsikirjoittajaksi, toimittuaan aiemmin Hawkeyen (2021) konsultoivana tuottajana. Crettonin odotettiin myös ohjaavan osa sarjan jaksoista, ja hänet vahvistettiin ohjaajaksi saman vuoden lokakuussa. Varietyn Joe Otterson uskoi, että sarja saattaisi olla eräänlainen ”Hollywood-satiiri”, koska hahmo oli sarjakuvissa supersankarin lisäksi myös näyttelijä. Helmikuussa 2023, James Ponsoldt osallistui keskusteluihin sarjan ohjaajatiimiin liittymisestä, kun taas Stella Meghie palkattiin osaksi sitä jo kuun lopussa.
Käsikirjoitus
Sarjan käsikirjoittajiin kuuluvat Guestin lisäksi Kira Talise, Madeline Walter, Paul Welsh, Anayat Fakhraie, Zeke Nicholson, Roja Gashtili ja Julia Lerman.