cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikheil Džavakhišvili
thumb|Mikheil Džavakhišvili Mikheil Džavakhišvili (, 20. marraskuuta (J: 8. marraskuuta) 1880 – 30. syyskuuta 1937), alkuperäiseltä nimeltään Adamašvili oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä georgialaisista kirjailijoista. Hänen ensimmäinen tarinansa julkaistiin vuonna 1903, minkä jälkeen Džavakhišvili piti kuitenkin pitkän tauon kirjoittamisessa aina 1920-luvun alkuun saakka. Hänen piittaamattomuutensa Neuvostoliiton ideologisesta painostuksesta maksoi hänen elämänsä: hänet teloitettiin Stalinin Suuressa puhdistuksessa, ja hänen teoksensa kiellettiin lähes 20 vuodeksi. Brittiläisen Venäjän ja Georgian kirjallisuuden tutkijan Donald Rayfieldin sanoin "hänen elävä, in medias res alkava kerrontansa, iloinen huumorinsa, herkkä ironiansa ja moraalinen rohkeutensa ovat verrattavissa Stendhaliin, Maupassantiin ja Zolaan. Modernissa georgiankielisessä proosassa vain Konstantine Gamsakhurdia voi tavoitella samaa kansainvälistä tasoa".
Elämän ja uran alku
Hän syntyi nimellä Mikheil Adamašvili Tserakvin kylässä Kvemo Kartlin alueella Georgiassa, joka kuului tuohon aikaan Venäjän keisarikuntaan. Hän aloitti puutarhanhoidon ja viininviljelyn opiskelun Jaltassa, mutta joutui hylkäämään opintonsa perhetragedian vuoksi. Rosvot tappoivat hänen äitinsä ja sisarensa, ja hänen isänsä kuoli hieman myöhemmin. Hän palasi Georgiaan vuonna 1901 ja työskenteli kuparisulattamossa Kakhetissa. Hänen ensimmäinen tarinansa julkaistiin vuonna 1903 kirjailijanimellä Džavakhišvili. Sitä seurasi sarja Venäjän viranomaisia kritisoivia artikkeleita. Vuonna 1906 tsaarin poliittinen sorto pakotti hänet muuttamaan Ranskaan, jossa hän opiskeli taidetta ja poliittista taloutta Pariisin yliopistossa. Matkailtuaan laajalti Sveitsissä, Britanniassa, Italiassa, Belgiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa ja Turkissa vuosina 1908–1909 hän palasi laittomasti Georgiaan, jossa hänet pidätettiin ja karkotettiin maasta vuonna 1910. Hän palasi kotimaahansa jälleen vuonna 1917, ja aloitti uudelleen kirjoittamisen lähes 15 vuoden jälkeen. Vuonna 1921 hän liittyi Georgian kansallisdemokraattiseen puolueeseen ja vastusti samana vuonna maahan perustettua neuvostohallitusta. Vuonna 1923 bolševikkien hyökättyä puoluetta vastaan Džavakhišvili pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta vapautettiin Georgian kirjailijaliiton sovittelun avulla kuuden vankilakuukauden jälkeen. Džavakhišvilin sovinto neuvostohallinnon kanssa jäi pinnalliseksi, ja hänen suhteensa uusiin vallanpitäjiin olivat vaivautuneet.
Parhaat työt
Džavakhišvili sisällytti vakiintuneeseen kerronnan kieleen taitavasti kansan ilmaisuja. Hänen parhaimmissa teoksissaan kirjailija yhdistää musertavan realismin ja humoristisuuden pohjimmaiseen pessimismiin ja anarkiaan, asettaakseen vastakkain tsaarin- ja neuvostoajan hallinnot sekä maaseutu- ja kaupunkielämän. Hänen juonensa, jotka ovat joskus avoimen kapinallisia, väkivaltaisia ja seksuaalisesti intohimoisia, leikkaavat perinteisiin tabuihin. Niillä on yhteisinä teemoina georgialaisen kulakin nousu, georgialaisen aatelisen intellektuellin ja diletantin elämä sekä Venäjän vallankumouksen ja vuoden 1921 bolševikkien vallankaappauksen vaikutus niihin.
Vuoden 1926 romaanissaan Tetri saqelo (, "Valkoinen kaulus") Džavakhišvili kuvaa vapautta rakastavien ja stoalaisten Georgian vuoristolaisten, khevsureiden, kohtaloa uudessa neuvostotodellisuudessa. Tbilisiläinen Elizbar, joka on inhoon saakka ärsyyntynyt seksuaalisesta mutta typerästä kosmopoliittisesta vaimostaan Tsutskiasta, vetäytyy Khevsuretin ylämaille. Etsiessään kuparia hän rakastuu erittäin perinteelliseen mutta rakastavaan ja elämäniloiseen khevsuretilaisnaiseen Khatunaan, jonka kanssa hän menee naimisiin. Vaikka Elizbar toivotetaan paikalliseen vuoristoyhteisöön tervetulleeksi, hän kaipaa takaisin kaupunkielämään (jota tarinassa symboloi valkoinen kaulus), tuo Khatunan Tbilisiin ja hylkää vuoriston ystävänsä ja sukulaisensa khevsuretilaisten neuvostojoukkoja kohtaan aloittaman aseellisen vastarinnan aiheuttaman katastrofin aattona. Džavakhišvilin teosten kruunu – romaani Arsena Marabdeli – kirjoitettiin vuosien 1933 ja 1936 välillä. Kirjailija käytti vuosia tutkimukseen ja romaanin venäjänkielisen sekä myös georgiankielisen version kirjoittamiseen uudelleen. Romaanin juoni perustuu todellisen historiallisen hahmon, georgialaisen kansanperinteen lempisankarin, lainsuojattoman Arsenan elämään. Džavakhišvili keskittyy traagiseen välttämättömyyteen, joka tekee ritarillisesta talonpojasta tyypillisen 1800-luvun roiston. Vaikka tarinaa ala-aatelia vastaan taistelevasta lainsuojattomasta pidettiinkin "aatteellisesti korrektina", "vasemmiston" kriitikot suhtautuivat epäillen Džavakhišvilin tunnistettaviin vertauksiin keisarillisen Venäjän ja neuvostovaltion välillä. Džavakhišvili laittoi Arsenan suuhun useita omia ajatuksiaan. Eräs esimerkki on hänen kuuluisa lauseensa: "Venäjä laukkaa Euroopan perässä, ja sen takana köydessä raahautuva vertavuotava ruumis on Georgia". Teos tuli erittäin suosituksi kansan keskuudessa ja sai vastaansa kitkeriä hyökkäyksiä kommunistikriitikoilta ja proletaarikirjailijoilta, jotka syyttivät Džavakhišvilia korruptiosta, väärintulkinnasta, herjauksesta ja kumouksellisuudesta; jopa sitä, että Džavakhišvilin veljenpoika työskenteli raitiovaunukonduktöörinä Kreikassa, käytettiin häntä vastaan.
Viimeiset vuodet
Vuonna 1930 Džavakhišvili otti yhteen Malakia Torošelidzen, kirjailijaliiton trotskilaisen puheenjohtajan ja koulutuksesta vastaavan kansankomissaarin kanssa, kun Torošelidze oli kieltänyt Georgian kirjallisuuden klassikkoteokset. Lavrenti Berijan noustua valtaan kielto nostettiin, ja Džavakhišvili pääsi lyhyeksi aikaa takaisin suosioon. Hänen teoksensa Arsena Marabdeli julkaistiin uudelleen, dramatisoitiin ja siitä tehtiin elokuva. Hän ei kuitenkaan kyennyt pakenemaan bolševikkien kritiikiltä edes sen jälkeen, kun hän oli vuonna 1936 julkaissut maltillisen teoksen Kalis tvirti (, "Naisen taakka"), joka oli yritys sosialistisessa realismissa. Tarina kertoi vallankumouksellisesta mutta porvarillisesta naisesta Judithista, jonka rakastaja, bolševikkityöläinen Zurab, suostuttelee hänet naimisiin tsaarin santarmiupseerin Avšarovin kanssa, jonka hän tappaa. Neuvostoideologi Vladimir Jermilov tuomitsi romaanin, väittäen sen esittävän bolševikit pelkkinä terroristeina ja santarmit liian ritarillisina.
Hänen ystävänsä ja kollegansa, joihin kuuluivat jo vankilaan joutuneet, pakotettiin todistamaan Džavakhišvilin olevan vastavallankumouksellinen terroristi. Ainoastaan kriitikko Geronti Kikodze lähti kirjailijaliiton kokouksesta protestina, mieluummin kuin antoi suostumuksensa päätöslauselmalle. Džavakhišvili pidätettiin 14. elokuuta 1937 ja häntä kidutettiin Berijan läsnä ollessa kunnes hän allekirjoitti "tunnustuksen". Hänet ammuttiin 30. syyskuuta 1937. Hänen omaisuutensa takavarikoitiin, hänen arkistonsa tuhottiin, hänen veljensä ammuttiin ja hänen leskensä lähetettiin maanpakoon. Džavakhišvili pysyi sensuroituna 1950-luvun loppuun saakka, kunnes hänet vapautettiin syytteistä ja hänen teoksiaan alettiin julkaista uudelleen.
Sithonía (kunta)
Sithonía ( eli Δήμος Σιθωνίας, Dímos Sithonías) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 514,7 neliökilometriä ja väkiluku 12 394 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Nikíti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Sithonían kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Kew Jaliens
right|220px|thumb|Kew Jaliens maajoukkuepaidassa
Kew Jaliens (s. 15. syyskuuta 1978 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa puolalaista Wisła Krakovaa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Jaliens on valittu 23-henkiseen Alankomaiden maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006.
Tanssilattialla (Anssi Kelan kappale)
”Tanssilattialla” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin promosinglenä toukokuussa 2015. Kappale on toinen singlejulkaisu Kelan kuudennelta sooloalbumilta Nostalgiaa.
”Tanssilattialla” rakentuu bassokuvion ympärille, jota Kela oli kantanut mukana pitkään. Lisättyään taustalle rummut hän kuitenkin totesi, että bassolinjan oli ”liian monimutkainen” ja päätti yksinkertaistaa sitä. Kappaleen kitararaidat on soitettu Fender Custom Shopin Nile Rodgers Hitmaker Starocaster -replikakitaralla. Sanoitukset pohjautuvat tositarinaan; Kela oli yhtyeineen esiintymässä Ruotsin-risteilyllä ja konsertin jälkeen hän kiinnitti huomion tanssilattialla olevaan mieheen, joka ”toiveikkaana lähestyi naisryhmiä tullakseen kerta toisensa jälkeen torjutuksi.” Kela myöhemmin totesi: ”Välillä törmää vaan asioihin tai ilmiöihin, joita tulee myöhemmin käyttämään biisiin. Tämä oli sellainen.” Kappaleeseen kuvattiin myös Matti Vesasen ja Joonas Laaksoharjun ohjaama musiikkivideo.
Ventastega curonica
Ventastega curonica on myöhäiseltä devonikaudelta, 365 miljoonan vuoden takaa peräisin oleva kalasammakkofossiili, joka löydettiin Pavārin alueelta Latviasta ja kuvattiin tieteelle vuonna 2008. Se on eräs välimuoto kalojen ja ensimmäisten maalla eläneiden sammakkoeläinten välillä.
Lajin kuvaaminen
Laji kuvattiin fossiilista, johon kuuluu kallo, osia hartiaseudusta sekä (luokituksen kannalta mielenkiintoisin) osa lantiota. Kallo on hyvin säilynyt ja erityisesti aivokopan rakenteet erottuvat hyvin. Anatomialtaan Ventastega sopii morfologiseen aukkoon, joka vallitsi aikaisemmin löydettyjen enemmän kalamaisten Panderichthys- ja Tiktaalik-fossiilien sekä enemmän sammakkoeläinmäisten Acanthostega- ja Ichthyostega-fossiilien välissä.
Kallon rakenteiden perusteella Ventastega muistuttaa aikaisemmin löydettyä Acanthostegaa, joskin silmänympärysrakenteet ovat poikkeavia. Eläimen alaleuka on tetrapodeille tyypillinen, mutta hampaat muistuttavat enemmän kalojen hampaita. Sillä on ollut alkeelliset raajat, joissa lienee ollut 7–9 varvasta. Ulkoisesti luultavimmin pientä alligaattoria muistuttaneen Ventastegan arvellaan eläneen enimmäkseen matalissa vesistöissä
Hallintaparadoksi
Hallintaparadoksi on vapauteen liittyvä paradoksi. Tietoinen elävä ihminen on aina jonkin hallinnan alainen. Jos jätetään biologiset elossapysymiseen liittyvät kontrollit kuten ruumiinlämmön säätö pois laskuista, jää silti hallintaa josta ei voi vapautua. Ulkopuolisesta kontrollista vapautunut yksilö on nimittäin itsensä kontrollissa.
Tätä vapauden ja erityisesti vapaan mielen ongelmaa on tutkinut Daniel Dennett.
Rodítis
Rodítis (, ”Ruusuinen”, myös Rhoditis) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä vaalea viinirypälelajike.
thumb|left|160px|Rodítis-viljelmä Ranskassa. Rodítista kasvatetaan lähes joka puolella Kreikkaa ja erityisesti Peloponnesoksella Patraksen seudulla.
Rodítis-rypäleet ovat vaaleanpunaisia. Lajikkeesta valmistetaan valkoviinejä sekä retsínaa, jonka tuotannossa se on tärkein lajike Savvatianón jälkeen. Rodítista sekoitetaan usein muiden lajikkeiden, kuten Asýrtikon, Athírin ja Moschofíleron kanssa.
Veisu
Veisu on kaupunginosa Tampereella. Se sijaitsee eteläisellä kaupunkialueella Koivistonkylän ja Korkinmäen välissä. Kaupunginosaan kulkevat bussilinjat 12, 21 ja 32. Veisussa on noin 1500 (31.12.2013) asukasta ja sieltä löytyy paljon rivitaloja. Veisun eteläpuolitse kulkee Tampereen itäinen ohitustie (valtatie 9) ja juuri Veisun kohdalla sijaitsee Karkunvuoren tunneli. Veisun kaupunginosa on saanut nimensä Messukylään kuuluneesta Veisun (alun perin Veisulan) talosta, joka mainittiin asiakirjoissa jo vuonna 1540. Talo sijaitsi nykyisen Pullerikinmäen tienoilla. Veisun talosta lohkottiin aikoinaan Virsi- ja Laulu-nimiset tilat, mistä syntyi sanonta: "Messukylän taloja ovat virsi, veisu ja laulu." Veisuun vahvistettiin ensimmäinen asemakaava vuonna 1953. Alueen kadunnimet viittaavat suurelta osin maa- ja kotitalouteen siellä sijaitsevan Ahlmanin ammattiopiston (aikaisemmin maamies- ja emäntäkoulu) mukaan.
Retsina
Retsína on perinteinen kreikkalainen pihkalla maustettu viini. Se on suojeltu, ja sitä saa valmistaa ainoastaan Kreikassa tietyillä alueilla. Retsína luokitellaan pöytäviineihin.
Historia
thumb|left|240px|Lasilliset retsínaa.
Retsína on syntynyt, kun viinin säilyvyyttä on haluttu parantaa lisäämällä siihen pihkaa. Menetelmä on peräisin jo antiikin ajalta, jolloin viinejä maustettiin pihkan lisäksi myös monella muulla tavalla. Paitsi säilyvyyden ja maun vuoksi pihkaa käytettiin myös viiniastioiden sinetöimiseen ilmatiiviisti. Nimi retsína on peräisin antiikin aikaisesta nimityksestä rhētinitēs oinos (ῥητινίτης οἶνος, ”pihkanmakuinen viini”).
Nykyisin retsínaa tuotetaan tarkoituksella, ei enää välttämättömyyden pakosta. Retsína lienee parhaiten tunnettu kreikkalainen perinteinen viini. Sen maine on usein peittänyt muiden kreikkalaisten viinien maineen, eikä sitä ole aina arvostettu muissa maissa. Retsína sopii kuitenkin hyvin yhteen perinteisen kreikkalaisen keittiön ruokien kanssa.
Tuotanto
Retsínan valmistuksessa käytetty pihka on yleensä alepponmännyn (Pinus halepensis) pihkaa. Se lisätään viiniin käymisprosessin aikana. Aiemmin pihkaa saatettiin lisätä jopa 7,5 kg 100 litraan viiniä, mutta nykyään sallitaan korkeintaan 1 kg pihkaa 100 litrassa viiniä. Pihka poistetaan, kun se on jättänyt arominsa viiniin. Retsína perustuu yleensä valkoviiniin, mutta se voi olla myös roseeviiniä. Tärkeimmät retsínan valmistuksessa käytetyt viinirypälelajikkeet ovat Savvatianó, Rodítis ja Asýrtiko.
Retsínaa tuotetaan ennen kaikkea Keski-Kreikassa erityisesti Attikan alueella sekä Boiotiassa ja Euboialla. Retsínalla on yhdessä Verntéan kanssa perinteisen viinin (Onomasía katá Parádosi) suojattu asema, mikä on EU:n suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) alaryhmä kreikkalaisessa viiniluokittelussa. Tuotantoalueittain on suojattu seuraavien alueiden ja paikkakuntien nimeä kantava retsína:
thumb|right|240px|Malamatína-retsínaa.
Lisäksi paikallista retsínaa tuotetaan eri puolilla maata. Nimisuojauksesta johtuen muita samankaltaisia viinejä eri maissa voidaan kutsua pihkalla maustetuiksi viineiksi mutta ei retsínaksi.
Jozef Migaš
thumb|Jozef Migaš Jozef Migaš (s. 7. tammikuuta 1954 Pušovce) on slovakialainen poliitikko. Hän oli 28. lokakuuta 1998 – 15. lokakuuta 2002 Slovakian parlamentin (Národná rada) puhemies ja hoiti pääministeri Mikuláš Dzurindan kanssa presidentin tehtäviä ennen Rudolf Schusterin valintaa 1999.
Migaš oli demokraattisen vasemmiston (SDĽ) (ent. kommunistinen puolue) puhemies 1996–2001.
Eudamos
Eudamos (, kuoli 316 eaa.) oli makedonialainen sotilas.
Hematiitti
thumb|200px|Raakahematiittia|alt=
Hematiitin perusväri on teräksenharmaa, mutta rapautuessaan se muuttuu verenpunaiseksi. Rapautunutta, haurasta hematiittia käytetään väriaineena. Hematiittia esiintyy myös tiiviinä ja punaisena. Eriväristen hematiittien kemiallinen koostumus on sama, mutta niiden kiderakenteet poikkeavat toisistaan.
Esiintyminen ja käyttö
Hematiittia esiintyy yleensä kasaumina, pyöreinä muhkuraisina muodostumina tai kapeina levyinä, jotka kasvavat ristiin. Jälkimmäiset ovat suosittuja keräilijöiden kokoelmissa ja niitä kutsutaan ns. rautaruusuiksi.
Hematiitti on yleinen sedimenttisyntyisten kivien rautamalmi suurissa esiintymissä, joita on mm. Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ukrainassa ja Brasiliassa. Magnetiitti ja hematiitti ovat koostumukseltaan hyvin samanlaisia ja ne esiintyvät usein samoilla alueilla, minkä takia hematiittia louhitaan usein myös magnetiitin korvikkeena. Suomen suurimmat hematiittiesiintymät ovat Kolarin ja Kittilän alueilla.
Hematiitista tehdään myös korukiviä. Erityisesti tiiviit ja paremmin iskunkestävät hematiitit hiotaan koruiksi. Ne säilyttävät kiiltonsa pidempään, eivät hapetu ja ovat kestäviä. Hienoksi jauhettua hematiittipölyä käytetään myös väriaineena.
Hematiitti on varsin yleinen mineraali, mutta metallinhohtoisia tai punaisia rapautumattomia hematiitteja voi olla vaikea löytää suurina kappaleina muualta kuin varsinaisista esiintymistä.
Pseudomorfoosit
Hematiitti muodostaa myös usein pseudomorfooseja magnetiitin kanssa. Tämä tarkoittaa sitä, että koostumukseltaan hyvin samanlainen mineraali on kiteytynyt kovaan materiaaliin, esimerkiksi kvartsiin, ja magnetiitin liuetessa pois se jättää kovaan, liukenemattomaan kvartsiin kolon, joka täyttyy hematiitilla. Näin syntyy pseudomorfoottinen kide. Se saattaa olla kidejärjestelmältään sama liuenneen mineraalin kanssa, mutta sen kidehilat eivät mene kohtisuoraan pintojen kanssa. Tällaisia hematiitin muodostamia pseudomorfoottisia kiteitä kutsutaan martiitiksi (ks. kuva). Vaikka martiitti on periaatteessa samaa ainetta kuin hematiitti, se luokitellaan silti omaksi mineraalikseen.
Fysikaalisia ominaisuuksia
Hematiitin kovuus on 5–6. Viiru on punaruskea tai kirsikan punainen. Kiilto on himmeä tai multamainen, mutta voi myös esiintyä metallinkiiltoisena.
Bobby Blotzer
Muusikon ura
Blotzer soitti uransa alussa Don Dokkenin yhtyeessä Rattin tulevan basistin Juan Croucierin kanssa. Kaksikko soitti myös Vic Vergeatin yhtyeessä 1980-luvun alussa ennen liittymistään glam metal -yhtye Rattiin vuonna 1982. Yhtye nousi suureen suosioon vuosikymmenen aikana, ja sen albumeita myytiin miljoonia kappaleita. Rattin hajottua suosion laskemisen siivittämänä vuonna 1992, Blotzer vetäytyi perhe-elämän pariin ja päivätöihin. Yhtye teki comebackin noin viisi vuotta myöhemmin. Jäsenten, varsinkin Blotzerin ja laulaja Stephen Pearcyn välit ovat olleet kuitenkin kireät alusta saakka. Asia on näkynyt Pearcyn useiden yhtyeestä eroamisten muodossa. Etenkin Blotzer tunnetaan värikkäistä kommenteistaan lehdistössä ja sosiaalisessa mediassa.
Vuonna 2015, Stephen Pearcyn erottua jälleen yhtyeestä edeltävänä vuonna, Blotzer kokosi uuden kokoonpanon, jolla hän lähti kiertueelle soittamaan Rattin kappaleita. Yhtye toimi alun perin nimellä Bobby Blotzer’s Ratt Experience, mutta nimi lyhennettiin myöhemmin Rattiksi, kun Blotzer ilmoitti hänellä olevan oikeus käyttää yhtyeen nimeä. Blotzer vetosi hänen ja kitaristi Warren DeMartinin omistamaan WBS Inc. -yhtiöön, joka hallinnoi Rattin nimeä. DeMartini yritti pysäyttää Blotzerin oikeustoimien kanssa, aluksi kuitenkin epäonnistuen. Rattin alkuperäisjäsenet Pearcy, DeMartini ja Croucier kokosivat yhtyeen uudelleen vuonna 2017 ja ottivat nimen käyttöön vetoamalla 1980-luvulla tehtyyn sopimukseen, joka oli oikeuden mukaan edelleen voimassa. Blotzer kommentoi värikkäästi muun muassa Facebook-sivuillaan, ja on aikonut jatkaa oikeustaistelua vanhoja yhtyetovereitaan vastaan.
Ransom – lunnaat
Ransom – lunnaat on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut jännityselokuva. Sen ohjasi Ron Howard ja pääosassa on Mel Gibson.
Juoni
Elokuva kertoo rikkaasta lentoyhtiön omistajasta Tom Mullenista, joka elää täydellistä elämää töissä menestyvän vaimonsa ja viisaan poikansa kanssa. Kaikki näyttää olevan hyvin, kunnes Tomin poika kidnapataan. Kaappauksen takana on tunnettu ammattirikollinen Jimmy Shaker, joka ei kaihda keinoja saadakseen lunnasrahat itselleen. Tom ei kuitenkaan aio suostua tämän vaatimuksiin ja aloittaa kahden periksiantamattoman älykön mittelyn.
Ampelókipoi-Meneméni
Ampelókipoi-Meneméni ( eli Δήμος Αμπελοκήπων-Μενεμένης, Dímos Ampelokípon-Meneménis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella ja kuulu Thessalonikin metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 8,82 neliökilometriä ja väkiluku 52 127 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ampelókipoi.
Ampelókipoi-Meneméni sijaitsee vain pari kilometriä Thessalonikin keskustasta luoteeseen. Kunta syntyi, kun kunnat Ampelókipoi ja Meneméni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ampelókipoi-Meneménin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kaupungit ovat:
Mie oon Lordi
Mie oon Lordi on 9. marraskuuta 2006 julkaistu virallinen suomenkielinen Lordi-yhtyettä käsittelevä kirja. Kirjan on kirjoittanut Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja Jussi Ahlroth. Kirja on kirjoitettu yhdessä yhtyeen kanssa, joka vastaa myös sen sisältämästä kuvamateriaalista. Visuaalisesta asusta vastaa Mr. Lordi.
Kirja on tiettävästi Lordin ainoa julkaisu, jossa yhtye on virallisesti paljastanut oikeat nimensä. Nimet paljastettiin levy-yhtiön toiveesta.
Sisältö
Kirja käsittelee yhtyeen silloisen kokoonpanon jäsenten elämää syntymästä lähtien. Lordin uraa siinä seurataan lähinnä Mr. Lordin näkökulmasta. Kirjan sisältämä kuva-, piirros- ja luonnosmateriaali on suurelta osin ennenjulkaisematonta. Keikka- ja dokumenttikuvien lisäksi kirjassa on Mr. Lordin lapsuudenpiirroksia ja kuvia esiintymisasujen eri vaiheista, myös ajalta ennen ensimmäistä levytyssopimusta. Kirja alkaa kaksisivuisella esipuheella, jonka on kirjoittanut Jussi Ahlroth.
Mie oon Lordi sisältää yhtyeen laajan historian lisäksi myös kattavan liiteosion, jossa käsitellään yksityiskohtaisesti muun muassa yhtyeen menneiden ja nykyisten jäsenten hirviöhahmoja, lavaesiintymistä, maskien tekoa, oheistuotteita, tatuointeja, diskografiaa sekä yhtyeen tärkeää innoittajaa, Kissiä.
Kirja sisältää runsaasti kuvia kulissien takaa, sekä yhtyeen jäsenten lapsuuskuvia. Lordin imagon nimissä Mr. Lordi on editoinut kirjassa nähtävien jäsenten kasvojen eteen kyseisten jäsenten maskit.
Lähteet
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: Lordiary. Tammi, 2022
Nils Larsen (pianisti)
thumb|Nils LarsenNils Larsen (7. kesäkuuta 1888 Kristiania/Oslo – 5. marraskuuta 1937 Oslo) oli norjalainen pianisti, säveltäjä ja pianopedagogi.
Elämä ja ura
Larsen sai vuosina 1899–1906 pianonsoiton opetusta Martin Knutzenilta. Hänen sävellyksiään esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1908 Cally Monradin tulkitessa hänen neljä lauluaan. Larsen piti ensimmäisen oman pianokonserttinsa Kristianiassa vuonna 1909. Hän jatkoi opintojaan vielä Berliinissä José Vianna da Mottan johdolla vuosina 1910–1912 ja Rudolph Ganzin johdolla 1912–1914. Uransa varhaisimpina vuosina (1908–1915) Larsen julkaisi lukuisia lauluja ja pianokappaleita. Joitain pianokappaleista (op. 2, op. 3) soitetaan yhä, etenkin pedagogisessa tarkoituksessa. Erityisen tunnetuksi sävellykseksi nousi Hymne (Fader vor) vuodelta 1915. Vuoden 1915 jälkeen Larsen julkaisi enää pedagogista musiikkia. Hänen kiinnostuksen kohteensa olivat kuitenkin laajemmat, ja hänen keräämänsä laulukirja ''Bøljan blå. Sjømannsviser og bygdesanger med musikk'' (1930) on yksi varhaisimmista norjalaisista esimerkeistä julkaisuista, joissa kansanlauluja on käsitelty vakavassa mielessä.
Larsen osoitti jo varhain kiinnostusta pianopedagogiikkaa ja lasten sekä nuorten kouluttamista kohtaan. Vuosina 1919–1920 hän tutustui alaan Yhdysvalloissa, josta saamiaan oppeja hän alkoi soveltaa käytäntöön oman pianokoulunsa kautta. Hänen ostamassaan tilassa koulutusta saivat lukuisat kuuluisuuteen nousseet pianistit, joiden joukossa olivat Ingebjørg Gresvik, Reimar ja Robert Riefling, Kristian Hauger sekä Johan Øian. Ennen kysytyksi pianonsoiton opettajaksi etenemistään Larsen kuitenkin piti laajoja kiertueita maassa esimerkiksi duona viulisti Leif Halvorsenin kanssa. Hänen muita yhteistyökumppaneitaan olivat laulaja Eidé Norena ("Kaja Eide"), tanssija Lillebil Ibsen ja viulisti Emil Telmányi. Larsen teki viimeiseksi jääneen julkisen esiintymisensä solistina 15. tammikuuta 1924 Kristianiassa.
Perhe
Larsen kasvoi monien sisarusten kanssa; useat näistä loivat taiteelliset urat. Alfhild Stormoen oli yksi sisaruksista.
Larsen pysyi naimattomana.
New Model Army (yhtye)
New Model Army on vuonna 1980 perustettu englantilainen rockyhtye. Se tunnetaan eri tyylejä yhdistelevästä musiikistaan sekä vahvan kantaa ottavista sanoituksistaan.
Yhtyeen keulahahmo, laulaja Justin Sullivan, on tunnettu myös poliittisesta aktivismistaan. Hän on toiminut muun muassa luonnonsuojelun sekä humaanimman siirtolaispolitiikan puolesta.
Yhtyeen nimi tulee parlamentaristien Englannin sisällissodan aikana muodostamasta New Model Armyna tunnetusta armeijasta.
Musiikki
Vuosikymmenten mittaan New Model Army on tehnyt hyvin erilaista musiikkia. Yhtyeen varhaisimpia albumeja voisi luonnehtia melodiseksi punkiksi. Myöhemmin mukaan tuli folk- ja R&B-vaikutteita. Sittemmin yhtyeen musiikkia on luonnehdittu muun muassa post-punkiksi, indie rockiksi, jopa goottirockiksi ja metalliksi. Musiikkia luonnehditaan usein intensiiviseksi ja voimakkaaksi, jopa vihaiseksi. Yhtyeen kappalevalikoima on kuitenkin monipuolinen ja sisältää myös hitaita, akustisia balladeja, joissa on vahvoja tunnelatauksia.
Fergus Gwynplaine MacIntyre
pienoiskuva Fergus tai Feargus Gwynplaine MacIntyre (1948 – 25. kesäkuuta 2010 Brooklyn) oli skotlantilaissyntyinen journalisti, kirjailija ja runoilija.
Chance the Rapper
Chancelor Jonathan Bennett, taiteilijanimeltään Chance the Rapper, (s. 16. huhtikuuta 1993 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen hip-hop-artisti, tuottaja ja näyttelijä. Hän on soolouransa ohella ollut mukana yhtyeissä Savemoney ja The Social Experiment. Myös Bennettin veli Taylor Bennett on hip-hop-artisti. Bennettin kolmas soolomixtape Coloring Book sai vuonna 2017 kolme Grammy-palkintoa, muun muassa parhaan rap-albumin Grammyn.
Diskografia
Mixtapet
Singlet
Albumit
Rompóla
Rompóla (, myös Robóla) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on kotoisin Kefalonián saarelta Jooniansaarilta.
Rompólaa kasvattivat Jooniansaarilla alun perin mahdollisesti venetsialaiset. Jooniansaarten vuortenrinteiden lisäksi sitä kasvatetaan nykyisin myös muualla Kreikassa. Rompóla-rypäleet ovat keltaisia ja kasvavat nopeasti. Lajike tuottaa voimakasmakuista valkoviiniä. Zákynthoksella Rompóla on tärkeimpiä lajikkeita paikallisen makean Verntéa (Verdéa) -viinin tuotannossa.
World of Warcraft: Mists of Pandaria
World of Warcraft: Mists of Pandaria (tai lyhyemmin MoP) on neljäs lisäosa World of Warcraft -nettiroolipelille. Lisäosa julkistettiin ensimmäisen kerran BlizzConissa 21. lokakuuta 2011, jossa myös kerrottiin lisäosan uusista ominaisuuksista. Mists of Pandarian betatestaus alkoi 21. maaliskuuta 2012.
Lisäosa laajentaa Azerothin pelattavaa aluetta maanosalla nimeltä Pandaria, tuo siihen uutena pelattavana rotuna pandareenit, jotka voi kuulua joko Liittoumaan tai Laumaan, sekä uutena hahmoluokkana munkin. . Pelin talenttijärjestelmä on myös uudisteltu ja lemmikeille on lisätty oma taistelujärjestelmä. Tasokatto nousee 90:een eli Cataclysmin tavoin vain viisi tasoa.
Pelaaminen
Tasokatto nousee 85:stä 90:een. Azerothin eteläisin maanosa, Pandaria, tulee uutena pelattavana alueena.
Lemmikeille tulee oma taistelujärjestelmä. Niillä on vastedes myös omat kokemustasot, mahdollisuus oppia uusia kykyjä ja lisäksi pelaajat voivat vaihtaa niitä keskenään.
Pelissä on mukana myös haastemuotoisia instanssi-luolastoja. Niistä saatavat palkinnot riippuvat ajasta, joka niiden läpäisemiseen kestää. Pelin uusien instanssien joukossa on myös tavallisiakin luolastoja ja raideja.
Uusiin luolastoihin sisältyvät ainakin nämä:
Viisi uutta raidia:
Pelin kautta World of Warcraftiin tulee myös uudenlaisia 90-tasoisille pelaajille tarkoitettuja kolmen hengen instansseja, skenaarioita.
Pandareenit
Pelin uusi pelattava rotu, pandareenit, ovat kotoisin Pandariasta, joka oli 12 000 vuotta sitten moguiksi kutsuttujen leijonakoiria muistuttavien humanoidien hallitsema. Pandareenit kuitenkin syöksivät heidät vallasta ja alkoivat rakentaa Pandariasta oman valtakunnan. 10 000 vuotta sitten Muinaisten sodan aikaan Pandarian viimeinen keisari, Shaohao, käytti Pandarian pyhien vesien voimaa. Lopulta hän muutti itsensä hengeksi ja yhdistyi Pandariaan peittäen sen maagisella sumulla ja piilottaen sen muulta maailmalta. Pandareenit kuitenkin vierailivat muilla mantereilla The Wandering Islen päällä matkustamalla.
Cataclysmin tapahtumien aikana sumu Pandarian ympäriltä hälveni ja pandareenit joutuivat osaksi Liittouman ja Lauman sotia. Meditointiin, rankkaan harjoitteluun sekä moraaliseen harkintaan perustuvan Tushuin filosofiaa kannattavat pandareenit liittyivät Aysa Cloudsingerin johdolla Liittoumaan. Sen sijaan toimimattomuutta vastustavan ja intohimoisen Houjinin filosofian kannattajat liittyivät Ji Firepawin johdolla Laumaan.
Hahmoluokat
Munkki
Pelin uusi hahmoluokka, munkki, käyttää taistelutapana kamppailulajeja, joita pandareenit kauan sitten käyttivät syöstäkseen mogut vallasta. He oppivat hyödyntämään chi-energiaa ja sen avulla taistelemaan ilman aseiden apua.
Munkki on hybridi-luokka. He käyttävät aseita ainoastaan lopetusiskuihin. Parantajamunkkien tekniikat perustuvat harmonian ja tasapainoon saavuttamiseen kaikkien ryhmien keskuuteen ja parantavat tuskallisimmatkin haavat henkisillä liikkeillään.
Munkkien kykyjärjestelmä on jaettu kolmeen eri kategoriaan: panimomestari, sumunkutoja ja tuulikävelijä. Panimomestarit ovat lähinnä puolustautujia, sumunkutojat parantajia ja tuulikävelijät suurta vahinkoa tekeviä taistelijoita.
Munkit käyttävät lähinnä nahasta tehtyjä vaatteita.
Munkki voi olla mikä tahansa rotu, paitsi worgen tai hiisi.
Tarina
Vaikka Deathwing on kuollut, Azeroth kärsii yhä tuhoja Liittouman ja Lauman välisistä taisteluista. Entistäkin vallanhimoisemmaksi käyvän Garrosh Hellscreamin valloitettua Theramoren saaren, Liittouman ja Lauman välinen sota kulkee Pandariaan, pandareenien muinaiselle mantereelle, joka on jo Muinaisten sodasta lähtien ollut sumun peitossa ja täten piilossa muilta Azerothin asukkailta. Mutta sen asukkaita on toki nähty muualla päin Azerothia. Cataclysmin tapahtumien jälkeen sumu on hävinnyt ja niin pandareenit joutuvat osallistumaan Liittouman ja Lauman sotiin.
Lähteet
World of Warcraft World of Warcraft
Kolmas diadokkisota
Sodan aluksi Antigonos hyökkäsi Syyriaan, joka oli Ptolemaioksen hallinnassa. Ptolemaios kukisti Antigonoksen pojan Demetrioksen Gazan taistelussa vuonna 312 eaa. Samalla Seleukos varmisti itselleen Babylonin ja muut itäiset maakunnat. Antigonos sopi rauhasta Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kanssa, mutta jatkoi kuitenkin sotaa Seleukoksen kanssa. Vaikka Antigonos piiritti Babylonia vuonna 309 eaa., sai Seleukos hänet perääntymään Vähään-Aasiaan. Samoihin aikoihin Kassandros antoi murhata kuningas Aleksanteri IV:n ja hänen äitinsä Roksanen. Aleksanteria pidettiin kuitenkin vielä kuninkaana, koska Kassandros ei julkistanut hänen kuolemaansa.
Rudolf Skácel
thumb|Rudolf Skácel Rudolf Skácel (s. 17. kesäkuuta 1979) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaista Heart of Midlothiania. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Skácel aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992 FK Trutnovin joukkueessa, missä hän pelasi 10 vuoden aikana 37 ottelua ja teki 8 maalia. Hän on pelannut kolme A-maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän on 178 cm pitkä ja painaa 77 kg.
Piercarlo Ghinzani
Piercarlo Ghinzani (s. 16. tammikuuta 1952, Riviera d'Adda, Lombardia ) on entinen italialainen kilpa-ajaja. Hän ajoi Formula 1:ssä kausina ja –. Hänelle kertyi 76 GP-starttia ja kaksi MM-pistettä Yhdysvaltain GP:stä 1984. Ghinzani saavutti 19. MM-sijan vuonna 1984, joka oli hänen uransa paras. Ghinzani hylättiin kaksi kertaa, Britannian GP:ssä 1987 ja Ranskan GP:ssä 1988.
P. K. Jaskari
Pentti Kalervo (P. K.) Jaskari (28. maaliskuuta 1920 Porvoo – 28. maaliskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen mainoshoitaja, harrastajavalokuvaaja ja tietokirjailija, joka kirjoitti monia opaskirjoja valokuvauksesta. Hän toimi Kamera-lehden päätoimittajana 1956–1983, helsinkiläisen Kameraseuran varapuheenjohtajana vuodesta 1957 ja Suomen Kameraseurojen Liiton puheenjohtajana 1961–1967. Varsinaisen työuransa hän teki Elannon ja myöhemmin OTK:n somistus- ja mainostehtävissä. Hän johti OTK:n mainososaston yhteydessä toiminutta valokuvaamoa ja sai myöhemmin vastuulleen myös painetun mainonnan, lehti-ilmoitukset ja tv-mainokset. Vuosina 1974–1982 Jaskari oli E-liikkeen mainostoimistoksi perustetun Mainosrengas Oy:n yhteysjohtajana, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle.
Toni Rossi
Toni Rossi, oikealta nimeltään Timo Allan Kipahti, on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Toni Rossin musiikki on tyyliltään melodista ja rokahtavaa iskelmää. Ennen iskelmäuraansa hän oli Peer Güntin ensimmäisen levyttäneen kokoonpanon kakkoskitaristi ja hän on laulanut taustoja usealla bändin levyllä. 1990-luvun alussa hänellä oli oma yhtye Sinitaivas, jossa soittivat muun muassa kitaristi Kari Kukkola, basisti Kimmo Lehtola, haitaristi Kimmo Pohjonen ja myöhempi Zen Cafén rumpali Pete Parkkonen. Toni Rossi on esiintynyt myös rautalankayhtye The Charadesin kanssa. Nykyään Toni Rossi & Sinitaivas esiintyy harvakseltaan hyvin valikoidusti
Jorge Manrique
Jorge Manrique (noin 1440 – 1479) oli espanjalainen runoilija ja sotilas. Manrique osallistui aktiivisesti Henrik IV Kyvyttömän ja Isabella Katolilaisen välisiin konflikteihin Isabellan puolella, mutta kuoli Garcimuñozin linnan taistelussa vuonna 1479 pian Isabellan saavutettua kruunun.
Manrique kuului merkittävään aatelisperheeseen, joka oli sukua Trastámaran huoneelle, Kastilian hallitsijasuvulle. Hän oli Iñigo López de Mendozan, Santillanan markiisittaren sisaren lapsenlapsi, Kastilian kansleri Pero López de Ayalan jälkeläinen ja Gómez Manriquen, Toledon corregidorin veljenpoika; mainitut esivanhemmat olivat 1300–1400-lukujen tärkeitä runoilijoita. Jorge Manrique muistetaan sekä runoistaan että sotataidoistaan. Hän kirjoitti noin neljäkymmentä runoa, melkein kaikki rakkausrunoja, ja yhden runon oman isänsä kuolemasta. Tämä runo, ”Coplas a la muerte de su padre” (Säkeitä isänsä kuolemasta), on Kastilian 1400-luvun kirjallisuuden tunnetuin teos.
Grönlannin lippu
thumb|Grönlannin lippu.Grönlannin lippu (, ’lippumme’) otettiin käyttöön 21. kesäkuuta 1985. Lipun suunnitteli grönlantilainen Thue Christiansen. Siinä on kaksi vaakasuoraa ja yhtä paksua palkkia, valkoinen ja punainen, jotka kuvaavat jäätiköitä ja valtamerta. Keskikohdasta tankoon päin on suuri ympyrä, jonka punainen osa kuvaa vuonoja ja valkea osa jäävuoria ja ahtojäätä. Lipun on myös tulkittu kuvaavan nousevaa tai laskevaa aurinkoa.
Typpiryhmä
Typpiryhmä on alkuaineiden jaksollisen järjestelmän viides pääryhmä, eli 15. ryhmä. Siihen kuuluvat seuraavat alkuaineet: typpi (N), fosfori (P), arseeni (As), antimoni (Sb), vismutti (Bi) ja moskovium (Mc).
Typpi ja fosfori ovat epämetalleja, arseeni ja antimoni puolimetalleja ja vismutti metalli. Moskovium on synteettinen alkuaine, jota ei tavata luonnossa ja jolla ei ole merkitystä kemian perustutkimuksen ulkopuolella.
Brem-sur-Mer
Brem-sur-Mer on kunta Vendéen departementissa Ranskassa. Vuonna 2014 siellä oli arviolta 2 600 asukasta. Kunnan pinta-ala on 15,85 neliökilometriä.
Päätöksenteko
Päätöksenteko on valitsemista vaihtoehtojen välillä. Se on ongelmanratkaisun osa-alue. Päätöksenteolla tarkoitetaan usein ainoastaan hallinnon päätöksentekoa mutta päätöksenteko sisältää myös kaikki muut valinnat vaihtoehtojen välillä.
Päätöksenteko voi olla tilanteesta riippuen muun muassa järkiperäistä tai ei-järkiperäistä, tunne- tai tietopohjaista, yhdentekevää tai hyvin tärkeää.
Paradokseja
Päätöksentekoon liittyvät muun muassa seuraavat paradoksit:
Rikki
Rikki on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on S, järjestysluku 16 ja IUPACin standardin mukainen atomimassa on [32,509;32,076] amu. Se on yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen epämetalli. Luonnossa rikkiä esiintyy sekä vapaana alkuaineena että erilaisina yhdisteinä. Vapaana alkuaineena rikkiä on tuliperäisten alueiden maaperässä. Toimivasta tulivuoresta purkautuu mm. rikkiä ja rikin yhdisteitä ilmakehään ja maan pinnalle. Suurin osa rikistä on kuitenkin luonnossa erilaisina yhdisteinä. Nämä ovat pääasiassa rikin ja metallin yhdisteitä. Rikkiä saadaan metallinjalostuksen sivutuotteena, kun metalleja erotetaan näistä yhdisteistä. Rikki on tunnettu jo antiikin aikana. Siitä on käytetty suomen kielessä myös vanhahtavaa nimeä tulikivi, sillä se syttyy helposti palamaan, jolloin syntyy pistävän hajuista, ”tulikivenkatkuista” rikkidioksidia, SO2.
Allotropia
thumb|left|Rikkiä Vapaana alkuaineena esiintyvän rikin atomit muodostavat ketjuja tai renkaita, joissa kahden atomin välisen sidoksen pituus on keskimäärin 206 pm. Rikillä on kuitenkin useita allo­trooppi­sia muotoja. Tärkeimmät ovat rombinen eli α-rikki ja mono­kliininen eli β-rikki. Molemmat koostuvat kahdeksan atomin muodostamista rengas­maisista mole­kyyleistä S8 (ns. syklo-oktarikki). Renkaiden välillä vaikuttavat van der Waalsin voimat. Yksittäisen renkaan rakenne S8 on α- ja β-muodoissa sama, mutta niillä on eri kiderakenne. S8 kiteytyy ortorombisessa (α-rikki, 2,07 g/cm3) ja mono­kliinisessa (β-rikki, 1,94 g/cm3) muodossa. Tiheysero johtuu pakkautumisesta.
Tavallisissa lämpö­tiloissa rikin pysyvin muoto on orto­rombinen α-rikki S8 (tavallinen keltainen rikki). Se muuntuu kuumennettaessa 368 K (95 °C) mono­kliiniseen β-muotoon, josta se edelleen huoneen­lämmössä muuttuu takaisin α-muotoon muutamassa viikossa. Mikäli α-rikkiä kuitenkin kuumennetaan nopeasti, se voidaan sulattaa ilman muuntumista β-muotoon, mutta tällöin sen sulamispiste, 119 °C, on korkeampi kuin α-rikin (112,8 °C).
Muita tunnettuja renkaita ovat S6, S10, S11, S12, S18 ja S20. Suurin tiheys (2,2 g/cm3) on tuolikonformaatioon kiteytyvällä muodolla S6.
Sulaa rikkiä kuumennettaessa se tummenee, ja yli 200 °C:n lämpötilassa se muuttuu mustaksi. Samalla molekyylin rengasrakenne pilkkoutuu ketjuksi. Höyrystyneenä rikki esiintyy S6-, S4- ja lopulta S2 -molekyylenä.
Rikin katena- eli ketjurakenne S∞ on kierteeltään oikea- tai vasenkätinen. Polykatenarikki sisältää ketju- ja rengasrakenteita. Huoneenlämmössä 298 K ne muuntuvat lopulta ortorombiseen muotoon.
Liukoisuus
Mikään rikin allotrooppisista muodoista ei liukene veteen. Sen sijaan rikki liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin, muun muassa alkoholiin sekä, amorfista rikkiä lukuun ottamatta, myös hiilidisulfidiin.
Käyttö
Teollisuudessa rikkiä käytetään esimerkiksi lannoitteisiin, mustaan ruutiin, laksatiiveihin, tulitikkuihin, hyönteis- ja sienimyrkkyihin ja rikkihapon, yleisimmän rikkiyhdisteen, valmistukseen. Kumin raaka-aineeseen, kautsuun, lisätään rikkiä. Tätä kumin valmistusprosessia kutsutaan vulkanoinniksi. Tällöin saadaan kumia, joka kestää hyvin sekä kylmää että kuumaa. Monet lääkkeet, esimerkiksi penisilliini, sisältävät rikkiä. Myös nopeasti kuivuvissa liimoissa on rikkiä.
Ennen vuotta 1900 maailman rikin tuotannosta saatiin noin 90 % Sisiliasta mutta vuosisadan vaihteen jälkeen rikintuotannon painopiste kääntyi Yhdysvaltoihin. Varsinkin Louisianan ja Teksasin rajamailla rikkiä voi esiintyä paksuina melkein puhtaina kerrostumina ei vulkaanisissa maakerrostumissa.
Rikin kiertokulku
Rikkiä sitoutuu merenpohjan sedimentteihin ja muuhun kiviainekseen. Esimerkiksi sulfidimineraalit, kuten rikkikiisu, sisältävät rikkiä. Rikkiä vapautuu kiviaineksesta tulivuoren purkauksissa ilmakehään, sekä merenalaisten purkausten ja rapautumisen myötä vesiin. Eliöt käyttävät rikkiä erilaisiin fysiologisiin tarpeisiinsa ja synnyttävät uusia rikkiyhdisteitä. Esimerkiksi eräät bakteerit käyttävät rikkiä hapettimena mädätyksessä, jolloin syntyy mädänneen kananmunan hajuiseksi miellettyä rikkivetyä. Myös ihmisen toimet, kuten öljynjalostus, synnyttävät rikkivetyä. Rikkivety on kaasu, joka päätyy ilmakehään. Yleisin ilmakehän rikkiyhdiste on kuitenkin dimetyylisulfidi, joka on suurelta osin merten planktonin tuottamaa. Ilmakehässä esiintyy myös yleisenä luonnollisena rikkiyhdisteenä karbonyylisulfidi (COS). Myös fossiilisten polttoaineiden käyttö vapauttaa rikkiyhdisteitä ilmakehään, etenkin rikkidioksidia. Rikkidioksidipäästöt jarruttavat merkittävästi ilmaston lämpenemistä, sillä rikkidioksidi muuntuu yläilmakehässä auringonvaloa heijastaviksi rikkihappohiukkasiksi. Ilmakehästä rikki palaa takaisin maahan ja vesiin, ja koska esimerkiksi rikkidioksidi reagoi sadeveden kanssa muodostaen happoja, rikin runsas esiintyminen ilmakehässä aiheuttaa maa- ja vesiluonnolle haitallista happamoitumista.
Nimi
Rikin latinankielinen nimi sulphur on todennäköisesti johdettu palamista tarkoittavasta sanasta. Suomen kirjakielessä sana rikki esiintyi alkuaineen nimenä ensi kerran Kristfrid Gananderin sanakirjassa vuonna 1787, sitä ennen käytettiin vanhempaa sanaa tulikivi. Sanan alkuperää ei tunneta, mutta sillä on lähisukukielissä vastineita, joista osa tarkoittaa myös rähmää tai vaikkua. Nimi saattaa siis tulla aineen keltaisesta väristä.
Eräissä rikin yhdisteissä, esimerkiksi tiofosgeeni tai tiolit, esiintyy etuliite tio-, joka tulee kreikankielen rikkiä tarkoittavasta sanasta θεῖον ("thion").
Tiwin kieli
Tiwi on Tiwi-kansan puhuma Australian aboriginaalien kieli, jota puhutaan Pohjois-Australian rannikolla. Vuoden 2016 väestönlaskun mukaan sillä oli puhujia 2040. Se on yksi isoimmista aboriginaalikielistä puhujamääriltään.
Perinteinen tiwi, jonka puhujat ovat yli 50-vuotiaita vuonna 2005, on polysynteettinen kieli. Tämä kieliopillinen monimutkaisuus on kuitenkin menetetty nuorempien sukupolvien keskuudessa. Tiwin kielessä on noin sata merkitykseltään nominia vastaavaa johdinta, jotka voidaan liittää verbeihin ja joista useimmat ovat melko erilaisia kuin niitä merkitykseltään vastaavat itsenäiset sanat.
Toisin kuin useimmat muut australialaiset kielet, joita on viime aikoihin saakka pidetty toistensa sukulaisina ja oletettu kuuluvan yhteen ainoaan kielikuntaan, tiwiä tutkijat ovat jo kauan pitäneet isolaattikielenä.
Ethnologue määrittelee kielen kehittyväksi. Sille on olemassa sanakirja ja kielellä on kirjoitettu tekstejä. Sille on esimerkiksi käännetty osia Raamatusta. Kielen puhujat käyttävät oman kielensä ohella englantia.
Vokaalit
Lähde:
Konsonantit
Lähde:
Murteet
Kielellä on kahdeksan eri murretta: jikilawuru, wurankuwu, malawu, munupi, marrikawuyanga, wulirankuwu, yimpinari ja mantiyupi. Näistä murteista mantiyupia puhutaan sekä Bathurstin että Melvillen saarilla sekä saarten isoimmassa kaupungissa Warrumiyangassa. Kaikki aineistot ja dokumentaatio tiwin kielestä on tehty mantiyupin murteesta, jolla on myös eniten puhujia, vuonna 2006 noin 600. Marrikawuyangaa puhutaan Melvillen saarella sekä Milikapitissa että sen ympäristössä ja sillä on useita satoja puhujia. Malawua, wurankuwua ja jikilawurua puhutaan Bathurstin saarella ja jokaisella on alle 300 puhujaa, kuten myös yimpinarilla, wulirankuwulla ja munupilla Melvillen saarella.
Näyte tiwin kielestä
YK:n Ihmisoikeuksien julistuksen 1. artikla:
Jānis Lūsis
Jānis Lūsis (19. toukokuuta 1939 Jelgava, Latvia – 29. huhtikuuta 2020 ) oli latvialainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen neljä Euroopan-mestaruutta yhdessä lajissa voittanut yleisurheilija.
Lūsis edusti Neuvostoliittoa neljissä kesäolympialaisissa. Vuonna 1964 Tokiossa hän heitti pronssia tuloksella 80,57 m. Kultaa hän voitti Méxicossa 1968 tuloksella 90,10 m ja hopeaa Münchenissä 1972 tuloksella 90,46 m häviten Klaus Wolfermannille kahden senttimetrin erolla. Montréalissa 1976 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 80,26 m.
Euroopan mestaruuksia Lūsis voitti neljä kappaletta. Belgradissa 1962 hänen voittotuloksensa oli 82,04 m ja eroa hopeamitalisti Viktor Tsybulenkoon, hallitsevaan olympiavoittajaan jäi 4,12 metriä. Budapestissa 1966 voittotulos oli 84,48 m ja eroa hopeamitalisti Władysław Nikiciukiin 2,72 metriä. Ateenassa 1969 Lūsis heitti tuloksen 91,52 m ja voitti Pauli Nevalan 1,94 metrillä. Neljäs mestaruus tuli Helsingistä 1971 tuloksella 90,68 m ja 5,38 metrin erolla maanmies Jānis Doninsiin. Vielä Rooman EM-kilpailuissa 1974 Lūsis sijoittui kuudenneksi tuloksella 83,06 m, pronssimitalisti Terje Thorslundille 0,62 metriä hävinneenä.
Savvatianó
Savvatianó (, ”Lauantainen”; myös Savatianó) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä vaalea viinirypälelajike.
Jānis Lūsis
Lūsis oli siinä mielessä poikkeuksellinen tapaus huippukeihäänheittäjäksi, ettei hän koskaan kärsinyt leikkaushoitoa vaativista loukkaantumisista.
Savvatianó
Savvatianóa kasvatetaan erityisesti Attikassa sekä muualla Keski-Kreikassa sekä muun muassa Peloponnesoksella, Makedoniassa ja Egeanmeren saarilla.
Jānis Lūsis
Urheilu-uransa jälkeen Lūsis toimi valmentajana. Hän oli naimisissa vuoden 1960 naisten keihään olympiavoittajan Elvīra Ozoliņan kanssa. Heidän poikansa Voldemārs Lūsis on myös keihäänheittäjä ja kilpaillut muun muassa 2000 ja 2004 olympialaisissa.
Lūsis kuoli 29. huhtikuuta 2020, 80-vuotiaana.
Savvatianó
thumb|left|240px|Savvatianó-viljelmä Ranskassa. Savvatianó-rypäleet ovat vaaleankeltaisia tai lähes valkoisia. Lajiketta käytetään erityisesti retsínan valmistukseen sekä kuiviin valkoviineihin. Savvatianóa sekoitetaan erityisesti Rodítiksen ja Asýrtikon kanssa.
Mat Hoffman’s Pro BMX
Mat Hoffman’s Pro BMX on vuonna 2001 julkaistu videopeli, jossa käytetään Tony Hawk’s Pro Skater -pelin pelimoottoria. Pelaajan tehtävä on ajaa BMX-pyörällä ja tehdä temppuja erilaisissa kentissä. Pelissä voi ajaa Mat Hoffmanina, tai seitsemänä muuna ammattilais-bmx-pyöräilijänä. Pelissä voi myös itse tehdä kenttiä, mutta hahmoa ei pysty itse luomaan, toisin kuin Tony Hawk’s Pro Skater -pelisarjassa. Pelissä on erilaisia pelimuotoja kuten H.O.R.S.E., Graffiti ja Trick Attack. Pelissä on moninpelimahdollisuus. Pelin on julkaissut Activision.
Oshana (maantiede)
thumb|Veden peittämä oshana [[Ambomaalla]]
Oshanat (yks. oshana, mon. iishana) tai omurambat ovat luoteisen Botswanan ja koillisen Namibian tasankoalueiden hallitseva geologinen piirre. Oshanat ovat itä–länsisuuntaisia maanpinnan painautumia tai vajoamia, jotka säännöllisenä kuviona peittävät suuria alueita. Yksittäiset, lähes viivasuorat oshanat voivat olla yli sadan kilometrin pituisia. Vierekkäiset oshanat taas sijaitsevat lähes säännöllisesti noin 2,5 kilometrin päässä toisistaan, koskaan kuitenkaan risteämättä.
Geologien mukaan ennen Kalaharin autiomaan kuivumista oshanat ovat olleet joenuomia. Pinnanmuodot ovat kuitenkin syntyneet paljon varhaisempina aikoina ilman kuljettaman hiekan muodostettua pitkittäisdyynejä ja kovetuttua hiekkakiveksi. Nykyään oshanat ovat matalia, ruohoa kasvavia vesiuomia, jotka täyttyvät sadekautena sekä sadevedestä että pohjoisessa virtaavan Kunene-joen tulvavesistä. Usein makalani-palmujen reunustamat oshanat ovat tärkeitä sekä kotitarvekalastuksen kannalta että kuivuttuaan myös erilaisten kasvien viljelylle, mutta aiheuttavat ajoittain myös ongelmia, tulvaveden peittäessä jopa kaksi kolmasosaa alueesta. Etoshan kansallispuistossa oleva matala järvi eli suolapannu täyttyy lähes vuosittain oshanoiden kautta virtaavasta vedestä.
Ambomaalla käytetty termi 'oshana' on oshivambo-kieltä, kun taas otjiherero-kielen sanaa omuramba käytetään muualla Namibiassa. Oshanat ovat antaneet nimensä Namibian Oshanan alueelle.
Oshanat olottuvat myös eteläisen Angolan ja Sambian alueelle ja itäiseen Zimbabween. Alueen halkaisee myös Okavango-joki ja sen suistoalue. Botswanassa, keskellä oshana-aluetta, sijaitsee Tsodilon maailmanperintökohde.