cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kate Mulgrew
Mulgrewin ensimmäinen televisiorooli oli osa sarjassa Ryan's Hope vuosina 1975–1977. Hän esiintyi vuonna 1979 Columbo-sarjasta irrotetussa Mrs. Columbossa, josta hän sai Golden Globe-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta draamasarjassa. Muita rooleja hänellä oli esimerkiksi sarjoissa Dallas, Murphy Brown ja Cheers.
Mulgrew näytteli kapteeni Kathryn Janewayta televisiosarjassa Star Trek: Voyager vuosina 1995–2001.
Vuodesta 2013 Mulgrew näytteli Galina ”Red” Reznikovia televisiosarjassa Orange Is the New Black koko sarjan alusta loppuun saakka (2019), josta hän sai ensimmäisen Emmy-ehdokkuutensa parhaasta naissivuosasta komediasarjassa.
Yksityiselämä
Mulgrewilla on kaksi poikaa (Ian Thomas ja Alexander James), jotka syntyivät hänen ensimmäisestä avioliitostaan Robert H. Eganin kanssa (1982–1993). Hän oli vuodesta 1999 vuoteen 2014 naimisissa ohiolaisen poliitikon Tim Haganin kanssa.
Tuire Salenius
Tuire Liselotte Salenius (s. 16. joulukuuta 1950 Porvoo) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Tampereen Työväen Teatterissa 1975–1985 ja 1987–2017. Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa sekä useissa televisiosarjoissa. Saleniuksen tunnettuja televisiorooleja ovat Tankki täyteen -sarjan Ulla ja Maalaiskomedia-sarjojen Valma.
Varhainen elämä
Tuire Salenius syntyi maalari Ahti Saleniuksen ja liikeapulainen Raili Saleniuksen perheeseen. Hänen isänsä suvussa on hieman teatteritaustaa, sillä tämän vanhemmat olivat työskennelleet Porvoon työväen näyttämöllä 1920-luvulla. Salenius valmistui ylioppilaaksi 1969, minkä jälkeen hän suoritti Suomen Teatterikoulun 1969–1973. Ennen näyttämötaiteellisia opintojaan hän oli nähnyt ainoastaan yhden näytelmän. Teatterikoulu oli Saleniukselle negatiivinen kokemus.
Ura
Salenius aloitti uransa Oulun kaupunginteatterissa 1973–1975. Hän siirtyi Lasse Pöystin houkuttelemana Tampereen Työväen Teatteriin 1975. Vuonna 1985 Salenius siirtyi Kuopion kaupunginteatteriin. Hänen puolisonsa Mikko Viherjuuri oli saanut työpaikan Kuopiosta ja Salenius seurasi tätä pariskunnan pojan kanssa. Salenius palasi Tampereen Työväen Teatteriin 1987 ja näytteli siellä aina vuoteen 2017, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Salenius sai Tampereen Työväen Teatterissa jo alkuun näytelläkseen isoja tehtäviä. Hänen roolejaan ovat olleet muun muassa Marina (Poltettu oranssi), Jelena (Vanja-eno), Maggie (Kissa kuumalla katolla), Miina Salokannel (Miehen kylkiluu) ja Claire Zachanassian (Vanhan naisen vierailu). Salenius on näytellyt myös Niskavuoren Hetan roolin.
Valkokankailla Salenius debytoi 1971 Matti Kassilan komediassa Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin. Vuonna 2009 hänellä oli Mooseksen emännän rooli Kari Väänäsen draamakomediassa Havukka-ahon ajattelija.
Salenius tuli kuuluisaksi suorasuisen Ullan roolistaan Neil Hardwickin televisiokomediassa Tankki täyteen. Vuonna 1998 hän näytteli pappilan taloudenhoitaja Valmaa televisiokomediassa Vain muutaman huijarin tähden. Salenius toisti Valman roolin komediassa Turvetta ja timantteja (2007).
Salenius näytteli Ullan roolin myös Tampereen Komediateatterissa kesällä 2015.
Fabrizio Giovanardi
thumb|right|250px|Fabrizio Giovanardi vuonna 2009 thumb|Giovanardi Vauxhall Vectran ratissa kaudella 2008.|240px|right Fabrizio Giovanardi (s. 14. joulukuuta 1966 Sassuolo, Italia) on italialainen kilpa-autoilija, joka ajaa WTCC-sarjassa.
Giovanardi aloitti rata-autouransa kartingista ja siirtyi kaudeksi 1987 Italian Formula 3 -luokkaan. Hän jatkoi 22-vuotiaana Formula 3000:een, jossa hän ajoi FIRST-tallissa. Giovanardi ylsi parempaan menestykseen touring-sarjoissa, joissa hän saavutti Italian mestaruudet 1992, 1998 ja 1999. Italian sarjoista hän siirtyi European Supertouring -sarjaan ja voitti heti mestaruudet kolmena peräkkäisenä kautena 2000, 2001 ja 2002 Alfa Romeolla. Kaudeksi 2003 Giovanardi siirtyi BMW-talliin, mutta jäi ilman mainittavaa menestystä. Takavetoinen auto ei sopinut hänen ajotyylilleen, joten kaudeksi 2004 hän palasi jälleen Alfa Romeolle, mutta voitti kauden aikana vain yhden kisan ja jäi sarjassa viidenneksi.
Kaudeksi 2006 Giovanardi siirtyi World Touring Car Championship -sarjaan (WTCC) ja sijoittui neljällä osakilpailuvoitolla sarjassa lopulta kolmanneksi. Autona oli edelleen Alfa Romeo, joka kuitenkin kaudeksi 2006 vaihtui VX Racingin Vauxhall Vectraan. Ensimmäisellä Vauxhall-kaudellaan Giovanardi sijoittui viidenneksi ja voitti mestaruudet kahdella seuraavalla kaudella, 2007 ja 2008.
Giovanardi on naimisissa ja hänellä on yksi poika.
Robin Ryynänen
Robin Ryynänen (s. 16. maaliskuuta 1997 Järvenpää) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa, ja hänen aikaisemmat seuransa ovat Järvenpään Palo ja Keski-Uudenmaan Yleisurheilu. Hän voitti ensimmäiset aikuisten Suomen-mestaruutensa vuonna 2017.
Joseph Vize
Joseph ”Joe” Vize (25. kesäkuuta 1882 – 1959) oli irlantilainen kenraalimajuri, joka määrättiin Irlannin sisällissodan päätyttyä perustetun rannikko- ja meripuolustuksen CMS, Coastal and Marine Servicen johtoon 1923. Hän oli ollut pääsiäiskapinaan osallistuneen Irlannin tasavaltalainen veljeskunnan (Irish Republican Brotherhood) jäsen. Hän oli aiemmin työskennellyt Glasgow’ssa tukikohtaa pitäneen Clan Linen palveluksessa. Kun hänen aluksensa oli 1915 torpedoitu, hän palasi Dubliniin ja liittyi kapinaan. Vapauduttuaan hän jatkoi toimintaansa. Britit vangitsivat hänet 1921, mutta hän pääsi myöhemmin pakoon. Hänen ansionsa sekä merenkulun alalla että tasavallan kannalta olivat nuhteettomat.
Red Bull X-Fighters
Red Bull X-Fighters on sarja freestyle motocrossin kutsukilpailuja, jonne lajin parhaat ajajat kokoontuvat kilpailemaan toisiaan vastaan. Se on X Gamesin ohella lajin tunnetuin ja arvostetuin tapahtuma.
Red Bull X-Fighters -kilpailut käytiin alun perin härkätaisteluareenoilla ja kilpailujen viehätys perustuu suurelta osin härkätaisteluareenoiden rajalliseen tilaan, jonka ansiosta yleisö pääsee hyvin lähelle itse tapahtumia. Mukana on myös piirteitä oikeista härkätaisteluista: ajajat otetaan vastaan areenalle rummunpärinän ja trumpettifanfaarien säestämänä, ja yleisö osoittaa ajajille suosiotaan heiluttamalla valkoisia liinoja.
Idean Red Bull X-Fighters -kilpailuista keksi tapahtuman sponsori, energiajuomavalmistaja Red Bull. Ensimmäinen kilpailu käytiin Espanjan Valenciassa vuonna 2001. Vuonna 2002 tapahtuma siirtyi Espanjan pääkaupunkiin Madridiin 23 000 -paikkaiselle Las Ventasin härkätaisteluareenalle, jossa on sittemmin kilpailtu joka vuosi. Valencia järjesti tapahtuman Madridin rinnalla vuonna 2003. Vuodesta 2005 on kilpailtu myös maailman suurimmalla härkätaisteluareenalla, 43 000 -paikkaisella Plaza Méxicolla Meksikon pääkaupungissa Méxicossa ja vuonna 2007 kilpailtiin ensimmäistä kertaa härkätaisteluareenoiden ulkopuolella, kun tapahtuma järjestettiin Slane Castlen maastossa Irlannissa.
Kausi 2015
México  Clinton Moore
Ateena  Clinton Moore
Madrid  Tom Pagès
Pretoria  Tom Pagès
Abu Dhabi  Clinton Moore
Furor (D34)
Furor (runkonumero D34) oli Espanjan laivaston vuonna 1955 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 9. syyskuuta 1960.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1974.
Charles de Bonchamps
thumb|Charles de Bonchamps, [[Anne-Louis Girodet de Roussy-Triosonin maalaama postuumi muotokuva.]] thumb|David d’Angersin veistos esittää kuolevaa Bonchampsia armahtamassa vankeja. Charles Artus de Bonchamps (1760 Juvardeil – 18. lokakuuta 1793 Meilleraye) oli ranskalainen markiisi ja sotilas, joka toimi yhtenä rojalistisen Vendéen kapinan komentajista.
Bonchamps osallistui vapaaehtoisena Amerikan vapaussotaan. Vallankumouksen puhjetessa vuonna 1789 hän oli krenatöörijoukkojen kapteeni. Hän erosi palveluksesta vallankumouksen vuoksi ja vetäytyi kartanoonsa Saint-Florent-le-Vieiliin. Keväällä 1793 hänet valittiin yhdeksi Vendéen maaseudulla puhjenneen vastavallankumouksellisen kapinaliikkeen johtajista. Bonchamps osallistui muun muassa Bressuiren, Thouarsin ja Fontenay-le-Comten valtauksiin. Hän haavoittui kuolettavasti lokakuussa 1793 käydyssä Cholet’n taistelussa ja kuoli seuraavana päivänä. Kapinalliset lupasivat kostaa Bonchampsin kuoleman surmaamalla Saint-Florentissa pidetyt 4 000 tasavaltalaista vankia, mutta kertoman mukaan Bonchamps määräsi viimeisenä käskynään vapauttamaan vangit, mikä myös tehtiin.
Bonchamps haudattiin alkuaan Varadesin hautausmaalle, mutta restauraation aikana hauta siirrettiin Saint-Florent-le-Vieilin kirkkoon. Haudalla paljastettiin vuonna 1825 David d’Angersin veistämä Bonchampsin muistopatsas. D’Angersin isä oli ollut yksi Bonchampsin armahduksen pelastamista vangeista.
Armenia lasten Eurovision laulukilpailussa
Armenia on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun viisitoista kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2007. Tuolloin Arevik esitti kappaleen Erazanq ja sai 136 pistettä sijoittuen toiseksi. Armenia oli vain yhden pisteen päässä koko kilpailun voitosta. Myös vuonna 2009 Armenia sijoittui toiseksi, kun Luara Hayrapetyan lauloi kappaleen Barcelona. Silloin Armenia jakoi kakkossijan Venäjän kanssa. Vuonna 2010 Armenia voitti kilpailun Vladimir Arzumanjanin kappaleella Mama. Armenia voitti toisen kerran vuonna Malénan kappaleella Qami Qami.
Candelin
Candelin tai Kandelin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Armenia lasten Eurovision laulukilpailussa
Vuonna 2011 kilpailu järjestettiin Jerevanissa, Armenian pääkaupungissa. Vuoden kilpailu järjestettiin myös Jerevanissa.
Antti Tani (opettaja)
Antti Tani (1. marraskuuta 1855 Sippola – 25. toukokuuta 1944 Iisalmi ) oli  suomalainen opettaja, päätoimittaja ja kunnallis- sekä musiikkimies.
Antti Tanin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Tani ja Anna Maria Ahola ja puoliso vuodesta 1880 Maria Kristiina Lyytikäinen. Tani valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1877 ja toimi opettajana ja kunnankirjurina Hartolassa 1877–1878, opettajana ja laulun- ja torvisoiton johtajana Sorsakoskella 1878–1883 ja opettajana Iisalmessa 1883–1920. Salmettaren  perustaja ja päätoimittaja hän oli 1897–1910. Tani oli myös Iisalmen kuntakokouksen esimies 1885–1893 sekä 1900–1902 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1925. Hän edusti Kansallista Edistyspuoluetta.
Kosovo
Kosovon suurin kaupunki on Pristina (lähes 200 000 asukasta) ja toiseksi suurin on Prizren (180 000 asukasta). Kosovon pinta-ala on 10 887 km². Sen väkiluku oli ensimmäisessä väestönlaskennassa 1,73 miljoonaa, vaikka aiemmin eri arvioissa väkiluvun oli arvioitu olevan huomattavasti korkeampi. Serbivähemmistö kieltäytyi osallistumasta väestönlaskentaan. Väestötiheys on noin 200 asukasta/km², mikä on eurooppalaisittainkin melko korkea. Kosovon albaaneja asuu runsaasti ulkomailla, asiantuntijoiden mukaan jopa noin 700 000–850 000.
Suurin etninen ryhmä on albaanit, joita Maailmanpankin vuoden 2001 tutkimuksen mukaan on noin 88 prosenttia väestöstä. Suurin vähemmistöryhmä on serbit (7 prosenttia). Pienempi määrä on turkkilaisia, bosniakkeja ja romaneja.
Heikki Hakulinen
Heikki Hakulinen (21. toukokuuta 1828 Kitee – 31. maaliskuuta 1881 Kitee) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hakulisen vanhemmat olivat Juho Juhonpoika Hakulinen ja Beata Partinen ja puoliso Loviisa Pekantytär Rouvinen. Hakulinen oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867 ja siellä säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.
Kosovo
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Kosovon kartta Kosovon pinta-ala on 10 887 km²; se rajoittuu luoteessa Montenegroon, pohjoisessa ja idässä Serbiaan, etelässä Pohjois-Makedoniaan ja lounaassa Albaniaan. Suuren osan maasta muodostavat 400–700 metrin korkeudessa olevat laakeat jokilaaksot, jota ympäröivät 2 000–2 500 metriä korkeat vuoret. Korkein huippu on Gjeravica (2 656 metriä).
Kosovossa on jokia, jotka laskevat Adrianmereen, Mustaanmereen ja Egeianmereen. Suurimmat joet ovat maan eteläosassa Drini, luoteisosassa Moravan ja Tonavan sivujoki Lumi i Ibati ja kaakkoisosan Lepencë, joka yhtyy Vardariin ja päätyy sitä kautta Egeanmereen.
Suurimmat kaupungit ovat Pristina, jossa on noin 198 000 asukasta, ja lounaassa sijaitseva Prizren, jossa on noin 178 000 asukasta. Kahdessatoista muussa kaupungissa on yli 50 000 asukasta.
Muinaishistoria
Albaanien mahdollisina kielellisinä esi-isinä pidetyt illyrialaiset ilmestyivät Länsi-Balkanille noin 1200-luvulla eaa. Albaani on ainoa kieli omassa indoeurooppalaisessa haarassaan, ja se on mahdollisesti illyrialaisten puhumien kielimuotojen viimeinen jäänne, joskaan asiaa ei ole todistettu. Antiikin aikana Kosovo oli osa suurempaa aluetta nimeltään Dardania. Alue soti usein kasvavan Makedonian kanssa, ja sen eteläosa vallattiin Filippos II:n, Aleksanteri Suuren isän, valtakaudella. Alueesta tuli myöhemmin osa Rooman valtakuntaa, kun keisari Augustus valloitti sen vuonna 28 eaa.
Keskiaika
28. kesäkuuta 1389 käytiin Kosovo Poljen taistelu, jossa olivat osapuolina yhdistyneet kristityt joukot, joita komensivat serbit sekä Osmanien valtakunnan joukot. Kristittyjen armeija hävisi. Suuri osa serbien armeijasta romahti, ja seuraavien vuosien aikana Serbia oli heikko osmaneja vastaan. Alueesta tuli 1448 osmanien vasallivaltio, ja se liitettiin Osmanien valtakuntaan 1459 yhdessä muun Serbian kanssa. Osana Osmanien valtakuntaa serbit saivat vähemmän oikeuksia kuin kristittyjen hallitsijoiden aikakaudella, vaikka maaorjuus lopetettiinkin.
Kosovon tultua liitetyksi Osmanien valtakuntaan se oli vielä selvästi serbienemmistöinen, mutta albaanien osuus alkoi kasvaa. Valtaosa Kosovon albaaneista kääntyi islaminuskoon osmanivallan aikana.
1600-luvulta 1800-luvun loppuun
pienoiskuva pienoiskuva Kun Osmanien valtakunnan ja Habsburgin hallitsijasuvun välillä oli sota 1683–1699, serbit nousivat kapinaan. Kun habsburgilaiset vetäytyivät takaisin Tonavasta pohjoiseen, suuri määrä serbejä jätti Kosovon ja lähti habsburgilaisten hallitsemille katolisille alueille. Tämän jälkeen Kosovoon muutti 1900-luvun alkuun asti suuri määrä islaminuskoisia albaaneja Pohjois-Albaniasta. Tämä prosessi kesti noin 200 vuotta, ja sinä aikana myös osa serbeistä vaihtoi kieltä ja uskontoa.
1800-luvun serbinationalismi piti Kosovon aluetta "Serbian kehtona". Monet kristittyinä pysyneet serbit tuomitsivat albaanit, koska nämä olivat omaksuneet vihollisen eli Osmanien valtakunnan uskonnon.
1800-luvun toisella puoliskolla tapahtui ensimmäinen albaanien ja serbien välinen konflikti, kun albaanit asettuivat Osmanien valtakunnan puolelle vuosien 1876–1877 sodassa. Serbia soti Venäjän ja Bosnian kapinallisten rinnalla heikentyvää Turkkia vastaan, mikä toi Serbialle suurvaltojen tunnustaman täyden itsenäisyyden ja 1878 rauhansopimuksessa Berliinin kongressissa Serbia sai takaisin alaisuuteensa Pristinan sekä Mitrovican.
1900-luku
Ensimmäisen maailmansodan aikana Bulgaria ja Itävalta-Unkari miehittivät Kosovoa. Vuonna 1918 alue siirtyi Serbialle, josta myöhemmin tuli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Toisessa maailmansodassa osa alueesta yhdistettiin Italian hallitsemaan Albaniaan ja itäisempää osa miehitti Bulgaria.
1960- ja 1970-luvuilla monet serbit muuttivat maakunnasta Serbiaan paremman elintason perässä, koska Kosovosta oli tullut Jugoslavian köyhin osa. Sosialistisen Jugoslavian aikana albaanien tilanne oli hyvä: Tito suosi heitä ja kannusti ihmisiä muuttamaan Albaniasta Kosovoon. Kosovon väestörakenne albanisoitui entisestään. Toisen maailmansodan ja Titon kuoleman välisenä aikana albaanien väkiluku kolminkertaistui Kosovossa Euroopan suurimman syntyvyyden sekä siirtolaisuuden johdosta. Kosovolle myönnettiin autonomisen maakunnan asema vuonna 1974.
1980-luvulla albaaniopiskelijat alkoivat vaatia alueelle itsenäisempää tasavallan asemaa. Marraskuussa 1988 albaanit aloittivat uudet levottomuudet, jotka johtivat alueen autonomian keskeyttämiseen ja sen asettamisen hätätilaan. Tämä johti suureen tyytymättömyyteen albaaniväestön keskuudessa. Albaanien tilanne huononi merkittävästi: he jäivät ilman työtä, koulutusta ja sairaanhoitoa. Ylin valta maakunnassa annettiin serbeille.
Satoja tuhansia albaaneja joutui pakenemaan ulkomaille, muun muassa Suomeen. Syntyi vastarintaliike, johon kuului julistautuminen itsenäiseksi vuonna 1991. Tätä ei kuitenkaan tunnustettu kansainvälisesti. Albaanit tekivät aluksi rauhallista vastarintaa, kunnes vuonna 1996 Kosovon vapautusarmeija (UÇK) aloitti sissisodan, joka laajeni Kosovon sodaksi.
Fredrik Hjalmar Stackelberg
Fredrik Hjalmar Stackelberg (31. lokakuuta 1866 Lappi – 20. joulukuuta 1928 Turku) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja liike- ja valtiopäivämies.
Kosovo
Kosovon sota ja YK:n hallinto
pienoiskuva|vasen|Sodan jälkiä Kosovossa vuonna 1999
Fredrik Hjalmar Stackelberg
Stackelbergin vanhemmat olivat Bernt Fredrik Carl Emil Stackelberg ja Christina Eufrosyne Rosell ja puolisot Maria Mallén, kenraali Reinhold William Mallénin tytär, ja Sigrid Maria Sofia Gustafsson. Stackelberg kävi Turussa ruotsinkielisen teknillisen reaalikoulun ja toimi maanviljelijänä ja liikemiehenä. Hän omisti Ojakkalan tilan Vihdissä vuoteen 1899 ja piti sitten agentuuri- ja muuta liikealan toimistoa Hämeenlinnassa vuodesta 1900 ja Tampereella vuodesta 1904. Uudenmaan Hippoksen konsulentti hän oli vuodesta 1906 ja sitten liikemies. Eversti, vapaaherra Reinhold Stackelberg oli Fredrik Hjalmar Stackelbergin poika ja vapaaherra, valtiopäivämies Fredrik Magnus Stackelberg hänen veljensä.
Kosovo
Kosovon sota ja YK:n hallinto
Albanian valtion osittain tukema Kosovon vapautusarmeijan UÇK:n aseellinen kapina oli laajimmillaan vuonna 1998, jolloin se hallitsi jopa puolta silloista maakuntaa. Länsimaat paheksuivat serbien kapinan kukistamisessa käyttämiä sotilaallisia otteita. Erityisesti serbien Račakissa suorittama joukkomurha herätti länsimaat vaatimaan Nato-joukkoja alueelle turvaamaan rauhaa. Tähän Serbia ei suostunut.
Fredrik Hjalmar Stackelberg
Stackelberg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.
Kosovo
Kosovon sota ja YK:n hallinto
Maaliskuussa 1999 Nato alkoi pommittaa Serbiaa. Päätös tehtiin Venäjän vastustuksen vuoksi ilman Yhdistyneiden kansakuntien valtuutusta. Kymmenen viikkoa kestäneen pommituskampanjan johdosta Serbian Slobodan Milošević joutui vetämään armeijan pois Kosovon alueelta. YK:n turvallisuusneuvostossa päätöslauselmalla 1244 päätettiin, että Kosovo kuuluu Serbiaan ja Kosovon tulevaksi asemaksi tulee laaja autonomia. Tästä lähtien Kosovoa hallitsi Yhdistyneet kansakunnat UNMIK-osastonsa kautta.
Rauhanturvaajien saapumisen jälkeen albaanit aloittivat kostotoimet. Pitkälti yli sata kirkkoa ja luostaria tuhottiin, monet vuoden 2004 mellakoiden aikana. 280 000 serbiä jätti Kosovon.
Vuonna 2006 Kosovon albaanien hallinto ja Serbia neuvottelivat YK:n johdolla Kosovon lopullisesta asemasta. Huhtikuussa 2007 YK:n pääneuvottelija Martti Ahtisaari esitteli suunnitelmansa, joka toteutettaisiin kansainvälisessä valvonnassa. Siinä Kosovo olisi saanut valvotun itsenäisyyden ja oikeuden hankkia omat kansalliset symbolit. Kosovon albaanien johtama hallitus suhtautui ehdotukseen myönteisesti, kun taas serbiosapuoli torjui sen.
Itsenäiseksi julistautuminen
pienoiskuva|Kosovon itsenäisyyden tunnustaneet valtiot (vihreällä).
YK:n Kansainvälinen tuomioistuin päätti heinäkuussa 2010, että Kosovon itsenäisyysjulistus ei rikkonut kansainvälisiä lakeja. Tuomioistuin käsitteli asian Serbian aloitteesta. Päätös ei kuitenkaan ole sitova, vaan ainoastaan neuvoa-antava. Serbian presidentin Boris Tadićin mukaan päätös ei muuta Serbian suhtautumista Kosovoon. Sen sijaan Kosovon presidentin Fatmir Sejdiun mielestä se poistaa loputkin epäilyt Kosovon itsenäisyydestä. Sejdiu erosi virastaan syyskuussa 2010, kun perustuslakituomioistuin oli ilmoittanut, että Sejdiu oli rikkonut perustuslakia. Hän oli toiminut presidenttiytensä aikana myös LDK-puolueen johtajana.
Kesästä 2011 Pohjois-Kosovossa oli levotonta, kun paikalliset serbit yrittivät barrikadein estää Kosovon viranomaisia ottamasta haltuunsa raja-asemia, joilla olisi valvottu kulkua rajan yli. Alkuvuodesta 2012 nationalistinen albaanijärjestö Vetëvendosje yritti marssia raja-asemille ja sulkea rajan. 14.–15. helmikuuta 2012 neljässä kunnassa Pohjois-Kosovossa järjestettiin kansanäänestys, jossa kysyttiin, hyväksyvätkö asukkaat Kosovon tasavallan instituutiot. 99,74 % äänestäneistä vastasi ei.
Vuonna 2013 Serbia ja Kosovo allekirjoittivat Brysselissä 19. huhtikuuta Euroopan unionin neuvotteleman sopimuksen, jossa Serbia ja Kosovo normalisoivat suhteensa. Sopimuksessa Kosovo saa oman puhelinnumerojen maatunnuksen sekä yhteistyöt energia-asioissa ja televiestinnässä normalisoituvat.
Syksystä 2014 kosovolaiset voivat matkustaa Serbiaan ilman passia. Yli 60 000 on myös hakenut Serbian passeja, joilla voi matkustaa ilman viisumia Schengen-alueella. Jopa 100 000 on lähtenyt maasta elokuusta helmikuuhun 2015 mennessä. Sisäministerin mukaan maan väkiluku on laskenut neljä prosenttia vuodessa, joissain kaupungeissa jopa seitsemän prosenttia. Samaan aikaan Unkariin, Itävaltaan ja Saksaan on saapunut tuhansia Kosovon albaaneja turvapaikanhakijoina.
Joulukuussa 2022 Kosovon serbien ja albaanien välit kiristyivät uudestaan alkujaan rekisterikilvistä syntyneestä kiistasta. Serbit osoittivat mieltään, oli yhteenottoja serbien ja albaanien välillä. Albaanihallituksen vastatoimet kiristivät tilannetta.
Politiikka
pienoiskuva|Kosovon hallituksen päämaja Kosovo on parlamentaarinen tasavalta, jossa presidentillä ei ole kovin paljon poliittista valtaa. Kosovon parlamentti on yksikamarinen kansalliskokous. Sen 120 paikasta 100 jaetaan suoralla kansanvaalilla, 10 on varattu etnisille serbeille ja 10 muille etnisille vähemmistöille. Kansanedustajat valitaan nelivuotiskaudelle. Parlamentti valitsee presidentin viisivuotiskaudelle ja kaikki ministerit. Hallitusta johtaa pääministeri. Kosovon presidentti oli marraskuusta 2016 Hashim Thaçi. Kosovon pääministeri on ollut helmikuusta 2020 lähtien Albin Kurti. Huhtikuussa 2021 presidentiksi valittiin Vjosa Osmani, joka oli jo toiminut väliaikaisena presidenttinä Thaçin erosta lähtien.
Kosovon kansainvälinen asema on kiistanalainen. Se on julistautunut itsenäiseksi, mutta emämaa Serbia ei ole tunnustanut itsenäisyyttä. Kosovon asema jakaa maailman valtiot kahteen leiriin. Moni maa, mukaan lukien iso osa länsimaista, on tunnustanut Kosovon itsenäisyyden, kun taas osa maailman valtioista Venäjä etunenässä ja kaikki BRICS-maat ovat todenneet, etteivät tunnusta Kosovoa ennen Serbiaa. Euroopan unionin jäsenmaista Espanja, Slovakia, Romania, Kreikka ja Kypros eivät ole tunnustaneet Kosovon itsenäisyyttä.
Suomi tunnusti Kosovon itsenäisyyden ensimmäisten joukossa 7. maaliskuuta 2008. Serbia protestoi välittömästi kutsumalla Helsingin-suurlähettiläänsä kotiin vielä samana päivänä.
Hallinnollinen jako
Kosovo on jaettu hallinnollisesti seitsemään hallintopiiriin, jotka jakaantuvat yhteensä 37 kuntaan.
pienoiskuva|Piirit väreillä, kunnat numeroilla. Eräät pienimmistä kunnista puuttuvat kartalta.
Talous
pienoiskuva|Työntekijöitä Trepcan kaivoksella Kosovon rahayksikkö oli aikaisemmin Serbian dinaari, mutta muuttui nopeasti Saksan markaksi ja lopulta euroksi. Serbienemmistöisillä pohjoisalueilla käytetään yhä dinaareja.
Kosovossa on paljon luonnonrikkauksia. Trepcan kaivoksilla Kosovska Mitrovicassa sijaitsevat jotkin Euroopan suurimmista lyijy-, sinkki- ja nikkelilöydöksistä. Vesivoimaa on myös saatavilla helposti; tätä on kuitenkin hyödynnetty vain vähän.
Vuonna 2011 arvioitiin, että 13–15 prosenttia tuloista perustuu ulkomailla asuvien kosovolaisten kotiin lähettämiin tuloihin.
Liikenne
pienoiskuva|[[Pristinan kansainvälinen lentoasema]] Kosovossa on kahdeksan lentokenttää, 430 km rautatietä ja 1 706 km päällystettyä maantietä. Kaupunkien ja suurien kylien välillä on toimivat linja-autoyhteydet.
Väestö
Maailmanpankin vuoden 2001 tutkimuksen mukaan:
Vuoden 1981 väestönlaskennan mukaan Kosovon väkiluku oli 1 584 441 henkeä. Albaaneja oli 77,7 %, serbejä 13,2 %, 3,7 % "muslimeja" (mm. bosniakkeja ja goraneja), 2,2 % romaneja, 1,7 % montenegrolaisia, 0,8 % turkkilaisia, 0,6 % kroaatteja, 0,2 % jugoslaaveja ja 0,2 % muita.
Kulttuuri
Kosovon albaanikulttuurissa on keskeistä, että on saatu vaikutteita eri kansoilta historian kuluessa. Osmaniaikakausi on jättänyt jälkensä vanhojen moskeijoiden ja kylpylöiden muodossa, ja jossain on säilynyt vanhoja turkkilaisia perinteitä. Osmanivaikutteet ovat kuitenkin hävinneet tietyssä määrin 1990-luvun aikana, ja ne on korvannut länsimainen elämäntapa. Slaavit ovat tuoneet kulttuuriin lainasanoja ja musiikkia.
Urheilu
Kosovo hyväksyttiin kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi joulukuussa 2014. Kosovolainen judoka Majlinda Kelmendi edusti Lontoon olympialaisissa 2012 Albaniaa. Rion olympialaisissa 2016 hän voitti Kosovon historian ensimmäisen olympiamitalin, ottaen kultaa.
Arthur Schwab
Arthur Tell Schwab (4. syyskuuta 1896 Bortewitz Saksa – 27. helmikuuta 1945 Siglingen Saksa) oli sveitsiläinen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Schwab edusti Sveitsi olympialaisissa kolme kertaa, vuonna 1924 Pariisissa, vuonna 1932 Los Angelesissa sekä vuonna 1936 Berliinissä. Pariisissa hän sijoittui 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi, Los Angelesissa hän joutui keskeyttämään 50 kilometrin kävelyssä ja Berliinissä hän saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelystä. Olympiahopean lisäksi Schwab saavutti 50 kilometrin kävelystä EM-hopeaa vuoden 1934 EM-kilpailuista. Ennätyksikseen hän käveli 10 kilometrillä ajan 46:02.0 vuonna 1936 ja 50 kilometrillä ajan 4.31:32 vuonna 1935.
Her Name Is Nicole
Albumilta julkaistiin kaikkiaan viisi singleä, joista ensimmäinen oli heinäkuussa 2007 Yhdysvalloissa ja Euroopassa ilmestynyt ”Whatever U Like”. Toisena ilmestyneen ”Baby Love” -singlen jälkeen loput julkaistiin digitaalisesti iTunesissa. Singlejen saamasta huonosta vastaanotosta johtuen albumin julkaisemista lykättiin useasti ennen sen julkaisu lopulta peruutettiin kokonaan.
Her Name Is Nicolen jäätyä julkaisematta Scherzingerin debytoi soolouralla vasta vuonna 2011 ilmestyneellä albumilla Killer Love.
Helena Futtari
Eila Helena Futtari (19. lokakuuta 1919 Kokemäki – 22. syyskuuta 1973 Porvoo) oli suomalainen näyttelijä, lausuntataiteilija ja lausunnanopettaja.
Elämä ja ura
Helena Futtarin vanhemmat olivat maanviljelijä Hannes Futtari ja Elina Turro. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen Futtari teki opintomatkoja Euroopan taidekeskuksiin. Hän toimi lausunnanopettajana Kuopiossa, Helsingissä ja Kotkassa. Vuosina 1956–1960 hän oli kiinnitettynä Intimiteatteriin. Futtari työskenteli vierailevana näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa ja Kotkan kaupunginteatterissa.
Futtarin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Herrojen Eeva (kappaleessa Kihlaus), rouva Tabret (Pyhä liekki), rouva Vuorinen (Kunnioittaen), Ama (Suezin itäpuolella) ja Varja (Kirsikkapuisto). Näytelmässä Niskavuoren Heta hän tulkitsi nimiosan.
Valkokankailla Futtari nähtiin kolmeen otteeseen. Kolmiodraamassa Sillankorvan emäntä hän teki vahvan roolitulkinnan maalaistalon valtiattarena. Lisäksi hänellä oli radio- ja televisiotehtäviä.
Helena Futtarin puoliso oli hovioikeudenneuvos Hannes Hartikainen. Hänellä on tytär, Elina Maaria (s. 1961).
Pekka Hakulinen
Pekka Hakulinen (1817 – 1889 Tohmajärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Talollinen Pekka Hakulinen toimi ennen maanviljelijäksi ryhtymistään Möhkön ja Oravin tehtaiden hoitajana. Hakulinen oli talonpoikaissäädyssä Ilomantsin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867 ja siellä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen.
Rayo (D35)
Rayo (runkonumero D35) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 1956.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1974.
Norsunluurannikon presidentti
Norsunluurannikon presidentti on Norsunluurannikon valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, ellei kukaan saa absoluuttista enemmistä järjestetään toinen kierros. Uuden perustuslain mukaan vuoden 2020 vaaleista alkaen sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Merrin Dungey
Merrin Dungey (s. 6. elokuuta 1971, Sacramentossa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
With the Beatles
With the Beatles on brittiläisen The Beatles -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 1963. Se nousi Britannian listaykköseksi 21 viikon ajaksi ja pudotti kärjestä yhtyeen edellisen albumin Please Please Me. Beatles oli siten Britannian listaykkösenä 51 peräkkäistä viikkoa, mikä oli uusi ennätys.
Albumilla on kahdeksan yhtyeen itse kirjoittamaa laulua sekä kuusi lainakappaletta, jotka heijastavat yhtyeen kiinnostusta Motown- ja R&B-musiikkiin. Levyltä ei julkaistu Britanniassa yhtäkään singleä, mutta esimerkiksi kappale ”All My Loving” sai silti paljon radiosoittoa. Toisin kuin Britanniassa, se ilmestyi singlenä muun muassa Suomessa, missä se ylsi listaykköseksi. Lisäksi albumille kuulumaton ”I Want to Hold Your Hand” ilmestyi erillisenä singlenä vain seitsemän päivää With the Beatlesin jälkeen.
Yhdysvalloissa, missä beatlemania oli juuri alkamassa, albumi julkaistiin tammikuussa 1964 nimellä Meet the Beatles!. Siitä jätettiin pois viisi With the Beatlesin kappaletta ja tilalle lisättiin kolme muuta.
Äänitykset
thumb|left|Abbey Roadin studio Yhtyeen toinen albumi With the Beatles äänitettiin erillisissä sessioissa Abbey Roadin studiolla Lontoossa 18. heinäkuuta – 23. lokakuuta 1963. Äänittäjänä työskenteli Norman Smith. Studion äänitystekniikka oli rajallinen, sillä levy tehtiin kaksiraitanauhureilla. Edellisen albumin menestyksen ja lukuisten radio- ja televisioesiintymisten myötä Beatles oli saanut studiotyöskentelyyn lisää itsevarmuutta. Äänitysaikaa oli enemmän kuin suurimmaksi osaksi yhdessä päivässä nauhoitetulla Please Please Me -albumilla, kaikkiaan seitsemän sessiopäivää ja yhteensä 28 tuntia. Lisäksi järjestettiin joitakin miksaus- ja editointisessioita. George Harrisonin mielestä With the Beatlesista tuli esikoisalbumia parempi juuri siksi, että siihen käytettiin enemmän aikaa.
Vuonna 1963 monoääni oli hallitseva äänentoistomuoto. Myös stereomiksaukset tehtiin, mutta Beatles ei ollut niissä lainkaan läsnä. With the Beatlesin stereomiksauksissa pyrittiin lähinnä jaottelemaan laulu- ja soitinosuudet, ja tyypillisesti laulut käsittävät toisen kanavan ja soittimet toisen. Kappaleita miksattiin sitä mukaa, kun ne valmistuivat. Monomiksaukset tehtiin 21. elokuuta, 30. syyskuuta ja 23. lokakuuta. Stereomiksaukset tehtiin pääosin kolmessa tunnissa 29. lokakuuta. Seuraavana päivänä viimeisteltiin vielä ”Money (That’s What I Want)” -kappaleen stereoversio. Se käsittää todellisuudessa kaksi erillistä monomiksausta, jotka soivat samanaikaisesti kahdessa kanavassa. Kyseisen kappaleen mono- ja stereoversiot ovat muutenkin hieman erilaiset kitara- ja piano-osuuksien sekä soitinnuksen osalta.
Musiikki
thumb|right|The Beatles [[Tukholmassa lokakuussa 1963. Vasemmalta Ringo Starr, George Harrison, John Lennon ja Paul McCartney.]]
With the Beatlesin neljästätoista kappaleesta yhtyeen jäsenten itse kirjoittamia on kaikkiaan kahdeksan. John Lennon on kirjoittanut kappaleet ”It Won’t Be Long”, ”All I’ve Got to Do” ja ”Not a Second Time”. Paul McCartney on tehnyt kokonaan kappaleen ”All My Loving” ja suurimmaksi osaksi kappaleet ”Hold Me Tight” ja ”I Wanna Be Your Man”. ”Little Child” on Lennonin ja McCartneyn yhteistyön tulosta, kun taas ”Don’t Bother Me” -kappaleen kirjoitti George Harrison. Lainakappaleita albumilla on kuusi, ja ne kuvastavat yhtyeen innostusta Motown- ja R&B-musiikkiin. Yhtye oli tuolloin huomattavasti kiinnostuneempi amerikkalaisesta kuin brittiläisestä musiikista, ja rumpali Ringo Starrin mukaan lainakappaleen valitsi levylle se jäsen, joka siitä sattui pitämään.
Edellislevy Please Please Me on enimmäkseen suoraviivainen, kitara–basso–rummut-kokoonpanolla tehty albumi, ja siihen verrattuna With the Beatles -levyllä käytetään enemmän lyömä- ja kosketinsoittimia. Toisella albumillaan Beatles aloitti studiotekniikan kokeilut, sillä yhtye hyödynsi uutta mahdollisuutta äänittää laulu kahdelle raidalle. John Lennonin mielestä yhtye meni kyseisen efektin käytössä liian pitkälle ja käytti sitä levyllä turhan usein.
Albumin kokonaispituus on 32 minuuttia ja 44 sekuntia.
Tietoa kappaleista
Albumin avauskappale on ”It Won’t Be Long”, jonka John Lennon kirjoitti ajatuksenaan tehdä siitä yhtyeen seuraava single. Kappaleen sanoituksen on tulkittu kuvastavan Lennonin kokemuksia vanhempiansa hylkäämäksi jäämisestä, sillä teksti asettaa vastakkain kertojan ahdistuksen ja kuvitelman, että kaikki muut elävät huoletonta elämää. Toisaalta kertoja odottaa tytön, joka on hänet jättänyt, palaavan takaisin ja tekevän hänet taas onnelliseksi. Ensimmäisessä hitaassa kappaleessa, ”All I’ve Got to Do”, on Lennonin mukaan tavoiteltu Smokey Robinsonin tyyliä. Laulun sanoituksessa on nähty yhtäläisyyksiä Robinsonin kappaleeseen ”(You Can) Depend on Me”. Paul McCartneyn ”All My Loving” käsittelee erossa olemista. Innoittajana toimi ilmeisesti tyttöystävä Jane Asher, kuten monissa muissakin McCartneyn tuon ajan rakkauslauluissa. John Lennon piti sitä yhtenä McCartneyn ensimmäisistä todella hyvistä kappaleista. George Harrisonin kitarasoolossa on pieniä country-vaikutteita.
”Don’t Bother Me” oli ensimmäinen Harrisonin kappale, jonka Beatles levytti, ja ensimmäinen hänen tekemänsä sanoitus. Ringo Starr soittaa kappaleessa arabialaista bongoa, Lennon tamburiinia ja McCartney rytmikapuloita. Rockkappale ”Little Child” kertoo yksinäisestä ja surullisesta pojasta, minkä vuoksi sen on epäilty olleen alun perin Lennonin idea. McCartney soittaa kappaleessa pianoa. McCartneyn laulaman ”Till There Was You” -kappaleen on kirjoittanut Meredith Willson. Se on peräisin Broadway-musikaalista The Music Man, jossa sen esittivät Robert Preston ja Barbara Cook. Beatles esitti kappaletta alkuaikojensa konserteissa useiden vuosien ajan. Starr ei soita kappaleessa rumpuja, vaan bongoja. Lennon ja Harrison puolestaan soittavat akustista kitaraa, ja ainoa sähköinen instrumentti on McCartneyn bassokitara. ”Please Mister Postman” on alun perin tyttöyhtye The Marvelettesin vuonna 1961 levyttämä kappale, joka nousi myös Yhdysvaltain listaykköseksi. Beatles sai idean kappaleen levyttämiseen faneilta, joilla oli tapana kirjoittaa yhtyeelle lähettämiensä kirjeiden taakse postinkantajille osoitettuja pyyntöjä mahdollisimman nopeasta toimituksesta. Beatles oli kuitenkin esittänyt kappaletta jo uransa alussa The Cavern Clubilla.
thumb|left|The Beatles ja ruotsalaislaulaja [[Lill-Babs 30. lokakuuta 1963.]] B-puolen aloittaa George Harrisonin laulama ”Roll Over Beethoven”, joka ilmestyi alkujaan Chuck Berryn singlenä vuonna 1956 ja tuli myöhemmin rock-klassikoksi. Beatlesin ohjelmistoon ”Roll Over Beethoven” kuului 1950-luvun lopulta vuoteen 1964, ja se oli yhtyeen suosituimpia livenumeroita. Aluksi kappaletta lauloi Lennon, mutta vuodesta 1961 alkaen Harrison. Paul McCartneyn laulamasta ”Hold Me Tight” -kappaleesta Beatles oli tehnyt version jo edellisen Please Please Me -albumin äänityksissä, mutta se äänitettiin nyt kokonaan uusiksi. McCartney kertoi myöhemmin sen olevan hieman The Shirelles -vaikutteinen ”työlaulu”, josta hän ei muista paljoakaan. ”You Really Got a Hold on Me” on Smokey Robinsonin kirjoittama kappale, joka oli Smokey Robinson & The Miracles -yhtyeen top 10 -hitti vuodenvaihteessa 1962–1963. Starr laulaa yksinkertaisen neljän soinnun kappaleen ”I Wanna Be Your Man”, joka on enimmäkseen McCartneyn tekemä. Hammond-urkuja taustalla soittaa Lennon. Myös The Rolling Stones levytti laulun, ja siitä tuli yhtyeen ensimmäinen top 20 -hitti Britanniassa.
Richard Drapkinin kirjoittaman ”Devil in Her Heart” -kappaleen levytti alun perin tyttöyhtye The Donays vuonna 1962, tosin nimellä ”Devil in His Heart”. With the Beatlesilla tämän keskitempoisen kappaleen laulaa George Harrison. Kappaleesta ”Not a Second Time” John Lennon kertoi myöhemmin, että se oli hänen yrityksensä ”tehdä jotain”. Paul McCartneyn mukaan tämäkin kappale sai vaikutteita Smokey Robinson and The Miracles -yhtyeeltä. Albumin päättää Janie Bradfordin ja Berry Gordyn kirjoittama ”Money (That’s What I Want)”, jonka julkaisi alkujaan Barrett Strong vuonna 1959. John Lennon lisäsi siihen säkeen ”I want to be free”. Yhtye oli esittänyt kappaletta jo vuonna 1960.
Albumin kappaleista suurin osa päätyi Beatlesin konserttien soittolistalle: ”All My Loving”, ”Till There Was You”, ”Please Mister Postman”, ”Roll Over Beethoven”, ”Hold Me Tight”, ”You Really Got a Hold on Me”, ”I Wanna Be Your Man”, ”Devil in Her Heart” ja ”Money (That’s What I Want)”. Niistä soitetuimpia olivat ”Till There Was You”, ”Roll Over Beethoven” ja ”Money (That’s What I Want)”, jotka olivat kuuluneet yhtyeen ohjelmistoon jo varhaisilla kiertueilla. Omista sävellyksistä Beatles esitti eniten kappaletta ”I Wanna Be Your Man”, myös myöhemmillä kiertueilla aina vuoteen 1966.
Kansitaide
Levyn kannen valokuvan otti lontoolainen muotikuvaaja Robert Freeman 22. elokuuta 1963 Bournemouthissa sijaitsevassa Palace Court Hotelissa. Freeman oli John Lennonin ja tämän silloisen vaimon Cynthia Lennonin ystävä ja naapuri, ja hän oli aiemmin kuvannut muun muassa ensimmäistä Pirelli-kalenteria ja John Coltranea. Beatlesin jäsenet näyttivät Freemanille kuvia, joita Astrid Kirchherr oli ottanut heistä Hampurissa, ja toivoivat samantapaisia.
Kansikuvassa Beatlesin jäsenet on kuvattu mustissa poolokauluksissaan mustaa taustaa vasten, toinen puoli kasvoista valaistuna. Freeman ei halunnut kuvassa kaikkien päitä suoraan linjaan, joten Ringo Starr sijoitettiin oikeaan alareunaan, koska hän oli yhtyeen uusin jäsen ja pituudeltaan lyhyin. Kuva sai niin paljon kiitosta, että Freemanista tuli yhtyeen virallinen valokuvaaja vuoden 1964 Amerikan-kiertueen ajaksi. EMI maksoi Freemanille kannen kuvaamisesta 75 puntaa, mikä oli kolme kertaa enemmän kuin yhtiön normaalit palkkiot. Kansikuvasta tuli 1960-luvun jäljitellyimpiä. George Harrisonin mukaan With the Beatlesin kansikuva oli ensimmäinen, jossa yhtye pyrki tarkoituksellisesti taiteellisuuteen.
Freemanin mukaan kuvia ei otettu käytävällä vaan hotellin ruokasalissa.
Levy-yhtiö EMI oli vastentahtoinen käyttämään kannessa mustavalkoista kuvaa, mutta Brian Epstein ja George Martin taivuttelivat yhtiön suostumaan. Samaa Freemanin kuvaa käytettiin myös Yhdysvaltain-version Meet the Beatlesin kannessa.
Albumin takakannessa on edellisalbumin tapaan yhtyeen tiedottajan, Tony Barrow’n, kirjoittamat esittelytekstit. Niissä hän muun muassa kutsuu yhtyettä nimellä ”The fabulous foursome”, jonka lehdistö omaksui muodossa ”The Fab Four”.
Singlet
Albumilta ei julkaistu Britanniassa lainkaan singleä, mikä oli aikanaan epätyypillistä. Kuitenkin esimerkiksi ”All My Loving” soi paljon radiossa. Lisäksi ”I Want to Hold Your Hand” -kappaletta ei julkaistu ollenkaan albumilla, vaan erillisenä singlenä vain seitsemän päivää With the Beatlesin jälkeen. Myöskään Yhdysvalloissa ei ilmestynyt singlenä yhtäkään albumille kuuluvaa kappaletta, mutta silti huhtikuussa 1964 ”All My Loving” nousi sijalle 45 ja ”Roll Over Beethoven” sijalle 68.
Joissakin maissa ilmestyi omia singlejä, kuten ”All My Loving”, joka nousi listaykköseksi Australiassa sekä monessa Euroopan maassa, kuten Suomessa. Ranskassa julkaistiin singlet Till There Was You / P.S. I Love You sekä Hold Me Tight / All My Loving, ja Alankomaissa ja Länsi-Saksassa Money / It Won’t Be Long. ”Roll Over Beethoven” ilmestyi monissa maissa eri kappaleiden B-puolena.
Myynti ja julkaisut
thumb|right|Alkuperäisen brittiläisen stereopainoksen vinyylietiketti. With the Beatlesia myytiin ennakkoon 300 000 kappaletta, joten albumi ylitti 250 000 kappaleesta myönnettävän hopealevyn rajan jo neljä päivää ennen ilmestymistääm.
Parlophone-levymerkki julkaisi With the Beatlesin sekä mono- että stereoversiona 22. marraskuuta 1963. Albumi nousi listaykköseksi 7. joulukuuta ja pudotti kärkipaikalta yhtyeen edellisen Please Please Me -albumin. Kun se pysyi ykkösenä 21 viikon ajan, Beatles oli albumilistan kärjessä ennätykselliset 51 peräkkäistä viikkoa. Levyä myytiin ensimmäisen viikon aikana yli puoli miljoonaa ja vuoden 1963 loppuun mennessä 930 000 kappaletta. Lopulta syyskuussa 1965 With the Beatlesista tuli toinen albumi, jota myytiin Britanniassa yli miljoona kappaletta. Ensimmäinen oli South Pacific -elokuvan soundtrack. Albumi pysyi listalla 51 viikkoa. With the Beatles kruunasi Beatlesin aseman Britannian selvästi suosituimpana yhtyeenä, sillä aikaisemmin yhdenkään englantilaisen yhtyeen albumia ei ollut myyty miljoonaa kappaletta. Myös Länsi-Saksassa With the Beatles nousi listaykköseksi. Ranskassa se nousi viidenneksi. Jossain määrin albumin menestystä himmensi John F. Kennedyn salamurha, joka tehtiin samana päivänä kuin albumi ilmestyi. Albumi palasi Britannian listalle vuonna 2009, ja vuoteen 2017 mennessä sille on kertynyt yhteensä 53 listaviikkoa.
Kriitikoiden mielipide
Brittiläinen New Musical Express -lehdessä todettiin 15. marraskuuta 1963, että With the Beatles on esikoisalbumi Please Please Men täydellinen vastakohta ja kunnianosoitus yhtyeen lahjakkuudelle. Artikkelissa myös uskottiin, että mikäli Britanniassa on vielä jäljellä Beatles-vihaajia, heidän mielipiteensä muuttuu, kun he kuulevat uuden albumin.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewinen mielestä With the Beatles on parempi albumi kuin Please Please Me; se ei ainoastaan rokkaa kovemmin, vaan on myös hienostuneempi. Hän kehuu yhtyeen omien kappaleiden monipuolisuutta ja pitää esimerkiksi kappaletta ”Little Child” yhtenä yhtyeen aliarvostetuimmista alkuaikojen rock-kappaleista. Erlewinen mukaan jo tältä alkuaikojen Beatles-albumilta kuuluu yhtyeen innovatiivinen kehittyminen, joka jatkuisi tulevaisuudessa vieläkin pidemmälle. Hän antaa With the Beatlesille täydet viisi tähteä.
Pitchfork Median Tom Ewing toteaa, ettei albumi petä Beatles-faneja, vaikkei esimerkiksi sen päätöskappale ”Money (That’s What I Want)” ylläkään aivan Please Please Men ”Twist and Shoutin” tasolle eikä albumi ole yhtä yhtenäinen kuin edeltäjänsä. Ewin antaa levyn arvosanaksi 8,8 kymmenestä mahdollisesta.
Vuonna 2009 albumia arvioi uuden remasteroidun julkaisun myötä muun muassa Paste-lehti. Siinä Mark Kemp totesi, että With the Beatles on lähes yhtä vahva kuin debyyttialbumi Please Please Me. Kempin mielestä kuitenkin albumin heikkous on Paul McCartneyn mieltymys siirappiseen, Tin Pan Alley -tyyliseen poppiin. Sitä edustava ”Till There Was You” on hänen mielestään Beatlesin uran törkeimpiä levytyksiä. With the Beatlesin arvosanaksi Kemp antaa 87 pistettä 100:sta mahdollisesta.
With the Beatles on mukana Robert Dimeryn toimittamassa kirjassa 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään (2006). Siinä levyä käy läpi Record Collector -lehden entinen varapäätoimittaja Daryl Easlea, jonka mielestä With the Beatles on edelleen hauskan ja tuoreen kuuloinen. George Harrisonin ja John Lennonin taustaharmoniat The Miraclesin ”You Really Got a Hold on Me” -kappaleessa ovat todennäköisesti yhtyeen paras äänilevyllä esittämä kunnianosoitus, ja Lennonin tulkinta kappaleessa ”Money (That’s What I Want)” tarjoaa ”veret seisauttavan kokemuksen”. Lisäksi Easlea pitää ”All My Lovingia” Paul McCartneyn ensimmäisenä klassikkona.
Yhdysvaltalainen Rolling Stone -musiikkilehti sijoitti With the Beatlesin 420:nneksi vuonna 2003 julkaistulla 500 kautta aikojen parasta albumia -listallaan. Vuonna 2012 ilmestyneeltä päivitetyltä versiolta se oli pudotettu pois.
Listasijoitukset
1963
2009
Kappalelista
Laulu 1: John Lennon • 2: Paul McCartney • 3: George Harrison • 4: Ringo Starr • Viimeisenä +taustalaulu.
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Kasperi Kotkaniemi
Kasperi Kotkaniemi (s. 2. maaliskuuta 1999 Pori) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Ura
Kotkaniemi on Porin Ässien kasvatti. Hän kantoi juniorina pääosin vuoden ”alaikäisenä” joukkueidensa pääasiallisen torjuntavastuun, kuten C-nuorissa kaudella 2013–2014 ja B-nuorissa kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 Kotkaniemi toimi pääasiassa Ässien A-nuorten kakkosmaalivahtina Kalle Kiviluomalle ja pelasi osan kaudestaan myös seuran B-nuorissa. Hänellä oli koko A-nuorten SM-liigan paras torjuntaprosentti (92,7%). Kotkaniemi voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kolmannella A-juniorikaudellaan 2018–2019 Kotkaniemi debytoi myös Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2018 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Kotkaniemelle avautui paikka Ässien aloittavana maalivahtina, kun sekä Andreas Bernard että Henri Kiviaho olivat sivussa. Kiviahon loukkaantumisen myötä joukkueen kakkosmaalivahdiksi otteluun nostettiin Ässien yhteistyöseura, Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:n Niklas Lehti, joka ei myöskään ole tehnyt liigadebyyttiään. Kotkaniemi torjui Ässien 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa 32 kertaa. Johannes Karttunen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kun Ässät myi Andreas Bernardin siirtotakarajalla Saksaan, Kotkaniemi nousi Henri Kiviahon aisapariksi. Kiviaho joutui kuitenkin sivuun runkosarjan viimeisiltä kierroksilta maaliskuussa, jolloin Kotkaniemi muodosti Ässien maalivahtikaksikon toisen A-nuorten maalivahdin Radek Haasin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua.
Kotkaniemi siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Joukkuetta valmensi hänelle Ässistä tuttu Joni Petrell. Kotkaniemi jakoi tulokaskautensa aikana varsin tasaisesti ensin Dominik Salaman sekä marraskuussa 2019 hänet korvanneen HIFK:n lainamaalivahti Roope Taposen kanssa. Kotkaniemi pelasi 28 runkosarjaottelua sekä kaksi Suomen Cupin ottelua. Marraskuussa 2020 hän siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. Joukkueen päävalmentajana toimi Kotkaniemen isä Mikael.
Muuta
Kotkaniemen pikkuveli Jesperi pelaa hyökkääjänä NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiossa ja hän on seuran ensimmäisen kierroksen kolmas varaus kesältä 2018. Veljesten isä Mikael Kotkaniemi pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 200 SM-liigaottelua ja hän on myöhemmin toiminut kolmella kaudella Ässien SM-liigajoukkueen päävalmentajana vuosina 2016 ja 2018. Nykyään Mikael toimii Karhu HT:n Suomi-sarjajoukkueen päävalmentajana. Veljesten isoisä on televisio- ja teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja isoäiti näyttelijä Kirsti Wallasvaara. Pentin tytär, Mikaelin sisarpuoli ja veljesten täti on näyttelijä Saara Kotkaniemi, joka on puolestaan naimisissa muusikko, laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Olavi Uusivirran kanssa.