cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koptin kieli
Kirjakieli ja murteet
Koptin aakkosiin otettiin kirjaimia egyptin demoottisesta aakkostosta, koska kreikkalaiset aakkoset eivät sisältäneet kaikkia egyptin äänteitä. Demoottinen aakkosto oli arabian ja heprean kaltaista konsonanttikirjoitusta. Koptin kirjakieli perustui täysin puhuttuun kieleen, koska kristillisten lähetyssaarnaajien tietoinen tarkoitus oli vieraannuttaa egyptiläiset kristityt egyptin kirjakielen vanhemmista, pakanallisemmista muodoista. Luonnollisesti koko kristillinen sanasto ja käsitteistö omaksuttiin kreikasta, ja raamatunkäännöksien välityksellä kielen koko fraseologia muovautui kreikan mukaiseksi.
Sokółkan piirikunta
Sokółkan piirikunta on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 66 686. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Dąbrowa Białostocka, Janów, Korycin, Krynki, Kuźnica, Nowy Dwór, Sidra, Sokółka, Suchowola ja Szudziałowo. vasen|pienoiskuva|220px|Sokółkan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,4 prosenttia ja eläkeikäiset 22,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 494 lasta. Sokółkan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 48 387 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Transformers: Kaatuneiden kosto
Kaatuneiden kosto sai ensi-iltansa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 19. kesäkuuta 2009 ja Suomessa sekä Yhdysvalloissa 24. kesäkuuta 2009. Elokuva tuotti yhteensä noin 836,3 miljoonaa dollaria, mutta sai suurelta osin huonon vastaanoton ja voitti kolme Golden Raspberrya, ollen samalla eniten tuottanut vuoden huonoimman elokuvan palkinnon voittanut elokuva. Tämä oli viimeinen Transformers-elokuva, jossa Megan Fox oli mukana, ja jonka levitykseen DreamWorks osallistui.
Koptin kieli
Kirjakieli ja murteet
Kopti on säilynyt kirjoitetussa muodossa useina murteina, joista tärkeimmät ovat bohairin ja sahidin murteet. Sahidin murre on omaperäisen koptinkielisen kirjallisuuden murre, kun taas bohairin murretta on käytetty ennen kaikkea kirkkokielenä ja kreikasta käännetyn uskonnollisen kirjallisuuden kielenä: yliopistoissa opiskellaan sahidin, pappisseminaareissa bohairin murretta. Muita murteita ovat akhmimin, subakhmimin (assiutin ja lykopoliksen), faijumin (bašmuurin) ja oksyrhynkhoksen (mesokeemin, väliegyptin) murteet. Kaikki murteet ovat kuitenkin suhteellisen lähellä toisiaan ja eroavat eniten kirjaimistoltaan ja oikeinkirjoitukseltaan. Koptinkielistä kirjallisuutta tunnetaan paljonkin, mutta suurimmaksi osaksi kyse on niin sanottujen erämaaisien eli erakkomunkkien laatimasta kristillisestä kirjallisuudesta. Yksi tunnetuimmista ja merkittävimmistä koptinkielisistä kirjakokoelmista on Nag Hammadin kirjasto, joka löydettiin Egyptistä 1945.
Transformers: Kaatuneiden kosto
Kolmas elokuva, Transformers: Kuun pimeä puoli, sai ensi-iltansa 29. kesäkuuta 2011 ja neljäs elokuva, Transformers – Tuhon aikakausi, 27. kesäkuuta 2014. Viides elokuva, Transformers: Viimeinen ritari, sai ensi-iltansa 21. kesäkuuta 2017.
Juoni
19 000 vuotta sitten, seitsemän Primea matkustivat galaksin halki tuottaakseen energonia aurinkoja tuhoavilla laitteilla. Primeilla oli kuitenkin sääntö, etteivät he tuhoa planeettoja, joilla on elämää, mutta yksi heistä, joka sai myöhemmin nimen Fallen, huijasi muut rakentamaan Maahan auringonkorjuukoneen. Fallen hävisi taistelun muita Primeja vastaan ja menetti koneen aktivointiin tarvittavan esineen: Johtajuuden Matrixin. Muut Primet uhrasivat kehonsa muuttuakseen haudaksi, johon he kätkivät Matrixin.
Koptin kieli
Konsonantit
Lähde:
Transformers: Kaatuneiden kosto
Juoni
Kaksi vuotta Megatronin kukistumisen jälkeen, Autobotit tekevät yhteistyötä Yhdysvaltain asevoimien kanssa salaisessa iskuryhmässä nimeltä NEST (Non-Biological Extraterrestrial Species Treaty). Jahdatessaan Shanghaissa kahta Decepticonia nimeltä Demolishor ja Sideways, Optimus Prime kuulee varoituksen Fallenin paluusta, mutta ei tunnista nimeä. Kansallinen turvallisuusneuvonantaja Theodore Galloway (John Benjamin Hickey) ei kuitenkaan ole mielissään taisteluiden aiheuttamista tuhoista ja muistuttaa Megatronin ruumiin lepäämisestä Laurentian vajoamassa sekä Allsparkin viimeisen sirpaleen olevan tukasti lukittuna. Decepticonien kommunikaatioupseeri Soundwave hakkeroituu sotilassatelliittiin ja salakuuntelee keskustelua. Hän lähettää Ravagen noutamaan Allsparkin sirpelaan NESTin päämajasta.
Sillä aikaa Sam Witwicky (Shia LaBeouf) on aikeissa aloittaa yliopisto-opinnot ja jättää taakseen tyttöystävänsä Mikaela Banesin (Megan Fox) sekä suojelijansa Bumblebeen. Hän löytää vanhan paitansa ja sen taskusta toisen Allsparkin sirpaleen. Sirpale välittää cybertronilaista tietoa hänen mieleensä ja herättää keittiön laitteet henkiin. Bumblebeen tuhottua ne, Sam jättää sirpaleen Mikaelalle, joka estää Decepticonia nimeltä Wheelie varastamasta sitä. Constructiconit elvyttävät Megatronin Ravagen varastamalla sirpaleella sekä tappamalla yhden omistaan varaosien saamiseksi. Palattuaan Fallenin luokse yhteen Saturnuksen kuista, Megatron saa käskyn tappaa Optimus, joka on viimeinen Prime ja siksi ainut, joka voi kukistaa Fallenin.
Sam, Mikaela, sekä Samin huonetoveri Leo (Ramón Rodríguez) joutuvat Decepticonien hyökkäyksen kohteeksi. Ihmiseksi naamioitunut Decepticon Alice (Isabel Lucas) yrittää vietellä Samin, mutta Mikaela ja Leo auttavat hänet pakoon. He tappavat Alicen, mutta joutuvat Megatronin vangeiksi. Decepticon nimeltä Tohtori yrittää saada Samin mielestä auringonkorjuukoneen sijainnin leikkaamalla aivot. Mutta onneksi paikalle saapuvat Optimus ja Bumblebee. Optimus kohtaa taistelussa Megatronin, Starscreamin ja Grindorin. Optimus onnistuu tuhoamaan Grindorin, mutta Megatron onnistuu tappamaan hänet. Muiden Autobottien ajaessa Megatronin ja Starscreamin tiehensä, Sam pakenee Mikaelan, Leon, Bumblebeen sekä autobottikaksosten Skidsin ja Mudflapin kanssa.
Decepticonit tekevät hyökkäyksiä eri puolille maailmaa ja Optimuksen kuoleman aistinut Fallen käyttää telekommunikaatiojärjestelmää vaatiakseen Samia toimitettavaksi hänelle. Leon avulla Sam ja Mikaela löytävät avukseen Seymour Simmonsin (John Turturro), lakkautetun Sektori 7:n entisen agentin. Hän paljastaa, että transformerit ovat olleet maailmalla jo tuhansia vuosia. Vanhimpia heistä ovat Etsijät, joista he löytävät Wheelien avulla yhden; iäkkään Decepticonin nimeltä Jetfire, joka kertoo Fallenin historiasta. Hän ja Wheelie kääntyvät Decepticoneja vastaan ja Jetfire siirtää heidät kaikki Egyptiin etsiäkseen Primejen haudan sekä Matrixin voidakseen elvyttää Optimuksen. Simmons soittaa majuri Lennoxille (Josh Duhamel), ja pyytää NESTiä toimittamaan Optimuksen ja muut Autobotit Egyptiin.
Fallen kuitenkin ilmestyy Egyptiin ja vie Matrixin. Scorponokin haavoittama Jetfire repii kipinänsä irti ja pyytää Optimusta käyttämään osiaan. Jolt yhdistää Jetfiren osat Optimukseen, joka lähtee Fallenin perään. Fallen on jo valmiina käynnistämään koneensa, mutta Optimus räjäyttää sen. Pienen taistelun jälkeen Optimus tappaa Fallenin ja haavoittaa Megatronia pahasti. Mutta Megatron pakenee Starscreamin kanssa vannoen, ettei sota ole vielä ohi. Autobotit ja sotilaat huomaavat voittaneensa ja Sam ja Mikaela suutelevat. Sotalaivan kannella Optimus kiittää Samia henkensä pelastamisesta ja Sam taas Optimusta siitä, että Optimus uskoi häneen.
Kuvaukset
Elokuvaa on kuvattu muun muassa Betlehemissä (jossa kuvatut kohtaukset sijoittuivat elokuvassa Kiinaan, Shanghaihin), Philadelphiassa, National Air and Space Museumissa, Jordanian Petrassa sekä Egyptin Gizassa. .
Vastaanotto
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti elokuvaa kankeaa nimeään myöten ontuvana sekoituksena huonosti yhteensopivia aineksia. ”Sen tarina heittelehtii lapsellisen fantasian, kiiltokuvamaisen teiniromanssin ja hurmeisen sotaelokuvan välillä”, totesi Poussu ja piti tulosta joko vuoden väkivaltaisimpana lastenelokuvana tai lapsellisimpana sotaleffana.
Elokuva valittiin vuoden huonoimmaksi elokuvaksi Golden Raspberry -palkintogaalassa maaliskuussa 2010. Elokuva voitti myös vuoden huonoimman ohjaajan ja käsikirjoituksen pääpalkinnot.
Sandra Nurmsalu
Sandra Nurmsalu (s. 6. joulukuuta 1988 Anija) on virolainen laulaja ja viulisti. Hän on kotoisin Alaveren kylästä, Anijasta. Hänet valittiin edustamaan Viroa vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa Urban Symphony -kokoonpanon kanssa kappaleella ”Rändajad” 7. maaliskuuta 2009 pidetyssä Eesti Laul 2009 -esikarsinnassa. Kappale oli Viron ensimmäinen kappale, joka pääsi semifinaalista finaaliin. Lopulta Urban Symphony sijoittui Moskovassa 16. toukokuuta 2009 pidetyssä Eurovisionin laulukilpailun finaalissa kuudenneksi, 129 pisteellä.
Urban Symphony
Urban Symphony on esittänyt uusia singlejä nimeltään "Päikese Poole" sekä "Skorpion".
Rytin II hallitus
Rytin II hallitus oli Suomen tasavallan 24. hallitus, jonka muodostivat SDP, Maalaisliitto, Kokoomus, RKP ja Edistyspuolue. Hallituskoalitio muodosti enemmistöhallituksen. Hallitus toimi 27. maaliskuuta 1940 – 4. tammikuuta 1941 eli 284 päivän ajan. Pääministeri Risto Ryti valittiin eronneen Kyösti Kallion loppukaudeksi presidentin tehtäviin kesken hallituskauden, 19. joulukuuta 1940. Pääministerin sijaiseksi valittiin Karl Rudolf Walden.
Rytin toisen hallituksen toimikautta sävyttivät kevään ja kesän 1940 aikana Moskovan rauhansopimuksen solmimisesta aiheutuneet toimet. Suurin ja polttavin niistä oli Neuvostoliitolle luovutetulta alueelta siirtyneen väestön – noin puoli miljoonaa henkeä – asuttaminen muun Suomen alueelle. Kesäkuussa eduskunta hyväksyi hallituksen esityksestä siirtoväen pika-asutuslain. Huolimatta talvisodan päättäneen Moskovan rauhansopimuksen solmimisesta ei luotettu rauhantilan säilymiseen, mitä osoitti heti hallitusta nimitettäessä tehty päätös hallitukselle laajat toimintavaltuudet antaneen sotatilan pitämisestä voimassa toistaiseksi. Huhtikuun lopulla 1940 hallitus päätti lisäksi jatkaa sotasensuurin voimassaoloa toistaiseksi.
Heinäkuussa 1940 tapahtunut Baltian maiden miehitys ja liittäminen Neuvostoliittoon aiheutti Suomessa suurta huolestuneisuutta. Tämän jälkeen Neuvostoliitto kovensi painostustaan myös Suomea kohtaan esittämällä uusia, rauhansopimukseen perustumattomia vaatimuksia. Marraskuussa 1940 Suomeen kantautui tietoja Neuvostoliiton ulkoministerin Vjatšeslav Molotovin matkasta Berliiniin, jossa hän oli Adolf Hitlerin kanssa keskustellessaan huomauttanut, että Saksan ja Neuvostoliiton välinen, Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukainen etupiirijako oli toteutunut muiden maiden paitsi Suomen osalta ja vaatinut Neuvostoliitolle oikeutta saada lopullisesti selvittää välinsä Suomen kanssa. Kaikki tämä, kuten myös toukokuussa 1940 perustetun Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran (SNS) esiintyminen, lisäsi suomalaisten pelkoa siitä, että Suomi joutuisi ennen pitkää kokemaan Baltian maiden kohtalon.
Kansanhuoltoministeri Väinö Tanner, joka oli puheissaan useaan otteeseen hyökännyt SNS:aa vastaan ja syyttänyt sitä Neuvostoliiton "viidenneksi kolonnaksi", joutui eroamaan hallituksesta Neuvostoliiton ulkoministerin Vjatšeslav Molotovin vaatimuksesta elokuussa 1940 ja hänen tilalleen tuli kauppa- ja teollisuusministeri, Enso-Gutzeit Oy:n toimitusjohtaja, vuorineuvos Väinö Kotilainen. Kotilaisen tilalle kauppa- ja teollisuusministeriksi tuli OTK:n johtaja Toivo Salmio.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2007
Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2007 12. kertaa. Kilpailut käytiin Australian Melbournessa 17. maaliskuuta – 1. huhtikuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Kisoissa tehtiin MM-kisahistorian toiseksi eniten maailmanennätyksiä. Kisojen uintikuningas oli Yhdysvaltojen Michael Phelps (7 kultaa) ja uintikuningatar Australian Lisbeth Lenton (5 kultaa).
Uinti
Ratauinnissa jaettiin 42 kultamitalia ja lajit järjestettiin kilpailujen toisella viikolla. Ratauintien kilpailupaikkana toimi Australian avoimen tennisturnauksen yksi pääareena Rod Laver Arena. Alueelle mahtui 15 000 katsojaa ja sinne rakennettiin kilpailuja varten väliaikainen allas.
Avovesiuinti
Avovesiuinnit järjestettiin St Kilda -rannalla.
Vesipallo
Vesipallossa kilpaili 16 miesten ja 16 naisten joukkuetta. Kilpailu järjestettiin sarjana, jossa joukkueet jaettiin 4 joukkueen ryhmiin ja joissa kaksi parhaiten sijoittunutta joukkuetta etenivät mitalipeleihin. Vesipallo järjestettiin 9 000 katsojan ulkoaltaassa Melbourne Sports and Aquatic Centressä, joka rakennettiin vuoden 2006 kansainyhteisön kisoja varten. Vesipallo-turnaus toimi myös vuoden 2008 olympialaisten karsintakilpailuna.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Lannevesi (järvi)
Lannevesi on Keski-Suomessa pääosin Saarijärvellä Lannevedellä ja hieman myös Uuraisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Lannevesi on 8,9 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 102 hehtaaria eli 11 neliökilometriä. Se on muodostunut matalien mäkien väliseen painaumaan, jonka Summasesta tuleva harjujakso on padonnut. Patoava harju nousee vedestä Kopanniemenä ja Paskomäkenä, koka jatkuu kaakkoon päin Kirkkoharjuna ja leviää suistotasanteeksi. Lanneveden laskujoki Lannejoki on murtautunut Kirkkoharjun ja Paskomäen välistä läpi. Järven rantaviivan pituus on 35,3 kilometriä. Kartasta katsoen suuri osa rannasta on metsämaata, mutta rannoilla esiintyy peltomaata järven pohjoispäässä ja länsirannassa Rantakylässä. Pohjoispäässä Summasen välisellä kannaksella on Lannevesi ja pohjoispään itärannassa Aution kulmakunta. Rannikkoalueen korkein mäki on eteläpäässä sijaitseva Karankamäki, joka kohoaa 200 metrin mpy. korkeuteen eli noin 90 metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Lannevedeltä kulkee Uuraisten kirkonkylälle länsirantaa seuraava yhdystie 6304. Lannevedeltä haarautuu yhdystie 16797 kiertämään järven itäpuolelle Autioon. Sei ei jää kulkemaan järven lähelle ja itäranta on saavutettavissa pikkuteitä käyttämällä. Järven eteläpäästä pieni osa kuuluu Uuraisiin.
Hydrologiaa
Lannevesi sijaitsee Lanneveden valuma-alueessa, jonka pinta-ala on 291 neliökilometriä. Järvi sijaitsee aivan valuma-alueen alajuoksulla Lanneveden alueessa, jonka pinta-ala on 57 neliökilometriä. Lannejoki laskee Summaseen ja joen virtaamia seurataan Lanneveden luusuan mittauspisteessä.
Lanneveden lähtövirtaamat ovat keskivirtaamana (MQ) olleet 3,4 kuutiometriä sekunnissa (m³/s ), keskiylivirtaamana (MHQ) 11,48 m³/s ja keskialivirtaamana (MNQ) 0,88 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1962–2022. Pienin mitattu virtaama (NQ) on 0,20 m³/s, joka sattui viimeksi 6.12.1962, ja suurin virtaama (HQ) on 22,0 m³/s, joka mitattiin 25.5.1967.
Kyseisellä keskivirtaamalla järven teoreettinen viipymä on noin 7 kuukautta ja 23 vuorokautta.
Järven vedenpinnan korkeus on 111,3 metriä mpy. Kaksi kilometriä pitkä Lannejoki laskee Summaseen, jonka vedenpinnan korkeus on 108,5 metriä. Lannejoelle tulee näin 2,8 metriä pudotusta.
Vesistösuhteet
Järven lähialueet sisältyvät Lanneveden alueeseen. Siellä sijaitsee 14 pikkujärveä, jotka laskevat Lanneveteen. Paskolampi (1 ha) sijaitsee Paskomäen alapuolella ja sen vedet kuuluvat Lannejoen valuma-alueeseen. Kallinpuro laskee järven länsirantaan. Sen valuma-alueelta löytyy lukuisten tekolampien lisäksi myös Kallinlampi (7 ha), Mustalampi (2 ha) ja Pirttilampi (6 ha). Palasanpuro laskee myös länsirantaan. Sen vesistöalue on Palsanpuron valuma-alue (14.659) ja siinä on 10 pikkujärveä. Lähellä Lannevettä sijaitsevat tai suuret niistä ovat Iso Palsanlampi (13 ha), Pieni Pohjoislampi (12 ha), Jämpsänlampi (11 ha) ja Pieni Palsanlampi (4 ha). Järven lounaisrantaan laskee yksinäinen Mustalampi (4 ha) omaa laskuojaansa myöten. Kaakkoisrantaan Karankalahteen laskevalla Kivipurolla on pituutta ja sen valuma-alueelta löytyvät esimerkiksi Vihtalampi (11 ha), Pienet Vihtalammit, Kilpilampi (4 ha), Pieni Kilpilampi, Lehmälammi (1 ha) ja Haukilampi (16 ha). Itärannan Sirkkapuron valuma-alueella sijaitsevat Sirkkalampi (1 ha), Näätälampi ja Iso Suonlampi (3 ha).
Isojoen alueen (14.652), Kyynämöisen–Sääkspään alueen (14.653), Iso-Kuukan valuma-alueen (14.654), Iso-Uuraisen valuma-alueen (14.655), Muikkujoen valuma-alueen (14.656), Kylkijoen valuma-alueen (14.657) ja Saunajoen valuma-alueen (14.658) vesistöalueet muodostavat Isojoen valuma-alueen. Sen järvet sijaitsevat suhteellisen kaukana, mutta maininnan arvoisia ovat suuret järvet Kyynämöinen (515 ha, Sääkspää (160 ha), Iso-Uurainen (122 ha) ja Pieni-Uurainen (83 ha).
Swanien isä
Sisältö
Pekka Koskenkylän ensimmäinen vene oli apen autotallissa Pietarsaaressa rakennettu alus, jonka Koskenkylä myi tuttavalleen. Siitä saadut rahat hän sijoitti 1966 yrityksen perustamiseen ja tuotannon aloittamiseen. Ensimmäisenä vuonna valmistui neljä Swan 36 -venettä, joista yksi mahonkinen. Mahonkiveneen mukaan tehtiin muotti, jolla valmistuivat lasikuituveneet. Vuonna 1969 tulipalo tuhosi muotin ja 13 rakenteilla ollutta venettä. Tiukassa tilanteessa enemmistöosakkaaksi tuli Koskenkylän entinen työnantaja Schauman. Nautorin tuotanto oli sata venettä vuodessa ja veneiden maine oli levinnyt maailmalla, kun Koskenkylä luopui yrityksestä 1973 kokonaan.
Nykyisin Koskenkylä asuu Ranskassa maatilalla vaimonsa kanssa.
Pocket Symphony
Pocket Symphony on ranskalaisen Air-yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin 5. maaliskuuta 2007. Albumilla esiintyy vierailevina laulajina Jarvis Cocker ja Neil Hannon.
Albumi vuoti Internetiin jo joulukuussa 2006.
Adolf Hägglund
Anton Adolf Wilhelm Hägglund (21. heinäkuuta 1838 Vaasa – 21. tammikuuta 1903 Kauhava) oli Kauhavan, Ala- ja Ylihärmän nimismies vuodesta 1864. Hägglund oli lujaotteinen Krimin sodan veteraani, jonka tehtäväksi muodostui puukkojunkkareiden mielivallan hillitseminen ja järjestyksen palauttaminen Kauhavan-Härmän piiriin.
Syyskuussa 1867 Alahärmän syyskäräjillä syntyi tappelu, jonka vuoksi istunto jouduttiin keskeyttämään. 8. lokakuuta 1867 Hägglund joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen makuu­kamarinsa ikkunan läpi ammuttiin, sillä ampujat luulivat hänen jo menneen nukkumaan, mutta hän olikin tuolloin vielä työpöytänsä ääressä ja selvisi hengissä. Tapahtuman seurauksena yleisö rohkaistui todistamaan puukkojunkkareita vastaan, ja 11. lokakuuta 1867 Hägglund apulaisineen onnistui vihdoin pidättämään vaarallisimpina pidetyt puukko­junkkarit, Antti Isotalon ja Antti Rannan­järven. Kaksi vuotta kestäneen oikeuden­käynnin jälkeen heidät tuomittiin vankeus­rangaistuksiin.
Adolf Hägglund oli kuuluisa Kauhavan ruma vallesmanni, josta kansanlaulu Isontalon Antti ja Rannanjärvi kertoo.
Hahmopsykologia
Hahmopsykologia on psykologian suuntaus, josta humanistiset oppimisteoriat ovat ottaneet vaikutteita. Hahmopsykologia syntyi Saksassa 1920-luvulla vastareaktiona behavioristiselle oppimis- ja ihmiskäsitykselle. Koulukunnan merkittävimpiä edustajia olivat Max Wertheimer, Kurt Koffka ja Wolfgang Köhler. Nykyään koulukunnalla on merkitystä enimmäkseen havaintopsykologian saralla.
Hahmoteorioiden perusajatus on, että oppimisen taustalla on ihmisen oma oivallus, joka johtaa ymmärrykseen. Hahmopsykologian mukaan kokonaisuus on enemmän kuin osiensa summa, ja sillä on ominaisuuksia, joita itsenäisillä osilla ei ole. Tätä ilmiötä on havainnollistettu hahmopsykologiaan perustuville hahmolaeilla, jotka kuvaavat havaintojen jäsentymistä ja selittävät, miten havainnon kohteiden osat muodostuvat laajemmiksi kokonaisuuksiksi. Hahmolakeja on tutkittu eniten näköaistissa.
Fredrick Perls, Laura Perls ja Paul Goodman kehittivät hahmoterapian eli Gestalt-terapian hahmopsykologian, sekä reichilaisen ja freudilaisen näkemyksen pohjalta. Fredrick Perls sai vaikutteita myös psykodraaman kehittäneeltä Jakob Morenolta.
Hahmolait
Hahmolait ovat periaatteita, joiden avulla aivomme päättelevät sen, mikä on kuvio ja mikä taustaa, mitkä yksityiskohdat kuuluvat yhteen ja mitkä ovat keskeisiä. Niillä pyritään siten kuvaamaan ihmisen (luultavimmin synnynnäisiä) visuaalisten piirteiden hahmotus- ja yhdistelytapoja. Hahmolakeja on analysoitu etenkin näköhavaintojen alueella, mutta hahmoperiaatteita voidaan hyvin soveltaa myös muiden aistien (esim. kuulon käyttämisen) yhteydessä. Erilaisten hahmolakien avulla voidaan suunnitella käyttöliittymän erilaisia kokonaisuuksia niin, että käyttäjä pystyisi hahmottamaan ne juuri toivotulla tavalla. Tunnettuja hahmolakeja ovat:
thumb|Hyvän hahmon laki thumb|Läheisyyden laki thumb|Sulkeutuvuuden laki: kynät hahmottuvat kolmiomuodon sivuina, vaikkeivät muodosta kokonaista kolmiokuviota. thumb|Symmetrian laki: vuoristoinen saari ja sen heijastus hahmottuvat yhtenäisenä tummana kuviona.
29. marraskuuta
29. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 333. päivä (334. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 32 päivää.
Aiheesta muualla
Katso myös: kalenteri ~ 28. marraskuuta, 30. marraskuuta
Mary Mallon
Mallon eristettiin North Brother Islandilla sijaitsevaan sairaalaan vuosiksi 1907–1910, mutta hänet vapautettiin Mallonin luvattua hankkia jonkin muun kuin keittäjän työn. Vapauttamisensa jälkeen Mallon toimi jonkin aikaa muun muassa pyykkärinä, mutta palasi paremmin palkattuun entiseen ammattiinsa. Hänet määrättiin vuonna 1915 uudelleen eristettäväksi North Brother Islandille, ja eristys jatkui hänen kuolemaansa vuonna 1938 saakka.
Harjavallan Työväen Urheilijat
Harjavallan Työväen Urheilijat (lyh. HTU) on vuonna 1945 perustettu urheilun yleisseura, jonka lajeihin kuuluvat nykyään pikaluistelu ja yleisurheilu. Tunnetuimpia seuraa edustaneita urheilijoita ovat pikaluistelun olympiaedustajat Vesa ja Risto Rosendahl sekä aitajuoksija Jarmo Ikävalko.
HTU:n lajeihin ovat aikaisemmin kuuluneet myös eri palloilulajit. Pesäpallossa seura on parhaimmillaan pelannut 1950-luvulla miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa sekä 1970-luvulla jalkapallon III divisioonassa ja lentopallon Kakkossarjassa.
Vierintälaakeri
thumb|Eräs vierintälaakeri Vierintälaakeri on tietynlainen laakeri. Vierintälaakereissa liukukitka vaihdetaan vierimiskitkaan sijoittamalla liikkuvien osien väliin kuulia, rullia tai neuloja. Tällöin puhutaan vastaavasti kuula-, rulla- ja neulalaakereista. Vierintälaakeri tulee toimeen liukulaakeria vähemmällä voitelulla, joten vierintälaakeri soveltuu esimerkiksi kaksitahtimoottoreihin, joiden voitelu ei ole yhtä tehokas kuin nelitahtimoottorien. Vierintälaakereiden käyttäminen kuitenkin monimutkaistaa moottorin kokoamisvaihetta. Vierintälaakereita käytetään laajasti paikoissa, joissa ei ole runsaasti voiteluainetta tarjoilevaa voitelujärjestelmää (öljypumppua), vaan voitelu on heikkoa tai se tehdään määräajoin esimerkiksi voitelurasvalla.
Vierintälaakerit samoin kuin liukulaakerit kestävät hyvin akselia vasten kohtisuoraa voimaa, mutta jos järjestelmään kohdistuu akselinsuuntaisia voimia, niin silloin laakerointi täytyy suunnitella tätä varten (aksiaalilaakeri).
Michel Caux
Michel Caux (s. 30. elokuuta 1946 Chamonix) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti Ranskan pääsarjan Chamois de Chamonix’ta yhdeksän kauden ajan vuosina 1963–1979. Caux kuului myös Ranskan joukkueeseen Grenoblen talviolympialaisissa 1968.
Ismo Junni
Ismo Kullervo Junni (kesäkuu 1943 – 3. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen sarjamurhaaja, joka surmasi vaimonsa ja neljä ryyppykaveriaan. Useat hänen suorittamistaan surmatöistä olivat murhapolttoja Kivinokan kesämaja-alueella Helsingissä.
Ominaista Junnin tekemille surmatöille oli se, että hän irrotti uhreiltansa hampaita. Esimerkiksi pahoinpitelyn päätteeksi hän kiskoi vaimoltaan irti hampaan ja myöhemmin varasti uhrinsa hammasproteesin, jota esitteli ryyppykavereilleen.
Henkirikokset
Junni teki ensimmäisen henkirikoksensa elokuussa 1980, jolloin hän surmasi Helsingin Kontulassa vuotta nuoremman vaimonsa. Ismo Junnia kuultiin asiassa, mutta todisteet eivät riittäneet häntä vastaan. Tapaus kirjattiin tapaturmaksi.
Seuraavan surman Junni teki Kivinokan kesämaja-alueella heinäkuussa 1986. Tällöin uhreiksi joutuivat hänen ryyppykaverinsa Seppo Mäntyniemi ja Juha Väre. Surmatyöt Junni täydensi sytyttämällä kesämajan tuleen.
Syyskuussa 1986 Junni surmasi ryyppykaverinsa Matti Haapasen polttamalla tämän kesämajaansa.
Viimeinen surmatyö tapahtui vuonna 1988. Tällöin Junni poltti Pauli Sirosen tämän kesämajaan.
Junni osoitti sairaalloista kiinnostusta kalmoihin, ja hän jopa pyrki ruumishuoneelle töihin, jonne häntä ei kuitenkaan huolittu.
The Jewel of Medina
The Jewel of Medina (engl., Medinan jalokivi) on Sherry Jonesin kirjoittama historiallinen romaani. Kirja kertoo profeetta Muhammadin lapsivaimon Aišan tarinan.
Ismo Junni
Kiinnijääminen
Vuonna 1990 Junnin täysi-ikäiseksi varttunut poika paljasti poliisille, että äidin kuolema ei ollut tapaturma. Ismo Junni otettiin kuulusteluihin, jossa hän yllättäen tunnusti kaikki surmatyöt vuosien varrelta.
The Jewel of Medina
Kirjan alkuperäinen kustantaja Random House perui vuonna 2008 englanninkielisen painoksen julkaisun, kun kustantamoa varoitettiin julkaisemisen seurauksista. Varoituksen mukaan kirjan julkaiseminen loukkaisi muslimeja ja saattaisi johtaa väkivaltaan. Jones sanoi järkyttyneensä tiedosta. Kustantamo ei saanut kirjasta uhkauksia. Varoituksen takana oli Texasin yliopiston islamin historian professori Denise Spellberg.
Luettelo Hauts-de-Seinen kunnista
Tämä on luettelo Hauts-de-Seinen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 36 kuntaa.
The Jewel of Medina
Myöhemmin kirjan julkaisivat englanniksi muut kustantajat. Yhtä kustantajaa vastaan iskettiin polttopullolla, ja muslimijohtajat uhkasivat kostojen jatkuvan. Kirja on julkaistu myös muutamalla muulla kielellä.
Ismo Junni
Kiinnijääminen
Helsingin raastuvanoikeudessa Junni perui tunnustuksensa ja väitti pyrkineensä miellyttämään kuulustelijoitaan. Raastuvanoikeus kuitenkin katsoi hänet syylliseksi vaimonsa tappoon, Seppo Mäntyniemen, Juha Väreen, Matti Haapasen ja Pauli Sirosen murhiin sekä murhapolttoihin ja tuomitsi tämän elinkautiseen vankeuteen helmikuussa 1992.
Helsingin hovioikeus muutti vaimon kuoleman rikosnimikkeen törkeäksi pahoinpitelyksi ja törkeäksi kuolemantuottamukseksi. Rangaistusseuraamus ei kuitenkaan muuttunut. Junni kuoli vuonna 1995 suorittaessaan elinkautista rangaistustaan.
Valtapeli
Valtapeli voi tarkoittaa seuraavia:
Mustamedestäjä
Mustamedestäjä (Leptocoma aspasia) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustamedestäjää tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sen on kuvattu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kansallinen vedenalaisen tiedustelun toimisto
Kansallinen vedenalaisen tiedustelun toimisto eli National Underwater Reconnaissance Office (NURO) on Yhdysvalloissa toimivan Kansallisen tiedustelutoimiston eli National Reconnaissance Office (NRO) "salainen pikkuveli". NRO perustettiin vuonna 1960 Yhdysvaltain ilmavoimien (United States Air Force) ja Central Intelligence Agency (CIA) alaisuudessa toimivaksi toimistoksi hoitamaan satelliittitiedustelua. Ensimmäisen kerran NRO:n olemassaolosta tuli tietoa julki vuonna 1973 ... Jeffrey T. Richelson sanoo "Hyvin usein ilmavoimien alatoimisto toimi NRO:n johtajana".
NURO perustettiin 1969 olemaan Yhdysvaltain laivaston ja CIA:n yhteinen toimisto tai yhteystoimisto vetämään vedenalaista vakoilua. NURO käyttää "erikoissukellusveneitä" kuten USS Seawolf (SSN-575), USS Halibut (SSN-587) ja USS Parche (SSN-683) syvällä Neuvostoliiton vesillä asennettaessa kuuntelulaitteita, salakuunneltaessa telekaapeleita, seurattaessa Neuvostoliiton laivastotukikohtia ja nauhoitettaessa Neuvostoliiton sukellusveneiden ääntä. NURO:n olemassaolo oli pitkään vain harvojen tiedossa, jopa sen nimi oli salainen, sen olemassaolo tuli julki vuonna 1998. Yhdysvaltain laivastoministeri on toiminut sen johtajana.
Pirttikosken voimalaitos (Kaustinen)
Pirttikoski on Killin Voima Oy:n omistama voimalaitos Perhonjoessa Kaustisella.
Voimalaitoksen vuosituotanto on nyt noin 2 200 megawattituntia. Se vastaa noin 120 sähkölämmitystalon vuosikulutusta tai noin 500 kotitalouden vuotuista taloussähköä.
Pirttikosken voimalaitoksen kalatie
Perhonjoessa sijaitseva Pirttikosken vesilaitos sai perustamisluvan Vaasanläänin maaherran päätöksellä 31. tammikuuta 1925. Päätöksessä vesilaitoksen omista ja velvoitetaan rakentamaan ja kunnostamaan tarkoituksen mukaista kalatietä kalastushallituksen vahvistamien piirustuksien mukaan, jos kalatie vastaisuudessa katsotaan tarpeen vaatimaksi. Länsi-Suomen vesioikeus antoi vuonna 1994 Pirttikosken voimalan omistajalle luvan rakentaa uudet voimalaitosyksiköt Pirttikoskeen ja poistaa vanhan voimalan rakenteet käytössä. Luvassa muutettiin 31. tammikuuta 1925 annetun maaherran päätöksen lupamääräyksiä, mutta kalatietä koskeva lupamääräys jäi edelleen voimaan.
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen kalatalouspalvelut-yksikkö, joka toimii alueellisen kalatalousviranomaisena ja yleisen kalatalousedun valvojana mm. Pirttikosken voimalaitoksen alueella, sai Perhonjoen kalastusalueelta, Norra svenska fiskeområdenilta, joukolta osakaskuntia ja muita kalastusoikeuden haltijoita sekä Metsähallitukselta aloitteen edistää kalatien rakentamisasiaa Pirttikoskella. Varsinais-Suomen Ely-keskus lähetti Pirttikosken voimalaitoksen luvan haltijalle Korpelan Energia Oy:lle kirjeen 31. tammikuuta 2017, jossa vaati luvanhaltijaa ryhtymään toimenpiteisiin kalatievelvoitteen täyttämiseksi sekä vastaamaan kirjeeseen 31. maaliskuuta 2017 mennessä. Ely-keskus esitti kirjeessään myös perustelut sille, miksi se katsoo, että kalatien rakentaminen on katsottava tarpeen vaatimaksi.
Aluehallintovirasto päätti 4. syyskuuta 2018, että Pirttikosken vesivoimalaitokselle on rakennettava kalatie. Perhon Voima hankki Kaustisella Perhonjoen vesistössä sijaitsevan Pirttikosken vesivoimalaitoksen omistukseensa 29. kesäkuuta 2018 Korpelan Energia Oy:ltä. Velvoite kalatien rakentamisesta oli Perhon Voiman tiedossa jo kaupantekovaiheessa ja yhtiö oli varautunut mahdollisen kalatien rakentamiseen. Aluehallintoviraston päätöksen saatuaan, Perhon Voima Oy:n hallitus päätti, ettei yhtiö hae muutosta aluehallintoviraston päätökseen, vaan ryhtyy valmistelemaan lupahakemusta kalatien rakentamiseksi. Yhtiö jättää lupahakemuksen kalatien rakentamiseksi 12 kuukauden kuluessa.
HMS Glamorgan
HMS Glamorgan  (viirinumero D19) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Palvelus
Alus oli modernisoitavana 1977-1979, jolloin aluksen B-torni korvattiin neljällä Exocet-ohjuksen laukaisualustalla. Alus oli 2. huhtikuuta 1982 harjoituksissa Gibraltarin lähistöllä, jolloin se määrättiin liittymään muuhun laivastoon. Alus oli etelään matkattaessa amiraali Woodwardin lippulaivana, kunnes amiraali siirsi komentopaikkansa 15. huhtikuuta lentotukialus HMS Hermekselle.
Alus tulitti 1. toukokuuta HMS Arrowin ja HMS Alacrityn kanssa Port Stanleyyn sijoitettuja Argentiinan maavoimia. Alukset joutuivat kolmen IAI Daggerin maaliksi, jolloin kaksi Glamorganin lähistölle pudonnutta pommia aiheutti alukselle lieviä vaurioita. Alus tuki 14. toukokuuta Pebblelle hyökänneitä erikoisjoukkoja ja toukokuun kaksi viimeistä viikkoa alus tulitti Falklandin itärannikon kohteita.
Kesäkuun alussa laivasto-osasto sai täydennyksiä, jolloin Glamorgan siirrettiin suojaamaan huoltoaluetta reilun 300 kilometriä rannikosta. Alus kutsuttiin 11. kesäkuuta takaisin tukemaan merijalkaväen taistelua Kahdella sisarella. Alukseen osui 12. kesäkuuta maalta laukaistu Exocet-ohjus, joka repäisi alukseen kolme kertaa viisi metrisen reiän hangaarikanteen ja kaksi kertaa yksi metrisen reiän seuraavaan kanteen. Aluksella syttyi tulipalo ja ohjuksen runko räjäytti hangaarissaan olleen tankatun ja aseistetun helikopterin. Aluksella sai surmansa kolmetoista ja lisäksi runsaasti miehistönjäseniä haavoittui. Tulipalo saatiin kuitenkin sammutettua reilun kahden tunnin työn jälkeen.
Aluksella tehtiin seuraavana päivänä tilapäiskorjauksia ja Argentiinan alueella olleiden joukkojen antauduttua 14. kesäkuuta se siirrettiin lähemmäs rantaa, missä korjausta jatkettiin. Alus lähti 21. kesäkuuta kotimatkalle ja saapui 10. heinäkuuta Portsmouthiin oltuaan 104 vuorokautta merellä. Alus palasi 1983 korjausten jälkeen palvelukseen. Vuotta myöhemmin alus tuki Libanonin rannikolla brittiläisiä rauhanturvajoukkoja.
Chilen laivasto
Alus poistettiin palveluksesta 1986 ja myytiin Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Almirante Latorre. Aluksen Sea Cat ohjukset korvattiin 1996 Barak 1 -ilmatorjuntaohjuksilla. Se poistettiin palveluksesta 1998. Alus upposi 11. huhtikuuta 2005, kun sitä oltiin hinaamassa romutettavaksi.
KK Partizan
Partizan on serbialainen koripalloseura. Se on Serbian menestynein koripalloseura mestaruuksia laskettaessa. Ainoan Euroliiga-mestaruutensa se voitti kaudella 1991–92 Željko Obradovićin alaisuudessa. Partizanilla oli myös hallussa Euroopan yleisöennätys koripallossa, joka syntyi, kun 22 567 ihmistä seurasi Partizanin ja Panathinaikosin välistä ottelua Belgrade Arenalla 5. maaliskuuta 2009. Partizan on tullut tunnetuksi erityisesti nuorten pelaajien kehittäjänä ja heidän ponnahduslautanaan muualle Eurooppaan.
Fredrik Viisas
Fredrik III Viisas (17. tammikuuta 1463 Torgau – 5. toukokuuta 1525 Lochau) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1486–1525. Nykyään hänet muistetaan uskonpuhdistaja Martti Lutherin tärkeänä tukijana uskonpuhdistuksen aikana.
Fredrik Viisaan isä oli vaaliruhtinas Ernst, joka kuoli vuonna 1486. Fredrik jakoi aluksi vallan nuoremman veljensä Juhanan kanssa. Fredrik oli huolissaan Habsburgien keisarisuvun vallan kasvusta, joten hän yritti koota Saksan ruhtinaista Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan sisäistä vastapainoa keisarille ja ehdotti erilaisia uudistuksia, jotka olisivat lisänneet ruhtinaiden valtaa. Vuonna 1500 hänestä tuli keisarikunnan yhteiseksi hallitukseksi tarkoitetun Reichsregimentin puheenjohtaja, mutta kyseinen elin lakkautettiin pian. Keisari Maksimilian I:n kuoltua vuonna 1519 keisariutta tarjottiin Fredrikille, joka kuitenkin kieltäytyi siitä ja varmisti sen sijaan tuellaan Maksimilianin pojanpojan Kaarle V:n valinnan.
Fredrik Viisas oli Martti Lutherin suojelija. Tämän takia paavi Leo X ei uskaltanut suoraan julistaa Lutheria pannaan, sillä hän pelkäsi menettävänsä Fredrikin tuen. Asiaan liittyi myös se seikka, että Fredrik oli ollut paavin ehdokas keisariksi. Samoin Fredrikin ansiosta Lutheria ei vaadittu Roomaan paavin kuultavaksi, vaan hänen kuulustelunsa suoritettiin Saksassa. Myöhemmin Fredrik auttoi Lutheria pääsemään Wormsin valtiopäiville puolustamaan oppiaan. Valtiopäivien jälkeen Fredrik vielä järjesti valtakunnankiroukseen joutuneelle Lutherille turvapaikan Wartburgin linnasta.
Fredrik Viisas oli myös merkittävä taiteiden ja sivistyksen tukija. Hän toimi piirtäjä Albrecht Dürerin ja taidemaalari Lucas Cranach vanhemman mesenaattina sekä humanisti Georg Spalatinin suojelijana. Fredrik perusti vuonna 1502 Wittenbergin yliopiston, jonne hän myöhemmin nimitti opettajiksi Lutherin ja tämän oppilaan Philip Melanchthonin. Hän keräsi merkittävän pyhäinjäännöskokoelman.
Fredrik Viisas kuoli naimattomana ja lapsettomana vuonna 1525. Hänet on haudattu Wittenbergiin. Uudeksi vaaliruhtinaaksi tuli hänen veljensä Juhana.
Aldo Gordini
Aldo Gordini (20. toukokuuta 1921 Bologna, Italia – 28. tammikuuta 1995 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1951, Ranskan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomaan Pariisin GP:hen 1951, mutta keskeytti kilpailussa. Hän ajoi Simca-Gordinilla.
Aldo oli Gordini-tallin perustajan Amédéé Gordinin poika. Hän työskenteli perheen yrityksessä mekaanikkona kilpaillen samalla F2-luokan kilpailuissa. Aldo osallistui vuoden 1951 Le Mansin 24 tunnin ajoon Gordinilla, mutta keskeytti kilpailussa bensapumppuongelmiin.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa
(avain)
Joseph Butler
thumb|180px|Joseph Butler
Kookosluri
Kookosluri (Lorius hypoinochrous) on lurien sukuun kuuluva kaija.
Joseph Butler
Joseph Butler (18. toukokuuta 1692 – 16. kesäkuuta 1752) oli englantilainen piispa, teologi, filosofi ja apologisti. Hän syntyi Wantagessa, Berkshiressä (nykyisin Oxfordshire). Hän toimi Bristolin piispana ja myöhemmin Durhamin piispana.
Sigge Ericsson
John Sigvard ”Sigge” Ericsson (17. heinäkuuta 1930 Alanäset, Ruotsi – 2. marraskuuta 2019 ) oli ruotsalainen pikaluistelija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1950-luvulle. Urallaan hän edusti östersundilaista IF Castor -seuraa.
Joseph Butler
Butler käsitteli teoksissaan etiikkaa, apologetiikkaa ja teologiaa. Hän vastusti Thomas Hobbesin ajattelua, kuten tämän eettistä egoismia.
Sigge Ericsson
Sigge Ericsson aloitti kansainvälisen uransa vuonna 1951, kun hän osallistui Oslossa EM-kilpailuihin sijoituksen ollessa 14:s. Seuraavana vuonna käydyissä MM-kilpailuissa hänen sijoituksensa oli yhdeksäs. Vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa Bislettillä sijoitukset olivat 1 500 metrillä kahdeksas, 5 000 metrillä 14:s ja 10 000 metrillä 13:s.
Kookosluri
Esiintyminen
Kookosluri elää Papua-Uusi-Guinean itäosan saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joiden väritys vaihtelee jonkin verran. Lajin populaation koko on yli 50 000 yksilöä. Kookosluria pidetään myös lemmikkilintuna, mutta Suomessa sen lemmikkikanta on olematon tai hyvin pieni.
Joseph Butler
Kritstillinen apologetiikka
Butler puolusti voimakkaasti kristinuskon luonnetta omantunnonetiikkana teoksessaan Analogy of Religion, Natural and Revealed, to the Consitution of Nature hobbesianismia ja hedonismia vastaan. Butler tähdensi ateismin vastaisesti ilmoituksen välttämättömyyttä kristilliselle elämäntavalle. Ylimpään auktoriteettiin sidottu omatunto toimii vapaudessa eikä itsekkäiden laskelmien mukaan.
Kookosluri
Elinympäristö
Kookoslurit asuvat pääasiassa alavien maiden metsissä ja vuorten alarinteillä 1 600 metrin korkeudelle saakka. Ne viihtyvät monenlaisissa metsiköissä, etenkin kookospalmumetsiköissä, sekä myös puutarhoissa ja taajamissa. Ne esiintyvät yleensä pienissä, alle 20 yksilön parvissa tai pareittain. Laji on äänekäs ja huomiota herättävä.
Lisääntyminen
Pesintä tunnetaan vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii yleensä kaksi munaa, joita haudotaan noin 25–26 päivää. Poikaset jättävät pesän noin 11 viikon ikäisinä.
Ravinto
Kookoslurit syövät ainakin siitepölyä, mettä ja kukkia.
Sigge Ericsson
Kun Neuvostoliiton luistelijat alkoivat vuonna 1953 kilpailla kansainvälisillä areenoilla, oli Ericsson ensimmäinen luistelija, joka kykeni voittamaan neuvostoliittolaiset. Sapporon MM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui neljänneksi estäen neuvostoliittolaisten neloisvoiton, ja hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli pronssi saman vuoden EM-kilpailuissa Davosissa. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa sekä Falunin Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän oli nopein 5 000 ja 10 000 metrillä, että Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän oli pisimmällä matkalla nopein sekä kahdella keskimmäisellä matkalla toiseksi nopein. Moskovan maailmanmestaruus oli sikäli merkittävä, että Sigge Ericsson kukisti suosikkina kotikisoihin tulleet isäntämaan huippuaikoja luistelleet tähdet Oleg Gontšarenkon, Boris Šilkovin ja Dmitri Sakunenkon.
Misurinalla käydyissä vuoden 1956 Cortinan talviolympialaisten pikaluisteluissa Ericsson sijoittui 5 000 metrillä hopealle kahdeksan sekuntia Boris Šilkovin takana. 10 000 metrillä Knut Johannesen luisteli ajan 16.36,9, mikä jäi vain runsaat neljä sekuntia maailmanennätyksestä. Ericsson kuitenkin luisteli vielä Johannesenia sekunnin nopeammin ja voitti olympiakultaa. Samana vuonna EM-kisoissa Helsingissä hän saavutti pronssia. Vuonna 1957 Sigge jätti EM-kilpailut väliin keskittyäkseen täysillä kotikaupungissaan Östersundissa käytyihin MM-kilpailuihin. Nämä kisat menivät kuitenkin penkin alle ja Ericssonin sijoitukseksi jäi yhdeksäs sija. MM-kisat jäivät Ericssonin viimeiseksi kansainväliseksi esiintymiseksi.
Ruotsissa Sigge Ericssonin uran aikaan kilpailtiin vain lajikohtaisista mestaruuksista – ei siis yhteispisteiden mestaruudesta. Ericsson voitti kolme kertaa 1 500 metrin (1954, 1955 ja 1956), neljä kertaa 5 000 metrin (1953, 1954, 1955 ja 1956) ja neljä kertaa 10 000 metrin mestaruuden (1952, 1954, 1955 ja 1956).
Sigge Ericsson palkittiin menestysvuotena 1955 Svenska Dagbladetin kultamitalilla.
Aasianmangrovemedestäjä
Aasianmangrovemedestäjä (Leptocoma calcostetha) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Aasianmangrovemedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Toni Koivisto
Toni Petteri Koivisto (s. 5. marraskuuta 1982 Ylitornio) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edusti SM-liigassa Rauman Lukkoa, Tampereen Ilvestä ja Oulun Kärppiä yhteensä 944 runkosarjaottelun verran tehden niissä tehot 220+273=493 sekä 90 playoff-ottelun verran tehopistein 21+25=46. Koivisto on lähtöisin Ylitorniolta, josta hän siirtyi jo C-juniori-ikäisenä Lukkoon. Hän pelasi seurassa runkosarjaotteluistaan 729, mikä on eniten seuran historiassa. Koivisto toimi pelaajauransa kuusi viimeistä kauttaan joukkueen varakapteenina ja hän oli voittamassa Suomenmestaruutta vuonna 2021 ja SM-pronssia vuonna 2014. Koivisto voitti myös SM-hopeaa Kärpissä vuonna 2009.
Koivisto pelasi urallaan myös yhden kauden KHL-seura Metallurg Magnitogorskissa sekä yhteensä kolme kautta Ruotsin Elitserienissä Frölunda HC:n ja Luleå HF:n joukkueissa. Hän saavutti Luulajassa kaudella 2012–2013 sekä Elitserien-hopeaa että European Trophyn mestaruden. Koivisto voitti urallaan myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2002 sekä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2000. Hän pelasi myös 34 A-maaottelua. Koivisto tunnettiin erityisesti nopeana luistelijana.
Ammattilaisuran alku
Koivisto on lähtöisin Ylitorniolta ja hänen kasvattajaseuransa on Etelä-Portimo -72. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä jo 13-vuotiaana Suomen ja Ruotsin yhteisessä ”kalottiliigassa”. Kaudeksi 1996–1997 Koivisto siirtyi Rauman Lukkoon. Hän voitti joukkueessa kauden 1999–2000 päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Koivisto debytoi samalla kaudella myös Lukon SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi 12 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Koivisto teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 18. syyskuuta 1999 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Liigauransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 1999 vieraissa paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2000–2001 Koivisto teki 47 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 5+1=6. Hän pääsi pelaamaan kauden aikana myös Lukon ykkösketjussa. Koivisto pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Uudenkaupungin Jää-Kotkissa. Florida Panthers varasi hänet seitsemännellä kierroksella 200. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001.
Kaudella 2001–2002 Koivisto teki runkosarjassa 14 tehopistettä, mutta hänen suurimmat onnistumisensa nähtiin varsinkin kevätkaudella. Helmikuussa 2002 Koivisto teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Kauteen 2002–2003 hän lähti varsin suurin odotuksin onnistuneen Florida Panthersin harjoitusleirin jälkeen, mutta Koivisto ei kuitenkaan onnistunut lyömään vielä itseään läpi SM-liigassa ja hänen roolinsa pieneni kauden mittaan aina nelosketjuun ja 13. hyökkääjäksi asti. Tehopisteitä Koivistolle kertyi 13. Läpimurto jäi tekemättä vielä kaudella 2003–2004, jolloin tehopisteitä syntyi 12. Maaliskuussa 2004 hän teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa.
Läpimurto SM-liigassa
Koiviston läpimurto nähtiin vihdoin kaudella 2004–2005, jolloin hän teki 56 runkosarjaottelussa tehot 17+10=27 ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Koivisto oli runkosarjassa Lukon kolmanneksi paras maalintekijä Shayne Toporowskin kanssa. Hän ei kuitenkaan jatkanut joukkueen optiovuottaan, vaan siirtyi kaudeksi 2005–2006 kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän muodosti joukkueessa toimivan ykkösketjun Perttu Lindgrenin ja Jussi Pesosen kanssa ja paransi SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 19+13=32. Koivisto jakoi Pesosen kanssa Ilveksen sisäisen maalipörssin voiton. Kaudella 2006–2007 hän paransi piste-ennätystään tehoilla 21+20=41, joilla Koivisto voitti joukkueen sisäisen maalipörssin ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi Mikko Peltolan jälkeen. Koko SM-liigan maalipörssissä hän sijoittui yhdeksänneksi kolmen muun pelaajan kanssa. Kevään 2007 pudotuspeleissä Koivisto oli Ilveksen paras pistemies tehoilla 4+4=8. Maaliskuussa 2007 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kauteen 2007–2008 Koivistolla mahtui noin kuukauden mittainen poissaolo käsivamman vuoksi, jonka hän sai helmikuussa 2008. Koivisto teki 45 pelaamassaan runkosarjaottelussa tehot 14+26=40, joilla hän jakoi Ilveksen sisäisen maalipörssin voiton Vesa Viitakosken ja Marko Anttilan kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi Mike Bishain jälkeen. Kevätkaudella Koiviston tahti kuitenkin hieman hiipui, eikä hän tehnyt viidessä pelaamassaan pudotuspelissä ainuttakaan tehopistettä.
Kaudeksi 2008–2009 Koivisto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Oulun Kärppiin. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+39=62, joilla Koivisto oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä, sijoittui koko liigan pistepörssissä kolmanneksi ja jakoi maalipörssin seitsemännen sijan joukkuetoverinsa Kristian Kuuselan ja HIFK:n Arttu Luttisen kanssa. Hän edusti Kärppiä kauden aikana myös Mestarien liigassa. Kevään 2009 pudotuspeleissä Koivisto jakoi Kärppien sisäisen pistepörssin voiton Jari Viuhkolan kanssa ja sisäisen maalipörssin voiton Kuuselan ja Jonas Anderssonin kanssa tehoilla 6+5=11. Hän ratkaisi joukkueelle välieräpaikan tehtyään viidennessä puolivälieräottelussa 21. maaliskuuta 2009 vieraissa Jokereita vastaan tehtyään jatkoajalla ajassa 67.34 Kärppien 2–3-voittomaalin. Koivisto teki myös Kärppien toisen maalin ja syötti joukkueen ensimmäisen maalin, jonka teki Kristian Kuusela. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Koivisto voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.