cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sudenpesä (vuoden 1973 elokuva)
Elokuva valittiin vuonna 1997 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Sudenpesän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Marko Lapinkoski
Marko Lapinkoski (s. 2. lokakuuta 1969 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, jonka ura alkoi Oulun Kärpistä kaudella  päättyi Suomi-sarjaan pietarsaarelaiseen Jeppis Hockeyhyn kaudella 2008–2009. Tämän jälkeen hän pelasi kuitenkin II-divisioonassa Hermeksen ja Muik Hockeyn riveissä kauden 2009–2010. Muik Hockey ilmoitti 10. toukokuuta 2010, että Lapinkoskesta tulee joukkueen uusi päävalmentaja ja kaudella 2010–11 hän pelasi valmentamisen ohella joukkueessa 2 ottelua.
Sudenpesä (vuoden 1973 elokuva)
Juoni
Elokuva kertoo New Yorkissa asuvasta nuoresta Charliesta, joka tekee hanttihommia mafialle. Charlien eno, Giovanni on iso kiho rikollispiireissä. Giovanni on luvannut auttaa Charlieta ravintolan perustamisesta. Charlie kuitenkin viettää aikansa epilepsiaa sairastavan tyttöystävänsä Teresan ja tämän serkun Johnny Boyn kanssa, jolla on velkoja vähän joka suuntaan. Giovannin mielestä Charlien ystäväpiiri estää hänen etenemisen maailmassa. Charlie tapailee kuitenkin Giovannin tietämättä Teresaa sekä Johnnya. Teresa on ehdotellut kauan Charlielle New Yorkista lähtemistä, mutta unelma ravintolasta on esteenä muuttamiselle. Charlie on vaikean päätöksen edessä, ystävät vai ura?
Marko Lapinkoski
Lapinkoski pelasi ensimmäistä kertaa SM-liigassa Kärpissä kaudella 1987–1988, ja oli mukana seuraavalla kaudella liigakarsinnoissa, joiden päätteeksi Kärpät putosi I-divisioonaan. Pelattuaan I-divisioonassa kaksi kautta Lapinkoski siirtyi Tampereen Tapparaan. Kahden kauden aikana Lapinkoski pelasi 68 ottelua tehden 17:n tehopistettä. Lapinkoski palasi kaudeksi 1993–1994 Kärppiin, mutta siirtyi kauden jälkeen toiseen I-divisioonaseuraan, eli Kokkolan Hermekseen. Hermeksessä viisi kautta pelannut Lapinkoski siirtyi vuosituhannen vaihteessa 1999–2000 Ranskaan, Anglet Hormadi Élite nimiseen seuraan. Kahden kauden jälkeen Lapinkoski palasi Suomeen, nyt II-divisioonaan pietarsaarelaiseen Jeppis HT:ehen. Nostettuaan kaudella 2001–2002 Jeppiksen Suomi-sarjaan, pelasi Lapinkoski aina kauteen 2008–2009 seurassa, kunnes päätti uransa korkeammilla sarjatasoilla. Edustaessaan Kärppiä kaudella 1993–1994 Lapinkoski valittiin I-divisioonan Fair Play -pelaajaksi.
Salmiakki (kirja)
thumb|Salmiakki-kirjan (2001) kansi jäljittelee makeisaskia. Salmiakki on Jukka Annalan palkittu tietokirja salmiakkimakeisten historiasta. Sen on julkaissut vuonna 2001 Nemo. Kirjassa on tietoja salmiakin käyttöhistoriasta, makeisten lajityypeistä ja suosikkituotteiden historiasta. Salmiakin jälkeen Jukka Annala on kirjoittanut teoksen Toopelivisio (Teos, 2006).
Syksyllä 2001 julkaistu Salmiakki ylti Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi, ja se valittiin vuoden kauneimmaksi kirjaksi. Kustannusosakeyhtiö Nemo julkaisi Salmiakista neljä painosta, ja kirjaa myytiin yhteensä 11 500 kappaletta. Kirjan ulkoasun suunnittelivat Petri Salmela ja Ilona Ilottu.
Suomen kirjataiteen komitea valitsi Salmiakin Vuoden 2001 kauneimmaksi kirjaksi. Teos arvioitiin parhaaksi 187 kirjan joukosta, jotka 55 kustantajaa oli lähettänyt komitean arvosteltavaksi.
Aikaan sinikellojen
Aikaan sinikellojen on Jori Sivosen säveltämä, Juha ”Watt” Vainion sanoittama ja Paula Koivuniemen esittämä kappale. Koivuniemi levytti sen vuonna 1982, ja se julkaistiin hänen albumillaan Luotan sydämen ääneen. Se on Koivuniemen tunnetuimpia kappaleita, joka on julkaistu usealla hänen kokoelma-albumillaan, kuten levyillä 21 romanttista laulua, 20 toivottua levytystä ja 20 suosikkia -sarjan Aikuinen nainen -levyllä. Lisäksi kappale julkaistiin singlenä ”Aikuinen nainen” -kappaleen yhteydessä.
Aikaan sinikellojen julkaistiin myös Juha Vainion sanoituksia sisältävällä albumilla Sanat: Juha Vainio.
Matti Vuoria
Matti Vuoria (s. 14. maaliskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen virkamies ja yritysjohtaja. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö 1992–1998 ja Keskinäisen työeläkevakuutusyhtiön Varman toimitusjohtaja 2004–2014.
Vuoria valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1974 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1977. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1978.
Vuosina 1984–1985 Vuoria oli ulkoministeriön lähetysneuvos. Hän työskenteli kauppa- ja teollisuusministeriössä hallitussihteerinä 1981–1984, hallitusneuvoksena 1985–1991, ylijohtajana 1991–1992 ja kansliapäällikkönä 1992–1998. Vuosina 1998–2003 Vuoria toimi Fortumin hallituksen päätoimisena puheenjohtajana. Hän oli Varman toimitusjohtaja 2004–2014. Vuoria jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2014.
Vuorialla on lukuisia luottamustoimia yritysten ja yhteistyöelinten hallituksissa. Hän on YIT:n ja Svenska Handelsbankenin Suomen aluepankin hallituksen puheenjohtaja sekä muun muassa Loudspringin ja Wihurin hallituksen jäsen.
Powerglide
Pitkä historia
Powergliden seuraajaksi suunniteltiin saman valmistajan Turboglide vaihteistoa, jonka toiminta hyödynsi erityisen pitkälle kehitettyä momentinmuunninta. Turbogliden valmistus aloitettiin vuonna 1957 mutta lopetettiin jo 1961 laatuongelmien vuoksi. Näin ollen Turboglide ei syrjäyttänytkään Powerglidea, joka puutteistaan huolimatta saavutti mainetta kestävyydellään. Vuodesta 1962 alkaen Powerglidea valmistettiin alumiinirunkoisena. Vuosina 1968–1971 Powergliden vaihtoehdoksi valmistettiin hieman halvempaa käsivalintaista versiota, joka ei saavuttanut suurta suosiota. Powergliden valmistus jatkui, kunnes vuonna 1974 kolmevaihteinen Turbo-Hydramatic syrjäytti sen.
Vaikka General Motors lakkasi valmistamasta Powerglidea, lujuutensa ansiosta sitä käytetään yhä kiihdytysautokisoissa. Useat pienet valmistajat ovat myöhemmin valmistaneet omia versioitaan Powerglidesta harrastajien käyttöön.
Luettelo Kirgisian kaupungeista
Tämä on luettelo Kirgisiassa sijaitsevista kaupungeista. Vuoden 2015 alussa Kirgisiassa oli maan tilastoviranomaisen mukaan yhteensä 31 kaupunkia. Alueiden ja kaupunkien väkiluku 1.1.2016 käy ilmi toisesta lähteestä.
Sitgesin elokuvajuhlat
thumb|Elokuvajuhlien päätapahtumapaikka vuonna 2009. Sitgesin elokuvajuhlat on Espanjan Sitgesissä vuodesta 1967 lähtien järjestetty fantasia- ja kauhuelokuviin keskittyvä elokuvafestivaali, joka pidetään vuosittain yleensä lokakuussa. Elokuvajuhlilla on jaettu vuodesta 1971 lähtien palkintoja elokuvien tekijöille. Pääpalkintoja kutsutaan Maria-palkinnoiksi.
Sitgesissä ovat parhaan elokuvan palkinnon voittaneet muun muassa vuonna 2010 Jalmari Helanderin Rare Exports ja vuonna 2022 Helanderin Sisu .
Bartolomé de Selma y Salaverde
Bartolomé de Selma y Salaverde oli espanjalainen fagotisti ja säveltäjä. Hän syntyi Espanjassa 1500-luvun lopulla ja kuoli vuoden 1638 jälkeen todennäköisesti Itävallassa tai Puolassa. Hän kuului augustinolaisiin ja työskenteli eri hoveissa. Ainoat häneltä tunnetut sävellykset on julkaistu vuonna 1638 Venetsiassa kokoelmassa Primo Libro Canzoni, Fantasie et Correnti da suonar a 1, 2, 3, 4 voci con Basso Continuo.
Bill Klatt
William ”Bill” Klatt (16. lokakuuta 1947 – 23. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Klatt aloitti ammattilaisuransa vuonna 1969 Central Hockey Leaguen Oklahoma City Blazersissä, mitä ennen hän oli pelannut kolme kautta Minnesotan yliopiston joukkueessa Golden Gophersissa yliopistosarja Western Collegiate Hockey Associationissa. Vuonna 1972 hän siirtyi World Hockey Associationin Minnesota Fighting Saintsiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 143 runkosarja- ja 17 pudotuspeliottelua. Hän teki WHA:n runkosarjassa 78 tehopistettä, 50 maalia ja 28 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhdeksän tehopistettä, neljä maalia ja viisi syöttöpistettä.
Klatt palasi vuonna 1974 Central Hockey Leagueen ja pelasi yhden kauden Omaha Knightsissa ennen kuin siirtyi pelaamaan vuosiksi 1975–1979 Itävaltaan. Hän pelasi yhden kauden HC Salzburgissa ja kolme kautta ATSE Grazissa. Hän oli voittamassa Itävallan jääkiekkoliigan (Österreichische Eishockey-Liga) mestaruutta vuonna 1978 ja oli kahdesti liigan paras pistemies. Hän lopetti pelaajauransa Itävallassa pelattujen vuosien jälkeen.
Klatt edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta yksissä arvokilpailuissa, jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1976. Yhdysvallat sijoittui tuossa turnauksessa neljänneksi.
Klatt kuoli 64-vuotiaana joulukuussa 2011. Hän sairasti leukemiaa.
Plutonium 74
Plutonium 74 on suomalainen psykedeelistä rytmimusiikkia esittävä yhtye, joka on perustettu vuonna 1998.
Yhtyeen johtohahmo on näyttelijä Ylermi Rajamaa (laulu, koskettimet). Heidän tunnetuin kappaleensa lienee Juoppohullun päiväkirja -elokuvasta tuttu "Loppulaulu" (2008).
Kappaleista "Ruisleipää ja lakipykäliä" (2003), "Porkkana ja nauris" (2011), "Jäähai" (2014), "Aleksis Kiven kadulla" (2016) ja "Muistatko tämän laulun" (2016) on julkaistu musiikkivideot.
Yhtye on mukana myös Funky Amigos ry:n julkaisemalla 19th Funky Elephant festival-kokoelmalevyllä josta löytyy kappale "Perusasioita" remix-versiona sekä Stupido 20.-kokoelmalevyllä.
Intian presidentinvaali 1997
Intian presidentinvaali 1997 oli valitsijamiesvaali, jossa Intian parlamentin jäsenet sekä osavaltioiden lainsäätäjät valitsivat Intialle uuden presidentin. Vaalit voitti entinen varapresidentti ja diplomaatti K. R. Narayanan, josta tuli Intian ensimmäinen kastiton presidentti. Häntä vastassa oli bramiinikastiin kuulunut Intian vaalikomission entinen johtaja T. N. Seshan.
Ainoa puolue, joka tuki Seshania avoimesti oli Shiv Sena, jonka lisäksi häntä äänestivät muutamat sitoutumattomat lainsäätäjät. Narayananin voitto ei ollut kovinkaan yllättävä, koska hänen takanaan oli puoluekentän muut puolueet.
Äänioikeutettuja lainsäätäjiä oli 4848, joista 4231 äänesti Narayania presidentiksi ja 240 Seshania. 171 ääntä hylättiin. Intian presidentinvaaleissa eri osavaltioiden lainsäätäjien äänillä on erilainen painoarvo, joka perustuu osavaltion väkilukuun. K. R. Narayanan saamien äänien arvo oli 956 290 ja Seshanin äänien 50 631.
Vaikka Intian presidentin virka onkin enimmäkseen symbolinen, analyytikot näkivät sen alhaiskastisten intialaisten voittona. Kriitikoiden mukaan Narayanan voitti ainoastaan, koska hän oli kastiton. Myös presidentti Narayanan veljenpoika yhtyi kritiikkiin paikallisessa mediassa kutsumalla setäänsä kastittomaksi bramiiniksi.
Totuuden hetki
Totuuden hetki (alkuperäiseltä nimeltä The Moment of Truth) on yhdysvaltalainen viihdeohjelma, joka perustuu kolumbialaiseen ohjelmaformaattiin "Nada más que la verdad". Ohjelma esitettiin Yhdysvalloissa 23. tammikuuta 2008 – 8. elokuuta 2009 FOX kanavalla.
Ohjelmaa juontaa Mark Walberg ja suomalaista versiota Ilari Johansson.
Kulku
Ohjelmaan valituille kilpailijoille tehdään alussa valheenpaljastustesti, jossa heiltä kysytään 50 kysymystä (Suomessa noin sata kysymystä). Itse ohjelmassa kilpailijalle esitetään 21 kysymystä. Mitä useampaan kysymykseen kilpailija vastaa totuudenmukaisesti, sitä isommaksi voittosumma kasvaa. Ohjelmassa esitetyt kysymykset voivat muodostua pelin edetessä erittäin henkilökohtaisiksi, esimerkiksi parisuhteeseen liittyen.
Ensimmäinen osio sisältää kuusi kysymystä ja jos niihin vastaa oikein, voittaa 10 000 dollaria. Seuraava osio sisältää viisi kysymystä ja jos ne menevät oikein, voittaa 25 000 dollaria. Peli etenee siihen asti, kun kilpailija on vastannut kaikkiin 21 kysymykseen oikein, jolloin hän voittaa päävoiton 500 000 dollaria. Jos hän valehtelee yhteenkään kysymykseen pelin aikana, häviää koko pelin. Kilpailija voi halutessaan lopettaa pelin ja tyytyä siihen asti ansaittuun voittosummaan. Sarjan kolmannella tuotantokaudella yksi kilpailija Melanie Williams vastasi totuudenmukaisesti kaikkiin 21 kysymykseen voittaen 500 000 dollaria.
Studiossa on kilpailijan lisäksi kannustamassa läheisiä, kuten perheenjäseniä, elämänkumppani ja ystäviä. Mikäli läheiset eivät halua kuulla kilpailijan vastausta esitettyyn kysymykseen, he voivat yhden kerran pelin aikana painaa edessään olevaa lamppua. Tällöin esitetty kysymys vaihdetaan uuteen ja tähän kilpailijan tulee vastata.
Suomalainen versio
Ohjelman suomalaista versiota esitettiin syksyllä 2009 yhden tuotantokauden ajan. Suomalaisen formaatin juontajana on Ilari Johansson. Suomen version pääpotti on 50 000 euroa.
Kohu
Ohjelma on aiheuttanut paljon kohua ja puhetta, muun muassa Yhdysvalloissa ja maissa, joissa sarjaa esitetään. Muun muassa ohjelman kilpailijoiden pari- ja perhesuhteita on mennyt poikki ohjelman takia. Suomessa kaksi ohjelman kilpailijaa ovat menettäneet työpaikkansa paljastettuaan ohjelmassa työnantajan kannalta epämiellyttäviä tietoja. Kolumbialainen versio lopetettiin kilpailijan vastatessa myöntävästi (ja totuudenmukaisesti) kysymykseen, onko hän palkannut palkkamurhaajan surmaamaan miehensä.
Edmund Randolph
Edmund Jennings Randolph (10. elokuuta 1753 Williamsburg – 12. syyskuuta 1813 Clarkin piirikunta) oli Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1794–1795.
The Bonnie Blue Flag
The Bonnie Blue Flag on yhdysvaltalainen marssilaulu, jonka laati etelävaltioiden käytettäväksi Harry McCarthy ja jonka nuotit A.E. Blackmar and Bro. julkaisi vuonna 1861. Kappale pohjautuu melodiansa puolesta irlantilaiseen kansansävelmään ”The Irish Jaunting Car”.
Kappaleen nimessä esiintyvä ”bonnie blue flag” viittaa vuonna 1810 lyhyen aikaa olemassa olleeseen Länsi-Floridan tasavaltaan, jonka Yhdysvallat myöhemmin liitti itseensä. Samankaltaista lippua käytti myöhemmin jonkin aikaa myös Texasin tasavalta.
Sanat
On huomioitava, että kappaleen sanat eivät vastaa Yhdysvalloista irtautuneiden osavaltioiden todellista järjestystä.
”Property” vastaan ”liberty”
Kappaleen kolmannen säkeen neljäs sana oli alkuperäisessä versiossa ”property” eli omaisuus, viitaten etelävaltioissa vallinneeseen orjuuteen. Joissakin myöhemmissä versioissa, mukaan lukien A.E. Blackmar and Bro. -yhtiön neljässä viimeisessä julkaisussa yhdeksästä, sana on muutettu muotoon ”liberty” eli vapaus. Muun muassa vuoden 2003 elokuvassa Jumalan miekka etelävaltioiden sotilaiden nähdään laulavan kappaleesta sen jälkimmäistä versioita. Tämä poiki elokuvaa koskevan valituksen, koska sen katsottiin vääristelevän historiaa ja etelävaltioiden motiiveja – kappaleessa itsessään mainitun Alexander Stephensin mukaan orjuus oli etelävaltioiden kulmakivi ja Yhdysvalloista irtautumisen nimenomainen syy.
Teodor Grünn
thumb|150px|Teodor Albin Alarik Grünn Teodor Albin Alarik Grünn (10. tammikuuta 1898 Vaasa – 16. tammikuuta 1987 ) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat pankinkamreeri Herman Grunn ja Elin Lindevall. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Dagny Maria Lindroosin kanssa.
Opinnot
Grünn kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja yhden vuoden Vaasan kauppakoulua. Hän suoritti taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1928 ja suojeluskuntain komentajakurssin vuosina 1932–1933. Hän osallistui Suojeluskuntajärjestön 1. sotilasohjaajille järjestetyn raskaiden aseiden käsittelykursseille vuosina 1939–1940.
Jääkärikausi
thumb|250px|Riianlahden eteentyönnetyt asemat Grünn liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 8. joulukuuta 1916 ja komennettiin Saksan meriesikunnan järjestämille räjäytyskursseille Berliiniin ja Kieliin sekä keväällä 1917 erikoistehtäviin Ruotsiin ja Suomeen. Hän tuli tovereineen pidätetyksi Ruotsin ja Suomen rajalla ja oleskeli sen jälkeen Ruotsin viranomaisten valvonnassa Luulajassa. Hän jatkoi vapauduttuaan valmisteluja alkuperäisen tehtävänsä suorittamiseksi, mutta sai vuoden vaihteessa 1917 määräyksen lähteä Suomeen suojeluskuntatyöhön. Hän saapuikin tammikuun alkupäivinä Tornion kautta Ouluun ja toimi 4. tammikuuta 1918 alkaen kouluttajana Oulun suojeluskunnassa.
Suomen sisällissota
Sisällissodan sytyttyä Grünn otti osaa venäläisten aseistariisumiseen Limingassa sekä Oulun valtaukseen, mistä hän matkusti Vaasaan ja Vaasan ympäristön suojeluskuntalaisista muodostetun osaston johtajana Mikkeliin, mistä käsin hän otti osaa Mäntyharjun kirkonkylän taisteluihin. Hänet määrättiin jääkärijoukkoja perustettaessa joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1918 alkaen 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti osaa Tampereen saartoon ja Viipurin valloitukseen, jonka aikana haavoittui 28. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika
Grünn palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta myöhemmin tuli Savon jääkärirykmentti n:o 3. Hän toimi 1. pataljoonan adjutanttina ja myöhemmin 2. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 28. joulukuuta 1918 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin kouluttajaksi Vaasan suojeluskuntapiiriin 15. helmikuuta 1919. Tehtävässä hän oli 1. kesäkuuta 1919 saakka, josta hän siirtyi Etelä-Lohjan suojeluskunnan harjoituspäälliköksi 17. lokakuuta 1919, missä tehtävässä hän oli 22. heinäkuuta 1921 saakka. Hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 22. heinäkuuta 1921 ja hänet määrättiin nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonaan. Toistamiseen hän erosi armeijasta 21. helmikuuta 1923 ja siirtyi jälleen suojeluskuntajärjestöön, missä hänet määrättiin 1. maaliskuuta 1923 Uudenmaan eteläisen suojeluskuntapiirin (Nylands södra skyddskårsdistrikt) 2. alueen ja 1. tammikuuta 1924 alkaen 3. alueen päälliköksi sekä 1. helmikuuta 1926 alkaen urheiluohjaajaksi ja 1. kesäkuuta 1928 alkaen 3. sotilasohjaajaksi ja viimein 20. maaliskuuta 1931 alkaen 1. sotilasohjaajaksi.
Talvi- ja jatkosota
Grünn toimi talvisodassa Jalkaväkirykmentti 10:n II pataljoonan komentajana ja osallistui taisteluihin Länsi-Kannaksella. Välirauhan aikana hän toimi uudelleen sotilasohjaajana Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä ja Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 24:n III pataljoonan komentajaksi, josta hänet siirrettiin Kotijoukkojen esikuntaan koulutustoimiston päälliköksi ja toimistoupseeriksi. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Nylands Södra suojeluskuntapiirin komentajaksi, josta hänet siirrettiin lakkautuspalkalle sodan loputtua. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945 ja siirtyi Snappertunaan maanviljelijäksi.
Opetustoimet
Grünn toimi opettajana Suojeluskuntain päällystökoulun voimistelu- ja hiihtokursseilla vuonna 1926 ja urheilukursseilla vuonna 1929 sekä poikakursseilla vuosina 1929 ja 1930 sekä voimistelu- ja hiihtokurssien johtajana vuonna 1931.
Luottamustoimet
Grünn toimi verolautakunnan jäsenenä ja tielautakunnan puheenjohtajana 1950-luvulla.
Julkaisut
Grünn on kääntänyt ruotsiksi teoksen Kiväärinjohtajan opas nimellä Handledning för gevärsförare sekä Suojeluskuntain Koulutusohjeen vuonna 1942 sekä Suojeluskuntajärjestön ampumaohjelmiston myös vuonna 1942.
Columbus Solons
Columbus Solons (joissakin lähteissä myös Columbus Colts ) oli Major League Baseball -joukkue, joka pelasi American Associationissa kolmen kauden ajan vuosina 1889–1891. Parhaimmillaan joukkue sijoittui liigan kakkossijalle kaudella 1890, kahdella muulla kaudella se saavutti kuudennen sijan. AA:n lakkauttamisen myötä 1891 loppui myös Solonsin MLB-taival.
Hush Hush; Hush Hush
Hush Hush; Hush Hush on yhdysvaltalaisen naisyhtye The Pussycat Dollsin kappale heidän toiselta, Doll Domination-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Nicole Scherzinger, Andreas Romdhane, Josef Larossi, Ina Wroldsen, Dino Fekaris ja Frederik Perren sekä tuottivat Quiz & LaRossi ja Dave Audé. Se julkaistiin albumin kuudentena ja sekä sen että koko yhtyeen uran viimeisenä singlenä 12. toukokuuta 2009. Soolo- ja taustalaulut esittää yhtyeen päälaulaja Nicole Scherzinger. Singlen julkaisu aiheutti kiistelyjä, koska se kreditoitiin muotoon "Pussycat Dolls featuring Nicole Scherzinger". Monet luulivat tämän myötä Scherzingerin lähteneen soolouralle.
Olav Sunde
Olav Sunde (17. elokuuta 1903 Oslo – 10. marraskuuta 1985) oli norjalainen keihäänheittäjä.
Hush Hush; Hush Hush
Kappale oli alun perin hidas balladi, mutta se muokattiin ylätempoiseksi, disco-inspiraatioiseksi dance-kappaleeksi, joka sisältää lainattuja osuuksia Gloria Gaynorin vuoden 1978 hittikappaleesta "I Will Survive". Sanoituksellisesti kappale kertoo vahvasta naisesta, joka suree suhteensa kuolemaa ja ei koskaan pyydä apua hänen rakastajaltaan. Kappaleen "post break-up anthem" aiheutti pääosin ristiriitaisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka totesivat, että siitä puuttui kappaleiden "Don’t Cha" ja "When I Grow Up" henkinen R&B-tyyli.
Olav Sunde
Hän voitti pronssia vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa. Hän voitti uransa aikana yhdeksän Norjan mestaruutta vuosina 1927–1937.
Hush Hush; Hush Hush
Kaupallisesti kappale on saanut kohtalaisen menestyksen, sijoittuen kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Belgian Valloniassa, Suomessa ja Ranskassa. Yhdysvalloissa kappale sijoittui Billboard Hot 100 -listan 73. sijalle sekä saavutti Hot Dance Club Songs -listan kärjen. Kappaleeseen liittyvä Ray Kayn ohjaama musiikkivideo julkaistiin 27. toukokuuta 2009. Video sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja, josta kritisoitiin Scherzingerin ylikorostamista, mutta videon sanottiin olevan "kaikista paljastavin The Pussycat Dollsin video siihen mennessä".
Happeningit
Happeningit ( = tapahtuma) ovat pienten taiteilijaryhmien improvisaatioesityksiä ja ne olivat suosittuja 1960-luvulla. Happening syntyi Yhdysvalloissa, jossa se liittyi kuvataiteeseen ja teatteriin. Myös musiikki, tanssi sekä valo- ja äänisuunnittelu liittyivät happeningeihin. Happeningin tilalle tuli myöhemmin performanssi.
Taustaa
Termi on peräisin Allan Kaprowin näytelmästä 18 Happening in 6 parts (1959), vaikka toisinaan ensimmäisenä happeninginä pidetään Theater Piece no. 1 -näytelmää, jonka esitti John Cage Kaprowin opettaja 1950-luvun puolivälissä.
Vaikka suuria osia esityksestä improvisoitiin, myös joitakin pääkohtia suunniteltiin. Esitykset vietiin ulos teattereista yleisön sekaan ja yleisöä kannustettiin osallistumaan esitykseen. Happeningien esityspaikkoina olivat tavallisesti julkiset tilat, kuten kadut, aukio ja puistot, sekä taidegalleriat ja -museot. Eräs merkittäviä happening-guruja oli amerikkalainen teatteriohjaaja ja fluxus-säveltäjä Kenneth (Ken) G. Dewey, joka ohjasi myös Suomessa ainakin kolme happeningia. Happeningit olivat myös tärkeä osa nykytanssin postmodernin kauden uusia teoskokeiluja.
Happeningeja Suomessa
Ateneumin taidemuseossa järjestettiin 4.4.1964 happening otsikolla Limppiece, joka esitettiin ruotsalaisen Potus Hultenin johtaman Tukholman Moderna Museetin vierailunäyttelyn yhteydessä. Tunnin kestänyt happening noudatti Henrik Otto Donnerin laatimaa partituuria ja suunnittelemassa olivat myös lavastaja Ralf Forsström ja elokuvakriitikko Pertti Lumirae. Ohjelmassa Lars Wernerin kvintetin esittämä blues hajosi vähitellen äänikaaokseksi eri puolille taidemuseon saleja. Seurasi keskustelu, jossa kiisteltiin maailmankatsomusasioista ja rukoiltiin fallosmaisen alttarin edessä. Kirjallisessa viihdehetkessä runoilijat (joista yksi oli taiteilija Rafael Wardi) takoivat vanhoja kirjoituskoneita, oppaat pitivät päättömiä esitelmiä Mondrianin ja Kandinskyn taiteesta ja elämäänsä kyllästynyt nuorukainen lausui Saarikoski-monologia. Ylioppilasteatterilaiset (muun muassa Vesa-Matti Loiri) pitivät miekkailuharjoituksia, ja Kaj Chydenius strippasi Ateneumin pääsalissa, vaikkakin housut jalassa.
Peter Stöger
Peter Stöger (s. 11. huhtikuuta 1966) on itävaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana
Stöger aloitti ammattilaisuransa vuonna 1985 Favoriner AC Wienin joukkueessa, josta siirtyi SK Vorwärts Steyriin jo seuraavana vuonna. Hän edusti myös takavuosien suurseura First Viennaa, kunnes siirtyi 1988 FK Austria Wieniin. Stöger edusti Austriaa kuuden kauden ajan, pelasi seuran paidassa lähes 200 ottelua ja voitti kolme perättäistä Itävallan mestaruutta 1990-luvun alussa.
Stöger jätti Austria Wienin kesällä 1994 ja edusti seuraavan kauden FC Tirol Innsbruckia. Vuonna 1995 hän siirtyi Austrian paikallisvastustajan, SK Rapid Wienin edustusmiehistöön ja voitti seuran paidassa Itävallan mestaruuden ja oli mukana Cup-voittajien Cupin finaalissa keväällä 1996. Jätettyään Rapidin kauden 1996/97 jälkeen Stöger edusti vielä LASK Linziä, Austria Wieniä, FC Admira Wacker Mödlingiä sekä pientä SC Untersiebenbrunnia, kunnes lopetti pelaajauransa vuonna 2004.
Maajoukkuetasolla Stöger pelasi Itävallan paidassa 65 A-maaottelua ja iski niissä 15 maalia. Hän oli mukana Itävallan joukkueessa MM-kisoissa 1998.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Stöger aloitti FK Austria Wienin organisaatiossa reservijoukkueen valmennustehtävissä heinäkuussa 2004. Keväällä 2005 hän nousi seuran edustusmiehistön päävalmentajaksi ja toimi tehtävässä joulukuuhun saakka. Tämän jälkeen hän toimi First Viennan valmennusorganisaatiossa ja seuran päävalmentajana huhtikuuhun 2010 saakka.
Marraskuussa 2010 Stögeristä tuli Grazer AK:n päävalmentajana. Hänen johdollaan seura pelasi loistavan loppukauden ja hävisi vain yhden 15 pelaamastaan ottelusta. Hyvästä tuloksesta huolimatta GAK ei jatkanut Stögerin sopimusta kauden jälkeen. Kesäkuun alussa 2011 hän jatkoi uraansa SC Magna Wiener Neustadtin päävalmentajana.
Kausi 2011/12 ei sujunut Wiener Neustadtilta aivan odotusten mukaan ja seura sijoittui Itävallan Bundesliigassa vasta yhdeksänneksi. Sarjapaikka säilyi kuitenkin 10 pisteen turvin. Kauden jälkeen hän siirtyi FK Austria Wienin päävalmentajaksi. Stöger johdatti Austrian keväällä 2013 takaisin mestaruuskantaan seitsemän vuoden tauon jälkeen. Mestaruuskauden jälkeen Stöger siirtyi Saksan 2. Bundesliigaan 1. FC Kölnin päävalmentajaksi. Stögerin johdolla Köln pelasi vahvan kauden 2013/14 ja varmisti 2. Bundesliigan mestaruuden sekä nousun pääsarjaan kolme kierrosta ennen sarjan päättymistä.
Kaudella 2014/15 Stöger johdatti Bundesliigaan nousseen Kölnin sijalle 12 ja joukkue säilytti sarjapaikkansa selvästi. Kaudeksi 2015/16 Stöger hankki Kölnille vahvistuksia, joista ranskalaishyökkääjä Anthony Modeste johdatti 15 Bundesliiga-maalillaan joukkueen yhdeksänneksi. Sijoitus kymmenen parhaan joukossa oli Kölnille ensimmäinen 24 vuoteen. Stöger oli jo tammikuussa 2016 saanut seurajohdolta luottamusta ja tehnyt vuoteen 2020 ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2016/17 Köln paransi sijoitustaan ja nousi yllättäen kauden päätteeksi Bundesliigan viidenneksi. Sijoituksen myötä Köln selvisi europeleihin 25 vuoden tauon jälkeen. Kausi 2017/18 lähti Stögerin joukkueelta liikkeelle alavireisesti. Joukkue oli myynyt kesällä Modesten Kiinaan ja tilalle hankittu Jhon Cordóba ei syksyn otteluissa päässyt ranskalaisen tasolle. Eurooppa-liigassa Köln voitti vain kaksi alkulohko-otteluaan ja jäi kolmanneksi, eikä selvinnyt pudotuspeleihin. Bundesliigassa Köln eteni tappiosta toiseen keräten 14 kierrokselta ainoastaan kolme pistettä. Seuran juututtua Bundesliigan jumboksi ja eron putoamisviivaan kasvettua jo kahdeksaan pisteeseen, erotti seurajohto viimein Stögerin joulukuun alussa 2017.
Viikko Köln-potkujensa jälkeen Stögeristä tuli Borussia Dortmundin päävalmentaja kauden 2017/18 ulottuvalla sopimuksella. Stögerin johdolla Dortmundin tulokset kääntyivät paremmiksi ja joukkue pelasi hänen alaisuudessaan 12 perättäistä Bundesliiga-ottelua ilman tappioita, kunnes hävisi maaliskuun lopussa murskaavasti FC Bayern Münchenille 6-0. Dortmund nousi Stögerin johdolla kuitenkin Bundesliigan kahdeksannelta sijalta kolmanneksi ja varmisti paikkansa Mestarien liigaan kaudelle 2018/19. Eurooppa-liigassa Dortmundin tie katkesi toisella pudotuspelikierroksella tappioon Red Bull Salzburgille yhteismaalein 2-1. Stögerin pesti Dortmundissa jäi lopulta puolen vuoden mittaiseksi, kun seura vahvisti viimeisen tappiollisen Bundesliiga-ottelun jälkeen, ettei Stöger jatka seuran päävalmentajana.
Elokuun alussa 2019 Stöger aloitti Austria Wienin urheilutoimenjohtajana. Elokuussa 2020 vahvistettiin, että Stögerin rooli laajenee kaudeksi 2020/21 ja hän toimii myös Austria Wienin päävalmentajana. Kausi 2020/21 ei sujunut tuloksellisesti hyvin ja Austria Wien sijoittui Itävallan Bundesliigassa vasta kahdeksanneksi. Kauden jälkeen Stöger jätti Austrian ja siirtyi unkarilaisen Ferencvárosin päävalmentajaksi. Stögerin pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo joulukuussa 2021, kun joukkue kärsi ensimmäisen vierastappionsa Debrecenille.
Rui Marques
Manuel Rui Marques, tunnetaan myös nimellä Rui Manuel Marques, (s. 3. syyskuuta 1977 Luanda) on angolalainen jalkapalloilija. Hän syntyi Luandassa, Angolassa, mutta muutti jo lapsena Portugaliin. Marques pelasi puolustajana ja hänet tunnettiin nopeista sprinteistä ja kovista taklauksista.
Marquesin ammattilaisura alkoi kaudella 1999–2000 Saksan SSV Ulmissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Hertha BSC Berliniin, jossa pääsi pelaamaan vain yhdessä ottelussa. Kaudet 2001–2004 Marques edusti VfB Stuttgartia.
Portugalilaisseura CS Marítimo hankki Marquesin kaudeksi 2004–2005. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut murtautumaan vakituiseen kokoonpanoon ja Marítimo vapautti pelaajan kauden jälkeen. Tämän jälkeen hän siirtyi Englantiin ja Leedsiin. Keväällä 2006 hän käväisi myös lainassa Hullissa, mutta pesti jäi loukkaantumisen takia vain yhteen otteluun.
Marques edusti Angolan maajoukkuetta MM-kisoissa 2006 ja pääsi kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle.
Tommaso Campanella
thumb|Tommaso Campanella thumb|right|Tommaso Campanellan näköispatsas.
Tommaso Campanella (5. syyskuuta 1568 – 21. toukokuuta 1639), ristimänimeltään Giovanni Domenico Campanella, oli italialainen renessanssifilosofi, teologi ja runoilija.
Elämäkerta
Campanella syntyi Stilossa, Calabrian provinssissa, Italiassa. Hän oli köyhän ja lukutaidottoman suutarin poika, mutta hänestä tuli lapsinero. Hän liittyi dominikaaniseen sääntökuntaan ennen viidettätoista ikävuottaan ja otti nimen Veli Tommaso Tuomas Akvinolaisen kunniaksi. Hän opiskeli teologiaa ja filosofiaa useiden opettajien johdolla.
Campanella irtautui jo varhain aristoteelisesta oikeaoppisuudesta ja viehättyi Bernardino Telesion empirismistä. Tämä opetti, että tieto on aistimus tai tunne, ja että kaikki asiat luonnossa omaavat aistimuksia. Campanella kirjoitti ensimmäisen teoksensa, Philosophia sensibus demonstrata ("Aistien todistama filosofia"), Telesion puolustukseksi. Se julkaistiin vuonna 1592. Napolissa Campanella tutustui myös astrologiaan. Astrologisista pohdiskeluista tuli usein toistuva teema hänen kirjoituksissaan.
Campanellan heterodoksiset näkemykset, erityisesti Aristoteleen auktoriteetin vastustaminen, saattoi hänet ristiriitaan kirkon johdon kanssa. Hänet ilmiannettiin inkvisitiolle ja hän joutui kuultavaksi Pyhän Istuimen eteen Roomaan. Hänet eristettiin luostariin vuoteen 1597 saakka.
Vapautumisensa jälkeen Campanella palasi Calabriaan, jossa hänestä tuli Espanjan valtaa vastustaneen salaliiton johtaja. Campanellan tavoitteena oli perustaa yhteisö, joka perustui tavaroiden ja vaimojen yhteisomistukseen, sillä hän näki Joakim Florislaisen profetioihin ja hänen omiin astrologisiin havaintoihinsa perustuen, että Hengen Aika oli koittamassa vuonna 1600. Kaksi hänen salaliittotoveriaan kuitenkin pettivät hänet, ja hänet vangittiin ja vietiin Napoliin. Hän teeskenteli olevansa mielisairas ja vältti kuolemanrangaistuksen. Silti hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.
Campanella vietti 27 vuotta vangittuna. Tänä aikana hän kirjoitti merkittävimmät teoksensa: Espanjan monarkia (1600), Poliittisia aforismeja (1601), Atheismus triumphatus (1605–1607), Quod reminiscetur (1606?), Metaphysica (1609–1623), Theologia (1613–1624), sekä tunnetuimman teoksensa, Aurinkokaupunki (1623). Hän jopa puuttui ensimmäiseen Galileo Galileita vastaan suunnattuun oikeudenkäyntiin teoksellaan Puolustuspuhe Galileolle (1616).
Lopulta vuonna 1626 paavi Urbanus VIII ja Espanjan kuningas Filip IV vapauttivat Campanellan. Pyhän istuimen määräyksestä hänet vietiin ensin joksikin aikaa Roomaan, ja lopulta vuonna 1629 hänet vapautettiin täysin. Hän asui Roomassa vielä viisi vuotta ja toimi Urbanus VIII:n avustajana astrologisissa asioissa.
Vuonna 1634 Calabriassa syntyi uusi ongelmia aiheuttanut salaliitto, jota johti yksi Campanellan seuraajista. Hän pakeni Ranskaan, jossa hänet otettiin suosiolla vastaan Ludvig XIII:n hovissa. Hänen suojelijanaan toimi kardinaali Richelieu, ja hän sai kuninkaalta eläkkeen. Hän vietti viimeiset päivänsä Saint-Honorén luostarissa Pariisissa. Hänen viimeinen teoksensa oli runo Ecloga in portentosam Delphini nativitatem, joka juhlisti Ludvig XIV:n syntymää.
Spondonin rautatieasema
Spondonin rautatieasema on Network Railin omistama miehittämätön rautatieasema Derbyssä Englannissa. Asemalaitureita on kaksi, joita kumpaakin suunnitellaan pidennettävän vuoden 2012 loppuun mennessä.
Ukko (nimi)
Ukko on suomalainen miehen etunimi, joka johtuu Kalevalassa mainitun muinaissuomalaisen ylijumalan nimestä Ukko. Ukon nimipäivä on 4. huhtikuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Ukko on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2469 henkilölle, joista pitkälti yli puolet on syntynyt vuosituhannen vaihteen jälkeen.
Ukko-Pekka oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudista yleisesti käytetty kutsumanimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä mennessä Ukko-Pekka on annettu etunimeksi noin 100 suomalaiselle.
Dialektinen käyttäytymisterapia
Dialektinen käyttäytymisterapia (DKT) on terapiamuoto, joka kehitettiin auttamaan ihmisiä muuttamaan hyödyttömiä ja haitallisia käyttäytymismalleja, esimerkiksi itsetuhoisuutta ja päihteiden väärinkäyttöä. Hoitoon kuuluu muun muassa tietoisuustaitojen opettelua, ahdingon hallintaa sekä tunteiden tunnistamista ja säätelyä. Ajatuksena on, että potilaan tulisi samanaikaisesti oppia hyväksymään itsensä ja tilanteensa sekä työskentelemään aktiivisesti muutoksen eteen. DKT:n lähtöoletus on, että ihmiset tekevät parhaansa pärjätäkseen, mutta heillä on joko puutteelliset taidot tai he eivät osaa oikeaoppisesti käyttää heillä jo olevia taitoja.
DKT on yksi kognitiivisen käyttäytymisterapian muoto, jota alkoi kehittämään 1970-luvun loppupuolella psykologian tutkija Marsha Linehan Washingtonin yliopistosta, kohderyhmänään potilaat jotka kärsivät epävakaasta persoonallisuudesta ja/tai kroonisesta itsetuhoisuudesta. Vaikka tutkimustulokset terapiamuodon toimivuudesta muiden psyykkisten sairauksien hoidossa ovat rajallisia, käytetään sitä lisäksi muun muassa aivovamman, syömishäiriöiden ja mielialahäiriöiden hoidossa. Tuoreet tutkimukset osoittavat siitä olevan hyötyä myös seksuaalisen hyväksikäytön uhreille sekä kemikaaliriippuvuudesta kärsiville.
Terapia
Terapiahoidon aloittamisen edellytyksenä ovat sopimusneuvottelut, joissa potilas ja terapeutti sopivat yhteisistä pelisäännöistä. Ainoat lähtökohtaiset edellytykset ovat potilaan sitoutuminen vähentämään itsetuhoista käytöstään, sekä säännöllinen läsnäolo. Neljä perättäistä poisjääntiä joko yksilö- tai taitovalmennustapaamisista johtaa terapian keskeytymiseen. Hoito kestää tyypillisimmin 1–2 vuotta, mutta hoitosopimus tehdään yhdessä terapeutin kanssa sovituksi määräajaksi. Terapia koostuu neljästä osa-alueesta.
Yksilöterapia
Potilas ja terapeutti tapaavat viikoittain. Tapaamisen alussa käydään läpi viikon merkittävät tapahtumat, puretaan ne osiin ja pyritään ymmärtämään niitä, tavoitteena kehittää keinoja joilla tulevaisuudessa selvitä vastaavista tilanteista. Apuna käytetään päiväkirjakorttia, johon merkitään muun muassa alakulon ja ahdistuksen määrä, nukutut tunnit ja syödyt lääkkeet.
Puhelut terapeutille
Potilaalla on lisäksi mahdollisuus soittaa yksilöterapeutilleen. Puheluiden tarkoitus on opettaa potilasta pyytämään apua ja valjastamaan uusia taitoja käyttöön arjessa. Terapeutti sopii potilaan kanssa milloin hän on tavoitettavissa.
Ukko (täsmennyssivu)
Ukko voi tarkoittaa seuraavia:
Funebre
Funebre oli yhdessä Abhorrencen kanssa yksi ensimmäisistä suomalaisista death metal -yhtyeistä. Lyhytikäisen uransa aikana he äänittivät kaksi demoa, 7″ EP:n sekä albumin Children of the Scorn, jonka tuotti entinen Stratovarius-kitaristi Timo Tolkki.
Diskografia
EP:t
Beth Underhill
Elizabeth Jane "Beth" Underhill (s. 5. syyskuuta 1962 Guelph) on kanadalainen entinen esteratsastaja.
Underhill aloitti ratsastamisen 7-vuotiaana, ja pian sen jälkeen hänen vanhempansa ostivat hevosfarmin. Hän voitti nuorena kansallisia kilpailuja ja tuli nimetyksi Kanadan maajoukkueeseen ensimmäistä kertaa 1990. Underhill voitti vuonna 1991 Pan-Amerikan kisoissa kaksi hopeamitalia. Seuraavalla kaudella hän osallistui olympialaisiin, joissa hän putosi henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa ja oli myös maansa yhdeksänneksi sijoittuneen joukkueen jäsen. Underhill sijoittui neljänneksitoista MM-kisoissa 1995 ja kuului maansa pronssimitalijoukkueeseen Pan-Amerikan kisoissa 1999.
Tolstoilaisuus
Tolstoilaisuudeksi nimitetään kirjailija Leo Tolstoin ajattelua. Siinä korostuvat yksinkertaiset elämäntavat ja lähimmäisenrakkaus. Myös avoin arvostelu yhteiskuntalaitoksia kohtaan (jotkut tolstoilaiset ovat eronneet kirkosta, jotkut – kuten Tolstoi itse – on erotettu), väkivallan tuomitseminen (usein myös itsepuolustuksen tapauksessa) sekä sodan ja vihan vastustaminen ovat keskeisiä osia tolstoilaisuudessa. Tolstoilaisuus on kristillistä, mutta pitää Jeesusta enemmän johdattajana ja profeettana kuin Jumalan poikana.
Tolstoilaisuuden uskonnollinen anarkismi
Tolstoi muodosti näkemyksensä pitkälti tulkitsemalla uudelleen Raamattua, erityisesti Vuorisaarnaa, ja tarkastelemalla venäläisten maatyöläisten elämänasennetta. Tolstoi luki Raamattua alkukielillä ja katsoi, että kirkon viralliset tulkinnat olivat virheellisiä. Oman tulkintansa Tolstoi esitti teoksessa Царство Божие внутри вас. Esimerkiksi ohjeen ”Älä vastusta pahaa pahalla” Tolstoi otti hyvin tiukasti, ja katsoi sen merkitsevän kaikesta väkivallasta kieltäytymistä, myös niin, ettei sortavan valtiokoneiston virkaa tai asemaa sopinut ottaa, eikä veroja maksaa. Tolstoilaisuus onkin eräänlaista anarkismia suhteessa valtioon ja kirkkoon, ja se luetaan ”kristillisen anarkismin” klassikoihin. Tolstoi piti kirkon tapaa siunata hallitsijoita ja sotia kristinuskon hengen vastaisena. Samoin hänen mukaansa kaikki mystiset ja järjenvastaiset menot, kuten ehtoollinen, vain peittävät Kristuksen todellisen sanoman, joka on lähimmäisenrakkauden toteuttaminen arjessa.
Tolstoin mukaan Jumalan tahdon noudattaminen kiteytyy väkivallattomuudessa (”älä vastusta pahaa pahalla”) ja lähimmäisenrakkaudessa. Valtio on hylättävä, koska se on väkivaltakoneisto. Kirkko puolestaan on tolstoilaisuuden mukaan hukannut Kristuksen sanoman hyväksyessään ja oikeuttaessaan maallisen väkivallan. Tolstoilaisuuden mukaan myös talouselämän monet muodot sisältävät väkivaltaa, kuten riistoa. Välimatka rikkaiden ja köyhien välillä sallii rikkaiden kuvitella, että he eivät ole henkilökohtaisesti vastuussa köyhien kärsimyksistä. Tolstoi kuitenkin korosti, että olemme vastuussa tekojemme seurauksista, tiedostimme niitä tai emme. Siksi tolstoilaisen on käytävä läpi sisäinen muutos, jossa hän yksilönä ottaa vastuun elämästään Jumalan tahdon mukaisesti.
Venäjän ortodoksinen kirkko tuomitsi Tolstoin näkemykset harhaoppisina, mutta niillä oli 1800-luvun lopulla laajaa kaikupohjaa myös Venäjän ulkopuolella. Suomessa tolstoilaisuus vaikutti paitsi yksittäisiin henkilöihin, myös rauhan- ja raittiusliikkeeseen.
Väkivallattomuuden oppi
Tolstoin väkivallattomuuden ajatus, jonka hän esitti myös kirjoituksessa A Letter to a Hindu, joka oli osoitettu Intian vapauden tavoittelijoille, vaikutti suuresti Mahatma Gandhin oppiin. Väkivalta ei heille tarkoittanut vain fyysistä vahingoittamista, vaan elämäntavan kokonaisuutta, sen vaikutuksia muihin ihmisiin ja usein myös eläimiin. Tyypillisesti Tolstoismiin kuului myös kasvissyönti. Sekä Tolstoi että Gandhi korostivat yksinkertaisen elämäntavan merkitystä, erityisesti että ihmisen ei tulisi elää toisten työstä, vaan Arvid Järnefeltin sanoin ”kiivetä alas talonpojan harteilta”.
Encore Une Fois
Encore Une Fois on kansainvälisen DJ-ryhmä Sash!:n kappale. Se julkaistiin heidän It's My Life - The Album-studioalbumin toisena singlenä tammikuussa 1997. Kappale koki valtavan menestyksen eri klubeilla ympäri maailmaa, sekä muodostui yhdeksi Sash!:n suurimmista hiteistä. Kappale sisältää myös saksalaislaulaja Sabine Ohmesin esittämiä osuuksia.
Kappalelista
CD 1
CD 2
Bottle Pop
Bottle Pop on yhdysvaltalaisen tyttöbändi The Pussycat Dollsin kappale heidän toiselta, Doll Domination-studioalbumilta, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen räppäri Snoop Dogg. Kappaleen sanoittivat ja tuottivat Sean "The Pen" Garrett sekä Fernando Garibay, vastaavan sanoittajan ollessa Nicole Scherzinger ja vastaavan tuottajan puolestaan Clubba Langg. Musikaalisesti kappale sisältää seksuaalista vihjailua, funkkaavaa electronicaa ja sisältää taustalla elektronisia biittejä.
Musiikkikriitikkojen keskuudessa "Bottle Pop" sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja kun jotkut kriitikoista kritisoivat Snoop Doggin esiintymistä, kuvaillen sen esitystä vierailevana artistina unissakävelyksi kun taas toiset kehuivat sitä Doll Dominationin parhaaksi kappaleeksi. Kappale onnistui saavuttamaan Billboardin Hot Dance Club Play-listan ensimmäisen sijan, samalla kun se saavutti singlelistan seitsemännentoista sijan sekä Australiassa että Uudessa-Seelannissa. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideon ohjasi Thomas Kloss. Videolla yhtyeen jäsenet nähdään tanssimassa teatterissa, pitämässä yllään seksikkäitä, avaruuskauden, metallimusiikkiteemaisia ja värikkäitä asuja sekä kohti videon loppua heidän joukkoon liittyy lukuisia miestanssijoita. Kriitikot kritisoivat videosta sillä esiintyviä värikkäitä asuja. Kappale esitettiin yhtyeen Doll Domination Tourilla sekä vuotuisessa Dick Clark's New Year's Rockin' Eve with Ryan Seacrestissä käyttäen samaa rutiinia.
Menadioni
Menadioni on K-vitamiinien esiaste. Sitä kutsutaan myös nimillä K3-vitamiini, 2-metyyli-1,4-naftaleenidioni, 2-metyyli-1,4-naftokinoni ja menaftoni.
Menadionin suoloja käytetään K-vitamiinilisänä eläinten rehuissa, muttei ihmisten lisänä menadionin ja sen suolojen lievän myrkyllisyyden vuoksi.
Ihmisillä ja monilla muilla eläimillä UBIAD1-kalvoproteiini tuottaa esiasteena toimivista menadioneista geranyyligeranyylipyrofosfaattien avulla K-vitamiinitoimintoisia menatetrenoneja (MK4). UBIAD1:tä on useissa soluissa muun muassa solulimakalvostossa ja Golgin laitteessa.
Kemia
Menadionikiteet haisevat heikosti kitkerältä. Ne ovat rasvaliukoisia. Eri kasviöljyihin menadionia liukenee noin 1 g/50 ml öljyä. Menadioniliuoksia voidaan kuumentaa jopa 120 °C asti ilman menadionin merkittävää hajoamista.
vasen|pienoiskuva|175px|Menadiolin dibutyraatti. Menadionin kinoni voi pelkistyä kinoliksi eli karbonyylit muuntuvat hydroksyyliryhmiksi. Kinolimuotoa kutsutaan menadioliksi. Se muodostaa estereitä, joita ovat esimerkiksi menadionin diasetaatti (CAS-numero 573-20-6) ja dibutyraatti (CAS 53370-44-8). Menadioni voi muodostaa myös suoloja, joita ovat esimerkiksi vetysulfaatin natrium- (CAS 130-37-0) ja dimetyylipyrimidinolisuolat (CAS 14451-99-1). Tiettyjä suoloja ja estereitä kutsutaan joskus nimellä K4-vitamiini.
Suolat
vasen|pienoiskuva|180px|MSB. Menadionin natriumvetysulfaatti (MSB) esiintyy trihydraattina. Hydraatin CAS on 6147-37-1. Hydraatti muodostaa valkeita hygroskooppisia kiteitä. Valo voi muuntaa sitä purppuraksi. 1 g hydraattia liukenee noin 2 ml vettä. Hydraatti on lähes liukenematon dietyylieetteriin ja bentseeniin. NaOH:n lisäys hydraatin liuokseen johtaa keltaisen ja rasvaliukoisen menadionisakan muodostumiseen. Hydraatin sulamispiste on 121–124 °C ja irtotiheys 0.7–0.8 g/cm3. Se kestää happea, mutta hajoaa valossa ja kuumassa – rehun pelletöinti noin 90 °C:ssa voi laskea rehun alkuperäistä MSB-pitoisuutta jopa 50%. Pitkäaikainen säilytys huoneenlämmössä johtaa lisähävikkiin.
Valmistus
Menadionia saadaan 2-metyylinaftaleenista käyttämällä natriumdikromaattia katalyyttinä. MSB-suolaa saadaan menadionista reagoimalla sitä natriumvetysulfaatin kanssa vaikkapa etanolissa tai 1-butanolissa. Tuotteesta poistetaan väri piimaan tai aktiivihiilen avulla, tuote kiteytetään, sentrifugoidaan ja pestään etanolilla tai 1-butanolilla ja kuivataan.
Käyttö
Menadionisuoloja, kuten natriumvetysulfaattia ja dimetyylipyrimidinolia, käytetään eläinten rehuissa K-vitamiinilisänä. Fyllokinonia ja muita K-vitamiineja voitaisiin käyttää, mutta menadionin suolat ovat näitä halvempia. Suoloja käytetään menadionin sijaan, sillä menadioni on sellaisenaan rasvaliukoinen. Sen imeytymisteho kasvaa rehun rasvapitoisuuden kasvaessa. Suolat imeytyvät vesiliukoisuutensa takia paremmin. Lisäksi menadioni hajoaa rehuissa säilytyksen aikana nopeammin kuin sen suolat.
Turvallisuus
Menadioni ärsyttää hengitysteitä ja ihoa.
Myrkytysoireita kuten hemolyysiä aiheuttavat happiradikaalit, sillä menadioni voi pelkistyä semikinoniradikaaliksi, joka reagoi hapen kanssa tuottaen superoksidin.
Perusmäki
Perusmäki on pientalovaltainen kaupunginosa Espoossa. Suurin osa alueen rakennuksista on valmistunut 1960-luvun jälkeen aktiivisimpien rakennuskausien ollessa 1960-, 2000-, 2010-luku ja meneillään oleva 2020-luku. Alueen kaikki asunnot olivat erillisiä pientaloja tai rivitaloja. Seudun asemakaavan tehtävänä on kehittää vanhaa omakotitaloaluetta tiivistämällä yhdyskuntarakennetta säilyttäen samalla nykyisen asuinalueen luonteen.
Perusmäen alueella toimii vuonna 1971 perustettu Röylän ja Bodomin Seudun omakotiyhdistys ry.
Kulkuyhteydet
Perusmäen aluetta palvelee kolme bussilinjaa:
• 239 Kalajärvi - Leppävaara • 349 Lepsämänjoki - Röylä • 583(K) Perusmäki - Aviapolis
Chen Ding
Chen Ding (s. 5. elokuuta 1992 Yunnan, Kiina) on kiinalainen kävelijä ja olympiavoittaja vuoden 2012 kesäolympialaisista. Hän teki samalla olympialaisten uuden ennätyksen 1.18.46.
Lontoon olympialaiset 2012
Chenistä tuli ensimmäinen kiinalainen, joka on voittanut olympialaisissa 20 kilometrin kävelyn. Chen teki kilpailussa uuden olympiaennätyksen ajalla 1.18.46. Hän teki tämän päivä ennen syntymäpäiväänsä ja piti sitä ihanana lahjana. Hänen joukkuetoverinsa Wang Zhen ja Cai Zelin sijoittuivat kolmanneksi ja neljänneksi. Toiseksi sijoittui guatemalalainen Erick Barrondo.
Muut saavutukset
Chen saavutti Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hopeaa 10 000 metrin kävelyssä. Hän oli samana vuonna toinen kävelyn maailmancupin 10 kilometrin kilpailussa. Hän sijoittui maailmancupissa 2012 viidenneksi ja voitti joukkuekilpailun. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin Aleksandr Ivanovin dopinghylkäyksen jälkeen maailmanmestariksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Chen oli samalla matkalla yhdeksäs.
Toni Piispanen
Toni Piispanen (s. 24. heinäkuuta 1976) on suomalainen paraurheilija.