cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nokia N79
Tekniikka
Puhelimen prosessori on 369 MHz:n ARM 11, keskusmuistia on 128 megatavua, sisäinen flash-muisti on kooltaan 83 megatavua. Puhelimen microSD-korttipaikka tukee enintään kahdeksan gigatavun kokoisia kortteja. Näyttö on 2,4 tuumainen 320 x 240 pikselin LCD. Näyttö toimii vaaka- ja pystyasennossa, asennontunnistin huolehtii kääntämisestä automaattisesti. Puhelimen automaattitarkenteinen kamera (Carl Zeiss Tessar) on varustettu linssinsuojuksella ja kuvausvalolla. Sen tarkkuus on viisi megapikseliä ja videon laatu on 640x480@30 fps. Sisäänrakennetussa GPS-vastaanottimessa on A-GPS- ja geotagging-tuki. Laitteen BL-6F akku on kapasiteetiltaan 1200 mAh, laturin liitin on perinteinen Nokian pienempi plugi. Laitteessa on sekä FM-radiovastaanotin että FM-lähetin äänen siirtämiseksi auto- tai kotistereoihin.
Aiheesta muualla
Nokia Nseries
Dirty Damage
Dirty Damage oli suomalainen thrash metal -yhtye joka teki yhden pitkäsoiton Euros-levymerkille.
Luettelo Laibachin kappaleista
Tämä on luettelo Laibachin kappaleista. Kappaleet ovat levyiltä Let It Be, Kapital, NATO, Jesus Christ Superstars, WAT, Anthems ja Volk, joskaan listalla ei ole kaikkia kyseisten levyjen kappaleita.
Savonlinnan Pikkukirkko
Historia
Puurakenteisen Pikkukirkon rakennutti vuonna 1846 Savonlinnan ortodoksinen seurakunta. Kirkon suunnittelijaksi mainitaan usein Louis Visconti, mutta todennäköisempänä suunnittelijana pidetään Carlo Viscontia (1774–1852). Kirkko vihittiin vuonna 1846 Pyhien Profeettojen Sakariaan ja Elisabetin kirkoksi. Vuonna 1938 Kuopion ortodoksinen seurakunta myi kirkon ja sen ympärillä olevan tontin Savonlinnan evankelisluterilaiselle seurakunnalle. Savonlinnan kaupunkiseurakunta käytti pikkukirkkoa pääkirkkonaan koko 1940-luvun, kun Savonlinnan tuomiokirkko raunioitui pommituksessa. Pikkukirkossa ovat vuonna 1946 valmistuneet taiteilija Eino Rappin lasimaalaukset kuori-ikkunoissa. Pikkukirkko on peruskorjattu vuosina 1984–1985, jolloin kirkkoon tuli myös ensimmäiset urut. Alkuperäinen ortodoksikirkon alttarin paikka on merkitty kirkon lattiaan messinkilaatalla. Kirkko sai käyttöönsä ensimmäisen alttaritaulun vuonna 2000, tätä ennen alttaritaulun paikalla oli risti. Pikkukirkon alttaritaulu on ikonina pidetty 1600-luvulta peräisin oleva jouluaiheinen maalaus, joka kuvaa Kristuksen syntymää. Alttaritaulu on Suomen ortodoksisen kirkon omistama.
Luettelo Laibachin kappaleista
Cover-kappaleet
Suluissa alkuperäinen esittäjä.
Savonlinnan Pikkukirkko
Kirkon myynti takaisin ortodokseille
Savonlinna–Säämingin evankelisluterilainen seurakunta ilmoitti 2012 vuoden alussa päätöksestä myydä Pikkukirkko takaisin Suomen ortodoksiselle kirkolle. Savonlinna–Säämingin seurakunta haluaa luopua Pikkukirkosta, koska seurakunta haluaa tasapainottaa talouttaan ja seurakunnan kaste- ja vihkitoimitukset voidaan keskittää pidettäviksi Savonlinnan tuomiokirkossa. Varkauden ortodoksinen seurakunta oli jo vuonna 1953 kiinnostunut ostamaan Pikkukirkon, mutta Savonlinnan kaupunkiseurakunta ei halunnut kirkkoa myydä. Joulukuussa 2012 seurakunnan kirkkovaltuusto päätti myydä Pikkukirkon 200 000 eurolla Savonlinnan Pikkukirkko -kulttuuriyhdistys ry:lle, joka perustettiin syyskuussa Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispa Leon johdolla. Arkkipiispa Leo allekirjoitti kauppakirjan 8. toukokuuta 2017, jolloin kirkko siirtyi virallisesti kulttuuriyhdistykselle. Vuonna 2022 Saimaan ortodoksinen seurakunta teki päätöksen ostaa kirkko takaisin ortodoksiselle seurakunnalle.
Multi-touch
thumb Multi-touch on tietotekniikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kosketukseen reagoivan pinnan (kosketuslevy tai kosketusnäyttö) kykyä tunnistaa useampi kuin yksi kosketuspiste. Monipistetunnistusta käytetään usein edistyneisiin toimintoihin, kuten nipistys-zoomaukseen tai kahden sormen vieritykseen.
Historia
Multi-touch-teknologian katsotaan syntyneen vuonna 1982, kun Toronton yliopiston syöttölaitteiden tutkimusryhmä kehitti ensimmäisen multi-touch-syöttölaittejärjestelmän. Järjestelmä käytti huurrelasipaneelia, jonka taakse oli asennettu kamera. Kun sormi tai useita sormia painettiin lasille, kamera havaitsi tapahtuman yhtenä tai useampana mustana pisteenä muuten valkoisella taustalla, mikä mahdollisti syötteen rekisteröinnin. Koska pisteen koko riippui paineesta (kuinka kovaa henkilö painoi sormeaan lasia vasten), järjestelmä oli myös kohtuullisen paineherkkä. Multi-touch-näyttöjen kehitykselle tärkeää oli vuosia aiemmin tapahtunut kapasitiivisen teknologian kehitys, jolloin monen kosketuksen rekisteröimiseen ei tarvittu enää kohtalaisen suurikokoista kameraa lasin takana, vaan tunnistus tapahtui kapasitanssin avulla
Brändit
thumb|Apple iPad Apple on myynyt useita tuotteita, jotka hyödyntävät multi-touch-tekniikkaa (näkyvimmin iPhone ja iPad). Lisäksi Apple omistaa useita patentteja liittyen multi-touch-tekniikan täytäntöönpanoon käyttäjärajapinnoissa. Apple yritti lisäksi rekisteröidä "Multi-touch"-tavaramerkin Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen patentti- ja tavaramerkkitoimisto kuitenkin epäsi tavaramerkin, koska se piti termiä yleisenä.
Heptamykhos
Heptamykhos (, ”Seitsemän kammiota”) tai Pentemykhos (, ”Viisi kammiota”) oli Ferekydeen kirjoittama filosofis-uskonnollinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia.
Ferekydeen teos oli yksi kreikkalaisen kirjallisuuden ja siten länsimaisen kirjallisuuden ensimmäisiä proosamuotoisia teoksia. Teos tunnetaan kahdella nimellä: nimellä Heptamykhos siihen viittaa Kallimakhos, nimellä Pentemykhos puolestaan Damaskios. Nimen mykhos voi viitata 'syvennykseen', 'kammioon' tai 'pyhättöön'. Tutkijoiden parissa ei ole yksimielisyyttä siitä, kumpi näistä kahdesta oli teoksen oikea nimi: yleisesti käytetty Geoffrey Kirkin, J. E. Ravenin ja Malcolm Schofieldin teos Presocratic philosophers käyttää teoksesta nimeä Heptamykhos, kun taas ainoan nykyaikaisen pelkästään Ferekydestä käsittelevän teoksen kirjoittaja Hermann S. Schibli katsoo, että teoksen oikea nimi oli Pentemykhos.
Teoksessa Ferekydes esitti filosofiansa myyttisten kuvausten kautta. Teos käsittelee muun muassa kaikkeuden luomista ja kreikkalaisen mytologian jumalien välisiä taisteluja. Se edustaa näin jossain määrin samanlaista perinnettä kuin Hesiodoksen runoelma Jumalten synty (Theogonia), mutta eroaa siitä kuitenkin monin tavoin ja saattaa perustua itämaisiin vaikutteisiin. Myös Ferekydeen teoksesta on joskus käytetty nimeä Theogonia tai Theokrasia ("Jumalsekoitus").
Eeva-Kristiina Forsman
Eeva-Kristiina Forsman (8. marraskuuta 1931 Helsinki – 27. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs, joka toimi ulkoministeriössä vuodesta 1956. Suurlähettilääksi Belgradiin hän sai nimityksen 1975, ja sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä muun muassa Wienissä, Roomassa 1985–1990, Madridissa vuodesta 1990 ja Tukholmassa. Hän jäi eläkkeelle 1996.
Welterwerk
Welterwerk on Drottnarin esikoisalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2006. Se äänitettiin Subsonic-studiolla vuonna 2005 ja tuottajana toimi Lars Klokkerhaug sekä Drottnar. Albumin ensimmäinen, tuhannen kappaleen painos julkaistiin rajoitetussa digipakversiossa, jonka kaksitoistasivuinen kansilehti on viisivärinen ja teemaltaan pronssivärinhohtoinen.
Albumin musiikkityyli on extreme metalia tai havainnollisemmin sanottuna teknistä ja progressiivista black/thrash metalia. Albumin tyyliä on verrattu muun muassa Mayhemin Chimera -albumiin, Enslavedin myöhempään tuotantoon ja Extolin Synergy -albumiin. Musiikki ei sisällä paljoa melodioita, mutta sitäkin enemmän kokeellisia, teknisiä ja progressiivisia kitarointikuvioita sekä runsaasti tempovaihteluja.
Neápoli (Lakonia)
Neápoli (myös Neápoli Voión, Νεάπολη Βοιών) eli Vátika (Βάτικα) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu Monemvasián kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se kuului aiemmin Voiéksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Monemvasián kunnan Voiéksen kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 3 090 (vuonna 2011).
Neápolista on matkaa Lakonian alueyksikön pääkaupunkiin Spártiin 137 kilometriä ja Kreikan pääkaupunkiin Ateenaan 360 km. Neápolista kulkee laivoja muun muassa Ateenan kupeessa sijaitsevaan Pireukseen, Kytheran saarelle, Gýtheioon sekä Elafónisoksen saarelle.
The Greatest Hits of the Golden Groups
The Greatest Hits of the Golden Groups: Bobby Vinton Sings the Goodies! on Bobby Vintonin viides studio albumi, joka julkaistiin 1963. Albumi sisältää cover kappaleita, jotka olivat hittejä vuonna 1950, seuraavilta artisteilta: the Rays, the Penguins, the Platters, the Five Satins, Bobby Helms, Little Anthony and the Imperials, the Moonglows, Lee Andrews and the Hearts, the Heartbeats, ja Jesse Belvin.
Albumin kaikki kappaleet on julkaistu uudelleen albumilla Bobby Vinton Sings the Golden Decade of Love.
Listasijoitukset
Singlet - Billboard (North America)
Stadtlohnin taistelu
Stadtlohnin taistelu 6. elokuuta 1623 oli Katolisen liigan ja saksalaisten protestanttien yhteenotto kolmikymmenvuotisessa sodassa. Protestanttien tappioon päättynyt taistelu oli yksi sodan verisimmistä.
Tausta
thumb|vasen|Taistelu [[Sebastiaen Vrancxin maalauksessa vuodelta 1623.]] Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig alkoivat keväällä 1623 liikkua Ostfrieslandista kohti etelää kahta reittiä pitkin. Braunschweig kulki Ala-Saksin kautta, jossa Ala-Saksin valtakunnanpiirin kokous lupasi puolustustarkoitukseen 18 000:n miehen armeijan. Tukea odotettiin Tanskasta, Ranskasta ja Alankomaista. Joukkojen kokoaminen osoittautui kuitenkin hyvin hitaaksi. Keisari Ferinand II lähetti Ala-Saksiin Johann Tillyn, joka uhkavaatimuksella vaati uskollisuudenvalaa Ala-Saksin säädyiltä näiden rajalle saavuttuaan. Lüneburgin säädyt taipuivat uhkauksiin, jonka jälkeen maapäiviensä tahtoon taipui myös Ala-Saksin johtaja ja Braunschweig-Lüneburgin ruhtinas George. Tilanne Ala-Saksissa alkoi näin käydä liian tukalaksi Braunschweigille. Braunschweig alkoi suunnitella armeijansa yhdistämistä Masfeldin kanssa ja lähetti tälle viestin ehdottaen tapaamista Osnabrückin hiippakunnassa Westfalenin valtakunnanpiirissä. Tillyn johtaman keisarillisen armeijan onnistui kuitenkin siepata viesti ja tavoittaa Braunschweigin armeija Münsterin hiippakunnassa lähellä Stadtlohnin kaupunkia.
Seuraukset
Stadtlohnin taistelu oli yksi kolmikymmenvuotisen sodan verisimmistä. Keisarilliset ottivat vangeikseen suuren määrän protestanttien merkkihenkilöitä, kuten Sachsen-Weimarin herrtua Vilhelmin, Sachsen-Altenburgin herttua Friedrichin, reininkreivi Johann Philippin, sekä Isemburgin, Löwensteinin, Wittgensteinin ja Thounin kreivit. Yhteensä sotavangeiksi jäi 4 000 ja kaatuneita oli 6 000. Braunschweig itse pääsi pakenemaan. Braunschweig syytti tappiostaan ratsujoukkoineen paennutta Dod von Kniphausenia ja tuomitsi tämän myöhemmin Alankomaissa kuolemaan leppyen kuitenkin myöhemmin ja luopuen tuomiosta. Wienissä ja Madridissa Stadtlohnin voitoa juhlittiin soittamalla kirkonkelloja ja laulamalla Te Deumia. Ala-Saksin ruhtinaat oli pakotettu nöyrtymään keisarille ja protestanttien viimeinen taistelukuntoinen armeija vetäytyi Mansfeldin johdolla Alankomaihin.
Clapham Rovers FC
Clapham Rovers FC on entinen lontoolainen jalkapallo- ja rugbyseura. Seura perustettiin vuonna 1869, ja sen toiminta loppui ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Viljo Tuomela
Tuomelan museona toimiva entinen kotimökki Tuomelan Tupa sijaitsee Juuan Ahmovaaran kylässä.
Tunnetuimpia nimimerkkejä
Matti Hyttinen oli kouluja käymätön ja ujo. Siksi hän käytti kymmeniä eri nimimerkkejä, joiden suojista hän julkaisi runoja, pakinoita ja suorasanaista tekstiä eri lehdissä. Jos samassa lehdessä oli useampi Matin runo, käytettiin eri nimimerkkejä.
Lajos Batthyány
Lajos Batthyány (10. helmikuuta 1807 Pozsony, nyk. Slovakia – 6. lokakuuta 1849 Pest, Unkari) oli unkarilainen kreivi ja valtiomies. Hän toimi Unkarin vallankumouksen jälkeen pääministerinä, ja hänet teloitettiin vallankumouksen kukistuttua 1849.
Vuosien 1839–1840 valtiopäivillä Batthyány johti enemmistöryhmää, jota voisi luonnehtia liberaaleiksi uudistajiksi - varsinaista puoluejakoa ei vielä tunnettu. Vuoden 1848 valtiopäivillä alettiin Lajos Kossuthin johdolla vaatia Unkarille omaa hallitusta. Koska ympäri maata oli vallankumouksellista liikehdintää, keisari suostui unkarilaisten vaatimuksiin, ja Batthyány nimitettiin pääministeriksi 17. maaliskuuta.
Vähemmistökansallisuuksien, etenkin kroaattien kanssa syntyi pian yhteenottoja, ja Batthyányn hallitus julisti maan poikkeustilaan 12. kesäkuuta. Vaikka Wienin hallitus alkoi vaatia Unkarin itsehallinnon rajoittamista, Batthyány pyrki vielä sovintoon Wienin kanssa. Kun kroaattien joukot ylittivät Unkarin ja Kroatian rajan syyskuussa 1848, Unkarin hallitus erosi. Batthyány sai valtiopäiviltä kuitenkin tehtäväkseen muodostaa uuden hallituksen, jota keisari ei enää suostunut tunnustamaan. Tilanne kärjistyi edelleen, ja Batthyány jätti lopullisen eroanomuksensa 30. syyskuuta. Sen jälkeen Lajos Kossuth oli tosiasiassa Unkarin diktaattori, ja pian maa oli täydessä sodassa.
Aluksi unkarilaisilla oli sotilaallista menestystä, mutta kun Venäjän armeija liittyi sotaan itävaltalaisten rinnalle, unkarilaiset menettivät mahdollisuutensa. Unkarin armeija antautui Venäjän joukoille 13. elokuuta 1849. Unkarilaisia pidettiin kapinallisina, joten tuomiot olivat ankaria. Vallankumoushallituksen pääministeri Lajos Batthyány tuomittiin kuolemaan, ja hänet teloitettiin 6. lokakuuta. Batthyányn lisäksi teloitettiin 13 kenraalia ja toista sataa alempaa upseeria ja rivimiestä.
Tekken Tag Tournament 2
Tekken Tag Tournament 2 on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema Tekken-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Pelin demo ilmestyi 2011 syksyllä Tekken Hybrid -kokoelmassa, ja itse peli julkaistiin Euroopassa 14. syyskuuta 2012. Peli julkaistiin yhtä aikaa PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille, ja Wii U -versio julkaistaan myöhemmin.
Samalla tapaa kuin ensimmäinenkin Tag Tournament, peli ei sisällä varsinaista tarinaa ja ei siten ole myöskään osa pelisarjan virallista juonijatkumoa. Tämän ansiosta peli kuitenkin sisältää hahmoja jotka ovat tarinan aikana kuolleet tai kadonneet. Hahmovalikoima on pelisarjan suurin tähän mennessä ja sisältää yli 50 hahmoa. Kuten edeltäjässäänkin, pelin pääpaino on kaksi vastaan kaksi -taisteluissa jossa kukin pelaaja valitsee kaksi hahmoa ohjattavakseen. Vaihtoehtoisesti pelaaja voi valita vain yhden hahmon joka on vahvempi ja kestävämpi.
Blackstone Group
The Blackstone Group, L.P. (nyse: BX) on yhdysvaltalainen julkinen pääomasijoitusyhtiö, jonka kotipaikka on New York City. Blackstonella on lisäksi puolen tusinaa muuta toimistoa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa (Lontoossa, Luxemburissa, Menlo Parkissa, Mumbaissa, Hongkongissa ja Pekingissä). Blackstone on maailman suurin maailmanlaajuisten vaihtoehtoisten omaisuudenhoito- ja rahoitusneuvontapalvelujen tarjoaja. Yhtiö on kasvanut viime vuosien aikana maailmanlaajuisesti rahoitusalan suurimpien ja vaikutusvaltaisimpien joukkoon. Vuonna 2020 sen hallinnoimat varat nousivat 584 miljardiin dollariin. Blackstonen kiinteistösijoitusten määrä on vuonna 2020 arvioitu 325 miljardin suuruiseksi, joka tekee yhtiöstä maailman suurimman kiinteistöjen hallinnoijan. pienoiskuva|vasen|Blackstonen perustaja [[Stephen A. Schwarzman Davosin World Economic Forumissa.]] Blackstone Group on yksi suurimmista velkavetoisten LBO-yrityskauppojen tekijöistä. Yrityksen kiinteistöliiketoiminta on ollut myös aktiivista, mikä on näkynyt useiden korkean profiilin kiinteistöhankintojen muodossa. Blackstonen merkittävimpiin ja tunnetuimpiin sijoituksiin kuuluvat Hilton Hotels Corporation, Equity Office Properties, Allied Waste, AlliedBarton, United Biscuits, Freescale Semiconductor, Nielsen Company, Legoland, Universal Studios Theme Parks, Biomet, Deutsche Telekom (4,5 %), Michaels Stores ja Travelport.
Mustat Enkelit
Mustat Enkelit on tamperelainen rockyhtye, joka tunnetaan Popeda- ja Yö-henkisestä musiikistaan. Yhtyeen laulaja Jussi Aaltonen on Pate Mustajärven sisarenpoika ja on tuurannut tätä monesti Popedan keikoilla ”vara-Patena”. Yhtyeen rumpali Kari Holm soitti Popedassa 17 vuotta ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen seitsemän vuotta.
Tekken Tag Tournament 2
Kuten edellisissäkin Tekken-sarjan osissa, pelaaja kerää pelatessaan rahaa jota voi käyttää hahmojen ulkonäön muokkaamiseen vaatteilla ja muilla esineillä.
Blackstone Group
Blackstone on viime vuosina keskittynyt kestävän kehityksen alotteisiin, tavoittelemalla 15% vähennystä hiilidioksidipäästöissä kaikissa uusissa ohjausinvestoinneissa, laajentamalla aurinkopaneelikapasiteettia (esimerkiksi asentamalla 9,600 aurinkopaneelia New York Cityyn), sekä tavoittelemalla 50% energiankulutussäästöjä toimistosijoituskohteissa investoimalla sisävalaistusteknologiaan.
Historia
Blackstonen perustivat 1985 yritysten hankinta- ja sulauttamistoimintaan keskittyneeksi investointipankiksi Peter G. Peterson ja Stephen A. Schwarzman, jotka olivat aikaisemmin työskennelleet yhdessä Lehman Brothers, Kuhn, Loeb Inc.:lla. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana Blackstone kehittyi yhdeksi maailman suurimmista yksityisistä pääomasijoitusyhtiöistä. Vuonna 2007 Blackstone listautui pörssiin ja sai 4 miljardia dollaria vastineeksi hieman alle 15 prosentin osuudesta yhtiön osakekannasta. Blackstone oli yksi ensimmäisistä suurista pääomasijoitusyhtiöistä, jotka listattiin pörssiin.
Kansalaisliberaalinen liitto
Kansalaisliberaalinen liitto (, lyh. Glas) on kroatilainen sosiaaliliberaali puolue.
Blackstone Group
Historia
Vuonna 2019 Blackstone osti singaporelaiselta GLP:ltä varastotiloja 18,7 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla.
Kansalaisliberaalinen liitto
Historia
Puolue syntyi, kun sen puheenjohtaja Anka Mrak-Taritaš ja kolme muuta kansanedustajaa loikkasivat HNS-puolueesta, kun se päätti tukea hallituspuolue Kroatian demokraattista liittoa. Neljän edustajan voimin uudesta puoleesta tuli Kroatian parlamentin 5. suurin puolue.
Mustat Enkelit
Historia
Mustat Enkelit -yhtye aloitti Popedan kappaleita esittävänä cover-yhtyeenä, mutta alkoi pian tehdä omaa materiaalia. Yhtyeen debyyttisingle "Ilmakitaransoittaja" ilmestyi kesällä 2005 ja saavutti suosiota keikoilla. Samaa manserock-linjaa jatkoi huhtikuussa 2006 julkaistu toinen single, joka sisältää kappaleet "Ei aina voi voittaa" ja "Nyt olen vapaa".
Kansalaisliberaalinen liitto
Ideologia ja näkemyksiä
Puheenjohtaja Taritaš määrittelee puolueen keskusta-vasemmistolaiseksi, progressiiviseksi ja liberaaliksi. Tärkeitä arvoja ovat yksilönvapaus ja vakaa yhteiskunta. .
Glas kannattaa muun muassa:
Mustat Enkelit
Historia
Helmikuussa 2007 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi Guru, joka sai suopean vastaanoton lehdistössä ja yleisön keskuudessa. Levy sisältää kaikki siihen asti ilmestyneet singlekappaleet ja yhdeksän muuta kappaletta. Kaikki kappaleet ovat yhtyeen itsensä tekemiä.
Loppuvuodesta 2007 jaettiin radioille uusi single "Voimakenttä", jonka on säveltänyt Markku Petander ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Petander sävelsi myös 20. helmikuuta 2008 singlenä julkaistun "Nyt aika on" -kappaleen, jonka on sanoittanut Matti Kalliomäki. Paljon radiosoittoa saaneen singlen tuotto lahjoitettiin Suomen sotaveteraaneille. Yhtye ideoi myös "singletaulun", jonka tuotto meni veteraanien hyväksi. Yritykset ynnä muut tahot ostivat ensimmäiset kymmenen numeroitua taulua alkuvuonna 2008 (Vesa Keskinen kalleimman 1 000 eurolla), mutta myös numeroimattomia on myyty. Yhtye keräsi kolmessa kuukaudessa 7 000 euroa veteraaneille. Se on suurin suomalaisen yhtyeen sotaveteraaneille keräämä summa.
Tuplasingle "Kaksi maailmaa" / "Onnen pohjasakkaa" ilmestyi kesäkuussa 2008, ja yhtyeen toinen studioalbumi Voimakenttä lokakuun viimeisellä viikolla.
3. helmikuuta 2010 ilmestyi Enkeleiden kolmas studioalbumi Rakkauden kaava. Siltä julkaistiin ensimmäisenä singlenä paljon radiosoittoa saanut "Hän pukee sinut huntuun" elokuussa 2009. Kesällä 2010 yhtyeeltä ilmestyi kesäinen "Tuhansien rantojen maa" -single, joka sisältyi myöhemmin myös maaliskuussa 2012 julkaistulle neljännelle studioalbumille Kuudestoista aamu.
Marjatta Snellman
Marjatta Snellman on suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän on tehnyt pitkäjänteistä työtä eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi erityisesti koirien jalostuksessa ja diagnostisen kuvantamisen uranuurtaja eläinlääketieteessä.
Andrei Lavrov
Andrei Lavrov on seuraavien henkilöiden nimi:
Marjatta Snellman
Hän ollut mukana Opaskoirakoulun toiminnassa vuodesta 1978 ja oli perustamassa Suomen Kennelliiton jalostustieteellistä toimikuntaa.
Ryūjō
Ryūjō-nimisiä laivoja ovat olleet:
Taikatemppu
thumb|250px|[[Hieronymus Bosch: Silmänkääntäjä. Takarivin mies yrittää varastaa kukkaron katsojalta.]]
Simo Ralli
Simo Ralli (oik. Kari Komsi) on Lauri Tähkä & Elonkerjuu-yhtyeen perustajajäsen, laulun tekijä ja kitaristi. Hän oli soittanut Lauri Tähkän kanssa 22 vuotta, ennen kuin Tähkä jätti yhtyeen. Edelleen '''Elonkerjuu- yhtyeen kitaristi ja yksi laulun tekijöistä. Elonkerjuu – Wikipedia'''
Tunnettuja lauluja: Viistäköön siipeni maata, Maailma on Renki, Kimpale kultaa. Viistäköön siipen maata on ylittänyt yli viiden miljoonan striimauksen rajan spotify:ssa. [https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000004668210.html Kimpale kultaa voitti Helsingin Sanomien järjestämän Onnen laulut kilpailun, Suomen onnellisimpana lauluna. https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000004668210.html]   Säveltäny ja sanoittanut n. 200 laulua.
Taikatemppu
Historiaa
Taikatempuista tuli länsimaissa 1700-lukuun mennessä suosittu viihteenlaji, ja menestyneimmät taikurit saattoivat nousta hyvin varakkaiksi. Varhaisen 1700-luvun tunnetuimpia taikureita oli brittiläinen Isaac Fawkes, joka esitteli kehittyneitä mekaanisia taikatemppulaitteitaan suurilla messualueilla. Italialainen Giuseppe Pinetti sai Fawkesilta vaikutteita ja esiintyi manner-Euroopassa usein myös kuninkaallisille. 1800-luvulla esiintynyt skotlantilainen John Henry Anderson, “Pohjoisen velho”, tunnettiin suurikokoisista taikurintarvikkeistaan.
Simo Ralli
Kirjat: LIKE- kustannus julkaisi syksyllä 2010 esikoisteoksensa Ralli radalla, joka kertoo vuodenkierrosta ja maalais- ja keikkaelämän yhdistämisestä siihen. https://like.fi/kirjat/ralli-radalla/ Hänen ensimmäinen romaani, Uurna julkaistiin syksyllä 2012. https://like.fi/kirjat/uurna/ Kolmas teos, kolumnikokoelma: Raapaasuja julkaistiin 2014. https://like.fi/kirjat/raapaasuja/
Taikatemppu
Historiaa
Ranskalaista Jean-Eugène Robertia (1805–1871) eli Robert-Houdinia pidetään nykyaikaisen taikomisen isänä. Robert-Houdin oli innovaattori ja avasi Pariisissa oman taikateatterin vuonna 1845. Hänet tunnetaan esimerkiksi itseliikkujistaan ja taikatempuista kirjoittamistaan kirjoista. Ranskalainen Buatier de Kolta oli myös merkittävä taikurikeksijä, joka kehitti esimerkiksi naisen katoamistempun, “De Kolta -tuolin”. Myös belgialaissyntyinen Servais Le Roy tunnettiin useista taikatemppuihin liittyvistä keksinnöistään, kuten Asrah-levitaatiosta, jossa kankaalla peitetty avustaja taiotaan leijumaan ilmaan ja katoamaan kun kangas vedetään pois. Englantilainen Selbit (Percy Tibbles) kehitti vuonna 1921 “naisen läpi sahaaminen” -illuusionsa, josta yhdysvaltalainen Horace Goldin kehitti muunnelman “naisen sahaaminen kahtia”. Yhdysvaltalainen Guy Jarrett kehitti “21 hengen kaappi” -illuusion, jossa tyhjästä kaapista saatiin ilmestymään 21 ihmistä. Hän kehitti muitakin useita edelleen käytössä olevia menetelmiä, kuten sen, jolla elefantti saatiin ilmestymään näyttämölle. Eteläafrikkalaissyntyinen Robert Harbin kehitti “siksak-tyttö” -illuusionsa, jossa kaapissa seisova avustaja jaetaan kolmeen osaan.
Simo Ralli
Kolumnit: Kirjoittanut Maaseudun Tulevaisuuden Kantri- liitteeseen vuodesta 2009 kolumneja kuukausittain. https://www.maaseuduntulevaisuus.fi/aihe/kantri-lehti Aloitti Ilkka- lehden kolumnistina. Kolumneja on kertynyt kolmatta sataa ja niistä on tehty kaksi kolumnikokoelmaa.
Taikatemppu
Historiaa
1800-luvun tunnetuimpia illusionisteja oli ranskalainen Alexander Herrmann, “Herrmann suuri”. Hänen jälkeensä maailmanmaineeseen nousivat yhdysvaltalainen Harry Kellar ja englantilainen John Nevil Maskelyne. Saksalaissyntyinen Sigmund Neuberger, “Suuri Lafayette”, yhdisti suurella mittakaavalla tekemiinsä illuusioihin suuria eläimiä. Budapestiläissyntyinen kahlekuningas Harry Houdini oli sensaatio Yhdysvalloissa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä, ja hänen pakoilluusioitaan esitetään edelleen. Muita aikakauden tunnettuja yhdysvaltalaisia illusionisteja olivat Howard Thurston ja Harry Blackstone. Channing Pollock oli 1900-luvun puolivälin etevimpiä manipulaattoreita, joka tunnettiin esimerkiksi kyyhkysten taidokkaasta esiintaikomisesta. Viime vuosikymmenien menestyksekkäimpiä illusionisteja ovat olleet Siegfrid ja Roy, joiden esityksissä käytettiin muun muassa tiikereitä.
Simo Ralli
Muita yhtyeitä: Perusti Impressio- yhtyeen. https://www.botniabeat.net/teuva/impressio.html. Soitti Truba&Durix duossa, yhdessä Lauri Tähkän kanssa. https://www.botniabeat.net/teuva/truba_et_durix.html Oli Kuudennusmiehet- yhtyeen perustajajäsen yhdessä Lauri Tähkän kanssa. https://www.botniabeat.net/teuva/kuudennusmiehet.html Soittaa Simberg.co:ssa akustista kitaraa. https://open.spotify.com/artist/5mvX8D90DNa2GNiOX9EjSH
Taikatemppu
Historiaa
1900-luvun taitteen ajan tunnetuimpia lähitaikureita olivat Yhdysvalloissa toimineet ruotsalaissyntyinen Nate Leipzig ja puolalais-itävaltalaissyntyinen Max Malini sekä hollantilainen Fred Kaps. Virtuoosimainen kanadalainen Dai Vernon (1895–1992) on ollut monen lähitaikurin esikuva. Albert Goshman oli tunnettu erityisen taitavana harhauttajana.
Simo Ralli
GÖMMEL- äänittämö: Simo yhdessä Harri Salmelan kanssa on äänittänyt, tuottanut ja miksannut lukuisia bändejä ja julkaissut Gömmel- äänilevyjen kautta musiikkia. https://gommel.fi/
Lapinvero
Lapinvero tarkoitti osittain tarinoista, osittain historiallisista lähteistä tunnettua lappalaisten verottamista ja ryöstelyä esihistoriallisena ja varhais-historiallisena aikana, jolloin Lapiksi kutsutut Fennoskandian sisämaa-alueet olivat vielä eteläisten rannikkoseutujen kansojen ja -heimojen (maanviljelijöiden), ja myöhemmin valtioiden keskenään jakamaa eränkäynti- ja verotusaluetta. Lappalaisten kanssa käytiin myös paljon kauppaa. Lappalaisilta saatiin ennen kaikkea turkiksia, jotka olivat kysyttyjä ja arvokkaita Euroopan markkinoilla ja kauempanakin. Lappalaiset taas saivat muun muassa suolaa, metalliesineitä ja kankaita.
Taikatemppu
Historiaa
Tunnettuja televisioajan taikureita ovat olleet esimerkiksi brittiläinen David Nixon, yhdysvaltalainen Mark Wilson, kanadalainen Doug Henning, yhdysvaltalainen David Copperfield, brittiläinen Paul Daniels ja yhdysvaltalainen David Blaine.
Tekniikoita
Katoamis- ja luomistemput toteutetaan usein erilaisten salataskujen ja -lokeroiden avulla. Yleisö ei enää välttämättä hämmästy, jos taikuri vetäisee hatustaan kaniinin, koska silinterihatun välipohjasta on jo tullut klisee, mutta tekniikkaa silti yhä käytetään. Salalokeroiden ja varsinkin oman käden käyttö esineiden piilottamiseen vaatii usein huomattavaa näppäryyttä. Taikureiden on harjoiteltava kauan saadakseen kolikon piilottaneen kätensä näyttämään luonnolliselta (palmeeraus).
Yksi perustekniikoista on harhauttaminen, jossa yleisön mielenkiinto kohdistetaan toisaalle, jotta se ei huomaisi taikurin puuhaavan sillä välin jotakin muuta. Taikuri voi esimerkiksi napsauttaa sormiaan tai pyytää yleisöä katsomaan kättään. Vaikka yleisön huomio kiinnittyisi käteen vain silmänräpäyksen ajaksi, taitava taikuri ehtii sillä välin hoitaa tarvittavat asiat toisella kädellään. Optisia illuusioita käytetään esineiden kadottamiseen tai niiden koon muuttamiseen. Näitä voivat olla peilit tai esimerkiksi laatikon kylkeen maalatut optiset harhat, jotka saavat laatikon näyttämään pienemmältä kuin se todellisuudessa on.
Salaisuuden säilyttäminen
Taikatempun tarkoitus on viihdyttää ja ihmetyttää. Vaikka yleisö tietää taikurin huijaavan, se saa nautintoa taikurin taitavuudesta ja oveluudesta. Yleensä taikurit eivät paljasta salaisuuttaan yleisölle. Salaisuuden kertomisen on oletettu tuhoavan taikomisen taiteenlajina, sillä jos katsoja tietää tempun toimintatavan, hän ei enää nauti esityksestä. Koska taikurien on saatava toimeentulonsa, he harvoin paljastavat kenellekään salaisuuksia. Luvallista on kuitenkin paljastaa salaisuuksia henkilöille, jotka haluavat tulla taikureiksi. Siksi useimpien temppujen salaisuus on paljastettu erilaisissa taikakirjoissa ja -lehdissä, mutta niissäkin kielletään salaisuuksien paljastaminen ulkopuolisille. Tämä ei ole kuitenkaan vähentänyt taikatemppujen suosiota esitysmuotona, sillä uusia taikatemppuja keksitään jatkuvasti.
Televisiotaikurien ei yleensä hyväksytä käyttävän hyväkseen kameroiden tai videonauhan editoinnin suomia petkutusmahdollisuuksia. Sellaisen rajaamiseksi pois useimmat heistä esiintyvät elävän yleisön edessä.
Lapinvero
Perinteisen näkemyksen mukaan lapinverotus oli usein raskas taakka lappalaisille, joille tehtiin väkivaltaa, jos nämä eivät maksaneet vaadittua määrää. Tarinoissa eri lapinkävijäryhmät saattoivat joskus verottaa toistensa lappalaiskyliä, jolloin verotus-oikeuksista syntyi kiistaa ja taisteluja. Osa nykytutkijoista katsoo, että lapinverossa oli alun perin kysymys kuitenkin rituaalisesta lahjojen vaihdosta, joka tunnetaan nykyisinkin joidenkin luonnonkansojen parissa, myös näiden kansojen suhteissa muihin kansoihin. Lahjojen vaihdossa oli kunnia antaa toiselle runsaasti ja yltäkylläisesti (kuten vieraanvaraisuudessa), ja se erosi siten omaa tuottoa tavoittelevasta kaupankäynnistä.
Aiheesta muualla
INARISSA JA UTSJOELLA 1700-LUVUN PUOLIVÄLISTÄ VUOTEEN 1925 (Oikeusministeriön julkaisu 2006)
Simo Ralli
Paitsi muusikko ja kirjailija, Ralli on myös maanviljelijä ja yrittäjä. Hän omistaa naapurinsa kanssa tuulivoimalan. https://yle.fi/a/3-7311161
Albumit: Elonkerjuu:
Albumit: Simberg co:
Ensimmäinen kohtaaminen – albumi 2016
Toinen todellisuus- albumi 2020
Gummo Marx
Milton ”Gummo” Marx (23. lokakuuta 1892 – 21. huhtikuuta 1977) oli viides Marxin veljeksistä.
Gummo ei koskaan esiintynyt elokuvissa, vaan pelkästään vaudeville-esityksissä. Hänet kutsuttiin asepalvelukseen ensimmäiseen maailmansotaan, ja niinpä hän joutui jättämään näyttelemisen ennen kuin veljekset tulivat kuuluisiksi Broadwayllä. Myöhemmin hän työskenteli kykyjenetsijänä ja managerina.
Gummo meni naimisiin Helen von Tilzerin kanssa 16. maaliskuuta 1929, ja vuonna 1930 he saivat pojan nimeltä Robert. Gummon lapsenlapset ovat Gregg Marx ja Chris Marx, joista Gregg on työskennellyt näyttelijänä lähinnä saippuasarjoissa.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1917
Suomen vuoden 1917 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingin Pohjoissatamassa 24.-25. helmikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein, joskin kolme matkavoittoa takasi mestaruuden pisteistä riippumatta. Loppupisteisiin huomioitiin vain kaikki matkat luistelleet.
Miesten yleismestaruus
epäviralliset yhteispisteet. <br style="clear:both;"/>
Kotak Mahindra Bank
Kotak Mahindra Bank Limited on suuri intialainen liikepankki ja pankkikonserni. Sen osake noteerataan Intian molemmissa pääpörsseissä (Bombayn pörssi, BSE) ja Intian kansallinen pörssi, NSE). Pankin kotipaikka on Mumbai.
thumb|left|Kotak Mahindra Bankin pankkiautomaatin kyltti. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Kotak Mahindra Bankin vuonna 2019 Intian 13. ja maailman 611. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Pankin liikevaihto oli 6,3 miljardia dollaria ja liikevoitto 1,0 miljardia dollaria (tilivuosi 2017-2018). Pankkikonserni laajeni tilivuonna 2018-2019 niin konttoriverkon, liikevaihdon kuin liikevoitonkin osalta. Henkilöstön määrä kohosi pankkikonsernissa tuolloin yli 60 000 ihmiseen.
1909
Lähteet
1901 – 1950
Isla de Lobos
Isla de Lobos tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lee Konitz
thumb|225px|Lee Konitz Lee Konitz (13. lokakuuta 1927 Chicago, Yhdysvallat – 15. huhtikuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti ja säveltäjä. Hän sai kahdeksanvuotiaana ensimmäiseksi soittimekseen klarinetin.
Konitz aloitti uransa 1940-luvulla ja kuului Miles Davisin yhtyeeseen tunnetun "Birth of the Cool" -levytyksen (1949/1950) aikaan. Hän jatkoi esiintymis- ja levytysuraansa yhteistyössä muiden maailmanluokan jazzmuusikoiden kanssa sekä yhtyeenjohtajana 2010-luvun lopulle saakka. Lee Konitz Nonetin viimeinen levy äänitettiin 2017 ja julkaistiin 2019.
Konitz työskenteli uransa aikana mm. Dave Brubeckin, Ornette Colemanin, Charlie Hadenin, Elvin Jonesin, Warne Marshin, Brad Mehldaun, Charles Mingusin, Paul Motianin, Gerry Mulliganin ja Attila Zollerin kanssa. Konitz sai opetusta ja huomattavaa tukea Lennie Tristanolta.
Lee Konitz kuoli New Yorkissa koronaviruspandemian aikana covid-19-viruksen aiheuttamaan keuhkokuumeeseen.
Aleksis Kiven katu
Aleksis Kiven katu tai Aleksis Kiven tie -nimisiä Aleksis Kiven mukaan nimettyjä katuja tai teitä on useissa Suomen kaupungeissa:
Andrei Lavrov (käsipalloilija)
Andrei Ivanovitš Lavrov (s. 26. maaliskuuta 1962 Krasnodar ) on uransa jo päättänyt venäläinen ja ex-neuvostoliittolainen käsipallomaalivahti. Hän voitti olympiakultaa kolmelle eri maalle, vuonna 1988 Neuvostoliitolle, vuonna 1992 IVY:lle ja vuonna 2000 Venäjälle. Lisäksi hän voitti Venäjälle vielä olympiapronssia vuonna 2004 ja pelasi vuoden 1996 olympialaisissa, joissa Venäjä sijoittui viidenneksi. Vuoden 2000 kesäolympialaisten avajaisissa Lavrov kantoi Venäjän lippua.
MM-kisoissa Lavrov on voittanut kaksi kultaa sekä yhden hopean Venäjälle ja yhden hopean Neuvostoliitolle. Hänet nimettiin Venäjällä vuosituhannen käsipalloilijaksi vuonna 2001.
Portagen ufo
Apulaissheriffit Dale F. Spaur ja Wilbur Neff tutkivat Ravennan lähellä hylättyä autoa. Kello oli viisi aamulla. Huriseva, kirkas jalkapallon muotoinen esine nousi metsän takaa. Se siirtyi poliisiauton päälle 50 m autosta ylöspäin. Kohteen pohja oli valaiseva ja yläosa pimeämpi. Kun kohde lähti liikkeelle itään, miehet seurasivat sitä autolla 86 mailia.
Ufon näkijäksi leimautui lähinnä Dale F. Spaur, vaikka ilmiöllä oli useita todistajia. Spaur joutui naurunalaiseksi ja hänen uransa ja avioliittonsa menivät pilalle. Tapaus on Hynekin ufoluokituksen 2. asteen lähituntumien tyyppiesimerkkejä.
Vilnan tuomiokirkko
pienoiskuva|Vilnan tuomiokirkko pienoiskuva|Katedraalin interiööriä
Vilnan tuomiokirkko on kirkkorakennus Liettuan pääkaupungissa Vilnassa. Se on Liettuan katolisen kirkon pääkirkkorakennus eli katedraali, ja sijaitsee Vilnan vanhassakaupungissa. Rakennuksen nykyinen uusklassinen arkkitehtuurityyli on peräisin 1700-luvun lopulta, ja se on liettualaisen arkkitehdin Laurynas Stuoka-Gucevičiusin käsialaa. Kirkossa on sen historian aikana muun muassa vietetty Liettuan suuriruhtinaiden kruunajaisia. Kirkosta on myös löydetty 1300-luvun lopulta oleva fresko, joka on Liettuan tunnetuista freskoista vanhin. Ensimmäinen kristitty kirkkorakennus paikalle on todennäköisesti rakennettu 1200-luvun puolivälin tienoilla.
The Oxford Times
1922 Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence painatti sotamuistelmistaan Seven Pillars of Wisdom (1922) rajatun määrän kopioita lehden kirjapainossa.
Martin Scorsese
Scorsese on yksi Hollywoodin uuden aallon edustajista ja häntä pidetään yhtenä historian merkittävimmistä amerikkalaisista elokuvantekijöistä.
Alusta ensimmäiseen menestyselokuvaan
Scorsesen ensimmäinen pitkä elokuvansa Kuka kolkuttaa ovelleni (1967) oli opiskelijatuotanto, joka pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen. Se sai joitakin positiivisia arvosteluita, joista huomattavin oli nuoren Roger Ebertin arvostus. Elokuvassa esiintyi myös opiskelija Harvey Keitel, joka tulisi näyttelemään useassa Scorsesen elokuvassa, ja sen leikkasi Thelma Schoonmaker, josta tuli Scorsesen pitkäaikainen yhteistyökumppani.
Scorsese opetti elokuvaa hetken New Yorkin yliopistossa, jossa hänen oppilaitaan olivat muun muassa Oliver Stone ja Jonathan Kaplan. Hän julkaisi vuonna 1970 dokumenttielokuvan Street Scenes, jossa hän kuvasi opiskelijaprotesteja, joissa vastustettiin Yhdysvaltain hyökkäystä Kambodžaan. Tämän jälkeen Scorsese lähti New Yorkista Hollywoodiin. Hän toimi leikkaajana 1970-luvun alussa dokumenttielokuvissa Woodstock – 3 päivää rauhaa, rakkautta, musiikkia, Medicine Ball Caravan ja Elvis kiertueella.
Scorsesen toinen täyspitkä ohjaus oli Vapauden verinen laulu (1972). Leonard Kastlen lopulta ohjaamassa vuoden 1969 elokuvassa Kuherruskuukausimurhaajat Scorsese oli ehtinyt toimia vain viikon ohjaajana ennen potkuja. Hän käytti samaa teknistä henkilökuntaa ensimmäisessä menestyselokuvassaan Sudenpesä (1973) kuin oli käyttänyt Vapauden verisessä laulussa. Sudenpesä oli omaelämäkerrallinen draamaelokuva, jossa Scorsese käytti ensimmäisen kerran useita hänelle tunnusomaisia piirteitä: Elokuvassa oli ulkopuolisia antisankareita, epätavallisia kamera- ja leikkaustekniikoita, uskonnollisen elämän ja gangsterielämän välisiä ristiriitoja ja eloisaa populaarimusiikin käyttöä. Sudenpesä oli myös Scorsesen ensimmäinen elokuva Robert De Niron kanssa.
Sudenpesän jälkeen Scorsese matkusti Arizonaan kuvaamaan elokuvaa Alice ei asu enää täällä, jonka hän teki vastatakseen kritiikkiin, jonka mukaan hän ei pystyisi tekemään ”naisten elokuvaa”. Alice ei asu enää täällä menestyi hyvin, ja sen pääosanäyttelijä Ellen Burstyn sai parhaan naispääosan Oscarin. Samana vuonna elokuvan kanssa ilmestyi dokumentti Italianamerican, jossa Scorsese käsitteli vanhempiensa kautta italialaisia maahanmuuttajia ja elämää New Yorkin Little Italyssä.
Taksikuski ja musiikkielokuvat
New Yorkissa Scorsese aloitti kesällä 1975 työskentelyn elokuvan Taksikuski (1976) parissa. Paul Schraderin käsikirjoitukseen perustunut elokuva tutki väkivallan luonnetta modernissa yhdysvaltalaisessa yhteiskunnassa. Sen pääosassa oli De Niro, joka näytteli ihmisyydestä syrjäytynyttä taksikuskia. Taksikuski sai loistavan vastaanoton, ja se voitti Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuva sai myös neljä Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaasta elokuvasta. Scorsese jäi kuitenkin ilman ohjaajaehdokkuutta.
Kahden menestyselokuvan jälkeen Scorsese ryhtyi työstämään musikaalia. Vuonna 1977 ilmestynyt New York, New York oli Scorsesen ensimmäinen merkittävä elokuva, joka ei saanut ylistävää vastaanottoa. Tämän jälkeen hän jatkoi The Bandin kiitospäivänä 1976 tekemän jäähyväiskeikan dokumenttielokuvan parissa. The Band in Concert – The Last Waltz ilmestyi (1978). Samana vuonna ilmestyi myös erästä tarinankertojaa käsittelevä dokumentti American Boy: A Profile of Steven Prince.
1980-luku
Nyrkkeilydraama Kuin raivo härkä valmistui vuonna 1980. Nyrkkeilijä Jake LaMottan omaelämäkertaan perustunutta elokuvaa oli valmisteltu jo useamman vuoden, kunnes Scorsese aloitti sen työstämisen huhtikuussa 1979. De Niro voitti parhaan miespääosan Oscarin roolistaan LaMottana. Kaikkiaan Kuin raivo härkä voitti kaksi Oscaria ja sai kuusi ehdokkuutta. Sen jälkeen Scorsese ja De Niro tekivät kuuluisuutta käsitelleen satiirin Koomikkojen kuningas (1983).
New York, New York, Kuin raivo härkä ja Koomikkojen kuningas eivät menestyneet elokuvateattereissa, joten Scorsese teki seuraavan elokuvansa Illasta aamuun (1985) itsenäisesti. Se toi hänelle parhaan ohjaajan palkinnon Cannesissa. Scorsese aloitti keväällä 1986 kauan odotetun Suurkaupungin hait -elokuvan jatko-osan kuvaamisen. Suurissa seteleissä (1986) Paul Newman palasi biljardihuijari ”Fast” Eddie Felsonin rooliin ja voitti uransa ensimmäisen Oscar-palkinnon.
Suuret setelit oli Scorsesen ensimmäinen todellinen taloudellinen menestyselokuva, ja sen ansiosta hän pystyi kuvaamaan lopultakin elokuvan Kristuksen viimeinen kiusaus (1988). Scorsese oli yrittänyt tehdä usean vuoden ajan elokuvaa Nikos Kazantzakisin romaanista Viimeinen kiusaus. Aiempi tuotanto oli lakkautettu vuonna 1983. Ilmestyttyään se herätti monissa kristityissä närää Jeesuksen seksuaalisuuden kuvaamisesta.
Coppolan jalanjäljillä
thumb|left|Martin Scorsese [[Venetsian elokuvajuhlat|Venetsian elokuvajuhlilla 1995.]] Scorsese teki yhden osion episodielokuvaan New York Stories (1989), jonka muut ohjaajat olivat Woody Allen ja Francis Ford Coppola. Tämän jälkeen Scorsese alkoi työstää elokuvaa Mafiaveljet, joka perustui rikostoimittaja Nicholas Pileggin kirjaan ja käsitteli New Yorkin mafiaa. Se oli Scorsesen ja De Niron ensimmäinen yhteinen elokuva Koommikkojen kuninkaan jälkeen, ja se toi Joe Pescille parhaan miessivuosan Oscarin hurjana mafian palkkamurhaajana.
Kuvatakseen Kristuksen viimeiset kiusaukset Scorsese oli luvannut tehdä Universal Picturesille myös yhden ”kaupallisemman” elokuvan. Scorsese lunasti lupauksensa vuoden 1991 elokuvalla Cape Fear, joka oli uusintaversio J. Lee Thompsonin vuoden 1962 trilleristä Tuomitun kosto. Viattomuuden aika (1993) oli Scorseselta suunnanmuutos; se kertoi New Yorkin yhteiskunnallisista tavoista 1870-luvulla.
Scorseselle myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1997.
thumb|[[Leonardo DiCaprio, Martin Scorsese ja Cameron Diaz Gangs of New Yorkin ensi-illasa 2002.]] New Yorkin soraiseen nykyilmapiiriin Scorsese palasi elokuvassaBringing Out the Dead, jonka pääosassa oli Nicolas Cage uupuneena hoitajana. Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittunut Gangs of New York (2002) New Yorkin jengeistä oli ollut Scorsesen ajatuksissa jo noin 25 vuoden ajan. Se sai useita Oscar-ehdokkuuksia muttei voittanut yhtään. Elokuvaa oli ollut käsikirjoittamassa Kenneth Lonergan, jonka esikoisohjauksen Väärät ystävät (2000) Scorsese oli tuottanut.
Gangs of New Yorkissa ja Scorsesen seuraavassa elokuvassa Lentäjä (2004) oli pääosissa Leonardo DiCaprio, josta on tullut 2000-luvulla Scorsesen luottonäyttelijä. Lentäjässä DiCpario näytteli monimiljonääri Howard Hughesia, jonka nuoruudenvuosiin elokuva keskittyy. Vuonna 2004 Scorsese teki ääniroolin animaatioelokuvassa Hain tarina.
Viimein Oscar-palkinto
Scorsese sai vuonna 2005 ylistäviä kommentteja Bob Dylanista kertovasta, lähes nelituntisesta dokumentista No Direction Home: Bob Dylan (2005). Se käsitteli Dylanin elämää ja taiteellista kehittymistä Britanniassa järjestettyjen historiallisten konserttien kautta. Draamaelokuviin Scorsese palasi seuraavana vuonna elokuvalla The Departed (2006), joka oli hongkongilaisen Mou gaan doun uudelleenfilmatisointi. DiCaprio esitti pääosassa rikosjärjestöön soluttautunutta poliisia, ja Scorsese voitti siitä pitkän uransa ensimmäisen Oscar-palkintonsa.
Scorsese palasi 2008 rockelokuviin, kun hän teki Rolling Stonesin New Yorkin -keikasta dokumentin Shine a Light. DiCaprion ja Scorsesen neljäs yhteistyö oli paranoidinen jännityselokuva Suljettu saari (2010). Scorsese jatkoi 2010-luvulla dokumenttien tekemistä tunnetuista populaarikulttuurin hahmoista. Kirjailija Fran Lebowitzista kertonut elokuva Public Speaking ilmestyi vuonna 2010, henkilökohtainen kunnianosoitus ohjaaja Elia Kazanille, A Letter to Elia samana vuonna ja George Harrison -dokumentti George Harrison – Living in the Material World vuonna 2011.
Scorsesen ensimmäinen 3D-elokuva oli Brian Selznickin lastenkirjasta sovitettu Hugo (2011). Vuonna 2013 Scorsese ohjasi elokuvan The Wolf of Wall Street, joka kertoo yhdysvaltalaisesta pörssimeklarista Jordan Belfortista. Pääosissa ovat muun muassa Leonardo DiCaprio, Jonah Hill ja Jean Dujardin. Scorsese sai elokuvasta parhaan elokuvan sekä ohjaajan Oscar-ehdokkuudet.
Scorsesen seuraava elokuva oli Silence, joka sai ensi-iltansa vuonna 2016. Sen pääosissa ovat muun muassa Liam Neeson, Adam Driver ja Andrew Garfield. Vuonna 2019 ensi-iltansa sai Scorsesen elokuva The Irishman, jota oltiin suunniteltu yli 10 vuotta, mutta sen toteuttamista oli pitkittänyt rahoituksen puuttuminen. Elokuva oli Scorsesen ensimmäinen yhteistyö Robert De Niron ja Joe Pescin kanssa Casinon (1995) jälkeen.
Yksityiselämä
Scorsese on ollut naimisissa viidesti. Hänen ensimmäinen vaimo oli yliopistoaikainen kumppaninsa Laraine Marie Brennan, jonka kanssa hän oli naimisissa 1965–1971. Scorsesen toinen vaimo oli 1976-77 toimittaja Julia Cameron ja kolmas vaimo näyttelijä Isabella Rossellini, joka on Scorsesen suosikkiohjaajiin kuuluvan Roberto Rossellinin tytär. Scorsesen ja Rosselinin liitto kesti 1979–1982. Scorsese meni vuonna 1985 naimisiin tuottaja Barbara De Finan kanssa. He erosivat vuonna 1991. Scorsesen viides vaimo on Helen Morris, jonka kanssa hän meni naimisiin heinäkuussa 1999. Scorsesella on kolme tytärtä, Catherine syntyi ensimmäisestä liitosta Laraine Brennanin kanssa, Domenica liitosta Julia Cameronin kanssa ja kolmas tytär Francesca syntyi marraskuussa 1999.
Tyyli ja merkitys
Scorsese on aikansa tunnetuimpia elokuvantekijöitä, ja hän oli suurelta osin määrittelemässä yhdysvaltalaista modernia elokuvaa 1970- ja 1980-luvuilla. Scorsese on usein ilmaissut rakkautensa klassista Hollywood-elokuvaa kohtaan. Sen lisäksi häneen ovat vaikuttaneet ranskalaisen elokuvan uusi aalto ja New Yorkin 1960-luvun lopun underground-liike.
Scorsese tuntee syvällisesti elokuvan historiaa ja tukee sekä yhdysvaltalaisen että kansainvälisen elokuvan säilyttämistä. Hän perusti 1990 The Film Foundationin, jonka päämääränä on suojella ja säilöä elokuvan historiaa. Sen alaisuudessa toimiva World Cinema Project on entisöinyt elokuvia yli 18 eri maasta.
Scorsesen tuotannossa keskeisessä asemassa ovat kaksi vastakkaista suuntausta. Toisena suuntauksena ovat rajut hahmotukset, jotka on otettu hänen kotikaupunkinsa New Yorkin nykytodellisuudesta. Toisen suuntauksen muodostavat genre-elokuvat. Näistä molemmissa korostuvat henkilökohtaiset visiot ja tarkkaan suunniteltu leikkaus. Scorsese toimi itsekin uransa alkuvaiheessa leikkaajana, ja hänen opiskelutoverinsa Thelma Schoonmaker on ollut Scorsesen leikkaajana koko tämän uran ajan.
Scorsese on ollut koko uransa ajan kiinnostunut dokumenteista ja populaarimusiikista. Hän on tehnyt useita dokumenttielokuvia ja tallentanut tunnettujen muusikoiden keikkoja. Hän on ollut myös ohjaamissaan elokuvissa uranuurtaja populaarimusiikin käytössä.
TV-ohjelma Kettunen
TV-ohjelma Kettunen on suomalainen vuosina 1988–1992 valmistunut satiiriviihdesarja. Sarjan tuotti Yleisradio ja sitä esitettiin Yle TV2 -kanavalla. Sarjan pääosassa on toimittaja-kirjailija Markus Kajo. Ennen televisiosarjaa Kajo piti radiossa Kettunen-nimistä radio-ohjelmaa.
Kajon esittämä salahauskan ammattiruikuttaja Kettusen hahmo on absurdia komediaa, jonka juuret ovat itäsuomalaisessa huumorissa.
Sarjaan liittyen julkaistiin pakinakirjoja, joista viimeisin Kettusen kannettava julkaistiin lokakuussa 2008. Kirjoissa ihmetellään ”vinksallaan olevaa maailmaa” ja ”ihmisten arkisia sattumuksia”.
Kettunen edusti Suomea vuonna 1992 Montreux’n Kultainen ruusu -kilpailussa erikoisohjelmalla  Kettunen Special: The Miserables – poloparat .
Jacob Black
Jacob ”Jake” Black on kuvitteellinen hahmo Stephenie Meyerin fantasiakirjasarjassa Houkutus. Jacob on mukana sarjan jokaisessa osassa. Ensimmäisessä osassa, Houkutuksessa, hän on pelkkä sivuhenkilö, mutta sarjan toisesta osasta alkaen hän nousee suurempaan rooliin ystävystyessään lähemmin Bella Swanin kanssa. Jacob kuuluu Quileute-intiaaniheimoon ja asuu isänsä Billyn kanssa La Pushin intiaanireservaatissa. Monien muiden heimon jäsenten tavoin myös Jacob on ihmissusi. Hän on rakastunut Bellaan ja kilpailee Edward Cullenin kanssa tytöstä. Kirjasarjaan perustuvissa elokuvissa Jacobia esittää Taylor Lautner.