cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venstre (Norja)
Venstren puheenjohtajana toimi vuosina 2010–2020 Trine Skei Grande. Syyskuussa 2020 puolueen uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Guri Melby.
Dave Arneson
Arneson ja Gygax tutustuivat Gen Con -pelitapahtumassa vuonna 1970. Dungeons & Dragonsin lisäksi hän julkaisi muitakin roolipelejä, perusti oman pelialan yrityksen ja opetti pelisuunnittelua Full Sail Universityssä Floridassa. Hän opetti myös matematiikkaa vapaaehtoispohjalta peruskouluissa käyttäen apuna monisivuisia noppia.
Venstre (Norja)
Alkuvuodet (1884–1913)
Venstre perustettiin tammikuussa 1884, ja se muodosti heti samana vuonna hallituksen Johan Sverdrupin johdolla. Puolue kuitenkin jakautui vuosikymmenen lopulla kahteen leiriin, kun Johannes Steenin johtama radikaali siipi piti Sverdrupin asennetta ruotsalaisia kohtaan liian suopeana unionin ulkopolitiikan hoitoa koskevassa kiistassa. Sverdrupin hallitus kaatui 1889 ja Steenistä itsestään tuli pääministeri vuosiksi 1891–1893 ja uudelleen 1898–1902.
Fred
Fred on miehen etunimi. Nimi on syntynyt Frederick- tai Fredrik-nimen lyhentymänä.
Venstre (Norja)
Suuruuden aika ja maailmansotien väliset vuodet (1913–1945)
Vuosina 1913–1920 Venstre oli Tanskan johtava puolue ja pääministerinä toimi Gunnar Knudsen. Maailmansotien välisinä vuosikymmeninä Venstre vuorotteli vallassa muiden puolueiden kanssa, kun enemmistöhallituksia oli vaikea saada aikaiseksi. Johan Ludwig Mowinckel on toistaiseksi viimeinen Venstreä edustanut pääministeri. Hän oli virassa kolmeen otteeseen, viimeisen kerran 1933–1935.
Dave Arneson
Arneson kuoli syöpään 7. huhtikuuta 2009.
Fred
Suomessa nimi Fred on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 489 henkilölle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Fredin nimipäivä on 18. heinäkuuta.
Venstre (Norja)
Kannatuksen lasku, sisäiset kiistat ja jakautuminen (1945–1985)
Toisen maailmansodan jälkeen Venstren merkitys Norjan politiikassa väheni ja sille olivat varsinkin 1960-luvulta alkaen tyypillisiä maltillisen ja radikaalin siiven väliset kiistat. Muun muassa suhtautuminen Vietnamin sotaan jakoi puoluetta. Lopulta kysymys norjan EY-jäsenyydestä yhdessä puolueen johdon keskinäisten kiistojen kanssa johti EY-jäsenyyden kannattajien irtautumiseen Rørosissa pidetyssä puoluekokouksessa marraskuussa 1972 omaksi Uudeksi kansanpuolueekseen (vuodesta 1980 Liberaali kansanpuolue) Helge Seipin johdolla. Venstren paikkamäärä suurkäräjillä tippui seuraavan vuoden vaaleissa kolmestatoista kahteen. Uusi kansanpuolue sai yhden paikan. Vuonna 1974 Venstren johtajaksi valittiin Eva Kolstad, josta tuli Norjan ensimmäinen naispuolinen suurkäräjäpuolueen puheenjohtaja.
Pohjakosketus, jälleenyhdistyminen ja asema pienpuolueena (1985–)
Uusi kansanpuolue menetti ainoan paikkansa vuoden 1977 vaaleissa ja vuonna 1985 Venstrekin putosi kokonaan suurkäräjiltä. Tämä johti puolueiden jälleenyhdistymiseen vuonna 1988. Seuraavalla vuosikymmenellä puolue vakiinnutti uudelleen asemansa Norjan politiikassa Lars Sponheimin johdolla. Vuoden 1997 vaaleissa Venstre ylsi kuuteen paikkaan. Seuraavissa, vuoden 2001 vaaleissa, puolue kärsi tappion jääden äänikynnyksen alle ja saaden vain kaksi paikkaa. Se osallistui silti Kjell Magne Bondevikin hallitukseen ja kykeni nostamaan kannatustaan niin, että vuoden 2005 vaaleissa se sai 5,9 prosenttia äänistä ja kymmenen paikkaa.
Vuoden 2009 vaaleissa Venstre kärsi jälleen tappion, ei ylittänyt äänikynnystä ja sai vain kaksi paikkaa. Myös Lars Sponheim putosi suurkäräjiltä, ja hänen tilalleen Venstren puheenjohtajaksi nousi Trine Skei Grande. Sponheim oli suhtautunut hyvin kielteisesti Edistyspuolueeseen ja kampanjoinut iskulauseella "Mieluummin Jens (Jens Stoltenberg) kuin Jensen (Siv Jensen)". Vuoden 2013 vaaleissa Venstre sai 5,2 prosenttia äänistä ja yhdeksän paikkaa. Se neuvotteli aluksi hallitukseen menemisestä Høyren, Edistyspuolueen ja Kristillisen kansanpuolueen kanssa, mutta Venstre sekä Kristillinen kansanpuolue jättäytyivät lopulta Solbergin hallituksen tukipuolueiksi.
Vuoden 2017 vaaleissa Venstre menetti kannatustaan ja sai kahdeksan paikkaa. Ennen vaaleja se oli ilmoittanut haluavansa muodostaa oikeistohallituksen ilman Edistyspuoluetta, mutta vaalien jälkeen se menikin hallitukseen Høyren ja Edistyspuolueen kanssa. Myös Kristillinen kansanpuolue liittyi myöhemmin hallitukseen. Edistyspuolue puolestaan lähti hallituksesta tammikuussa 2020, jolloin Venstren ministeripaikkojen määrä nousi neljään. Viimeisimmissä, vuoden 2021 vaaleissa Venstre säilytti kahdeksan paikkaansa suurkäräjillä, mutta hallituskumppanien tappioiden vuoksi Solbergin hallitus joutui eroamaan ja tilalle tuli Støren hallitus.
Suurkäräjävaalit
Lähteet:
Britannia Points Halt
Britannia Points Halt oli liikennepaikka kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Liikennepaikka sijaitsi lyhyen matkaa Dungenessin rautatieasemalta pohjoiseen.
Alun perin liikennepaikka perustettiin liikenteenohjauksellisista syistä: mikäli tarvetta olisi, voitaisiin liikennepaikka miehittää junien peräkkäin kulun nopeuttamiseksi, sillä miehitettyjen paikkojen välisellä raideosuudella saa olla kerrallaan vain yksi juna.
Britannia Points Halt sijaitsi paikassa, jossa alkuperäisen kaksiraiteisen Dungenessiin johtavan radan pääraiteet alkoivat erota toisistaan muodostaakseen paluusilmukan. Liikennepaikka lakkautettiin käytön puutteessa oletettavasti 1930-luvulla, koska liikenne oli harvoin tarpeeksi tiheää aseman miehittämiseksi.
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946 New Romneystä Dungenessiin johtava rata muutettiin yksiraiteiseksi, ja paikalle asennettiin vaihde. Vaihde on aukiajettava: sen ohjauskielet pysyvät pääteasennossa jousivoimalla, mutta samalla mahdollistaa sen että juna voi ylittää vaihteen ns. väärästä suunnasta ilman, että vaihdetta tarvitsee kääntää.
Liikennepaikan nimi oli peräisin läheisestä pubista. Alkuperäinen pubi on purettu, mutta Dungenessin aseman lähellä toimii uusi samanniminen pubi.
Nykyisin liikennepaikkaa käytetään ainoastaan tiheän junaliikenteen aikana, jolloin yksiraiteiselta radalta silmukkaan tulevan junan kuljettaja ojentaa silmukasta lähdössä olevan junan kuljettajalle luvan, joka oikeuttaa tämän ajamaan seuraavalle rautatieasemalle.
Gallemosen suolöytö
Gallemosen suolöytö on Randersin lähellä Djurslandissa Pohjois-Jyllannin Tanskassa vuonna 1887 löydetty kätkö, joka sisälsi erilaisia pronssista ja kuparista valmistettuja esineitä. Nämä ovat toistaiseksi Tanskan vanhimmat ajoitetut metalliesineet. Esineet ovat joutuneet maahan ilmeisesti votiivilahjana, kun jumalille uhrattiin jotain arvokasta. Esineet löysivät kaksi karjapaimenina ollutta poikaa.
Votiiviuhri
Geologisten tutkimuksien mukaan entinen suo oli tapahtuneen aikana avovetinen lampi. Koska löytö tehtiin turvemaasta, tulkitaan löytö aina votiiviuhriksi. Uhraukset pudotettiin veteen vähintään 50 metriä rannasta joko veneestä tai ruuhesta käsin. Uskonnollinen tapa oli vielä yleinen Etelä-Skandinavian pronssikaudella ja sen jälkeen rautakaudella. Tapahtuman jälkeen seuraavien satojen vuosien aikana lammen luonnontilassa on tapahtunut suuri muutos, kun se ensin kasvoi umpeen ja sitten kuivui laidunmaaksi.
Löydön esittely
Löytö sisälsi 21 pronssista ja kuparista valmistettua esinettä, joiden yhteispaino oli 11,735 kilogrammaa. Joukossa ei ollut romua, vaan ne olivat kaikki lähes ehjiä mutta käytettyjä esineitä. Se sisälsi yhdeksän rengasta, yhdeksän kirveenterää ja kolme kaksipyöräisten vaunujen osaa.
Kirveen terät olivat tyypiltään reunuskirveitä, joiden reunus oli varsin matala. Yhden kirveen koristekuviot viittaavat alkuperään Britteinsaarilta. Muut esineet vaikuttavat olevan Keski-Saksasta tai Tanskasta. Kaikki kirveen terät olivat käytettyjä. Osalla oli teroittmisesta johtuvaa terän lyhenemistä ja muilla kirveillä oli muita vaurioita kuten esimerkiksi lohkeamisia.
Kirveenterien kemialliset analyysit tuottivat vertailukelpoisia tuloksia. Yksi kirves oli valmistettu Britanniassa sikäläisistä raaka-aineista. Yksi kirves oli metalliseokseltaan keskieurooppalaista kuparia ja sen mallikin viittasi samaan suuntaan. Muut kirveet olivat kotimaista valmistetta ja ne oli valmistettu sekoittamalla erilaisten esineiden pronssia keskenään.
Latokartanon maanviljelyskoulu
Latokartanon maanviljelyskoulu on Ernst F. Fabritiuksen, Latokartanon vuokraajan, perustama maanviljelyskoulu. Koulu toimi Lapinjärvellä, Latokartanon tiloissa. Toiminta alkoi 1. marraskuuta 1896 ja oppilaita oli 14 eri puolin Etelä-Suomea (3 Lapinjärveltä, 3 Vihdistä, Mäntsälästä ja Artjärveltä 2, muut yksittäisiä). Koulun tarkoituksena oli antaa valmiudet hoitaa maatilaa. Maanviljelyskoulun toiminta loppui 1911 valtion lopetettua avustusten antamisen.
Gallemosen suolöytö
Löydön esittely
Kaksipyöräisen vaunun pyöreästä tangosta ja kuparista valmistetut metalliosat ovat löydön suurin yllätys. Kaksi tankoa olivat 31,9 ja 30,6 senttimetriä pitkät. Tankojen päissä oli koukkumaiset kiinnitysosat, jotka oli valettu yhdeksi kappaleeksi. Kolmas vaununosa oli lyhyempi ja litteän muotoinen. Kolmen osan yhteispanoksi tulee 2,9 kilogrammaa kuparia. Vaununosille ei tunneta muita vastineita mistään. Lähin vastine on löydetty Tutankhamonin hautakammiosta Egyptistä. Vaunujen ulkonäkö on tunnettu myös eräistä antiikin astioiden pintaan maalatuista koristekuvituksia. Kesy hevonen esiteltiin Etelä-Skandinaviassa sikäläisen pronssikauden aluksi. Voi kuitenkin olla, ettei kaikilla ollut vielä kivikaudella käytettävissään hevosia ja hevoselle kaksipyöräisiä vaunuja. Sillä saatettiin kuitenkin ratsastaa tai vetää esimerkiksi nelipyöräisiä vaunuja. Täytyy kuitenkin muistaa, että ruotsalaisissa kalliopiirroksissa esiintyy kaksipyöräisiä vaunuja, mutta niiden ajoitus on tätä löytöä myöhäisempi. Jos kaksipyöräisen vaunujen osat olikin hankittu vain metallin takia, voidaan sama motiivi liittää kuluneiden kirveenterien hankintaan ja säilytykseen. Ne olivat raaka-ainetta uusille itsevaletuille esineille.
Ajoitus
Löytö on ajoitettu noin 2000 eaa. eli se sijoittuu myöhäiselle neoliittiselle kivikaudelle.
Merkitys
Tämä löytö valaisee, mikä tilanne oli Jyllannissa myöhäisellä neoliittisella kivikaudella. Täällä osattiin jo valaa itsekin kirveitä, mikäli käytössä oli vähintään romupronssista. Vastaavanalinen Pilen kätkö on löytynyt myös Ruotsista. Kauppasuhteet olivat sellaisia, että jyllantilaiset saivat käsiinsä sekä brittiläistä että keskieurooppalaista tuotantoa. Keskieuroopassa kauppaa käyvä osapuoli oli joku taho Únětice-kulttuurin väestöstä. Siltä oli hankittu ainakin yksi kirves, vaununosat ja kaikki käsi- ja kaularenkaat.
Sarita Skagnes
Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerta Vain tytär (Bare en datter, Gyldendal, 2007), on kuvaus tytön kasvusta perinteisessä punjabilaisessa patriarkaalisessa yhteisössä.
Kirjan julkaisun jälkeen Skagnes on keskittynyt erityisesti ajamaan tyttöjen ja naisten olojen parantamista lähisuhde- ja perheväkivaltaa sekä pakkoavioliittoja vastaan. Hän on toiminut asiantuntijana ja neuvonantajana seminaareissa, paneeleissa sekä toimikunnissa. Hän on kiertänyt kouluissa luennoimassa aiheesta.
Kirjansa tekijänoikeustuotot Skagnes lahjoittaa lyhentämättömänä kehitysyhteistyöjärjestö Planin kansainväliseen Koska olen tyttö -kampanjaan, joka edistää kehitysmaiden – erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa olevien – tyttöjen koulutusta, suojelua ja oikeuksia.
Riitta Manninen
Riitta Helena Manninen (s. 11. tammikuuta 1957 Kärsämäki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Kärsämäen Katajaa ja harjoitteli itsenäisesti ilman valmentajaa.
Kalevan kisoista Manninen saavutti 400 metrin aitajuoksusta kolme pronssia vuosina 1982, 1983 ja 1985. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen.
Insalata caprese
Insalata caprese (caprilainen salaatti) on yksinkertainen tuoreesta basilikasta, siivutetusta tomaatista ja siivutetusta mozzarellasta valmistettu salaatti. Se maustetaan mustapippurilla, suolalla ja oliiviöljyllä.
Galadriel Stineman
Galadriel Stineman (syntyjään Margaret Elizabeth Galadriel Stineman, s. 20. lokakuuta 1990 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Stineman muutti valmistumisen jälkeen Los Angelesiin ja teki debyyttinsä tanssijana elokuvassa Fame (2009). Hänen läpimurtonsa oli Gwen Tennysonin rooli elokuvassa Ben 10: Alien Swarm (2010). Stineman on ollut mukana suurissa projekteissa vuodesta 2009 lähtien. Hän näytteli Audraa elokuvassa Junkyard Dog (2010) ja Cassidya televisiosarjassa The Middle (2012-2014).
Kronprins Gustav Adolf
Kronprins Gustav Adolf oli Ruotsin avomerilaivaston linjalaiva.
Radøy
Radøy on entinen kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Radøyn kunta muodostettiin 1. tammikuuta 1964 osista Hordabøn, Mangerin, Sæbøn, Austrheimin ja Lindåsin kuntia. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 003 asukasta.
Kronprins Gustav Adolf
Valmistus
Fredrik af Chapmanin suunnittelema, kolmimastoinen, noin 60-tykkinen ja pääasiasta tammesta rakennettu alus laskettiin vesille 1782.
Samnanger
Samnanger on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Samnangerin kunta erotettiin omaksi kunnakseen Osin kunnasta 1. tammikuuta 1907. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Samnangerin kunnassa oli 2 434 asukasta.
Radøy
Vuoden 2020 kuntauudistuksessa Radøy yhdistettiin Melandin ja Lindåsin kanssa uudeksi Alverin kunnaksi.
Kronprins Gustav Adolf
Palvelus
Se osallistui Kustaa III:n sotaan, missä se ollessaan tarkkailutehtävissä ajoi karille Gråskärsbådanin pohjoispuolella aiemmin tuntemattomalla matalikolla yrittäessään paeta lähestyvää venäläistä laivasto-osastoa Viaporin merilinnoitukseen. Aluksen juututtua venäläiset valtasivat sen. He ottivat aluksen miehistön sotavangeiksi ja sytyttivät sen palamaan. Tuntien palamisen jälkeen laivan ruutivarasto räjähti. Jonkin aikaa ajelehdittuaan hylky upposi lähelle haaksirikkoutumispaikkaansa, mistä se löydettiin 1995, jolloin aluksesta nostettiin kaksi tykkiä. Se lepää merenpohjassa edelleen noin 20 metrin syvyydessä. Suomen merimuseo teki 2000 hylystä vedenalaisen puiston.
Lantmannaskolan i Östra Nyland
thumb|200px|Brofogdas Lantmannaskolan i Östra Nyland oli 3. marraskuuta 1913 perustettu maamieskoulu, joka toimi Lapinjärvellä, Brofokdaksen kruununvirkatiloissa. Koulun ensimmäinen johtaja oli paikallinen agronomi G.L. Rosenqvist. Oppilaita oli ensimmäisenä lukuvuonna 32, joista 21 Lapinjärveltä, 4 Liljendalista, 3 Ruotsinpyhtäältä, 1 Porvoosta, Pernajasta, Raaseporista sekä Ahvenanmaalta. Oppilaat olivat miehiä, mutta naisille järjestettiin kursseja mm. karjanhoitoon ja kotitaloudenhoitoon. Opetus oli lähinnä käytännönpohjaista. Oppilasmäärän laskusta johtuen Lantmannasskolan lopetettiin toukokuussa 1957 (viimeiset todistuksen saaneet oppilaat).
Kruunun entisen virkatalon lisäksi maamieskoulu toimi suuressa vihreässä puutalossa sen itäpuolella, joka nykyään on Lapinjärven kunnan kirjaston pääkirjasto, jonka länsiulkoseinällä on muistolaatta maamieskoulusta 1913-1957. Kruunun talon lähellä on muistokivi Lapinjärven reserviläisten jatkosotaan lähdön muistoksi.
Hazard
Hazard voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lisäksi Hazard on sukunimi:
Kuvitteellisia henkilöitä:
Ryan Bourque
Ryan Bourque (s. 3. tammikuuta 1991 Topsfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen urana lopettanut jääkiekkoilija. New York Rangers valitsi hänet kolmannella kierroksella (80. pelaajana) vuoden 2009 NHL:n varaustilaisuudessa. Bourque on nopea ja energinen hyökkääjä, joka on vahva puolustussuuntaan.
Junioriura
Cushing Academyssä pelaamisen jälkeen Bourque päätti seurata isänsä jalanjälkiä ja siirtyi pelaamaan juniorikiekkoa QMJHL-sarjaan Quebec Rempartsin joukkueeseen, joka oli varannut hänet seitsemäntenä pelaajana. Hän pelasi seurassa isänsä vanhan joukkuetoverin Patrick Royn alaisuudessa. Kaudella 2009–2010 Bourque teki 19 maalia ja 24 syöttöä ja kokonaisuudessaan 43 tehopistettä 44 ottelussa. Hänen tehopisteensä toivat tulokaspörssin 10. sijan, vaikka hän oli pelannut yli 20 ottelua loukkaantumisten ja maajoukkuekutsujen vuoksi. Pudotuspeleissä Bourque teki yhdeksässä ottelussa 10 pistettä. Kaudella 2010–2011 hän teki 26 maalia ja 69 tehopistettä ja sijoittui sarjan pistepörssissä sijalle 37, pelaten vain 49 ottelua. Joukkueen sisäisessä pistepörssissä hän oli kolmas. QMJHL:n pudotuspeleissä 2011 Bourque teki 16 pistettä, joilla hän sijoittui pudotuspelien pistepörssin 13.
16. maaliskuuta 2011 Bourque teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Rangersin kanssa. Ammattilaisuransa ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 8. lokakuuta Rangersin farmiseurassa AHL:n Connecticut Whalessa. Bourque pelasi koko kolmevuotisen sopimuksensa Rangersin farmissa Connecticut Whalessa ja Hartford Wolf Packissa. Kaudella 2013–2014 Bourque teki 74 ottelussa 21 maalia ja yhteensä 37 tehopistettä. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä, ja hän voitti tehotilaston saldolla +16. Kauden jälkeen Bourque ja Rangers tekivät jatkosopimuksen.
Bourque debytoi NHL:ssä huhtikuussa 2015. Se oli hänen ainoa Rangersissa. Hän pelasi farmiseura Wolf Packissa helmikuulle 2016, jolloin Washington Capitals hankki hänet vaihdossa Chris Browniin. Loppukauden Bourque pelasi Washingtonin farmiseurassa Hershey Bearsissa, ja kauden jälkeen hän teki AHL-sopimuksen Bearsin kanssa.
Maajoukkueura
Kaksoiskansalaisuuden vuoksi Bourquella oli mahdollisuus valita kumpaa maajoukkuetta edustaa, Kanadaa vai Yhdysvaltoja. Bourque valitsi Yhdysvallat. Hän voitti pronssimitalin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ja seuraavana vuonna samasta turnauksesta kultamitalin. Hän teki vuoden 2008 kisoissa 7 ottelussa tehot 2+3=5 ja seuraavana vuonna 7 ottelussa tehot 1+6=7.
Seuraavana vuonna hän oli osana Yhdysvaltojen joukkuetta, joka voitti nuorten MM-kultaa vuonna 2010. Hän ei tehnyt turnauksessa maaleja, mutta keräsi kolme syöttöpistettä. Vuoden 2011 nuorten MM-kisoissa Bourque toimi Yhdysvaltojen varakapteenina joukkueen voittaessa pronssia.
Muuta
Ryanin isä on Hockey Hall of Famen jäsen Ray Bourque ja veli Washington Capitalsin varaus Chris Bourque.
Orthochromis torrenticola
Orthochromis torrenticola on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa korkeintaan 8,1 senttimetrin mittaiseksi. Lajia tavataan ainoastaan Kongon demokraattisesta tasavallasta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Jonas Ernelind
Jonas Ernelind (31. maaliskuuta 1976 – 25. helmikuuta 2011) oli ruotsalainen käsipalloilija.
Ernelindin kasvattajaseura oli partillelainen IK Sävehof, jossa hän myös aloitti ja päätti edustusjoukkueuransa. Hän oli voittamassa vuonna 2005 Ruotsin käsipallomestaruutta. 2000-vuosikymmenen alussa hän myös pelasi muutaman vuoden ammattilaisena Saksassa, seuroinaan THW Kiel, VfL Bad Schwartau ja HSV Hamburg. Ernelind oli pelipaikaltaan oikea laitapelaaja.
Ernelind pelasi Ruotsin käsipallomaajoukkuessa 104 maaottelua, joissa hän teki yhteensä 266 maalia. Hän oli voittamassa vuonna 1996 alkaneella ja vuonna 2005 päättyneellä maajoukkueurallaan MM-hopeaa vuonna 2001 ja EM-kultaa vuonna 2002.
Seurat
Lähde:
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1971
Vuoden 1971 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Göteborgissa Nya Ullevin stadionilla 28. ja 29. elokuuta.
Marguerite-Marie Alacoque
Pyhä Marguerite-Marie Alacoque V.H.M (22. heinäkuuta 1647 L'Hautecour, Ranska – 17. lokakuuta 1690 Paray-le-Monial) oli ranskalainen nunna, roomalaiskatolinen naissääntökuntalainen, neitsyt, näkijä ja pyhimys. Hän on polion, Jeesuksen pyhän sydämen kannattajien, vanhempien menetyksen ja poliopotilaiden suojeluspyhimys. Hänen tunnuksiaan ovat sääntökunnan Ordo Visitationis Beatissimae Mariae Virginis puvussa oleva nunna, joka pitelee palavaa sydäntä, sääntökunnan Ordo Visitationis Beatissimae Mariae Virginis puvussa oleva nunna, joka polvistuu sydäntään paljastavan Jeesuksen edessä, Jeesuksen pyhä sydän ja sydän. Kerrotaan, että Jeesus Kristus ilmestyi usein pyhälle Margueritelle ja uskoi tälle tehtäväksi levittää hartautta pyhää sydäntään kohtaan. Hän eli seuraavan kuuden paavin hallintokausien aikana: Innocentius X, (1644-55) Aleksanteri VII, (1655-67) Klemens IX, (1667-69) Klemens X, (1670-76) autuas Innocentius XI (1676-89) ja Aleksanteri VIII. (1689-91). Paavi Leo XII julisti hänet kunnianarvoiseksi maaliskuussa 1824, autuas Pius IX julisti hänet autuaaksi 18. syyskuuta 1864 ,ja paavi Benedictus XV julisti hänet pyhimykseksi vuonna 1920. Katolinen kirkko viettää hänen muistopäiväänsä 17. lokakuuta eli päivänä, joka oli hänen kuolinpäivänsä. Hän kuoli 43-vuotiaana.
Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Marguarite-Marieta on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Elämänvaiheita
Pyhän Marguerite-Marie syntyi 22. heinäkuuta 1647. Hän astui nunnaluostariin 25. toukokuuta 1671. Lopulliset valat hän vannoi marraskuussa 1672. Hän alkoi nähdä näkyjä 27. joulukuuta 1673 Hän kuoli 43-vuotiaana 17. lokakuuta 1690
Pyhä Margueriten vanhemmat olivat Claude Alacoque ja Philiberte Lamyn. Tytön ollessa 8-vuotias hänen isänsä kuoli ja hänet lähetettiin klarissalaisten kouluun. Kun hän oli ottanut vastaan ensikommuunion 9-vuotiaana hän harjoitti salaa ankaraa ruumiillista kuritusta, minkä johdosta hän joutui halvaantuneena vuoteenomaksi neljäksi vuodeksi. Hän vannoi valan Neitsyt Marialle, että pyhittäisi itsensä hengelliselle elämälle. Hän kieltäytyi avioliitosta ja astui sääntökunnan Ordo Visitationis Beatissimae Mariae Virginis nunnaluostariin Paray-le-Monialissa vuonna 1671. 20-vuotiaasta eteenpäin hän näki ilmestyksiä Kristuksesta ja alkaen 27. joulukuuta 1673 hän näki näkyjä, joissa Jeesus kertoi valinneen hänet levittämään pyhän sydämen hartautta, neuvoi häntä esimerkiksi niin sanotusta yhdeksän perjantain hartaudesta ja pyysi, että pyhän sydänmen juhla otettaisiin käyttöön. Jeesuksen kerrotaan myös antaneen pyhälle Margueritelle niin sanotut kaksitoista lupausta niille, jotka kunnioittavat hänen pyhää sydäntään. Lopulta nainen sairastui ja kuoli 43-vuotiaana 22. heinäkuuta 1647 Paray-le-Monialissa.
Mozzarellatikut
pienoiskuva|Kotitekoiset mozzarellatikut
Mozzarellatikut ovat pitkulaisia taikinoituja tai leivitettyjä mozzarellajuuston paloja. Ne ovat uppopaistettuja napostelutikkuja.
Mozzarellatikkuja voidaan tarjota tomaatti- tai jalapeñokastikkeen kera.
Appeal to Reason
Appeal to Reason on yhdysvaltalaisen Rise Against -punkyhtyeen vuonna 2008 julkaistu albumi. Kotelo on tehty kierrätyspaperista ja painettu käyttäen kasvipohjaisia värejä.
Ohimennen
Ohimennen oli Yleisradion TV2:n vuosina 1965–1966 esittämä musiikkiaiheinen televisio-ohjelma, jota juonsivat Jyrki Hämäläinen ja Markku Veijalainen. Ohjelma sisälsi suomalaisten ja ulkomaisten musiikkivieraiden esityksiä, artistien haastatteluja ja sketsejä. Keskiviikkoillassa Nuorten tanssihetken vuorotellutta ohjelmaa esitettiin yleensä kahden viikon välein. Ohimennen-ohjelman tuottajana toimi Jarmo Porola.
Ajan kotimaisten artistien lisäksi Ohimennen-ohjelmassa esiintyivät kansainvälisistä nimistä muun muassa Sonny and Cher, Donovan, Herman’s Hermits ja Brian Poole & The Tremeloes. Ruotsalaisyhtyeistä ja artisteista esimerkiksi Tages, Hep Stars, The Shamrocks, The Shanes, Lenne and The Lee Kings ja Jerry Williams vierailivat ohjelmassa.
Formula 2 Monacon Grand Prix 2018
Formula 2 Monacon Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Cayo Lara
Cayo Lara (s. 29. tammikuuta 1952, Argamasilla de Alba) on espanjalainen kommunistipoliitikko. Hän oli Yhdistyneen vasemmiston puheenjohtaja 2008–2016. Ennen puheenjohtajuutta Lara toimi Argamasilla de Alban pormestarina 1987-1999.
David Gilbert
David Brown Gilbert (s. 12. kesäkuuta 1981 Derby, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen snooker-ammattilainen. Gilbert pääsi vuonna 2015 International Championshipissä loppuotteluun, jossa hän hävisi John Higginsille erin 10-5. Hän teki ensimmäisen 147 pisteen maksimibreikin vuonna 2015.
Boris Tšertok
pienoiskuva|Boris Tšertok [keskellä) Moskovassa vuonna 2005.Boris Jevsejevitš Tšertok (, 1. maaliskuuta 1912 Łódź, Venäjän keisarikunta – 14. joulukuuta 2011 Moskova ) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen raketti-insinööri, joka kehitti ohjusten ohjausjärjestelmiä ballistisiin ohjuksiin ja avaruusaluksiin. Tšertok oli juutalaista syntyperää.
Tšertokin kirjoittama neliosainen kirja Rockets and People on historia Neuvostoliiton avaruusohjelmasta, jonka ylimpään johtoon hän kuului. Hän toimi Sergei Koroljovin apulaisjohtajana 1950-luvulla ohjusten suunnittelussa ja mm. miehitetyn Vostok-avaruuslennon suunnittelussa. Vielä miltei satavuotiaana hän konsultoi Energija-yhtiötä.
Antti Luotonen
Luotosen vanhemmat olivat sekatyömies Vihtori Luotonen ja Anna Mäkinen. Luotosen veli oli taidetakoja Atle Luotonen.
Antti Luotonen asui Lahdessa ja oli työssä Fennia Fanerin tehtaalla.
Rationalismi
Rationalismi on yleisesti järjen kannattamista korostava ajattelutapa. Järjellistä tietoa pidetään kokemusperäistä tietoa tärkeämpänä, toisin kuin empirismissä. Itsestäänselvyyksiä pidetään todellisempina kuin asioita, joista voidaan olla montaa eri mieltä. Rationalismi voidaan yhdistää talouselämään ja poliittiseen päätöksentekoon. Rationalismissa on ainakin kaksi suuntaa, Weberilainen malli ja normatiivinen rationalismi.
Historiallisesti osa uskonnottomista on kutsunut itseään rationalisteiksi eli järjen käytön kannattajiksi.
Rationalistien todellisuuskuvaan liittyy eräänlainen ajatus loogisuudesta. Rationalisteja ovat olleet René Descartes, Baruch Spinoza ja Gottfried Wilhelm Leibniz.
Katso myös
Ορθολογισμός Rationalist movement Raţionalism
U Nu
U Nu ( 25. toukokuuta 1907 – 14. helmikuuta 1995) oli burmalainen nationalisti ja poliitikko. Hän toimi maansa ensimmäisenä pääministerinä 4. tammikuuta 1948 – 12. kesäkuuta 1956, toisen kerran 28. helmikuuta 1957 – 28. lokakuuta 1958 ja viimeisen kerran 4. huhtikuuta 1960 – 2. maaliskuuta 1962.
U Nu opiskeli Rangoonin (Yangon) yliopistossa ja valmistui 1929. Hän työskenteli rehtorina, ja jatkoi opintojaan vuonna 1934 oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän lähti opiskelijapolitiikkaan.
Japanilaisten miehittäessä Burmaa U Nu oli Ba Mawin hallituksen ulkoministeri. Kun Aung San murhattiin 1947, U Nu nousi puolueen johtoon, ja seuraavana vuonna maan itsenäistyessä U Nusta tuli sen ensimmäinen pääministeri.
Lostprophets
Lostprophets oli walesilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 1997 Pontypriddissä. Yhtyeen perustivat laulaja Ian Watkins, basisti (myöhemmin kitaristi) Mike Lewis, rumpali Mike Chiplin ja kitaristi Lee Gaze. Yhtye menestyi etenkin Britanniassa ja Keski-Euroopassa.
U Nu
thumb|U Nu [[Moshe Dayanin seurassa Israelissa 1955]] U Nu oli mukana perustamassa Sitoutumattomien maiden liikettä 1950-luvun puolivälissä yhdessä Intian, Indonesian, Jugoslavian ja Egyptin kanssa.
Lostprophets
Lostprophets julkaisi viisi albumia. Ensimmäinen, Thefakesoundofprogress, julkaistiin vuonna 2001, toinen, Start Something, vuonna 2004 ja kolmas, Liberation Transmission, vuonna 2006. Yhtyeen neljäs albumi The Betrayed ilmestyi 2010. Rumpali Ilan Rubinin erosi yhtyeestä vuoden 2009 alussa. Yhtyeen viides albumi Weapons julkaistiin 2012.
Johanna Hytti (jalkapalloilija)
Johanna Hytti (s. 17. joulukuuta 1975) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuratasolla Helsingin Jalkapalloklubia.
Lostprophets
Yhtye ilmoitti lokakuussa 2013 virallisesti lopettavansa toimintansa. Syynä oli yhtyeen solistia Ian Watkinsia vastaan vuoden 2012 lopussa nostetut syytteet lapsi- ja eläinpornon hallussapidosta sekä lapsen raiskauksen suunnittelusta. Watkins myönsi syytteet marraskuussa 2013 ja sai joulukuussa 29 vuoden vankeusrangaistuksen.
Johanna Hytti (jalkapalloilija)
Hytti pelasi Suomen naisten maajoukkueessa 13 maaottelua.
Sateisen maan kuningas
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Petri Möllerin tekemiä. Sovitukset on tehnyt Kari Salli paitsi 6, 9 ja 11: Petri Möller, Mauritz Möller, Vesa Sahlgren, Petri Thierman ja Matti Keränen. Kappaleiden sanat on painettu levyn kansipaperiin.
Georgi Babakin
Georgi Nikolajevitš Babakin (13. marraskuuta 1914 – 3. elokuuta 1971) oli neuvostoliittolainen insinööri, joka oli Lavotškinin suunnittelutoimiston pääsuunnittelija vuodesta 1965 kuolemaansa asti.
Babakin aloitti radiotekniikasta toimien vuodesta 1930 alkaen Moskovan puhelinyhtiön palveluksessa. Vuodet 1943–1949 Babakin kehitti tutkaohjausta ilmatorjuntatykeille toimien Automaatioinstituutissa (VSNITO), jossa nousi pääinsinööriksi.
Babakin liittyi Neuvostoliiton avaruusohjelmaan – tuolloin vielä ohjusohjelma – vuonna 1949 toimien Boris Tšertokin divisioonassa NII-88-instituutissa, joka kehitti ilmatorjuntaohjuksia ja niiden maalinohjausta. Vuonna 1952 hän toimi ryhmässä, joka siirrettiin Lavotškinin toimistoon (OBK-301) kehittämään mannertenvälistä risteilyohjusta ja V-300-ilmatorjuntaohjusta.
Vuonna 1960 Semjon Lavotškin kuoli ilmailunäyttelyssä Babakinin viereen. Toimiston johtoon tuli Vladimir Tšelomei. Siitä tuli itsenäinen yksikkö jälleen vuonna 1965, jolloin Babakin nousi sen johtoon. Sergei Koroljov luovutti Babakinille miehittämättömien kuu- ja planeettaluotainten kehittämisen, koska tarvitsi omat resurssinsa N-1-kuurakettiin.
Yksi Kuun ja Marsin kraatteri on nimetty Babakinin mukaan.
Neue Deutsche Welle
Neue Deutsche Welle (NDW, ) on saksalaisen rockmusiikin tyylilaji, joka tulee alun perin post-punk sekä uusi aalto -tyylilajeista, jossa on myös elektronisen musiikin vaikutteita. Termiä ”Neue Deutsche Welle” käytettiin alun perin Burkhardt Seilerin levykaupan mainoksessa saksalaisessa Sounds-lehdessä elokuussa vuonna 1979 ja sen jälkeen toimittaja Alfred Hilsbergin artikkelissa ”Neue Deutsche Welle — Aus grauer Städte Mauern” (”Uusi saksalainen aalto — harmaiden kaupunkien muureilta”), joka julkaistiin Sounds-lehdessä lokakuussa vuonna 1979. Ehkä yksi tunnetuimmista Neue Deutsche Welle -yhtyeistä on Länsi-Saksasta tullut Nena, joka on tunnettu maailmanlaajuista suosiota 1980-luvulla saaneesta kappalestaan ”99 Luftballons”.
Summa (Hamina)
pienoiskuva|Summan työväentalo pienoiskuva|Summanjoki Summa on kylä ja kaupunginosa Haminassa. Ennen vuoden 2003 kuntaliitosta Summa oli yksi Vehkalahden kunnan kylistä. Vanha maaseutumainen kyläasutus keskittyy Summanjoen ympäristöön, ja tiiviimmin rakennettu Uusi-Summa sijaitsee kylän itäpuolella seututien 170 eteläpuolella.
Summanjoen itärannalla sijaitsee Summan kartano, jonka päärakennus on 1700-luvulta.
Kylän eteläpuolella toimi aiemmin Summan paperitehdas, jonka Enso-Gutzeit Oy perusti 1950-luvulla. Vuonna 1998 tehdas vaihtui Stora Enson nimiin ja kymmenen vuotta myöhemmin, tammikuussa 2008, se lakkautettiin. Vuoden 2009 alussa Stora Enso myi tehtaan tilat Googlelle.
Ninh Bình
Ninh Bình on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 57 000 asukasta.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Trương Hán Siêun temppeli ja Non Nước -vuori.
Kōhei Murakoso
thumb|right|180px|Murakoso Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Kōhei Murakoso (29. elokuuta 1905 Miyazaki – 8. heinäkuuta 1998 Asashi) oli japanilainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Murakoso osallistui olympialaisiin kerran, Berliinissä 1936. Hän sijoittui tuolloin neljänneksi sekä 5 000 metrin että 10 000 metrin matkoilla. Murakoso jäi 5 000 metrillä vain sekunnin päähän pronssimitalisti Henry Jonssonista ja tuli Suomessa tunnetuksi 10 000 metrin juoksun Martti Jukolan radioselostuksesta, jossa toistettiin lausetta ”Murakoso jää”.
Murakoso voitti 5 000 metrillä viisi ja 10 000 metrillä kuusi maansa mestaruutta ja on molemmilla matkoilla edelleen Japanin historian eniten mestaruuksia voittanut juoksija.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: Sports-Reference
Luettelo seiväshypyn Suomen mestareista
Tämä on luettelo seiväshypyn Suomen mestareista. Seiväshypyn Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1910 asti voittaja ratkesi yhteistuloksen perusteella. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1994 lähtien.
Mestaruudet
Miehet (* = Molempien jalkojen yhteistuloskilpailu) (yht. 116)
Naiset (yht. 30)
Vuosittain
thumb|Vesa Rantanen voitti miesten Suomen mestaruuden 1997, 2000, 2001 ja 2004. thumb|Matti Mononen voitti miesten Suomen mestaruuden 2003, 2006 ja 2007. thumb|Eemeli Salomäki voitti miesten Suomen mestaruuden 2008–2009, 2012–2013 ja 2015
Ritva Valkeinen
Ritva Anneli Valkeinen (s. 4. tammikuuta 1965 Jyväskylä) on suomalainen aitajuoksija. Hän edusti vuoteen 1986 asti Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja vuonna 1987 Turun Urheiluliittoa. Hän lopetti urheilu-uransa 22-vuotiaana. Häntä valmensi uransa viimeisinä vuosina Veikko Lahtinen ja sitä ennen Matti Jääskeläinen (ikävuodet 11–14) ja Antti Mero (ikävuodet 15–18).
SM-kisoissa Valkeinen saavutti 100 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 1984 ja pronssia vuosina 1981 ja 1983, 400 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1985 sekä seitsenottelusta pronssia vuonna 1984. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 60 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1983 sekä pronssia vuonna 1981.
Valkeinen osallistui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuosina 1981 ja 1983. Molemmilla kerroilla hän karsiutui jatkosta 100 metrin aitajuoksun alkuerissä ja lisäksi hän sijoittui seitsenottelussa 18:nneksi vuonna 1983. Maaotteluedustuksia hänelle kertyi kaikkiaan, nuorten maaottelut mukaan lukien, 11 kappaletta.
Valkeinen on valittu Jyväskylän Kenttäurheilijoiden urheilijalegendaksi nro 11. Hän on seuran ensimmäinen naisurheilijalegenda.
Vasamamittari
Vasamamittari (Rheumaptera subhastata) on yleinen, pääasiassa päivällä lentävä mittariperhoslaji.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1971
Vuoden 1971 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Göteborgissa Nya Ullevin stadionilla 28. ja 29. elokuuta.
Vasamamittari
Koko ja ulkonäkö
Vasamamittari on keskikokoinen mittariperhonen, jonka siipiväli on 21–28 mm. Siipien pääväritys on musta, ja etusiivessä on kaksi selvää valkoista poikkiviirua, takasiivessä yksi. Molempien siipiparien poikki kulkeva ulompi poikkiviiru on melko kapea, ja laajat tummat täplät jakavat sen selvästi kahtia. Siiven kärkiosan aaltoviirun keskiosa on leventynyt ja muodostaa ulospäin osoittavaa nuolenkärkeä muistuttavan kuvion. Nuolenkärkikuvio ei yleensä etusiivessä kosketa ulompaan poikkiviiruun eikä takasiivessä juuri koskaan.
Vasamamittari muistuttaa suuresti kookkaampaa ja yleisväriltään vaaleampaa keihäsmittaria (Rheumaptera hastata). Sen voi sekoittaa myös muutamiin mustavalkoisiin raanumittarilajeihin (Epirrhoe).
Levinneisyys ja lentoaika
Vasamamittari elää Keski-Euroopasta Pohjois-Venäjälle ja Siperian poikki Kanadaan ulottuvalla alueella. Vasamamittaria tavataan melko yleisenä koko Suomessa, mutta vuosittaiset kannanvaihtelut ovat suuria ja laji yleistyy pohjoista kohti. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuusta heinäkuun alkuun.
Ravintokasvi
Toukka elää mm. mustikalla (Vaccinium myrtillus) ja koivuilla (Betula).
Kazimierzan piirikunta
Kazimierzan piirikunta on yksi Świętokrzyskin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 33 619. Piirikunta on jaettu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Bejsce, Czarnocin, Kazimierza Wielka, Opatowiec sekä Skalbmierz ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; hallintokeskus Kazimierza Wielka, Opatowiec ja Skalbmierz.
Kazimierzan piirikunnan pinta-alasta arviolta 2,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2016 – miesten maantieajo
Vuoden 2016 kesäolympialaisten pyöräilyn miesten maantieajo käytiin 6. elokuuta 2016 Rio de Janeirossa. Kilpailun voitti Belgian Greg Van Avermaet, toiseksi ajoi Tanskan Jakob Fuglsang ja kolmanneksi Puolan Rafał Majka.
Kazimierzan piirikunta
Kazimierzan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,7 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Kazimierzan piirikunnassa arvioitiin olevan 33 619 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 35 739 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 24 455 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 14,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 24,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 235 lasta.
Javier del Pino González
Javier del Pino González (s. 10. heinäkuuta 1980 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjassa pelaavaa CD Numanciaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura
Del Pino on Atlético Madridin junioriakatemian kasvatteja. Hän pelasi Atléticon edustusjoukkueessa kuitenkin vain yhden ottelun kaudella 2001–2002, jolloin joukkue pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Seuraavat kolme kautta, 2002–2005, Del Pino pelasi Xerezin riveissä, kunnes hän siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Numanciaan. Kaudeksi 2008–2009 Numancia nousi Espanjan pääsarjaan ja Del Pino pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa avauskierroksella kotiottelussa FC Barcelonaa vastaan, 31. elokuuta 2008.
Craig Blomberg
Craig L. Blomberg (s. 3. elokuuta 1955) on Uuden testamentin eksegetiikan professori coloradolaisessa korkeakoulussa Denver Seminaryssä.
Blomberg väitteli tohtoriksi Aberdeenin yliopistossa, Skotlannissa.
Silulu A'etonu
Silulu A'etonu (s. 19. maaliskuuta 1984, Guam) on amerikansamoalainen judoka. Pekingin olympialaisissa 2008 A'etonu osallistui sarjaan 63 kiloa häviten ensimmäisellä kierroksella Saksan Anna von Harnierille. Silulu A'etonu kantoi Pekingin olympialaisten avajaisissa Amerikan Samoan lippua.
Silulu A'etonu on syntynyt Guamilla ja varttunut Amerikan Samoalla, kunnes muutti Utahiin isovanhempiensa luo 16-vuotiaana.
Zaz (albumi)
Zaz on ranskalaisen laulajan Zazin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2010 levy-yhtiöllä Play On. Se tuotti kaksi hittisingleä: ”Je veux” sekä ”Le long de la route”, joka saavutti suosiota Belgiassa. Albumi itsessään oli kaupallinen menestys, saavuttaen listojen kärjen frankofonisissa maissa.
Stord
Stord on kunta ja kaupunki Hordalandin läänissä Norjassa. Kunnan pinta-ala koostuu pääosin Stordin saaren eteläosasta ja lähistön pikkusaarista. Stordin kunta sai kaupunkioikeudet vuonna 1997. Keskustelun jälkeen poliitikot päättivät, että koko kunnalle haetaan kaupunkioikeuksia, eikä pelkästään kunnan keskustaajama Leirvikille. Sijaintinsa takia Stordiin on aikoinaan ollut hankalat kulkuyhteydet, mutta nykyisin kulkeminen on nopeutunut maantietunneleiden, pikalauttojen ja siltojen ansiosta.
Stord on Sunnhordalandin alueen ainut kaupunki ja maailman suurin kaupunki, jonka pääasiallinen kirjakieli on uusnorja.
Stordin kunta (silloinen Stordøen) perustettiin 1. tammikuuta 1838. Kunnasta on sen jälkeen erotettu kaksi kuntaa omikseen; Fitjar (Stordin saaren pohjoisosassa) vuonna 1860 ja Valestrand vuonna 1868. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Stordin kunnassa oli 18 161 asukasta.
Media
Paikallislehti Sunnhordland ilmestyy kolmesti viikossa.
Shūeisha
thumb|Shūeisha Jimbocho Building Tokion [[Chiyodassa]] Shūeisha on suuri  japanilainen julkaisuyhtiö, jonka päätoimisto sijaitsee Tokiossa. Yhtiö perustettiin vuonna 1925 japanilaisen Shōgakukan-julkaisuyhtiön viihdeosastoksi. Seuraavana vuonna Shūeisha erosi omaksi itsenäiseksi yhtiökseen. Shūeishan julkaisemia lehtiä ovat muun muassa Weekly Shōnen Jump, Weekly Young Jump, Non-no, Ribon ja Ultra Jump. Shūeisha omistaa yhdessä Shōgakukanin ja Hakusenshan kanssa Viz Media -yhtiön, joka julkaisee molempien yhtiöiden mangaa Yhdysvalloissa.
<!---== History == In 1925 Shueisha was created by major publishing company Shogakukan. A novel called Jinjō Shōgaku Ichinen Onna Nama was the first novel published by Shueisha in collaboration with Shogakukan—the temporary home of Shueisha. In 1927, two novels titled Danshi Ehon, and Joshi Ehon were created. In 1928, Shueisha was hired to edit Gendai Yūmoa Zenshū, a compilation of the author's works. Gendai Yūmoa Zenshū continued 12 volumes, some issues being Joshi Shinjidai ei Shūji Chō and Shinjidai ei Shūji Chō. In the 1930's another novel called Tantei-ki Dan was launched and Gendai Yūmoa Zenshū was completed in 24 volumes. In 1931 two more novels were launched, Danshi Yōchien and Joshi Yōchien. The preceding year of 1933, was used to repair the Shueisha building in Hitotsubashi and moved down three adresses.
After World War II, Shueisha started publishing a manga line called Omoshiro Book. Omoshiro Book published a picture book called Shōnen Ōja which became a huge hit among boys and girls in that time period. The first full volume of Shōnen Ōja was released as Shōnen Ōja Oitachi Hen, which became a instant best-seller. The first magazine published by Shueisha was Akaru ku Tanoshi i Shōnen-Shōjo Zasshi. In the September of 1949, Omoshiro Book was made into a magazine with all the contents of the former line. In 1950, a special edition of the magazine was published under the title Hinomaru. In addition to Omoshiro Book, a female version was published in 1951: Shōjo Book which featured manga aimed a teenage girls. The Hitotsubashi building of Shueisha became completely independent in 1952. In that year, Omoshiro Book ceased publication and Myōjō began publication as a monthly magazine. The series of Omoshiro Book were published in bunkoban editions under the Omoshiro Manga Bunko line. A novel called Yoiko Yōchien was published and Omoshiro Book was replaced with another Kodomo magazine called Yōnen Book.
In 1955, the success of Shōjo Book led to the publication of currently running Ribon. The novel Joshi Yōchien Kobato began publication in 1958. On November 23rd a special issue of Myōjō entitled Weekly Myōjō was released. In 1951, another male edition of Shōjo Book was released after Omoshiro Book ceased publication, Shōnen Book was made and additionaly Shōjo Book series were released in bunkoban editions under the Shōjo Manga Bunko imprint. In the 1960's, anothe spin-off issue of Myōjō was released called Bessatsu Weekly Myōjō. Shueisha continues to publish many novels. A compilation of many Omoshiro Book series was released as Shōnen-Shōjo Nippon Rekishi Zenshū complete in 12 volumes. Many other books were published including Hirosuke Yōnen Dōwa Bungaku Zenshū, Hatachi no Sekkei, Dōdō Taru Jinsei, Shinjin Nama Gekijō, and Gaikoku Karakita Shingo Jiten. In 1962, Shueisha published a female version of Myōjō entitled Josei Myōjō and many more novels. In 1963, Shueisha began publication of the widely successful Margaret with the additional off-shoot Bessatsu Margaret. A novel entitled Ukiyoe Hanga was released complete in 7 volumes and teh picture book Sekai 100 Nin no Monogatari Zenshū was released in the usual 12. In 1964, Kanshi Taikei was released in 24 volumes plus a reprint. Also in that year a line of novels, Compact Books was made and a line of manga called Televi- Books ("Televi": short for "Television"). In 1965, two more magazines were made Cobalt and the Shōnen Book off-shoot Bessatsu Shōnen Book.
In 1966, Shueisha began publication of Weekly Playboy, Seishun to Dokusho and Shōsetsu Junia. A novel called Nihonbon Gaku Zenshū spawned a great 88 volumes. Another manga magazine was made entitled Young Music. Deluxe Margaret began publication in 1967 and the additional Maragret Comics and Ribon Comics lines. In 1968 the magazine Hoshi Young Sense began publication as spin-off to the short-lived Young Sense. Later in that year Margaret launched the Seventeen magazine as a Japanese version of the English. Shōnen Jump was created in the same year as a semi-weekly magazine. Another Kodomo magazine was created in that year called Junior Comic and another Ribon spin-off called Ribon Comic. In 1969 the magazine Joker began publication along with guts. Several other novels are published. The magazine Bessatsu Seventeen begins publication. In that year Shōnen Jump becomes a weekly anthology and correctly changes it's title to Weekly Shōnen Jump. Following up to the end of Shōnen Book a spin-off of Weekly Shōnen Jump started at the same time as it became weekly, Bessatsu Shōnen Jump. The 1970's have started with the launch of the novel magazine Subaru and in 1971 the Non-no magazine began publication and the Ocean life magazine. The novel series Gendai Nippon Bijutsu Zenshū spawned 18 volumes and became a huge seller. In 1972 Roadshow began publication and The Rose of Versailles begins in the Margaret Comics line gaining massive popularity. In 1973 the Playgirl magazine began publication and the novel series Zenshaku Kanbun Taikei spawning a huge 33 volumes. In 1974 Weekly Shōnen Jump launched Akamaru Jump and Monthly Shōnen Jump was launched to follow after Bessatsu Shōnen Jump end. Also Saison de Non-no began it's launch. --->
Honor 5C
Honor 5C on Huawein julkaisema matkapuhelin, joka kuuluu Honor-tuoteperheeseen. Se julkaistiin huhtikuussa 2016 ja tuli myyntiin saman vuoden toukokuussa. Siinä on 5,2 tuuman IPS-näyttö, jonka resoluutio on 1920 x 1080 pikseliä. puhelimessa on 3 000 milliampeeritunnin akku. Puhelimessa on kolmentoista megapikselin takakamera ja kahdeksan megapikselin etukamera. Siinä on tallennustilaa 16 gigatavua ja RAM-muistia kaksi gigatavua, ja siihen käy microSDXC-muistikortti. Se painaa 156 grammaa.
Eteläamerikankirvinen
Eteläamerikankirvinen (Anthus lutescens) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen nimialalajin elinympäristö käsittää mantereen pohjoisosan, pääosan Brasiliasta, Uruguayn, Itä-Bolivian ja osan Argentiinaa; alalaji parvus elää Panaman Tyynenmeren puoleisella osalla; alalaji peruvianus Perun ja Pohjois-Chilen rannikolla. Jacques Pucheran kuvaili lajin holotyypin Rio de Janeiron lähistöltä 1855.
Timo Suomi
Timo Suomi on suomalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Maaliskuusta 2016 lähtien hän on toiminut Tampere-talon ohjelmapäällikkönä. Vuoteen 2016 saakka hän työskenteli Yleisradiolle. Yksi hänen suurimmista ohjaustöistään oli vuoden 2007 Euroviisujen ohjaaminen.
Yksityiselämä
Hän avioitui näyttelijä-juontaja Sanna Stellanin kanssa kesällä 2019 ja heillä on huhtikuussa 2019 syntynyt lapsi. Suomen tytär aiemmasta liitosta on näyttelijä Fanni Suomi. Heidän erostaan uutisoitiin Vuonna 2023 toukokuussa.
Sean Sherk
Sean Keith Sherk (s. 5. elokuuta 1973 St. Francis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen vapaaottelija joka otteli Ultimate Fighting Championshipissä, jossa oli entinen kevyensarjan mestari.
Sherk on voittanut urallaan kovia nimiä kuten Tyson Griffin, Hermes Franca, Karo Parisyan, Manvel Gamburyan, Kenny Florian, Nick Diaz ja Evan Dunham.
Ensimmäisessä ottelussaan kevyessä sarjassa Sherk voitti Kenny Florianin yksimielisellä tuomaripäätöksellä saavuttaen täten kevyen sarjan mestaruuden. Sherk ehti puolustaa titteliään menestyksekkäästi brasilialaista Hermes Francaa vastaan kunnes 8. joulukuuta 2007 antoi anabolisia steroideja sisältäneen doping-näytteen ja joutui luopumaan mestaruudestaan.
Sherk palasi kehään toukokuussa 2008 ottelussa yhdysvaltalaista B.J Penniä vastaan. Penn voitti ottelun tyrmäyksellä ja säilytti kevyen sarjan mestaruutensa.
Perhe
Seanilla on yhdessä vaimonsa kanssa kaksi poikaa, Kyler ja Tegan.