cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruotsin kuntauudistukset
Kuntauudistus 1971
Tanskassa toteutettiin kuntauudistukset vuosina 1970 ja 2007, jolloin kuntien määrää vähennettiin ensin 270 kuntaan ja sitten 98 kuntaan. Norjassa ei ole toteutettu yhtä laajoja kuntauudistuksia kuin Ruotsissa ja maan kuntauudistusten voi sanoa pysähtyneen 1960-luvun puolivälissä.
Nykyisyys ja tulevaisuus
Uusien kuntien vakauttaminen vei joitakin vuosia ja jo vuonna 1980 tapahtui joitakin kuntien jakamisia. Nykyään kuntia on 290 kappaletta (viimeisin erottaminen on Knivstan kunta Uppsalan kunnasta vuonna 2003) ja kuntien lukumäärä tulee todennäköisesti tulevaisuudessakin olemaan samaa luokkaa. Joitakin kuntien jakamisia ja liitoksia saattaa tapahtua, mutta nykyistä kuntarakennetta pidetään vakaana, eikä suuria uudistuksia ole odotettavissa.
Joskus ehdotetaan maakäräjäkuntien lakkauttamista ja niiden tehtävien siirtämistä kunnille. Tuolloin pienimpiä kuntia pitäisi luultavasti yhdistää suuremmiksi yksiköiksi, ja muutenkin niillä on joskus talousvaikeuksia. Tämä on johtanut keskusteluihin uusista liitoksista etenkin pienimpiä harvan asutuksen alueen kuntia koskien. Kuntaliitosta on viime aikoina ehdotettu ainakin Bräcken ja Ragundan kuntien kesken sekä Borgholmin ja Mörbylångan kuntien kesken uuden Öölannin kunnan muodostamiseksi.
Joskus kysymys annetaan neuvoa-antavan kansanäänestyksen päätettäväksi. Näin on tapahtunut esimerkiksi Eskilstunan kunnassa, jossa vuonna 2006 kysyttiin Torshällan erottamisesta omaksi kunnaksi. Huddingen kunnassa toteutettiin vuonna 2008 paikallinen kansanäänestys kunnan itäosien muodostamisesta omaksi kunnaksi. Molemmissa tapauksissa ehdotus hylättiin. Botkyrkan kunnassa yli puolet Tullingen asukkaista on vaatinut kansanäänestystä oman kunnan muodostamisesta, mutta kunnanvaltuusto on hylännyt vaatimukset.
Muita tapauksia, joissa uuden kunnan muodostamista on vaadittu ovat ainakin seuraavat:
Uudet kunnat
Vuoden 1980 jälkeen Ruotsiin on perustettu joitakin uusia kuntia jakamalla viimeisimmän kuntauudistuksen jälkeen muodostuneita kuntia.
Operaatio Oboe
Operaatio Oboe oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden koodinimi sotilasoperaatiolle, jonka tarkoitus oli vallata Borneo takaisin japanilaisilta vuonna 1945. Sen taistelut olivat liittoutuneiden viimeiset Kaakkois-Aasiassa tehdyt sotilasoperaatiot Tyynenmeren sodassa. Operaation lopputuloksena japanilaiset vetäytyivät Borneolta ja alue palasi Ison-Britannian ja Alankomaiden hallintaan.
Tausta
Japani oli valloittanut Borneon saaren vuoden 1941–1942 taisteluiden jälkeen. Saaren eteläosat kuuluivat Alankomaille ja pohjoisosat Isolle-Britannialle. Vastarinta japanilaisia kohtaan oli siihen asti sissisotaa; vuonna 1944 Borneolle soluttautui Australian erikoisjoukkojen sotilaita, jotka yrittivät kannustaa Borneon dajak-kansaa sissisotaan japanilaisia vastaan. Sissisota oli menestyksekästä ja noin 2 000 japanilaista sai surmansa.
Borneon saaren strateginen sijainti oli myös tärkeää, sillä japanilaisilta takaisin valloitettavia alueita voitiin käyttää tukikohtina Jaavan takaisinvaltausta ajatellen. Japanilaiset olivat miehittäneet Jaavan Jaavan taistelun tuloksena vuonna 1942.
Operaatio Oboe
Toinen operaatio, koodinimeltään Oboe 6, oli tarkoitus suorittaa Bruneinlahdella Borneon pohjoispuolella. Liittoutuneiden suunnitelmana oli laskeutua Labuanille ja vapauttaa Borneon pohjoisosat japanilaismiehityksestä, jotta aluetta voitiin käyttää laivastotukikohtana. Toisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen öljyntuotantolaitokset ja kumipuuviljelmät.
Kolmas ja lopullinen toimenpide oli myös suurin operaatio, koodinimeltään Oboe 2. Se oli tarkoitus suorittaa Kaakkois-Borneolla Balikpapanin öljykenttien takaisinvaltaamiseksi.
Toteutumattomista operaatioista olisi operaatio Oboe 3 suunnattu Banjarmasiniin, Hollannin Itä-Intiaan, Borneon etelärannikolle ja Oboe 4 Jaavan Surabayaan. Operaatiot Oboe 5 ja 6 oli kohdistettu Borneon pohjoisosiin, mutta niistä toteutettiin vain Oboe 6.
Operaatio Oboe 1 – Tarakan
Toukokuun 1. vuonna 1945 australialaisten johtama operaatio alkoi, kun Australian armeijan joukot nousivat maihin Tarakanin länsipuolelle. Ennen hyökkäystä australialaiset pommittivat aluetta ajaakseen japanilaiset puolustusasemiin ja rannikolla miinanraivaajat tekivät tietä liittoutuneiden maihinnousua varten. Liittoutuneet hyökkäsivät Tarakanin saaren länsirannikolle, ja he saivat rantakaistaleen hallintaansa vähäisin miestappioin. Vallattua rantaa saatettiin käyttää tukikohtana ja asemana raskaampien aseiden ja ajoneuvojen toimittamista varten. Tarakanin lentokentän valtaaminen onnistui japanilaisten ankaran vastarinnan jälkeen 5. toukokuuta, ja Tarakanin kaupungin liittoutuneet saivat hallintaansa seuraavana päivänä. Tarakanin menetyksen jälkeen japanilaisjoukot pakenivat saaren sisäosiin, jonne liittoutuneet tekivät ilmapommituksia. Saarelle jääneet japanilaiset yrittivät vallata alueita vielä takaisin, mutta liittoutuneet torjuivat yritykset.
Tarakanin valtauksen ensisijaisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen lentokenttä, mutta alue oli niin pahasti vaurioitunut operaatiota edeltävissä pommituksissa, että sen käyttökuntoon saattamisessa kesti useita viikkoja. Kenttä saatiin kuntoon kesäkuun lopulla, mutta se oli liian myöhäistä Borneon takaisinvaltauksen kannalta, eikä Tarakanin kenttää käytetty operaatio Oboen muissa toimenpiteissä siinä laajuudessa kuin oli ollut tarkoitus.
Operaatio Oboe 6 – Pohjois-Borneo ja Brunei
10. kesäkuuta 1945 Australian joukot yhdysvaltalaissotilaiden vahvistamana laskeutuivat Labuanille, Brunein edustalle. Meri- ja ilmavoimat tekivät pommituksin tietä maavoimille ennen liittoutuneiden maihinnousua Labuanille, missä japanilaiset puolustivat valloittamiaan alueita. Samalla liittoutuneet tekivät lähellä Muaran kaupunkia Bruneissa kaksi muuta pienempää maihinnousua, jotka yllättivät japanilaiset. Taistelut päättyivät saaren pohjoisosissa 15. elokuuta, kun Japani antautui Yhdysvalloille ydinpommituksen jälkeen Taisteluiden lopputuloksena Sarawak, Brunei ja Pohjois-Borneo vapautuivat japanilaismiehityksestä.
Operaatio Oboe 2 – Balikpapan
Suurimpaan operaatioon Balikpapanilla osallistui liittoutuneiden yli 33 000 sotilaan armeija. 1. heinäkuuta 1945 Australian maavoimat laskeutuivat muutaman kilometrin päähän Balikpapanista. Maavoimat sai tulitukea ilma- ja merivoimilta eivätkä japanilaiset pystyneet vastaamaan liittoutuneiden hyökkäykseen. Lukumäärältään vähäisemmät japanilaisjoukot olivat alusta alkaen taistelun alakynnessä ja 21. heinäkuuta mennessä japanilaiset joutuivat vetäytymään maan sisäosan viidakoihin. Japanilaiset tekivät viidakosta käsin joitakin iskuja liittoutuneita vastaan, mutta Australian johtama sotilasoperaatio oli liittoutuneille menestys.
Hoosianna
pienois|Ihmiset huutamassa ”hoosianna” Jeesuksen ratsastaessa Jerusalemiin. Hoosianna on alkujaan hepreankielinen huudahdus, joka varsinaisesti merkitsee ”oi auta” tai ”pelasta”, mutta jota jo varhain alettiin käyttää myös kuninkaille ja Jumalalle sekä erityisesti odotetulle Messiaalle osoitettuna riemu- ja ylistyshuutona. Vanhassa testamentissa sana esiintyy muun muassa psalmissa 118 (jae 25).
Operaatio Oboe
Operaation lopputulos
Operaation lopputuloksena Japani vetäytyi Borneolta ja myöhemmin elokuussa 1945 japanilaiset vetäytyivät myös muualta Kaakkois-Aasiasta maan antauduttua Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen.
Hoosianna
Kaikissa evankeliumeissa kerrotaan, että kun Jeesus saapui aasilla ratsastaen Jerusalemiin, kansanjoukko (tai Luukkaan mukaan hänen opetuslapsensa) ottivat hänet riemuiten vastaan ja huusivat hoosiannaa (Matt. 21:1–11, Mark. 11:1–10, Luuk. 19:29–38, Joh. 12:12–19). Tämä tapahtui kuitenkin vain muutamaa päivää ennen hänen ristiinnaulitsemistaan. Tapauksen muistoksi vietetään palmusunnuntaita.
Operaatio Oboe
Operaation lopputulos
Operaatio oli liittoutuneille voittoisa ja kaikki päätavoitteet saavutettiin, mutta sitä on myös kritisoitu tarpeettomana ihmishenkien ja ajan hukkaamisena. Joidenkin näkemysten mukaan saarella olleet japanilaisjoukot olisi pystytty pitämään kurissa eristämällä heidät. Japanilaisilla oli Pohjois-Borneon Sandakanilla vankileiri, jossa oli yli 2 000 brittiläistä ja australialaista sotavankia, jotka oli tuotu Singaporesta ja Jaavalta. Japanilaiset lähettivät yli tuhat sotavankia Sandakanin kuolemanmarssille kesäkuussa 1945 Oboe 6:n aikana. Vain kuusi sotavankia selvisi hengissä.
Hoosianna
Sana esiintyy yleisesti myös kristillisissä hymneissä ja virsissä, joista Suomessa tunnetuin on G. J. Voglerin säveltämä Hoosianna-hymni (virsi 1 nykyisessä virsikirjassa). Sana sisältyy muun muassa messuissa laulettavaan Sanctus-hymniin.
Hoosianna-hymnin laulaminen ensimmäisenä adventtisunnuntaina on vanha perinne Suomessa ja Ruotsissa. Hymnillä on ikää yli 200 vuotta.
Uskonnollisen perinteen ulkopuolella termiä ’hoosianna’ käytetään suomessa joissain puhekielisissä yhteyksissä metaforisesti verbin ’huutaa’ kanssa kuvaamaan suurta iloa, innostuneisuutta tai vahvaa kokemusta tai toimintaa, josta oletettavasti aiheutuu vastaavaa tunnetta tai tunteita.
Minä taistelen (Arja Korisevan kappale)
Minä taistelen on Arja Korisevan toinen single marraskuussa 2009 julkaistulta albumilta, joka myös kantaa nimeä Minä taistelen.
Alkuvuodesta 2010 single pysyi Radio Suomen soitetuimpien listalla kahdeksan viikkoa ja nousi parhaimmillaan sijalle 3. Tosiasiassa viikkomäärä on suurempi, sillä jouluviikkoina Radio Suomi ei listaa julkaissut.
Kappaleen on säveltänyt Kikka Laitinen yhdessä Janne Halmelan kanssa ja sanoittanut Jukka Saarinen.
Listasijoitukset
{| width="0%"
Pirullinen kosto
Pirullinen kosto (The Evil That Men Do) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva, jonka ohjasi J. Lee Thompson ja pääosaa esittää Charles Bronson.
Juoni
Tohtori Clement Molloch on sadistinen kiduttaja, joka tunteettomasti muun muassa sulloo irtopäitä uhriensa vatsaan sekä pakottaa heidät syömään omaa ulostettaan. Molloch saa hupinsa näistä järjettömistä karmeuksistaan. Yksi Mollochin uhreista on eräs reportteri, jonka Molloch kiduttaa armotta hengiltä.
Entinen palkkamurhaaja Holland (Charles Bronson) viettää eläkepäiviä saarellansa, kunnes Hector Lomelin saapuu paikalle ja kertoo ystävänsä kuolemasta. Hector pyytää Hollandilta hoitaa Molloch, mutta hän kieltäytyy ottamasta työtään. Myöhemmin hän muuttaa mielensä ja lähtee Meksikon rajalle etsimään Mollochia. Hän saa myös mukaansa reportterin vaimon Rhianan.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen pitää Pirullista kostoa tavanomaisena Bronson-elokuvana, jossa tähti ei ole enää parhaassa vedossa. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Titans of Steel
Titans of Steel on Vicious Byten tekemä ilmainen mech-strategiapeli, joka julkaistiin vuonna 1999.
Peli luokitellaan yleensä vuoropohjaiseksi, mutta se pyörii reaaliaikaisesti. Tärkeiden tapahtumien tai jonkin tapahtuman jälkeen peli pysähtyy ja kysyy seuraavaa toimenpidettä. Pelaaja voi antaa käskyn odottaa tiettyä tapahtumaa, kuten vihollismechin havaitsemista tai aseen jäähtymistä.
Peliä ei pidä sekoittaa myöhemmin julkaistuun, kaupalliseen ja laajennettuun Titans of Steel: Warring Suns -versioon. (Päästetty 2008 ilmaisjakeluun)
Pilotit
Pelaaja luo aluksi itselleen pilotin tai useamman. Käyttöliittymän mukaan pelaaja hakee haluamansa tyyppistä pilottia vankilasta, vaikka todellisuudessa pelaaja luo pilotin itse. Pilotille määritellään nimi, sukupuoli, rotu ja kyvyt.
Mechit
Mechejä on useaa luokkaa. Pelaaja voi luoda omia mechejä tai valita valmiista versioista. Mechit kantavat erilaisia aseita, jäähdytysjärjestelmiä, sensoreita ja panssarointeja. Tuhoutuessaan mech räjähtää ydinräjähdyksessä. Kokenut (tai onnekas) pilotti voi pelastautua tuholta hylkäämällä tuhoutumispisteessä oleva mechi tai käyttämällä hyppyistuinta. Mechi voi myös ylikuumentua, jolloin se lamaantuu tai räjähtää.
Björnlunda
thumb|right|250px|Björnlundan kotiseutumuseo.
Björnlunda on taajama ja entinen kunta Gnestan kunnassa Keski-Ruotsissa. Alue sijaitsee Södermanlandin läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa. Björnlundassa oli 827 asukasta vuoden 2010 lopussa. Björnlunda mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1314 nimellä Biornlundum. Paikkakunta alkoi kasvaa vasta vuoden 1862 jälkeen, jolloin avattiin rautatieasema. Asema sai nimensä Björnlundan pitäjän ja kirkonkylän mukaan.
Yōko Takahagi
Yōko Takahagi (s. 17. huhtikuuta 1969) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Takahagi debytoi Japanin maajoukkueessa tammikuussa 1986. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991. Hän on pelannut 31 maaottelua.
Käsipallo Pan-Amerikan kisoissa 2019
right|230px Käsipallo kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 24. heinäkuuta – 5. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin National Sports Villagessa. Sekä naisille että miehille oli omat turnauksensa. Kumpaankin turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta. Kummankin turnauksen voittaja sai paikan Tokion olympialaisissa 2020. Brasilia voitti naisten turnauksen ja Argentiina miesten turnauksen.
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto on Helsingin Sanomien vuodesta 1995 vuosittain jakama palkinto vuoden parhaalle suomenkieliselle esikoisteokselle. Palkinnon arvo on 15 000 euroa.
Palkinto jatkaa aikaisemman, vuosina 1964–1994 jaetun J. H. Erkon palkinnon perinnettä. "Esikoisten esikoinen" palkittiin vuonna 1999; palkinnon sai Tomi Kontio teoksellaan Tanssisalitaivaan alla (1993).
Ella Lemhagen
thumb|right|Ella Lemhagen (2013)
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto
Palkinnon saajat ja ehdokkaat
Lähde (voittajat 1995–2015)
Ella Lemhagen
Ella Elisabet Lemhagen (s. 29. elokuuta 1965 Uppsala) on ruotsalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Lemhagen opiskeli Dramatiska institutetin ohjauslinjalla vuosina 1988–1991. Hänen ensimmäinen täyspitkä elokuvansa oli Drömprinsen – filmen om Em (1996). Elokuvallaan Tsatsiki, mutsi ja poliisi (1999) hän sai Guldbagge-palkinnon parhaasta ohjauksesta. Lemhagen on ohjannut myös muiden muassa elokuvat Meno & paluu (2003), Patrik 1,5 (2008) ja Kronjuvelerna (2011) sekä televisiosarjan Järnvägshotellet (2003). Vuonna 2012 hän sai Guldbagge-gaalassa Gullspira-palkinnon työstään nuorelle yleisölle suunnatuissa elokuvissa. Vuonna 2015 Lemhagen ohjasi ja käsikirjoitti ensimmäisen kansainvälisen elokuvansa, All Roads Lead to Romen, jonka pääosanäyttelijät ovat Sarah Jessica Parker, Raoul Bova ja Claudia Cardinale.
Pukusuunnittelija Moa Li Lemhagen Schalin on Ella Lemhagenin sisko.
Ruskopäävaris
Ruskopäävaris (Corvus fuscicapillus) on varisten heimoon kuuluva Indonesian kotoperäinen varpuslintu. Se elää Papuan länsipuolen saarilla ja Arusaarilla. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. George Robert Gray kuvaili lajin holotyypin Arulta vuonna 1859.
Jean-Sébastien Jaurès
Jean-Sébastien Jaurès (s. 30. syyskuuta 1977 Tours, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigan Mönchengladbachia.
Auxerressa jo juniorina pelannut Jaurès edusti seuran edustusjoukkuetta vuosina 1996–2008 yli 200 Ligue 1:n ottelussa. Vuonna 2008 hän siirtyi nykyiseen seuraansa.
Huppukeltayökkönen
Huppukeltayökkönen (Xanthia togata) on loppukesän ja alkusyksyn yöperhosiin kuuluva erittäin yleinen yökköslaji.
Koko ja ulkonäkö
Keskikokoinen, kirkkaan keltainen yökkönen. Etusiiven etureunassa on kaksi violetinpunertavaa laikkua ja ulomman poikkiviirun kohdalla on leveä violetinpunertava varjostuma. Siivillä on myös yksittäisiä violetinpunertavia pisteitä. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset ja niissä on harmahtava poikkiviiru. Ruumis on keltainen, mutta heti pään takaa kaulus on violetinpunertava. Siipiväli 28–37 mm.
Hieman samannäköinen on etenkin vyökeltayökkönen (Tiliacea aurago).
Levinneisyys ja lentoaika
Huppukeltayökköstä tavataan Euroopasta Kiinaan ja Koreaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta pitkälle Lappiin saakka, joskaan pohjoisempana se ei ole yhtä yleinen kuin etelässä. Perhoset ovat lennossa elokuun alkupuoliskolta syys-lokakuun vaihteeseen. Lennon huippu on elo-syyskuun vaihteessa.
Elinympäristö ja elintavat
Erittäin yleinen laji, joka on myös lentoaikansa huipussa yksi runsaslukuisimmista yöperhosista. Sitä tavataan erityisesti kosteissa pensaikoissa ja puistoissa, mutta myös sekametsissä ja niityillä. Perhoset lentävät öisin ja tulevat mielellään syötille, huonommin valolle. Toukka elää aluksi pajujen norkoissa, mutta siirtyy myöhemmin ruohovartisille kasveille. Kotelo on maassa löyhän kotelokopan sisällä. Muna on talvehtiva vaihe.
Ravintokasvi
Toukka syö aluksi pajuja (Salix), myöhemmin erilaisia ruohovartisia kasveja.
Thomas Vazhapilly
Thomas Vazhapilly (s. 11. huhtikuuta 1940) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 2. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Mysoren piispaksi 12. helmikuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignatius Paul Pinto, jota avustivat Joseph Roy ja John Baptist Sequeira.
Kokonaislukujen tekijöihinjako
Matematiikassa kokonaislukujen tekijöihinjaolla tarkoitetaan hajotelmaa, missä annettu kakkosta suurempi kokonaisluku esitetään sen tekijöiden tulona. Jos kaikki kyseiset tekijät ovat alkutekijoitä, puhutaan luvun alkutekijähajotelmasta. Tämä hajotelma on kullekin luvulle yksikäsitteinen tekijöiden järjestystä lukuun ottamatta ja alkutekijöiden löytämiseksi on kehitetty useita algoritmeja. Nykyiset salakirjoitusmenetelmät perustuvat siihen, että annettu kokonaisluku on vaikea jakaa alkutekijöihin. Toistaiseksi ei tiedetä, onko tekijöihinjaolle olemassa nopeaa algoritmia, eli voidaanko b bitin pituinen kokonaisluku jakaa alkutekijöihin aikavaativuusluokassa O(bn) jollakin kokonaisluvulla n.
Algoritmeja tekijöihin jakamiseen
Jokainen kokonaisluku voidaan jakaa alkutekijöihin käymällä läpi kaikki luvun neliöjuurta pienemmät alkuluvut ja katsomalla, onko luku jaollinen kyseisellä alkuluvulla. Tämä on kuitenkin varsin tehotonta. Toistaiseksi nopein tunnettu menetelmä alkulukuhajotelman löytämiseen on niin sanottu yleinen lukukuntaseula -menetelmä, joka jakaa b-bitin kokoisen luvun n alkutekijöihin ajassa . Jos kuitenkin joku onnistuu rakentamaan toimivan kvanttitietokoneen, voidaan tällä koneella jakaa luvut alkutekijöihin polynomiaalisessa ajassa Peter Shorin kehittämällä algoritmilla. Vuonna 2001 saatiin rakennettua seitsemällä kubitillä toimiva kvanttitietokone, joka jakoi luvun 15 onnistuneesti alkutekijöihin.
Toistaiseksi ei tiedetä, mihin aikavaativuusluokkaan tekijöihinjakamisongelma kuuluu. Se, onko annetulla luvulla n alkutekijää, joka on pienempi kuin M on nimeltään tekijöihinjaon päätösongelma. Sen tiedetään olevan sekä NP että co-NP. Tämä siksi, että voidaan tarkistaa kyllä- ja ei-vastaukset annetuille tekijäehdokkaille jos ne tiedetään alkuluvuiksi tai yhdistetyiksi luvuiksi. Tekijöihinjaon tiedetään olevan BQP Shorin algoritmin perusteella. Tekijöihinjaosta oletetaan, että se ei kuulu luokkiin P, NP-täydellinen eikä co-NP-täydellinen. Jos onnistutaan osoittamaan, että ongelma ei ole NP-täydellinen eikä co-NP-täydellinen, tulee samalla osoitettua, että NP = co-NP. Tulos olisi hämmästyttävä, joten nykyään uskotaankin, että tekijöihinjako ei kuulu näihin luokkiin. Monet ovat yrittäneet tuloksetta löytää polynomiaalista algoritmia tekijöihinjaolle, joten epäillään, että tekijöihinjako ei ole P-ongelma.
Sen sijaan annetun luvun toteaminen yhdistetyksi luvuksi on helpompaa kuin sen tekijöiden etsiminen. Tämä ongelma voidaan ratkaista polynomiaalisessa ajassa AKS alkulukutestin avulla. On myös kehitetty monia probabilistisiä testejä luvun alkuluvuksi osoittamiseen. Monet näistä ovat nopeita, mutta ne eivät anna täydellistä varmuutta sille, onko annettu luku alkuluku. Alkulukutestauksen helppous on tärkeä osa RSA-algoritmia, jossa on välttämätöntä löytää suuria alkulukuja.
Williams FW25
Williams FW25 oli Patrick Headin, Gavin Fisherin ja Antonia Terzin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 2003. Autoa ajoivat Juan Pablo Montoya, Ralf Schumacher sekä Marc Gené, joka tuurasi loukkaantunutta Schumacheria Italian GP:ssä. Autossa oli Michelinin renkaat sekä BWM:n moottori, ja se käytti Petrobrasin valmistamia poltto- ja voiteluöljyjä.
Auto oli erittäin kilpailukykyinen, varsinkin kauden kahdella viimeisellä kolmanneksella Michelinin valmistettua uudenlaiset renkaat. Autolla saavutettiin neljä voittoa, paalupaikkaa sekä nopeinta kierrosta, 12 palkintokorokesijoitusta ja 144 MM-pistettä, mikä oikeutti MM-sarjassa toiseen sijaan.
Henri Jobier
Louis Pierre Henri Jobier (6. heinäkuuta 1879 Courson-les-Carrières – 25. maaliskuuta 1930 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän kuului Ranskan kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisten 1924 floretin joukkuekilpailussa. Jobier osallistui myös vuoden 1900 kesäolympialaisten floretin henkilökohtaiseen kilpailuun.
Norsupoolo
thumb|250px|Norsupoolo-ottelu Intiassa. Norsupoolo on poolon muoto, jossa hevosten sijaan ratsastetaan norsuilla. Lajia harrastetaan pääasiassa Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Kunkin norsun selässä istuu kaksi henkilöä, norsunajaja ja pelaaja, joka lyö palloa ja kertoo ajajalle minne suuntaan ohjata eläintä. Mailana käytetään bambukeppiä.
Ensimmäisen kerran norsupooloa pelasivat brittiläiset aristokraatit Intiassa 1900-luvun alussa. Kansainvälinen norsupoololiitto World Elephant Polo Association (WEPA) perustettiin vuonna 1982 Nepalissa. Ajatuksen keksivät mahakelkkailija Jim Edwards ja James Manclark Sankt Moritzissa Cresta Club -kelkkailuseuran baarissa. Aluksi peliä pelattiin jalkapallolla, mutta norsut usein talloivat palloa, minkä johdosta siirryttiin käyttämään tavallista hevospoolon palloa.
Glenn Medeiros
Glenn Alan Medeiros (s. 24. heinäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Havaijin osavaltiosta. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Nothing's Gonna Change My Love for You”, joka ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 12, sekä Billboard Hot 100 -listan sijalle 1 noussut Bobby Brownin kanssa levytetty ”She Ain’t Worth It”.
Ura
Medeiros aloitti musikaalisen uransa kymmenvuotiaana. Ollessaan 17-vuotias hän voitti paikallisen radiokykykilpailun Havaijilla coverversiollaan George Bensonin kappaleesta ”Nothing's Gonna Change My Love for You”. Vuonna 1988 hän levytti kappaleen ”Un Roman d’amitié” Elsa Lunghinin kanssa. Nykyään Medeiros toimii opettajana Honolulussa Maryknollin koulussa opettaen Yhdysvaltain historiaa.
Yksityiselämä
Medeiros meni naimisiin vuonna 1996 Tammy Armstrongin kanssa. Parilla on kaksi yhteistä lasta (s. 2000 ja s. 2001).
Jasmina Suter
pienoiskuva|Jasmina Suter Jasmina Suter (s. 16. huhtikuuta 1995) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Innsbruckin nuorten talviolympialaisissa 2012 Suter saavutti pronssia suurpujottelussa ja sijoittui neljänneksi pujottelussa. Vuonna 2016 hän voitti suurpujottelussa nuorten maailmanmestaruuden. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa Cortina d’Ampezzossa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa 18:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Suter kilpaili ensimmäisen kerran Ofterschwangin suurpujottelussa maaliskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti lokakuussa 2015 sijoituttuaan 20:nneksi Söldenin suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut kahdesti: tammikuussa 2021 hän oli Crans-Montanan syöksylaskussa kuudes ja tammikuussa 2022 Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa seitsemäs.
Tarzan ja pikkuväki
Tarzan ja pikkuväki (Tarzan and the Ant Men) on Edgar Rice Burroughsin romaani, joka julkaistiin vuonna 1924. Tarzan ja pikkuväki on Tarzan -kirjasarjan 10. osa.
Ensimmäinen suomennos julkaistiin vuonna 1925.
Berliner Zeitung
Berliner Zeitung on saksalainen sanomalehti. Se on vuonna 1945 perustettu keskusta-vasemmistolainen päivittäin ilmestyvä lehti. Sen päätoimittaja on Matthias Thieme.
Omistajakohu 2019
Berliner Zeitungin ostivat syyskuussa 2019 Holger ja Silke Friedrich, ja uuden omistajan toivottiin tuovan lehdelle pitkäaikaista vakautta, sillä ennen omistajanvaihdosta se oli lähellä konkurssia. Marraskuussa 2019 paljastui kuitenkin, että Holger Friedrich on ollut DDR:n tiedustelupalvelun Stasin ilmiantaja, ja tieto on herättänyt kysymyksiä siitä, sopiiko Friedrich lehden omistajaksi. Lehden toimittajat ovat perustaneet työryhmän, joka selvittää Friedrichin Stasi-yhteyksien tiiviyttä.
Friedrich puolustautuu sillä, että kun Stasi sai tietää hänen pakoyrityksestään länteen, hänelle annettiin kaksi vaihtoehtoa: joko monen vuoden vankilatuomio tai ilmiantajaksi ryhtyminen.
Berliner Zeitungin ja sen sisarlehden tabloidi Berliner Kurierin päätoimittajat kysyvät, miksi Friedrich ei kertonut Stasi-yhteyksistään lehden oston yhteydessä.
Pat ja Mat
Pat ja Mat eli Hupsis-ukot, Hupsis-herrat tai Hupsis ( tai Pat a Mat) on tšekkiläinen 130-osainen humoristinen stop motion -tekniikalla tehty televisiosarja. Sarjan loivat Lubomír Beneš ja Vladimír Jiránek. Ensimmäinen jakso, Näpertelijät, valmistui vuonna 1976.
Jakson juoni perustuu usein päähenkilöiden, Pat ja Mat -kaksikon yritykseen suorittaa jokin käytännön tehtävä, mikä synnyttää usein sarjan erilaisia slapstick-epäonnistumisia. Usein ongelmat selätetään lopulta jollain perin omintakeisella ad hoc -ratkaisulla. Sarjassa ei ole lainkaan puhetta vain musiikkia ja erilaisia äänitehosteita, mutta Hollannissa sarjalle on annettu puhetta. Tunnusmusiikin ohella huomattava osa sarjan musiikista on huuliharpun soittoa.
Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV2:lla Pikku Kakkosen yhteydessä sekä C More Juniorilla. Pikku Kakkosessa ei kuitenkaan ole näytetty sopimattomaksi katsottua jaksoa Viinintekijät, jossa kaksikko keittää pontikkaa.
Julkaisut
Suomessa sarjaa on julkaistu myös VHS:llä ja DVD:llä nimellä Hupsis.
Air India
thumb|Air Indian [[Boeing 747|Boeing 747-400 Lontoossa. Yhtiö luopui 747-laivastostaan vuonna 2022.]] Air India  on Intian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1932. Valtio-omisteinen Air India hallitsi aiemmin Intian liikenneilmailua monopoliaseman turvin, jonka sille takasi Intian lainsäädäntöön vuonna 1953 ratifioitu ja vuonna 1994 kumottu Air Corporations Act. Kilpailun vapauduttua vuonna 1994 yhtiö on saanut useita kilpailijoita ja on vuonna 2012 markkinaosuudeltaan enää neljänneksi suurin intialainen lentoyhtiö Jet Airwaysin, IndiGon ja SpiceJetin jälkeen.
Air India liittyi Star Allianssin jäseneksi 11. heinäkuuta 2014.
Air Indian logo oli vuoteen 2007 saakka jousipyssyllä tähtäävä kentauri. Yrityksen maskotti on kumartava turbaanipäinen maharadža.
Historia
Air India perustettiin nimellä Tata Airlines vuonna 1932 intialaisen liikemiehen J. R. D. Tatan johdolla.
Vuonna 1948 Intian hallitus lunasti lentoyhtiöstä 49 % osakkeita. Vuonna 1953 Intian hallitus osti koko lentoyhtiön. Yhtiön nimeksi tuli Air India. Se oli jonkin aikaa Air India International.
Onnettomuudet
Air Indian Kashmir Princess -matkustajakone räjähti Etelä-Kiinan merellä 11. huhtikuuta vuonna 1955. 11 matkustajaa ja viisi henkilökuntaan kuuluvaa kuoli.
Air Indian lento 855 putosi Arabianmereen juuri kun oli noussut Chatrapati Shivajin kansainväliseltä lentoasemalta Mumbaista 1. tammikuuta 1978 ja kaikkiaan 213 ihmistä kuoli.
Air Indian lento 182 räjähti 23. kesäkuuta vuonna 1985. Kone oli Montreal–Lontoo–Delhi–Bombay reitillä, kun se räjähti Irlannin rannikon yläpuolella. Kaikki 307 matkustajaa ja 22 henkilökuntaan kuuluvaa kuolivat.
Laivasto
thumb|Airbus A321-200 thumb|Boeing 747-400 thumb|Boeing 777-200LR thumb|Boeing 787-8
Huhtikuussa 2014 Air Indialla oli 97 matkustajakoneen laivasto, joka koostuu Airbusin valmistamista lyhyen kantaman koneista ja Boeingin valmistamista pitkän kantaman koneista. Tämän lisäksi Air Indialla on yhdeksän koneen rahtilaivasto, joka on maalattu Air India Cargon väreihin.
Alla olevassa listassa on nykyinen laivasto sisältäen vuokratut koneet. Listassa ei ole tytäryhtiöitä.
Air Indian Boeing-asiakaskoodi on 37 (joka merkitsee koneen mallinimen perässä koneen tilaajaa, esim. 747-437 on Air Indian tilaama 747). Tammikuussa 2013 Air Indian laivaston keski-ikä oli 8,3 vuotta. 4. elokuuta 1993 Air India otti vastaan ensimmäisen Boeing 747-400:sensa, rekisterillä VT-ESM ja nimellä Konark. Kone poistettiin käytöstä ja romutettiin Mumbaissa toukokuussa 2011. Yhtiön ensimmäinen Boeing 777-200LR-kone toimitettiin 26. heinäkuuta 2007. Kone nimettiin Intian valtion mukaan Andhra Pradeshiksi. Air India vastaanotti ensimmäisen Boeing 777-300ER:nsä 9. lokakuuta samana vuonna. Kone nimettiin Bihariksi. Ensimmäisen Boeing 787 Dreamlinerinsa yhtiö vastaanotti 6. syyskuuta 2012, ja liikenne alkoi 19. syyskuuta 2012. Helmikuussa 2013 Air India operoi viidellä Boeing 747:llä, 20 Boeing 777:llä ja kuudella Boeing 787 Dreamlinerilla.
Boeingien lisäksi Air India operoi myös monenlaisilla Airbus-koneilla. Vuonna 1989 Indian Airlines otti käyttöön Airbus A320-200-koneen, jota Air India käyttää nyt niin Intian sisäisillä kuin lyhyillä ulkomaanlennoillakin. Vuonna 2005 Indian Airlines otti käyttöön pienemmän A319:n, jota käytetään nykyisin pääasiassa kotimaan reiteillä. Yhdistymisen jälkeen vuonna 2007 Air India otti käyttöön myös A320-perheen suurimman koneen, A321:n, operoidakseen pääasiassa kansainvälisiä lyhyen ja keskipitkän matkan reittejä. Samaan aikaan Air India vuokrasi Airbus A330-koneita keskipitkän matkan kansainvälisille reiteilleen.
Käytössä olleet koneet
Yllä mainittujen koneiden lisäksi Air India operoi useilla muilla koneilla, muun muassa De Havilland Puss Motheilla, Douglas DC-2:lla, Douglas DC-3:lla, sekä Lockheed L-1049 Constellationilla 1960-luvulle asti. Niiden jälkeen Air India aloitti lennot Boeing 707:llä ja De Havilland Cometilla.
Nike (yritys)
Nike (virallisesti äänetty: ) on yhdysvaltalainen vaatteiden ja kenkien valmistaja, joka valmistaa lähinnä urheiluvarusteita. Niken pääkonttori sijaitsee Beavertonissa, Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yritys on saanut nimensä kreikkalaisen mytologian voitonjumalattarelta.
Nike on maailman suurin urheiluvaatteiden valmistaja. Phil Knight perusti yrityksen vuonna 1972 ja oli yrityksen hallituksen puheenjohtaja vuoteen 2015 asti.
Nike osti Umbron vuonna 2007, jonka se myi vuonna 2012 yhdysvaltalaiselle Iconix Brand Groupille.
Tuotteet
Nike markkinoi tuotteita omilla alamerkeillään, kuten Nike Golf, Nike Pro ja Air Jordan, sekä tytäryhtiöidensä kuten Bauer, Cole Haan, Hurley International ja Converse kautta. Yrityksen ensimmäiset tuotteet olivat koripallo- ja juoksukenkiä. Nykyisin Nike valmistaa tuotteita muun muassa golfia, jalkapalloa, tennistä, jääkiekkoa, amerikkalaista jalkapalloa, haavipalloa, rullalautailua ja krikettiä harrastaville. Miesten Nike Air Pegasus on maailman myydyinpiä juoksukenkiä.
250px|thumb|Niken Cortez-tossut. Niken tuotteiden kohderyhmää ovat muun muassa nuoret ja materialistiset kuluttajat. Nike suunnittelee jalkineita myös halpakauppoille. Esimerkiksi Wal-Martin Starter-merkkiset kengät ovat Niken suunnittelemia. Nikella on myös yhteistyötä Applen kanssa. Nike+-tuotesarjassa jalkineet keräävät tietoja, jotka välittyvät iPod-mediasoittimen näytölle.
Liiketaloudelliset luvut
Play Fair -kampanjan mukaan Niken voitto ennen veroja vuonna 2007 oli 2,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Se oli kasvanut neljässä vuodessa 52 %.
Kilpailu ja kilpailijat
Koska Niken tuotevalikoima kattaa monia urheilulajeja, sillä on kilpailua lähes jokaista urheilu- ja muotimerkkiä vastaan. Alun perin Nikellä ei ollut suoraa kilpailijaa, koska se ei ollut yksittäinen tuotemerkki.
Ympäristöraportit
Vuonna 2007 tehdyssä tutkimuksessa Nike todettiin elektroniikkavalmistaja Canonin ohella ympäristöystävällisimmäksi suuryritykseksi. Yhdysvaltojen Uudessa Englannissa sijaitsevan Clean Air – Cool Planet -organisaation raportin mukaan Nike on kolmen ympäristöystävällisimmän joukossa 56 vertaillusta yrityksestä.
Markkinointi
thumb|230px|[[Tiger Woods on yksi Niken kanssa sponsorisopimuksen tehneistä huippu-urheilijoista.]] Niken tuotteita suunnataan pääasiassa hyvätuloisille kuluttajille. Tuotteiden markkinoidaan Swoosh-logolla ja tunnuslauseella "Just do it". Niken tuotteiden hinnat ovat usein kilpailijoitaan korkeampia. Tuotteita myydään noin 110 maassa. Näkyvyyttä saadakseen yritys sponsoroi menestyneitä urheilijoita, urheiluseuroja ja koulujen urheilujoukkueita.
Sponsorointisopimuksia yrityksellä on muun muassa seuraavien huippu-urheilijoiden kanssa:
Sponsoroiduista urheilijoista ensimmäinen laajemmin tunnettu oli juoksija Steve Prefontaine.
Ihmisoikeudet
Nikea on kritisoitu muun muassa työturvallisuus-, työaika- ja minimipalkkalakien rikkomisesta alihankkijoiden tehtailla Kiinassa, Vietnamissa, Indonesiassa ja Meksikossa. Kritiikkiä on esitetty muun muassa Naomi Kleinin kirjassa No Logo ja Michael Mooren dokumenteissa.
Vuonna 1996 Life-lehti kertoi Niken alihankkijoiden käyttävän lapsityövoimaa jalkapallojen tuotannossa Kambodžassa ja Pakistanissa. Asian tultua julki Nike ohjeisti alihankkijoita olemaan käyttämättä lapsityövoimaa.
Alihankkijoiden työolojen epäkohtien tultua julki useat kansalaisjärjestöt järjestivät Niken vastaisia boikotteja ja Niken logoa alettiin maailmalla pilkata englanninkielisellä termillä "swooshtika", joka viittaa sanoihin "swoosh" (logon nimi) ja "swastika" (hakaristi).
Niken johto vastuutti epäkohdista ensin vain alihankkijoitaan, mutta on sittemmin kertonut pyrkivänsä myös omalta osaltaan valvomaan alihankkijoidensa työntekijöiden työoloja ja oikeuksia.
Valaistusvyöhyke
thumb|300px|Valaistusvyöhykkeiden jakautuminen maapallolla.
Httrack
Httrack on vapaa offline-selain GPL 3 -lisenssillä. Se mahdollistaa sivujen automaattisen rekursiivisen latauksen paikalliseen tietokoneeseen. Oletuksena httrack järjestää sivut hakemistoihin linkkirakenteen mukaan. Sivuja voi selata tavallisella selaimella offline tilassa kovalevyltä.
Valaistusvyöhyke
Valaistusvyöhykkeet tarkoittavat Maan vyöhykkeitä, jotka saavat eri määrän auringon valoa eri vuoden- ja vuorokaudenaikoina Maan pyöreyden ja akselikulman takia. Päiväntasaajan ympärillä valon ja auringon energian määrä on läpi vuoden kaikkein tasaisin vuorokausittain tarkasteltuna, ja navoilla vaihtelut taas ovat kaikista suurimpia. Maapallo jakaantuu kolmeen valaistusvyöhykkeeseen. Valaistusvyöhykkeiden rajoina toimivat kääntö- ja napapiirit.
Kääntöpiirien välissä päiväntasaajan ympärillä on tropiikki. Koordinaatiston avulla ilmaistuna tropiikki sijaitsee 23. pohjoisen ja 23. eteläisen leveyspiirin välissä. Siellä Aurinko paistaa kaksi kertaa vuodessa kohtisuoraan maahan, eli "taivaan korkeimmalta kohdalta". Sanotaan, että aurinko on tällöin zeniitissä tai zeniittiasemassa. Vuodenaikojen väliset valaistuserot ovat pieniä, ja siksi tropiikissa onkin käytännössä vain yksi vuodenaika eli kesä. Vuorokauden sisällä sen sijaan valaistuserot ovat suuret, sillä aurinko vastaavasti siirtyy täysin toiselle puolelle maapalloa. Pimeä tulee nopeasti, lähes aina ilman hämäränvaihetta, tai joskus äärimmäisen lyhytkestoisen hämäränvaiheen jälkeen.
Napakalotit ovat napapiirien sisälle jäävät kalotin muotoiset alueet, joille on ominaista pitkä hämärän aika aamulla ja illalla. Kaloteilla on talvella kaamos, jolloin Aurinko ei nouse lainkaan taivaanrannan yläpuolelle ja kesällä yötön yö, jolloin Aurinko ei laske lainkaan. Kaamos ja yötön yö pitenevät sitä mukaa, mitä lähemmäs napoja mennään. Jos tarkkaillaan Auringon nousemista ja laskemista "navan päältä", Aurinko ei varsinaisesti laske ja nouse kuin kerran vuodessa. Näin ollen 90. leveyspiirillä päivä kestää puoli vuotta ja yö puoli vuotta.
Johanna Suurpää
Johanna Suurpää (s. 6. maaliskuuta 1962 Helsinki) on oikeusministeriön demokratia- ja julkisoikeusosaston päällikkö. Hän toimi aiemmin Pakolaisneuvontapisteen lakimiehenä ja Turvapaikkalautakunnan sihteerinä, vähemmistövaltuutettuna 2007–2010. Sen jälkeen hän toimi ulkoministeriön ihmisoikeuspolitiikan yksikön päällikkönä, ja oikeusministeriön demokratia- ja kieliasioiden yksikön johtajana. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti. Hän on toiminut myös asiantuntijana Wienissä ja Tallinnassa maahanmuuttoasioissa.
Naistoimittajat ry myönsi Suurpäälle vuonna 1989 Vuoden kellokas -palkinnon huomion kiinnittämisestä pakolaiskysymykseen. Suurpää toimi vuonna 1990 Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana.
Johanna Suurpään vanhemmat ovat Matti Suurpää ja Anna-Liisa Suurpää o.s. Kärki, äidinisä oli säveltäjä Toivo Kärki.
Dibërin maakunta
Dibërin maakunta on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan koillisosassa ja rajautuu idässä Pohjois-Makedoniaan. Maakunnan pinta-ala on 2 586 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 137 047 (vuonna 2011).
Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Dibër on jaettu neljään kuntaan: Bulqizë, Dibër, Klos ja Mat.
Seppo Paju
Seppo Paju (s. 9. marraskuuta 1994) on entinen suomalainen frisbeegolfin pelaaja. Hän aloitti frisbeegolfin pelaamisen isänsä ja veljiensä innoittamana 12-vuotiaana. Paju edustaa turkulaista FORE Turku-frisbeegolfseuraa ja pelaa amerikkalaisen Prodigy Discin joukkueessa. Paju toimii myös Joroisten Lukion kummipelaajana. Paju kertoi lopettaneensa kilpauransa 14.11.2022.
Frisbeegolfura
Vuonna 2011 Paju voitti avoimen sarjan Suomen mestaruuden Oulun Meri-Toppilassa. Samana vuonna hän edusti Eurooppaa President's cup -kilpailussa sekä osallistui Kaliforniassa käydyissä MM-kisojen avoimeen sarjaan. MM-kilpailujen yhteydessä käydyssä heittonäytöksessä Paju heitti lajipiireissä kuuluisan "Epic ace" nimen saaneen hole-in-onen, josta hän kuittasi palkintorahaa $500.
Vuoden 2012 MM-kisoissa Paju sijoittui avoimessa sarjassa kuudenneksi. Se oli hänen paras sijoituksensa Major-tason kilpailussa, kunnes heinäkuussa 2018 hän sijoittui neljänneksi Tšekin tasavallassa käydyssä Konopiste Openissa.
2013 uusi yhdysvaltalainen välinevalmistaja Prodigy Disc värväsi Pajun tiimipelaajakseen. Urheilullisesti vuosi jäi rikkonaiseksi, koska Paju valmistui merkonomiksi sekä suoritti varusmiespalveluksen.
Elokuussa 2014 Paju voitti EM-kisojen avoimen luokan mestaruuden Sveitsin Genevessä. Voiton kunniaksi välinevalmistaja Prodigy Disc julkaisi erikoispainoksen Pajun suosimista kiekoista.
Seppo Pajun urasta julkaistiin 2017 lyhytdokumentti "Onnekkaalla matkalla", joka kertoo hänen urastaan, mutta myös dramaattisesta tapahtumasta lapsuudessa.
Kauden 2018 Paju on kilpaillut pääosin Yhdysvalloissa, jossa hän on saavuttanut kaksi voittoa (Maricopa Meadows & Challenge at Goat Hill Park). Kroatiassa käydyissä EM-kisoissa Paju sijoittui toiseksi ja MM-kisoissa kuudenneksi.
Yrittäjä
2014 Paju sisaruksineen perusti frisbeegolfalan yrityksen Prodigy Disc Europen, joka toimii muun muassa maahantuonnin ja ratasuunnittelun parissa edustaen yhdysvaltalaista välinevalmistaja Prodigy Disc Inc.:ä. Yhteistyö syveni merkittävästi vuonna 2018, kun Paju sisaruksineen hankki merkittävän osuuden amerikkalaisyhtiöstä.
Carl Hagelin
Carl Hagelin (s. 23. elokuuta 1988 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Washington Capitalsia. New York Rangers varasi Hagelinin vuoden 2007 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella varausnumerolla 168. Hagelinin vahvuudet ovat luistelussa ja kahdensuunnan pelaamisessa.
Seuraura
Hagelin on Södertälje SK:n kasvatti. Kaudella 2003–2004 hän pelasi TV-Puckenissa Södermanlandissa. Kaudella 2006–2007 Hagelin voitti J20 SuperElitin pistepörssin tekemällä 40 runkosarjaottelussa tehot 24+31=55.
New York Rangers varasi Hagelinin kuudennella kierroksella 168. pelaajana kesällä 2007.
Kaudeksi 2007–2008 Hagelin siirtyi Michiganin yliopistoon ja hänestä tuli samalla ensimmäinen ruotsalaispelaaja kyseisessä yliopistossa. Hän voitti kaudella CCHA:n mestaruudeen. Kaudella 2009–2010 Hagelin toimi joukkueen varakapteenina ja oli tehoilla 19+31=50 joukkueen paras pistemies. Hän voitti kaudella toisen CCHA-mestaruutensa. Kaudella 2010–2011 Hagelin oli Michiganin kapteeni ja paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 18+31=49. Hänet valittiin kaudella CCHA:n pahaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä oli yksi kolmesta ehdokkaasta CCHA:n parhaaksi pelaajaksi. Keväällä 2011 Hagelin siirtyi Michiganin kevään 2011 NCAA-finaalitappion jälkeen loppukaudeksi Rangersin farmijoukkue Connecticut Whaleen, jossa hän pelasi AHL:n pudotuspelit.
Marraskuussa 2011 Hagelin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Rangersin kanssa. Hän aloitti kauden 2011–2012 farmijoukkue Connecticut Whalessa.
Kesäkuussa 2019 Hagelin solmi neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.
Muuta
Carl Hagelinin isoveli on jääkiekkoilija Bobbie Hagelin (s. 1984), joka pelasi urallaan muun muassa Elitserienissä.
Heinäkuun 26. päivän liike
thumb|Liikkeen lippu '''Heinäkuun 26. päivän liike''' oli vallankumouksellinen Fidel Castron johtama sissiliike, joka kaatoi Fulgencio Batistan diktatuurin Kuubassa vuonna 1959. Järjestön perustivat Meksikossa maanpaossa asuneet kuubalaiset vallankumoukselliset vuonna 1955, ja samoihin aikoihin järjestöön liittyi myös argentiinalainen lääkäri Ernesto Guevara. Järjestön nimi juontuu Castron johtamasta hyökkäyksestä Santiago de Cuban sotilasparakeille 26. heinäkuuta 1953. Kyseinen hyökkäys merkitsi alkutahteja vallankumoukselle. Hyökkäys epäonnistui, ja Batistaa tukevat joukot teloittivat noin 50 kiinni saatua vallankumouksellista.
Tavoitteet
Järjestön ensisijaisena tavoitteena oli kouluttaa taistelijoita tavoitteenaan kaataa Batistan hallinto. Sotilaallisena kouluttajana toimi kenraali Alberto Bayo, Castrosta tuli järjestön henkilöstöstä vastaava johtaja. Batistan hallinnon kaatamisen lisäksi järjestön muita tavoitteita olivat viljelysmaan uusijako, yritysten kansallistaminen, maan teollistuminen sekä ilmaisen koulutuksen organisointi koko kansalle. Järjestön jäsenistä Frank País, Enrique Oltuski ja Armando Hart asuivat Kuubassa, ja heidän tehtävänään oli sabotaasi-iskujen toteuttaminen ja samalla poliittisen hämmennyksen aiheuttaminen maassa.
Vallankumous
2. joulukuuta 1956 82 miestä (mukaan lukien Guevara ja Castro) teki maihinnousun Kuuban saarelle. He olivat lähteneet matkaan veneellä Meksikon Veracruzin kaupungista. Alku ei luvannut hyvää, koska joukko nousi maihin Las Coloradasin rannalle keskellä kirkasta päivää ja Kuuban ilmavoimat havaitsivat heidät. Paetakseen maihinnousujoukko joutui jakautumaan ja hylkäämään varusteensa.
Kahden päivän harhailun jälkeen joukon onnistui uudelleenjärjestäytyä, ja kymmenen päivää Meksikosta lähdön jälkeen raskaan viidakkomarssin päätteeksi se saavutti paikan, joka nykyään tunnetaan nimellä Alegria de Pio (engl. Point of Joy). Joukossa oli ilmeisestikin petturi, koska se joutui pian Batistaa tukevien joukkojen väijyttämäksi. Taistelussa Guevara haavoittui kaulaan ja rintaan, mutta haavat eivät olleet hengenvaarallisia ja hän jatkoi ensiavun antamista haavoittuneille sisseille. Ainoastaan 12 miestä selviytyi taistelusta hengissä, mutta se merkitsi todellista alkua kaksi vuotta kestäneelle Kuuban vallankumoukselle.
Alkuaikojen hankaluuksien jälkeen joukko alkoi uudelleenjärjestäytyä ja kerätä lisävoimia vuoristoisella Sierra Maestran alueella. Tavoitteena oli saavuttaa kansalaisten tuki, jotta kapinalliset voisivat vapaasti elää paikallisissa kylissä. Tämän saavuttaakseen kapinalliset julistivat Sierran manifestin 12. heinäkuuta 1957. Se sisälsi lupauksen poliittisten vastustajien vapauttamisesta, julkaisu- ja yksilönvapauden sekä perustuslain takaamat poliittiset oikeudet. Castro olisi halunnut myös sisällyttää manifestiin maininnan järjestön perusajatuksiin kuuluneesta maatalousreformista, mutta osa järjestön muista johtajista esti ajatuksen toimeenpanon.
Järjestö jakautui kahteen osaan, joista toista johti Frank Pais. Järjestön sotilaallisen menestyksen kasvaessa sen johto julisti yleislakon jonka oli määrä toteutua 9. huhtikuuta 1958. Lakko epäonnistui minkä seurauksena hallituksen joukkojen onnistui uudelleenjärjestäytyä ja ajaa kapinalliset takaisin vuoristoon. Perääntymistä seurasi tyytymättömyys järjestön johtoon mistä seurauksena Castro nimitettiin järjestön komentajaksi.
Castron johtamana tappioita kärsineen järjestön ensimmäisiä uusia tavoitteita oli menetettyjen asemien uudelleenmiehitys, maan keskisten provinssien valtaus ja Batistan diktatuurin sotilaallisten rakenteiden tuhoaminen. Järjestön aiemmasta menestyksestä huolestuneena Batista aloitti huhtikuun 25. päivänä 1958 massiivisen hyökkäyksen yli 10 000 sotilaan voimin. Hyökkäys päättyi sotilaalliseen katastrofiin ja Batista menetti taisteluissa yli tuhat miestä vangittuina, haavoittuneina tai kaatuneina.
Taistelussa kärsitty tappio merkitsi lopun alkua Batistan diktatuurille. Kapinallisten onnistui Camilo Cienfuegosin ja Guevaran johdolla vallata lukuisia kaupunkeja Las Villasin provinssista minkä seurauksena maa tuli jaetuksi kahteen osaan. Samoihin aikoihin Guevara johti joukkonsa maan keskiosissa sijaitsevaa Santa Claran kaupunkia vastaan.
1. tammikuuta 1959 Batista pakeni maasta, ja vallan kaappasi kapinallisten johtama juntta. Castro ei kuitenkaan hyväksynyt juntan valtaannousua vaan jatkoi taistelua ja valloitti Santa Claran kaupungin. Seuraavana päivänä Castro julisti onnistuneen yleislakon, ja 8. tammikuuta hän saapui satojen tuhansien juhlivien ihmisten ympäröimänä pääkaupunkiin Havannaan.
Jälkiseuraukset
Onnistuneen vallankumouksen seurauksena järjestö yhdistettiin muihin vallankumouksellisiin voimiin nimelle Organizaciones Revolucionarias Integradas (ORI), myöhemmin Yhdistynyt vallankumouksellinen sosialistipuolue (PURSC). Merkittävimpinä voimina puolueessa olivat vallankumousjärjestön lisäksi paikallisesti organisoidut kansalaisten vastarintasolut sekä muut Castroa tukevat kansalaiset. Puolueen nimeksi muuttui myöhemmin vuonna 1965 Kuuban kommunistinen puolue.
Ham (simpanssi)
thumb|Ham the Chimp thumb|Pelastusaluksen komentaja kättelee Hamia onnistuneen lennon jälkeen. Ham the Chimp eli Ham the Astrochimp (1957 – 19. tammikuuta 1983) oli simpanssi, joka kävi vuonna 1961 avaruudessa ensimmäisenä korkeammalle kehittyneenä kädellisenä eläimenä (isoihmisapina).
Ham lähetettiin avaruuteen Cape Canaveralista Floridasta Mercury-avaruusohjelman lennolla Mercury-Redstone 2 31. tammikuuta 1961. Lento ei ollut maapallon kierto vaan niin sanottu luodinrata, jollaisia tällä alusyhdistelmällä yleensä tehtiin.
Kapseli kärsi paineenvaihteluista lennon aikana, mutta Hamin avaruuspuku esti vahinkojen syntymisen. Lento kesti kaikkiaan 16 minuuttia 39 sekuntia ja Hamin kapseli laskeutui Atlantin valtamereen, josta simpanssi pelastettiin kahden tunnin kuluttua juuri ennen kapselin uppoamista.