cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riikka Lehtonen
Ranskan lentopalloliiga
Kahden unelmakauden jälkeen kaudella 2004 Lehtonen joutui tyytymään Ranskan liigan voittoon sekä cup-kultaan. Tällä kertaa Mestareiden Liigassa joukkue saavutti pronssimitalit.
Kolmen vuoden jälkeen Ranskassa Lehtonen halusi uralleen uusia haasteita ja torjui Cannesin sopimuksen, ja lähti Italian A1-liigaan pelaamaan Vicenzan joukkueeseen. thumb|400px |Riikka Lehtonen (kesk.) vastaanottamassa
Italian lentopalloliiga
Vicenzassa ensimmäisellä kaudella Lehtosen mitaliputki katkesi, kun joukkue ei voittanut mitalin mitalia. Lehtonen vaihtoi kauden jälkeen seuraa suurseura Bergamoon. Bergamossa Lehtonen pääsi jälleen mestaruuksien makuun, kun hän voitti historian ensimmäisenä ja tähän mennessä ainoana suomalaisena naislentopalloilijana Italian A1-liigan. Samalla kaudella hän pääsi nostamaan Italian SuperCupin pokaalin ilmaan ja pokkaamaan Mestareiden liigan pronssit tililleen. Lehtonen ehti käydä samalla kaudella myös pokkaamassa Malediivien maanmestaruuden. Kolme vuotta Italiassa vietettyään Lehtonen siirtyi kautta aikojen toisena suomalaisena lentopalloilijana Japanin liigaan pelaamaan.
Japanin lentopalloliiga
Lehtosen uusi seura Japanissa oli suurkaupunki Tokiossa. Japanin yhden ulkomaalaispelaajan kiintiö on tehnyt joukkueisiin pääsemisen todella hankalaksi, joten yleispelaajan aluevaltaus oli merkittävä Lehtoselle. Japanissa Lehtonen joutui kokomaan hurjan kulttuurin muutoksen. Joukkue harjoitteli yli kuusi tuntia päivässä, kun eurooppalaiset huippuseurat harjoittevat selvästi vähemmän, mutta laadukkaammin. Lisää ongelimia Lehtoselle toi muiden pelaajien englannin osaamattomuus. Lehtonen tarvitsi tulkkia pukuhuoneissa sekä harjoituksissa koko ajan. Lehtonen oli alkuvaikeuksista huolimatta joukkueensa johtopelaaja läpi kauden. Lopulta Tokion joukkue sijoittui liigassa 5. sijalle. Vuoden Japanissa oltuaan Lehtonen teki sopimuksen Eurooppaan, Turkkiin. Istanbulin huippujoukkue on Lehtosen uusi seura 2007-2008 kaudelle.
Turkin lentopalloliiga
Riikka Lehtosen vatsalihas revähti juuri ennen kauden alkua istanbulilaisseuran harjoituksissa, minkä takia hän on joutui jättämään alkukauden avausottelut väliin. Vakifbank Günes sai Lehtosen viimein kentälle marraskuun lopussa, kun Lehtonen pelasi vastaanottajana takakenttäkierrokset rasittamatta vatsalihastaan. Lehtonen teki viimein kunnollisen paluun kentille, kun hän pääsi kentälle Euroopan cupin ottelussa. Hän pelasi sataprosenttisin tehoin, ja teki loistavan paluun takaisin kentille.
Lehtosen Vakifbank Günes eteni lopulta Euroopan Challenge cupin finaaliturnaukseen, jonka se voitti lopulta. Lehtonen valittiin Challenge Cupin parhaimmaksi hyökkääjäksi. Challenge Cupin lopputurnauksen jälkeen Turkin liigassa Lehtosen Vakifbankin otteet jäivät huonoiksi. Runkosarjan voittanut joukkue lähti välieriin suursuosikkina, mutta hävisi yllättäen 2-1 ottelusarjan. Lehtosen mielestä joukkueesta ei löytynyt tarpeeksi intohimoa voittamiseen.
Italian lentopalloliiga
Kaudeksi 2009-2010 Lehtonen palasi jälleen Italiaan tehtyään yhden kauden mittaisen sopimuksen Perugian kanssa. Kaudella 2010-11 Lehtonen debytoi ensimmäisenä suomalaisurheilijana, joka edusti Azerbaizanissa urheiliseuraa. Hän esiintyi Igtissadchi Bakun joukkueessa.
Rantalentopallo
thumb|250px|Lehtonen maailmankiertueella 2007. Nuoruusvuosinaan Lehtonen pelasi lentopallon lisäksi rantalentopalloa. Sittemmin aikuisten sarjoissa hän esiintyi vuosikymmenen ajan kesän SM-kiertueella siitäkin huolimatta, että hän pelasi lentopalloammattilaisena ulkomailla jo vuodesta 1999 alkaen. Hän voitti vuonna 1997 uransa ensimmäisen SM-kullan yhdessä Saara Loikkasen kanssa. Vuotta myöhemmin pari uusi mestaruutensa. Kausilla 1999–2001 Lehtonen saavutti kahdesti SM-kultaa ja kerran SM-pronssia Sirpa Lehtimäen parina. Hänet valittiin lisäksi kauden 2000 vuoden naisrantalentopalloilijaksi. Rantalentiskauden 2001 jälkeen Lehtonen päätti keskittyä lentopalloon.
Lehtonen palasi takaisin beach volley -kentille kesäksi 2005 ja voitti Annika Haapalan kanssa SM-pronssia. Pari jatkoi yhteistyötään ja saavutti kesällä 2006 SM-hopeaa. Finaalissa alle 23-vuotiaiden EM-kullan voittaneet Emilia ja Erika Nyström voittivat Lehtosen ja Hurtamon (o.s. Haapala). Kesän 2007 Lehtonen pelasi yhdessä Tanja Eteläahon kanssa. Pari voitti SM-kullan ja osallistui Suomessa, Maarianhaminassa, järjestettyn maailmankiertueen osakilpailun pääsarjaan.
Riikka Lehtonen pelasi ensimmäisen kerran yhdessä 13 vuotta häntä nuoremman Taru Lahden kanssa vuonna 2009. Lahti oli tuolloin vasta 16-vuotias. Vuonna 2012 he voittivat rantalentopallon SM-kultaa kaatamalla lajia pitkään Suomessa hallinneet ja maailmankiertuetta kiertäneet Nyströmin kaksoset SM-finaalissa. SM-kullan myötä sinetöityi tavoite pelata Rion vuoden 2016 kesäolympialaisissa.
Lehtonen ja Lahti keräsivät beach volley -kauden 2014 aikana rankingpisteitä useissa alemman tason kansainvälisissä turnauksista, joiden avulla he nousivat ylempiin, kovataoisempiin major- ja grand slam -tason turnauksien karsintoihin ja niiden kautta pääsarjaan. Syyskuussa 2015 kaksikko teki suomalaista beach volley historiaa yltämällä kautta aikain parhaaseen sijoitukseen, neljänneksi, lajin maailmankiertueella. Toukokuussa 2016 Lehtonen ja Lahti kiipesivät ensimmäisenä suomalaisparina palkintokorokkeelle FIVB:n World Tourilla, kun he olivat toisia Antalyan World Tourin turnauksessa. Lehtosen ja Lahden palkintopotti kasvoi noin 30 000 euroon kaudella 2016 ja parhaimmillaan he olivat 12. sijalla rankingissa. Menestyksestä huolimatta he eivät selviytyneet Rion kesäolympialaisiin, joka oli kaksikon päätavoite. Tavoitteen kariutuminen on saanut Lehtosen miettimään uransa jatkoa. Kaksikko selvisi MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 2017.
Lehtonen oli parinsa Niina Ahtiaisen kanssa 9:s EM-kisoissa 2018 Hollannissa.
Saavutukset lentopallossa
Henkilökohtaiset:
Muut saavutukset
Saavutukset beach volleyssa
Henkilökohtaiset: Parinsa kanssa:
Gruyère (juusto)
thumb|Gruyère-juustoa. Gruyère [gryjäär] on lehmänmaidosta valmistettava kova, kypsytetty juusto. Se on saanut nimensä nykyisessä Sveitsissä sijaitsevan Gruyèresin alueen mukaan. Juustoa valmistetaan Länsi-Sveitsissä ja Ranskan itäisissä, Sveitsiin rajoittuvissa osissa.
Nimiriita
Gruyère-nimitys sai vuonna 2001 sveitsiläisen alkuperäsuojan, joka tunnustettiin vuonna 2011 myös Euroopan unionin tasolla. EU ja Sveitsin valaliitto ovat sopineet gruyère-nimen käytöstä vuonna 2011 tehdyllä sopimuksella muun muassa seuraavaa:
Sopimusta edelsi Sveitsin ja Ranskan välinen riita, jota kutsuttiin jopa ”Gruyère-sodaksi”.
Sveitsiläinen gruyère
Sveitsissä valmistettava gruyèrejuusto on alkuperäsuojattu juusto nimellä Le Gruyère AOP. Sitä valmistetaan Fribourgin, Vaud’n, Neuchâtelin ja Juran kantonien alueella sekä muutamassa Bernin kantonin kunnassa. Gruyèrea on valmistettu Gruyèresin ympäristössä ainakin vuodesta 1115 alkaen.
Ranskalainen gruyère
Myös Ranskassa valmistetaan gruyère-nimistä juustoa. Ranskalainen gruyère on maantieteellisesti suojattu nimi merkinnällä IGP (Indication Géographique Protégée) eli SMM (suom. Suojattu maantieteellinen merkintä).
Suomalainen gruyère
Suomessa ainakin Valio on valmistanut tämäntyyppistä juustoa, joka tuotiin markkinoille 1966 valmistuspaikkakuntansa mukaan nimellä Perniön gruyère. Nykyisestä valikoimastaan yritys kertoo lähimpänä gruyèreä olevan Valio Alppi Kreivi Bergkäse -juuston.
Valmistus
Yhden 35 kilon painoisen juustokiekon valmistamiseen tarvitaan 400 litraa pastöroimatonta lehmänmaitoa. Sen valmistamisessa ei saa käyttää mitään lisäaineita. Juustoa kypsytetään kuusi kuukautta, jona aikana kiekkoa käännetään säännöllisesti ja samalla harjataan suolavedellä.
Gruyère on kevyesti murukoloista, ja siinä on usein pieniä halkeamia. Se sopii ruoanlaittoon, ennen kaikkea fondue-juustosekoitukseen, mutta myös juustoisiin piirakoihin, kuten quicheen.
Rare (albumi)
Rare on yhdysvaltalaisen laulajan Selena Gomezin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2020.
Harrieri
Ulkonäkö
Harrierin säkäkorkeus on beaglen ja englanninkettukoiran väliltä eli noin 48–55 cm (ihanne 48-50 cm), ja yleisesti ottaen siinä on piirteitä hieman molemmista roduista.
Pohjaväri on tavallisesti valkoinen, ja siinä on erisävyisiä merkkejä oranssista mustaan. Ranskassa yleisin väritys on tricolor (kolmivärinen), jossa selän yläosan peittää musta mantteli. 1800-luvun rotuasiantuntijoiden mukaan sinisen kirjava/ merle oli "aito harrieri". Esimerkiksi Hailshamin harrierit tunnettiin juuri sinisen kirjavasta/ merlestä värityksestään. Kolmivärinen on sen sijaan tulosta englanninkettukoiran perimästä. Muita ennen suosittuja värityksiä olivat jäniksenvärinen-kirjava, mäyränvärinen-kirjava, sitruunankeltainen-kirjava, liuskeenharmaa ja - erityisesti West Countryn alueella - valtaosin valkoisen värinen. Old English Red (punainen) oli suosittu väri West Countryssä ja black & tan Irlannissa.
Alkuperä
Harrieri on yksi vanhimmista metsästyskoirista: se on eräs niistä roduista, joista on kirjoitettu jo vuosisatojen ajan, ja sen tiedetään olleen olemassa viimeistään 1700-luvun puolivälissä. Se polveutuu normannien mukana Englantiin kulkeutuneista ranskalaisista ajokoirista, englanninkettukoirista ja basseteista. Vero Shaw'n mukaan rotu on käytännössä southern houndin kääpiöversio. Joidenkin lähteiden mukaan siihen olisi myöhemmin risteytetty myös beaglea ja pointteria. Sitä on alkujaan käytetty jäniksen ajoon, ja rodun harrastajat sanovatkin sen olevan juuri siihen sopiva.
Vuonna 1878 J.H. Walsh mainitsi teoksessaan The Dogs of the British Islands, että oli vaikea löytää harrieria johon ei olisi ollut sekoittunut kettukoiran perimää.
Sussexissa ja Devonissa suosittiin erityisesti southern houndeja, mutta viimeksi mainitusta löytyi myös harrieriajue, ja sieltä olivat myös kotoisin Silverton-linjan liuskeenharmaat kantayksilöt. Koska oikeasta rotutyypistä oli paljon eri mielipiteitä, Association of Masters of Harriers and Beagles alkoi tutkia asiaa vuonna 1891. Kävi ilmi, että jäniskoiria löytyi ainakin 12 eri rotutyyppiä, joiden omistajista puolet vakuutti niiden olleen "puhtaita harriereita". Komitea suositteli kaikkien harriereiden rekisteröimistä kantakirjaan ja kantakirjan sulkemista sen jälkeen.
Yksi vanhimmista harrieri-ajueista oli Pennistonen ajue, jossa oli 1900-luvun alussa 13 paria koiria. Holcomben ajue oli 200 vuotta vanha, ja siihen kuului 20 paria koiria, ns. Old English Harrier -tyyppiä.
Manuel Ortiz
Manuel Ortiz voi olla
Harrieri
Alkuperä
Vielä 1900-luvun alussa Englannin Kennelliitto the Kennel Club rekisteröi rotua. Vuonna 1913 rekisteröitiin neljä ja vuonna 1925 kaksikymmentä yksilöä. Pian tämän jälkeen harrieri ei kuitenkaan enää ollut KC:n hyväksymä, kunnes vuonna 2021 päivitettiin virallinen rotumääritelmä. Rotu on myös FCI:n ja American Kennel Club:n hyväksymä.
Etymologia
Harrier tarkoittaa koiraa jota käytetään jäniksen (hare) metsästykseen.
Flavia Pennetta
Flavia Pennetta (s. 25. helmikuuta 1982 Brindisi) on italialainen entinen tennispelaaja. Hänen valmentajanaan toimi Salvador Navarro. Pennetta oli parhaimmillaan WTA-listan sijalla kymmenen kaksinpelissä ja maailmanlistan ykkösenä nelinpelissä. Pennetta voitti kaksinpelin Yhdysvaltain avoimissa 2015.
Kesäkuussa 2016 Pennetta meni naimisiin tennispelaaja Fabio Fogninin kanssa.
Uran alku
Pennetta pelasi vuonna 1997 ensimmäiset ITF-tason turnauksensa, kaikki kotimaassaan. Seuraavana vuonna hän osallistui Palermossa ensimmäistä kertaa WTA-tason turnauksen karsintaan, mutta ei selvinnyt pääsarjaan. Vuosi 1999 oli hänen juniorivuosiensa paras: hän voitti kaksi ITF-turnausta (Cagliari ja Grado) ja hävisi yhden finaalin (Alghero). Lisäksi hän voitti Roberta Vincin kanssa Ranskan avointen tyttöjen nelinpelin.
Pennetta aloitti ammattilaisuransa helmikuussa 2000. Hän pelasi samana vuonna ensimmäistä kertaa aikuisten Grand Slam -turnauksen karsinnassa; hän ei selvinnyt Wimbledonin pääsarjaan hävittyään karsinnan toisella kierroksella Nola Pavlinalle. Vuonna 2001 Pennetta eteni yhden ITF-turnauksen loppuotteluun (Alghero) ja vuonna 2002 hän voitti neljä ITF-turnausta (Ortisei, Roma Lanciani, Fano ja Biella) sekä hävisi yhden finaalin (Soul). Vuonna 2002 hän pelasi myös ensimmäistä kertaa WTA-tason turnauksen pääsarjassa; Memphisiin ja Palermoon hän pääsi ilman karsintoja ja Sopotin turnaus oli ensimmäinen WTA-turnaus, jonka karsinnat hän läpäisi. Memphisissä ja Palermossa Pennetta putosi jo ensimmäisellä kierroksella ja Sopotissa hän eteni toiselle kierrokselle. Hän päätti kauden 2002 ensimmäistä kertaa maailmanlistan sadan parhaan pelaajan joukossa.
Kaudet 2003 ja 2004
Vuonna 2003 Pennetta murtautui kunnolla WTA-tasolle. Hän pelasi kaikkien Grand Slam -turnausten pääsarjassa ja menestyi parhaiten Ranskan avoimissa, joissa hän eteni kolmannelle kierrokselle. Hän eteni kolmessa WTA-turnauksessa (Canberra, Bogota ja Acapulco) puolivälieriin ja yhdessä (Hyderabad) semifinaaleihin. Pennetta debytoi myös Italian Fed Cup -joukkueessa voittaen turnauksen ensimmäisellä kierroksella Ruotsia vastaan pelatussa ottelusarjassa kaikki ottelunsa, nelinpeliottelun Roberta Vincin parina ja kaksi kaksinpeliottelua.
Vuonna 2004 Pennetta eteni Acapulcon turnauksessa ensimmäistä kertaa WTA-tason turnauksen loppuotteluun; hän hävisi loppuottelun Iveta Benešováa vastaan luvuin 7–6, 6–4. Hän pelasi myös kahden muun WTA-turnauksen loppuottelussa, Palermossa ja Sopotissa; hän hävisi Palermon finaalin Anabel Medina Garriguesia vastaan luvuin 6–4, 6–4 ja Sopotissa hän otti ensimmäisen WTA-turnauksen voittonsa voittamalla loppuottelussa Klára Koukalován luvuin 7–5, 3–6, 6–3. Hän päätti kauden ensimmäistä kertaa maailmanlistan neljänkymmenen parhaan pelaajan joukossa.
Kaudet 2005 ja 2006
Pennetta aloitti kauden 2005 vahvasti voittamalla helmikuussa viikon sisällä kaksi turnausta, Bogotan ja Acapulcon turnaukset. Bogotassa hän kaatoi loppuottelussa Lourdes Dominguez Linon luvuin 7–6, 6–4 ja Acapulcossa Ľudmila Cervanován luvuin 3–6, 7–5, 6–3. Lisäksi Pennetta eteni kauden aikana kahdessa turnauksessa (Modena, Palermo) semifinaaleihin ja neljässä (Gold Coast, Toronto, Bali ja Filderstadt) puolivälieriin. Pennettan kauden paras Grand Slam -tulos kaksinpelissä oli paikka Wimbledonin neljännesvälierissä. Hän pelasi myös hyvän nelinpelikauden voitettuaan parinsa Jelena Dementjevan kanssa Los Angelesin turnauksen nelinpelin (finaalissa kaatuivat Angela Haynes ja Bethanie Mattek-Sands luvuin 6–2, 6–4) ja edettyään saman parin kanssa Yhdysvaltain avointen nelinpelin loppuotteluun (he hävisivät loppuottelun Lisa Raymondia ja Samantha Stosuria vastaan luvuin 2–6, 7–5, 3–6). Pennetta oli kauden lopussa kaksinpelin maailmanlistalla sijalla 23.
Vuoden 2006 alussa Pennetta eteni kauden ensimmäisen kaksinpeliturnauksensa, Gold Coastin turnauksen loppuotteluun voitettuaan matkan varrella muun muassa ranskalaisen Tatiana Golovinin ja paluun tehneen sveitsiläisen Martina Hingisin. Loppuottelussa vastaan asettui Lucie Šafářová, joka voitti ottelun luvuin 6–3, 6–4. Tammikuun yhdeksäntenä päivänä julkaistulla kaksinpelin maailmanlistalla Pennetta nousi ensimmäistä kertaa kahdenkymmenen parhaan pelaajan joukkoon, sijalle 20. Kolme viikkoa myöhemmin hän saavutti maailmanlistalla tähän astisen uransa parhaan sijoituksen, sijan 16. Gold Coastin turnauksen lisäksi hän pelasi myös kahden muun WTA:n kaksinpeliturnauksen loppuottelussa, helmikuussa hän hävisi Bogotán turnauksen finaalin Lourdes Dominguez Linoa vastaan luvuin 6–7, 4–6 ja maaliskuun alussa hän hävisi Acapulcon turnauksen finaalin Anna-Lena Grönefeldiä vastaan luvuin 1–6, 6–4, 2–6. Grand Slam -turnauksista Pennetta onnistui edellisen kauden tapaan kaksinpelissä parhaiten Wimbledonissa, jossa hän eteni neljännesvälieriin, kuudentoista parhaan joukkoon. Nelinpelissä hän voitti kauden aikana yhden turnauksen, Bogotan massakenttäturnauksen, jonka loppuottelussa hän ja Gisela Dulko voittivat Jasmin Wöhrin ja Ágnes Szávayn erin 7–6, 6–1. Hän ja Jelena Dementjeva etenivät toukokuussa Berliinissä finaaliin, jossa he hävisivät Yan Zille ja Zheng Jielle kahdessa erässä. Pennettan kauden kohokohta oli kuitenkin Fed Cup -maajoukkuekilpailun voitto. Hän kuului Italian mestarijoukkueeseen yhdessä Roberta Vincin, Francesca Schiavonen, Romina Oprandin ja Mara Santangelon kanssa, kun maa löi loppuottelussa Belgian joukkueen voitoin 3–2. Voitto oli Italian ensimmäinen. Pennettan kausi 2006 päättyi pian Fed Cup -voiton jälkeen loukkaantumiseen. Hän joutui muun muassa jättäytymään pois Yhdysvaltain avoimista. Pennetta oli kauden viimeisellä kaksinpelilistalla sijalla 28.
Kaudet 2007 ja 2008
Vuonna 2007 Pennetta voitti vain yhden kaksinpelin neljässä Grand Slam -turnauksessa. Australian avoimissa hän hävisi Kaia Kanepille, Ranskan avoimissa Nicole Prattille ja Wimbledonissa Marion Bartolille. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Peng Shuain mutta hävisi toisella kierroksella Nicole Vaidišoválle. Vuoden ainoan turnausvoittonsa hän saavutti Bangkokin kaksinpelissä.
Vuonna 2008 Pennetta putosi Australian avoimissa toisella kierroksella voitettuaan ensin Dominika Cibulkován, mutta hävittyään sitten Virginie Razzanolle. Turnausvoittoihin hän ylsi helmikuussa Viña del Marin kaksinpelissä, maaliskuussa Acapulcon kaksinpelissä ja huhtikuussa Estorilin nelinpelissä parinaan Marija Kirilenko. Ranskan avoimissa Pennetta selviytyi kaksinpelin neljännelle kierrokselle. Hän voitti kolmannella kierroksella kahdeksanneksi sijoitetun Venus Williamsin luvuin 7–5, 6–3 mutta hävisi sitten sijoittamattomalle Carla Suárez Navarrolle erin 3–6, 2–6. Wimbledonissa 22:nneksi sijoitettu Pennetta hävisi toisella kierroksella sijoittamattomalle Ai Sugiyamalle lukemin 6–7(5), 6–2, 2–6.
Vuoden 2008 Yhdysvaltain avoimissa Pennetta selviytyi ensi kertaa Grand Slam -turnauksen kaksinpelin puolivälieriin. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Stefanie Vögelen eräluvuin 2–6, 6–2, 6–2, toisella kierroksella Peng Shuain luvuin 6–2, 6–7(8), 6–1, kolmannella kierroksella 19:nneksi sijoitetun Nadja Petrovan luvuin 4–6, 6–4, 6–3, ja neljännellä kierroksella 32:nneksi sijoitetun Amélie Mauresmon lukemin 6–3, 6–0. Puolivälierissä hän hävisi Dinara Safinalle eräluvuin 2–6, 3–6.
Kaudet 2009 ja 2010
Vuonna 2009 Pennetta pääsi Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle. Helmikuussa hän selviytyi Acapulcon turnauksen loppuotteluun, jonka hän hävisi Venus Williamsille. Indian Wellsissä Pennetta hävisi neljännellä kierroksella Ana Ivanovićille. Huhtikuussa hän pääsi välieriin Stuttgartin WTA-turnauksessa voitettuaan puolivälierissä Jelena Jankovićin. Välierissä hän hävisi kolmieräisen ottelun Dinara Safinalle. Ranskan avointen avauskierroksella Pennetta hävisi maailmanlistan sijalla 116 olleelle Alexa Glatchille ja Wimbledonin kolmannella kierroksella Amélie Mauresmolle. Båstadin turnauksessa hän selviytyi välieriin, jossa hävisi yhdeksänneksi sijoitetulle Caroline Wozniackille. Heinäkuussa hän voitti Palermon ja elokuussa Los Angelesin turnauksen sekä pääsi välieriin Cincinnatissa ja New Havenissa. Yhdysvaltain avoimissa hän selviytyi toistamiseen puolivälieriin. Hän voitti Edina Gallovitsin, Sania Mirzan ja Aleksandra Wozniakin kahdessa erässä sekä seitsemänneksi sijoitetun Vera Zvonarjovan luvuin 3–6, 7–6(6), 6–0. Puolivälierissä hän hävisi Serena Williamsille lukemin 4–6, 3–6. Lokakuussa Pennetta pääsi välieriin Linzissä, jossa hävisi Yanina Wickmayerille. Kauden päätteeksi hän vielä varmisti Italialle Fed Cupin voiton voittamalla kaksi kaksinpeliään Yhdysvaltoja vastaan.
Vuonna 2010 Pennetta pääsi heti ensimmäisessä turnauksessaan, Aucklandissa finaaliin. Finaalissa hän kuitenkin hävisi Yanina Wickmayerille. Australian avointen toisella kierroksella hän hävisi jälleen Wickmayerille. Pariisissa hän pääsi välieriin ja voitti Marbellan turnauksen. Ranskan avoimissa Pennetta pääsi neljännelle kierrokselle, jossa hävisi kolmanneksi sijoitetulle Caroline Wozniackille. Wimbledonissa hän selviytyi kolmannelle kierrokselle ja Båstadissa jälleen välieriin. Palermon finaalissa hän hävisi Kaia Kanepille. San Diegossa hän pääsi välieriin ja Cincinnatissa sekä New Havenissa puolivälieriin. Yhdysvaltain avoimissa Pennetta hävisi kolmannella kierroksella Shahar Pe'erille. Kauden päätteeksi hän vielä varmisti Italialle Fed Cupin voiton voittamalla kaksi kaksinpeliään Yhdysvaltoja vastaan.
Kaudet 2011 ja 2012
Kauden 2011 avanneessa Sydneyn turnauksessa Pennetta voitti neljännellä kierroksella Vera Zvonarjovan, mutta hävisi puolivälierissä Bojana Jovanovskille. Australian avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella Petra Kvitoválle. Helmikuussa hän pääsi välieriin Dubain turnauksessa, jossa hävisi Svetlana Kuznetsovalle. Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Varvara Lepchenkolle ja Wimbledonissa kolmannella kierroksella Marion Bartolille. Palermon WTA-turnauksessa hän pääsi välieriin, jossa hävisi Polona Hercogille. Yhdysvaltain avoimissa Pennetta eteni puolivälieriin voittamalla kolmannella kierroksella Marija Šarapovan ja neljännellä Peng Shuain. Puolivälierissä hän hävisi sijoittamattomalle Angelique Kerberille.
Pennetta avasi kauden 2012 Aucklandin turnauksella, jossa hän eteni loppuotteluun Zheng Jietä vastaan. Jie voitti turnauksen Pennettan jouduttua luovuttamaan ottelun kolmannessa erässä. Australian avoimissa Pennetta hävisi avauskierroksen ottelunsa. Acapulcossa hän hävisi loppuottelussa Sara Erranille. Ranskan avoimissa Pennetta hävisi kolmannella kierroksella Angelique Kerberille. Wimbledonissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksella Camila Giorgia vastaan. Lontoon olympialaisissa Pennetta hävisi kolmannella kierroksella Petra Kvitoválle.
Kaudet 2013 ja 2014
Vuoden 2013 toukokuussa pelatussa Strasbourgin turnauksessa Pennetta eteni karsintojen kautta pääsarjaan ja siellä välieriin. Ranskan avoimissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksella Kirsten Flipkensiä vastaan. Wimbledonissa hän pääsi neljännelle kierrokselle, jossa hävisi jälleen Flipkensille. Båstadissa hän eteni välieriin. Yhdysvaltain avoimissa Pennetta eteni välieriin, jossa hävisi maailmanlistan kakkoselle, Viktoryja Azarenkalle.
Australian avoimissa 2014 Pennetta eteni puolivälieriin, jossa hävisi Kiinan Li Nalle. Dubaissa hän pääsi puolivälieriin. Maaliskuussa pelatussa Indian Wellsin turnauksessa Pennetta saavutti turnausvoiton voitettuaan välierissä maailmanlistan kakkosen, Li Nan ja loppuottelussa maailmanlistan kolmosen, Agnieszka Radwańskan. Ranskan avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Johanna Larssonille ja Wimbledonissa toisella kierroksella Lauren Davisille. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi puolivälieriin, jossa hävisi Serena Williamsille. Kauden päättäneessä Sofian turnauksessa hän hävisi loppuottelussa Andrea Petkovicille.
Kausi 2015
Australian avoimissa 2015 Pennetta hävisi avauskierroksella Camila Giorgille. Dubaissa hän eteni puolivälieriin häviten siellä Caroline Wozniackille. Maaliskuussa hän voitti Indian Wellsin turnauksessa toiseksi sijoitetun Marija Šarapovan neljännellä kierroksella, mutta hävisi puolivälierissä Sabine Lisickille. Ranskan avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella Garbiñe Muguruzalle. Wimbledonissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksella Zarina Diasia vastaan. Yhdysvaltain avoimissa hän saavutti uransa ensimmäisen Grand Slam -mestaruuden voitettuaan loppuottelussa maannaisensa, Roberta Vincin. Loppuottelun jälkeen Pennetta kertoi lopettavansa uransa tämän kauden jälkeen.
Tolonen (elokuva)
Tolonen on Lasse Keson ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014.
Elokuva on musiikki- ja henkilödokumentti suomalaisesta kitaristista Jukka Tolosesta. Elokuvassa seurataan Tolosen elämää vuodesta 2006 lähtien, jolloin hän sai vankeusrangaistuksen pahoinpideltyään naisystävänsä. Ohjaaja Keso ryhtyi keräämään materiaalia dokumenttia varten Tolosen vankeusrangaistuksen myötä vuonna 2007. Vankilassa Tolonen tuli uskoon ja ryhtyi vapauduttuaan gospelmuusikoksi.
Sha'Carri Richardson
pienoiskuva|Sha'Carri Richardson vuonna 2021. Sha'Carri Richardson (/ʃəˈkɛri/, s. 25. maaliskuuta 2000, Dallas, Teksas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin matkoilla.
Vuoden 2019 NCAA:n mestaruuskilpailuissa Richardson voitti 100 metrin kilpailun NCAA-ennätyksellä 10,75 ja tuli samana päivänä juostussa 200 metrin kilpailussa toiseksi ajalla 22,17. Molemmat ajat alittivat alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen, mutta puutteellisten dopingtestien vuoksi aikoja ei lopulta hyväksytty virallisiksi maailmanennätyksiksi.
Huhtikuussa 2021 Richardson juoksi ennätyksekseen 10,72, joka oli kaikkien aikojen kuudenneksi nopein aika ja kaikkien aikojen neljänneksi nopein yhdysvaltalaisaika. Hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat vuoden 2021 kesäolympialaisiin Tokiossa ajalla 10,86. 1. heinäkuuta 2021 uutisoitiin, että Richardson on antanut positiivisen doping-näytteen, joka sisälsi THC:ta (kannabiksessa vaikuttava aine). Tämän vuoksi Richardsonin tulos hylättiin eikä hän päässyt Yhdysvaltain joukkueeseen Tokion olympialaisten 100 metrin juoksuun. Hän sai yhden kuukauden kilpailukiellon.
Richardsonin 200 metrin ennätys on elokuussa 2020 juostu 22,00.
Richarsonin valmentaja on entinen pikajuoksija Dennis Mitchell.
Yksityiselämä
Richarson on puhunut avoimesti lapsuutensa vaikeuksista. Isoäitinsä kasvattaman Richardsonin äiti hylkäsi hänet lapsena ja lukiossa Richardson yritti itsemurhaa. Hän on myös puhunut mielenterveydellisistä ongelmistaan.
Olli Nikupeteri
Olli Nikupeteri (s. 28. marraskuuta 2002 Kemi ) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Ruotsin SHL-liigan Luleå HF:ää. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Seuraura
Nikupeteri on Kemin Lämäreiden kasvatti. Hän oli seitsemännellä luokalla, kun Nikupeteri muutti perheineen Ouluun vuonna 2015 ja hän siirtyi Oulun Kärppien junioreihin. Nikupeteri voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 hän voitti Kärppien ja Haukiputaan Ahmojen B2-nuorten yhdistelmäjoukkueessa koko B2-nuorten SM-sarjan syöttöpörssin ja Nikupeteri sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain HIFK:n Samu Pohja. Hän jakoi myös tehoilla 4+6=10 koko pudotuspelien syöttöpörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Joel Pelttari. Nikupeteri voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kaudeksi 2019–2020 Nikupeteri siirtyi yhdessä joukkuetoverinsa Samu Romakkaniemen kanssa Kärpistä Ruotsiin Luleå HF:n organisaatioon. Hän oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+23=35. J18 Allsvenskanissa Nikupeteri jakoi tehoilla 10+8=18 Luulajan sisäisen pistepörssin voiton Nils Bolinin kanssa ja sisäisen maalipörssin voiton Axl Johanssonin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua seuran J20-joukkueessa. Nikupeterin teholukema +5 oli neljä ottelua pelanneen Noel Gunlerin ohella joukkueen paras koko kauden aikana. Myös kaudella 2020–2021 hän jakoi Luulajan sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +5. Nikupeteri pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Kalix HC:ssä, jossa hän pelasi 20 runkosarjaottelua tehopistein 5+5=10 ja neljä nousukarsintasarjan ottelua ilman tehopisteitä.
Nikupeteri debytoi kaudella 2021–2022 Luulajan SHL-joukkueessa. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2021 Linköping HC:tä vastaan. Nikupeteri merkittiin Luulajan 13. hyökkääjäksi. Hän sai peliaikaa vain kaksi sekuntia, mutta Nikupeterille merkittiin kuitenkin teholukema –1, kun hän oli tuona aikana jäällä Linköpingin maalin aikana. SHL-uransa avausmaalin Nikupeteri teki seitsemännessä ottelussaan 23. lokakuuta 2021 vieraissa Rögle BK:ta vastaan. Marraskuussa 2021 hän teki Luulajan kanssa kevääseen 2024 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Kaikkiaan Nikupeteri pelasi SHL:ssä kauden aikana 33 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja 14 playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Nikupeteri pelasi valtaosan kaudestaan vielä myös Luulajan J20-joukkueessa.
Muuta
Nikupeterin isoveli Veeti on pelannut jääkiekkoa maalivahtina ja pikkuveli Arttu pelaa hyökkääjänä Kärppien U18 Akatemia-joukkueessa. Veljesten isä Petri Nikupeteri on valmentanut poikiaan sekä Lämäreiden että Kärppien junioreissa. Hän toimii nykyään Artun edustaman Kärppien U18 Akatemia-joukkueen vastuuvalmentajana.
Olli Nikupeteri suorittaa sekä ylioppilastutkintoa että opiskelee Oulun seudun ammattiopistossa liiketalouden perustutkintoa.
John Madden (amerikkalaisen jalkapallon valmentaja)
thumb|John Madden vuonna 2007. John Earl Madden (10. huhtikuuta 1936 Austin, Minnesota – 28. joulukuuta 2021 Pleasanton, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, valmentaja ja selostaja. Hänet kelpuutettiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 2006.
Madden teki pelaajana Cal Polyssä erinomaisen uran, ja hänet varattiin vuonna 1958 NFL-joukkue Philadelphia Eaglesiin. Hänen pelaajauransa päättyi kuitenkin ennen ammattilaisuraa harjoitusleirillä tulleeseen polvivammaan. Madden alkoi tämän jälkeen tutkia pelivideoita Norm Van Brocklinin kanssa ja alkoi pitää pelin analysoinnista.
Maddenin valmennusura alkoi Allan Hancock Collegessa. Sieltä hän siirtyi San Diegon osavaltionyliopistoon, missä hän toimi vuodesta 1964 puolustuksen koordinaattorina. Madden liittyi vuonna 1967 AFL-sarjassa pelanneen Oakland Raidersin valmennusryhmään. Siellä hän oli aluksi tukimiesten valmentaja, mutta vuonna 1969 Maddenista tehtiin päävalmentaja. Raiders liittyi seuraavana vuonna muiden AFL-seurojen tapaan NFL-liigaan.
Madden valmensi Raidersia kymmenen kauden ajan. Tuona aikana seura voitti sen historian ensimmäisen Super Bowlin, kun se voitti Minnesota Vikingsin 11. Super Bowlissa. Maddenin voittoprosentti ei ollut millään kaudella alle 50 prosenttia, ja hän saavutti NFL-historian nuorimpana valmentajana sadan voiton rajapyykin. Madden valmensi kaikkiaan joukkueensa 103 voittoon 142 valmentamastaan ottelusta.
Madden menehtyi yllättäen joulukuussa 2021 85 vuoden ikäisenä.
Hannah Montana
Hannah Montana (Disney's Hannah Montana) on yhdysvaltalainen Disney Channelin televisiosarja, jonka esitys alkoi 24. maaliskuuta 2006. Sarja kertoo nuoresta tytöstä, joka elää kaksoiselämää: päivisin hän on tavallinen teinityttö nimeltä Miley Stewart (Miley Cyrus) ja iltaisin kuuluisa pop-laulaja Hannah Montana. Kukaan ei tiedä hänen salaisuuttaan, paitsi hänen läheiset ystävänsä ja perhe.
Suomessa sarjaa alettiin esittää MTV3-kanavalla 6. syyskuuta 2008 alkaen. Kaikkien tuotantokauden jaksoja on dubattu suomeksi.
Sarjaan perustuva elokuva Hannah Montana: The Movie sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 10. huhtikuuta 2009 ja Suomessa 1. toukokuuta 2009.
Elokuva menestyi hyvin ja Miley Cyrus sekä hänen isänsä Billy Ray Cyrus ilmoittivat, että sarjasta on tulossa neljäskin kausi. Miley Cyrus kuitenkin ilmoitti ettei jatka roolissaan enää neljännen tuotantokauden jälkeen, vaan aikoo keskittyä musiikkiuransa kehittämiseen.
Sarjasta
"Hannah Montana" eli Miley Stewart on tavallinen 17-vuotias (syntynyt 23.11.1992) tyttö, joka muuttaa Tennesseestä Malibuun isoveljensä Jacksonin ja isänsä Robby Rayn kanssa. Mileyn parhaat kaverit ovat Lilly Truscott ja Oliver Oken. Vaikka Miley saattaa vaikuttaa kömpelöltä teiniltä, hän käy läpi todellisen muodonmuutoksen noustessaan lavalle ja vain harvat tietävät hänen kaksoiselämästään Hannah Montanana. Vaikka hän on kuuluisa, haluaa hän silti elää tavallisen nuoren elämää.
Tuotanto
Michael Poryes, joka on luonut myös Disney Channelin hittisarjan That's So Raven, on yksi sarjan tekijöistä. Ohjelman on tuottanut Disneyn kanssa yhteistyössä oleva It's a Laugh Productions, Inc.. Sarja on kuvattu Tribune Studiosilla Hollywoodissa, Kaliforniassa. Sarjan ensimmäinen jakso rikkoi ennätyksiä Disney Channelilla: se sai 5,4 miljoonaa katsojaa.
Alkuperäinen idea sarjaan on lähtöisin sarjan That's So Raven jaksosta "Goin' Hollywood", jonka piti olla pilottijakso tilannekomedialle Better Days, jossa lapset ovat pääosassa suositussa televisio-ohjelmassa kuten mutta yrittävät pitää sen salassa.
1. tuotantokauden soundtrack
Hannah Montana on ääniraita kyseisestä sarjasta ja sen julkaisi 24. lokakuuta 2006 Walt Disney Records. Albumin ensimmäiset kahdeksan kappaletta on laulanut hahmo Hannah Montana, jota näyttelee Miley Cyrus. Albumilla on myös neljä kappaletta muilta artisteilta ja toinen ääniraita. Ääniraita oli kahdeksan parhaan myyvän albumin joukossa vuonna 2006 Yhdysvalloissa, jolloin albumia myytiin melkein 2 miljoonaa kappaletta. Albumia on yhteensä myyty 3,2 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa ja 4 miljoonaa maailmanlaajuisesti.
Albumi nousi 1. sijalle Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla.
Kahdeksan kappaletta on noussut Billboard Hot 100 -listalle, mukaan lukien kappaleet "The Best of Both Worlds", "Who Said" ja "If We Were a Movie".
2. tuotantokauden soundtrack
Hannah Montana 2/Meet Miley Cyrus on toinen soundtrack-levy kyseiselle sarjalle ja Miley Cyrusin debyyttialbumi, joka näyttelee televisiosarjan pääosaa: Miley Stewartia ja Hannah Montanaa. Kyseinen albumi sisältää kaksi levyä: ensimmäisellä levyllä kuullaan Montanan kappaleita, kun taas toisella kullaan Cyrusin kappaleita. Albumi julkaistiin 26. kesäkuuta 2007. Levy-yhtiöinä toimi Walt Disney Records sekä Hollywood Records.
Albumi nousi 1. sijalle Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla.
Elokuvan soundtrack
Hannah Montana: The Movie (soundtrack) on soundtracklevy elokuvalle Hannah Motana: The Movie. Se sisältää myös elokuvassa esiintyvät kappaleet. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2009. Albumi sisältää Miley Cyrusin hitin "The Climb". Cyrus esittää kaksitoista soundtrackiin sisältyvistä kappaleista, vaikkakin seitsemän niistä kuuluu Hannah Montanalle. Levy sisältää myös uuden singlen "Hoedown Throwdown". Levyllä esiintyy myös muita suuria artisteja: Billy Ray Cyrus, Taylor Swift, Rascal Flatts ja Steve Rushton. Ensimmäiseksi mainittu on Cyrusin isä ja he esittävät yhdessä kappaleen "Butterfly Fly Away". Toiseksi mainittu kirjoitti kappaleen "Crazier" elokuvaa varten, josta sitten tulikin hänen seuraava singlensä.
3. tuotantokauden soundtrack
Hannah Montana 3 on ääniraita kyseisestä sarjasta ja se julkaistiin 7. heinäkuuta 2009. Alun perin albumin oli tarkoitus ilmestyä 14. heinäkuuta 2009, mutta sitä aikaistettiin viikolla. Hannah Montana 3 on neljäs soundtrack (mukaan lukematta livealbumeja) Miley Cyrusin fiktiivisen hahmon Hannah Montanan julkaisusta. Albumia edeltää sarjaan perustuvan elokuvan soundtrack, Hannah Montana: The Movie soundtrack.
4. tuotantokauden soundtrack
Hannah Montana Forever on viides ja viimeinen soundtracklevy kyseiselle sarjalle, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2010. Hannah Montanan roolissaan tuolloin esiintynyt Miley Cyrus on laulanut albumin kaikki kappaleet itse.
Hannah Montana & Miley Cyrus: Best of Both Worlds Concert
Hannah Montana & Miley Cyrus: Best of Both Worlds Concert (tunnettu myös nimellä The Best of Both Worlds Concert) on vuoden 2008 konserttielokuva elokuvastudio Walt Disney Picturesilta. Konsertti esitettiin myös Disney Digital 3-D - näytöksenä. Konserttia tähditti Miley Cyrus sekä omana itsenään että Hannah Montanan roolissa. Elokuvan ohjasi Bruce Hendricks ja tuotti Art Repola.
Hannah Montana: The Movie
Hannah Montana: The Movie sarjasta. Elokuvan kuvaukset aloitettiin huhtikuussa 2008, ja se on suurimmaksi osaksi kuvattu Columbiassa (Tennessee) ja Los Angelesissa (Kalifornia). Kuvaukset lopetettiin heinäkuussa 2008. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 10. huhtikuuta 2009 ja Suomen teattereihin elokuva saapui 1. toukokuuta 2009.
Apilakehrääjä
Apilakehrääjä (Lasiocampa trifolii) on rannikkoseutujen kookas yöperhonen. Suomessa sitä tapaa lähinnä Lounaissaaristossa.
Koko ja ulkonäkö
Apilakehrääjä on jokseenkin kookas ja tukevarakenteinen, ruskea perhoslaji. Etusiivet ovat värimuodosta riippuen joko vaalean harmaanruskeat tai voimakkaan ruosteenruskeat. Molemmilla värimuodoilla siiven poikki kulkee selvä, kellertävä poikkiviiru, jonka sisäreuna on tummanruskealla varjostunut. Lisäksi sisempi poikkiviiru erottuu himmeänä lähellä siiven tyveä. Siiven keskellä on valkoinen, selvästi tummareunainen keskitäplä. Takasiivet ovat yksivärisen ruskeat, joko kokonaan ilman kuviointia tai niiden poikkiviiru erottuu hyvin huonosti. Naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi ja rotevampi, mutta monista sukulaislajeistaan poiketen apilakehrääjän sukupuolilla ei ole eroa värityksessään. Siipiväli koiraalla 37–48 mm ja naaraalla 43–61 mm.
Toukka muistuttaa paljon tammikehrääjän (Lasiocampa quercus) tai heinähukan (Macrothylacia rubi) toukkaa.
Levinneisyys ja lentoaika
Apilakehrääjä elää paikoittaisena Pohjois-Afrikassa, Välimeren ympäristössä, suuressa osassa Keski-Eurooppaa mukaan lukien Alpit, Baltiassa ja idässä Venäjän eteläosien poikki Baikalille ja Jakutiaan. Suomessa apilakehrääjää tapaa suhteellisen yleisenä Ahvenanmaalla, Lounaissaaristossa ja aivan rannikkoa pitkin Hankoniemelle saakka. Hangosta itään se on varsin harvinainen. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta elokuun puoliväliin.
Elinympäristö ja elintavat
Apilakehrääjä viihtyy kuivilla ja avoimilla, hiekkapohjaisilla paikoilla, mistä syystä se on leimallisesti rannikkoseutujen laji, jonka levinneisyys sisämaassakin seuraa usein suurten vesistöjen rantoja. Sitä tavataan vain harvoin varsinaisen elinympäristönsä ulkopuolella. Perhonen aloittaa lennon yleensä aikaisin illalla, koiraat joskus jo iltapäivällä. Lento tapahtuu nopeasti lähellä maanpintaa. Koiraat lentävät mielellään valojen luokse, mutta naaraita tapaa valolla harvoin.
Parittelu tapahtuu illalla ja kestää noin 10–15 minuuttia. Muniminen alkaa heti parittelun päätyttyä. Naaras munii 150–250 munaa, jotka se pudottaa maahan lennosta tai kasvilla istuen. Munat talvehtivat. Toukat ovat enimmäkseen yöaktiivisia ja piilottelevat päivisin. Ennen auringonlaskua ne kiipeävät kuitenkin usein lämmittelemään paisteessa. Toukka on täysikasvuinen kesä-heinäkuun vaihteessa ja koteloituu lähelle maanpintaa tai heti maanpinnan alle kovan, ruskean, toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisään.
Ravintokasvi
Toukka on polyfagi, joka syö monien ruohovartisten kasvien lisäksi myös joidenkin puuvartisten kasvien lehtiä.
PROBA
PROBA-1-satelliitti ja sen laukaisu
Se on nimensä mukaisesti autonominen, jonka kyvyn aikaansaa sen tehokas tietokone. Se pystyy toimimaan hyvin vähäisellä ohjauksella Maasta. Sen maa-asema on Belgian Redussa. Se laukaistiin 22. lokakuuta 2001 Intiasta Intian avaruusjärjestön (ISRO) Shriharikotan laukaisuasemalta intialaisella Polar Satellite Launch Vehicle -kantoraketilla.
PROBA lentää 600 km korkealla polaariradalla.
Satelliitin laitteet
Suomi on toimittanut PROBAaan avaruusromua ja mikrometeoreita tarkkailevan mittalaitteen, DEBIEn (DEBris In Orbit Evaluator). Patria toteutti laitteen elektroniikan. Detektorin toteutti Metorex International Oy (nyk. Oxford Analytical Instruments) ja Space Systems Finland Oy laitteen ohjelmiston. Kansainvälisellä avaruusasemalla on asennettuna laitteen uudempi versio DEBIE-2.
PROBA ottaa 300 kuvaa kuukausittain. Sen kuvantamisinstrumentit ovat: pienikokoinen korkean erotuskyvyn kuvaava spektrometri (Compact High Resolution Imaging Spectrometer eli CHRIS) ja mustavalkoinen korkean erotuskyvyn kamera (High Resolution Camera, HRC).
Satelliitissa on avaruuden säteilyolosuhteita mittaava laite, Standard Radiation Environment Monitor (SREM).
PROBA-2
ESAn kehittämä PROBA-2 mikrosatelliitti laukaistiin venäläisellä Rockot-kantoraketilla 2.11.2009.
PROBA-3
ESAn teknologiaohjelmissa on vuonna 2009 suunnitteilla on PROBA-3-mikrosatelliitti, mutta sen missiota yms. ei ole vielä lyöty lukkoon.
Presidentinpalmu
Presidentinpalmu eli puistopresidentinpalmu (Washingtonia filifera) on sukuun Washingtonia kuuluva palmulaji. Se elää 80–250-vuotiaaksi.
Sitä tavataan luontaisena Arizonassa, Nevadassa, eteläisessä Kaliforniassa ja Luoteis-Meksikossa, missä sitä kasvaa joko keitailla tai alueilla, joilla on taipuusta tulvimaan.
Presidentinpalmu kasvaa enintään 23 (poikkeuksellisesti 30) metriä korkeaksi hyvällä paikalla. Lehdet ovat 1,5–2 m pitkiä. Kun lehdet kuolevat, ne alkavat roikkua ja jäävät eräänlaiseksi ”hameeksi” rungon yläosan ympärille.
Presidentinpalmuun ei Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan kohdistu erityisiä uhkia, ja se onkin luokiteltu elinvoimaiseksi. Lajin kasvuympäristöt ovat kuitenkin eristyneitä ja mahdollisesti pirstoituneita.
Ampumahiihdon maailmancup 1996–1997
Ampumahiihdon maailmancup 1996–1997 alkoi 30. marraskuuta Norjan Lillehammerista ja päättyi 16. maaliskuuta Venäjän Novosibirskiin.
Kilpailukalenteri
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua, sekä maailmanmestaruuskilpailut.
Myriadi
Myriadi on kreikkalais­peräinen sana, joka kirjaimellisesti tarkoittaa lukua 10 000, mutta tavallisimmin sillä tarkoitetaan ylipäänsä suunnattoman suurta, laskematonta määrää. Yksiselitteisesti lukusanana 10 000 sitä käytetäänkin lähes yksinomaan kreikkalaisen, latinalaisen ja kiinalaisen kirjallisuuden käännöksissä sekä käsiteltäessä antiikin Kreikassa käytettyä luku­järjestelmää.
Myriadi kreikkalaisessa lukujärjestelmässä
Toisin oli kuitenkin muinais­kreikassa, jossa luvulla 10 000 oli oma nimensä, μυριοι, myrioi. Sen mukaisesti myöskään sitä suurempia lukuja ei laskettu tuhannen ja miljoonan vaan myriadin kerrannaisena: niinpä 100 000 oli "kymmenen myriadia", 1 000 000 (miljoona) "sata myriadia", 10 000 000 "tuhat myriadia" ja 100 000 000 "myriadi myriadia". Myriadi myridia olikin suurin luku, jolla oli vakiintunut nimitys ja merkintä. Tästä syystä sana myriadi tuli merkitsemään myös ylipäänsä "hyvin suurta lukumäärää".
Sanan myriadi etymologia on epäselvä. Sen on toisinaan arveltu perustuvan indo­eurooppalaisen kanta­kielen sanaan *meu, joka merkitsee kosteutta, jolloin se viittaisi meren aaltoihin, tai kreikan muurahaista tarkoittavaan sanaan myrmex (μύρμηξ), jolloin se viittaisi muurahaisten suureen lukumäärään keossa.
Luvun merkintä
Jo minolaisessa ja mykeneläisessä kulttuurissa käytetyssä lukujärjestelmässä luvulla 10 000 oli oma merkkinsä 16px eli ympyrä, jonka sisällä oli vaaka­suora viiva ja josta ulospäin eri suuntiin lähti neljä viivaa.
Klassisissa kreikkalaisissa numeroissa myriadia tarkoitti iso myy, M. Erotukseksi kirjaimista sen yläpuolelle vedettiin toisinaan viiva,. Sen monikerrat ilmaistiin merkitsemällä kerroin tämän yläpuolelle: esimerkiksi tarkoitti lukua 20;000 ja vastaavasti  tarkoitti lukua 4 582·10 000 eli 45 820 000 (koska  tarkoitti lukua 4582).
Arkhimedeen suurten lukujen järjestelmä
Kun kreikkalaisilla ei entuudestaan ollut nimityksiä eikä merkintöjä myriadia myriadia eli sataa miljoonaa suuremmille luvuille, Arkhimedes kehitti 200-luvulla eaa. teoksessaan Hiekkaseula ehdotuksen tähän lukuun perustuvaksi lukujärjestelmäksi. Hän yhdisti luvut yhdestä myriadiin myriadiin "lukujen ensimmäiseksi järjestys­luokaksi". Suuremmat luvut aina siihen lukuun saakka, joka saadaan kertomalla tämä luku itsellään myriadi myriadi kertaa (eli lukuun 100 000 100 000 000 saakka) hän yhdisti "lukujen ensimmäiseksi jaksoksi". Järjestelmäänsä hän jatkoi edelleen aina siihen lukuun saakka, joka saadaan kertomalla tämä luku itselleen myriadi myriadia kertaa eli korottamalla se potenssiin 100 000 000. Tällöin saadaan jo niin suunnattoman suuri luku, että nykyiseen tapaan kirjoitettuna siinä olisi ykkösen jäljessä 80 biljoonaa nollaa. Arkhimedes kuitenkin huomautti, että sekin on edelleen aivan todellinen luku.
Nykykreikka
Nykykreikassa lukusanaa sanaa μύριο (myrio, 10 000) käytetään enää harvoin. Tavallisimmin sen sijasta sanotaan muiden eurooppalaisten kielten tapaan δεκα χιλιαδες (deka kiliades, "kymmenen tuhatta"). Miljoona on kuitenkin kreikaksi edelleen εκατομμυριο (ekatommyrio, "sata myriadia").
Suomi
Suomessa sana myriadi, jota käytetään tavallisimmin monikossa, ja sen adverbijohdannainen myriadeittain tarkoittavat yleensä suunnatonta, laskematonta luku­määrää joskus myös kymmentuhantista lukumäärää.
Englanti
Englannin kielessä sana myriad tarkoittaa tavallisimmin epämääräistä suurta lukumäärää. Merkityksessä 10 000 sitä kuitenkin toisinaan käytetään antiikin kreikkalaisen, kiinalaisen ja hindinkielisen kirjallisuuden käännöksissä, jotka tällä tavoin saadaan lähemmäksi alku­tekstin sana­muotoa.
Muut eurooppalaiset kielet
Useimmissa muissa eurooppalaisissa kielissä myriadi-sanaa käytetään samaan tapaan kuin suomessa ja englannissakin.
Itäaasialaiset kielet
Muinaiskreikan tavoin myös monissa itäaasialaisissa kielissä kuten kiinassa, koreassa ja japanissa luvulla 10 000 on oma nimensä ja sitä suuremmat luvut ilmaistaan sen eikä tuhannen kerrannaisina. Esimerkiksi kiinaksi 10 000 on wàn (perinteinen merkki 萬, yksinkertaistettu merkki 万), japaniksi ja koreaksi man (japanilainen merkki 万). Sen mukaisesti Itä-Aasiassa numerot suurissa luvuissa tavallisesti ryhmitellään länsimaisesta käytännöstä poiketen neljän numeron ryhmiksi, esimerkiksi kirjoitetaan 1 0000 0000 eikä 100 000 000.
Myös vietnamin kielessä luvulla 10 000 on oma nimensä, van, mutta tavallisimmin sen sijasta sanotaan mười nghìn ("kymmenen tuhatta").
Myria etuliitteenä
Ranskassa vuonna 1795 käyttöön otettuun metrijärjestelmään kuului alun perin myös sanasta myriadi johdettu kerrannais­etuliite myria-, joka tarkoitti kymmen­tuhat­kertaista. Esimerkiksi myriametri oli 10 000 metriä eli 10 kilo­metriä ja myriagramma 10 000 grammaa eli 10 kilogrammaa. Muiden kerrannais­etuliitteiden deka, hehto ja kilo tavoin myös myria johtui siis kreikkalaisista lukusanoista (deka ’kymmenen’, hehto ’sata’ ja kilo ’tuhat’), kun taas murto-osia tarkoittavat etuliitteet desi, sentti ja milli johtuvat vastaavista latinalaisista lukusanoista (decem, centum ja millum).
Ruotsissa ja Norjassa myriametri sai näissä maissa ennen metri­järjestelmään siirtymistä käytetyn pituus­yksikön mukaan erityis­nimen mil, joka on viime aikoihin saakka ollut yleisessä käytössä, ja esimerkiksi englannin­kielisessä kirjallisuudessa myria­meter esiintyy toisinaan näiden käännöksenä. Suomessa samasta yksiköstä on käytetty nimitystä peninkulma.
Käytännössä myria-alkuisia yksiköt jäivät kuitenkin lähes täysin pois käytöstä, ja kun vuonna 1960 pidetty 11. yleinen paino- ja mittakonferenssi vahvisti SI-järjestelmässä käytetyt etu­liitteet, myria ei niihin enää sisältynyt.