cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amy Harrison
pienoiskuva|Amy Harrison vuonna 2017. Amy Harrison (s. 21. huhtikuuta 1996 Camden) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 11 maaottelua. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi kentälle vasta neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan aivan jatkoajan lopussa.
Harrison on seuratasolla edustanut pitkään Sydney FC:tä. Vuonna 2019 hän pelasi Yhdysvaltoissa Washington Spiritin joukkueessa ja vuonna 2020 hän siirtyi Alankomaihin PSV:n joukkueeseen.
Turvapuisto
Turvapuisto on Ruduksen perustama rakennusalan työturvallisuuden koulutusrata Espoossa ja Oulussa. Turvapuisto on käytännön harjoitusalue, jossa järjestetään harjoituksia työn vaaroista selviämiseen. Teemana on "Tekemällä oppii". Tekeminen on pääasiassa ulkoilmassa tapahtuvia harjoituksia. Useimmissa kohteissa kävijät pääsevät itse kokeilemaan erilaisia asioita. Alueella voi käydä harjoittelemassa yhtiön aliurakoitsijoiden, asiakkaiden sekä yhteistyökumppanien henkilökunta.
Idea puiston perustamiseen saatiin yhdysvaltalaiselta emoyhtiön tytäryhtiöltä. Rudus oli työturvallisuudessa konsernin Euroopan-yritysten häntäpäässä.
Tom Clancy’s Ghost Recon (videopeli)
Tom Clancy's Ghost Recon on Red Storm Entertainmentin kehittämä ja Ubi Softin julkaisema taktinen ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle, Macintoshille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xboxille.
Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.3/10.
Aatu
Aatu on suomalainen miehen etunimi, jonka nimipäivää vietetään suomalaisessa nimipäiväkalenterissa 23. kesäkuuta samaan aikaan Aaton ja Aadolfin nimipäivien kanssa. Aatu on muunnelma Adolf-nimestä.
Suomen väestörekisterijärjestelmään on vuoden 2019 loppuun mennessä merkitty yhteensä 6 005 henkilöä, joilla on Aatu yhtenä etunimistä. Heistä yli puolet on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä.
Tunnettuja Aatuja
Nimeä Aatu on Suomessa kansanomaisesti käytetty myös Adolf Hitleristä.
Sinatra (minisarja)
Sinatra (myös The Frank Sinatra Story ) on James Steven Sadwithin ohjaama yhdysvaltalainen neliosainen minisarja vuodelta 1992. Minisarjan käsikirjoittajina olivat William Mastrosimone ja Abby Mann. Elokuvan tuottajana oli Richard M. Rosenbloom ja tuotantoyhtiöinä TS Productions ja Warner Bros. Television. Sinatran pääosissa ovat Philip Casnoff, Olympia Dukakis, Joe Santos, Gina Gershon, Nina Siemaszko ja Marcia Gay Harden.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu minisarjaa ja sen pääroolia tasapaksuiksi ja harmittelee Sinatran 1950-luvun huippukauden kuittaamista kuvakavalkadina. Hän antaa Sinatralle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Southwarkin tuomiokirkko
Southwarkin tuomiokirkko on katedraali Lontoon Southwarkissa, lähellä London Bridgeä.
Urho Kiukas
Urho Juhana Kiukas (19. marraskuuta 1902 Kymi – 19. marraskuuta 1995) oli suomalainen poliisijohtaja, maaherra ja ministeri. Koulutukseltaan Kiukas oli oikeustieteiden tohtori.
Southwarkin tuomiokirkko
Historia
Swithun perusti pappisyhteisön Southwarkiin 800-luvulla. Ensimmäinen paikalla ollut kirkko, josta on maininta Domesday bookissa vuodelta 1086, on kokonaan hävinnyt ja vuonna 1206 suuri osa St Maryn kirkosta tuhoutui tulipalossa. Nykyisen kirkon vanhimmat osat ovat peräisin palon jälkeisestä jälleenrakennuksesta. Kirkko valmistui 1300-luvulla.
Urho Kiukas
Urho Kiukas tuli ylioppilaaksi vuonna 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1934. Hän toimi asianajajana Helsingissä ja Mikkelissä vuosina 1927–1934, esittelijänä Mikkelin lääninhallituksessa vuosina 1934–1935 ja Heinäveden piirin nimismiehenä vuosina 1935–1944. Vuonna 1945 Kiukas siirtyi sisäministeriöön hallitussihteeriksi ja toimi sen jälkeen poliisiylijohtajana 29.8.1947–16.7.1957, Mikkelin läänin maaherrana vuosina 1957–1970 ja sisäasiainministerina Von Fieandtin virkamieshallituksessa viiden kuukauden ajan vuosina 1957–1958. Hän oli Saimaan kanavan valtuutettu ja Raha-automaattiyhdistyksen puheenjohtaja.
Southwarkin tuomiokirkko
Historia
Seurakuntalaiset ostivat kirkon kuningas Jaakko I:ltä ja kunnostivat sen. 1800-luvun puolivälissä se oli päässyt niin huonoon kuntoon, että vaadittiin sen purkamista. Arthur Blomfieldin suunnittelema uusi kirkkolaiva rakennettiin vuosina 1889–1897. Seurakuntakirkosta tehtiin Southwarkin hiippakunnan katedraali vuonna 1905.
Urho Kiukas
Vuosina 1947–1948 Kiukas toimi toisena syyttäjänä niin kutsutussa asekätkentäjutussa. Hän johti elokuusta 1948 alkaen komiteaa, joka selvitti Valtiollisen poliisin uudistamista Punaisen Valpon jälkeisessä tilanteessa.
Kätilöopiston juttuna tunnetun korruptioskandaalin käsittelyssä 1960–1961 valtakunnanoikeudessa häntä vastaan esitetyt syytteet hylättiin kokonaisuudessaan.
Vuonna 1967 Urho Kiukas ja hänen puolisonsa Kaisu Kiukas perustivat nimeään kantavan rahaston, josta jaetaan apurahoja ja stipendejä Etelä-Savon alueelta kotoisin oleville opiskelijoille.
Leah Williamson
Leah Williamson (s. 29. maaliskuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 37 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle muutamaksi minuutiksi neljännesvälieräottelun lopussa. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Sutlej
Sutlej on Punjabin alueella virtaava joki, joka ulottuu Intian ja Pakistanin alueelle. Se on yksi Induksen vesistön joista ja pisin niistä viidestä joesta, jotka antavat nimen Punjabin alueelle (Punjab tarkoittaa viiden virran maata). Joen alkupää on 4600 metrin korkeudella Himalajan pohjoisrinteellä Tiibetissä, mistä se virtaa Intiaan Himachal Pradeshin osavaltioon, mistä se virtaa Pakistanin rajalle ja lopulta Pakistanin puolelle Punjabiin. Se yhtyy Chenabiin Bahawalpurin länsipuolella.
Leah Williamson
Williamson edustaa seuratasolla Arsenalia.
Võ Quý
Tohtori Võ Quý opiskeli Kiinassa ja palasi Vietnamiin 1954 Ranskan kärsittyä tappion sodassa Vietnamia vastaan. Hän oli yksi Hanoin yliopiston perustajista vuonna 1956 ja toimi yliopiston professorina. Hän tutki amerikkalaisten Vietnamin sodassa käyttämien rikkakasvien torjunta-aineiden, kuten Agent Orange, vaikutuksia kasvillisuuteen, ja organisoi myöhemmin valtion uudelleenmetsittämisohjelmia. Vuonna 1985 hän vihki Vietnamin ensimmäisen ympäristöntutkimuslaitoksen Hanoin yliopistossa.
Võ Quý löysi sodan aikana lähes hävinneeksi joutuneen saruskurjen (Grus antigone) uuden esiintymisalueen, ja oli perustamassa muuttolintujen suojelualuetta. Hän esitti, että Vietnamin sademetsissä elävä annaminfasaani (Lophura edwardsi) olisi eri laji kuin vietnaminfasaani (Lophura hatinhensis), jonka Quý nimesi vuonna 1975. Monet luokittelijat pitävät niitä kuitenkin samana lajina, mutta Suomen BirdLifen lajiluettelossa ne ovat eri lajeja.
Võ Quý kirjoitti kaksiosaisen kirjan Vietnamin linnuista, The Birds of Vietnam, ja oli yhtenä kirjoittajana teoksessa The Kouprey: An Action Plan for Its Conservation. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Blue Planet Price.
Konya Plummer
pienoiskuva|Konya Plummer Konya Plummer (s. 2. elokuuta 1997) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut Jamaikan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli MM-kilpailuissa 2019 Jamaikan kapteeni ja pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Plummer on pelannut Floridassa, Yhdysvalloissa Southeastern Universityn ja Keski-Floridan yliopiston joukkueissa.
Lautaro (Kouvola)
Lautaro on Kouvolan kaupungin pienalue ja asuinalue, Valkealan suuralueella. Se koostuu pääosin 1990- ja 2000-luvuilla rakennetuista pientaloista. Lautaro sijaitsee Jokelan kaupunginosassa, Jokelan kylästä etelään lähellä vanhaa Valkealan kunnan ja Kouvolan rajaa.
M72 LAW
thumb|M72 LAW ampumavalmiina. thumb|250px|M72A2-LAW (66 KES 75) M72 LAW (Light Anti-tank Weapon) on Yhdysvalloissa 1961 kehitetty olalta laukaistava kevyt kertasinko. M72 perustuu saksalaisten toisessa maailmansodassa kehittämään ideaan kevyestä, yksinkertaisesta singosta. M72 suunniteltiin 1950-luvulla käytettäväksi tuon ajan kevyitä panssarivaunuja vastaan. Se oli laajassa käytössä muun muassa Vietnamissa, ja tarjosi sotilaille tarvittavaa tulivoimaa panssaroituja ajoneuvoja, bunkkereita, rakennuksia ja kevyitä ajoneuvoja vastaan.
Lautaro (Kouvola)
Lautaron lähin koulu ja kauppa (S-market) sijaitsee Jokelassa, noin 1,5 kilometrin päässä.
M72 LAW
Käyttö Suomessa
M72 LAW -tyypin kertasinkoja on käytössä myös Suomen puolustusvoimilla, tyyppinimellä 66 KES 75 (M72A2), hankintapäätös 1975 ja 66 KES 88 (M72A5), hankintapäätös vuonna 1988.
Kevyt kertasinko on Suomen puolustusvoimien pääasiallinen pst-ase, jonka käyttö koulutetaan jokaiselle varusmiehelle (kutsumanimellä Kessi). Vaikka aseella onkin sen rajoitetun panssarinläpäisykyvyn takia vaikea tuhota nykyaikaista taistelupanssarivaunua muualta kuin takaa tai päältä, on se edelleen erinomainen ase kevyemmin panssaroituja ajoneuvoja vastaan, esimerkiksi rynnäkköpanssarivaunuja ja panssaroituja miehistönkuljetusvaunuja vastaan, jotka muodostavat suurimman osan taistelukentällä liikkuvista ajoneuvoista.
Hans Perttula
Hans Ensio Perttula (6. marraskuuta 1910 Haapavesi – 6. helmikuuta 1988 Espoo ) oli suomalainen Maataloushallituksen pääjohtaja ja maatalousministeri Tasavallan 42. hallituksessa eli Von Fieandtin virkamieshallituksessa viiden kuukauden ajan 29. marraskuuta 1957 – 26. huhtikuuta 1958.
M72 LAW
Käyttö Suomessa
Kertasingot poistuvat Maavoimien käytöstä 2010-luvun lopulla, seuraajan nimeksi ollaan kaavailtu 66 KES 12.
Hans Perttula
Hans Perttulan vanhemmat olivat tilanhoitaja Kyösti Perttula ja Saimi Wickström ja puoliso vuodesta 1941 sairaanhoitaja Marianne Hortling, lintutieteilijä Ivar Hortlingin tytär. Perttula tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui agronomiksi 1937 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1938. Hän toimi Uudenmaan läänin maanviljelysseuran palveluksessa 1938–1942, Uudenmaanläänin työvoimapiirin päällikkö hän oli 1941–1942. Perttula toimi maatalousministeriössä toimisto- ja osastopäällikkönä ja esittelijänä 1942–1956, vuodesta 1953 maatalousneuvoksena. Maataloushallituksen pääjohtaja hänestä tuli 1956. Perttula toimi myös aktiivisesti sotainvalidityön piirissä, Sotainvalidi-lehden päätoimittaja hän oli 1941–1950 ja Invalidisäätiön hallituksen puheenjohtajaksi hänet valittiin 1958. Perttulalla oli useita luottamustehtäviä ja hän oli useiden valtion komiteoiden puheenjohtaja vuodesta 1945. Maataloushallituksen pääjohtajana Perttula toimi vuoteen 1971.
M72 LAW
Ammukset
Ampumatarvikkeena käytetään 66 mm rakettia, jonka suurin kantama on noin 1 000 m.
Tampereen yliopistollinen sairaala
Tampereen yliopistollinen sairaala eli TAYS on Pirkanmaan hyvinvointialueeseen kuuluva yliopistollinen sairaala. Sillä on viisi toimipistettä: Keskussairaala ja Hatanpään sairaala Tampereella, Pitkäniemen sairaala Nokialla sekä Sastamalan ja Valkeakosken sairaalat. Lisäksi palveluita tuotetaan kotisairaalaan eri puolile Pirkanmaata.
Tampereen yliopistollisessa sairaalassa on edustettuna 34 lääketieteen erikoisalaa. Valtaosa erikoisalojen toiminnasta tapahtuu Keskussairaalassa, jossa on yli tuhat vuodepaikkaa ja runsaat 6 000 työntekijää.
Päivystys Acutan yhteispäivystyksessä hoidetaan iltaisin, viikonloppuisin ja öisin kiireellisiä Tampereelta tulevia terveyskeskuspotilaita sekä öisin myös Hämeenkyrön, Ikaalisten, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Ruoveden, Sastamalan, Virtain ja Ylöjärven asukkaita.
Historia
Tampereen yliopistollinen keskussairaala perustettiin vuonna 1962, kun keskussairaalan vanhimmat rakennukset valmistuivat. Korkean 13-kerroksisen tornin ja 2 - 5 kerroksisen jalustan suunnittelivat arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen.
Vuosina 1968−2007 sairaalakokonaisuuteen kuului myös Kangasalla sijaitseva Pikonlinnan sairaala, jossa toteutettiin keuhkotautien, reumatautien ja syöpätautien hoitoa. Nämä toimivat nykyisin niitä varten rakennetuissa tiloissa keskussairaalan yhteydessä.
Yliopistollisesta sairaalasta erkanivat itsenäisiksi sairaaloiksi Tekonivelsairaala Coxa vuonna 2002 sekä TAYSin Sydänkeskus (myöhemmin Sydänsairaala) vuonna 2004. Molemmat sairaalat sijaitsevat keskussairaalan alueella ja toimivat Pirkanmaan hyvinvointialueen alaisuudessa.
Pirkanmaan sairaanhoitopiirin hallintorakennetta uudistettiin 2010-luvulla, jolloin kaikki alueelliset sairaalat yhdistettiin hallinnollisesti Tampereen yliopistollisen sairaalan alaisuuteen. Valkeakosken ja Vammalan aluesairaalat liitettiin TAYSiin vuosikymmenen puolivälissä ja viimeisenä Tampereen kaupungin Hatanpään sairaala vuoden 2018 alusta. Nokialla toimiva Pitkäniemen psykiatrinen sairaala oli liitetty yliopistollisen sairaalan yhteyteen jo aiemmin.
Keskussairaala
pienoiskuva|Keskussairaalan uusi pääsisäänkäynti Elämänaukiolla. Tampereen yliopistollisen sairaalan pääsairaala eli Tampereen keskussairaala tai Tays Keskussairaala sijaitsee Tampereen Kaupin kaupunginosassa Teiskontien pohjoispuolella. Valtaosa erikoisalojen toiminnasta tapahtuu Keskussairaalassa, jossa on yli tuhat vuodepaikkaa ja runsaat 6 000 työntekijää. Myös ensiapu Acuta toimii keskussairaalassa. Keskussairaala muodostaa Tampereen suurimman rakennuskokonaisuuden.
Keskussairaalan päärakennus, jonka suunnittelivat arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen, valmistui vuonna 1962. Rakennuskokonaisuutta on laajennettu sittemmin useaan otteeseen. Sairaalan historian mittavin laajennus valmistui syksyllä 2019. Keskussairaalan alueella sijaitsee myös Tampereen yliopiston Kaupin kampus, jonka tiloissa toimii lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta. Lisäksi alueella on potilashotelli.
Yksiköt
Keskussairaalassa toimivat seuraavat sairaanhoidon yksiköt:
Lisäksi keskussairaalan alueella toimivat:
Tottenham Hotspur FC
Tottenham Hotspur Football Club on englantilainen jalkapalloseura Pohjois-Lontoon Tottenhamin kaupunginosasta. Joukkue pelaa Englannin Valioliigassa ja sen kotistadion on Tottenham Hotspur Stadium.
Seura perustettiin vuonna 1882. Se saavutti kaudella 1960–1961 ensimmäisenä joukkueena 1900-luvulla saman kauden aikana sekä Englannin liigamestaruuden että FA Cupin. Spurs on myös ainoa joukkue, joka on voittanut FA Cupin koko liigan ulkopuolisena joukkueena, vuonna 1901. Se on myös ensimmäinen eurocup-voiton saavuttanut englantilaisjoukkue voitettuaan vuonna 1963 Cup-voittajien cupin loppuottelussa Atlético Madridin maalein 5–1. Kaikkiaan Tottenham on saavuttanut kaksi Englannin liigamestaruutta sekä kahdeksan FA Cupin ja neljä Liigacupin voittoa. Eurocup-peleissä se on voittanut kahdesti UEFA-cupin ja kerran Cup-voittajien cupin sekä yltänyt kerran Mestarien liigan loppuotteluun.
Perustaminen ja ensimmäiset vuodet
thumb|right|Tottenham Hotspurin ykkös- ja kakkosjoukkueet vuonna 1885. Pohjois-Lontoon Tottenhamin kaupunginosan High Streetille oli vuonna 1882 kokoontunut paikallisen krikettiseuran pelaajia pohtimaan tulevan kesän suunnitelmia. He opiskelivat St. John’s Presbyterian -oppikoulussa, ja päättivät tekemisen puutteessa ryhtyä pelaamaan jalkapalloa. Joukkue nimettiin Northumberlandin herttuan nuorimman pojan, myös Harry Hotspur -lempinimellä tunnetun Henry Percyn mukaan. Idea nimeen tuli Hotspurin urheasta luonteesta. Uusi seura tunnettiin aluksi nimellä Hotspur FC. Vuonna 1883 puheenjohtajaksi tuli John Ripsher.
Tottenham Hotspur muuttui 16. joulukuuta 1895 ammattilaisseuraksi. Seuraavana vuonna ystävyysottelua Aston Villaa vastaan saapui seuraamaan 6 000 katsojaa. Joukkue valittiin Southern Leaguen ykkösdivisioonaan. Seura selvisi vuonna 1896 ensimmäiseen cup-finaaliinsa. Paikallisen Charity Cupin loppuottelu päättyi kuitenkin Wellingboroughin 2–0-voittoon.
Tottenhan Hotspurista tuli vuonna 1898 osakeyhtiö. Samana vuonna syntyi uusi katsojaennätys, kun 14 000 katsojaa seurasi Arsenalia vastaan pelattua ottelua.
Ensimmäiset mestaruudet
thumb|right|Vuoden 1901 FA Cupin finaalin uusintaottelu Tottenham Hotspur – Sheffield United. Vuonna 1900 Tottenham voitti Southern Leaguen ja seuraavana vuonna ensimmäisenä pääsarjaan kuulumattomana joukkueena FA Cupin, kun Sheffield United kaatui Boltonissa pelatussa loppuottelussa 3–1. Tulos merkitsi samalla erään aikakauden loppua, sillä pohjoisenglantilaisten seurojen hallinta turnauksessa päättyi. FA Cupin voitto auttoi tuomaan joukkueelle paikan vuodeksi 1908 toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Kakkosdivisioonaan. Seura nousi vuonna 1909 pääsarjaan, jossa se pelasi kuusi vuotta ja putosi sitten takaisin Kakkosdivisioonaan. Seura palasi Ykkösdivisioonaan vuonna 1920.
Tottenham voitti vuonna 1921 toisen FA Cupinsa, kun se voitti loppuottelussa Stamford Bridgellä Lontoossa Wolverhamptonin 1–0. Seitsemän vuotta myöhemmin seura putosi jälleen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, jossa se pelasi viisi kautta ja putosi uudestaan vuonna 1935. Vuonna 1938 FA Cupin kuudennen kierroksen ottelua Sunderlandia vastaan saapui katsomaan White Hart Lanelle 75 038 katsojaa, mikä on edelleen seuran yleisöennätys.
Tottenham Hotspur nousi pääsarja Ykkösdivisioonaan vuonna 1950. Heti seuraavana vuonna se voitti historiansa ensimmäisen Englannin liigamestaruuden. Joukkueen valmentajana toimi Arthur Rowe.
Bill Nicholsonin aikakausi
Arthur Rowen lähdettyä uudeksi valmentajaksi tuli Jimmy Anderson, joka ei kuitenkaan kestänyt paineita. Niinpä joukkuetta alkoi johtaa pelaaja Bill Nicholson. Tottenham voitti kaudella 1960–1961 liigamestaruuden kahdeksan pisteen erolla Sheffield Wednesdayyn. Lisäksi FA Cupin finaalissa yhden miehen vajaalla pelannut joukkue voitti Leicester Cityn 2–0.
thumb|left|Tottenham Hotspur ennen vuoden 1963 Cup-voittajien cupin finaalia. Liigamestaruuden myötä Tottenham pääsi osallistumaan kauden 1961–1962 Euroopan Cupiin eli nykyiseen Mestarien liigaan. Joukkue ylsi välieriin, joissa se putosi Benficalle. Englannin liigassa Tottenham sijoittui kolmanneksi edellään Ipswich ja Burnley. FA Cupissa seura uusi mestaruutensa, kun se voitti finaalissa Burnleyn maalein 3–1. Cup-mestaruuden ansiosta Tottenham pääsi seuraavaksi kaudeksi Cup-voittajien cupiin, jonka Rotterdamissa pelatussa loppuottelussa se voitti Atlético Madridin 5–1. Tottenhamista tuli siten ensimmäinen eurocupin voittanut englantilaisjoukkue.
1960-luvun edetessä Tottenhamin runko alkoi muuttua pelaajakauppojen ja lopettamisien myötä, mikä loi Bill Nicholsonille haasteita. Seura kuitenkin voitti vuonna 1967 FA Cupin, kun Chelsea kaatui historian ensimmäisessä lontoolaisjoukkueiden välisessä finaalissa 2–1. Muutoksista alkoi uusi menestyksekäs aikakausi, ja vuonna 1971 Tottenham saavutti ensimmäisen Liigacupin mestaruutensa, kun se voitti finaalissa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Aston Villan 2–0. Voiton myötä seura pääsi pelaamaan kauden 1971–1972 UEFA-cupiin, jonka kaksiosaisessa finaalissa Tottenham voitti Wolverhamptonin yhteismaalein 3–2. Tottenham oli siten ensimmäinen englantilaisseura, joka oli saavuttanut kaksi eurocup-voittoa. Seuraavana vuonna 1973 siitä tuli ensimmäinen kaksi Liigacupin voittoa saavuttanut seura, kun Norwich hävisi sille finaalin 0–1.
Tottenham ylsi vuonna 1974 jälleen UEFA Cupin finaaliin, mutta nyt Feyenoord voitti yhteismaalein 4–2. Lisäksi Hotspurin kannattajien mellakointi ratkaisevassa finaalissa Rotterdamissa toi Tottenhamille kiellon osallistua jatkossa eurocupeihin. Toisaalta seura ei muutenkaan seuraavan kymmenen vuoden aikana saavuttanut riittävän hyvää menestystä eurocup-kentille yltääkseen.
Tottenhamin ongelmat alkoivat 1970-luvun jälkipuoliskolla. Bill Nicholson irtisanoutui seurasta vuonna 1976, ja hänet korvasi entinen Arsenal-valmentaja Terry Neill. Hänet kuitenkin erotettiin kesken toisen kautensa, eikä Keith Burkinshaw’kaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta sarjaporrasta alemmas. Tottenham ylsi kaudella 1977–1978 Kakkosdivisioonassa maalieron turvin kolmanneksi ja nousi takaisin. Seuraavaksi kaudeksi Tottenham osti joukkueeseensa Argentiinan tuoreen maailmanmestarijoukkueen pelaajat Osvaldo Ardilesin ja Ricardo Villan.
1980-luvun menestysvuodet
thumb|right|[[Cup-voittajien cupin ottelu Ajax–Tottenham syyskuussa 1981.]] Tottenham voitti vuonna 1981 FA Cupin, kun Manchester City hävisi finaalin uusintaottelun 3–2. Ottelu tunnetaan erityisesti Ricardo Villan yksilösuorituksen päätteeksi tekemästään voittomaalista. Seuraavan kauden Cup-voittajien cupissa joukkue ylsi välieriin, jossa se putosi FC Barcelonalle. Tottenham saavutti jälleen FA Cupin voiton voittamalla uusintaottelussa Queens Park Rangersin 1–0. Liigassa Tottenham sijoittui neljänneksi, mikä toi sille paikan UEFA-cupiin.
Tottenham voitti toisen kerran UEFA-cupin vuonna 1984, kun joukkue kaatoi loppuottelussa belgialaisen Anderlechtin toisen osaottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen, kun kaksi ottelua oli päättynyt 1–1-tasapeliin. Valmentaja Keith Burkinshaw oli riitaantunut seurajohdon kanssa ja jätti joukkueen finaalien jälkeen.
Tottenham ylsi vuonna 1987 kahdeksannen kerran FA Cupin finaaliin. Tällä kertaa se hävisi jatkoajalla Coventrylle maalein 2–3. Samalla kaudella 1986–1987 joukkueen hyökkääjä Clive Allen teki 49 maalia kaikki turnaukset mukaan lukien. Vuonna 1988 Tottenham osti ensimmäisen yli miljoona puntaa maksaneen pelaajansa, kun Paul Stewart siirtyi seuraan 1,5 miljoonalla punnalla. Vielä enemmän seura maksoi Newcastlen Paul Gascoignesta, jonka hinta oli 2,2 miljoonaa puntaa. Samalla Chris Waddle siirtyi Tottenhamista Marseilleen viidellä miljoonalla punnalla.
Menestyksen taantuminen
Kun Valioliiga perustettiin silloisen Ykkösdivisioonan tilalle vuonna 1992, Tottenham oli vaikeuksissa, kun esimerkiksi Paul Gascoigne siirtyi Lazioon 5,5 miljoonalla punnalla. Uudeksi manageriksi Terry Venablesin tilalle tuli Tottenhamia jo pelaajaurallaan edustanut Osvaldo Ardiles. Ardiles hankki vuoden 1994 MM-kilpailuissa menestyneitä pelaajia, ja joukkueeseen liittyivät romanialaiset Gheorghe Popescu ja Ilie Dumitrescu. Lisäksi omistaja Alan Sugar suostutteli joukkueeseen saksalaisen Jürgen Klinsmannin. Taloudellisten epäselvyyksien vuoksi Tottenham aluksi suljettiin tulevan kauden FA Cupista ja määrättiin aloittamaan liigakausi miinuspisteistä, mutta rangaistus muutettiin myöhemmin sakoiksi. Lisäksi Ardilesin korvasi managerina Queen’s Park Rangersista tullut Gerry Francis, joka Ardilesista poiketen kannatti puolustusvoittoista jalkapalloa. Tuloksena oli FA Cupin välieräpaikka, jossa Everton voitti Tottenhamin 4–1. Valioliigassa sijoitus oli seitsemäs.
Kärjen haastamista
Tottenham nousi takaisin kärjen tuntumaan kaudella 2005–2006, jolloin valmentajana toimi hollantilainen Martin Jol. Joukkue sijoittui Valioliigassa viidenneksi, minkä myötä se selvisi seuraavan kauden UEFA-cupiin. Mestarien liigaan oikeuttanut neljäs tilakin oli lähellä, sillä Arsenal ohitti West Hamille hävinneen Tottenhamin päätöskierroksella. Kymmenen Tottenhamin pelaajaa joutui jättämään viimeisen pelin sivuun ruokamyrkytyksen vuoksi. Seuraavalla kaudella 2006–2007 Tottenham uusi viidennen sijansa. UEFA-cupissa joukkue pääsi puolivälieriin, jossa se putosi lopulta koko turnauksen voittaneelle Sevillalle yhteismaalein 3–4.
Tottenham aloitti kauden 2007–2008 heikosti, ja Martin Jol erotettiin lokakuun lopulla. Tilalle tuli Sevillasta vuoteen 2011 ulottuvalla sopimuksella Juande Ramos. Joukkue sijoittui Valioliigassa lopulta sijalle 11. Seura saavutti pitkästä aikaa cup-voiton, kun se voitti Liigacupin loppuottelussa Chelsean jatkoajan jälkeen 2–1. UEFA-cupissa pelit päättyivät neljännesvälierissä PSV Eindhovenia vastaan, joka voitti rangaistuspotkukilpailun, maalieron ollessa kahden pelin osalta tasan 1–1.
Kauden 2008–2009 alku oli Tottenhamin historian heikoin, ja kahdeksan ottelun jälkeen joukkue oli sarjan viimeisellä sijalla. Valmentaja Juande Ramos erotettiin, ja hänen tilalleen tuli Fulhamista Harry Redknapp. Tottenham oli lopulta liigan kahdeksas. Liigacupin finaalissa joukkue hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen Manchester Unitedille, kun varsinainen peliaika ja jatkoaika olivat päättyneet 0–0.
thumb|left|[[Pohjois-Lontoon derby Arsenal–Tottenham vuonna 2010.]] Tottenham sijoittui kaudella 2009–2010 Valioliigassa neljänneksi, mikä toi sille paikan Mestarien liigan karsintoihin. Kaksiosaisessa karsinnassa Tottenham voitti BSC Young Boysin yhteismaalein 6–3 ja selvisi lohkovaiheeseen. Mestarien liigassa Tottenham ylsi lopulta puolivälieriin, joissa Real Madrid pudotti Tottenhamin yhteismaalein 5–0. Seuraavaksi kaudeksi Tottenham ei päässyt Mestarien liigaan, sillä Valioliigan kaudella 2010–2011 joukkue sijoittui viidenneksi, mikä riitti ainoastaan paikkaan Eurooppa-liigassa.
Tottenhamin sijoitus kauden 2011–2012 Valioliigassa oli neljäs, mutta joukkue jäi silti Mestarien liigan ulkopuolelle. Paikan sai Valioliigassa neljän parhaan ulkopuolelle jäänyt Chelsea, joka pääsi mukaan Mestarien liigan hallitsevana mestarina. Kauden 2011–2012 Eurooppa-liigassa Tottenham jäi alkulohkoon. Valmentaja Harry Redknapp puolestaan vaati seuralta suurta palkankorotusta, johon puheenjohtaja Daniel Levy ei suostunut. Redknapp jätti Tottenhamin kesäkuussa 2012. Uudeksi valmentajaksi Redknappin tilalle nimitettiin kolmivuotisella sopimuksella André Villas-Boas, joka oli edellisellä kaudella erotettu Chelseasta. Tavoitteena oli, että Villas-Boasin opastuksessa Tottenham nousisi kokonaisvaltaisesti uudelle tasolle.
Mestarien liigan karsintoihin oikeuttanut neljäs tila jäi Tottenhamilta pisteen päähän kaudella 2012–2013. Eurooppa-liigassa joukkue hävisi puolivälierissä FC Baselille. Yhteismaalit olivat kahden osaottelun jälkeen tasan 4–4, mutta Basel voitti rangaistuspotkukilpailun.
Tottenham lähti suurin toivein kauteen 2013–2014. Joukkue joutui luopumaan suurimmasta tähdestään Gareth Balesta, mutta hankki tilalle pelaajia yli sadalla miljoonalla punnalla. Tottenham kuitenkin pelasi alkukaudella heikosti. Päävalmentaja André Villas-Boas erotettiin ja tilalle tuli Tim Sherwood. Hän toimi tehtävässä aluksi väliaikaisesti, mutta myöhemmin sopimusta jatkettiin kauden 2014–2015 loppuun asti. Sijoitus Valioliigassa oli lopulta kuudes. Eurooppa-liigassa joukkue putosi neljännesvälierissä Benficalle yhteismaalein 5–3.
Pochettinon alaisuudessa kärkiseuraksi
thumb|right|Osa Tottenhamin avauskokoonpanosta [[Manchester United FC|Manchester Unitedia vastaan joulukuussa 2016.]] Toukokuussa 2014 Tottenhamin uudeksi valmentajaksi tuli argentiinalainen Mauricio Pochettino. Joukkue sijoittui kaudella 2014–2015 Valioliigassa viidenneksi, ja lisäksi se ylsi Liigacupin finaaliin, jossa hävisi Chelsealle 0–2. Eurooppa-liigassa Fiorentina pudotti Tottenhamin jatkosta ensimmäisellä pudotuspelikierroksella yhteismaalein 1–3.
Valioliigan kaudella 2015–2016 Tottenham sijoittui kolmanneksi, mikä oli seuran paras sarjasijoitus sitten vuoden 1990. Tottenhamin joukkue oli koko Valioliigan nuorin. Uuteen pelaajasukupolveen kuuluivat muun muassa korkeintaan 22-vuotiaat Harry Kane, Dele Alli ja Eric Dier sekä 23-vuotiaat Érik Lamela ja Christian Eriksen. Kane voitti Valioliigan maalintekijätilaston 25 maalillaan. Eurooppa-liigassa joukkue hävisi neljännesvälierissä Borussia Dortmundille yhteismaalein 1–5.
Tottenham sijoittui kaudella 2017–2018 Valioliigan kolmanneksi. Mestarien liigassa joukkue putosi neljännesvälierissä Juventukselle yhteismaalein 3–4. Kauden jälkeen Tottenham solmi viisivuotisen jatkosopimuksen päävalmentaja Mauricio Pochettinon kanssa.
Tottenham ei tehnyt yhtäkään pelaajahankintaa kaudelle 2018–2019. Joukkue sijoittui Valioliigassa neljänneksi. Mestarien liigassa Tottenham ylsi loppuotteluun, mutta hävisi sen Liverpoolille 0–2.
Mauricio Pochettino erotettiin 19. marraskuuta 2019, kuten myös valmennusryhmään kuuluneet Jesus Perez, Miguel D’Agostino ja Antoni Jimenez. Tottenhamin puheenjohtaja Daniel Levy perusteli potkuja viimeaikaisten tulosten äärimmäisellä pettymyksellä. Valioliigassa Tottenham oli 12 ottelun jälkeen sijalla 14. Uudeksi päävalmentajaksi nimettiin seuraavana päivänä portugalilainen José Mourinho, jonka kanssa solmittiin kauden 2022–2023 loppuun saakka kestävä sopimus. Ennen Mourinhoa uudeksi päävalmentajaksi oli kaavailtu ensin Leicester Cityn Brendan Rodgersia ja sitten RB Leipzigin Julian Nagelsmannia.
Peliasu
thumb|upright|Tottenhamin perinteinen peliasu [[Gareth Balen yllä vuonna 2008.]] Tottenham Hotspurin perinteinen kotipeliasu koostuu valkoisesta paidasta ja laivastonsinisistä housuista, joita se on käyttänyt vuodesta 1898 lähtien. Värit lainattiin Preston North Endiltä. Sukkien värinä on vaihdellut valkoinen ja sininen. Lisäksi eurocup-peleissä Tottenhamilla on 1960-luvulta lähtien ollut tapana käyttää kokovalkoista asua. Yksittäisinä kausina sitä on käytetty myös Valioliigassa.
Alkuvuosina Tottenhamin peliasu muuttui usein. Seuran ensimmäinen vuosina 1883–1885 käyttämä peliasu oli kokonaan laivastonsininen. Peliasuksi vaihtui vuonna 1885 vaaleansinisen ja valkoisen yhdistelmä. Se oli käytössä vuoteen 1889, jolloin käyttöön otettiin laivastonsininen paita ja valkoiset housut. Punainen paita ja laivastonsiniset housut olivat puolestaan käytössä vuosina 1890–1895. Sen jälkeen pelipaita vaihtui ruskeakultaraidalliseksi, mutta housut pysyivät samanvärisinä. Tätä asua käytettiin vuoteen 1898, jolloin nykyinen väritys otettiin käyttöön.
Seuran vieraspeliasut ovat vaihdelleet useasti. Niistä yleisin on kuitenkin ollut laivastonsinisen paidan ja valkoisten housujen yhdistelmä, jota käytettiin esimerkiksi lähes koko 1950- ja 60-luvut. Myös keltaista paitaa on käytetty useita vuosia.
Tottenham pelasi 1. lokakuuta 2017 125-vuotisjuhliensa kunniaksi yhden pelin alun perin 1800-luvulla käytetyllä vaaleansinisen ja valkoisen yhdistelmällä.
Tunnus
thumb|upright|Kuparinen Tottenhamin kukkotunnus White Hart Lanen länsikatsomon katoksen päällä. Tottenham Hotspurin tunnus on kukko. Se on viittaus Harry Hotspuriin, jolla oli maine kukkotappelujen kannattajana. Tottenhamin tunnus, jossa kukko seisoo jalkapallon päällä, esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1909, jolloin joukkueen entinen pelaaja William James Scott teetti siitä kuparisen patsaan. Se asetettiin Tottenhamin silloisen stadionin, White Hart Lanen, länsikatsomon katoksen päälle.
Kukkoa käytettiin ensimmäisen kerran Tottenhamin peliasussa vuoden 1921 FA Cupin finaalissa. Logo on sittemmin kokenut muutoksia – edellisen kerran vuonna 2006, jolloin seuran imagoa pyrittiin nykyaikaistamaan. Nykyinen tunnus muistuttaa vuosina 1966–1982 käytössä ollutta logoa, mutta sen ääriviivat ovat selkeämmät.
Ensimmäiset kentät
Historiansa ensimmäiset ottelunsa Tottenham pelasi julkisella kentällä Tottenham Marshesissa. Suurten yleisömäärien ja katsojien huonon käytöksen vuoksi seura muutti vuonna 1888 yksityiselle kentälle Northumberland Parkiin.
White Hart Lane
thumb|right|[[White Hart Lane oli Tottenhamin kotistadion vuosina 1899–2017.]]
Seura ja yleisömäärät kasvoivat, joten vuonna 1899 joukkue siirtyi Tottenhamin High Roadilla sijaitsevalle uudelle stadionille, joka nimettiin White Hart Laneksi. Sen ensimmäinen ottelu pelattiin maanantaina 4. syyskuuta, kun ystävyysottelussa oli vastassa Notts County ja paikalla 5 000 katsojaa. Seuraavana lauantaina stadionille saapui 11 000 katsojaa seuraamaan Southern Leaguen ottelua Tottenham – Queens Park Rangers.
Ensimmäisen viiden vuoden aikana stadionin kapasiteetiksi oli muodostunut 32 000 paikkaa. Sittemmin kapasiteetti oli noin 36 000, joka osoittautui liian pieneksi. Siksi White Hart Lanen paikalle rakennettiin uusi stadion. White Hart Lane purettiin kauden 2016–2017 päätteeksi.
Ennen uuden stadionin valmistumista Tottenham pelasi kotiottelunsa evakossa Wembley Stadiumilla.
Tottenham Hotspur Stadium
thumb|Tottenham Hotspur Stadium
Tottenham tiedotti lokakuussa 2008 suunnittelevansa uuden stadionin rakentamista White Hart Lanen välittömään läheisyyteen. Seura allekirjoitti projektinimellä Northumberland Development Project (NDP) tunnetun stadionhankkeen suunnittelusopimuksen syyskuussa 2011. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2016.
Tottenhamin piti siirtyä uudelle stadionille syyskuussa 2018, mutta ajankohta viivästyi. Seura tiedotti lokakuussa 2018, että kaikki loppuvuoden kotiottelut pelataan Wembleyllä, koska työt kriittisten turvajärjestelmien kanssa olivat kesken. Lopulta ensimmäinen Tottenham Hotspur Stadiumin ottelu oli 3. huhtikuuta 2019 pelattu Tottenham – Crystal Palace.
Kannattajat
thumb|right|Tottenhamin kannattajia [[Pohjois-Lontoon derbyssä Arsenalia vastaan huhtikuussa 2010. Kannattajat laulavat pilkkalaulua Sol Campbellista, joka oli siirtynyt Tottenhamista Arsenaliin vuonna 2001.]]
Valioliigan kaudella 2017–2018, jolloin Tottenham pelasi evakossa Wembleyn stadionilla, seuran kotiotteluissa kävi sarjan joukkueista toiseksi eniten yleisöä Manchester Unitedin jälkeen, 1 291 103, ja lisäksi sillä oli toiseksi korkein kotiotteluiden katsojakeskiarvo, 67 953. Vuosina 1950–1962 Tottenhamin keskiarvo oli viidesti koko sarjan korkein. Seuralla oli vuonna 2018 yhteensä 499 347 sosiaalisen median seuraajaa, mikä oli Valioliiga-seuroista viidenneksi eniten.
Tottenhamilla on perinteisesti maine juutalaisten seurana. Juutalaisten osuus seuran kannattajissa alkoi kasvaa 1900-luvun alussa, jolloin osa Itä-Euroopasta tulleista työväenluokkaisista juutalaisista muutti liikenneyhteyksien ja työn vuoksi Tottenhamiin. Arvion mukaan 1930-luvun puolivälissä noin kolmannes Tottenham Hotspurin kannattajista oli juutalaisia. 2010-luvulla juutalaisia kannattajia arvioidaan olevan enää noin viisi prosenttia, eli saman verran kuin muillakin lontoolaisseuroilla. Vastustajajoukkueiden kannattajien keskuudessa maine on kuitenkin yhä olemassa, ja Tottenhamia vastaan pelatuissa otteluissa on muun muassa laulettu antisemitistisiä kannustuslauluja ja Tottenhamin kannattajista käytetty juutalaisuuteen viittaavia halventavia nimityksiä ”yid” tai ”yiddo”. ”Yid”-sanaa alettiin käyttää 1960-luvulla, ja 1970–1980-lukujen vaihteessa Tottenhamin kannattajat alkoivat itse kutsua itseään ”yideiksi” tai ”yid armyksi”. Seuran kannattajista jotkut kokevat, että sanan omiminen purkaa siihen liittyvän loukkauksen. Toiset taas ovat sitä mieltä, että sanat ”yid” ja ”yid army” ovat omassakin käytössä rasistisia ja loukkaavia, ja Juutalaisten maailmankongressi ja Board of Deputies of British Jews ovat molemmat tuominneet sanan käytön Tottenham-kannattajien keskuudessa. Myös Englannin jalkapalloliitto ja rasisminvastainen Kick It Out -järjestö ovat toistuvasti pyytäneet kannattajia lopettamaan sanan käytön. Vuonna 2014 kolme Tottenhamin kannattajaa pidätettiin Eurooppa-liigan ottelussa ”yid”-sanan vuoksi. Vuonna 2013 Englannin pääministeri David Cameron sanoi, että on eri asia, jos Tottenhamin kannattajat itse kutsuvat itseään ”yideiksi”, kuin että jotkut muut kutsuvat heitä samalla sanalla loukkaamistarkoituksessa. Cameronin mielestä Tottenhamin kannattajien tapauksessa sanan käytön taustalla ei ole viha, minkä vuoksi sitä ei voi pitää vihapuheena.
Tottenham-kannattajien keskuudessa on toisinaan esiintynyt jalkapallohuliganismia. Vuonna 1974 seuraa kiellettiin pelaamasta kaksi eurocupien kotiotteluaan, kun sen kannattajat olivat mellakoineet Feyenoordia vastaan pelatussa UEFA-cupin loppuottelussa Rotterdamissa. Fanit rähinöivät samassa kaupungissa uudelleen vuonna 1983. Seuraavana vuonna Tottenham-kannattaja ammuttiin Brysselissä. Yksittäisiä väkivallantekoja ja yhteenottoja muiden seurojen kannattajien kanssa on esiintynyt vielä 2000-luvullakin.
Kilpailuasetelmat muihin seuroihin
thumb|right|Paikallisottelu Tottenham–Arsenal alkamassa White Hart Lanella.
Tottenham Hotspurin suurin kilpailija on paikallisvastustaja Arsenal FC, ja joukkueiden kohtaamisia kutsutaan Pohjois-Lontoon derbyiksi. Kilpailuasetelma seurojen välillä alkoi vuonna 1913, jolloin Arsenal muutti itäisen Etelä-Lontoon Plumsteadista Pohjois-Lontoossa Tottenhamin lähettyvillä sijaitsevalle Highbury-stadionille. Myös joukkueiden kannattajien välillä käydään kiivasta mutta enimmäkseen ystävällishenkistä kilpailua. Tottenhamin kannattajat viettävät 14. huhtikuuta ”St Hotspur Day” -päivää, joka juhlistaa Tottenhamin voittoa Arsenalista FA Cupin välierässä vuonna 1991.
Arsenalin lisäksi Tottenhamilla on kilpailuasetelmaa myös kahden muun lontoolaisseuran, Chelsean ja West Hamin, välillä. Tottenhamin ja Chelsean välistä kilpailuasetelmaa kutsutaan nimellä Chelsea – Tottenham Hotspur rivalry. Tottenhamista on tullut Chelsean päävihollinen Arsenalin tilalle.
Anna Maria Kaufmann
Anna Maria Kaufmann (s. 15. lokakuuta 1964 Edmonton, Alberta) on kanadalais-saksalainen sopraano.
Running with a dream
Kaufmann levytti 1997 Europen laulajan Joey Tempestin kanssa kappaleen "Running With a Dream", jonka on saveltänyt Mike Batt ja jota Saksa käytti kannustuslaulunaan jalkapallon MM-kisoissa Ranskassa 1998. Kappale on hänen 1998 julkaisemallaan levyllä Blame it on the moon.
Chelsea Brummet
Chelsea Jean Brummet (s. 28. tammikuuta 1987 Elgin, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta All That.
Ura
Brummet vietti lapsuutensa aluksi Hawthorn Woodsissa, Illinoisissa ja muutti 9-vuotiaana Phoenixiin, Arizonaan, jossa hän kiinnostui teatterista ja laulamisesta. Brummet esiintyi ensi kerran televisiossa 13-vuotiaana, All That -televisiosarjassa, josta hän sai myös Young Artist -ehdokkuuden vuonna 2005. Sarjan lisäksi Brummet on tehnyt muutamia vierasesiintymisiä televisiosarjoissa kuten Sisko ja sen sisko, Gilmoren tytöt sekä Drake ja Josh.
Brummet on opiskellut Ohion osavaltionyliopistossa muotia ja julkaisi syyskuussa 2007 ensimmäisen musiikkivideonsa "Nothing Day".
Kyrenian linna
Kyrenian linna sijaitsee Kyrenian kaupungissa Pohjois-Kyproksessa. Sen rakensivat bysanttilaiset 800-luvulla suojatakseen kaupunkia arabeilta. Vuonna 1191 Kolmannella ristiretkellä ollut Rikhard I Leijonamieli valloitti Kyproksen. Tämän jälkeen maata hallinneet Lusignanit uudistivat linnan täydellisesti. Kyproksen hallitsija Hugo I teki valtakaudellaan (1205–1218) linnasta kuninkaallisen palatsin. Tuolloin rakennettiin vallihauta linnan ympärille.Venetsialaisten hallintakaudella linnasta tehtiin entistä vahvempi, jolloin se kesti jopa tykistön tulitusta.
Kyrenian linnassa olevassa haaksirikkomuseossa on näytteillä Kyrenialainen laiva, joka on vanhin merenpohjasta nostettu laiva maailmassa.
Töpöpeippoleski
Töpöpeippoleski (Vidua nigeriae) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Töpöpeippoleskeä tavataan Kamerunissa, Gambiassa, Nigeriassa ja Etelä-Sudanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulun opiskelijakunta
Haaga-Helian opiskelijakunta Helga (eng. The Student Union of Haaga-Helia - Helga) on Haaga-Helia ammattikorkeakoulun opiskelijoita edustava lakisääteinen opiskelijakunta. Opiskelijakunta Helga on perustettu joulukuussa 2006 Helsingin Liiketalouden ammattikorkeakoulun (Helia) ja Haaga-instituutin ammattikorkeakoulun entisten opiskelijayhdistysten Hamky ry:n ja Ranka ry:n toiminnan pohjalle ammattikorkeakoulujen yhdistyessä Haaga-Heliaksi.
Helgan tehtävänä on muiden opiskelijakuntien ja -järjestöjen tapaan edustaa Haaga-Helian opiskelijoita, ajaa opiskelijoiden asioita sekä neuvoa ja palvella opiskelijoita monin tavoin.
Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun toimipistepaikkakunnilla, Helsingissä, Porvoossa ja Vierumäellä. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Haaga-Helian Pasilan toimipisteen K1-kerroksessa, tilassa K1004.
Helgan organisaatio muodostuu edustajistosta, hallituksesta, henkilöstöstä sekä jaostoista. Edustajisto on opiskelijoiden demokraattisesti vuosittain valitsema toimielin, joka puolestaan valitsee hallituksen. Edustajiston tehtävä on koordinoida opiskelijakunnan toimintaa ja luoda sille suuntaviivoja sekä valvoa hallituksen toimintaa. Hallitus puolestaan vastaa käytännön toiminnasta ja tavoitteiden toteuttamisesta. Helgan jaostoja ovat kv- ja tutorjaostot
Nimen aiempi kirjoitusasu on HAAGA-HELIAn opiskelijakunta HELGA. Helgan uudet säännöt tulivat voimaan joulukuussa 2015, jolloin myös Helgan kirjoitusasu vaihtui Haaga-Helian uuden kirjoitusasun mukaiseksi. 2018 opiskelijakunta nosti jäsenyytensä hintaa, jolloin Jodeliin luotiin hashtag #tästäkömaksan50e
8 Päivän Wappu
Opiskelijakunta koordinoi 8 Päivän Wappu -nimellä kulkevaa tapahtumasarjaa, jossa useimmat Haaga-Heliassa toimivat opiskelijayhdistykset järjestävät oman tapahtuman peräkkäisinä päivänään. Tapahtumasarja päättyy vappuna Kaivopuiston vappujuhlinnassa.
8 Päivän Wappu oli vuosina 2014 ja 2015 10 päivää pitkä, ja vuonna 2016 tapahtumasarja kesti 11 päivää Porvoon Jokikadun appron saadessa oman päivänsä. Vuonna 2019 tapahtumasarja sai 12. päivänsä myynnin opiskelijoiden tullessa mukaan. Tapahtuman nimi on kuitenkin pysynyt muuttumattomana.
Jaostot
KV-jaosto Kansainväliseen jaostoon kuuluvat ESN HELGA ja IDS HELGA. ESN:n toiminta keskittyy vaihto-opiskelijoihin, kun IDS keskittyy kansainvälisiin tutkinto-opiskelijoihin. Toimintaa koordinoi Helgan kansainvälisen toiminnan asiantuntija.
Tutor-jaosto koostuu vertaistutoreista ja kv-tutoreista.
Hallituksen puheenjohtajat
Helgan hallituksen puheenjohtajat
Pontos (täsmennyssivu)
Pontos ( ’meri’) tarkoittaa seuraavia asioita:
Fredrik Joakim Ekman
Fredrik Joakim Ekman (1. syyskuuta 1798 Uusikaupunki – 13. maaliskuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen opettaja, josta tuli pappi.
Ekmanin vanhemmat olivat varanotaari ja pormestari Carl Christoffer Ekman ja Sara Elisabet Gadolin. Hän valmistui filosofian tohtoriksi (maisteriksi) 1823 ja tuli ruotsin kielen opettajaksi Viipurin lukioon 1829, mutta siirtyi pappisuralle 1838. Pappina Ekman toimi muun muassa Ruhnun saarella, mistä hän kirjoitti kuvauksen Beskrifning om Runö i Liffland (1847). Vuonna 1848 Ekman siirtyi kappalaiseksi Turkuun. Siellä hän julkaisi 1854 kuvauksen veljensä, taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin Turun tuomiokirkkoon maalaamista freskoista, sekä 1860-1867 arvokkaan kokoelman Suomen kirkollisia ja kouluasetuksia.
Ekmanin puoliso vuodesta 1830 oli Sofia Agatha Anders (k. 1876). Heidän poikansa Karl Anders Ekman (1833–1855) oli lupaava taidemaalari, joka kuoli Düsseldorfissa keuhkotautiin vain 22-vuotiaana. Tytär Charlotta (k. 1876) kuului puolestaan 1860-luvulla Tukholman kuninkaalliseen oopperaan.
Helsinki Motor Show
thumb|Helsinki Motor Show'n viralliset tunnukset vuosilta 1995–2006. Helsinki Motor Show oli Helsingissä Helsingin Messukeskuksessa järjestettävä näyttely, jossa esillä olivat laajasti Suomessa myytävät automerkit. Ensimmäinen näyttely järjestettiin vuonna 1995. Helsinki Motor Show oli ensimmäinen autonäyttely 20 vuoteen, jolle myönnettiin Autotuojat ry:n virallinen näyttelylupa.
Tapahtuma oli aluksi moottoriurheiluun painottuva, mutta tarjosi myös autouutuuksia. 2000-luvun puolella siirryttiin entistä voimakkaammin uusien ja vasta seuraavana vuonna markkinoille tulevien autojen esittelyyn. Näytteilleasettajina toimi suurin osa suomalaisista automaahantuojista. Lisäksi näyttelyssä esitellään autoalan tarvikkeita, lisävarusteita ja palveluita. Tapahtuman ideoi ja järjesti Team Nykopp Ltd vuosina 1995–2006. Vuonna 2007 Helsinki Motor Show -näyttelytoiminta myytiin Suomen Messut Osuuskunnalle, joka otti heti järjestelyvastuun itselleen.
Kävijöitä näyttelyssä kävi vuosittain runsaat 50 000. Vuonna 2006 näyttely järjestettiin 12. kerran, ja silloin kävijöitä oli noin 55 000. Yleisöennätys on vuodelta 2003, jolloin kävijöitä oli noin 57 000, ja silloin kaikki autojen maahantuojat Suomessa olivat mukana.
2008–2016
Helsinki Motor Show piti vuonna 2008 välivuoden, joka venyi kahdeksan vuoden mittaiseksi taloustaantuman ja uusien autojen heikon kysynnän vuoksi. Tapahtumalle kehiteltiin näyttelytauon aikana uutta ilmettä, logoa muutettiin ja pääsponsori vaihtui. Kylkeen liitettiin autourheilu- ja sähköautonäyttelyt. Helsinki Motor Show’n piti tehdä paluunsa marraskuussa 2011, mutta se jouduttiin jälleen perumaan siitäkin huolimatta, että autojen myynti oli ollut hyvässä nousussa. Uusi yritys oli Auto 2016 -tapahtuma, joka keräsi 27 000 kävijää. Pääteemana oli nähdä ja saman tien päästä koeajamaan uusia automalleja. Tätä näyttelykonseptia ei kuitenkaan olla jatkettu 2017 tai 2018.
Alankomaiden vaakuna
thumb|Suuri Alankomaiden vaakuna Alankomaiden vaakuna on Alankomaissa käytetty kansallinen tunnus, joka sai nykyisen muotonsa vuonna 1907, jolloin kuningatar Vilhelmiina uudisti sen. Alankomaiden parlamentti käyttää vaakunasta pienempää versiota jossa on vain kilpi ja kruunu. Vaakunan historian voidaan katsoa ulottuneen vuoteen 1815, jolloin Alankomaiden Vilhelm I:stä tuli kuningas Wienin kongressin jälkeen.
Marko Anttila
Marko Anttila (s. 27. toukokuuta 1985 Lempäälä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Oulun Kärpissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Anttila on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Hän on 203 senttimetriä pitkä ja painaa 104 kiloa. Hän on Suomen A-maajoukkueen kaikkien aikojen pisin pelaaja sekä kaikkien aikojen pisin suomalainen olympiaurheilija talvikisoissa. Anttila oli voittamassa olympiakultaa Pekingissä 2022 sekä maailmanmestaruutta vuosina 2019 ja 2022, joista ensimmäisessä turnauksessa hän toimi Suomen kapteenina. Anttila lopetti maajoukkueuransa vuoden 2023 MM-kilpailuihin.