cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sotkamo
Historia
Maantie Sotkamoon valmistui 1850. Maanviljelyä ja metsän käyttöä helpotti 1850-luvulla toteutunut isojako. Tuolloin pitäjässä oli myös pientä rautateollisuutta; Petäjäkosken rautatehdas toimi vuosina 1838–1880. 1860-luvun suuret nälkävuodet verottivat alueen asutusta, jopa neljännes pitäjän 5 000 asukkaasta menehtyi. Nälkävuosien mentyä pitäjään perustettiin kunnallishallinto 1874. Tämä vilkastutti yhteiskuntaelämää. Kauppaliikkeet yleistyivät ja säästöpankki perustettiin 1891. Ensimmäinen kansakoulu avasi ovensa 1882 ja Kainuun vanhin nuorisoseura perustettiin 1891. Karjatalous kehittyi 1800-luvun lopulla nopeasti, osuusmeijeri perustettiin 1907. Suomen itsenäisyyden aikana Sotkamosta kehittyi Kainuun vaurain kunta, jossa oli asukkaita noin 11 000. Väestön kasvu jatkui Sotkamossa aina 1960-luvulle, jolloin alkoi muuttoliike kaupunkeihin. 1980-luvulla väestö oli laskenut lähelle 1920-luvun määriä, 11 000:een. Asutus oli laskenut hiljalleen siitä lähtien, ja vuonna 2011 kunnassa oli 10 750 asukasta.
Luonto
1900-luvun alkupuolella maantieteilijä J. E. Rosberg kertoi Sotkamosta seuraavaa: ”Suurenpuoleisilla järvillä liikkuu myös höyryveneitä. Ihanoitten vesien rantamilla kohoaa korkeita vaaroja, joista erityisesti Vuokatti pistää silmään jylhän majesteetillisena ja vastapäätä sitä on Naapurinvaara, joka umpeilee kukkaisloistossaan vaaleitten lehtimetsien verhoamine rinteineen”. Ja myös Seitsemän veljeksen Taula-Matti tiesi Vuokatin, puski peukalonsa koillisen suuntaan ja tokaisi: ”Tuolla, katso pitkin peukaloani, tuolla vaikka ampuisit”.
Sotkamon tunnetuin näköalapaikka on Vuokatin vaarajonon pohjoisin vaara Iso-Pölly, jolle avautuu näköala Sotkamon kauneimpien järvien yli alueen muille vaaroille. Metsäinen Naapurinvaara on Iso-Pöllyn pohjoispuolella, kaakkoispuolella taas Pikku-Pölly, jonka läntiselle kupeelle on istutettu lehtikuusimetsikkö. Pöllyjen välissä on kansan tarinoista tunnettu jylhä Pöllylampi. Etelään päin vaarajonossa kohoavat Keima, Matovaara, Lehtovaara ja Porttivaara. Naulavaara (368 m) on Suomen eteläosan korkein kohouma.
Laaja osa kunnasta on tasaista metsä- ja suomaata, Kainuun korpimaata, jonka korkeus vaihtelee 100 ja 200 metrin välillä. Erilliset vaarat, muun muassa Rupukkavaara ja Losonvaara ja siellä täällä tavattavat rotkot, muun muassa Vuokatin Hiidenkattila, Hiidenportti Tipasojan salomailla sekä Maanselän vedenjakajan lävistävä Kalliojärvi, elävöittävät maisemaa. Keskiosan järvialueella harjut muodostavat suuria selkiä rikkovia niemiä, kannaksia ja saaria. Huomattavin harjujakso vie Tenetinvirran eteläpuolelta ja Sapsojärven pohjoispuolelta Tipasjärvelle. Sotkamon nähtävyyksiin kuuluvat Iso-Sapson pohjoisrannalla oleva aallokon harjuun kovertama paikoin yli 20 metriä korkea Hiukan rantatörmä ja Hiukan kilometrien pituinen hiekkaranta.
Sotkamon keski- ja eteläosa on varsin soista. Itä- ja kaakkoisosissa on rämeitä, lännessä myös korpia. Metsistä yli puolet on kuusivaltaista. Lehtoja ja lehtomaisia metsiä on varsin vähän.
Vaikka kunnan pinta-alasta vain vajaa kymmenesosa on vettä, kirkonkylän ympäristö on hyvin järvistä. Sotkamon reitti saa vetensä Kuhmon ja Suomussalmen itärajalta Ontojoen kautta. Monipolviseen reittiin kuuluvat Sotkamon alueella mm. Nuas- ja Jormasjärvi, Iso-Sapso, Kiantajärvi, Kiimasjärvi, Pirttijärvi, Pieni-Sapso ja Sumsa. Nuasjärvi on keskusjärvi, johon kirkonkylää ympyröivät järvet laskevat Tenetinvirtaa ja Mujethoulunjokea pitkin. Muita tärkeitä jokia ovat Kiimasjärven luoteispäähän laskeva Kusianjoki, Sumsanjoki ja Isosta Tipasjärvestä vesiä Pieneen-Sapsoon tuova Tipasjoki. Sotkamon vedet laskevat Oulujärveen.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Kyliä
pienoiskuva|vasen|pysty|Sotkamon kirkonkylän läpi kulkeva Kainuuntie
Alasotkamo, Heinämäki, Halmetvaara, Jormaskylä, Juholankylä, Juurikkalahti, Kaitainsalmi, Korholanmäki, Kontinjoki, Laakajärvi, Losovaara, Maanselkä, Naapurinvaara, Nuasjärvi, Ontojoki, Paakinmäki, Parkua, Pohjavaara, Riekinranta, Sapsoperä, Saukko, Sipinen, Sipola, Soidinvaara, Sotkamon kirkonkylä, Sumsa, Suovaara, Tipasoja, Torinkylä, Tuhkakylä, Vuokatti, Ylisotkamo, Ärväänkylä.
Taajamat
Tilastokeskuksen mukaan Sotkamossa oli vuoden 2017 lopussa 10 423 asukasta, joista 6 207 asui taajamissa, 4 094 haja-asutusalueilla ja 122:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Sotkamon taajamaväestö kuuluu vain yhteen tilastolliseen taajamaan. Sotkamon kuntakeskus, Sotkamon kirkonkylä on tilastollisessa taajamatarkastelussa kasvanut yhteen Vuokatin taajaman kanssa. Vuokatin asemaseudun taajamassa asui vuonna 1980 yhteensä 586 ihmistä ja Sotkamon kirkonkylässä 4 286. Vuoden 2000 tilastollisessa yhteenvedossa taajamat oli yhdistetty nimelle Sotkamon kirkonkylä, jonka asukasluku oli 6 146 ja pinta-ala 12,01 neliökilometriä. Tilastokeskuksen paikkatietoon pohjautuva taajamamäärittely vaihtoi sittemmin tilastollisen taajaman nimeksi Vuokatin, vaikka Sotkamon kunnan oma aluenimistö käsittelee kirkonkylää ja Vuokattia yhä erillisinä taajamina (2021). Vuokatin tilastollisessa taajamassa oli vuoden 2021 lopussa 6 146 asukasta ja sen pinta-ala oli 12,01 km2. Sotkamon taajama-aste on 60,2 % (2021).
Koulutus
Sotkamossa perusopetusta annetaan kuudessa alakoulussa ja yhdessä yläkoulussa. Alakoulut (luokat 1–6) ovat Kontinjoen koulu, Leivolan koulu, Naapurinvaaran koulu, Pohjavaaran koulu, Salmelan koulu ja Vuokatin koulu. Ainoa yläkoulu (luokat 7–9) on Tenetin koulu. Syyskuun 2018 tilaston mukaan alakoulussa (luokilla 1–6) oli yhteensä 683 oppilasta ja yläkoulussa (luokilla 7–9) 343 oppilasta.
Toisen asteen yleissivistävää opetusta tarjoaa Sotkamon lukio, jossa on yleislinjan vaihtoehtona tarjolla urheilulinja. Naapurikunta Kajaanissa on ammatillisen ja korkea-asteen oppilaitoksia: Kainuun ammattiopisto, Kajaanin ammattikorkeakoulu ja Oulun yliopiston Kajaanin yliopistokeskus.
Sosiaali- ja terveyspalvelut
Sotkamo on osakas Kainuun sotena tunnetussa Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä. Se tuottaa Kainuun maakunnan alueen julkiset sosiaali- ja terveyspalvelut. Kainuun sote tuottaa esimerkiksi arkipäivisin toimivan Sotkamon terveysaseman palvelut. Iltaisin, öisin ja viikonloppuisin kiireellistä lääkäripäivystystä sotkamolaisille tarjoaa Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys Kajaanissa.
Liikenne
Valtatie 6 tulee Kajaanista Sotkamoon ja jatkuu Valtimolle. Seututie 899 haarautuu Sotkamossa lähellä Juurikkavaaraa valtatieltä 6 pohjoiseen Nurmestienä ja kulkee Sotkamon Vuokattiin, jossa se risteää kantatien 76 kanssa. Vuokatista tie jatkuu Pohjavaarantienä Kuluntalahteen. Pohjavaarasta tie 899 jatkuu edelleen Jormuantienä Jormualle ja liittyy valtatiehen 5. Seututie 888 haarautuu kantatieltä 76 Sotkamon keskustasta ja kulkee Kantolan kylään, jossa se liittyy kantatiehen 78. Kantatie 76 johtaa Sotkamosta valtatien 6 liittymästä Kuhmon keskustaan. Seututie 870 kulkee Pohjois-Savosta Tuhkakylän ja Parkuan kautta Kontinjoelle Sotkamon ja Kajaanin rajalle.
Joensuu–Kontiomäki-rata kulkee Vuokatin kautta; henkilöliikenne Vuokatin rautatieasemalla lakkautettiin kuitenkin vuonna 1993. Vuokatista Sotkamon kirkonkylään johtanut Sotkamon rata on purettu.
Teollisuus
pienoiskuva|Talvivaaran kaivos kesäkuussa 2013.
Talvivaaran kaivos
Sotkamon Talvivaaran esiintymät ovat yksi Euroopan suurimmista tiedossa olevista sulfidisen nikkelin esiintymistä. Maaliskuussa 2007 nikkelikaivoshanke sai toiminnan aloittamisen kannalta välttämättömän ympäristö- ja vesitalousluvan. Kaivos aloitti toimintansa 1. lokakuuta 2008.
Lahnaslammen kaivos
Sotkamon Lahnaslammella toimii Mondo Minerals Oy:n talkkikaivos. Kaivos avattiin vuonna 1967. Se tuottaa vuolukivestä talkkia muun muassa paperi-, muovi- ja maaliteollisuuden raaka-aineeksi. Nykytuotannollaan kaivos on maailman suurin yksittäinen talkintuotantoyksikkö.
Sotkamon meijeri
Sotkamossa on toiminut kaksi meijeriä. Sotkamon vanha meijeri lopetti toimintansa 1980-luvun alussa, mutta jo 1960-luvulta sen toiminta oli hyvin pienimuotoista, sillä Kainuun osuusmeijerin Sotkamon meijeri aloitti toimintansa tuolloin. Sotkamon meijeri oli Kainuun Osuusmeijerin päämeijeri. Kainuun Osuusmeijeri myytiin Valiolle 2001, ja meijerin toimintaa alettiin karsia. Lopullisesti meijerin toiminta lakkautettiin vuonna 2003. Toiminimi jäi kuitenkin Kainuusta tulevan maidon käyttöön vuoteen 2009 asti, jolloin toiminta Kainuun osuusmeijerin nimellä päättyi. Vuodesta 2010 lähtien Kainuusta tuleva maito kuuluu osuuskunta ItäMaitoon.
Sotkamon saha
Sotkamon saha oli Yhtyneet Sahat -yhtiöön kuulunut saha, joka lopetti toimintansa vuonna 1997.
Tapahtumat
Sotkamossa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Sotkamossa kahdesti: vuosina 1971 ja 2015. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Sotkamossa vuonna 2006.
Seurakunnat
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista Sotkamossa toimii Sotkamon seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla esiintyy herännäisyyttä. Vuokatissa sijaitsee myös Suomen Raamattuopiston Säätiön kurssi- ja lomakeskus Vuokatinranta.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Sotkamossa toimii Sotkamon Saalem-seurakunta.
Adam Tooze
Tooze valmistui kandidaatiksi taloustieteestä Cambridgen King's Collegesta 1989, minkä jälkeen hän opiskeli Berliinissä. Tohtoriksi hän väitteli LSE:ssä. Vuosina 1996–2009 Tooze opetti Cambridgen yliopistossa, minkä jälkeen hän työskenteli Yalen yliopistossa ennen siirtymistään Columbian yliopistoon 2015.
Sotkamo
Seurakunnat
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sotkamon alueella toimii Kajaanin ortodoksinen kappeliseurakunta, joka on osa Pohjois-Suomen ortodoksista seurakuntaa.
Adam Tooze
Vuonna 2006 Tooze sai Wolfsonin historiapalkinnon kirjastaan The Wages of Destruction: The Making and Breaking of the Nazi Economy.
Sotkamo
Seurakunnat
Muita kirkkokuntia edustaa Raamattu Puhuu -liikkeeseen kuuluva Raamattu Puhuu -seurakunta.
Tunnettuja sotkamolaisia
Kansanedustajia Urheilijoita
Olle Anckar
Olle Börjesson Anckar (s. 19. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen yliassistentti vuosina 1972–1979, joista vuosina 1975–1979 vt. professori. Vuosina 1979–2006 hän oli professori. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut muun muassa pääomanmuodostus. Merkittäviä julkaisuja ovat hänen väitöskirjansa Den sektorala kapitalbildningen och dess finansiering (1973) sekä Finansieringen av den högre utbildningen (1976).
Milton Caniff
thumb|Milton Caniff vuonna 1982. Milton Arthur Caniff (28. helmikuuta 1907 Hillsboro, Ohio – 3. huhtikuuta 1988 New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi seikkailusarjat Terry and the Pirates ja Steve Canyon. Ne tunnettiin taitavasta piirrostyöstään, jännittävyydestään ja huumoristaan.
Olle Anckar
Anckar on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1985.
Anckarin veli on valtiotieteilijä Dag Anckar.
Milton Caniff
Caniff valmistui vuonna 1930 Ohion osavaltionyliopistosta. Seuraavina vuosina hän piirsi New Yorkissa Associated Pressille useita sarjakuvia. Caniff kehitti Terry and the Pirates -sarjan vuonna 1934 ja piirsi sitä seuraavan kahdentoista vuoden ajan. Toisen maailmansodan aikana hän piirsi myös Male Call -nimistä sarjakuvaa Yhdysvaltain armeijan lehtiin. Sodan jälkeen hän joutui lopettamaan Terryn piirtämisen vaihdettuaan syndikaattia, jolle jäivät sarjan oikeudet. Niinpä Caniff esitteli 1947 uuden sankarin, lentäjä Steve Canyonin, jonka seikkailuja hän siitä alkaen piirsi. Caniff jatkoi tätä sarjaa kuolemaansa asti.
Caniff oli National Cartoonists Societyn perustajajäsen ja sai vuonna 1947 ensimmäisen seuran myöntämän Reuben-palkinnon. Hänelle myönnettiin toinenkin Reuben vuonna 1972. Seura jakaa nykyään hänen mukaansa nimettyä Milton Caniff -elämäntyöpalkintoa.
Stellaarinen musta aukko
Stellaarinen musta aukko on musta aukko, joka on syntynyt massiivisen tähden luhistuessa. Aukon muodostuminen tapahtuu hypernovan tai gammasädepurkauksen osana. Niistä on käytetty myös termiä kollapsaari (engl. "collapsar").
Ominaisuudet
Niin sanotun "karvattomuusteoreeman" mukaan mustilla aukoilla on vain kolme ulkoisesti havaittavaa ominaisuutta: massa, sähkövaraus, ja pyörimismäärä. Stellaarisen mustan aukon pyörimismäärä on jäänne sen muodostaneen tähden pyörimismäärästä.
Röntgenkaksoistähdet
Stellaarisia mustia aukkoja on vaikea havaita suoraan niiden suhteellisen pienen massan ja pienen koon vuoksi. Sellainen voi kuitenkin olla röntgenkaksoistähden röntgensäteilijä neutronitähden sijaan. Ne voidaan erottaa toisistaan mustan aukon suuremman massan (>3 M_\bigodot) perusteella. Tunnetuin esimerkki on Cygnus X-1, jonka mustan aukon massa on ~15 M_\bigodot.
Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta
Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta oli Suomessa 1923–1950 toiminut asevelvollisuusasioiden toinen oikeusaste. Sen ratkaisuista oli mahdollista valittaa ylimpänä oikeusasteena toimineeseen korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Alin asevelvollisuusasioita käsittelevä viranomainen oli jokaisessa kutsuntapiirissä ollut kutsuntatoimisto. Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan muodostaminen perustui vuoden 1922 asevelvollisuuslakiin, joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 1923. Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan edeltäjä oli läänintoimisto ja seuraaja kutsunta-asiain keskuslautakunta.
Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta tutki ja ratkaisi vuoden 1932 asevelvollisuuslain voimassaolon aikana sotilaspiirin päällikön ja kutsuntalautakunnan toimenpiteistä tehdyt valitukset. Se oli päätösvaltainen paitsi nelijäsenisenä myös kolmijäsenisenä, jos läsnä oli toinen sotilasjäsenistä ja lainoppinut jäsen ja jos kaikki kolme olivat päätöksestä yksimielisiä. Keskuslautakunta kokoontui Helsingissä puheenjohtajan kutsusta tai, jos hänellä oli este, varapuheenjohtajan kutsusta.
Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi
thumb|300px|Muistokiven on suunnitellut arkkitehti [[Pekka Mäenpää (arkkitehti)|Pekka Mäenpää.]] Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi on Lempäälän hautausmaan sankarihautausmaalla sijaitseva muistokivi, joka on pystytetty itsenäisyyspäivänä vuonna 2007. Sen on suunnitellut arkkitehti Pekka Mäenpää ja toteuttanut Pertti Hokkasen kiviliike.
Kivi on punaista graniittia ja sen korkeus 1,1 metri ja leveys 3,2 metri. Kiven kaarevan jalustan polttopisteessä on varsinainen sankarihaudan risti. Kiveen on messinkisiin laattoihin kaiverrettu 185 Lempäälän haudatut ja kirjoilla olleet sankarivainajat. Siinä lukee kaatuneen nimi, elinaika sekä sotilasarvo ja kaatumis- tai haavoittumispaikka. Laatat ovat saaneet mallin sodanaikaisista tunnistuslevyistä.
Werner Orjala
Werner Orjala, sukunimi aik. Gronow (15. elokuuta 1898 Pälkäne – 13. marraskuuta 1975) oli suomalainen taidemaalari.
Orjala kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1915–1917 ja 1919–1920. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1931, 1932 ja 1933.
Tammenlehvän sissit
Tammenlehvän sissit on Jorma Kurvisen kirjoittama sotaromaani, joka julkaistiin vuonna 1985. Kirja kertoo saksalaisesta komppaniasta, jolle on annettu tehtävä hakea Venäjälle jääneet saksalaiset miinat.
Salaisia miinoja kuljettanut saksalaispartio on joutunut venäläisten väijytykseen ja miinat ovat jääneet vihollisen puolelle. Ne on saatava sieltä takaisin ennen kuin Berliini saa vihiä asiasta. Norjasta tullut saksalaispartio on saanut tehtäväkseen hakea miinat. Saksalaisryhmän kapteeni Bauer pyytää Heikki Nivaa ja muutamaa muuta suomalaista mukaan Venäjälle naamioimaan miinojen noutamisen tavalliseksi partiomatkaksi. Suomalaisille partiomiehille on luvattu kullekin palkkioksi reissusta 100 000 Suomen markkaa ja kuukauden mittainen maatalousloma, omisti maata tai ei. Niva päättää pitkän harkinnan jälkeen lähteä saksalaisten mukaan. Näin saksalais-suomalainen partio elvyttää jo loppunutta aseveljeyttä pyrkiessään saamaan vihollisen puolelle jääneet salaiset miinat. Mutta venäläisetkin ovat kiinnostuneet miinoista ja niiden noutajista.
Lennuk (laiva)
Lennuk oli Viron laivaston hävittäjä, joka oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston valtaama Neuvosto-Venäjän Itämeren laivaston Novik-luokan hävittäjä Avtroil. Britannian kuninkaallinen laivasto luovutti aluksen sekä Vambolan Viron laivastolle 1919.
Suunnittelu
Aluksen piirustukset oli tehty ranskalaisella Augustin Normandin telakalla, joka auttoi lisäksi valmistuksessa toimittaen runsaasti osia. Aluksen aseistus muuttui useita kertoja suunnitteluvaiheen aikana.
Valmistus
Venäjän keisarikunta tilasi aluksen vuoden 1912 laivasto-ohjelmassa Böcker & Langen telakalta Tallinnasta, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1913. Se laskettiin vesille 31. joulukuuta 1914 ja valmistui 30. heinäkuuta 1917.
Palvelus
Avtroil liitettiin palvelukseen otettaessa Venäjän Itämeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin myöhemmin 13. hävittäjälaivueeseen.
Britannian kuninkaallisen laivaston osasto, jossa olivat komentaja Bertram Thesigerin komennossa risteilijät HMS Caradoc ja HMS Calypso sekä hävittäjät HMS Vendetta, HMS Vortigern ja HMS Wakeful, valtasivat aluksen 27. joulukuuta 1919 Tallinnan edustalla ja luovuttivat aluksen virolaisille.
Lennukiksi nimetty alus otettiin Viron laivaston palvelukseen 27. joulukuuta 1918. Alus myytiin 1933 Perulle ja kauppakirja allekirjoitettiin 30. kesäkuuta Virossa. Alus lähti Guiseksi nimettynä Tallinnasta 2. syyskuuta. Kaupasta saadut varat käytettiin Viron laivaston sukellusveneiden Kalev ja Lembit hankintaan 1936.
Leonardo Bonucci
Bonucci debytoi Milanon Interin ykkösjoukkueessa toukokuussa 2006 Cagliaria vastaan pelatussa Serie A:n ottelussa. Hän kuului Interin miehistöön vuodesta 2005 lähtien, aluksi tosin vain lainalla edellisestä seurastaan Viterbesestä. Vuonna 2006 hän oli voittamassa Primavera Cupia, Italiassa pelattavaa nuorten turnausta. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi lainalle Trevisoon Serie B:hen. Kahden Trevison kauden jälkeen Bonucci lainattiin Pisan joukkueeseen. Kahden lainapestin jälkeen Inter myi Bonuccin Bariin, joka taas myi puolikkaan Bonuccin pelaaja-oikeuksista Genoalle. Bonucci kuitenkin vietti kauden 2009–2010 Barissa, jossa hän pelasi kaikki kauden 38 ottelua.
Bonucci kuului Italian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010 mutta ei päässyt kentälle yhdessäkään ottelussa. EM-kilpailuissa 2012 Italia saavutti hopeaa ja Bonucci pelasi täydet minuutit viidessä ottelussa sekä tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa. Maanosaliittojen cupissa 2013 hän pelasi kolme ottelua Italian sijoittuessa kolmanneksi. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi vain viimeisen alkulohko-ottelun, eikä Italia edennyt turnauksessa sen pidemmälle. EM-kilpailuissa 2016 Bonucci pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa. Hän teki tasoitusmaalin puolivälieräottelussa Saksaa vastaan mutta ei onnistunut maalinteossa joukkueensa viidentenä laukojana ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa, ja Saksa eteni lopulta jatkoon voitettuaan rangaistuspotkukilpailun 6–5. MM-kilpailuihin 2018 Italia ei selviytynyt hävittyään jatkokarsinnassa Ruotsille. Kesän 2021 EM-kilpailuissa Bonucci on pelannut Italian kaikki ottelut avauskokoonpanossa ja toiminut joukkueen kapteenina niissä otteluissa, joissa Giorgio Chiellini ei pelannut. Espanjaa vastaan pelatun välieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin Italian kolmantena laukojana.
Maaliskuussa 2021 MM-karsinnassa Pohjois-Irlantia vastaan Bonucci pelasi sadannen maaottelunsa kahdeksantena italialaispelaajana.
Maryana Iskander
Maryana Felib Iskander (1. syyskuuta 1975 Kairo) on egyptiläissyntyinen yhdysvaltalainen juristi, joka on toiminut Wikimedia Foundationin toiminnanjohtajana tammikuusta 2022 lähtien. Huhtikuuhun 2021 saakka säätiön toiminnanjohtajana työskenteli Katherine Maher. Iskander työskenteli aiemmin kymmenen vuoden ajan toiminnanjohtajana eteläafrikkalaisessa Harambee Youth Employment Accelerator -kansalaisjärjestössä, jonka tavoitteena on vähentää nuorisotyöttömyyttä. Hän muutti nelivuotiaana perheensä kanssa Egyptistä Yhdysvaltoihin.
Østre Innlandetin käräjäoikeus
pienoiskuva|200px|Hamarin käräjätalo Østre Innlandetin käräjäoikeus on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Eidsivatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Hedmarkenin, Nord-Østerdalin ja Sør-Østerdalin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Elverumissa, Hamarissa ja Tynsetissä.
Tuomiopiiri
Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat:
Jerry Siegel
thumb|250px|Jerry Siegel vuonna [[1976]] Jerome Siegel (17. lokakuuta 1914 – 28. tammikuuta 1996 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. Siegel työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (nyk. DC Comics). Hän kehitti mm. Aaveen, Doctor Occultin ja Sam Bradleyn. Siegel muistetaan kuitenkin parhaiten supersankari Teräsmiehen toisena keksijänä.
Siegel haastoi ystävänsä Joe Shusterin kanssa DC Comicsin useasti oikeuteen koskien Teräsmiehen omistajaoikeuksia. Vasta Siegelin kuoleman jälkeen vuonna 1999, yhdysvaltalainen oikeuslaitos määräsi 50 % omistajaoikeudet hahmosta Siegelin ja Shusterin perikunnille.
Siegel ja Shuster ovat luoneet myös mm. seuraavat Teräsmies-sarjakuvien hahmot: Lois Lane, Lex Luthor ja vuonna 1945 luotu Teräspoika (Teräsmiehen seikkailut, kun hän oli nuori).
Vuonna 2018 ilmestyi sarjakuvaromaani ”The Joe Shuster Story: The Artist Behind Superman”, joka käsittelee Siegelin ja Shusterin elämänvaiheita 1900-luvun alun Yhdysvalloissa.
Samus Aran
Samus Aran, on Nintendon luoma kuvitteellinen videopelihahmo, joka on kaikkien Metroid-pelien sankari. Hän on palkkionmetsästäjä, joka on pukeutunut erityiseen, Chozo-rodun kehittämään, koko ruumiin peittävään pukuun (Power Suit), ja käyttää hyödykseen siihen rakennettua teknologiaa, kuten mahdollisuutta muuntautua palloksi. Aranin päätehtävä on auttaa Galaktista Federaatiota Avaruuspiraattien tuhoamisessa. Hän myös taistelee Metroid-nimisiä loisia vastaan läpi pelisarjan.
Samus Aran on myös pelattavana hahmona Nintendon tappelupeleissä Super Smash Bros., Super Smash Bros. Melee, Super Smash Bros. Brawl ja Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U.
Vaiheet
Metroid-pelin alussa Samuksesta ei tiedetty paljoakaan. Avaruuspiraatit olivat vallanneet Chozon kansoittaman Zebesin, jossa he alkoivat jalostaa Metroid-loisia biologisiksi aseiksi. Galaktinen Federaatio päätti hyökätä vahvasti linnoitettuun Zebesiin, mutta Avaruuspiraatit onnistuivat torjumaan hyökkäyksen. Viimeisenä toivonkipinänä Galaktinen Federaatio päätti antaa Metroidien palauttamisen Samus Aranin käsiin.
Tuohon aikaan Samuksesta liikkui useita huhuja: Kaikki olettivat hänen epätavallisten voimien ja aseiden edustavan viimeisintä salaista teknologiaa, ja Samuksen itsensä oletettiin olevan kyborgi. Ainoa varma asia oli se, että hän oli itse kotoisin alun pitäen toiselta puolelta Zebestä.
Myöhemmin sarjan osassa Metroid Prime, Samus matkustaa Zebesin naapuriplaneetalle, Tallon IV:lle suorittamaan loppuun piraattien tuhoamisen ja huomaa, että planeetalle iskeytyneen meteoriitin mukana tullut Phazon-niminen radioaktiivinen aine aiheuttaa mutaatioita sen eläimissä ja kasvillisuudessa. Hieman myöhemmin käy ilmi, että Chozo-rotu tuhoutui meteoriitin törmäyksen seurauksena. Pitkien taistelujen jälkeen Samus voitti vihollisensa Ridleyn metaformin ja myöhemmin myös Phazonin muokkaaman Metroid Prime -nimisen pedon. Peli päättyy siihen, kun Samuksen poistuttua Tallon IV:ltä, jo tuhoutuneessa Impact Craterissa Metroid Primen jäännöksistä nousee musta käsi.
Tämän jälkeen pelissä Metroid Prime: Hunters Samus lähetetään Tetra-galaksiin etsimään salaperäisiä Octolitheja ja selvittämään niiden salaisuus. Octolithit ovat vain voimanlähde joka tarvitaan Oubiliette-nimisen avaruusaseman saamiseksi tähän ulottuvuuteen. Tämä oli virhe, sillä Oubiliette on Gorea -nimisen pedon vankila. Loppukamppailussa juoni jakautuu onnettomaan ja onnelliseen vaihtoehtoon. Kun Samus ampuu seinäpaneeleita oikeassa järjestyksessä ja voittaa Gorean, nämä paneelit herättävät sen ja tekevät siitä vahvemman. Viimeinen taistelu käydään tasanteelta, jonka huipulta Samus löytää Omega Cannon-aseen. Se on ainoa ase jolla vahvemman Gorean voittaa. Samus tappaa Gorean ja ehtii paeta ennen Oubilietten räjähdystä. Peli päättyy onnellisesti.
Sen jälkeen pelissä Metroid Prime 2: Echoes Galaktinen Federaatio lähettää Samusin tarkistamaan Aether-planeetalle pakkolaskun tehneen tutkimusryhmän kohtaloa. Myöhemmin selviää, että kaikki Metroid-loiset eivät kuolleetkaan Tallon IV:llä, vaan Avaruuspiraatit onnistuivat salakuljettamaan niitä Aetherille. Selviää myös, että meteoriitin törmäyksessä Aether jakaantui valon ja pimeyden maailmoihin, jotka ovat täysin identtiset lukuun ottamatta sitä seikkaa, että valon maailmaa asuttavat luminothit, ja pimeyden puolta Ing- niminen rotu. Lisäksi käy ilmi, että varjomaailmassa on kaikki hyvä pahaa. Se koskee jopa ilmaa ja sankariamme Samusiakin. Aetherin seikkailun päätökseksi Samus päihittää oman Phazonia levittävän pahan kaksoisolentonsa nimeltään Dark Samus, sekä Ing-rodun keisarin, ja vie Galaktiselle Federaatiolle tiedon tutkimusryhmän kuolemasta. Kuitenkin Dark Samus huijasi jo toisen kerran kuolemaa, yhdistäen hajonneen itsensä taas yhdeksi Aetherin yllä.
Pelissä Metroid Prime 3: Corruption avaruuspiraatit hyökkäävät planeetta Norionin yllä sijaitsevaan Galaktisen Federaation taistelulaivastoon, jossa Samus ja kolme muuta palkkiometsästäjää on. Samus lähtee Norionin hoitelemaan sen tukikohtaan iskeneitä avaruuspiraatteja ja siellä kohtaa jälleen Meta Ridleyn, joka ei tuhoutunutkaan Tallon IV:llä. Samalla hän ja muut palkkionmetsästäjät kohtaavat vieläkin hengissä olevan Dark Samuksen, joka käy kimppuun, jonka seurauksena Samus vajoaa kuukauden mittaiseen tiedottomuuteen. Kun hän herää Galaktisen Federaation tähtialuksessa, Samus saa tietää korruptoituneen Dark Samuksen iskusta, kun sitä myötä Phazonia on päässyt Samuksen keskushermostoon. Federaatio on kumminkin valmistanut hänelle PED:in (Phazon Enhancement Device), jonka avulla Samus kykenee käyttää Phazonia aseenaan. Hän saa tehtäväksi selvittää mystisesti kadonneiden palkkionmetsästäjien kohtalon, jotka joutuivat myös Dark Samuksen hyökkäyksen kohteiksi, ja tuhota Bryyosta, Elysiasta ja piraattien kotiplaneetalta radioaktiivista Phazonia pursuavat Leviathan-siemenet, jotka ovat peräisin planeetta Phaazesta. Lopulta Samuksen saavuttua Phaazehen hän matkaa sen ytimeen, jossa hän kohtaa Dark Samuksen viimeisen kerran, tuhoten tämän lopullisesti. Kun Phaaze tuhoutuu, kohtaa viimeinkin Phazon-mutaatio loppunsa.
Myöhemmin Super Metroidissa henkiinherätetty Ridley kaappaa Metroidin Ceresistä, joka tuhoutuu jälkimainingeissa. Samus seuraa Ridleytä uudelleen rakennettuun Zebesiin, jossa Samus taistelee Norfairin laavamaassa Ridleyn kanssa kuolemaan saakka. Hoideltuaan Ridleyn Samus jäljittää Metroidin Tourianin tutkimuskeskukseen, jossa Metroidin uhrauksen turvin Samus lopulta tuhoaa Mother Brainin, ja jonka jälkeen Zebes räjähtää.
Hieman myöhemmin Samus lähtee takaisin SR388:lle tiedemiesryhmän suojelijana pelissä Metroid Fusion. SR388:aa vaivaavat räjähdysmäisesti lisääntyneet X-parasiitit, joita Metroidit käyttivät ravintonaan ennen tuhoutumistaan, ja jotka valtaavat uhrin keskushermoston ja vain Metroid-rokotteen ansiosta immuuni Samus voi pelastaa tilanteen. Samus lähetetään X-parasiittien valtaamalle avaruusasemalle puhdistamaan koko paikka. Siellä ollessaan hän kuitenkin saa selville, että hänen X-paratiisista saastuneet puvun osat, jotka tuotiin asemalle tutkittavasti, ovat muotuneet Samuksen näköiseksi olennoksi, SA-X:ksi, joka alkaa saalistamaan Samusta. Hän saa myös selville, että Galaktinen Federaatio on kloonannut useita Metroideja käyttöönsä, ja suunnittelee vangitsevansa myös X-parasiitit tutkittavaksi. Samus ja hänen aluksensa tietokone - Adam - päättelevät X-parasiittien olevan liian voimakkaita hallittaviksi. Samus tuhoaa kaikki X-parasiitit ja Metroidit asemalta ja planeetta SR388:lta. Fusionin lopussa Samus epäilee Federaation pitävän häntä rikollisena tekonsa takia. Adam kuitenkin lohduttaa Samusta sanomalla: "Joku heistä ymmärtää. Jonkun on pakko."
Metroid-pelit
Pelit, joissa Samus on pääroolissa. Pelit eivät ole aikajanassa.
Sarjakuvat
thumb|right|150px|Samus Aran [[Kapteeni N -sarjakuvassa.]]
Samus esiintyi myös säännöllisin väliajoin Suomessa Nintendo-lehdessä ilmestyneessä Kapteeni N -sarjakuvassa, jossa N-ryhmälle selvisi heidän yllätyksekseen Samuksen olevan nainen. Sarjakuvat ovat alun perin Valiant Comicsin julkaisemia ja ne ovat osa Nintendo Comics System -sarjaa. Samus ei esiinny lainkaan Kapteeni N -animaatiosarjassa, vaikka Metroid-sarjasta tuttu Äitiaivo (Mother Brain) onkin animaatiossa varsinainen arkkivihollinen. Samus lisättiin sarjakuvaan paikkaamaan Kapteeni N -animaatiosta tuttujen Simon Belmontin ja Mega Manin jättämää aukkoa, sillä sarjakuvassa ei voitu käyttää muita kuin Nintendon hahmoja. Sarjakuvatarinoissa Samuksella oli romanttisia tunteita Kevin Keeneä kohtaan, huolimatta tämän tunteista prinsessa Lanaan.
Pielpajärven erämaakirkko
Pielpajärven erämaakirkko sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Inarin kirkonkylästä, Inarijärven pohjoispuolella. Se on kesäisin suosittu vihkikirkko.
Terveysside
thumb|Siivekkeetön (vasemmalla) ja siivellinen (oikealla) terveysside Terveysside tunnetaan myös nimellä kuukautisside. Terveysside asetetaan alushousuihin. Sen tarkoitus on imeä kuukautisvuoto itseensä ja estää esimerkiksi vaatteiden sotkeutuminen kuukautisten aikana. Terveyssiteitä on sekä kerta- että kestokäyttöisiä.
Pielpajärven erämaakirkko
Historia
Kirkkokentällä oli kirkkotupia, joissa väki asusti kirkolla käyntien ajan. 1800-luvun loppupuolella siellä oli myös pappila ja väentupa, talli ja navetta sekä muutama talo. Hautausmaata Pielpajärvellä ei ole koskaan ollut, koska vainajat haudattiin Inarinjärven saariin. 1700-luvulla käytössä oli Pielpanniemen tuntumassa sijaitseva Vanha Hautuumaasaari ja myöhemmin Ukonsaaren vieressä sijaitseva Hautuumaasaari.
Terveysside
Terveyssiteitä on olemassa monia eri kokoja, muotoja ja paksuuksia vastaamaan vuodon määrää ja käyttäjän mieltymyksiä. Varsinaisista siteistä on kehitelty myös pikkuhousunsuojia, joita voi käyttää kuukautisvuodon ollessa niukkaa, alushousujen suojaamiseen kuukautisten välillä tai lievään inkontinenssiin.
Pielpajärven erämaakirkko
Historia
Kirkko säilyi käytössä 1800-luvun loppuun. Vuonna 1895 alettiin rakentaa uutta kirkkoa Juutuanjoen suuhun. Silloin Inarin kylään oli syntynyt pysyvää asutusta, ja kirkko haluttiin siirtää sinne. Pommitus tuhosi Inarin kirkon vuonna 1940. Sinä kesänä otettiin Pielpajärven erämaakirkko uudelleen käyttöön ja siellä vietettiin juhannuskirkkoa. Siitä lähtien Pielpajärvellä on vuosittain pidetty juhannusjumalanpalvelus.
Terveysside
Kertakäyttöiset siteet
thumb|Terveyssidepakkauksia marketin hyllyllä. Kertakäyttöinen side pysyy paikallaan siteen alapuolella olevan liimapinnan avulla. Siivekkeellisissä siteissä on lisäksi keskivaiheilla levennykset, jotka taitetaan alushousujen reunan alapuolelle. Siivekkeiden tarkoitus on pitää side paremmin paikoillaan ja estää ohivuotoja.
Pielpajärven erämaakirkko
Historia
Joidenkin kertomusten mukaan lapsensa tappanut piika olisi haudannut lapsensa kellotornin perustuksiin, mutta mitään todisteita ei siitä löytynyt kirkkoa korjatessakaan 1960-luvulla. Väitetään kuitenkin, että levoton sielu joskus itkee kellotornissa yksikseen. Kellotornin keskuspuuta kiertää rakentajien siihen veistämä teksti, joka kuuluu: Herraa kiittäkööt kaikki, jotka elos on.
Nykyiseen asuunsa kirkko korjattiin vuoden 1846 tienoilla, jolloin myös korotettiin sakariston ovia, koska silloinen kappalainen J. W. Durchman valitti, että ei ollut omiaan lisäämään kirkkokansan hartautta, jos pappi sakastista tullessaan löi päänsä oven kamanaan ja hoippui puolipökerryksissä alttarille.
Terveysside
Kertakäyttöiset siteet
Terveysside on perusrakenteeltaan sellumassaa, joka on valkaistu esimerkiksi kloorilla, hapella tai vetyperoksidilla. Sellumassa on puusta keittämällä valmistettua fluff-massaa (engl. fluff pulp), joka tarkoittaa revinnäissellua. Suomessa fluff-massaa jalostaa ostosellusta UPM-Kymmene Oyj:n Rauman tehdas.
Pielpajärven erämaakirkko
Historia
Museovirasto kunnosti vuosina 1975–1976 kirkkoa perinteisin työmenetelmin.
Nykyään
Kirkolle johtaa viiden kilometrin mittainen patikkareitti, joka on avoinna ympäri vuoden. Maatiainen ry valitsi kirkon ja sen lähiympäristön vuoden perinnemaisemaksi vuonna 2021. Kirkkoon voi tutustua omatoimisesti ei se maksa mitään. Läheisyydessä on erillinen tulentekopaikka ja päivätupa turisteille.
Vuonna 2022 kirkon tontille tuotiin lampaita laiduntamaan, minkä avulla oli tarkoitus suojella paikallista ruohovartista kasvistoa. Metsähallitus organisoi lampaille kesäkuukausiksi vapaaehtoiset paimenet, jotka vaihtuvat viikon välein.
Terveysside
Kertakäyttöiset siteet
Siteen pintakerros on useimmiten polypropyleenistä tai polyeteenistä valmistettua kuitukangasta. Siteessä voi olla myös viskoosia tai nailonia. Siteen imukerroksessa sijaitsevat absorbenttiaineet, jotka imevät nesteen itseensä (hydrogeeli), viimeisenä on muovinen taustamateriaali, joka estää kosteuden siirtymistä pois siteestä. Osat ovat kiinni toisissaan liimalla. Suurimpia valmistajia ovat Kimberly-Clark, SCA ja Procter & Gamble.
Kertakäyttöinen side hävitetään käytön jälkeen sekajätteen mukana. Terveyssidettä ei saa huuhtoa alas wc-pöntöstä, sillä se voi tukkia viemärin.
Kertakäyttöisiä siteitä on saatavilla nykyään myös miedosti hajustettuina.
Kestoside
Kestoside on kertakäyttöistä sidettä ympäristöystävällisempi vaihtoehto. Sitä ei heitetä roskiin käytön jälkeen, vaan se pestään pesukoneessa ja voidaan sen jälkeen ottaa uudelleen käyttöön.
Kestoside kiinnitetään paikoilleen yleensä neppareilla siivekkeiden reunoista, toisinaan kiinnikkeenä käytetään myös tarranauhaa. On myös siivekkeettömiä kestositeitä, jotka pysyvät paikoillaan napakoissa alushousuissa.
Kestositeessä on päällimmäisenä ihoa vasten miellyttävän tuntuinen kangas, esimerkiksi puuvillaflanelli tai -trikoo. Siteen keskellä on muutama kerros imukykyistä materiaalia, esimerkiksi puuvillafroteeta. Alimmaisena kerroksena on usein kosteussulkukangas, joka estää kosteuden siirtymisen siteestä vaatteisiin. Kosteussulku on usein tehty nylonista tai PUL-kankaasta (polyuretaanikalvolla laminoitu kangas). Useimmiten kestositeet valmistetaan puuvillasta tai muusta pehmeästä luonnonkuidusta, esimerkiksi bambu- tai hamppukankaista. Nykyään on myös kehitetty imukykyisiä tekokuituisia kankaita.
Yhä useammat naiset etsivät vaihtoehtoja kertakäyttöisille tamponeille ja kuukautissiteille esimerkiksi terveydellisistä, ympäristö-, taloudellisuus- tai käytännön syistä. Muita suosittuja vaihtoehtoja ovat ympäristöystävällisestä, valkaisemattomasta (ja usein geenimuuntelemattomasta) puuvillasta tai joskus luonnonmukaisesta puuvillasta valmistetut tamponit, luonnon pesusienestä valmistetut tamponit ja kuukautiskupit.
Historiaa
Oletettavasti kestositeitä on käytetty hyvin pitkään. Kertakäyttöiset siteet yleistyivät markkinoilla 1920-luvulla, tosin niitä myytiin jo 1890-luvun lopulla.
Muut kuukautissuojat
Terveyssiteen sijasta kuukautissuojana voi käyttää tamponia, kuukautiskuppia tai kuukautissientä.
Juan Alberto Melgar
Juan Alberto Melgar Castro (1930−1987) oli hondurasilainen kenraali. Hän toimi maansa johdossa vuosina 1975−1978. Kenraali Melgar Castro kaappasi vallan maata 12 vuotta hallineelta Arellanolta vuonna 1975. Hänen valtakautensa päättyi skandaaliin, jossa useita korkeita sotilasjohtajia oli sekaantuneina murhiin ja huumekauppaan.
Mitre Sports International
Mitre Sports International on vuonna 1817 Huddersfieldissä, Englannissa perustettu yritys, joka valmistaa urheiluvälineitä jalkapalloon, rugbyyn ja verkkopalloon. Yritys on nykyisin Pentland Groupin omistuksessa ja sen päämaja sijaitsee Finchleyssä, Englannissa.
Mitren perusti vuonna 1817 Benjamin Crook. Sana mitre tarkoittaa englannin kielellä hiippaa. Nykyisin Mitre valmistaa jalkapallovälineistä palloja, maalivahdin hanskoja, säärisuojia, vaatteita, kenkiä ja muuta oheistavaraa. Rugbyvälineistä Mitre valmistaa nykyisin palloja, vaatteita, kenkiä, suojia sekä muita tavaroita. Verkkopallovälineistä Mitre valmistaa vain palloja, laukkuja ja muuta tavaraa.
Jalkapallomaajoukkueista El Salvador pukeutuu Mitren asuihin. Myös muun muassa The Football League käyttää kaikissa turnauksissaan Mitren palloja. Verkkopallossa Englannin ja Etelä-Afrikan maajoukkueet pukeutuvat Mitren asuihin. Yksittäisistä pelaajista muun muassa australialainen jalkapallomaalivahti Mark Schwarzer käyttää Mitren hanskoja.
Håkan Andersson
Lars Paul Håkan Andersson (s. 14. maaliskuuta 1940 Pietarsaari ) on suomalainen kasvatustieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin (Vaasa) kasvatustieteen vt. professori 1974–1984 ja professori 1984–2003 ja tutki historianopetusta ja opetustaidon arviointia. Hän on ollut vuodesta 2000 Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen puheenjohtaja.
Igor Spasovhodski
Igor Spasovhodski (, s. 1. elokuuta 1979) on venäläinen kolmiloikkaaja.
Spasovhodski karsiutui loppukilpailusta vuoden 2000 Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa ja Sydneyn olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa tuloksella 17,08 metriä ja pronssia Edmontonin MM-kilpailuissa tuloksella 17,44 metriä. Spasovhodski oli seitsemäs Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa 2002 tuloksella 16,52 metriä, mutta karsiutui saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa ja seuraavan vuoden Pariisin MM-kilpailuissa.
Spasovhodski voitti kultaa Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa 2005 tuloksella 17,20 metriä, mutta karsiutui saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 17,25 metriä.
Spasovhodski oli yhdeksäs Pekingin olympialaisissa 2008 tuloksella 16,79 metriä. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 17,15 metriä ja sijoittui seitsemänneksi Berliinin MM-kilpailuissa tuloksella 16,91 metriä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Spasovhodski oli kahdeksas tuloksella 16,42 metriä.
Spasovhodskin ennätys on 17,44 metriä, jonka hän hyppäsi Edmontonissa 6. elokuuta 2001. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,31 metriä Moskovassa 11. maaliskuuta 2006.
Warkauden Klubi
pienoiskuva|Warkauden Klubin nimikyltti. Varkauden klubi oli Varkauden keskustassa sijaitseva kartano, joka siirrettiin Terijoelta Varkauden Päiviönsaareen vuonna 1876. Varkauden klubi on toiminut historiansa aikana ruukinpatruunan asuntona, hotellina, ravintolana ja virkamiesklubina. Klubilla järjestettiin erilaisia tilaisuuksia, tapahtumia ja juhlia. Klubilla ovat vierailleet muun muassa presidentit C. G. E. Mannerheim, Lauri Kristian Relander ja Urho Kekkonen. Puurakenteinen Warkauden Klubin päärakennus tuhoutui kokonaan tulipalossa 27. helmikuuta 2021.
Daniele Bonera
Daniele Bonera (s. 31. toukokuuta 1981 Brescia, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea puolustaja.
Bonera edusti viimeiset pelivuotensa Primera Divisiónin Villarreal CFia, jonka riveihin hän siirtyi kesällä 2015. Aiemmin hän oli edustanut Bresciaa vuosina 1999–2002, Parmaa vuosina 2002–2006 ja AC Milania vuosina 2006–2015.
Bonera on pelannut myös Italian maajoukkueessa, mutta ei ole mahtunut maan joukkueisiin arvokisojen lopputurnauksiin. Hän on ollut voittamassa Italian paidassa alle 21-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2004 ja olympiapronssia vuoden 2004 kesäolympialaisissa.
3 (kappale)
”3” on poplaulaja Britney Spearsin kappale, joka julkaistiin lokakuussa 2009 ensimmäisenä singlenä seuraavan kuun kokoelma-albumilta The Singles Collection. Suomessa ”3” julkaistiin digitaalisessa muodossa 5. lokakuuta 2009.
Kappaleen ovat säveltäneet Max Martin, Shellback ja Tiffany Amber. Martin toimi myös tuottajana.
M/S Sally Albatross
M/S Sally Albatross on kahden eri laivan nimi:
Gay Ehrnrooth
Gay Sturesson Ehrnrooth (14. kesäkuuta 1925 Viipuri – 14. elokuuta 2006 Espoo) oli suomalainen metsäteollisuuden vaikuttaja ja vuorineuvos (1976). Hän oli koulutukseltaan diplomiekonomi. Hän oli Suomen selluloosayhdistyksen Finncellin palveluksessa ja nousi sen johtajaksi vuosiksi 1965–1969. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n toimitusjohtaja 1969–1988, Kymmene Oy:n johtokunnan jäsen. Hän toimi Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1976–1977 ja Teollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1978–1981.
Rantabaari (4. tuotantokausi)
Suomalaisen Rantabaari-draamasarjan neljännen tuotantokauden julkaisu C More -suoratoistopalvelussa alkoi syyskuussa 2021. Aiemmilta kausilta mukana oli 11 hahmoa, joiden lisäksi sarjaan tuli useita uusia roolihenkilöitä.
Sarjaa julkaistiin C Moreen neljä jaksoa viikossa. Televisiossa kauden esittäminen alkoi Sub-kanavalla 4. maaliskuuta 2022 alkaen. Kanavalla sarjaa esitettiin alkuun kaksi jaksoa viikossa, kesäkuusta 2022 alkaen neljä jaksoa viikossa. Ilmaisessa MTV Katsomo -suoratoistopalvelussa sarjaa julkaistaan viikossa 4 jaksoa.
Piirrosvideo
Piirrosvideo (valkotauluvideo, tussivideo) on elävään piirtämiseen perustuva video, jossa yleensä kerrotaan jokin tarina. Englanniksi videoita kutsutaan nimillä whiteboard animation, animated doodling tai video scribing. Piirrosvideoita on käytetty viestinnässä ja tarinankerronnassa kansainvälisesti suhteellisen laajasti 2000-luvulta alkaen. Suomessa ilmiön suosio kasvaa jatkuvasti.
Historia
UPS:n mainokset vuodesta 2007 alkaen olivat tienraivaaja ja tulivat hyvin tunnetuiksi Yhdysvalloissa.
Ennen internetiä ilmiötä kehitti Suomessa eteenpäin Kylli Koski, jonka satuja Yle televisioi.
Tekniikka
Piirrosvideo toteutetaan yleensä niin, että piirtäjä piirtää alustalle (valkotaulu, paperi) ja kuvaa koko piirtämisen prosessin, joka sitten nopeutetaan sujuvaksi tarinaksi ja rytmitetään puheeseen sopivaksi videoeditoinnin keinoin. Joissakin piirrosvideoissa on myös animoituja osioita. Piirrosvideoita on tehty myös siten että piirtäjä piirtää samalla kun hän tai joku muu puhuu.
Käyttötarkoitukset
Piirrosvideoita käytetään muun muassa koulutukseen, mainontaan, markkinointiin, taiteeseen ja organisaatioiden sisäiseen viestintään. Usein piirrosvideot julkaistaan internetissä esim. Youtube- tai Vimeo-palveluissa. Piirrosvideoiden on todettu saavan enemmän katsojakertoja kuin perinteiset videoanimaatiot.
Bengt Sohlberg
Bengt Viktor Ferdinand Sohlberg (s. 12. tammikuuta 1950 Pyhtää) on suomalainen agrologi, maanviljelijä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Sohlbergin puoliso on Tua Mangström. Sohlberg valmistui agrologiksi Högre Svenska Lantbruksläroverketistä 1972. Hän oli Malmgårdin tilan omistaja Siuntiossa 1972–2011 ja on Siuntion Koneasema Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1985. Sohlberg on myös Gerkin kartanon viljelijä Espoossa ja hänellä on ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, kuten Nylands Svenska Lantbrukssällskapin johtokunta ja seuran puheenjohtajuus 1998–2012, Svenska lantbrukssällskapens förbundin puheenjohtajuus 2003–2012, Aktia Oyj:n hallintoneuvosto 2009–2013 ja Aktia Pankki Oyj:n hallintoneuvosto vuodesta 2013 sekä ProAgria-yhtymän, vuodesta 2011 ProAgria-ryhmä, hallitus 2003–2012, jonka varapuheenjohtaja hän oli vuodesta 2006 ja puheenjohtaja 2010–2011. Ruotsin Kuninkaallisen metsä- ja maatalousakatemian jäseneksi Sohlberg tuli 1999. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2013.
Nise da Silveira
Nise da Silveira (15. helmikuuta 1905 Maceió, Brasilia – 30. lokakuuta 1999 Rio de Janeiro, Brasilia ) oli brasilialainen psykiatri, Carl Jungin oppilas. Hän oli taideterapian edelläkävijä joka suositteli kuntouttavaa toimintaterapiaa mielisairauksien hoitoon aikana jolloin yleisimpiin hoitomenetelmiin kuuluivat lobotomia ja sähköshokit.
Da Silveira syntyi 1905 Maceióssa, Brasiliassa. Hänen isänsä oli matematiikanopettaja Faustino Magalhães da Silveira ja äiti oli pianisti Maria Lídia da Silveira. Hän aloitti 16-vuotiaana Bahiassa lääketieteen opinnot ja oli luokkansa ainoa nainen. Hän valmistui 21-vuotiaana psykiatriaan erikoistuneena. Hän avioitui lääkäri Mário Magalhãesin kanssa ja he muuttivat Rio de Janeiroon jossa da Silveira oli kuusi vuotta töissä psykiatrisessa sairaalassa. Vuonna 1934 hän joutui vangituksi puolentoista vuoden ajaksi kun hänen työtoverinsa kavalsi hänet marksilaisen kirjallisuuden hallussapidosta ja häntä syytettiin kommunismista.
Päästyään vankilasta hän ei voinut palata julkiselle puolelle töihin ennen armahdusta, ja vasta sen jälkeen hän pääsi palaamaan psykiatriselle osastolle. Hän pettyi usein hototapoihin joita piti väkivaltaisina ja epäinhimillisinä. Da Silveira oli kapinallinen joka sai innoitusta valtavirran ulkopuolelta psykiatrian alalta ja sen ulkopuolelta. Hän sai vaikutteita silloisesta valtavirrasta poikkeavilta psykiatreilta kuten: R. D. Laingilta, David Cooperilta ja Maxwell Jonesilta, ja alkoi heidän innoittamanaan kehittämään uusia tapoja kroonisesti mielisairaiden potilaiden kanssa työskentelyyn ja hoitoon.
Uusien hoitojen kehittäminen johti siihen että da Silveira perusti vuonna 1946 osaston, jossa potilaita rohkaistiin ilmaisemaan tuntitaan maalauksen ja kuvanveiston keinoin. Hän sovelsi Jungin oppeja potilaiden teosten tulkintaan, ja koetti näin ymmärtää potilaiden oireiden alla piileviä psykoottisia prosesseja. Menetelmä oli tuloksekas ja monet potilaat pystyivät palaamaan arkielämään. Potilastöitä laitettiin esille myös da Silveiran perustamaan Alitajuisen taidemuseoon (Museu de Imagens do Inconsciente). Da Silveira kokeili myös eläinten käyttämistä terapian apuna.
Leewardantillit
Leewardantillit koostuu Venezuelan pohjoispuolella sijaitsevaista saarista. Näitä saaria ovat Alankomaiden Antilleihin kuuluvat ABC-saariksi kutsutut Aruba, Bonaire ja Curaçao sekä Venezuelan Karibiaan kuuluvat saaret. ABC-saarten ilmasto on kuiva ja maaperä on karu. Siellä tyypillisiä kasveja ovat divipuut, jättiläiskaktukset ja lääkealoe. Bonairen saarella pesii flamingoyhdyskunta. Tämän saaren ympärillä on koralliriutta. ABC-saarilla suurin osa asukkaista puhuu kreolia. Osa Venezuelan Karibiasta sijaitsee Maracaibon altaan yhteydesssä, joka puolestaan on lähellä Cordilla de Méridan vuoristoa, joka sijaitsee Venezuelan rannikolla.
Kalle Altti
Varhaiset vuodet
Syyskuussa 1920 Altti vangittiin epäiltynä osallisuudesta Kuusisen klubin murhiin. Etsivän keskuspoliisin myöhemmin hankkimien tietojen mukaan Altille olisi annettu tehtäväksi Kullervo Mannerin murhaaminen, jota hän ei kuitenkaan toteuttanut. Altti vapautettiin marraskuussa ja komennettiin tykkipatteristoon Perekopinkannakselle. Keväällä 1921 hän hakeutui punaupseerien jatkokurssille Pietariin, mutta jäi piileskelemään kaupunkiin ja siirtyi kesällä salaa Suomeen. Viranomaiset kuulustelivat Alttia Kellomäellä, josta hän pian pääsi palaamaan Helsinkiin. EK kuulusteli Alttia vielä marraskuussa 1922, muttei löytänyt mitään raskauttavaa. Altti otettiin kuitenkin tarkkailuun ja epäiltiin, että hänet oli lähetetty Suomeen jotakin salaista tehtävää varten. Altti työskenteli Helsingissä autonkuljettajana ja myöhemmin sotavuosien jälkeen tarkastajana kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä.