cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uuden testamentin kaanon
Kaanonin muodostaminen
Varhaisissa seurakunnissa luettiin Tanakhin – tai hieman laajemman Septuagintan – ohella myös tunnettujen kristittyjen opettajien kirjeitä ja kirjoja. Varhaiskristillisyys ei ollut yhtenäinen liike ja eri tulkintojen kannattajien välillä oli ristiriitoja. Vasta toisella vuosisadalla kirkon linja haluttiin yhtenäistää ja tähän antoi lisäpontta erityisesti ”harhaopettaja” Markion Toinen ja kolmas vuosisata olivat keskeisiä ajankohtia, kun määriteltiin Uuden testamentin kaanon eli ohjeellisen tekstikokoelman rajat. Näiltä vuosisadoilta tietoa on niukasti ja hajanaisesti. Sen sijaan neljänneltä vuosisadalta löytyy kanonisointiin liittyvää pohdintaa merkittävästi. Kaanonin rajoista kirjoiteltiin kristittyjen parissa, ja se oli puheenaihe neljännen sekä viiden vuosisadan eri kirkolliskokouksissa.
Ensimmäisinä kaanonin aseman saavuttivat Paavalin kirjeet ja neljä evankeliumia. Lopullisesti Uusi testamentti -tekstikokoelma oli valmis neljänteen tai viidenteen vuosisataan mennessä. Uuden testamentin kaanonin, sellaisena kuin se nykyisin tunnetaan, luetteli ensimmäisenä Pyhä Athanasios, Aleksandrian piispa, kirkolleen osoitetussa kirjeessä vuonna 367.
Erilaiset kaanonit
Kristillisen kirkon kolmen ensimmäisen vuosisadan aikana kirkolla ei ollut yhtä kaanonia, jonka kaikki tahot olisivat hyväksyneet. Jo toisella vuosisadalla oli kuitenkin olemassa yhteinen kokoelma kirjeitä ja evankeliumeja, joita suurin osa kirkon johtajista piti autoritatiivisina. Näihin kirjoihin kuuluivat neljä nykyistä evankeliumia ja suuri osa Paavalin kirjeistä. Justinus Marttyyri, Ireneus ja Tertullianus, jotka kaikki elivät toisella vuosisadalla, katsoivat näiden olevan yhdessä Vanhan testamentin kirjojen kanssa jumalallisesti inspiroituneita. Monia muita kirjoja pidettiin suuressa arvossa, mutta niiden arvostus laski vähitellen, ja ne päätyivät Uuden testamentin apokryfikirjojen joukkoon.
Noin vuonna 170 laadittiin niin kutsuttu Muratorin kaanon, jossa lueteltiin hyväksytyt teokset. Tämä kaanon oli hyvin samanlainen kuin nykyinen, mutta siihen kuuluivat myös Pietarin ilmestys sekä Salomonin viisaus eli Viisauden kirja, joka luetaan nykyisin deuterokanonisiin kirjoihin.
Uuden testamentin kaanonin määritteli ensimmäisenä Athanasius vuonna 367. Tämä kaanon sai yhä suuremman ja suuremman suosion, kunnes se hyväksyttiin lopulta Karthagon kolmannessa kirkolliskokouksessa vuonna 397.
Tämäkään kokous ei kuitenkaan lopettanut keskustelua kokonaan. Jotkut tahot jatkoivat muutamien kirjojen kyseenalaistamista. Kyseenalaistettuihin kirjoihin kuuluivat erityisesti Jaakobin kirje ja Johanneksen ilmestys. Vielä 1500-luvulla teologi ja uskonpuhdistaja Martti Luther kyseenalaisti mutta ei hylännyt, Jaakobin kirjeen, Juudaksen kirjeen, Kirjeen heprealaisille ja Johanneksen ilmestyksen. Yhä edelleen Lutherin saksankieliset Raamatut painetaan niin, että nämä kirjat ovat kaanonissa viimeisinä. Koska jotkut protestantit kyseenalaistivat Raamatun kirjojen kaanonin tällä tavoin, Trenton kirkolliskokous vahvisti katolisen kirkon käyttämän kaanonin uudelleen osana kirkon dogmia vuosina 1545–1563.
Kaanonin ulkopuolellinen kirjallisuus
Kaanonin ulkopuolelle jäi suuri määrä kirjallisuutta, jota luettiin ensimmäisinä vuosisatoina varhaiskristillisissä seurakunnissa. Kristinusko ei ollut yhtenäinen vielä ensimmäisten vuosisatojen aikana. Merkittäväksi uskonnolliseksi liikkeeksi nousi salattua tietoa korostanut gnostilaisuus, joka loi runsaasti kirjallisuutta toisen ja neljännen vuosisadan välillä. Kaanonin ulkopuolelle jääneitä eli apokryfisiä kirjoituksia on nykypäivään asti säilynyt vaihtelevasti. Joistakin tiedetään pelkkä nimi, toisista on löytynyt lyhyitä katkelmia, ja näiden lisäksi on olemassa kokonaisia käsikirjoituksia – vieläpä useita eri versioita.
Ehkä merkittävin kaanonin ulkopuolinen teos on Tuomaan evankeliumi, joka koostuu lyhyistä Jeesuksen lauseiden kokoelmista. Teos on laadittu vuosien 100–150 tienoilla. Se muistuttaa Q-lähdettä käyttäviä Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeita. Tuomaan evankeliumi on leimattu gnostilaiseksi, vaikka se oli varsin käytetty monenlaisissa varhaiskristillisissä seurakunnissa.
Vuosien 80–160 välillä kirjoitettiin teoksia, jotka olivat sisällön ja ajankohdan puolesta lähellä kanonisoituja kirjoja. Ne kulkevat nimellä apostolisten isien kirjat eli Apostoliset isät. Korkeassa arvossa olivat myös Hermaan Paimen, Ensimmäinen Klemensin kirje, Didakhe, Barnabaan kirje, Pietarin ilmestys ja Paavalin teot.
Viitteet
Kanon des Neuen Testaments
Poplatš meni, ritško...
Poplatš meni, ritško... on ukrainalaisen black metal -yhtyeen Krodan ensimmäinen studioalbumi. Albumista on julkaistu sekä C-kasetti- että CD-painos, joista C-kasettipainos on rajoitettu vain tuhanteen kappaleeseen. Albumista on myös julkaistu vuonna 2006 vinyylilevypainos, joka sisälsi kappaleen Осіннім Подихом Останнім... ja muista painoksista poikkeavan kansikuvan. Viimeisin painos on vuonna 2007 ulos tullut digipack, jonka julkaisi Hammermark Art, digipackin erikoisuutena on lisäkappale Борвій.
Levyn musiikki yhdistelee ukrainalaista kansanmusiikkia sekä black metalia. Sanoitukset, jotka on kirjoitettu ukrainaksi, käsittelevät luontoa ja vanhoja slaavilaisia perinteitä.
Pappilanmäki (Kirkkonummi)
Pappilanmäki (ruots. Prästgårdsbacken) on kunnanosa Kirkkonummella. Pappilanmäki sijaitsee Kirkkonummen keskustan pohjoiskupeessa, mäen päällä. Pappilanmäessä sijaitsee Kirkkonummen seurakuntatalo sekä Lyan-talo, jossa seurakunta järjestää paljon nuorisotapahtumia. Pappilanmäki koostuu pääasiassa omakotitaloista sekä rivitaloista, mutta myös muutamasta pienkerrostalosta.
Taksiluku
Ta(2):n, joka tunnetaan myös Hardy-Ramanujanin lukuna, julkaisi ensimmäisenä Bernard Frénicle de Bessy vuonna 1657. Hardy-Ramanujan -nimen luku sai matemaatikkojen G. H. Hardy ja Srinivasa Ramanujan tapaamisen yhteydessä. Hardy kertoi tapauksen seuraavasti::
''Menin kerran tapaamaan häntä (Ramanujania) hänen ollessaan sairasvuoteella Putneyssä. Matkustin taksilla numero 1729 ja huomautin luvun olevan harvinaisen ikävystyttävä ja toivovani, ettei kyseessä ollut huono enne. ”Ei”, hän vastasi, ”se on varsin kiinnostava luku, se on pienin luku joka voidaan ilmaista kahden positiivisen kuution summana kahdella eri tavalla.”''
Seuraavat taksiluvut löydettiin tietokoneilla: John Leech löysi Ta(3):n vuonna 1957, E. Rosenstiel, J. A. Dardis ja C. R. Rosenstiel Ta(4):n 1991 sekä David W. Wilson Ta(5):n marraskuussa 1997. Ta(6):n löytymisestä ilmoitti Uwe Hollerbach NMBRTHRY - postituslistalla 9. maaliskuuta 2008.
Rajoitetumpi taksilukuongelma edellyttää taksiluvun olevan kuutiolla jaoton, toisin sanoen taksiluku ei saa olla jaollinen millään muulla kuutiolla paitsi 13:lla. Kun kuutiolla jaoton taksiluku T kirjoitetaan muodossa T = x3+y3, lukujen x ja y on oltava keskenään jaottomia, toisin sanoen niiden suurimman yhteisen tekijän on oltava yksi. Yllä luetelluista taksiluvuista ainoastaan Ta(1) ja Ta(2) ovat kuutiolla jaottomia. Pienimmän kuutiolla jaottoman taksiluvun, jolla on kolme eri esitystapaa, löysi Paul Vojta vuonna 1981 ollessaan jatko-opiskelija. Se on
Pienimmän kuutiolla jaottoman taksiluvun, jolla on neljä eri esitystapaa, löysivät Stuart Gascoigne ja hänestä riippumattomasti Duncan Moore vuonna 2003. Se on
The Republia Times
The Republia Times on Lucas Popen tekemä huhtikuussa 2012 julkaistu ilmainen selaimella pelattava peli. Pelissä pelaaja on The Republia Times -nimisen sanomalehden päätoimittaja, jonka tehtävänä on valita lehdessä julkaistavat artikkelit. Lehti ilmestyy kuvitteellisessa Republian valtiossa.
Ravals
Ravals on asuinalue Kirkkonummella. Ravalsissa on paljon asutusta, ja asuinrakennukset koostuvat pääasiassa omakotitaloista ja rivitaloista. Alueella on myös luhtitaloja.
Naisten Nelonen
Naisten Nelonen  on Suomen naisten jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. Peliaika sarjassa on 2 x 40 min (2018). Kaudella 2019 Naisten Nelosta pelataan Helsingin, Länsi-Suomen, Tampereen ja Uudenmaan piireissä.
Ravals
Palvelut
Ravals on parin kilometrin päässä Kirkkonummen keskustasta luoteeseen. Lähin elintarvikeliike on Lindalin Sale-lähikauppa. Ennen Ravalsissa oli myös yksityinen kioski, mutta se purettiin ja sen tontille rakennettiin amerikkalaistyylinen pienkerrostalo. Lisäksi Ravalsissa on päiväkoti.
Naisten Nelonen
Helsinki ja Uusimaa
Pelataan yhteissarjana Uudenmaan kanssa neljässä lohkossa. Syyskierrokselle muodostetaan 10 joukkueen nousulohko ja loput joukkueet syyskierrokselle kolmeen tasolohkoon.
Pukaro
thumb|200px|right|Pukaron sijainti Lapinjärvellä Pukaro on Lapinjärven kuntaan kuuluva kylä, joka sijaitsee Lindkosken pohjoispuolella, rajoittuen luoteessa Artjärveen, lounaassa Vasarankylään ja koillisessa Kimonkylään. Pukarolla sijaitsee suosittu matkailukeskus Pukaron Paroni ja kaksi kartanoa: Pukaron kartano sekä Lomnäsin kartano.
Pukaro on asukasluvultaan Lapinjärven kolmanneksi suurin kylä: vuoden 2006 lopussa Pukaron asukasluku oli 313. Pukaron asukkaista 7 % on ruotsinkielisiä. Ruotsinkielisiä oli enemmistö 1900-luvun alkuun saakka. Kylän ensimmäinen kansakoulu oli ruotsinkielinen, se perustettiin 1889. Kylässä toimi suomenkielinen ala-aste vuoteen 2015 asti.
HMS Vancouver
HMS Vancouver (viirinumerot D28 ja huhtikuusta 1918 G04 ) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla. Alus nimettiin 1. huhtikuuta 1928 HMS Vimyksi, jolloin sen viirinumeroksi tuli D33. Alus palveli HMS Vimynä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1916 osana 1916-1917 laivasto-ohjelmaa Beardmoren telakalta Dalmuirista Glasgowista, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1917 nimellä HMS Vancouver. Aluksen nimi oli kunnianosoitus George Vancouverille (1757-1798). Se valmistui 9. maaliskuuta 1918.
Palvelus
Alus poli ensimmäisen maailmansodan lopun Suuressa laivastossa, minkä jälkeen se oli Itämerellä tukemassa Venäjän vallankumouksellisia vastaan taistelevia joukkoja. Alus siirrettiin vuoden 1921 lopulla Atlantin laivaston 1. hävittäjälaivueeseen ja edelleen laivueen mukana Välimeren laivastoon.
HMS Vimy
Vimy palautettiin 9. elokuuta 1939 palvelukseen miehitettynä reserviläisillä, jolloin se osallistui Weymouthin lahdella kuningas Yrjö VI:n pitämään reservilaivaston katselmukseen. Syyskuussa alus siirrettiin 11. hävittäjälaivueeseen kanaalinsaattueiden suojaksi sekä sukellusveneiden torjuntaan. Laivueen muut alukset olivat: laivueenjohtajan HMS Mackay, HMS Vanquisher, HMS Walker, HMS Versatile, HMS Warwick, HMS Whirlwind ja HMS Winchelsea.
Tammikuun 1940 alus oli edelleen Kanaalin ja Pohjanmeren saattueiden suojana. Helmikuussa alus siirrettiin lounaisen reitin alaisuuteen, missä se suojasi saattueita Liverpoolin ja Gibraltarin välillä. Huhtikuussa alus palautettiin Pohjanmerelle ja toukokuussa se liitettiin Doverin alaisuuteen 19. laivueeseen suojaamaan Kanaalin liikennettä.
Alus evakuoi 22. toukokuuta Walesiläiskaartin joukkoja Calaisista Doveriin. Seuraavana päivänä se siirsi merijalkaväen tuhoamispartion Boulogneen operaatiossa XD (G). Alus liitettiin 30. toukokuuta operaatio Dynamoon evakuoimaan joukkoja Dunkerquesta. Se teki neljä matkaa joutuen lukuisiin ilmahyökkäyksiin. Alus vaurioitui 31. toukokuuta kolaroituaan jahti Yamureen kanssa ja jouduttuaan ilmahyökkäykseen.
Kesäkuun alus odotti telakalle pääsyä, jolloin viirinumero vaihdettiin I33:ksi. Heinäkuun alus oli telakalla, mistä se vapautui elokuussa liitettynä Kotilaivastoon. Alus suojasi 11. syyskuuta miinoitusmatkalla 1. miinalaivuetta. Lokakuussa alus liitettiin suojaamaan joukkojensiirtoja. Alus suojasi 7.-12- lokakuuta saattuetta WS3B. Vuoden lopulla saatiin tieto, että alus muutettaisiin pitkän matkan saattajaksi.
Alus oli tammikuusta muutostöissä Portsmouthin telakalla, mistä se vapautui huhtikuussa. Toukokuussa koeajojen päätyttyä alus lähti Freetowniin 18. laivueeseen suojaamaan alueen meriliikennettä. Heinäkuussa alus siirrettiin Gibraltarille.
Alus liittyi 17. syyskuuta saattueeseen HG73 kahden sluupin ja kahdeksan korvetin kanssa suojatakseen matkan Ginraltarilta Liverpooliin. Regia Marinan sukellusvene ''R.Smg. Luigi Torelli'' hyokkäsi 20. syyskuuta saattueen kimppuun, jolloin HMS Wild Swan vaurioitti sukellusvenettä syvyyspommein. Seuraavana päivänä Vimy upotti sukellusveneen ''R. Smg. Alessandro Malaspina''. Saattue joutui 24. syyskuuta ilmahyökkäykseen, joka torjuttiin saattajien tykkitulella. Saattue joutui 26.-27. syyskuuta Saksan laivaston sukellusveneryhmän maaliksi, jolloin upotettiin yhdeksän rahtialusta. Alus erkani 1. lokakuuta Liverpoolissa saattueesta ja lähti 21. marraskuuta saattueen WS21Z mukana Freetowniin, jonne se saapui 25. marraskuuta.
Bartolomeo da Bologna
Bartolomeo da Bologna oli italialainen säveltäjä 1400-luvun alkupuolella.
HMS Vancouver
HMS Vimy
Vuoden 1942 alun alus oli Freetownissa saattajana suojaten muun muassa joukkojenkuljetussaattueita, kunnes se siirrettiin elokuussa Karibianmerelle.
Bartolomeo da Bologna
Bartolomeo oli kotoisin Bolognasta tai sen läheltä ja vietti osan elämästään Ferrarassa. Hän oli benediktiini, jonka tiedetään varmuudella olleen Ferrarassa urkurina vuonna 1407. Hänet on mainittu olleen elossa vielä alkuvuodesta 1427, mutta tätä myöhemmästä ajasta ei ole tietoa.
Teoksia
Bartolomeo da Bolognalta on säilynyt seitsemän teosta:
Pajarien tulo
Pajarien tulo on Johan Halvorsenin orkesterisävellys vuodelta 1893. Teos kuuluu Halvorsenin suosituimpiin, ja siitä tuli nopeasti maailmanlaajuinen menestys.
Teoksen taustalla on Halvorsenin saama työtarjous: hänet oli kutsuttu Bukarestin konservatorioon musiikinopettajaksi, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta. Hän kiinnostui kuitenkin kaupungin historiasta ja luki Romanian pajareista ja näiden saapumisesta Bukarestiin 1700-luvulla. Selostus kiehtoi Halvorsenin mielikuvitusta niin että hänen oli lähes pakko säveltää siihen musiikkia. Pajarien tuloa käytettiin aluksi näytelmämusiikkina Bergenin teatterissa, ja kaksi vuotta myöhemmin Halvorsen sovitti sen suurelle sinfoniaorkesterille.
Celebrity Millennium
GTS Celebrity Millennium on Celebrity Cruisesin Millennium-luokan risteilyalus. Aluksen sisaralukset ovat Celebrity Constellation, Celebrity Infinity ja Celebrity Summit.
Aluksen ravintolapalveluihin kuuluvat muun muassa kaksikerroksinen pääravintola nimeltä Metropolitan sekä buffet, josta tarjoillaan aamiainen, lounas, ja päivällinen kannella 10.
Tällä hetkellä alus vierailee seuraavissa kohteissa: Alaska, Vancouver ja Seward kesäkaudella, Havaiji ja eteläinen Tyynimeri syksyllä, ja Kaakkois-Aasia, Singapore ja Hongkong talvikaudella.
Teinidraamakuningattaren tunnustukset
Teinidraamakuningattaren tunnustukset (Confessions of a Teenage Drama Queen) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Sara Sugarman. Elokuva perustuu Dyan Sheldonin samannimiseen romaaniin.
Juoni
Mary ”Lola” Steppe on 15-vuotias tyttö, joka on kasvanut New Yorkissa ja haluaa epätoivoisesti olla kuuluisa Broadway-näyttelijä. Hänen surukseen hänen perheensä muuttaa New Jerseyn esikaupunkialueelle. Uudessa koulussaan Lola tutustuu epäsuosittuun tyttöön nimeltä Ella Gerard, joka rakastaa Lolan tavoin Sidarthur-yhtyettä. Ystävystyttyään Ellan kanssa hän tutustuu kouluun ja yrittää päästä koulun suosituimman tytön valtaistuimelle, mutta siellä on jo Carla Santini, josta tulee Lolan vihollinen. Samalla Lolan suosikkiyhtye Sidarthur saapuu esiintymään jäähyväiskeikalleen New Yorkin kaupunkiin. Lola matkustaa Ellan kanssa New Yorkiin Sidarthurin keikalle tapaamaan idoliaan, yhtyeen laulajaa Stu Wolffia. He yrittävät saada ostettua liput mustasta pörssistä, mutta heillä ei ole rahoja. Tytöt joutuvat vaikeuksiin New Yorkissa auttaessaan Stu Wolffia.
USS Detroit
USS Detroit voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Bad Romance (televisiosarja)
Bad Romance (Dtok Loom Hua Jai ​​Yai Bpee Saht) on vuonna 2016 julkaistu thaimaalainen romanttinen komediasarja, jonka julkaisi PPTV HD, TV Thunder ja Line TV. Se esitettiin maanantaisin ja tiistaisin klo 19.30–21.00 (Bangkok Standard Time) televisiossa ja ilmestyi klo 22.00 Line TV:llä samana päivänä. Sarja perustuu samannimiseen novelliin. Sarja sisältää yhteensä 13 jaksoa, joiden keskimääräinen kesto on 75 minuuttia. Sarja julkaistiin 18. heinäkuuta 2016 ja päättyi 5. syyskuuta. Bad Romance kertoo tarinan ihmisjoukosta, jotka tapasivat ja ovat tulleet ystäviksi, ja miten he käsittelevät tunteita toisiaan kohtaan.
Sarjassa on kaksi pääparia: Cho ja Yihwa, joita esittävät Tomo Visava Thaiyanont ja Maengmum Pimnitchakun Bumrungkit, sekä homopari Korn ja Knock, joita näyttelee Max Nattapol Diloknawarit ja Tul Pakorn Thanasrivanitchai. Sarjassa on myös useita muita rooleja. Suurin osa kohtauksista on kuvattu yliopistossa ja hahmojen asuntoloissa.
Simone de Beauvoir -palkinto
Simone de Beauvoir -palkinto on kansainvälinen, vuodesta 2008 lähtien myönnetty palkinto henkilöille, jotka ovat kunnostautuneet naisten ihmisoikeuksien parantamiseen ja sukupuolten tasa-arvoistamiseen tähtäävässä työssä. Järjestäjien mukaan "palkinto jaetaan vuosittain huomattavalle henkilölle, jonka rohkeus ja ajatukset toimivat esimerkkinä kaikille ja uskollisina Simone de Beauvoirin ajatukselle, jonka mukaan ihmisen perimmäinen tavoite, johon ihmisten tulisi pyrkiä, on vapaus, ainut asia, jolle kaikki pitäisi perustaa."
Palkinnon perusti bulgarialais-ranskalainen filosofi ja kirjailija Julia Kristeva, ja se on nimetty ranskalaisfilosofi Simone de Beauvoirin mukaan, joka tunnetaan parhaiten naiseuden esille nostaneesta teoksesta Toinen sukupuoli. Myös palkinnon perustamispäivä viittaa de Beauvoiriin: se perustettiin 9. tammikuuta 2008, de Beauvoirin satavuotissyntymäpäivänä. Palkinnon arvo on 20 000 euroa, ja sitä rahoittaa ranskalaiskustantamo Éditions Gallimard sekä CulturesFrance.
HMS Flirt (1897)
Valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 722. Alus laskettiin vesille 15. toukokuuta 1897 ja valmistui huhtikuussa 1899.
Luettelo Ullanlinnan peruspiirin suojelluista rakennuksista
Tämä on luettelo Helsingin Ullanlinnan peruspiirin suojelluista rakennuksista.
HMS Flirt (1897)
Palvelus
Alus palveli koko uransa Britteinsaarilla. Palmers uusi aluksen kattilat vuonna 1903. Se liitettiin ensimmäisessä maailmansodassa Doverin partio-osastossa. Se upposi 27. lokakuuta 1916 Doverinsalmen taistelussa Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjien torpedoimana.
Luettelo Ullanlinnan peruspiirin suojelluista rakennuksista
Ullanlinnan peruspiiriin kuuluu Ullanlinnan kaupunginosan lisäksi Eiran, Kaivopuiston, Kaartinkaupungin, Punavuoren, Suomenlinnan kaupunginosat sekä Länsisataman kaupunginosaan kuuluva Hernesaari ja Ulkosaarten kaupunginosaan kuuluva Länsisaaret.
Simone de Beauvoir -palkinto
Palkintokomitea
Palkinnon saajan päättää sekä ranskalaisista että muunmaalaisista oman alansa asiantuntijoista, koostuva komitea. Aiemmissa komiteoissa jäseninä ovat olleet perustajajäsen ja komitean puheenjohtaja Julia Kristevan lisäksi muun muassa Simone de Beauvoirin ottotytär Sylvie Le Bon de Beauvoir, Cambridgen yliopiston professori Juliet Mitchell ja kolumbialais-ranskalainen poliitikko Íngrid Betancourt.
Palkitut
Lähde
Bad Romance (televisiosarja)
Sarja on saanut positiivisia viitteitä ei pelkästään Thaimaasta, mutta myös tietyissä yhteisöissä Filippiineillä, Vietnamissa, Kambodžassa, Japanissa ja Singaporessa.
13-jaksoinen esiosa Together With Me esitettiin syksyllä 2017. Sarja keskittyy keskittyy Korniin ja Knockiin ja siihen, miten pari tapasi.
Juoni
Yihwa on yliopisto-opiskelija, jonka pääaine on arkkitehtuuri. Hän uskoo, ettei hän tarvitse poikia elämässään: hänen mielestään pojat ovat ”kuin iPhone-puhelimet eli vain koristekäyttöön”. Eräissä juhlissa hän kuitenkin tapaa Cho-nimisen pojan.
Ääniraita
The Person Who's Sad Probably Isn't You (Thai: คนที่เสียใจคงไม่ใช่เธอ) by Pete Pitipong
The Person Who's Sad Probably Isn't You (acoustic cover version) by Tul Pakorn Thanasrivanitchai
Suomen Merimies-Unioni
Suomen Merimies-Unioni (SMU) on suomalainen ammattiliitto. Siihen kuului vuoden 2022 alussa noin 8 500 jäsentä, jotka työskentelevät pääasiallisesti meri- ja sisävesiliikenteessä. Jäsenistä 57 prosenttia on miehiä. Merimies-Unioni on SAK:n jäsen.
Suomen Merimies-Unionin jäsenet työskentelevät muun muassa matkustaja-aluksilla, rahtialuksilla, uittohinaajilla ja losseilla. Jäsenet edustavat yli 50 ammattinimikettä muun muassa: kansimiehiä, keittiöhenkilökuntaa, myymälähenkilökuntaa, muusikoita, väylämiehiä, terminaalien henkilökuntaa ja satamasiivoojia.
Historia
SMU:n edeltäjä oli Helsingin merimiesten ja lämmittäjäin ammattiosasto, joka perustettiin 1916 ja hyväksyttiin Kuljetystyöväen liittoon ammattiosasto numero 21:nä. 1920-luvulla toimi Suomen Ammattijärjestöön kuulunut Suomen Merimiesten ja Lämmittäjäin Unioni, joka lakkautettiin vuonna 1930 muiden äärivasemmiston hallitsemien järjestöjen tapaan. Sosialidemokraatit ja sosialistit perustivat pian uuden samannimisen liiton, joka vuonna 1935 otti nimekseen Suomen Merimies-Unioni. SM-U oli Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton jäsen vuosina 1934–1957. 1960-luvulla SM-U kuului uuteen Suomen Ammattijärjestöön.
Niilo Wällärin kausi 1938–1967
Vuonna 1938 unionin puheenjohtajaksi valittiin kuuluisa SKP:n johtavan byroon entinen jäsen ja Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen puheenjohtaja Niilo Wälläri, joka oli oppinyt anarkosyndikalistisen ay-toiminnan periaatteet IWW:n opissa.
Vuonna 1942 Wälläri joutui kuulusteluihin epäiltynä yhteyksistä vihollisiin. Wälläri myönsi olleensa Ruotsin-matkallaan yhteydessä muun muassa englantilaisiin ammattiyhdistysjohtajiin. Helmikuussa 1942 SAK:n hallituksen työvaliokunta käsitteli asiaa, kehotti Wälläriä eroamaan työvaliokunnasta ja suositteli Merimies-Unionia erottamaan Wällärin puheenjohtajan tehtävästä. Wälläri ei kuitenkaan suostunut eroamaan, eikä Merimies-Unioni erottanut puheenjohtajaansa. Wälläri vältti turvasäilöön joutumisen, koska viranomaiset pelkäsivät merimiesten katkaisevan laivaliikenteen ulkomaille vastatoimena, ja toisaalta koska Neuvostoliiton radiopropaganda haukkui Wälläriä jatkuvasti. Wälläri siirsi Merimies-unionin toimiston sodanajaksi Tukholmaan.
Sotien jälkeen Wälläri kuului välillä SKDL:n sisällä toimineen Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen hallitukseen ja osallistui muutenkin kansandemokraattien toimintaan.
1950-luvun lopulla Wälläri johdatti merimiesunionin ulos skogilaisten ja kommunistien vaikutusvallassa olleesta SAK:sta ja unioni liittyi myöhemmin sosiaalidemokraattien perustamaan uuteen SAJ:hin. Wälläri tuli merimiesunionin johtajana kuuluisaksi jatkuvasta lakonuhasta erilaisten etujen saavuttamiseksi – laivaliikenne oli pullonkaula Suomen vientiteollisuudelle, ja siksi pidettävä toiminnassa. Hän jopa ehdotti, että merimiehiltä poistettaisiin asevelvollisuus. Erityisesti jäänmurtajalakot olivat tehokas ase, sillä ne pysäyttivät talvimerenkulun kokonaan. 1950- ja 1960-luvuilla muodostui suoranaiseksi yleiseksi vitsiksi esittää Wällärin organisoimat jokatalviset jäänmurtajalakot kuin vuodenkiertoon kuuluvina, ja niille irvaili usein mm. pilapiirtäjä Kari Suomalainen.
Wällärillä oli ammattiliittonsa merimiesten ehdoton kannatus, ja kun ulkomaankauppa oli pitkälti riippuvainen kauppamerenkulun sujuvuudesta häntä jopa pelättiin politiikan ja talouselämän päättäjien keskuudessa.
SMU oli keskeinen vaikuttaja Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationin perustamisessa vuonna 1956. SMU:n johtajat ovat usein johtaneet myös KAF:ää.
Simo Zitting 2000–2020
Lokakuussa 2013 Merimies-Unionin entiset aktiivit vihjasivat käynnistäneensä ministeri Heidi Hautalan eroon johtaneen kohun. Hautala valitti joutuneensa ay-liikkeen sylkykupiksi teollisuuden rakennemuutoksen vuoksi. Merimies-Unioni kutsui Hautalan linjaa ”totaalifanaattiseksi”.
Elokuussa 2000 Merimies-Unioni asetti Finnlinesin Finnmerchant-aluksen saartoon ja uhkasi samalla toista laivaa. Finnlines, Suomen laivanpäällystöliitto ja Suomen konepäällystöliitto tuomitsivat toimet laittomina. Yhtiö oli palkannut 28 puolalaista merimiestä mielestään työehtosopimuksen mukaisesti, mutta Zitting oli eri mieltä. Konepäällystöliiton mukaan kyseessä on keino säilyttää suomalainen kauppalaivasto ja työntekijät.
Toiminta
Suomen Merimies-Unioniin kuuluu 11 ammattiosastoa, joista valtakunnallisia ovat Satama-ala, Matkailu- ja huolinta-ala, Laivan Viihdeammattilaiset sekä Väylänhoitoammattiosasto.
SMU:n kaksikielinen jäsenlehti Merimies-Sjömannen ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa ja sen levikki on 11 000 kappaletta.
Grave New World
Grave New World on hardcore punk -yhtye Dischargen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Levyllä yhtyeen tyyli oli muuttunut kokonaan metallisempaan suuntaan, minkä lisäksi levyllä on kuultavissa jopa kaupallisen glam metalin vaikutteita. Albumia pidetään yhtyeen huonoimpana levynä ja yhtye hajosikin melkein heti levyn julkaisun jälkeen.
Johannes Kastajan skiitta
Johannes Kastajan skiitta voi viitata seuraaviin skiittoihin eli sivuluostareihin:
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin olivat osa Mongolivaltakunnan laajentumista, jotka suuntautuivat nykyisen Etelä-Venäjän arovyöhykettä myöten kohti Itä-Eurooppaa ja päättyivät Kiovan Rusin kukistumiseen.
Valloitussodan valmistelu ja ensimmäinen vaihe
Alueen ruhtinaskuntien valloitus tapahtui kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen hyökkäys oli Tšingis-kaanin tataarien voimin vuonna 1223 toteuttama Kaltšikjoen taistelu ja toinen suurkaani Ögödein hallintokaudella vuosina 1229-1241, jolloin mongolit ryhtyivät hyvin valmisteltuun hyökkäykseen Kiovan Rusia vastaan. Sotatoimet alkoivat Jotši-kaanin pojan Batu-kaanin ja hänen taitavan sotapäällikkönsä Subutain johdolla, mikä johti arojen valloitukseen.
Vuonna 1237 Batu-kaani lähetti matkaan lähettiläitä kaikkiin alueen kaupunkeihin ja ilmoitti säästävänsä ne, mikäli ne avaavat porttinsa mongoleille, luovuttavat 10 prosenttia omaisuudestaan veroina ja 10 prosenttia väestöstään orjina. ruhtinaat raivostuivat vaatimuksista, ja monessa kaupungissa mongolilähettiläät surmattiin. Mongolit päättivät hyökätä ensin vaikeampina pidettyihin, metsien keskellä oleviin kaupunkeihin, jonka jälkeen arokaupungit jäisivät ilman apua ja olisivat helppo kohde. He hyökkäsivät sydäntalvella, jolloin jäätyneet joet toimivat kulkureitteinä.
Ensimmäisenä mongolit hyökkäsivät Rjazaniin joulukuussa 1237 ja tuhosivat sen täydellisesti. Poltettuaan Kolomnan ja Moskovan he alkoivat piirittää Vladimiria helmikuussa 1238. Kolmen päivän päästä Vladimir-Suzdalin pääkaupunki vallattiin ja poltettiin maan tasalle. Suuriruhtinas Juri II pakeni ja varusti uuden armeijan, jonka mongolit tuhosivat täysin 4. maaliskuuta 1238.
Sari Kaasinen
Sari Johanna Kaasinen (s. 15. syyskuuta 1967 Rääkkylä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, kanteleensoittaja ja kansanmusiikkialan vaikuttaja. Hän on yksi Värttinä-yhtyeen perustajajäsenistä ja on toiminut muun muassa Keski-Karjalan musiikkiopiston kansanmusiikin lehtorina vuosina 1995-2007 ja Kihaus Folk Music Festival -tapahtuman taiteellisena johtajana 1990–2005.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Toinen vaihe ja ruhtinaskuntien alistuminen
Tämän jälkeen Batu-kaani jakoi joukkonsa pienempiin osastoihin, jotka ryöstivät ja hävittivät 14 kaupunkia, kuten Tverin ja Rostovin. Vaikein valloitettava oli Kozelskin pikkukaupunki, jonka asukkaat vastustivat mongoleita seitsemän viikkoa. Novgorod vältti valloituksen onnekkaasti tulvan ansiosta, mutta myöhemmin Aleksanteri Nevski antautui vapaaehtoisesti, jolloin kaupunki säästyi tuholta. Ainoat hävitykseltä säästyneet merkittävät kaupungit pohjoisessa olivat Novgorod ja Pihkova, jotka suostuivat maksamaan lunnaita.
Sari Kaasinen
Ura
Kaasinen on harrastanut kansanmusiikkia jo nuoresta lähtien. Tunnetuksi hän tuli toimiessaan Värttinä-yhtyeen johtohahmona vuosina 1983–1996. Sittemmin hän on esiintynyt sooloartistina ja vuodesta 2001 lähtien myös Otawa-yhtyeen kanssa. Vuonna 2008 aloitti toimintansa Set'akat - lauluyhtye, jossa Sari Kaasisen lisäksi laulavat Mari Kaasinen ja Karoliina Kantelinen.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Toinen vaihe ja ruhtinaskuntien alistuminen
Kesällä 1238 Batu-kaani hävitti Krimiä ja palautti järjestyksen Mordvaan. Talvella 1239 mongolijoukot ryöstivät Tšernihivin. Valloittajat saapuivat Dneprjoelle ja joulukuussa 1240 Kiovaan. Vuosien piirityksen jälkeen he tuhosivat kostona kaupungin asukkaineen kokonaan sen vastustettua valloittajia.
Sari Kaasinen
Ura
Kaasinen kirjoitti vuonna 1986 ylioppilaaksi Kuopion musiikkilukiosta ja suoritti vuonna 1994 Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastossa musiikin maisterin tutkinnon sekä vuonna 2009 musiikin taiteellisen tohtorintutkinnon.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Toinen vaihe ja ruhtinaskuntien alistuminen
Mongolivalloituksen jälkeen ruhtinaskunnat olivat enemmänkin Kultaisen ordan vasallivaltioita kuin sen kiinteitä osia.
Sari Kaasinen
Ura
Lokakuussa 2006 Sari Kaasiselta ja Otawa-yhtyeeltä ilmestyi levy Mie kun ja ensi-iltansa sai Tampereen Teatterin musiikkinäytelmä Kun isoisä Suomeen hiihti, jonka Sari Kaasinen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut. Lokakuussa 2008 julkaistiin Sari Kaasisen kirjoittamana "Nuku, nuku lapseni - kehtolauluja ja hyräilyhetkiä" - kirja ja toukokuussa 2011 "Sylissä ja sydämessä - äidin kirja".
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Hyökkäysten jatkuminen Eurooppaan
Mongolien hyökkäys jatkui edelleen aroa pitkin kohti Länsi-Eurooppaa ja saavutti Liettuan, Puolan ja Unkarin. Ratkaisevat taistelut käytiin Muhissa ja Liegnitzissä huhtikuussa 1241. Mongolien tiedustelu ulottui 100 km päähän Venetsiasta Adrianmerelle ja Espanjaan, mutta laajemmat sotatoimet eivät enää toteutuneet Euroopassa. Mongoliarmeija oli jo 100 km päässä Wienistä kun Ögödei kuoli joulukuussa 1241, jolloin sotatoimet pysähtyivät vuoden suruajaksi.
Sari Kaasinen
Ura
Kaasinen on saanut valtion taiteilija-apurahan, Kansanvalistusseuran palkinnon, ja Emma-patsaan vuonna 1993, jolloin Värttinä valittiin Vuoden yllättäjäksi. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin Kareliaani-palkinto. Puu Kulttuurissa ry:n Luonnotar-palkinnon Sari Kaasinen sai vuonna 2001. Suomen säveltäjät ry:n ja Elvis ry:n myöntämä Vuoden teatterimusiikkiteko -palkinnon Kaasinen sai vuonna 2011 musiikista näytelmään Kilpakosijat. Sari Kaasinen toimi valtion säveltaidetoimikunnan jäsenenä 2007–2009. Vuonna 2012 hänet valittiin Kalevalaisten Naisten Liiton puheenjohtajaksi.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Hyökkäysten jatkuminen Eurooppaan
Toinen teoria on se, että Batu-kaani halusi osallistua suurkaanin vaaliin ja palasi Mongoliaan. Muita syitä ovat voineet olla vuoristoiseksi muuttuva maasto ja runsaiden sateiden pehmittämä aro, joka teki hevosten rehunsaannista ja liikkumisesta vaikeaa. Voi olla myös mahdollista, että mongolit katsoivat Unkarin kuninkaan Béla IV:nn saaneen tarpeeksi suuren rangaistuksen vastarinnastaan.
Sari Kaasinen
Ura
Sari-yhdistys ry:n jäsenistö valitsi Kaasisen Vuoden Sariksi 2006.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Hyökkäysten jatkuminen Eurooppaan
1250-luvulla Batu-kaani perusti valtion nimeltä Kultainen orda (Kultainen leiri). Pääkaupunki perustettiin Saraihin nykyisen Volgogradin itäpuolelle.
Sari Kaasinen
Ura
Kaasinen toimi miehensä Petteri Ukkolan ja tyttärensä Kiisa Koskimiehen kanssa Lappeenrannan linnoituksessa sijaitsevan kulttuuri- ja tapahtumakeskus Kehruuhuoneen yrittäjinä vuosina 2015–2019. He myivät liiketoiminnan Etelä-Karjalan Osuuskaupalle maaliskuussa 2019.
Mongolien hyökkäykset Kiovan Rusiin
Hyökkäysten jatkuminen Eurooppaan
Mongolien valloitus jätti monenlaisia lyhyt- ja pitkäaikaisia vaikutuksia alueen myöhempään kehitykseen. He verottivat väestöä kymmenyksillä. Jos ei ollut varaa maksaa kymmenyksiä, vietiin omaisuutta ja työmiehiä orjiksi ja sotimaan. Pidemmällä aikavälillä mongolit vaikuttivat politiikkaan, jolloin kilpailtiin kaanin myöntämistä suuriruhtinaan titteleistä. Lopulta Moskovassa onnistuttiin saamaan suuriruhtinaan titteli haltuun ja johtava asema ruhtinaiden joukossa.
Aiheesta muualla
Монголо-татарское иго
Palojoki (Vantaanjoen sivujoki)
Palojoki on Vantaanjoen sivujoki Hyvinkäällä, Tuusulassa ja Nurmijärvellä keskisellä Uudellamaalla eteläisessä Suomessa.
Joki saa alkunsa Hyvinkäältä kaupungin keskustaajaman etelälaidoilta ja virtaa sieltä etelään alittaen pääradan lähellä Palopuron seisaketta, jonka nimenä vuoteen 1951 oli joen mukaan Palojoen seisake. Tuusulan puolella joki virtaa halki Jokelan taajaman, alittaa pääradan uudelleen, virtaa kappaleen matkaa Tuusulan ja Nurmijärven rajajokena, mutkittelee sitten vuoroin Tuusulan ja vuoroin Nurmijärven alueilla ja laskee Vantaanjokeen Nurmijärven Palojoen kylän luona, Suomen kansalliskirjailijan Aleksis Kiven lapsuusmaisemissa.
Lähteet
60.44947°N, 24.93747°W
Tiiliskivi-palkinto
Tiiliskivi-palkintoa edelsi 1990-luvulla Teema ry:n ja Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan kulttuurijaoston jakama Koskenkorva-palkinto.
Vuonna 2008 Tiiliskivi-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran omalla klubillaan, Tiiliskivi-klubilla, kulttuuriravintola Telakalla. Vuodesta 2009 alkaen klubi on järjestetty Elävän Kirjallisuuden Festivaalin iltaklubina.
HMS Albacore (1906)
HMS Albacore oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albacore-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyn telakalta Jarrowista, missä köli laskettiin syyskuussa 1905. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1906 ja valmistui 1907.
Palvelus
Elokuussa 1914 alus oli Scapa Flow'ssa Local Patrol Flotillassa. Alus vaurioitui pahoin menettäen keulansa, mutta vauriot korjattiin. Alus myytiin romutettavaksi syyskuussa 1919.
Kalinka
Kalinka on venäläinen laulu, jota on usein pidetty kansanlauluna. Sen on sanoittanut Ivan Larionov vuonna 1860.
Neuvostoliiton valtionhymnin säveltäjä Aleksandr Aleksandrov teki ”Kalinkasta” mukaansatempaavan kuorosovituksen, joka levisi neuvostoliittolaisten kuorojen kiertueilla ja äänilevyillä myös länsimaihin.
Laulu ylistää koiranheisipuuta (lumipallopensasta). Sen sanoituksia ei voi suoranaisesti kääntää muille kielille, koska ne sisältävät paljon ilmaisuja sekä monimerkityksisiä venäjänkielisiä sanoja, joille ei ole vastineita muissa kielissä.
Lauri Jauhiaisen tekemässä suomenkielisessä tekstissä lauletaan Kalinka-nimiselle tytölle ja verrataan tätä erilaisiin marjoihin: ”Kalinka, Kalinka, oot marjani mun...”
Karhunruohot
Karhunruohot (Tofieldia) on karhunruohokasvien (Tofieldiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi 12 lajia. Useita sukuun kuvattuja lajeja on myös todettu samoiksi lajeiksi jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa tai siirretty toisiin sukuihin kuuluviksi. Karhunruohot muistuttavat paljolti suoliljoja (Narthecium), mutta eroavat niistä kukkien rakenteiden perusteella.
Suomessa tavataan vain yhtä karhunruoholajia, pohjankarhunruohoa eli karhunruohoa (Tofieldia pusilla), joka on paikoin yleinen Pohjois-Suomessa.
Karhunruohojen (Tofieldia) suvun tieteellinen nimi viittaa 1700-luvulla eläneeseen englantilaiseen kasvitieteilijään Thomas Tofieldiin.
Symbioottinen vapautusarmeija
Symbioottinen vapautusarmeija (, SLA) oli yhdysvaltalainen äärivasemmistolainen kaupunkisissijärjestö, joka toimi vuosien 1973 ja 1975 välillä. Se syyllistyi kahteen murhaan, pankkiryöstöihin sekä muihin väkivaltaisiin rikoksiin.
SLA sai laajaa julkisuutta kidnapattuaan 19-vuotiaan miljoonaperijä Patty Hearstin samalla kertaa tämän poikaystävän kanssa Kaliforniassa. SLA yritti Hearstin avulla neuvotella sen vangittujen jäsenten vapauttamisesta. Huomio laajeni kansainväliseksi, kun Hearstista esitettiin viestimissä tallenteita, joissa tämä hyökkäsi vanhempiaan vastaan ja ilmoitti liittyneensä SLA:n jäseneksi. Jälkikäteen Patty Hearst totesi, että häntä oli vankeusaikana käytetty seksuaalisesti hyväksi ja aivopesty.
Issei Sagawa
Elämä
Sagawa syntyi Kobessa, Japanissa ja hänen vanhempansa olivat rikkaita. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa.
Harteveltin murha
Sagawa murhasi luokkatoverinsa - Renée Harteveltin - Pariisissa ja joutui istumaan tuomionsa ranskalaisessa vankilassa. Sagawa kutsui Harweltin luokseen syömään, ja tämän saavuttua Sagawa ampui häntä niskaan kiväärillä ja aikoi syödä tämän. Sagawa valitsi juuri Harveltin koska hänen mielestään nainen oli kaunis ja terve, ominaisuudet joita Sagawalla ei itsensä mielestä ollut, Sagawa kuvaili itseään adjektiiveilla heikko, ällöttävä ja pieni mies. Hän oli vain 1,52m pitkä. ) ja hän kertoi aikovansa varastaa murhaamansa naisen kauneuden ja terveyden syömällä tämän lihaa.
Sagawa sai šokin naisen ampumisesta ja pyörtyi, mutta herättyään hän "tajusi" että hänen on syötävä uhrinsa lihaa. Hän alkoi syödä uhriaan aloittaen huulista ja jaloista, ensin raiskattuaan ruumiin. Hän kertoi kuulusteluissa yllättyneensä huomattuaan ihmisen ihonalaisen rasvan olevan maissinkeltaista. Kahden päivän aikana Sagawa söi osia ruumiista. Hän kuvaili naisen lihaa pehmeäksi ja hajuttomaksi, ja muistuttavan tonnikalaa. Sagawa yritti hävittää silvotun ruumiin heittämällä ja upottamalla hänet läheiseen järveen, mutta ranskalaiset poliisit saivat hänet kiinni itse teossa ja pidättivät miehen.
Sagawan rikas isä järjesti hänelle parhaan mahdollisen juristin oikeudenkäyntiä varten, mutta Sagawa joutui ensin istumaan vankilassa kaksi vuotta ennen oikeudenkäyntiä. Oikeudenkäynnissä tuomari totesi Sagawan olevan selvästi mielisairas ja kykenemätön osallistumaan oikeudenkäyntiin. Hänet siirrettiin mielisairaalaan ja hänet tuomittiin elämään loppuelämänsä kyseisessä sairaalassa suljetulla osastolla. Hänet siirrettiin myöhemmin Japaniin Matsuzavan sairaalaan jossa psykiatri totesi hänen olevan mieleltään terve, mutta "paha". Koska Sagawan rikossyyte kumottiin mielisairauden vuoksi, tapauksen oikeusasiakirjat Ranskan lain mukaisesti salattiin eikä niitä näin ollen voitu lähettää Japaniin. Japanin viranomaiset taas eivät lain mukaan voineet pitää Sagawaa vangittuna sairaalassa, koska häntä ei syytetty mistään. Sagawa kirjoittautui ulos sairaalasta 12. elokuuta 1986, ja on ollut vapaa mies siitä lähtien.
Vapautuksen jälkeen
Sagawa asui tapauksen jälkeen Tokiossa. Hän oli Japanissa pienimuotoinen julkimo, ja vieraili usein erinäisissä televisio- ja radio-ohjelmissa. Sagawa kirjoitti vuonna 1997 kritisoivan kirjan "Shonen A" (Poika A), ja murhasta huolimatta hän omisti kirjansa japanilaiselle 14-vuotiaalle sarjamurhaajalle joka mm. murhasi useita lapsia ja katkaisi uhreiltaan kaulat.
Sagawa kuoli keuhkokuumeeseen marraskuussa 2022.
NHL 2005
Peli sisälsi kolmenkymmenen NHL-joukkueen kotihallien lisäksi Nürnberg Arenan, Kölnarenan, Globenin, Hartwall Areenan ja Sazka Arenan.
Kehitys
EA Canada ohjelmoi NHL 2005:sta sellaisen, missä kiekon laukaiseminen on entistä helpompaa. Myös taklaamista ja pelaajien kehittymistä helpotettiin. NHL 2005 sisältää myös kuvakulmaominaisuuden, jossa pelaaja voi itse säätää kuvakulman mieleisekseen. Sillä helpotettiin maalintekoa ja tapahtumia kentällä.
Uutta pelissä oli Luo joukkue -ominaisuus. Tällä ominaisuudella voi valikoida oman huippujoukkueen, jolla pelaa. EA lisäsi tämän ominaisuuden NHL-peliin pelaajien toiveesta.
Dynasty Mode -ominaisuus uudistui niin, että on helpompi pelata otteluita, vaihtaa pelaajia joukkueiden kesken ja tehdä sopimuksia pelaajien kanssa pelaajamarkkinoilta omaan joukkueeseen. Myös sarjataulukko uudistui, ja joukkueen sijoituksen seuraaminen onnistui paremmin. NHL 2005:n Dynasty Modessa joukkueet ovat kahdessa eri lohkossa – itä- ja länsilohkossa.
Honolulu (albumi)
Honolulu on Kai Hyttisen studioalbumi vuodelta 1973.
Audiofiili
thumb|Kotiteatteri. Audiofiili (, kuulla, kreik. philos, rakastaa) on henkilö, joka arvostaa musiikin toiston äänenlaatua, erityisesti Hifi-äänentoistoa. Termiä käytetään pääosin High End -äänentoistojärjestelmiä harrastavista henkilöistä. Eräs tavoite heillä on se että toistettava ääni vastaisi mahdollisimman tarkasti esim. yhtyeen live-esitystä. Audiofiilit saattavat valita äänitteitä sen perusteella onko äänitteen tuottaja arvostettu laadukkaiden äänitteiden tuottajana. Akustointiakin voidaan tehdä jotta huoneakustiikka ei värittäisi ääntä.
Termiä käytetään myös halventavasti myös merkityksessä, että henkilö pyrkii hyvään äänentoistoon, jonka laatua hän ei voi kuvailla muilla kuin subjektiivisilla termeillä, tarkoittaa että henkilö on vakuuttunut pelkästään omiin tuntemuksiinsa pohjaten siitä, että jokin tietty äänentoistojärjestelmä kuulostaa paremmalta kuin toinen. Esimerkiksi monet hyvän äänentoiston ystävät pitävät LP-levyjä CD-levyjä parempina; voidaan osoittaa että ääni toistuu eri järjestelmissä eri tavalla, mutta "paremmuutta" ei voida osoittaa, voidaan vain esittää mielipide. Lisäksi joidenkin pitkälle erikoistuneiden laitteiden ja äänenlaatua parantavien laitteiden (esimerkiksi kalliiden kaapelien) vaikutusta äänen laatuun on vaikea osoittaa tieteellisin keinoin.
Emmanouíl Tzánes
Emmanouíl Tzánes Bounialís (1610 /1637 Réthymno, Kreikka – 1690  /1694 ) oli kreikkalainen renessanssiajan taidemaalari.
Tzánes syntyi Réthymnossa Kreetan saarella, ja hänestä tuli sittemmin pappi. Vuosiksi 1648–1654 hän muutti Korfun saarelle, josta jatkoi edelleen Venetsiaan. Tzánes maalasi suuren määrän ikoneja.
thumb|200px|[[Pyhä Yrjö tappamassa lohikäärmettä Tzáneksen maalaamassa ikonissa.]] Tzánes kuului kreetalaiseen koulukuntaan. Samoihin aikoihin Venetsiassa vaikutti myös toinen kreetalainen taidemaalari, Theódoros Poulákis.
Mutrusuut
Lajit ja anatomia
Mutrusuiden heimoon kuuluu 1 suku ja 4 lajia. Lajit ovat punamutrusuu (Cryptacanthodes aleutensis), mutrusuu (C. maculatus), jättimutrusuu (Cryptacanthodes giganteus/Delolepis gigantea) ja C. bergi. Ne ovat pitkulaisia kaloja, jotka voivat kasvaa 31–127 cm pitkiksi. Selkäevä ja peräevä ovat pitkät ja sulautuneet yhteen pyrstöevän kanssa. Vatsaeviä ei heimon lajeilla ole ja rintaevät ovat pienet. Suu on mutrusuilla vino ja hampaat pienet. Kalat ovat suomuttomia lukuun ottamatta jätiimutrusuuta, jolla on hyvin pienet suomut ja väriltään Vaaleanruskeita selästään ja kermanvaaleita vatsastaan tai eräät lajit ovat vaaleanpunaisia tai punaisia. Heimon lajeilla ei ole uimarakkoa.
Levinneisyys ja elintavat
Mutrusuulajeja tavataan Atlantin luoteisosista ja Tyynenmeren pohjoisosista kylmistä ja lauhkeista vesistä. Lajit kaivavat pehmeään pohjaan laajoja tunneliverkostaja, joissa ne elävät. Mutrusuiden ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset.
Hanno Möttölä
Hanno Aleksanteri Möttölä (s. 9. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen koripalloilija, joka lopetti pelaajauransa vuoden 2014 MM-kilpailujen jälkeen, mutta jatkaa vielä valmentajana. Möttölä on ensimmäinen suomalainen, joka on pelannut NBA:ssa ja on Suomen koripallomaajoukkueen historian parhaita pelaajia.
Möttölä aloitti koripallon Käpylän Panttereissa. Hän siirtyi pian pelaamaan Pakilan NMKY:hyn, josta hän siirtyi edelleen Helsingin NMKY:hyn. Vuodet 1996–2000 hän pelasi Utahin yliopiston joukkueen Utah Utesin riveissä ennen siirtymistään kahdeksi vuodeksi Atlanta Hawksiin. Tämän jälkeen Möttölä siirtyi Eurooppaan ja pelasi TAU Cerámicassa, Fortitudo Bolognassa, Scavolini Pesarossa, Žalgiris Kaunasissa sekä Aris Thessalonikissa. Syksyllä 2008 Möttölä ilmoitti lopettavansa koripallouransa, mutta vuonna 2009 hän jatkoi uraansa sekä maa- että seurajoukkueessa välivuoden jälkeen.
Möttölä on voittanut urallaan kerran ULEB Cupin ja Liettuan mestaruuden. Näiden lisäksi hän on voittanut lukuisia nuorten Suomen mestaruuksia. Möttölä on myös kahdeksankertainen Vuoden koripalloilija. Hänet on valittu kaksi kertaa Euroliiga-kierroksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Nuoruusvuodet Suomessa
Hanno Möttölä aloitti koripalloilun 6-vuotiaana isoveljensä innoittamana. Harrastus alkoi Käpylän Panttereissa, mistä tie vei kolme vuotta myöhemmin Pakilan NMKY:n joukkueeseen. Vuonna 1989 Möttölä siirtyi Helsingin NMKY:n joukkueeseen, josta tuli myös hänen kasvattajaseuransa Suomessa. Eero Nikkarisen tultua joukkueen valmentajaksi koripallon pelaamisesta tuli vakavampaa, ja Möttölä alkoi panostaa lajiin. Möttölä pelasi Pakilan NMKY:n ja Helsingin NMKY:n yhdistelmäjoukkueessa, jossa hänen suuri potentiaalinsa huomattiin. Joukkue oli yksi Suomen parhaimmista juniorijoukkueista, sillä pelaajien perusasiat olivat jo kunnossa. Heti Nikkarisen ensimmäisellä valmennuskaudella joukkue voitti C-nuorten Suomen mestaruuden. Kaudeksi 1991–1992 HNMKY selvitti tiensä B-nuorten SM-sarjaan, vaikka suurin osa joukkueesta oli muita joukkueita vuoden nuorempi. Nikkarinen näki tämän hyvänä asiana, sillä joukkue sai pelata kovia pelejä. Alkukauden vaikeuksista huolimatta HNMKY voitti kevätkaudella seitsemän ottelua yhdeksästä ja jäi ainoastaan yhden voiton päähän pudotuspeleistä. Jo tuolloin Möttölältä odotettiin enemmän kuin muulta joukkueelta.
Seuraavaksi kaudeksi Möttölä oli kehittynyt paljon ja oli noussut joukkueen parhaimpien pelaajien joukkoon. Pituuttakin oli kertynyt, sillä hän oli jo lähes kaksimetrinen. B-nuorissa HNMKY voitti samana kautena myös Suomen mestaruuden. Kun Möttölä valittiin nuorten maajoukkueeseen, hän tuli paremmin koripallokansan tietoisuuteen. Muun muassa Pentti Salmi huomasi Möttölän lahjakkuuden pitäen tätä tulevaisuudenlupauksena. Myös yliopistojen värvääjät osoittivat kiinnostuksensa Möttölään. Pelikauden 1993–1994 Möttölä vietti vaihto-oppilaana San Antoniossa, muttei saanut pelata lukion joukkueessa, koska hän oli jo pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Möttölä sai kuitenkin harjoitella joukkueen kanssa, minkä lisäksi hän pelasi ulkona päivittäin. Hänen vaihto-oppilasvuotensa jäi kuitenkin kesken, sillä keväällä 1994 Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentaja Henrik Dettmann soitti Möttölälle ja pyysi tätä alle 22-vuotiaiden EM-kisoihin. Kisojen ja vaihto-oppilasvuoden jälkeen oli selvää, että Möttölä oli valmis HNMKY:n edustusjoukkueeseen. Hänet nostettiinkin edustusjoukkueeseen yhdessä Ville Oljen kanssa kaudeksi 1994–1995.
Möttölä jatkoi nopeaa kehittymistään, mutta ei saanut itsestään kaikkea irti peleissä. Ennakkoluulottomalla pelillään hän sai kuitenkin paljon peliaikaa SM-sarjassa. Vuoden 1995 lopulla Rick Majerus vieraili Helsingissä katsastamassa Möttölän osaamista, ja joululomalla Möttölän oli aika käydä tutustumassa Utahin yliopistoon Yhdysvalloissa. Kausi jatkui kuitenkin Suomessa, ja vasta seuraavana kesänä Los Angelesissa pelattu turnaus sai houkuteltua Möttölän muuttamaan Yhdysvaltoihin. Syksyllä 1996 hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan Utahin yliopistoon.