cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mutavaris
Ravinto
Mutavarikset ruokailevat yleensä ryhmissä, joihin kuuluu suurimmillaan kymmenen lintua. Laji syö hyönteisiä ja siemeniä lehtiaineksen ja ruohikon joukosta. Mutavariksilla on laajat, jopa tuhannen hehtaarin kokoiset, ruuanhankintareviirit.
Pesiminen
Mutavaris tulee sukukypsäksi neljän vuoden iässä. Mutavarikset pesivät löyhissä ryhmissä, joissa on yleensä vain yksi pesivä pari. Muut ryhmän jäsenet ovat yleensä parin aikaisempia jälkeläisiä, jotka eivät vielä ole sukukypsiä. Pesä on suuri ja kuppimainen ja rakennetaan mudasta tai karjan tai emun lannasta. Kuivina aikoina pesän rakentamiseen voi mennä parikin kuukautta. Naaras munii yleensä kolmesta viiteen suurta, kermanvalkeaa ja ruskea pilkullista munaa, mutta jopa kymmenen munan pesiä on löydetty. Munia haudotaan noin kolme viikkoa ja poikaset poistuvat pesästään lentokyvyttöminä noin kuukauden kuluttua kuoriutumisestaan. Nuoret linnut auttavat pesän ja rakentamisessa poikasten ruokkimisessa. Kuitenkin nuoret linnut voivat syödä itse poikasille tuomansa hyönteiset, jos paikalla ei ole muita aikuisia lintuja.
Wh
Wh tarkoittaa seuraavia:
Un
Un tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Un on seuraavan henkilön nimi:
Sarasto
Sarasto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Informaatiologistiikka
Informaatiologistiikka on logistiikan osa-alue, joka keskittyy informaatiodatan suodattamiseen ja toimittamiseen resursseja säästäen. Sen pyrkimyksenä on toimittaa tieto kulloinkin oikeaan aikaan, oikeaan paikkaan ja oikeiden henkilöiden, organisaatioiden tai järjestelmien saataville. Informaatiologistiikkaa opetetaan eräissä korkeakouluissa tutkintoaineena.
Määritelmä
Informaatiologistiikka voi tarkoittaa eritasoisia palveluja tai palvelukokonaisuuksia
Informaatiologistiikan ratkaisut ovat osaksi yritysten tietojärjestelmäarkkitehtuuria. Tämä voi tarkoittaa esimerkiksi, että organisaatio ulkoistaa tietoprosessinsa toisen yrityksen hoidettavaksi tai ostaa integraatio- ja sanomanvälitysympäristönsä palveluna toiselta yritykseltä.
Tiedonsiirto
Informaatiologistiikka voi kattaa liiketoiminnan järjestelmäintegraatiot ja tiedonvälityksen kokonaisuudessaan:
Cornerstone
Cornerstone on englantilaisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta Humbug. Single julkaistiin 16. marraskuuta 2009, noin kolme kuukautta albumin julkaisun jälkeen.
Alex Turner kertoi kirjoittaneensa kappaleen eräänä aamuna suhteellisen nopeasti.
Rap-artisti Dom Kennedy on samplannut Cornerstonea kappaleessa ”Pleeze”.
Vm
Vm voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Luettelo Twilight-elokuvasarjan näyttelijöistä
Tämä sivu sisältää listan näyttelijöistä, jotka esiintyvät Twilight elokuvasarjassa. Elokuvasarja perustuu Houkutus-kirjasarjaan, jonka on kirjoittanut Stephenie Meyer. Elokuvien pääosissa näyttelevät Kristen Stewart Bella Swanin roolissa, Robert Pattinson Edward Cullenin roolissa ja Taylor Lautner Jacob Blackin roolissa. Twilight – Houkutus (2008) perustuu sarjan ensimmäiseen osaan Houkutus (2005) ja sen on ohjannut Catherine Hardwicke. Toinen elokuva Twilight – Uusikuu (2009) perustuu ensimmäisen osan jatko-osaan (2006). Sen ohjasi Chris Weitz. Kolmannen elokuvan Twilight – Epäilys, ohjasi David Slade ja se perustuu kirjasarjan kolmanteen kirjaan (2007). Viimeinen, kaksiosainen päätös Twilight – Aamunkoi (2011/2012) perustuu kirjasarjan neljänteen ja viimeiseen kirjaan (2008). Elokuvan molemmat osat ohjaa Bill Condon ja kuvaukset alkavat marraskuussa 2010 Baton Rougessa.
Näyttelijät
{| class="wikitable" style="text-align:center" ! rowspan="3" width="20%" | Hahmo ! colspan="4" align="center" | Elokuva ! colspan="6" style="background-color:#92000A;" |
Pääroolit
! Bella Swan ! Edward Cullen ! Jacob Black ! Renesmee Cullen ! Carlisle Cullen ! Esme Cullen ! Alice Cullen ! Emmett Cullen ! Rosalie Hale ! Jasper Hale ! colspan="6" style="background-color:#000;" |
Vampyyrit
! James ! Victoria ! Laurent ! Riley ! Bree Tanner ! Maria ! Lucy ! Nettie ! Kylmäihoinen ! Kaunis vampyyri ! Irina ! Kate ! Eleazar ! Carmen ! Tanya ! Garrett ! Huilen ! Nahuel ! Amun ! Kebi ! Benjamin ! Tia ! Siobhan ! Liam ! Maggie ! Zafrina ! Senna ! Vladimir ! Stefan ! Mary ! Randall ! Peter ! Charlotte ! Alistair ! colspan="6" style="background-color:#92000A;" |
Ihmissudet/Muodonmuuttajat
! Sam Uley ! Quil Ateara ! Embry Call ! Paul ! Jared ! Leah Clearwater ! Seth Clearwater ! Taha Aki ! colspan="6" style="background-color:#92000A;" |
Ihmiset
! Charlie Swan ! Renée Dwyer ! Harry Clearwater ! Billy Black ! Tyler Crowley ! Jessica Stanley ! Mike Newton ! Angela Weber ! Eric Yorkie ! Emily Young ! Sue Clearwater ! Phil Dwyer ! Mr. Molina ! Royce King II ! John ! Waylon Forge ! Cora ! Third Wife ! Tarjoilija ! Ms. Cope ! J. Jenks
Lämmintä joulua!
'''Lämmintä joulua! - EP''' on kokoelma-EP joka julkaistiin 20. marraskuuta 2014.
Vn
Vn tarkoittaa seuraavia:
Vp
Vp tarkoittaa seuraavia:
Simonas Krėpšta
180px|thumb|Simonas Krėpšta suunnistuksen MM-kilpailuissa Olomoucissa 2008. Simonas Krėpšta (s. 17. tammikuuta 1984 Kaunas) on liettualainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista IFK Moras OK:ta.
Nuorten MM-kilpailuissa Gdańskissa 2004 Krėpšta voitti pronssia pitkältä matkalta ja keskimatkalta. Aikuisten MM-kilpailuihin hän on osallistunut vuosina 2003–2008. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on keskimatkan seitsemäs sija, jonka hän on saavuttanut Aichin MM-kilpailuissa 2005 ja Århusin MM-kilpailuissa 2006. Viestissä hän sijoittui kuudenneksi Västeråsissa 2004 ja Aichissa 2005.
Länsimäen koulu
Länsimäen koulu on Itä-Vantaalla Hakunilan suuralueen Länsimäessä sijaitseva monikulttuurinen yhtenäiskoulu (peruskoulun luokka-asteet 5–9). Koulussa on noin 540 oppilasta, ja oppilailla on lähes 30 eri äidinkieltä. Opetus- ja avustustehtävissä toimii noin 40 aikuista.
Syyskaudesta 2016 lähtien aiemmin Martinlaakson koulussa toiminut kaksikielinen suomi–saksa-opetus siirtyy Länsimäen kouluun.
Vuosina 2014–2015 rakennettiin Ylläs-osaan alakoululaisten lisäsiipi. Aiempi, sisäilmaongelmista kärsinyt Pallas-osa purettiin pois. Vantaan kaupunki varautui kaavamuutoksella uudisrakennusten rakentamiseen vapautuneelle alueelle. Pallaksen purku oli myös lisäsiivelle saadun valtionavun ehtona.
Länsimäen koulun läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Länsimäen kirjasto, Juoksuhaudanpuisto, Vartiokujan päiväkoti ja Rajakylän liikuntapuisto. Mellunmäen metroasema sijaitsee noin 1,1 kilometriä koulun eteläpuolella.
Tapio (metsäalan organisaatio)
Tapio Oy on suomalainen metsänhoitoon liittyviin neuvonta- ja konsultointipalveluihin erikoistunut yritys, joka palvelee sekä yksityistä että julkista sektoria. Tapio-konserniin kuuluvat emoyhtiö Tapio Oy sekä tytäryhtiö Tapio Palvelut Oy. Tapio Oy tarjoaa metsän ja luonnon asiantuntijapalveluita valtiolle. Tapio Palvelut Oy tarjoaa erilaisia metsätalouden ratkaisuja metsänomistajille, kunnille ja oppilaitoksille sekä tarjoaa paikkatieto-osaamista ja aineistoja digitaalisessa ja painetussa muodossa.
Tapio on toiminut Suomen yksityismetsätalouden kehittäjänä vuodesta 1907 alkaen ja sen organisaatiomuoto on vaihtunut useaan kertaan. Nykyinen osakeyhtiömuotoinen toiminta käynnistyi 1. tammikuuta 2015.
Tehtävät
Tapio-konserni tarjoaa tutkimukseen perustuvaa tietoa ja asiantuntijapalveluita, Metsälehden palveluita, karttoja, kirjoja, metsäpuiden siemeniä sekä ratkaisuja ja digipalveluita metsien kestävään hyödyntämiseen.
Tapio koordinoi metsänhoidon suositusten valmistelua ja ylläpitoa.
Tapio on myös mukana vapaaehtoisessa pelastuspalvelussa.
Yhtiöittäminen
Metsätalouden kehittämiskeskus Tapion päätehtävänä oli 31. joulukuuta 2011 saakka kehittää ja koordinoida alueellisten metsäkeskusten valtakunnallista toimintaa ja yhteistyötä. Laki Suomen metsäkeskuksesta 6.5.2011/418 astui voimaan 1. tammikuuta 2012. Tuolloin 13 alueellista metsäkeskusta yhdistyivät Suomen metsäkeskukseksi ja Tapion valtionavulla tuottamat metsäkeskusten kehittämistehtävät siirtyivät uuteen metsäkeskukseen. Samalla Tapion rahoituksen painopiste siirtyi valtionavusta kohti asiakasrahoitteista toimintaa.
Laissa Suomen metsäkeskuksesta Valtioneuvosto oikeutettiin muodostamaan Tapiosta 2014 loppuun mennessä valtion kokonaan omistama ja sille palveluja tuottava yhtiö.
Laki menettelyistä muodostettaessa Metsätalouden kehittämiskeskus Tapio osakeyhtiöksi annettiin 28. marraskuuta 2014.
Ws
Ws tarkoittaa seuraavia:
Melissa Tkautz
Melissa Tkautz (s. 24. tammikuuta 1974) on australialainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Sydneyssä, ja hänellä on itävaltalaisia ja maltalaisia sukujuuria.
Tkautzin musiikkiuran ensimmäinen studioalbumi oli Fresh vuodelta 1992. Se ja siltä julkaistut singlet menestyivät erittäin hyvin, mm. "Read My Lips" nousi Australian singlelistan ykköseksi.
Libyan sisällissota
thumb|[[Muammar Gaddafi oli Libyan johtajana 1969-2011 ]] thumb|Kapinallisten tunnuksenaan käyttämä Gaddafin kautta edeltänyt Libyan lippu
Libyan sisällissota oli 17. helmikuuta 2011 alkanut aseellinen konflikti maan johtajaa Muammar Gaddafia kannattavien joukkojen ja häntä vastustavien kapinallisten välillä. Sota päättyi lokakuussa 2011 Gaddafin vastustajien voittoon.
Gaddafia vastustava puoli käytti aluksi nimeä ''17. helmikuuta -vallankumous''. Maaliskuun alussa 2011 kapinalliset ja hallitusta tukevat erilaiset asejoukot taistelivat ankarasti monien kaupunkien hallinnasta. Hallitus näytti olevan voitolla hetken aikaa. Maaliskuun puolivälin jälkeen YK:n turvallisuusneuvosto asetti lentokiellon Libyan ilmatilaan ja salli myös ilmaiskut, mikä sinetöi Gaddafin tuhon. Länsimaiden liittouma teki ilmaiskuja ja asetti lentokiellon voimaan. Kapinalliset mursivat Misratan saarron huhtikuussa 2011. Rintamat säilyivät kuukausia miltei paikoillaan. Kapinalliset alkoivat uudestaan edetä elokuussa 2011 lähinnä läntisellä alueellaan edeten 21. elokuuta 2011 Tripoliin, missä he valtasivat suurimman osan kaupungista ja saivat Gaddafin tukikohdan Bab al-Azizyan haltuunsa kovan taistelun päätteeksi. Gaddafi oli paennut tukikohdasta, ja vielä 10. lokakuuta ei tiedetty missä hän oli.
Tausta
Muammar Gaddafi nousi maan johtoon syrjäyttämällä kuningas Idris I:n sotilasvallankaappauksessa vuonna 1969. Alussa moni oli tyytyväinen lännen sätkynukkena pidetyn kuninkaan kukistumiseen.
Gaddafi hallitsi itsevaltiaan tavoin muun muassa surmauttamalla poliittiset vastustajansa. Gaddafi oli osaltaan aloittamassa öljykriisiä kansallistamalla öljyn osaksi. Johtaja vakautti valtansa vuoden 1976 jälkeen puhdistuksissa. Gaddafi käytti hyväkseen islamia, mutta kukisti papiston. Mutta 1980-luvulla maasta paenneet ja 1990-luvuilla islamilaiset yrittivät silti kapinointia. Gaddafin joukot mursivat pienet kapinat nopeasti. Hallituksen kaatamista yrittäneitä surmattiin tai pantiin vankilaan.
Pekka Strander
Ari-Pekka "Pekka" Strander (s. 7. syyskuuta 1957 Rauma) on suomalainen peliuransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Libyan sisällissota
Tausta
Gaddafin vallan alla näkyi maan kansoista ja heimoista johtuva hajanaisuus. Maaseudulla ei innostuttu Vihreästä kirjasta. Esimerkiksi maan itäosassa Bengazissa säilyi salassa kapinamieli maan johtajaa vastaan.
Väinö Laherma
Väinö Johannes Laherma, vuoteen 1905 Vikman (21. tammikuuta 1893 Jyväskylä – 15. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen urheiluopettaja, -johtaja ja -virkamies.
Pekka Strander
Strander pelasi vuosina 1976–1982 Lukossa yhteensä 190 SM-liigan runkosarjaottelua tehopistein 11+23=34. Lukon jälkeen Strander edusti Jokereita. Hän pelasi seurassa vuosina 1982–1986 liigassa 143 runkosarjaottelua tehopistein 12+27=39 sekä kahdeksan pudotuspeliä tehopistein 0+1=1 ja vuosina 1987–1989 yhteensä 66 I-divisioonan ottelua tehopistein 2+7=9.
Väinö Laherma
Laherman vanhemmat olivat kauppias Jeremias Vikman ja Anna Helena Hautala ja puoliso vuodesta 1919 Naimi Johanna Hyrkäs. Kansanedustaja, pankinjohtaja Jonas Laherma (1888–1977) oli hänen veljensä. Laherma tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1912 ja valmistui voimistelunopettajaksi Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta 1915. Helsingin Toisen suomalaisen lyseon voimistelunopettajana Laherma toimi vuodesta 1925 aina vuoteen 1956 asti. Laherma oli mukana perustamassa Työväen Urheilulehteä 1917 ja tuli TUL:in voimistelujaoston johtoon 1919. Hän oli aktiivinen sosiaalidemokraatti, mutta ei osallistunut TUL:in poliittisiin erimielisyyksiin 1920-luvulla. Laherma kirjoitti kaksiosaisen oppaan telinevoimistelusta (Telinevoimistelu: harjoitusopas 1921, 1922) ja ensimmäisenä Suomessa oppaan henkisestä valmennuksesta (Urheiluvoitto ja mielikuvitus, 1924). Hänet tunnettiin tiukkana raittiusmiehenä. Laherma kannatti yhteistyötä SVUL:in kanssa päinvastoin kuin liiton johtajiston enemmistö. Hän toimi TUL:in liittotoimikunnan jäsenenä ja liiton varapuheenjohtajana. Vuodesta 1929 hän oli TUL:in edustaja opetusministeriön alaisessa valtion voimistelu- ja urheilulautakunnassa ja vuonna 1952 hänet nimitettiin ensimmäisenä henkilönä Suomessa päätoimiseen urheiluhallinnon virkaan, opetusministeriön perustaman urheiluasioista vastaavan toimiston päälliköksi.
Libyan sisällissota
Yleistä
Sisällissota juuttui pitkäksi aikaa miltei paikoilleen. Elokuussa 2011 kapinalliset alkoivat edetä läntisessä Libyassa vuorilta pyrkien saartamaan maan pääkaupungin Tripolin. 20. elokuuta kapinalliset soluttautuivat Tripoliin ja siellä syntyi taisteluja kaupungin hallinnasta. 27. elokuuta kapinallisilla oli hallinnassa käytännössä koko Tripoli, ja Gaddafin hallinto kaadettu. Gaddafi itse oli piilossa ja pakosalla. Sisällissota jatkui maassa yhä Gaddafin kannattajien ja vastustajien välillä.
Pekka Strander
Peliuransa jälkeen Strander on toiminut jääkiekon parissa pelaaja-agenttina Beotra Oy -yrityksensä kautta. Hän lopetti toimintansa rekisteröitynä agenttina vuonna 2012.
Libyan sisällissota
Yleistä
Väliaikaishallinnon joukot ottivat Gaddafin kiinni Sirtissä lokakuun 20. päivä 2011 välittömästi Naton tekemän ilmaiskun jälkeen. Kapinalliset pahoinpitelivät ja teloittivat Gaddafin pian kiinnioton jälkeen.
Libyaa hallitsevaksi tahoksi on julistautui Muammar Gaddafin vastaisten kapinallisten Kansallinen siirtymäneuvosto, jonka ovat tunnustaneet useat valtiot. Neuvoston mukaan sen tavoitteena on johtaa poliittisesti ja sotilaallisesti, turvata libyalaisten peruspalvelut ja edustaa libyalaisia ulkomailla. Neuvoston johtajien mukaan neuvosto ei ole hallitus, vaan sen tarkoituksena on ohjata Libya Gaddafin jälkeiseen aikaan, järjestää vapaat vaalit ja luoda perustuslaki. Web-sivujensa mukaan neuvostolla on puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, edustajia eri titteleillä ja 33 jäsentä, jotka edustavat Libyan alueita ja kaupunkeja. Elokuussa 2011 julkaistussa dokumentissa "Suunniteltu perustuslaillinen peruskirja siirtymävaiheelle" neuvosto esitti suunnitelman monipuoluedemokratiasta, joka perustuisi islamilaiseen lakiin (šaria).
Tapahtumat
Poliisin ja turvallisuusjoukkojen kerrottiin torjuneen mellakoita väkivaltaisesti. Ihmisoikeusjärjestöjen liiton (FIDH) mukaan helmikuun levottomuuksissa kuoli noin 300–400 ihmistä. 21. helmikuuta mielenosoittajat ilmoittivat ottaneensa haltuunsa useita Libyan itäosan kaupunkeja, muun muassa Bengasin sekä Sirten. Länsi-Libyan Misurata jäi kapinallisten haltuun 23. helmikuuta parin päivän taisteluiden jälkeen. 24. helmikuuta Gaddafin synnyinkaupunki Sirte oli hänelle uskollisten joukkojen hallussa.
Maan entinen oikeusministeri Mustafa Mohamed Abud Ajleil kertoi lauantaina 26. helmikuuta, että hän pyrkii muodostamaan väliaikaisen hallituksen.
YK:n turvallisuusneuvosto asetti Gaddafin sekä hänen lähipiirinsä matkustuskieltoon ja jäädytti heidän varansa. Gaddafi ilmoitti pakotteiden olevan mitättömiä ja sanoi ettei YK saa puuttua valtion sisäisiin asioihin.
Turvallisuusneuvosto ilmoitti lähettävänsä mielenosoitusten tapahtumat tutkittavaksi Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Gaddafin epäillään syyllistyneen rikoksiin ihmisyyttä vastaan.
Maaliskuun ensimmäisellä viikolla käytiin kovia taisteluja Zawiyan kaupungista, joka sijaitsee 50 kilometriä Tripolista länteen ja oli kapinallisten hallussa. Loppuviikosta Gaddafille uskolliset joukot olivat saaneet haltuunsa Tunisian vastaisen rajan ja saartaneet kaupungin. 2. maaliskuuta Gaddafin joukot yrittivät valloittaa Marsa Bregan satamakaupungin, mutta ne lyötiin takaisin. Oppositio puolestaan valloitti loppuviikosta Ras Lanufin satamakaupungin, joka sijaitsee Marsa Bregan ja Sirten välissä, joka olisi mahdollistanut hyökkäyksen Gaddafin synnyinkaupunkiin Sirteen. Kapinalliset etenivät vielä Bin Jawadiin, mutta joutuivat vetäytymään sieltä.
6. maaliskuuta 2011 Tripolissa kuului voimakasta tulitusta, jota hallituksen tiedottaja väitti ilotulitusrakettien ääniksi. Sekä Gaddafin joukoilla että kapinallisilla oli vankeinaan muutamia eurooppalaisia sotilaita, jotka olivat diplomaattien tukena tai auttamassa evakuointioperaatioissa. Torstaina 10. maaliskuuta levisi maailmalle huhu, että Gaddafin joukot olivat uhkailleet kuolemalla, hakanneet ja kiduttaneet kolmea BBC:n toimittajaa. Samaan aikaan kapinalliset ja hallituksen joukot taistelivat ankarasti Zawijahin kaupungista, joka on vain 50 kilometrin päässä Tripolista. Kapinallisilla oli hallussaan kaupungin keskusta. Gaddafin joukot olivat samana päivänä lähestymässä Ras Lanufin öljykaupunkia ja pommittivat idempänä olevaa Bregan kaupunkia. Tämä johtui siitä että Gaddafin joukot pyrkivät valtaamaan kapinallisten tukialueen idässä.
10. maaliskuuta Al-Jazeera kertoi kapinallisten peräytyneen Ras Lanufista. Zawijahin kerrottiin olevan hallituksen joukkojen hallussa, vaikka varmistusoperaatiot jatkuivatkin vielä.
11. maaliskuuta Libyan hallituksen joukot valtasivat Bregan kaupungin, mutta kapinalliset palasivat sinne yön suojissa ja linnoittautuivat öljytuotantolaitoksiin, joiden pommittamista hallitus haluaa välttää.
15. päivä Libyan armeija saartoi Ajdabijan noin 160 kilometrin päässä Bengasista. Paikkakunta on risteyskohta, josta on tie myös Egyptin rajalle Tobrukiin. Länsiosassa maata armeija valtasi 14. päivä Zuwaran Tripolista länteen. Keskiviikkona 16. maaliskuuta Gaddafin poika Saif al-Islam sanoi Euronewsin haastattelussa taistelujen olevan joka tapauksessa ohi 48 tunnin kuluessa, vaikka lentokielto asetettaisiin. Torstaina kapinalliset käyttivät ensi kertaa taistelussa Ajdabiyasta panssarivaunuja, tykistöä ja helikoptereja.
18. maaliskuuta Libya ilmoitti lopettavansa kaikki sotatoimet kapinallisia vastaan ja hyväksyvänsä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman kokonaisuudessaan. Turvallisuusneuvosto oli vähän aiemmin päättänyt lentokieltoalueen perustamisesta ja ilmaiskujen sallimisesta. Tämän epäiltiin laajalti olevan harhautusta. Lauantaina Libyan hallituksen joukot taistelivat Al Jazeera-televisiokanavan mukaan Bengasin länsiosissa, joka oli suurin kapinallisten hallinnassa oleva kaupunki. Aamulla 19. maaliskuuta ammuttiin alas Benghazin yläpuolella hävittäjä. Kapinallisten puhemies vahvisti että kone kuului oppositiolle. BBC raportoi, että hallituksen sotilaat olivat saapuneet kaupunkiin. Tilanne vaikutti täydeltä Gaddafin joukkojen hyökkäykseltä.
Länsimaiden sotatoimet
250px|thumb|oikea|[[USS Barry (DDG-52)|USS Barry laukaisee BGM-109 Tomahawk-ohjuksen kohti Libyan rannikkoa.]] Libyan operaatioon osallistuvista valtioista on mediassa käytetty yhteisnimitystä liittoutuma.
20. maaliskuuta Yhdysvaltain asevoimien komentaja Mike Mullen sanoi, että lentokielto on asetettu voimaan ja Gaddafin hyökkäys Bengasiin pysäytetty. Reutersin toimittaja näki Bengasiin johtaneella tiellä kymmeniä tuhottuja sotilasajoneuvoja, joukossa ambulanssi. Libya sanoi ilmaiskuissa kuolleen 48 ja loukkaantuneen 150 ihmistä. Näihin aikoihin Libyan hallitus väitti aseistavansa noin miljoona maansa kansalaista.
21. maaliskuuta uutisoitiin, että liittouma oli iskenyt ohjuksilla Gaddafin hallintorakennukseen tarkoin vartioidulla hallintoalueella Tripolissa. Liittouman mukaan rakennus tuhottiin, koska se oli yksi Gaddafin komentokeskuksista. Gaddafia ei liittouman mukaan pyritä tappamaan, koska YK:n päätöslauselma ei oikeuta sitä.
Rintaman aaltoilu
23. maaliskuuta uutisoitiin, että Gaddafin joukot jatkoivat jo viikkoja kestänyttä Misratan kaupungin piiritystä, ja kaupungin siviilien sanottiin olevan pahassa ahdingossa. Myös taistelut Ajdabiyasta jatkuivat. . Lauantaina 26. maaliskuuta kapinalliset olivat vallanneet strategisesti tärkeän Ajdabiyan sen jälkeen kun liittoutuneet olivat ensin moukaroineet Gaddafin joukkojen asemia ilmasta käsin. Samana päivänä kapinalliset valtasivat myös lännempänä olevan Bregan. Gaddafin armeija tulitti tykein ja panssarein Misrataa samana päivänä ja hyökkäsi kaupunkia vastaan joka suunnasta, mutta keskeytti illalla hyökkäyksen, kun liittoutuneiden koneet alkoivat lentää kaupungin yllä.
Sunnuntai-aamuna 27. maaliskuuta kapinalliset olivat jo Uqailassa öljykaupunki Ras Lanufin lähellä. Yhdysvallat ilmoitti, että Libyan hallitus lavastaa joukkojensa surmaamia siviilejä liittouman ilmaiskujen uhreiksi ja valtasivat samana päivänä Ras Ranufin ja Bin Jawadin. Nyt kapinallisille olivat hallussaan kaikki Libyan öljykaupungit. Libyan armeija uudisti hyökkäyksensä saarrettua Misratan osaa vastaan sunnuntaina ja pommitti kaupunkia kranaatinheittimin ja panssarivaunujen tykein.
Liittoutuneiden ilmaiskut olivat aiheuttaneet huomattavaa tuhoa hallituksen joukkojen kalustolle ja moraalille, ja kapinalliset etenivät sunnuntai-iltana kohti Sirteä. Maanantaiaamupäivällä kapinalliset väittivät että he olivat valloittaneet Sirten, ja kaupungista oli yöllä kuultu räjähdyksiä, mutta silminnäkijöiden mukaan hallituksen joukot olivat kaupungissa. Myöhemmin päivällä hallituksen joukot asettuivat noin 30 km Sirtestä itään puolustusasemiin, ja kapinalliset olivat maanantaina kello 13:00 ottaneet haltuunsa Nawfalijahin 120 km päässä Sirtestä. Hallitus valtasi osan Misratasta maanantaina ja julisti sinne tulitauon. Hallituksen joukot torjuivat 29. maaliskuuta kapinalliset väijytyksessä Sirten lähellä, iskivät kapinallisten selustaan autiomaasta ja valtasivat perääntyviltä kapinallisilta Bin Jawadin kaupungin. Tämä taktiikka perustui sotilaalliseen kuriin, mitä kapinallisilla ei ollut. Misratassa taisteltiin yhä.
Keskiviikkona ilmeni että Gaddafin joukot eivät enää käyttäneet ilmaiskuille alttiita panssarivaunuja ja menestyivät sodassa tämän takia, ja valtasivat Ras Lanufin. Gaddafin joukot käyttivät Ras Lanufissa taktiikkaa, jossa tulittivat ensin raskailla aseilla kaupunkia ja sitten hyökkäsivät aavikolta. Myöskään länsimaat eivät tällä kertaa häirinneet vakavasti Gaddafin joukkoja ilmasta. Keskiviikkoiltana kapinalliset pakenivat Bregasta epäjärjestyksessä kohti Ajdabijan laitakaupunkia, ja Gaddafin joukot olivat lähestymässä Bregaa. Kapinalliset syyttivät liittoutuneita ilmatuen puutteesta ja muutenkin toivoivat liittoutuneilta apua. Yhdysvaltain presidentti Obama väläytti kapinallisten aseistamista länsimaista, minkä YK:n turvallisuusneuvoston päätös 1970 kielsi. Länsimaiden ilmaisku surmasi Bregan lähellä aivan maaliskuun lopussa ensi kertaa todistetusti 4 siviiliä, kun länsimaat tuhosivat erään Gaddafin armeijan ammusrekan ilmasta käsin.
Ulkoministerin loikkaus
30. maaliskuuta Libyan ulkoministeri Mussa Kussa saapui yllättäen Britanniaan ja haki turvapaikkaa. Kussa kuului Gaddafin hallinnon tärkeimpiin henkilöihin. Libyan hallitus kiisti tiedon loikkauksesta ja sanoi Kussan olevan Lontoossa työmatkalla. Britannia ei myöntänyt Koussalle diplomaattista immuniteettia. Britannia piti loikkausta vakavana enteenä Muammar Gaddafin hallinnon luhistumisesta.
Maaliskuun viimeisenä päivänä kapinalliset pitivät hetken aikaa Bregaa hallinnassaan, mutta perjantaina kapinalliset olivat sieltä poissa. Misratan kapinakeskustan tulitus jatkui. Kapinapääkaupungissa Bengazissa pelättiin Gaddafin joukkojen tuloa kaupunkiin. 30. maaliskuulta on vuotanut julki kapinallisten video, jossa on kuvattu kapinallisten raa'at julkiset teloitukset Gaddafin palkkasotilaita kohtaan Toisaalta Gaddafin joukkojen saartamasta Misratasta paenneet kertoivat, että Gaddafin joukot olivat surmanneet väestöä pelotellakseen kokonaisia perheitä.
6. huhtikuuta kapinallisten hallitsemasta Tobrukin Marsa el-Harigan satamasta lähti ensimmäinen 100 miljoonan dollarin arvoinen öljylasti. Hallitus syytti Naton koneita hyökkäyksestä Al-Saririn öljykentälle, jossa tuhoutui Tobrukiin öljyä vievä öljyputki. Nato kielsi hyökkäyksen. Aiemmin Gaddafin joukot olivat hyökänneet maastoautoilla aavikon halki toiselle Tobrukiin öljyä toimittavalle Mislan öljykentälle ja pysäyttäneet sen tuotannon.
7. huhtikuuta Gaddafin joukot hyökkäsivät Ajdabiyaan lännestä ja asukkaat ja kapinalliset pakenivat kohti Bengasia. Myös Bregassa käytiin taisteluja. Kapinalliset joutuivat perääntymään, kun Nato iski Bengasista Bregaan siirtyvää 20 panssarivaunun saattuetta vastaan lähellä Ajdabiyaa. Kapinalliskenraali Abdel Fattah Younes kertoi kapinallisten saaneen Qatarista panssarintorjunta-aseita maan asevientikiellon vastaisesti. Lauantaina 9. huhtikuuta Gaddafin joukot olivat edenneet Ajdabiyan lähelle, jossa käytiin kiivaita taisteluita. Kapinallisten yritys kohti Bregaa epäonnistui, mutta liittouman ilmaiskut häiritsivät Gaddafin joukkoja. .
13. huhtikuuta 2011 Dohassa Libyan kapinallisten ja länsimaiden kontaktiryhmän kesken pidetyssä kokouksissa länsimaat lupasivat kapinallisille talous- ja materiaaliapua päätöslauselmien 1970 ja 1973 rajoissa. Britannia ilmoitti lähettävänsä kapinallisille 1000 luotiliivit jo lähetetyn sadan satelliittipuhelimen lisäksi. Qatar ilmoitti toimittaneensa kapinallisille salaa ranskalaisia panssarintorjuntaohjuksia, vaikka Ranska ja Britannia pitävät aseiden toimittamista kapinallisille laittomana. Kiinan Sanyassa kokoontuneet BRICS-maat puolestaan arvostelivat voimankäyttöä.
17. huhtikuuta kapinalliset joutuivat perääntymään Aidabijaan yritettyään aiemmin vallata lännempänä olevaa Bregan kaupunkia. Itä-Libyassa rintama jäi näiden kaupunkien väliselle maantielle, kun hallitus linnoitti Bregaa ja toi sitä puolustamaan noin 3 000 miestä ja Grad-pattereita taistelujen siirtyessä länsi-Libyaan.
Taistelut ajautuvat pattitilanteeseen
22. huhtikuuta tilanteen kerrottiin ajautuneen kohti pattitilannetta.
23. huhtikuuta Yhdysvallat ilmoitti tehneensä ensimmäisen iskun miehittämättömällä Predator-lennokilla, joka pystyy iskemään tarkasti väkijoukonkin keskellä olevaan viholliskohteeseen. Amerikkalaiset perustelivat Predatorin tarvetta humanitaarisella tilanteella, ja sillä, että rintamalinjat ovat sekaisin, joten vihollisia on vaikea erottaa liittolaisista. Samana päivänä hallituksen joukot vetäytyivät Misratasta liittouman ilmaiskujen takia. Hallitus sanoi jättävänsä vastuun Misratasta Gaddafia tukeville paikallisille heimoille. Oli kuitenkin epäselvää missä määrin paikalliset heimot tukivat Gaddafia. Mutta pääsiäisenä Libyan armeija moukaroi taas Misrataa ja hallituksen puheet vastuun sysäämisestä heimopäälliköille olivat opposition mukaan hallituksen harjoittamaa harhautusta.
Toukokuun alussa taisteluja käytiin myös sisämaassa Tunisian rajalla. Hallituksen joukot piirittivät Zintanin, Naloutin ja Yfranin kaupunkeja.
7. toukokuuta hallituksen joukot tuhosivat polttoainevarastot saarretussa Misratassa. Tiistaina 10. toukokuuta kapinalliset onnistuivat murtamaan Misratan kaupungin saarron ja etenivät noin 15 kilometrin päähän ja saartoivat hallituksen joukot kaupungin lentokentälle. Kapinalliset väittivät edenneensä noin 25 km päähän Misratasta Zarekin kylään. .
Samaan aikaan Nato iski Tripoliin armeijan komentopaikkoihin ilmasta käsin. Itäisellä rintamalla jatkuivat kovat taistelut Bregan–Ajdabijan välisellä seudulla, missä kapinalliset saivat vastaansa armeijan raskaiden aseiden tulta.
24. toukokuuta Naton koneet iskivät raskaasti Libyan pääkaupunkiin Tripoliin, johon ammuttiin yöllä parikymmentä ohjusta. Ranska ja Britannia ilmoittivat lähettävänsä maahan taisteluhelikoptereita. 7. kesäkuuta Naton koneet pommittivat ensimmäisen kerran Tripolia päiväsaikaan, kun kaupunkiin tehtiin siihen asti raskain ilmahyökkäys.
11. kesäkuuta kapinalliset hyökkäsivät Zawijahin (myös Zaouia) öljysatamakaupunkiin vain 50 km länteen pääkaupungista. Kapinalliset olivat hallinneet kaupunkia jo kaksi viikkoa maaliskuussa, kunnes eliittijoukkojen hyökkäys valtasi sen. Taistelut katkaisivat Tripolin–Tunisian välisen valtatien, jota pitkin kaupunkiin oli tuotu ruokaa, polttoaineita ja lääkkeitä. Taisteluja käytiin samalla viikolla myös Zlitanissa, joka on yksi kolmesta hallituksen hallitsemasta kaupungista Misratan ja Tripolin välillä. Myös kahden kapinallisen hallitseman kaupungin, Zintanin ja Yefrenin välillä taisteltiin kapinallisten yrittäessä häätää hallituksen joukot. 13. kesäkuuta taistelut kiihtyivät myös Itä-Libyassa, kun kapinalliset yrittivät valloittaa Bregaa Ranskan ja Britannian taisteluhelikopterien tukemana.
Kesäkuun lopussa Le Figaro -lehti paljasti Ranskan toimittaneen kapinallisille maan länsiosiin Nafusan vuoristoon useita tonneja aseita, joihin kuului rynnäkkökiväärejä, konekiväärejä, panssarintorjuntaohjuksia ja kevyitä panssariajoneuvoja. Ranskan YK-lähettiläs puolusti toimituksia siviilien suojelulla ja sanoi etteivät ne riko maan asevientikieltoa.
Heinäkuussa 2011 ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch syytti kapinallisia muun muassa Gaddafin kannattajien pieksämisestä, kotien poltoista sekä kauppojen ja sairaaloiden ryöstöistä.
18. heinäkuuta kapinalliset ilmoittivat valloittaneensa Bregan, mutta kertoivat vielä elokuun alussa suunnittelevansa saman kaupungin valloitusta. Samaan aikaan taisteluja käytiin Tripolin eteläpuolen kylistä. 7. elokuuta kapinalliset ilmoittivat vallanneensa Bir Ghanemin noin 85 etelään pääkaupungista. Samaan aikaan hallituksen joukot piirittivät al-Qusbatia noin 100 km pääkaupungista. Qatar toimitti saarrettuun Misrataan ammuksia.
Vierastyöläiset
Libyassa on ollut ulkomaalaisia vierastyöläisiä jopa 1,5 miljoonaa, muun muassa ainakin 100 000 egyptiläistä, ja jopa 100 000 kaakkoisaasialaista, kuten 26 000 filippiiniläistä, 25 000 thaimaalaista, 50 000 bangladeshilaista, 18 000 intialaista ja tuhansia kiinalaisia, nepalilaisia ja vietnamilaisia. Maaliskuun alussa Libyasta oli paennut 75 000 henkeä Tunisiaan ja 69 000 Egyptiin.
Maan mustat siirtotyöläiset ovat etupäässä Ghanasta, Nigeriasta, Malista ja Burkina Fasosta ja parituhatta eritrealaista. Huhut ja väitteet Gaddafin "afrikkalaisista palkkasotureista" johtivat siihen että maassa olleita mustia afrikkalaisia vastaan on hyökätty etenkin vapautetulla puolella. Osa on surmattu ja loput eristetty vartioiduille leireille tai ajettu maasta.
Kapinallisten eteneminen Tripoliin
300px|thumb|right|Kapinalliset valtasivat elokuussa 2011 Tripolin 300px|thumb|right|Kapinalliset valtasivat suuren osan Tripolia jo 20–22. elokuuta 2011, mutta taistelu jatkui vielä sen jälkeenkin.
Kapinalliset olivat 13. elokuuta alkaen edenneet suuresti Libyan länsiosissa ja valtasivat 15. elokuuta isohkon Gharyan kaupungin. Kaupunki sijaitsee Tripolista etelään johtavalla tiellä ja sen valtaus katkaisi yhteydet ja öljyputken etelään Sabhaan.
Kapinalliset sanoivat 19.–20. elokuuta vallanneensa Zlitanin ja Zawijan kaupungit. Zawijan öljynjalostamon valtaus olisi merkinnyt polttoainepulan alkua Tripolissa. Kolmen epäiltiin loikanneen Gaddafin lähipiiristä. Kapinalliset väittivät vallanneensa myös tärkeän öljykaupungin Bregan, minkä hallitus kiisti.
Illalla 20. elokuuta kapinalliset etenivät ensi kertaa Tripoliin lännestä, minkä myös Gaddafin edustajat myönsivät. Kapinalliset olivat soluttautuneet Tripoliin hämärän turvin pienissä ryhmissä. . Aseet tulivat salakuljettaen meritse. Kapinalliset kertoivat valinneensa hyökkäyspäiväksi lauantain 20. elokuuta, koska silloin oli ramadanin 20. päivä, jolloin muistellaan Badrin taistelua vuonna 624. Kapinallisneuvoston puhemies Ahmed Jibrilin mukaan hyökkäys oli Libyan kansallisen neuvoston joukkojen ja Naton yhteinen.
21. elokuuta kapinalliset pyrkivät etenemään hallussaan pitämästä Tajurasta kohti kaupungin keskustaa. Kapinalliset olivat myös vallanneet Tripolin puolustuksesta vastanneen kasarmin, joka oli 27 km päässä Tripolista ja saivat sieltä monta rekkalastillista aseita. Samaan aikaan sunnuntaina Nato pommitti Gaddafin asuinaluetta. Monenlaisia arvailuja liikkui Gaddafin olinpaikasta. Hänen mm. väitettiin olevan jo pakomatkalla Tunisiaan tai Algeriaan. Huhujen todenperäisyydestä ei ollut tietoa. Gaddafin kakkosmies oli loikannut Italiaan ja siirtynyt kapinallisten puolelle. Illalla sunnuntaina 21. elokuuta Gaddafi pyysi televisiossa ääninauhalla kaikkia puolellaan olevia libyalaisia puolustamaan pääkaupunkia ja kertoi olevansa yhä Tripolissa, eikä aio antautua ja jättää pääkaupunkiaan.
Maanantai-aamupäivällä kapinalliset olivat vanginneet Gaddafin molemmat pojat ja Gaddafin oletettiin olevan piiritettynä tukikohdassaan Bab al-Azizyassa, jonka ympärillä taisteltiin. Kun kapinallisilla oli hallussaan suurin osa kaupungista, hallitus ilmoitti olevansa valmis neuvotteluihin. Kapinalliset juhlivat Gaddafin kaatamista lähinnä Bengasissa jossa kansainväliset televisiokanavat näyttivät juhlivia kansanjoukkoja. Tripolissa paikalliset pysyivät lähinnä sisällä. .
Gaddafia puolustavan erikoispataljoonan komentaja oli antautunut yllättäen, sillä Gaddafi oli vuosia aiemmin teloituttanut hänen veljensä.
Illalla 23. elokuuta kapinalliset murtautuivat sisään Gaddafin tukikohtaan, jossa on mm. maanalainen bunkkeri. Itäinen rintama oli alkanut liikkua ja kapinalliset etenivät Bregasta ja valtasivat Ras Lanufin sekä etenivät kohti Sirteä. . 27. elokuuta mennessä kapinalliset valvoivat melkein koko Tripolia, mistä tekivät pääkaupunkinsa. Valtansa menettänyt Gaddafi oli teillä tietymättömillä, ja kapinalliset etsivät häntä kuumeisesti. Samaan aikaan sisällissota jatkui yhä Tripolissa ja muualla maassa. Vielä aamuyöllä 29. elokuuta Tripolin yli lensi lentokoneita ja siellä kuului räjähdyksiä. Pienet ryhmät toimivat kapinallisia vastaan lähinnä öisin.
Sodan päätösvaihe
Syyskuun alussa Gaddafi piileksi yhä, ja kertoi piilostaan vieläkin jatkavansa taistelua, koska "emme ole naisia". Vaikka kapinalliset olivatkin vallanneet Tripolin elokuun loppuun 2011 mennessä, sota jatkui yhä syyskuun 3. päivänä. Gaddafin kannattajilla oli silloin yhä hallinnassaan suurista asutuskeskuksista kolme: Gaddafin synnyinkaupunki Sirte, Bani Walid ja etelässä aavikolla sijaitseva Sabha. Kapinalliset sanoivat päästävänsä humanitaarisen avun näihin kaupunkeihin, mutta pitävänsä saartoa yllä näiden kaupunkien antautumiseen asti. Kapinallisneuvosto NTC antoi lauantaina 3. syyskuuta 2011 Gaddafia tukeville kaupungeille viikon aikaa antautua, mutta osa kapinallisista antoi Bani Walidille aikaa vain sunnuntai-aamuun. Tällöin puhuttiin että Bani Walid olisi saattanut jo siirtyä kapinallisten puolelle. Kapinalliset uskoivat Gaddafin olevan Bani Walidissa. 10. syyskuuta 2011 taisteltiin Bani Walidissa, minne Nato teki ilmaiskuja. Sirte oli yhä kapinallisilla. Kapinallisten voima ei ainakaan muutamaan päivään riittänyt kaupungin valtaukseen, ja rintama aaltoili siellä.
Kapinalliset kärsivät pahoja tappioita. Taistelujen juuttuminen johtui mm. saarretuissa kaupungeissa olevista raskaista aseista, liian pienistä kapinallisten taistelujoukoista ja vapaaehtoistaistelijoiden puuttuvasta johtamisesta. 21. syyskuuta kapinalliset valtasivat käytännössä koko etelän aavikolla sijaitsevan Sabhan. Sirte ja Bani Walid pitivät yhä puoliaan. Muutaman päivän päästä taistelut siirtyivät Sirten kaupunkialueelle, jossa siviileiltä oli ruoka ja vesi loppumassa ja heitä pakeni pois. Kapinalliset valtasivat Bani Walidin lokakuun puolenvälin jälleen. He etenivät myös Sirtessä katu kadulta ja valtasivat kaupungin 20. lokakuuta 2011.
Gaddafin kuolema
Kun kapinalliset olivat vaarallisen lähellä Gaddafin olinpaikkaa tämä yritti paeta autosaattueessa. Saattueen lähtö viivästyi suunnitellusta aamuyöstä. Kun saattue yritti ulos Sirtestä, se joutui kahakoihin kapinallisten kanssa ja muuttelemaan kulkusuuntaansa. Sitten saattueeseen osui Naton ilmaisku, joka surmasi kymmeniä. Ilmaisku pysäytti Gaddafin, ja alkoi tulitaistelu saattueessa olleiden Gaddafin kannattajien ja heitä takaa-ajaneiden kapinallisten välillä. Gaddafi meni tulitaistelua pakoon henkivartijoidensa kanssa läheisin taloihin ja lopulta piiloon läheisen viemäritunnelin alle. Kapinallisten sotilaat vangitsivat taisteltuaan henkivartijoiden kanssa Gaddafin, joka pyysi että hänen henkensä säästettäisiin. Kapinallishallinnon virallisten tiedotteiden mukaan Gaddafi joutui kapinallisten ja kannattajiensa väliseen ristituleen ja haavoittui olkapäähän. Jonkin ajan kuluttua Gaddafi kuoli päähän osuneesta luodista. . Kuvat ja videot verisestä Gaddafista levisivät maailmalle. Vielä tajuissaan oleva Gaddafi nostettiin eräässä vaiheessa näytille auton konepellille. Seuraavassa videossa näkyi, miten kapinalliset raahasivat veristä, ruhjoutunutta Gaddafia pitkin katua. Eräs väliaikaishallinnon edustaja sanoi joidenkin kapinallisten pahoinpidelleen ja tappaneen Gaddafin. Daily Mailin mukaan kapinalliset teloittivat armoa anoneen Gaddafin.
Väitettiin myös, että Gaddafin olisi tappanut hänen henkivartijansa. YK vaati Gaddafin kuolemasta tutkimuksen. Myös eräs Gaddafin poika kuoli, ja tiedottajana tunnettu Gaddafin poika Saif-al-Islam haavoittui, jäi vangiksi ja joutui sairaalaan. Eräiden tietojen mukaan muuan kapinallinen nimeltä Mohammed Al-Bibi olisi ampunut vangitun Gaddafin tämän omalla aseella, kullatulla FN Browning High Power-pistoolilla. Ihmisoikeusjärjestö HRW:n myöhemmin tekemien tutkimusten mukaan kapinalliset hakkasivat ja muuten pahoinpitelivät yli 60 Gaddafin saattajaa ennen näiden teloittamista, ja Gaddafi ja hänen poikansa saivat saman käsittelyn. Gaddafia oli hakattu ja häneen pistelty haavoja, kun hänet kuolleena nostettiin ambulanssiin.
Reaktioita
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto tuomitsi Libyan hallituksen mielenosoittajia vastaan käyttämän väkivallan ja useat ulkomaat alkoivat evakuoida kansalaisiaan. Libyalaisia diplomaatteja ja sisäministeri loikkasi Gaddafin hallinnosta pois. Yhdysvaltojen presidentti Barack Obama tuomitsi mielenosoitusten väkivaltaisen tukahduttamisen muttei vaatinut Gaddafia luopumaan vallasta.
26. helmikuuta 2011 annettu YK:n turvallisuusneuvoston päätös 1970 asetti Libyan asevientikieltoon, kielsi palkkasoturien pääsyn maahan ja asetti 17 Libyan hallinnon jäsentä matkustuskieltoon ja jäädytti Gaddafin ja hänen perheensä varat.
Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman mukaan Libyan hallituksen kannattajien mielenosoittajiin kohdistama väkivalta saatetaan viedä Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen, koska kyse on rikoksista ihmisyyttä vastaan. Yhdysvallat jäädytti valvonnassaan olevissa pankeissa olevia Gaddafin ja tämän omaisten rahoja. Erään Yhdysvaltain edustajan mukaan Yhdysvallat ei sulje mitään keinoa Libyan kriisin ratkaisuksi, ei myöskään sotilaallisia toimia. 27.2.2011 Obama sanoi että Libyan johtajan on lähdettävä, koska hän on syyllistynyt väkivaltaan kansalaisiaan vastaan.
14. huhtikuuta 2011 Yhdysvaltain, Britannian ja Ranskan johtajat vaativat yhteisessä kirjeessään Gaddafin poistumista vallasta.
Lentokieltoalue
Kapinalliset vaativat maahan lentokieltoa suojautuakseen ilmaiskuilta. Euroopan unioni ja Arabiliitto hyväksyivät ajatuksen. Lentokiellon toteutus vaatisi jopa satoja lentokoneita. Sen toteutus jäisi käytännössä Naton tai Yhdysvaltain harteille.
Yhdysvaltain puolustusministeri Robert Gatesin mukaan lentokielto tarkoittaisi käytännössä hyökkäystä maahan, koska sen valvomiseen tarvittaisiin maan ilmapuolustuksen tuhoaminen. Yhdysvaltain ulkoministerin Hillary Clinton on sanonut että YK:n turvallisuusneuvoston on päätettävä lentokiellosta, eikä kyseessä saa olla Yhdysvaltain hanke.
Saksan ulkoministeri Guido Westerwellen mukaan lentokieltoalue on sotatoimi. Naton pääsihteeri Anders Fogh Rasmussen mukaan lentokiellon julistaminen edellyttää YK:n hyväksynnän lisäksi sen hyväksymistä Libyan lähimaissa. EU-ulkoministerien mielestä lentokieltoalueen toteuttamiseen tarvitaan YK:n turvallisuusneuvoston päätös, ja hankkeelle täytyy saada myös Arabiliiton hyväksyntä. YK:n turvallisuusneuvostossa istuvien Venäjän ja Kiinan uskottiin vastustavan ajatusta.
Ilmaiskut
YK:n turvallisuusneuvosto päätti lentokieltoalueen perustamisesta ja ilmaiskujen sallimisesta 18. maaliskuuta. Neuvoston 15:stä jäsenestä 10 äänesti päätöksen puolesta, viisi jäsentä, mukaan lukien Kiina, Venäjä ja Saksa, äänestivät tyhjää. Päätös sallii "kaikki tarvittavat toimet" siviilien suojelemiseksi; ei kuitenkaan miehitysjoukkojen lähettämistä. Pääasiassa länsimaista koostunut liittouma aloitti iskut kaksi päivää myöhemmin.
Iskut Libyaan herättivät heti vastalauseita. Lentokieltoa tukeneen Arabiliiton pääsihteeri Amr Musa sanoi tapahtuneen eroavan lentokiellon asettamisesta ja sanoi haluttavan siviilien suojelua, eikä lisää pommituksia. Catherine Ashton kommentoi myöhemmin että Musaa on lainattu väärin. Saksan ulkoministeri sanoi kuitenkin Musan kommenttien tukevan Saksan kantaa olla osallistumatta iskuihin. Afrikan unioni vaati ilmaiskujen välitöntä lopettamista. Venäjän pääministeri Vladimir Putin arvosteli iskuja "ristiretkeksi" ja tuomitsi siltojen ja teiden tuhoamisen ja väitetyt siviiliuhrit. Myöhemmin samana päivänä Venäjän presidentti Medvedev sätti Putinia tämän kommenteista. Medvedevin mukaan Putinin kommentteja ei voida hyväksyä, sillä "ristiretken" kaltaista yhteiskuntien yhteentörmäykseen johtavia ilmauksia ei pidä käyttää. Libyan kapinalliset halusivat lisää ilmaiskuja, mutta ei maajoukkoja. Libyan hallituksen mukaan Muammar Gaddafin poika sai surmansa Naton ilmaiskussa, Nato iski Saif al-Arabin taloon sen jälkeen kun neuvottelut Libyan kriisin ratkaisemisesta kariutuivat.
Sodan jälkeen
Gaddafin vastustajat muodostivat jo sodan alkuvaihessa 31-jäsenisen siirtymäajan kansallisen neuvoston Bengasissa. Se julistautui 5. maaliskuuta Libyan tasavallan yksinomaiseksi edustajaksi. Sen puheenjohtajana on entinen oikeusministeri Mustafa Abdul Jalil. Puhemiehenä on ihmisoikeuslakimies Abdul Hafiz Ghoga. Sen toimeenpanevan komitean tai hallituksen avainhenkilöinä ovat puheenjohtaja Mahmoud Jibril, sotavoimien päällikkö Omar Hariri ja ulkoasiainedustaja Ali al-Essawi. Omar Hariri osallistui Gaddafin kanssa vuoden 1969 kaappaukseen. Ali al-Essawi on entinen Intian-lähettiläs.
Toukokuussa 2014 Libyassa tuli vallankaappauksella valtaan kenraali Khalifa Haftar, joka ilmoitti taistelevansa islamisteja ja ääriryhmiä vastaan. Haftar vaati parlamenttia luovuttaman vallan väliaikaiselle hallinnolle, joka laatisi Libyalle uuden perustuslain. Kaappaajat ilmoittivat lisäksi torjuvansa liikemies Ahmed Maiteeqin nimityksen Libyan uudeksi pääministeriksi.
Aiheesta muualla
Libia - ليبيا
Etunimi
Etunimi erottaa ihmisyksilön muista yhteisön — erityisesti suvun tai perheen — jäsenistä, joilla on sama sukunimi. Joissain kulttuureissa on käytössä pelkästään etunimi (esimerkiksi Islanti) tai etunimeä käytetään julkisessakin viestinnässä, vaikka sukunimetkin ovat olemassa (esimerkiksi Thaimaa).
Etunimi voi olla sidonnainen sukupuoleen. Yhdellä ihmisellä voi olla useampikin kuin yksi etunimi, mutta yleisessä käytössä puhuttelu- eli kutsumanimenä on tavallisesti vain yksi etunimistä, useimmiten ensimmäinen, ja muut nimet merkitään virallisiin asiakirjoihin, hakuteoksiin ja matrikkeleihin. Suomessa nykyisin lapselle on annettava 1–4 nimeä, mutta vuonna 2019 kumotun nimilain aikana enimmäismääränä oli kolme etunimeä; Suomessa on silti vielä elossa henkilöitä, joilla on tätä edeltäneen lainsäädännön peruina enemmän kuin kolme etunimeä, esimerkiksi Johan Edvin Birger Gustav Hägglund.
Etunimi Suomessa
Kristillisissä maissa monet tavalliset etunimet on saatu Raamatusta ja monet niistä ovat heprealaista alkuperää. Suomalaisen almanakan etunimistä noin 40 prosenttia on kirkollista alkuperää (2008). Länsimaissa käytetään myös antiikin kreikkalaisilta ja roomalaisilta saatuja etunimiä (esimerkiksi Markus ja Laura), joista monet ovat samalla pyhimysten nimiä. Yleisiä ovat myös germaaneilta (esimerkiksi Eero ja Emma) ja kelteiltä periytyvät nimet sekä nimet, jotka tarkoittavat jotain asiaa (kuten Satu tai Vuokko). Kansallisromantiikka on toisinaan nostanut esiin myös kansojen vanhoja omia nimiä. Suomessa tällainen nimilähde on ollut Kalevala. Osa suomalaisista muinaisnimistä onkin 1800- ja 1900-luvulla tullut uudestaan käyttöön.
Lapsi saa Suomessa nimen seuraavasti: Sairaala ilmoittaa tiedon elävänä syntyneestä lapsesta väestötietojärjestelmään. Jos lapsi syntyy jossakin muualla kuin sairaalassa, avustavan lääkärin, kätilön tai sairaanhoitajan on ilmoitettava syntymä. Muussa tapauksessa äidin tai lasta hoitavan henkilön on ilmoitettava syntymästä terveydenhuollon toimintayksikölle taikka terveydenhuollon ammattihenkilölle, joka ilmoittaa tiedon väestötietojärjestelmään. Syntymätodistusta ei Suomessa käytetä. Vanhemmat antavat lapselle yhdestä neljään etunimeä ja ilmoittavat rekisteröintitiedot Digi- ja väestötietovirastolle taikka evankelis-luterilaisen tai ortodoksisen kirkon seurakuntaansa. Ahvenanmaan maakunnassa rekisteriviranomaisena toimii Ahvenanmaan valtionvirasto. Lapselle on annettava etunimi kolmen kuukauden kuluessa hänen syntymästään.
Suomessa kaikki yleisimmät etunimet on merkitty almanakkaan jonkin vuoden päivän kohdalle, jolloin on tämännimisten henkilöiden nimipäivä.
Puhuttelunimi eli kutsumanimi
Jos ihmisellä on ainakin kaksi etunimeä, hänen huoltajansa tai hän itse voi valita jonkin nimistä puhuttelunimekseen (kutsumanimekseen). Useimmat ihmiset käyttävät puhuttelunimenä ensimmäistä etunimeään, jotkut käyttävät toista, kolmatta tai neljättä taikka kahta tai kolmea nimeä yhdessä: Maria Kaisa Aula. Jotkut käyttävät nimikirjaimia puhuttelunimenomaisesti tai nimikirjaimia lisänä erotukseksi muista samannimisistä: K. J. Lång, J.-P. Roos, Risto E. J. Penttilä.