cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Egon Meuronen
Egon Engelbrekt Meuronen (19. joulukuuta 1922 Viipuri – 2005 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen ensimmäinen julkaistu sarjakuvansa oli Ilmailu-lehteen tehty Asarias Ahtopaine (1943 - 1944). Meurosen tunnetuin sarjakuva on luultavasti Helsingin Sanomissa päivittäin ilmestynyt jatkotarina Syöksypommittajat, jota hän piirsi samaan aikaan vuosina 1943 ja 1944. Syöksypommittajat päättyi sodan loputtua. Muita hänen sarjakuviaan olivat muun muassa Välskärin kertomuksia, Into Ilves - Pohjan poika, Saku ja Esa Ahto.
Meuronen lopetti sarjakuvien tekemisen vuonna 1965 ja ryhtyi akvarellistiksi. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1967 ja hänet ja Olavi Vikainen palkittiin Puupäähatulla vuonna 1996.
Egon Meuronen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1936–1945.
Cosme García (täsmennyssivu)
Cosme García voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sarvikuonoleguaani
Sarvikuonoleguaani (Cyclura cornuta) on sarvikuonoleguaanien sukuun kuuluva laji, joka on sukua kuubanleguaanille (C. nubila) ja sinileguaanille (C. lewisi). Eläin liikkuu päiväaikaan.
Ulkonäkö ja koko
Yksilön pituus on 1–1,2 metriä. Lajin nimi juontuu kuonon yläosassa olevista sarvimaisista suomuista, joita on kolmesta viiteen. Keskivartalo, jalat ja häntä ovat tukevat ja pää on suuri. Väri on yleensä harmaa. Nuorilla yksilöillä on joskus ihossa vaaleita kuvioita. Koirailla on joskus kaulassa pussimainen muodostuma.
Levinneisyys ja elinympäristö
Sarvikuonoleguaania tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Se elää pääasiallisesti kuivilla alueilla, mutta sitä on tavattu myös kosteista trooppisista metsistä. Laji on erittäin uhanalainen, ja ainoa vakaa populaatio on Dominikaanisen tasavallan lounaisosassa.
Lisääntyminen
Munia on 5–19.
Ravinto
Sarvikuonoleguaani syö puiden lehtiä ja hedelmiä sekä joskus myös selkärangattomia eläimiä.
IU (laulaja)
IU (oik. Lee Ji-eun, s. 16. toukokuuta 1993 Soul ) on eteläkorealainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hänen taiteilijanimensä IU muodustuu englannin sanoista minä (I) ja sinä (you - U).
Historia
IU:n ensimmäiset julkaisut olivat Lost & Found ja IU...IM, mutta läpimurto oli "Good Day" EP:ltä Real. Hän on ollut listoilla muun muassa vuoden 2011 albumilla Last Fantasy. Etelä-Korean lisäksi hän on julkaissut musiikkia Japanissa. Vuonna 2020 hän on menestynyt Yhdysvalloissa kappaleella "Eight". Vuoden 2021 albumi Lilac on myynyt platinan verran Etelä-Koreassa Gaon Chart -listan mukaan.
Dmitri Ukolov
Dmitri Matvejevitš Ukolov (, 23. lokakuuta 1929 Tula – 25. marraskuuta 1992 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Ukolov kuului Neuvostoliiton kultaa voittaneeseen joukkueeseen Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956, joissa hän pelasi viisi ottelua tehopistein 1+2=3 ilman rangaistusminuutteja. Ukolov saavutti Neuvostoliiton maajoukkueessa myös yhden MM-kullan Ruotsissa 1954 sekä kolme MM-hopeaa Saksassa 1955, Norjassa 1958 ja Tšekkoslovakiassa 1959. Ruotsissa 1954 Ukolov pelasi seitsemän ottelua tehopistein 3+1=4 keräten kaksi rangaistusminuuttia, Saksassa 1955 kahdeksan ottelua tehopistein 2+2=4 ilman rangaistusminuutteja, Norjassa 1958 seitsemän ottelua tehopistein 2+1=3 keräten neljä rangaistusminuuttia ja Tšekkoslovakiassa 1959 viisi ottelua ilman tehopisteitä keräten neljä rangaistusminuuttia.
Gazeta Wyborcza
pienoiskuva|Gazeta Wyborczan pääkonttori [[Varsovassa.]] Gazeta Wyborcza on Puolan merkittävin ja toiseksi suurin päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Se sisältää täyden valikoiman poliittisia, kansainvälisiä ja yleisiä uutisia. Kuten melkein kaikki sanomalehdet Puolassa, lehti on tabloid-formaatissa.
Gazeta Wyborcza aloitti 8. toukokuuta 1989 tunnuslauseenaan "Nie ma wolności bez Solidarności" (Ei ole vapautta ilman Solidaarisuutta). Sen perustaminen oli yksi Puolan ns. pyöreän pöydän sopimuksen tuloksista kommunistisen Puolan hallituksen ja Solidaarisuus-liikkeen välillä. Lehti toimi Solidaarisuuden äänitorvena valmistauduttaessa puolittain vapaisiin vaaleihin, jotka pidettiin 4. kesäkuuta 1989. Tästä johtuu myös lehden nimi (suom. Vaalilehti). Gazeta Wyborcza oli ensimmäinen virallinen sanomalehti, joka julkaistiin kommunistisen järjestelmän kontrollin ulkopuolella kommunistien noustua valtaan toisen maailmansodan seurauksena. Lehden toimittajien mukaan sen ensipainos oli pieni (150 000) ja suhteellisen kallis, koska valtio rajoitti paperitoimituksia. Puolitoista vuotta myöhemmin päivittäinen levikki saavutti 500 000. Syyskuussa 1990, kun kommunismin hajoamisen jälkeen myös Solidaarisuus hajaantui, Lech Wałęsa kumosi lehden oikeuden käyttää Solidaarisuuden logoa. Sen jälkeen lehti on ollut sitoutumaton.
Parinvaihto
Parinvaihto on pariskuntien yhteistuumin sopimaa seksiä muiden kuin omien kumppaniensa kanssa. Joskus kahden pariskunnan kumpikin osapuoli vaihtaa kumppaneita toisen pariskunnan kanssa, ja joskus vain toinen osapuoli vaihtaa kumppania.
Gazeta Wyborcza
Gazeta Wyborcza on nykyään moniosainen suuri päivälehti.
Believe Me (Julija Savitševan kappale)
Believe Me on Julija Savitševan esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa Turkin Istanbulissa.
Paltamon Urheilijat
Paltamon Urheilijat on Paltamon kunnassa toimiva urheilun yleisseura. Seura perustettiin vuonna 1924, kun kuntaan haluttiin saada kattavaa urheilutoimintaa Mieslahden Teräksen ja Uuran Jehun aloittaman toiminnan jatkoksi. Seura toimi aluksi tiiviissä yhteistyössä paikallisen suojeluskunnan kanssa.
Amerikanvesispanieli
Amerikanvesispanieli (American Water Spaniel) on amerikkalainen spanieleihin kuuluva koirarotu, joka toimii noutavana lintukoirana. Se on ollut Wisconsinin virallinen osavaltiokoira vuodesta 1985 lähtien.
Gazeta Wyborcza
Lehden päätoimittaja on ollut sen perustamisesta alkaen entinen toisinajattelija Adam Michnik.
Believe Me (Julija Savitševan kappale)
Venäjä pääsi suoraan kilpailun finaaliin edellisvuoden sijoituksen johdosta. Finaalissa kappale sijoittui 24. joukosta sijalle 11.
Amerikanvesispanieli
Alkuperä ja käyttö
Amerikanvesispanieli polveutuu vesikoirista ja spanieleista, joita maahanmuuttajat veivät mukanaan Pohjois-Amerikkaan. Alkujaan sitä kutsuttiin brown water spanieliksi eli "ruskeaksi vesispanieliksi". Rotu on kehitetty lähinnä vesilintujen metsästykseen, ja se työskentelee ylösajavana ja noutavana lintukoirana. Kokonsa puolesta se soveltuu veneestä ja kojusta metsästämiseen. 1900-luvun alussa englantilaisten noutajien suosio kasvoi Yhdysvalloissa ja amerikanvesispanielit vähenivät huomattavasti. Nykyään rotu on pienilukuinen, vaikka metsästäjät arvostavatkin sitä. Amerikanvesispanieleita on Pohjois-Amerikan ulkopuolella hyvin vähän ja Suomessa on rekisteröity yhteensä 53. Koko maailmassa niitä on noin 7 000 yksilöä.
Luonne ja käyttäytyminen
Amerikanvesispanieli on erittäin oppivainen koira, joka rakastaa vettä.
Leena Jääskeläinen
Leena Marjatta Jääskeläinen (o.s. Hakola, s. 22. heinäkuuta 1939 Viipuri) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja entinen aktiiviurheilija.
Jääskeläinen voitti Suomen mestaruuden koripallossa vuosina 1961–1965 Helsingin Työväen Uimarien joukkueessa sekä pesäpallossa vuosina 1964 ja 1965 Pallo-Toverien joukkueessa. Hänellä on vielä voimassa oleva Suomen ennätys pesäpallon mestaruussarjan yhden ottelun yhteistulos tuoduista ja lyödyistä juoksuista.
Ylioppilas Kemin tyttölyseo 1960, LO Suomen Urheiluopisto 1961, VO Helsingin yliopiston Voimistelulaitos 1964, Liikuntatieteen maisteri Jyväskylän yliopisto 1968. Jääskeläinen on työskennellyt muun muassa liikunnanopettajana Viherlaakson yhteiskoulussa 1965-66 ja Hakalehdon yhteiskoulussa 1970-72. Naisten urheilun yp. lehtorina Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa 1966-1970, kouluhallituksen ylitarkastajana (tyttöjen voimistelu, urheilu ja terveyspommi) 1973-1991 ja Lapin Urheiluopiston rehtorina 1994-2003.
Paltamon Urheilijat
Paltamon Urheilijoiden toiminta muotoutui aluksi hiihdon ympärille ja seura saavuttikin lajissa myös kansallista menestystä. Toisena vahvana lajina seurassa oli alusta alkaen yleisurheilu, minkä lisäksi lajivalikoimassa ovat vuosien saatossa olleet mukana suunnistus, pesäpallo, lentopallo, koripallo sekä jääkiekko.
Leena Jääskeläinen
Valtion urheiluneuvoston jäsen vuosina 1981–1986 sekä jäsen Liikuntalakikomiteassa 1974-1976. Jääskeläinen on SVUL:n kunniajäsen ja hän on saanut liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2002. Pro Urheilu -mitalin hän sai vuonna 2009.
Parinvaihto
Parinvaihdossa seksisuhde on väliaikainen ja saattaa kestää esimerkiksi vain yhden illan. Joskus osapuolet harrastavat seksiä eri huoneissa. Joskus osapuolet pysyttelevät samassa huonessa ja katselevat vakituista kumppaniaan harrastamassa seksiä toisen ihmisen kanssa, mikä tuo tilanteeseen ekshibitionismia ja voyeurismia.
Leena Jääskeläinen
Luottamustoimet: Tahko Pihkala -seuran puheenjohtaja vuosina 1985–1997. Hiihtoliiton johtokunnan jäsen 1984-1992, Suomen Voimisteluliiton liittohallitus/jäsen 1976-1981 ja varapuheenjohtaja 1977-1979, Suomen Taitoluisteluliitto liittohallitus/jäsen 1978-1981, SVUL liittovaltuusto 1976. FIS naisten maastohiihtokomitea 1988-1992. WMA (kansainvälinen veteraanimaastohiihto järjestö) Suomen edustaja 1991-2016. ICNW (kansainvälinen sauvakävelyneuvosto) varapj. 2017- (www.NordicWalkingCouncil.com).
Ensimmäisen urheiluseuran (Kemin Tyttölyseon Heiton) hän perusti 1952 tyttöjen koripalloilua varten. Jääskeläinen on ollut perustajajäsen Espoo Jäätaitureissa (ent. Jäähongan taitoluistelujaosto), Suomen Taitovoimisteluklubissa (STVK), jossa puheenjohtajana 1978-1983, Rovaniemen Taitoluistelijoissa sekä Lappi Kurlunkissa. Hän on toiminut Ounasvaaran Hiihtoseuran puheenjohtajana. Jääskeläinen on SVUL:n kunniajäsen ja hän on saanut liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2002[1]. Pro Urheilu -mitalin hän sai vuonna 2009[2].
Jääskeläinen on kehittänyt kansainvälisestikin levinneen sauvakävelyn hiihtäjien sauvatreeniharjoittelun pohjalta. Hän toi sen julkisuuteen ensimmäisessä Suomi kävelee-tapahtumassa (yli 3000 osanottajaa) Tampereella 1987. Hän on ollut kirjoittaja useissa liikunta-alan teoksissa ja oppaissa. Viimeisimmät OH-maailman paras, POP 2017 ja Aippara- Oukulta olympialaisiin, Väyläkirjat 2020.
Leena Jääskeläisen isä Martti Hakola menestyi pesäpalloilijana ja yleisurheilijana. Hänen poikansa Oula Jääskeläinen oli Suomen paras taitoluistelija 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Tytär Anu Oksanen on muodostelmaluistelun maailmanmestarijoukkue Marigold IceUnityn valmentaja.
Parinvaihto
Parinvaihdolla suhteeseen voidaan saada vaihtelua ilman salasuhteiden aiheuttamia ongelmia. Sillä voidaan tavoitella suhteeseen myös jännitystä, vakautta ja pitkäkestoisuutta.
Jotkut parinvaihtajat saattavat olla konservatiivisia muussa elämässään. Jotkut kokeilevat uuden kumppanin kanssa sängyssä asioita, joita he eivät vakituisen partnerinsa kanssa harrasta.
Lorenzin yhtälöt
thumb|250px|right|Lorenzin attraktori arvoilla a = 10, b = 28 ja c = 8/3
Erkki Itkonen
thumb|right|Erkki Itkonen syksyllä 1981. Erkki Esaias Itkonen (26. huhtikuuta 1913 Inari – 28. toukokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja suomalais-ugrilaisten kielten kansainvälisesti tunnustettuja tutkijoita. Häntä on pidetty 1900-luvun merkittävimpänä fennougristina.
Lorenzin yhtälöt
Lorenzin yhtälöt ovat yksinkertainen kolmen kytketyn differentiaaliyhtälön ryhmä, jonka kehitti yhdysvaltalainen meteorologi Edward Lorenz vuonna 1963 tutkiessaan yksinkertaista mallia ilmakehän konvektiovirtauksista. Lorenzin yhtälöt ovat
jossa a on Prandtlin luku ja b on Rayleighin luku (a,b,c > 0). Historialliseksi Lorenzin yhtälöt muodostuivat, kun havaittiin, että yhtälöitä käsittelevästä tietokonesimulaatioista saatiin jatkuvasti toisistaan poikkeavia tuloksia. Tämän ilmiön syyksi osoittautui, että mielivaltaisen pieni muutos yhtälönratkaisun alkuarvoissa johti täysin erilaiseen lopputulokseen. Osoittautui myös, että tätä alkuarvoherkkyyttä ei ole yhtälöiden yksinkertaisuudesta huolimatta mahdollista hävittää systeemistä mitenkään, vaan se on niille tyypillinen, "sisäänrakennettu" ominaisuus. Lorenzin yhtälöt ovat ensimmäinen tunnistettu tapaus kaoottisesta dynamiikasta. Lorenzin yhtälöiden kuvaaja, Lorenzin attraktori on muodostunut yhdeksi kaaosteorian symboleista.
Paltamon Urheilijat
Paltamon Urheilijoiden rakentamista urheilupaikoista tärkeimmät lienevät vuonna 1965 talkoovoimin valmistunut hiihtomaja sekä vuonna 1985 valmistunut yleisurheilukenttä.
Lorenzin yhtälöt
thumb|Lorenzin mallin simulaatio parametreilla a = 10, b = 30 ja c = 3 alkutilasta (1, 1, 1).
Yhtälöiden luonteen tunnistaminen oli tavallaan takaisku, sillä tutkimuksen tarkoituksena oli laatia pitkän aikavälin sääennustuksia ja tämän tavoitteen yhtälöiden käyttäytyminen osoitti periaatteessakin mahdottomaksi, sillä säämallin ratkaisemiseen vaadittavia mittauksia ei ole mahdollista suorittaa äärettömällä tarkkuudella. Myös alkuarvoherkän systeemin numeerinen laskenta on ongelmallista, sillä tietokone ei voi käsitellä muita kuin äärellisen pituisia desimaalilukuja.
Paltamon Urheilijat
Nykyisin Paltamon Urheilijoiden lajivalikoimaan kuuluvat hiihto, pesäpallo, yleisurheilu, kuntoliikunta sekä lentopallo. Tämän lisäksi Mieslahden Teräs järjestää edelleen toimintaa seuran kautta.
Erkki Itkonen
Erkki Itkosen vanhemmat olivat teologian kunniatohtori, kirkkoherra Lauri Arvid Itkonen ja Amanda Sofia Karjalainen. Hänen veljiään olivat saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkija Toivo Immanuel Itkonen, varatuomari, saamelaiskulttuurin tutkija ja Enontekiön nimismies Lauri Ilmari Itkonen sekä kirkkoherra, Saamelaisten kristillisen kansanopiston rehtori, historiantutkija ja kirjailija Tuomo Itkonen.
Itkonen aloitti tieteellisen uransa saamelaiskielten tutkijana ja väitteli suomalais-ugrilaisen kielitieteen tohtoriksi itäsaamen vokalismia käsitelleellä työllä vuonna 1939. Vuosina 1986–1991 ilmestyi hänen työnsä tuloksena neliosainen inarinsaamen sanakirja Inarilappisches Wörterbuch, minkä ansiosta tämä ainoastaan Suomen alueella puhuttu vähemmistökieli kohosi sanastoltaan parhaiten dokumentoitujen pienten vähemmistökielten joukkoon.
Itkonen toimi Helsingin yliopiston fennougristiikan professorina 1950–1963. Vuodet 1964–1983 hän oli Suomen Akatemian jäsen. Hänen erityisenä kiinnostuksen kohteenaan oli äännehistoria, jossa hän saavutti myös kestävimmät tuloksensa. Nykyinen käsitys suomalais-ugrilaisten kielten välisistä äännesuhteista perustuu pääosin Itkosen sekä hänen oppilaidensa Pekka Sammallahden ja Juha Janhusen tutkimuksiin. Hänen pysyvä ansionsa on myös saamelaiskielten ja itämerensuomalaisten kielten välisten suhteiden yksityiskohtainen selvittäminen.
Itkonen oli Suomen kielen etymologisen sanakirjan päätoimittaja ja aloitti seuraavan sukupolven etymologisen sanakirjan, Suomen sanojen alkuperän toimittamisen. Sen lisäksi hän oli Sápmelaš-lehden toimittaja 1934–1950 ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran esimies 1969–1978. Hän sai uransa aikana merkittäviä kunnianosoituksia; hänelle myönnettiin muun muassa Upsalan ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvo.
Myös useat muut Itkosten suvun jäsenet ovat olleet merkittäviä lingvistejä, huomattavimpina Erkki Itkosen poika Esa Itkonen ja veljenpoika Terho Itkonen.
Kesäyön kuu
Kesäyön kuu on taiteilija Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1889. Työ on kooltaan 62 × 79,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne sen lahjoitti vuonna 1979 Elma Järnefelt.
Eero Järnefelt maalasi Kesäyön kuu -teoksen Keuruulla, ja maalauksen vanhat rakennukset ja vinot halkopinot ovatkin tyypillisen suomalaisia. Niiden kuvaustapa on modernia naturalismia. Se sai Järnefeltillä pontta Jules Bastien-Lepagelta, joka oli 1880-luvun naturalistisen maalaustavan johtohahmoja. Järnefelt ihaili Bastien-Lepagen töitä, joita hän vielä 1910-luvun muistiinpanoissaankin muistelee.
Narciso Monturiol (täsmennyssivu)
Narciso Monturiol voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lauri Mononen
Lauri Ilmari Mononen (22. maaliskuuta 1950 Pielisensuu – 5. elokuuta 2018 Kesälahti ) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia jääkiekkoammattilaisia Pohjois-Amerikassa.
Mononen oli Joensuun Kiekko-Poikien kasvatti. Pääsarjassa hän pelasi kuitenkin ensimmäisen kerran Lahden Reippaan paidassa 1967. Kahden Lahden kauden jälkeen Mononen siirtyi monien muiden tavoin Aimo Mäkisen rakentamaan Jokereihin. Hän viettikin Helsingissä neljä vuotta, joista yksi kului Karhu-Kissoissa. Ennen Amerikkaan siirtymistään Mononen pelasi vielä kauden 1974–1975 TPS:ssa. Tämän jälkeen alkoi hänen ulkomaankiertueensa, joka keskeytyi vain yhtenä HIFK:n kautena 1977–1978. Pääsarjauransa Mononen lopetti Kiekkoreippaassa 1983. Yhden Suomen mestaruuden voittanut Mononen teki SM-sarjassa ja -liigassa 248 ottelussa 157 maalia ja antoi 95 maalisyöttöä.
Pohjois-Amerikassa Mononen pelasi kaksi kautta: 1975–1977 WHA-liigan Phoenix Roadrunners -joukkueessa. Toisella kaudellaan Mononen pelasi yhdessä Seppo Revon ja Juhani Tammisen kanssa. Ketjua kutsuttiin nimellä ”Lappline”. Phoenixin suomalaisnelikon täydensi puolustaja Pekka Rautakallio. Mononen pelasi WHA:ssa yhteensä 142 runkosarjaottelua pistein 36+50. Mononen kävi pelaamassa myös Sveitsin sarjassa, kun hän edusti kolme vuotta SC Berniä, jossa voitti myös maan mestaruuden.
Mononen pelasi maajoukkueessa 145 A-maaottelua tehden pisteet 51+37. MM-kisoissa hän edusti Suomea kuudesti ja olympialaisissa kerran. Vuoden 1972 MM-kilpailuissa Mononen teki pisteet 9+6, joka pysyi Suomen MM-kisaennätyksenä, kunnes Saku Koivu teki 4 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä vuonna 1999.
Myös Lauri Monosen veli Erkki oli maajoukkuetason jääkiekkoilija.
Kiekkouransa jälkeen Lauri Mononen toimi ravintola-alan yrittäjänä Joensuun Karsikossa.
Kauhukirjallisuus
Kauhukirjallisuus on kirjallisuuden laji, joka käsittelee kauhua herättäviä asioita tai olentoja. Usein tarkoituksena on herättää lukijassa samaa kauhun tunnetta, jota teoksen henkilötkin kokevat. Yliluonnolliset ilmiöt ovat perinteisesti käytetty teema, esimerkiksi kummitukset, vampyyrit ja ihmissudet. Kauhukirjallisuus ei kuitenkaan välttämättä sisällä yliluonnollisuuksia, vaan voi käsitellä esimerkiksi julmia rikoksia.
Varhainen kauhukirjallisuus
Modernin kauhukirjallisuuden juuret ovat 1700–1800-lukujen vaihteen englantilaisessa goottilaisessa romaanissa, joka liittyi kirjallisuuden romanttiseen suuntaukseen, kuvaten ihmismielen selittämätöntä ja pimeää puolta. Kauhufiktiota onkin kutsuttu myös kauhuromantiikaksi, mutta termi sopii huonosti suureen osaan uudempaa kauhua. Goottilaisen kauhun perusteoksena on pidetty Horace Walpolen The Castle of Otrantoa (1764). Goottilaiselle romaanille tyypillistä ovat kirotut paikat, suvussa kulkevat kiroukset, aaveet, hulluus jne. Tyylin nimi tulee siitä, että tarinat sijoitettiin usein (uus)goottilaisiin rakennuksiin. Mary Shelleyn Frankenstein, uusi Prometheus vuodelta 1818 on tunnettu goottilaisen romaanin muunnelma, joskin sitä on pidetty myös ensimmäisenä tieteisromaanina. Myöhäisempi goottilaisen romaanin perillinen on Bram Stokerin Dracula. thumb|120px|[[Edgar Allan Poe]] Goottilaisen romaanin suurelta osin korvasivat Englannissa viktoriaanisella kaudella lyhyet kummitustarinat, joiden mestariksi on mainittu M. R. James ja parhaiksi tarinoiksi Algernon Blackwoodin ”Pajut” ja Oliver Onionsin ”Kutsuva kaunokainen” (suomeksi antologiassa Englantilaiset aaveet).
Kauhukirjallisuus nykyisin
Eräänä kauhun nykyjuonteena on ollut äärimmäisen väkivallan tavoittelu (etenkin splatterpunk). Suuri osa nykykauhusta onkin hyvin väkivaltaista, mutta genrestä löytyy silti yhä muitakin ulottuvuuksia.
Nykyisistä kauhukirjailijoista varmasti tunnetuin on Stephen King, joka aloitti uransa vuonna 1974 ilmestyneellä Carrie–kirjallaan. Stephen Kingin ansioksi katsotaan muun muassa kauhun tuominen perinteisiltä goottilaistyyppisiltä tapahtumapaikoilta (hautausmaat, vanhat linnat jne.) sivistyneen yhteiskunnan ja uuden teknologian keskelle. Clive Barker pyrki 1980-luvulla kirjoittamillaan Veren kirjoilla kauhun peruskliseiden kiertämiseen. Anne Rice on jatkanut vampyyriromaanin perinnettä aiempaa psykologisemmin. Thomas Harrisin Hannibal Lecteriä kuvaavat kirjat elokuvaversioineen ovat osaltaan vaikuttaneet siihen, että ”eksentrisistä” ja yliälykkäistä sarjamurhaajista on tullut nykyviihteessä jopa kliseenomaisia hahmoja.
Muita tunnettuja nykykauhukirjailijoita ovat muun muassa Dan Simmons, Joe R. Lansdale, Ramsey Campbell, R. L. Stine ja Peter Straub.
Kauhukirjallisuus Suomessa
Ensimmäinen suomalainen kauhuromaani oli vuonna 1851 julkaistu Axel Gabriel Ingeliuksen Det gråa slottet joka suomennettiin vuonna 1888 nimellä Harmaa linna. Sakari Topelius oli kirjoittanut kauhunovelleja jo 1840-luvulla ja 1859 ilmestyi hänen tunnettu romaaninsa Linnaisten kartanon viheriä kamari. Mika Waltari puolestaan kirjoitti aikanaan Poe-vaikutteisia kauhunovelleja nimimerkillä Kristian Korppi. Kotimaista nykykauhua edustavat muun muassa Boris Hurtta ja Kari Nenonen.
Ensimmäinen akateeminen kauhuromantiikan tutkimus Suomessa lienee kirjallisuudentutkija Eino Railon väitöskirja Haamulinna, joka tarkastettiin Helsingin yliopistossa 1925. Alaotsikkona on Aineistohistoriallinen tutkimus Englannin kauhuromantiikasta. Vuonna 2007 ilmestyi Jukka Sarjalan teos Salonkien aaveet, joka käsittelee Suomen varhaista kauhukirjallisuutta.
Kalastajanlinnake
thumb Kalastajanlinnake on vanhan kaupunginmuurin päälle tehty rakennelma ja tunnettu näköalapaikka Budapestissa, Budan Linnavuorella. Kalastajanlinnake ja sen vieressä oleva Matiaksenkirkko ovat Linnavuoren suosituimpia nähtävyyksiä. Linnakkeesta on hyvä näköala Tonavan rantaan ja Pestin puolelle.
Kalastajanlinnakkeen on suunnitellut Frigyes Schulek, joka vastasi myös Matiaksenkirkon uudelleen rakentamisesta, ja se rakennettiin vuosina 1895–1902. Linnake on tyyliltään lähinnä uusromantiikkaa tai uusgotiikkaa. Se on rakennettu valkoisesta kivestä ja siinä on paljon torneja, käytäviä, portaita ja parvekkeita. Seitsemän tornia edustavat seitsemää unkarilaista heimoa, jotka tulivat maahan päällikköjensä johdolla vuonna 896. Linnakkeen edessä on Tapani Pyhän ratsastajapatsas.
Baškortostanin lippu
Baškirian lippu on yksi Venäjälle kuuluvan Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Se otettiin tunnuksista ensimmäisenä käyttöön. Baškortostanin parlamentti hyväksyi lain tasavallan lipusta 25. helmikuuta 1992. Tämän historiallisen tapahtuman kunniaksi juhlitaan 25. helmikuuta Baškortostanissa Baškortostanin tasavallan valtiolipun päivänä.
Lasse Vanhanen
Lasse Vanhanen (s. 11. joulukuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän toimi linjatuomarina.
Lasse Vanhanen vihelsi SM-liigassa 375 ottelua vuosina 1974–1991. A-maaotteluita hän tuomitsi yhteensä 130, muun muassa seitsemissä MM-kisoissa ja kaksissa olympialaisissa sekä kerran Kanada Cupissa ja nuorten MM-kisoissa. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Vanhasen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 93.
Vanhanen toimi Helsingin yliopiston Viikin normaalikoulussa matemaattisten aineiden opettajana vuosina 1974–2013. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2014 alussa.
Jari Räsänen (hiihtäjä)
Jari Kalevi Räsänen (s. 28. tammikuuta 1966 Maaninka) on suomalainen karjatilallinen ja entinen huipputason hiihtäjä. Räsänen voitti urallaan neljä MM- ja kaksi olympiamitalia, kaikki viesteistä. Hänen parhaat henkilökohtaiset arvokisasijoituksensa ovat viides sija 15 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa Lahden MM-kisoissa 1989 ja kuudes sija takaa-ajohiihdossa Lillehammerin olympialaisissa 1994. Jari Räsänen tuli kaudella 1987/1988 Suomen mieshiihdon kärkeen mm. voittamalla Mikkelissä 15 kilometrin perinteisen tyylin SM:n ja näin lunasti paikkansa ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa Calgaryn olympialaisiin 1988.
Herjausoikeudenkäynti 1998
Tammikuussa 1998 Suomen Tietotoimisto väitti uutisessaan Räsäsen ostaneen ja käyttäneen kasvuhormonia. Lisäksi STT väitti Hiihtoliiton johtohenkilöiden olleen kiinnostuneita kasvuhormoneista. Oikeudessa ei löytynyt riittävää näyttöä uutisen tueksi, ja Helsingin käräjäoikeus tuomitsi STT:n päätoimittaja Kari Väisäselle ja toimittaja Johanna Aatsalo-Salliselle ehdolliset vankeusrangaistukset ja sakkoja 19 herjauksesta. Lisäksi STT ja toimittajat tuomittiin yhteisvastuullisesti maksamaan Räsäselle ja Hiihtoliiton johtohenkilöille noin 2,5 miljoonan markan korvaukset. Vuonna 2000 Helsingin hovioikeus hylkäsi korvausvaatimukset 14 hiihtoliittolaisen osalta ja alensi toimittajien rangaistukset sakoiksi. Räsänen sai lopulta korvauksia 130 000 markkaa.
Petosoikeudenkäynti 2011
Valtakunnansyyttäjänvirasto pyysi vuonna 2008 lisätutkintaa asiassa. Haluttiin selvittää, ovatko herjausoikeudenkäynnissä korvauksia vaatineet syyllistyneet petokseen tai ovatko myöhemmin dopingista kiinni jääneet syyllistyneet perättömän lausunnon antamiseen Niinpä vuonna 2011 Räsänen, entinen lajijohtaja ja päävalmentaja Antti Leppävuori, entinen lajipäällikkö ja toimitusjohtaja Jari Piirainen sekä entinen lajipäällikkö ja päävalmentaja Pekka Vähäsöyrinki joutuivat syytteeseen asioiden salaamisesta vuosien 1999 ja 2000 dopingoikeudenkäynneissä. Räsänen ja Vähäsöyrinki tuomittiin törkeästä petoksesta ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Räsänen sai vuoden ehdollista vankeutta. Leppävuori ja Piirainen todettiin syyttömiksi. Oikeudessa osoitettiin, että Räsänen käytti vuosina 1996–1997 eli STT:n uutisen tarkoittamana aikana epo-hormonia. Oikeuden mukaan kaikki neljä syytettyä tiesivät, mitä Räsäselle tehtiin vuoden 1997 kisoissa. Räsäsen tapauksessa oli tuomioistuimen päätöksen mukaan raskauttavaa, että hän sai rikoksella itselleen huomattavaa taloudellista hyötyä ja oli itse dopingaineen käyttäjä. Räsänen valitti tuomiosta Helsingin hovioikeuteen. Syyskuussa 2012 hovioikeus ilmoitti pitävänsä voimassa käräjäoikeuden langettamat tuomiot, mutta alensi Räsäsen ja Vähäsöyringin vastapuolelle maksamia oikeudenkäyntikulujen korvaussummia.
Stanley Black & Decker
Stanley Black & Decker Inc. on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka syntyi vuonna 2010 työkaluvalmistajien Stanleyn ja Black & Deckerin fuusiossa. Yritys on maailman suurin käsi- ja konetyökalujen valmistaja, ja sen tuotemerkkeihin kuuluvat Stanleyn ja Black & Deckerin lisäksi DeWalt, Porter-Cable, Craftsman, AeroScout, Bostitch, Lenox, Mac Tools, Irwin Industrial Tools, Facom, Lista, CribMaster, Vidmar, Proto ja Powers.
Pitkään mietitty fuusio
Vuoden 2010 fuusion sanottiin olleen tulosta 27 vuoden neuvotteluista. Fuusiossa Stanley Works osti Black & Deckerin osakevaihdossa. Kaupan arvo oli 3,5 miljardia dollaria. Fuusion laskettiin säästävän kustannuksia 350 miljoonaa dollaria ja vähentävän työvoiman tarvetta kymmenen prosenttia.
Valkeajärvi (Ruotsi)
thumb|[[Valkeajärven rautatieasema.]]
Emily Brydon
Emily Brydon (s. 27. huhtikuuta 1980 Fernie, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka on parhaimmillaan vauhtilajeissa.
Brydon saavutti Anja Pärsonin jälkeen hopeaa junioreiden MM-kilpailujen pujottelussa Kanadan Lac Beauport'ssa helmikuussa 2000. Uransa ensimmäisen maailmancupin palkintokorokepaikan hän sai oltuaan kolmas syöksylaskussa St. Moritzissa 16. joulukuuta 2000. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samalla paikkakunnalla supersuurpujottelussa 3. helmikuuta 2008. Kaudella 2004–2005 hän sijoittui alppiyhdistetyn cup-pisteissä kolmanneksi.
Brydon on aikuisten arvokilpailuissa sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi St. Antonin MM-kisojen 2001 alppiyhdistetyssä. Olympialaisissa hänen paras sijoituksensa on Torinon 2006 supersuurpujottelun yhdeksäs sija.
Baškortostanin vaakuna
thumb|200px|[[Baškortostanin vaakuna]]
Baškortostanin tunnus on yksi Venäjälle kuuluvan Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Se otettiin käyttöön 13. lokakuuta 1993, jolloin Baškortostanin parlamentti hyväksyi lain tasavallan vaakunasta. Samana päivän hyväksyttiin laki myös Baškortostanin kansallislaulusta. Tunnuksen on suunnitellut Fazletdin Islakhov.
Vaakunaselite
Baškortostanin tasavallan tunnus esittää Salawat Julajev -monumenttia, jonka taustalla on nouseva aurinko, jonka säteet ulottuvat vaakunan reunoja kiertävään kansalliseen ornamenttikuvioon.
Tunnuksen valinta
Baškortostanin tasavallan valtiovaakunan suunnittelu kesti yli puolitoista vuotta. Vanhat periaatteet olivat hallitsevia useiden suunnittelijoiden töissä, jotka käsittivät lähes poikkeuksetta piirteitä neuvostovallan aikaisen vaakunan rukiintähkäseppeleestä tai sirpistä ja vasarasta. Eräs omaperäinen yritys oli sisällyttää vaakunaan öljyrengas, joka osoittautui kuitenkin huonoksi ratkaisuksi, sillä sen katsottiin viittaavaan tasavallan ympäristöongelmiin.
Vaakunakilpailuun osallistui yhteensä 40 ehdotusta, joista kaksi nousi selvästi muita parempaan asemaan. Näitä kahta harkittiin vakavasti tasavallan vaakunaksi.
Ensimmäisessä ehdotuksessa päähahmona oli siivekäs hevonen, jonka taustalla oli Baškortostanin lippu. Hevonen ja lippu oli ympäröity kullanvärisellä kansallisella ornamentilla, jonka sisäpuolella luki Baškortostan. Ihmisen pitkäaikainen kumppani, hevonen, kuvasi kansakunnan toiveikasta tulevaisuutta, voimaa, kestävyyttä, itsekunnioitusta ja lojaalisuutta. Hevonen on myös hahmo monien kansojen eepoksissa niin myös baškiirien. Ornamentin kultainen väri kuvasi henkiin heräämistä ja hyvinvointia.
Keskusteltuaan molemmista ehdotuksista tasavallan korkeimman neuvoston jäsenet hylkäsivät ne molemmat. Tämän jälkeen, 13. lokakuuta 1993 parlamentti hyväksyi Kitap-kustantamossa työskentelevän Fazletdin Islakhovin suunnitteleman vaakunan.
De’angit
De’angit eli palaungit ovat etninen ryhmä pääasiassa Burman Shanin osavaltiossa ja Kiinan Yunnanissa. Heidän kokonaislukumäärästään ei ole hiljattaisia tietoja, mutta vuonna 1931 heitä oli Burmassa 130 000. Kiinassa heitä on arviolta 15 000. De’angin kieli kuuluu austroaasialaisiin kieliin.
Kulttuuri
220px|thumb|De’anginainen Burmassa. De’angit asuvat tiiviissä kylissä mäkien päällä tai niiden välissä. Kylien koko vaihtelee parista talosta viitiseenkymmeneen. Aikanaan kyliä ympäröivät suojamuurit, joiden portit ovat joissain kylissä pystyssä edelleen. De’angien pääelinkeino on maanviljelys ja metsästyksen tai keräilyn harjoittaminen on ollut vähäistä. Heidän ruokavalionsa koostuukin lähes yksinomaan kasvisravinnosta, joskin he harjoittavat myös pienimuotoista kalastusta. Kotieläimiä ei juurikaan ruuaksi kasvateta. Riisi on pääasiallinen viljelyskasvi ja sitä viljellään kaskien. Myös teetä kasvatetaan myyntiä varten.
De’angit harjoittavat buddhalaisuutta, jonka ohella uskotaan henkiuskontoa. Hengille tarjotuilla uhreilla muun muassa parannetaan sairauksia.
Pöytiö
Pöytiö on Salon Perttelissä sijaitseva kylä.
Pöytiöllä sijaitsee Juvankosken kesäkoti. Pöytiöllä sijaitsee myös Pöytiön linnamäki ja Juvankoski. Pöytiön postinumero on 25180.
Implosion of Heaven
Implosion of Heaven on metallimusiikkia soittaneen Inearthedin ensimmäinen demo. Se julkaistiin vuonna 1994. Yhtye vaihtoi nimensä Children of Bodomiin levytyssopimuksen johdosta vuonna 1997.
Kappaleluettelo
Sävellykset Alexi Laiho, sanoitukset Samuli Miettinen.
Phuket (kaupunki)
Phuket on kaupunki Phuketin saaren kaakkoisosassa. Se on Phuketin provinssin pääkaupunki Thaimaassa. Phuketin nimi tulee kaupungin pohjoispuolella sijaitsevan Bukit-kukkulan nimestä. Bukit on malaijin kieltä ja tarkoittaa kukkulaa.
Vuonna 2014 kaupungissa oli 77 610 asukasta.
1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Phuketin saaren runsaat tinamalmivarat houkuttelivat sinne ensin kiinalaisia, myöhemmin portugalilaisia, hollantilaisia ja ranskalaisia. Varsinkin kiinalaisten ja portugalilaisten rakennustyyli näkyy kaupungin vanhoissa rakennuksissa.
Rzeczpospolita
Rzeczpospolita on puolan kielen "tasavaltaa" tai "liittovaltiota" tarkoittava sana, käännöslaina latinan ilmauksesta res publica ('julkiset asiat' eli 'tasavalta'). Sanaa on käytetty puolassa jo ainakin 1500-luvulta lähtien, ja se on alun perin merkinnyt mitä tahansa demokraattista valtiota. Kruununkansleri Jan Zamoyskin kuuluisa sitaatti vuodelta 1600 koulutuksen merkityksestä on esimerkki tästä käytöstä:
Takie będą Rzeczypospolite, jakie ich młodzieży chowanie. ("Tasavallat ovat sellaisia, kuin niiden nuorison kasvatus.")
Nykyään sanaa käytetään kuitenkin ainoastaan viittauksena Puolan valtioon. Kaikista muista tasavalloista käytetään modernissa puolassa sanaa republika.
Nykyisen Puolan valtion virallinen nimi on Rzeczpospolita Polska, joka yleensä käännetään "Puolan tasavallaksi". Tämä käännös voi 1500–1700-luvun Puolasta puhuttaessa olla kuitenkin harhaanjohtava, sillä tuohon aikaan rzeczpospolita oli monarkia. Tuosta ajanjaksosta mm. englannissa käytetään sanan republic sijaan sanaa commonwealth, kuten nimessä "Polish-Lithuanian Commonwealth".
Sanaa rzeczpospolita käytetään myös kolmesta Puolan historian aikakaudesta:
Vuodesta 2005 maata hallinneen laki ja oikeus -puolueen (Prawo i Sprawiedliwość) johtajat ovat keksineet termin "neljäs rzeczpospolita" – uusi Puola kolmannen, korruptoituneeksi väitetyn tasavallan tilalle.
Puolan hallinnassa aikoinaan olleet kansat ovat lainanneet termin omiin kieliinsä: liettuan Žečpospolita, valkovenäjän Рэч Паспалітая (Retš Paspalitaja) ja ukrainan Річ Посполита (Ritš Pospolita) viittaavat kuitenkin vain Puolan jakoja edeltävään valtioon.
Rzeczpospolita Rzeczpospolita
Paratiisiliitokäärme
Paratiisiliitokäärme (Chrysopelea paradisi) on tarhakäärmeiden (Colubridae) heimoon kuuluva käärmelaji.
Paratiisiliitokäärmeet elävät puissa kymmenien metrien korkeudessa. Vihollisen uhatessa ne voivat heittäytyä silloiselta oksaltaan alas. Sen liitäminen tapahtuu niin, että käärme levittää kylkiluunsa erilleen, jolloin sen ruumis muuttuu litteäksi ja hieman kaarevaksi. Samalla ruumis myös koukistuu, ja käärme muistuttaa vähän pitkää liitokiekkoa. Tällä tavoin se voi liitää 20–30 metriä.
Paratiisiliitokäärmettä tavataan Thaimaassa, Indonesiassa, Bruneissa, Intiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä ja Singaporessa. Lajin populaatio on vakaa.
Tides
Tides voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Dave Wittenberg
Elämäkerta
Wittenberg syntyi Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa, mutta vietti lapsuutensa Bostonissa. Jo viisivuotiaasta lähtien hän on puhunut oudoilla ja erilaisilla äänillä. Ollessaan collegessa hän toimi koulunsa radioasemalla juontajana ja kolme vuotta valmistumisensa jälkeen Wittenberg työskenteli Bostonin paikallisella radioasemalla WBCN.
Ura
Sittemmin hän siirtyi radion parista vuonna 2000 ääninäyttelijäksi ja teki ensimmäisen ääniroolinsa videopeliin Pro Skater 2. Tämän jälkeen Wittenberg on tehnyt muun muassa yli 100 dubbausroolia englanniksi animesarjoihin ja videopeleihin. Alkuperäisiä äänirooleja hän on tehnyt muun muassa animaatioihin, kuten Duck Dodgers, Legion of Super Heroes, Ben 10 ja Family Guy. Hänen ääntään voi kuulla myös Banzuke-kilpailuohjelmassa.
Luettelo kuuluisista diplomaateista
Tämä on luettelo kuuluisista diplomaateista.
Yhinmäen linnake
Yhinmäen linnake on entinen rannikkopuolustuslinnake Yhinmäen kylässä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Suomenlahden etelärannalla. Vuonna 1919 linnakkeessa syttyi kapina, jonka bolševikit tukahduttivat.
Yhinmäen linnaketta ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1909. Sinne perustettiin rannikkotykistöpatteri osaksi Pietarin kaupungin puolustusta. Se muodosti vastaparin Suomenlahden pohjoisrannalla sijainneelle Inon linnakkeelle. Yhinmäen linnake otettiin käyttöön vuonna 1914. Ensimmäisen maailmansodan taisteluihin se ei kuitenkaan osallistunut.
Linnoituksen alueen pinta-ala oli 450 hehtaaria. Tulenjohtotorni oli 36 metriä merenpinnan yläpuolella. Seinämien paksuus oli metri betonia ja katot vähintään kaksi metriä. Linnoituksen ensimmäinen rannikkotykistöpatteri koostui kahdeksasta yksitoistatuumaisesta haupitsista, minkä kantama oli seitsemän kilometriä. Toinen patteri koostui kahdeksasta kymmenentuumaisesta A. F. Brinkan suunnittelemista kanuunoista, joiden kantama oli neljätoista kilometriä. Kolmas patteri koostui kahdeksasta kaksitoistatuumaisesta kanuunasta, joista neljä oli katetussa asmassa ja neljä kattamattomassa. Neljäs patteri koostui kuudesta Canét-kanuunasta, joiden kaliiperi oli viisi tuumaa maihinnousualuksia vastaan.
Vuoden 1919 kapina
Venäjän sisällissodan aikana keväällä ja kesällä 1919 kenraaliluutnantti Aleksandr Rodzjankon komentama Luoteis-Venäjän armeija uhkasi Pietaria lännestä tukenaan Walter Cowanin komentama brittiläinen laivasto-osasto, Viron armeijan joukkoja sekä virolaisten varustama inkeriläisten vapaaehtoisten Länsi-Inkerin rykmentti, jota komensi suomalainen majuri Aarne Uimonen. Yhinmäen linnoituksen komendanttina sattui olemaan vänrikki Nikolai Nekljudov, joka kuului salaiseen valkoisten organisaatioon ”Kansalliseen keskukseen” (Natsionalnyi tsentr). Valkoista armeijaa tukeneen Länsi-Inkerin rykmentin edettyä linnakkeen tuntumaan Nekljudov käynnisti 13. kesäkuuta antibolševistisen kapinan, jolloin hänelle uskolliset sotilaat riisuivat varuskunnan komissaarit aseista ja päästivät inkeriläisrykmentin etenemään taisteluitta linnakkeen ohi kohti Pietaria.
Pietarin puolustuksesta tuolloin vastuussa ollut Josif Stalin määräsi 15. kesäkuuta sekä maalta että mereltä tapahtuneen vastahyökkäyksen, ja puna-armeija valtasi Yhinmäen takaisin 15.–16. kesäkuuta välisenä yönä. Brittien laivasto ei puuttunut tapahtumiin, mutta kapteeni Augustus Agarin komentama moottoritorpedovenelaivue onnistui 18. kesäkuuta upottamaan Yhinmäen edustalle ankkuroituneen risteilijä Olegin. Kenraali Rodzjanko hajotti Yhinmäen tappion varjolla 16. kesäkuuta Länsi-Inkerin rykmentin, jonka venäläisvastaista separatismia hän ei muutenkaan hyväksynyt. Bolševikit onnistuivat tuhoamaan Yhinmäen tapahtumien seurauksena paljastuneen Kansallisen keskuksen lähes koko organisaation Pietarissa.
Rodzjankon seuraajaksi tulleen kenraali Nikolai Judenitšin hyökätessä lokakuussa 1919 Pietaria kohti häntä epäsuorasti tukeneet Viron armeija ja laivasto piirittivät kontra-amiraali Johan Pitkan johdolla Yhinmäen maalta ja mereltä, mutta eivät onnistuneet valtaamaan linnaketta.
O-rengas
thumb|right|Tyypillisen O-rengas ja sen käyttö
Yhinmäen linnake
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana Yhinmäestä tuli Oranienbaumin sillanpääaseman puolustuksen keskus. Sodan jälkeen se jäi pois käytöstä. Nykyään linnakkeeseen suunnitellaan museota.
Aiheesta muualla
59.97167°N, 29.33306°W
O-rengas
Historia
Ensimmäisenä o-renkaan patentoi vuonna 1896 J.O.Lundberg Ruotsissa. Yhdysvaltain patentti myönnettiin vuonna 1937 tanskalaissyntyiselle koneenrakentajalle Niels Christensenille. Christensen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1891. O-renkaan hän patentoi 72-vuotiaana. Hän ei pystynyt pitämään patenttioikeuksia itsellään, vaikka yritti sitä lakiteitse, vaan oikeudet siirtyivät yrityksiltä toisille ja päätyivät lopulta Westinghouselle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain hallitus julisti o-renkaan sodankäynnin kannalta kriittiseksi koneenelimeksi ja antoi valmistusoikeuden useille yrityksille. Yhdysvaltain hallitus maksoi tästä vuonna 1971 100 000 dollarin korvauksen Christensenin perillisille.
Héctor Thomas
Héctor Thomas Martínez (10. lokakuuta 1938 El Callao – 23. joulukuuta 2008 Caracas) oli venezuelalainen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa, keihäänheitossa, pituushypyssä, pikajuoksussa ja kuulantyönnössä. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa kaksi mitalia, joista molemmat kymmenottelusta. Thomas voitti Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailussa yhteensä yhdeksän mitalia, joista kuusi oli kultaisia, kaksi hopeisia ja yksi pronssinen. Lisäksi hän voitti viisiottelun Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa 1962 ja kymmenottelun Ibero-Amerikan kisoissa vuosina 1960 ja 1962. Thomas osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Hän oli vuoden 1960 Rooman kisojen kymmenottelussa 20., mutta joutui keskeyttämään Tokion olympialaisissa 1964.
Thomas kuoli syöpään 70-vuotiaana joulukuussa 2008. Hänet valittiin Venezuelan urheilun kunniagalleriaan vuonna 1998.
Taivaan pilarit
Taivaan pilarit on Ken Follettin kirjoittama historiallinen romaani vuodelta 1989.
Taivaan pilarit sijoittuu 1100-luvun puolivälin Englantiin. Romaani käy läpi noin puolivuosisataisen ajanjakson Englannin historiaa Valkoisen laivan uppoamisesta Canterburyn arkkipiispan Thomas Becketin murhaan. Teoksessa viitataan myös Englannin kuningas Tapanin käymään sisällissotaan sukulaisiaan vastaan, vaikka itse pääjuoni onkin täysin sepitteellinen.
Romaanin keskiössä on katedraalin rakentaminen kuvitteelliselle Kingsbridgen paikkakunnalle. Tämän pääjuonen ympärille kietoutuu useita henkilöitä ja juonirakennelmia.
Paikallisen luostarin munkin, priori Philipin tehtävä on saattaa rakennustyö käyntiin. Yksi keskeisistä sivujuonista on katedraaliunelmalle omistautuneen rakentaja Tomin ja hänen perheensä kuvaaminen heidän taistellessaan olemassaolostaan köyhyyden keskellä.
Teokseen sisältyy tarkka kuvaus keskiaikaisesta arkkitehtuurista ja rakentamisesta. Kuvattujen tapahtumien aikana goottilainen tyyli on syrjäyttämässä varhaisemman romaanisen tyylin.
Romaanin jatkokirjat Maailma vailla loppua (2007) tapahtumat sijoittuvat samalle paikkakunnalle kaksisataa vuotta myöhemmin. Tulipatsas (2017) kertoo samasta kaupungista 1500-luvulla. Follettin uusin romaani Tuli ilta ja Tuli aamu (2020) sijoittuu 990-1000-luvuille ja se on Taivaan pilarien esinäytös, jossa käydään läpi Kingsbridgen kaupungin synty.
Sovituksia
Taivaan pilarien perustuen on kehitetty samanniminen lautapeli.
Vuonna 2017 ilmestyi myös Daedalic Entertainmentin kehittämä tietokonepeli, Ken Follett’s The Pillars of the Earth.
Idumea (muinaismaakunta)
Idumea oli liiviläisten ja latgallien sekaisin asuttama muinaismaakunta Latviassa. Nimitys Idumea tulee ehkä liivin kielen itäistä maata tarkoittavista sanasta idumaa. Idumean keskus oli Straupen kaupunki, jonne tuli myös alueen ensimmäinen kirkko. Idumea mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa, jossa siitä puhutaan paikallisten käännyttämisen yhteydessä. Maakunnan on oletettu muodostuneen 1000-luvulla ja sen asema itsenäisenä alueena päättyi vuoteen 1206, jolloin se joutui Saksalaisten ristiretkeläisten käsiin.
Peisistratos
thumb|Peisistratos Peisistratos (, n. 607–528 eaa.) oli antiikin kreikkalainen valtiomies, josta tuli Ateenan tyrannian perustaja suosion saaneen vallankaappauksen seurauksena. Hän hallitsi Ateenaa vuosina 561, 559–556 ja 546–528 eaa. Diogenes Laertios mainitsee, että jotkut laskivat myös Peisistratoksen Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.
Puolueen syntyminen
Peisistratoksen isän nimi oli Hippokrates. Hän itse sai nimensä kreikkalaisen mytologian sankarin mukaan. Hän oli Solonin ystävä ja auttoi tätä hänen toimissaan muun muassa Salamiin valtauksessa.
Maanpaot
Peisistratos aloitti vuonna 560 eaa. mellakan ja valtasi henkivartijoineen Akropoliin. Siitä päivästä hän hallitsi ateenalaisia diktaattorina mutta ei kuitenkaan lakkauttanut entisiä virkoja eikä häirinnyt valtiomuodon perustusta. Peisistratoksen valta ei kuitenkaan kestänyt, sillä Lykurgos, Megakles ja muutamat muut varakkaamman väestön edustajat ajoivat hänet maanpakoon. Hän palasi vuonna 559 eaa. Megakleen avustuksella. Megakles oli joutunut välirikkoon Lykurgoksen kanssa ja auttoi Peisistratosta sillä ehdolla, että tämä naisi hänen tyttärensä.
Päästäkseen Ateenaan Peisistratos pani toimeen uuden mellakan. Ateenassa eli muuan kauneudestaan tunnettu nainen, joka puettiin täysiin aseisiin ja asetettiin komeasti koristeltuihin vaunuihin ajamaan kaupunkiin, ikään kuin kaupunginjumalatar Athenena. Hänen edeltään lähetettiin kuuluttajia julistamaan: ”Ateenalaiset, ottakaa suosiolla takaisin Peisistratos, jota Ateena kunnioittaa eniten kaikista ihmisistä ja jonka hän nyt vie takaisin linnaansa.” Ja kaupunkilaiset tottelivat.
Myöhemmin Megakles suuttui, sillä Peisistratos kieltäytyi hankkimasta lapsia hänen tyttärensä kanssa. Niinpä Peisistratos ajettiin maanpakoon jälleen vuonna 556 eaa. Hän muutti Euboialle ja pysyi siellä lähes kymmenen vuotta ja vaurastui kaivostoiminnalla. Peisistratos palasi Ateenaan vuonna 546 eaa. voimaa käyttäen ja pääsi uudelleen valtaan Lygdamis Naksoslaisen avustuksella. Hän palkitsi Lygdamiksen tekemällä tästä Naksoksen tyrannin.
Saavutukset
Tällä kertaa Peisistratos toimi paremmin pitääkseen asemansa. Hän lujitti valtaansa suosimalla maaseudun asukkaita uusilla maalaeilla. Hän myös piti suurta joukkoa palkkasotureita ja otti panttivankeja. Hän säilytti Solonin käyttöön ottamat demokraattiset hallintatavat, mutta piti korkeimmat virat kuitenkin perheensä jäsenillä.
Peisistratos vahvisti Athenen ja Dionysoksen kultteja. Hän pani alulle Athenen temppelin rakennuttamisen Akropoliin kukkulalle. Sen lisäksi hän tuki useita muita rakennustöitä, kuten Lykeionia, Olympoksen Zeuksen temppeliä sekä Apollonin temppeliä. Hän tuki myös kirjallisuutta ja taiteita. Panathenaia- ja Dionysia-nimiset uskonnolliset juhlat kukoistivat hänen aikanaan. Hän perusti Ateenan rahajärjestelmän vuonna 550 eaa. Perimätiedon mukaan Peisistratos myös toimitutti ensimmäiset viralliset versiot Homeroksen Iliaasta ja Odysseiasta, jotka olivat aiemmin levinneet ainoastaan suullisena perimätietona ja epävirallisina versioina. Peisistratos merkittiin nelivaljakkoajon voittajaksi Olympian kisoissa vuonna 532 eaa., kun Kimon oli luovuttanut voiton sopimuksella, jonka mukaan hän vastineeksi pääsi palaamaan maanpaosta Ateenaan.
Jonathan ja Martha Kent
Martha Clark Kent ja Jonathan Kent, tunnetaan myös nimillä Ma and Pa Kent, ovat kuvitteellisia hahmoja DC Comicsin sarjakuvissa. Kentit ovat Teräsmiehen adoptiovanhemmat. He asuvat pienessä kaupungissa Smallvillessa, Yhdysvalloissa. Pari on yleensä kuvattu keski-ikäisinä tai vanhempina. He esiintyivät ensimmäisen kerran Superman #1 tarinassa kesäkuussa 1939. Heidät loivat Jerry Siegel ja Joe Shuster.
Taustaa
Martha ja Jonathan Kent olivat aviopari, jotka automatkallaan löysivät Teräsmiehen tämän maahan laskeutuneesta raketista ja päättivät kasvattaa hänet omana lapsenaan nimeten hänet Clarkiksi. He opettivat Teräsmiehelle tämän ollessa lapsi ihmisenä olemisesta ja miten käyttää hänen voimiaan oikein ihmiskunnan hyväksi.
Tides (Ronyan albumi)
Tides on suomalaislaulaja Ronyan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2015. Albumia ei julkaistu lainkaan fyysisenä myytävää versiota, vaan se on saatavilla vain digitaalisessa muodossa. Albumi ei ole sijoittunut Suomen viralliselle albumilistalle.
Tides valittiin sekä Radio Helsingin ja Helsingin Sanomien Nyt.fi:n sekä YleX:n viikon albumiksi.
Albumin ensimmäinen single ”Flame” julkaistiin jo vuoden 2014 helmikuussa. Saman vuoden lopulla julkaistiin single ”Work Harder”, joka nousi parhaimmillaan 54. soitetuimmaksi radiokappaleeksi Suomessa. Vuoden 2015 elokuussa ja lokakuussa julkaistiin vielä singlet ”Great Escape” ja ”GTFO”.
Arviot
Viikon albumikseen Tidesin valinnut Radio Helsinki sanoi albumin olevan yksi vuoden 2015 ”urbaanin popin helmistä” ja ennusti Ronyasta tulevan albumin myöstä kan­sain­vä­li­ses­ti me­nes­ty­vä ar­tis­ti. Myös YleX:n Viikon albumi -artikkelissa albumin kehuttiin olevan ”tyylikästä, kokeilevaa ja yksinkertaisesti hyvää popmusiikkia”.
Varvas
thumb|upright|Ihmisen varpaat, isovarvas taaimpana.