cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ívi Adámou
2009-10: The X Factor
Vaikka hän oli yksi suosikeista kilpailun voittajaksi, hän tippui kahdennellatoista viikolla, jolloin hän oli vaarassa pudota hänen joukkuetoverinsa Nini Sjermadinin kanssa. Giórgos Levéntis ja Mouratídis äänestivät hänen puolestaan ja Katerína Gkagkáki sekä Giórgos Theofánous äänestivät Ninin puolesta. Vaikka se oli tasapeli, Theofánouksen ääni ratkaisi hänen ollessaan molempien valmentaja, joten Adámou putosi kilpailusta. Pudotuksen jälkeen Sonyn ja Theofánouksen välillä syntyi riitaa, sillä Sony halusi Adámoun palaavan kilpailuun väärien tulosten takia, kuten mediassa väitettiin.
2010-11: Kalokaíri stin kardiá ja San éna óneiro
Vaikka Adámou ei ollut finalisti X Factorissa päätyessään kuudenneksi, hän onnistui saamaan levytyssopimuksen Sony Music Greecen kanssa, joka oli ohjelman ”kumppani”. Hänen dramaattinen ja jännitystä täynnä oleva pudotus oli lähde julkistettuun riitaan – sekä suorana The X Factorin aikana että lehdistössä – Sony Musicin edustajien ja Theofánouksen välillä. Adámoun ensimmäinen single ”A*G*A*P*I” julkaistiin vain muutamaa päivää myöhemmin hänen pudotuksestaan. Hän esitti kappaleen ensimmäistä kertaa ANT1:n ohjelmassa Axízei na to deis. Musiikkivideo kappaleelle julkaistiin 22. maaliskuuta 2010. Hänen debyyttisinglensä jälkeen Adámou julkaisi kreikankielisen version Barbie in A Mermaid Tale soundtrackista.
13. huhtikuuta 2010, Adámoun ensimmäinen ”yhteistyönsä” julkaistiin MAD TV:n kautta: hän oli mukana Staventon kappaleessa ”San érthei i méra”, josta tuli kesähitti Kreikassa ja Kyproksella. Alle kolmessa kuukaudessa kappaleella oli yli 3 miljoonaa katsomiskertaa sen videolla, joka teki siitä yhden sen ajan katsotuimmista kreikkalaisista musiikkivideoista. Kappale pysyi top 5 kappaleiden joukossa Greek Airplay Chartissa 20 viikkoa ja myi 60 000 laillista latausta. Hänen toinen singlensä ”Sóse me” julkaistiin 27. huhtikuuta 2010 ja sen video 5. toukokuuta 2010. Muutamaa päivää myöhemmin Adámoun debyyttialbumin trailerit paljastettiin. Sillä aikaa Adámou aloitti kiertueen Kreikassa ja Kyproksella Staventon kanssa. 14. kesäkuuta 2010 Adámou esiintyi 2010 MAD Video Music Awardseissa yhtyeen OtherView kanssa, Ishtarin kappaleella ”Last Kiss”.
Adámoun debyyttilevy, Kalokaíri stin kardiá, julkaistiin kesäkuussa 2010 ja siihen sisältyi hänen ensimmäiset singlensä ”A*G*A*P*I” sekä ”Sóse me”. Adámou äänitti toisen kerran kreikkalaisen version Barbie soundtrackistä; Barbie: A Fashion Fairy Tale. 29. heinäkuuta 2010 virallisen sivun kautta alkoi kilpailu kolmannesta singlestä; ”To mystikó mou na vreis” tai ”Geláei” olisi kolmas single. Seuraavan singlen valinnasta riippumatta äänestäjillä oli mahdollisuus nähdä musiikkivideon kuvaukset. ”To mystikó mou na vreis” julkistettiin kolmanneksi singleksi 13. lokakuuta 2010.
Vuoden 2011 alussa Adámou kertoi, että hän sai ehdotuksen ERT:ltä edustaa Kreikkaa vuoden 2011 euroviisuissa, josta hän kuitenkin kieltäytyi sanomalla, että vaikka hän olisikin kiinnostunut osallistumisesta, hän haluaa käydä koulun loppuun. Maaliskuussa 2011 hän alkoi työstää ensimmäistä studioalbumiaan. Huhtikuussa 2011 Adámou teki yhteistyötä Melisses-yhtyeen kanssa, joka kirjoitti kappaleen ”Kráta ta mátia sou kleistá”. Sekä kappale, että musiikkivideo julkaistiin 23. huhtikuuta 2011. Toukokuussa 2011 ilmoitettiin, että Adámou tulee julkaisemaan kappaleen ”Murderous”, joka aiheutti taistelua Adámoun ja Helena Paparizoun fanien välillä, sillä kappale oli aiemmin ilmoitettu Paparizoun kappaleeksi. Kappale oli myöhemmin osa Adámoun ensimmäistä studioalbumia kreikankielisenä kappaleena.
14 kesäkuuta 2011 otti osaa 2011 MAD Video Music Awardseihin ja esitti remixin kappaleesta ”Gonna Make You Sweat (Everybody Dance Now)” yhdessä Midenistíksen kanssa. Tuonna vuonna hän sai ensimmäiset ehdokkuudet MAD Video Music Awardseissa; Hän oli ehdolla parhaaksi uudeksi tulokkaaksi ja parhaaksi naisartistiksi. Hän oli myös ehdolla parhaasta Hip Hop/Urban, parhaasta duetosta ja parhaasta musiikkivideosta kappaleella ”San érthei i méra” Staventon kanssa. Hän voitti ainoastaan palkinnon parhaasta Hip Hop/Urban kappaleesta.
Nuorisydän Remix
Nuorisydän Remix on suomalaisen Younghearted-yhtyeen 8. syyskuuta 2016 julkaistu remix-EP. EP sisältää neljä remixiä yhtyeen aiemmin samana vuonna julkaiseman esikoisalbumin kappaleesta.
Peter Gillam
Peter J. Gillam (s. 2. tammikuuta 1956 Folkestone, Kent) on brittiläinen jousiampuja. Hän edusti Isoa-Britanniaa Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 30.
Ívi Adámou
2010-11: Kalokaíri stin kardiá ja San éna óneiro
Kesäkuussa 2011, teaser uudesta albumista nimeltä San éna óneiro alkoi pyöriä Adámoun kanavalla. Ensimmäinen single albumilta oli ”Káno mia efchí", jonka oli kirjoittanut ja tuottanut Meth. Musiikkivideon kuvaukset alkoivat heinäkuussa ja se julkaistiin 29. heinäkuuta 2011. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "San éna óneiro" julkaistiin 25. heinäkuuta 2011 ja siinä oli 10 kappaletta. ”Vóltes st' astéria” ilmoitettiin albumin toiseksi singleksi 25. elokuuta 2011. Sen musiikkivideon teaser paljastettiin 5. lokakuuta 2011 ja video julkaistiin 11. lokakuuta 2011.
Peter Gillam
Gillam on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja painaa 76 kilogrammaa.
Ívi Adámou
2012-15: Eurovision laulukilpailu
Euroviisujen jälkeen Adámoulla oli kesäkiertue, johon kuului keikkoja Kreikassa, Kyproksella, Ruotsissa ja Espanjassa. Espanjassa hän äänitti kappaleen ”Time to Love” espanjalaisen DJ:n Marsal Venturan kanssa. Kun hän palasi Kreikkaan, hän äänitti toisen kappaleen nimeltä ”Áse me” Staventosta tunnetun Kleopátran kanssa. 14. tammikuuta 2013 ollessaan Mega Channelin ohjelmassa Proinó mou, hän ilmoitti olevansa julkaisemassa uuden albumin helmikuussa 2013, mutta albumia ei julkaistu. Hän myös ilmoitti Facebook-sivullaan, että uusi kappale Marsal Venturan kanssa, ”Time to Love”, julkaistaan aikaisin helmikuussa. Stavento laittoi kuvan heidän uuden kappaleensa Adámoun kanssa ”Na sou tragoudó” -musiikkivideon kuvauksista, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2013 ja jonka voi ladata 11. maaliskuuta 2013.
The Voice of Greecen ensimmäisen kauden jälkeen ilmoitettiin, että Adámou ja Demy olisivat yhdet valmentajista lasten versiossa ohjelmasta heidän molempien ollessaan nuoria laulajia. 3. kesäkuuta 2014 Adámou ja Michális Kouïnélis antoivat varmistuksen siitä, että he esittäisivät dueton 2014 MAD Video Music Awardseissa. Seremoniassa, joka järjestettiin 23. kesäkuuta ja jonkä lähetys oli 2. heinäkuuta, Adámou ja Kouïnélis esittivät ”Na sou tragoudó” ja remixin kappaleesta ”Min tis to peis” yhdessä Kóstas Tournáksen kanssa. Adámou aloitti kesäkiertueensa Staventon kanssa elokuussa ja esiintyi monessa paikassa Kreikassa ja Kyproksella. 17. lokakuuta 2014 kerrottiin, että Adámou sai ehdotuksen Cyprus Broadcasting Corporationilta esittämään Kyproksen kansallisen valinnan vuoden 2015 euroviisuihin. Kuitenkin myöhemmin CyBC ilmoitti, että Antri Karantoni esittelisi valinnan. Vuoden 2014 lopussa aloitti toisen residenssishown Kóstas Tournáksen, Kóstas Karafótiksen ja Violétta Ntágkaloun kanssa.
2015- : Uusi musiikki
Yli miljardin katsomiskerran jälkeen, Eurovision laulukilpailun virallinen YouTube-kanava julkaisi videon 10 katsotuimmasta Eurovision-kappaleesta, jolla Adámoun kappale ”La La Love” oli kuudennella sijalla yli 30 miljoonalla katsomiskerralla ja toiseksi eniten katsottu vuoden 2012 kappaleista, Loreenin kappaleen ”Euphoria” jälkeen. 4. toukokuuta 2015 Adámou julkaisi Facebook-sivulleen kuvan ollessaan studiolla, ”teaserina” uudesta musiikista. Adámou varmistettiin esiintymään muotisuunnittelija Gregory Morfin puolesta 2015 Cyprus MadWalkissa muiden esiintyjien joukossa, joita olivat mm. Déspoina Vandí, Demy ja Elefthería Eleftheríou. 14. toukokuuta 2015 Cyprus Madwalkin aikana Adámou esitti kappaleet ”La La Love” ja oman versionsa Modjon kappaleesta ”Lady (Hear Me Tonight)”.
Tyyli ja vaikutteet
The X Factor -osallistumisestaan lähtien Adámou on esittänyt pop-kappaleita. Vaikka melkein kaikki hänen X Factorissa esittämänsä kappaleet olivat englanniksi, suurin osa hänen omista kappaleistaan on kreikaksi. Kuten hän sanoi eräässä haastattelussa, hän on saanut vaikutteita sekä kreikkalaisesta että amerikkalaisesta pop-musiikista. Adámouta nimitettiin usein ”seuraavaksi suureksi jutuksi” ja teini-idoliksi Kreikassa hänen ensimmäisen albuminsa julkaisun jälkeen. Albumi oli enemmän teinipop-tyylinen, kun taas hänen ensimmäinen studioalbuminsa oli "kypsemmän" popin tyylinen.
Adámou on nimennyt Beyoncén, Christina Aguileran ja Whitney Houstonin idoleikseen ja he ovat hänen suurimpia vaikutteitaan. Hän ihailee Whitney Houstonia, joka on ollut hänen lempilaulajansa lapsuudestaan lähtien ja Beyoncéa hän ihailee työnsä ja taitonsa vuoksi. Hän on myös sanonut haluavansa työskennellä Beyoncén kanssa.
Adámou on myös maininnut Helena Paparizoun ja Sákis Rouváksen vaikuttajikseen jälkimmäisen tullessa hänelle läheiseksi The X Factorissa, jossa Rouvás oli juontajana. Adámou on sanonut Rouváksesta, ettei ollut suuri fani ennen ohjelmaa, mutta ihaili häntä tavatessaan hänet ja tutustuessaan häneen ja hänen luonteeseensa.
Yksityiselämä
Adámou on perheensä toinen lapsi; hänellä on kaksi siskoa, yksi vanhempi, Déspoina ja yksi nuorempi, Kleopátra. Hän syntyi ja kasvoi Agía Nápassa Kyproksella ja matkusteli paljon Kreikkaan hänen osallistuttuaan The X Factoriin. Nykyään hän opiskelee sosiologiaa Panteion-yliopistossa Ateenassa, jossa hän asuu nyt vakituisesti.
Vuonna 2011-2012 Adámou ilmoitti, ettei ole parisuhteessa, vaikka mediassa kerrottiin hänen olevan parisuhteessa Staventosta tunnetun Michális Kouïnéliksen kanssa. Myöhemmin haastattelussa hän kielsi huhut. Kuitenkin vuonna 2014 Kouïnélis paljasti, että he olivat parisuhteessa vuodesta 2013, eikä vuodesta 2010, niin kuin media oli sanonut. He asuvat nyt yhdessä Ateenassa, kun Adámou opiskelee siellä. On myös kerrottu, että he olisivat menossa naimisiin vuoden 2015 kesällä, mutta Adámou itse kiisti huhun haastattelussaan. Kumpikaan heistä ei ole vahvistanut huhuja naimisiinmenosta, eivätkä he ole paljastaneet, ovatko he kihloissa vai eivät.
Euroviisujen aikana ja sen jälkeen media kertoi, etteivät Adámou ja Elefthería Eleftheríou olisi hyvissä väleissä keskenään. Molemmat kertoivat heidän välinsä olevan kunnossa. Kuitenkin, heidän esiintyessään vuoden 2013 Kreikan euroviisukarsintojen finaalissa, Eleftheríou oli ojentamassa kättään Adámoulle samalla kun hän (Adámou) vilkutti yleisölle. Myöhemmin Eleftheríou sanoi, ettei Adámou tehnyt sitä tarkoituksella. Hän myös kertoi heidän olevan hyvissä väleissä keskenään.
Adámou tapasi Beyoncén ollessaan mukana Kreikan The X Factorissa, josta hän voitti lipun hänen keikalleen Ateenaan. Hän on myös nähnyt Jennifer Lopezin Tukholmassa, kun Adámou oli omalla konserttikiertueellaan.
Hyväntekeväisyystyö
Adámou on osallistunut moniin hyväntekeväisyyksiin. Vuonna 2010 hän oli osana kyproslaista kampanjaa ”Everything I Can”, jonka tarkoituksena oli estää kohdunkaulan syöpää. Samana vuonna hän otti osaa kreikkalaiseen kampanjaan rintasyöpää vastaan muiden kreikkalaisten, kuten Kátia Dandoulákin, Zéta Makrypoúlian ja Dímitra Galánin kanssa. Vuonna 2011 HFC-UNCRC Policy Center nimitti Adámoun ”Nuoreksi lähettilääksi” lasten oikeuksien puolesta. Järjestön lähettiläänä hän esiintyi kampanjassa ”Beat Bullying” 27. tammikuuta 2012 ja konsertin tulot lahjoitettiin järjestön kampanjalle. Vuonna 2013 hän esiintyi solidaarisuuskonsertissa Famagustassa kerätäkseen ruokaa. Joulukuussa 2013 hän otti osaa joulukonserttiin, jonka järjesti kyproslainen radiokanava Super FM ja Giórgos Theofánous yhdessä artistien, kuten Eléni Fouréiran, Helena Paparizoun, Demyn ja Kóstas Martákisin kanssa. Konserttilipuista tulleet rahat annettiin Radiomarathoniokselle. Esiintyjät lauloivat lukuun ottamatta omia kappaleitaan joululaulun Theofánouksen kuoron kanssa. Kappaleet olivat mukana albumilla, joka julkaistiin kyproslaisen sanomalehden mukana. Adámou esitti oman versionsa Mariah Careyn kappaleesta ”All I Want for Christmas Is You”.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Adámoun debyytti EP myi kultaa yli 60 000 myydyllä kopiolla. Hänen toinen EP:nsä, Christmas with Ivi Adamou, myi tuplaplatinaa Portugalissa yli 50 000 myydyllä kopiolla. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa San Ena Oniro julkaistiin heinäkuussa 2011 ja käväisi 17. sijalla Kreikan albumilistoilla. Hänen singlestään "La La Love" tuli menestys vuoden 2012 Euroviisujen jälkeen ja oli listoilla Euroopan maissa, kuten Ruotsissa, Espanjassa ja Isossa-Britanniassa.
Hänellä oli paljon ehdokkuuksia MAD Video Music Awardseissa vuodesta 2011 lähtien. Hän voitti kaksi palkintoa, paras Hip Hop/Urban musiikkivideo ja paras kyproslainen artisti. Hän oli myös ehdolla kolmena vuonna peräkkäin Madame Figaro Awardseissa parhaaksi kyproslaiseksi naislaulajaksi ja voitti niistä kaksi, vuonna 2010 ja 2012. Vuonna 2013 hänen kappaleensa "Time to Love" Marsal Venturan kanssa voitti espanjalaisen LaLore02 palkinnon vuoden parhaasta kappaleesta.
Kiertueet ja konsertit
Adámoun ensimmäinen kiertue oli kesällä 2010 Staventon kanssa ja toinen kesällä 2011 Melisses-yhtyeen kanssa. Kiertueilla hän kiersi yli 50 paikassa Kreikassa ja Kyproksella. Vuonna 2011 hän liittyi Panos Kiamoksen ja Kóstas Martákiksen residenssikonserttiin Posidonio Music Hallissa.
Residenssikonsertin jälkeen Adámou lähti kiertueelle Eurooppaan esittämään kappalettaan vuoden 2012 euroviisuihin. Kilpailun jälkeen hän aloitti La La Love-kiertueen ja kiersi esimerkiksi Ruotsissa, Kreikassa ja Espanjassa. Vuonna 2013 Adámoulla oli lyhyt kesäkiertue ja hän esiintyi monilla klubeilla. Adámou ja Michális Kouïnélis varmistivat aloittavansa kiertueen Kreikassa ja Kyproksella kesällä 2014. Joulukuussa 2014 Adámoulla oli toinen residenssiesitys Kóstas Tournáksen, Kóstas Karafótiksen ja Violeta Dagkaloun kanssa.
Oleg Šargorodski
Oleg Vitaljevitš Šargorodski (, s. 19. marraskuuta 1969 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilja, pelipaikaltaan puolustaja. Šargorodski pelasi SM-Liigassa kaudella 1997–1998 HPK:n riveissä 47 ottelua tehden niissä seitsemän maalia ja 21 pistettä. Jäähyminuutteja Šargorodskille tuomittiin kauden aikana 134 minuuttia.
Ennen Suomeen tuloaan Šargorodski pelasi Yhdysvalloissa IHL-liigaa alun kolmatta kautta sekä Venäjän jääkiekon Superliigaa Moskovan TsSKA:n riveissä. HPK-kauden jälkeen Šargorodski palasi vielä yhdeksi kaudeksi IHL-liigan Fort Wayne Kometsin riveihin ja sen jälkeen jälleen Superliigaan Metallurg Novokuznetskin riveihin. Kaudelle 2000–2001 hän siirtyi Avangard Omskin riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Kesken viimeisen vuoden hän kuitenkin siirtyi Omskista Ak Bars Kazaniin. Šargorodski päätti uransa pelaamalla Venäjän toiseksi korkeimmalla tasolla, VHL-liigssa Moskovan Krylja Sovetovin riveissä kauden 2003–2004.
Pehkeenlampi
Pehkeenlampi on lampi Utajärven kunnassa, Sanginkylästä hieman etelään seututie 837:n lähettyvillä Pehkeensuo 1 -nimisen turvetuotantoalueen pohjoislaidalla. Lammella ei ole laskuojaa, vetensä se saa läheiseltä suolta. Myös lammen rannat ovat suota, rannat ja lammen ympäristö ovat asumattomia eikä lammelle ole mitään tieyhteyttä tai polkua.
Radim Valchař
Radim Valchař (s. 20. huhtikuuta 1989 Karvina, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Unkarin Erste Ligan Csikszeredassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Valchař on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi myös Pohjois-Amerikassa, Slovakiassa ja Suomessa.
Seuraura
Valchař on HC Orlován kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin HC Vítkovicessä, jonka A-nuorten paras pistemies ja syöttäjä Valchař oli kaudella 2006–2007 tehoilla 19+23=42. Kevään 2007 pudotuspeleissä hän jakoi Vítkovicen sisäisen piste- ja maalipörssin voiton Jan Káňan kanssa tehoilla 5+3=8. Valchař debytoi kauden aikana myös seuran Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun.
WHL-joukkue Portland Winterhawks varasi Valchařin koko CHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana kesällä 2007. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2007–2008, jolloin Valchařin tehot 9+15=24 riittivät Winterhawksin sisäisen pistepörssin Tristan Kingin kanssa jaettuun kolmanteen sijaan. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 21+20=41 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Chris Francisin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi.
Kaudeksi 2009–2010 Valchař vaihtoi WHL-seuraansa Lethbridge Hurricanesiin, josta hän palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa HC Orlováan pelaamaan Tšekin kolmanneksi korkeinta sarjatasoa 2. Národní Hokejová Ligaa. Kaudella 2010–2011 Valchař oli joukkueen paras maalintekijä 21 osumallaan, kuten myös kevään 2010 pudotuspeleissä kuudella osumallaan. Kaudella 2010–2011 hän jatkoi samalla sarjatasolla HC Karvinan paidassa, mutta Valchař siirtyi kuitenkin kesken kauden lainalle Slovakian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. hokejová liga SR:ään HC 46 Bardejovin riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden.
Kaudella 2012–2013 Valchař jatkoi Bardejovissa ja hän oli runkosarjassa joukkueen toiseksi paras pistemies Tomáš Hričinan jälkeen tehoilla 13+25=38. Valchařin kausi päättyi taas mestaruuteen. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Ranskan pääsarja Ligue Magnusiin ja Rapaces de Gapin riveihin. Valchař voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 12+19=31. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli Gapin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+6=11. Ranskan liigacupissa Valchař oli joukkueen paras pistemies, syöttäjä ja hän jakoi Gapin sisäisen maalipörssin voiton Nicolas Arrossamenan kanssa tehoilla 4+7=11. Valchař voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Maaliskuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Gapin kanssa.
Valchař oli kaudella 2014–2015, kevään 2015 pudotuspeleissä tehoilla 10+8=18 Gapin paras pistemies ja hän jakoi koko liigan maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Boštjan Goličičin kanssa. Valchař voitti kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden. Ranskan liigacupissa hän jakoi tehoilla 5+3=8 Gapin sisäisen piste- ja maalipörssin voiton ja playoff-vaiheessa Valchař voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 1+4=5. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Valchařin sopimus kuitenkin purettiin hänen omasta aloitteestaan lokakuussa 2015. Muutamaa päivää myöhemmin hän palasi Ranskan Ligue Magnusiin ja teki loppukauden kattavan sopimuksen nousijajoukkue Boxers de Bordeaux'n kanssa. Valchař voitti kevään 2016 karsintasarjassa joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6.
Maajoukkueura
Valchař pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007, joissa hän oli Tšekin paras maalintekijä kolmella osumallaan.
Bordeninsaari
Bordeninsaari on asumaton saari Kuningatar Elisabetin saaristossa Luoteis-Kanadassa. Bordeninsaari on pinta-alaltaan 2 794 neliökilometriä ja kooltaan Kanadan 30. suurin saari. Sen luoteisrannikon voidaan katsoa olevan Pohjoisen jäämeren äärellä, mutta muuten saari luokitellaan kuuluvaksi Luoteisväylien merialueeseen.
Bordeninsaari sijaitsee Mackenzie Kingin saaresta pohjoiseen. Saari kuuluu suurimmalta osaltaan Luoteisterritorioihin, mutta saaren itäisin Nunavutin aluetta.
Saari on noin 93 kilometriä pitkä ja leveimmillään noin 54 kilometriä leveä. Saaren rantaviiva on alavaa, jokiuomien katkomaa maata. Sisempänä saari nousee mäkisemmäksi kohoten ylimmillään 105 metriä keskimerenpinnan yläpuolelle.
Saaren löysi Vilhjalmur Stefansson Kanadan vuoden 1916 arktisen tutkimusretken aikana. Saari on nimetty Kanadan vuosien 1911-1920 pääministerin Robert Bordenin (1854—1937) mukaan.
Markku Eskola
Markku Eskola (s. 23. tammikuuta 1968) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Eskola pelasi kymmenen B-poikien maaottelua 1,2 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi Suomen alle 16-vuotiaiden ikäluokan vuoden 1985 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui kymmenenneksi. Miesten SM-sarjassa hän pelasi Tampereen Pyrinnössä kolmena kautena vuosina 1986–1989. Ensimmäisellä miesten pääsarjakaudellaan Eskola esiintyi vain yhdessä ottelussa. Kaudella 1987–1988 hän pelasi 12 ottelussa tehden keskimäärin 0,2 pistettä ja ottaen 0,2 levypalloa. Seuraavalla kaudella hän pelasi seitsemässä runkosarjaottelussa.
Gaetano Orlando
Gaetano "Gates" Orlando (s. 13. marraskuuta 1962 LaSalle, Quebec, Kanada on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan sentteri ja kätisyydeltään right, eli pelasi oikealta puolelta. Orlando on Buffalo Sabresin kahdeksannen kierroksen varaus vuodelta 1981.
Ura seurajoukkueissa
Orlando aloitti Quebecin provinssin QMJHL-juniorisarjassa kaudella 1979-80. Hän edusti tuolloin Montreal Juniors-seuraa. Junioriura Kanadassa jäi kuitenkin vain vuoden mittaiseksi kun hän siirtyi seuraavalle kaudelle rajan eteläpuolle pelaamaan Yhdysvaltain yliopistomestaruus sarjaa itärannikon ECAC konferenssin Providence Collegeen. Yliopistoura kesti neljä kautta, jotka kaikki hän pelasi Providencen joukkueessa yli yhden pisteen ottelukeskiarvolla. Kauden 1983-84 päätteeksi hän pääsi kokeilemaan hänet varanneen Buffalo Sabresin farmijoukkue Rochester Americansin riveihin runkosarjan viimeisiin 11 otteluun ja sen päälle pudotuspeleihin. AHL-debyyttikaudella hän ehti tehdä kahdeksan maalia ja antaa seitsemän maaliin johtanutta syöttöä. Kauden 1984-85 Orlando aloitti AHL:ssa mutta pääsi pelaamaan loppukaudesta 11 ottelua NHL:ssa tehden niissä tehot 3+6. Orlando pelasi myös 5 pudotuspeliottelussa saaden niissä neljä syöttöpistettä. Kauden 1985-86 Orlando pelasi lähes kokonaan NHL:ssa. 60 pelaamassaan ottelussa Orlandon tehot olivat 13+12. Kauden aikana hän kävi AHL:ssa vain kolmen ottelun mittaisella lyhyellä visiitillä. Kaudella 1986-87 vastuuta tuli jälleen vähemmän ja Orlando pääsi pelaamaan NHL:ssa vain 27 ottelussa, valtaosan kaudesta kuluessa AHL:n puolella. Orlando teki sopimuksen Serie A:ssa pelaavan Meranon kanssa kaudesta 1987-88. Kauden päätteeksi hän ehti vielä palaamaan AHL:n Rochesteriin pelaamaan runkosarjan viimeiset 13 ottelua ja niiden päälle pudotuspelit.Tämä kausi jäikin Orlandon viimeiseksi pelikaudeksi Pohjois-Amerikan sarjoissa sillä seuraavaksi kaudeksi hän suuntasi takaisin Italiaan ja HC Bolzanon joukkueeseen. Bolzanossa Orlando pelasi kolme kautta, joista etenkin keskimmäinen oli menestys sekä joukkueelle, että Orlandolle itselleenkin. Joukkue voitti Italian mestaruuden ja Orlando teki pelaamissaan 36 ottelussa 64 maalia ja huimat 126 tehopistettä. Kaudesta 1991-92 lähtien Orlando edusti suurseura Milano Devilsia sekä Italian kansallisessa sarjassa että italialais-itävaltalaisessa Alpenligassa. Kolmen kauden aikana Devils voitti Alpenligan kertaalleen ja oli kerran finaalissa häviävänä joukkueena. Seitsemän Italiassa pelatun kauden jälkeen Orlando lähti etsimään uusia haasteita Sveitsin liigasta. Kaudesta 1994-95 alusta hän teki sopimuksen Berniin jossa pelasi seuraavat neljä kautta. Kauden 1996-97 päätteeksi Orlando pääsi juhlimaan Sveitsin mestaruutta Bernin joukkueen kanssa. Bernin vuosien jälkeen Orlando siirtyi vielä kaudelle 1998-99 Luganoon, jossa voitti toistamiseen Sveitsin mestaruuden joukkueen varakapteenina. Tämän jälkeen oli aika lopettaa ura.
ura maajoukkueessa
Koska Orlandolla oli italialaiset sukujuuret eikä hän ollut missään vaiheessa edustanut Kanadan maajoukkuetta, hän sai edustusoikeuden Italian maajoukkueeseen kahden Italiassa pelatun kauden jälkeen. Maajoukkue-debyytti tuli vuoden 1990 B-ryhmän MM-kilpailuissa. Tämän jälkeen Orlando oli useita vuosia Italian maajoukkueen kiintotähti ja Italian vihdoin noustua A-tasolle vuoden 1992 kisoihin, Orlando pelasi kahdeksat perättäiset MM-kilpailut. Näiden lisäksi hän edusti Italiaa vuoden 1994 ja 1998 talviolympialaisissa.
Maajoukkuetilastot
Ura valmentajana
Jo peliuransa viimeisinä vuosina Orlando toimi Italian maajoukkueessa pelaavana apuvalmentajana kolmissa MM-kisoissa. Lopetettuaan peliuransa keväällä 1999 Orlando palasi takaisin Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigassa pelaavan Rochester Jr. Americansin päävalmentajaksi. Vuoden kuluttua hän siirtyi valmentamaan UHL-liigan Adirondack Ice Hawksin joukkuetta kahden kauden ajaksi. Tämän jälkeen hän siirtyi AHL-liigaan Albany River Ratsin apuvalmentajaksi. Kahden Albanyn vuoden jälkeen Orlando lopetti valmentamisen toistaiseksi ja on sen jälkeen työskennellyt viimeiset kymmenen vuotta New Jersey Devilsin organisaatiossa pelaajatarkkailijana.
Wolter Stenbäck
thumb|Wolter Stenbäck 1930-luvun lopulla. Carl Wolter Stenbäck (13. joulukuuta 1884 Tyrvää – 2. joulukuuta 1956 Porvoo ) oli suomalainen sortokausien aktivisti, joka myöhemmin teki pitkän uran Suomen Matkailijayhdistyksen johtajana. Häntä pidetään myös Lapin ja Petsamon alueiden matkailutoiminnan käynnistäjänä.
Lapsuus ja nuoruus
Tyrväällä syntyneen Stenbäckin vanhemmat olivat piirilääkäri Edvard Otto Stenbäck ja Sofia Ramsay. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Nya svenska läroverketista vuonna 1902 ja valmistui sen jälkeen filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1909.
Sortovuosien aktivismi
Sortovuosien aikana Stenbäck oli mukana muun muassa aktivistien taistelujärjestön toiminnassa. Erään kertomuksen mukaan hän oli myös yksi kenraalikuvernööri Bobrikovin murhanneen Eugen Schaumanin arkunkantajista. Lokakuussa 1907 Stenbäck joutui Pietarissa pidätetyksi yhdessä kolmen muun aktivistin Johannes Gummeruksen, Aino Malmbergin ja Filemon Tidermanin kanssa. Aktivistien johtohahmoihin lukeutunut Arvid Neovius teki pidätyksen johdosta eduskunnassa välikysymyksen. Vietettyään viisi kuukautta Pietarissa sijaitsevassa Krestyn vankilassa, Stenbäck tuomittiin kolemn vuoden pituiseen karkotukseen. Hänet kuljetettiin aluksi Vologdan alueelle Vjatkaan, josta matka jatkui edelleen Komin alueen Ust-Sysolskiin. Stenbäck onnistui kuitenkin karkaamaan ja oli maanpaossa aina vuoteen 1917 saakka. Stenbäck asui aluksi Kööpenhaminassa, jossa hän suoritti fysioterapeutin tutkinnon 1910 ja harjoitti sen jälkeen ammattiaan myös Englannissa, Italiassa ja Ranskassa.
Stenbäck kirjoitti vankeusajastaan muistelmateoksen Åtta månader i rysk fångenskap, joka julkaistiin Ruotsissa vuonna 1914. Suomessa se ilmestyi vasta 1919.
Itsenäistymisen jälkeen
Kotimaahansa palattuaan Stenbäck auttoi sisällissodan aikana talvella 1918 bolševikkien syrjäyttämää Venäjän väliaikaisen hallituksen pääministeriä Aleksandr Kerenskiä piileskelemään Suomessa. Sodan jälkeen hän toimi Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksen osastopäällikkönä vuosina 1918–1920 ja myöhemmin Suomen Matkailijayhdistyksen pääsihteerinä vuodesta 1921 lähtien. Stenbäck tunnettiin erityisesti Lapin matkailutoiminnan käynnistäjänä ja kehittäjänä, jonka johdolla 1920–1930-luvuilla luotiin Lapin ja Petsamon matkailupalvelut. Stenbäck erosi Suomen Matkailijayhdistyksen johdosta talvisodan jälkeen keväälla 1940 ja muutti erakoksi Inarin Sotkaniemeen. Sotavuosien jälkeen hän kuitenkin työskenteli vielä kahden vuoden ajan Hotelli Aulangon johtajana Hämeenlinnassa.
Stenbäck avioitui vuonna 1916 brittiläisen Mary Longmanin (1881–1926) kanssa. Heidät on haudattu Helsinkiin Kulosaaren hautausmaalle.
Strong (kappale)
Strong on Soma Manucharin kappale debyyttialbumiltaan Drifter. Strong julkaistiin digitaalisesti 7. joulukuuta 2010 ja se palvelee kolmantena singlenä albumilta. Manuchar osallistui tällä kappaleellaan Suomen vuoden 2011 Euroviisukarsintoihin tammikuussa 2011. Strong kilpaili toisessa alkukarsinnassa jääden kuitenkin finaalin ulkopuolelle. Myöhemmin ilmoitetuissa sijoituksissa ilmeni, että kappale oli jäänyt oman alkukarsintansa viimeiseksi.
Strong on Ellen T.:n ja Antti C.:n säveltämä ja sanoittama sekä heidän lisäksi sovituksessa ovat olleet mukana myös Kim Wennerström ja Elof Loelv.
Musiikkivideo
left|thumb|Soma Manuchar ja Markku Haussila "Strong" musiikkivideolla. Kappaleen Strong musiikkivideo julkaistiin Manucharin Youtube ja VEVO-kanavilla 17. tammikuuta 2011. . Videolla nähdään Soma tanssimassa Nelosen Dance-ohjelmasta tutun Markku Haussilan kanssa. Tunnelma on katkera, kolkko sekä hieman vihainen. Video on kuvattu betoniseinää vasten sillan alla. Siinä näytetään Manuchar hänelle tyypillisessä korkeassa ponihännässä sekä mustassa asussa, joka peittää vastakkaiset olkapään ja jalan. Olkapäässä hänellä on kimalteleva koriste. Video on lähes mustavalkoinen.
Kleinbus (kappale)
Kleinbus on Ilpo Kaikkosen single, joka julkaistiin 7. toukokuuta 2012. Kappale on mukana myös vuoden 2012 albumilla Vol. 1.
Andris Nelsons
pienoiskuva|Andris Nelsons vuonna 2015. Andris Nelsons (s. 17. marraskuuta 1978 Riika) on latvialainen kapellimestari. Hän kasvoi musikaalisessa perheessä ja aloitti uransa trumpetistina Latvian kansallisoopperan orkesterissa. Hän opiskeli samalla orkesterinjohtoa Aleksandr Titovin johdolla Pietarin konservatoriossa. Lisäkso hänen opettajiaan ovat olleet Neeme Järvi, Jorma Panula ja Mariss Jansons.
Nelsons sai vuonna 2003 nimityksen Latvian kansallisoopperan pääkapellimestariksi, ja kaudella 2008–09 hän aloitti toiminnan Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin johdossa. Hän on myös esiintynyt vierailevana kapellimestarina muiden muassa Berliinin filharmonikkojen, Wienin filharmonikkojen, Leipzigin Gewandhaus-orkesterin, Kuninkaallisen Concertgebouw-orkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa.
Nelsons on johtanut esityksiä Wienin valtionoopperassa, Staatsoper Unter den Lindenissä, Metropolitan-oopperassa ja Royal Opera Housessa. Häneltä on julkaistu useita levytyksiä, joilla hän on saanut kansainvälisiä palkintojakin. Vuonna 2011 hän voitti Echo Klassik -palkinnon "vuoden kapellimestarina".
Iivana Bogdanov
Iivana Bogdanov, Boudano, "Pitkä-Iivana" (1843 Suistamo –1911 ) oli karjalainen kanteleensoittaja. Hän työskenteli viilaajana Läskelän tehtaalla. Häntä pidetään erittäin taitavana kanteleensoittajana, ja hän voitti Sortavalan laulujuhlilla palkintoja.
Saparua
Saparua on pieni saari Indonesiassa. Se sijaitsee Ambonin saaresta hieman itään. Saari on osa Molukkien provinssia. Sen asukasluku on noin 32 500. Saarella puhutaan muun muassa saparuan kieltä.
Mikael Adolf Blum
Mikael Adolf Blum (1785–1864 ) oli suomalaissyntyinen sotilas ja Linköpingin postimestari, sotilasarvoltaan eversti. Hän oli upseerina vuonna 1808 Porin rykmentissä. Rauhan palattua hän muutti Ruotsiin, jossa hän osallistui 1814 Norjan retkeen. Hänen isänsä oli kapteeni Johan Petter Blum, joka omisti Porin Yyterin vuodesta 1786. Hänen poikansa oli Ruotsin maanviljelyksen uudistaja Carl H. Adolf Blûm. Hän julkaisi myöhemmin sotatieteellistä kirjallisuutta. Runebergin ”Kuormarenki” mainitsee nimen Blume vänrikki, jonka esikuvana hänen katsotaan olleen.
Kovelinlampi
Kovelinlampi on erittäin pieni lampi Utajärven kunnassa, Sanginkylästä hieman etelään seututie 837:ltä Pehkeensuo 3 -nimisen turvetuotantoalueen ohi Saunamaat-kankaalle menevän metsäautotien lähettyvillä. Saunamaiden ja Kovelinkankaan välissä olevalla lammella ei ole laskuojaa, se saa vetensä läheiseltä suolta. Lammen ympäristössä ei ole asutusta.
Atsuko Tanaka
pienoiskuva|Atsuko Tanaka vuonna 2013.Atsuko Tanaka (s. 25. tammikuuta 1992 Calgary, Kanada) on kanadalainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on Altius Nordic Ski Club.
Maailmancupissa Enger kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2011 Lillehammerissa sijoittuen 26:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi tammikuussa 2014 Sapporossa.
Nuorten MM-kilpailuihin Enger on osallistunut viisi kertaa vuosina 2006, 2008 ja 2010–2012. Hän voitti hopeaa vuonna 2006 normaalimäessä.
Suvi Helin
pienoiskuva|Suvi Helin Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018. Suvi Marjatta Helin (s. 10. toukokuuta 1985 Kangasala) on suomalainen kuulantyöntäjä ja painonnostaja. Hän on edustanut vuodesta 2013 Tampereen Pyrintöä edustettuaan aikaisemmin Nokian Urheilijoita. Heliniä valmentaa olympiavoittaja Arsi Harju, joka on toiminut hänen valmentajanaan vuodesta 2010 lähtien.
Helin sai hopeaa 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Århusissa 2006. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007 hän putosi karsinnassa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui tuloksella 15,05 m. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2004 lähtien.
Helin on voittanut Kalevan kisoissa kultaa Jyväskylässä 2006, Lappeenrannassa 2007, Tampereella 2008, Kajaanissa 2010, Turussa 2011 ja Lahdessa 2012, hopeaa Vaasassa 2013 ja Oulussa 2016 sekä pronssia Espoossa 2009 ja Jyväskylässä 2018. Ennätyksensä 15,96 m hän työnsi Mänttä-Vilppulassa kesäkuussa 2011.
Saparuan kieli
Saparua on eräs austronesialainen kieli, jota puhutaan enimmäkseen Saparuan saarella, Indonesiassa. Kielellä on lukuisia murteita. Saparua kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 10 200 ihmistä (1989).
Veli-Matti Vittasmäki
Veli-Matti Juhani Vittasmäki (s. 3. heinäkuuta 1990 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Vittasmäki on pelityyliltään peruspuolustaja.
Seuraura
Vittasmäki on Turun Kisa-Veikkojen kasvatti. Hän siirtyi C-juniorina Turun Palloseuraan. Hän oli kaudella 2005–2006 Antti Helannon kanssa seuran C-nuorten tehokkain puolustaja SM-karsinnoissa tehoilla 1+8=9. Vittasmäki voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 4+10=14 TPS:n A-nuorten tehokkain puolustaja Mikael Aaltosen ja Markus Palmrothin kanssa. Vittasmäki voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Hän debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa tehden 32 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Vittasmäki teki liigadebyyttinsä jo kauden avausottelussa 13. syyskuuta 2008 vieraissa Jokereita vastaan. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Vittasmäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Lokakuussa 2008 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Kaudella 2009–2010 Vittasmäki haki pitkin syyskautta yhteensä 11 ottelun verran pelituntumaa Mestis-joukkue TUTO Hockeysta. Hän pelasi kauden aikana Mestistä myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Vittasmäki palasi TUTOsta lopullisesti TPS:ään tammikuussa 2010, jonka jälkeen hän vakiinnutti paikkansa SM-liigassa ja pelasi TPS:ssä kaikki loppukauden ottelut. Vittasmäki pelasi kauden aikana SM-liigassa yhteensä 34 runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä ja 15 playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän voitti suomenmestaruuden keväällä 2010. Tammikuussa 2010 Vittasmäki teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Kausi 2010–2011 oli Vittasmäellä ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi hänelle 56 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7. Vittasmäen liigauran avausosuma syntyi 15. tammikuuta 2011 Pelicansia vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Maaliskuussa 2011 Vittasmäki teki kaksivuotisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Kaudella 2012–2013 Vittasmäki nousi TPS:n varakapteeniksi. Hän oli joukkueen ainoa puolustaja, joka pelasi kauden kaikki 60 runkosarjaottelua. Vittasmäki kuului heikon kauden pelanneen TPS:n harvoihin onnistujiin ja sai enemmän vastuuta kevätkaudella, kun NHL:n työsulku päättyi. Marraskuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Alkukaudella 2014–2015 Vittasmäki kärsi loukkaantumisista ja hän aloitti runkosarjan yhden ottelun lainalla TUTOssa lokakuussa 2014. Vittasmäki jäi TPS:ssä lopulta pieneen rooliin, kunnes joulukuussa 2014 joukkue vuokrasi Vittasmäen loppukaudeksi loukkaantumisista kärsineeseen Kalevan Palloon. Kaudeksi 2015–2016 Vittasmäki siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilveksen riveihin. Marraskuussa 2015 seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Vittasmäen kanssa. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+16=21, joilla Vittasmäki oli Ilveksen paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja. Hänen keskimääräinen jääaikansa 24.57 oli koko SM-liigan suurin. Kaudeksi 2016–2017 Vittasmäki nimettiin Ilveksen varakapteeniksi. Hän pelasi runkosarjassa loukkaantumisten vuoksi vain 38 ottelua.
Vittasmäki siirtyi kaudeksi 2017–2018 kolmivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Vittasmäki voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 hän voitti Mestarien liigassa Tapparan sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Vittasmäki voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Joulukuussa 2019 hän teki Tapparan kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2023 saakka. Vittasmäen sopimus sisälsi option KHL:ään siirtymisestä.
Toukokuussa 2020 Vittasmäki käytti hänen sopimuksessaan olleen option KHL:ään siirtymisestä ja hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Severstal Tšerepovetsiin.
Kaudeksi 2021–2022 Vittasmäki palasi kolmivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hän voitti kauden päätteeksi suomenmestaruuden. Vittasmäki eteni Tapparan kanssa myös Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin ruotsalainen Rögle BK lukemin 2–1. Kaudella 2022–2023 hän voitti sekä suomenmestaruuden että CHL:n mestaruuden.
Maajoukkueura
Vittasmäki pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin valmennus valitsi hänet Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Yhteensä Vittasmäki on pelannut 28 nuorten ja 18 poikien maaottelua. Hän on kuulunut myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Pelityyli
Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Juha Oinosen mukaan Vittasmäki on puolustajana monipuolinen ja kokonaisvaltainen. Oinosen mukaan hänen suurimmat vahvuutensa ovat luistelussa ja pelinluvussa, eikä Vittasmäellä ole merkittäviä heikkouksia.
Saint-Just-Saint-Rambert
Saint-Just-Saint-Rambert on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Saint-Étiennestä luoteeseen Loirejoen varrella. Loire on padottu hieman alempana, joten jokea tällä kohtaa kutsutaan Grangentin järveksi (Lac de Grangent).
Kunta muodostettiin vuonna 1973 kun kaksi kuntaa Saint-Just-sur-Loire ja Saint-Rambert-sur-Loire yhdistyivät. Molemmilla kunnilla oli rikas historia. Saint-Rambert oli tunnettu jokialuksistaan, joilla kuljetettiin hiiltä ja muita tuotteita. Saint-Just oli tunnettu vesikuljetusten lisäksi lasinvalmistuksesta ja metallurgiasta.
Kaupungissa on useita historiallisia monumentteja, kuten 1000-luvulta peräisin oleva Saint-Andrén kirkko, portti Porte de franchise sekä 1100-luvulta oleva saareen rakennettu linna Château de Grangent. Lisäksi Saint-Just-Saint-Rambertissa on myös sivilisaatioiden museo (Musée des civilisations).
Dobrynja
Dobrynja oli Vladimir Suuren äidin veli ja myös Vladimirin kasvattaja. Hänestä on venäläisissä kansantaruissa tehty voittamaton sankari.
Dobrynjan elämä ja vaikutus Vladimiriin on kyseenalainen kysymys. Varmaa näyttäisi olevan se, että hänen sisarensa Maluša oli Vladimirin äiti. Yleisesti hyväksyttynä pidetään myös sitä, että Dobrynjan suku toimi sijaishallitsijoina Novgorodissa. Dobrynjan seuraajia olivat hänen poikansa Konstantin Dobrynitš sekä pojanpoika Ostromir.
Novgorodin kronikan mukaan ruhtinas Svjatoslav I lähetti vuonna 970 aviottoman poikansa Vladimirin Novgorodin hallitsijaksi mukanaan enonsa Dobrynja, joka toimi Vladimirin neuvonantajana. Yhdeksän vuotta myöhemmin Dobrynja auttoi Vladimiria syöksemään vallasta velipuolensa Jaropolkin.
Vladimirin otettua Kiovan haltuunsa Dobrynja nimitettiin Novgorodiin sijaishallitsijaksi. Hän auttoi siskonpoikaansa Vladimiria vuonna 985 sotaretkellä Volgan Bulgariaa vastaan. Hän pystytti myös Perunin epäjumalankuvan Olhavanjoen rantatöyräälle. Kiovan siirtyessä kristinuskoon hänen väitetään pakottaneen novgorodilaiset kristityiksi "tulen avulla". Historioitsija Vasili Tatištševin mukaan piispa Joona Korsunialainen kärsi myös väkivallasta pakanoiden noustessa kapinaan, jossa he polttivat Dobrynjan talon sekä tappoivat hänen vaimonsa ja muita hänen perheenjäseniään.
Adam Žampa
Adam Žampa (s. 13. syyskuuta 1990 Stary Smokovec) on slovakialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa VSC Dukla Banska Bystrica -seuraa ja kilpailee pääasiassa pujottelussa ja suurpujottelussa.
Žampa saavutti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän sijoittui MM-kilpailujen pujottelussa 21:nneksi Val d'Isèressä 2009, 24:nneksi Garmisch-Partenkirchenissä 2011, 15:nneksi Schladmingissa 2013 ja 19:nneksi Vailissa 2015. Superalppiyhdistetyssä hän oli kolmastoista 2013 ja yhdeksästoista 2015 sekä suurpujottelussa seitsemästoista 2013 ja kahdeksas Cortina d'Ampezzossa 2021. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa kuudenneksi. Kolmansissa olympialaisissaan Pekingissä 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 15:nneksi, 0,4 sekuntia ja yhden sijan pikkuveljeään Andreasta parempana, sekä pujottelussa 25:nneksi.
Žampa kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan yhdeksäs Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2016.
Marjo-Riikka Mäkelä
Marjo-Riikka Mäkelä (s. 7. toukokuuta 1971 Lappeenranta  ) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja näyttelemisen opettaja. Hän on perustanut Los Angelesiin näyttelijästudion Chekhov Studio International. Suomalaisessa mediassa Mäkelä mainitaan yleensä Mihail Tšehovin näyttelemistekniikan yhteydessä.
Alan Hunter
Alan Hunter (25. kesäkuuta 1922 Hoveton, Norfolk – 26. helmikuuta 2005 ) oli brittiläinen rikoskirjailija.
Marjo-Riikka Mäkelä
Ura
Mäkelä on juontanut Yleisradion sarjaa Kulttuuri Putiikki vuosina 1994–1996. Sen jälkeen hän työskenteli pääasiassa näyttelijänä klassisissa näytelmissä, kuten Molièren Ihmisvihaajassa, sekä moderneissa näytelmissä, kuten Peppi Pitkätossussa. Hän opiskeli Venäjän teatteritaiteen akatemiassa (GITIS) ja muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän palasi näyttämölle John Irvingin romaanin Oman elämänsä sankari teatterisovituksessa ja nimiroolissa Euripideen "Medeiassa".
Alan Hunter
Hunter oli alun perin maanviljelijä, mutta hän ryhtyi pitämään kirja-antikvariaattia ennen kuin kirjoitti ensimmäisen romaaninsa.
Life
Hunter kävi koulua River Buren toisella puolella Wroxhamissa. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja työskenteli isän maatilalla lähellä Norwichia. Hän harrasti purjehtimista jollalla Norfolk Broadsissa, kirjoitti luontojuttuja paikalliseen lehteen ja laati runoja, joita julkaistiin hänen palvellessaan toisessa maailmansodassa Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Hunter avioitui ensimmäisen kirjan ilmestymisvuonna Adelaide Cooperin kanssa, ja he saivat tyttären. Sodan päätyttyä hän vastasi norwichilaisen Charles Cubittin käytettyjen kirjojen osastosta. Neljän vuoden kuluttua vuonna 1950 hän perusti kirjakaupan Norwichiin Maddermarketille.
Teokset
Kaikkien Gently-sarjan 46 teoksen päähenkilö on George Gently, ja tapahtumaympäristö on pääasiassa East Anglia. Teoksia ei ole suomennettu.
Televisiosarja
BBC on esittänyt Hunterin Gently-romaanien pohjalta tehtyä sarjaa George Gentlyn tutkimukset vuodesta 2007 alkaen. George Gentlya näyttelee Martin Shaw. Sarja poikkeaa hyvin paljon kirjoista. Tapahtumaympäristönä ei ole Norfolk vaan Northumberland ja Durham, ja kirjojen hahmoista sarjassa esiintyy vain Gently.
Krasnystawin piirikunta
Krasnystawin piirikunta on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 63 258. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Fajsławice, Gorzków, Izbica, Kraśniczyn, Krasnystaw, Łopiennik Górny, Rudnik, Siennica Różana ja Żółkiewka.
Krasnystawin piirikuntaa ympäröivät Lublinin, Świdnican, Chełmin, Zamośćin ja Biłgorajin piirikunnat. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Krasnystawin piirikunnan asukkaista 51,3 prosenttia oli naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 456 lasta. Krasnystawin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 48 061 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Marjo-Riikka Mäkelä
Chekhov-tekniikka
Mäkelä on käyttänyt Mihail Tšehovin näyttelijäntyön tekniikkaa omassa työssään ja on myös ryhtynyt opettamaan sitä niin Suomessa kuin Etelä- ja Pohjois-Amerikassakin. Hän alkoi soveltaa tekniikkaa opiskellessaan Venäjällä. Menetelmä korostaa omien muistojen ja kokemusten sijasta mielikuvituksen käyttöä luotaessa roolihenkilön kokemuksia.
Torsten Bohlin
thumb|Torsten Bohlinin hauta Uppsalassa. Torsten Bernhard Bohlin (1889–1950) oli ruotsalainen teologi. Hän toimi 1925–1929 systemaattisen teologian professorina Åbo akademissa. Uppsalan yliopistossa hän oli professorina 1929–1934 ja Härnösandin piispa 1934–1950.
HMS London (1840)
HMS London oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1840 vesillelaskettu Rodney-luokan 92-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin marraskuussa 1826 Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin lokakuussa 1827. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1840 ja se valmistui 25. helmikuuta 1841, jolloin alus sijoitettiin reserviin Sheernessissä. Aluksen valmistuskustannukset olivat 74 647 puntaa, ja niihin sisältyi varustaminen.
Palvelus
Krimin sodassa vuonna 1854 alus osallistui Sevastopolissa Fort Constantinen pommitukseen, jolloin alus vaurioitui lievästi.
Alukselle asennettiin vuonna 1858 höyrykone, jolloin sen aseistus supistettiin 72 tykkiin.
Vuodesta 1873 alkaen alus oli emälaivana Zanzibarinlahdella. Alus palautettiin palveluksesta maaliskuussa 1878 estämään Afrikan itärannikon orjakauppaa, jolloin se oli usean pienemmän aluksen emälaivana. Aluksella oli muun muassa korjauspaja, sairaala ja varastoja.
Alus romutettiin vuonna 1884.
Adelaide Anne Procter
Adelaide Anne Procter (1825–1864) oli englantilainen runoilija. Hän sai mainetta runokokoelmallaan Legends and Lyrics (1858–1860).
Procterin isä oli runoilija Bryan Procter.
Atlanta Reign
Atlanta Reign on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin elokuussa 2018 ja se on kotoisin Atlantasta, Georgiasta. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019.
Historia
Elokuussa 2018 ilmoitettiin, että Atlanta Esports Ventures (Cox Enterprisesin ja Province Inc.:n yhteishanke) oli ostanut yhden Activision Blizzardin tarjoamista laajennuspaikoista Overwatch Leagueen. Syyskuussa 2019 Atlanta ilmoitti hankkineensa päävalmentajakseen San Francisco Shockin entisen päävalmentaja Brad ”Sephy” Rajanin. 28. lokakuuta 2018 Atlanta ilmoitti täyden pelaajakokoonpanonsa, joka ei sisältänyt yhtään aiemmin sarjassa pelanneita pelaajia, vaan kokoonpanon kaikki jäsenet tulivat alemmasta Overwatch Contenders -sarjasta.