cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lastensairaala
Lastensairaalat Suomessa
Uutta Lastensairaalaa jo vanhentuneeksi käyneen Lastenklinikan tilalle alettiin rakentaa 26. elokuuta 2014 Helsingin Meilahteen, ja sen valmistui syksyllä 2018. Lastensairaalan 160 miljoonan rakennuskustannuksista 30 miljoonaa euroa on kerätty lahjoituksin.
Vähäjoki (Turku)
Vähäjoki (joskus ), yläjuoksulla Paattistenjoki, on joki Turussa. Joki saa alkunsa Turun Paattisilta ja laskee Aurajokeen Koroistenniemen luona.
Joki virtaa alajuoksullaan Maarian kaupunginosassa, ja sen varrelle on padottu vedenottoa varten 74 hehtaarin Maarian allas, joka on myös Aurajoen vesistöalueen toiseksi suurin järvi.
Vähäjoen valuma-alueen pinta-ala 105,86 km². Joen vedenlaatu on pääosin samanlainen kuin Aurajoen ja vedenlaatua tutkitaan säännöllisin väliajoin. Joen vedenlaatu on viime vuosina ollut pääosin tyydyttävää tai välttävää. Vähäjoen sivu-uomia ovat Topinoja ja Piipanoja.
Koroistenniemen muinainen linnake ja piispanistuin rakennettiin juuri Aurajoen ja Vähäjoen risteyskohtaan. Nykyisin paikalla on raunioita sekä valkoinen risti muistomerkkinä paikalla sijainneesta kirkosta.
LampLiteLtd
LampLiteLtd on keväällä 2005 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö ja kirjankustantamo. Sen johtajana ja muunakin yleismiehenä toimii mm. musiikkikirjailijana tunnettu Lamppu Laamanen. Yhtiön artisteja ovat olleet ainakin Tumppi Varonen, Ari Taskinen, Mother Goose ja T.Tuomanen + Bombay Boys.
Laivasto (sotilasyksikkö)
Suomen merivoimissa laivasto jakautuu edelleen lippueiksi, laivueiksi ja nämä edelleen viiriköiksi ja ruoduiksi. Laivastoa komentaa yleensä amiraali. Joskus laivasto-termiä käytetään synonyyminä merivoimien kanssa.
Suurvaltojen laivastot
Suurvalloilla on seuraavat laivastot:
Iso-Britannia
Isolla-Britannialla ei ole enää erillisiä laivastoja. Läntinen laivasto ja Itä-Aasian laivasto yhdistettiin 1971 yhden päämajan alaisuuteen. Tätä ennen olivat olemassa:
Ole Rømer
thumb|200px|Ole Rømer Ole (Christensen) Rømer (25. syyskuuta 1644 Aarhus – 19. syyskuuta 1710 Kööpenhamina) oli tanskalainen tähtitieteilijä, joka mittasi ensimmäisenä valonnopeuden vuonna 1676. Vaikka hänen tuloksessaan olikin lähes 30 prosentin virhe, hänen tutkimuksensa on merkittävä, sillä se sisälsi ensimmäiset vakuuttavat todisteet siitä, että valonnopeus on äärellinen. Vielä 1600-luvulla oli oppineitakin, jotka uskoivat valonnopeuden olevan ääretön.
Rømer syntyi Tanskassa vuonna 1644, opiskeli Kööpenhaminassa opettajanaan Rasmus Bartholin. Ranskan Ludvig XIV palkkasi hänet kruununprinssin kotiopettajaksi. Hänestä tuli Kööpenhaminan yliopiston tähtitieteen professori, ja myöhemmin hän osallistui kaupungin hallintoon ja poliisilaitoksen kehittämiseen.
Luoto
Luoto on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjanlahden rannikolla Kokkolan ja Pietarsaaren välillä Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on merialueita ja 0 km² sisävesiä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Luoto on Manner-Suomen ruotsinkielisin kunta. Sen asukkaista 92 prosenttia on ruotsinkielisiä ja kuusi prosenttia suomenkielisiä. Luodosta tuli kaksikielinen kunta 1. tammikuuta 2015.
Vuonna 1867 perustettu Luoto poikkeaa monella tavalla Pohjanmaan muista ruotsinkielisistä kunnista. Ensinnäkin väestönkasvu on ollut huomattava myös kaupungistumisen aikana. Tämä väestönkasvu ei kuitenkaan johdu muuttoliikkeestä (joskin sekin on lisännyt väkilukua), vaan lestadiolaisuudesta johtuvasta korkeasta syntyvyydestä. Kunnan asukkaista noin puolet kuuluu lestadiolaiseen liikkeeseen. Lisäksi suhteellisen suuri osuus väestöstä on ansainnut elantonsa Pietarsaaren seudulla yleistyneestä teollisuustyöstä. Tämä taas on johtanut siihen, että poliittinen vasemmisto on ollut Munsalan kunnan tavoin vahva verrattuna useimpiin naapurikuntiin.
Luoto oli ensimmäinen ruotsinkielinen kunta Pohjanmaalla, jossa oli vasemmistoenemmistöinen kunnanvaltuusto (vuonna 1964). SDP:n ohella myös SKDL:llä oli edustus kunnanvaltuustossa 1960-luvulla. Nykyisin Luodon johtavat puolueet ovat muualla Suomessa pienpuolueina tunnetut kristillisdemokraatit sekä RKP – kolmanneksi suurin puolue on SDP.
Historia
Luodon kunta on perustettu vuonna 1867. 1990-luvun loppupuolella paikkakunnan elinkeinoelämässä koettiin suuri rakennemuutos, kun perinteisten elinkeinojen kalastuksen ja maanviljelyn merkitys vähentyi samalla kun pienteollisuuden ja palvelujen merkitys lisääntyi.
Luodosta tuli Pietarsaaren kappeli 1787 ja itsenäinen seurakunta 1864. Luodon seudun muinainen nimitys oli Öjan. Luoto mainitaan kunnan suomenkielisenä nimenä varhaisimmassa paikannimikokoelmassa 1800-luvun lopulla. Luoto vahvistettiin kunnan viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi vuonna 1982.
Maantiede
Luoto on saaristo-osakunta, jonka naapurikunnat ovat Kokkola, Kruunupyy, Pedersören kunta ja Pietarsaari. Lisäksi Luodolla on maarajaa Evijärven kanssa Pedersören kunnan kaakkoisosassa sijaitsevan yhteismetsän kautta. Luotoon kuuluu noin 365 saarta ja luotoa. Suurimmat saaret ovat Luoto ja Eugmo. Luodon maapinta-ala on 142,36 km² ja kunnalla on rantalinjaa noin 500 km.
Luodossa on kaksi Natura-kohdetta: Luodon saaristo ja Ähtävänjoki. Saaristoalueella näkyy maankohoamisen vaikutukset maisemaan. Ähtävänjoella on vahva saukkokanta ja siellä esiintyy myös valtakunnallisesti uhanalainen jokihelmisimpukka.
Kylät
Luodossa on kaksi henkikirjakylää (tieto vuodelta 1973):
Näiden kylien osia eli kulmakuntia ovat Bosund, Holm, Kackur, Fagernäs, Västerby, Näs, Risö ja Risöhäll.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Luodossa oli 5 264 asukasta, joista 4 604 asui taajamissa, 621 haja-asutusalueilla ja 39:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Luodon taajama-aste on 88,1 %. Luodon taajamaväestö jakautuu viiden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Luodon keskuspaikka Holm oli aiemmin oma taajamansa, mutta nykyään se kuuluu Risön taajamaan.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Tilastokeskuksen vuoden 2012 väestöennusteessa Luodon asukasluvun ennustettiin kasvavan nopeimmin Pohjanmaan maakunnan kunnista. Vuonna 2011 Luodon asukasluku oli 4 921, vuonna 2020 sen ennustetaan olevan 5 682, vuonna 2030 6 401 ja vuonna 2040 6 980. Muutos vuosien 2011–2030 välillä olisi +30,1 % ja vuosien 2011–2040 välillä +41,8 %.
Uskonto
pienoiskuva|[[Luodon kirkko kesällä 2019.]] Vuoden 2018 aluejaon mukaan Luodossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Luodon seurakunnan jäsenmäärä oli vuonna 2016 4717, mikä tarkoitti 91 % kunnan väestöstä. Luodossa toimii seurakunnan sisällä hyvin voimakas rauhansanalais-lestadiolainen liike. Paikkakunnalla on kolme liikkeen rukoushuonetta, joihin kokoontuu sunnuntaisin seuroihin yhteensä noin tuhat henkeä. Liikkeen ruotsinkielinen kattojärjestö Laestadianernas Fridsföreningars Förbund järjestää vuosittaiset, noin 6000 henkeä kokoavat kesäseuransa Luodossa.
Muita kirkkokuntia edustaa Finlands svenska baptistsamfundin seurakunta Larsmo baptistförsamling, jolla oli vuonna 2011 75 jäsentä.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Luodon alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Koulutus
Luodossa on neljä esikoulua: Bosund förskola, Näs förskola, Holm förskola sekä Risö förskola. Luokille 1-6 on Luodossa neljä ruotsinkielistä koulua: Bosund skola, Näs skola, Holm skola ja Risö skola. Syksyllä 2001 käyttöön vihitty Cronhjelmskolan järjestää koulutusta ruotsin kielellä luokille 7-9. Suomenkieliset oppilaat käyvät peruskoulun Pietarsaaressa.
Hallinto ja politiikka
Luodon paikalliskanava Larsmo när-TV näyttää säännöllisesti lähetyksiä keskiviikkoisin kello 19.00 pois lukien kesätauko. Kaupunginvaltuuston kokousten live-lähetykset alkavat 18:00. Muutaman kerran vuodessa kanava lähettää live-lähetyksiä Luodon kirkosta. Kanava näkyy Luodon lisäksi myös Pietarsaaressa, Pedersöressä, Uudessakaarlepyyssä sekä Teerijärvellä.
British National Front
British National Front, yleensä tunnettu muodossa National Front, on brittiläinen äärioikeistolainen puolue, jonka aktiivisinta aikaa olivat 1970- ja 1980-luvut. Sen ideologia on valkoinen nationalismi.
Historia
Puolue perustettiin 1967.
Luonnonvakio
Luonnonvakio on suure, jonka numeerinen arvo on universaali eli riippumaton paikasta tai ajasta. Luonnonvakiota voidaan verrata matemaattiseen vakioon, kuten piihin. Luonnonvakioita ovat muun muassa Planckin vakio h, valon nopeus tyhjiössä c, gravitaatiovakio γ ja tyhjiön permittiivisyys eli sähkövakio ε0. Näiden ilmoitetut lukuarvot saattavat muuttua historian saatossa, mutta se johtuu mittaustekniikoiden parantumisesta tai käytetystä yksikköjärjestelmästä, ei vakion arvon muuttumisesta.
Vuonna 1937 Paul Dirac esitti, että vakiot saattavat pienentyä suoraan verrannollisesti maailmankaikkeuden ikään. Sittemmin on kokeellisesti pyritty etsimään hypoteettisen luonnonvakioiden muuttumisen ylärajaa aikayksikköä kohti. Protonin ja elektronin massojen suhde on pysynyt 0,00001 prosentin tarkkuudella samana ainakin viimeiset seitsemän miljardia vuotta.
Dimensiolliset ja dimensiottomat luonnonvakiot
Dimensiollisten luonnovakioiden lukuarvo riippuu käytettävistä yksiköistä. Koska yksiköt ovat vain sopivasti määriteltyjä määriä suuretta, ei mikään teoria voi ennustaa dimensiollisten luonnonvakioiden arvoja. Esimerkiksi valonnopeus määritellään tavallisesti yksiköllä metriä per sekunti, jolloin saadaan arvoksi 299 792 458. Jos valonnopeus määriteltäisiin vaikkapa kilometreinä sekunnissa, olisi sen arvo 299 792,458.
Dimensiottomien luonnonvakioiden lukuarvot eivät riipu käytettävistä yksiköistä, koska yksiköt supistuvat pois. Ne ovat tavallisesti saman dimensioisten vakioiden osamääriä. Koska dimensiottomat vakiot ovat pelkkiä lukuja on mahdollista, että jokin tulevaisuuden teoria ennustaa niiden arvon. Kaikki luonnonlait voidaan ilmaista ilman dimensiollisia luonnonvakioita poistamalla yhtälöistä kaikki yksiköt, jolloin jäljelle jää vain dimensiottomia vakioita. Tämän vuoksi dimensiottomia vakioita kutsutaan myös perustavanlaatuisiksi luonnonvakioiksi.
Hienorakennevakio α on yksi tunnetuimmista dimensiottomista vakioista. Sen arvo on mitattu varsin tarkasti (7,297 352 5376 x 10-3) , mutta sitä ei ole lukuisista yrityksistä huolimatta toistaiseksi pystytty johtamaan mistään teoriasta. Toinen tunnettu esimerkki on protonin ja elektronin massojen suhde eli mp/me, joka on lukuarvoltaan noin 1836,152 672 47.
Osalle luonnonvakioista voidaan nykyisin ilmoittaa tarkat arvot, koska SI-järjestelmässä perusyksiköt on määritelty niiden avulla.
A Touch of Class
A Touch of Class voi tarkoittaa seuraavia:
Turun tuomiokapituli
thumb|right|220px|Turun tuomiokapituli sijaitsee Turussa ja sen piispankirkko on [[Turun tuomiokirkko.]] Turun tuomiokapituli on Turkuun vuonna 1276 perustettu tuomiokapituli. Turun tuomiokapitulin tehtävänä on hoitaa Turun arkkihiippakunnan hallintoa ja toimintaa.
Tuomiokapitulin jäseninä ovat pysyvästi Turun arkkipiispa sekä Turun hiippakunnan piispa. Lisäksi tuomiokapituliin kuuluu tuomiorovasti, lakimiesasessori ja hiippakuntadekaani. Pappisasessorit valitaan kerrallaan kolmeksi vuodeksi. Lisäksi hiippakuntavaltuusto valitsee toimikaudekseen maallikkojäsenen tuomiokapituliin. Hiippakuntavaltuuston puheenjohtajalla on tuomiokapitulin istunnoissa puhe- ja läsnäolo-oikeus.
Turun tuomiokapitulin istunnoissa piispa toimii puheenjohtajana silloin, kun asia koskee kummankin piispan vastuualueita ja silloin, kun on kysymys hänen ensisijaisen vastuualueensa 70 seurakunnasta. Arkkipiispan puheenjohdolla käsitellään hänen vastuualueensa 19 seurakuntaa koskevat asiat. Varapuheenjohtajana toimii tuomiorovasti.
Turun arkkihiippakunnan tuomiokapituli on vanhin Suomessa edelleen toimiva virasto. 1400- ja 1500-luvuilla toimineen tuolloin Suomen ylimmän oikeusasteen Turun maaoikeuden jäsenistöön tuli kuulua Turun tuomiokapitulin edustaja.
Paavo Viljanen
Paavo Viljanen (17. kesäkuuta 1904 Karstula – 10. helmikuuta 1972 Tampere) oli lestadiolaispastori, rovasti ja kirjailija, joka vanhoillislestadiolaisuuden hajaannuksen aikana kuului eronneeseen elämänsanalaisten ryhmään. Viljanen oli Kuhmalahden kirkkoherrana 1933–1950, jolloin siirtyi Tampereelle, aluksi kappalaiseksi myöhemmin Kalevan seurakunnan kirkkoherraksi. Ollessaan pappina Kivijärvellä 1929 hän liittyi vanhoillislestadiolaisuuteen. Paavo Viljanen toimi Siionin Lähetyslehden päätoimittajana vuosina 1944–1960. Hän oli vuonna 1958 aloittaneessa Siionin laulut -kokoelman uudistustoimikunnassa. SRK:n johtokunta erotti hänet päätoimittajan virasta kastekysymykseen liittyneiden erimielisyyksien vuoksi.
George White
thumb|George White George White (21. elokuuta 1872 Elmira, New York – 15. joulukuuta 1953 West Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Ohion kuvernööri. Hän istui Ohion osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1905–1908 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1911–1915 ja 1917–1919. Ohion kuvernöörinä hän toimi vuosina 1931–1935.
Niklas Varisto
thumb|200px|Niklas Varisto Ilosaarirockissa 2009
Ralf Niklas Varisto (s. 17. huhtikuuta 1972, Helsinki) on suomalainen pop-muusikko ja Egotrippi-yhtyeen alkuperäisjäsen ja kitaristi. Kitaristina nimellä Skele tunnettu Varisto on toiminut muusikon työn ohessa muun muassa toimittajana, sekä pikakirjoittajana. Hän on voittanut vuosina 1998 ja 2003 pikakirjoituksen monikielikilpailun maailmanmestaruuden, jälkimmäisen kirjoittamalla 11 eri kieltä. Vuonna 2009 hän tuli nousevan nopeuden kilpailussa kahdeksanneksi kirjoittamalla 343 tavua minuutissa suomen kielellä.
Niklas Varisto työskentelee musiikkiuran ohella nykyään Pikakirjoituslehden vastaavana toimittajana ja osa-aikaisesti eduskunnan pöytäkirjatoimistossa.
Skele-nimen alkuperä
Skele-nimitys syntyi Niklaksen oltua eräissä juhlissa, joissa hän ei tuntenut ketään, eikä kukaan tiennyt myöskään hänen nimeään. Jossain vaiheessa Niklasta alettiin puhutella Skeletoriksi 1980-luvun sarjakuvasankari He-Manin vastustajan mukaan. Myöhemmin nimi jäi Niklakselle ja vielä lyheni nimeksi Skele.
Telia Sverige
thumb|Telian logo vuosina 2000–2004. Telia Sverige AB (vuoteen 2017 TeliaSonera Sverige AB) on monikansallisen Telia Companyn Ruotsissa toimiva tytäryhtiö, joka jatkaa aiemman ruotsalaisen Telia-yhtiön toimintaa. Se on Ruotsin suurin teleoperaattori liikevaihdon sekä asiakkaiden määrän kannalta.
Ennen fuusioitumistaan TeliaSoneraan (nyk. Telia Company) Telia toimi Ruotsissa paikallisia puhelinverkkoja hallinnoivana yhtiönä. Kungliga Telegrafverket ("Kuninkaallinen lennätinlaitos") sai alkunsa vuonna 1853, kun Tukholman ja Uppsalan välille vedettiin ensimmäinen lennätinlinja. Jo 1920-luvulla valtion laitos hallinnoi monopoliasemassa Ruotsin puhelinverkkoa, toisin kuin Suomessa, jossa Posti- ja lennätinlaitos hallinnoi lähinnä kauko- ja ulkopuheluverkkoa ja maaseudun puhelinverkkoa; useiden paikallisten puhelinyhtiöiden vuoksi markkinat olivat pirstaleiset. Vuonna 1953 laitoksen nimi muutettiin muotoon Televerket ("Telelaitos").
Vuonna 1993 Ruotsin valtio yksityisti Televerketin, uusi yhtiö sai nimekseen Telia AB. Kesällä 2000 Telia vietiin Tukholman pörssiin, kun Ruotsin valtio päätti myydä omistuksistaan 30 prosenttia.
Yrityksellä oli toimintaa myös Suomessa matkapuhelinliittymien tarjoajana. Telian ja Soneran fuusioituessa TeliaSoneraksi Telia joutui regulaattorin vaatimuksesta myymään Suomen toimintonsa. Toiminnot osti lopulta DNA.
Anna Rogowska
Anna Rogowska (s. 21. toukokuuta 1981 Gdynia) on puolalainen seiväshyppääjä ja seiväshypyn maailmanmestari.
Rogowska kilpaili 2002 Wienin sisäratojen EM-kisoissa, mutta karsiutui tuloksella 420. Myöhemmin samana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa seitsemäs hypättyään 430. Hän voitti Puolan alle 23-vuotiaiden mestaruuden 2002 ja 2003. Hän sijoittui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 kuudenneksi tuloksella 435. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hypättyään 435. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän hyppäsi seitsemänneksi tuloksella 445. Vuonna 2004 Rogowska sijoittui seitsemänneksi Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 470. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas.
Rogowska voitti 2005 sisäratojen EM-hopeaa Madridissa hypättyään 475. Hän voitti samana vuonna Euroopan cupin sekä sijoittui kuudenneksi Helsingin MM-kisoissa ja seitsemänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. 2007 hän voitti sisäratojen Puolan-mestaruuden ja EM-pronssia tuloksella 466 sekä sijoittui kahdeksanneksi Osakan MM-kilpailuissa. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän oli kuudes, Euroopan cupissa toinen ja Pekingin olympialaisissa kymmenes.
Rogowska voitti Berliinissä 2009 maailmanmestaruuden tuloksella 475, kun ennakkosuosikki Jelena Isinbajeva jäi ilman tulosta. Hän voitti samana vuonna ensimmäisen ulkoratojen Puolan-mestaruutensa aikuisten sarjassa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli neljäs. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 470. Hän voitti myös Puolan hallimestaruuden ja oli kolmas Euroopan joukkuemestaruuskilpailussa. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Pariisissa 2011 kaikkien aikojen kolmanneksi parhaalla tuloksella 485. Hän voitti samana vuonna Puolan hallimestaruuden ja Euroopan joukkuemestaruuskilpailut. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kymmenenneksi.
Rogowska voitti Puolan hallimestaruuden 2012, mutta jäi Lontoon olympialaisten loppukilpailussa ilman tulosta. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 467.
Järvenpää-talo
Järvenpää-talo on Järvenpään kaupungin Pöytäalhon kaupunginosassa sijaitseva kulttuuri-, kokous- ja kongressikeskus. Siihen kuuluu yli 560-paikkainen Sibelius-sali, 163-paikkainen Juhani Aho -sali sekä 12 kokoustilaa, jotka ovat osin yhdistettävissä toisiinsa. Alakerran Kellariteatteri toimii Järvenpään Teatteri ry:n päänäyttämönä. Järvenpää-talon aulassa sijaitsee Galleria Järnätti, jonka näyttelyihin on vapaa pääsy. Kuvataiteilijoiden käyttöön taloon varattiin kaksi ateljeehuonetta.
Punatiilestä rakennettu Järvenpää-talo vihittiin käyttöön 13. helmikuuta 1987. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Olavi Lipponen ja Erkki Karonen. Sisustussuunnittelusta vastasi professori Yrjö Kukkapuro ja akustiikan suunnittelusta arkkitehti Alpo Halme. Järvenpää-talon vieressä sijaitsevat Järvenpään kaupunginkirjasto ja taidemuseo sekä Järvenpään kaupungintalo.
Eric Radomski
Eric Radomski on yhdysvaltalainen kaksinkertainen Emmy-palkittu televisioanimaatiosarjojen tuottaja ja ohjaaja. Hän tuli tunnetuksi tuottaessaan Bruce Timmin kanssa Batman-animaatiosarjan vuonna 1992. Sitä ennen Radomski muun muassa suunnitteli taustoja Tiny Toons -sarjaan.
Dorimusiikki
Dorimusiikki on musiikkityyli, jota lauletaan/tanssitaan Aasian maissa, lähinnä Nepalissa sekä Intiassa. Naisilla on usein tietynlainen esiintymisasu, ja laulua lauletaan korkealla äänensävyllä. Dorikappaleiden sanoitukset ovat joko hindiksi tai nepalinkielisiä.
Kun dorimusiikkia on alettu esittää nepalilaisissa ravintoloissa, sitä on alettu säestää urkuharmonilla, joka tuli Nepaliin brittiläisten lähetyssaarnaajien mukana.
Sally Gunnell
Sally Jane Janet Gunnell (s. 29. heinäkuuta 1966 Chigwell, Essex) on brittiläinen yleisurheilija. Uransa pituushyppääjänä ja viisiottelijana aloittanut Gunnell siirtyi sittemmin pikajuoksun kautta lopulliseen päälajiinsa 400 metrin aitoihin.
Elaine May
Elaine May (o.s. Berlin; s. 21. huhtikuuta 1932 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Sally Gunnell
Sally Gunnell voitti 400 metrin aitojen olympiakultaa Barcelonassa 1992. Seuraavana vuonna hän teki maailmanennätyksen 52,74 voittaessaan maailmanmestaruuden Stuttgartissa. Hänet valittiinkin sekä vuoden 1993 naisyleisurheilijaksi että eurooppalaiseksi naisyleisurheilijaksi. Vuonna 1994 Gunnell voitti kultaa sekä Euroopan mestaruuskilpailuissa Helsingissä että Kansainyhteisön kisoissa Kanadan Victoriassa.
Hän lopetti uransa vuonna 1997 akillesvaivojen vuoksi.
Elaine May
Yhteistyö Mike Nicholsin kanssa
Ennen kummankin erillisiä ohjaajauria Elaine May ja Mike Nichols tunnettiin komediallisesta yhteistyöstään teatterissa, yökerhoissa ja televisiossa. Se alkoi vuonna 1955 The Compass Players -nimisessä improvisaatioryhmässä Chicagossa. Heidän välinen kemiansa auttoi heitä tekemään nopeaälyisiä improvisaatioita, jotka parodioivat aikansa televisiohaastatteluja ja ihmisten keskusteluja ajankohtaisista aiheista. Heitä alettiin kutsua vierailijoiksi kymmeniin televisio- ja radio-ohjelmiin.
Elokuvaura
May ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan Kun mies on mies (1970), jossa hän myös itse näytteli. Hän on myöhemmin työskennellyt eri ominaisuuksissa muiden muassa elokuvissa Sydäntenmurskaaja (ohjaus, 1972), Taivas saa odottaa (1978), Viikonloppu Kaliforniassa (1978), Tootsie – lyömätön lyyli (1982), Lainahöyhenissä (1996), Päävärit (1998) sekä Keksejä ja konnia (2000). Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan Lainahöyhenissä merkitsi pitkän tauon jälkeen paluuta yhteistyöhön Mike Nicholsin kanssa.
Maylle myönnettiin vuonna 1999 parhaan sovitetun käsikirjoituksen Bafta-palkinto. Hän on ollut ehdolla myös Golden Globen (1972) ja kahden Oscar-palkinnon (1979, 1999) saajaksi. Hänen elokuvansa Ishtar (1987) oli epäonnistuminen, joka johti vuonna 1988 huonoimman ohjaajan Razzien saamiseen ja huonoimman käsikirjoittajan Razzie-ehdokkuuteen. Toisaalta Mayn ohjaama Sydäntenmurskaaja (1972) valittiin vuonna 2002 American Film Instituten 100 kaikkien aikojen hauskimman amerikkalaiselokuvan listalle, ja The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Mayn esikoisohjauksen Kun mies on mies kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Yksityiselämä
Vuonna 1949 syntynyt näyttelijä Jeannie Berlin on Elaine Mayn tytär.
Vaikuttavuuskerroin
Vaikuttavuuskerroin (, IF) on vertaisarvioituihin artikkeleihin kohdistettujen viittausten perusteella laskettu, tieteellisen julkaisun merkittävyyttä kuvaava tilastoluku.
Vaikuttavuuskerroin kertoo kuinka monta viitettä keskimäärin kyseinen julkaisu sai kahden edellisen vuoden artikkeleihinsa. Jos julkaisun vaikuttavuuskerroin on esimerkiksi 3 vuonna 2008, jokaiseen kyseisen julkaisun julkaisemaan artikkeliin vuosina 2006 ja 2007 viitattiin muista julkaisuista vuoden 2008 kuluessa keskimäärin kolme kertaa.
Vaikuttavuuskertoimen loi Eugene Garfield, jonka perustaman Institute for Scientific Informationin – myöhemmin osa yhdysvaltalaista Thomson Corporationia, ja sittemmin Clarivatea – liiketoiminta perustui tiedelehtien viittaustilastojen kokoamiseen vuodesta 1960 alkaen. ISI:n maksullisen Web of Science -viitetietokannan (aik. nimellä Web of Knowledge) kautta on mahdollista saada yli 11 000 julkaisun vaikuttavuuskertoimet.
Vaikuttavuuskertoimet vaikuttavat tieteellisen tiedon julkistamiseen, arviointiin ja välillisesti myös tieteenalojen rahoitukseen.
Andri Rusol
pienoiskuva|Andri Rusol Andri Rusol (, s. 16. tammikuuta 1983 Kirovohrad) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja pelaa tällä hetkellä FK Dnipro Dnipropetrovskissa.
Rusol aloitti uransa FK Zirka Kirovohradissa. Sieltä hän siirtyi kaudeksi 1999/2000 FK Kryvas Kryvy Rihiin, jossa hän pelasi 40 ottelua vuoteen 2003. 2003 hän siirtyi nykyiseen seuraansa.
Ukrainan maajoukkueessa Rusol debytoi 31. maaliskuuta 2004 Makedoniaa vastaan. Hän on pelannut 25 maaottelua, joissa on tehnyt kaksi maalia (tilanne 19. kesäkuuta 2006). Rusol pelasi kaikissa Ukrainan MM-karsintaotteluissa vuoden 2006 kisoihin. 2006 MM-kisoissa ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan Rusol teki Ukrainan kaikkien aikojen ensimmäinen MM-kisamaalin.
1631 Kopff
1631 Kopff on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1936 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty saksalaisen tähtitieteilijän August Kopffin mukaan.
Kopffin likimääräinen läpimitta on 16 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
Tor Jungman
Tor Jungman (s. 1952) on suomalainen urheilu- ja terveysvaikuttaja.
Suomen Sydänliiton pääsihteeri, sosiaalineuvos Tor Jungman on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri (Jyväskylän yliopisto 1976). Lisäksi hän on muun muassa suorittanut Liikuntahallinnon tutkinnon (LHT, Suomen urheiluopisto), Urheiluopistohallinnon tutkinnon sekä Sosiaali- ja terveysjohtamisen PD-tutkinnon (Tampereen yliopisto).
Jungmannin työura on vahvasti suomalaisessa ja myös kansainvälisessä järjestötyössä. Hän aloitti Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) tutkimussihteerinä 1975. Saman järjestön suunnittelupäällikkö ja johtoryhmän jäsen hänestä tehtiin 1979 ja Urheiluosaston päällikkö 1981. Suomen jääkiekkoliiton toimitusjohtajana Jungman toimi 1984–86, mistä tehtävästä hän siirtyi Vuokatin urheiluopiston apulaisrehtoriksi 1986 ja vuonna 1990 rehtoriksi. Suomen Sydänliiton toiminnanjohtajaksi (nyk. pääsihteeri) Jungman valittiin 1998.
Jungman on ollut muun muassa Valtion liikuntatieteellisen toimikunnan ja -neuvoston jäsen, Liikuntatieteellisen Seuran työvaliokunnan ja hallituksen jäsen, Suomen Olympiakomitean valmennusvaliokunnan jäsen, Suomen kuntourheiluliiton hallituksen jäsen, Jääkiekon SM-liigan hallituksen jäsen, SVUL:n Kainuun piirin varapuheenjohtaja, Pohjois-Suomen liikunnan sekä Kainuun liikunnan hallituksen jäsen,Urheiluopistojen yhdistyksen puheenjohtaja, KKI-projektin johtoryhmän jäsen, Sosiaali- ja terveysjärjestöjen yhteistyöyhdistyksen YTY:n hallituksen jäsen, Terveyden edistämisen keskuksen hallituksen jäsen,Sosiaali- ja terveysturvan keskusliiton hallituksen varapuheenjohtaja, Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen varapuheenjohtaja, Suomen Kansanterveysyhdistyksen hallituksen varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja. Kansainvälisiä tehtäviä on ollut muun muassa Interskin hallituksessa, Skiing at schools and universities hallituksessa ja European Heart Networkin hallituksessa.
Jungman on edelleen muun muassa SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry:n hallituksen puheenjohtaja, Sydäntutkimussäätiön ja Sydänsäätiön hallituksen jäsen,Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen sydän- ja verisuonisairauksien ja diabeteksen asiantuntijaryhmän jäsen, Kansanterveyden neuvottelukunnan jäsen,KASTE II:n valtakunnallisen ohjausryhmän jäsen, Suomen Kansanterveysyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja ja Kuntoutussäätiön hallituksen jäsen.
Suomirockin kultainen 80-luku
Suomirockin kultainen 80-luku on viiden CD:n levykokoelma, joka sisältää 1980-luvun suomirockhittejä eri esittäjiltä. Se julkaistiin 4. marraskuuta 2009.
Kokoelmalla on 70 artistia ja 100 kappaletta.
Antero Raevuori
Antero Raevuori (s. 2. maaliskuuta 1937 Viipuri ) on yleistoimittaja ja urheilu- sekä sotahistoriaan erikoistunut tietokirjailija. Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti.
Elämä ja ura
Raevuori aloitti toimittajan uransa vuonna 1958 kirjoittamalla Hiilimurska-lehteen artikkelin kuulantyöntäjä Jarmo Kunnaksesta. Tietokirjailijan uransa hän aloitti vuonna 1968 teoksella Jääkiekkoilumme tähtiä ja tähtihetkiä (toinen kirjoittaja Jyrki Otila). Päätoimena hänellä oli Leppävaaran yhteiskoulun (Espoo) suomen ja latinan kielen lehtoraatti vuoteen 1978 asti, jolloin hän siirtyi vapaaksi kirjoittajaksi.
Yli neljän vuosikymmenen aikana Raevuori on mittavan lehtityön lisäksi julkaissut säännöllisesti. Yksittäisten niteiden määrä oli käännökset mukaan lukien vuoden 2013 lopulla yli 40. Pääosin teokset käsittelevät urheiluhistoriaa mutta myös sota- ja lähihistoriaa kuten kolmiosainen Kotimaamme kuva (toinen tekijä Outi Pakkanen), Hyvästi, Viipuri ja Hävittäkää Helsinki!. Urheilukirjallisuuden puolella Raevuori on hakeutunut vähän tai ei aikaisemmin juuri ollenkaan käsiteltyjen lajien pariin. Esimerkkejä tästä ovat edellä mainittu Jääkiekkoilumme tähtiä ja tähtihetkiä, Ennätysten tie (painonnosto 1975), Suuri suomalainen ravikirja (1982), Valkoinen sirkus (alppihiihto 2004) ja Urheilusanakirja (2005).
Pohjois-Makedonian albaanit
thumb|250px|Pohjois-Makedonian etniset ryhmät Pohjois-Makedonian albaanit ovat Pohjois-Makedoniassa asuva albaaniryhmä, joka on keskittynyt maan länsi- ja luoteisosiin Albanian ja Kosovon rajojen läheisyyteen sekä pääkaupunkiin Skopjeen. Pohjois-Makedonian albaanit muodostavat maan suurimman etnisen vähemmistön. Albaanit ovat suurin etninen ryhmä Tetovossa, Gostivarissa (66,6 prosenttia vuonna 2002) ja Debarissa (11 000, 58 prosenttia vuonna 2002) ja lisäksi he ovat toiseksi suurin etninen ryhmä Skopjessa (103 891, 20,49 prosenttia vuonna 2002) ja Kičevossa.
Määrä
Vuonna 2002 suoritetun väestönlaskennan mukaan 25,2 prosenttia tuolloisen Makedonian tasavallan väestöstä oli albaaneja. Ennen tätä olivat pohjoismakedonialaiset pitäneet albaanien määrää noin 20 prosentin suuruisena, kun taas albaanit puolestaan noin 30 jopa 40 prosentin suuruisena. Maan albaanien määrä on ollut kasvussa vuodesta 1953 lähtien, mikä johtuu heidän korkeasta syntyvyydestään.
Albaanien osuus Pohjois-Makedonian väestöstä 1961–2002:
UDF
UDF tarkoittaa seuraavia asioita:
Ben Wilson (taiteilija)
thumb|Ben Wilson Ben Wilson on Pohjois-Lontoon Muswell Hillissä asuva outsider-taiteilija. Hän on erikoistunut luonnon helmaan tehtyihin kookkaisiin tilataideteoksiin, joille hän ei anna lainkaan nimeä. Tyypillistä Wilsonille on että hän työstää teoksiaan itse paikalla useita kuukausia. Eräässä projektissaan hän koristeli Lontoon katuihin liiskaantuneita purukumeja. Yksi Wilsonin teoksista löytyy Keski-Pohjanmaalta, Kaustisen Kansantaiteenkeskuksen pihasta.
Fulbright Center
Fulbright Center (Suomen ja Yhdysvaltain opetusalan vaihtotoimikunta) on Suomen ja Pohjois-Amerikan väliseen akateemiseen vaihtoon erikoistunut organisaatio. Fulbright Centerin keskeisenä tavoitteena on tukea suomalaisamerikkalaista koulutus- ja tutkimusyhteistyötä ja suomalaisen korkeakoulutuksen kansainvälistymistä. Fulbright Center jakaa apurahoja suomalaisille ja amerikkalaisille ja toimii Suomessa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeakoulutuksen asiantuntijana.
Fulbright Centerin toimitilat ovat Helsingin Hakaniemessä Suomen Akatemian, Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMOn ja opetushallituksen kanssa.
Fulbright Centerin nimi tulee senaattori J. William Fulbrightilta, jonka esityksen pohjalta maailmanlaajuinen stipendiohjelma on perustettu.
Rahoitus
Fulbright Center on yksityinen, voittoa tavoittelematon organisaatio. Sen toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö, Yhdysvaltain ja Kanadan valtiot, Suomen ja Yhdysvaltain hallitusten perustama tukisäätiö (Suomen ja Yhdysvaltain Stipenditoiminnan Tukisäätiö linkki) sekä yksityiset säätiöt ja suomalaiset korkeakoulut. Erityisesti yksityisen säätiöiden ja korkeakoulujen kanssa rahoitettujen yhteistyöstipendien määrä on viime vuosina kasvanut – yhteistyöstipendit mukaan lukien Fulbright Center myöntää vuositasolla yli 800 000 euroa stipendeinä Suomen ja Yhdysvaltain väliseen vaihtoon (2011).
Stipendiohjelmat
Stipendiohjelmista laajin on ASLA-Fulbright.
Stipendiaatit
Yli kuudenkymmenen toimintavuotensa aikana Fulbright Center on välittänyt Yhdysvaltoihin yli kolme ja puoli tuhatta suomalaista stipendiaattia lähes kaikilta elämänaloilta. Joukossa on monia nykypäivän yhteiskuntaelämän, kulttuurin ja elinkeinoelämän merkittäviä vaikuttajia. Suomeen on ohjelman kautta saapunut yli 1500 amerikkalaista stipendiaattia.
Johtokunta
Fulbright Centerin kahdeksanhenkisen johtokunnan nimittävät Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö (4 suomalaista jäsentä) ja Yhdysvaltain Suomen-suurlähetystö (4 yhdysvaltalaista jäsentä). Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläs on johtokunnan kunniapuheenjohtaja.
Johanna Debreczeni
Johanna Debreczeni (s. 28. huhtikuuta 1980 Tampere) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2004. Vuoden 1998 tangokuningas Jouni Keronen on Debreczenin serkku. Debreczenin isä oli unkarilainen muusikko Gabriel Debreczeni.
Debreczeni esiintyi vuonna 1998 Grease-musikaalissa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta vuonna 1999 hän teki töitä ravintoalalle. Hän oli myös ala-asteen koulunkäyntiavustajana. Hän harrastaa teatteria ja on hakenut Teatterikouluun.
Yksityiselämä
Debreczeni kertoi vuonna 2015 menevänsä naimisiin.
Oppenheimer
Oppenheimer voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
Gaius Gracchus
pienoiskuva|Gaius Gracchus puhuu kansankokouksessa. Gaius Sempronius Gracchus (153 eaa. – 121 eaa., Furrinan lehto, lähellä Roomaa) oli Rooman tasavallan aikainen poliitikko. Gracchus oli Rooman kansantribuuni (123–122 eaa), joka jatkoi vanhemman veljensä Tiberius Sempronius Gracchuksen maareformin edistämistä ja ehdotti myös muita keinoja senaatin harvainvallan rajoittamiseksi. Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 195
Gaius Gracchus syntyi vauraaseen Gracchusten ylimystöperheeseen, jonka jäsenet olivat olleet säännöllisesti korkeissa valtion viroissa. Perhe oli myös verkostoitunut useiden politiikassa aktiivisten sukujen kanssa. Vanhemman veljensä Tiberiuksen tavoin Gaius oli kasvatettu kreikkalaisen valistuksen hengessä. Tiberiuksen murha poliittisessa mellakassa ei pidätellyt Gaiusta kauaa poissa politiikasta. Täytettyään 22 vuotta Gaius Gracchus osallistui jo senaattori Publius Cornelius Scipio Nasica Serapiota vastaan aloitettuun kampanjaan, sillä tämä oli yksi Tiberiuksen murhasta syytetyistä. Ciceron mukaan Gaius Gracchus oli jopa veljeään oppineempi ja puhujana taitavampi. Gaius Gracchuksen puhetyyli oli koristeellista ja rönsyilevää. Gaius Gracchus toimi tarmokkaasti maakomissaarina toteuttaessaan veljensä Tiberiuksen maareformia. Hänestä tuli kvestori vuonna 126 eaa suoritettuaan asepalveluksen. Vuonna 124 eaa Gracchusta vastaan punottu salajuoni viivytti hänen paluutaan Sardiniasta Roomaan. Gracchus onnistui pääsemään Roomaan estelyistä huolimatta ja puolustautui häntä kohtaan esitettyjä syytöksiä vastaan. Hän painotti toimineensa virassaan rehellisesti, ja kensorit vapauttivat Gracchuksen syytteistä.
Ensimmäinen kausi kansantribuunina
Vuonna 123 eaa. Gaius Gracchus asettui ehdolle kansantribuunin virkaan. Hän sai runsaasti ääniä, joskin Gracchuksen suvun vastustajat onnistuivat estämään häntä saamasta äänten enemmistöä. Tribuunina hän osoitti pian olevansa valmis käyttämään lainsäädäntövaltaansa niin pitkälle kuin mahdollista. Gaius Gracchus ymmärsi, että edistämällä toisaalta ritarisäädyn ja toisaalta plebeijien etuja hän saisi näistä ryhmistä tukijoita uudistuksilleen ja pystyisi vastustamaan senaatin ylimystöä.
Gracchukselle kansankokous oli uudistusten lähde ja senaattia vastustavana valtakeskus. Tämä näkyy selvästi hänen asetuksessaan provinssien vuosittaisesta nimeämisestä konsuleille, mikä oli tärkein Rooman vuosittaisista päätöksistä. Turvaamalla tämän lain kulun, hän varmisti, että provinssit jaetaan ennen konsulien valintaa, mikä estäisi senaattia käyttämästä maakuntien jakamista keinona rangaista konsuleja, joita se ei hyväksynyt, ja palkitsemaan niitä, jotka se hyväksyi. Aristokraattina Gaius Gracchuksella ei kuitenkaan ollut aikomusta alistaa konsuleja ja muita virkamiehiä kansankokouksen valvontaan, joten hän lisäsi lakiin varauman, jonka mukaan kansantribuuneilla ei olisi veto-oikeutta.
Gaius Gracchuksen vuoden 123 eaa toiminta koski vallan väärinkäyttöä ja hänen veljensä Tiberiuksen talouspolitiikan jatkamista. Gaius Gracchus aloitti hyökkäyksellä Tiberiuksen vihollisia vastaan – sukujen välinen kosto oli toistuva teema Rooman politiikassa. Gracchus laati veljensä vanhaa vihollista Marcus Octaviusta vastaan suunnatun lakiehdotuksen, joka kieltäisi kansankokouksen erottamia henkilöitä asettumasta uudelleen ehdolle samaan virkaan. Hän ehdotti myös lakia, joka kieltäisi senaattia perustamasta poliittisia tuomioistuimia ilman kansankokouksen lupaa. Tämän ehdotuksen tarkoitus oli estää sellaisten oikeusmurhien toistuminen, joilla oli rangaistu Tiberius Gracchuksen kannattajia vuonna 132 eaa.
Pystykivi
Pystykiviksi kutsutaan useimmiten eurooppalaisia, esihistoriallisia pystykiviä. Pystykivistä suurimmat ovat megaliitteja. Yksittäisestä megaliitista voidaan käyttää nimitystä menhir, joka suomennetaan toisinaan pystykiveksi. Pystykiviä on myös Suomessa, niitä kutsutaan esimerkiksi napakiviksi. Niiden alkuperästä ei ole tietoa, mutta niihin liittyneestä mytologiasta tiedetään jotain. Lapissa on ilmeisesti saamelaisten esi-isien pystyttämiä, seitoina palvottuja kivirakennelmia, joukossa myös pystykiviksi laskettavia.
Lähes kaikissa säilyneissä eurooppalaisia pystykiviä koskevissa kansanperinteissä kivien merkitys on liittynyt hedelmällisyyteen.
Gaius Gracchus
Ensimmäinen kausi kansantribuunina
Toisessa lakiehdotuksessa, joka koski korruptiota lainvalvonnassa, pyrittiin tarjoamaan riippumattomat tuomarit valitustuomioistuimeen, joka oli perustettu vasta 26 vuotta aiemmin hillitsemään Rooman provinssien maaherrojen väärinkäytöksiä. Provinssien kansalaiset saivat nostaa kanteen vääryydellä vastaanotettujen rahojen palauttamiseksi ja pyytää päätöstä tuomioistuimelta. Siihen saakka tämän tuomioistuimen tuomarit olivat olleet senaattoreita, jotka omien etujensa vuoksi eivät olleet suojelleet provinsseja kiristykseltä. Gaiuksen lakiehdotuksessa senaattorit suljettiin tuomioistuimesta kokonaan ja heidät korvattiin ritareilla, varakkailla roomalaisilla, joiden odotettiin olevan puolueettomia. Lakiehdotuksen tekstistä on säilynyt huomattavia osia, jotka ovat joko suoraan Gaius Gracchuksen alkuperäisestä lakiehdotuksesta tai sen tarkasta kopiosta. Nämä osoittavat samaa päättäväisyyttä ja kekseliäisyyttä kuin hänen lakinsa erityistuomioistuimista, jonka tavoitteena oli estää korruptio ja väärinkäytökset tuomioistuimessa. Kaikkien tuomareiden ja senaattoreiden poissulkemista säännellään tarkoin, eikä yksikään pätevä tuomari voi päättää asiassa, jos tuomari ja syytetty ovat saman yhteisön jäseniä. Pitkät lausekkeet säätelivät tarkasti äänitaulujen jakelua ja keräämistä sekä äänten laskemista. Tällainen huomion kiinnittäminen pienimpiinkin yksityiskohtiin oli tunnusomaista Gaius Gracchukselle.
Gracchus teki myös lakialoitteen jakelujärjestelmästä, jonka avulla jaettaisiin viljaa edulliseen hintaan vähävaraisille Rooman kansalaisille. Toinen esitys oli siirtää Aasian uuden provinssin tuottoisa veroviljely pois paikallisilta maanomistajilta, jotka viljelivät maita Rooman kuvernöörin nimissä. Vastuu viljelystä siirtyisi Rooman ritarisäädyn yrityksille, jotka toimisivat suoraan Rooman valtionrahaston kanssa. Tämä järjestely loisi roomalaisten rahoittajien monopolin. Molemmat toimenpiteet pyrkivät varmistamaan Rooman kansalaisten tuen tulevassa äänestyksessä. Maaseudun väestön tuki pyrittiin varmistamaan kahdella muulla lakiesityksellä. Ensimmäinen siirti sotavarustusten kulut maanviljelijöiltä Rooman valtionrahaston vastuulle ja toinen muutti Tiberiuksen lakia ja ehdotti siirtokuntien itsehallintoyhteisöjen perustamista. Tämä keksintö johti myöhempinä aikoina Rooman siirtokuntien laajamittaiseen asuttamiseen ja koko Etelä-Euroopan roomalaistumiseen.
Toinen kausi kansantribuunina
Loppukesällä 123 eaa kansan innostus siivitti Gaius Gracchuksen toiselle tribuunikaudelle, mikä osaltaan vahvisti myös hänen veljensä Tiberiuksen ehdokkuuden lainmukaisuuden kahtena peräkkäisenä kautena, mitä oli aikoinaan pidetty laittomana. Gracchuksen tuomioistuinta koskeva lakiehdotus hyväksyttiin myöhemmin kansankokouksen äänestyksessä vain 18 äänestäjäryhmän voimin 35 äänestysryhmästä. Näin täpärässä tilanteessa hänen menestyksensä oli sitä merkittävämpi. Mutta Gracchuksella oli mielessään vielä vaikeampi hanke tulevalle kaudelleen.
Rooman suurin ongelma oli Italian tyytymättömien liittolaiskansojen hallinta. Nämä kansat pitivät hallussaan kahta kolmasosaa koko niemimaasta ja heidän keskuudestaan tuli suurin osa Rooman armeijan sotilaista, jotka olivat valloittaneet Rooman valtakunnalle uusia maita. Mutta silti Rooman aristokratia kohteli näitä kansoja yhä halveksuen ja ankarasti, vaikka he olivat roomalaisille sukua, ja heidän kielensä ja tapansa olivat samat. Lisäksi Gracchuksen veli Tiberius oli aikoinaan jakanut juuri heidän maansa köyhille roomalaisille. Tämän Gaius Gracchus aikoi hyvittää.
Gaius Gracchus ehdotti ongelmaan mutkikasta ratkaisua. Latinaa puhuvat liittolaiset, joiden tavat olivat samat kuin roomalaisilla, tuli hyväksyä Rooman täysivaltaisiksi kansalaisiksi ja heillä tulisi olla alueillaan itsehallinto. Muita kieliä puhuvat itaaliset kansat saisivat samat oikeudet, mitkä latinalaisilla liittolaiskansoilla jo oli. Tämä nerokas suunnitelma osoitti Gaius Gracchuksen kyvyt valtiomiehenä. Näin mittava Rooman valtion laajentuminen ei kuitenkaan ollut kovin suosittua kaikkien roomalaisten kansanluokkien keskuudessa. Gracchuksen itsepintaisuus vähensi kertaheitolla hänen suosiotaan ja vastaavasti vahvisti hänen vastustajiensa asemaa. Tämä olisi lopulta tuhoava Gracchuksen uran.
Gaius Gracchuksen asemaa Roomassa ei juuri parantanut se, että hän lähti kahdeksi kuukaudeksi Afrikkaan johtamaan 6000 uudisasukkaan siirtokunnan perustamista Karthagon lähelle. Kauppiasluokka ei enää katsonut hyötyvänsä Gracchuksesta, ja hänen tukensa heidän piirissään hiipui, sillä monien maissikauppiaiden voitot olivat vähentyneet merkittävästi. Palattuaan Roomaan Gracchus yritti mielenosoitusten avulla palauttaa suosionsa. Hän muutti pois aristokraattien korttelista Forumin ympäristössä sijainneelle plebeijien kadulle ja yritti huonolla menestyksellä saada tavalliselle kansalle oikeuden katsella julkisia otteluita maksutta sekä estää konsuliasetuksen täytäntöönpanon, joka kielsi itaalisia kansoja oleskelemaan Roomassa, kun äänestyslaki-ehdotuksesta äänestettäisiin. Kaiken kaikkiaan Gaius Gracchus muuttui senaattorien ankaran vastustuksen ja ritarisäädyn tuen kadottua huomattavasti eristäytyneemmäksi ja demagogisemmaksi hahmoksi kuin vuonna 123 eaa. Gracchuksen lakiehdotus hylättiin, eikä Gracchus onnistunut saamaan kolmatta kautta tribuunina vuoden 122 eaa. vaaleissa.
Gracchuksen kuolema
Gaius Gracchus osoitti samaa itsepäistä päättäväisyyttä kuin veljensä pyrkiessään päämääriinsä keinolla millä hyvänsä. Veljensä Tiberiuksen tavoin Gaius Gracchus kaatui puolustaessaan maareformia, joka oli veljesten aseman perusta. Vuoden 121 eaa. tribuuni ehdotti Karthagon suuren siirtomaan hajottamista. Silloin Gaius Gracchus järjesti laittoman vastamielenosoituksen jäljellejääneiden plebeijikannattajiensa tukemana. Seuranneessa kahakassa yksi Gaiuksen puoluelainen sai surmansa, ja Gracchus pakeni kannattajineen Aventinuksen kukkulalle, joka oli ollut Rooman plebeijien perinteinen turvapaikka jo ammoisista ajoista lähtien.
Senaatti käytti tilaisuutta hyväkseen ja antoi nopeasti uuden asetuksen, (senatus consultum ultimum), jossa kehotettiin konsuleja suojelemaan valtiota kaikilta uhilta. Käytännössä kyseessä oli sotatilalain julistus. Järkyttynyt Gaius Gracchus pyysi neuvottelua, mutta konsuli Lucius Opimius kieltäytyi ja hyökkäsi Aventinukselle raskaasti aseistetun joukon kanssa, joka koostui pääosin ritareista. Seurasi verilöyly ja Gaiuksen itsemurha.
Jälkimaine
Suurin osa Gaius Gracchuksen lakiehdotuksista kuitenkin säilyi, ja hänen keskeneräiset hankkeensa muistettiin, ja niistä tuli seuraavan sukupolven politiikan perusta. Gracchuksen hylätty ehdotus Italian yhdistämisestä hyväksyttiin lopulta 89 eaa tuhoisan ja tarpeettoman sisällissodan jälkeen, joka oli lähellä tuhota Rooman vallan perustan. Tasavallan viimeisen vuosisadan aikana ei ehdotettu tuskin yhtäkään merkittävää uudistusta, joka ei olisi ollut velkaa Gaius Gracchuksen poliittiselle toiminnalle.
Elvis Presley (albumi)
Elvis Presley on Elvis Presleyn debyyttialbumi, jonka julkaisi RCA Victor 13. maaliskuuta 1956.
Elviksen ensimmäisen RCA-singlejulkaisun "Heartbreak Hotel" noustua maaliskuun alussa 1956 singletilaston kärkeen, yhtiön levypomot olivat vakuuttuneita artistinsa potentiaalista levymyyjänä, ja julkaisivat kiireellä 13. maaliskuuta Presleyn ensialbumin, nimeltään "Elvis Presley". Pikaisella aikataululla koottu albumi sisälsi puoliksi vanhaa Elviksen Sun-yhtiölle levyttämää materiaalia, ja puoliksi alkuvuoden RCA-sessioiden julkaisemattomia raitoja. Jo maaliskuun lopussa levy oli ylittänyt 300 000 kappaleen myyntimäärän, ollen näin RCAn ensimmäinen miljoonan dollarin albumi (levyn vähittäismyyntihinta $3.98). Kiireellisen julkaisuaikataulun vuoksi Elvistä ei saatu studiokuvaan, ja kannessa käytettiin edellisenä vuonna Floridan-keikalla otettua mustavalkoista valokuvaa, joka poikkeaa tyylillisesti myöhempien albumikansien linjasta.
The Clash -yhtyeen albumin London Calling kanteen on kopioitu Elvis Presley -albumin kannen typografia.
Albumi Elvis Presley valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die. Toinen kirjaan päässyt Presleyn albumi oli Elvis Is Back! vuodelta 1960.
Guernseyn lippu
thumb|Guernseyn itsehallintoalueen lippu. thumb|Guernseyn kauppalippu. Guernseyn lippu on Isolle-Britannialle kuuluvan Guernseyn itsehallintoalueen kansallinen symboli.
Lipun kultainen risti edustaa Englannin kuningas Vilhelm Valloittajaa, joka oli myös Normandian herttua. Hänellä oli tällainen risti lipussaan Hastingsin taistelussa. Ristin oli hänelle antanut paavi Aleksanteri II. Vanhassa, 1936–1985 käytössä olleessa lipussa ei ollut kultaista ristiä, ja Pyhän Yrjön ristin sakarat olivat kapeammat.
Guernseylle rekisteröidyissä kauppa-aluksissa käytetään Englannin kauppalippua lisättynä kultaisella ristillä.
Thamel
thumb|Katunäkymää Thamel on Nepalin Kathmandussa sijaitseva turistien suosima alue. Siellä on mm. shoppailukujia, ravintoloita, illanviettopaikkoja, kirjakauppoja ja basaareja. Thamelista on hyvät liikenneyhteydet temppeleille.
1552 Bessel
1552 Bessel on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty saksalaisen tähtitieteilijän F. W. Besselin mukaan.
Besselin likimääräinen läpimitta on 27 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,01 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 3 kuukautta.
Megalomania
Megalomania (megas kr. suuri + mania kr. hulluus) on historiallinen käsite, jota toisinaan käytetään merkityksessä suuruudenhulluus. Megalomaaniselle käytökselle on tunnusomaista pakkomielle tai päähänpinttymä, jonka kohteena on raha, valta, nerokkuus tai kaikkivaltius. Megalomania voi kuulua lievempänä versiona ihmisen perusluonteeseen, jolloin henkilö kokee ahneutta rahaa ja valtaa kohtaan, mutta muuttuessaan pakkomielteiseksi se diagnosoidaan sairaudeksi. Megalomaniaa diagnosoitaessa sitä kutsutaan suuruusharhaksi, joka on yksi harhaluuloista.
Elisabeth Volkenrath
thumb|Elisabeth Volkenrath
Elisabeth Volkenrath (1919 – 13. joulukuuta 1945, Hameln) oli SS-nainen ja leirivartija useilla natsi-Saksan keskitysleireillä.