cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mykonos (antiikin kaupunki)
Historia
Mykonos esiintyy antiikin ajan lähteissä suhteellisen harvoin. Se kuvataan Ateenan siirtokunnaksi, ja sen asukkaat olivat joonialaisia. Kreikkalaisessa mytologiassa Mykonos sai nimensä sen ensimmäisestä hallitsijasta, heeros Mykonsista, joka oli Apollonin jälkeläinen. Myyteissä Mykonos esiintyy myös paikkana, jossa Herakles löi gigantit gigantomakhian aikana, ja nämä muuttuivat saaren kiviksi. Mykonosta pidettiin myös lokrislaisen Aiaan hautapaikkana.
Historiassa Mykonoksen kaupungin ja saaren vaiheet liittyvät läheisesti Delokseen. Datis pysähtyi Mykonoksella vuonna 490 eaa., ja saari oli persialaissotien aikaan Persian vallan alla. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Mykonos kuului ensin Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 452/451–416/415 eaa. Vuodesta 376 eaa. kaupunki kuului puolestaan toiseen Ateenan liittoon. Mykonos löi omaa pronssirahaa ainakin 300-luvulla eaa. 200-luvulla eaa. kaupunki kuului saarelaisten liittoon.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Mykonios. Antiikin kirjallisuudessa Mykonosta pidettiin köyhänä ja kurjana paikkana. Mykonoslaisia pilkattiin näiden huonosta ja saidasta luonteesta, mistä tuli huonoon naapuriin viittava sanonta Mykonios geitōn (, ”mykonoslainen naapuri”), sekä kaljuudesta jo nuorella iällä.
Rakennukset ja löydökset
Antiikin aikaisesta Mykonoksen kaupungista ei ole säilynyt näkyviä jäänteitä, ja myös arkeologiset löydökset ovat suhteellisen vähäisiä. Nykyisen Chóran alueelta on löydetty joitakin klassiselle ja hellenistiselle kaudelle ajoittuvien rakennusten jäänteitä. Asutuksesta kertovia löydöksiä on myös tätä varhaisemmilta kykladiselta ja mykeneläiseltä kaudelta sekä myöhemmältä ajalta eli bysanttilaiselta kaudelta.
Nykyisen kaupungin kaakkoispuolelta on paikannettu pyhäkkö. Lisäksi nykyisen kaupungin alueelta on tehty yksi hautalöytö, joka ajoittuu 600-luvulle eaa. Se osoittaa, että antiikin aikainen kaupunki on ilmeisesti ollut alueeltaan nykyistä pienempi. Myöskään muualta saarelta ei ole tehty juurikaan antiikin aikaisia löytöjä.
Harold Pinter
Ura
Julkaistuaan teini-iässä runoja ja näyteltyään koulunäytelmissä Pinter aloitti teatteriuransa 1950-luvun puolivälissä näyttelijänä nimellä David Baron. Hänen kirjailijanuransa kesti yli 50 vuotta. Ensimmäinen näytelmä oli Huone (1957), ja hän kirjoitti 29 näytelmää ja 26 käsikirjoitusta, sketsejä, radio- ja televisionäytelmiä, runoja novelleja, yhden romaanin, esseitä puheita ja kirjeitä.
Hän on ollut tunnetuin näytelmäkirjailijana ja käsikirjoittajana, ja niiden alojen merkittävimpiä teoksia ovat Syntymäpäiväjuhla (1957), Talonmies (1959), elokuvana Caretaker – kuokkavieras (1963), Kotiinpaluu (1964) ja Petos (1978), jotka kaikki on sovitettu elokuviksi, ja muiden teosten sovittamisesta käsikirjoituksiksi, kuten Palvelija (1963), The Go-Between – sanansaattaja (1970), Ranskalaisen luutnantin nainen (1981), Oikeusjuttu (1993) ja Pirullista peliä (2007). Hän ohjasi näyttämölle, televisiolle ja elokuvaksi lähes 50 teosta sekä omista että toisten teoksista. Hänen terveytensä heikkeni vuodesta 2001, mutta hän jatkoi näyttelemistä sekä teatterissa että elokuvassa ja viimeinen esiintyminen oli kriitikkojen kiittämä lokakuussa 2006 valmistunut tuotanto Samuel Beckettin Viimeinen ääninauha, Royal Court Theatre 50-vuotisjuhlakaudella. Sen lisäksi, että hän jatkoi kirjoittamista, lähinnä runojen, antoi haastatteluja, puhui yhteiskunnallisista kysymyksistä ja oli läsnä omissa teatteri- ja elokuvaensi-illoissaan ja ynnä muissa, hän otti lokakuussa 2008 vastaan Central School of Speech and Draman johtotehtävän.
Pinterin näytelmissä on usein ristiriitaisten luonteiden välisiä voimakkaita ristiriitoja. Taistelu käydään sanallisesta ja tilan hallinnasta ja siitä, miten kumpikin osapuoli muistaa menneet tapahtumat. Näytelmille ovat tyylillisesti ominaisia tauot ja hiljaisuus, komedian ajoitus, provokatiivinen kuvasto, nokkela dialogi, kaksimielisyys, iva ja uhka. Temaattisesti moniselitteisinä ne nostavat esiin monimutkaisia kysymyksiä ihmisen yksilöllisestä identiteetistä, jota tukahduttavat yhteiskunnalliset voimat, kielen valta ja muistin epätarkkuus. Pinteriä on teostensa tavoin pidetty monimutkaisena ja ristiriitaisena. Vaikka Pinter julkisesti karttoi käyttämästä omista teoksistaan käsitettä "poliittinen teatteri", hän alkoi 1980-luvun puolivälissä kirjoittaa avoimen poliittisia näytelmiä, jotka kuvastivat hänen omaa kasvavaa kiinnostustaan poliittisiin kysymyksiin ja hänen elämässään tapahtuneita muutoksia. Tämä suuntaus hänen tuotannossaan ja hänen vasemmistolainen poliittinen toimintansa herättivät jossain määrin keskustelua. Poliittinen suuntautuminen näkyi myös vuoden 2005 Nobel-puheessa, jossa Pinter hyökkäsi rajusti Yhdysvaltojen toisen maailmansodan jälkeen harjoittamaa ulkopolitiikkaa vastaan.
Tuotantoa
{{Palstat
Elokuvaohjaukset
}}
Neneh Cherry
Neneh Cherry (oikealta nimeltään Neneh Marianne Karlsson, s. 10. maaliskuuta 1964) on ruotsalainen laulaja, lauluntekijä ja rap-muusikko.
Hänen isänsä on sierraleonelainen rumpali Ahmadu Jah, äitinsä ruotsalainen maalari ja tekstiilitaiteilija Monica Karlsson, ja isäpuolensa oli jazztrumpetisti Don Cherry. Neneh Cherryn sisarukset ovat myös tunnettuja muusikoita: Titiyo Jah, joka on Karlssonin sisarpuoli, ja Eagle-Eye Cherry, joka on Karlssonin velipuoli.
Tomislav Ivić
pienoiskuva|Tomislav Ivić Tomislav Ivić (30. kesäkuuta 1933 Split, Jugoslavia – 24. kesäkuuta 2011 Split, Kroatia) oli kroatialainen jalkapallovalmentaja. Hän oli yksi maansa menestyneimmistä jalkapallovalmentajista voitettuaan 26 vuotta kestäneellä urallaan 15 pokaalia.
Ivić kuoli 24. kesäkuuta 2011 splitiläisessä sairaalassa 77-vuotiaana. Hän oli sairastanut vuosia diabetesta.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1986
Vuoden 1986 yleisurheilun EM-kilpailut pidettiin Stuttgartissa, Saksan liittotasavallassa 26.–31. elokuuta. Kilpailuihin otti osaa 31 maata ja 1 042 urheilijaa. Kilpailut avasi Saksan liittopresidentti Richard von Weizsäcker.
10 000 m
<br style="clear:both" />
Maraton
<br style="clear:both" />
20 km kävely
<br style="clear:both" />
110 m aidat
<br style="clear:both" />
400 m aidat
<br style="clear:both" />
3 000 m esteet
<br style="clear:both" />
4 x 100 m viesti
<br style="clear:both" />
4 x 400 m viesti
<br style="clear:both" />
Korkeushyppy
<br style="clear:both" />
Seiväshyppy
<br style="clear:both" />
Kolmiloikka
<br style="clear:both" />
Kuulantyöntö
<br style="clear:both" />
Kiekonheitto
<br style="clear:both" />
Moukarinheitto
<br style="clear:both" />
Keihäänheitto
<br style="clear:both" />
Kymmenottelu
<br style="clear:both" />
100 m
<br style="clear:both" />
200 m
Heike Drechslerin voittoaika 21,71 sivusi maailmanennätystä.
<br style="clear:both" />
400 m
<br style="clear:both" />
800 m
<br style="clear:both" />
1 500 m
<br style="clear:both" />
10 km kävely
<br style="clear:both" />
100 m aidat
<br style="clear:both" />
Pituushyppy
<br style="clear:both" />
Keihäänheitto
Fatima Whitbread heitti karsintakilpailussa maailmanennätyksen 77,44.
Seitsenottelu
<br style="clear:both" />
Lyhenteet
<br style="clear:both" />
Alexander Bard
thumb|Alexander Bard Alexander Bengt Magnus Bard (s. 17. maaliskuuta 1961 Motala, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija, muusikko ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten yhtyeistään Army of Lovers, BWO ja Gravitonas.
Onnen maljat
Onnen maljat on Erkki Junkkarisen albumi vuodelta 1980.
Alexander Bard
Bard opiskeli Tukholman kauppakorkeakoulussa 1984–1988. Bard on luennoinut vuodesta 1996 Euroopassa vuorovaikutteisuuden vallankumouksesta. Hän on kirjoittanut kolme kirjaa yhdessä mediatutkija Jan Söderqvistin kanssa. Hän kääntyi vuonna 1997 zarathustralaisuuteen.
Tinasaaret
Tinasaaret eli Kassiteridit olivat antiikin kreikkalaisten ja karthagolaisten käyttämä nimitys Länsi-Euroopassa sijainneesta seudusta, josta he noutivat tinaa. Kyseessä on saattanut olla jokin saariryhmä Luoteis-Espanjassa, Cornwall tai Britannia kokonaisuudessaan.
Andrew Wilson
thumb|right|Andrew Wilson Andrew Wilson (s. 22. elokuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Wilsonin veljet, Owen ja Luke, ovat myös näyttelijöitä. Wilson on tehnyt lyhyitä esiintymisiä veljiensä elokuvissa ja teki vuonna 2005 ensimmäisen ohjauksensa. Wilsonin suurin rooli oli vuonna 1996 elokuvassa Bottle Rocket.
Prey (vuoden 2017 videopeli)
Peli on uudelleensuunniteltu versio vuoden 2006 pelistä Prey. Yhteistä alkuperäiseen peliin ei ole juuri muuta kuin nimi.
Pelaaminen
Peli sijoittuu vuoteen 2032 Talos I -avaruusasemalle. Päähenkilö Morgan Yu taistelee Typhoneita vastaan. Peli sijoittuu vaihtoehtoiseen tulevaisuuteen, jossa kylmä sota johti Typhonien löytämiseen ja rikas yrittäjä on rakentanut avaruusaseman. Pelaaja voi saada uusia kykyjä Typhoneilta kerätystä materiaalista, mutta liian paljosta aseman puolustusmekanismit kääntyvät pelaajaa vastaan.
Kehitys
Pelin kehitys alkoi studion Dishonored-pelin lisäosan jälkeen ja pelillä ei ollut nimeä alkuvaiheessa. Preyn rakenne muistuttaa studion aiempaa peliä Arx Fatalis mutta sijoittuu avaruuteen.
Arkanella oli kaksi ryhmää, joista suurempi Lyonissa Ranskassa ja vuonna 2009 liitetty Austinissa Texasissa sijaitseva studio. Lyonissa sijaitseva ryhmä aloitti Dishonored 2:n kehityksen ja Austinissa sijaitseva aloitti projektin, josta tuli Prey. Austinissa sijaitsevalla ryhmällä oli uuden projektin lisäksi uusi pelimoottori ja uusia alustoja sekä uusi ryhmä kun studio kasvoi nopeasti 70:een henkeen.
Vastaanotto
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 6/10 arvostelussaan.
Metacritic-kerääjäpalvelussa pelillä 82/100 pistettä.
Muropaketti antoi pelille arvosanaksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
Kaunisto
Kaunisto on suomenkielinen sukunimi. Helmikuussa 2021 se oli nimenä 1349 suomalaisella.
Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Radisti
Radisti on henkilö joka käyttää työkseen radiolähettimiä ja -vastaanottimia. Radisti voi lähettää radiollaan radiotaajuuksilla viestejä, tai vain kuunnella muiden viestitystä. Radisti kommunikoi radiotaajuuksilla joko puheviestinnällä tai sähköttämällä.
Radiosähköttäjä viestii radiotaajuuksilla yleensä sähkötysaakkosilla, useimmiten käytössä on morse-aakkoset. Radiosähköttäjiä on Suomessa lähinnä Puolustusvoimissa, muilla aloilla radistit toimivat nykyisin useimmiten puheviestinnällä. Puolustusvoimien tarve käyttää käsisähkötystä perustuu sähkötyksen häirinnän vaikeuteen. Puolustusvoimat kouluttaa radiosähköttäjiä sissiradisteiksi.
Radiosähköttäjä kykenee myös lähiviestintään merkinantolampuilla, jolloin saadaan lähietäisyyksillä suuntalampuilla aikaiseksi viestintä jonka seuraaminen on muille kuin viestittäjille vaikeaa.
Gal Costa
Gal Costa (26. syyskuuta 1945 – 9. marraskuuta 2022) oli brasilialainen laulaja, joka oli yksi tropicália-liikkeen tunnetuimmista jäsenistä.
Gal Costa syntyi 1945 Salvadorin kaupungissa. Hän aloitti 1964 ammattilaislaulajana ja julkaisi 1967 ensimmäisen albuminsa, Domingon. Albumi edusti bossa novaa, joka oli tuolloin suosittu sekä Brasiliassa että muualla maailmassa.
Costa oli jo nuoruudessaan tavannut tropicália-liikkeen johtohahmoihin kuuluneet Caetano Veloson ja Gilberto Gilin. Heidän musiikillinen yhteistyönsä alkoi vuonna 1964, ja Veloso oli mukana myös Costan debyyttialbumilla. Vuonna 1967 puolestaan julkaistiin Tropicália ou Panis et Circensis, jossa oli mukana Costan, Veloson ja Gilin lisäksi muun muassa Tom Zé ja Os Mutantes. Tropicália oli vastakulttuurinen liike, joka oli syntynyt vastustamaan Brasilian sotilasdiktatuuria.
Costa oli itseoppinut laulaja ja kertoi laulaneensa tunteella. Hänen juuret olivat bossa novassa, mutta 1960-luvun lopulla hänen laulutyylinsä kehittyi entistä selvemmin omaperäiseen suuntana. Hän oli 1968 mukana Veloson levyllä ja julkaisi 1969 itse albumit Gal ja Gal Costa. Niissä Costan tyyli oli yhdistelmä brasilialaista popmusiikkia, psykedeelistä rockia ja avantgardea. Veloso ja Gil joutuivat pakenemaan Brasiliasta vuonna 1968. Costa jäi Brasiliaan, missä jatkoi Veloson ja Gilin kappaleiden esittämistä.
Costa jatkoi uraansa 1970-luvulla erityisesti niin sanotun música popular brasileiran parissa. Hänen konserttitallennetta Gal a Todo Vapor (1971) ja studioalbumia Índia pidetään tyylin klassikkoina. Costan ura jatkui 2020-luvulle saakka, ja esimerkiksi vuonna 2021 hän julkaisi albumin, jossa hän lauloi duettoja muun muassa Rodrigo Amaranten, Seu Jorgen, Jorge Drexlerin ja Zeca Veloson kanssa. Costa joutui keskeyttämään syyskuussa 2022 kiertueen, kun häneltä leikattiin kyhmy nenäontelosta.
Costa kuoli marraskuussa 2022.
Jan Bos
Jan Bos (s. 29. maaliskuuta 1975 Harderwijk, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija ja kilpapyöräilijä.
Matkakohtaisista MM-kisoista Bosilla on 1 000 metriltä kulta vuodelta 1999, kolme hopeaa vuosilta 1997, 2000 ja 2005 sekä 1 500 metriltä pronssia vuodelta 2000. Sprintterien MM-kisoista Bosilla on maailmanmestaruuskulta vuodelta 1998, hopeaa vuodelta 1999 ja pronssia vuodelta 2006.
Naganon olympialaisista 1998 Bos voitti 1 000 metrillä hopeaa ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän uusi hopeamitalinsa samalla matkalla. Bos osallistui Torinon olympialaisiin 2006 ja Vancouverin olympialaisiin 2010, mutta ei saavuttanut niissä mitalisijaa.
Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Bos osallistui ratapyöräilyn joukkuekilpailuun yhdessä veljensä Theo Bosin kanssa. He sijoittuvat kilpailussa kuudenneksi.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde:
Operaatio Vijay
Operaatio Vijay oli Intian sotilaallinen hyökkäys tuolloin Portugalin hallitsemaan Goaan sekä Damanin ja Diun saarille 18.–19. joulukuuta 1961. Intia valtasi Portugalin hallitsemat alueet suhteellisen helposti ja vain vähän uhreja vaatineen operaation aikana. Portugali jäi ilman kansainvälistä tukea ja sen alueet Intiassa liitettiin Intiaan.
Portugalin Intia ja Intian itsenäistyminen
Ennen vuotta 1961 Goa oli Portugaliin kuulunut enklaavi Intian Mumbain kaupungin eteläpuolella. Portugali hallitsi Goan lisäksi myös pieniä Diun ja Damanin saaria Mumbain pohjois- ja luoteispuolella. Portugali oli vaikuttanut alueella 1500-luvun alulta lähtien. Ajoittain alueella oli Portugalin vastaisia kapinoita, mutta ne oli 1900-luvun alussa tukahdutettu. Portugalin vuoden 1911 perustuslain perusteella alueen asukkaat olivat saaneet Portugalin kansalaisuuden. Investoinnin köyhästä Portugalista Goaan olivat kuitenkin vähäisiä ja maata hallitsi António de Oliveira Salazarin autoritäärinen hallinto. Goan asukkaat elivät siten hyvin samankaltaisissa olosuhteissa, kuin intialaiset rajan toisella puolella. Monet Goan asukkaista olivat kuitenkin katolisia kristittyjä.
Intia itsenäistyi brittihallinnosta vuonna 1947. Goalla oli alettu ajaa alueen liitosta uuteen itsenäiseen Intiaan. Mahatma Gandhin ja Jawaharlal Nehrun tavannut goalainen lähetystö sai kuitenkin kuulla, että Intialla oli muita prioriteetteja. Salazarin hallinto taas vastasi goalaisten mielenosoituksiin poliisilla ja sotilailla. Intia ja Portugali avasivat neuvottelut alueen suhteen vuonna 1950. Portugalilaiset halusivat pitää pöydällä vain siirtolaisuutta ja taloutta koskevia kysymyksiä. Intialaiset jatkoivat neuvotteluja uskoen diplomaattisten välien solmimisen johtavan ajan myötä alueen liitokseen Intiaan.
Maiden suhteiden kiristyminen
1950-luvun alussa ilmaantui Intian kannalta uhkaava tekijä. Huhujen mukaan Goasta oli tulossa sotilasliitto Naton tukikohta. Nehru päätti lopettaa neuvottelut Portugalin kanssa vuonna 1953. Seuraavana vuonna järjestettiin suuria rauhallisia mielenosoituksia, jotka vuonna 1955 muuttuivat edelleen rajummiksi. Rautatieliikennettä häirittiin ja portugalilaisia tuotteita boikotoitiin. Intiassa mielenosoitukset saivat laajan yleisen tuen ja Intian välit Portugalin kanssa kiristyivät.
Vuonna 1960 levottomuuksia Salazarin hallintoa vastaan alkoi ilmetä myös Portugalissa. Samaan aikaan maa ajautui sotiin siirtomaissaan Afrikassa. Monet Portugalin länsimaisista tukijoista hylkäsivät sen Goan kysymyksen suhteen. Nehrulle avautui tilaisuus ja hän otti esille sotilaallisen ratkaisun ensimmäisen kerran puheessaan Intian parlamentille elokuussa 1961. Saamassa kuussa Intiaan liitettiin Portugalin enklaavi Dadra ja Nagar Haveli. Intian sotilasjohdolle annettiin määräykset Portugalin Intian alueiden sotilaallisesta valtauksesta. Hanke sai nimen operaatio Vijay. Nehru keskusteli Goan tilanteesta myös hänen tavatessaan Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy marraskuun alussa 1961. Asia oli esillä vain hyvin lyhyesti, mutta Portugalissa oltiin vakuuttuneita siitä, että Intia oli saanut nyt Yhdysvalloilta vihreän valon Goan liittämiseksi itseensä. Marraskuun lopulla Portugali syytti Intiaa hyökkäyslaivaston kokoamisesta Intian rannikolla. Portugalin asevoimat Intiassa käsittivät noin 5 500 sotilasta Goalla, sekä 1 500 sotilasta Damanin ja Diun saarilla. Alueella käytiin rajakahakoita syyskuusta 1961 alkaen ja 26. marraskuuta Portugali väitti torjuneensa suoran hyökkäyksen Anjedivin saarelle Goan rannikolla.
Operaatio
Intian asevoimien joukot alkoivat saapua kokoontumispaikoilleen 2. joulukuuta. Goaa vastaan kerättiin kokonainen divisioona. Damanin ja Diun valtausta varten koottiin pienempiä osastoja. Alkuperäinen hyökkäyspäivä oli 16. joulukuuta, mutta päivää siirrettiin 18. joulukuulle. Portugali yritti epätoivoisesti saada tukea ulkomailta. Se ehdotti ulkopuolisten tarkkailijoiden asettamista Goalle ja ehdotti uusia neuvotteluja Intian kanssa. Lopulta myös Kennedy vetosi Nehruun väkivallattoman ratkaisun puolesta. Nehrun mielestä neuvottelujen aika oli kuitenkin jo takana ja Kennedyn viestiä pidettiin puhtaasti diplomaattisena temppuna Portugalin suhteiden puolesta.
Hyökkäys alkoi 18. joulukuuta. Goalla portugalilaisten vastarinta jäi heikoksi. Alueella olleet joukot räjäyttivät joitakin siltoja, mutta hyökkääjien ilmeinen ylivoima sai heidät nopeasti luopumaan vastarinnasta. Sen sijaan Damanilla ja Diulla puolustajat kohtasivat pienempiä intialaisia joukkoja ja puolustaminenkin nähtiin näin varteenotettavana vaihtoehtona. Saarilla Goan antautumisaikeista ei myöskään tiedetty, koska Intia oli katkaissut portugalilaisen radioliikenteen. Kaikesta tästä huolimatta taistelut myös Damanilla ja Diulla olivat ohi iltaan 19. joulukuuta mennessä.
Seuraukset
Operaation aikana kaatuneiden määrä jäi muutamaan tusinaan molemmilla puolilla. Portugali vetosi Intian hyökkäyksen jälkeen Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostoon. Neuvostoliitto esti ratkaisun esittämisen veto-oikeudellaan. Goa, Daman ja Diu liitettiin Intiaan liittovaltion territoriona. Daman ja Diu muodostivat sittemmin oman liittovaltion territorionsa. Goasta tuli yksi Intian osavaltioista vuonna 1987. Portugalin Intia oli lakannut olemasta.
Intiassa Goan liitos oli selvä kansallinen voitto. Se kohensi yleistä mielialaa aikana, jolloin välit Kiinaan olivat kiristyneet rajakiistojen takia ja Pakistaniin Kashmirin kysymyksen takia. Pakistanissa Goan valtaukseen suhtauduttiin huolestuneesti ja Etelä-Aasian poliittinen tilanne kiristyi.
PTRS
thumb|250px|PTRS-41 panssarintorjuntakivääri PTRS (Protivotankovoje samozarjadnoje ružjo, obr. 1941 g. sistemy Simonova),, , oli neuvostoliittolainen 14,5 mm puoliautomaattinen panssarintorjuntakivääri.
Historia
Neuvostoliitossa oli kokeiltu pst- kivääreitä 1930- luvun alkupuolella. Rukavisnikovin 14,5 mm ase oli hyväksytty, mutta ei otettu käyttöön. Neuvostoliiton tiedustelu erehtyi Saksan panssarivaunut todellista lujemmiksi ja kivääri arvioitiin jo tehottomaksi. Kun Natsi-Saksan hyökkäys alkoi Panzerkampfwagen I, II ja III tyyppien todettiin olevan torjuttavissa pst-kiväärillä. Sergei Simonov ja Vasili Degtjarjov suunnittelivat nopeasti aseet jotka tulivat tuotantoon Elokuussa 1941. Simonovia valmistanut tehdas evakuoitiin Ural-vuoriston taakse, mutta seuraavan vuoden aikana tuotettiin 63 000 asetta.
Ominaisuuksia
PTRS on kaasumäntä-toiminen ja puoliautomaattinen. Se käyttää samaa 1938 kehitettyä 14,5 mm x 114 mm patruunaa kuin PTRD. Luotityyppejä oli kaksi B-32 joka oli panssarisytytysluoti teräsytimellä ja B-41 volframikarbidi-ytimellä. Luodit painoivat 64 ja 65 grammaa vastaavasti. Lähtönopeus oli n. 1000 m/s.
PTRS:ssä on viiden patruunan lipas, joka kiinnittyy aseen rungon alapuolella olevaan, kannella sulkeutuvaan lipaskuiluun. Patruunat ovat kahdessa rivissä ja kulmassa syötön helpottamiseksi. Viimeisen laukauksen jälkeen lukko jää taka-asentoon. Lipas voidaan irrottaa vain kun lukko on takana. Kivääri on purettavissa kahteen osaan kuljetuksen helpottamiseksi. Patruunan syöttö oli likaisena ja pakkasessa häiriöaltis johtuen osaksi karkeasta viimeistelystä. Kivääriä oli edelleen mahdollista käyttää käsisyöttöisenä kuten PTRD - asetta. Ase painoi 20,9 kg. Paras läpäisy oli n. 30 mm 100 metrin etäisyydeltä. Panssarivaunujen kehittyessä PTRS jäi tehottomaksi, mutta sitä käytettiin kevyesti panssaroituja ja panssaroimattomia ajoneuvoja vastaan sekä pesäkkeiden ja materiaalin tuhoamiseen sodan loppuun asti.
Toisen maailmansodan aikana Saksa sai sotasaaliiksi monia PTRS-41:iä. Saksalaiset nimesivät nämä Panzerbüchse 784(r):ksi eli PzB 784(r):ksi.
Korean sodan aikana PTRS-41 ja samantyyppisiä aseita annettiin Pohjois-Korean joukoille, jotka käyttivät niitä kevyiden panssareiden ja muiden ajoneuvojen tuhoamiseen. Niitä käytettiin myös jopa pitkän matkan tarkkuuskivääreinä. Joidenkin maiden inventaarioissa PTR - tyyppiset aseet pidettiin 1980-luvulle. Patruuna on edelleen käytössä nykyaikaisissa raskaissa kivääreissä.
Venturan piirikunta
Venturan piirikunta on piirikunta eteläisessä Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Sen pääkaupunki on Venturan kaupunki. Vuonna 2010 piirikunnassa oli asukkaita noin 820 000. Lähes kaikki asutus on piirikunnan eteläosassa, pohjoisen ollessa asumatonta vuoristoa ja metsää.
Kaupunkeja
Suuruusjärjestyksessä:
Halben taistelu
Halben taistelu tai Halben motti oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Euroopassa. Se käytiin Berliinin lähellä Halben alueella ja se oli osa Berliinin taistelua. Noin viikon kestäneen taistelun aikana puna-armeija tuhosi kenraalieversti Theodor Bussen johtaman Saksan 9. armeijan.
Saksan 9. armeija oli saarrettuna suureen mottiin Spreewaldin alueella Berliinistä kaakkoon. Se yritti murtautua motista Halben kylän ja Berliinin eteläpuolella olevien mäntymetsien läpi tavoittaakseen kenraali Walther Wenckin johtaman Saksan 12. armeijan, jotta se voisi jatkaa länteen antautumaan länsiliittoutuneille. Päästäkseen tavoitteeseensa 9. armeijan täytyi taistella tiensä läpi kolmen sotamarsalkka Ivan Konevin johtaman 1. ukrainalaisrintaman muodostaman puolustuslinjan samaan aikaan, kun sotamarsalkka Georgi Žukovin johtama 1. valkovenäläisrintama hyökkäsi sen selustaan koillisesta.
Sekavien taistelujen jälkeen noin 25 000 saksalaisen sotilaan onnistui päästä 12. armeijan linjoille antautumaan länsiliittoutuneille. Loput 9. armeijan sotilaista joko kuolivat taisteluissa tai joutuivat antautumaan neuvostoliittolaisille.
Maria Bethânia
Hän aloitti uransa 1964 Rio de Janeirossa show’ssa "Opinião". Vahvan äänen ja dramaattisten tulkintojen ansiosta, häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä brasilialaisista laulajista, ja samalla hän on maan naislaulajista kaikkien aikojen toiseksi parhaiten myynyt yli 26 miljoonalla albumillaan.
Flamingo Music
Oy Flamingo Music Ab oli suomalainen levy-yhtiö, joka julkaisi tuotantoa Flamingo-levymerkillä. Yhtiö perustettiin keväällä 1986 Vexi Salmen Levytuottajien rinnalle. Flamingoa johti alussa Naim Sadik. Yhtiö ajettiin alas vuonna 1996. Yhtiön toiminta lakkasi 1. tammikuuta 2010.
Flamingon menestyksen alkuvoimat
Flamingon tuotantotiimiin kuuluivat Vexi Salmi ja Kassu Halonen sekä myöhemmin Kisu Jernström. Kolmikko vastasi myös monen menestyshitin teosta. Flamingo-merkillä pyrittiin julkaisemaan trendikästä popmusiikkia. Flamingon ensimmäinen albumijulkaisu oli Carolan Sydämeen jäi soimaan blues (1986). Kirkan R.O.C.K. ja Edu Kettusen Lentäjän poika kultalevyjä seurasi Loirin huumorihahmon Jean-Pierre Kuselan albumi Naurava kulkuri, joka myi 92 000 kappaletta. Vuoden 1987 tulokkaan Hectorin Nuku idiootti myi kultaa. Vicky Rosti pääsi vuonna 1987 Eurovision laulukilpailuun kappaleella ”Sata salamaa”.
Hiipuva 1990-luku
Vuonna 1990 Kirka jatkoi 103 000 kappaleen Ota lähellesi -albumilla ja Hector Yhtenä iltana noin 65 000 kappaleen myynnillä. Tammikuussa 1991 Irwin Goodman menehtyi keikkamatkalla ja edellinen albumi Ai ai ai kun nuori ois nousi myyntilistoille. Koostettu Viimeiset laulut myi yli 35 000 kappaletta. 1990-luvun uutuutena Samuli Edelmannin menestysalbumi Peggy – Pienestä kii myi yli 86 000 levyä. Vuoden 1992 alun Puolikuun albumi Makeaa myrkkyä kerrytti myyntiä 33 000 kappaletta. Loppuvuoden Nyt loppuu todellisuus -albumia myytiin jo yli 55 000 kappaletta. Vaisuna vuonna 1993 levyttivät muun muassa Tony Montana, Markku Aro ja Lea Laven. Vuonna 1994 Kirkakin myi enää parikymmentä tuhatta kappaletta ja Puolikuu 13 000 kappaletta. Flamingon viimeiseksi toimintavuodeksi jäi 1995. Viimeisimpiin albumeihin lukeutuivat Fredin Tuuli kuvia kuljettaa ja Jussi Hakulisen Vieraskirja.
Flamingon tuotanto myydään
Virallisesti Flamingon ja Levytuottajien yritystoiminta ajettiin alas vuonna 1996. Valtaosa katalogista myytiin Warner Music Finland Oy:lle, mutta esimerkiksi Reijo Taipaleen, Kirkan, Kim Lönnholmin ja Samuli Edelmannin oikeudet päätyivät BMG:n kautta Sony Musicille ja Puolikuun sekä Edu Kettusen oikeudet Universal Musicille. Lisäksi osa lasten- ja joululauluja on päätynyt Poptorin omistukseen.
Yhtiölle levyttäneitä artisteja olivat muun muassa Samuli Edelmann, Puolikuu, Vicky Rosti, Hector, Irwin Goodman, Kirka, Vesa-Matti Loiri, Edu Kettunen ja Kai Hyttinen.
Sirkka-Liisa Eriksson
Sirkka-Liisa Anneli Eriksson (sukunimi myös Eriksson-Bique; s. 8. tammikuuta 1958) on suomalainen matemaatikko, joka työskentelee Helsingin yliopiston matematiikan yliopistonlehtorina. Hän oli aiemmin Tampereen teknillisen yliopiston matematiikan professori (2004–2016).
Eriksson tuli ylioppilaaksi Valkeakosken lukiosta (1977). Hän opiskeli ripeästi filosofian kandidaatiksi Tampereen yliopistossa (FK 1980). Hän valmistui edelleen Joensuun yliopistosta filosofian lisensiaatiksi (1982) ja tohtoriksi (1984). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1984) oli otsikoitu Hyperharmonic Cones and Hyperharmonic Morphisms. Hän on ollut Joensuun yliopiston dosentti vuodesta 1989 ja Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1999.
Eriksson on työskennellyt Joensuun yliopiston tutkimusapulaisena (1981–1983), Suomen Akatemian tutkimusassistenttina (1983–1985) ja nuorempana tutkija (1986–1988). Hän oli postdoc-tutkijana Saksan Nürnbergin Erlangenin yliopistossa (1984–1985) ja Yhdysvaltain Seattlen Washingtonin yliopistossa.
Erikssonin tutkimustyö käsittelee matematiikkaa, erityisesti analyysiä, Cliffordin algebroita ja analyysiä sekä potentiaaliteorian aihepiirejä. Eriksson on ollut Euroopan tiede- ja taideakatemian jäsen vuodesta 2016.
SdKfz 4
Sdkfz 4 Gleissketten-Lastkraftwagen (Sonderkraftfahrzeug 4) oli toisessa maailmansodassa käytetty saksalainen sotilaskäyttöön tarkoitettu puolitelavaunu. Siitä valmistettiin useita versioita esimerkiksi ''Panzerwerfer 42 auf Maultier, Sd.Kfz. 4/1''.
Luudutusleikkaus
Luudutusleikkaus (arthrodesis) on jäykistysleikkaus, jossa yhdistetään vioittuneen nivelen luut toisiinsa siten, että nivel ei enää liiku. Leikkauksella pyritään kivun vähentämiseen ja nivelen tukevoittamiseen. Leikkaus voidaan tehdä tilanteissa, joissa nivel on kipeä, voimaton ja virheasennossa, eikä ole enää lääkkein tai tuin hoidettavissa.
Luudutusleikkauksia tehdään muun muassa sormiin, polviin, nilkkoihin, ranteisiin ja selkään. Luudutusleikkaus on hoitomuotona mm. nivelreumassa.
Leikkauksen kulku
Operoitavan alueen verenkierto pysäytetään esimerkiksi puristussiteellä. Leikkauksessa poistetaan tuhoutuneet nivelpinnat rustoineen. Luutuminen varmistetaan luusiirteellä ja usein luuston sisään asennettavilla metallisauvoilla tai levyillä. Näin taataan asennon säilyminen.
USS Enterprise (CVN-65)
USS Enterprise (runkonumerot CVAN-65 ja CVN-65) oli Yhdysvaltain laivaston ainoa Enterprise-luokan lentotukialus. Se luovutettiin laivastolle vuonna 1961, jolloin se oli maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen lentotukialus ja toinen ydinkäyttöinen pinta-alus Yhdysvaltain laivastossa risteilijä USS Long Beachin valmistuttua muutamaa kuukautta aiemmin. Ydinkäyttöinen sukellusvene USS Nautilus otettiin käyttöön 1954 ja Neuvostoliiton siviilikäytössä oleva jäänmurtaja Lenin 1957.
Suunnittelu
Alus perustui edeltävään Forrestal-luokkaan. Siinä käytettiin melko konservatiivista tekniikkaa. A2W-ydinreaktoreita oli peräti kahdeksan ja ne pyörittivät neljää potkuriakselia. Reaktorit oli sijoitettu aiempien lentotukialusten kattilahuoneiden paikalle. Koska ydinkäyttöinen alus ei tarvitse polttoainetankkeja omaa koneistoaan varten, säästynyt tila mahdollisti kaksinkertaiset lentopolttoainevarastot, mahdollistaen yhtäjaksoisen lentotoiminnan 12 vuorokauden ajan. Aluksen huippunopeus oli 35 solmua ja reaktorien polttoainesauvojen vaihtoväli viisi vuotta.
Alun perin suunniteltiin kuuden Enterprise-luokan aluksen rakentamista. Alustyypin korkean hinnan johdosta viittä muuta ei lopulta edes tilattu.
Ydinkäyttöistä lentotukialusta suunniteltiin jo 1952, jolloin laivasto nimitti Newport News Shipbuilding and Drydock Companyn suunnittelemaan aluksen ja Westinghousen suunnittelemaan reaktorit. Alun perin presidentti Harry Truman hyväksyi 1950 suunnitelman, mutta se leikattiin budjetista 1953, kun ydinkäyttöisten alusten karkaava hinta sai kongressin ja puolustusministeriön kyseenalaistamaan niiden käyttökelpoisuuden. Korean sota antoi amiraali Hyman G. Rickoverille mahdollisuuden puolustaa hanketta ja sitä jatkettiin 1954.
pienoiskuva|USS Enterprise (taka-alalla) ja Ranskan laivaston lentotukialus [[FS Charles de Gaulle.]] Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1960 ja sen ensimmäinen reaktori käynnistettiin 2. joulukuuta 1960. Ensimmäiseen tehtäväänsä se lähetettiin Välimerelle 1962. Loppuvuodesta Enterprise ja Yhdysvaltain 2. laivasto määrättiin saartamaan Kuubaa Kuuban kriisin yhteydessä. Kriisin jälkeen Enterprise palasi 6. laivastoon Välimerelle.
pienoiskuva|right|Enterprisen tulipalo 14.1.1969. 14. tammikuuta 1969 laivalla tapahtui onnettomuus. Mk.32 -tyypin Zuni -raketti laukesi aiheuttaen 27 merisotilaan kuoleman. Sen lisäksi 314 henkilöä haavoittui ja 15 lentokonetta tuhoutui.
Prototähti
Prototähti on syntyvä tähti. Sitä ympäröi tähtienvälisen aineen pilvi, josta tähti on tiivistymässä. Prototähtiä voidaan havaita vain pitkäaaltoisen säteilyn alueella: radio- tai infrapunasäteilyllä.
Juha Kukkonen
Nuoruudessaan Juha Kukkonen oli aktiivi jalkapalloilija. Hän voitti oululaisen OTP:n joukkueessa A-juniorien Suomen mestaruuden vuonna 1983.
USS Enterprise (CVN-65)
Suunnittelu
Enterprisen vierailut Japanissa 1964 ja 1968 aiheuttivat maiden välien kiristymistä ja opiskelijamielenosoituksia sitä vastaan. Alkuvuodesta 2012 Enterprise lähetettiin viimeiselle partiomatkalle Persianlahdelle.
Käytöstä poistaminen
Alus poistettiin aktiivisesta palveluksesta 1. joulukuuta 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa. Aluksen varastojen tyhjentäminen alkoi 3. joulukuuta ja sen valmistaminen ydinpolttoaineen poistoon aloitettiin. Alus hinattiin 20. kesäkuuta 2013 Huntington Ingalls Industriesille käytöstä poistamista varten, jolloin sen kahdeksasta reaktoriytimestä poistetaan ydinpolttoaine. Alus poistettiin 3. helmikuuta 2017 virallisesti palveluksesta Newport Newsissä ja samalla se poistettiin alusluettelosta.
Aluksen museointia suunniteltiin, mutta mm. ydinreaktorien aiheuttaman turvallisuusriskin johdosta alus päätettiin romuttaa.
Aluksella on lempinimet The Big E, Mobile Chernobyl ja Three-Quarter Mile Island.
ABI
ABI, eli Application Binary Interface on alhaisen tason rajapinta käyttöjärjestelmän ja suoritettavan ohjelman välillä.
ABI määrittelee tietokoneohjelman ja käyttöjärjestelmän, ohjelman ja kirjaston, kahden eri ohjelman tai ohjelman sisäisten osien välisiä toimintamalleja. Siihen kuuluvat kirjaston ja käyttöjärjestelmän aliohjelmien kutsukäytännöt, järjestelmäkutsut, se mitä aliohjelmia on saatavilla sekä ohjelma-, kirjasto- ja objektitiedostojen tiedostomuodot.
ABI voi olla erilainen käytetyn suorittimen, käyttöjärjestelmän, kääntäjän tai kielen mukaan. Tyypillisesti kutsukäytännöt sovitaan käyttöjärjestelmän ja prosessorin mukaan, mutta eri käytäntöjä on ollut.
Off-line-paperikonelinja
Off-line-paperikonelinjalla tarkoitetaan yleisesti paperikonetta, jossa paperirata johdetaan katkeamattomana perälaatikolta viiraosan, puristinosan ja kuivatusosan läpi kiinnirullaimelle. Muut koneen osat ovat erillisiä yksiköitä, kuten päällystysosa, kalanterit ja leikkurit.
Danny Carey
Daniel Edwin "Danny" Carey (s.10. toukokuuta 1961) on Tool-yhtyeen rumpali. Carey on syntynyt Lawrencessa, Kansasissa.
Elämäkerta
Carey aloitti rumpujen soiton 10-vuotiaana liittymällä koulun yhtyeeseen. Carey aloitti myöhemmin soittamisen aidolla rumpusetillä. Hänellä oli yksityinen opettaja. High schoolissa Carey liittyi jazz-yhtyeeseen. Päästyään high schoolista ja myöhemmin yliopistosta ryhtyi hän opettelemaan soittamaan lyömäsoittimia.
Carey päätti muuttaa Kansasista Los Angelesiin, missä hän toimi Carole Kingin studio-rumpalina ja Pigmy Love Circusin live-rumpalina. Myöhemmin hän löysi tiensä Tooliin tapaamalla Maynard James Keenanin ja Adam Jonesin. Carey soittaa edelleen rumpuja Toolin lisäksi myös Pigmy Love Circusissa sekä Zaumissa.
Esko Linnavalli
thumb|right|Esko Linnavalli vuonna 1966 [[Kulttuuritalo|Kulttuuritalon katsomossa.]] Esko Elias Linnavalli (4. syyskuuta 1941 Turku – 21. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja orkesterinjohtaja. Linnavalli oli alun perin jazzpianisti mutta alkoi sen ohella toimia 1960-luvun puolessa välissä Scandia-yhtiön sovittajana ja orkesterinjohtajana. 1970-luvulla hän jatkoi RCA-levymerkin tuotantopäällikkönä. Linnavalli toimi jo 1960-luvulla Radion tanssiorkesterin kapellimestarina. Hänet valittiin vuonna 1975 perustetun Uuden Musiikin Orkesterin johtajaksi. Yhtyeen taiteellisena johtajana hän toimi kuolemaansa asti. Lisäksi Linnavalli sävelsi orkesteriteoksia ja iskelmiä (Kun kello käy) sekä elokuva- ja televisiomusiikkia.
Muun muassa monet Dannyn, Kirkan ja Tapani Kansan 1960- ja 1970-luvun kappaleista ovat Linnavallin sovittamia.
Suomen Big Band -yhdistys, Imatra Big Band Festival ja UMO Jazz Orchestra järjestivät ensimmäisen Esko Linnavalli big band -sävellyskilpailun Imatra Big Band -festivaaleilla kesällä 2005.
Suomen Jazzliitto myönsi Linnavallille vuoden 1990 Yrjö-palkinnon.
Trujillo (Honduras)
Vuonna 2001 kaupungissa oli vähän yli 10 000 asukasta.
Maantiede ja kaupunkikuva
Trujillo sijaitsee Trujillonlahden rannalla kapealla rannikkokaistaleella, ja kaupunki rajoittavat Capira- ja Calenturavuoret. Kaupunkia ympäröivät tiheä trooppinen metsä, eikä Hondurasin rannikkoa pitkin pääse helposti kovinkaan paljon itään Moskiittorannikon suuntaan. Historiallinen vanha kaupunki on pieni, vain kymmenisen korttelia käsittävä alue. Siellä on katedraali, keskusaukio, espanjalaisten linnoitus ja vanhoja rakennuksia 1500- ja 1800-luvuilta.
Historia
Varhaisimmat todisteet Trujillon alueen asutuksesta ovat 1200–600 eaa. Tuolta ajalta on löytynyt ruukkuja kaupungin takana olevilta vuorilta. Kolumbus rantautui ensimmäisen kerran Amerikan mannermaan maaperälle lähellä Trujilloa 14. syyskuuta 1502. Francisco de las Casas perusti Trujillon 1525. Hernán Cortés oli lähettänyt hänet kukistamaan Cristóbal de Olidin itsenäiseksi julistaman Triunfo de la Cruzin siirtokunnan, joka siirrettiin sittemmin Trujilloon. Kaupunki oli Hondurasin maakunnan keskuspaikka vuoteen 1537.
Trujillon sijainti oli strategisesti tärkeä, sillä sen syvien satamien kautta espanjalaiset alkoivat kuljettaa sisämaasta kaivettua kultaa ja hopeaa Eurooppaan. Alue houkutteli siksi myös paljon merirosvoja, eikä 1500-luvun lopulla rakennettu Santa Bárbaraban linnoitus riittänyt suojelemaan kaupunkia Islas de la Bahíalla piileskeleviä merirosvoja vastaan. Hollantialaiset merirosvot tuhosivat Trujillon 1643, ja espanjalaiset hylkäsivät kaupungin sen jälkeen yli vuosisadaksi.
Espanjalaiset palasivat Trujilloon 1787, kun he pyrkivät häätämään englantilaiset Moskiittorannikolta ja Islas de la Bahíalta. Kaupunkia vaivasivat edelleen merirosvojen hyökkäykset, ja vuonna 1859 kaupunkiin hyökkäsi yhdysvaltalainen seikkailija William Walker. Hän oli aiemmin vallannut Nicaraguan ja valtasi nyt Trujillon. Viiden päivän taistelujen jälkeen hondurasilaiset ja brittiläiset joukot onnistuivat kuitenkin pidättämään hänet, ja hondurasilaiset lopulta teloittivat Walkerin.
Trujilloon saapui 1800-luvulla garifunia, joita brittiläiset olivat siirtäneet Roatánin saarella. Garifunien perustamien siirtokuntien vaikutus näkyy kaupungissa edelleen.
Gyula Kellner
Gyula Kellner (11. huhtikuuta 1871 – 28. heinäkuuta 1940) oli Unkaria edustanut juoksija, joka sijoittui kolmanneksi vuoden 1896 Ateenan olympialaisten maratonjuoksussa.
Kellner osallistui olympialaisten 40 kilometrin mittaiselle maratonille yhdessä 16 muun kilpailijan kanssa. Hän oli neljästä ei-kreikkalaisesta ainoa, joka oli juossut matkan aiemmin. Kellner juoksi maaliin neljäntenä ajalla 3.06.35, mutta hänen edellään ollut Spiridon Belokas hylättiin tämän tultua osan matkaa hevoskyydillä.
Kellnerin poika Kornél Késmárki kilpaili korkeushypyssä ja osallistui vuoden 1928 kesäolympialaisiin.
Fonsecanlahti
Fonsecanlahti on Tyynenmeren lahti Keski-Amerikassa. Sen rannalla ovat El Salvador, Honduras ja Nicaragua. Se on nimetty arkkipiispa Juan Rodríguez de Fonsecan mukaan.
Maantiede
thumb|215px|left|[[Conchagua (tulivuori)|Conchaguan tulivuori kohoaa Fonsecanlahden rannalla El Salvadorissa.]] Fonsecanlahti on Tyynenmeren lahti ja se ulottuu noin 65 kilometrin päähän sisämaahan. Sen suu on 32 kilometriä leveä El Salvadorin Cape Amapalasta Nicaraguan Cape Cosigüinaan. Leveimmillään lahti on noin 80 kilometriä leveä, ja pinta-alaltaan se on noin 1 800 neliökilometriä. Lahteen laskevat Hondurasin puolella Goascorán- ja Cholutecajoet ja Nicaraguassa Estero Real.
Lahdessa on useita saaria, muun muassa Meanguera, Meanguerita ja El Tigre. WWF on luokitellut saarten mangroven omaksi eliömaantieteelliseksi alueeksi. Saaret saavat runsaasti sadetta.
Historia
Ensimmäinen eurooppalainen lahden rannalla oli 1523 Gil González Dávila, joka nimesi sen suojelijansa, arkkipiispa Juan Rodríguez de Fonsecan mukaan.
El Salvadorin ja Hondurasin välinen raja Fonsecanlahdella on ollut pitkään maiden välisen riitojen kohteena. Kansainvälinen tuomioistuin sopi maiden välisen riidan 1992 ja päätti, että lahti tulee kuulua kaikille kolmelle maalle.
Volcano (Templesin albumi)
Volcano on englantilaisen psykeedeelistä rockmusiikkia soittavan yhtyeen Templesin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Heavenly Recordings 3. maaliskuuta 2017. Yhtye nauhoitti albuminsa kotona ja tuotti albuminsa kokonaan itse. Yhtyeen laulaja James Bagshaw kertoo, että he toteuttivat paljon teknisiä asioita, joita he eivät olleet aikaisemmin pystyneet toteuttamaan.
Kappaleille ”Strange Or Be Forgotten” ja ”Certainty” on julkaistu musiikkivideot.
Colón (maakunta)
Colón on maakunta Panaman pohjoisrannikolla. Sen pääkaupunki on Colón, pinta-ala 4 576 km2 ja vuonna 2010 arvioitu väkiluku 241 928.
Pääkaupunki Colón sijaitsee Panaman kanavan suulla Karibianmeren rannikolla. Maakunnan toinen tunnettu satamakaupunki on Portobelo.
Josephsonin ilmiö
Josephsonin ilmiö on fyysikko Brian David Josephsonin 1962 keksimä, toisiinsa yhdistettyjä suprajohteita koskeva ilmiö. Suprajohteet voidaan yhdistää toisiinsa joko eristekerroksen tai ei-suprajohtavassa tilassa olevan metallin, eli normaalimetallin välityksellä. Josephsonin ilmiöön perustuvia liitoksia kutsutaan usein Josephson-liitoksiksi. Tällaisessa Josephsonin liitoksessa suprajohteiden voi kulkea supravirta, vaikka suprajohteiden välillä ei olisikaan jännitettä. Tämä ilmiö tunnetaan nimellä tasavirran Josephsonin ilmiö.
Jos taas suprajohteiden välinen jännite V pidetään vakiona, kulkee liitoksen kautta sinimuotoisesti vaihteleva supravirta, jonka taajuus on f=2e V/h, missä e on alkeisvaraus ja h on Planckin vakio. Tämä ilmiö tunnetaan nimellä vaihtovirran Josephsonin ilmiö. Koska taajuus f ja jännite V ovat tarkasti mitattavissa, voidaan ilmiön avulla avulla määrittää alkeisvarauksen ja Planckin vakion suhde erittäin tarkasti. Tunneli-ilmiö on tunnettu 1950-luvulta asti, mutta suprajohtavan tunneloitumisen ennusti Brian Josephson vuonna 1962. Jos suprajohteet ovat yhteydessä toisiinsa kahden Josephsonin liitoksen välityksellä, eri reittiä pitkin kulkevat supravirrat voivat interferoida. Interferenssi voidaan muuttaa konstruktiivisesta destruktiiviseksi muuttamalla reittien muodostaman silmukan läpi kulkevaa magneettivuota, mikä vaikuttaa eri reittejä pitkin kulkevien virtojen vaihe-eroon.
Josephsonin liitos voidaan toteuttaa joko niin sanottuna pistekontaktina teräväkärkisen suprajohtavan ruuvin koskettaessa toista suprajohdetta, tai kahden suprajohteen välisellä oksidi- tai normaalimetallikerroksella. Josephsonin ilmiöön perustuvilla laitteilla on mahdollista mitata hyvin pieniä jännitteitä (pienimmillään 10-15 volttia) ja magneettikenttien muutoksia (10-13 teslan tarkkuudella).
Josephsonin ilmiö on kvanttitason sähköfysiikan ilmiö. Sitä käytetään uudessa voltin määritelmässä. Standardin mukaan Kvanttitietokoneen eräs toteutusvaihtoehto on käyttää Josephsonin ilmiöön perustuvia rakenteita ja/tai komponentteja. , Kvanttitietokoneen fyysinen kubitti voidaan toteuttaa yhdellä tai kahdella Josephsonin liitoksella.
Josephsonin ilmiöön perustuvia rakenteita ja komponentteja
Josephsonin ilmiöön perustuva liitos voidaan toteuttaa seuraavilla rakenteilla :
Josephsonin ilmiöön perustuva jännitestandardikomponentti voidaan rakentaa joko SIS-, SNS- tai SINIS-liitoksista, jotka on kytketty toisiinsa esimerkiksi aaltoputkilla tai siirtolinjoilla.
Suprajohtavana materiaalina voidaan käyttää esimerkiksi niobiumia, eristeenä alumiinioksidia ja ei-suprajohtavana materiaalina alumiinia tai kuparia. Suorituskykyisimpien esimerkiksi vähäkohinasimpien materiaalien kehitystyötä tehdään jatkuvasti.
Josephson-liitoksia voidaan valmistaa esimerkiksi piikiekolle tai muulle tasaiselle alustalle ohutkalvotekniikalla käyttäen hyväksi mahdollisesti muitakin tarvittavia mikropiirien valmistus-, liitos-, pakkaus- ja kotelointimenetelmiä.
Suomessa Josphsonin ilmiöön perustuvia rakenteita ja komponetteja on tutkittu ja valmistettu pienmittakaavassa VTT:llä 1970-luvulta lähtien. Niitä on käytetty muun muassa jännitestandardin, herkkien magnetometrien, lääketieteellisen magnetoenkefalografia (MEG) -kuvantamislaitteen, ja kvanttitietokoneiden kehittämiseen ja rakentamiseen.
Paha maa
Paha maa on vuonna 2005 ensi-iltaan tullut suomalainen elokuva. Elokuvan on ohjannut Aku Louhimies ja tuottanut Markus Selin. Pääosissa esiintyvät muun muassa Jasper Pääkkönen, Mikko Leppilampi ja Pamela Tola.
Elokuvan tapahtumat saavat alkunsa väärennetystä 500 euron setelistä. Väärä raha aiheuttaa tapahtumaketjun, jossa päähenkilöt purkavat ahdistustaan panemalla pahan kiertämään, ja tapahtumien leikkauspisteessä kaikkien elämä muuttuu perusteellisesti.
Tarina
Niko Smolanderin isä saa potkut opettajantyöstään ja alkaa juoda. Smolander palaa kotiin ja häätää Nikon asunnostaan, koska tämä vain makaa eikä ole hankkinut töitä. Niko väärentää kaverinsa Tuomaksen toisen kaverin juhlissa 500 euron setelin ja ostaa sillä antikvariaatista CD-soittimen. Nähdessään väärennetyn 500 euron setelin kaupan omistaja raivostuu ja lyö naista, jolle Niko oli maksanut väärällä rahalla.
Isto Virtanen myy laajakuvatelevisionsa samaan kauppaan, josta Niko osti mankkansa. Kaupan omistaja tarjoaa 510 euroa ja laittaa väärennetyn setelin mukaan. Isto pistäytyy strippiklubilla pyytämässä strippari Siljaa ulos, mutta tämä kieltäytyy. Isto laittaa pahan olon kiertämään ja maksaa ravintolassa väärennetyllä 500 euron setelillä ja joutuu yöksi putkaan. Kun Isto pääsee putkasta, hänen autonsa on päätynyt ilkivallan kohteeksi.
Isto murtautuu Matikaisen autoliikkeeseen, jonka hälytyslaitteet ovat epäkunnossa, joten hän pääsee matkoihinsa varastetulla autolla. Matikainen laittaa pahan olon kiertämään ja ottaa kiertävältä imurikauppiaalta Teuvo Hurskaiselta tämän auton pois, koska osamaksut ovat myöhässä. Teuvo kertoo asiasta AA-kerhossa. Illalla hän päätyy sattumalta samaan motelliin Iston kanssa. Rehvakaasti käyttäytyvä Isto alkaa baarissa pilkata Teuvoa koska tämä ei juo alkoholia. Teuvo antaa lopulta paineilleen periksi, ja rupeaa useiden vuosien jälkeen juomaan. Yhdessä he tuovat erään naisen Iston huoneeseen. Isto ja nainen päätyvät sänkyyn ja Teuvo tulee torjutuksi. Teuvo menettää itsehillintänsä ja lyö molemmat kuoliaaksi pölynimurillaan. Teuvo katuu aamulla tekoaan ja yrittää tehdä itsemurhan tukehtumalla pakokaasuihin, mutta joutuu luovuttamaan. Myöhemmin poliisi Hannele saapuu motellille ja löytää ruumiit Iston huoneesta.
Tuomas palaa kotiinsa Elinan luokse vapauduttuaan ja näkee poikansa vain kerran. Seuraavana päivänä Tuomas käy Hannelen aviomiehen, Antin luona. Tuomas yrittää vakuuttaa, ettei tehnyt henkirikosta. Tuomas ja Antti menevät järven rantaan missä Antti ampuu Tuomaksen.
Elokuva päättyy avauskohtaukseensa, eli Tuomaksen hautajaisiin, missä Niko puhuu.