cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eksponentiaalinen hajoaminen
Keskimääräinen elinaika
Toinen, matemaattisesti yksinkertaisempi mutta intuitiivisesti vaikeammin ymmärrettävä hajoamisnopeutta kuvaava suure on keskimääräinen elinaika \tau. Keskimääräinen elinaika on se aika, jossa suure pienenee 1/e:een osaan alkuperäisestä. Vastaavalla tavalla kuin puoliintumisajan yhteydessä, saadaan keskimääräisen elinajan lausekkeeksi:
Esimerkiksi radioaktiivisessa hajoamisessa keskimääräinen elinaika kuvaa keskimääräistä aikaa, jonka ydin ehtii olla alun perin N0 ydintä sisältäneessä joukossa ennen hajoamistaan. Toisenlainen johto keskimääräiselle elinajalle on esitetty englanninkielisessä artikkelissa.
Esimerkiksi polonium-210:n keskimääräinen elinaika on 200 vuorokautta, mutta puoliintumisaika vain 138 vuorokautta.
Useita rinnakkaisia hajoamisia
Jos hajoaminen tapahtuu useamman rinnakkaisen prosessin kautta ja kullakin on oma keskimääräinen elinaikansa, ollaan yleensä kiinnostuneita vain kokonaisuudessaan hajoamisen keskimääräisestä elinajasta. Kokonaishajoamisnopeudelle voidaan kirjoittaa yhtälö:
Ratkaisu saadaan, kun kirjoitetaan hajoamisvakioiden summa uutena hajoamisvakiona eli asettamalla. Tällöin
Tämä voidaan yleistää koskemaan n kappaletta prosesseja muodossa
Compay Segundo
thumb|Compay Segundo
Máximo Francisco Repilado Muñoz Telles, taiteilijanimeltään Compay Segundo (18. marraskuuta 1907 Siboney, Kuuba – 13. heinäkuuta 2003 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen trova-kitaristi, laulaja ja säveltäjä. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat Chan Chan, Sarandonga", "La calabaza", "Hey caramba", "Macusa" ja "Saludo Compay". Chan Chan tuli maailmalla tunnetuksi Buena Vista Social Clubin esikoisalbumin avauskappaleena vuonna 1997, jolloin levy myös voitti useita Grammy-palkintoja.
Compay Segundo tarkoittaa Kuuban espanjaksi "Kakkoskaveria", koska hän oli yhtyeissä aina toinen ääni. Monet latinomuusikot ovat ottaneet Compay Segundosta mallia ja saaneet hänestä vaikutteita.
Bezymjannyi
Bezymjannyi on aktiivinen kerrostulivuori Kamtšatkan niemimaalla Venäjällä. Vuoren nimi tarkoittaa nimetöntä suomeksi. Bezymjannyin suurin purkaus tapahtui 1955–1956. Puolet vuoresta tuhoutui räjähdyksessä. Siinä syntyi 40 kilometriä korkea kaasupilvi ja 500 neliökilometrin laajuiset tuhkapilvet. Purkaus sulatti jäätiköitä ja aiheutti mutavyöryjä. Ympäristötuhot olivat mittavat, mutta koska alue on asumatonta, vaikutukset ihmisiin jäivät vähäisiksi.
Vuodesta 1955 alkaen Bezymjannyillä on havaittu aktiivista toimintaa vuosittain, tyypillisesti purkauksen räjähtävyyttä kuvaava VEI-indeksi on 2-3.
Hanna Pettersson
Hanna Pettersson (s. 10. marraskuuta 1987 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Piteån paidassa. Pettersson on kärsinyt eturistisiteen vammasta pelatessaan Piteåssa.
Forsyteismi
Forsyteismi (Forsyteism) on John Galsworthyn suurromaanista Forsytein taru peräisin oleva termi, jota käytetään kuvaamaan Euroopan ylemmän keskiluokan hengetöntä ja vain omaa etua tavoittelevaa elämänkatsomusta vuosina 1830–1920. Pääasiassa se tarkoittaa omaisuuden hankkimista hinnalla millä hyvänsä sekä ylenkatseellista suhtautumista alempiin yhteiskuntaluokkiin.
Forsyteismi sai alkunsa 1830- ja 1840-lukujen välisenä aikana, jolloin ylempi keskiluokka eli porvaristo alkoi rikastua huomattavaa vauhtia ja siitä tuli koko ajan vaikutusvaltaisempi yhteiskuntaluokka. Pian ylempi keskiluokka syrjäytti aateliston vallan kahvasta, vaikka se omaksuikin miltei kaikki aateliston tavat ja perinteet, arvonimiä ja maanomistusta lukuun ottamatta.
Forsyteismin harrastajiin eli ylempään keskiluokkaan kuuluivat mm. seuraavanlaiset ammattiryhmät: lakimiehet, kauppiaat, kiinteistönvälittäjät ja kustantajat.
Forsytein tarussa Galsworthy arvosteli voimakkaasti juuri forsyteismin kannattajia ja ylemmän keskiluokan kapea-alaista maailmankatsomusta.
Guillermo José Garlatti
thumb Guillermo José Garlatti (s. 12. heinäkuuta 1940) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi La Platan arkkihiippakuntaan 5. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae Regiaen titulaaripiispaksi 27. elokuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Walter Galán Barry, jota avustivat José María Arancedo ja Juan Carlos Maccarone.
Garlatti sai 20. helmikuuta 1997 nimityksen San Rafaelin hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 8. toukokuuta. Hänet nimitettiin 11. maaliskuuta 2003 Bahía Blancan arkkipiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 10. toukokuuta.
Moab
Moab (, Moʾav, Môʾāḇ; ; ; assyriaksi Mu'aba, Ma'ba, Ma'ab; egyp. Mu'ab) on historiallinen nimi nykypäivän Jordanian vuoristoiselle alueelle Kuolleenmeren rannalla. Antiikin aikoihin se oli moabilaisten koti, kansan, joka oli usein riidoissa israelilaisten naapureidensa kanssa.
Moabilaisten olemassaolosta on useita arkeologisia todisteita, joista merkittävin on Meshan steela, johon on kaiverrettu kertomus moabilaisten voitosta Israelin kuningas Omrin poikaa vastaan. Heidän pääkaupunkinsa oli Dibon, joka sijaitsi nykyisen Dhibanin kylän lähistöllä.
Etymologia
Nimen Moab alkuperä on epäselvä. Varhaisin selvennys on löytynyt Septuagintasta, joka selittää nimen viitaten moabilaisten juutalaiseen alkuperään kutsuen sitä: ἐκ τοῦ πατρός μου, joka tarkoittaa "isän siementä". Rabbi Rashi selitti sanan juontuvan sanasta Moav, joka tarkoittaa "isästä", sillä "av" tarkoittaa hepreaksi isää. Rashin mukaan siksi Jumala ei käskenyt juutalaisten tuhota moabilaisia, vaikka monet muut kansat Kanaaninmaasta kylläkin.
Fritz Hommelin, saksalaisen orientalistin mielestä Moab tulee sanasta Immo-ab = "hänen äitinsä on hänen isänsä".
Maantiede
Moab sijaitsi tasangolla vajaan kilometrin korkeudessa Välimeren pinnasta, noin 1,3 km Kuolleenmeren pinnasta. Sitä rajasi lännessä Kuollutmeri ja Jordanin eteläinen osa. Idässä Amon sekä Arabian autiomaa, josta erkani pieniä mäkiä. Etelässä rajana oli Edom. Pohjoisraja vaihteli, mutta suurin piirtein se noudatteli linjaa Kuolleenmeren pohjoisosissa. Hesekielin kirjassa 25:9 kaupungit, Bet-Jesimotin (pohjoisessa), Baal-Meonin (idässä) ja Kirjataimin (etelässä), hävitetään ja Moabin rajat asetetaan niihin paikkoihin.
Moabin tärkeimmät joet on mainittu Raamatussa. Ne ovat Amon, Dimon (tai Dibon) ja Nimrim. Alueella on kalkkikivi-kukkuloita, jotka ovat miltei puuttomia, mutta hyvin viljaisia. Keväällä ne kasvoivat ruohoa, ja siihen viljeltiin viljaa. Pohjoisessa on useita pitkiä ja syviä laaksoja, ja siellä oleva Nebonvuori on kuuluisa Mooseksen kuolinpaikkana.
Moabin alue jakautui kolmeen itsenäiseen osaan, ennen kuin amorilaiset valloittivat sen. Etelässä sijaitsi Arnonin kantoni (kutsuttiin "Moabin pelloiksi"). Avoimemmassa maastossa Arnonin pohjoispuolella, Jerikoa vastapäätä, Gileadin kukkuloilla oli "Moabin maaksi" nimetty alue, ja kolmannelle, merenpinnan alapuolella olevalla alueelle, joka sijaitsi Jordanin laaksossa, ei ole löydetty nimeä.
Alkuperä
Moabilaiset olivat todennäköisesti paimentolaisia Jordanian ylängöiltä. Egyptiläiset kuvailivat heitä rosvoiksi, ja heidän katsottiin kuuluvan habirutilaisiin. Heitä yleistettiin myös kutsumalla Shasuksi ja Shutuksi. Kaikki nämä tarkoittavat Levantin alueen paimentolaiskansoja. Faarao Ramesses IIn rakennuttamissa patsaissa Luxorissa on kirjoitettuna niiden maiden nimet, jotka Egypti oli valloittanut. Mu'ab on kirjoitettuna sinne muiden valtioden sekaan. Moabin pääkaupunki oli tuolloin ollut Kir-Hareshet (nykyään Kerak).
Moabilaisten ja israelilaisten välit
Moabilaiset olivat sukua israelilaisille. Moabilaisten kantaisänä oli israelilainen Terah.
Moabilaisilla oli sukulaisuhdetta Israeliin myös Jaakobin esikoisen Ruubenin kautta. Ruubenin heimo asettui asumaan Moabin alueelle. Valitettevasti se myös tarkoitti, että Ruubenin jälkeläiset enimmäkseen kuolivat kun Daavid kävi sotaa moabilaisia vastaan. Siksi Ruuben jälkeläisistä on sanottu: "Eläköön Ruuben, älköön hänen sukunsa kuolko, vaikka vähäinen on hänen miestensä määrä." (5. Moos 33:6)
Moabilaiset olivat ystävällisiä Egyptiä kohtaan, sillä heillä oli lähemmät sukulaissuhteet egyptiläisiin Joosefin kautta. Moabin suurin alttari oli nimeltään Beth-baal-me'on, joka tarkoittaa "Onin jumalan talo/alttari". Onin pääalttari oli Heliopoliissa Egyptissä, ja Joosef nai yhden Onin ylipapin tyttäristä. Mesha, Moabin kuningas rakensi tekoaltaan Beth-baal-me'Onin lähelle. (2. Kun. 3) Meshan kivessä (löydetty 1868 Dibonista) on kirjoitettu, että kuningas Mesha "tuhosi ylin sadan kaupungin alueen ja rakensi Medeban ja Beth-diblathen ja Beth-baal-me'Onin, ja hän pystytti sinne... maan/maasta". Kivi on vaurioitunut tästä kohdasta, joten emme tiedä, mitä kuningas pystytti, mutta todennäköisesti kyseessä on ollu jumalankuva, Ashtar-Chemosh.
Moabilaiset ottivat vastaan egyptiläisten suojelun, eli Egypti rakensi linnoitusten ketjun, jonka avulla Egypti pystyi pitämään Siinain hallussaan. Yksi näistä linakkeista oli Ir-Moab Arnon-joen varrella. Joosefin aikana Egypti kävi kauppaa Damaskoksen kanssa, ja kauppareitit kulkivat Moabin läpi.
Erimielisyydet kasvoivat Egyptissä olevien Jaakobin jälkeläisten ja heidän Kanaaninmaassa olevien serkkujensa kanssa. Yksi kiistanaiheista oli Beth-baal-me'Onin alttari. Pappi Pinehas sai moabilaisilta vakuutteluja, että he olivat uskollisia Jahvella ja alttari on rakennettu Hänelle "Meidän on rakennettava alttari, mutta ei polttouhria varten. Sen on oltava todisteena teille ja meille sekä myös jälkipolvillemme siitä, että mekin saamme palvella Herraa hänen pyhäkössään polttouhreillamme, teurasuhreillamme ja yhteysuhreillamme. Silloin teidän jälkeläisenne eivät voi tulevaisuudessa sanoa meidän jälkeläisillemme, ettei näillä ole osuutta Herraan." (Joos. 22:26–27) Tämä kiista todennäköisesti johti paikan nimen, 'Beth-baal-me'Onin' poistamiseen Joosuan kirjasta. Paikka on mainittu 4. Moos 32:38, josta on poistettu sana "Beth".
Moabilaisilta kiellettiin jumalanpalveluksiin osallistuminen, koska: "he eivät antaneet teille ruokaa eivätkä juomaa, kun te olitte tulossa Egyptistä, vaan palkkasivat Bileamin, Beorin pojan Mesopotamian Petorista, kiroamaan teidät." (5. Moos. 23:5) Tämä oli myös jälkipeliä Egyptissä ja Kanaaninmaassa olleiden välisistä kiistoista. Ne, jotka olivat jääneet Kanaaninmaahan, olivat palkanneet aramealaisen profeetan Bileamin (Abrahamin veljen Nahorin jälkeläinen) kiroamaan israelilaiset, jotka olivat palaamassa kotiin Moabin kautta. Israelilaiset tekivät moabilaiset hermostuneiksi, koska he olivat tuhonneet amorilaiset ja heitä oli niin paljon. Bileam kieltäytyi kiroamasta israelilaisia, kertoen Moabin kuninkaalle, että pystyi tekemään vain sen mitä Herra käski.
Väite, että moabilaiset olisivat torjuneet israelilaiset heimot vieraanvaraisesti, on arveluttava kirjallisten todisteiden varjossa. Heimot lähtivät Egyptistä ja matkustivat vaiheittain, tehden samalla kontakteja muihin heimoihin. Ensimmäiset, jotka auttoivat heitä, olivat midinialaiset (Abrahamin jälkeläisiä Keturahin kautta) heidän pyhän vuorensa, Horebin luona. Toinen kansa, joka kohdattiin oli edomilaiset (Abrahamin jälkeläisiä Saaran kautta) edomilaisten pyhän vuoren, Horin lähellä. Kulkiessaan Edomin läpi, israelilaiset kulkivat koiliseen, Moabiin. He vierailivat moabilaisessa kylässä, jossa Lootin jälkeläiset asuivat, ja Beth-baal-me'Onissa, jossa heillä oli myös veljiä. Lopulta he pysähtyivät palvomaan Nebonvuorelle (5. Moos. 49), jossa Mooses kuoli. Jokaisessa paikassa, jossa he vierailivat, vietettiin juhlaa sukulaisheimojen jälleennäkemisestä. Nämä sovinnot olivat luultavammin samanlaisia, kuin Jaakobin ja Labanin sovinto (1. Moos 31:44–54).
Moab Raamatussa (Israelin valtaamiseen saakka)
Konflikti israelilaisten ja moabilaisten välillä on ilmaistu raamatun kertomuksessa, jossa kerrotaan moabilaisten periytyvän insestisesti. Tarinan mukaan Moab oli Lootin poika, tämän vanhimman tyttären kautta, jonka kanssa Loot sai lapsen Sodoman tuhon jälkeen. Raamattu selittää sanan Moab tarkoittavan hänen isästään. Kuitenkin näiden kahden kansan välillä oli jatkuvaa kanssakäymistä ja Raamatussa Ruutin kirjassa kerrotaan kuningas Daavidin periytymisestä moabilaisesta naisesta.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan (19:30–38), Moab oli Aabrahamin veljenpojan Lootin ja tämän vanhimman tyttären lapsi, kun Ben Ammi oli Moabin puoliveli yhtä lailla insestisesti Lootin ja hänen nuorimman tyttären kautta. Samanlaiset juuret moabilaisten ammonialaisten välillä näkyy heidän yhteisessä historiassaan.
Moabilaiset asuttivat ensiksi rikkaan ylängön Kuolleen meren itäpuolelta, ja laajensivat sitten alueitaan Gileadin vuoristoon, josta edelleen maahan nimeltään Enim. Sen alkuperäisiä asukkaita kutsuttiin refalaisiksi. Jordan-joen yli tulleet amorilaiset heimot olivat karkottaneet refalaiset etelään. Nämä amorilaiset, jotka on kuvailtu raamatussa kuningas Sihonin alamaisiksi, työnsivät moabilaiset Arnon-joen eteläpuolelle, josta muodostui Moabin pohjoinen raja. Israelilaiset eivät kulkeneet moabilaisten alueen läpi matkallaan luvattuun maahan (Tuom. 11:18), mutta valloittivat Sihonin kuningaskunnan ja pääkaupungin Hesbonin. Kanaaninmaan valloituksen jälkeen Moabin suhteet Israeliin olivat vaihtelevia: joskus he olivat sodassa ja joskus rauhassa. Benjaminin heimon kanssa heillä oli viimeinen suuri taistelunsa. Moab oli tuolloin liitossa ammonialaisten ja amalekialaisten kanssa. Benjaminilainen tuomari Ehud, Geran poika tappoi moabilaisten kuninkaan Eglonin ja johti israelilaisten armeijan moabilaisia vastaan Jordan-joella, lyöden heidät.
Ruutin kirjassa kerrotaan toisaalta ystävällisestä kanssakäymisestä israelilaisten ja moabilaisten välillä Betlehemissä, yhdessä Juudan heimon kylässä. Ruutin jälkeläisellä, kuningas Daavidilla oli siis moabilaista verta suvussaan. Hän lähetytti vanhempansa Moabin kuninkaan (joka saattoi olla Daavidille sukua) suojaan, kun kuningas Saul painosti häntä. Mutta siinä ovatkin ainoat ystävälliset suhteet. Seuraavan kerran moabilaiset mainitaan Daavidin sotasaavutuksissa. Moab saattoi olla israelilaisen kuvernöörin hallussa tuona aikana; nimittäin palanneiden pakkosiirtolaisten mukana palasi Juudeaan suku nimeltään Pahath-Moab, joka tarkoittaa "Moabin hallitsijaa".
Itsenäisyyden takaisin vaatiminen
thumb|272px|Levantin kartta vuodelta noin [[830 eaa.
]] Israelin kuningaskunnan jakautuessa kuningas Rehabeamin kaudella, Moab jäi pohjoisen valtakunnan vaikutukseen ja pysyi kuningaskunnan vasallina Ahabin kuolemaan asti. Kun moabilaiset kieltäytyivät maksamaan veroja ja vaativat itsenäisyyttä, Juudan kuningaskunta hyökkäsi Moabiin.
Ahabin kuoleman jälkeen moabilaiset kapinoivat Joramia vastaan Meshan johdolla. Joram liittoutui Juudan ja Edomin kuninkaiden kanssa. Raamatun mukaan profeetta Elisa määräsi israelilaisten kaivaa puronuomaan kuoppia vieri viereen, jotka täyttyivät ihmeen kaupalla vedellä, joka heijastui aamuauringon valossa aivan veren värisenä. Moabilaiset luulivat kuninkaiden taistelevan toisiaan vastaan ja yliluottavaisina moabilaiset lähtivät ryöstämään vihollistensa leirejä, ja israelilaiset löivät moabilaiset. Meshan kuvauksissa Meshan steelassa hän oli kuitenkin voittoisa ja saavutti itsenäisyyden. Elisan kuolinvuotena moabilaiset hyökkäsivät Israeliin, ja myöhemmin auttoivat Nebukadnessaria tämän sotaretkessään kuningas Jojakimiä vastaan.
Moab on useaan otteeseen mainittu profeetallisissa kirjoissa ja kahdessa kappaleessa Jesajan kirjassa (15–16) ja Jeremian kirjan luvussa 46. "Moabin taakka" on näissä otettu esiin, ja niissä valaistaan maan kohtaloa. Sen vauraus ja ylpeys, joiden israelilaiset uskoivat johtuvan Herran vihasta ja halveksinta Israelia kohtaan on usein huomioitu.
left|thumb|[[Meshan steela valokuvattua 1891. Stele kuvailee kuningas Meshan sotia israelilaisia vastaan.]]
Nimrudista löydetyistä savilaatoista löytyy Assyrian kuningas Tiglatpileser III:n meriittilistasta Moabin kuningas Salmanu. (ehkä sama kuin Salman, joka tuhosi Bet-Arbelin Hoosean kirjassa 10:14) Sargon II mainitsee myös omassa savilaatassaan moabilaisten, filistealaisten, juudealaisten ja edomilaisten yhteisen kapinan, mutta toisessa laatassa kerrotaan Moabin hallitsijan Kemos-Nadabin antaneen lahjoja Sargonille tämän suuruutensa vuoksi. Toinen moabilainen kuningas, Muẓuri ("egyptiläinen"?) on mainittu Assarhaddonin ja Assurbanipalin merkinnöissä, ja tämän mahdollinen seuraaja Kaasḥalta on Assurbanipalin merkinnöissä.
Romahtaminen
Persian valtakunnan aikana Moab hävisi historiallisista kirjoituksista. Sen maille tunkeutui jatkuvasti heimoja Pohjois-Arabiasta, mm. kedariitteja, ja myöhemmin nabatealaisia, joka romahdutti valtakunnan. Nehemian kirjassa arabit ovat ammonialaisten liittolaisia moabilaisten sijasta. Moab kuitenkin säilyi alueen tunnettuna nimenä, johtuen Raamatun kirjoituksista. Ristiretkien aikaan alue valloitettiin ja sinne rakennettiin linnoitus nimeltään Krak des Moabites puolustamaan Israelin kuningaskunnan eteläisiä maita.
Talous
Moabissa oli lukuisia luonnonrikkauksia, kuten kalkkikiveä, suolaa ja balsamia Kuolleen meren alueella. Moabilaiset asuttivat asuinkelpoiset alueet Kuninkaan tien varrella, joka oli muinainen kauppareitti Egyptin, Mesopotamian, Syyrian ja Anatolian välillä. Kaupankäynti reitin varrella antoi paljon voittoja moabilaisille, edomilaisille ja ammonialaisille.
Moabilaiset viljelivät hieman maata, mutta myös paimentolaisuutta harjoitettiin.
Uskonto
Viittaukset Moabin uskonnosta ovat vähäiset. Suurin osa moabilaisista oli polyteistisiä kuten monet muutkin varhaiset seemiläiset kansat; ja he kutsuivat israelilaisia uhrijuhliinsa. Moabilaisten pääjumala oli Kemos, joten israelilaiset joskus kutsuivat moabilaisia "Kemosin kansaksi" Ajoittain, etenkin kuivalla kaudella, moabilaiset tarjosivat Kemosille ihmisuhreja, kuten Mesha antoi oman perillisensä, poikansa uhrattavaksi. Myös Salomo rakensi Jerusalemin itäpuoliselle vuorelle uhripaikan Kemosille, joka tuhottiin vasta Josian hallintokaudella. Meshan kivi mainitsee myös Kemosin puolison, Astar-Kemosin, ja jumala Nebon, joka tarkoittanee Babylonian jumalaa Nabua. Baal-Peorin tai Peorin kulttiin on kuulunut seksuaaliset riitit, joiden merkitystä on todennäköisesti suurenneltu.
Juutalaisessa laissa
Koska moabilaiset vastustivat israelilaisten Kanaaninmaan valloitusta, heidät erotettiin juutalaisesta yhteisöstä amonilaisten kanssa kymmenen sukupolven ajaksi. Tätä lakia rikottiin pakkosiirtolaisuuden aikana. Kuitenkin Esra ja Nehemia ottivat takaisin tämän käytännön. Diasporassa rangaistiin myös kuninkaallisia, sillä kuningas Salomon haaremissa oli moabilaisia naisia.
Toisaalta Betlehemin efraimilaiset Kiljon ja Mahlon olivat naimisissa moabilaisten Orpan ja Ruutin kanssa, ja myöhemmin miehensä kuoltua, Ruut menee Boasin kanssa naimisiin. Boas oli Daavidin iso-isoisä, jonka moabilaisia juuria ei ole peitelty. Talmudin selitys tähän on, että laki koskee vain moabilaisia ja ammonialaisia miehiä, ei ollenkaan naisia.
Rae (kirjain)
Rae äännetään yleensä.
Pöylän linnanmäki
Pöylän linnanmäki on Varsinais-Suomessa Salossa Angelniemen Pöylässä sijaitseva linnavuori.
Arrivi e partenze
Arrivi e partenze on italialaisen poplaulaja Neffan kolmas albumi joka julkaistiin 11. toukokuuta 2001
Pöylän linnanmäki
Linnanmäki
Linnanmäki sijaitsee 12,5 km Halikon kirkosta länsilounaaseen. Mäki kuuluu kallioselänteeseen, jollaiset halkovat Halikon ja Sauvon peltomaisemaa yleisesti. Seututie 110 ohittaa kohteen 2,2 kilometrin päässä ja kohteeseen pääsee poikkeamalla siitä yhdystielle 1812. Mäki kohoaa yli 55 metriä korkeamalle kuin viereiset pellot, jossa kulkee Ruonanjokeen yhtyvä Ketunniitunoja. Linna erottuu muusta mäestä sen jyrkkyyden ja kallioisuuden vuoksi. Kallioaluetta kiertää yhteensä noin 90 metriä pitkä kivistä rakennettu valli. Pisin yhtenäinen osa vallia sijaitsee laen länsi- ja eteläpuolella. Itä- ja pohjoispuolella vallit ovat lyhyempiä. Puolustusta on helpottanut luoteiskulmassa ja itäpuolella olevat jyrkänteet. Vallin sisälle jäävä linnanpiha on pieni ja kivinen.
Tutkimukset
Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1955 (Anna-Kerttu Koskimies), 1968 (Oiva Keskitalo), 1998 ja 1998 (Esa Mikkola) sekä 2013 (Kaisa Lehtonen).
Vadnagar
Vadnagar on pieni Intian Gujaratin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Sieltä on noin sata kilometriä Ahmedabadiin.
Historia
Vadnagar mainitaan 600-luvulla eläneen kiinalaisen matkailija Xuanzangin teoksissa nimellä Anandapura. Hän kertoo alueella olleen buddhalaisia temppeleitä, joissa eli alle tuhat munkkia. 1600-luvulla suurmogulien keisari Akbarin hovihistorioitsija Abul Fazl mainitsee Vadnagarin olleen kukoistava kaupankäynnin keskus. Alueella on ollut asutusta noin 2500 vuotta.
Maanjäristyksessä vuonna 2001 vaurioituneen Vadnagarin arkeologisen museon tilalle avattiin vuonna 2018 uusi museo. Yksi Xuanzangin mainitsemista luostareista onnistuttiin kaivamaan esille vuonna 2008. Todisteeksi alueen muinaisesta vauraudesta seudulta on löytynyt kolikoita kuudelta eri aikakaudelta.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 27 790. Suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa 92 prosenttia väestöstä, toiseksi suurin on islam, jonka kannattajia on hieman yli 7 prosenttia.
Outi Borgenström
Outi Päivikki Borgenström (aik. Borgenström-Anjala, o.s. Borgenström, s. 24. tammikuuta 1956 Tampere) on entinen suomalainen suunnistaja.
Borgenströmin suurin saavutus on maailmanmestaruus vuodelta 1979. Tämän lisäksi hän voitti MM-pronssia 1974. Hän sijoittui henkilökohtaisessa MM-kisassa vuonna 1976 yhdenneksitoista, 1978 kuudenneksi, 1981 viidenneksi ja 1983 seitsemänneksi. Viestijoukkueen mukana hän oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 1978. Lisäksi hän saavutti MM-viestihopeaa 1976 ja 1981, oli viides 1974 ja kahdeksas 1983. Hänen piti kilpailla viestijoukkueessa myös 1979, mutta henkilökohtaisessa kilpailussa voittamansa MM-kullan jälkeen hän osallistui samana iltana tanssiaisiin, jossa venäytti nilkkansa nivelsiteet.
Borgenstöm voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1977. PM-hopeaa hän saavutti vuosina 1980 ja 1982. Henkilökohtaisia Suomen mestaruuksia hänellä on normaalimatkalla neljä (1976, 1978, 1981 ja 1983) ja pitkällä matkalla kaksi (1981 ja 1983). Lisäksi hän voitti yösuunnistuksen Suomen mestaruuden vuonna 1983.
Borgenströmin ja hänen aviomiehensä Ari Anjalan esikoinen Topi syntyi heinäkuussa 1984. Lapsen syntymän jälkeen Borgenström-Anjala palasi vielä suunnistukseen, mutta ei noussut enää maailman huipulle. Hän oli kuitenkin voittamassa Tiomila-viestiä Tampereen Pyrinnön joukkueessa vuonna 1990. Topi Anjala on ollut 2000-luvulla suunnistuksen SM-mitalisti ja MM-kisaedustaja.
Siviiliammatiltaan Borgenström on luokanopettaja. Urallaan hän edusti Hyvinkään Rastia, Kangasalan Kisaa, Tampereen Pyrintöä ja Ikaalisten Nousevaa Voimaa.
Vuonna 1979 hänet valittiin vuoden suomalaiseksi naisurheilijaksi ja Vuoden urheilija -äänestyksessä hän oli toinen. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin valtion Pro Urheilu -tunnustuspalkinto.
Ruben Sverre Gjertsen
Ruben Sverre Gjertsen (s. 1977 Volda) on norjalainen säveltäjä. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty eri puolilla Eurooppaa.
Gjertsen voitti Spellemannprisenin (2009) ja Arne Nordheim -palkinnon (2010). Hänen musiikkiaan on esitetty Norjan lisäksi myös Itävallassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Islannissa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa, myös ISCM World Music Days -tapahtumassa.
Piet de Jong
Petrus Jozef Sietze ”Piet” de Jong (3. huhtikuuta 1915 Apeldoorn – 27. heinäkuuta 2016 ) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä vuosina 1967–1971. Hän kuului Katoliseen kansanpuolueeseen.
Jong syntyi Apeldoornissa ja nousi maansa puolustusministeriksi 1963. Pääministerin virassa häntä edelsi Jelle Zijlstra ja seurasi Barend Biesheuvel.
Kirsti Lagerspetz
Lagerspetz valmistui ylioppilaaksi vuonna 1950, filosofian kandidaatiksi vuonna 1955 ja lisensiaatiksi vuonna 1962 Helsingin yliopistosta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1964. Lisäksi hän teki opinto- ja esitelmämatkoja moniin Euroopan maahan sekä Yhdysvaltoihin ja Japaniin.
Vuonna 1978 Lagerspetz sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon ja oli vuonna 1984 Vuoden professori.
Kirsti Lagerspetzin isä oli filosofi Erik Ahlman. Hänen puolisonsa oli eläintieteilijä, professori Kari Lagerspetz. Kirsti ja Kari Lagerspetzin poikia ovat pianisti Juhani Lagerspetz ja professorit Eerik Lagerspetz, Mikko Lagerspetz ja Olli Lagerspetz.
Porin Ässien SM-liigakausi 1993–1994
Porin Ässien SM-liigakausi 1993-1994 oli jääkiekkoseura Porin Ässien 18. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 38. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 1992-1993 joukkue oli sijoittunut lopulta neljänneksi. liigakauden 1993-1994 runkosarjan avausottelu oli 18. syyskuuta 1993 Hakametsän hallissa Tapparaa vastaan ja runkosarjan päätösottelu 13. maaliskuuta 1994 kotona Kuopion KalPaa vastaan. Ässät pääsi pudotuspeleihin, mutta hävisivät puolivälieräsarjan Tapparalle lähtökohdat kauteen
runkosarja
Heti kauden avausviikonloppuna Ässät näytti kykynsä, ensin se kukisti vieraissa Tapparan 0-6, ja seuraavana päivänä Porissa JyP HTn jatkoajan jälkeen 5-4. Kauden alkuun Ässät esiintyy eritoten vahvana kotijoukkueena, ensimmäinen tappio kotikaukalossa tulee vasta sarjan kymmenennellä kierroksella. Joulutauolle Ässät lähti häviten yllättäen Reippaalle. Tauon jälkeen Ässät voittaa 11 pelistä 4, pelaa tasan 3 ja näin ollen häviää suoraan neljästi. Helmikuun maaottelutauon jälkeen Ässät voittaa 6 pelistä 5, ja ainoa pistemenetyskin tuli Hämeenlinnassa hpkta vastaan, jolloin pisteet jaettiin tasan. Ässät kiilaa hienon runkksarjan loppunsa ansiosta runkosarjassa toiseksi. Ässien pudotuspelivastustajaksi tulee siis puolivälierissä Boris Majorovin valmentama Tappara.
pudotuspelit
Ässät lähtee Tapparaa vastaan suurena ennakkosuosikkina. Erityisesti kotiedun ennakoitiin olevan Ässien yksi valteista. Kaikkien yllätykseksi Tappara riistääkin tämän edun heti sarjan avausottelussa 3-4. Seuraavassa pelissä Tapparan yllätyksen etu toimi jälleen. Tappara aloitti vahvasti ja teki jo ottelun toisella minuutilla 2 maalia. Tappara lopulta voitti 5-2 ja sai näin "ottelupallon" itselleen. Ässien päävalmentaja korosti pelin jälkeen positiivista asennetta vaikean tilanteen keskellä. Kapteeni Olli Kaski taas totesi medialle että tähän astisissa otteluissa oli nähty vain 95% pelaavan Ässät. Sarjan kolmannessa pelissä Porissa tuo puuttunut 5 prosenttia näytti löytyneen. Kun Ässät voitti 7-4. Tappara aloitti neljännen pelin jälleen kotonaan vahvasti. Tappara iskee puolen minuutin jälkeen johtoon. Ässät selviää erästä tasatuloksella Ari Saarisen maaleilla. Toinen erä oli Ässien, Ässät tekee 3 maalia ja menee ratkaiseva tuntuisesti johtoon 2-5. Kolmannessa erässä Tappara tekee vielä kaksi maalia muttei pääse tasoihin. Sarja siis venyi ratkaisevaan 5 peliin Porin Isomäkeen. Viidenteen peliin toi myös lisäjännitystä se, meneekö Ässien maalitykki Arto Javanainen yksin pudotuspelien kaikkien aikojen maalitilaston kärkeen. Ennen ottelua mies oli tasapisteissä Tapparan silloisen joukkueenjohtaja Timo Suden kanssa 38 maalilla. Javanainen sai kyllä pelissä kiekon maaliin, mutta maali hylättiin maalin siirtymisen takia.
6000 potilaista katsojaa saakin heti erän alkuun unelmien täyttymyksen kun Ässien Fandul teki avausmaalin. Tappara kuitenkin tiivistää puolustuspeliään ja ottaa myöhemmin pelin haltuun. Tappara menee lopulta johtoon toisen erän viime hetkillä, kun Ässät hankkii 2 jäähyä perätysten. Viimeisellä sekunnilla kiekko lipuu Takon selän taakse. Tästä Ässät ei enää toipunut, kolmannessa erässä Tapparan Pauli Järvinen tekee vielä 2 maalia, toisen tyhjiin, jonka jälkeen Isomäen yleisö suuttuu ja heittää mm pulloja ja muita roskia turhautuneena jäälle. Jää joudutaan lopulta ajamaan uudestaan ennen kuin peliä päästiin jatkamaan. Ässiä tämä kannattajien häiriköinti ei auttanut. Kausi päättyi siis suureen pettymykseen.
oukkue kaudella 1993-1994
Maalivahdit
Snookerin ranking-pisteet
Snookerin ranking-pisteitä kerätään Snookerin ammattilaiskiertueella, jossa pelataan ranking-turnauksia. Kunkin ammattilaispelaajan pisteet lasketaan kumulatiivisesti aina kahden peräkkäisen kauden ajalta.
Pelaaja saa turnauksesta pisteitä sen mukaan, mihin vaiheeseen asti hän on turnauksessa edennyt. Vaiheita ovat finaali (2 parasta), semifinaali (4 parasta), neljännesfinaali tai puolivälierä (8 parasta), 16 parasta, 32 parasta sekä näitä vaiheita edeltävät karsintakierrokset. Varsinainen pääturnaus alkaa yleensä vaiheesta 32 parasta.
Joistakin turnauksista saa enemmän pisteitä kuin toisista. Esimerkiksi kauden huipennuksesta maailmanmestaruusturnauksesta saa enemmän pisteitä kuin muista turnauksista. Toiseksi arvokkain, ja toiseksi arvostetuin, turnaus on UK Championship -turnaus, joka on syyskauden päätösturnaus.
Listat
Ranking-pisteet kiinnitettiin vuoteen 2010 saakka kauden osalta kauden päättävien MM-kisojen jälkeen. Pisteet lisättiin edellisen kauden pisteisiin, ja näin saatiin aikaan virallinen ranking-lista koko seuraavalle kaudelle. Listan 16 parasta palaajaa sijoitettiin (lähes) jokaiseen turnaukseen suoraan 32 parhaan pelaajan kaavioon, eikä heidän tarvinnut pelata karsintakierroksilla.
Vuonna 2010 alkaneella kaudella 2010–2011 otettiin käyttöön samanlainen lista kuin esimerkiksi tenniksessä. Listaa päivitetään kauden aikana kolmesti, ja siihen otetaan mukaan kahden vuoden aikana saadut pisteet. Nykyään siis ei sijoitus 16 parhaan joukossa kauden alkaessa takaa pääsyä turnausten päätapahtumaan koko kaudeksi, vaan listasijoitus muuttuu turnausmenestyksen mukaisesti.
Live at Massey Hall 1971
Live At Massey Hall on vuonna 2007 julkaistu Neil Youngin livealbumi. Albumi on äänitetty 19. tammikuuta 1971 Toronton Massey Hallissa Journey Through the Past -kiertueen aikana. Young esiintyy konsertissa yksin ja soittaa akustisesti kitaraa ja pianoa. Albumi on toinen julkaisu Youngin "Archives Performance" -sarjasta.
Useat konsertin kappaleista olivat tuntemattomia yleisölle, vaikka kappalevalikoima olikin samanlainen kuin muissa konserteissa kiertueen aikana. 18 kappaleesta, jotka Young esitti tässä konsertissa ainoastaan 8 oli julkaistu aiemmin levyillä. Näihin kuuluvat kappaleet, jotka Young oli levyttänyt Buffalo Springfieldin ja Crosby, Stills, Nash & Youngin kanssa tai julkaissut jollakin kolmesta sooloalbumistaan, jotka olivat ilmestyneet siihen mennessä.
Viisi konsertin kappaleista julkaistiin seuraavana vuonna ilmestyneellä albumilla Harvest, vaikkakin kappaleessa "A Man Needs a Maid" on huomattavia eroja sanoituksessa. "Bad Fog of Loneliness" on julkaistu ensimmäistä kertaa tällä albumilla. Neljä kappaleista julkaistiin myöhemmillä 1970-luvun albumeilla. "Love in Mind" ja "Journey Through the Past" ilmestyivät livealbumilla Time Fades Away vuonna 1973, jota ei ole julkaistu toistaiseksi CD-muodossa. "See the Sky About to Rain" ilmestyi erilaisella sovituksella vuonna 1974 albumilla On the Beach. "Dance Dance Dance" ilmestyi ensimmäisen kerran Crazy Horsen vuonna 1971 ilmestyneellä debyyttialbumilla ja uudella sanoituksella ja nimellä "Love Is a Rose" kokoelma-albumilla Decade vuonna 1977. Kappaleesta teki myöhemmin oman versionsa Linda Ronstadt.
Kappaleet
Kaikki kappaleet Neil Youngin.
Sani (kirjain)
Sani (asomtavruli Ⴑ, nuskhuri ⴑ, mkhedruli ს) on 20. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Sani äännetään yleensä.
Greg Rallo
Greg Rallo (s. 26. elokuuta 1981) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Texas Starsissa.
Varaamaton Rallo pelasi kaksi kautta Texas Starsissa ennen kuin allekirjoitti yhdne vuoden NHL-sopimuksen Florida Panthersin kanssa 2. heinäkuuta 2011. Kaudella 2011-2012 hän teki NHL-debyyttinsä 30-vuotiaana Carolina Hurricanesia vastaan 18. joulukuuta 2011. Heinäkuussa 2012 hän teki vuoden jatkosopimuksen.
Kolmen Floridan organisaatiossa kiekkoillun kauden jälkeen Rallo palasi Texasiin vuoden mittaisella sopimuksella elokuussa 2014.
Baker Lake
Baker Lake  on noin 1 900 asukkaan kylä Kanadassa Kivalliqin alueella Nunavutin territoriossa. Se sijaitsee 320 kilometrin päässä Hudsoninlahden länsirannalta, Thelonjoen suulla Baker Lake -järven rannalla.
Baker Laken kylästä kotoisin ovat kansainvälisestikin tunnetut taiteilijat Simon Tookoome, Jessie Oonark ja Luke Anguhadluq.
Historia
Turkiskauppaa harjoittanut Hudson's Bay Company perusti Baker Laken kylään kauppa-aseman vuonna 1916. Kylään perustettiin anglikaanisen kirkon lähetysasema vuonna 1927. Kanadan ratsupoliisin paikallinen tukikohta perustettiin 1930, mutta kaupungissa oli ollut ratsupoliisin edustaja jo vuodesta 1915 lähtien. Vuonna 1957 kylään rakennettiin pieni sairaala, ja alueellinen koulu avattiin 1958.
Liikenne
Alueella ei ole maanteitä eikä rautatietä. Baker Laken lentoasemalta on lentoyhteyksiä Rankin Inletiin ja muualle Kanadaan.
Sauber
Alfa Romeo F1 Team Stake (kilpaillut aiemmin nimillä Sauber F1 Team, Alfa Romeo Racing, Alfa Romeo Racing ORLEN ja Alfa Romeo F1 Team ORLEN) on Peter Sauberin perustama sveitsiläinen Formula 1 -talli.
Sauberin ensiesiintyminen sarjassa tapahtui kaudella 1993, jolloin sen kuljettajina ajoivat suomalainen Jyrki Järvilehto ja itävaltalainen Karl Wendlinger. Heti ensimmäisessä kilpailussaan talli sai ensimmäiset pisteet Jyrki Järvilehdon ansiosta. Sauber ajatti autojaan yksityisenä tallina kaudesta 1993 kauteen 2005. Kausi 2005 jäi Sauberin viimeiseksi yksityistallina, sillä saksalainen autovalmistaja BMW osti enemmistön tallista vuonna 2005. Kaudesta 2006 alkaen talli jatkoi nimellä BMW Sauber F1 Team, mutta kaudesta 2010 Peter Sauber osti osuutensa takaisin BMW:n päätettyä lähteä Formula 1:stä. Talli jatkoi silti BMW Sauberin nimellä. Kaudesta 2011 talli eteenpäin kilpailee virallisesti Sauber-nimellä. Sauberille moottoreita on toimittanut muun muassa Ferrari, jotka talli nimesi sponsorinsa Petronasin mukaan.
Kausina 1993–2005 Sauber osallistui 218 kilpailuun. Maaliin tallin autot pääsivät 257 kertaa keräten 93 pistettä. Parhaaksi saavutukseksi jäi kuusi kolmatta sijaa. Lähimpänä voittoa talli oli Monacossa 1996, kun Heinz-Harald Frentzen joutui tekemään kaksi perättäistä varikkopysähdystä kolaroituaan Eddie Irvinen kanssa. Lopputuloksena tällöin oli neljäs sija. Toisen kerran voitto oli lähellä Ranskan GP:ssä kaudella 1999, kun johdossa ollut Jean Alesi liukasteli ulos kaatosateessa juuri ennen turva-auton radalle tuloa. Sauber on nykyisistä talleista saavuttanut eniten palkintosijoja ilman voittoa.
Jyrki Järvilehdon lisäksi suomalaisista Sauberilla ovat ajaneet kaudella Mika Salo ja kaudella  Kimi Räikkönen.
Tallin taustaa
thumb|230px|[[Sauber C9.]] Ennen F1-tallinsa perustamista Sauber rakensi kilpa-autoja. Ensimmäinen Sauberin rakentama auto nimettiin C1-nimiseksi. Se rakennettiin vuonna 1970. Sauber ja Mercedes aloittivat pian yhteistyönsä. Vuonna 1989 Sauber-Mercedes C9 ajoi Le Mansin 24 tunnin ajossa kaksoisvoittoon. He voittivat myös vuonna 1990. Sauber-Mercedes kilpaili muun muassa Jaguaria ja Porschea vastaan. World Sportscar Championship -sarjassa Sauber ajatti C11-autossa muun muassa Michael Schumacheria ja Karl Wendlingeriä, jotka ajoivat myöhemmin F1-sarjassa.
Mercedesin ja Sauberin alkuperäinen suunnitelma oli tuoda F1-sarjaan oma talli kaudeksi 1992, mutta 1990-luvun lamavuodet saivat saksalaiset hylkäämään suunnitelmansa. Tästä huolimatta Sauberin tukeminen kulissien takana jatkui, mistä osoitukseksi nousi autojätin rahoittama Sauberin uusi tehdas Sveitsin Hinwiliin.
Kausi 1993
Kausi 1993 oli Sauberin ensimmäinen F1-sarjassa. Talli käytti autonaan C12-autoa, jota ajoivat itävaltalainen Karl Wendlinger ja suomalainen JJ Lehto. Moottorit tallille toimitti Ilmor ja renkaat puolestaan Goodyear.
Heti kauden ensimmäisessä kilpailussa Etelä-Afrikan GP:ssä talli sai ensimmäiset pisteensä, kun Lehto onnistui ajamaan viidenneksi saaden kaksi MM-pistettä. Wendlinger joutui keskeyttämään kilpailun. Brasilian GP:n aika-ajoissa Lehto ja Wendlinger onnistuivat ajamaan ruutuihin seitsemän ja kahdeksan, mutta kilpailu päättyi kummankin keskeytykseen. Niin ikään Euroopan Grand Prix'n hyvin sujunut aika-ajo päättyi jälleen kummankin keskeytykseen. San Marinossa Lehto ylsi neljänneksi ja sai kolme pistettä. Espanjasta, Monacosta, Kanadasta, Ranskasta, Britanniasta ja Saksasta oli tuloksena vain keskeytyksiä ja pisteettömiä sijoja. Unkarin GP:ssä Wendlinger avasi vihdoin pistetilinsä ollen kilpailun kuudes. Belgiasta ei pisteitä saatu. Menestys sai jälleen jatkoa, kun Wendlinger ajoi ensin Italian GP:ssä neljänneksi ja Portugalin GP:ssä viidenneksi. Kahdesta viimeisestä osakilpailusta talli ei saanut enää pisteitä.
Talli sai esikoiskaudeltaan kokoon 12 pistettä. Valmistajien MM-sarjassa talli sijoittui seitsemänneksi.
Kausi 1994
Toiselle kaudelleen talli lähti C13-autolla ja kuljettajinaan saksalainen Heinz-Harald Frentzen ja edelliskauden tapaan Sauberin kuljettajana toiminut itävaltalainen Wendlinger. Sauberia vauhdittivat nyt Mercedes-Benzeiksi nimetyt Ilmorin V10-moottorit, Mercedeksen ostettua Ilmorista 25 prosenttia. Renkaat toimitti Goodyear.
Jälleen kauden ensimmäisessä kilpailussa tallin pistetili aukeni, kun Wendlinger ajoi kuudenneksi Brasilian GP:ssä. Frentzen jatkoi tallin pistemäärän kartuttamista ajamalla viidenneksi Tyynenmeren GP:ssä. Surullisessa San Marinon GP:ssä Wendlinger ylsi neljänneksi. Samassa kilpailussa Frentzen jäi niukasti pisteiden ulkopuolelle ollen seitsemäs. Monacon GP:ssä Wendlinger kolaroi rajusti aika-ajoissa ja vaipui koomaan. Wendlingerin kolarin jälkeen Sauber päätti vetäytyä kilpailusta. Monacon kilpailusta alkoi samalla kolme kilpailua kestänyt pisteetön putki, joka katkaistiin Ranskan GP:ssä. Siellä Frentzen ajoi neljänneksi ja Wendlingeriä korvannut italialainen Andrea de Cesaris oli kuudes. Lehto korvasi de Cerasisin Japanin GP:stä lähtien. Kauden loppupuolella saavutettiin viimiset pisteet Frentzenin oltua kuudes Euroopan ja Japanin GP:ssä.
Talli keräsi jälleen 12 pistettä, mutta sijoitus MM-sarjassa tipahti pykälällä, kun Jordan kiilasi tallin ohi viidenneksi.
Kausi 1995
Kaudelle 1995 Sauber lähti C14-autolla kuljettajinaan Frentzen ja auton rattiin paluun tehnyt Wendlinger. Talli käytti Cosworthin moottoreita ja Goodyearin renkaita.
Tallin pistesaldo avautui Argentiinan GP:ssä, jossa Frentzen ajoi viidenneksi. Sitä seuranneessa San Marinon GP:ssä Frentzen ylsi jälleen pisteille, kun hän oli lopputuloksissa kuudes. Espanjan GP:n heikot esitykset johtivat siihen, että Sauber erotti kesken kauden Wendlingerin tallista ja otti hänen tilalleen ranskalaisen Jean-Christophe Boullionin. Hänen ensimmäinen kilpailunsa oli Monacon GP, jossa Frentzen ajoi kuudenneksi. Kanadan ja Ranskan GP:stä talli sai 0 pistettä. Britanniasta talli sai yhden pisteen, kun Frentzen ajoi kuudenneksi. Boullion lunasti odotuksensa vasta Saksan GP:ssä, kun hän oli kilpailun viides. Unkarissa Frentzen oli puolestaan kuudes. Belgiassa hän ajoi jo neljänneksi. Italian GP:ssä talli saavutti ensimmäisen palkintosijan, kun Frentzen ajoi kilpailun kolmanneksi. Vastaavasti Boullion oli kilpailun kuudes. Kauden viimeinen pistesija saavutettiin Portugalin GP:stä. Huonoja esityksiä antanut Boullion korvattiin Japanin GP:stä lähtien Wendlingerillä. Talli ei kuitenkaan enää saavuttanut pisteitä.
Talli saavutti 18 pistettä, kuusi pistettä enemmän kuin edellisellä kaudella. Lisäksi talli sai historian ensimmäisen palkintosijoituksen. MM-sijoitus nousi takaisin seitsemänneksi.
Kausi 1996
Kaudeksi 1996 Sauber nimitti kuljettajikseen britti Johnny Herbertin ja edelliskauden kuljettajansa Heinz-Harald Frentzenin. Uusi auto puolestaan nimitettiin C15-nimiseksi. Moottorit tulivat edelliskauden tapaan Cosworthin tehtaalta. Renkaat tallille valmisti Goodyear. Tallia vaivasi tekniset murheet - keskeytyksiä kasaantui 15 kappaletta.
Kausi käynnistyi tallin kannalta katastrofaalisesti, kun talli ei saanut pistettäkään viidessä ensimmäisessä kilpailussa. Vasta kuudennessa kilpailussa, Monacon GP:ssä talli sai ensimmäiset pisteet Herbertin ajaessa kolmanneksi ja Frentzenin neljänneksi. Frenzen ylsi neljänneksi myös seuraavana vuorossa olleessa Espanjan GP:ssä. Kanadan, Ranskan, Britannian, Saksan, Unkarin, Belgian, Italian ja Portugalin GP:istä talli ei saanut pistettäkään. Kauden viimeinen piste saavutettiin Japanin GP:stä, jossa Frentzen oli kuudes.
MM-pisteitä talli keräsi kaudelta yhteensä 11 - seitsemän vähemmän kuin edellisellä kaudella. Tallin sijoitus ei kuitenkaan heikennyt MM-sarjassa.
Kausi 1997
Kauteen 1997 talli lähti C16-nimisellä autolla. Autoa ajoivat Herbert ja tallille uusi kuljettaja italialainen Nicola Larini. Renkaat olivat edelleen Goodyearin, mutta Cosworthin moottorit vaihtuivat Ferrarin rakentamiin voimanlähteisiin. Moottorit tosin nimettiin tallin sponsorin Petronasin mukaan.
Kausi alkoi heti pistesijalla, kun Larini oli Australian GP:n kuudes. Brasiliasta talli jäi ilman pisteitä, mutta Argentiinan GP:stä talli sai kolme pistettä. San Marinon ja Monacon GP:stä talli ei saanut pisteitä. Herbert katkaisi pisteettömyyden Espanjan GP:ssä ollen kilpailun viides. Samaan kilpailuun talli vaihtoi Larinin tilalle Gianni Morbidellin. Kanadan GP:ssä Herbert uusi sijoituksensa ajamalla jälleen viidenneksi. Ranskan osakilpailuun tultaessa talli tiedotti vaihtaneensa Morbidellin argentiinalaiseen Norberto Fontanaan. Kolmen pisteettömän kilpailun jälkeen Morbidelli palasi rattiin. Unkarissa Herbert ylsi jälleen kolmanneksi. Herbert saavutti kauden viimeiset pisteet ollen Belgian GP:n neljäs ja Japanin GP:n kuudes.
Sauber saavutti 16 kappaletta pisteitä. Tallien MM-sarjassa se oli edelleen seitsemäs.
Kausi 1998
Uuteen kauteen Sauber lähti C17-autolla kuljettajinaan ranskalainen Jean Alesi ja britti Johnny Herbert. Edellisen kauden tapaan moottoreina olivat Ferrarin Petronaksi nimetyt moottorit, ja renkaina Goodyearit.
Kausi alkoi pistesijalla Australian GP:stä, kun Herbert ajoi kuudenneksi. Brasiliasta talli ei saanut pisteitä, mutta seuraavana ajetussa Argentiinan GP:ssä Alesi oli viides. San Marinon GP:ssä Alesi oli kuudes. Espanjassa, Monacossa, Kanadassa, Ranskassa, Britanniassa, Itävallassa, Saksassa ja Unkarissa talli jäi ilman pisteitä, mutta Alesi katkaisi pisteettömän putken Belgian GP:n kolmannella sijallaan. Italian GP:ssä Alesi oli jälleen pisteillä, kun hän ajoi viidenneksi. Kauden kahdesta viimeisestä kilpailusta, Luxemburgin ja Japanin GP:stä talli ei saavuttanut pisteitä.
Talli kokosi kymmenen MM-pistettä, jotka oikeuttivat kuudenteen sijaan.
Kausi 1999
thumb|200px|Sauberin C18-auto näyttelyssä
Kauden kahdesta ensimmäisestä kilpailusta talli sai vain neljä keskeytystä. Ensimmäinen piste saatiin San Marinon GP:stä, jossa Alesi ajoi kuudenneksi. Samassa kilpailussa Diniz keskeytti. Kahdesta seuraavasta kilpailusta talli sai jälleen neljä keskeytystä. Kanadan GP:stä talli sai toisen pisteen, kun Diniz ylsi puolestaan kuudenneksi. Alesi puolestaan keskeytti kyseisessä kilpailussa. Ranskan GP:ssä kumpikin kuljettaja keskeytti, mutta seuraavana vuorossa olleessa Britannian GP:ssä Diniz oli kuudes. Hän uusi sijoituksensa Itävallan GP:ssä. Kuitenkaan Saksassa, Unkarissa, Belgiassa Italiassa, Euroopassa ja Malesiassa talli ei saavuttanut pistesijoja, mutta Japanin GP:stä talli sai vielä yhden pisteen.
Tallille kausi oli totaalinen katastrofi. Talli sai koottua vain viisi MM-pistettä, mikä tarkoitti kahdeksatta sijaa valmistajien MM-taistelussa.
Kausi 2000
thumb|250px|Diniz Kanadan GP:ssä. Kausi 2000 oli Sauberin seitsemäs vuosi Formula 1 -sarjassa. Talli nimesi autonsa C19-nimiseksi. Rengasmerkkinä säilyi Bridgestone. Moottorit olivat Ferrarin rakentamia Petronasiksi nimitettyjä V10-koneita. Kuljettajina olivat Diniz ja suomalainen Mika Salo.
Australiassa alkanut kausi oli jälleen katastrofi tallille alusta asti. Australiasta talli sai hylkäyksen ja keskeytyksen. Brasilian GP:stä talli päätti vetäytyä turvallisuussyistä. Autoilla oli isoja ongelmia siipien kanssa. Seuraavana ajetussa San Marinossa tallin pistetili aukesi vihdoin kun Salo onnistui ajamaan kuudenneksi ja sai näin yhden pisteen. Kolmen pisteettömän kilpailun jälkeen Monacossa Salo oli jälleen pisteillä ollen tällä kertaa viides. Kahden pisteettömän kilpailun jälkeen Salo oli kuudes Itävallan GP:ssä. Salo jatkoi hyviä esityksiä Saksassa ajamalla lähes kilpailukyvyttömän Sauberin viidenneksi. Salon lähtöruutu oli tosin viidestoista. Loppukauden kilpailusta talli ei saavuttanut enää yhtään pistettä.
Kausi oli käytännössä edellisen kauden uusinta. Autojen vauhti oli jälleen erittäin heikkoa, mikä tarkoitti heikkoja lähtöruutuja. Talli saavutti kuusi MM-pistettä, ja Salo keräsi ne kaikki. Diniz ei päässyt kertaakaan pisteille koko kauden aikana. Valmistajien MM-sarjassa tallin sijoitus kahdeksas.
Kausi 2001
Kausi 2001 oli tallin MM-sijoituksellisesti katsottuna paras. Talli käytti C20-autoa ja Ferrarin moottoreita, jotka oli nimitetty pääsponsori Petronasin mukaan. Renkaat tulivat jälleen Bridgestonelta. Kuljettajissa tapahtui muutosta, kun Peter Sauber päätti ottaa riskin ja otti tallinsa kuljettajiksi saksalaisen Nick Heidfeldin sekä siinä vaiheessa täysin tuntemattoman ja erittäin kokemattoman suomalaisen Kimi Räikkösen, jonka palkkaaminen aiheutti paljon vastarintaa kuljettajien sekä FIA:n jäsenten joukossa.
Kausi käynnistyi Australian GP:stä saavutetuilla neljällä pisteellä, kun Heidfeld oli neljäs ja Räikkönen kuudes. Malesiasta talli sai keskeytyksiä tililleen, mutta Brasiliassa Heidfeld ylsi peräti kolmanneksi. San Marinosta talli ei saanut pisteitä. Espanjan GP:ssä Heidfeld ajoi kuudenneksi ja saavutti yhden pisteen. Itävallan GP:ssä Räikkönen oli puolestaan neljäs. Yhden pisteettömän kilpailun jälkeen Räikkönen uusi sijoituksensa Kanadan GP:ssä. Jälleen kauteen mahtui yksi pisteetön kilpailu ennen kuin Heidfeld otti pisteen Ranskan GP:stä. Britanniasta talli sai kaksi pistesijoitusta, kun Räikkönen oli viides ja Heidfeld kuudes. Unkarin GP:stä talli sai jälleen peräkkäiset sijoitukset, kun Räikkönen oli viides ja Heidfeld kuudes. Loppukaudella talli ei enää saavuttanut pisteitä.
Kautta 2001 voitaneen pitää koko Sauberin historian parhaana, kun katsotaan valmistajien MM-sijoitusta. Talli saavutti neljännen sijan 21 pisteellään.