cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volkswagen K70
Tekniikka
Moottori vaihdelaatikkoineen on keulassa pitkittäin 32 astetta oikealla kallistettuna. Etujarrujen kiinnitys tasauspyörästön kylkeen oli aikanaan ja on edelleen epätavanomainen, vaikkakin vastaavia jousittamatonta massaa säästäviä ratkaisuja on nähty myös muilta valmistajilta - takajarrut ovat perinteiset rumpujarrut. Jarrut ovat alipainetehostetut nestejarrut (NAP). Kuiva yksilevykytkin voidaan vaihtaa irrottamatta moottoria taikka vaihdelaatikkoa, joka on käsivalintainen ja nelivaihteinen - muita vaihtoehtoja ei ollut tarjolla. Alusta on sekä edessä että takana MacPherson-jousijalkatyyppinen.
Moottori
K70:n OHC-moottori on erilainen muihin Volkswagenin vesijäähdytteisiin nelisylinterisiin rivimoottoreihin verrattuna ja sitä oli saatavana aluksi 1,6-litraiset (75 tai 90 hv) versiot ja myöhemmin vuoden 1974 toukokuusta lähtien myös 1,8-litrainen (100 hv) versio.
Kodak Brownie
thumb|Kodak Brownie No. 2 Brownie-kamera tai Kodakin Brownie oli Eastman Kodakin vuonna 1900 markkinoille tuoma valokuvauskamera, joka oli tarkoitettu lapsille. Sen filmirulla voitiin ladata valossa. Kodak Brownie No. 1 -kamera maksoi yhden dollarin ja Kodak myös kehitti kuvat edullisesti. Helppokäyttöistä kameraa alkoivat käyttää pian myös aikuiset.
Kodakin perustaja George Eastmanin tavoitteena oli tehdä valokuvauksesta arkipäiväistä. Tuohon aikaan käytetyt lasilevy- ja laakafilmitekniikat olivat monimutkaisia. Eastman oli patentoinut jo vuonna 1884 rullafilmikameran. Uuden kameratyypin suunnittelijaksi hän palkkasi kanadalaisen Frank Brownellin (1859–1939). Miehet saivat valmiiksi Kodakin ensimmäisen kameran, Kodak No. 1, vuonna 1888. Se maksoi 25 dollaria ja oli useimmille liian kallis. Seuraavaksi tavoitteena oli tehdä lapsille sopiva kamera. Tuloksena syntyi vuonna 1900 Kodak Brownie No. 1. Siinä filmi oli kelattu taustapaperin kanssa rullalle, joten filmirulla voitiin vaihtaa valossa. Kamera maksoi yhden dollarin. Vuonna 1901 markkinoille tuotiin Kodak Brownie No. 2, joka maksoi 2 dollaria. Tätä kameraa valmistettiin vuoteen 1933 saakka. Hintansa ansiosta kamerat olivat suurmenestys. Brownie No. 2:ssa oli kaksi optista etsintä, toinen päällä ja toinen sivulla, kameran vaaka- ja pystyasentoja varten. Näistä näki peilin ja linssin kautta kohteen. Kuuden kuvan filmin siirto tapahtui manuaalisesti. Kamerassa ei ollut mitään säätöjä, ei tarkennusta, valotusaikaa tai etäisyyttä. Kameralla pystyi ottamaan hyviä kuvia ulkovalossa sopivalta etäisyydeltä eli sillä sai hyviä lomakuvia.
Kirkastussunnuntai
Kirkastussunnuntai on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuodessa nimitys seitsemännelle kolminaisuudenpäivän jälkeiselle sunnuntaille eli nykyisin kahdeksannelle sunnuntaille helluntaista. Päivää vietetään Kristuksen kirkastumisen (Matt. 17:1–8) muistoksi.
Kristuksen kirkastumisen juhlan juuret ovat 400-luvun Syyriassa. Lännessä, Espanjassa ja Galliassa, juhlaa alettiin viettää 1000-luvun alusta lähtien. Tuolloin Kristuksen kirkastumisen päivää vietettiin 6. elokuuta, joka on edelleen juhlan ajankohta katolisessa, ortodoksisissa ja anglikaanisissa kirkoissa. Luterilaisissa kirkoissa päivän ajankohta vaihtelee. Ruotsissa ja Suomessa kirkastussunnuntaita on vietetty 1500-luvulta lähtien ja monissa luterilaisisa kirkoissa sitä vietetään juuri ennen paastonajan alkua.
Kirkastussunnuntain liturginen väri on valkoinen, joka on ilon ja toivon väri. Kristuksen kirkastuminen on yksi Suomen kirkkojen alttaritaulujen suosituimmista aiheista. Teema oli yleinen erityisesti 1800-luvun jälkipuoliskolla tehdyissä maalauksissa.
Taistelukala
Taistelukala (Betta splendens) on rihmakalojen (Osphronemidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Suomessa myytävät taistelukalat ovat yleensä sinisiä, punaisia tai näiden värien sekoituksia. Niistä on kuitenkin kehitetty useita erivärisiä kantoja kuten keltaisia, oranssihtavia, vihertäviä, mustia ja valkoisia. Valkoinen taistelukala on melko harvinainen ja siihen on usein tunkenut mukaan taistelukalan alkuperäinen väri: punainen. Vaaleissa kaloissa punainen esiintyy yleensä läikkinä tai täplinä.
Findelin kansainvälinen lentoasema
Luxemburgin lentoasema on Luxemburgin päälentoasema. Se on Luxemburgin ainoa kansainvälinen lentoasema, ja lentoasemalla on maan ainoa päällystetty kiitotie. Lentoasema sijaitsee 6 kilometrin päässä Luxemburgin kaupungista. Lentoasema on täysin kansainvälinen, koska maassa ei ole muita julkisia lentoasemia. Luxemburgin lentoasemalla sijaitsevat Luxemburgin kansallisen lentoyhtiön Luxairin ja rahtilentoyhtiö Cargoluxin pääkonttorit. Kuljetetun rahdin määrässä Luxemburgin lentoasema sijoittui Euroopan 5:nneksi, ja maailman 28:nneksi suurimmaksi lentoasemaksi vuonna 2010.
Taistelukala
Koko ja ulkonäkö
Jalostetuilla taistelukaloilla on huntuevät, jotka kuitenkin voivat hankaloittaa uintia. Evien koon takia taistelukala saattaa uida hieman takakenossa asennossa.
Värin ja evien koon lisäksi taistelukalojen jalostus on suuntautunut evien muotoon. Yleisin pyrstön muoto on huntupyrstö; muita tunnettuja muotoja ovat kruunupyrstö ja puolikuu.
Findelin kansainvälinen lentoasema
Historia
Alun perin lentoasema tunnettiin ”Sandweilerin lentokenttänä”, joka avattiin 1930-luvulla. Kentällä oli tuolloin ruohopäällysteinen 1000 metrin pituinen kiitotie.
Saksalaisten käyttö toisessa maailmansodassa
Saksa valloitti puolueettoman Luxemburgin 10. toukokuuta 1940, ja 21. toukokuuta, ’’Luftwaffe’’ sijoitti lentoasemalle Jagdgeschwader 53:n (JG 53), Messerschmitt Bf 109 hävittäjäyksikön. JG 53 oli mukana Ranskan taistelussa Ranskaa ja Isoa-Britanniaa vastaan touko- ja kesäkuussa. Myös JG 52 operoi Bf 109-koneilla Sandweileristä salamasodan ajan. JG 52 muutti Ranskaan 29. toukokuuta, mutta JG 53 pysyi Luxemburgissa 18. elokuuta asti, kunnes se siirtyi lähemmäksi Englannin kanaalia. Tämän jälkeen lentoasemalla ei ollut juurikaan käyttöä, kunnes Saksalaisten Henschel Hs 126-koneilla lentänyt tiedusteluryhmä Aufklärungsgruppe 123 (AKG 123) sijoitettiin kentälle. AKG123 siirtyi idemmäksi vain muutama päivä sen jälkeen, kun Yhdysvaltain Armeija siirtyi Luxemburgiin ja raivasi maan saksalaisista miehitysjoukoista.
Taistelukala
Koko ja ulkonäkö
Taistelukala kasvaa evineen noin 5–7 cm:n pituisiksi; naaraat voivat jäädä hieman koiraita pienemmiksi, naaraille ei kasva myöskään huntueviä niin kuin koiraille. Kaikki koiraat eivät kuitenkaan kasvata huntueviä, luonnossa taistelukaloilla ei ole koskaan huntueviä vaan huntueväiset taistelukalat ovat aina jalostettuja sekä viljeltyjä.
Levinneisyys
Taistelukalaa tavataan luonnossa Mekong-joessa, Aasiasta, jossa se elää Thaimaan, Laosin, Kambodžan ja Vietnamin valtioiden alueella. Lisäksi sitä tavataan vieraslajina lähialueen valtioissa ja Pohjois-Amerikassa.
Findelin kansainvälinen lentoasema
Terminaali A
Vanha Terminaali A oli rakennettu vuonna 1975, ja se oli lentoaseman ainoa terminaali aina vuoteen 2004 asti, jolloin avattiin uusi Terminaali A.
Taistelukala
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Taistelukala voi olla melko aggressiivinen muita kaloja kohtaan, ja se ottaa yleensä itselleen akvaariosta heti oman reviirinsä, josta ajaa muut kalat pois. Taistelukalakoirasta ei ole syytä sijoittaa samaan akvaarioon toisen saman lajin koiraan eikä myöskään suuremman tai aggressiivisemman kalan kanssa, sillä ne tappelevat keskenään, ja jonkin ajan päästä on toinen todennäköisesti kuolleena. Koiraille on monesti tärkeää olla altaan ”pomo”. Jos altaassa on peiliseinä, on tavallista, että koiraat alkavat mahtailla omalle peilikuvalleen. Silloin ne levittävät evänsä ja pyrstönsä kokonaan, ja ovat näyttävimmillään. Muiden kalojen kuten miljoonakalojen suuret ja liehuvat pyrstöt saattavat ärsyttää taistelukaloja.
Findelin kansainvälinen lentoasema
Terminaali A
Vanha Terminaali A oli liian täysi erityisesti kesäkaudella, ja siellä oli vain muutamia kauppoja. Vanhaa Terminaalia alettiin purkaa loppuvuodesta 2011, ja purkaminen valmistui maaliskuussa 2012.
Taistelukala
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Taistelukala on melko helppo akvaariokala, mutta esimerkiksi kalojen saaminen lisääntymään on melko työlästä. Kudussa koiras rakentaa kuplapesän, jota se esittelee naaraille. Koiras avaa kiduskantensa levälleen ja ”leveilee” näin syntyneen ”heltan” avulla naaraille. Jos naaras hyväksyy kutuehdotuksen, sen kylkiin voi ilmestyä vaaleita raitoja. Tällöin koiras tietää, että naaras on valmiina kutuun. Koiras kietoutuu naaraan ympärille U:n muotoon ja naaras laskee mätimunat, jotka koiras hedelmöittää ja siirtää suussaan kuplapesään. Koiras vartioi kuplapesää tauotta kuoriutumiseen asti. Akvaariossa kutu tai koiras olisi hyvä siirtää erilliseen astiaan tai kutuakvaarioon, koska koiras on kutua vartioidessaan erittäin aggressiivinen, ja voi jopa surmata naaraan.
Findelin kansainvälinen lentoasema
Terminaali B
Terminaali B avattiin vuonna 2004. Se on ainutlaatuinen, koska terminaalissa ei ole lähtöselvityspisteitä tai tuloaulaa, vaan ne ovat Terminaali A:n puolella. Terminaali rakennettiin pienille koneille, joiden maksimikapasiteetti on 50 matkustajaa. Terminaali voi käsitellä vuodessa 600 000 matkustajaa.
Taistelukala
Vesiolot ja ravinto
Sopiva veden pH-arvo on 6–8, kovuus (°dH) 5–19 ja lämpötila 24–30 °C. Tavallinen hiutaleruoka käy mainiosti ravinnoksi, mutta vaihteluksi esimerkiksi surviaisentoukat voivat olla hyväksi. Taistelukalat saatavat myös nirsoilla ja olla syömättä, jos niille ei maistu. Akvaarion minimikoko yhdelle taistelukalalle on 50 l. Yhden koiraan ja kolmen naaraan muodostamaa haaremia voi pitää jo 100-litraisessa akvaariossa. Haaremissa olisi hyvä olla vähintään 3 naarasta, jotta uroksen aggressio jakautuisi mahdollisimman monelle naaraalle, eikä vain yhdelle. Kahta koirasta ei voi pitää samassa akvaariossa. Koiraat rupeavat taistelemaan ja yleensä lopputulos on, että toinen kuolee. Ei ole ihmeellistä jos taistelun päätteeksi molemmat kalat kuolevat tai saavat vakavia vammoja. Taistelukaloja on käytetty Aasiassa kalatappeluihin niiden aggressiivisuuden takia. Kalatappelut ovat olleet varsin suosittuja niin kuin kukko- ja koiratappelutkin.
Hassanal Bolkiah
Hassanal Bolkiah (s. 15. heinäkuuta 1946) on Brunein 29. sulttaani. Hän on ollut maan johdossa vuodesta 1967. Hän on edellisen sulttaanin Sir Omar Ali Saifuddin Sa'adul Khairi Waddienin vanhin poika.
Hassanal Bolkiah on syntynyt Brunei Townissa (nykyinen nimi Bandar Seri Begawan).
Kruununprinssi Al-Muhtadee Billah Bolkiah on sulttaanin vallanperijä. Vuonna 2005 hänellä oli neljä poikaa ja kuusi tytärtä kuningatar Salehan ja hänen aikaisemman vaimonsa kuningatar Mariamin kanssa. Yksi pojista, prinssi Azim kuoli vuonna 2020 pitkäaikaiseen sairauteen.
Sulttaani julkisti vuonna 1991 konservatiivis-islamilaisen ideologian, joka esitteli kuningashuoneen uskonnon puolustajana. Hän avasi parlamentin vuonna 2004, kun se oli ollut hajotettuna 20 vuoden ajan.
Henkilökohtainen omaisuus
Sulttaanilla on huomattava henkilökohtainen omaisuus, ja hän onkin yksi maailman rikkaimmista ihmisistä.
Vuonna 2008 Forbes arvioi hänen omaisuudekseen 20 miljardia dollaria, mikä teki hänestä maailman neljänneksi varakkaimman monarkin.
Autot
Sulttaani on kuuluisa suunnattomasta autokokoelmastaan. Vuonna 1998 brittiläinen autolehti Autocar julkaisi kuvia sulttaanin autokokoelmasta, joka sisältää uniikkeja versioita Ferrareista ja Bentleyeistä farmareihin.
Hän on usein maininnut omistaneensa 1 000–5 000 autoa. Kuitenkin määrä, joita hän on käyttänyt työssään, sekä määrä, joita hän tai hänen perheensä on oikeasti käyttänyt, vaihtelee suuresti. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan sulttaanin henkilökohtaisessa kokoelmassa on 500 Rolls-Royceä - suurin kokoelma maailmassa. Hänen perheensä teki 1990-luvulla lähes puolet kaikista Rolls-Roycen tilauksista ostaen muokattuja autoja diplomaateille ja yksilöllisiä autoja omaan kokoelmaansa. Hän omistaa myös viimeisen valmistetun Rolls-Royce Phantom VI:n.
Hänen kokoelmistaan löytyy Lamborghini Diablo Jota, Porsche 959, Jaguar XJR-15 ja kuusi Dauer 962:ta. Hän on lisäksi ainoa, joka omistaa jokaisen myydyn mallin Ferrari FXX:stä, alkuperäisen "red show" -mallin Bentley Continental R:stä, kaksi täysin toimivaa versiota Ferrari Mythosta, molemmat Ferrari 456 GT Sedanit, maailman ainoan Mercedes-Benz CLK-GTR, jossa ratti on oikealla puolella, seitsemän McLaren F1:stä mukaan lukien molemmat mustat LM -mallit ja kolme Cizetaa.
Hänellä on erityinen kiinnostus hankkia ainutlaatuisia konseptiautoja. kuten Bentley Java ja Bentley Dominator 4x4. Autokokoelma on suurimmaksi osaksi varastoitu viiteen lentokonehalliin, joissa asiantuntijat eri autonvalmistajilta huolehtivat kokoelmasta.
Muu omaisuus
Sulttaanin palatsia, Istana Nurul Iman, on pidetty maailman suurimpana asumiskäytössä olevana linnana. Se valmistui vuonna 1984, ja hinta oli 1,4 miljardia dollaria. Linnassa on 1800 huonetta.
Henkilökohtaiseen käyttöön sulttaani omistaa kaksi Boeing 747-400 lentokonetta kullatuilla huonekaluilla, kuusi pienempää lentokonetta ja kaksi helikopteria. Tyttärelleen 18. syntymäpäiväksi hän osti Airbus-lentokoneen.
Carnal Demise
Carnal Demise on death metallia ja rockia soittava kuopiolainen yhtye. Se aloitti toimintansa 2007. Yhtye julkaisi 2012 debyyttialbuminsa Carnal Demisen. Vuonna 2014 yhtyeen alkuperäinen solisti Jarkko lähti yhtyeestä, siirtyen soittamaan bassoa Jälkiabortti-nimiseen bändiin. 2014 toukokuun lopulla yhtyeen solistina debytoi Ville Rautiainen, joka lähti yhtyeestä marraskuussa samana vuonna. Tästä lähtien bändi on pysynyt hiljaiselossa.
Paul Virilio
Paul Virilio (4. tammikuuta 1932 Pariisi – 10. syyskuuta 2018 ) oli ranskalainen filosofi, kulttuuriteoreetikko ja urbanisti. Hänet tunnetaan ennen kaikkea teknologiaa ja sen suhdetta arkkitehtuuriin, taiteisiin ja kaupunkiin käsittelevistä kirjoituksistaan.
Elämä
Paul Virilio syntyi Pariisissa vuonna 1932. Opiskeltuaan École des Métiers d'Artissa Virilio erikoistui lasimaalaukseen ja työskenteli Pariisin kirkoissa yhdessä Matissen kanssa. Vuonna 1950 hän kääntyi kristinuskoon. Hän suoritti asepalveluksensa Ranskan armeijassa Algerian itsenäisyyssodan aikana ja opiskeli sen jälkeen fenomenologiaa Merleau-Pontyn johdolla Sorbonnen yliopistossa.
Annalisa Ericson
Annalisa Ericson (14. syyskuuta 1913 Djurgården, Tukholma, Ruotsi – 21. huhtikuuta 2011 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä, joka teki tunnetuimman uransa ruotsalaisissa elokuvissa 1930-luvulta 1950-luvulle.
Ericson näytteli vuosina 1930–1991 yhteensä 58 ruotsalaisessa elokuvassa. Keskeinen ura oli kuitenkin näyttelijänä useissa Tukholman teattereissa. Hän aloitti balettitanssijana 1919 ja esiintyi näyttämöllä ensi kerran Kuninkaallisessa oopperassa. Hän jätti balettiuran 1930 ja aloitti näyttelijänopinnot Oscarsteaternissa, jolle hän oli uskollinen lähes koko uransa ajan. Hän esiintyi useissa nimimerkin Kar de Mumma kirjoittamissa opereteissa ja revyissä. Läpimurto elokuvassa tapahtui Gustaf Edgrenin elokuvassa Värmlantilaiset 1932. Komedioiden ja revyiden esiintyjänä hän sai vähitellen nimeä. 1940-luvulla hän näytteli musikaaleissa näyttelijä Nils Poppen kanssa, ja pari tuli tunnetuksi akrobaattitansseistaan.
Paul Virilio
Elämä
Virilio lopetti opettamisen vuonna 1998. Hänen viimeisimpiin projekteihinsa kuuluivat työskentely pariisilaisten kodittomien kanssa sekä ensimmäisen ”onnettomuuden museon” rakentaminen.
Sotamalli
Virilio kehitti ”sotamalliksi” kutsumansa kuvauksen modernista kaupungista ja yhteiskunnasta yleensä sekä keksi käsitteen ”dromologia”, joka tarkoittaa teknologisen yhteiskunnan perustana olevaa nopeuden ja vauhdin logiikkaa. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat Vitesse et Politique (1977), Cahiers du Cinéma: Logistique de la perception (1984) ja La bombe informatique (1998), joissa hän väittää muun lisäksi, että sotilaalliset hankkeet ja teknologiat ohjaavat historian kulkua. Monien muiden kulttuuriteoreetikkojen tavoin Virilio hylkii nimilappuja – kuten ”kulttuuriteoreetikko” – mutta hänet on kuitenkin yhdistetty joskus jälkistrukturalismiin ja postmodernismiin. Jotkut kuvaavat Virilion ajattelua ”hypermoderniksi”. Tämä saattaa olla tarkempi määrittely, sillä suurin osa Virilion työstämistä käsitteistä ja esineistä liittyy modernismiin. Hän on toistuvasti uudistanut yhteytensä fenomenologiaan ja esittänyt modernististen taidesuuntausten, kuten futurismin, kritiikkiä humanistiselta pohjalta. Hänen teoksissaan toistuvat anarkismin, pasifismin ja katolisuuden poliittiset ja teologiset teemat, jotka toimivat keskeisenä innoittajana Virilion ”marginaaliseksi” kutsumalle tavalla lähestyä teknologiaa. Hänen teoksiaan on verrattu McLuhanin, Baudrillardin, Deleuzen & Guattarin, Lyotardin ja muiden tuotantoon, joskin monet näistä yhteyksistä ovat ongelmallisia. Virilio on lisäksi urbanisti.
Annalisa Ericson
1950-luvulla Ericson keskittyi edelleen musikaaleihin ja revyihin. Lisäksi hän näytteli Arne Mattssonin ohjaamissa trillereissä. Hänen viimeinen roolinsa oli vuonna 2004 Lena Söderblomin ohjaamassa elokuvassa Annalisa och Sven. Ericson kuoli 97-vuotiaana 21. huhtikuuta 2011.
Paul Virilio
Sotamalli
Virilion ennustukset ”havainnon logistiikasta” – kuvien ja informaation käytöstä sodassa – (teoksessa Cahiers du Cinéma: Logistique de la perception, 1984) olivat niin osuvia, että Persianlahden sodan aikana Ranskan armeija kutsui hänet keskustelemaan ideoistaan. Siinä missä Baudrillard väitti kuuluisasti, että ensimmäistä Persianlahden sotaa ei käyty lainkaan, Virilion mukaan kyseessä oli ”maailmansota pienoiskoossa”.
Olennainen onnettomuus
Teknologiaa ei voi olla ilman onnettomuuden mahdollisuutta: esimerkiksi junan keksiminen tarkoitti myös raiteilta suistumisen keksimistä. Virilio näkee onnettomuuden positivismin ja tieteellisen edistyksen negatiivisen lisääntymisen tuotteena. Teknologian leviäminen, varsinkin television kohdalla, erottaa ihmiset todellisen ajan ja avaruuden tapahtumista. Kadotamme viisauden ja tuntuman välittömään näköpiiriimme ja turvaudumme teennäisen ympäristön epäsuoraan näköpiiriin. Tästä näkökulmasta onnettomuus voidaan hahmottaa eräänlaiseksi ”fraktaalimeteoriitiksi”, jonka iskeytymistä edeltää suotuisa pimeys, tulevia törmäyksiä peittävä maisema. Aristoteles väitti, ”ettei ole mitään aksidentaalista tarkastelevaa tiedettä”, mutta Virilio on eri mieltä: simulaattorit, joiden uskottavuus ja suosio vain kasvaa, on suunniteltu onnettomuuksien väistämistä varten. Simulaattoriteollisuus on myös hyvä esimerkki sodan tuomasta tekniikan kehityksestä: se syntyi toisen maailmansodan jälkeisen tieteen ja aseteollisuuden liitosta.
Dromologia
Dromos tulee kreikan kielen juoksukilpailua tai -rataa merkitsevästä sanasta ja tarkoittaa Viriliolle vauhdin tiedettä (tai logiikkaa). Dromologia on tärkeää, kun halutaan tutkia yhteiskunnan rakentumista suhteessa sotaan ja nykyaikaiseen mediaan. Virilio huomauttaa, että tapahtumisnopeus saattaa muuttaa itse tapahtuman olemusta ja että nopeammin liikkuva pystyy alistamaan hitaamman. ”Se joka hallitsee aluetta omistaa sen. Alueen omistaminen ei liity ensisijaisesti lakeihin tai sopimuksiin, vaan liikkeeseen ja kiertokulkuun.”
Havainnon logistiikka
Nykyaikaisessa sodankäynnissä logistiikka ei viittaa vain henkilöiden, ajoneuvojen, polttoaineen jne. kuljettamiseen, vaan myös kuvien liikkeeseen taistelukentältä pois ja takaisin. Virilio käsittelee paljon CNN:n perustamista ja uutistenmetsästäjän käsitettä. Uutistenmetsästäjä ottaa kuvia, jotka lähetetään CNN:lle, joka voi sitten esittää ne julkisesti. Tämä kuvien kiertokulku saattaa aiheuttaa konflikteja (Virilio käyttää esimerkkinä Rodney Kingistä vuonna 1991 otettua videota). Havainnon logistiikka liittyy myös sotilaallisten operaatioiden ja konfliktikuvien televisiointiin, jota ei katsota ainoastaan kotona: myös itse konfliktiin sekaantuneet sotilashenkilöt katsovat sitä. ”Taistelukentän” lisäksi on siis olemassa ”havainnon kenttä”.
Liikkuva sota
Viriliolle siirtymää feodalismista kapitalismiin ei ohjannut rahapolitiikka tai tuotantotapojen muutos, vaan sodan mekaniikka. Virilio esittää, että perinteinen feodaalinen linnoitettu kaupunki katosi aseiden ja sodankäynnin mahdollisuuksien kehittymisen myötä, kun piirityssodankäynti muuttui liikkuvaksi sodaksi. ”Historia kehittyy asejärjestelmiensä vauhdin mukaan.”
Sulatusuunin kääpiögalaksi
thumb|250px|Sulatusuunin kääpiögalaksi WikiSkyssä Sulatusuunin kääpiögalaksi on kääpiöellipsigalaksi Sulatusuunin tähdistössä. Sen löysi Harlow Shapley vuonna 1938. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksi koostuu kuudesta pallomaisesta tähtijoukosta, joista suurin löydettiin ennen galaksia itseään. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta.
Tietoa
Sulatusuunin kääpiögalaksi on pieni galaksi, jonka tähdet ovat pääasiassa vanhoja tähtiä. Näillä tähdillä on alhainen metallipitoisuus. Ne ovat ryhmittyneet pallomaisiin tähtijoukkoihin, jotka antavat galaksille sille ominaisen, elliptisen muodon. Itse galaksi on noin 50 kertaa suurempi kuin suurin sen tähtijoukoista, mutta kokonaisuuden tiheys on huomattavasti alhaisempi.
Jackie Robinson
thumb|right|Jackie Robinson Jack Roosevelt ”Jackie” Robinson (31. tammikuuta 1919 – 24. lokakuuta 1972) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hänestä tuli ensimmäinen modernin aikakauden afroamerikkalainen Major League -pelaaja vuonna 1947, jolloin hän aloitti uransa Brooklyn Dodgersissa (veljekset Moses Fleetwood Walker ja Wadley Walker pelasivat liigassa 1880-luvulla). Hän oli mukana voittamassa joukkueen ensimmäistä World Series -mestaruutta vuonna 1955, ja vaikutti samassa joukkueessa aina vetäytymiseensä vuonna 1956.
Toisena pesämiehenä maineeseen noussut Robinson oli kuusinkertainen All-Star-pelaaja. Hän oli myös National Leaguen Rookie of the Year (1947) ja Most Valuable Player (1949).
Robinson oli toisen maailmansodan veteraani. Hän esitti vuonna 1950 itseään elämäkertaelokuvassa The Jackie Robinson Story. Hän voitti paikan Baseball Hall of Famessa vuonna 1962, ja hän on saanut Kongressin kultamitalin ja Presidentin vapaudenmitalin.
Robinson kuoli diabeteksen ja sydänvaivojen seurauksena ollessaan vasta viidenkymmenenkolmen. MLB jäädytti hänen numeronsa (42) hänen debyyttinsä 50-vuotispäivänä 15. huhtikuuta 1997. Vuodesta 2004 alkaen MLB on juhlistanut päivämäärää 15. huhtikuuta nimeämällä sen Jackie Robinson -päiväksi. Vuodesta 2007 alkaen kaikkien joukkueiden kaikki pelaajat käyttävät tuona päivänä numeroa 42, joka muina päivinä on jäädytetty koko liigassa.
Kölin kääpiögalaksi
thumb|250px|Kölin kääpiögalaksi Kölin kääpiögalaksi on kääpiösferoidigalaksi Kölin tähdistössä. Se löydettiin vuonna 1977 Schmidt -teleskoopilla Isossa-Britanniassa. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta, ja sen vanhimmat tähdet ovat noin 7 miljardia vuotta vanhoja.
Coshoctonin piirikunta
Coshoctonin piirikunta on Ohiossa, Yhdysvalloissa, sijaitseva piirikunta, jonka hallintokeskus on Coshocton. Sen naapuripiirikuntia ovat Holmes pohjoisessa, Tuscarawas idässä, Guernsey kaakossa, Muskingum etelässä, Licking lounaassa ja Knox lännessä.
Kommunistinen Kiina ja vapaan maailman tulevaisuus
pienoiskuva|Pompeo pitämässä puhetta 23. heinäkuuta 2020. Kommunistinen Kiina ja vapaan maailman tulevaisuus oli puhe, jonka Yhdysvaltain ulkoministeri Mike Pompeo piti Kalifornian Yorba Lindassa Richard Nixon Presidential Library and Museumilla 23. heinäkuuta 2020. Pompeo kehotti puheessaan vapaan maailman tulemista yhteen tukeakseen Kiinan kansalaisia ja kannustaakseen Kiinaa muuttumaan.
Coshoctonin piirikunta
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 36 901 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin (97,2 %), mustiin (1,2 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,3 %).
Kotitalouden mediaanitulo on 40 727 ja köyhyysrajan alapuolella oli 16,7 prosenttia väestöstä vuosina 2007–2011.
Gobi
thumb|250px|Gobin autiomaan sijainti. thumb|250px|Gobi satelliittikuvassa. Gobi on suuri autiomaa-alue Pohjois-Kiinassa ja eteläisessä Mongoliassa. Sana gobi on mongolin kielen aavikkoa tarkoittava sana. Gobin autiomaan pinta-ala on noin 1 300 000 km², ja se on yksi maailman suurimmista aavikoista. Gobin länsipuolella on Taklimakanin aavikko.
Suurin osa Gobista on kivikkoista ja kallioista aluetta, jossa kasvaa niukasti ruohoa ja pensaita. Hiekka-aavikkoa on varsin vähän. Seutua sanotaankin usein puoliaavikoksi. Gobin autiomaassa elää monia eläimiä, esimerkiksi kameleita ja villihevosia. Kylmä talvi on vähäluminen ja kesä kuuma. Hiekkamyrskyjä esiintyy usein.
Gobin aavikko liittyy erityisesti mongoli-imperiumin historiaan ja moni silkkitien tärkeä kaupunki sijaitsi siellä.
Maantiede
Gobi sijaitsee Mongolian ja Kiinan rajan molemmin puolin enimmäkseen Etelä-Mongoliassa, loppuosa enimmäkseen Kiinan Sisä-Mongoliassa. Gobi kattaa noin kolmanneksen Mongoliasta. Gobin autiomaa on Bagrash Golin ja Lop Norin välinen kaarimainen 1 300 000 neliökilometrin alue, joka on enimmäkseen puoliaavikkoa ja aavikkoa. Alueen pituus on noin 1 600 ja leveys noin 480–970 kilometriä. Gobi sijaitsee 910–1 520 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto
Vuoret ja laaja manner estävät sadepilvien saapumisen mereltä. Himalaja estää eteläisten sateiden tulon Gobiin. Tyyneltämereltä ja pohjoisen taigalta saapuvatkaan sateet eivät ylety Gobiin. Gobissa sataa keskimäärin 194 mm vuodessa, pääosin kesällä. Itäinen osa Gobista on hieman läntistä osaa kosteampi. Lännessä sataa 69 mm, koillisessa 200 mm. Alue on erittäin kuiva varsinkin talvella. Kaakkoismonsuuni ulottuu Gobin kaakkoisosaan. Varhain tammikuussa, kesällä ja varhain kesällä esiintyy jäisiä hiekka- ja lumimyrskyjä.
Luonto
thumb|250px|Gobin autiomaata.
Kasvillisuus
Gobi on enimmäkseen puoliaavikkoa, jonka keskellä on monia pieniä aavikoita ja keitaitakin. Gobi on enimmäkseen kivikkoista, soraista ja kallioista. Hiekkadyynit kattavat vain kolme prosenttia Gobista. Gobissa on runsaasti pohjavettä. Maannos on ruskeaa tai harmaanruskeaa. Tasangoilla kasvaa pensaita, suola-alueilla suolaa sietävää kasvillisuutta ja aavikkoruohoa altaissa ja vuorten alarinteillä.
Gobin kasvillisuus on melko niukkaa. Gobissa elää vain 600 pääosin kuivuuteen sopeutunutta kasvilajia. Gobin kasveissa on kylmien vyöhykkeiden ja kuivien alueiden kasvien piirteitä, mikä näkyy varsinkin Lounais-Gobin Trans-Altain kasveissa. Gobin kasvillisuutta luonnehtivat kasviheimot revonhäntäkasvit, savikkakasvit (41 lajia), tyräkkikasvit, heinäkasvit (25 lajia), tatarkasvit ja portulakkakasvit.
Kasvien biomassan tuotanto on alempi kuin kuumilla aavikoilla. Talvet ovat hyvin kylmiä, ja lämpötilat laskevat kasvien sietokyvyn rajoille. Lounais-Gobi on hiekka-aavikkoa, jossa kasvaa sklerofyllejä ja mehikasveja. Gobin sklerofyllit ovat joko ruohoja tai puumaisia kasveja. Gobissa kasvaa villiä raparperia, rautayrttejä, kurjenherneitä, mykerökukkaiskasveja ja marunaa. Gobin mehikasvit käyttävät joko CAM-yhteyttämistä tai C4-fotosynteesiä. Erittäin hyvin kuivuuteen sopeutuneet kasvit käyttäjät C4-yhteyttämistä.
Eläimistö
Gobin eläimistö on alueen kuivuudesta huolimatta rikas. Suurelta osin uhanalaiseen eläimistöön kuuluu villinä elävä kameli, aasianvilliaasi, przewalskinhevonen, argaalin alalaji, kuhertajagaselli, mongoliangaselli ja gobinkarhu.
Väestö
Alueella harvassa asuvien ihmisten pääelinkeino on paimentolaisuus, maanviljelyä harjoitetaan vain jokilaaksoissa.
Summer Holiday EP
Summer Holiday EP on yhdysvaltalaisen blues rock -yhtyeen ZZ Topin EP vuodelta 1985.
Kappalelista
A-puoli
Stávros Niárchos
Stávros Niárchos (, 3. heinäkuuta 1909 Ateena, Kreikka – 15. huhtikuuta 1996 Zürich, Sveitsi ) oli kreikkalainen laivanvarustaja. Hän rakensi ensimmäisen niin sanotun supertankkerin ja kokosi öljynkuljetuksella valtavan omaisuuden. Hän myös perusti Hellenic Shipyards -telakan. Niárchoksen maine perustui omaisuuteen, lukuisiin avioliittoihin ja kilpailuasetelmaan Aristotélis Onásiksen kanssa.
Perhe
Niárchos oli naimisissa useita kertoja. Ensimmäinen puoliso oli Eléni Sporídi (1946–1960), toinen Melpoméni Káppari (Melpomene Capparis, 1939–1947), kolmas Efgenía Livanoú (1947–1965), neljäs Charlotte Ford (1965–1967) ja viides Athiná ”Tína” Livanoú (1971–1974).
Niárchoksella oli viisi lasta, María Niárchou, Fílippos Niárchos, Spýros Niárchos, Konstantínos Niarchos ja Élena Niárchou (myöh. Elena Ford).
Basso Media
thumb|250px|Basson logo.
Basso Media oli helsinkiläinen mediayhtiö. Yrityksen virallinen nimi oli Oy Basso Media Ltd. Yritys koostui radiosta, tapahtumista sekä näitä yhdistävästä verkkosivustosta. Basson arvoja ovat rauha, rakkaus ja yhteisöllisyys. Huhtikuussa 2020 Bauer Media osti Basso Median.
Basson kohderyhmää olivat kaupunkilaiset, 19-34-vuotiaat nuoret aikuiset. Kuulijoista 62 % oli miehiä ja 37 % naisia. Bassoradiota kuunneltiin keskimäärin 127 minuuttia päivässä.
Radio Sputnikin ja Spirit FM:n taajuudet siirtyivät Basso Medialle vuonna 2018. Radio Sputnikin taajuuksilla aloitti lähetykset I LUV 2K ja Spirit FM:n taajuuksilla Box.
Historia
Basso Media aloitti liiketoiminnan vuonna 2004 nimellä The Fried Design Oy. Yhtiö perustettiin musiikkituotantoyhtiö The Fried Music Oy:n kylkeen mainostoimistoksi ja aikakauslehti Possen kustantajaksi. Posse oli Suomen ensimmäinen kokonaan hiphop-kulttuuriin keskittynyt aikakauslehti. Vuoden 2004 lopussa Fried Design aloitti yhteistyön suomihiphop.com-nimisen sivuston kanssa. Tarkoituksena oli yhdistää Posse ja suomihiphop.com, jotka molemmat edustivat kotimaista hiphop-kulttuuria. Yhdistymisen myötä suomihiphop.com siirtyi osoitteeseen posse.fi.
Vuonna 2005 Fried Design ryhtyi neuvottelemaan yhdistymisestä tuolloin yksinomaan netissä toimineen Bassoradion kanssa. Tavoite oli yhdistää verkko, lehti ja radio yhdeksi mediakokonaisuudeksi edustamaan kotimaista urbaania musiikkia ja kulttuuria. Vuonna 2006 Bassoradio ja Fried Design yhdistyivät, jolloin yhtiön toimenkuva muuttui lopullisesti mainostoimistosta mediayhtiöksi. Yhdistymistä juhlittiin maaliskuussa 2006 Helsinki Clubilla, jossa järjestettiin palkintojenjakotilaisuus Basso Gaala -nimellä.
Bassoradion ja suomihiphop.comin omistajat siirtyivät osakeannilla Basso Mediaksi nimetyn uuden yhtiön palvelukseen. Ensitöikseen yhtiö haki pääkaupunkiseudun FM-taajuudelle toimilupaa kaudelle 2007–2011. Kesäkuussa 2006 liikenne- ja viestintäministeriö myönsi Bassoradiolle toimiluvan. Radiolähetykset aloitettiin 1. tammikuuta 2007.
Vuonna 2007 Basso Media ryhtyi suunnittelemaan televisiohanketta, jonka alustana toimisi Internet, sekä Helsingin Sinebrychoffin puistossa järjestettävää ilmaiskonserttia, Basso Festivaalia. Festivaalille saatiin kaupungin lupa vuonna 2008, ja se pidettiin 7. kesäkuuta. Sinebrychoffin puiston lisäksi tapahtumia oli ympäri Helsingin keskustaa klubien, näyttelyiden, lavatanssien ja skeittitapahtumien muodossa. Samana vuonna Basso Media solmi yhteistyösopimuksen kulttuuriprojekti Nosteen kanssa perustettavasta kanavasta ja Noste-sarjasta. Basso Televisio aloitti lähetyksensä 1. heinäkuuta 2008 viikoittaisella Noste-ohjelmalla.
Yhtiö teki vuosina 2009-2010 suuren organisaatio- ja sisältömuutoksen, jonka myötä suurin osa osakkaista myi osakkeensa pois, ja siirtyivät pois yhtiön palveluksesta. Sisällön osalta tapahtumatuotanto lopetettiin kokonaan, ja yhtiö keskittyi puhtaasti median tekemiseen. Lehden formaatti, sivuston rakenne ja radion ohjelmakartta uudistettiin muutoksen yhteydessä.
Huhtikuusta 2020 alkaen Basso Median on omistanut Bauer Media.
Lehti
Bassolla oli aikakauslehti, joka tunnettiin ensin nimellä Posse ja myöhemmin nimellä Basso.
Ensimmäinen Posse-lehti ilmestyi syksyllä vuonna 2001. Kyseessä oli tekijöittensä Raine Ruopan ja Antti Ratisen oppilastyö. Sen jälkeen lehti ilmestyi epäsäännöllisin väliajoin. Vuonna 2005 lehti siirtyi Rautakirjan jakeluun. Samalla lehden ilmestymistiheyttä nostettiin vuodessa kuuteen numeroon. Possen sisältö koostui pääosin kotimaisen ja amerikkalaisen hiphop-kulttuurin ilmiöistä, persoonallisuuksista sekä tapahtumista. Sisältö muuttui lehden nimenmuutoksen yhteydessä käsittelemään yleisluontoisemmin urbaania kulttuuria.
Aikakauslehti Posse ja radiokanava Bassoradio yhdistyivät vuonna 2006. Samalla Possen nimi muuttui Basso Magazineksi.
Jan Zapasnik toimi lehden päätoimittajana vuodesta 2005 vuoteen 2008, jolloin hän siirtyi Basso Median toimitusjohtajaksi. Uudeksi päätoimittajaksi valittiin Risto Nevanlinna. Vuoden 2010 alussa lehden päätoimittajana ja samalla myös verkkosivuston sisällön vastuuhenkilönä aloitti Miika Särmäkari.
Vuodeksi 2010 lehden ilmestymistiheyttä päätettiin pudottaa kuudesta numerosta neljään, mutta tuplata sivumäärä. Lehti oli Rautakirjan jakelussa, ja sen painosmäärä oli 10 000-12 000 lehteä. Vuonna 2011 Basso rakensi Rautakirjan jakelun lisäksi oman jakeluketjun, joka koostui eri kaupungeissa toimivista vaate- ja musiikkiliikkeistä. Lehti sai vuodesta 2006 alkaen kulttuurilehtitukea opetusministeriöltä. Lehti oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsen. Lehti sai Kultti Ry:n sekä Akateemisen kirjakaupan myöntämän Vuoden laatulehti -palkinnon vuosina 2009 ja 2012. Basso-lehti sai opetus- ja kulttuuriministeriöltä 10 000 euron suuruisen kulttuurilehtien laatupalkinnon vuonna 2012.
Tammikuussa 2013 Basso Media ilmoitti lopettavansa lehden julkaisun, koska se oli ajautunut irralliseksi Basso Median radiosta, sivustosta ja tapahtumista.
Radio
Bassoradio oli alun perin oppilastyönä vuonna 2004 perustettu radiokanava, jonka perustivat opiskelijat Ville Tikkanen, Robin Grotenfelt ja Tuomas Rauhala.
Ennen liikenne- ja viestintäministeriön myöntämää radiotoimilupaa Bassoradio toimi internetissä sekä erikoisluvalla määräaikaisesti FM-taajuuksilla. Radiotoimiluvan myötä Bassoradio aloitti vuonna 2007 pääkaupunkiseudun FM-taajuudella 102,8 MHz sekä Welhon taajuudella 105,9 MHz. Bassoradiolle myönnettiin 17. helmikuuta 2011 valtakunnalliset toimiluvat pääkaupunkiseudun lisäksi myös Turkuun, Tampereelle, Ouluun ja Jyväskylään vuosiksi 2012-2019. Bassoradio, I LUV 2K ja Box saivat jatkoluvat myös toimilupakaudelle 2020-2030.
Bassoradiolla oli arkisin kolme prime time -ohjelmaa, arki-iltaisin ja viikonloppuisin 56 DJ-ohjelmaa, joita tekivät yli 120 kotimaista DJ:tä.
Basso lanseerasi vuonna 2010 ensimmäisenä suomalaisena radiokanavana myös niin sanotun pop-up-radiokonseptin, joka tarjoaa mainostajille mahdollisuuden rakentaa kokonaan oma määräaikainen radiokanava tai radio-ohjelma. Yksi esimerkki tästä on Nissanille rakennettu kolmen kuukauden määräaikainen Juke FM -radiokanava.
Bassoradio oli Suomen Radioiden Liitto SRL ry:n jäsen (Liitto käyttää markkinointinimeä RadioMedia).
Basso Televisio
Basso Televisio oli vuonna 2008 perustettu, internetiä alustanaan käyttävä kanava. Se esittää kotimaisia viihdesarjoja, videoblogeja, lyhytfilmejä ja musiikkivideoita kohderyhmälle 18-34-vuotiaat kaupunkilaiset nuoret aikuiset.
Sen sarjoja ovat olleet nousevaa kaupunkikulttuuria käsittelevä, toimittaja ja dj Jaako Hurmeen juontama NosteTV, rap-artisti Tony Stereon humoristinen makasiiniohjelma Tony Stereo XXL, radiovieraiden haastattelutaltiointeja esittelevä Pelkät sekä kansainvälinen U:Music-televisiosarja Helsingin ilmiöistä. Sitä juonsi dj ja toimittaja Oded Peled.
Basso Televisio on sittemmin integroitu verkkosivusto Basso.fi:n sisään audiovisuaaliseksi sisältövirraksi yhdessä tekstin, kuvan ja äänen lisäksi. Samalla on luovuttu Basso Televisio -nimestä, joka yhtiön näkemyksen mukaan viittaa liiaksi analogiseen jakelutapaan.
Sosiaalinen media
Basson somekanavilla on yhteensä yli 100 000 seuraajaa. Somekanavissa julkaistaan säännöllisesti mm. ajankohtais- ja huumorisisältöä, erityisesti videoita. Basson somevideoista tunnetuin konsepti on Slämäri, videomuotoinen kaverikirja, jossa suomalaiset artistit ja vaikuttajat pääsevät vastaamaan kysymyksiin. Slämäri-videoita on julkaistu yli 150 ja niitä on katsottu YouTubessa yli 220 000 kertaa.
Festivaali
pienoiskuva|Basso Festival Sinebrychoffin puistossa 2009 Basso Festivaali oli kaksipäiväinen kaupunkitapahtuma, jonka pääpainopiste on sijoittunut Helsingin Sinebrychoffin puistoon.
Ensimmäinen festivaali järjestettiin kesäkuussa 2008. Tapahtumaan kuuluvat myös Helsingin keskustassa järjestettävät klubi-illat, taide- ja muotinäyttelyt sekä skate-tapahtumat. Ensimmäisen Basso Festivaalin artisteja olivat vuonna 2008 muiden muassa Janna Hurmerinta, Pyhimys, Les Corps Mince de Françoise, Accu, Dj Rafik, TV Off, Heikki Kuula, Regina, Juno, Rico Tubbs, Atomic Hooligan, Dj Muffler, Heikki L ja Joe Blazey.
Vuonna 2009 tappiollisen Basso Festivaalin jälkeen Basson myi tapahtumatuotannosta vastanneen tytäryhtiön kokonaan pois luopuen samalla kokonaan tapahtumatuotannosta. Basso Festivaalin jälkeen Sinebrychoffin puistossa on järjestetty Bassline Festivalia, jolla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä Basson tai Basso Festivaalin kanssa.
Bassoradio Music Awards
Bassoradio Music Awards oli vuosittainen gaala-henkinen tapahtuma, jossa palkitaan edellisen vuoden parhaat tekijät uuden musiikin ja uuden kaupunkikulttuurin saralla. Tapahtuma järjestettiin aiemmin nimellä Posse Gaala, Basso Gaala ja viimeisempänä Bassoradio Music Awards.
Basson itsenäisyyspäivän juhlavastaanotto
Basso on järjestänyt yhdessä yhteistyökumppaneiden kanssa jokavuotisen itsenäisyyspäivän vastaanoton vuodesta 2016 lähtien. Juhliin kutsutaan vuoden ansioituneimpia kulttuuripersoonia ja yleisön ehdotuksia niistä, jotka ansaitsevat kutsun juhliin.
Noste
Bassoradio jakaa Noste-palkintoja neljä kertaa vuodessa erilaisiin kulttuuriprojekteihin. Jokainen kulttuurialan edustaja voi hakea mukaan kilpailuun, josta on mahdollisuus saada rahoitusta 50-2000€ yhtä hakukierrosta kohden kulttuuriprojektia varten.
Haku Noste-kilpailuun tapahtuu hakulomakkeen ja sosiaalisen median kautta. Hakija kerää kannatusta eri sosiaalisen median kanavissa ja näin hakija voi päästä haastatteluun Bassoradioon. Haastattelulla hakija voi tuoda osaamistaan esille, josta on hyötyä tuomarivalinnoissa. Tuomaristoon kuuluvat eri kulttuurialojen ammattilaiset ja hanketta tukevat sponsorit.
Vuoden 2019 alusta Noste-kulttuurisponsorointiohjelma muuttuu esiintyville artisteille suunnatuksi.
Metri sekunnissa
Metri sekunnissa (tunnus m/s) on SI-järjestelmän mukainen nopeuden yksikkö. Nopeus on tietyssä ajassa kuljettu matka — siten nopeuden yksikkö on matkan yksikkö metri jaettuna ajan yksiköllä sekunnilla.
Ajoneuvojen kohdalla käytetään metriä sekunnissa yksikön sijaan yksikköä kilometri tunnissa (tunnus km/h) tai etenkin Yhdysvalloissa mailia tunnissa. Muunnos metreistä sekunneissa kilometreiksi tunnissa tapahtuu kertomalla nopeuden lukuarvo luvulla 3,6. Vastaavasti muunnos toisin päin tapahtuu jakamalla lukuarvo samalla luvulla. Tarkemmin siis:
Reykjavíkin taidemuseo
Reykjavíkin taidemuseo on museo, joka toimii kolmessa paikassa Reykjavíkissa, Islannissa. Museon suuri moderni rakennus Hafnarhús kaupungin keskustassa esittelee nykytaidetta. Kjarvalsstaðir on kiertävien modernin taiteen näyttelyiden paikka ja Ásmundarsafn lähellä Laugardaluria on keskittynyt Ásmundur Sveinssonin veistoksiin.
Hafnarhúsin rakennus Reykjavíkin satamassa on peräisin 1910-luvulta, ja avattiin taidemuseona vuonna 2000.
Kjarvalsstaðir avattiin vuonna 1973. Sen suunnittelija oli islantilainen arkkitehti Hannes Kr. Davíðsson. Siellä on laaja kokoelma Jóhannes Sveinsson Kjarvalin maalauksia.
Tim-Kevin Ravnjak
Tim-Kevin Ravnjak (s. 5. marraskuuta 1996 Velenje) on slovenialainen lumilautailija. 172 senttimetriä pitkä ja 66 kilogrammaa painava Ravnjak edustaa Klub Deskanja na Snegu Deska Velenj -seuraa. Hän kilpailee half-pipessä ja slopestylessä.
Ura
Ravnjak oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli half-pipen kahdeksas. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Kreischbergistä Ravnjak saavutti pronssia half-pipestä. Hän on ollut mukana MM-kilpailuissa jo 14-vuotiaana vuonna 2011 ja myös vuonna 2013. Nuorten MM-kilpailuista Ravnjak on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa nuorten olympialaisista Innsbruckista half-pipestä.
Asmaran kansainvälinen lentoasema
Asmaran kansainvälinen lentoasema on lentoasema Eritrean pääkaupungissa Asmarassa.
Asmaran kansainvälinen lentoasema palveli vuonna 2004 136 526 matkustajaa. Se toimii Eritrean Airlines -yhtiön kotikenttänä.
Stev Theloke
Stev Theloke (s. 18. tammikuuta 1978, Karl-Marx-Stadt) on saksalainen uimari, joka voitti kaksi olympiapronssia, 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, Sydneyssä 2000.
Theloke ei päässyt puolustamaan mitalejaan kesäolympialaisiin 2004 loukkaantumisen vuoksi.
Thomas Mermillod Blondin
pienoiskuva|Thomas Mermillod Blondin vuonna 2014. Thomas Mermillod Blondin (s. 3. tammikuuta 1984 Annecy) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Satelliittigalaksi
thumb|300px|[[Suuri Magellanin pilvi, Linnunradan suurin satelliittigalaksi]] Satelliittigalaksi on pienempi galaksi, joka kiertää suurempaa galaksia tämän vetovoiman vaikutuksesta. Vaikka galaksit koostuvatkin monista kohteista (kuten tähdistä, planeetoista ja tähtisumuista), jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa, niillä on silti yhteinen painopiste.
Thomas Mermillod Blondin
Mermillod Blondinin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin suurpujottelussa 6. tammikuuta 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Adelbodenissa vuotta myöhemmin oltuaan suurpujottelussa yhdestoista. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Mermillod Blondin saavutti helmikuussa 2011 oltuaan kolmas Banskon superalppiyhdistetyssä. Hän sijoittui kolmanneksi myös helmikuussa 2012 Sotšin superalppiyhdistetyssä ja tammikuussa 2013 Kitzbühelin alppiyhdistetyssä. Hän oli kolmas alppiyhdistetyn cupissa kaudella 2012–2013. Hän sijoittui toiseksi Lenzerheiden supersuurpujottelussa maaliskuussa 2014. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli kaudella 2013–2014 jälleen kolmas. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 kolmanneksi Kitzbühelin ja Chamonix'n alppiyhdistetyissä. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli toinen.
Satelliittigalaksi
Kahden galaksin kiertäessä toisiaan pienempi galaksi luokitellaan aina satelliittigalaksiksi. Mikäli galaksit ovat samaa kokoluokkaa, niitä kutsutaan galaksipariksi.
Thomas Mermillod Blondin
Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 Mermillod Blondin oli superalppiyhdistetyssä kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja pujottelussa 21:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa 21:s ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 15:s. Beaver Creekin / Vailin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes.
Satelliittigalaksi
Linnunradalla on 13 varmistettua satelliittigalaksia ja 12 mahdollista satelliittigalaksia. Andromedan galaksilla puolestaan on 14 varmistettua satelliittigalaksia.
Donovan Scott
Donovan Scott (s. 29. syyskuuta 1946, Chico, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten kadetti Leslie Barbaran roolistaan 1984 ilmestyneessä Poliisiopisto-elokuvassa.
Philip J. Fry
Philip J. Fry, usein vain Fry, on kuvitteellinen hahmo Futurama-televisiosarjassa. Fryn ääninäyttelijä on Billy West.
Elämä
Futurama-DVD:n mukaan Fry syntyi 9. elokuuta 1974.
Ensimmäisessä jaksossa ”Työtön avaruudessa” Fry eli muutamat ensimmäiset sekunnit vuodessa 2000 ennen kuin joutui vahingossa Kryo-säiliöön ja heräsi tuhat vuotta mohemmin vuonna 2999, Fry säilyi yhä nuorekkaana biologisesti mutta on kronologisesti yli tuhat vuotta vanha. Tulevaisuudessa hän tapaa Leelan ja Benderin. He päättävät mennä Fryn sukulaisen Hubert J. Farnsworthin johtamaan Planet Expressiin töihin. Tästä sarja saa varsinaisesti alkunsa.
Jaksossa ”Roswell” Fry ja Planet Expressin miehistö joutuvat aikaloukkuun aina Roswellin ufotapahtumiin asti. Siellä Fry yrittää suojella isoisäänsä Enusta, jotta tämä ei kuolisi ja Fry katoaisi sen seurauksena olemattomiin. Epähuomiossa hän kuitenkin aiheuttaa Enuksen kuoleman ydinräjähdyksessä viedessään tämän testialueelle, mutta Fry ei kuolekaan, sillä hän itse menee ja harrastaa seksiä oman isoäitinsä kanssa, tämän ollessa vielä nuori. Niinpä Fry teki itsestään oman isoisänsä.
Jens Lurås Oftebro
Jens Lurås Oftebro (s. 21. heinäkuuta 2000) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, olympiamitalisti ja joukkuekilpailun maailmanmestari.
Oftebro saavutti Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 pronssia normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli seitsemäs. Pekingin olympialaisissa 2022 Oftebro voitti joukkuekilpailussa kultaa, saavutti suurmäen Gundersen-kilpailussa hopeaa ja sijoittui normaalimäen vastaavassa kilpailussa kymmenenneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Oftebro saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja sekajoukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän saavutti hopeaa ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui 16:nneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Oftebro kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2018 ollen heti 27:s ja maailmancupin pisteillä. Ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui vuosi myöhemmin samassa paikassa ollen kuudes. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon Rukalla marraskuussa 2019 ollen kilpailussa kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi myös lopuissa kahdessa Rukan kilpailiussa. Hän sijoittui toiseksi Oberstdorfissa tammikuussa 2020 ja Trondheimissa saman vuoden helmikuussa. Kauden 2019–2020 kokonaispisteissä hän oli neljäs. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui kolmanneksi Rukan ensimmäisessä kilpailussa ja saavutti kolmannessa kilpailussa ensimmäisen maailmancupvoittonsa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas. Kaudella 2021–2022 Oftebro sijoittui Rukan ensimmäisessä ja kolmannessa kilpailussa kolmanneksi. Hän sijoittui kolmanneksi myös Oslon molemmissa kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes. Kaudella 2022–2023 Oftebro sijoitti Rukan kahdessa ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Hän voitti Lillehammerin ensimmäisen kilpailun ja sijoittui jälkimmäisessä toiseksi. Ramsaun ensimmäisessä kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Seefeldin ensimmäisen kilpailun ja sijoittui kolmannessa kilpailussa kolmanneksi. Oberstdorfin molemmissa kilpailuissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Schonanachin ensimmäisen kilpailun oli jälkimmäisessä kilpailussa toinen. Lahdessa hän oli kolmas ja toinen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Oftebrolla on joukkuekilpailun pronssi vuodelta 2018 Sveitsin Kanderstegistä sekä hopea ja pronssi joukkuekilpailusta ja 5 km gundersen-kilpailusta Lahdesta vuodelta 2019.
Yhdistetyn Continental Cupissa Oftebro on voittanut kaksi osakilpailua.
Gabonin vaakuna
thumb|250px|Gabonin vaakuna Gabonin vaakuna on Gabonin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Sen on suunnitellut sveitsiläinen heraldikko Louis Mühlemann.
Vaakunassa on kaksi mottoa, Uniti progrediemur ja Union, Travail, Justice suomeksi "Yhdessä pääsemme eteenpäin" ja "Yhtenäisyys, työ, oikeudenmukaisuus".
Bernhard Heikkilä
Bernhard Heikkilä (ent. Artig, ) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.