cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galina Minaitševa
Galina Jakovlevna Minаitševа (myöh. Šarabidze,, s. 17. lokakuuta 1928 Moskova, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Minаitševа kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa yhteisvoimistelussa ja pronssia hypystä. Lisäksi hän sijoittui ottelussa neljänneksi, permannolla kuudenneksi, eritasonojapuilla kahdeksanneksi ja puomilla kymmenenneksi. Roomassa 1954 hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden.
Osmo Hekkala
Osmo Hekkala (s. 14. syyskuuta 1944 Haukipudas) on entinen suomalainen raskaan sarjan painija, pitkäaikainen vasemmistopoliitikko, TUL:n varapuheenjohtaja ja sanomalehti Kansan Tahdon toimitusjohtaja.
Haukiputaan Piimäperältä lähtöisin oleva Osmo Hekkala aloitti työelämän kansakoulun käytyään Pateniemen sahalla ja sen jälkeen Oulu Oy:n lastulevytehtaalla ja edelleen yrityksen hitsarina. Hän oli jo siinä vaiheessa noin 20-vuotiaana aktiivin työläisurheilun lisäksi mukana kansandemokraattisessa työväenliikkeessä.
Urheilu-ura - painissa kansainvälisellä tasolla
Suurelle yleisölle Osmo Hekkala on tullut parhaiten tunnetuksi painiurastaan. Vuonna 1965 hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen ottamalla kreikkalais-roomalaisen painin raskaan sarjan SM-hopeaa. Hekkalan uran huippuvuodeksi muodostui seuraava vuosi 1966, jolloin hän saavutti ensimmäisen TUL:n painimestaruutensa, sijoittui SM-kisoissa pronssille, Essenin EM-kisoissa viidenneksi sekä Toledon MM-kisoissa neljänneksi. Tappio MM-kisojen pronssiottelussa tuli Tšekkoslovakian Petr Kmentille.
Menestystä tuli painissa vielä 1960-luvun loppuvuosina. TUL:n mestaruuksia tuli raskaassa sarjassa kuutena vuonna peräkkäin eli vuosina 1966–1971. Seitsemäs TUL:n mestaruus tuli vielä vuonna 1974. Vuonna 1967 Hekkala saavutti poikkeuksellisesti vapaapainin raskaan sarjan SM-hopeaa. Hekkala pyrki tosissaan Mexicon olympialaisiin 1968 mutta sijoittui SM-kisoissa hopealle niin kreikkalais-roomalaisessa kuin vapaapainissa. Kreikkalais-roomalaisen painin raskaan sarjan olympiapaikka meni painiliiton Arje Nadbornikille. SM-tasolla tuli vielä SM-pronssia raskaassa sarjassa vuonna 1971.
Urastaan Hekkala toteaa:
Urheilun järjestötoiminnassa
Painiuran jälkeen Hekkala siirtyi järjestötoimintaan. Urheilun järjestötoiminnassa Hekkalasta tuli ensin TUL:n Oulun piirin toiminnanjohtaja vuosiksi 1970–1976, sen jälkeen TUL:n Oulun piirin puheenjohtaja ja vuosiksi 1991–1999 TUL:n varapuheenjohtajaksi. Hänet valittiin valtion liikuntaneuvoston jäseneksi vuosiksi 1999–2003.
Toiminnastaan aiemmin hyvin tiukasti kansandemokraatti- ja sosiaalidemokraattiblokkeihin jakautuneesta TUL:stä Hekkala on todennut:
Myöhemmin Hekkala oli vahvassa roolissa, kun Suomen Liikunta ja Urheilu (SLU) synnytettiin 1990-luvulla. Hän oli sen jälkeen mukana myös 1990- ja 2000-luvulla yhdistyneessä Pohjois-Suomen urheilun järjestötoiminnassa Pohjois-Pohjanmaan ja Pohjois-Suomen Liikunnan varapuheenjohtajana.
Muu yhteiskunnallinen toiminta
TUL:n Oulun piirin toiminnanjohtajan tehtävän jälkeen Hekkala valittiin Sanomalehti Kansan Tahdon toimitusjohtajaksi vuosiksi 1977–1992. Työt Kansan Tahdossa olisivat jatkuneet pitempään, ellei Hekkala olisi joutunut vakavaan liikenneonnettomuuteen vuonna 1991.
Runoilija ja kirjailija
Auto-onnettomuuden jälkeiseen aikaan Hekkalalla liittyy tuntojensa purkaminen runoihin. Kirjoittamisessa tärkeänä tukihenkilönä oli Kalevan edesmennyt toimitusjohtaja ja kansanedustajankin toiminut Martti Ursin. Martin neuvo kirjoittamiseen oli: ”älä muuta ittiäs”. Ensimmäinen runokirja Piimäperä – ei paljon pirukaan (kust. Pohjoinen) ilmestyi 1999. Sen jälkeen on ilmestynyt lisää kirjoja: romaani Piimäperä – isäni maa vuonna 2004 (kust. Työväenyhdistys Walo ry), Raskaansarjan runokirja vuonna 2004 yhdessä Suomen mestaripainija Erkki Alajärven, Pohjoismaiden mestari Eero Suvilehdon, maailmanmestari ja olympiavoittaja Pertti Ukkolan, maailmanmestari ja olympiavoittaja Aleksandr Karelinin ja maailmanmestari ja olympiahopeamitalisti Tomas Johanssonin kanssa sekä runokirja Kylmää oli aamusaikka vuonna 2011.
Vuonna 2005 Hekkalan teos Piimäperä – isäni maa palkittiin Päätalo-instituutin Möllärimestaruudella eli tunnustus vuosittain jaettavassa omakustanteiden välisessä kirjoituskilpailussa.
Pikkuylänköjuoksijat
Pikkuylänköjuoksijat (Thinocorus) on ylänköjuoksijoiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintusuku.
Pikkuylänköjuoksijoihin kuuluu kaksi lajia:
Luettelo Sambian presidenteistä
Tämä on luettelo Sambian presidenteistä. Sambian itsenäistyttyä lokakuussa 1964, sen ensimmäiseksi presidentinä toimi Kenneth Kaunda. Sambialla on ollut yhteensä kuusi vaalein valittua presidenttiä sekä yksi viransijainen.
Keltakangas
Keltakangas on Kouvolan kaupunginosa, Anjalankosken suuralueella. Se on entisen Anjalankosken kaupungin ja sitä edeltäneen Sippolan kunnan hallinnollinen keskus. Keltakangas sijaitsee Myllykosken taajamassa Kymijoen itäpuolella valtatie 15:n varrella. Keltakangas on tilastollisessa taajamarajauksessa kasvanut yhteen Myllykosken ja Ummeljoen kanssa. Tilastollisesti Keltakankaan hallinnollinen kaupunginosa on osa Myllykosken tilastoaluetta, johon kuuluu myös Ummeljoen kylä.
Keltakankaalla on yli 600 asukasta. Keltakankaalla on terveysasema ja perhekeskus. Keltakankaalla sijaitsee yritysalue Hyötyvirta, joka tunnettiin aiemmin nimellä Ekopark.
Valtatielle 15 Keltakankaan risteykseen valmistui eritasoliittymä vuonna 2018. Liikenneviraston mukaan hanke maksoi 6,1 miljoonaa euroa. Keltakankaan liittymän läheisyydessä on Anjalankosken ABC-liikennemyymälä.
Keltakankaalla oli Kouvolan seudun ammattiopiston tekniikan alojen toimipiste.
Ryhmävalinta
thumb|right|300px|Ryhmävalinta ei näe yksittäistä muurahaista, vaan muurahaisista muodostuvat ryhmät ja toimii niiden välillä. Ryhmävalinta on luonnonvalintaa, joka toimii ryhmän tasolla yksilön sijasta. Tällainen valinta tuottaa yksilön sijasta ryhmän etua edistäviä muutoksia. Alun perin Charles Darwinin evoluutioteoria perustui yksilön tasolla toimivaan valintaan.
Ryhmävalinnan ajatus esiteltiin selittämään etenkin altruismin olemassaolo luonnossa. Teorian suurin kehittäjä oli Vero Copner Wynne-Edwards, joka nosti sen kuuluisaksi. Teoria oli alun alkaen kyseenalainen ja aina 1960-luvun puolivälistä aina 1980-luvulle asti ryhmävalintaa pidettiin malliesimerkkinä virheellisestä evoluutioajattelusta. Myöhemmin teoria otettiin huomioon luonnonvalinnassa yhtenä tekijänä.
Alku
Charles Darwin huomioi altruismin luonteen biologiassa jo teoksessaan The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex. Hän selitti ihmisten altruismin evolutiivisesti ryhmän tasolla tapahtuvan valinnan avulla. Hän huomioi samassa teoksessa myös sen, että jalosti toimivat yksilöt eivät jättäisi usein jälkeläisiä, koska saattoivat esimerkiksi uhrautua muiden puolesta. Darwin ehdotti sellaisten mekanismien kuin vastavuoroisuuden ja rankaisemisen selittävän altruismin esiintymisen. Altruismi olisi tällöin hyödyllistä yksilölle. Darwinin näkemys oli siten ennemmin yksilön kuin ryhmän tasolla toimiva. Darwin teki selväksi, että hänen mukaansa ryhmien välinen valinta oli vallitseva ihmisen moraalin synnyssä.
Ensimmäisenä ajatuksen varsinaisesta ryhmävalinnasta esitti Alfred Russel Wallace. Hänen mukaansa loppujen lopuksi luonnonvalinta toimi ryhmien välillä. Wallace puhui kuitenkin vain ihmisryhmistä, joissa sellaiset tekijät kuten altruismi, uhrautuminen ja lojaalius olisivat ylivertaisen ryhmän ominaisuuksia.
Ryhmävalinnan nousu
Ryhmävalinnan ajatuksen eläimille esitti brittiläinen biologi Vero Copner Wynne-Edwards artikkelissaan Animal Dispersion in Relation to Social Behavior. Ajatusta popularisoi edelleen Robert Ardrey kirjassaan The Social Contract. Wynne-Edwards alkoi ajatella ryhmävalintaa 1920-luvulla ja julkaisi teoriansa vuonna 1955 Baselissa konferenssissa. Vuonna 1962 hän julkaisi artikkelinsa ryhmävalinnasta. Wynne-Edwards argumentoi yksilön tasolla tapahtuvan valinnan olevan riittämätön selittämään luonnossa esiintyviä sosiaalisia ja altruistisia piirteitä, jotka eivät lisää yksilön kelpoisuutta. Wynne-Edwardsin mukaan eläimet rajoittavat lisääntymistään, jotteivät kuluttaisi paikallista ruokavarastoa kokonaan. Hänen mukaansa, jos kaikki ryhmän yksilöt lisääntyisivät suurimmalla mahdollisella tahdilla, ryhmä kuluttaisi nopeasti ravinnon loppuun ja kuolisi sukupuuttoon. Tämä taas voitaisiin estää yhteisellä lisääntymisen rajoittamisella.
Ryhmävalinta poikkeaa tieteen valtavirrasta
right|thumb|180px|Richard Dawkins kritisoi ryhmänvalintaa kirjassaan [[Geenin itsekkyys.]]
Ryhmävalinta joutui nopeasti myös kovan kritiikin alaiseksi. Merkittäviä sen kritisoijia olivat muun muassa David Lack, John Maynard Smith ja George C. Williams. 1970-luvulla geenikeskeinen evoluutionäkemys, sukulaisvalinta, Richard Dawkinsin Geenin itsekkyys (1976) ja Edward O. Wilsonin Sociobiology (1975) näyttivät ratkaisseen altruismin ongelman ryhmävalinnan tappioksi ja selittävän mekanismit ilman tarvetta käyttää ryhmän tasolla toimivaa valintaa. Etenkin Williamsin kirja Adaptation and Natural Selection (1966) asetti evoluutiobiologian keskittymään geenin tasolle. 1960-luvun puolivälistä aina 1980-luvulle asti ryhmävalintaa pidettiin malliesimerkkinä virheellisestä evoluutioajattelusta.
Daniel Mäkiaho
Ura
Mäkiaho on Grankulla IFK:n kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin, josta Mäkiaho siirtyi kaudeksi 2016–2017 Helsingin IFK:n C-nuoriin. Hän jakoi C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 18+16=34 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Leo Ringin kanssa. Mäkiaho voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi Bluesiin ja siirtyi seuran B-nuoriin. Kaudella 2018–2019 Mäkiaho jakoi tehoilla 28+32=60 koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssin toisen sijan Kärppien Petteri Puhakan kanssa edellään vain joukkuetoveri Alexander Forslund. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan parhaana pelaajana Esa Tikkanen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2019–2020 Bluesin juniorit siirtyivät Kiekko-Espoo -nimen alle. Mäkiaho oli tehoilla 14+30=44 seuran A-nuorten kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11.
Ryhmävalinta
Uusi nousu ja nykyinen näkökulma
Sekä Itsekkäästä geenistä että Sociobiologysta tuli nopeasti bestsellereitä, mutta kaikki eivät olleet silti vakuuttuneita. 1980-luvulla ryhmävalinnan ajatus lähti uudestaan nousuun. Yksi merkittävimmistä vaikuttajista oli David Sloan Wilson, joka näytti, että vaikka altruisti menettäisi kelpoisuuttaan ryhmän egoisteihin nähden, ryhmien välisen kelpoisuuden vaihtelu voi olla merkittävämpi tekijä luonnonvalinnassa. Tällöin ryhmävalinta ajaisi yksilön tasolla toimivan valinnan yli. Cohen ja Eshel (1976) sekä Matessi ja Jayakar (1976) näyttivät mallit, jotka esittivät selvästi, kuinka ryhmävalintaa voi tapahtua luonnossa ja että se ei välttämättä edes ole kovinkaan harvinaista. He vaihtoivat altruismin alkuperäisen määritelmän kelpoisuuden absoluuttisesta heikkenemisestä ryhmän sisällä tapahtuvaan suhteelliseen heikkenemiseen. Lisäksi Michael J. Wade (1976, 1980) teki laboratoriokokeita, jotka todensivat vahvan kausaliteetin ryhmävalinnalla annetussa populaatiossa. Vuonna 1986 Wynne-Edwards julkaisi vielä toisen ryhmävalinnan teoriaa käsittelevän kirjansa Evolution Trough Group Selection, joka otettiin hiljaisuudessa vastaan. Kirjassa hän muokkasi alkuperäistä teoriaansa vielä yhteensopivammaksi Wilsonin ja Waden tutkimusten kanssa.
1980-luvun alun jälkeen biologifilosofit liittyivät ryhmävalinnan ympärillä liikkuvaan väittelyyn. Asteittain ryhmävalinnasta tuli vallitseva näkemys tieteen filosofiassa. Evoluutiobiologiassa asia oli taas aivan päinvastoin: geenikeskeinen näkymä oli yhä dominoiva näkemys. E. O. Wilson on piti alun perin sukulaisuutta ainoana tekijänä altruismin synnyssä, mutta on sittemmin tarkentanut näkemyksiään ryhmävalintaa suosivammaksi. Kiista yhteistyön synnystä ryhmävalinnan seurauksena on yhä hyvinkin voimakkaasti elossa biologiassa ja filosofiassa. Vaikka osa biologeista pitää yhä kiinni äärinäkemyksistään, yhä suurempi osa on niin sanotun monitasovalinnan kannalla. Tässä teoriassa tiedostetaan niin geenin, yksilön kuin ryhmänkin tasolla toimivan valinnan merkitys.
Daniel Mäkiaho
Ura
Maaliskuussa 2020 Mäkiaho teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa kauden 2020–2021 toisella kierroksella 7. lokakuuta 2020 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hänet merkittiin HPK:n 13. hyökkääjäksi, mutta Mäkiaho jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa hän sai seuraavassa ottelussa 9. lokakuuta 2020 Rauman Lukkoa vastaan. Mäkiaho merkittiin jälleen HPK:n 13. hyökkääjäksi. Hän sai jääaikaa 2.19 minuuttia ja Mäkiaho keräsi teholukeman +1. Hän kärsi alkukaudella loukkaantumisista ja pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Maaliskuussa HPK nimesi Mäkiahon ns. nuorten pelaajien listalle, joka oikeutti hänet siirtymään loppukauden vapaasti seuran ja Forssan Palloseuran Mestis-joukkueen välillä. Mäkiaho siirtyi pian tämän jälkeen lainalle FPS:ään, jossa hän pelasi loppukaudella viisi runkosarjaottelua tehden yhden maalin.
Ryhmävalinta
Mekanismit
thumb|right|200px|Metsästäjät hankkivat ravintoa koko yhteisölle. Tällainen toiminta hyödyttää yhteisöä, mutta riskeeraa yksilön.
Daniel Mäkiaho
Ura
Kauden 2021–2022 Mäkiaho pelasi suurimmaksi osaksi yli-ikäisenä HPK:n U20-joukkueessa, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 9+18=27. Mäkiaho jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jimi Rönkkösen ja Mikael Tapion kanssa lukemalla +6. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Mäkiaho pelasi myös kaksi ottelua lainalla FPS:n Mestis-joukkueessa.
Toukokuussa 2022 Mäkiahon sopimus HPK:n kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Muutamaa päivää myöhemmin hänen vahvistettiin tehneen 1+1-vuotisen sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Mäkiaho teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigan toisella kierroksella 4. syyskuuta 2022 tanskalaista Aalborg Piratesia vastaan. Hänen osumansa jäi Jukureiden 5–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. SM-liigauransa avausmaalin Mäkiaho teki runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2022 KooKoota vastaan. Kaikkiaan hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 38 runkosarjaottelua tehopistein 6+7=13. CHL:ssä Mäkiaho pelasi seitsemän ottelua tehopistein 2+1=3. Tammikuussa 2023 hän teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ryhmävalinta
Mitä ryhmävalinta tuottaa?
Ryhmävalinnan perusteena on se, että ne populaatiot, joiden yksilöillä on ryhmää hyödyttäviä alleeleja, pärjäävät ympäristössään muita populaatioita paremmin. On esimerkiksi esitetty, että ne populaatiot, joissa on ryhmän puolesta uhrautuvia yksilöitä, eivät olisi niin herkkiä kuolemaan sukupuuttoon.
Daniel Mäkiaho
Pelityyli
Mäkiaho on maininnut vahvuuksikseen hyökkäyspään pelaamisen, peliälyn sekä syöttö- ja maalintekotaidon. Kehitettäviksi ominaisuuksiksi hän on maininnut kamppailutaidon ja -kovuuden ja oman pään puolustamisen.
Muuta
Mäkiahon isä Toni pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 700 SM-liigaottelua. Hän loi pääsarjauraa myös Ruotsissa, Sveitsissä, Venäjällä ja Slovakiassa. Toni kuului myös Suomen vuoden 1998 MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän on myöhemmin valmentanut Danielia Bluesissa B-junioriksi asti. Danielin äidinisä on jääkiekkovaikuttaja Frank Moberg, joka on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 125.
Ryhmävalinta
Vaatimukset
Ryhmävalinnan toimiminen edellyttää, että ryhmä on oikea entiteetti eikä vain keinotekoinen joukko yksilöitä. Sukulaisvalinnan tapauksessa on helppoa selvittää mikä on "ryhmä", mutta yleisemmän ryhmävalinnan tapauksessa tilanne ei ole sama. Ryhmien pitäisi olla toisistaan eristäytyneitä lisääntymisjoukkoja. Tämä on ainoa tapa säilyttää tarpeeksi suuri geneettinen varianssi ryhmien välillä, jotta valinta toimisi suuremmin ryhmän kuin yksilön tasolla. Ihmisillä tämä vaatimus ei täyty kovinkaan hyvin.
Jotta ryhmävalinta voittaisi yksilövalinnan, täytyy ryhmän jäsenien koostua sukulaisista ainakin jossain määrin. Muuten on hyvin epätodennäköistä, että ryhmä eroaisi toisesta tarpeeksi. Tämä sekoittaa ryhmävalinnan sukulaisvalintaan. On kuitenkin mahdollista, että ryhmävalinta voi olla tehokasta ilman, että ryhmän jäsenillä on yhteisiä esivanhempia. On kuitenkin epätodennäköistä, että mikään tällainen prosessi olisi tarpeeksi tehokas tuottamaan mitään merkittävää luonnossa esiintyvää.
Ongelmat
Ryhmävalinnan suurin ongelma on yksilöiden hyväntahtoisuuden hyväksikäyttö. Voidaan kuvitella ryhmä, jossa kaikki yksilöt ovat hyväntahtoisia ja ajattelevat vain ryhmän etua. Näin homogeeninen ryhmä voi menestyä ja pysyä hyväntahtoisena. Jos kuitenkin ryhmään tulee yksikin yksilö, joka on itsekäs ja kieltäytyy uhrautumasta ryhmän puolesta, tämä selviää muita ryhmän yksilöitä paremmin. Tämän takia luonnonvalinta suosii tämän yksilön geenejä ja lopulta itsekkäät yksilöt valtaavat altruistisen ryhmän.
Wynne-Edwards piti yhtenä ryhmävalinnan perusteena sitä, että eläimet hillitsevät lisääntymistään ja saattavat pitää reviirinsä suurena, vaikka pärjäisivät pienemmälläkin. George C. Williams piti tällaista toimintaa kuitenkin vain oman kelpoisuutensa ja mahdollisesti myös sukulaistensa kelpoisuuden pitkäaikaisena maksimointina. Yksilölle voi esimerkiksi olla edullista pitää oma lisääntymismääränsä käänteisenä populaation tiheyteen nähden. Voi olla myös parempi puolustaa yhteisölle kuuluvia alueita, joita ne eivät itse tarvitse tavallisina vuosina, sillä juuri nämä alueet voivat olla elintärkeitä huonoina vuosina.
Useissa tapauksissa on osoitettu, että jokin altruistinen tai yhteistyömäinen piirre on voinut syntyä ryhmävalinnan seurauksena. Monessa tapauksessa on kuitenkin jälkeenpäin todettu, että sama piirre on selitettävissä sukulaisvalinnalla tai muutoin.
Ihanne
Biologi Richard Dawkinsin mukaan ryhmävalinnalla on suuri vetovoima sen ideaalisuuden takia: se vetoaa ihmisten moraalisiin ja poliittisiin tavoitteisiin, sillä vaikka ihmiset toimivat usein itsekkäästi, he kuitenkin ihailevat ihmisiä, jotka toimivat altruistisesti asettaen yhteisön edun omansa edelle.
Peliteoria
Evoluutiobiologit, peliteoristit ja antropologit ovat käyttäneet usean pelaajan vangin dilemmaa välineenä tutkia yksilövalinnan ja ryhmävalinnan suhdetta. Usean pelaajan vangin dilemmassa yksilöt voivat toimia tavoilla, jotka ovat J.B.S. Haldanen sanoin "sosiaalisesti arvokkaita, mutta yksilön kannalta epäedullisia". Vangin dilemmassa jokainen pelaaja voi "auttaa" tai "pettää". N:n pelaajan vangin dilemmassa pätee aina kaksi sääntöä: kaikki pelaajat pärjäävät paremmin jos kaikki auttavat kun jos kaikki pettävät sekä yksilölle on aina edullisempaa pettää kuin auttaa riippumatta toisten teoista. Yhden kierroksen peleissä kannattavin vaihtoehto on pettää aina, mutta monissa sosiaalisissa tilanteissa yksilön parhaaksi koituva teko riippuu toisten yksilöiden toimista.
Populaatiobiologit kuten Haldane ja Sewall Wright esittivät, että yhteistyö kehittyy todennäköisimmin sellaisissa populaatioissa, joissa sosiaalinen kanssakäyminen tapahtuu suhteellisesti pienissä alapopulaatioissa. Alapopulaatioissa pitää olla satunnaista, mutta suhteellisesti pientä migraatiota keskenään. Tämän ehdotuksen tutkimista varten kehitettiin luokka dynaamisia malleja, joita kutsutaan heinäpaalimalleiksi. Heinäpaalimalleissa satunnainen ryhmä muodostaa sisäisiä ryhmiä, joissa toisissa on enemmän yhteistyöhalukkaita kuin toisissa. Vaikka kaikki yhteistyöhalukkaat saavat vähemmän jälkeläisiä kuin ryhmänsä pettäjät, kaikki yhteistyöhalukkaimman ryhmän jäsenet lisääntyvät muita ryhmiä nopeammin. Tällaisilla malleilla voidaan tutkia ehtoja, joilla yhteistyön etu ryhmälle voi voittaa itsekkyyden edun yksilölle. Yhteistyön etua voi lisätä myös se seikka, että tulevaisuudessa yhteistyöhaluisella voi olla suurempi todennäköisyys päästä pelaamaan kaltaisensa kanssa.
Ski Slope No. 3
Ski Slope No. 3 on laskettelurinne Naeban laskettelukeskuksessa Yuzawassa Niigatan prefektuurissa Japanissa.
Ski Slope No. 3 -rinteellä järjestettiin ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupin kilpailut vuonna 2016, miesten suurpujottelun maailmancupin kilpailuissa vuosina 2016 ja 2020 rinne toimi alaosana Men’s Riesen Slalom Trail -rinteelle.
Lego Minifigures
Lego Minifigures on Lego Groupin vuonna 2010 lanseeraama Lego-tuotesarja, joka sisältää erilaisia yksittäispakattuja Lego-minihahmoja. Kukin minihahmo kuuluu tiettyyn sarjaan ja kukin sarja on myynnissä vain rajoitetun ajan, yleensä noin puoli vuotta. Tuotesarja pohjautuu vahvasti keräämiseen, sillä jokainen minihahmo on uniikki ja vain tietyssä sarjassa mukana oleva. Yhdessä sarjassa on noin 16 hahmoa. Sarjat voidaan erottaa selkeästi myyntipakkauksien (yksittäispakkauksien ja pakkauksia sisältävän laatikon) värityksen mukaan. Vuosien varrella on ilmestynyt myös erikoissarjoja: Disney-sarja, kaksi Simpsonit-sarjaa, Lego Movie-sarja ja DFB-sarja.
María Adánez
María Adánez Almenara (s. 12. maaliskuuta 1976) on espanjalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt varhaisesta lapsuudestaan saakka. Julkisuutta lisäsi muun muassa 1990-luvun puolessavälissä rooli Pepa y Pepe -sarjassa. Vuosina 2003–2006 hän esiintyi sarjassa Naapureina Madridissa. Hänellä on ollut myös useita elokuva- ja teatterirooleja.
Zhoukou
Zhoukou (, pinyin: Zhōukŏu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan itäosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 160 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta kaakkoon. Prefektuurin pinta-ala on 11 968 neliökilometriä ja väkiluku 8,95 miljoonaa (2010).
Prefektuuri rajoittuu lännessä Xuchangin ja Luohen, pohjoisessa Kaifengin ja Shangqiun, idässä Bozhoun sekä etelässä Fuyangin ja Zhumadianin prefektuuritason kaupunkeihin.
thumb|left|220px|Prefektuurin piirikuntatason jako. Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 10 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Prefektuurissa on monia historiallisina nähtävyyksinä kiinnostavia rakennuksia eri aikakausilta.
Sirkka-Liisa Konttinen
pienoiskuva|Sirkka-Liisa Konttinen vuonna 2018. Sirkka-Liisa Konttinen (s. 1948 Myllykoski, Sippola) on suomalainen valokuvaaja, joka on työskennellyt Britanniassa 1960-luvulta lähtien.
Elämä ja ura
Konttinen halusi nuorena opiskella valokuvausta, mutta se ei 1960-luvulla ollut mahdollista Suomessa. Hän yritti päästä Yleisradion kursseille, mutta häntä pidettiin liian nuorena, ja hänelle sanottiin, että “mene ensin maailmalle ja tule sitten takaisin”. Konttinen noudatti neuvoa ja lähti venäläisellä laivalla Lontooseen, mutta jäi sille tielleen. Hän opiskeli vuodesta 1968 lähtien elokuvaa Lontoon Regent Street Polytechnicissä, joka on nykyään nimeltään Westminsterin yliopisto. Hän tutustui vanhempiin opiskelijoihin, jotka olivat perustamassa valokuvaan ja elokuvaan keskittyvää Amber-kollektiivia. Kollektiivi asettui Pohjois-Englantiin Newcastleen, jonne Konttinen siirtyi vuonna 1969.
Amber-kollektiivi asettui Newcastleen tallentamaan työväenluokan elämää tilanteessa, jossa alue oli suuressa murroksessa, kun suuri määrä työpaikkoja tehtaissa, kaivoksissa ja telakoilla oli katoamassa. Konttinen asui vuodesta 1969 Newcastlen Bykerissa ja kuvasi ja haastatteli alueen talojen asukkaita seitsemän vuotta, kunnes hänen oma asuintalonsa purettiin. Tuloksena syntyi kirja Byker, jossa hän kuvaa inhimillistä lämpöä ilottomassa ympäristössä.
Vuonna 1980 hänestä tuli Kiinan kulttuurivallankumouksen jälkeen ensimmäinen valokuvaaja, jonka kuvia British Council on asettanut näytteille Kiinassa.
Konttisen seuraava hanke oli kuvata North Shieldsissä tanssikoulua käyviä tyttöjä sekä heidän äitejään ja tanssikouluja. Hän julkaisi kuvia teoksessa Step by Step. Hän kuvasi kolme vuotta Seahamin ja Hartlepoolin välistä rantaa, ja kuvista syntyi sarja "Coal Coast".
2000-luvulla Konttinen palasi Bykeriin ja kuvasi sarjan värikuvia, jotka sai nimen Byker Revisited. 1970-luvulla rakennettu uusi lähiö oli tuolloin jo päässyt ränsistymään. Newcastleen saapui tuohon aikaan turvapaikanhakijoita 31 maasta. Samoihin taloihin oli sijoitettu myös työttömiä. Vaikka kitkaa näiden kahden ryhmän välillä olikin, Konttinen sanoo, että vähiten ongelmia oli siellä, missä nämä kaksi ryhmää asuivat yhdessä. Konttinen oli myös itse mukana maahanmuuttajien tukitoiminnassa.
Yksityiselämä
Konttinen meni Englannissa naimisiin ja sai tyttären. 1990-luvun alussa hän kärsi identiteettikriisistä ja muutti perheineen vuodeksi Suomeen.
Ankkalampi (lautapeli)
Ankkalampi on 4 - 7 -vuotiaille pelaajille suunnattu lautapeli.
Valmistelut
Ennen pelin alkua, lapsiryhmien kuvakortit sekoitetaan hyvin ja asetetaan kuvapuoli alaspäin pinoon pelilaudan sivuun. Lammessa on kahdeksan sektoria. Pelaajat asettavat pelinappulansa (ankan) haluamalleen sektorille. Kaksi pelaajaa ei voi olla samalla sektorilla pelin alkaessa, mutta pelin kuluessa kylläkin.
Säännöt
Ankkoja saa siirtää vain myötäpäivään. Jokainen lammen sektori vastaa yhtä nopansilmää.
Makedonian jääkiekkoliitto
Järjestö liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2001. Liiton ensimmäisinä toimintavuosina maa ei osallistunut kansainvälisiin turnauksiin, mutta kaudella 2017–2018 silloinen entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia otti osaa ensimmäiseen kansainväliseen IIHF:n turnaukseen. Maan nimen muututtua joukkueen nimi on Pohjois-Makedonian jääkiekkomaajoukkue.
Devika Rani
Devika Rani Chaudhuri (30. maaliskuuta 1908 Visakhapatnam – 9. maaliskuuta 1994 Bangalore), yleensä vain Devika Rani, oli intialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän näytteli intialaisissa elokuvissa 1930- ja 1940-luvulla. Häntä kutsuttiin intialaisen elokuvan ensimmäiseksi naiseksi. Hänen saamiinsa palkintoihin kuuluivat Padma Shri ja Dadasaheb Phalke Award.
Ghost Town (yhtye)
Ghost Town on yhdysvaltalainen popyhtye, johon kuuluvat Kevin "Ghost" McCullough, Alix Koochaki, Evan Pearce ja Manny Dominick. Evan erosi yhtyeestä heinäkuussa 2015, mutta liittyi yhtyeeseen taas joulukuussa 2016.
Devika Rani
Varakkaaseen bengaliperheeseen syntynyt Devika Rani oli sukua Nobel-palkitulle kirjailijalle Rabindranath Tagorelle. Hänet lähetettiin yhdeksänvuotiaana sisäoppilaitokseen Englantiin, missä hän kasvoi. Hän tapasi Lontoossa intialaisen elokuvatuottajan Himanshu Rain vuonna 1928. He alkoivat työskennellä yhdessä ja menivät naimisiin seuraavana vuonna. Rani näytteli useassa Rain kanssa perustamansa tuotantoyhtiön Bombay Talkiesin elokuvassa. Hänen elokuvansa olivat naiskeskeisiä ja aikaansa edellä käsitellen aiheita kuten kastittomien ja lapsettomien naisten ahdinko.
Ghost Town (yhtye)
Yhtye julkaisi tammikuussa 2013 omakustannealbumin Party in the Graveyard. Toukokuussa yhtye teki levytyssopimuksen Fueled by Ramenin kanssa. Ghost Townin toinen studioalbumi, The After Party, julkaistiin kesäkuussa 2014. Kolmas albumi, Evolution, julkaistiin marraskuussa 2015.
Devika Rani
Rain kuoltua vuonna 1940 Rani otti lisää vastuuta tuotantoyhtiöstä ja tuotti elokuvia yhdessä Rain liikekumppanien kanssa. Vuonna 1945 hän jätti elokuvateollisuuden ja meni naimisiin venäläisen taidemaalarin Svetoslav Roerichin kanssa. He asuivat Bangaloressa, missä Rani eli erakkomaista elämää. Hän kuoli keuhkoputkentulehdukseen 85-vuotiaana.
Ankkalampi (lautapeli)
Säännöt
Nuorin pelaaja aloittaa pelin. Hän kääntää päällimmäisen kortin näkyviin pöydälle. Hänen täytyy nyt heittää noppaa ja yrittää päästä tälle kuvan osoittamalle sektorille.
Jos hän pysähtyy kortin osoittaman lapsiryhmän kohdalle, hän saa kortin itselleen ja vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle, joka toimii samoin, kuin edellinen pelaaja ja nostaa uuden kortin pakasta kaikkien nähtäväksi. Jos pelaaja ei pääse kohdesektorilleen, siirtyy vuoro seuraavalle pelaajalle, joka myös yrittää päästä noppaa heittämällä samaan ruutuun.
Oikeassa ruudussa jo valmiiksi oleva pelaaja ei saa korttia.
Pelin päättyminen
Peli päättyy, kun kaikki pakan kortit on käytetty. Pelaaja, jolla on eniten kortteja on voittaja.
Daniel Lebedeff
Seuraura
Lebedeff on Helsingin IFK:n kasvatti. Madison Capitols varasi hänet 184. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2015. Lebedeff siirtyi Yhdysvaltoihin jo 16-vuotiaana seuraavaksi kaudeksi 2015–2016, josta hän pelasi suurimman osan USPHL:n B-nuorten sarjassa, jossa Lebedeff voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua Madison Capitolsissa. Kauden 2016–2017 Lebedeff pelasi siellä kokonaan ja hän sai tililleen 25 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi NAHL-junioriliigan Janesville Jetsiin. Kaudeksi 2018–2019 Lebedeff siirtyi Wisconsinin yliopiston Madisonin yksikön joukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi kautta.
Kaudeksi 2020–2021 Lebedeff siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän lähti kauteen Joona Voutilaisen aisaparina. Lebedeff teki liigadebyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 7. lokakuuta 2020 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän torjui varsinaisella peliajalla ja jatkoerässä 28 kertaa ja päästi kolme maalia. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa Lebedeff päästi Ässien viidestä yrityksestä Sebastian Wännströmin molemmat yritykset, joista jälkimmäinen ratkaisi Ässille lopulta 4–3-voiton. Marraskuussa HPK lainasi hänet Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan, kun HPK:n maalivahtiosasto oli täydentynyt NHL-lainapelaaja Emil Larmilla. Lebedeff pelasi siellä kaksi ottelua, kunnes vuoden 2021 vaihteessa hän palasi HPK:n vahvuuteen, kun Mestis oli keskeytettynä koronavirusrajoitusten vuoksi. Larmin palattua Pohjois-Amerikkaan HPK täydensi maalivahtiosastonsa Eetu Laurikaisella, mutta Lebedeff nousi kuitenkin Joona Voutilaisen ohi joukkueen kakkosmaalivahdiksi. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana kaikkiaan 11 runkosarjaottelua. Helmikuussa HPK käytti Lebedeffin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Lebedeff pelasi kauden 2021–2022 kuudennessa ottelussaan 29. lokakuuta 2021 vieraissa Pelicansia vastaan SM-liigauransa ensimmäisen nollapelin. Hän torjui HPK:n 0–3-voittoon päättyneessä ottelussa 24 kertaa. Jarkko Hämäläinen valitsi Lebedeffin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän otti kauden aikana isoja kehitysaskeleita SM-liigassa ja pelasi 21 runkosarjaottelua torjuen kahdeksan voittoa ja kaksi nollapeliä. Lebedeff jäi vielä kakkosmaalivahdiksi Eetu Laurikaiselle, mutta pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hän pelasi HPK:n molemmat ottelut. Tammikuussa 2022 Lebedeff teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2022–2023 hän jakoi varsin tasaisesti HPK:n torjuntavastuun Sami Rajaniemen kanssa. Lebedeff kärsi kauden aikana kaksi loukkaantumista: hän joutui ensin sivuun lokakuussa 2022, mutta Lebedeff loukkaantui kuitenkin uudelleen paluuottelussaan marraskuussa ja oli sivussa tammikuulle 2023 asti.
Kaudeksi 2023–2024 Lebedeff siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon.
Maajoukkueura
Lebedeff on pelannut kaksi nuorten ja kuusi poikien maaottelua.
Muuta
Lebedeffillä on isoisänsä isoisän puolelta Suomen venäläiset sukujuuret, jonka perhe on tullut aikoinaan 1800-luvulla Suomeen Venäjän keisarillinen armeijan mukana. Lebedeff on maininnut esikuvakseen Jonathan Quickin, mutta Lebedeffiä on verrattu pelityyliltään Pekka Rinteeseen, jota Lebedeff on kertonut vertailujen myötä myös seuranneensa.
Wouldn’t Change a Thing
Wouldn’t Change a Thing on kappale Kylie Minoguen albumilta Enjoy Yourself (1989). Se julkaistiin 24. heinäkuuta 1989, ja sen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Ammattietiikka
Ammattietiikka on sovelletun etiikan osa-alue, joka käsittelee ammatillisten tekojen eettisyyttä. Yleinen ammattietiikka on sovelletun etiikan laajin osa. Ammattietiikan tutkituimpia alueita Suomessa ovat lääketieteen etiikka ja bioetiikka, jotka tyypillisesti käsittelevät terveyden eettisiä kysymyksiä. Filosofiselta perustaltaan ammattietiikka liittyy siihen, miten tarkasteltava ammatti pohjautuu tieteeseen, millaisia palvelutehtäviä sille on asetettu ja millaisia valtatavoitteita tällä ammatilla on.
Ammattilainen on toisaalta yksilö ja toisaalta ammatillisen viiteryhmänsä, kuten ammattikunnan, jäsen. Kollegiaalisuus liittyy ammattietiikan käsitteeseen läheisesti. Tämän kaksinaisuuden pohjalta voi syntyä ristiriitoja. Maija-Riitta Ollila on tästä syystä pitänyt ammattietiikkaa ongelmallisena ilmiönä, jos ammattietiikka ohittaa ammatinharjoittajan etiikan ihmisenä.
Ammattietiikka voi nykyään ilmetä ammattieettisten ohjeiden muodossa. Historiallisesti ne ovat kuitenkin uusi ilmiö: ammattieettiset ohjeet on muotoiltu laeiksi tai ne ovat välittyneet alan traditioissa esimerkiksi kunniatauluina. Eettisiä ohjeita on eritasoisia: ylimpänä varsinainen eettinen koodi arvojen ja periaatteiden muodossa, sitten käytännön koodit ja alimpana konkreettiset toimintaohjeet.
Trojany
Vuosina 1975–1998 Trojany kuului Ostrołękan voivodikuntaan.
Maalammi
Maalammi on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Rutalahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 80,7 metriä mpy.
Norrköpingin kunta
250px|thumb|right|Motalanvirta Norrköpingin keskustassa Saltängin sillalta kuvattuna. thumb|right|250px|Vanhaa teollisuusmaisemaa Norrköpingissä. thumb|right|250px|E22-moottoritie Norrköpingistä etelään. thumb|right|250px|Kuddbyn kirkko Vikbolandetin alueella. thumb|right|250px|Bråvikenin lahti Kolmårdenin eläinpuistosta kuvattuna. thumb|right|250px|Glan-järvi kuvattuna uimapaikalta Svärtingessä. thumb|right|250px|Ågelsjön.
Norrköpingin kunta on Itä-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Itä-Götanmaahan ja Södermanlandiin. Kunnan keskustaajama on Norrköping.
Kunnan maapinta-ala on 1 495,52 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 144 458 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 348,62 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 23,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Näistä Kolmården sai nimensä Itä-Götanmaan ja Södermanlandin rajalla sijaitsevan metsäalueen mukaan. Historiallisesti Kvarsebon katsotaankin kuuluvan Södermanlandin maakuntaan. Norsholm ja Skärblacka nimettiin kuntien alueilla sijaitsevien taajamien mukaan. Norrköpingin itäpuolella sijaitsevan Vikbolandetin niemimaan alueen länsi- ja itäosat muodostivat oman kuntansa.
Jo vuonna 1962 Norsholm liitettiin Skärblackaan. Vuonna 1967 Västra ja Östra Vikbolandet yhdistettiin kunnaksi, jonka nimeksi tuli pelkkä Vikbolandet. Norrköpingin kunta muodostettiin 1971, jolloin Kolmården, Kvillinge ja Skärblacka liitettiin kaupunkiin. Nykyiset rajansa Norrköping sai vuonna 1974, jolloin siihen liitettiin vielä Vikbolandet.
Vaakuna
Kunnan vaakuna on entisen Norrköpingin kaupungin vanha vaakuna. Kaupunki on aiemmin käyttänyt myös toisennäköistä vaakunaa.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 2 340 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 182 277 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 32 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 22 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 90,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 12 838 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Smedby on sittemmin kasvanut yhteen Norrköpingin taajaman kanssa.
Mäkilammi (Asikkala)
Mäkilammi on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Urajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Norrköpingin kunta
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Mäkilammi (Asikkala)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,8 metriä mpy.
Norrköpingin kunta
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Norrköpingin kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Norrköpingin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Norrköpingin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Brian Baxter Arroyo López
Seuraura
Arroyo López siirtyi kotimaastaan jo 15-vuotiaana pelaamaan jääkiekkoa Yhdysvaltoihin. Eri joukkueiden harjoitusleirien jälkeen hän päättyi lopulta 16-vuotiaana Ukrainaan Ivan Provilov Unique Hockey School -kiekkokouluun ja Družba-78 Harkovan joukkueeseen kaudeksi 2001–2002. Kaudella 2002–2003 Arroyo López debytoi joukkueen kanssa maan pääsarjassa Vyštša Lihassa. Kolmen Ukrainassa vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 2004–2005 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi CSHL-junioriliigan Peoria Mustangsiin.
Vuodet 2005–2008 Arroyo López vietti kotimaassaan San Jerónimon joukkueessa, mutta hän kävi myös visiitillä Viron Meistriliigan Välk-494:ssä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Arroyo López kävi Suomessa try-outilla sekä Helsingin IFK:n A-nuorissa että Suomi-sarjajoukkue Oulunkylän Kiekko-Kerhossa, mutta ainoat sarjaottelunsa hän pelasi lopulta Lauttakylän Lujan Suomi-sarjajoukkueessa. Kaudeksi 2009–2010 Arroyo López siirtyi try-outin kautta jatkamaan Suomi-sarjauraansa Imatran Ketterän riveihin.
Kaudeksi 2010–2011 Arroyo López palasi Ukrainaan ja siirtyi H’K Kompanion Kiovan paitaan, mutta hän palasi kuitenkin kesken kauden kotimaahansa ja siirtyi Mayan Astronomersin joukkueeseen. Tämän jälkeen Arroyo López on pelannut ainoastaan Meksikossa; kauden 2012–2013 Puebla Talaverosissa ja kaudesta 2013–2014 Lerma Estado Ice Sharksin joukkueessa.
International Nomenclature of Cosmetic Ingredients
International Nomenclature of Cosmetic Ingredients (INCI, ) on Euroopan unionin kehittämä järjestelmä kosmetiikan ainesosaluettelon selkeyttämiseksi ja yhteyttämiseksi Euroopan alueella. INCI-nimillä oleva tuoteseloste on pakollinen Euroopan unionin alueella. Tuoteselosteessa tuotteen ainesosat ilmoitetaan pitoisuusjärjestyksessä. Aineet, joiden pitoisuus on alle 1 %, voidaan ilmoittaa sekalaisessa järjestyksessä.
Brian Baxter Arroyo López
Maajoukkueura
Arroyo López edusti Meksikoa II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2010, joista viimeisimmässä turnauksessä hän voitti joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 5+6=11. Arroyo López pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista vuosien 2014 ja 2016 turnaukset päättyivät hopeaan ja vuoden 2015 turnaus pronssiin. Hän voitti koko vuoden 2013 turnauksen maalipörssin ja Meksikon sisäisen pistepörssin tehoilla 9+3=12. Arroyo López valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 turnauksessa hän ylsi tehoilla 3+4=7 Meksikon sisäisen pistepörssin kolmen muun pelaajan kanssa jaetulle kärkisijalle. Vuoden 2016 turnauksessa Arroyo López oli joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan.
Arroyo López pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli Meksikon paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Arroyo López pelasi myös Pan-Amerikan jääkiekkoturnauksessa vuosina 2014, 2015 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät hopeaan. Hän voitti vuoden 2015 turnauksen pistepörssin 21 tehopisteellään.
Kap Verde kesäolympialaisissa 2016
Kap Verde osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti viisi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi taekwondoka Maria Andrade.
FS Duguay-Trouin (1923)
Duguay-Trouin oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistunut Duguay-Trouin-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 14. huhtikuuta 1922 Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 4. elokuuta. Alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1923 ja otettiin palvelukseen 2. marraskuuta 1926.
Palvelus
Valmistuttuaan alus liitettiin Brestiin sijoitettuun 2. laivueeseen. Siitä tehtiin 1929 Välimeren laivaston 3. kevytristeilijälaivueen lippulaiva. Se osallistui 1931 tehtyyn Indokiinan kierrokseen vieraillen alueella olevissa Ranskan siirtomaissa. Alus palasi 1932 Brestiin 2. laivueeseen lippulaivaksi, mistä se siirrettiin 1936 tykistön koululaivaksi. Kesäkuussa 1939 alus liitettiin 6. risteilijäviirikköön.
Ranskan julistettua 3. syyskuuta 1939 sodan Saksalle alus lähti muiden Ranskan laivaston alusten mukana Atlantille etsimään saksalaisia aluksia. Alus pysäytti 16. lokakuuta 320 kilometriä Dakarista lounaaseen saksalaisen kauppa-aluksen Hallen (5 889 grt), jonka miehistö upotti aluksensa ennen valtausta.
Alus siirrettiin toukokuun alussa 1940 itäiselle Välimerelle Beirutiin, jossa sen toiminta-alueeksi määrättiin Adrianmeri ja Dodekaneesien saaristo. Ranskan antauduttua alus liittyi amiraali Rene-Emile Godfroyn Force X:ään Aleksandriassa, jossa alus internoitiin brittihallituksen kanssa 22. kesäkuuta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Saksan vallattua marraskuussa 1942 Vichyn Ranskan alus liittyi 30. toukokuuta 1943 liittoutuneisiin ja se uudelleen aseistettiin heinäkuuhun mennessä. Aluksen oli vuoden 1944 alkupuoliskon joukkojenkuljetusaluksena. Elokuussa 1944 alus osallistui Etelä-Ranskan maihinnousun tukemiseen tykistöllään sekä sen jälkeen tulitukitehtäviin Italian rannikolla aina Genovaan.
Sodan jälkeen alus lähetettiin Indokiinaan, jossa se tuki taisteluita Việt Minhin -joukkoja vastaan. Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1952.
Kopioituja (biologia)
Kopioituja on biologiassa mikä tahansa molekyyli tai muu biologinen olento, joka tekee kopioita itsestään.
Kopiotujat voivat olla joko käänteisiä, jolloin ne tekevät itsestään negatiivin, tai positiivisia, jolloin ne tekevät itsestään täysin samanlaisen kopion.
Kopioituminen voi olla täydellistä, jolloin kopioitujat eivät tee virheitä, mutta mikäli kopioituminen on epätäydellistä, kopioitujan jälkeläisten välille syntyy eroja. Tällöin jälkeläisiin vaikuttaa valinta, mikä johtaa evoluutioon.
Nykyään Maassa esiintyviä kopioitujia ovat RNA ja DNA.
TCA-palkinto
Television Critics Association -palkinnot eli TCA-palkinnot (Television Critics Association Award, TCA Award) ovat pohjoisamerikkalaisen Television Critics Association -yhdistyksen vuosittain myöntämiä palkintoja parhaille televisio-ohjelmille ja alan henkilöille. Ensimmäiset palkinnot jaettiin kesällä 1985.
Oulun vanha paloasema
Oulun vanha paloasema on entinen paloasema Oulun keskustassa Kauppurienkadun ja Uusikadun risteyksessä. Jugendtyylisen osin kolmikerroksisen kivirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Karl Sandelin. Palolaitoksena rakennus toimi vuoteen 1982 asti, jonka jälkeen se on ollut toimisto- ja liikekäytössä.
Paloasemana
Palontorjunta oli Suomessa pitkään vapaaehtoisten palokuntien varassa. Oulussa ajatus vakinaisesta palokunnasta nousi esille vuoden 1882 Oulun palon myötä, mutta vasta vuoden 1916 korttelipalon jälkeen kaupunginvaltuusto teki huhtikuussa 1917 päätöksen vakinaisen palokunnan perustamisesta. Asiantuntijaksi kutsutun arkkitehti Berndt Blomin ehdotuksesta paloasema sijoitettiin nykyiselle tontilleen, jolla oli jo aiemmin sijainnut vapaaehtoisen palokunnan kalustohuone. Sisällissodan ja levottomien aikojen vuoksi rakentaminen kuitenkin viivästyi. Kun rakentaminen vihdoin saatiin alkuun 1919, rahavaikeuksien takia työt keskeytyivät ajoittain jopa kuukausiksi. Blomin alustavasti suunnittelema ja Karl Sandelinin lopullisesti piirtämä rakennus valmistui 1922.
Sorvanen
Sorvanen on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Rutalahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Oulun vanha paloasema
Myöhempi toiminta
Vuoden 1983 korjauksessa paloasema muunnettiin uuteen käyttöön. Uusikadun puoleiset paloautojen sisääntuloaukot muutettiin ikkunoiksi ja yksi ovi poistettiin. Vuonna 1988 rakennukseen tehtiin laajennusosa ja muutoksia sisätiloihin. Sisätiloja on muunneltu usein myöhemminkin. Matala yhtenäinen kellariosa, jossa sijaitsi paloaseman ampumarata vuosina 1960–1983, on säästynyt suuremmilta muutoksilta.