cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilta Savoyssa
Totuutta ja tehtävää -kiertue oli Vilkkumaan ensimmäinen konserttisalikiertue. Kiertueen konsertit olivat ikärajattomia, ja niitä oli yhteensä 28 aikavälillä 31. tammikuuta – 24. maaliskuuta 2007. Konserteissa esitettiin kappaleita kaikilta Vilkkumaan studioalbumeilta. Kappaleita oli sovitettu uudelleen konserttisaleihin sopivimmiksi. Lisäksi jokainen yhtyeen jäsen esitti soolo-osuuden. Konserteissa oli väliaika, jonka kohdalta myös albumi on jaettu kahdeksi levyksi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12, ja se pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Saksalainen viittomakieli
Saksalainen viittomakieli on pääsääntöisesti Saksan kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Lisäksi sitä käytetään jonkin verran myös Belgiassa saksankielisillä alueilla. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat puolalainen ja israelilainen viittomakieli.
Ensimmäinen kuuroille tarkoitettu koulu perustettiin Leipzigiin vuonna 1788. Viittomakielen käyttö opetuskielenä kiellettiin vuonna 1880. Kiinnostus viittomakielen tutkimusta kohtaan nousi 1970-luvulla ja kuurojen yhteisö alkoi ajamaan kielellisiä oikeuksiaan sekä lisäämään tietoisuutta tilanteestaan. Saksan liittohallitus tunnusti viittomakielen omaksi kielekseen vuonna 2002.
Denys Jurtšenko
Denys Serhijovytš Jurtšenko (, s. 27. tammikuuta 1978 Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen seiväshyppääjä.
Jurtšenko karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 tuloksella 540. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Wienin EM-hallikilpailuissa, oli toinen Euroopan cupissa ja sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 570. Vuonna 2003 hän hyppäsi Pariisin MM-kilpailuissa kuudenneksi. Jurtšenko voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 tuloksella 570. Myöhemmin samana vuonna hän oli Ateenan olympialaisissa yhdeksäs.
Jurtšenko voitti hopeaa 2005 Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 585. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui. Seuraavana vuonna hän jäi Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa loppukilpailussa ilman tulosta, sijoittui Euroopan cupin superliigassa viidenneksi ja karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-kisoissa. Vuonna 2007 hän voitti jälleen hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 571. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi Euroopan cupissa kolmanneksi, Osakan MM-kilpailuissa kahdenneksitoista ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa viidenneksi.
Isosanta
Isosannan alueella sijaitsevat muun muassa Kauppakeskus Puuvilla, Porin yliopistokeskus ja Rosenlewin tehdas. Puuvillatehdas on nykyisin yrityskäytössä, Rosenlewin tehtaassa on pientä toimintaa. Porin silta johtaa Isosannasta Porin keskustaan. 500px|thumb|Porin puuvillatehdas.
Denys Jurtšenko
Jurtšenko karsiutui loppukilpailusta Valencian MM-hallikisoissa 2008. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta menetti mitalinsa vuonna 2016 jäätyään kiinni anabolisten steroidien käytöstä kisoissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa. Jurtšenko sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 4.10.2016–3.10.2018 ja kaikki hänen tuloksensa hylättiin takautuvasti aikavälillä 22.8.2008–21.8.2010.
Hän on voittanut uransa aikana myös useita Ukrainan mestaruuksia.
Herodes (täsmennyssivu)
Herodes oli usean Herodeksen hallitsijasuvun jäsenen nimi:
Muita:
Pauli Kettunen
Pauli Tapio Kettunen (s. 31. toukokuuta 1953 Säyneinen) on valtiotieteiden tohtori ja Helsingin yliopiston poliittisen historian professori emeritus.
Kettunen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971, valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1974 ja lisensiaatiksi vuonna 1980. Vuonna 1987 hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hän toimi Veturimiesten liiton tutkijana 1974–1975, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1976–1981, nuorempana tutkijana 1987–1990 ja vanhempana tutkijana 1995–2000. Helsingin yliopiston projektitutkijana hän toimi 1983–1987, poliittisen historian dosenttina 1989–2002, projektin johtajana 1990–1994 ja poliittisen historian määräaikaisena professorina 2000–2002 ja professorina 2003–2020. Vuodesta 1998 Kettunen on ollut Turun yliopiston poliittisen historian dosentti ja vuodesta 2009 Etelä-Tanskan yliopiston hyvinvointivaltiotutkimuksen kunniaprofessori.
Ad Majorem Sathanas Gloriam
Ad Majorem Sathanas Gloriam on Gorgorothin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2006.
Albumi uudelleenjulkaistiin marraskuussa 2007 bonus-DVD:n sisältävänä rajoitettuna digipak-painoksena. DVD sisältää sensuroimattoman videon kappaleesta "Carving a Giant" sekä raidan "Making of the video".
Virgil Trucks
thumb|Virgil Trucks Virgil Oliver Trucks (26. huhtikuuta 1917 – 23. maaliskuuta 2013 ) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän loi Major League Baseball -tasolla pitkän uran, joka ulottui vuodesta 1941 vuoteen 1958.
Trucks pelasi American Leaguen All-Star-joukkueessa vuosina 1949 ja 1954. Hän syntyi Birminghamissa, Alabamassa.
Joukkueet
Trucks oli pelipaikaltaan syöttäjä. Hänen ammattilaisjoukkueitaan olivat:
Vahaskopiokone
Vahaskopiokone oli aikoinaan edullinen tapa tehdä pienehköjä, enimmillään jopa 5 000 kappaleen kopiosarjoja. Painosmäärää rajoitti originaalin kesto, sillä painojälki huononi vähitellen originaalin venyessä. Jos samaa originaalia yritti käyttää liian pitkään, se lopulta repesi. Vuosikymmenten ajan vahaskopiokoneita käytettiin laajalti esimerkiksi koulujen ja seurakuntien tiedotteitten monistamiseen. 1960- ja 1970-luvuilla vahasmonistusmenetelmällä valmistettiin myös halpatuotantolehtiä ja underground-julkaisuja, kuten esimerkiksi Pahkasika-lehden ensimmäiset numerot.
Laitetta ei pidä sekoittaa toiseen samaan aikaan paljon käytössä olleeseen kopiointilaitteeseen, joka tunnetaan nimillä spriikopiokone ja spriimonistuskone.
Vahaskopiointi ja spriikopiointi jäivät pois käytöstä 1960-luvulta alkaen, kun markkinoille tuli helppokäyttöisiä, joskin aluksi kalliita valokopiokoneita.
Kotlin
Kotlin on:
Kari Salmelainen
Ura
Kari Salmelaisen isä oli autonasentaja, ja hänen äitinsä työskenteli myyjänä ensin kukkakaupassa, sittemmin naistenvaateliikkeessä. Perheeseen kuului myös Karin veli. Kansakoulun jälkeen Salmelainen työskenteli aluksi Kotkan satamassa ja rakennusmiehenä Kotkan ympäristössä. Myöhemmin hän toimi poikatyön ohjaajana Kymin seurakunnassa sekä nuoriso-ohjaajana Alppilan seurakunnassa Helsingissä ja Keuruulla. Irtisanouduttuaan hän kiersi Suomea kolme vuotta keikkamuusikkona eri yhtyeissä.
Lehti-ilmoituksen perusteella Salmelainen siirtyi MTV:lle aluksi lavastepajan työntekijäksi ja pari vuotta myöhemmin filmiryhmien äänittäjäksi, kunnes ohjaaja Ere Kokkonen pestasi hänet viihdetoimitukseen. Salmelaisen saatua mainetta verbaalisesti lahjakkaana hän ohjasi muiden muassa Yökyö-peli-, Valehtelijoiden klubi- ja Soitellaan, soitellaan -ohjelmia, joista viimeksi mainitussa hän esiintyi myös itse. Vuonna 1985 Salmelainen oli aloittamassa Napakymppi-ohjelmaa Markku Veijalaisen ja Markus Similän kanssa. Veijalainen oli tuonut ohjelmaformaatin Yhdysvalloista. Similän toimittua Napakympin juontajana ensimmäiset puoli vuotta hänen tilalleen tuli Salmelainen.
Anu Kantola
Kantola ja hänen tutkijaryhmänsä saivat vuoden 2000 Tieto-Finlandian teoksella Maailman tila ja Suomi (1999). Kirjassa selvitellään globalisaation haasteita Suomelle. Vuonna 2019 Kantola julkaisi yhdessä Hanna Kuuselan kanssa vertaisarvioidun teoksen Huipputuloiset: Suomen rikkain promille, joka käsittelee 2000-luvun vaurasta eliittiä Suomessa. Kirja oli tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokas 2019. Myös Kantolan työryhmänsä kanssa tekemä tietokirja Kahdeksan kuplan Suomi (2022) valittiin tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokkaaksi. Vuonna 2022 Kantola sai Wihurin rahaston tunnustuspalkinnon ”laaja-alaisesta ja rohkeasta tutkimustyöstä sekä yhteiskunnallisten muutosten terävästä sanoittamisesta”.
Kari Salmelainen
Ura
Salmelainen on toiminut myös laulajana. Vuonna 1986 julkaistiin hänen ensimmäinen studioalbuminsa Tahdon olla sun napakymppis. Salmelainen oli ehdolla vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa keskustan listalla saaden 2 412 ääntä.
1990-luvun alussa Salmelainen rakensi itselleen Kanadan Vancouveriin talon, josta oli tarkoitus tulla hänen omien sanojensa mukaan loppuelämän pakopaikka. Kanadasta käsin Salmelainen matkusti puolen vuoden välein Suomeen nauhoittamaan Napakympin uudet jaksot. Hirmumyrsky Katrina vaurioitti Salmelaisen taloa pahoin loppukesällä 2005, ja myöhemmin hän myi talon.
Salmelaisen puoliso on ohjaaja Sirpa Teräs. Pari asuu Hämeenlinnassa. Salmelaisella ja Teräksellä on kummallakin aikaisemmasta suhteestaan yksi lapsi.
Kari Salmelainen oli marraskuussa 2014 vierailemassa suomalaisessa viihdeohjelmassa Putous.
PyPanel
PyPanel on Pythonilla ja C:llä ohjelmoitu paneeli ja tehtäväpalkki, jonka erityisominaisuuksia ovat nopeus ja keveys. Se on GPL v2 lisensoitu.
PyPanel on tehty GNU/Linux-käyttöjärjestelmille. Sen saa toimimaan mutkattomasti minkä tahansa ikkunanhallintaohjelman kanssa. Usein sitä käytetään GNOMEssa ja Openboxissa.
Brasilian yleisvaalit 2006
Brasilian yleisvaalit 2006 järjestettiin 1. lokakuuta 2006 ja toinen kierros 29. lokakuuta 2006. Vaaleissa valittiin presidentti, varapresidentti ja kansalliskongressin jäsenet.
Koska yksikään ehdokas ei saanut yli 50 prosenttia äänistä ensimmäisellä kierroksella, niin vaalit menivät toiselle kierrokselle.
Toiselle kierrokselle pääsivät istuva presidentti Luiz Inácio Lula da Silva sekä Geraldo Alckmin. Luiz Inácio Lula da Silva voitti vaalit saatuaan noin 61 prosentin ääniosuuden.
Perustajavaikutus
thumb|Yksinkertainen havainnollistava esimerkki perustajavaikutuksesta. Alkuperäinen populaatio on vasemmalla ja oikealla on kolme mahdollista perustajapopulaatiota. Perustajavaikutus on uuden populaation perustamisen aiheuttama erityistapaus populaation pullonkaulasta, kun perustajapopulaatio on pieni. Pienimmillään tämä voi tarkoittaa vain yhtä hedelmällistä naarasta. Tämän seurauksena uusi populaatio voi olla geneettisesti ja fenotyyppisesti huomattavan erilainen alkuperäiseen populaatioon nähden, koska perustajajoukossa esiintyy vain pieni osa alkuperäisen populaation geneettisestä variaatiosta. Perustajapopulaation pienen koon vuoksi myös sisäsiittoisuus uusien yksilöiden kesken lisääntyy. Ääritapauksessa uusi populaatio voi eriytyä myös omaksi lajikseen.
Ämmänlänget
thumb|Lypsäjä ämmänlänkineen. Ämmänlänget eli niskakorento on niskan taakse olkapäille muotoiltu, puusta valmistettu kantoteline. Sen avulla kannetaan raskaita taakkoja, ja se on ollut perinteisesti vesiämpäreiden kantamisessa yleinen apuväline. Suomessakin ämmänlänget olivat käytössä vielä ennen sotia.
Alpi
Alpi voi tarkoittaa seuraavia:
Taivallahden kanava
Kanava kuuluu Kallaveden reitin itäiseen laskuhaaraan Juojärven reittiin, joka yhtyy Varisvedellä historialliseen, kansallismaisemaksikin valittuun Heinäveden reittiin.
Heinäveden ja Juojärven reittien kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Virpi Tiili
Virpi Tiili opiskeli oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Ennen EY-tuomarin virkaa hän on työskennellyt muun muassa siviili- ja kauppaoikeuden assistenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1968–1978, keskuskauppakamarin lakiasioista sekä kauppapolitiikasta vastaavana apulaisjohtajana 1987–1990 ja kuluttajaviraston ylijohtajana 1990–1995.
Mykrä
Mykrä on karjalalaislähtöinen sukunimi. Karjalan kielessä ja Suomen itäisissä murteissa mykrä-sana merkitsee myyrää.
Nimen etymologiaa
On todennäköistä, että jossakin vaiheessa Karjalassa nimi on johtunut Myyrästä Mykräksi (tai toisin päin). Suomalaisen Nimikirjan (Otava 1984) mukaan "etenkin karjalaiselle nimistölle luonteenomaiseen eläinaiheiseen henkilönnimistöön lukeutuu myös Mykrä 'myyrä', joka on voitu antaa nimettävälle paitsi eräänlaisena vertailunimenä tai asuinpaikan nimen perusteella, myös mm. siksi, että tällaisten nimitysten käyttö lisä-, suku- tms. niminä on ollut ympäristössä entuudestaan tuttua".
Rautamalmin ja rautioiden historiaa tutkinut V. Kalevi Sassi tuo kirjassaan Kautta kiven ja kannon (Gummerus 2003) esille mielenkiintoisen kytköksen mykrä-nimen juontumisesta rautakreivien ja malminkaivajien lisä- ja pilkkanimistä mäkrä, mäyrä, mekriä, myyrä, mykrä; ruotsiksi mäyrä = grävling = "kreivinpoika".
Myyrä-nimen muuttumisesta Mykräksi on viitteitä ainakin eteläiseltä Karjalankannakselta. Uudenkirkon Mykrät muuttivat 1790-luvulla Kivennapaan kuuluneelta Terijoelta, jossa nämä Mykrät on kirkonkirjoihin kirjattu Myyriksi. Terijoen kirkonkirjoissa kumpaakin nimeä käytetään eri ajankohtina samankin henkilön kohdalla.
Myyry ja Myyryläinen sukunimet taas viittaavat Suomalaisen Nimikirjan (Otava 1984) mukaan "alun perin kivijalkaa tai rajamerkkiä, pyykkiä tarkoittavaan sanaan 'myyry' (< ruots. mur)". Saman teoksen mukaan kuitenkin jotkin vanhat myyry-kantaiset nimet saattaisivat olla yhdistettävissä Myyrä-nimeen. Sukunimen Myyryläinen kerrotaan myös syntyneen ammatin mukaisesta nimestä Muurmies Mikkelin seudulla (muuri on tarkoittanut itämurteissa myös uunia ja tulisijaa, muurmies niiden tekijää eli muuraria).
Mykrä-nimen muunnokset ja varhaisimmat maininnat
Varhaisimmissa arkistolähteissä Mykrä-nimeä esiintyy monissa erilaisissa nimiasuissa. Suomalaisen Nimikirjan (Otava 1984) mukaan Jääskessä mainitaan Olli Myggrä 1558, Peer Myckrä 1682, Kiteellä Petruska Mygräeff 1618, Carnulcka Mychraieff 1641 eli Kårnilka Myckrin 1647, Hiitolassa Michell Ollsson Mygrä vuodelta 1638 ja Antreassa Anders Mykrä 1727.
Itäsuomalaista liikkuvuutta 1600-luvulla käsittelevässä teoksessa Viipurin Karjalasta ovat muuttaneet pois 1620–40 Mikko Mykrä Jääskestä (s. 1603) ja 1655–97 Olli Mykrä Kivennavalta (s. 1679). Viimeksi mainitut ovat ilmeisesti "karanneet" pakoon veroja tai väenottoja Käkisalmen läänin puolelle.
Karjalankannaksen seurakuntien kirkonkirjoissa yleisesti käytettyjä nimivariaatioita 1700- ja 1800-luvuilla ovat mm. Mygrä, Myggrä, Myckrin ja Myckrä. Suomen kielen tullessa 1800-luvun lopussa virkakieleksi karjalankielisillä alueilla, alkavat kirkonkirjoissa sukunimet olla nykyisessä asussaan. Siirtolaisten mukana on Pohjois-Amerikkaan viety sukunimi Mykra; siis Ä-kirjain korvattu A-kirjaimella.
Mykrä-nimi paikannimistössä
Mykrä-nimeä esiintyy suomalais-karjalaisessa paikannimistössä. Esiintymät painottuvat voimakkaasti Itä-Suomeen, lähinnä muinaiskarjalaisten asuinalueille. Suurin osa paikannimistöstä viittaa selkeästi eläinnimistöön, mutta joillakin Mykrien asuinalueilla on vakiintuneeseen käyttöön syntynyt Mykrä-nimisistä asukkaista johtunut paikannimi.
Antreassa on ollut Mykränlahti, Mykränjoki, Mykränpelto, Mykränaho, Mykränmäki ja Mykrän ylikäytävä sekä Mykrä-Mallat -niminen tila; Hiitolassa Mykränkylä, Mykränjoki ja Mykränsilta sekä Pienmykrän ja Suurmykrän tilat; Impilahdella Mykrävaara sekä Mykräsenvaara, Mykräsenlahti ja Mykräsenniemi; Jaakkimassa Mykrämäki; Jääskessä Mykränmäki ja Mykrän Rantaniitty sekä Mykrän Suurenkivenmäki ja -kallio; Kirvussa Mykrälä; Kurkijoella Mykräkallio ja Mykränmökki; Nuijamaalla Mykrämäki; Parikkalassa Mykränniemi; Pielisjärvellä Mykrälääsö ja Mykräsaari; Rautjärvellä Mykriensaari, Mykräharju ja Mykräniemi; Rääkkylässä Mykränsalmi ja Mykräsaari; Salmissa Mykränmäki; Suojärvellä Mykrälampi; Uudellakirkolla Mykrienpesienmäki; Valkjärvellä Mykräsuo; Vuoksenrannassa Mykremäki.
Mykrä-nimeä esiintyy kuitenkin myös Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin paikannimistössä. Nämä pohjoisen Suomen paikannimet johtunevat lähinnä maa- ja vesimyyrän suuresta määrästä alueella. Lounais-Suomen nimiesiintymät juontuvat siirtokarjalaisista.
Alla olevasta linkistä pääsee tarkastelemaan tilastoa Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen Nimiarkiston kortistossa olevista nimiesiintymistä, joissa Mykrä-nimi esiintyy paikannimenä. Tiedot on kerätty haastattelemalla paikkakuntalaisia mm. Karjalan liiton järjestämänä ja eri tutkimuksiin liittyen aikavälillä 1948–97.
Nimen säilymisestä talon (tilan) nimenä kerrottakoon esimerkkinä linja Mykrien alkuhämäriltä aina luovutetun alueen seurakuntien lakkauttamisen aikoihin asti. Jääsken/Antrean Saviniemessä on kirkonkirjojen mukaan ollut Kannaksen Mykrien kantavanhempien torppa ainakin jo 1720-luvulta asti, jonka isännän Pekka Matinpoika Mykrän (s. n. 1689) nimeä ko. torppa on sinnikkäästi kantanut aikojen ja olosuhteiden vaihtumisesta huolimatta. Vielä Antrean rippikirjoissa 1943–50 on Saviniemi n:o 1 (B) nimetty Mykräksi, vaikka viimeiset maininnat Mykrä-sukuun kuuluvista Saviniemessä ovat 1800-luvun alussa. Talon isännäksi Antrean viimeisessä rippikirjassa on merkitty talollinen Matti Matinpoika Mallat.
Mykrä-nimi nykyään
1980-luvun alussa Mykriä oli Suomalaisen Nimikirjan (Otava 1984) mukaan 294 nimenkantajaa. Syyskuussa 2002 elossa olevia sukunimeltään Mykriä oli Väestörekisterikeskuksen tietokannassa 277 henkilöä. Näistä 143 oli miespuolisia ja 134 naispuolisia. Suomessa asuvia näistä oli 255 ja ulkomailla 22. Ihmisiä, joiden entinen sukunimi on ollut Mykrä löytyy kaikkiaan 109. Lisäksi väestörekisteristä löytyy tietoja 142 jo kuolleesta Mykrä -nimisestä henkilöstä. Väestörekisterikeskuksen tietokantaa on alettu kerätä 1970-luvun alussa, joten kovin pitkälle historiaan eivät tiedot ulotu. Tämänhetkisestä tilanteesta ne antavat kuitenkin hyvän kuvan.
Cajanus
Cajanus on suomalainen pappissuku. Suvun vanhin tunnettu jäsen on Anders Eriksson, joka toimi Kajaanin vapaaherrakunnan voutina 1600-luvun alussa ja jonka lapset käyttivät latinalaistettua Cajanus-nimeä. Anders Erikssoniin on liitetetty sukunimi Hjerta, koska hänen sinettinsä palava sydän muistutti Gyllenhjerta-suvun vaakunaa. Jully Ramsay yhdisti Andersin kirkkonummelaiseen Hjerta-sukuun. Nykytutkimus pitää yhteyttä kuitenkin vain oletuksena, eikä Anders Erksson itse käyttänyt nimeä Hjerta. Yksi Andersin lapsista, Jeremias, tosin mainitaan Hjertana yksittäisessä käräjätekstissä, mutta nimen yhteyttä eteläsuomalaisiin Hjerta- ja Gyllenhjerta-sukuihin ei ole, vaan senkin pohjana saattoi olla sinettikuvio. Nimi Hjerta on liitetty kantaisä-Andersiin vasta myöhemmissä tutkimuslähteissä 1900-luvulla. Hänen neljä poikaansa toimivat Paltamon, Pielis­järven, Lohtajan ja Sotkamon kirkkoherroina.
Puolisoita
Sukunimi Kajanus tai Cajanus on ollut myös seuraavilla tähän sukuun kuuluneiden henkilöiden puolisoilla:
Vlakplaas
Vlakplaas on maatila Etelä-Afrikassa lähellä Pretorian kaupunkia. Vuonna 1981 Etelä-Afrikan poliisin upseeri Dirk Coetzee perusti maatilalle C1:ksi kutsutun erikoisyksikön, jonka tehtävänä oli apartheidin vastustajien kukistaminen. Alun perin yksikössä oli 16 poliisia, mutta vuonna 1990 se oli kasvanut jo 120 hengen yksiköksi. Maatilalla koulutettiin erityisesti ANC:n ja PAC:n kiinni jääneitä sissejä, askareita, soluttautumiseen. Vlakplaas oli huippusalainen ja sen olemassaolo paljastui vasta vuonna 1989, kun kuolemaantuomittu entinen poliisi Almond Nofomela paljasti sen vain tunteja ennen tuomionsa täytäntöönpanoa. Hän kertoi kuuluneensa Coetzeen johtamaan murharyhmään.
Vlakplaasin pitkäaikaisena komentajana Coezeen jälkeen toimi Eugene de Kock, joka nykyisin suorittaa 212 vuoden vankeusrangaistusta apartheidin aikana tekemistään murhista ja kaappauksista. Vlakpaas on nykyisin yksityisomistuksessa.
Kasmirin diskografia
Tämä artikkeli on suomalaislaulaja Kasmirin diskografiasta. Hän julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2014. Toinen albumi julkaistaan helmikuussa 2018.
Ranskan liigacup
Coupe de la Ligue eli Ranskan liigacup oli cup-muotoinen jalkapallokilpailu, jossa aina hävinnyt joukkue putoaa seuraavalta kierrokselta pois. Liigacupin voittaja saa osallistua seuraavalla kaudella Euroopan UEFA Europa League -kilpailuun. Menestynein seura cupissa on Paris Saint-Germain jolla on kymmenen mestaruutta. Ranskan Liigacup on tosin päätetty lakkauttaa, ja näin ollen 2020 pelattu PSG-Lyon finaali jäi toistaiseksi Ranskan Liigacupin viimeiseksi otteluksi.
Menestyneimmät seurat
Paris Saint-Germain (10) 1995, 1998, 2008, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020
Girondins de Bordeaux (3) 2002, 2007, 2009
Olympique de Marseille (3) 2010, 2011, 2012
RC Strasbourg (3) 1997, 2005, 2019
Super Mario Ball
Super Mario Ball (Yhdysvalloissa Mario Pinball Land) on Fuse Gamesin kehittämä ja Nintendon vuonna Game Boy Advancelle julkaisema flipperityyppinen videopeli. Peli kuuluu teemaltaan Nintendon laajaan Mario-sarjaan.
Tarina
Mario, Prinsessa Peach ja Toad vierailevat huvipuistossa ja löytävät laitteen, joka muuttaa käyttäjänsä palloksi. Toad kiipeää laitteeseen ja lentää pallona maalitauluun. Prinsessa Peachin asettuessa laitteeseen Goombat hyökkäävät huvipuistoon ja ampuvat palloksi muuttuneen prinsessan suoraan Bowserin linnaan. Marion on pelastettava prinsessa käyttäen apuna huvipuiston laitetta.
Pelin kulku
Peli koostuu viidestä maailmasta, joissa jokaisessa on useampi ruutu. Jokainen ruutu vastaa yhtä flipperin pöytää, jossa on iskurit pelin ohjaamiseen, erilaisia kimmokkeita, hirviöitä ja esineitä sekä käytäviä tai reikiä muihin saman maailman kenttiin. Maailmoiden välillä Mario liikkuu käyttämällä kunkin maailman ensimmäisestä pöydästä löytyvää kanuunaa, joka ampuu pallomaisen Marion maailmasta toiseen. Mario pysyy pallomuodossa läpi pelin ja menettää elämän vain pudotessaan ränniin maailman alimmalta pöydältä. thumb|left|Mario etsii tähtiavainta lumimaailmasta. Flipperin fysiikka muuttuu pehmeämmäksi veden alla pelatessa. Pelin tavoitteena on pelastaa Prinsessa Peach Bowserin linnasta. Päästäkseen sisään linnaan Marion on etsittävä tähtiavaimia muista maailmoista. Toissijainen tavoite on kerätä kaikki 35 tähteä eri maailmoista.
Mariota ei voi ohjata suoraan, vaan pallomaisen Marion kimpoillessa seinästä toiseen tälle voi antaa vauhtia kahdella pöydän alaosassa olevalla iskurilla. Pöydällä oleviin esineisiin ja olentoihin voi vaikuttaa iskemällä Marion riittävän lujalla voimalla niitä kohti. Uuteen pöytään saavuttaessa rännin suojaksi ilmestyy hetkeksi putki, joka helpottaa pöydällä pysymistä.
Alueet
Peli alkaa huvipuistosta, josta voi halutessaan heti siirtyä toiseen maailmaan tai suorittaa huvipuiston kentät. Bowserin linnaan pääsee haettuaan neljä tähtiavainta muista maailmoista. Huvipuiston lisäksi tähtiavain on maailmoissa Lumi, Ruoho ja Hiekka. Lumimaailmasta ja Bowserin linnassa on vedenalaisia pöytiä, joissa Mario liikkuminen poikkeaa normaaleista kentistä.
Esineet
Tähtiavaimia tarvitaan Bowserin linnaan pääsemiseen ja niitä vartioi kunkin maailman päävartija. Tavallisia tähtiä on kerättävissä tavallisesti yksi jokaiselta pöydältä suoritettuaan tietyn tehtävän. Jos tehtävän suorittaa uudelleen, tähden sijaan pöydälle ilmestyy kysymysmerkki, josta saa sattumanvaraisen bonusesineen. Esineitä saa myös iskemällä kysymysmerkillä merkittyjä tiiliä tai ostamalla niitä Toadin kaupasta. Tähtiä, avaimia ja kolikoita lukuun ottamatta Mario voi kantaa yhtä esinettä kerrallaan, jonka voi ottaa käyttöön koska tahansa. Näitä esineitä ovat punainen sieni, joka tekee Mariosta hetkeksi suuren, Yoshin muna, jolla Mario-pallo väistyy hetkeksi Yoshi-pallon tieltä ja putki, jolla rännin voi hetkeksi tukkia. thumb|right|Tutankoopa vartioi Hiekkamaailmaa.
Viholliset
Pöydillä Mario kohtaa useita tasohyppelypeleistä tuttuja vihollisia. Jokaisessa maailmassa on myös päävartija, jonka voittamisesta Mario palkitaan tähtiavaimella. Tavalliset hirviöt jättävät jälkeensä kolikoita, joilla Mario voi tehdä ostoksia Toadin kaupassa. Monet tähdet ilmestyvät pöydälle, kun kaikki sen viholliset ovat tuhottuja. Tähden ottamisen jälkeen viholliset palaavat kentälle ja ne voi voittaa uudelleen saaden ylimääräisiä bonuksia.
Alois Schloder
Alois Schloder (s. 11. elokuuta 1947 Landshut, Saksa) on saksalainen entinen jääkiekkoilija, Saksan Liittotasavallan jääkiekkomaajoukkueen pelaaja 1960- ja 1970-luvulla.
Bábolna
Bábolna on kaupunki Komárom-Esztergomin läänissä Unkarissa. Vuonna 2009 kaupungissa oli 3 756 asukasta.
Nimi Bábolna juontaa juurensa 1200-luvulle, jolloin Unkarista Wieniin tai Regensburgiin ajettu karja jaoteltiin teurastettaviksi samalla paikalla, jossa Bábolnan kaupunki nykyisin sijaitsee. Kaupungin pääkatu kantaa edelleen nimeä Mészáros eli Teurastajainkatu.
Bábolna on tunnettu erityisesti hevossiittolasta, joka oli yksi Itävalta-Unkarin merkittävimpiä. Siittola sijaitsee valtion omistaman linnan mailla. Sen muita nähtävyyksiä ovat erilaiset hevosiin liittyvät museot ja arboretum.
Austen Chamberlain
thumbnail|right|180px|Sir Austen Chamberlain Joseph Austen Chamberlain (16. lokakuuta 1863 Lontoo – 17. maaliskuuta 1937 Birmingham) oli brittiläinen valtiomies, poliitikko, jolle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1925. Hän oli radikaalipoliitikko Joseph Chamberlainin poika ja myöhemmän pääministerin Neville Chamberlainin velipuoli.
IDesk
iDesk on kevyt vapaa kuvakkeidenluontiohjelma Linux-ympäristöön. iDeskistä on saatavan myös Windows-versio, mutta se on lähinnä Windows-työpöydän teema tai tyyli.
Austen Chamberlain
Suoritettuaan opintonsa Cambridgen yliopistossa Chamberlain matkusteli paljon Euroopassa ja eritoten Ranskassa ja Berliinissä. Palattuaan takaisin Lontooseen hänet nimitettiin parlamentin jäseneksi 1892 konservatiivipuolueen edustajana. Valtiovarainministerinä hän toimi vuosina 1903–1905 ja uudelleen 1921. Intian asioista vastaavana valtiosihteerinä hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917, ja tämän jälkeen hänet nimitettiin sotakabinetin jäseneksi vuosiksi 1918–1919.
IDesk
iDeskin suurin käyttäjäryhmä lienee kevyempien ikkunointiohjelmien käyttäjät GNU/Linux-puolella. Esimerkiksi OpenBoxin ja WindowMakerin käyttäjät voivat käyttää iDeskiä, jos haluavat pikakuvakkeita työpöydälleen. iDeskin saa myös esimerkiksi GNOMEn päälle, jos ei halua käyttää suoraan GNOME Files-ympäristöä.
Austen Chamberlain
Vuosina 1925 ja 1928 hän toimi maansa ulkoministerinä ja oli yksi Yhdistyneen kuningaskunnan valtiomiehistä, jotka Gustav Stresemannin ja Aristide Briandin kanssa saivat aikaan Locarnon sopimukset vuonna 1925. Tänä samaisena vuonna hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto yhdessä yhdysvaltalaisen Charles Dawesin kanssa.
IDesk
Yksinkertainen esimerkki pikakuvaketiedostosta:
table Icon Caption: Home Command: rox /home/jyri Icon: /home/jyri/kuvat/home.png X: 24 Y: 20 end
iDeskin varsinainen asetustiedosto on, jossa määritellään mm. työpöydän taustakuva ja kuvakkeiden muotoutuminen hiiren liikkuessa niiden yli.
Gba Majay Bma
Gba Majay Bma on ollut Myanmarin (entisen Burman) kansallislaulu vuodesta 1947 alkaen. Laulun melodia ja sanat ovat Saya Tinin kirjoittamat. Laulusta on olemassa kaksi versiota, joista lyhyempi on tarkoitettu kansainväliseen käyttöön ja pidempi kotimainen versio puolestaan korostaa myanmarilaista musiikkiperinnettä.
Sanat burmaksi
Gaba majay Myanma pyay Do bo bwa a mway sit mo chit myatno bey. Byi daung su go athet pay loo do ka kwe malay. Da do byay da do myay do paing dae myay. Do byay do myay a gyo go nyinya zwa do da dway. Tan saung ba so lay do dawin bay apo dan myay.
Fender Showmaster
Showmasterissa on kaksi Seymour Duncanin Humbuckeria tai yhden Humbuckerin lisäksi kaksi Fender Custom Shopin yksikelaista mikrofonia. Fenderille epätyypilliseen tapaan kaula on kiinnitetty liimaliitoksella ja soitin on kaarevakantinen.
Sisältövaroitus
Sisältövaroitus (lyh. SV,, lyh. TW ) on etukäteen annettu ilmoitus sisällöstä, joka voi aiheuttaa joillekin vastaanottajille epämiellyttäviä tuntemuksia tai ahdistusta. Sisältövaroituksen tarkoituksena on vähentää kokemuksen aiheuttamaa ahdistusta tai antaa mahdollisuus välttää ahdistava tilanne kokonaan. Ikärajoituksista poiketen sisältövaroitukset on yleensä suunnattu psyykkisen trauman kokeneille henkilöille. Sittemmin sisältövaroituksia on alettu käyttää laajemminkin erityisesti sosiaalisessa mediassa ja myös etenkin Yhdysvalloissa joissakin yliopistoissa, mikä on herättänyt laajaa kritiikkiä.
Sisältövaroitukset luotiin terapeutti Claire Jonesin mukaan feministien blogeissa, joilla keskusteltiin naisiin kohdistuvasta väkivallasta. Trigger warning perustuu käsitykseen että tietyt sanat voivat laukaista PTSD-oireita (trauma trigger) esim. raiskauksen tai väkivallan kärsineille.
Vuonna 2019 julkaistussa meta-analyysissä (Sanson ym.) sisältövaroituksilla ei havaittu tilastollisesti merkitsevää hyötyä: ne eivät vähennä eivätkä lisää kokemuksen ahdistavuutta. Tämä päti sekä niihin koehenkilöihin, joilla oli traumaattinen menneisyys, että niihin, joilla ei ollut traumaattisia kokemuksia. Vuonna 2020 julkaistussa tutkimuksessa (Jones ym.) päädyttiin samaan lopputulokseen: ”sisältövaroituksista ei ole hyötyä trauman kokeneille henkilöille”.
Vaikka suomeksi käytetään samaa termiä, feminismissä sisältövaroitukset käsitetään eri asiaksi kuin äänilevyissä, peleissä yms. käytetyt sisältövaroitukset (, lyh. CV), esim. RIAA:n Parental Advisory, jolla varoitetaan sanoitusten lapsille mahdollisesti sopimattomasta sisällöstä, kuten kiroilusta tai seksuaalisista viittauksista.
Valmis
Valmis voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Liaanimyrkkysumakki
Liaanimyrkkysumakki tai myrkkymuratti (Toxicodendron radicans) on sumakkikasveihin kuuluva kasvi, joka kasvaa Pohjois- ja Keski-Amerikassa sekä Itä-Aasiassa. Se on varsin yleinen monilla Yhdysvaltain esikaupunkialueilla. Myrkkymuratti aiheuttaa kosketettaessa useimmille ihmisille allergisen reaktion, joka voi pahimmillaan olla hengenvaarallinen. Suomenkielisestä nimestään huolimatta se ei ole sukua eurooppalaiselle muratille (Hedera helix).
Odessan raatihuone
thumb|280px|Odessan raatihuone Odessan raatihuone on raatihuone Odessan kaupungissa Ukrainassa. Se edustaa tyyliltään uusklassista arkkitehtuuria. Rakennuksen suunnitteli Potjomkinin portaista tunnettu arkkitehti Francesco Boffo ja se rakennettiin vuosina 1828–1837. Rakennuksessa toimi alun perin pörssi. Odessan kaupungin käytössä raatihuone on ollut vuodesta 1899 lähtien.
Raatihuone on osa Odessan vanhaa keskustaa, jonka Unesco liitti maailmanperintökohteiden luetteloonsa tammikuussa 2023.
Kääpiörihmakala
Kääpiörihmakala (Colisa lalia) on rihmakaloihin kuuluva kala, josta on monta värimuotoa.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|120px|left|Neonpunainen värimuunnos pienoiskuva|120px|left|Neonsininen värimuunnos Kääpiörihmakala jää noin viisisenttiseksi. Sen vartalo on litteänpuikea, kiiltävä. Kalasta on sinisiä, punaisia ja hopeansävyisiä värimuotoja, joista luonnonmuodon koiraat ovat hiukan pystyraitaisia.
Alkuperä
Kääpiörihmakala on kotoisin Aasiasta: Pakistanista, Intiasta ja Bangladeshista. Siellä se elää hitaasti virtaavissa joissa, joissa on paljon kasvillisuutta.
Alvet
Alvet eli alpit (Lysimachia) on esikkokasvien (Primulaceae) heimoon ja Myrsinoideae-alaheimoon kuuluva kasvisuku. Myrsinoideae-alaheimoa pidettiin ennen omana myrsikki- eli myrsinekasvien (Myrsinaceae) heimona.
Alpien sukuun on yhdistetty useita, aiemmin itsenäisiksi luokiteltuja sukuja, kuten metsätähdet (Trientalis), rannikit (Glaux) ja pungat (Anagallis).
Kääpiörihmakala
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kääpiörihmakalakoiraat perustavat reviirit ja ovat aggressiivisia toisilleen ja samantyyppisille lajeille. Akvaariossa voi pitää joko yksittäistä kalaa tai pientä ryhmää, jossa on yksi koiras ja useampi naaras. Tällaiselle haaremille tulisi tarjota ainakin 120 litraa elintilaa, mutta yhtä yksilöä voi pitää jo 60-litraisessa akvaariossa. Kutua varten koiras tekee pinnalle, pintakasvien sekaan vaahtopesän.
Vesiolot ja ravinto
Kääpiörihmakala viihtyy lämpimässä vedessä: 25–29 °C on sopiva. Sopiva pH-arvo on 6–7,5 ja kovuus pehmeä tai keskikova. Kääpiörihmakalaa voidaan ruokkia tavallisilla hiutaleruoilla ja ravintoeläimillä. Se tarvitsee myös kasvipitoista ruokaa.
Alvet
Kuvaus
Alvet ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat ehytlaitaisia ja kasvavat vastakkain tai kiehkuroina. Verhiö on syvään liuskainen ja teriö 5–7-lehtinen. Hedelmä on pallomainen kota.
Lajeja
Alpia tunnetaan noin 150 lajia, joista suuri osa on kotoisin Itä-Aasiasta. Euroopassa kasvaa luontaisena noin 10 lajia. Alpiin kuuluvat muun muassa seuraavat lajit:
Sukujen yhdistämisen vuoksi alpiin siirtyviä lajeja ovat myös:
Willi Wülbeck
Wülbeck sijoittui neljänneksi vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montréalissa. Hän ei voinut osallistua vuoden 1980 olympialaisiin Moskovassa Länsi-Saksan boikotin johdosta eikä vuoden 1984 olympialaisiin Los Angelesissa vamman takia.
Itävallan miehitysvyöhykkeet
Itävalta, joka vuodesta 1938 oli ollut liitettynä Saksaan, jaettiin neljään vyöhykkeeseen toisen maailmansodan päätteeksi vuonna 1945. Myös Wien jaettiin, mutta Neuvostoliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan miehitysvyöhykkeet eivät olleet maantieteellisesti yhtenäisiä kuten Berliinissä. Lisäksi Wienin keskusta oli kaikkien neljän vallan yhteisenä vyöhykkeenä.
Itävallan miehitys loppui vuonna 1955 solmitun valtiosopimuksen myötä, jolloin maa sai täyden suvereniteetin. Miehitysvallat sopivat Itävallan asemasta puolueettomana valtiona eikä maahan jäänyt ulkomaisia sotajoukkoja.
Taustaa
Neuvostoliitto, Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat vuoden 1943 Moskovan konferenssissa yhdessä päättäneet, että Saksan Itävallan liittäminen vuonna 1938 katsottaisiin mitättömäksi. Samoin kaikki hallinnolliset ja oikeudelliset toimenpiteet vuodesta 1938 lähtien jätettäisiin huomiotta. Konferenssi julisti aikovansa luoda vapaan ja itsenäisen Itävallan sodan jälkeen, mutta totesi myös, että Itävallalla on vastuu ”osallistumisesta sotaan hitleriläisen Saksan puolella”.
Neuvostohallinto ja Itävallan hallituksen uudelleen perustaminen
29. maaliskuuta 1945 Neuvostoliiton komentaja Fjodor Tolbukhinin joukot ylittivät entisen Itävallan rajan Klostermarienbergissä Burgenlandissa. 3. huhtikuuta Wienin hyökkäyksen alkaessa itävaltalainen poliitikko Karl Renner, joka silloin asui Etelä-Itävallassa, loi yhteyden Neuvostoliittoon. Josif Stalin oli jo perustanut tulevan Itävallan hallituksen maanpaossa olevista kommunisteista, mutta Tolbukhinin sähke muutti Stalinin mielen Rennerin hyväksi.
20. huhtikuuta 1945 neuvostoliittolaiset kehottivat Renneriä muodostamaan väliaikaisen hallituksen. Seitsemän päivää myöhemmin Rennerin hallitus astui virkaan, julisti Itävallan itsenäiseksi natsi-Saksasta ja vaati ensimmäisen Itävallan tasavallan kaltaisen demokraattisen valtion luomista. Neuvostoliiton hyväksymä Renner ei ollut yksittäistapaus; heidän virkailijansa perustivat uudelleen piirihallinnon ja nimittivät paikalliset pormestarit, usein paikallisten neuvojen mukaan, jo ennen taistelun päättymistä.
Renneria ja hänen ministereitä vartioivat ja tarkkailivat NKVD:n henkivartijat. Kolmannes osavaltion liittokansleri Rennerin kabinetista, mukaan lukien tärkeät sisäministerin ja opetusministeriön paikat, oli Itävallan kommunisteja. Länsiliittolaiset epäilivät nukkevaltion perustamista ja kieltäytyivät tunnustamasta Renneria. Britit olivat erityisen vihamielisiä; jopa Yhdysvaltain presidentti Harry Truman, joka uskoi Rennerin olevan luotettava poliitikko eikä Kremlin eturintama, kieltäytyi tunnustamisesta. Mutta Renner oli varmistanut puolueiden väliseen valvontaan nimeämällä kuhunkin ministeriöön kaksi alivaltiosihteeriä.
Heti, kun Hitlerin armeijat pakotettiin takaisin Saksaan, puna-armeija ja NKVD alkoivat vallata vangittuja alueita. Toukokuun 23. päivään mennessä he ilmoittivat pidättäneensä 268 entisen puna-armeijan sotilasta, 1 208 Wehrmacht-miestä ja 1 655 siviiliä. Seuraavina viikkoina britit luovuttivat yli 40 000 kasakkaa, jotka olivat paenneet Länsi-Itävaltaan Neuvostoliiton viranomaisia. Heinä- ja elokuussa neuvostoliittolaiset toivat neljä NKVD-joukkojen rykmenttiä ”siivoamaan” Wieniä ja sinetöimään Tšekkoslovakian rajan.
Puna-armeija menetti 17 000 sotilasta Wienin taistelussa. Neuvostoliiton joukot harjoittivat systemaattista naisiin kohdistuvaa seksuaalista väkivaltaa Neuvostoliiton voiton jälkeen. Siviilien tukahduttaminen vahingoitti puna-armeijan mainetta siinä määrin, että Moskova antoi 28. syyskuuta 1945 käskyn, jolla kiellettiin väkivaltaiset kuulustelut. Puna-armeijan moraali laski, kun sotilaat valmistautuivat lähetettäväksi kotiin; taisteluyksiköiden korvaaminen Ivan Konevin vakituisilla miehitysjoukoilla vähensi vain marginaalisesti ”huonoa käytöstä”. Vuosien 1945 ja 1946 ajan kaikki Neuvostoliiton komentotasot yrittivät turhaan hillitä karkotusta ja ryöstöä. Itävallan poliisin vuoden 1946 tietojen mukaan yli 90 % rekisteröidyistä rikoksista oli ”Neuvostoliiton univormussa pukeutuneita miehiä”, jotka yleensä olivat humalassa (verrattuna yhdysvaltalaisten sotilaiden osuus oli 5–7 %). Samaan aikaan Neuvostoliiton kuvernöörit vastustivat Itävallan poliisivoimien laajentamista ja aseistamista.
Ranskan, Britannian ja Yhdysvaltain joukot
Yhdysvaltalaiset joukot, mukaan lukien 11. panssaridivisioona, ylittivät Itävallan rajan 26. huhtikuuta, jota ranskalaiset ja britit seurasivat 29. huhtikuuta ja 8. toukokuuta. Heinäkuun 1945 loppuun asti länsimaisilla liittolaisilla ei ollut ensikäden tiedustelupalvelua Itä-Itävallasta. Edes Rennerin hallituskaan ei tiennyt käytännössä mitään lännen olosuhteista.
Ensimmäiset yhdysvaltalaiset saapuivat Wieniin heinäkuun lopussa 1945, kun Neuvostoliitto painosti Renneria luovuttamaan Itävallan öljykentät. Yhdysvaltalaiset vastustivat ja estivät sopimuksen, mutta lopulta Neuvostoliitto otti haltuunsa itävaltalaisen öljyn alueellaan. Britit saapuivat syyskuussa. Neljän sotilaallisen kuvernöörin liittoutuneiden neuvosto kokoontui ensimmäiseen kokoukseensa Wienissä 12. syyskuuta 1945. Se kieltäytyi tunnustamasta Rennerin vaatimusta kansallisesta hallituksesta, mutta ei estänyt häntä laajentamasta vaikutusvaltaa läntisille alueille. Renner nimitti äänekkäästi antikommunistisen Karl Gruberin ulkoministeriksi ja yritti vähentää kommunistien vaikutusvaltaa. 20. lokakuuta 1945 läntiset liittolaiset tunnustivat Rennerin uudistetun hallituksen ja saivat hyväksynnän ensimmäisille parlamenttivaaleille.
Ensimmäiset yleiset vaalit sodan jälkeen
25. marraskuuta 1945 pidetyt vaalit olivat isku Itävallan kommunistiselle puolueelle, joka sai vain hieman yli 5 % äänistä. Kristillisdemokraattien (ÖVP) ja sosiaalidemokraattien (SPÖ) koalitio, joka sai 90 % äänistä, otti hallituksen haltuunsa ja tarjosi liittokanslerin paikkaa kristillisdemokraatti Julius Raabille. Neuvostoliitto vetosi Raabiin, koska hän oli ollut austrofasistisen Isänmaarintaman jäsen 1930-luvulla ja Neuvostoliitto, toisin kuin länsi, suosi denatsifiointipolitiikkaa. Sen sijaan presidentti Renner nimitti parlamentin suostumuksella Leopold Figlin, jota Neuvostoliitto tuskin hyväksyi. Neuvostoliitto vastasi tähän Itävallan taloudellisen omaisuuden massiivisella ja koordinoidulla pakkolunastuksella.
Potsdamin sopimus salli ”saksalaisen ulkoisen omaisuuden” takavarikoinnin Itävallassa ja Neuvostoliitto käytti tämän määritelmän epämääräisyyttä täysimääräisesti. Alle vuodessa he purkivat ja toimittivat itään teollisuuslaitteita, joiden arvo oli noin 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Yhdysvaltalainen päävaltuutettu Mark W. Clark vastusti äänekkäästi Neuvostoliiton ekspansionistisia aikomuksia ja hänen raporttinsa Washingtoniin sekä George F. Kennanin The Long Telegram tuki Trumanin tiukkaa asennetta Neuvostoliittoa vastaan. Bischofin mukaan kylmä sota Itävallassa alkoi keväällä 1946, vuosi ennen maailmanlaajuisen kylmän sodan puhkeamista.
Liittoutuneet allekirjoittivat 28. kesäkuuta 1946 toisen valvontasopimuksen, joka antoi niille valta-aseman Itävallan hallitukseen nähden. Parlamentti vapautettiin liittoutuneiden hallinnasta. Tästä eteenpäin sen päätös voitiin kumota vain kaikkien neljän liittolaisen yksimielisellä äänestyksellä. Läntinen oppositio mitätöi rutiininomaisesti Neuvostoliiton veto-oikeudet. Seuraavien yhdeksän vuoden ajan maa vapautui vähitellen ulkomaalaisesta hallinnasta ja kehittyi ”huoltajavaltiosta” itsenäiseksi. Hallituksella oli oma itsenäinen näkemys tulevaisuudesta reagoiden epäsuotuisiin olosuhteisiin ja toisinaan käänsi ne omaksi edukseen. Ensimmäiset liittoutuneiden neuvottelut Itävallan itsenäisyydestä pidettiin tammikuussa 1947, mutta ne ajautuivat umpikujaan Neuvostoliiton ”saksalaisesta omaisuudesta” johtuen.
Vyöhykkeet
pienoiskuva|Wienin miehitysvyöhykkeet.
Juho Zitting
Juho Zitting (5. elokuuta 1854 – 23. helmikuuta 1930 Muuruvesi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen, lautamies ja herastuomari Juho Zitting oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894. Hän oli valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Nilsiän edustajana.
Antirasismi
Antirasismi viittaa aatteisiin ja poliittisiin toimiin, jotka ovat rasismia vastaan. Oikeusministeriön Olen antirasisti -kampanjan mukaan antirasistiseksi määritellään työ, joka vähentää etnistä syrjintää, syrjivien käytäntöjen vaikutuksia ja kielteisiä ennakkoluuloja.
Kriittinen rotuteoria
pienois|pysty|Ibram X. Kendi on tehnyt antirasismi-käsitteen laajasti tunnetuksi. Antirasismin käsite alkoi englanninkielisessä maailmassa yleistyä 1990-luvulla. Antirasismin juuret ovat kriittisessä rotuteoriassa, joka alkoi nousta Yhdysvalloissa ilmiöksi 1970-luvulla. Itse sanan keksi Kimberlé Crenshaw. Helen Pluckrose ja James A. Lindsay katsovat teoksessaan Cynical theories, että teorian mukaan vain ”valkoiset” voivat olla rasisteja, sillä rasismi on ylivaltaa yhdistettynä ennakkoluuloihin. Siksi vain värillisillä ihmisillä on oikeus puhua rasismista, kun taas valkoisten tehtävä on kuunnella. Värisokeus ihonväriä kohtaan ei riitä, sillä kaikkien yhdenvertainen kohtelu on yhä rasismia ja yritystä kieltää ympärillä rehottava rasismi.
Arvostelu
Kendin näkemykset ovat herättäneet Yhdysvalloissa myös arvostelua. The New York Timesin mustaihoinen kolumnisti John Mc Worther väittää, että afroamerikkalaisten huonon menestyksen taustalla ovat pääasiassa heidän omat haitalliset tapansa eikä rasismi. Worther kutsuu antirasismia suvaitsemattomaksi uskonnoksi, joka saarnaa pelastusta ja vainoaa toisinajattelijoita. Se tarjoaa voimakasta yhteenkuuluvuutta, missä eritaustaiset mustat voivat kokea kuuluvansa kiusattuun ja sorrettuun vähemmistöön. Mc Wortherin mielestä mustien identiteettiä ei pitäisi rakentaa uhriaseman varaan. Sellainen oikeuttaa ja vahvistaa valkoihoiseen väestöön kohdistuvia kielteisiä asenteita ja infantilisoi mustat ihmiset. Hän vastustaa myös vaatimustason alentamista, kun kyseessä ovat vähemmistöön kuuluvat ihmiset. McWorther väittää, että antirasismin ideologit ovat muun muassa pitäneet objektiivisuutta, aikatauluista kiinni pitämistä ja kirjallista kulttuuria valkoisuuteen kuuluvina ilmiöinä.
Antirasistisen aktivismin käytännön toimet ovat jakaneet mielipiteitä Yhdysvalloissa. Sellainen oli esimerkiksi ratkaisu poistaa Kaliforniassa yliopistojen pääsyvaatimuksista akateemisia kykyjä mittaava testi, koska sitä pidettiin rasistisena.
Journalisti Zaid Jilani kritisoi antirasisteja siitä, että "ainoa tarina, jonka he haluavat kuulla, on se, että valkoiset ovat roistoja ja vähemmistöt heidän uhrejaan. Sen sijaan on mahdoton puhua siitä, miksi murhat ovat nuorten mustien miesten suurin kuolinsyy".
Muuan kritiikin aihe on ollut antirasismin menetelmiin kuuluva positiivinen syrjintä. Kriitikkojen mielestä ihmisiä tulee kohdella samanarvoisesti esimerkiksi ihonväristä huolimatta eikä suosia jotain ryhmää toisten kustannuksella.
Antirasismi Suomessa
Oikeusministeriö ja yhdenvertaisuusvaltuutettu käynnistivät syyskuussa 2019 nuorille aikuisille suunnatun Olen antirasisti -kampanjan, jonka tarkoitus oli rohkaista ihmisiä toimimaan antirasistisesti omassa arjessaan ja kannustaa pohtimaan rasismin vaikutuksia laajemmin yhteiskunnassa. Kampanja "haastaa rakentamaan rasismista vapaata Suomea". Antirasismia on myös se, että rakentaa työyhteisöstä monimuotoisen rekrytoimalla ihmisiä, joilla on erilainen alkuperä, ihonväri, kansalaisuus, kulttuuritausta, äidinkieli tai uskonto. Kampanja kannustaa lukemaan, kuuntelemaan, katsomaan ja kuluttamaan etniseen tai uskonnolliseen vähemmistöön tai alkuperäiskansaan kuuluvien luomaa kirjallisuutta, taidetta, musiikkia, elokuvia tai muuta tuotantoa, sillä näin rikastuttaa kulttuurin monimuotoisuutta.
Itä-Suomen yliopisto on tarjonnut opinnoissaan 2021–2022 viiden opintopisteen kurssia Antirasismin perusteet. Opintojakso perehdyttää opiskelijat rasismiin, rodullistamiseen ja antirasismiin yhteiskuntatieteiden näkökulmasta. Opintojaksolla käsitellään rasismia, rotusortoa ja rodullistamalla tuotettua eriarvoisuutta. Opintojakson oppimateriaali yhtyy Kendin ajatuksiin siitä, että vaihtoehtoina ovat rasismi tai antirasismi ja vastakkain ovat myös ihmisryhmät, eivät pelkästään yksilöt. "Värisokeus" on oppimateriaalissa sen takia arvostelun kohteena. Valkoisuus on etuoikeus, jota etuoikeutetun on vaikea havaita. Valkoisuus tarkoittaa myös sitä, että länsimaista kulttuuria pidetään muita korkeatasoisempana. Oppimateriaalin mukaan rotuihin perustuvan rasismin paikan on ottanut "uusi" kulttuurinen rasismi, joka nosti ihmisryhmien välisiä valtasuhteita määrittäviksi tekijöiksi etnisyyden, kulttuurin ja uskonnon. Tähän kulttuuriseen rasismiin liittyy ajatus, että jotkut kulttuurit ovat toisia parempia.
Taideyliopiston on mukana Oikeusministeriön Olen antirasisti -kampanjassa, sillä Taideyliopisto on sitoutunut antirasismiin. Sen tasa-arvo- ja yhdenvertaisuussuunnitelmassa todetaan, että "Taideyliopisto on lähtökohtaisesti avoin kaikille. Tämä on inkluusion ydin. Inkluusiossa pyritään siihen, että kaikki voivat olla mukana ja osallistua ja ovat lähtökohtaisesti ryhmän jäseniä." Periaate ei estä luomasta esimerkiksi ruskeita taiteilijaryhmiä tai sitä, että vältetään työskentelyä valkoisten taiteilijoiden ja ammattilaisten kanssa.
Elinkeinoelämän valtuuskunnan vuoden 2022 arvo- ja asennetutkimuksessa 50 prosenttia suomalaisista yhtyi antirasistiseen ajatukseen, että rasismia tulisi ehkäistä ohjaamalla ihmiset tunnistamaan yhteiskunnan rakenteisiin, tapoihin ja puheisiin sisältyvä rasismi. Toista mieltä oli kyselyyn vastanneista 28 prosenttia.
Diomedes Cato
Diomedes Cato (1560/1565 – 1619 tai myöhemmin) oli italialaissyntyinen säveltäjä ja luutisti, joka asui ja työskenteli lähes koko elämänsä Puolassa.
Cato syntyi lähellä Trevisoa vuosien 1560 ja 1565 välillä. Hänen isänsä oli opettaja. Lapsena Cato siirtyi perheineen Puolaan. Cato aloitti musiikinopintonsa Krakovassa. Vuosina 1588–1593 Cato työskenteli luutistina Sigismund III Vaasan hovissa. Vuosina 1593–1594 Caton tiedetään olleen Ruotsissa. Hänen elämästään vuoden 1619 jälkeen ei ole säilynyt tietoa.
Cato sävelsi sekä instrumentaali- että vokaalimusiikkia. Monissa hänen teoksissaan käytetään luuttua.
Native POSIX Thread Library
Native POSIX Thread Library (NPTL) on Linux-käyttöjärjestelmän POSIX-säikeet toteuttava ominaisuus.