cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukkosen ennakointi
Ukkosen ennustaminen laitteilla
Ukkosen mahdollisuus on sadetutkan mukaan kohonnut, jos kohti näyttää tulevan kasvavia kuuropilviä. Ukkosen mahdollisuus on suuri, jos alle sadan kilometrin päähän syntyy suurehkoja terävärajaisia rankan sateen alueita, jotka ovat useammin ukkospilviä. Ukkosen mahdollisuus on suuri, vaikka ensimmäiset tutkassa alle 100 km:n päässä olevat pilvet eivät tulisikaan kohti, vaan menisivät pois. Näiden pilvien vaneveteen voi kesällä alle tunnin sisään kehittyä ukkosia. Jos sadetutkassa tulee vaikkapa pilvien yleisestä tulosuunnasta alle 45 asteen päähän iso ukkospilvi, pilvi voi tulla päälle, koska ukkonen voi liikkua eri suuntaan kuin muut pilvet.
Usein salamointi suunnilleen pilvien tulosuunnasta vaikkapa 60 kulma-asteen tarkkuudella kertoo kohonneesta ukkosuhasta, jos sitä on alle 200 km:n etäisyydellä. Jos pilvien tulosuuntaa ei tiedä, voi sen sijasta käyttää tuulen suuntaa. Hälyttävää on, jos salamointia on jatkuvasti alle 30 kilometrin päässä. Ukkosriski ei ole yleensä suuri, jos salamointi näyttää olevan ukkostutkassa sillä puoliskolla, jonne pilvet näyttävät menevän. Ukkostutkan ja kohtalaisen reaaliakaisen sadetutkan kuvasta saa yleensä vahvat tiedot ukkosuhasta. Varmasti ukkosen tuloa ei ukkostutkakaan pysty ennustamaan, sillä ukkonen voi alkaa yllättäen aivan pään päällä kasvaneesta kuuropilvestä.
Kuuropilvien alasimet näkyvät hyvin satelliittikuvissa. Satelliitti näkee kuitenkin vain ylimmän pilvikerroksen. Paras satelliittikanava konvektiopilvien tunnistamiseen on suuren resoluution näkyvän valon kanava, mutta se ei ole öiseen aikaan käytettävissä. Vertaamalla tutka- ja satelliittialgoritmeja maanpinnalta tehtyihin havaintoihin on todettu, että automaattisilla kaukokartoituskuvien luokittelumenetelmillä voidaan tunnistaa 50-60% kuuropilvistä, ja vääriä hälytyksiä tulee runsaasti.
Radion rätinä varsinkin keskipitkillä tai pitkillä aalloilla (SW short waves, MW medium waves, LW long waves) voi kertoa lähestyvästä ukkosesta, varsinkin jos voimistuu.
Ukkosen ennustaminen internetin ennustetietojen avulla
Numeeristen sääennustusmallien erotuskyky on liian huono yksittäisen ukkossolun kehityksen tarkkaan ennustamiseen. Monissa sääennusteissa mainitaan alueellisesti kohonneen ukkosriskin alueet seuraavalla päivälle. Ilmatieteen laitos antaa viralliset varoitukset. .
Verkossa on monia karttoja, joissa ennustetaan ilmakehän epävakaisuutta kuvaavia lukuja, joita ovat muun muassa pilven toppi, Cape ja Lifted. Nämäkään eivät kerro, osuuko ukkospilvi kohdalle, mutta antavat osviittaa ukkosen mahdollisuudesta.
Monessa CAPE- tai lifted-kartassa sääkartassa varsinkin vihreä, keltainen, oranssi ja punainen tarkoittavat voimakkaille ukkosille ominaista säätä. Ukkosta tulee myös, jos ollaan vaaleansinisellä tai turkoosilla alueella. Esimerkki melko tarkasta mutta ei aina hyvin päivitetystä ennusteesta on Suomen sääkeskuksen MLCape-ennuste. ja neljän kerroksen Lifted Suomen olossa karkeasti Cape 250 tietää ukkosta, 350 kovaa ukkosta. Myrskytuulta syntyy viimeistään, kun Cape on 800. Trombit ovat pienemmälläkin Capella mahdollisia.
Ukkostutkia
Senhetkisen salamoinnin näyttäviä ukkostutkia
Jokeripokeri
frame|right|Jokeripokerin yleisin malli Suomessa.
Jokeripokeri on Veikkauksen, aikaisemmin Raha-automaattiyhdistyksen (RAY) rahapeliautomaatti. Jokeripokeri kehitettiin vuonna 1986 valmistuneen Pokerin seuraajaksi. Pelistä on olemassa 50, 75 ja 100 euron päävoittoiset versiot. Pienin päävoitto on pelipisteissä, 75 euron versiota voi pelata anniskeluravintoloissa ja 100 euron versio on käytössä ainoastaan pelisaleissa. Täyspotti-pelisaleille varattu malli on yksi neljästä muusta Jokeripokeri-automaateista, joiden lisäksi peliä voi pelata myös Monipeli-, Monipeli²-, Pokeria- ja Täyspokeri-automaateissa. Ålands Penningautomatföreningenille (Paf) on lisäksi viety 40 euron ja kahta erilaista 200 euron päävoittoista versiota laivojen pelitoimintaa. Tuplauksen palautusprosentit ovat laivapeleissä 94,3396 % ja muissa 98,1132 %.
Vuonna 2011 RAY lanseerasi Jokeripokerin myös Internetiin. Nettiversio poikkeaa fyysisestä Jokeripokeri -pelikoneesta pelipanosten osalta. Netissä Jokeripokerin maksimipanos on 2 euroa ja minimipanos 20 senttiä. Lisäksi nettiversiossa on mahdollista voittaa jokin RAY Jackpotin kolmesta ylimääräisestä voitosta. Jackpotin voitto on täysin satunnainen, eikä se riipu panoksen suuruudesta tai pelikierroksen tuloksesta.
Jari Kesti
Jari Kesti (s. 3. helmikuuta 1971 Forssa) on suomalainen jääkiekkoilija. Kestin vuodesta 1991 alkanut ura kattaa seitsemän eri joukkuetta sekä Suomessa että Norjassa. Kesti on pelannut sekä SM-liigaa HPK:ssa kauden 2000–2001 että Mestistä ja I-divisionaa. Kesti aloitti uransa Forssan Palloseurassa kaudella 1991–1992.
Kestillä oli kauden 2007–2008 loppuun asti kestävä sopimus TuTon kanssa. Kesti oli samalla Mestiksen iäkkäin pelaaja Mestiksen nuorimmassa joukkueessa.
Henri Palmroth
Henri "Henkka" Palmroth (s. 29. helmikuuta 1984 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Palmroth pelasi ensimmäisen liigapelinsä Turun Palloseurassa kaudella 2003–2004, ja pelasi tämän jälkeen TPS:n riveissä kaudet 2004–2006, jonka jälkeen Palmroth siirtyi naapuriseura TuToon kausiksi 2006–2008.
Villains
Villains on Queens of the Stone Agen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2017 levymerkillä Matador Records.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kolmannella sijalla. Suomessa se nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja fyysisen albumilistan viidennelle sijalle.
Rockmusiikkilehti Soundi valitsi albumin vuoden 2017 kahdeksanneksi parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi.
Singlet
Albumin ensisingle ”The Way You Used to Do” julkaistiin 15. kesäkuuta 2017. Kappaleesta kuvattiin myös Jonas Åkerlundin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 16. elokuuta 2017. Toinen single ”The Evil Has Landed” julkaistiin 10. elokuuta 2017.
George Kell
thumb|George Kell George Clyde Kell (23. elokuuta 1922 – 24. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 28. syyskuuta 1943 ja viimeisensä 14. syyskuuta 1957.
Aikojen täyteyden esikoisten kirkko
Aikojen täyteyden esikoisten kirkko (engl. The Church of the Firstborn of the Fullness of Times) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Sen jäsenet harjoittavat moniavioisuutta. Ryhmään on enimmillään kuulunut noin 30 perhettä, jotka asuivat Utahissa ja "Los Molinos" -nimisessä kommuunissa Baja Californian niemimaalla.
George Kell
Kell pelasi uransa aikana All-Star-ottelussa kymmenesti. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1983.
Aikojen täyteyden esikoisten kirkko
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko luopui virallisesti moniavioisuuden harjoittamisesta vuoden 1890 Manifestillaan. Useat kirkon jäsenistä eivät kuitenkaan hyväksyneet tätä muutosta opetuksessa. Kun moniavioisuuden harjoittajia alettiin erottaa kirkosta 1900-luvun alussa, osa moniavioisuuden harjoittajista muutti asumaan pohjoiseen Meksikoon, jossa olot olivat vapaammat. Eräs muuttaneista oli Alma Dayer LeBaron, joka muutti 1924 lukuisine vaimoineen ja lapsineen Galeanaan, Chihuahuaan, jonne hän perusti oman kommuuninsa "Colonia LeBaronin".
George Kell
Joukkueet, joissa Kell pelasi ammattilaisena, olivat Philadelphia Athletics (1943–1946), Detroit Tigers (1946–1952), Boston Red Sox (1952–1954), Chicago White Sox (1954–1956) ja Baltimore Orioles (1956–1957).
Aikojen täyteyden esikoisten kirkko
Kun Alma kuoli 1951, häntä seurasi yhteisön johtajana hänen poikansa Joel LeBaron. Hän rekisteröi yhteisön virallisesti nimellä Aikojen täyteyden esikoisten kirkko.
Joel LeBaronin nuorempi veli Ervil LeBaron oli ensin kirkon toiseksi korkein johtaja. Vuonna 1972 syntyi veljesten välille kuitenkin riita kirkon johtamisesta. Ervil erosi veljensä johtamasta kirkosta ja perusti San Diegossa omansa, jolle hän antoi nimen Jumalan Karitsan kirkko.
Samana vuonna Ervil LeBaron määräsi erään kannattajansa murhaamaan veljensä Joelin. Tämän jälkeen Aikojen täyteyden esikoisten kirkon johtajaksi nousi Joelin nuorin velin Verlan. Muutama vuosi myöhemmin Ervil hyökkäsi kannattajineen Los Molinosin kommuuniin tarkoituksenaan surmata myös Verlan. Tämä ei kuitenkaan ollut kyseisenä yönä kotona, joten hän selvisi hyökkäyksestä. Kaksi miestä kuitenkin sai surmansa ja Los Molinos hävitettiin. Nykyään joitakin LeBaronin suvun jäseniä kuulunee vielä Aikojen täyteyden esikoisten kirkkoon.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
100 m
<br style="clear:left" />
200 m
<br style="clear:left" />
1 500 m
<br style="clear:left" />
5 000 m
<br style="clear:left" />
10 000 m
<br style="clear:both" />
Maraton
<br style="clear:both" />
20 km kävely
<br style="clear:both" />
50 km kävely
thumb|300px|Valentin Kononen (269), Robert Korzeniowski (949) ja Andrei Plotnikov (Korzeniowskin takana) karkaamassa Oleg Ishutkinilta (1076) ja Tomasz Lipiecilta (953) 50 kilometrin kävelyn kärjessä.
110 m aidat
<br style="clear:both" />
400 m aidat
<br style="clear:both" />
3 000 m esteet
<br style="clear:both" />
4 x 100 m viesti
<br style="clear:both" />
4 x 400 m viesti
<br style="clear:both" />
Espírito Santo
Espírito Santo on osavaltio Brasilian kaakkoisosassa. Sen pääkaupunki on saarella sijaitseva miljoonan asukkaan Vitória. Suomeksi Espírito Santo tarkoittaa Pyhää Henkeä.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
Korkeushyppy
<br style="clear:both" />
Espírito Santo
Alue rajoittuu idässä Atlantin valtamereen, pohjoisessa Bahiaan, lännessä Minas Geraisiin ja etelässä Rio de Janeiroon. Osavaltiossa on arviolta 3 973 697 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 46 099 neliökilometriä.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
Seiväshyppy
<br style="clear:both" />
Espírito Santo
Aluejako
Espírto Santo on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Keski-Espírito Santo, Pohjoisrannikko, Luoteis-Espírito Santo ja Etelä-Espírito Santo. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 13 ala-alueeseen, jotka on jaettu 78 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
Pituushyppy
<br style="clear:both" />
Kolmiloikka
<br style="clear:both" />
Kuulantyöntö
<br style="clear:both" />
Kiekonheitto
<br style="clear:both" />
Moukarinheitto
<br style="clear:both" />
Keihäänheitto
<br style="clear:both" />
Kymmenottelu
<br style="clear:both" />
100 m
<br style="clear:both" />
400 m
<br style="clear:both" />
800 m
<br style="clear:both" />
1 500 m
<br style="clear:both" />
5 000 m
<br style="clear:both" />
10 km kävely
<br style="clear:both" />
100 m aidat
<br style="clear:both" />
Seitsenottelu
<br style="clear:both" />
Kisojen mitalitaulukko
thumb|300px|EM-kilpailujen avajaiset Népstadionilla 18. elokuuta 1998.
Marta Eggerth
pienoiskuva|Marta Eggerth Marta Eggerth (17. huhtikuuta 1912 Budapest, Itävalta-Unkari – 26. joulukuuta 2013 Rye, New York ) oli unkarilaissyntyinen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut laulaja ja näyttelijä. Hän aloitti laulamisen 11-vuotiaana ja sai menestystä jo nuorena, mutta joutui vuonna 1938 pakenemaan miehensä, kollega Jan Kiepuran kanssa Euroopasta (molemmilla oli juutalaiset äidit).
Eggerth teki Yhdysvaltoihin asetuttuaan useita rooleja Metro-Goldwyn-Mayerille. Kun sopimusta ei uusittu, hän muutti Kiepuran kanssa New Yorkiin ja kasvatti kaksi poikaa. Hänen elokuviinsa kuuluvat Zauber (1937), Sittenkin sankari (1942) ja Tässä tulen minä! (1943).
Eggerth oli näyttelijänä aktiivinen pääosin 1930- ja 1950-lukujen välisenä aikana. Hän oli Yhdysvaltain kansalainen 1950-luvulta ja jäi leskeksi 1966. Hän oli tunnettu operetin puolestapuhuja ja asui New Yorkin Ryessa. Hän piti konsertteja vielä 2000-luvulla.
Taylor Raddysh
Taylor Raddysh (s. 18. helmikuuta 1998 Caledon, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Raddysh on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Seuraura
Raddysh kaudeksi 2014–2015 Erie Ottersin OHL-joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa toi 58 runkosarjaottelussa tehot 21+6=27 ja 20 playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Raddysh eteni joukkueensa kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta J. Ross Robertson Cupin vei kuitenkin Oshawa Generals otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2015–2016 hän oli Ottersin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 24+49=73. Raddysh pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Tampa Bay Lightning varasi Raddyshin toisella kierroksella 58. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti tehoilla 42+67=109 koko OHL:n syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Alex DeBrincat. Raddysh voitti myös koko liigan tehotilaston lukemalla +67. Hän jakoi myös OHL:n pudotuspelien pistepörssin kolmannen sijan joukkuetoverinsa Anthony Cirellin kanssa tehoilla 15+16=31. Raddysh voitti kauden päätteeksi J. Ross Robertson Cupin. Hänet valittiin OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Raddysh jakoi myös koko Memorial Cup -lopputurnauksen pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Dylan Stromen kanssa tehoilla 5+6=11. Hän eteni Ottersin kanssa finaaliin, jossa mestaruuden vei lopulta isäntäjoukkue Windsor Spitfires lukemin 4–3. Raddysh valittiin Memorial Cupin tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2017 Raddysh teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2017–2018 vielä Erie Ottersin OHL-joukkueen vahvuuteen ja nousi joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2018 seura kauppasi Raddyshin ja puolustaja Jordan Sambrookin Sault Ste. Marie Greyhoundsiin vaihdossa hyökkääjä Hayden Fowleriin sekä kesän 2018 kolmannen ja kuudennen kierroksen, kesän 2019 toisen kierroksen, kesän 2020 toisen kierroksen, kesän 2021 kuudennen kierroksen, kesän 2022 toisen kierroksen sekä kesän 2023 toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin. Raddysh sijoittui tehoilla 13+21=34 koko OHL:n pudotuspelien pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Boris Katchouk. Hän eteni Greyhoundsin kanssa aina J. Ross Robertson Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Hamilton Bulldogs otteluvoitoin 4–2. Raddysh valittiin kauden päätteeksi OHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Lightning lähetti Raddyshin AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen.
Maaliskuussa 2022 Lightning kauppasi Raddyshin, Boris Katchoukin, ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2023 varaustilaisuudessa ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin vaihdossa Brandon Hageliin, neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Maajoukkueura
Raddysh pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja ensimmäinen turnaus hopeaan. Vuoden 2017 turnauksessa hän oli viidellä osumallaan Kanadan paras maalintekijä Julien Gauthierin kanssa. Raddysh valittiin myös Latviaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Raddysh edusti myös Canada Whiten joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014.
Muuta
Raddyshin pikkuveli Darren pelaa puolustajana NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Veljekset pelasivat aiemmin kolme kautta yhdessä Erie Ottersin OHL-joukkueessa.
SKP:n Tampereen piirijärjestö
SKP:n Tampereen piirijärjestö on Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaa Pirkanmaan vaalipiirissä ohjaava järjestö, jonka piiritoimisto sijaitsee Tampereella.
Historia
Tamperelaiset kommunistit aloittivat julkisen toimintansa palattuaan vankiloista jatkosodan jälkeen. Väliaikaisen piirikomitean puheenjohtajana toimi Elli Stenberg ja piirisihteerinä Aili Mäkinen. Muita varhaisia jäseniä olivat Pentti Pihala, Paavo Rosman, Lauri Suosalo, Martti Malmberg, Eino Saastamoinen, Tauno Saarinen, Pellervo Takatalo ja Leo Suonpää. Piiritoimisto sijaitsi aluksi Mäkisen yksityisasunnossa Aleksanterinkadulla. SKP:n Tampereen osasto muodostettiin lokakuussa ja vuodenvaihteeseen mennessä seudulle oli perustettu yhteensä seitsemän osastoa. Piirijärjestön perustava kokous järjestettiin 6.–7. tammikuuta 1945 ravintola Elossa Tampereella. Edustajia olivat lähettäneet Eräjärven, Jämsän, Nokian, Pispalan, Ruoveden, Säynätsalon ja Tampereen osastot. Muilta paikkakunnilta kokoukseen osallistui kutsuttuja edustajia.
SKP:n ajauduttua sisäisiin riitoihin 1960-luvulla Tampereen piiri asettui piirisihteeri Esko Malmbergin johdolla opposition puolelle. Syksyllä 1968 piiri antoi tukensa Tšekkoslovakian miehitykselle. Järjestö oli kuitenkin sovittelun kannalla. Opposition marssittua ulos SKP:n 15. edustajakokouksesta keväällä 1969 vain Tampereen piirin edustajat palasivat takaisin kokoukseen. Kokouksen jälkeen piiri antoi lausuntoja, joissa se korosti itsenäisyyttään. Marraskuussa 1969 piirikomitea teki kuitenkin (äänin 13–5) päätöksen liittymisestä opposition keväällä muodostamaan neuvottelukuntaan, jos yhtenäisyysneuvottelut eivät johda piirin kannalta myönteiseen tulokseen vuodenvaihteeseen mennessä. Tutkija Veli-Pekka Leppäsen mukaan puoluejohdolle esitetty uhkavaatimus merkitsi sitä, että "piiri harppasi reilun askeleen vähemmistön riviin".
Tampereen piiri erotettiin vuosina 1985–1987 puolueesta muiden oppositiopiirien tavoin. Järjestö oli muodostamassa Suomen kommunistista puoluetta (yhtenäisyys) ja 1990-luvulla siitä tuli tätä seuranneen uudelleen rekisteröidyn SKP:n piirijärjestö.
SKP:n listoilta valittiin kaupunginvaltuutetuksi vaaleissa 2004 ja 2008 Tampereella Jari Heinonen ja Nokialla Herkku Hernesniemi, Eero Salonen ja Tuula Palomäki.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1956
Voimistelu kesäolympialaisissa 1956 järjestettiin 3.–7. joulukuuta. Voimistelussa kilpailtiin viidessätoista lajissa, joista kahdeksan oli miehille ja seitsemän naisille. Kaikki tapahtumat järjestettiin West Melbourne Stadiumilla.
Naiset
* : Jakoivat mitalin
Orbánin IV hallitus
Orbánin IV hallitus on Unkarin 72. hallitus. Vuoden 2018 parlamenttivaalien jälkeen istuva pääministeri Viktor Orbán valittiin jälleen pääministeriksi ja hän pääsi muodostamaan neljännen hallituksensa, joka astui virkaan 18. toukokuuta 2018. Hallituksen muodostavat Fidesz ja sen yhteistyöpuolue Kristillisdemokraattinen kansanpuolue, joista ensin mainitulla on viisi ministeriä ja jälkimmäisellä kaksi ministeriä. Hallituksessa on myös kuusi sitoutumatonta ministeriä.
Krimin gootti
Krimin gootti oli Krimin niemimaalla nykyisessä Ukrainassa Krimin goottien puhuma itägermaaninen kieli. Kieli katosi Krimiltä 1700-luvulla, ja siitä on jäänyt jälkeen vain ranskalaisen diplomaatin Ghislain de Busbecqin kokoamat noin sata sanaa. Busbecqin kokoamien sanojen perusteella kieli on päätelty gootiksi, mutta siinä on joitakin eroavaisuuksia siihenkin verrattuna.
Historia
Gootit tulivat Mustallemerelle 200-luvun aikana valloittaen suurimman osan sen pohjoisrannikosta mukaan lukien Krimin niemimaan. Myöhemmin hunnit valloittivat gootit, mutta kielen puhujia jäi Krimille suurimman osan paetessa länteen. Busbecq keräsi kielen sanoja ollessaan diplomaattina Istanbulissa Osmanien valtakunnassa 1550- ja 1560-luvuilla. Busbecq oli tunnettu kiinnostuksestaan kieliin ja Istanbulissa hän tapasi kaksi Krimiltä tullutta henkilöä. Toinen heistä oli Krimin goottia äidinkielenään puhuva ja toinen puhui kreikkaa. Myös jälkimmäinen tosin osasi Krimin goottia. Busbecq keräsi henkilöiltä Krimin gootin sanoja, mutta ei tiedetä tekikö hän sen tulkin välityksellä vai suoraan. Suurimman osan hänen aineistostaan on arveltu tulleen kreikan puhujalta, sillä hänen keräämässään aineistossa on vaikutteita kreikasta. Krimiltä gootti hävisi 1700-luvun aikana.
Busbecqin lisäksi myös venäläinen arkkipiispa Stanisław Bohusz Siestrzeńcewicz kirjoitti jonkin verran Krimin gootista ja havaitsi Krimillä vieraillessaan vuonna 1817, että kieli oli ottanut paljon vaikutteita tataarista, ja muistutti jonkin verran alasaksaa.
Sanaston vertailua
Kielessä on myös useita sukulaissanoja muiden germaanisten kielten kanssa:
(† = ilmaisu on arkaainen)
Pauli Burman
Pauli Kalevi Burman (2. tammikuuta 1933 Helsinki – 1. tammikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko.
Burman toimi SDP:n kansanedustajana (1966–1970, 1974–1975), Suomen Sosialidemokraatti -lehden päätoimittajana (1968–1974) ja Helsingin kaupunginvaltuutettuna (1961–1976).
Elämä ja ura
Burmanin vanhemmat olivat levyseppä Otto Burman ja Aino Maria Lindström. Burman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1952, valtiotieteen kandidaatiksi 1957 ja maisteriksi 1961. Hän oli Ylioppilaslehden toimittaja 1953–1956, Koulusanomien toimitussihteeri 1955–1957 ja Suomen ylioppilaskuntien liiton pääsihteeri 1957–1958.
Poliittisesti Burman aktivoitui vuonna 1947 Nuorissa Kotkissa. Hän vaikutti ylioppilaspolitiikassa ja vuonna 1958 SDP:n puoluesihteeri Kaarlo Pitsinki kutsui hänet puolueen tehtäviin. Burman toimi SDP:n opintosihteerinä 1958–1960, tiedotussihteerinä 1960–1966 sekä pääministeri Rafael Paasion sihteerinä 1966–1967. Hän oli Suomen Sosiaalidemokraatin päätoimittaja 1968–1974. Burmanin poliittinen toiminta aiheutti hänelle hankaluuksia Neuvostoliiton kanssa. Puoluelehden päätoimittajana hän muun muassa kieltäytyi erottamasta pakinoitsija Simo Juntusta ja torjui painostuksen lehden toimituspolitiikassa. Burman vaihtoi lopulta alaa ja työskenteli vuodesta 1974 Enso-Gutzeit Oy:ssä projektitehtävissä sekä logististen palveluiden kehitysjohtajana 1987–1992.
Burman valittiin eduskuntaan vuoden 1966 vaaleissa Helsingin kaupungin vaalipiiristä. Hän putosi täpärästi vuoden 1970 vaaleissa, mutta nousi vuonna 1974 kuolleen Tyyne Paasivuoren tilalle. Burman toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Eduskunnassa hän vaikutti perustuslakivaliokunnassa, puolustusasiainvaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja ulkoasiainvaliokunnassa sekä Yleisradion hallintoneuvostossa.
Burman oli myös Sosialidemokraattisen nuorison keskusliiton varapuheenjohtaja, Väinö Tannerin Säätiön valtuuskunnan puheenjohtaja ja muun muassa Valmet Oy:n, Työväen Akatemian ja Suomen tietotoimiston hallintoneuvostojen jäsen.
Burman oli naimisissa Helmi-Marja Lappalaisen kanssa vuosina 1953–1957. Avioeron jälkeen hän avioitui Leena Ollisen kanssa 1957. Hänellä on ensimmäisestä avioliitosta yksi tytär ja toisesta avioliitosta kaksi poikaa ja tytär.
Leonard Åström
Aksel Leonard ”Lenna” Åström (7. maaliskuuta 1883 Oulu – 16. toukokuuta 1939 Bryssel, Belgia) oli suomalainen diplomaatti.
Åströmin vanhemmat olivat merikapteeni Axel Mikael Åström ja Maria Åström. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1902 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1910.
Åström oli oululaisen sanomalehti Kalevan toimittajana ja osakkaana 1904–1906, kauppaoppilaitoksen opettajana Kotkassa 1910–1916 ja Tampereella 1916–1917 sekä Tampereen kauppakamarin asiamiehenä 1918. Hän toimi kauppa- ja teollisuushallituksen kauppaopetuksen ylitarkastajana 1919 ja ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1919–1921. Tämä jälkeen Åström oli lähettiläänä Washingtonissa 1921–1934 ja samalla lähettiläänä Havannassa 1929–1934. Viimeksi Åström oli lähettiläänä Haagissa ja Brysselissä 1938–1939. Hän ampui itsensä Brysselissä toukokuussa 1939.
Teoksia
Nimellä L. Åström:
Casilinum
Casilinum on muinainen kaupunki, joka sijaitsee Campanian alueella Italiassa. Antiikin aikaan sillä oli strategista merkitystä, koska se sijaitsi Via Appian ja Via Latinan risteyksessä. Nykyään samalla paikalla sijaitsee Capuan kaupunki. pienoiskuva|Campanian kartta
Historia
Hannibal valtasi Casilinumin roomalaisilta 215 eaa.
Mahdolliset maailmat
Mahdollisia maailmoja voidaan käyttää malleina, joiden avulla modaliteetteja koskevia väittämiä voidaan analysoida. Esimerkiksi väittämä ”maapallo on pyöreä” ei vielä kerro (1) olisiko mahdollista, että maalla olisi joku toinen muoto, eikä (2) onko välttämätöntä, että maapallo on pyöreä. Mahdollisia maailmoja käyttämällä voidaan tehdä erilaisia ajatuskokeita modaliteetteihin liittyen. Yksinkertaistetusti, jonkin asiantilan mahdollisuus tarkoittaa sitä, että asiantila vallitsee (on totta) ainakin yhdessä kaikista mahdollisista maailmoista, ja jonkin asiantilan välttämättömyys tarkoittaa sitä, että asiantila vallitsee (on totta) kaikissa mahdollisissa maailmoissa.
Nykyisin mahdollisia maailmoja hyödynnetään useissa filosofisissa keskusteluissa, esimerkkeinä filosofiseen zombiin sekä fysikalismiin ja supervenienssiin liittyvä argumentointi mielenfilosofiassa. Mahdollisten maailmojen tarkasta ontologisesta asemasta on erimielisyyksiä, samoin aktuaalisen maailman ja kaikkien muiden mahdollisten maailmojen ontologisen aseman eroavaisuuksista, jos sellaisia on.
Historiaa
Ajatus mahdollisista maailmoista liitetään usein Gottfried Leibniziin, joka puhui mahdollisista maailmoista ajatuksina Jumalan mielessä ja väitti, että nykyinen maailmamme on paras kaikista mahdollisista maailmoista. Ajatus voidaan kuitenkin löytää jo muun muassa Lucretiukselta, Averroekselta ja Johannes Duns Scotukselta.
Mahdollisten maailmojen semantiikasta on tullut erityisesti analyyttisessä filosofiassa yleinen aihe. Se kehittyi 1950-luvulla, erityisesti kun sitä alettiin hyödyntää aleettisten modaliteettien (mahdollisuus, välttämättömyys, kontingenssi) lisäksi myös muiden vastaavankaltaisten tapausten tutkimisessa (kuten deonttinen logiikka, episteeminen logiikka, doksastinen logiikka, preferenssilogiikka ja temporaalilogiikka). Termin nykyisen käytön pioneereja on Saul Kripke. Suomalaisista filosofeista alaa ovat tutkineet erityisesti Georg Henrik von Wright ja Jaakko Hintikka.
Mahdollisten maailmojen semantiikka
Mahdollisia maailmoja voidaan käyttää tarjoamaan semantiikka mahdollisuutta ja välttämättömyyttä koskeville väittämille. Voidaan katsoa, että jokainen väittämä on joko totta tai epätotta annetussa mahdollisessa maailmassa; tällöin väittämän modaalinen tila voidaan ymmärtää tarkastelemalla niitä mahdollisia maailmoja, joissa se on tosi, ja niitä mahdollisia maailmoja, joissa se on epätosi. Tällöin voidaan tehdä seuraavanlaisia tulkintoja:
On huomattava, että tämän seurauksena kaikki välttämättömät väittämät ovat myös mahdollisia väittämiä, ja luonnollisesti myös tosia väittämiä.
Mahdollisten maailmojen semantiikasta johdettu systemaattinen teoria syntyi 1950-luvulla Saul Kripken ja hänen työtoveriensa töiden myötä. Termiä ”mahdollisten maailmojen semantiikka” käytetään usein synonyyminä Kripke-semantiikalle, mutta tätä pidetään laajalti virheellisenä: Kripke-semantiikkaa voidaan käyttää muiden kuin aleettisten modaliteettien analysointiin, esimerkiksi deonttisessa logiikassa. Kripke-semantiikka ei myöskään oleta modaalisen realismin totuutta, minkä mahdollisten maailmojen kieli joidenkin näkemysten mukaan olettaa.
Modaalilogiikasta filosofiseksi työkaluksi
Mahdollisten maailmojen teoriasta tuli keskeinen osa useita filosofisia kehityskulkuja 1960-luvulta lähtien. Tunnetuimpiin kuuluu kontrafaktuaalisten ehtolauseiden analyysi ”lähistöllä olevien mahdollisten maailmojen” avulla, jota kehittivät David Kellogg Lewis ja Robert Stalnaker. Tässä analyysissä puhuttaessa mitä olisi tapahtunut jos joku joukko ehtoja olisi vallinnut, väitteemme totuuden määrittää se, mikä on totta lähimmässä mahdollisessa maailmassa (tai lähimpien mahdollisten maailmojen joukossa) jossa ehto vallitsee.
Tällöin mahdollisen maailman W1 sanotaan olevan lähellä toista mahdollista maailmaa W2 suhteessa R:ään siinä määrin, kun samat asiat tapahtuvat sekä maailmassa W1 että maailmassa W2 R:n suhteen. Mitä enemmän eroavaisuuksia tiettyyn asiaan liittyvien tapahtumien välillä on kahdessa mahdollisessa maailmassa, sitä ”kauempana” ne ovat toisistaan tämän asian suhteen.
Tarkastellaan esimerkiksi väittämää ”Jos Tarja Halosesta ei olisi tullut Suomen presidentti vuonna 2000, Esko Ahosta olisi tullut”. Lauseen voidaan katsoa esittävän väitteen, joka voidaan uudelleenmuotoilla seuraavasti: ”Kaikissa aktuaalista maailmaamme lähimpänä (merkityksellisten asioiden suhteen) olevissa maailmoissa, joissa Tarja Halosesta ei tullut Suomen presidenttiä vuonna 2000, Esko Ahosta sen sijaan tuli Suomen presidentti.” Tämän tulkinnan mukaan jos on olemassa jokin aktuaalista maailmaa lähimpänä oleva maailma jossa Tarja Halosesta ei tullut Suomen presidenttiä, mutta ei myöskään Esko Ahosta, silloin tämä kontrafaktuaalisen ehtolauseen ilmaisema väite olisi epätosi.
Filosofit ovat väitelleet mahdollisten maailmojen ontologisesta asemasta, erityisesti Lewisin modaalisen realismin yllyttämänä. Lewisin mukaan puhe ”mahdollisista maailmoista” on parhaiten selitettävissä ajattelemalla aktuaalisen maailmamme lisäksi lukemattomia, todella olemassa olevia maailmoja. Hänen mukaansa nämä maailmat ovat olemassa samalla tavalla kuin oma aktuaalinen maailmammekin, mutta ne eivät ole missään avaruudellisessa, ajallisessa tai kausaalisessa suhteessa aktuaaliseen maailmaan. Ainoa erityinen ominaisuus, joka aktuaalisella maailmalla on verrattuna muihin mahdollisiin maailmoihin, on relationaalinen: se on maailma jossa me olemme. Tätä on kutsuttu ”aktuaalisuuden indeksikaalisuudeksi”: aktuaalisuus on vain indeksikaalinen termi, kuten ”nyt” ja ”täällä”.
Mahdolliset maailmat ja monien maailmojen tulkinta
Mahdollisten maailmojen käsitettä on joskus verrattu kvanttimekaniikan monimaailmatulkintaan, ja ne yhdistetään usein virheellisesti. Monien maailmojen tulkinta on yritys tarjota tulkinta epädeterministisille prosesseille ilman oletusta aaltofunktion romahduksesta, kun taas mahdollisten maailmojen teoria on yritys tarjota tulkinta modaalisille väittämille. Monien maailmojen tulkinnassa aaltofunktion romahdusta tulkitaan kvanttisuperpositioiden avulla. Identtisiä ”rinnakkaisuniversumeja” voi olla ääretön määrä, ja joidenkin fyysikoiden mukaan ne ovat ”aktuaalisesti” olemassa. Monien maailmojen tulkinta ei siis ota kantaa modaliteetteihin liittyviin kysymyksiin, joita mahdollisten maailmojen teoriat käsittelevät.
Koska sekä mahdolliset maailmat että monien maailmojen tulkinta ovat edelleen osittain kiistanalaisia, on luonnollista, että niiden väliset suhteet ovat myös kiistanalaisia. Mahdollisten maailmojen ja kvanttiteoreettisten maailmojen välillä voidaan kuitenkin nähdä joitakin ratkaisevia eroja:
Argos
Argos voi viitata seuraaviin asioihin:
Paavo Hukkinen
Paavo Hukkinen (oik. Paul Hukkinen, ) oli suomalainen näyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden järjestäjä.
Hän syntyi Saksassa asuneen toimittaja Eino I. Hukkisen perheeseen, joka muutti Suomeen 1914. Hukkinen näytteli suunnilleen sadassa elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa monista sivurooleistaan Armand Lohikosken ohjaamissa Pekka ja Pätkä -elokuvissa. Varttuneemmalla iällä hän näytteli myös muutamassa Spede Pasasen elokuvassa. Televisionäytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet (1978) Hukkinen esitti neuvostopoliitikko Andrei Ždanovia. Elokuva-alan näyttelijälakon johdosta Hukkinen siirtyi Vaasan suomalaiseen teatteriin, missä hän toimi näyttelijänä ohjaajavelvollisuudella vuosina 1966–1969.
Anssi Lehikoinen
Anssi Lehikoinen on suomalainen professori ja yritysjohtaja. Hän toimii Itä-Suomen yliopistossa Professor of Practice tehtävässä alanaan innovaatiojohtaminen, erityisesti tutkimuksen kaupallistaminen. Hänen professuurinsa on ensimmäinen Professor of Practice-tehtävä Itä-Suomen yliopistossa. Lehikoinen on myös Rocsole Oy:n perustaja ja hallituksen puheenjohtaja. Hän on myös Enfo Oyj:n hallituksen puheenjohtaja ja Osuuskunta KPY:n hallituksen jäsen. Hän on valmistunut diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2004 ja väitellyt filosofian tohtoriksi sovelletun fysiikan alalta Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2012. Lehikoisen väitöskirja käsitteli impedanssitomografian soveltuvuutta maaperätutkimukseen sekä teollisten prosessien putkivirtausten monitorointiin Lehikoinen on palkittu nuori tutkijayrittäjä-palkinnolla vuonna 2013.
Wimbledonin tennisturnaus 2008
Vuoden 2008 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 23. kesäkuuta – 6. heinäkuuta. Miesten kaksinpelin puolustava mestari oli Roger Federer, naisten puolestaan Venus Williams. Williams voitti loppuottelussa sisarensa Serena Williamsin saavuttaen viidennen kaksinpelin Wimbledon-voittonsa. Sisarensa kanssa Venus Williams voitti naisten nelinpelin. Myös Federer pääsi kaksinpelissä loppuotteluun, mutta hävisi lähes viisituntisen kamppailun päätteeksi Rafael Nadalille. Tämä oli Federerin ensimmäinen tappio Wimbledonissa ja ylipäätään ruohokentillä sitten vuoden 2002.
Poikien kaksinpelissä suomalainen Henri Kontinen selvitti tiensä loppuotteluun, jossa hän hävisi Grigor Dimitroville erin 5–7, 3–6.
Palkinnot
Vuonna 2008 All England Club palkitsi pelaajat yhteensä 11 812 000 punnalla.
Aarno Raninen
Aarno Erik Raninen (27. huhtikuuta 1944 Kuhmoinen – 3. syyskuuta 2014 Tuusula ) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä, sovittaja, laulaja ja kosketinsoittaja.
Va
Va tarkoittaa seuraavia:
Aarno Raninen
Ura
Raninen vietti pääosan lapsuudestaan ja nuoruudessaan Kotkassa, jossa hän tutustui sikäläisiin tunnettuihin kevyen musiikin nimiin, kuten Juha Vainioon, Reijo Taniin ja Pertti Metsärinteeseen. Hän tähtäsi musiikkiuralle jo varhain ja opiskeli muun muassa pianon ja harmonikan soittoa. Hän aloitti uransa keikkamuusikkona jo 14-vuotiaana. Raninen keikkaili mm. Onni Gideonin yhtyeessä sekä Smokings-yhtyeessä.
Raninen muutti Helsinkiin vuonna 1966, jolloin Toivo Kärki kiinnitti hänet heti Finnlevyn levytyskapellimestariksi ja sovittajaksi. Jouduttuaan erimielisyyksiin Kärjen kanssa Raninen siirtyi jo seuraavana vuonna Johan Vikstedtin johtamaan Discophon-levy-yhtiöön, jossa hän alkoi työskennellä Carolan ja vahvassa nousussa olleen Seija Simolan kanssa. Raninen osallistui laulajana vuoden 1968 Eurovision laulukilpailun karsintaan Rauno Lehtisen kappaleella "On hetki". Lontoossa pidettyyn kilpailuun lähetettiin Esko Linnavallin säveltämä, Juha Vainion sanoittama ja Kristina Hautalan esittämä kappale Kun kello käy, joka ei menestynyt. Sittemmin säveltäjän, sovittajan ja kapellimestarin työt veivät Ranisen niin täysin, että laulaminen jäi miltei kokonaan. Hän ehti kuitenkin laulaa levylle toistasataa kappaletta 1960- ja 1970-lukujen aikana.
Ranisen tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa "Näin on" (ensimmäisen Syksyn sävel -kilpailun voittaja ), "Lapponia", "Huilumies" sekä joululaulu ”Tule joulu kultainen”. Lisäksi hän sävelsi salanimellä George Romain televisiosarjojen ÄWPK – Älywapaa palokunta ja Soitinmenot laulut sekä Kymppitonnin tunnusmusiikin. Aarno Raninen sovitti muun muassa Seija Simolan laulut "Kun aika on", "Maritza", "Rakkaus kasvoista kasvoihin" ja "Sulle silmäni annan". Raninen teki paljon yhteistyötä muiden muassa Lasse Mårtensonin, Spede Pasasen ja Pertti Reposen kanssa.
Ranisen säveltämä ja Monica Aspelundin laulama "Joiku" oli tammikuussa 1976 mukana Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnassa, mutta ei päässyt varsinaiseen kilpailuun, jonne lähetettiin Fredi. Seuraavana vuonna Ranisen säveltämä ja jälleen Aspelundin laulama "Lapponia" valittiin edustamaan Suomea Lontooseen. Kappale sijoittui kymmenenneksi saatuaan 51 pistettä. Vuonna 1978 Raninen ja Aspelund saivat Rostockin iskelmäfestivaaleilla ensimmäisen palkinnon kappaleella "Kultaa, hopeaa". Vuonna 1989 Aarno Raninen soitti kinourkuja ja viihdepianoa Miljoonasateen albumilla Vain nopeat elävät. Samana vuonna Raninen oli mukana myös Miljoonasateen joulusinglellä Kyyneleitä joulupuurossa Hammondin soittajana että a-puolen laulun säveltäjänä.
Raniselle myönnettiin täysimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2005.
Yksityiselämä
Aarno Raninen oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi tasavallan presidentin luvalla 17-vuotiaana. Hänellä oli kolme lasta, joista kaksi oli ensimmäisestä ja kolmas toisesta avioliitosta.
Raninen oli yksi matkustajista, joka oli kokemassa 30. syyskuuta 1978 tapahtunutta Oulun lentokonekaappausta.
Raninen kuoli syyskuussa 2014 kotonaan Tuusulan Jokelassa sattuneessa tulipalossa, joka syttyi tupakoinnista sohvalla. Ranisen hauta on Nastolan hautausmaalla.
Edvard Musta prinssi
thumb|200px|Edvard Musta prinssi. thumb|250px|Edvard Musta prinssin hauta [[Canterburyn tuomiokirkko|Canterburyn tuomiokirkossa]]
Edvard Musta prinssi, KG, (15. kesäkuuta 1330 Oxfordshire – 8. kesäkuuta 1376) oli Englannin kuninkaan Edvard III:n ja tämän vaimon Hainaultin Filippan vanhin poika ja Rikhard II:n isä. Hänestä ei tullut kuningasta, sillä hän kuoli vuotta aiemmin kuin isänsä.
Edvard syntyi Woodstockin palatsissa Oxfordshiressa. Vuonna 1333 hän sai Chesterin jaarlin, vuonna 1337 Cornwallin herttuan ja vihdoin 1343 Walesin prinssin arvon. Hän hallitsi nimellisesti vuosina 1339, 1340 ja 1342 isänsä Edvard III:n ollessa sotaretkillä.
Edvard toimi englantilaisten komentajana satavuotisessa sodassa. Hän oli lahjakas sotilasjohtaja ja kunnostautui jo Crécyn taistelussa vain 16-vuotiaana 1346. Kymmenen vuotta myöhemmin hän johti englantilaiset voittoon Poitiers'n taistelussa. Hän jatkoi Edvard III:n aloittamaa tapaa käyttää harjoitettuja pitkäjousimiehiä. Walesilaisen pitkäjousen kantomatkan ja tulinopeuden ylivertaisuus mannermaiseen jalkajouseen nähden oli suurimpia tekijöitä Englannin satavuotisen sodan alkumenestyksiin. Yhtenä ensimmäisistä Edvard otti joukoilleen käyttöön yhtenäisen univormun. Edvardin terveys oli mennyt sotaretkillä, ja hän kuoli jo vuonna 1376 ehtimättä nousta Englannin valtaistuimelle. Kuninkuuden peri Edvardin poika, josta tuli kuninkaana Rikhard II.
Nimityksen Musta prinssi ( tai vain Black Prince) Edvard sai 200 vuotta kuolemansa jälkeen; aikalaiset eivät sitä käyttäneet. Nimityksen alkuperä on epäselvä; joidenkin mukaan se tulee hänen käyttämästään mustasta haarniskasta. Kyseessä voi olla myös ranskalaisten kronikoitsijoiden viittaus Edvardin ranskalaisille aiheuttamiin tappioihin. Aikalaiset käyttivät hänestä nimeä Edward of Woodstock (Edvard Woodstockilainen) syntymäpaikan Woodstockin mukaan.
Copernicus-ohjelma
pienoiskuva|Copernicuksen logo.
Copernicus-ohjelma (aiemmin Global Monitoring for Environment and Security eli GMES) on Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja Euroopan avaruusjärjestön (ESAn) yhteinen ympäristötiedon palveluverkosto. Se on tarkoitettu muun muassa EU:ta koskevan ympäristötiedon keräämiseen, ympäristönsuojeluun, hätätilojen hallintaan ja meriympäristön valvontaan EU:n sisä- ja ulkopuolella.
Copernicus-ohjelma jakautuu avaruuskomponenttiin, palvelukomponenttiin ja in situ -komponenttiin. Avaruuskomponenttiin kuuluvat Euroopan komission ja ESAn yhdessä rahoittamat Sentinel-sarjan kaukokartoitussatelliitit. Palvelukomponentissa tuotetaan tietoa loppukäyttäjille kuuden pääteeman välityksellä, joita edustavat esimerkiksi meriympäristön, maaympäristön ja ilmakehän seurantapalvelut. In situ -komponentti sisältää maan pinnalta tehdyt ympäristöhavainnot, joita Copernicus-ohjelma yhdistää kaukokartoitusaineistoon.
Copernicuksen tavoite
Copernicus-ohjelman perustavassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa on määritelty ohjelmalle yleis- ja erityistavoitteita. Ohjelman yleistavoitteita ovat esimerkiksi ympäristönsuojelun ja pelastusviranomaisten toiminnan tukeminen, satelliitti- ja in situ -aineistojen käytön edistäminen, eurooppalaisen avaruusteollisuuden ja avaruuspalveluiden kehittäminen ja unionin ja päätöstentekoelinten riippumaton tiedonsaanti. Ohjelman erityistavoitteita ovat pitkän aikavälin tiedonsaanti, itsenäinen eurooppalainen maanseurantakapasiteetti ja kestävä ja luotettava pääsy Copernicuksen puitteissa tuotettuihin tietoihin. Lähtökohtana ohjelmassa on, että kaikki sen puitteissa tuotettu tieto on saatavissa avoimesti ja maksuttomasti.
Copernicus on maailman suurin satelliittidatan tuottaja, ja sen kautta tuotetaan 12 teratavua satelliittidataa päivässä.
Pääteemat
Copernicuksen palvelut keskittyvät kuuteen pääteemaan, jotka ovat ilmakehä, ilmastonmuutos, maakartoitus, meriympäristö, turvallisuus ja hätätilanteet.
Ilmakehän seurantapalvelu tutkii esimerkiksi ilmakehän kemiallista koostumusta, otsonikerrosta, auringonsäteilyä sekä ilmastopakotteiden toimintaa. Sen vetäjätaho on Euroopan keskipitkien sääennusteiden keskus (ECMWF, Yhdistynyt kuningaskunta). Verkoston operatiivinen toiminta alkoi vuonna 2015.
Ilmastonmuutosta koskevan palvelun tehtävä on tarjota tietoa Euroopan ja maailman ilmastosta. Sen vetäjätaho on Euroopan keskipitkien sääennusteiden keskus (ECMWF). Verkoston operatiivinen toiminta alkoi vuonna 2017. Ilmakehän seurantapalvelun ja ilmastonmuutosta koskevan palvelun budjetti vuosille 2014–2020 on yhteensä 291 miljoonaa euroa.
Maakartoituspalvelu tutkii maankäytön muutosta ja maapeitettä. Sen vetäjätaho on Euroopan ympäristövirasto (EEA).
Meriympäristön seurantapalvelu tutkii esimerkiksi merialueiden ennusteita, meriluonnonvaroja ja rannikko- ja meriympäristöä. Sen vetäjä on Mercator-Océan International (Ranska). Verkoston operatiivinen toiminta alkoi vuonna 2015. Toiminnan budjetti vuosille 2014–2020 on 144 miljoonaa euroa.
Turvallisuuspalvelu keskittyy rajavalvontaan, merivalvontaan ja EU:n kansainvälisen toiminnan tukemiseen. Rajavalvontakomponentin toteuttaa Euroopan raja- ja merivartiovirasto (Frontex).
Hätätilanteiden hallintapalvelu tarjoaa aineistoa pelastusviranomaisille ja toteuttaa esimerkiksi tulvien, metsäpalojen ja kuivuuden varhaisvaroitusjärjestelmän. Teemaa johtaa DG Joint Research Centre (JRC), EU:n yhteinen tutkimuskeskus Italiassa.
Satelliitit
pienoiskuva|Copernicus-ohjelman avaruuskomponenttiin kuuluvan Sentinel-2-satelliitin pienoismalli. ESAn ja EU:n yhteisrahoitteiset viisi satelliittiprojektia kantavat nimeä Sentinel (suom. vartiosotilas). Tämä termi, kuten esimerkiksi nimet (LISA) Pathfinder (suom. suunnistaja) ja (Aurora) Flagship (suom. lippulaiva), ovat ESAn 2000-luvun alussa valitsemia termejä missioilleen, jotka on suoraan kopioitu suoraan yhdysvaltalaisesta avaruuspoliittisesta sanastosta, joka puolestaan on lainannut Yhdysvaltain 1800-luvun maaseutuun ja myöhempiin sotiin liittyviä avainsanoja.
Satelliitteja ei ole tarkoitus tehdä yksin kappalein vaan synnyttää satelliittiperhe, jossa samankaltaisia mutta aika ajoin uudistettuja satelliitteja valmistetaan vuosikymmenien ajan. Tällöin niiden tehtävä ei enää ole tehdä tieteellistä tutkimusta vaan tuottaa operatiivista seurantaa, jossa aineistonsaannin jatkuvuus on turvattu pitkällä aikavälillä.
Friedrich Nietzsche
Friedrich Wilhelm Nietzsche (15. lokakuuta 1844 Röcken, Saksi, Preussi, Pohjois-Saksan liitto – 25. elokuuta 1900 Weimar, Saksi-Weimar-Eisenach, Saksan keisarikunta) oli saksalainen filosofi, oppitaustaltaan klassillinen filologi, joka tyylillisesti kirjavassa tuotannossaan pohti erityisesti elämänfilosofian perimmäisiä kysymyksiä.
Nietzschellä oli voimakas vaikutus moraalifilosofiaan, sillä hän nosti pinnalle kysymyksen siitä, miksi ihmisen tulisi ylipäänsä olla moraalinen. Nietzschen tuotannossa keskeistä on myös aikalaisdiagnostinen filosofia, jossa keskitytään suuriin kulttuuris-historiallisiin kehityskaariin. Hän hyökkäsi uskontoa vastaan syyttäen sitä niin sanotusta orjamoraalista. Ihmisyyttä ja kulttuuria koskeviin teemoihin hän yhdisteli myös näkemyksiään estetiikasta. Nietzscheen on liitetty usein nihilismi, mutta hän kirjoitti yli-ihmisestä, joka pyrkii ylittämään nihilismin asettamalla uusia arvoja.
Nietzschen filosofiasta voidaan erottaa useita kausia, joiden aikoina hänen kiinnostuksen kohteensa ja lähestymistapansa vaihtelivat suuresti. Usein hän peilasi kulloisiakin teesejään antiikin filosofian ja kirjallisuuden klassikoiden kautta. Hänen kirjoissaan on tärkeä sija aforistisella ja runollisella tyylillä, mikä heijastelee hänen filosofiansa julistavaa luonnetta. Nietzschen ajattelusta on saatu mannermaisen tradition puolella innoitusta myös ihmistieteiden tutkimusmenetelmiin. Esimerkiksi käsitteiden historiaa tutkiva genealogia sai innoituksensa hänen tuotannostaan.
Elämä
Friedrich Nietzsche syntyi pappissukuun 15. lokakuuta 1844 Röckenin kaupungissa, silloisessa Preussissa. Häntä kasvattivat naiset, sillä hänen isänsä, protestanttinen pappi, kuoli pojan ollessa viisivuotias. Perhe muutti Naumburgiin, jonka lähellä sijaitsevassa Pfortan oppikoulussa Nietzsche oppi kreikkaa ja latinaa. Hän menestyi koulussa niin, että hän pääsi Bonnin yliopistoon vuonna 1864 opiskelemaan klassista kielitiedettä ja teologiaa.
Myöhemmin hän kuitenkin jätti teologian ja keskittyi kielitieteeseen. Vuoden päästä hän vaihtoi, opettajaansa ja tukijaansa Friedrich Ritschliä seuraten, Leipzigin yliopistoon. Siellä hän kiinnostui Arthur Schopenhauerin filosofiasta. Vuonna 1868 hän tapasi säveltäjä Richard Wagnerin. Nietzsche saavutti opinnoissaan jo varhaisella iällä sellaisen tason, että pääsi professoriksi Baselin yliopistoon 24-vuotiaana. Hän hoiti virkaansa vuodesta 1869 vuoteen 1879, jolloin hän luopui yliopistonopettajan urasta psykofyysisten vaivojen pakottamana. Sen jälkeen hän omistautui lopullisesti filosofialle. Viimeiset luovat vuotensa Nietzsche vietti Sveitsissä, Italiassa ja Etelä-Ranskassa.