cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sotajoki
Sotajoki (pohjoissaameksi Soahtejohka, inarinsaameksi Čuđejuuhâ) on noin 28 kilometriä pitkä Ivalojoen oikea sivujoki, joka saa alkunsa Sodankylän Sota-aavan suoalueelta. Siihen laskevia sivu-uomia ovat muun muassa Luppohaara, Katramorostonoja, Nälkäoja, Harrijoki, Kellostapulinoja sekä Pahaoja.
1870-luvun alussa käynnistyneen Lapin kultaryntäyksen aikana Ivalojoen ja Sotajoen yhtymäkohtaan syntyi kullankaivajien keskuspaikka. Ivalojoen kultaesiintymien ehdyttyä, kaivuu laajeni myöhemmin myös Sotajoen rannoille.
Juan de Fucan salmi
thumb|290px|Juan de Fucan salmi sijaitsee Vancouverin saaren eteläpuolella. Juan de Fucan salmi ( tai Strait of Juan de Fuca) on 1500-luvulla eläneen merenkulkija Juan de Fucan mukaan nimetty salmi Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Tyynessä valtameressä. Salmi sijaitsee Kanadan Vancouverinsaaren ja sen eteläpuolisen Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion Olympian niemimaan välissä. Salmen pituus on noin 150 kilometriä.
Salmi yhdistää Georgiansalmen ja Puget Soundin Tyyneen valtamereen. Lämmön vapautuminen merenpinnasta ja ilman jäähtyminen aiheuttavat alueelle ominaisten sumukerrosten muodostumisen kesäisin ja syksyisin.
Tärkeimmät kaupungit salmen rannalla ovat Kanadan Brittiläisen Kolumbian Victoria ja Yhdysvaltain Washingtonin Port Angeles. Kaupunkien välillä harjoitetaan kansainvälistä lauttaliikennettä.
The Reverend Horton Heat
The Reverend Horton Heat on yhdysvaltalainen 1985 perustettu psychobilly-yhtye. Yhtyeen keulakuvana toimii Jim Heath ja muut nykyiset jäsenet ovat Jimbo Wallace, basisti,Matt Jordan,pianisti sekä Artjuna Contreras, rumpali. Yhtyeen eräs hitti on Psychobilly Freakout, jota käytetään myös Guitar Hero 2 -pelissä.
Chapo Trap House
pienoiskuva|Chapo Trap Housen logo on [[Drug Enforcement Administration|Drug Enforcement Administrationin eli Yhdysvaltain huumepoliisin kokaiiniin erikoistuneen yksikön kangasmerkki.]] Chapo Trap House on vuonna 2016 perustettu yhdysvaltalainen vasemmistopoliittinen ja humoristinen podcast. Podcast nousi tunnetuksi vuoden 2016 Yhdysvaltojen presidentinvaaleja edeltävänä aikana. Useat podcastin juontajat julkaisivat vuonna 2018 kirjan The Chapo Guide to Revolution, joka käsittelee Yhdysvaltain historiaa ja kapitalismia humoristisella tavalla.
Kesäpäivänseisaus
thumb|300px|Kaavakuva [[maapallosta pohjoisen kesäpäivänseisauksen aikaan.]]
Pohjoisen napapiirin pohjoispuolella Aurinko ei laske lainkaan. Kesäpäivänseisauksen jälkeen yö alkaa taas pidentyä.
Eteläisellä pallonpuoliskolla kesäpäivänseisaus on vastaavasti 21. tai 22. joulukuuta, jolloin pohjoisella pallonpuoliskolla on talvipäivänseisaus. 21.–22. joulukuuta on eteläisen pallonpuoliskon pisin päivä, eikä aurinko laske lainkaan eteläisen napapiirin eteläpuolella. Eteläisen pallonpuoliskon kesäpäivän seisauksen aikaan aurinko on suoraan Kauriin kääntöpiirin yläpuolella.
Kesäpäivänseisauksen juhlintaa
Kesäpäivänseisauksena eli ”mittumaarina” (ruotsin sanasta midsommar ’keskikesä’) on Pohjoismaissa juhlittu keskikesän juhlaa. Lähelle kesäpäivän seisausta Suomessa osuu nykyinen keskikesän juhlapäivä juhannus. Vuodesta 1955 alkaen juhannusta on vietetty kesäkuun 20.–26. päivän välille sattuvana lauantaina.
Nykyisin kesäpäivänseisaus houkuttelee esimerkiksi Ison-Britannian Stonehengeen vuosittain jopa tuhansia juhlijoita odottamaan auringonnousua ja vuoden pisintä päivää. Kesäpäivänseisaus on ainoa aika vuodesta, jolloin yleisö päästetään kulkemaan Stonehengen kivien keskellä.
Kesäpäivänseisauksena on myös kansainvälinen ateistien solidaarisuuspäivä.
Leroy Dixon
Dixon sijoittui yleisurheilun Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 2007 100 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 10,25, minkä ansiosta hänet valittiin Yhdysvaltain pikaviestijoukkueeseen Osakan MM-kisoihin. Osakassa hän juoksi Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Kesäpäivänseisaus
Kesäpäivänseisaus eri vuosina Suomessa
Kellonajat ovat UTC+3-aikaa.
Päivän pituus pohjoisen kesäpäivänseisauksena
Seuraavista taulukoista käy ilmi päivän pituus eräissä kaupungeissa 20.06.2016, kun pohjoisella pallonpuoliskolla oli kesäpäivänseisaus ja eteläisellä pallonpuoliskolla talvipäivänseisaus. Tiedot on kerätty Ilmatieteen laitoksen sivulta “Paikallissää” sekä eräiltä muilta nettisivuilta.
Ne on esitetty alueittain ja alueiden sisällä päivän pituuden mukaan, pisimmät päivät ensin.
Lähteet
انقلاب شمسي fa:انقلابین
Lynndie England
thumb|200px|Lynndie England thumb|200px|England pitämässä yhtä Abu Ghraibin vankia hihnassa. Lynndie Rana England (s. 8. marraskuuta 1982 Ashland, Kentucky) on yhdysvaltalainen entinen maavoimien reservisotilas, joka tuli tunnetuksi yhtenä useasta Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaalin yhteydessä tuomitusta sotilaasta.
England tuomittiin 26. syyskuuta 2005 yhdestä suunnitelmasta kohdella sotavankeja epäinhimillisesti, neljästä sotavankien epäinhimillisestä kohtelusta ja yhdestä epäsiveellisestä teosta  kaikkiaan kolmeksi vuodeksi vankilaan. Lisäksi England erotettiin Yhdysvaltain maavoimista ilman kunniaa. Hän pääsi ehdonalaiseen 1. maaliskuuta 2007.
Vuonna 2009 England totesi Suomen Kuvalehden haastattelussa, ettei hän kadu Abu Ghraibissa tekemiään sotarikoksia. Englandin mielestä hänen tekemänsä rikokset olivat tilanteeseen nähden oikeutettuja ja välttämättömiä, jotta epäillyt puhuisivat armeijan kuulustelijoille.
Julia Zigiotti Olme
pienoiskuva|Julia Zigiotti Olme Julia Zigiotti Olme (s. 24. joulukuuta 1997) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan Kopparbergs/Göteborgia, jonne hän siirtyi vuonna 2018 Hammarby IF:stä.
Zigiotti Olme pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin naisten maajoukkueessa vuonna 2018. Kaikkiaan hän on pelannut kymmenen aikuisten maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa sekä tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015.
Zigiotti Olmen äiti on italialainen.
Kingsong10inch
Kingsong10inch on elektro/hip hop -yhtye Ceebrolisticsista tutun MattiP:n ensimmäinen soolojulkaisu. Se julkaistiin vuonna 2003. Nimensä mukaisesti se julkaistiin vain 10 tuuman vinyylinä.
Riikinkukkoahven
Riikinkukkoahven eli riikinkukkokirjoahven (Astronotus ocellatus) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji, joka on akvaariokalana tunnetuimpia suuria kirjoahvenia. Kalan nimi tulee peräevän silmää muistuttavasta täplästä. Kala tunnetaan myös lempinimellä "Oskari".
Koko ja ulkonäkö
Riikinkukkokirjoahven on vankka kala. Poikaset ovat ruskeankirjavia, aikuisilla on ruskeita ja oransseja kuviota kyljissään. Lähellä pyrstöä on tunnusomainen silmätäplä, samanlainen kuin riikinkukon pyrstössä. Aikuisen kalan pituus on 30–40 cm.
Alkuperä
Riikinkukkokirjoahven on kotoisin Amazonin alueelta. Sitä on tavattu ainakin Amazonas-, Solimoes- ja Negro-joissa ja Perun tulvajärvissä. Laaja maantieteellinen levinneisyys on johtanut erilaisten luonnonkantojen kehittymiseen.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Riikinkukkokirjoahven on vilkas ja tarkkaavainen kala, joka voi oppia tunnistamaan ruokkijansa. Se voi myös olla aggressiivinen muita lajeja kohtaan ja syödä pienempiä kaloja. Riikinkukkokirjoahven ei sen vuoksi sovellu tavalliseen seura-akvaarioon.
Jos olot ovat suotuisat ja tilaa on riittävästi, voi kalan saada helposti kutemaan. Riikinkukkokirjoahvenet saattavat kuitenkin herkästi syödä kutunsa.
Naaraan ja koiraan erottaminen toisistaan muulloin kuin kutuaikana on vaikeaa. Parinmuodostus onnistuu parhaiten, kun hankitaan nuoria kaloja pieni parvi, annetaan kalojen itse valita sopiva pari ja siirretään sitten muut parven jäsenet pois.
Vesiolot ja ravinto
Riikinkukkokirjoahven on akvaariokalaksi erittäin suuri, joten se tarvitsee paljon tilaa. Altaan minimisuositus on 500 litraa. Laji on kaikkiruokainen ja hyvin ahnas. Sen vuoksi altaassa täytyy olla tehokas suodatus, ja se on siivottava usein. Riikinkukkokirjoahven suosii vettä, jonka pH on välillä 6,5–7,0 ja lämpötila välillä 22–28 °C.
Kadui
Kadui on kaupunkimainen taajama Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Sudaan laskevan Voronjoen suuta 170 kilometriä Vologdasta länteen. Taajama on Kaduin piirin keskus. Sen kautta kulkee Pietarin ja Vologdan välinen rautatie. Asukkaita on 11 300 henkeä (vuonna 2010).
Kaduissa toimii Tšerepovetsin voimalaitos, elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta sekä kalankasvattamo. Taajamassa on kolme keskikoulua, ammattikoulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kultturitalo, museo, poliklinikka ja sairaala.
Øystein Pettersen
Øystein Pettersen (s. 19. tammikuuta 1983) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Lillomarka Skiklubb -seuraa.
Pettersen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2003. Ensimmäisen pistesijansa hän sai muutamaa päivää myöhemmin oltuaan Drammenin sprinttikilpailussa 24:s. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kahdeksas Borlängen sprintissä kaudella 2005–2006.
Pettersen oli toinen Düsseldorfin sprittikilpailussa lokakuussa 2006. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi Rybinskin sprintissä. Tammikuussa 2009 hän oli toinen Otepään sprinttikilpailussa, kaudella 2009–2010 toinen Kuusamon sprintissä, kaudella 2010–2011 kolmas Düsseldorfin sprintissä ja kaudella 2011–2012 kolmas Kuusamon maailmancupin avaustapahtuman sprintissä.
Yvonne Leuko
Yvonne Patrice Leuko (s. 20. marraskuuta 1991 Kékem) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2012 olympialaisissa. Leuko on pelannut seuratasolla pitkään Ranskassa.
Palsinoja
Palsinoja on noin 13 kilometriä pitkä Ivalojoen sivujoki, joka saa alkunsa Multatunturilta. Se on yksi Lapin kullanetsintäpaikoista, jossa kaivuu alkoi jo 1870-luvun alussa käynnistyneen Lapin kultaryntäyksen aikana.
Jeannette Yango
pienoiskuva|Jeannette Yango Jeannette Yango (s. 12. kesäkuuta 1993) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelaa seuratasolla Ranskassa ja on aiemmin pelannut myös Saksassa.
Secretum Philosophorum
Secretum Philosophorum on 1300-luvulta peräisin oleva latinankielinen kirja, jota käyttivät muun muassa taikurit ja hovinarrit.
Kirja esittelee useita taikatemppuja ja alkemiallisia keinoja huijata yleisöä. Esimerkiksi vesi muutetaan viiniksi kastamalla leivänpalasia tummaan viiniin, kuivattamalla palaset auringossa ja pudottamalla ne vesitynnyriin kenenkään huomaamatta.
Kevin Poulsen
thumb|Kevin Poulsen (oikealla), [[Adrian Lamo (vasemmalla) ja Kevin Mitnick.]] Kevin Poulsen on entinen yhdysvaltalainen hakkeri. Hänen tunnetuin pseudonyyminsä lienee Dark Dante. Erityisesti Poulsen tunnetaan hakkeroinnista, jossa hän otti haltuunsa kaikki erään Los Angelilaisen radioaseman puhelinlinjat tarkoituksenaan olla juuri se 102:s puhelinsoittaja, jolle palkinnoksi annettaisiin Porsche.
Domantas Sabonis
Domantas Sabonis (s. 3. toukokuuta 1996 Portland, Oregon, Yhdysvallat) on liettualainen koripalloilija. Hänen isänsä on lajilegenda Arvydas Sabonis. Kaudella 2022-2023 Sabonis edustaa NBA-seura Sacramento Kingsiä.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Sabonis siirtyi pelaamaan Espanjaan jo 16-vuotiaana. Hän ei kuitenkaan pelannut ammattilaisena, sillä tämä olisi estänyt hänen siirtymisensä Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:han, mikä tapahtuikin vuonna 2014. Orlando Magic varasi Sabonisin NBA:han 11. vuorolla vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hänet myytiin nopeasti osana vaihtokauppaa, jolla Magic hankki Serge Ibakan, Oklahoma City Thunderiin. Kaudeksi 2017–2018 Sabonis siirtyi Victor Oladipon kanssa Indiana Pacersiin Paul Georgen muuttaessa toiseen suuntaan.
Liettuan maajoukkueessa Sabonis on voittanut EM-hopeaa vuonna 2015.
Drilon Shala
Drilon Shala (s. 20. maaliskuuta 1987 Prizren, Kosovo, Jugoslavia) on kosovolais-suomalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti kaudella 2019 Suomen Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta kykeni pelaamaan myös vasemmalla.
Shala debytoi Veikkausliigassa 24. syyskuuta 2006 ottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Hän edusti FC Lahtea kausina 2006–2012 ja pelasi yhteensä 101 Veikkausliiga-ottelua, joissa teki 16 maalia. Kaudella 2011 Ykkösessä hän onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa 21 ottelussa. Kaudella 2012 hän oli joukkueensa paras maalintekijä seitsemällä maalillaan.
Shala pelasi kevätkaudella 2013 Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Tavşanlı Linyitsporissa 14 ottelua.
Kravun kääntöpiiri
Kravun kääntöpiiri on leveyspiiri noin 23,4 astetta pohjoista leveyttä eli sijaitsee maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta. Se on pohjoisin kohta, jonne Aurinko voi paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä. Tämä tapahtuu kerran vuodessa, pohjoisen pallonpuoliskon kesäpäivänseisauksen aikaan kesäkuussa.
Nimi Kravun kääntöpiiri johtuu siitä, että antiikin aikana Aurinko oli, ollessaan siihen nähden zeniitissä, Maasta katsottuna tähtitaivaalla Kravun tähdistön suunnassa.
Kravun kääntöpiirillä sijaitsevat valtiot ja meret
Kravun kääntöpiiri kulkee seuraavien valtioiden alueen ja merten kautta, lueteltuna päivämäärärajalta alkaen itään päin:
Katso myös
Wendekreis (Breitenkreis)
Ilkka Alatalo
Ilkka Alatalo (s. 2. syyskuuta 1955 Oulu) on suomalainen jääpalloilija ja jääkiekkoilija.
Jääpallossa Alatalo pelasi 31 A-maaottelua, joissa teki 13 maalia. MM-kisoissa hän saavutti hopeaa 1987 ja pronssia 1985. Jääpallon SM-sarjassa hän saavutti Oulun Luistinseuran riveissä kuusi Suomen-mestaruutta.
Jääkiekossa Alatalo pelasi yhteensä kolme kautta jääkiekon SM-liigassa, edustaen Oulun Kärppiä. Alatalo pelasi SM-liigassa yhteensä 106 ottelua. Kärpissä hän pelasi miesten otteluita kaiken kaikkiaan 189. SM-liigassa Alatalo teki 25 maalia ja antoi 24 maalisyöttöä. Alatalo oli nostamassa Kärppiä SM-liigaan kauden 1976–1977 päätteeksi. Ensimmäisellä liigakaudellaan Alatalo teki 20 tehopistettä. Kaudella Alatalo teki runkosarjassa 22 tehopistettä ja liigakarsinnoissa kuudessa ottelussa yhtä monta tehopistettä. Kaudella Alatalo teki runkosarjassa vain seitsemän pistettä ja kuudessa pudotuspeliottelussa yhden pisteen. Kauden päätteeksi hän voitti SM-liigassa pronssia.
Tineke Hofland
Martina ("Tineke") Maria Hofland (s. 14. tammikuuta 1954 Haag, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1972. Siellä hän karsiutui alkuerissä 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.19,38.
Ilkka Alatalo
Alatalon isä Seppo Alatalo ja serkku Matti Alatalo olivat myös jääpalloilijoita ja lajin MM-mitalisteja ja Suomen-mestareita.
Tatravuoret
Tatravuoret sijaitsevat Slovakian ja Puolan rajalla. Tatravuoret muodostavat Karpaattien korkeimman vuoriston. Vuoriston korkein huippu Slovakian puolella on Gerlachovský štít (2 655 m) ja Puolan puolella Rysy (2 499 m). Vuoristo peittää noin 785 km2 kokoisen alueen.
Tatravuorilla sijaitsee Tatran eli paikallisittain Tatranskýn kansallispuisto Slovakiassa. Siellä eläviä nisäkkäitä ovat gemssi, alppimurmeli, karhu ja ilves ja pohjantikka kuuluu puiston linnustoon. Alueen metsissä kasvaa kuusia, mäntyjä, lehtikuusia ja sembramäntyjä. Myös Puolan puolella on Tatran kansallispuisto, joka on sikäläiseltä nimeltään Tatrzańskin kansallispuisto. Siellä on 23 järveä, muun muassa Morskie Okon jäätikköjärvi. Alueella on jäätiköiden muovaamia jyrkkiä vuoren huippuja ja laaksoja. Vuoristossa on luolastoverkosto, johon kuuluu yhteensä 650 luolaa. Näihin kuuluvia luolia ovat Mroźna ja Mylna. Alueella on retkeilyreittejä, joilla voidaan patikoida, hiihtää ja ratsastaa. Alueella on myös Gąsienicowan ja Goryczkowan laskettelurinteet. Tatrzańskin alueella esiintyviä kukkakasveja ovat alppitähti ja hopeakurho. Siellä esiintyy myös isokauriita ja maakotkia. Tatrzańskin ja Tatranskýn kansallispuistot on yhdistetty biosfäärialueeksi.
Suurin osa huipuista sijaitsee Slovakian puolella. Tatravuorilla sijaitsee yli 30 järveä. Suurin osa jääkylmistä vuoristojärvistä, jotka saavat vetensä vuorten huipuilta jatkuvasti virtaavasta vedestä, sijaitsevat Puolan puolella. Vuorien huipuilla on ympärivuotisesti lunta. Luonto on kaunista ja kiipeilyreitit ovat laadukkaasti toteutettu, yöpymis- ja ruokailupaikkoja on runsaasti.
Tatravuorten juurilla olevista kylistä menee ylös vuorille hiihtohissejä, "vuoristoraitiovaunuja" ja kaapelikärryjä. Tunnetuin lienee Lomnický štítille 2 634 metrin korkeuteen nouseva köysiratahissi.
Mary-Kate Olsen
Mary-Kate Olsen (s. 13. kesäkuuta, 1986, Sherman Oaks, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotisuunnittelija.
Itsenäinen ura
Mary-Kate tuli tunnetuksi ilman Ashleytä, kun Mary-Kate esiintyi pienessä sivuroolissa Factory Girlissä Molly Spencenä. Elokuva julkaistiin joulukuussa 2006. Olsenin rooli leikattiin pois teatteriversiosta, mutta DVD-versiolla se sisältyy elokuvaan. Lisäksi Mary-Katella oli toistuva rooli TV-sarjassa Weeds, jossa hän esittää roolia Tara Lindman. Mary-Kate esiintyi vuonna 2008 elokuvassa The Wackness, jossa hän esittää roolia Union.
10. marraskuuta 2008 Mary-Kate esiintyi yhdessä jaksossa TV-komedian Samantha toisella tuotantokaudella. Mary-Kate esitti Natalie-nimistä tyttöä viidennessä jaksossa. Samatha yrittää auttaa Natalieta tämän yrittäessä tuhota itsensä ja on muutenkin luonteeltaan paha nainen.
Yksityiselämä
Olsen oli vuonna 2008 kuolleen Heath Ledgerin läheinen ystävä.
Olsen alkoi seurustelemaan ranskalaisen pankkiirin Olivier Sarkozyn kanssa vuonna 2012. Sarkozy on Ranskan entisen presidentin Nicolas Sarkozyn velipuoli. Olsen ja Sarkozy menivät naimisiin 27. marraskuuta 2015 yksityisasunnossa New Yorkissa.
Dane Byers
Dane Byers (s. 21. helmikuuta 1986 Nipawin, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen toisen polven jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Kölner Haiessa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Byers on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelityyliltään voimahyökkääjä. Byers on tunnettu varsin fyysisenä pelaaja, mutta myös johtavana, sillä hän on toiminut viisi kautta AHL-joukkueensa kapteenina. Byersiä verrattiin nuorena Brendan Shanahaniin.
Seuraura
WHL-joukkue Prince Albert Raiders varasi Byersin 21. pelaajana vuonna 2001. Hän pelasi kauden 2001–2002 vielä SMHL-joukkue Prince Albert Mintosissa, jonka jälkeen Byers siirtyi kaudeksi 2002–2003 Raidersiin. Kaudella 2003–2004 hän pelasi CHL Top Prospects Gamessa. Sormivamma jätti Byersin kauden kuitenkin hieman rikkonaiseksi. New York Rangers varasi hänet toisella kierroksella 48. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2005–2006 Byers oli tehoilla 21+27=48 Raidersin paras maalintekijä Kyle Chipchuran kanssa ja sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Hän siirtyi kauden päätteeksi AHL-joukkue Hartford Wolf Packin vahvuuteen pelaten siellä viisi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Kaudeksi 2006–2007 Byers siirtyi New York Rangersin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Wolf Packissa, jossa tulokaskausi toi 78 runkosarjaottelussa tehot 17+30=47 ja seitsemässä playoff-ottelussa kaksi maalia. Byers oli runkosarjassa joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Hän sijoittui 213 minuutillaan AHL:n jäähypörssissä yhdeksänneksi. Kaudella 2007–2008 Byers debytoi Rangersin NHL-joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa 5. helmikuuta 2008 Los Angeles Kingsia vastaan. Kaudella 2008–2009 Byers pelasi vain yhdeksän AHL-ottelua lokakuussa 2008 tulleen olkapäävamman vuoksi. Heinäkuussa 2009 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Rangersin kanssa.
Heinäkuussa 2011 Byers teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen aiemman organisaationsa Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän pelasi kauden 2011–2012 pääosin farmijoukkue Falconsissa, jonka kapteenina Byers toimi. Hän sai kauden aikana tililleen kahdeksan NHL-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Heinäkuussa 2012 Byers teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran farmijoukkue Oklahoma City Baronsin varakapteenina, kunnes siirtotakarajalla huhtikuussa 2013 Oilers kauppasi Byersin Washington Capitalsiin vaihdossa Garrett Staffordiin. Kesäkuussa hän solmi vuoden mittaisen AHL-sopimuksen seuran farmijoukkue Hershey Bearsin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Byers nousi Bearsin kapteeniksi. Hän sijoittui 211 minuutillaan AHL:n jäähypörssissä kahdeksanneksi. Toukokuussa 2014 Byers teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Syyskuussa 2015 hän siirtyi vuoden mittaisella ja kuuden ottelun try-outin sisältäneellä sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2015–2016. Byers hankittiin paikkaamaan loukkaantuneen Tapio Laakson loukkaantumista. Hänen teholukemansa (+5) oli Sami Sandellin ohella parempi kuin kellään muulla Ilves-pelaajalla kauden päätteeksi, mutta Byers jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta. Hän teki kuitenkin jo samana päivänä Ilveksestä lähdettyään loppukauden kattavan sopimuksen toisen SM-liigajoukkueen, Pelicansin kanssa. Byers nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Hän keräsi kauden aikana SM-liigan runkosarjassa yhteensä 152 jäähyminuuttia, joilla Byers sijoittui liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Ben Blood.
Byers siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Kölner Haieen.
Maajoukkueura
Byers pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Annette Ngo Ndom
pienoiskuva|Annette Ngo Ndom Annette Ngo Ndom (s. 2. kesäkuuta 1985) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2012 olympialaisissa. Ngo on pelannut seuratasolla muun muassa Slovakiassa.
Englannin mestaruussarja
Mestaruussarja-nimi otettiin käyttöön kaudella 2004–2005. Aiemmin sarjaa kutsuttiin 1. divisioonaksi. Deloitten mukaan mestaruussarja oli kaudella 2004–2005 rahakkain jalkapallon ei-pääsarja maailmassa ja kaikkiaan kuudenneksi rahakkain sarja Euroopassa Englannin, Italian, Saksan, Espanjan ja Ranskan pääsarjojen jälkeen.
Sarjajärjestelmä
Mestaruussarjassa pelaa 24 joukkuetta, joista jokainen kohtaa toisensa kaksi kertaa: kerran kotona ja kerran vieraissa. Näin jokaiselle seuralle tulee kauden aikana 46 ottelua. Voitosta saa kolme pistettä, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla. Kauden loputtua sarjataulukon kaksi eniten pisteitä kerännyttä joukkuetta nousee suoraan Valioliigaan, ja sijoille 3–6 sijoittuneet joukkueet karsivat keskenään kolmannesta nousijan paikasta. Kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putoaa suoraan Ykkösliigaan.
Joukkueet kaudella 2023–2024
thumb|right|Mestaruussarjan vanha logo.
Michaela Abam
pienoiskuva|Michaela Abam vuonna 2019. Michaela Abam (s. 12. kesäkuuta 1997 Houston, Yhdysvallat) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Yhdysvaltain nuorten maajoukkueessa mutta edustaa nykyään Kamerunin naisten maajoukkuetta ja pelasi vuoden 2019 MM-kilpailuissa avauskokoonpanossa kolmessa Kamerunin neljästä ottelusta. Abam edustaa seuratasolla Paris FC:tä.
Leo Pesonen
Leo Johannes Pesonen (24. kesäkuuta 1892 Viipuri – 2. huhtikuuta 1964 Helsinki) oli viipurilais-helsinkiläinen varatuomari ja Helsingin kaupungin palopäällikkö. Hän julkaisi pakinoita ja kirjoja nimimerkillä Antti Eräs. Hänen muistelmakäsikirjoituksensa pohjalta julkaistiin kirja Taikasormus vuonna 2004. Kirjan kirjoitti Leo Pesosen tytär Pirjo Manninen.
Leo Pesosen vanhemmat olivat kauppias Pekka Juho Pesonen ja Emilia Mölsä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja suoritti oikeustutkinnon 1915. Pesonen teki opintomatkoja Saksaan 1918–1919, Yhdysvaltoihin 1925 sekä Itävaltaan ja Unkariin 1930.
Teoksia
Nimellä Antti Eräs: Omalla nimellä:
Aiheesta muualla
Leo Pesosen lehtikirjoituksia : Leo Pesonen kirjoitti Antti Eräs-nimimerkillä pakinoita Kansan Kuvalehteen ja Suomen Kuvalehteen vuosina 1932–1934.
Nils Katajainen
Parturi Oskar Katajaisen ja hänen vaimonsa Jenny Katajaisen perheeseen syntynyt Nils Katajainen aloitti sotilasuransa astumalla vapaaehtoisena Ilmavoimien palvelukseen vuonna 1939. Käytyään reservin aliupseeriohjaajakurssin hänet ylennettiin alikersantiksi 5. elokuuta 1940. Lentolaivueissa 24 ja 32 tapahtuneen jatkokoulutuksen jälkeen hänet kotiutettiin 1. maaliskuuta 1941.
Jatkosotaa edeltävässä liikekannallepanossa Katajainen sijoitettiin Lentolaivue 24:ään, jossa hän kuului kolmannen lentueen lentävään henkilökuntaan. Hän saavutti Brewster -hävittäjällä 17 ja myöhemmin laivueen kalustoksi tulleella Messerschmitt Bf 109 -hävittäjällä 18 ilmavoittoa. Katajainen haavoittui pahoin ilmataistelua seuranneessa pakkolaskussa 5. heinäkuuta 1944. Sairaalahoidon ja sitä seuranneen toipumisloman jälkeen Katajainen kotiutettiin 10. marraskuuta 1944, ja hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944 numerolla 170. Katajainen oli ainut Mannerheim-ristin saanut reserviläislentäjä.
Sodan jälkeen Katajainen toimi muun muassa yrittäjänä sekä Helsingin kaupungin palveluksessa.
Kuisma Taipale
Kuisma Taipale (s. 15. helmikuuta 1970 Veteli) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Kalajoen Junkkareita, Lapuan Virkiää ja Vetelin Urheilijoita. Hän on ammatiltaan maanviljelijä.
Taipale osallistui nuorten hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1990. Falunin MM-kisoissa 1993 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisellä 16. sijalle. Ramsaun MM-kisoissa 1999 hän oli 30 kilometrin vapaalla 31. ja osallistui myös 50 kilometrin perinteisen kilpailuun, joka päättyi keskeytykseen. Val Di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hän oli 10 kilometrin perinteisen + 10 kilometrin vapaan yhdistelmäkilpailun 26. ja 30 kilometrin perinteisen yhteislähdön 33. Taipale valittiin myös Suomen 4 × 10 kilometrin viestijoukkueeseen hiihtäen toisen perinteisen osuuden 6. sijaan päättyneessä kilpailussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 15 kilometrin perinteisellä 30. ja 50 kilometrin perinteisellä 48. Hän oli myös avausosuuden perinteisen hiihtäjä 4 × 10 kilometrin viestissä, joka päättyi Suomen osalta 11. sijaan.
Taipale sijoittui maailmancupissa seuraavasti: 1993 52., 1994 71., 1996 56., 1997 83., 1999 109., 2000 109., 2003 90. Hän on voittanut vuosien 1993–2007 välillä kahdeksan mitalia SM–kilpailuissa.
Taipale lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2014. Myös Kuisma Taipaleen isä Hannu Taipale on entinen huippuhiihtäjä.
Port Angeles
thumb|300px|Port Angelesin satama-aluetta. Port Angeles on kaupunki Clallamin piirikunnassa Washingtonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestölaskennassa kaupungin asukasluku oli 18 397, tehden siitä Olympian niemimaan väkirikkaimman kaupungin. Se on myös piirikuntansa pääkaupunki. Pinta-alaa sillä on 163,3 neliökilometrin verran, ja asukastiheys on 134 as./km².
Port Angeles sai kaupunginoikeudet 11. kesäkuuta vuonna 1890. Se sijaitsee Juan de Fucan salmen rannalla, ja sieltä harjoitetaan lauttaliikennettä Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitsevaan Victorian kaupunkiin Vancouverinsaarelle.
Aiheesta muualla
48.11297°N, -123.44071°W
Harald Ehrig
Harald Ehrig (s. 6. marraskuuta 1949) on itäsaksalainen entinen ohjaskelkkailija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Sapporon olympialaisissa 1972 yksinkelkkailukilpailussa. Ehrig on menestynyt myös MM- ja EM-kilpailuissa: MM-kisoista hän voitti urallaan kaksi pronssimitalia vuosilta 1973 ja 1975. EM-kilpailuissa Ehrig sai kultaa vuonna 1970 ja hopeaa vuonna 1972.
Jugurthan sota
Numidian kuningas Micipsa kuoli vuonna 118 eaa. Micipsa halusi että hänen poikansa Adherbal ja Hiempsal sekä hänen veljenpoikansa Jugurtha, jonka hän oli adoptoinut, hallitsisivat Numidiaa yhdessä. Jugurtha osoittautui kuitenkin julmaksi ja häikäilemättömäksi hallitsijaksi. Hän antoi teloittaa Hiempsalin, jonka jälkeen Adherbal pakeni Roomaan. Roomalaiset lähettivät neuvottelijoita sopimaan kiistan, mutta Jugurtha lahjoi heidät ja sai Numidian parhaimmat osat. Vuonna 113 eaa. Jugurtha aloitti sodan Adherbalia vastaan. Jugurtha valtasi vihollisensa pääkaupungin ja antoi teloittaa Adherbal ja kaikki tätä avustaneet roomalaiset. Rooman senaatti julisti tämän jälkeen sodan vuonna 111 eaa.
Jugurtha antautui kun konsuli Lucius Calpurnius Bestian johtama armeija saapui Numidiaan. Rauhanehdot olivat epätavallisen lievät ja luultavasti Jugurtha oli lahjonut Bestian. Jugurtha kutsuttiin Roomaan jossa hän lahjoi kaksi kansantribuunia jotka puolustivat häntä. Jugurtha karkotettiin Roomasta sen jälkeen kun hän yritti antaa salamurhata mahdollisen rivaalinsa, serkkunsa Massivan, joka asui Roomassa. Vuoden 110 eaa. lopulla tai vuoden 109 eaa. alussa Jugurtha kukisti Aulus Postumus Albinuksen johtaman armeijsa.
Seuraavaksi konsuli Quintus Caecilius Metellus lähetettiin armeijan kanssa Numidiaan. Vaikka Metellus ei saanut aikaan mitään merkittävää Numidiassa, hänelle myönnettiin myöhemmin arvonimi ”Numidicus”. Metellus riitaantui pian legaattinsa Mariuksen kanssa. Marius palasi pian Roomaan, jossa hän sai kansankokouksen avulla Metelluksen armeijan johdon itselleen.
Kun Marius palasi Afrikkaan oli Jugurtha liittoutunut Mauretanian kuninkaan Bocchuksen kanssa. Marius jatkoi Metelluksen suunnitelmaa, ja saavutti useita voittoja. Pian kävi kuitenkin ilmeiseksi etteivät roomalaiset pystyisi lyömään Jugurthaa sotilaallisesti. Roomalaiset solmivat rauhan Bocchuksen kanssa sillä ehdolla että tämä luovuttaisi Jugurthan heille. Vastalahjaksi Bocchus sai osan Jugurthan valtakunnasta.
Sodan päätteeksi Jugurtha jäi Mariuksen ja Sullan vangiksi ja hänet teloitettiin Roomassa. Sotaa on kuvaillut historioitsija Sallustius teoksessaan Jugurthan sota.
Mikko Kulhia
Mikko Olavi Kulhia (1. marraskuuta 1908 Hattula - 31. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen ilmailupioneeri ja lentokonerakentaja. Hänen isänsä oli maanmittausyli-insinööri Hugo Pertti Kulhia ja äitinsä kansakoulunopettaja Aino Loviisa o.s. Ikonen. He käynnistävät Mikon lentoinnostuksen jo varhaislapsuudessa, kun hän sai joululahjaksi metallista valmistetun Blériot-leikkilentokoneen. Kulhia rakensi 11-vuotiaana kahden veljensä (Yrjö, joka eli 1912-1970 ja Sakari, joka eli 1913-1995) kanssa puulaatikoista ensimmäisen "lentokoneensa", jonka liito päättyi sikalan katolta lyhyeen. Pikkusisko Kirsti (1917-) tyytyi vain ihmettelemään veljesten touhuja.
Kulhian lentokoneet
Vuonna 1926 aloitettu Kulhia MK 1a oli Kulhian veljesten ensimmäinen vakavasti otettava moottoroitu lentokonekonstruktio. Hieman Karhumäen veljesten Karhu 3 -lentokoneen valmistumisen jälkeen 20. joulukuuta 1928 Kulhia otti ensimmäisen ilmahyppynsä, joka päätyi lentokoulutuksen olemattomuuden takia lepikkoon.
Vuoden 1931 alussa Kulhia MK 2 tuhoutui ensilennollaan niin, ettei se enää korjattuna päässyt ilmaan.
Ura
Kulhian perhe asui ensin Hugo-isän synnyinpitäjässä Hattulassa, muutti sitten Hämeenlinnaan ja lopulta Helsinkiin.
Kulhia kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1929. Hän jatkoi opiskeluaan Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla ja valmistui sieltä diplomi-insinööriksi 1934. Tämän jälkeen Kulhia opiskeli vapaa-aikanaan kauppakorkeakoulussa ja valmistui sieltä ekonomiksi 1938. Hän teki useita opintomatkoja ulkomaille, mm. 1935 Darmstadin teknilliseen korkeakouluun opiskellen siellä. Ensimmäinen työpaikka oli suunnittelijan pesti Lokomo Oy:ssä 1936 ja 1936-1937 hän toimi Instrumentarium Oy:n apulaisjohtajana. Vuonna 1937 hän perusti oman insinööritoimistonsa. Sota-aikana Kulhia toimi Koolhoven-tehtaan edustajana ja maahantuojana sekä harjoitti tutkimusta ja kirjallista tuotantoa lähinnä moottoreiden kaasutintekniikoiden osa-alueella. Sodan jälkeen Kulhia työskenteli insinööritoimistossaan hankkien useita patentteja.
Seuraava teksti on suora lainaus Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1982 -matrikkelista. "Ent päätoimet Oy Lokomo suunn 36, Oy Instrumentarium apul joht 37, Merivartiolaitos esik apul ins ja tekn tston vt pääll 37-44, Ins tsto M Kulhia 44-49, Patenttiasiam 48-62, Kulutusok Keskusl rak os hank hoit 49-51, Ins tsto Voima-Kone joht 51-. Sivutoimet Teoll oik suoja- ja patenttitoim. Julk ja pat Kaasutinkäsikirja 41, n 100 kirj tekn lehd, 6 eri al pat. Luott toimet Suomen Ilm Liitto, Ilmailumus ry, perustava ja neuv k jäs 69-."
Mikko Kulhia ei siis palvellut isänmaata rintamalla vaan Merivartiolaitoksen esikunnassa, insinöörikapteeniluutnantin arvoisena sotilasvirkamiehenä.
Työuransa hän viimeisteli Patentti- ja rekisterihallituksen teknillisellä osastolla 1970-75.
Siviilielämä
Kulhian nuoruus oli täynnä ilmailua ja tekniikan alan opiskelua. Sota-aikana ja sen jälkeen hän työskenteli insinööritöissä koneteknologian alueella. Kulhia oli avioliitossa Ulla Christina o.s. Tallbergin kanssa vuosina 1939-1948 ja liitosta syntyi yksi poika, joka ei käytä isänsä sukunimeä. 1950-luvun alussa Kulhia innostui uudelleen ilmailusta ottaen lentotunteja ja sai lentokoneohjaajan todistuksen n:o 1380, lentäen uudelleen kunnostetulla Kulhia MK 2 -koneella muutamia lentoja.
Vapaa-aikaansa Mikko Kulhia vietti Hattulan huvilallaan, jonka hän oli saanut ennakkoperintönä isältään. Siellä hän säilytti rakentamiensa lentokoneiden osia autotallissa. Mikko Kulhia kuoli yksinäisenä ja pitkään sairastettuaan 1980-luvun lopussa. Hänet haudattiin Hattulan uuden kirkon hautausmaalle Yrjö-veljen haudan lähelle rinteeseen, josta näkee Vanajaveden yli rakkaalle huvilalle.
Viimeisen julkisen puheensa hän piti nuorimman veljenpoikansa häissä joulukuussa 1986 ja silloin, kuten aina, hän korosti suvun merkitystä. Lähimmät sukulaiset, poika perheineen, Sakari-veli ja Yrjö-veljen nuorin tytär Tytti Kulhia (nyk. Kulhia-Tarvainen) pitivät yhteyttä Mikko Kulhiaan loppuun asti.
Yksityishenkilönä Mikko Kulhia oli ristiriitainen ja vaikea. Toisaalta hän halusi pitää yhteyttä sukulaisiinsa ja auttaakin heitä, mutta toisaalta hän saattoi sanoa töksäyttää jyrkät mielipiteensä suoraan. Opintomatkat 1930-luvun Saksaan kuuluivat hänen mielipiteissään. Joulukorttiinkin piti kirjoittaa titteliksi dipl.ins. tai muuten hän soitti kiukkuisen puhelun.
Tasavallan palatsi (Berliini)
Tasavallan palatsi oli vuosina 1976–2008 olemassaollut rakennus Berliinin keskustassa, Spreejoen varrella Schlossplatzin ja Lustgartenin välissä. Aikanaan Itä-Berliinin puolella sijainnut Tasavallan palatsi toimi pääasiallisesti Saksan demokraattisen tasavallan parlamentin, Volkskammerin, kokoontumispaikkana, mutta siellä oli myös kaksi suurta auditoriota, taidegallerioita, ravintoloita ja keilahalli.
Keikauskakku
thumb|250px|Keikauskakku Keikauskakku eli ylösalaisinkakku on kakku, jonka taikina kaadetaan tasapohjaiseen vuokaan, jossa on pohjalla haudutettuja ja sokeroituja hedelmiä, esimerkiksi omenalohkoja tai ananasviipaleita. Uunissa paistamisen jälkeen kakku kumotaan ylösalaisin tarjoiluvadille, jolloin hedelmäkerroksesta tulee kakun päällimmäinen kerros.
Tasavallan palatsi (Berliini)
Rakentaminen
thumb|185px|Tasavallan palatsi Marx-Engels-Platzilta 1989 Tasavallan palatsi rakennettiin vuosina 1973–1976 vanhan Hohenzollernien palatsin eli Berliinin kaupunkilinnan paikalle. Linna oli vaurioitunut toisessa maailmansodassa ja Saksan demokraattisen tasavallan viranomaiset olivat purkaneet sen vuonna 1950, koska sitä pidettiin preussilaisen militarismin symbolina. Tasavallan palatsin avajaisseremoniaa vietettiin 23. huhtikuuta 1976 ja rakennus avattiin yleisölle 25. huhtikuuta 1976. Rakennuksen tyyli edusti kansainvälistä modernismia, joka oli vallitseva tyyli tuolloisessa Saksan demokraattisessa tasavallassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Heinz Graffunder. Hänen apunaan oli työryhmä, johon kuuluivat Karl-Ernst Swora, Wolf-Rüdiger Eisentraut, Günter Kunert, Manfred Prasser ja Heinz Aust.
Rakennuksen pääaulassa oli 1 001 valaisinta, minkä takia se sai puoluejohtaja Erich Honeckeriin viittaavan lempinimen Erichs Lampenladen (”Erichin lamppukauppa”). Kaikkiaan talossa oli 50 000 hehkulamppua.
Asbestiongelmat ja purkaminen
Juuri ennen Saksan jälleenyhdistymistä lokakuussa 1990 rakennus todettiin runsaan asbestin takia terveydelle haitalliseksi ja se suljettiin yleisöltä 19. syyskuuta. Talon rakenteissa oli kaikkiaan 5 000 tonnia paloeristeeksi tarkoitettua asbestia, joka rakennevirheen seurauksena oli murentunut ja levinnyt asbestipölynä ilmanvaihdon kautta talon sisäilmaan. Vuosia kestänyt asbestin poistaminen Tasavallan palatsin rakenteista aloitettiin vuonna 1997 ja se tuli maksamaan kymmeniä miljoonia. Vuoteen 2003 mennessä kaikki asbesti oli poistettu sisä- ja ulkoverhoilun mukana, ja rakennus oli valmis purettavaksi. Rakennuksen runko avattiin kävijöille kesällä 2003, ja rakennusta käytettiin seuraavana vuonna erilaisten näyttelyiden ja konserttien pitämiseen.
Justice League Unlimited
Justice League Unlimited on Emmy-ehdokkuudella huomioitu yhdysvaltalainen spin-off-sarja Justice League -animaatiosta, joka perustuu edeltäjänsä tavoin DC Comicsin sarjakuvaryhmään Oikeuden Puolustajat.
Tasavallan palatsi (Berliini)
Asbestiongelmat ja purkaminen
Marraskuussa 2003 Saksan liittopäivät päättivät purkaa rakennuksen ja jättää alueen pysäköintikäyttöön, kunnes kaupunkilinnan jälleenrakentaminen saadaan rahoitettua. Purkaminen aloitettiin 6. helmikuuta 2006 ja se kesti vuoden 2008 lopulle saakka. Kansalaisliike vastusti purkamista. Vuonna 2007 Saksan liittopäivät päättivät, että paikalle rakennetaan kopio vuonna 1950 puretusta linnasta, vuonna 2020 valmistunut Humboldt-Forum.
Justice League Unlimited
Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa 31. heinäkuuta 2004, ja samana vuonna alkoi myös samanniminen sarjakuvalehti. Justice League Unlimitedin piti alun perin kestää kaksi tuotantokautta, mutta sen suosion myötä sarjasta tehtiin vielä kolmas tuotantokausi. Tämän myötä sarja kesti yhteensä 39 jakson verran ja päättyi 13. toukokuuta 2006. Se oli samalla viimeinen jakso ja sarja DC-animaatiouniversumissa.
Scotiabank Arena
Scotiabank Arena on monikäyttöareena Torontossa. Siellä pelaavat kotipelinsä NHL-joukkue Toronto Maple Leafs, NBA-joukkue Toronto Raptors ja NLL-joukkue Toronto Rock. Scotiabank Arenan yleisökapasiteetti on jääkiekko-otteluissa 18 819, koripallo-otteluissa 19 800 ja lacrosse-otteluissa 18 800.
Justice League Unlimited
Mukana esiintyy Oikeuden Puolustajien perustajajäsenien lisäksi monia muita sankareita, kuten Terästyttö, Vihreä Nuoli ja Kapteeni Atomi.
Scotiabank Arena
Elokuussa 2017 ilmoitettiin, että Scotiabank on ostanut aiemmin Air Canada Centrenä tunnetun hallin nimioikeudet seuraavaksi 20 vuodeksi 800 miljoonalla Kanadan dollarilla. Hallin nimi vaihtui heinäkuussa 2018 Scotiabank Arenaksi.
Justice League Unlimited
Cadmus
Cadmus perustettiin heti sen jälkeen kun Oikeuden Puolustajat taistelivat toisesta ulottuvuudesta olevia Oikeuden Lordeja vastaan. Hallituksen viranomaiset huolestuivat asiasta mikäli heidän Oikeuden Puolustajat ryhtyisivät samankaltaiseen diktaattorimaiseen toimintaan. Huomattuaan simulaatiokokeissa häviävänsä jokaisessa käydyssä sodassa Oikeuden Puolustajille, he päättivät perustaa projektin Cadmus. Tämä projekti sai lisä vauhtia kehitykseen, kun he saivat tietää Oikeuden Puolustajilla olevan avaruusasema maaplaneetan yllä, joka on varustettu ydinpommin tasoisella laseraseella. Cadmus pyrkii luomaan omia supervoimilla varustettuja armeijoita, sekä muita kloonikokeita, jotta he kykenisivät voittamaan Oikeuden Puolustajat. Operaation johdossa toimii Amanda Waller.
Scotiabank Arena
thumb|left|Areena sisältäpäin.
Justice League Unlimited
Legioona
Grodd loi uuden rikollisjärjestön edellisen Salaisen Yhteisön epäonnistuttua. Tämä Legioona koostuu useista jäsenistä, joka on Oikeuden Puolustajien kanssa samankaltainen jäsenten määrän suhteen. Jokaisesta onnistuneesta pankkiryöstöstä Grodd saisi 25 pronsenttia kokonaissummasta, jonka vastineeksi hän tarjosi organisaationsa jäsenille suojaa virkavallalta. Myöhemmin Legioonan johtajuus meni Luthorille, joka syrjäytti Groddin valtataistelussa pudottamalla tämän avaruuteen.
Scotiabank Arena
Lähteet
43.64339°N, -79.37907°W
Justice League Unlimited
Sarjan synty
Justice League Unlimited oli tuottajien näkökulmasta vain uusi tuotantokausi eri nimellä. Timm ei ollut edellisen Justice League sarjan jälkeen varma saisivatko he jatkaa Oikeuden Puolustajien parissa, mutta Cartoon Network halusi heidän tuottavan vielä kaksi tuotantokautta lisää. Heillä oli kuitenkin kaksi ehtoa, ei enää kaksiosaisia jaksoja. Lisäksi Cartoon Network halusi sarjan kokevan uudenlaisen ilmeen, jotta se poikkeaisi edellisen sarjan kahdesta tuotantokaudesta. Tämä tarkoitti myös sitä, että Timm ja muut sarjan tekijät päättivät esitellä mahdollisimman monta DC Comicsin supersankaria. Heidän täytyi kuitenkin pyytää lupa DC Comicsilta hahmojen käyttämiseen, jonka vuoksi kaikkia tekijöiden haluamia hahmoja ei voitu esitellä sarjan aikana. Lisäksi koska käytössä oli useita supersankareita sarjan alkuperäiset hahmot Batman, Teräsmies, Vihreä Lyhty, Ihmenainen, Salama, Haukkatyttö ja Metsästäjä Marsista eivät mahtuneet kaikkiin jaksoihin.
Sarjan suunnittelu ja tekeminen vaikeutui edelliseen sarjaan nähden. Sillä aikaisemmin jaksot olivat useimmiten kaksiosaisia, jonka myötä taustojen suunnittelu oli helpompaa. Uusien tuotantokausien kanssa puolestaan täytyi suunnitella jokaiselle jaksolle omat taustat, sekä yksi osaiset tarinat. Huolimatta yksi osaisista jaksoista tekijät loivat eräänlaisen juonen läpi kahden ensimmäisen kauden projekti Cadmus, jonka tarkoituksena oli suojella maaplaneettaa Oikeuden Puolustajilta mikäli he osoittautuisivat vihamielisiksi.
Intro
Sarjan alkuperäinen inspiraatio uusitulle alkutunnukselle oli Avaruusasema Alfa televisiosarjan alkutunnus. Tämän myötä syntyi idea laittaa alkutunnuksiin kuvapaljastuksia juonesta. Se ei kuitenkaan ollut helppoa sillä Timmin mukaan oli vaikea löytää 22 minuutin jaksosta videopätkiä, jotka eivät jollain tapaa pilaisi sarjan juonta.
Vastaanotto ja arvostelu
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Justice League Unlimited oli sijalla 20. Sarja kuitenkin laskettiin osana edeltäjäänsä Justice Leaguea, jota sivusto piti sarjan vanhana nimenä.
Sarjakuva
Justice League Unlimitedista on myös saman niminen sarjakuva, jonka julkaiseminen alkoi syyskuussa 2004. Sarjakuvasta julkaistiin 46 numeroa, jonka viimeinen numero ilmestyi kesäkuussa 2008.
Aron (sarjakuvahahmo)
Aron on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kosminen puolijumala, Seuraajien rotuun kuuluva olento, joka rotunsa muinoin vannoman valan mukaisesti tarkkailee ja arkistoi aurinkokuntamme tapahtumia kehittyneen teknologiansa avulla. Aron kuitenkin poikkeaa rotunsa muista jäsenistä, sillä hän on ensimmäisenä seuraajana rikkonut valansa ja käyttää voimiaan omaksi hyödykseen. Hahmon loivat Steve Englehart ja Al Milgrom. Ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Captain Marvel -lehden numerossa 39 (heinäkuu 1975).
Historia
Aron syntyi muiden Seuraajien tapaan näiden enigmaattisten olentojen kotiplaneetalla ja sai syntyessään rotunsa jumalalliset voimat. Hän osallistui aktiivisesti Rick Jonesin ja Kapteeni Ihmeen välisen vuorovaikutuksen tarkkailemiseen ja osallistui muiden Seuraajien kera Uatua vastaan nostettuun oikeudenkäyntiin. Myöhemmin Aronin nähtiin tukevan Uatua.
Aron päätti pitkällisen itsetutkiskelun jälkeen hylätä rodulleen vannomansa valan ja siirtyä maapallolle osallistumaan supersankarien elämien manipulointiin. Hän usutti Lohikäärmemiehen Hulktarta ja Ihmetyttöä vastaan. Hänen onnistui myös saamaan haltuunsa Möykyn ja Ihmetytön ihosoluja. Aron tarkkaili Ihmenelosten taistelua Painovoimaa vastaan ja kiinnostui syvästi Infernon vaikutuksista.
Artefakti
thumb|Esimerkiksi faarao [[Psusennes I|Psusennes I:n kuolinnaamio on arkeologinen artefakti.]]
Artefakti (latinan sanoista arte + factum ’taidolla tehty’) tarkoittaa keinotekoista esinettä (vastakohtana luonnon muodostamalle kohteelle, luonnonesineelle eli ekofaktille). Arkeologiassa sanalla tarkoitetaan mitä tahansa ihmisen tekemää esinettä tai rakennelmaa.
Aron (sarjakuvahahmo)
Historia
Seuraajien saadessa tiedon Aronin petturuudesta, hänet yritettiin tuoda oikeudenkäyntiin Seuraajien kotimaailmaan. Aron kuitenkin pakeni ja hänen vihansa ihmisiä kohtaan syveni Tohtori Doomin onnistuessa varastamaan osan tämän Kosmisesta voimasta. Aron yritti uudelleen tuhota Ihmeneloset naamioitumalla Uatuksi. Myöhemmin Uatu tuhosi Aronin muuttamalla tämän olemuksen puhtaaksi energiaksi. Muut Seuraajat luonnollisesti tuomitsivat Uatun teon.
Voimat ja varusteet
Aron omaa valtavat psioniset kyvyt, kuten telepatian, kyvyn manipuloida energiaa tahdon avulla ja kyvyn luoda vakuuttavia illuusioita. Aronin yli-inhimillisen monimutkainen älykkyys antaa hänelle mahdollisuuden tarkkailla maapallon ja aurinkokuntamme tapahtumia samanaikaisesti. Aron kykenee muuttamaan itsensä tuntemattomaksi energianmuodoksi, jonka avulla hän kykenee matkustamaan hyperavaruuden kautta paikasta toiseen säilyttäen kuitenkin samalla tietoisuutensa. Aron kykenee myös salaperäisten "deltasäteiden" avulla pitämään itsensä kuolemattomana, mutta kykenee myös kuolemaan mikäli menettää halunsa elää.
Artefakti
Tuotantotaloudessa artefaktilla viitataan jonkin toimijan tietoisesta ja suunnitelmallisesta toiminnasta seuraavaan tulokseen.
Sanalle artefakti on ehdotettu varsinkin estetiikan alalla kotoperäisiä vastineita tekoesine, teennös ja tekotuote.
Tankajoki
Tankajoki on noin 34 kilometriä pitkä joki Sodankylän pohjoisosassa. Urho Kekkosen kansallispuistossa sijaitsevalta Peselmäaavan suolta alkunsa saava joki virtaa Tankapirtin ja Purnumukan kautta laskien Porttipahdan tekojärveen. Tankajoen merkittävin sivujoki on parinkymmenen kilometrin pituinen Siikajoki. Myös Lokan ja Porttipahdan tekojärvet yhdistävä Vuotson kanava laskee Tankajokeen. Ennen 1960-luvun lopulla tapahtunutta Porttipahdan rakentamista Tankajoki oli yksi Kemijoen pisimmän sivujoen Kitisen sivuhaaroista.
Jarmo Koskinen (jääkiekko)
Jarmo Koskinen (s. 8. maaliskuuta 1959 Lahti) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekon SM-liigan yhteysjohtaja.
Pelaajaura
Koskinen edusti urallaan SM-liigassa Jokereita sekä Reipas Lahtea vuosina 1980–1987. Hän teki 195 pelaamassaan SM-liigaottelussa 25 pistettä ja hänen uransa paras saavutus oli SM-hopea Jokereiden paidassa kaudella 1982–1983. Hän on toiminut myös Jokereiden kapteenina vuosina 1987–1989, jolloin Jokerit pelasi I-divisioonassa. Pelaajauransa Koskinen lopetti kauden 1988–1989 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Pelaajauran jälkeen
Ennen nykyistä virkaansa SM-liigan yhteysjohtajana, Koskinen toimi Finnair Stadiumin toimitusjohtajana. Koskisen edeltäjä Kai Tervonen siirtyi yhteysjohtajan virasta HPK:n toimitusjohtajaksi.
Koulutukseltaan Jarmo Koskinen on diplomi-insinööri.
Alailmakehän otsoni
Alailmakehän otsoni on Maan ilmakehän alimmassa kerroksessa eli troposfäärissä sijaitsevaa otsonia (O3). Kymmenesosa ilmakehän otsonista sijaitsee alailmakehässä. Otsonia syntyy alailmakehässä valokemiallisissa reaktioissa.