cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zakat
Verotulojen käyttö
thumb|Zakat-veron keräyslaatikko Taipein moskeijassa vuonna 2019. Laatikon kyljessä lukee "zakat". Toisen laatikon teksti "halkaistu zakat" ilmaisee paikallista tapaa toisen typpisen almuveron maksamisesta. Šarialain mukaan almuveron tuotto tulee jakaa kahdeksaan yhtä suureen osaan. Yksi niistä menee köyhille, toinen vähätuloisille. Kolmas osuus kuuluu korvauksina almuveron kerääjille ja jakajille. Neljäs osuus jaetaan "sydänten sovittamisena" tärkeille henkilöille, joiden yhteyttä islamiin pitää lujittaa tai henkilöille, jotka johtavat veron keräämistä tai taistelevat islamin puolesta hankalissa oloissa. Viides osuus annetaan orjille, jotka keräävät rahaa ostaakseen itsensä vapaaksi. Kuudes osuus maksetaan veloissaan oleville. Seitsemäs osuus maksetaan niille, jotka osallistuvat sotaan islamin puolesta, mutta eivät ole saaneet palkkaansa. Kahdeksas osuus on tarkoitettu rahapulassa oleville matkustavaisille.
Jakosäännöissä on alueellisia eroja. Hanafi-koulukunnan mukaan veron maksaja voi itse päättää, miten summa jaetaan kahdeksan saajaryhmän välillä. Šiialaisuudessa viidesosa tulosta (khums) annetaan maksajan valitsemalle imaamille. Tämä käyttää ne uskonnollisesti hyväksyttäviin tarkoituksiin, kuten moskeijoiden rakentamiseen, sairaanhoitoon tai opiskelijoiden stipendeihin madrasoissa. Osan tuotosta maksaja saa itse jakaa puutteessa oleville.
Veron yhteiskunnallinen tausta
Zakat on verojen maksamisen ja tuottojen jakamisen muoto, joka tapahtuu virallisen valtiorakenteen ulkopuolella, ja liittyy paimentolaiskulttuureihin. Sosiaaliantropologi Phil Carl Salzmanin mukaan paimentolaisheimojen liikkuva elämäntapa auttoi niitä joutumasta maanviljelijöiden tapaan keskusvallan alistamaksi ja riistämäksi. Paimentolaiset korostivat vapautta, riippumattomuutta ja tasa-arvoa, kun taas verojen maksaminen oli heille nöyryyttävää alistumista. Almuverossa korostuvat vapaaehtoisuus ja moraalinen velvoittavuus. Maksajalla on valtaa päättää osaltaan veron käytöstä, joka kohdistuu vain sosiaalisiin, uskonnollisiin ja rajoitetusti sotilaallisiin tarkoituksiin.
Joseph Schachtin mukaan veron nimi tuli juutalaisilta, joilla oli zakut -niminen vero. C.C. Torreyn mukaan sana zakat oli arameaa ja tarkoitti puhtautta hyveellisen käytöksen merkityksessä. Sulimar Bashearin mukaan veron luonne rituaalisena puhdistautumisena ilmenee myös Koraanin jakeessa 9:103: "Ota almuja heidän omaisuudestaan – voit puhdistaa ja pyhittää heidät sillä."
Almuvero oli Lähi-idässä vanha käytäntö, sillä se mainitaan jo Koraanissa. Zakat -vero rinnastui uskonnollisiin rituaaleihin ja sellaisena luonnollisesti koski vain muslimeita. Islamilaisessa valtiossa eläneet kristityt ja juutalaiset eli dhimmit maksoivat jizya -veroa, jonka maksamisen tuli olla nöyryyttävää. Tämäkin ilmaistiin Koraanissa: ”Taistelkaa heitä vastaan, kunnes he maksavat nöyrinä veronsa” (9:29).
Patricia Cronen mukaan veroista muodostui hallitsijoiden ja ulaman välinen kiistakapula, sillä hallitsijat pyrkivät määräämään zakatin lisäksi muita veroja, joita ulama ei pitänyt šarian mukaisina.
Zakatin asema eri muslimimaissa
Valtio on muuttanut almuveron pakolliseksi maksuksi kuudessa muslimimaassa, toisissa se on vapaaehtoinen, mutta valtio huolehtii sen keräämisestä. "Ei valtiollisessa käytössä" tarkoittaa, että valtio ei puutu almuveron kokoamiseen eikä jakeluun. Taulukon tiedot ovat vuodelta 2010.
Roomalainen nimi
Roomalainen nimi oli antiikissa latinankielinen, vain Rooman valtakunnan kansalaisille kuulunut nimi. Miespuolinen kansalainen sai sen syntyessään ja ulkomaalainen tullessaan kansalaiseksi. Nimi koostui tyypillisesti praenomenista (vastaa likimain etunimeä), nomen gentilestä eli gentiliciumista (eräänlainen klaaninimi) ja cognomenista (eräänlainen liikanimi). Nimeen saattoi kuulua myös toinen cognomen eli agnomen ja adoptiosta kertova osa. Nämä eivät kuitenkaan olleet pakollisia. Naisten nimeämiskäytäntö oli erilainen.
Praenomen
Roomalaisia etunimiä eli praenomeneita oli vain muutama. Nimi useimmiten lyhennettiin kirjoituksessa, ja sitä harvemmin käytettiin paitsi perhepiirissä. Tärkeimmät nimet lyhenteineen olivat Appius (Ap.), Aulus (A.), Flavius (Fl.), Gaius (C.), Gnaeus (Cn.), Lucius (L), Manius (M'), Marcus (M), Publius (P), Servius (Ser.), Spurius (Sp.), Titus (T) ja Tiberius (Ti.). Nimen vähäisestä merkityksestä kertovat nimet Primus, Secundus, Tertius, Quartus, Quintus (Q.), Sextus (Sex.), Septimus, Octavius ja Decimus (D.), jotka ovat järjestyslukuja. Perheen pojat saatettiin yksinkertaisesti numeroida syntymäjärjestyksessä. Tosin on lukuisia esimerkkejä, joissa järjestyslukunimissä syntymisjärjestystä ei noudatettu. Tällöin luku saattoi viitata syntymäkuukauteen tai roomalaisen kalenterin mukaisiin päiviin.
Nomen gentile, cognomen ja agnomen
Toinen nimi eli nomen gentile kertoi kantajansa gensin, joka oli eräänlainen laajempi suku tai klaani. Esimerkkejä suvuista ovat Claudius, Cornelius, Domitius, Tullius, Julius ja Valerius.
Kolmas nimi eli cognomen oli eräänlainen liikanimi. Se oli alun perin samannimisten henkilöiden erottamiseen käytetty lempinimi. Tasavallan loppuaikana cognomenista tuli kuitenkin perinnöllinen. Se muodostui eräänlaiseksi sukunimeksi, joka erotti suvun klaanin sisällä.
Toinen liikanimi agnomen tuli tarpeelliseksi, kun cognomenin lisäksi tarvittiin uusi nimi erottautumiseen. Agnomen saattoi olla myös kunnianimi, joka ansaittiin esimerkiksi menestyksekkäästä sotaretkestä. Esimerkkejä agnomeneista ovat Africanus, Caligula, Germanicus ja Nero.
Adoptio ja ulkomaiset nimet
Adoptio oli yleinen tapahtuma roomalaisessa yhteiskunnassa. Myös aikuisia miehiä saatettiin adoptoida toisiin sukuihin. Tällöin adoptoidun nimeksi tuli hänen uuden isänsä nimi ja vanhan suvun nimi diminutiivimuodossa. Esimerkiksi kun Gaius Julius Caesar adoptoi Gaius Octaviuksen, tästä tuli Gaius Julius Caesar Octavianus.
Ulkomaisen miehen saadessa kansalaisuuden hän tavallisesti säilytti osan aikaisemmasta nimestään. Usein hän valitsi senhetkisen keisarin nomen gentilen, ja lisäsi alkuperäisen nimensä cognomenina. Esimerkiksi alkujaan juutalainen Flavius Josephus valitsi nomen gentile Flaviuksen silloiselta keisarilta ja cognomen Josephuksen alkuperäisestä hepreankielisestä nimestään.
Muuta
Varhaistasavallassa nimeen kuului vain praenomen ja nomen gentile. Tähän voitiin lisätä isän nimi (patronomicus), joskus myös isoisä. Tasavallan aikoina nimeen lisättiin tribus, joka kertoi äänestysalueen.
Roomalaisen nimijärjestelmän sekavuus vaikeuttaa nykyään roomalaisten tunnistamista antiikin lähteistä.
Jokapäiväisessä käytössä ihmisiin viitattiin heidän cognomenillaan tai praenomenin ja nomen gentilen yhdistelmällä. Siis Marcus Tullius Cicero oli joko Cicero tai Marcus Tullius.
Esimerkki
Täydellisen roomalaisen nimen esimerkki: Marcus Aurelius Marci f. Quinti n. tribu Galeria Antoninus Pius, domo Caesaraugusta.
Roomalaisten nimien tutkimuksessa, onomastiikassa, suomalaiset tutkijat ovat jo muutaman vuosikymmenen ajan olleet kansainvälistä kärkeä. Esimerkiksi Iiro Kajannon The Latin Cognomina (Helsinki: Societas Scientiarum Fennica, 1965) on noussut suorastaan klassikon asemaan.
Joan Severance
Joan Severance (s. 23. joulukuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänellä on ollut tunnettu rooli muun muassa elokuvassa Syyttömät silminnäkijät (1989), ja hän on lisäksi esiintynyt televisiossa mm. suositussa 1980-luvun sarjassa Wiseguy. Lisäksi hän on ollut Playboyn kannessa tammikuussa 1990 ja marraskuussa 1992.
Olli Valtola
Olli Valtola (s. 2. huhtikuuta 1999 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Dunaújvárosi Acélbikákissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura
Valtola aloitti jääkiekkoilun Kiekko-67:n luistelukoulussa, mutta on varsinaisesti Turun Palloseuran kasvatti. Hän sijoittui kaudella 2014–2015 tehoilla 27+25=52 koko C-nuorten SM-sarjan runkosarjan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin kahdeksannen sijan Bluesin Petteri Villasen kanssa. Kaudella 2017–2018 Valtola jakoi 15 osumallaan TPS:n A-nuorten sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Matias Maccellin kanssa.
Toukokuussa 2018 Valtola teki juniorisopimuksen TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 suurimmaksi osaksi A-nuorissa, joiden toiseksi paras pistemies Valtola oli Tino Sirénin jälkeen tehoilla 14+27=41. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Tammikuussa 2019 TPS lainasi Valtolan helmikuun maaottelutaukoon asti ulottuvalla sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn vahvuuteen. Hän pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes Valtola nostettiin TPS:n SM-liigajoukkueen vahvuuteen, kun joukkueesta oli sivussa loukkaantumisten vuoksi useita pelaajia sekä alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen liittynyt Juuso Pärssinen. Valtola teki näin ollen liigadebyyttinsä 8. helmikuuta 2019 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Jonne Virtasen ja Oskari Siikin viereen. Valtola sai ottelussa jääaikaa 5.28 minuuttia. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin. Valtola pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Huhtikuussa 2019 Valtolan juniorisopimusta TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa jatkettiin vuodella. Hän pelasi kauden 2019–2020 pääasiassa seuran A-nuorissa. Valtola oli TPS:n paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Arttu Nevasaaren jälkeen tehoilla 17+32=49. SM-liigassa hän pelasi kauden aikana viisi runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Valtola pelasi myös seitsemän ottelua lainalla TUTOn Mestis-joukkueessa.
Kaudeksi 2020–2021 Valtola siirtyi vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella TUTOon. Kesäkuussa 2021 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Valtola oli kaudella 2021–2022 14 osumallaan TUTOn toiseksi paras maalintekijä Roope Rannan jälkeen.
Valtola siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Dunaújvárosi Acélbikákiin. Joukkuetta valmentaa suomalainen Niko Eronen.
Muuta
Valtola valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2018.
Perhe
Valtolan isoveli Kalle pelaa puolustajana Puolan Polska Hokej Ligan STS Sanokissa. Heidän pikkusiskonsa Ulla pelaa salibandya puolustajana KAIS Mora IF:ssä.
Pekko Aikamiespoika (albumi)
”Tekovika”-kappaletta käytettiin vuonna 1993 valmistuneen Pekko Aikamiespoika -televisiosarjan tunnusmusiikkina.
Lepakkokala
Lepakkokala (Platax orbicularis) on lepakkokalojen heimoon kuuluva kalalaji. Lajia pidetään akvaariossa. Suomalainen luonnontieteilijä Peter Forsskål kuvasi lajin vuonna 1775.
Ulkonäkö ja koko
Lepakkokalan kyljen ovat kirkkaan siniset. Rinta- ja vatsaevät ovat kellertäviä tai vihertäviä, muut evät ovat tummia. Lepakkokalalla on kyljessään kaksi selvää tummaa pystyjuovaa, sekä yksi haaleampi juova lähempänä perää. Pyrstö on sininen, ja siinä on vaalea pystyraita. Laji voi kasvaa jopa 60 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lajia tavataan Itä-Afrikasta, Aasiasta, Pohjois-Amerikan Yhdysvalloista ja Oseaniasta. Lepakkokala viihtyy, kun veden lämpötila on 22–28 °C. Laji elää 0–30 metrin syvyydessä.
Ravinto ja elintavat
Lepakkokala käyttää ravinnokseen leviä, selkärangattomia ja pieniä kaloja.
Belgradin piiritys
Belgradin piiritys tarkoittaa erityisesti osmanien hyökkäystä kaupunkiin vuonna 1456. Kaupunkia on piiritetty myös vuosina 1444, 1521, 1718 ja 1788. Kaupunkia puolustaneet János Hunyadin johtamat unkarilaiset ja Johannes Capistranolaisen johtamat ristiretkeläiset voittivat heitä piirittäneet sulttaani Mehmed II:n joukot puolustajien tehtyä yllättävän hyökkäyksen kaupungista piirittäjiä vastaan.
Tausta
thumb|vasen|Belgradin linnoitus keskiajalla. Konstantinopolin menetys vuonna 1453 oli šokki kristitylle Euroopalle ja Mehmed II alkoi suunnitella valtakuntansa laajentamista aina Roomaan saakka. Paavi varoitti Mehmedin aikovan vallata koko maailman ja yksi tämän omaksumista titteleistä olikin maailman valloittaja. Mehmedin ja Rooman välillä oli kuitenkin Balkan. Serbian despootti Đurađ Brankovićia vastaan tehtiin sotaretki vuonna 1454 ja seuraavana vuonna vallattiin Etelä-Serbia ja Kosovo. Đurađ ja Mehmed tekivät sopimuksen jäljellejääneen despotaatin rajojen kunnioittamisesta, mutta tästä huolimatta Mehmed palasi vuonna 1456 mukanaan 30 000–60 000 miestä, 300 tykkiä ja 200 kaleeria, jotka saapuivat pitkin Savaa ja Tonavaa. Sotaretken tavoitteena oli tällä kertaa Belgradin valtaus, mikä avaisi reitin Unkariin. Kaupungin muurien pommitus aloitettiin kesäkuussa 1456 tykeillä, joista monet olivat olleet murtamassa Konstantinopolin muureja.
Puolustajia johti kaksi henkilöä. Aatelismies ja sotapäällikkö János Hunyadi – joka oli silloin Unkarin eteläisten provinssien kuvernööri, sekä Unkarin valtionhoitaja vuosina 1446–1452 – oli käynyt useita taisteluita ottomaaneja vastaan 1430- ja 1440-luvuilla, joten hän tunsi näiden sotimistaktiikan sekä tiesi, millainen ja minkä mittainen hyökkäys oli odotettavissa. Unkarin aateli ei kuitenkaan pitänyt menestyvästä kilpailijastaan ja Hunyadi jäi yksin vastaamaan Osmanien vastaisista toimista. Hän lähetti poikansa Lászlón ja lankonsa Mihály Szilágyin Belgradin varuskunnan tueksi ja näiden mukana 5 000–7 000 miestä. Hän itse matkasi Keski-Euroopassa värväten sotilaista, joiden tarkkaa määrää ei tunneta. Toinen merkittävä henkilö oli Johannes Capistranolainen, Italian inkvisition jäsen, jonka paavi oli lähettänyt aloittamaan ristiretki osmaneja vastaan. Kiivaspuheisena saarnaajana tunnettu Capistrano saikin yllytettyä monia talonpoikia liittymään joukkoihinsa, mutta monet olivat aseistautuneet viikatteilla ja talikoilla. Yhteensä Capistranolla ja Hunyadilla oli komennuksessaan noin 40 000 miestä.
Piiritys
Belgradin piiritys alkoi 4. kesäkuuta ja osmanien tavoitteena oli avata tykkitulella aukkoja kaupunginmuuriin, joista heidän sotilaansa saattaisivat edetä itse kaupunkiin. Belgrad kuului kuitenkin Euroopan parhaiten linnoitettuihin kaupunkeihin. Muurit kestivät pitkään ankaraa tulitusta, mutta Hunyadin saapuessa noin 200 laivalla jokea pitkin ensimmäiset aukot olivat alkaneet syntyä muuriin. Hunyadi laivasto tuhosi osmanien joella olleet kaleerit upottaen niistä 20 ja hänen omat laivansa toivat kaupunkiin tarvikkeita, ruokaa ja tuhansia uusia puolustajia. Piiritystä kesti vielä viikon verran, jolloin Mehmed päätti käskeä joukkonsa hyökkäämään kaupunkiin. Hyökkäys alkoi 21. kesäkuuta. Osmanien valiojoukkoihin kuuluvat janitsaarit vyöryivät sisään kaupunkiin muurin aukoista edeten sen satamaan ja yläkaupunkiin. Hunyadi määräsi miehensä heittämään tervalla valeltuja puita ja muita tavaroita kaduille ja sytyttämään ne tuleen. Syntynyt liekkimeri erotti kaupunkiin edenneet janitsaarit muista osmanien joukoista samalla, kun Szilágyin johtamat joukot torjuivat hyökkäykset ehjällä ulkomuurin osalla. Loukkuun jääneet janitsaarit surmattiin tai pakotettiin pakenemaan.
Tämän jälkeen Capistranon ristiretkeläiset hyökkäsivät kaupungista osmanien leiriin ja Capistrano johti 2 000 heistä Savajoen yli osmanien selustaan. Tapahtumia seuranneen Hunyadin oli nyt pakko määrätä myös oma hyökkäyksensä. Hänen miehensä hyökkäsivät ensin osmanien kanuunoita ja sitten näiden päälinjaa vastaan. Yllättävä ja uhkarohkea hyökkäys aiheutti osmanien vetäytymisen. Taistelun aikana sulttaani Mehmed sai osuman nuolesta jalkaansa. Lopulta Hunyadi keräsi nyt hajaantuneen varuskuntansa yhteen ja määräsi nämä takaisin linnoitukseen osmanien uuden hyökkäyksen varalta, jota ei kuitenkaan ollut luvassa. Mehmed palasi joukkoineen Konstantinopoliin hävittäen mennessään Serbian maaseutua.
Seuraukset
Tapa soittaa tuomiokirkkojen kelloja 12 aikaan oli paavi Calixtus III:n keksimä tapa kunnioittaa tämän taistelun lopputulosta. Tapa on säilynyt nykypäivään asti, vaikka harvat muistavat enää asioiden yhteyttä.
Lisa Gherardini
Lisa del Giocondo (15. kesäkuuta 1479 Firenze, Firenzen tasavalta – 15. heinäkuuta 1542 tai noin 1551 Firenze, Firenzen herttuakunta), o.s. ja tunnettu nimillä Lisa Gherardini ja Lisa di Antonio Maria (Antonmaria) Gherardini, myös vain Lisa ja Mona Lisa, oli firenzeläisen ja toscanalaisen Gherardini-suvun jäsen Italiassa. Häntä pidetään Leonardo da Vincin maalaaman muotokuvan Mona Lisan mallina.
Gherardini syntyi Firenzessä ja meni teini-ikäisenä naimisiin silkki- ja kangaskauppiaan kanssa, josta tuli myöhemmin paikallinen virkamies. Hän sai kuusi lasta, ja hänen uskotaan viettäneen mukavaa ja tavallista keskiluokan elämää. Gherardini eli pidempään kuin aviomiehensä, joka oli häntä huomattavasti vanhempi.
Varhainen elämä ja perhe
thumb|left|Toinen kuva Lisasta. Piirustusta on pidetty Leonardo da Vincin Mona Lisaa varten tekemänä. Firenze oli 1400-luvulla yksi Euroopan suurimmista kaupungeista. Sitä pidettiin vakavaraisena, mutta varallisuuserot olivat suuria. Gherardinin perhe oli vanhaa aatelissukua, mutta se oli menettänyt ajan kuluessa vaikutusvaltansa. He elivät mukavasti maatilojen tuotolla mutteivät olleet rikkaita.
Gherardinin isä Antonmaria di Noldo Gherardini menetti kaksi vaimoa, jotka kuolivat molemmat synnytyksen yhteydessä. Lisa di Giovanni Filippo de Carduccin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1465 ja Caterina Rucellain kanssa vuonna 1473. Lisa Gherardinin äiti oli Lucrezia del Caccia, Piera Spinellin tytär ja Gherardinin kolmas vaimo, jonka kanssa hän solmi kolmannen avioliittonsa vuonna 1476. Isä vuokrasi tai omisti yhteen aikaan Chiantissa kuusi karja- ja maatilaa, jotka tuottivat vehnää, viiniä ja oliiviöljyä.
Lisa Gherardini syntyi Firenzessä 15. kesäkuuta 1479 Via Maggiolla, vaikka vuosien ajan hänen luultiin syntyneen eräällä perheen tiloista, Villa Vignamaggiossa Greven ulkopuolella. Hänet nimettiin Lisaksi isänisänsä vaimon mukaan. Hän oli vanhin seitsemästä lapsesta, ja hänellä oli kolme sisarta, joista yhden nimi oli Ginevra, ja kolme veljeä, nimeltään Giovangualberto, Francesco ja Noldo.
Perhe eli Firenzessä, alun perin Santa Trinitan lähellä ja myöhemmin vuokra-asunnossa lähellä Santo Spiritoa, todennäköisimmin siksi, että heillä ei ollut varaa vanhan kotinsa kunnostamiseen sen vahingoittumisen jälkeen. Perhe muutti nykyiselle Via dei Pepille ja sitten Santa Crocen lähelle, jossa he asuivat lähellä Ser Piero da Vinciä, Leonardon isää. He omistivat myös pienen maaseutuhuvilan St. Donatossa, Poggion kylässä noin 32 kilometriä kaupungista etelään. Noldo, Lisa Gherardinin isoisä, oli testamentannut chiantilaisen maatilan Santa Maria Nuovan sairaalalle. Lisa Gherardinin isä sai vuokrasopimuksen toiselle sairaalan maatiloista, ja kyetäkseen valvomaan vehnän korjuuta vietti perheineen kesät tilalla Ca’ di Pesa -nimisessä talossa.
Avioliitto ja myöhempi elämä
thumb|Firenzen keskusta. Pariskunta asui Via della Stufalla (merkitty punaisella), noin kilometrin pohjoiseen [[Arno (joki)|Arno-joesta. Gherardinin vanhemmat asuivat lähempänä jokea, ensin pohjoisessa ja myöhemmin etelässä (sinisellä).]] Lisa Gherardini avioitui 15-vuotiaana (1495) menestyneen kangas- ja silkkikauppiaan Francesco di Bartolomeo di Zanobi del Giocondon kanssa, jolle avioliitto oli toinen. Gherardinin myötäjäiset olivat 170 floriinia ja San Silvestron maatila lähellä hänen perheensä huvilaa, mikä on merkki siitä, ettei Gherardinin perhe ollut avioliiton aikaan varakas. Kiinteistö sijaitsi Castellinan ja San Donato in Poggion välillä lähellä kahta maatilaa, jotka Michelangelo myöhemmin omisti. Keskiluokkainen pariskunta ei kuulunut Firenzen rikkaisiin eikä köyhälistöön. Gherardinin avioliitto saattoi kohottaa hänen sosiaalista asemaansa, sillä hänen aviomiehensä perhe saattoi olla hänen omaansa rikkaampi. Francescon uskotaan hyötyneen siitä, että Gherardini oli vanhasta suvusta. Pari eli jaetussa majoituksessa 5. maaliskuuta 1503 saakka, kunnes Francesco kykeni ostamaan talon perheensä vanhan kodin vierestä Via della Stufalla. Leonardon uskotaan aloittaneen Lisan muotokuvan maalaamisen samana vuonna.
Pariskunnalla oli viisi lasta: Piero, Camilla, Andrea, Giocondo ja Marietta, joista neljä syntyi vuosien 1496 ja 1507 välillä. Lisa kasvatti myös Bartolomeon, Francescon ja hänen ensimmäisen vaimonsa Camilla di Mariotto Rucellain pojan, joka oli noin yksivuotias äitinsä kuollessa. Lisan äitipuoli Caterina di Mariotto Rucellai ja Francescon ensimmäinen vaimo olivat sisaruksia ja kuuluivat huomattavaan Rucellai-sukuun.
Camillasta ja Marietasta tuli katolilaisia nunnia. Camilla otti nimen Suor Beatrice ja liittyi San Domenico di Cafaggion luostariin, jossa hänet annettiin Antonmarian sisaren Suor Albieran ja Lisan sisarusten Suor Camillan (joka erotettiin skandaalissa neljän miehen vierailtua luostarissa) ja Suor Alessandran hoiviin. Beatrice kuoli 18-vuotiaana, ja hänet haudattiin Santa Maria Novellaan. Gherardini kehitti suhteen Sant’Orsolaan, Firenzessä arvostettuun luostariin, jonne hän saattoi asettaa Marietan vuonna 1521. Marietta otti nimen Suor Ludovica, ja hänestä tuli luostarin kunnioitettu jäsen, joka nousi suhteellisen vastuulliseen asemaan.
Erään näkemyksen mukaan Francesco kuoli vuoden 1538 ruttoepidemiassa. Gherardini sairastui, ja hänen tyttärensä Ludovica vei hänet Sant’Orsolan luostariin, jossa hän kuoli noin neljä vuotta myöhemmin 63-vuotiaana. Toisen näkemyksen mukaan Francesco eli 80-vuotiaaksi. Hän kuoli vuonna 1539, ja Gherardini saattoi elää aina vuoteen 1551 saakka, jolloin hän olisi ollut 71- tai 72-vuotias.
Heinäkuussa 2012 arkeologit löysivät Lisa Gherardinin uskotun ruumiin maalliset jäännökset Firenzestä, entisen St. Ursulan luostarin alttarin vierestä.
Mona Lisa
thumb|[[Mona Lisa, italiaksi La Gioconda ja ranskaksi La Joconde, Leonardo da Vincin maalaus Louvressa.]]
Kuten muutkin varakkaat firenzeläiset, Francesco ja hänen perheensä olivat taiteen ystäviä ja mesenaatteja. Francescon uskotaan tilanneen Leonardo da Vinciltä vaimonsa muotokuvan juhliakseen sekä Andrean syntymää että perheen uuden kodin ostoa. 1800- ja 1900-luvulla Mona Lisasta tuli yksi maailman kuuluisimmista maalauksista ja tutkijoiden ja harrastelijoiden spekulaatiot teoksen mallin identiteetistä tekivät maalauksesta maailmanlaajuisesti tunnistetun ikonin ja kaupallisen objektin. Vuonna 2005 asiantuntija löysi Heidelbergin yliopiston kirjaston kokoelmista sivuhuomautuksen, jonka mukaan teoksen malli olisi Lisa Gherardini.
Maike Vogt-Lüerssenin mukaan Heidelbergin yliopistosta löydetyssä huomautuksessa mainitaan kyllä Gheraldinin käly Lisa del Giocondo, josta da Vinci on tehnyt piirustuksen 1503, mutta merkintä ei todista Lisa Gheraldinin olleen Mona Lisan mallina. Vogt-Lüerssenin mukaan Mona Lisan asun kuviot paljastavat mallin Sforzan sukuun kuuluvaksi Isabella Aragonialaiseksi.
Syväkurkku (Salaiset kansiot)
Syväkurkku on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Salaiset kansiot. Häntä esittää Jerry Hardin. Sarjassa hän antaa ensimmäisen tuotantokauden aikana Fox Mulderille vihjeitä ja tietoja. Aina kun Mulder tarvitsi Syväkurkkua, hän pani mustavalolampun ikkunaansa.
Juoni
Hän esiintyy omana itsenään vain ensimmäisellä tuotantokaudella, koska kuolee viimeisessä jaksossa (The Erlenmeyer Flask). Sen jälkeen Syväkurkku esiintyy ainoastaan muistoina, unina ja jopa haamuna. Syväkurkun tappaa Tupakkamiehen käskemä mies.
Jaksot
Syväkurkun esiintyminen jaksoissa omana itsenään:
1. tuotantokausi
List of The X-Files characters
Lista över figurer i Arkiv X
IBM 704
IBM 704 oli IBM:n valmistama suurtietokone, joka julkaistiin 7. toukokuuta 1954. Tietokone oli ensimmäinen sarjatuotettu tietokone, jossa oli liukulukulaskentaan laitetuki.
Tietokoneessa käytettiin ferriittirengasmuistia Williams-putkien sijaan. Tietokoneessa oli muistia aluksi 36-bittistä sanaa, joka myöhemmin kasvoi. sanaa oli suurin määrä. Tietokonetta valmistettiin 136 kappaletta.
FORTRAN ja LISP -ohjelmointikielet kehitettiin alustalla. Tietokonetta käytettiin MIT:ssä laskemaan ja ennakoimaan Sputnik 1:n kiertorata 11. lokakuuta 1957. Tietokonetta käytettiin myös varhaiseen tietokoneella tehdyn musiikin tuottamiseen Bell Labsissa. Ensimmäiseen käytettiin Ferranti Mark 1:stä. Konetta käytettiin puhesyntetisaattorin kehitykseen ja esitykseen käytetty Daisy Bell inspiroi Arthur C. Clarkea, joka oli seuraamassa tekniikan esitystä.
Ohjelmat syötettiin magneettinauhalla tai reikäkortilla.
Vaja Finland
Vaja Finland on vuonna 2011 perustettu suomalainen yritys, joka valmistaa pääasiassa vitroposliinisia käyttöastioita. Yrityksen perustivat Henna Lamberg ja Fred Owren, jotka olivat saaneet muotoilijan ammattitaitonsa työskennellessään Arabian tehtaalla. Owren vastaa tuotteiden muotoilusta ja Lamberg kuvioiden suunnittelusta.
Yritys toimii joukkorahoituksella. Osakkeenomistajia on sata. Yksi omistajista on Moomin Characters.
Tuotanto
Lamberg ja Owren aloittivat tuotteiden kehittelyn ja valmistamisen heidän Loviisassa sijaitsevan omakotitalon pihalla olleeseen puuvajaan rakennetussa työtilassa. Sittemmin tuotanto on siirtynyt Porvooseen ja aluksi käsityönä tehtyjen tuotteiden valmistamiseen on otettu käyttöön koneita ja piensarjatuotannosta ollaan siirtymässä koneelliseen tuotantoon.
Vajan valikoimaan kuuluu muun muassa mukeja, kannuja, kuppeja ja lautasia. Tuotteita myydään Suomen lisäksi ainakin Ruotsissa, Norjassa ja Saksassa. Yrityksen oma verkkokauppa ja tehtaanmyymälä avattiin elokuussa 2018.
Vaja Finland on suunnitellut oman mallistonsa lisäksi muun muassa Artekin myymän kukkopillin, Ravintola Finnjävelin käyttämän astisarjan sekä Hotelli Punkaharjulle räätälöidyn koristeen. Vaja on valmistanut myös Unmondaylle kaiutinrunkoja ja Sessakille valaisinkupuja. Vajan valmistamaa Muumi-aiheista mukia myytiin syksyllä 2020 japanilaisessa Matsuya-tavaratalossa.
Daniela Sabatino
pienoiskuva|Daniela Sabatino Daniela Sabatino (s. 26. kesäkuuta 1985) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 64 maaottelua ja tehnyt niissä 27 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Sabatino edustaa kotimaassaan AC Milania, jonne hän siirtyi vuonna 2018 pelattuaan kahdeksan vuotta Bresciassa.
Nokian Pyry
Nokian Pyry on nokialainen vuonna 1905 perustettu urheiluseura. Seura toimii jääkiekon, jalkapallon, moottoriurheilun, painin, uinnin, voimistelun ja yleisurheilun parissa. Pyry on Nokian suurin ihmisten liikuttaja noin 1500 jäsenellään.
Jääkiekon edustus pelaa Suomi-sarjaa, jossa se on saavuttanut yhden mestaruuden ja kolme himmeämpää mitalia. Seuran jääkiekkoedustusjoukkue- sekä U20-joukkuetoiminta ovat siirtyneet emoseurasta Pyry Hockey Oy:n alaisuuteen. Nokialaiset on nähty Mestis-karsinnoissa kahdesti, keväällä 2013 sekä 2023. Pitkän yrittämisen jälkeen Pyry onnistui voittamaan Suomi-sarjan mestaruuden kaudella 2022-2023 päävalmentaja Sakari Salmelan toisella kaudella. Finaaleissa kaatui JHT Kalajoki ja ratkaisevaa ottelua Nokian Kattokeskus Areenalla oli seuraamassa ennätysyleisö, 940 katsojaa.
Seuran jalkapallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Nelosessa entisen pelaajansa Kari Koskisen toimiessa joukkueen päävalmentajana. Jalkapallotoiminta Pyryssä alkoi vasta 1955. Parhaimmillaan edustusjoukkue on pelannut Ykkösessä kausina 1998–2000. Vuonna 1998 nokialaisjoukkue eteni Suomen Cupin välieriin, mutta hävisi cupin voittaneelle HJK:lle luvuin 1–0.
Nokian Pyryn tunnetuimpina yksittäisinä urheilijoina voidaan pitää keihäänheittäjiä Esko Mikkola ja Seppo Hovinen, korkeushyppääjä Albert Koskista ja jääkiekkomaalivahti Noora Rätyä. Tapio Rautavaaran äiti kuului Pyryn perustajajäseniin.
Aiempia lajeja
Pyryllä on myös lasten liikuntatoimintaa, kuntourheilua ja seura järjestää erilaisia liikuntatapahtumia.
Jefferson Davisin piirikunta (Louisiana)
Jefferson Davisin piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 31 477 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1 707 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Jennings on myös sen suurin kaupunki.
Euroopan komission puheenjohtaja
Euroopan komission puheenjohtaja johtaa Euroopan komissiota apunaan joukko komissaareja, joita on yksi kustakin EU:n jäsenmaasta. Amsterdamin sopimuksen artikla 219 määrittelee puheenjohtajan tehtävät seuraavasti: "Komission toiminnan poliittisesta ohjauksesta huolehtii sen puheenjohtaja." Komission puheenjohtajan nimittävät jäsenvaltioiden hallitukset Eurooppa-neuvostossa, ja nimityksen hyväksyy tämän jälkeen Euroopan parlamentti.
Vuonna 2009 voimaan astunut Lissabonin sopimus määrää, että komission puheenjohtajan valinnassa otetaan huomioon eurovaalien tulokset. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa neljä puoluetta (EPP, S&D, ALDE ja vihreät) nimitti kärkiehdokkaan (ns. Spitzenkandidat) vaaleihin. Eurooppa-neuvosto esitti tehtävään vaaleissa eniten ääniä saaneen EPP:n ehdokasta Jean-Claude Junckeria. Eurooppa-neuvostossa vain Unkarin pääministeri Viktor Orbán ja Ison-Britannian pääministeri David Cameron vastustivat Junckerin valintaa.
Petr Kalina
Petr Kalina (s. 9. heinäkuuta 1997 Roudnice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HK Hradec Královéa. Kalina laukoo vasemmalta.
Kansola
Kansola on kylä Lappeenrannassa entisen Nuijamaan kunnan alueella. Väkiluku on noin 50. Saimaan kanavat (uusi sekä vanha) kulkevat Kansolan kautta. Kansolassa on myös vuonna 1971 lakkautettu kansakoulu.
Monimaailmatulkinta
Monimaailmatulkinta on kvanttimekaniikan tulkinta, joka puolustaa universaalin aaltofunktion objektiivisuutta, mutta kieltää aaltofunktion romahduksen, ja sisällyttäen sen että kaikki vaihtoehtoiset historiat ja tulevaisuudet ovat todellisia – jokainen edustaa todellista "maailmaa" tai ("universumia"). Se tunnetaan myös nimillä MWI, suhteellisten tilojen tulkinta, Everettin tulkinta, universaali aaltofunktioteoria, monimaailmatulkinta, tai vain monimaailma.
Väitöskirja
Suhteellisten tilojen tulkinta on alun perin lähtöisin Hugh Everettin väitöskirjasta vuodelta 1957. Myöhemmin 1960-luvulla Bryce DeWitt popularisoi tämän muotoilun ja uudelleennimesi sen monimaailmaksi.
Everettin väitöskirjan ohjaajana toimi John Wheeler, joka tuohon aikaan (ja loppuelämänsä) oli vankkumaton kööpenhaminalaisen koulukunnan kannattaja ja oli vahvasti sitoutunut kyseiseen tulkintaan. Wheeler pelkäsi, että Everettin ajatuksia ei arvostettaisi riittävästi. Siksi hän kirjoitti lyhyen artikkelin Everettin artikkelin rinnalle. Nämä artikkelit ilmestyivät Reviews of Modern Physics -aikakauskirjan perättäisillä sivuilla. Koska Wheelerin artikkeli selitti ja puolusti Everettin ideoita niin väkevästi, useat lukijat luulivat niiden sisältöä heidän yhteistyönsä tuloksiksi. Tästä syystä teoriaa kutsuttiin pitkään erheellisesti "Everettin-Wheelerin teoriaksi". Everettiä vastustanut fyysikko Bryce DeWitt, josta myöhemmin tuli monimaailmamallin kiihkeä kannattaja, loi yksityiskohtaisen teknisten vastaväitteiden sarjan teorialle, mutta Everett kumosi ne kaikki. Lopuksi DeWitt lisäsi, ettei yksinkertaisesti tuntenut "jakautuvansa" moniksi, erillisiksi kopioiksi aina, kun teki päätöksen (Monimaailmamallin mukaan mittaustapahtuma jakaa maailmankaikkeuden kahdeksi kopioksi). Tähän Everett kysyen vastasi samaan tapaan kuin Galileo Galilei inkvisitiokiistassa: "Tunnetko Maan liikkuvan?". Everett korosti, että kvanttimekaniikka selittää miksi näitä jakoja ei tunne samaan tapaan kuin Galilein hitauden teoria selittää sen, miksi emme tunne Maan liikkuvan. Vasta sitten DeWitt antoi periksi.
Aitopihta
Aitopihta (Abies procera) on sinivihreänsävyinen havupuu, joka luontainen levinneisyysalue on Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltojen luoteisosan vuoristoissa. Sitä viljellään koristekasvina Keski- ja Länsi-Euroopassa, mutta Suomen ilmastossa se ei menesty. Aitopihtaa, samoin kuin muitakin pihtoja, on aiemmin kutsuttu jalokuusiksi. Aitopihtaa käytetään koristevihreänä ja joulukuusena, sillä se kestää karisematta pitempään kuin metsäkuusi. Irlannissa se on jo syrjäyttänyt perinteisen metsäkuusen joulukuusena juuri karisemattomuutensa takia.
Aitopihta kasvaa tyypillisesti 40–70 m korkeaksi, ja rungon halkaisija voi olla kaksi metriä. Neulaset ovat 1–3 cm pitkät, päältä sinivihreät. Kävyt tököttävät oksasta ylöspäin; eivät roiku, kuten metsäkuusella.
Nik Pace
Erika "Nik" Pace (s. 24. elokuuta 1984 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli, joka sijoittui toiseksi Nelosen suositussa televisiosarjassa Huippumalli haussa.
Pace opiskeli Bradley Techin lukiossa Milwaukeessa, mutta muutti Georgian Atlantaan opiskeltuaan Bradleyssä kolme vuotta. Ennen osallistumistaan Huippumalli haussa -televisiosarjaan hän työskenteli toimistovastaavana ja hänellä oli sopimus Elite Model Managementin kanssa. Hänen äitinsä on italialainen ja isänsä afroamerikkalainen.
Mallinura
Pace kilpaili Huippumalli haussa -ohjelmassa sen viidennellä kaudella. Hänen sanottiin olevan turhan vaisu, joten hän sijoittui toiseksi Nicole Linkletterin jälkeen.
Huippumalli haussa -ohjelmassa esiintymisensä jälkeen Pace sai sopimuksen Fusion Model Managementilta New Yorkista. Hän on poseerannut Elle-lehdessä, US Weekly Magazinessa, Complex Magazinessa, VIBE Magazinessa, Essence Magazinessa ja MetroPop Magazinen kannessa. Hän on myös tehnyt mallintöitä VIGOSS U.S.A Jeansille, Snugglelle ja L'Oréalille. Lisäksi hän on esiintynyt muotinäytöksissä Fashion Institute of Technology 2006, LIM 2006, Gharani Strok Fall 2005 ja Tamara Pogosian Spring/Summer 2007.
Yläköngäs
Yläköngäs, saameksi Karrakuoikka, norjaksi Øvre Storfoss, on kolmiportainen koski Tenojoessa Utsjoen suulta länteen. Kosken pituus on 5,5 km ja putouskorkeus 13,5 metriä. Se sijaitsee Suomessa Utsjoen kunnassa, Norjan puolella Tenon kunnassa.
Uniforminen avaruus
Käsitteellinen ero uniformien ja topologisten rakenteiden välillä on, että uniformissa avaruudessa voidaan formalisoida "x on yhtä lähellä a:ta kuin y on b:tä", kun taas topologisessa avaruudessa voidaan vain formalisoida "x on yhtä lähellä a:ta kuin y on a:ta".
Uniformit avaruudet yleistävät metriset avaruudet ja topologiset ryhmät.
Asturialaiset
Asturialaiset (asturiaksi: asturianos) ovat Asturiasta peräisin oleva etninen ryhmä. Asturialaisia asuu myös Amerikan mantereella ja muualla Euroopassa.
Kulttuuri ja yhteiskunta
Asturialaiset ovat visigoottilaista, keltiberiläistä ja latinalaista alkuperää. Suurin osa asturialaisista kuuluu katoliseen kirkkoon.
Kielet
Asturian kieli, jonka puhujamäärä on ollut laskussa 1900-luvulta lähtien, on yksi asturialaisten puhumista kielistä. 40 % asturialaisista puhuu asturiaa ja heistä 10 % puhuu sitä äidinkielenään. Kieli on suojeltu autonomisella lainsäädännöllä, mutta se ei ole virallinen kieli Asturiassa.
Keittiö
Asturian kuuluisin alueellinen ruoka on fabada asturiana, joka on pavuista, sianlihasta, verimakkarasta, chorizosta ja sahramista tehty muhennos.
Ailton Menegussi
Ailton Menegussi (s. 5. marraskuuta 1962 Nova Venécia) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi São Mateusin hiippakuntaan 22. marraskuuta 1998 ja nimitettiin Crateúsin hiippakunnan johtoon 6. marraskuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Zanoni Demettino Castro, jota avustivat Aldo Gerna ja Luiz Mancilha Vilela.
Novotšeboksarsk
Novotšeboksarsk (, tšuvassiksi Çěнě Шупашкар, Śĕnĕ Šupaškar) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla viiden kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta. Kaupungissa on jokisatama. Asukkaita on 126 300 henkeä (vuonna 2008).
Novotšeboksarskissa on kemian, öljynjalostus-, metalli-, rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta sekä energian tuotantoa.
Ariovistus
Ariovistus oli ensimmäisellä vuosisadalla eaa. elänyt sveebien germaaniheimon päällikkö. Noin vuonna 71 eaa. gallialaiset arvernien ja sekveenien heimot pyysivät sveebejä apuun heeduja vastaan. Sveebien joukko ylitti Reinin Ariovistuksen johdolla. Vuonna 61 eaa. sveebit löivät heedut, mutta alistivat pian myös muut gallialaisheimot ja perustivat Galliaan germaanivaltakunnan.
Julius Caesar puolestaan löi Ariovistuksen joukot 58 eaa. ja hääti germaanit Galliasta. Ariovistus kuoli taistelussa saamiinsa vammoihin Germaniassa. Caesar kuvaa Ariovistusta vastaan käymäänsä sotaa teoksessaan Gallian sota.
Mat Robinson
Mat Robinson (s. 20. kesäkuuta 1986 Calgary, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän edusti Kanadaa jääkiekon talviolympialaisissa 2018 ja 2022.
Lehmäntatti
Lehmäntatti (Leccinum scabrum) on Boletaceae-heimoon kuuluva syötäväksi kelpaava ruokasieni. Lajilla on kansanomainen nimitys löpö.
Samankaltaiset lajit
Valkolehmäntatti (Leccinum niveum) muistuttaa lehmäntattia, mutta sen väri on kokonaan valkoinen. Lehmäntatin voi sekoittaa myös koivun- (Leccinum versipelle), haavan- (Leccinum aurantiacum), männyn- (Leccinum vulpinum) ja lehtopunikkitattiin (Leccinum populinum). Lajia tavataan soistuneissa metsissä.
Kasvuaika ja -paikka
Lehmäntatin itiöemiä tavataan kesä-lokakuussa kaikenlaisissa metsissä koivujen seuralaisena. Lehmäntatti on koivun mykorritsasieni. Laji on yleinen koko Suomessa.
Käyttö ravinnoksi
Sienen maku on mieto, ja etenkin nuoret, vielä kiinteät yksilöt kelpaavat ruokasieneksi. Pehmeä ja vetinen malto kuitenkin estää sienen säilönnän, ja kuivaaminen tai pakastaminen sitkistää sienen.
Koko Lehmän- ja punikkitattien suvun ongelmana on ruokakäytössä se, että niitä syöneillä on tavattu toisinaan vatsanväänteitä, jotka eivät tosin ole vaarallisia. Syyksi on epäilty trehaloosi-intoleranssia tai mannitolin vaikutusta. Tutkimukset asiasta ovat kesken, mutta missään tapauksessa lehmäntattia ei pidetä myrkkysienenä.
Aasinsilta
Aasinsilta kirjallisuudessa
Kirjallisuudessa aasinsiltaa pidetään yleensä tyylirikkona ja kirjoittajia kehotetaan välttämään sitä. Eräs aasinsillan tyyppi on aikominen: kirjoittaja siirtyy aiheesta toiseen ilmoittaen yhtäkkiä, mitä käsittelee seuraavaksi — yhteys aikaisempaan jää epäselväksi. Toisaalta aasinsillaksi voidaan kirjoittaa käsittelyn loppuun töksähtävä yhteenvetolause.
Aasinsillan käsitettä hyödynnetään tehokeinona silloin, kun puhuja tai kirjoittaja itse mainitsee turvautuvansa aasinsiltaan. Humoristisesti tekniikkaa käytettiin usein TV-sarjassa Monty Pythonin lentävä sirkus.
Esimerkki kirjallisesta aasinsillasta ja sellaisen osoittamisesta
"Se varusmiesajasta. Nyt oltiin matkalla kertausharjoituksiin." Nämä kaksi virkettä päättävät kirjan luvun, jonka nimi on Muistelma varusmiesajalta. Esimerkin aasinsilta on kaksiosainen. Edeltävä kertomus päätetään yhteenvetolauseeseen: Se varusmiesajasta. ja seuraavaksi ilmoitetaan, mitä on tulossa: Nyt oltiin matkalla kertausharjoituksiin.
Seuraavassa kirjoittaja kertoo itse käyttäneensä aasinsiltaa: "Tällä – pitkällä – aasinsillalla on hyvä tehdä tunnustus: Sähköpaimen on ollut väärässä."
Aasinsilta geometriassa
Aasinsilta on vanha leikillinen nimitys Eukleideen geometriaa käsittelevän Alkeet -teoksen I kirjan viidennelle teoreemalle. , jonka mukaan tasakylkisen kolmion kantakulmat ovat yhtä suuret. Nimitys viittaa toisaalta todistuksessa käytettyyn hieman siltaa muistuttavaan kuvioon, toisaalta käsitykseen, että vähälahjaiset oppilaat eivät pääse geometrian opinnoissaan sitä pidemmälle. Monessa kielessä tämä on ilmaisun ensisijainen merkitys.
right|thumb|250px|Eukleideen I kirjan 5. teoreeman todistuksessa käytetty kuvio. Eukleideen teoksessa tämä teoreema todistetaan seuraavasti:
Olkoon ABC tasakylkinen kolmio, jossa sivut AB ja AC ovat yhtä pitkät, ja olkoot BD ja CE janoja, jotka saadaan jatkamalla näitä sivuja edelleen pisteistä B ja C eteenpäin. On todistettava, että kulma ABC on yhtä suuri kuin kulma ACB ja että kulma CBD on yhtä suuri kuin kulma BCE.
Valitaan janalta BD mielivaltainen piste F. Valitaan janalta CE sellainen piste G, että jana AG on yhtä pitkä kuin AF ja piirretään janat FC ja BG.
Koska AF on yhtä pitkä kuin AG ja AB yhtä pitkä kuin AC, on kolmioissa FAC ja GAB sivu AF yhtä pitkä kuin AG ja sivu AB yhtä pitkä kuin sivu AC. Lisäksi näillä kolmiolla on yhteinen kulma FAG.
Tästä seuraa (edellisen, 4. teoreeman eli ns. sks-lauseen mukaan), että myös sivu BG on yhtä pitkä kuin FC, ja kolmiot ABG ja AFC ovat yhtenevät. Tällöin niissä myös toisiaan vastaavat kulmat ACF ja ABG ovat yhtä suuret, samoin AFC ja AGB.
Koska AF kokonaisuudessaan on yhtä pitkä kuin AG ja niiden osista AB ja AC ovat yhtä pitkät, ovat myös jäljelle jäävät osuudet BF ja CG yhtä pitkät.
Edellä todettiin, että FC on yhtä pitkä kuin GC. Kun ne samalla ovat kolmioiden BFC ja CGB sivuja ja näillä kolmiolla on yhteinen sivu BC, ja kun edellä todettiin, että kulmat BFC ja CGB (jotka ovat samoja kuin kulmat AFC ja AGB) ovat yhtä suuret, ovat nämäkin kolmiot keskenään yhtenevät, jolloin kulma FCB on yhtä suuri kuin kulma GBC ja kulma BCF yhtä suuri kuin kulma CBG.
Kun kulma ABG kokonaisuudessaan on näin todistettu yhtä suureksi kuin kulma ACF ja niihin sisältyvät kulmat CBG ja BCF niin ikään yhtä suuret, ovat myös edellisten jäljellä olevat osuudet eli kulmat ABC ja ACB yhtä suuret, ja niiden välinen sivu on kolmion ABC kanta. Mutta kulma FBC todistettiin myös yhtä suureksi kuin GCB, ja ne ovat tämän kannan toisella puolella.
Niinpä tasakylkisessä kolmiossa kantakulmat ovat keskenään yhtä suuret, ja jos kolmion yhtä pitkiä sivuja edelleen jatketaan, myös niiden jatkeiden ja kannan väliset kulmat ovat yhtä suuret. mot.
Muita merkityksiä
Nimitystä aasinsilta on käytetty myös kirjallisuuden klassikoista kouluja varten toimitettuja painoksia, joissa olevat selitykset liiaksikin helpottivat laiskojen oppilaiden työtä. Varsinkin saksan kielessä aasinsillaksi voidaan sanoa myös nimittää myös opettelu- ja muistamistekniikoita ("nyrkki- eli peukalosääntöjä"), joiden avulla asioita palautetaan mieleen, erityisesti kouluissa kielletyistä apuneuvoista, joita käyttämällä oppilaat saattoivat kääntää vieraskielistä tekstiä vähemmällä vaivalla.
Lähteet
Segue
Kiskojen kaiku
Kiskojen Kaiku on Mervi Pakkasen kirjoittama romaani, joka julkaistiin keväällä 2019.
Tarina
Kiskojen kaiussa kertojana on Sinikka-tytön sisäinen ääni. Tytön ajatukset kartoittaa matkaa Myllykosken ja Kouvolan välillä kahden isoäitiensä välillä junalla 1950-luvulla. Äiti ja isä ovat töissä ja vanhemmat jäävät tytölle etäiseksi.
Toinen isoäiti asuu Myllykoskella aseman lähellä, jossa ahdistuksen kohteeksi nousee salaperäinen matkustajakoti Rauhala. Verhojen takana tapahtuu outoja asioita, joista ei puhuta. Toinen isoäiti asuu Kouvolassa Töröstin mäen lähellä, jossa myös puhumattomuus on hyve. Puhumattomuus saa tytön mielikuvituksen liikkeelle ja herättää kafkamaista pelkoa pikkutytössä.
Kirjan paikat pohjaa Pakkasen omiin lapsuusmuistoihin, ja rautatieläisten tarinoihin. Veturin kuljettajaa traumatisoi junan alle jättäytyvät ihmiset. Veturimies piti mukanaan köyttä tarjotakseen sitä vaihtoehdoksi.
Myllykosken yhteiskoulun voimistelusalin tunti perustuu omaan välittömään kokemukseen. Kirja päättyy traumaattiseen kuvaukseen oppitunnista, jossa voimistelunopettaja panee tytön kiipeämään köyttä pitkin voimistelusalin kattoon, ja alas tullessa kömpelö lapsi polttaa kätensä vereslihalle.
Todellisuudessa kävi huonommin. Luokkakaverit kertovat kuinka voimistelun opettaja kiusasi ja nimitteli fyysisesti kömpelöä tyttöä luokan edessä. Voimistelutunnin päätyttyä luokkatoveri ihmetteli, miksi tyttö käveli rataa pitkin, sillä ratahan piti ylittää poikittain eikä pitkittäin. Kun tyttö kuoli junan alle, seuraavalla voimistelutunnilla opettaja vaan totesi etteihän tyttö vaan hänen takiaan junan alle jäänyt. Se onkin merkittävää, mitä jäi sanomatta.
Tervakosken Pato
Tervakosken Pato on Tervakoskella Janakkalassa toimiva vuonna 1902 perustettu jalkapalloseura. Myös maastohiihto on seuran lajivalikoimissa. Se toimi aluksi nimellä Tervakosken urheilu- ja voimisteluseura, mutta 1932 nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Virallisesti jalkapallo otettiin Padon lajivalikoimaan vasta 1935 - aikaisemmin seurassa oli pelattu lähinnä pesäpalloa. Vuodesta 1994 seura on järjestänyt Puuhamaan sponsoroimaa Puuhamaa-junioriturnausta, johon osallistuu vuosittain useita kymmeniä jalkapallojoukkueita ympäri Suomen.
Kaudelle 2020 Tervakosken Padon miesten edustusjoukkue nousi pelaamaan jalkapallon 3. divisioonaa.
Belgia olympialaisissa
Belgia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen. Belgialaiskaupunki Antwerpen toimi kesäolympialaisten isäntänä vuonna 1920, ja nuo kotikisat ovatkin mitalimäärän perusteella Belgian kiistatta menestyksekkäimmät yksittäiset olympialaiset. Maa keräsi kotikisoistaan yhteensä 35 mitalia ja sijoittui mitalitilastossa viidenneksi. Pariisin 1900 kesäolympialaisissa Belgia keräsi 16 mitalia ja sijoittui mitalitilastossa neljänneksi.
Belgian menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa ovat olleet jousiammunta ja pyöräily. Talviolympialaisissa maa on saavuttanut vain viisi mitalia, jotka ovat tulleet taitoluistelusta, pikaluistelusta ja rattikelkkailusta. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli Hubert van Innis, joka voitti jousiammunnassa kultaa Pariisissa 1900.
604 (albumi)
604 on englantilaisen Ladytron-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 Emperor Norton Records -levymerkillä.
Kappaleet
Discotraxx-kappaleen bulgariankieliset sanat ovat parodiaa kommunisminaikaisesta lastenlaulusta. CSKA Sofia viittaa samannimiseen bulgarialaiseen jalkapalloseuraan. Commodore Rock -kappaleen bulgariankieliset sanat ovat sikermää Bulgarian kansallislaulusta ja muista isänmaallisista lauluista. Zmey on slaavilaisessa mytologiassa esiintyvä lohikäärme. Lisa Eriksson vierailee laulajana he took her to a movie -kappaleessa.
Bonuskappaleet Albumi julkaistiin uudestaan 20. heinäkuuta vuonna 2004 neljän bonusraidan kera. Kolme ensimmäistä niistä on tallennettu yhtyeen konsertissa 16. toukokuuta 2003, Bulgarian Sofiassa.
Gare Saint-Lazare
Saint Lazaren rautatieasema on yksi  SNCF:n (Société Nationale des Chemins de fer Français) kuudesta suuresta asemasta Pariisissa. Asema sijaitsee Pariisin VIII kaupunginosassa, julkisivu Saint-Lazare -kadun suuntaan. Asemalta on yhteyksiä Länsi-Ranskaan, mutta asemaa käyttävät ovat pääasiassa Pariisin ympäristössä matkustavia, joka tekee asemasta matkustajamäärässä laskettuna Pariisin toiseksi suurimman, noin 100 miljoonalla matkustajalla vuodessa.
Historia
Saint Lazaren aseman historia alkaa vuodesta 1837, jolloin avattiin rautatie Pariisista Saint-Germainiin. Asema tehtiin tuolloin väliaikaisesti puusta, ja se sijaitsi Place de l'Europe:lla.