cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hämähäkkimies (animaatiosarja) (4. tuotantokausi)
Herääminen (Partners in Danger, Chapter VI: The Awakening)
Debra Whitman yrittää etsiä keinoa parantaa Morbius ja Musta Kissa paljastaa olevansa Felicia Hardy Morbiukselle. Dr. Herbert Landon ja Tärisyttäjä sekaantuvat asiaan.
Vampyyrikuningatar (Partners in Danger, Chapter VII: The Vampire Queen)
Blade palaa pysäyttäkseen Vampyyrikuningattaren, joka paljastuu hänen äidikseen.
Mary Janen metsästys (Partners in Danger, Chapter IX: The Haunting of Mary Jane)
Hämähäkkimies yhdistää voimansa vanhan vihollisensa Mysterion kanssa löytääkseen Mary Janen. Lopussa, Hämähäkkimies kertoo Mary Janelle jotain...
Hiipijä (Partners in Danger, Chapter XI: The Prowler)
Hobie Brown on vahingossa värvätty Hiipijäksi, kiitos Kingpinin.
Claude Auchinleck
thumb|Claude Auchinleck Claude Auchinleck (21. kesäkuuta 1884 – 23. maaliskuuta 1981) oli brittiläinen sotamarsalkka ja armeijan komentaja toisessa maailmansodassa.
Auchinleck aloitti sotilasuransa Intian siirtomaa-armeijassa, mutta vuonna 1939 hänet kutsuttiin Britanniaan IV armeijakunnan komentajaksi. Vuotta myöhemmin hän komensi Liittoutuneiden joukkoja Norjassa. Myöhemmin samana vuonna hänestä tuli Intian joukkojen komentaja. Heinäkuussa 1941 hänet siirrettiin Lähi-idän alueen joukkojen komentajaksi. Kesällä 1942 hän otti Lähi-idän joukkoihin kuuluneen 8. armeijan tilapäisesti suoraan komentoonsa. Auchinleck onnistui aluksi hyvin Operaatio Crusaderissa, mutta kärsi suuren tappion Erwin Rommelin joukoille Gazalan taistelussa. Hänet korvattiin lopulta Harold Alexanderilla ja samalla Bernard Montgomery tuli 8. armeijan komentajaksi. Oltuaan monta kuukautta sijoittamattomana hänet siirrettiin taas Intian joukkojen komentajaksi. Tässä virassa hän oli vuoteen 1947 asti. Vuonna 1946 hänestä tuli sotamarsalkka. Auchinleck kuoli Marrakeshissa.
Munkkikorppikotka
Munkkikorppikotka (Aegypius monachus) on tumma, maailman suurin korppikotka ja Euraasian suurin päiväpetolintu. BirdLife Suomen hyväksymän luokittelun mukaan se on Aegypius-suvun ainoa laji, mutta jotkin lähteet luokittelevat samaan sukuun myös korvakorppikotkan (Torgos tracheliotus).
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 100–120 cm ja siipien kärkiväli 250–295 cm. Koiraan paino 7–11,5 kg, naaraan 7,5–12,5 kg. Vanha lintu on tumman harmaanruskea, ja sen päälaki on vaalea, sekä vaaleammassa kurkussa on musta juova. Nuori lintu on musta. Lähes samankokoisesta hanhikorppikotkasta eroina ovat pään väritys ja tasaleveät siivet. Vankeudessa munkkikorppikotka on elänyt 39-vuotiaaksi.
Levinneisyys
Munkkikorppikotkan esiintymisalue kattaa Etelä-Euroopan Espanjasta aina Turkin kautta Aasian puolelle Kiinaan ja Intiaan saakka. Maailman kannan kooksi arvioidaan 7 200–10 000 paria, josta Euroopan osuus on 1 700–1 900 paria. Vuonna 2020 on aloitettu toimenpiteet munkkikorppikotkan palauttamiseksi Bulgariaan, missä se ei ole pesinyt vuoden 1993 jälkeen. Valmistelut sisälsivät muun muassa tekopesien rakentamista ja voimalinjojen eristämistä. Vuoden 2022 kesäkuussa Bulgariaan siirrettiin 17 nuorta lintua Espanjasta, jotka sijoitettiin aluksi laajaan totutustarhaan.
Munkkikorppikotka on varmasti havaittu Suomessa kolmesti, vuosina 2010, 2014 ja 2018. Tarhakarkuriksi luokiteltu havainto Ylivieskan Raudaskylästä noin 10.–24. kesäkuuta 1976 hylättiin Rariteettikomitean uudelleenkäsittelyssä 30. elokuuta 2008.
Suomen ensimmäinen luonnonvaraisesti harhautunutta lintua koskeva havainto tehtiin 19. toukokuuta 2010 Mynälahdella Varsinais-Suomessa. Sieltä lintu jatkoi rannikkoa pitkin kohti itää ja ylitti rajan Vaalimaan raja-aseman kohdalta 21. toukokuuta 2010.
Elinympäristö
Vuoristot, korkeat alpit ja laajat metsäalueet.
Lisääntyminen
Pesä on tavallisesti puussa, ja on valtava risupesä halkaisijaltaan 1,5–2 m. Pesintä tapahtuu helmi-huhtikuussa. Munii vain yhden munan, jota hautoo 50–62 vuorokautta.
Ravinto
Munkkikorppikotka on haaskalintu, joka syö myös kiinni saamiaan liskoja, isoja hyönteisiä yms., sekä huonokuntoisia lintuja ja nisäkkäitä.
Fender Bronco
Fender Bronco oli Fenderin vuodesta 1967 vuoteen 1981 valmistama sähkökitaramalli.
Bronco oli monien muiden Fenderin valmistamien kitaroiden, kuten Musicmasterin tavoin lähes samankaltainen kuin vuodesta 1964 eteenpäin valmistettu Mustang; runko ja kaula olivat samanlaiset, mutta mikrofoneja oli ainoastaan yksi ja vibratalla toimi erilaisella mekanismilla. Toisin kuin muissa Mustang-tyylisissä kitaroissa, Broncoa valmistettiin vain lyhytskaalaisena 610 millimetrin (24") mensuurilla, kaksiosaisella vaahterakaulalla ja ruusupuisella otelaudalla. Runko oli tehty lepästä
Bronco, kuten muutkin Mustang-tyyliset kitarat, oli varta vasten suunniteltu aloitteleville kitaristeille, mihin ne solveltuivatkin hyvin lyhyen kaulansa ansiosta. Sen soittaminen oli lyhempisormisillekin helpompaa. Broncoa myytiin paljon pakettina Fender Bronco Amp-vahvistimen kanssa, joka oli myös suunniteltu aloitteleville kitaristeille.
Broncossa oli yksi yksikelainen tallamikrofoni ja Leo Fenderin omalaatuinen vibratalla, jota kutsuttiin epävirallisesti Fender Steel- tai Bronco-vibratallaksi. Tallaa ei ole käytetty muissa kitaroissa.
Vuonna 1981 Broncon valmistus lakkautettiin, hieman ennen Mustangia ja Musicmasteria. Kitarat paikkasi Fender Lead Series-kitarat. Nykyään Bronco-nimeä kantaa enää Squierin valmistama Bronco Bass.
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2014
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2014 oli 24. nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi 26. huhtikuuta Espanjan Alcañizin radalla ja päättyi 19. lokakuuta Espanjan Jezerissä.
Sarjan mestaruuden vei hollantilainen Nyck de Vries, toiseksi sijoittui norjalainen Dennis Olsen ja kolmanneksi thaimaalainen Alexander Albon.
Tallit ja kuljettajat
J  = Sarjan Junior -luokan kuljettajat kaudella 2014 G  = vieraileva kuljettaja, joka ei ole oikeutettu saamaan pisteitä.
Beatrice Portinari
Portinarin elämä tunnetaan vain osittain. Hänen isänsä oli Folco di Ricovero Portinari. Dante tapasi Beatricen ensimmäisen kerran yhdeksän vuoden ikäisenä, kun Danten isä vei hänet naapurustossa asuneiden Portinarien luo vappujuhlaan. Dante ihastui välittömästi vuotta nuorempaan Beatriceen, ja tunne säilyi voimakkaana läpi koko Danten elämän, vaikka hän näki Beatricen vain harvoin. Beatrice avioitui vuonna 1287 firenzeläisen pankkiirin Simone dei Bardin kanssa mutta kuoli kolme vuotta myöhemmin, vain 24-vuotiaana.
Portinariin on viitattu myöhemminkin kirjallisuudessa ja kuvataiteissa saavuttamattoman rakkauden vertauskuvana. Muun muassa Dante Gabriel Rossetti käytti Beatricen hahmoa useissa maalauksissaan.
Kiautschou
Kiautschou oli Saksan keisarikunnan siirtomaa vuosina 1898–1914 keisarillisessa ja tasavaltalaisessa Kiinassa. Siirtomaa käsitti 552 neliökilometrin suuruisen alueen ja sen hallinnollinen keskus sijaitsi Qingdaossa.
Oravisalo
Oravisalo on saari Rääkkylän kunnassa, Itä-Suomessa. Lisäksi Oravisalo on myös tämän saaren keskiosissa oleva kylä, paremmin asutuskeskittymä.
Historia
Oravisalo ilmestyi ensi kerran kartalle, kun Täyssinän rauhassa yksi rajapaikka, Paskoluoto, sijaitsi Oravisalosta vähän länteen. Ensimmäisen asukkaansa kylä sai jo ennen vuotta 1618, vaikka kylää ei mainitakaan. Vielä vuoden 1618 maakirjassa Lassi Varoisen talo laskettiin Oravilahteen kuuluvaksi, vaikka talo oli Oravisalossa. Kylä näyttää toimineen 1600-luvulla porttina lännestä tuleville, sillä monet sinne saapuneista jatkoivat sitten itään. 1695 alkoi maakunnassa kapina. Rääkkylässä se alkoi 1697, kun oravisalolaiset vangitsivat, pahoinpitelivät ja ryöstivät kaksi veronottajaa. Yksi oravisalolainen teloitettiin kapinan jälkiselvittelyissä. 1700-luvulla saari jaettiin Liperin ja Kiteen kesken: saaren pohjois- ja länsiosa Liperille ja keski- ja eteläosa Kiteelle. 1717 rakennettiin tie Oravisalon läpi Kiteeltä Liperiin. 1800-luvun alun piirijaossa Oravisalon ja Hypönniemen kylät erotettiin lopullisesti toisistaan. 1850-luvulla koko saari liitettiin uuteen Rääkkylän kuntaan. Saarelle rakennettiin 1900-luvun alussa kaksi koulua, Keski-Oravisaloon ja Vannilaan, nuorisotalo ja työväentalo. Nuorisotalo purettiin myöhemmin. Jatkosodan aikana saaren itäpäähän rakennettiin Salpa-linjan varustuksia. Enimmillään asukkaita oli 1950-luvulla liki 400 henkeä. Sen jälkeen väkimäärä alkoi laskea. Arvinsalmeen tuli lossi sekä Kivisalmeen silta 1980-luvulle mennessä ja Vannilan koulu sekä saaren kauppa lakkautettiin 2000-luvun alussa.
Kylät
Hernevaara, Oravisalo
Elinkeinoja ja toimintaa
Oravisalossa harjoitetaan maataloutta, metsätaloutta ja yrittäjyyttä. Moni käy töissä muualla.
Auli Partion silkkituoteyritys Silkkipartio on toiminut vuodesta 1992.
Nähtävyyksiä
thumb|Kivisalmen kanavan rannalla Oravisalon puolella on kolme muistomerkkiä: kuvassa näkyvät kanavatyön muistomerkki ja malmin löytymisen muistomerkki sekä K. A. Wegeliuksen muistomerkki. Oravisalon itäosissa on Salpapolku, jossa voi tutustua Salpa-linjaan ja sen historiaan. Myös Kivisalmen avokanava on nähtävyys. Kivisalmessa on levähdyspaikka ja toisella rannalla tanssilava.
Hypönniemi
Oravisalon saaren länsiosa on nimeltään Hypönniemi. Sen pinta-ala on noin kolmannes koko saaren pinta-alasta, ja se on suurimmalta osalta metsää. Asukkaita on kolmisenkymmentä, pääosin eläkeläisiä.
Historia
Hypönniemen kylä perustettiin 1600-luvun alussa. Ensimmäinen asukas, Paavali Iivananpoika Kirtsinen, mainitaan vuodelta 1618. Hän rakensi talonsa Ihalansalmen rannalle. Kylä pysyi yksitaloisena 1600-luvun puoliväliin saakka, jolloin sinne perustettiin viisi uutta taloa. Uudet asukkaat tulivat Oravisalon kylästä. 1700-luvulla Hypönniemi liitettiin Liperiin ja sai nimekseen Liperin Oravisalo. Samalla siihen liitettiin myös Hernevaaran kylä. 1850-luvulla Hypönniemi liitettiin uuteen Rääkkylän kuntaan ja sen nimi palasi Hypönniemeksi. Samalla siitä erotettiin Hernevaara. Hypönniemeen tehtiin oma kansakoulu 1800–1900-lukujen vaihteessa. Enimmillään asukkaita oli 1950-luvulla, lähes sata. Sitten väkimäärä kääntyi laskuun ja koulu lakkautettiin.
Hernevaara
Hernevaara on asutuskeskittymä Oravisalon pohjoispäässä. Asukkaita on kymmenkunta.
Historia
Hernevaara ilmestyi alun perin Liperin kylien joukkoon vuonna 1651. Kylä on ilmeisesti perustettu samoihin aikoihin. Alussa kylässä oli kaksi taloa. 1750-luvulla talomäärä oli kasvanut neljään. 1700-luvulla Hernevaara liitettiin Liperiin ja osaksi Liperin Oravisaloa (Hypönniemeä). 1850-luvulla kylä liitettiin Rääkkylään ja erotettiin Hypönniemestä. Kylässä ei ole ollut asukkaita pariakymmentä enempää.
Aihiolääke
Aihiolääke on lääkeaineen esimuoto, eli lääkeainemolekyylin ei-aktiivinen muoto, joka vasta elimistössä metaboloituu vaikuttavaksi lääkeaineeksi. Aihiolääkkeillä modifioidaan lääkeaineen fysikokemiallisia, farmaseuttisia ja biofarmaseuttisia ominaisuuksia tavoitteena esimerkiksi parantaa lääkeaineen rasvaliukoisuutta, vesiliukoisuutta, läpäisevyyttä solukalvon läpi tai hyötyosuutta. Aihiolääketeknologialla voidaan myös pidentää lääkeaineen vaikutusaikaa tai kohdentaa lääkeaineen vaikutusta esimerkiksi aivoihin tai syöpäsoluihin. Aihiolääke-teknologiaa voidaan soveltaa lääkkeen kaikkiin antoreitteihin ja -muotoihin (tabletti, liuos, voide, jne.).
Basileia
Basileia tai monarkia  eli kuninkaanvalta oli antiikin Kreikassa useimpien valtakuntien ja polisten eli kaupunkivaltioiden alkuperäinen valtiomuoto. Siinä korkein valta oli kuninkaalla, josta käytettiin nimitystä basileus, alun perin myös anaks. Kuninkaat hallitsivat vallanperimyksen ja tiettyjen erioikeuksien nojalla.
Historia
Kreikan herooisella ajalla eli mykeneläisellä kaudella monarkia oli hallintomuotona käytännössä kaikissa kreikkalaisissa kaupungeissa ja valtakunnissa. Kuninkaiden valta ja sen rajoitukset eivät olleet peräisin mistään kirjoitetuista laeista tai muusta lähteestä, vaan perinteestä. Kuninkaat olivat ylimystöä ja heimopäälliköitä, ja joidenkin tärkeimpien sukujen vanhimpia. Aristoteleen mukaan ensimmäiset kuninkaat olivat kansan hyväntekijöitä joko sota- tai muiden taitojen vuoksi tai siksi, että olivat koonneet kansan yhteisöksi ja valloittaneet sille maata. Siksi kansa hyväksyi heidät mielihyvin kuninkaiksi ja antoi aseman periytyä suvussa. Muuhun ylimystöön verrattuna heidän asemansa oli kuitenkin vain jonkin verran korkeampi. Joskus jopa termiä basileus käytettiin myös muusta ylimystöstä.
Historiallisen ajan kreikkalaiset kuninkuudet tunnetaan huonommin. Kuninkaiden valtaa vähennettiin useissa poliksissa asteittain. Monet polikset kehittyivät aristokratioiksi, joissa kuninkaan virka lakkautettiin, ja valta siirtyi ylimystösuvuille laajemmin. Tästä kehityksestä hyvänä esimerkkinä on Ateenan kuninkaan nimen ja virkatehtävien siirtyminen arkonteille, jotka valittiin ylimystösuvuista, ja erityisesti kuningasarkontille. Toisaalta monet polikset muuttuivat monarkioista tyrannioiksi eli yksinvaltaisiksi ainakin joksikin aikaa. Tyrannit olivat kuninkaita yksinvaltaisempia, ja heidän asemansa perustui laillisen perimyksen sijaan vallan kaappaamiseen joidenkin kansanryhmien tuella. Thukydideen mukaan tämä kehitys oli seurausta kaupunkien vaurastumisesta. Merkittävin polis, jossa kuninkuus oli olemassa vielä klassisella kaudella, oli Sparta, mutta senkin valtiomuoto yhdisti monarkian oligarkiaan ja jossain määrin myös demokratian piirteisiin.
Kuninkuus säilyi paremmin kreikkalaisen ydinalueen laidoilla. Epeiroksen molossien kuningaskunta, joka palautti alkuperänsä Akhilleuksen poikaan, sai valtaansa koko Epeiroksen peloponnesolaissodan jälkeen, ja kuninkuus säilyi aina 200-luvun eaa. lopulle saakka epäilemättä perustuslaillisen luonteensa vuoksi. Makedoniassa kuninkaat jäljittivät alkuperänsä Argoksen herakleideihin. Kuninkuuden perustaja oli Perdikkas I. Kuningaskunta valloitti laajan alueen nykyisessä Pohjois-Kreikassa, ja alisti sen lukuisat heimot.
Kreikkalaisen kuninkuuden luonne
Aristoteleen mukaan kuninkaan suhde alamaisiinsa oli sama kuin Zeuksen suhde muihin jumaliin tai isän suhde lapsiinsa. Varhaisina aikoina kun kaikella oli uskonnollinen merkityksensä, kuninkaiden papilliset tehtävät olivat epäilemättä yhdet tärkeimmistä. Kuten perheenpää oli kotinsa pappi, samoin kuningas oli valtion isänä koko valtion ylipappi. Kuningas suoritti uhritoimitukset valtion puolesta, ja hänen naimattomat tyttärensä sytyttivät kaupungin hestian eli kotilieden tulen. Kuninkaasta käytettiin erotuksetta nimityksiä arkhōn, prytanis ja basileus. Esimerkiksi Kharon Lampsakoslainen antoi Spartan kuninkaita käsittelevälle tutkielmalleen nimen Lakedaimonian arkontit ja prytanit (Arkhontes kai prytaneis Lakedaimoniōn).
Kreikkalaiset eivät tunteneet absoluuttista monarkiaa termin nykyaikaisessa merkityksessä. Se vastaa käsitteenä ennemmin kreikkalaista ajatusta tyranniasta tai ehkä kuninkuutta Makedonian valtakunnassa. Aristoteles tosin käsittelee kuninkuuden lajeja luokitellessaan myös sellaisia muotoja, joista hän käyttää nimitystä ”täydellinen kuninkuus” ( tai ), mutta hän vaikuttaa tekevän näin puhtaasti teoreettiselta näkökannalta; tällainen kuninkuus oli hyväksyttävissä vain, jos kuninkaan henkilökohtainen hyve ylitti selvästi muiden hyveet.
Muutoin Aristoteles luokitteli kuninkuudet neljään lajiin: (1) herooinen eli sankariaikojen kuninkuus, joka on alamaisten vapaahtoisesti hyväksymää, mutta jossa valta on rajattua, ja kuningas toimii sotapäällikkönä, tuomarina ja ylipappina; (2) barbaarien kuninkuus , joka on perinnöllistä mutta lailla säädettyä valtaa, jota voidaan verrata orjanomistajan valtaan; (3) aisymnēteia eli valintaan perustuva tyrannia ; ja (4) spartalainen kuninkuus  eli perinnöllinen elinikäinen sotapäällikkyys.
Herooinen kuninkuus
Herooisen ajan kuninkuus oli perinnöllistä ja lakiin perustuvaa. Kuninkaiden valta oli kaukana absoluuttisesta. Kansa alistui kuninkaan valtaan vapaaehtoisesti, ja valtaoikeudet voitiin rajata tiettyihin tehtäviin. Homeroksella jokainen sotapäällikkö kantoi basileuksen nimeä, ja pelkästään faiaakeilla oli kolmetoista basileusta. Iliaassa Agamemnon oli ”valtias korkein”, mutta ainoastaan siksi, että toimi Troijan sotaretken päällikkönä, ei siksi, että olisi alueellisesti hallinnut muita.
Herooisen ajan kuninkuus oli periytyvää. Kuninkaalla oli jotain perittyä maata tai muuta omaisuutta, joka oli alun perin saatu sodassa tai muutoin, valtansa merkkinä. Kuninkaanvallan tärkein tunnus oli valtikka, joka periytyi isältä pojalle. Kruunua ei tunnettu, ja se tuli kuninkaan tunnukseksi vasta myöhemmin ja oli peräisin seppeleestä, jota kuningas piti päässään uhritoimituksia suoritettaessa pappeutensa merkkinä.
Kansa hyväksyi jokaisen seuraajan huutamalla tämän kuninkaaksi. Joskus kuningas ja alamaiset vaihtoivat valat. Kuninkaan asema vaati kuitenkin perityn aseman lisäksi mitä todennäköisimmin myös henkilökohtaista urheutta, sotakuntoa ja -menestystä, viisautta neuvoston edessä ja hyviä puhujanlahjoja. Kuninkaat kuvataan ulkoisesti kauniiksi ja sekä mieleltään että ruumiiltaan hyväkuntoisiksi. Kuninkaan sopi olla myös käsistään taitava, jollaisena erityisesti Odysseus kuvataan. Vanhuuden tultua kuningas menetti helposti asemansa.
Kuningas oli ennen kaikkea sotajoukon päällikkö, ja sotaretkillä hän päätti elämästä ja kuolemasta. Ylipappina hän suoritti kaikki ne uskonnolliset toiminnot, joita ei nimenomaisesti ollut annettu joillekin toisille papeille. Tuomarina kuningas antoi tuomioita, jotka sai Themiiltä, Zeuksen oikeudelliselta neuvonantajalta, ja erityisesti tällä tavoin antoi näytteen jumalallisesta alkuperästään ja yhteyksistään jumaliin.
Kuningas kutsui tarvittaessa koolle vanhimpien neuvoston käsittelemään sekä yhteiskunnallisia että sotilaallisia asioita. Kuninkaan ei kuitenkaan välttämättä tarvinnut noudattaa neuvoston neuvoja. Kuninkaan, tai kuninkaan ja neuvoston, päätökset tehtiin tiettäviksi miespuolisten kansalaisten kokoukselle. Kansa ei saanut keskustella asiasta, vaan hyväksyi päätöksen; mahdolliset vastalauseet esitettiin lyhyesti. Vasta Odysseiassa esiintyy ajatus kansan mielipiteen merkityksestä.
Aisymneteia ja barbaarien kuninkuus
Aisymnēteia eli valittu tyrannia  tarkoitti kuninkuutta, jossa yksinvaltaiset oikeudet omannut kuningas tai eräänlainen ”diktaattori”  valittiin äänestämällä. Aristoteleen mukaan se erosi barbaarien kuninkuudesta lähinnä siinä, ettei se ollut perinnöllistä. Joskus kuninkuus kesti elinikäisesti, joskus vain määrätyn ajan tai siihen saakka, kunnes tietty tehtävä oli suoritettu. Valtaoikeuksien puolesta kuninkuus muistutti tyranniaa eli yksinvaltiutta. Se luokiteltiin kuitenkin kuninkuuden muodoksi, koska se perustui kansan puolelta vapaaehtoisuuteen. Esimerkiksi Solonin voidaan katsoa olleen käytännössä Ateenan aisymnetēs sinä aikana, kun hän sääti kaupungille uudet lait, vaikkakaan mikään antiikin ajan lähde ei käytä hänestä tätä nimeä.
Spartalainen kuninkuus
Spartassa kuninkuus oli perinnöllistä ja lainmukaista. Spartan kuninkaita oli aina kaksi. Kuninkailla ei ollut valtaa läheskään kaikissa asioissa, sillä näiden valta alkoi ainakin klassisella kaudella vasta, kun nämä olivat sotajoukkoineen Lakonian alueen ulkopuolella. Kuninkaanvaltaa heikensivät gerusian, eforien ja nauarkkien valta, ja niin kuninkaiden asema oli vain varjo tehtävän muinaisesta merkityksestä. Näin Spartan kuninkuus on nähty lähinnä ”poikkeuksena, joka vahvistaa säännön” siitä, että kuninkuus Kreikassa lakkasi ennen historiallista aikaa.
Kuninkuus Epeiroksessa ja Makedoniassa
Epeiroksen kuninkaat vannoivat vuosittain hallitsevansa lakien mukaan, ja kansa vannoi puolustavansa kuningasta lakien mukaan. Kuninkaan tekemät ylilyönnit vallankäytössään vapauttivat kansan valastaan, ja siksi kerrotaan, että kuningas joskus syrjäytettiin ja tilalle valittiin uusi.
Makedoniassa kuninkaanvalta periytyi samassa suvussa. Filippos II:n ja Aleksanteri Suuren ajan kuninkuus muistuttaa enemmän Rooman sotilaallista imperialismia kuin kreikkalaisia kuninkuuksia. Hallinnon ainoat välineet valtakunnassa olivat kuningas ja armeija, eikä mikään rajoittanut kuninkaan valtaa.
Kuninkaiden hallitsemia kaupunkeja
Antiikin kirjallisuudessa kuninkaat mainitaan muun muassa seuraavissa kaupungeissa:
Farjabin maakunta
Farjabin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisrajalla Vuonna 2020 Farjabin alueella arvioitiin elävän noin 1,1 milojoonaa asukasta. Afganistanissa ei ole vuosiin suoritettu väestönlaskentoja; vuonna 1979 asukkaita oli 541 706.
Asukkaista suuri osa on uzbekkeja ja tadžikkeja. Maakunnan pääkaupunki on Maimana.
Annihiloiva polynomi
Annihiloiva polynomi on annettuun neliömatriisiin liittyvä polynomifunktio, jolla on sellainen ominaisuus, että kun matriisi sijoitetaan polynomiin muuttujan paikalle, tulokseksi saadaan nollamatriisi. Luonnollisesti tässä polynomi ei saa olla nollapolynomi (siis nollan suuruinen vakio). Matemaattisesti ilmaistuna polynomi p(x) on matriisin A annihiloiva polynomi, jos ja vain jos
missä O on siis nollamatriisi. Matriisi on siis annihiloivan polynominsa nollakohta. Cayleyn–Hamiltonin lauseen nojalla jokaisella neliömatriisilla on ainakin yksi annihiloiva polynomi, nimittäin kyseisen matriisin karakteristinen polynomi. Annihiloivia polynomeja voi olla kuitenkin myös muita.
Minimaalipolynomi
Erityisen tärkeä annihiloiva polynomi on alimmanasteinen pääpolynomi, joka toimii matriisin annihiloivana polynomina. Voidaan osoittaa, että tämä polynomi on annetulle matriisille yksikäsitteinen ja se tunnetaan matriisin minimaalipolynomina. Minimaalipolynomi on tärkeä, sillä siitä on luettavissa suoraan monia vastaavan matriisin ominaisuuksia.
Minimaalipolynomiin liittyviä ominaisuuksia
Tämä tulos myös yleistyy: minimaalipolynomi on aina jokin karakteristisen polynomin tekijä.
Minimaalipolynomin avulla voidaan tutkia myös mm. matriisin Jordanin normaalimuotoa tai komponenttimatriiseja.
Merka Hautala
Merka Hautala (s. 3. tammikuuta 1978) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hautala pelasi Veikkausliigassa 40 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Hän pelasi FinnPassa 32 ottelua ja teki kahdeksan maalia vuosina 1996–1998. Vuonna 1999 Hautala pelasi MyPassa kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 12. kesäkuuta 1996, kun FinnPa pelasi kotonaan maalittoman tasapelin VPS:aa vastaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Hautala teki 4. heinäkuuta 1996 FinnPan pelatessa kotonaan 1–1-tasapelin Jaroa vastaan. Hautala saavutti SM-pronssia FinnPassa kaudella 1997 ja MyPassa kaudella 1999.
Ykkösessä Hautala edusti Atlantista kaudella 2000 tehden 18:ssa ottelussa kuusi maalia, AC Vantaata kaudella 2001 tehden 24:ssä ottelussa seitsemän maalia, PK-35:ttä kaudella 2006 tehden kymmenessä ottelussa yhden maalin ja GrIFK:ta kaudella 2008. Lisäksi Hautala pelasi Kakkosta MPS:ssa 1996, HPS:ssa 1998 ja GrIFK:ssa 2005 sekä 2007. Kolmosta Hautala pelasi Akilleksessa 1994–1995 ja PuiU:ssa 2004.
Suomea Hautala edusti yhdessä poikien ja kahdessa nuorten maaottelussa.
KPV
KPV voi viitata seuraaviin asioihin:
Clyde
Clyde on suuri joki Skotlannissa. Pituutta sillä on 176 kilometriä, mikä tekee siitä Yhdistyneen kuningaskunnan kymmenenneksi ja Skotlannin kolmanneksi pisimmän joen. Se alkaa Lanarkshiren kukkuloilta ja virtaa Skotlannin suurimman kaupungin, Glasgow’n läpi ennen laskemistaan Irlanninmereen. Se laskee haaraiseen vuonomaiseen lahteen, joka erottaa Ayrshoren ja Argyllin rannikot toisistaan.
Clydea on väitetty laivanrakennuksen ja kaupan kannalta Brittiläisen imperiumin tärkeimmäksi joeksi. Ainakin se on ollut Skotlannin kuuluisin ja merkittävin joki. Yläjuoksu on kirkasvetinen kalastuspaikka. Clyden putouksista on saatu vesivoimaa puuvillakehräämöihin. Alueen hiilikaivokset ja raskas teollisuus tarvitsivat kuljetusreittejä, ja joki ruopattiin kulkukelpoiseksi Glasgow’hun asti, mikä edesauttoi kaupungin kasvua teollisuus- ja telakkakaupungiksi. Telakoita on edelleen Glasgow’sta merelle päin, mutta toisen maailmansodan jälkeen ne ovat kärsineet kansainvälisestä kilpailusta.
Voilee
Voilee on naisten asusteissa ja verhoissa käytetty ohut läpikuultava kangas. Se on yksiväristä tai värjätty painamalla. Materiaalina on puuvilla, silkki tai tekokuitu.
Punajalkahapero
Punajalkahapero (Russula rhodopus) on haperoiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.
Elinympäristö
Punajalkahaperon isäntäpuita ovat havupuut ja sitä esiintyy rehevissä mäntymetsissä.
Baseballin SM-sarja 2008
Baseballin SM-sarjaan 2008 osallistui kuusi joukkuetta. Expos voitti mestaruuden puhtaalla pelillä.
Runkosarja
Eagles ei osallistunut loppupeleihin.
Loppuottelut
Kauden päätöstilaisuudessa valittiin vuoden 2008 SM-sarjan parhaat:
Lisäksi jaettiin kiertopalkinto ensimmäiselle Suomisarjan mestarille Jasuko Giantsille. Tunnustuksen sai myös sarjavastaavana toiminut Jukka Kurvinen suomibaseballin eteen tehdystä työstä.
Kuu (jumala)
Yhdessä Päivättären kanssa Kuutar muodostaa taivaan valoja hallitsevan kaksikon ja heidät nähdään harvoin erillään. Taivaanvaloilta kosinta ja Taivaanvalojen kosinta -runoissa kaksikko esiintyy yleensä runossa esiintyvän protagonistin kosinnan kohteena ja joskus heidät saamistetaan Pohjolan tyttäriin. Samoin Pohjolan tytärten tavoin Kuuttaren kerrotaan kutoneen kultalankaa kuusta samalla kun Päivättär kutoi hopealankaa auringosta.
Valkoparta Karjupukki (televisiosarja)
Valkoparta Karjupukki on brittiläinen kaksiosainen minisarja vuodelta 2006. Sarja perustuu Terry Pratchettin samannimiseen romaaniin. Sen ohjasi Vadim Dean. Pääosissa ovat David Jason, Michelle Dockery, Marc Warren, Ian Richardson ja Joss Ackland. Terry Pratchett näkyy sarjassa cameoroolissa. Sarja esitettiin Suomessa Yle TV2:ssa joulukuussa 2009.
Karjupukki on Joulupukin vastine Kiekkomaailmassa. Ennen karjunvalvojaisaattoa Karjupukki on kuitenkin kadonnut. Kuolema ryhtyy hoitamaan Karjupukin tehtäviä.
Kyminkartano
thumb
Kyminkartano on Kotkassa sijaitseva kartano, joka sijaitsee Koivulan kaupunginosassa Kymijoen Huumanhaaran varrella. Nykyinen päärakennus on 1790-luvulta. Alkuperäinen Kyminkartano sijaitsi Huumanhaaran toisella puolella nykyisen Kyminlinnan alueella.
Historia
Kyminkartanon synty ajoittuu noin vuoteen 1350, jolloin Viipurin linnanpäällikön, ritari Pietari Joninpojan veljenpoika, jaarli Erengisle Sunenpoika hankki omistusoikeuden joihinkin tiloihin Huuman- ja Korkeakoskenhaarojen alueella. Hän luovutti omistuksensa 1370-luvulla Ruotsin valtakunnan drotsille Bo Joninpoika Gripille. Bo Joninpoika laajensi aluetta kuningas Albrekt Mecklenburgilaiselta saamillaan läänityksillä ja ostamalla. Vuonna 1380 Bo Joninpoika lahjoitti Kyminkartanon Vadstenan luostarille. Luostari uskoi kaukana Vadstenasta olevan kartanon paikallisen valvonnan kuitenkin Viipurin linnanpäällikkö Erengisle Niilonpojalle. Linnanpäällikön tehtävänä oli toimittaa kartanon tuotto ja sen lampuotitilojen suoritukset luostarille. Kyminkartanon omistusoikeudet joutuivat Erengisle Niilonpojan linnanpäällikkyyden jälkeen 1390-luvulla kuitenkin kiistanalaisiksi Ruotsin sisäpoliittisista syistä.
Kartanon yhteyteen rakennettiin Pyhtään seurakuntaan kuulunut Kyminkartanon kappeli noin vuonna 1440, jossa kävivät suorittamassa jumalanpalveluksia ainakin ajoittain vuorotellen Pyhtään ja Vehkalahden kirkkoherrat tai heidän kappalaisensa.
Kiistely luostarin ja Viipurin linnan välillä päättyi lopullisesti Kustaa Vaasan aikana. Kustaa Vaasa vieraili kartanossa Suuren Venäjän sodan aikana vuonna 1555, jonka jälkeen hän perusti Kyminkartanosta kuninkaankartanon. Kartanon tarkoituksena oli toimia mallitilana, joka tuottaisi muonaa sotaväen ja sen hevosten tarpeisiin ja toimisi myös sotaväen majoituspaikkana ja karjan ja hevosten kasvatuspaikkana. Kartanosta tuli vuonna 1556 myös uuden voutikunnan eli Kymenkartanon läänin voutikunnan hallintokeskus. Läänin alueeksi vakiintui 1560-luvulla silloiset Pyhtää (Pyhtää ja Ruotsinpyhtää), Elimäen neljännes (Elimäki ja Anjala), Vehkalahti (Vehkalahti ja Sippola), Virolahti (Virolahti ja Miehikkälä) ja Valkealan lounaisosat. Kyminkartanon toiminta voutikunnan keskuksena loppui 1570. Kymenkartanon lääni muutettiin 1634 kihlakunnaksi.
Kyminkartanon ja sen lampuotiläänin maihin kuului 1680-luvulle saakka Kymin pitäjän Kymijoen länsipuolinen alue sekä Hovinsaari, Kolkansaari, Kotkansaari, Mussalo ja useita pienempiä saaria. 1790-luvulla Venäjän valtio lunasti kartanon rakennukset ja suuren osan sen maista Ruotsinsalmen ja Kyminlinnan linnoituksia varten, jonka jälkeen uusi päärakennus rakennettiin Kyminlinnaa vastapäätä Huumanhaaran toiselle puolelle.
Kartanon omistajina ovat olleet mm. Wrangel-, Clayhills-, Bruun- ja Naht-suvut.
2022
2022 (MMXXII) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), jonka alkamis- ja päättymispäivä oli lauantai.
Tammikuu
thumb|right|220px|Roberta Metsola valittiin [[Euroopan parlamentin puhemies|Euroopan parlamentin puhemieheksi.]]
Kyminkartano
Kyminkartanon lampuotiläänin kylät
Kyminkartanon laajennuksen yhteydessä 1550–1560-lukujen vaihteessa useita pikkukyliä hävisi:
2022
Helmikuu
thumb|right|240px|Talviolympialaisten avajaisseremonia [[Pekingissä.]] thumb|right|260px|Venäjän hyökkäyksen tuhoja [[Kiovassa.]]
Maaliskuu
thumb|right|260px|Viking Glory aloitti liikennöinnin välillä Turku-Tukholma.
Huhtikuu
thumb|right|220px|Ketanji Brown Jacksonistä tuli historian ensimmäinen afroamerikkalainen nainen [[Yhdysvaltain korkein oikeus|Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa.]]
Toukokuu
thumb|right|260px|Suomi voitti neljännen kerran [[Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2022|jääkiekon maailmanmestaruuden. Kuva on kilpailun jälkeisestä kultajuhlasta.]]
Heinäkuu
thumb|right|260px|Dubrovnikin ja muun Kroatian yhdistävä [[Pelješacin silta valmistui.]]
Elokuu
thumb|right|240px|[[Nancy Pelosi kättelemässä varapresidentti Tsai Chi-changiä Taiwanin vierailulla. Kyseessä oli Taiwanin korkea-arvoisin yhdysvaltalaisvierailu 25 vuoteen.]]
Syyskuu
thumb|Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II kuoli 8.9.2022. Kuningattaren hautajaiset pidettiin 19.9.2022.
Lokakuu
thumb|right|240px|Ihmisiä ahtautuneena [[Soul (kaupunki)|Soulissa sijaitsevalle kapealle kujalle, jossa yhteensä 153 ihmistä sai surmansa jouduttuaan halloween-juhlan väkijoukon tallaamaksi lauantaina 29. lokakuuta.]]
Joulukuu
thumb|right|260px|[[Argentiinan jalkapallomaajoukkue|Argentiina voitti maailmanmestaruuden Qatarissa järjestetyissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa.]]
Kyminkartano
Kyminkartanon lampuotiläänin kylät
Sen lisäksi Myllykylä, joka sijaitsi Hovinsaaren länsiosassa hävisi Kyminlinnan rakentamisen myötä.
Viitteet
60.51167°N, 26.88°W
Backyard Babies
Backyard Babies on ruotsalainen vuonna 1987 Nässjön kaupungissa perustettu rockyhtye. Yhtyeen ensimmäinen virallinen julkaisu oli EP ”Something to Swallow” vuonna 1991.
Backyard Babiesia on usein tyyliltään verrattu suomalaiseen Hanoi Rocksiin ja yhtye onkin levyttänyt Hanoi Rocksin ”Taxi Driver” -kappaleen. Kappale ”Minus Celsius” julkaistiin Guitar Hero III: Legends of Rock pelissä.
Friends -single
Vuonna 1999 nauhoitettiin albumilla Stockholm syndrome oleva ”Friends” single jolla oli mukana runsaasti vierailevia huippuartisteja. Singlellä vierailivat muun muassa:
Leslie Johnson
Leslie George Johnson (22. maaliskuuta 1912 – 8. kesäkuuta 1959) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi ainoastaan yhden Grand Prix’n vuonna 1950, mutta hän ajoi myös urheiluautoilla sekä ralleissa.
Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät
Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät on vuonna 2003 julkaistu Annikki Tähden kokoelmalevy.
Peruskoulu Suomessa
Peruskoulu on yhdeksänvuotista perusopetusta antava yhtenäiskoulu, jossa lähes kaikki Suomen kansalaiset suorittavat oppivelvollisuutensa. Yhtenäiskoulu tarkoittaa koko yhdeksänvuotisen perusopetuksen, mahdollisesti myös lukion kattavaa, koko ikäluokalle yhteistä koulua, joka ei eriytä oppilaita eri koulumuotoihin koulumenestyksen mukaan. Peruskoulun säädöspohja on laeissa 467/1968 ja 476/1983, uudistettuna perusopetuslaissa (628/1998) ja perusopetusasetuksessa (852/1998).
Peruskoulun tavoitteena on tukea oppilaiden kasvua ihmisyyteen ja eettisesti vastuukykyiseen yhteiskunnan jäsenyyteen sekä antaa heille elämässä tarpeellisia tietoja ja taitoja. Opetuksen tulee edistää sivistystä ja tasa-arvoisuutta yhteiskunnassa sekä oppilaiden edellytyksiä osallistua koulutukseen ja muutoin kehittää itseään elämänsä aikana. Opetuksen tavoitteena on lisäksi turvata riittävä yhdenvertaisuus koulutuksessa koko maan alueella. (Perusopetuslaki 2 §)
Peruskoulu jakautui aiemmin kuusivuotiseen ala-asteeseen ja kolmevuotiseen yläasteeseen, mutta jako poistettiin vuonna 1999. Epävirallisesti jakoa peruskoulun luokkiin 1–6 ja 7–9 kutsutaan ala- ja yläkouluiksi. Hallinnollisesti on toisaalta oikein puhua vain (yhtenäisestä) peruskoulusta (joka on siis eri asia kuin yhtenäiskoulu, vaikka arkisessä kielenkäytössä eroa usein ei tehdä). Yhtenäisessä koulussa luokat 1–9 opiskelevat hallinnollisesti yhdessä yksikössä. Yhtenäinen koulu voi kuitenkin toimia yhdessä tai useammassa eri kiinteistössä.
Vuoden 2019 alussa Suomessa oli 2 276 peruskoulua. 1990-luvun alusta lähtien alakouluja on lakkautettu noin sadan koulun vuosivauhdilla. Peruskoulujen määrää on laskenut myös koulujen yhdistäminen. Peruskoulujen määrä on puolittunut 1990-luvun alusta, mutta tutkimusta lakkautusten seurauksista ei ole tehty.
Ennen peruskoulua
Kansakoulu levisi Suomeen 1860-luvulta alkaen, mutta se oli vapaaehtoinen. Oppivelvollisuus syntyi vuoden 1921 oppivelvollisuuslailla, joka sääti kaikille kansalaisille pakolliseksi kuusivuotisen kansakoulun, joka aloitettiin seitsenvuotiaana (tosin oppikouluun pyrittiin jo 4. luokan jälkeen). Kansakoulun jatkoksi kehittyi 1940-luvulla kaksi vapaaehtoista jatkoluokkaa sisältänyt kansalaiskoulu, joka valmisti oppilasta ammattikouluun. Valtiolliset ja yksityiset oppikoulut huolehtivat korkeammasta yleissivistävästä opetuksesta, mutta näiden kehittäminen muodostui 1930-luvun laman ja toisen maailmansodan aiheuttaman katkoksen vuoksi luonteeltaan satunnaiseksi. 1950-luvulle tultaessa Suomen koulujärjestelmä olikin selvästi vanhanaikaisempi kuin Länsi-Euroopassa. Yksi ongelma rinnakkaiskoulujärjestelmässä oli sen vahvistama yhteiskunnallinen epätasa-arvo. Työläisen tai maanviljelijän lapsen oli hankalaa päästä maksulliseen oppikouluun. Kaikki halukkaat eivät päässeet oppikouluun senkään takia, että niitä oli vähän. Tätä puutetta korjaamaan syntyi aktiivisten vanhempien aloitteesta 1950-luvulla kymmeniä yksityisiä oppikouluja.
Uudistusprosessi
Kouluhallituksen pitkäaikainen pääjohtaja Oskari Mantere hahmotteli 1930-luvulla kaikille lapsille yhteistä kuusivuotista peruskoulua. Idealla on kuitenkin monta rinnakkaista esittäjää ja samoin koulumuodolle esitettyjä nimiä: pohjakoulu, yhtenäiskoulu ja peruskoulu.
1950-luvun lopulla alkoi komiteatyö, joka tuotti lopputuloksenaan lainsäädännön yhtenäiskouluajatukseen perustuvaan peruskoulujärjestelmään siirtymisestä. 1960-luvun alkupuolella eduskunnalta tuli aloite yhtenäiskoulun perustamiselle. Yhtenäiskoulun oli tarkoitus vastata kansakoulua paremmin yhteiskunnan tarpeisiin ja sen avulla haluttiin kohottaa kansalaisten yleissivistyksen tasoa. Vuonna 1964 yhtenäiskoulua nimitettiin ensimmäisen kerran peruskouluksi ja sen perustamista varten muodostettiin peruskoulukomitea. Keskeisimpänä mallina uudistuksessa oli Ruotsi, mutta vaikutteita otettiin eri puolilta Eurooppaa. Komiteatyön tärkeimmät vaiheet olivat:
Eduskunta äänesti peruskoulun puitelain sisällöstä 21. toukokuuta 1968. Pykälät hyväksyttiin selvällä enemmistöllä, esimerkiksi kielipykälä äänin 137–24. Koulu-uudistusta vastustivat lähinnä oppikouluväki ja vanhoillinen oikeisto, jotka rinnastivat sosiaalireformistiset hankkeet yhteiskuntajärjestyksen kaatamiseen. Uudistuksen takana taas olivat kansakouluväki sekä poliittinen vasemmisto sosiaalisen ja poliittinen keskusta alueellisen tasa-arvon nimissä.
Peruskoulua koskien on 1960-luvun loppupuolelta lähtien käynnistynyt neljä uudistuksellista suuntausta suunnilleen samanaikaisesti. Näitä suuntauksia ovat seuraavat ja ne on selvennetty alhaalla:
Oppilaan yksilöllistyminen nousi ensimmäisen kerran esille peruskoulun opetussuunnitelmissa yksilön hyvän noustessa yhteisön hyvän edelle. Uusien opetussuunnitelmien myötä myös opettajien ammatti muuttui ryhmäkeskeisestä yksilökeskeiseksi. Tämä vaikutti ammatti-identiteettien selkiytymiseen, sillä yksilöllistymisen myötä opettajan rooli koulun uudistajana siirtyi virkamiehille ja tutkijoille. Opettajankoulutuksen tieteenalaistumisella tarkoitetaan muutoksia ammatillisissa tietojärjestelmissä. Vuodesta 1967 lähtien kasvatustieteet nousivat opettajien tietoperustan pohjaksi. 1990-luvulta lähtien taas opettajankoulutuksien päärooliin nousivat didaktiikka ja filosofia. Didaktiikka ja filosofia hallitsevat asiantuntijapuheita edelleen.
Opetussuunnitelman tavoiterationalisoitumisella tarkoitetaan tavoitejärjestelmien muuttumista opetussuunnitelmien perustaksi. Peruskoulua edeltävissä opetussuunnitelmissa tavoitteet olivat koulutyölle suuntaa antavia arvopäämääriä. Peruskoulun opetussuunnitelmissa taas tavoitteet kohdistuivat oppimiseen ja ne olivat aikaisempaa täsmällisempiä. Koulun dekontekstualisoitumisella tarkoitetaan koulukontekstin katoamista asiantuntijakeskusteluista. 1970-luvulta lähtien koulu muuttui puheessa abstrakteiksi visioiksi, toiveiksi ja utopioiksi. Koulu-sana alkoi vähitellen korvautua oppimisen käsitteellä. Tämä näkyi muun muassa opetussuunnitelmissa siten, ettei oppivelvollisilta enää vaadittu konkreettisesti koulun käyntiä.
Toteutus
thumb|Pihlajiston ala-aste Helsingissä vuonna 1979. Peruskoulujärjestelmään siirtyminen toteutettiin koko maassa pohjoisesta alkaen asteittain vuodesta 1972 alkaen.
Opetuksen järjestäjä
Peruskoulujärjestelmään siirryttäessä kunnallistettiin valtiolliset oppikoulut (normaalikouluja lukuun ottamatta) ja suurin osa yksityisistä oppikouluista. Muutamat yksittäiset oppikoulut (kuusi Helsingissä, kaksi muualla maassa) saivat luvan toimia peruskoulua korvaavina kouluina. Tästä termistä on nykyisin luovuttu, koska opetuksen järjestäjä -käsite sisältää myös korvaavat koulut.
Maksuttomuus
Suomalaisen peruskoulujärjestelmän tarkoituksena on taata kaikille tasa-arvoiset lähtökohdat opintielle. Tätä tasa-arvoa ei toteuteta pelkästään järjestelmän muodollisella tasa-arvoisuudella, vaan lainsäätäjä on pyrkinyt estämään eliittikoulujen muodostumisen järjestelmän sisälle.
Rahoitus
Perusopetuksen rahoituksesta vastaavat valtiovarainministeriö sekä opetus- ja kulttuuriministeriö. Valtiovarainministeriön perusopetuksen rahoitusosuus on yhdistetty kuntien muiden peruspalveluiden rahoitukseen. Peruspalveluiden rahoitus lasketaan kunnan asukkaiden mukaan ikäluokkakohtaisesti. Lisäksi rahoitukseen vaikuttavat olosuhteisiin (kuten työttömyyteen ja sairastuvuuteen) perustuvat lisäosat. Opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa sitä perusopetuksen toiminnan osuutta, jota valtion rahoitus ei kata. Tällaista toimintaa ovat muun muassa lisäopetus, maahanmuuttajien valmistava opetus ja yksityisen opetustoiminnan aloituksen rahoitus.
Oppivelvollisuus
Oppivelvollisuus alkaa sinä vuonna, jolloin oppilas täyttää seitsemän vuotta. Ennen oppivelvollisuutta jokaisella lapsella on velvollisuus osallistua vuoden mittaiseen esiopetukseen, ja lisäksi moni on osallistunut muuhun varhaiskasvatukseen. Oppilaalla on lisäksi oikeus aloittaa koulu kuusivuotiaana, jos hänen katsotaan kykenevän siihen. Tarvittaessa opetus voidaan aloittaa myös vasta kahdeksanvuotiaana. Mikäli oppilas ei vammaisuuden tai sairauden vuoksi ilmeisesti pysty saavuttamaan perusopetuksen tavoitteita yhdeksässä vuodessa, hänen oppivelvollisuutensa alkaa jo kuusivuotiaana ja kestää yksitoista vuotta. Oppilas, joka ei ole oppilaana perusopetuksessa, osoittaa kunnan määräämällä tavalla suorittavansa perusopetuksen oppimäärän. Oppivelvollisuus päättyy, kun perusopetuksen oppimäärä on suoritettu tai kun oppivelvollisuuden alkamisesta on kulunut 10 vuotta. 1.8.2021 alkaen oppivelvollisuus päättyy sinä vuonna, jona oppilas täyttää 18 vuotta. Peruskoulun jälkeen on suoritettavissa myös vapaaehtoinen ”kymmenes luokka”, joka on tarkoitettu niille oppilaille, jotka haluavat parantaa peruskoulun päättötodistuksen arvosanojaan. Kaikki kunnat eivät taloudellisista syistä toteuta tätä mahdollisuutta.
Oppilaaksi pääseminen
Peruskoululaisen koulu on pääsääntöisesti lähikoulu, jonka kunta osoittaa lapsen asuinalueen perusteella. Jos oppilas on erityisluokalla (esimerkiksi musiikkiluokka) tai lukee harvinaista kieltä, tämä voi määrätä lähikoulun. Oppilaalla on aina oikeus päästä lähikouluunsa. Hänellä on oikeus hakea haluamaansa muuhun kouluun, jonne hän voi päästä, jos opetuksen järjestäjällä on osoittaa hänelle tilaa. Tämä on mahdollistunut 1990-luvun lopulta kouluvalintapolitiikan myötä. Mikäli halukkaita on enemmän kuin paikkoja, oppilaat on valittava käytännössä arvalla, jos kyseessä ei ole taiteellista lahjakkuutta vaativa erityislinja. Oppilasta ei saa osoittaa ilman huoltajan suostumusta kouluun, joka noudattaa erityistä kasvatusopillista tai maailmankatsomuksellista järjestelmää.
Kurinpito
Perusopetuksen "oppilaan tulee osallistua perusopetukseen, jollei hänelle ole erityisestä syystä tilapäisesti myönnetty vapautusta. Oppilaan on suoritettava tehtävänsä tunnollisesti ja käyttäydyttävä asiallisesti." (Perusopetuslaki 35 §) Mikäli tämä ei toteudu, opettaja voi ojentaa oppilasta erilaisilla kurinpidollisilla ojennuksilla: nuhteilla, luokasta tai muusta opetustilanteesta poistamisella (oppitunnin jäljellä olevaksi ajaksi) tai jälki-istunnolla (enintään kaksi tuntia). Erityistapauksissa opetuksen järjestäjä (yleensä kunnan sivistyslautakunta) voi erottaa oppilaan 1–3 kuukaudeksi. Lisäksi oppilas, joka on vaaraksi itselleen tai muille, voidaan rehtorin päätöksellä poistaa koulun alueelta lopuksi päivää. Luokasta tai koulusta poistettua oppilasta ei saa jättää ilman aikuisen valvontaa eikä erotettua oppilasta vaille opetusta.
Opettajat ja koulutilat
thumb|right|[[Lappajärvi |Lappajärven yhteiskoulu, jossa opetetaan luokkia 0–9.]] thumb|Vantaalla sijaitseva Ylästön koulu, jossa opetetaan luokkia 1–6. thumb|[[Jyväskylässä sijaitseva Viitaniemen koulu, jossa opetetaan luokkia 7–9.]]
Perusopetusta antavilla opettajilla on pääsääntöisesti ylempi korkeakoulututkinto, mikä on kansainvälisesti poikkeavaa. (Myös aiempien säännösten mukaisen koulutuksen suorittaneet ovat päteviä.) Koulutuksen taso on seurausta 1970-luvun alkupuolelta lähteneestä koulutuspoliittisesta keskustelusta. 1970-luvun alussa luokanopettajankoulutus siirrettiin yliopistoihin, mistä seurasi väittely koulutuksen laajuudesta. Vähitellen tutkinnon laajuutta kasvatettiin, kunnes vuonna 1979 ylempi korkeakoulututkinto sisällytettiin pakolliseksi osaksi luokanopettajien tutkintoa.
Kaikki opettajat ovat suorittaneet opettajan pedagogiset opinnot, joiden laajuus on 60 opintopistettä. Luokanopettajilla on lisäksi opetettavien aineiden monialaiset opinnot, 60 opintopistettä, ja aineenopettajilla opettamiensa aineiden opintoja 60 opintopisteen verran yliopiston vaatimusten mukaan.
Koulutilat vaihtelevat opetuksen järjestäjän, koulun koon ja luokka-asteen mukaan. Yleensä koulussa on kuitenkin vähintään tavanomaiset luokat, liikuntasali, ruokailutila, liikuntaan soveltuva piha-alue ja erikoisluokkia sellaisten oppiaineiden opettamiseen, jotka vaativat erikoisjärjestelyjä (kuten kuvataide, käsityö, luonnontieteet, musiikki).
Perusopetuksen opetussuunnitelma
Perusopetuksen tuntijaon perusteista säädetään perusopetuslaissa ja -asetuksessa, mutta varsinaisen opetussuunnitelman perusteet määrää Opetushallitus. Opetuksenjärjestäjillä, yleisimmin kunnilla, on velvollisuus laatia paikallinen opetussuunnitelma opetussuunnitelman perusteiden pohjalta. Kunnalliset ja koulukohtaiset opetussuunnitelmat sovittavat perusteissa säädetyn sisällön paikallisiin olosuhteisiin ja opetustapaan. Oppilaiden huoltajilla on oikeus osallistua opetussuunnitelmatyöhön. Oppilaita ei saa peruskoulussa jakaa pysyviin tasoryhmiin, vaan opetuksen eriyttäminen on toteutettava yksittäisen ryhmän sisällä tai vaihtelevin joustavin ryhmittelyin.
Kunnilla on joitakin vapauksia muun muassa painotetun opetuksen järjestämisessä. Painotetussa opetuksessa noudatetaan opetussuunnitelmaa, mutta sen lisäksi tarjotaan lisäopetusta jossakin oppiaineessa, kuten kuvataiteessa tai liikunnassa. Oppilaat valitaan painotettuun opetukseen heidän kykyjensä ja kiinnostuksen kohteidensa mukaan. Kaikki kaupungit eivät kuitenkaan tarjoa laajaa valikoimaa painotettua opetusta, minkä vuoksi vanhemmat ovat saattaneet valita toisen kaupungin koulun paikallisen koulun sijasta. Painotetut luokat ovatkin luoneet aivan uuden kilpailukentän peruskoulujärjestelmään.
Alla on lueteltu perusopetuksen oppiaineet, niistä yleisimmin käytettävät lyhenteet, sekä vuosiluokat, jolloin ainetta opetetaan pakollisena opetuksena (suluissa). Vuosiluokilla 8 ja 9 on lisäksi valinnaisaineita, joiden tarjonta vaihtelee kunnittain ja kouluittain.
Lisäksi valinnaisina aineina voidaan lukea myös muita aineita. Uskontoa opetetaan kaikille niille, jotka kuuluvat johonkin uskontokuntaan. Uskontokunnan uskonnonopetusta haluavia jäseniä on oltava opetuksen järjestäjän (yleensä kunnan) kouluissa vähintään kolme oppilasta. Jos tällainen opetusryhmä perustetaan, ovat kaikki kyseisen uskontokunnan jäsenet velvollisia osallistumaan opetukseen. Ne, jotka eivät kuulu uskontokuntaan, seuraavat elämänkatsomustiedon opetusta tai, huoltajan niin pyytäessä, enemmistön uskonnonopetusta. Lisäksi uskontokuntaan kuulumattomat vanhemmat voivat pyytää, että heidän lapsensa osallistuu kulttuuritaustansa mukaiseen uskonnonopetukseen, jos tällaista opetusta annetaan opetuksenjärjestäjän kouluissa.
Jatko-opintokelpoisuus
Kaikki perusopetuksen hyväksytysti suorittaneet nuoret saavat kelpoisuuden jatkaa toisen asteen koulutuksessa eli lukiossa tai ammatillisessa oppilaitoksessa.
Lisäopetus ja joustava perusopetus
Kunta voi tarjota oppilaille kymppiluokkaa eli perusopetuksen lisäopetusta, joka on tarkoitettu niille peruskoulunsa päättäneille nuorille, jotka eivät ole saaneet opiskelupaikkaa tai jotka tarvitsevat lisäaikaa tulevaisuutensa suunnitteluun. Kymppiluokalla voi korottaa peruskoulutodistuksen arvosanoja, tutustua työelämään ja eri koulutusvaihtoehtoihin sekä parantaa mahdollisuuksia päästä opiskelemaan. Kymppiluokan suorittamiseen tarvitaan 1 100 oppitunnin suorittamista.
Myös maahanmuuttajille järjestetään perusopetuksen lisäopetusta. He voivat koulutuksen aikana tutustua suomen koulutukseen ja työelämään.
Joustava perusopetus tarjoaa yksilöllistä opetusta ja työssäoppimista niille oppilaille, jotka ovat vaarassa jäädä pois jatkokoulutuksesta.