cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patagoniansypressi
Kuvaus
Patagoniansypressi voi elää jopa yli 5 000 vuotta vanhaksi. Vanhin tunnettu puu on ollut iältään 5 484 vuotta. Laji on Etelä-Amerikan luonnonvaraisista puulajeista suurikokoisimpia, sekä pitkäikäisin kaikista tunnetuista yksittäisistä puista.
Vuonna 2022 Alerce Costeron kansallispuistosta Chilestä löydettiin patagoniansypressi, jonka ikä on tutkimuksen mukaan 5 484 vuotta ja on näin maailman vanhin elävä puu.
Patagoniansypressi on geneettisesti polyploidinen laji, mikä on hyvin harvinaista havupuille. Tutkitut yksilöt ovat tetraploidisia eli niillä on nelinkertainen kromosomisto.
Tomira Savtschenko
Tomira Isabella Margaretha Eugenia (Toma) Savtschenko oik. Savtschenko-Aleksandrov, o.s. Lis-Rudnicka, nimimerkki: T. S-o, (2. marraskuuta 1918 Orenburg – 21. maaliskuuta 2005) oli suomalainen elokuvakriitikko, joka kirjoitti kritiikkejä Työkansan Sanomiin, Kansan Uutisiin ja Vapaaseen Sanaan. Hän näytteli kolmessa elokuvassa.
Patagoniansypressi
Levinneisyys ja elinympäristö
Patagoniansypressi esiintyy Etelä-Amerikan eteläosassa Patagonian länsirannikolla eteläisen Chilen ja Argentiinan lauhkean vyöhykkeen sademetsissä merenpinnasta noin 900 metrin korkeuteen.
Patagoniansypressin kannat eivät pysty uudistumaan normaalioloissa vuorten alaosissa 100–800 metrin korkeudella, vaan ainoastaan suurten luonnonmullistusten, kuten maanvyörymien raivattua metsään aukeita. Koska laji voi elää tuhansia vuosia, luonnonmullistuksia tapahtuu kuitenkin useita kertoja yhden puusukupolven aikana. Korkeammalla vuoristossa yli 800 metrin korkeudessa puu voi onnistuneesti lisääntyä myös avoimissa vanhoissa metsissä.
Käyttö
thumb|Patagoniansypressistä valmistettuja kattopäreitä.
Patagoniansypressin puuaines on kevyttä, kestävää, suorasyistä ja helposti työstettävää. Sitä käytettiin 1600-luvulta 1900-luvun puoleenväliin päreisiin, huonekaluihin ja rakentamiseen. Puu kuitenkin harvinaistui huomattavasti laajan käytön seurauksena, ja se suojeltiin vuonna 1976. Nykyisellään lajia pidetään erittäin uhanalaisena. Lajia on istutettu jonkun verran koristekasvina muualla lauhkeilla vyöhykkeillä, varsinkin Britanniaan. Euroopassa puu jää yleensä kuitenkin pienemmäksi, alle 20-metriseksi.
Yhdystie 7333
Yhdystie 7333 on tie mikä kulkee Lapuan Mustamaalta Kauhavan Hirsimäelle. Tien pituus on noin 15 kilometriä.
Kulta(I)kloridi
Kulta(I)kloridi (AuCl) on kullan ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Robert Charles Morlino
pienoiskuva Robert Charles Morlino (31. joulukuuta 1946 Scranton, Pennsylvania – 24. marraskuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin.
Kulta(I)kloridi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kulta(I)kloridi on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenne on polymeeri, jossa kulta- ja klooriatomit muodostavat siksakketjun. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi metanoliin, tolueeniin ja dikloorimetaaniin. Veden kanssa kulta(I)kloridi reagoi disproportioituen kulta(III)kloridiksi ja kullaksi. Kuumennettaessa aine hajoaa kullaksi ja klooriksi. Kulta(I)kloridi on Lewis-happo ja muodostaa komplekseja esimerkiksi syanidi- ja kloridi-ionien kanssa.
Robert Charles Morlino
Morlino sai pappisvihkimyksensä 1. kesäkuuta 1974. Hänet inkardinoitiin Kalamazoon hiippakuntaan 26. lokakuuta 1983 ja nimitettiin Helenan hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel Montalvo Higuera, jota avustivat John George Vlazny ja Paul Vincent Donovan.
Kulta(I)kloridi
Valmistus ja käyttö
Kulta(I)kloridia valmistetaan kuumentamalla kulta(III)kloridia noin 200 °C:n lämpötilaan vetykloridin läsnä ollessa.
Robert Charles Morlino
Morlino sai 23. toukokuuta 2003 nimityksen Madisonin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 1. elokuuta.
Kulta(I)kloridi
Valmistus ja käyttö
Kulta(I)kloridia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa. Näitä ovat muun muassa additioreaktiot, sykloadditiot, kytkentäreaktiot ja vedytykset. Sitä käytetään myös hiiliatomien välisten kaksois- tai kolmoissidosten reaktiivisuuden kasvattamiseen.
Huikas
Huikas on Tampereen itäinen kaupunginosa, joka sijaitsee Tampereen kaupunkiin vuonna 1947 liitetyn Messukylän kunnan alueella. Kaupunginosan eteläpuolitse kulkee Sammon valtatie. Huikkaan keskeisimmät asunto- eli tonttikadut ovat länsi-itä-suuntainen Takahuhdintie sekä Ali-Huikkaantie, joka ulottuu Sammon valtatieltä pohjoiseen Teiskontielle (valtatie 12). Naapurikaupunginosia ovat Uusikylä, Ruotula, Pappila, Ristinarkku ja Hakametsä.
Huikas on saanut nimensä Messukylän kunnan, alkujaan Suur-Pirkkalan pitäjän Takahuhdin kylään kuuluneesta Huikkaan talosta, joka mainittiin vuoden 1540 maakirjassa. Talon ensimmäinen tunnettu omistaja oli Heikki Irjainen. Tammerkosken kestikievari siirrettiin vuonna 1779 Huikkaaseen. Talo jaettiin myöhemmin Ali- ja Yli-Huikkaan tiloiksi. Tampereen kaupunki osti Ali-Huikkaan vuonna 1933 ja sen vuonna 1905 valmistunut päärakennus on nykyisin Tampereen seurakuntien omistuksessa. Huikkaan asemakaavat vahvistettiin vuosina 1948, 1951 ja 1956.
Página/12
Lehden vakituisiin kirjoittajiin kuuluu useita kansainvälisesti tunnettuja nimiä, kuten tutkiva journalisti, kirjailija Horacio Verbitsky, historioitsija Osvaldo Bayer, yhteiskuntatieteilijä José Natanson, Cervantes-palkinnon saanut runoilija Juan Gelman, jalkapallotoimittaja, kirjailija ja sarjakuvakirjoittaja Juan Sasturain ja uruguaylainen toimittaja Eduardo Galeano.
Página sai toukokuussa 2007 Espanjan hallituksen tukemalta Casa América Catalunyalta palkinnon sananvapauden edistämisestä. .
James Albert Murray
James Albert Murray (5. heinäkuuta 1932 Jackson – 5. kesäkuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lansingin hiippakuntaan 7. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Kalamazoon hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat Paul Vincent Donovan ja Carl Frederick Mengeling.
Murray jäi eläkkeelle 6. huhtikuuta 2009.
Isku (musiikki)
Isku on sävellysten ajallinen perusyksikkö, joista tahti koostuu.
Iskujen yhteiskeston tahdissa voidaan katsoa jakautuvan iskuyksiköihin, joskin tahti voidaan jakaa muullakin tavoin. Samaten sävellysten iskuyksiköiden soittonopeudesta voidaan käyttää termiä iskua minuutissa (engl. beats per minute), joka on synonyymi metronomiluvulle. Kolmas yleinen termi esitysnopeudelle on tempo.
Historia
thumb|right|1200-1300 -luvuilla käytetyt Brevis ja semibrevis -nuottimerkinnöt. Notaatiomerkinnöissä on käytetty iskujen kestoon liittyviä pitkiä eli neljän kokonuotin pituisia longa-merkintöjä ja kaksoiskokonuotin pituisia brevis-aika-arvomerkintöjä jo 1200–1400-luvuilla. Paperin kehittymisen myötä yleistyivät lyhyempikestoiset merkinnät, semispondee eli kokonuotti sekä spondee eli puolinuotti. Neljäsosapitkät aika-arvomerkinnät tai nuotit alkoivat olla yleisiä Barokin aikaan.
Tiheys
Yhtälöitä
Tiheys esitetään muodossa
missä m on tarkasteltavan kappaleen massa ja V sen tilavuus.
Ideaalikaasun tiheys
,
missä R on yleinen kaasuvakio. Todellisten kaasujenkin tiheydet ovat yleensä tätä lähellä, elleivät ne ole lähellä nesteytymistään.
Yksiköt
SI-järjestelmässä tiheyden yksikkö on kg/m³ (kilogramma kuutiometriä kohti). Se on kuitenkin varsin pieni yksikkö, jota yleensä käytetään kaasuille. Käytännössä tavallisempia tiheyden yksikköjä ovat g/cm³ (gramma kuutiosenttimetriä kohti) ja kg/dm³ (kilogramma kuutiodesimetriä kohti eli kilogramma litraa kohti).
Tavallisesti tiheydellä tarkoitetaan keskitiheyttä, jolloin oletetaan massan olevaan kauttaaltaan homogeenista.
Tiheyden yksiköiden suhteet toisiinsa ovat: 1 000 kg/m³ = 1 kg/dm³ = 1 g/cm³
Tiheyttä kutsutaan joskus ominaispainoksi (lyhenne om.p. ). Tällöin se ilmoitetaan usein ilman yksikköä, suhteena veden tiheyteen: esimerkiksi ominaispainolla 2,5 tarkoitetaan tiheyttä 2,5 kg/dm³. Ominaispaino ei ole ominaissuure sanan systeemaattisessa merkityksessä, eli se ei kuvaa jotain suuretta massayksikköä kohti. Nykystandardin mukaan termi on vanhentunut.
Esimerkkejä tiheyksistä
Veden tiheys on varsin lähellä arvoa 1 kg/dm³, koska kilogramma määriteltiin alkujaan yhden vesilitran massaksi.
Maan päällä vallitsevissa olosuhteissa suurin tiheys on osmiumilla, 22,59 kg/dm³. Kiinteistä aineista pienin tiheys on eräillä orgaanisilla materiaaleilla kuten korkilla (noin 0,2–0,5 kg/dm³) sekä erittäin huokoisilla aerogeeleillä (jopa 0,001–0,002 kg/dm³).
Kaasujen tiheys on huomattavasti pienempi kuin tyypillisten kiinteiden aineiden. Esimerkiksi ilman tiheys on NTP-tilassa (lämpötila 0 °C, paine 1 013 hPa) 1,293 kg/m³ ja 15 °C:ssa samassa paineessa 1,225 kg/m³. vedyn tiheys NTP:ssä on vain 0,0899 kg/m³.
Suuren paineen vallitessa aineiden tiheys voi olla paljon suurempikin. Esimerkiksi Auringon keskuksessa tiheys on noin 150 000 kg/m³. Vielä suurempia tiheyksiä esiintyy maailmankaikkeudessa esimerkiksi valkoisissa kääpiöissä kuten Sirius B:ssä (suuruusluokkaa 109 kg/m³) ja neutronitähdissä (jopa 1018 kg/m³). Toisaalta tähtienvälisen aineen tiheys on erittäin pieni, eri arvioiden mukaan keskimäärin 10−25 – 10−15 kg/m³.
Lähteet
Theodore Gray: Kiehtovat alkuaineet, 1. painos, s. 175–177, WSOYpro Oy 2010. ISBN 978-951-0-36582-3
Oscar Geffertin murha
Oscar Geffertin murha oli 12. kesäkuuta 1906 Muolaan pitäjässä Karjalan kannaksella väkivaltaisen ryöstön yhteydessä tehty murha. Ryöstömurhasta tuomittiin elinkautiseen vankeuteen kaksi paikallista työmiestä, joilla oli kytköksiä punakaartiin. Geffertin murha nousi esille vuotta myöhemmin syyskuussa 1907, jolloin eduskunnassa keskusteltiin Suomen suuriruhtinaskunnassa vuosina 1906–1907 esiintyneistä lukuisista väkivallanteoista ja levottomuuksista. Tuolloin murhaajia väitettiin myös anarkisteiksi ja epäiltiin punakaartin lisäksi yhteyksistä aktivistijärjestö Karjalan Kansan Mahtiin.
Session
Session oli 1970-luvun alussa perustettu kouvolalainen rockyhtye. Se nousi valtakunnalliseen tietoisuuteen sijoituttuaan kolmanneksi popyhtyeitten Suomen mestaruuskilpailussa joulukuussa 1972. Tuohon aikaan yhtyeessä soittivat laulaja-kitaristi Jorma "Jokke" Seppälä, kitaristi Timo Heikkilä, basisti Hannu Kaikko ja rumpali Juha Tykkälä. Kisojen jälkeen kesällä 1973 Love Records julkaisi Sessionin singlen "Sanni Blue" / "Pääsky", jossa säveltäjänä oli Hannu Kaikko. Lisäksi äänitettiin Albert W. Ketelbeyn sävellys "Persialaisella torilla", joka julkaistiin Love Recordsin kokoelma-albumilla.
Oscar Geffertin murha
Oscar Geffert
Oscar Geffert on haudattu Viipuriin Sorvalin hautausmaalle. Hänen poikansa oli jääkärikapteeni Birger Geffert.
Session
Jokke Seppälä siirtyi Kisun taustayhtyeeseen ja hänet korvasi urkuri/sähköpianisti Osmo Seppälä. Tykkylästä tuli yhtyeen laulaja. Vuonna 1974 yhtye levytti Microvoxin studioilla Lahdessa LP:n Unikuva. Levylle ei löytynyt kustantajaa ja niinpä tuotti yhtye sen itse EMI:n hoitaessa jakelun. Albumilta julkaistiin myös single "Torstin tanssi" / "Jäätelöprinsessa". Albumin kappaleista vastasivat Kaikko ja Tykkälä pois lukien uuden sovituksen albumille saanut "Persialaisella torilla". Samoin "Sanni Blue" -kappaleesta oli albumilla uusi sovitus. Unikuvalla vierailivat Ari Pukkila (tenori- ja sopraanosaksofoni), Mane Hyytiä (alttosaksofoni) ja Leena Wiehn (laulu).
Oscar Geffertin murha
Taustaa
thumb|[[Karjala (sanomalehti)|Karjala-lehden karttapiirros murhapaikasta. Seurue oli matkalla pohjoiseen Oravankydön suuntaan.]] A. Ahlströmin johtaja Walter Ahlström ja prokuristi W. Mäkelä olivat saapuneet yhtiön Noormarkun pääkonttorista Suursaaren sahalle ryöstömurhaa edeltävänä päivänä maanantantaina 11. kesäkuuta. Matkan tarkoitus oli Räisälän Helisevänjärven ja Vuoksen välille rakennettavan uittokanavan paikan katsominen sekä sen vaatimien maa-alueiden osto.
Session
Sessions hajosi 1970-luvun puolivälissä. Siinä ehti ennen hajoamista soittaa myös kitaristi Juha Björninen, kitaristi Harri Louhensuo, rumpali Ari Ahlren ja laulaja-kitaristi Esa "Eddie" Pajunen. Vuosina 1975–1976 Session-nimellä keikkoja tehneessä yhtyeessä oli alkuperäisjäsenistä mukana enää Timo Heikkilä.
Oscar Geffertin murha
Ryöstömurha
Matkattuaan noin 11 kilometriä, miehet joutuivat väijytykseen Vendelän kruununpuiston kohdalla pari kilometriä ennen Oravankydön kylää. Paikaksi oli valittu mäkisessä maastossa sijaitseva notkelma, jonka kohdalla maantietä reunustivat korkeat kuuset. Ryöstäjät olivat tehneet tien oikealle puolelle kolme ampumapaikkaa noin 15 metrin välein toisistaan. Ampumisen alettua Snällin ja Mäkelän hevonen pillastui niin, että se ohitti edellään kulkeneet rattaat ja kaatui parinsadan metrin päässä kuolleena maahan. Otto Tiirikaisen ohjastama hevonen puolestaan kuoli myös maantielle sadan metrin päähän ryöstöpaikasta. Snäll ja Mäkelä pakenivat Oravankytöön, josta Mäkelä jatkoi hevoskyydillä Räisälään. Myös Tiirikainen onnistui pääsemään vahingoittumattomana Oravankytöön, josta hän pian palasi Snällin kanssa ryöstöpaikalle, saatuaan muutaman miehen mukaansa.
Session
Yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi Unikuva julkaistiin CD-painoksena elokuussa 2010 levymerkillä Rocket Records. Vuonna 2014 saksalainen Shadoks Music julkaisi albumista vinyylipainoksen.
Oscar Geffertin murha
Ryöstömurha
Oscar Geffert sai osuman ainakin neljästä kiväärinluodista, joista yksi osui takaraivoon. Hänen ruumiinsa löydettiin myöhemmin 30 metrin päästä metsästä, jonne se oli tieltä vedetty. Walter Ahlström haki tulituksen alettua suojaa ojasta ja pakeni sieltä edelleen tiheään metsään. Hän kulki aluksi myös Oravankydön suuntaan, mutta kääntyikin pian Antreaan johtavalle maantielle. Ahlström sai matkan varrelta hevosen ja jatkoi matkaansa Kaskiselän kylän kautta Antrean kirkonkylään, jonne hän saapui puoli kahdentoista aikaan. Ahlström lähetti lääkärin, nimismiehen ja kaksi poliisia höyrylaivalla Vuosalmelle, mutta jäi kuitenkin itse Antreaan. Myöhemmin illalla rikospaikalle saapuivat Muolaan nimismies sekä kaksi rikospoliisia Viipurista. Paikalta löytyi kiväärinhylsyjen lisäksi lähes uusi Hackmanin puukko, joka oli kuulunut jollekin hyökkääjistä.
Hyökkääjät saivat Geffertiltä saaliikseen ainoastaan pienen summan rahaa ja kultakellon. Pakenemaan päässeen Snellin hallussa sen sijaan oli suurempi rahamäärä. Vuosi tapauksen jälkeen syntynyt Walter Ahlströmin tytär Maire Gullichsen on kertonut isänsä järkyttyneen tapahtuneesta niin pahoin, että hän sai muun muassa pahoja sydänvaivoja. Ahlström matkusti puolisoineen toipumaan Böömissä sijaitsevaan Karlsbadin kylpyläkaupunkiin.
Ensimmäiset tutkimukset
Ryöstön aikana Suurpään sahalla oli käynnissä yrityksen johdon julistama työsulku, kun työntekijät olivat vaatineet epäsuositun prokuristi Mäkelän erottamista. Geffert oli jo edellisenä talvena erottanut 400 lakkoillutta työmiestä, jonka vuoksi syyllisten epäiltiin löytyvän heidän keskuudestaan. Hän oli irtisanomisten vuoksi saanut aikaisemmin erilaisia uhkauksia. Heti seuraavana päivänä epäiltyinä kuitenkin vangittiin irtolaisena pidetty Juho Savinainen sekä Parikkalasta kotoisin ollut työmies Matti Poutanen. Heidät vapautettiin kuitenkin nopeasti, koska molemmat pystyivät osoittamaan olleensa muualla ryöstömurhan ajankohtana. Noin viikko tapauksen jälkeen tekijöiden jäljille johtavasta vihjeestä luvattiin 5 000 markan palkkio. Samaan aikaan Ahlströmin Uuraan konttoriin saapui kirje, jossa tekijöiksi ilmoittautui neljä viipurilaista henkilöä. He kertoivat suunnittelevansa uutta iskua ja vättivät myös, etteivät kuuluneet punakaartiin, työväenyhdistykseen tai muuhunkaan järjestöön.
Syylliset löydetään
Viipurilaisten poliisien lisäksi murhaa tuli selvittämään kaksi konstaapelia Ahlströmin kotipaikkakunnalta Porista sekä yhtiön palkkaamana asiantuntijana helsinkiläinen professori Allan Serlachius. Tapahtumapaikalta löydettiin yhden hyökkääjän käyttämä puukko ja hylsyjä, jotka sopivat punakaartien hallussa olleisiin kivääreihin. Pari viikkoa murhan jälkeen poliisi pidätti kaksi Suursaaren sahan työmiestä, noin 50-vuotiaan Albin Hämäläisen ja hieman nuoremman Reinhold Hyvärisen. Hämäläinen oli joulukuussa 1905 hakenut Sakkolan punakaartille viisi niin sanottua Grafton-kivääriä ja vielä myöhemmin huhtikuussa kolme kivääriä Muolaan punakaartille. Päivää ennen ryöstömurhaa hän oli käynyt Suursaaren sahan konttorissa ja tavannut siellä sekä Geffertin että Ahlströmin.
Hämäläinen ja Hyvärinen olivat Pölläkkälän työväenyhdistyksen jäseniä, minkä johdosta kylässä järjestettiin 27. kesäkuuta yli 200 hengen kansankokous. Siinä viranomaisilta vaadittiin selkoa heidän pidätyksensä syistä. Kokouksessä väitettiin myös, että ryöstön uhreilla olisi ollut keskinäistä riitää ja ampuja olisikin Walter Ahlström. Lisäksi sosialidemokraattinen lehdistö esitti myöhemmin väitteen venäläisestä Mustat sotniat -äärioikeistojärjestöstä, jonka avulla työväenliike yritettiin lavastaa syylliseksi Geffertin murhaan. Järjestö oli tullut tunnetuksi heinäkuussa 1906 murhattuaan Terijoella venäjänjuutalaisen poliitikon Mihail Herzensteinin. Heinäkuun 8. päivänä Pölläkkälän työväentalolla pidettiin toinen kokous, johon osallistui tällä kertaa jopa 600–700 ihmistä. Annetussa julkilausumassa vaadittiin edelleen syyttöminä pidettyjen Hämäläisen ja Hyvärisen vapauttamista.
Oikeudenkäynti
Murhaoikeudenkäynnissä kävi ilmi, että ryöstöä ilmeisesti suunniteltiin Pölläkkälän työväenyhdistyksen talolla. Sen puheenjohtajana toimi tuolloin Gabriel Korpela, jonka väitettiin myös olleen mukana suunnittelemassa iskua. Lisäksi viipurilaisen työväenliikkeen agitaattorin Matti Aution epäiltiin ryöstömurhan aikana oleskelleen tapahtumapaikan lähistöllä. Ryöstössä käytetyt aseet olivat työväentalolla säilytettyjä niin sanottuja Grafton-kiväärejä, jotka Karjalan Kansan Mahti -järjestö oli edellisenä syksynä saanut käyttöönsä porvarillisilta aktivisteilta. Alun perin ne oli salakuljetettu maahan SS John Grafton -aluksella. Hämäläinen ja Hyvärinen tuomittiin lopulta elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Myöhemmin helmikuussa 1907 käydyssä Suikin pariskunnan ryöstömurhaoikeudenkäynnissä Juho Savinainen kertoi ampuneensa Geffertin. Hänen mukaansa ryöstön teki viisihenkinen ryhmä, joista Savinainen nimesi itsensä lisäksi kaksi muuta miestä. Syyskuussa 1906 tapahtuneen Popoffin pariskunnan ryöstön syynä hän puolestaan kertoi olleen Geffertin murhasta syyttettyjen miesten asianajokulujen kustantamisen. Savinaisen tunnustuksilla oli kuitenkin tarkoituksena ilmeisesti ainoastaan sekoittaa hänen omaa oikeudenkäyntiään, koska Savinainen oli aikaisemmin osoittanut itselleen pitävän alibin Geffertin murha-ajankohdalle.
Riley O’Neill
Riley O’Neill (s. 9. syyskuuta 1985 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyisin kotimaassaan Kanadassa Victoria Highlanders FC:n joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
O’Neill opiskeli Kentuckyn yliopistossa ja pelasi opintojensa ohella yliopiston joukkueessa Wildcatsissä vuosina 2003–2006. Hän on 28 maalillaan ja 16 syötöllään kärkiviisikossa yliopiston kaikkien aikojen maali-, syöttö- ja pistetilastossa. Colorado Rapids varasi O’Neillin Major League Socceriin vuoden 2007 MLS Supplemental Draft -varaustilaisuudessa. Myöhemmin samana vuonna hänen MLS-oikeutensa siirtyivät Toronto FC:lle vaihtokaupassa, jossa Colorado hankki hyökkääjä Conor Caseyn.
MLS:ssä pelaamiseen sijaan O’Neill muutti Eurooppaan, jossa hän kävi useiden saksalais- ja tanskalaisseurojen testissä ja teki lopulta sopimuksen Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa pelanneen SV Wilhelmshavenin kanssa tammikuussa 2007. Puolentoista Wilhelmshavenissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi 3. Ligan Eintracht Braunschweigiin, josta palasi yhden kauden jälkeen Wilhelmshaveniin.
Maajoukkueura
O’Neill on pelannut Kanadan alle 17-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Jälkimmäisen kanssa hän osallistui vuoden 2005 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Herajoen työväentalo
Herajoen työväentalo on Riihimäellä sijaitseva työväentalo. Se sijaitsee Herajoen kylässä, Vanhan Kormuntien ja Kalliolantien risteyksessä, noin neljän kilometrin päässä Riihimäen keskustasta.
Herajoen työväenyhdistys perustettiin 1908, ja paikalle siirrettiin seuraavana vuonna Lopelta vanha hirsirakenteinen käräjätalo työväentaloksi. Työväentalolle tyypillisesti rakennus sisälsi myös vahtimestarin asunnon ja juhlasalin. Arkkitehti Heikki Siikosen suunnittelema kivirakenteinen lisärakennus valmistui vuonna 1927. Rakennusta korjattiin vuosina 1981–1984 rakennusmestari Jorma Leponokan suunnitelmin. Rakennusta korjattiin myös vuosina 1991–1993 rakennusmestari Matti Lehtosen suunnitelmin.
Herajoen työväentalon huoneistoala on 359 neliömetriä. Juhlasalissa on kiinteä näyttämö sekä kahviotila, tarjoilukeittiö sekä erillinen vaatteiden säilytystila. Istumapaikkoja salissa on pöytien ääressä 120–160. Lisäksi kahviossa on pöytien ääressä paikkoja n. 40. Piha-alueella on pysäköintitilaa noin 70 autolle.
Herajoen työväentalo on arvotettu maakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Herajoen työväentalo on myös näyttelijäprofessori Veikko Sinisalon synnyinkoti. Lisäksi kansanedustaja Väinö Sinisalo oli talon pitkäaikainen vahtimestari.
Toimintaa työväentalolla
Talolla on järjestetty muun muassa kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia. Sisällissodan aikaan talo oli aluksi punakaartin hallussa, kunnes saksalaiset valtasivat sen huhtikuussa 1918. Sen jälkeen talo oli takavarikossa, ja sen irtaimisto katosi.
Crazy Itch Radio
Crazy Itch Radio on brittiläisen Basement Jaxxin neljäs albumi, joka julkaistiin 4. syyskuuta 2006.
Jerome George Hanus
Jerome George Hanus (s. 26. toukokuuta 1940 Brainard, Nebraska) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi benediktineihin 1. syyskuuta 1961 ja sai pappisvihkimyksensä Gerald Thomas Berganilta 30. heinäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Saint Cloudin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Robert Roach, jota avustivat John Joseph Sullivan ja George Henry Speltz.
23. elokuuta 1994 Hanus sai nimityksen Dubuquen koadjuuttoriarkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. lokakuuta. Hänestä tuli 16. lokakuuta 1995 Dubuquen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 8. huhtikuuta 2013.
Short Order
Short Order on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Anthony Byrnen ohjaama ja käsikirjoittama irlantilainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Emma de Caunes, Rade Šerbedžija, Cosma Shiva Hagen, Jack Dee, Tatiana Ouliankina, Paschal Friel, John Hurt ja Vanessa Redgrave. Brian Willis oli elokuvan tuottajana. Short Order kertoo nuoresta mutta taitavasta Fifi-nimisestä kokista.
Short Order kuvattiin lähinnä Saksan Bendestorfissa sijaitsevilla studioilla. Short Order sai ensi-iltansa Irlannissa 1. maaliskuuta 2005. Elokuva esitettiin Ranskan Dinardin brittiläiselokuvien elokuvajuhlilla 6. lokakuuta 2005. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa Newport Beachin elokuvajuhlilla 26. huhtikuuta 2006. Monacon elokuvajuhlilla, jossa elokuva esitettiin 8. joulukuuta 2006, elokuva voitti kaksi palkintoa. Short Order pääsi Yhdysvaltoihin rajoitettuun teatterilevitykseen 16. toukokuuta 2008, jolloin elokuvan nimenä oli Life Is A Buffet. Terra Entertainment vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan nolla prosenttia kriitikoista on antanut Short Orderille positiivisen arvosanan 2,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. Teatterilevityksestäkin vastannut Terra Entertainment julkaisi elokuvan DVD:nä 15. heinäkuuta 2008.
Hiprakkainen esiliina
thumb|Hiprakkainen esiliina Imatralla helmikuussa 2016. Hiprakkainen esiliina (The Drowsy Chaperone) on Bob Martinin ja Don McKellarin kirjoittama musikaali, jonka sävellyksistä vastasivat Lisa Lambert ja Greg Morrison. Näytelmä on yhdysvaltalaisten 1920-luvun musikaalien parodia. Tarina kertoo keski-ikäisestä, epäsosiaalisesta teatterifanista, joka soittaa lempimusikaalinsa, kuvitteellisen Hiprakkaisen esiliinan LP-levyä. Näytelmä herää eloon hänen huoneistossaan hänen itsensä kommentoidessa sen musiikkia, näytelmää ja näyttelijöitä.
Hiprakkainen esiliina kantaesitettiin Toronton Rivolissa 1998, ja se avattiin Broadwaylla 2006 ja Lontoossa 2008. Musikaali on saanut molemmissa osakseen monia palkintoja, ja sitä on esitetty sen jälkeen muun muassa Los Angelesissa, New Yorkissa ja Japanissa. Suomen-kantaesitys oli Imatran teatterissa 13. helmikuuta 2016, suomentajana Timo Rissanen.
Katowicen kansainvälinen lentoasema
350px|thumb|right|B-terminaali Katowicen kansainvälinen lentoasema (IATA: KTW, ICAO: EPKT) on lentoasema Puolassa Katowicen lähistöllä. Sillä on kaksi terminaalia. Yhteyksiä on lukuisiin maihin, kuten Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin, Saksaan, Italiaan ja Espanjaan.
Yhdysvaltain liittovaltion poliisi
Yhdysvaltain liittovaltion poliisi (, lyh. FBI ) on Yhdysvaltain liittovaltion keskusrikospoliisi, joka tutkii erityisen vakavia ja osavaltioiden rajat ylittäviä rikoksia. Se toimii Yhdysvaltojen oikeusministeriön alaisuudessa.
FBI:llä on myös tiedusteluun liittyvä vakoilutehtävä, koska keskustiedustelupalvelu CIA ei saa toimia Yhdysvaltojen alueella vastavakoilun toimialueella. FBI:n tehtävänä on myös ylläpitää kansallista turvallisuutta NSA:n kanssa ja vastata kansallisen FBI HRT:n -erikoisjoukon koulutuksesta.
Historiaa
Toisen maailmansodan aikana FBI vastasi sotilaskarkurien ja kutsuntojen välttelijöiden etsimisestä ja tiedustelutiedon keräämisestä. Sodan jälkeen virasto tutki oletettuja ja todellisia kommunistien toimia Yhdysvalloissa. 1950- ja 1960-luvun Cointelpro-operaatioissaan se pyrki vaikeuttamaan kumouksellisten ryhmien toimintaa.
FBI:n tutkintatoimivalta laajeni huomattavasti kansalaisoikeuslakien tultua voimaan vuonna 1964. Myös uudet rahankiristys- ja uhkapelilait lisäsivät viraston tutkintatoimintaa. FBI perusti vuonna 1967 kansallisen rikostietokeskuksen, joka koordinoi ja avustaa paikallisia, osavaltion ja liittovaltion lainvalvontaviranomaisia.
FBI uudisti salaisten agenttien ja muiden virkamiestensä valinta- ja koulutusohjelmansa 1970-luvulla. Se myös laati ohjeiston varmistamaan, että sen tutkimukset eivät loukkaisi Yhdysvaltain kansalaisten perustuslaillisia oikeuksia. 1980-luvulla FBI keskittyi erityisesti kansainväliseen huumekauppaan ja valkokaulusrikollisuuteen. 1990-luvulta alkaen se on tutkinut myös tietotekniikkarikollisuutta.
World Trade Centerin pommi-isku 1993 ja syyskuun 11. päivän iskut vuonna 2001 saivat FBI:n vaihtamaan pääkohteekseen terrorismin torjunnan. Virastolle myönnettiin laajat kansalaisten seurantavaltuudet Patriot Act -lailla. Vuonna 2003 FBI perusti tiedusteluviraston, jonka avulla se myös koordinoi yhteistyötään CIA:n kanssa. Vuonna 2006 paljastui, että FBI oli vakoillut Yhdysvalloissa lukuisia poliittisia aktivistiryhmiä. Patriot Actin tilalle tuli vuonna 2015 USA Freedom Act, joka säilyttää suuren osan FBI:n valvontaoikeuksista.
FBI oli näkyvässä osassa Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016, kun pääjohtaja James Comey johti demokraattiehdokas Hillary Clintoniin kohdistunutta sähköpostitutkintaa. Vaalin jälkeen FBI aloitti tutkinnan siitä, oliko presidentiksi valitun Donald Trumpin vaalikampanjaväki tehnyt yhteistyötä Venäjän viranomaisten kanssa. Presidentti Donald Trump erotti Comeyn toukokuussa 2017. Varajohtaja Andrew McCabe erosi tehtävästään ennenaikaisesti tammikuussa 2018 sen jälkeen kun Trump oli toistuvasti arvostellut häntä puolueellisuudesta Venäjä-tutkinnassa.
Tehtävä ja tavoitteet
FBI:n tehtävä on suojella Yhdysvaltain kansaa ja tukea Yhdysvaltain perustuslakia. FBI:n tavoitteet ovat:
FBI on tärkein vastavakoilusta vastaava valtiollinen virasto. Kotimaan turvallisuudessa FBI vastaa tiedustelutiedon vertailusta ja levittämisestä muille valtiollisille virastoille. Se tutkii liittovaltion kansalaisoikeuslakien rikkomuksia, kuten rotusyrjintää työelämässä ja vaaleissa sekä poliisiväkivaltaa. FBI julkaisee vuosittain yhteenvedon Yhdysvaltain rikollisuudesta sekä erillisen raportin viharikoksista. Se kerää todistusaineistoa useimmissa niistä siviilioikeusjutuista, joissa Yhdysvaltain valtio on osapuolena. Se tutkii henkilöt, joita harkitaan arkaluontoisiin paikkoihin liittovaltion hallinnossa. Ulkomailla FBI voi pidättää ihmisiä vain saatuaan kongressilta siihen valtuutuksen ja kyseiseltä maalta luvan.
FBI:n motto on Fidelity, Bravery, Integrity (”uskollisuus, rohkeus, rehellisyys”).
Tutkinnan kohteet
FBI tutkii ja selvittää rikoksia. Tutkinnan tärkein toimintamuoto on terrorismin tutkinta. FBI on myös päätoimija kyberturvallisuuden torjunnassa. Tutkinnan osa-alueet ovat:
Organisaatio
FBI:n päämaja on J. Edgar Hoover Building Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Lisäksi FBI:llä on 56 aluetoimistoa ympäri Yhdysvaltojen tärkeimpiä kaupunkeja, yli 350 pienempää toimistoa sekä yli 60 kansainvälistä toimistoa. FBI:n agentit koulutetaan Quanticossa, Virginiassa.
FBI:n palveluksessa on vuoden 2018 alussa noin 35 000 henkeä. FBI:n pääjohtaja on 2. elokuuta 2017 alkaen ollut Christopher A. Wray.
Etsityimpien rikollisten lista
FBI julkaisi etsityimpien rikollisten listan ensimmäisen kerran vuonna 1950. Ajatus syntyi, kun eräs toimittaja pyysi loppuvuodesta 1949 FBI:lta etsintäkuulutettujen tärkeimpiä nimiä. FBI antoi toimittajalle kymmenen nimen listan, ja lehtijuttu herätti suurta huomiota. Hoover ymmärsi listan julkisuusarvon ja teki siitä osan FBI:n virallista toimintaa 14. maaliskuuta 1950.
Listan 60 ensimmäisen julkaisuvuoden aikana siinä on esiintynyt 494 etsintäkuulutettua, ja 94 prosenttia heistä on saatu kiinni. Suoraan yleisövihjeiden perusteella on tehty 152 pidätystä.
Most Wanted -listat jakaantuvat:
FBI Suomessa
FBI tekee yhteistyötä Suomessakin. Vuonna 2012 se tutki Ulvilan surman hätäkeskuspuhelua. Lähin FBI:n toimisto FBI:n sivuston mukaan sijaitsee Kööpenhaminassa Tanskassa.
Chad Mendes
Chad Edward Mendes (s. 1. toukokuuta 1985 Hanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija ja painija. Hän otteli kahdesti UFC:n höyhensarjan mestaruudesta, mutta hävisi kummallakin kerralla Jose Aldolle. Mendes otteli myös tämän jälkeen kerran höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta, mutta hävisi sen Conor McGregorille.
Vapaaottelu
Mendes aloitti vapaaottelu-uransa Palace Fighting Championshipissä, jossa hän otteli urallaan kolme ottelua. Ensimmäisen ottelunsa Mendes kävi Giovanni Encarnacionia vastaan 26. syyskuuta 2008, jonka hän voitti takakuriskusella ensimmäisessä erässä. Seuraavan ottelun Mendes voitti Leland Gridleyta vastaan teknisellä tyrmäyksellä ja kolmannen ottelunsa Art Arciniegaa vastaan tuomariäänin.
Kolmen ottelun jälkeen Mendes siirtyi hetkellisesti Tachi Palace Fights -organisaatioon ennen siirtymistään WEC:hen. TPF:ssä Mendes otteli kaksi ottelua, joista ensimmäinen päättyi tyrmäysvoittoon Steven Sileria vastaan 44 sekunnissa. Toisessa ottelussa Mendes voitti Mike Joyn tuomariäänin.
WEC
Mendes siirtyi WEC-organisaatioon 5-0 tilastolla ja otteli ensimmäisenä Erik Kochia vastaan, joka oli otellut yhden ottelun WEC:ssä. Koch oli myös voittamaton vapaaottelu-urallaan 9-0 tilastolla. 6. maaliskuuta 2010 käyty kamppailu päättyi Mendesin voittoon tuomariäänin. Vain kuukautta myöhemmin Mendes otteli toisen ottelun perään Anthony Morrisonia vastaan. Hän voitti kamppailun ensimmäisessä erässä giljotiinikuristuksella. Elokuussa 2010 Mendes kohtasi Cub Swansonin, jonka hän voitti tuomariäänin. Mendes otteli marraskuussa vuoden viimeisen ottelunsa entistä King of the Cage kevytsarjan mestaria Javier Vazquezia vastaan. Hän voitti ottelun Swansonin tavoin tuomariäänin. Ottelu jäi samalla Mendesin viimeiseksi WEC:ssä. Hänen tilastoksi jäi 4-0.
UFC
Mendes siirtyi UFC:hen, kun WEC järjestö yhdistyi UFC:hen lokakuussa 2010. Hän otteli ensimmäisen kerran helmikuussa 2011 Michihiro Omigawaa vastaan, jonka Mendes voitti tuomariäänin (30-27, 30-27, 30-27). Hän otteli myöhemmin elokuussa Rani Yahya vastaan, jonka hän myöskin voitti tuomariäänin edellisen ottelun tavoin.
Haastaminen mestaruudesta
Voittojen myötä Mendes sai tilaisuuden otella höyhensarjan mestaruudesta Jose Aldoa vastaan UFC 142 -tapahtumassa. Kamppailu käytiin Brasiliassa tammikuussa 2012, jonka Mendes hävisi tyrmäyksellä ensimmäisen erän lopulla Aldon potkaistua häntä polvella päähän. Se oli samalla hänen uran ensimmäinen tappio vapaaottelussa ja UFC:ssä.
Mestaruuskamppailun jälkeen Mendes palasi takaisin kehään heinäkuussa 2012. Hän voitti Cody McKenzien teknisellä tyrmäyksellä 31 sekunnissa. Myös seuraavat kaksi ottelua päättyivät Mendesin tyrmäysvoittoon. Hän voitti Yaotzin Mezan joulukuussa 2012 tyrmäyksellä ajassa 1:55.
2013 vuoden puolella Mendes otti toisen perättäisen tyrmäysvoittonsa Darren Elkinsiä vastaan. Huhtikuussa 2013 käyty kamppailu päättyi myös ensimmäisessä erässä. Elokuussa 2013 Mendes voitti Clay Guidan teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän alussa ja sai suorituksesta Illan tyrmäys bonuksen. Hänestä tuli samalla ensimmäinen ottelija, joka on voittanut Guidan lyönnein. Mendesin vuoden kolmas ottelu käytiin joulukuussa Nik Lentziä vastaan. Tällä kertaa hän voitti kamppailun tuomariäänin.
Mendes vs Aldo 2
Mendes sai tilaisuuden uusintaotteluun José Aldoa vastaan höyhensarjan mestaruudesta. Kaksikon oli määrä otella 2. elokuuta 2014 UFC 176 -tapahtumassa, mutta heinäkuun alussa Aldo vetäytyi kamppailusta loukkaantumisen vuoksi. Kamppailu siirrettiin 25. lokakuuta 2014 UFC 179 -tapahtumaan, jossa Mendes hävisi kamppailun tuomariäänin. Kamppailu palkittiin Illan kamppailu bonuksella ja World MMA palkitsi ottelun vuoden 2014 kamppailuna. Mendesistä tuli samalla ensimmäinen ottelija, joka onnistui lyömään Aldon maihin ensimmäisessä erässä.
Mestaruuskamppailun jälkeen Mendes otteli Richardo Lamasia vastaan huhtikuussa 2015. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja sai Illan suoritus bonuksen. Kamppailun jälkeen Mendes allekirjoitti toukokuussa 2015 kahdeksan ottelun sopimuksen UFC:n kanssa.
Höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta
Mendesille tarjoutui ottelu höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta, kun Conor McGregorin oli määrä otella höyhensarjan mestaruudesta José Aldoa vastaan 11. heinäkuuta 2015 UFC 189 -tapahtumassa. Aldo jättäytyi tapahtumasta pois kylkiluu vamman vuoksi. Mendes otti ottelun vastaan lyhyellä varoitusajalla ja hävisi sen teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
Mendesin tappio sai jatkoa joulukuussa 2015, kun hän hävisi Frankie Edgarille tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Paluu kilpailukiellosta ja uran päätös
Mendes palasi takaisin ottelemaan heinäkuussa 2018 Myles Jurya vastaan. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Mendes palkittiin myös Illan suoritus bonuksella. Joulukuussa Mendes kohtasi Alexander Volkanovskin, joka oli voittanut kaikki viisi UFC-otteluaan. UFC 232 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi tappioon teknisellä tyrmäyksellä toisen erän lopussa. Mendes ja Volkanovski palkittiin ottelun jälkeen Illan kamppailu bonuksella. Mendes ilmoitti ottelun jälkeen päättävänsä vapaaottelu-uransa.
Dopingrike
10. kesäkuuta 2016 UFC ilmoitti Mendesin mahdollisesta doping rikkomuksesta. 20. heinäkuuta USADA ilmoitti hänen antaneen positiivisen dopingnäytteen, joka sisälsi GHRP-6 kasvuhormonia. Mendes tuomittiin kahden vuoden kilpailukieltoon, jonka myötä hän voi kilpailla seuraavan kerran 10. kesäkuuta 2018.
Paini
NCAA
Vapaaottelu
UFC
Isku
Isku voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Granqvist
Granqvist tai Grankvist on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anne Golon
Anne Golon (oikea nimi Simone Changeux, 19. joulukuuta 1921 Toulon – 14. heinäkuuta 2017) oli ranskalainen kirjailija, joka ulkomailla tunnettiin nimellä Sergeanne Golon. Hän tuli maailmankuuluksi Angelika-sarjallaan. Serge Golon (oikea nimi Vsevolod Sergejevitsh Goloubinoff, 1903-1972) oli hänen aviomiehensä, joka avusti vaimoaan tutkimalla historiallisia taustoja. Ensimmäinen Angelika-romaani julkaistiin nimillä Anne ja Serge Golon, koska agentin mielestä miehen nimi edistäisi paremmin myyntiä. Englanninkieliseen käännökseen päätyi kuitenkin Sergeanne – nimenmuutos josta agentti ei neuvotellut tekijöiden kanssa.
Elämäkerta
Anne Golon syntyi laivaston kapteenin perheeseen. Isän unelmana oli julkaista postikorttikirja. Anne huolehti värityksestä ja löysi samalla ensimmäisen intohimonsa – maalauksen. Sitä seurasi kirjoittaminen 18-vuotiaana, jolloin hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa Au pays de derrière mes yeux ("Maa silmieni takana", ei suomennettu). 19-vuotiaana hän pakeni polkupyörällä Pariisista, kun saksalaiset aloittivat Ranskan miehityksen. Pakoreitti vei hänet lopulta Espanjaan.
Sodan jälkeen hän kirjoitti useilla salanimillä France 47 -lehteen (myöhemmin France Magazine). Kun hän oli saanut kirjallisuuspalkinnon La Patrouille de Saint Innocent, hän päätti matkustaa Kongoon keräämään tietoja siirtomaa-ajan lopusta. Siellä hän tapasi venäläisen aristokraatti Vsevolod Sergejevitsh Goloubinofin, joka oli paennut perheineen Venäjältä vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen. Ammatiltaan hän oli geologi ja kemisti ja puhui yhtätoista kieltä. Goloubinof elätti itseään tutkimalla kultaesiintymiä Kiinassa, Indokiinassa, Laosissa ja viimeksi Afrikassa, jossa hän sitten kohtasi nuoren sanomalehtitoimittajan. He palasivat yhdessä Ranskaan ja aloittivat ensimmäisten yhteisten kirjojen kirjoittamisen – joskin ilman menestystä. He kirjoittivat eläinkertomuksen, jonka pariisilainen kustantaja julkaisi. Kirjailijanimenä oli tuolloin Serge ja Anne Golon. Kustannustoimittaja antoi heille kuitenkin neuvon kirjoittaa historiallis-romanttisia seikkailuromaaneja. He noudattivat tätä neuvoa ennen näkemättömällä menestyksellä.
Koska Anne Golon asui tuolloin Versailles'n lähellä, hän päätti, että romaani sijoittuisi aurinkokuningas Ludvig XIV:n aikaan. Kolme vuotta (Versaillesissa ja muualla) kestäneiden tutkimusten jälkeen hänen 900-sivuinen romaaninsa Angélique Marquise des Anges ilmestyi Ranskassa vuonna 1957 taiteilijanimellä Anne Golon. Kustantajalle se oli kuitenkin liian laaja ja se julkaistiin kahdessa osassa: toisen osan nimeksi tuli Angélique, le Chemin de Versailles (Suomessa ja monissa muissa maissa nämä on julkaistu yhtenä niteenä). Angelika-sarjasta tuli pian maailmanlaajuinen menestys.
Alkuperäinen Angelika-sarja
Kirjojen suomalainen kustantaja on Tammi.
Angélique - L'Intégrale - "täydellinen" Angelika-sarja
Anne Golon on aloittanut koko Angelika-sarjan uudelleenkirjoittamisen. Se sisältää paljon ennen julkaisematonta materiaalia ja tulee olemaan 20-osainen. Viimeinen osa Angélique et le royaume de France sisältää vain ennen julkaisematonta materiaalia.
Tähän mennessä on julkaistu:
Vuonna 2009 on suunniteltu julkaistavaksi:
Elokuvat
1960-luvulla tehtiin viisi erittäin suosittua elokuvaa ensimmäisten romaanien pohjalta.
Elokuvat:
Angelika-DVD-boksi 2004
Kokoelmassa ovat kaikki viisi Angelika-elokavaa. Laajakangasversio on typistetty televisioruutukokoon (4:3) jättämällä kokonaan pois kuvan vasen ja oikea reuna (eli lähes 2/3 alkuperäisestä kuvasta). Suomenkieliset tekstit ovat suppeita ja läheskään kaikkea ei ole tekstitetty. Vaikuttaa siltä, että DVD-julkaisu perustuisi aikoinaan Suomen televisiossa näytettyihin versioihin (tekstityksen kirjasintyyli viittaa ainakin vahvasti siihen).
Erikoisuutena mainittakoon, että DVD-levyjen kansissa lukee Anne ja Serge Golonin romaanin mukaan.
Ralph Walker Nickless
pienoiskuva Ralph Walker Nickless (s. 28. toukokuuta 1947 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Denverin arkkihiippakuntaan 4. elokuuta 1973 ja nimitettiin Sioux Cityn hiippakunnan johtoon Iowaan 10. marraskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. tammikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Jerome George Hanus, jota avustivat Charles Joseph Chaput ja Thomas Joseph Tobin.
Thomas Joseph Tobin
Thomas Joseph Tobin (s. 1. huhtikuuta 1948 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pittsburghin hiippakuntaan 21. heinäkuuta 1973 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Novican titulaaripiispaksi 3. marraskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Donald William Wuerl, jota avustivat Anthony Gerard Bosco ja Nicholas Carmen Dattilo.
Tobin sai 5. joulukuuta 1995 nimityksen Youngstownin piispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 2. helmikuuta 1996. Hänet nimitettiin 31. maaliskuuta 2005 Providencen piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 31. toukokuuta.
Liisa Tomberg
Elisabeth ”Liisa” Tomberg (, 28. tammikuuta 1909 Inkere – 5. marraskuuta 1988 Petroskoi) oli inkeriläinen näyttelijä, joka teki uransa Neuvostoliitossa Leningradin ja Petroskoin suomenkielisissä teattereissa. Häntä pidetään Neuvosto-Karjalan merkittävimpänä naisnäyttelijänä.
Elämä
Viisi vuotta myöhemmin teatteri joutui Stalinin vainojen kohteeksi ja sen 18 näyttelijästä pidätettiin 13. Tomberg kuitenkin selvisi, mutta hän jäi teatterin sulkemisen johdosta yli kahdeksi vuodeksi ilman näyttelijäntyötä. Tomberg asui orpokodin johtajana toimineen aviomiehensä ja tyttärensä kanssa Puškinissa, kunnes hän talvisodan aikana pääsi mukaan puna-armeijan viihdytysjoukkoihin. Rintamalla Tomberg tapasi Petroskoin Kansallisen teatterin näyttelijän Sulo Tuorilan, jonka kanssa hän alkoi seurustelemaan ja solmi myöhemmin myös avioliiton. Talvisodan päätyttyä vuonna 1940 Tomberg sai paikan Petroskoin uudelleenavatusta Kansallisesta teatterista, joka oli myös suljettu muutamaksi vuodeksi Stalinin vainojen aikana. Jatkosodan sytyttyä suomalaiset kuitenkin valtasivat kaupungin ja Tomberg joutui pakenemaan Tuorilan kanssa Leningradiin. Saksalaisten piirityksen aiheuttama nälänhätä vaati Tombergin äidin hengen, mutta hän pelastui itse tyttärensä kanssa, kun Sulo Tuorila sai siirron Karjalan rintamalle Sorokkaan. Sodan jälkeen Kansallinen teatteri toimi muutaman vuoden Aunuksessa, kunnes se palasi Petroskoihin vuonna 1950.
Tombergista tuli nopeasti Kansallisen teatterin suurin tähti, joka esiintyi Petroskoissa yhteensä 44 vuoden ajan. Hänet tunnettiin erityisesti klassisten näytelmien vahvoista naisrooleistaan. Suomalaisista näytelmistä Tomberg nähtiin muun muassa Hella Wuolijoen Niskavuoren naisten pääroolissa, Marttana Aleksis Kiven Nummisuutareissa sekä Maijana Teuvo Pakkalan Tukkijoella-näytelmässä. Vuosina 1962–1966 hän oli Neuvostoliiton parlamenttina toimineen korkeimman neuvoston jäsen.
Liisa Tomberg on haudattu Petroskoihin Peskin hautausmaalle.
Natriumsyanaatti
Natriumsyanaatti (NaOCN) on natrium- ja syanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa teräksen valmistuksessa ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa natriumsyanaatti on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on hygroskooppista, mutta ei yhtä voimakkaasti kuin kaliumsyanaatti. Yhdiste hydrolysoituu hitaasti vesiliuoksessa hiilidioksidiksi, ammoniumioneiksi ja ureaksi. Kuumennettaessa noin 700 °C:n lämpötilaan natriumsyanaatti hajoaa ammoniakiksi ja natriumkarbonaatiksi.
Valmistus ja käyttö
Natriumsyanaattia valmistetaan kuumentamalla natriumkarbonaattia tai natriumhydroksidia urean kanssa. Teollisuudessa käytetään valmistamiseen lähes yksinomaan natriumkarbonaattia. Välivaiheena muodostuu ammoniumsyanaattia, joka reagoi natriumkarbonaatin tai -hydroksidin kanssa natriumsyanaatiksi ja myös natriumallofanaatiksi. Natriumallofanaatti hajoaa lämmitettäessä natriumsyanaatiksi. Tuote voidaan puhdistaa kuumentamalla sitä urean läsnä ollessa 550–600 °C:n lämpötilaan.
Natriumsyanaattia käytetään muun muassa teräksen kovettamisessa. Orgaanisissa synteeseissä sitä käytetään muun muassa orgaanisten syanaattien ja isosyanaattien valmistukseen sekä ureajohdannaisten, hydantoiinin, semikarbatsidin ja dulsiinin sekä eräiden herbisidien kuten karfentratsoni-etyylin ja sulfentratsonin valmistamiseen.
ALAK
ALAK (, Aktsionernaja lizingovaja aviakompanija; IATA: J4, ICAO: LSV) oli venäläinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1992 ja lopetti toimintansa vuonna 1998.
Laivasto
thumb|ALAK:n Tupolev Tu-154M Vnukovon lentoasemalla vuonna 1994. ALAK:n laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Nashi (1919)
Nashi oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus
Alus tilattiin Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1919 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 10. joulukuuta.
Off Records
Off Records on suomalainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 2007–2013. Yhtiö keskittyi pääasiassa punkin, hardcore punkin ja metallimusiikin julkaisemiseen.
Arthur Broberg
Uno Arthur Alexander Broberg (5. maaliskuuta 1856 Karjalohja – 11. elokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen pankkivirkamies ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Brobergin vanhemmat olivat tehtaanhoitaja Johan Gustaf Broberg ja Elvira Jacobina Forss. Broberg pääsi ylioppilaaksi vuonna 1876. Arthur Broberg oli naimisissa vuodesta 1884 Selma Charlotta Forssin (k. 1938) kanssa.
Broberg toimi Suomen Pankissa ylimääräisenä virkamiehenä 1879–1886, pääkonttorin kirjurina 1886–1887, Mikkelin konttorin pankinkomissaarina 1887–1895 ja Kotkan konttorin pankinkomissaarina 1895–1904. Hän oli Suomen Pankin pääkonttorin ylikamreerina 1904–1914 ja pankin johtokunnan jäsenenä 1914–1924. Viimeksi Broberg oli Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan palveluksessa 1924–1937.
Broberg oli Mikkelin rahatoimikamarin varapuheenjohtaja 1891–1895 sekä Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen 1900–1904.
Loongkoonan
Loongkoonan (1910–2018) oli australialainen taidemaalari. Hän oli aboriginaaleihin kuuluva vanhin ja matriarkka Kimberleyn alueelta Länsi-Australiasta. Hän aloitti taiteellisen uransa vasta 95-vuotiaana mutta sai Australiassa hyviä arvosteluja ja taidepalkintoja. Hän kiersi myöhään alkaneen uransa aikana eri puolilla Australiaa, ja vuonna 2016 hänen teoksiaan oli näytteillä myös Yhdysvalloissa. Loongkoonanin teosten aiheet liittyvät hänen edustamaansa aboriginaaliheimoon (nyiginat) ja sen perinteisiin asuinalueisiin. Loongkoonan oli kuollessaan yksi harvoista ihmisistä, jotka vielä puhuivat uhanalaista nyiginakieltä.
René Ahrenberg
Helge Edmund René Ahrenberg (8. toukokuuta 1882 Helsinki – 4. marraskuuta 1941 Gävle, Ruotsi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Broder Jönis.