cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaksisuuntainen mielialahäiriö
Oireet
Kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kärsivällä mieliala vaihtelee niin sanottujen maanisten ja depressiivisten vaiheiden välillä. Depressiiviset vaiheet eli masennusjaksot kestävät yleensä pidempään kuin mania- ja hypomaniajaksot. Vakavimmillaan maaniset jaksot voivat johtaa väkivaltaan muita ihmisiä kohtaan, depressiiviset puolestaan itsemurhaan. Oireet kestävät kerrallaan useita päiviä, useimmiten viikkoja. Depressio ja mania voivat ilmetä myös lähes tai täysin samanaikaisesti, jolloin tilaa kutsutaan sekamuotoiseksi jaksoksi. Jaksojen välillä potilas voi olla täysin oireeton mutta saattaa myös kärsiä lievemmistä masennus- tai muista oireista. Oireet vaihtelevat myös yksilöllisesti: toisilla vallitsevia ovat masennusoireet, kun taas toisilla kliinistä kuvaa hallitsee kohonnut tai ärtynyt mieliala ja liiallinen energisyys, hyperaktiivisuus tai jopa aggressiivisuus.
Kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä on olemassa kahta tyyppiä, joista tyypin I muodossa mieliala on sairausjakson aikana selvästi maaninen, kun taas huonommin tunnetussa ja vaikeammin tunnistettavassa tyypin II muodossa jakso on luonteeltaan hypomaaninen eli lievästi maaninen. Jaksot seuraavat toisiaan tiheästi suhteellisen harvoin, ja jos niitä on yli neljä kertaa vuodessa, sairaus luokitellaan tiheäjaksoiseksi. Maanisten vaiheiden esiintyminen depressiivisten ohella on diagnoosin edellytys.
Kaksisuuntaista mielialahäiriötä lievempi sairaus on ilmeisesti melko harvinainen mielialan aaltoiluhäiriö syklotymia, jossa lievät masennusjaksot ja hypomaniat eli lievät maniat vaihtelevat. Syklotymia voi kuitenkin kehittyä kaksisuuntaiseksi mielialahäiriöksi. Kaksisuuntaisen mielialahäiriön tarkka diagnosointi on vaikeaa, ja viive ensimmäisestä sairausjaksosta diagnoosin saamiseen on keskimäärin kahdeksan vuotta.
Kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavilla on poikkeuksellisen usein myös päihdeongelmia, ja runsas päihteidenkäyttö voi voimistaa sekä mania- että masennusjaksoja.
Mania
pienoiskuva|vasen|Yksinkertaistettu graafinen vertailu kaksisuuntaisen mielialahäiriön I- ja II-tyypeissä sekä syklotymiassa esiintyvästä mielialojen vaihtelusta. Manian tyypillinen oire on vähintään viikon yhtäjaksoisesti kestävä jakso, jonka aikana potilaan mieliala on kohonnut poikkeuksellisesti; usein potilas voi olla myös ärtyisä. Käyttäytyminen on usein silmiinpistävän aktiivista, ajatukset kulkevat omia polkujaan ja keskittyminen on vaikeaa. Mahdollisia oireita ovat myös itsetunnon voimakas kohoaminen, tuhlailu, yletön optimismi, nopea ja äänekäs puhe, harkintakyvyn puute ja holtiton seksuaalisuus sekä toisaalta ärtyneisyys ja tunne-elämän epävakaus etenkin nuorilla potilailla; toisinaan maniasta kärsivä potilas käyttäytyy liikenteessä muista piittaamatta tai hakeutuu harkitsemattomiin ihmissuhteisiin. Epärealistinen hyvän olon tunne voi jatkua viikkoja tai jopa kuukausia.
Monesti ensimmäinen selkeä merkki manian alkamisesta on unen tarpeen väheneminen. Maniajaksoon voi liittyä myös runsasta alkoholin tai muiden päihteiden käyttöä ja persoonallisuushäiriöille ominaista impulsiivisuutta, mikä vaikeuttaa manian tunnistamista. Myös luovuus kukoistaa monesti, ja kaksisuuntainen mielialahäiriö on ollut tai sen on väitetty olleen monilla kuuluisilla taiteilijoilla, kuten räppäri Cheekillä, säveltäjä Ludwig van Beethovenilla, kirjailija Mika Waltarilla, runoilija Eino Leinolla ja kuvataiteilija Vincent van Goghilla. Myös Aleksis Kivi on ilmeisesti ollut maanis-depressiivinen. Maniavaihe alkaa usein äkillisesti, ja sen kesto vaihtelee kahdesta viikosta viiteen kuukauteen.
Maniaan voi liittyä psykoottisia oireita, jolloin potilaalla on hallusinaatioita, kuten kuulo- tai muita aistiharhoja tai harhakuvitelmia: hän voi esimerkiksi kokea olevansa poikkeuksellisen suuri tai tärkeä henkilö tai olevansa jumala tai yhteydessä jumalaan. Myös vainoharhaisuutta voi esiintyä. Vakavan manian aikana mieliala voi kohota niin jyrkästi, että mieli suorastaan hajoaa eikä potilaaseen saa minkäänlaista kontaktia. Maniassa oleva potilas ei itse usein tiedosta tilassaan mitään vikaa eikä siksi halua ottaa apua vastaan.
Manian päättymistä seuraa usein masennus, minkä jo Emil Kraepelin huomasi. Toisaalta ahdistuneisuutta on eräässä tutkimuksessa todettu esiintyvän manian jälkeen suunnilleen yhtä usein kuin masennusta. Kolmasosa tai puolet tyypin I kaksisuuntaisen mielialahäiriön potilaista noudattaa kaksivaiheista taudinkulkua, jossa masennusjaksot alkavat muutaman viikon kuluessa maniasta, minkä jälkeen niitä seuraavat sairausvapaat jaksot. Noin viidesosalla potilaista järjestys on päinvastainen. MDI-potilailla mielialaa tasaavan lääkityksen vaikutus näyttäisi olevan tehokkaampi kuin DMI-potilailla.
Hypomania
Hypomania on maniaa lievempi, vähintään neljä päivää kestävä jakso, jossa potilaan mieliala on kohonnut ja toimintakyky lievästi kiihtynyt. Tavallista on myös huomattava tunne hyvästä olosta, tuotteliaisuus sekä tavallista suurempi toimintakyky. Hypomanian erottaminen luonteenomaisesta innostumisesta on toisinaan vaikeaa, vaikka siihen liittyy innostumisen ohella myös ärtyisää tai lyhytjännitteistä käytöstä sekä keskittymisvaikeuksia ja unettomuutta. Hypomaaninen jakso ei aiheuta merkittäviä vaikeuksia työssä tai sosiaalisissa suhteissa, eikä psykoottisia oireita esiinny koskaan. Hypomaniaan liittyy monesti myös huomattavaa päihteiden liikakäyttöä, joka voi ilmetä jaksoittaisena. Silloin kaksisuuntaisen mielialahäiriön diagnosointi ja asianmukaisen lääkityksen aloittaminen on tärkeää myös alkoholin liikakäytön ja alkoholismin kehittymisen estämiseksi.
Usein hypomaaninen jakso joko edeltää tai seuraa masennusvaihetta, ja tyypin II kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä se on ainoa kohonneen mielialan vaihe.
Masennus
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön masennusjaksot eivät eroa oirekuvaltaan tavallisista masennustiloista, mutta ne saattavat olla jonkin verran tavallista masennusta lyhyempiä. Psykoottisia oireita ja psykomotorista hidastumista on tavallista useammin, ja ruokahalun kasvua ja liikaunisuutta esiintyy enemmän kuin tyypillisessä masennuksessa. Masennustila voi myös olla kiihtynyt, jolloin hallitsevia oireita ovat jatkuva jännitys ja yliaktiivisuus. Muuten kaksisuuntaisen mielialahäiriön masennusjakson oireet ovat varsin samantyyppisiä kuin vakavassa masennuksessa, ja masennuspainotteinen kaksisuuntainen mielialahäiriö tulkitaankin usein virheellisesti masennukseksi. Käytettävä hoito on kuitenkin erilaista, eikä lääkkeistä aina ole apua. Masennus on siten kaksisuuntaisen mielialahäiriön keskeisin oire pitemmällä aikavälillä, sillä vaikeammatkin maniat ovat suhteellisen helposti hoidettavissa asianmukaisella lääkityksellä.
Masennusjaksojen tyypillinen kesto on vanhuksia lukuun ottamatta noin kuusi kuukautta tai korkeintaan vuoden. Masennusjaksot ovat pidempiä kuin mania- ja hypomaniajaksot, ja niitä esiintyy yleisemmin kuin maanisia jaksoja. Masennusjakson aikana potilas kokee syvää väsymystä ja keskittymiskyvyn puutetta, ja syyllisyyden tai arvottomuuden tunteet ovat erittäin yleisiä; myös kuolemaan tai itsemurhaan liittyvät ajatukset ovat tavallisia. Mielihyvä ja kiinnostus ympäristön katoaa.
Pitkäkestoinen ja vaikea masennusjakso on yleisin syy hakeutua hoitoon kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä. Masennus on myös kaksisuuntaisen mielialahäiriön yleisin oire, eikä monille potilaille kehity ollenkaan aitoa maanista vaihetta vaan ainoastaan lyhyt euforian ja ylioptimismin jakso masennuksen toipumisvaiheessa.
Sekamuotoinen jakso
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön tuskallisin vaihe on monesti sekamuotoinen jakso, jossa esiintyy yhtä aikaa sekä manian että depression oireita. Tällöin ajatustoiminta on kiihtynyttä, kuten maniassa, mutta itse ajatukset masentuneita. Potilas voi olla levoton ja kiihkeä mutta samanaikaisesti ahdistunut ja saa itkukohtauksia. Erityisesti sekamuotoiseen jaksoon liittyy myös kohonnut itsemurhariski, jopa 30–50 prosenttia.
Sekamuotoisia jaksoja esiintyy keskimäärin yhdellä kolmesta kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavasta. Se on tyypillistä etenkin nuorilla, jolloin erottaminen ADHD:stä on monesti vaikeaa.
Puhkeaminen ja kulku
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön syntyyn vaikuttavat perintötekijät ja lapsuuden traumaattiset kokemukset sekä stressaavat ja kuormittavat elämäntilanteet. Häiriötä sairastavien lähisukulaisilla on keskimääräistä suurempi riski sairastua, mikä on osoitettu lukuisissa tutkimuksissa. Suomessa häiriön yleisyys väestössä on prosentin luokkaa, mutta sitä sairastavien lähisukulaisilla riski on 5–10-kertainen. Jos identtisistä kaksosista toisella on kaksisuuntainen mielialahäiriö, toinenkin sairastuu yli 50 prosentin todennäköisyydellä. Taipumus on yhdistetty kromosomissa 11 sijaitsevan vallitsevan geenin puutteeseen. Lisäksi useampien samanaikaisten itsessään vähäpätöisten geneettisten mutaatioiden on arveltu voivan yhdessä aiheuttaa sairauden. Kaikkiaan perintötekijät selittävät jopa 79–93 prosenttia tyypin I kaksisuuntaisen mielialahäiriön sairastumisista, kun taas tyypin II kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä niiden merkitys on vähäisempi.
Geneettisen alttiuden ohella riskitekijöitä kaksisuuntaisen mielialahäiriön puhkeamiseen ovat huumeiden tai alkoholin väärinkäyttö ja läheisen kuolema tai muu traumaattinen tapahtuma sekä suhteen päättyminen tai koettu fyysinen, henkinen tai seksuaalinen väkivalta. Tutkimuksissa 30–50 prosenttia aikuisista, joilla on diagnosoitu kaksisuuntainen mielialahäiriö, on raportoinut traumaattisista tai väkivaltaisista kokemuksista lapsuudessa, mikä liittyy aikaisempaan alkamiseen, suurempaan itsemurhayritysten määrään ja useammin esiintyviin oheissairauksiin, kuten traumaperäiseen stressihäiriöön.
Kaksisuuntainen mielialahäiriö puhkeaa tyypillisesti nuorella aikuisiällä, yli 90 prosentissa tapauksista 15–35 vuoden iässä. Useimmiten lapsuuden ja nuoruusiän kaksisuuntainen mielialahäiriö alkaa vakavalla masennusjaksolla ; jos ensimmäinen maniajakso ilmenee myöhemmällä iällä, taustalla on mahdollisesti jokin aivo- tai muu ruumiillinen sairaus. Periaatteessa sairastuminen on mahdollista missä iässä tahansa; erään suomalaisen tutkimuksen mukaan sairastuneiden keski-ikä on 22 vuotta.
Kaksisuuntaiselle mielialahäiriölle on ominaista sairausjaksojen toistuvuus. Ensimmäisen ja toisen sairausjakson väli on keskimäärin 3–4 vuotta, minkä jälkeen sairausjaksot toistuvat yleensä 1–3 vuoden välein. Jos sairausjaksoja ilmenee yli neljä vuodessa, kyse on kaksisuuntaisen mielialahäiriön nopeasyklisestä muodosta, jonka hoito ja tausta ovat erilaisia kuin kaksisuuntaisen mielialahäiriön muilla muodoilla. Sairausjaksojen määrä elämän aikana vaihtelee muutamasta useisiin kymmeniin.
Vaikka kaksisuuntainen mielialahäiriö on oireiltaan lähinnä mielialahäiriö masennuksen tavoin, siihen liittyvät geneettiset poikkeavuudet ovat lähempänä skitsofreniaa kuin masennusta. Yhteisiä DNA-mutaatioita on lisäksi eräiden muidenkin yleisten mielenterveyshäiriöiden, kuten autismin ja ADHD:n, kanssa. Fysiologisesti kaksisuuntaisen mielialahäiriön on esitetty liittyvän yhden tai useamman amiinin, kuten dopamiinin, serotoniinin tai noradrenaliinin, virheelliseen säätelyyn aivoissa: amiinien puute aiheuttaa masennusta ja ylimäärä maniaa.
Tunnistaminen
Yli puolella potilaista masennus on ensimmäinen kaksisuuntaisen mielialahäiriön oire, minkä vuoksi se on monesti myös ensimmäinen diagnoosi. Tärkeää olisi, että ainakin terveydenhuollon yksiköissä – perusterveydenhuollossa ja erikoissairaanhoidossa – kaikilta masennuksen vuoksi hoidossa olevilta jossakin vaiheessa kysyttäisiin hypomania- ja maniaoireiden esiintymisestä. Kyselyn apuna voi käyttää itse täytettävää MDQ-mielialahäiriökyselyä.
Jos epäily kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä herää, potilas ohjataan diagnosoitavaksi psykiatriseen erikoissairaanhoitoon. Diagnoosi voidaan tehdä vasta, kun on suljettu pois muut mahdolliset syyt, kuten ikääntyneiden kohdalla etenevän dementian mahdollisuus.
Hoito
Kaksisuuntainen mielialahäiriö on pitkäaikaista hoitoa vaativa sairaus. Akuuttihoidon tavoitteena on saavuttaa oireettomuus tai mahdollisimman vähäinen oireilu, minkä jälkeen keskitytään estämään uusia mielialahäiriöjaksoja ja lievittämään varsinaisten jaksojen välisiä oireita. Tehokkainta hoito on silloin, kun lääkitystä ja psykoterapiaa käytetään samanaikaisesti.
Lääkehoito
Lääkehoito on keskeisintä kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoidossa ja antaa hyvän muttei täydellisen suojan sairauden uusiutumista vastaan. Siitä on olemassa erilaisia suosituksia ja käytäntöjä. Käytännössä jokaisen potilaan lääkehoito ja sen muutokset on suunniteltava potilaskohtaisesti ja yhdessä hoitavan lääkärin kanssa. Usein sairastuneet suhtautuvat kuitenkin torjuvasti lääkehoitoon tai lopettavat sen manian tai hypomanian alkaessa eli juuri silloin, kun hoidosta olisi eniten hyötyä.
Tavalliset masennuslääkkeet eivät yksinään sovellu kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä johtuvan masennuksen hoitoon, sillä ne voivat laukaista manian tai hypomanian arviolta 10–25 prosentissa tapauksista. Niiden sijaan käytetään litiumia, lamotrigiinia tai mielialaa tasaavan lääkkeen ja masennuslääkkeen yhdistelmää. Litiumin teho näyttää perustuvan ainakin osin sen neuroinflammaatiota eli aivojen kroonista matala-asteista tulehdusta hillitsevään vaikutukseen. Maniassa ja sekamuotoisissa vaiheissa hoitona ovat mielialaa tasaavat lääkkeet, kuten litium, karbamatsepiini, atyyppiset antipsykoottiset lääkkeet tai valproaatti. Viimeksi mainittua ei ole syytä käyttää hedelmällisessä iässä oleville naisille eikä etenkään raskauden aikana.
Ensimmäisenä käytetty lääke kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön on tutkitusti tehokas litium, joka sekä rauhoittaa akuuttia maniajaksoa että suojaa mania- ja masennusvaiheiden puhkeamiselta. Mania- tai masennusvaiheessa sen tavoitepitoisuus on 0,8–1,2 mmol/l ja ylläpitovaiheessa tätä matalampi 0,6–0,8 mmol/l. Litiumin ongelmana on sen kapea terapeuttinen leveys, jonka vuoksi sen käyttö vaatii jatkuvaa veri- ja virtsanäyteseurantaa. Lisäksi sama annos voi aiheuttaa toiselle henkilölle tehottoman matalan ja toiselle toksisen pitoisuuden, eikä oikeaa annosta ole mahdollista arvioida luotettavasti muuten kuin pitoisuusmittauksilla.
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoitoon voidaan käyttää mielialaa tasaavia epilepsia- ja psykoosilääkkeitä myös silloin, kun sairaus ei ole luonteeltaan psykoottinen. Lääkehoitoa jatketaan tyypin I mielialahäiriössä koko loppuelämän ajan. Tyypissä II lääkityksen kesto riippuu oireilusta ja sen vakavuudesta.
Maniaan tehoavat aripipratsoli, asenapiini, haloperidoli, karbamatsepiini, karipratsiini, ketiapiini, litium, olantsapiini, risperidoni, tsiprasidoni  ja valproaatti, joista on A-ryhmän näyttöön perustuvaa tutkimusnäyttöä. Sekamuotoisen jakson hoidossa tehoavat edellä mainitut lääkkeet. Masennusjakson lääkehoito on vaikeampaa. A-ryhmän näyttöä on vain ketiapiinin ja olantsapiinin käytöstä, muista lääkkeistä on B- ja C-ryhmän näyttöä.
Muut hoitomuodot
Toinen tärkeä hoitomuoto kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoidossa on psykososiaalinen hoito, joka voi olla joko yksilö-, ryhmä- tai perhehoitoa. Kaksisuuntaista mielialahäiriötä ei kuitenkaan voi parantaa psykoterapian avulla. Kokonaishoitoon kuuluu myös psykoedukaatio, jossa potilaalle ja hänen lähipiirilleen pyritään saamaan yhteinen näkemys siitä, millaisesta sairaudesta on kysymys ja miten menetellään, jos sairauden oireita ilmenee. Sokkiterapiaa käytetään tilanteissa, joissa lääkkeet eivät auta tai potilaalle ei voi määrätä niitä esimerkiksi raskauden vuoksi.
Hoitomuotoja voivat olla ainakin kognitiivis-behavioraalinen ja psykoedukatiivinen terapia sekä perhehoito, interpersoonallinen sosiaalisten rytmien terapia ja internetin kautta tapahtuva terapia. Psykososiaalisten hoitomuotojen kanssa käytetään aina myös mielialaa vakauttavaa lääkehoitoa. Mielialamuutoksien seuraamisessa voidaan käyttää mielialapäiväkirjaa. Kaksisuuntaisen mielialahäiriön kognitiivisessa psykoterapiassa keskeistä on sairauden hallinnan opettelu.
Kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kuntoutumisessa voidaan käyttää esimerkiksi kuntoutuskursseja ja sopeutumisvalmennuskursseja. Suomessa kuntoutuspsykoterapiaa voivat saada Kelalta 16–67-vuotiaat, joilla mielenterveyden häiriö uhkaa työ- tai opiskelukykyä. Työeläkekuntoutus on puolestaan työeläkevakuuttajien järjestämää ja kustantamaa ammatillista kuntoutusta.
Kaksisuuntaista mielialahäiriötä hallitakseen potilaan on kyettävä hyväksymään alttiutensa sairastua toistuviin mania- ja masennusjaksoihin. Potilas voi oppia tunnistamaan uusiutuvan sairausjakson ensioireet, kuten muutokset mielialassa, unen tarpeessa, keskittymiskyvyssä, energisyydessä, itsetunnossa ja seksuaalisessa mielenkiinnossa. Säännöllinen vuorokausirytmi on kaksisuuntaisen mielialahäiriön itsehoidossa tärkeää, ja päihteiden käyttöä kannattaa välttää. Tärkeitä päätöksiä ei kannata tehdä hypomanian tai manian mutta ei myöskään masennusjaksojen aikana.
Itsetuhoisuus kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä
Kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyy huomattava itsetuhoisen käyttäytymisen riski, ja itsemurhaa yrittää jossain elämänsä vaiheessa noin 23–26 prosenttia kaksisuuntaisesta mielialahäiriötä sairastavista. Suomessa tehdyn tutkimuksen mukaan yli puolet (55 %) kaksisuuntaista mielialahäiriöitä sairastavista oli yrittänyt itsemurhaa elämänsä aikana. Sekä itsemurhat että niiden yritykset tapahtuvat pääosin masennus- ja sekamuotoisten jaksojen aikana.
Tyypissä I itsemurhariski on hivenen korkeampi kuin tyypissä II. Kaikista itsemurhista 3,4–14 prosenttia selittyy kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavien potilaiden itsemurhilla. Erityisiä riskitekijöitä ovat sukulaisen itsemurha, miespuolisuus ja aikaisempi itsemurhayritys. Itsemurhayrityksiä esiintyy enemmän naisilla ja nuoremmilla potilailla. Eräässä suomalaisessa tutkimuksessa seurattiin kahtasataa mielialahäiriöpotilasta: indeksijakson aikana 20 prosenttia potilaista yritti itsemurhaa ja itsemurha-ajatuksia esiintyi 61 prosentilla.
Epidemiologia
pienoiskuva|Kaksisuuntaisen mielialahäiriön [[DALY-arvo 100 000 ihmistä kohti vuonna 2004.
{{legend|#ffff65|alle 180}} {{legend|#fff200|180–185}} {{legend|#ffdc00|185–190}} {{legend|#ffc600|190–195}} {{legend|#ffb000|195–200}} {{legend|#ff9a00|200–205}} {{legend|#ff8400|205–210}} {{legend|#ff6e00|210–215}} {{legend|#ff5800|215–220}} {{legend|#ff4200|220–225}} {{legend|#ff2c00|225–230}} {{legend|#cb0000|>230}} ]] Klassista maanis-depressiivisyyttä sairastaa ainakin prosentti aikuisväestöstä, mutta eritasoisia oireita on havaittavissa noin viidellä prosentilla. Yhdysvalloissa kaksisuuntainen mielialahäiriö on tutkimusten mukaan 5,7 miljoonalla aikuisella eli 2,6 prosentilla kaikista täysi-ikäisistä. Molemmilla sukupuolilla on yhtä suuri sairastumisriski, eikä se riipu yksiselitteisesti sosioekonomisesta asemasta. Mielisairaalaan sijoitetuista 10–15 prosentilla on kaksisuuntainen mielialahäiriö, ja sairaus on WHO:n mukaan kuudenneksi yleisin vammaisuuden aiheuttaja maailmassa. Maailmanlaajuisesti kaksisuuntainen mielialahäiriö on WHO:n mukaan noin 45 miljoonalla ihmisellä.
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön ilmaantuvuus on yhtä suurta miehillä ja naisilla. Maailman terveysjärjestön vuonna 2000 tekemässä tutkimuksessa todettiin, että kaksisuuntaisen mielialahäiriön esiintyvyys ja ilmaantuvuus ovat hyvin samanlaisia kaikkialla maailmassa, mutta vakavuus vaihtelee suuresti ja on suurin kehitysmaissa, joissa hoitomahdollisuuksia on vähemmän. Kaksisuuntaisen mielialahäiriön positiivisen seulonnan todennäköisyydessä eri etnisten ryhmien välillä ei ole havaittu merkittävää eroa.
Historia
Kaksisuuntaista mielialahäiriötä kuvaili jo antiikin aikana kreikkalainen lääkäri Aretaios Kappadokialainen. Nykyisen kaksisuuntaisen mielialahäiriön käsitteen perusta voidaan jäljittää 1850-luvulle, jolloin ranskalainen psykiatri Jean-Pierre Falret kuvaili ”jaksoittaista hulluutta” (folie circulaire). Kolme vuotta myöhemmin, 31. tammikuuta 1854, hänen kollegansa Jules Baillarger piti Ranskan keisarilliselle lääketiedeakatemialle luennon, jossa hän kuvaili uutta hulluuden tyyppiä, ”la folie à double forme”. Näitä teorioita kehitti eteenpäin saksalainen psykiatri Emil Kraepelin, joka myös loi termin maanis-depressiivinen psykoosi havaittuaan, että akuuttien maanisten tai depressiivisten jaksojen välissä oli yleensä suhteellisen oireettomia jaksoja, jolloin potilas pystyi toimimaan normaalisti. Vuonna 1921 Kraepelin selvensi eron kaksisuuntaisen mielialahäiriön ja skitsofrenian välillä. Sairauden nykyinen nimitys kaksisuuntainen mielialahäiriö esiintyi ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmä DSM:n kolmannessa versiossa vuonna 1980.
Kaksisuuntainen mielialahäiriö lapsilla ja nuorilla
Kaksisuuntainen mielialahäiriö voi puhjeta myös lapsuudessa tai murrosiässä, mutta se tunnistetaan harvoin ja diagnosoidaan sen sijaan muuksi häiriöksi, kuten ADHD:ksi. Lapsuusiässä alkavan kaksisuuntaisen mielialahäiriön esiintyvyydeksi on arvioitu 0,2–1 prosenttia. Oireilu on etenkin maniassa erilaista kuin aikuisilla, ja elinaikainen itsemurhariski on alle 25-vuotiaana diagnoosin saaneilla vielä suurempi kuin niillä, joilla sairaus puhkeaa myöhemmin. Suomalaisista kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavista aikuisista 30 prosentin oireet ovat tutkimusten mukaan alkaneet ennen 18 vuoden ikää. Siitä, monellako lapsella tai nuorella on kaksisuuntainen mielialahäiriö, ei ole tarkkaa tietoa; arviot vaihtelevat 0,6 ja 15 prosentin välillä, mikä herättää epäilyksiä ylidiagnosoinnista. Eräässä maailmanlaajuisessa nuorten kaksisuuntaisen mielialahäiriön meta-analyysissä arvioitiin, että sairaus on noin 1,8 prosentilla 7–21-vuotiaista. Samoin kuin aikuisilla, kaksisuuntainen mielialahäiriö on yhtä yleinen kummallakin sukupuolella.
Lapsuudessa alkava kaksisuuntainen mielialahäiriö on taudinkuvaltaan aikuisuudessa alkavaa vakavampi, ja siihen liittyy usein muita samanaikaisesti esiintyviä häiriöitä, kuten ADHD, uhmakkuus- tai käytöshäiriöt, pakko-oireinen häiriö, paniikkihäiriö ja erilaiset laaja-alaiset kehityshäiriöt, etenkin Aspergerin oireyhtymä. Noin 70–90 prosentilla lapsuusiän ja 30–40 prosentilla nuoruusiän kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavista on ADHD. Manian ADHD:stä erottavia oireita ovat muun muassa siinä esiintyvät suuruusajatukset ja vähentynyt unen tarve.
Sairastumisen riskiä lisäävät lapsuudessa kasvatuksen epäjohdonmukaisuus, perheen vähäinen yhteenkuuluvuus ja keskinäiset ristiriidat. Kaksisuuntaiseksi mielialahäiriöksi kehittyy noin 20–25 prosenttia lapsuuden masennuksista. Lapsuuden ja varhaisnuoruuden kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä erittäin nopeasti tai päivittäin aaltoileva mieliala on tavallista, eikä masennuksen ja manian välillä ole tarkkaa rajaa. Myöhäisnuoruudessa taudinkuva on lähempänä aikuisten tyyppiä. 16–60 prosentilla nuorista esiintyy myös psykooseja. Maanisessa tilassa oleva lapsi on toisaalta energinen, vauhdikas ja hyväntuulinen, toisaalta aggressiivinen ja saa voimakkaita kiukkukohtauksia, joiden aikana hän voi yrittää vahingoittaa itseään tai muita. Lapsella voi esiintyä myös seksualisoitunutta tai muuten mielihyvähakuista käyttäytymistä. Mania- ja hypomaniajaksot voivat olla samanlaisia kuin aikuisilla, mutta ne voivat myös poiketa niistä enemmän tai vähemmän. Noin viidenneksellä kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kärsivistä lapsista sairaus ilmenee lähinnä käytöshäiriöinä.
Nuoruusiässä ilmenee usein varsinaista kaksisuuntaista mielialahäiriötä lievempää mielialavaihtelua, joka voi ennakoida kaksisuuntaista mielialahäiriötä. Yksi tärkeimmistä asioista sairastumisen ehkäisyssä sairastumisriskissä olevalla nuorella on päihteiden välttäminen, sillä erityisesti amfetamiini voi laukaista manian kaltaisen tilan.
Oheissairauksia ja -häiriöitä
Suuri osa kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavista kärsii myös muista mielenterveyden häiriöistä. Ahdistuneisuushäiriöitä on 45 prosentilla potilaista ja lähes neljänneksellä paniikkihäiriö; lisäksi yleisiä ovat muun muassa pakko-oireinen häiriö, alkoholismi ja kahdeksalla prosentilla esiintyvä syömishäiriö. Lähes puolella potilaista on persoonallisuushäiriö. Myös ADHD on yleinen oheishäiriö etenkin lapsilla ja nuorilla, ja ADHD:n diagnoosikriteerit täyttyvät jopa 87 prosentilla kaikista kaksisuuntaisen mielialahäiriön potilaista. Lisäksi kaksisuuntainen mielialahäiriö on epätavallisen yleinen Asperger-ihmisillä (6–21,4 prosenttia aikuisista), jolloin taudinkuva on usein enemmän tai vähemmän tyypillisestä poikkeava ja diagnosointi siksi tavallistakin hankalampaa.
Poikkeuksellisen usein kaksisuuntaisen mielialahäiriön yhteydessä esiintyviä elimellisiä sairauksia ovat muun muassa migreeni, verenpainetauti ja tyypin 2 diabetes. Tiheäjaksoisen kaksisuuntaisen mielialahäiriön kanssa esiintyy toisinaan kilpirauhasen vajaatoimintaa.
Nicholas Barker
thumb|250px|Nicholas Barker Testamentin konsertissa Metalmania 2007 -festivaalilla Puolassa Nicholas Howard "Nick" Barker on englantilainen rumpali. Alkujaan hän soitti brittiläisen black metal -yhtye Cradle of Filthin kokoonpanossa vuodet 1992–1999. Sittemmin hän siirtyi norjalaiseen black metal -musiikkia soittavan Dimmu Borgirin riveihin, jossa hän soitti 1999–2004. Nicholas on soittanut myös Brujeriassa, Old Man's Childissa sekä Lock Up -yhtyeessä ja yhdysvaltalaisessa Testament-yhtyeessä.
Esikuvikseen Barker on maininnut mm. Rush-yhtyeen Neil Peartin, Iron Maidenin Nicko McBrainin sekä Slayerin Dave Lombardon.
Teburoro Tito
Teburoro Tito (s. 25. elokuuta 1953 Tabiteuea, Kiribati) on kiribatilainen poliitikko ja nykyinen Kiribatin suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdysvalloissa. Tito toimi Kiribatin kolmantena presidenttinä ja ulkoministerinä vuosina 1994–2003.
Tito valittiin presidentiksi ensimmäistä kertaa vuonna 1994. Vuonna 1998 hänet valittiin toiselle kaudelleen 52 % kannatuksella. Helmikuun 2003 vaaleissa Tito sai 50,4 % äänistä. 28. maaliskuuta 2003 hän hävisi äänestyksen luottamuslauseesta ja hänet pantiin viralta. Maassa järjestettiin uudet vaalit.
Heinrich Landesmann
Heinrich Landesmann, kirjailijanimi Hieronymus Lorin, (9. elokuuta 1821 Nikolsburg (nyk. Mikulov) – 3. joulukuuta 1902 Brno ) oli itävaltalainen runoilija ja kirjailija.
Landesmann oli lapsena hyvin sairaalloinen, ja 15-vuotiaana hän oli jo lähes kuurosokea.
Landesmann kirjoitti 16-vuotiaana useita runoja eri aikakauslehtiin. 1840-luvulla hänen ystävänsä neuvoivat häntä lähtemään Wieniin. Hän kävi myös Berliinissä, jossa hän otti salanimekseen Hieronymus Lorm. Hän meni 1856 naimisiin. Hän muutti 1873 Wienistä Dresdeniin ja vuonna 1892 Brnoon, jossa hän myös kuoli 81-vuotiaana vuonna 1902.
Landesmannin perusluonne kirjailijana on pessimistinen. Hänessä yhtyi filosofinen syvämielisyys runoilemislahjoihin. Hänen runsaasta tuotannostaan esimerkkejä ovat romaanit Gabriel Solmar (1863), Tote Schuld (1878), Der ehrliche Name (1880), novellikokoelmat Am Kamin (1856), Intimes Leben (1860) ja filosofis-kriittiset tutkielmat Philosophisch-kritische Streifzüge (1873), Geflügelte Stunden (1875), Natur und Geist (1884), Der grundlose Optimismus (1894). Landesmannin runot ilmestyivät kokoelmana Gedichte (7. p. 1894).
Hanna Asp
Hanna Asp (11. syyskuuta 1868 Messukylä – 23. syyskuuta 1948 Helsinki), viralliselta nimeltään Johanna Wilhelmiina Asp, oli suomalainen kirjailija, suomentaja ja opettaja.
Hanna Asp oli näyttelijänä ja suomentajana tunnetun Hilda Aspin nuorempi sisar ja Minna Canthin ja hänen tytärtensä ystävä. Hän asui Canthien luona vuosina 1882–1895. Osin muistojensa pohjalta Asp kirjoitti teoksen Minna Canth läheltä nähtynä, joka ilmestyi hänen kuolinvuotenaan 1948.
Asp suomensi Suomalaiselle teatterille näytelmiä, mm. Gabriel Laguksen Uuden apulaisen, Victorien Sardoun komedian Voimakkaita naisia ja Henrik Ibsenin Villisorsan. Lisäksi painettuina ilmestyivät hänen suomennoksensa Alphonse Daudet’n Pikku mies (1917) ja Henry Bordeaux’n Kuutamosonaatti (1943).
Hanna Asp tuli ylioppilaaksi 1890 ja valmistui filosofian maisteriksi 1899. Hän toimi Salon Suomalaisen Yhteiskoulun ensimmäisenä rehtorina 1898–1901 ja vielä vuosina 1902–1905, Helsingin uuden suomalaisen tyttökoulun johtajatar ja ranskan ja saksan kielen opettaja vuodesta 1905. Hän laati historiateoksen Helsingin suomalainen tyttökoulu 25 vuotta 1905–1930, joka ilmestyi 1930.
Oriol Servià
Oriol Servià i Imbers (s. 13. heinäkuuta 1974 Pals, Espanja) on espanjalainen autourheilija. Vuonna 2014 hän kilpailee sekä IndyCar Seriesissä Rahal Lettermanin tallissa ja Formula E-sarjassa Dragon Racingin tallissa. Hän on tarkemmin sanottuna katalonialainen.
Ura
Servià aloitti uransa monien muiden kuljettajien tavoin kartingin parissa. Vuonna 2000 hän siirtyi CART-sarjaan, jonka nimeksi tuli sittemmin Champ Car. Servià ajoi Champ Carissa kahdeksan kautta vuodesta 2000 vuoteen 2007. Hänen paras sijoituksensa sarjassa oli toinen kaudella 2005. Tuolla kaudella hän saavutti myös uransa ainoan Champ Car-voiton Circuit Gilles Villeneuven radalla Montrealissa Newman/Haasin Lola-autolla. Champ Carin ohella Servià ajoi kaudella 2002 myös IndyCar Seriesiä. Hän palasi sarjaan kaudeksi 2008 ja on kilpaillut sarjassa siitä asti. Hänen paras sijoituksensa IndyCarissa on tähän mennessä toinen sija kauden 2011 kahdesta kilpailusta. Tuolla kaudella hän sijoittui myös parhaimmalle sijalleen sarjan yhteispisteissä, hän oli neljäs. Servià on ajanut myös Rahal Letterman Lanigan Racingin Dallaralla. Vuonna 2014 Servià siirtyi ajamaan IndyCarin lisäksi uutta Formula E-sarjaa. Hän ajoi Dragon Racing -tallissa. Ensimmäisessä kilpailussa syyskuussa 2014 Pekingissä Servià sijoittui seitsemänneksi ja sai kuusi MM-pistettä.
Formula E -tulokset
* Kausi käynnissä.
Kaasa
Kaasat olivat muinaisia merimerkkejä, joita käytettiin Perämeren rannikoilla. Kaasat oli koottu kivistä tai puusta, ja ulkonäöltään ne muistuttivat sytyttämätöntä riu'uista koottua nuotiota tai kokkoa. Jotkut kaasat olivat opasteita merenkäyntiä varten, toiset merkitsivät hyvää verkonlaskupaikkaa. Joskus kaasa oli tai kaasan päällä oli vihollisesta varoittava nuotio.
Suomen rannikon kaasat oli merkitty merenkulkuoppaisiin ja oppaissa oli selostettu, kuinka niitä tuli lähestyä ja kuinka ne tuli ohittaa. 1800-luvun loppuun mennessä kaasat kuitenkin olivat menettäneet merkityksensä majakoiden ja tunnusmajakoiden yleistyttyä.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros alkoi 29. kesäkuuta 2017 ja se päättyi 24. elokuuta 2017. Karsintavaiheessa ja play-off-kierroksella pelasi yhteensä 156 joukkuetta, joista 22 eteni Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 lohkovaiheeseen.
Ottelut
Maccabi Tel Aviv voitti 5–0 yhteistuloksella.
Inter Baku voitti 5–0 yhteistuloksella.
Gorica voitti 4–2 yhteistuloksella.
Shkëndija voitti 7–0 yhteistuloksella.
Trenčín voitti 8–1 yhteistuloksella.
Rheindorf Altach voitti 2–1 yhteistuloksella.
Zira voitti 4–1 yhteistuloksella.
Levski Sofia voitti 3–1 yhteistuloksella.
Lech Poznań voitti 7–0 yhteistuloksella.
Beitar Jerusalem voitti 7–3 yhteistuloksella.
Fola Esch voitti 3–2 yhteistuloksella.
Ružomberok voitti 3–2 yhteistuloksella.
Irtysh Pavlodar voitti 3–0 yhteistuloksella.
Mladost Podgorica voitti 4–0 yhteistuloksella.
Široki Brijeg voitti 2–0 yhteistuloksella.
Botev Plovdiv voitti 4–1 yhteistuloksella.
Slovan Bratislava voitti 9–1 yhteistuloksella.
Jagiellonia Białystok voitti 5–0 yhteistuloksella.
Videoton voitti 5–3 yhteistuloksella.
Red Star Belgrade voitti 6–3 yhteistuloksella.
Osijek voitti 6–0 yhteistuloksella.
Rabotnički voitti 7–0 yhteistuloksella.
Željezničar Sarajevo voitti 3–2 yhteistuloksella.
AEL Limassol voitti 10–0 yhteistuloksella.
Valletta voitti 3–0 yhteistuloksella.
''3–3 yhteistuloksella. Zaria Bălți voitti 6–5 rangaistuspotkukilpailussa.''
Progrès Niederkorn voitti 2–1 yhteistuloksella.
AEK Larnaca voitti 6–1 yhteistuloksella.
Skënderbeu Korçë voitti 6–0 yhteistuloksella.
Valur voitti 1–0 yhteistuloksella.
Vaduz voitti 5–1 yhteistuloksella.
Domžale voitti 5–2 yhteistuloksella.
Midtjylland voitti 10–2 yhteistuloksella.
Haugesund voitti 7–0 yhteistuloksella.
Trakai voitti 3–1 yhteistuloksella.
Dinamo Minsk voitti 4–1 yhteistuloksella.
Shamrock Rovers voitti 2–0 yhteistuloksella.
Odd voitti 5–0 yhteistuloksella.
HJK voitti 3–1 yhteistuloksella.
Nõmme Kalju voitti 4–2 yhteistuloksella.
Ferencváros voitti 3–0 yhteistuloksella.
IFK Norrköping voitti 6–0 yhteistuloksella.
Mays Landing
Mays Landing on CDP Hamilton Townshipissä, New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli arvion mukaan 2 524 vuonna 2021. Alue toimii Atlanticin piirikunnan hallintokeskuksena.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Sūduva Marijampolė voitti 2–1 yhteistuloksella.
Mays Landing
Väestö
Vuonna 2010 Mays Landingin asukkaista valkoisia oli 89,0 %, mustia 5,5 % ja aasialaisia 1,0 %.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
KR voitti 2–0 yhteistuloksella.
Cork City voitti 6–2 yhteistuloksella.
Lyngby voitti 4–0 yhteistuloksella.
AIK voitti 5–0 yhteistuloksella.
Apollon Limassol voitti 5–1 yhteistuloksella.
Lyngby voitti 3–1 yhteistuloksella.
Mladá Boleslav voitti 5–2 yhteistuloksella.
AIK voitti 2–0 yhteistuloksella.
AEK Larnaca voitti 2–0 yhteistuloksella.
Skënderbeu Korçë voitti 3–1 yhteistuloksella.
Astra Giurgiu voitti 3–1 yhteistuloksella.
Lech Poznań voitti 4–3 yhteistuloksella.
Brøndby voitti 3–2 yhteistuloksella.
''3–3 yhteistulos. Trakai voitti 5–3 rangaistuspotkukilpailussa.''
Hajduk Split voitti 3–1 yhteistuloksella.
Videoton voitti 4–1 yhteistuloksella.
Maccabi Tel Aviv voitti 5–1 yhteistuloksella.
Utrecht voitti 3–1 yhteistuloksella.
Gabala voitti 3–1 yhteistuloksella.
AEL Limassol voitti 3–1 yhteistuloksella.
Rheindorf Altach voitti 4–1 yhteistuloksella.
Östersund voitti 3–1 yhteistuloksella.
Fola Esch voitti 4–2 yhteistuloksella.
Odd voitti 2–0 yhteistuloksella.
Domžale voitti 5–3 yhteistuloksella.
Red Star Belgrade voitti 3–1 yhteistuloksella.
Aberdeen voitti 3–1 yhteistuloksella.
Midtjylland voitti 7–3 yhteistuloksella.
Sturm Graz voitti 3–1 yhteistuloksella.
Shkëndija voitti 4–2 yhteistuloksella.
Bnei Yehuda voitti 3–1 yhteistuloksella.
Osijek voitti 3–2 yhteistuloksella.
Osijek voitti 2–0 yhteistuloksella.
Martin Ssempa
Martin Ssempa (s. 1968) on ugandalainen pastori ja aktivisti, joka kampanjoi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä vastaan.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Krasnodar voitti 5–2 yhteistuloksella.
Fenerbahçe voitti 3–2 yhteistuloksella.
Martin Ssempa
Tausta ja yksityiselämä
Ssempa kasvoi katolilaisessa kodissa työskenteli nuoruudessaan DJ:nä. Hän on kertonut aina olleensa kiinnostunut uskonasioista ja kunnioittanut pappeja. Ssempa hakeutui katolilaiseen seminaariin, mutta ei voinut hakea, koska hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa. .
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Panathinaikos voitti 3–1 yhteistuloksella.
''3–3 yhteistulos. Skënderbeu Korçë voitti 4–2 rangaistuspotkukilpailussa.''
Martin Ssempa
Tausta ja yksityiselämä
Asuaessaan USA:ssa Sspempa tapasi vaimonsa Traceyn. Parilla on 5 lasta. . Ssempa on myös Yhdysvaltain kansalainen.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Austria Wien voitti 2–1 yhteistuloksella.
Dinamo Zagreb voitti 2–1 yhteistuloksella.
Martin Ssempa
Ura ja aktivismi
Valmistumisensa jälkeen Ssempa alkoi työskennellä parisuhdekonsulttina ja on puolustanut pidättäytymistä, jolla torjuttaisiin Ugandan HIV-epidemiaa. Ssempa on sanonut olevansa eniten seksistä nuorille puhuva pappi. Hänen mukaansa hyväksyttävää seksi on silloin, kun sitä harrastavat naimisissa oleva mies ja nainen.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Athletic Bilbao voitti 4–1 yhteistuloksella.
PAOK voitti 3–1 yhteistuloksella.
Martin Ssempa
Ura ja aktivismi
Ugandansa Ssempa on myös kampanjoinnut homoseksuaalisuutta vastaan. Tätä hän on tehnyt mm. näyttämällä pornografisia videoita, joissa kuvataan mm. koprofiliaa ja anaalin nuolemista, saarnojensa aikana. Yksi tällaisista esiintymisistä johti siihen, että Ssempasta tuli internetmeemi (ns. Eat Da Poo Poo) vuonna 2010. Vuonna 2012 hän tuli väkipakolla TV-studioon, jossa haastateltiin ugandalaista sateenkaariaktivistia, Pepe Julian Onziemaa, maan ihmisoikeustilannetta koskien. Ssempa yritti mustamaalata Onziemaa tuomalla studioon vihanneksia, joiden hän väitti olevan keskeinen osa homoseksuaalien seksisuhteita. .
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
''4–4 yhteistulos. Midtjylland voitti vierasmaaleilla.''
''2–2 yhteistulos. Videoton voitti vierasmaaleilla.''
Maccabi Tel Aviv voitti 2–0 yhteistuloksella.
''2–2 yhteistulos. Utrecht voitti vierasmaaleilla.''
Milan voitti 3–0 yhteistuloksella.
Hajduk Split voitti 2–0 yhteistuloksella.
Rheindorf Altach voitti 4–2 yhteistuloksella.
FK Oleksandrija voitti 1–0 yhteistuloksella.
Everton voitti 2–0 yhteistuloksella.
Apollon Limassol voitti 3–2 yhteistuloksella.
Red Star Belgrade voitti 3–0 yhteistuloksella.
Marítimo voitti 2–0 yhteistuloksella.
Zenit Saint Petersburg voitti 2–1 yhteistuloksella.
Marseille voitti 4–2 yhteistuloksella.
Domžale voitti 2–1 yhteistuloksella.
AEK Larnaca voitti 3–1 yhteistuloksella.
Braga voitti 3–2 yhteistuloksella.
Sūduva Marijampolė voitti 4–1 yhteistuloksella.
Milan voitti 7–0 yhteistuloksella.
''2–2 yhteistulos. Austria Wien voitti vierasmaaleilla.
''4–4 yhteistulos. Red Star Belgrade voitti vierasmaaleilla.''
AEK Ateena voitti 3–0 yhteistuloksella.
Dynamo Kiova voitti 3–1 yhteistuloksella.
Athletic Bilbao voitti 4–2 yhteistuloksella.
Apollon Limassol voitti 4–3 yhteistuloksella.
Braga voitti 5–3 yhteistuloksella.
Everton voitti 3–1 yhteistuloksella.
Red Bull Salzburg voitti 7–1 yhteistuloksella.
Vardar voitti 4–1 yhteistuloksella.
Rosenborg voitti 4–2 yhteistuloksella.
Maccabi Tel Aviv voitti 3–2 yhteistuloksella.
BATE Borisov voitti 3–2 yhteistuloksella.
''1–1 yhteistulos. Skënderbeu Korçë voitti vierasmaaleilla.''
Marseille voitti 4–1 yhteistuloksella.
Partizan voitti 4–0 yhteistuloksella.
Viktoria Plzeň voitti 3–1 yhteistuloksella.
''3–3 yhteistulos. Östersund voitti vierasmaaleilla.''