cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viron pääministeri
Viron pääministeri johtaa Viron hallitusta ja on Viron ylin vallankäyttäjä. Nykyinen pääministeri on Viron reformipuoluetta edustava Kaja Kallas.
Historiallisesti Virossa hallituksen toimintaa koordinoivaksi pääministerin kaltaiseksi henkilöksi voidaan katsoa väliaikaisiksi pääministereiksi kutsutut henkilöt, pääministerit ja valtionvanhimmat. Nimitysten erilaisuus johtuu Viron valtiosäännön ja perustuslain muutoksista, millä Virossa haettiin tasapainoa uudistuksiin pyrkivän 1920-luvun äärimmäisen parlamentarismin ja toisaalta 1930-luvulla vakauttavaksi tekijäksi kansanäänestyksissä koetun toimeenpanovallan korostamistarpeen välillä.
Suomessa 1919 perustuslaki mahdollisti kummankin painotuksen, minkä vuoksi potentiaalisen presidentinvallan korostuksen vuoksi presidentinvaalista Suomessa tuli korostuneen tärkeä.
Virossa ääriparlamentaristinen vuoden 1920 perustuslaki ei mahdollistanut presidentillistä asiainhoitoa hallitukseen vaikuttaen, minkä vuoksi siellä ajauduttiin poikkeustilaan ja parlamentaaristen puolueiden lakkauttamiseen 1930-luvun suuren laman seurauksena. thumb|left|100px|Konstantin Päts - ensimmäinen pääministeri, sittemmin ensimmäinen presidentti.
Viron ensimmäinen itsenäisyys
Viron itsenäisyyden julistivat venäläisten vetäytyessä ja saksalaisten lähetyessä 24. helmikuuta 1918 Konstantin Päts, Konstantin Konik ja Jüri Vilms, jotka Viron maapäivien vanhimmat olivat valinneet pelastuskomiteaksi.
Pelastuskomitean nimittämää hallitusta kutsuttiin väliaikaiseksi ministerineuvostoksi, minkä puheenjohtajana (pääministerinä) ja sisäasiainministerinä oli Konstantin Päts, sotaministerinä eversti Andres Larka ja oikeusministerinä Jüri Vilms. Päivän kestäneen hallitsemisen jälkeen ministerineuvosto joutui menemään maan alle, koska etenevät saksalaiset eivät hyväksyneet Baltiaan itsenäisiä valtiota, vaan halusivat Baltiaan yhden saksalaisystävällisen ja saksalaisten vähemmistöjen johtaman valtion. Saksalaisten hyökkäys Latviaa ja Viroa kohti onnistui siinä määrin, että passiiviseksi jättäytynyt Neuvosto-Venäjä suostui saksalaisten ehtoihin Brest-Litovskin rauhassa, ja Baltian miehityksestä tuli Neuvosto-Venäjänkin sopimuksella hyväksymä tila.
Väliaikainen ministerineuvosto alkoi järjestäytyä varsinaisesti saksalaismiehityksen aikana toukokuussa 1918 ja Konstantin Päts vangittiin heinäkuussa 1918, minkä vuoksi hän oli saksalaisten vankina Puolassa marraskuuhun 1918. Hänen poissa ollessaan väliaikaista hallitusta johti sijaisena ulkoasiainministeriksi nimitetty Jaan Poska. Viides väliaikaisen hallituksen ministeri on valtiovarainministeri Johann Kukk.
Viron maapäivien hyväksymän pelastuskomitean asettamasta väliaikaisesta ministerineuvostosta luovuttiin, kun Viron perustuslakia säätävä kansalliskokous hyväksyi Viron tasavallan hallituksen asetettavaksi. Pätsin puheenjohtama väliaikainen ministerineuvosto vaihtui Viron tasavallan pääministerin johtamaksi hallitukseksi.
Pääministeri Ants Piip jatkoi riigivanemina vuoden 1920 perustuslain asuttua voimaan ja hallituksen johtajuuden siirryttyä valtionvanhimmalle (riigivanem). thumb|100px|Jüri Uluots - ensimmäisen itsenäisyyden viimeinen pääministeri 1939-1040.
Viron sosialistinen neuvostotasavalta 1940–1941
Johannes Vares valittiin pääministeriksi 1940 Viron vuoden 1938 perustuslain (ns. Pätsin perustuslaki) mukaisesti Andrei Ždanovin vaatimuksesta ennen heinäkuun 1940 vaaleja, mitkä järjestettiin kymmenen päivän kuluessa vaalien määräämisestä, vaikka Viron vaalilain mukaan ne olisi voitu järjestää aikaisintaan 35 päivää vaalien määräämisestä. Heinäkuussa 1940 ei valittu riigikogun ylähuonetta riiginoukogua lainkaan, vaan ainoastaan alahuone riigivolikogu, mikä teki päätöksen Viron julistamisesta neuvostotasavallaksi ja anomuksesta Neuvostoliiton jäseneksi, minkä Neuvostoliiton korkein neuvosto hyväksyi 6. elokuuta 1940 Liettuan ja Latvian tultua jo hyväksytyiksi neuvostostotasavalloiksi Neuvostoliittoon.
Virossa Varesta ei pidetä Viron tasavallan pääministerinä, koska hänen nimittämistään pääministeriksi ei katsota enää vapaan päätöksenteon vallitessa tapahtuneeksi. Vares hoiti valtiojohdosta myös presidentti Konstantin Pätsin tehtävät tämän erottua. Viron valtionpäämiehet Viron virallisen kannan mukaan.
Vares tai muutkaan hänen johtamansa hallituksen jäsenet eivät olleet Viron kommunistisen puolueen jäseniä, vaikkakin vasemmistolaisia ja Leningradin puoluejohtaja Andrei Ždanovin hyväksymän listan mukaisia. Konstantin Pätsin erottua presidentin tehtävistä, otti Vares hoitaakseen myös nämä tehtävät. Neuvostoliittolaiset pidättivät Pätsin 30. heinäkuuta 1940.
Saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon Vares evakuoitiin. Neuvostoliittolaisten valloitettua Viron takaisin saksalaisilta elo-syyskuussa 1944 Vares palasi. Vares teki itsemurhan 29. elokuuta 1946 NKVD:n kuulusteltua häntä Viron vapaussodan aikaisista toimistaan. Neuvosto-Venäjää vastaan käydyn vapaussodan aikana Vares oli toiminut virolaisten puolella sotilaslääkärinä.
Ostlandin valtakunnankomissariaatti 1941–1944
Wehrmachtin sotilashallinto Virossa päättyi 5. joulukuuta 1941 Adolf Hitlerin 29. marraskuuta antamalla käskyllä ja tilalle tuli Alfred Rosenbergin johtaman itäministeriön saksalainen siviilihallinto, jota johti Riiasta käsin Ostlandin valtakunnankomissariaatin johtaja Hinrich Lohse. Ostlandiin kuuluivat Baltian maat sekä osa Valko-Venäjää. Viron piirijohtaja oli Karl Litzmann, jonka valvonnassa Hjalmar Mäen hallitus oli.
Hinrich Lohsen, Karl Litzmannin ja Hjalmar Mäen hallinto kesti 17. syyskuuta 1944 saakka, jonka jälkeen sen jäsenet pakenivat neuvostojoukkojen tieltä.
Viron pakolaishallitus 1944–1992
thumb|left|upright=0.5|Otto Tief - viimeinen, vajaan viikon ajan pääministeri syyskuussa 1944 ennen venäläisten tuloa. Neuvostoliiton vallattua Viron saksalaisilta heinä–syyskuussa 1944 ryhtyi itsenäisen Viron tasavallan toiseksi viimeinen pääministeri Jüri Uluots valtionhoitajaksi ja nimitti 18. syyskuuta 1944 Otto Tiefin johtaman hallituksen virkaansa.
Tiefin hallitus julisti radiossa, että Viron tasavalta on puolueeton sekä vaati niin Neuvostoliittoa kuin Saksaakin vetämään joukkonsa Virosta. Neuvostoliittolaiset vangitsivat Tiefin ja muita hänen hallituksensa jäseniä. Valiaikaiseksi valtionhoitajaksi ryhtynyt Jüri Uluots kuoli Tukholmassa 9. tammikuuta 1945 ja valtionhoitajuus siirtyi niin ikään Ruotsiin paennelle August Reille, joka oli ollut 1928–1929 riigivanemina.
Viron tasavalta (1991-)
Johtuen Neuvostoliiton hätätilakomitean vallankaappausyrityksestä 19. elokuuta – 22. elokuuta 1991 Viron neuvostotasavallan korkein neuvosto julisti Viron itsenäiseksi. Suomi ilmoitti 25. elokuuta 1991, ettei sen tarvitse Viron itsenäisyyttä tunnustaa, koska Viron itsenäisyyden edellinen tunnustus on – de jure – edelleen voimassa. Suomi oli tunnustanut Viron itsenäisyyden kesäkuussa 1920 ennen Entente cordialea heti toisena Neuvosto-Venäjän jälkeen. Neuvostoliitto tunnusti Viron, Liettuan ja Latvian itsenäisyyden 6. syyskuuta 1991 ja niistä tuli Yhdistyneiden kansakuntien jäseniä 17. syyskuuta 1991.
Itsenäisyystapahtumia Virossa johti Viron neuvostotasavallan korkein neuvosto. Viron uusi perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksessä 28. kesäkuuta 1992, jolloin korkein neuvosto totesi työnsä tulleen päätökseen. Riigikogun ja presidentinvaalit pidettiin syyskuussa 1992 ja Lennart Merestä tuli presidentti, joka vannoi virkavalansa 6. lokakuuta 1992. Seuraavana päivänä Ruotsissa toiminut Viron pakolaishallitus ilmoitti antavansa valtuutensa Viron presidentille ja lakkautti toimintansa.
Ivan Laptev
Ivan Laptev (s. 1. huhtikuuta 1979 Sannikko, Leningradin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Inkerin kirkon piispa. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri.
Laptev toimi vuodesta 2000 alkaen katekeettana Kelton seurakunnassa. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 2004 ja papiksi 2011. Laptev valmistui teologian maisteriksi Inkerin kirkon teologisesta instituutista vuonna 2013. Laptev toimi Inkerin kirkon lähetysjohtajana vuosina 2012–2016 ja sen ohessa Kupanitsan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 2013–2015. Vuonna 2015 hänet valittiin Inkerin kirkon teologisen instituutin johtajaksi.
Laptev tuli valituksi Inkarin kirkon piispaksi 19.10.2019 suoritetussa piispanvaalissa ja hänet vihittiin virkaansa Pietarin Pyhän Marian kirkossa 9.2.2020
Laptev on ollut naimisissa Irina Laptevan kanssa vuodesta 1998 ja heillä on neljä lasta.
Arresø
pienoiskuva|Arresø Arresø on järvi Tanskan Själlannissa Frederiksværkin itäpuolella. Järvi on pinta-alaltaan Tanskan suurin, 39,87 neliökilometriä.
Järvi laskee Roskilden vuonoon Arresøn kanavan kautta. Tanskalaiset sotilaat ja ruotsalaiset sotavangit aloittivat kanavan rakennustyöt vuonna 1717.
Jaan Manitski
Jaan Manitski (s. 7. maaliskuuta 1942 Viinistu) on entinen virolainen poliitikko, joka toimi Viron uuden itsenäisyyden alussa ulkoministerinä Tiit Vähin hallituksessa. Hän Ruotsissa kasvanut maanpakolaisvirolainen, joka Viron uuden itsenäisyyden aikana on toiminut virolaisen taidemuseon perustajana ja liikemiehenä Virossa.
Virolaispakolaisten jälkeläisenä Ruotsissa
Jaan Manitskin vanhemmat pakenivat Virosta Suomeen vuonna 1943 Jaan-pojan ollessa alle 2-vuotias ja vuonna 1945 edelleen Suomesta Ruotsiin. Jaan Manitski kasvoi Ruotsissa, opiskeli Göteborgin kauppakorkeakoulussa nyk. yliopisto ja valmistui vuonna 1968. Sen jälkeen vuosina 1968-1976 hän työskenteli IBM-konsernissa ja edelleen vuosina 1976-1978 ruotsalaisessa Swedbankissa Tukholmassa. Vuoden 1978 jälkeen hän perusti omia yrityksiään, kuten rahoitusyhtiöt Independent ja Infina, toimien niiden toimitusjohtajana. Hän oli mm. Abba -yhtyeen levyjä julkaisseen Polar Music -levy-yhtiön toinen pääosakas vuosina 1976-1989. Vuosina 1989-1991 hän työskenteli European Institute for Advanced Studies in Management-yrityksessä konsulttina sijoituspaikkanaan Bryssel.
Mukana Viron itsenäistymisvaiheessa ja lopulta ulkoministerinä
Hän toimi itsenäistymisvaiheessa mm. Viron kongressin jäsenenä ja toimi ulkovirolaisten talousasiantuntijoiden ryhmään, joka tuki virolaisten itsenäistymisprosessia. Viron itsenäistyttyä Manitski siirtyi synnyinmaahansa Viroon. Hän oli alun perin Ruotsin kansalainen, mutta haki uuden kansalaisuuslain myötä Viron kansalaisuutta; olihan hän syntynyt Virossa Viinistussa. Manitski valittiin huhtikuussa 1992 Viron ulkoministeriksi Lennart Meren seuraajana, joka siirtyi Viron Suomen suurlähettilääksi Helsinkiin. Viro oli tällöin ollut itsenäinen vajaan vuoden. Manitsikin ulkoministeriaikaa leimasi vielä maassa olevat venäläisjoukot, joiden Virosta poissaamiseksi käytiin keskusteluja tilanteen ratkeamatta. Lisäksi ulkoministeriyskauteen ajoittui Viron oman valuutan käyttöönotto, johon hän roolissaan ja ammattillisella kokemuksellaan osallistui.
Liikemiehenä ja taiteenkeräilijänä Virossa
220px|thumb|left|Jaan Manitski osallistui vuonna 2018 Tallinnassa järjestettyihin Viron ulkoministeriön 100-vuotisjuhliin. Tähän aikaan Manitski tunnettiin Virossa ennen kaikkea taiteeseen suuntautuneena henkilönä. Ulkoministerikauden jälkeen Manitski johti Viron yrityselämän yksityistämistä vuosina 1992-1995. Itse hän toimi liikemiehenä ja osti vuonna 1996 mm. puolet Eesti Päevaleht -sanomalehdestä, jota hän omisti aina vuoteen 2011 asti.
Vuonna 2003 hän avasi synnyinseudullaan entisen Viinistun kalastuskolhoosin kunnostetussa kylmiössä oman taidemuseonsa, joka kokoelmiin kuuluu edustava noin 1 000 taideteoksen kokoelma käsittäen Viron alueella vaikuttaneiden baltiansaksalaisten taidemaalarien töistä aina virolaisen nykytaiteeseen saakka. Jaan Manitski alkoi tällöin työskennellä yksityisenä yrittäjänä ja aktiivisena kehittäjänä kotikaupungissaan Viinistussa, kannustaa paikallista kulttuurielämää. Samalla hän on merkittävä työnantaja Viinistussa. Manitski omistaa yhden Viron suurimmista yksityisistä taidekokoelmista, joka on esillä hänen Viinistun taidemuseossa.
Vuonna 2009 tehtiin Jaan Manitskista dokumenttielokuva nimellä "Return of Jaan Manitski" (viroksi "Jaan Manitski tagasitulek"), joka kertoo hänen toiminnastaan Virossa vuoden 1989 jälkeen.
Lukemisen erityisvaikeus
Lukemisen erityisvaikeus (yhdessä kirjoittamisen erityisvaikeuden kanssa: lukivaikeus, lukihäiriö) eli dysleksia on todennäköisesti neurologinen tai neurobiologinen häiriö. Sen oireita voivat olla esimerkiksi lukemisen hitaus tai vaikeus sekä samankaltaisten äänteiden oikeinkuulemisen vaikeus; lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeudessa myös kirjoittamisessa kirjainten tai niiden paikan sekoittuminen, kirjainten poisjäänti, ylimääräisten kirjainten lisääminen tai sanojen puuttuminen. Lukemisen erityisvaikeuden syynä olevia geenivirheitä on löydetty ainakin neljä ja sen vakavuutta kuvataan asteikolla yhdestä neljään. Lukihäiriö vaikeuttaa lukemista, kirjoittamista ja luetun ymmärtämistä. Arviolta 5–10 prosentilla maailman ihmisistä on lukihäiriö.
Yleistä
ICD-10-tautiluokituksen mukaan lukemisen erityisvaikeus (dysleksia) on eräs psyykkisen kehityksen häiriöistä. Se on oppimiskyvyn vaikeuksista yleisin, ja se ei johdu peruskoulutuksen tasosta, sairauksista tai vammoista, ja se saattaa ilmetä koko elämän ajan. Muita oppimiskyvyn vaikeuksia ovat laskemiskyvyn erityisvaikeus (dyskalkulia) ja kirjoittamisen erityisvaikeus (dysgrafia), ja ne voivat esiintyä samanaikaisesti. Lukemisen erityisvaikeuden oireita ovat kirjallisen ilmaisun niukkuus, kankeus ja virheiden suuri määrä, ja siihen liittyy aina vieraiden kielten oppimisvaikeus. Muita tähän sairauteen liittyviä oireita voivat olla muun muassa tilan, suuntien ja ajan hahmottamisvaikeudet, motoriset vaikeudet ja matemaattisen ajattelun vaikeudet. Lukemisen erityisvaikeutta ei luokitella kehitysvammaisuuteen kuuluvaksi. Sen taustalla oleva neurologinen poikkeama hermoston toiminnassa on pysyvä eikä sitä voida korjata käyttäytymisen uudelleenopetuksella, mutta siitä aiheutuvia haittoja voidaan pyrkiä vähentämään oppimiskyvyn muiden osa-alueiden käytön tehostamisella.
Lukemisen erityisvaikeudessa henkilön (lapsi tai aikuinen) luetun ymmärtäminen tai lukemistarkkuus on henkilön ikään, älykkyyteen tai koulutukseen suhteutettuna selvästi odotettua huonompaa. Lukemisen vaikeus voi ilmetä muun muassa vaikeutena erotella eri kirjaimia toisistaan tai yhdistää äänteitä (tai äänneyhdistelmiä) kirjoitettuihin merkkeihin. Lukemisen erityisvaikeus esiintyy yleisemmin pojilla ja miehillä kuin tytöillä ja naisilla. Oppimisen erityisvaikeuksien syy on keskushermoston näitä toimintoja säätelevien hermorakenteiden toiminnan poikkeaminen tavanomaisesta, ja joskus syynä voi olla neurologinen sairaus.
Lukemisen erityisvaikeuden perusta on se, että kokonaisen sanan merkitys ei hahmotu automaattisesti yhdellä silmäyksellä aivojen äänne- ja tavutietoisuuden sekä sanojen näkövasteen häiriön vuoksi. Lukivaikeus aiheuttaa sen, että kirjainmerkit muutetaan yksi kerrallaan äänteiksi ja koostetaan sanaksi ja tämä vie aivokapasiteettia muun muassa sanan mieleenpainamiselta ja sen liittämiseltä muihin yhteyksiin. Kirjoittamisen erityisvaikeus voi ilmetä esimerkiksi epäselvänä käsialana, kieliopillisina virheinä, tavutusvirheinä ja vaikeutena jäsentää kappaleita. Mitattuun älykkyyteen nähden se on heikompaa.
Sédhiou
Sédhiou on kaupunki Senegalin eteläosassa historiallisella Casamancen alueella. Se sijaitsee Casamancejoen oikealla rannalla 390 kilometriä Dakarista kaakkoon. Kaupunki on Sédhioun alueen ja departementin hallinnollinen keskus. Siellä on 26 700 asukasta (vuonna 2016, arvio).
Maantiede ja ilmasto
Sédhoun kunnan pinta-ala on 20 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Diendén arrondissementtiin ja maalaiskuntaan, etelässä Djirédjin arrondissementtiin ja Sansamban maalaiskuntaan sekä idässä Casamancejokeen. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.
Lukemisen erityisvaikeus
Esiintyvyys
Suurin osa oireista on tasoltaan lieviä: lukeminen ja kirjoittaminen on tavallista hitaampaa ja vaikeampaa. Lukemisen häiriön arvioidaan eri maissa tehtyjen tutkimusten mukaan periytyvän 30–70 prosentissa tapauksista. Professori Heikki Lyytisen johtaman suomalaistutkimuksen mukaan noin joka toisella vakavien lukemisen erityisvaikeuksien kanssa elävistä suomalaisista on samasta vaivasta kärsivä lähisukulainen.
Oireiden keholliset syyt
Aivojen takaraivo-ohimolohkossa on alue, joka reagoi hyvin varhain kirjainjonoihin. Reagointi tapahtuu jo paljon ennen kuin aivojen klassinen kielialue on ehtinyt aloittaa toimintansa. Lukemisen erityisvaikeuden omaavalla henkilöllä on viive reagoinnissa tai se puuttuu kokonaan alueella, joka tavanomaisesti aktivoituu aina sanojen aikana. Tämän takia kielen ymmärtämisen alueella aktivoituminen tapahtuu lukemisvaikeuksia omaavalla henkilöllä selvästi hitaammin kuin tavanomaisesti. Lisäksi lukemisvaikeuksisten henkilöiden eräs aivojen osa (planum temporale) on oikeassa ja vasemmassa aivopuoliskossa samankokoinen tai oikealla hieman suurempi, kun taas henkilöillä, joilla ei ole lukemisen erityisvaikeutta, vasen puoli kehittyy selvästi suuremmaksi.
Sédhiou
Väestö
Asukkaista 31,7 prosenttia on mandinkoja, 20,3 prosenttia fulbeja, 14,4 prosenttia balanteja, 3,4 prosenttia wolofeja ja 3 prosenttia soninkeja. Kaupungissa asuu myös lähes kaikkien muiden Casamancen kansojen edustajia. Muslimeja on 92,5 ja kristittyjä 7,4 prosenttia.
Lukemisen erityisvaikeus
Hoito ja itsehoito
Mahdollinen oppimisen erityisvaikeus tulisi diagnosoida mahdollisimman nuorena. Erityisvaikeuden varhainen toteaminen mahdollistaa häiriön hoidon (kuntoutuksen).
Caciocavallo Palermitano
Caciocavallo Palermitano on Palermon maakunnasta peräisin oleva italialainen lehmänmaidosta valmistettava pasta filata-juusto.
Juustoa on valmistettu perinteisesti puisia työkaluja käyttäen, joskin nykyisin sitä valmistetaan myös nykyaikaisemmin menetelmin tehomaatiloilla. Juustoa valmistettaessa raakamaitoon ei lisätä erikseen maitohappokäytteitä, vaan valmistuksessa käytettyjen puuastioiden pinnalle muodostuu ajan kanssa luontainen maitohappobakteerien biokalvo. Juustomassa asetetaan tavuleri-nimisiin puisiin muotteihin, joissa juusto saa sille tyypillisen suuntaissärmiön mukaisen muotonsa. Juuston valmistukseen kuluu noin kaksi päivää. Juusto voidaan tämän jälkeen syödä tuoreena, tai sitä voidaan kypsyttää kahdesta kahteentoista kuukautta. Valmis juusto on rakenteeltaan kiinteää.
Sédhiou
Historia
Ranskalaiset perustivat Sédhiouun kauppa-aseman 1830-luvulla ja linnoituksen vuonna 1842. Se toimi alueen hallinnollisena keskuksena vuoteen 1908, jolloin hallinto siirretiin Ziguinchoriin. Sédhioun departementti ja kunta on perustettu vuonna 1960. Se liitettiin Koldan alueeseen vuonna 1984 ja vuonna 2008 siitä tuli aluekeskus.
Pas de deux
pienoiskuva|Grand pas de deux [[Pjotr Tšaikovskin säveltämässä klassisessa baletissa Pähkinänsärkijä.]] Pas de deux, ’askeleet kahdelle’, on ranskankielinen balettitermi, jolla tarkoitetaan ballerinan ja hänen partnerinsa kaksintanssiosuutta balettiteoksessa.
Esityksen pääparin tanssima grand pas de deux alkaa adagiolla, jossa tanssin luonne on rauhallinen ja liike jatkuvan sulavaa. Miestanssija tukee siinä ballerinaa. Adagiota seuraa molempien tanssijoiden soolo-osuudet, variaatiot, joissa he esittelevät taitojaan yksintanssissa. Variaatioihin valitaan usein suurinta taituruutta osoittavat liikkeet.
Sédhiou
Liikenne, talous ja palvelut
Sédhiousta on päällystetyt maantieyhteydet Trans-Gambian valtatielle ja Koldaan. Väestön pääelinkeino on maatalous. Kaupungissa on lyseo ja poliklinikka. Ranskalaisessa linnoituksessa toimii kulttuurikeskus.
Pas de deux
Pas de deux’tä baletissa voisi verrata oopperoiden aarioihin. Pas de deux’ssä tarvitaan omanlaistaan balettitekniikkaa, ja usein sitä harjoitellaankin erillisillä pas de deux -tunneilla. Ballerinan tukeminen tasapainoissa ja pirueteissa sekä erilaiset nostot ovat tyypillisiä pas de deux -liikkeitä.
Sédhiou
Matkailu
Sédhiou on unelias pikkukaupunki, jonka ainoa hotelli houkuttelee lähinnä metsästäjiä. Kaupungissa on myös muita majoituspalveluja. Paikallisia nähtävyyksiä ovat linnoitus, vilkas torialue sekä pelikaanien ja flamingojen asuttama ”Paholaisen saari” Casamancejoella.
Lukemisen erityisvaikeus
Hoito ja itsehoito
Lukemisen erityisvaikeuden aiheuttamia oppimisvaikeuksia voidaan pyrkiä korjaamaan muun muassa seuraavilla opiskelutekniikkaan liittyvillä asioilla:
Tunnettuja lukihäiriöisiä
Lähde:
Joel Banks
Joel Banks (s. 3. huhtikuuta 1975) on brittiläinen lentopallovalmentaja. Hänet valittiin Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajaksi keväällä 2019 Tuomas Sammelvuon siirryttyä Venäjän maajoukkueen päävalmentajaksi. Banksin nykyinen 2+1-vuotinen sopimus Lentopalloliiton kanssa allekirjoitettiin joulukuussa 2021.
Suomen maajoukkueen lisäksi Banks on valmentanut Ison-Britannian miesten maajoukkuetta, hollantilaista Langhenkel Volley Orionia sekä belgialaista Noliko Maaseikia vuosina 2017-2022. Maaseik voitti Belgian mestaruuden vuosina 2018 ja 2019.
Alkuvuodesta 2022 Banks joutui jättämään tehtävänsä joukkueen heikon menestyksen vuoksi. Myöhemmin kesällä moninkertainen Puolan liigan mestari Belchatow valitsi Banksin uudeksi valmentajakseen. Tammikuun lopussa 2023 Belchatow ilmoitti Banksin valmennuspestin päättymisestä joukkueen huonon menestyksen vuoksi. Belchatow oli irtisanomishetkellä Puolan pääsarjassa sijalla 11.
Suomen maajoukkueessa
Vapun alla 2019 Banks solmi kanssa kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Suomen miesten lentopallomaajoukkueen päävalmentajan pestistä. Banksin alku oli vaikea, sillä sukupolvenvaihdoksen kokenut Suomi hävisi kaikki hänen ensimmäisistä 18 ottelustaan päävalmentajana. Suomen peli asettui uomiinsa ensimmäisen kerran Banksin aikana syksyllä 2021 Tampereella pelatuissa EM-lopputurnauksen alkulohkossa, kun Suomi selvitti tiensä alkulohkosta jatkoon ottamalla kolme voittoa viidestä ottelusta. Neljännesvälierissä Suomi tippui hävittyään Puolalle. Lentopallo.info-sivuston arvion mukaan Suomi pelasi EM-kisoissa 2021 parasta arvokisalentopalloaan sitten MM-kisojen 2014, jolloin Tuomas Sammelvuo valmensi joukkuetta.
Muuta
Vuosina 2007–2012 Banks toimi Ison-Britannian miesten lentopallomaajoukkueen apuvalmentajana sekä hetken aikaa päävalmentajana vuonna 2012. Banks oli maajoukkueen kakkosvalmentaja, kun Iso-Britannia pelasi vuonna 2012 kisaisäntänä Lontoon olympialaisten lentopalloturnauksessa Ennen valmennusuraansa Banks pelasi Britannian ja Englannin A-maajoukkueissa vaihtelevasti vuosina 1992–2000 ja pelasi kotimaansa lisäksi Belgiassa.
Luettelo El Salvadorin kaupungeista
Tämä on luettelo El Salvadorissa sijaitsevista kaupungeista.
Ashin Wirathu
Ashin Wirathu ("Herra Wirathu"), yleensä vain Wirathu (s. 1968) on tunnettu myanmarilainen buddhalaisten hengellinen johtaja ja kiihkeän kansallismielinen vaikuttaja. Hän on 969-liikkeen hengellinen johtaja sekä Myanmaria ja buddhalaisuutta puolustavan Ma Ba Tha -liikkeen johtaja. Wirathun harjoittaman laajan rasistis-kiihkouskovaisen saarnaamisen on katsottu merkittävästi auttaneen nykyisä Myanmarin rohingyoihin kohdistuneita vainoja.
Wirathu
Wirathu liittyi 2000-luvulla vanhoillisbuddhalaiseen 969-liikkeeseen. Wirathu on kiihkeästi vastustanut islamia, jonka pelkää aikaa myöten valtaavan koko Myanmarin. Hallitus pidätti Wirathun vuonna 2003 kansan kiihotuksesta. Vuonna 2007 vapaana olleet buddhalaismunkit alkoivat osoittaa mieltään hallitusta vastaan. Myanmarin demokratisoimisprosessin takia Wirathu pääsi vapaaksi vuonna 2011. Wirathu oli ylpeä siitä, että oli jyrkkä kovan linjan buddhalainen. Wirathu lietsoi tämän jälkeen vuonna 2012 alkaneita levottomuuksia, jotka johtivat suureen Rohinghya-kansan vainoon vuodesta 2013 alkaen. Wirathu levitti ideoitaan muun muassa Internetissä. Wirathu kiisti buddhalaisten muslimeita vastaan käyttämän väkivallan, tyytyen syyttämään muslimeja buddhalaisten vastaisesta väkivallasta. Myanmarin hallinto kielsi vuoden ajaksi Wirathua vuonna 2017 pitämästä saarnojaan.
Victor Talking Machine Company
pienois|Victorin gramofonin mainos vuoden 1909 lehdessä. Victor Talking Machine Company (1901−1929) oli yhdysvaltalainen yhtiö, joka oli elinaikanaan Yhdysvaltojen johtava gramofonien ja gramofonilevyjen tuottaja ja eräs alan merkittävimmistä yhtiöistä maailmassa. Sen päämaja oli New Jerseyn Camdenissa. Yhtiön perusti Eldridge R. Johnson.
Victor Talking Machine Companyn levymerkki Victor Records tuotti lukuisia levytyksiä vuodesta 1901 alkaen. Vuodesta 1902 lähtien His Master’s Voice -levymerkin levyetikeissä oli Nipper-terrieri. Victor omisti tavaramerkin oikeudet Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Sanna-Reeta Meilahti
Sanna-Reeta Meilahti (s. 1974 ) on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa markkinoinnissa ja Gummeruksella. Sittemmin hän on tehnyt muun muassa kirjankansia vapaana suunnittelijana.
Victor Talking Machine Company
Johnson myi vuonna 1926 osakkeensa yrityksestä pankkiiriliike Seligman & Spyerille, joka myi osakkeet edelleen vuonna 1929 Radio Corporation of Americalle. Tästä muodostui Radio-Victor Division of the Radio Corporation of America ja levymerkki RCA Victor.
Sanna-Reeta Meilahti
Meilahti on suunnitellut teoksen Kalevala ja opas sen lukemiseen (SKS) ulkoasun, ja teos valittiin vuoden 2015 kauneimmaksi kirjaksi.
Luettelo Espanjan kaupungeista
Tämä on luettelo Espanjan kaupungeista.
Suluissa maakunta, jossa kaupunki sijaitsee. Jos maakuntaa ei ole mainittu, kaupunki ja maakunta ovat samannimisiä.
Antti Sumiala
Antti Markus Sumiala (s. 20. helmikuuta 1974 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Pelaajaura
Sumiala on Porin Pallo-Tovereiden kasvatti. Hän lähti 15-vuotiaana Belgiaan RSC Anderlechtin junioreihin, josta hän kuitenkin palasi pian Suomeen. Vuonna 1993 hän voitti Suomen mestaruuden ja Veikkausliigan maalikuninkuuden FC Jazzin riveissä. Vielä samana syksynä Sumiala siirtyi Belgian kakkosliigan Lokereniin. Tämän jälkeen hän pelasi Tanskan kakkossarjatasolla Ikastissa ja siirtyi sieltä Hollantiin, pelaten ensin kakkossarjatasolla BV Emmenissä ja sen jälkeen pääsarjatasolla NEC Nijmegenissä ja FC Twentessä.
Twentessä Sumiala kuitenkin joutui ongelmiin valmentajan kanssa ja palasi kesällä 1999 Suomeen FC Jokereihin. Jokereissa hän voitti Suomen Cupin vuonna 1999 ja saavutti hopeaa kauden 2000 Veikkausliigassa. Tuon kauden jälkeen hän käväisi Saksan 2. Bundesliigan Reutlingenissa. Saksan kauden jälkeen Sumiala palasi taas Veikkausliigaan auttamaan putoamistaistelussa ollutta FC Jazzia kuiville.
Tämän jälkeen Sumiala jatkoi ulkomailla kiertämistä. Ensin hän pelasi Turkissa Yozgatsporissa, ja vuosina 2002 ja 2003 Ruotsissa IFK Norrköpingissä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan teki 11 maalia 12 ottelussa. Norrköpingistä Sumiala siirtyi taas Turkkiin Sebatsporiin ja sieltä Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteinilaiseen FC Vaduziin. Vaduzista Sumiala jatkoi Yhdysvaltojen MLS-liigan Kansas City Wizardsiin. Hän pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua. Kaudeksi 2006 Sumiala siirtyi Kakkosen FC PoPaan, jossa hän pelasi vuoteen 2010.
Rahanpesutuomio
Sumiala oli FC PoPan pääomistaja ja urheilutoimenjohtaja. Seuran taustayhtiö asetettiin konkurssiin helmikuussa 2012 ja Satakunnan käräjäoikeus tuomitsi Sumialan kesäkuussa 2012 ehdolliseen vankeusrangaistukseen tuottamuksellisesta rahanpesusta. PoPa oli ottanut vastaan 52 000 euroa Wilson Raj Perumalin edustamalta Exclusive Sports Limited Ltd:ltä. Sumiala valitti käräjäoikeuden ratkaisusta hovioikeuteen, joka lievensi tuomion huhtikuussa 2015 päiväsakoiksi.
Luettelo Eritrean kaupungeista
Tämä on luettelo Eritreassa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Arkansas’n kaupungeista
T
U V
Hypersooninen ase
Hypersooninen ase tarkoittaa moninkertaista äänennopeutta lentävää ohjusta, joka myös osuu kohteeseensa todennäköisemmin kuin perinteiset ohjukset. Niitä ovat Venäjän Tsirkon-ohjus ja Kinžal-ohjus.
Hypersooniset ohjukset kulkevat yli viisinkertaisella äänennopeudella. Maanpinnalla nopeus on vähintään 1 700 metriä sekunnissa, mutta nopeus laskee, kun lentokorkeus nousee. Tavallinen risteilyohjus lentää 450 kilometriä 30–35 minuutissa, kun Tsirkon lentää testien perusteella saman matkan neljässä ja puolessa minuutissa.
Bakufuu Slash! Kizna
'Bakufuu Slash! Kizna Arashi' on Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 PlayStation 2:lle julkaisema peli. Pelistä on myös julkaistu kaksi numeroa kestänyt manga.
Pelin idea
Ideana on pelata nuorella sankarilla Arashilla ja tuoda rauha takaisin maailmaan päihittämällä ilkeä kuningas. Tähän tavoitteeseen pääsee, kun valitaan loitsun tapaisesta kirjasta eri elementtejä edustavia petoja, joilla taistellaan vihollisia vastaan. Ohjaimena taisteluissa on lähinnä ns. neula mikä on kiinnitetty sormeen. Tätä liikuttamalla kuvaruudussa näkyvässä loitsukirjassa erilaisin kuvioin syntyy erilaisia hyökkäyksiä.
Manga
Mangassa sankarina on Narutoa muistuttava hahmo nimeltä Kizna Arashi, joka omistaa sinisen ilma elementtisen lohikäärmeen. Pääasiassa Arashi taistelee arkkivihollistaan Enniä vastaan, joka puolestaan omistaa punaisen tuli elementtisen lohikäärmeen.
Kemiallisten aseiden kieltosopimus
[[File:CWC_Participation.svg|thumb|350x350px|Kemiallisten aseiden kieltosopimuksen allekirjoittajat:
]] Kemiallisten aseiden kieltosopimus on kansainvälinen sopimus, joka kieltää kemiallisten aseiden valmistuksen, varastoinnin sekä käytön. Sopimus allekirjoitettiin 13. tammikuuta 1993 ja se tuli voimaan 29. huhtikuuta 1997. Sopimusta valvoo Kemiallisten aseiden kieltojärjestö.
Kala nimeltä Wanda
Kala nimeltä Wanda on brittiläis-yhdysvaltalainen vuonna 1988 valmistunut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Charles Crichton ja sen päärooleissa esiintyvät John Cleese, Jamie Lee Curtis, Michael Palin ja Kevin Kline. Elokuva kertoo jalokiviryöstöstä, jonka jälkeen ryhmän jäsenet yrittävät huijata ryöstösaaliin toisiltaan. Elokuva voitti yhden Oscarin, kaksi BAFTA-palkintoa ja sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta. Kevin Kline sai roolisuorituksestaan parhaan miessivuosan Oscarin.
Juoni
Lontoossa toimiva gangsteri George Thomason (Tom Georgeson) ja hänen oikea kätensä, pahasta änkytyksestä kärsivä eläinrakas Ken Pile (Michael Palin), suunnittelevat yhdessä jalokiviryöstön. He ottavat suunnitelmaan mukaan kaksi amerikkalaista rikollista, viehättävän Wanda Gershwitzin (Jamie Lee Curtis) ja anglofobiasta kärsivän ja itseään älykkönä pitävän Otto Westin (Kevin Kline). Wanda ja Otto ovat tosiasiassa rakastajia, mutta esittävät olevansa veli ja sisko, jotta Wanda voisi käyttää viehätysvoimaansa Georgeen ja Keniin.
Ryöstö sujuu suunnitelman mukaan ja ryhmä pääsee timanttien kanssa karkuun. Ongelmia syntyy, kun koiriaan ulkoiluttamassa ollut vanha rouva näkee heidät pakomatkalla. Lisäksi Wanda ja Otto ilmiantavat Georgen poliisille, mutta huomaavat palatessaan hakemaan saalista Georgen siirtäneen sen tuntemattomaan paikkaan. Ken saa tehtäväkseen päästää silminnäkijä päiviltä, mutta onnistuu tappamaan hänen koiransa yksi kerrallaan. Lopulta vanha rouva kuitenkin kuolee sydänkohtaukseen viimeisen koiran kuoltua.
Wanda, joka aikoi pettää myös Oton ryöstösaaliin noutamisen jälkeen, päättää vietellä Georgen onnettomasti naimisissa olevan asianajajan Archie Leechin (John Cleese) saadakseen selville minne timantit on kätketty. Archie rakastuu lopulta Wandaan ja saa Georgen oikeudenkäynnin aikana tietää tämän osallisuudesta ryöstöön. Avioeron ja työpaikan menettämisen uhatessa oikeussalissa tapahtuneen välikohtauksen jälkeen Archie päättää etsiä timantit itse ja paeta Wandan kanssa maasta. Loppukohtauksessa Archie ja Wanda lentävät timantit mukanaan Etelä-Amerikkaan.
Näyttelijät
Brittiläinen koomikko Stephen Fry nähdään elokuvassa lyhyessä cameoroolissa.
Tuotanto
Käsikirjoituksesta vastasivat Crichton ja Cleese. Miesten yhteistyö sujui hyvin ja he työskentelivät yhdessä 13 luonnoksen parissa. Cleese käytti elokuvan kehitykseen ja esituotantoon yli 150 000 dollaria omia rahojansa ja yritti herättää Hollywoodin elokuvastudioiden mielenkiintoa. Neljä elokuvastudiota jätti tarjouksen väliin, kunnes lopulta Metro-Goldwyn-Mayer suostui järjestämään elokuvalle budjetin.
Vuonna 1988 Crichton ei ollut tehnyt ohjaustyötä 20 vuoteen. Hän sai kunnian elokuvan ohjauksesta, mutta Cleesen nimi oli lopputeksteissä tuotannon ajan lähinnä sen varalta, että Crichton olisi esimerkiksi sairastunut. Todellisuudessa Cleese kuitenkin yleensä työskenteli näyttelijöiden kanssa lavastuksissa ja Crichton valvoi suurempaa kokonaisuutta. Elokuva pysyi budjetin rajoissa ja kuvaukset päättyivät joka päivä kuudelta illalla. Elokuva kuvattiin 7,5 miljoonan dollarin budjetilla.
Julkaisu ja vastaanotto
thumb|150px|Kevin Kline ja hänen vaimonsa Phoebe Cates Oscar-juhlien jatkoilla 1989. Kleine voitti parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon roolistaan Ottona. Elokuva julkaistiin 15. heinäkuuta 1988. Se tuotti Yhdysvalloissa 63,5 miljoonaa dollaria ja maailmanlaajuisesti yhteensä 189,6 miljoonaa dollaria.
Kevin Kline sai roolisuorituksestaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Cleese ja Crichton olivat ehdokkaina kategoriassa paras alkuperäinen käsikirjoitus ja Crichton kategoriassa paras ohjaus. Elokuva sai kolme Golden Globe-ehdokkuutta, mukaan lukien Curtis kategoriassa paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa. Elokuva oli lisäksi ehdolla yhdeksän BAFTA-palkinnon saajaksi. Cleese sai BAFTA:n parhaasta miespääosasta ja Palin parhaasta miessivuosasta.
Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle neljä tähteä neljästä. Ebertin mukaan elokuva oli hauskin minkä hän oli nähnyt pitkään aikaan. The New York Times-lehden kriitikon Vincent Canby puolestaan kritisoi elokuvaa voimakkaasti. Hänen mukaansa elokuvan käsikirjoitusta ei ole mietitty loppuun asti ja että elokuva muuttuu loppua kohden eräänlaiseksi tuotantoryhmän väliseksi sisäpiirivitsiksi. Kriitikko James Berardinelli antoi elokuvalle myös neljä tähteä neljästä.
Se valittiin 1900-luvun vaikuttavimpien brittiläisten elokuvien joukkoon BFI:n kyselyssä vuonna 1999. Yhdysvaltain elokuvainstituutin kesäkuussa 2000 julkaisemassa AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa-luettelossa Kala nimeltä Wanda on sijalla 21. Elokuva on lisäksi muun muassa yhdysvaltalaisen Bravo-televisiokanavan ja Reader's Digest-aikakauslehden hauskimpien elokuvien Top 100-listoilla. Vuonna 2017 myös BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Kalan nimeltä Wanda kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Tanskalaismiehen kerrotaan kuolleen nauruun vuonna 1989 katsoessaan elokuvaa.
Muut elokuvaan liittyvät teokset
Cleese on tehnyt elokuvan oikeudet omistavan Metro-Goldwyn-Mayer-yhtiön kanssa sopimuksen elokuvan teatterimusikaaliversiosta. Musikaalin toteutumisaikataulu oli kuitenkin vielä vuoden 2011 lopulla epäselvä.
Tornado (P44)
Tornado (runkonumero P44) on Espanjan laivaston vuonna 2011 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 2010. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 2011 ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 2012.
Palvelus
Alus on palveluksessa.
Von Rehausen
Von Rehausen on ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku. Suku on kotoisin pohjois-Thüringenistä Saksasta. Se on saanut sukunimensä Rehehausen-nimisen kylän mukaan, joka on lähellä Köseniä ja Saale-jokea. Suku aateloitiin Ruotsissa 19.11.1685 ja merkittiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1726 numerolla 1781. Se immatrikuloitiin myös Suomen ritarihuoneelle 5.2.1818 numerolla 114. Suku sammui mieslinjalta vuonna 1953.
Historiaa
Rehausenin suku asui Saksan Thüringenissä, Kölledan kylässä. Baltsar Rehausen syntyi n. 1570 ja opiskeli Göttingenin yliopistossa 1593 ja Erfurtissa 1598. Hän oli maisteri ja opettaja Kölledassa ja Bretlebenin ja Braunsrodan kirkkoherra 1604. Hänen poikansa Johan Georg Rehausenin (noin 1595 – 1650) pojat Gotthard (1627–1709) ja Baltzar (1630–1690) aateloitiin Ruotsissa 1685.
Johan Georg muutti Saksasta Liivinmaalle 1627. Hän oli Kokenhusenin (1636) ja Ascheraden kirkkoherra (1643). Hän kirjoitti kirjan Manudoctio ad linguam letticam facilis et certa (Riika 1644). Hänen pojistaan tuli sotilaita ja niistä ansioistaan heidät aateloitiin. Gotthard von Rehausenista tuli vuonna 1690 Uudenmaan jalkaväkirykmentin majuri. Batzar Johan von Rehausen oli kapteeni 1676 eversti Filip Sassin rykmentissä. Hänen poikansa Gotthard Georgin (1689–1752) pojan Adolfin (1737–1812) poika oli Adolf Gotthard von Rehausen (1770–1852). Hän sai kapteenin arvon joulukuussa 1810 taisteltuaan Suomen sodassa 1808–1809. Hän omisti Veikkolan kartanon Vihdissä ja hänet on haudattu Vihdin kirkonkylän hautausmaalle.
Adolf Gotthard von Rehausenin poika oli juristi ja virka- ja valtiopäivämies Kristian Adolf Verner von Rehausen (1803–1878), jonka poikia olivat juristit ja valtiopäivämiehet Karl Gotthard Werner von Rehausen (1846–1879) ja Ernst Viktor von Rehausen (1851–1924). Adolf Gotthard von Rehausenin toisen pojan Claes Gustafin (1821–1891) poika Gustaf Adolf von Rehausen (1861–1935) osallistui puolestaan kenraalina Suomen sisällissotaan.
P/E-luku
P/E-luku eli voittokerroin on tunnusluku, joka ilmaisee osakeyhtiön hinnan ja tuloksen suhdetta. P/E-tunnusluku käsitetään usein niin, että kuinka monta vuotta kestää, että yritys tuottaa voittoa siihen sijoitetun rahan verran. P viittaa tarkasteluhetken osakkeen hintaan, mutta E:tä käytetään vaihtelevasti. Osa käyttää E:nä edellisen tilikauden osakekohtaista tulosta, osa käyttää edellisten neljän neljänneksen osakekohtaista tulosta ja osa käyttää ennustettua tulevan tilikauden osakekohtaista tulosta. Osa puhdistaa E:stä kertaluontoiset erät.
Johann Elias Ridinger
150px|right|Johann Elias Ridinger n. 1750 150px|right|Ridingerin [[hirvieläinaiheinen kaiverrus vuodelta 1765]]
Julija Levtšenko
Julija Levtšenko (, s. 28. marraskuuta 1997) on ukrainalainen korkeushyppääjä.
Johann Elias Ridinger
Johann Elias Ridinger (16. helmikuuta 1698 Ulm – 10. huhtikuuta 1767 Augsburg) oli saksalainen maalari, kuparipiirtäjä, etsaaja, kuvittaja ja  kustantaja. Häntä pidetään yhtenä Saksan kuuluisimmista eläinaiheiden kaivertajista. Erityisesti korostuvat hevos-, koira - ja metsästyskohtaukset.
Julija Levtšenko
Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Levtšenko sijoittui 13:nneksi tuloksella 170 cm. Nanjingin nuorten kesäolympialaisissa 2014 hän voitti kultaa hypättyään 189 cm. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Levtšenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 183 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän jäi karsintaan hypättyään 185 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän jäi myös karsintaan tuloksella 192 cm. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 Levtšenko saavutti pronssia ylitettyään 186 cm. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia tuloksella 194 cm. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa tuloksella 196 cm.
Johann Elias Ridinger
Hän aloitti opintonsa Ulmissa taidemaalari Christoph Reschin (1701–16) alaisuudessa, ja opiskeli myöhemmin Johann Falkin johdolla (1687–1727) Augsburgissa. Kaiverrustaitonsa hän oppi Georg Philipp Rugendasilta. Vapaaherra Wolf von Metternichin (1706–31) kutsusta hän vietti kolme vuotta Regensburgissa: Metsästys ajokoirien avulla ja vierailut ratsastuskoulussa osoittautuivat ratkaiseviksi hänen taitojensa kehitykselle. Hänen kaiverus- ja etsauslehtensä osoittavat eläimille ominaisia liikkeeitä ja asentoja nähtynä erilaisissa maisemissa. Hänen tyylissään oli rokokoomaisia piirteitä. Myöhemmin hän perusti oman taidekustantamon Augsburgissa, jossa suurin osa hänen teoksistaan julkaistiin. Vuonna 1759 hänestä tuli Augsburgin Stadtakademien johtaja. Hänen piirustuksensa on usein toteutettu tarkkuudella ja hyvällä maulla ja siksi hänen töitään on nykypäivään saakka pidetty suuressa arvossa. Sittemmin hänen piirustustensa aiheita on käytetty koristeina muun muassa posliinissa ja keramiikassa.
P/E-luku
Yleisesti ottaen tasaista tulosta tekevillä yrityksillä on perinteisesti matalampi P/E-luku ja kasvuyhtiöillä korkeampi, koska niillä E:n arvellaan tulevaisuudessa nousevan.
P/E-luku lasketaan jakamalla osakkeen hinta osakekohtaisella tuloksella (osakekurssi/osakekohtainen tulos). Samaan päästään myös, jos jaetaan koko yrityksen arvo (mcap = market capitalization) koko yrityksen (netto-)tuloksella.
Tunnuslukua voi käyttää kohtalaisen hyvin koko osakemarkkinoiden tulevien tuottojen ennustamiseen. Jos markkinoiden p/e on korkealla, se ennustaa alhaisia osaketuottoja (osakemarkkinoiden yliarvostus). Hyvää sijoituskohdetta etsittäessä parempi onkin seurata yrityksen osinkotuottoa, sillä se on historian valossa selittänyt suurimman osan sijoituskohteen tuotosta (prof. Hannu Kahra Taloustaitolehti 11/2010)
Alhaisen P/E-luvun osakkeita kutsutaan toisinaan nimellä arvo-osake ja korkean P/E:n osakkeita vastaavasti nimellä kasvuosake.
E/P-luku
E/P-luku eli tulostuotto on P/E-luvun käänteisluku. Se kuvaa tuloksen suhdetta pörssikurssiin. Tulostuotto on pieni, jos yritys tuottaa heikosti.
E/P-luku voidaan ilmoittaa prosentteina eli tulostuottoprosenttina. Sijoittaja voi verrata osakkeen tulostuottoprosenttia esimerkiksi korkoprosenttiin.
E/P-luvun etu on, että sitä voidaan käyttää myös yhtiöille, joiden tulos on hyvin pieni tai negatiivinen.
Julija Levtšenko
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Levtšenko saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 201 cm. Hänestä tuli myös 19-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin MM-kisojen korkeushypyn mitalisti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 189. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 199. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 197. Hän voitti samana vuonna Eurooppa−Yhdysvallat-maaottelun ennätyksellään 202. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 200. Hän oli neljäs myös Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui vuonna 2022 loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli yhdeksäs Münchenin EM-kilpailuissa.
Ennätykset
Ulkoradoilla
Via Ciminia
Via Ciminia oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa. Se erkaantui Roomasta tulleesta Via Cassiasta oikealle Sutriumissa ja johti pohjoiseen Ciminus-vuoren suuntaan. Tien nimi tunnetaan ainoastaan keisari Hadrianuksen ajalle ajoitetusta piirtokirjoituksesta.
Ryan Sampson
thumb|Ryan Sampson British Comedy Awards -gaalassa joulukuussa 2013. Ryan Oliver Sampson (s. 28. marraskuuta 1985) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Alex Venablesin roolista tilannekomediassa After You’ve Gone, jossa hän esiintyi vuosina 2007–2008. Hän on syntyjään rotherhamilainen ja kävi Wales High Schoolia Kiveton Parkissa. Hän aloitti uransa Crucible Theatressa. Ennen After You’ve Gonea hän esiintyi yksittäisissä jaksoissa sarjoissa Murha mielessä, Sydämen asialla ja Holby Cityn sairaala.
Vuonna 2008 Sampson nähtiin kahdessa Doctor Who -jaksossa, ja vuonna 2011 hän teki pienen esiintymisen Fresh Meat -sarjassa. Hänen teatteriuransa on vienyt hänet muun muassa Royal National Theatreen.
Newcastle upon Tyne
Newcastle upon Tyne (tavallisesti Newcastle) on Englannin koillisosassa sijaitseva Tyne ja Wearin metropolikreivikunnan pääkaupunki. Ennen hallinnonuudistuksia se oli Northumberlandin pääkaupunki. Newcastle tunnetaan pitkästä historiasta, yliopistoista, jalkapallojoukkueesta, panimosta ja geordieiksi kutsuttujen asukkaidensa murteesta.
Newcastle on sijainnut lähellä Tynejoen suuta sopivan joenylityspaikan kohdalla jo roomalaisajoista asti. Sataman ja hiilikaivosten ansiosta se oli pitkään kukoistava teollisuuskaupunki. Teollisuuden taantumisen ja yhteiskunnan rakennemuutosten jälkeen sitä on voimakkaasti kehitetty nykyaikaisen tekniikan ja kulttuurin keskukseksi.
Varsinaisen kaupungin asukasluku oli vuonna 2021 noin. Kaupungin metropolialueella (Tyne & Wear City Region), asuu 1 650 000 asukasta. Ilman Sunderlandin taajama-aluetta metropolia kutsutaan nimellä Tyneside, jossa on noin 880 000 asukasta ja joka oli vuonna 2001 Englannin kuudenneksi suurin taajama.
Newcastlessa on kaksi yliopistoa, ja opiskelijoiden suuren määrän vuoksi kaupungissa on vilkas yöelämä. Newcastle on valittu maailman kahdeksanneksi parhaaksi juhlimispaikaksi. Se on myös Ison-Britannian suosituimpia paikkoja polttareiden järjestämiseen. Kaupungin jalkapallo-, jääkiekko-, rugby- ja koripallojoukkueet pelaavat pääsarjassa.
Maantiede ja kaupungin rakenne
thumb|vasen|Viitteellinen kartta keskustan osien sijainnista. Newcastle sijaitsee Tynejoen pohjoisrannalla. Joen töyräs on kaupungin kohdalla melko jyrkkä, ja sen yhdistää joen eteläpuolella olevaan Gatesheadiin seitsemän siltaa. Tavaraliikenteen siirryttyä yhä enemmän käyttämään kontteja sataman lähistöltä on vapautunut varastotilaa, ja sinne on rakennettu nykyaikaisia toimistorakennuksia.
Newcastlen keskusta sijaitsee metroverkon länsilaidalla, ja sitä palvelevat maanalaiset asemat Monument, Haymarket ja Central Station. Keskustan länsipuolella aukeaa laaja puisto Leazes Park. Puiston laidoilla ovat jalkapallostadion St James' Park ja Newcastlen yliopiston alueet. Yliopiston pohjoispuolella metrorata kaartaa luoteeseen ja päättyy lentoasemalle. Hallinnollinen keskusta on Haymarketin metroaseman pohjoispuolella. Siitä itään ovat Northumbrian yliopiston rakennukset.
thumb|vasen|upright|Grey Street keskustassa. Vanha keskusta Grainger Town on nimetty aluetta vuosina 1835–1842 rakennuttaneen Richard Graingerin mukaan. Grainger Townissa on 450 rakennusta, joista lähes puolet on museoviraston suojelemia. Alue oli 1970-luvulla rappeutumassa pahasti, mutta vuosina 1997–2003 siellä toteutettiin laajamittainen kehityshanke, jonka aikana rakennuksia kunnostettiin ja alueelle tuotiin uutta elämää ja työpaikkoja. Pääministeri Charles Greyn muistomerkki on pylvään päässä kaupungin keskellä, ja siitä alas jokirantaan kaartuva Grey Street on kaupungin tärkeimpiä ostoskatuja. Muistomerkin lähellä oli ennen Eldon Square -aukio, mutta se on jäänyt lähes kokonaan Eldon Squaren ostoskeskuksen sisään. Ostoskeskuksessa on yli 150 liikettä. Lähi- ja kaukoliikenteen linja-autoasemat sijaitsevat Eldon Squaren tuntumassa Haymarketissa.
thumb|Eldon Square ostoskeskus. thumb|Kiinalaiskaupungin portti. Kiinalainen kaupunginosa sijaitsee Grainger Townin luoteispuolella Stowell Streetin ympäristössä. Nimitys ”kaupunginosa” on hiukan suurellinen, sillä kiinalaiset yritykset keskittyvät lähes kokonaan Stowell Streetin varrelle.
Newcastlen keskustan pohjoispuolella on edelleen aukea hakamaa eli Town Moor ('kaupunginnummi'). Se perustettiin 1200-luvulla kaupunkilaisten yhteiseksi laidunmaaksi. Alueen pinta-ala on 400 hehtaaria, ja sitä käytetään osittain edelleen laitumena. Siellä on myös istutuksia ja urheilukenttiä.