cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erwartung
Erwartung Op. 17 on Arnold Schönbergin "yksinäytöksinen monodraama", joka sai ensi-iltansa vasta 6. kesäkuuta 1924, vaikka se sävellettiin jo vuonna 1909. Kantaesityksessä naisen roolin lauloi Marie Gutheil-Schoder. Teos on sopraanolle ja orkesterille sävelletty tarina naisesta, joka odottaa rakastettuaan pimeässä metsässä. Schönbergin mukaan teos voitiin ymmärtää painajaiseksi, jossa koko todellisuus on olemassa vain naisen mielessä psykologisella tasolla. Teoksen pituus on noin 20 minuuttia.
Vaikka D-duuri -sävellaji on havaittavissa koko teoksen halki, oli Schönberg jo hylännyt perinteisen tonaliteetin. Teos on läpisävelletty, toistoja on vain vähän. Teoksella ei myöskään ole mitään havaittavaa musiikillista rakennetta vaan se on jatkuvassa muutoksessa.
Korppikotka (sarjakuvahahmo)
Korppikotka (, oik. Adrian Toomes) on fiktiivinen rikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa ja Hämähäkkimiehen vihollinen. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Spider-Man #2 lehdessä ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.
Historia
Adrian Toomes, keksijä ja elektroniikkainsinööri, osaksi perusti pienen firman Bestman & Toomes Electronicsin. Hänen liikekumppaninsa Gregory Bestman piti firmaa yllä. Toomes omisti aikansa omalle projektilleen: sähkömagneettisille valjaille jotka antaisivat käyttäjänsä lentää kuin lintu. Tämä yksityiskohdista välittämättömyys kuitenkin kostautui kuin paljastui, että Bestman oli varastanut Toomesin rahaosuuksista.
Kohdaten Bestmanin fyysisesti Toomes sai tietää, että hänen altistumisensa valjaisen sähkömagneettiselle säteilylle antoi hänelle supervoimat. Hän ei kuitenkaan pystynyt voittamaan vastustajaansa ja Bestman sai koko firman itselleen. Toomes huomasi olevansa laillisesti umpikujassa: hänen täytyi allekirjoittaa sopimus firman luovuttamisesta kokonaan kumppanilleen. Vanhana miehenä Toomes vetäytyi farmille Staten Islandilla säästöjensä turvin. Siellä hän kehitti edelleen lentovaljaitaan. Tajuten keksintönsä potentiaaliin kostossa Toomes loi Korppikotkan naamioidun henkilöllisyyden. Hän tuhosi Bestmanin toimiston toivoen löytävänsä rikollisuuteen viittaavia todisteita, ja vandalisoi ja ryösti tehtaan kun hänen etsintänsä oli turhaa. Helppojen palkkioiden ja varkauden viehätyksen vuoksi Korppikotka jatkoi uraansa rikollisena. Vain viisastelevan supersankarin Hämähäkkimiehen jatkuva väliintulo esti häntä saavuttamasta kohteitaan.
Drago karkasi vankilasta ja otti Korppikotkan muodon, mutta hänellä ei ollut taitoa ja kokemusta käyttääkseen valjaita täydellä potentiaalilla. Kun Toomes kuuli Dragon epäonnistumisesta Hämähäkkimiehen käsissä, hänen paranemisensa kiihtyi. Hän karkasi vankeudesta ja palasi farmilleen kehittääkseen paremman puvun. Toomes voitti myöhemmin Dragon kamppailussa varmistaen itselleen Korppikotkan manttelin.
Pystymättä voittamaan seinäkiipijää yksin Korppikotka turvautui usein tovereihinsa. Toivoen tuhoavansa Hämähäkkimiehen hän yhdisti voimansa Tohtori Mustekalan, Hiekkamiehen, Mysterion, Elektron ja Kraven Saalistajan kanssa. Tämän Kuuden Koplan yhdistetty mahtikaan ei pystynyt voittamaan vihollista, jota he eivät voittaneet yksinkään.
Voimat ja varusteet
Korppikotkan siivekäs puku antaa hänelle lentokyvyn ja tavallista suuremmat voimat. Lisäksi Korppikotka on uransa aikana käyttänyt lukuisia eri aseita pommeista sädepistooliin ja sädepistoolista nuoruutta imevään laitteeseen.
Televisio
thumb|left|Korppikotka Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Korppikotka esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa muutamia kertoja. Hänen ääninäyttelijänsä olivat Eddie Albert (vanhana) ja Alan Johnson (nuorena).
Jaksot, jossa Korppikotka esiintyi:
25 "Ajan hammas" (Adrian Toomesina),
26 "Korppikotkan liito",
27 "Viimeinen painajainen",
46 "Partners" (jossa hänestä tulee pysyvästi nuori) ja
54–58 Kuusi unohdettua soturia -tarinassa.
Korppikotka esiintyi myös sarjan Hämmästyttävä Hämähäkkimies jaksoissa "Survival of the Fittest" ja "Group Therapy".
Grönlannin parlamenttivaalit
Grönlannin parlamenttivaalit on neljän vuoden välein järjestettävä tapahtuma, jossa valitaan 31 edustajaa Grönlannin parlamenttiin. Edelliset parlamenttivaalit Grönlannissa järjestettiin vuonna 2014 ja niissä suurimmaksi puolueeksi nousi Síumut, kun edellisen kerran se oli ollut Inuit Ataqatigiit. Seuraavat parlamenttivaalit Grönlannissa järjestetään vuonna 2018. Grönlantiin palaavilla opiskelijoilla ei ole oikeutta äänestää puolen vuoden sisällä Grönlantiin paluusta.
Wasim Sajjad
Wasim Sajjad (s. 1941) on pakistanilainen lakimies, joka on toiminut maansa virkaatekevänä presidenttinä kahteen otteeseen: vuonna 1993 ja vuoden 1997 lopussa.
Yöperhonen (vuoden 1916 elokuva)
Yöperhonen on vuonna 1916 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Henry Bataillen näytelmään perustuvan melodraaman on ohjannut Carmine Gallone. Sen pääosaa esittää elokuvadiiva Lyda Borelli.
Juoni
Kaunis kuvanveistäjä Thea di Marlievo on rakastunut Filippoon, mutta juuri ennen häitä hän saa kuulla sairastavansa tuberkuloosia. Thea päättää jättää rakastamansa miehen ja nauttia jäljellä olevasta elämästään täysin rinnoin. Thean äiti ja Filippo eivät ymmärrä häntä. Kamppailun jälkeen Thea heittäytyy miehen syleilyyn, mutta matkustaa pian Pariisiin, jossa hän jatkaa mielipuolista elämäänsä. Sairauden edetessä Thea järjestää viimeiset juhlat, joissa hän toivoo näkevänsä Filippon. Tämä ei ilmesty paikalle, sillä hän on mennyt naimisiin toisen naisen kanssa. Pitkien ja kummallisten jäähyväisten jälkeen Thea näyttäytyy alastomana kutsuvieraille, jotta he muistaisivat hänen ruumiinsa täydellisyyden. Sitten hän tekee itsemurhan syanidikapselin avulla.
Tuotanto ja vastaanotto
Cinesin tuottama Yöperhonen perustuu ranskalaisen Henry Bataillen näytelmään Le Phalène (1913). Elokuvasta on säilynyt vain kymmenen minuutin pituinen katkelma, joka todistaa sen olevan tyypillinen yläluokkainen intohimodraama.
Aikalaiskriitikot pitivät Yöperhosta keinotekoisena ja epäuskottavana ja vierittivät sen viat etupäässä näytelmäsovituksen niskoille. Yleisön keskuudessa elokuva näyttää menestyneen paremmin.
Elokuvaa esitettiin Suomessa syksyllä 1917. Oululaisessa Kansan Tahdossa julkaistussa ilmoituksessa sitä ylistettiin poikkeuksellisin ylisanoin: ”Elävienkuvien korkein tähänastinen saavutus on Yöperhonen, joka on merkittävä tämän näytäntökauden filmien kuningattareksi. Kuva on hieno ja liikuttava, herkimpiä tunnesäikeitä hellävaroen hipova. Yöperhonen on kyhätty hienoja luonteita varten. Yöperhonen on kaikinpuolin ehyt taideluomus, sen ylöspano on mestarin kädellä huollettu. Yöperhonen on kaikkialla, missä sitä on esitetty, saavuttanut yleisön jakamattoman suosion. Lida Borelli, Cines-tehtaan filmitähti, esittää pääosan niin sielullisesti, että näyttämötaiteen ihailijat voivat herkutella tällä loistokuvalla.”
Dave Edmunds
Dave Edmunds (s. 15. huhtikuuta 1944 Cardiff, Wales) on brittiläinen kitaristi, laulaja ja tuottaja. Hänen tyylinsä on vaihdellut 1950-luvun henkisestä rock'n'rollista bluesiin ja uuteen aaltoon.
Ura
Edmunds oli 1960-luvulla bluesia soittaneen ja klassisia teoksia rockiin sovittaneen Love Sculpture -yhtyeen keulahahmo. Aram Hatsaturjanin "Sapelitanssi" ("Sabre Dance") oli yhtyeen tunnetuin klassisen teoksen versio. Yhtyeen hajottua Edmunds teki listoilla menestyneen singlen "I Hear You Knocking", mikä oli versio Smiley Lewisin bluesklassikosta. Toimittuaan tuottajana hän, tuotettuaan muutaman Phil Spector -tyyppisen singlen ("Baby I Love You" ja "Born To Be With You") kiinnostui 1970-luvun alun karkeasointisesta pub rockista, kuten Brinsley Schwarz, Ducks Deluxe ja The Flamin' Groovies. Hänen oma sooloalbuminsa tältä ajalta, Subtle As A Flying Mallet, oli tyyliltään samanlainen.
Yhteistyö Brinsley Schwarzin kanssa johti yhteistyöhön Nick Lowen kanssa. Sopimussyistä he eivät voineet levyttää Lowen Rockpile-yhtyeen nimissä ennen vuotta 1980, joten he julkaisivat soololevyt yhtyeensä säestämänä. Tuona aikana Dave Edmundsilla oli suurimmat hittinsä: Elvis Costellon käsialaa oleva "Girls Talk", "I Knew The Bride" sekä "Queen Of Hearts". Levytettyään ensimmäisen albuminsa Seconds Of Pleasure Rockpilen nimellä yhtye hajosi. Suomessa Rockpile ehti esiintyä Ruisrockissa vuonna 1980. Edmunds teki 1980-luvulla yhteistyötä ja tuottamista useiden artistien kanssa, kuten Paul McCartney, The Stray Cats sekä The Fabulous Thunderbirds.
Nykyisin Edmunds asuu Los Angelesissa osittain eläkkeellä lähinnä huonon terveytensä vuoksi, julkaisten albumin tai keikkaillen silloin tällöin.
MIG/MAG-hitsaus
thumb|250px|MIG/MAG-hitsausta. MIG/MAG-hitsaus (engl. metal inert gas / metal active gas welding) on kaasukaarihitsausmenetelmä, jossa sähkövirran avulla muodostuva valokaari palaa lisäainelangan ja hitsattavan kappaleen välissä suojakaasun ympäröimänä. Hitsattaessa valokaari sulattaa perusaineen ja lisäaineen yhtenäiseksi materiaaliksi liittäen kappaleet yhteen.
MIG/MAG-hitsauksen etuja ovat nopeus ja hitsin puhtaus. Hitsin päälle ei tyypillisesti muodostu kuonakerrosta kuten puikkohitsauksessa.
Hitsattavien kappaleiden ainevahvuudet ovat tyypillisesti yli yhden millimetrin, mutta taitava hitsaaja kykenee hitsaamaan MIG/MAG-laitteistolla ohuempiakin materiaaleja, minkä johdosta MIG/MAG-hitsausmenetelmä voittikin nopeasti ohutlevyhitsauksessa alaa kaasuhitsaukselta varsinkin autopeltitöissä jo paremman paloturvallisuutensakin ansiosta.
Lisäainelangan syöttönopeus ja hitsausjännite säädetään hitsattavien kappaleiden materiaalin, materiaalipaksuuden, halutun tunkeuman ja halutun hitsin muodon mukaan.
Lisäainelanka on ohutta metallilankaa, jonka koostumus on yleensä lähes sama kuin perusaineella. Lisäaine syötetään poikkeuksetta koneellisesti. Lisäainelangan paksuus vaihtelee tyypillisesti 0,6 mm ja 1,6 mm välillä.
Tunkeuman ja hitsin muodon hallinta on MIG/MAG-hitsauksessa vaikeampaa kuin TIG-hitsauksessa, mutta vastaavasti TIG-menetelmä on hitaampi ja vaatii lisäainetta käytettäessä kahden käden saumatonta yhteistyötä ollen näin myös vaikeampaa.
Näennäisestä suoritusteknisestä helppoudesta huolimatta MIG/MAG-laitteiston hitsausarvojen asettaminen voi tuottaa aloittelijalle vaikeuksia. Nykyään löytyy kuitenkin ns. synergisiä MIG/MAG-hitsauskoneita, joihin parhaassa tapauksessa tarvitsee asettaa ainoastaan hitsattavan materiaalin paksuus ja kone asettaa tämän perusteella langansyöttönopeus- ja jännitearvot kohdalleen. Vielä hitsaajan vastuulle jää kuitenkin polttimen oikeaoppinen kuljettaminen ja vapaalangan pituuden hallinta. Vapaalangan pituus vaikuttaa perusaineeseen kohdistuvaan sulatustehoon. Pelkän vapaalangan pituusvirheen vuoksi hitsiin saattaa helposti jäädä huomaamattomia virheitä jännite- ja langannopeusasetuksien sopivuudesta huolimatta.
Suojakaasu voidaan syöttää hitsisulan ympärille joko hitsauspolttimen kautta erillisestä kaasupullosta tai käytettävä lisäainelanka voi sisältää materiaalia joka muodostaa hitsattaessa suojaavaa kaasua sulan ympärille. Tällöin puhutaan ydintäytelangasta. MIG/MAG-hitsauksessa voidaan käyttää myös sekä ydintäytelankaa, että suojakaasua yhtä aikaa. Tällöin puhutaan kaksoissuojakaasuhitsaamisesta (eng. Dual Shield Gas). Kaksoissuojakaasuhitsaaminen mahdollistaa suuremman hitsausnopeuden ollessaan vähemmän kriittinen asetuksille ja hitsaajan kuljetusvirheille. Sekä ydintäytelanka-, että kaksoissuojakaasuhitsauksessa hitsin päälle muodostuu tyypillisesti kuonaa, joka täytyykin poistaa lopuksi koputtelemalla tai teräsharjalla harjaamalla.
Ydintäytelanka on kilohinnaltaan n. 2,5 kertaa kalliimpaa kuin tavallinen täytelanka ja sitä kuluu enemmän jokaista hitsisauman mittayksikköä kohden sillä vain osa siitä on lisäainetta osan ollessa suoja-ainetta. Ydintäytelankahitsaaminen on siis kalliimpaa kuin ulkoisella suojakaasulla hitsaaminen vaikka suojakaasun kulutus huomioitaisiinkin. Kaksoissuojakaasuhitsaaminen on täten luonnollisesti kaikkein hintavinta.
Pääsääntöisesti MIG/MAG-hitsin päälle ei muodostu kuonakerrosta. Poikkeuksen tähän tekevät tietyntyyppiset täytelangat.
Historia
MIG-hitsaus kehitettiin alun perin erikoismenetelmäksi alumiinin hitsausta varten.
Hitsauslaitteisto
thumb|250px|Kaavio MIG/MAG-hitsauslaitteistosta (1) hitsauspoltin, (2) maadoituskaapeli, (3) virtalähde, (4) langansyöttölaite, (5) lankakela, (6) suojakaasupullo
MIG/MAG-hitsauslaitteisto muodostuu virtalähteestä, langansyöttölaitteesta, hitsauspolttimesta ja monitoimikaapelista, sekä maattokaapelista että -puristimesta ja mahdollisesta suojakaasulaitteistosta. Usein virtalähde, langansyöttölaite ja suojakaasuventtiili on koottu saman kuoren sisään kompaktiksi hitsauskoneeksi, mutta vaativaan hitsaukseen tarkoitetut laitteet kootaan yleensä erillisistä moduuleista. Yleensä näissä koneissa virtalähde on oma erillinen yksikkönsä ja langansyöttölaitteeseen on yhdistetty ohjauselektroniikka, sekä kaasunvirtausta hallitseva venttiili. Saatavilla on myös venttiiliä kehittyneempiä virtauksenhallintalaitteita, joko erillisenä moduulina tai langansyöttö- tai hitsauslaitteeseen sisäänrakennettuina.
Toisinaan hitsauslaitteisto tukee erinäisiä kaukosäätimiä, joilla voidaan hallita langansyöttöä tai hitsausjännitettä. Kaukosäätimet voivat olla esimerkiksi jalkapolkimia tai hitsauspistooliin integroituja säätimiä.
Virtalähde
Virtalähteestä saadaan hitsauksessa tarvittava sähköteho. Tyypillisesti suurin saatava hitsausvirta vaihtelee laitteen mukaan 100 ja 600 ampeerin välillä. Hitsausjännitteet vaihtelevat runsaasta kymmenestä voltista useisiin kymmeniin voltteihin. MIG/MAG-hitsaukseen soveltuva virtalähde pitää hitsausjännitteen lähellä hitsaajan asettamaa arvoa, toisin kuin TIG- ja puikkohitsauksessa, joissa laitteen käyttäjä asettaa hitsausvirran, joka pysyy jokseenkin vakiona. Virtalähteessä voi olla lisäominaisuuksia, kuten katkohitsaus tai hitsausjännitteen tai langansyötön pulssitus.
Langansyöttölaite
Langansyöttölaitteen tehtävä on syöttää lisäainelankaa poltinkaapelissa kulkevan langanjohtimen kautta hitsauspolttimeen. Langansyöttönopeus on säädettävä. Yleisimmässä ratkaisussa lankaa vedetään lankakelalta ja työnnetään langanjohtimeen syöttömoottorin pyörittämien syöttöpyörien avulla. Syöttöpyöriä on saatavana useilla erilaisilla urilla varustettuna eri paksuisten ja eri materiaalia olevien täytelankojen mukaan. Syöttöpyörien urien koko ja profiilit vaihtelevat ja ne voivat myös olla pyällettyjä. Erilaisten uraprofiilien vaikutukset ilmenevät lankaan syntyvien muodonmuutosten ja pidon erilaisuutena. Uran koko valitaan käytettävän täytelangan paksuuden mukaan. Jos lisäainelanka on pehmeää kuten alumiinia, on usein tarpeellista käyttää moottoripistoolia (eng. Spool Gun), jotta langansyöttö toimisi tasaisesti ja luotettavasti. Moottoripistooli on hitsauspoltin, johon on liitetty langansyöttömoottori. Kun langansyöttölaitteen ja hitsauspolttimen etäisyys on suuri, on hyvä käyttää välisyöttölaitetta, jotta langansyöttö toimisi häiriöttä, eikä häiriöt heikentäisi hitsaussaumaa.
Hitsauspoltin
thumb|250px|MIG/MAG-hitsauspolttimen aukileikkauskuva (1) polttimen kaula, (2) eriste (valkoinen) ja kierreholkki (keltainen), (3) kaasunhajotin, (4) virtasuutin, (5) kaasusuutin MIG/MAG-hitsauspoltin on laite, joka syöttää lankaan virran, suuntaa hitsauskaasuvirtauksen hitsauskohtaan ja sisältää kytkimen tai kytkimiä, joilla hitsaustapahtumaa voidaan hallita. Hitsauspolttimen virtasuutin valitaan hitsattavan aineen, langanpaksuuden ja hitsaustilanteen mukaan. Alumiinia hitsattaessa sekä kuumakaarialueella hitsattaessa käytetään hieman tavallista nimellismittaa suurempia suuttimia. Hitsauspolttimen suoritusarvoja ovat suurin sallittu paloaikasuhde ja hitsausvirta.
Poltinkaapelilla hitsauspoltin kiinnitetään hitsauskoneeseen. Poltinkaapeli on yleensä hitsauspolttimessa kiinni kiinteästi ja useimpiin koneisiin se liitetään EURO-liittimellä. Poltinkaapelissa on ulkokuori, joka pitää kaapelin koossa ja suojaa sen sisällä olevia kaapelin osia. Kaapelin suojakuoren sisällä kulkevat virtajohdin, signaalijohtimet, kaasuletku, langanjohdin ja vesijäähdytetyn pistoolin tapauksessa jäähdytysnesteletkut. Signaalijohtimet tuovat hitsauspolttimeen liitetyiltä kytkimiltä ja säätimiltä ohjaussignaalit hitsauskoneelle. Kaasuletku johtaa hitsauskaasun hitsauspolttimelle. Langanjohtimen tehtävä on ohjata hitsauslanka polttimelle. Langanjohtimia on eri täytemateriaaleja ja eri paksuisia täytelankoja varten. Pehmeille täytemateriaaleille, kuten alumiinille, täytyy tyypillisesti käyttää teflonisia langanjohtimia, jotka eivät kuitenkaan kestä kovempia täyteainemateriaaleja. Silikonipronssille (CuSi3) jotkin laite- tai lankavalmistajat suosittavat teflonjohdetta, kun taas toiset eivät. Periaatteella täytelangan valmistajan suositus on ristiriitatilanteessa merkitsevä.
Suojakaasulaitteisto
Suojakaasulaitteiston tehtävänä on syöttää hitsauspolttimeen suojakaasua sitä tarvittaessa. Suojakaasu saadaan joko kiinteistön kaasuverkostosta tai kaasupullosta, jonne suojakaasua on varastoitu puristamalla se korkeaan paineeseen. Kaasupulloon liitetään paineenalennin/virtauksensäädin, joka alentaa kaasun paineen hitsauslaitteelle sopivaksi ja säätää virtausnopeuden oikeaksi. Hitsauslaitteen yhteydessä on tyypillisesti sähkötoiminen magneettiventtiili, joka ohjaa kaasunvirtausta siten, että kaasua tulee polttimelle ainoastaan hitsauksen aikana. Joskus venttiiliä ohjataan suoraan hitsauspolttimen kytkimellä, kun taas joissakin laitteissa kaasunvirtausta hallitaan polttimen kytkimen ohjaaman lisäelektroniikan avulla, jolloin on mahdollista asettaa kaasun esi- ja jälkivirtauksia.
Suojakaasut
Suojakaasun tärkein tehtävä on syrjäyttää ilma ja erityisesti happi hitsisulan läheltä, jotta haitalliset kemialliset reaktiot vältettäisiin. Toinen suojakaasun tehtävä on jäähdyttää hitsauspoltinta. Lisäksi hitsauskaasun tyypillä on vaikutusta hitsatessa syntyvän otsonin määrään. Kaasu vaikuttaa myös hitsin tunkeumaan, valokaaren käyttäytymiseen ja hitsausnopeuteen. Hitsauskaasun valintaan vaikuttaa ensisijaisesti perusaineen materiaali (seostamaton teräs / ruostumaton teräs / alumiini ...), hitsiltä vaadittava tekninen laatu ja tarve minimoida muodostuvat haitalliset yhdisteet kuten otsoni.
Yleisiä suojakaasuja ovat hiilidioksidi (CO2), argon, helium ja näiden seokset. Suojakaasut saattavat sisältää usein myös pieniä määriä typpioksidia (NO) otsonin muodostumisen ehkäisemiseksi. Hitsausta kutsutaan MIG-hitsaukseksi, jos suojakaasu on inerttiä eli suojakaasu ei reagoi hitsisulan kanssa. Vastaavasti hitsaus on MAG-hitsausta, mikäli suojakaasu on aktiivista eli reagoi sulan kanssa. Esimerkiksi argon on inertti kaasu, mutta hiilidioksidi reagoi sulan kanssa. Yleisin käytetty kaasu on argonin ja hiilidioksidin seos (10-25 % CO2), jota käytetään seostamattomien ja vähäseosteisten terästen kanssa. Teräksiä voidaan hitsata myös pelkkää hiilidioksidia käyttäen, mutta seoskaasu on useimmissa tapauksissa parempi vaihtoehto sekä hitsin laadun suhteen, että myrkyllisen otsonin muodostumisen vähentymisen kannalta. Puhdasta argonia käytetään alumiini- ja kupariseosten hitsaamisessa. Ruostumatonta terästä taas hitsataan usein kaasuseoksella jossa on argonin lisäksi 2 % hiilidioksidia.
Suojakaasu voidaan korvata käyttämällä ydintäytelankaa, jolloin langan sisällä on hitsisulaa suojaavaan kaasua muodostavia aineita. Tällöin puhutaan usein eri hitsausmenetelmästä, jota kutsutaan täytelankahitsaukseksi, vaikka kyse on edelleenkin MIG/MAG-hitsauksesta. Ydintäytelankahitsauslaitteiden huono maine johtuukin ensisijaisesti edullisimmista laitteista puuttuvasta tasasuuntauksesta, jolloin laitteet käyttävät vaihtovirtaa tyypillisen tasavirran sijaan. Ydintäytelangalla tulee tyypillisesti käyttää negatiivista jännitettä elektrodilla ja positiivista hitsattavan kappaleen maadoituksessa, joka on päinvastainen asetelma suojakaasulla hitsaamiseen verrattuna. Täytelangan valmistajan ohjeita polariteetista on kuitenkin aina syytä noudattaa mikäli ne poikkeavat tästä.
Lisäaine
Lisäainelanka valitaan hitsattavan materiaalin mukaan. Langan koostumus on tyypillisesti lähes sama kuin hitsattavan aineen. Teräksen hitsauksessa käytettävät langat saattavat olla kuparipäällysteisiä. Alumiinilangat ovat yleensä päällystämättömiä.
Hitsaustapahtuma
Hitsaaja valitsee koneen säätimillä kulloiseenkin hitsaustilanteeseen sopivan jännitteen, joka pysyy kutakuinkin vakiona, mutta hitsausvirta vaihtelee hitsausvirtapiirin vastuksen mukaan. Hitsausvirtapiirin vastus riippuu vapaalangan ja valokaaren pituudesta. Mitä pidempi valokaari tai vapaalanka sitä suurempi vastus ja pienempi hitsausvirta ja pienemmän hitsausvirran myötä pienempi hitsausteho. Valokaaren pituuteen vaikutetaan langansyöttönopeutta muuttamalla. Vapaalangan pituus riippuu virtasuuttimen ja työkappaleen välisestä etäisyydestä, johon voidaan vaikuttaa virtasuuttimen ja kaasusuuttimen pituudella, mutta ennen kaikkea sillä kuinka etäällä työkappaleesta hitsaaja pitää poltinta.
Vapaalangan pituuden vaikutus
Vapaalangalla tarkoitetaan tässä MIG/MAG-polttimen virtasuuttimesta ulos työntyvää lisäainelankaa. Lisäainelangassa kulkee virtaa vain virtasuuttimen ja lisäainelangan kärjen välissä. Hitsauskoneelta ei siis kulje hitsausvirtaa lisäainelankaa pitkin, vaan virtaa varten on oma kaapelinsa poltinletkun sisällä, josta virta kytkeytyy lisäainelankaan vasta hitsauspistoolin virtasuuttimessa.
Vapaalangan pituudella on suora yhteys sekä virtasuuttimen ja vapaalangan pään väliseen jännite-eroon, virtaan ja vapaalankaan muodostuvaan lämpöön, että vapaalangan kärjen ja työkappaleen väliseen jännite-eroon, virtaan ja valokaaren synnyttämän lämmön muodostumiseen, sillä virtasuuttimen ja työkappaleen välinen jännite on asetettu hitsauslaitteessa.
Summer’s Gone
Summer’s Gone on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläisräppäri Tony T. Sen julkaisi Tokapi Recordings Sash!:n Life Changes-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 18. lokakuuta 2013. Kappaleen ovat sanoittaneet Ralf Kappmeier, Sascha Lappessen ja Thomas Alisson, joista Sash! myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 3. huhtikuuta 2014.
MIG/MAG-hitsaus
Vapaalangan pituuden vaikutus
Virtaa ei MIG/MAG-hitsauksessa aseteta - ainoastaan jännite ja täyteainelangan syöttönopeus (joka tosin korreloituu virtana vapaalangan pituuden ollessa vakio).
Virtapiirin kunkin osan (virtasuuttimen - vapaalangan pään välinen johdin tai vapaalangan pään - työkappaleen välinen ilmarako) läpi kulkeva virta määräytyy suoraan kunkin osan resistanssin yli vaikuttavan jännitteen mukaan; virta = jännite / resistanssi. Lämpöteho taas määräytyy tässä yhteydessä karkeasti systeemiin vaikuttavan sähkötehon, eli virran ja jännitteen tulona; P=U*I.
Lisäainelanka sulaa siis virtasuuttimen jälkeen olevan vapaan lisäainelangan - vapaalangan - läpi kulkevan virran synnyttämän lämmön vaikutuksesta (P=U/I) - aivan kuten sulake palaa nimellisvirran ylittyessä. Perusaine sulaa vastaavasti vapaalangan kärjen ja perusaineen välisen ilmaraon läpi kulkevan virran muodostaman valokaaren muodostaman lämmön vaikutuksesta. Kun vapaalangan pituus - hitsausvirran vastus - kasvaa, niin hitsausvirta pienenee, josta taas seuraa, että vapaalangan kärjen ja työkappaleen välinen jännite ja sitä myöden virta pienenee, josta edelleen seuraa se, että valokaaren lämpöteho pienenee (P=U*I). Tämän reaktioketjun seurauksena perusaine ei sula riittävästi.
Vapaalangan pidentäminen johtaa siis perusaineen sulamisen romahtamiseen. Tällöin kaikki lisäainelanka kyllä sulaa, sillä lisäainelanka ei tarvitse sulaakseen kuin murto-osan perusaineen sulamiseen vaadittavasta tehosta. Hitsauksen lopputulos voi olla silmämääräisesti tarkasteltuna hyvä, vaikka perusaine ei olisikaan sulanut riittävästi.
Kaarimuodot
MIG/MAG-hitsauksessa esiintyy kolmea kaarimuotoa. Nämä ovat lyhyt-, seka- ja kuumakaari. Lyhytkaarella hitsattaessa lisäainelanka muodostaa tiheästi oikosulkuja työkappaleen kanssa. Lisäaineen siirtyminen tapahtuu oikosulun aikana ja perusainetta sulattava valokaari palaa oikosulkujen välillä. Kuumakaarella oikosulkuja ei muodostu vaan valokaari palaa jatkuvasti lisäaineen siirtyessä pisaroin hitsisulaan. Sekakaari on näiden kahden kaarimuodon välimuoto. Hitsaus tapahtuu lyhytkaarella käytettäessä pientä langansyöttönopeutta ja jännitettä ja vastaavasti kuumakaarella käytettäessä suurta langansyöttönopeutta ja jännitettä.
Hitsaaminen
thumb|250px|right|Kuva hitsistä (1) hitsaussuunta, (2) lankasuutin, (3) lisäainelanka, (4) suojakaasu, (5) hitsisula, (6) hitsi, (7) perusaine Lisäainelanka, virta- ja kaasusuuttimet ja suojakaasu valitaan hitsaustilanteen mukaan. MIG/MAG-laitteisto on myös säädettävä oikein kutakin hitsaustilannetta varten. Välttämättömät toimenpiteet ovat hitsausjännitteen valinta, langansyöttönopeuden asettaminen ja kaasunvirtauksen säätö. Lisäksi hitsauslaitteessa voi olla lisäominaisuuksia, kuten hitsausjännitteen tai langansyötön pulssitus tai katkohitsaus, joiden parametrit on asetettava niitä käytettäessä. Hitsausparametrit voidaan arvioida erilaisten taulukoiden tai laskukaavojen perusteella. Lopulliset asetukset on kuitenkin etsittävä koehitsauksien avulla. Hitsausarvojen sopivuutta hitsauksen aikana arvioitaessa tarkkaillaan valokaaren käyttäytymistä, roiskeiden syntymistä ja hitsausääntä. Parametrien oikeellisuutta voi arvioida myös hitsaustuloksen perusteella käyttäen silmämääräistä tarkastelua tai erilaisia tarkastusmenetelmiä.
Kappaleen valmistelu
Kun kappale valmistellaan hitsausta varten, on se puhdistettava hapettumista, epäpuhtauksista ja maalista. Suuremmilla materiaalivahvuuksilla on tarpeellista tehdä railo hitsausta varten. MIG/MAG-hitsauksessa käytetään useimmiten I- tai V-railoa. Ohuilla ainevahvuuksilla käytetään I-railoa, paksumpia aineita hitsattaessa siirrytään V- tai X-railon käyttöön. Joskus hitsattavat kappaleet pitää esilämmittää, jotta liian suuret hitsausjännitykset vältettäisiin tai hitsausteho riittäisi perusaineen sulattamiseen.
Hitsaus
Hitsaus aloitetaan sytyttämällä valokaari. Valokaari sytytetään pitämällä lisäainelangan päätä kohtisuorassa kappaletta vastaan ja kytkemällä hitsausvirta. Oikea sytytyskohta riippuu perusaineesta. Useimmiten rautametalleja hitsattaessa valokaari sytytetään hitsausrailossa, mutta esimerkiksi alumiinia hitsattaessa oikea sytytyskohta on railon vieressä. Kun valokaari syttyy, langan pää suunnataan hitsauksen aloituskohtaan ja poltinta aletaan kuljettaa hitsausrailoa pitkin, joko suoraviivaisesti tai levitysliikettä tehden. Hitsaus lopetetaan katkaisemalla hitsausvirta.
Hitsi voidaan viimeistellä hiomalla, puhdistamalla se teräsharjalla tai peittaamalla.
Burlington (Vermont)
Burlington on kaupunki Yhdysvaltain Vermontin osavaltion pohjoisosassa Champlainjärven rannalla. Kaupunki on Chittendenin piirikunnan keskus ja asukasluvultaan Vermontin suurin kaupunki. Burlingtonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 42 417. Kaupungissa sijaitsee Vermontin yliopisto, minkä lisäksi se on Vermontin teollisen tuotannon keskus.
Maantiede
Burlington sijaitsee Vermontin osavaltion pohjoisosassa Champlainjärven itärannalla. Lähistöllä kohoavat lännessä Green Mountains -vuoret ja idässä Adirondack-vuoret. Burlingtonin suurempaan metropolialueeseen kuuluvat myös South Burlingtonin ja Winooskin kaupungit, sekä Essex Junctionin kylä.
Historia
thumb|vasen|Burlingtonin Battery Park -puisto. Ensimmäinen nykyisen Burlingtonin alueella vieraillut eurooppalaistaustainen henkilö oli ranskalainen tutkimusmatkailija Samuel de Champlain vuonna 1609. Alueella asuneet irokeesit kävivät yhteenoton Champlainin retkikunnan kanssa ja myöhemmin he taistelivat brittien puolella ranskalaisia vastaan seuraavien vuosikymmenten kuluessa käytyjen useiden sotien aikana. Nykyisen Vermontin alue kuului pitkään osana New Yorkin siirtokuntaa vaihtelevasti Britannian kuninkaalle, kuvernööreille tai maaomistuksilla keinotelleille. Hallinnollisesti Burlingtonin perusti New Hampshiren kuvernööri Benning Wentworth vuonna 1763. Nimensä paikka sai Burling-suvun mukaan ja sen ensimmäiset siirtolaiset saapuivat vuonna 1773. Vermontin asukkaat tunnettiin itsenäisyydentunnostaan ja esimerkiksi paikallinen Green Mountain Boys -miliisi pyrki ajamaan alueelta newyorkilaiset siirtolaiset ja estämään alueen liittämisen muihin osavaltioihin. Yhdysvaltain vapaussodan Vermontin tasavalta julistautui itsenäiseksi vuonna 1776 ja se liittyi unioniin vasta vuonna 1791. Vuoden 1812 sodan aikana Burlingtonissa toimi amerikkalaisten tykistöpattereja, jotka kävivät yhteenottoja Champlainjärvellä toimineen brittilaivaston alusten kanssa.
Alueella pitkään merkittävässä asemassa ollut metsätalous alkoi taantua 1800-luvun puolella, mutta sen tilalle Burlingtoniin alkoi kehittyä puunjalostukseen liittynyttä teollisuutta. Teollisuuden myötä alueelle saapui myös kanadanranskalaisia siirtolaisia ja vuonna 1850 Burlingtoniin perustettiin Yhdysvaltojen ensimmäinen kanadanranskalainen katolilainen seurakunta. yhdysvaltain sisällissota aiheutti taloudellisen laskukauden ja monet paikalliset muuttivat Yhdysvaltain alueille lännessä. Huomattava käänne koettiin vuonna 1957, jolloin IBM avasi Burlingtoniin tuotanto- ja suunnittelukeskuksen tietokoneiden osille.
Talous
thumb|vasen|[[Vermontin yliopistoon kuuluva Old Mill -rakennus.]] Burlington on Vermontin osavaltion teollisen tuotannon keskus. Paikalliseen teolliseen tuotantoon lukeutuvat esimerkiksi ilmavoimien aseiden tuotanto, sementti- ja elintarviketeollisuus, sekä lumilautojen ja vahterasiirapin tuotanto. Viime aikoina palvelualan merkitys on kuitenkin noussut teolliseen tuotantoon nähden.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Burlingtonissa aikavälillä 2012–2016 olivat 46 754 USD ja henkilöä kohden 25 231 USD. 25,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Burlingtonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 42 417 ja vuoden 2017 arvion mukaan 42 239. Kaupungin asukkaista 85,7 % oli taustaltaan valkoisia, 6 % aasialaisia, 2,6 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,9 % afroamerikkalaisia. 13,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 11,9 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vuonna 1791 perustettu Vermontin yliopisto sijaitsee Burlingtonissa ja muita paikallisia oppilaitoksia ovat Champlain College ja Trinity College of Vermont.
Nanopainatuslitografia
Nanopainatuslitografia jaetaan yleensä NIL (nanoimprint lithography)- ja SFIL (step and flash imprint lithography)-menetelmiin. NIL-menetelmässä (kuva 1 vasemmalla) substraatin pintaan levitetään resistikerros, minkä jälkeen muotti painetaan kiinni substraattiin kuvioiden siirtämiseksi resistiin. Resistinä käytetään termoplastista materiaalia, joka kuumennetaan siirtymälämpötilan yläpuolelle nestemäisen käyttäytymisen aikaansaamiseksi. Kun muotti on paikallaan, resisti jäähdytetään siirtymälämpötilan alapuolelle sen kiinteyttämiseksi, jonka jälkeen muotti irrotetaan. Puristetuilta alueilta poistetaan ylimääräinen resisti substraatin pinnan paljastamiseksi epäisotrooppisella etsauksella. NIL-menetelmässä voidaan myös käyttää termoplastin sijaan UV-säteilyllä kovetettavaa resistiä.
SFIL-menetelmässä (kuva 1 oikealla) substraatin pintaan levitetään siirtokerros (transfer layer), joka on yleensä jotain orgaanista ainetta kuten fotoresistiä. Tämän jälkeen muotti tuodaan siirtokerroksen lähelle ja niiden väliin laitetaan pisara fotopolymeroituvaa organopiitä. Seuraavaksi muotti painetaan kiinni siirtokerrokseen ja rakennetta valotetaan UV-säteilyllä muotin läpi. Sen jälkeen muotti irrotetaan ja siirtokerros kuvioidaan O2-RIEllä organopiistä olevan etsausesteen toimiessa maskina. Lopuksi etsauseste poistetaan, jolloin substraatin pintaan jää siirtokerrosmaski.
Sekä NIL- että SFIL-menetelmien muotit tehdään yleensä elektronisuihkulitografialla. SFIL-muotin on oltava läpinäkyvä, mutta NIL-muotti voi olla valoa läpäisemätönkin. Muoteille voidaan joutua tekemään erilaisia pintakäsittelyjä tarttumisen estämiseksi. Nanopainatuslitografia ja erityisesti SFIL-menetelmä on vielä kehitysvaiheessa, mutta kyseessä on fotolitografiaa halvempi ja yksinkertaisempi menetelmä. NIL:n etuna on SFIL:iin nähden se, ettei UV-valotusta ja etsausestekerrosta tarvita, mutta SFIL:ssä muotin kohdistus on helpompaa. Nanopainatus on massatuotantoprosessi, jolla on periaatteessa mahdollista tehdä jopa alle 10 nanometrin rakenteita. Mahdollisia sovelluksia nanopainatuslitografialle ovat fotoniikka, resonaattorit, kvanttipisteet ja -langat sekä kehätransistorit.
Hannu Rantakari
Hannu Juhani Rantakari (8. tammikuuta 1939 Tampere – 1. tammikuuta 2018 Tampere) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hypyssä.
Tokion olympialaisissa Rantakari sijoittui hyppykilpailun kolmannen sijansa lisäksi kahdeksanneksi joukkuekilpailussa ja 48:nneksi 12-ottelussa. Hän osallistui myös Méxicon 1968 olympialaisiin ja sijoittui kymmenenneksi joukkuekilpailussa, 32:nneksi renkailla sekä 73:nneksi 12-ottelussa. MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi nojapuilla ja rekillä vuonna 1962.
Rantakari edusti kotimaassaan Tampereen Kilpa-Veljiä ja sittemmin Tampereen Sisua. Hän voitti Suomen mestaruuden moniottelussa vuonna 1963 sekä yhteensä kuusi telinemestaruutta vuosina 1963–1967. Hänet valittiin TUL:n parhaaksi urheilijaksi vuosina 1961 ja 1964. Voimistelun maailman rankinglistalla hän oli 14:s vuonna 1964 ja 20:s vuonna 1965.
Messias-oratorio
Messias HWV 56 on Georg Friedrich Händelin säveltämä englanninkielinen oratorio vuodelta 1741.
Oratorion librettona ovat Raamatun tekstit, pääsääntöisesti Vanhan testamentin jakeet, ja sen kokosi Charles Jennens Kuningas Jaakon raamatunkäännöksen pohjalta. Libretossa on tietynlainen kantava ajatus: Jennens on valinnut siihen jakeita, joissa painotetaan kristinuskon ydinkohtia sekä Raamatusta löytyviä vastauksia teoksen säveltämisen aikana pinnalla olleisiin teologisiin kiistakysymyksiin. Libreton tarkoitus on puolustaa kristinuskoa. Koska teksti koostuu vain raamatunkohdista, ei teoksessa ole erillisiä kertojahahmoja toisin kuin Händelin useimmissa oratorioissa.
Libreton ensimmäisessä osassa käsitellään ensin messiasta koskevia ennustuksia, sitten hänen syntymäänsä ja lopuksi hänen tekemiään ihmeitä. Toisessa osassa kuvataan messiaan ristinkuolemaa, ylösnousemusta, evankeliumin julistusta sekä maailman reaktiota sanomaan. Teoksen kolmas ja viimeinen osa käsittelee tuomiopäivää sekä kuoleman ja synnin voittamista. Teoksen pituus on yhteensä noin 140 minuuttia.
Teoksen tunnetuin kohta on toisen osan päättävä ”halleluja”-kuoro, joka on taidemusiikin historian tunnetuimpia sävelmiä, ja se esitetään usein erillisenä. Englanninkielisissä maissa hautajaisissa käytetään usein kolmannessa osassa olevaa aariaa ”I know that my Redeemer liveth”. Teoksen pisimmät kohdat ovat bassoaaria ”The Trumpet Shall Sound” sekä alttoaaria ”He was Despised”, joista molemmat noudattavat ABA-rakennetta. Aarioiden ja kuorojen osuuksien lisäksi teos sisältää muiden oratorioiden tapaan runsaasti resitatiiveja. Händel muutteli teosta useita kertoja lisäillen osioita ja muutellen soitinnusta eri esityksiä varten, ja on jäänyt lopulta epäselväksi, mikä oli Händelin ideaali teoksen esittämiseksi. Näin ollen kapellimestarit ovat nykyään pakotettuja tekemään tiettyjä valintoja esimerkiksi käytettyjen soittimien suhteen.
Teos sai heti ensiesityksessään erittäin suosiollisen vastaanoton. Händelin oopperoiden unohtuessa – kunnes ne löydettiin 1900-luvulla uudestaan – Messias-oratorio säilyi suosittuna musiikin muotivirtausten vaihtuessa läpi vuosisatojen. Messias-oratorio esitettiin Lontoossa ensimmäisen kerran maaliskuussa 1743. Tällöin alkoi perinne, joka on Britanniassa jatkunut nykypäiviin saakka. Halleluja-kuoro-osan alkaessa kuningas Yrjö II nousi tahtomattaan seisomaan aitiossaan liikuttuneena. Muu yleisö seurasi esimerkkiä ja kaikki seisoivat, kunnes kuoro-osa päättyi. Vielä nykyisin brittiläinen konserttiyleisö seisoo aina Messias-oratorion Halleluja-kuoron ajan. Kun Händel itse johti Messias-oratorion esitystä huhtikuussa 1759, hän sai yllättäen sairauskohtauksen, josta hän ei enää toipunut. Säveltäjä kuoli kahdeksan päivää myöhemmin.
The Heptones
The Heptones oli jamaikalainen rocksteady ja reggaetrio, joka toimi aktiivisimmin 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa.
Leroy Sibbles, Earl Morgan ja Barry Llewelyn aloittivat nimellä The Hep Ones Jamaican Kingstonissa vuonna 1965, mutta nimeksi vakiintui pian The Heptones.
Berani Zlín
HC Zlín on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue. Tällä hetkellä joukkue pelaa Tšekin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Chance Ligassa. Zlín on voittanut Tšekin Extraligan kahdesti: 2004 ja 2014. Joukkue oli mukana ensimmäisessä European Champions Cupissa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Mark Patton
Mark Patton (s. 13. helmikuuta 1964 Kansas City) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Patton kasvoi ja opiskeli Missourissa, kunnes muutti New York Cityyn valmistelemaan näyttelijän uraansa. Vuonna 1982 hän näytteli teatteriesityksissä, jolloin hän jatkoi siitä näyttelemään elokuvissa ja televisiosarjoissa. Patton tuli tunnetuksi elokuvista Painajainen Elm Streetillä 2 - Freddyn kosto ja Anna to the Infinite Power. Tämän jälkeen hän on näytellyt kahdessa televisiosarjoissa, jotka ovat General Hospital ja Hotel.
AIDC F-CK-1 Ching-kuo
pienoiskuva|Kuvassa esiintyy AIDC F-CK-1 Ching-Kuo -koneen esituotantomalli. AIDC F-CK-1 Ching-kuo (經國號戰機) IDF, Indigenous Defensive Fighter on monessa roolissa toimimaan pystyvä (eng. multirole fighter) kevyt suihkuhävittäjälentokone. Se suunniteltiin ja valmistettiin Taiwanissa, joskin yhdysvaltalaisten avustuksella. Ensilento tapahtui vuonna 1989. Vuosina 1990–2000 tätä konetyyppiä tuotettiin 130 koneyksilöä, ja se on edelleen aktiivisesti palveluskäytössä. Konetyyppi kehiteltiin, koska Taiwanin hallitus ei voinut solmia koneostoja amerikkalaisten F-20 Tigershark -konetyypin suhteen.
Ching-kuo nimettiin Taiwanin presidentin mukaisesti. Yhdysvallat alkoi lähentää välejään Kiinaan, joten taiwanilaiset eivät enää saaneet ostettua uusia taistelukoneita ikääntyvien F-5 ja F-104 Starfighter -tyyppien korvaajaksi. Tämä ei kuitenkaan estänyt tietotaidon ja konsultoinnin välittämistä Taiwanille. Myöhemmin Taiwan sai omat F-16 Fighting Falcon -hävittäjänsä. Tämä seikka pienensi F-CK-1 -tyypin tuotantomäärää.
Konetyypin lakikorkeus on 16 800 metriä, ja huippunopeus on 2 200 km/h eli 1,8 Machia. Konetyyppi käyttää sekä 20 mm Vulcan-tyyppistä tykkiä että ilmataisteluohjuksia. Tarkkuusohjattujen täsmäpommien käyttö on tällä koneella mahdollista.
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2012
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2012 oli Formula Renault 3.5 -kauden 2012 toinen osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Tyrannion
Tyrannion Amisoslainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli kreikkalainen grammaatikko ja kirjailija. Hän oli kotoisin Amisoksesta.
Tyrannion oli Hestiaios Amisoslaisen oppilas. Hänen alkuperäinen nimensä oli Theofrastos, mutta hänen kerrotaan saaneen uuden tyranniuteen viittaavan nimensä opettajaltaan, koska hän pyrki hallitsemaan muita oppilaita. Myöhemmin hän opiskeli Dionysios Traakialaisen alaisuudessa Rodoksella.
Tyrannion joutui Murenan ja Luculluksen vangiksi Pontoksen rannikolla vuonna 72 eaa. Mithridateen häviön jälkeen. Hän päätyi Roomaan, ja perusti suuren kirjaston. Kirjasto oli peräisin Apellikon Teoslaiselta, jonka kirjaston Sulla oli tuonut Roomaan. Sudan mukaan kirjastossa olisi ollut yli 30 000 teosta.
Apellikonin kirjaston joukossa oli myös huomattava joukko Aristoteleen teoksia. Tyrannion oli aristoteelikko tai tämän filosofian ystävä (filaristotelês), ja näin ensimmäisiä henkilöitä, joka kokosi Aristoteleen teoksia. Tämän jälkeen varsinaisen työn teosten kokoamisessa ja järjestämisessä teki Andronikos Rhodoslainen Tyrannioksen toimittamasta materiaalista.
Tyrannion perusti myös koulun Ciceroiden taloon, ja toimi muun muassa Ciceron ja tämän veljen opettajana. Myös Strabon on maininnut Tyrannionin yhdeksi opettajakseen erityisesti maantieteen alalla.
Mysterio
Mysterio on kuvitteellinen superrikollinen, joka esiintyy Marvel Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Hahmo on esiintynyt sarjakuvissa vuodesta 1964 alkaen ensisijaisesti Hämähäkkimiehen vastustajana, ja teki ensiesiintymisensä vuoden 1964 The Amazing Spider-Man -lehden numerossa 13. Suomessa Mysterio on toisinaan esiintynyt myös nimellä Mysteerio. Hahmon ensiesiintyminen Suomessa tapahtui vuonna 1968 Ihmesarjan numerossa 37. Mysterion identiteettiä on sarjakuvissa kantanut vuosien saatossa kaiken kaikkiaan neljä eri hahmoa. Illuusioiden mestarina, erikoistehosteiden taiturina sekä taitavana hypnotisoijana ja taikurina tunnetun Mysterion loivat alun perin käsikirjoittaja Stan Lee ja piirtäjä Steve Ditko.
Alun perin Mysterio oli oikealta nimeltään Quentin Beck, eräs Hollywoodin elokuvateollisuuden etevimmistä erikoistehosteiden tekijöistä ja sijaisnäyttelijöistä, joka unelmoi maineikkaasta elokuvaurasta näyttelijänä. Hänen pyrkimyksensä näyttelijäksi kuitenkin epäonnistui, minkä seurauksena hän oivalsi voivansa hyödyntää erikoistehosteiden ja illuusioiden käyttöä rikollisen uran aloittamiseksi. Näin ollen Mysterion identiteetin omaksuneesta Quentin Beckistä tuli eräs Hämähäkkimiehen vihollisista. Quentin Beckin jälkeen Mysteriona ovat toimineet Daniel Berkhart (ensiesiintyminen vuonna 1975), Francis Klum (ensiesiintyminen vuonna 2002) sekä viimeisimpänä toistaiseksi tuntematon, nimellä Mysterion tunnettu henkilö (ensiesiintyminen vuonna 2013).
Sarjakuvien ohella Mysterio on esiintynyt muun muassa animaatiosarjoissa ja videopeleissä. Vuonna 2019 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Spider-Man: Far From Home hahmoa esittää Jake Gyllenhaal.
IGN-sivusto sijoitti Mysterion sijalle 85 vuonna 2009 sadan suurimman sarjakuvarikollisen listallaan.
Historia
Quentin Beck oli aikaisemmin Hollywoodin suurimpia erikoistehosteiden tekijöitä. Hän meni työssään niin pitkälle, että kehitti erilaisia helposti käytettäviä mekanismeja tehosteiden luomiseen. Näitä jopa pelkän ajatuksen voimalla toimivia laitteita Beck yhdisti pukuun niin, että kaikki oli pääasiassa helposti hallittavissa.
Myöhemmin hän sai potkut ja hänen maineensa tuhoutui. Täten hän päätti työnsä avulla ensin ajaa esimiehensä hulluiksi ja myöhemmin alkoi superroistoksi, Mysterioksi tehden ensimmäisen keikkansa Tinuri-nimiselle rikolliskeksijälle. Tämän jälkeen Mysterio kehitti yhdessä Tinurin kanssa puvun, joka sisältää kaikki Mysterion käyttämät aseet sähköshokeista savupilviin ja hologrammeihin.
Kerran vankilaan jouduttuaan Beck lavasti kuolemansa, jonka jälkeen Beckin ystävä Daniel Berkhart jatkoi Mysterion uraa. J. Jonah Jameson palkkasi Berkhartin tuhoamaan Hämähäkkimies, mutta tämä sai selville Berkhartin juonet ja kukisti kokemattoman superroiston. Beck loppujen lopuksi palasi kuolleista ja otti Mysterion nimen taas omakseen ja liittoutui Tohtori Mustekalan Kuuden koplaan useaan otteeseen vain hävitäkseen Hämähäkkimiehelle ja muille supersankareille.
Uuden vuosituhannen koittaessa Beck sai tietää sairastavansa keuhkosyöpää ja kärsivänsä aivokasvaimesta. Järkyttyneenä saamastaan kuolemantuomiosta Beck alkoi suunnitella mahtavaa joutsenlauluaan, tarkoituksena ajaa Hämähäkkimies hulluksi ja lopulta tappaa tämä. Näihin aikoihin Hämähäkkimies ei ollut kuitenkaan aktiivinen, joten Beck päätti kostaa nöyryytyksensä Daredevilille. Mysterio tapatti lukuisia Daredevilin läheisiä ja siviilejä yrittäen saada Daredevilin uskomaan maailmanlopun olevan käsillä. Daredevil yhdessä Tohtori Oudon avulla saivat selville, ettei tapahtumien takana ole mitään yliluonnollista ja Daredevil kukisti Beckin, joka päätti elämänsä ampumalla itsensä murhattuaan ensin apulaisensa.
Tämän jälkeen Daniel Berkhart päätti palata Mysterioksi ja lavasti kuolemansa kymmeniä kertoja, jotta ihmiset uskoivat Beckin olevan yhä elossa. Berkhart liittyi myös Kuuden koplaan, jonka kokosi Hiekkamies. Berkhartin suurin saavutus oli saada senaattori Ward muistamaan olevansa avaruusolioiden hallinnassa. Tämän jälkeen Berkhart katosi maan alle peläten nöyryyttämänsä Venomin kostoa.
Kolmas Mysterio astui arenaalle, kun huumelordi ja mutantti Francis Klum osti Kingpiniltä Mysterion asun ja päätti kostaa veljensä ja rikosimperiuminsa kuoleman Daredevilille ja Hämähäkkimiehelle. Hämähäkkimiehen yllätykseksi Daniel Berkhart palasi maan alta auttamaan Hämähäkkimiestä taistelussa Klumia vastaan, koska hänen mielestään oli pyhäinhäväistys että Klum käytti Mysterion kunniakasta nimeä. Klum pakeni taistelusta nähtyään vuosia kuolleena olleen Quentin Beckin. Ei ole tiedossa, mitä Berkhartille tapahtui, mutta oletettavaa on, että kostaja Hämähäkkimies pidätti hänet tunnettuna rikollisena.
Voimat ja varusteet
Sekä Beck ja Berkhart hallitsivat erilaiset silmänkääntötemput ja stuntit hyvin ja olivat myös kokeneita aseiden käyttäjiä ja lähitaistelijoita. Francis Klumin mutanttivoima on kaukosiirtyminen, eli hän on ensimmäinen Mysterio, jolla on oikeita voimia temppujen sijaan.
Ultimate Mysterio
Ultimate Mysterio esiintyi Hämähäkkimies Hollywood-tarinassa, esittäen uuden Hämähäkkimies-elokuvan roistoa. Tarina naljaili oikeille Spiderman-elokuville eikä Mysteriota ole sen koomin nähty.
Televisio
1960-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mysterion ääninäyttelijänä toimi Chris Wiggins. Hahmo esiintyi sarjan ensimmäisen tuotantokauden aikana jaksoissa ”The Menace of Mysterio” ja ”Return of the Flying Dutchman”, ja kolmannella tuotantokaudella jaksossa ”The Madness of Mysterio”.