cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biržain linna
Mikalojus Radvila Punainen - ensimmäinen Biržai-Dubingiain herttua
thumb|left|130px| Biržain-Dubingiain ensimmäinen herttua, ylihetmanni Mikalojus Radvila Punainen thumb|left|130px| Biržain ensimmäisen linnan rakennuttaja Kristupas Radvila Radvilan suvun toisen sukupolven poika, Trakain linnanherra ja Liettuan suuriruhtinaskunnan hetmanni Jurgis Radvila (1480–1541) hankki maita itselleen suuriruhtinaskunnan pohjoisrajan lähistöltä ostamalla niitä muilta aatelisilta. 1520-luvulla hänen läänityksiinsä kuului jo 503 taloutta Biržain alueelta. Maiden ostaminen helpottui 1530-luvulla, kun Puolan kuningas kielsi rajaseudun aatelisia myymästä maita Liivinmaan aatelisille.
Jurgis Radvilan poika Mikalojous Radvila Punainen opiskeli Saksassa ja matkusteli laajalti Euroopassa. Liettuassa hän sai tärkeitä valtiollisia tehtäviä: kahdesti hän toimi noin 12-vuotisen jakson suuriruhtinaskunnan sotavoimien komentajana (hetmanni) ja kunnostautui muun muassa sodassa Liivinmaata vastaan (1558–1583). Hän oli yksi johtavista liettualaisista aatelisista valtiopäivillä (semj), mutta kieltäytyi esimerkiksi allekirjoittamasta Lublinin unionisopimusta Puolan kanssa 1569. Hän tuki uskonpuhdistusta ja reformististen seurakuntien ja kirkkojen perustamista. Hän auttoi Vilnan reformistisen (evankelisen) koulun käynnistämisessä uudelleen vuonna 1584 ja perusti reformistisen koulun myös Biržaihin. Helmikuussa 1547 Mikalojus Radvila Punainen sai (samaan aikaan serkkunsa Mikalojus Radvila Mustan kanssa) perinnöllisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuan (prinssin) arvonimen menestyksistä venäläisiä ja tataareja vastaan käydyissä taisteluista. Pian Mikalojus Radvila Punainen ryhtyi kutsumaan itseään Biržain-Dubingiain herttuaksi ja tammikuussa 1549 Puolan kuningas Sigismund II hyväksyi tämän arvonimen.
Tekojärvi ja ensimmäinen linna
thumb|240px|right| Aiempaa vahvemman, 1637-1682 rakennetun Biržain [[bastionilinnan perusrakennetta havainnollistava piirros 1600-luvulta.]] Jurgis Radvilan poika Kristupas Radvila ("Perkūnas", 1547–1603) rakensi ensimmäisen linnan vuosina 1575–1589. Hän rakennutti padon Apašcia- ja Agluona-jokien yhtymäkohtaan ja teki alueelle keinotekoisen järven. Hän rakennutti järven rannalle ensimmäisen linnan vallit, asuinpalatsin, protestanttisen kirkon, asevaraston, viljavarastoja ja muita rakennuksia kaupungin suojaksi. Puola–Liettua joutui kuitenkin pitkiin Puolan sotiin Ruotsin kanssa (1600–1635) ja vuonna 1625 ruotsalaiset joukot tuhosivat linnan.
Korjaus- ja muutostyöt, sukuhaara muuttaa toisaalle
Herttua Kristupas Radvila II (1585–1640) aloittui linnan korjaus- ja muutostyöt 1637. Linnalle rakennettiin vahvemmat, hollantilaisen linnoitustyylin mukaiset suuret bastionivallit. Myös asuinpalatsia kunnostettiin. Linnan muutostöitä jatkoi hänen poikansa, linnan läänityksineen perinyt ja Liettuan suuriruhtinaskunnan sotavoimien hetmannina eli ylipäällikkönä toiminut herttua Jonušas Radvila (1612–1655). Linnasta tuli hänen aikanaan Jurgis Radvilasta alkunsa saaneen Radvilan suvun Biržai-Dubingiai-sukuhaaran pääpaikka. 1655 linna joutui muutamaksi vuodeksi ruotsalaisille. Herttua Boguslavas Radvila (1620–1669), sukuhaaran viimeinen miesperillinen, osti linnan kuitenkin takaisin Radviloille. Hänen kuoltuaan linnoitus siirtyi Boguslavasin tyttärelle herttuatar Liudvika Karolina Radvilaitėlle, joka jatkoi linnan uusimista. Vuonna 1682 linnasta oli kasvanut huomattavasti alkuperäistä linnaa suurempi puolustusrakennelma, johon kuului linnan ja palatsin lisäksi 21 muuta rakennusta.
Liudvika Karolina (1667–1695) meni naimisiin jo nuorena, tammikuussa 1681 rajakreivi Ludwigin kanssa, joka oli Brandenburgin vaaliruhtinaan Fredrik III:n veli. Ludwig kuoli jo kuusi vuotta myöhemmin 1687 ja vauraasta 20-vuotiaasta leskiherttuattaresta tuli hyvin tavoiteltu vaimoehdokas monen aatelisperheen pojille. Jopa Puola–Liettuaan kuninkaan poika tavoitteli häntä, mutta Liudvika päätti mennä naimisiin Pfalz-Neuburgin kreivin Kaarle III Filipin kanssa. Liudvika sai Kaarlen kanssa yhden lapsen, Elžbieta Augusta Sofijan. Elžbieta Augusta ei ollut enää Radvila, asui muualla ja meni naimisiin toisaalle. Biržain palatsilinnan viimeinen herttuatar Liudvika Karolina Radvilaitė kuoli nuorena, vuonna 1695 Sleesiassa. thumb|210px|left| Ruotsalaisjoukot piirittämässä Biržain bastionilinnaa 1704. thumb|210px|left| [[Napoleon Ordan piirros palatsin raunioista 1800-luvulla.]] thumb|240px|right| Pääosin kunnostettu, nykyään Biržain museona toimiva linnan palatsirakennus.
Suuri Pohjan sota
Suuren Pohjan sodan (1700–1721) alkuvaiheessa helmikuussa 1701 Venäjän tsaari Pietari Suuri ja Puolan kuningas August II Väkevä solmivat rauhan Biržaissa ruotsalaisten kanssa. Linna joutui ruotsalaisille vuoteen 1703 saakka. Syyskuussa 1704 ruotsalaisjoukkojen kenraali A. L. Lewenhaupt valtasi linnoituksen jälleen. Joukot vetäytyivät pois, mutta räjäyttivät linnan ja palatsin lähtiessään. Palatsi jäi pitkäksi aikaa huonoon kuntoon.
Linna nykyään
Linnan palatsirakennus ympäristöineen on uudelleenrakennettu viime vuosikymmeninä ja se toimii nykyään Biržain alueellisena museona ja turistinähtävyytenä. Museolla on useita ryhmille tarkoitettuja teemaohjelmia ja museoon tutustuvilla vierailijoilla on mahdollisuus saada ääniopastus liettuan, englannin ja venäjän kielellä. Alueen kunnostustyöt jatkuvat yhä.
Rusalka
260px|thumb|Witold Pruszkowski, Rusalkat, 1877.
Rusalkat ovat slaavilaisessa mytologiassa naispuolisia vedenhenkiä, vesinymfejä, viettelijättäriä tai merenneitomaisia demoneita, jotka asustavat puolet vuodesta järvissä ja puolet vuodesta metsissä. Uskomusten mukaan he ovat hääyönään kuolleiden tai kastamattomien tyttöjen sieluja. Toiset heistä ovat demoneja, jotka houkuttelevat laulullaan nuoria miehiä vetiseen hautaan, mutta toiset ovat hyväntahtoisia. Rusalkoilla on tapana tanssia öisin uudenkuun aikaan metsänaukeilla ja niityillä.
Nimi juontuu keskikreikan välittämänä vainajille omistettua muistojuhlaa tarkoittavasta latinan sanasta rosalia. Rusalkan uskotaan siirtyvän helluntaiviikolla niityille ja vainioille. Silloin sitä muistellaan juhlissa.
Aave-rusalka käsitettiin nuoren naisen sieluna, joka on kuollut joko hukkuneena järveen tai sen läheisyydessä (monet rusalkat kuolivat rakastajiensa tappamina) ja palasi myöhemmin vainoamaan kyseistä järveä. Tämäntapainen epäkuollut ei ole säännönmukaisesti pahansuopa olento, ja sen sallitaan siirtyä haudan lepoon, jos sen kuolema kostetaan. Useimmissa tapauksissa rusalka on kuitenkin epäkuollut pahuuden olento, joka ei pääse kaipaamaansa lepoon ja on siksi rauhaton. Eräiden teorioiden mukaan tietyt ihmiset, kuten vaikkapa rakastajiensa pettämiksi joutuneet nuoret naiset tai avioliiton ulkopuolella raskaana olleet naiset, jotka kuolevat väkivaltaisesti ennen aikojaan, joutuvat elämään jäljelle jääneen aikansa maanpäällisinä henkinä. Toinen teoria pitää mahdollisena, että rusalkat ovat epäpyhien kuolemien tulosta. Tällaisia ovat esimerkiksi itsemurhat, kastamattomina kuolleet lapset ja ne, jotka ovat jääneet ilman viimeistä voitelua. (Sen sijaan kyseisellä tavalla kuollut mies muuttuu kuolemansa jälkeen olennoksi nimeltä vodjanoi.)
Rusalka voi myös syntyä kastamattomasta lapsesta, usein sellaisesta, joka on syntynyt avioliiton ulkopuolella ja jonka hänen oma äitinsä on sen vuoksi hukuttanut. Kyseiset vauvarusalkat vaeltelevat usein metsissä anomassa, että heidät kastettaisiin saadakseen siten rauhan. Ne eivät kuitenkaan välttämättä ole niin viattomia kuin voisi luulla, ja ne voivat yrittää surmata sellaisen ihmisen, joka on kyllin typerä lähestyäkseen niitä.
Vaikka rusalkojen varsinainen asuinpaikka on heidän kuolinvesistönsä, he voivat nousta ylös vedestä öisin, kiivetä puuhun istumaan ja laulamaan, istua laiturilla kampaamassa hiuksiaan tai liittyä muiden rusalkojen joukkoon tanssimaan piiritansseja pelloilla. Vaikka jotkut myytit kertovat olentojen silmien hehkuvan vihreän tulen lailla, jotkut tarinat kuvailevat silmiä hyvin vaaleiksi vailla näkyviä pupilleja, kuten kuuluisassa Ivan Bilibinin piirroksessa. Rusalkojen hiuksia kuvataan joskus vihreiksi ja hyvin usein veden kostuttamiksi. Joidenkin legendojen mukaan rusalkan hiusten kuivuminen aiheuttaa sen kuoleman.
Rusalkat viekoittelevat mielellään miehiä. Ne voivat houkutella näitä paikalle lumovoimaisella laulullaan, minkä jälkeen ne yleensä hukuttavat saaliinsa. Sikäli rusalkat muistuttavat esimerkiksi näkkejä. Miehet voivat myös kuolla maatessaan rusalkojen käsivarsilla, ja joissakin versioissa rusalkojen naurulla on surmaava voima.
Puolalaisessa mytologiassa rusalkat asustavat veden alla syksystä kevääseen; joissain traditioissa tosin väitetään ajanjakson olevan kesästä syksyyn. Tarinoissa heidän kerrotaan muuttuvan taivasnaisiksi, kun he palaavat vesistöistään. Heitä kutsutaan silloin ”keijujen kuningattariksi”. Kerrotaan myös, että vain noidat rohkenevat uida rusalkojen kanssa. Mytologian mukaan rusalkat toimivat kosteuden tuojina metsissä ja pelloilla. Kerrotaan myös, että kevään ukkosmyrskyt johtuvat taivasnaisten rakastelusta ukkosjumalien kanssa. Toinen puolalainen perinne väittää rusalkojen olevan puunhenkiä, jotka voi löytää yöllä uudenkuun aikaan tanssimassa aukeilla Puolan metsissä.
Ukrainassa rusalkat ovat kalaihmisiä, jotka asustavat jokien pohjilla. Öisin ne saattavat nousta joenpenkoille ja lähteä tanssimaan niityillä. Jos ne näkevät näillä matkoillaan kauniin miehen, ne hurmaavat tämän laululla ja tanssilla. Huumattuaan uhrinsa tällä tavalla ne vievät tämän mukanaan asumaan joenpohjukoihin.
Nimi rusalka on annettu järvelle Puolassa, ja sitä kantaa myös Mustanmeren rannalla sijaitseva suosittu virkistysalue Bulgariassa.
Vasili Pervuhin
Vasili Aleksejevitš Pervuhin (, s. 1. tammikuuta 1956 Penza, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Pervuhin pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 280 maaottelussa tehden 22 maalia vuosina 1976–1989. Hän voitti olympiakultaa vuonna 1984, Kanada-cupin vuonna 1981 ja kuusi maailmanmestaruutta. Hän voitti alle 20-vuotiaiden epävirallisen maailmanmestaruuden vuosina 1974, 1975 ja 1976 sekä alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1975. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Pervuhin pelasi 703 liigaottelua tehden 93 maalia. Hän edusti pääsarjatasolla pääosan urastaan Dynamo Moskovaa sekä myöhemmin Krylja Sovetovia, Severstal Tšerepovetsia ja Molot Permiä. Pervuhin oli Neuvostoliiton maajoukkueen luotettavimpia puolustajapelaajia 1970- ja 1980-luvuilla.
Marita Skogum
Marita Skogum (s. 3. tammikuuta 1961 ) on entinen ruotsalainen suunnistaja.
Marita Skogum on voittanut suunnistuksen MM-kisoissa kymmenen mitalia. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Skogum voitti 1989 ja 1993, ja lisäksi hänellä on neljä viestimestaruutta.
Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun Skogum voitti 1992.
EuroFloorball Cup 2010
EuroFloorball Cup 2010 oli järjestyksessään 18. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se järjestettiin 5.–9. lokakuuta Latviassa. Turnauksen voittivat ruotsalaiset Storvreta IBK ja IKSU.
Vuonna 2010 Euroopan parhaiden seurajoukkueturnaus pelattiin viimeistä kertaa EuroFloorball Cup-nimellä. 2011 lähtien Euroopan parhaiden salibandymaiden seurajoukkueet pelaavat Champions Cupissa.
GP2X
GP2X on GamePark Holdingsin valmistama käsikonsoli, joka julkaistiin vuonna 2005.
Laitteella voi pelata pelejä, katsella elokuvia, kuunnella musiikkia ja katsoa kuvia. Tallennusmediana käytetään Secure Digital -muistikorttia. Virtansa GP2X ottaa kahdesta AA-paristosta tai verkkovirrasta.
The Thing – ”se” jostakin
The Thing – ”se” jostakin (, myös John Carpenter’s The Thing) on John Carpenterin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva vuodelta 1982. Se on toinen filmatisointi John W. Campbellin novellista Olento (Who Goes There?). Ensimmäinen filmatisointi ’Se’ toisesta maailmasta sai ensi-iltansa vuonna 1951. The Thing – ”se” jostakin julkaistiin DVD:llä vuonna 2003 ja blu-raylla vuonna 2011. Elokuvan esiosa The Thing sai ensi-iltansa vuonna 2011.
Juoni
Elokuva alkaa kun Maahan putoaa lentävä lautanen. 100 000 vuotta myöhemmin, vuonna 1982, Etelämantereella norjalaisen tutkimusaseman helikopteri jahtaa lumessa juoksevaa siperianhuskya. Koiran päästessä Outpost 31 -nimiselle yhdysvaltalaisten asemalle norjalaiset laskeutuvat. Yrittäessään osua koiraan toinen norjalaisista ampuu vahingossa yhtä yhdysvaltalaisista jalkaan, jolloin aseman johtaja ampuu norjalaisen. Toinen norjalainen yrittää heittää käsikranaatin, mutta se lipeää hänen kädestään ja räjäyttää helikopterin. Mies menehtyy räjähdyksessä.
Yhdysvaltalaisten helikopterilentäjä MacReady (Kurt Russell) ja lääkäri Copper (Richard Dysart) lentävät norjalaisten tukikohtaan. Tukikohta on palanut maan tasalle ja kaikki norjalaiset ovat kuolleet väkivaltaisesti. MacReady ja Copper tuovat takaisin tullessaan mukanaan pahoin epämuodostunutta ihmistä muistuttavan jäätyneen ruumiin sekä norjalaisten tutkimusmuistiinpanoja. Muistiinpanojen joukossa oleva videotallenne paljastaa norjalaisten löytäneen jäästä lentävän lautasen matkustajineen ja kaivaneen ne esiin.
Lopulta MacReady, joka vaikuttaa avaruusolennon ohella ainoalta henkiinjääneeltä, räjäyttää koko tukikohdan tuhotakseen olennon lopullisesti. Myös Childs-niminen mies (Keith David) on jäänyt eloon, ja elokuva päättyy kun jo pahoin kylmettyneet MacReady ja Childs katsovat tukikohdan hiipuvaa paloa arvuutellen, onko jompikumpi mahdollisesti avaruusolennon synnyttämä kaksoisolento.
Vastaanotto
Elokuva ei saanut suotuisaa vastaanottoa valmistuessaan. Säveltäjä Ennio Morricone sai elokuvan musiikista Razzie-ehdokkuuden. Elokuvan erikoistehosteet on luonut Rob Bottin. Myöhemmin siitä on kuitenkin tullut tieteiselokuvan klassikko, ja sitä pidetään laajalti yhtenä onnistuneimmista uusintaversioista koskaan.
Universal
Universal voi viitata useisiin kansainvälisiin yrityksiin, muun muassa:
Ryan Kesler
185px|thumb|right|Kesler tulokaskaudellaan 2003–2004. Ryan James Kesler (s. 31. elokuuta 1984 Livonia, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsia. Hän pelasi keskushyökkääjänä NHL-seura Vancouver Canucksissa vuodesta 2003 vuoteen 2014 asti. Kesällä 2014 Kesler teki sopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa. Monipuolisena pidetty Kesler on hyvä kahden suunnan hyökkääjä. Hän oli ehdolla Selke-palkinnon voittajaksi vuosina 2009 ja 2010 ja voitti sen 2011. Jatkoaika.comin verkkolehden mukaan Keslerin vahvuudet ovat pelisilmässä, luistelussa, työmoraalissa ja pelirohkeudessa.
Kesler on edustanut Yhdysvaltoja kahdesti nuorten MM-kisoissa ja kerran aikuisten MM-kisoissa ja olympialaisissa. Tuloksena näistä hänellä on kaksi nuorten MM-kultaa ja olympiahopea Vancouverin kisoista 2010.
Seuraura
Pian vaaramisensa jälkeen Kesler teki Canucksin kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Harjoitusleirin ja viiden harjoituspelin jälkeen Hän ei saanut paikkaa Canucksista ja hänet lähetettiin farmijoukkueeseen, AHL:n Manitoba Mooseen. Hän tavoitteli kaudella NHL-paikkaa ja hänet kutsuttiin Cancuksin kokoonpanoon marraskuussa. Hän aloitti NHL-uransa tekemällä kaksi tehopistettä neljässä ottelussa. Debyyttikaudellaan hän pelasi 28 NHL-ottelua ja 33 AHL-ottelua. NHL:n työsulun vuoksi Kesler pelasi koko kauden 2004–2005 Manitoba Moosessa, jossa hänestä muovautui Canucksin lupaavampia pelaajia. Kauden aikana hänet valittiin vuosittaiseen tähdistöotteluun Yhdysvaltojen joukkueeseen. Kesler teki kaudella 57 pistettä ja oli joukkueensa parhaimmistoa. Pudotuspelien välierissä Chicago Wolves pudotti Manitoban. Työsulun jälkeen Kesler palasi NHL:ään kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa Canucksissa, tehden 82 pelissä 23 pistettä. Kauden jälkeen Kesleristä tuli vapaa pelaaja. Philadelphia Flyers tarjosi hänelle 1,9 miljoonan dollarin sopimusta, mutta hän jatkoi Canucksissa yhden vuoden sopimuksella. Kesler loukkaantui 48 pelin jälkeen ja häneltä jäi väliin loppu runkosarjasta 2006–2007. Hän palasi kaukaloihin pudotuspelien puolivälieräsarjassa Dallas Starsia vastaan. Keslerin huono onni jatkui, kun hän mursi etusormensa sarjan neljännessä pelissä estäessään laukausta. Hän oli sivussa loppukauden. Loukkaantumisista huolimatta Kesler kirjoitti Canucksin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen toukokuussa.
Neljännellä kaudellaan Canucksissa Kesler pelasi hyvää kahden suunnan peliä ja teki 37 pistettä. Hän pelasi usein toisten joukkueiden tähtipelaajia vastaan ja pelasi paljon alivoimaa. Kesler muodosti hyvän parivaljakon Alexandre Burrowsin kanssa ja hän teki myös uuden piste-ennätyksensä, 37 pistettä. Kauden 2008–2009 alussa Kesler nimitettiin joukkueen varakapteeniksi. Alkukaudella hän jatkoi puolustavassa roolissa kolmoskentässä, mutta kenttä hajotettiin tammikuussa. Kesler pääsi hyökkäävään kakkoskenttään uusien hankintojen Mats Sundinin ja Pavol Demitran kanssa. Samalla hänen pistemääränsä nousivat huomattavasti ja hän teki ennätyksensä 26+33=59 pistettä. Kauden päätteeksi hänet palkittiin joukkueen parhaana pelaajana (Cyclone Taylor Trophy). Hän oli ehdolla myös parhaalla puolustavalle hyökkääjälle annettavalle palkinnolle Frank J. Selke Trophyn saajaksi, mutta jäi äänestyksessä toiseksi Detroit Red Wingsin Pavel Datsjukille.
thumb|245px|Kesler ja [[Ryan Getzlaf aloituksessa joulukuussa 2009.]] Maaliskuussa 2010 Kesler teki Vancouverin kanssa 30 miljoonan dollarin arvoisen viiden vuoden jatkosopimuksen. Hän tienaa jokaiselta kaudelta noin kuusi miljoonaa dollaria. Kaudella 2009–2010 Keslerin vastuu kasvoi hyökkäyksessä ja hän teki runkosarjassa ennätyksensä 75 tehopistettä, joista 25 oli maaleja. Hänet nimettiin ehdokkaaksi toista kertaa peräkkäin parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi, mutta hävisi jälleen Datsjukille. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Canucks voitti Los Angeles Kingsin, mutta tippui seuraavalla kierroksella toisen kerran peräkkäin Chicago Blackhawksille. Kesler pelasi pudotuspeleissä loukkaantuneena ja teki pudotuspelien 12 ottelussa 10 pistettä.
Kesler aloitti kauden 2010–2011 ylivoimassa Sedinien veljeksien kanssa. Hän toimi aluksi kiekonpitäjänä, josta hän siirtyi maalin eteen maskipelaajaksi ohjaamaan kiekkoja sisään. Hän teki sadannen NHL-maalinsa marraskuussa 2010 Colorado Avalanchea vastaan. Hän teki NHL-uransa ensimmäisen hattutemppunsa joulukuussa Columbus Blue Jacketsia vastaan, ja niitä syntyi kaudella peräti kolme. Tammikuussa 2011 Kesler nimettiin NHL:n tähdistöotteluun. Kesler saavutti kaudella 40 maalin rajan; syöttöjä oli 32 ja tehopisteitä 72 82 ottelussa. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Canucks voitti seitsemässä pelissä Blackhawksin ja kohtasi toisella kierroksella Nashville Predatorsin. Hän teki 11 tehopistettä Canucksin 14 maalista sarjassa ja oli yhden pisteen päässä Pavel Buren seuraennätyksestä yhden pudotuspelisarjan pisteissä. Kolmannella kierroksella San Jose Sharksia vastaan Kesler loukkasi jalkansa viidennessä pelissä, mutta tästä huolimatta palasi ottelussa kaukaloon ja teki Canucksin tasoitusmaalin 13 sekuntia ennen pelin loppua. Canucks voitti lopulta ottelun jatkoajalla ja eteni Stanley Cup -finaaleihin.
Kaudella 2011–2012 Kesler oli Canucksin kolmanneksi paras maalintekijä sekä neljänneksi paras pistemies hänen tyhtyä 77 runkosarjaottelussa tehot 22+27=49. Hän pelasi pudotuspeleissä viisi ottelua, joissa sai tilastoihinsa kolme syöttöpistettä sekä kuusi rangaistusminuuttia.
Syksyllä 2012 Kesler joutui ranne- ja kyynärpääleikkaukseen, jonka vuoksi hän oli pelaavasta kokoonpanosta sivussa aina helmikuun puoleen väliin asti. Kesler ehti pelata seitsemän ottelua tehden yhden maalin sekä neljä syöttöpistettä ennen kuin loukkaantui uudelleen. Hänen jalasta löydettiin murtuma, joka oli vaivannut häntä jo muutaman ottelun ajan. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 17 runkosarja- sekä neljä pudotuspeliottelua.
Ensimmäisellä kaudellaan Ducksissa Kesler teki 81 runkosarjaottelussa 20 maalia sekä 27 syöttöpistettä. Hänet valittiin Canucksin tapaan myös Ducksissa joukkueen varakapteeniksi.
Kaudella 2015–2016 Kesler oli Ducksin toiseksi paras maalintekijä viimeisteltyään 79 ottelussa 21 osumaa. Lisäksi hän oli 53 tehopisteellään joukkueen sisäisen pistepörssin kolmas. 7 pudotuspeliottelussa hän teki neljä maalia. Kauden päätteeksi Kesler oli yhdessä Patrice Bergeronin ja Anze Kopitarin kanssa ehdolla Frank J. Selke Trophyn saajaksi.
Heinäkuussa 2015 Kesler ja Ducks solmivat kuuden vuoden mittaisen jatkosopimuksen, jonka aikana Keslerin keskipalkka on 6,875 miljoonaa dollaria. Kolmannella Ducks-kaudellaan, 2016–2017, Kesler pelasi runkosarjassa kaikki 82 ottelua tehden tehot 22+36=58. Pudotuspelien 17 ottelussa hän teki yhden maalin sekä sai seitsemän syöttöpistettä.
Kauden lopun Kesler pelasi loukkaantuneena. Tämän seurauksena hän joutui käymään lonkkaleikkauksessa sekä kuntouttamaan itseään kesällä ja oli sivussa kauden 2017–2018 alussa. Kesler pelasi kauden ensimmäisen ottelunsa 27. joulukuuta Vegas Golden Knightsia vastaan. Hän pelasi kauden aikana lopulta 44 runkosarja- sekä neljä pudotuspeliottelua. Toukokuun lopulla uutisoitiin, että loukkaantumisista kärsinyt Kesler saattaisi joutua jättämään kauden 2018–2019 kokonaan väliin.
Weta Workshop
Weta Workshop on uusiseelantilainen erikoistehosteyhtiö, jonka perusti Richard Taylor vuonna 1987. Yhtiö nimettiin uusiseelantilaisen weta-hyönteisen mukaan joka on myös yhtiön tunnuksessa. Yhtiö aloitti uransa tekemällä erikoistehosteita suosittuun televisiosarjaan Xena: soturiprinsessa. Yhtiö omistaa digitaalisiin erikoistehosteisiin erikoistuneen Weta Digitalin.
Sony Music Entertainment
Sony Music Entertainment (SME) on Sonyn omistama suuri kansainvälinen levy-yhtiö. Siihen kuuluvia levy-yhtiöitä ovat Columbia Records, RCA Records, Epic Records ja Arista Records.
Peoria Rivermen
Peoria Rivermen oli jääkiekkoseura, jonka kotipaikka oli Peoria, Illinois. Seura perustettiin vuonna 1984, mutta se oli jo toiminut vuodesta 1972 eri nimillä. Vuoteen 1996 joukkue pelasi IHL-liigaa voittaen liigan mestaruuden kahdesti vuosina 1984 ja 1991. Vuodet 1996–2005 joukkue pelasi ECHL-liigaa voittaen jälleen sarjamestaruuden keväällä 2000. Kaudet 2005–2013 seura pelasi AHL-liigassa. Seura toimi pitkään St. Louis Bluesin farmi- ja yhteistyöjoukkueena. Joukkueen kotihalli oli Peoria Civic Centerin yhteydessä oleva Carver Arena.
Peoria Blades ja Continental Hockey League
Jääkiekon pelaaminen alkoi Peoriassa kunnolla vasta vuonna 1972, jolloin paikallinen kiekkovaikuttaja Mark Olson ja hänen poikansa Mike, Rick ja Joe tekivät yhteistyössä Pete BardezBanianin ja muiden vapaaehtoisten kanssa uuden jääkiekkoseuran perustamisesta Peoriaan. Tätä aikaisemmin kaupungissa oli ollut vain puolitosissaan pelanneita ulkojääjoukkeita. Peoria Bladesiksi ristitty uusi seura liittyi pelaamaan Continental Hockey Leagueen, jonka ensimmäinen kausi pelattiin vuosina 1972–1973 pääosin Illinoisin ja Missourin osavaltioiden alueella. Joukkue pelasi liigaa vuodet 1972–1982 voittaen liigamestaruuden kuudesti; ensin viidesti perättäin vuosina 1973–1978 ja uudelleen kaudella 1980–1981. Joukkueen valmentajana toimi suurimman osan ajasta pelaajavalmentaja Mike Olson.
Peoria Prancers
Kauden 1981–1982 jälkeen Peoriassa tehtiin suuria muutoksia. Peoria Bladesin toiminta Continental Hockey Leaguessa lopetettiin ja seura siirtyi pelaamaan ammattimaista International Hockey Leagueta. Samalla Bladesin nimi muuttui Peoria Prancersiksi ja seura siirtyi pelaamaan upouudelle Carver Arenalle. Prancersin menestys ei kuitenkaan ollut IHL:ssa mairittelevaa, vaan seura jumiutui kahdella kaudellaan sarjataulukon häntäpäähän.
Ryan Kesler
Seuraura
Maaliskuussa 2022 Ducks kauppasi Keslerin ja John Mooren Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Jevgeni Dadonoviin ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Sony Music Entertainment
Vuonna 1988 Sony osti CBS Recordsin kahdella miljardilla dollarilla ja muutti levymerkin nimeksi Sony Music Entertainment.
Salibandyn SM-sarja 1989–1990
Naiset
Naisten sarjaan osallistui neljä joukkuetta: BET Jyväskylästä, Kipinä Hämeenlinnasta, sekä S.C. Dalmac ja Ylhäs Helsingistä. Sarja pelattiin kaksinkertaisena kahdessa osaturnauksessa, joista ensimmäinen järjestettiin Uudessakaupungissa 20. tammikuuta 1990 ja toinen Hämeenlinnassa 7. huhtikuuta. Suomen-mestaruuden voitti S.C. Dalmac. Toiseksi sijoittui edelliskauden mestari BET, kolmanneksi Ylhäs ja neljänneksi Kipinä.
Weta Workshop
Weta Workshop tuli tunnetuksi tehtyään erikoistehosteita Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiaan. Yhtiö valmisti elokuvatrilogiaa varten muiden muassa yli 48 000 asetta, 19 000 pukua ja 1800 tekojalkaa.
Ryan Kesler
Maajoukkueura
Joulukuussa 2003 Vancouver Canucks päästi Keslerin osallistumaan nuorten MM-kilpailuhin 2004. Yhdysvaltalaiset etenivät turnauksen finaaliin Kanadaa vastaan, jossa Kesler teki 3–3 -tasoitusmaalin. Yhdysvallat voitti lopulta ensimmäisen kultamitalinsa jatkoaikamaalilla. Kesler nimettiin Yhdysvaltojen alustavalle maajoukkueleirille, joka valmistautui Torinon olympialaisiin 2006. Kesler, yksi leirin nuorimmista pelaajista, ei kuitenkaan mahtunut lopulliseen joukkueeseen.
Kesler teki debyyttinsä Yhdysvaltojen miesten maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2006. Kesler saalisti kisoissa yhden syöttöpisteen ja hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi puolivälierätappiossa Ruotsia vastaan. Kesler oli yksi parhaista puolustavista hyökkääjistä useiden kausien ajan, joten häntä pidettiin varmana valintana Vancouverin olympialaisiin 2010. Turnauksessa Yhdysvallat eteni finaaliin Kanadaa vastaan. Yhdysvaltojen ollessa 0–2 -tappiolla Kesler aloitti kirin ohjaamalla kavennusmaalin. Yhdysvallat tasoittikin ottelun viimeisellä minuutilla, mutta Kanada vei kullan jatkoajalla tulleella Sidney Crosbyn maalilla.
Sony Music Entertainment
Elokuussa 2004 Sony Music Entertainment muodosti yhteisen yrityksen BMG:n kanssa. Sony BMG Music Entertainmentin myötä maailman musiikkimarkkinoita hallitsee neljä suuryhtiötä entisen viiden sijaan. Elokuussa 2008 ilmoitettiin, että Sony ostaa BMG:n osuuden levy-yhtiöstä. Levy-yhtiön nimeksi vaihtui Sony Music Entertainment.
Ryan Kesler
Pelityyli
200px|thumb|Kesler riistämässä kiekkoa Chicago Blackhawksin [[Jonathan Toewsilta.]] Kesler on tunnettu hyvänä kahden suunnan hyökkääjänä, joka pystyy pelaamaan hyvin hyökkäys- ja puolustussuuntaan. Ensimmäisinä NHL-vuosinaan hänen roolinsa oli olla muiden joukkueiden huippupelaajien pimentäminen ja jäähyjen tappaminen. Kesler muistettiin myös muiden vastustajien henkisestä horjuttamisesta pelin aikana. Kaudella 2008–2009 hänestä tuli hyökkäävämpi ja nousi täten Canucksin kolmannesta ketjusta toiseen. Myöhemmin hän on ollut ehdolla parhaan puolustavan hyökkääjän Selke Trophy -palkinnolle. Hän on pystynyt hyökkäämisen lisäksi pitämään tasonsa puolustussuuntaan.
Sony Music Entertainment
Sony Music Entertainment on RIAA:n jäsen.
Weta Workshop
Weta Workshop on tehnyt erikoistehosteita muiden muassa Lordille, Sormuksen ritareihin, Kahteen torniin, Kuninkaan paluuseen, Velhoon ja leijonaan, King Kongiin sekä Prinssi Kaspianiin.
Ryan Kesler
Pelityyli
Keslerin vahvuuksia ovat myös nopeus ja rannelaukaus, joista jälkimmäinen nousi esiin myöhemmin hyökkäävän roolin aikana. Hän on vahva myös aloituksissa. Alivoimapelissä Kesler blokkaa laukauksia ja ylivoimassa on maalin edessä maskipelaajana ohjaamassa kiekkoja sisään tai myös laukojana tai pelintekijänä.
Syytä Keslerin menestykseen pelaajana on kilpailullisuus. Tämä on tosin tuottanut hieman ylilyöntejä. Kaudella 2009–2010 hän keräsi peräti 104 jäähyminuuttia, mutta seuraavalla kaudella hän vaihtoi agreessiivista tyyliään ja sai 66 jäähyminuuttia. Kesleriä pidetään myös hyvänä johtajahahmona.
Yksityiselämä
Keslerille ja hänen vaimollaan Anderealla on kaksi lasta, joista toinen on poika ja toinen tyttö. Pojan nimi on Ryker. Ryan Kesler antoi vuoden 2017 All Stars -tapahtumassa 6-vuotiaan Rykerin ampua yhden rangaistuslaukauksen, josta Ryker teki myös maalin.
Peoria Rivermen
Peoria Rivermen International Hockey Leaguessa
Vuonna 1984 seuran imagoa muutettiin ja toiminta siirrettiin Peoria Rivermen -nimen alle. Joukkue solmi yhteistyösopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Heti ensimmäisenä kautenaan Rivermen voitti sekä IHL:n runkosarjan että mestaruuden pudotuspeleissä eli Turner Cupin. Liigan tähtijoukkueeseen seurasta nousi monia tulevia NHL-tähtiä puolustaja Lee Norwoodin ja maalivahti Rick Heinzin johdolla. Joukkueen valmentajana toimi mestaruuskautena Pat Kelly. Joukkueen paras pistemies oli Doug Evans, josta tulikin myöhemmin Rivermenin ehkäpä kaikkien aikojen ikimuistoisin pelaaja, joka johtaa edelleen joukkueen kaikkien aikojen tilastoa maaleissa, pisteissä ja syötöissä.
Seuraavat kaudet olivat kuitenkin taas tuloksellisesti heikompia. Pat Kelly lopetti uransa 1988 ja hänen tilalleen tuli Wayne Thomas, joka kuitenkin siirtyi kahden kauden jälkeen St. Louis Bluesin apulaisvalmentajaksi. Kaudelle 1990–1991 tuli valmentajaksi St. Louisin pitkäaikainen pelaaja Bob Plager.
Plagerin johdolla Rivermen kapusi huikeisiin tuloksiin. Joukkue voitti IHL:n runkosarjan helposti (58 voittoa, 19 tappiota ja 5 jatkoaikatappiota ja 121 pistettä) ja kaatoi pudotuspeleissä Milwaukee Admiralsin, Phoenix Roadrunnersin ja loppuottelusarjassa Fort Wayne Cometsin kaapaten seurahistoriansa toisen IHL-mestaruuden eli Turner Cupin. Samalta kaudelta on peräisin myös ammattilaisjääkiekon pisin voittoputki (18 suoraa voittoa). Joukkueen paidassa esiintyi kauden aikana 34 pelaajaa, joista 22 esiintyi myöhemmin NHL:ssä. Valmentaja Bob Plager palkattiin St. Louisin päävalmentajaksi seuraavalle kaudelle.
Seuraavina kausina menestys oli melko hyvää, vaikkei Rivermen pystynytkään enää selviytymään IHL-finaaleihin. 1990-luvun puolivälissä IHL pyrki kasvattamaan suosiotaan radikaalein uudistuksin, toimintaa keskitettiin yhä enemmän suurkaupunkeihin ja pienemmät kaupungit kuten Peoria, Fort Wayne ja Kalamazoo joutuivat vaikeuksiin. Vuonna 1996 Peoria Rivermenin toiminta IHL:ssä myytiin San Antonioon, jossa pelaamista jatkettiin pari kautta San Antonio Dragons -nimen alla. IHL:n uudistukset osoittautuivat myöhemmin kannattamattomiksi, mikä koitui lopulta liigan kohtaloksi. San Antonio Dragons lakkautettiin kauden 1997–1998 jälkeen.
ECHL
IHL-toiminnan myynnin jälkeen Peoria Rivermen siirtyi pelaamaan kaudelle 1996–1997 East Coast Hockey Leagueen, joka oli jo siihen aikaan 23:n joukkueen kokoinen ja ammattimainen jääkiekkoliiga. Joukkueen valmentajana aloitti Mark Reeds, joka oli toiminut aikaisemmin kakkosvalmentajana. Ensimmäisinä kausina joukkueen menestys oli keskinkertaista, vaikka ensimmäisellä kaudellaan joukkueen onnistui päästä pudotuspelien 3. kierrokselle ja seuraavalla kaudella se puolestaan voitti oman luoteisdivisioonansa. Doug Evans lopetti uransa keskinkertaisen kauden 1998–1999 jälkeen, ja seuraavalle kaudelle Peoriaan palkattiin myös Mark Reedsin tilalle uusi valmentaja nimeltään Don Granato.
Kaudella 1999–2000 joukkue esiintyi runkosarjassa kelvollisesti ja keräsi ECHL:ssä neljänneksi eniten pisteitä. Pudotuspeleissä joukkue kuitenkin paransi vielä otteitaan ja nappasi seurahistoriansa ensimmäisen Kelly Cupin eli ECHL:n mestaruuden. Seuraavalla kaudelle valmentaja jälleen vaihtui ja joukkue ylsi pitkälti samalla pelaajarungolla ECHL-välieriin. Tämän jälkeen menestys oli jälleen keskinkertaisempaa ja kaudella 2004–2005 joukkue tipahti ensimmäistä kertaa ECHL-historiansa aikana pois pudotuspeleistä.
AHL
Rivermen on toiminut St. Louis Bluesin yhteistyö- ja farmijoukkueena jo parisenkymmentä vuotta, ja joukkueessa on vieraillut viime vuosina joitakin NHL-lupauksia, kuten Barret Jackman (1. kierroksen 17. varaus ja Calder Memorial Trophyn voittaja), David Backes (2. kierroksen 62. varaus) ja Jason Bacashihua (1. kierroksen 26. varaus).
Gaza
Gaza voi tarkoittaa:
Po
Po on joki Pohjois-Italiassa. Po virtaa Italian pohjoisosan halki lännestä itään. Sen alkulähde on Italian ja Ranskan rajan lähellä Kottisilla Alpeilla, josta se virtaa 652 kilometrin pituisena laskien Välimereen kuuluvan Adrianmeren pohjoisosaan. Sen 71 000 neliökilometrin valuma-alue on lähes neljäsosa Italian pinta-alasta. Pienehkö osa Pon sivujokien valuma-alueesta on myös Sveitsin puolella. Po on Välimereen virtaavista joista kolmanneksi suurin Niilin ja Rhônen jälkeen. Se on Italian suurin joki sekä pituutensa, valuma-alueensa pinta-alan että virtaamansa puolesta.
Kulku
Po laskeutuu Alpeilta alas suurelle tasangolle, ja se virtaa koko matkaltaan tätä Pojoen laaksoksi tai Pon tasangoksi nimettyä aluetta myöten. Laakso tunnetaan vanhastaan nimellä Val Padana, myös harvinaisempi nimi Padania on käytössä. Alkumatkallaan joki on Piemonten alueella ja virtaa tuolloin suurimman rantakaupunkinsa Torinon läpi. Sieltä se siirtyy Lombardian eteläosaan, ja Pon sivujoen varrella sijaitseva Milanon suurkaupunki on yhdistetty siihen kanavaverkostolla. Melkein koko alajuoksunsa joki toimii Emilia-Romagnan pohjoisrajana. Sen oikealla rannalla on Piacenza ja vasemmalla rannalla Cremona. Loppumatkalla joki reunustaa etelästä käsin Veneton aluetta.
Po laskee mereen Italian itärannikolla Venetsian ja Ravennan välisellä matkalla lähellä Ferraran kaupunkia. Se muodostaa täällä suuren ja jatkuvasti kasvavan 380 km² laajuisen deltan, joka on UNESCOn maailmanperintökohde. Ravennan entinen satamakaupunki on nykyisin 10 km rannikolta Pon deltan kasvamisen takia.
Suistossaan Po jakautuu lukuisiin haaroihin, näistä viisi päähaaraa ovat nimeltään Po di Maestra, Po della Pila, Po delle Tolle, Po di Gnocca ja Po di Goro. Virtaama on suurin Po della Pilan haarassa. Pienempi sivuhaara on Po di Volano, jonka varrella on Ferraran satama.
Sivujoet ja vesistöalue
Pojoella on 141 sivujokea, jotka laskevat pohjoisesta ja lännestä Alpeilta sekä etelästä Apenniinien pohjoispäästä. Pon sivujoet ovat pääjoen tavoin helposti liikennöitäviä ja virtaavat enimmäkseen tasangolla, muodostaen yhtenäisen verkoston. Tämä on mahdollistanut helpon liikkumisen Pohjois-Italiassa, joka onkin aina muodostanut varsin yhtenäisen kulttuurialueen. Antiikin aikana Pojoen laaksoa vastasi Gallia Cisalpina eli Alppien eteläpuolisten kelttien asuinalue, joka myöhemmin yhdistettiin roomalaiseen Italiaan. Keskiajalla Pon ja sen sivujokien tarjoamat kuljetusmahdollisuudet edesauttoivat Pohjois-Italian kehittymistä yhdeksi Euroopan taloudellisista, kulttuurillisista ja teollisista keskuksista, jollainen se edelleen on. Samaten laakso on Italian tärkein maatalousalue.
Roomalaisaikana Pon laakson gallialaiset olivat cispadaanisia (Pon tämä puoli) tai transpadaanisia (Pon toinen puoli) sen mukaan, asuivatko joen etelä- vai pohjoispuolella, eli tällä vai tuolla puolen Italiasta katsottuna. Tasavaltalaisten ranskalaisten vallattua Italian vallankumousaikana nimet otettiin uudelleen käyttöön Cispadaanisen ja Transpadaanisen tasavallan muodossa, joskin nämä yhdistettiin pian Cisalppiseksi tasavallaksi. Antiikin Gallia Cisalpinaa jotakuinkin vastaava käsite Padania nousi 1990-luvulla kuuluisuuteen pohjoisitalialaisen Lega Nord -puolueen vaadittua Pohjois-Italian (Pon laakso ympäristöineen) erottamista muusta Italiasta ja tuonnimisen uuden valtion perustamista. Käytännössä nämä vaatimukset eivät johtaneet mihinkään.
Kääpiötokko
Kääpiötokkoja on tavattu Indonesiassa ja Filippiineillä. Se löydettiin Malabon-joesta, mutta alkuperäinen löytöpaikka on jäänyt rakentamisen alle ja koko alue pahoin saastunut. Indonesiassa kääpiötokot elävät murtovedessä ja mangrovealueilla. Lajin uhanalaisluokitus vuodelta 1996 oli äärimmäisen uhanalainen ja perustui silloin ajateltuun suppeaan esiintymisalueeseen. Sittemmin lajia on löydetty muualtakin.
Po
Sivujoet ja vesistöalue
Sveitsin puolella Pon sivujoki on Ticino, joka virtaa Ticinon kantonista. Ticinon kantoni on Pon valuma-alueen ainoa ei-italialainen osa, ja toisaalta Sveitsin ainoa italiankielinen kantoni.
Italian suurimmat, Alppien rinteillä sijaitsevat järvet laskevat Pon pohjoisiin sivujokiin, niistä itäisimpänä suurin eli Gardajärvi. Suurimmat vasemmalta eli Alpeilta tulevat sivujoet ovat Dora Riparia, Dora Baltea, Tanaro, Ticino, Adda, Oglio ja Gardajärven laskujoki Mincio. Oikealta tulevat sivujoet ovat vähäisempiä, niistä suurimmat ovat Tanro, Trebbia, Secchia ja Panaro. Joen varrella sijaitseva Torino ja pohjoinen Milano ovat miljoonakaupunkeina suurimmat Pon alueen keskukset, muita merkittävimpiä kaupunkeja ovat muiden muassa Bologna ja Parma. Alueella on runsaat 16 miljoonaa asukasta, yli neljännes Italian väestöstä.
Mytologia
Kreikkalaisessa mytologiassa Eridanus tai Eridanos on kuvitteellisen suuren joen nimi. Joissakin kreikkalaisissa kirjoituksissa sitä kuvataan pohjoiseurooppalaiseksi joeksi, josta meripihka tulee. Herodotos arveli tämän tarkoittavan Pota, sillä Po sijaitsi erään tärkeän Itämereltä Välimerelle johtavan meripihkareitin päässä. Myyttisen Eridanuksen mukaan on nimetty myös tähdistö.
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1956
Vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa järjestettiin rattikelkkailussa kilpailut kaksi- ja nelimiehisille joukkueille.
Kahden miehen kelkat
<br style="clear:both" />
Neljän miehen kelkat
<br style="clear:both" />
Arkkidiakoni
thumb|right|Arkkidiakoni, [[Ilja Repin 1887.]] Arkkidiakoni on useissa kristillisissä kirkkokunnissa käytössä oleva nimike, joka tarkoittaa usein piispan alapuolella olevaa henkilöä, joka johtaa arkkidiakonikuntaa eli hiippakunnan osaa. Katolisessa kirkossa nimike oli käytössä keskiajalla, mutta on sittemmin jäänyt pois.
Kentauri (taruolento)
Kentauri on kreikkalaisen mytologian olento, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi hevonen. Kentaurilla on hevosen ruumis, mutta kaulan ja pään tilalla on ihmisen ylävartalo vyötäröstä ylöspäin. Erään käsityksen mukaan Thessalian vuoristoseudulla asunut esi-indoeurooppalainen väestö olisi tulkinnut Etelä-Aasian aroilta tulleiden indoeurooppalaisten, hevosten selästä karjaansa kaitsevien paimenten hahmot miehen ja hevosen eläimellisiksi sekasikiöiksi. Varhaisimmassa kreikkalaisessa kirjallisuudessa (Homeros) kentaurien sekasikiömäisyyttä ei mainita, kesyttömyys ja eläimellisyys kylläkin. Vasta Pindaros mainitsee kentaurit miehen ja hevosen yhdistelmäksi. Myös varhaisessa kreikkalaisessa taiteessa kentaurit kuvataan karvaisiksi jättiläisiksi, ja hevoselementti tulee mukaan vasta myöhemmin. Sana kentauros ei ilmeisestikään ole indoeurooppalaista perua, joten lienee turvallisinta olettaa se esikreikkalaiseksi sanaksi, jolle kehkeytyi sisältö erilaisista paikalliskonteksteista.
Arkkidiakoni
Ortodoksisessa kirkossa arkkidiakoni on arvonimi, jonka diakoni voi saada luostarissa. Arvonimen myöntää piispa. Luostarin ulkopuolella seurakunnissa vastaava nimitys on ylidiakoni. Käytössä on slaavilaisessa perinteessä myös nimitys protodiakoni, joka on yleensä katedraalin (hiippakunnan pääkirkon) vanhin diakoni ja jolla on erityinen asema silloin kun palveluksessa on mukana muitakin diakoneja. Nimityksestä hierodiakoni, joka on siis munkki ja samalla diakoni, käytetään Suomessa muotoa munkkidiakoni.
Kentauri (taruolento)
Kentaurien synty mytologiassa
Kreikkalaisessa mytologiassa kentaurien syntyhistoria ulottuu Thessaliassa asuvien lapiittien kuningas Iksioniin (eräiden myyttien mukaan itsensä sodanjumala Areen poika), joka oli naima-aikeissa ja hyvien tapojen mukaisesti lupasi morsiamensa apelle lahjoja. Iksion kuitenkin petti appensa, josta suivaantuneena appiukko ryöväsi kuninkaan hevosen. Iksion heitätti appensa lopulta hehkuvilla hiilillä täytettyyn kuoppaan – teko, joka herätti niin paljon paheksuntaa, että Iksionin oli lopulta haettava itsensä ylijumala Zeuksen apua. Zeus ei ilmeisesti pitänyt appiukon polttamista kovinkaan suurena syntinä, koska lupasi Iksionille paikan jumalten ruokapöydässä. Täällä Iksion iski silmänsä Heraan ja alkoi vikitellä tätä. Juonikas Zeus huijasi Iksionin makaamaan Heran muotoisen pilven kanssa, josta syntyi Kentauros-niminen hirviö. Tämä taas innostui Peleias-vuoren rinteillä asuvista tammoista niin, että siitti kokonaisen hevosihmisten lauman. 200px|left|thumb|Kentauria esittävä piirros.
Arkkidiakoni
Anglikaanisessa kirkossa arkkidiakoni ei ole arvonimi vaan kirkollinen virka. Arkkidiakonin alla on useampia rovastikuntia.
Kentauri (taruolento)
Kentaurien synty mytologiassa
Kentaurien isän, kuningas Iksionin loppu oli kurja. Hän alkoi kehuskella suhteellaan Heraan, mistä kimpaantuneena Zeus heitti hänet Manalaan, jossa hänet sidottiin ikuisesti pyörivään pyörään.
Myyttejä kentaureista
Kreikkalaisen veistotaiteen yksi suosituimmista aiheista on kentaurien ja lapiittien taistelu. Se oli kuvattuna Olympian Zeuksen temppelin länsipäädyssä ja useiden muiden temppeleiden (kuten Ateenan Parthenonissa) friiseissä. Runoilija Ovidius kertoo tapahtumasta teoksessaan Muodonmuutoksia.
Tapahtumat saivat alkunsa kuningas Iksionin pojan Peirithooksen häissä, joihin myös kentaurit oli kutsuttu. Äkkiä kentauri nimeltä Eurytion ponkaisi ylös ja yritti kaapata morsiamen. Samassa muutkin kentaurit ryhtyivät kaappaamaan naisia mukaansa ja alkoi yleinen kaaos. Lapiitit ryhtyivät luonnollisesti taistelemaan epäkohteliaita vieraitaan vastaan ja lopulta onnistuivatkin karkottamaan kentaurit takaisin vuoristoon. Naisten kohtaloa Ovidius ei kerro.
Osku Nurmi
Osku Nurmi on suomalainen radiojuontaja. Hän olisi halunnut nuorena tulla muusikoksi tai jalkapalloilijaksi, mutta päätyikin lopulta juontamaan radio-ohjelmia. Radio-ohjelmia Osku Nurmi on tehnyt 1990-luvun alusta lähtien, esimerkiksi Salon ja Turun paikallisradioissa, kunnes siirtyi vuoden 2007 alussa Radio Rockille.
Kentauri (taruolento)
Myyttejä kentaureista
Toinen myytti kertoo, miten väkivahva Herakles (latinaksi Herkules) tapasi ystävällisen kentauri Foloksen, joka tarjosi sankarille aterian, muttei viiniä, koska ainoa ruukku oli kentaurien yhteistä omaisuutta. Herakles kuitenkin joi ruukun siekailematta tyhjäksi ja ampui myrkkynuolillaan useita raivostuneita kentaureja kuoliaaksi – mukaan lukien Foloksen.
Herakleen kuolemaan liittyy myös kentauri. Erään kerran Herakles oli nainut Deianeira-neidon. Matkallaan pariskunta tapasi tieltään kuohuvan joen, jonka yli kentauri Nessos tarjoutui kantamaan Deianeiran. Päästyään toiselle rannalle kentauri koetti paeta Deianeiran kanssa, mutta Herakles ampui tämänkin myrkkynuolellaan (myytin joihinkin versioihin sisältyy Deianeiran raiskaus). Kuoleva Nessos kertoi Deianeiralle salaisuuden veren tahrimasta viitastaan: se oli lumottu ja mikäli joskus Herakleen lempi Deianeiraa kohtaan laimenisi, auttaisi viitta tällöin neitoa. Myöhemmin Herakles jättikin Deianeiran, mutta nainen lähetti Nessoksen viitan sankarille, joka heitti sen ylleen, mutta myrkyttyi siitä niin pahoin, että poltti itsensä mieluummin elävältä.
Poikkeus barbaarisista kentaureista oli viisas ja lahjakas Kheiron, jota on kutsuttu koko Kreikan viisauden isäksi. Hän esimerkiksi opetti lääkintätaidon jumala Asklepiokselle kaiken lääkintätaidosta. Kuten monien muidenkin kentaurien, myös Kheironin kohtaloksi koitui hänen oppilaansa Herakles, joka Folos-jupakan yhteydessä ampui myrkkynuolensa myös Kheironiin. Koska Kheiron oli kuolematon, hän rukoili Zeusta ottamaan tämän ominaisuuden pois. Lopulta Zeus sijoitti viisaan kentaurin tähtikuvioksi taivaalle.
Kentauri symboliikassa
Astrologian symboliikassa eläinradan yhdeksäs tähtimerkki, Jousimies, on kuvattu jousella ampuvana kentaurina, niin sanottuna tulimerkkinä, joka antaa sen vallitessa syntyneille muun muassa määrätietoisuutta, hyökkäävyyttä, eloisuutta ja pyrkimystä valoon, voimaan ja valtaan.
Kentaurit myöhemmässä fiktiossa
J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa kentaureilla on merkittävä osa: viidennestä kirjasta alkaen toisena ennustuksen opettajana toimii kentauri nimeltä Firenze, joka pelasti Harryn Lordi Voldemortilta tämän ensimmäisenä vuonna. Inhottava opettaja Dolores Pimento joutuu kentaurilauman pieksemäksi erehdyttyään nimittämään niitä ”saastaisiksi rotupuoliksi” – ja ellei rehtori Dumbledore tulisi hakemaan häntä pois, olisi voinut käydä pahemminkin. Myös kuudennen kirjan lopussa olevissa Dumbledoren hautajaisissa sekä viimeisen kirjan lopputaistelussa kentaureilla on olennainen osa.
Samoin Mortal Kombat -peleissä ja elokuvissa esiintyy kentauri nimeltä Motaro. Myös Artemis Fowl -kirjoissa esiintyy itsekeskeinen ja nerokas kentauri Foaly.
C. S. Lewis kertoo kirjassaan Hopeinen tuoli, että on vaikea päätös kutsua kentauri aterialle: ensin kentauri tarvitsee ruokaa ihmisosiolle – puuroa, munia, kinkkua, teetä – ja sitten hevososiolle eli tunti laitumella ja vielä apetta ja sokeria.
Brandon Mullin Myyttihovi-kirjoissa kentaurit ovat itsekeskeisiä ja kopeita olentoja, jotka välittävät ulkomaailmasta vasta muiden loukattua niitä. Varjoruton kosketus -kirjassa Seth tekee näin ja olisi joutunut kaksintaisteluun kentaurin kanssa, ellei Patton olisi pelastanut häntä.
Live at the Brixton Academy
Live at the Brixton Academy on yhdysvaltalaisyhtye Faith No Moren ainoa julkaistu konserttitallennealbumi. Kappaleet 1–8 ovat livetaltiointeja. Kappaleet 9 ja 10 on nauhoitettu studiossa.
Turun arkkipiispanvaali 2018
Turun arkkipiispanvaalissa 2018 valittiin seuraaja vuodesta 2010 arkkipiispana toimineelle Kari Mäkiselle.
Vaalitapa
Kirkkolain mukaan piispan vaalissa äänioikeutettuja ovat :
Arkkipiispan vaalissa lisäksi äänioikeus on muista kuin arkkihiippakunnasta valituilla kirkkolliskokouksen edustajilla, saamelaiskäräjien kirkolliskokoukseen valitsemalla edustajalla sekä muiden hiippakuntien hiippakuntavaltuustojen, tuomiokapitulien ja kirkkohallituksen jäsenillä.
Arkkipiispan vaalin tulosta laskettaessa arkkihiippakunnan äänioikeutettujen äänten painoarvoa vähennetään siten, että arkkihiippakunnan äänet jaetaan luvulla kolme. Tämä luku laskettuna yhteen ehdokkaan saamien muiden äänien kanssa on ehdokkaan äänimäärä. Äänten laskentatapaa muutettiin vuonna 2016.
Ehdokkaat
Vaalissa oli viisi ehdokasta.
Vanhaenglanninbulldoggi
Vanhaenglanninbulldoggi (Olde English Bulldogge) on Yhdysvalloista kotoisin oleva koirarotu.
Ulkonäkö
Vanhaenglanninbulldoggi on keskikokoinen koira. Rungoltaan se on vahvarakenteinen ja vanttera, mutta silti atleettinen. Karvapeite on lyhyt ja häntä on suora tai päästä kippura.
Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan rotu on ystävällinen, mutta aina valmis puolustamamaan isäntäänsä. Sille tyypillisiä piirteitä ovat myös päättäväisyys ja rohkeus.
Vanhaenglanninbulldoggi jalostettiin alun perin vahtimaan taloa ja pihapiiriä. Sen oli tarkoitus olla voimakas ja peloton kodin puolustaja, joka olisi valmis hyökkäämään kenen tahansa tunkeilijan kimppuun. Sen väitetään kykenevän tappelemaan kahta ihmistä vastaan yhtä aikaa.
Alkuperä
1970-luvun alussa Pennsylvanian Spring Grovessa David Leavitt aloitti jalostusohjelman, jonka tarkoituksena oli luoda uudelleen alkuperäisen tyyppinen englanninbulldoggi. Hän käytti kantarotuina englanninbulldoggia (50 %), bullmastiffia (16 %), amerikanbulldoggia (16 %) ja amerikanpitbullterrieriä (16 %). Tarkoitus oli saada aikaan atleettinen rotu, joka muistuttaisi varhaisten koirakirjojen piirroksia.
Terveys
Tätä rotua jalostettaessa on pidetty erityisen tärkeänä koiran terveyttä.