cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolaiviertel
Aiheesta muualla
52.51667°N, 13.40722°W
Yasir al-Qahtani
thumb|Yasir al-Qahtani
Yasir al-Qahtani (kirjoitetaan myös Jasser al-Kahtani, s. 10. lokakuuta 1982 ) on saudiarabialainen jalkapalloilija. Hän on kärkipelaaja, joka on vuodesta 2005 edustanut kotimaansa al-Hilal-joukkuetta. Tätä ennen vuosina 2000–2005 hän pelasi al-Qadisiyyassa.
Saudi-Arabian maajoukkueessa al-Qahtani on pelannut 46 ottelua, joissa on tehnyt 33 maalia (tilanne 15. kesäkuuta 2006). Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli Bahrainia vastaan 17. joulukuuta 2002. Al-Qahtani pelasi Saudi-Arabian joukkueessa vuoden 2006 MM-kisoissa.
Agnija Lozina-Lozinskaja
Agnija Sergejevna Lozina-Lozinskaja (3. elokuuta 1903 – 1958) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) kasvitieteilijä. Hän syntyi Pietarissa ja valmistui Pietarin valtionyliopistosta. Vuosina 1922–1935 hän työskenteli kasvitieteellisellä puutarhalla ja vuonna 1945 Venäjän tiedeakatemian Komarovin kasvitieteellisessä instituutissa (Ботанический институт имени В. Л. Комарова Российской академии наук), jonka nimi siihen aikaan oli Ботанический институт Академии наук СССР eli Neuvostoliiton tiedeakatemian kasvitieteellinen instituutti.
Lozina-Lozinskaja on nimennyt muun muassa useita mansikka- ja vanarikkolajeja. Hänestä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Losinsk..
Bremenin soittoniekat
pienoiskuva|Bremenin soittoniekat. Bremeniin 1951 pystytetty pronssipatsas. Bremenin soittoniekat (uusimmassa suomennoksessa Bremenin pelimannit) on Grimmin veljesten kirjaama kansansatu, jossa aasi, koira, kissa ja kukko karkaavat isänniltään, jotka kohtelevat eläimiään huonosti. Eläimet päättävät lähteä Bremeniin, joka on kuuluisa vapaudestaan ja siitä, että siellä voi elää ilman omistajiaan.
Miehikkälän Vilkas
Miehikkälän Vilkas (MiVi) on miehikkäläläinen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1921.
Yleisurheilussa 1920- ja 30-lukujen kestävyysjuoksija Eljas Suoknuuti saavutti useita SM-mitaleja seuralleen.
Alaosastot
Seuralla on seuraavat alaosastot:
Saivikkalan Kiisto omistaa vuonna 1962 perustetun Myllylammen Lavan, joka sijaitsee muutaman kilometrin päässä Miehikkälän keskustasta, ja sen yhteydessä olevan mökin. Lavalla järjestetään muun muassa juhannustansseja.
Pesäpallo
MiVin pesäpallojoukkue pelaa Haminan Palloilijoiden järjestämää Etelä-Kymenlaakson Kyläsarjaa.
David Zwilling
David Zwilling (s. 24. elokuuta 1949 Abtenau, Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihdon maailmanmestari.
Zwilling sijoittui Sapporon talviolympialaisissa 1972 sekä pujottelussa että suurpujottelussa seitsemänneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 1974 hän voitti kultaa syöksylaskussa ja saavutti hopeaa pujottelussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kaudella 1972–1973. Hän voitti kahdesti maailmancupin suurpujottelun osakilpailun.
Louis Desaix
thumb|Louis Desaix, [[Andrea Appianin maalaama postuumi muotokuva vuodelta 1800 tai 1801.]] Louis Charles Antoine Desaix de Veygoux (17. elokuuta 1768 lähellä Riomia, Ranska – 14. kesäkuuta 1800 Marengo, Italia) oli ranskalainen kenraali, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussodissa.
Elämä ja ura
Desaix syntyi aatelisen tilanherran poikana, ja käytti nuorempana perheensä läänitykseen viitannutta lisänimeä de Veygoux. Desaix lähetettiin sotilaskouluun vain kahdeksanvuotiaana, ja hän valmistui upseeriksi vuonna 1783. Vallankumouksen puhjetessa vuonna 1789 hän oli aliluutnantti. Muu suku pakeni maasta vuonna 1791. Ensimmäisen vallankumoussodan puhjettua keväällä 1792 Desaix’sta tuli jalkaväkirykmentin kapteeni Reinin-armeijassa ja kenraali Victor de Broglien adjutantti. Hän jäi elokuussa 1792 hetkellisesti vihollisen sotavangiksi, ja palattuaan Ranskan puolelle hänet vangittiin sielläkin, mutta vapautettiin jo lokakuun lopussa. Tämän jälkeen hän yleni nopeasti Reinin-armeijan komissaarien tuella, vaikka vallankumoushallitus Pariisissa vastusti sitä hänen sukunsa emigraation vuoksi. Desaix ylennettiin elokuussa 1793 prikaatinkenraaliksi ja lokakuussa divisioonankenraaliksi, ja vuoden lopussa hänestä tuli Reinin-armeijan oikean siiven komentaja.
Desaix kunnostautui vuosien 1793–1795 torjuntataisteluissa Reinin rintamalla. Lokakuussa 1795 hän osallistui divisioonankomentajana Mannheimin piiritykseen. Vuonna 1796 hän oli hetken aikaa Reinin ja Mosellen armeijan tilapäisenä komentajana, ja sen jälkeen saman armeijan keskimmäisen siiven komentajana kenraali Jean-Victor Moreaun johtamassa kesän 1796 offensiivissa. Hyökkäyksen kärkenä toimineet Desaix’n joukot ylittivät ensimmäisinä Reinin 24. kesäkuuta 1796. Hän osallistui elokuussa voitokkaiseen Neresheimin taisteluun, löi syyskuun alussa itävaltalaiset Geisenfeldissä, osallistui Moreaun armeijan perääntymistaisteluihin ja jäi lopuksi puolustamaan Kehliä kahden kuukauden ajaksi. Keväällä 1797 Desaix oli jälleen keskisiiven komentajana kenraali Laurent de Gouvion Saint-Cyrin johtamassa uudessa hyökkäyksessä, mutta tällä kertaa hän haavoittui ylittäessään Reiniä 20. huhtikuuta Diersheimissa ja joutui jäämään pois.
Biên Hòa
Biên Hòa on Đồng Nain maakunnan pääkaupunki Vietnamin eteläosassa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan siellä oli 830 829 asukasta.
Louis Desaix
Elämä ja ura
Vuoden 1797 jälkipuoliskon Desaix vietti Italiassa seuraten kenraali Napoleon Bonaparten sotaretkeä. Napoleonin vuoden 1798 Egyptin-sotaretkellä Desaix osallistui muun muassa Maltan valtaukseen ja voitokkaaseen Pyramidien taisteluun. Napoleon nimitti hänet Kairon provinssin komentajaksi, minkä jälkeen hän eteni ylös Niiliä ja valtasi vähitellen koko Ylä-Egyptin pakottaen huhtikuuhun 1799 mennessä mamelukkikomentaja Murad Beyn joukot perääntymään maasta. Desaix teki parannuksia alueen hallintoon ja egyptiläiset antoivat hänelle lempinimen ”oikeudenmukainen sulttaani”. Napoleonin palatessa Eurooppaan Desaix’n armeija jäi jumiin Egyptiin. Taatakseen joukkojen kotiinpääsyn Desaix allekirjoitti tammikuussa 1800 englantilaisen amiraali Sidney Smithin suosituksesta ranskalaisille sanellun epäedullisen El Arishin konvention. Napoleonin kutsuttua Desaix’n palaamaan hän jätti maaliskuussa 1800 joukkonsa kenraali Jean-Baptiste Kléberille ja nousi laivaan. Britit kaappasivat aluksen merellä ja veivät Desaix’n vankina Livornoon, jossa hänet huhtikuussa 1800 vapautettiin.
Biên Hòa
Se sijaitsee Đồng Nai-joen länsirannalla, noin 30 kilometrin päässä Hồ Chí Minhin kaupungista. Sen teollisuuslaitokset kärsivät vuonna 1975 pommituksista, mutta ne rakennettiin soda jälkeen uusiksi. Kaupunki saa sähköä Dai Nhamin vesivoimalasta.
Louis Desaix
Elämä ja ura
thumb|Kenraali Desaix’n kuolema, [[Jean Brocin maalaus vuodelta 1806.]] Desaix saapui 11. kesäkuuta 1800 Napoleonin luo tämän ollessa matkalla vapauttamaan Genovaa itävaltalaisten piirityksestä. Napoleon antoi Desaix’n komentoon kaksi divisioonaa ja lähetti hänet 13. kesäkuuta etelään kohti Genovaa, mutta tulviva joki hidasti Desaix’ta niin, että hän ehti vielä seuraavana päivänä palaamaan Napoleonin avuksi tämän kohdattua toisen vihollisarmeijan. Desaix’n saapuminen ja hänen johtamansa vastahyökkäys käänsivät Marengon taistelun 14. kesäkuuta ranskalaisten voitoksi, mutta hän kaatui itse taistelussa saatuaan luodin sydämeensä. Tämä tapahtui sattumalta samana päivänä, kun kenraali Kléber murhattiin Egyptissä. Desaix haudattiin Sankt Bernhardin solan luostariin.
Biên Hòa
Biên Hoàn lentokenttä oli yhdysvaltalaisten ilmavoimien suurin tukikohta Vietnamin sodan aikana.
Louis Desaix
Elämä ja ura
Desaix’n nimi on kaiverrettu Pariisin Riemukaareen. Hänen vuoden 1797 Italian-sotaretkellä kirjoittamansa, Napoleonia ihannoiva päiväkirja julkaistiin vuonna 1907.
Wang Yang
thumb|Wang Yang Wang Yang (汪洋; pinyin; Wāngyáng, s. 12. maaliskuuta 1955) on kiinalainen poliitikko ja Kiinan kommunistisen puolueen ylimmän toimielimen eli seitsenhenkisen, pysyvän politbyroon jäsen. Wang on Kiinan kansan neuvoa-antavan poliittisen konferenssin puheenjohtaja. Wang on puolueurallaan ajanut yksityiseen yrittäjyyteen, talouskasvuun ja kansalaisyhteiskuntaan nojaavaa politiikkaa. Wangia pidetään yleisesti uudistusmielisenä poliitikkona ja hänen katsotaan edustavan pääministeri Li Keqiangin ohella liberaalimpaa siipeä Xi Jinpingin johtamassa konservatiivisessa hallituksessa.
Vähä Valkjärvi (Hämeenlinna, Evo)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Wang Yang
Ura
Wang on syntyjään kotoisin itäisestä Keski-Kiinasta Anhuin maakunnasta. Wangin vanhemmat olivat urbaaneja työläisiä. Wang liittyi puolueeseen vuonna 1975 ja aloitti poliittisen uransa opettajana. Wang opiskeli poliittista taloutta puoluekoulussa ja jatkoi opettajan toimessa, kunnes puoluetehtävät imaisivat hänet mukaansa. Myöhemmin Wang opiskeli maisterin tutkinnon hallintotieteistä sekä täydensi teoreettisia tietojaan puolueideologiasta. Wang toimi Anhuissa erilaisissa poliittisissa viroissa nousten maakuntapolitiikan huipulle 1990-luvun lopulla.
Vähä Valkjärvi (Hämeenlinna, Evo)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,9 metriä mpy.
Wang Yang
Ura
Wang lähetettiin 2005 puoluesihteeriksi Chongqingiin. Wang sai runsaasti mainetta neuvottelevasta ja rauhanomaisesta kaavoitus- ja purkupolitiikasta, jota Kiinassa 1990-luvulla toteutettiin kovakätisesti. Myönteistä näkyvyyttä toivat myös toimet median uudistamiseksi. Wangin aloitteesta lehdistö alkoi uutisoinnissa kiinnittää enemmän huomiota tavallista kansaa koskettaviin aiheisiin kuten maatalouteen ja siirtotyöläisyyteen.
Vuoden 2007 puoluekongressissa Wang sai yllättävästi paikan politbyroosta, puolueen toiseksi korkeimmasta poliittisesta elimestä. Wang sai myös puoluesihteerin aseman Guangdongista. Maakunta on Kiinan suurin, minkä lisäksi Guangdong kuuluu taloudellisesti ja kaupallisesti merkittävimpiin maakuntiin Kiinassa. Guangdongissa Wang loi itselleen maineen taloudellisena uudistajana ja liberaalina. Wang puhui innokkaasti valtionhallinnossa rehottavaa korruptiota ja nepotismia vastaan, vastusti valtion väliintuloa yritysten pelastamiseksi talouskriisin aikaan ja panosti voimakkaasti innovaatiopolitiikkaan vähentääkseen maakunnan riippuvuutta valmistavasta teollisuudesta. Wangin sai lisämainetta humaanina neuvottelijana hänen rauhoitettuaan Wukanin levottomuudet vuonna 2011.
Wang siirtyi vuonna 2012 pääministeri Li Keqiangin kabinettiin apulaispääministeriksi. Syksyn puoluekongressissa politbyroon pysyvän komitean ovet pysyivät Wangille suljettuina, mutta hänen onnistui pitää paikkansa politbyroossa. Apulaispääministerinä Wangin vastuulla olivat maaseutu, vesihuolto, kauppa, turismi ja köyhyyden vähentäminen. Wangin asema joutui vuoden 2012 puoluekongressin jälkeen pienoiseen vastatuuleen. Puolueen sisäiset valtasuhteet kallistuivat Xi Jinpingin ympärille, mikä kavensi edistyksellisten ja liberaalien elintilaa. Tämän seurauksena Wang on useassa puheessaan korostanut Kiinan omaleimaisuutta ja ulkomaiden hallintoideaalien sopimattomuutta Kiinaan. Vuoden 2017 puoluekongressissa Wang nousi lopulta politbyroon pysyvään komiteaan.
Laugharnen linna
Laugharnen linna on walesilainen linna Taf-joen lähistöllä. Ensimmäinen varma maininta siitä on vuodelta 1189 Henrik II:n kuoleman jälkeen, jolloin Rhys ap Gruffydd otti sen hallintaansa. Seuraavan vuosisadan aikana se poltettiin kahdesti.
Nils Helander
Nils (Niilo) Helander (24. huhtikuuta 1922 Heinola – 2. heinäkuuta 1944 Immola) oli suomalainen TK-valokuvaaja.
Helander oli päässyt ylioppilaaksi ja hän palveli jatkosodan aikana sotilasvirkamiehenä 8. Tiedotuskomppaniassa.
Helander otti ensimmäiset TK-kuvansa syksyllä 1941 ja kaikkiaan hän ehti ottaa noin 3 000 kuvaa. Hän hankki myös tähystäjäkoulutuksen ja oli kesällä 1944 mukana tähystäjänä suomalaisten SB-pommikoneiden pommituslennoilla ottaen samalla kuvia.
Helander kaatui 22-vuotiaana 2. heinäkuuta 1944 Immolan lentokentällä Imatralla. Hän kuvasi kiitotiellä kenttää pommittaneita venäläisiä pommikoneita ja maataistelukoneita kun hänen rintaansa osui ylilentäneen lentokoneen konetykin ammus. Edellisenä päivänä Helander oli ollut Immolasta lentäneiden osasto Kuhlmeyn Stuka-syöksypommittajien mukana kuvauslennolla toimien Stukan taka-ampujana.
Helander on haudattu Hietaniemen sankarihautaan.
Bob Wareing
Robert Nelson "Bob" Wareing (20. elokuuta 1930 – 1. toukokuuta 2015 ) oli brittiläinen poliitikko.
Wareing istui maansa parlamentin jäsenenä Liverpool West Derbyn vaalipiiristä vuodesta 1983. Hän kuului vuoteen 2007 saakka Työväenpuolueeseen, mutta toimi sen jälkeen sitoutumattomana vuoteen 2010.
Christina Dahlblom
Christina Dahlblom (s. 1978) on hallitusammattilainen, yrittäjä ja kauppatieteiden tohtori Svenska Handelshögskolanista. Hän on toiminut mm. mainostoimisto Miltton Sparks Oy:n toimitusjohtajana ja Miltton Groupin osakkaana. Dahlblom on toiminut mm. seuraavien organisaatioiden hallituksissa: Stiftelsen Svenska handelshögskolan, EQ Oyj, Oy Transmeri Ab ja Aktia Oyj. Nykyisin hän on aktiivinen mm. Viking Line Abp:n sekä GoGolfin hallituksessa. Lisäksi hän on toiminut RKP:n varapuheenjohtajana.
Ruskosädekaisla
Ulkonäkö ja koko
Ruskosädekaislan pystyt varret kasvavat 30–40 cm korkeiksi. Niiden poikkileikkaus on kolmiomainen. Lehdet lähtevät varren alaosasta kolmen lehden ryhmissä. Ne ovat tummanvihreitä, sileitä ja kiiltäviä. Niiden pituus on 20–30 cm ja leveys 2–10 mm.
Kukinnot kasvavat varsien päähän. Ne muodostuvat 3–9 erimittaisesta varsiosasta, joiden päässä on punertavanruskeita noin 3,5 senttiä pitkiä pikkuoksia, joissa on 10–40 terälehdetöntä kukkaa. Kukinnon punaruskea väri on varmin tapa erottaa ruskosädekaisla keltakukkaisesta lähilajista kultasädekaislasta (Cyperus esculentus).
Levinneisyys ja elinympäristö
Ruskosädekaislaa tavataan lähes koko maailmassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Euroopassa sen levinneisyysalueen pohjoisraja on Keski-Euroopassa.
Ruskosädekaisla kasvaa rannoilla ja muissa kosteikoissa. Se pärjää myös alueilla, joka ovat vain osan vuodesta kosteita, ja kestää maan muokkausta hyvin. Niinpä sitä tavataan joutomailla, ja kosteilla viljelysmailla. Siitä voi kehittyä haitallinen rikkaruoho.
Volkswagen Ameo
Volkswagen Ameo on Volkswagenin vuosina 2016–2020 Intian markkinoille valmistama pieni sedan-korinen automalli, joka perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Audi A1 ja Volkswagen Polo V.
Moottorivaihtoehtoina olivat 1,2-litrainen bensiinimoottori ja 1,5-litrainen dieselmoottori. Voimansiirtona molemmissa on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, dieselmoottorin yhteyteen sai halutessaan seitsemänportaisen DSG-kaksoiskytkinvaihteiston.
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia
thumb|right|200px|[[Gregorius I|Pyhä Gregorios Dialogos, joka merkitsi ylös yleisesti Konstantinopolissa toimitettavan paastoliturgian.]] Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia eli EPL, myös paastoliturgia, on ortodoksisessa kirkossa jumalanpalvelus, joita toimitetaan pääsiäistä edeltävän Suuren paaston  aikana silloin kun ei kanonien mukaan voida pitää normaalia liturgiaa. Suuren paaston aikana normaalit liturgiat pidetään yleensä vain sunnuntaisin ja ennenpyhitettyjen lahjain liturgiat (eräin poikkeuksin) arkipäivinä.
Perimätiedon mukaan Rooman paavi Gregorios Dialogos matkustaessaan Konstantinopolissa kirjoitti silloin yleisesti toimitettavan paastoliturgian ylös.
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgioita pidetään paaston aikana arkipäivinä, yleensä keskiviikkona ja perjantaina, koska Suuren paaston aikana katsotaan ihmisten tarvitsevan palveluksia ja mahdollisuuden osallistua eukaristiaan normaalia enemmän. Ennenpyhitettyjen lahjain liturgiassa ei valmisteta ehtoollistarvikkeita, vaan ehtoolliseen käytetään edellisenä sunnuntaina siunattuja ehtoollislahjoja, jotka jaetaan ehtoollispalveluksen yhteydessä.
Ennenpyhitettyjen lahjojen liturgia on yleissävyltään katumuksentäyteinen; toistuvasti polvistutaan ja kumarretaan usein maahan. Efraim Syyrialaisen paastorukous on olennaisessa asemassa.
Saarisjärvi (Hämeenlinna)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125 metriä mpy.
Santo Antão
Santo Antão on yksi Kap Verden saarista. Se kuuluu Barlaventosaarten ryhmään ja on sen läntisin ja suurin saari. Santo Antãon kaakkoispuolella sijaitsee São Vicente.
Diogo Afonso löysi Santo Antãon vuonna 1462. Saari nimettiin kuitenkin vasta 1500-luvulla ja asutettiin vuonna 1548.
pienoiskuva|vasen Santo Antãon pinta-ala on 779 km², joten se on Kap Verden toiseksi suurin saari. Asukkaita on yli 47 000. Saaren korkeimmat huiput ovat Topo de Coroa (1 979 m) ja Pico da Cruz (1 585 m).
Santo Antãolla sijaitsevat Paúlin, Porto Novon ja Ribeira Granden kunnat.
Blanka Vlašić
Blanka Vlašić (s. 8. marraskuuta 1983 Split) on kroatialainen uransa päättänyt korkeushyppääjä. Hän on voittanut kaksi maailmanmestaruutta sekä ulko- että sisäradoilla. Vlašićin viimeiseksi kilpailuksi jäi Rion vuoden 2016 olympialaiset.
Ura
193-senttinen Vlašić sijoittui 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi tuloksella 175. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa hypättyään 192, mutta voitti myöhemmin samana vuonna nuorten maailmanmestaruuden Santiago de Chilessä. Vuonna 2001 hän voitti Välimeren kilpailut, oli seitsemäs Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja hyppäsi Edmontonin MM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 194. Vuonna 2002 hän karsiutui sisäratojen EM-kilpailuissa, mutta voitti toistamiseen nuorten MM-kultaa Kingstonissa tuloksella 196 ja sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa viidenneksi.
Vlašić hyppäsi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden tuloksella 198, oli Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa seitsemäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljäs. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa hypättyään 197. Ateenan olympialaisissa hän oli yhdestoista. Vlašić karsiutui Helsingin MM-kilpailuissa 2005, mutta voitti seuraavana vuonna Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 200 cm. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi Göteborgin EM-kilpailuissa ja kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vlašić oli sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 viides.
left|thumb|200px|Vlasicin tunnelmia kilpailun jälkeen Osakassa 2007. Elokuussa 2007 Vlašić nousi kaikkien aikojen maailmantilastossa jaetulle kakkossijalle tuloksellaan 207. Osakassa hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 205 cm. Myöhemmin syksyllä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin hypättyään 200. Maaliskuussa 2008 hän voitti Valenciassa sisäratojen maailmanmestaruuden tuloksella 203. Pekingin olympialaisiin Vlašić lähti ylivoimaisena ennakkosuosikkina, sillä hän ei ollut hävinnyt korkeuskilpailua sitten kesäkuun 2007. Kuitenkin Pekingissä hän joutui tyytymään hopeaan, kun Tia Hellebaut voitti kultaa. Kumpikin kilpailijoista ylitti 205, mutta Hellebaut sen ensimmäisellään, kun Vlašić vasta toisellaan. Kesän 2008 toisen tappionsa käymästään 24 kilpailusta Vlašić koki Brysselin Kultaisen liigan osakilpailussa, jossa Ariane Friedrich voitti hänet. Vlašić oli voittanut viisi aiempaa Kultaisen liigan osakilpailua ja tappionsa myötä putosi pois miljoonan dollarin palkintopotin tavoittelusta. Ainoana kuuteen osakilpailuvoittoon kesän 2008 Kultaisessa liigassa ylsi Pamela Jelimo. IAAF:n yleisurheilufinaalin Vlašić voitti tuloksella 201.
Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 Vlašić jäi viidenneksi tuloksella 192. Tätä ennen hän oli hypännyt 42 kilpailussa peräkkäin yli kaksi metriä Elokuussa 2009 hän voitti Berliinin MM-kilpailuissa kultaa tuloksella 204. Hän yritti kilpailussa jo 39. kerran parantaa Stefka Kostadinovan hallussa olevaa maailmanennätystulosta 209 mutta ei edelleenkään siinä onnistunut. Runsas viikko MM-kisojen jälkeen hän hyppäsi Zagrebissa ennätyksekseen 208. Kauden päätteeksi hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 204. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa tuloksella 200. Hän voitti samana vuonna myös Euroopan-mestaruuden Barcelonassa tuloksella 203 ja Splitin maanosien cupin kauden parhaallaan 205. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa tuloksella 203. Vlasic ei pystynyt osallistumaan Moskovan MM-kilpailuihin 2013 loukkaantumisen vuoksi. Hän sijoittui kuudenneksi Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Hän sai hopeaa Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 201. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia tuloksella 197.
Vlašić on voittanut Kroatian-mestaruuden vuosina 2001, 2002 ja 2005 sekä Kroatian sisäratojen mestaruuden vuosina 2002 ja 2004. Euroopan cupin kakkosliigan hän on voittanut vuosina 2003, 2006, 2007 ja 2008 sekä Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kakkosliigan vuosina 2009 ja 2010.
Blanka Vlašić on nimetty Casablancan kaupungin mukaan, koska hänen isänsä oli siellä kymmenottelemassa Blankan syntymävuonna.
Lara Saulo
Lara Kristiaana Saulo (s. 1972) on kauppatieteiden maisteri Helsingin Kauppakorkeakoulusta, Fazer-konsernin johtorymän jäsen ja Fazer Leipomot -liiketoiminta-alueen johtaja. Aiemmin hän on toiminut muun muassa transformaatiojohtajana. Lisäksi Saulo on lakitoimisto Fondian hallituksen jäsen. Aiemmin Saulo on työskennellyt muun muassa The Boston Consulting Groupissa ja TelisaSonerassa.
Maatalouden vallankumous
Maatalouden vallankumous voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tohijärvi
Tohijärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järven pohjoisranta kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen.
Veitsi vedessä
Veitsi vedessä (Nóż w wodzie) on puolalaisen elokuvaohjaajan Roman Polańskin ensimmäinen pitkä elokuva, joka valmistui vuonna 1962. Se on ainoa pitkä elokuva, jonka hän teki Puolassa ennen siirtymistään länteen.
Elokuva tehtiin vain kolmen näyttelijän voimin, ja se kuvattiin pääosin Masurian järvialueella.
Tarina
thumb|left|Leon Niemczyk (vas.) ja Zygmunt Malanovicz Tarinassa urheilutoimittaja, hänen vaimonsa ja tuntematon liftari ajautuvat kolmiodraamaan pariskunnan lomaillessa purjeveneellä. Tämä elokuva nosti Polanskin maailmanmaineeseen, mutta käsikirjoittaja Jerzy Skolimowski nousi ohjaajana maineeseen vasta parikymmentä vuotta myöhemmin. Elokuvan musiikki on 1969 kuolleen maineikkaan jazzsäveltäjän Krzysztof Komedan.
Arvioita
Elokuva on Helsingin Sanomien kriitikon Arto Pajukallion mukaan taitavasti tehty ja voimakas psykologinen trilleri.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Veitsen vedessä vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Ari Puukka
Ari Väinö Uolevi Puukka (lempinimeltään Jatsi) on suomalainen muusikko, joka on tunnettu parhaiten Popedan alkuperäisenä kitaristina. Hän soitti yhtyeessä Popedan perustamisesta 1977 loppuvuoteen 1981. Puukka on ollut myös säveltämässä Popedan kappaleita. Puukan korvasi Costello Hautamäki.
Puukka on budoseura Zenshindojo ry:n perustajajäsen ja toiminut vuosikymmeniä ko. seuran budo-ohjaajana mm. Tampereen yliopistokaratessa. Ansioistaan liikuntakulttuurissa Puukka sai vuonna 2007 Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin (SU am).
FS D'Estienne d'Orves (F781)
D’Estienne d’Orves (runkonumero F781) oli Ranskan laivaston 1976 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1999 ja myytiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa 25. heinäkuuta 2002 nimellä TCG Beykoz ja runkonumerolla F-503.
Yllätyslukemisto
thumb|Yllätyslukemisto 1/1946. Kansikuvan "kauniit pojat." Yllätyslukemisto oli lukemistolehti, joka ilmestyi kerran kuussa 1937–1951. Lehteä kustansi Ilmarinen.
Yllätyslukemisto julkaisi paljon Matti Hälliä. Juttujen lopussa luki usein: Uusi "Yllätys" - uusi Hälli. Numerossa 8/1942 on hänen novellinsa "Rajattomuuden arvoitus", joka muistuttaa tyylillisesti hyvin paljon Lovecraftia. Siinä neuroottinen, yliherkkä nuorukainen pääsee virittäytymään meidän maailmamme rinnalla olevan toisen maailman aaltopituudelle. Siinä koetaan myös kuoleman hetkellä jopa ns. ruumiista irtaantumis -kokemus.
Muita kotimaisia kertojia olivat mm. Marton Taiga (oik. Martti Löfberg) ja Kapteeni Hell (oik. Vesa E. Syrjänen) ja Masa Palo ( oik. Reino Helismaa ).
Jäljet päättyvät Berliiniin
Jäljet päättyvät Berliiniin on saksalainen rikossarja, joka käsittelee Berliinin poliisissa toimivan kadonneiden ihmisten etsintään erikoistuneen ryhmän toimintaa. Sarjassa katoamisiin etsitään syitä, jotka eivät aina liity rikokseen. Toimintaa johtaa rikosylikomisario Oliver Radek (Hans Werner Meyer). Apunaan Radekilla on ryhmä, joka tutkii koko ajan uusia tulevia tapauksia. Tuotannosta vastaa ZDF (Saksa 2014–2020).
Juoni
Berliinin poliisin erikoisyksikkö etsii kadonneita henkilöitä. Saksalaissarja kertoo yksikön neljän rikostutkijan työskentelystä.
Kuudennella tuotantokaudella Radekin ryhmä tutkii muun muassa ryhmän vanhan tutun jäsenen etsintöjä. Toisessa jaksossa rikollisjoukon välienselvittely jatkuu, ja seuralaispalvelun nainen katoaa. Kolmannessa jaksossa romukaupan pihalta katoaa mies, joka oli mukana pakolaisten rakennusprojektissa. Neljännessa jaksossa äiti ilmoittaa 10-vuotiaan tyttärensä kadonneeksi. Viidennessä jaksossa oikeuden lautamies katoaa, ja Radekin ryhmä tutkii, liittyykö katoamiseen syytetyn miehen rikolliset taustajoukot. Kuudennessa jaksossa murhasta epäilty mies katoaa vankilasta, minkä seurauksena erikoisyksikkö joutuu tutkimaan mitä hänelle tapahtui ja onko kyseessä mahdollisesti kostoisku. Seitsemäs osa kertoo öisestä bilettäjien Berliinistä.
Rooleissa
upright|pienoiskuva|Hans-Werner Meyer vuonna 2008. Yksikössä toimii ylikomisariot Oliver Radek (Hans Werner Meyer) ja Mina Amiri (Jasmin Tabatabai) sekä komisario Sandra Reiß (Susanne Bormann). Lisäksi ryhmää vahvistaa Sandran entinen poikaystävä, rikospoliisi Daniel Prinz (Florian Panzner). Viidennellä kaudella Sandran ja Danielin tilalla aloittavat rikostutkijat Mark Lohmann (Bert Tischendorf) ja Lucy Elbe (Josephin Busch). Seitsemännellä tuotantokaudella ryhmässä aloittaa Alexander von Tal (Aleksandar Radenković) Markin tilalla. Myöhemmin Lucyn korvaa Papst (Paula Kalenberg).
Tuotantokaudet ja jaksot
Suomessa TV1 esitti sarjan kolmannen kauden vuodenvaihteessa 2017–2018 ja kesällä 10.6.2018 alkaen neljännen, viidennen ja kuudennen tuotantokauden uudet jaksot. Tuontantokausi kuusi alkoi TV1:sellä 2.12.2018 ja päättyi 3.2.2019. Kaudet sisältävät 12 jännittävää tarinaa.
Tuotantokausia on yhdeksän. Suomessa esitetty niistä kahdeksan, kahdeksas kesällä 2020.
Suomessa esitetyt tuotantokaudet:
Vierassieluisuuden ongelma
Vierassieluisuuden ongelma on mielenfilosofinen ja tietoteoreettinen ongelma, joka voidaan esittää seuraavasti: koska voin havainnoida muista ihmisistä vain heidän käyttäytymistään, kuinka tiedän, että heillä on mieli (tai ”sielu”)? Kysymyksen taustalla on se ajatus, että vaikka jonkun käyttäytyminen olisi kuinka hienostunutta, se ei itsessään takaa mielen mukanaoloa. Olisi silti mahdollista, että toiset ihmiset olisivat pelkkiä automaatteja.
Ongelma voidaan esittää myös jakamalla se useisiin osiin:
Johtopäätös: Emme voi olla varmoja, että on olemassa muita mieliä kuin omamme. Tämä voi johtaa filosofiseen näkökantaan, jota kutsutaan solipsismiksi.
Solipsismi
Solipsismin mukaan ei todellakaan ole olemassa mitään muita mieliä kuin ihmisen oma mieli, ja siksi muiden mielien olemassaolon todistaminen on turhaa. Tämän näkemyksen kannattajat katsovat, ettei oman mielen ulkopuolista maailmaa voida tuntea, ja se saattaa jopa olla olematon.
Analogia-argumentti
Kenties tunnetuin argumentti, joka on tarjottu muiden mielten automaattiluonnetta vastaan, on analogia-argumentti. Se voidaan löytää muun muassa J. S. Milliltä, A. J. Ayeriltä ja Bertrand Russellilta. Argumentti perustuu siihen, että toiset ihmisolennot ovat hyvin samanlaisia kuin minä itse. He käyttäytyvät samalla tavalla samanlaisissa tilanteissa kuin minä, ja he koostuvat selvästi samanlaisesta aineesta. Kun poltan itseni, se sattuu, ja huudan ja säpsähdän. Kun toiset ihmiset polttavat itsensä, he tekevät samoin. Näin voin päätellä, että myös heihin sattuu. Vastaavia yhtäläisyyksiä on lukemattomia. Yleisemmin, tiedän suoraan, että minulla on uskomuksia, tunteita, aistimuksia yms. Näin voin päätellä, näihin lukemattomiin yhtäläisyyksiin perustuen, että myös muilla ihmisillä on uskomuksia, tunteita, aistimuksia yms. Voin siis päätellä, että muilla ihmisillä on oma sisäinen elämänsä ja että se on samanlaista kuin minulla.
Tyyppi-identiteettiteoria ja behavioralismi
Myöhemmin on katsottu, että tietoteoreettinen kysymys liittyy metafyysisiin ja käsitteellisiin kysymyksiin. Tämä ilmenee muun muassa tyyppi-identiteettiteoriaa (tyyppi-fysikalismi) ja filosofista behaviorismia tarkasteltaessa. Tyyppi-identiteettiteorian mukaan jonkun ihmisen voidaan tietää olevan jossain henkisessä tilassa silloin kun hänen voidaan havaita olevan jossakin fysikaalisessa (eli aivojen) tilassa. Näin vaikuttaa siltä, että voimme tietää melko helposti, että joku on jossakin henkisessä tilassa. Tällöin tietoteoreettinen ongelma on ratkaistu tekemällä mielen metafysiikkaa koskeva oletus. Behaviorismi puolestaan esittää henkisten käsitteidemme luonnetta koskevan väitteen, jonka mukaan henkisiä ilmiöitä koskevat väitteet voidaan analysoida käyttäytymistä koskeviksi väitteiksi. Tietyssä henkisessä tilassa (esimerkiksi kipu) oleminen tarkoittaa samaa kuin tietyllä tavalla käyttäytyminen. Näin behaviorismi ei näe eroa henkisten tilojen ja käyttäytymisen välillä, mikä poistaa ongelman.
Muita
Ongelmaa (tai ainakin sen ensimmäistä havaintoja koskevaa osaa) voidaan lähestyä myös biologisesti (ja jossain määrin materialistisesti). Tarkastellaan esimerkiksi silmää ja värin aistimista. Verkkokalvon valoa aistivat tappisolut, jotka reagoivat siihen osaan sähkömagneettisesta spektristä jota kutsutaan ”punaiseksi”, toimivat samalla tavalla eri henkilöillä, joten voimme odottaa muiden kokevan punaisen samalla tavalla. Tiedämme kuitenkin, että joiltakin ihmisiltä puuttuu osa (tai kaikki) tietyntyyppisistä tappisoluista, mikä aiheuttaa värisokeutta ja muita poikkeamia näköhavainnoissa. Vastaavasti erot esimerkiksi neuroneiden jakautumisessa ja tuojahaarakkeiden eli dendriittien yhteyksissä voivat saada aikaan sen, että sama ärsyke tuottaa erilaisen henkisen tilan. Eri tavalla aistivat ihmiset tottuvat kuitenkin kutsumaan erilaisia aistimuksia yhteisellä nimellä, esimerkiksi ”punainen”. Vastaavasti eri kulttuureissa elävillä ihmisillä on eri sanoja eri väreille, ja he sopivat muiden kulttuurien kanssa, mitä aallonpituuksia termi ”punainen” parhaiten kuvaa.
Eliminatiivinen materialismi kieltää mielen olemassaolon erillisenä entiteettinä kokonaan, mikä poistaisi myös vierassieluisuuden ongelman.
AOL
AOL LLC (aiemmin America Online, Inc) on vuonna 1983 perustettu Verizon Communicationsin omistama internet-palveluntarjoaja. Sillä on yhteensä noin 20 miljoonaa asiakasta Yhdysvalloissa, Kanadassa, Saksassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Alkuperäinen America Online oli internet-palveluntarjoaja, joka nousi Yhdysvalloissa alansa suurimmaksi 1990-luvun puolivälissä. Vuonna 2000 America Online osti 165 miljardilla dollarilla Time Warner -yhtiön. Yhdistyneen yhtiön nimeksi tuli AOL Time Warner. AOL Time Warner myi 2003 pois Warner Music -divisioonansa. Samana vuonna "AOL" tiputettiin pois yhtiön nimestä. Time Warner ja AOL erotettiin toisistaan 2009. Alkuperäisen America Online -yhtiön omistaa nykyisin AT&T ja se tunnetaan nimellä WarnerMedia.
Toukokuussa 2015 Verizon Communications ilmoitti ostavansa AOL:n 4,4 miljardilla dollarilla.
Tietovuoto 2006
4. elokuuta 2006 AOL:stä pääsi vuotamaan yli 650 000:n käyttäjän nettihakutiedot noin kolmen kuukauden ajalta. Tiedot oli tarkoitettu tutkimuskäyttöön, eikä niitä voinut suoraan yhdistää käyttäjän henkilöllisyyteen. Kolme työntekijää erosi tai erotettiin tietovuodon takia.
Santa Luzia
Santa Luzia on yksi Kap Verden saarista Atlantin valtamerellä. Se kuuluu Barlaventosaariin ja sijaitsee São Vicenten ja São Nicolaun välissä. Saaren pinta-ala on 35 km². Korkein kohta on Monte Grande 395 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella.
Emma Raducanu
Emma Raducanu (s. 13. marraskuuta 2002 Toronto, Kanada) on brittiläinen tennispelaaja ja grand slam -voittaja. WTA-maailmanlistalla hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä sijalle 150 elokuussa 2021. Hänen isänsä on romanialainen ja äitinsä kiinalainen. Raducanu syntyi Kanadassa, mutta perhe muutti Britanniaan hänen ollessaan kaksivuotias.
Santa Luzia
Santa Luzialla ei ole ollut vakituista ihmisasutusta vuosisatoihin. Saarelle rakennettiin 1900-luvulla sääasema.
Emma Raducanu
Raducanu saavutti 18-vuotiaana naisten kaksinpelin grand slam -mestaruuden Yhdysvaltain avoimissa 2021.
Santa Luzia
Santa Luzia sijaitsee noin 640 kilometrin päässä Länsi-Afrikan rannikolta.
Emma Raducanu
Ura
Raducanu aloitti vuoden 2021 maailmanlistan sijalta 343. Hän ei kilpaillut ollenkaan helmikuun 2020 ja kesäkuun 2021 välisenä aikana keskittyäkseen opiskeluun, ja myös käynnissä olleen koronaviruspandemian vuoksi. Raducanu pelasi uransa ensimmäisessä WTA-turnauksessaan Nottinghamissa kesäkuussa 2021. Grand slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2021, missä hän eteni villin kortin pääsarjaan saaneena neljännelle kierrokselle. Hänestä tuli nuorin 16 parhaan joukkoon edennyt brittinainen avoimella aikakaudella ollessaan 18 vuotta ja 239 päivää vanha. Hän voitti turnauksen kolmannella kierroksella Sorana Cîrstean. Neljännellä kierroksella hän joutui luovuttamaan Ajla Tomljanovićia vastaan oltuaan tappiolla 4–6, 0–3.
Haaraneitokala
Haaraneitokala (Acanthochromis polyacanthus) on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Haaraneitokala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on harmaansävyinen, kyljessä on kullanvärinen raita.
Alkuperä
Haaraneitokala elää luonnossa Intian valtamerellä.
Käyttäytyminen
Haaraneitokalat viihtyvät pienissä parvissa. Ne hoitavat poikasiaan vielä näiden kuoriuduttua mädistä.
Ravinto
Haaraneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Parkano
Parkano sijaitsee Pirkanmaan, Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntien rajalla, valtateiden 3 ja 23 risteyksessä sekä Tampere–Seinäjoki-radan varrella. Kaupungin keskustasta seitsemän kilometrin päässä sijaitsee Parkanon rautatieasema. Suurin osa Parkanon kaupoista ja marketeista on siirtynyt Kolmoskeskuksen alueelle valtatie 3:n varrelle. Kaupungintalo, terveyskeskus, apteekki, pankit, matkahuolto, kirjasto, kirkko ja hautausmaa sijaitsevat Parkanon vanhassa keskustassa Parkanontien varrella. Parkano on tunnettu kone-, metalli- ja puuteollisuudesta, Parkanon paronista sekä kulttuuri- luonto- ja urheilutapahtumistaan. Kaupunkikuvaa hallitsee teräksinen vesitorni, joka on maalattu männyn väreihin. Kaupungin läpi virtaava Viinikanjoki on merkittävä virkistyskalastuskohde.
Ympäristö
Parkano sijaitsee Satakunnan, Pirkanmaan ja Pohjanmaan välisellä vedenjakajaseudulla, mikä vuoksi maisemakuva on melko karu. Leimaa-antavia ovat laajat metsät ja suot, paikoin kallioiset moreenimäet ja -selänteet, pohjois-eteläsuuntaiset harjujaksot sekä pienet koskiset joki- ja järvireitit. Kaupungin pohjoisosassa kulkee Suomenselkä. Pääosa Parkanon alueesta kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kyrösjärven reittiin, mutta länsiosastaan osittain Karvianjoen ja pohjoisosastaan Kyrönjokeen laskevan Jalasjoen vesialueeseen. Parkanon korkein maastonkohta on 201 metrin korkeuteen merenpinnasta ulottuva Alkkianvuori lähellä Karvian rajaa, matalin (87 m mpy.) sijaitsee Vääräjoen laaksossa Ikaalisten rajalla.
Perustaminen ja kuntamuodon muutokset
alt=Parkanon vesitorni|pienoiskuva|280x280px|Teräksinen vesitorni pystytettiin Pahkalan kaupunginosaan 1970. Vesitorni on 40 metriä korkea ja vetoisuus 600 kuutiota. alt=Parkano|pienoiskuva|280x280px|Parkano vuoden 2008 joulukuussa. Suur-Ikaalisten pitäjä perustettiin vuonna 1641. Parkanosta muodostettiin itsenäinen seurakunta ja samalla kunta 1. toukokuuta 1867. Kauppalaksi Parkano muuttui 1. tammikuuta 1972 ja kaupungiksi 1. tammikuuta 1977. Kihniö erosi Parkanosta 1. tammikuuta 1920, jolloin siitä tuli itsenäinen kunta.
Historia
alt=Parkanon kirkko|pienoiskuva|280x280px|Parkanon kirkko ja kellotapuli. Parkano on ollut osa Ikaalisten emäpitäjää n. 1640–1867 (pitäjään kuuluivat mm. Ikaalinen, Parkano, Kankaanpää, Kihniö, Jämijärvi, Karvia ja Honkajoki) ja sitä ennen osa Kyrön muinaispitäjää, jonka keskus oli Hämeenkyrö-Viljakkala. Kyrön pitäjään kuuluivat mm. Hämeenkyrö, ent. Viljakkala, ent. Kuru, Parkano, Ikaalinen, Kankaanpää, Kihniö, Jämijärvi, Karvia, Honkajoki. Kyrön pitäjä piti laajimmillaan sisällään myös ns. Pohjan Kyrön (kunnat Kyröjoensuusta Viljakkalaan). Kyrön pitäjän keskus oli Hämeenkyrö-Viljakkala mutta laajan pitäjän hallinnan vaikeus johti pitäjän hajautumiseen. Kyrö erottautui varhais-keskiajalla Sastamalan pitäjästä.
Parkano mainitaan asutettuna Kustaa Vaasan ajalta peräisin olevassa maakirjassa vuodelta 1540. Nimi esiintyy muodossa Parckana. Parkana-muotoon nimi kirjoitettiin vuosina 1553–1630, mutta vuodesta 1656 asti nimi on esiintynyt nykyisessä muodossaan.
Kansantarinan mukaan nimi tulee parkatusta männystä (parkkamänty), joka oli paikassa nimeltään Haaparo. Siellä Kirkkojärvestä laskeva joki yhtyy Viinikanjokeen. Puu oli erämiesten kohtaamispaikka.
Perimätiedon mukaan Parkanossa lappalaisasutus on jatkunut varsin myöhäisille ajoille, lappalaisväestön sulautuessa vähitellen valtaväestöön. Lappalaishistoriasta kertovat Parkanon seudulla edelleen monet paikannimet.
Keskiajalla Parkano oli Kyrön suurpitäjän pohjoisin kylä ja Linnanjärvelle perustettu Linna koko Satakunnan maakunnan pohjoisin talo vielä uuden ajan alussa. Pysyvä asutus seudulle tuli pääasiassa etelän suunnasta, mutta joitakin asukkaita tuli idästä savolaisten suuren asutusvirran myötä. 1600-luvun lopun nälkävuosina Parkano menetti noin neljäsosan väestöstään, jonka määräksi on arvioitu noin 200 henkeä. Paljon suurempi väestönmenetys koettiin vuonna 1868, jolloin jouduttiin hautaamaan yli 750 nälkään menehtynyttä pitäjän asukasta.
Vuonna 1796 Ikaalisten pitäjänapulaisen asuinpaikaksi määrättiin Parkano, jonne rakennettiin oma saarnahuone muutamaa vuotta myöhemmin. Parkanosta tuli Ikaalisten kappeli vuonna 1841 ja itsenäinen seurakunta vuonna 1867. Kunnallishallinto alkoi Parkanossa jo varhain, kun pitäjässä päätettiin vuonna 1866 perustaa kunnallishallitus ja -lautakunta. Parkanon kunnanvaltuusto aloitti toimintansa uuden kunnallislain nojalla vuonna 1919. Ensimmäinen parkanolainen kansanedustaja oli maanviljelijä Ivar Alanen (Kok.), joka oli eduskunnan jäsenenä vuodet 1917–1922.
Juhannuspäivänä 1928 salama iski Parkanon kirkon kellotapuliin ja siitä edelleen itse kirkkoon kesken konfirmaatiojumalanpalveluksen. Ääriään myöten täydessä kirkossa syntyi pakokauhu, jossa yksi ihminen sai surmansa välittömästi ja kolme kuoli saamiinsa vammoihin myöhemmin. Loukkaantuneita oli useita kymmeniä. Rankkasade sammutti kuitenkin palonalun. Tapaus herätti valtakunnallistakin huomiota.
Jatkosodan jälkeen Parkanoon asutettiin Kaukolan siirtoväkeä. alt=Parkanon sankarihaudat, kuvattu 2012|pienoiskuva|280x280px|Parkanon keskustan hautausmaan sankarihautoja Parkano oli pinta-alaltaan Turun ja Porin läänin suurin kunta vuoden 1993 alkuun saakka. Tällöin Parkanon ja Ikaalisten kaupungit sekä Hämeenkyrön, Kihniön, Mouhijärven ja Viljakkalan kunnat siirrettiin valtioneuvoston päätöksellä Hämeen lääniin. Läänin kannalta vaihdoksella ei ollut kovin suurta merkitystä, koska vanhat läänit lakkautettiin syyskuun alussa 1997. Edellä mainittujen kuntien sijoittumisen myöhemmin perustettuun Pirkanmaan maakuntaan vaihdos sen sijaan vaikutti.
Parkanon kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajat
Parkano sai ensimmäisen kunnanjohtajansa vuonna 1961.
Kuntaliitosselvitys
Parkano on aloittanut kuntaliitosselvityksen Kankaanpään ja Jämijärven kanssa. Kankaanpäässä, Jämijärvellä ja Parkanossa järjestettiin marraskuussa 2011 mielipidekysely kuntaliitoksesta. Vain 38 % vastasi kyselyyn. Vastanneista 65 % Parkanossa vastusti ja 17 % kannatti ja 17 % ei osannut sanoa kantaansa. Uuden kaupungin nimivaihtoehtoja ovat Niinisalo, Hämeenmetsä, Pohjankangas, Hämeenkangas ja Kyrönkangas. Kuntalaisille järjestettiin mahdollisuus ehdottaa uutta nimeä muodostettavalle kaupungille. Ajateltu kuntaliitos on nyttemmin jäädytetty Parkanon jättäydyttyä sen ulkopuolelle viime hetkillä ennen lopullista asian viemistä valtioneuvostoon. Keskeisenä syynä pidettiin kuntaministeriön kantaa olla antamatta sitoumusta siitä mihin maakuntaan uusi kunta sijoittuu. Kolmen kunnan kesken oli tehty kirjallinen sopimus, että uusi kaupunkikokonaisuus hakee Pirkanmaan liiton jäsenyyttä ja kaupunginjohtaja tulee Kankaanpään kaupunginjohtajasta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Talous ja työllisyys
Tilaston mukaan työttömyysaste on syyskuun lopusta 2017 syyskuun loppuun 2018 alentunut koko maassa 1,7 prosenttia ja tullut alas kaikissa 12 suurimmassa kaupungeissa. Parkanossa työttömyyden laskua oli yli 40 prosenttia. Vuoden 2018 syyskuun lopussa Parkanossa oli työttömänä 6,5 %.
Parkanon kaupungin vuoden 2018 tuloslaskelma toteutui huomattavasti alkuperäistä talousarviota parempana. Tulos oli lähes 1,7 miljoonaa euroa ylijäämäinen. Myös lainakanta laski.
Liikenneyhteydet
pienoiskuva|[[Parkanon rautatieasema|alt=|354x354px]] Parkanosta on kehittynyt tärkeä liikenteen solmukohta. Se sijaitsee valtatie 3 (Helsinki-Tampere-Vaasa) ja valtatie 23 (Pori-Jyväskylä-Joensuu) risteyksessä sekä pääradan (Tampere–Seinäjoki) varrella. Sen lisäksi Parkanosta erkautuu seututie 332 (Parkano-Kuru) ja seututie 274 (Parkano-Karvia).
Pori–Haapamäki-rata vihittiin käyttöön vuonna 1938 ja Parkanon rautatieasema valmistui vuonna 1934. Aseman nimi muutettiin Kairokoskeksi vuonna 1970. Porin ja Haapamäen välinen rataosuus on ollut pois käytöstä 1980-luvun lopulta lähtien ja se on paikoin huonossa kunnossa. Radan alueen kunnilla on ollut halukkuutta avata rata uudestaan rahtiliikenteelle vähäpäästöisillä kaasuvetureilla. Myös Porin satama on kiinnostunut radan avaamista. Kaasuvetureiden käyttö on huomattavasti taloudellisempaa ja ekologisempaa kuin dieselvetureiden. Toistaiseksi radan kunnostus uudelleen rahtiliikenteelle ei ole kannattanut.
Tampere–Seinäjoki-rata Suomen rataverkon pääradan osuus Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle valmistui vuonna 1971. Rataosuus tunnetaan myös nimillä Parkanon rata ja Parkanon oikorata. Se toimii osana Helsingistä Tampereen ja Seinäjoen kautta Ouluun johtavaa päärataa, jolla kulkee tiheästi junia. Parkanon rautatieasema sijaitsee noin 7 kilometrin päässä Parkanon keskustasta. Parkanon rautatieasemaa käytetään alueella, jossa asuu lähes 100 000 ihmistä. Aseman matkustajamäärä on vuositasolla noin 90 000. Etenkin asiointi- ja työmatkaliikenne Helsinkiin ja Tampereelle on koettu tärkeäksi Pirkanmaan liiton kyselyssä vuonna 2017.
Palvelut
Parkanon kaupunki tarjoaa asukkailleen palveluita, joista suurin osa on määritelty kuntien tehtäviksi laissa: koulutus-, päiväkoti-, kulttuuri-, nuoriso-, kirjasto-, kaupunkisuunnittelu-, maankäyttö-, vedentuotanto-, energiantuotanto-, jätehuolto-, ympäristöpalvelut, sosiaali-, terveys-, palotoimi- ja pelastustoimipalvelut. Parkanossa sosiaali- ja terveyspalvelujen tuotannosta vastaa Pihlajalinna-konsernin ja Parkanon kaupungin yhteisyritys Kolmostien Terveys Oy. Palvelut on tarkoitettu henkilöille, jotka kuuluvat Parkanon ja Kihniön sosiaali- ja terveyspalveluiden piiriin.
Parkanossa toimii Parkanon ja Kihniön yhteinen asiointipiste, jossa TE-toimisto (julkiset työ- ja elinkeinopalvelut) ja Kela (Kansaneläkelaitos) tarjoavat palvelujaan. Poliisin lupa-auto palvelee passi- ja henkilökorttiasioissa Parkanon torilla. Lähin poliisiasema on Ikaalisissa.
Valtaosa Parkanon kauppapalveluista on siirtynyt vähitellen Parkanon vanhasta keskustasta Kolmoskeskus kauppakeskukseen valtatie 3:n varrelle, minne moni ohikulkijatkin voi poiketa ostoksille.
Kirjasto
Parkanon kaupunginkirjasto remontoitiin perusteellisesti ja avattiin uudelleen vuonna 2017. Kirjojen lainauksen rinnalla kirjasto tarjoaa elävää musiikkia ja muita tapahtumia.
Yritystoiminta
Parkanon yrittäjillä on noin 200 jäsenyritystä. Tarkempia tietoja löytyy yritysten kotisivuilta. Alla olevassa luettelossa on Parkanon suurimpia yrityksiä (henkilöstön määrä suluissa):
Kaupunginosat
Vuoden 2010 suoritetun Parkanon rakennetun ympäristön inventoinnin mukaisesti Parkanon kaupunginosat jakautuvat 8 osaan. Keskustan kaupunginosa on kaupungin keskellä sijaitsevan harjanteen alue ja muut kaupunginosat sijoittuvat sen ympärille.
Kylät
Alaskylä, Aurejärvi (Aure), Jaakkolankylä, Jokiharju, Kairokoski, Kirjaskylä, Kovesjoki, Kuivasjärvi, Lamminkoski, Lapinneva, Linnankylä, Pihlajankylä, Raivala, Sydänmaa, Vahojärvi, Viitalankylä, Vuorijärvi ja Yliskylä.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Parkanossa oli 6 562 asukasta, joista 4 369 asui taajamassa, 2 128 haja-asutusalueilla ja 65:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Parkanon taajama-aste on 67,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Parkanon keskustaajama.
Oppilaitokset
Kaupunki sulki viimeisen kyläkoulunsa Pohjois-Parkanossa vuonna 2017. Keskustaan valmistunut koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti koulunkäynnin noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Parkanossa on peruskoulutuksen lisäksi musiikkiteatterilinjan sisältävä lukio sekä Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymään kuuluvat ammattioppilaitos Iisakki, Ylä-Satakunnan Musiikkiopisto, Petäjä-opisto (ent. Parkanon kansalaisopisto) sekä Pirkanmaan aikuislukio. Kansalaisopisto ja aikuislukio ovat voittaneet niin opetusministeriön kuin Suomen laatupalkintoja vuosina 2003 ja 2006.
Nähtävyydet, luontoretkeilykohteet ja tapahtumat
Parkanossa on vakituisille ja kesäasukkaille sekä vieraille erilaisia vierailukohteita, luontoelämyksiä ja tapahtumia.
Ruokakulttuuri
Parkanon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sianlihakeitto, lipeäkalakeitto, paistinjuusto ja Parkanon pernakakko.
Saimaan Pallon SM-liigakausi 2014–2015
Saimaan Pallon SM-liigakausi 2014–2015 on jääkiekkoseura SaiPan 28. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 40. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. SaiPan edellinen kausi päättyi runkosarjassa sijalle neljä ja lopulta pudotuspelien jälkeen samalle sijalle. Runkosarjan sijoitus oli SaiPan historian paras. Myös loppusijoitus oli historiallinen, sillä vain kauden jälkeen SaiPa on ollut neljän parhaan joukossa – silloinkin neljäntenä.