cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BBC Cymru Wales
Televisio
pienoiskuva|vasen|BBC Cymru Walesin tuotantoauto [[Pwllhelin kaupungissa vuonna 2009.]] BBC Cymru Wales operoi kahta televisiokanavaa, BBC One Walesia ja BBC Two Walesia, jotka voivat irtaantua valtakunnallisesta lähetyksestä milloin tahansa lähettääkseen paikallista sisältöä Walesista. Nämä kanavat lähettävät monenlaisia itse tuotettuja ohjelmia, esimerkkinä uutislähetys BBC Wales Today, joka toimitetaan useita kertoja päivässä.
Näiden kahden kanavan lisäksi yhtiö omistaa 94 prosenttia kymrinkielisestä S4C-kanavasta, jolle se toimittaa ohjelmia ilman korvausta täyttääkseen julkisen palvelun velvoitteensa. BBC tuottaa kanavalle muun muassa uutisohjelman Newyddion, yhtiön pisimpään tuotetun saippuasarjan Pobol y Cwm ja erilaisia urheiluohjelmia. Vuoteen 2010 saakka se myös tuotti poliittisia ajankohtaisohjelmia S4C2-kanavalle, joka oli walesilainen vastine BBC Parliamentille. BBC:llä on Skotlannissa samantyylinen gaelinkielinen kanava BBC Alba, ja viime vuosina on suunniteltu S4C:n uudelleennimeämistä BBC Cymruksi BBC:n brändin yhtenäistämiseksi.
Aikoinaan BBC Cymru Wales tuotti paljon paikallisia ohjelmia myös digitaalisille kanaville, kuten BBC Choicelle ja BBC 2W:lle. Näitä olivat muun muassa uutislähetykset, ajankohtaismakasiinit, varta vasten digikanavia varten tilatut sarjat, urheilu-uutislähetykset, lisälähetykset rugbysta ja jalkapallosta sekä Newsnight-ohjelman paikallinen versio Wales at Eleven. Royal Television Society onkin palkinnut BBC Cymru Walesin useaan otteeseen kattavasta uutistarjonnastaan sekä kriitikoiden arvostamista sarjoistaan.
Radio
Yhtiö operoi myös kahta radiokanavaa: englanninkielistä BBC Radio Walesia ja kymrinkielistä BBC Radio Cymrua. Radio Wales lähettää alueellista sisältöä aamukuudesta yökahteen vuoden jokaisena päivänä, ja yöaikaan kanavan taajuuksilla kuuluu BBC World Servicen lähetys. Radio Cymru lähettää aamuviidestä yöyhteen, mutta sen ohjelmat vaihtelevat laajsti ja edustavat useita erilaisia lajityyppejä, mikä tekee Radio Cymrusta kymrinkielisen yleispalvelukanavan. Ilta-aikaan kanavalla soi Bangorista lähetettävä nuorten ohjelmablokki C2, joka on kymrinkielinen vastine BBC Radio 1:lle. Öisin kanavalla kuuluu BBC Radio 5 Liven englanninkielinen Up All Night -lähetys.
Aikoinaan Radio Walesin taajuus jaettiin edelleen kuuteen paikalliseen taajuuteen, joiden lähetyskeskukset sijaitsivat Koillis-Walesin Wrexhamissa, Moldissa ja Connah's Quayssa sekä Kaakkois-Walesin Merthyrissä, Rhonddassa ja Cwmbranissa. Muualla maassa kuultiin edelleen kansallista Radio Walesin lähetystä. Paikalliset taajuudet lakkautettiin loppuvuodesta 1993, jolloin yhteinen Radio Wales tuli kuultavaksi koko maassa. Vaikka paikalliset taajuudet lakkautettiin, kahdeksassa kaupungissa ympäri Walesiä tuotetaan silti tunnittaisia uutisvälähdyksiä ja paikallisten urheilujoukkueiden otteluselostuksia.
Interaktiiviset palvelut
BBC Cymru Walesilla on omat verkkoportaalit sekä englanniksi että kymriksi, joihin tuotetaan uutis-, urheilu- ja viihdesisältöjä. Portaalin kautta on myös mahdollista oppia kymriä muun muassa käymällä läpi verkkokursseja sekä kääntämällä päälle BBC Vocab -toiminnon, joka kääntää kymrinkielisen tekstin englanniksi. Nämä sisällöt ovat saatavilla myös digitelevision red button -palvelussa.
National Orchestra of Wales
pienoiskuva|vasen|Cardiffissa sijaitseva BBC Hoddinott Hall, Walesin kansallisen sinfoniaorkesterin päämaja. Walesin kansallinen sinfoniaorkesteri (BBC National Orchestra of Wales, Cerddorfa Genedlaethol Gymreig y BBC, lyhennetään BBC NOW) on yksi BBC:n viidestä orkesterista, Walesin kansallisorkesteri sekä maan ainoa täysammatillinen orkesteri. Se on yhtaikaa maan virallinen kansallisorkesteri sekä lähetystoimijan orkesteri, ja sen konsertteja kuullaan kansallisten kanavien lisäksi myös valtakunnallisella BBC Radio 3 -kanavalla. Orkesterin kotipaikka on Cardiffissa sijaitseva Hoddinott Hall, joka on nimetty yhden Walesin tunnetuimmista muusikoista, säveltäjä Alun Hoddinottin, mukaan. NOW:n tämänhetkinen ylikapellimestari on tanskalainen Thomas Søndergård, joka ei ennen pestiään ollut toiminut kertaakaan kapellimestarina. Orkesteri on tunnettu monen BBC Cymru Walesin tuottaman televisiosarjan taustamusiikin levyttämisestä sekä vuosittaisista esiintymisistään Proms-festivaalilla Lontoon Royal Albert Hallissa. Kriitikoiden huomiota on kerännyt erityisesti NOW:n uutta Doctor Who -sarjaa varten levyttämä taustamusiikki, jonka on säveltänyt englantilainen Murray Gold ja jota orkesteri on myös esittänyt useana vuonna erillisissä Doctor Who at The Proms -konserteissa ja ympäri Yhdistynyttä kuningaskuntaa kiertävällä Doctor Who Live -kiertueella.
Toimitilat
Ennen Broadcasting Housen valmistumista BBC:n Walesin-toimintojen pääkonttorina toimi vanha siunauskappeli Newportin Broadwaylla, ja toinen studiotila sijaitsi Cardiffin keskustan parakeissa lähellä Taff-jokea. Jälkimmäisissä studioissa tehtiin draama- ja viihdeohjelmia vuosikymmenten ajan, vaikka tilat eivät ilmiselvästi olleet tarkoitukseen sopivat. Tiloissa oli vain kaksi studiota, eikä parakeissa ollut laitteistoa, jolla filmiä olisi pystytty lähettämään eetteriin. Tämän takia kaikki lähetykset piti välittää lähettimelle kuvaputkilaitteiston avulla joko Bristolista tai Lontoosta. Wales Todayn filmimateriaalin käsittelyn hoiti cardiffilainen yksityisfirma siihen saakka, kunnes BBC sai asianmukaiset laitteistot Cardiffiin. Vaikea tilanne vauhditti uuden pääkonttorin suunnittelemista entisestään.
BBC Cymru Wales on tehnyt suuria investointeja uusiin studioihin Cardiffiin siirrettyjen uusien tuotantojen takia. Broadcasting Housen draamastudion on varannut saippuasarja Pobol y Cwm'n kuvausryhmä, ja tuotantojen laajetessa BBC päätti perustaa uuden studioyksikkö Upper Boat Studiosin Pontypriddin kaupunkiin. Siellä kuvattiin pääasiassa Doctor Whota ja sen spin-off-sarjaa, Torchwoodia. Vaikka uudet studiot olivat juuri valmistuneet, niistä tuli nopeasti liian pieniä uusille tuotannoille, jotka siirrettiin Walesiin muualta Britanniasta. Tämän takia BBC rakennutti uuden studioyksikön, Roath Lockin, Cardiffiin vuonna 2010, ja sen valmistuessa talvella 2011 kaikki BBC Cymru Walesin draamatuotannot siirrettiin vähitellen Upper Boatista Roath Lockiin.
Näiden tilojen ohella BBC Cymru Walesilla on paikallistoimituksia Aberystwythissa, Bangorissa, Carmarthenissa, Newtownissa, Penrhyndeudraethissa ja Wrexhamissa. Näissä tiloissa tuotetaan Radio Walesin ja Radio Cymrun paikallisuutislähetyksiä.
Tuotannot
BBC Cymru Wales tuottaa ohjelmistoa näytettäväksi myös muualle Britanniaan. Yhtiön tuotannot ovat olleet maailmanlaajuisestikin suosittuja. Alla on esimerkkejä yhtiön tuottamista ja tilaamista menestyneistä sarjoista.
Mä haluun viihdyttää
Mä haluun viihdyttää on Kikan esikoisalbumi vuodelta 1989. Albumi myi platinalevyyn oikeutetun määrän vuoteen 1991 mennessä. Levyä suunniteltiin Kikan omien sanojen mukaan kolme vuotta, koska julkaisulle etsittiin sopivaa hetkeä. Kikka oli takakannen kuvaa vastaan, mutta levy-yhtiö päätti toisin. Levyä on myyty Suomessa 71 807 kappaletta.
Kappaleiden tekijöiksi merkityt salanimet Inari Katramo sekä Jorma Koski ja Kirsi Sunila ovat todellisuudessa säveltäjä-sovittaja Veikko Samuli ja sanoittaja Juha Vainio.
Kappaleet
Kappale ”Anna, kulta anna” on käännösversio ranskalaisen Ottawan-yhtyeen kappaleesta ”Hands Up” vuodelta 1981. ”On nuori ilta tää”, ”Satu kaunis rakkauden” sekä ”Anna, kulta anna” ovat aiemmin Mona Caritan levyttämiä kappaleita, ja ”Anna rakas raju hetki” sekä ”Huone 105” Nisa Sorayan. Nämä cover-kappaleet kertovat osaltaan kuinka nopeasti albumi tehtiin valmiiksi ensimmäisen singlen ”Mä haluun viihdyttää/Ei kauniimpaa voi todella tietää” jälkeen.
Bobby Vinton Sings the Big Ones
Bobby Vinton Sings the Big Ones on yhdysvaltalaisen laulaja Bobby Vintonin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1962.
Sijoitukset
Albumi - Billboard (North America)
Singlet - Billboard (North America)
Oscar Paul
Oscar Paul (8. huhtikuuta 1836, Freiwaldau [nykyisin Jesenik], Sleesia – 18. huhtikuuta 1898, Leipzig, Saksa) oli saksalainen pianisti, musiikkitieteilijä ja musiikkikirjailija. Hän opiskeli Leipzigin yliopistossa aluksi teologiaa, mutta vaihtoi sen pian klassisen filologian opintoihin. Samanaikaisesti hän opiskeli Leipzigin konservatoriossa Plaidyn johdolla pianonsoittoa, Ernst Friedrich Richterin johdolla musiikinhistoriaa ja Moritz Hauptmannin opastuksella musiikinteoriaa. Filosofian tohtoriksi Paul väitteli 1860. Hän yritti luoda pianistin uraa Saksassa ja ulkomailla, mutta palasi Leipzigiin 1866 opettamaan yliopistossa muinaiskreikan musiikinteoriaa. Vuodesta 1869 hän opetti myös konservatoriossa musiikinhistoriaa, pianonsoittoa ja sävellystä. Yliopiston professuurin hän sai 1872.
Kirjallista tuotantoa
Paulin teoksia ei ole suomennettu.
Syöksysukeltaja
thumb|right|200px|Ruskopelikaani syöksysukeltaa. Syöksysukeltaja on lintulaji, jonka elintapoihin kuuluu saalistaminen syöksymällä lennosta pinnan lähellä uiskentelevan kalan kimppuun. Syöksysukeltajat eivät ole taksonominen ryhmä, vaan syöksysukeltaminen on hyvin monen toisilleen kaukaista sukua olevan lintulajin tapa käyttäytyä.
Călărași
Călărași tarkoittaa seuraavia asioita:
Fleurusin taistelu
Protestantit oli kutsuttu Elsassista Hollantiin, ja he olivat marssineet nopeasti koko Pohjois-Ranskan poikki. Sedanista lähti 25 000 miestä, mutta perille pääsi vain 14 000. Monet olivat joutuneet valloni-talonpoikien surmaamiksi matkan varrella. Jäljelle jäänyt jalkaväki oli väsynyttä ja huonokuntoista, mutta ratsuväki oli motivoitunutta. Monet ratsuväkeen värvätyistä olivat saksalaisia aatelismiehiä, ja heidän varusteensa olivat hyvässä kunnossa.
Protestanttien joukkoja johtivat palkkasoturit Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig, jotka onnistuivat viemään joukkonsa läpi espanjalaisten linjojen, mutta kokivat raskaita tappioita. Jalkaväestä menetettiin noin puolet.
Eduard Erdmann
Eduard Erdmann (5. maaliskuuta 1896 Wenden, Liivinmaa (nykyisin Cēsis, Latvia) – 21. kesäkuuta 1958, Hampuri, Länsi-Saksa) oli saksalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Riiassa H. Creutzburgin johdolla ja 1915–1918 Berliinissä sävellystä Heinz Tiessenin ja pianonsoittoa Conrad Ansorgen oppilaana. Pedagogin uransa hän aloitti 1925–1935 Kölnin musiikkikorkeakoulun pianonsoiton solistiluokan johtajana ja hän toimi vuodesta 1950 Hampurin musiikkikorkeakoulun professorina.
Kansainvälisellä solistiurallaan Erdmann esiintyi sekä yksin että yhdessä australialaisen viulistin Alma Moodien kanssa. Erdmann erikoistui oman aikansa musiikin esittämiseen. Hän soitti muun muassa Tiessenin ja Arnold Schönbergin sävellyksiä Etelä-Amerikan kiertueillaan. Kolmannen valtakunnan alkaessa rajoittaa esitettävien sävellysten valintaa Erdmann alkoi soittaa romantiikan ajan musiikkia, kuten esimerkiksi postuumisti julkaistuja Schubertin sonaatteja. Hän konsertoi ja opetti pianokursseilla myös Suomessa.
Säveltäjänä Erdman valitsi oman tyylinsä. Hänen ensimmäinen sinfoniansa vakiinnutti hänen maineensa ekspressionismin esitaistelijana. Pianokappaleitaan hän esitteli Berliinin uuden musiikin seuran (Neue Musikgesellschaft) tilaisuuksissa ja jousikvartettojaan Donaueschingenin musiikkipäivillä, jossa hän niiden alkuvaiheessa toimi ohjelmavaliokunnan jäsenenä. Teoksiaan hän esitteli myös Salzburgin musiikkijuhlilla 1923, Prahassa 1924 ja Wienissä 1931. Kolmannen valtakunnan aikana Erdmannin sävellysten esittäminen kiellettiin niiden ”epäsaksalaisuuden” vuoksi ja niitä esitettiin uudelleen vasta 1946.
Arvaa Kuka?
Pelin kulku
Peliä pelaa kaksi henkilöä, joista kummallakin on oma hahmolauta. Laudalla on 24 yksinkertaisesti piirrettyä hahmoa ja heidän etunimensä. Ideana on kysyä kysymyksiä, joihin voi vastata kyllä tai ei. Esimerkiksi jos henkilö A kysyy henkilöltä B "Onko hahmollasi harmaat hiukset?" ja B vastaa kieltävästi, voi A sulkea pois kaikki hahmot, joilla on harmaat hiukset. Jos taas B vastaa myöntävästi, A sulkee pois kaikki hahmot, joilla ei ole harmaita hiuksia. Hahmot suljetaan pois omalta laudalta sulkemalla sen edessä oleva ikkuna.
Formula 18
Formula 18 on kilpakatamaraaniluokka. Venettä purjehtii kahden hengen miehistö. Luokkasääntö määrää veneen kokoon, rakenteeseen ja materiaaleihin liittyviä minimi- ja maksimimittoja ja -painoja. Formula 18 ei ole nk. yksityyppiluokka (jokainen vene on täsmälleen samanlainen), vaan rajoitukset muodostavat nk. "box rule":n, joka määrää puitteet, joiden sisälle veneen ominaisuuksien pitää mahtua. Veneen valmistamiseen ei tarvita lisenssiä, joten myös omavalmisteveneillä voi kilpailla. Kaupallisia isoimpia valmistajia ovat Hobie ja Nacra.
Formula 18 on suurempi kuin useimmat virkistyskäyttöön tarkoitetut rantakatamaraanit (tyypillisesti 14 tai 16 jalkaa, eli 4,2 m tai 4,8 m), mutta pienempi kuin olympialaisissa nähty Tornado.
Miehistö
Luokkasääntö asettaa veneille miehistön painon mukaan tasoituksia. Kevyin sallittu miehistö on yhteensä 115 kg.
Purjeet
Formula 18:ssa saa käyttää kolmea eri purjetta: isopurjetta, keulapurjetta (fokkaa) ja genaakkeria (asymmetrista spinaakkeria). Keulapurjeelle ja genaakkerille on kaksi eri kokoa:
Isopurje on kiinni kääntyvässä mastossa. Kääntyvä masto vaikuttaa merkittävästi isopurjeen siipenä toimimiseen, joten luokkasäännöt määräävät isopurjeen ja maston yhteispinta-alaksi enintään 17 m².
Purjeille on luokkasäännöissä pinta-alan lisäksi määritelty muita mittoja ja asetuksia, esimerkiksi materiaalit, isopurjeen leveys ja keulapurjeen lattojen lukumäärä. Kuka tahansa saa valmistaa kilpailuissa käytettäviä purjeita. Markkinoilla on myös halvempia ei-luokkasäännön mukaisia purjeita harrastuskäyttöön.
Lajiliitto
Suomeen perustettiin vuonna 2009 lajiliitto Formula 18 -katamaraaneille. Yhdistys on Suomen virallinen Formula 18 -lajiliitto, joka järjestää mm. luokan suomenmestaruuskilpailut. Minkä tahansa maan Formula 18 -lajiliiton jäsenyys on pakollinen kilpailuihin osallistumiseen.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1998
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1998 järjestettiin Suomessa Hämeenlinnassa ja Helsingissä Hartwall Areenalla. Kisaisäntä Suomi voitti Hannu Kapasen valmennuksessa maailmanmestaruuden Venäjää vastaan käydyssä loppuottelussa 2–1. Voittomaalin teki jatkoajalla Niklas Hagman. Voittomaalin syötti Olli Jokinen ja Eero Somervuori. Sveitsi voitti pronssiottelussa Tšekin lopputuloksin 4–3 rangaistuslaukauskilpailun päätteeksi. Pronssimitali on Sveitsin toistaiseksi ainoa mitali nuorten mm-kisoista. Ottelutapahtuma järjestettiin 25. joulukuuta 1997–3. tammikuuta 1998.
Yllätyksellisesti Kanadan kahdeksan vuoden menestysputki katkesi sen sijoittuessa kahdeksanneksi. Historiallisen yllätyksellinen oli sen tappio Kazakstanille 3–6. Suomalaisista All-Star-joukkueeseen pääsivät Olli Jokinen ja Eero Somervuori.
Lopputulokset
MM-taso
B-sarja
C-sarja
D-sarja
Is This It
Is This It on The Strokesin debyyttialbumi vuodelta 2001.
Euroopan ja Yhdysvaltojen musiikkilehdistö antoi huomattavasti huomiota albumille. Is This It nousi korkeimmillaan sijoille #2 UK- ja #33 US-listoilla.
”New York City Cops” -kappale jätettiin pois albumin Pohjois-Amerikan versiosta syyskuun 11. päivän iskujen seurauksena. Yhtye ja levy-yhtiön johto uskoivat, että kappaleessa useita kertoja toistettava kertosäkeen pääsäe, ”New York City Cops, they ain't too smart”, voisi herättää negatiivisia tuntemuksia. Pohjois-Amerikan versiossa ”New York City Cops” -raidan korvaa ”When It Started”.
Vuonna 2002 Is This It uudelleenjulkaistiin CD+DVD-painoksena, joka sisältää alkuperäisen albumin lisäksi yhtyeen musiikkivideoita ja pätkiä heidän MTV2-kanavalla soittamastaan konsertista.
The Strokesin Is This It on yksi 2000-luvun arvostetuimmista albumeista. Vuonna 2005 englantilaisen televisiokanava Channel 4:n äänestyksessä sadasta merkittävimmästä koskaan julkaistusta albumista Is This It sijoittui sijalle 89. Vuonna 2003 Rolling Stone Magazinen listalla ”500 Greatest Albums of All Time” albumi sijoittui 367:ksi, heinäkuussa 2005 Spin Magazinessa sijalle 100 listalla ”100 Greatest Albums, 1985–2005” ja heinäkuussa 2006 48:ksi The Observerin listalla ”The 50 Albums That Changed Music”.
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun kolmanneksi parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Is This It ylitti Yhdysvalloissa miljoonan myydyn levyn rajan lokakuussa 2006.
Kappaleet
Raidat 1–3 musiikkivideoita Raidat 4–5 MTV2:n konsertista
You Give Love a Bad Name
You Give Love a Bad Name on Bon Jovi -yhtyeen levyttämä kappale. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä Slippery When Wet -albumilta.
Kappaleesta tehty cover on Mr. & Mrs. Smith -elokuvan soundtrackillä.
Huipavatukka
Huipavatukka (Rubus lagerbergii) on vatukoiden suvun (Rubus) Corylifolii-sektioon kuuluva laji, jota esiintyy Euroopassa. Se on monivuotinen pensas, jonka varren piikit ovat tukevia, melko suoria ja keltaisia tai punaisia. Lehdissä on kolmesta viiteen sormilehdykkää, joista sivulla sijaitsevat ovat hyvin lyhytperäisiä, ja kärkilehdykkä on lyhytperäinen ja suippokärkinen. Lehdykät ovat sahalaitasia ja molemmin puolin karvaisia. Kukinto on vähäkukkainen ja teriöt ovat valkoisia. Kukintorangan alaosa on harvakarvainen, yläosa nystyinen. Marjat ovat karvaisia.
Oleiinihappo
Oleiinihappo (latinan sanasta oleum, öljy) (C18:1 ) on kertatyydyttymätön rasvahappo, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä. Se hapettuu hitaasti ilman vaikutuksesta keltaiseksi tai keltaruskeaksi. Oleiinihappo ei liukene veteen, mutta se liukenee kaikissa suhteissa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin, trikloorimetaaniin sekä tetrakloorimetaaniin.
Oleiinihapon kemiallinen kaava on C18H34O2 eli C17H33COOH ja rakennekaava C8H17CH=CH(CH2)7COOH. Oleiinihapon trans-isomeeri on elaidiinihappo.
Oleiinihaposta käytetään myös nimiä cis-9-oktadekeenihappo, 9-oktadekeenihappo, 9,10-oktadekeenihappo ja öljyhappo.
Oleiinihapon suolat ja esterit ovat oleaatteja.
Ominaisuudet
Oleiinihapon moolimassa on 282,46 g/mol, sulamispiste 13,4 °C, hajoaa alle kiehumispisteensä, suhteellinen tiheys 0,89 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 189 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 363 °C ja CAS-numero 112-80-1.
Jos oleiinihappoon liitetään vetyä, eli sitä hydrataan, saadaan siitä steariinihappoa.
Esiintyminen luonnossa
Yhdistettä esiintyy kasveissa, kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen aineelle voi ärsyttää lievästi silmiä ja ihoa.
Lilius
Lilius voi tarkoittaa seuraavia:
Albanyn koulupiiri
Albanyn koulupiiri palvelee Albanyn asukkaita Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Piiriin kuuluu seitsemän koulua.
Taitekohdassa
Taitekohdassa on Samuli Putron albumi vuodelta 2014. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samuli Putro.
Jill Knight
Joan Christabel Jill Knight, Collingtreen paronitar Knight DBE (9. heinäkuuta 1923 – 6. huhtikuuta 2022 ) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuodesta 1966 vuoteen 1997, jolloin hänen paikkansa otti Työväenpuolueen Gisela Stuart.
Knight sai vetäydyttyään elinikäisen päärinarvon.
Knight tuki Section 28 -lakia, joka kielsi paikallisviranomaisia "edistämästä" homoseksuaalisuutta; käytännössä tämä tarkoitti sitä, että kouluopetuksessakaan homoutta ei saatu esittää suotavana asiana. Laki asui voimaan vuonna 1988 ja tuli kumotuksi vasta 2003.
Asiakasdialogi
Asiakasdialogi tarkoittaa kaksisuuntaista viestintää yrityksen ja asiakkaiden välillä. Molemminpuolinen tärkeiden tietojen jatkuva vaihtaminen lujittaa asiakassuhdetta ja edesauttaa asiakasviestinnän kustannusten kohdentamista. Nykyaikana yrityksen on avattava useita kanavia asiakasdialogia varten. Asiakas on saatava innostumaan kokemustensa jakamisesta ja kommunikointikanavat on luotava mahdollisimman yksinkertaisiksi ja käyttökelpoisiksi. Parhaimmillaan asiakasdialogi tuo esille asioita, joita tehdään väärin tai se antaa tietoa, miten niitä voidaan tehdä paremmin. Se voi myös tuoda uusia ideoita tai tuotteiden uusia esittelytapoja. Asiakasdialogilla on mahdollista saavuttaa entistä syvempää asiakasuskollisuutta ja parantaa halukkuutta asioida yrityksen kanssa. Tutkimusten mukaan asiakkaiden tyytyväisyys lisääntyy dialogin kautta, ja tuote/palvelu saa lisäarvon onnistuneen asiakasdialogin kautta. Asiakastyytyväisyys ilmenee dialogissa, jolloin saatu palaute on ajanmukaisempaa kuin varsinaisissa asiakastyytyväisyysmittauksissa. Asiakasdialogin on tapahduttava asiakkaan ehdoilla. Yrityksen on oltava aktiivinen, ja asiakasyhteydenottojen on oltava säännöllisiä. Näin yritys saa selville, kuinka asiakkaat kokevat palvelut, ja samalla voidaan kartoittaa uusia ja muuttuneita vaatimuksia.
Robert Müller
Robert Müller (25. kesäkuuta 1980 Rosenheim, Länsi-Saksa – 21. toukokuuta 2009 Rosenheim, Saksa) oli saksalainen jääkiekkomaalivahti.
Seuraura
Müller pelasi koko uransa Saksan pääsarjan DEL:ssä, lukuun ottamatta kevättä 2004, jolloin hän oli lainalla EHC Baselissa, Sveitsin Nationalliga A:ssa. Müller pelasi ensimmäiset ottelunsa kaudella 1998–1999 Star Bulls Rosenheimissa, jossa pelasi vuoteen 2000. Kaudet 2000–2002 ja 2006–2007 hän pelasi Adler Mannheimissa, jossa pelasi myös kauden 2007–2008 alussa. 2002–2006 hän pelasi Krefeld Pinguinessa. Kaudella 2007–2008 hän edusti Mannheimin lisäksi myös EV Duisburgia ja Köner Haiea, jossa pelasi myös kaudella 2007–2008. Washington Capitals varasi Müllerin vuonna 2001, muttei hän pelannut NHL:ssä.
Müller voitti DEL:n mestaruuden vuosina 2001 ja 2007.
Maajoukkueura
Müller on pelannut kahdeksat maailmanmestaruuskilpailut ja kahdet olympialaiset. Hän edusti Saksaa myös jääkiekon maailmancupissa syksyllä 2004.
Kuolema
Müller kuoli pahalaatuiseen aivokasvaimeen toukokuussa 2009. Hän pelasi kauden 2008–2009 aikana kaksi ottelua Kölnin joukkueessa. Kölner Haie ja Adler Mannheim ovat jäädyttäneet Müllerin pelinumeron 80.
1910
Tapahtumia
thumb|[[Montenegro julistettiin kuningaskunnaksi 28.8.1910. Edustalla kuningas Nikola I.]]
Lähteet
1901 – 1950
Rauman normaalikoulu
thumb|Rauman normaalikoulu Rauman normaalikoulu on Rauman kaupungissa sijaitseva peruskoulutuslaitos, jossa toimi luokka-asteet 1–9. Koulussa on 355 oppilasta (2018). Normaalikoulu kuuluu Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan, joten siellä harjoittelevat opettajaksi opiskelevat.
Siks oon mä suruinen
Siks oon mä suruinen on Toivo Kärjen Syvärin rintamalla säveltämä ja Kerttu Mustosen sanoittama tango. Sen levytti ensimmäisenä Olavi Virta Isku-levylle maaliskuussa 1944. Kyseessä on yksi Kärjen tunnetuimmista sävellyksistä, ja se on antanut nimensä Maarit Niiniluodon Toivo Kärki -elämäkerralle. Kappaleen nimi voi esiintyä myös muodossa ”Siks’ oon mä suruinen”.
Runoilija Joel Rundt käänsi kappaleen tekstin ruotsiksi jo vuonna 1945 nimellä Nu går jag sorgsen här, mutta ensimmäinen ruotsinkielinen versio levytettiin vasta vuonna 2009. Pohjoismaissa suurta suosiota 1950- ja 1960-luvuilla saavuttanut Umberto Marcato levytti kappaleen omana italiankielisenä käännöksenään nimellä Domani vuonna 1964. Näiden lisäksi kappaleesta on tehty yksi saksan- ja kolme englanninkielistä levytystä.
Fredrik Suuri
Fredrik Suuri eli Fredrik II (24. tammikuuta 1712 Berliini, Preussin kuningaskunta – 17. elokuuta 1786 Potsdam, Preussin kuningaskunta) oli Hohenzollern-sukuun kuulunut Preussin kuningas, joka hallitsi vuosina 1740–1786. Hänet tunnetaan taistelukentillä menestyneenä soturikuninkaana ja valistuneena itsevaltiaana, joka nosti Preussin yhdeksi Euroopan mahtivaltioista. Hänen aikanaan Preussiin liitettiin muun muassa Sleesia sekä itäinen Länsi-Preussi. Hän puolusti Preussia seitsenvuotisen sodan aikana muun muassa Venäjää, Itävaltaa, Ranskaa, Saksia ja Ruotsia vastaan varsin menestyksellisesti liittolaisenaan ainoastaan Britannia. Puolan jaossa 1772 hän sai lopulta yhdistettyä Preussin historialliset alueet valtansa alle. Sotilaallisten saavutustensa lisäksi hänet muistetaan myös Preussin oikeusjärjestelmän uudistajana, elinkeinoelämän edistäjänä ja ranskalaisen sivistyksen suosijana. Hän oli myös pisimpään Preussia hallinnut kuningas.
Nuoruus
Fredrik Suuren vanhemmat olivat Preussin kuningas Fredrik Vilhelm I (1688–1740) ja Englannin kuninkaan Yrjö I:n tytär Sophie Dorothea (1687–1757). Perheessä oli neljätoista lasta ja vanhemmat halusivat kasvattaa lapsiaan porvarissäädyn tapojen mukaisesti eikä kuten aikakautensa hallitsijat.
Hallitsijaparin kasvatusmetodeihin kuului lasten kanssa leikkiminen ja se, että sairastuneet lapset otettiin nukkumaan vanhempiensa makuuhuoneeseen. Opettajille kerrottiin että jos lapset käyttäytyivät huonosti, niin siitä pitää toki vanhemmille kertoa, mutta lapsia ei saa uhkailla vanhempien ankaralla rangaistuksella. Menetelmä poikkesi täysin muiden ruhtinasperheiden tavasta kohdella lapsiaan. Kruununperijä-Fredrik herätti kuitenkin isässä huolta. Isä ei päässyt selville poikansa ajatuksista ja piti poikaa jotenkin erilaisena. Isä saattoi välillä käsitellä Fredrikiä kovin ristiriitaisesti: hän saattoi ensiksi hellästi halata poikaansa, mutta hellyys vaihtui pian sarjaksi läimäytyksiä.
Isä valmisti pojalleen opetusohjelman, jonka toteutus aloitettiin Fredrikin ollessa neljävuotias. Pojan piti tuolloin aloittaa Preussin armeijan yleisen palvelusohjesäännön opettelu. Kaksi vuotta myöhemmin hänen komennettavakseen annettiin oma kadettikomppania. Suuri paino annettiin ratsastukselle ja miekkailulle. Lisäksi opetettiin linnoitusten piirittämistä. Teoriapainotteista koulutusta isä-kuningas jopa väheksyi; hänen poikansa ei pitänyt opiskella latinaa ja kreikkaa, jotka yleensä kuuluivat ylempisäätyisten koulutukseen. Kaunokirjallisuuden lukeminen kiellettiin pojalta ja historiaa hän sai opiskella vain viimeisten sadan vuoden ajalta. Lisäksi Fredrikille opetettiin lyhyet perusteet maanviljelystä ja oikeustieteestä, maantieteestä kartanluku ja auttava ranskan kielen taito. Isä antoi pojalleen hallitsemiseen vain kaksi ohjetta: tärkeimmät asiat, joista hallitsijan pitää ajatella ovat raha ja armeija. Toisena ohjeena oli, että naapurit ajattelevat vain ja ainoastaan Preussin tuhoamista. Opetussuunnitelma tähtäsi isän käskystä laiskuuden karkottamiseen ja pojan oli jo pienestä oltava mukana isän tekemillä uuvuttavilla useita viikkoja kestäneillä tarkastusmatkoilla.
Fredrikin mielestä hänen isänsä hänelle tekemä opetussuunnitelma oli toivottoman tylsä eikä se pystynyt täyttämään hänen tiedonhaluaan. Valopilkkuja olivat vierailut äidin luona ja äiti ja sisar tutustuttivat hänet kirjallisuuteen, mikä oli pojalta ankarasti kiellettyä. Ensimmäiset Fredrikin lukemat kirjat olivat nuorille tarkoitettuja seikkailukirjoja, mutta iän myötä ne muuttuivat vakavammiksi. Hän muisteli, että joutui lukemaan niitä salaa, opettajansa ja kamaripalvelijansa huoneessa näiden nukkuessa sinne piilottamansa lyhdyn valossa. Myös kirjojen keräilyyn avautui tilaisuus Fredrikin varttuessa: hän asui enimmäkseen Potsdamissa, kun taas isä oleskeli Berliinissä ja kirjoja säilytettiin erään yksityishenkilön luona. Kirjat olivat enimmäkseen romaaneja, mutta myös historiaa, filosofiaa ja teologiaa käsitteleviä teoksia kuului kokoelmaan. Kun isä-kuningas sai tietää kirjastosta, oli Fredrikillä jo 3 000 kirjaa.
Fredrik innostui filosofiasta niin, että allekirjoitti kaikki kirjeensä sanoilla "Fredrik filosofi". Pian hän innostui musiikista ja runoudesta. Hän opetteli soittamaan huilua ja kehittyi siinä varsin taitavaksi ja sävelsi myös omia teoksia. Runous valvotutti häntä yökausia, sillä hän kirjoitti runonsa ranskaksi ja mietti niihin loppusointuja. Filosofian lukemisen johdosta Fredrik päätyi vastustamaan papistoa ja organisoituja uskontoja, mutta ateistia hänestä ei tullut. Kaikki tämä huolestutti Fredrik Vilhelm I:tä ja hän piti poikansa toimintaa täysin tulevalle kuninkaalle sopimattomana.
Asiat alkoivat ajautua kohti kriisiä kun Fredrik Vilhelm I otti 16-vuotiaan poikansa mukaansa valtiovierailulle Saksiin August Väkevän luo. Saksin hovissa vallitsi aivan toisenlainen tunnelma: siellä oli naamiaisia ja tanssiaisia ja ihmiset pukeutuivat viimeisimmän muodin mukaan. Fredrik innostui tästä kaikesta ja ryhtyi pukeutumaan muodikkaasti ja heittäytymään mukaan huvituksiin. Isä-kuningas oli sitä mieltä, että pojasta on tullut kevytmielinen tyhjäntoimittaja joka kävelee kuin tanssimestari, kampauttaa hiuksensa kuin nainen ja on vieläpä epärehellinen. Fredrik oli mukana isänsä tupakkakollegioksi kutsumassa illanvietoissa eikä salannut inhoaan niissä vallinnutta karkeaa pilantekoa kohtaan. Muuan isän ja pojan tapaaminen päättyi siihen, että Fredrik Vilhelm I hakkasi poikansa kepillään, paiskasi tämän maahan ja pakotti suutelemaan saappaitaan ja pyytämään anteeksi. Lopuksi hän totesi, että jos häntä olisi kohdeltu nuorena näin hän olisi tehnyt itsemurhan, mutta hänen Fredrik-poikansa ei pysty edes siihen. Fredrik suunnitteli tämän jälkeen pakoa ulkomaille.
Toukokuun 31. päivänä vuonna 1730 Fredrik uskoutui ystävälleen, luutnantti von Kattenille, että on pakenemassa Lontooseen ja että tämä voisi tulla mukaan. Lontoossa odottaisivat huvit ja vilkas kulttuurielämä. Pakoyritys oli täysin toivoton, sillä tieto siitä oli jo aikapäiviä sitten kantautunut kuninkaan korviin. Lisäksi huhuttiin, että Fredrik yrittäisi ulkovaltojen avulla hallitsijanvaihdosta. Huhun todenperäisyyttä ei ole voitu varmistaa mistään kirjallisesta lähteestä. Karkulaiset saatiin kiinni ja heitä avustaneet hovimiehet tuomittiin lyhyisiin vankeustuomioihin. Von Kattenille langettiin aluksi elinkautinen vankeustuomio ja kruununprinssi teljettiin Küstrunin linnaan. Kuningas kuitenkin muutti von Kattenin tuomion kuolemantuomioksi ja kaksi sotilasta esti Fredrikiä kääntämästä katsettaan kun von Katten mestattiin.
Traagiseksi muuttuneen pakoyrityksen jälkeen Fredrik teki kaiken mitä hänen isänsä määräsi. Hovissa todettiin, että poika on aina osannut valehdella isälleen, mutta nyt hän osaa myös teeskennellä kuuliasta poikaa. Seurasi muutaman kuukauden mittainen intensiivinen koulutus, jossa hän perehtyi vuokriin, tullimaksuihin ja sotilasasioihin. Hänelle annettiin oma rykmentti komennettavaksi, mihin liittyi se erikoisuus, että siihen värvättiin suurilla palkkioilla erityisen pitkiä miehiä ympäri Eurooppaa. Isä pakotti poikansa solmimaan avioliiton. Puolisoksi valittiin Braunschweigin prinsessa Elisabeth Christine. Avioliitosta ei syntynyt lapsia ja on todennäköistä, että Fredrik ei ollut sukupuolielämää vaimonsa kanssa. Jälkimaailmalle on säilynyt Elisabet Christinen kirjeitä joissa hän kertoo yhteisistä juhlista ja kahvihetkistä miehensä kanssa, mutta ei mitään mikä todistaisi minkäänlaista läheisyyttä. Avioliitosta oli se etu, että Fredrik sai asuttavakseen oman linnan, Rheinsbergin, missä hän saattoi uhrata vapaa-aikansa huilunsoitolle ja lukemiselle.
Rheinsbergissä Fredrikin elämä ei sujunut ihan niin kurinalaisesti kuin hänen isänsä olisi toivonut. Välillä siellä harrastettiin teatteria ja pidettiin juhlia jossa käytettiin runsaasti alkoholia. Juhlat saattoivat päättyä usein posliiniastioiden murskajaisiin, mikä oli 1700-luvun yläluokan parissa suosittu, mutta paheksuttu huvi. Ranskalainen kirjallisuus kiehtoi edelleen Fredrikiä ja Rheinsbergissä hän luki Molièrea, Racinea, De La Fontainea ja muita jo tuolloin klassikon aseman saaneita kirjailijoita. Nousevaa saksankielistä kirjallisuutta hän ei pitänyt arvossa, se oli hänestä latteaa ja jaarittelevaa.
Viimeisenä elinvuotenaan Fredrik Vilhelm I oli jo niin huonossa kunnossa, että hän saattoi liikkua vain pyörätuolilla. Hän oli poikansa kehitykseen tyytyväinen ja teki hänen kanssaan sovinnon. Pian sen jälkeen hän kuoli.
Nuori kuningas
Pian isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1740 Fredrik esittäytyi kansalle. Kansa oli tyytyväinen, että ankarana kurittajana ja itarana miehenä tunnettu vanha kuningas oli poissa. Uusi hallitsija tuli pian suosituksi nuorekkaalla olemuksellaan ja miellyttävällä käytöksellään. Hän vaikutti monessa tilaisuudessa jopa ujolta. Tarkkasilmäisimmät huomasivat, että tämä oli pelkkää näyttelemistä. Nuori hallitsija osasi kuin huomaamatta taivutella ihmiset puolelleen sopivalla imartelulla ja hänen itseluottamuksensa oli rajaton. Monia ihmisiä hän halveksi pohjattomasti ja todelliset tunteensa hän oppi salaamaan isänsä yliankaran kurituksen pelossa. Naiskauneus ei tehnyt häneen mitään vaikutusta, hän saattoi halveksia naisia avoimesti muun muassa sanomalla että hovinaisille myönnetään eläkkeitä tyhmyysjärjestyksessä, ja moni on päätynyt pitämään häntä homoseksuaalina. Tälle olettamukselle ei ole löytynyt mitään vahvistusta mistään aikalaislähteestä.
Uuden hallitsijan ensimmäinen tehtävä oli järjestää edeltäjänsä valtiolliset hautajaiset. Fredrik piti hovimiehilleen puheen, että tulee tarkastamaan kaikki heidän hänelle esittämänsä laskut, ja rankaisemaan jos nämä ovat laittaneet niihin omia kulujaan. Hovimiehet huomasivat pian, että Fredrik oli talousasioissa vielä isäänsäkin tarkempi ja huomasi nopeasti, jos häntä yritettiin huijata. Lisäksi hän ilmoitti, että korkeat hallitusherrat saavat toki pitää valtiollisia edustustilaisuuksia, mutta tästä lähtien he maksavat ne omista varoistaan. Tämä aiheutti sen, että moni hovivirkoja perinteisesti hoitanut suku vetäytyi maaseudulle ja tilalle tuli uusia sukuja, joilla oli varaa maksaa edustustilaisuudet ja rakentaa niille sopivia palatseja Berliiniin ja sen lähistölle.
Nuoren hallitsijan suosiota ei kasvattanut myöskään hänen ilmoituksensa, että tästä lähtien politiikka kuuluu Preussissa ainoastaan hänelle. Muut lähinnä laittavat hänen määräyksensä toimeen. Ministereitään hän pyysi esittämään asiansa kirjallisesti ja mieluiten lyhyesti ja ytimekkäästi. Kuninkaan vastaukset olivat myös kirjallisia ja niitä saattoivat säestää henkilöön käyvät luonnehdinnat kuten "tuuliviiri" ja "suurlurjus". Isänsä vanhoja kenraaleita hän halveksi avoimesti ja totesi, että kukaan tuskin huomaa jos nämä kuolevat.
Sodat Sleesian hallinnasta
Kun Pyhän saksalais-roomalaisen keisari­kunnan hallitsija Kaarle VI kuoli vuonna 1740 syntyi kruununperimyksestä heti kiistaa. Keisari Kaarle VI oli nimittänyt seuraajakseen tyttärensä Maria Teresian, mitä monet kaukaista sukua olevat miespuoliset ruhtinaat eivät hyväksyneet. Ensimmäisenä kruunua tavoitteli Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Albert. Testamentissa luki aivan selvästi, että Kaarle Albertista voi tulla keisari vain, jos Habsburgin suku on sammunut sekä mies- että naislinjalta. Baijerilla ei ollut sotilaallista eikä taloudellista voimaa ajaa Kaarle Albertin vaatimuksia eteenpäin. Myös Saksin vaaliruhtinas Albert III oli kiinnostunut tavoittelemaan kruunua, mutta häneltäkin puuttuivat riittävät voimavarat. Fredrik järkeili, että ainoa varteenotettava uhka on tulossa Ranskasta.
Fredrik lähetti ehdotuksensa Itävallan hallitsijalle Maria Teresialle: Preussi tukee Maria Teresian oikeutta olla Itävallan hallitsija ja hänen keisarinarvoaan. Vastineeksi Itävalta luovuttaisi Preussille Sleesian. Fredrik arveli, että tähän Itävalta ei suostu, vaan tilanne kehittyy sodaksi. Joulukuussa 1740 Preussin armeija hyökkäsi yllättäen ja ilman sodanjulistusta Sleesiaan. Preussilla oli vanhoja vaatimuksia Sleesiaa kohtaan, mutta Fredrikiä kiinnosti enemmän alueen taloudellinen potentiaali.
Syttynyttä sotaa kutsutaan ensimmäiseksi Sleesian sodaksi. Sota on osa Itävallan perimyssotaa. Aluksi sota eteni Fredrikin ja Preussin osalta odottamattoman hyvin. Sleesia vallattiin lähes ilman vastarintaa ja protestantit pitivät Preussia vapauttajana. Itävalta sai armeijansa liikekannalle vasta keväällä 1741.
Ennen kuin Itävalta sai armeijansa kuntoon, käytiin kulissien takana monimutkaista diplomaattista peliä. Iso-Britannian kuningas Yrjö II, joka oli myös Saksassa sijaitsevan Hannoverin kuningas, ehdotti molempien hallitsemiensa valtioiden sekä Alankomaiden, Itävallan, Saksin ja Venäjän liittoa Preussin jakamiseksi. Liittosopimus oli allekirjoittamista vaille valmis, kun huhtikuun 10. päivänä 1741 Yrjö II ilmoitti, että ei tule liittoon mukaan Ranskan uhan takia.
Huhtikuun alussa 1741 Itävalta aloitti vastahyökkäyksen johtamalla joukkonsa Böömin kautta Sleesiaan. Tavoitteena oli eristää Fredrik ja hänen armeijansa lähtömaastaan. Itävallan hyökkäys on malliesimerkki ajan sotimisesta: tuolloin yritettiin välttää taisteluita ja tehdä yllättäviä koukkauksia, joilla vihollinen saarrostettaisiin. Itävallan armeijalla oli 18 000 miestä Preussin 22 000 miestä vastaan. Mollwitzin taistelussa preussilaiset ensin hyökkäsivät, mutta tulivat lyödyiksi, mutta taistelu päättyi lopulta Preussin voittoon. Välillä Fredrik oli lähtenyt itsekin pakosalle, mutta kääntyi takaisin. Preussin voitto muutti myös suurvaltapoliittista asetelmaa.
Itävallan tappion johdosta Baijeri ja Espanja liittoutuivat päämääränään Itävallan jako. Jotta Venäjä ei tulisi Itävallan avuksi, innostettiin Ruotsin hattuhallitusta hyökkäämään Venäjälle. Pian tämän jälkeen myös Ranska tuli mukaan liittoon ja syksyllä ranskalais-baijerilainen armeija hyökkäsi Itävaltaan ja valtasi Ylä-Itävallan ja Böömin. Baijerin Kaarle Albert julistettiin Prahassa keisariksi. Monien sotatoimien jälkeen Itävalta solmi rauhan Breslaussa vuonna 1742, missä Sleesia luovutettiin Preussille.
Rauhaa ei kestänyt pitkään. Vuonna 1744 Fredrik solmi liiton Ranskan kanssa ja aloitti toisen Sleesian sodan. Hän hyökkäsi armeijoineen Böömiin, mutta tällä kertaa sotaonni ei suosinut häntä. Armeija kärsi elintarvikepulasta ja joukkokarkaamisen vuoksi se menetti 17 000 miestä. Myös tämä sota oli osa suurta yleiseurooppalaista konfliktia, Itävallan perimyssotaa, johon kuului myös sotatoimia nykyisen Belgian alueella.
Tieto Preussin armeijan vastoinkäymisistä levisi ja nyt Venäjä oli halukas liittoutumaan Fredrikiä vastaan. Samaan aikaan Baijerin uusi hallitsija luopui vaatimuksistaan Itävaltaa kohtaan. Fredrik alkoi tuntea olevansa saarrettuna. Kesäkuun 2. päivä vuonna 1745 itävaltalaiset provosoitiin hyökkäämään Preussin armeijaa vastaan ja Itävallan joukot saksilaisten liittolaistensa kanssa kärsivät tappion. Sodan luultiin olevan ohi, mutta Itävallan Maria Teresia ei hellittänyt. Itävalta hyökkäsi, mutta kärsi uuden tappion. Fredrik päätti kiinnittää huomionsa nyt Saksiin, sillä se oli Itävallan merkittävä tukija. Ruotsin suurlähettiläs Rudenschöld luovutti Fredrikille käsiinsä saamaa salaista tietoa Saksin hyökkäysaikeista. Uhkana oli myös venäläisten tulo Saksin ja Itävallan avuksi. Preussin joukot hyökkäsivät Saksiin ja Kesseldorfin taistelussa ne saivat suurvoiton. Fredrik marssi joukkojensa kanssa Dresdeniin. Rauha solmittiin Dresdenissä 25. joulukuuta 1745. Fredrik sai pitää Sleesian. Välit Itävaltaan pysyivät pitkään huonoina. Berliinissä pidettiin voitonparaati ja sitä katsovat kansalaiset puhkesivat spontaaniin huutoon: "Eläköön Fredrik Suuri!".
Sota oli Fredrikille rasittava, sillä hän oli ollut mukana armeijansa mukana taistelukentällä. Hän oli usein ollut hengenvaarassa ja menettänyt hevosia ja henkilökohtaisia tavaroitaan. Hän päättikin että ei enää koskaan lähde sotaan.
Seitsenvuotinen sota 1756–1763
Vuonna 1749 Itävallan hallitsija Maria Teresia pohti hallituksineen, miten Preussi on lyötävissä ja kuinka Sleesia saataisiin vallattua takaisin. Maria Teresia sai lähes kaksisataa sivua pitkän muistion kreivi von Kaunitzilta. Muistiossa todettiin, että Iso-Britannian kanssa ei pidä liittoutua, sillä se ei hyötyisi mitenkään Preussin kukistumisesta, vaan olisi ennakkoluulottomasti vanhat riidat unohtaen liittouduttava Ranskan kanssa, jolle voitaisiin palkkiona myöntää alueita Belgiasta ja Italiasta. Von Kaunitz lähetettiin Ranskaan neuvottelemaan ja Itävalta aloitti armeijansa uudistamisen.
Sota alkoi hieman yllättävästi Pohjois-Amerikasta vuonna 1754, missä Ranska ja Iso-Britannia ajautuivat sotaan siirtomaidensa rajoista. Kesällä 1755 tuli tieto, että Ranska olisi keskittämässä armeijaansa pohjoisrajoilleen. Itävalta näki tilaisuutensa tulleen. Elokuussa vuonna 1755 von Kaunitz ilmoitti, että Venäjä tulee Itävallan avuksi. Venäjä oli saatu liittoumaan mukaan lahjomalla tsaarin hovin ministereitä. Sopimuksen mukaan Venäjä ja Itävalta muodostaisivat 80 000 miehen armeijan ja myös Ruotsi oli saatu puhuttua mukaan. Ruotsille annettaisiin laajoja alueita Pommerista ja Stettinin kaupunki. Saksi mairiteltiin lupaamalla sille Magdeburg. Ranskan kuningas Ludvig XV saatiin mukaan liittoon, kun hänelle luvattiin tuolloin Itävallan hallussa ollut Belgia. Ranska lupasi antaa liittoon mukaan 24 000 miestä.
Diplomaattisesti aktiivinen Iso-Britannia oli etsimässä liittolaisia. Se löysi sellaisen Preussista ja maat solmivat Westminsterin sopimuksen. Venäjän tsaaritar Elisabet raivostui kuultuaan sopimuksesta ja oli ilmoitti Itävallalle, että voisi hyökätä vaikka heti. Itävallassa ei vielä oltu valmiita hyökkäykseen ja sitä katsottiin parhaaksi lykätä vuoden 1757 kevääseen. Vakoilijat välittivät tiedon Fredrikille, joka katsoi parhaaksi hyökätä ilman sodanjulistusta elokuun 28. päivä vuonna 1756 Saksiin ja Böömiin. Hän perusteli, että kyseessä oli ehkäisysota. Perustelu ontui moraalisesti siinä, että hyökkäyksellä haluttiin varmistaa aikaisemmalla hyökkäyksellä naapurilta riistetty alue. Syttynyttä sotaa ryhdyttiin kutsumaan myöhemmin sen keston mukaan seitsenvuotiseksi sodaksi.
Tällä kertaa Preussi ei ollut kovinkaan hyvin varustautunut sotaan. Kenraalit valittivat, että armeijalta puuttuu aseita ja ammuksia, eivätkä uudet rajalinnoitukset olleet vielä valmiita. Edellisenä kesänä oli ollut huono sää ja armeijalta puuttui niin leipäviljaa kuin rehua hevosille. Saksi valittiin sen tähden ensi-iskun kohteeksi, että vakoilijat olivat kertoneet Fredrikille missä tilanteessa sen sotavalmistelut olivat. Saksi lyötiin nopeasti, mutta sen vaaliruhtinas August III pelasi aikaa pitkäpiimäisillä rauhanneuvotteluilla.
Kesken neuvottelujen, 1. lokakuuta vuonna 1756, tuli tieto, että Itävalta oli hyökännyt. Lobositzin taistelussa Preussi sai voiton, mutta sen myötä Fredrik sai uusia vihollisia. Saksan valtiopäivillä myös protestantit tulivat sille kannalle, että Fredrik on Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan rauhanhäiritsijä ja häntä vastaan käytävä sota on oikeutettu. Nyt myös Ruotsi ja joukko saksalaisia pikkuvaltiota liittyi Preussin vihollisiin. Sodan lopputulos näytti selvältä, sillä Preussin vastustajien väkiluku oli sitä kaksi kertaa suurempi.
Vaikka diplomatian saralla tuli tappioita voitti Preussin armeija taistelun lähellä Prahaa. Voittaja menetti taistelussa 18 000 miestä ja Itävalta 13 000. Preussin armeija jäi piirittämään Prahaa ja Itävalta marssitti paikalle 54 000 miestä. Syttyneen taistelun Preussi hävisi ja Fredrik määräsi lopettamaan Prahan piirityksen.
Kun tieto Fredrikin tappiosta tuli julki, Venäjä hyökkäsi Itä-Preussissa ja sai Grossjägersdorfissa suuren voiton. Ruotsin armeija eteni Pommerissa ja itävaltalainen kevyt armeijaosasto ryösteli Berliinissä. Asiat saivat uuden käänteen Rossbachin taistelussa 5. lokakuuta 1757, missä 21 600 preussilaista löi 32 000 ranskalaista, joilla oli mukanaan 11 000 saksalaista liittolaista. Kaikkien hämmästykseksi Fredrik komensi joukkonsa voittoon ja hän menetti kuolleina vain 156 miestä ja haavoittuneina 376 miestä, kun vihollisen tappioiksi on arvioitu tuhansia miehiä. Uusi taistelu käytiin Leuthenissa 5. joulukuuta 1757 ja nyt Preussi sai taas hämmästyttävän voiton: 32 000 preussilaista löi 80 000 itävaltalaista. Preussilaiset saivat 22 000 miestä vangeiksi ja omia kuoli 1150. Iso-Britannia ylisti nyt Fredrikiä ja ilmoitti lähettävänsä joukkonsa Ranskaa vastaan ja maksavansa apurahaa 670 000 puntaa vuodessa.
Vaikka Preussi olikin saanut suuria voittoja ylivoimaisista vastustajistaan, alkoi tilanne vuonna 1758 näyttää Fredrikin kannalta pahalta. Itävalta karkotti preussilaiset Böömistä vuonna 1758 ja seuraavan vuoden Fredrik suunnitteli olevansa puolustuskannalla. Hänen parhaat kenraalinsa olivat kuolleet ja rivimiehistäkin alkoi olla pulaa. Elokuun 12. päivä vuonna 1759 lähellä Frankfurt an der Oderia venäläisiä vastaan käydyssä taistelussa Preussi kärsi suurtappion. Fredrik oli itsekin vaarassa kuolla, kaksi hevosta ammuttiin hänen altaan ja luoti hipaisi häntä. Preussi 48 000 miehen armeijasta jäi jäljelle 3 000 miestä. Berliini oli vaarassa ja Fredrik kehotti kaupungin asukkaita ajattelemaan turvallisuuttaan. Vuonna 1760 venäläiset tekivät ryöstöretken Berliiniin.
Talvella 1761 venäläiset olivat jo Pommerissa ja Iso-Britannian uusi pääministeri veti tukensa pois Fredrikiltä. Tietyt yllättävät seikat käänsivät sodan kuitenkin Fredrikin kannalle. Ranska oli kyllästynyt sotimiseen jo vuonna 1758. Sen hovissa ajateltiin, että jos Preussi tuhoutuu, liittoutuvat Iso-Britannia ja Itävalta ja tämä tekee Ranskan aseman tukalaksi. Lisäksi se oli menettänyt rahaa arviolta 40 000 000, ilman suurempia tuloksia. Se piti Venäjää rauhan esteenä. Pian Venäjällä tapahtuikin yllättäviä asioita.
Venäjän tsaaritar Elisabet kuoli vuonna 1762. Häntä seurasi hallitsijana Pietari III joka ihaili kaikkea saksalaista ja erityisesti Fredrikiä. Fredrik oli toivottomassa taistelussa Breslaussa, kun Venäjän joukot saivat tiedon, että taistelut preussilaisia vastaan on lopetettava. Pietari oli myös saksalaisen Holsteinin ruhtinaskunnan hallitsija ja halusi hyökätä Tanskaan. Kukaan, ei edes Fredrik, ymmärtänyt mitä järkeä Pietarin toiminnassa oli. Fredrik oli tyytyväinen tapahtuneesta, mutta ei ollut uskoa todeksi edes Pietarin lähettämää kirjettä, jossa ylisti Fredrikiä oman aikansa suurimmaksi sankariksi. Hän lähetti lähettiläänsä Pietariin tekemään kirjallisen sopimuksen, jotta asia olisi varmasti sovittu. Omiin papereihinsa Fredrik kirjoitti, että "... kun yksi nainen kuolee, kansakunta virkoaa...", sillä hän ei voinut hyväksyä naisia hallitsijoiksi.
Pietari lähetti Preussille avuksi 20 000 miestä ja toukokuussa 1762 Ruotsi luopui taistelusta, ilman että sai koko käymästään sodasta mitään hyötyä. Pian myös Ranska lopetti sodan. Maria Teresian oli pakko suostua rauhaan Fredrikin kanssa. Sopimuksen välittäjänä toimi Saksin hallitsija. Hubertusburgin rauhassa 15. helmikuuta vuonna 1763 Preussi sai pitää kaikki alueensa ja kohosi näin Euroopan suurvaltojen joukkoon. Fredrikiä ylistettiin nyt "Euroopan väkeväksi mieheksi".