cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Messerschmitt Me 323
Gigant Afrikan joukkojen huoltotehtävissä 1943
Saksan Afrikan joukkojen huolto vaikeutui ratkaisevasti joukkojen jäädessä alakynteen kevättalvella 1943, meriteitse huolto oli lähes mahdotonta. Saksalaisten oli turvauduttava massiivisiin ilmakuljetuksiin Italiasta. Muodostettiin vähintään sadan koneen ilmakolonnia, joissa hävittäjät suojasivat kuljetuskoneita. Suuren kapasiteettinsa vuoksi Gigant näytteli tärkeää roolia kuljetuksissa. Esimerkiksi 19. huhtikuuta 1943 kuljetettiin yhdessä ilmasiirrossa yli 200 tonnia tarvikkeita Italiasta Tunisiaan kenraalieversti Hans-Jürgen von Arnimin jäljellä oleville joukoille.
Alexis Bledel
Elämä
Bledel syntyi Houstonissa Texasissa. Hänen äitinsä Lupe on kotoisin Meksikosta ja isänsä Martin Argentiinasta, joten hänen äidinkielensä on espanja, ja hän oppi englantia vasta mennessään kouluun. Hänen isänsä vanhemmat olivat tanskalaisia maahanmuuttajia. Alexis on vanhin perheen kolmesta lapsesta.
Messerschmitt Me 323
Gigant Afrikan joukkojen huoltotehtävissä 1943
Italiassa Gigantit oli sijoitettu Kampfgruppe z.b.V 323 -yksikköön, jonka vahvuus oli noin 35 konetta.
Liittoutuneiden tiedustelu oli kuitenkin päässyt selville saksalaisten huoltolentojen aikatauluista, ja sen hävittäjät iskivät useisiin kuljetuslaivueisiin. 22. huhtikuuta 1943 lähellä Cap Bonia runsaan seitsemän lentueen ryhmä Etelä-Afrikan ilmavoimien Spitfire- ja P-40 Kittyhawk -koneita hyökkäsi kuuttatoista polttoainetta kuljettanutta Me 323:a ja niiden 36:n Messerschmitt Bf 109 -koneen hävittäjäsaattuetta vastaan. Gigantit etenivät peräkkäisissä yhdentoista sekä viiden koneen V-muodostelmassa ja olivat aloittaneet laskeutumisliun kohti kenttää. Kolonnasta oli juuri erkaantunut 68 saattohävittäjää ja kymmenen Junkers Ju 52 -kuljetuskonetta, jotka pääsivät vahingoittumattomina Tunisiaan. Kaikkiaan 14 Giganttia sen sijaan ammuttiin alas, ja saksalaiset menettivät niiden mukana 140 tonnia polttoainetta, 28 tonnia ammustarpeita ja 119 miehistön jäsentä. Vain 19 pelastui pudonneista koneista. Kaksi Giganttia pääsi määränpäähänsä. Viisi saksalaista saattohävittäjää ammuttiin alas. Eteläafrikkalaiset menettivät yhden hävittäjän.
Alexis Bledel
Elämä
Alexis varttui Westburyssä, jossa hänen vanhempansa omistavat talon vielä nykyisinkin. Lapsena hän oli hyvin ujo. Siksi hän kävi 8-vuotiaana näyttelemisen kursseilla, jotta olisi voittanut ujoutensa.
Messerschmitt Me 323
Gigant Afrikan joukkojen huoltotehtävissä 1943
Parin päivän kuluttua toinen ehjistä Giganteista tuhoutui Tunisissa liittoutuneiden maataistelukoneiden hyökkäyksessä. Lentosillan tuhouduttua saksalaisten Pohjois-Afrikan komentaja marsalkka Albert Kesselringillä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin yrittää laivastoevakuointia, mutta sen epäonnistuttua armeija antautui.
Löytynyt hylky
26. heinäkuuta 1943 oli viimeinen koneista matkalla Sardiniasta Toscanan Pistoiaan, kun brittihävittäjä pudotti sen. Kone kellui hetken ja muutamia miehistönjäseniä pääsi pelastautumaan. Koneen hylky löytyi uutterien etsintöjen tuloksena syyskuussa 2012 Sardinian vesiltä ehjänä, mutta ruostuneena.
Alexis Bledel
Yksityiselämä
Bledel seurusteli kolme ja puoli vuotta Milo Ventimiglian kanssa. Suhde päättyi 2006. Ventimiglia esitti Jessiä Gilmoren tytöissä.
Bledel avioitui Vincent Kartheiserin kanssa kesällä 2014. Parilla on syksyllä 2015 syntynyt poika. Bledel ja Kartheiser ilmoittivat erostaan elokuussa 2022 oltuaan kahdeksan vuotta naimisissa.
Ura
Vuonna 2000 Bledel sai osan Gilmoren tytöistä. Hän oli ehtinyt tuolloin opiskella yliopistossa vasta vuoden. Gilmoren tytöistä tuli menestys ja Bledelistä tähti. Sarjan päätyttyä vuonna 2007 Bledel kuitenkin päätti, ettei hän vähään aikaan esiinny uudelleen tv-sarjassa, koska Gilmoren tytöt -sarjan tekeminen oli kuluttavaa työtä. Erityisesti sarjan hyvin nopeatempoinen dialogi oli hänestä haastavaa.
Sittemmin Bledel on näytellyt lähinnä elokuvissa. Hän solmi vuonna 2009 sopimuksen IMG-mallitoimiston kanssa. Näyttelemisen ohessa hän toimii nykyisin mallina. Hänen viime vuosien merkittävimpiä elokuvaroolejaan on ollut pääosa 2011 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Violet and Daisy. Bledel näyttelee filmissä nuorta salamurhaajaa, joka luulee saaneensa helpon toimeksiannon.
Mariusz Pudzianowski
thumb|right|Mariusz Pudzianowski Mariusz Zbigniew Pudzianowski (s. 7. helmikuuta 1977) on puolalainen entinen voimamies, joka on voittanut Maailman vahvin mies -kilpailun vuosina 2002, 2003, 2005, 2007 ja 2008. Vuonna 2009 Pudzianowski siirtyi kilpailemaan vapaaottelussa (MMA).
Pudzianowski syntyi Biała Rawskassa ja aloitti treenaamisen kolmetoistavuotiaana. Hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa Płockissa 1. toukokuuta 1999, mutta saavutti kansainvälistä kuuluisuutta vasta ensimmäisen Maailman vahvin mies -kilpailuun osallistumisensa myötä vuonna 2000. Hän sijoittui tuona vuonna neljänneksi. Vuoden 2004 kilpailussa Pudzianowski sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta hänen doping-näytteestään löytyi kiellettyjä aineita. Suoritus hylättiin ja Pudzianowski joutui kärsimään vuoden kilpailukiellon. Hän on 186 cm pitkä ja painaa 142 kiloa. Vapaaottelussa hänen ottelupainonsa on ollut yleensä 120 kg tuntumilla.
Pudzianowski on perustanut myös oman yhtyeensä, Pudzian Bandin, jonka kanssa hän on tehnyt esiintymisiä 2000-luvulla.
Vapaaottelu
Pudzianowski on otellut 14 ottelua, näistä 9 voittoa, 4 tappiota ja viimeisin ottelu tuomittiin tuomarivirheen takia mitätöidyksi. Nimekkäin vastustaja on ollut brittiläinen James Thompson.
Lobo (muusikko)
pienoiskuva|Lobo vuonna 1973 Lobo, oikealta nimeltään Roland Kent LaVoie (s. 31. heinäkuuta 1943 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän saavutti soft rock -tyylisellä musiikillaan listamenestystä 1970-luvun alussa.
Ura
LaVoie liittyi 17-vuotiaana Rumors-yhtyeeseen ja sen jälkeen Sugar Beatsiin, jonka riveissä hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”What Am I Doing Here?” vuonna 1964. Yhtyeessä myös alkoi LaVoien ja tuottaja Phil Gernhardin pitkä yhteistyö.
Sugar Beatsin jälkeen LaVoie kuului lyhyen aikaa Little-Known Ugliesiin ja Me & the Other Guysiin. Niiden jälkeen LaVoie julkaisi ensimmäisen soolosinglensä ”Happy Days in New York City” vuonna 1969.
Vuonna 1971 LaVoie otti käyttöön taiteilijanimen ”Lobo” ja julkaisi singlen ”Me and You and a Dog Named Boo”, joka nousi Yhdysvaltain singlelistan viiden kärkeen. Lobon esikoisalbumilta Introducing Lobo (1971) pieniksi hiteiksi nousivat myös ”I’m the Only One” ja ”California Kid”.
LaVoie ei ollut alun perin välttämättä tarkoittanut taiteilijanimeään pysyväksi mutta päätti jatkaa sen käyttöä. Hänen seuraava albuminsa Of a Simple Man (1972) sisälsi Lobon uran suurimman singlehitin ”I’d Love You to Want Me” sekä toisenkin top-10-hitin ”Don’t Expect Me to Be Your Friend”. Myös seuraavalta albumilta Calumet (1973) nousi top-40-singlehittejä. Sen jälkeen Lobon listamenestys hiipui, vaikka ”Don’t Tell Me Goodnight” menestyikin vielä vuonna 1975. Lobon viimeinen top-40:een yltänyt single oli ”Where Were You When I Was Falling in Love” vuodelta 1979.
Lobo perusti vuonna 1981 oman levymerkin Lobo Records, joka nimettiin myöhemmin Evergreeniksi. Sen kautta Lobo julkaisi singlejä kunnes lopetti vuonna 1985 esiintymiset neljäksi vuodeksi. Tauon jälkeen hän jatkoi uraansa julkaisemalla levyjä Kaukoidässä, missä hän on yhä suosittu.
Rey Misterio, Sr.
Rey Misterio, Sr., oikealta nimeltään Miguel Ángel López Díaz (s. 8. tammikuuta 1958 Tijuana, Baja California) on meksikolainen showpainija, joka teki ensiesiintymisensä painijana 6. tammikuuta 1976. Hän on voittanut urallaan muun muassa WWA:n juniorimaailmanmestaruuden kahdesti. Hän voitti WWA Tag Team -mestaruuden veljenpoikansa Rey Mysterion kanssa. Misterion liikkeitä ovat muun muassa Power Bomb ja Plancha.
Selo
Selo tai SELO voi tarkoittaa eri asioita.
Munamiehen talvi
Munamiehen talvi on Riku Niemisen luoman ja esittämän hahmon Munamiehen toinen musiikkialbumi, joka ilmestyi 2. marraskuuta 2011. Levy debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15, ja myi edellisen albumin tapaan kultaa eli yli 10 000 kappaletta. Sen teemana on talvi ja joulu, ja siinä on joitakin vanhoja kappaleita uusina versioina.
Uotila
thumb|Uotilan keskustien Uotilan vanhantien vartta, oikealla lähikauppa ja apteekki. Uotila on Rauman kaupunkiin liitetyn Rauman maalaiskunnan keskus ja pinta-alaltaan Rauman suurin kaupunginosa kaupunkikeskustan ulkopuolella.
Orvontädyke
Orvontädyke (Veronica serpyllifolia) on monivuotinen pienikukkainen ratamokasvi. Suomessa tavataan sen kaksi alalajia: orvontädyke (ssp. serpyllifolia), joka on muinaistulokas ja harvinainen alkuperäinen pohjantädyke (ssp. humifusa).
Ulkonäkö ja koko
Orvontädykkeen versot voivat kasvaa jopa 30 cm pitkiksi, mutta ne matavat pitkin maata. Lehdet ovat leveän soikeat. Toisin kuin nurmitädyke ja rohtotädyke, orvontädyke on karvaton. Halkaisijaltaan alle viisimilliset kukat ovat valkeat, joskus keskeltä sinertävät, ja niissä on neljä terälehteä.
Levinneisyys
Orvontädykettä kasvaa koko Euroopassa. Lapissa on oma alalajinsa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana.
Elinympäristö
Orvontädyke viihtyy valoisissa paikoissa kuten kuivahkoilla niityillä ja pihamailla, ja sitä pidetään rikkaruohona. Koska versot painautuvat maata vasten, se välttää usein ruohonleikkurin terän.
Aiheesta muualla
thumb|vasen
Uotila
Ennen kuntaliitosta Suomen suurimmaksi kirkottomaksi kyläksikin kutsutussa Uotilassa on arviolta 3 300 asukasta. Myös Uotilan hiidenkirnu on tuonut kylää tunnetuksi. Uotila rajoittuu lännessä Äyhönjärveen, idässä Kollan kylään, pohjoisessa joskus Uotilaankin kuuluvaksi laskettuun Äyhön kylään ja etelässä Tarvolan kylään.
Palveluita Uotilassa ovat muun muassa apteekki, kebab-pizzeria, parturi-kampaamo, lähikauppa K-Market ja peruskoulun ala-aste. Uotilassa toiminut Uotilanrinteen lukio liitettiin vuonna 2007 Rauman Yhteislyseon lukion ja Raumanmeren lukion kanssa Rauman Lyseon lukioksi. Uotilan palvelutarjontaan kuuluu myös täysimittainen golf-kenttä oheispalveluineen. Uotilassa toimii urheiluseura Uotilan Työväen Urheilijat (UTU), jolla on toimintaa juniorijalkapallossa ja petankissa.
Uotilan taaja-asutus laajenee nykyisin etelään ja kaakkoon, mistä muodostuu hallinnollinen Kallionikulan kaupunginosa.
Live at the Whisky: One Night Only
Live One Night Only on Mötley Crüen laulajan Vince Neilin ensimmäinen livealbumi soolouralla. Albumi on Neilin soolotuotannon viimeisin tekele. Neil esitti konsertissa kahden sooloalbuminsa, Exposedin ja Carved In Stonen, kappaleita sekä Mötley Crüen 1980-luvun tuotantoa. Levy äänitettiin Whisky a Go Go -klubilla, johon tehtiin lisäkatos yleisöä varten.
Wuthering Heights (yhtye)
Wuthering Heights on tanskalainen metalliyhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus progressive-, folk- ja power metalia. Se perustettiin vuonna 1989, ja se on tunnettu myös nimillä Minas Tirith ja Vergelmir. Nykyisekseen nimi vakiintui vuoden 1997 Within-demoon mennessä, ja kaksi vuotta myöhemmin tuon demon uudelleenäänitetty versio julkaistiin yhtyeen debyyttialbumina yhdysvaltalaisen The Laser’s Edge -levy-yhtiön kautta. Kitaristi Erik Ravn on yhtyeen ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen, muut nykykokoonpanon jäsenistä ovat liittyneet yhtyeeseen 2000-luvulla.
Vaikka yhtye on ottanut nimensä Emily Brontën romaanista Humiseva harju, sen kappaleissa ei ole juuri viitteitä klassiseen kirjallisuuteen. Sen sijaan sanoituksissa on Tolkien-teemoja ja new age -tyyppistä mystiikkaa.
Julkaisut
Studioalbumit
Demot
Trokeinen tetrametri
Trokeinen tetrametri (myös trokeeinen tetrametri) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa tetrametrisäkeet koostuvat neljästä trokeisesta metronista. Sitä käytettiin kreikkalaisessa näytelmäkirjallisuudessa, erityisesti komediassa mutta myös tragediassa, ajoittain jambin ohella. Aristoteleen mukaan se oli näytelmien dialogiosuuksien alkuperäinen runomitta.
Runomitassa säkeet ovat yleensä katalektisiä, jolloin kyseessä on trokeinen katalektinen tetrametri. Latinankielisessä komediassa mitta tunnetaan nimellä trokeinen septenaari. Itämerensuomalaisessa runoudessa kalevalamitta eli nelipolvinen trokee vastaa trokeeista tetrametriä.
Apostoliset isät
Apostolisiksi isiksi kutsutaan ensimmäisiä, ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla eläneitä, kirkkoisiä eli kristillisen alkukirkon opettajia. Nimitystä käytettiin 1600-luvulta alkaen kirjoittajista, joiden ajateltiin tunteneen osan apostoleista. Apostoliset isät nähtiin täten apostoleiden välittöminä seuraajina ja oppilaina. Näin he toimivat ikään kuin linkkinä Jeesuksen tunteneiden apostolien, ja myöhempien sukupolvien kristillisten kirjoittajien ja oikeaoppisuuden puolustajien eli myöhempien kirkkoisien välillä. Heidän kirjoituksiaan ei kuitenkaan enää otettu mukaan Uuden testamentin kirjojen kaanoniin, ainakaan katolisen, ortodoksisen tai protestanttisen kirkon lopulta hyväksymässä muodossa.
Trokeinen tetrametri
Kaava
Runomitan katalektisen säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Apostoliset isät
Määritelmä
Apostoliset isät erottuvat aikakauden muista kristillisistä kirjoittajista siinä, että heidän opetuksensa ja teologiansa lukeutuvat paavalilaiseen kristillisyyteen, josta tuli sittemmin kristinuskon valtavirta. Nikaian ensimmäisen kirkolliskokouksen (vuonna 325) jälkeen nikealaisesta kristillisyydestä, jota apostoli Paavalin tulkinnat hallitsivat, tuli kristinuskon päähaaran virallinen tulkinta. Vastakkaiset tulkinnat julistettiin harhaopeiksi. Monet varhaiset tekstit jäivät näin pois kirkollisesta käytöstä ja osin niitä jopa tuhottiin.
Trokeinen tetrametri
Kaava
Yksi trokeemetron on ja se koostuu kahdesta trokeejalasta.
Apostoliset isät
Määritelmä
Kaikki apostolisten isien opetukset eivät ole nykyisessä katsannossa oikeaoppisia pienimpiä yksityiskohtia myöten. Heidän kirjoituksensa toimivat kuitenkin tärkeänä todistusaineistona varhaiskristillisyydestä ja kristinuskon oppihistoriasta.
Trokeinen tetrametri
Esimerkki
Aristofaneen komedian Pilvet parabasiksesta, jossa kuoron johtaja puhuu suoraan yleisölle:
Apostoliset isät
Nimityksen vastustus
Kaikki kristityt eivät kuitenkaan tunnusta näiden kirjoittajien arvovaltaa eivätkä käytä nimitystä ”apostolinen isä”. Erityisesti eräät protestanttiset suuntaukset ovat sitä mieltä, että lännen ja idän kirkot (katolinen ja ortodoksinen kirkko) luopuivat oikeasta opista, ja termiin ”apostolinen isä” sisältyvää auktoriteettia ja oletettua oikeaoppisuutta käytetään pönkittämään oppeja, jotka ensimmäisten vuosisatojen aikana omaksuttiin osaksi kristinuskoa erityisesti hellenistisestä yleiskulttuurista.
Apostolisten isien kirjoitusten joukossa on lähinnä kirjoituksia, jotka tukevat pakanallisuudesta kääntyneiden kristittyjen näkemystä kristinuskosta. Sen sijaan Jerusalemin juutalaiskristittyjen edustamat näkemykset ovat käytännössä katsoen hävinneet ensimmäisten kahden vuosisadan aikana. Paavalilaisen näkemyksen mukaan esimerkiksi kristittyjen ei enää tarvinnut noudattaa juutalaista lakia ja esimerkiksi ympärileikkauttaa itseään, pelkkä kaste riitti. Vastaavasti alkukristillisyyden gnostilaiset (esimerkiksi markionilaiset) näkemykset tulevat apostolisten isien teksteissä ilmi vain arvostelun kohteina.
Apostoliset isät
thumb|Pyhä Polykarpos.
Apostolisiin isiin luettujen henkilöiden lista on vaihdellut jonkin verran. Se perustuu vahvasti kirkon perinteisiin, vaikka kirjallisuuskriittinen tutkimus onkin todistanut, etteivät kaikki heidän nimiinsä laitetut kirjoitukset ole peräisin toiselta vuosisadalta. Toisaalta uudemmista löydöistä 1880-luvulla löydetty Didakhe on ajoitettu apostolisten isien aikaan.
Merkittävimpänä apostolisiin isiin kuuluvat eräät alkukirkon ensimmäiset piispat. Heidän lisäkseen apostolisiin isiin kuuluu myös henkilöitä, joiden nimiä ei tiedetä, ainoastaan heidän kirjoituksensa ovat tunnettuja.
Alkukirkon piispat:
Muita:
Joskus myös:
Apostolisten isien kirjoitukset
Monet apostolisten isien kirjoitukset voidaan laskea kuuluviksi apokryfisiin kirjoihin. Suurin osa näistä kirjoituksista oli alun perin kirjoitettu kreikaksi.
Apostolisten isien kirjoituksista ainoastaan osa on säilynyt nykypäiviin. Osa on säilynyt ainoastaan viittauksina, kuten lainauksina ja katkelmina, muiden kirjoituksissa tai lyhyinä pergamentti- tai papyruskatkelmina.
Varhaiskristillisistä kirjoituksista apostolisten isien tuotoksiksi ei lueta desposynien kirjoituksia, muita apokryfisiä kirjoja (mukaan lukien apokryfiset evankeliumit), suurinta osaa pseudepigrafisista kirjoituksista, eikä harhaoppisiksi tuomittujen johtohahmojen, kuten Markionin ja Valentinoksen kirjoituksia. Desposynin, Jeesuksen perheen jäljelle jääneiden jäsenten mukaan lukien Jaakob Vanhurskas, kirjoitukset ovat lähes täydellisesti kadonneet. Apokryfiset evankeliumit ja pseudepigrafiset kirjoitukset ovat enimmäkseen myöhempiä tuotoksia, eivätkä ne ole historiallisesti yhtä paikkansapitäviä kuin kanoniset kirjoitukset. Harhaoppisia kirjoittajia koskien suurin osa tiedoista tulee kirkkoisien myöhemmistä kirjoituksista heitä vastaan, ja niiden antama kuva voi olla epätäydellinen tai vääristävä.
Alexander Graham Bell
Alexander Graham Bell (3. maaliskuuta 1847 Edinburgh, Skotlanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta – 2. elokuuta 1922 Nova Scotia, Kanada) oli skotlantilainen tiedemies ja keksijä. Hänet tunnetaan parhaiten puhelimen keksijänä ja tunnetuksi tekijänä, joskin italialainen Antonio Meucci keksi vastaavan laitteen jo Belliä aikaisemmin.
Elämä
Bell syntyi Edinburghissa Skotlannissa. Hänen isänsä oli puhefysiologian tutkija ja kuurojen puheopetukseen erikoistunut Alexander Melville Bell (1819–1905). Alexanderilla oli kaksi veljeä, jotka kuolivat tuberkuloosiin. Sekä hänen äitinsä että vaimonsa olivat kuuroja. Bell muutti myöhemmin perheensä mukana Kanadaan ja otti sittemmin Yhdysvaltojen kansalaisuuden. Bell on haudattu vaimonsa kanssa Kanadan Nova Scotiaan.
Koulutus
Bell opiskeli Edinburghin Royal High Schoolissa, mutta hän erosi koulusta 15-vuotiaana. Bell opiskeli Weston House Academy -oppilaitoksessa Elginissä Skotlannissa ja myöhemmin Edinburghin yliopistossa.
Ura keksijänä
Bell muutti Kanadaan 23-vuotiaana vuonna 1870. Bellin perhe hankki maatilan Brantfordista, Ontariosta. Bell muutti Bostoniin vuonna 1871 ja alkoi työskennellä kuurojen opettajana. Bell avasi ”Äänen fysiologian ja mekaanisen puheen koulun” lokakuussa 1872. Hänen kuuluisin oppilaansa oli Helen Keller. Seuraavana vuonna Bellistä tuli ”äänen fysiologian professori” Bostonin yliopistossa. Bell tutki ääntä ja suunnitteli pianon, joka toimi sähköisesti. Vuonna 1874 Bellin tutkimustyö harmonisen telegrammin (puhelimen) parissa sujui menestyksekkäästi Bostonin uudessa laboratoriossa ja kotona Kanadassa. Kilpailu puhelimen patenttioikeuksista oli kovaa. Western Union Companyn johtaja Orton oli tehnyt sopimuksen keksijöiden Thomas Edisonin ja Elisha Grayn kanssa. Bell esitteli oman versionsa puhelimen toiminnasta ja sai rikkaiden sijoittajien Gardiner Hubbardin ja Thomas Sandersin hyväksynnän. Hänelle myönnettiin yhdysvaltalainen patentti puhelimen keksimisestä vuonna 1876. Bell Telephone Company -yhtiö perustettiin vuonna 1877.
Bell oli myös kehittämässä metallinpaljastinta vuonna 1881.
Bell oli lukenut William E. Meachamin artikkelin kantosiipialuksista. Hän piti kantosiipialusta merkittävänä keksintönä ja ryhtyi kehittelemään sitä. Bellin yhtiön HD-4-kantosiipialus saavutti kymmenen vuotta kestäneen vesikulkuneuvojen nopeusennätyksen 114,04 km/h vuonna 1919.
Bell teki paljon työtä National Geographic Societyn hyväksi sekä kuurojen lasten parissa. Hän neuvoi muun muassa Helen Kellerin vanhemmat Anne Sullivanin luokse.
Huomionosoituksia
Lukuisia kappaleita Bellin kirjoituksia on Yhdysvaltain kongressin kirjastossa ja Alexander Graham Bell instituutissa, Cape Bretonin yliopistossa Nova Scotiassa. Vuonna 1880 Bell vastaanotti Volta-palkinnon 50 000 frangia. Vuonna 1940 Yhdysvaltain Postilaitos julkaisi postimerkin Bellistä. Tammikuussa 1915 Bell puhui ensimmäisen mantereen yli kantaneen puhelun, Bellin puhuessa New Yorkista ja Thomas A. Watsonin vastaanottaessa puhelun San Franciscossa. Graham Bellin saari Frans Joosefin maalla on nimetty Bellin mukaan.
HLA-B27
Human Leukocyte Antigen (HLA) B27 (alityyppi B*2701-2759) on kudosantigeeni joka sijaitsee kromosomi 6:ssa. Suomessa noin 14%:lta väestössä (eli n. 750 000) löytyy tämä kudostekijä.
Tämä riskitekijä kohottaa mahdollisuutta sairastua joukkoon reuma- ja suolistotulehdustauteja kuten selkärankareumaan, Reiterin tautiin, reaktiiviseen niveltulehdukseen, sekä ulseratiivisen koliitin ja psoriasiksen yhteydessä esiintyvään spondyliittiin. Taudin muodostumiseen, esim. reaktiivisen niveltulehduksen syntyyn tarvitaan kuitenkin altistus Yersinia-, Shigella-, Chlamydia-, Salmonella- tai Campyloryhmien bakteereille.
Kystoskopia
thumb|Miehen kystoskopia ylhäällä ja naisen kystoskopia alhaalla thumb|right|220px|Kystoskooppi Kystoskopia on virtsarakon tähystys, joka voidaan suorittaa esimerkiksi toistuvien tulehdusten, verivirtsaisuuden, rakkosyöpäepäilyn tai syövän seurannan takia. Joskus tähystyksen yhteydessä tehdään hoitotoimia; esimerkiksi rakkokiviä saatetaan murskata tai poistaa.
Zoviet France
thumb|:zoviet*france: vuonna 2011
Zoviet France (joskus Soviet France ja :zoviet*france:) on ambient industrial, tai "post-industrial" -yhtye Englannin Newcastle upon Tynestä.
Vuonna 1982 perustetussa Zoviet Francessa on sen historian aikana ollut lukuisia jäseniä, mutta tällä hetkellä se koostuu vain Ben Pontonista. Sen entisiä jäseniä ovat muiden muassa Robin Storey, jonka sooloprojekti on Rapoon, ja Mark Spybey, joka tekee musiikkia Dead Voices On Air -nimellä.
Zoviet Francen musiikki, joka koostuu usein drone-tekstuurien ja tribaalisten rytmien vastakkainasettelusta sekä hetkellisistä melodioista, tehtiin usein huomiotta jätetyistä äänenlähteistä kuten epäselvistä radiolähetyksistä tai lelusoittimilla, joita käsiteltiin vahvasti ja loopattiin.
Yhtyeen alkuajan julkaisut olivat erikoislaatuisia: pakkauksissa oli mukana muun muassa säkkikangasta, kattopäreitä, tinafoliota, huopaa, koristeellisia neuloja ja vaneria.
Storey ja Spybey perustivat yhdessä kolmannen entisen Zoviet France -jäsenen Andy Eardleyn kanssa "The Reformed Faction Of Soviet France" -yhtyeen vuonna 2005. Vuonna 2006 he vaihtoivat yhtyeen nimeksi pelkän "Reformed Faction", välttääkseen mahdollisia oikeusjuttuja muiden Zoviet Francen entisten jäsenten kanssa.
Pronssinen Pokaali (albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pronssinen Pokaali ja sanoittanut Tomi Sivenius ja Jouni Hynynen, ellei toisin mainita.
KeePass
KeePass Password Safe on avoimen lähdekoodin salasanojen luonti- ja tallennusohjelma Microsoft Windowsille, Linuxille, OS X:lle ja muille Mono-sovelluskehyksen tukemille alustoille. Ohjelmasta on olemassa myös epäviralliset versiot iOS-, Android- ja Windows Phone-älypuhelimille.
KeePassin tietokanta on mahdollista suojata salasanalla, avaintiedostolla tai niiden yhdistelmällä. Versiossa 2.0 tietokannan voi suojata myös määräämällä se aukeamaan vain oikealla käyttäjällä. KeePass salaa tietokantansa käyttäen AES- tai Twofish-algoritmeja. Versiosta 2.0 lähtien KeePass käyttää salaukseen pelkästään AES:ia.
Ohjelma voi salasanan luodessa käyttää satunnaislukugeneraattorina hiirenliikettä tai satunnaisesti kirjoitettuja merkkejä. Valita voi myös saman merkin toiston eston ja samankaltaisilta näyttävien merkkien välttämisen.
Menestyminen
LifeHacker-sivuston testeissä KeePass valittiin vuoden 2010 parhaaksi salasanojen hallintaohjelmaksi. Vuonna 2012 InfoWorldin testeissä KeePass sijoittui luokassaan toiselle sijalle heti 1Passwordin jälkeen. KeePass on lisätty avoimia lähdekoodin ohjelmia levittävälle VALO-CD:lle.
Ihmisen jälki
Ihmisen jälki on helsinkiläisen Sotahuuto-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 2007. Ihmisen jälki meni viikolla 34 Suomen virallisella albumilistalla sijalle 35. Ihmisen jälki noudattelee musiikillisesti samanlaista linjaa kuin edellinen albumi Sotahuuto. Albumilla vierailee Miika Kallio, joka laulaa kappaleissa "Riita" ja "Näky".
Hakkōda
thumb|250px|Hakkōdan 1902 marssilla menehtyneiden muistopatsas Aomorissa.
Hakkōda on nukkuvista tulivuorista koostuva vuoristo Japanissa. Se sijaitsee Honshūn saaren pohjoisosassa, noin 20 kilometriä Aomorin kaupungista etelään.
Vuoristo
Hakkōda koostuu pohjoisesta Kita Hakkōdasta ja eteläisestä Minami Hakkōdasta. Eteläinen Hakkōda on vuoriston vanhempi osa. Tämän jälkeen sattunut valtava pyroklastinen purkaus synnytti Hakkōdan kalderan ja viimeisenä muodostui vuoriston pohjoinen osa.
Hakkōdan vuoristo koostuu yhteensä neljästätoista kerrostulivuoresta. Sen korkein vuori on Kita Hakkōdan Ōdake, jonka korkeus on 1 585 metriä. Minami Hakkōdan puolella korkein huippu on Kushi-ga-mine. Muita Hakkōdan vuoria ovat muun muassa Ido-dake, Tsurugi-dake ja Akakura-dake.
Vuoden 1902 sotaharjoitus
Pahin Hakkōdalla tapahtunut katastrofi on, myös "kuoleman marssiksi" kutsuttu, sotilaita Venäjän sotaan valmistellut sotaharjoitus vuonna 1902. Hakkōdalle kiivenneen Aomorin viidennen jalkaväkirykmentin tarkoitus oli harjoitella kylmissä oloissa toimimista sekä testata armeijan talvivarusteita. Vuoriston sää kuitenkin huononi nopeasti ja lumimyrskyn armoille jääneen rykmentin 210 jäsenestä menehtyi 199. Japanilainen kirjailija Jirō Nitta julkaisi myöhemmin turmasta kertovan kirjan.
Hakkōdan toinen ihmishenkiä vaatinut sotilasharjoitus tapahtui vuonna 1997. Kolme sotilasta menehtyi kun he, pudottuaan vuoren syvennykseen, joutuivat hengittämään tulivuoriperäistä kaasua.
Liikenne ja matkailu
Vuoriston ympäristössä sijaitsee useita kuumia lähteitä ja onseneita, kuten Sukayu. Hakkōdalla on köysirata, jonka avulla pääsee helposti näkemään alueen maisemia. Talvisin vuoristo on suosittua laskettelualuetta.
Pohjois-Carolinan osavaltionyliopisto
Pohjois-Carolinan osavaltionyliopisto on vuonna 1887 perustettu yliopisto, joka sijaitsee Raleigh'ssa.
Yliopisto on osa Pohjois-Carolinan yliopiston järjestelmää. Se on listattu useasti maan viidenkymmenen parhaan julkisen yliopiston listaukseen.
BMG Rights Management
BMG Rights Management on saksalaisen Bertelsmannin omistama kansainvälinen levy-yhtiö. Se on eräs maailman suurimpia levy-yhtiöitä.
Historia
Vuodesta 2004 vuoteen 2008 Sony muodosti yhteisyrityksen BMG:n kanssa ja yhtiön nimi oli tuolloin Sony BMG Music Entertainment. Sony osti BMG:n osuuden yhtiöstä elokuussa 2008. BMG avasi ensimmäisen päämajansa tammikuussa 2009 Berliinissä, ja seuraavina kuukausina BMG avasi toimistojaan myös Pariisiin, Lontooseen, Milanoon, Madridiin ja Amsterdamiin.
Vuonna 2012 BMG oli liikevaihdoltaan neljänneksi suurin musiikin julkaisija maailmassa. Vuonna 2012 BMG otettiin käyttöön BMG Masters -malli, joka perustuu sekä artistin että yhtiön vaikuttamiin jakelun- ja myynninedistämisiin. Tämä on mahdollistanut levytyssopimuksia, joissa on suurempi rojalti.
BMG osti Sanctuary Recordsin helmikuussa 2013. Aikaisempi BMG oli jaettu Sanctuary tietyillä alueilla. Euroopan unioni hyväksyi kaupan toukokuussa 2013.
Maaliskuussa 2013 Bertelsmann osti kokonaan BMG:n, ja BMG:stä tuli Bertelsmannin tytäryhtiö. Aiemmin Bertelsmann omisti vajaat puolet BMG:stä.
Vuonna 2014 BMG oli menestynein musiikin julkaisija Saksassa ja sai 53 Grammy-ehdokkuutta.
Pian Mute Recordsin ja Sanctuaryn hankinnan jälkeen BMG vastasi edellä mainittujen levy-yhtiöiden myynnistä, markkinoinnista, tuotannosta ja jakelusta kaikkialla maailmassa Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolella, ja BMG:n järjestämä INgrooves taas toteutti samaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 2014 BMG solmi levytyssopimuksen useita platinalevyjä myyneen poikabändin Day26:n kanssa. Marraskuussa 2014 BMG osti Union Square Music -yhtiön.
Taktinen äänestäminen
Taktisesti voi äänestää useasta eri syytä. Yksi syy jättää äänestämättä suosikkiehdokastaan on se, että äänestäjä ei usko suosikillaan olevan läpimenomahdollisuuksia, jolloin hänen äänensä menisi hukkaan. Toinen syy äänestää taktisesti on yrittää estää jonkun epämieluisan ehdokkaan vaalivoitto äänestämällä hänen kilpailijaansa. Kolmas syy äänestää taktisesti on nostaa kaksivaiheisen vaalin toiselle kierrokselle sellainen vastaehdokas, joka äänestäjän suosikkiehdokkaan on helppo voittaa.
Useimmiten taktista äänestämistä esiintyy enemmistövaalitapaa käyttävissä maissa. Vaaleissa on aina oltava enemmän kuin kaksi ehdokasta, jotta taktinen äänestäminen olisi mahdollista.
Taktinen äänestäminen voi antaa arvaamattomia tuloksia sellaisessa vaalijärjestelmässä, jossa vaali käydään useassa vaalipiirissä ja käytetään vertauslukuja. Tällöin omalta suosikilta pois siirretty ääni saattaakin hyödyttää eniten juuri sitä vastaehdokasta, jota vastaan taktinen ääni on annettu.
Suomessa tunnetuin esimerkki taktisesta äänestämisestä on vuoden 1937 presidentinvaali. Sosialidemokraatit halusivat estää istuvan presidentin Pehr Evind Svinhufvudin valinnan uudelle kaudelle ja tekivät Maalaisliiton kanssa sopimuksen, jonka mukaan SDP:n valitsijamiehet äänestäisivät ensimmäisellä kierroksella oman ehdokkaansa Väinö Tannerin sijasta Edistyspuolueen Kaarlo Juho Ståhlbergia, ja ellei tämä tulisi valituksi, he siirtäisivät tukensa toisella kierroksella Maalaisliiton Kyösti Kalliolle. Ratkaisevassa äänestyksessä Kallio voitti Svinhufvudin ja tuli valituksi uudeksi presidentiksi.
Ektodermi
Ektodermi on yksi alkionkehityksen alussa määräytyvistä alkiokerroksista, joka sijaitsee alkiolevyssä endodermin ja mesodermin yläpuolella.
Ektodermista muodostuu muun muassa keskushermoston aihe eli hermostoputki, ääreishermoston aihe eli hermostopiena ja ihon orvaskesi. Myös mesodermi, eli keskikerros, indusoituu varhaisen ektodermin soluista.
Endodermi
Endodermi on gastrulaation aikana syntyneen alkiosolumassan alin kerros, eli se sijaitsee mesodermin ja ektodermin alla. Lopullinen endodermi muodostuu, kun alku-uurteen tuottamat solut vaeltavat viskeraalisen endodermin solujen väliin levittäytyen ja samalla korvaten viskeraalisen endodermin solukon. Aluksi endodermin solut ovat litteitä, mutta myöhemmin ne muuttuvat pylväsmäisemmiksi.
Endodermi indusoi useiden mesodermaalisten elinten, kuten selkäjänteen, sydämen, verisuonten ja jopa koko mesodermaalisen alkiokerroksen syntyä. Vastavuoroisesti mesodermaalinen mesenkyymi ohjailee endodermin muodostumista ruoansulatuskanavan eri osiksi. Endodermi on yhteydessä myös ektodermiin muun muassa nielun, aivolisäkkeen ja peräsuolen muodostamisessa. Endodermin toinen tärkeä tehtävä on muodostaa ruoansulatuskanavan ja hengitysteiden sekä virtsarakon ja virtsaputken epiteelit.
Endodermistä muodostuvat elimet ja epiteelit
Seuraavat epiteelit kehittyvät yksilönkehityksen edetessä endodermin soluista.
Endodermistä silmukoituu myös haaroja, joista kehittyy alueen mesodermin kanssa aiheet kilpirauhaselle, lisäkilpirauhasille, kateenkorvalle, keuhkoille, maksalle ja haimalle.
Kynsisammakolla (Xenopus) endodermi kehittyy varhaisalkion vegetaalisen puoliskon soluista, jotka vaeltavat gastrulaation aikana alkiopallon sisään. Vegetaalisen puoliskon solut sisältävät runsaasti äidin puolelta perittyä VegT-proteiinia, joka on tärkeä tekijä solujen määräytyessä endodermaalisiksi.
Rohtopurasruoho
Rohtopurasruoho eli purasruoho eli kurkkuyrtti (Borago officinalis) on purasruohojen sukuun kuuluva yksivuotinen, monikäyttöinen yrttikasvi. Myrkyllisyytensä takia sen lehtiä ja versoja ei kannata käyttää salaatissa. Sen siemenistä puristetaan öljyä, jota käytetään rohtona. Myrkyllisyyttä voidaan teollisesti poistaa öljystä. Siemenöljy sisältää gammalinoleenihappoa (GLA), ja sitä käytetään tunnetumman helokkiöljyn tapaan allergioihin, hormonaalisiin vaivoihin ja sydän- ja verisuonitautien tukihoidoissa.
Kasvin lehdet ja kukat sisältävät maksamyrkyllisiä ja syöpävaarallisia pyrrolitsidiinialkaloideja, jotka aiheuttavat koe-eläimille myös perimävaurioita. EU:n komission haitallisten rohdosten listalla todetaan, että kurkkuyrtillä on vakavia haittoja mutta ei minkäänlaista hyväksyttävää käyttötarkoitusta. Kasvin sisältämiä alkaloideja ovat muun muassa intermediini, lykopsamiini, amabiliini ja supiniini.
Lok 2000
Lok 2000 on Sveitsissä 1980-luvulla kehitetty ja vuosina 1991–2003 valmistettu sähköveturityyppi. Se oli 1990-luvun alussa yksi maailman moderneimpia sähkövetureita. Lok 2000 -vetureita on toimitettu Sveitsiin, Suomeen, Norjaan ja Hongkongiin.
Lok 2000 -sarjaa toimitettiin aluksi Sveitsiin SBB:lle 119 kappaletta vuodesta 1991 alkaen. Veturit saivat sarjatunnuksen Re460. SBB käyttää vetureita pääasiassa matkustajajunissa. Re465 on SBB:lle toimitettujen Re460-vetureiden pohjalta kehitetty, hieman tehokkaampi ja modernimpi veturi. Niitä toimitettiin 18 kappaletta sveitsiläiselle BLS AG:lle, joka käyttää niitä sekä matkustaja- että tavarajunissa.
Suomeen VR:lle Lok 2000 -vetureita toimitettiin 46 kappaletta vuosina 1995–2003, ja ne saivat sarjatunnuksen Sr2. Suomeen toimitetut veturit eroavat jonkin verran alkuperäisestä Lok 2000 -veturista. Niiden raideleveys on suurempi, ja ohjaamossa ajopöytä on alkuperäisestä poiketen oikealla puolella. Norjaan vetureita toimitettiin NSB:lle 22 kappaletta ja ne saivat sarjatunnuksen El-18. Näiden vetureiden teho on hieman pienempi kuin muiden Lok 2000 -vetureiden, ja lisäksi ne on varustettu Norjan olosuhteiden vaatimilla lisävarusteilla kuten lumiauroilla. Kowloon-Canton Railwaylle (KCR) Hongkongiin toimitettiin kaksi Lok 2000 -veturia vuonna 1998.
Jacques Mbali
Jacques Mbali (1921 – 22. kesäkuuta 2007) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Butan hiippakunnan piispaksi 4. heinäkuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gastone Mojaisky-Perrelli, jota avustivat Nicolas Kinsch ja Louis Nganga a Ndzando.
Mbali osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 27. syyskuuta 1996.
Exotic (kappale)
Exotic on intialaisen näyttelijän Priyanka Chopran single. Single julkaistiin 9. heinäkuuta 2013 Kappaleella vierailee Pitbull.
Sami Kariluoma
Sami Petteri Kariluoma (19. marraskuuta 1975 Kauhajoki – 19. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän musisoi aktiivisesti eri kokoonpanoissa, muun muassa Lapinlahden Linnuissa sekä Tapani Kansan ja Kaija Koon taustayhtyeissä. Hän toimi myös soitonopettajana.
Väinö Palomäki
Väinö Iisakki Palomäki (hän käytti Saksassa peitenimeä Palm), (11. marraskuuta 1888 Oulu – 10. heinäkuuta 1965) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat vaunumestari Isak Palomäki ja Anna Sofia Paldanius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Ilma Nyströmin kanssa.
Opinnot
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta vuonna 1907 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla, missä suoritti diplomi-insinööritutkinnon vuonna 1914.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 8. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään, jossa hänet sijoitettiin pataljoona pioneerikomppaniaan. 31. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet komennettiin 29. huhtikuuta 1917 Berliiniin postisensuurin tanskan-, norjan-, suomen- ja ruotsinkielisen postin tarkastajaksi. Tehtävässä hän toimi 14. elokuuta 1917 saakka. Rintamakomennuksensa jälkeen hän osallistui Libaussa vuonna 1917 Suomalaisen sotilaskäsikirjan toimittamiseen.
Suomen sisällissota
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi 8. jääkäripataljoonan 3. komppaniaa, josta hänet siirrettiin 9. maaliskuuta alkaen komppanianpäälliköksi 9. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan ja myöhemmin 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Palomäki palveli sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä 4. jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 2:ssa, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi 9. syyskuuta 1919 vain liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi aluksi 2. rykmentin III pataljoonan eli niin sanotun karjalaisen pataljoonan komentajana sekä myöhemmin aunukselaisista kootun aliupseerikoulun johtajana. Hän osallistui retkikunnalla taisteluihin Matrossassa, Polovinassa, Suollusmäellä, Viitanassa ja Säämäjärvellä. Käymissään taisteluissa hän haavoittui Polovinassa 13. kesäkuuta 1919.
Sotaretkeltään palattuaan hänet nimitettiin Oulun suojeluskuntapiirin päälliköksi 1. tammikuuta 1920 alkaen. Edellä mainitusta tehtävästä hän erosi 31. tammikuuta 1921 ja siirtyi sen jälkeen insinööriksi Valtion rautateiden palvelukseen Pasilan konepajalle, josta hän siirtyi 1. marraskuuta 1921 Imatran voimalaitosrakennuksen koneinsinööriksi. Hän siirtyi 31. joulukuuta 1923 alkaen Lapuan patruunatehtaan johtajaksi. Patruunatehtaalta hän erosi 28. helmikuuta 1925, jonka jälkeen hänet nimitettiin Viipurin piirin apulais-ammattientarkastajaksi 1. huhtikuuta 1926 alkaen ja saman piirin maahöyrykattiloiden katsastajana 1. heinäkuuta 1927 alkaen. Palomäki julkaisi vuonna 1922 kirjan Aseoppi.
Talvi- ja jatkosota
Palomäki osallistui talvisotaan ylimääräisten harjoitusten aikana (YH) 2. prikaatin intendenttitoimiston päällikkönä ja 10. divisioonan esikunnan ase- ja ammustarvikeupseerina. Välirauhan aikana hän toimi Viipurin piirin ammattientarkastajana Lappeenrannassa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 10. divisioonan esikunnan taisteluvälinetoimiston päälliköksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1942 saakka, jonka jälkeen hänet siirrettiin ilmasuojelutehtäviin Viipuriin. Sotien jälkeen hän työskenteli Viipurin piirin ja myöhemmin Savonlinnan piirin ammattientarkastajana aina vuoteen 1957 saakka. Myöhemmin hän toimi höyrykattilan- ja laivankatsastajana vuoteen 1964 saakka. Hänet haudattiin Ouluun.
Leo XIII
Leo XIII oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun virallisen, mutta perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 256. paavi. Leo XIII:n paavinkausi eli pontifikaatti tapahtui nk. Vatikaanin vankeudessa, jonka aikana paavinistuimen ja Italian valtion välillä vallitsi riita.
Leo XIII:n vuonna 1891 lähettämä kiertokirje Rerum Novarum oli merkittävä kannanotto sosialismiin. Paavi edeltäjiensä tapaan tuomitsi aatteen, mutta puolusti työläisten ihmisarvoa ja -oikeuksia sekä hyväksyi monet heidän vaatimuksistaan. Hän totesi työläisillä olevan oikeus kunnolliseen palkkaan ja hyväksyi heidän poliittisen järjestäytymisensä. Leo XIII:n mukaan valtion tulisi toimia siten, että sosiaalisen tasa-arvon olisi mahdollista toteutua.
Lapsuus ja nuoruus
Gioacchino Vincenzo Pecci syntyi lähellä Rooman kaupunkia vuonna 1810. Hän kuului useiden muiden häntä paavinistuimella edeltäneitten tapaan Kirkkovaltion alempaan aateliin.
Gioacchino Pecci osoitti jo nuorena poikkeuksellista lahjakkuutta. 1823 hän laati kahdensadan heksametrisäkeen pituisen runon latinaksi. Se kertoi Pyhän Paavalin basilikan palosta. Lahjakkaana nuorena hän pääsi opiskelemaan Accademia dei Nobili Ecclesiastici -diplomaattikorkeakoulussa, joka oli tarkoitettu kouluttamaan Kirkkovaltion tulevaa kirkollista eliittiä.
1840-luvulla Pecci toimi nuntiuksena Belgiassa. Hän kuitenkin epäonnistui välittäjänä piispojen ja kuningashuoneen välisessä kiistassa, ja kuninkaan toiveesta hänen oli luovuttava tehtävistään 1846. Nuntiuksena olon jälkeen hänet nimitettiin Perugian piispaksi. Kyseinen piispanistuin ei ollut Italian tärkeimpiä, mutta johtaessaan sitä kolmenkymmenen vuoden ajan Pecci tuli tunnetuksi hyvistä hallintotaidoistaan.
1853 paavi Pius IX nimitti Peccin kardinaaliksi. Pecciä ei kuitenkaan kutsutti Roomaan, koska silloinen kardinaalivaltiosihteeri piti enemmän keskinkertaisista kardinaaleista alaisinaan. Kyseisen kardinaalivaltiosihteerin kuoltua paavi Pius IX kutsui Peccin kardinaalikamariherraksi eli camerlengoksi.
Valinta paaviksi
thumb|[[Camerlengo suorittamassa paavin kuoleman jälkeisiä seremonioita. Yleisen käytännön mukaan camerlengoa ei tule valita paaviksi edellisen paavin kuoltua, mutta Leo XIII:n tapauksessa kardinaalit tekivät poikkeuksen.]] Pius IX:n kuoltua 1878 kardinaalit kokoontuivat valitsemaan uutta paavia. Peccin mahdollisuuksia nousta paaviksi varjosti se, että yleisen käytännön mukaan camerlengoa ei valittu paaviksi.
Vuoden 1878 konklaavin kaikki Pius IX:n nimittäneet kardinaalit olivat konservatiiveja,, joten seuraava paavi tulisi myös todennäköisesti olemaan konservatiivi. Pecci kuului itsekin konservatiiveihin, mutta ei ollut sitoutunut Pius IX:n jyrkkään ja modernismin tuomitsevaan linjaan. Sen sijaan hän oli julkaissut useita ajan tieteeseen ja kulttuurin myönteisesti suhtautuvia kiertokirjeitä. Konklaavin äänestyksessä Peccille oli etua myös siitä, että hän ei kuulunut entisen kardinaalivaltiosihteeri Antonellin suosikkeihin. Peccin onnistuikin jo kolmannella äänestyskerralla saada taakseen tarvittava kahden kolmanneksen enemmistö.
Giacchino Vincenzo Pecci otti paavilliseksi nimekseen Leo XIII. Paaviksi tullessaan hän oli 67-vuotias ja hänen terveytensä oli suhteellisen heikko. Tästä huolimatta hän toimi paavina neljännesvuosisadan 1878–1903. Jo se, ettei uusi paavi ottanut nimeään kummaltakaan edeltäjältään herätti toiveikkuutta uudistusmielisissä katolilaisissa ja myös paavin päätös valita valtiosihteerikseen vapaamielinen kardinaali vaikutti heidän mielestään hyvältä merkiltä.
Tilanne Leo XIII:n noustessa paaviksi
thumb|left|Leo XIII:n paavillinen vaakuna. Leo XIII:n noustessa paavinistuimelle oli meneillään niin kutsuttu Vatikaanin vankeus eli Italian valtion ja paavin välinen kiista. Leo XIII:n edeltäjä Pius IX oli toiminut paavina 31 vuotta ja ollut paavinkautensa eli pontifikaattinsa aikana – pontifikaatin alkua lukuun ottamatta – hyvin konservatiivinen ja tuominnut modernistuvan maailman. Pius IX oli myös tuominnut väitteen, jonka mukaan "Rooman paavi voisi ja että hänen tulisi sopia edistyksen, vapaamielisyyden ja modernin kulttuurin kanssa". Toteamuksen nimittäminen harhaopiksi oli luonut syvän kuilun vanhoillisen paaviuden ja uudistuvan Euroopan välille. Pius IX oli myös julkaissut kiertokirjeen, jonka liitteenä oli Syllabus errorum, erehdysten luettelo, jossa Pius IX oli tuominnut kahdeksankymmentä modernina harhaoppina pitämäänsä asiaa, mm. omantunnonvapauden, protestantismin, siviiliavioliiton sekä sosialismin.
Pius IX pontifikaatin aikana paavi oli menettänyt Kirkkovaltion yhdistyneen Italian liitettyä sen sotilaalliseksi osaksi Italiaa. Tämä tapaus oli luonut kiistan, Vatikaanin vankeuden, paavinistuimen ja Italian valtion välille.
Paavina vuodet 1878–1903
thumb|Valokuva Leo XIII:stä noin vuodelta [[1898.]]
Konflikti Italian valtion kanssa
Leo XIII peri edeltäjältään riitaisat suhteet eri Euroopan valtioihin ja varsinkin Italiaan. Vaikka paavi olikin vanhoillinen ja kannatti useita edeltäjiensä opetuksia, hän esitti ne erilaiseen tyyliin kuin edeltäjänsä. Leo XIII:n julkaistessa ensimmäisen kiertokirjeensä pani lehdistö merkille hänen kielenkäyttönsä eroamisen Pius IX:n kielenkäytöstä. Tosin samalla huomautettiin, että vaikka paavin kielenkäyttö oli miellyttävää, oli hänen viestiensä sisältö yhtä jyrkkä kuin Pius IX:n aikana.
Leo XIII toivoi yhä Kirkkovaltion takaisinsaamista, eikä hänkään poistunut paaviksi tultuaan Vatikaanista. Hän jopa uhkasi katkaista diplomaattisuhteet kaikkiin Euroopan valtioihin, joiden päämiehet ottaisivat vastaan Italian kuninkaan kutsun ja kävisivät valtiovierailulla tämän luona.
Kaksi Roomassa asuvaa tärkeää vaikuttajaa, paavi sekä Italian kuningas, katsoivat molemmat olevansa kaupungin ainoa ja oikea hallitsija. Leo XIII järjestikin useita erilaisia juhlatilaisuuksia ja vastaanottoja, joiden aikana paavi esiintyi arvomerkeissään ja häntä kannettiin paavillisella kantotuolilla. Leo XIII käyttäytyi siis kuin olisi yhä Kirkkovaltiota hallitseva ruhtinaspiispa. Osa Rooman vanhasta aatelista, "mustaksi aateliksi" kutsuttu joukko, kieltäytyi hyväksymästä Italian kuninkaan kutsuja vastaaviin juhlallisuuksiinsa, kuten paavi oli käskenyt tekemään. Paavilla oli yhä kannattajia Roomassa ja muuallakin maailmassa, vaikka Kirkkovaltio olikin menetetty.
Paavin ja Italian valtion välinen konflikti jatkui pienenä provokaationa puolin ja toisin. Valistusfilosofi Voltairen kuoleman satavuotisjuhlat olivat erityisen näyttävät, ja vuonna 1889 pystytettiin Giordano Brunon, jonka inkvisition oli tuominnut roviolle, patsas suurin juhlallisuuksin Roomaan. Rooman valloitusta juhlittaessa 1895 pystytettiin Roomaan Giuseppe Garibaldin patsas näköyhteyden päähän paavin palatsista. Garibaldi oli ollut italialainen nationalisti ja vapaustaistelija, joka oli ollut mukana liittämässä Kirkkovaltiota Italiaan. Eräs osoitus Italian provokaatiosta paavinistuinta kohtaan oli myös jesuiittojen päämajan myöntäminen kansainvälisen vapaa-ajattelijoiden liiton kokouspaikaksi 1904. Kokouspäivä oli Kirkkovaltion menetyksen vuosipäivä eli 20. syyskuuta.
Paavi Leo XIII aikana Italian ja paavin suhteet eivät parantuneet merkittävästi, mutta tämä riita hyödytti jonkin verran molempia osapuolia. Koska paavin ääntä kuunneltiin yhä maailmalla, oli Italian hallitukselle tärkeää että tämä ääni oli italialainen. Riita kuitenkin osoitti, ettei paavi ole puolueellinen syntyperästään huolimatta. Näin Italian hallitus sai pidettyä paavin puolueettomana, mutta italialaisen paavin, ja paavi saattoi ottaa puolueettoman välittäjän rooliin maailmanpolitiikassa. Eräs vuosisadan vaihteen aikoihin Italiassa lausuttu julistus totesi asian näin:
Sovinto Saksan kanssa
thumb|Leo XIII ja [[Otto von Bismarck. Leo XIII:n onnistui sopia paavinistuimen kiista Saksan kanssa von Bismarckin pyydettyä paavia sovittelemaan Saksan ja Espanjan välistä kiistaa.]]
Paavin ja Italian valtion välinen kiista oli osoitus paavin puolueettomuudesta ja mahdollisti paaville uuden roolin maailmanpolitiikassa, eli toimimisen puolueettomana välittäjänä.