cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tatjana Lysenko
Lontoon olympialaisissa 2012 Lysenko voitti alun perin moukarinheiton olympiaennätyksellä 78,18 m. Hän kuitenkin menetti voittonsa vuonna 2016, kun hänen Lontoossa antamansa dopingnäyte osoittautui uusintatutkimuksissa positiiviseksi. Lysenko jäi ensimmäisen kerran kiinni dopingin käytöstä vuonna 2007. Tuolloin löydetty aine kuului niin sanottuun S4-luokkaan, tarkoituksena naishormonin aktiivisuuden estäminen. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 15.7.2007–14.7.2009. Samalla Lysenkon 9. toukokuuta 2007 jälkeen tehdyt tulokset hylättiin.
Alkaloosi
Hengitysalkaloosi
Veri virtaa keuhkoihin, joissa yllä olevat tasapainoreaktiot etenevät hiilidioksidin suuntaan. Tällöin uloshengitysilmassa poistuu hiilidioksidia ja veren happamuus laskee. Normaalisti yllä olevat reaktiot ovat kudoskohtaisesti terveyden kannalta sopivassa tasapainossa. Hyperventilaatiossa hiilidioksidin poistuminen on kuitenkin liian nopeaa ja hiilidioksidia poistuu liikaa ja veri emäksöityy.
Tatjana Lysenko
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Lysenko voitti maailmanmestaruuden tuloksella 77,13. Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 78,80. Tulos oli maailmanmestaruuskilpailujen kilpailuennätys ja tuolloin kaikkien aikojen toiseksi pisin heitto jääden Betty Heidlerin maailmanennätyksestä 62 senttimetriä.
Lysenko on heittänyt kolmesti moukarinheiton virallisen maailmanennätyksen. Ensimmäisen kerran hän teki maailmanennätyksen 15. heinäkuuta 2005 Moskovassa heittäessään 77,06, jolla rikkoi Mihaela Melinten (76,07) lähes kuusi vuotta vanhan ME:n lähes metrillä. Kesäkuussa 2006 Gulfija Hanafejeva heitti 77,26, mutta kaksi viikkoa myöhemmin Lysenko heitti 77,41. Hän paransi ennätystä 15. elokuuta Tallinnassa lukemiin 77,80. Tämän ennätyksen rikkoi Anita Włodarczyk 2009 tuloksella 77,96. Lysenko tosin oli heittänyt vuonna 2007 Sotšissa 78,61, mutta dopingkärynsä vuoksi tämä tulos hylättiin myöhemmin.
Alkaloosi
Metabolinen alkaloosi
Metabolista eli aineenvaihduntaperäistä alkaloosia voi aiheuttaa muun muassa happamien aineiden menetys kehosta. Esimerkiksi mahahapon menetys voi yksin johtaa merkittävään alkaloosiin. Mahahapon menetystä voi aiheuttaa vaikkapa oksentelu tai mahalaukun tyhjennys nenä-mahaletkulla.
Tatjana Lysenko
Ennen yleisurheilu-uraansa Lysenko oli lentopalloilija. Hän on naimisissa Nikolai Beloborodovin kanssa ja heillä on poika.
Alkaloosi
Metabolinen alkaloosi
Syy alkaloosiin voi olla myös emästen liikasaanti. Esimerkkinä on runsas vetykarbonaattisuolojen, kuten ruokasoodan, syöminen. Munuaiset pystyvät poistamaan emäksistä vetykarbonaattiylimäärää virtsaan, joten merkittävän alkaloosin ilmeneminen vaatii tässä tilanteessa yleensä yhtaikaisen munuaisten vajaatoiminnan.
Tatjana Lysenko
Saavutuksia
Lähde: Tilastopaja
Alkaloosi
Hypokaleeminen alkaloosi
Loop- tai tiatsidi-diureettien käyttö johtaa usein metaboliseen alkaloosiin, joka saattaa joissain tilanteissa olla terveyden kannalta merkittävää. Lisäksi käytön aikana ilmenee usein hypokalemiaa. Loop-diureetteja ovat esimerkiksi furosemidi, bumetanidi ja etakryynihappo. Tiatsideja ovat esimerkiksi klooritiatsidi, hydroklooritiatsidi ja metolatsoni. Nämä diureetit poistavat verestä virtsaan natriumia (Na+), vetyioneita ja näiden mukana vettä. Veden poistuminen aiheuttaa verenpaineen laskua. Keho pyrkii estämään tätä lisäämällä aldosteronin eritystä. Aldosteroni estää natriumin poistoa, mutta lisää kaliumin (K+) ja vetyionien poistoa verestä virtsaan. Vetyionien poisto diureettien ja aldosteronin yhteisvaikutuksesta voi johtaa alkaloosiin. Kaliumiumin poistuminen taas voi johtaa hypokalemiaan.
Alkaloosia ja samanaikaista hypokalemiaa ilman korkeaa verenpainetta aiheuttavat synnynnäinen Bartter-oireyhtymä, Gitelman-oireyhtymä, kloridiripuli ja harvemmin myös kystinen fibroosi. Kystisessä fibroosissa alkaloosiin johtaa kloorin (Cl–) menetys hikoilemalla. Gitelman-oireyhtymässä mutaatio kohdistuu NCCT:n geeniin SLC12A3. NCCT on munuaisten distaalisten tiehyiden Na+/Cl–-symportteri, jota myös tiatsidit salpaavat aiheuttaen siten lääkevaikutuksensa. Bartter-oireyhtymiä on monia. Ne luokitellaan munuaisten mutatoituneen kanavaproteiinin mukaan. Eräs näistä proteiineista on NKCC2, joka on Na+/K+/2 Cl–-symportteri, johon myös loop-diureetit kohdistavat lääkevaikutuksensa.
Yhtäaikaista korkeaa verenpainetta, alkaloosia ja hypokalemiaa aiheuttavat primäärinen ja sekundäärinen hyperaldosteronismi, Cushingin oireyhtymä, familiaalinen hyperaldosteronismi (tyypit FH1, FH2 ja FH3), glukortikoidien yliannostus, CYP11B1:n vajaatoiminta, CYP17A1:n vajaatoiminta tai 11β-hydroksisteroididehydrogenaasin vajaatoiminta (syynä on perinnöllinen Liddlen oireyhtymä tai lakritsihapon yliannostus).
Äijät
Äijät oli Subilla toukokuussa 2007 alkanut, perjantaisin klo 21.30 esitetty ohjelma, jossa Jone Nikula ja Kotiteollisuus-yhtyeen keulahahmo Jouni Hynynen kävivät läpi erilaisia perinteisesti miehisinä pidettyjä "äijäammatteja" kaikkiaan 24 eri jaksossa. Ohjelmassa on runsaasti alatyylistä kielenkäyttöä, kirosanoja ja niin sanottua "äijämeiningiksi" luonnehdittua toimintaa.
Ammatit
2007
2008
Ohjelman soundtrack
Äijät-ohjelmassa kuultua musiikkia julkaistiin 30. toukokuuta 2007 Spinefarmin kautta. Soundtrack on nimeltään "Äijät".
Ensemble Ambrosius
Vuodesta 2002 lähtien Ensemble Ambrosiuksen musiikillinen suunta on siirtynyt Zappasta kohti Virtaperkon omaa tuotantoa – Zappan musiikin pysyen kuitenkin edelleen tärkeänä osana yhtyeen toimintaa. Samalla yhtyeen musiikillinen linja on siirtynyt progesta kohti post-rockia, modernia nykymusiikia ja jopa kansanmusiikkia.
Dave Christian
Christian aloitti uransa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa, jossa pelasi kaudet 1977–1979. Winnipeg Jets varasi hänet NHL:ään 1979 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 40. Syksyllä 1979 Christian nimitettiin USA:n olympiajoukkueeseen. Joukkue voitti 1980 talviolympialaisissa sensaatiomaisesti kultaa. Välittömästi olympialaisten jälkeen Christian aloitti NHL-uransa. Hän pelasi Winnipeg Jetsissä aina vuoteen 1983 saakka, jolloin siirtyi Washington Capitalsiin. Hän pelasi Washingtonissa seuraavat runsaat kuusi kautta, jonka jälkeen siirtyi kesken kauden 1989–1990 Boston Bruinsiin. Bruinsissa pelatun puolentoista kauden jälkeen hän pelasi vielä kauden 1991–1992 St Louis Bluesissa ja kauden 1992–1993 Chicago Blackhawksissa. Kaudella 1993–1994 Christian pelasi enää yhdeksän ottelua Blackhawksissa kauden mennessä pääosin IHL-joukkue Indianapolis Icen paidassa. Kaudet 1994–1996 hän pelasi vielä IHL:ssä Manitoba Moosessa, ennen kuin lopetti uransa.
Christian pelasi uransa aikana Yhdysvaltojen maajoukkueessa moneen otteeseen. 1980 olympiaturnauksen lisäksi hän oli mukana 1981 ja 1989 MM-kisoissa sekä 1981, 1984 ja 1991 Kanada-Cupissa. Yhteensä hän teki NHL:ssä runkosarjassa 1009 ottelussa 340 maalia ja 433 syöttöä eli 773 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 102 ottelussa 32 maalia ja 25 syöttöä eli 57 pistettä.
Linssi
Linssi voi tarkoittaa seuraavia:
Alexander Joseph Brunett
Alexander Joseph Brunett (17. tammikuuta 1934 Detroit, Michigan – 31. tammikuuta 2020 Seattle, Washington) oli yhdysvaltalainen katolisen kirkon arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1958 ja piispaksi 6. heinäkuuta 1994. Hän toimi vuosina 1994–1997 Helenan hiippakunnan piispana Montanassa. Vuonna 1997 hänestä tuli Thomas Joseph Murphyn seuraaja Seattlen arkkipiispana.
Brunett oli elinikäinen Detroit Lions -fani.
The Day After
The Day After on rap-artisti Twistan viides studioalbumi. Albumi julkaistiin lokakuussa 2005 Atlantic Recordsin kautta.
Albumista julkaistiin myöhemmin chopped & screwed -versio. Skrätsäykset versioon teki Paul Wall.
PCA
PCA voi tarkoittaa
Liuskasaari
thumb|250px|Maisemakuva Liuskasaaresta. Kuvassa keskellä on [[FÅA:n romutetun rahtilaivan M/S Asynjan ankkuri.]] 250px|thumb|Liuskasaarelta näkymä [[Merisatamalle. HSS:n kerhorakennus etu-alalla.]] Liuskasaari on pieni saari Helsingissä Ullanlinnan kaupunginosassa Merisataman edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pienempi Liuskaluoto, länsipuolella sijaitsee Sirpalesaari ja itäpuolella Uunisaari. Liuskasaari on osa näiden ja kauempana idässä olevien Harakan ja Särkän muodostamaa saariryhmää.
Aarne Arvonen
Aarne Armas Arvonen (4. elokuuta 1897 Helsinki – 1. tammikuuta 2009 Järvenpää) oli suomalainen puuseppä, joka kuollessaan oli viimeinen elossa ollut 1800-luvulla syntynyt suomalainen. Hän oli 111 vuoden iässä kuollessaan myös Suomen vanhin ihminen, Euroopan kolmanneksi vanhin mies ja koko maailman seitsemänneksi vanhin mies. Lisäksi Arvonen muistetaan viimeisenä elossa olleena Suomen sisällissodan taisteluihin osallistuneena veteraanina sekä viimeisenä punakaartilaisena. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi esiinnyttyään useita kertoja julkisuudessa 100 vuotta täytettyään.
Liuskasaari
Saaren nimenä on vanhoissa asiakirjoissa ja kartoissa Schifferbergs holmen (1770-luvulla), Skifferholmarne (1800-luvun alkupuolella) ja 1890-luvulta lähtien Skifferholmen. Myös muotoa Bergholmen on käytetty. Suomenkielinen käännösnimi Liuskasaari on tullut käyttöön 1900-luvun alussa.
Aarne Arvonen
Varhaiset vuodet
thumb|Arvosen vanhempien ilmoitus [[Työmies-lehdessä 7. elokuuta 1897.]] Helsingissä nelilapsisen perheen esikoisena syntyneen Aarne Arvosen vanhemmat olivat Heikki Arvonen ja Amanda ”Mandi” Salminen (s. 1872). Hänen syntymäkotinsa sijaitsi Kallion kaupunginosassa Eläintarhantiellä. Heikki Arvonen oli Porista kotoisin ollut päätoimittaja ja ammattiyhdistysmies, jonka isä puolestaan oli saksalainen merimies Heinrich August Hilpert ja äiti porilainen Maria Josefina Arvelin. Aarne Arvosen lapsuusvuosina perhe muutti useita kertoja paikkakunnalta toiselle. He asuivat lyhyen aikaa Turussa, ennen kuin Heikki Arvonen vuosina 1906–1911 työskenteli sosialidemokraattisten sanomalehtien toimittajana Hämeenlinnassa, Kuopiossa ja Lappeenrannassa. Kansakoulun lisäksi Aarne ehti vuosina 1908–1909 käydä yhden lukuvuoden verran Kuopion klassillista lyseota. Arvosen äiti Mandi Salminen kuoli 39-vuotiaana helmikuussa 1912 synnyttäessään perheen neljättä lasta. Arvoset asuivat tuolloin Helsingin maalaiskunnassa Huopalahdessa. Leskeksi jäänyt Heikki Arvonen avioitui pian Elsa Pylvänäisen kanssa, ja he saivat myöhemmin kaksi tytärtä.
Liuskasaari
Saaren palveluja
Liuskasaarella on sijainnut jo yli sadan vuoden ajan Helsingfors Segelsällskap -pursiseuran (HSS) oma, noin 300 veneen satama sekä vierassatama. HSS:n vuonna 1947 rakennetussa arkkitehti Runar Finnilän suunnittelemassa kerhorakennuksessa sijaitsee paviljonkimainen Royal Ravintoloiden ylläpitämä Ravintola Boat House. Ravintosalin koristeena on Michael Schilkinin ja Björn Landströmin lasi-, keramiikka- ja seinämaalauksia.
Aarne Arvonen
Varhaiset vuodet
Aarne ei isän uuden avioliiton jälkeen enää viihtynyt kotona vaan eli kesästä 1914 lähtien katupoikana. Hän elätti itsensä kerjäämällä, satunnaisilla töillä ja jopa varkauksilla. Arvosen mukaan runoilija Eino Leino antoi aina runsaasti rahaa, kun taas kirjailija Juhani Aho ei antanut kerjäläisille mitään. Syksyllä 1916 Arvonen sai näpistelystä 40 markan sakon, jonka hän suoritti vankilassa. Tämän jälkeen Arvonen lähti vapaaehtoisena ensimmäisen maailmansodan aikaisiin linnoitustöihin Minskiin. Vapaaehtoisia kuljettanut juna ei kuitenkaan jatkanut määränpäähänsä, kun kaikki sen matkustajat sairastuivat lavantautiin. Arvonen selvisi taudista mutta ei ehtinyt varsinaisiin linnoitustöihin, ennen kuin heidät lähetettiin takaisin. Suomeen palattuaan hän teki linnoitustöitä Uudellamaalla, jossa rakennettiin Helsingin maa- ja merilinnoitusta. Syksyllä 1917 Arvonen oli kolmen kuukauden ajan vastaavissa linnoitustöissä Viron kuvernementissa.
Liuskasaari
Saaren palveluja
Liuskaluodolla on lisäksi polttoainemyymälä, jonka yhteydessä toimii terassi-ravintola Skiffer. HSS:n vierasvenesatamassa on lisäksi sauna, septitankin tyhjennyspiste ja pyykinpesu- sekä -kuivaustilat. Viereisellä Uunisaarella on myös ravintola ja lisäksi uimaranta, leikkipuisto ja tilaussaunoja. Uunisaari ja Liuskasaari ovat yhteydessä toisiinsa aallonmurtajan kautta. Liuskasaareen on veneyhteys toukokuun alusta lokakuun loppuun Merisatamanrannasta.
Harri Levo
Harri Levo (s. 14. joulukuuta 1990) on suomalainen pikaluistelija. Oulun Tarmoa edustava Levo on menestynyt etenkin ns. sprinttimatkoilla eli 500 ja 1 000 metrillä.
Liuskasaari
Olympialaiset 1952
Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa Liuskasaaren edustan merialue toimi yksikköluokan eli finnjollien purjehduskilpailun näyttämönä. Purjehdusreitillä oli pituutta yhteensä 5,4 kilometriä.
Aarne Arvonen
Sisällissota
Arvosen komppania palveli aluksi Helsingissä vartiotehtävissä. Maaliskuun puolivälissä se lähetettiin Karjalan rintamalle, jossa komppania osallistui 19. maaliskuuta lähtien Joutsenon taisteluihin. Aluksi Arvonen oli mukana Jääsken pitäjän Penttilässä käydyissä taisteluissa, jossa punaisten rintamapäällikkönä toimi näyttelijä Jalmari Parikka. Runsaan kuukauden kuluttua punaisten joukot vedettiin valkoisten hyökkäyksen edeltä puolustamaan Viipuria. Sekasortoisessa tilanteessa Arvonen yritti siirtyä Neuvosto-Venäjän puolelle ja päätyi lopulta 23. huhtikuuta lähelle rajaa Terijoen Kuokkalaan, joka kuitenkin oli jo valkoisten hallussa. Tämän jälkeen takaisin vetäytynyt komppania onnistui vielä välttämään vangiksi jäämisen Viipurin taistelun yhteydessä 27.-28. huhtikuuta ja yritti seuraavana yönä murtautua valkoisten saartorenkaan läpi kohti Haminaa. Epäonnistuneen läpimurtoyrityksen aikana kaatui noin 500 punaista, mutta Arvonen onnistui säilymään hengissä ja antautui valkoisille Tienhaaran rautatieasemalla 29. huhtikuuta.
Liuskasaari
Aiheesta muualla
60.15083°N, 24.94833°W
Aarne Arvonen
Sisällissota
Antautumisen jälkeen Arvonen siirrettiin Viipurin vankileirille ja sieltä edelleen 4. kesäkuuta Tammisaaren vankileirille, jossa hänestä tuli tutkintavanki nro 4842. Arvonen sairasti tuhansia vankeja tappaneen espanjantaudin mutta selvisi siitäkin. Tammisaaressa oli sattumalta vartijana hänen suojeluskuntaan kuulunut setänsä Ivar Hilpert, joka toimitti Arvoselle ruokapaketteja. Häntä kuulusteltiin omien vaiheidensa lisäksi myös sodan aikana punaisten siviilihallinnossa toimineen isänsä tekemisistä. Arvonen tuomittiin 30. heinäkuuta ehdolliseen kolmen vuoden ja kahdeksan kuukauden kuritushuonerangaistukseen ja päästettiin samalla vapaaksi viiden vuoden koeajalla. Lisäksi hän menetti kansalaisluottamuksensa kahdeksaksi vuodeksi yli rangaistusajan. Sisällissodan aika aiheutti Arvoselle traumoja, eikä hän milloinkaan muistellut sotavuosia mielellään. Viimeisinä vuosinaan hän kuitenkin kritisoi vapaussotamyytin uudelleenlämmittämistä.
Harri Levo
Levo on kilpaillut muutaman kerran maailmancupin B-ryhmässä. Maaliskuussa 2017 Levosta tuli historian kolmas 500 metriä alle 35 sekunnin luistellut suomalainen, kun hän luisteli Calgaryssä ajan 34,94. Kolomnan EM-kilpailuissa 2018 Levo saavutti joukkuesprintissä hopeaa Mika Poutalan ja Pekka Koskelan kanssa.
172-senttinen ja 71-kiloinen Levo valmistui tradenomiksi Haaga-Helia ammattikorkeakoulusta vuonna 2015. Häntä valmentaa kilpauransa päättänyt pikaluistelija Markus Puolakka.
Aarne Arvonen
Myöhemmät vaiheet
Sisällissodan jälkeen Arvonen elätti itsensä sekalaisilla töillä eri puolilla Suomea. 1920-luvulla hän työskenteli muun muassa rakennuksilla, renkinä Kylmäkoskella sekä autonapumiehenä Nobel-Standardin öljyvarastolla Helsingin Sörnäisissä. Arvonen joutui myös uudelleen vankilaan pikkurikoksista. Vankeusaikanaan hän opiskeli matematiikkaa ja hankki koristeveistäjän ammatin, jonka ansiosta hän vapauduttuaan sai työpaikan Suonenjoella toimineesta Kutvosen huonekalutehtaasta. Paikkakunnalle saapui Helsingistä pian myös hänen puolisonsa Sylvi Emilia Salonen (1897–1938), jonka kanssa hän sai kaksi tytärtä. Suonenjoelta perhe muutti 1930-luvun alussa Helsinkiin Kallion kaupunginosaan. Sylvi Arvonen kuoli vuonna 1938, minkä jälkeen Arvonen muutti lapsineen Järvenpäähän Terholan kaupunginosaan rakentamaansa taloon. Talvi- ja jatkosotaan Arvosta ei taustansa vuoksi kelpuutettu, vaan hän palveli työvelvollisena. Kesällä 1948 Arvonen oli jälleenrakentamassa Lapin sodassa tuhottua Lokan kylää Kansainvälisen Vapaaehtoisen Työleirijärjestön vapaaehtoisena.
thumb|Aarne Arvonen maalausharrastuksen parissa vuonna 1925. Sotavuosien jälkeen Arvonen työskenteli pitkään koristepuuseppänä huonekalutehtaassa. Hän kiinnostui myös kielistä ja opiskeli ranskaa ja englantia. Lisäksi Arvonen harrasti aritmetiikkaa ja tähtitiedettä, josta hän kiinnostui jo nuorena miehenä. Arvonen oli vuonna 1921 perustetun tähtitieteellisen yhdistyksen Ursan perustajajäsen, ja myöhemmin hänet nimitettiin yhdistyksen kunniajäseneksi. Arvosen jäsenyys Ursassa kesti lähes 87 vuotta. Tähtitiede pysyi hänen rakkaimpana harrastuksenaan aina viimeisiin elinvuosiin saakka. Arvonen otti osaa myös Keski-Uudenmaan tähtitieteellisen yhdistyksen Altair ry:n toimintaan, jonka kunniajäsen hän Ursan tavoin oli. 1920-luvulla Arvonen harrasti myös maalausta. Tupakoinnin ja väkevän alkoholin nauttimisen hän kertoi jättäneensä jo vuonna 1933. Arvonen ei ollut kiinnostunut politiikasta eikä kuulunut milloinkaan edes ammattiliittoon. Hänen puolisonsa Sylvi sen sijaan oli innokas vasemmistolainen.
Viimeiset elinvuodet
Arvonen asui toisen tyttärensä ja vävynsä kanssa itse rakentamassaan omakotitalossa kesään 2005 saakka, jolloin hän joutui terveyskeskuksen vuodeosastolle munuaistulehduksen vuoksi ja odottamaan vanhainkotipaikkaa. Arvonen tuli koko kansan tietoisuuteen elokuussa 1997, kun hän 100 vuotta täyttäessään alkoi antaa haastatteluja tiedotusvälineille. Arvosen syntymäpäiviä vietettiin Järvenpäässä hänen kantabaarissaan Pub Winstonissa, jossa paikalla oli myös Helsingin Sanomat. Lisäksi Arvosta haastateltiin muun muassa Ylen Aamu-TV:ssä ja vuotta myöhemmin hän esiintyi Tv-uutisissa sisällissodan 80-vuotismuistopäivän johdosta. Arvonen matkusteli ulkomailla vielä vanhoilla päivillään ja kävi muun muassa pubikierroksella Lontoossa 100-vuotispäivänsä kunniaksi. Suomen vanhin asukas hänestä tuli 5. joulukuuta 2006 Elsa Tilkasen kuoltua 110-vuotiaana.
Elokuussa 2007 Arvonen täytti 110 vuotta. Hän oli tuolloin lähes sokea mutta seurasi ja kommentoi yhä uutisia radiosta. Arvonen juhlisti merkkipäiväänsä järvenpääläisessä pubissa, jonne ystävät hakivat hänet hoitokodista. Arvonen asui ennen kuolemaansa Järvenpäässä Vanhankylänniemen terveyskeskussairaalan vuodeosastolla. Elokuussa 2008 Arvonen vietti 111-vuotispäiviään perheenjäsentensä parissa. Perinteinen pubivierailu jäi hänen omasta tahdostaan väliin.
Arvosen tytär Irma Roiha kuvaili isäänsä älykkääksi ja lukeneeksi tietoviisaaksi. Hänen mukaansa Arvonen ei myöskään dementoitunut, vaan muisti pysyi hyvänä kuolemaan saakka. Viimeisinä aikoinaan hän ei kuitenkaan pystynyt enää kävelemään vaan joutui liikkumaan pyörätuolilla. Arvonen kuoli Järvenpäässä uudenvuodenpäivän iltana 2009 nopeasti edenneeseen keuhkokuumeeseen. Vielä edellisenä iltana hän oli mukana uudenvuoden juhlinnassa ja hänen kerrottiin jopa tavailleen Marseljeesin sanoja ranskaksi. Hän oli kuollessaan 111 vuoden ja 150 päivän ikäinen. Aarne Arvonen haudattiin sukuhautaan Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Ylämaan kettu
Ylämaan kettu (Hamish Macbeth) oli BBC:n tekemä sarja, joka kertoi Lochdubh-nimisen pikkukylän ja sen poliisin elämästä Skotlannin ylämaalla. Pääosassa oli poliisi Hamish Macbethiä esittänyt Robert Carlyle. Sarjaa esitettiin kolme kautta vuosina 1995–1997.
Vietnamin vaakuna
thumb|Vietnamin vaakuna Vietnamin vaakuna koostuu Vietnamin kommunistisen puolueen symboleista, keltaisesta tähdestä ja punaisesta taustasta. Värien perusteella Vietnamin vaakuna muistuttaa paljon Kiinan vaakunaa.
Vietnamin vaakuna nykyisessä muodossaan on otettu käyttöön 2. heinäkuuta 1976.
Sajos
thumb|Kahvila [[Čaiju Sajoksessa]] thumb|[[Saamelaiskirjasto Sajoksessa]] Saamelaiskulttuurikeskus Sajos on Inarissa sijaitseva saamelaisten kulttuuri- ja hallintokeskus, joka toimii kongressi- ja tapahtumatilana. Rakennus valmistui tammikuussa 2012 ja vihittiin käyttöön huhtikuussa 2012.
Ylämaan kettu
Sarja perustuu löyhästi M. C. Beatonin romaaneihin.
Sajos
Sajoksessa toimii saamelaiskäräjät, saamelaisalueen koulutuskeskus SAKK, saamelaiskirjasto ja -arkisto, Lapin aluehallintovirasto ja useita yhdistyksiä.
Ylämaan kettu
Juoni
Sarjan päähenkilö on kyläpoliisi Hamish Macbeth, joka ratkoo rikoksia Skotlannin ylämailla Lochdubh'ssa seuranaan valkoinen länsiylämaanterrieri Pikku-Jock. Macbeth hoitaa työnsä omalla tyylillään. Paikallisten pienet rikokset hän on valmis painamaan villaisella. Suurempien rikoksien, kuten murhien, ratkaisuista hän ei halua ottaa kunniaa itselleen, sillä se voisi tietää hänelle ylennystä ja siirtoa pois Lochdubh'sta.
Sajos
Rakennuksen rakennutti Senaattikiinteistöt, ja se tuli maksamaan 15 miljoonaa euroa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto HALO Arkkitehdit Oy Oulusta. Projektipäällikkö oli Janne Laukka, muut suunnittelijat Tuomas Niemelä ja Milla Parkkali. Hankkeen projektipäällikkö oli Juha Guttorm.
Mammuttikoti
thumb|250px|right|Yrityksen pääkonttori Ylikiimingissä Oulussa. Mammuttikoti on Pohjois-Suomen hirsitalokeskus-nimisen suomalaisen hirsirakenteisia valmistaloja valmistavan ja myyvän yrityksen markkinointinimi.
Sajos
Rakennus on ulkoa tumma, sisältä vaaleaa mäntyä. Sen suunnittelussa on otettu vaikutteita saamelaisperinteestä, kuten kilpailuohjelmassa edellytettiin. Sajos on inarinsaamea ja tarkoittaa tukikohtaa tai asentopaikkaa.
Mammuttikoti
Yritys valmistaa ja toimittaa vuosittain 150 omakotitaloa. Vuonna 2018 yrityksellä oli tilinpäätöksen mukaan 65 työntekijää.
Sajos
Hankkeella on pitkä historia, sillä jo 1970-luvulla oli vireillä oman tilan saaminen. Asia oli esillä myös 1996, jolloin perustettiin saamelaiskäräjät. Suunnittelu sai vauhtia vuonna 2000, ja valtion budjettiin se tuli 2007.
Mammuttikoti
Yrityksen pitkäaikainen toimitusjohtaja ja omistaja Vesa Nylander luopui yrityksestä konkurssiuhan alla ja myi koko yrityksen Kiinteistö Oy Syrkohille tammikuussa 2019. Toimitusjohtajaksi tuli Vesa Syri. Kesäkuussa Vesa Syri vetäytyi toimitusjohtajan tehtävistä ja uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Pasi Kohtala.
Yrityksen talotehdas ja pääkonttori sijaitsevat Rekikylässä Vesalan kaupunginosassa Oulussa (ent. Ylikiiminki), noin 25 kilometrin päässä Oulun keskustasta seututien 833 varrella. Yrityksen uusi pääkonttori valmistui vuonna 2006. Pääkonttori rakennettiin yhdessä tuotantokapasiteetin kasvattamiseen tähtäävien rakennusinvestointien yhteydessä. Investointien kustannukset olivat noin 4,5 miljoonaa euroa ja niiden myötä tehtaan tuotantomäärä nelinkertaistui. Talotehdas toimii toimintansa lopettaneen sahalaitoksen Veljespuu Oy:n saha-alueella.
Vuonna 2014 Mammuttihirsi otti käyttöön uuden markkinointinimen Mammuttikoti. Vuonna 2019 Mammuttikoti- ja Mammuttihirsi-aputoiminimet poistuivat käytöstä. Markkinoinnissaan yhtiö käyttää nimimuotoa "MammuttiKoti". Vuonna 2019 on palattu vanhaan Mammuttihirsi-nimeen. Vuoden 2019 syyskuussa yhtiö hakeutui velkasaneerauksen, yhtiöllä on velkaa yli 17 Miljoonaa euroa.
Yritys hakeutui konkurssiin 30.10.2019.
Vuoden 2020 syyskuussa veljekset Ilpo ja Hermanni Nylander ostivat konkurssipesältä yrityksen liiketoiminnan ja kiinteistöt. Kaupan myötä suurin osa osakkeista siirtyi Ilpo Nylanderille.
Tandberg
Tandberg oli norjalainen vuosina 1933–2010 toiminut elektroniikkayritys, joka valmisti 1970-luvun loppuun asti radio- ja televisiovastaanottimia, stereolaitteita ja muuta viihde-elektroniikkaa. Ammattipiireissä se oli 1950-luvulta asti tunnettu avokelanauhureistaan, 1960-luvulta lähtien niihin pohjautuvista kielistudiolaitteistoista ja 1980-luvulta lähtien videoneuvottelutekniikastaan.
Historiaa
Tandberg perustettiin vuonna 1933, ja ensimmäinen Huldra 1 -radiomalli tuli markkinoille seuraavana vuonna. Nauhurituotanto aloitettiin 1952, viritinvahvistimet tulivat ohjelmaan 1954, televisiot 1958 ja kielistudiot 1961.
Osin Norjan valtion omistama, noin 2 000 ihmistä työllistänyt Tandberg meni konkurssiin vuoden 1979 alussa. Suomalainen Nokia yritti ostaa yhtiön viihde-elektroniikan ja opetusvälineiden liiketoiminnot, saksalainen Siemens osti tietokonetoiminnot. Tandberg-nimellä toimintoja jatkoi kaksi uutta yhtiötä, myös nauhurit sisältänyt Tandberg Data ja toinen Tandberg-niminen yritys, joka erikoistui videoneuvottelutekniikkaan. Tandbergin kielistudioliiketoiminnan osti suomalainen Teleste, joka eriytti sen vuosituhannen vaihteessa yritykseksi nimeltä Sanako. .
Videoneuvottelulaitteistojen suurtoimittajaksi muuttuneen Tandbergin osti vuonna 2010 Cisco Systems. Tandberg Data on nykyisin saksalaisyritys, joka on erikoistunut nauha-asemien magneettiseen tiedontallennukseen arkisto- ja varmuuskopiokäytössä.
Lumi (yritys)
Lumi on suomalainen asustealan yritys, jonka tunnetuimpia tuotteita ovat laukut. Yritys sai syksyllä 2011 muotialan Kultainen vaatepuu -palkinnon.
Yrityksen omistajat ovat Sanna Kantola ja Bruno Beaugrand. He tutustuivat vuonna 1997 opiskellessaan Pariisissa ja menivät sitten Yhdysvaltoihin, jossa Kantola työskenteli laukkusuunnittelijana Ralph Laurenilla ja Beaugrand kellojen suunnittelijana Tiffanylla. Lumi-yrityksen toiminta alkoi saunahatusta, mutta siirtyi pian laukkuihin. Kun yrityksen toiminta laajeni he luopuivat vakityisista työpaikoistaan. Pian he siirtyivät yrityksensä kanssa ensin Pariisiin, sitten Amsterdamiin ja lopulta Suomeen.
Kantola on koulutukseltaan vaatesuunnittelija, Beaugrand teollinen muotoilija. He ovat pariskunta, ja heillä on kaksi lasta.
Ozurgetin piirikunta
Ozurgetin piirikunta rajatuu lännessä Mustaanmereen, etelässä Adžariaan, idässä Tšokhataurin ja pohjoisessa Lantškhutin piirikuntaan. Ozurgetin kaupunkiin haarautuu sivurata Batumin ja Tbilisin väliseltä rautatieltä. Kaupungin lisäksi piirikunnassa on neljä kaupunkityyppistä taajamaa: Laituri, Narudža, Ureki ja Kveda Nasakirali.
Kaupungissa toimii historiallinen museo, joka on perustettu vuonna 1936, ja vuonna 1989 perustettu taidegalleria, jossa on esillä georgialaisten taiteilijoiden teoksia. Ozurgetissa on myös ulkomuseo, jonne on rakennettu varhaiskeskiaikaisen linnoituskaupungin kopio.
Winterheart’s Guild
Winterheart's Guild on suomalaisen power metal -yhtye Sonata Arctican kolmas studioalbumi. Se äänitettiin syksyllä 2002 ja julkaistiin maaliskuussa 2003. Albumin normaaliversiolla on kymmenen kappaletta, mutta japanilaisella versiolla kuullaan myös bonuskappale "The Rest of the Sun Belongs to Me". Kappale on tosin mukana myös myöhemmin Reckoning Night -albumin yhteydessä julkaistulla Shamandalie-singlellä. Kappale "Victoria's Secret" on julkaistu myös EMI Finlandin kokoelmalevyllä: Kaikkien aikojen Suomimetallit.
Albumin äänitysten aikaan Sonata Arcticalla ei ollut vakituista kosketinsoittajaa, joten koskettimista albumilla vastaavat laulaja Tony Kakko sekä Stratovarius-yhtyeen Jens Johansson. Uusi kosketinsoittaja Henrik Klingenberg liittyi yhtyeeseen äänitysten jo päätyttyä.
Winterheart's Guild vietti Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 12 viikkoa noussen parhaimmillaan listan kolmanneksi. Vuoden 2005 loppuun mennessä levyä oli myyty kultalevyyn oikeuttavat 15 000 kappaletta. Tähän mennessä albumia on myyty liki 20 000 kappaletta.
Albumin viimeisen kappaleen "Draw Me" loppuun on piilotettu suomenkielistä puhetta.
M-Diklooribentseeni
Ominaisuudet
m-Diklooribentseeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin niukasti veteen, mutta monet orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dietyylieetteri, asetoni ja bentseeni liuottavat sitä. Sen reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille yhdisteille ja se reagoi esimerkiksi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla 2- ja 4-asemista. Kuumennettaessa m-diklooribentseeniä emästen kanssa noin 200 °C:n lämpötilaan muodostuu hydroksyylijohdannaisia ja ammoniakin tai amiinien kanssa klooriatomit voivat korvautua aminoryhmillä.
Valmistus ja käyttö
Hankalammasta valmistustavasta johtuen m-diklooribentseenin käyttö on vähäisempää kuin o- ja p-isomeerien. Yhdistettä käytetään kuitenkin muun muassa lääkeaineiden, värien, hyönteismyrkkyjen, rikkaruohomyrkkyjen ja muiden orgaanisten yhdisteiden kuten 3,5-dikloorianiliinin valmistamiseen.
Teuvo Teräväinen
Teuvo Henri Matias Teräväinen (s. 11. syyskuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa. Teräväinen on Stanley Cup -voittaja ja nuorten maailmanmestari. Chicago Blackhawks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Teräväisen vahvuuksiin kuuluu kiekonhallinta, pelinäkemys ja luovuus ja hänen heikkouksiinsa kuuluu fyysisyyden puute.
Ura Suomessa
Teräväinen on Helsingin Kojoottien kasvatti. Hän siirtyi juniori-ikäisenä Jokereihin, jonka C-nuoria hän edusti kaudella 2008–2009, jolloin hän voitti C-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudella 2009–2010 Teräväinen edusti pääasiassa B-nuoria, mutta oli C-nuorten kanssa voittamassa Suomen-mestaruutta. Hän voitti kaudella joukkueen C-nuorten sisäisen runkosarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 16+19=35. Kaudella 2010–2011 hän pelasi pääosin A-nuorissa. KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavl varasi Teräväisen ensimmäisellä kierroksella 23. pelaajana vuonna 2011.
Kaudeksi 2011–2012 Teräväinen nostettiin Jokereiden SM-liigarinkiin. Hän pelasi miesten joukkueessa jo European Trophy -harjoitusturnauksessa neljä ottelua tehden yhden maalin. A-nuorissa kautensa aloittanut 17-vuotias Teräväinen teki SM-liigadebyyttinsä kuitenkin 18. lokakuuta 2011 vieraissa JYPiä vastaan, jolloin hän korvasi ylävartalovammasta kärsineen Janne Lahden. Kolmosketjussa Juhani Tyrväisen ja Jani Ridan kanssa pelannut Teräväinen sai jääaikaa 13.48 minuuttia. Ensimmäisen SM-liigamaalinsa hän teki neljännessä liigaottelussaan 25. lokakuuta 2011 ylivoimalla JYPiä vastaan.
Teräväinen vakiinnutti loukaantumisten myöta paikkansa Jokereiden liigajoukkuessa, jossa tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 11+7=18, joilla hän oli tulokkaiden pistepörssin kolmas. Kevään 2012 pudotuspeleissä Teräväinen teki yhdeksässä ottelussa tehot 2+4=6. Hänen liigauransa ensimmäinen pudotuspelimaali syntyi hyvään paikkaan, sillä se ratkaisi Jokereille 3–1-vierasvoittoon päättyneen kolmannen puolivälieräottelun Helsingin IFK:ta vastaan. Teräväinen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia ja palkittiin koko SM-liigan parhaana tulokkaana Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. Teräväinen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän vahvisti Jokereiden A-nuoria myös kevään 2012 pudotuspeleissä, jotka päättyivät SM-hopeaan.
Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Teräväisen Euroopassa pelaavien kenttäpelaajien rankingissa 7. sijalle NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Huhtikuussa hän nousi rankingissa sijalle 2. Teräväisen edellä oli vain ruotsalainen Filip Forsberg. Teräväinen varattiin NHL:n vuoden 2012 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 18.
Kausi 2012–2013 oli Teräväiselle ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi hänelle 44 runkosarjaottelussa tehot 13+18=31 sekä kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Alkukausi oli Teräväiselle vaikea, mutta hän pääsi kauden edetessä edelliskauden tasollensa palattuaan laitahyökkääjän tontille. 13. lokakuuta 2012 vierasottelussa Pelicansia vastaan Teräväinen kärsi sormimurtuman ja hän oli loukkaantuneena muutaman viikon ajan. Teräväinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Kiekko-Vantaassa.
Elokuussa 2013 Teräväinen solmi kolmivuotisen ja 2,775 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa, mutta hän sopi samalla pelaavansa ensimmäisen sopimuskautensa 2013–2014 vielä lainalla Jokereissa. Teräväinen voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+35=44. Hän aloitti kautensa nihkeästi, eikä pystynyt vielä syyskaudella kantamaan Jokereiden ykkössentterin viittaa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen Teräväinen onnistui kuitenkin nostamaan tasoaan huimasti, kun loppukausi toi tehot 6+27=33. Parhaimmillaan hänen pisteputkensa kesti 13 runkosarjaottelua. Teräväinen valittiin SM-liigan tammikuun 2014 kuukauden pelaajaksi.
Chicago Blackhawks 2014–2016
200px|thumb|right|Teräväinen Chicago Blackhawksin Stanley Cup -voittojuhlissa kesällä 2015. SM-liigakauden 2013–2014 päätyttyä, maaliskuussa 2014 Teräväinen liittyi Chicago Blackhawksin NHL-joukkueen vahvuuteen. Hän pelasi syksyn 2013 harjoitusotteluissa numerolla 23, mutta Teräväisen omasta toiveesta hän sai debyyttiinsä käyttöönsä Jokereista tutun numeron 86. Nöyryyden edistämisen vuoksi NHL:n tulokaspelaajien pelinumerot ovat usein seuran päätettävissä, joten Blackhawks teki harvinaisemman poikkeuksen annettuaan Teräväisen valita itse numeronsa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 25. maaliskuuta 2014 Dallas Starsia vastaan. Teräväinen sai jääaikaa 11.39 minuuttia ja hän voitti kaikki seitsemän aloitustaan. Teräväinen pelasi kolme NHL-ottelua ilman tehopisteitä, jonka jälkeen Blackhawks lähetti hänet loppukaudeksi farmijoukkue Rockford IceHogsiin, AHL:ään. Siellä Teräväinen pelasi viisi runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.
Kauden 2014–2015 Teräväinen aloitti vielä Rockfordissa. Tammikuussa 2015 hän sai kutsun Chicagon NHL-kokoonpanoon. Noston jälkeen viidennessä ottelussaan Teräväinen teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä 17. helmikuuta 2015 Winnipeg Jetsiä vastaan. Kaksi ottelua tämän jälkeen hän pelasi ensimmäisen useamman pisteen ottelunsa tehdessään yhden maalin ja saadessaan yhden maalisyötön Arizona Coyotesia vastaan pelatussa ottelussa 21. tammikuuta. Teräväinen nousi puheenaiheeksi NHL:ssä ratkaistuaan panoksellaan Stanley Cupin ensimmäisen finaaliottelun Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän teki kolmannessa erässä Blackhawksin 1–1-tasoituksen ja alusti kiekonriistollaan Antoine Vermetten voittomaalin. Hänestä tuli NHL:n neljänneksi nuorin Stanley Cupin finaaleissa maalin tehnyt (20 vuotta ja 265 päivää) pelaaja ja toiseksi nuorin useamman pisteen ottelussa tehnyt pelaaja sitten vuoden 1990. Teräväinen voitti Stanley Cupin heti tulokaskaudellaan tehden 18 playoff-ottelussa tehot 4+6=10. Hän oli finaalisarjan tehokkain pelaaja. Kaudella 2015–2016 Teräväinen pelasi monessa eri kentässä, eikä selkeää roolia löytynyt. Hän iski kaudella tehot 13+22.
Maajoukkueura
Teräväinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014. Hän oli ensimmäisessä turnauksessa tehoilla 5+6=11 Suomen kolmanneksi paras pistemies ja sijoittui koko turnauksen pistepörssissä neljänneksi. Teräväinen voitti koko vuoden 2014 turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+13=15 sekä tehotilaston lukemalla +11. Hän toimi Suomen kapteenina ja johdatti joukkueen maailmanmestaruuteen. Teräväinen valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Teräväinen edusti myös vuonna 2011 alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleissa, jotka päättyivät hopeaan. Teräväinen valittiin jälkimmäisessä turnauksessa myös parhaaksi hyökkääjäksi ja finaalissa Suomen parhaaksi pelaajaksi.
Suomen A-maajoukkueessa Teräväinen on pelannut viisi ottelua tehopistein 1+2=3. Hän osallistui Suomen MM-leiriryhmään vuoden 2014 turnaukseen. Teräväinen teki A-maajoukkuedebyyttinsä 24. huhtikuuta 2014 Košicessa Slovakiaa vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa. Teräväinen myös syötti Suomen 3–0-voittoon päättyneen ottelun avaus- ja ratkaisumaalin, jonka teki Michael Keränen. Hän lopulta putosi viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta.
Keiska
Keiska on kyläalue Oulussa Haukiputaan entisen kuntakeskuksen pohjoispuolella ja Kiiminkijoen pohjoisrannalla Pohjois-Pohjanmaalla, seututien 847 ja yhdystien 8460 liittymäkohdan ympärillä, Martinniemen ja Asemakylän välisellä alueella.
Teuvo Teräväinen
Maajoukkueura
Syksyllä 2016 Teräväinen pelasi Suomen World Cup -joukkueessa. Hän pelasi kahdessa ottelussa sekä kahdessa harjoitusottelussa ilman tehopisteitä.
Keiska
Keiskan alue on pääasiassa vanhaa lähiötyylistä omakotitaloaluetta, jonka kasvu alkoi jatkosodan jälkeen Martinniemen sahan tuotannon kasvun myötä.
Teuvo Teräväinen
Muuta
Teräväisen pikkuveli Eero pelaa puolustajana ja hän on KooKoon sopimuspelaaja.
Teräväisen pikkusisko Satu pelaa niin ikään jääkiekkoa ja on päässyt debytoimaan naisten SM-sarjassa Espoo Unitedin riveissä kaudella 2016–2017. Ensimmäiset ottelunsa pääsarjatasolla hän pelasi 14-vuotiaana.
Lencat
Lencat ovat pääasiassa Hondurasin Intibucán, La Pazin, ja Lempiran departementeissa asuva intiaanikansa. He polveutuvat alueelle 1000-luvulla muuttaneista chibchoista. Pieniä määriä elää myös El Salvadorin alueella. Lencojen määräsi on arvioitu 50 000–95 000. Lencojen aiemmin puhuma lencan kieli on todennäköisesti jo hävinnyt.
Historia
190px|thumb|vasen|Piirros lencajohtaja [[Lempirasta.]] Ennen eurooppalaisten tuloa lencat muodostivat neljä aluetta, Care, Cerquin ja Lenca Hondurasin alueella, sekä Potón El Salvadorin alueella. He saivat voimakkaita kulttuurillisia vaikutteita mayoilta ja asteekkikansa pipileiltä. Lencojen eurooppalaisvalloitusta edeltäneen lukumäärän on arvioitu olleen noin 300 000–600 000 ja heidän alueensa kattoivat 26 000 neliökilometriä. Espanjalaiset tulivat lencojen alueelle 1520-luvulla Hernán Cortésin johdolla. Lencat taistelivat espanjalaisia vastaan, mutta lopulta heidät voitettiin. Vuonna 1537 lencat kapinoivat johtajansa Lempiran johdolla eurooppalaisia vastaan, mutta kapina kukistettiin seuraavana vuonna. Pian eurooppalaisten tulon jälkeen lencojen lukumäärä alkoi nopeasti laskea tautien ja orjatyön takia. 1550-luvulle mennessä lencoja oli enää noin 25 000. Määrä säilyi pitkään samana koko siirtomaakauden ajan. Monista muista alueen alkuperäiskansoista poiketen lencat onnistuivat kuitenkin säilyttämään osan alueistaan ja jatkamaan perinteistä elinkeinoaan maanviljelyä. Sittemmin monet ovat tosin muuttaneet töihin kaivoksille ja banaaniviljelmille. Lencat ovat kulttuurillisesti pitkälle sulautuneet maidensa muuhun väestöön.
Kulttuuri
Suurin osa lencoista asuu maaseudulla lähellä maatilojaan. Kaupungeissa käydään yleensä vain erityistapauksissa, kuten toreilla ja juhlissa. Perinteiset talot rakennetaan savitiilistä ja niiden katot oljista tai ruohosta. Nykyisin myös nykyaikaisemmat talot ovat tavallisia. Lencojen uskonto on sekoitus katolilaisuutta ja perinteisiä uskoja. Esimerkiksi katolisia pyhimyksiä palvotaan samaan tapaan kuin ennen erilaisia henkiä. Kylien pyhimyksiä juhlitaan vuosittain. Maaseudun lencat luottavat usein ennemmin henkitohtoreihin kuin koulutettuihin lääkäreihin.
Tiramisu
thumb|250px|Tiramisu Tiramisu on pehmeä italialainen jälkiruoka, johon käytetään muun muassa espressokahvia, sokeria, sokerikakkutaikinasta valmistettuja savoiardi-keksejä, kananmunia ja mascarpone-juustoa. Jälkiruoan pinnalle sihdataan kaakaojauhetta.
LÉ Róisín
LÉ Róisín (viirinumero P51) on Irlannin laivaston Róisín-luokan vartiolaiva. Alus on nimetty 1500-luvun lopulla eläneen Tyronen jaarlin Red Hugh O'Neillin tyttären Róisín Dúbhin mukaan.
Valmistus
Alus tilattiin 16. joulukuuta 1997 Appledore Shipbuildersilta Bidefordista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1998. Se laskettiin vesille 13. syyskuuta 1999 ja otettiin palvelukseen saman vuoden lopulla 15. joulukuuta.
Palvelus
Elokuussa 2011 alus oli Itämerellä, jonka aikana se vieraili Tallinnassa, Riiassa, Helsingissä ja Pietarissa.
Hoo-Jii-Koo
Hoo-Jii-Koo on vuonna 1973 julkaistu Helsingin Jalkapalloklubin kannatuslaulu. Vexi Salmen sanoittama kappale tunnetaan nykyään paremmin avaussanojensa mukaan nimellä Taas kansa täyttää..., jota esimerkiksi seuran kannatusryhmä Forza HJK laulaa otteluissa. Se perustuu Daniel Boonen ja Rod McQueenin säveltämään kappaleeseen ”Blue is the Colour”, joka on englantilaisen Chelsean kannatuslaulu. Singlen B-puolella on Jukka Virtasen sanoittama Pitkä potku - kaikki perään.
Tanssi jos osaat
Tanssi jos osaat on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa etsitään amerikkalaisten suosikkitanssijaa 20 valitun, television tuloslähetykseen päässeen tanssijan joukosta. Yhdysvalloissa sarjaa esittää FOX. Tanssi jos osaat -sarjan ovat luoneet Nigel Lythgoe ja Simon Fuller.
Formaatin suomalaisversio on Dance, jota esittää Nelonen.
1. tuotantokausi
Sarjan 1. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 20.7.2005. Kilpailun voitti Nick Lazzarini, joka voitti 100 000 dollaria sekä asunnon New Yorkista vuodeksi. Juontajana toimi Lauren Sanchéz.
Top 16:n putoamisjärjestys
2. tuotantokausi
2. tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa 25.5-16.8.2006, ja Suomessa tammikuusta toukokuun alkuun 2008. Kilpailun voitti Benji Schwimmer, ja palkinnoksi hän sai 100 000 dollaria, hybridiauton ja sopimuksen vuodeksi Celine Dionin Las Vegas-show’hun. Juontajana ensimmäistä kertaa oli Cat Deeley.
Top 20:n putoamisjärjestys
Top 4
Benji Schwimmer, oikealta nimeltään Benjiman Daniel Schwimmer (s. 18.1.1984), on yhdysvaltalainen ammattilais-swingtanssija. Hänet muistetaan parhaiten Tanssi jos osaat (So you think you can dance) -ohjelman 2. tuotantokauden voittajana. Hän vietti lapsuusvuotensa Newport Beachilla, Kaliforniassa. Hänen perheeseensä kuuluvat isä "Swingin kuningas" Buddy Schwimmer, äiti Laurie Kauffman sekä sisko Lacey Schwimmer, joka sijoittui 4:n parhaan joukkoon Tanssi jos osaat-ohjelman 3. tuotantokaudella. 2. tuotantokaudella myös top 4:n sijoittunut Heidi Groskreutz on Benjin serkku, ja he ovat myös sukua Frendit-sarjan tähdelle, David Schwimmerille.
Travis Wall, koko nimeltään Travis Michael Wall (s. 16.9.1987), on yhdysvaltalainen tanssija ja tanssinopettaja, jonka erikoisalaa on nykytanssi. Hänet tunnetaan parhaiten Tanssi jos osaat-sarjan toiselta tuotantokaudelta kilpailijana, sekä 4. tuotantokauden koreografina. Wall eli lapsuutensa Virginia Beachissä, ja aloitti tanssimisen 3-vuotiaana äitinsä Denise Wallin tanssistudiolla. Hänen perheeseensä kuuluvat äidin lisäksi veljet Tyler, Scott ja Shannon, sekä adoptioveli Danny Tidwell, joka sijoittui Tanssi jos osaat-kilpailun 3. tuotantokaudella veljensä tapaan toiseksi. Wallin ura alkoi 9-vuotiaana Dr Pepperin mainoksella, ja 13-vuotiaana hän aloitti 2 vuoden työt Broadwayn musikaalissa The Music Man.
Donyelle Jones synt. 3.7.1979 Los Angelesissa, on jazz- ja hip hop-tanssija sekä opettaja, joka tällä hetkellä opettaa Studio Cityssä, Kaliforniassa. Jones on esiintynyt Missy Elliottin ja Black Eyed Peasin musiikkivideoilla, sekä esiintynyt tanssijana elokuvassa Be Cool ja ollut mukana Snoop Doggin ja The Gamen kiertueilla. Hän oli jo lopettanut tanssimisen kuudeksi kuukaudeksi, koska ei jaksanut enää kuulla kritiikkiä painostaan.
Adrenaline Rush 2007
Adrenaline Rush 2007 on rap-artisti Twistan kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 2007.
Taustatietoa
Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan 10. sijalle Billboard 200 -listalla myyden 41 000 kappaletta. Toisella viikolla albumia myytiin 18 000 kappaletta, ja se putosi 49. sijalle.
Kesäkuussa 2008 albumia oli myyty 364 000 kappaletta.
Kreikan maastopalot 2018
Kreikan vuoden 2018 maastopalot yltyivät heinäkuun lopulla 2018. 23.–24. heinäkuuta palot tuhosivat erityisesti Itä-Attikaa Néa Mákrin ja Rafínan alueilla, Ateenan metropolialueen itälaidalla. 15. elokuuta mennessä palot olivat vaatineet 96 kuolonuhria. Noin 190 ihmistä vietiin sairaalahoitoon. Suurimpia tuhoja kärsi Néa Mákrin Mátin kaupunginosa, jossa kuoli 25 tulen saartamaksi jäänyttä ihmistä.
Maastopalot tuhosivat myös Kinétan seutua Länsi-Attikassa. Suuria maastopaloja oli myös muualla Kreikassa, kuten Kreetalla Apokóronaksen alueella.
Viranomaiset ovat epäilleet ainakin osaa paloista tahallaan sytytetyiksi. Palot ovat Kreikan tuhoisimmat sitten vuoden 2007 maastopalojen. Maahan julistettiin palon jälkeen kolmen vuorokauden suruaika.
Viittausindeksi
Viittausindeksi on virallinen tilasto joka selvittää, kuinka paljon tiedeartikkeleihin viitataan toisista tiedeartikkeleista. Indeksi mittaa vain vertaisarvioitujen tiedejulkaisujen viittauksia. Ensimmäisiä tilastoja tehtiin 1800-luvun lopulla. Vuonna 1960 Eugene Garfieldin Institute for Scientific Information (ISI) loi ensimmäiset tieteellisten lehtien viittaustietokannat, joista ensimmäinen oli Science Citation Index. ISI kaupallistettiin Thomson Scientific & Healthcare -tuotteeksi. Elsevier-kustantaja julkaisee vastaavaa Scopus-internet-tietokantaa.
Simon Russell Beale
Simon Russell Beale (s. 12. tammikuuta 1961 Penang, Malaija) on englantilainen näyttelijä, joka on tunnettu teatterirooleistaan. Hän on voittanut urallaan useita palkintoja ja The Independent -lehti on kutsunut Russell Bealea sukupolvensa parhaaksi teatterinäyttelijäksi. Hän sai muun muassa Laurence Olivier -palkinnon pääroolistaan Donmar Warehouse -teatterin näytelmässä Vanja-eno vuonna 2003.
Teatterin lisäksi Russell Beale on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänen tunnettuja roolejaan ovat Sir William Collyer elokuvassa Syvänsininen meri (2011) ja William Towers televisiosarjassa Erikoisjoukkue (2010–2011). Russell Beale sai vuonna 2013 parhaan miessivuosan Bafta-palkinnon roolistaan Falstaffina Shakespearen näytelmiin perustuvassa televisiosarjassa Ontto kruunu.
Simon Russell Beale sai Brittiläisen imperiumin komentajan (CBE) arvon vuonna 2003.
HMS Zenith
HMS Zenith (viirinumero R95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1942 HMS Wessexinä. Aluksen nimi vaihdettiin 1943 HMS Zenithiksi. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1944 ja valmistui 22. joulukuuta.
Palvelus
Vastaanottotestit ja varustaminen aloitettiin 22. joulukuuta. Niiden päätyttyä alus siirrettiin Scapa Flow’hun miehistön koulutukseen, joka keskeytyi konehuoneessa havaitun vian vuoksi. Alus määrättiin korjattavaksi Clydeen telakalle, missä ollessaan se sai määräyksen siirtyä Kaukoitään. Kesäkuussa alus vapautui telakalta aloittaen koeajot, joiden päätyttyä se matkasi Scapa Flowhun jatkamaan miehistön koulutusta. Heinäkuussa alus lähti Välimerelle, jossa koulutus edelleen jatkui. Elokuussa Japanin antauduttua aluksen siirto Kaukoitään peruutettiin.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus liitettiin 4. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli vuoteen 1947. Se siirrettiin Chathamin reserviin. Alus oli huollettavana 1950 Tynen telakalla, josta se palasi reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin toukokuussa 1955 Egyptille.
Egyptin laivastossa
Alus huollettiin ja modernisoitiin Thornycroftin telakalla Woolstonissa vastaamaan Egyptin laivaston vaatimuksia. Se nimettiin El Fatehiksi, jonka jälkeen alus lähti syyskuussa 1956 Egyptiin. Alus palasi 1963 Britteinsaarille modernisoitavaksi, mikä valmistui heinäkuussa 1964. Alus oli tämän jälkeen Egyptin laivastossa vielä 15 vuotta ennen palveluksesta poistamistaan.
Evenin kieli
Evenin kieli (myös eveeni, aikaisempi nimitys lamuutti) on Venäjällä koillis-Siperiassa asuvien evenien puhuma tunguusikieli.