cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo balettitermeistä
Plié
Pliéssä on muiden balettiliikkeiden tapaan tärkeää säilyttää hyvä aukikierto ja vartalon kannatus. Jalkaterät siis osoittavat sivulle ja polvet taipuvat samassa suunnassa – näin vältetään polvivammat. Lantio laskeutuu suorassa linjassa alas, että liike pysyy tasapainoisena. Vaikka pliéssä polvet koukistetaan niin se ei silti tarkoita, että plié olisi lepo-asento. Jalkojen lihakset pitää olla koko ajan aktivoituna, että liike pysyy hallittuna ja kevyen näköisenä.
Pointé, grand battement jeté
Jalka heitetään korkealle, varvas käy lattialla ojennettuna ja jalka heitetään ylös uudestaan.
Pointes, sur les
Kärjillä. Jos liike suoritetaan sur les pointes niin se tehdään varvastossujen kärjillä seisten eli kokovarpailla. Varvastanssista käytetään myös termejä en pointe tai au pointe.
Poisson
Kala. Asento, jossa jalat ovat ristissä viidennessä asennossa ja tiukasti yhdessä sekä selkä taivutettuna kaarelle. Poisson-asento tehdään hypätessä ilmaan tai parin kanssa niin, että miestanssija tukee ballerinaa.
Port de bras
Käsien kannatus. Port de bras voi tarkoittaa joko liikesarjaa, jossa käsi/kädet liikkuvat eri asentojen mukaan tai se voi tarkoittaa myös harjoitusta, jossa kehitetään käsien liikkeitä harmonisiksi ja kauniiksi. Käsien liikkeiden tulisi lähteä olkanivelestä, jolloin liikkeet virtaavat kauniisti. Kädet ovat hieman kaarevassa asennossa – niin että kyynärnivel ei pistä esiin terävänä kulmana. Pään ja hartioiden asennot sekä vartalon taivutukset täydentävät port de bras'ta.
Porté, portée
Kannatettu. Liitteenä tarkoittaa, että liike tehdään samalla liikkuen tilassa. Myös: partneri kantaa ballerinaa.
Premièr, première
Ensimmäinen. Esimerkiksi premièr position = ensimmäinen asento. Käytetään myös merkityksessä ensi-ilta.
Promenade, tour de
Käännös kävellessä. Hidas paikallaan suoritettu käännös, joka tehdään yhden jalan varassa pienillä kantapään liikkeillä. Käännös voidaan tehdä eri asennoissa en dehors tai en dedans sekä myös partnerin avustamana. Liikkeestä käytetään myös nimikettä tour lent – hidas käännös.
Quatrième
Neljäs.
Relevé
Ylös noussut, kohotettu. Puolivarpaille demi-pointe (eli päkiälle) tai kokovarpaille au pointe (varpaiden kärjelle) nousu. Käytetään myös termiä elevé.
Renversé
Keikahtava, kiepsahtava. Askelin tehtävä käännös, johon yhdistyy voimakas vartalon taivutus. Liikkeessä astutaan tasapainoon yhdelle jalalle ja kallistutaan siitä vartalon taivutuksella pas be bourrée en tournant'iin.
Retiré, battement
Nostettu. Jalan nosto viidennestä asennosta koukussa toista jalkaa pitkin liu'uttaen polven korkeudelle. Battement retiré passé sama liike niin, että jalka vaihdetaan noston aikana edestä taakse tai takaa eteen viidenteen asentoon.
Révérence
Naisilla niiaus ja miehillä kumarrus, jolla tervehditään ja kiitetään baletinopettajaa tunnin alkaessa ja päättyessä.
Revoltade
Rond de jambe
Jalan ympyrä. Liike, jossa työskentelevä jalka tekee puoliympyrän muotoista liikettä. Esimerkiksi jalka ojennetaan eteen ja viedään yhtenä jatkuvana kaarevana liikkeenä sivulle ja sieltä taakse ja tuodaan takaa suoraan eteen. Rond de jamben voi tehdä en dedans tai en dehors sekä myös tukijalka pliéssä.
John Dowland
thumb|Alkusivu John Dowlandin kokoelmasta First Booke of Ayres (1597). John Dowland (1563 – 20. helmikuuta 1626) oli englantilainen säveltäjä ja luutunsoittaja. Merkittävä osa hänen sävellyksistään onkin kirjoitettu luutulle tai luutun säestämille lauluäänille. Dowland oli aikansa arvostetuimpia luutunsoittajia ja laulajia.
Luettelo balettitermeistä
Saut de basque
Baskilainen hyppy. Liikkuva hyppy, jonka aikana käännytään ilmassa. Tanssija astuu sivulle ja samaan aikaan puolikäännöksellä ponnistaa hyppyyn heittäen toisen jalan sivulle menosuuntaan. Ilmassa ponnistanut jalka koukistuu polven korkeudelle ja samalla käännytään puoli kierrosta lisää. Alastulo sivulle heitetylle jalalle eli hypätään jalalta toiselle. Toinen jalka tule sur le cou-de-piedhen. Miestanssijat tekevät hyppyä myös kahdella kierroksella.
John Dowland
Tiedot Dowlandin elämänvaiheista ovat vähäiset. Hän syntyi luultavasti Lontoossa, mutta on myös arveltu hänen olleen syntyjään irlantilainen. Hän työskenteli melkoisen osan elämästään ulkomailla. Hän muutti vuonna 1580 Pariisiin. Lisäksi hän työskenteli Saksassa ja Italiassa eri hoveissa sekä Tanskan kuninkaan Kristian IV:n hovikapellissa (1598–1606). Hän palasi 1606 Englantiin, kun hänet oli erotettu toimestaan. Syyt erottamiseen olivat todennäköisesti tyytymättömyys säveltäjän elämäntapoihin sekä hänen usein toistuvat vierailunsa kotimaassaan. Vasta vuonna 1612 Jaakko I:n hallituskaudella hän lopulta pääsi Chapel Royalin jäseneksi arvonimenään musician for the lutes.
Luettelo balettitermeistä
Sauté, sautée
Hypätty. Sauté-liite tarkoittaa, että kyseessä on hyppy.
Seconde, à la
Toisessa. Jalat / kädet toisessa asennossa tai jalan asento sivulle ojennettuna, kun vartalo on yleisön suuntaan. Yksi ns. suurista asennoista grands posés. Esimerkiksi tour à la seconde on pyörähdys toinen jalka ojennettuna sivulle.
John Dowland
Dowlandin tuotanto käsittää enimmäkseen moniäänisiä lauluja, niin maallisia kuin hengellisiäkin, sekä luuttuteoksia. Vastoinkäymiset muusikon uralla, erityisesti se, ettei hän milloinkaan saanut virkaa kuningatar Elisabethin hovista, saattoivat vaikuttaa hänen sävellystensä alakuloiseen perussävyyn yhdessä 1500-luvun lopun melankoliaa ihannoivan muodin kanssa.
Dowlandin ehkä tunnetuin teos on Lachrimae Pavan, myös lauluna Flow my tears, joka synnytti aikanaan runsaasti transkriptioita. Lukuisat säveltäjät myös käyttivät kappaleen aloittavaa niin sanottua Lachrimea-motiivia (pisteelliseen rytmiin perustuva laskeva kvartti) omien teostensa pohjana. Dowland itse sävelsi vuonna 1604 Lachrimae Pavanesta viisiäänisen Lachrimae-sarjan viola da gamba -consortille sekä luutulle. Teos käsittää seitsemän fantasia-pavanea, jotka analysoivat ajan muotitunnetta melankoliaa eri puolilta.
Luettelo balettitermeistä
Soubresaut
Korkea hyppy viidennessä asennossa liikkuen eteenpäin. Samalla vartaloa taivutetaan kaarelle taaksepäin.
Soutenu, battement
Jalka ojennetaan koukun kautta lattiaan (par terre) tai ilmaan 45 tai 90 asteen korkeudelle (grand soutenu) samalla demi pliéhen laskeutuen. Jalka vedetään takaisin viidenteen asentoon ja samalla tukijalka suoristuu.
Soutenu en tournant, pas assemblé
Käännös (tai puolikäännös) viidennessä asennossa. Alkaa jalan ollessa ojennettuna eteen, sivulle tai taakse, josta se vedetään viidenteen asentoon ja samalla noustaan (puoli-)varpaille ja käännytään.
Sus-sous
Päällä-alla. Käytetään myös muotoa sous-sus. Lähinnä varpailla tehtävä liike, jossa relevéellä viidennessä asennossa vedetään jalat tiukasti yhteen ja samalla liikutaan hieman eteenpäin.
Temps de flèche
Nuoliliike. Hyppy jalkoja edessä "saksaten". Ponnistettaessa ensimmäinen jalka heitetään eteen suorana (muodostaa ikään kuin jousipyssyn kaaren), jälkimmäinen jalka heitetään eteen koukun kautta ojentaen (ikään kuin ammuttava nuoli). Hyppy päättyy ojennukseen eteen 90 asteeseen yhdelle jalalle.
Temps glissés
Liukuvat liikkeet (hypyt). Pienet lähes lattiassa kiinni tehtävät hypähdykset liikkuen eteen- tai taaksepäin esimerkiksi arabesque-asennossa. Tukijalan polvea tai nilkkaa ei ojenneta hypyn aikana suoraksi.
Temps lié
Yhdistetty liike. Adagio-musiikkiin tehtävä liikesarja, josta on monia muunnoksia helpommasta vaikeampaan. Kaikille muodoille on tunnusomaista käsien ja jalkojen liikkeiden saumaton sitominen toisiinsa sekä eri suuntiin (etuviistoon, sivulle ja takaviistoon) tehtävät askeleet.
Temps relevé
Nouseva liike (hetki). Demi pliéstä jalka ojennetaan demi rondin kautta sivulle, samalla tukijalka suoristetaan. Tehdään sekä edestä – en dehors – että takaa – en dedans – avaten.
Tendu, Battement
Ojennettu. Jalan ojennus lattiaa pitkin liu'uttaen. Varsinkin nykytanssissa liikkeestä käytetään suomennosta harjaus.
Terre, à
Maassa. Esimerkiksi rond de jambe à terre on rond de jambe tehtynä niin, että jalkaa liikutetaan tendun tavoin lattian pinnassa. Vrt. en l'air.
Terre, par
Maan kautta. Esimerkiksi passé par terressa työskentelevä jalka viedään lattian kautta liu'uttaen uuteen suuntaan.
Tire-bouchon
Korkkiruuvi. Työskentelevän jalan asento koukistettuna varpaat korkealla (polven korkeudella tai jopa ylempänä) kiinni tukijalassa.
Tour
Suurissa asennoissa kuten arabesquessa ja attitudessa tehtävistä pirueteista käytetään nimikettä tour. Esimerkiksi tour attitude en dedans on pyörähdys attitude-asennossa kääntyen tukijalkaan päin. Termit pirouette ja tour ovat termeinä osittain päällekkäiset ja käännöksistä käytetyt nimikkeet vaihtelevat muun muassa koulukunnittain.
Tour tire-bouchon on piruetti, jossa koukistettu jalka on nostettu mahdollisimman ylös – vähintään polven korkeudelle.Tire-bouchon = korkkiruuvi. Nimitys tulee tässä asennossa tehtävässä käännöksessä syntyvästä korkkiruuvimaisesta vaikutelmasta. Kädet ovat kolmannessa asennossa
Tour degagé en dehors
Askelpiruetti. Käännös alkaa jalka avattuna (degagé= irrotettu) sivulle, josta se vedetään tukijalan eteen viidenteen asentoon varpaille. Takimmainen jalka nousee piruettiasentoon tukijalan etupuolelle ja pyörähdetään ympäri.
Tour en l'air
Käännös ilmassa. Erityisesti miestanssijoiden liike. Hyppy viidennestä asennosta ilmaan ja yksi tai useampi pyörähdys pystyakselin ympäri ennen alastuloa takaisin viidenteen asentoon etumainen jalka vaihdettuna.
Tournant, en
Kääntyen. Liite, joka ilmaisee liikkeen tehtävän kääntyen. Esimerkiksi pas de bourrée en tournant.
Tukijalka
Jalka, jonka päällä seistään. "Seisova jalka".
Tutu
thumb|Ballerina pukeutuneena tutu'un
Ballerinan esiintymispuku, jossa on lyhyt tyllihelma. Tutu't ovat hyvin kalliita ja tanssijat eivät käytä niitä tavallisilla harjoitustunneilla. Romanttisen suuntauksen tutu'ssa on pitkä tyllihelma, kuten esimerkiksi baletissa Sylfidit.
Työskentelevä jalka
Liikettä tekevä tai ilmassa oleva jalka. "Työjalka".
Valmistava perusasento, käsien
Käsien asento soikioksi pyöristettyinä vartalon edessä alhaalla. Kyynärpäät ovat käännettyinä sivuille ja käsivarret kannatettuina siten, että ne eivät kosketa vartaloa, vaan ovat hieman etuviistossa. Käsien muodostama soikio on samanlainen kuin kolmannessa asennossa.
Volé
Lentävä. Liikesanan liitteenä.
Ohut punainen viiva (kirja)
Ohut punainen viiva (The Thin Red Line) on James Jonesin kirjoittama sotaromaani, joka julkaistiin vuonna 1962. Sen tapahtumat sijoittuvat Guadalcanalin taisteluun, joka käytiin toisen maailmansodan aikana yhdysvaltalaisten ja japanilaisten joukkojen välillä. Kirjailija itse oli osallistunut taisteluun Yhdysvaltain 25. jalkaväkidivisioonan mukana ja haavoittunut.
Kirjan nimi
Termi ”ohut punainen viiva” viittaa alun perin Krimin sodassa vuonna 1854 käytyyn Balaklavan taisteluun, jossa brittien 93. jalkaväkirykmentti kukisti venäläisen husaariyksikön kahdella yhteislaukauksella. Punaisia univormuja käyttäneet britit asettuivat leveään, mutta ohueen linjaan käskynään pitää asemat tai kuolla. Ensimmäisen rivin yhteislaukaus ammuttiin kohti lähestyviä venäläisiä vähän kauempaa, mutta toisen rivin yhteislaukaus ammuttiin vasta vastustajien ehdittyä alle 50 metrin päähän. Venäläiset menettivät puolet yksiköstään, noin 200 sotilasta, ja paikaltaan hievahtamattomat britit selvisivät ilman tappioita.
Kirjan suomentaja Oiva Oksanen tavoitti käännöksessään kirjan nimen sisältävän käsitteen, kuten myös siitä vuonna 1964 ensi-iltansa saaneen ensimmäisen elokuvaversion Ohuen punaisen viivan suomentaja. Vuonna 1998 ensi-iltansa saaneen Terrence Malickin ohjaaman elokuvan nimi on käännetty aivan toisen käsitteen mukaan: Veteen piirretty viiva.
Omistus
Viitaten kenraali George S. Pattonin lausahdukseen rauhanajan saavutusten kalpenemisesta sodan mahtavuuden rinnalla James Jones omisti teoksen sodalle ja sodankäynnille. Omistus tavoittaa yhden kirjan elementeistä ja selventää kirjailijan näkökulmaa:
Tekijän huomautuksessa Jones kertoo kirjan olevan tapahtumineen, henkilöineen ja taistelukuvauksineen täysin kuvitteellinen.
Kirjan hahmot
Perinteisen sotaseikkailun sijasta Jonesin taistelujen ja sodan kuvaus on realistisempi. Sodassa toimivat tavalliset ihmiset, jotka kokevat sekoituksen tunteita kuten pelkoa, avuttomuutta, ilkeyttä, kauhua, homoseksuaalisuutta ja tyhjyyttä. Kirjassa on vastenmielisiä kuvauksia sodan julmuudesta ja kauhuista, mutta Jones varoo tuomitsemasta ketään. Julmuudet näytetään luonnollisena seurauksena sodan muovaamalle todellisuudelle.
Suitsuketie
Suitsuketie tarkoittaa entisajan suuria kauppareittejä, jotka kulkivat Egyptistä Arabian kautta Intiaan. Suitsukekauppa kukoisti Etelä-Arabiasta Välimerelle noin 200-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. Suitsukereittiä pitkin kuljetettiin kauppatavaraa, kuten olibaanihartsia ja mirhaa; mausteita, norsunluuta, silkkiä ja muita hienoja tekstiilejä ja harvinaisia itäafrikkalaisia puulajeja, sulkia, eläinten nahkoja ja kultaa.
Russellin teekannu
Russellin teekannu (myös taivaallinen teekannu, kosminen teekannu tai Bertrandin teekannu) on filosofi Bertrand Russellin (1872–1970) kehittämä analogia, jonka tarkoituksena on ilmentää, ettei filosofinen todistustaakka koske epäilijöitä, eikä heidän siten tule joutua todistamaan väittämiä vääriksi, etenkään uskonnon tapauksessa. Russell kirjoitti, että jos hän väittäisi, että Aurinkoa kiertää teekannu, hänen olisi järjetöntä odottaa muiden olevan epäilemättä häntä vain siksi, etteivät he pysty todistamaan hänen väitteensä olevan väärä. Russellin teekannuun viitataan yhä keskusteltaessa jumalan olemassaolosta.
Lainaus Russellin artikkelista ”Onko Jumalaa olemassa?”:
Käsitettä Russellin teekannusta on sovellettu huumorintäyteisiin, selvempiin uskontoparodioihin kuten Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen ja Lentävä spagettihirviö.
Agents Is Allright
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen.
Sakke
Sakke on useista etunimistä käytetty suomalainen kutsumamuoto. Se voi pohjautua miehennimiin Sakari, Sakarias, Sakkeus, Saku, Sami ja Sauli. Sakke on yhdistetty myös naisennimiin Saara ja Sari.
1960-luvulta alkaen Sakke on yleistynyt itsenäisenä, virallisena miehen etunimenä. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on elokuuhun 2022 mennessä kirjattu noin 170–190 tämännimistä miestä. Virallisena naisennimenä Sakke on ollut erittäin harvinainen.
Nimipäivä
Sakke-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa koirien nimipäiväkalenterissa Sakkejen nimipäivä on 14. tammikuuta.
Kaarle Teodor
thumb|Kaarle Teodor huilun kanssa, tuntemattoman taiteilijan maalaama muotokuva. Kaarle Teodor (1. joulukuuta 1724 Drogenbos, Itävallan Alankomaat – 16. helmikuuta 1799 München, Baijeri) oli Pfalzin vaaliruhtinas vuosina 1742–1777 ja Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1777–1799.
Kaarle Teodor kuului Wittelsbachin suvun haaraan, joka hallitsi Pfalz-Sulzbachin herttuakuntaa. Hänen isänsä oli pfalzkreivi John Christian Joseph, jonka seuraajaksi hän tuli tämän kuoltua vuonna 1733. Kun toiseen sukuhaaraan kuulunut Kaarle III Filip kuoli ilman perillistä 31. joulukuuta 1742, Kaarle Teodor peri häneltä Pfalzin vaaliruhtinaan sekä Jülichin ja Bergin herttuan aseman, jolloin lähes koko Pfalz yhdistyi saman hallitsijan alle.
Kun Wittelsbachien baijerilainen haara sammui mieslinjalta vaaliruhtinas Maksimilian III Joosefin kuoltua 30. joulukuuta 1777, Kaarle Teodor peri samalla tavalla myös Baijerin valtaistuimen. Hän yhdisti kaksi vaaliruhtinaskuntaa personaaliunioniin käyttäen tästä alkaen Baijerin vaaliruhtinaan arvoa. Tämän seurauksena Itävalta vaati itselleen kompensaationa Ala-Baijerin aluetta, mihin hän tarjoutui suostumaan, sillä hän oli itsekin vailla laillista perillistä ja toivoi keisari Joosef II:n antavan vastineeksi hänen aviottomille pojilleen valtakunnanruhtinaan arvon. Tämä kuitenkin johti Itävallan ja Preussin väliseen Baijerin perimyssotaan. Sodan päättäneessä Teschenin rauhassa toukokuussa 1779 Itävalta sai Baijerilta vain Innviertelin alueen ja Kaarle Teodorin perilliseksi sovittiin Wittelsbachien kolmannen sukuhaaran päämies, Zweibrücken-Birkenfeldin herttua Kaarle II August. Vuonna 1785 Kaarle Teodor yritti saada keisarin vaihtamaan Baijerin Itävallan Alankomaihin, jotta hän voisi julistaa itsensä Burgundin kuninkaaksi, mutta Preussin kuningas Fredrik Suuri esti tämänkin hankkeen kokoamalla niin sanotun ruhtinasliiton eli fürstenbundin Itävallan vastavoimaksi keisarikunnan sisälle.
Kaarle Teodor menetti suuren osan valtakunnastaan Ranskan vallankumoussodissa vuodesta 1792 alkaen. Kun Jean-Victor Moreaun komentama Ranskan armeija vuonna 1795 hyökkäsi Baijeriin ja marssi Müncheniin saakka, Kaarle Teodor pakeni Saksiin ja nimitti asioita hoitamaan valtionhoitajakunnan, joka syyskuussa 1796 solmi raskaan aselevon Moreaun kanssa. Kaarle Teodor pysyi nimellisenä hallitsijana kolme vuotta myöhemmin tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Hänen sukuhaaransa sammui hänen kuollessaan, jolloin Baijerin ja Pfalzin vaaliruhtinaaksi tuli lapsettomana kuolleen Kaarle II Augustin nuorempi veli Maksimilian IV Joosef.
Kaarle Teodor tunnettiin taiteiden ja kulttuurin suosijana, varsinkin hallitessaan vielä Pfalzia Mannheimista käsin. Muuten hänen sisäpolitiikkansa oli uskonnollisen ahdasmielisyyden ja ultramontanismin leimaamaa.
Egenland
Egenland on Yleisradion tv-kanavilla vuodesta 2018 esitetty viihteellinen dokumenttisarja, jossa esitellään yleisön ehdottamia vähemmän tunnettuja matkailukohteita ympäri Suomen. Vuoroin suomeksi ja ruotsiksi juonnetun ohjelman juontajina toimivat Hannamari Hoikkala ja Nicke Aldén, ja sarjan muita toimittajia ovat Kaisa Kumpula ja Eva Pursiainen. Ohjaajia ovat Tuula Viitaniemi ja Jouko Salokorpi.
Ensimmäisen tuotantokauden esitykset alkoivat Yle Teemalla 27. maaliskuuta 2018, ja jaksot esitettiin tiistai-iltaisin kello 20 alkaen. Tuotantokauden kussakin kymmenessä puolen tunnin jaksossa esitellään kolme kohdetta Suomen tietyltä kolkalta. Nämä 30 kohdetta valittiin yli 500 yleisöehdotuksen joukosta.
Sarjasta kuvattiin toinen tuotantokausi kesällä 2018, ja sen kahdeksan jaksoa esitettiin 20. marraskuuta 2018 alkaen. Kolmas tuotantokausi kuvataan kesällä 2019.
Matkailutoimittajien kilta palkitsi Egenlandin vuoden 2018 matkailutekona.
Leskhe
Leskhe (, mon. ) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa kokoontumistila, joka oli esimerkiksi jonkun kaupungin kansalaisten tai jonkun ammattikillan käytössä. Eri kaupungit ja ammattikunnat rakensivat tällaisia tiloja muun muassa kauppapaikoille sekä panhelleenisille kulttipaikoille.
Sana leskhe on joonialaista murretta ja tarkoittaa ”sohvaa” ja ”keskustelua” ja näistä johdetusti ”oleskelupaikkaa” ja ”keskustelupaikkaa”. Tiloja käytettiin oleskeluun, keskusteluun ja lepopaikkoina sekä kiltataloina, ja ne tarjosivat myös suojaa köyhille.
Tunnettu esimerkki leskhestä on Delfoissa sijainnut niin kutsuttu Knidoslaisten leskhe. Ateenassa sanotaan olleen 360 leskheä. Spartassa jokaisella fylellä eli heimolla oli oma leskhe.
Palau olympialaisissa
Palaun olympiajoukkueeseen on kuulunut joka kerralla 4–5 urheilijaa. He ovat kilpailleet judossa, melonnassa, painissa, painonnostossa, uinnissa ja yleisurheilussa. Palaulaiset urheilijat eivät ole saavuttaneet yhtään mitalia eivätkä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Gemini Suite Live
Gemini Suite Live on Deep Purplen klassisen musiikin ja rockin yhdistävä liveäänite. Se on taltioitu syyskuussa 1970 Royal Festival Hallissa Lontoossa yhdessä Light Music Society-orkesterin kanssa, jota johti Malcolm Arnold. Teos on jaettu kolmeen osaan, joissa jokaisella yhtyeen jäsenellä on oma osuus orkesterin kanssa. Albumi julkaistiin vasta yli 20 vuotta esityksen jälkeen.
Muusikot
+
Svatoven piiri
Svatoven piiri on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Se rajoittuu idässä Starobilskin piiriin, etelässä Sjevjerodonetskin piiriin, lännessä Harkovan alueeseen (Kupjanskin ja Izjumin piirit) sekä pohjoisessa Venäjän Belgorodin alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Svatoven kaupunki (16 420 as., 2021).
Svatoven piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Luhanskin piirien lukumäärän kahdeksaan. Svatoven piiri kasvoi alueliitosten johdosta aiemmasta, ja uudeksi pinta-alaksi tuli 5 314,1 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 78 278 (1.1.2021; ennen aluelaajennuksia 2017: 35 297 as.). Piiri on maaseutuvaltainen (2021), sillä kaupunkilaisiksi katsottiin vain 47,0 prosenttia väestöstä eli Svatoven kaupungin ja viiden kaupunkityyppisen taajaman (Bilokurakyne 6 448 as., Krasnoritšenske 3 873 as., Lozno-Oleksandrivka 856 as., Nyžnja Duvanka 1 928 as. ja Trojitske 7 241 as.) väestö.
Osteri ja helmi
Osteri ja helmi on Yleisradion Televisioteatterin vuonna 1965 ensiesittämä televisionäytelmä. Se on Marja Rankkalan suomennos ja Sirppa Sivori-Aspin ohjaus yhdysvaltalaisen William Saroyanin televisionäytelmästä Oyster and the Pearl vuodelta 1953. Pääosia näyttelevät Lasse Pöysti, Harri Hyttinen, Åke Lindman ja Birgitta Ulfsson.
Juoni
Harry Van Dusen (Pöysti) on pienen merenrantakaupungin parturikampaaja, jonka elämänohjeena on ottaa rennosti. Tätä filosofiaansa hän pyrkii levittämään asiakkailleen, jotka tuntuvat tulemaan hänen liikkeeseensä pikemminkin jutellakseen kuin leikkauttaakseen hiuksensa. Vivian McCutcheon (Ulfsson) on uusi tiukka opettajatar, joka palvoo sääntöjä ja yrittää elää sovinnaisesti. Nuori poika Clay Larrabee (Hyttinen) löytää rannalta osterin ja uskoo sen sisältä löytyvän helmen. Kaikki muut paitsi parturi Harry vähättelevät löytöä ja sanovat ettei sen sisällä ole helmeä. Harry kuitenkin näkee että poika on onnellisempi uskoessaan helmeen.
Sejong Suuri
Sejong Suuri (1397–1450) oli Koreaa hallinneen Joseon-dynastian kuningas vuosina 1418–1450. Hänen valtakautensa tunnetaan etenkin Korean kulttuurillisista saavutuksista. Sejongia pidetään Koreassa yleisesti esimerkiksi korean kielen kirjoitusjärjestelmä hangulin kehittäjänä.
Elämäkerta
thumb|vasen|Jäljennös teoksesta [[Hunmin Jeongeum eli "Oikeiden äänteiden opettaminen kansalle".]] thumb|Sejong kuvattuna 10 000:n [[Etelä-Korean wonin setelissä.]] Sejong syntyi vuonna 1397 ja nousi Korean Joseon-dynastian hallitsijaksi vuonna 1418. Sejong oli hänen saamansa hallitsijanimi. Koreaa olivat pitkään vaivanneet japanilaiset merirosvot, joiden uhka oli vähentynyt muttei kadonnut Goryeo-dynastian loppupuolella. Merirosvot jatkoivat hyökkäysten tekemistä etenkin Tsushiman saarelta käsin, josta he ryöstelivät Korean rannikkoalueita. Vuonna 1419 Sejong lähetti heitä vastaan rankaisuretkikunnan Yi Jongmun johdolla. Korealaisten 227 alusta tuhosivat 129 japanilaisalusta ja he pakottivat saaren japanilaisen hallitsijan antautumaan. Myöhemmin japanilaisten ryöstöretkien ehkäisemiseksi heille avattiin vuonna 1426 kolme satamaa kaupankäyntiä varten. Vuonna 1433 tehtiin puolestaan sotaretki pohjoisen Jalujoen alueella eläneitä džurtšeneja vastaan, joita korealaiset kutsuivat nimellä Yain. Pitkään džurtšenien vallassa ollut alue liitettiin Koreaan ja Jalujoen varrelle perustettiin neljä korealaista tukikohtaa. Vuonna 1437 toinen korealaisten hyökkäys ajoi džurtšenit myös Tumenjoen pohjoispuolelle. Maan koillisosiin perustettiin samaan tapaan korealaisia tukikohtia, kuten esimerkiksi Hoeryong.
Erityisesti kulttuuri pääsi kehittymään Sejongin valtakauden rauhallisten olojen ansiosta. Sejongia pidetään perinteisesti korean kielen kirjoitusjärjestelmä hangulin kehittäjänä. Järjestelmä julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1446 ilmestyneessä teoksessa Hunmin Jeongeum eli "Oikeiden äänteiden opettaminen kansalle". Sejongin tai hänen neuvonantajiensa kehittämä kirjoitusjärjestelmä yhdisteli parhaita puolia eri kirjoitusjärjestelmistä, kuten kiinalaisesta kirjoitusgrafiikasta, seemiläisten aakkostojen periaatteista, intialaisesta fonetiikasta ja erityisen merkittävästi Kiinan Yuan-dynastian aikakaudella Koreassa käytetystä tiibetiläisperäisestä hP’agspa-kirjoituksesta.
Sejong pyrki myös parantamaan yhteiskuntaluokkien oloja. Korean kastittomien tapaiselle cheonmin-luokalle jaettiin vuonna 1423 maata viljeltäväksi ja heidät pyrittiin näin sulauttamaan valtaväestöön. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu, vaan monet jatkoivat muiden väestöryhmien karttamien ammattien harjoittamista toimien esimerkiksi nylkyreinä ja nahkureina. Tämä väestönryhmä tunnettiin sittemmin nimellä baekjeongit. Joidenkin muiden varhaisten Joseon-dynastian hallitsijoiden tapaan pyrki vähentämään buddhalaisuuden vaikutusvaltaa kungfutselaisuuden hyväksi. Esimerkiksi buddhalaisten temppelien ja munkkien määrää rajoitettiin. Sejong oli kuitenkin itse buddhalainen ja hän pyrki tasapainottamaan hallinnon uuskungfutselaisuutta mahdollistamalla uskonvapauden valtion hallinnon ulkopuolella.
Sejongin kuoltua vuonna 1450 valtaan nousi hänen vanhin poikansa Munjong.
Ranskalainen korttipakka
Ranskalainen korttipakka eroaa tavallisesta korttipakasta siten, että siinä on vain 32 korttia seiskasta ässään. Jokereita ranskalaisessa korttipakassa ei käytetä. Ranskalaista korttipakkaa käytetään mm. Piquet'ssä, Telesinassa ja Americanassa.
Jokapojan Hollywood
Jokapojan Hollywood on Edu Kettusen vuonna 2000 julkaistu albumi. Albumin kappaleet, kuten myös levyn kansi ovat Edu Kettusen käsialaa. Albumi ylsi Suomen virallisen listansijalle 28.
Renzo Pasolini
thumb|Renzo Pasolini vuonna 1969 Renzo Pasolini, lempinimi "Paso" (18. heinäkuuta 1938 Rimini, Italia – 20. toukokuuta 1973 Monza, Italia) oli 1960-luvulta alkaen kilpaillut italialainen ratamoottoripyöräilijä. Pasolini kuoli Monzan moottoriradalla saamiinsa vammoihin samassa onnettomuudessa kuin suomalainen Jarno Saarinen.
Hänen synnyinalueellaan Riminillä harrastettiin erityisen vahvasti moottoripyöräilyä ja hänen isänsä, joka oli myös moottoripyöräilijä, tutustutti poikansa lajiin jo lapsena. Hän aloitti kilpailemisen vuonna 1958. Pasolini oli poikkeuksellinen kilpaurheilija elintavoiltaan: hän tupakoi ja biletti ahkerasti. Hänen ajotapansa mutkissa oli vaarallinen yhdistelmä tasapainoilua ja vauhtia, joka näytti pudottavan hänet pyöränsä selästä.
Pasolini kilpaili FIM Grand Prix -moottoripyörien maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1964-1972. Vaikka hän ei koskaan voittanut maailmanmestaruutta, hän oli suosittu kanssakilpailija pelottoman ja intohimoisen ajotyylinsä ansiosta.
Hän käytti avokypärää ja mustareunuksisia suojalaseja kanssa aikana, jolloin useimmat kilpailijat olivat ottaneet käyttöön kasvot kokonaan peittävän umpikypärän. Pasolini voitti uransa aikana viisi Grand Prix -kilpailua ja hävisi vuoden 1972 250 cc:n maailmanmestaruuden Jarno Saariselle yhdellä pisteellä. Hän kuoli Saarisen kanssa onnettomuudessa Nations Grand Prix'n 1973 alussa.
Italialainen moottoripyörätehdas Ducati, jonka omisti Cagiva, esitteli vuonna 1985 uuden Ducati Paso -mallin, jonka suunnittelija Massimo Tamburini oli nimennyt Pasolinin muistoksi.
Elistan lentoasema
Elistan lentoasema on lentoasema Kalmukian tasavallan pääkaupungissa Elistassa Venäjällä. Se on Kalmukian suurin ja tärkein lentoasema.
Taivaskallio
thumb|250px|Maisema Taivaskalliolta etelään Helsingin keskustaan päin. thumb|250px|Bofors 76 mm:n ilmatorjuntatykki Taivaskalliolla.
Taivaskallio 57,2 metriä korkea kukkula Helsingin Käpylässä Pohjolankadun, Panuntien, pääradan ja Käpyläntien rajaamalla alueella. Suurin osa siitä on puistoaluetta, mutta sen itärinteessä on myös pienehkö asuntoalue. Vuosina 1905–1946 Taivaskallio oli Helsingin korkein maastonkohta. Paikannimenä Taivaskallio on tunnettu jo pitkään; Helsingin maalaiskunnan ajalta 1700-luvulta on maininta Himlaberget, myös Högberget. Taivaskallion pohjoispäästä löytyy jääkauden jälkeisen Ancylusjärven rantavalli noin 45 metrin korkeudessa ja Litorinameren rantavalli 35 metrin korkeudesta sekä kaksi siirtolohkaretta. Kallion laella on pieni padottu lampi, johon lasketaan vettä kesäkaudeksi. Lammessa elää rauhoitettu vesiliskokanta.
Venäläiset rakensivat 1914 alkaen Taivaskallion pohjoisrinteelle puolustusasemia, jotka kuuluvat koko Helsingin ympäröivään maa- ja merilinnoitukseen. Edelleen on metsästä löydettävissä kivistä ja maasta tehtyä vallia sekä ampumapesäkkeitä. Noin metrin korkuisen vallin edestä oli puut kaadettu aina rautatielle saakka. Kallion huipun pohjoispuolella on jäljellä noin 30 metrin mittainen ampumahauta. Tykkipatterin paikka on jäänyt aikoinaan entisen Käpylän yhteiskoulun rakennustyömaan alle Onnentiellä.
Käpylän rakentamisen jälkeen Taivaskallio tuli viheralueena nopeasti suosituksi. Vuonna 1927 rakennettiin sen laelle yksinkertainen parakkimainen kahvila, jonka suunnitteli tuleva professori Hilding Ekelund. Kahvilaa piti neiti Bergroth, ja se oli erityisesti päiväkävelijöiden ja perheiden suosima retkikohde. Käpylän suojeluskunta järjesti alueella iltamia ja kaksipäiväiset juhannusjuhlat. Se myös rakensi pitkälti talkootyönä kalliolle hyppyrimäen (hyddan), jonka torni lienee ollut noin 15 metriä korkea. Lähtötasanteita oli kaksi, ja parhaat hyppääjät lensivät jopa 60 metriä! Kisojen kiertopalkinnoksi neiti Bergroth lahjoitti pokaalin. Kisat pidettiin vain kerran, sillä seurasi huonoja lumitalvia ja keväällä 1930 rajumyrsky kaatoi juuri tervatun ja kunnostetun rakennelman. Kelkkamäeksi jäädytettiin vielä 1970-luvulla yli 100 metrin mittainen kouru.
Taivaskalliolla toimi sotien aikana, vuosina 1939–44 raskas ilmatorjuntapatteri Taivas. Muistona tästä kallion laella on useita vanhoja ilmatorjunta-asemia ja yksi sinetöity ilmatorjuntatykki (76-millinen ruotsalainen Bofors). Tykkiin on kiinnitetty metallinen muistolaatta, josta käy ilmi, että muistotykin on paikalle asettanut 29.5.1983 Hel.ITR:n Kilta ry eli Helsingin Ilmatorjuntarykmentin asevelijärjestö (nykyisin Helsingin Ilmatorjuntakilta ry).
Taivaskalliota halkoo etelä-pohjoissuunnassa Pekka Jokipaltion tie, joka tosin on kallion laella vain pyörätie. Tie on nimetty toisen maailmansodan loppupuolella Helsingin ilmatorjuntapäällikkönä toimineen 1. ilmatorjuntarykmentin komentajan, eversti Pekka Jokipaltion mukaan. Taivaskallion sisään on louhittu iso maanalainen hiekkasiilo. Siilon sisäänkäynti on pohjoispuolelta kevyenliikenteen Pohjois-Baanan varrelta.
Lions Club Helsinki/Käpylän on vuodesta 1958 lähtien joka vuosi laskiaissunnuntaina järjestänyt paikalla Taivaskallion laskiainen -tapahtuman, ei kuitenkaan vuosina 2021 ja 2022, jolloin se jouduttiin peruttamaan Covid-19-pandemian ja sen vuoksi säädettyjen kokoontumisrajoitusten vuoksi. Vuoteen 2020 mennessä siitä oli tullut oli Suomen vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty Lions-tapahtuma.
Myös uutena vuotena alueelle kerääntyy sadoittain ihmisiä ampumaan raketteja ja katselemaan ilotulitusta. Erityisesti kesäviikonloppuisin Taivaskalliolla on usein päivää paistattelevia perheitä ja nuoria. Kallion laelta voi nähdä aina Helsingin keskustaan asti.
Taivaskallio on suomalaisen kalliokiipeilyn syntypaikka. Suomen Alppikerhon perustaja Matti A. Jokinen etsi 1950-luvulla Matterhornille nousunsa jälkeen asuinpaikkansa ympäristöstä pystysuoria kallioseiniä, jonne hän alkoi tehdä reittejä vaikeusasteineen.
FS Bélier (1870)
Bélier oli Ranskan laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1865. Alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1870 ja se otettiin palvelukseen tammikuussa 1872.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 8. heinäkuuta 1896.
Olga Gyarmati
Gyarmati voitti naisten pituushypyn olympiakultaa Lontoossa 1948, kun laji oli ensi kertaa olympialaisten ohjelmassa. Hänen voittotuloksensa oli 569,5 cm, jolla hän voitti toiseksi tulleen Noëmi Simonetto de Portelan 9,5 senttimetrillä. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän ei menestynyt; Bernissä 1954 hän sijoittui vasta 15:nneksi.
Gyarmati muutti Unkarin kansannousun jälkeen ensin Britanniaan ja myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän oli naimisissa unkarilaisen kirjailijan Tamás Aczélin kanssa.
NBA:n kesäliiga
NBA:n kesäliiga on kesäisin pelattava kesäliiga NBA-joukkueiden kesken. Kesäliigassa joukkueet peluuttavat NBA:han varattuja pelaajia tai sarjassa jo muutaman vuoden pelanneita pelaajia. Sarja on järjestetty aina Las Vegasissa.
Historia
Kesäliigaan alettiin pelata vuonna 2004 nimellä Las Vegas Summer League. Tällöin mukana olivat Boston Celtics, Cleveland Cavaliers, Denver Nuggets, Orlando Magic, Phoenix Suns ja Washington Wizards. Joukkueet pelasivat ensimmäisellä kaudella kolmetoista peliä Nevadan yliopistolla Las Vegasissa. Vuosien mittaan lisää joukkueita liittyi kesäliigaan ja vuonna 2007 turnaksen nimeen liitettiin sana NBA.
Säännöt
Kesäliigan säännöt eroavat jonkun verran NBA:n säännöistä. Suurimmat eroavaisuudet ovat muun muassa peliajassa sekä virheiden määrässä. Peliaikana on neljä kymmenen minuutin erää, jonka jälkeen voi olla kahden minuutin jatkoaika. Jokainen pelaaja saa ottaa maksimissaan kymmenen virhettä, jonka jälkeen joutuu ulos kentältä.
Naiskos
pienoiskuva|Naiskoksen päätykolmio [[Lokroi Epizefyrioista, 300-luku eaa.]] Naiskos oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa pieni temppeli, jossa ei ollut esimerkiksi peristasista eli ympäröivää pylväikköä. Sana on diminutiivi temppeliä tarkoittavasta sanasta naos.
Sigmund Freud
Sigmund Freud (, saks. ; alun perin Sigismund Schlomo Freud; 6. toukokuuta 1856 Freiberg, Määri, Itävallan keisarikunta – 23. syyskuuta 1939 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalainen lääkäri ja teoreetikko, joka tunnetaan ennen kaikkea psykoanalyysin kehittäjänä. Sitä kautta hänellä on ollut suuri vaikutus koko psykologian alalla, ja psykoanalyysi on vaikuttanut monien eri psykoterapian muotojen kehitykseen. Freudin vaikutus koko länsimaiseen kulttuuriin on ollut huomattava. Freudin merkittäviä kontribuutioita psykologiseen ajatteluun ovat olleet ihmisen seksuaalisuuden merkitys sekä libido seksuaalisena viettienergiana. Freudin ajatukset vaikuttivat kummallisilta silloin kun asiat joista hän puhui olivat lähestulkoon tabuja.
Elämä
pienoiskuva|vasen|Sigmund Freudin syntymäkoti [[Příborissa.]]
Lapsuus Määrissä
Sigismund Schlomo Freud syntyi Määrissä Freibergin (nykyinen Příbor) pikkukaupungissa, joka nykyään sijaitsee Tšekin tasavallassa. Isä Jacob Freud oli kauppias, ja perhe oli maallistuneita saksankielisiä juutalaisia, jotka pyrkivät sulautumaan itävaltalaisiin. Sigismund itse pyrki pitämään kiinni juutalaisuudestaan. Perheen ankara lastenhoitaja oli katolinen. Vuoden 1857 lokakuussa Sigismundille syntyi veli Julius, joka kuoli huhtikuussa 1858. Joulukuussa 1858 syntyi sisar Anna. Freudit muuttivat vuonna 1859 Leipzigiin ja vuonna 1860 Wieniin. Perhe eli niukoissa oloissa, mutta Sigismund osoittautui lahjakkaaksi ja lukuhaluiseksi koululaiseksi.
Opiskeluvuodet
pienoiskuva|[[Wienin yliopisto noin vuonna 1900.]] Itävalta-Unkarin juutalaisvastaisuus alkoi hellittää otettaan 1870-luvulla, ja juutalaistenkin oli mahdollista tavoitella korkeaa yhteiskunnallista asemaa. Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1873 Sigismund aloitti lakiopinnot Wienin yliopistossa ajatellen poliittista uraa mutta siirtyi pian opiskelemaan luonnontiedettä ja ennen kaikkea lääketiedettä. Näihin aikoihin hän lyhensi etunimensä Sigmundiksi. Hänen opintonsa edistyivät tavanomaista hitaammin, ja hän valmistui lääketieteen tohtoriksi vasta vuonna 1881. (Tavallisesti opinnot kestivät viisi vuotta.)
Aatehistoriallista taustaa
pienoiskuva|pysty|Freudin opettaja [[Ernst Wilhelm von Brücke|Ernst Wilhelm Ritter von Brücke (1819–1892).]] Freud sai luonnontieteellisen koulutuksen ja hän erikoistui neurologiksi. Hän arvosti järki- ja kokemusperäisyyttä: positivistit olivat Wienissä vallassa hänen opiskeluaikanaan. Tutkimusihanteena oli fysikaalis-matemaattinen menetelmä. Yksityiselämässään hän irrottautui juutalaisesta uskonnosta – mutta halusi säilyttää juutalaisen identiteettinsä – ja tutkijana teologisista ennakkokäsityksistä. Hän sai voimakkaita vaikutteita opettajaltaan fysiologi Ernst Brückeltä, joka kuului Hermann Helmholtzin koulukuntaan. Brücke opetti, että kaikki luonnonilmiöt ovat liikeilmiöitä, ja Freud koetti pitkään selittää psyykkisiä tapahtumia fysiologisin syin. Elämänsä loppuun asti Freud oli sitä mieltä, että psykoanalyysi ”voi siis yhtyä tieteen yleiskatsomukseen” ja että psykoanalyysi on luonnontiede. Vuoden 1895 aikoihin Freud tavoitteli teoriaa, joka kuvaisi, miten hermosolut ja -säikeet toimivat yhdessä.
Freudin opiskeluaikana psykiatrisia sairauksia pidettiin fysiologisina rappeutumisilmiöinä, joihin joillakuilla ihmisillä on tavallista voimakkaampi perinnöllinen taipumus. Ulkoiset seikat korkeintaan laukaisevat fysiologisen tapahtumasarjan, joka on varsinainen sairaus. Käsityksen tunnetuin esittäjä oli Emil Kraepelin. Freudin myöhäisessä ajattelussa näkyy vain vähäisiä jäänteitä tästä suhtautumistavasta, ja hän tähdensi paitsi perinnöllisiä seikkoja myös elämänkohtaloa. Psykosomaattisuuden ymmärtämisessä Freud omaksui vaikutteita antiikin kreikkalaisilta, joiden mukaan mieltä ja ruumista ei voida erottaa toisistaan.
Romantiikan vaikutus
Psykoanalyysin taustalla vaikuttivat myös romanttiset virikkeet. Freud luki nuorena muun muassa Friedrich Schellingin teoksia ja omaksui ilmeisesti tältä käsityksen, että luonto koostuu keskenään taistelevista vastakkaisista perusvoimista (dualismi). Romantiikan runoilijat, kuten J. W. von Goethe ja Friedrich Schiller, antoivat yllykkeen unien tutkimiseen, ja tiedostumattomaan sielunelämään olivat viitanneet sellaiset filosofit kuin Arthur Schopenhauer – jota Freud tosin alkoi lukea vasta vuoden 1919 paikkeilla – ja Friedrich Nietzsche. Myös empaattinen tutkimusasenne – joka ei kenties luonnehtinut niinkään Freudin omaa työskentelytapaa kuin muita varhaisia analyytikkoja – ja kiinnostus arkisiin asioihin olivat juuri romantiikan perua.
Koko opiskeluaikansa Freud oli kiinnostunut muistakin aineista kuin vain lääketieteestä – hän seurasi muun muassa Brentanon filosofianluentoja –, ja hän sai varsin monipuolisen koulutuksen. Hän haaveili tutkijanurasta ja työskenteli Brücken johtamassa fysiologian laboratoriossa kesään 1882 asti, kunnes otti viran Wienin kaupunginsairaalassa. Syyt olivat taloudelliset: Freud oli kihlautunut, ja kodin perustaminen edellytti riittäviä tuloja, jotka vain yksityisvastaanotto voisi tarjota. Vastaanoton perustaminen puolestaan edellytti kliinistä kokemusta.
Lääkärinuran alku
Freud työskenteli Wienin kaupunginsairaalassa kolme vuotta. Kirurgian osastolla hän tutki kokaiinin käyttöä puudutusaineena, ja hän oli innostunut kokaiinin parantavista ja piristävistä vaikutuksista. Vuosina 1884–87 Freud itse kokeili kokaiinia ja totesi sen auttavan masennuskohtauksiinsa. Freud tutki muun muassa kokaiinin vaikutusta ruumiinvoimaan ja reaktiokykyyn ja suositti sitä avuksi morfinistien vieroitushoitoon. Freud julkaisi vuonna 1884 huomiota herättäneen artikkelin ”Kokaiinista”, ja mainitsi siinä myös kokaiinin puudutusvaikutuksesta. Freudin kollega, silmälääkäri Karl Koller tuli sen jälkeen ajatelleeksi, että kokaiinia voitaisiin käyttää silmän puuduttamiseen, suoritti kokeiluja ja julkisti havaintonsa syyskuussa 1884. Freud ja varsinkin Koller saivat tämän jälkeen maailmanlaajuista kuuluisuutta. Freud vaikutti osaltaan siihen, että kokaiinia alettiin käyttää paikallispuudutteena – ensin silmälääketieteessä, sitten muussakin pikkukirurgiassa. Sittemmin Freudin kuitenkin valtasi epäilys, että tähän ”psyykenlääkkeeseen” liittyy myös vakavia haittavaikutuksia. Vuoden 1887 jälkeen hän luopui aiemmista käsityksistään ja myöhemmin katui virheelliseksi osoittautunutta oletustaan kokaiiniin hyödyllisyydestä.
Opintomatkat
pienoiskuva|pysty|Ranskalainen neurologi [[Jean-Martin Charcot opetti Freudia 1880-luvulla.]] Vuonna 1885 Freudille myönnettiin matka-apurahaa Pariisiin neurologi Jean-Martin Charcot’n oppiin tutkimaan lasten aivohalvauksia ja afasiaa. Charcot’n vaikutus veti häntä neurologiasta psykologiaan, ja hän kuunteli ilmeisen innostuneena Charcot’n luentoja. Erityisesti hypnoottisen suggestion käyttö teki häneen vaikutuksen. Charcot suhtautui vakavasti hysteriapotilaidensa oireisiin ja oli valmis esittämään erikoisia oletuksia. Palattuaan Wieniin Freud ryhtyi levittämään tietoa Charcot’n tutkimuksista muun muassa kääntämällä saksaksi tämän luentoja. Charcot’n ohella hypnoottista suggestiota tutki Ranskassa niin sanottu Nancyn koulukunta, johon kuuluivat Ambroise Liébeault ja Hippolyte Bernheim. Freud tutustui tämänkin koulukunnan näkemyksiin, käänsi saksaksi Bernheimin kirjan ja teki opintomatkan Nancyyn vuonna 1889.
Oma vastaanotto
Pariisin-matkansa jälkeen Freud aloitti yksityisvastaanoton. Kaupunginsairaalan lääkärit lähettivät hänelle hermotautipotilaita, ja hän jatkoi työskentelyä Theodor Meynertin aivoanatomian laboratoriossa. Pitkän kihlauksen ja laajan kirjeenvaihdon jälkeen hän avioitui Martha Bernaysin kanssa vuonna 1886. Heille syntyi kaikkiaan kuusi lasta, ja nuorimmasta tyttärestä Anna Freudista tuli psykoanalyytikko ja isänsä työn jatkaja.
Freud kehitteli kaiken aikaa omaa psykologista teoriaansa käyttäen avuksi potilasaineistoaan. Hän jatkoi hypnoottisen suggestion käyttöä mutta kokeili potilaiden hoitoon Wilhelm H. Erbin sähköhoitolaitetta, jolla neurasteniapotilaita oli yleensä hoidettu. Hän alkoi kuitenkin pitää ”sähköhoidon” vaikutusta suggestion tulosena, ja hän joutui selittämään kliinisiä havaintoja kokonaan uudenlaisilla käsitteillä (kuten tunteensiirrolla) ja oletuksilla (tiedostumattoman psyykkisen toiminnan vaikutuksella).
Freudin ajattelun kehittymistä voidaan seurata läheisesti laajasta kirjeenvaihdosta, jota hän kävi berliiniläisen lääkärin Wilhelm Fliessin kanssa 1887–1904. Fliessistä tuli Freudille tärkeä keskustelukumppani ja virikkeiden antaja ja ennen kaikkea tukija, sillä Wienissä Freudin ajatuksiin suhtauduttiin pitkään melko karsaasti eikä hän saanut asemaa Wienin yliopistosta.
Tutkiessaan afasiaa Freud toi kliiniseen kuvaan psykologista aineistoa. Tuohon aikaan vallinneen käsityksen mukaan psyykkiset tapahtumat johtuivat fyysisistä syistä. Erityisen kumoukselliselta vaikutti Freudin ajatus, että seksuaaliset ristiriidat vaikuttaisivat neuroosien syntyyn.
Psykoanalyysin alku
Opettajansa ja tukijansa Josef Breuerin kanssa Freud valmisteli 1890-luvulla tutkielmaa Tutkielmia hysteriasta (1895), jossa kuvattiin Breuerin ja Freudin hoitamia naispotilaita. Psykoanalyysin katsotaan saaneen alkunsa tästä teoksesta. Kirjan varhaisin tapaus Breuerin potilas ”Anna O...” eli kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti Bertha Pappenheim, on peräisin 1880-luvun alusta, ja tapauksen perusteella Freud piti Breueria psykoanalyysin todellisena isänä. Breuer hoiti Pappenheimin ”vaikeaa hermostollista yskää” ja muita hysteerisinä pidettyjä oireita kuten halvausta ja harhanäkyjä. Breuerin kirjasta saa sen vaikutelman, että ”katharsis-menetelmä” oli Pappenheimin ansiota. Breurerin mukaan Pappenheim kertoi hänelle ”itseaiheutetun hypnoosin” vallassa tarinoita, jotka helpottivat hänen oireitaan väliaikaisesti. Hoitomenetelmää voi nimittää katarttiseksi, sillä potilas pystyi kohtaamaan voimakkaita tunteita ja muistoja, joita hän ei kyennyt valvetilassa käsittelemään. Sen jälkeen Breuer alkoi hypnotisoida potilastaan ja havaitsi, että tämä pystyi hypnoosissa palauttamaan oireensa tilanteeseen, jota he pitivät oireen alkusyynä. Tämä tuki oletusta, että hysteeriset oireet palautuvat elämäntapahtumiin eivätkä niinkään fyysisiin syihin. Breuerin mukaan Pappenheimin oireet tulivat näin ”pois kerrotuiksi” tai ”pois puhutuiksi”. Hoitosuhteeseen ilmaantui kuitenkin voimakas ”eroottinen tunteensiirto”, joka pelästytti Breuerin lopettamaan hoidon.
pienoiskuva|vasen|pysty|[[Bertha Pappenheim alias ”Anna O...” 22-vuotiaana.]]
Vajavaisuudestaan huolimatta Pappenheimin hoitoa on pidetty psykoanalyysin ”kantatapahtumana”. Nykyisten psykoanalyytikkojen mittapuiden mukaan monet varhaiset analyysit olivat virheellisiä, liian lyhyitä eikä potilaan patologian vakavuutta ymmärretty täydellisesti. Freud ja Breurer väittivät kirjassaan Tutkielmia hysteriasta, että Pappenheim olisi parantunut psykoanalyysin avulla. Väite ei pitänut paikkaansa, vaan potilas meni lopulta niin huonoon kuntoon, että joutui kuukausiksi sairaalahoitoon.
Freudin varhaiseen hoitotekniikkaan kuuluivat seuraavat perusmenetelmät: potilaan likeinen havainnointi, osuvat tulkinnat, vapaa mieleenjohtumien (päähänpistojen) kertominen valvetilassa sekä muistumien työstäminen. Menettelytavat olivat kuitenkin vielä haparoivia, ja Freudin ”terapeuttinen raivo” teki hänestä enemmänkin manipuloijan kuin kuuntelijan. Potilas oli hänelle väline: hän kyllä kuunteli potilaita, mutta hän koputteli heitä kuin sisätautilääkäri ja kuunteli, mitä kaiku vastasi.
Viettelyteoria
Tutkielmia hysteriasta sai Itävallassa varsin nuivan vastaanoton, ja kun Freud esitelmöi huhtikuussa 1896 psykiatrien ja neurologien yhdistyksessä neuroosien seksuaalisesta etiologiasta ja esitteli niin kutsutun viettelyteorian, jonka mukaan neuroosien taustalla on aina todellista seksuaalista hyväksikäyttöä, hänen näkemyksensä torjuttiin. Tästä teoriasta hän luopui jo seuraavana vuonna mutta julkisti käsityksensä vasta vuonna 1905. Oli varsin ratkaisevaa, että Freud luopui viettelyteoriasta: nyt hän saattoi olettaa, että mielikuvituksen tuotteet vaikuttivat sielunelämässä yhtä voimakkaasti kuin todellisetkin tapahtumat.
Jotkut tutkijat, kuten Jeffrey Masson ja Alice Miller, ovat arvostelleet Freudia viettelyteorian hylkäämisestä: heidän mukaansa Freud antoi periksi halutessaan päästä vanhoillisten lääkäripiirien suosioon ja kielsi kokonaan sen, että lapsia käytettäisiin hyväksi. Freud ei kuitenkaan luopunut erikoisten teorioiden esittelystä myöhemminkään (esimerkiksi kuolemanvietti). Hän oli myös hyvin selvillä siitä, että lapsia tosiasiallisesti käytetään hyväksi.
Neuroosien taustaa
pienoiskuva|pysty|Freudin työtoveri [[Josef Breuer.]] Neuroosien seksuaalista etiologiaa pidetään Freudin keksintönä, mutta hän itse kertoi saaneensa innoituksen kolmelta tutkijalta, jotka eivät kernaasti tunnustaneet kunniaa omakseen: Josef Breuer, J.-M. Charcot ja Rudolf Chrobak. Nämä olivat aikaisemmin eri yhteyksissä maininneet nuorelle neurologille Freudille ”alkovien salaisuudet”, ja Freud itse oli kunnon porvarina torjunut tuollaiset ajatukset. Kliininen aineisto sai Freudin vakuuttumaan tuollaisesta teoriasta, mutta Breuerin, Charcot’n ja Chrobakin irralliset kokkapuheet palasivat hänen muistiinsa vasta myöhemmin. Freud lähti taistelemaan julkisesti teorian puolesta, jota sovinnaiset lääkärit eivät halunneet esittää julkisesti. Kokemukset juutalaisvastaisuudesta olivat valmistaneet Freudia tiettyyn itsenäisyyteen: