cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mäkiluodon historia
1980- ja 1990-lukujen kehityshankkeet
Vedenalainen valvonta siirtyi takaisin merivoimien vastuulle 1990-luvun alulla, ja se alkoi kehittää valvontaa varten uutta laitteistoa hieman uudesta näkökulmasta aiempiin laitteistoihin nähden. Uuden järjestelmän kehitys käynnistyi vuonna 1994 ja eteni nopeasti. Prototyyppi asennettiin Mäkiluotoon KVJ:n rinnalle, ja molempia käytettiin muutamia vuosia kestäneissä vertailukokeissa. Näiden päätyttyä KVJ:n kehitys jäädytettiin ja kehitys keskitettiin uuteen Sonac PFA -järjestelmään. Kaukokäyttöinen Sonac PFA ei vaatinut enää henkilökuntaa Mäkiluotoon, ja vesikuuntelutoiminta linnakkeella päättyi. Optinen valvonta siirtyi vuosien 1984–1985 aikana linnakkeelle asennettuun moderniin ristikkotorniin, jossa sitä tehtiin aina optisen valvonnan automatisointiin saakka.
Arkkitehtuuri
Pienimuotoisimmillaan arkkitehtuuri voi olla ovenkahvan yksityiskohdan muotoilemista; toisaalta se voi käsittää myös kokonaisen maiseman tai kaupungin suunnittelun. Metaforana arkkitehtuurin voidaan ymmärtää käsittelevän minkä tahansa systeemin rakennetta.
Vanha Uppsala
thumb|250px|Vanhan Uppsalan kirkko. thumb|250px|Kuningaskummut.
Mäkiluodon historia
Alokaskoulutuksen paluu
Alokaskoulutusta alettiin antaa vuonna 2000 uudelleen kesäisin. Salaman aiheuttama oikosulku sytytti 17. heinäkuuta 2001 linnakkeen ampumatarvikevarastossa palonalun, joka saatiin kuitenkin sammumaan illasta aamuyölle kestäneissä sammutustöissä. Palo ei ehtinyt syttyä kunnolla, sillä varastossa ei havaittu liekkejä, vaan pelkkää savua. Palo poltti rakennuksen puukaton, muttei päässyt leviämään varaston betonirakenteissa. Sammutusvesi aiheutti vesivahinkoja kahdesta varastotilasta koostuneen rakennuksen ensimmäisessä varastossa säilytetyille tähystys- ja mittauslaitteet, optroniikkalle ja suojelumateriaalille. Toisessa varastotilassa säilytetyt kiväärin ja rynnäkkökiväärin patruunat säilyivät vaurioitumattomina. Palo ei vaatinut henkilövahinkoja, mutta ammusvaraston läheisyydessä sijainneeseen kasarmiin majoitetut noin 70 varusmiestä evakuoitiin noin 500 metrin päässä sijainneen asuintalon kellariin.
Arkkitehtuuri
Etymologia
Sana ”arkkitehtuuri” on peräisin latinan termin architectus kautta kreikan kielen sanasta architékton (ἀρχιτέκτων). Se on yhdyssana, joka koostuu etuliitteestä archi- (αρχι-; ”pää-”) ja sanasta tékton (τέκτων; ”rakentaja”, ”puuseppä”).
Linnea Röhr
Linnéa Röhr (s. 2002) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka näytellyt muun muassa Rölli-elokuvien Juurakkona. Röhrin isä on elokuvatuottaja Marko Röhr. Linnéa Röhr on tehnyt myös ääniroolin elokuvassa Vaahteramäen Eemeli ja Iida, jossa hän dubbasi Iidaa.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin määrittelyjä
Arkkitehtuurin tarkka tai yksiselitteinen määritteleminen on mahdotonta: vaikka kaikkea rakentamista ei voi pitää arkkitehtuurina, rajanveto muun rakentamisen ja arkkitehtuurin välille on vaikeaa, sillä ”muiden taiteiden tavoin myös rakennustaiteen arviointi perustuu pitkälti esteettisiin arvoihin”. Hyvään arkkitehtuuriin voidaan ajatella liittyvän ”harkittu suunnittelu, onnistunut muotoilu, hienot näkymät, tilalliset elämykset sekä paikan oma henki”. Arkkitehtuurissa yhdistyvät sekä käytännölliset, toiminnalliset vaatimukset että ekspressio, esteettiset päämäärät. Näitä kahta puolta ei voi erottaa toisistaan, mutta niiden suhteellinen painoarvo voi vaihdella.
Mäkiluodon historia
Alasajo vartiolinnakkeeksi
Puolustusvoimat ilmoitti valtion Senaatti-kiinteistöt -liikelaitokselle että kasarmille ja asuinrakennukselle ei ole enää käyttöä. Senaatti-kiinteistöt päätti purkaa rakennukset jatkuvien ylläpitokulujen katkaisemiseksi. Purkutyö tehtiin lokakuussa 2015.
Vader (yhtye)
Vader on vuonna 1983 perustettu puolalainen death metal -yhtye Olsztynin kaupungista.
Mäkiluodon historia
Alasajo vartiolinnakkeeksi
Linnake ei ole täysin hiljentynyt 2000-luvun alulla tehdystä alasajosta huolimatta. Sitä käytettiin edelleen 2010-luvun lopulla aktiivisesti, sillä rannikkoprikaatiin kuuluva Suomenlinnan rannikkorykmentin tulipatteri ampui saaressa olevalla rannikkotykistöpatterilla puolustusvoimien vuosien 2016–2019 melutiedotteiden perusteella vaihtelevasti vuosittain. Puolustusvoimilla ei ollut aikeita luopua saaresta vuoden 2015 tilanteessa.
Vanha Uppsala
Vanha Uppsala (, Gamla Uppsala, vanh. ja aik. ) on pitäjä, entinen kunta ja entinen taajama sekä Uppsalan kaupungin entinen keskusta Uplannissa Keski-Ruotsissa. Se sijaitsee viisi kilometriä Uppsalan nykyisestä keskustasta pohjoiseen.
Vanhassa Uppsalassa on laaja tasanko, jossa on vanha kivikirkko ja kolme valtavaa hautakumpua kansainvaellusajalta (400–500-luvulta), jotka kuuluvat Ruotsin tunnetuimpiin muinaisjäännöksiin. Alueella sijaitsivat myös Moran kivet, jotka toimivat Ruotsin kuninkaiden kruunauspaikkana ainakin keskiajalla.
Vanha Uppsala oli etenkin ennen kristinuskoa merkittävä keskus, jonka kuuluisia pakanallisia juhlia Adam Bremeniläinen kuvasi vuonna 1070. Vanha Uppsala oli Ruotsin arkkipiispanistuimena vuodesta 1164 vuoteen 1273, jolloin arkkipiispainistuin siirrettiin Östra Arosiin, josta myöhemmin tuli nykyinen Uppsala.
Kuningaskummut
Kolmea Vanhan Uppsalan suurta 400–500-luvuille ajoitettua vierekkäistä hautakumpua kutsutaan kuningaskummuiksi. Niitä pidetään Ruotsin vanhimpana kansallisena symbolina, ja niillä on jopa kuvitettu Ruotsin kansallisidentiteetistä kertovien kirjojen kansia.
Kumpujen uskottiin pitkään sisältävän myyttisten ensimmäisten Ynglinga-kuninkaiden jäännökset, kuten Yngligatal-runon perusteella on päätelty. Tulkintaa ei nykyisin pidetä uskottavana, ja uudemman tutkimuksen mukaan ainakin yhteen kumpuun onkin haudattu nainen tai nainen ja nuori mies.
Kirkko
Ruotsin arkkipiispanistuimena vuoteen 1273 asti toiminutta vanhan Uppsalan kirkkoa alettiin rakentaa luultavasti jo 1000-luvulla, mutta se saatiin valmiiksi 1100-luvulla. Kivikirkkoa saattaa olla edeltänyt puukirkko ja mahdollisesti paikalla on aiemmin sijainnut pakanallinen temppeli. Vuoden 1240 tulipalon jälkeen osa kirkosta hävitettiin, mutta kuisti ja sakaristo lisättiin. Holvi ja liitumaalaukset tehtiin 1400-luvulla. Kirkon puuveistoksiin kuuluvat krusifiksit 1100-, 1200- ja 1400-luvuilta.
Pitäjä ja taajama
Gamla Uppsalan maalaiskunta liitettiin Uppsalan kaupunkiin vuonna 1947. Gamla Uppsala on myös entinen taajama, joka on sittemmin kasvanut yhteen muun Uppsalan taajaman kanssa.
Vader (yhtye)
Vaderin soittotyyli poikkeaa hieman useimmista amerikkalaisen tyylin death metal -yhtyeistä esimerkiksi klassisilla, rock-henkisillä kitarasooloillaan, lyhyillä kappaleillaan ja monipuolisilla viittauksillaan niin klassiseen heavyyn kuin myös thrash- ja black metaliin. Erityinen piirre on myös Piotr Wiwczarekin tunnistettava laulutyyli, joka on lähempänä perinteisempää rock- ja stoner heavy -ilmaisua, kuin modernille death metalille tyypillistä kurnutusta tai huutoalaulua.
Vuonna 1990 Vader julkaisi Morbid Reich -nimisen demon. Levyn myynti ylitti 10 000 kappaletta tehden siitä maailman menestyneimmän death metal -demon. Morbid Reich julkaistiin myöhemmin täyspitkänä albumina vuonna 1993. Vaderin levy-yhtiönä toimii nykyään Nuclear Blast.
Yhtyeen musiikillinen omaleimaisuus ja klassiseen heavyyn nojaavat viittaukset ovat ajan myötä hieman vähentyneet, ja erityisesti vuonna 2020 ilmestynyt Solitude In Madness -albumi onkin suoraviivaisempi, kuin edelliset 2010-luvun albumit. Kriitikoiden keskuudessa albumi on kuitenkin saanut kiitosta juuri ärhäkkyydestään sekä Slayer- ja trash metal -vaikutteista.
Piotr Wiwczarekin mukaan yhtyeen nimen inspiraationa toimi Tähtien sota-elokuvasarjan Darth Vader. Lyyrisiin teemoihin sisältyy H.P. Lovecraftin tarinoita. Vuoteen 2003 mennessä Vader oli myynyt yli 500 000 levyä.
Jäsenet
Entiset jäsenet
Vierailevat jäsenet
Diskografia
Livealbumit
Videografia
VHS-videot
DVD:t
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin määrittelyjä
Tila ja paikka ovat arkkitehtuurille keskeisiä käsitteitä, jotka ovat kytköksissä toisiinsa. Tila on fyysisesti rajattavissa oleva alueen osa. Arkkitehtuuri on etenkin tilojen suunnittelua: niitä voivat olla kaupunki- ja maisematilat, sisä- ja ulkotilat, yksityiset ja julkiset tilat, yksittäiset tilat ja tilasarjat. Arkkitehti suunnittelee tilojen ominaisuuksia ja tunnelmaa vaikuttamalla esimerkiksi niiden mittasuhteisiin, muotoon, materiaaleihin ja valaistukseen. Toisin kuin paikka, tila voi olla olemassa ilman ihmisen läsnäoloa; tilasta tulee paikka vasta silloin, kun sillä on ihmiselle omiin kokemuksiin liittyviä merkityksiä. Paikan henkeen (genius loci) voivat vaikuttaa myös sosiaaliset, historialliset tai symboliset ominaisuudet. Tilan kokemisessa oleellista on liike: tilan tarkkailu kolmiulotteisesti eri suunnista ja siirtyminen tilasta toiseen. Sigfried Giedion ehdotti, että arkkitehtuuria voi pitää neliulotteisena, sillä liikkeeseen kuluva aika on siinä yhtä merkityksellinen tekijä kuin kolme tilaulottuvuutta.
Saul
Saul oli Israelin ensimmäinen kuningas noin 1025–1005 eaa. Hänen aikanaan israelilaisten lukumäärä oli noin 50 000 – 100 000 ja he elivät Kaanaanmaan ylänköseutujen kukkuloilla. Israelilaiset muodostivat oman etnisen ryhmänsä, mutta eivät yhtä valtakuntaa. Saulin tarina kerrotaan Raamatussa Ensimmäisessä Samuelin kirjassa.
Saulin tarina
Saulin aikoihin Israel oli löyhä heimoliitto, jonka temppeli oli Siilossa. Israel oli filistealaisten vallan alla, ja ammonilaiset hyökkäsivät maahan idästä.
Saul oli Kiisin poika Benjaminin suvusta, Jaabalin kaupungista, jota vastaan ammonilaiset hyökkäsivät. Saul oli rohkea sotilas ja taitava johtaja, ja menestyi sen takia taistelussa.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin määrittelyjä
Arkkitehtuurissa dialektiikkaa syntyy useiden erilaisten toisiinsa vaikuttavien vastaparien välille: massa ja tyhjä tila, valo ja varjo, sisä- ja ulkopuoli, liike ja pysähtyminen. Niistä monet muodostavat jatkumoita, kuten siirtymä läpinäkyvästä läpikuultavaan ja läpinäkymättömään.
Saul
Saulin tarina
Niinpä Samuel valitsi Jumalan johdatuksen avulla Saulin kuninkaaksi, kun israelilaiset olivat vaatineet saada hallitsijan, jollainen muillakin naapurikansoilla oli. Saul sai kansan luottamuksen puolelleen voittaessaan sodassa ammonilaiset. Tämän jälkeen Saul kävi useita sotia muitakin kansoja, mm. filistealaisia, vastaan. Saulilla ei ollut omaa armeijaa, ja Samuel, Jahven papisto ja eri heimot eivät aina pitäneet hänestä. Raamatun mukaan Saul rikkoi toistuvasti Jumalaa vastaan, joten Jumala hylkäsi hänet, ja valitsi seuraavaksi kuninkaaksi Daavidin.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin ekspressio
Ekspressio merkitsee arkkitehtuurissa rakennuksen toimintojen ja tekniikan tulkitsemista ja muuntamista taiteeksi. Ekspression selvästi toisistaan erotettavia muotoja tai kieliä kutsutaan tyyleiksi, jotka voivat vaihdella esimerkiksi aikakauden, maantieteellisen alueen, vallitsevan uskonnon tai aatesuunnan mukaan. Tyylisuunnan syntyyn vaikuttavat sekä ulkoiset tekijät kuten perinne ja aiempi arkkitehtuuri että yksittäisen arkkitehdin luova panos. Ekspression voidaan nähdä koostuvan sisällöstä eli konkreettisista merkityksistä ja muodosta.
Saul
Saulin tarina
Saul ei pitänyt Daavidista, koska tämä sai mainetta enemmän kuin hän. Saul yritti tuhota Daavidin, ja tämä pakeni maasta.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin ekspressio
Arkkitehtuurin ekspression sisältöä ovat merkitykset, joiden avulla yhteiskunta tulkitsee rakennusten funktion ja rakentamisen tekniikan: toisin sanoen rakennukset ja rakenteet kertovat olemuksellaan, mikä on niiden tarkoitus. Arkkitehtuurin muodot voivat sisältää symbolisia merkityksiä, jotka ymmärretään tietoisesti tai tiedostamattomasti, esimerkiksi liittämällä tietynmuotoinen torni tiettyyn rakennustyyppiin, kirkkoon. Modernissa arkkitehtuurissa muodon symboliikkaa on hyvin vähän; esimerkiksi pohjapiirroksen muodon kannalta tärkeitä tekijöitä ovat symbolisten merkitysten sijaan massoittelu ja käytön asettamat vaatimukset. Toinen näkökulma sisältöön on kommunikaatio rakennusmateriaalien ja -tekniikan kautta. Rakennustavasta kertovat materiaalien ominaisuudet, kuten rakenteen tyyppi, paino ja kestävyys, sekä tapa, jolla niitä on rakennuksessa käytetty. Kaikissa arkkitehtuurityyleissä tekniikan ekspressiota ei ole, vaan rakenteelliset osat piilotetaan näkyvistä, mutta 1900-luvun arkkitehtuurin teorialle se on ollut yksi keskeisimmistä kysymyksistä. Voidaan todeta, että ”[r]akentaminen ei ole arkkitehtuuria jos siihen ei liity ihmisyksilön ja -yhteisön luomia syvempiä merkityksiä”.
Saul
Saulin tarina
Saul hävisi taistelussa filistealaisia vastaan ja surmasi itsensä, ja myös kolme hänen poikaansa kuolivat taistelukentällä. Vanha Testamentti kertoo asiasta seuraavasti:
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin ekspressio
Arkkitehtuurin ekspression muodon peruselementtejä ovat tila ja massa, joiden jäsentämistä kutsutaan sommitteluksi tai massoitteluksi. Niille ilmaisuvoimaa antavat mittakaava, valo, tekstuuri ja väri. Joissakin arkkitehtuurin tyyleissä massaa voi pitää tärkeämpänä kuin tilaa – esimerkiksi antiikin kreikkalaisen temppelin sisätilalla on sen ulkopuolta pienempi merkitys – kun taas joissakin tyyleissä yksinkertainen ulkokuori kätkee sisäänsä mielenkiintoisia sisätiloja. Modernissa arkkitehtuurissa on aiempaa enemmän mahdollisuuksia häivyttää sisä- ja ulkotilan välistä rajaa ja siten tilan ja massan välistä kontrastia. Harmonisen sommittelun ja mittasuhteiden aikaansaamiseen on arkkitehtuurin historian aikana kehitetty erilaisia teorioita ja järjestelmiä. Arkkitehtonisen sommitelman suhdetta havainnoijaan kutsutaan mittakaavaksi. Suurikokoisissakin rakennuksissa mittakaavan auttaa pitämään ymmärrettävänä moduuliin, kuten esimerkiksi tiileen tai kerrostason korkeuteen, perustuva jäsentely.
Saul
Saulin tarina
Saulin kuoltua hänen valtakuntansa jakautui kahtia. Pohjoisen Israelin kuninkaaksi tuli Saulin poika Isboset. Eteläisen Juudean kuninkaaksi nousi Daavid.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin ekspressio
Valo on voimakas ekspression väline, sillä se liikkuu ja muuttaa intensiteettiään valonlähteen mukana. Siten se tuo arkkitehtuuriin elävän luonnon ominaisuuksia; valon laatu ja voimakkuus eri maantieteellisillä alueilla onkin tärkeä tekijä paikallisen arkkitehtuurin ominaispiirteissä. Sisätiloissa valoa on helpompi hallita kuin ulkotiloissa, sillä arkkitehti voi päättää sen lähteen sijainnin, muodon ja koon. Tekstuurit antavat valolle ja materiaalille erilaisia visuaalisia ja taktiilisia ominaisuuksia. Värit ovat arkkitehtuurin elementeistä väliaikaisimpia, sillä ne voivat haalistua ja kulua, ja niitä on myöhemmin helppo muuttaa; ne tarjoavat kuitenkin muodosta ja materiaalista itsenäisen, monipuolisen ilmaisukeinon.
Saul
Historiallinen Saul
Historiallisesta Saulista ei perinteisen kronologian mukaan ajoitetulla arkeologialla ole löydetty todisteita. Sen sijaan, mikäli David Rohlin revisioitu kronologia pitää paikkansa, heettiläisten Amarnan savitaulujen, jotka perinteisesti on ajoitettu 300 vuotta aiemmalle ajalle, mukaan Saul olisi ollut historiallinen henkilö ja hän olisi ollut faarao Akhenatenin aikalainen. Saul esiintyy niissä habirujen johtajana nimellä Labayu, "Juudan leijona", ja hänellä mainitaan olleen alipäällikköinään Dadua ja Ayab, ja hänen poikansa nimeksi mainitaan Mutbaal tai Ishbaal. Lingvistisesti "Dadua" on sama kuin Daavid ja "Ayab" sama kuin Jooab. "Ishbaal" on Iisbosetin heetinkielinen versio. Amarnan savitauluissa Labayun mainitaan saaneen surmansa väijytyksessä Gilboan vuorella, joka on yhtenevä Raamatun kertomuksen kanssa. Tämän mukaan Saul on varhaisin Raamatun henkilö, joka on voitu historiallisesti osoittaa olleen olemassa, mutta Rohlin kronologiaa ei ole tieteellisissä piireissä yleisesti hyväksytty.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin ekspressio
Arkkitehtuurin koristelusta voidaan erottaa kolme perustyyppiä: mimeettinen koriste, jolla on täsmällisiä tai symbolisia merkityksiä, orgaaninen koriste ja puhtaasti dekoratiivinen koriste. Mimeettinen koristelu on ollut yleisintä primitiivisten kulttuurien, antiikin ja Aasian sivilisaatioiden arkkitehtuurissa. Se menettää usein alkuperäisen merkityksensä ja muuttuu dekoratiiviseksi, kuten kreikkalaisiin pylväsjärjestelmiin liittyvät koristeet. Orgaaninen koristelu tarkoittaa koristelua, joka perustuu suoraan rakennuksen luonteeseen ja siinä käytettyihin materiaaleihin.
Arkkitehtuurin tekniikka
Tekninen tieto on olennainen osa kokonaisvaltaista arkkitehtonista ajattelua: arkkitehtuurin rakennusoppi tutkii rakentamisessa käytettäviä materiaaleja ja niiden käyttötapoja sekä rakenteiden ja rakenneosien suunnittelua. Perimmäinen tarkoitus on vakaan, tasapainoisen rakenteen suunnitteleminen. Kantaviin rakenteisiin vaikuttavat kuormitukset, jotka vetävät ja työntävät rakenneosia eri suuntiin: rakenteen oma paino ja sen kantama paino eli pääosin muiden rakenteiden aiheuttama kuorma mutta myös esimerkiksi ihmisten, esineiden ja tuulen aiheuttamat kuormat. Rakenteisiin kohdistuvat voimat voivat olla puristavia, venyttäviä tai kiertäviä. Jotkin materiaalit kestävät vain puristavia voimia, kuten kivi ja tiili, jotkin myös venyttäviä voimia, kuten puu ja teräs.
Merkittävin arkkitehtuurin innovaatio antiikin jälkeen oli rauta- ja teräsrakenteiden kehittäminen, sillä niiden avulla voidaan rakentaa huomattavasti korkeampia ja vahvempia rakenteita kuin muilla materiaaleilla. Teräsrakenteisen pilareihin ja palkkeihin perustuvan järjestelmän käyttöönotto 1900-luvulla mullisti arkkitehtuurin tekniikan perustavanlaatuisesti. Betonia vuorostaan käytettiin rakennusmateriaalina jo antiikin Egyptissä ja Roomassa, mutta merkittävä vaihtoehto siitä tuli teräsbetonin keksimisen myötä 1860-luvulla. Teräksellä vahvistettu betoni on monikäyttöinen ja vahva, sekä puristavia että venyttäviä voimia kestävä materiaali, jota voidaan käyttää veistoksellisesti. Huomattavia arkkitehtuuri-innovaatioita ovat mahdollistaneet keveät betonikuorirakenteet, esivalmistetut betonielementit ja esijännitetyt rakenteet.
Arkkitehtisuunnittelu
Luonnonympäristö tuo suunnittelulle sekä rajoitteita että etuja: huomioon on otettava auringon, lämpötilan, tuulen ja kosteuden aiheuttamat voimat sekä alueesta riippuen esimerkiksi maanjäristysten tai tulvien uhka sekä kaupunkiympäristössä melu ja saasteet. Rakennuksen muoto, suunta tontilla ja eri tilojen sijainti määräävät, kuinka paljon tilat saavat auringonvaloa; niihin vaikuttavat vuorostaan ympäristön asettamat rajoitteet, kuten puut, maastonmuodot ja viereiset rakennukset. Sateelta ja auringolta suojaa antavat esimerkiksi räystäät, katokset, kuistit ja sisäpihat. Luonnonvalon saantia, intensiteettiä, suuntaa ja laatua säädellään ikkunoiden sijoittelun, koon ja muodon avulla; ikkunat tuovat lisäksi visuaalisen yhteyden rakennuksen sisä- ja ulkotilan välille.
Rakennusmateriaalien valinnassa on sovitettava yhteen materiaalin kestävyys sekä ihmisen toimintaan vaikuttavat ominaisuudet ja taloudelliset näkökohdat. Esimerkiksi lasi ja metalli ovat kestäviä, mutta ne johtavat hyvin lämpöä. Historiallisesti rakennusten sisätilojen olosuhteiden säätelyyn oli vain rajallinen määrä keinoja ennen erilaisten mekaanisten ja sähköisten laitteiden käyttöönottoa 1800-luvulta alkaen: lämpötilaa voitiin säädellä takoilla, valaistusta kynttilöillä ja öljylampuilla. Nykyään arkkitehtisuunnitteluun tuovat vapautta tehokkaat lämmitys-, eritys-, ilmastointi-, valaistus- ja akustiset ratkaisut.
Rakennuksen käyttöä ja toimintoja varten on otettava huomioon liikkeen ja levon vuorottelu. Eri toiminnoille suunnitellaan niiden tarvitsemat, erilliset tilat, ja järjestetään niiden välinen rakennuksen sisäinen liikenne. Tilojen suunnittelussa otetaan huomioon esimerkiksi koko, muoto ja sijoitus, käytön asettamat vaatimukset kuten käyttäjien määrä ja tyyppi, käytön kesto ja luonne sekä tarvittava sisustus. Yleensä rakennuksiin tarvitaan liikenteelle varattuja tiloja, kuten käytäviä, aulatiloja, portaita, luiskia ja hissejä. Tilojen suunnittelu perustuu ihmiskehon mittoihin ja liikkeisiin, minkä ansiosta tilaelementtien mitoitukseen on kehitetty erilaisia standardeita.
Lisäksi suunnittelussa on otettava huomioon taloudelliset seikat: kustannusten jakautuminen ja niiden säätely. Rakennuksen kokonaiskustannukseen vaikuttavat maan hinta, materiaalien hinta ja työvoiman hinta, jotka kallistuvat tarjonnan laskiessa. Korkea maan hinta johtaa usein korkeampiin ja kapeampiin rakennuksiin, kun rakennuksen vaatiman tilan suhteellinen kustannus nousee. Työvoiman kasvava hinta on johtanut rakennusmenetelmien yksinkertaistamiseen ja standardisoitujen ratkaisujen käyttöön käsityön sijaan.
Arkkitehtuurin teoria
Arkkitehtuurin teoriaan voidaan lukea kaikki näkökulmat, joiden perustella rakennettua ympäristöä voidaan arvioida, tai toisaalta kaikki tietous, jota arkkitehti käyttää työssään. Arkkitehtuurin teoria ja arkkitehtuurin filosofia voidaan nähdä joko osana laajempaa taiteen teoriaa tai siitä erillisenä ja itsenäisenä. Koska arkkitehtuurin teoriaa on vaikea johtaa rakennetusta ympäristöstä, käytännössä se vastaa arkkitehtuuria käsitteleviä kirjoituksia.
Arkkitehtuurin teoriaa on varsinaisen arkkitehtuuria käsittelevän kirjallisuuden lisäksi löydettävissä monenlaisista, erityisesti taiteen teoriaa käsittelevistä teksteistä. Valtaosin sen tarkoituksena on ottaa huomioon sekä esteettiset, sosiaaliset että käytännölliset näkökohdat, mutta näkökulma voi olla teoreettinen tai käytännönläheinen, esimerkiksi rakentamisen ohjekirja, kuten Suomen rakentamismääräyskokoelma. Arkkitehtuuria käsittelevät teoreettiset kirjoitukset ovat esimerkiksi luonnon- tai yhteiskuntatieteistä poiketen usein vähemmän muodollisia, yksittäisen arkkitehdin henkilökohtaisiin mielipiteisiin perustuvia kirjoituksia. Ne voidaan jakaa vähintään kolmeen eri aihepiiriin: arkkitehtuurin teknologiaa käsittelevät teoriat, historiaa käsittelevät teoriat ja suunnitteluperiaatteita käsittelevät teoriat. Historiallisesti arkkitehtuurin tutkimuksen merkittävin päämäärä onkin ollut suunnittelun ohjaaminen. Nämä suunnittelun teoriat voidaan jakaa teemallisiin eli analysoiviin teorioihin, joiden päämäärä on jonkin yksittäisen suunnittelutavoitteen toteuttaminen, ja synteesin teorioihin, jotka tähtäävät kaikkien tiedossa olevien suunnittelutavoitteiden huomioon ottamiseen. Ensimmäisten voidaan ajatella tuottavan omaleimaisia, mieleenpainuvia rakennuksia, jälkimmäisten tavanomaista, käytännöllisempää rakentamista.
Historiallisesti arkkitehtuurin teorialla on ollut läheiset suhteet arkkitehtuurin historiaan, taidehistoriaan ja renessanssista lähtien erityisesti arkeologiaan. Ennen 1700-lukua arkkitehtuurin historiaa ja teoriaa ei oppialoina erotettu toisistaan; menneisyyden rakennuksista onkin mahdotonta keskustella mielekkäästi ottamatta huomioon kontekstia, jossa ne on rakennettu. Oman aikansa arkkitehtuuri voidaan toisaalta ajoittain nähdä arkkitehtuurin teorian tuotoksena, toisaalta teoria jo rakennettua ympäristöä pohtivana. Arkkitehdille teorian jonkinasteinen tuntemus on välttämätöntä, etteivät suunnitteluvalinnat ole mielivaltaisia tai stereotyyppisiä. Vaikka arkkitehtuurin ”teoria” ja ”käytäntö” nähdään usein toisiaan täydentävinä, on arkkitehtuurin teorialla pohjimmiltaan konkreettinen ja käytännöllinen rooli: teoriat ovat läsnä jokapäiväisessä arkkitehtuurikeskustelussa, ja niiden avulla arkkitehti voi puolustaa omia näkökantojaan ja arvovalintojaan. Rakennuksissa teoriat saavuttavat fyysisen muodon. Väärin painottuneet tai virheelliset teoriat voivat toteutuessaan johtaa huonoihin ratkaisuihin, ja ajoittain arkkitehtuurin teoriaa ovat värittäneet erilaiset poliittiset ideologiat. Silti näissäkään tapauksissa teorian ja toteutuneen rakennetun ympäristön suhde ei ole suoraviivainen.
Länsimaisen arkkitehtuurin teorian vaikutusvaltaisin, varhaisin ja ainoa antiikin ajalta säilynyt arkkitehtuurin teoriaa käsittelevä teos on Vitruviuksen ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua kirjoittama Arkkitehtuurista (De architectura). Vitruvius määritteli arkkitehtuurille kolme päämäärää: firmitas (kestävyys), utilitas (käyttökelpoisuus) ja venustas (kauneus). Sen jälkeen arkkitehtuurin teoriaa ei julkaistu ennen Leon Battista Albertin 1400-luvun lopulla kirjoittamaa teosta De re aedificatoria, joka pohjautuu Vitruviuksen työhön; Arkkitehtuurista muodostikin perustan kaikelle arkkitehtuurin teoriaa käsittelevälle keskustelulle renessanssista lähtien. Vitruviaaninen ajattelu pylväsjärjestelmineen ja mittasuhteineen alkoi menettää merkitystään 1800-luvulla, kun huomio keskittyi kertaustyylien myötä rakennuksen muotopiirteisiin ja historiallisuuteen. Modernismin myötä arkkitehtuuria ovat koskeneet esteettisten näkökohtien sijaan enenevässä määrin muut, teknologiset ja sosiaaliset kysymykset ja Vitruviuksen kolmen periaatteenkin käyttökelpoisuus on kyseenalaistettu eri näkökulmista.
Arkkitehtuurin lajeja
thumb|250px|[[Frank Lloyd Wright, Fallingwater.]] thumb|250px|Itsukushiman pyhäkkö, [[Hiroshimassa, Japanissa.]]
Asuntosuunnittelu
Asuntosuunnitteluun kuuluvat asuinrakennusten uudis- ja korjausrakentaminen sekä sosiaali- ja terveydenhuollon rakentaminen. Asuinarkkitehtuurin keskeisimpiä suunnittelukohteita ovat makuu-, ruoanvalmistus-, ruokailu- ja työtilat; asuinarkkitehtuuri tarjoaa suojaa ja turvaa yksilön ja perheen elämälle ja muille aktiviteeteille. Asuinarkkitehtuuri voi olla kansanomaista asuinrakentamista, talojen suunnittelua pientaloista huvilohin ja palatseihin sekä useita asuntoja käsittävien kerrostalojen suunnittelua.
Julkisten rakennusten suunnittelu
Julkisia rakennustyyppejä on hyvin suuri kirjo aina pienimuotoisesta ja arkisesta rakentamisesta, kuten päiväkodeista, suurimittakaavaiseen ja monumentaaliseen rakentamiseen, kuten konserttitaloihin saakka. Julkisten rakennusten suunnittelu onkin erityisen vaativaa, ja niiden rakentaminen ja ylläpito vaativat usein suuria panostuksia.
1-propanoli
1-propanoli on normaaliolosuhteissa väritön, kirkas, helposti syttyvä ja palava neste. Sen moolimassa on 60,1 g/mol, kiehumispiste 97 °C, sulamispiste −127 °C, tiheys 0,80 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 15 °C, itsesyttymislämpötila 371 °C ja CAS-numero 71-23-8.
Arkkitehtuuri
Julkisten rakennusten suunnittelu
Muita julkisen rakentamisen suunnittelukohteita ovat hallinnon rakennukset, jotka ovat saavuttaneet hyvin erityyppisiä typologioita hallinnon muodosta riippuen, ja erilaiset vapaa-ajan toiminnoille tarkoitetut rakennukset, joiden typologiat ovat historiallisesti pysyneet yhdenmukaisempina. Niihin lukeutuvat pääosin passiivista osallistumista edellyttävät rakennukset, kuten teatterit, auditoriot ja urheilulle tarkoitetut areenat, sekä aktiivista osallistumista vaativat tilat, kuten museot ja kirjastot. Oman ryhmänsä muodostaa myös koulutuksen ja erilaisten julkisten palvelujen arkkitehtuuri, esimerkiksi koulut, sairaalat ja vankilat. Koulurakentamisen merkitys päiväkodeista yliopistoihin on kasvanut ja koulurakennuksille asetetut erityisvaatimukset tuottavat yhä monimuotoisempia typologisia ratkaisuja.
1-propanoli
Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Arkkitehtuuri
Sakraaliarkkitehtuuri
Erityinen merkitys arkkitehtuurin historiassa on ollut sakraaliarkkitehtuurilla eli uskonnollisilla rakennuksilla, kuten temppeleillä, kirkoilla, pyhäköillä ja moskeijoilla, sillä ne ovat olleet yhteiskunnan kannalta keskeisimpiä ja pysyvimpiä rakennuksia, joissa arkkitehtuuri on saavuttanut suurimman ilmaisuvoimansa. Sakraaliarkkitehtuurin typologiat ovat monimuotoisia, sillä eri uskonnoilla on erilaisia tilavaatimuksia ja yhdenkin uskonnon piirissä harjoitetaan monia erilaisia toimintoja.
Historiallisesti merkittävää on ollut myös hautausarkkitehtuuri, jonka tuottamiin monumentteihin kuuluvat esimerkiksi Egyptin pyramidit ja erilaiset mausoleumit kuten Taj Mahal.
1-propanoli
Valmistus ja käyttö
1-propanolia muodostuu käymisen yhteydessä ja voidaan erottaa tislaamalla niin kutsutusta sikunaöljystä. Teollisesti sitä kuitenkin valmistetaan pääasiassa hydroformyloimalla eteeniä ja pelkistämällä näin syntynyt propanaali rodium- tai kobolttikatalyytin avulla 1-propanoliksi. Yhdistettä voidaan tuottaa myös propaania hapettamalla. Elektrolyysiä voidaan myös käyttää kuparikatalyytin avulla 1-propanolin tuotantoon hiilimonoksidista, mutta toistaiseksi matalalla hyötysuhteella. 1-propanolin pääasiallinen käyttökohde on liuottimena käyttö. Yhdisteestä valmistetaan myös glykolieetteri-, propyyliasetaatti- tai propyylipropionaattijohdannaisia.
Arkkitehtuuri
Liike- ja teollisuusrakennusten suunnittelu
Teollisen vallankumouksen myötä taloudellinen toiminta siirtyi kodin ja yksilön piiristä koneiden ja prosessien hallitsemiin tiloihin, jotka vaativat aiempaa erikoistuneempia arkkitehtonisia ratkaisuja. Tällaisia tiloja ovat esimerkiksi erilaiset vaihtokaupan tilat, kuten toimistot, pankit, liiketilat ja näyttelytilat, liikenteen tilat, kuten rautatieasemat, lentoasemat ja hotellit, tiedonvälityksen vaatimat tilat sekä tuotannon tilat kuten tehtaat ja voimalat. Rakennukset, joiden päätarkoitus on tarjota tiloja ihmisten toiminnalle, ovat yleensä ekspressiivisempiä kuin lähinnä koneille tarkoitettu arkkitehtuuri, jonka ratkaisut ovat usein puhtaan käytännöllisiä, yksinkertaisia ja joustavia.
1-propanoli
Valmistus ja käyttö
Ilman korkeita tuotantokustannuksia 1-propanoli soveltuisi ottomoottoreissa käytettäväksi liikennepolttoaineeksi. Sen oktaaniluku (RON) on 118 ja energiasisältö 24 MJ/l – vain 20 % pienempi kuin bensiinillä.
Arkkitehtuuri
Yhdyskunta- ja kaupunkisuunnittelu
Yhdyskuntasuunnittelu (urban planning tai regional planning) tarkoittaa muun muassa maa- ja vesialueiden käytön sekä kaupungin eri toimintojen kuten palvelujen ja liikenteen suunnittelua asukkaiden lähiympäristön tasolla. Se on yleispiirteisempää suunnittelua, jossa painotetaan monialaisuutta ja suunnittelun tiedeperustaa. Kaupunkisuunnittelu (urban design) on taas tarkempaa kaupunkien maankäytön ja rakennusten sijoittelun suunnittelua, jossa painotetaan arkkitehtonista muodonantoa.
Maisema-arkkitehtuuri
Maisema-arkkitehtuuri tarkoittaa erityyppisten ulkotilojen rakentamisen ja hoidon suunnittelua. Suunnittelukohteita ovat esimerkiksi julkiset puistot ja muut viheralueet, asuin- ja työpaikka-alueiden ulkotilat sekä maiseman ja historiallisten ympäristöjen hoito, kunnostaminen ja suojelu.
Sisustusarkkitehtuuri
Sisustusarkkitehtuuri on rakennusten sisätilojen ja niiden uudelleenkäytön suunnittelua. Siihen kuuluvat esimerkiksi tilojen materiaalien, värien, valaistuksen ja huonekalujen suunnittelu.
Arkkitehti
Arkkitehdin työhön kuuluivat antiikissa ja keskiajalla myös rakennustöiden ohjaus ja rakennusten lujuusopillinen mitoitus. Renessanssin myötä arkkitehdit alkoivat kuitenkin keskittyä rakennusten ulkomuodon suunnitteluun, ja syntyi vähitellen erillinen insinöörien ammattikunta; sana on peräisin latinan nerouteen viittaavasta termistä ingenium, jota oli jo aiemmin käytetty erityisen taitavista arkkitehdeista. Nykymerkityksessään sanan otti käyttöön Vaubanin markiisi Ranskassa 1600-luvun lopulla.
Arkkitehtuurin opetus
1700-luvulta lähtien arkkitehtuuriin ja arkkitehtuuriopetukseen on suhtauduttu neljästä eri näkökulmasta: akateemisesta, muodonantoon ja kompositioon keskittyvästä näkökulmasta, käsityötaidon ja käytännön rakentamisen näkökulmasta, teknillistieteellisestä näkökulmasta ja myöhemmin viime vuosikymmeninä sosiologisesta ja yhteiskuntatieteellisestä näkökulmasta. Arkkitehtuurin olennaisia perusasioita lukuun ottamatta eri yliopistot ympäri maailmaa opettavatkin arkkitehtuuria omasta näkökulmastaan ja omassa kontekstissaan käyttäen erilaista pedagogiikkaa. Informaatioteknologian käyttöönotto on muuttanut arkkitehdin ammatin tavoin voimakkaasti myös arkkitehtuuriopetusta. Perinteisesti opetuksen ytimeen on kuulunut työskentely piirustusstudioissa. Opetukseen kuuluu esimerkiksi luentoja ja erilaisia yksilö- ja ryhmätöinä suoritettavia suunnittelutehtäviä.
Muodollinen arkkitehtikoulutus sai alkunsa 1800-luvun vaihteessa Ranskan École des Beaux-Artsin yhteydessä; arkkitehti nähtiin nyt mestarisuunnittelijana, joka esitti suunnitelmansa paperilla abstraktissa muodossa. Koulu perustui työskentelyyn ateljeissa. Écolen pedagogiikan haastoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan Bauhaus, jonka tavoitteena oli yhdistää rakennustaiteellinen kokonaissuunnittelu taiteeseen ja käsityöhön. Bauhausin malli otettiin laajalti käyttöön arkkitehtuuriopetuksessa. Erään luettelon mukaan maailman parhaimpiin arkkitehtuurikouluihin kuuluivat vuonna 2017 Massachusetts Institute of Technology, Bartlett School of Architecture, Delftin teknillinen yliopisto, Kalifornian yliopisto (Berkeley) ja ETH Zürich. Suomessa arkkitehtikoulutus aloitettiin vuonna 1872. Nykyään arkkitehtuuria voi opiskella kolmessa yliopistossa: Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa, Tampereen teknillisessä yliopistossa ja Oulun yliopistossa.
Ammatti- ja edunvalvontajärjestöt
Arkkitehtien ammattijärjestöjen kansainvälisenä liittona toimii vuonna 1948 perustettu Union Internationale des Architectes eli UIA, jonka päämaja sijaitsee Pariisissa. Siihen kuuluvat arkkitehtiliitot yli sadasta maasta. Sen suomalainen jäsen on Suomen arkkitehtiliitto eli SAFA, joka toimii Suomen arkkitehtien edunvalvojana sekä ammatillisena ja aatteellisena yhteisönä. Siihen kuuluu vajaat 80 prosenttia Suomen arkkitehdeista, noin 3 000 arkkitehtia. Suomalaisia arkkitehtitoimistoja edustaa vuonna 1988 perustettu Arkkitehtitoimistojen liitto ATL. Liitto edistää luovaa suunnittelua, edustaa suomalaisia arkkitehtitoimistoja ja toimii arkkitehtitoimistojen edunvalvojana.
Arkkitehtuuripalkinnot
Arkkitehtuuripalkinnoista merkittävin on ”arkkitehtuurin Nobeliksikin” kutsuttu kansainvälinen Pritzker-palkinto, joka jaetaan vuosittain erityisen ansioituneelle arkkitehdille. Palkinnon perusti chicagolainen Pritzker-suku vuonna 1979, ja palkintosumma on 100 000 dollaria. Huomattava suomalainen arkkitehtuuripalkinto on kolmen vuoden välein jaettava Alvar Aalto -mitali.
Arkkitehtuurimuseot
Eri puolilla maailmaa sijaitsevat arkkitehtuurimuseot tallentavat ja levittävät tietoa arkkitehtuurista muun muassa järjestämällä arkkitehtuuriin liittyviä näyttelyitä, tapahtumia ja harjoittamalla julkaisutoimintaa. Suomessa tehtävää hoitaa vuonna 1956 perustettu Suomen arkkitehtuurimuseo, jonka tehtävänä on toimia ”siltana arkkitehtuurin ja sen käyttäjien välillä ja toisaalta alan ammattilaisten yhdyssiteenä sekä kansallisessa että kansainvälisessä vuorovaikutuksessa.” Arkkitehtuurimuseoiden kansainvälinen yhteistyöelin eli ICAM on perustettu vuonna 1979 ja siihen kuuluu runsaat sata yhteistyöjäsentä.
Arkkitehtuurikilpailut
Arkkitehtuurikilpailulla on ollut instituutiona jo 1800-luvulta saakka merkittävä asema paitsi ammattiaan harjoittavien arkkitehtien työssä myös arkkitehtuurikoulutuksessa. Kilpailusääntöjen käyttöönotto 1900-luvun vaihteessa tapahtui samaan aikaan, kun arkkitehdit järjestäytyivät ammattiliittoihin. Kilpailujen kautta on löydetty uusia ajattelutapoja ja arkkitehtuurinäkemyksiä. Euroopan unionin lainsäädännön myötä 1990-luvulta lähtien kilpailuille on muodostunut kaksi roolia: hyvien suunnitteluratkaisujen löytäminen arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun ongelmiin sekä muodollinen tapa hankkia suunnittelupalveluita julkisille rakennushankkeille. Kilpailut voivat olla avoimia kilpailuja tai suljettuja kutsukilpailuja. Suomessa arkkitehtuurikilpailuja on 1870-luvulta 2010-luvulle mennessä järjestetty noin 2 000, ja niitä ovat järjestäneet paitsi julkiset tahot myös yksityiset rakennuttajat.
BOOMERanG-koe
thumb|300px|right|Teleskooppia valmisteella laukaistavaksi thumb|200px|right|Kuva BOOMERanG:in mittaamasta kosmisen taustasäteilyn anisotropiasta BOOMERanG-koe oli fysikaalinen koe, jossa mitattiin ensimmäisen kerran kosmisen taustasäteilyn lämpötilan aninsentropioita tarkasti. Se muodostui kolmesta miehittämättömästä bolometreillä varustetusta ilmapallosta, jotka lähetettiin matkaan vuosina 1997, 1998 ja 2003. Pallot matkasivat ilmakehässä yli 42 000 metrin korkeudella jolloin ilmäkehän säteilyä vaimentava vaikutus oli mahdollisimman pieni.
Kristine Bonnevie
Elämä ja ura
Ollessaan vuoden mittaisella käynnillä Würzburgin yliopistossa 1900–1901 Bonnievie kiinnostui solubiologiasta ja valitsi sen väitöskirjansa alaksi. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1906 ensimmäisenä norjalaisena naisena luonnontieteiden alalla. Tämän jälkeen hänet palkattiin Oslon yliopiston eläinkokoelman konservaattoriksi. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Norjan tiedeakatemian jäseneksi.
Laki kielsi vielä 1900-luvun alussa naisten nimittämisen korkeimpiin valtion virkoihin, mutta Bonnevien siirryttyä professoriksi säätiöomisteiseen Bergenin yliopiston museoon hänen kollegansa Oslon yliopistossa Georg Ossian Sars ja Robert Collett painostivat suurkäräjät hyväksymään niin kutsutun Lex Bonnevien. Lain linjauksen mukaan naisilla oli sen jälkeen mahdollisuus saada virkanimityksiä esimerkiksi professoriksi. Bonnevie palasi Osloon, ja hänet nimitettiin heinäkuussa 1912 Oslon yliopiston professoriksi.
Myöhemmällä urallaan Bonnevie kiinnostui perinnöllisyystieteestä ja tutki muun muassa kaksosraskauksien muodostumista sekä polydaktylian ja sormenjälkien periytymistä. Hän perusti perinnöllisyystutkimuksen instituutin vastalauseena norjalaiselle rotuhygieniakomitealle. Bonnevien mukaan ihmisten ei tullut harjoittaa eugeniikkaa, vaan geneettinen monimuotoisuus oli hyvästä. Hän kehotti parantamaan yhteiskuntaa sosiaalisten uudistusten kautta.
Eläintieteen kansantajuistajana Bonnevie piti luentoja ja kirjoitti oppikirjoja.
Poliittisena vaikuttajana
Bonnevie oli Oslon kaupunginvaltuuston varajäsen 1908–1919 ja kuului liberaalin Frisinnede Venstre -puolueen puheenjohtajistoon 1914–1916. Vuosina 1916–1918 hän oli suurkäräjien varajäsen.
Perhe ja sukulaiset
Bonnevie oli naimaton. Hänen isänsä Jacob Aall Bonnevie oli rehtori ja suurkäräjäedustaja. Kirjailija ja naisasianainen Margarete Bonnevie oli hänen kälynsä.
Luettelo tunnetuista suomenjuutalaisista
Tämä on luettelo tunnetuista Suomessa elävistä tai eläneistä juutalaisista.
Väärä tietoisuus
Väärä tietoisuus on marxilainen oletus, jonka mukaan aineelliset ja institutionaaliset tekijät johtavat työväenluokkaa (ja kenties muita luokkia) harhaan kapitalismin luonteen suhteen. Hypoteesi seuraa tavarafetisismin teoriasta, jonka mukaan ihmiset kokevat yhteiskunnalliset suhteet pelkästään asioiden välisinä taloudellisina arvoina, toisin sanoen henkilön saadessa rahaa työskentelystään ja ostaessaan haluamansa tavaran. Raha ja tavara tuntuvat luovan sosiaalisia suhteita ihmisistä riippumatta, päättäen kuka saa mitäkin ilman ihmisten suoraa toimintaa tai järjestäytymistä. Ihmiset vieraantuvat keskenäisestä toiminnastaan.
Friedrich Engels kirjoitti 1893 :
Ei ole todisteita, että Karl Marx itse olisi käyttänyt väärä tietoisuus -termiä, ainakaan tunnetuissa kirjallisissa teoksissa. Kyseessä on pelkästään Engelsin teoria.
Toni Latvala
Toni Mikael Latvala (s. 6. heinäkuuta 1977 Vaasa) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Haapajärven Kiiloja ja hänen valmentajinaan toimivat Jarmo Eronen ja Reijo Latvala. Kalevan kisoista Latvala on voittanut seiväshypyn hopeaa vuonna 2002. Lisäksi hän on saavuttanut uransa aikana sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa, hopeaa ja kaksi pronssia seiväshypyssä.
Soul (kaupunki)
Soul (vanh. Söul) on Korean tasavallan eli Etelä-Korean pääkaupunki. Soul on nykyisin erityiskaupungin asemassa. Kaupunki sijaitsee maan luoteisosissa, demilitarisoidun alueen eteläpuolella, Hanjoella. Kaupungin väkiluku on yli 10 miljoonaa ja Soulin metropolialueella asuu noin 25,5 miljoonaa ihmistä eli noin puolet Korean tasavallan väestöstä.
Maantiede
Soul jaetaan 25 kaupunginosaan, joista yksitoista on joen eteläpuolella. Väkiluvultaan suurimmat ovat Nowon-gu, Songpa-gu, Gangseo-gu, Gwanak-gu ja Gangnam-gu, joissa on yli puoli miljoonaa asukasta kussakin.
Kaupungin historiallinen keskusta on Jung-gun kaupunginosassa joen pohjoispuolella. Sen halki virtaa Hanjoen sivujoki nimeltään Cheonggyecheon. Cheonggyecheon oli vuosia betonikansien alla mutta on avattu 2000-luvulla keskustan keskeiseksi vesiaiheeksi, jossa on monia putouksia ja puronvarsi-istutuksia. Joenvarsi muodostaa Soulin keskuspuiston. Hanjoessa sijaitsevalla Yeouido-saarella sijaitsevat mm. parlamenttitalo, televisiokeskus ja paljon toimistoja. Olympiastadion on Songpa-gussa joen eteläpuolella. Gangnam-gu taas on kaupan ja liike-elämän sydän, ja siellä järjestetään monet kaupungin messuista.
Historia
250px|pienoiskuva|oikea|[[Gwanghwamun, Gyeonbokin palatsin pääportti noin vuonna 1900.]] 250px|pienoiskuva|oikea|Keijōn kartta vuodelta 1930. 250px|pienoiskuva|oikea|Korean sodan aiheuttamia tuhoja Soulissa vuonna 1950.
Merkittävä asutuskeskus nykyisen Soulin paikalle syntyi kuitenkin vasta 1000-luvun loppupuolella, kun Goryeon kuningas Munjong rakennutti sinne kesäpalatsinsa. Kun Joseon-dynastia perustettiin vuonna 1394, Soulista tuli sen pääkaupunki. Joseon-kaudella kaupunki tunnettiin nimellä ”Hanyang” (, hanja 漢陽) tai ”Hanseong” (, hanja 漢城) ja se kasvoi nopeasti. Kaupunki ympäröitiin muureilla, ja Joseon-kuninkaiden hallintopalatsina vuoteen 1592 saakka toimineen Gyeongbokin rakennustyöt aloitettiin jo vuonna 1392. Myöhemmin hallintopaikaksi vaihtuivat Deoksun palatsi (vuosina 1593–1611) ja Changdeokin palatsi (1611–1872), minkä jälkeen kuningas muutti takaisin Gyeonbokiin.
Kun kaupunki vapautui japanilaismiehityksestä, sen nimeksi muutettiin Soul 15. elokuuta 1945. Siitä tehtiin erityisasemassa oleva kaupunki, joka oli suoraan maan keskushallinnon alaisuudessa. Pääkaupunki siitä tehtiin virallisesti vuonna 1948. Vuonna 1950 alkaneessa Korean sodassa kaupunki tuhoutui kuitenkin pahoin, ja pääkaupunkitoiminnot piti siirtää vuosiksi 1951–1953 etelään Busaniin. Sodan jälkeen Soul jäi Etelä-Korean pääkaupungiksi. Kaupungin aluetta laajennettiin Hanjoen eteläpuolelle vuonna 1963 sen kasvun mahdollistamiseksi, ja uusia alueita kehitettiin 1970-luvulla voimakkaasti. Vähitellen sodan runtelemasta kaupungista kasvoi moderni metropoli.
Etelä-Korean voimakasta talouskasvua sodan jälkeen kutsuttiin "Hanjoen ihmeeksi": maa teollistui nopeasti 30–40 vuoden kuluessa. Myös pääkaupunki kasvoi voimakkaasti, mikä aiheutti suuria haasteita kaupunkisuunnittelulle. Etelä-Korean talous laajeni kuitenkin tarpeeksi ripeästi, jotta kaupungin perustarpeet kyettiin täyttämään. Vuonna 1988 kaupungissa järjestettiin kesäolympialaiset, minkä jälkeen sen kansainvälinen profiili on noussut. 600-vuotisjuhliaan Soul vietti vuonna 1994. Etelä-Korea on kehityspolitiikallaan keskittynyt houkuttelemaan kaupunkiin kansainvälistä yritystoimintaa ja korkeateknologian yrityksiä, jotta Soul nousisi merkittäväksi liikenteen, politiikan, talouden ja kulttuurin kansainväliseksi keskukseksi.
Vuonna 2002 Soulissa pidettiin jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen otteluita, ja suuret punaisiin vaatteisiin pukeutuneet kannattajajoukot kerääntyivät tukemaan kaupungin aukioille maan jalkapallomaajoukkuetta. Vuonna 2010 Soul toimi maailman designpääkaupunkina.
Kaupunginjohtaja
Kaupunginjohtaja Park Won-soon löytyi kuolleena 9. heinäkuuta 2020, sen jälkeen kun hänen entinen sihteerinsä oli tehnyt rikosilmoituksen seksuaalisesta häirinnästä. Virkaatekevänä kaupunginjohtajana toimii Seo Jung-hyup.
Aluejako
Soul jakautuu 25 suuralueeseen (, hanja 區). Niillä on itsehallinto virkamiehineen ja omat pormestarit, jotka valitaan nelivuotiskausiksi. Suuralueet jakautuvat yhteensä 423 kaupunginosaan tai naapurustoon (, hanja 洞), jotka tarjoavat hallinnon palveluita asukkailleen. Väkirikkaimmilla suuralueilla on yli 600 000 asukasta; naapurustojen määrä vaihtelee 10:stä yli 20:een. Seuraavassa taulukossa on esitetty suuralueiden väkiluvut ja pinta-alat:
Talous
Suuria korealaisia yrityksiä, joiden pääkonttori on Soulissa, ovat LG Group, Hyundai, Kia ja SK Group. Samsungilla on laajat tuotantolaitokset noin 20 km Soulin eteläpuolella.
Liikenne
Soulia palvelee kaksi kansainvälistä lentoasemaa. Incheonin kansainvälinen lentoasema on Etelä-Korean suurin ja yksi Aasian suurimmista lentoasemista. Se sijaitsee Incheonin kaupunkiin kuuluvalla saarella, noin 50 kilometriä Soulista länteen. Vanha Gimpon lentoasema 1960-luvulta oli maan päälentoasema vuoteen 2001. Se palvelee nykyisin lähinnä kotimaanlentoja, mutta sieltä on yhteydet myös Tokioon ja Shanghaihin.
Kaupungista on rautatieyhteydet kaikkiin muihin Korean suuriin kaupunkeihin. Soulin metrolla on kolmetoista linjaa, joilla pääsee kaupunginosista toisiin. Metroa käyttää päivittäin yli kahdeksan miljoonaa matkustajaa.
Koulutus
Soulissa on käytössä ”6–3–3–4”-muotoinen koulutusjärjestelmä, joka jakautuu peruskouluun, keskiasteen kouluun, lukioon ja korkea-asteen koulutukseen. Perusasteen koulujen rinnalla toimii erilaisia ammatti-, teknillis- ja erityiskouluja. Kouluvuosi jakautuu kahteen lukukauteen, joista ensimmäinen kestää maaliskuun alusta elokuun loppuun ja toinen syyskuusta helmikuuhun. Ennen perusasteen koulua kaupunki tarjoaa 3–5-vuotiaille lapsille lastentarhoja: Soulin yli 870 lastentarhassa käy noin 79 000 lasta. Peruskoulu alkaa 6 vuoden iässä. Soulissa on yli 587 peruskoulua, joissa opiskelee 566 200 lasta. Erityiskouluja Soulissa on 29 kappaletta, ja niissä opiskelee noin 5 000 lasta. Lisäksi kaupunki tarjoaa lukuisissa kouluissa erityisen ohjelman lahjakkaille lapsille.
Noin puolet Etelä-Korean tärkeimmistä yliopistoista ja tutkimuslaitoksista sijaitsee Soulissa. Merkittävimpiin yliopistoihin lukeutuvat esimerkiksi Soulin valtionyliopisto, Yonsei-yliopisto, Korean yliopisto, Kyung Hee -yliopisto, Sunkyunkwan-yliopisto, Hanyang-yliopisto, Ewhan naisten yliopisto, Sogang-yliopisto, Inha-yliopisto ja Chung-Ang-yliopisto. Soulin kansallinen yliopisto on kansainvälisissä vertailuissa Korean parhaiten sijoittunut yliopisto; kaupungin yliopistoista 10 muuta on top 300:ssa. Opiskelijakaupunkina Soul tunnetaan vilkkaasta yöelämästään.
Kulttuuri
thumb|330x330px|Puutarha, Changdokkung. Soulin suurkaupunkialueella on viisi Unescon maailmanperintökohdetta: Changdokkungin palatsiryhmä, Chongmyon temppeli,  Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat, Hwasongin linnoitus ja  Namhansanseong.
Kaupungissa on yli sata museota. Usein parhaimpina pidetään Korean kansallismuseota, Leeum - Samung taidemusota, Korean kansatieteellistä museota, Sotamuistomerkkiä, Palatsimuseota ja Soulin historiallista museota.
Lotte World on maailman suurin sisähuvipuisto.
Soulin alueella ei tuoteta juurikaan maataloustuotteita, joten soulilainen keittiö muodostuu raaka-aineista, joita tuodaan eri puolilta maata. Soulin keittiö kuuluukin Korean paikalliskeittiöiden monipuolisimpiin. Soul oli Joeson-dynastian pääkaupunki lähes 500 vuoden ajan ja paikallinen keittiö on säilyttänyt monia dynastian aikana omaksuttuja tapoja. Paikallinen ruoka ei esimerkiksi ole erityisen tulisesti maustettua tai suolattua. Suuri painotus on ruuan esillepanolla. Paikallisia ruokalajeja ovat esimerkiksi Sinseollo, gujeolpan, seolleontang, yukgaejang ja galbi jjim.
Soulissa sijaitsee maailman suurimpana megakirkkona pidetty Yoido Full Gospel Church. Seurakunnalla on noin 489 000 jäsentä.
Urheilu
Taekwondo on Korean kansallisurheilua, ja maailman Taekwondoliiton (WT) päämaja Kukkiwon on Soulissa. Kaupungissa on kolme pääsarjan baseballjoukkuetta ja yksi ammattimainen jalkapallojoukkue, FC Seoul, joka pelaa K-liigassa.
Soulissa järjestettiin Aasian kisat 1986, kesäolympialaiset vuonna 1988 ja jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2002.