cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Khmer Issarak
Việt Minh puolestaan tuki Khmer Issarakin kommunistista siipeä, josta tulikin varteenotettava tekijä Indokiinan sodassa mutta ei Kambodžan sisäpolitiikassa. Issarakin kommunistit olivat osa Việt Minhin delegaatiota Geneven konferenssissa 1954, mutta he eivät saavuttaneet minkäänlaisia erioikeuksia. Rauhan jälkeen osa siirtyi Pohjois-Vietnamiin ja osa katosi maan alle. Kun kommunistien ja antikommunistien taistelut alkoivat Kambodžassa 1970, Issarakin kommunistit liittyivät taisteluun. Monet heistä päätyivät punaisten khmerien hallintoon, mutta monesta tuli kuitenkin punakhmerien puhdistusten uhri vuosina 1972 ja 1973.
Paikan tuntu
Paikan tuntu – paikan identiteetti on osa Maaseudun Sivistysliiton toimintaa. Siinä tutkitaan ihmisen suhdetta paikkaan ja paikallisten ympäristöjen merkitystä ihmiselle. Paikan tuntu sai alkunsa vuonna 2014 osana Maaseudun Sivistysliiton laajempaa ympäristösivistyksellistä toimintaa. Toimintaa järjestetään eri puolilla Suomea, muun muassa Helsingissä, Raumalla, Varkaudessa, Ilomantsissa ja Oulussa. Yhteisiä teemoja ovat luonnon ja ihmisen väliset suhteet, urbaanit jokamiehenoikeudet, hylättyjen paikkojen adoptointi ja kulttuuriympäristökasvatus. Kaikessa toiminnassa paikalliset ihmiset haastetaan osallistumaan ja toimimaan oman kulttuuriympäristönsä puolesta. Erilaiset tapahtumat, näyttelyt, keskustelut ja seminaarit toteutetaan osana rakennettuja ympäristöjä, kaupunkiluontoa, taajamia ja rannikkoseutuja.
Yhteistyökumppanit
Toiminnassa on mukana laaja kumppanuusverkosto, muun muassa Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura, Korkeasaari, Koneen Säätiö, Keskitien Tukisäätiö, Maahenki Oy, museoita, kaupunkeja, kuntia, paikallisia yhdistyksiä, taiteilijoita, muotoilijoita ja ympäristökasvattajia.
Igors Rausis
pienoiskuva|Igors Rausis vuonna 2011. Igors Rausis (s. 7. huhtikuuta 1961 ) on latvialais-tšekkiläinen Tšekkiä edustava šakin suurmestari. Hän lopetti uransa jäätyään heinäkuussa 2019 kiinni puhelimen käytöstä ottelun aikana. Hän oli maailmanlistalla sijalla 53. Hänen nopea urakehityksensä muutamana vuonna ennen kiinnijäämistä on herättänyt epäilyjä aiemminkin, mutta näyttöä ei ollut saatu. Rausis sai suurmestarin arvon vuonna 1992.
Televisiouutiset
thumb|Uutisstudio Televisiouutiset on televisiossa lähetettävä ohjelma, jossa käsitellään uutisia. Televisiouutiset on muodoltaan monikko mutta voi tarkoittaa yksittäistä uutislähetystä.
Historia
Televisiouutisten juttujen kaltaisia uutisfilmejä on esitetty elokuvateattereissa elokuvan keksimisestä lähtien. Television käyttöönoton jälkeen uutisifilmien esittäminen väheni. Television erilaisen luonteen myötä muodostui nykymuotoinen televisiouutiset, jossa niin kutsutut uutisankkurit lukevat uutisia ja tavallisesti useimmista aiheista esitetään toimittajan raportti ja kuvamateriaalia.
Televisiouutiset Suomessa
Yleisradion Suomen Television Kamerakierros -ohjelman ensimmäinen esitys oli 1. syyskuuta 1959. Tämä merkitsi jokapäiväisen, kuvaan perustuvan uutistoiminnan käynnistymistä Suomessa. Virallisesti television uutistoimitus perustettiin syyskuussa 1960. Aluksi uutistoimitukset olivat lähes täysin Suomen tietotoimiston (STT:n) tarjonnan varassa. Uutistoimitukseen kuului aluksi kymmenen työntekijää. Ensimmäinen Yleisradion uutispäällikkö Ralf Friberg aloitti vuonna 1965. Samana vuonna uutistoimitus jakautui urheilutoimitukseen ja ajankohtaistoimitukseen.
Alun perin Yleisradion TV-uutisten päälähetys esitettiin sekä ykkösellä että kakkosella. Vuodesta 1990 pääuutislähetys on esitetty vain ykkösverkossa, ja kakkosverkko sai omat uutisensa kello 18.30 (vuosina 1996–2007 kello 18.00). 27. helmikuuta 1978 lähtien päivän päälähetys on esitetty päivittäin kello 20.30. Vuoden 1993 alusta TV1:ssä nähtiin tosin tunnin pituinen Uutistunti, joka alkoi kello 20.00. Katsojaluvut kuitenkin romahtivat, ja jo maaliskuun alussa samana vuonna palattiin tuttuun puoli yhdeksän lähetykseen. Ensimmäiset kilpailevat televisiouutiset tulivat vuonna 1981, kun Mainostelevisio aloitti oman uutislähetyksensä, Kymmenen uutiset. Neloskanavan tuottamaa uutislähetystä Nelosen uutiset alettiin lähettämään 11. tammikuuta 1998 lähtien.
Vielä 2000-luvun alussa Yleisradion pääuutislähetys keräsi keskimäärin lähes joka päivä yli miljoona katsojaa. Kun 2010-luvulla siirryttiin sosiaalisen median aikaan, tv-uutisten katsojamäärät vähenivät selvästi. Nykyisin Ylen pääuutislähetys kerää keskimäärin noin 700 000–800 000 katsojaa. MTV:n tv-uutisten katsojamäärät eivät ole vähentyneet samassa määrin vaan jopa lisääntyivät 2010-luvulla. Nykyisin MTV:n Seitsemän- ja Kymmenen Uutiset keräävät keskimäärin noin 600 000 katsojaa.
Uutistoimittajan työpäivä kestää kymmenen tuntia, mutta ylipitkä työpäivä korvataan vapaapäivillä. Työpäivään sisältyy uutisten lukemisen lisäksi paljon muuta työtä. Uutistoimittaja referoi ja kirjoittaa puhtaaksi lähetyksessä luettavat uutiset. Kun uutistoimittaja lukee uutista, teksti näkyy televisiokameraan liitetyssä lisälaitteessa eli teleprompterissa muutama rivi kerrallaan. Lisälaitteessa tekstin nopeus on määriteltävissä vapaasti, mikä ajoitetaan lukunopeuden mukaan. Suomessa teleprompteri otettiin ensimmäisenä käyttöön vuonna 1981 aloitetuissa MTV:n televisiouutisissa. Aluksi katsojapalautteessa ihmeteltiin kameraan tuijottavia uutisankkureita, mutta muutaman vuoden päästä teleprompterin otti käyttöönsä myös Yleisradio. Edellä mainittuun tekniikkaan siirryttiin Yleisradiossa 1987, kun uutisten osalta siirryttiin tietokoneaikaan. Tätä ennen toimittaja luki uutiset edessään olevista papereista.
Your Disco Needs You
"Your Disco Needs You" on disko-kappale Kylie Minoguen albumilta Light Years (2000). Se julkaistiin singlenä 22. tammikuuta 2001, ja sen kirjoittivat Minogue, Guy Chambers ja Robbie Williams.
American Independent Party
thumb|right|250px|Puolueen jäsenkortti vuodelta 1969 American Independent Party on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Puolue muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista, jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa, ollen toistaiseksi viimeinen ns. kolmannen puolueen ehdokas joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut koko osavaltion valitsijamiehet puolelleen.
BTR-50
thumb|260px|BTR-50PK Yad la-Shiryonin museossa Israelissa 2005 260px|thumb|[[Etelä-Libanonin armeijan sairaskuljetus-BTR-50]]
BTR-50 on neuvostoliittolainen vuodesta 1954 alkaen valmistettu miehistönkuljetus- ja tiedustelupanssarivaunu. Se perustuu PT-76-amfibiovaunun rungolle. Vaunun alkuperäisenä tarkoituksena on kuljettaa 20 maahanlaskusotilasta. BTR-50 sopii maahanlaskukäyttöön siksi, että se painaa vain 15 tonnia ja sopii näin ollen lentokoneella toiminta-alueelle kuljetettavaksi.
Suomessa BTR-50:ttä käytetään yleisimmin yhtymän viestijärjestelmän viestikalustolla varustettuna. Vaunu on PT-76-amfibiovaunun tapaan uintikykyinen. BTR-50:ttä voidaan käyttää mekanisoidun taisteluosaston viestiasema-ajoneuvona. Vaunun 7–13-millimetrinen panssarointi antaa ryhmän jäsenille suojan kiväärikaliiperin aseilta sekä kranaatinsirpaleilta ja sen telat tarjoavat hyvän liikkuvuuden.
Suoritusarvoja
thumb|260px|BTR-50:n tunnistuslaatta
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2018 – naisten kilpailu
Ohjaskelkkailun naisten kilpailu Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa järjestettiin Alpensia Sliding Centressä 12.–13. helmikuuta 2018.
Aikataulu
Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9).
International Karate +
International Karate + (tunnetaan myös nimellä IK+) on vuonna 1987 julkaistu karateaiheinen taistelupeli. System 3:n kehittämä peli julkaistiin Atari ST:lle, Amigalle, Amiga CD32:lle ja Commodore 64:lle. Myöhemmin se julkaistiin myös Game Boy Advancelle ja PlayStationille vuonna 2003 ja Wiille Virtual Consolen kautta 2008. Yhdysvalloissa peli julkaistiin Commodore 64:lle nimellä Chop N' Drop ja Game Boy Advancella peli tunnetaan nimellä International Karate Advance.
Pelattavuus
Sivusta kuvatussa IK + tappelupelissä ottelee kolme karatekaa yhtä aikaa, joista yksi tai kaksi hahmoa on pelaajan ohjaamia ja kaksi tai yksi tietokoneen ohjaamana. Tarkoituksena on kerätä kuusi palkkia täyteen ja kerätä eniten pisteitä yhden erän aikana. Pisteet kertyvät sitä mukaa, kun on osunut potkaisemalla tai lyömällä vastustajiinsa. Mikäli pelaaja jää pisteissä viimeiseksi peli päättyy. Sen sijaan jos pelaaja läpäisee kaksi erää peräkkäin, tulee välissä bonuskierros, jossa pelaajan täytyy suojata itseään kilvellä pomppivilta palloilta tai potkia pommeja pois kuvaruudusta ennen kuin ne räjähtävät.
Alison Balsom
thumb|right|Alison Balsom
Tyson Foods
Tyson Foods, Inc. on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Springalessa Arkansasissa. Yritys perustettiin vuonna 1935.
Alison Balsom
Alison Louise Balsom OBE (s. 7. lokakuuta 1978 Hertfordshire) on brittiläinen trumpetisti.
Balsom varttui Roystonissa, jossa aloitti trumpetinsoiton varhain lapsuudessaan. Hän pääsi 13-vuotiaana Guildhall School of Music and Draman nuoriso-osastolle ja opiskeli aikuispuolella vuosina 1997–2001. Siellä hänen opettajiensa joukossa olivat Stephen Keavy ja Paul Beniston. Balsom täydensi opintojaan Pariisin konservatoriossa sekä Skotlannin kuninkaallisessa musiikki- ja teatteriakatemiassa ja sai lisäksi yksityisopetusta Håkan Hardenbergeriltä vuosina 2001–2004.
Balsom soitti 15–18-vuotiaana Ison-Britannian kansallisessa nuoriso-orkesterissa. Hän julkaisi ensilevytyksensä vuonna 2002 (Music for Trumpet and Organ) ja sai ensimmäisen suuren palkintonsa vuonna 2006, kun Classical BRIT Awards -tuomarit nimesivät hänet parhaaksi nuoreksi brittiläiseksi klassiseksi esiintyjäksi. Balsomin ohjelmistoon on kuulunut alkuperäisiä ja sovitettuja teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Henry Purcellilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Hummelilta, Claude Debussylta, Sergei Rahmaninovilta, Manuel de Fallalta ja Olivier Messiaenilta. Hän on myös tilannut uusia teoksia, joihin on kuulunut James MacMillanin Seraph (2011).
Balsom on esiintynyt usein Promsissa, jossa hän esimerkiksi kantaesitti Qigang Chenin trumpetille ja orkesterille säveltämän Joie éternelle -teoksen vuonna 2014. Lukuisiin hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin kuuluu Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvo (2016). Vuonna 2013 hänelle myönnettiin vuoden artistin Gramophone-palkinto. Balsom on levyttänyt Hyperionille ja EMI:lle. Hän on naimisissa ohjaaja Sam Mendesin kanssa.
Nalli
thumb|FORCITin valmistamia UR-nalleja (ryhmä B) thumb|Pistoolin (laukaistu) ja haulikon nalli Nalli on pieni iskusta tai lämmöstä herkästi syttyvää ainetta sisältävä kapseli, joka sytyttää isomman räjähteen tai aseen ruudin. Nalliin lasketaan usein kuuluvaksi myös pieni aloitepanos eli räjäytin sekä nallin sytytysjärjestelmä ja kuori. Nalleissa on käytetty erityyppisiä aloiteräjähdysaineita, joita ovat mm. lyijyatsidi, räjähdyselohopea, lyijytrisinaatti ja tetratseeni.
Nalliksi kutsutaan myös yleensä paperinauhalle asennettua, leikkiaseissa käytettävää, lähinnä pamahtavan äänen aikaansaavaa panosta. Myös urheilukilpailujen lähettäjien starttipistoolien panoksia on kutsuttu nalleiksi.
Klampenborg
thumb|200x200px|[[Arne Jacobsen in suunnittelema uimavartijan torni Bellevue Beachilla.]] Klampenborg on Kööpenhaminan pohjoinen esikaupunki Gentoften kunnassa Tanskassa. Se sijaitsee Juutinrauman rannalla Taarbækin ja Skovshovedin välissä. Muiden Juutinrauman rantakaupunkien tavoin se on vaurasta omakotialuetta.
Nähtävyyksiä
thumb|200x200px|Klampenborgin rautatieasema. thumb|Sisäänkäynti Jægersborg Dyrehaveniin, joka valittiin osaksi [[Tanskan kulttuurikaanonia.]] Klampenborg tunnetaan monista arkkitehti Arne Jacobsenin suunnittelemista kohteista. Näitä ovat Bellevue Beach, Bellavista-asuinalue ja Bellevue-teatteri, jotka kaikki ovat varhaisen tanskalaisen modernismin edustajia vuosilta 1932–1936. Jacobsenin suunnittelemassa ravintolarakennuksessa avattiin ison remontin jälkeen 2009 Jacobsen-niminen ravintola, joka on saanut hyviä arvioita.
Bellevue Beachin ansiosta Klampenborg on ollut myös suosittu kesäinen lomakohde, mutta kööpenhaminalaiset kävijät ovat vähentyneet Amagerin saaren rantapuiston ja Kööpenhaminan satamakylpylän valmistuttua.
Klampenborgista on pääsy suureen Dyrehaven-puistoon, josta on tullut yksi Kööpenhaminan alueen suosituimmista luontokohteista peuroineen ja vanhoine tammineen. Sen vieressä on Dyrehavsbakken eli ”Bakken”, maailman vanhin yhä toiminnassa oleva huvipuisto.
Eero Honkinen
Eero Vilhelm Honkinen (8. maaliskuuta 1922 Laitila – 30. toukokuuta 1995 ) oli suomalainen juristi ja maakuntaneuvos, joka toimi pitkään Laitilan kunnanjohtajana.
Henkilöhistoria
Eero Honkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Oskar Vilhelm Honkinen ja Milda Irene Lehtonen ja puoliso vuodesta 1956 Pirkko Anna-Liisa Yli-Karro. Honkinen tuli ylioppilaaksi 1945 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1951. Laitilan kunnanjohtajaksi hän tuli valmistumistaan seuraavana päivänä. Honkisella oli lukuisia luottamustoimia, presidentin valitsijamies hän oli vuonna 1962. Honkinen sai maakuntaneuvoksen arvonimen vuonna 1980.
David Berlinski
David Berlinski (s. 1942 New York) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja kirjailija. Hän on yksi johtava evoluutiokriitikko älykkään suunnitelman teorian sisällä. Itseään Berlinski on kuvannut "sekulaariksi juutalaiseksi".
Hän on journalisti ja novelisti Claire Berlinskin isä.
Taitoluistin
thumb|right|150px|Taitoluistimet Taitoluistin on taitoluistelua varten valmistettu luistin. Taitoluistinten terä on teroitettu niin että siinä on sisä- ja ulkoterä. Terän kärjessä on piikit, joiden muoto ja koko vaihtelevat terän käyttötarkoituksen mukaan. Luistimen kenkä on yleensä tehty nahasta, mutta nykyään se saattaa olla myös muovista.
Taitoluistin valitaan käyttötarkoituksen mukaan. Yksinluistelijat tarvitsevat jäykemmät luistimet kuin muodostelmaluistelijat ja jäätanssijat. Usein myös muodostelmaluistelijoiden ja jäätanssijoiden kengät ovat hieman matalampia.
Muodostelmaluistelu- ja jäätanssiterät ovat lyhyempiä kuin yksinluisteluun tarkoitetut. Ne ovat suurin piirtein kengän pituisia ja kaarevampia.
Suomessa tunnetuimpia taitoluistinmerkkejä ovat Risport, Edea, Graf, Jackson Ultima, Wifa ja Riedell ja taitoluistinteriä valmistavat muun muassa Wilson ja Mitchel&King.
Aiheesta muualla
&
Mario Caiano
Ohjaaja ja tuottaja Carlo Caianon poika Mario opiskeli yliopistossa filologiaa ja työskenteli 1950-luvulla apuohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli peplum-elokuva Odysseus vastaan Hercules vuonna 1962. Myöhemmin Caiano ohjasi yhden ensimmäisistä spagettiwesterneistä Il segno del coyote (1963), kauhuelokuvan Gli amanti d’oltretomba (1965), jännityselokuvat L’occhio nel labirinto (1972), ...a tutte le auto della polizia... (1975) ja muita eri lajityyppejä edustavia viihde-elokuvia. 1970-luvulta lähtien hän työskenteli etupäässä televisiossa.
Kari Laitinen (poliitikko)
Laitinen työskenteli suurimman osan työurastaan Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen palveluksessa. Vuonna 1980 hän toimi Hämeenlinnan sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön sihteerinä, vuosina 1981–1987 koko puolueen kunnallissihteerinä ja vuosina 1987–1996 sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän sihteerinä. 1996 hänet valittiin SDP:n puoluesihteeriksi. Hän voitti puoluekokouksen äänestyksessä vastaehdokkaansa selvin lukemin: Laitinen sai annetuista äänistä 213, Ilkka-Christian Björklund 79 ja Tuula Haatainen 56. Puoluekokouksessa 1999 hänet valittiin yksimielisesti toiselle kaudelle.
Laitinen kuoli tammikuussa 2002, 51-vuotiaana. Vain kaksi viikkoa ennen kuolemaansa hän oli ilmoittanut, vedoten terveyssyihin, ettei pyrkisi uudelle jatkokaudelle puoluesihteerinä. Hän sairasti paksusuolen syöpää.
Laitinen syntyi työläisperheeseen. Hänen isänsä Kaarlo oli ammatiltaan tiilenpolttaja. Laitinen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti.
Urheiluvuosi 2005
Urheiluvuosi 2005 käsittelee vuoden 2005 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Paloúkia
Paloúkia on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Salamiin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Paloúkia on Salamiin kaupungin satama ja esikaupunki, eikä sitä ole tilastoitu erikseen väestötilastoinnissa.
Paloúkian kaupunki, suomeksi ”Paalut”, sijaitsee Salamiin itärannikolla eli Attikan mantereen ja Pireuksen puolella, ja toimii saaren pääsatamana. Sieltä on lauttayhteyksiä mantereelle. Kaupungin nimi viittaa lukuisiin paaluihin (παλούκι, paloúki), joita on käytetty laivojen kiinnittämiseen. Kaupungin edustalla sijaitsee Ágios Geórgioksen saari ja pohjoispuolella Salamiin laivastotukikohta.
Espanjalaiset
Espanjalaisilla tarkoitetaan Espanjan asukkaita. Espanjan väestö on muodostunut muiden muassa baskeista, kelteistä, roomalaisista, visigooteista ja maureista.
Suurin osa Espanjan asukkaista, noin 31,6 miljoonaa, puhuu ainoana äidinkielenään espanjaa (español tai castellano). Espanjassa on yhteensä 44 miljoonaa asukasta, joista siis yli 10 miljoonaa puhuu äidinkielenään sekä espanjaa että muuta kuin espanjan kieltä – valtaosa heistä joko katalaania, galegoa tai baskin kieltä.
Espanjalaisten jälkeläisiä asuu miljoonittain myös Latinalaisessa Amerikassa, Filippiineillä ja Päiväntasaajan Guineassa. Latinalaisamerikkalaisia asuu myös Yhdysvalloissa, jossa he muodostavat noin 14 % koko valtion väestöstä.
Blau
Blau voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Palaiochóra (Aígina)
Palaiochóra (, myös Παλιαχώρα/Παληαχώρα, Paliachóra, Παλιά Χώρα, Paliá Chóra) on entinen Kreikan kylä ja nykyinen arkeologinen kohde, joka sijaitsee Aíginan saarella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä sisämaahan saaren nykyisesti keskuksesta Aíginan kaupungista, koilliseen Pyhän Nektarioksen kirkosta.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Kirkko Palaiochórassa. pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Kirkon (Panagía tou Giannoúli) rauniot Palaiochórassa. Keskiaikainen kylä syntyi 800-luvulla, kun asutus vetäytyi rannikolta antiikin aikaisen Aiginan kaupunkikeskuksen paikalta saaren sisäosiin turvaan saraseenimerirosvoilta. Barbarossa tuhosi paikan vuonna 1537. Venetsialaiset rakensivat kylän kukkulalle linnan vuonna 1654. Kylä toimi saaren keskuksena vuoteen 1826 saakka, jolloin asutuksen keskus palasi antiikin aikaisen kaupungin paikalle, nykyiseen Aíginan kaupunkiin. Tämän jälkeen kylä autioitui ja raunioitui vähitellen.
Rakennukset
Palaiochóra muodostaa nykyisin Mystrakseen verratun erikoisen arkeologisen kohteen, sillä jäljellä ovat lähinnä sen kirkot, kun muut rakennukset ovat raunioituneet. Kylässä sanotaan olleen kirkko vuoden jokaiselle päivälle (vaikkakin tämä lienee liioittelua, eikä ainakaan arkeologia ole vahvistanut väitettä) sekä 800 taloa. Nykyisin lukuisista kirkoista on jäljellä 35 (eri lähteissä 33–38). Kukkulan huipulla ovat venetsialaisen linnan jäänteet.
Orbivirukset
Orbivirukset ovat Reoviridae-heimoon kuuluva virussuku ja niiden genomi muodostuu kaksisäikeisestä RNA:sta. Orbivirukset lisääntyvät sekä nisäkkäiden että hyönteisten solujen sytoplasmassa. Nisäkkäisiin virukset leviävät verta imevien hyönteisten välityksellä eikä nisäkkäiden välistä suoraa tartuntaa tapahdu. Merkittäviä orbivirusten aiheuttamia eläintauteja ovat muun muassa märehtijöillä ja kamelieläimillä esiintyvä sinikielitauti sekä afrikkalainen hevosrutto.
Virgin Oil Co.
thumb|Virgin Oil Co. thumb|[[Kemopetrol esiintymässä Virgin Oil Co:n klubilla vuonna 2007.]] Virgin Oil Co. oli S-ryhmään kuulunut ravintola, joka toimi Uudessa ylioppilastalossa Helsingin keskustassa. Vuonna 2006 avattua tilaa kutsuttiin monitoimiravintolaksi, sillä toimitilaan kuuluivat myös olutbaari ja klubi, jossa järjestettiin keikkoja. Ravintolassa oli 190 asiakaspaikkaa ja klubille mahtui 850 ihmistä. Virgin Oil Co. toiminta päättyi vuoden 2019 lopussa, kun sen vuokrasopimus päättyi.
Paul Frommelt
Frommelt sai Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 pronssia pujottelussa. Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 hän oli yhdeksäs. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sai pujottelussa pronssia. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi.
Frommelt voitti maailmancupissa neljä pujottelukilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 25 kertaa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli toinen kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 sekä kolmas kaudella 1976–1977.
Myös hänen veljensä Willi Frommelt on entinen alppihiihtäjä.
Radio City
Radio City on Suomen vanhin yhä toiminnassa oleva kaupallinen radioasema, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Radio City soittaa pääasiassa vanhaa rockmusiikkia.
Radio City aloitti toimintansa helsinkiläisenä paikallisradiona vuonna 1985. Vuonna 2003 se yhdistyi Sport FM:n kanssa ja laajeni valtakunnalliseksi. Neljän vuoden kuluttua kanavan toiminta yllättäen loppui sen jäätyä ilman uutta toimilupaa. Radio City palasi uuden toimiluvan turvin radioaalloille vuoden 2012 alusta, aluksi jälleen helsinkiläisenä paikallisradiona. Kesäkuussa 2012 Radio Cityn kuuluvuus laajeni Suomen suurimpiin kaupunkeihin.
Ensimmäisten joukossa Yleä haastamaan 1985–2003
Yleisradio vastasi pitkään Suomen kaikesta radiotoiminnasta, mutta 1980-luvun puolivälissä valtioneuvosto päätti alkaa myöntää toimilupia myös yksityisille paikallisradioille. Toimilupaa haki 33 radioasemaa, joiden joukossa oli myös Radio City. .
Radio Cityn taustavoimana oli Elävän musiikin yhdistys Elmu ry. Yhdistys järjesti osakeannin, jolla kerättiin rahaa Radio Cityn starttia varten. Yhtiön nimi oli Helsingin Paikallinen Radio Oy ja osakkeet maksoivat annissa sata markkaa (vastaa ostovoimaltaan noin 30 euroa vuonna 2012 ).
Vuonna 1985 toimintansa aloitti 19 kaupallista paikallisradiota. Ensiksi toimintansa ehti aloittaa Radio Lakeus Nivalassa, ja helsinkiläinen Radio City oli toinen. Koska Radio Lakeus on sittemmin lopettanut toimintansa, Radio City on Suomen vanhin yhä toiminnassa oleva kaupallinen radioasema.
Radio Cityn ensimmäinen lähetys oli vapunaattona 30. huhtikuuta 1985 kello 18.00. Ensinnä ääneen pääsivät toimittajat Outi Popp ja Juha Tynkkynen, ja ensimmäinen soitettu kappale oli Eino Grönin ”Valkovuokot”.
Radio Cityn lähetyksiä tehtiin aluksi Helsingin Ruoholahdessa sijaitsevasta Lepakosta FM-taajuudella 96,2 MHz. Kanava profiloi itsensä nuorison äänitorveksi, ja juontajien sallittiin Ylestä poiketen puhua puhekieltä lähetyksissään.
Valtakunnallisesti rokkia ja sporttia 2003–2006
Uudelle vuosituhannelle siirryttäessä Radio City oli esitellyt suomalaisille radionkuuntelijoille jo monta myöhemmin media-alan ykkösnimiksi noussutta juontajaa ja toimittajaa. Lepakon purkamisen vuonna 1999 jälkeen Radio Cityn toimitus oli siirtynyt muutaman sadan metrin päähän Kaapelitehtaalle.
Lokakuussa 2003 SBS Broadcasting SA -konsernin suomalainen tytäryhtiö SBS Finland Oy yhdisti aiemmin omistukseensa hankkimansa Radio Cityn ja Sport FM:n. Aiemmin helsinkiläiseksi profiloitunut kanava laajensi toimintansa puolivaltakunnalliseksi, ja sen kuuluvuusalue kattoi kymmenen Suomen suurinta kaupunkia. Sport FM:n peruina kanavan ohjelmistoon kuului paljon myös urheilua, mikä johti kanavan uuteen mottoon ”Rokkia ja sporttia”.
Vuotta myöhemmin aloittanut aamuohjelma, Jussi Heikelän vetämä Heikelän Herätysliike, sai paljon kuuntelijoita, ja kanavan viikkokuuntelijamäärä oli usein yli 500 000. Radio City oli erityisen vahva juurillaan pääkaupunkiseudulla, jossa se oli kolmanneksi kuunnelluin kaupallinen radioasema. Vuonna 2006 Finnpanelin mukaan Radio Cityn kanavaosuus oli kolme prosenttia.
Kanavan pääkohderyhmänä olivat erityisesti 20–39-vuotiaat miehet. Musiikkilinjan muodosti vanha ja uusi rock. Radio City mainosti itseään pitkään ”Helsingin rock’n’roll-päämajana” ja sen tunnuslauseita oli myös ”Rockia monipuolisesti kolmelta vuosikymmeneltä”.
Toimiluvalle ei jatkoa
Vuonna 2006 valtioneuvosto asetti hakuun radion toimiluvat seuraavalle viisivuotiskaudelle vuosille 2007–2011. Radio Cityn omistava SBS Finland Oy haki Radio Citylle sekä paikallista toimilupaa Helsinkiin että erikseen toimilupaa valtakunnalliselle rock-formaatille. Ensimmäinen lupa meni kuitenkin Basso Radiolle ja jälkimmäinen SWelcom Oy:lle, nykyiselle Nelonen Medialle. SWelcom Oy:n toimiluvalla toimintansa aloitti vuodenvaihteessa 2007 Radio Rock, jonka formaatti muistutti Radio Cityn vastaavaa. Jussi Heikelä muutti aamushow’nsa kanssa Radio Rockille.
Tämän jälkeen Radio Cityn taajuudella lähetettiin useiden päivien ajan muun muassa hammaslääkärin poran ja muiden ärsyttävä-äänisten instrumenttien ääntä sekä SBS:n muiden radioasemien mainoksia.
Nettilähetykset pitävät kanavan hengissä 2007–2011
Radio Cityn omistava taho SBS Finland Oy julkaisi 27. elokuuta 2007 lehdistötiedotteen, jossa kerrottiin, että Radio City palaa toimintaan. Nettilähetykset alkoivat 30. elokuuta 2007 klo 15.00. Lähetykset sisälsivät aluksi pelkkää rockmusiikkia, mutta toimintaa laajennettiin saman vuoden syksyn aikana. Radio City alkoi lähettää 15. syyskuuta internetin kautta Helsingin Jokereiden vierasotteluita. Otteluiden selostajana toimi Teppo Laaksonen.
Kanava käväisi myös radioaalloilla väliaikaisten toimilupien turvin. Radio City soi pääkaupunkiseudulla taajuudella 99,4 MHz seuraavina ajanjaksoina:
Väliaikaislupien aikana kanavalla soi rock-musiikkia ilman juontoja, ja paikallisuutiset lähetettiin tasatunnein kello 9–18 välisenä aikana. Urheilua Radio City tarjoili muun muassa jääkiekon MM-kisaraporttien ja MM-ralliraporttien muodossa.
Uusi alku 2012–
Helmikuussa 2011 jaettiin jälleen radiokanavien toimilupia, tällä kertaa kahdeksan vuoden toimikaudeksi. Radio Cityä sai toimiluvan pääkaupunkiseudulle vanhalle taajuudelleen 99,4 MHz. Toiminta alkoi uudelleen 1. tammikuuta 2012. Radio City profiloitui jälleen helsinkiläiseksi paikalliskanavaksi. Musiikkilinja jatkoi tutusti rock-klassikoissa.
Puolen vuoden jälkeen, 11. kesäkuuta 2012 SBS Finland kertoi laajentavansa Radio Cityn kuuluvuutta Tampereen, Turun, Jyväskylän ja Oulun seuduille. Laajentumisen seurauksena kaupungeissa kuuluneet SBS:n omistamat paikalliskanavat Radio 957 Tampereella, Radio Sata Turussa, Radio Jyväskylä ja Radio Mega Oulussa vaihtuivat Radio Cityksi.
Radio Cityn lähetykset tehdään SBS:n omistaman Iskelmän tapaan osittain valtakunnallisesti ja osittain paikallisesti. Valtakunnalliset ohjelmat toimitetaan Helsingistä. Aluetoimituksissa tuotetaan paikallisuutisia, selostettuja paikkakunnan jääkiekko-otteluita sekä päivittäistä tunnin mittaista paikallisohjelmaa. Myös paikallismainonta tulee säilymään. 15. tammikuuta 2013 Radio City laajeni ja alkoi kuulua Lahdessa ja Kaakkois-Suomessa.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutislähetyksiä Radio Citylle.
Porissa lähetykset taajuudella 88,2 MHz päättyivät 1. helmikuuta 2022 taajuuden siirtyessä Iskelmän käyttöön.
Lokakuussa 2022 Bauer Media sai Radio Citylle toimiluvan Seinäjoelle.
Fröbelin palikat (Pedagogiset leikkilahjat)
thumb|Friedrich Fröbel Fröbelin palikat (myös lahjat tai leikkilahjat) ovat pienille lapsille tarkoitettuja leikkivälineitä, jotka Friedrich Fröbel suunnitteli ensimmäiseen lastentarhaansa Bad Blankenburgiin. Fröbelin palikoilla leikkiminen, laulaminen, tanssiminen ja kasvien kasvattaminen olivat kaikki Fröbelin kehittämän lapsikeskeisen kasvatusnäkökulman tärkeitä osasia. Fröbel kehitti myös ompelutehtäviä, saven muotoilua ja punontaa lapsille, jotta he voisivat leikin kautta jälleenrakentaa kokemuksiaan.
Tausta
Fröbelin mukaan sen ajan kodeista ja lastentarhoista puuttuivat kunnolliset ja tarpeeksi yksinkertaiset leikkivälineet. Hän ei kuitenkaan halunnut tarjota lapsille valmiita leluja, joten hän kehitteli lapsille nämä “varhaislapsuuden lahjat”. Lahjojen idea oli, että lapsi pystyi itse tekemään välineet leikkeihinsä. Kehittyäkseen lapsen tulee ilmaista materiaalisesti se, mitä hänen mielessään liikkuu. Fröbelin lahjojen jatkumossa uudet muodot etenevät vastakohdasta toiseen ja luovat synteesejä.
Näistä leikkilahjoista kehiteltiin opetusta varten kolme eri haaraa: 1. kauneusmuodot, 2. elämänmuodot ja 3. tiedon muodostuksen muodot. Fröbel siis valmisteli kehittävää opetusta psykologisista lähtökohdista ihmisten kokonaisvaltaisen psyykkisen toiminnan virikkeiksi varhaislapsuudessa. Hän halusi varmistaa opetuksen vaikuttavuuden lapsen oman esineellisen toiminnan avulla.
Lahjojen pedagogiset tavoitteet
Fröbel antoi kehittämilleen leikkivälineille ja niiden käytölle yleviä pedagogisia tavoitteita: niiden avulla
Fröbelin idea oli, että ohjaajan opetus konkretisoidaan yksinkertaisilla opetusvälineillä, ja lapsi sitten itse soveltaa oppimaansa ja luo itse uutta omien sisäisten mielikuviensa perusteella toimiessaan leikkivälineillä itsenäisesti. Tämä ulkoisen ja sisäisen toiminnan yhdistäminen on Fröbelin mukaan tärkeä lapsen kehityksen kannalta.
Fröbelin julkaisema The Sonntagsblatt (1838-1840) selitti ja kuvaili hänen viiden palikkansa (Spielgabe) merkityksen ja käyttötarkoituksen pedagogisine ohjeineen.
Lahjat
Fröbel numeroi kaikki viisi lahjaa. Lahjat tuli antaa lapselle numerojärjestyksessä. Fröbel kehitteli myös kasvattajan avuksi pienten lasten kanssa leikittäviin leikkeihin lauluja, jotka ilmentävät tarkasteltavan kohteen eri puolia. Fröbelin palikoista on tehty uusia muunnoksia, ja niiden systemaattinen luonne on tehnyt niistä merkittävän rakentelun välineistön. Jotta leikkilahjoista saadaan niiden tarkoitettu hyöty, on palikat koottava omiin säilytyslaatikoihinsa. Kullakin rakennussarjalla on oma tilansa, jossa on paikka kaikille osille. Näin erilaisten kappaleiden suhde toisiinsa havainnollistuu, ja geometrinen hahmotus kehittyy.
Lahja 1
Ensimmäinen lahja on yksivärinen pehmeä pallo, joka sopii kooltaan lapsen käteen. Kun se yhdistetään lankaan, aikuinen voi liikuttaa palloa monella tavalla samalla, kun hän laulaa lapselle. Vaikka Fröbel myi palloja yksittäisinä, ne myydään nykyään usein kuuden pallon kokoelmina. Pallot ovat väriltään päävärejä (punainen, keltainen, sininen) ja välivärejä (violetti, vihreä, oranssi). Näitä pehmeitä palloja voidaan puristella kädessä ja niillä kestää hetki palata alkuperäiseen muotoonsa.
Fröbel suunnitteli ensimmäisen lahjan annettavaksi hyvin pienille lapsille. Hänen tarkoituksensa oli, että pitelemällä, liikuttelemalla, pyörittelemällä ja piilottelemalla palloa lapsi oppii hahmottamaan esineitä ja liikettä, nopeutta ja aikaa, värejä ja kontrasteja sekä painoa ja painovoimaa.
Lahja 2
Fröbel kutsui toista lahjaa lapsen iloksi, kuvaten lasten iloa heidän havaitessaan erot kuution ja pallon välillä. Pallo, joka on sama kuin ensimmäinen lahja, on lapselle tuttu. Puinen pallo näyttää samalta joka suunnasta ja on lapsen tavoin aina liikkeellä. Kun sitä vierittää kovalla alustalla, siitä lähtee ääni. Puinen kuutio sen sijaan on toisen lahjan yllätys. Se pysyy paikoillaan ja näyttää erilaiselta eri suunnista katsottuna. Toisen lahjan Fröbel kehitti, jotta lapsi voisi tutkia kahden muodon erilaisia ominaisuuksia. Laittamalla narun näihin esineisiin porattuihin reikiin lapsi voi pyörittää esineitä ilmassa. Pallo näyttää aina samalta, mutta pyörittämällä kuutio näyttää monenlaisia muotoja. Fröbel lisäsi toiseen lahjaan lieriön, jota voidaan myös pyöritellä eri tavoin.
Toinen versio lahjasta muodostuu puukuulasta, kuutiosta, lieriöstä ja hyrrästä. Pehmeän pallon vertailukohdaksi voidaan antaa kova puinen kuula, jolla on sille ominainen vieritysääni. Sen vastakohtana toimii paikallaan pysyvä kuutio. Niiden synteesin muodostaa lieriö, jolla on sekä kuulan vieriviä että kuution stabiileja ominaisuuksia. Tästä voidaan edetä keilaan eli hyrrään, joka pyörii kärjellään.
Lahja 3
Kolmas lahja on aiemmista lahjoista tuttujen jakamattomien kappaleiden vastakohta, joka koostuu jaetusta kokonaisuudesta. Tasasivuinen kuutio jaetaan kahdeksaan samankokoiseen pyökistä tehtyyn pikkukuutioon. Yhden sivun mitta on noin 2,5 cm, joten se on pienen lapsen käteen sopivan kokoinen. Lapsi purkaa lahjan mielellään ja järjestelee kuutioita eri tavoin, ja lopuksi yhdistää ne takaisin isommaksi kuutioksi (käännettävyyden harjoittaminen). Fröbel ideoi tämän lahjan lapsen ensimmäisiksi rakennuspalikoiksi.
Lahja 4
Toinen rakennuspalikoita sisältävä lahja näyttää samalta kuin kolmas lahja, mutta avatessaan sen lapsi yllättyy. Tasasivuinen kuutio on jaettu pituussuunnassa kahdeksaan yhtä suureen osaan, mutta osat ovat nyt kaksi kertaa pidempiä ja puolet kapeampia kuin edellisen lahjan kuutiot, eli osat ovat suorakulmaisen särmiön muotoisia. Tämä ero tuottaa monia uusia mahdollisuuksia kuutioilla leikkiessä.
Lahjat 6, 7, 8 jne.
Varsinaisia lahjoja on viisi, mutta rakennuspalikkasarjoja on kehitetty enemmänkin. Leikkilahjat 6–8 sisältävät kuution, joka muodostuu edelleen pienemmistä jako-osista kuten kolmioista ja palkeista. Esimerkiksi kuudes lahja on neljännen lahjan kerrannainen: kuutio on jaettu kahdesti molemmin puolin.
Babes in Toyland (vuoden 1934 elokuva)
Babes in Toyland on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut kokoillan elokuva, joka on julkaistu suomenkielisillä nimillä Leikkikaluarmeija, Kaksi kunnon kisälliä, Kaksi sankaria ja Surullisen hahmon ritarit. Elokuva perustuu Glen MacDonoughin ja Anna Alice Chapinin käsikirjoittamaan samannimiseen näytelmään. Elokuvan ovat ohjanneet Gus Meins ja Charley Rogers ja sen pääosassa nähdään komediaparivaljakko Ohukainen ja Paksukainen.
Filmin tuottanut Hal Roach oli työskennellyt pitkään koomikkoparin kanssa, mutta oli tämän filmin aikana jo luopumassa Laurelista ja Hardystä. Hän ei osallistunut tuotantovaiheeseen kovinkaan aktiivisesti. Pääosan esittäjille filmi taas merkitsi suuntautumista lapsiyleisöön, ja sisällössä ei ole entiseen tapaan juopottelua, yökerhoja eikä naisten vokottelua.
Hahmot
thumb|left
Stannie Dum (Stan Laurel) ja Ollie Dee (Oliver Hardy) asuvat kengässä. Heidän kanssaan kengässä asuvat myös Mother Peep, Bo Peep (Charlotte Henry), Mikki Hiirtä muistuttava hiiri ja monia muita. Kengän kiinnikkeen omistaa elokuvan "vihollinen" Silas Barnaby (Henry Brandon), joka haluaa naida Bo Peepin.
Vastaanotto
Elokuvan vastaanotto oli myönteinen. The New York Timesin kriitikon mukaan elokuva oli ”autenttinen lastenelokuva ja hilpein sellainen Hollywood-elokuva aikoihin”. Lapsenomaisuus toisaalta tulkittiin koomikkoparin huonontumiseksi ja ideoiden loppumiseksi.
Pirkan Pirtti
pienoiskuva|PIrkan Pirtti Pirkan Pirtti on Pirkkalassa sijaitseva juhlatalo. Pirkan Pirttiä isännöi nykyään Pirkkalan Pirkat ry, joka vuokraa sitä juhla- kokous- yms tarkoituksiin.
Paul Olberg
thumb|right|Paul Olberg. Paul Olberg (alk. Hirsch Schmuschkowitz tai Szmuszkewicz; 22. marraskuuta 1878 Jēkabpils, Kuurinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 4. toukokuuta 1960 Tukholma ) oli latvialaissyntyinen saksalais-ruotsalainen toimittaja ja menševikki. Hän pakeni lokakuun vallankumouksen jälkeen Berliiniin, jossa hän toimi ruotsalaisten työväenlehtien kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1933 hän asui Tukholmassa.
Pirkan Pirtti
Historiaa
Pirkkalan Suojeluskunta oli rakentanut 1925 Kyöstin ja Sankilan alueiden rajalle Lauri ja Elli Sankilan suusanallisesti suojeluskunnan käyttöön antamalle tontille talkoovoimin pavinljonkityyppisen rakennuksen paikallisjärjestön harjoitusten ja kokoontumisen keskuspaikaksi. Rakennukseen saatiin 1930-luvulla ravintolatilat, jolloin paikka kiinnosti myös huvitilausuuksien pitäjiä. Pinnistys (myöhemmin Pinnistäjät ja Pirkkalan Pirkat) oli ahkera vuokraaja. Viereistä peltoaukeaa käytettiin urheilukisailuihin. Sotien aikaan talosta hoidettiin tähystystoimintaa katolle rakennetusta tähystystornista. Jatkosodan aikaan taloa käytettiin haavoittuneiden toipilaskotina paikallisten lottien voimin.
Paul Olberg
Paul Olbergin poika oli NKVD:n agentti Valentin Olberg (s. 1907 Zürichissä), joka teloitettiin vuonna 1936. Myös hänen toinen poikansa, Paul Olberg nuorempi eli Pavel (s. 1909 Helsingissä ), teloitettiin Neuvostoliitossa samana vuonna. Venäläisen tutkijan V. L. Vihnovitšin mukaan Valentin Olberg ei todellisuudessa ollut NKVD:n agentti, vaan tämä väite on Yhdysvaltoihin loikanneen entisen NKVD:n agentin Aleksandr Orlovin antama virheellinen tieto.
Pirkan Pirtti
Historiaa
Marraskuussa 1944 eduskunta lakkautti Neuvostoliiton vaatimuksesta suojeluskuntajärjestön. Järjestön omaisuuden uudelleenjärjestelyissä talo ja Haikassa sijainnut suojeluskunnan tontti myytiin Pinnistäjille yhden markan hintaan.
Paul Olberg
Paul Olberg kävi toukokuussa 1939 suomalaisen K. H. Wiikin kanssa kirjeenvaihtoa, jossa Wiik kuvaili tulevan suursodan päälinjat melko osuvasti. 1950-luvulla Olberg oli mukana Bundin seuraajana toimineessa kansainvälisessä juutalaisten työväenliitossa. Hän työskenteli uransa varrella myös Hufvudstadsbladetissa, ja hänen kirjoituksiaan julkaistiin useiden vuosien ajan Suomen Sosialidemokraatissa.
Pirkan Pirtti
Historiaa
Pirkan Pirtti on museoviraston nimeämä suojelukohde. Talo on liikunta- ja kulttuurikäytössä.
Paul Olberg
Vuonna 2017 Ruotsissa julkaistiin lehdistöneuvos Per Enerudin kirjoittama Paul Olbergin elämäkerta Den farligaste av flyktingar.
RTL Group
RTL Group on suuri Euroopassa toimiva  televisio-, radio- ja ohjelmatuotantoyritys. Televisioyhtiöistä se on Euroopan suurin. Sen pääomistajana on saksalainen mediakonserni Bertelsmann, joka omistaa 76,28 prosenttia sen osakkeista. Yritys omistaa 68 televisiokanavaa ja 31 radioasemaa. RTL Group omistaa brittiläisen Fremantle-konsernin.
RTL-lyhenne muodostui alun perin ranskan sanoista Radio Télévision Luxembourg (saksaksi Radio Télé Luxemburg).
Yritys aloitti toimintansa vuonna 1931 nimellä CLR (lyhenne ranskan kielen sanoista Compagnie Luxembourgeoise de Radiodiffusion). Vuonna 1954 yritys muutti nimilyhenteekseen CLT (ranskan sanoista Compagnie Luxembourgeoise de Télédiffusion) ja aloitti televisiolähetykset. Vuonna 1997 yritys fuusioitui hampurilaisen UFA Film- und Fernseh-GmbH:n kanssa. Syntyneen yrityksen nimeksi tuli CLT-UFA. Vuonna 2000 yritys fuusioitui Pearson TV:n kanssa ja otti nimekseen RTL Group.
Yksi usein mainittu syy RTL Groupin menestykselle on, että Luxemburg salli kaupallisen radio- ja televisiotoiminnan paljon aikaisemmin kuin muut Euroopan maat. RTL käytti tätä hyödykseen lähettämällä ohjelmaa Luxemburgista naapurimaihin (kuten Alankomaihin) näiden maiden omilla kielillä.
Televisiokanavia
RTL myi tappiollisen puolankielisen RTL 7 -satelliittikanavan joulukuussa 2001 ITI:lle.
Denise
Denise on ranskalainen naisen etunimi, muunnos kreikkalais­peräisestä nimestä Dionysia, joka merkitsee Dionysos-jumalalle pyhitettyä. Nimen mies­puolisia vastineita ovat Denis ja Dennis. Kristittyjen keskuudessa nimen ovat sen ilmeisen pakanallisesta alkuperästä huolimatta tehneet suosituksi useat sen nimiset varhais­kristilliset marttyyrit.
Suomessa nimi Denise on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 600 henkilölle.
Denisen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 8. marraskuuta. Nimi on ollut kalenterissa vuodesta 2005 lähtien, mutta ennen vuotta 2015 nimipäivä oli 5. toukokuuta.
Jack Parow
Jack Parow (oik. Zander Tyler, s. 1982 Bellville, Kapkaupunki, Western Cape) on eteläafrikkalainen rap-artisti.
Magreta Sara
Magreta Sara on saamelainen luokanopettaja ja saamelaiskäräjien jäsen. Sara nousi julkisuuteen kun hän oli vuonna 2011 yhteydessä viestintäministeri Krista Kiuruun, koska Lismassa ei ollut tietoverkko- tai matkapuhelinyhteyksiä eikä tietoa tilanteen parantumisesta ollut. Lisäksi myös lankapuhelinyhteydetkin olivat olleet poikki viikon. Ylen A-reportaasi nosti esille Saran ja lismalaisten vaatimuksen saada kylään matkapuhelinyhteydet. Julkisuuden seurauksena Lismaan tuli marraskuussa 2012 3G-verkkoyhteys. Vuonna 2013 Sara sai kutsun presidentti Sauli Niinistön järjestämälle itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle.
Hopeaoksidi
Hopeaoksidi (Ag2O) on hopea- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeaoksidia käytetään paristoissa, valmistettaessa orgaanisia ja epäorgaanisia yhdisteitä ja eläinlääketieteessä.
Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa hopeaoksidi on ruskeita kiteitä. Muiden hopeayhdisteiden tavoin se tummuu helposti valon vuoksi. Se liukenee veteen vain hyvin vähän, mutta paremmin happoihin ja syanideihin ja tiosulfaatteihin. Vedessä se ei monien muiden tavoin hajaannu hydroksidikseen hopeahydroksidiksi suuressa määrin, koska reaktion tasapainovakio on hyvin pieni.
Born of Osiris
Born of Osiris on yhdysvaltalainen deathcoreyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2003 nimellä DiminisheD. Vuotta myöhemmin nimeksi vaihdettiin YourHeartEngraved, josta nimeksi vuonna 2006 vaihtui Rosecrance. Yhtyeen nykyinen nimi otettiin lopulta käyttöön vuonna 2007.
Evil Empire
Evil Empire on Rage Against the Machinen vuonna 1996 julkaisema albumi. Albumi oli edeltäjänsä tavoin poliittisesti kantaa ottava.
Born of Osiris
Born of Osiris on julkaissut kaksi täyspitkää albumia ja yhden EP-levyn. Yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto, vuonna 2009 julkaistu A Higher Place pääsi yli 6000 kappaleen myynnillään Billboard 200 -listan sijalle 73. Born Of Osirisin toinen täyspitkä The Discovery julkaistiin 22. maaliskuuta 2011, ja se ylsi noin 6400 kappaleen myynnillä Billboard 200 -listalla sijalle 87.
Hopeaoksidi
Ominaisuudet ja valmistus
Hopeaoksidia voidaan valmistaa lisäämällä hopeasuoloja sisältävään vesiliuokseen, yleensä hopeanitraattiin, hydroksidiliuosta esimerkiksi natriumhydroksidia. Niukkaliukoisena hopeaoksidi saostuu ja voidaan erottaa suodattamalla. Näin saadussa tuotteessa on usein mukana kidevettä. Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla hienoksi jauhettua hopeaa happivirrassa.
Evil Empire
Yhtye voitti levyn kappaleesta "Tire Me" Grammy-palkinnon parhaasta metalliesityksestä 1997.
Born of Osiris
Born of Osiris on ollut mukana muun muassa vuosien 2008 ja 2009 The Summer Slaughter -kiertueilla ja ollut pääesiintyjänä vuoden 2010 Thrash And Burn -kiertueella.
Evil Empire
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan piikkipaikalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 17, ja nousi seuraavalla listaviikollaan viidennelle sijalle. Se pysyi listalla yhteensä 18 viikkoa.
Palaióchora
Palaióchora, Palaiochóra (Παλαιοχώρα) ja Palaiochóri (Παλαιοχώρι) eli suomeksi ”Vanha kylä” voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Hopeaoksidi
Käyttö
Orgaanisessa kemiassa hopeaoksidia voidaan käyttää hapettimena. Se on teholtaan mieto ja selektiivinen, sitä voidaan käyttää esimerkiksi primääristen alkoholien hapetuksessa aldehydeiksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös lasin värjäämiseen keltaiseksi, valmistettaessa muita hopeayhdisteitä esimerkiksi hopeafluoridia, katalyyttinä ja eläinlääketieteessä antiseptisenä aineena.
GAZ-53
GAZ-53 on neuvostoliittolaisen GAZin valmistama kuorma-auto. Ajoneuvon valmistaminen alkoi vuonna 1961 nimellä GAZ-53F, ja se oli varustettu GAZ-51 -kuorma-autosta peräisin olevalla kuusisylinterisellä moottorilla. Myöhemmin vuonna 1964 alkuperäinen voimanlähde korvattiin kevytmetallisella ja tehokkaammalla V8 ZMZ-53 -moottorilla. Tehokkaampi moottori takasi kuorma-autolle 90 km/h huippunopeuden. Vuonna 1962 tuotantoon tuli myös pienempi mutta muuten samanlainen GAZ-52-malli, jonka valmistus jatkui vuoteen 1993 asti. Kaikissa malleissa oli nelivaihteinen vaihdelaatikko, jossa kolmas ja neljäs vaihde olivat synkronoitu.
Enrique Granados
thumb|Enrique Granados. Enrique Granados y Campiña (27. heinäkuuta 1867 – 24. maaliskuuta 1916) oli espanjalainen säveltäjä ja pianisti.
Elämä
Granados syntyi Lleidassa, Espanjassa. Nuorena hän opiskeli pianon soittamista Barcelonassa. Täällä hänen opettajinaan toimivat muun muassa Francisco Jurnet sekä Joan Baptista Pujol. Vuosina 1887–1889 Granados opiskeli Pariisissa. Hän alkoi menestyä säveltäjänä 1890-luvun lopussa. Hänen ensimmäisiin suosiota saaneisiin teoksiinsa kuuluvat muun muassa zarzuela Maria del Carmen. Vuonna 1911 Granados sävelsi pianoteos Goyescasin, josta tuli yksi hänen tunnetuimmista teoksistaan. Säveltäjä sai inspiraationsa siihen Francisco Goyan maalauksista. Vuonna 1914 Granados kirjoitti aiheeseen pohjautuvan oopperan. Ensimmäinen maailmansota lykkäsi teoksen esitystä Euroopassa, ja kantaesityksensä se saikin New Yorkissa 26. tammikuuta 1916. Pian Granados pääsi myös pitämään pianoresitaalin presidentti Woodrow Wilsonille.
Palatessaan Yhdysvalloista Granados ja hänen vaimonsa Amparo hukkuivat, kun heitä kuljettanutta alusta torpedoitiin 24.3.1916.
Musiikki
Granados sävelsi pianomusiikkia, kamarimusiikkia, lauluja, zarzueloita sekä yhden sinfonisen runoelman. Muun muassa Manuel de Falla sai vaikutteita Granadosin musiikista.
HMS Lynx (F27)
HMS Lynx (viirinumero F27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leopard-luokan fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 28. kesäkuuta 1951 tilausnumerolla FA02 vuoden 1951 laivasto-ohjelman mukaisesti John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 13. elokuuta 1953 telakkanumerolla 679. Se laskettiin vesille 12. tammikuuta 1955 ja valmistui 14. maaliskuuta 1957.
Palvelus
Alus myytiin 1982 Bangladeshille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Abu Bakr.
Nisi Masa
thumb|Nisi Masan logo. Nisi Masa on eurooppalainen organisaatio, joka koostuu 24 järjestöstä 23 eri maassa. Näiden järjestöjen jäseninä on nuoria ammattilaisia, opiskelijoita ja harrastajia, joilla kaikilla sama mielenkiinnon kohde: eurooppalainen elokuva.
Nisi Masan tavoitteena on löytää uusia lahjakkuuksia, kehittää monikulttuurisia audiovisuaalisia projekteja, eurooppalaista tietoisuutta elokuvan kautta ja luoda mahdollisuuksia keskusteluille ja yhteistyölle nuorten eurooppalaisten elokuvantekijöiden keskuudessa.
Nisi Masa organisoi erilaisia hankkeita ja työpajoja, kuten vuosittainen eurooppalainen lyhytelokuvakäsikirjoituskilpailu; elokuvaus-, käsikirjoitus-, esitys ja elokuva-aiheisia tapahtumia, konferensseja, seminaareja, julkaisuja (kirjoja, kuukausittainen uutiskirje ja päivittäinen elokuvalehti, jota julkaistaan elokuvafestivaalien yhteydessä, muun muassa Cannesin elokuvafestivaalilla).
Jokainen projekti järjestetään yhteistyössä yhden tai useamman jäsenorganisaation kanssa. Kaikkia tomintoja koordinoi ja luotsaa Euroopan Toimisto, joka sijaitsee Pariisissa Ranskassa.
Alkuperä
Nisi Masan perusti vuonna 2001 kolme elokuvanharrastajaa, jotka halusivat luoda Euroopan-laajuisen foorumin, jolla nuoret elokuvantekijät voisivat toimia yhdessä. Yhdeksän vuoden aikana jäsenmaiden määrä järjestössä on kasvanut 23:een (nyt mukaan lukien EU-maita ja EU:n naapurimaita kuten Kroatia, Makedonia, Kosovo, Turkki, Venäjä). Järjestössä on 24 alajärjestöä ja yli 1000 jäsentä.