cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomi kesäolympialaisissa 2016
40px|Painonnosto Painonnosto
Suomen miespainonnostajat saivat maapaikan Rion kesäolympialaisiin huhtikuun 2016 EM-kilpailujen sijoitustensa ansiosta. Kesäkuussa maa sai olympiapaikan myös naisten kilpailuun, kun kansainvälinen painonnostoliitto sulki maita Rion kisoista dopingongelmien takia.
40px|Purjehdus Purjehdus
Suomi saavutti ensimmäiset olympiapaikkansa Espanjassa järjestetyissä vuoden 2014 purjehduksen MM-kilpailuissa. Ensimmäisen maapaikan saavutti Kaarle Tapper selviydyttyään Laser standard -veneluokassa kultaryhmään. Tuula Tenkanen saavutti toisen maapaikan olympialaisiin Laser Radial -luokassa. Kolmannen maapaikan MM-kilpailuista saavutti edellisten kesäolympialaisten hopeamitalisti Tuuli Petäjä-Sirén RS:X-purjelaudoissa ja neljännen Tapio Nirkko Finnjolla-luokassa. Viidennen purjehduksen olympiapaikan Suomelle saavuttivat Joonas Lindgren ja Niklas Lindgren 470-luokan MM-kilpailuissa lokakuussa 2015. Kuudennen maapaikkansa Rioon Suomi sai 49er FX -venekunnassa huhtikuussa 2016 Noora Ruskola–Camilla Cedercreutz-kaksikon ansiosta, ja tämän olympialuokan edustajakaksikko ratkaistiin toukokuun alun Hyéresin maailmancup-regatan tulosten mukaan, joissa Ruskola–Cedercreutz voitti haastajansa.
¹ Tenkanen ei purjehtinut kolmatta lähtöä Brasilian edustajan Fernando Decnopin törmättyä häneen. Tenkanen sai kolmannen lähdön sijoituksensa hyvityksenä, joka muodostui kahdeksan ensimmäisen lähdön sijoitusten keskiarvoista.
40px|Maantiepyöräily Maantiepyöräily
Lotta Lepistö hankki Suomelle yhden olympiamaapaikan kauden 2015 ansioillaan. Hänelle myönnettiin heinäkuussa paikka myös aika-ajoon.
40px|Ratsastus Ratsastus
Maaliskuun 2016 alussa sulkeutuneen rankingin perusteella Elmo Jankari saavutti Suomelle maapaikan kenttäratsastukseen.
40px|Sulkapallo Sulkapallo
Nanna Vainion Rion-olympiapaikka varmistui toukokuussa 2016 julkaistun olympialistan perusteella.
40px|Taekwondo Taekwondo
Edellisissä kesäolympialaisissa sarjassaan viidenneksi sijoittunut Suvi Mikkonen saavutti olympiapaikan Rioon olympiakarsintaturnauksessa tammikuussa.
40px|Uinti Uinti
Kansainvälinen uimaliitto FINA asetti tammikuussa 2015 Rion kesäolympialaisiin kullekin yksilömatkalle kaksi aikarajaa, joista tiukemman (OQT/ "A-raja") alittaneet saivat varman kilpailuoikeuden. OQT-rajan suomalaisuimareista saavuttivat:
Naiset
40px|Rytminen voimistelu Rytminen voimistelu
Huhtikuussa 2016 Ekaterina Volkova varmisti itselleen ja Suomelle maapaikan Brasiliassa käydyssä olympiakarsinnassa sijoituttuaan neljänneksi 23 voimistelijan joukossa. Volkova sijoittui olympialaisissa sijalle 21.
40px|Yleisurheilu Yleisurheilu
Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF asetti huhtikuussa 2015 kullekin lajille yhden tulosrajan. Jos tulosrajan rikkoneita urheilijoita ei löytynyt tavoitemäärää, täydennettiin osallistujia lajin maailmanrankingin perusteella.
Rion kisoihin vaadittu tulosraja oli tehtävä IAAF:n hyväksymässä kilpailussa aikavälillä 1. toukokuuta 2015 – 11. heinäkuuta 2016. Joissakin lajeissa (maraton, kilpakävely ja moniottelut) aikaväli alkoi jo 1. tammikuuta 2015. Samasta maasta pystyi yhdessä lajissa kilpailemaan enintään kolme tulosrajan rikkonutta urheilijaa. Suomen olympiakomitea asetti syyskuussa 2015 omat rajansa kävelyihin ja maratonille. 17-vuotias Alisa Vainio rikkoi olympiarajan naisten maratonilla syyskuussa 2015 mutta ei voi osallistua matkalla olympialaisiin sille asetetun ikärajan vuoksi. 10 000 metrin juoksuun jo Rioon nimetty Johanna Peiponen joutui luopumaan kilpailusta heinäkuussa rasitusmurtuman esiasteen vuoksi.
Miehet
Naiset
God Only Knows
God Only Knows on yhdysvaltalaisen The Beach Boys -yhtyeen kappale vuodelta 1966. Kappaleen sävelsi ja tuotti Brian Wilson ja sanoitti Tony Asher. Säveltäjä-Brianin veli Carl Wilson laulaa kappaleen.
”God Only Knows” rikkoi popmusiikin standardit monessa mielessä. Sen sävellajirakenne on vaikeaselkoinen ja mutkikas, ja väliosan transponoitu sointukierto tuo entisestään lisää vaikeutta. Se oli yksi ensimmäisistä englanninkielisistä poplauluista, joiden nimessä käytetään sanaa Jumala. Vuonna 1966 tällainen rohkeus oli harvinaista ja Yhdysvaltain listalla single nousikin vain sijalle 39. (Britanniassa se nousi kuitenkin erinomaisesti toiselle sijalle). ”God Only Knows” oli teknisenä äänityksenä kunnianhimoinen, ja harppuineen, huiluineen ja barokkimaisine stemmoineen se toi popmusiikkiin uusia lauluharmonisia ja soitannallisia sävyjä, kuten myös koko isäntäalbumi Pet Sounds.
Paul McCartney ja John Lennon ovat maininneet ottaneensa ”God Only Knowsista” mallia The Beatlesin kappaleeseen ”Here, There and Everywhere”. Myöhemmin Paul McCartney on sanonut ”God Only Knowsin” olevan paras kappale koko popmusiikin historiassa.
Kappale on levytetty suomeksi nimellä ”Taivas vain tietää”.
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”God Only Knows” ylsi sijalle 17.
Asimov
Asimov on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Chamoson
Chamoson on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on vajaat 4 000 vakinaista asukasta. Chamoson on yksi Contheyn hallinnollisen alueen viidestä kunnasta.
Sijainti
Chamoson sijaitsee Valais’n ranskankielisessä osassa Sionista kymmenisen kilometriä länteen. Etelässä kunnan rajana on Rhônejoki. Chamosonin korkein kohta on Vaud’n kantonin ja Bexin kunnan rajalla Grand Muveran -vuoren itäpuolella (3 030 m mpy.).
Talous
Chamoson on viininviljelyaluetta: Rhônen laakson pohjoisrinteellä on viinitarhoja 4,2 neliökilometriä.
Liikenne
Rhônen laaksossa kulkeva SBB:n rautatie ja moottoritie A9 Lausannesta Brigiin kulkevat Chamosonin kautta. Sionista Martignyyn liikennöivät postiautot kulkevat Chamosonin kautta.
PAN Parks
right|250px|PAN Parks -logo PAN Parks (Protected Area Network) on WWF:n vuonna 1997 perustama hanke, jossa pyritään parantamaan Euroopan kansallispuistojen hallintaa luonnonsuojelun ja kestävän matkailun näkökulmasta. PAN Parks on maailman ensimmäinen kolmannen osapuolen sertifikatio järjestelmä, World Commission on Protected Areas (WCPA) alaisena.
Hankkeen perusti WWF vuonna 1997 yhteistyössä saksalaisen yrityksen kanssa. Ensimmäiset vuodet käytettiin strategian kehittämiseen ja vahvan institutionaalisen aseman vahvistamiseen, jolla Pan Parks sai laajaa kansainvälistä arvotusta sekä tukea.
Vuonna 2002 valittiin ensimmäiset puistot mukaan verkostoon Suomesta, Puolasta ja Ruotsista. Vuoteen 2011 mennessä on tarkoitus että 18 puistolla on PAN Parks sertifikaatti.
Oulangan kansallispuisto sai merkin vuonna 2002 ja Saaristomeren kansallispuisto 2007 ensimmäisenä mereisenä kansallispuistona.
Stand Watie
Stand Watie (12. joulukuuta 1806 – 9. syyskuuta 1871 ) oli cherokee-heimojohtaja ja etelävaltioiden armeijan prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Watie oli ainut prikaatinkenraalin arvon etelävaltioiden armeijassa saavuttanut intiaani ja myös viimeinen antautunut etelävaltioiden kenraali hänen laskiessa aseensa kesäkuussa 1865. Watie toimi myös sisällissodan ja intiaanien pakkosiirtojen jakamien cherokeiden Etelävaltioiden puolelle asettuneen joukon johtaja.
Elämäkerta
Stand Watie syntyi nykyisen Georgian osavaltion alueella vuonna 1806. Hänen isänsä oli täysverinen ja äiti puoliverinen cherokee. Watien suvusta oli lähtöisin monta cherokeiden johtohahmoa. Hänen setänsä Major Ridge oli yhden cherokeeryhmän johtaja, hänen serkkunsa Rollin Ridge tuli tunnetuksi runoilijana ja kirjailijana Kaliforniassa ja hänen veljensä Elias Boudinot oli Cherokee Phoenixin perustaja ja yksi cherokeiden väestönsiirrot aloittaneen New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie itse kuului cherokeiden vähemmistöryhmään, joka piti väestönsiirtoja intiaaniterritorioon nykyiseen Oklahomaan hyvänä ratkaisuna valkoisten leviämiselle intiaanien maille. Niinpä myös Watie oli yksi New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie ja muut allekirjoittaneet saapuivat Oklahomaan vuonna 1837 ennen cherokeiden valtaosaa, jotka pakkosiirrettiin alueelle niin sanotun kyynelten tien aikana. Siirtoa vastustaneita cherokeita johti John Ross ja heidän saavuttuaan Oklahomaan siirron vastustajien ja kannattajien kesken syntyi yhteenottoja. Watien sukulaiset Boudinot, Major Ridge ja John Ridge teloitettiin ja Watie nousi näin siirron kannattajien johtohahmoksi. Cherokeiden keskinäiset kahnaukset siirron takia jatkuivat aina vuoteen 1846 saakka, jolloin osapuolten välille solmittiin rauha Yhdysvaltojen välityksellä. Vuoden 1846 ja Yhdysvaltojen sisällissodan syttymisen välillä Watiellä oli asianajajatoimisto ja hänestä tuli myös orjuutta kannattaneen Knights of the Golden Circle-järjestön jäsen.
Etelävaltioiden erottua Yhdysvalloista vuonna 1861 Watie perusti chereokee ratsuväkirykmentin ja käytti joukkojaan ja vaikutusvaltaansa painostaakseen cherokeiden johtajaa ja vanhaa vihollistaan John Rossia liittymään sotaan etelävaltioiden puolella. Painostus toimi ja Ross olikin jonkin aikaa etelävaltioiden puolella sodan alussa, kunnes hän pakeni Philadelphiaan. Rossin paettua Watiestä tuli konfederaation cherokeiden johtaja. Sodan aikana Watie otti osaa esimerkiksi Pea Ridgen (1861), Wilson's Creekin (1861) ja Cabin Creekin ensimmäiseen taisteluun (1863). Watie ylennettiin prikaatinkenraaliksi vuonna 1864. Watie tunnettiin etenkin joukkojensa sissitaktiikoista. Kesäkuussa 1865 Watie laski aseensa viimeisenä etelävaltioiden kenraalina lähes kaksi kuukautta etelävaltioiden antautumisen jälkeen Appomattoxissa. Sodan jälkeen Watie vetäytyi politiikasta ja palasi kotiseudulleen, jossa hän kuoli vuonna 1871.
1524 Joensuu
Joensuun likimääräinen läpimitta on 29 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,11 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5,5 vuotta.
Chase the Dragon
Chase the Dragon on Magnumin vuonna 1982 Jet Recordsin kautta julkaistu kolmas studioalbumi. Se nauhoitettiin vuonna 1980, mutta julkaistiin viivästyksien vuoksi vasta kaksi vuotta myöhemmin. Albumi ylsi Britannian albumilistalla sijalle 17. Levyn kansikuva on tunnetun fantasiakuvittaja Rodney Matthewsin käsialaa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Vuonna 2005 julkaistun laajennetun version sisältämät kappaleet:
Kotkan vaakuna
Vaakunaselitys: ”Sinisessä kentässä kultainen luonnollinen kotka siivet koholla, seisoen ristikkäin olevalla ankkurilla ja Merkuriuksen sauvalla, jotka molemmat ovat hopeisia.”
Aikaisemman vaakunan selitys: ”Halkoisen kilven yläkenttä on sininen, alakenttä hopeanvärinen. Kilven keskiosassa luonnonvärinen kivi. Kiven päällä kullanvärinen kotka. Alakentässä ankkuri ja Merkuriuksen sauva vinoon ristissä, molemmat sinisiä.”
Lasse Nordlund
pienoiskuva|Lasse Nordlund kesällä 2016 Lasse Nordlund (s. 1965 Helsinki) on suomalainen yhteiskunnallinen ajattelija, joka elää Suomen maaseudulla omavaraisesti valmistaen vaatteensa ja työkalunsakin itse sekä kooten ravintonsa pienviljelmältä ja lähiluonnosta.
Nordlund eli nuoruuden Saksassa ja oli kiinnostunut fysiikan opiskelemisesta. Hän alkoi kuitenkin epäillä tavanomaisen elämän kestävyyttä ja mielekkyyttä ja päätti kokeilla elämää omavaraistaloudessa. Nordlund ryhtyi opiskelemaan kirjojen ja omien kokeilujen kautta tavaroiden valmistamista ja ravinnon hankkimista. Lopulta hän pystyi elämään Pohjois-Karjalan Valtimolla useiden vuosien ajan (1992–2004) täysin omavaraisesti. Nykyään hän elää perustamansa perheen kanssa, edelleen lähes omavaraisesti.
Nordlundin mukaan yksi ihminen tarvitsee noin viisi aaria viljelymaata elääkseen ilman lisäruoan ostamista. Tärkein ravintokasvi hänelle on ollut lanttu. Omavaraistaloudessa Nordlund käyttää sieniä 200 kiloa vuodessa ja marjoja noin saman verran. Karjan hän jätti pois, koska eläinten ylläpito (esimerkiksi rehunviljely) osoittautui liian aikaa vieväksi, jotta se olisi ollut mielekästä. Villa ja nahka ovat sen sijaan vaatteita ajatellen Nordlundin mukaan käteviä, koska ne kestävät paljon puuvillaa kauemmin. Nordlund väittää, että on pystynyt elämään vuosikausia ilman suolaa, vaikka aluksi suolan pois jättäminen aiheutti hänelle terveysongelmia. WC-paperin sijaan Nordlund käyttää kuivattua rahkasammalta.
Nordlundin kokeilun taustalla on hänen käsityksensä, että vain luontaistalouteen perustuva elämä on pitkällä aikavälillä materiaalisesti kestävällä pohjalla.
Syksyllä 2008 Palladium Kirjat julkaisi Nordlundin ja Maria Dorffin kirjoittaman teoksen Elämämme perusteista: Pohdintoja työstä, rahasta ja energiasta omavaraisen elämänkokemuksen valossa.
Dorffin ja Nordlundin perustama Omavaraopisto pyrkii tarjoamaan perustaidot omavaraisuuteen. Se toimii yhteistyössä Kainuun Opiston kanssa.
Vincent Onovo
thumb|Vincent Onovo (oik.) HJK-SJK 2017 Vincent Chukwuebuka Onovo (s. 10. joulukuuta 1995 Agbani, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kotimaassaan Onovo on edustanut Enugu Rangersia sekä Ingas FC:tä. Hän saapui Suomeen kaudeksi 2014 saatuaan sopimuksen FC Inter Turun kanssa toisen testileirinsä jälkeen. Jo ensimmäisellä liigakaudellaan Onovo onnistui vakiinnuttamaan paikkansa pelaavassa kokoonpanossa. Lokakuussa 2015 Onovo siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin kahden vuoden sopimuksella.
Transhumanismi
Transhumanismi (lyhennetään joskus >H tai H+) on kansainvälinen liike ja ajatussuuntaus, jonka mukaan ihminen voi järkevästi ohjatun tieteellisen ja teknisen kehityksen kautta ylittää nykyihmisyyden rajoitukset ja kehittää itseään paremmaksi niin ruumiillisesti, mielellisesti kuin yhteisöllisestikin. Transhumanistien mielestä esimerkiksi vanhenemisen tulisi olla vapaaehtoista ja ihmiskehon tiedostamattomien prosessien tulisi olla yksilön tietoisessa hallinnassa.
Yleistä
Transhumanistit katsovat, ettei ihminen nykymuodossaan edusta lajimme kehityksen päätepistettä vaan pikemminkin hyvää alkua, jonka jälkeen perinteinen evolutiivinen kehitys voi jäädä taka-alalle ja yksilölähtöinen ohjattu kehitys ottaa sen paikan.
World Transhumanist Association -liikkeen FAQ määrittelee transhumanismia laaja-alaisen konsensuksen pohjalta. Sen mukaan transhumanistit pyrkivät:
Transhumanismin visiot perustavanlaatuisesti muuttuvasta ihmisyydestä ovat keränneet paljon kannatusta ja arvostelua useista eri näkökulmista. Tiedetoimittaja Ronald Bailey on kuvaillut transhumanismia "liikkeeksi, joka ilmentää ihmisyyden rohkeimpia, mielikuvituksellisimpia ja idealistisimpia tavoitteita", kun puolestaan ekonomi Francis Fukuyama on lausunut transhumanismin olevan "maailman vaarallisin idea."
Historia
Artikkelissaan A History of Transhumanist Thought filosofi Nick Bostrom mainitsee transhumanismin muinaisiksi edeltäjiksi esimerkiksi mytologiset tarinat, joissa ihmiset haluavat saavuttaa uudenlaisia kykyjä (muun muassa Gilgameš, Prometheus). Transhumanismin varsinaiset juuret löytyvät kuitenkin renessanssin humanismista ja valistusajalta. Bostromin mukaan Markiisi Condorcet oli ensimmäinen tunnettu ajattelija, joka spekuloi lääketieteen käyttämisestä ihmiselämän pidentämiseen. Suoria edeltäjiä transhumanistisille käsitteille löytyy myös J.B.S. Haldanen esseestä Daedalus: Science and the Future (1923), jossa Haldane ennustaa genetiikan ja muiden edistyksellisten tieteiden soveltamisesta ihmisen biologiaan olevan suurta hyötyä tulevaisuudessa.
Bibliografia
Bibliografia ( = βιβλίο + γραφία = βιβλίο + γραφή= kirja + kirjoitus, bibliographia) on joko
Transhumanismi
Historia
Termin "transhumanismi" luonnosteli biologi Julian Huxley (Aldous Huxleyn veli ja Haldanen lapsuudenystävä) vuoden 1957 kirjassaan New Bottles for New Wine. Hänen näkemyksensä aatteesta eroaa kuitenkin huomattavasti myöhempien transhumanistien 1980-luvulta eteenpäin käyttämästä merkityksestä. Vuonna 1966 futuristi FM-2030 (entiseltä nimeltään F.M. Esfandiary) opetti "ihmisyyden uusia konsepteja" The New School for Social Researchissa New Yorkissa ja alkoi käyttää termiä transhuman ("transitional human") tarkoittaen sillä yksilöä, joka valitsee uusia teknologioita, elämäntapoja ja näkökulmia, jotka edistävät siirtymää kohti post-ihmisyyttä. Kryoniikan isänä tunnetun Robert Ettingerin kirja Man Into Superman (1972) popularisoi transhumanismin konsepteja edelleen.
Bibliografia
Bibliografinen luettelo
Luettelona bibliografia on niin sanottua sekundaari-informaatiota eli bibliografiat sisältävät tietoja varsinaisista primäärijulkaisuista. Ne ovat luetteloita, joissa luetteloidaan dokumentteja ja informaatiota. Bibliografia voi olla painettu tai sähköinen. Usein se on erilaisten periaatteiden mukaan järjestetty kirja- ja julkaisuluettelo.
Transhumanismi
Historia
1980-luvulla transhumanistinen liike keskittyi pääasiassa Kaliforniaan, missä FM-2030, Natasha Vita-More, John Spencer Space Tourism Societysta sekä muut pioneerit järjestivät tapaamisia. Vita-More kirjoitti Transhumanist Arts Statementin vuonna 1982. Useita elämänpidennykseen, kryoniikkaan, avaruusmatkailuun ja futurismiin keskittyviä järjestöjä perustettiin samoihin aikoihin, mutta ne olivat erillään toisistaan ja vailla yhtenäistä maailmankuvaa tai filosofiaa. Modernimmassa muodossaan transhumanismin määritteli filosofi Max More esseessään Transhumanism: Toward a Futurist Philosophy (1990) ja ensimmäinen kansainvälinen transhumanistinen järjestö, Extropy Institute, perustettiin 1991.
Bibliografia
Bibliografinen luettelo
Bibliografioita käytetään työvälineenä muun muassa kirjastoissa ja tutkimuksissa. Myös viestinnän ammattilaiset käyttävät työssään bibliografioita. Bibliografioita on esimerkiksi sisällön mukaan tehtyjä, kuten yleisbibliografiat, aihebibliografiat, erikoisbibliografiat ja henkilöbibliografiat, tai erikoisbibliografioita, kuten akateemisten julkaisujen bibliografiat, aikakauslehtiluettelot, aikakauslehti- tai sanomalehti-indeksit, tai henkilöbibliografioita, jotka ovat tietyn henkilön kirjoituksien ja tuotannon luetteloja.
Transhumanismi
Historia
Maailmanlaajuiseksi transhumanistisen liikkeen voidaan katsoa nousseen vasta internetin yleistymisen myötä 1990-luvun lopulla, kun erillään olleet yksilöt ja ryhmät linkittyivät toisiinsa. Nick Bostrom ja David Pearce perustivat World Transhumanist Associationin vuonna 1998. Extropy Institute päätti lopettaa toimintansa keväällä 2006, jolloin WTA:n rooli johtavana transhumanistisena järjestönä korostui entisestään.
Bibliografia
Bibliografinen luettelo
Bibliografioita voidaan jaotella eri ryhmiin erilaisin perustein, kuten sisällön, ajan, tietojen, yleisyyden, itsenäisyyden, järjestyksen, primäärisyyden, tietojen laajuuden, tiedon tason, yhteiskunnallisen tehtävän ja fyysisen muodon mukaan.
Aakkosellinen bibliografia on järjestetty tekijäin tai teosten nimien mukaan. Systemaattinen eli aiheenmukainen bibliografia on järjestetty aloittain. Kronologinen etenee julkaisuvuoden mukaan. Jos mukana on tietoja julkaisujen sisällöstä, bibliografia on selostava tai arvioiva.
Bibliografinen tutkimus
Analyyttinen bibliografia on tekstuaalitieteisiin kuuluva bibliografisen tutkimuksen suuntaus, joka tarkastelee kirjaa fyysisenä esineenä. Analyyttinen bibliografia kiinnittää huomiota erityisesti kirjojen tuotantoprosessiin, kuten ladontaan ja painamiseen sekä paperiin, painomusteeseen, typografiaan ja sidosasuun.
Transhumanismi
Historia
Suomessa ensimmäiset transhumanistit löysivät toisensa keskustelulistojen kautta vuoden 2000 paikkeilla. Suomen Transhumanistiliitto perustettiin 2003.
Teoria ja käytäntö
Useimmat transhumanistit pyrkivät edistämään humanitaarisia periaatteita ja arvoja tieteellisen ja teknologisen kehityksen kautta, mutta transhumanismin erityinen fokus on kuitenkin teknologioiden soveltamisessa ihmiskehon paranteluun yksilöllisellä tasolla. Progressiiviset transhumanistit haluavat edistää tulevaisuuden teknologioiden käyttöä kaikkien ihmisten elämänlaadun parantamiseen innovatiivisilla sosiaalisilla järjestelyillä ja fyysisten sekä henkisten esteiden poistamisella, kun taas libertaristiset transhumanistit haluavat oikeuden itsensä ja jälkeläistensä paranteluun kehittyneellä teknologialla ilman yhteiskunnan väliintuloa.
Transhumanistien mielestä morfologinen vapaus (vapaus valita oma fyysinen ja henkinen olomuotonsa) tulisi tunnustaa ihmisoikeudeksi, jotta yksilöille taattaisiin periaatteellinen mahdollisuus kehittyä esimerkiksi kyborgiksi, virtuaalitodellisuuteen ladatuksi mieleksi, nanoroboteista koostuvaksi sumuksi tai miksi tahansa muuksi posthumaaniksi olennoksi. Transhumanistit näkevät yleensä myös yli-inhimillisen tekoälyn luomisen ja vahvan molekulaarisen nanoteknologian saavutettavissa olevina vaihtoehtoina, minkä vuoksi niihin liittyvät hyödyt ja riskit otetaan vakavasti. Näitä päämääriä silmällä pitäen transhumanistit pyrkivät ymmärtämään, arvioimaan ja kokoamaan tietoa ja sovelluksia kaikilta tieteen aloilta.
Suuntauksia
Transhumanismin sisällä on monia erilaisia ajattelusuuntauksia, mutta useimpien transhumanististen ajattelijoiden näkökulmat ovat hyvin monimutkaisia ja jatkuvasti kehittyviä, jolloin heitä on vaikea sijoittaa tarkasti tietyn alaotsikon alle. Joitakin selkeästi erottuvia suuntauksia ovat kuitenkin (aakkosjärjestyksessä):
Hengellisyys
WTA:n tekemien kyselyjen mukaan suurin osa transhumanisteista on joko ateisteja, agnostikkoja tai muuten ei-uskonnollisia materialisteja. Vähemmistöön jää kuitenkin laaja kirjo erilaisia hengellisiä perinteitä tai näkökulmia, kuten buddhalaisuutta, kristillisyyttä ja hindulaisuutta. Jotkut uudemmat uskonnolliset liikkeet, kuten raelismi ja skientologia, jakavat tiettyjä piirteitä transhumanismin kanssa, mutta pääosin transhumanistit pitävät edellä mainittuja liikkeitä vahingollisina kultteina ja WTA:n vuonna 2002 tekemän lausunnon mukaan "ei-hyväksyttävinä transhumanistiseen yhteisöön".
Sekulaarista asenteestaan huolimatta monet transhumanistit tavoittelevat päämääriä, jotka on aikaisemmin yhdistetty pelkästään uskontoon, kuten kuolemattomuutta. Suurin osa transhumanisteista ei myöskään usko sielun olemassaoloon, mutta monet uskovat siihen, että ihmismielen voi teoriassa siirtää esimerkiksi koneeseen. Jotkut pyrkivät myös kontrolloimaan "spirituaalisia" kokemuksia tai muuttuneita tietoisuuden tiloja teknologian avulla.
Julkaisussa "Journal of Evolution and Technology" on julkaistu tutkimuksia uskon ja transhumanismin suhteesta. Artikkelit pohtivat uskonnon suhdetta transhumanismiin, erityisesti kristinuskon suhdetta.
Fiktio ja taide
Transhumanistiset teemat ovat nousseet esiin liikkeen kehittymisen ja teknologian kehittymisen ohessa enimmäkseen tieteiskirjallisuudessa. Nykyisin science fiction sisältää useita kuvauksia teknologisesti muokatuista ihmisistä ja yhteiskunnista, kun aikaisemmin kuvaukset olivat pääosin pessimistisiä ja varoittelivat ihmisyyttä muuttavien teknologioiden huonoista puolista. Näkyvimpiä esimerkkejä ovat muun muassa 1980-luvun kyberpunk-genre, Iain M. Banksin Kulttuuri, Vernor Vingen Rainbows End ja Orion's Arm -projekti sekä uusimpana venäläisen kirjailijan Viktor Pelevinin Transhumanism Inc (2021). Transhumanistiset skenaariot ovat suosittuja myös elokuvien puolella, esimerkkeinä Blade Runner, RoboCop, Gattaca, Matrix ja X-Men, sekä tietokonepeleissä kuten Deus Ex ja Halo.
Muiden taidemuotojen puolella esillä ovat olleet Natasha Vita-Moren lisäksi muun muassa performanssitaiteilijat Orlan ja Stelarc.
Sergei Lemešev
thumb|upright|Sergei Lemešev Sergei Jakovlevitš Lemešev (, 10. heinäkuuta 1902 Staroje Knjazero, Venäjän keisarikunta – 26. kesäkuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen oopperalaulaja, lyyrinen tenori.
Lemešev syntyi maanviljelijäperheeseen, ja hänen isänsä halusi hänestä suutarin. Kansakoulun jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1914 harjoittelemaan kenkien valmistusta Pietariin. Vuonna 1917 hän valmistui koulusta Tveristä, jossa hän samalla opiskeli musiikkikoulussa. Hän alkoi laulaa paikallisten työläisten kerholla ennen kuin siirtyi Moskovaan.
Lemešev opiskeli Moskovan konservatoriossa Nazari Raiskin johdolla. Vuodesta 1924 hän lauloi Konstantin Stanislavskin oopperastudiossa. Hän valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1925. Lemešev lauloi Sverdlovskin, Harbinin ja Tbilisin teattereissa. Vuonna 1931 hänet kutsuttiin Bolšoi-teatteriin, jossa hän suoritti ensiesiintymisensä muun muassa tsaari Berendein (Lumityttö) sekä Lenskin (Jevgeni Onegin) ja Geraldin (Lakmé) roolissa. Yhdessä pitkäaikaisen kilpakumppaninsa Ivan Kozlovskin kanssa Lemešev kuului vuodesta 1956 lähtien Bolšoin huomattavimpiin tenoreihin.
Lemeševin tunnetumpia rooleja olivat Levkon rooli teoksessa Toukokuun yö, astrologi Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa Kultainen kukko ja intialainen vieras Sadkossa, Bojan Mihail Glinkan oopperassa Ruslan ja Ljudmila, nimirooli Dubrovski Eduard Nápravníkin samannimisessä oopperassa ja herttuan rooli Giuseppe Verdin oopperassa Rigoletto. Tämän roolin Lemešev esitti yli 500 kertaa vuodesta 1927 lähtien; viimeisen kerran hän esitti sen 70-vuotispäivänään.
Asteroidi numero 4561 sai nimen Lemešev vuonna 1978, vuosi Lemeševin kuoleman jälkeen.
1525 Savonlinna
1525 Savonlinna on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen kaupungin mukaan.
Savonlinnan likimääräinen läpimitta on 15 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,7 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 5 kuukautta.
Harmaakuvemyyrä
Harmaakuvemyyrä (Myodes rufocanus, entinen nimi Clethrionomys rufocanus) on pohjoinen yleinen myyrälaji. Se esiintyy hyvin erilaisissa biotoopeissa soiden laitamilta ja lehdoista tunturien kivilouhikkoihin. Kannan suuruudessa on huomattava, 4–5 vuoden mittainen sykli.
Suomessa laji on rauhoitettu.
Levinneisyys
Harmaakuvemyyrän levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian pohjoisosista Venäjälle Siperian poikki ja sieltä edelleen Kamtšatkalle ja Sahalinille sekä Japaniin, Mongoliaan, Kiinaan ja Koreaan asti.
Suomessa harmaakuvemyyrän yhtenäisen levinneisyyden eteläraja kulkee Perämeren pohjukasta Kuusamoon.
Elintavat
Harmaakuvemyyrä on aktiivisimmillaan hämärän aikaan, mutta liikkuu kaikkina vuorokauden aikoina. Se tekee aluskasvillisuuden joukkoon käytäviä ja kiipeilee vähemmän kuin muut sukunsa edustajat, metsämyyrä ja punamyyrä. Harmaakuvemyyrä on myös hyvä uimari.
Lisääntyminen
Harmaakuvemyyrän poikueessa on yleensä 4–7 poikasta. Kantoaika kestää 18–19 päivää, ja nuoret yksilöt ovat sukukypsiä jo 30–60 päivän ikäisinä. Lisääntymiskausi vaihtelee asuinalueen eri osissa. Kevään ensimmäiset poikaset voivat lisääntyä suotuisissa oloissa jo samana kesänä, mutta jos myyriä on tiheässä, sukukypsäksi varttuminen viivästyy.
Pesänsä harmaakuvemyyrä tekee sammalmättääseen, maan- tai kivenkoloon tai varvikkoon. Valtaosa harmaakuvemyyristä jää alle vuoden ikäisiksi, vanhimmat elävät 2-vuotiaaksi.
Ravinto
Harmaakuvemyyrä on pääasiassa kasvinsyöjä. Se suosii vihreitä kasvinosia, kukintoja, marjoja, siemeniä ja puiden ja pensaiden kuorta. Japanissa ne syövät talvella bamburuokoa. Suomessa erityisesti mustikka on harmaakuvemyyrän keskeinen ravinnonlähde. Harmaakuvemyyrä ei juuri välitä jäkälistä.
Koulutus Kanadassa
Kanadassa koulutus on provinssien ja niiden sisäisten, pienempien hallinnollisten alueiden järjestämää ja rahoittamaa, minkä vuoksi koulutusjärjestelmä vaihtelee eri puolilla maata. Eniten järjestelmä poikkeaa ranskankielisessä Québecissä. Valtio kuluttaa noin seitsemän prosenttia bruttokansantuotteestaan koulutukseen. Vuodesta 1982 lähtien opetusta on saanut sekä englanniksi että ranskaksi, jos vähemmistökieltä puhuvia lapsia on tarpeeksi.
Kansainvälisellä tasolla Kanadan koulutustaso on korkeatasoista. Vuoden 2003 PISA-tutkimuksessa, jossa testattiin 28 OECD-maan ja neljän muun maan 15-vuotiaiden koululaisten lukutaidon, matematiikan ja luonnontieteiden osaamista, Kanada sijoittui selvästi OECD-maiden keskiarvoa korkeammalle. Matematiikassa kanadalaiset nuoret olivat seitsemännellä, lukutaidossa kolmannella, luonnontieteissä yhdennellätoista, ja ongelmanratkaisussa kahdeksannella sijalla.
Jokaisessa provinssissa on Suomen esikoulua vastaava Kindergarten tai samankaltainen laitos, mutta provinssien antama rahoitus ja tuntimäärä vaihtelevat laajasti. Peruskoulun ensimmäinen luokka aloitetaan Kanadassa yleensä viiden vuoden iässä, ja ilmainen, julkisin varoin rahoitettu koulutus jatkuu siitä 12. luokka-asteeseen asti. Lasten täytyy osallistua opetukseen 16. ikävuoteen saakka. Koulut alkavat syyskuussa ja loppuvat kesäkuussa. Vaikka noin kymmenesosa kanadalaisista ei ole suorittanut high schoolia, ja vain seitsemäsosalla on akateeminen loppututkinto, on tilanteeseen näkyvissä nopeaa muutosta osittain siksi, että työmarkkinoilla on alettu vaatia yhä useammin ja voimakkaammin high school -todistus tai jopa akateeminen loppututkinto.
Jako uskonnon ja kielen mukaan
Alun perin kaikissa provinsseissa koulutusjärjestelmät eriteltiin uskonnon perusteella, mutta nykyisin useimmat provinssit ovat luopuneet erittelystä. Ontario, Alberta ja jotkin Saskatchewanin kaupungit ovat kuitenkin poikkeuksia, sillä ne edelleen ylläpitävät julkisin varoin rahoitettuja erillisiä koululautakuntia eri uskontokunnille, yleisimmin katolisille sekä protestanteille. Québecissä erittely uskonnon perusteella korvattiin vuonna 1998 ranskan- ja englanninkielisillä kouluilla. Québeciläisen täytyy käydä ranskankielistä koulua high schoolin loppuun, ellei toinen vanhemmista ole käynyt englanninkielistä koulua jossain muualla maassa. Tämä ei kuitenkaan koske maahanmuuttajia.
Opiskelun pituus
Useimmissa kanadalaisissa koulutusjärjestelmissä koulu jatkuu 18-vuotiaaksi 12. luokalle. Québecissä tavallinen high school -koulutus päättyy 11. luokkaa vastaavan, 17–18-vuotiaana käytävän Secondary fiven jälkeen. Tämän jälkeen oppilaiden täytyy käydä CEGEPiä, joka valmistaa heidät yliopistotason opintoihin.
Yliopistoa edeltävät opinnot
Kanadan toisen asteen koulutus, high school, on hieman erilainen eri provinsseissa. Myös luokka-astejärjestelmä saattaa vaihdella jopa provinssin sisällä. Kanadan toisen asteen koulutus noudattaa muutamilla poikkeuksilla samaa kaavaa kuin Yhdysvalloissa.
Ontariossa oli aiemmin käytössä 13. luokka, mutta se lakkautettiin kulujen vuoksi. Viimeisen kerran se oli käytössä kouluvuonna 2002–2003. Lakkauttamisen seurauksena opetussuunnitelmia tiivistettiin, ja vaikeat aineet, kuten matematiikka, tulivat aikaisempaa haastavammiksi. Järjestelmä on nyt kuitenkin lähes samanlainen, kuin mitä se on ollut Québecin ja Ontarion ulkopuolella jo vuosia. Toisen asteen koulutus jatkuu Québecissä 11. vuosiluokalle, ja sitä seuraa yleensä CEGEP, joka on kaksi- tai kolmivuotinen, high schoolin jälkeen käytävä college-ohjelma. Yliopistoa edeltävät CEGEP-opetusohjelmat ovat Québecissä kaksivuotisia (yliopisto Québecissä kestää kolme vuotta), ja ammatilliset opetusohjelmat kestävät kolme vuotta.
thumb|right|200px|[[Toronton yliopisto]] thumb|right|200px|[[Manitoban yliopisto]]
Yliopisto
Yliopistojen suhteen suurin ero provinssien välillä on siinä, kuinka paljon julkista rahoitusta ne saavat toimintaansa. Québecin yliopistot saavat eniten varoja käyttöönsä, ja niillä on myös pienimmät koulumaksut. Atlantin läheisyydessä sijaitsevien provinssien yliopistoja on yleensä rahoitettu vähiten, ja jotkut yliopistot ovat lähes kokonaan riippuvaisia yksityisistä varoista. Kun high school oli Ontariossa viisivuotinen, oli kolmivuotinen alempi korkeakoulututkinto yleinen, mutta ylempi nelivuotinen tutkinto on vähitellen korvaamassa sen.
Alemmat korkeakoulututkinnot ovat Québecissä tavallisesti kolmivuotisia, sillä kaksivuotinen CEGEP kattaa useimmat ensimmäisen lukuvuoden vaatimukset perinteisessä yliopistossa (joillakin aloilla ohjelmat ovat nelivuotisia).
Shanghain Jiao Tong -yliopiston vuonna 2005 julkaistulla maailman parhaiden yliopistojen listalla Toronton yliopisto sijoittui parhaana kanadalaisena yliopistona sijalle 24. Kanadalaisista yliopistoista sadan parhaan joukossa olivat myös Brittiläisen Kolumbian yliopisto (37.), McGill-yliopisto (67.) ja McMasterin yliopisto (90.).
Yksityiset ja uskonnolliset koulut
Kanadassa vanhempien ei tarvitse laittaa lapsiaan julkiseen kouluun, ja noin kahdeksan prosenttia oppilaista käykin yksityistä koulua. Vain pieni osa heistä käy kalliita huipputason yksityisiä kouluja, mutta niillä on kuitenkin huomattava asema ja paljon arvovaltaa. Varakkailtakaan vanhemmilta ei ole epätavallista laittaa lapsensa julkiseen kouluun, varsinkaan alempien luokka-asteiden osalta.
Uskonnolliset koulut
Jokainen provinssi käsittelee yksityisiä, uskonnollisia kouluja eri tavoin. Ontariossa katoliset koulut saavat rahoitusta julkisin varoin, mutta muiden uskontokuntien koulut eivät. Ontariossa on useita yksityisiä juutalaisten, muslimien ja kristittyjen kouluja, mutta ne rahoitetaan opiskelumaksuilla. Koska katolisten koulujen nykyinen asema mainitaan perustuslaissa, on korkein oikeus päättänyt, ettei järjestelmä ole sen vastainen. Yhdistyneet kansakunnat on kuitenkin huomauttanut Ontarion järjestelmän olevan epäoikeudenmukainen. Vuonna 2002 hallitus esitteli kiistanalaisen opetusohjelman, joka rahoittaisi osittain kaikki yksityiset koulut. Ohjelmaa kuitenkin moitittiin julkisen koulutuksen heikentämisestä, ja ehdotus suljettiin pois, kun liberaalit voittivat vuoden 2003 provinssivaalit.
Muissa provinsseissa yksityisiä, uskonnollisia kouluja rahoitetaan julkisin varoin. Brittiläisessä Kolumbiassa hallitus maksaa nykyään 50 prosenttia provinssin provinssin asettamien tiukkojen säädösten mukaisten, uskonnollisten koulujen kuluista. Provinssissa on nykyään useita sikhiläisiä, hindulaisia, kristillisiä ja islamilaisia kouluja. Myös Albertassa on erioikeutettujen koulujen verkosto julkisten koulujen järjestelmän sisässä. Näiden koulujen täytyy noudattaa provinssin opetussuunnitelmaa ja täyttää kaikki provinssin asettamat säädökset, mutta muutoin ne ovat melko vapaita toiminnassaan. Kaikissa provinsseissa yksityiset koulut saavat jonkin verran rahoitusta, mutteivat yhtä paljon kuin julkiset koulut.
Yliopistot
Kanadassa ei ole yksityisiä yliopistoja, jotka ovat valtuutettuja opettamaan humanistisia ja tieteellisiä aineita, mutta tilanne tulee muuttumaan vuonna 2007, kun Brittiläisessä Kolumbiassa avataan maan ensimmäinen vapaiden taiteiden yksityinen yliopisto Squamishiin. Monien provinssien, kuten Ontarion ja Albertan, lainsäädäntöjen mukaan yksityiset tutkinnon antavat oppilaitokset, jotka eivät välttämättä ole yliopistoja, saavat toimia provinssissa.
Otto Struve
Otto Struve (12. elokuuta 1897 Harkova Venäjän keisarikunta – 6. huhtikuuta 1963 Berkeley, Kalifornia) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.
Struve oli kuuluisaa, saksalaistaustaista venäläistä tähtitieteilijäsukua: hänen isänsä oli Ludwig Struve, Otto Wilhelm von Struven poika ja Friedrich Georg Wilhelm von Struven pojanpoika.
Struve oppi tähtitiedettä isältään. Hän oli perheensä ensimmäinen, joka kävi venäjänkielisest eikä saksankielisiä kouuja. Hän valmistui Harkovan lukiosta ja aloitti opintonsa ensimmäinen maailmansodan aikoihin Harkovan yliopistossa. Maailmansodan aikana hän kuitenkin opiskeli tykistökoulussa Pietarissa ja ehti palvella upseerina Turkin-rintamalla, mutta Brest-Litovskin rauhan jälkeen hän palasi yliopistoon ja valmistui vuonna 1919. Kun Venäjän sisällissota kääntyi valkoisille tappiolliseksi, Struvet siirtyivät vielä valkoisten hallussa olleelle Krimille. Ludwig Struve kuoli siellä vuonna 1920, ja Otto Struve pakeni valkoisen armeijan mukana lopullisesti maasta, ensin Turkkiin.
Struve asui Turkissa jonkin aikaa Gallipolissa ja muutti sitten Istanbuliin. Muiden pakolaisten tavoin hän oli toisarvoisissa töissä. Hän kirjoitti Saksassa asuneelle sedälleen Hermann Struvelle, mutta ilmeni, että tämä oli kuollut pari kuukautta aiemmin. Sedän leski pyysi Berliinin observatorion johtajaa kirjoittamaan Chicagon yliopiston Yerkesin observatorion johtajalle Edwin Brant Frostille suosituksen, ja Struve sai pian työpaikan.
thumb|200px|left|1930-luvulla rakennettu Otto Struve -teleskooppi Texasissa. Struve muutti Yhdysvaltoihin, missä hän aloitti uransa astronomina. Hän väitteli vuonna 1923 Chicagon yliopistossa. Hänen äitinsä Jelizaveta muutti poikansa luokse samana vuonna. Struvesta tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1927 ja myöhemmin Frostin seuraaja Yerkesin observatorion johtajana. Myöhemmin hän työskenteli neljässä muussa observatoriossa. Hän kirjoitti useita teoksia tähtitieteestä.
Hän oli Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin puheenjohtaja.
Hän avioitui vuonna 1925 Mary Martha Lanningin kanssa. Avioliitto oli lapseton.
Metsästäjätutkinto
Metsästäjätutkinto vaaditaan kaikilta metsästykseen osallistuvilta, eikä sen suorittamiseen ole ikärajaa. Metsästäjätutkinnon kirjallisessa kokeessa on 60 kysymystä, joista 15 on lajintuntemustehtäviä ja loput sanallisia monivalintatehtäviä. Vuonna 2017 lajintunnistustehtävissä siirryttiin piirroksista värivalokuviin.
Kokeen suorittamiseen on käytettävissä aikaa enintään 1,5 tuntia. Tutkinnon läpäisemiseksi vastauksista enintään kahdeksan saa mennä väärin. Tutkinto maksaa 20 euroa. Suomessa järjestetään myös tutkintoon valmistavia kursseja. Kurssit maksavat paikkakunnasta riippuen 20–60 euroa. Tutkinnon kysymykset perustuvat sekä Metsästäjän oppaaseen sekä Metsästäjäkurssiin.
Tentin läpäissyt voi päättää, tuleeko metsästyskortti seuraavalle vai meneillään olevalle metsästysvuodelle. Metsästyskortti on kuitti riistanhoitomaksun maksamisesta. Metsästyskorttiin liittyvän vuosittaisen maksun jättäminen maksamatta viitenä peräkkäisenä vuonna johtaa metsästäjärekisteristä poistamiseen. Tämän jälkeen metsästäjäntutkinto on suoritettava uudestaan. Metsästysvuosi on 1. elokuuta – 31. heinäkuuta. Metsästyskortin suorittaneella on myös mahdollisuus suorittaa eräiden metsästystapojen vaatimia, lakisääteisiä ampumakokeita. Ampumakokeita ovat mm. hirvi- ja karhukoe. Ampumakokeita ei ole pakko suorittaa, jos metsästää vain pienriistaa. Alle 15-vuotias metsästyskortin haltija ei itse saa ostaa asetta tai panoksia, eikä mennä yksin metsälle, vaan hänen huoltajansa täytyy olla aina mukana metsästyksessä.
Aiheesta muualla
Metsästäjätutkinnon harjoittelumoduuli
Metsästäjätutkinnon mallitehtäviä
Rod Robbie
Robbie kuoli Torontossa 4. tammikuuta 2012.
Wimbledonin tennisturnaus 2021 – miesten kaksinpeli
Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, ja voitti turnauksen jälleen, kuudennen kerran urallaan.
Magas
Magas voi viitata seuraaviin:
Luonnonkuidut
Eläinkuituja ovat muun muassa villa, alpakka, angora, mohair, pashmina, kamelinkarva sekä silkki.
Nysa
Nysa tai Nyssa voi viitata seuraaviin:
Tupos
pienoiskuva|Omakotitaloja Vesikarin alueella. pienoiskuva|[[ABC (liikennemyymälä)|ABC-liikennemyymälä Tupoksen eritasoliittymässä.]] Tupos on kylä ja taajama Limingan kunnassa. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä kunnan keskustaajamasta pohjoiseen, Pohjanmaan radan, seututien 847 ja valtatien 4 varrella lähellä Kempeleen kunnanrajaa. Taajaman väkiluku vuoden 2021 lopussa oli 3 334. Taajama sijaitsee jo lakkautetun Tupoksen seisakkeen ympäristössä, rautatien ja seututien 847 länsipuolisella alueella.
Vuosituhannen vaihteessa Tupoksen ohittavaksi laajennettu, Ouluun vievä moottoritie on saanut kylän asukasluvun räjähdysmäiseen kasvuun. Tupoksen asukasluku on muutamassa vuosikymmenessä yli kymmenkertaistunut. Tämä näkyy kenties parhaiten Tupoksen yhtenäiskoulussa. Lukukaudella 2022–2023 Tupoksen koulussa opiskeli 806 oppilasta vuosiluokilla 1–9. Taajamassa on peruskoulun lisäksi muun muassa sivukirjasto, nuorisotalo, palvelukoti, autokorjaamo ja päivittäistavarakauppa Sale. Valtatiellä 4 Tupoksen eritasoliittymässä sijaitsee lokakuussa 2003 avattu ABC-liikennemyymälä sekä Vihiluodon kalakauppa ja -ravintola. . Eritasoliittymän läheisyyteen suunniteltiin Suomen ensimmäistä outlet-kylää Nordlettia, mutta hanke pysäytettiin kokonaan.
Tupoksen alueeseen katsotaan kuuluvan Vesikarin, Tuomiaron, Saunarannan, Tuposkorvan, Nenänperän, Selkämaan, Järvenpään, ja Tuposlammen omakotitaloalueet.
Tupoksesta lähtevät tieyhteydet Limingan kirkonkylään, Tyrnävän kirkonkylään sekä Oulun kaupungin puolelle Lettoon ja Kylänpuolen kaupunginosaan. Vuonna 2021 seututien 847, yhdystien 8240 ja Vesikarintien risteykseen rakennettiin liikennevalot parantamaan alueen liikenneturvallisuutta.
Historiaa
Tupos on noussut merenpohjasta, mistä todistavat vieläkin tienreunamilla kasvavat rytiheinät eli järviruo’ot. Rantaviiva on sijainnut keskiajalla kylän nykyisellä kaava-alueella. Ensimmäiset tuposlaiset olivat kalastajia ja eränkävijöitä.
Eräelinkeinot vähenivät 1600-luvulla niiden väistyessä karjanhoidon ja viljelyn tieltä. Torpparit viljelijät talollisille ja raivasivat uutta viljelysalaa. Rehevää rantakasvustoa kerättiin eläimille, kuten lehmälle, lampaalle ja hevoselle. Heinänkäytön lisäksi kylvettiin viljaa, naurista ja perunaa.
Pääsääntöisesti historian aikana Tuposta on pidetty Limingan kylänä, mutta esimerkiksi vielä 1960-luvun puolivälissä Tupoksen kylän alue ulottui kokonaisuudessaan yhdeksän eri kunnan alueelle, joihin lukeutuivat muun muassa Iin, Kempeleen, Oulujoen ja Oulunsalon kunnat sekä Oulun kaupunki. Esimerkiksi tuolloin joidenkin tuposlaisten maanviljelijöiden maat ulottuivat usean kunnan alueelle. Vuoden 1970 alussa Valtioneuvoston päätöksellä Tupos liitettiin kokonaisuudessaan Liminkaan.
1990-luvun alussa Limingan kunta aloitti kaavoitustyön Tupoksessa. Ensimmäiset tontit myytiin jo 1970–1980-luvulla. Tontteja myytiin aluksi koulun läheltä, myöhemmin alueita laajentaen.
Järvenpää
Järvenpään haja-asutusalue sijaitsee noin kymmenen kilometriä Limingan kirkonkylältä luoteeseen. Alue rajoittuu Oulun kaupunginrajalle lännessä sekä pohjoisen suunnassa Kylänpuolen kaupunginosaan Leton alueelle, idässä Tupoksen alueeseen, ja etelässä Selkämaan haja-asutusalueelle.
Alueen tärkeimmät tieyhteydet ovat Oulun Kylänpuolen ja Tupoksen välinen paikallistie 18669 (Letontie–Lintulammentie) sekä Tupoksesta Vesikarintien liikenneympyrästä lähtevä paikallistie 18670 (Järvenpääntie). Järvenpään alueella molemmat tiet ovat sorapäällysteisiä.
Selkämaa
Selkämaan haja-asutusalue sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Limingan kirkonkylältä. Alue on maatalousvaltainen. Tärkeimmät tieyhteydet ovat suurimmalta osin sorapäällysteisiä. Kylästä lähtee tieyhteydet Järvenpään haja-asutusalueelle sekä Oulun Lettoon ja Kylänpuolen kaupunginosaan.
Aiheesta muualla
64.86389°N, 25.5°W
1526 Mikkeli
1526 Mikkeli on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen kaupungin mukaan.
Mikkelin likimääräinen läpimitta on 8 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,31 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3,5 vuotta.
Natasha Thomas
thumb|250px|Natasha Thomas vuonna 2004. Natasha Thomas (s. 27. syyskuuta 1986 Kööpenhamina) on tanskalainen pop-laulaja -ja lauluntekijä.
Thomasin ensimmäinen albumi Save Your Kisses ilmestyi vuonna 2004. Suurin hitti albumilta, "Save Your Kisses for Me", julkaistiin kesällä 2004. Toinen single "It's Over Now" sijoittui Saksassa singlelistan sijalle 12.
Toinen albumi "Playin' with Fire" julkaistiin vuonna 2006.
Irja Rane
Irja Rane (s. 7. lokakuuta 1946 Ikaalinen) on suomalainen kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa ja valmistunut filosofian maisteriksi pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli vuosina 1977–2000 Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitoksen tehtävissä. Rane toimi valtion kirjallisuustoimikunnan sihteerinä vuosina 1980–1998. Vuonna 2000 Rane nimettiin Keski-Suomen kirjallisuuden alan läänintaiteilijaksi.
Suovalkku
Suovalkku (Hammarbya paludosa) on pääasiassa Euroopassa kasvava kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluvan monotyyppisen suvun Hammarbya ainoa laji. Suovalkku kuului aiemmin Malaxis-sukuun sääskenvalkun (Malaxis monophyllos) kanssa. Suomessa laji on harvinaistunut ja rauhoitettu Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
Irja Rane
Ranelta on ilmestynyt kolme teosta. Lisäksi Ranen runoja ja esseitä on julkaistu antologioissa. Rane on myös osallistunut Kirjojen meri ja Hetki sillalla juhlakirjojen toimituskuntiin. Ranen kirjoista Kiinan keisarin lentävä hevonen on käännetty saksaksi ja hollanniksi.
Suovalkku
Suovalkun tieteellinen sukunimi Hammarbya on johdettu Carl von Linnén maatilan Hammarbyn nimestä, lajinimi paludosa puolestaan tarkoittaa suolla kasvavaa.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|left|Suovalkun kukinto. Suovalkun pienestä varsimukulasta ei näytä kasvavan juuria; ainoa aito juuri työntyy yleensä viimevuotisen mukulan sisään, ja sen uskotaan siirtävän symbioottisen juurisienen uuteen mukulaan. Koska kasvi on käytännössä juureton, sen vesitalous hoituu mukulaa ympäröivän sienirihmaston avulla.
Varsimukula itse on vain noin yhden senttimetrin korkuinen. Koska edellisen vuoden kasvu on yleensä kevääseen mennessä täysin sammalen peitossa, kasvaa uusi verso suoraan sen yläpuolelle. Kehittyvän varsimukulan yläosassa on kaksi tai kolme puolipyöreää, paksua lusikkamaista lehteä, joiden laidoissa on nähtävissä heikosti kehittyneitä itusilmuja. Lehtien välistä esiin työntyvä kukintovarsi on 2–15 senttimetriä korkea ja vihreäkukkainen. Yksittäisiä kukkia on 3–20 ja ne ovat halkaisijaltaan vain noin viiden millimetrin levyisiä. Kukkaperä on kiertynyt 360°. Tarkkaan katsomalla löytyy kämmekkäkasveille tyypillinen huuli, joka tällä lajilla osoittaa ylöspäin. Huuli on hieman kovera ja heikosti kelta-vihreäraitainen. Kannusta kukassa ei ole. Suovalkku kukkii heinä-elokuussa.
Suovalkku lisääntyy sekä siemenistä että itusilmuista. Itusilmut muodostavat hyvissä olosuhteissa uusia kasveja emokasvin ympärille, mutta niiden pienestä koosta johtuen ne luultavasti tarvitsevat juurisienen apua lähteäkseen kasvuun.
Suovalkun voi sekoittaa hieman kookkaampaan sääskenvalkkuun, jolla kuitenkin yleensä on vain yksi lehti.
Levinneisyys
Suovalkun päälevinneisyysalue ulottuu Ranskasta ja Britteinsaarilta Keski-Euroopan kautta Länsi-Venäjälle. Pohjoisessa sitä tavataan Fennoskandian pohjoisosia myöten. Satunnaisemmin lajia esiintyy Siperiassa, Pohjois-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Kesäolympialaiset 2016
Vuoden 2016 kesäolympialaiset järjestettiin Rio de Janeirossa Brasiliassa 5.–21. elokuuta 2016. Ne olivat järjestyksessään 28. kesäolympialaiset ja olympiahistorian ensimmäiset kisat, jotka järjestettiin Etelä-Amerikan mantereella, ja toiset, jotka järjestettiin Latinalaisessa Amerikassa. Kisojen jälkeen Afrikka on ainoa pysyvästi asuttu maanosa, jossa ei ole järjestetty kesä- tai talviolympialaisia.