cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Stooges
Esikoislevy ja Fun House (1969–1970)
Elokuussa 1970 basisti Dave Alexander jouduttiin erottamaan yhtyeestä huumeongelmansa takia. Viimeisessä konsertissaan Alexander joutui esiintymään suuren yleisön edessä ja nautti ennen lavalle nousua runsaasti päihteitä. Lavalle noustuaan hän ei enää muistanut kappaleita, ja Iggy Pop erotti hänet heti konsertin jälkeen. Korvaavaksi basistiksi otettiin roudari Zeke Zettner, sekä roudari Bill Cheatham ylennettiin kakkoskitaristiksi. Molemmat tahtoivat kuitenkin loppuvuonna takaisin roudarin työhön, ja heidät korvattiin James Williamsonilla sekä Jimmy Reccalla. Zettner kuoli heroiinin yliannostukseen vuonna 1973 ja Cheatham 1990-luvun lopulla.
Pian Fun Housen jälkeen yhtyeen toiminta muuttui hyvin epäsäännölliseksi. Syy tähän oli yhtyeen jäsenten liiallinen päihteiden käyttö. Vain Ron Asheton kieltäytyi huumeista. Iggy Pop ei usein pystynyt kunnolla esiintymään huumeiden vaikutuksen alaisena, ja levy-yhtiö hylkäsi yhtyeen. Heinäkuussa 1971 The Stooges vetäytyi tauolle. Elektra Records irtisanoi yhtyeen levytyssopimuksen oltuaan tyytymätön sen musiikkiin. Lisäksi yhtyeen kotitalo Fun House sai purkutuomion. Asiaa juhlistaakseen Scott Asheton ja Bill Cheatham ampuivat haulikoilla talon seinät säpäleiksi.
Uhudin taistelu
Islamilainen perimätieto
Islamilaisen perimätiedon mukaan Muhammed oli vuonna 622 paennut Mekasta Medinaan, josta oli tullut kaikkien Mekan muslimien turvapaikka. Medina oli keidaskaupunki, jossa vapaata viljelymaata oli vain rajallisesti. Niinpä muslimeilla ei Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan ollut juuri muuta mahdollisuutta kuin turvautua maantierosvoukseen. Ryöstöretkiä tehtiin etenkin Mekan valtaheimo Quraishin karavaaneja vastaan. Muslimit voittivat suuremman mekkalaisjoukon Badrin taistelussa vuonna 624 enkelien avulla. Mekkalaiset lähtivät vuonna 625 marssimaan kohti Medinaa Abu Sufyanin johdolla.
The Stooges
Paluu ja romahdus (1972–1974)
Vuonna 1973 ilmestyi kokoonpanon ainoaksi jäänyt albumi Raw Power. Albumista on tullut The Stoogesin ehkä tunnetuin levy. Erityisesti kappaleesta "Search and Destroy" on vuosien saatossa tullut kuuluisa. Ilmestyessään Raw Power jäi kuitenkin vähälle huomiolle.
Vuoden 1974 helmikuussa yhtye hajosi muun muassa mielenterveys- ja huumeongelmien johdosta. Erityisesti Iggy Pop oli huumeiden vuoksi huonossa kunnossa. Sekasortoinen, erään moottoripyöräjengin terrorisoima jäähyväiskonsertti Detroitissa äänitettiin ja julkaistiin nimellä Metallic K.O. vuonna 1976.
Hajoamisen jälkeen
The Stoogesin jälkeen Iggy Popilla oli suuria ongelmia huumausaineiden kanssa. David Bowie halusi auttaa vanhaa ystäväänsä ja tarjosi hänelle levytyssopimusta. Punk-liikkeen nousun myötä ajankohta oli aiempaa otollisempi. Iggy Popin ensimmäiset sooloalbumit vuonna 1977 nostivat hänet ja samalla myös The Stoogesin musiikin melko laajaan suosioon ja arvostukseen. Iggy Popin sooloura jatkui menestyksekkäästi 2000-luvulle saakka, ja The Stoogesin albumit nousivat suosittujen rock-klassikoiden joukkoon.
Uhudin taistelu
Taistelun kulku
Joidenkin lähteiden mukaan Medinassa Muhammed ja osa muslimeista halusi odottaa vihollisen saapumista Medinaan, mutta osa halusi edetä vihollista vastaan. Taistelu käytiin Uhud-vuorella. Muhammedin mainitaan myös ampuneen vihollista itse nuolilla. Taistelun kuluessa Muhammedin kasvoihin osui kivi. Profeetalta murtui yksi hammas ja hänen huulensa halkesi. Taistelukentälle lähti huhu profeetan kuolemasta ja muslimit vetäytyivät. Joukkojen vetäytyessä Muhammedin mainitaan haavoittaneen vielä yhtä vihollissotilasta keihäällä ja tämän kuolleen paluumatkalla Mekkaan.
The Stooges
Hajoamisen jälkeen
Vuonna 1999 julkaistiin vuoden 1970 Fun House -albumin kaikki äänitykset sisältävä boxi 1970: The Complete Fun House Sessions, jota laitettiin myyntiin vain 3 000 kappaletta. Iggy Pop miksasi Raw Powerin uudelleen vuonna 1997, sillä ei pitänyt David Bowien miksaamasta alkuperäisestä albumista.
Uhudin taistelu
Taistelun kulku
Taistelussa kuoli 22 monijumalaista ja 65 tai 70 muslimia. Erikoisin tapaus oli Usairim, joka ei taistelupäivään mennessä ollut osoittanut mitään kiinnostusta Muhammedin opetuksiin. Hän ryntäsi miekkoineen taistelun tiimellykseen ja haavoittui kuolettavasti. Kuolevalta kysyttiin: "Mikä toi sinut tänne, Amr?" Hän vastasi: "Mieltymys islamiin." Mies pääsi Paratiisiin, vaikkei ollut koskaan rukoillut.
The Stooges
Paluu (2003–2016)
Yhtye lähti kiertueelle, jolla esiintyi paljon. Konsertti Detroitissa julkaistiin DVD:nä, ja yhtye Iggy Popia joillakin Skull Ring -albumin kappaleilla. Vuonna 2005 The Stooges -studioalbumit (The Stooges ja Fun House) julkaistiin remasteroituina painoksina, jotka sisältävät bonuslevyn. Kesäkuussa 2006 yhtye esiintyi Suomessa Tampereen Sauna Open Air Metal Festivalilla. Vuoden 2007 alussa The Stooges julkaisi uuden albumin nimeltä The Weirdness. Se ei saanut lehdistöltä kovin hyviä arvioita.
Uhudin taistelu
Seuraukset
Uhudin taistelu oli ollut muslimien tappio ja Muhammedkin oli selviytynyt vain vaivoin. Mekkalaisten väitettiin silponeen taistelukentällä kaatuneiden muslimien ruumiita. Mekkalaiset eivät kuitenkaan hyödyntäneet voittoaan tehokkaasti ja muslimit saattoivat palata Medinaan. Yhteenotot mekkalaisten ja muslimien välillä jatkuivat pienimuotoisempina, mutta islamin asema vahvistui hiljalleen monien beduiinien omaksuessa uuden uskon. Mekkalaiset yrittivät tuhota muslimit vielä kerran vuonna 627 niin sanotussa vallihautasodassa.
Methymna
Historia
Myöhemmän antiikin aikana kaupungin merkitys väheni. Roomalaisten tuhottua Antissan vuonna 167 eaa. sen alueet luovutettiin Methymnalle. Asutus kaupungin paikalla säilyi bysanttilaisella kaudella ja edelleen osmanivallan aikana. Nykyinen kylä tunnetaan paitsi keskiaikaisella nimellä Mólyvos myös antiikin aikaisen nimen nykykreikkalaisessa muodossa Míthymna.
The Stooges
Paluu (2003–2016)
The Stooges esiintyi Helsingin Jäähallissa sunnuntaina 9. syyskuuta 2007. Maaliskuussa 2008 yhtye esitti kaksi Madonnan kappaletta Rock and Roll Hall of Famen valintaseremoniassa, johon Madonna oli päässyt. Yhtye soitti 2000-luvulla aluksi vain kappaleita albumeiltansa The Stooges, Fun House, Skull Ring ja The Weirdnes. Raw Powerin kappaleita otettiin mukaan settilistaan vasta kesällä 2008. Viimeisen kerran The Stooges konsertoi Ron Asheton kitaristinaan Sloveniassa 29. syyskuuta 2008.
Methymna
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Methymnan raunioita.
The Stooges
Paluu (2003–2016)
Kitaristi Ron Asheton löytyi kodistaan tammikuussa 2009 sydänkohtaukseen kuolleena. Iggy & The Stoogesin toiminta jatkui samana vuonna Raw Power -albumin levyttäneessä kokoonpanossa kitaraa soittaneen James Williamsonin korvatessa Ashetonin. Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano sekä James Williamson pääsivät Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2010.
Uhudin taistelu
Historiatieteen näkökulma
thumb|Uhudin vuori on noin 10 kilometrin päässä Medinan keskustasta
Methymna
Rakennukset ja löydökset
Methymnan antiikin aikaisesta topografiasta tiedetään suhteellisen vähän. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi samalla kukkulalla, missä nykyisin sijaitsee keskiaikainen Míthymnan linna. Kaupunki keskittyi alun perin akropoliin välittömään ympäristöön, mutta viimeistään 400-luvulla eaa. asutus levisi myös sen koillispuolelle. Hautausmaat puolestaan sijaitsivat akropoliin eteläpuolella Antissaan johtaneen tien varressa. Kaupungilla on ollut hyvä satama, joka sijaitsi nykyisen sataman paikalla.
The Stooges
Paluu (2003–2016)
Rumpali Scott Asheton sai kesäkuussa 2011 yhtyeen ollessa matkalla Englantiin vakavan sairaskohtauksen, johon hän oli vähällä kuolla. Tämän jälkeen yhtyeen konserteissa rumpuja soitti pääosin Toby Dammit. Asheton palasi soittamaan rumpuja vuoden 2013 Stooges-levylle Ready to Die, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2013. Hän kuoli sydänkohtaukseen 15. maaliskuuta 2014. Yhtyeen alkuperäisjäsenistä on elossa enää Iggy Pop. Vielä aiemmin samana keväänä kerrottiin The Stoogesin aikovan levyttää 1970-luvun tuotannostaan levyttämättä jääneitä kappaleita – ilman Iggy Popia. Popilta ei kysytty halukkuutta osallistua projektiin.
Uhudin taistelu
Historiatieteen näkökulma
Hämeen-Anttilan selitys, jonka mukaan Muhammedin ohjeet tulivat Jumalalta, on luonteeltaan uskonnollinen eikä tieteellinen. Koraanin tutkimus ei liioin ole vahvistanut, että suura 3 käsittelisi juuri Uhudin taistelua eikä jotain muuta. Uhudin taistelu mainitaan vasta ibn Ishaqin 700-luvun loppupuolella tehdyssä Muhammed-elämäkerrassa. Jaakko Hämeen-Anttila on arvioinut varhaisten islamilaisten lähteiden yleistä luotettavuutta seuraavasti: Ignaz Goldziher arvioi vuonna 1890, ettei mikään islamilaisen tarinaperinteen (hadith) osa täyttänyt tieteellisen tiedon vaatimuksia. Samasta asiasta kirjoittaa Hämeen-Anttila seuraavasti:
Methymna
Rakennukset ja löydökset
Nykyisen Míthymnan kylän alueella on näkyvissä vain vähän antiikin aikaisia jäännöksiä. Linnan muurissa on jonkin verran hellenistisellä kaudella rakennettua linnoitetta. Eräs arkeologinen kaivauskohde kylässä on antiikin aikaisen hautausmaan alue kylän päätien varressa linnan eteläpuolella. Sataman itäpuolelta on löydetty hellenistisellä ja roomalaisella kaudella käytössä olleen kylpylän rauniot. Myös sataman rakenteista sekä kaupunkiin vettä Lepetymnos-vuorelta johtaneesta akveduktista on säilynyt joitakin jäänteitä.
The Stooges
Paluu (2003–2016)
11. lokakuuta 2015 Iggy Pop ilmoitti Facebook-sivullaan yhtyeen saksofonistin Steve Mackayn kuolleen sepsikseen. McKay oli kuollessaan 66-vuotias. Kesäkuussa 2016 James Williamson ilmoitti The Stoogesin lopettaneen toimintansa. Hänen mielestään ei ollut enää järkeä jatkaa yhtyeen uraa, sillä suurin osa sen jäsenistä on kuollut. Hän kertoi myös keikkailun käyneen ikävystyttäväksi.
Uhudin taistelu
Historiatieteen näkökulma
Hämeen-Anttila katsookin, että "Yksinomaan islamilaisten lähteiden varaan rakentuva historiankäsitys on kuin talo, joka seisoo ilman perustaa."
The Stooges
Paluu (2003–2016)
Jim Jarmusch ohjasi The Stoogesista kertovan dokumenttielokuvan nimeltä Gimme Danger vuonna 2016. Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 19. toukokuuta 2016.
Uhudin taistelu
Historiatieteen näkökulma
Uhudin taistelusta kertovista ja nykyaikaan säilyneistä teksteistä vanhin on Ibn Hishamin Profeetan elämäkerta 800-luvun alusta. Esitys on hyvin yksityiskohtainen ja sisältää esimerkiksi pitkiä yksityiskeskusteluja. Uhudin taistelu on mysteeri myös sen takia, että muslimit häviävät sen. Se onkin ainoa taistelu, jonka Muhammedin kerrotaan hävinneen. Orientalisti Hans Jansenin mukaan tämä on ongelma, koska häviö viittaa siihen, että Jumala ei ollut Muhammedin puolella. Vastaus löytyy Koraanista Imranin perheen suurasta, jonka myös Ibn Hisham yhdistää kertomaansa Uhudin taisteluun. Islamilaisen selityskirjallisuuden mukaan suura mainitsee muslimien voiton Badrissa, mutta siirtyy myöhemmin puhumaan heidän tappiostaan ("Te pakenitte kääntymättä kehenkään päin, vaikka profeetta kutsui teitä teidän takaanne", 3:153). Koraanin selittäjille oli siten tarpeen luoda perimätietoa jostain sellaisesta taistelusta, jonka muslimit häviävät. Kaatuneiden muslimien lukumääräksi toisinaan esitetty 70 esiintyy useissa yhteyksissä Mooseksen kirjoissa, ja kyseessä on siten symbolinen pyhä luku. Muhammedin kokemat vahingot on yhdistetty suuran säkeeseen 144, jossa puhutaan Jumalan lähettilään kuolevaisuudesta.
Jansenin mukaan Uhudin taistelun kuvaus sisältää abbasidihallitsijoiden propagandaa. Sellainen on tarina, jossa Muhammed teloittaa omin käsin Muawija ibn Mughiran. Tämän kerrotaan olleen umaijadikalifi al-Malikin isoisä. Ibn Hishamin kirjoitti teoksensa valtakunnassa, jonka hallitsijoina olivat abbasidit. Uusille hallitsijoille sopi hyvin, että itse Jumalan profeetta oli omin käsin katkaissut kaulan heidän kilpailijoiltaan.
Salomonsaarten taistelut
Salomonsaarten taistelut olivat Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa Japanin ja liittoutuneiden välisiä taisteluita Salomonsaarista. Ne alkoivat tammikuussa 1942, jolloin japanilaiset tekivät maihinnousun saarille ja Bougainvilleen. Kuuden kuukauden aikana japanilaiset valtasivat osan saaristosta ja alkoivat rakentaa saarille tukikohtia, joista käsin voitaisiin hyökätä Uuteen-Guineaan, Australiaan sekä Uuteen-Seelantiin. Liittoutuneet onnistuivat kuitenkin tekemään maihinnousun osalle saarista 7. elokuuta 1942 ja valtaamaan Guadalcanalin saaren helmikuuhun 1943 mennessä. Lisäksi japanilaisten yritys valloittaa Uusi-Guinea epäonnistui Korallimeren taistelun aikana. Uusi Georgia vallattiin 25. elokuuta 1943 ja Bougainville vuonna 1945. Taistelut päättyivät virallisesti 21. elokuuta 1945, kun viimeiset saarilla olevat japanilaisjoukot antautuivat liittoutuneille.
Luettelo Réunionin kantoneista
Luettelo Réunionin kantoneista käsittää Ranskan merentakaisen departementin, Réunionin, kantonit. Vuodesta 2015 lähtien saari on jaettu 25 kantoniin.
Avgó (Kythera)
Avgó (, suom. ”muna”) eli Chýtra (myös Chítra) on Kreikalle kuuluva pieni asumaton saari Välimeressä Kytheran saaren etelärannikon edustalla. Kytheran asukkaat kertovat rakkauden jumalatar Afroditeen syntyneen Avgólla. Saaren pinta-ala on 0,22 neliökilometriä ja sen korkein kohta on 208 metriä merenpinnasta.
Maantiede
Jooniansaarten saariryhmässä sijaitseva Avgó muodostaa yhdessä lähisaartensa kanssa Kytheran kunnan, joka kuuluu Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Avgón pinta-ala on 0,22 neliökilometriä, ja saaren korkein kohta on 208 metriä merenpinnan yläpuolella. Saarella on hyvin jyrkkiä kallionjyrkänteitä. thumb|250px|left|Luola Avgólla.
Avgó muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen yhdessä Kytheran saaren pohjois- ja itärannikolla olevien alueiden sekä lähistöllä sijaitsevien pienten Dragonéran, Antidragonéran, Prasonísin, Fidonísin, Kapéllon ja Koufón asumattomien kalliosaarten kanssa. Alueella on kokoa 53,9 neliökilometriä. Natura 2000 -alue on tärkeä rannikon jyrkänteiden lajeille, pesiville merilinnuille sekä muuttolinnuille. Alueen uhkana ovat saarille tuodut rotat sekä ohikulkevien laivojen mahdolliset öljypäästöt. Esimerkiksi vuonna 2000 Prasonísin saarelle haaksirikkoutui alus, josta mereen päässyt raskas polttoöljy aiheutti laajan alueen saastumisen. Myös metsästys, hallitsematon laidunnus ja tulipalot uhkaavat ovat suojelualuetta.
Avgó on pinnanmuotojensa ja vaikean lähestyttävyytensä ansiosta säilynyt suhteellisen koskemattomana. Samojen seikkojen vuoksi siellä tehdyt kasvillisuustutkimukset ovat puutteellisia ja tutkimuksia on tehty vain pienellä alalla. Kaikkiaan saarelta on löydetty 14 eri taksonia. Avgólla, kuten muillakin pienillä saarilla, on selkeät kasvillisuusvyöhykkeet. Rantavyöhykkeellä kasvaa suolakkokasveja, kuten Caryophyllales-lahkoon kuuluva Frankenia hirsuta ja maitteiden sukuun kuuluva vihmamaite. Seuraavalla vyöhykkeellä sisämaahan päin kasvaa suolakkokasvien lisäksi phryganan lajeja. Tämä vyöhyke ei ole enää suolaisen meriveden huuhtomaa aluetta, vaikka saa yhä suolapärskeitä. Sisimmällä vyöhykkeellä kasvaa enimmäkseen phryganan kasvilajeja.
Saarella kasvaa esimerkiksi kaunokkien sukuun kuuluva Centaurea redempta ssp. cytherea, sikojuurten sukuun kuuluva Scorzonera cretica ja sauramojen sukuun kuuluva Anthemis scopulorum, jotka ovat kotoperäisiä lajeja Kreikassa.
Mytologia
Avgón kerrotaan muistuttavan muodoltaan Uranoksen sukuelimiä, jotka titaani Kronos leikkasi irti kreikkalaisen mytologian mukaan ja heitti mereen. Merestä nousi rakkauden jumalatar Afrodite. Kytheran asukkaat kertovat rakkauden jumalatar Afroditeen syntyneen Avgólla.
Knut Einar Heikkinen
Knut Einar Heikkinen (3. tammikuuta 1890 Tampere – 1962) oli amerikansuomalainen toimittaja ja kommunisti. 1950-luvun alussa hänestä tuli yksi Yhdysvaltojen kommunistivainojen uhreista.
Heikkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1910 ja muutti samana vuonna Kanadaan, jossa hän työskenteli metsätöissä ja rakennusalalla. Vuonna 1914 hänestä tuli sanomalehti Työkansan toimittaja. Myöhemmin Heikkinen siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli eri osuuskauppojen liikkeenhoitajana sekä Toverin, Työmiehen, Uuden Kotimaan sekä Eteenpäin ja Työmies–Eteenpäin -lehtien toimittajana. Hän oli myös yksi kommunistisen International Workers Orderin johtavista suomalaisista toimitsijoista.
Heikkinen oleskeli vuosina 1932–1935 Neuvostoliitossa, josta palattuaan hän jätti ilmoittautumatta Yhdysvaltojen viranomaisille. Tämän johdosta hänet pidätettiin maassa laittomasti oleskelevana kommunistina vuonna 1949 ja uudelleen vuonna 1950. Heikkinen vapautettiin 2 500 dollarin takuita vastaan marraskuussa 1951. Lokakuussa 1953 hänet vangittiin uudestaan, jolloin takuusummaksi määrättiin 10 000 dollaria. Kuukautta myöhemmin oikeus asetti Heikkisen syytteeseen maastakarkottamismääräyksen noudattamatta jättämisen takia. Huhtikuussa 1954 hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen. Joulukuussa 1955 pidetyssä uudessa oikeudenkäynnissä Heikkinen todettiin jälleen syylliseksi, mutta hänelle annettiin viisi vuotta aikaa poistua maasta. Yhdysvaltain korkein oikeus kumosi tuomion vuonna 1958. Pitkällinen oikeusprosessi herätti paljon huomiota ja toi esille mccarthyismin vaikutuksen laajuuden.
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)
Epäilyksen varjo (Shadow of a Doubt) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1943. Tapahtumat sijoittuvat uneliaaseen Santa Rosan pikkukaupunkiin Kaliforniassa, jonne sarjamurhaajaksi epäilty Charlie-eno (Joseph Cotten) saapuu tapaamaan sisarensa perhettä ja erityisesti sisarentytärtään Charlotta ”Charlie” Newtonia (Teresa Wright).
Hitchcock itse sanoi aina Epäilyksen varjoa omaksi suosikikseen ohjaamistaan elokuvista. Yksi monista syistä tähän oli, että se toi murhan ja väkivallan takaisin koteihin; murha voi hyvinkin johtaa esimerkiksi petoksiin, juopotteluun tai tupakointiin. Epäilyksen varjoa pidetään yhtenä Hitchcockin synkimmistä elokuvista, sillä kyynisyys ja pahuus väijyvät kaikkien henkilöiden taustalla.
Konna ja Koukku
Konna ja Koukku on yhdysvaltalainen komedia-road movie vuodelta 1977. Elokuvan ohjasi Hal Needham. Pääosissa nähdään Burt Reynolds, Sally Field ja Jackie Gleason.
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)
Epäilyksen varjo on täynnä Hitchcockin elokuville tunnusomaista mustaa huumoria. Esimerkiksi Henry Traversin ja Hume Cronynin roolihahmoilla on yhteisenä harrastuksena suunnitella leikillään toistensa murhia ja kertoa suunnitelmista iltaisin toisilleen.
Konna ja Koukku
Konna ja Koukku keräsi vuoden 1977 toiseksi suurimmat lipputulot häviten vain Tähtien sodalle. Yhdysvaltain lippuluukuilta elokuva keräsi 59 miljoonaa dollaria, jolla se sijoittui neljänneksi.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa: Konna ja Koukku jyrää taas (1980) sekä Konna ja Koukku 3 (1983), jossa Reynolds ei enää ollut mukana. Vuonna 1994 sai ensi-iltansa myös neljän Konna ja Koukku -televisioelokuvan sarja, josta vastasi alkuperäisen elokuvan ohjaaja ja tarinan kehittänyt Hal Needham.
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)
Juoni
Tylsistynyt teinityttö Charlotte ”Charlie” (Teresa Wright) saa ilouutisen kuultuaan, että hänen enonsa Charles ”Charlie” (Joseph Cotten) on tulossa vierailulle Charlotten luokse Santa Rosaan. Charles on kuitenkin epäiltynä usean leskinaisen murhista, ja vierailun tarkoituksena on karistaa etsivät hänen kannoiltaan. Charlotte alkaa kuitenkin epäillä enoaan. Hän tutustuu yhteen Charlesia jahtaavista etsivistä ja vakuuttuu yhä enemmän Charlesin syyllisyydestä. Kun sarjamurhien toinen epäilty kuolee, tutkimukset lopetetaan virallisesti. Charles on helpottunut mutta tajuaa, että Charlotte tietää totuuden. Hän yrittää murhata Charlotten kolme kertaa kuitenkaan siinä onnistumatta. Lopulta Charles näkee parhaaksi poistua kaupungista. Junassa hän ja Charlotte kohtaavat viimeisen kerran ja Charles yrittää vielä kerran murhata Charlotten mutta putoaakin itse junasta ja kuolee ohiajavan junan alle. Hautajaiset pidetään pikkukaupungissa ja vain Charlotte ja etsivä tietävät totuuden Charlie-enosta.
Myllymäen koulu
Myllymäen koulu voi tarkoittaa:
Konna ja Koukku
Juoni
Rahtarit, jotka ovat yrittäneet salakuljettaa mallasjuomaa aikaisemmin, ovat kaikki jääneet kiinni rysän päältä ja joutuneet "smokeyn" (rahtarien LA-radioslangin liikkuvaa poliisia tarkoittava sana) pidättämiksi.
Bandiitti ottaa haasteen vastaan. Hän ostaa mustan Pontiac Trans Amin, jolla hän aikoo ajaa kärkiautona vetäen poliisien huomion itseensä. Perässä rekalla ajaa lastin kanssa Cledus "Lumimies" Snow, jolla on seuranaan hytissä basset-koira Fred.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa viihdyttävän vauhdikkaaksi kohkaukseksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ludvig Alexander Wennerström
Ludvig Alexander Wennerström (9. syyskuuta 1849 Turku – 3. lokakuuta 1909 Porvoo) oli suomalainen pappi, opettaja, toimittaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Henkilöhistoria
Wennerströmin vanhemmat olivat räätäli Robert Wennerström ja Karolina Nyberg ja puolisot vuodesta 1871 Naemi Gustava Hedberg (k. 1904) ja vuodesta 1905 Katarina Elisa Wirzenius. Wennerströn tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1871. Hän sai rovastin arvonimen 1893. Wennerström toimi ensin pappina useissa eri seurakunnissa, Sulkavan kirkkoherra hän oli 1888–1903, Kangasniemen 1903–1907 ja Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan vuodesta 1907. Savonlinnan tuomiokapitulin asessorina Wennerström toimi 1897–1903. Hän oli  pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905. Wennerström toimi myös uskonnonopettajana Porvoossa usean vuoden ajan, samoin kuin toimitti Evangelisk Tidning -lehteä 1873–1876, Sändebudet-lehteä 1876–1884 ja Menniskovännen-lehteä 1892–1903.
Vendredi
Vendredi on ranskalainen viikkolehti, joka julkaisee internetistä keräämäänsä aineistoa. Sen päätoimittaja on Philippe Cohen. Toimittajakuntaan kuuluu Philippe Labarde, joka on ollut perustamassa talouslehti La Tribunea ja oli jonkin aikaa sen päätoimittaja, sekä Emmanuel des Moutis. Lehden perustaja on Jacques Rosselin.
Kirsikkaperhonen
Kirsikkaperhonen (Nymphalis polychloros) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö
Pohjaväriltään oranssinpunainen perhonen. Etusiiven etureunassa on kolme tummaa laikkua, joiden värit ovat aivan keltaista tai kellanvalkoista etureunaa lukuun ottamatta punaiset. Lisäksi siiven keskiosassa on neljä laajaa tummaa laikkua. Takasiivet ovat tyvestä saakka oranssinpunaiset ja niiden etureunassa on tumma täplä. Molempien siipien ulkoreunoissa on ohut, tumma reunus ja takasiivessä reunuksessa on sinisiä täpliä. Siipiväli 53–69 mm.
Vaikka kirsikkaperhonen muistuttaa kuviointinsa puolesta nokkosperhosta, se on helppo tunnistaa selvästi suuremman kokonsa ja oranssimman värityksensä perusteella. Lisäksi takasiiven tyvi on oranssinpunainen, kun se nokkosperhosella on tumma. Samoin kirsikkaperhosen voi sekoittaa isonokkosperhoseen.
Levinneisyys ja lentoaika
Kirsikkaperhosen levinneisyysalue käsittää alueen Pohjois-Afrikasta ja Länsi-Euroopasta Venäjälle ja Vähän-Aasian kautta Himalajalle. Pohjois-Euroopassa lajia tavataan vakituisena vain Skandinavian eteläosissa.
Suomessa kirsikkaperhonen on erittäin harvinainen vaeltaja, jota on tavattu satunnaisesti etelärannikon tuntumassa. Sillä on kuitenkin saattanut olla vakituinen kanta Ahvenanmaalla ja Uudellamaalla 1930- ja 1940-luvuilla. Kaakkois-Suomessa on tavattu talvehtineita yksilöitä 1980-luvulla.
Lentoaika on kesä- ja heinäkuusta lähtien syksyyn yhtenä sukupolvena. Perhoset jatkavat lentoaan talvehtimisen jälkeen keväällä.
Elinympäristö ja elintavat
Kirsikkaperhonen elää valoisassa metsämaastossa, puutarhoissa ja pihapiireissä. Laji talvehtii aikuisena.
Ravintokasvi
Kirsikkaperhosen toukan ravintokasveja ovat pajut, metsähaapa, jalavat, kirsikat ja muut hedelmäpuut.
Burundin historia
Varhaishistoria
Burundin varhaisimmat asukkaat olivat twa-pygmejä. 1000-luvulta eteenpäin alueelle saapui maanviljelystä harjoittaneita hutuja, mutta he joutuivat myöhemmin väistymään heidät alistaneiden tutsien tieltä. 1500-luvulla tutsit perustivat Burundiin oman feodaalikuningaskuntansa. Tuolloin hutujen ja tutsien välinen raja ei ollut vielä niin selkeä kuin nykyään, ja rikas hutu saatettiin luokitella tutsiksi siinä missä köyhä tutsi luokiteltiin hutuksi. Tutsit harjoittivat perinteisesti karjanhoitoa, kun taas hutut olivat maanviljelijöitä.
Siirtomaa-aika
Ensimmäisiä alueella käyneitä eurooppalaisia olivat englantilaiset tutkimusmatkailijat Richard Burton ja John Hanning Speke vuonna 1858 sekä Henry Morton Stanley ja David Livingstone vuonna 1871. Burundista tuli siirtomaa vuonna 1890 Saksan valloittaessa Burundin ja sen pohjoispuolella sijaitsevan naapurivaltion Ruandan. Burundi ja Ruanda liitettiin molemmat Saksan Itä-Afrikkaan.
Saksa hallitsi Burundia vuoteen 1916 asti, jolloin Belgia miehitti maan. Sekä saksalainen että belgialainen siirtomaavalta tukeutui Burundin tutseihin ja tuki näiden harjoittamaa hutujen alistamista, jota verrattiin jopa Etelä-Afrikan apartheidiin ja kutsuttiin "mustaksi apartheidiksi." Sodan jälkeen Ruanda ja Burundi jäivät Belgian hallintaan Kansain­liiton mandaattialueena nimellä Ruanda-Urundi. Vuonna 1925 Belgia yhdisti Burundin hallinnollisesti kuuluvaksi Belgian Kongoon. Kansainliiton hajottua alueesta tuli 1946 Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalue.
Itsenäisyys
Burundi saavutti sisäisen autonomian vuonna 1959 ja täyden itsenäisyyden vuonna 1962. Maata hallitsi mwami Mwambutsa IV. Hänen poikansa, prinssi Louis Rwagasore toimi ensimmäisenä pääministerinä, mutta joutui salamurhan uhriksi ja hänen seuraajakseen nousi Andre Muhirwa. Burundin itsenäisyyden alkuajat olivat hyvin levottomat, ja kuningas pakeni Eurooppaan eikä enää suostunut palaamaan takaisin. Seuraavaksi kuninkaaksi valittiin Ntare V. Hänenkään valtakautensa ei kuitenkaan kestänyt kauan, vaan jo samana vuonna kapteeni Michel Micombero syrjäytti hänet. Myöhemmin Micombero julisti Burundin tasavallaksi.
1970- ja 1980-luvut
Micombero syrjäytettiin vallankaappauksella vallasta 1976, ja vallankaappauksen johtaja Jean-Baptiste Bagaza valittiin presidentiksi jo 1979 ja uudelleen 1984. Hän taas kukistui 1987, ja uudeksi presidentiksi nousi Pierre Buyoya. Hän palautti Burundiin siviilihallinnon.
1990-luku
1990-luvulla Burundi sai vielä kaksi uutta presidenttiä: vuonna 1994 pidetyissä vaaleissa Cyprien Ntaryamiran ja sen jälkeen Sylvestre Ntibantunganyan, joka kukistui lopulta tutsien johtaman armeijan tekemässä vallankaappauksessa vuonna 1996 ja Pierre Buyoya nousi jälleen presidentiksi.
Taistelut armeijan ja hutu­kapinallisten välillä kiihtyivät, mikä johti Burundin sisällissotaan, joka kesti vuoteen 2000 saakka.
Vuoden 2000 jälkeen
Burundin presidenttinä vuodesta 2005 toiminut Pierre Nkurunziza on johtanut maata autoritaarisella otteella. Nkurunziza valittiin uudelleen presidentiksi vuosien 2010 ja 2015 vaaleissa. Hänen kiistanalainen valintansa kolmannelle kaudelle vuonna 2015 aiheutti maassa levottomuuksia, joissa kuoli ainakin 1 200 ihmistä ja 400 000 ihmistä joutui lähtemään kodeistaan. Vuonna 2018 hyväksytettiin kansanäänestyksellä muutos perustuslakiin, jonka jälkeen Nkurunziza voisi periaatteessa jatkaa presidenttinä vuoteen 2034 saakka.
Hallitseva puolue CNDD-FDD valitsi tammikuussa 2020 kenraali Evariste Ndayishimiyen ehdokkaakseen toukokuussa 2020 suunniteltuihin vaaleihin. Hän on hallitsevan puolueen pääsihteeri ja presidentti Nkurunzizan läheinen liittolainen ja arveltiinkin, että Nkurunziza säilyy tärkeänä taustavaikuttajana mahdollisen presidentinvaihdoksen jälkeenkin. Burundin tärkein oppositiopuolue CNL nimesi ehdokkaakseen Agathon Rwasan, joka on entinen kapinallisjohtaja ja presidentti Nkurunzizan pitkäaikainen poliittinen vastustaja. Agathon Rwasa oli myös johtava oppositioehdokas vuosien 2010 ja 2015 vaaleissa, joita molempia hän kuitenkin lopulta boikotoi.
Kesäkuussa 2020 Evariste Ndayishimiye nousi suunniteltua aiemmin Burundin uudeksi presidentiksi Nkurunzizan kuoltua äkillisesti. Edeltäjänsä suosikki Evariste Ndayishimiye oli voittanut toukokuun 2020 presidentinvaalit, joita oppositio syytti vilpillisiksi.
Josh Hopkins
William Joshua Hopkins (s. 12. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa television draamasarjoissa, kuten Ally McBeal, Perhesiteet ja Rakkauden anatomia. Syksystä 2009 lähtien hän on esittänyt Grayson Ellisiä komediasarjassa Puumanainen.
Raamattu ja Koraani
Raamattu ja Koraani ovat kahden suurimman maailmanuskonnon, kristinuskon ja islamin pyhät kirjat. Ne ovat molemmat syntyneet Lähi-idässä ja sisältävät viittauksia samoihin henkilöihin ja tapahtumiin. Kristinusko ja islam ovat monoteistisia uskontoja, joilla kummallakin on yksi keskeinen historialliseksi katsottu keskushenkilö (Jeesus tai Muhammed) ja yksi pyhä kirja. Tämän symmetrian takia Koraani on usein rinnastettu Raamattuun. Todellisuudessa niiden asema uskonnoissaan on erilainen, ja kirjat poikkeavat monin tavoin toisistaan.
Eroavuuksia
Koraani on Raamattua suppeampi, laajuudeltaan vähän yli puolet Uudesta Testamentista. Se ei kuitenkaan ole kirjojen merkittävin ero.
Suhde Jumalan sanaan
Islaminuskon mukaan Koraani on ikuista ja luomatonta Jumalan sanaa. Jumala ei siten ole luonut Koraania vaan se on yhtä alkuperäinen kuin Jumala itse. Oppi syntyi 800-luvulla ja tuo mieleen Johanneksen evankeliumin säkeet "Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala". Kristinuskossa Jeesus on Jumalan sanan inkarnaatio, islamissa sen sijaan Jumalan sana laskeutui alas Koraanina. Tämän takia on usein huomautettu (esim. Jaakko Hämeen-Anttila tai Heikki Räisänen), että  Koraani rinnastuu oikeammin Kristukseen kuin Raamattuun. Raamatun lähin vastine islamissa olisivat hadith -kertomukset.
Kristillisen käsityksen mukaan Raamattu on Jumalan inspiroimaa tekstiä, mutta ei suoraan Jumalan puhetta, kuten Koraani.
Kirjojen käyttö
Kirjojen teologinen ero näkyy niiden käsittelyssä. Islamissa Koraania ei lueta samalla tavalla kuin kristityt Raamattua eli etsien kirjasta uskonnollisia opetuksia. Koraanin lukeminen on rituaali, joka tapahtuu puhtaussääntöjä noudattaen ja tekstiä kauniisti resitoiden. Vain pieni osa muslimeista pystyy lukemaan ja ymmärtämään arabiaa, jolla Koraanikin on kirjoitettu; lukemisen tai kuuntelemisen pääajatus on sen luomassa hartaassa tunnelmassa.
Koraanin ulkoa opettelua arvostetaan islamissa. Sitä opetellaan etenkin koraanikouluissa. Henkilö, joka osaa koko Koraanin ulkoa, on hafiz. Muslimien mukaan tällaisia henkilöitä on valtavasti. Taito on vaativa, sillä Koraanissa on 80 000 sanaa klassista arabiaa, jota lähes kaikkien muslimien, myös arabien, on mahdoton ymmärtää.
Tiedot kanonisoinnista
Pyhien kirjojen kanonisointi on prosessi, jossa jotkut tekstit hyväksytään ja toiset hylätään. Raamatun kanonisoinnista tiedetään jotain, mutta Koraanin kokoamisesta ei ole säilynyt tietoja. Muslimit uskovat, että Koraani koottiin lopullisesti 650-luvulla Muhammedin ilmestyksistä. Eräät läntiset orientalistit arvelevat, että kirja olisi koottu vasta 800-luvun alkuun mennessä, koska Koraaniin ei esimerkiksi viitata missään ennen 800-lukua.
Sisältöerot
Kirjojen yhteiset tarinat eroavat toisistaan siinä, että Koraanin kertomukset ovat typistettyjä ja katkelmallisia referaatteja Raamatusta. Raamattuun kuuluvien tekstien ohella Koraani lainaa sen ulkopuolelle jääneitä apokryfisiä evankeliumeja (Tuomaan lapsievankeliumi, Pseudo-Matteus ym.) Koraanin tarinoiden lähteenä on useimmiten Toora eli viisi Mooseksen kirjaa.
Yhteisten tarinoiden asiasisällöissä on sekä pieniä että suuria eroja. Pieniä eroja on esimerkiksi se, että Raamatussa Faaraon tytär Bitjan adoptoi Mooseksen, kun Koraanissa sen tekee Faaraon vaimo. Molemmista löytyy kertomus Mooseksesta Midianin kaivolla, mutta kuvaukset poikkeavat toisistaan. Suuria eroja on muun muassa se, että Maria, Jeesuksen äiti, ymmärretään Koraanissa Mooseksen ja Aaronin sisareksi.
Teologisesti tärkein ero on suhtautumisessa Jeesukseen. Koraanissa hän ei ole Jumalan Poika vaan yksi profeetoista. Koraani ei tunne Uuden Testamentin neljää evankeliumia. Niiden tilalla on "Evankeliumi" (injil), joka saattaa viitata Lähi-idässä paremmin tunnettuun evankeliumiharmoniaan Diatessaron. Sen kirjoitti 160-luvulla Tatianos Assyrialainen. Myös Paavalin kirjeet ovat Koraanille tuntemattomia, ja ne liikkuivatkin lähinnä läntisen kristinuskon suunnalla. Käsitteet syntiinlankeemus, armo, pelastus, uskontunnustus ja temppeli ovat Koraanissa erilaisia kuin Raamatussa.
Uskontojen käsitykset toistensa kirjoista
Kristittyjen ja muslimien näkemykset toistensa pyhistä kirjoista poikkeavat toisistaan. Kristityt eivät katso Koraanin olevan Jumalan sanaa. Islamissa sen sijaan katsotaan, että islam oli ihmiskunnan alkuperäinen uskonto. Myös Toora, Psalmit ja Evankeliumi (yksikössä) ovat Jumalan sanaa, joka alkuperäisessä muodossaan julisti islamia, mutta nykyisessä muodossaan kirjat ovat vääristyneet ja turmeltuneet.
Jotkut muslimit ovat kääntyneet Raamatun puoleen saadakseen lisätietoa asioista, joihin Koraanissa viitataan, vaikka perinteisesti muslimit eivät tällaista hyväksy. Jotkut pieniä vähemmistöjä edustavat muslimit, kuten mu'taziliitit ja ismailiitit, ovat katsoneet, että Jumala on antanut erilaiset ilmestykset eri aikojen ja paikkojen tarpeisiin. Tämä on selittänyt heille Raamatun ja Koraanin erot ilman, että kumpaakaan tarvitsee pitää turmeltuneena.
Yhtäläisyyksiä
Yhtäläisyydet Raamatussa ja Koraanissa liittyvät muun muassa maailman luomiseen sekä profeettoihin, pappeihin ja kuninkaisiin. Heihin kuuluvat Raamatun henkilöistä muun muassa Aadam, Nooa, Abraham, Mooses, Daavid ja Jeesus sekä islamin profeetat. Monoteismi ja käsitys Jumalan absoluuttisesta pyhyydestä on juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia yhdistävä oppi. Sitä ilmentävät Šema Israel, Athanasioksen uskontunnustus, Nikaian uskontunnustus, Tauhid sekä Raamatussa Mooseksen saamat kymmenen käskyä.
Eräät kristityt uskovat, että islam ja kristinusko palvovat samaa Jumalaa.
Teoria Koraanista varhaiskristillisenä lukemistona
Useimmat länsimaiset orientalistit luottavat islaminuskon omaan kertomukseen Koraanin synnystä profeetta Muhammedin ilmestyksinä. Jotkut tutkijat kuitenkin pitävät Koraanin vanhimpia osia Syyriassa vaikuttaneen kristillisen kirkon liturgisina teksteinä. Koraanin vanhimmat osat olisivat siten kristillistä kirjallisuutta ajalta ennen islamin syntymistä.
Koraani ei aina itse näytä tulkitsevan sanomaansa Jumalan sanaksi vaan ainoastaan selityskirjallisuudeksi, joka vahvistaa varsinaisten pyhien kirjoitusten sanoman. Jae 5:62 vaatii seuraamaan Tooraa ja Evankeliumia: Te, joilla on Kirja, teidän uskonne ei perustu mihinkään ennen kuin noudatatte Tooraa, Evankeliumia ja sitä, minkä olette saaneet Herraltanne.
Koraani puhuttelee yleisöä, joka tunsi Raamatun, ja ohjaa sitä pois Raamatun virheellisestä ymmärtämisestä. Koraani vastustaa joidenkin syyrialaisten kirkkojen käsityksiä. Polemiikissa jakobiitti-monofysiitteja vastaan Koraani torjuu väitteen kolminaisuudesta, jonka muodostaisivat Jumala, Jeesus ja Maria (5:116). Toisaalta sille on yhteistä Syyrian kirkon kanssa käsitys Jumalasta, Jeesuksesta ja lopun ajoista. Jeesuksen ristiinnaulitsemisen kieltäminen (4:156) vastaa gnostilaisia ajatuksia.
Koraanista toisaalta puuttuvat islaminuskon monet keskeiset opetukset. Ohjeet, jotka koskevat uskontunnustusta, rukousta, pyhiinvaellusta, paastoa ja almuja joko puuttuvat tai ovat epätarkkoja. Sana "Muhammed" esiintyy Koraanissa neljä kertaa. Profeetta Muhammedista kerrotaan varmuudella vain yksi, ottopoika Zaidiin liittyvä tarina (33:35-40). Joidenkin tutkijoiden mukaan Koraanissa on suuria, joiden sisältö on kristillinen. Tällaisiksi suuriksi on ehdotettu muun muassa:
Islamin ja kristinuskon vertailua
Koraanin ja Raamatun vertailun taustalla on laajempi kysymys islamin ja kristinuskon keskinäisistä eroista ja yhtäläisyyksistä. Islaminuskon oman käsityksen mukaan kristinusko on alun perin islamia, joka historian saatossa vain on vääristynyt. Jaakko Hämeen-Anttila pitää niitä läheisinä sukulaisina: ''Läntinen ja islamilainen kulttuuri ovat hyvin lähellä toisiaan, eikä ole mielekästä puhua suuresta vedenjakajasta näiden kulttuurien välillä, saati sitten ylittämättömästä kuilusta. Kahden erillisen kulttuurin sijasta pitäisikin puhua Välimeren alueen kulttuuripiiristä, joka jakautuu kahteen päähaaraan, islamilaiseen ja läntiseen kulttuuriin.'' Samuel P. Huntington taas katsoo islamin ja kristinuskon edustavan kokonaan eri sivilisaatioita.
Teologian professori Heikki Räisäsen mukaan uskontojen tärkein yhtäläisyys on usko Jumalaan, joka on luonut maailman ja vaatii ihmisiä tilille teoistaan. Tärkein erottava tekijä on suhde Jeesukseen, joka kristinuskossa on Jumalan poika mutta islamissa vain yksi Jumalan lähettiläistä. Antropologian professori Philip Carl Salzmanin mukaan uskontojen olennaisin ero löytyy niiden yhteiskunnallisesta taustasta. Kristinusko syntyi yhteiskunnassa, joka perustui hallitusvaltaan ja roomalaiseen oikeuteen, islam taas paimentolaisuuteen perustuvassa klaaniyhteiskunnassa. Kummatkin uskonnot muokkaantuivat palvelemaan omaa taustaansa vastaavia yhteiskuntia.
Sääksjärven koulu
Sääksjärven koulu voi tarkoittaa:
Suomalainen aarniometsä
Kirja on saanut Vuoden luontokirja 2011 -palkinnon, Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 2011 ja Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan 2011. Kuvien lisäksi siinä on tietoa luonnonmetsien elämästä, historiasta ja merkityksistä suomalaisille. Siinä kerrotaan aarniometsien lajistosta ja suojelun historiasta.
Vuoden luontokirjan valinnan tehneen Veikko Neuvosen perusteluina valinnalle oli muun muassa, että teos vie lukijan aikamatkalle Suomen luontoon:
Kirjan korkeatasoinen kuvitus muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden, vaikka kuvituksesta vastaa usea tekijä.
Kirjan artikkeleiden otsikot:
Kirjoittajat toteavat alkusanoissa, että kotimaan metsät ovat monille vieraampia kuin Afrikan ja Etelä-Amerikan luonto, ja siksi he haluavat kirjalla palauttaa metsäkeskustelua taloudellisista ja biologisista näkökulmista takaisin kokemukselliseen. Tutkimustieto luonnonmetsistä on viime vuosina lisääntynyt huimasti ja osoittanut monet aiemmin vallinneet käsitykset vääriksi.
Johann Heinrich Pestalozzi
Tausta
Jäätyään isästään varhain orvoksi sai Pestalozzi peruskasvatuksen äidiltään. Opiskellessaan Zürichin yliopistossa oli hän paljon tekemisissä reformipuolueen kannattajien kanssa. Näin hänen varhaiset vuotensa kuluivat kansan syvien rivien tilanteen puolesta toimien. Tällä oli oma vaikutuksensa myös hänen myöhempään ajatteluunsa. Kuitenkin poliittinen toiminta jäi melko pian ja Pestalozzi suuntautui kasvatukseen sekä teoriassa että käytännössä.
Memex
pienoiskuva|[[Vannevar Bush.]] Memex on Vannevar Bushin antama nimi tiedonhallintajärjestelmän konseptille, jota hän esitteli The Atlantic Monthy -lehdessä vuonna 1945 julkaistussa artikkelissa As We May Think. Memexiin sisältynyt dokumenttien linkitysominaisuus on eräänlainen hypertekstin idean varhainen esitys.
Johann Heinrich Pestalozzi
Tausta
Ranskalaisten 1798 suorittama Sveitsin valtaus toi esiin myös Pestalozzin hyvinkin sankarilliset piirteet. Hän kokosi joukon osattomiksi jääneitä nuoria tyhjään luostariin ja aloitti siellä heidän opetuksensa. Tämä toiminta keskeytyi, kun ranskalaiset tekivät luostarista sotilassairaalan. Vuonna 1802 hän muutti Pariisiin, jossa hän toimi kansanedustajana. Tässä toimessa hän yritti mahdollisimman tehokkaasti saada Napoleonin huomion myös kansallisen opetuksen kysymyksiin. Mutta suurelta sotasankarilta ei juuri liiennyt aikaa niin pienille kysymyksille.
Vaikutteet
Kasvatusteorioitaan luodessaan Pestalozzi seurasi monien häntä edeltäneiden kasvatusteoreetikkojen ajatuksia. Comeniuksen ja myös Jean-Jacques Rousseaun tavoin hänkin katsoi kaiken tiedon perustuvan oppijan tekemään havaintoon. Tämä tieteellisen empirismin piiriin kuuluva periaate syntyi kun filosofi John Locke pyrki todistamaan ranskalaisen René Descartesin materiaa ja tietoisuutta koskevien käsitysten todenpitämättömyyden.
Memex
Tausta
Bush oli huolissaan tiedon häviämisestä. Hän pelkäsi, että tieto katoaisi heikon saatavuuden vuoksi ja tietotulvan alle. Tutkimusraportteja julkistettiin enemmän kuin aikaisemmin. Tietoa järjesteltiin silti edelleen vanhojen tapojen mukaan. Bush hahmotteli Memexiä jo vuosien 1932–1933 aikana, kun hän yritti kehittää tiedonhakua. Vuonna 1939 hän kirjoitti julkaisemattoman artikkelin Mechanization and the Record, jossa hän hahmotteli uuden tiedonhakujärjestelmän, joka olisi erityisesti tutkijoiden ja koulutettujen kirjastonhoitajien käyttöön. Bush käytti sanaa Memex ensimmäisen kerran kirjeessään, jonka hän lähetti Fortune-lehden toimittajalle. Kirje vastasi melko pitkälti artikkelia As We May Think.
Johann Heinrich Pestalozzi
Vaikutteet
Pestalozzin kasvatusajatuksissa näkyvät selvästi kuitenkin eritoten yhteiskuntafilosofi Jean Jacques Rousseaun ajatukset kasvatuksesta. Heillä kummallakin on hyvin yhtenäinen käsitys luonnosta, Rousseau kehitti itse tähän perustuen hyvin tunnetun sanonnan ”paluu luontoon”. Pestalozzi tarkensi tätä yksinkertaiseksi toteamukseksi kiteytynyttä ajatusta siten, että hänen mukaansa ihmisen luonnossa on aina jotain aitoa ja luonnollista, ja että hyvällä kasvatuksella ja opetuksella tuo kaikki saadaan esiin. Tuo esille saatava luonnollinen asia on ihmisen pyrkimys rehellisyyteen, oikeudenmukaisuuteen, totuudellisuuteen ym. ns. hyveelliseen toimintaan.
Memex
Tausta
The Atlantic Monthly julkaisi Bushin artikkelin nimellä As We May Think heinäkuussa 1945. Samana vuonna Life julkaisi artikkelista kuvitetun ja lyhennetyn version ja Timessä siitä oli yhteenveto.
Johann Heinrich Pestalozzi
Vaikutteet
Pestalozzin aikalainen pedagogian alalla oli Philipp Emanuel von Fellenberg, mutta heidän yhteistyönsä ei sujunut näkemyserojen vuoksi.
Memex
Laite
Memex oli työpöytä, jossa on näyttö, näppäimistö, painonappeja ja kytkimiä. Pöydän sisässä oli laitteen muistiyksikkö, joka käytti tiedon tallentamiseen mikrofilmiä. Muistiin käyttäjä pystyi tallentamaan kirjansa, tietonsa ja viestintänsä. Laite pystyi hakemaan tallennetun tiedon nopeasti ja joustavasti. Memex liittyi myös maailmanlaajuiseen tietovarastoon, josta käyttävä pystyi hakemaan kaikenlaisia kirjoja, kuvia, aikakauslehtiä ja sanomalehtiä.
Johann Heinrich Pestalozzi
Kasvatusperiaatteet
thumb|upright|Pestalozzi opettaa (1882). thumb|upright|Pestalozzi 20 [[Sveitsin frangin setelissä vuodelta 1930.]] Pestalozzin kasvatusopin mukaan kansa kokonaisuudessaan on kasvatuksen avulla kohotettava parempaan taloudelliseen toimeentuloon ja korkeampaan henkiseen tilaan. Ihmistä ei ollut kehitettävä vain tietopuolisesti, vaan myös tunne-elämä oli jalostettava ja käytännöllisistä taidoista pidettävä huolta. Täten kasvatettaisiin sopusointuinen siveellinen persoonallisuus.
Koska ympäristötekijöillä oli selkeä vaikutus ihmisen kaikinpuoliseen kehitykseen, niin tästä Pestalozzin mukaan seuraa automaattisesti, että olemassa olevat olosuhteet säätelevät yksilön ja yhteisön kasvamisen mahdollisuuksia sekä näin rajoittavat hänen kasvuaan täydelliseen ihmisyyteen eli kasvamista oikeuteen ja totuuteen. Näiden ympäristötekijöiden vaikutusta voidaan vähentää kasvatuksen avulla. Oikean kasvatuksen tuloksena syntyy ihminen, joka pystyy vaikuttamaan vallitseviin olosuhteisiinsa ja koko ympäristöönsä niitä paremmiksi muuttaen.
Memex
Laite
Merkittävin Bushin ideoista Memexiin oli assosiatiiviset hakemistot ja linkit - idea vastasi hypertekstiä. Bush kehitti ajatuksen siitä mielikuvasta, miten ihmisen muisti toimi tiedon järjestämisessä. Bushin mukaan hakemistojärjestelmät olivat rajoittuneita ja epäintuitiivisia. Memexissä tieto järjestettäisiin käyttäjän henkilökohtaisen assosiaatiopolun mukaan. Bush ehdotti, että tiedostot linkitettäisiin toisiinsa henkilökohtaisesti nimettyjen polkujen ja koodien avulla. Käyttäjä saisi haluamansa tiedoston kirjoittamalla tietyn koodin tai vetämällä vivusta. Linkit eivät häviäisi, vaan niitä voitaisiin käyttää myöhemmin, kun käyttäjä etsisi samaa tietoa uudestaan.
Johann Heinrich Pestalozzi
Kasvatusperiaatteet
Pestalozzin näkemykset ihmisyydestä ja siihen vaikuttamisesta perustuvat yhteiskunnan toimintaan. Jokaisella ihmisellä onkin hänen mukaansa oma paikkansa koko yhteiskunnan rakenteessa, siksi hänen subjektiivinen kykynsä vaikuttaa muokkaavasti tämän yhteiskunnan eli ihmisen oman ympäristön on tärkeä. Vain opetuksen kautta ihminen pääsee Pestalozzin mukaan tilanteeseen, jossa tuon yhteiskunnan ja ympäristön vaikutus ensiksi vähenee ja myöhemmin lakkaa kokonaan. Ihminen on siis tiedostanut oman minänsä, sisäisen luontonsa ja siten luonnollisen olemuksensa.
Keskeisenä pedagogisena menetelmänä Pestalozzi korosti havaintoa. Hän itse rakensi useita opetuksessa käytettäviä havaintovälineitä. Tämä myös tavallaan johdatti oppimisen kohteena olevan tutustumaan asiaan ja näin se tuli hänelle tutuksi ja läheiseksi. Voidaankin todeta, että Pestalozzi oli kasvatusidealisti, jonka koko pedagoginen filosofia perustuu tuolle idealismille oppimisesta ja oppijasta, kuin myös oppimisen merkityksestä.
Memex
Vaikutus
Memex ja sen linkit vaikuttivat useisiin Internetiä, hyperlinkkejä, World Wide Webiä ja digitaalisia kirjastoja suunnitelleisiin henkilöihin. Ensimmäiset Memexin esikuvakseen ottaneet suunnittelijat olivat Ted Nelson ja Douglas Engelbart, jotka puolestaan vaikuttivat J. C. R. Licklideriin ja Tim Berners-Leehen. Termin hyperteksti kehittänyt ja Xanadu-projektin aloittanut Nelson kutsui Memexia inspiraationlähteekseen. Engelbart kirjoitti vuonna 1962 Bushille ja oli lähes varma siitä, että artikkeli As We May Think vaikutti merkittävästi hänen ajatuksiinsa.
Johann Heinrich Pestalozzi
Kasvatusperiaatteet
Pestalozzin kasvatusperiaatteet voidaan tiivistää neljään kohtaan:
Suomessa
Suomalaiselle koulutusjärjestelmälle Pestalozzilla on ollut ensiarvoisen suuri merkitys. Kun keskustelu vuonna 1848 kansanopetuksen uudistamisen tarpeesta alkoi, uusi suomenkielinen sanomalehti Suometar julkaisi kahdessa numerossa vuonna 1848 pitkähkön kirjoituksen nimellä ”Löytyykö Suomessa Rahvaan kouluja?”. Lehti kirjoittaa muun muassa:
Näin lehti aloittaa kertomisensa tuosta suuresta koulutuksen uudistajasta. Ja sitten menetelmistä ja tavoitteista todetaan:
Sun Microsystems
Sun Microsystems on Yhdysvalloissa, Kalifornian Piilaaksossa päämajaansa pitävä tietokoneita, puolijohteita ja ohjelmistoja valmistava yritys.
Yrityksen perustivat Andreas Bechtolsheim, Bill Joy, Vinod Khosla ja Scott McNealy vuonna 1982.
Oracle ilmoitti ostavansa yhtiön 7,4 miljardilla dollarilla vuonna 2009. Kauppa valmistui vuonna 2010.
Historiaa
pienoiskuva|oikea|Sun 1 tietokonemuseossa
Khoslan jälkeen Scott McNealy toimi toimitusjohtajana 22 vuoden ajan, aina huhtikuuhun 2006.
Sunin tuotteisiin kuuluvat palvelimet ja työasemat, päätteet, Solaris-käyttöjärjestelmä ja Java-ohjelmointikieli.