cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ismel Ramos
SM-liiga
Toinen kausi lentopallon SM-liigassa Ramosilla ei alkanut niin hyvin, kuin edellinen kausi. Ramosin pelivire oli hieman kateissa, ja lopulta hän purki sopimuksensa yhteisymmärryksessä Raision Loimun kanssa. Sopimuksen purkamisen jälkeen Ramosta yritettiin hankkia Valkeakosken Isku-Veikkoihin pelaamaan, mutta sopimusta ei lopulta syntynyt. Ramos pelasi kotimaahansa harjoittelemaan ja etsimään seuraa. Kotimaassaan Ramos harjoitteli Venezuelan maajoukkueen kanssa, sillä maassa ei ole yleistä sarjaa. Lopulta seura löytyi, kun Suomesta Vaasan Kiisto otti yhteyttä Ramosiin. Sopimus julkistettiin pian neuvottelujen jälkeen, ja se kesti kauden 2008 loppuun asti.
Kaudella 2009 Ramos nähdään joensuulaisen Mutalan Riennon paidassa.
Maajoukkue
Ramos pelaa Kiisto lisäksi Venezuelan miesten maajoukkueessa, jonka mukana hän osallistui 2006 Japanissa pidettyihin MM-kisoihin. Maajoukkueessa Ismel on näyttänyt taitonsa Etelä-Amerikan Mestaruuskilpailuissa, kun hän oli kisojen toiseksi paras hyökkääjä. Ramos selviytyi vuoden 2008 olympialaisiin Venezuelan maajoukkueen kanssa hieman yllättäen, kun se voitti Etelä-Amerikan karsintojen finaalissa Argentiinan.
Räpina (kunta)
Räpina oli kunta Põlvamaan maakunnassa, Viron kaakkoisosassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Räpina, Meeksi ja Veriora yhdistettiin uudeksi Räpinan kunnaksi.
Sen asukasluku oli 5 502 (2010), pinta-ala 265,93 neliökilometriä ja asukastiheys 20,7 asukasta neliökilometrillä. Räpinan kunnan keskus oli Räpinan epäitsenäinen kaupunki.
Räpina oli Kangasalan ystävyyskunta.
Väestö
Vuonna 2011 Räpinan kunnassa (Räpinan epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 4 796 asukasta, joista 4 215 (87,9 %) oli virolaisia, 510 (10,6 %) venäläisiä ja 69 (1,4 %) muita kansallisuuksia.
Rude Awakening (Amoralin kappale)
Rude Awakening on Amoralin yhdeksäs single. Se julkaistiin digitaalisesti 3. joulukuuta 2015.
Tänavjärv
Tänavjärv on Virossa Harjumaalla Lääne-Harjun kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 138 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Se sijaitsee Vesisoon ja Tänajärve raban välisellä suoalueella. Siihen on kaivettu kaksi ojaa, jotka johtavat lännessä sijaitsevan Veskijärven laskuojiin. Järven valuma-alueen laajuus on 4,7 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys 2,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 kuutiokilometriä eli 2,5 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä ja sen rannat ovat suota tai soistuvaa metsää. Läänemaan Suursoon turpeikot antavat rannoille suojärvimäisen ilmeen, vaikka osa rannoista ovatkin hiekkarantoja. Järvellä on hiekkapohja. Vaikka järvi onkin autio, johtaa sinne pohjoisesta Vihterpalusta tie.
Järvestä on kaivettu kaksi suoraa ojaa kohti viereistä Veskijärveä, jonne niiden koontioja laskee. Veskijärvi on Veskijõen läpivirtausjärvi.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on kirkasvetinen ja matala ja kaukanakin rannasta kasvaa järviruokoa, nuottaruohoa ja tummalahnanruohoa. Järven päälajiston muodostaa ahven.
Craig Charles
thumb|Craig Charles Craig Charles (s. 11. heinäkuuta 1964 Liverpool, Englanti) on englantilainen näyttelijä, stand up -koomikko sekä radio- ja tv-juontaja. Charlesin tunnetuin rooli on Dave Listerin hahmo Red Dwarf -sarjassa. Hän on ollut monissa muissakin sarjoissa, esimerkiksi Hullut japanilaiset -sarjan juontajana, sekä Robot Wars -sarjassa vakiohenkilönä.
Sauli Silpo
thumb|upright|Sauli Silpo lyö kaudella 2008. Sauli Silpo (s. 1983) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa Lempäälän Kisassa. Silpo on ollut Suomen A-maajoukkueen mukana voittamassa muun muassa Euroopan liigan hopeaa vuonna 2005.
Nuoruusvuodet
Silpon ura lähti käyntiin hänen kotipaikkakunnallaan Kalvolassa. Silpo harrasti ennen lentopallon aloittamista monia eri lajeja, joita pieneltä paikkakunnalta löytyi. Hänen siskonsa pelasi lentopalloa junioreissa, ja siskon kerrottua valmentajalleen veljensä pituuden tämä pyysi heti Silpoa mukaan. Tuolloin nuorukainen oli menossa peruskoulun seitsemännelle luokalle.
Silposta löytyi lahjakkuutta, ja harrastus alkoi tuottaa tulosta. 16-vuotiaana hän muutti Tampereelle ja alkoi opiskella Sammon lukion urheilulinjalla. Samalla hän harjoitteli Suomen parhaiden lentopallojunioreiden kanssa valtakunnallisessa valmennuskeskuksessa, joka oli tuolloin vielä Tampereella.
SM-liiga
eSammon lukiosta Silpo siirtyi SM-liigan suurseuroihin kuuluvaan KuPS-Volleyhin, Kuopioon. Hän voitti KuPS-Volleyn väreissä Suomen Cupin mestaruuden vuonna 2000 sekä suomenmestaruuden samana kautena. Kaudella 2001 KuPS-Volley ajautui kuitenkin konkurssiin ja tippui SM-liigasta.
Kauden jälkeen Silpo vaihtoi odotetusti seuraa, ja uusi seura oli hallitseva suomenmestari Raision Loimu. Loimussa Silpo jatkoi kehitystään eteenpäin hyvällä vauhdilla. Seuran nuorennettua joukkuetta paljon Silpo nousi joukkueessa entistä tärkeämpään rooliin, ja oli lopulta kapteeni jo kaudella 2005. Tuolloin Loimu otti Suomen Cupin voiton, sekä oli neljännellä sijalla SM-liigassa.
Kaudella 2006 Loimu putosi puolivälierissä, kuten myös kaudella 2007. Kaudella 2006 Loimu kuitenkin voitti Suomen Cupin hopeaa. Loimussa viisi vuotta pelannut Silpo vaihtoi kaudeksi 2007-2008 Tampereen Isku-Volleyhin, ja teki kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa.
Isku-Volleyssa Silpo oli neljännellä sijalla kaudella 2008 SM-liigassa. Kaudeksi 2009 joukkue asetti tavoitteekseen suomenmestaruuden.
Vielä 2012 Silpo solmi jatkosopimuksen Isku-Volleyn kanssa.
Vuodesta 2013 alkaen Silpo on pelannut Lempäälän Kisassa, joka nousi ykkössarjaan.
A-maajoukkue
Silpo sai kutsun Suomen A-maajoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Hän oli A-maajoukkueessa mukana koko kesän 2000 ja sai pelatakin mukavasti. Ensiesiintymisensä jälkeen joukkueessa on Silpo kerännyt A-maaotteluita tasaiseen tahtiin 18 kappaletta.
Muuta
Sauli Silpo on opiskellut Tampereen ammattikorkeakoulussa autotekniikkaa ja aikaisemmin biotekniikkaa.
Saavutukset
A-maajoukkueessa:
SM-liigassa:
Sóstis
Sóstis on Kreikan kylä sekä samanniminen Íasmoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σώστου, Dimotikí Enótita Sóstou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 334 ja varsinaisen Sóstisin kylän väkiluku 712 (vuonna 2011).
Sóstisin kylä sijaitsee linnuntietä noin 11 kilometriä länteen Komotinísta ja noin 33 kilometriä itään Xánthista. Sóstisin kunnallisyksikkö käsittää Íasmoksen kunnan itäosan. Sóstis oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Íasmoksen kuntaan yhdessä Amaxádesin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Sóstisin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
João Havelange
Jean-Marie Faustin Goedefroid ”João” de Havelange (8. toukokuuta 1916 Rio de Janeiro, Brasilia – 16. elokuuta 2016 Rio de Janeiro, Brasilia ) oli brasilialainen urheiluvaikuttaja. Hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan puheenjohtajana vuodesta 1974 vuoteen 1998. Hän seurasi tehtävässä englantilaista Stanley Rousia. Havelange toimi myös Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä vuosina 1963–2011.
Havelangen isä muutti Brasiliaan Belgiasta. Hän kuoli Joãon ollessa 17-vuotias. Havelange harrasti nuoruudessaan useita urheilulajeja, kuten uintia ja vesipalloa, ja kilpaili lajeissa myös olympiatasolla. Hän kilpaili Berliinin olympialaisissa vuonna 1936 uinnissa ja Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 hän kuului Brasilian vesipallojoukkueeseen.
FIFA:n puheenjohtajuuden lisäksi Havelange toimi lukuisissa muissa luottamustehtävissä urheilun parissa. Hän oli muun muassa Brasilian olympiakomitean (Comitê Olímpico Brasileiro) jäsen vuosina 1955–1963 ja Brasilian urheiluliiton (Confederação Brasileira de Desportos) puheenjohtaja vuodet 1958–1973.
Rio de Janeiroon vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoja varten rakennettu uusi stadion sai nimekseen Estádio Olímpico João Havelange.
Havelange sai vuonna 2012 tuomion lahjuksen vastaanotosta International Sport and Leisure -yhtiöltä eli ISL:ltä ollessaan Fifan puheenjohtaja. Tuomion antoi Sveitsin korkein oikeus ja sen mukaan Havelangen saaman lahjuksen suuruus on 1,2 miljoonaa euroa. Fifan johdolla on ollut tiedossa, että lahjuksia on maksettu. Samaan aikaan tuomion sai myös hallituksen jäsen, Havelangen entinen vävy Ricardo Teixeira.
M270 MLRS
M270 MLRS (suom. nimi: 298 RSRAKH 06) on yhdysvaltalaista alkuperää oleva raskas raketinheitinjärjestelmä. Heittimen M993-tyyppinen alusta perustuu M2 Bradley -rynnäkköpanssarivaunuun, johon on asennettu M269-raketinheitin. Tela-alustainen vaunu on varustettu 500 hv tehoisella dieselmoottorilla ja suurin nopeus tiellä on 64 km/h, maastossa 35 km/h. Vaunu painaa ilman raketteja 20 tonnia.
Käyttö Suomessa
pienoiskuva|250x250px|Raskas raketinheitin 298 RsRakh 06, kuvassa näkyvissä yhteensä 12 rakettia kahdessa erillisessä kasetissa. Asejärjestelmän hankinnasta päätettiin tammikuussa 2006. Kauppa edellytti Yhdysvaltain kongressin lupaa, joka oikeutti Alankomaat myymään järjestelmään kuuluvia heittimiä ja johtamisjärjestelmän osia Suomelle. Hankinnan arvo oli 30 miljoonaa euroa. Tällä rahalla saatiin heittimien lisäksi ampumatarvikkeita, johtamislaitteita, ajoneuvoja, työkaluja, varaosia ja muuta materiaalia. Hankintaan varattu budjetti oli 57,6 miljoonaa euroa. Ylijäänyt osa käytetään järjestelmän kehittämiseen.
Hankintapäätös perustui eduskunnassa käsiteltyyn valtioneuvoston vuoden 2004 turvallisuus- ja puolustuspoliittiseen selontekoon, minkä mukaan maavoimien iskukykyä kehitetään hankkimalla raskaita raketinheittimiä asevaikutuksen ulottamiseksi vastustajan operatiiviseen syvyyteen. Hankinta osui ajankohtaan, jolloin järjestelmän nykyiset käyttäjät olivat luopumassa siksi kylmän sodan jälkeisestä turvallisuuspoliittisen tilanteen muuttumisesta. Länsieurooppalaiset käyttäjät olivat muuttaneet kalustoaan enemmän kriisinhallintatehtäviin soveltuvaksi ja tarve raskaille tukiaseille oli vähentynyt.
Suomen puolustusvoimat vastaanotti helmikuussa 2007 Alankomaista käytettynä ostamansa raskaat raketinheittimet. Niistä muodostettiin 8 heitintä käsittäviä tulipattereita Tykistöprikaatiin Niinisaloon. Kalustosta käytetään Suomessa nimeä 298 RSRAKH 06. Yhteensä heittimiä hankittiin 22 kappaletta ja noin 100 muuta ajoneuvoa. Ampuminen täysikokoisilla raketeilla on mahdollista vain Rovajärvellä, sillä niiden vaara-alue on liian suuri Niinisalon Pohjankankaalle. Varusmiesten koulutus M270 MLRS -kalustolla alkoi vuonna 2008. Vuonna 2013 Tanskasta hankittiin 12 kappaletta M270A1-heittimiä ajoharjoitusta varten.
Suomessa harkittiin rypälepommien käyttämistä heittimen ammuksina. Tämä herätti huomiota ulkomailla, sillä useat maat olivat käyneet keskusteluja rypälepommeista luopumisesta ja käyttökiellosta. Suomessa korostettiin hankittavan ammuksia, jotka tuhoavat itsensä niin etteivät ammukset jää ansoiksi maastoon vuosikausiksi. Rypälepommikielto poisti kuorma-ammukset markkinoilta, jolloin asiaan ei tarvinnut palata. Vuonna 2011 raskaat raketinheittimet päivitettiin 45 miljoonan dollarin sopimuksella itseohjautuvien asejärjestelmien kuten ATACMS ja GMLRS käyttöä varten. Hankinta ATACMS-tykistöohjuksen ilman tytärammuksia olevasta versiosta oli pitkällä kunnes se peruttiin vuonna 2014 kustannussyistä. Lokakuussa 2015 puolustusvoimien komentaja Jarmo Lindberg kertoi, että Yhdysvalloista odotetaan myyntilupaa GMLRS-järjestelmän hankinnalle. Sellainen saatiin marraskuussa 2015.
Ötzi
pienoiskuva|Ötzin muumion rekonstruktio. Ötzi on kalkoliittiselta kaudelta noin 3300-luvulta eaa. peräisin oleva jäätynyt ja muumioitunut ihmisruumis, joka löytyi vuonna 1991 Tirolin alueelta Italiasta läheltä Itävallan rajaa. Nykyisen nimensä se sai Ötztalin vuoriston mukaan. Muumiolöytö on yksi 1990-luvun tärkeimmistä arkeologisista sensaatioista. Ruumiille tehdyt tutkimukset ovat antaneet tieteelle paljon uutta ja ainutlaatuista tietoa Euroopan muinaisasukkaista.
M270 MLRS
Käyttö Suomessa
Vuonna 2020 Puolustusvoimat testasivat Rovajärvellä raskaalle raketinheittimelle hankituja GMLRS ja GMLRS AW -raketteja. Rakettien pisimmän kantaman on ilmoitettu olevan yli 80 kilometriä. GMLRS on tarkoitettu pistemäisten maalien tuhoamiseen ja GMLRS AW aiheuttaa kohteen yläpuolella räjähtäessään laajaa aluetuhoa. Rakettien valmistaja on yhdysvaltalainen Lockheed Martin.
Ötzi
Löytö
pienoiskuva|Ötzin löytöpaikka (punaisella). Ötzin löysi 19. syyskuuta 1991 Nürnbergistä kotoisin oleva saksalainen pariskunta Helmut ja Erika Simon, joka oli lomailemassa Alpeilla. Ollessaan palaamassa vuoristoon tekemältään hiihtomatkalta ja laskeutuessaan vuoren rinteitä alas he huomasivat osittain sulaneessa lumessa muumioituneen ihmisruumiin. He olivat yllättävän löydön johdosta hämmentyneitä ja epäröivät aluksi ilmoittaa paikallisille viranomaisille löytäneensä ruumiin. He kuitenkin rohkaisivat mielensä ja alhaalla majatalossa he ilmoittivat vainajan löytymisestä.
M270 MLRS
Käyttö Suomessa
Suomi tilasi vuonna 2021 Yhdysvaltain ensimmäisenä vientiasiakkaana 150 kilometrin kantaman ER GMLRS-ohjuksia (ER=Extended-Range). Hankinta maksoi 91,2 miljoonaa euroa ja ne toimitettaisiin vuodesta 2024 lähtien.
Ötzi
Löytö
Viranomaiset irrottivat Ötzin jäisestä maaperästä poranterien ja jäähakkujen avulla. Ruumiin oletettiin alun perin olevan varsin tuore vainaja, sillä seudulla oli aikaisemminkin löydetty jäätyneitä vuorikiipeilijöitä. Tämän vuoksi Ötzi irrotettiin jäästä varsin huolimattomasti ja jäähakkujen iskut vaurioittivat ruumista. Ruumis toimitettiin Innsbruckiin, missä tehdyt tutkimukset kuitenkin paljastivat ruumiin olevan paljon tutkijoiden oletuksia vanhempi.
M270 MLRS
Käyttö Suomessa
Marraskuussa 2022 uutisoitiin Yhdysvaltojen vientilupaviranomaisen maansa kongressille tekemästä esityksestä vientiluvan myöntämiseksi suurelle erälle Puolustusvoimien käytössä oleville tykistöraketinheittimille hankittavia GMLRS- ja GMLRS AW -ohjuksia. Hankinnalla Suomi tavoittelee RsRakH 06 -tyyppimerkinnällä tunnetun raketinheitinkaluston (М270 MLRS) ampumatarvikkeiden lisäämistä nopealla aikataululla. Enimmillään 2 400 täsmäohjusta hankittaisiin Lockheed Martinilta. Kussakin ohjuksessa on 91 kg:n räjähdysainelataus ja niiden kantama on 15–92 kilometriä. Kaupan toteutuessa Suomesta tulisi Yhdysvaltain jälkeen merkittävin valtio käytössä olevien GMLRS-täsmäohjusten määrällä mitattuna. Puolet tilauksesta on tarkoitus toimittaa nopeutetusti Yhdysvaltain asevoimien varastosta.
Käyttö konflikteissa
pienoiskuva|250x250px|Israelin pommitukset. Israel oli hankkinut Yhdysvalloista 52 M270 MLRS -raketinheitintä: 16 kpl 1997, 20 kpl 1998 ja 16 kpl 1999. Libanonin 34 päivää kestäneen sodan aikana Israel ampui Libanoniin ainakin 1 800 kuorma-ammusta, joissa oli noin 1 200 000 tytärammusta.
Järjestelmää on käytetty myös Persianlahden sodassa ja Irakin sodassa.
Ötzi
Tieteelliset tutkimukset
Ötzin arvellaan olevan peräisin ajalta noin 3300 ennen ajanlaskumme alkua eli noin 5 300 vuotta sitten, joten hän kilpailee egyptiläisen Ginger-muumion kanssa maailman vanhimman pehmeine kudoksineen säilyneen ihmisruumiin asemasta. Ötzi ei ollut vain jäätynyt, vaan myös pakkasessa kuivunut, joten ruumis on säilynyt poikkeuksellisen hyvin. Ötzin ruumista ja hänellä olleita esineitä on tutkittu hyvin tarkkaan.
Ruumis
Ötzi oli kuollessaan noin 46-vuotias, 159 senttimetriä pitkä mies. Hän oli pitempi ja eli kauemmin kuin aikalaisensa keskimäärin. Ötzin ruumiista löytyneiden siitepöly- ja muiden hiukkasten sekä hammaskiilteen isotooppianalyysin perusteella Ötzin on päätelty syntyneen nykyisen Feldthurnsin kylän lähistöllä Bolzanon pohjoispuolella ja viettäneen aikuisikänsä 60 kilometrin säteellä synnyinpaikastaan. Ötzin mitokondrio-DNA (mrDNA) kuuluu haploryhmään K1, mutta sitä ei ole voitu sijoittaa mihinkään ryhmän nykyisistä kolmesta haarasta.
Ötziä varten perustetussa instituutissa Bolzanossa Italiassa on isältä periytyvää ainesta, y-linjaa, tutkittaessa tehty havainto, että Ötzin sukua on vielä Sardiniassa ja Korsikassa, mutta muualta se on hävinnyt. Tutkimuksessa todettiin, että hänen veriryhmänsä on O, hänellä oli laktoosi-intoleranssi ja myös viitteitä borrelioositartunnasta löytyi.
Ötzin koko perimä on selvitetty, vaikka DNA on pahoin pirstaloitunut. Vuonna 2013 itävaltalaiset tutkijat löysivät Ötzin perimän 19 elossa olevalta mieheltä. Uusi tutkimus Ötzin lantiosta otetusta muinaisesta DNA:sta viittaa siihen, että hänellä on vielä salaisuuksia luovutettavana. Hänen geeniperimänsä analyysi on paljastanut, että 5300 vuotta vanhalla muumiolla oli tumma iho ja tummat silmät - ja hän oli todennäköisesti kalju. Tämä on ristiriidassa Ötzin rekonstruktion kanssa, joka esittää vaaleaihoisen miehen, jolla on täysi tukka ja parta. Vaikka muinaisen DNA-analyysin mukaan Ötzi oli kaljuuntunut, ei ole mahdollista olla varma, missä määrin hän menetti hiuksiaan jo elinaikanaan, sanoo arkeologi Lars Holger Pilø, joka on norjalaisen Secrets of the Ice -hankkeen toinen johtaja. Hän on tutkinut Ötziä, mutta ei ollut mukana uusimmassa tutkimuksessa. Ötzin lantiosta otetusta DNA:sta sekvensoitu genomi oli tutkimuksen mukaan täydellisempi kuin aiempi genomi, joka oli koottu vuonna 2012, jolloin muinaisen DNA:n tutkimus oli vielä lapsenkengissä. Uusin tutkimus auttaa myös selvittämään erään Ötzin syntyperään liittyvän arvoituksen, Pilø sanoi. Genomi näytti myös sulkevan pois aiemmin esitetyn geneettisen sukulaisuuden Ötzin ja nykyisten sardinialaisten välillä.
Ötzin ruuansulatuselimistöstä on löydetty jäännökset kahdesta ateriasta, joista viimeinen oli syöty vajaa tunti ennen kuolemaa. Toiseen kuului gemssin, toiseen saksanhirven lihaa, ja molempien kanssa oli syöty myös viljaa, juureksia ja hedelmiä. Ötzin syömä vilja oli käsiteltyä yksijyvävehnää, hyvin todennäköisesti leipää. Ötzin mahasta löytyi myös oratuomen siemeniä. Ötziltä on löydetty kolme sappikiveä, mikä viittaa siihen, että hänen ruokavaliossaan oli paljon eläinrasvoja. Ötzin valtimoissa oli rasvakerrostumia. Hän sairasti ateroskleroosia eli valtimoiden rasvoittumistautia.
Varhaisemman aterian seasta löytynyt siitepöly osoitti, että se oli nautittu havumetsässä ja että lähistöllä oli kasvanut vehnää sekä palkokasveja, jotka ovat voineet olla viljeltyjä. Lisäksi löytyi humalapyökin siitepölyä. Siitepöly oli hyvin säilynyttä, jopa niin, että siittiösolut olivat ehjiä, joten sen on täytynyt olla hyvin tuoretta, vain muutaman tunnin vanhaa, joutuessaan Ötzin mahaan. Tästä voidaan päätellä Ötzin kuolleen alkukesästä. Yksijyvävehnän ja oratuomen sato korjataan loppukesästä ja syksyllä, joten näiden ruoka-aineiden on täytynyt olla talven yli varastoituja.
Tatuoinnit
Ötzillä on kymmeniä tatuointeja, joista osa on lähellä sellaisia akupunktiopisteitä, joita käytettäisiin nykyäänkin Ötzillä havaittujen vaivojen kuten reuman akupunktiohoidossa. Ötzillä oli myös piiskamatoja. Tatuoinneista 80 prosenttia on reuman hoidossa käytettyjen pisteiden kohdalla. Niillä oli tutkijoiden mukaan hoitotarkoitus samaan tapaan kuin nykyaikaisella akupunktiolla.
Tatuointeja on löydetty lisää käytettäessä lähi-infrapunaspektroskopiaa. Ihossa on havaittu hiilipohjaista väriainetta, joka imee valoaaltoja eri tavalla kuin iho. Helmikuun 2015 tiedon mukaan tatuointeja on 61, ja ne kaikki on luetteloitu. Pisimmät niistä ovat nelisenttisiä. Tatuoidut kuviot ovat viivojen ja ristien ryhmiä. Bolzanon arkeologisessa museossa Ötzin rintakehän alaosasta on löytynyt viivarykelmä, jossa on neljä 2–2,5 sentin pituista vierekkäistä ohutta viivaa. Aiemmin ei tatuointeja ole havaittu ruumiin etupuolelta.
Vaatteet ja kengät
pienoiskuva|Ötzin oikean kengän piirros Ötzin vaatteet olivat varsin hienoa työtä. Hänellä oli heinästä kudottu viitta ja nahkaiset vaatteet ja kengät. Kengät olivat leveät, ilmeisesti suunnitellut lumessa kävelemiseen. Pohjat olivat karhunnahkaa ja päälliset peurannahkaa, punotut osat puunkuorta. Kengissä oli eristeenä heinää, ja ne oli käsitelty vedenpitäviksi eläinrasvoilla.
Ötzin kengistä on tehty rekonstruktioita, ja niitä on jopa aiottu valmistaa myyntiin. Taannoin kuitenkin brittiarkeologi Jacqui Wood on esittänyt kenkien olevan vain lumikenkien osa; tällöin aiemmin repun rungoksi tulkittu esine olisi toisen lumikengän pohja.
Muut varusteet
Ötzillä oli kuparikirves, puukahvainen veitsi, puolivalmis marjakuusesta tehty n. 180 cm pitkä jousi ja 14 nuolta joista vain kaksi olivat valmiita, niiden varret olivat heisipuusta ja kanukasta ja kärjet piikivestä.
Ötzin mukana olleissa esineissä oli kahdenlaista kääpää, joista toinen, pökkelökääpä on tunnettu kansanparannuksessa lääkkeenä. Toinen oli taulakääpää. Ötzin varsin monimutkaiseen tulentekovälineistöön kuului lisäksi yli kymmentä kasvia sekä piikiveä ja pyriittiä.
Kuolema
pienoiskuva|Ötzin muistoksi pystytetty muistomerkki [[Similaun-vuorella, josta Ötzin ruumis löydettiin.]] DNA-analyysilla Ötzin aseista on löydetty neljän ihmisen verta. Ötzin löytyessä hänen kädessään oli veitsi, jota jotkut arvelevat Ötzin käyttäneen itsepuolustukseen vihollista vastaan juuri ennen kuolemaansa.
Rosa-Luxemburg-Platzin metroasema
Rosa-Luxemburg-Platz on metroasema Berliinin metron U2-linjalla. Se avattiin liikenteelle 27. heinäkuuta 1913. Asema tunnettiin ennen nimillä Schönhauser Tor ja Horst-Wessel-Platz.
Ötzi
Kuolema
Ötzin kuolinsyy oli luultavasti selkään lähelle vasenta keuhkoa osunut nuoli, joka on ammuttu luultavasti alhaalta päin, tai nuijanisku. Ennen sitä Ötzin yleisesti uskottiin kuolleen pakkasessa hypotermiaan. Vuonna 2001 tehty tutkimus kuitenkin osoitti, että Ötziä oli ammuttu nuolella. Nuoli upposi syvälle lihaan ja ehkä aiheutti verenmyrkytyksen tai verenhukan. Ötzin on täytynyt kuolla hyvin tuskallisella tavalla. Nuoli näkyy jo ensimmäisistä Ötzistä otetuista röntgenkuvista, mutta jostakin syystä tutkijat eivät aluksi huomanneet sitä. Myös Ötzin käsissä, ranteissa ja rinnassa on ruhjeita ja haavoja.
Rosa-Luxemburg-Platzin metroasema
Asemalta on vaihtoyhteys raitiovaunulinjalle M8.
Ötzi
Kuolema
Jotkut tutkijat ovat arvelleet Ötzin olleen lammaspaimen, jonka rosvot murhasivat saadakseen hänen lampaansa. Toinen vaihtoehto on, että Ötzi kuoli sotaretkellä. Ötzin kuparikirves viittaa siihen, että hän oli hyvin korkea-arvoinen henkilö, ehkä jopa heimopäällikkö.
Italialaisten tutkijoiden mukaan Ötzi on saattanut kuolla varhain keväällä ja hänet olisi haudattu kuukausien päästä. Hän ei olisi siten ollut paikalla vain sattumanvaraisesti vaan jää olisi kuljettanut häntä hautasijalta löytöpaikkaan. Se selittäisi sen, että Ötzin mahasta löytyneet siitepölyhiukkaset ovat huhtikuusta, kun taas löytöpaikalla olevan jään hiukkaset ovat elo-syyskuulta.
Miksi Ötzi säilyi niin hyvin
Ötzi kuoli hieman yli kolmen kilometrin korkeudella vuoristossa, jossa on kylmää. Ötzin kuoleman jälkeen alkoi sataa lunta. Lumi pakastekuivasi Ötzin ruumiin niin ettei se kelvannut eläinten ravinnoksi tai mädäntynyt. Jonkin ajan kuluttua laajeneva jäävirta vei Ötzin kallionkoloon, josta Ötzin ruumis paljastui vuonna 1991, jolloin jäätikkö suli nopeasti.
RADARSAT Constellation
pienoiskuva|Taiteilijan näkemys RADARSAT-1:stä.
RADARSAT Constellation Mission (RCM) on Kanadan avaruusjärjestön kaavailema Radarsat-1 ja Radarsat-2 kaukokartoitussatelliittien seuraaja.
Missio koostuu kolmesta satelliittista. Sen SAR-tutkat mittaavat C-taajuuskaistalla. Kolmella satelliittilla aikaansaataisiin ajallisesti tiheämpi Kanadan kuvaus.
Satelliittin pääurakoitsija on MacDonald, Dettwiler and Associates. Elokuussa 2010 Kanadan pääministeri Stephen Harper antoi tukensa hankkeelle luvaten sille viiden vuoden aikana 397 miljoonan Kanadan dollarin lisärahoituksen.
Puuha-Pete
Puuha-Pete (Bob the Builder) on englantilainen animoitu lastensarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin Britanniassa vuonna 1998 ja Suomessa vuonna 2000, ja sen tuotanto jatkuu edelleen. Puuha-Pete ja hänen kaverinsa joutuvat erilaisiin seikkailuihin samalla kun he suorittavat rakennus- ja korjaustöitä naapureilleen ja tuttavilleen. Sarja korostaa ryhmätyön ja sosiaalisten taitojen merkitystä. Puuha-Pete on nykyään tunnettu ja suosittu ympäri maailmaa.
Puuha-Peteä esittävät Suomessa MTV3, C More Juniori ja aiemmin myös Nelonen sekä Ruutu+ Lapset suomeksi puhuttuna. Suomenkielisen version tunnusmusiikin soittaa Fröbelin Palikat. Puuha-Pete seikkailee myös sarjoissa Hommat Hoituu ja Valmiina Puuhaan!.
Kelkäte
Kelkäte on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvi jakautuu kahteen järvenosaan ja niitä yhdistää 20 metriä leveä salmi. Läntistä järvenosaa kutsutaan Kukkolammiksi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta rannoilla on myös muutama pelto. Osa rannoista kuuluu rantojensuojelualueeseen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy. Alainen Savijärvi laskee Kelkäten länsipäähän Kukkostenjokea pitkin. Kelkäte laskee sen itäpäästä lähtevää jokea pitkin Jokelanjärveen. Kelkäten ja Jokelanjärven välinen pudotus on 0,1 metriä.
Päistärikkö (koiraväri)
Päistärikkö on koiran väritys, jossa turkin hallitsevaan pääväriin sekoittuu osittain valkoista karvoitusta tasaisesti siten, että koiran väritys näyttää paikoin vaaleammalta. Useimmiten päistärikkö tarkoittaa ruskeasävyistä koiraa, jossa ruskean eri sävyjen seassa on valkoista karvoitusta. Päistärikön päässä ja rungossa on usein myös yhtenäisiä, tasaisesti vallitsevan värityksen peittämiä alueita.
Päistärikkö voi näyttää eri vuodenaikoina hyvin erilaiselta, sillä valkoisen karvoituksen näkyvyys vaihtelee koiran turkin paksuuden mukaan. Mikäli turkin hallitseva väri on musta tai harmaa, käytetään yleensä ilmausta harmaapäistärikkö.
Koillinen alue (Brasilia)
thumb|230px
Brasilian koillinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Se muodostuu yhdeksästä osavaltiosta Alagoas, Bahia, Ceará, Maranhão, Paraíba, Pernambuco, Piauí, Rio Grande do Norte, Sergipe. Suurimpia kaupunkeja ovat Salvador, Fortaleza ja Recife. Alueen pinta-ala on 1 561 177 neliökilometriä ja siellä asuu noin 50 miljoonaa ihmistä.
The Next One to Go
The Next One To Go on Amoralin kymmenes single. Se julkaistiin digitaalisesti 22. tammikuuta 2016.
Kalkkila
Kalkkila sijaitsee Purilanjoen laaksossa, joka on ollut kiinteästi asuttu viimeistään varhaiskeskiajalta lähtien. Kalkkilan päätilasta on maininta Varsinais-Suomen vanhimmassa maakirjassa vuodelta 1540. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1782, joskaan sillä ei ollut suuria vaikutuksia kylän rakenteeseen, koska kylässä oli vain yksi kantatila. Kalkkilalla on ollut ainakin neljä torppaa, Valkiakallio, Sillanpää, Tytylä ja Kankare, joista Tytylä on myöhemmin kehittynyt merkittäväksi tilaksi. Siirtoväelle lohkottiin kylän alueelta neljä tilaa.
Marion Bartoli
Marion Bartoli (s. 2. lokakuuta 1984 Le Puy-en-Velay, Auvergne, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan kahdeksan WTA-tason kaksinpeliturnausta, joista merkittävimpänä 2013 Wimbledonin mestaruus. Uransa korkeimman listasijoituksen, seitsemännen sijan, hän saavutti 30. tammikuuta 2012.
Tennisura
Tammikuussa 2006 Bartoli voitti ensimmäisen senioriturnauksensa, ASB Classicin Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa, kaatamalla loppuottelussa Vera Zvonarjovan 6–2, 6–2. Lokakuussa hän hoiti toisen turnausvoiton tililleen Japanin avoimissa voittamalla Aiko Nakamuran 2–6, 6–2, 6–2. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun WTA-turnauksen loppuottelussa pelasi kaksi sekä kämmeneltä että rystyltä kahden käden otteella pelaavaa pelaajaa. Voitto nosti Bartolin ensimmäistä kertaa kahdenkymmenen parhaan joukkoon rankingissa. Kauden viimeisessä turnauksessa Bell Challengessa Québecissä Bartoli nollasi finaalissa Olga Putškovan 6–0, 6–0 ja nosti sijoituksensa seitsemänneksitoista.
Vuodet 2007–2008
Vaisuhkon kauden alun jälkeen Bartoli alkoi löytää kuntoaan massakenttäkaudella, vaikkei massa ole ollut hänen suosikkialustansa. Hän nousi ECM Prague Openin loppuotteluun toukokuussa, mutta hävisi Akiko Morigamille. Lonkkavamma oli vaivannut häntä jo Prahan turnauksen viimeisillä kierroksilla ja se pakotti hänet jättämään Rooman turnauksen väliin. Tämän jälkeen hän kuitenkin nousi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen neljännelle kierrokselle Roland Garrosissa.
Wimbledonissa Bartoli murtautui parrasvaloihin nousemalla loppuotteluun, jossa hävisi epävarman esityksen jälkeen kolminkertaiselle mestarille Venus Williamsille 4–6, 1–6. Hänen isänsä ja valmentajansa puhkesi kyyneliin Bartolin kiittäessä häntä lopun lyhyessä haastattelussa. Bartolin huomattavin voitto turnauksen alkukierroksilla tuli neljännellä kierroksella, jolla hän kukisti kolmanneksi sijoitetun Jelena Jankovićin hävittyään ensimmäisen erän. Hän toisti tempun Michaëlla Krajicekia vastaan puolivälierissä, voittaen 3–6, 6–3, 6–2. Välierissä Bartoli hävisi ensimmäisen erän ykkössijoitettua Justine Heniniä vastaan 1–6, mutta voitti kaksi seuraavaa 7–5, 6–1 ja otti uransa suurimman voiton. US Openissa Bartoli pudotti kolmannella kierroksella Lucie Šafářován, mutta taipui seuraavassa ottelussa Serena Williamsille 3–6, 4–6. Kauden päättäneeseen WTA:n mestaruusturnaukseen hän pääsi mukaan kesken kaiken Serena Williamsin loukkaantumisen myötä. Hän hävisi Justine Heninille suoraan 0–6, 0–6, mutta voitti Jelena Jankovićin, joka joutui luovuttamaan ottelun tilanteessa 6–1, 1–0. Vuoden päätteeksi Bartoli oli maailmanlistalla sijalla kymmenen.
Vuonna 2008 Bartoli selviytyi WTA-turnauksen loppuotteluun vain kerran: heinäkuussa hän hävisi Stanfordissa Aleksandra Wozniakille eräluvuin 5–7, 3–6. Grand Slam -turnauksissa hän selviytyi parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa. Kauden päättyessä hän oli pudonnut maailmanlistalla takaisin sijalle 17.
Vuodet 2009–2010
Tammikuussa 2009 Bartoli hävisi Brisbanen turnauksen loppuottelussa Viktoryja Azarenkalle eräluvuin 3–6, 1–6. Aiempina vuosinaan Australian avoimessa turnauksessa Bartoli oli parhaimmillaan selviytynyt toiselle kierrokselle vuosina 2004–2007. Vuoden 2009 turnauksessa hän voitti kolmella ensimmäisellä kierroksella heikommin sijoitetut vastustajansa sekä neljännellä kierroksella ykköseksi sijoitetun Jelena Jankovićin eräluvuin 6–1, 6–4. Puolivälierissä hän hävisi Vera Zvonarjovalle lukemin 3–6, 0–6. Maaliskuussa hän voitti Monterreyn turnauksen loppuottelussa Li Nan lukemin 6–4, 6–3. Ranskan avoimissa Bartoli hävisi toisella kierroksella Tathiana Garbinille. Wimbledonissa Bartoli hävisi kolmannella kierroksella Francesca Schiavonelle. Heinä-elokuussa hän saavutti uransa viidennen WTA-turnausvoiton kukistamalla Stanfordin turnauksen loppuottelussa Venus Williamsin luvuin 6–2, 5–7, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa Bartoli hävisi toisella kierroksella Kim Clijstersille. Marraskuussa Bartoli pääsi Balin turnauksen loppuotteluun, jossa hävisi Aravane Rezaïlle. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 11.
Vuoden 2010 Australian avoimissa Bartoli hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle. Ranskan avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Shahar Pe'erille ja Wimbledonissa neljännellä kierroksella Tsvetana Pironkovalle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Virginie Razzanolle. Kauden aikana hän saavutti kolme välieräpaikkaa ja neljä puolivälieräpaikkaa. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 16.
Vuodet 2011–2012
Kauden 2011 avanneessa Brisbanen turnauksessa Bartoli eteni välieriin. Australian avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Vesna Doloncille. Dohassa hän eteni välieriin ja Indian Wellsissä loppuotteluun, jossa tappio Caroline Wozniackille. Toukokuussa hän saavutti kauden toisen loppuottelupaikkansa Strasbourgissa, jossa hän hävisi Andrea Petkovicille. Ranskan avoimissa hän hävisi välierissä Francesca Schiavonelle. Sen jälkeen hän eteni loppuotteluun Eastbournessa, jossa päihitti Petra Kvitován. Wimbledonissa hän hävisi puolivälierissä Sabine Lisickille. Stanfordissä hän eteni jälleen loppuotteluun. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Christina McHalelle. Lokakuussa hän voitti Osakan WTA-turnauksen loppuottelussa Samantha Stosurin. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla yhdeksän.
Kauden 2012 avanneessa Sydneyn turnauksessa Bartoli eteni puolivälieriin. Australian avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle. Pariisin turnauksessa hän hävisi loppuottelussa Angelique Kerberille. Dohassa sekä Miamissa hän eteni välieriin. Ranskan avoimissa Bartoli hävisi toisella kierroksella Petra Martićille. Sen jälkeen hän eteni välieriin Eastbournessa. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Mirjana Lučić-Baronille. Carlsbadissa hän eteni loppuotteluun, jossa hävisi Dominika Cibulkoválle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi puolivälierissä Marija Šarapovalle. Syys-lokakuussa hän pääsi välieriin Pekingin turnauksessa. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 11.
Vuosi 2013 ja uran lopetus
Australian avoimissa Bartoli hävisi kolmannella kierroksella Jekaterina Makarovalle. Ranskan avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Francesca Schiavonelle. Wimbledonissa Bartoli saavutti uransa ensimmäisen Grand Slam -mestaruuden voitettuaan kaksinpelin loppuottelussa Sabine Lisickin. Yhtäkään erää turnauksessa hävinnyt Bartoli ei kohdannut turnauksessa ainuttakaan top 10 -pelaajaa.
Renault Clio
Renault Clio on Renault’n vuodesta 1990 lähtien valmistama pieni automalli, joka korvasi Renault 5:n. Se on jatkuvasti ollut Euroopassa yksi luokkansa myydyimmistä autoista. Japanissa Clioa markkinoidaan nimellä Renault Lutecia, sillä Honda omistaa Japanissa oikeudet Clio-nimeen. Maissa, joissa sedanit ovat perinteisesti olleet hatchback-malleja suositumpia, on myyty Clion neliovista porrasperäversiota useilla eri mallinimillä.
Marion Bartoli
Vuosi 2013 ja uran lopetus
Elokuussa Bartoli ilmoitti lopettavansa uransa pudottuaan Cincinnatin WTA-turnauksessa toisella kierroksella.
Pelitapa
Marion Bartoli tunnetaan epätavallisesta ja intensiivisestä pelityylistään. Hän käyttää molempia käsiä sekä kämmeneltä että rystyltä. Hän pelaa aggressiivisesti ja lyö kovaa. Kahden käden tyylin hänelle opetti hänen isänsä, joka oli innostunut nähtyään Monica Selesin pelaavan. Bartoli viihtyy takarajan tuntumassa, jopa hieman sen sisäpuolella, ja lyö palloa jo aikaisin sen nousuvaiheessa, avaten kenttää molemmille puolille suuntautuvilla jyrkillä sivalluksilla. Hänen pelityyliään onkin verrattu juuri Selesiin. Bartolin syöttö on lisäksi omintakeinen siinä, että hän käyttää rannettaan saadakseen syöttöön nopeutta.
Renault Clio
Renault Clio I (1990–1998)
Ensimmäisen sukupolven Renault Clio esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä 1990 seuraajaksi jo vanhentuneelle Renault 5 -mallille. Edellismalli tosin pysyi mallistossa edullisempana vaihtoehtona vuoteen 1996 saakka. Clio valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1991.
Clion jousitus ja alustarakenteet olivat suurilta osin peräisin aiemmasta Renault 5 -mallista. Takana oli tilaa säästävä vääntösauvajousitus ja edessä MacPherson-joustintuet.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,2- (53 hv) ja 1,4-litraiset (74 hv) Energy-bensiinimoottorit sekä 1,7- ja 1,9-litraiset (63 hv) dieselit. Bensiinimoottorit muuttuivat suihkutustyyppisiksi vuoden 1992 loppuun mennessä.
Perusmallien lisäksi Cliosta oli saatavana ylellinen Baccara, jossa oli nahkaverhoilu, puujäljitelmäkoristeet, keskuslukitus, sähköikkunat ja ilmastointi. Moottori oli aluksi 1,7-litrainen (89 hv) ja vuodesta 1991 lähtien 1,8-litrainen (87 hv), jossa oli yksipistesuihkutus. vasen|pienoiskuva|Renault Clio Baccara Ensimmäiset pienet uudistukset tehtiin Clioon jo vuonna 1991. Etuistuimet vaihdettiin uudenmallisiin ja keulalle tuli uusi Renault-logo.
Vuoden 1991 aikana markkinoille tuli myös 16-venttiilisellä 1,8-litraisella (137 hv) moottorilla varustettu urheilullinen malli, joka tunnettiin Ranskassa nimellä Clio 16S ja muualla Clio 16V. Tässä mallissa myös ulkoasua oli tehty urheilullisemmaksi muun muassa erilaisilla puskureilla ja lokasuojilla.
Mallivuodelle 1993 Renault esitteli lievästi urheilullisen RSi-version Cliosta, jossa oli 1,8-litrainen (110 hv) monipistesuihkutusmoottori ja levyjarrut kaikissa pyörissä. Ainoa ulkonäöllinen eroavaisuus perusmalliin verrattuna oli matalammat sivuhelmat. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (1994). Varsinainen kasvojenkohotus tuli vuonna 1994, jolloin näkyvin muutos oli uudenlainen muovinen etusäleikkö. Myös takavaloja pyöristettiin hieman. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (1996). Keväällä 1996 Clio sai toisen kasvojenkohotuksensa. Keulaa ja ajovaloja pyöristettiin hieman ja myös peräosassa oli pieniä muutoksia. Turvavarustelua parannettiin sivutörmäyspalkeilla ja turvatyynyillä. Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai kuitenkin tulokseksi ainoastaan kaksi tähteä.
Moottoriosastolla 1,2-litrainen Energy korvattiin Twingosta peräisin olevalla 1,1 litran DiET-yksipistesuihkulla. Myös 1,4-litrainen koki uudistuksia paremman polttoainetalouden saavuttamiseksi.
Clio Williams
Clio-malliston suorituskykyisin malli oli vuonna 1993 esitelty Williams, jota oli aluksi tarkoitus valmistaa 3 800 kappaleen sarja. Mallista tuli kuitenkin niin suosittu, että Renault päätti valmistaa autoa 1 600 kappaletta lisää. Suuren kysynnän vuoksi ensimmäisen erän jälkeen tehdas valmisti myös Williams 2- ja Williams 3 -mallisarjat. Yhteensä Clio Williams -malleja valmistui yli 12 000 kappaletta, mutta monet näistä autoista myytiin suoraan kilpa-autoiksi. vasen|pienoiskuva|Renault Clio Williams Clio Williamsissa oli 2,0-litrainen 16-venttiilinen moottori, joka tuotti tehoa 145 hevosvoimaa. Runko oli vahvistettu ja etujousituksessa oli kallistuksenvakain. Ulkoisesti Williams-mallit tunnistaa sinisestä Sports Blue -metalliväristä ja kullanvärisiksi maalatuista Speedline-kevytmetallivanteista. Verhoilu oli veluuria. Vakiovarusteina oli muun muassa ABS-jarrut, sähköpeilit, kattoluukku ja äänentoistojärjestelmä.
Renault Clio II (1998–2012)
Edeltäjäänsä pyöreämmin muotoiltu toisen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 1998. Pituutta sille oli tullut seitsemän senttimetriä lisää. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin Nissan Micra K12.
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Sedan-korinen Renault Clio, tässä Thalia-nimisenä. Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,2- (57 hv), 1,4- (74 hv) ja 1,6-litraiset (89 hv) kahdeksanventtiiliset bensiinimoottorit. Vuosina 1999–2000 tarjolla oli myös 1,4 16V (94 hv). Mallistosta poistui vuonna 2000 alkuperäinen 1,6-litrainen. Ainoastaan Brasiliassa oli saatavana vuodesta 2000 alkaen 1,0-litrainen moottori.
Vuonna 1999 Renault esitteli ensimmäistä kertaa sedan-korisen Clion. Sitä myytiin useilla eri nimillä: Keski-Euroopassa Renault Thalia, Itä-Euroopassa ja Turkissa Renault Clio Symbol, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa Renault Clio Classic, Brasiliassa ja Paraguayssa Renault Clio Sedan sekä muissa Etelä-Amerikan maissa Renault Symbol. Osassa Latinalaisen Amerikan maita sedan-mallia markkinoitiin myös nimellä Nissan Platina. Sen ulkonäköä oli muutettu muiden Nissan-mallien kaltaiseksi. vasen|pienoiskuva|Renault Clio RS Alkuvuoden 2000 uutuus oli 16-venttiilisellä 2,0 litran (170 hv) moottorilla varustettu Clio RS, jonka ulkonäkö oli tehty perusmalleja urheilullisemmaksi. Samaan aikaan markkinoille tuli myös 1,6 16V (106 hv).
Myöhemmin samana vuonna esiteltiin uusi 1,4 16V (97 hv) sekä dieselmoottori 1,9 dTi (79 hv), joka oli kahdeksanventtiilinen. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2001). Clio sai vuonna 2000 pieniä uudistuksia, muun muassa uuden mittariston ja matkustajan turvatyynyn vakiovarusteeksi. Varsinainen kasvojenkohotus kesällä 2001 antoi autolle päivitetyn keulan ilmeen ja uudenlaisen sisustan, jonka materiaalit olivat aikaisempaa korkeatasoisempia. Valikoimassa ensiesittelystä lähtien ollut 1,4 8V korvattiin 1,2 16V:llä, jossa oli saman verran tehoa, 74 hevosvoimaa. Aiemman dieselmoottorin korvasi yhteispaineruiskutteinen 1,5 dCi (64 hv). Hieman myöhemmin samasta moottorista tuli myös 81-hevosvoimainen versio. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2004). Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2004, mutta muutokset olivat pieniä. Esimerkiksi etupuskuri oli uusi ja ajovalojen pohjaväri vaihtui mustasta harmaaseen. RS-mallin teho nousi 182 hevosvoimaan ja 1,5-litraisesta dieselistä tuli aiempien rinnalle 100-hevosvoimainen versio. vasen|pienoiskuva|Renault Clio Campus (2006–2009) vasen|pienoiskuva|Renault Clio Campus (2009–2012) Kolmannen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2005, mutta monissa maissa toinen sukupolvi jäi vielä mallistoon edullisemmaksi malliksi. Maasta riippuen nimenä oli joko Clio Campus tai Clio Storia. Moottoriksi oli valittavissa 1,2 8V, 1,2 16V sekä 1,5 dCi:n pienin versio. Valmistus päättyi lopulta vuonna 2012.
Clio V6
Vuonna 2001 esiteltiin malliston suorituskykyisin versio, keskimoottorinen ja takavetoinen Clio V6. Sen voimanlähteenä oli 3,0-litrainen V6, joka kehitti 230 hevosvoimaa tehoa. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Varusteluun sisältyi muun muassa nahkaverhoillut urheiluistuimet, ilmastointi ja vakionopeudensäädin. Facelift-mallissa moottorin teho oli nostettu 255 hevosvoimaan. vasen|pienoiskuva|Renault Clio V6 vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Renault Clio V6.
Renault Clio III (2005–2014)
Kolmannen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2005, ja se valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2006. Auto koki kasvojenkohotuksen vuonna 2009. vasen|pienoiskuva|Renault Clio RSVuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Kolmannen sukupolven facelift-malli. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Renault Clio Grandtour.
Renault Clio IV (2012–2019)
Neljännen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2012. Mallin yhteydessä esiteltiin Renault’n ensimmäinen kolmisylinterinen turboahdettu 0,9-litrainen moottori. Suurempi 1,2-litrainen ahdettu moottori uusiutui kokonaan ja oli nyt suorasuihkutteinen. Tiukentuvat päästömääräykset ohjasivat pienemmissä autoissa kuutiotilavuuksien pienentämiseen, ja vanhat 1,6-litraiset bensiinimoottorit putosivat pois tuotanto-ohjelmasta. 1,2-litraisen suorasuihkuturbon yhteydessä Clioon tuli saataville ensimmäistä kertaa Getragin valmistama kuusiportainen kaksoiskytkinautomaattivaihteisto. Samana vuonna esitelty sähköauto Renault Zoe perustuu pitkälti neljännen sukupolven Clioon, samoin vuotta myöhemmin esitelty crossover-malli Captur. Alkuvuodesta 2013 Clio-mallisto täydentyi Sport Tourer -farmarimallilla.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Renault Clio Sport Tourer|alt= vasen|pienoiskuva|Neljännen sukupolven facelift-malli. Syksyllä 2016 Clio koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa muutettiin etusäleikköä ja takaosan helmoja. Myös verhoilumateriaalit uudistettiin ja uusia lisävarusteita ovat peruutuskamera, pysäköintitutka edessä ja LED-ajovalot. Bensiinimoottorivalikoima pysyi samana, mutta uutuutena oli mahdollisuus valita manuaalivaihteisto 1,2-litraisen TCe-moottorin yhteyteen. Aiemmin edellä mainitun moottorin sai vain kaksoisytkinautomaatin yhteydessä. Clion moottorivalikoima kasvoi 1,5-litraisen dieselin 110-hevosvoimaisella tehoversiolla.
Renault Clio V (2019–)
Viidennen sukupolven Clio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019. Se on ensimmäinen malli, jossa käytetään Renault’n ja Nissanin modulaarista CMF-B-pohjalevyä. Uuden perusrakenteen ansiosta auto on edeltäjäänsä kevyempi. Ulkomitoiltaan viides sukupolvi on myös aavistuksen neljättä pienempi. Ulkonäköön ei tehty merkittäviä muutoksia, mutta sen sijaan sisätiloissa uudistukset ovat näkyvämpiä. Clioon on esimerkiksi saatavana digitaalinen mittaristo seitsemän tai kymmenen tuuman kokoisella näyttöruudulla.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat kolmisylinteriset vapaasti hengittävä 1,0-litrainen (75 hv), turboahdettu 1,0 TCe (99 hv) sekä nelisylinterinen turboahdettu 1,3 TCe (129 hv). 1,0-litraisten yhteydessä on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta turboversioon on valittavissa myös portaaton CVT-automaattivaihteisto. 1,3-litraisen yhteydessä on aina seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto. Dieselmoottorina on 1,5 dCi (85 hv), jonka yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Storfjorden (täsmennyssivu)
Storfjorden voi tarkoittaa seuraavia:
FS La Moqueuse (P688)
La Moqueuse (runkonumero P688) on Ranskan laivaston P400-luokan vartiolaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgista Constructions Mécaniques de Normandielta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 1984. Se laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1986 ja otettiin palvelukseen 18. huhtikuuta 1987.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin sisaraluksensa La Glorieusen kanssa Uuteen-Kaledoniaan Nouméaan, missä ne korvasivat vartioaluksina La Dieppoisen ja La Dunkerquoisen.
Cooler Master
Cooler Master on taiwanilainen elektroniikkayhtiö. Se valmistaa tietokoneen koteloita, jäähdytinjärjestelmiä, virtalähteitä ja syöttölaitteita.
Viisjaagu järv
Viisjaagu järv on Virossa Tartumaalla Elvan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 26 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järveen laskee etelästä Vissi järven kaksi ojaa ja luoteisrantaan koljmen lammen yhteinen laskuoja. Sen pohjoispäästä lähtee suoraksi kaivettu nimetön oja, joka laskee pohjoisessa Elva jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 6,7 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,4 metriä ja suurin syvyys 13 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0019 kuutiokilometriä eli 1,9 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja rannat ovat metsää tai pellon suojavyöhykettä. Järven rannassa tai rannan läheisyydessä asutaan kuudessa talossa. Yksi taloista on nimeltään Viisjaagu.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi.
Ylime
Ylime eli Ylinenjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Viisjaagu järv
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Ylime
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Rannat ovat metsämaata, mutta lammen länsipuolella on peltoa ja kaakkoispuolelta kulkee yhdystie 3291.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,4 metriä mpy. Siihen johtaa oja Alaisesta Savijärvestä.