cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boulogne-sur-Mer
Matkailu
Boulognen linnamuseossa on esillä taidetta ja antiikin esineistöä.
Talouselämä
Kaupungin talouselämä perustuu sen kalasatamaan, laivatelakkaan ja terästehtaaseen.
Ruotsin järvet
Mannerjään uurtamiin maakamaran epätasaisuuksiin kertyi vettä muodostaen pääsääntöisesti varsin matalia järviä. Osa ensimmäisistä järvistä on ehtinyt soistua umpeen ja myös järvenlaskut ovat verottaneet jäljelle jäänyttä lukumäärää. Sen sijaan Keski-Ruotsiin oli syntynyt jäätikkövirtauksista johtuen syvät uurteen nykyisten Vänern- ja Vättern-järvien kohdille ja jota vielä Baltian jääjärven laskujoen virtaukset täydensivät. Näin syntyi varsin suuret järvet Euroopankin mittakaavassa. Mannerjäätikön virtaukset ovat osittain syypäänä Pohjois-Ruotsin pitkittäisiin laaksoihin syntyneisiin järviin, joiden keskisyvyys on suuri.
Toisaalta maankohoaminen on nostanut Itämerestä esille uutta maata, jonka alueilla on sijaitsee geologisesti ajatellen nuoria järviä. Maankohoaminen jatkuu Itämeren rannikolla edelleen ja uusia järviä syntyy edelleen, vaikka se tapahtuukin hitaasti. Monien jokien suuret virtaamat ovat kannustaneet patoamaan niitä sähköntuotantoa varten patojärviksi. Erityisen kannattavaa se on ollut Pohjois- ja Keski-Ruotsissa, missä Skandien yli virtaa Atlantilta kosteaa meri-ilmaa ja joka luovuttaa kosteuden runsaina sateina myös niiden itärinteille.
Tilastotietoa
Ruotsissa on viimeisen kartoituksen mukaan 95 700 yli hehtaarin kokoista järveä, joiden yhteispinta-ala on noin 42 000 neliökilometriä eli noin 9 % Ruotsin pinta-alasta. Alle 10 hehtaarin järviä on noin 80 000, joten järvet ovat yleensä pieniä. Vain 23 järveä on yli 100 neliökilometrin suuruisia, mutta niiden yhteispinta-ala muodostaa lähes neljäsosan järvien kokonaispinta-alasta. Pohjois-Ruotsin Norrbottenin läänissä sijaitsee 30 730 järveä eli 30 % maan järvistä. Viidellä skånelaisella kunnalla ei ole järviä lainkaan.
Suurin järvi on Vänern, jonka pinta-ala on 5 648 neliökilometriä ja johon mahtuu 153 000 miljoonaa kuutiometriä eli 153 kuutiokilometriä vettä. Hornavan on Ruotsin syvin järvi, jossa on 228 metriä syvää. Korkeimmalla sijaitsee Kaskasjaure 1 448 metrin korkeudella merenpinnasta.
Nimistö
Järvirekisterissä on noin 30 000 erilaista järvennimeä. Vaikka noin 40 000 järvistä on vailla nimeä, on muilla järvillä varsin suosittujakin järvinimiä. Samannimisä järviä voi olla olemassa, sillä järvillä on yleensä paikalliseen käyttöön tarkoitettuja nimiä. Yleisiä nimiä ovat ainakin ”Långtjärnen”, ”Svarttjärnen”, ”Stortjärnen”, ”Abborrtjärnen” och ”Lillsjön”. Seudun samannimisetkin järvet voidaan erotella toisistaan etuliitteillä ”Övre”, ”Nedre”, ”Norra” ja ”Södra” taikka ”Lill”, ”Stor” ja ”Mellan”.
Järveä tarkoittava sana ”sjö” ei ole kansan suussa ainoa järvi-sana. Pohjois-Ruotsissa vanhoilla suomalais- ja saamelaisalueilla käytetään alkuperäisiä nimiä tai niistä ruotsalaistuneita järvennimiä. Silloin järvien nimet voivat päättyä sanaan ”saivo”, ”sel”, ”avan”, ”lompolo”, ”luoppal”, ”jaure” tai ”järvi”. Eteläisessä Ruotsissa tavallisia ovat myös ”gölen”, ”gyl”, ”hån” ja ”dammen”. Kaikialla Ruotsissa on tavallisin pääte ”sjön” ja ”tjärnen”. Ensimmäinen tarkoittaa järveä ja toinen lampea, samalla tavalla kuin niitä käytetään Suomessa
Jokamiehen oikeudet ja kalastus
Ruotsissa vallitsee käytännössä hyvin samantapainen jokamiehenoikeus kuin Suomessa, joka sallii vapaan käyskentelemisen luonnossa ja liikkumisen vesillä. Kalastaminen ei kuitenkaan ole aivan vapaata, sillä joissakin vesistöissä tarvitaan kalastamiseen lupa.
Järvien tutkimus
Ruotsissa sovelletaan vuonna 2000 käynnistyneen Euroopan unionin Vesipolitiikan puitedirektiivin (direktiivi 2000/60/EG) määrittelemä hanke myös järvien kohdalla. Unionin jäsenvaltiot pyrkivät suojelemaan vesistöjään ja pohjavettään sekä tekemään yhteistyötä valtionrajojen yli tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Roll with It
Roll with It on rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 14. elokuuta 1995. Single julkaistiin samana päivänä Blur-yhtyeen Country House -singlen kanssa. Brittimedia asetti ne vastakkain; puhuttiin singlejen taistosta, jota verrattiin 1960-luvun The Beatlesin ja The Rolling Stonesin väliseen kilpailuun. Noel Gallagher kommentoi tilannetta seuraavasti: ”Lehdet kirjoittavat että Blur on kuin Beatles, ja Oasis puolestaan Rolling Stones, vitut, me olemme sekä Beatles että Stones, Blur on kuin joku vitun Monkees.” Oasis hävisi singlesodan ja päätyi Britannian singlelistan sijalle 2 Country Housen ollessa ykkönen. Myöhemmin tätä on selitetty muun muassa Roll with Itin punnan kalliimmalla hinnalla. Singleä on myyty Britanniassa 570 000 kappaletta. Singlen b-puolia ovat ”It’s Better People”, ”Rockin Chair” ja ”Live Forever (Live)”. Myöhemmin Noel Gallagher on sanonut, ettei voi sietää kappaletta jälkeenpäin kuunneltuna eikä ymmärrä sen silloista merkitystä.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Legalismi
Legalismi eli lakipositivismi korostaa oikeuden alkuperän palautuvan inhimillisten päätösten sekä niiden noudattamiseen käytetyn pakon yhteisvaikutukseen. Lakipositivismista on johdettu normatiivinen teoria oikeudesta, jolloin voimassa oleva oikeus voidaan palauttaa säädeltyjen lakien teksteihin. Tästä seuraa, että mikä tahansa tahtomisen tuote voi olla oikeutta. Säädetyn lain ei tule siis olla moraalin tai muunkaan poliittisen järjestelmän mukainen ollakseen pätevä.
Legalismin kritiikki
Legalismin heikkoutena on modernin oikeusjärjestelmän tarvitseman hyväksyttävyyden ja ihmisten vakaumuksista kumpuavan tuen merkityksen aliarvioiminen. Lakipositivismin sisäinen kritiikki kohdistuu oikeusjärjestelmän antamien lupausten lunastamisen arvioimiseen pitäen lähtökohtana sitä, mitä järjestelmä julkisesti lupaa juridisten oikeuksien haltioille. Ulkoisella kritiikillä tarkoitetaan järjestelmän arvostelemista perusteilla, joita järjestelmä ei lainkaan lupaa toteuttaa.
Arkikielessä legalismilla voidaan tarkoittaa yksisilmäistä ohjesääntösokeutta ja lain kirjaimen pilkuntarkkaa noudattamista lain hengestä piittaamatta. Legalismi ei tunnusta metaetiikkaa eikä kirjoittamattomia oikeusperiaatteita (vrt. luonnonoikeus), jolloin lain sanatarkka noudattaminen voi tehdä niistä epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia suhteessa toisiinsa.
Kurdistan
pienoiskuva|Kurdien asuinalueet [[Etu-Aasiassa]] Kurdistan (”Kurdien maa”) on Lähi-idässä sijaitseva pääasiassa kurdien asuttama maantieteellinen alue, joka sijaitsee Turkin, Iranin, Irakin ja Syyrian raja-alueilla. Kurdistanin rajoja on vaikea määritellä, sillä mikään edellä mainituista valtioista ei tunnusta Kurdistania väestöllisenä tai maantieteellisenä kokonaisuutena. Kurdit ovat usein näissä maissa olleet sorrettuja ja syrjittyjä. Erään arvion mukaan maailmassa on 30–35 miljoonaa kurdia, ja heidän maansa kattaa Ranskan kokoisen alueen. Tarkkaa arvioimista vaikeuttaa se, että valtiot pyrkivät aliarvioimaan rajojensa sisäpuolella olevien kurdien lukumäärän. Kurdit ovat Lähi-idän neljänneksi suurin kansanryhmä arabien, persialaisten ja turkkilaisten jälkeen. Lähi-idän ulkopuolella kurdeja asuu myös mm. entisen Neuvostoliiton alueella ja siirtolaisina Länsi-Euroopassa.
Kurdit käyttävät eri nimityksiä eri Kurdistanin alueista. Turkin kurdialuetta (Pohjois-Kurdistan tai Turkin Kurdistan) he nimittävät Bakuriksi, joka on kurdinkielinen sana ja tarkoittaa pohjoista. Iranin kurdialue (Itä-Kurdistan tai Iranin Kurdistan) on Rojhelat (Itä), Irakin kurdialue (Etelä-Kurdistan tai Irakin Kurdistan) Bashur (Etelä) ja Syyrian kurdialue (Länsi-Kurdistan tai Syyrian Kurdistan) Rojava (Länsi).
Maantiede ja ilmasto
Kurdistan on vuoristoista aluetta. Tunnetuin vuori on Ararat, johon Nooan arkin kerrotaan pysähtyneen.
Alueen suuret joet Eufrat ja Tigris virtaavat Turkin puolelta Irakiin ja Syyriaan. Turkki suunnittelee niiden patoamista.
Talous ja luonnonvarat
Maatalous on tärkeä elinkeino. Varsinkin heimoalueilla viljelyyn yhdistetään karjanhoitoa.
Kurdistanissa on paljon mineraaleja: rautaa, hiiltä, kuparia, lyijyä, sinkkiä, magnesiumia, tinaa, uraania, kultaa, hopeaa ja kipsiä.
Kurdistanissa on öljyä monilla alueilla. Irakissa on käytössä neljä öljykenttää: Ain Zala, Kirkuk, Zanboor ja Khanaqin sekä monia muita vielä hyödyntämättömiä öljykenttiä. Iranissa öljyvarat ovat lähellä Kurmanshahin kaupunkia, Turkissa Vanin alueella. Syyriassa on öljyä Jezirahissa lähellä Irakin rajaa. Varsinkin Irakin Kurdistanin öljy vetää puoleensa kansainvälisiä toimijoita.
Kurdistanin historia
pienoiskuva|[[Kurdistanin lippu|Kurdistanin lipussa on vihreää, punaista ja aurinko. Vihreä tarkoittaa ruohoa, punainen peshmergan verta. Keskellä oleva 21-sakarainen aurinko tarkoittaa Kurdistanin kansallispäivää nawrozia, jota vietetään 21. maaliskuuta.]]
Maanviljely aloitettiin Kurdistanissa melko varhain, ehkä jo seitsemännellä vuosituhannella eaa. Kulttuurin kehitys noudatti tuolloin ja seuraavina vuosituhansina suunnilleen Kurdistanissakin samoja ratoja kuin Mesopotamiassa. Ensin kehittyi maanviljely ja ajan mukana kylät kasvoivat suuriksi kaupungeiksi. Magsalijasta on löydetty merkkejä varhaisesta karjanhoidosta, maanviljelyksestä ja metsästyksestä. Keramiikka ilmestyi noin 7000–6000 eaa. Tuolta ajalta on löydetty myös symmetrisiä kahta kotieläintä esittävää patsasta. Noin 6000–5000 eaa. talot suurenivat ja ajalta on löydetty naista esittäviä hedelmällisyyskulttiin liittyviä patsaita. Noin 5000–4000 eaa. ilmestyivät temppelit orastavan sivilisaation merkkinä. Historiantutkijoiden mukaan indoiranilaiset kansat levittäytyivät muun muassa Kurdistaniin ja Iraniin pohjoisesta. Kurdit asuttivat Kurdistanin alueen viimeistään noin 600 eaa. Ei osata sanoa, mistä ja milloin kurdit ovat alueelle saapuneet. Kurdien esi-isinä on pidetty muiden muassa luluja, guteja, kaseja, urartoja, ali khadleja, sobareja (nayri-maassa) ja meedejä. 3. vuosituhannella vaikuttaneiden sumerilaisten pohjoinen maa Subaru, Su oli qurtie-nimisen kansan asuttama. Sumerilaiset mainitsevat myös kansan nimeltä karda, qarda.
Assyrialaiset käyttivät kurdeista nimiä guti, kuti, kurti ja kardu. Eräiden tutkijoiden mukaan kurdit olisivat Zagros-vuorten alkuperäisten asukkaiden ja noin 800–700 eaa. saapuneiden indoeurooppalaisten sekoitus.
Vanhalla ajalla aluetta hallitsivat monet suuret valtakunnat, kuten mongolit ja turkkilaiset. Keskiajalla Kurdistanin alueella oli useita pieniä valtioita, joista jotkut jatkoivat 1800-luvulle asti.
Osmanit hallitsivat suurinta osaa Kurdistanista ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Sèvresin rauhansopimuksen mukaan vuodelta 1920 Turkkiin olisi pitänyt perustaa Kurdistanin autonominen alue, mutta sitä ei toteutettu. Sopimuksen korvasi vuonna 1923 Lausannen rauhansopimus. Kurdistanin pohjoisosa jäi edelleen Turkille, mutta eteläosa tuli kuulumaan Syyriaan ja Irakiin, jotka Kansainliitto luovutti mandaattialueina Ranskan ja Britannian hallintaan, mutta jotka myöhemmin itsenäistyivät. Kurdistanin itäisin osa jäi edelleen Persialle eli nykyiselle Iranille.
Boulton Paul Aircraft
Boulton Paul Aircraft oli brittiläinen lentokonevalmistaja, joka irrotettiin Boulton and Paul -yrityksestä omakseen vuonna 1934. Boulton and Paul valmisti ensimmäiset lentokoneensa vuonna 1915 osana sotavarustelua. Alun perin Boulton and Paul oli metallialan yritys, jonka juuret olivat William Mooren vuonna 1797 Norwichissa perustamassa sepän pajassa.
Kurdistan
Kurdistanin historia
1900-luvun aikana kurdit ovat monesti kapinoineet Turkissa, Irakissa ja Iranissa. Toisen maailmansodan aikana kurditkin yrittivät monien muiden kansakuntien tavoin perustaa oman valtion. Tammikuun 22. päivänä 1946 julistettiin syntyneeksi ensimmäinen Kurdistanin tasavalta ja Kurdistanin Demokraattisen puolueen johtaja Qazi Mohammed valittiin sen presidentiksi. Tämä tasavalta kesti noin vuoden. Tasavallan perustaminen herätti henkiin kurdien toivon siitä, että heidän pitkä taistelunsa saattaisi sittenkin päätyä voittoon. Vuoden lopulla tasavalta joutui hyökkäyksen uhriksi. Kurdien vastarinta ei riittänyt pysäyttämään Iranin armeijaa, joka marssi Mahabadiin. Tasavallan johtajat hirtettiin Mahabadin keskusaukiolla.
Esko Pakkanen
Esko Pakkanen (s. 1944 ) on suomalainen Valkeakoskella asuva metsänhoitaja joka on julkaissut kirjoja ja artikkeleita metsä-, höyrylaiva- ja uittohistorian sekä metsäperinteen alalta. Hän on tallentanut erityisesti Saimaan höyrylaivakulttuuria. Pakkanen on ollut Metsähistorian Seuran hallituksen jäsenenä 10 vuoden ajan vuoteen 2006 saakka. Hän on mukana myös Suomen Höyrypursiseuran toiminnassa.
Kurdistan
Kurdistanin historia
Tämän jälkeen kurdeilla ei ole ollut omaa valtiota. Nykyään Kurdistan on jakautunut Turkin, Irakin, Iranin ja Syyrian kesken, mutta kurdien haave itsenäisyydestä elää.
Uskonnollisten ryhmien, kansojen ja heimojen väliset riidat ovat sekoittuneet toisiinsa. Hajanaiset kapinat on usein nujerrettu hyödyntäen kurdien keskinäisiä epäluuloja.
Boulton Paul Aircraft
Yritys liitettiin Dowty Groupiin vuonna 1961 ja nimi muutettiin vuonna 1970 muotoon Dowty Boulton Paul.
Kurdistan
Irakin Kurdistan
pienoiskuva|Irakin kurdialueet
Irakin Kurdistan on autonominen alue maan pohjoisosassa. Se koostuu kolmesta kuvernementista Erbil, Sulaymaniyah ja Duhok. Se on vuoristoista aluetta. Vuoret ovat keskimäärin 2 400 metriä korkeita, mutta korkeimmat huiput kohoavat yli kolmeen kilometriin.
Kurditasavallan aikana unelmat kurdivaltiosta olivat levinneet Iranista myös Irakin kurdien keskuuteen, mikä synnytti vastarintaliikkeitä myös Irakiin. Irakin kurdien asema on ollut erittäin huono. Kurdit ovat usein kapinoineet, mikä on puolestaan aiheuttanut kansaan kohdistuvaa massiivista vainoa ja laajoja sortotoimia. Toisaalta kurdien sisäiset aseelliset kiistat ovat ajaneet heidät joskus liittoutumaan Irakin hallituksen kanssa. Vuoden 1974 kurdikapina johtui siitä, että Irakin hallitus jätti tulevasta kurdien itsehallintoalueesta pois tärkeät öljyalueet, muun muassa Kirkukin seudun. Yhdysvallat ja shaahin Iran tukivat Mustafa Barzanin Kurdistanin demokraattisen puolueen (KDP) kapinaa, joka kuitenkin loppui pian. Tämä johti 1970-luvulla laajoihin kurdien vainoihin, joihin liittyi kylien hävittämisiä, väestön pakkosiirtoja ja kurdialueen arabisoimista. Kahdeksanvuotisessa Irakin–Iranin sodassa (22.9.1980 – 20.8.1988) kumpikin hallitus rohkaisi kurdien itsenäisyystoiveita vastapuolen alueella. Kuitenkin esimerkiksi Jalal Talabanin Kurdistanin isänmaallinen liitto (engl. lyhenne PUK) sopi kiistat vuonna 1983 Irakin hallituksen kanssa. Mutta vuonna 1987 PUK asettui Iranin puolelle. Irakin vastaveto tähän oli armoton al Anfal -puhdistuskampanja, joka ajoi kurdeja pakolaisiksi ja valvottuihin pakolaisleireihin. Kaasuhyökkäyksessä Halabdjan eli Halabd[z]an kaupunkiin 5 000 ihmistä kuoli kerralla.
Irakilainen oikeusistuin tuomitsi vuonna 2007 Kemikaali-Aliksi kutsutun Ali Hasan al-Majidin, Irakin entisen puolustusministerin Sultan Hashim Ahmadin ja entisen armeijan komentajan Hussein Rashid al-Tikritin hirtettäviksi liittyen Al-Anfal-kampanjaan, jossa vuoteen 1988 mennessä Irakin armeija oli tuhonnut 4 000 kurdikylää, arvioiden mukaan 180 000 ihmistä tapettu ja 1,5 miljoonaa karkotettu.
Pohjois-Irakin kurdit onnistuivat vastoinkäymisistä huolimatta jo Saddam Husseinin aikana perustamaan itsehallinnon. Irakin Kurdistanilla on oma parlamentti, poliisilaitos ja käytännössä myös oma armeija peshmerga-miliisijoukkojen muodossa. Alueella on pidetty monipuoluevaalit ja ihmisoikeustilanne on selvästi parempi kuin muualla Irakissa. Irakin Kurdistanin valtapuolueita ovat Jalal Talabanin johtama Kurdistanin isänmaallinen liitto (engl. lyhenne PUK) ja Masud Barzanin johtama Kurdistanin demokraattinen puolue (KDP).
Yhdysvaltain kaadettua Saddam Husseinin hallinnon on Irakin Kurdistanin asema entisestään vahvistunut. Alue on pääosin välttynyt muualla Irakissa vallitsevalta väkivallalta, ja kurdien edustus Irakin uudessa hallinnossa on vahva, muun muassa entinen presidentti Jalal Talabani (s. 12.11.1933, k. 3.10.2017) oli kurdi. Kurdit ovat vaatineet itsehallintoalueen laajentamista niin, että siihen liitettäisiin Kirkukin provinssi, jossa on merkittäviä öljyvaroja.
Iranin Kurdistan
Iranissa asuu Turkin jälkeen toiseksi eniten kurdeja. Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisö (EVKY) arvioi vuonna 2017 Iranin kurdien määräksi 8–10 miljoonaa, joka on 11–15 % koko Iranin väestöstä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Kordestānin provinssissa oli lähes 1,5 miljoonaa asukasta.
Iranin Kurdistanissa oli kesällä 2005 laajoja mielenosoituksia kurdien oikeuksien puolesta.
Piranshahr ja Mahabad muodostavat Mukriyanin alueen.
Turkin Kurdistan
Turkissa taisteleva kurdipuolue Kurdistanin työväenpuolue on perustettu vuonna 1978. Se aloitti aseellisen toiminnan vuonna 1984.
Turkin hävittyä ensimmäisen maailmansodan voittajavaltiot suunnittelivat Kurdistanin autonomisen alueen perustamista, mutta sitä ei saatu toteutettua, koska Kemal Atatürk sai Turkin alueella olevat kansat puolelleen, mikä johti Turkin itsenäistymiseen. Maailmansodan aikana ja jälkeen turkinarmenialaisten ja kurdien välillä oli paljon ongelmia. Turkinkreikkalaisia muutti sankoin joukoin Kreikkaan, kun Turkki alkoi vainota kreikkalaisväestöään. Kurdit säilyivät vainoilta ja ovat näiden tapahtumien jälkeen olleet Turkin suurin kansallinen vähemmistö.
Kaakkois-Turkissa (Koillis-Kurdistanissa) PKK on vuodesta 1984 näihin päiviin asti käynyt sissisotaa, johon maan armeija ja hallitus ovat vastanneet raskailla vastaiskuilla. Tuhansia kyliä on hävitetty ja miljoonat ihmiset ovat joutuneet pakenemaan kodeistaan. Yli 37 000 ihmistä on kuollut tässä konfliktissa.
PKK:n johtaja Abdullah Öcalan vangittiin ja tuomittiin kuolemaan vuonna 1999. Tuomio muutettiin elinkautiseksi Turkin luopuessa kuolemantuomiosta, ja Öcalan elää edelleen Imralin vankilasaarella lähellä Mudanyan kaupunkia. Öcalan on tällä hetkellä myyttinen hahmo monille kurdeille. Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat luokitelleet PKK:n terroristijärjestöksi. Turkin monista yrityksistä huolimatta Yhdistyneet kansakunnat, Kiina, Venäjä, Intia ja Sveitsi ovat kieltäytyneet luokittelemasta PKK:n terroristijärjestöksi.
Viime vuosina Turkin valtio on sallinut kurdin kielen eri murteiden opetuksen yksityisissä oppilaitoksissa sekä kurdinkieliset radio- ja televisio-ohjelmat. Kehityksestä huolimatta Turkissa koulutus vain kurdienkielellä on kielletty, kurdienkielen opiskelu sallitaan vain sivuaineena joissain oppilaitoksissa. Turkin EU-jäsenyysneuvotteluissa kurdikysymys on noussut esille osana Turkin ihmisoikeustilannetta.
Vaikka PKK on julistanut lopettaneensa sodankäynnin, Turkin armeijan väkivaltaiset iskut, pidätykset ja ihmisoikeusrikkomukset ovat jatkuneet. Joidenkin mukaan sota oli väistämätön seuraus tukahduttavasta ilmapiiristä, murhista ja pidätettyjen kiduttamisesta ja yrityksistä sulauttaa kurdit valtaväestöön. Toisten mielestä taas sota oli väistämätön seuraus alueitten välisistä taloudellisista ja sosiaalisista eroista sekä terrorismista. Turkki ei edelleen tunnusta kurdeja; Turkin perustuslain 66. artiklan mukaan Turkin kansalaiset ovat turkkilaisia.
Syyrian Kurdistan
Syyrian kurdit ovat pienempi väestöryhmä kuin vastaava Turkissa. Syyrian kurdien määrä on noin 2–3,5 miljoonaa. He asuvat Pohjois-Syyriassa, heidän suosimiaan kaupunkeja ovat Kobane, Afrin, Qamishlo, Derik, Tirbe Sibi ja Hasake. Monilla ei ole edes maan kansalaisuutta. Vuonna 2010 kurdit ottivat yhteen turvallisuuspoliisin kanssa, ja heitä syytettiin veljeilystä terroristijärjestöksi luokitellun PKK:n kanssa. Syyrian sisällissodan aikana 2012 Syyrian kurdit alkoivat valmistautua vaatimaan omaa autonomista aluetta. Turkin kurdijärjestöt Masoud Barzanin johdolla tukivat heidän pyrkimyksiään. Kurdit ovat osallistuneet Syyrian sisällissotaan (26.1.2011–) taistelemalla jihadistijärjestö Isisiä vastaan.
Syyskuussa 2019 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump päätti kotiuttaa huomattavasti Yhdysvaltain sotilaita Syyriasta, mikä käytännössä jätti Koillis-Syyrian kurdit Turkin alueelle kohdistaman hyökkäyksen armoille. Turkin hyökkäys Syyriaan alkoi 9. lokakuuta 2019, ja Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti tarkoituksena olevan "eliminoida terroristit" maiden väliseltä rajaseudulta. Hyökkäyksen kohteena olevalla alueella sijaitsee leirejä, joilla pidetään kurdien vangitsemia Isis-terrorijärjestön taistelijoita.
Petri Jalava
Petri Jalava (s. 14. kesäkuuta 1976 Turku) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Viimeksi Jalava edusti kaudella 2008 Ykkösessä pelannutta PK-35:ta. Veikkausliigaa Jalava on pelannut FC Viikingeissä, Turun Palloseurassa ja Rovaniemen Palloseurassa. Jalava on myös pelannut Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla IFK Morassa ja Norjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Nybergsund IL:ssä.
Jalava teki Turun Palloseuran riveissä liigadebyyttinsä 19. toukokuuta 1996 Tampereen Ilvestä vastaan.
Anthony Head
Anthony Stewart ”Tony” Head (s. 20. helmikuuta 1954 Lontoo) on englantilainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt niin teatterin, television kuin elokuvienkin puolella. Head tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Buffy, vampyyrintappaja ja Merlin. Ensin mainitussa hän esitti päähenkilö Buffy Summersin valvojaa Rupert Gilesia ja jälkimmäisessä kuningas Uther Pendragonia. Head on myös näytellyt yhdessä Doctor Who -televisiosarjan jaksossa.
Anthony Headin vanhempi veli on näyttelijä ja muusikko Murray Head.
Punaluri
Punaluri (Eos bornea) on punalurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Lajista käytetään myös nimeä Eos rubra.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 31 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen. Käsisulat ja kyynärsulkien kärjet ovat mustat. Isojen peitinhöyhenten reunat ovat sinimustat, alimmat tertiaalit ja pyrstön alapeitinhöyhenet siniset. Pyrstö on yläpuolelta punaruskea ja alapuolelta himmeän punainen. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet tummanharmaat.
Nuoret linnut ovat himmeämmän punaisia, korvan peitinhöyhenet ovat joskus heikosti sinertävät, pyrstön alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja vatsahöyhenet sinireunaiset. Hyvin nuoren linnun nokka on mustahko. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Esiintyminen
Punaluri esiintyy Indonesian kaakkoisnurkassa Amboinan, Saparuan, Burun, Ceramin, Ceramlautin sekä Watubela ja Kai saarilla. Neljä tunnettua alalajia elävät eri saarilla. Alalajien rothschildi ja bernsteini välinen ero on häilyvä, sillä välimuotoja esiintyy.
Punalurin esiintymisalue on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Lisääntyminen
Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä sijaitsee korkealla puunkolossa. Pesintää tapahtuu ainakin marras-joulukuussa. Vankeudessa pesinyt naaras muni 2 munaa ja poikaset lähtivät pesästä 7 ja 9 viikon ikäisinä.
Ravinto
Punalurit liikkuvat meluisissa parvissa, joissa on tavallisesti vähintään 20 yksilöä, ja ne ruokailevat enimmäkseen puiden (muun muassa Erythrina ja Eugenia lajien) latvuksissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä, ja niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.
Meet the Feebles
Meet the Feebles on vuonna 1989 ilmestynyt Peter Jacksonin ohjaama mustaa huumoria ja splatterin ominaisuuksia sisältävä komediaelokuva, jonka pääosassa on joukko Jim Hensonin muppetien kaltaisia nukkehahmoja, joilla on oma teatteriryhmänsä. Muppeteista poiketen Feebles-ryhmän jäsenet ovat kuitenkin toinen toistaan karkeampia karikatyyrejä huumeriippuvuuksineen, sotatraumoineen ja seksifetisseineen.
Elokuvan suunnittelu alkoi sillä aikaa, kun Jackson odotti tuotantoryhmineen vastavalmistuneen esikoiselokuvansa Bad Tasten ensiesitystä Cannesissa. Cannesin jälkeen he saattoivat toivoa saavansa rahoituksen seuraavaan projektiinsa, kunnianhimoisempaan Aivokuollut-zombisplatteriin. Alun perin Meet the Feeblesistä suunniteltiin puolen tunnin mittaista jaksoa televisiosarjaan, joka sisältäisi vastaavia tarinoita, mutta joita yhdistäisi vain kehystarinan kertoja, ”Uncle Herman”.
Henkilöhahmot
Elokuva kertoo teatteriryhmä Feeblesistä ( ’heikko, voimaton’), joka sisältää mitä oudointa porukkaa. Johtajana toimii Bletch, joka on mursu ja sivutoimenaan tekee huumekauppoja sekä tapailee samalla salaa Samantha-kissaa. Yksi show’n päätähdistä on Bletchin vaimo, laulava virtahepo Heidi. Heidin ongelmana on ylensyönti ja hän syö murheellisena suruunsa. Robert taas on siili, uusi ryhmän jäsen. Wynyard on sammakko, joka kärsii Vietnamin sodan traumoista ja sotasairaalassa alkaneesta heroiiniriippuvuudesta. Harry on kiimainen jänis, joka saa kuulla tohtorilta sairastavansa AIDSia. Feeblesien vessassa asustaa törkyjournalismia harrastava kärpänen, joka iloitsee kuullessaan Harryn taudista. Trevor on ilkeä rotta, joka toimii Bletchin apulaisena hänen huumebisneksissä sekä kuvaa sadistisia pornoelokuvia, joiden päänäyttelijänä on Daisy-lehmä. Sid on norsu, joka välttelee vaimoaan Sandyä, joka sattuu olemaan kana. Sid ei suostu myöntämään isyyttään ja tämän takia Sandy painostaa Sidiä kertomaan totuuden julkisuudessa. Sebastian taas on kettu ja teatterin ohjaaja, joka haaveilee sodomiasta. Dennis on perverssi muurahaiskarhu, jonka lempiharrastuksia on käytettyjen alushousujen nuuhkiminen.
Ādolfs Skulte
Ādolfs Skulte (28. lokakuuta 1909 Kiova – 20. maaliskuuta 2000) oli latvialainen säveltäjä. Hänen isänsä Pēteris Skulte oli Latviasta ja äitinsä Victoria Rizzolatti italialainen. Skulte syntyi Ukrainassa, mutta hänen perheensä palasi vuonna 1921 asumaan Latviaan. Hän opiskeli insinööritaitoa Latvian yliopistossa ja säveltämistä konservatoriossa. Myöhemmin hän itse opetti samaisessa konservatoriossa.
Vuosina 1948–1955 ja uudelleen 1957–1972 Skulte toimi Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemian sävellysjaoksen johdossa. Hänet valittiin professoriksi vuonna 1952. Hänen sävellystyylinsä viittasi impressionismiin. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oopperoita, baletteja, yhdeksän sinfoniaa ja pianomusiikkia.
Tappajan näköinen mies (televisiosarja)
Tappajan näköinen mies on suomalainen jännityssarja, joka perustuu Matti Röngän Viktor Kärppä -dekkareihin. Sarjan kuvaukset alkoivat lokakuussa 2009, ja ne loppuivat vuonna 2010. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 6. helmikuuta 2011. Sarjan tunnuskappaleena toimii Vesterinen Yhtyeineen single ”Isä”. Sarjaa esitti MTV3-kanava.
MTV3 esitti sarjan uusintana 26. joulukuuta 2013 – 13. helmikuuta 2014.
Jussi Lammela
Jussi Antero Lammela (s. 17. toukokuuta 1959) on suomalainen muusikko. Hän toimi Finlanders-yhtyeen laulaja-rumpalina ja keulahahmona vuodesta 1984 alkuvuoteen 2020. Jussin isä Olli on ollut basistina Jannen Pelimannit-orkesterissa. Lammela on koulutukseltaan lääkintävahtimestari ja toiminut myös hierojana.
Ennen Finlandersia Lammela soitti Jussi Lammelan Orkesteri -yhtyeessä, joka toimi Matin ja Tepon taustayhtyeenä vuosina 1980–1983. Samana vuonna 1984 Lammela osallistui MTV:n Syksyn sävel -kilpailuun, ja Finlanders perustettiin.
Lammela perusti uuden kokoonpanon nimeltään MeLammelat keväällä 2020. Yhtyeen ensimmäinen single "Hän luottaa huomiseen" julkaistiin elokuussa 2020. Yhtyeen toinen single, Pekka Kuorikosken laulama "Muistojeni Bolero", julkaistiin niin ikään elokuussa 2020.
Lammela on tehnyt jonkin verran kappaleita Finlandersille ja myös muille artisteille. Marita Taavitsainen on levyttänyt Lammelan tekemän käännöstekstin "Kellot Moskovan".
Lammela asuu nykyään Turussa, hänellä on kaksi lasta, joista toinen on opiskellut kokiksi.
Kuittijärvet
thumb|270px|Vienan Kemin valuma-alueen kartta . Kemijoki saa alkunsa Ala-Kuittijärvestä.
Kuittijärvet on kolmen järven, Ylä-, Keski- ja Ala-Kuittijärven muodostama järviketju Vienan Kemijoen vesistössä Kostamuksen kaupunkipiirin ja Kalevalan kansallisen piirin alueella Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Ylä-Kuittijärven pinta on pari metriä muita ylempänä (103 m mpy), ja sen suurin syvyys on 44 metriä. Se laskee pienen Alajärven kautta Keski-Kuittijärveen. Keski- ja Ala-Kuittijärvi ovat lähes samassa tasossa (100–101 m), ja niitä yhdistää salmi. Niiden vedentasoa säätelee vuonna 1956 rakennettu pato. Järvien kokonaisala on nykyään noin 600 neliökilometriä. Ennen vesistörakentamista ja säännöstelyä järvien pinta-ala oli nykyistä suurempi; esimerkiksi Keski-Kuittijärven pinta-alaksi mainittiin 493 km2, kun se nykyään on 257 km2.
Kaikki kolme järveä ovat hyvin kalaisia, ja niitä käytetään veneliikenteen reitteinä. Historiallisesti Vienan Karjalan tärkeimmät kauppa- ja kulkureitit veivät Kuittijärvien kautta. Suurin taajama järvialueella on Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitseva Uhtuan (eli Kalevalan) kaupunkimainen taajama.
Pellon raja-asema
Pellon raja-asema sijaitsee Tornionjokilaaksossa Pellon kunnassa ja on yksi Suomen rajanylityspaikoista Ruotsiin. Rajanylityspaikka eli käytännössä silta Tornionjoen yli sijaitsee Pellon taajamassa, noin kolme kilometriä keskustasta pohjoiseen valtatie 21:n varrella. Rajanylityspaikkaa hoitaa Suomen Pohjoisen tullipiirin Pellon tulliasema. Tullipalveluja Pellossa järjestetään nykyisin rajoitetusti vain tiettyinä päivinä viikossa. Muiden länsirajan rajanylityspaikkojen tapaan rajavartiolaitos ei valvo rajanylityksiä, vaan joen saa ylittää vapaasti eikä mitään muodollisuuksia tarvita.
Klerikalismi
Klerikalismi tarkoittaa pyrkimystä kirkon vaikutusvallan lisäämiseen, kirkollis- tai pappisvaltaisuutta. Klerikaalisen puolueen tarkoituksena on ajaa kyseistä pyrkimystä. Klerikaalinen henkilö on papillinen, kirkollinen ja kirkollis- tai pappismielinen.
Jaakko Kallio
Jaakko Juhani Kallio (s. 19. heinäkuuta 1945, Turku) on suomalainen näyttelijä. Kallio on esiintynyt paljon teatterissa, kiinnityksiä mm. Åbo Svenska Teateriin, Turun Kaupunginteatteriin ja Rovaniemen kaupunginteatteriin. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Rauman Kaupunginteatteriin vuonna 1981.
Jaakko Kallio tunnetaan myös Pätkänä Visa Mäkisen ohjaamista Pekka Puupää-televisiosarjoista ja elokuvista. Kallio esiintyi myös pienessä osassa Rauni Mollbergin ohjaamassa Tuntemattomassa sotilaassa. Hän on esiintynyt myös monissa televisiosarjoissa.
Ylä-Kuittijärvi
Ylä-Kuittijärvi eli Ylä-Kuittinen on läntisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa, Vienan Kemijoen latvoilla.
Ylä-Kuittijärvi jakautuu kolmeen osaan, jotka työntyvät järven keskustasta luoteeseen, koilliseen ja lounaaseen. Näistä varsinkin luoteisosa on pitkä ja lahtimainen. Ylä-Kuittijärven pinta-ala on 198 km², ja sen pinta on 103 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus on 42 kilometriä, ja leveys vaihtelee 2 ja 19 kilometrin välillä. Ylä-Kuittijärven rantakylistä merkittävimmät ovat Vuokkiniemi, Vuonninen ja Jyvälahti.
Järven lounaisosaan laskevista joista merkittävimmät ovat etelästä tuleva Livojoki ja lännestä tuleva joki, joka tuo vettä Lapukka-, Veneh-, Kivi- ja Tsenajärvistä. Järven luoteisosaan laskee pohjoisesta Kuusamosta alkunsa saava Pistojoen reitti ja lännestä Vuonnisen- eli Kuorsmanjoki.
Ylä-Kuittijärven vedet laskevat järven koillispäästä ensin pieneen Alajärveen, jonne myös Kostamus-, Koiva- ja Kenttijärvistä tuleva Kenttijoen reitti laskee. Alajärvestä vedet laskevat Keski-Kuittijärven lounaisosaan.
Davor Celic
Davor Celic (s. 21. marraskuuta 1982 Negotin, Serbia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Celic pelasi kaudella 2010 neljä Veikkausliigan ottelua AC Oulussa.
Rainer Lindström
Rainer Lennart Lindström (29. syyskuuta 1930 Tenhola – 4. joulukuuta 2016 ) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Lindström pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä SM-sarjassa aikana 1948–1963 ja edusti melkein koko uransa HIFK:ta. Lindström oli mukana voittamassa seuran ensimmäistä mitalia vuonna 1955. Lindström pelasi 22 maaottelua ja esiintyi kaksissa MM-kilpailuissa. Hänet tunnettiin taitavana harhauttelijana, mutta myös temperamenttisena pelaajana, joka usein joutui erotuomareiden tarkkailun kohteeksi. Jääpallossa Lindström edusti myöskin HIFK:ta. Lindström tunnettiin lempinimellä "Snaibeli", jonka se sai sellisti Snaibl Rastenbergin mukaan.
Seuraura
Lindström sai ensimmäiset luistimensa kuusivuotiaana ja aloitti samoihin aikoihin jääkiekon Arsenalin junioreissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen SM-sarjakautensa kaudella 1948–1949. Kaudeksi 1949–1950 Lindström siirtyi HIFK:hon, jossa hän pelasi lähes koko uransa kevääseen 1963 saakka. Hän pelasi joukkueessa suurimmaksi osaksi samassa ketjussa Rauli Hakalan ja Matti Airaksen kanssa.
Maajoukkueura
Lindström pelasi MM-kilpailuissa vuosina 1954 ja 1955. Yhteensä hän pelasi 22 A-maaottelua tehoin 4+0=4.
Puupuhallin
upright|pienoiskuva|Altto- ja tenori[[saksofonin ruokoja.]]
Puupuhaltimet on puhallinsoitinten ryhmä, johon kuuluvat esimerkiksi huilu, oboe, klarinetti ja fagotti. Näiden perinteisten puupuhaltimien lisäksi sinfoniaorkesteriin on myöhemmin lisätty myös matalaa oboeta muistuttava englannintorvi, pikkolohuilu, bassoklarinetti ja kontrafagotti. Nykyisiä puupuhaltimia yhdistää nimenomaan niiden yhteinen äänenmuodostustekniikka eikä niinkään valmistusmateriaali. Alun perin puiset huilusoittimet valmistetaan nykyään tavallisesti metallisina, ja myös saksofoni luetaan puupuhaltimiin, vaikka sitä ei ole koskaan valmistettu puusta.
Äänenmuodostus
Huilusoittimissa ääni syntyy, kun sisäänpuhallettu ilma törmää ääniputkessa sijaitsevaan terävään reunaan ja saa sen värähtelemään. Avoimissa huiluissa puhalluksen ilmavirta osuu suoraan tähän värähtelevään reunaan, suljetuissa huiluissa se ohjataan siihen soittimen sisällä. Äänenkorkeutta puupuhaltimissa säädetään muuttamalla soittimen sisällä olevan ilmapatsaan korkeutta erilaisilla sormituksilla.
Klarinetin ja saksofonin kaltaisissa yksilehdykkäisissä ruokolehtisoittimissa ääni syntyy lehdykkäsuukappaleessa, jossa on yksinkertainen ruokokieli. Oboessa, englannintorvessa ja fagotissa käytetään kaksoisruokolehdykkää.
Talma Ski
Talma Ski on Sipoon Talmassa sijaitseva laskettelukeskus. Talma Skin rinne on 55 metriä korkea mäki. Talma Ski on lumilautailijoiden suosima laskettelukeskus. Talma Skissä on 7 hissiä, 8 rinnettä ja niistä 2 streetiä. Pisin rinne on 450 metriä pitkä. Talmasta löytyy kaksi streetrinnettä: etu- ja takastreet. Talman streetit ovat suosittuja, sillä niistä löytyy paljon monipuolisia hyppyreitä ja reilejä. Talmassa on myös kesällä toimintaa, kuten kiipeilypuisto ja frisbeegolfrata.
Albayzín
Albayzin kohoaa kukkulan rinteellä Alhambraa vastapäätä, ja monet siellä käyvät turistit tulevat lähinnä ihailemaan hienoja näkymiä Alhambraan päin. Albayzinin omia nähtävyyksiä ovat arabialainen kylpylä, Granadan arkeologinen museo ja San Salvadorin kirkko, joka on rakennettu maurilaisten moskeijan raunioille.
Eure
Eure on Ranskan departementti numero 27. Se on yksi viidestä departementista, jotka ovat syntyneet vanhan Normandian maakunnan osista. Departementti on saanut nimensä Eurejoesta, joka halkoo aluetta ennen laskemistaan Seineen.
Yleistä
Euren departementti on osa Ylä-Normandian aluetta. Sen prefektuuri sijaitsee Évreux’ssä ja kaksi aliprefektuuria Les Andelys’ssä ja Bernayssä. Departementin asukasluku on 567 223 (vuonna 2006). Alueen pinta-alan ollessa 6 040 neliökilometriä tämä merkitsee 93,9 asukkaan väestötiheyttä neliökilometriä kohti. Departementti jakautuu kolmeen arrondissementtiin, 43 kantoniin ja 675 kuntaan.
Historia
Euren departementti perustettiin Ranskan vallankumouksen aikana 4. maaliskuuta 1790 toteuttaen 22. joulukuuta 1789 säädettyä lakia. Euren departementti muodostettiin osasta Normandian maakuntaa.
Vuonna 1790 departementti jaettiin hallinnollisesti kuuteen alueeseen : Évreux, Les Andelys, Bernay, Louviers, Pont-Audemer sekä Verneuil-sur-Avrel. Vuonna 1800 jako muutettiin viideksi arrondissementiksi, jotka olivat samat kuin edellä lukuun ottamatta viimeksi mainittua. Vuonna 1926 Pont-Audemer liitettiin Bernayhin ja Louviers jaettiin Les Andelys’n ja Évreux’n kesken.
Maantiede
thumb|right|250px|Euren departementin kartta Eure on osa Ylä-Normandian (Ylä-Normandia) hallintoaluetta. Se rajoittuu seuraaviin departementteihin: Seine-Maritime, Oise, Val-d’Oise, Yvelines, Eure-et-Loir, Orne sekä Calvados.
Departementin tärkeimmät kaupungit ovat Évreux, Vernon, Louviers, Bernay, Les Andelys, Pont-Audemer, Gisors, Gaillon, Verneuil-sur-Avre ja Val-de-Reuil.
Maatalous on alueella tärkeä elinkeino, joka vie departementin pinta-alasta 3 850 neliökilometriä (63 %). Maatalousmaa jakautuu seuraavasti:
Väestö
Tärkeimpien kaupunkien asukasluvut:
Matkailu
Eurellä ei ole merenrantaa, ja siellä on vain muutama paikka, joita voi luonnehtia ”näyttäviksi”. Tällaisia kohteita ovat kuitenkin mm. Château-Gaillardin linnoitus lähellä Andelys'n kaupunkia, Seinen juoksua dominoiva Pointe de la Roque sekä sen alapuolella sijaitseva Pont de Tancarvillen silta.
Alueen matkailu on yleensä viikonloppumatkailua. Departementti on päässyt hyötymään pääkaupunki Pariisin läheisyydestä ja sijainnistaan Calvadosin departementin merenrantaan vievien teiden varrella. Kuitenkin lukuisat alueen asukkaat käyvät töissä Pariisin suuralueella, Rouenin ja Le Havren kaupunkiseuduilla tai Seinejoen varrella sijaitsevissa Seine-Maritimen departementin teollisuuslaitoksissa.
Keskeiset monumentit
thumb|right|250px|Écouis’n kollegiaattikirkko
Keski-Kuittijärvi
Keski-Kuittijärvi eli Keski-Kuittinen on keskimmäinen kolmesta järviketjun muodostavasta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa.
Keski-Kuittijärvi on kolmesta Kuittijärvestä suurin; sen pinta-ala on noin 257 km². Järven pinta on 101 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus idästä länteen on 41 kilometriä ja leveys pohjoisesta etelään 22 kilometriä. Järvi on 34 metriä syvä. Keski-Kuittijärvessä on saaria enemmän kuin muissa Kuittijärvissä. Suurimmat ovat Uhutsaari ja Suurisaari. Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitsee Uhtuan eli Kalevalan kaupunkityyppinen taajama. Muista järven rannoilla olevia kyliä ovat Kuusiniemi ja Luusalmi.
Keski-Kuittijärveen laskevista joista merkittävimmät ovat lännestä tuleva Yöjoki ja pohjoisesta tuleva Uhutjoki. Keski-Kuittijärvi on kaakkoisosastaan salmiyhteydessä Ala-Kuittijärveen.
Eduskuntavaalit 1958
'''Suomen 22. eduskuntavaalit''' järjestettiin 6.–7. heinäkuuta 1958. SKDL nousi äärimmäisen niukasti, ja ainoan kerran, eduskuntavaalien suurimmaksi puolueeksi. Eduskuntaan tuli toisen kerran sen historian aikana vasemmistoenemmistö (101–99).
Vuoden 1957 aikana Suomen valtio ajautui kassakriisiin kansaneläkejärjestelmän laajennuksen ja suurten maataloustukien vuoksi. Tämän vuoksi valtio joutui lykkäämään maksujaan, muun muassa lapsilisiä, ja korottamaan veroja, alentamaan tukipalkkioita ja kantamaan ylimääräisen tulo- ja omaisuusveron. Lisäksi talven 1957–1958 aikana Suomea koetteli yllättäen noussut työttömyys. Nämä ilmiöt ruokkivat yhteiskunnallista katkeruutta, joka suosi politiikassa äärivasemmistoa. SKDL ehdotti vaalikampanjassaan kassakriisin ja työttömyyden ratkaisuksi talouselämän sosialisointia. Puolue lisäsi äänimääräänsä runsaalla 17 000:lla ja kansanedustajiensa määrää seitsemällä. Kokoomuksen äänimäärä lisääntyi yli 40 000:lla, mutta vaalimatematiikka ei suosinut sitä, koska se joutui tyytymään viiteen lisäpaikkaan.
Maalaisliitto lähti eduskuntavaaleihin altavastaajan asemasta, ja varsinkin puoluesihteeri Arvo Korsimoa ryöpytettiin julkisuudessa säälimättä. Puolueen nuorisojärjestön Maaseudun Nuorten Liiton toiminnanjohtajan Olavi Lahtelan puoliso, kirjailija Kyllikki Kallas oli kirjoittanut Korsimoa parodioineen näytelmän Herra puoluesihteeri, joka pyöri menestyksekkäästi Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958. Jo hieman tätä ennen Korsimoa oli alettu syyttää talvisodan aikaisesta rintamakarkuruudesta; tosin eduskunnan oikeusasiamies Marjos Rapola katsoi, etteivät Korsimoa vastaan esitetyt väitteet riittäneet syytteen nostamiseen. Pohjois-Suomessa oli virinnyt oppositioliike Maalaisliittoa vastaan ja siellä SKDL sai Maalaisliitolta miltei lahjaksi kaksi eduskuntapaikkaa. Kaikkiaan Maalaisliitto menetti viisi paikkaa. SDP:n ja siitä eronneiden "riippumattomien sosialidemokraattien" yhteinen paikkaluku eduskunnassa jäi kolmea pienemmäksi kuin SDP:lla oli ollut vuonna 1954 yksinään. Vasemmiston matemaattisella enemmistöllä eduskunnassa ei kuitenkaan ollut käytännössä lainkaan merkitystä, koska muut puolueet eivät olleet halukkaita yhteistyöhön SKDL:n kanssa. Maalaisliitossa vaalitappion jälkipyykki johti osaltaan puoluesihteeri Arvo Korsimon eroon.
Vaalien jälkeen muodostettiin laajapohjainen Fagerholmin kolmas hallitus, joka kaatui ns. yöpakkaskriisin vuoksi. Sitä seurasivat vaalikauden aikana Sukselaisen toinen hallitus ja Miettusen ensimmäinen hallitus, jotka olivat maalaisliittolaisia vähemmistöhallituksia.
Kansanedustajat
Uusia kansanedustajia olivat muun muassa Kuuno Honkonen, Siiri Lehmonen, Martti Linna ja Veikko Rytkönen (SKDL), Matti Kekkonen, Olavi Lahtela, Pentti Pekkarinen, Arvo Pentti ja Esa Timonen (ML), Lyyli Aalto, Lars Lindeman, Kaarlo Pitsinki, Sylvi Siltanen ja Arvo Tuominen (SDP), Aksel Airo, Mikko Asunta, Olli Aulanko, Olavi Lähteenmäki ja Juha Rihtniemi (Kok.), Georg C. Ehrnrooth, Johannes Jungarå ja Victor Procopé (RKP), Veikko Hyytiäinen (KP), sekä Olli J. Uoti (SDP:n oppositio).
Eduskuntaan valittiin myös siihen mennessä 44 valtiopäivät istunut (yhtäjaksoisesti vuodesta 1919) Suomen kaikkien aikojen toiseksi pitkäaikaisin kansanedustaja, RKP:n John Österholm, mutta hän sairastui kesken vaalikauden ja kuoli vuonna 1960. SKDL:n näkyvimpiin poliitikkoihin kuulunut Mauri Ryömä sai surmansa auto-onnettomuudessa marraskuussa 1958, ja eduskunnan ensimmäinen varapuhemies, SKDL:n Toivo Kujala kuoli huhtikuussa 1959. Ahvenanmaan ainoa kansanedustaja Arthur Larson kuoli lokakuussa 1959, kokoomuksen Johannes Wirtanen marraskuussa 1959 ja maalaisliiton Matti Miikki heinäkuussa 1960. TPSL:n Valdemar Liljeström kuoli marraskuussa 1960 ja ulkoministerinä toiminut RKP:n Ralf Törngren toukokuussa 1961. Eduskunnasta putosi muun muassa SDP:n Kaisa Hiilelä, SDP:n opposition vuodesta 1929 istunut Matti Lepistö ja Aino Malkamäki, Keskustan Eino Rytinki ja Kustaa Tiitu, sekä Kokoomuksen Arvo Salminen ja Arno Tuurna. Eduskunnan jättivät muun muassa ikäpuhemies, maalaisliiton Matti Lahtela, SDP:n Väinö Hakkila, sekä SKDL:n Sylvi-Kyllikki Kilpi. Eduskuntaan palasivat muiden muassa SDP:n Väinö Tanner, joka oli keväällä 1957 valittu uudelleen puolueen puheenjohtajaksi, SKDL:n Tyyne Tuominen sekä Kokoomuksen Oskari Lehtonen ja Jussi Saukkonen. Eduskunnasta pudonnut kouluneuvos Aino Malkamäki palasi eduskuntaan Valdemar Liljeströmin tilalle, mutta hän kuoli lokakuussa 1961.
Alkaneella vaalikaudella eduskuntaan syntyivät kahden uuden puolueen eduskuntaryhmät. Sisäisistä kiistoista kärsineen SDP:n listoilta valituista kansanedustajista yksitoista siirtyi heti vaalien jälkeen puolueen opposition eduskuntaryhmään, joka järjestäytyi toukokuussa 1959 puolueeksi nimellä Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto. Veikko Vennamo erosi syksyllä 1958 Maalaisliitosta riitauduttuaan puolueen johdon kanssa, muodosti oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä ja perusti helmikuussa 1959 Suomen Pientalonpoikien Puolueen. Syyskuussa 1959 vielä yksi SDP:n kansanedustaja, Heikki Törmä, ilmoitti siirtyvänsä SDP:n eduskuntaryhmästä TPSL:n eduskuntaryhmään.
Kiro Gligorov
Kiro Gligorov (, 3. toukokuuta 1917, Štip – 1. tammikuuta 2012, Skopje ) oli makedonialainen poliitikko ja itsenäisen Makedonian tasavallan ensimmäinen presidentti 27. tammikuuta 1991 – 19. marraskuuta 1999. Hänet valittiin uudelle kaudelle 1994.
Gligorov toimi Jugoslavian valtion ja kommunistipuolueen johtotehtävissä, hallituksen varapääsihteerinä 1945–1947 ja vastuussa taloudesta, ja liittovaltion valtiovarainministerinä 1962–1967. Hän oli yksi johtavia markkinatalouden kannattajia, mikä toteutuikin Jugoslaviassa 1960-luvulla siirryttäessä sosialistiseen markkinatalouteen ensimmäisenä sosialistimaana. 1970-luvulla hän toimi presidiumin jäsenenä 1974–1978 ja sen jälkeen parlamentin puhemiehenä, minkä jälkeen hänet käytännössä siirrettiin syrjään politiikasta. Hän oli kuitenkin yksi johtavista teoreetikoista ja kutsuttiin uudelleen Ante Markovićin hallituksen avuksi uusia markkinatalousuudistuksia suunniteltaessa.
Jugoslavian 1989–1990 kriisien myötä Gligorov teki paluun Makedonian politiikassa ajaen markkinataloutta ja monipuoluejärjestelmää. Hänet valittiin tuolloin vielä Jugoslaviaan kuuluneen tasavallan presidentiksi ensimmäisessä vapaassa vaalissa vuonna 1990 ja aloitti virkakautensa 27. tammikuuta 1991. Syyskuun kansanäänestyksen jälkeen maa julistautui itsenäiseksi ja pääsi ainoana Jugoslavian osavaltiona irtautumaan rauhanomaisesti serbian ja kroaattien taistellessa verisesti jo kesäkuussa 1991.
Gligorov valittiin uudelle kaudelle tehtiin lokakuussa 1994. Vaalituloksen kiistanalaisuuden vuoksi hän ei päässyt astumaan virkaansa heti. 3. lokakuuta 1995 häntä vastaan tehtiin murhayritys Skopjessa autopommilla. Gligorovin sijaisena toipilasaikana toimi parlamentin puhemies Stojan Andov. Gligorov menetti näön toisesta silmästään.
Asami Konno
Asami Konno (7. toukokuuta 1987, Sapporo, Hokkaido) liittyi Morning Musumeen elokuussa vuonna 2001 Ai Takahashin, Makoto Ogawan ja Risa Niigakin kanssa. Hän valmistui Morning Musumesta 23. heinäkuuta, 2006 ja meni opiskelemaan korkeakouluun. Hän on 156 cm pitkä. Kesäkuussa 2007 ilmoitettiin että Asami palaa Hello!Projectiin pelaamaan H!P:n sisäjalkapallojoukkueessa Gatas Brilhantes H.P. ja julkaisee Gataksen kanssa singlen.
Hello! Project -ryhmät
Morning Musume (2001-2006) Ongaku Gatas (2007-)
Tanpopo (2002)
Country Musume ni Konno to Fujimoto (2003-2004)
2002: Odoru 11
2004: H!P Allstars
Pocky Girls (2002)
Gatas Brilhantes H!P (2003-2006,2007-)
Elokuvat
2002: Tokkaekko
2003: Koinu Dan no Monogatari
TV-draamat
2002: Angel Hearts
2002: Ore ga Aitsu de Aitsu ga Ore de
Kuvakirjat
24.8.2004: ASAMI KONNO
9.8.2005: Natsufuku ~Natsu o Sugosu Shoujo~
30.3.2006: Alo-Hello! Konno Asami Photobook
10.7.2006: See You Again
12.9.2006: Sweet Days
13.8.2002: 5- Morning Musume 5th Generation Member Photobook (Ai Takahashin, Makoto Ogawan ja Risa Niigakin kanssa.)
Seraminluri
Seraminluri (Eos semilarvata) on punalurien sukuun kuuluva kaija.
Sue
Sue oli suomalainen musiikkilehti, joka painottui rock-, punk-, metalli- ja indiemusiikkiin. Sue oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsen. Lehti lopetti ilmestymisen marraskuussa 2014.
Seraminluri
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 24 cm. Se on selvästi pienempi kuin muut punalurit. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen. Vatsa ja pyrstön alapeitinhöyhenet ovat siniset. Käsisulat ja kyynärsulkien kärjet ovat mustat. Isojen peitinhöyhenten reunat ovat sinimustat, tertiaalit ovat sinihohtavan mustat ja pyrstö on yläpuolelta punaruskea ja alapuolelta himmeän punainen. Poski, korvan peitinhöyhenet ja kaulan sivu ovat siniset. Nokka on oranssinpunainen, iiris oranssinpunainen ja koivet harmaat.