cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tasainen liike
Tasaiseksi liikkeeksi kutsutaan liikettä, jossa liikkeen keskinopeus on miltä tahansa aikaväliltä laskettuna sama. Tämän takia tasainen liike on suoraviivaista, sillä fysiikassa nopeus on vektorisuure, johon kuuluu sen suuruuden ohella myös suunta. Näin käsitettynä se voi olla vakio vain, jos liikkeen suuntakaan ei muutu. Tasaisessa liikkeessä kiihtyvyys on nolla. Kappaleen tietyssä ajassa kulkema matka voidaan laskea kertomalla sen nopeus aikavälin pituudella (s = vt).
Baoulé (Bakoyen sivujoki)
Baoulé on Senegalin alkujoen Bakoyen sivujoki Malissa. Sen pituus on 632 kilometriä. ja valuma-alueen laajuus 59 000 neliökilometriä.
Tasainen liike
Tasainen liike on yksinkertaisin liikkeen malli, jolla kuvataan todellista liikettä. Mekaniikan ensimmäisen peruslain mukaan kappaleen liike on tasaista, jos siihen ei vaikuta mikään ulkoinen voima, tai jos siihen vaikuttavien voimien vektorisumma on nolla. Käytännössä täysin tasainen liike on luonnossa kuitenkin hyvin harvinainen.
Baoulé (Bakoyen sivujoki)
Joki saa alkunsa Bamakon lounaispuolelta, virtaa Mandinguen ylängöllä kohti pohjoista, tekee kaksi suurta mutkaa ja kääntyy sitten lounaaseen. Se laskee Bakoyeen Toukoton kylän luona. Baouléjoen mutkassa sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Baoulé tarkoittaa mandingon kielellä ’punaista jokea’. Samanniminen alkujoki on myös Nigerin sivujoella Banilla.
Nainen Pariisissa
Nainen Pariisissa (suomeksi myös Nainen Pariisista, A Woman of Paris) on vuonna 1923 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti Charles Chaplin. Chaplinin uskotaan saaneen ideansa elokuvaan viiden miljonäärin kanssa naimisissa olleen Peggy Hopkins Joycen elämäntarinasta.
Elokuva eroaa monilta osin Chaplinin muista töistä. Huomattavin ero on, ettei hän itse esiinny pääosassa perinteisessä kulkurin roolissaan. Chaplin tosin vilahtaa elokuvassa kantajan roolissa, mutta hänen nimeään ei mainita alkutesteissä. Toinen merkittävä ero on, että elokuva on vakava draama eikä se sisällä komediallisia piirteitä.
Yksi syy, miksi Chaplin halusi tehdä Nainen Pariisissa -elokuvan, oli saada Edna Purviancen ura uuteen nousuun ilman Chaplinin esittämää kulkuria rinnallaan. Yrityksestä huolimatta Purviance ei saavuttanut entisenlaista suosiota. Sen sijaan Adolphe Menjoulle elokuva osoittautui läpimurroksi.
Juoni
Elokuvassa siirrytään jonkin aikaa ajassa eteenpäin. Marie elää nyt ylellisesti Pariisissa rikkaan ja karismaattisen Pierre Revelin maksettuna rakastajattarena. Mennessään eräänä iltana juhliin Latinalaiskortteliin Marie erehtyy asunnon numerosta ja päätyykin kaupunkiin äitinsä kanssa muuttaneen Jeanin kotiin. Jean työskentelee taiteilijana, joskaan ei ole taloudellisesti kovin menestynyt. Rikas Marie tilaa Jeanilta muotokuvan. Kuvaa työstettäessä vanhat muistot palaavat kuitenkin pintaan ja Marie alkaa epäillä onneaan Pierren kanssa, varsinkin koska Pierre on menossa naimisiin toisen naisen kanssa. Marie ja Jean tajuavat rakastavansa yhä toisiaan, mutta koska Jean ei voi jättää äitiään eikä Marie ole varma haluaako jättää ylellistä elämäänsä, he päättävät pysyä erossa toisistaan. Epätoivoinen Jean ilmestyy aseen kanssa ravintolaan, jossa Marie on Pierren kanssa, ja ampuu itsensä. Marie palaa šokissa Jeanin äidin luokse, joka hetken aikaa suunnittelee tappavansa tämän, koska uskoo suhteen johtaneen rakkaan poikansa kuolemaan. Äiti kuitenkin tajuaa Marien surevan Jeania yhtä paljon kuin hänkin, ja luopuu aikeestaan.
Vastaanotto
Vaikka kriitikot pitivät elokuvasta, yleisömäärät laskivat rajusti kahden viikon esittämisen jälkeen. Chaplin oli hyvin suosittu 1920-luvulla ja monet menivät katsomaan elokuvaa odottaen näkevänsä Chaplinin Kulkurin roolissaan. Elokuvan ensi-illassa jaettiin lentolehtisiä, jossa kerrottiin elokuvan poikkeavan Chaplinin normaaleista töistä, mutta yleisön toivottiin nauttivan siitä. Elokuvan alussa esitettiin myös teksti, jossa ilmoitettiin ettei Chaplin näyttele elokuvassa.
Foliinihappo
Foliinihappo eli leukovoriini on eräs lääkeaine joka kuuluu happojen ryhmään. Foliinihappo kehiteltiin vuonna 1945. Sitä voidaan käyttää metotreksaatin ja pyrimetamiinin vastavaikuttajana eli antagonistina. Leucovorin amp. -nimistä lääkeainetta on voitu annostella parenteraalisti, eli sitä ei anneta suun kautta. Lääkeampulli sisältää 3mg vaikuttavaa ainetta. Foliinihappo toimii vastamyrkkynä, antidoottina. Siten se kumoaa esimerkiksi liikaa saadun tai annostellun metotreksaatin vaikutuksia. Metotreksaattia käytetään sytostaattina syöpä- ja reumahoidoissa.
Foliinihapolla on voitu hoitaa lisäksi aneemisia sairauksia. Foliinihapolla voidaan hoitaa metanoli-myrkytyksiä osana muita hoitoja. Sitä voidaan myös käyttää eräänlaisena apuaineena eli tukihoitona fluorourasiililla tehdyissä syöpähoidoissa.
Vahto
thumb|275px|[[Vahdon kirkko vuodelta 1804]] Vahto on Suomen entinen kunta, joka sijaitsi Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Vuodesta 2009 se on ollut osana Ruskoa.
Historiaa ja nykypäivää
Vahto kuului alun perin Ruskon pitäjään, jolloin sitä kutsuttiin Puu-Ruskoksi tai Ruskon korveksi. Itsenäisenä kuntana Vahto aloitti 1870-luvulla, jolloin pidettiin ensimmäinen kuntakokous.
Vahdon kunta liittyi Ruskoon vuoden 2009 alussa. Ruskon vaakunaksi tuli tässä yhteydessä Vahdon vaakuna. Vahdon naapurikunnat ennen kunnan lakkauttamista olivat Aura, Masku, Mynämäki, Nousiainen, Pöytyä, Rusko, Turku ja Yläne. Vahdon pohjoisin piste oli Kuhankuono, joka oli aiemmin kaikkiaan kahdeksan kunnan yhteinen rajapyykki.
Vahdolla on suuria sora-alueita ja runsaat hyvälaatuiset pohjavesivarat. Lisäksi luonnonvaraisia soita on kunnassa useita. Vahdon suurimpia työllistäjiä on Virtasen autokoritehdas.
Kyliä
Vahdon alueen kyliä ovat Askainen, Auvainen, Hemmola, Hyrköinen, Inkinen, Järvijoki (jakaa Tortinmäen kanssa), Kautranta, Kierikkala, Koivisto, Kylämäki, Laukola, Lavamäki, Parikka, Peijari, Riittiö, Seppälä, Silvola, Sysimäki.
Ruokakulttuuri
Vahdon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sianpääsyltty ja pullamaito.
Michal Rozsíval
Michal Rozsíval (s. 3. syyskuuta 1978 Vlašim, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelaa puolustajana NHL:n Chicago Blackhawksissa.
Pittsburgh Penguins valitsi Rozsívalin numerolla 105 NHL:n varaustilaisuuden neljännellä kierroksella vuonna 1996. Ennen pääsyään Penguinsin kokoonpanoon hän pelasi kaksi kautta juniorisarja WHL:n Swift Current Broncosissa sekä yhden AHL:n Syracuse Crunchissa. Pelattuaan kauden 1999–2000 kokonaan NHL:ssä, hän palasi vielä seuraavalla AHL:ään farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Kaudella 2003–2004, viimeisellään Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa, hän joutui olemaan pelaamatta koko kauden yhtä joulukuussa 2002 pelattua AHL:n runkosarjaottelua lukuun ottamatta polvivamman vuoksi.
Rozsíval pelasi NHL:n työsulun 2004–2005 aikana Tšekin Extraligan HC Třinecissä ja HC Pardubicessä, jota edustaessaan oli voittamassa keväällä 2005 Tšekin mestaruutta. Hän siirtyi työsulun päätyttyä vapaana pelaajana New York Rangersiin. Hän pelasi joukkueessa viisi ja puoli kautta, joista ensimmäisellä jakoi NHL:n plus-miinus-tilaston voiton Ottawa Senatorsia edustaneen Wade Reddenin kanssa lukemalla +35. Rozsívalin ammattilaisvuosien piste-ennätys on kaudelta 2006–2007: 40 tehopistettä, 10 maalia ja 30 syöttöpistettä, 80:ssä ottelussa.
Tammikuussa 2011 Rozsíval siirtyi kesken kauden Phoenix Coyotesiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai vaihdossa hyökkääjä Wojtek Wolskiin. Syyskuussa 2012 hän teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.
Rozsíval on edustanut Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2008 ja 2010. Tšekki voitti jälkimmäisenä vuonna maailmanmestaruuden.
Rudy Sarzo
thumb|Rudy Sarzo Rudy Sarzo (s. 18. marraskuuta 1950 Kuuba) on yhdysvaltalainen rockmuusikko ja basisti, joka on toiminut uransa aikana useissa eri yhtyeissä.
Historia
Rudy Sarzo syntyi ja vietti varhaislapsuutensa Kuubassa, kunnes muutti Yhdysvaltoihin perheensä mukana. Hän soitteli 1970-luvulla pienemmissä klubiyhtyeissä kunnes vuonna 1978 hän liittyi Los Angelesilaiseen Quiet Riot-yhtyeeseen basistiksi. Quiet Riot oli jo tehnyt kaksi albumia, mutta ne olivat julkaistu vain Japanissa. Yhtye oli suosittu LA:n klubiympyröissä, mutta levytyssopimusta kotimaassa ei alkanut kuulua. Kitaristina yhtyeessä oli huippulahjakas Randy Rhoads, joka liittyikin Ozzy Osbournen sooloyhtyeeseen vuonna 1979, ja tämän jälkeen Quiet Riot hajosi.
Vuoden 1981 keväällä Ozzy Osbourne erotti yhtyeestään basisti Bob Daisleyn ja rumpali Lee Kerslaken. Kitaristi Randy Rhoads muisti Sarzon ja Sarzo pääsi basistiksi yhtyeeseen. Rumpuihin tuli Tommy Aldridge. Ozzy Osbourne nousi suosioon Pohjois-Amerikassa suurilla kiertueillaan ja kyseenalaisilla tempauksillaan, kuten puremalla elävää lepakkoa kesken konsertin. Myös Randy Rhoadsin kitarointi sai arvostusta. Vuoden 1982 maaliskuussa yhtyettä kohtasi tragedia kun Randy Rhoads kuoli lento-onnettomuudessa. Ystävänsä menettämisestä järkyttynyt Sarzo pysyi yhtyeessä aina vuoden 1982 syksyyn asti ja oli mukana Speak Of The Devil-livealbumilla sekä vuonna 1987 Rhoadsin muistoksi julkaistulla (vuosina 1980-1981 nauhoitetulla) Tribute-livealbumilla.
Seuraavaksi Sarzo palasi laulaja Kevin DuBrown uudelleenkasaamaan Quiet Riotiin. Vuonna 1983 julkaistu Metal Health nousi USA:n albumilistan ykköseksi ja singlenä julkaistu Slade-cover "Cum On Feel The Noize" ylsi top-5:een. Myös seuraavana vuonna julkaistu Condition Critical myi hyvin, joskaan ei edeltäjänsä tasoisesti. Toisen levyn jälkeen Sarzo jätti yhtyeen ja perusti Tommy Aldridgen, laulaja Rob Rockin ja kitaristi Tony MacAlpinen kanssa projektiyhtyeen M.A.R.S.. Se julkaisi vuonna 1987 Project: Driver-nimisen albumin.
Sarzo ja Aldridge liittyivät vuonna 1987 Whitesnaken kiertueyhtyeeseen promotoimaan miljoonamyyntiin yltänyttä 1987-albumia. Whitesnaken uusi, "MTV-ystävällinen" kaupallinen tyyli puri yleisöön ja yhtye soitti täysille saleille. Seuraava albumi Slip Of The Tongue julkaistiin vuonna 1989 ja sitä seuranneen kiertueen jälkeen keulahahmo David Coverdale laittoi yhtyeen telakalle. Vuonna 1994 Whitesnake-miehet kitaristi Adrian Vandenberg, Sarzo, Aldridge mukanaan laulaja Ron Young perustivat Manic Eden-yhtyeen joka julkaisi samannimisen albumin samana vuonna.
1990-luvun lopulla Quiet Riot kasattiin jälleen uudelleen ja Sarzo palasi yhtyeeseen basistiksi. Yhtye teki pari albumia ja kiertueita mutta Kevin DuBrown hankala persoona alkoi haitata yhtyeen kemiaa jonka seurauksena yhtye jälleen hajosi. Tämän jälkeen Sarzo oli mukana Yngwie Malmsteenin kiertuebändissä ja vuodesta 2004 eteenpäin Sarzo on ollut Dio-yhtyeen jäsen. Vuonna 2007 Ronnie James Dion ollessa Heaven And Hell-projektissa, Sarzo soittaa bassoa Blue Öyster Cultissa.
Diskografia
Ozzy Osbourne:
Quiet Riot:
M.A.R.S.:
Whitesnake:
Sam Kinison:
Manic Eden:
Oulu 2
Oulu 2 on majakka Hailuodon saaren pohjoispuolella Oulun edustalla Suomen aluevesillä. Majakka sijaitsee entisen Haukiputaan kunnan alueella ja se on Oulun sataman johtavan väylän toiseksi uloin majakka. Majakka on rakennettu ja asennettu paikalleen vuonna 1965.
Rakenteeltaan majakka on ns. pohjamajakka eli kasuunimajakka. Merenpohjaan upotettava kasuuniosa sekä majakkatorni rakennettiin Oulun öljysatamassa. Majakan merenpohjaa vasten lasketun betonisen kasuuniosan halkaisija on 22 metriä. Majakka hinattiin Oulusta sijoituspaikalleen, ja hinauksen aikana torniosa oli sijoitettu kasuunin sisäpuolelle. Sijoituspaikalla torni nostettiin ylös, kasuuniosa upotettiin paikalleen ja täytettiin hiekalla ja betonilla.
Pyöreä, 24 metriä korkea majakkatorni on väriltään valkoinen, ja sen välitasanteen yläpuolella kiertää musta vyö. Majakan lyhtylaitteen korkeus merenpinnasta on 22 metriä.
Kasuunimajakan rakennesuunnittelija oli diplomininsinööri Ilmari Kortesluoma (1916–1976). Insinööritoimistona oli Kortesluoma & Co (perustettu vuonna 1963). Yritys jatkoi myöhemmin nimellä Suunnittelukortes Oy, kunnes se fuusioitiin WSP-konserniin nimellä WSP Finland.
Josef Korbel
Josef Korbel (synt. Josef Körbel 1909–1977) oli tšekkoslovakialainen diplomaatti ja opettaja. Hänen tyttärensä Madeleine Albright oli Yhdysvaltain ulkoministeri.
Korbel toimi diplomaattina Tšekkoslovakiassa. Hän oli juutalainen, ja perhe pakeni maasta, kun Saksa miehitti sen vuonna 1939. Korbel oli Edvard Benešin neuvonantaja. Beneš oli Tšekin pakolaishallituksen presidentti Lontoossa. Korbel palasi kotimaahan ja toimi Jugoslavian suurlähettiläänä kunnes Tšekkoslovakiassa tapahtui vuonna 1948 kommunistivallankaappaus. Korbel tuomittiin, mutta hän onnistui pakenemaan Yhdysvaltoihin.
Korbel opetti Denverin yliopistossa kansainvälistä politiikkaa. Yksi hänen oppilaistaan oli Yhdysvaltain ulkoministeri Condoleezza Rice, joka oli ensimmäisiä yliopistoihin päässeitä mustia.
Korbelin kuoleman jälkeen Denverin yliopisto perusti Josef Korbelin humanitäärisen palkinnon vuonna 2000.
Guy Gnabouyou
Guy Kassa Gnabouyou (s. 1. joulukuuta 1989 Marseille) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on tällä hetkellä vapaa agentti. Gnabouyoulla on myös Norsunluurannikon kansalaisuus.
FC Interissä Gnabouyou pelasi syksyn 2011 sekä kausien 2012 ja 2013 aikana yhteensä 58 liigaottelua, joissa hän teki 12 maalia. Hän saavutti SM-hopeaa 2011 ja 2012. Tammikuussa 2014 Gnabouyou teki sopimuksen Kreikan Superliigassa pelaavan Kallonin kanssa. Hän pelasi seurassa kevätkauden aikana 11 sarjaottelua tekemättä maaleja. Syyskuusta 2014 tammikuuhun 2015 Gnabouyou pelasi Maltan Valioliigaa Sliema Wanderersissa. Kaudeksi 2015 hän palasi FC Interiin.
Gnabouyou on pelannut yhden ottelun Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Steve Hackett
Stephen Richard ”Steve” Hackett (s. 12. helmikuuta 1950, Pimlico, Englanti) on englantilainen rock-kitaristi ja säveltäjä. Hackett tuli tunnetuksi Genesis–yhtyeessä, johon hän liittyi joko joulukuussa 1970 tai tammikuussa 1971. Vaikka hän liittyi Genesikseen vain 20–vuotiaana, oli hän ollut sitä ennen jo useissa yhtyeissä, joista Quiet Worldin kanssa hän oli päässyt myös levyttämään.
Hackett soitti Genesiksessä seitsemän vuotta ja on mukana yhtyeen kahdeksalla albumilla. Vuonna 1977 Hackett lähti soolouralle.
Hackett perusti GTR-yhtyeen vuonna 1985 yhdessä Yes- ja Asia-yhtyeiden entisen kitaristin Steve Howen kanssa. Menestyksestä huolimatta yhtyeen tuotanto jäi yhteen albumiin nimeltään GTR (1986) Hackettin halutessa jatkaa soolouraansa. GTR-albumi nousi Amerikan listalla sijalle 11. vuonna 1986 ja single ”When the Heart Rules the Mind” nousi USA:n Billboard-listan sijalle 14.
Hackett on monipuolinen kitaristi. Hän hallitsee sähkökitaran lisäksi klassisen akustisen kitaransoiton tekniikan, mikä on kuultavissa esimerkiksi Genesis-kappaleissa ”Horizons” (Foxtrot -albumilta) ja ”Blood on the Rooftops” (Wind & Wuthering -albumilta). Lisäksi hän on ensimmäisiä ”täppääjiä” (, ks. tilutus), tapping-tekniikan hallitsijoita, vaikka usein virheellisesti Eddie Van Halenia väitetään sen kehittäjäksi. ”Täppäys” on soittotapa, jossa oikean käden sormilla painellaan kitaran kieliä otelautaa vasten siten, että saadaan aikaan säveliä. Tätä käytetään erityisesti nopeatempoisessa soitossa sähkökitaralla. Hackett ”täppäsi” jo 1970-luvun alun Genesis-kappaleilla ”The Musical Box”, ”Return of the Giant Hogweed”, ”The Fountain of Salmacis” (Nursery Cryme -albumilta), ”Supper's Ready” (Foxtrot -albumilta) ja ”Dancing with the Moonlit Knight” (Selling England by the Pound -albumilta).
Hackett on esiintynyt Suomessa vuonna 1983 Ruisrock-festivaaleilla Turussa, vuonna 2010 Helsingin Savoy-teatterissa sekä vuonna 2014 Helsingin Circus Clubilla.
Heli Järvinen
Heli Maria Järvinen (s. 31. toukokuuta 1963 Tampere) on suomalainen toimittaja ja vihreitä edustava poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Etelä-Savon vaalipiiristä ja vuoden 2015 vaaleissa Kaakkois-Suomen vaalipiiristä.
Elämä
Vuosina 2008–2011 Järvinen oli Vihreiden Naisten puheenjohtaja. Hän on toiminut 2011−2015 Suomen Yrittäjänaisten toimitusjohtajana. Vuoden 2015 eduskuntavaaleista hän tuli valituksi eduskuntaan uudelleen.
Järvinen toimi Kerimäen kunnanvaltuutettuna vuosina 2005–2011. Hän oli valtuuston 2. varapuheenjohtaja. Järvinen on ollut vuodesta 2017 Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän toimii valtuuston 2. varapuheenjohtajana.
Poliittiset näkemykset
Kunnallispolitiikassa Järvinen teki aloitteita mm. seniorisivujen, paperittoman kunnan, sotainvalidien lounassetelin, Hytermän kunnostuksen, kylien asiointiliikenteen ja kirkonkylän retkiluistelureitin puolesta.
Tammikuussa 2018 Järvinen kannusti työttömiä hakemaan perusteettomasti työkyvyttömyyseläkettä, jotta he välttyisivät työttömyysturvan aktiivimallin aiheuttamalta työttömyyspäivärahan leikkaamiselta siihen asti, kunnes perusteeton hakemus hylätään. Aktiivisuusvaatimus ei koske niitä, joiden työkyvyttömyyseläkehakemus on käsittelyssä. Järvisen mukaan järjestelmän ruuhkautuminen saattaisi herättää hallituksen. Järvinen totesi, että vielä moraalittomampaa kuin perusteeton työkyvyttömyyseläkkeen hakeminen on se, kun ihmisiä ”piiskataan” heidän omasta aktiivisuudestaan huolimatta.
Luottamustehtävät
Järvinen on toiminut kunnallispolitiikassa Kerimäellä vuosina 2004–2011 ja Savonlinnassa 2017–2018. Muita luottamustoimia hänellä on ollut Vihreiden eri yhdistyksissä ja Etelä-Savon alueellisissa toimielimissä, sekä valtakunnallisella tasolla Kansallisoopperan ja Veikkaus Oy:n hallintoneuvostoissa.
Yksityiselämä
Heli Järvinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Sovintosunnuntai
Sovintosunnuntai on viimeinen eli neljäs Suurta paastoa edeltävistä ortodoksiseen kirkkovuoteen kuuluvista ns. valmistusviikkojen sunnuntaista. Sovintosunnuntain ehtoopalvelus aloittaa varsinaisen pääsiäistä edeltävän Suuren Paaston. Jo sitä ennen on asteittain luovuttu ensin kaksi viikkoa aikaisemmin liharuuista ja sitten viikkoa aikaisemmin maitoruuista. Sovintosunnuntaita kutsutaan myös laskiaissunnuntaiksi ja maitopyhälaskuksi, jonka nimi tulee paastoon laskeutumisesta.
Aiheesta muualla
Kirkeåret
Emerald (Queensland)
Emerald on kaupunki Australiassa, Queenslandin osavaltiossa. Kaupungissa oli 13 529 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 920 kilometriä Brisbanesta luoteeseen. Emerald perustettiin 1860-luvulla, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1878. Nykyään kaupungin ympäristössä kasvatetaan esimerkiksi karjaa ja lampaita. Siellä tuotetaan myös puuvillaa. Kaupungin asukkaista noin 26 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin viisi prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Ilmasto
Emeraldissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aroilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 22 °C ja keskimääräinen sademäärä 676 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Kylmin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 117 millimetriä. Syyskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on noin 16 millimetriä.
Thaksin Shinawatra
Thaksin Shinawatra (s. 26. heinäkuuta 1949) oli Thaimaan pääministeri 2001–2006 ja populistisen Thai Rak Thai -puolueen ("thait rakastavat thaita") johtaja.
Liikemiesura
Thaksin syntyi Sankamphaengissa Chiang Main provinssissa. Hänen isoisoisänsä Seng Sae Khu oli hakkakiinalainen, joka muutti Guangdongista Siamiin 1860-luvulla, mutta suku otti vuonna 1938 kiinalaisvastaisten vainojen aikana thaisukunimen Shinawatra. Isoisä keräsi feodaaliherrana omaisuuden, ja jo Thaksinin isän aikana Shinawatran suku oli maan rikkaimpia ja vaikutusvaltaisimpia.
Thaksin opiskeli poliisikoulussa ja liittyi kuninkaalliseen poliisiin 1973. Hän suoritti rikosoikeuden ylemmän korkeakoulututkinnon Eastern Kentucky Universityssa Yhdysvalloissa 1975 ja tohtorin tutkinnon Sam Houston State Universityssa Texasissa. Thaksin lähti poliisista 1980. Hän ryhtyi liike-elämään ja toi ensimmäisenä Thaimaahan kaapeli-tv:n, hakulaitteet ja matkapuhelimet.
Thaksin on nykyisin yksi Thaimaan rikkaimmista kansalaisista, tosin nimellisesti hänen omaisuutensa on perheenjäsenten nimissä. Hänen perustamaansa Shin Corp -yhtiöön kuuluu mm. Thaimaan suurin matkapuhelinoperaattori Advanced Info Service (AIS). Thaksin perheineen myi Shin Corp:n vuoden 2006 alussa singaporelaiselle Temasek-valtionyhtiölle 1,6 miljardilla eurolla. Häntä syytettiin kansallisomaisuuden myynnistä, ja erityisesti suuttumusta herätti se, ettei kauppahinnasta maksettu lainkaan veroa.
Kesäkuussa 2007 Thaksin osti jalkapalloseura Manchester Cityn ja myi sen pois syksyllä 2008.
Ura poliitikkona
Thaksin lähti politiikkaan 1994 ulkoministeriksi Palang Dharma -puolueen hallitukseen. Hänestä tuli puolueen johtaja 1995 ja varapääministeri Banharn Silpa-Archan hallitukseen. Puolue kuitenkin menetti täysin asemansa 1996 vaaleissa. Hänet nimitettiin taas 1997 varapääministeriksi Chavalit Yongchaiyudhin lyhytaikaiseen hallitukseen, jossa häntä syytettiin sisäpiiritietojen saamisesta ennen 1997 Aasian talouskriisiä. Näitä syytöksiä ei kuitenkaan ole näytetty toteen. Chavalitin hallituksen kaaduttua Thaksin perusti oman Thai Rak Thai -puolueensa 1998 ja alkoi syyttää muita poliitikkoja korruptiosta.
Hänen puolueensa voitti murskavoiton 2001, jolloin Thai Rak Thai sai 248 paikkaa 500-paikkaisessa parlamentissa. Hän suoritti nelivuotisen kautensa loppuun ensimmäisenä Thaimaan historiassa, ja helmikuun 2005 vaaleissa hänet valittiin uudelleen äänivyöryllä, jolloin TRT sai jo 377 viidestäsadasta paikasta.
Luettelo Dordognen kunnista
border|right|200px|Dordognen sijainti Tämä on luettelo Dordognen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 557 kuntaa.
(CAP) Communauté d'agglomération Périgourdine, luotu vuonna 2000.
Thaksin Shinawatra
Ura poliitikkona
Thaksin nousi pääministeriksi lähinnä köyhien ja maalaisten äänivyöryllä ja aloitti monia suosittuja uudistuksia, kuten matalakorkoiset lainat maatalouteen, tuettu yleinen terveydenhuolto, infrastruktuurin kehittäminen ja koulujen informaatiotekniikka. Thaksinin hallinnon päätös hajauttaa verotusta ja paikallispalveluja herätti vastustusta etenkin opettajissa, jotka olivat vaarassa menettää virkamiesasemansa, kun opetustoimi oli määrä siirtää opetusministeriöltä Tambon-paikallishallinnolle.
Thaksinin aikana bruttokansantuote kasvoi 38 % henkeä kohti ja maa maksoi lainansa kansainväliselle valuuttarahastolle kaksi vuotta etuajassa ja köyhien määrä laski 21,3 %:sta 11,3 %:iin. Etenkin köyhimmällä maaseudulla tulot kasvoivat 40 %. Kansainväliset valuuttapiirit seurasivat Thaksinin toimia huolestuneena ja syyttivät häntä keynesiläisyydestä.
Thaksin käytti liiketoimiaan pelotellakseen hänen kriittisesti suhtautuvaa mediaa ja aloitti kampanjan huumeita vastaan, mikä johti 2700 surmaan lain ulkopuolella. Hänen kannatuksensa laski etenkin etelässä tapahtuneiden terrori-iskujen jälkeen.
Vastustusta ja mustamaalausta
10. huhtikuuta 2005 Thaksin johti seremoniaa Smaragdibuddhan temppelissä Suuren palatsin alueella. Lokakuussa 2005 Phoochatkarn-lehti syytti Thaksia kuninkaan tehtävien viemisestä. Tämän jälkeen mediamoguli Sondhi Limthongkul alkoi käyttää Thaksinin väitettyä kuningasvastaisuutta lyömäaseenaan. Hallituksen edustajien mukaan kuningas oli kuitenkin antanut luvan seremonian suorittamiseen ja oikeus määräsi lopettamaan vallananastussyytökset. Tämän jälkeen Sondhi syytteli Thaksia sananvapauden rajoittamisesta. Myös armeijan kenraali Ruengroj Mahasaranond varoitti Sondhia kuninkaan käyttämisestä poliittisena aseena.
Vuodesta 2005 lähtien järjestyi ns. PAD-liike lähinnä Sondhi Limthongkulin viikoittaisen talk-show’n Muang Thai Rai Sapda kuvausten yhteydessä. Syyskuussa 2005 kanavan 9:n julkaisija MCOT lakkautti show’n siinä esitettyjen kiistanalaisten väitteiden vuoksi. Sondhi vetosi jälleen sananvapauden rajoittamiseen ja ohjelma siirtyi satelliittikanaville ja nettilähetyksiin. Sondhi kuvasi show'taan Thammasatin yliopistolla ja Lumphinin puistossa, jossa tapahtuma keräsi kymmeniätuhansia katsojia.
Syyskuussa 2005 Phoochatkarn Daily julkaisi munkki Luang Ta Maha Buan saarnan, jossa mm. maalailtiin suuren demonin (ตัวยักษ์ใหญ่) pyrkivän nielemään maan ja pyrkivän presidentiksi.
21. maaliskuuta 2006 27-vuotias, aiemmin mielenterveysongelmista kärsinyt Thanakorn Pakdeepol meni Erawanin temppeliin Bangkokissa ja hyökkäsi vasaralla Brahman patsaan kimppuun ja tuhosi sen. Tuhotyön jälkeen väkijoukko hakkasi hänet kuoliaaksi. Seuraavana päivänä Sondhi väitti talk-show’ssaan, että Thaksin oli järjestänyt hyökkäyksen korvatakseen Brahman kanssaan liitossa olevalla "mustalla voimalla" khmeriläisten šamaanien avulla.
Toukokuusta 2006 lähtien Sondhin Manager Daily -lehti julkaisi sarjan artikkeleita, joissa kuvattiin ns. suomisalaliitto, jonka mukaan Thaksin oli tehnyt 1999 salaliiton syrjäyttääkseen kuninkaan, kaapatakseen vallan ja tehdäkseen Thaimaasta johtamansa yksipuoluetasavallan.
Thaksinin vastaiset mielenosoitukset
Pian hänen toisen kautensa alussa hallitukseen kohdistui korruptiosyytöksiä. Maaliskuussa 2006 häntä vastaan suunnattiin jo joukkomielenosoituksia, minkä seurauksena Thaksin määräsi uudet vaalit 2. huhtikuuta 2006. Oppositiopuolueet kuitenkin boikotoivat vaaleja, minkä seurauksena oikeusistuin hylkäsi ne ja kriisi syveni. 4. huhtikuuta 2006 Thaksin Shinawatra ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä. Myöhemmin hän kuitenkin palasi väliaikaisen hallituksen johtoon. Uudet vaalit määrättiin marraskuulle 2006.
Armeijan vallankaappaus 19. syyskuuta 2006
19. syyskuuta 2006 Thaimaan armeija kaappasi vallan maassa pitkään jatkuneiden poliittisten kiistelyjen jälkeen. Armeija oli tuonut panssarivaunuja kadulle sen jälkeen, kun New Yorkissa oleillut pääministeri Thaksin erotti armeijan sotilaskomentajan kenraali Sonthin. Thaksin osallistui tuolloin New Yorkissa YK:n yleiskokoukseen. Armeija julisti sotatilalain voimaan koko maassa, ja maan parlamentti ja hallitus hajotettiin ja perustuslaki kumottiin. Pääministerin tehtävät otti hoitaakseen kenraali Sonthi. Maan kuninkaan Rama IX:n oletetaan tukeneen vallankaappausta, ja armeija osoitti kuninkaalle uskollisuuttaan. Maa oli sen jälkeen vajaat kaksi viikkoa hätätilassa, kunnes lokakuun alussa hallinto siirtyi armeijan hallinnassa olevalle siviilihallitukselle.
Vallankaappaushallinto kielsi yli viiden ihmisen poliittisen toiminnan ja joitakin mielenosoittajia vangittiin. Mediaa kiellettiin julkaisemasta juntan vastaisia tai kriittisiä mielipiteitä. Euroopan unioni, Yhdysvallat, ja monet muut maat tuomitsivat vallankaappauksen tarpeettomana ja demokratian vastaisena, mutta eivät vaatineet vaaleissa valitun hallituksen palauttamista.
Thaksin ilmoitti 21. syyskuuta Lontoosta käsin vetäytyvänsä syrjään politiikasta "ansaitulle levolle". Shinawatran syrjäyttäminen ei tullut Thaimaan valtaeliitille suurena yllätyksenä, sillä hänen hallintonsa oli hyvin epäsuosittu sen keskuudessa.
Vuoden 2010 mielenosoitukset
Vuonna 2010 Thaksin Shinawatran kannattajat järjestivät Bangkokin keskustassa kuukausia jatkuvia mielenosoituksia uutta hallitusta vastaan.
Myöhemmin Thaksin on oleskellut Montenegrossa ja saanut myös maan kansalaisuuden.
Dookie
Dookie on punk rock-yhtye Green Dayn kolmas albumi. Albumi äänitettiin vuonna 1993, ja se julkaistiin 1. helmikuuta 1994. Singlet "When I Come Around", "Basket Case" ja "Longview" pääsivät kaikki listaykkösiksi. Kappaleiden musiikkivideot saivat aikanaan paljon aikaa MTV:llä, joka lisäsi yhtyeen ja albumin näkyvyyttä.
Dookielta julkaistiin viisi singleä: "Longview", uudelleennauhoitettu "Welcome to Paradise", "Basket Case" sekä radiosinglet "She" ja "When I Come Around". Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta. Se on Green Dayn ainoa timanttialbumi. Albumi voitti Grammy-palkinnon parhaana vaihtoehtoalbumina vuonna 1995. Se nousi monien kriitikoiden vuoden 1994 parhaiden albumien listoille.
Albumi on hyvin merkittävä sen takia, että se teki punkin uudelleen suosituksi Yhdysvalloissa ja muualla maailmaa 1990-luvun aikana.
Albumin nimeksi olisi aluksi pitänyt antaa "Liquid Dookie", mutta nimi vaihdettiin juuri ennen albumin julkaisua, koska Green Dayn jäsenet ajattelivat alkuperäisen nimen olevan sittenkin liian ällöttävä (Dookie on suomennettuna 'pökäle').
Aleksei Kuznetsov
Aleksei Ivanovitš Kuznetsov (, 15. elokuuta 1929 Vashuriha, Gorkin alue, Neuvostoliitto − 28. maaliskuuta 2003) oli venäläinen maastohiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa.
Kuznetsov saavutti Falunin MM-kilpailuissa 1954 hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä. Häneltä jäivät väliin olympialaiset 1956 ja MM-kilpailut 1958, mutta Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui 30 kilometrillä kahdeksanneksi, 50 kilometrillä 15:nneksi ja hiihti kolmannen osuuden Neuvostoliiton hopeajoukkueessa 4 × 10 kilometrin viestissä. Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 hän saavutti viestipronssia.
Kuznetsov voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 50 kilometrillä 1960 ja 15 kilometrillä 1961. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi pitkään hiihtovalmentajana Gorkin alueella.
Archaeopteryx
pienoiskuva|Piirros Archaeopteryxista. Archaeopteryx (muinaissiipinen) on sukupuuttoon kuollut liskolintu. Sen nimesi Christian Erich Hermann von Meyer vuonna 1861. Archaeopteryxia pidetään "puuttuvana renkaana" dinosaurusten ja lintujen välillä sekä Darwinin evoluutioteoriaa tukevana todisteena lajien kehityksestä.
Archaeopteryx oli höyhenpeitteinen, kuten nykyiset linnut, mutta sillä oli useita hirmuliskomaisia piirteitä. Sillä oli leuoissaan rivi teräviä hampaita, siipien päässä kolme sormea raatelukynsineen ja pitkä luinen pyrstö. Kooltaan Archaeopteryx vastasi varista. Nykyisen tiedon perusteella sen lähimpiä sukulaisia olivat dromaeosaurit ja oviraptorit.
Archaeopteryxista on kuvailtu kaksi lajia, Archaeopteryx lithographica ja Archaeopteryx siemensii.
Liikkumistapa
Ei olla varmoja, pystyikö Archaeopteryx lentämään vai vain hyppimään maata pitkin ja liitämään puista. Vuoden 2005 lopussa paljastui, että Archaeopteryxilta puuttui "käänteinen varvas", joten se ei olisi pystynyt ottamaan otetta esimerkiksi puiden oksista. Archaeopteryxin siipien muoto ja höyhenten rakenne ovat samankaltaisia kuin nykyisillä linnuilla. Lisäksi suuret siivet ja pitkä pyrstö viittaavat siihen, että se olisi pystynyt ohjailemaan itseään helposti lennossa. Sen siipien lihasten kiinnityskohdat ovat kuitenkin nykylintuja kehittymättömämmät.
Fossiilit
Archaeopteryxin fossiileja on löydetty kymmenen. Ne kaikki on löydetty Solnhofenin läheltä Saksasta. pienoiskuva|Berliinin kappale. pienoiskuva|Münchenin kappale.
The Anthem
The Anthem on ruotsalaisen Idol 2004 -tv-ohjelmasta tähdeksi nousseen poplaulajan, Darinin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 16. helmikuuta 2005 levymerkillä RCA Records.
Roopelude
pienoiskuva
Roopelude (Dicyphus errans) on uudehko laji Suomen ludefaunassa. Se löytyi ensimmäisen kerran vuonna 2009 Ahvenanmaalta. Se on edelleen melko harvinainen ja harvalukuinen.
Ulkonäkö
Roopeluteen pituus on 4,5–5,2 mm. Se muistuttaa muita Dicyphus-suvun luteita ja on hyvin hoikka ja pitkäraajainen. Peitinsiivet ovat läpikuultavat, cuneuksen ja coriumin kärjissä on selvät tummat täplät ja etuselän poikkiuurre etuselän puolivälissä kuten karvahorsmaluteellakin (D. epilobii). Takaruumis ja keskiruumiin sivut ovat mustat. Etuselän väritys vaihtelee mustasta ruskeaan, peitinsiipien kuviointi vaihtelee mustasta punaruskeaan.
Elinympäristö
Roopelude elää muutamalla kasvilajilla, etenkin haisukurjenpolvella. Sitä on löydetty lisäksi tarhakurjenpolvelta, tarha-alpilta ja kurkkuyrtiltä.
Elintavat
Naaraat talvehtivat aikuisena ja munivat keväällä. Nymfit kehittyvät aikuisiksi loppukesällä. Havaintoja Suomesta on toistaiseksi niukasti.
Camarguenhevonen
Camarguenhevonen on ranskalainen hevosrotu. Se on pienikokoinen ja jalostumaton ratsu, väriltään aina kimo. Rotu rekisteröitiin vuonna 1967, jolloin sille perustettiin kantakirja.
Camarguenhevosen tarkasta polveutumisesta ei ole varmuutta, mutta sitä pidetään yhtenä maailman vanhimmista hevosroduista. Se on todennäköisesti elänyt Etelä-Ranskassa Camarguen alueella Rhône-joen suistossa hyvin kauan. Se muistuttaa Lascaux'n luolien seinämaalauksissa kuvattuja noin 15 000–17 000 vuotta sitten eläneitä hevosia. Kaakkois-Ranskasta löydetyt vieläkin vanhemmat hevosen luurangot saattavat olla camarguenhevosten esi-isien jäännöksiä.
Vaikka camarguenhevonen on ponikokoinen, säkäkorkeudeltaan noin 135–150 cm, se luokitellaan hevoseksi ja se jaksaa kantaa aikuista ratsastajaa. Väriltään se on aina ruunikkona tai mustana syntyvä kimo. Camarguenhevosia käytetään perinteisesti lähinnä ratsuina ja kuormahevosina, nykyään myös esimerkiksi kouluratsastuksessa, valjakkoajossa ja sirkuksessa.
Camarguenhevosen käyttöhistoriasta on merkkejä jo antiikin ajalta. Sitä käytettiin 1100-luvulle satunnaisesti taisteluissa ja sodissa. Tämän jälkeen rotu palveli Camarguen asukkaita aina työssä, esimerkiksi viljanpuinnissa, ajohevosena tai karjan parissa työskenneltäessä ratsuna. Tällöinkin hevoset päästettiin työn jälkeen puoliksi vapaiksi. Ranskan hevosjaloustusseurat ovat historiansa aikana aloittaneet lukuisia sittemmin kaatuneita jalostusohjelmia, joiden tarkoituksena oli kasvattaa camarguenhevosen kokoa risteyttämällä siten, että siitä olisi saatu sopiva sotaratsuksi.
Nykyisin rodun ominaisuuksia varjellaan omaleimaisena osana Camarguen luontoa. Alueelle perustettiin vuonna 1970 luonnonsuojelualue turvaamaan muiden muassa juuri camarguenhevosen elinoloja. Muita alueen tunnusmerkillisiä lajeja ovat camarguenkarja ja vaaleanpunainen flamingo.
Camarguenhevonen elää edelleen puolivilleinä laumoina (manades) karulla ja soisella suistoalueella. Tammat synnyttävät varsansa ilman ihmisten apua. Varsat polttomerkitään vuoden ikäisinä ja jalostukseen kelpaamattomat orivarsat ruunataan kolmen vuoden ikäisinä. Niistä laumojen vartijat (gardians) valitsevat ja kesyttävät työssään tarvitsemansa ratsut. Vain parhaat oriit saavat jäädä jatkamaan sukuaan laumoihin. Melko eristyneistä oloista johtuen rotu on säilynyt puhtaana.
Kesytettyjä camarguenhevosia pidetään hyväluonteisina ja vireinä käyttöhevosina. Niitä käytetään lähinnä ratsuina mutta jonkin verran myös kuormahevosina. Rodun edustajat kehittyvät hitaasti ja ovat täysikasvuisia vasta 6-vuotiaana, mutta toisaalta camarguenhevonen on hyvin pitkäikäinen.
Vuonna 2004 Ranskassa arvioitiin olevan noin 6 000 rotupuhdasta camarguenhevosta. Suomessa camarguenhevosten määrä on toistaiseksi pieni.
Teorioita rodun alkuperästä
pienoiskuva|vasen|Camarguenhevosen pääasiallinen esiintymisalue on [[Rhône-joen suistossa sijaitseva Camargue. Se käsittää useita laajoja murtovesialueita, soita ja jokiuomia.]]
Alku esihistoriallisella kaudella
Ainoa ja vanhin todiste camarguenhevosen esihistoriallisesta alkuperästä on professori Nicolas'n vuonna 1875 löytämä nykyhevosen (Equus caballus) luuranko, joka paljastui Rhône-joen oikealta rannalta, 2 kilometriä Arlesista yläjuoksun suuntaan. Luurangon ympärillä oli veitsiksi muotoiltua piikiveä, joka ajoitti löydöksen paleoliittiselle kaudelle.
Ranskan hevosjalostusyhdistysten liitto Haras nationaux katsoo camarguenhevosen polveutuvan przewalskinhevosesta. Huomio kiinnittyy camarguenhevosen ulkonäköön, joka muistuttaa Lascaux'n esihistoriallisen luolan hevosmaalauksia, sekä rodun primitiivisiä hevosia muistuttaviin piirteisiin.
Mikäli näkemys camarguenhevosista esihistoriallisissa luolissa kuvattujen kvartäärikauden hevosten vain vähän muuntuneina jälkeläisinä pitää paikkansa, nämä hevoset ovat asuttaneet esihistoriallisen kauden Galliaa ja siirtyneet karummille asuinseuduille ihmisasutuksen levitessä. Charles Naudot'n mukaan hevonen seurasi merta vetäytyessään kohti Rhônen jokilaaksoa.
Camarguen alkuperäisrotu
Edelliseen verrattuna täysin päinvastainen selitys rodun ominaisuuksille nojautuu oletukseen, että camarguenhevonen olisi alun perinkin kotoisin Camarguen alueelta, josta se olisi levinnyt etelärannikolla alueille, joita kutsutaan nykyisin nimillä Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault, Var, aina Nizzan lähiseuduille saakka. Tämän oletus sulkee pois mainittavamman arabian- tai berberihevosten vaikutuksen rotuun, joten camarguenhevosen fysionomian itämaisiksi sanotut piirteet ja kaikki rodun muut ominaisuudet ovat synnynnäisiä ja periytyviä eivätkä hankittuja ominaisuuksia: seurausta ilmaston, maaperän ja ravintokasvien ominaisuuksista.
Eugène Gayot kiinnitti vuonna 1861 huomiota siihen, että camarguenhevosessa esiintyy tiettyjä itäisiä rakennepiirteitä, jotka ovat yhteisiä kaikille villeinä eläville hevosensukuisille eläimille. Tämä merkitsee sitä, että sama ruokavalio ja sama elämäntapa aiheuttavat hevosessa samat tai lähes samat ominaisuudet, vaikka rodut eläisivät hyvin kaukana toisistaan ja eri leveyspiireillä. Gayot'n mukaan myös muut hevostutkijat ovat vahvistaneet tämän huomion ja se toistuu usein heidän töissään. Vuonna 1963 myös Pierre Joignaux merkitsi muistiin camarguenhevosen ulkonäön erityispiirteet ja käsityksensä elinolosuhteiden vaikutuksesta niiden syntymiseen.
Elinolot ja kasvatus
Suurin osa hevosista elää täydellisessä vapaudessa läpi vuoden. Ne kootaan ainoastaan kerran vuodessa tarkastusta, merkintää, ruunausta tai muita vastaavia toimenpiteitä varten. Camarguenhevosen elinoloja luonnehtivat jatkuvasti kostea ilmasto, runsaina parveilevat hyönteiset ja omalla tavallaan ankara ja jopa raa'an tuulinen talvi.
Vapaudessa kasvattaminen on ainoa sallittu tapa, kun camarguenhevosta kasvatetaan kotiseudullaan. Luonnonravinto pitää eläimet erinomaisessa kunnossa vaikka sisältääkin vain niukasti ravinteita. Laidunheinää riittää ravinnoksi ympäri vuoden eikä viljaa tarvita, toisin kuin monille lämminverisille roduille.
Camarguenhevonen tulee toimeen pitkään vähällä ravinnolla, sietää kehnoja säitä ja pitkiä päivämatkoja ja on myös ainoa hevosrotu, joka pystyy pureskelemaan veden alla : se kiskoo suuhunsa murtovesien vesikasveja. Rotua pidetään varmavaistoisena, ja sen leveät ja varmat kaviot soveltuvat hyvin elämään vetisillä soilla. Kuten naudat, myös camarguenhevoset muodostavat toisinaan symbioottisen suhteen lintujen kanssa. Sen liittolaisia voivat olla esimerkiksi jalo- tai lehmähaikarat.
Varsat syntyvät tavallisesti keväällä ilman ihmisten apua. Tamma eristäytyy ja suojautuu ruokojen sekaan tai tamariskipensaikkoon varsomista varten. Se viipyy muutaman päivän erossa laumastaan ja liittyy siihen vasta, kun varsa pystyy seuraamaan perässä vaikeuksitta. Kun kevään varsat alkavat syksyn tullen osoittaa itsenäistymisen merkkejä, ne otetaan kiinni, erotetaan emästään ja polttomerkitään. Seuraavan talven aikana varsat pidetään ihmisten läheisyydessä ja totutetaan ihmisiin. Sen jälkeen ne vapautetaan kaksi- ja kolmivuotiaiden seuraan, missä ne viipyvät pari vuotta kunnes niitä aletaan kouluttaa ratsastukseen. Tämän jälkeen ne päästetään puolittaiseen vapauteen, josta hevosia haetaan tarpeen mukaan työhön ja johon ne vapautetaan taas sen jälkeen.
Camarguenhevosen kasvattajat pyrkivät säilyttämään hevosissaan jalostumattomia piirteitä. Tämän vuoksi heillä on etuoikeus täysin luonnonmukaiseen hevosenkasvatukseen. Rodun perinteisellä asuinalueella ihminen ei puutu lisääntymisprosessiin, vaan siellä vapaudessa asuvat oriit astuvat vapaasti. Keinoalkuiset, kuten siemennyksellä, alkionsiirrolla tai kloonaamalla aikaansaadut varsat eivät kelpaa camarguenhevosen kantakirjaan.
Camarguenhevosen kasvattajain liitto
Vuonna 1966 yhdistys hyväksyttiin kansalliseen moniammatilliseen hevosliittoon (l'Union nationale interprofessionnelle du cheval, UNIC). Vuonna 1967 se luetteloi kasvatusalueet, kasvatuksen tuotteet ja määritteli käsitteen manade tarkoittamaan vähintään neljää vapaina ulkoilmassa kasvatettavaa lisääntymiskelpoista tammaa, joiden laidunalue on kooltaan vähintään 20 hehtaaria eläintä kohti. Kasvatus tapahtuu ilman lisärehua. Nimi Camargue sallittiin ainoastaan manadeoloissa syntyneille ja kasvaneille hevosille. Ranskan hevosliitto tunnusti camarguenhevosen omaksi rodukseen vuonna 1968, mutta kantakirja perustettiin vasta paljon myöhemmin. Ensimmäinen ori polttomerkittiin vuonna 1978.
Vuodesta 2003 liitto on ollut avoinna kaikille ranskalaisille camarguenhevosen kasvattajille yrityksen sijainnista tai tammojen lukumäärästä riippumatta. Vuonna 2005 liittoon kuului 153 jäsentä. Siitoseläinten valinta tapahtuu AECRC:n ja kansallinen hevosliiton yhteistyönä. Liitto järjestää myös soveltuvuuskokeita ja kilpailuja eri-ikäislle hevosille sekä osallistuu näyttelyihin. .
Camarguenhevonen suoperäisten alueiden hoitajana
pienoiskuva|Camarguenhevonen muodostaa symbioottisen suhteen [[lehmähaikaraan, joka käyttää ravinnokseen hevosen houkuttamia hyönteisiä.]] Camarguenhevosta pidetään nimikkoseutunsa ekosysteemin osana sekä keinona säilyttää ja ylläpitää kokonaisia kosteikkoalueita. Hevosen elinympäristö on kuitenkin muuttunut paljon, sillä Rhône-joen suistoaluetta kuivatetaan, eikä se tarjoa enää entisenlaista turvaa. Camarguenhevosta käytetään yhä enemmän suoperäisten alueiden luonnonmukaiseen hoitamiseen. Niinpä hevoset ovatkin torjuneet vesakoita esimerkiksi Brotonnen luonnonpuistossa ja Seine-matalikoilla. Vuonna 1988 joitakin yksilöitä vietiin myös Bretagnen niemimaalle samantyyppisiin ympäristönhoitotehtäviin.
Rotumääritelmä
Camarguenhevonen tulee muiden alkukantaisten rotujen tavoin täysikasvuiseksi melko myöhään, 5–7-vuotiaana, mutta se elää poikkeuksellisen pitkään, keskimäärin 25 vuotta. Ranskalaishevosten ikäennätys on 47-vuotiaana kuollut Ours (Karhu), joka oli camarguenhevonen. Rodun edustajien liikkeet ovat puhtaat, askel on korkea ja askelpituus suuri. Camarguenhevosen ravi on eloisa ja laukka hyvin nopea. .
Rakenne
Camarguenhevosen tulee täyttää Ranskan hevosjalostusyhdistysten liiton Haras Nationaux français julkaisema hyvän ratsuhevosen määritelmä. Hevosen sivukuvan yleisvaikutelma muistuttaa vahvasti alkukantaista hevosta ja siinä on berberihevosen piirteitä.
135–150 cm.
Yleensä 300–400 kg sukupuolesta ja koosta riippuen.
pienoiskuva|Camarguenhevoselle tyypillinen pää kaukana toisistaan olevine lyhyine ja leveästi kiinnittyneine korvineen. Muistuttaa esihistoriallisen hevosen päätä, hiukan itämaiselta vaikuttava, usein painava, kulmikas ja ilmeikäs. Katse eloisa ja silmät lähellä pään pintaa vain hieman ulkonevien silmäkulmien vuoksi. Profiili suoralinjainen, kuonopii usein vaatimaton, litteä otsa ja leukaperät korostuneet. Korvat ovat pienet ja lyhyet, etäällä toisistaan, korvanliitokset ovat kookkaat. , otsaharja on runsas. .
Rinta on syvä ja leveä, henkitorvi laaja ja kupeet sopivan kehittyneet. Lapa hyvin kulmautunut, vahva ja lihaksikas. Sä'än tulee olla selkeästi erottuva, mutta ei liian korostunut. Selkä on keskipitkä. Sen tulee olla vahva ja suora, lanne mieluummin lyhyt, suora ja leveä, takaosa pyöreämuotoinen ja hiukan laskeva, lautaset lihaksikkaat ja reidet hyväasentoiset, häntä tuuhea ja alas kiinnittynyt. .
Camarguenhevosen jalat ovat pitkät ja sopusuhtaiset, vahvat ja kestävät, kuivaniveliset, polvet ja kintereet kookkaat. Kaviot ovat poikkeuksellisen kovat ja kestävät, joten camarguenhevosia kengitetään vain harvoin. Kaviot ovat hyväasentoiset, vahvat ja kantavat; niihin on kehittynyt kookas ja leveä muoto, joka soveltuu hyvin kosteikkoseuduilla liikkumiseen. .
Väri
pienoiskuva|Ryhmä camarguenhevosia pienoiskuva|Camarguenhevosen varsan tumma syntymäväri vaalenee iän myötä Yksi camarguenhevosen tärkeimmistä tunnusmerkeistä on kimous. Kimo on ainoa kantakirjaan hyväksytty väri, ja kaikki muunväriset yksilöt karsitaan automaattisesti rodun rekisteristä. .
Hevosten värejä tuntemattomat erehtyvät usein luulemaan aikuisia camarguenhevosia valkoisiksi. Varsat kuitenkin syntyvät aina väriltään tummina, yleensä ruunikkoina tai päistärikköinä ja vaalenevat vasta myöhemmin karvaa harmaannuttavan ja valkaisevan kimotekijän vaikutuksesta. Noin 5–6-vuotiaina camarguenhevoset näyttävät täysin valkoisilta tai ovat joskus papurikkokuvioisia tai kärpäskimoja . Varsinaisilla valkoisilla hevosilla on aina vaaleanpunainen iho, jota camarguenhevosilla ei esiinny; niiden iho on aina harmaa. . Kuten suurimmalla osalla kimoista hevosista, myös camarguenhevosilla esiintyy paljon melanoomaa eli kimosyöpää. .
Brett Anderson
Andersonin heroiiniongelmat veivät Sueden telakalle 1990-luvun lopussa; kahden tämän jälkeen tehdyn albumin jälkeen Suede hajosi 2003. Andersonilla ja Bernard Butlerilla oli vuonna 2005 lyhytikäinen The Tears -yhtye.
Sueden ensilevystä alkaen Andersonin androgyyninen tyyli ja viittaukset seksuaaliseen suuntautumiseen ovat herättäneet keskustelua brittilehdistössä. Hän teki vuonna 2005 lopun spekuloinnista seksuaalisuudellaan kertomalla olevansa biseksuaali.
Hän julkaisi vuosina 2007 - 2009 kolme sooloalbumia. Suede palasi yhteen 2010. Syksyllä 2011 Anderson julkaisi rokkaavimman albuminsa.
Meritorni
Meritorni on 70 metrin korkuinen, 22-kerroksinen tornitalo, joka sijaitsee aivan merenrannassa Espoon Kivenlahdessa. Rakennus valmistui marraskuussa 1999 ja oli Suomen korkein asuinrakennus aina vuoteen 2006 saakka, jolloin Vuosaaren tornitalo Cirrus valmistui.
Nykyään Meritorni on Suomen kuudenneksi korkein asuinrakennus ja Espoon viidenneksi korkein rakennus Fortumin ja Koneen toimitalojen, asuintorni Niittyhuipun ja Leppävaaran Panorama Towerin jälkeen.
Josef Matouš
Matouš sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1964 normaalimäessä neljänneksi ja suurmäessä 22:nneksi. Hän toimi kisojen avajaisissa Tšekkoslovakian lipunkantajana.
Matouš osallistui Keski-Euroopan mäkiviikolle kahdeksan kertaa vuosina 1962−1974. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa parhaimmillaan yhdeksänneksi vuodenvaihteessa 1965−1966 ja kymmenenneksi 1962−1963. Mäkiviikon osakilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi Oberstdorfissa joulukuussa 1968 ja 1969.
Uurainen
Uurainen on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Matkaa kirkonkylästä Jyväskylän maakuntakeskukseen on 36 kilometriä. Muut lähimmät kaupungit ovat Saarijärvi ja Äänekoski. Kunnan virallinen väkiluku on 0, ja sen pinta-ala on 0 km² josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Maantiede
Uuraisten suurimmat järvet ovat Kyynämöinen, Sääkspää ja Iso-Uurainen. Kaikkiaan kunnassa on 125 järveä.
Asutuskylät
Kotaperä, Linnanperä, Pohjanperä, Kelloperä, Haukimäki, Kyynämöinen, Hepomäki, Höytiä, Tehlo, kirkonkylä, Hiirola, Jokihaara, Vihtaperä, Oikarinperä, Murtoperä, Kummunkylä, Pirttiperä, Myllyperä, Kangashäkki, Sälliperä, Hirvaskylä.
Rekisterikylät
Kuukkajärvi, Uurainen, Kangashäkki, Höytiä, Nyrölä.