cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Walther Darré
Darré pidätettiin sodan jälkeen ja vuosina 1948–1949 Nürnbergissä pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin kuitenkin jo vuonna 1950.
Pauliina Laamanen
Pauliina Laamanen (s. 10. lokakuuta 1984 Savonlinna) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Savonlinnan Rientoa ja hänen valmentajanaan toimi Jarmo Hirvonen. Aikuisten SM-kisoista Laamanen saavutti pronssia talviheittojen SM-kilpailuissa 2007 ja lisäksi hänellä on yksi SM-kulta alle 20-vuotiaiden sarjasta ja neljä kultaa alle 23-vuotiaiden sarjasta. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole kilpaillut vuoden 2008 jälkeen. Ennätyksensä 57,13 hän heitti vuonna 2007.
Kun kyyhkyset katosivat
Kun kyyhkyset katosivat on Sofi Oksasen vuonna 2012 ilmestynyt romaani. Se on Oksasen Viron lähihistoriaa käsittelevän Kvartetti-sarjan kolmas osa. Sarjan edelliset osat ovat Stalinin lehmät (2003) ja Finlandia-palkinnon saanut Puhdistus (2008). Kirjan kustansi Like. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1930–1960-luvuille. Kirjasta otettiin ennätyksellisen suuri sadantuhannen kappaleen ensipainos. Teoksesta on sovitettu Oksasen itsensä dramatisoima samanniminen näytelmä, jonka kantaesitys oli Kansallisteatterissa marraskuussa 2013. Toinen sovitus nähtiin Tarton Vanemuinessa. Kolmas sovitus, suomalais-virolainen yhteisproduktio, jonka ohjaa Priit Pedajas sai ensi-iltansa tammikuussa 2016 Kuopion kaupunginteatterissa.
Vastaanotto
Ensimmäisissä arvioissa teosta pidettiin kiinnostavana mutta Puhdistukseen verrattuna vaikeana, sillä sen kuviot asettuvat paikalleen vasta lopussa. Helsingin Sanomissa kriitikko Antti Majander sanoi, että toinen lukukerta on antoisa, ja ”ko­mea kir­jal­li­nen som­mi­tel­ma pää­see oi­keuk­siin­sa”. Aamulehden Juhani Branderin mukaan kiintoisinta on Oksasen taito kuvata selviytymistilan varassa eläviä ihmisiä, jolloin näiden pinnanalaiset taipumukset tulevat esille. Näytelmäversio sai Helsingin Sanomien kriitikolta negatiivisen arvostelun.
Käännökset
Kirjan käännösoikeudet on myyty useaan maahan, muun muassa Viroon, Pohjoismaihin, Espanjaan, Ranskaan, Saksaan, Tšekkiin ja Ukrainaan. Yhdysvalloissa sen julkaisee merkittävä kustannusyhtiö Knopf.
Teoksen on virontanut virolainen kirjailija Jan Kaus, joka on kertonut korjanneensa muutamia yksityiskohtia pikkutarkkojen virolaisten lukijoiden vuoksi, sillä Kausin mukaan ”Virossa osa lukijoista jää ikään kuin tekstin pinnalle”.
Bouremin piiri
Bouremin piiri on hallintoalue Gaon alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Bourem. Piirin pinta-ala on 42 000 neliökilometriä. Asukkaita on 116 400 henkeä (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto
Bouremin piiri muodostaa 24,6 % Gaon alueen pinta-alasta. Se rajoittuu kaakossa Gaon piiriin, lounaassa Timbuktun alueen Gourma-Rharousin ja lännessä Timbuktun piireihin sekä pohjoisessa Kidalin alueen Tessalitin ja Kidalin piireihin.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Hiekka muodostaa dyynejä ja paikoitellen kohoaa kalliorinteitä. Piirin eteläosassa virtaa Nigerjoki. Tilemsin laaksossa on suuri fosfaattiesiintymä.
Piiri kuuluu pääosin Sahelin vyöhykkeeseen. Pohjoisin osa on Saharan autiomaata. Ilmasto on hyvin kuiva ja kuuma. Vuotuinen sademäärä on noin 100 millimetriä. Kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista ja pensaista.
Hallinnollinen jako ja asutus
Bourem kuului vuoteen 1937 saakka Timbuktun ja sen jälkeen Gaon piiriin. Bouremin piiri on perustettu vuonna 1960.
Piiriin kuuluu Bouremin kaupunkikunta ja neljä maalaiskuntaa: Bamba, Taboye, Tarkint ja Téméra. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 114. Kaupunkiväestön osuus on 23,6 %.
Liikenne ja elinkeinot
Bouremin kautta kulkee Gaosta Kidaliin johtava maantie, josta haarautuu Bamban kautta kulkeva tie Timbuktuun. Teiden kunto on heikko ja ajoneuvoja on vähän. Nigerillä on korkean veden aikaan jokiliikennettä. Bouremissa on käyttämätön lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely sekä laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra, tupakka ja vihannekset. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Tilemsin fosfaattiesiintymän hyödyntäminen on lakannut investointien puutteen ja alueen levottomuuksien takia.
Palvelut
Piirissä toimii 46 alakoulua ja kahdeksan yläkoulua, yhdeksän koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), 11 koraanikoulua ja naisten oppimiskeskus. Terveyspalvelut käsittävät piirin poliklinikan, 28 kunnallista terveyskeskusta ja kaksi varuskuntasairaalaa (vuonna 2011). Puhtaan juomaveden piirissä on 59 % kiinteästi asuvista ja 15 % nomadeista.
Katalonia, Katalonia
Katalonia, Katalonia on englantilaisen kirjailijan George Orwellin vuonna 1938 ilmestynyt sotareportaasi, jossa hän kertoo kokemuksistaan Espanjan sisällissodasta. Se on Eläinten vallankumouksen ja Vuonna 1984:n ohella Orwellin tunnetuimpia teoksia. Katalonia, Kataloniaa pidetään myös yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä sotakuvauksista.
Sisältö
Katalonia, Katalonia sisältää muun muassa kuvauksia rintamalta, jossa Orwell vietti yhteensä 115 päivää sekä hänen ajastaan eri sairaaloissa, jonne Orwell joutui haavoituttuaan. Hän kertoo myös Barcelonassa käydystä lyhyestä tasavaltalaisten keskinäisestä valtataistelusta, niin sanotusta Barcelonan toukokuusta, jossa vastakkain olivat hallituksen poliisivoimat (Guardia de Asalto) ja CNT:n anarkistit. Erityisen tunnettu teos on ensimmäisestä luvustaan, jossa Kataloniaan saapunut Orwell kuvailee anarkistien hallussa olevaa maakuntaa ja Barcelonan kaupunkia. Kaikki liikeyritykset ja julkiset palvelut oli kollektivisoitu työläisten haltuun ja yhteiskunta toimi anarkismin periaatteiden mukaan. Orwell ihastelee anarkistisessa Barcelonassa vallinnutta tasa-arvoa ja luokkayhteiskunnan katoamista. Kirjan viimeisissä luvuissa Orwell muun muassa pohtii, miten sisällissodassa lopulta tulee käymään, sekä selvittää tasavaltalaisten riveissä taistelevien Espanjan ja Katalonian kommunististen puolueiden, POUM:n ja anarkistien välisiä ideologisia eroja.
Punainen Risti (täsmennyssivu)
thumb|Punainen risti eli Geneven risti Punainen Risti voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Daukšiai (Skuodas)
Daukšiai on kylä Skuodasin kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Luoteis-Liettuassa lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 601 asukasta.
Lähteet
56.18111°N, 21.49194°W
Brobackan silta
Siltamäen kivisilta eli Brobackan silta on Keravanjoen ylittävä kivinen holvisilta Helsingin ja Vantaan rajalla. Sillan länsipuolella on Vantaan Tammisto ja itäpuolella Helsingin Siltamäen kaupunginosa, joka on nimetty aiemman paikalla sijainneen sillan mukaan. Sillasta käytetään myös nimiä Kirkonkylän silta, Keravanjoen silta ja Siltamäen silta.
Kivisilta rakennettiin vuonna 1896, mutta siltapaikka on ollut olemassa ainakin 1700-luvun alkuvuosilta. Aikaisemmat sillat ovat olleet puisia. Silta on kuulunut Helsingistä Hyrylän kautta Hämeenlinnaan kulkeneeseen vanhaan tiehen.
Brobackan silta on on yksi Helsingin vanhimpia siltoja ja suurin Vantaan kolmesta säilyneestä kivisillasta. Länsi-Vantaan Keimolassa sijaitsee Luhtaanmäen kivisilta ja Itä-Vantaalla vuonna 1898 rakennettu Hakkilan kivisilta. Kaikki kolme siltaa ovat nykyään kevyen liikenteen käytössä ja suojeltuja asemakaavassa.
Suunnittelu ja rakentaminen
Sillan on suunnitellut rakennusmestari A. G. Hammar, ja se rakennettiin vuonna 1896. Rakentamisesta päätettiin Helsingin pitäjän kunnankokouksessa 28. lokakuuta 1895. Tammikuun 1896 kunnankokouksessa sillan holvia päätettiin korottaa neljä jalkaa. Alkujaan sillan rakennuskustannuksiksi arvioitiin 8 635 markkaa. Ylläpitäjä on Helsingin kaupunki, joka mainitsee sen valmistumisvuodeksi virheellisesti 1890.
Sillan yli johtanut maantie lakkautettiin 16. tammikuuta 1990. Viimeisin korjaus siltaan tehtiin vuosina 2000–2001. Korjatun sillan avajaisia vietettiin 29. toukokuuta 2001.
Samalla paikalla sijaitsi silta jo ennen nykyisen sillan rakentamista, sillä Senaatin kartassa (1872) tie kulkee tällä paikalla Keravajoen yli, ja sillan itäpuolella on karttaan merkitty nykyisen Siltamäen ruotsinkielinen nimi Brobacka. Toisten lähteiden mukaan vanha silta olisi rakennettu vuonna 1870.
Mitat ja rakenne
Kaksiaukkoisen sillan kokonaispituus on 36,8 metriä ja hyötyleveys 7,4 metriä (rakenteellinen leveys 8,3 m). Sillan alikulkukorkeus on 4,4 metriä. Silta on holvattu graniittiharkoista ja siinä on kaksi holvimaista yhdeksän metriä leveää aukkoa. Siltakannen alla käytettiin myös luonnonkiven lohkareita ja eteläpään rantapergertä on tuettu muuratulla kivilatomuksella.
Luettelo Siikalatvan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Siikalatvan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Siikalatvan kunnassa (joka muodostettiin vuoden 2009 alussa neljästä kunnasta, Kestilästä, Piippolasta, Pulkkilasta ja Rantsilasta) olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tervapaperi
thumb|Poistettavien kattohuopien alta paljastuu katon kosteuseristeenä käytettyä tervapaperia. Tervapaperi on vahvaa tervalla päällystettyä paperia, jota käytetään rakentamisessa kosteuseristykseen. Tervapaperissa voidaan käyttää tervan ohella myös bitumia. Tervapaperi tuotetaan verkkomaisena materiaalina ja se toimitetaan yleensä rullaksi käärittynä. Paperin molemmat puolet on tavalliseti peitetty mineraaleilla, kuten hiekalla. Hiekkapäällyste estää tervan tai bitumin valumisen pois, mikäli paperi altistuu kuumuudelle. Se estää myös paperin liimautumisen yhteen rullassa.
Lost Society
pienoiskuva|359x359px|Lost Society vuonna 2016 Lost Society on Samy Elbannan vuonna 2010 perustama nelihenkinen metalliyhtye Jyväskylästä. Yhtye on julkaissut viisi studioalbumia, joista "Braindead" ja "If the Sky Came Down" ovat yltäneet parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 3. Yhtye tunnettiin alkuaikoina nopeaa ja energistä thrash metalia soittavana yhtyeenä, mutta yhtyeen musiikkiin on myöhemmin hiipinyt myös vaikutteita mm. groove metalista ja metalcoresta.
Historiaa
Yhtye kiinnitettiin vuoden 2012 GBOB (Global Battle of the Bands) bändikisan aikana Nuclear Blast Recordsille. Yhtye myös voitti kyseisen kisan Suomen karsinnan ja pääsi esiintymään Lontoon finaaleihin. Julkaisuaikaan alle 20-vuotiaiden soittajien ensijulkaisu Fast Loud Death sai positiivisen vastaanoton suomalaisessa mediassa. Yhtye lämmitteli Children of Bodomia syksyllä 2013 Suomen kiertueella.
Huhtikuussa 2014 julkaistiin yhtyeen toinen studioalbumi Terror Hungry, joka sijoittui Suomen virallisen listan kuudenneksi. Albumilta julkaistiin single Terror Hungry. Edeltäjäänsä nähden albumilla oli enemmän groove-metal -henkisiä riffejä.
Vuoden 2016 helmikuussa julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Braindead. Albumi nousi virallisen listan sijalle 3. Albumilla on aikaisempaan Lost Societyn tuotantoon nähden myös hitaampia ja pidempiä kappaleita.
Edvard II
Edvard II (25. huhtikuuta 1284 Caernarfonin linna – 21. syyskuuta 1327?) oli Englannin kuningas vuosina 1307–1327. Hän oli kuningas Edvard I:n poika ja ensimmäinen Walesin prinssi. Koska hän ei piitannut aatelistosta vaan alempiarvoisista suosikeistaan, hänen valtakauttaan leimasivat sisäpoliittiset levottomuudet, jotka lopulta johtivat kuninkaan syrjäyttämiseen ja murhaan. Edvard II:n kuoleman jälkeen Englannin valtaistuimelle nousi hänen poikansa Edvard III.
Lost Society
Historiaa
Yhtyeen musiikissa voi kuulla vaikutteita mm. Megadethista tai Panterasta.
Edvard II
Walesin prinssinä
Edvard II oli kuningas Edvard I:n ja Eleonoora Kastilialaisen viimeinen, viidestoista lapsi. Kaikki Edvardia vanhemmat poikalapset kuolivat hyvin nuorina. Edvardin ainoa elossa ollut veli Alfonso kuoli muutama kuukausi Edvardin syntymän jälkeen, mikä teki nuorimmasta, Edvardista kruununperijän. Edvard II oli ensimmäinen englantilainen, joka sai Walesin prinssin arvonimen. Nimitys tapahtui 7. helmikuuta 1301.
Lost Society
Historiaa
Yhtye esiintyi Hartwall Arenalla 7. joulukuuta 2015, kun se lämmitteli Slayeria ja Anthraxia. Keväällä 2016 se oli yhdysvaltalaisen Exoduksen kanssa Euroopan kiertueella kiertäen mm. Englannissa, Irlannissa, Saksassa ja Alankomaissa.
Vuonna 2017 yhtye kiersi Children Of Bodomin kanssa Yhdysvalloissa ja esiintyi vuoden 2018 kesällä mm. Savonlinnan oopperajuhlissa.
Edvard II
Walesin prinssinä
Edvard I, joka tunnettiin sotilaallisista saavutuksistaan, halusi opettaa pojalleen sodankäynti- ja valtiomiestaitoja jo lapsuudesta lähtien, mutta nuorempi Edvard oli enemmän kiinnostunut veneilystä ja käsityötaidoista. Prinssi otti kyllä osaa useisiin isänsä Skotlannin-sotaretkiin. Kuninkaan mielestä ongelmat johtuivat Piers Gavestonista, gascognelaisesta ritarista, jonka on arveltu olleen prinssin rakastaja. Kuningas karkotti Gavestonin maanpakoon Ranskaan, mutta kun Edvard I kuoli 7. heinäkuuta 1307, Edvard II kutsui ensi töikseen Gavestonin takaisin. Gavestonin vihamiehet teloittivat hänet vuonna 1312.
Lost Society
Historiaa
Keväällä 2019 yhtye lähtee pääesiintyjänä Euroopan kiertueelle. Yhtyeen neljäs albumi on nimeltään No Absolution ja se julkaistiin helmikuussa 2020. Ennen albumin ilmestymistä siltä julkaistiin neljä singleä, "No Absolution", "Deliver Me", "Into Eternity" ja "Artificial". "Into Eternity"-kappaleella vierailee myös Apocalyptica.
Edvard II
Perhe
Vaikka Edvard II oli fyysisesti yhtä vaikuttava kuin isänsä, nuoremmalta Edvardilta puuttui vallan- ja kunnianhimo. Hän oli kiinnostuneempi viihteestä, urheilusta ja käsityötaitojen harjoittamisesta. Edvard II:n lapsuutta ja nuoruutta hallitsi dominoiva isä, joka jätti nuorelle Edvardille hyvin vähän itseluottamusta.
Lost Society
Historiaa
Helmikuussa 2020 yhtye tiedotti rumpali Ossi Paanasen jättäneen yhtyeen, jonka tilalle uudeksi rumpaliksi kiinnitettiin Santa Cruzissa aiemmin soittanut Tapani Fagerström.
Edvard II
Taistelu Skotlannista
Skotlannin Robert Bruce valloitti vääjäämättä Edvardilta takaisin Edvard I:n valtaamia alueita. Kesäkuussa 1314 Edvard johti suuren armeijan Skotlantiin pelastamaan Stirlingin linnaa, jota Robert Bruce miehineen piiritti. Bruce kuitenkin löi Edvardin kurittomat ja huonosti johdetut joukot täysin Bannockburnin taistelussa 24. kesäkuuta. Tästä eteenpäin Bruce oli varma asemastaan skottien kuninkaana ja kosti Edvard I:n teot tuhoamalla Englannin pohjoiset kreivikunnat. Tämä varmisti, että Englannin ja Skotlannin välinen sota jatkui vielä seuraavat 300 vuotta.
Valtataistelu
Hugh le Despenserin pojasta Hugh le Despenser nuoremmasta tuli kuninkaan henkilökohtainen ystävä ja suojatti, murhatun Gavestonin tilalle. Paronien raivo Despenseriä kohtaan oli yhtä kiivasta kuin aiempaa suosikkiakin vastaan. Paronit olivat närkästyneitä isän ja pojan saamista etuuksista, erityisesti kun nuorempi Despenser sai vaimonsa Eleanor de Claren mukana Gloucesterin kreivikunnan, Glamorganin ja muita alueita.
Vuonna 1321 paronien tapaamisessa päätettiin Lancasterin jaarlin johdolla karkottaa Hugh le Despenser poikineen. Tämä sai Edvardin toimimaan. Vuonna 1322 hän kutsui Despenserit maanpaosta ja käynnisti heidän puolestaan sodan paroneja vastaan. Thomas, Lancasterin jaarli, lyötiin Boroughbridgen taistelussa ja teloitettiin sen jälkeen Pontefractissa hyvin samaan tapaan kuin Gaveston aiemmin. Despenserit hallitsivat Englantia seuraavat viisi vuotta. Despensereiden johdolla hallintoa kehitettiin, mutta samalla perheestä tuli hyvin korruptoitunut. Se alkoi aiheuttaa laajaa ärtymystä, ja erityisesti heihin oli närkästynyt kateellinen kuningatar Isabella.
Kuninkaan viraltapano
Englannin ja Ranskan välille syntyi kiista, kun kuningatar Isabellan veli Kaarle IV alkoi rakentaa linnoitusta englantilaisten alueelle Akvitaniaan. Silloin Despenserit takavarikoivat kuningattaren laajat tilukset, karkottivat hänen uskolliset ranskalaiset palvelijansa ja ottivat hänen kolme lastaan huostaansa. Eleanor de Clare määrättiin Isabellan "taloudenhoitajaksi" valvomaan tämän toimia. Kuningatar pysytteli aloillaan aina vuoteen 1325 asti, jolloin hän matkusti Ranskaan neuvottelemaan ratkaisua kiistaan. Hänen vanhin poikansa Edvard Windsorilainen (myöhempi Edvard III) seurasi myöhemmin vannomaan uskollisuutta Kaarlelle, kun sovinto oli saavutettu. Isabellan kohtelias käytös lievitti Despensereiden ja hänen aviomiehensä kaunaisuutta, ja Isabellaa pidettiin lojaalina.
Isabella päätti olla palaamatta aviomiehensä luo ennen niin kauan kuin Despenserit pysyivät hänen suosikkeinaan. Pariisissa hän liittoutui Marchin jaarlin Roger Mortimerin kanssa. Mortimer oli ollut maanpaossa vuodesta 1323, jolloin hän oli noussut kapinaan Despensereiden vallattua hänen maansa. 24. syyskuuta 1326 Isabella nousi maihin Essexissä Mortimerin, tämän pojan ja suuren sotajoukon kanssa. Isabella ilmoitti tulleensa kostamaan Lancasterin jaarlin murhan ja karkottamaan Despenserit. Edvardin kannattajat hylkäsivät kuninkaan ja tämä lähti pakoon nuoremman Despenserin tilalle Glamorganiin. Isabellan saapuessa Lontooseen hänen kannattajansa aloittivat väkivaltaisen kansannousun. Seurasi viikkoja kestänyt anarkia. Tämän jälkeen käynnistyi ajojahti Edvardin kiinniottamiseksi. Edvard ja kourallinen kannattajia vangittiin 16. marraskuuta ja vietiin Monmouthin linnaan, josta hänet myöhemmin siirrettiin Kenilworthin linnaan. Kuningas taivuteltiin luopumaan virastaan; tämä tapahtui 20. tammikuuta. On kiistelty, miten erottaminen tarkalleen ottaen tapahtui. Tiedetään ainoastaan, että valtiopäivät kokoontui tammikuussa 1327 Westminsterissä ja valitsi Edvardin pojan Edvard III:n uudeksi kuninkaaksi. Molemmat Despenserit tuotiin oikeuden eteen ja teloitettiin.
Elämä vankeudessa ja kuolema
thumb|250px|Edvard II:n hauta [[Gloucesterin tuomiokirkko|Gloucesterin tuomiokirkossa.]] Isabellan ja Mortimerin asema oli siinä määrin epävarma, etteivät he uskaltaneet jättää syrjäytettyä kuningasta poliittisten vihollistensa käsiin. 3. huhtikuuta Edvard siirrettiin Kenilworthista Berkeleyn linnaan Gloucestershireen kahden Mortimerin alaisen huostaan. Geoffrey le Bakerin poleemisesta kronikasta poiketen todistusaineisto osoittaa, että Edvardia kohdeltiin vankeudessa hyvin.
Myöhemmin huhuttiin, että Edvard oli murhattu työntämällä kuparisauva hänen peräaukkoonsa (myöhemmin mainittiin tulikuuma rautatanko, niin kuin legendan mukaan Edmund Rautakylki murhattiin) – tätä pidettiin homoseksuaalille sopivana kuolemana. Tarinoiden mukaan murha tehtiin näin, jotta kuolema olisi näyttänyt luonnolliselta: työntämällä peräsuoleen ensin metalliputki voitiin tulikuumalla rautatangolla kärventää sisälmykset jättämättä palojälkiä peräaukkoon. Tästä huhusta kertoi yksityiskohtaisesti paljon myöhemmin historioitsija Thomas More.
Kuninkaan kuoleman jälkeen Isabellan ja Mortimerin valtakausi ei kestänyt kauan. He tekivät rauhan skottien kanssa Northamptonin rauhassa keväällä 1328. Sopimus oli epäsuosittu. Edvardin veli Edmund Woodstockilainen teloitettiin 19. maaliskuuta 1330 hänen juoniteltuaan Edvardin palauttamiseksi valtaan. Joidenkin mukaan Mortimer oli syöttänyt Edmundille väärää tietoa Edvardin elossaolosta saadakseen hänet ansaan. Heti tultuaan täysi-ikäiseksi vuonna 1330 Edvard III teloitutti Roger Mortimerin syytettynä valtiopetoksesta ja Edvard II:n murhasta. Edvard III säästi Isabellan ja myönsi tälle runsaskätisen määrärahan määräten kuitenkin, että Isabellan on vetäydyttävä julkisuudesta. Isabella kuoli Hertfordissa 23. elokuuta 1358.
Fieschi-kirje
Genovalainen pappi Manuele de Fieschi kirjoitti kirjeen Edvard III:lle noin vuonna 1337; kirjeen kopio löydettiin Montpellier’sta vuonna 1878. Sen mukaan Edvard ei kuollut vaan hän pakeni. Kirjeessä kerrotaan kuinka kuningas vaihtoi vaatteita palvelijan kanssa ja tappoi portinvartijan. Sen jälkeen Edvard meni Corfen linnaan, jossa hän asui 18 kuukautta. Sen jälkeen hänen sanotaan olleen Irlannissa yhdeksän kuukautta, kulkeneen läpi Alankomaiden ja matkustaneen Italiaan sekä tavanneen matkalla paavin Avignonissa.
Kirjeen kertomuksen todenmukaisuus on ollut kiistelyiden kohteena. Kannattajien mukaan kuningas tiesi, että hänellä ei ole kannatusta kotona ja eikä koskaan yrittänyt paluuta valtaan erityisesti sen jälkeen kun hänen poikansa Edvard III oli kukistanut Mortimerin. Italialaisessa Ceciman kaupungissa (75 kilometriä Milanosta) elää perimätieto, jonka mukaan Englannin kuningas on haudattuna sinne. Kaupungissa on tyhjä keskiaikainen hautaholvi, jossa kuninkaan ruumiin sanotaan olleen ennen kuin kuninkaan poika kotiutti sen Englantiin.
Kirjeen vastustajien mukaan takana oli Maguelonen piispa, joka oli lähetetty Saksaan häiritsemään anglo-saksalaista liittoumaa. Kirje voisi näin ollen olla kiristysyritys, jolla yritettiin heikentää Edvard III:n asemaa Saksan hovissa. Fieschi oli eri kirkonviroissa Englannissa vuodesta 1319 lähtien ja on myös yrittänyt parantaa asemaansa kuninkaallisessa suojeluksessa.
Edvard II fiktiossa
Tunnetuin fiktiivinen kertomus Edvard II:n valtakaudesta on Christopher Marlowen näytelmä Edvard II noin vuodelta 1592 (suomennettu 2003). Derek Jarman ohjasi näytelmästä elokuvan vuonna 1991 (levitettiin Suomessa nimellä Edward II).
Kuningatar Isabellasta on kirjoitettu useita kirjoja.
Mel Gibsonin elokuva Braveheart – taipumaton kuvaa Edvard II:n erittäin naismaiseksi. Kuvaus on virheellinen, sillä Edvard II:n ulkomuoto oli samankaltainen kuin hänen isänsä, aina roikkuvaa oikeaa silmäluonta myöten. Dramaattinen kohtaus, jossa Edvard I paiskaa poikansa oletetun rakastajan Phillipin ulos ikkunasta, on silkkaa sepitettä. Elokuvan mukaan William Wallacella on suhde Edvardin yksinäisen vaimon Isabellan kanssa ja hän oli Edvard III:n oikea isä. Todellisuudessa Wallace teloitettiin vuonna 1305 ja Edvard III syntyi 1312.
Edward II, kuningatar Isabella ja Edward III esiintyvät myös Ken Follettin romaanissa Maailma vailla loppua ja sen pohjalta tehdyssä tv-sarjassa.
Kahvihappo
Kahvihappo on luonnossa esiintyvä fenolinen karboksyylihappo. Se on keltainen kiteinen happo, joka liukenee kuumaan veteen ja alkoholeihin. Sitä on useissa hedelmissä ja kasveissa, kuten kahvissa. Kahvihappo on kanelihapon johdos, jossa on lisäksi kaksi fenolista hydroksyyliryhmää.
Ruthless (Bizzy Bonen albumi)
Ruthless on rap-artisti Bizzy Bonen yhdestoista studioalbumi, joka ilmestyi 4. maaliskuuta 2008.
Kahvihappo
Kahvihappo toimii antioksidanttina in vitro ja myös in vivo. Sitä on pidetty rottakokeiden perusteella karsinogeenina, mutta samoissa tutkimuksissa sen on todettu vähentävän paksusuolen syöpää. Ihmisellä sen karsinogeenisuutta ei ole todettu.
Kahvihappo voi muodostaa esterin kiinihapon kanssa, jolloin muodostuu klorogeenihappoa. Sekä kahvihappoa että klorogeenihappoa esiintyy kahvipavuissa.
Kahvihappo käytetään matriisina MALDI-massaspektroskopiassa.
Gertrud
Gertrud tai Gertrude on naisen etunimi. Nimi on muodostettu germaanisten kielten sanoista ger, joka merkitsee keihästä, ja þruþ, joka merkitsee voimaa tai lujuutta. Useissa kielissä nimi esiintyy myös muodossa Gertrude.
Tetrasykliset masennuslääkkeet
Tetrasyklisiin masennuslääkkeisiin kuuluu viisi lääkeainetta. Luokittelu pohjautu Achté & Tammisen teokseen Psykiatrian käsikirja, joka on vuodelta 1998. Mirtatsapiini on kuitenkin mianseriinin pyridiinianalogi, joten lukeutunee tähän samaan ryhmään. Mirtatsapiini on luokiteltu myös NaSSA-lääkkeenä (Noradrenergic and specific serotonergic antidepressants). Kari Siimeksen teos luokittelee mianseriinin ja mirtatsapiinin samaan ryhmään (NaSSA).
Tetrasykliset lääkeaineet kehitettiin turvallisemmiksi tuotteiksi käyttää, kuin niiden edeltäjät: trisykliset masennuslääkkeet. Nämä aiheuttavat muun muassa antikolinergisia sivuoireita sekä ovat yliannosteltuina jopa hengenvaarallisia. Niillä on myrkyllinen vaikutus verenkiertoelimistöön suurilla annoksilla.
Valko-Venäjän kommunistinen puolue (1918)
Valko-Venäjän kommunistinen puolue (, Kommunistitšeskaja partija Belorussii), myös Valko-Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit) oli Valko-Venäjällä vuosina 1918-1991 toiminut kommunistinen puolue, joka syntyi Venäjän helmikuun- ja lokakuun vallankumouksen seurauksena. Puolueen perustajina toimivat bolševikit 30. ja 31. joulukuuta 1918 17 800:lla jäsenellä. Valko-Venäjän kommunistinen puolue oli tärkeässä asemassa Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan perustamisessa tammikuussa 1919. Helmikuusta 1919 vuoteen 1920 puolue muodosti Liettuan kommunistisen puolueen kanssa yhteisen puolueen Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistinen puolue.
Vuodesta 1996 puolueen seuraajana Valko-Venäjällä on jatkanut Valko-Venäjän kommunistinen puolue.
Himmerodin David
Autuas Himmerodin David (n. 1100 Firenze, Italia – 11. joulukuuta 1179 Himmerod, Rheinland-Pfalz) oli katolinen sisterssiläinen munkki, ihmeidentekijä, parantaja, eksorkisti ja profeetta. Mies oli pyhän Bernard Clairvauxilaisen alamainen ja lähetettiin 1131 Saksaan perustamaan Himmerodin luostari lähellä Trieriä. Hänet huomioitiin pian hänen hyveidensä ja ihmeidentekokykynsä johdosta ja hänen kuolemansa 11. joulukuuta 1179 jälkeen vuonna 1204 hänen jäänteensä siirrettiin marmorialttariin, joka oli omistettu hänen kunniakseen. Vuonna 1699 Himmerodin munkkien sallittiin viettää Davidin juhlaa ja vuonna 1734 julkaistiin hänen elämäkertansa ja saatiin paavi Klemens XII:ltä lupa asettaa miehen reliikit esiin kunnioittamista varteen. Hänen muistopäiväänsä vietetään joko 1. maaliskuuta, 16. huhtikuuta tai 11. joulukuuta. Muita David-nimisiä pyhiä tai autuaita ovat esimerkiksi autuas David Galvan Bermudez, autuas David Gonson ja pyhä Ruotsin David.
Jouko Vuorinen
Jouko Ensio Vuorinen (16. lokakuuta 1910 Turku – 25. tammikuuta 1997 Lohja) oli maaperätutkija ja Maatalouden Tutkimuskeskuksen ylijohtaja. Hän valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1937, väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1939 (arvo 1940) ja sai riemutohtorin arvon Maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan tohtorinpromootiossa 1990.
Vuorinen aloitti heti valmistumisensa jälkeen Maatalouden koelaitoksen (nyk. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, MTT) maantutkimusosaston kemistinä (1937-), toimi agrogeologina (1942-) ja osastonjohtajana ja professorina (1947-) ja nimitettiin silloisen Maatalouden tutkimuskeskuksen ylijohtajaksi (1960–1973). Hänellä oli keskeinen osuus sen prosessin valmistelussa, jolla tutkimuskeskus siirtyi hallitusti Jokioisiin Tikkurilasta. Eläkepäivinään hän halusi panna teorian käytäntöön ja hankki Alitalon tilan Lohjansaaresta ja viljeli sitä vaimonsa kanssa 15 vuotta muuttaen rappiotilan nykyaikaiseksi omenanviljelytilaksi. Hänellä oli runsaasti yhteyksiä ulkomaille Amerikasta Japaniin asti, ja hän oli mm. Neuvostoliiton maatalousakatemian ulkomainen jäsen (1967).
Vuorinen oli sodassa autokomppanian päällikkönä ja yleni reservin majuriksi. Aimo Turusen kanssa he olivat viimeiset suomalaiset, jotka lähtivät sodan lopussa Petroskoista 1944.
Vuorisella oli olennainen osuus Suomen maatalousmaiden kartoituksessa ja maaperän analysoinnissa. Hän oli viljavuustutkimuksen kehittäjä ja alullepanija Suomessa 1940-luvulla ja oli myös mukana perustamassa Viljavuuspalvelu Oy:tä, joka tekee viljelijöille maaperäanalyyseja. Tätä työtä hän teki myös kansainvälisesti mm. YK:n maatalousjärjestön FAO:n Euroopan maatalouskomission toimeenpanevan komitean jäsenenä ja sen maaperäkartoitusryhmän jäsenenä ja puheenjohtajana.
Vuorinen toimi lukuisissa kansalaisjärjestöissä ja yhdistyksissä. Näistä tärkein ja pitkäaikaisin oli Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen johtokunnan jäsenyys (1942–1981) ja ennätyspitkä puheenjohtajuus (1947–1981). Maltillinen ja tasapainottava Vuorinen oli keskeinen tekijä siinä, että liike ei hänen aikanaan joutunut sellaisiin ristiriitoihin mm. naispappeuskysymyksissä ja ahtaassa kirjaimellisessa raamatuntulkinnassa, joka on leimannut sitä hänen kautensa jälkeen. Hän toimi useissa kirkon ja kristillisten järjestöjen luottamustoimissa. Vuorinen oli myös raittiusmies, joka toimi mm. Kansalaisjärjestöjen raittiustoiminnan keskusliiton hallituksen jäsenenä (1956–1970). Hän oli Yleisradion ohjelmaneuvoston jäsen 1950–1955 ja toimi puutarhajärjestöissä, mm. Hedelmänviljelijäin yhdistyksen (1954–1970) puheenjohtajana.
Saunalahti (Espoo)
pienoiskuva|Espoon Saunalahtea rakennetaan marraskuussa 2004. pienoiskuva|Salakuljettajantie elokuussa 2020. Saunalahti on Espoon kaupunginosa ja uusimpia kerrostaloalueita Kummelivuoren rinteessä Kivenlahden ja Kurttilan välissä Kauklahdenväylän länsipuolella Espoon­lahden (merenlahti) rannalla. Merenlahti Saunalahden kohdalla on nimeltään Bastvikfjärden. Alueella on myös alkuperäistä saunalahtelaista, vanhaa omakotiasutusta ja viljelystä. Kivenlahdesta Saunalahden erottaa Länsiväylä. Espoonlahden vesitorni sijaitsee kaupunginosan itälaidalla Sammalvuorella.
Historia
Bastvikin 1800-luvulta peräisin oleva kartano oli pitkään ränsistynyt. Päärakennuksen kunnostus valmistui 2008 ja siinä on asuintilojen lisäksi kunnostusprojektin arkkitehtien toimisto (Arkkitehtitoimisto Okulus Oy). Jokaisen kuukauden ensimmäisenä viikonloppuna kartano on avoinna kahvilana. Bastvikia kaavailtiin myös Kauklahdessa kesällä 2006 pidettyjen asuntomessujen etäkohteeksi. Ajatuksesta kuitenkin luovuttiin.
Bastvikin kartano oli 1800-luvun lopulla merkittävä sahatila, minkä ansiosta Sågholmen (entinen saari, nykyinen Sahaniemi) on ollut suurtenkin alusten pysähdyspaikka. 1910-luvun loppupuolella kartanorakennus kärsi ylläpidon puutteesta, mutta vuonna 1923 tilan osti Kauklahden Lasitehtaan perustaja Claes Nordstedt, joka kunnostutti rakennusta. Kun Kauklahden Lasitehdas ajautui konkurssiin, Nordstedt myi tilan vuonna 1928 pankinjohtaja Antti Hiltuselle. Hiltunen korjautti päärakennusta jälleen, tällä kertaa myös arkkitehtonisesti. Arkkitehti Väinö Toivion suunnitelmien mukaisesti rakennus sai uusklassisen, huvilamaisen asun. Kartanorakennuksen kunnostamisessa pyrittiin 2000-luvulla nimenomaan 1920-lukulaisen hengen vaalimiseen.
Liikenne
Kaupunginosasta liikennöivät seuraavat HSL:n bussilinjat:
Lisäksi Kummelirannanportin pysäkiltä kulkevat seutulinjat 171 ja 173K Kirkkonummelta Matinkylään, sekä yölinja 173N Kirkkonummelta Kamppiin.
Espoon rantoja kiertävä rantaraitti päättyy lännessä Saunalahteen. Espoonlahden perukassa rannat eivät ole muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta yleisessä käytössä.
Palvelut
Alueen palveluihin kuuluvat Saunalahden koulu, -kirjasto, valintamyymälä sekä Saunalahden ja Paapuurin päiväkodit, Touhula Vekaralahti sekä Saunalahden neuvola. Alueella on pizzerioita, kukkakauppa ja kampaamo. Saunalahdenkadun ja Kompassikadun risteykseen avattiin valintamyymälä joulukuussa 2015. Muilta osin alue tukeutuu Espoonlahden aluekeskuksen palveluihin.
Dixien piirikunta
Dixien piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 826 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Cross Cityn kunta. Piirikunta perustettiin 25. huhtikuuta 1921.
Johann Reinhold Patkul
thumb|Johann Reinhold Patkul Johann Reinhold Patkul (27. heinäkuuta 1660 Tukholma – 10. lokakuuta 1707 Kazimierz Biskup, Puola) oli liivinmaalaiseen aatelissukuun kuulunut diplomaatti, sotilas ja poliittinen juonittelija. Hänen nimestään on johdettu juonittelijaa tai opportunistia tarkoittava sana patkuli. Nimitystä käytti Suomessa esimerkiksi Lapuan liike tarkoittaen Lapuan liikettä vastustavia porvarillisia demokraatteja, kuten edistyspuoluetta ja maalaisliittoa.
Patkulin vanhemmat olivat majuri, maaneuvos Fredrik Vilhelm Patkul ja Gertrud Holstfer. Hänen sukunsa oli jo 1400-luvun puolivälistä omistanut Wolmarin ja Wendenin välillä sijainneen Kegelnin maatilan ja he olivat hankkineet lähiseudulta myös muita tiloja. Patkulin vanhemmat olevat tunnettuja riitaisuudestaan ja heillä oli käynnissä lähes jatkuvasti oikeusjuttuja naapureidensa ja muiden Liivinmaan aatelisten kanssa. Johann Patkulin isä kuoli vuonna 1666.
Patkul opiskeli sekä kotonaan että useissa ulkomaisissa yliopistoissa kuten Kielissä ja hankki itselleen hyvät tiedot historiassa, vieraissa kielissä, matematiikassa ja ennen kaikkea juridiikassa. Juridiikan taitojaan Patkul hioi edelleen useissa oikeusjutuissa joita hänellä oli jatkuvasti vireillä muiden muassa veljiensä holhoojia vastaan. Käräjöinnin vuoksi Patkul joutui usein matkustamaan Tukholmaan ja hänen oma taloutensa joutui huonoon kuntoon.
Saadakseen raha-asiansa kuntoon Patkul hakeutui sotapalvelukseen ja hankki itselleen 1687 kapteenin viran Liivinmaan ruotsalaisen kenraalikuvernöörin, kreivi Jacob Johan Hastferin rykmentistä. Käräjöinnillä mainetta hankkinut Patkul johti Liivinmaan aatelin kamppailua omistustensa puolestaan kun kuningas Kaarle XI:n säätämä iso reduktio uhkasi viedä aatelin läänityksiä. Patkulin mielestä Ruotsia ja Liivinmaata yhdisti vain löyhä personaaliunioni eikä Ruotsin kuninkaalla ollut oikeutta puuttua Liivinmaan aatelisten perinteisiin privilegioihin. Patkul ja useita muita Liivinmaan aatelin johtajia asetettiin heidän toimintansa vuoksi oikeuden eteen Tukholmassa 1694. Oikeudenkäynnin aikana pääsyytettynä ollut Patkul pakeni Ruotsista lokakuussa 1694 kun hänen armonanomuksensa oli hylätty. Hänet tuomittiin joulukuussa 1694 poissaolevana kuolemaan ja menettämään omaisuutensa. Myös Patkulin kirjoitukset määrättiin poltettavaksi. Muut syytetyt tuomittiin myös kuolemaan mutta heidät armahdettiin kuuden vuoden vankeuden jälkeen.
Ulkomaille paennut Patkul kierteli eri puolilla Eurooppaa kunnes hän syksyllä 1698 meni Saksin ja Puolan kuninkaan August II Väkevän palvelukseen. Patkulilla oli merkittävä osuus kun Ruotsia vastaan suunnattua Tanskan, Saksin ja Venäjän liittoumaa luotiin vuoden 1699 aikana. Tämä liittokunta julisti Ruotsille sodan vuonna 1700 ja tästä alkoi suuri Pohjan sota. Erityisesti 16. marraskuuta 1699 Saksin ja Venäjän välille solmittu yhteistyösopimus oli Patkulin aikaansaama. Patkul sopi myös kuningas August II:n kanssa että liittouman voitettua Liivinmaasta tulisi Augustin hallitsema alue jossa aatelilla olisi laaja itsehallinto. Ruotsissa Patkulin toiminta herätti suurta suuttumusta ja häntä yritettiin useaan kertaan siepata vangiksi.
August Väkevän joukkojen sodan alussa kokemat vastoinkäymiset johtivat siihen että Patkul siirtyi 1701 Venäjälle Pietari Suuren palvelukseen. Hän oli mukana järjestämässä Venäjän sotalaitosta ja hankki maahan käsityöläisiä, insinöörejä ja upseereita ulkomailta. Vuonna 1703 Patkul nimitettiin salaneuvokseksi ja kenraalimajuriksi. Hänestä tuli myös tsaarin erikoislähettiläs ja hän sai tehtäväkseen houkutella Preussi mukaan Ruotsin vastaiseen liittokuntaan. Tässä Patkul ei kuitenkaan onnistunut vaikka hän lupaili Preussille alueita Puolan kustannuksella.
Vuonna 1704 kenraaliluutnantin arvon saanut Patkul johti kuningas August II Väkevän käyttöön annettuja venäläisiä joukkoja näiden yrittäessä turhaan vallata ruotsalaisilta Posenin kaupungin. Patkul perääntyi joukkoineen Saksiin ja täällä hän vietti seuraavan vuoden arvostellen kuningas August Väkevän sotatoimia ja politiikkaa. Tämä johti lopulta siihen että August Väkevä antoi pidättää Patkulin Dresdenissä 20. joulukuuta 1705 ja hän oli sitten vangittuna ensin Sonnensteinissa ja sitten Königsteinissa.
Syyskuussa 1706 solmitussa Altranstädtin rauhansopimuksessa sovittiin että August Väkevä luovuttaa Patkulin ruotsalaisille ja näin tapahtuikin 7. huhtikuuta 1707. Kuningas Kaarle XII päätti että vuonna 1694 Patkulille annettu kuolemantuomio oli pantava täytäntöön. Patkul mestattiin teilipyörällä aamulla 10. lokakuuta 1707 pienessä puolalaisessa Kazimierz Biskupin kylässä.
Robert Acquafresca
Seurajoukkueura
Torinossa syntynyt, italialaisen isän ja puolalaisen äidin omaava, Acquafresca liittyi 6-vuotiaana Torino FC:n nuorten joukkueeseen. Viimeisenä juniorivuotenaan, 2005, Acquafresca pelasi Campionato Primaverassa 14 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Torino nousi Serie A:han 2005, mutta taloudellisista ongelmista johtuvien syiden takia Torino joutui kuitenkin palaamaan Serie B:hen ja joukkue joutui laittamaan pelaajiaan myyntiin. Inter päätyi ostamaan Acquafrescan nuorten joukkueeseensa, mutta jo kahden päivän päästä kaupasta, Acquafresca päätettiin lainata Trevison riveihin Serie B:hen.
Trevisossa Acquafresca pelasi kaksi kautta, kunnes 2007 kesällä Inter jatkoi hänen vuokraamistaan. Acquafresca oli osana David Suazon vaihtokauppaa, jossa Acquafresca siirtyi Cagliariin. Cagliarissa Acquafresca pelasi todella hyvin tehden 14 maalia, hän osui muun muassa Interiä vastaan.
Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney
Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney (レイトン教授VS逆転裁判 Reiton-kyōju vs Gyakuten Saiban, lit. Professor Layton vs. Turnabout Trial) on seikkailu-/pulmapeli, jonka ovat kehittäneet Level-5 ja Capcom sekä julkaissut Capcom Nintendo 3DS:lle. Peli on Level-5:n Professor Layton -pulmapelisarjan ja Capcomin Ace Attorney -seikkailupelisarjan crossover, joka yhdistelee elementtejä molemmista pelisarjoista. Peli sisältää Shu Takumin skenaariografiikoita, joka on ohjannut Ace Attorney -sarjaa. Pelin julkaisi Level-5 Japanissa 29. marraskuuta 2012 ja sen oli tarkoitus ilmestyä vain japanissa. Pelin saaman suosion myötä peli käännettiin englanniksi, ja Nintendo julkaisi pelin Euroopassa 28. maaliskuuta, Australiassa 29. maaliskuuta ja Pohjois-Amerikassa 29. elokuuta 2014.
Robert Acquafresca
Seurajoukkueura
29. kesäkuuta 2009 Acquafresca siirtyi Genoaan vaihtokaupassa, jossa Interiin siirtyi Diego Milito. Genoa on kuitenkin lainaamassa Acquafrescaa tulevaksi kaudeksi Atalantaan.
Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney
Pelaaminen
Pelissä seurataan Professor Laytonia, Luke Tritonia, Phoenix Wrightia ja Maya Feytä kun he ratkovat Labyrinthian mysteerin. Peli sisältää kaksi erilaista pelityyppiä, Adventuren joka sisältää elementtejä Professor Layton -sarjasta sekä Witch Trialin joka sisältää elementtejä Ace Attorney -sarjasta. Peli sisältää ääninäyttelyä sekä animoituja välikohtauksia, jotka ovat perinteisiä Professor Layton -sarjalle, mutta ensimmäisiä Ace Attorney -sarjalle.
Robert Acquafresca
Maajoukkueura
Acquafrescaa on pidetty yhtenä Italian jalkapalloilun kirkkaimpana tulevaisuuden tähtenä. Hän on pelannut Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 21 ottelua tehden 11 maalia. Hän on pelannut myös Italian U-17, U-18 sekä U-19 maajoukkueissa. U-21 maajoukkueessa hän teki debyyttinsä 2007 Albaniaa vastaan.
Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney
Vastaanotto
Peli sai pääosin myönteisen vastaanoton. Metacriticin 42 arvostelun keskiarvoksi muodostui 79/100 ja GameRankingsillä puolestaan 20 arvostelun keskiarvoksi 79.40 %. Famitsu antoi pelille 35/40 pistettä. Chris Kohlerin Wiredista pelatessa pelin japanilaista versiota, tunsi pelin hukkaanheitetyltä tilaisuudelta crossoveriksi; kun hän ajatteli että pelimekaniikat ja hienosäätö täydensivät hyvin pelin tyyliä, hän totesi, että koska peliin tuotiin vain kaksi näyttelijää kummastakin pelisarjasta ja että peli ei vetoa uusiin, hän kuvaili kiinnostamattomien hahmojen pilaavan tarinan. Digital Spy antoi pelille 4/5 tähteä, todeten että "Jos et jumittaudu tekstien pariin, Professori Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney:n crossover-peli on toisiaan täydentävää, tarjoamalla kokemuksen, jonka jälkeen et uskaltaisi vastustaa yhden päivän uudelleenpelaamista". Eurogamer antoi pelille 8/10 pistettä. IGN antoi pelille 7.8/10 pistettä kehuen pelin upeaa taiteellisuutta ja ääninäyttelyä sekä hauskaa kirjoitelmaa, mutta kritisoi puolestaan pettymyksentuottavaa juonta sekä helpotettuja haasteita.
Suomalaisilta peli sai myös pääosin positiivisen vastaanoton. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 8/10 kehuen kiehtovaa tarinaa ja tunnelmaa, hahmojen mainiota yhteensopivuutta ympäristön kanssa sekä mainioita ongelmia, mutta kritisoi turhan tyhjäkäynnin suurta määrää. Pelaaja antoi myös pelille arvosanaksi 8/10, sanoen että ”Professor Layton vs. Phoenix Wright ei ehkä ole kummankaan sarjan parhaimmistoa, mutta se onnistuu silti nappaamaan parhaita paloja aidan molemmilta puolilta ja saa kokonaisuuden tuntumaan tuoreelta”. Kati Alha V2.fi:stä antoi pelille arvosanaksi 77/100 kehuen pelien yhdistelmän toimivuutta, kerronnan dramaattisuutta sekä vihjekolikoiden käyttöä oikeudessa, mutta kritisoi edeltäjiään helpompia pulmia.
Robert Acquafresca
Maajoukkueura
Lisäksi Acquafresca edusti Italian alle 23-vuotiaiden maajoukkuetta kesäolympialaisissa 2008.
Leo Beenhakker on yrittänyt houkutella Acquafrescaa pelaamaan Puolan maajoukkueeseen, koska Acquafresca omaa puolalaisen äidin. Hän olisi voinut yrittää hankkia Puolan kansalaisuuden, mutta Acquafresca on päättänyt edustaa Italiaa.
Nelli Toivo
Nelli Toivo (s. 29. kesäkuuta 1989 Toijala) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urheilu-urallaan Toijalan Vauhtia ja hänen valmentajinaan toimivat Robin Millard, Heikki Lehti sekä Juha Sainio. Aikuisten SM-kisoista hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta ja kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta.
Myös hänen kaksoissiskonsa Noora Toivo on pikajuoksija, sekä siskopuoli Emma Millard 400m aitajuoksija.
Jimmy Reeves
Jimmy Reeves (s. 4. huhtikuuta 1918 – joulukuu 1974) oli yhdysvaltalainen alemman raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän voitti amatööriurallaan Golden Gloves mestaruuden 1939, jonka jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi elokuussa 1939.
Reeves otteli urallaan 45 ottelua ja voitti niistä 28. Hän kohtasi muun muassa Jake LaMottan kolmesti, joista ensimmäisen kohtaaminen päättyi Reevesin voittoon, mutta AP-uutistoimisto raportoi yleisön buuanneen päätökselle 20 minuutin ajan. Reeves voitti myös kaksikon toisen ottelun tuomariäänin, mutta kolmannella kerralla hän hävisi tyrmäyksellä.
Kotaselkä (Mänttä-Vilppula)
Kotaselkä on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön ja sen Keuruun reitin alajuoksulle.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 114 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 3,1 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järven ympäristössä korkeusvaihtelut ovat loivia ja suurin mäki kohoaa yli 10 metrin korkeuteen Kotaniemessä. Järven muoto on rikkonainen. Lampisenniemi on 650 metriä pitkä niemi, joka on jakamassa järvialtaan neljään osaan. Niemen pohjoispuolelle jää 600 metriä pitkä Lampisenlahti, jonka lahdensuu kapenee paikoin 40 metrin levyiseksi. Lampisenniemi aiheuttaa Pirttiniemen kanssa toisen kapeikon sen eteläpuolelle, joka erottaa järvestä suuruan sisältävän pienen järvenosan. Kapeikon itäpuolelle jää lahdelma, jossa sijaitsevat Pirttilahti ja Pajulahti. Suurimman järvenosan muodostaa järven itäosa, joka on 1,5 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sen kaakkpoispäässä sijaitsee Taipaleenlahti. Pohjoisrannan Kotaniemi erottaa järven siihen laskevasta Kuoreveden vesireitistä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 6,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0060 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 21,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lampisenniemen edustalla sen itäpuolella. Syvin kohta kuuluu laajempaan yli 10 metriä syvään syvänteeseen, johon sisältyy kolme yli 15 metrin syvännettä.
Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipäässä sijaitsevia Vilppulan taajama-alueita. Järven etelärannoilla ulottuvat peltomaat joisskin kohdin järven rantaan asti. Taajama-alueen ulkopuolella on haja-asutusta vain muutama kiinteistö tai maatila. Rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa tai rantasaunaa. Niille tulee tiet Vilppulan taajamasta tai taajamasta lähteviltä kyläteiltä. Järven länsipäässä sijaitsee Mänttä-Vilppulan kaupungin vuokraama Koivuniemen retkeilymaja.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,4 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään Kuoreveden lähialueelta (35.611), johon se itsekin kuuluu. Järven pohjoisrantaan laskee Keskikoski, joka tuo Kuoreveden vesiä Melasjärveltä Melaskosken ja Väliveden kautta. Kotaselän alueella on yksi yli hehtaarin kokoinen lampi Pukinlammi, jotka laskee suoraan järven Lampisenlahteen.
Järven lasku-uoma on Vilppulankoski, josta vesi virtaa Kirkkosalmen kautta Ruoveden Huutoselkään.
Franco Uncini
right|thumb|Franco Uncini (vas.) Assenin GP:ssä 1980. Franco Uncini (s. 9. maaliskuuta 1955) on italialainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuonna 1982. Hän sijoittui MM-sarjassa 250-kuutioisissa toiseksi vuonna 1977 sekä 500-kuutioisissa neljänneksi vuonna 1980 ja viidenneksi vuonna 1979. Hän ajoi MM-sarjassa Yamahalla vuosina 1976–1978, Harley-Davidsonilla vuonna 1977 (vain 250-kuutioisissa) sekä Suzukilla vuosina 1979–1985. Hän voitti 250-kuutioisissa kaksi osakilpailua vuonna 1977 sekä 500-kuutioisissa viisi osakilpailua vuonna 1982. Hän ajoi pahan kolarin Alankomaiden GP:ssä 1983 mutta selvisi siitä ja jatkoi uraansa vielä kahden vuoden ajan.
Second Bite of the Apple
Second Bite of the Apple on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta BE 29. huhtikuuta 2013. Kappale on yhtyeen kitaristi Gem Archerin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Flick of the Finger” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 112. Singlen B-puolena julkaistiin basisti Andy Bellin kirjoittama ”Dreaming of Some Space”.
Beady Eye esitti ”Second Bite of the Applen” albumin promotoimiseksi brittiläisen The Voice UK -laulukilpailun semifinaalissa kesäkuussa 2013.
Jouni Waldén
Hän aloitti yleisurheilu-uransa Kuopion NMKY:n riveissä, josta siirtyi edustamaan Ikaalisten Urheilijoita vuonna 2005. Vuosina 2002–2013 häntä valmensi Anssi Mäkinen ja vuodesta 2013 lähtien hän on valmentanut itse itseään.
Aikuisten SM-kisoista hän on saavuttanut kultaa Kalevan kisoissa 2013 ja hopeaa 2011, 2012, 2014 ja 2015 sekä pronssia 2009. Alle 23-vuotiaiden SM-kisoista Waldén on voittanut kultaa 2003 ja hopeaa 2004.
Hänen ennätyksensä 61,95 m on vuodelta 2014.
Siviilitöinään Waldén toimii Kangasalla rakennusliike Tikirak Oy:n toimitusjohtajana ja osaomistajana. Aiemmin hän toimi rakennusliike Visura Oy:n varatoimitusjohtajana.
Griselinia
Griselinia on ainoa suku heimossaan Griseliniaceae, joka kuuluu Apiales-lahkoon. Suvussa on kuusi lajia, jotka ovat kasvumuodoiltaan vaihtelevia. Pääosa lajeista on puita ja pensaita, mutta on myös kiipeileviä köynnöksiä ja päällyskasveja eli epifyyttejä. Lajit kasvavat Uudessa-Seelannissa sekä hajanaisesti Etelä-Amerikan eteläosissa.
Tuntomerkit
Griselinia-lajien lehdet sijaitsevat usein kahdessa rivissä. Lavan laidat ovat hampaiset tai eheät; kanta, ruodin reuna ja adaksiaalinen palle saattavat ympäröidä varren. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukat saattavat olla teriöttömiä ja mesiäinen eli nektario puuttuu. Sikiäin on yhdislehtinen ja kehänalainen. Hedelmä on marjamainen.
Närpiäiset
Närpiäiset on suomalainen lapsille suunnattu televisiosarja, jota näytetään Pikku Kakkosessa. Sarjaa voi katsoa myös Yle Areenasta. Sarjan päähenkilöt ovat närpiäisneidit Jassoo ja Joltakulta. Ensimmäinen jakso kuvattiin vuonna 2013.