cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tutkielmia hysteriasta
Tutkielmia hysteriasta kuuluu psykoanalyysin keskeisiin edeltäjiin, sillä kirjassa kehitellään teoriaa tiedostumattoman psyykkisen toiminnan vaikutuksista. Kirjan ilmestymisen aikoihin Breuerin ja Freudin yhteistyö päättyi ja Freud kehitti teoriaa ja hoitokäytäntöä itsenäisesti. Psykoanalyysi poikkeaa katharsis-terapiasta mm. seuraavien piirteiden osalta:
Peukestas
Peukestas oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren armeijassa ja Persian satraappi. Peukestas oli kotoisin Miezan kaupungista ja hänen isänsä oli eräs Aleksanteri.
Peukestas esiintyy ensimmäisen kerran antiikin lähteissä trieerin komentajana Aleksanterin armeijan matkatessa Industa pitkin. Hyökätessä malli-heimoa vastaan Peukestas kantoi kilpeä, jonka Aleksanteri oli antanut ottaa Athenen temppelistä Ilionista. Leonnatos, Abreas ja Peukestas pelastivat Aleksanterin hengen, kun hän haavoittui hyökkäyksessä mallien pääkaupunkia vastaan. Tästä hyvästä Aleksanteri teki Peuksestaasta henkivartijansa, somatofylax. Tätä ennen henkivartijoita oli ollut seitsemän, mutta Aleksanteri muutti henkivartijoiden määrää Peuksestaan vuoksi. Kun armeija pääsi Persepoliin, Aleksanteri palkitsi Peukestasta vielä enemmän tekemällä tästä Persis-maakunnan satraapin. Susassa Peukestas sai Aleksanterilta ennenkuulumattoman lahjan, kultaisen diadeemin.
Peukestas erosi muista Aleksanteri Suuren nimittämistä makedonialaisista satraapeista siinä, että hän alkoi pukeutua persialaiseen tapaan. Tästä hän sai alamaistensa ja Aleksanterin suosion. Peukestas oli myös yksi harvoista makedonialaisista, joka opetteli puhumaan persiaa. Vuonna 323 eaa. Peukestas saapui kuninkaan luokse mukanaan 20 000 persialaista sotilasta, jotka oli koulutettu sotimaan makedonialaiseen tyyliin pitkien sarisa-keihäiden kanssa falangimuodostelmassa. Persialaisten oli tarkoitus korvata Aleksanterin makedonialaiset sotilaat, mikä tietysti aiheutti suurta katkeruutta makedonialaisten keskuudessa.
Peukestas oli mukana Aleksanteri Suuren kuolemaa edeltäneissä juomingeissa. Aleksanterin kuoleman jälkeen Peukestas jatkoi Persiksen satraappina. Hänen asemansa säilyi myös Triparadeisoksen kokouksen jälkeen.
Matthias Calonius
Matthias Calonius (7. tammikuuta 1738 Saarijärvi – 13. syyskuuta 1817 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä ja valtiomies. Hänet nimitettiin Turun akatemian lainopin professoriksi vuonna 1778, jossa virassa hän toimi lähes 40 vuotta kuolemaansa saakka. Calonius kirjoitti lukuisia akateemisia teoksia niin juridiikan kuin historiankin alalta. Tiedemiehenä hän oli niin sanotun historiallisen koulukunnan edelläkävijöitä. Korkeimman oikeuden jäsenenä hän toimi vuosina 1793–1800.
Opinnot ja yliopistoura
Calonius oli Saarijärven kirkkoherran poika. Hänen opintiensä oli poikkeuksellinen, sillä hän ei varattomuuden takia koskaan suorittanut yliopistollista perustutkintoa. Hänen pätevyytensä talousopin dosentin tehtävään hyväksyttiin poikkeusjärjestelyin 1764. Pian hän sai hoitaakseen yliopiston sihteerin tehtävän ja lainopin professorin viransijaisuuden. Kun professuuri vapautui 1778, Calonius valittiin lainopin professoriksi.
Professorina Calonius toimi voimakkaasti lainopin tieteellisen tason nostamiseksi. Monet väitöskirjat ja luennot kuvaavat osuvasti aikansa Ruotsin lainsäädäntöä, ja hänen luentojensa käsikirjoitukset ovat pääosin säilyneet. Hän luennoi latinaksi ja ruotsiksi, toimi lakimiesroolissa ruotsiksi ja julkaisi suomeksi muun muassa vuoden 1734 lain uudistetun painoksen.
Lainkäyttäjänä ja prokuraattorina
Calonius muutti 1793 Ruotsiin, kun hänet kutsuttiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Myös käytännön tuomarintyössä Calonius toimi tasokkaasti. Turkuun hän palasi vuonna 1800, ja vaati Suomen sodan aikana suomalaisilta uskollisuutta Ruotsille. Ruotsin menetettyä Suomen Venäjälle Calonius otti keskeisen roolin Suomen suuriruhtinaskunnan hallitusmuotoa ja lainsäädäntöä valmisteltaessa. Hän toimi ensimmäisenä Suomen prokuraattorina eli oikeuslaitoksen ylimpänä valvojana vuosina 1809–1816. Vuonna 1816 hänet nimitettiin valtioneuvokseksi. Calonius jätti jälkeensä mittavan, noin 3 600 niteen kirjaston. Calonius on haudattu Turkuun, Pyhän Katariinan kirkon hautausmaalle.
Tampereen Urheilijat -38
thumb|100px|seuran logo Tampereen Urheilijat -38 (TU-38) on tamperelainen vuonna 1938 perustettu urheiluseura. Seuran päälaji on yleisurheilu ja muita lajeja ovat hiihto, lentopallo, suunnistus ja tennis. Seuran tunnettuja edustajia ovat Sinikka Keskitalo ja Aleksi Tammentie.
Lentopallon miesten SM-sarjassa seura pelasi 1965–1966.
Pyynikki-juoksun seura on järjestänyt keväisin vuodesta 1973 lähtien.
José Canalejas
José Canalejas y Méndez (31. heinäkuuta 1854 Ferrol – 12. marraskuuta 1912 Madrid) oli espanjalainen liberaalipoliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1910–1912. Hän kuoli poliittisen murhan uhrina.
Canalejas esiintyi vuodesta 1906 näkyvästi katolisen kirkon vaikutusvallan vastustajana eikä hyväksynyt Espanjan hallituksen käymiä salaisia neuvotteluita Pyhän istuimen kanssa. Tultuaan helmikuussa 1910 pääministeriksi hän ajoi läpi niin sanotun lukkolain (Ley del candado), joka kielsi uusien uskonnollisten sääntökuntien perustamisen. Canalejasin hallitus uudisti myös vaalilainsäädäntöä tarkoituksenaan vahvistaa demokratiaa ja heikentää paikallisten mahtimiesten vaikutusvaltaa. Lisäksi se sääti yleisen asevelvollisuuden ja ehdotti Katalonian alueelle rajoitettua itsehallintoa. Toisen Marokon kriisin aikana vuonna 1911 Canalejas määräsi Espanjan joukot miehittämään Larachen, Arcilan ja Alcazarquivirin kaupungit pohjoisessa Marokossa. Seuraavana vuonna Espanja joutui kuitenkin hyväksymään Fèsin sopimuksen, joka supisti sen etupiiriä Marokossa.
Anarkisti Manuel Pardiñas surmasi pääministeri Canalejasin ampumalla marraskuussa 1912 tämän ollessa kävelemässä töihin Madridin keskustassa. Pardiñas ampui välittömästi myös itsensä. Hänen motiivikseen arveltiin halu kostaa vuonna 1909 teloitetun työväenjohtaja Francisco Ferrerin kuolema.
Mizuto Hirota
Mizuto Hirota (, s. 4. toukokuuta 1981) on japanilainen vapaaottelija. Hän piti hallussaan World Victory Roadin Sengoku kevyensarjan titteliä vuodesta 2009 aina 2010 saakka. Sitä ennen Hirota voitti Cage Forcen kevyensarjan mestaruuden vuonna 2008. 31. joulukuuta 2009 Hirota kärsi vakavan loukkaantumisen Dynamite!! 2009 ottelussa Shinya Aokia vastaan. Hirota ei suostunut luovuttamaan jäätyään käsilukkoon, jonka jälkeen Aoki katkaisi Hirotan käden. Hän oli yli vuoden poissa kehästä, kunnes palasi 26. elokuuta 2011 ottelemaan Deep-organisaation mestaruudesta kevyessäsarjassa. Hirota voitti myös ottelun Katsunori Kikunoa vastaan tuomariäänin.
Antonov An-10
Antonov An-10 Ukraina (ven. Антонов Ан-12 Украина) on Neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu, ylätasoinen nelimoottorinen potkuriturbiineita käyttävä siviililentokone. Ensilento tapahtui keväällä vuonna 1957 ja esittely 1959. pienoiskuva|vasen|upright|[[Venäjä|Venäläinen (USSR) yhden ruplan postimerkki, vuodelta 1958. Aiheena esiintyy An-10 -kone.]] Siviilikäytöstä huolimatta, konetyyppi sai Naton antaman tunnistusnimen ”Cat”. Eräs merkittävä syy tähän lienee: eräs yleinen käytäntö neuvostokoneissa, jossa koneen keulassa oli lasikupoli. Sitä tarvittiin yleensä pommituskoneissa. On arveltu tämän keulan lasikupolisuuden tehdyn siitä syystä, että kriisin tai sodan syttyessä voitaisiin nopeasti muokata matkustajakoneita pommikoneiksi. Matkustajakoneissa ei yleensä ole tarvetta lasikupolien asettamiseksi koneen keulalle, edes tarkempaa suunnistamista varten. pienoiskuva|Antonov An-10 "Cat".
Koneen matkalentonopeus oli 630 km/h ja huippunopeus 715 km/h. Matkustajia se kykeni ottamaan 100–130. Koneen Ivtšenko Al-20 -tyyppiset potkuriturbiinit (4 kpl) olivat 4 000 hevosvoiman eli 2 984 kilowatin tehoiset kukin. Tyyppi poistettiin käytöstä vuonna 1972, jolloin sitä oli valmistettu 104 koneyksilöä. Suurin toimintakorkeus oli 11 000 metriä, mikä vaatii paineistetun matkustamon.
Konetyypille tapahtui 13 vakavaa ilmailuonnettomuutta, joissa menetettiin 370 ihmishenkeä. Neuvostoliiton aikakaudella tällaisista ei tavallisesti raportoitu julkisuudessa.
Tästä konetyypistä kehitettiin sotilaslentokuljetuksia varten oleva erillisversio: Antonov An-12 ”Cub”.
Richard Sykes
Richard Sykes (1921 – 22. maaliskuuta 1979) oli brittiläinen diplomaatti. Hän toimi vuodesta 1977 Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettiläänä Alankomaissa. Hän kuoli vuonna 1979 salamurhan uhrina, kun hänet ja hänen palvelijansa, 19-vuotias Karel Straub ammuttiin Haagissa. Tekoon syyllisiksi paljastuivat IRA:n jäsenet. Sykes ei ollut joutunut ennen kuolemaansa uhkausten kohteeksi.
Sykes teki raportin brittiläisten diplomaattien turvallisuudesta vuonna 1976 tapahtuneen Christopher Ewart-Biggsin murhan jälkeen.
Ennen lähtemistään Alankomaihin Sykes oli työskennellyt muun muassa Kuubassa ja Yhdysvalloissa, joista Kuubassa suurlähettiläänä (1970–1972). Kotimaassaan hän toimi Foreign and Commonwealth Officessa vara-alivaltiosihteerinä. Sykes oli toisen maailmansodan veteraani, joka palkittiin Military Crossilla ja Croix de Guerrella.
Acid rock
Acid rockin nimi tulee LSD-huumeesta, jonka slanginimitys on acid, eli happo. LSD ja acid rock olivat hyvin suosittuja muun muassa hippien keskuudessa ja esimerkiksi tunnettu vuoden 1969 Woodstockin musiikkifestivaali sisälsi monia acid rock -yhtyeitä.
Kirjailija ja toimittaja Tom Wolfe kuvasi muun muassa Grateful Deadin, Iron Butterflyn, Big Brother & The Holding Companyn sekä sen laulajan Janis Joplinin, Creamin, Blue Cheerin, Country Joe and the Fishin, Moby Grapen, The Jimi Hendrix Experiencen, The Doorsin, Jefferson Airplanen sekä varhaisen Pink Floydin musiikkia termillä happorock.
Bromman kirkko
Bromman kirkko on kirkkorakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on muodoltaan pyörökirkko, ja se on rakennettu 1100-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko onkin Tukholman vanhimpia rakennuksia. Sen kanssa samoihin aikoihin rakennettiin myös kaksi muuta pyörökirkkoa, Solnaan ja Munsöhön. 1400-luvun keskivaiheilla kirkkoon rakennettiin pitkä laivaosa ja sakaristo. 1600-luvun lopussa kirkkorakennus sai nykyisen kattonsa, torninsa, saarnastuolinsa ja alttarinsa.
Kirkossa on Ruotsin tunnetuimman keskiaikaisen maalarin Albertus Pictorin seinämaalauksia 1400-luvulta.
Aiheesta muualla
59.35444°N, 17.92083°W
Purppuramedestäjä
Purppuramedestäjä (Cinnyris asiaticus) on medestäjien heimoon kuuluva Aasiassa tavattava varpuslintu.
Raghuram Rajan
thumb|Raghuram Rajan Raghuram Govind Rajan (s. 3. helmikuuta 1963 Bhopal, Intia ) on Chicagon yliopiston taloustieteen professori.
Hän on aiemmin, 2003–2006, ollut Kansainvälisen valuuttarahaston pääekonomisti, ja siinä tehtävässä ollessaan hän Yhdysvalloissa vuonna 2005 pidetyssä keskuspankkisymposiumissa, joka oli omistettu Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtajan tehtävät jättäneelle Alan Greenspanille, ennakoi parin vuoden kuluttua Yhdysvalloista alkaneita rahoitusmarkkinahäiriöitä, jotka lopulta laajenivat maailmanlaajuiseksi finanssikriisiksi. Rajan on kertonut tilaisuudesta teoksessaan Fault Lines (2010), jossa hän analysoi finanssikriisin syitä.
Rajan aloitti Intian keskuspankin pääjohtajana syyskuussa 2013. Hän ilmoitti kesäkuussa 2016 siirtyvänsä tieteelliseen työhön toimikautensa päättyessä 4. syyskuuta 2016.
Isaac Slade
Isaac Edward Slade (s. 26. toukokuuta 1981 Denver, Colorado) on yhdysvaltalaisen pianorock-yhtyeen The Frayn päälaulaja, pääsanoittaja, pianisti ja yksi perustajista.
Nuoruus
Slade kasvoi Denverin alueella perheensä, vanhempiensa – joista molemmat olivat lähetyssaarnaajia – ja kahden nuoremman veljensä Calebin ja Micahin kanssa. Hän aloitti laulamisen ollessaan kahdeksanvuotias ja pianonsoiton 11-vuotiaana menetettyään äänensä hetkellisesti. Slade kirjoitti ensimmäisen laulunsa 16-vuotiaana ja oppi soittamaan kitaraa ollessaan lukiossa.
Ura
Slade liittyi Ember-yhtyeeseen, johon kuuluivat hänen lisäkseen tulevat The Frayn jäsenet Dave Welsh ja Ben Wysocki. Yhtye hajosi pian ja myöhemmin, keväällä 2002, Slade ja Joe King perustivat kahden miehen duon, mikä johti laulujen kirjoittamiseen. He lisäsivät myöhemmin Sladen nuoremman veljen Calebin basistiksi ja Zach Johnsonin rumpaliksi. Johnson lähti pian käydäkseen New Yorkin taidekoulua ja Caleb erotettiin.
Sirkus palaa
Sirkus palaa on rap-artisti Asteen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2012. Albumin ensimmäisellä singlellä ”Sekopää” vierailee Kuorosodassa Asteen kilpakumppanina ollut Pete Parkkonen. Kappaleesta ”Pumppaa” julkaistiin musiikkivideo.
Tarakan
Tarakan on saari Indonesiassa neljä kilometriä Borneon rannikolta Pohjois-Kalimantanin provinssissa Celebesinmerellä. Saari on noin 300 neliökilometrin kokoinen ja sen pääkaupunki on Tarakan.
Historiaa
thumb|225px|left|Öljyvaraston tankit ja laituri 1900-luvun alussa Tarakanilla 225px|thumb|left|Tarakanin taistelu Hollantilaiset tutkimusmatkailijat löysivät saarelta öljyä vuonna 1863. Öljynjalostaminen aloitettiin vuonna 1906. Vuoteen 1940 mennessä saarelle oli rakennettu öljynjalostamo, jossa oli neljä säiliötä ja lastauslaituri. Kyseinen jalostamo oli yksi viidestä suurimmasta Öljyntuotantolaitoksista Itä-Intian alueella.
Tervajärvi (Karjala)
Tervajärvi on kylä Kurkijoen kunnallishallintoalueella Lahdenpohjan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Tervajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Suomelle kuuluessaan Tervajärvi oli osa Lumivaaran kuntaa. Se sijaitsi kunnan eteläosassa Kurkijoen vastaisella rajalla. Sen naapurikyliä olivat Lumivaaran alueella Huhtervu ja Kesvalahti.
Ontario Highway 401
Suurelta osin tie on 6–14-kaistainen, ja leveimmillään tiellä on kaikkiaan 18 kaistaa. Tietä käyttää päivittäin keskimäärin 425 000 ja joinain päivinä jopa yli puoli miljoonaa ajoneuvoa. Se onkin Pohjois-Amerikan vilkkaimmin liikennöity tie ja yksi vilkkaimmista maailmassa. Yhdysvalloissa liikenne jakaantuu yleensä useille erillisille valtateille, mutta Ontarion alueella suurin osa on keskittynyt 401-tielle. Tien varrella sijaitsee noin 39 prosenttia Kanadan väestöstä ja 37 prosenttia teollisuusyrityksistä. Tien kautta kulkee noin 60 prosenttia kaikesta liikenteestä Yhdysvaltoihin ja noin 900 miljoonan Kanadan dollarin arvosta rahtia. Kaikkiaan tietä pitkin kuljetetaan 1,2 biljoonaan dollarin arvosta vientituotteita kansainvälisille markkinoille. Erityisesti autoteollisuudessa käytetty Just-In-Time-varastonhallintajärjestelmä on lisännyt Michiganin ja Ontarion välistä liikennettä runsaasti.
Reitti
thumb|vasen|Highway 401
401 saa alkunsa Highway 3 tieltä Windsorin lähellä, noin 10 kilometriä Yhdysvaltain rajalta. Windsorista pohjoiseen tie on kuusikaistaista (3+3) keskikaidetietä. Tilburyn jälkeen tien keskikaide päättyy, ja se kapenee nelikaistaiseksi (2+2). Tillburyn ja Londonin välinen osuus on erittäin tasaista ja viivasuoran tien johdosta monet autoilijat kärsivät väsymyksestä. Tiellä sattuukin useita onnettomuuksia vuosittain, ja osuus tunnetaan yleisesti nimellä Carnage Alley.
Tien lähestyessä Londonia se kohtaa Highway 402 -tien ja levenee jälleen kuusikaistaiseksi. Woodstockin lähettyvillä Highway 403 tie risteää itään. Woodstockin ja Kitchenerin lähellä risteävän Highway 8 -tien välinen osuus on osittain nelikaistaista, mutta suunnitelmissa on leventää nämä osuudet kuusikaistaisiksi. Kitcheneristä Miltoniin tien linjaus on rakennettu suoraan lukuisten kallioleikkausten läpi mahdollisimman suoraksi, ja Miltonin itäpuolella tie kulkee Unescon Man and the Biosphere -suojeluohjelmaan kuuluvan biosfäärialue Niagaran harjanteen yli.
Tie kohtaa jälleen Highway 403- ja Highway 410 -tiet pari kolme kilometriä ennen tien pohjoispuolella sijaitsevaa Toronton kansainvälistä lentoasemaa. Samalla tie levenee kaksitoistakaistaiseksi (3+3+3+3). Suurimmillaan siinä on kahdeksantoista kaistaa (4+5+5+4) ja lisäksi se jakaantuu erillisiin pika- ja paikalliskäytäviin. Tien malli haettiin Chicagossa sijaitsevasta Dan Ryan Expresswaystä. Tie on jaettu neljään erilliseen osaan. Sen keskellä sijaitsevat keskikaiteella erotetut pikakaistat, joita on kolmesta viiteen molempiin suuntiin, ja niiden ulkoreunoilla jälleen keskikaiteella erotetut paikallis- tai kokoojakaistat. Paikalliskaistoilta on yhteys jokaiselle liittymälle. Pikakaistoilta on yhteys paikalliskaistoille ainoastaan harvakseltaan liikennevirran häiriöiden minimoimiseksi.
Lentoaseman jälkeen tie muuttuu jälleen normaaliksi kaksitoistakaistaiseksi moottoritieksi, kun se kohtaa Highway 427 -tien, ja kääntyy koilliseen. Se kääntyy jälleen itään, kun se kohtaa Highway 409 -tien ja erkanee jälleen erillisiin pika- ja paikalliskaistoihin. Noin 44 kilometrin jälkeen Pickeringin lähettyvillä se kapenee jälleen normaaliksi moottoritieksi.
Des Knaben Wunderhorn
pienoiskuva|Des Knaben Wunderhorn. Des Knaben Wunderhorn on Achim von Arnimin ja Clemens Brentanon keräämä ja julkaisema kokoelma saksalaista kansanrunoutta.
Teos julkaistiin Heidelbergissä vuosien 1805 ja 1808 välillä. Sen synty liittyy vastaaviin Englannissa ja Skotlannissa julkaistuihin kansanrunouden kokoelmiin. Johann Wolfgang von Goethe julisti, että kokoelman tulisi löytyä jokaisesta kodista.
Eri säveltäjät ovat käyttäneet kokoelman runoja musiikkinsa sanoituksina. Esimerkiksi Felix Mendelssohn, Robert Schumann, Carl Loewe, Johannes Brahms ja Alexander von Zemlinsky. Eniten kokoelmaa hyödynsi kuitenkin Gustav Mahler, joka sävelsi yli kaksikymmentä laulua kokoelman runojen teksteihin. Mahlerin toinen, kolmas ja neljäs sinfonia sisältävät kukin Wunderhorn-sanoituksiin perustuvan laulun, ja hän julkaisi myös kokoelman mukaan nimetyn lied -teoksen orkesterille ja solistille (sekä pianoversion).
Togo talviolympialaisissa 2014
Togo osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 kahden urheilijan suuruisella joukkueella. Sotšin talviolympialaiset olivat Togolle sen historian ensimmäiset.
Aileen Wuornos
Nuoruus
Aileen Wuornos syntyi Rochesterissa Michiganissa. Hänen äitinsä oli Diane Wuornos ja isänsä Leo Dale Pittman. Isä, johon hän ei koskaan tutustunut, sairasti skitsofreniaa ja oli hoidossa mielisairaaloissa Kansasissa ja Michiganissa. Isä oli myös tuomittu lasten hyväksikäytöstä ja murhasta. Leo Dale Pittman hirttäytyi vankilassa vuonna 1969.
Wuornoksen äiti Diane oli 14-vuotias avioituessaan 16-vuotiaan Pittmanin kanssa, ja hän sai kaksi lasta. Aileenin isoveli Keith syntyi 1955. Diane erosi Pittmanista alle kahden vuoden avioliiton jälkeen muutamaa kuukautta ennen Aileenin syntymää. Hän hylkäsi kaksi lastaan 1960 ja jätti heidät amerikansuomalaisten isovanhempien, Lauri Wuornoksen ja Britta Moilasen, kasvatettaviksi Troyhin Michiganiin. Isovanhemmat adoptoivat molemmat lapset. Aileenin suku oli muuttanut Oulusta Michiganiin työskentelemään kaivoksille. Brittan isä oli kotoisin Puolangalta ja äiti Suomussalmelta, Kainuusta.
Aileen syytti isoisäänsä ruumiillisesta ja seksuaalisesta hyväksikäytöstä lapsena ja alkoholiriippuvaista isoäitiään pahoinpitelyistä. Lethal Intentissä Sue Russell kirjoitti, että Wuornoksen isoisä piiskasi häntä vyöllä. 12-vuotiaina Aileen ja Keith tajusivat, etteivät Lauri ja Britta olleet heidän biologisia vanhempiaan.
Aileen kertoi harrastaneensa jo 11-vuotiaasta lähtien seksiä useiden kumppaneiden kanssa tupakkaa, huumeita ja ruokaa vastaan. Hän harrasti seksiä myös veljensä Keithin kanssa. Hän tuli raskaaksi 14-vuotiaana isoisänsä ystävän raiskattua hänet. Hän synnytti lapsensa, pojan, Detroitissa äitiyskodissa 23. maaliskuuta 1971. Lapsi adoptoitiin pian syntymänsä jälkeen.
Jo koulussa ollessaan Aileen alkoi myydä seksiä. Hän alkoi käyttää peitenimeä Sandra Kretsch toukokuussa 1974. Hänet vangittiin Jeffersonin piirikunnassa Coloradossa rattijuopumuksesta, tappeluun johdattamisesta ja ampumisesta .22-kaliiperisella pistoolilla liikkuvasta autosta.
Wuornos palasi Michiganiin 13. heinäkuuta 1976 välikohtauksen jälkeen, jossa hän heitti baarimikkoa päähän biljardipallolla ja hänet pidätettiin Antrimin piirikunnassa. Häntä syytettiin päällekarkauksesta ja rauhan häirinnästä. Hän sai myös huomattavan määrän varoituksia kortitta ajosta ja alkoholin nauttimisesta moottoriajoneuvossa. Hän sai 105 dollarin sakot.
17. heinäkuuta 1976 Aileenin veli Keith kuoli kurkkusyöpään ja Aileen sai 10 000 dollaria hänen henkivakuutuksestaan. Näillä rahoilla Wuornos maksoi 105 dollarin sakot, jotka hänelle määrättiin elokuussa 1976, ja tuhlasi loput alle kahdessa kuukaudessa ylellisyyksiin, muun muassa uuteen autoon.
Kuolema
Aileen Wuornoksesta kertova dokumentti Aileen: Life and Death of a Serial Killer tuo esille haastattelun, jossa hän kertoo haluavansa ennen kuolemaansa kertoa totuuden asioista. Tosin dokumentista jää epäselvä kuva, vaihtuiko hänen lausuntonsa vielä lopussa. Dokumentissa näytetään tuo haastattelu, jossa hän myöntää valehdelleensa tapoista. Tässä haastattelussa hänellä oli tarkoitus kertoa totuus asiasta ennen kuolemaansa.
Wuornos kertoo tajunneensa, että kuolema on oikeasti edessä, koska vain 1 %:lla tuomituista rangaistusta ei panna käytäntöön. Hän kertoo dokumentissa, ettei halua lähteä maailmasta valheellisena. Hän kertoo, että tappojen motivaatio oli ryöstö ja tarve saada uhrien rahat sekä autot. Hän myöntää valehdelleensa häikäilemättömästi oikeudenkäynnissä uhriensa käyttäytymisestä häntä kohtaan. Kyseessä eivät olleetkaan raiskaukset.
Dokumentissa hän jopa pyytää, että hänet täytyy teloittaa, koska muuten hän tappaa taas. Aileen halusi pukeutua teloitushetkellä Harley Davidsonin puseroon, jossa on siivet, sekä bootseihin ja armeijan vyöhön. Hän halusi tulla poltetuksi Raamatun kanssa. Viimeisinä sanoinaan Wuornos ilmoitti muun muassa palaavansa Jeesuksen kanssa.
Kirjallisuus ja elokuvat
Wuornoksen elämästä on tehty elokuvat Aileen Wuornos eli miten murhaaja markkinoidaan (1993), Aileen: Life And Death Of A Serial Killer (2003) ja Monster – Aileen Wuornos (2003). Viimeksi mainitun elokuvan pääosassa Wuornosia näytellyt Charlize Theron sai roolistaan Oscar-palkinnon.
Yksi yhdysvaltalaisen televisiosarjan Biography osa oli omistettu Wuornokselle.
Vuonna 2021 julkaistiin Aileen Wuornos: American Boogeywoman -elokuva.
Seta
Seta ry (ent. Seksuaalinen tasavertaisuus – Sexuellt likaberättigande – SETA ry ) on vuonna 1974 perustettu suomalainen ihmisoikeus- ja sosiaalialan kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on yhteiskunnallinen yhdenvertaisuus riippumatta ihmisen seksuaalisesta suuntautumisesta, sukupuoli-identiteetistä tai sukupuolen ilmaisusta. Setan puheenjohtaja on Pekka Rantala (2023–2024).
Seta pyrkii vaikuttamaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asemaan parantamalla sekä lainsäädäntöä että yleistä asenneilmapiiriä. Yhdistys muun muassa julkaisee tiedotusmateriaalia ja järjestää koulutustilaisuuksia. Setan Uudenmaan jäsenjärjestö Helsinki Pride -yhteisö (entinen HeSeta) järjestää vuosittain Helsinki Pride -tapahtumaa. Seta itse kuuluu lisäksi useisiin kansainvälisiin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen etuja ajaviin järjestöihin.
Historia
Homoseksuaaliset teot poistettiin Suomessa rikoslaista vuonna 1971, mutta evankelis-luterilaisen kirkon ja korkeimman oikeuden painostuksesta säädettiin kehotuskielto, joka kielsi julkisen kehottamisen homoseksuaalisiin tekoihin ja vaikutti lähinnä yleisradiotoimintaan. Homoseksuaalisen kanssakäymisen suojaikäraja oli heteroseksuaaliselle asetettua korkeampi.
Setan perusti ryhmä seksuaalivähemmistöön kuuluvia miehiä vuonna 1974, ja järjestö painotti toimintaansa kohti nykyisenkaltaista viranomaisten ja lainsäätäjien painostusta. Ensimmäinen näkyvä kampanja vastusti kirkon homoseksuaalisen nuorisotyöntekijän erottamista. Myöhemmin Seta kampanjoi voimakkaimmin kehotuskieltoa vastaan. Poliisi takavarikoi vuonna 1981 ”Alas kehotuskielto!” -kyltin Setan järjestämästä tilaisuudesta. Vuonna 1999 kehotuskielto kumottiin ja suojaikärajat yhtenäistettiin. Ennen Setaa seksuaalivähemmistöjen kansalais- ja ihmisoikeuksia oli ollut ajamassa Toisen säteen ryhmä ja Psyke ry.
Sosiaalihallitus poisti homoseksuaalisuuden tautiluokituksesta Setan vaatimuksesta vuonna 1981. Tätä edelsivät sosiaali- ja terveysministerille sekä Lääkintöhallitukselle (nykyinen Sosiaalihallitus) vuonna 1979 osoitetut kirjelmät, joissa vedottiin muun muassa siihen, että tautiluokituksen olivat jo kumonneet muun muassa Ruotsin ja Norjan psykiatriyhdistykset 1970-luvun aikana sekä Yhdysvaltain psykiatriyhdistys vuonna 1973. Setan vuosikokous teki vuonna 1980 julkilausuman, jossa Lääkintöhallitusta vaadittiin poistamaan kokonaan sairausluokitus, ja jonka jälkeen Lääkintöhallitus yleiskirjeellään ilmoitti poistavansa kokonaan kaikki ”Anomaliae sexuales” -otsikon alla olevat luokitukset pois käytöstä, homoseksuaalisuus mukaan luettuna. Hetero- ja homoseksuaalisen kanssakäymisen suojaikärajat yhtenäistettiin ja kehotuskielto kumottiin vuonna 1999.
Seta julkaisi vuosina 1975–2007 homokulttuurin aikakauslehteä, jonka nimi oli aluksi SETA-lehti ja myöhemmin Z. Järjestö ilmoitti lehden julkaisemisen lopettamisesta loppuvuodesta 2006, koska julkaisemisen tuottamat tappiot olivat taloudellisesti liian raskaat.
Vuonna 2010 Jyväskylän Seta uhkasi nostaa oikeusjutun kolumnista, jossa Pride-kulkuetta arvosteltiin ”provokaatioksi”. Kristillisdemokraattien puheenjohtaja Päivi Räsänen syytti Setaa sananvapauden vaarantamisesta.
Rahoitus
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille :
Organisaatio
Seta liittyi vuonna 1979 kansainväliseen IGA-järjestöön, nykyään nimeltään ILGA (International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association), ja kuuluu sen Euroopan alajärjestöön ILGA-Europeen. ILGA World kokoaa yhteen yli 1 700 seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestöä yli 160 maasta, ja sillä on neuvoa-antava status Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa. Seta on myös IGLYO:n (International Lesbian, Gay, Bisexual, Transgender, Queer & Intersex Youth and Student Organisation) ja TGEU:n (Transgender Europe) jäsenjärjestö.
Kannatusjäsenet
HLBT-alan jäsenyhdistysten lisäksi Setalla on kannatusjäseniä:
Tavoitteet ja toiminta
pienoiskuva|Helsinki Pride 2017 -kulkueeseen osallistuvia ihmisiä Olympiaterminaalin kohdalla. Keskellä kuvaa Setan puheenjohtaja Viima Lampinen pitää kiinni järjestön banderollista.
Seta pyrkii vaikuttamaan lainsäädäntöön ja yleiseen asenneilmapiiriin parantaakseen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien ihmisten, kuten homoseksuaalien (homojen ja lesbojen), biseksuaalien, transvestiittien sekä trans-, muun- ja intersukupuolisten ihmisten, asemaa yhdenvertaisina kansalaisina suomalaisessa yhteiskunnassa. Järjestö tekee yhteistyötä eri viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen kanssa sekä Suomessa että kansainvälisellä tasolla. Setan jäsenjärjestöt järjestävät eri paikkakunnilla nuortenryhmiä, joissa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat nuoret voivat tavata toisiaan ja keskustella kokemuksistaan. Myös ikääntyneille sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöön kuuluville sateenkaarisenioreille on vertaisryhmätoimintaa vuonna 2012 alkaneen seniorityön jälkeen.
Yhdistys julkaisee tiedotusmateriaalia ja järjestää koulutustilaisuuksia esimerkiksi sosiaali-, terveydenhuolto- ja kasvatusalan työntekijöille ja opiskelijoille sekä viranomaisille. Setan vapaaehtoiset tekevät kouluvierailuja peruskouluihin, lukioihin ja nuorten leireille. Setan jäsenjärjestöjen jäsenille ja aktiiveille tarjotaan sisäistä koulutusta. Setan jäsenjärjestöt ylläpitävät myös ammatillisia tuki- ja neuvontapalveluita että vertaistukipalveluita.
Dodge the Dodo
Dodge the Dodo on yhtyeen alkuaikojen suosittu läpimurtohitti, jossa heijastuvat nyky-jazzin saralla arvostetun Esbjörn Svensson Trion kyky sekä raflaavaan funk-vaikutteiseen, jopa popahtavaan grooveen että säveltaiteelliseen syvyyteen modernin jazzin alalla. Äänitteellä esiintyvät Esbjörn Svensson pianossa, Dan Berglund kontrabassossa ja Magnus Öström rummuissa.
Kappaleen on esittänyt ja levyttänyt myös Ulf Wakenius radio.string.quartet.vienna-kvartetin kanssa sekä Esbjörn Svensson Pat Methenyn ja Schleswig-Holstein Kamariorkesterin kanssa.
Seta
Lainsäädännön muutosvaatimukset
Seta on ajanut samaa sukupuolta olevien avioliiton mahdollistavaa lakimuutosta sekä samaan muutokseen sisältyvää adoptio-oikeutta, koska lakimuutos on Setan mukaan tärkeä lapsen kokonaisedun kannalta. Uusi tasa-arvoisempi avioliittolaki astui voimaan vuoden 2017 alussa. Muita vaatimuksia ovat olleet esimerkiksi trainslain uudistaminen itsemääräämisoikeuteen perustuvaksi. Laki uudistettiin maaliskuussa 2023, jolloin juridisen sukupuolen tunnustamisesta poistuivat lääketieteellinen diagnoosi ja lisääntymiskyvyttömyysvaatimus. Muita keskeisiä tavoitteita on kolmas juridinen sukupuolikategoria, intersukupuolisten oikeuksien toteutuminen, tehokkaampi puuttuminen viharikoksiin ja sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöihin kuuluvien turvapaikanhakijoiden tarvitseman suojelun toteutuminen. Lisäksi Seta on vaatinut seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä koskevaa ihmisoikeustoimintaohjelmaa sekä kansallisella että Euroopan unionin tasolla.
Setan tavoitteisiin kuulunut seksuaalivähemmistöjen syrjintää valvovan korkean virkamiehen viran perustaminen eteni vuonna 2015, kun yhdenvertaisuuslaki uudistui ja valittiin yhdenvertaisuusvaltuutettu. Myös tasa-arvolaki uudistui, ja siinä huomioidaan sukupuoli-identiteetti ja sukupuolen ilmaisu syrjintäperusteena.
Asiallisen tiedon omena
Seta jakaa vuosittain Asiallisen tiedon omena -tunnustuspalkinnon henkilölle tai yhteisölle, joka on edistänyt seksuaali- tai sukupuolivähemmistöjen asemaa tai levittänyt asiallista informaatiota seksuaalisuuksien ja sukupuolten moninaisuudesta. Asiallisen tiedon omena on myönnetty muun muassa seuraaville tahoille:
Kunniarotta
Asiallisen tiedon omenan vastapainona Seta nuhtelee Kunniarotta-antipalkinnolla julkisesti sellaisia henkilöitä tai yhteisöjä, jotka ovat toiminnallaan ylläpitäneet seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin perustuvaa syrjintää tai muuten vaikeuttaneet seksuaali- tai sukupuolivähemmistöihin kuuluvien ihmisten elämää. Kunniarotta on myönnetty muun muassa seuraaville tahoille:
Vuoden sateenkaarinuori
Setan nuorisotoimikunnan tunnustus Vuoden sateenkaarinuori jaetaan sateenkaarinuorelle kiitoksena jo tehdystä työstä sateenkaarinuorten parissa, sateenkaarinuorten näkyvyyden, oikeuksien ja hyvinvoinnin edistämisestä tai esimerkillisestä toiminnasta oman yhteisönsä sisällä tai ulkopuolella. Tunnustuksen ovat saaneet
Corinne Schmidhauser
Corinne Schmidhauser (s. 30. toukokuuta 1964 Zollikofen, Bern) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edusti Skiclub Bern -seuraa. Hän on pituudeltaan 173 cm.
Schmidhauser sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 pujottelussa kahdeksanneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän keskeytti sekä pujottelun että suurpujottelun.
Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
Lähde: FIS
Mormonismin perhekäsitys
Perhe on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkossa kuten yleensäkin myöhempien aikojen pyhien liikkeen yhteisöissä, paitsi yhteiskunnan, myös kirkon perusyksikkö. Perheellä on myös hengellinen merkitys. Tämä on ainakin kolmenlainen: 1) Perhe antaa jäsenilleen mahdollisuuden päästä korotukseen eli Jumalan välittömään läheisyyteen. 2) Perhe tarjoaa ihmiselle arvokkaita kokemuksia ja opetuksia, joita hän tarvitsee oppiakseen ja kehittyäkseen. 3) perhe mahdollistaa uusien lasten syntymisen. Tämä taas on mormoniteologiassa tärkeää, koska jokainen syntynyt lapsi on samalla henki, joka on saapunut tähän maailmaan koetusaikaansa varten.
Perhe ja MAP-kirkko
Kirkko pyrkii vahvistamaan avioliittoja ja perhesuhteita. Aviopuolisoille tarjotaan avioliittokursseja ja erilaisia mahdollisuuksia parantaa parisuhteensa laatua. Kirkon jäseniä opastetaan antamaan aikaa perheelleen. Kirkko suosittelee yhden illan, yleensä maanantai-illan, varaamista erityiseksi perheillaksi, jolloin perheenjäsenet viettävät aikaa keskenään ja joka rauhoitetaan muilta menoilta ja harrastuksilta. Kirkko on laatinut erityisiä perheiltaohjelmia, joissa perheille esitetään mahdollisuuksia keskinäiseen ajanviettoon hengellisen ohjelman ja erilaisten vapaa-ajan harrastusten merkeissä. Perheitä kehotetaan varaamaan aikaa yhteisille aterioille, viettämään keskenään juhlapyhiä ja tekemään yhdessä lomamatkoja ja retkiä. Erityisen tärkeää on MAP-kirkon mielestä perheen hengellisen elämän vaaliminen. Perheitä kehotetaan tutkimaan yhdessä pyhiä kirjoituksia, rukoilemaan yhdessä aamuin, illoin ja aterioilla sekä osallistumaan perheenä kirkon aktiviteetteihin. Toisaalta aviopuolisoita kehotetaan varaamaan aikaa myös kahdenkeskiseen yhdessäoloon parisuhteen vahvistamiseksi.
Kirkko tukee perheitä myös antamalla neuvoja ja opastusta ajallisissa asioissa, esimerkiksi talouden suunnittelusta. Naisten apujärjestössä, Apuyhdistyksessä, naiset voivat saada opastusta käytännön kodinhoitotyössä, esimerkiksi ruoanlaitossa. Joissain tapauksissa seurakunta voi tukea käytännössä esimerkiksi varattomia perheitä.
MAP-kirkko katsoo jokaisella perheenjäsenellä olevan oma roolinsa, jonka alkuperä on Jumalassa. Kirkon opetuksen mukaan maanpäälliset perheet heijastavat Taivaallista perhettä, jossa on Taivaallinen Isä, Äiti ja henkilapsia. Taivaallinen perhe antaa mallin maanpäällisille perheille, ja samalla perhe-elämä maan päällä opettaa ihmisiä elämään Taivaallisen perheen jäseninä.
Perhekäsitys ja yhteiskunta
MAP-kirkon perhemallia voidaan siis pitää sangen perinteisenä. Toisaalta käytännön perhemalleihin vaikuttaa tietysti ympäröivä yhteiskunta ja sen arvotukset. Esimerkiksi naisten rooli perheissä on länsimaissa muuttunut viime vuosikymmeninä selvästi tasa-arvoisempaan suuntaan.
Koska MAP-kirkko haluaa puolustaa perinteistä ydinperhettä, se on asettunut vastustamaan esimerkiksi avosuhteiden lisääntymistä. Kirkko vastustaa myös johdonmukaisesti samaa sukupuolta olevien parien liittoja.
Pertti Hakanen
Pertti Arvo Konrad Hakanen (s. 8. huhtikuuta 1969 Tyrvää) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hänet valittiin Keskustan edustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä 4 709 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Hakanen jäi varasijalle. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Hakanen jäi jälleen valitsematta, saatuaan 1310 ääntä. Hakanen on ollut MTK:n johtokunnan jäsen 2012-2020 ja on tällä hetkellä Keskustan puoluehallituksen jäsen. Hän toimi aiemmin Karjalan Liiton puheenjohtajana ja sittemmin toiminnanjohtajana Hänet on juuri valittu liittovaltuuston puheenjohtaksi.
Korpi Ensemble
Korpi Ensemble on suomalainen popyhtye, joka yhdistää eri musiikkityylejä kuten poppia, jazzia, soulia ja kansanmusiikkia. Suurin osa ohjelmistosta on jäsenten omaa tuotantoa. Yhtye on perustettu vuonna 1999.
Valkonaama
Valkonaama (The Paleface) on Norman Z. McLeodin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1948. Elokuvassa Bob Hope esittää hammaslääkäri Painless Potteria, joka muuttaa villiin länteen etsimään onneaan. Siellä hän avioituu Jane Russellin näyttelemän Calamity Janen kanssa. Lauluntekijät Jay Livingston ja Ray Evans saivat parhaan laulun Oscar-palkinnon elokuvassa esitetystä kappaleesta "Buttons and Bows". Elokuvalle valmistui vuonna 1952 jatko-osa Valkonaaman poika.
Buguruslan
Buguruslan on kaupunki Orenburgin alueen luoteisosassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Bolšoi Kinel -joen rannalla 516 kilometriä Orenburgista luoteeseen. Kaupunki on Buguruslanin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen läpi kulkee Samaran ja Ufan välinen rautatie (Buguruslanin asema).
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 49 741 henkeä. Buguruslanin kaupunkipiirikuntaan kuului väestölaskennan aikaan myös 485 maaseutuasukasta, yhteensä asukkaita oli siten 50 226.
Venäläiset uudisasukkaat perustivat Buguruslanin vuonna 1748. Nimensä se on saanut paikalla sijainneesta baškiirikylästä. Vuonna 1781 Buguruslanista tuli samannimisen Ufan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1802 se liitettiin Orenburgin ja vuonna 1851 Samaran lääniin. Tärkeimmät elinkeinot olivat maatalous ja kaupankäynti. Vuonna 1847 Buguruslaniin perustettiin Pokrovan naisluostari. Nykyään kaupunki on yksi Volgan ja Uralin alueen öljyn- ja kaasuntuotannon keskuksista.
Kulttuurilaitoksia ovat teatteri, kotiseutumuseo ja Mihail Frunzen kotimuseo. Aksakovon kylässä 27 kilometrin päässä kaupungista on kirjailija Sergei Aksakovin kartanomuseo.
Jari Ronkainen
Jari Pekka Ronkainen (s. 28. toukokuuta 1972 Hollola) on suomalainen perussuomalainen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana vuodesta 2015 alkaen. Hollolan kunnanvaltuuston jäsen hän ollut vuodesta 2009 alkaen ja vuodesta 2015 Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Ronkainen on politiikan ulkopuolella ammatiltaan kirvesmies. Vuosina 2005–2014 hän toimi myös rakennusalan yrittäjänä. Hänen avopuolisonsa on entinen kansanedustaja Johanna Jurva.
Poliittinen ura
Ronkainen valittiin Hollolan kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa, joissa hän sai 259 ääntä. Hän uusi valtuustopaikkansa vaaleissa 2012, jolloin hän sai 532 ääntä. Ronkainen valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 334 äänellä kuntavaaleissa 2017.
Eduskuntavaaleissa 2011 Ronkainen oli ehdolla Hämeen vaalipiiristä, mutta ei tullut 4 362 äänellä valituksi. Kansanedustajan paikka irtosi toisella yrityksellä eduskuntavaaleissa 2015, jolloin Ronkainen sai 4 442 ääntä. Eduskuntavaaleissa 2019 hän tuli valituksi 6 038 äänellä.
Ubit
thumb|Ubien asuinalue nykyisen Kölnin lähistöllä Ubit olivat germaaniheimo, joka asui Reinin itäpuolella. He liittoutuivat Caesarin kanssa, kun tämä ylitti Reinin 55 eaa. Caesar kukisti eburonit Reinin 53 eaa. ja hieman myöhemmin Marcus Vipsanius Agrippa antoi orjuutettujen eburonien maat ubeille. Agrippa siirsi ubit Reinin länsirannalle 38 eaa. ja antoi heidän perustaa sinne pääkaupunkinsa Oppidum Ubiorumin, josta tuli sittemmin Colonia Agrippinensis eli nykyinen Köln. Ubit sulautuivat vähitellen Rooman valtakunnan valtaväestöön.
Zimbabwe talviolympialaisissa 2014
Zimbabwe osallistui yhden urheilijan joukkueella Sotšin talviolympialaisiin 2014. Kyseiset talviolympialaiset olivat Zimbabwelle sen historian ensimmäiset.
Joukkueen asut suunnitteli suomalainen Makia.
Bernardo Bertolucci
Bernardo Bertolucci (16. maaliskuuta 1941 Parma, Italia – 26. marraskuuta 2018 ) oli italialainen elokuvaohjaaja. Alkujaan Bertolucci tuli tunnetuksi runoilijana. Hän toimi muun muassa Pier Paolo Pasolinin apulaisohjaajana, kunnes ohjasi esikoisensa vuonna 1962.
Bertoluccin tunnettuja elokuvia ovat muiden muassa Fasisti (1970), Viimeinen tango Pariisissa (1972), 1900 (1976) sekä Viimeinen keisari (1987), josta Bertoluccille myönnettiin parhaan ohjauksen Oscar-palkinto. Hänen myöhemmät elokuvansa ovat olleet monikansallisia yhteistuotantoja. Vuonna 2012 Euroopan elokuva-akatemia myönsi Bertoluccille elämäntyöpalkinnon. Myös hänen pikkuveljensä Giuseppe Bertolucci oli elokuvaohjaaja.
Bertolucci kuoli 26. marraskuuta 2018 syöpään. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 2012 valmistunut draama Io e te.
Juorukoulu
thumb|250px|[[Robert Baddeley (1733–1794) näyttelee Mosesta. Johann Zoffanyn (1733–1810) maalaus 1780-luvulta.]]
Juorukoulu (The School for Scandal, suomeksi myös Parjauspesä) on irlantilaisen Richard Brinsley Sheridanin kirjoittama tapakomedia. Se sai kantaesityksensä Drury Lane -teatterissa Lontoon West Endissä 8. toukokuuta 1777.
Juoni
Veljekset Joseph ja Charles Surface ovat orpoja, jotka yhdessä Maria-serkkunsa kanssa asuvat sukulaismiehensä Sir Peter Teazlen hoivissa. Kumpikin veljeksistä haluaisi naida Marian. Lady Sneerwell puolestaan on juoruilusta nauttivan pikkupiirin, Juorukoulun, keskushahmo, joka havittelee Charlesia itselleen. Hän levittää valheellisia huhuja Charlesin ja Sir Peterin vaimon Lady Teazlen välisestä rakkaussuhteesta saadakseen Marian hylkäämään Charlesin. Samaan aikaan Joseph yrittää vietellä Lady Teazlen.
Veljeksillä on rikas setä, Sir Peter Teazlen veli Sir Oliver Surface, jota he eivät koskaan ole tavanneet. Sir Oliver saapuu kaukomailta ja tutustuu sukulaispoikiinsa incognito ottaakseen selville, kumpi heistä on perivä hänen mahtavan omaisuutensa. Joseph paljastuu tekopyhäksi hurskastelijaksi ja Charles puolestaan hölläkätisen anteliaaksi. Sir Oliver päättää jättää perinnön Charlesille.
Farssimaisessa kohtauksessa, jossa hahmot piileskelevät huonekalujen takana, Sir Peter saa selville, että Charlesiin ja Lady Teazleen liittyvät huhut ovat perättömiä. Hän tekee sovinnon vaimonsa kanssa ja päättää, että Charles naikoon Marian. Lady Teazle pelastuu turmiolta.
Alkuperäisnäyttelijät
Kantaesityksessä keväällä 1777 John Palmer oli Joseph Surface, Frances Abington oli Lady Teazle ja William 'Gentleman' Smith näytteli Charles Surfacen roolin.
Suomenkielinen versio
The School for Scandal -teosta on näytelty Suomen Kansallisteatterissa nimellä Juorukoulu vuosina 1919, 1950 ja 1960. Aiemmin teos tunnettiin nimellä Parjauspesä. Vuoden 1950 tuotannossa Lady Teazlen roolissa oli Ansa Ikonen, Sir Peter Teazlea näytteli Uuno Laakso, Joseph Surfacea näytteli Unto Salminen ja Charles Surfacea puolestaan Joel Rinne. Mariana oli Kyllikki Forssell ja Lady Sneerwellinä Kaisu Leppänen. Alkuperäinen ensi-ilta oli vuonna 1879; tuolloin näyttelijöinä olivat muun muassa Ida Aalberg, Axel Ahlberg ja Oskari Vilho.
Rafael Koskimies kirjoitti näytelmästä: ”Snobbi Sheridan oli sijoittanut tapaukset kaikkein hienoimpiin seurapiireihin, joihin hän itsekin nuoruudessaan pyrki ja pääsi. Tässä näytelmässä tarvitaan aina tavallista suuremmat määrät naisten silkkivaatetta, miesten peruukkeja ja kaularöyhelöitä.” Koskimies määritteli teoksen ”häijynilkiseksi satiiriksi”, jonka henkilöt ovat aavistuksen älykkäämpiä kuin he kaiketi olivat vastaavassa entisessä elämässään.
Elokuvasovituksia
The School for Scandal -näytelmään perustuvia filmatisointeja:
The Sims Medieval
The Sims Medieval on Electronic Artsin julkaisema peli joka ilmestyi maaliskuussa 2011. Se on keskiajalle sijoittuva The Sims peli, jossa pelaaja luo itselleen valtakunnan ja sille hallitsijan (monarch). Hallitsija asuu valtaistuinsalissa ja päättää siellä, mitä valtakunnan asukkaat voivat rakentaa, lähteä tutkimusmatkalle tms. Pelin edetessä, kun pelaaja on suorittanut tarpeeksi tehtäviä, hän pääsee luomaan lisää sankarisimejä eri ammattikunnille.
Ammattikunnat
Pelin edetessä pelaaja pääsee laajentamaan kuningaskuntaa ja luomaan sankarisimejä 10:stä eri ammattikunnasta. Jokaiseen ammattikuntaan kuuluu omanlaisensa tehtävät ja velvollisuudet. Ammattikunnat ovat:
Vastaanotto
GameSpotin arvostelussa kehuttiin pelin erilaisia lähestymistapoja tehtäviin, kun taas kritiikkiä sai tekemisen rajallisuudesta.
Saksit
Saksit eli saksilaiset olivat germaaninen heimo, kansa tai muu ryhmä nykyisen Luoteis-Saksan alueella sekä kapealla kaistaleella nykyistä Hollantia. Saksit tunkeutuivat Britanniaan, mistä juontuu englanninkielisiä tarkoittava nimitys anglosaksit.
Ensimmäisenä saksit mainitsi mahdollisesti jo Ptolemaios Jyllannin niemimaata asuttaneena kansana, joka kuitenkin on aikojen saatossa kulkenut etelään ja länteen. Saksilaisten maakuntien nimet olivat Itä-Saksi, Engria ja Westfalen. Sana saksi tulee väkipuukkoa tarkoittavasta germaanisesta sanasta. Samasta sanasta on peräisin myös suomen sana sakset.
Mannersaksit
Suurin osa sakseista pysyi manner-Euroopassa ja muodosti Saksin herttuakunnan 700-luvulla. He välttivät pitkään kristinuskoon kääntymisen ja joutumisen osaksi frankkien valtakuntaa. Lopulta Kaarle Suuri kuitenkin valloitti saksien maat useilla peräkkäisillä sotaretkillä (772–804). Tappion myötä saksit pakkokastettiin kristinuskoon – jopa heidän pyhä puunsa, Irminsul, tuhottiin.
Karolingien alaisuudessa saksit pakotettiin vasalliuteen. On todisteita siitä, että saksit – samoin kuin slaavilaisvasallit, kuten abodriitit ja vendit – toimittivat useaan otteeseen joukkoja karolingeille. Saksin herttuoista tuli kuninkaita 900-luvun aikana. Henrik I Linnustajasta tuli kuningas vuonna 919. Hänen pojastaan, Otto I Suuresta, tuli Saksan ensimmäinen keisari. Herttuakunta jaettiin 1180, kun herttua Henrik Leijona, keisari Oton pojanpoika, kieltäytyi seuraamasta serkkuaan keisari Fredrik I Barbarossaa sotaan Italiaa vastaan.
Saksin kuningaskuntana vuodesta 1806 vuoteen 1918 tunnettu ja vuoden 1990 jälkeen Saksin vapaavaltiona tunnettu, nykyisen Saksan koillinen alue ei ollut saksien perinteistä asuinaluetta; alue sai nimensä poliittisten sattumien kautta, ja sitä kutsuttiin alun perin Meissenin rajakreivikunnaksi. Tämän alueen aateliset saivat Saksin herttuakunnan käsiinsä 1423, ja vähitellen Saksi (saksaksi Sachsen) alkoi tarkoittaa koko valtakuntaa, ja nimitys siirtyi tarkoittamaan Saksan luoteista kulmaa.
Nimitys ”saksit” liitettiin myös yleisesti Transilvanian sakseihin, saksalaisiin siirtolaisiin, jotka siirtyivät 1200-luvulla Luoteis-Transilvaniaan nykyisen Romanian alueilla, missä heidän jälkeläisiään asui vielä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä noin neljännesmiljoona. Toisen maailmansodan jälkeen useimmat heistä pakenivat maasta, erityisesti 1970-luvulla ja 1980-luvulla Nicolae Ceaușescun hallituksen romanialaistamispolitiikan takia.
Britannian valloitus
Pieni määrä sakseja yhdessä anglien, juuttien, frankkien ja friisialaisten kanssa muutti tai hyökkäsi Ison-Britannian saarille Länsi-Rooman vallan romahtamisen aikoihin. Saksit antoivat nimensä Essexin, Sussexin ja Wessexin kuningaskunnille, jotka yhdessä lyhytikäisen Middlesexin kanssa tulivat myöhemmin osaksi Englannin kuningaskuntaa. Germaaniheimojen maahantulo ja sotaisuus työnsi alueiden siihenastisia asukkaita, kelttejä, kohti länttä niin, että kelttien haltuun jäi Ison-Britannian saaresta lopulta lähinnä Wales, Cornwallin niemimaa ja Cumbria sekä suurin osa Skotlantia.
Myöhemmin Britannian germaanisia asuttajia, pääasiassa juutteja, angleja ja sakseja alettiin kutsua kollektiivisesti anglosakseiksi.
Saksi-nimen jäänteet nykymaailmassa
Saksan yhdistymisen jälkeen kolme osavaltiota johti nimensä sakseista: Niedersachsen tai Ala-Saksi, Sachsen-Anhalt tai Saksi-Anhalt ja Saksin vapaavaltio.
Suomen ja viron kielissä saksit-nimellä on viitattu saksalaisiin. Suomalaisten suhteet saksalaisiin ovat liittyneet lähinnä kaupankäyntiin, ja tämän vuoksi saksalaisia ja muitakin meritse kulkevia kauppiaita on kutsuttu saksoiksi ja kamasaksoiksi. Viron kielessä saks tarkoittaa herraa, kartanonherraa tai muuten ylhäisempään yhteiskuntaluokkaan kuuluvaa. Joissain kelttiläisissä kielissä Englannin kansallisuutta tarkoittavat sanat on saatu ”saksista”, esimerkiksi gaelin Sasunnach (josta skotin Sassenach) ja kymrin Sais.
South Park Rally
South Park Rally on australialaisen Tantalus Median kehittämä ja Acclaimin vuonna 2000 julkaisema rallipeli, joka perustuu Trey Parkerin ja Matt Stonen animaatiosarjaan South Park.
Peli on kolmas sarjaan perustuva peli, pelien South Park (1998) ja Chef's Luv Shack (1999) jälkeen.
Peli julkaistiin PlayStation, Nintendo 64 ja Sega Dreamcast -laitteille ja PC:lle. PC-version vaatimuksina olivat Windows 95/98, Pentium 200 MHZ ja 3D-grafiikkakortti.