cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen lähetyskunta
Lähetyskunnan muistiot ja keisarin vastaukset
Sprengtporten otti joulukuussa 1808 hoitoonsa lähetyskunnan suhteet keisariin. Lähetyskunta sai vastauksen ensimmäiseen muistioonsa 11. joulukuuta, jolloin Sprengtporten ilmoitti Mannerheimille lähettämässään kirjeessä tulevista valtiopäivistä. Keisarin päätös valtiopäivistä perustui Sprengtportenin aiempiin ajatuksiin, mutta myös lähetyskunnan päättäväinen toiminta saattoi vauhdittaa sitä. Lisäksi Mannerheimin keskustelut Saltykovin kanssa lienevät vaikuttaneet siihen, että hallituskomiteaa ei toteutettu alun perin suunnitellussa muodossa, jossa sen jäsenet olisivat olleet säätyjen valitsemia.
Lähetyskunnan toivomukset Suomen autonomisen hallintoalueen perustamiseksi
Koska Aleksanteri I hyväksyi lähetyskunnan kieltäytymisen valtiopäivien roolista, sen ei tarvinnut tehdä sellaisia esityksiä, jotka olisivat vaatineet lakien, asetusten tai verotuksen muutoksia. Keisari katsoi lähetyskunnan kuitenkin edustavan Suomea riippumatta siitä miten se oli valittu, ja halusi sen esittävän hänelle ”mitä varmimpia tietoja” Suomen tilanteesta sekä toivomuksia siitä, miten hän voisi keventää suomalaisten taakkaa. Lähetyskunta hyväksyi joulukuun puolivälissä Mannerheimin luonnoksen pohjalta toisen keisarille osoitetun muistion, jossa esitettiin 17 Suomen tilannetta koskevaa toivetta sekä kiitettiin keisaria valtiopäivien lupaamisesta. Toiveissa mainittiin muun muassa rauhallisten olojen ja laillisuuden takaaminen, suomalaisista koostuvan hallituksen ja rahanvaihtokonttorin perustaminen, sotavankien palauttaminen sekä sodan aiheuttamien rasitusten keventäminen eri tavoin. Joukossa oli myös melko vähäpätöisiä asioita, kuten vaatimus leivinuunien paremmasta rakentamisesta.
Keisarin vastaukset lähetyskunnan toivelistaan valmisteli Sprengtportenin, Saltykovin ja Araktšejevin muodostama komitea. Vastaukset olivat kaikki myönteisiä, tosin osa toiveista todettiin jo ratkaistuiksi ja loput annettiin joko tulevien valtiopäivien tai kenraalikuvernöörin ratkaistaviksi. Ranskankielisessä vastauskirjelmässä 17 toivetta oli supistettu 15:ksi yhdistämällä eräitä kohtia. Aleksanteri I:n vastaus lähetyskunnan toiseen muistioon on päivätty 31. (19.) joulukuuta, mutta se toimitettiin lähetyskunnalle vasta 7. tammikuuta.
Suomen lähetystö suoritti kaikkiaan 250 tervehdys ja neuvottelukäyntiä, joista osa toimitettiin lähetystön puheenjohtaja Mannerheimin kautta, lähetystö tapasi Pietarissa myös ulkomaisia diplomaatteja.
Kun Aleksanteri I vuodenvaihteen aikoihin määräsi Suomen asioiden esittelijäksi suosikkinsa, valtiosihteeri Mihail Speranskin, tämän apulaiseksi nimettiin suomalainen tuomari Robert Henrik Rehbinder, joka oli valittu lähetyskuntaan Turun hovioikeuden edustajana.
Jaakko I (Englanti)
Avioliitto
Marian mestaaminen ja hänen kannattajiensa väheneminen Skotlannissa johti siihen, että Jaakko onnistui vähentämään katolisten aatelisten merkitystä maassa. Hän sai lisää kannatusta protestanttien keskuudessa naimalla vuonna 1589 Anna Tanskalaisen – protestanttisen maan prinsessan ja Fredrik II:n tyttären. Pari vihittiin Oslossa Vanhassa piispojen palatsissa 23. marraskuuta 1589 Jaakon vieraillessa Norjan kuningaskunnassa.
Suomen lähetyskunta
Lähetyskunnan paluu Suomeen
pienoiskuva|282x282px|[[Porvoon valtiopäivien avajaiset 1809|Porvoon valtiopäivien avajaiskuva 27 tai 29. maaliskuuta 1809. Porvoon valtiopäivät järjestettiin lähetyskunnan esityksen mukaisesti Aleksanteri I ilmoituksella 22. maaliskuuta  – ja päättäen 19. heinäkuuta 1809. Lähetyskunnasta kymmenen edustajaa oli saapunut valtiopäiville: aatelisto: Carl Erik Mannerheim, Petter Silfverskiöld, Karl Fredrik Rotkirch, Ernst Gustaf von Willebrand, Carl Arvid Krabbe, papisto; Nils Johansson Aejmelaeus, Ivar Wallenius, porvaristo; Eric Borgström, Carl Magnus Engman, ja talollinen; Pehr Klockars. ]] pienoiskuva|234x234px|Porvoon valtiopäivät 150 vuotta [[postimerkki.]] Pääotsikko: Porvoon valtiopäivät
Don’t Go Away
Don’t Go Away on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen kappale. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Noel Gallagher, ja se on yhtyeen kolmannen studioalbumin Be Here Now (1997) kahdeksas raita.
Jaakko I (Englanti)
Avioliitto
Liitosta syntyi yhdeksän lasta, joista yksi syntyi kuolleena. Vain kolme lapsista säilyi hengissä lapsuusikänsä: Henrik, Walesin prinssi, joka kuoli lavantautiin 19-vuotiaana vuonna 1612, Kaarle, joka oli seuraava isäänsä ja Böömin Elisabet, jonka tyttärenpoika oli Yrjö I, Hannover-suvun ensimmäinen hallitsija Isossa-Britanniassa ja Irlannissa.
Noitaoikeudenkäynnit ja sodomialaki
Jaakko palasi Skandinavian matkaltaan Leithin kautta 1. toukokuuta. Pian tämän jälkeen hän osallistui North Berwick Buttin oikeudenkäyntiin, jossa useat ihmiset olivat syytettynä noituudesta yritettyään luoda myrskyn, joka olisi upottanut Jaakkoa ja Annaa kuljettaneen laivan. Näihin aikoihin Jaakko kirjoitti tutkielman demonologiasta, jonka seurauksena sadat skottimiehet ja -naiset menettivät henkensä noituudesta syytettyinä. Heidän ruumiinsa löytyivät myöhemmin Edinburghista Nor Lochista, nykyisen Princes Street Gardensin alueelta.
Vahvistaakseen Englannin kirkkoa ja uudelleen vahvistettuaan haureuslain vuodelta 1533, Jaakko otti tiukan asenteen sodomiaa vastaan.
Don’t Go Away
Noel Gallagherin mukaan laulu kertoo hänen äidistään, joka joutui sairaalaan ja jolla luultiin olevan syöpä. Gallagher kuvaa laulua seuraavasti:
Jaakko I (Englanti)
Julistautuminen Englannin kuninkaaksi
Elisabet I:n kuollessa vuonna 1603 Henrikin testamentin mukaan kruunun olisi pitänyt mennä Lady Anna Stanleylle, Henrik VIII:n siskon Maria Tudorin jälkeläiselle (Lady Catherine Greyn poika, Beauchampin varakreivi, oli vanhempi, mutta häntä pidettiin aviottomana, koska hänen vanhempiensa avioliitto oli mitätöity). Koska kumpikaan ehdokkaista ei ollut riittävän voimakas puolustaakseen asemaansa, Accession Council kokoontui ja julisti Jaakon Englannin kuninkaaksi. Hän ja hänen vaimonsa kruunattiin 25. heinäkuuta 1603 Westminster Abbeyssa. Tämän myötä syntyi Skotlannin ja Englannin personaaliunioni, mutta kaksi kansakuntaa pysyivät vielä itsenäisinä vuoteen 1707 saakka.
Don’t Go Away
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Jaakko I (Englanti)
Poliittiset haasteet
thumb|Jaakko I kantaa [[Sukkanauharitarikunta|Sukkanauharitarikunnan arvomerkkejä tässä Daniel Mytensin maalauksessa vuodelta 1621]]
Don’t Go Away
Kappaleet
Catalogue No: ESCA-6948
Suomen lähetyskunta
Lähetyskunnan paluu Suomeen
Jo aikaisemmin marraskuussa saapuneet lähetyskunnan jäsenet poistuivat Pietarista 10. tammikuuta ja tätä myöhemmin saapuneet palasivat Suomeen vasta tammikuun loppuun mennessä 1809. Sen päättäessä työnsä keisari ilmoitti 1. helmikuuta (19. tammikuuta) kirjeellään valtiopäivien kutsumisesta koolle Porvooseen aiemmin ilmoitetun Loviisan sijaan. Lähetyskunnan toivemuistiota käytettiin valtiopäivien valmistelutyön pohjana. Valtiopäivät kokoontuivat Porvoossa 28. maaliskuuta 1809. Virallisesti Suomi liitettiin Venäjään Haminan rauhansopimuksella myöhemmin samana vuonna.
Jaakko I (Englanti)
Poliittiset haasteet
Jaakon merkittäväin poliittinen neuvonantaja oli Salisburyn jaarli Robert Cecil, Elisabet I:n suosikkiministerin lordi Burghleyn nuorempi poika. Tämän suhteen oletettiin tuovan jatkuvuutta Elisabetin parlamentin ja Jaakon vastaavan välille.
Janet Devlin
Janet Devlin (s. 12. marraskuuta 1994 Gortin, Pohjois-Irlanti ) on pohjoisirlantilainen laulaja-lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi Britannian kahdeksannen tuotantokauden X Factor -laulukilpailusta. Hän kuului alusta asti suurimpiin ennakkosuosikkeihin ja sijoittui lopulta viidennelle sijalle. Hänen esikoisalbuminsa Hide & Seek julkaistiin heinäkuussa 2013.
Jaakko I (Englanti)
Poliittiset haasteet
Jaakko I kuitenkin joutui useisiin riitoihin parlamentin kanssa. Tottuneena arkailevaan Skotlannin parlamenttiin, hän ei pitänyt työskentelystä aggressiivisemman Englannin parlamentin kanssa. Ennen astumistaan Englannin valtaistuimelle Jaakko oli kirjoittanut kirjan The True Law of Free Monarchies, jossa hän väitti että kuninkaan jumalallinen oikeus oli apostolisen seurannon hyväksymä. Tämä kuvasti Jaakon vaikeuksia jakaa valtaa parlamentin kanssa.
Janet Devlin
Hänellä on kolme veljeä.
Jaakko I (Englanti)
Poliittiset haasteet
20. lokakuuta 1604 Jaakko julisti itsensä ”Ison-Britannian kuninkaaksi”. Hän oli ensimmäinen tätä arvonimeä käyttänyt kuningas vaikkakin valtioliitto toteutuikin vasta vuonna 1707.
Suomen lähetyskunta
Historiantutkijoiden tulkintoja
Lähetyskunnan toimintaa tutkinut suomalainen historioitsija Robert Castrén julkaisi tärkeimmät siihen liittyvät asiakirjat vuonna 1879 ilmestyneen teoksensa Finska deputationen 1808–1809 yhteydessä. Hän yritti tuloksetta selvittää, oliko lähetyskunta saanut aikaan päätöksen valtiopäivien järjestämisestä kieltäytyessään itse toimimasta valtiopäivinä. Venäläisen Boris Nolden mukaan lähetyskunnan toiminnassa astui ensimmäisen kerran historian näyttämölle suomalaisten luja oikeustietoisuus.
Jaakko I (Englanti)
Konfliktit parlamentin kanssa
Vuonna 1605 parlamentti äänesti neljästä avustuksesta kuninkaalle, joka piti näitä yhä riittämättöminä tuloina. Hän määräsi tulliveroja ilman parlamentin suostumusta, tällaista rohkeaa tekoa ei ollut kukaan monarkki tehnyt sitten Rikhard II:n (1377–1399). Teon laillisuuden kyseenalaisti vuonna 1606 kauppias John Bates, joka vei asian oikeuteen. Exchequerin oikeusistuin kuitenkin tuomitsi asian kuninkaan hyväksi. Parlamentti paheksui oikeuden päätöstä. Parlamentin ja kuninkaan suhteita huononsi myös se, että parlamentti oli kieltäytynyt kuninkaan ehdotuksesta sallia vapaakauppa Englannin ja Skotlannin välillä.
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (elokuva)
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Tomas Alfredsonin ohjaama elokuva. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Bridget O'Connor ja Peter Straughan. Se perustuu John le Carrén samannimiseen romaaniin vuodelta 1974. Elokuvan pääosissa näyttelevät Gary Oldman, Colin Firth, Tom Hardy, John Hurt, Toby Jones, Mark Strong, Benedict Cumberbatch ja Ciarán Hinds. Se sijoittuu kylmän sodan aikakaudelle, 1970-luvun Lontooseen, jossa päähenkilö George Smiley (Gary Oldman) saa tehtäväkseen etsiä käsiinsä Britannian tiedustelupalvelussa työskentelevän neuvostoliittolaisen kaksoisagentin.
Jaakko I (Englanti)
Konfliktit parlamentin kanssa
Kruunun velkaannuttua pahasti Jaakko alkoi myydä arvonimiä. Vuonna 1611 luotiin uusi Baronettien ritarikunta. Baronetin arvon saattoi ostaa 1 095 punnalla. Vuoteen 1622 mennessä nimitystä oli käytetty niin paljon väärin, että hinta oli enää 220 puntaa. Paronin arvon hinta oli noin 5 000 puntaa, varakreivin noin 10 000 puntaa ja jaarlin noin 20 000 puntaa. Jaakko perusti uusia arvoja palkitakseen kannattajiaan. Yhteensä Englannin pääriin nousi Jaakon valtakaudella 62 henkeä, vertailuna Elisabetin ajan kahdeksan uutta pääriä 45 vuodessa.
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (elokuva)
BBC on tuottanut vuonna 1979 Le Carrén romaaniin pohjautuvan minisarjan Tinker, Tailor, Soldier, Spy
Arvostelut
Alfredson on Helsingin Sanomien Pertti Avolan mukaan sijoittanut elokuvaan sormenjälkiä ja viestejä. Sen alkukohtauksessa soitetaan Jussi Björlingin esittämä kansallisromanttinen laulu Siunattu maa. Elokuvan tapahtumapaikkoja on muutettu jonkin verran, muun muassa verilöyly on siirretty alkuteoksen Prahasta Budapestiin, josta löytyi sopivampi kahvila. Elokuva on harmaudessaan ja vähäeleisyydessään vaikuttava, ja sen hienous piilee yksityiskohdissa.
Suomen Kuvalehden Kalle Kinnuselta elokuva saa erityistä kiitosta ajankohdan tunnelman luomisessa. Se lähtee pienistä asioista, kuten Smileyn silmälaseista, jotka Oldman löysi Yhdysvalloissa käydessään. Niistä tehtiin useita kopioita. Epookin luomisessa ei ole käytetty osoittelevia viittauksia, "mikään ei tunnu keinotekoiselta, vaikka kaikki on lavastusta", kuten kriitikko sanoo. Lontoossa on paljon vanhoja rakennuksia, mutta niiden ulkonäkö on vuosikymmenien mittaan muuttunut ja lisäksi kuvauslupien saanti on toisinaan vaikeaa, siksi maisemia on luotu tietokoneella rakentamalla esimerkiksi vanhoista valokuvista ja studiossa kuvatut näyttelijät lisätään jälkikäteen oikeisiin paikkoihin.
Gabriel Batistuta
Gabriel Omar Batistuta, lempinimeltään Batigol, (s. 1. helmikuuta 1969 Reconquista, Santa Fe, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi merkittävimmän osan urastaan Fiorentinassa. Batistuta oli Argentiinan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä vuoteen 2016 asti kunnes Lionel Messi ohitti hänet tuossa tilastossa.
Batistuta on Pelén laatimalla FIFA 100 -listalla maailman parhaista jalkapalloilijoista.
Pelaajaura
Nuorempana koripalloa pelannut Batistuta aloitti ammattilaisuransa argentiinalaisessa Newell’s Old Boys -joukkueessa ja hän ehti pelata kotimaassaan vielä River Platessa ja Boca Juniorsissa ennen siirtymistään italialaisseura Fiorentinaan. Siirtoon vaikutti merkittävästi se, että kesällä 1991 Argentiina oli voittanut Copa American Batistutan ollessa turnauksen maalikuningas. Batistustan toinen kausi Italiassa päättyi seuran putoamiseen Serie B:hen, mutta hän voitti firenzeläisten luottamuksen jatkamalla seurassa putoamisesta huolimatta ja osittain tämän ansiosta hänelle pystytettiin patsas seuran stadionin ulkopuolelle (myöhemmin patsas on tosin poistettu). Nostettuaan seuran takaisin pääsarjaan Fiorentina voitti Batistutan ansiosta Italian Cupin ja Italian Super Cupin. Serie A:n maalikuninkaaksi Batistuta kruunattiin kaudella 1994-95. Kausien 1991/92 ja 1999/2000 välillä Batistuta pelasi Fiorentinassa 269 ottelua, joissa hän viimeisteli 169 maalia, seuran kaikkien aikojen parhaaksi maalintekijäksi pääsarjassa Batistuta nousi viimeisessä ottelussaan.
Fiorentinasta Batistuta siirtyi AS Romaan, jossa hän oli voittamassa ensimmäisellä kaudellaan Scudettoa. Romassa argentiinalainen pelasi kaksi ja puoli kautta, kunnes hänet lainattiin Interiin. Uransa Batistuta päätti Qatarissa Al Arabi -joukkueessa. Kahdella viimeisellä kaudellaan al-Arabissa 2003–2005 Batistuta pelasi 21 ottelua ja teki 25 maalia.
Argentiinan maajoukkueessa "Batigol" esiintyi ensimmäisen kerran 27. kesäkuuta 1991 Brasiliaa vastaan ja teki jo toisessa maaottelussaan kaksi maalia Venezuelaa vastaan. Argentiinan paidassa Batistuta teki kolmesti hattutempun, joista kaksi MM-kisoissa. Hän pelasi yhteensä 77 maaottelua ja teki 54 maalia (0,7 maalia/peli). Viimeinen maali syntyi Nigeriaa vastaan MM-kisoissa 2002.
Yksityiselämä
Batistuta syntyi Santa Fen provinssissa, Argentiinassa vuonna 1969. Hänen isänsä Omar Batistuta oli töissä teurastamossa ja äitinsä Gloria Batistuta oli koulun sihteeri. Batistutalla on kolme nuorempaa sisarta Elisa, Alejandra ja Garbriela.
Jaakko I (Englanti)
Sekava parlamentti
Vuonna 1612 lordi Salisbury, eräs Jaakon tärkeimmistä neuvonantajista kuoli. Silloin Jaakko alkoi itse henkilökohtaisesti hoitaa asioita, jotka aiemmin olivat hoitaneet ministerit. Kuninkaan henkilökohtainen hallinto oli kuitenkin tuhoisaa hänen taloudelleen ja vuonna 1614 piti kutsua uusi parlamentti koolle uusien verojen määräämiseksi. Tätä parlamenttia, joka oli Jaakon valtakauden toinen, kutsutaan nimellä Sekava parlamentti, koska se epäonnistui täysin tehtävässään: yhdestäkään uudesta laista tai verosta ei saatu päätöksiä aikaan.
Kuolanruttojuuri
Kuolanruttojuuri (Petasites radiatus, syn. Petasites laevigatus) on monivuotinen ruttojuurten sukuun kuuluva asterikasvilaji. Se on kuvattu alun perin leskenlehtien sukuun nimellä Tussilago radiata.
Kuolanruttojuuri esiintyy Venäjällä, sen levinneisyysalue yltää Euroopan puolelta Itä-Siperiaan. Fennoskandiassa laji kasvaa Kuolan niemimaalla jokien varsilla. Suomalaisten kasvitieteilijöiden havaitsemana se on löytynyt Murmanskin alueen Olenitsa- ja Salnitsa-joista.
Jaakko I (Englanti)
Uskonnolliset haasteet
Lähes heti saavuttuaan Lontooseen, Jaakko I kohtasi Englannin uskonnolliset kiistat. Puritaanit esittivät hänelle niin sanotuin Millenary-vetoomuksen, jossa väitettiin olevan tuhat allekirjoittajaa. He halusivat kuninkaan vievän anglikaanikirkon uudistuksia pidemmälle. Vuonna 1604 Hampton Courtin konferenssissa Jaakko oli haluton suostumaan useimpiin puritaanien vaatimuksiin. Hän kuitenkin päätti hyväksyä pyynnön, jolla oli kauaskantoisia seurauksia: hän hyväksyi virallisen raamatunkäännöksen, joka tunnetaan nimellä King James Bible ("Kuningas Jaakon Raamattu").
Samana vuonna Jaakko laajensi Elisabetin noituuslakia tuoden kuolemanrangaistuksen käyttöön (ilman pappissäädyn privilegiota, ) kenelle tahansa, joka manasi pahoja henkiä tai seurusteli niiden kanssa. Vuonna 1604 myös Lontoon rauha päätti kaksikymmentävuotisen anglo-espanjalaisen sodan.
Vaikka Jaakko hyväksyikin katoliset valtakunnassaan, hänen protestanttiset alamaisensa varmistivat sen, ettei molemmilla ollut yhtäläisiä oikeuksia. Jaakon valtakauden varhaisvuosina kaikki alamaiset eivät tunteneet kuninkaan toimintaperiaatteita – he tiesivät vain Jaakon ääriprotestanttisen taustan – tämä johti moniin salaliittoihin kuningasta vastaan (muun muassa Bye-salaliitto ja Main-salaliitto).
Ruutisalaliitto
Jaakon uudelleen säätämät vanhat lait, jotka pakottivat kaikki osallistumaan sakon uhalla Englannin valtiollisen kirkon jumalanpalveluksiin, loivat katolisten keskuuteen pahaa verta, mikä osaltaan johti niin sanottuun ruutisalaliittoon vuonna 1605. Salaliiton tarkoituksena oli räjäyttää kuningas ja parlamentti. Toteuttaja Guy Fawkes saatiin kiinni itse teosta, ja yhä Englannissa juhlitaan terroriyrityksen epäonnistumisen johdosta Guy Fawkesin päivää 5. marraskuuta ampumalla ilotulitteita.
Jatkuvat ongelmat parlamentin kanssa
Kolmas ja Jaakon valtakauden toiseksi viimeinen parlamentti kokoontui 1621. House of Commons päätti myöntää Jaakolle pienen avustuksen osoittaakseen uskollisuuttaan kuninkaalle, mutta siirtyi sen jälkeen henkilökohtaisiin asioihin, jotka suoraan koskettivat kuningasta. Yksinoikeuksien ja muiden etuuksien myymistä paheksuttiin. House of Commons asetti St Albansin varakreivin, lordikansleri Francis Baconin syytteeseen tällaisten etuuksien myymisestä. Bacon siirrettiin pois tehtävästään ja Jaakko ei vastustanut sitä vaikka viraltapano oli ensimmäinen vuosisatoihin uskoen, että Baconin uhraaminen auttaisi häntä parlamentin kanssa. Loppujen lopuksi Jaakko vapautti Baconin vankilasta ja antoi hänelle täyden armahduksen.
Kolmikymmenvuotinen sota
Vaikka Jaakko halusi rauhaa Eurooppaan, Englanti joutui lopulta sotaan. Vuodesta 1618 eteenpäin kolmikymmenvuotinen sota riehui Euroopassa. Jaakko oli pakotettu osallistumaan sotaan koska hänen tyttärensä Elisabet oli naimisissa protestanttisen Pfalzin vaaliruhtinaan Fredrik V:n kanssa, joka oli yksi sodan pääosapuolista.
Syntyi uusi hallinnollinen ongelma. Jaakko oli halukas auttamaan vävyään Fredrikiä ja pyysi parlamentilta avustusta. House of Commons vuorostaan ehdotti kuninkaan hylkäävän liiton Espanjan kanssa. Vaikka Jaakko tiesi, että Espanjan valloittaman Pfalzin saisi takaisin vain sodalla, hän samalla halusi rakentaa diplomaattisia yhteyksiä Espanjaan ehdottamalla avioliittoa poikansa Kaarlen ja Espanjan prinsessan välillä. Kun Jaakko ilmoitti, että alahuone on ylittänyt rajansa ehdottamalla kestämätöntä ratkaisua, House of Commons vastasi väittämällä, että sillä on oikeus neuvoa missä tahansa kuningaskunnan hyvinvointia koskevassa asiassa. Jaakko hajotti parlamentin.
Vuonna 1623 Buckinghamin herttua ja Walesin prinssi Kaarle ratsastivat Madridiin yrittääkseen varmistaa jälkimmäisen avioliiton. Espanjan hovi kuitenkin kieltäytyi ehdotetusta liitosta ja vaati Kaarlea kääntymään katolilaiseksi. Herttua ja prinssi palasivat Englantiin loukattuina ja paine sodan aloittamiseksi kasvoi. Kun Jaakon avioliittosuunnitelma oli epäonnistunut, loukattu prinssi Kaarle ja George Villiers painostivat Jaakkoa ja parlamenttia lähtemään sotaan. Helmikuussa 1624 parlamentti hyväksyi sodan, kerättiin 300 000 puntaa ja palkkasoturi Mansfield palkattiin tehtävään. Kanaalin ylitettyään sotajoukko kuitenkin epäröi ja rahat valuivat hukkaan. Sota Espanjaa vastaan julistettiin virallisesti vasta Jaakon kuoltua.
Henkilökohtaiset suhteet
Jaakko ei ehtinyt tuntemaan isäänsä lapsena, samoin äitiään hänellä ei juuri ollut mahdollisuuksia oppia tuntemaan. Läpi elämänsä hän tukeutui voimakkaasti miespuolisiin hoviherroihinsa alkaen vanhemmasta sukulaisestaan Lennoxin herttuasta Esmé Stewartista. Jaakko keskittyi itseensä eikä osoittanut paljoa kiinnostusta vaimoaan kohtaan. Aluksi Jaakko ja kuningatar Anna olivat läheisiä, mutta pikkuhiljaa ajautuivat erilleen. Tyttärensä Sofian kuoleman jälkeen he päättivät elää erillään.
Huolimatta varhaisesta paheksunnastaan sodomiaa kohtaan, Jaakolla oli läheinen ja hyvin dokumentoitu suhde kahteen nuoreen mieheen. Vuonna 1607 kuninkaallisissa turnajaisissa 17-vuotias Robert Carr putosi hevosensa selästä ja loukkasi jalkansa. Suffolkin jaarlin, Thomas Howardin mukaan Jaakko rakastui nuorukaiseen ja hukutti Carrin lahjoihin. Vuonna 1615 Jaakko riitautui Carrin kanssa. Seuraavana vuonna Carr ja hänen uusi vaimonsa tuomittiin Towerin vangin myrkyttämisestä kuolemaan. Kuningas kuitenkin myöhemmin muutti rangaistuksen kuudeksi vuodeksi vankeutta ja sitten armahti molemmat ja antoi pariskunnalle maatilan.
Vuonna 1614 Jaakko tapasi George Villiersin, leicestershireläisen ritarin pojan, johon hän rakastui. Villiers nousi nopeasti valtaan: hänestä tuli varakreivi, jaarli, markiisi ja lopulta 1623 Buckinghamin herttua. Jaakko kirjoitti Villiersille: "Oma ihana ja rakas lapseni, toivon sinun kiirehtivän kotiin... ja Herra sitten lähettää minut luoksesi tänä iltana tyytyväisenä ja onnellisena."
Kysymys Jaakon seksuaalisuudesta oli kiistanalainen hänen elinaikanaan ja on pysynyt sellaisena.
Suomen lähetyskunta
Lähetyskunnan jäsenet
Lähetyskunnan jäsenet olivat pääosin entisiä valtiopäivämiehiä.
Jäsenet olivat:
Jäsenten palkitseminen
pienoiskuva|264x264px|[[Lähetyskunnan mitali|Lähetyskunnan mitalien jakotilaisuus toimitettiin Suomen lähetyskunnan edustajille keisarin audienssia edeltävänä päivänä 17. marraskuuta 1808. Anitškovin keisarillisen palatsin kabinettisiiven juhlasalissa.]] Lähetyskuntaan kuuluneet aatelis- ja pappissäädyn edustajat palkittiin venäläisillä kunniamerkeillä. C. E. Mannerheim sai Pyhän Annan I luokan rintatähden ja Pyhän Vladimirin III luokan kaulanauhassa kannettavan ritarimerkin, E. G. von Willebrand Pyhän Annan I luokan ritarimerkin sekä professori G. E. von Haartman ja pappissäädyn edustajat Pyhän Vladimirin IV luokan ritarimerkit ja briljanttiset kantasormukset liuskojen kanssa.
Porvarissäädyn kuudelle ja talonpoikaissäädyn viidelle edustajalle jaettiin Lähetyskunnan mitalina  tunnettu kultainen muistomitali kaulassa kannettavaksi. Kaivertaja Carl Leberechtin suunnittelemat mitalit on päivätty 29. (17.) marraskuuta eli päivää ennen keisarin vastaanottoa. Ne lyötettiin Pietarin rahapajassa keisarin määräyksestä. Porvarissäädyn edustajat saivat lisäksi briljanttiset kantasormukset, sekä lisäksi säätyjen jäsenet palkittiin 500 dukaatilla.
Dangdut
Dangdut on indonesialaista populaarimusiikkia, jossa on vaikutteita muun muassa malaijien kansanmusiikista sekä intialaisesta ja arabialaisesta musiikista. Dangdutin katsotaan syntyneen 1970-luvulla. Modernissa dangdutissa on joskus vaikutteita esimerkiksi hiphopista tai house-musiikista. Dangdutia soitetaan tavallisesti yhtyeissä, johon kuuluu yksi laulaja, jota säestää neljä tai kahdeksan soittajaa. Indonesian ulkopuolellakin tunnettuihin dangdut-artisteihin kuuluvat muun muassa Rhoma Irama ja Elvy Sukaesih.
Jaakko I (Englanti)
Kuolema
Kuningatar Anna kuoli Hampton Courtin palatsissa 4. maaliskuuta 1619 ja haudattiin Westminster Abbeyhin. Jaakko sairasti dementiaa viimeisinä elinvuosinaan. Todellinen valta siirtyi Kaarlelle ja Buckinghamin herttualle, mutta Jaakko säilytti sen verran valtaa, ettei sota Espanjaa vastaan alkanut kuninkaan elinaikana. Jaakko kuoli vuonna 1625 "toistuvaan kuumehorkkaan", jonka luultavasti aiheutti munuaisen pettäminen ja halvauskohtaus. Hänet haudattiin Henry VII Ladyn Chapeliin Westminster Abbeyssa. Walesin prinssi Kaarle seurasi Jaakkoa valtaistuimella nimellä Kaarle I. Jaakko oli hallinnut Skotlantia lähes 60 vuotta, yksikään englantilainen, skotlantilainen tai brittiläinen monarkki Elisabet II:ta, Viktoriaa ja Yrjö III:ta lukuun ottamatta ei ole kyennyt samaan.
Aasinkultakorva
Aasinkultakorva (Syngonium auritum) on Jamaikalta ja Hondurasista kotoisin oleva nopeakasvuinen köynnös.
Tuntomerkit
Nuorilla yksilöillä on nuolimaiset lehdet, mutta vanhemmiten lehdet liuskoittuvat kolme- tai viisisormisiksi. Normaalisti lehdet ovat tummanvihreät, mutta tarjolla on myös kirjavalehtisiä muunnoksia. Täysikasvuisena kasvilla on melko suuret lehdet, ja se on vankkavartinen. Lehti on ruodillinen.
Hoito
Laji on valoisassa tai puolivarjossa viihtyvä. Vihreälehtiset lajikkeet pärjäävät hämärämmässä kuin kirjavalehtiset, joiden kirjavuus haalenee pimeässä. Kastellaan reilusti kerralla ja annetaan kuivahtaa kasteluiden välillä. Lannoitus kasvukaudella viikon parin välein. Kasvi viihtyy normaalissa huoneenlämmössä. Sitä voidaan lisätä latva- tai varsipistokkaista. Kestää voimakastakin leikkausta. Se soveltuu hyvin myös vesiviljelyyn.
Eskorbuto
Eskorbuto oli espanjalainen punk-yhtye. Se perustettiin vuoden 1980 tienoilla. Eskorbuto on kotimaansa ulkopuolella melko tuntematon yhtye, mutta Espanjassa se on yksi merkittävimmistä punkkia soittavista yhtyeistä.
Tommy Westerlund
Tommy Westerlund (s. 29. elokuuta 1959 Tammisaari) on suomalainen päätoimittaja.
Tommy Westerlund syntyi sähköasentaja Henry Westerlundin ja konttoristi Damaris Karsltedtin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on ekonomi Karin Björklöf. Westerlund valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1982 ja oli Yleisradion ruotsinkielisten radiouutisten toimittaja 1982–1985. Yle Västnylandin aluepäällikkönä hän toimi 2003–2005. Hän oli Hufvudstadsbladetin toimittaja, uutispäällikkö ja politiikan toimituksen päällikkö 1985–2003. Västra Nylandin päätoimittaja Westerlund oli 2005–2007 ja toimitusjohtaja vuodesta 2008. Hän toimi myös Hangötidiningen-Hangonlehti -sanomalehden päätoimittajana vuodesta 2012. Aftonbladetin kirjeenvaihtajana Westerlund työskenteli 1995–2000. Hänet nimitettiin Hufvudstadsbladetin päätoimittajaksi vuonna 2015.
Käsipallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Miesten käsipalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Yoyogi National Stadiumilla, Tokiossa. Alkulohkojen ottelut pelataan 24. heinäkuuta – 1. elokuuta. Pudotuspelit alkavat 3. elokuuta ja loppuottelu pelataan 7. elokuuta. Turnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Tanska.
Karsinnat
Olympiaturnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsee olympiaturnaukseen ilman karsintaa. Yksi paikka jaetaan MM–kilpailujen voittajalle. Jos Japani olisi voittanut MM–kilpailut, olisi paikka myönnetty hopeaa saavuttaneelle maalle. Neljälle alueelle (Amerikka, Eurooppa, Aasia, Afrikka) on annettu yksi paikka, jonka he karsivat valitsemassaan tapahtumassa. Loput kuusi maata valitaan kolmessa erillisessä karsintaturnauksessa siten, että jokaisen turnauksen kaksi parasta maata pääsevät olympialaisiin. Turnauksiin valitaan MM–kilpailuissa 2019 parhaiten sijoittuneet joukkueet, jotka eivät ole vielä saavuttaneet olympiapaikkaa sekä eri maanosien parhaita joukkueita.
Lohko A
<section begin=LohkoAsarjataulukko />
<section end=LohkoAsarjataulukko />
Lohko B
<section begin=LohkoBsarjataulukko />
<section end=LohkoBsarjataulukko />
René Guénon
250px|thumb|right|René Guénon, 1925. René Jean Marie Joseph Guénon eli Sheikh 'Abd al-Wahid Yahya (15. marraskuuta 1886 – 7. tammikuuta 1951) oli ranskalainen kirjailija ja metafyysikko. Guénon kääntyi kristitystä muslimiksi ja sovelsi metafysiikkaa kulttuuristen perinteiden ja uskontojen historian tutkimiseen. Hän kuitenkin kieltäytyi ”filosofin” ja ”ajattelijan” leimoista.
Guénonin kirjoitukset loivat pohjan uskonnonfilosofisen traditionalistisen koulukunnan synnylle.
Almendra
thumb|Almendra Almendra (suomeksi 'manteli') oli argentiinalainen rock-yhtye. Se perustettiin vuonna 1967. Vuonna 1968 julkaistulla ensimmäisellä singlellään yhtyeestä tuli yksi Argentiinan tunnetuimmista. Ensimmäinen täysimittainen albumi ilmestyi vuonna 1969 ja toinen vuonna 1970. Vuonna 1979 Almendran jäsenet palasivat väliaikaisesti yhteen ja julkaisivat uuden live-levyn.
Ust-Majan ulus
Ust-Majan ulus tai Ust-Majan piiri on paikallinen itsehallintoalue Aldanin yläjuoksun ympäristössä Sahan tasavallan kaakkoisrajalla Venäjällä. Se rajoittuu idässä ja etelässä Habarovskin aluepiiriin, lännessä Aldanin ja Amgan uluseihin, pohjoisessa Tšuraptšan, Tattan ja Tompon uluseihin ja koillisessa Oimjakonin ulusiin.
Piirin pinta-ala on 95 300. Aldan ja sen sivujoet Maja ja Allah-Jun virtaavat sen alueella. Alueella harjoitetaan kullan ja muiden metallien kaivua ja rakennusaineiden tuotantoa.
Hallinto
Piirin hallinnollinen keskus on Ust-Majan taajama, joka sijaitsee 310 kilometriä kaakkoon tasavallan pääkaupungista Jakutskista. Kaikkiaan piirissä on 5 kaupunkikuntaa ja 5 maalaiskuntaa, ja lisäksi yksi kuntien ulkopuolinen kuoleva taajama.
Väestö
Ust-Majan uluusin asuakasluku oli 10 600 vuonna 2006. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan väestöstä oli venäläisiä 64,2 prosenttia, evenkejä 9,3 prosenttia, jakuutteja 7,1 prosenttia, eveenejä 0,2 prosenttia ja muita 19,2 prosenttia. Asukasluku on romahtanut Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen alle puoleen siitä mitä se oli 1990-luvun alussa. Tämä on johtunut pitkälti venäläisten ja muiden slaavien poismuutosta.
Omanin lippu
Valkoinen väri kuvaa rauhaa ja rikkautta kansalle, vihreä väri kuvaa hedelmällisyyttä ja vihreitä vuoria. Punainen kuvaa taisteluja vieraita hyökkääjiä vastaan. Punainen oli myös Omania edeltäneen valtion Musqatin sulttaanikunnan lipun väri. Kun Omanin yksinvaltias sulttaani Qabus ibn Said al Said kaappasi vallan isältään vuonna 1970, hän korvasi Omanin siihenastisen yksivärisen punaisen lipun nykyisellä. Virallisesti nykyinen lippu otettiin kuitenkin käyttöön 25. huhtikuuta 1995. Vaakuna kuvaa hallitsijasuvun jatkumista vallankaappauksen jälkeekin.
Vasilinsaari
Vasilinsaari eli Hirvisaari on Nevan suiston suurin saari Pietarin kaupungissa Venäjällä. Se rajoittuu Suureen ja Pieneen Nevaan, lännessä Suomenlahteen, pohjoisessa Smolenka-joki erottaa sen Alaissaaresta. Saaren pituus on 6,6 kilometriä ja pinta-ala 10,9 km2.
Saari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä Vasiljev ostrov. Venäjänkielinen nimi juontuu Novgorodin posadnikasta Vasili Selezenistä. Suomenkielinen nimitys Hirvisaari esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1618. Saarella sijainnut kalastajien ja maanviljelijöiden kylä kuului aluksi Inkereen pogostaan. 1600-luvulla asukkaina oli ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia.
Vuonna 1917 Vasilinsaaresta ja siihen liittyvästä Alaissaaresta muodostettiin Vasilinsaaren piiri. 1920-luvulla ryhdyttiin rakentamaan saaren länsiosaa. Vuosina 1929–1933 pystytettiin Metallostroin asuinalue ja vuosina 1931–1937 Sergei Kiroville nimetty kulttuuritalo. Leningradin piirityksen aikana kaikki puutalot purettiin polttopuiksi. 1960-luvun lopulla Suomenlahden rannan täytemaalle ryhdyttiin rakentamaan uutta asuinaluetta, jonka yhteydessä sijaitsevat Pietarin merisatama Morskoi Vokzal, Lenexpo-messukeskus sekä Pribaltijskaja-hotelli.
Blagoveštšenski-silta (entinen Luutnantti Šmidtin silta) ja Palatsisilta yhdistävät Vasilinsaaren Pietarin keskustaan, Tutškovin silta ja Pörssisilta (Rakentajien silta) Petrogradin puoleen. Saarella on kaksi metroasemaa: vihreän linjan pääteasema Primorskaja sekä saaren itäosan keskellä Vasileostrovskaja.
Merta lähemmäs kalaan
Merta lähemmäs kalaan on syksyllä 2015 MTV3-kanavalla esitetty kalastusohjelma. Ohjelman jokaisessa jaksossa viedään julkisuudesta tuttuja henkilöitä kalalle heidän omille kotivesilleen. Juontajina, kalastusoppaina ja kokkeina nähdään Roope Rehbinder, Arttu Harkki ja Janne Pekkala.
Heikki Kyösola
Heikki Juhani Kyösola (26. tammikuuta 1945 Turku – 4. tammikuuta 2012 Tampere ) oli suomalainen yleisurheilija, joka menestyi parhaiten kymmenottelussa ja kolmiloikassa. Hän edusti urheilu-urallaan Rantasalmen Urheilijoita, Lahden Ahkeraa ja helsinkiläistä Viipurin Urheilijoita.
Kyösola edusti Suomea kymmenottelussa Rooman EM-kilpailuissa 1974, joissa hän sijoittui 14:nneksi pistein 7315. Hän voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden vuosina 1973 ja 1974 ja saavutti kolmiloikassa SM-hopeaa 1971. Lisäksi hän voitti 4×400 metrin viestinjuoksun SM-pronssia vuonna 1973. Maaotteluissa Kyösola edusti Suomea kolmiloikassa neljästi ja kymmenottelussa kerran.
Kyösola työskenteli liikunnan ja terveystiedon lehtorina. Hänen kaksoisveljensä Hannu Kyösola oli myös kymmenottelun arvokisaedustaja, SE-mies ja Suomen mestari. Kyösola kuoli 66-vuotiaana Tampereen yliopistollisessa sairaalassa 4. tammikuuta 2012.
Espoon Jääklubi
125px|right|EJK:n logo Espoon Jääklubi (EJK) on vuonna 1978 perustettu espoolainen jääkiekkoseura. EJK on yksi espoolaisista junioriseuroista Espoon Palloseuran, Jäähongan sekä Espoon Kiekkoseuran lisäksi.
YUP
YUP (Yhdistyneet Urbaanit Puoskarit, alun perin Y.U.P., Young Urban Perverts ) on suomalainen Savonlinnassa vuonna 1987 perustettu rockmusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen jäseniä kutsutaan joskus Puoskareiksi. YUP ilmoitti kotisivuillaan vuoden 2009 alussa jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle. Yhtyeen musiikissa ominaisia piirteitä ovat muun muassa laulaja Jarkko Martikaisen omaleimainen ääni, sanoitukset ja soitannan muuttuminen nopeasti esimerkiksi hardcoresta kansanlaulutasolle.
Historia
Yhtye sai alkunsa Savonlinnan Taidelukion opiskelijoista vuonna 1987 ja soitti alkuvuosinaan edistykselliseksi hardcore punkiksi luokiteltavaa musiikkia englanninkielisillä sanoituksilla. Alun perin yhtyeeseen kuuluivat Jarkko Martikainen (kitara, laulu), Valtteri Tynkkynen (bassokitara) ja Jussi Hyyrynen (rummut). Yhtye on tullut tunnetuksi paitsi omaperäisen musiikkinsa, myös sanoitustensa osalta. Kappaleiden sanoituksista vastaava Jarkko Martikainen onkin nostettu samaan vertaisryhmään muiden suurten suomalaisten rock-sanoittajien kanssa. Sävellystyöstä vastaa Martikaisen lisäksi pääasiassa Tynkkynen, mutta myös Tiainen ja Hyyrynen ovat säveltäneet joitain kappaleita.
Vuonna 1990 julkaistun Turpasauna-ep:n myötä kieli muuttui suomeksi ja musiikillinen ilmaisu mutkistui. Musiikki oli jazzcore-tyylistä ja Dead Kennedys -vaikutteista. Piakkoin yhtyeeseen liittyi myös neljäs jäsen, kosketinsoittaja Tommi Kärkkäinen, sillä Puoskareiden moninaisten ideoitten toteuttamiseen vaadittiin useampia soittajia. Vuonna 1992 julkaistulla singlellä Daavidin Fuzz/Paratiisin Sahakielet oli yhtyeen miehitys jälleen muuttunut: Jussi Hyyrynen oli siirtynyt soittamaan kitaraa, ja uudeksi rumpaliksi oli pestattu Janne Mannonen. YUP:n nykymuoto on peräisin vuodelta 1994, jolloin kosketinsoittajaksi vaihtui levyn Toppatakkeja ja Toledon terästä jälkeen Petri Tiainen Tommi Kärkkäisen ryhdyttyä klassisen musiikin säveltäjäksi.
Yhtye julkaisi 25.11.2004 nuottikirjan ja DVD:n tuotoksistaan.
Loppuvuodesta 2007 yhtye aloitti uuden albuminsa äänitykset. Vapauden kaupungit -albumi julkaistiin 21. toukokuuta 2008. Siitä julkaistiin myös minilevy Maailmannäyttely. Se sisältää kaksi uutta kappaletta sekä musiikkivideon.
Yhtye ilmoitti 2.1.2009 jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle. Yhtyeen jäsenet aikovat keskittyä muun muassa muihin musiikkiprojekteihinsa.
Like julkaisi helmikuussa 2017 Hippo Taatilan kirjoittaman historiikin YUP: Helppoa muisteltavaa.
Jäsenet
thumb|Yhtyeen laulaja ja kitaristi [[Jarkko Martikainen]]
Georg Luger
Georg Johann Luger (6. maaliskuuta 1849 – 22. joulukuuta 1923) oli itävaltalainen asesuunnittelija. Hän suunnitteli kuuluisan Parabellum P08 -pistoolin, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimeltä Luger, sekä 9×19 mm Parabellum -patruunan.
Elämä
Luger meni naimisiin Elisabeth Josefa Dufekin kanssa vuonna 1873. He muuttivat Wieniin, jossa heidän kolme lastaan syntyivät. Heidän ensimmäisestä pojastaan Georg Franzista tuli myöhemmin insinööri. Toinen poika, Julius Wilhelm Bartholomaeus, syntyi 16. maaliskuuta 1880. Hän kuoli sodassa vuonna 1914. Heidän kolmas poikansa Friedrich Alexander Georg syntyi 26. huhtikuuta 1884.
Something in the Way You Move
Something in the Way You Move on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ellie Gouldingin kappale hänen Delirium-studioalbumilta. Kappale julkaistiin Yhdysvaltain CHR:ssä toisena sekä muualla maailmassa albumin kolmantena singlenä 19. tammikuuta 2016. Kappale saavutti listasijan 51 Britannian singlelistalla sekä sijan 43 Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalla.
Jakki
Jakki (Bos grunniens tai Bos mutus ) on aasialainen nautaeläin, joka elää luonnonvaraisena eteläisen Keski-Aasian ylängöillä ja vuoristoissa. Jakki elää jopa Tiibetin ylätasangolla erittäin ankarassa ympäristössä, jossa on talvisin kylmää ja niukasti ravintoa. Jakkihärkä painaa jopa 1 000 kg. Piirteiltään jakki on leveäpäinen ja pitkäsarvinen, häntä on pitkäjouhinen, ja kupeilla pitkät, alasriippuvat jouhet. Kesytetty jakki on yleinen hyötyeläin Aasian ylängöillä ja vuoristoissa. Kesytettyjä jakkeja arvioidaan olevan yli 15 miljoonaa yksilöä. Täysin villejä jakkeja arvioidaan olevan jäljellä alle tuhat yksilöä, mutta lähes villeinä pidettyjä yli 10 000.
Nimitys
Jakin nimi tulee tiibetinkielisestä sanasta gyag (གཡག་, g.yag). Gyag tarkoittaa tiibetin kielessä vain urosta: naaraista käytetään Tiibetissä nimeä dri tai nak. Villi jakki 'Bos grunniens mutus tai Bos mutus on Tiibetin kielessä (འབྲོང་,brong).
Yleistä
Märehtijöihin kuuluva alkuhärän tai biisonin sukuinen jakki on vuoristoissa elävä kookas ja vahva nautaeläin. Jakin jalat ovat lyhyet, samoin niska. Sarvet ovat pitkät ja kaartuvat. Jakki on 3,2 m pitkä, vanha sonni on jopa 4 m:n pituinen. Jakkiuroksen säkäkorkeus saattaa olla jopa 2,2 m. Villi jakkisonni painaa 820–1000 kg. Lehmä painaa noin 2/3 sonnin painosta. Kesytetyt jakit ovat paljon kevyempiä. Kesy jakkiuros painaa vain 350–580 kg, ja kesy jakkinaaras 225–255 kg. Sekä uroksilla että naarailla on sarvet. Koostaan ja painostaan huolimatta jakki liikkuu ketterästi vuorilla. Jakilla on hyvä näkö ja kuulo. Jakkia saalistavat sudet, lumileopardit ja karhut.
Elintavat
Jakkeja on tutkittu melko vähän, koska ne elävät vaikeapääsyisessä Tiibetissä. Sonnit saattavat joskus kulkea noin kymmenen yksilön laumoina. Lehmät, näiden vasikat jne. saattavat kokoontua mm myrskyllä ja muun vaaran niitä uhatessa 100-1000 jakin laumoiksi, jotka kuitenkin hajaantuvat etsimään ravintoa niukasta ympäristöstä. Jakit myös suojautuvat yöpakkasilta kerääntymällä yhteen niin että kylmää vähiten sietävät vasikat ovat keskellä.
Surge (virvoitusjuoma)
thumb|Surgen logo. Surge eli SURGE on The Coca-Cola Companyn tuottama ja markkinoima sitruksen makuinen virvoitusjuoma. Se tuotiin markkinoille alun perin vuonna 1996 Mountain Dew’n ”haastajaksi” yrityksenä vähentää PepsiCo:n asiakkaiden määrää.
Jakki
Kylmänsietokyky
Jakki vaihtaa mustan-ruskean turkkinsa joka vuosi kesällä. Kesyllä jakilla on myös valkoista turkkia. Turkissa on kylmää pitävä tiheä aluskarva ja pitkä päällyskarva. Sen avulla jakki sietää –40 °C, ehkä jopa –50 °C pakkasta. Jakki ei elä lämpimässä, koska sen lisääntymiskierto häiriintyy silloin ja mahdollisesti sairaudet iskevät helpommin. Jakin elinalueella on keskimäärin vuodessa –5 °C – +5.5 °C ja lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on alle 13 °C. Yli 16 asteessa jakin sydämen syke ja ruumiin lämpötila alkavat nousta. Yli 20 asteessa jakki hakeutuu veden äärelle tai varjoon, jos mahdollista. Elinympäristön korkeus merenpinnasta ei ole jakille niin tärkeä kuin lämpötila. Jakki elää normaalisti alle 5 500 metrin korkeudessa, mutta sitä käytetään kuljetuksissa jopa 7 200 metrin korkeudessa.
Surge (virvoitusjuoma)
Surgea myydään muun muassa Yhdysvalloissa. Norjassa sitä on myyty nimellä ”Urge”.
From the Cradle to Enslave
From The Cradle To Enslave (CDMFN 254) on Cradle of Filthin toinen EP-julkaisu. Levyllä on kaksi cover-kappaletta, kolme yhtyeen omaa kappaletta ja yksi remix-versio yhtyeen omasta kappaleesta.
Jakki
Kylmänsietokyky
Siitä huolimatta jakki kestää hellettä varjossa. Jakki ääntelee harvoin, esim. vaaran uhatessa murisee ja puhisee. Jakki sopeutuu kylmään vuoristoympäristöön mm. suurin keuhkoin ja sydämin sekä hyvän veren hapenottokyvyn avulla. Jakin veressä on enemmän ja pienempiä punasoluja kuin esim. lehmän veressä. Jakilla on paksu rasvakerros vararavinnoksi, ja joka suojaa myös hieman kylmältä. Jakilta puuttuvat hikirauhaset lähes täysin.
From the Cradle to Enslave
EP:n yhteydessä julkaistiin myös yhtyeen ensimmäinen video, PanDaemonAeon, joka sisältää muun muassa musiikkivideon levyn nimikkoraidasta. Jo ennen levyn julkaisua kuvatulla videolla esiintyvä kokoonpano eroaa kuitenkin hieman levyllä nähdystä, Dave Hirschheimerin korvattua yhtyeestä lähteneen Nicholas Barkerin siihen asti, kunnes Adrian Erlandsson istui rumpalin paikalle.
Jakki
Elinympäristö, ravinto
pienoiskuva|Jakkeja Garan laaksossa. pienoiskuva|Jakkeja [[Ladakhissa.]]
From the Cradle to Enslave
Kappaleet
Kappaleet ja niiden määrä vaihtelee hieman maakohtaisesti. Tämä lista on Suomessa julkaistun jewel-case version sisältö.
Jakki
Elinympäristö, ravinto
Tiibetin jakki elää 3 200–6 100 metrin korkeudessa ylätasangolla, jossa ei ole juurikaan puita ja pensaita mutta soita ja järviä kylläkin. Jakin elinseuduilla on kovia hiekka- ja lumimyrskyjä. Jakki elää mieluiten veden lähellä soisilla paikoilla tai purojen varsilla. Kesällä jakit vaeltavat ylös vuoristoon vuorten pohjoisrinteiden varjoon, rotkoihin tai lumisille alueille. Niinpä jakki talvehtii laaksossa. Jakki etsii vettä jäätymättömistä puroista ja lähteistä. Seudulla ei sada paljon, ja pintavedet ovat niukkoja ja suolaisia. Jakki sammuttaakin usein janonsa syömällä lunta. Jakin mahan bakteerikannan aiheuttama käyminen lämmittää jakkia keskuslämmityksen tavoin.
From the Cradle to Enslave
Audionäytteitä saatavilla
Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla
Jakki
Elinympäristö, ravinto
Eniten Tiibetin jakkeja on tunturisarakkeen sukuista Kobresiaa kasvavilla niityillä, jotka ovat monesti ohutturpeisia soistumia. Tiibetin kylmien arojen jakkilaumat ovat pienempiä, ja vain erittäin harvoin jakkeja tavataan aavikoilla. Tiheimmillään jakkeja lienee noin yksi jakki/3 km², mutta karuimmilla alueilla vain 30–100 km²/jakki. Näiden väliin jäävillä keskiharvoilla-tiheillä jakki alueilla, jotka ovat 12 % Chang Tangista, on noin 1 jakki/13 km². Jakin elinympäristössä eläimen saama ravinto vaihtelee huomattavasti vuosikierron mukaan. Jakki syö 2,7–4,6 kg kasviainesta päivässä. Tämä on noin prosentin jakin elopainosta, tosin kuin lehmä syö kolme prosenttia elopainostaan päivässä. Jakin lehmän verkkomahaa suurempi verkkomaha mahdollistaa huonolaatuisen ravinnon pitkän sulamisajan.
Suurin laitumen ruohon tms. saatavuus on elokuussa, alle 1000 kg/ha, mutta huhtikuussa alle 100 kg/ha. Tämä aiheuttaakin joidenkin jakkien kuolemisia nälkään talvella.
Lisääntyminen
Urokset liikkuvat yleensä naaraiden ja poikasten kanssa ryhmissä, joiden koko on yli 10 yksilöä. Mutta vanhemmat urokset liikkuvat joskus erillään naaraista 2-5 jakin ryhminä. Ne hajaantuvat kiima-aikana. Se on monesti heinä-syyskuussa ympäristöstä riippuen. Urokset myös tällöin kieriskelevät kuivassa maassa biisonien tavoin. Ne myös merkitsevät maastoa virtsalla tai ulosteilla. Kiimassa jakkiurokset hakeutuvat naaraslaumoihin pariutuakseen. Härät taistelevat oikeudesta paritella naaraiden kanssa. Ne kamppailevat keskenään syöksyen toisiaan päin sarvet ojossa. Kiima-aikana naaraasta irtoaa munasolu keskimäärin neljä kertaa noin 20 päivän välein. 3/4 naaraista tulee tiineeksi jo ensimmäisellä ovulaatiokerralla. Naaras on ovulaatiossa vastaanottavainen vain muutaman tunnin kerrallaan.
Yhdeksän kuukauden kantoajan päätteeksi jakkinaaras synnyttää yhden jälkeläisen. Vasikka on emonsa hoivissa vuoden ajan. Naaras synnyttää joka toinen vuosi luultavasti saatavissa olevan ravinnon mukaan. Jakkinaaras voi synnyttää 4-vuotiaana, ja jakki kasvaa täyskokoiseksi noin 6-vuotiaaksi tultaessa. Jakki elää noin 25-vuotiaaksi.
Risteymät
pienoiskuva|Kaksi jakkia kyntömiehen apuna Tiibetissä
Jakkia on risteytetty kesyjen nautojen kanssa muun muassa Nepalissa ja Kiinassa. Urokset (kutsutaan nimellä 'dzo') ovat lisääntymiskyvyttömiä, ja näitä käytetään usein juhtina. Risteytymästä syntyneet naaraat pystyvät lisääntymään kummankin lajin kanssa. Himalajalla monissa naudoissa on hieman jakin perintöainesta, ja kesyissä jakeissa vastaavasti usein naudan. Jakki risteytyy samalla tavoin kuin nauta myös Amerikan biisonin, gaurin ja bantengin kanssa.
Käyttö
Jakit kesyyntyvät helposti nuorina. Niinpä jakkia on käytetty pitkään Keski-Aasian eteläosan vuorilla vetoeläimenä, ratsuna sekä lihan, maidon ja villan lähteenä. Noin 1,65 miljoonan km² laajuisella Tiibetin arolla elää 12 miljoonaa kesyjakkia. Jotkut paimenten leirit ovat jopa 5100 m korkealla.
Marketta
Marketta on suomalainen naisen etunimi, Margareta-nimen muunnelma. Marketan nimipäivää juhlitaan suomalaisessa kalenterissa 20. heinäkuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Suomessa annettu 22 488 henkilölle.
Marketta oli 1980- ja 1990-luvuilla myös erään Elannon myymäläketjun nimenä.
Edith Södergran
Edith Irene Södergran (4. huhtikuuta 1892 Pietari – 24. kesäkuuta 1923 Kivennapa) oli suomalainen runoilija. Hän on Suomen kansainvälisesti tunnetuin runoilija, jonka tuotantoa on käännetty yli 40 kielelle.
Södergran oli ensimmäisiä suomalaisia moderneja runoilijoita, suomenruotsalaisen modernismin tärkein edustaja. Hänen tuotannolleen oli tyypillistä näynomaisuus ja aikakauden futuristiset ja symboliset virtaukset. Södergran julkaisi esikoiskokoelmansa Dikter vuonna 1916. Hän sairasti jo silloin tuberkuloosia, johon menehtyi seitsemän vuotta myöhemmin.
Elämä ja ura
Edith Södergranin isä Matts Södergran oli ruotsinkielisestä Närpiöstä kotoisin ja hänen äitinsä oli Pietarissa syntynyt ruotsinkielinen suomalainen Helena o.s. Holmroos. Edith Södergranin isoäiti oli nauvolaissyntyinen torpantytär. Perhe muutti Karjalankannakselle Raivolaan, jossa isä työskenteli sahanhoitajana. Edith kävi koulunsa Pietarin saksalaisessa koulussa Petrischulessa. Siellä hän aloitti runojen kirjoittamisen saksaksi mallinaan Heinrich Heine ja Johann Wolfgang von Goethe. Hän tutustui ranskalaiseen symbolismiin, venäläiseen futurismiin ja saksalaiseen ekspressionismiin.
Södergran kirjoitti koko tuotantonsa varsin lyhyessä ajassa. Esikoiskokoelma Dikter ilmestyi 1916. Teos oli Suomessa ensimmäinen kokonaan vapaamittainen runokokoelma. Sen yksilöllinen kuvakieli poikkesi jyrkästi perinteisestä runoudesta. Södergranin runoja pidettiin epäsovinnaisina ja vaikeatajuisina. Esikoiskokoelma sai runsaasti huomiota mutta sekalaisen vastaanoton, jopa pilkkaa, mutta esimerkiksi R. R. Eklund nosti hänet vasta vuosituhannen vaihteen tienoilla löytyneessä Vasabladetin arviossaan aivan omaan luokkaansa.