cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oleksandr Kutšer
pienoiskuva|Oleksandr Kutšer Oleksandr Kutšer (s. 22. lokakuuta 1982 Kiova, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Ukrainan pääsarjassa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2003 ja viimeisen kerran joulukuussa 2019. Hän edusti pisimpään Šah’tar Donetskia, 11 kautta vuosina 2006–2017. Kaudet 2017–2019 hän edusti turkkilaista Kayserisporia.
Kutšer voitti Šah’tar Donetskin joukkueessa Ukrainan liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Ukrainan Cupin kuusi kertaa. Kaudella 2008–2009 hän oli voittamassa UEFA Cupia, jossa hän pelasi neljässä ottelussa täydet minuutit, muun muassa loppuottelussa Werder Bremeniä vastaan. Toisesta välieräottelusta toista ukrainalaisjoukkuetta Dynamo Kiovaa vastaan hän oli poissa saatuaan ensimmäisessä välierässä varoitustilinsä täyteen.
Kutšer pelasi Ukrainan maajoukkueessa 57 maaottelua vuosina 2006–2017. Hän oli EM-kilpailuissa 2012 vaihtopelaajana ja pelasi EM-kilpailuissa 2016 joukkueensa viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan. Hän teki maaotteluissaan kaksi maalia: lokakuussa 2006 toisessa maaottelussaan EM-karsinnassa Skotlantia vastaan ja marraskuussa 2012 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
Yuri da Cunha
Yuri da Cunha on angolalainen laulaja.
Jordin Tootoo
Ura
Tootoo teki ensimmäisen tehopisteensä NHL:ssä St. Louis Bluesia vastaan 16. lokakuuta 2003, kun hän syötti Dan Hamhuisin tekemän maalin. Tootoo teki ensimmäisen maalinsa ottelussa Atlanta Thrashersia vastaan 23. lokakuuta 2003.
Tootoo vietti kauden 2005–2006 pelaamalla Nashvillen lisäksi myös farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa hän pelasi myös kaudella 2004–2005 NHL:n työsulun aikana. Heinäkuussa 2007 Tootoo teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Predatorsin kanssa, johon lisättiin toiset kaksi vuotta tammikuussa 2008.
NHL langetti Tootoolle 19. maaliskuuta 2007 viiden ottelun pelikiellon hänen lyötyään Dallas Starsin puolustaja Stéphane Robidasia kasvoihin. Robidas sai tilanteessa aivotärähdyksen.
Tootoo teki ensimmäisen maalinsa pudotuspeleissä 10. huhtikuuta 2008 Detroit Red Wingsiä vastaan pudotuspelien ensimmäisessä ottelussa. Detroit voitti pelin lopulta maalein 3–1.
Heinäkuussa 2012, kahdeksan Nashville Predatorsissa pelatun kauden jälkeen, Tootoo siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Detroit Red Wingsiin. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi New Jersey Devilsiin.
Lokakuun 19. päivä 2018 Tootoo ilmoitti Twitterissä virallisesti lopettavansa ammattilaisuransa.
Muistelmat
Kirjassaan All The Way: My Life on Ice joukkueen silloinen jäsen Tootoo on kertonut joukkoraiskaukseta, joka heinäkuussa 2022 nousi julkisuuteen. Halifaxin poliisi tutkii tapausta.
Perhe
Jordinin äidillä Rosella on ukrainalaiset sukujuuret, ja isä Barney on inuiitti.
The People or the Gun
The People or the Gun on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Anti-Flagin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2009. Albumi on Anti-Flagin ensimmäinen itsenäisellä SideOneDummy Records -levy-yhtiöllä. Anti-Flag markkinoi albumiaan tekemällä kaksi kiertuetta, toisen Euroopassa ja toisen Pohjois-Amerikassa.
Which Side Are You On? E.P.
Jotkut albumin versioista, kuten albumin Australian ensimmäinen painos ja Amazon.de:sta tilattu albumi, sisälsivät lisäksi Which Side Are You On? -nimisen ylimääräisen EP-levyn, joka sisältää seuraavat kappaleet:
The Matrix Resurrections
The Matrix Resurrections on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Lana Wachowski. Elokuva on Matrix-elokuvasarjan neljäs osa. Elokuvan päärooleissa jatkavat Keanu Reeves ja Carrie-Anne Moss.
Elokuvan kuvaukset käynnistyivät San Franciscossa 5. helmikuuta 2020 ja päättyivät 11. marraskuuta. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa elokuvateattereihin sekä HBO Maxiin 22. joulukuuta 2021. Suomessa ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2021.
Konina
Konina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 85 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 13 900 ja kylässä 5 100 asukasta (vuonna 2009).
Koninan kunta rajoittuu koillisessa Koutialan piirin Miénan, kaakossa Konséguélan ja Diédougoun, lounaassa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Diédougoun ja luoteessa Ségoun alueen Blan piirin Falon kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat enimmäkseen miniankoja. Lisäksi on fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, maapähkinä ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
China Eastern Airlines
China Eastern Airlines Corporation Limited ( sse: 600115, sehk: 0670, nyse: CEA) on kiinalainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Shanghaissa. Yritys lentää sekä kotimaan että ulkomaan reittejä.
Liikenteen solmukohtina toimivat Shanghai Pudongin kansainvälinen lentoasema, Shanghai Hongqiaon kansainvälinen lentoasema, Kunming Wujiaban kansainvälinen lentoasema ja Xi’an Xianyangin kansainvälinen lentoasema.
Laivasto
Yhtiön laivaston toukokuussa 2019. Keski-ikä 6 vuotta.
Lisäksi yhtiöllä on tilauksessa yksi Airbus A350 ja yksi Boeing 787 Dreamliner.thumb|China Eastern Airlines [[Airbus A330|A330-200 Frankfurt am Mainin lentoasemalla.]] thumb|China Eastern Airlines [[Airbus A320 -sarja|A320-200 Chitosen lentoasemalla.]] thumb|{{legend|#204a87|Kiina}}{{legend|#729fcf|China Eastern Airlinesin kohteet}}
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 0501–0600
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 0501–0600.
Bisfenoli-S
Bisfenoli S (BPS) on orgaaninen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on (C6H4OH)2SO2. Siinä on kaksi fenoliryhmää sulfonyyliryhmän molemmin puolin. Sitä käytetään kovettajana epoksiliimoissa.
Valmistus
Bisfenoli S:ää valmistetaan kemiallisessa reaktiossa yhdistämällä kaksi osaa fenolia ja yksi osa rikkihappoa.
Reaktiossa muodostuu myös 2,4'-sulfonyylidifenolia.
left|400px|Bisfenoli S:n valmistus
Isopirkko
Isopirkko (Anatis ocellata) on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva pääasiassa havupuissa elävä leppäkerttulaji. Aikuinen isopirkko on kooltaan 8–9 mm ollen Suomen suurin leppäkerttu. Isopirkon punaisissa tai ruskeanpunaisissa peitinsiivissä on tummia täpliä, joiden ympärillä on usein kermanvärinen rengas. Täplien lukumäärä voi vaihdella eri yksilöillä. Toisinaan täplät ovat sulautuneet yhteen. Isopirkon mustan etuselän takaosassa on kaksi vaaleaa täplää. Toukka on musta ja sen selkäpuolella on piikkejä. Aikuisena isopirkko ja toukat syövät kirvoja sekä punkkeja. Aikuiset isopirkot talvehtivat maassa, lehtikarikkeessa ja kuolleen kasvillisuuden seassa.
Isopirkkoa esiintyy Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Isopirkko erittää häirittäessä sukulaistensa tavoin pahanhajuista nestettä raajojensa nivelistä. left|pienoiskuva|Isopirkon toukka.
Paavo Miettinen
Paavo Kalervo Miettinen (20. toukokuuta 1919 Viipuri – 8. kesäkuuta 1985 Hyvinkää) oli suomalainen miekkailija.
Miekka-Miehiä edustanut Miettinen kilpaili miesten kalvan joukkuekilpailussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä joukkue karsiutui toisella kierroksella. Miettinen edusti Suomea myös maaotteluissa. Hän työskenteli muun muassa majurina ja toimi Suomen ylioppilaskuntien liiton pääsihteerinä vuosina 1945–1951.
Raviohjastaja
Raviohjastaja on henkilö, joka ohjastaa hevosta ravikilpailuissa. Ohjastaja voi olla myös hevosen omistaja ja/tai valmentaja, mutta monet voitokkaimmista ohjastajista ovat niin sanottuja lainaohjastajia, joiden pääasiallinen toimenkuva on vain ohjastaminen. Heitä ovat muun muassa Jorma Kontio, Ari Moilanen ja Mika Forss.
Suomen kymmenen voitokkainta ohjastajaa
Tilanne 31.12 2017 mennessä Lähde:
Jaakko Vuorinen
Miekka-Miehiä edustanut Vuorinen kilpaili miesten kalvan joukkuekilpailussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä joukkue karsiutui toisella kierroksella.
Léa Caurla
Léon Caurla (ent. Léa Caurla, 4. syyskuuta 1926 – 2. maaliskuuta 2002 ) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa pikajuoksuissa. Hän muutti kilpauransa jälkeen sukupuolensa mieheksi.
Léa Caurla saavutti Oslon EM-kilpailuissa 1946 naisten 200 metrin juoksussa pronssia ajalla 25,6 s sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa ajalla 48,5 s. Hän muutti myöhemmin sukupuolensa mieheksi ja otti uudeksi etunimekseen Léon. Oslon viestijoukkueen jäsenistä myös Claire Brésolles vaihtoi sukupuolta.
Léa Caurla voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1947, 200 metrin juoksussa vuosina 1946 ja 1947, 800 metrin juoksussa vuonna 1945 sekä viisiottelussa vuonna 1947. Hän juoksi Ranskan ennätyksen 100 metrillä kerran, 200 metrillä neljä kertaa sekä 4 × 100 metrin viestissä kahdesti.
Yo yo
Yo yo on rap-artisti Huge L:n 3. kesäkuuta 2011 omakustanteena julkaistu albumi. Se julkaistiin aluksi C-kasettina, mutta siitä julkaistiin CD-versio tammikuussa 2012.
Kappaleista "Fressi" ja "Mä ottaisin laskun..." on tehty musiikkivideot.
Baeokystiini
Baeokystiini tai baeosystiini on useissa psilosybiinisienistä esiintyvä myrkyllinen, voimakkaan epätodellisen aistivaikutelman synnyttävä tryptamiinijohdannainen. Aine esiintyy pieninä määrinä useimmissa psilosybiinisienissä psilosybiinin, norbaeosystiinin ja psilosiinin kanssa. Baeokystiinin vaikutuksista ihmisruumiiseen on hyvin vähän tietoa.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2004
2004 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa 15 eri painoluokassa. Miehillä luokkia oli kahdeksan ja naisilla seitsemän. Kilpailuareenana toimi Nikaia Olympic Weightlifting Hall.
Doping
Yhteensä 12 painonnostajaa hylättiin dopingrikkeiden vuoksi. Myös isäntämaa Kreikan Leonidas Sampanis jäi kiinni dopingin käytöstä. Sampanis oli kaksien edellisten olympialaisten hopeamitalisti ja voitti ennen hylkäystään pronssia 62 kilon sarjassa.
Venäjän miesten 77 kilogramman painoluokassa pronssille nostaneen Oleg Perepetšenovin dopingnäyte tutkittiin uudestaan vuonna 2012, ja siitä löydettiin klenbuterolia, minkä johdosta venäläinen menetti mitalinsa.
Sophie Bradley
thumb|Sophie Bradley Sophie Bradley (s. 20. lokakuuta 1989) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa 24 maaottelua heinäkuun 2013 loppuun mennessä.
Bradley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa elokuussa 2010. Hän on edustanut Englantia vuoden 2011 MM-kilpailuissa ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa sekä Isoa-Britanniaa vuoden 2012 olympialaisissa.
Bradley edustaa kotimaassaan Lincolnia, jonne hän siirtyi Leedsistä.
Matthew Simmonds
Simmonds on tehnyt tracker-musiikkia ja chiptuneja.
Simmondsin ensimmäinen taustamusiikki oli Core Designin peliin Chuck Rock.
Poskiparta (täsmennyssivu)
Poskiparta voi tarkoittaa seuraavia:
Pierre Brésolles
Pierre Brésolles (ent. Claire Brésolles, 10. marraskuuta 1929 – 13. tammikuuta 2018 ) oli ranskalainen pikajuoksija. Hän muutti kilpauransa jälkeen sukupuolensa mieheksi.
Claire Brésolles saavutti Oslon EM-kilpailuissa 1946 naisten 100 metrin juoksussa pronssia ajalla 12,2 s sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa ajalla 48,5 s. Hän muutti myöhemmin sukupuolensa mieheksi ja otti uudeksi etunimekseen Pierre. Oslon viestijoukkueen jäsenistä myös Léa Caurla vaihtoi sukupuolta.
Claire Brésolles voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1946. Hän juoksi Ranskan ennätyksen 100 metrillä kolmasti: ensin elokuussa 1946 Strasbourgissa ajan 12,3 s ja sitten Oslon EM-kilpailuissa kahdesti ajan 12,2 s. Lisäksi hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä kahdesti Ranskan ennätyksen, joista edellinen oli Strasbourgissa juostu 49,7 s ja jälkimmäinen Oslon EM-kilpailujen hopeamitaliaika 48,5 s.
Juha Kosonen
Juha Kullervo Kosonen (s. 31. tammikuuta 1956 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja. Kosonen on suorittanut Tampereen yliopiston toimittajatutkinnon ja on oppiarvoltaan sosionomi. Hän on työskennellyt sanomalehti Lallin toimitusihteerinä ja uutispäällikkönä, toimittajana kotiseutulehti Pirkkalaisessa, sanomalehti Länsi-Savossa ja kaupunkilehti Uutisviikossa sekä päätoimittajana paikallislehti Akaan Seudussa. Kosonen jäi eläkkeelle 2020.
Kosonen on naimisissa filosofian kandidaatti, ylitarkastaja Anneli Vainosen kanssa. Pariskunnalla on kaksi tytärtä Anni ja Aino.
Kuumetta
Elokuvan kokeileva kerrontatyyli huipentuu loppukohtauksessa, jossa päähenkilöt Piero ja Vittoria lupaavat tavata tiettyyn aikaan illalla paikassa, jossa alun perin tapasivat. Viimeiset seitsemän minuuttia esitetään kuvia paikasta illan edetessä, mutta pääparista kumpikaan ei ilmesty paikalle. Elokuva päättyy pimeyden laskeutumiseen ja katuvalojen syttymiseen.
Palkinnot ja myöhempi arvostus
Elokuva sai tuomariston palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 1962, ja se oli ehdokkaana Kultaisen palmun saajaksi.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti L’eclissen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Sidottu osake
Sidottu osake tarkoitti Suomessa aiemmin osaketta, jota ei saanut myydä ulkomaalaisille. Osakekirjassa oli merkintä ”Ei saa luovuttaa ulkomaalaisille tai heihin verrattaville yhteisöille”.
Sidotun osakkeen vastakohta oli vapaa osake.
Raino Koskenkorva
Karhulan Katajaisia edustanut Koskenkorva kilpaili miesten maantieajossa Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui 42:nneksi selviydyttyään ainoana suomalaisena maaliin. Joukkuekilpailussa Suomi jäi tuloksetta.
Päivien kimallus (elokuva)
Päivien kimallus (Love Is a Many-Splendored Thing) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Tapahtumat sijoittuvat Hongkongiin vuosille 1949–1950. Asumuserossa oleva yhdysvaltalainen toimittaja (William Holden) rakastuu Kiinasta kotoisin olevaan lääkäriin (Jennifer Jones), mutta sen paremmin perhe kuin Hongkongin seurapiiritkään eivät hyväksy suhdetta.
Elokuva pohjautuu John Patrickin dramatisointiin Han Suyinin romaanista Päivien kimallus. Elokuvan on ohjannut Henry King.
Laulu
Elokuvan tunnussävelmän ”Love is a Many-Splendored Thing” (suom. ”Niin paljon kuuluu rakkauteen”) ovat levyttäneet The Four Aces ja heidän lisäkseen muun muassa Jerry Vale, Nat King Cole ja Frank Sinatra. Suomeksi sen ovat levyttäneet Saukin sanoin muun muassa Fredi, Harmony Sisters, Annikki Tähti ja lukemattomat muut.
Vapaa osake
Vapaa osake tarkoitti Suomessa aiemmin osaketta, jossa ei ollut ulkomaalaisrajoitusta. Vapaan osakkeen vastakohta oli sidottu osake. Vapaita osakkeita merkittiin pörssilistalla tunnuksella V. Vapaan osakkeen merkkinä oli myös osakeantilipussa oleva kirjain U. Vapaat osakkeet olivat vapaasti sekä suomalaisten että ulkomaalaisten omistettavissa. Yhtiöllä sai tavallisesti olla vapaita osakkeita sai olla enintään 20 % äänivallasta. Tästä oli kuitenkin poikkeuksia.
1980-luvulla vapaiden osakkeiden pörssikurssit nousivat sidottuja osakkeita nopeammin, kun ulkomaalaiset kiinnostuivat niistä. Ulkomaalaisrajoitus kumottiin vuoden 1993 alusta.
Norbaeosystiini
Norbaeosystiini tai norbaeokystiini on useista psilosybiinisienistä löydetty psykedeelinen tryptamiini. Se esiintyy kyseisissä sienissä pieninä määrinä psilosybiinin, baeosystiinin ja psilosiinin kanssa. Se eristettiin ensimmäisen kerran Psilocybe baeocystis sienestä vuonna 1968.
Pervomaisk (Luhanskin alue)
Pervomaisk on kaupunki Luhanjoen varrella, Luhanskin alueen keskiosissa Itä-Ukrainassa, 76 kilometriä Luhanskista länteen.
thumb|250px|left|Ulitsa Trudovajaa Pervomaiskissa. Paikkakunnan asutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1765 nimellä Aleksandrivka, sittemmin keskuskylä tunnettiin nimellä Petromarjivka (Петромар'ївка, Петро-Мар'ївка). Paikkakunnan hiilivarojen hyödyntämiseksi perustettiin kaivos vuonna 1872. Seutu kasvoi ja vuonna 1912 siellä oli jo 10 kaivosta ja muuta teollisuustuotantoa. Vuonna 1920 keskuskylän uudeksi nimeksi annettiin Pervomaisk. Kaupungin asema asutukselle myönnettiin vuonna 1938.
Väestön enemmistön muodostavat ukrainalaiset; venäläisiä asukkaista on noin kolmannes. Lisäksi paikkakunnalla asuu etniseltä taustaltaan noin 20 muuta väestöryhmää. Vuoden 2013 väestöarvion mukaan Pervomaiskin kaupunkipiirissä asui yhteensä 70 045 henkeä, joista varsinaisen Pervomaiskin kaupungin asukkaita oli 38 435. Tämän lisäksi kaupunkipiiriin kuului kaksi pienempää kaupunkia – Hirske (Гірське, 10 131 as.) ja Zolote (Золоте, 14 572 as.) – sekä kaksi kaupunkityyppistä taajamaa.
Toukokuun 2014 lopulla seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia aseistettuja venäläisseparatisteja (terroristeja), joita maan turvallisuusviranomaiset pyrkivät riisumaan aseista.
Höyhenpensas
Höyhenpensas eli isohöyhenpensas (Fothergilla major) on valkokukkainen pensas, jota kasvatetaan koristekasvina.
Se kasvaa alle metrin korkuiseksi. Lehdet muistuttavat tervalepän lehtiä, ja niissä on kaunis, punainen syysväri. Valkoiset, erikoisen muotoiset höyhenmäiset kukat puhkeavat touko–kesäkuussa. thumb|left|Syysväri
Brennholtetin kalliopiirros
Brennholtetin kalliopiirros (myös Gundersenhaugenin kalliopiirros) sijaitsee Narvikissa Nordlandissa Norjassa. Se on yksinäinen kalliopiirros, jonka aiheena on hirvieläin. Kuvio sijaitsee Narvikin keskustassa. Se ajoitetaan noin 4000 eaa. eli Norjan jääkauden jälkeisen kivikauden loppupuoliskolle.
Tutkimus
Piirroksen löysi Omar Bjarkøy ja sen tutki Povl Simonsen samana vuonna 1958.
Ajoitus
Norjassa on nykyään suuri yksimielisyys siitä, että useimmat kalliopiirrokset tehtiin veden äärelle. Silloin olisi Brennholtetin piirros tehty merenrantaan veden ollessa 27,5 metriä korkeammalla kuin nykyään. Meri on jääkauden jälkeisen maankohoamisen vuoksi laskenut saman verran. Kun maankohoamisen historia tunnetaan, voidaan esittää piirroksille ajoitus 5200 BP eli 4040−3970 eaa..
Muinainen ympäristö
Piirtämisaikana meri oli 27,5 metriä ylempänä ja ympäröivä seutu sijaitsi länteen työntyvän niemen päässä. Pohjoispuolella niemen ohittaa Herjangenin vuono, jonka kahden vuonon Rombakenfjordin ja Beisfjordenin väliseen haaraan niemi jää. Niemen seutu on ollut ihmiselle maastollisesti otollinen ympäristö liikkua ja oleskella. Niemen muodostaman vuoriketjun korkein vuori kohoaa yli 1400 metriä merenpinnan yläpuolelle. Piirrokselta näkee Herjangenvuonon yli suoraan Sletjordin kalliopiirroksille. Sletjord 3 on lähes samanikäinen tämän kanssa.
Piirros sijaitsee paikalla, josta Jan Magne Gjerden mukaan hirvet kävelivät veteen tai nousivat sieltä ylittäessään vuonon ulapan etsiessään ruokalaitumia saarista.
Kalliopiirros
Piirros esittää hirveä, joka katsoo oikealle. Se on piirretty hakkaamalla kallion pinta rikki. Hirvi on piirretty 2−3 senttimetriä leveän ääriviivan avulla, joka on säilynyt erittäin hyvin eroosiota vastaan. Hirvi on lähes luonnollisessa koossa, sarveton ja se on piirretty naturalistisesti hirven tuntomerkkejä seuraten. Hirvi on 2,15 metriä pitkä ja 1,84 metriä leveä. Jalat ovatkin huomattavan pirkät. Piirros on näkynyt veneeseen merellä silloin, kun merenpinta oli 27,5 metriä ylempänä.
The Four Tops
thumb|The Four Tops konsertissa 1967 The Four Tops on yhdysvaltalainen laulukvartetti, joka perustettiin vuonna 1953 ja on toiminnassa edelleen. Yhtyeen musiikki on edustanut vuosien varrella muun muassa soulia, doo-wopia, jazzia sekä rhythm and bluesia.
Yhtyeen alkuperäiskokoonpano toimi peräti 44 vuotta, vuodesta 1953 vuoteen 1997 saakka, kunnes yhtyeen tenori Lawrence Payton kuoli.
Karl Josef Becker
Karl Josef Becker (18. huhtikuuta 1928 Köln – 10. helmikuuta 2015) oli saksalainen jesuiitta, josta tuli yksi katolisen kirkon kardinaaleista vuonna 2012. Hän sai pappisvihkimyksensä 31. heinäkuuta 1958. Hän toimi dogmaattisen teologian professorina Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa (1969–2003) ja vuodesta 1977 Uskonopin kongregaation neuvonantajana. Beckeristä tehtiin San Giuliano Martiren kardinaalidiakoni 18. helmikuuta 2012, ja hänet asetettiin virkaansa 22. huhtikuuta. Hänellä ei kuitenkaan ollut enää mahdollisuutta äänestää tulevissa konklaaveissa, koska hän oli yli 80-vuotias. Hän pyysi myös vapautuksen piispaksi vihkimisen vaatimuksesta korkean ikänsä takia.
The Four Tops
Aiheesta muualla
The Four Tops rateyourmusic.com-sivustolla
Razer
pienoiskuva|Razerin päämaja [[Queenstown (Singapore)|Queenstownissa Singaporessa.]] Razer USA Ltd. (tyyliteltynä RΛZΞR) on singaporelais-yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa muun muassa pelaamiseen tarkoitettuja tietokonehiiriä, kuulokkeita, näppäimistöjä ja hiirimattoja. Yritys käyttää logonaan merkkiä, jossa yhdistyy kolme käärmettä. Myös monet tuotemallien nimet viittaavat käärmeisiin.
Käärmeisiin viittaavia nimiä ovat esimerkiksi Mamba ja Basilisk, mutta Razerin tuotemalleja on nimetty muun muassa merihirviö Krakenin, eräänlaisen veden jumalattaren Tiamatin ja Vasarahain eli hammerheadin mukaan.
Pyhän Davidin päivä
pienoiskuva|Pyhän Davidin päivän viettoa Pyhän Davidin päivä on vuosittain 1. maaliskuuta vietetty Walesin suojeluspyhimyksen Pyhän Davidin muistopäivä. Päivä on Pyhän Davidin oletettu kuolinpäivä vuonna 589. Sitä on vietetty 1100-luvulta ja se julistettiin kansallispäiväksi Walesissa 1700-luvulla. Pyhän Davidin kanonisoi paavi Calixtus II vuonna 1120. Pyhän Davidin kuolinpaikka Mynyw tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Keskiajalla se oli suosittu pyhiinvaelluskohde.
Perinteet
Muistopäivän perinteisiin kuuluu kansallislaulujen laulaminen, perinteisen walesilaisen kakun syöminen ja naisilla kansallispuvun käyttö. Purjojen tai narsissien käyttäminen koristeena rintapielessä on tavallista. Purjon alkuperästä Walesin tunnuksena on monta tarinaa. Tavallisimman version mukaan Pyhä David kehotti walesilaisia sotilaita laittamaan kypäräänsä tunnukseksi purjon, jotta omat erottuisivat paremmin vihollisista sakseja vastaan käydyssä taistelussa.
Manuel Alejandro
pienoiskuva|Manuel Alejandro Manuel Alejandro (s. 1933) on espanjalainen viihdemusiikin säveltäjä, joka on säveltänyt erityisesti rakkaudesta kertovia balladeja. Hän oli aktiivisimmillaan 1960-luvulta 1990-luvulle. Hän on työskennellyt esimerkiksi Luis Miguelin, Plácido Domingon, Julio Iglesiasin, Raphaelin, Hernaldo Zúñigan, José Josén, José Luis Rodriguezin, Emmanuelin, Enrique Guzmánin, Isabel Pantojan, Rocío Juradon, Rudy Marquezin ja Jeanetten kanssa.
Alejandro on säveltänyt yli 500 kappaletta. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluvat Julio Iglesiasin esittämät "Lo mejor de tu vida" ja "Un hombre solo".
Alejandro sävelsi Espanjan vuosien 1966 ja 1967 euroviisuedustuskappaleet "Yo Soy Aquél" ja "Hablemos Del Amor" ja toimi vuonna 1967 myös Espanjan kapellimestarina kilpailussa. Molemmat kappaleet esitti Raphael.
Ford Mustang (1974)
Toisen sukupolven Ford Mustang oli Fordin vuosina 1974–1978 valmistama pony car -luokan auto. Malli esiteltiin syyskuussa 1973, coupe- ja liftback -koriversioina seuraavalle mallivuodelle, juuri vuoden 1973 öljykriisin aattona. Mustang II:ssa ei ollut mitään yhteisiä korin osia edeltäjiensä kanssa. Malli jakoi pohjalevynsä subcompact-luokan Ford Pinton kanssa.
Taustaa
Tultuaan nimetyksi Ford Motor Companyn pääjohtajaksi joulukuussa 1970, Lee Iacocca käynnisti pienemmän Mustangin suunnittelutyöt. Mallin tulisi olla markkinoilla vuodelle 1974. Ensimmäisissä suunnitelmissa hahmoteltiin kutistetun Mustang -mallin perustuvan kompaktimalli Maverickiin. Tämä hanke hylättiin ja jatkoon pääsi suunnitelma, jossa uuden Mustangin perustana käytettiin pienempää Pintoa Mustang II:n lopullisen tuotantomallin suunnitelmat viimeisteli Dick Nesbitt vuonna 1971.
GM oli kehittänyt alkuperäisen Mustangin kilpailijoiksi Chevrolet Camaro ja Pontiac Firebird -mallit, mutta uusi Mustang II kilpaili nyt pikemminkin urheilullisia subcompact-malleja vastaan. Näihin kuuluivat GM:n Buick Skyhawk, Oldsmobile Starfire, Pontiac Sunbird ja Chevrolet Monza. Fordilla ajateltiin että uusi malli voisi kamppailla menestyksekkäästi myös 2+2-korisia tuonti-coupeita vastaan. Näitä olivat mm. Toyota Celica, Datsun 240Z, Mazda RX-3 ja eurooppalainen Ford Capri — joka itse oli syntynyt Mustangin innoittamana. Mallia oli huhtikuusta 1970 lähtien myyty Yhdysvalloissa Mercuryn nk. captive import -mallina. Saksasta tuli vuonna 1974 markkinaosuuksista kilpailemaan uusi Volkswagen Scirocco, BMW 2002 oli ollut tarjolla USA:ssa jo 1960-luvun lopulta lähtien.
Fordin pääinsinööri Stuart M. Freyn mukaan Iacocca odotti auton kokoonpanolta ja viimeistelyltä korkeaa tasoa, sen tuli olla "pieni jalokivi". Mustang II:n ensimmäisen mallivuoden tuotantomäärä oli 385 993 autoa, kun 1973 Mustang oli päässyt lukemaan 134 867 autoa. Mallia myytiin kaikkiaan hieman yli 900 000 kappaletta joka osoitti Ford Mustang II -mallin oikean ajoituksen.
1974
thumb|1974 Ford Mustang II Ghia
Suunnittelijat ja insinöörit olivat työskennelleet tiivisti uuden mallin ympärillä. Vaikka auto uudistui täydellisesti, sen designissa haettiin viittauksia alkuperäiseen versioon. Mustang II tuotiin markkinoille perinteiseen tapaan, mallivuotta edeltävän kalenterivuoden syksyllä. Kokonsa puolesta uusi Mustang II palasi lähelle alkuperäistä, vuoden 1965 mallia. Uutuus valittiin amerikkalaisen autoilun aikakauslehti Motor Trendin Vuoden Autoksi. Tärkeimpänä syynä Mustang II:n ensimmäisen vuoden suosiolle voidaan pitää vuoden 1973 öljykriisiä, joka sai kuluttajat siirtymään taloudellisiin malleihin.
Mustang II:n oli ominaisuuksiltaan ajan tasalla oleva auto ja tehoiltaan se oli täysin vertailukelpoinen muiden sen aikaisten Detroitin valmisteiden kanssa. Mallinimi silti kantoi urheilullisen auton imagoa mukanaan ja koska Mustang ei moottoriensa puolesta pystynyt tarjoamaan varsinaisille vauhtipäille juuri mitään, nämä siirtyivät tuontiautojen käyttäjiksi. Urheilulliset japanilaismallit Toyota Celica ja Datsun 240Z kasvattivat myyntiään reilusti ja tämä oli pois Mustangin markkinaosuuksista."
Mustang II:n perusmoottori oli 140-kuutiotuumainen (2,3 l) SOHC-rivinelonen, ensimmäinen kokonaan metrijärjestelmän mitoilla Amerikassa valmistettu moottori. Ainut optiomoottori oli 171-kuutiotuumainen (2,8 l) V6. Vuosi 1974 oli ainoa, jolloin Mustangilla ei ollut tarjolla V8-optiomoottoria lukuun ottamatta Meksikossa valmistettuja autoja. Alustan uusia ominaisuuksia olivat hammastanko-ohjaus ja moottorin kiinnittäminen erilliseen apurunkoon, jolla vähennettiin NVH:ta (noise, vibration, harshness).
Iacoccan vaatimuksesta autosta tehtiin porras- ja viistoperäversiot." Coupe- ja liftback -malleina tarjolla olleen Mustang II:n muotoihin oli eittämättä vaikutusta myös italialaisella Ghian suunnittelutoimistolla, joka oli siirtynyt Fordin omistukseen vuonna 1970. Mustangin alkuperäiselle tyylille uskollisesti autossa oli pitkä keula ja lyhyt perä. Uuden muotoilunsa myötä Mustang menetti välitolpattoman designinsa. Takasivuikkuna oli nyt kiinteästi asennettu, vaikka auton kromipäällysteinen ja ohut B-pilari saikin sen muistuttamaan hardtopia. Mainonnassaan Ford käytti porrasperä-Mustangin yhteydessä silti surutta ilmaisua "Hardtop". Mustang II:n perusvarusteversiot olivat Hardtop, 3-door 2+2, luksus-varusteinen Ghia ja V6-moottorinen Mach 1.
1975
Öljykriisin alkaessa pikkuhiljaa painua kuluttajien ajatuksissa taka-alalle, Fordilla todettiin Mustang II:n imagon kaipaavan V8-moottoria. Mallivuodelle 1975 auton konehuone suunniteltiin uusiksi, jotta sinne saatiin sovitettua 302-kuutiotuumainen (4,9 l) V8 -optiomoottori. Samalla konepelti ja lukkopelti kokivat muutoksia. Moottori oli tarjolla ainoastaan kaksikurkkuisella kaasuttimella ja sen nettoteho oli 140 hv. Koska Mustang II:ta oli valmistettu mallin markkinoille tulosta lähtien Meksikossa V8-moottorilla, keulan suunnitelmat lainattiin sieltä, sen sijaan että yhtiö olisi käyttänyt vastaavan rakenteen uudelleen suunnitteluun aikaa ja rahaa.
Uuden V8-optiomoottorin lisäksi malli sai osakseen joitain pienempiä muutoksia vuodelle 1975. Ghia sai C-pilareihinsa oopperaikkunat ja topatun puoli-vinyylikaton. "Perus"-Ghian rinnalla oli ao. vuonna tarjolla astetta elegantimpi Silver Ghia. Mallivuoden keskellä valikoimaan lisättiin uusi versio, 2.3 L "MPG". Mallin oli tarkoitus täyttää Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston asettama 23 mpg (10 l/100 km) kaupunki- ja 34 mpg (6,9 l/100 km) maantiekulutus sekä päästövaatimukset. Siksi se oli varustettu katalysaattorilla ja perävälitys oli harva 3.18:1 (vakiovälitys oli 3.40:1). Alleviivatakseen polttoainetaloudellisuutta, kaikki 2,3 L perus-Mustang II:t saivat vuoden 1975 jälkeen mallinimeensä lisäliitteen MPG.
1976
Nimi "Cobra" teki paluun mallivuonna 1976. Nyt tarjolle tullut Cobra II oli varustepaketti, johon kuului mm. kisaraidoitus, etu- ja takaspoilerit, konepellin valescooppi ym. Ao. mallivuoden erikoisversio oli Stallion-paketti, jonka sai sekä porras- että viistoperämalliin. Pakettiin kuului mm. musta maski, mustat ikkunalistat ja tuulilasinpyyhinten varret, musta korin alaosa ym. Edellisenä vuonna Ghia-mallien optiovarusteena esitelty manuaalitoiminen, lasinen Moonroof-kattoluukku tuli optioksi myös muihin malleihin
1977
thumb|1977 Mustang II Cobra II thumb|1977 Cobra II uudemmalla teippauksella ja käännetyllä valescoopilla
Vuoden 1977 erikoismalli oli Appearance-paketti, johon kuului mm. Tu-Tone-kaksivärimaalaus, kyljen dual-aksenttiraidat, vanteiden kromirenkaat, täysvinyyli- tai kangas-vinyyli -istuimet, kojetaulun harjattua alumiinia olevat applikoinnit ym. Toinen uutuus oli Ghia Sports -paketti, johon kuului musta tai kellanruskea (tan) maalaus, Black Odense- tai Chamois Lugano -puolivinyylikatto, saman väriset kylkilistojen vinyyli-insertit sekä kyljen aksenttiraidat, takaluukun päälle tavarateline em. värisillä nahkahihnoilla, alumiinivanteet Chamois-värisillä puolilla ja musta maski. Uutena optiovarusteena oli raotettava tai halutessa irrotettava Flip-Up Open Air -kattoluukku. Tuulilasinpyyhinten ja pesulaitteen katkaisimet siirtyivät kojetaulusta vilkkuviikseen. Fastback-malleihin sai etuspoilerin valinnaisena no-cost-varusteena. Mallin suunnitellun elinkaaren lähestyessä päätepistettään Ford muutti tai lisäsi autojen varustusta kesken mallivuoden. Cobra II sai uudet näyttävät teippaukset ja konepellin valescooppi käännettiin toisinpäin eli takaa imeväksi. Kaikkein lähemmäksi avoautoa pääsi fastback-mallin T-top -optiolla, johon kuului katon irrotettavat lasipanelit.
1978
Viimeiselle mallivuodelle Mustang II toi enää vähän uutta. Edellisen mallivuoden aikana valikoimaan tulleiden T-roof Convertiblen ja uuden Cobra II -teippauksen ohella ostajia houkuteltiin uudella King Cobralla ja naisväelle suunnatulla Fashion-versiolla.
King Cobran varustukseen kuului luonnollisesti kaikki Cobra II:n varustus, lisättynä Rallye-paketin varusteilla. Tähän päälle vielä tehostettu jäähdytys, heavy duty -jousitus, säädettävä iskunvaimennus ja kallistuksenvakain myös takana. Ulkoisesti mallin tunnisti konepellin näyttävästä King Cobra-motiiviteippauksesta, omasta etuspoilerista ja takaspoilerin King Cobra -dekaalista. Fashion-paketti jakautui kahteen erikseen hankittavaan osaan, Fashion Accessory -ulko- ja sisäpakettiin. Mallin väri oli pirteän oranssi Tangerine. Sisätilapaketin värit oli soinnutettu ulkovärin kanssa yhteen ja varusteisiin kuului mm. kuljettajan häikäisysuojan valaistu meikkipeili, ovien tavarataskut, seisontajarrun kahvan koteloinnin kolikkorenki ym.
Fortunate Son
Fortunate Son on yhdysvaltalaisen Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kappale marraskuussa 1969 julkaistulta albumilta Willy and the Poor Boys. Singlenä se oli julkaistu jo saman vuoden syyskuussa kappaleen ”Down on the Corner” kanssa. Tyylillisesti ”Fortunate Son” on suoraviivainen rock-kappale ja se sijoittui Yhdysvaltain Billboard-listalla sijalle 14. Australiassa sijoitus oli toinen, tosin sijoitus laskettiin yhdessä singlen toisen puolen ”Down on the Corner” kanssa.
Sanoitus
CCR pääsi esittämään kappaleen Ed Sullivan Show -televisio-ohjelmaan, koska tuottajat eivät tajunneet sen olevan protestilaulu.
Muita versioita
Cover-version kappaleesta ovat tehneet muun muassa U2, Bruce Springsteen, Kid Rock ja Clutch. Suomeksi kappaleen esitti nimellä ”Onnenpoika” Kari Peitsamo Revival CCR-käännöksiä sisältävällä albumillaan Jokivarren jytäorkesteri (1982).
Väriero
Väriero on väritieteessä kahden värin välinen ero. Väriero ilmaistaan yleensä euklidisena etäisyytenä tai jollain muulla lukuarvolla.
Värieromittarit
Värieron mittaamiseen käytetään siihen suunniteltuja mittareita. CIE on määritellyt useimmat värieromittarit.
Nickerson indeksi
Ensimmäinen tunnettu värieromittari oli vuonna 1936 Nickerson indeksi, joka mittaa kahden Munsell väriliuskan koordinaattien eron:
H, V ja C ovat Munsellin Hue, Value ja Chroma.
Myöhemmin vuonna 1941 Balinkin korjattu versio, joka vastaa euklidista etäisyyttä:
CIE76
CIE:n vuonna 1976 julkaisema värieromittari, joka laskee CIELAB-väriavaruuden väripisteiden
CIE94
CIELAB-väriavaruuden tarkoitus oli esittää värit visuaalisesti tasaisesti jakaantuen. Esimerkiksi jos kahden punaisen värin ero mittarin mukaan ΔEab = 1.0, ja kahden harmaan värin ero saman verran, niin ihmisarvioijan mukaan eron pitäisi olla samansuuruinen. Näin ei aina ollut, vaan havaittu väriero saattaa olla suurempi tai pienempi, kuin mitä mittari antaa tulokseksi. Parantaakseen visuaalista yhtenäisyyttä CIE määritteli vuonna 1995 uuden version värieromittarista.
jossa:
jossa kC ja kH ovat painokertoimia. kL, K1 ja K2 riippuvat käyttötarkoituksesta:
CIEDE2000
Vaikka CIE:n vuoden 1994 värieromittari korjasi joitain CIE76 puutteita, se ei silti korjannut täysin havainnoitavaa epäyhtenäisyyttä värieroissa. CIEDE2000:ssa lisättiin useita korjauskertoimia:
CMC l:c (1984)
Vuonna 1984 Colour Measurement Committee of the Society of Dyers and Colourists määritteli värieromittarin perustuen CIELAB:in sylinterimuotoiseen L*C*h* malliin. Mittari nimettiin kehittäjiensä mukaan CMC l:c. Kaavat perustuvat ellipsoidiseen väriavaruuteen, jossa l:c suhde on ellipsoidin valoisuus−kromaattisuus -akselit (lightness−chroma). Tavallisesti l:c suhde on 2:1. Kolmatta akselia eli sävyä (hue) ei ilmaista erikseen, koska se on aina asetettu 1:ksi.
Väriero ja  välillä on:
c
BFD l:c (1987)
BFD on painotettu värieromittari ja sen kehittivät M. R. Luo ja R. Rigg vuonna 1987. Kaava sisältää rotaatiotermin, joka korjaa CIELAB:n violetin ja sinisen alueen värieroellipsien kulmaa kohti neutraalia harmaata aluetta. Väriero lasketaan:
ja merkitsevät kahden vertailtavan värin arvojen C ja H keskiarvoja. Vakiot l ja c ovat käyttäjän määriteltävissä ja merkitsevät valoisuuden ja kromaattisuuden painotusta suhteessa sävyyn.
DIN99
Din99 on vuonna 1999 kehitetty värieromittari ja saksalainen standardi.
Din99:stä on kehitetty useita paranneltuja versioita, joita merkitään lisäkirjaimilla din99b, din99c ja din99d.
Koningué
Koningué on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sougoumba sijaitsee 50 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 16 100 ja keskuskylässä 7 400 asukasta (vuonna 2009).
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.
Ruben Forsblom
Anders Ruben Forsblom (24. kesäkuuta 1931 Porvoon maalaiskunta – 18. kesäkuuta 2023 Raasepori) oli suomalainen maantiepyöräilijä.
Porvoon Akillesta ja Loviisan Toria edustanut Forsblom kilpaili miesten maantieajossa Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän keskeytti. Hän oli varamiehenä joukkuekilpailussa, jossa Suomi jäi tuloksetta. Forsblom kilpaili myös vuoden 1953 MM-kilpailuissa. SM-maantieajosta Forsblom voitti yksilökilpailussa kultaa vuosina 1953 ja 1954 ja hopeaa 1955 sekä joukkuekilpailun kultaa vuosina 1953, 1954 ja 1955. Porvoon ajot hän voitti vuonna 1954.
Forsblomin veli Holger Forsblom (1917–1982) voitti kuurojen MM-pronssia vuonna 1948.
Yrjö Juuti
Yrjö Veikko Juuti (24. kesäkuuta 1891 Kiihtelysvaara – 9. joulukuuta 1930 Helsinki ) oli suomalainen toimittaja.
Yrjö Juutin isä oli kansakoulunopettaja K. J. Juuti. Hän valmistui ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1909, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1914 ja vihittiin maisteriksi vuonna 1919.
Juuti työskenteli sijaisopettajana Joensuun lyseossa ja Pohjois-Karjalan kansanopistossa vuonna 1910, Ylioppilaslehden toimitussihteerinä vuosina 1913–1914, Kauppalehden toimitussihteerinä vuosina 1916–1917, Laatokan päätoimittajana vuosina 1917–1918, Karjalan Sanomien päätoimittajana vuonna 1918 ja jälleen Kauppalehden toimituksessa vuosina 1919–1920. Hän toimi Itä-Karjalan toimituskunnan sihteerinä ja valtioneuvoston kirjaajana vuonna 1920, suojeluskuntien yliesikunnan sanomalehtijaoston päällikkönä vuonna 1921 ja Satakunnan Kansan toimittajana vuonna 1922. Vuonna 1924 Juuti palasi Kauppalehteen, jonka päätoimittaja hän oli vuodesta 1929.
Juuti toimi Karjalaisen osakunnan kuraattorina vuosina 1919–1921, Turun yliopiston matka-asiamiehenä vuosina 1921–1923 ja Pohjois-Karjalan Kansallisliiton piirisihteerinä vuoden 1927 vaaleissa. Hän julkaisi Karjalan Sanomissa tutkimussarjan Käkisalmen läänin oloista 1656–1663.
Hänen poikansa oli toimittaja Jyrki A. Juuti.
Vain sun rakkaus
Vain sun rakkaus on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jukka Takalon kappale vuodelta 2012. Se on kymmenes raita Takalon kolmannella studioalbumilla Kahden hengen disko, ja se julkaistiin singlenä 17. huhtikuuta 2012.
Karen Bardsley
thumb|right|Karen Bardsley Sky Blue FC:n pelipaidassa.
Karen Louise Bardsley (s. 14. lokakuuta 1984) on Yhdysvalloissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 81 maaottelua.
Bardsley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2005. Hän on ollut Englannin ykkösmaalivahti vuoden 2011 MM-kilpailuissa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa , vuoden 2015 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia ja vuonna 2017 saavutuksena oli välieräpaikka mutta molemmissa kisoissa hän joutui loukkaantumisen takia sivuun kesken kisojen. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Englannin seitsemästä ottelusta neljä, joissa vastustaja teki yhteensä yhden maalin: kaksi alkulohko-ottelua, neljännesvälierän ja puolivälierän.
Bardsley oli Ison-Britannian ykkösmaalivahti vuoden 2012 olympialaisissa.
Bardsley edustaa seuratasolla Manchester Cityä, jonne hän siirtyi vuoden 2013 lopulla Lincolnista. Helmikuun 2021 lopulla hän siirtyi kesäkuun loppuun ulottuvalla lainasopimuksella yhdysvaltalaiseen OL Reigniin.
Vanhan Kirjan Talvi
pienoiskuva|29. Vanhan Kirjan Talvi järjestettiin [[Jyväskylän yliopiston Agora-rakennuksessa helmikuussa 2020.]] Vanhan Kirjan Talvi on antikvaarinen kirjatapahtuma, joka järjestetään vuosittain helmikuussa Jyväskylässä. Tapahtumaan sisältyy seminaareja, kirjailijavieraita, kirjamyyntiä ja huutokauppoja. Tapahtumassa käy vuosittain jopa 10 000 ihmistä. Vanhan Kirjan Talven pääjärjestäjä on Vanhan Kirjallisuuden Ystävät ry, joka edistää vanhan kirjallisuuden ja muun painetun kulttuurin säilymistä ja tuntemusta.
Jean Margraff
Jean Alphonse Margraff (17. helmikuuta 1876 – 11. helmikuuta 1959) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa säilän joukkuekilpailussa.
Vanhan Kirjan Talvi
Vanhan Kirjan Talven paikkana oli pitkään Jyväskylän kaupunginkirjasto, mutta viimeisin tapahtuma järjestettiin Jyväskylän yliopistolla.
Vuoden 2020 tapahtuma oli 29. Vanhan Kirjan Talvi. Vuosina 2021–2022 tapahtuma on tauolla koronaviruspandemian vuoksi.
Gabe Khouth
Gabe Khouth (2. marraskuuta 1972 Pohjois-Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 23. heinäkuuta 2019) oli kanadalainen näyttelijä, joka esiintyi useimmiten independent-elokuvissa ja scifi-sarjoissa, kuten Ihmemies MacGyver, Se, Kuuma piiri, Ninja Turtles: The Next Mutation ja Da Vincin murhatutkimukset. Hän teki myös dubbauksia animen parissa, sekä muutamia alkuperäisiä äänirooleja animaatioissa.
Hänen veljensä on ääninäyttelijä Samuel Vincent.
Eetu Pöysti
Eetu Jussi Henrikki Pöysti (s. 16. tammikuuta 1989 Säkylä ) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 304 runkosarjaottelua tehopistein 20+54=74 ja keräten 156 jäähyminuuttia sekä 34 playoff-ottelua tehopistein 6+4=10 ja keräten kymmenen jäähyminuuttia. Pöysti oli voittamassa Suomenmestaruutta Helsingin IFK:ssa vuonna 2011. Hän pelasi urallaan myös kolme kautta KHL:ssä. Pöysti pelasi myös yhdeksän A-maaottelua. Nykyään hän toimii Suomi-sarjajoukkue Kiekko-Espoon apuvalmentajana.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Pöysti on offensiivinen hyökkääjä, joka luistelee nopeasti ja hallitsee kiekkoa hyvin. Andersson mainitsee hänet myös erittäin työteliääksi. Pöysti laukoi oikealta.
Seuraura
Säkylässä syntynyt Pöysti aloitti jääkiekkoilun helsinkiläisessä Roihu HT:ssä. Hän on varsinaisesti Helsingin IFK:n kasvatti, mutta pelasi juniorina myös kaksi kautta Norjassa, missä Pöysti voitti maan B-juniorisarjan mestaruuden vuonna 2005. Hän palasi B-juniori-ikäisenä HIFK:hon kaudeksi 2005–2006. Pöysti voitti A-nuorten SM-pronssia vuonna 2007. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä ja debytoi myös SM-liigassa, jossa tulokaskausi toi 33 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Pöystin liigauran avausmaali syntyi 2. helmikuuta 2008 paikallisottelussa Jokereita vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Miesten pelit tulivat Pöystille kauden aikana tutuksi myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Kaudella 2008–2009 Pöysti pelasi HIFK:n SM-liigajoukkueessa 34 runkosarjaottelua. Hän pelasi kauden aikana yhteensä viisi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja Kiekko-Vantaassa. Pöystin pelit päättyivät kuitenkin jo helmikuussa 2009. Toukokuussa HIFK tiedotti Pöystin sairastuneen lymfoomaan ja napatyrän repeämiseen sekä aloittaneen hoitotoimenpiteet. Hän toipui sairaudesta ja pelasi seuraavan kerran SM-liigassa 13. marraskuuta 2009 paikallisottelussa Jokereita vastaan. Pöysti pelasi ennen tätä kymmenen ottelun verran HIFK:n A-nuorissa, joissa hän pelasi lopulta suurimman osan kaudesta 2009–2010 ja voitti joukkueessa SM-hopeaa keväällä 2010. SM-liigassa Pöysti pelasi kauden aikana seitsemän runkosarjaottelua ja hän pelasi miesten pelejä myös 14 Mestis-ottelun verran lainalla Kiekko-Vantaassa. Toukokuussa 2010 Pöysti teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa.
Kauden 2010–2011 päätteeksi Pöysti voitti Suomenmestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös viiden ottelun verran lainalla Kiekko-Vantaassa. Toukokuussa 2011 Pöysti jatkoi sopimustaan HIFK:n kanssa vuodella.
Toukokuussa 2012 Pöysti teki kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Toisella sopimuskaudellaan 2013–2014 hän teki läpimurtonsa SM-liigassa ja liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+24=32, joilla Pöysti oli Bluesin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Tommi Huhtalan jälkeen. Bluesin kausi päättyi puolivälierissä, kun se hävisi Lukolle otteluvoitoin 4-3. Pöysti laukoi kuudennen ottelun jatkoaikamaalin, joka vei sarjan seitsemänteen otteluun. Hän luonnehti sitä uransa tärkeimmäksi maaliksi.
Kaudeksi 2014–2015 Pöysti siirtyi kaksivuotisella KHL-sopimuksella Jokereihin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kauden 2015–2016 aikana Pöysti pelasi vain 24 runkosarjaottelua loukkaantumisten vuoksi. Elokuussa 2015 hän joutui noin kuudeksi viikoksi sivuun Pietarissa pelatussa harjoitusturnauksessa ja joulukuussa Pöystin kauden päätti alavartalovamma.
Heinäkuussa 2016 Jokerit kauppasi Pöystin pelaajaoikeudet KHL:n kiinalaiselle laajennusjoukkue Kunlun Red Starille. Hän teki pian tämän jälkeen kauden 2016–2017 kattaneen sopimuksen joukkueen kanssa. Pöystin kausi päättyi kuitenkin loukkaantumisen vuoksi vain kuuden ottelun jälkeen syyskuun 2016 lopulla.
Pöysti siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Hän pelasi kauden aikana loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 29 ottelua.
Maajoukkueura
Suomen A-maajoukkueessa Pöysti pelasi yhdeksän ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Latviaa vastaan. Pöysti sai ottelussa yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Tomi Sallisen tekemään maaliin. Hänen ensimmäinen A-maajoukkuemaalinsa syntyi Pöystin kolmannessa ottelussa 17. huhtikuuta 2014 Savonlinnassa Saksaa vastaan. Pöysti putosi lopulta viimeisten joukossa vuoden 2014 lopullisesta MM-joukkueesta.
Muuta
Pöysti sairastui vuonna 2009 imusolmukesyöpään, josta hän kuitenkin parani. Hänen isosiskonsa on Miss Suomi 2009 Essi Pöysti. Sisarusten isä on eversti ja entinen SM-tason suunnistaja Timo Pöysti ja isoäiti hiihdon olympiamitalisti Toini Pöysti (o.s. Mikkola). Eetu Pöysti seurusteli noin 6,5 vuotta vuoden 2014 Miss Suomi -kilpailun ensimmäisen perintöprinsessa Krista Haapalaisen kanssa. Pari erosi ja heidän avoliittonsa päättyi tammikuussa 2014. Pöysti seurustelee nyt tennispelaaja Jari Hedmanin tyttären Clarissan kanssa.
Raymond Séguy
Raymond Gaston Joseph Séguy (8. joulukuuta 1929 Rieupeyroux – 21. maaliskuuta 2022 ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. syyskuuta 1954 ja nimitettiin Gapin hiippakunnan johtoon 14. lokakuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Joseph Bourrat, jota avustivat Bernard Louis Auguste Paul Panafieu ja Robert-Joseph Coffy.
Séguy sai 31. heinäkuuta 1987 nimityksen Autunin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. huhtikuuta 2006.
Vĩnh Phúc
thumb|Maakunta Vietnamin kartalla Vĩnh Phúc on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on Vĩnh Yên. Vuonna 2009 maakunnassa oli noin miljoona asukasta. Sen pinta-ala on 1 373,2 km².
thumb|left| Trúc lâm Tây Thiênin portti Tam Đảossa Maakunnan pääkaupunki Vinh Yen on 63 km maan pääkaupungista Hanoista, ja sinne on juna- ja bussiyhteydet. Maakunnan luonnonnähtävyyksiä ovat Ao Cham -lampi, Dai Lai -järvi ja Tam Đảon virkistysalue.
Gislavedin kunta
Gislavedin kunta on Jönköpingin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Gislaved.
Kunnan maapinta-ala on 1 137,07 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 29 635 henkeä (31.12.2020).
Kunnassa asuvat suomalaiset ovat perustaneet Suomi-seuran ja Suomalaisten eläkeläisten seuran.
Vuonna 2007 kunnassa oli 64,74 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 5,7 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Gislavedin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1904 Bårarydin maalaiskuntaan. Muita taajaväkisiä yhdyskuntia olivat Anderstorpin kunnassa sijainneet Gyllenfors (1939–1948) ja Anderstorp (1943–1952). Vuonna 1949 Bårarydista ja Gyllenforsin kattaneesta osasta Anderstorpia muodostettiin Gislavedin kauppala. Gislavedin ja Gyllenforsin taajaväkiset yhdyskunnat lakkautettiin samalla.