cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kustaa Nummelin
Tapauksen seuraukset
Nummelin kuolemantapausta käsiteltäessä kihlakunnanoikeus ja hovioikeus katsoivat Landzettin toimineen itsepuolustukseksi ja vapauttivat hänet syytteestä. Sen sijaan maaherra von Haartman kirjoitti kenraalikuvernööri Menshikoffille Landzettin ampuneen Nummelinin estääksen tämän yleistä turvallisuutta vaarantaneen rikollisen paon (ei siis itsepuolustukseksi). Landzettin sukulaistytöt kertoivat myöhemmin tämän olleen kovin pahoillaan Nummelinin ampumisesta, mutta hänelle oli annettu lupa ampua, jollei hän muuten saisi Nummelinia kiinni.
Nimismies Landzett sai maaherran esityksestä 600 paperiruplan palkkion, jonka voi suhteuttaa rengin kunnollisessa työpaikassa saamaan 300 ruplan vuosipalkkaan. Lisäksi raisiolaiset keräsivät hänelle kunnialahjan, koska "hän päästi maakunnan senlaisesta waarallisesta ihmisestä ja suuresta pahantekiästä".
Rikollisen uran tilinpäätös
Kustaa Nummelin oli käräjillä 40 kertaa. Hänet tuomittiin kaikkiaan 16 rikoksesta, joista viisi oli tuohon aikaan erittäin tuomittavaa murtovarkautta ja neljä hevosvarkautta. Varastettu omaisuus laskettiin 579 hopearuplaksi ja se vastasi arvoltaan 16 hevosta. Noin 12 vuoden aikana hän oli Turun linnavankilassa tutkintavankina yli neljä vuotta.
Nimi ja tarinoita
Lääninkanslian asiakirjoissa liikanimi Sika-Kyösti esiintyy ensimmäisen kerran 1832. Liikanimen Sika-Kyösti (myös muun muassa "Sika-Kyöstä") Kustaa Nummelin sai kansantarinoissa ensinnäkin siksi, että hänen uskottiin kykenevän muuttamaan itsensä siaksi, jolloin hän on ollut silmänkääntäjän roolissa. Toisen version mukaan Nummelin oli pakomatkallaan piiloutunut erään teurastajan Turkuun kuljettamaan sikakuormaan. Piiloutuminen tapahtui siten, että Sika-Kyösti veti ylleen teurastetun sian nahan ja röhki sikana kuljetushäkissä muiden sikojen joukossa. Kolmannen tarinaversion mukaan Sika-Kyösti sai liikanimensä varastettuaan sianpuolikkaan tai sikoja.
Tarinaperinteen keskuksia ovat Turun ja Salon seudut. Tarinoiden tunnetuin hahmo on kuoleva sankari, sitten veijari ja noita. Kuolevan sankarin hahmo esiintyy yleisimmin niissä tarinatoisinnoissa, joissa nimismies ampuu Sika-Kyöstin joko hopea- tai lyijyluodilla.
Veijari-hahmo toteutuu muiden muassa tavarantasaajasta kertovissa tarinoissa. Robin Hood -hahmona Sika-Kyösti jakaa rikkailta ottamaansa omaisuutta köyhille. Naiset ja lapset olivat Sika-Kyöstin erityissuojelussa. Useissa tarinoissa hän lahjoittaa viimeisen lehmänsä velan takia myyneen torpan emännälle uuden lehmän hinnan. Tavallisesti Sika-Kyöstiä ei tunnisteta, ja hän päättää kohtaamisen tokaisemalla: minä olen juuri se pelätty Sika-Kyösti. Tässä kuvastuu Sika-Kyöstin maine toisaalta pelättynä ja toisaalta ihailtuna hahmona.
Noita-tarinoissa yliluonnollisia kykyjä omaava Sika-Kyösti on liitossa pirun kanssa ja hänet saattoi tappaa vain hopeisella luodilla. Kertomusten rationaalinen selitys haavoittumattomuudelle on nahkainen tai rautainen panssari, joka suojasi luoteja vastaan.
Harvinaisin hahmo on murhamies ja vähiten tunnettu tarina-aihelma on Sika-Kyöstiin liitetty syntymättömien lasten surmaanminen ja sydänten syönti.
Sika-Kyöstin kallio ja hauta
Sika-Kyöstin kuolinpaikalle Raisiossa hakattiin kallioon risti ja vuosiluku 1836 sekä nimikirjaimet S.G. (Svin-Gösta) ja todennäköisesti myöhemmin virheellinen päivämäärä 29.5. Lasten kerrotaan pelänneen tuota paikkaa. Kuolinkallion ohitus antoi aiheen kertoa Sika-Kyöstin kuolemasta ja muita tarinoita. Kallioon liittyy vielä ainoa Sika-Kyöstistä kertova kansanlaulu, jonka mukaan hän oli "varkaiden kuningas". Kalliokirjoitus muistutti raisiolaisia ja ohikulkijoita legendaarisen mestarivarkaan kuolemasta aina vuoteen 1960, jolloin TVH räjäytti kalliota uutta moottoritietä rakentaessaan.
Sika-Kyöstin hautapaikan tietää raisiolainen perinne sijaitsevan Raision kirkon emälaivan ja sakastin kulmauksessa siten, että katolta tippuva vesi putoaa haudalle. Näin Sika-Kyösti saa vielä kuolemanjälkeisenkin rangaistuksen. Käräjäpöytäkirjan mukaan ruumis tuli haudata hautausmaan laitaan.
Sika-Kyöstin pistooli
Turun maakuntamuseossa säilytetään pistoolia, jolla on kerrottu nimismiehen ampuneen Sika-Kyöstin. Todellisuudessa nimismiehen käyttämä ase oli haulikko, Sika-Kyöstillä oli pistooli. Nimismiehen pistooliksi nimitetty pistooli saattaakin todellisuudessa olla Sika-Kyöstin, mutta yhtä mahdollista on, että Sika-Kyösti- ja nimismiesperinne on vain liitetty johonkin pistooliin. Niin on tehty muun muassa morsiusarkulle, joka sekin on Turun maakuntamuseon kokoelmissa. Arkun lahjoittaja kertoi, että kannen maalauksessa Sika-Kyösti tai nimismies on menossa Raision kirkkoon, mutta jo silmämääräisen tarkastelun perusteella se on mahdotonta.
Sika-Kyöstin luola
Varsinais-Suomessa on kaikkiaan kolme Sika-Kyöstin nimellä tunnettua luolaa.
Hänen syntymäkotinsa lähellä Nousiaisten Hyrkön kylässä on kivenlohkareista muodostunut luola, jonka pohjalla näkyy makuusija. Paikallisen perinteen mukaan Sika-Kyösti on oleillut siellä. Luolan koon perusteella se on ollut mahdollista, sillä sisään mahtuu noin viisi ihmistä.
Halikossa, kirkon viereisellä Kärävuorella on toinen Sika-Kyöstin luola, joka sijaitsee vaikeakulkuisella jyrkänteellä, suuren lohkareen alla.
Maskussa on kerrottu Mätikän luolassa majailleen rosvoja, joista kuuluisin lienee Sika-Kyösti.
Transmeta
Transmeta oli vuosina 1995–2009 toiminut yhdysvaltalainen teknologiayritys. Se julkaisi kaksi x86-yhteensopivaa suoritinperhettä, Crusoen ja Efficeonin, joiden kehityksessä pääpaino on ollut alhaisella virrankulutuksella ja lämmöntuotolla. Novafora osti Transmetan vuonna 2008 ja ajautui puolestaan itse konkurssiin 2009.
Crusoe- ja Efficeon-suorittimia on käytetty mm. kannettavissa tietokoneissa, Blade-palvelimissa sekä taulutietokoneissa. 10. elokuuta 2005 Transmeta julkisti ensimmäisen voitollisen neljännesvuosituloksensa.
Aslaug Vaa
Aslaug Vaa (1889 Vinje, Norja – 1965 Oslo, Norja ) oli norjalainen runoilija ja kriitikko. Hän oli uranuurtaja uusnorjankielisen runouden kirjoittajana. Hän julkaisi esikoiskokoelmansa Nord i leite 1934. Runojen lisäksi hän kirjoitti näytelmiä.
Transmeta
Suoritinteknologia
Transmetan suorittimet ovat x86-yhteensopivia VLIW-suorittimia, jotka joutuvat x86-ohjelmia ajettaessa tulkkaamaan suoritettavaa ohjelmakoodia ajonaikaisesti. Tulkkaamisesta vastaa täysin ohjelmistopohjainen ratkaisu. Transmetan mukaan tällä lähestymistavalla saadaan useita teknisiä etuja:
Ennen ensimmäisten tuotteidensa julkaisua Transmeta lupasi paljon, mutta tammikuussa 2000 julkaistun alkuperäisen Crusoen (TM3200) heikko suorituskyky kuitenkin heikensi vakavasti Transmetan uskottavuutta. Sen virrankulutus oli huomattavasti Intelin ja AMD:n tuon aikaisia suorittimia alhaisempi, mutta loppukäyttäjälle ero (esimerkiksi akun käyttöajassa) oli ainoastaan marginaalinen. Kaupallisesti Crusoe- ja Efficion-suoritinperheet olivat yritykselle pettymys.
Eurojackpot
thumb|Osallistuvat maat. Eurojackpot on lotto, joka toimii 18 Euroopan maassa. Viikoittainen päävoitto on 10–120 miljoonaa euroa. Yksi lottorivi maksaa Suomessa kaksi euroa. Arvonta suoritetaan tiistai- ja perjantai-iltaisin Helsingissä. Suomen lisäksi Eurojackpot-lottoon voi osallistua Saksassa, Alankomaissa, Italiassa, Espanjassa, Tanskassa, Virossa, Sloveniassa, Norjassa, Ruotsissa, Islannissa, Latviassa, Liettuassa, Kroatiassa, Puolassa, Tšekissä, Unkarissa ja Slovakiassa. Suomessa loton tuotto käytetään suomalaisten edunsaajien hyväksi.
Eurojackpotin ensimmäinen arvonta suoritettiin 23. maaliskuuta 2012. Arvonnassa ei löytynyt yhtään täysosumaa. Arvonta tapahtuu kahdessa osassa. Ensin arvotaan viisi päänumeroa (luvut 1–50) ja sitten kaksi tähtinumeroa (luvut 1–12). Voittoluokkia on 12 kappaletta. Minimivoittoon riittää, kun vähintään kaksi päänumeroa ja yksi tähtinumero on oikein tai yksi päänumero ja kaksi tähtinumeroa on oikein.
Ensimmäinen päävoiton suomalaisvoittaja pelissä oli 25. tammikuuta 2013, kun seinäjokelaispelaaja voitti 29,5 miljoonaa euroa. Ensimmäinen tarkalleen 90 miljoonan euron maksimitulos meni Tšekin tasavaltaan 15. toukokuuta 2015. Tähän mennessä korkeimman voiton, 91 938 695,00 euroa, saavutti 23. elokuuta 2019 Siilinjärven suomalainen syndikaatti, joka koostui 50 pelaajasta, jotka olivat pelanneet järjestelmälipun 4 ennustuksella järjestelmässä 7/3 yhteensä 504,00 eurolla, joten palkintomäärät alemmista palkkaluokista lisättiin jättipotin enimmäismäärään.
Eurojackpot uudistui 10. lokakuuta 2014, jolloin mukaan tulivat uusina maina Tšekki ja Unkari. Samalla arvottavien tähtinumeroiden määrä kasvoi kahdeksasta kymmeneen, jolloin päävoiton todennäköisyys oli 1:95 344 200. Myös suurten megapottien määrä lisääntyi. Kaikkien voittoluokkien yhteenlaskettu todennäköisyys oli noin 1:26.
Eurojackpot uudistui taas maaliskuussa 2022. Eurojackpotiin tuli perjantaiarvonnan lisäksi tiistai-arvonta 29. maaliskuuta 2022 alkaen. Pelattavien tähtinumeroiden määrä kasvoi kymmenestä kahteentoista ja lisäksi pelin enimmäispotti nousi 120 miljoonaan euroon. Myös muut voitot kasvoivat. Jatkossa päävoiton todennäköisyys on 1:139 838 160. Minkä tahansa voiton todennäköisyys on noin 1:32.
Voittoluokat
Esimerkiksi todennäköisyys saada päävoittoluokkaan oikeuttavat 5 päänumeroa ja 2 tähtinumeroa oikein on
Laskettaessa todennäköisyys saada esimerkiksi 3 päänumeroa ja 1 tähtinumero oikein tarvitaan monimutkaisempaa laskentaa. Nyt on nimittäin huomioitava sekä miten 3 päänumeroa oikein 5:stä päänumerosta voidaan saada useammalla tavalla että miten monella tavalla kaksi "väärää" päänumeroa voidaan saada muista 45:stä numerosta. Vastaavasti on huomioitava miten 1 tähtinumero 12:sta tähtinumerosta oikein saataessa yksi "väärä" tähtinumero valitaan muista 10:stä numerosta. Esimerkkitapauksessa saadaan todennäköisyydeksi
HMS John Dutton
HMS John Dutton oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mersey-luokan aseistettu troolari.
Valmistus
Alus tilattiin Port Glasgow'sta Ferguson Brothers (Port Glasgow) Limitediltä. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Palvelus
Alus myytiin vuonna 1922 Irlannin laivastolle, jossa se säilytti aiemman nimensä. Alus vastaanotettiin Portsmouthissa. Seuraavana vuonna alus myytiin uudelleen kauppalaivastolle, jolloin sen nimeksi tuli SS Karlesefni.
Julia (Caesarin täti)
Julia (kuoli 69 eaa.) oli roomalaiseen Julius-sukuun kuuluva nainen, joka oli Julius Caesarin täti ja Gaius Mariuksen vaimo. Häntä kutsuttiin myös nimellä Julia Maria. Plutarkhoksen mukaan Marius meni naimisiin patriisisäätyyn kuuluvan Julian kanssa, koska hänellä ei muuten olisi ollut mahdollisuuksia päästä senaatin suosioon. Pari sai yhden lapsen Gaius Marius nuoremman. Julia selvisi Sullan hirmuvallasta vain maineensa ansiosta. Julius Caesar piti tätinsä hautajaisissa vuonna 69 eaa. kuuluisaksi tulleen hautajaispuheen.
Rolf Wolfshohl
thumb|Rolf Wolfshohl Rolf Wolfshohl (s. 27. joulukuuta 1938) on entinen saksalainen kilpapyöräilijä. Hän voitti vuonna 1965 Espanjan ympäriajo, vuosina 1960, 1961 ja 1963 cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut sekä vuonna 1968 Pariisi–Nizza-ajon.
Wolfshohl oli vuoden 1967 Ranskan ympäriajossa 15. etapin ykkönen ja sijoittui vuonna 1968 kokonaiskilpailun kuudenneksi.
Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1939 elokuva)
Notre Damen kellonsoittaja on William Dieterlen ohjaama yhdysvaltalainen elokuvaklassikko vuodelta 1939. Se perustuu Victor Hugon romaaniin Pariisin Notre-Dame (1831). Elokuvan pääosia näyttelevät Charles Laughton Quasimodona ja Maureen O'Hara Esmeraldana.
Notre Damen kellonsoittajaa pidetään yhtenä parhaista Hugon romaanin elokuvasovituksista, vaikka käsikirjoittajat ovatkin ottaneet vapauksia romaanin sovittamisessa elokuvaksi.
Palkinnot
Oscar-ehdokkuudet:
Basileios
Basileios on kreikkalainen nimi. Se on johdettu kreikan sanasta basileus, joka tarkoittaa kuningasta. Tätä nimeä kantoivat muun muassa:
Basil (disambiguation) Basilio Василий
Markus Palosaari
Markus Palosaari (s. 3. helmikuuta 1987 Kaustinen) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Palosaari on pelannut kaksi vuotta ranskalaisessa FC Metzin joukkueessa. Hän palasi kuitenkin Suomeen ja pelasi KPV:n edustusjoukkueessa, kunnes joutui lopettamaan aktiiviuransa polvivamman vuoksi. Hän siirtyi kaudeksi 2009 Kaustisen Pohjan-Veikkojen riveihin miesten kolmoseen .Vuonna 2016 hän aloitti KP-V tyttöjen valmentamisen.
Palosaari on pelannut Suomen U17-, U16- ja U15-maajoukkueissa.
Varsinaisen työuransa Palosaari on tehnyt raknneusalalla. Hän on koulutukseltaa rakennusinsinööri.
Tähdentekijä
Tähdentekijä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtaja
Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtaja oli pääministeriä vastaava Neuvostoliiton hallituksen johtaja. Ministerineuvoston puheenjohtaja valittiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean sisäisellä äänestyksellä.
Vuosina 1923–1946 virka oli ”kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja”. Se oli tarkoitettu Neuvostoliiton vaikutusvaltaisimmaksi viraksi, mutta Leninin kuoleman jälkeen Stalin muokkasi kommunistisen puolueen pääsihteerin asemasta maan vaikutusvaltaisimman roolin. Korkeimmista neuvostojohtajista pitivät näitä virkoja yhtä aikaa Stalin (1941–1953) ja Nikita Hruštšov (1958–1964).
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Tämä on luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa. Kyseessä ovat tavalliset pelit, eivät tasoituksella pelatut. Alle 16-vuotiaana pelatut pelit on merkitty merkinnällä U16.
Turnaus- ja ottelupelit
Simon Alapin, Vilna 1912
Victor Berger, Margate 1937
Ossip Bernstein, Pariisi 1933 (ottelu, +1=2−1)
Efim Bogoljubov, Pietari 1913/14, Triberg 1921 ("salainen ottelu", +1=2−1), Margate 1923, Wiesbaden−Berliini−Amsterdam 1929 (MM-ottelu, +5=9−11), Bern 1932, Saksa 1934 (MM-ottelu, +3=15−8), Bad Nauheim−Stuttgart−Garmisch 1937, Salzburg 1942, Varsova−Lublin−Krakova 1942, Varsova 1943 (ottelu, +1=0−1) Mihail Botvinnik, Alankomaat (AVRO) 1938
Amos Burn, Karlsbad 1911
José Raúl Capablanca,Pietari 1913 (näytösottelu, +2=0−0), Pietari 1914 (kaksi peliä), New York 1927, Buenos Aires 1927 (MM-ottelu, +3=25−6), Nottingham 1936
Arthur Dake, Pasadena 1932
Dawid Daniuszewski, Pietari 1909
Oldřich Duras, Hampuri 1910
Fjodor Duz-Hotimirski, Pietari 1912 (näytöspeli)
Kacper Kozłowski (jalkapalloilija)
pienoiskuva|294x294px|Kozłowski, 2021 Kacper Szymon Kozłowski (s. 16. lokakuuta 2003 Koszalin) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionin miehistöön mutta pelaa kauden 2022–2023 lainalla alankomaalaisseura Vitessessä.
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Alexander Evensohn, Kiova 1916 (ottelu, +1=0−2)
Hans Fahrni (U16), München 1908 (ottelu, +1=1−1)
Reuben Fine, Margate 1937, Alankomaat (AVRO) 1938 (kaksi peliä)
Leó Forgács, Hampuri 1910
Sergey von Freymann, Vilna 1912
Kacper Kozłowski (jalkapalloilija)
Kozłowski siirtyi tammikuussa 2022 englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Hän pelasi kuitenkin loppukauden lainalla Belgian pääsarjassa Union SG:n joukkueessa. Hän pelasi yhdeksän liigaottelua, joissa hän pääsi kahdessa ottelussa avauskokoonpanoon. Kaudeksi 2022–2023 hän lähti lainalle Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaan Vitesseen.
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Joel Fridlizius, Tukholma 1912
Kacper Kozłowski (jalkapalloilija)
Kozłowski on pelannut Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Andorraa vastaan. Kesäkuussa 2021 hän pelasi kaksi ystävyysottelua. Saman kesän EM-kilpailuissa hänestä tuli EM-kisahistorian nuorin pelaaja, kun hän tuli 19. kesäkuuta Puolan toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan 55. minuutilla vaihdosta kentälle. Hän pelasi myös Puolan kolmannessa EM-alkulohko-ottelussa Ruotsia vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2022 loppuun mennessä kuusi A-maaottelua.
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Karl Gilg, Semmering 1926
Bernhard Gregory, Pietari 1913/14
Paul Johner, Karlsbad 1911
Klaus Junge, Salzburg 1942
Frontenay-Rohan-Rohan
Frontenay-Rohan-Rohan on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee departementin pääkaupungin Niortin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 33,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 882 asukasta (vuonna 2016).
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Boris Kojalovitš, Pietari 1912
Frontenay-Rohan-Rohan
Frontenay-Rohan-Rohan kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Niortais (CAN). Kunta sijaitsee lähellä Marais poitevinin suurta suoaluetta.
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Paul Saladin Leonhardt, Karlsbad 1911
İbradı
İbradı on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa İbradın väkiluku oli 3 032.
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa
Turnaus- ja ottelupelit
Grigory Levenfish, Pietari 1913
Stepan Levitski, Pietari 1911 (ottelu, +3=0−7), Vilna 1912
F. López Núñez, Almeria 1945
Moishe Lowtzky, Pietari 1913/14
Francisco Lupi, Caceres 1945, Estoril 1946 (ottelu, +1=1−2)
Hermanis Matisons, Praha 1931
Antonio Medina, Gijon 1945
Walter Michel, Bern 1925
Vladas Mikenas, Kemeri 1937
Oskar Naegeli, Bern 1932
Vladimir Nenarokov (U16), Moskova 1908 (ottelu, +3=0−0)
M. Neumann (U16), Düsseldorf 1908
Bjørn Nielsen, München 1941
Aron Nimzowitsch, Pietari 1914 (play-off-ottelu, +1=0−1), Semmering 1926, New York 1927
Karel Opočenský, München 1941
Nikolai Pavlov-Pjanov, Moskova 1920 (ottelu, +1=0−1)
Julius Perlis, Karlsbad 1911
Vladimirs Petrovs, Margate 1938
Abram Rabinovitš, Karlsbad 1911
Ilja Rabinovitš, Pietari 1914 (näytöspeli)
Ludwig Rellstab, München 1942
Samuel Reševski, Nottingham 1936
Richard Réti, New York 1924
Pjotr Romanovski, Pietari 1909
Akiba Rubinstein, Moskova 1909 (näytöspeli), Karlsbad 1911, Vilna 1912, Wien 1922
Carl Schlechter, Hampuri 1910, Karlsbad 1911
Vasili Osipovitš Smyslov, Pietari 1912
Rudolf Spielmann, Karlsbad 1911, Karlsbad 1923
Siegbert Tarrasch, Hampuri 1910
Savielly Tartakower, Bad Pistyan 1922, Folkestone 1933
Karel Treybal, Karlsbad 1923
Milan Vidmar, Semmering 1926
A. Wiarda (U16), Düsseldorf 1908
Frederick Yates, Hastings 1922, Karlsbad 1923
Tarkistussumma
Tarkistussumma on tietotekniikassa käytetty virheen havaitsemiseen käytettävä koodi, jolla voidaan todeta, onko siirretty, ladattu tai tallennusmedialta luettu tieto ehjää vai siirto-/tallennusvirheiden sotkemaa. Tarkistussumma toimii siten, että datasta muodostetaan algoritmilla vakiokokoinen luku. Datan oikeellisuus voidaan selvittää laskemalla tarkistussumma uudelleen, ja jos se ei täsmää edellisen summan kanssa, data on virheellistä.
Yksinkertaisen tarkistussumman heikkouksia on muun muassa se, että toisaalla datassa oleva virhe voi varsin helposti "kompensoida" toisen virheen ja näin kaksi toisensa kumoavaa pientä virhettä saa datapaketin näyttämään ehjältä. Yleisesti käytettyjä algoritmeja tarkistussumman laskemiseen ovat Adler-32 ja CRC, joilla virheellinen viesti voidaan havaita.
Yleisiä algoritmeja tarkistussummien laskemiseksi ovat mm. Unixin cksum, CRC32. Myös joitakin kryptografisia tiivistealgoritmeja kuten MD5 ja SHA voidaan käyttää tarkistussummana, mutta niiden tavoitteet eroavat.
Yleisesti ottaen tarkistussumma, joka on laskettu esimerkiksi CRC-algoritmilla, ei voida käyttää tiivisteen tavoin koska se ei ole kryptografisesti vahva: kun useat eri viestit voivat tuottaa saman tarkistussumman tulosta ei voida käyttää tarkistamaan onko sisältö muuttunut tahallisesti (onko se väärennettyä).
Krynica Morska
Krynica Morska on kaupunki ja oma kuntansa Nowy Dwórin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 1 286. Vuonna 2015 kaupunki oli 1 323 asukkaallaan Puolan vähäväkisin kunta.
Krynica Morskan alueen läpi kulkee voivodikunnan tie 501. Se rajoittuu Fromborkin, Sztutowon ja Tolkmickon kuntiin sekä Itämereen. Kaupungin pinta-alasta noin yksi prosentti on maatalouskäytössä ja noin 16 prosenttia metsää.
250px|vasen|pienoiskuva|Kaupungin väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa 51,2 prosenttia Krynica Morskan asukkaista oli naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 13,1 prosenttia kaupungin väestöstä, työikäiset 63,6 prosenttia ja eläkeikäiset 23,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44 vuotta. Vuonna 2019 Krynica Morskassa syntyi kahdeksan lasta.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1990 (kreikkalais-roomalainen paini)
Vuoden 1990 kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 19. lokakuuta – 21. lokakuuta 1990 Ostiassa, Italiassa. Kisoissa painittiin kymmenessä painoluokassa.
Sterilaatiokäyrä
Sterilaatiokäyrä ("tappokäyrä", "reduktiokäyrä") on mikrobiologiaan liittyvä käsite, jolla tarkoitetaan kuvaajaa, jossa esitetään mikrobiviljelmän elävien solujen lukumäärä ajan funktiona puolilogaritmiseen koordinaatistoon piirrettynä.
Koordinaatiston x-akselilla on sterilointiaika ja y-akselilla elävien solujen määrä kpl/ml. Koska mikrobien tuhoutuminen steriloinnissa on ensimmäisen kertaluokan eksponenttifunktio, on kuvaaja suora.
Sterilaatiokäyrällä voidaan muun muassa päätellä kyseisen mikrobin vaatima sterilointiaika.
Kurssipuukko
Kurssipuukko on suomalainen erilaisten pidempiaikaisten kurssien vertauskuva, jonka kurssien osanottajat ostavat itselleen kurssiin liittyvin kaiverruksin. Laajimmin kurssipuukkoja itselleen ostavat reservialiupseerikurssien tai reserviupseerikurssien suorittaneet, koska suomalaiseen univormuun ei ole kuulunut puukkoa, vaan jokainen on hankkinut mieleisensä tai sellainen on aikaisemmin ollut maatalousyhteiskunnassa niin yleinen, että sitä ei ole ajateltu tarvittavan univormun osaksi esimerkiksi ruokailuvälineeksi lusikkahaarukan lisäksi.
Adolf Engström
Carl Adolf Engström (17. helmikuuta 1855 Vöyri – 19. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri, vuorineuvos ja yritysjohtaja.
Kurssipuukko
RUK:n kurssipuukossa on nahkatuppeen kiinnitetty kiväärin piippua edestä nähtynä symboloiva tunnus ja tupen helassa on kunkin kurssin erisnimi. Puukon saajan nimi on kaiverrettu terään.
Adolf Engström
Engströmin vanhemmat olivat varamaanmittari Otto Leonard Engström ja Adolfina Kristina Taxell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1874 ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Engström suoritti tekniikan opintoja myös ulkomailla.
Adolf Engström oli rautatiehallituksen konejohtajan apulaisena 1895–1900, Hietalahden Laivatelakka- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1900–1919 ja toimi Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton johtokunnan puheenjohtajana 1911–1919. Ennen Hietalahden laivatelakkaa hän johti kivialan yritys Ab Granit Oy:tä.
Engström vaikutti myös paikallispolitiikassa: hän istui Helsingin kaupunginvaltuustossa 1903–1911. Vuorineuvoksen arvo Engströmille myönnettiin vuonna 1917.
Tšehovin ase
Tšehovin ase on fiktiossa, kuten kirjallisuudessa, televisiosarjoissa tai elokuvissa, käytetty tekniikka, missä tarinan varhaisessa vaiheessa esitellään näennäisesti merkityksetön asia, joka tarinan edetessä nousee merkittävään asemaan juonen kannalta. Termi on saanut nimensä venäläisen näytelmäkirjailija Anton Tšehovin mukaan, joka mainitsee siitä kirjeissään useita muunnelmia. Tšehov itse sovelsi ohjetta näytelmässään Vanja-eno: siinä pistooli esitellään tarinan alussa jokseenkin puolihuolimattomasti, mutta tarinan loppua kohti siitä tulee tärkeä osa juonta, kun Vanja-eno aikoo raivonpuuskassaan ampua sillä itsensä.
Ohjetta on usein tulkittu häivetekniikaksi, mutta konsepti voidaan tulkita myös tarkoittamaan ”älä lisää tarpeettomia esineitä tarinaan”. Tšehovin ase -säännön unohtaminen voi johtaa suuriinkin juonen aukkoihin.
Tšehov esitti ohjeen muun muassa kirjoittajakursseilla Krimin niemimaalla, ja siellä sen kirjasi 1889 muistiin kurssilainen Ilja Gurlyand.
Salapoliisitarinoissa esiintyy tämäntyyppisiä yksityiskohtia: löytyy veitsi, joka aluksi näyttää tarpeettomalta, mutta joka myöhemmin ratkaisee kaiken. Myös saduissa rakenne toimii usein.
Arvi Hauvonen
Arvi Hauvonen (11. maaliskuuta 1899 Eurajoki – 7. joulukuuta 1973) oli Tampereen sähkölaitoksen insinööri ja suomalainen veteraaniradioamatööri. Vuonna 1924 hänellä oli Nuoren Voiman Liiton Nuori Voima -lehdessä 3/1924 ilmoitettu tunnus 3NB. Kun Suomenkin radioamatöörikutsuhuutojen OH-tunnukset otettiin käyttöön vuonna 1. tammikuuta 1929, muodostui Hauvosen kutsumerkiksi OH3NB. Puolasta alkaneen toisen maailmansodan vuoksi Suomessa jo ennen talvisotaa kiellettiin radioamatööritoiminta. OH*N* -muotoisia radioamatöörihuutoja arvostettiin 1920-luvulla ja 1930-luvulla, koska ne osoittivat, että niiden haltija oli kuulunut Suomen ensimmäisiin radioamatööreihin 1921-1926 ennen Suomen Radioamatööriliiton perustamista. Sodan jälkeen, kun radioamatööritoiminnan alkaminen uudelleen oli sallittu 1947, Hauvonen sai vuonna 1949 kutsumerkin OH3PP, joka hänellä koko loppuikänsä.
thumb|[[Lepolan huvila ]]
Hauvonen kävi keskikoulun ja opiskeli sitten Tampereen teknillisen opiston sähköteknillisellä opintosuunnalla. Hauvonen rakensi jo opiskeluaikanaan 1917 pienen langattoman lennätinaseman. Sittemmin hän opiskeli asevelvollisuusaikanaan saksalaisten opettajien johdolla Mikkelissä toimineessa funkkeri- eli sähköttäjäkoulussa 1918 ja Helsingissä Valtion kipinälennätinkoulussa. Asepalveluksesta hän kotiutui alikersanttina ja saavutti reservin kertausharjoitusten jälkeen vääpelin arvon.
Insinööriksi valmistuttuaan Hauvonen sai työpaikan Tampereen kaupungin sähkölaitokselta. Hän aloitti radiolähetyskokeilut syksyllä 1922 Perälän huvilassa Kuljussa ja jatkoi niitä 1923 Lepolan huvilassa Pyhäjärven rannalla. 10 W:n lähetystehoisella laitteella lähetettiin huvilalta gramofonimusiikkia.
1. marraskuuta 1923 Hauvonen aloitti yleisradiolähetykset Tampereella Hämeenkatu 26:ssa Tampereen puhelinosuuskunnan (TPP) ullakolta. 16. huhtikuuta 1924 myönnettiin lupa lähetystehon nostamiseen. Tampereen radio perustettiin 7. toukokuuta 1924. 14. toukokuuta hän sai yhteyden Ruotsiin amatööriradioasemalta, jonka kutsutunnus oli "3NB". Asema siirrettiin saman vuoden aikana Tammerkosken rantaan. Kun Tampereen radioyhdistys otti Tammerkosken radioaseman varsinaisesti hoitoonsa, lähetyksiä ei suoritettu enää Arvi Hauvosen 3NB -kutsumerkillä, vaan aseman kutsumerkiksi tuli 3NBA. Radioamatöörikutsumerkeissä asiaan liittyvät seuraavat kutsumerkit nimetään usein aakkosissa A...H jne. Parhaimmillaan 3NB sai lupamaksun 2 000 henkilöltä. Asema lopetti lähetyksensä lopullisesti maaliskuussa 1930, kun asema siirtyi Pyynikin näkötorniin posti- ja telehallituksen omistuksiin uusin Lahden radioasemalla valmistetuin uusin laittein. Tampereen radioyhdistys hoiti lähetyksiä vuoden 1930 loppuun, minkä jälkeen niistä vastasi 1926 perustettu Yleisradio. Pyynikin radioasemasta kehittyi Yle Tampere.
Hauvonen teki syksyllä 1925 ensimmäisen suomalaisen suoran radioselostuksen, kun hän kesken äänilevyjen soiton sai tietää naisen hypänneen Tammerkoskeen. Hän keskeytti musiikin ja alkoi selostaa tapausta radiokuulijoille. Selostuksen ansiosta tapahtumapaikalle kerääntyi tuhansia ihmisiä.
Hauvonen muutti 1926 Tampereelta Lahteen, ja hänestä tuli toimintansa 22. huhtikuuta 1928 aloittaneen Yleisradion Lahden radioaseman päällikkö. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1965. Hauvosen aloitteesta ryhdyttiin keräämään esineistöä radiomuseota varten; museo avattiin vuonna 1968.
Arvi Hauvonen on haudattu, samoin kuin hänen puolisonsa Helmi Inga Hauvonen, Lahden vanhalle hautausmaalle Radiomäelle.
Huomionosoitukset
Arvi Hauvosen tie sijaitsee Hollolassa, ja se päättyy Tiirismaan televisio- ja radioaseman lähetysmastolle. Tiirismaan radio- ja tv-masto on yleisradion neljäs sijoituspaikka Lahden seudulla Lahden Radioharrastajien Yleisradiolle siirtyneen aseman, Lahden suuraseman ensimmäisen sijoituspaikan, Lahden vanhan radioaseman ja Lahden radioaseman jälkeen. Tiirismaan radio- ja tv-asema on 1960-luvun lopulta, ja se sijaitsee Hollolan kunnan alueella. Arvi Hauvosen tielle pääsee Televisiotieltä Messiläntieltä länteen. Televisiotien pohjoispuolella on Pirunpesä.
Arvi Hauvonen on haudattu Lahden vanhalle hautausmaalle Radiomäelle.
Junininuikku
Junininuikku eli juninjärvenuikku, aikaisemmalta nimeltään isohopeauikku (Podiceps taczanowskii) on silkkiuikkuihin kuuluva uikkulintu. Se on nimetty lintutieteilijä Władysław Taczanowskin mukaan, joka kirjoitti muun muassa kirjan Ornithology of Peru vuosina 1884–1886.
Junininuikku on erittäin uhanalainen lintu, ja niitä on jäljellä alle 500 yksilöä. Populaatio on luultavasti pienentynyt pääosin epävakaiden olosuhteiden seurauksena.
Ulkonäkö ja koko
Junininuikku on mustavalkoinen pitkäkaulainen 35 senttiä pitkä uikku, jolla on musta päälaki, niska, selkä ja siivet. Valkoista linnulla on päävärinä kurkussa, kaulassa ja vatsassa. Linnun silmän iiris on punainen.
Lisääntyminen ja ravinto
Junininuikku syö ravinnokseen kaloja ja selkärangattomien toukkia ja täysikasvuisia aikuisia. Pesä on rakennettu ruo’oista kelluvaksi lautaksi, tyypillisessä pesässä on kaksi munaa.
Rajavartiolaitos
Suomen Rajavartiolaitos, lyh. RVL, on sisäministeriön alainen sotilaallisesti organisoitu Suomen sisäisestä turvallisuudesta vastaava viranomainen. Sen päätehtäviä ovat rajavalvonta maarajoilla ja merialueella sekä rajatarkastukset ylityspaikoilla (maarajalla, satamissa ja lentoasemilla). Lisäksi Rajavartiolaitos on johtava meripelastusviranomainen Suomessa. Vuodesta 2019 lähtien se on myös vastannut ympäristövahinkojen torjunnasta avomerellä. Rajavartiolaitos on esitutkintaviranomainen, joka tutkii havaitsemansa toimialaansa liittyvät rikokset. Niitä ovat rajaylitykseen, laittomaan maahantuloon ja väärennöksiin liittyvä rikollisuus. Tarpeen mukaan se hoitaa myös tulli- ja poliisiviranomaisten tehtäviä. Rajavartiolaitoksen palveluksessa on noin 3 000 henkilöä.
Schengenin sopimuksen myötä varsinainen rajavalvonta on keskittynyt sopimuksen kattaman alueen ulkorajalle. Suomessa tämä tarkoittaa lähinnä Venäjän-vastaista rajaa ja Helsinki-Vantaan lentoasemaa, joka on pääsääntöisesti Suomen ainoa Euroopan unionin ulkopuolelle suuntautuvan reittiliikenteen lentoasema, Tampereen ja Turun lisäksi. Maakuntien lentokentille tulee tarvittaessa liikkuvia rajavartioita, kun siellä on Schengen-alueen ulkopuolista tilausliikennettä. Rahtisatamissa tulli tarkistaa virka-apuna maissa poikkeavat henkilöt.
Rajavartiolaitoksen 17. päällikkönä aloitti syyskuussa 2018 kenraaliluutnantti Ilkka Laitinen. Hän jäi työkyvyttömyyseläkkeelle syyskuun alusta 2019. Laitisen jälkeen päällikkönä aloitti kenraaliluutnantti Pasi Kostamovaara, joka nimitettiin laitoksen johtoon vuoteen 2024 saakka.
Historia
Tästä ajasta kertovat viihteen keinoin historiallisiin esikuviin perustuen muun muassa elokuvat Kaakkois-Suomen, Viipurin läänin, osalta Raja 1918 ja Lapin rajavartioston osalta Mosku – lajinsa viimeinen.
Väestö ei raja-alueilla pitänyt rajalinjaa merkityksellisenä ja ylitti rajaa vapaasti. Erityisesti Lapissa olosuhteet olivat 1920-luvun taitteessa erittäin levottomat. Muun muassa vuonna 1922 ns. läskikapinan yhteydessä suomalaisten punaupseerien joukko perusti Värriöllä tukkityömaan miehistä noin 300-miehisen sotilasosaston, joka ryösti erään rajavartioaseman ja poistui kenenkään estämättä Venäjälle. Vähäisempää rajan pinnan tiedustelutoimintaa esiintyi huomattavasti.
Vakinaistaminen
Rajavartiolaitoksen tehtäviin oli alusta lähtien kuulunut osallistuminen maanpuolustukseen, mutta Suomen kohottaessa puolustusvalmiuttaan 1930-luvulla rajavartiostojen valmiustehtäviä lisättiin ja niiden vahvuutta kohotettiin. Vuonna 1931 Rajavartiolaitos vakinaistettiin säätämällä siitä lailla. Asetuksella määriteltiin Salmin, Joensuun, Kainuun ja Lapin rajavartiostot. Väliaikaiseksi jäi tuolloin Kannaksen rajavartiosto. Sitä koskeva uudistus tapahtui vuonna 1936.
Merivartiolaitoksen perustaminen
Merivartiolaitos perustettiin vuonna 1930 torjumaan kieltolain aiheuttamaa laajamittaista salakuljetusta. Laitoksen tehtäviksi määriteltiin asetuksessa "ylläpitää järjestystä ja turvallisuutta" erikseen määrättävillä merirajan alueilla sekä Laatokalla. Se käytti toimintaansa höyrykäyttöisiä vartiolaivoja ja moottoriveneitä, joista tärkeimpiä olivat nopeakulkuiset vartiomoottoriveneet. Merivartiolaitoksella oli jo suunnitteluvaiheesta lähtien myös maanpuolustuksellinen tehtävä. Sodan aikana merivartiostot toimivat osana laivastoa. Merivartiolaitos yhdistettiin Rajavartiolaitokseen vuonna 1945.
Talvi- ja jatkosota
Talvi- ja jatkosodan aikana rajavartiostot muodostivat rajapataljoonia, myöhemmin rajajääkäripataljoonia ja osallistuivat taisteluihin muun armeijan rinnalla. Jatkosodan päätyttyä rajalle sijoitetut armeijan yhtymät hoitivat rajavartiointia 1. joulukuuta 1944 saakka, jolloin rajavartiointi siirtyi takaisin Rajavartiolaitoksen vastuulle.
Jatkosodan sotatoimien päättyessä aselepoon rajajääkäripataljoonat vetäytyivät rajalle ja aloittivat samalla sen vartiointi- ja varmistustehtävät. RjP 1 toimi Kaakkois-Suomessa, RjP 2 välillä Imatra–Kitee, RjP 3 Ilomantsista Tohmajärvelle sekä RjP 6 Pielisjärveltä Kuhmoon. Rajajääkäriprikaati toimi ensin ylipäällikön reservinä ja tämän jälkeen III armeijakunnalle alistettuna, keskeisenä tehtävänään varmistaa suomalaisten saksalaisilta valtaamia alueita Lapin sodan tapahtumien edetessä.
Sodan jälkeen toiminnan painopiste oli rajavartioinnissa ja sotilaallisen kyvyn voimakkaassa kehittämisessä. Tähän syynä oli vallinnut sodan tai sisäisen levottomuuden uhka. Vasta vuoden 1947 jälkeen toimintaa alettiin kehittää rauhan ajan rajavartiointia painopisteenä pitäen. Merkittävänä ongelmana oli miehistöaineksen epätasaisuus, johon vaikuttivat huono palkkaus ja heikot työolot. Porkkalan rajavartiostossa vuonna 1948 tehdyn kyselyn mukaan rajajääkärit kokivat asemansa ristiriitaisena: vaikka he olivat työsuhteessa valtioon, heitä kohdeltiin esimiesten taholta kuin varusmiehiä.
Kehitys 1960-luvulta 1990-luvulle
right|thumb|Rajavartijat vuonna 1967 Valtiovallan alettua suunnata entistä enemmän varoja maanpuolustukseen 1960-luvulla Rajavartiolaitoksen kalusto alkoi kehittyä, samalla kun rajavartioinnista tuli houkutteleva ammatti kuihtuvien syrjäseutujen nuorisolle. Seuranneet vuosikymmenet ovat olleet tasaista kehitystä, jota on leimannut 1990-luvulla työn monipuolistuminen. Erityisesti rajatarkastuksien siirtyminen Rajavartiolaitokselle on ollut merkittävä uusi tehtävä. Länsirajan valvontaa on voitu keventää ja virkoja onkin siirretty Kaakkois-Suomen rajavartiostoon ja Suomenlahden merivartiostoon.
Tärkein yksittäinen nimistömuutos on ollut 1990-luvun alussa toteutettu rajavartiokomppanioiden nimeäminen rajavartioalueiksi. Samassa yhteydessä lakkautettiin yli sata Rajavartiolaitoksen toimipistettä. Merivartiostot ovat 1980-luvulta alkaen saaneet myönteistä näkyvyyttä, kun meripelastustoiminnan päävastuu on siirtynyt niille.
Rakenne
Rajavartiolaitos koostuu esikunnasta, Raja- ja merivartiokoulusta sekä seitsemästä hallintoyksiköstä, jotka toteuttavat käytännön rajavalvontaa:
Hallintoyksiköt ovat resursseiltaan itsenäisiä toimijoita. Hallintoyksikön toimialue on useiden kihlakuntien laajuinen ja se tekee tiivistä yhteistyötä alueensa muiden viranomaisten kanssa. Tavallisia yhteistyötahoja ovat syyttäjä, poliisi ja tulli. Hallintoyksikön päällikkö johtaa varsin itsenäisesti vuosittain saamillaan resursseilla. Vartiolentolaivuetta lukuun ottamatta hallintoyksiköt jakautuvat edelleen raja- tai merivartioalueisiin, laivayksiköihin sekä Helsingin rajatarkastusosastoon, joilla on alaisinaan yhteensä 63 vartioasemaa ja muuta yksikköä kuten johtopaikkoja.
Rajavartiolaitos on sisäministeriön alainen hallinnollisissa asiossa, mutta sen sotilaskäskyasiat, muun muassa upseerinimitykset, kuuluvat presidentin toimivaltaan. Mahdollisen kriisin sattuessa Rajavartiolaitos voidaan liittää osittain tai kokonaan Puolustusvoimiin. Todennäköistä on, että liitos tehtäisiin mahdollisimman myöhään – jos lainkaan – sillä ainakin Puolustusvoimien entisen asessorin Kaarina Buure-Hägglundin mukaan Puolustusvoimiin liitetyt rajavartiolaitoksen osat menettäisivät toimivaltuutensa.
Vuonna 2005 tehdyllä sisäasiainministeriön päätöksellä Kainuun rajajääkärikomppania lakkautettiin 1. heinäkuuta 2007 ja Lapin rajavartioston Ivalon rajajääkärikomppania supistettiin rajajääkäriosastoksi.
Rajavartiolainsäädäntö
pienoiskuva|vasen|Suomenlinnan merivartioaseman ja poliisin yhteispartio Helsingin edustalla. Syyskuun 2005 alusta astui voimaan uusi rajavartiolainsäädäntö, joka laajentaa Rajavartiolaitoksen valtuuksia ja toiminta-aluetta. Aikaisemmin Rajavartiolaitoksen toimivaltuudet olivat voimassa ainoastaan sen valvonta-alueella, joka käsitti lähinnä rajaseudun kunnat ja merten rannikot taajamien ulkopuolella. Uudessa lainsäädännössä toimivaltaa ei ole rajattu alueellisesti vaan tehtävän mukaan. Rajavartiolaitokselle on annettu oikeus toimia siellä, missä tämä on tarkoituksenmukaista rajaturvallisuuden ylläpitämiseksi.
Rajavartiolaitoksella on rajavartiolaissa määritetyt toimivaltuudet. Rajavartiomiehellä on oikeus käyttää tarpeellista voimaa järjestyksen ja yleisen turvallisuuden säilyttämiseksi tai palauttamiseksi rajanylityspaikoilla, omissa toimipaikoissaan sekä muualla, missä poliisia ei ole riittävän nopeasti saatavilla. Rajavartiolaitosta voidaan käyttää varsinaisen raja-alueen ulkopuolellakin yleisen järjestyksen palauttamiseen poikkeustilanteessa.
Rajavartiolaitoksella on oikeus myös suorittaa toimialaansa liittyvien rikosten esitutkinta ja käyttää tässä tarkoituksessa kaikkia pakkokeinoja; valeostoa ja peitetoimintaa lukuun ottamatta. Tutkinnanjohtajuus on määritelty rajavartiolain (578/2005) 46 §:ssä. Viimeisimmän rajavartiolain muutoksen (478/2010) myötä Rajavartiolaitos voi käyttää telepakkokeinoja törkeän laittoman maahantulon ja ihmiskaupan esitutkinnassa. Lakimuutoksen myötä tutkinnanjohtajista tuli pidättämiseen oikeutettuja virkamiehiä.
Rajavartiolaitoksen omaan toimintaan liittyy rajatarkastus, joka toteutetaan pelkästään rajanylitysaikeen tai rajanylityksen perusteella ilman rikosepäilyä. On huomattava, että rajatarkastuksen perusteena toimii jo aie: rajan ylitystä yrittävä henkilö voidaan tarkastaa, vaikka hän luopuisikin aikeestaan jouduttuaan rajatarkastuksen kohteeksi. Rajatarkastuksessa varmistetaan rajanylittäjän matkan laillisuus ja henkilöllisyys sekä se, että hänellä ei ole mukanaan kiellettyjä esineitä tai aineita.
Sisäministeriö voi asetuksella säätää liikkumisrajoituksen Rajavartiolaitoksen hallitsemalle alueelle tai tiloihin. Jokaisella vähintään kapteenin arvoisella rajaupseerilla on lisäksi oikeus sulkea väliaikaisesti sotilaallisessa käytössä oleva harjoitusalue.
Rajavartiolaitoksen sotilaallinen järjestys herätti vuoden 2005 rajavartiolainsäädännön uudistustyön yhteydessä keskustelua turvallisuusviranomaisten piirissä. Muissa Euroopan maissa on pääosin jo siirrytty rajapoliisiorganisaatioihin, jotka eivät ole sotilaallisesti järjestettyjä. Rajavartiolaitoksen sotilaallisuuden varjopuolena pidettiin sitä, että rajavartiomiesten sotilaskoulutus oli aikoinaan puutteellista erilaisia lainvalvontatehtäviä ajatellen. Näkemyksen toi voimakkaimmin esille Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry, joka nykyistä rajavartiolakia valmisteltaessa esitti Rajavartiolaitoksen kaikkien poliisivaltuuksien poistamista. Koulutusta koskeneeseen ongelmaan on pyritty vastaamaan pidentämällä raja- ja merivartijoiden peruskurssi puolesta vuodesta vuoden mittaiseksi. Lisäksi rajaupseereiden koulutus sisältää noin vuoden mittaisen Puolustusvoimista eriytyvän jakson. Jakso sisältää toimivaltuus- ja lainsäädännöllistä koulutusta. Muutoin Rajavartiolaitoksen tehtäviä lainvalvonnassa on oikeastaan ainoastaan lisätty. Esimerkiksi Smash ASEM -mielenosoituksen yhteydessä joukkojenhallintaan käytettiin myös Rajavartiolaitoksen henkilökuntaa.
Henkilöstö
pienoiskuva|upright|Rajavartija partioimassa koiran kanssa.
Rajavartiolaitos rekrytoi jatkuvasti uusia rajamiehiä. Rajavartijoiden rekrytoinnista vastaa Raja- ja merivartiokoulu. Uudet rajamiehet, jotka on juuri nimitetty nuoremman rajavartijan virkaan, koulutettiin Espoon Otaniemessä ja Imatralla Raja- ja merivartiokoulussa noin vuoden mittaisella rajavartijan peruskurssilla. Osa rajavartijoista suorittaa rajavartijan jatkokurssin noin 8–12 palvelusvuoden jälkeen ja mestarikurssin noin 15–17 palvelusvuoden jälkeen
Vuonna 2014 koulutus Espoossa lakkautettiin säästösyistä, ja samalla loppuivat ruotsinkieliset peruskurssit. Tämä on ongelma varsinkin ahvenanmaalaisille, joista monille suomenkielisestä koulutuksesta suoriutuminen on mahdotonta. Rannikoiden ruotsinkielisillä alueilla, missä vielä on suomea ymmärtämättömiä asukkaita, ja varsinkin Ahvenanmaan vesillä, missä myös on monia ruotsalaisia, tarvittaisiin kuitenkin ruotsintaitoisia merivartijoita. Perinteisesti merivartijoista suuri osa on ollut ruotsinkielisiä – Turun merikoulutusyksikössä opettajista nykyäänkin noin puolet. Ruotsinkielisiä oppilaita yksikössä on vain kaksi tai kolme kahdentoista oppilaan kursseilla.
Rajavartijan peruskurssille hyväksyttävän tuli vuonna 2012 olla:
Kolmas osapuoli
Kolmas osapuoli tarkoittaa tahoa, joka on kahden osapuolen välisessä suhteessa ulkopuolinen, mutta kuitenkin jotenkin osallistuu siihen. Esimerkiksi yksityishenkilö voi ostaa joltain valmistajalta laitteen. Tällöin ostaja ja valmistaja ovat kaksi ensimmäistä osapuolta. Monien laitteiden valmistajat myyvät niihin erikseen myös valmistamiaan lisävarusteita. Laitteen ostaja voi kuitenkin päättää ostaa lisävarusteen joltain muulta valmistajalta. Tämä valmistaja on kolmas osapuoli.