cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yhdistys- ja vakuuskirja
Toinen merkittävä muutos oli valtaneuvoston lakkauttaminen. Koska osa valtaneuvostosta oli aiemmin toiminut korkeimpana oikeutena, täytyi sen lakkauttamisen jälkeen perustaa uusi erillinen korkein oikeus. Näin tuomiovalta erotettiin toimeenpanovallasta Montesquieun vallan kolmijako -opin mukaisesti.
Yhdistys- ja vakuuskirja myös kavensi aateliston yksinoikeutta moniin virkoihin. Muun muassa tästä syystä aatelisto ei hyväksynyt sitä ennen vuoden 1800 valtiopäiviä. Koska vuoden 1772 hallitusmuodon mukaan säätyprivilegioita sai muuttaa vain kaikkien säätyjen suostumuksella, oli yhdistys- ja vakuuskirja tässä suhteessa perustaltaan laiton 1800 valtiopäiviin asti.
Toisin kuin aateliset, talonpojat olivat hyvin tyytyväisiä yhdistys- ja vakuuskirjaan, sillä siihen sisältyi monia talonpojan asemaa parantavia uudistuksia. Esimerkiksi verorästit eivät enää voineet johtaa perintötilan muuttamiseen kruununtilaksi. Talonpojat saivat myös oikeuden ostaa verovapaita rälssitiloja, joita siihen saakka olivat saaneet omistaa vain aateliset sekä vuodesta 1723 lähtien myös porvarit.
Matthias Grünewald
Matthias Grünewald (noin 1475–1528) oli saksalainen renessanssimaalari, joka tunnetaan nykyisin lähinnä hänen Issenheimin luostarikirkkoon maalaamastaan, ristiinnaulittua Kristusta esittävästä alttaritaulustaan. Hän maalasi kuitenkin paljon muutakin, mm. useita ristiinnaulitsemiskohtauksia, Kristuksen ylösnousemuksen sekä kohtauksia pyhän Antoniuksen elämästä.
Grünewald toimi Mainzin arkkipiispan hovimaalarina, arkkitehtina ja insinöörinä vuosina 1508–1514. Grünewald oli pitkään unohduksissa, sillä hänen töitään pidettiin toisen saksalaisen renessanssitaiteilijan, Albrecht Dürerin teoksina.
Harakkakäki
Harakkakäki (Clamator glandarius) on pitkäpyrstöinen käkilintu. Lajin nimesi Carl von Linné 1758.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 37–40 cm, siipien kärkiväli 58–61 cm ja paino 130–200 g. Koiras on hieman naarasta suurempi. Harakkaa muistuttava, hiukan käkeä isompi lintu, jonka selkäpuoli ja pyrstö ovat tumman harmaanruskeat, alapuoli valkoinen, rinnasta kermanvärinen, siipien yläpinta mustan ja valkoisen kirjavat sekä pää ja töyhtö kyyhkynharmaat. Pyrstö on hyvin pitkä ja siivet lennossa leveät, joten se antaa suuremman vaikutelman kuin onkaan. Nokka on tumma, voimakas ja kärjestään alaspäin taipunut. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa, mutta sen töyhtö on musta ja vaatimattomamman kokoinen, siiven yläpinnan täplät kellahtavia ja käsisulissa on ruskeat kärkitäplät.
Soidinääni on voimakas, karhea "kittera-kittera, wiiou-wiiou, wou-wou-wah". Varoitusääni on varismainen rääkynä.
Esiintyminen
Harakkakäki pesii Välimeren maissa, etenkin Iberian niemimaalla ja Turkissa, paikoin Lähi-idässä, sekä eteläisessä Afrikassa. Muuttolintu, jonka pohjoiset populaatiot talvehtivat Afrikan pohjoisosissa ja Saharan eteläpuolella, ja eteläiset keskisessä Afrikassa. Euroopan populaatio on kooltaan 120 000–150 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö
Pesimäaikana monenlaiset metsät, pensaikot ja puutarhat.
Lisääntyminen
Harakkakäki on pesäloinen, joka munii pääasiassa varislintujen pesiin. Afrikassa se munii usein myös kottaraisten pesiin. Harakka on pääisäntälaji Etelä-Euroopassa. Naaras munii isäntälajin pesään yhden munan, mutta ei poista yhtään munaa, kuten käki tekee. Se kuitenkin usein nokkimalla rikkoo yhden tai useamman isäntälajin munan. Se valitsee tarkkaan sellaisen pesän, jossa muninta on vielä kesken tai haudonta on juuri alkanut. Harakkakäen munan haudonta-aika on lyhyempi, 12–15 päivää, kuin isäntälajin, joten poikanen kuoriutuu usein ennen isäntälajin poikasia. Käenpoikanen kasvaa nopeasti ja voimakkaalla kerjäämisellä se saa emot ruokkimaan itseään. Se myös estää muita poikasia saamasta ruokaa makaamalla niiden päällä ja nokkimalla niiden päätä. Isäntälajin kaikki poikaset kuolevat lähes varmasti, jos ne syntyvät 3–4 päivää myöhemmin kuin käenpoikanen. Varisten tapauksessa poikaset voivat kuitenkin hyötyä harakkakäen poikasen läsnäolosta, koska se erittää kloaakistaan pahanhajuisia aineita, jotka karkottavat pesärosvoja kuten kissoja ja genetteja. Joskus samaan pesään munitaan 2 harakkakäen munaa. Nuorempi poikasista selviytyy siinä tapauksessa, että se on munittu enintään 5 päivää myöhemmin kuin ensimmäinen käen muna. Poikanen lähtee pesästä oksille kiipeilemään runsaan 2 viikon ikäisenä. Lentokykyinen se on noin 23 päivää vanhana.
Naaras voi munia jopa 24 munaa lisääntymiskauden aikana, tavallisimmin noin 18.
Ravinto
Syö enimmäkseen karvaisia kovakuoriaisten toukkia, joista se ensin poistaa pääosan karvoista. Syö myös muita isompia hyönteisiä ja myös pieniä liskoja.
Julkiset yrityspalvelut Suomessa
Julkiset yrityspalvelut Suomessa ovat Suomessa toimiville yrityksille suunnattuja, julkisen sektorin toimijoiden tuottamia palveluita. Julkiset yrityspalvelut erovat toisaalta yksityisten yritysten tuottamista ja toisaalta kuluttajille tarkoitetuista palveluista.
Suomen virallinen tilasto tunnistaa seuraavat yrityspalveluiden ryhmät:
Julkisten yrityspalveluiden merkittäviä tuottajia ovat:
Hannu Karpo
Hannu Karpo (s. 5. maaliskuuta 1942 Helsinki ) on suomalainen toimittaja, tuottaja ja ohjaaja. Karpo teki pitkän ja monipuolisen uran televisiotoimittajana yli 50 vuoden ajan. Jäädessään eläkkeelle vuonna 2007 hän totesi olleensa alalla yhtä kauan kuin on ollut televisiolähetyksiäkin. Hän työskenteli 27 vuotta Yleisradiossa ja 25 vuotta MTV:llä.
Karpo omistaa tuotantoyhtiö Pallosalaman, joka on perustettu vuonna 1970. Yhtiö tuotti yrityksille kaupallisia markkinointivideoita. Karpo on toiminut journalistina myös aikakauslehdistössä, muun muassa Avussa ja Seurassa. Näihin lehtiin hän toimitti parinkymmenen vuoden ajan liikennepalstaa yhdessä Ensio Itkosen kanssa.
Hannu Karpon tavaramerkiksi muodostui aikoinaan Rovaniemeltä löytynyt sudenkarvainen karvahattu.
Timur Vermes
upright|pienoiskuva|Timur Vermes [[Frankfurtin kirjamessut|Frankfurtin kirjamessuilla vuonna 2015.]]
Hannu Karpo
Ura
Karpo aloitti tv-työnsä jo lukioikäisenä nuorten ohjelmissa ja pääsi sitten toimittajaksi Suomen Television ajankohtaistoimitukseen, jossa sai pian mainetta päällekäyvänä ”revolverihaastattelijana”. Vuosina 1963–1981, ennen MTV:lle siirtymistään, Karpo toimi Yleisradion palveluksessa yhteiskunnallisten sekä ajankohtais- ja reportaasiohjelmien toimittajana, tuottajana sekä ohjaajana. Hän toteutti ohjelmia esimerkiksi kuluttajakysymyksistä samaan aikaan 1970-luvulla, kun kuluttajalainsäädäntöä oltiin luomassa Suomeen. Vuonna 1983 Karpo siirtyi MTV:lle, jossa työskenteli 25 vuotta. Tänä aikana hän toimitti lähes 800 ohjelmaa.
Tunnetuin Karpon toimittama televisio-ohjelma on ollut vuosina 1983–2007 MTV3:lla esitetty yhteiskunnallisiin epäkohtiin puuttunut Karpolla on asiaa, joka käsitteli monesti suomalaisten vastoinkäymisiä, joihin ei tahdo löytyä ratkaisua millään tavalla. Usein kritiikin kohteena olivat julkinen hallinto ja sen byrokraattisuus. Sarja saavutti yleisön suosion vuosien varrella, ja 2. tammikuuta 1994 esitetty jakso keräsi television ääreen peräti 1 830 000 katsojaa.
Ribotsyymi
RNA:ta kopioiva ribotsyymi
R-18 luokan I ligaasi-ribostyymista synnytetty on yli 190 emäksen pituinen ribotsyymi, joka pystyy kopioimaan vuorokauden sisään ennen hajoamistaan 14 emästä, joiden on oltava tietynlaisia. Tällöin R-18 ei ole hyvä ja tehokas yleiskäyttöinen RNA-kopioija, vaikka onkin suhteellisen tarkka. R-18a toimii myös jäässä tosin kuin proteiinientsyymit. Vuonna 2011 aiemmasta R-18:sta satunnaismuuntelulla ja osin myös suunnittelulla kehitetty 199 nukleotidin ribotsyymi tC19Z voi kopioida melko tarkasti 95 RNA-nukletodidia, mutta ei oman pituistaan RNA:ta. tC19Z ei ole niin vaativa kopioitavan emäsketjun emäksien suhteen.
Timur Vermes
Timur Vermes (s. 1967 Nürnberg, Länsi-Saksa) on saksalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa Täällä taas (Er ist wieder da, 2012), poliittinen satiiri Adolf Hitlerin edesottamuksista vuoden 2011 Berliinissä, nousi pian ilmestymisensä jälkeen bestselleriksi Saksassa. Kirja on käännetty kymmenille kielille ja siitä on tehty samanniminen elokuva (2015). Muun muassa BBC:n kulttuuritoimitus kuvaili kirjaa sensaatioksi ja kirjaa oli myyty Saksassa maaliskuuhun 2013 mennessä 1,3 miljoonaa kappaletta.
Luke Garbutt
Luke Samuel Garbutt (s. 21. toukokuuta 1993 Harrogate) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Fulham FC:tä lainalla Valioliigassa pelaavasta Evertonista. Vasenjalkainen Garbutt on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura
Nuorten tasolla Garbutt edusti sekä Leeds Unitedia että Evertonia. Vuodesta 2011 asti hän on pelannut Evertonin ykkösjoukkueessa, mutta syyskuussa 2011 hän siirtyi lainalle Englannin kakkosliigan Cheltenham Towniin, jota hän edusti seuraavaan kevääseen saakka pelaten Kakkosliigassa 34 peliä ja tehden kaksi maalia. Syyskuussa 2013 Garbutt siirtyi ilman Everton-debyyttiä lainalle Englannin ykkösliigan Colchester Unitediin, jossa hän pelasi helmikuuhun 2014 asti tehden 19 pelaamassaan ottelussa kaksi osumaa. Garbutt palasi helmikuussa takaisin Evertoniin ja debytoi Valioliigassa huhtikuussa 2014 Southampton FC:tä vastaan. Toisen liigaottelunsa ja ensimmäisen kaudella 2014–2015 Garbutt pelasi joulukuussa 2014 Newcastle Unitedia vastaan. Kaudella 2014–2015 Garbutt pelasi neljässä valioliigaottelussa.
Ribotsyymi
Ribotsyymien katalyysikohdista
RNA:n suorittama katalyysi vaatii fosforihappoa ja koentsyymiksi metalli-ionin, joka on tavallisesti magnesium, kalsium tai vastaava. Metalli-ioni voi sitoutua esimerkiksi adeniiniin tai guaniiniin.
Yleensä katalyysi tarvitsee magnesiumia, kalsium käy magnesiumin paikalle, mutta reaktiot hidastuvat silloin huomattavasti.
Luke Garbutt
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2015–2016 Garbutt siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjan Fulham FC:hen.
Maalisjärvi (Kangasala)
Maalisjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Mutikon kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Raudanmaalla Vesijärven itäpuolella peltoalueen keskellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat pensaikkoista suota, joka rajautuu peltomaihin. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja se on autio. Järvelle ei tule tietä, vaikka eräs peltotie ohittaa sen itäpuolelta.
Timur Vermes
Vermes syntyi saksalaisen äidin ja unkarilaislähtöisen isän perheeseen. Hänen isänsä pakeni Unkarista vuonna 1956. Vermes on opiskellut historiaa ja politiikkaa sekä toiminut toimittajana muun muassa müncheniläisessä Abendzeitung- sekä kölniläisessä Express-lehdessä. Hän on myös työskennellyt haamukirjoittajana vuodesta 2007 lähtien.
Maalisjärvi (Kangasala)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,6 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu avo-ojia ja sen laskuoja lähtee sen länsipäästä. Se laskee 1,3 kilometrin päässä Vesijärven Mutikonsalmeen. Laskuojalle tulee pudotusta 10,7 metriä.
Hannu Karpo
Ura
Ihmiset lähettivät toimittajalle myös omia aiheitaan ja juttuvinkkejään varsin aktiivisesti. Parhaina vuosina kirjattiin 10 000 toimitukseen lähetettyä aihetta vuodessa. Kaikista ideoista ei luonnollisesti voitu tehdä ohjelmaa, mutta palautteet tarjosivat näköalapaikan suomalaisen yhteiskunnan väliinputoajiin, vaikeisiin ihmiskohtaloihin ja pettymyksiin suhteessa esim. sosiaaliturvaan. Karposta tuli monelle oikeusaputoimisto, sosiaaliviranomainen ja luotettu lähimmäinen.
Maalisjärvi (Kangasala)
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi sijaitsi laajan suon keskellä. Suon länsipuoli oli raivattu niittymaaksi ja niityn reunoja asuttivat torpat. Alueen peltomaat sijaitsivat järvenrannalla ja ojan alajuoksulla. Pellot kuuluivat Mutikon maatilalle.
Vuoden 1954 peruskartassa ympäristön tilanne oli viljelyn osalta samanlainen kuin nykyäänkin. Järven rannassa nostettiin vielä pehkua vuonna 1961 ja siihen oli johdettu kaksi avo-ojaa. Ojat näkyvät vielä vuoden 1987 kartassa.
Luke Garbutt
Maajoukkueura
Garbutt on pelannut monissa Englannin nuorten maajoukkueissa. Vuodesta 2014 alkaen hän on kuulunut alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa hän on pelannut kahdeksan ottelua.
Hannu Karpo
Ura
Viimeinen Karpolla on asiaa -ohjelma nähtiin 5. toukokuuta 2007 erikoispitkällä tunnin kestäneellä päätösjaksolla, kun jo kaksi vuotta virallisesti vanhuuseläkkeellä ollut 65-vuotias Karpo siis jätti televisio-ohjelmatyön. Viimeiselle kuvauskeikalle mennessään Karpo jäi kiinni ylinopeudesta. Toukokuussa 2009 esitettiin MTV3:lla Karpon parhaat -sarja, joka oli koostettu Hannu Karpon vuosien varrella tekemistä jutuista, ja samalla katsastettiin mitä kyseisille henkilöille tai asioille oli tapahtunut ohjelman jälkeen.
Karpo on ollut mukana elokuvissa Äl' yli päästä perhanaa (1968), Shaahiparin vierailu (1970) sekä Vaiennut viulu (1972).
Helsingin dokumenttielokuvafestivaali DocPoint teki kunniaa Karpon pitkälle uralle vuonna 2008 esittämällä laajan kokonaisuuden hänen tuotantoaan. Ilja Rautsi esitteli tällöin ohjelmia elokuva-alan Elitisti-verkkosivustolla.
Karposta on tehty dokumenttielokuva Karpo, jonka on ohjannut Ari Matikainen. Elokuva sai ensi-iltansa syyskuussa 2020.
Yksityiselämä
Hannu Karpo vietti lapsuutensa Helsingissä. Hänen isänsä oli ammattimuusikko ja syntyjään venäläinen. Isä kuitenkin puhui suomea sujuvasti ja halusi kasvattaa poikansa suomenkieliseksi.
Hannu Karpo on ollut naimisissa laulaja Raita Karpon kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Sotilasarvoltaan Karpo on reservin majuri. Karpon poika Sampo Karpo on myös toimittaja ja on osallistunut myös isänsä tv-ohjelman Karpolla on asiaa tekemiseen. Nykyään Hannu on naimisissa Kirsi Karpon kanssa.
Ribotsyymi
Ribotsyymien katalyysikohdista
Kerälle taipuneissa RNA-ketjuissa on paikkoja metalli-ionien sitoutumista varten.
Metalli-ioni voi sitoutua kaksiketjuisen RNA:n/DNA:n-pareihin A-T, G-C, A-T(U) tai kolmikkoon G-G-C sekä nelikkoon G-G-G-G. Nämä emäkset, esim A-T ovat RNA/DNA-ketjun/ketjujen eri paikoissa olevia nukleotideja.
Toimiakseen ribotsyymi vaatii monia emäksiä.
Eräässä ribotsyymissä, ryhmän I intronissa on oltava kolme emästä eri puolilla ketjua, A, U, G, ja magnesiumia sitova kohta. Tetrahymenan intronin suorittama transeesterikaatio vaatii sarjan GGAGGG, joka on vastakkain sarjan UCUCCC kanssa. U1-G22 sitoo Mg2+:n. Lisäksi on oltava ketju AAAAA. Lisäksi on oltava peräkkäinen AG,eli niin sanottu G-paikka.
Eräässä itseään käsittelevässä ribotsyymissä on kaksi aktiivista kohtaa, joista toisen pituus on 4 emästä, toisen 6 emästä. Ribotsyymin reaktiivinen kohta, RNA-halkoja toimii emästen G ja A välissä. Aktiivisten kohtien välissä on 15 emästä, ja toisessa 9 emästä.
Ville Urponen
Ville Urponen (s. 1965 ) on suomalainen urkutaiteilija. Hän on suorittanut Sibelius-Akatemian solistisella osastolla sekä urkujen- että pianonsoiton A-tutkinnon. Urkujensoittoa hän opiskeli professori Kari Jussilan ja pianonsoittoa ensin Turun musiikkiopistossa Sävy Nordgrenin ja Sibelius-Akatemiassa Meri Louhoksen johdolla. Lukuvuonna 1994–95 Urponen täydensi urkujensoiton opintojaan Amsterdamin Sweelinck-konservatoriossa professori Jacques van Oortmerssenin johdolla. Lisäksi Urponen on osallistunut useille urkujensoiton mestarikursseille. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta osastolta vuonna 1996 ja musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemian taiteelliselta tohtorinkoulutuslinjalta vuonna 2009.
Urponen on esiintynyt useissa Euroopan maissa sekä Japanissa, Etelä-Koreassa ja Venäjällä. Hän on soittanut useilla merkittävillä koti- ja ulkomaisilla musiikkifestivaaleilla. Urponen tekee säännöllisesti yhteistyötä johtavien suomalaisten laulajien ja instrumentalistien kanssa ja on konsertoinut monien tunnetuimpien suomalaisten kuorojen kanssa. Hän on myös esiintynyt eri orkestereiden solistina.
Urposelta on ilmestynyt useita soololevyjä. Soololevyjen lisäksi hän esiintyy säestäjänä useilla levyillä. Hän tekee säännöllisesti nauhoituksia Suomen Yleisradiolle ja on esiintynyt eri maiden televisio- ja radiolähetyksissä. Viime vuosina Urponen on tutkinut ja soittanut paljon suomalaista urkumusiikkia. Hän on muun muassa kantanauhoittanut Suomen Yleisradiolle koko Armas Maasalon urkutuotannon sekä John Granlundin, Conrad Greven, Richard Faltinin, Heikki Klemetin, Ilmari Krohnin, Taneli Kuusiston ja Erkki Melartinin musiikkia. Lisäksi hän on aktiivinen aikamme musiikin esittäjä, joka on kantaesittänyt yli kaksikymmentä uutta teosta ja soittanut monia Suomen ensiesityksiä aikamme musiikista. Kesällä 2012 Urponen esitti Helsingissä koko Johann Sebastian Bachin urkutuotannon.
Urposen kirja Intomielisen nuoruuden vääjäämätöntä voimaa: Suomalainen urkumusiikki toiseen maailmansotaan asti julkaistiin vuonna 2010. Urponen on kirjoittanut artikkeleita eri julkaisuihin ja vieraillut useissa Yleisradion puheohjelmissa sekä toimittanut kolmiosaisen ohjelmasarjan "Sinivalkoista urkumusiikkia".
Ville Urponen toimii urkumusiikin sivutoimisena lehtorina Sibelius-Akatemiassa. Hän on Turun Urkujuhlien taiteellinen johtaja ja hän oli pohjoismaiden vanhimman urkutaiteen seuran, Organum-seuran puheenjohtaja vuosina 2003–2009.
Louise Fletcher
Louise Fletcher muistetaan parhaiten Oscar-roolistaan elokuvassa Yksi lensi yli käenpesän (1975). Elokuvasta on tullut yksi kaikkien aikojen ylistetyimmistä, ja se toi Fletcherille parhaan naispääosan Oscarin. Sen lisäksi hänet muistetaan Kai Winn Adamin roolista televisiosarjassa Star Trek: Deep Space Nine, joka esitettiin televisiossa vuosina 1993–1999.
Luke Hodge
Hodge on myös voittanut vuosina 2005 ja 2014 International Rules Seriesin eli Australian ja Irlannin maajoukkueiden välisen kohtaamisen. Hänet tunnetaan lempinimillä Hodgey ja The General
Louise Fletcher
Fletcherin ura koostui kahdesta jaksosta: 1950-luvulla hän esiintyi monissa televisiosarjoissa, mutta piti vuodesta 1964 alkaen kymmenen vuoden tauon, jolloin keskittyi perhe-elämäänsä. Vuonna 1973 hän palasi töihin Robert Altmanin elokuvassa Varkaita kuten me (Thieves Like Us). Käenpesä oli seuraavan vuoden menestyselokuva. Sen jälkeen hän esiintyi monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa pienemmissä rooleissa.
Yksityiselämä
Louise Fletcher oli noin 178 senttimetriä pitkä, joten monet miesnäyttelijät ovat olleet häntä lyhyempiä. Uran alkuvaiheessa tästä oli haittaa.
Louise Fletcher oli naimisissa näyttelijä Jerry Bickin kanssa vuosina 1962–1978. Heillä on kaksi lasta.
Pete Wentz
thumb|250px|Pete Wentz Peter "Pete" Lewis Kingston Wentz III (s. 5. kesäkuuta 1979 Wilmette, Illinois) on yhdysvaltalaisen pop-punkyhtye Fall Out Boyn basisti, sanoittaja ja taustalaulaja.
Ura musiikin parissa
Wentz on perustanut levy-yhtiön nimeltä Decaydance Records, jolle levyttävät muun muassa Panic! at the Disco, Gym Class Heroes, October Fall, Cobra Starship, Lifetime ja The Cab. Hänen entisen yhtyeensä nimi oli Arma Angelus. Clandestine Industriesin, Decaydance Recordsin ja Bartskull Filmsin logo "the Batskull" on tatuoitu Wentzin alavatsaan. Pete Wentz ja Fall Out Boy esiintyivät myös useaan otteeseen Tunteet pelissä -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella.
Yksityiselämä
Helmikuussa 2005 Wentz yritti itsemurhaa lääkkeillä ja vietti tapahtumien jälkeen viikon sairaalassa. Myöhemmin hän kommentoi itsemurhayritystään: "Eristin itseäni yhä enemmän ja enemmän. Ja mitä enemmän eristin itseäni, sitä yksinäisemmäksi tunsin itseni. En nukkunut ollenkaan. Halusin vain sulkea pääni pois päältä, halusin vain lopettaa asioiden ajattelemisen kokonaan." Pian Wentzin itsemurhayrityksestä kirjoitettiin kappale "7 Minutes In Heaven", ja se julkaistiin Fall Out Boyn levyllä From Under the Cork Tree. Wentz muutti tapahtuman jälkeen takaisin kotiin vanhempiensa luokse.
Wentzillä on todettu kaksisuuntainen mielialahäiriö. Hän on kirjoittanut kirjan The Boy With the Thorn in His Side, joka perustuu hänen lapsena näkemiinsä painajaisiin. Hänellä on levy-yhtiön lisäksi toinenkin oma yritys, Clandestine Industries, joka myy muun muassa vaatteita.
Maaliskuussa 2006 Wentzin alastonkuvat levisivät nettiin LiveJournal-juorulehden nettisivuille. Fall Out Boyn nettisivulla hän kertoi: "Voituani pahoin tästä asiasta noin 24 tunnin ajan, olen valmis nauramaan asialle." Fall Out Boyn "This Ain't a Scene It's an Arms Race" -musiikkivideossa vihjaillaan näihin tapahtumiin.
Wentz avasi oman yökerhonsa Angels&Kingsin ovet 30. elokuuta 2007. Wentz on biseksuaali.
Wentz ja laulaja Ashlee Simpson (nyk. Simpson-Wentz) alkoivat seurustella syksyllä 2006. He kihlautuivat huhtikuussa 2008 ja avioituivat 18. toukokuuta 2008. Heillä on 20. marraskuuta 2008 syntynyt poika. Pari kuitenkin erosi marraskuussa 2011. Simpson jätti erohakemuksen helmikuussa sovittamattomiin erimielisyyksiin vedoten. Lopullinen eropäivämäärä oli 22. marraskuuta. Nykyään Wentz seurustelee mallina työskentelevän Meagan Camperin kanssa. Syyskuussa 2014 Camper synnytti parin ensimmäisen yhteisen lapsen.
Pete on avannut huhtikuun lopulla oman punk-kauneussalongin. Salonki on hänen kotikaupungissaan, Chicagossa, ja sen nimi on The Clandestine Industries Salon.
Karneoli
thumb|275px|Kiillotetut karneolit mitalla. Karneoli kuuluu kalsedoniryhmään ja on yksi kvartsin muunnoksista. Karneolin nimi on peräisin latinankielisestä sanasta carne' ja tarkoittaa lihaa.
Karneolin väri vaihtelee oranssin ja punaisen välillä. Väri johtuu raudan oksideista. Karneoli on läpikuultava ja sitä käytetään korukivenä. Karneoli, kuten muutkin kalsedonit, koostuu mikroskooppisen pienistä kvartsirakeista ja on aina huokoinen ja näin ollen mahdollinen värjätä. Sitä esiintyy esimerkiksi kivenrakojen täytteenä.
Karneoliesiintymiä on muun muassa Brasiliassa, Intiassa, Saksassa, Australiassa ja Japanissa.
Laajarunkokone
thumb|right|Poikkileikkaus Airbus A380 -koneen runkorakenteesta. Laajarunkokone on suuresta liikennelentokoneesta käytetty yleisnimi. Laajarunkokoneen pääasiallinen määritelmä on, että matkustajaversion matkustamossa on kaksi käytävää, jolloin istuimia on kolmessa ryhmässä koneen leveyssuunnassa ja rungon leveys on 5–6 metriä.
Laajarunkokoneita käytetään yleensä mannerten välisillä kaukoreiteillä (yli viisi tuntia) tai lyhyemmillä suurten matkustajavirtojen reiteillä. Pisimmät yhtäjaksoiset lennot kestävät jopa 18 tuntia.
Laajarunkokoneiden paikkamäärä on 200–900 koneen koosta ja matkustamoversiosta riippuen. Kaukoreittien laajarunkokoneet kuljettavat matkatavaroiden lisäksi yleensä myös 5 000–20 000 kiloa rahtia. Monet lentorahtiyhtiöt käyttävät laajarunkokoneita myös pelkästään rahdinkuljetukseen, jolloin rahtikapasiteetti voi nousta jopa 100 000 kiloon.
Laajarunkokoneet ovat pääosin kahden suuren lentokonevalmistajan, amerikkalaisen Boeingin ja eurooppalaisen Airbusin tuotteita, mutta myös esimerkiksi venäläinen Iljušin on rakentanut laajarunkokoneita.
Tatu Vaaskivi
Tatu Georg Adolf Vaaskivi (vuoteen 1935 Wahlstén, Vahlstén; 19. heinäkuuta 1912 Helsinki – 21. syyskuuta 1942 Oulu) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja esseisti. Vaaskivi syntyi Helsingissä mutta muutti jo pikkulapsena Ouluun. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Georg Wahlstén ja Aino Niskanen.
Vaaskivi opiskeli Helsingin kansalaiskorkeakoulussa sanomalehtialaa vuonna 1929, avioitui runoilija Elina Vaaran (Kerttu Elin Virtanen o.s. Sirén) kanssa vuonna 1937 ja oli kuollessaan vuonna 1942 vain 30-vuotias.
Kirjailija Vaaskiven varhainen kuolema johtui hänen elämäkerturinsa Holger Lybäckin ja hänen vaimonsa Elina Vaaran mukaan osittain jo pitkäaikaisesta sairastelusta – Vaaskivellä oli suolitulehdus –, osittain liian kuluttavasta elämäntavasta ja työtahdista, huonosta ruokavaliosta sekä runsaasta kahvinjuonnista ja tupakoinnista. Lybäckin mukaan Vaaskivi kuoli sydänhalvaukseen.
Oulun Hietasaaressa, jossa Vaaskivi usein oleskeli, on hänen vaatimaton puinen muistomerkkinsä.
Vaaskivi kriitikkona
Vaaskivi tuli vain 18-vuotiaana Kalevan toimitusharjoittelijaksi kesäkuussa 1930. Kriitikontyönsä hän aloitti kirjoittamalla kirja-arvosteluja Kalevaan. Hänestä kehittyi tuottelias kriitikko ja esseisti. Hän tutustui psykoanalyysiin ja alkoi soveltaa sitä kirjallisuuskritiikkiin. Vaaskivi oli myös perehtynyt ranskalaisiin symbolisteihin, kuten Arthur Rimbaud’hon ja Charles Baudelaireen, joita hän luki alkukielellä. Vuonna 1932 hän julkaisi laajan artikkelin Goethe ja Goethen Faust, myöhemmin taas muun muassa luonnekuvan ruotsalaisesta runoilijasta Gustaf Frödingistä. Kotimaisten runoilijoiden ja kirjailijoiden teoksista hän kriitikkona tarkasteli muun muassa Saima Harmajan, Uuno Kailaan ja Volter Kilven tuotantoa. Arvioituaan Eino Kailan teoksen Persoonallisuus (1934) hän kirjoitti 21-vuotiaana laajan kaksiosaisen artikkelin Nerous ja mielenvikaisuus.
Vuonna 1935 Vaaskivi julkaisi Helsingin Sanomissa kirjoituksen Frans Eemil Sillanpäästä ja sai sen ansiosta kirjailijalta kutsun Pohjoismaiseen kirjailijakongressiin Helsinkiin. Vaaskivi oli kiinnostunut kasveista ja niiden keräilystä, ja eräs hänen Kalevaan kirjoittamistaan arvosteluista oli kirjasta Suomen kasvio. Vuonna 1935 hänet pyydettiin Suomalainen Suomi -lehden päätoimiseksi kirjallisuusarvostelijaksi Helsinkiin. Hänestä kehittyi Lauri Viljasen ja Raoul Palmgrenin ohella Suomen johtava kirjallisuuskriitikko.
Kirjailijanura
thumb|270px|Yksinvaltias on yksi Vaaskiven pääteoksista. Vaaskiven varsinainen kirjailijanura alkoi F. E. Sillanpään elämäkerrasta ''F. E. Sillanpää. Elämä ja teokset'' (1937). Parhaiten hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan Loistava Armfelt ja Yksinvaltias, josta hän sai järjestyksessä ensimmäisen Kalevi Jäntin palkinnon, sekä kuoleman jälkeen julkaistusta Jeesus-aiheisesta ja kesken jääneestä romaanistaan Pyhä kevät.
Saksan Grand Prix 1991
Saksan Grand Prix 1991 oli 509. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 28. heinäkuuta 1991 Hockenheimissa. Williams hallitsi kilpailua ottamalla kaksoisvoiton toistamiseen tällä kaudella.
Löyttyjärvi (Kangasala)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,4 metriä mpy. Siihen on johdettu suolta viisi kuivatusojaa. Suo-ojista on yksi laskuoja, joka lähtee järven itäpäästä. Se virtaa aluksi kaivettuna ojana Tampere-Haapamäki-rautatien alitse ja virtaa etelässä Huhtalan läpi. Se laskee Huhtalassa Vesijärven Suolahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen karttanimi oli ”Löytajärvi”. Järven laskuojan alajuoksun ympäristössä ei silloin ollut peltomaata, vaan erään torpan niittyjä.
Vuoden 1954 peruskartassa ei Löyttyjärvelle ollut merkitty laskuojaa. Sen suotkin olivat vielä ojittamattomia. Tilanne oli näin vielä vuoden 1961 kartassa, mutta seuraavassa vuoden 1975 kartassa sille oli merkitty laskuoja ja siihen oli johdettu kaksi ojaa Löytynsuolta. Nyt näkyi kartalla myös valtatie 9.
Jay Harrison
Jay Harrison (s. 3. marraskuuta 1982) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Aiemmin hän on pelannut myös Winnipeg Jetsissä, Toronto Maple Leafsissa sekä Carolina Hurricanesissa.
Ura
Toronto Maple Leafs varasi Harrisonin NHL:ään kolmannella kierroksella numerolla 82 NHL:n vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Neljän Toronton farmijoukkueessa AHL:ssä pelatun kauden jälkeen hän pääsi tekemään NHL-debyyttinsä 27. tammikuuta 2006 Montreal Canadiensia vastaan. Hän sai samassa ottelussa myös uransa ensimmäisen syöttöpisteen.
16. kesäkuuta 2008 Harrison teki vuoden mittaisen sopimuksen sveitsiläisen NLA:ssa pelanneen EV Zugin kanssa, mutta 27. marraskuuta 2009 hän palasi loppukauden mittaisella sopimuksella Torontoon.
9. heinäkuuta 2009 Harrison teki kaksisuuntaisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Ensimmäisen NHL-maalinsa Harrison teki 9. lokakuuta 2009, kun Carolina voitti Florida Panthersin 7–2.
Kaudella 2014–2015 joulukuussa Harrison siirtyi Carolinasta loukkaantumisista kärsineeseen Winnipeg Jetsiin, joka antoi tilalle kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2015 varaustilaisuuteen.
26.2.2016 Harrison myytiin Andrew Laddin ja Matt Fraserin kanssa Chicagoon vaihdossa Marko Danoon ja 1.kierroksen varausvuoroon 2016.
Risto Mannisenmäki
Mannisenmäki aloitti uransa kartanlukijana vuonna 1982 Jari Kaartiselle. Mannisenmäki toimi muun muassa Tommi Mäkisen, Mika Sohlbergin, Sebastian Lindholmin ja Ari Mökkösen kartanlukijana kansallisissa kilpailuissa. Vuosina 1996 ja 1997 Risto toimi Tapio Laukkasen vakituisena kartanlukijana ja kiersi Suomen sekä Britannian kansallisia rallisarjoja sekä joitain MM-ralleja.
Kaudelle 1998 Mannisenmäki siirtyi Tommi Mäkisen kartanlukijaksi Mäkisen entisen kartanlukijan Seppo Harjanteen lopetettua uransa. Parivaljakko voitti maailmanmestaruudet vuonna 1998 ja 1999 ja oli MM-sarjan viides vuonna 2000. Korsikan rallissa 2001 sattuneessa onnettomuudessa Mannisenmäeltä murtui selkänikama ja hänen aktiiviuransa kartanlukijana päättyi. 2003 Mannisenmäki palasi vielä kerran MM-ralleihin toimiessaan Juuso Pykälistön kartanlukijana Walesin rallissa.
Mannisenmäki voitti Vuoden Moottoriurheilija-tittelin vuonna 1999 yhdessä Tommi Mäkisen sekä Mika Häkkisen kanssa.
Mannisenmäki on ollut aktiivisesti mukana rallivalmennustoiminnassa sekä ennen uraansa kartanlukijana että sen jälkeen, ja hänet valittiin vuonna 2004 AKK:n ralliautoilun valmennusvastaavaksi. Pesti AKK:n valmennusvastaavana päättyi vuoden 2011 lopussa ja Mannisenmäki siirtyi töihin metsäalalle, mutta järjestää yksityisyrittäjänä matkoja kilpa-ajotapahtumiin.
Ranskan Grand Prix 1996
Ranskan Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 590. osakilpailu. Se ajettiin 30. kesäkuuta 1996 Magny-Coursin moottoriradalla.
Kilpailun kärkikolmikko tuli maaliin samassa järjestyksessä kuin kaksi viikkoa sitten ajetussa Kanadan GP:ssa.
Kirsti
Kirsti on suomalainen naisen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 25 455 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.
Nimen alkuperä
Kirsti on suomalainen mukaelma nimestä Kristiina.
Bluey
Bluey (7. kesäkuuta 1910 – 14. marraskuuta 1939) oli aikaisemmin vanhimmaksi elänyt koira, jonka elinikä kyettiin luotettavasti varmentamaan. Se eli 29 vuotta, viisi kuukautta ja seitsemän päivää.
Bluey oli pentu, kun Les Hall osti sen. Se oli rodultaan australiankarjakoira ja asui Rochesterissa, Victorian osavaltiossa, Australiassa. Australiankarjakoirat elävät tavallisesti noin 12-15-vuotiaiksi.
Bluey-koiraa käytettiin lampaiden ja nautojen paimentamiseen. Koiran ikäännyttyä Hall päästi sen "eläkkeelle".
ABC-analyysi
ABC-analyysi on muun muassa varastoitavien tuotteiden luokitteluun käytettävä menetelmä. Analyysi perustuu ajatukseen, jonka mukaan kaikki tuotteet eivät ole yhtä tärkeitä ja arvokkaita.
Varastoitavat tuotteet voidaan luokitella esimerkiksi myynnin määrän tai tuotteen arvon mukaan. Luokittelun perusteella voidaan päättää kunkin tuoteryhmän varastointipolitiikasta. Nopeimmin kiertävien ja arvokkaimpien eli A-luokkaan kuuluvien tuotteiden varastotasoja on tärkeää valvoa tarkasti. Vastaavasti hitaammin kiertävien ja vähemmän arvokkaiden tuotteiden valvonnassa käytettävien menetelmien tulisi olla yksinkertaisia ja tehokkaita. ABC-analyysin luokkien määrä riippuu käyttötarpeesta, eli voidaan käyttää vain esimerkiksi kahta luokkaa, A ja C.
Niin sanotun 80/20-säännön mukaan 20 prosenttia nimikkeistä aiheuttaa 80 prosenttia vuosikulutuksesta. Sääntö osoittaa, että kaikkia tuotteita ei ole järkevää ja tehokasta valvoa samoilla menetelmillä – tarkimmin valvottavaan A-luokkaan lasketaan vuosikulutukseltaan suurimmat nimikkeet, eli usein 20 prosenttia nimikkeistä.
Yleisin käytetty jako perinteisessä ABC-analyysissa on volyymin jakaminen prosenttiosuuksiin 80-15-5. Tämä ei kuitenkaan ole kiinteä standardi ja se on useissa raportointivälineissä muokattavissa. ABC-luokituksen jatkokehityksessä on tehty tarkempia jakoja, käytössä on yleisesti versioita 4-13 luokan välillä. Tarkoituksena tarkemmalla jakamisella on se, että organisaatio pystyy entisestään kohdistamaan tarkemmin ja tuottavammin resurssejaan. Lisäksi useissa laajennuksissa on mukana nollaluokka, eli nimikkeet, joilla ei ole lainkaan kulutusta tarkastelujaksolla.
ABC-analyysi asiakkaille ja toimittajille
ABC-analyysin soveltaminen asiakkaissa ja toimittajissa tuo mahdollisuuden käytettävissä olevien resurssien oikein suuntaamiseen. A-luokan toimittajien kanssa hyvän yhteistyösuhteen vaaliminen ja ostohintojen seuraaminen on erityisen tärkeää, kun puolestaan C-luokan toimittajilla tulee olla korvaavia vaihtoehtoja ja pyritään ensisijaisesti hoitamaan niitä vakioehdoilla ja vähäisellä huomiolla. Asiakkaiden osalta myynnin ja asiakaspalvelun resursseista valtaosa tulisi kohdistaa A-luokan asiakkaisiin. C-luokan asiakkaille rakennetaan esimerkiksi internetin itsepalvelukanavia tai muita standardimenetelmiä, joilla toimitusta kohden kuluva käsittelyaika saadaan mahdollisimman pieneksi.
ABC-analyysin varastoesimerkki
C-luokan nimikkeisiin käytettävät resurssit pyritään minimoimaan. Tietojärjestelmä ja tietohallinto auttaa automatisoimaan tilauksia ja tekemään hälytyksiä varaston tasosta. Näin näihin nimikkeisiin käytetyt resurssit vähenevät selkeästi ja hankinnan resurssit voidaan ohjata tärkeämpiin A- ja B-luokan tuotteisiin. Ennustustoimintojen avulla pystytään analysoimaan näiden nimikkeiden tarpeita ja samalla nimikkeiden hankinnan oikea-aikaisuus otetaan huomioon.
Das Ich
Yhtyeen nimi viittaa Sigmund Freudin nimitykseen minälle. Das Ich esiintyi Suomessa kesän 2007 Lumous-festivaalilla Tampereella.
Janwillem van de Wetering
Janwillem van de Wetering (1931 Rotterdam, Alankomaat – 2008 Blue Hill, Maine, Yhdysvallat ) oli alankomaalainen jännityskirjailija. Hän kirjoitti englanniksi ja hollanniksi.
Ennen Yhdysvaltoihin muuttoaan Wetering työskenteli Amsterdamissa poliisina. Hän asui puolitoista vuotta buddhalaisessa luostarissa Japanissa, mistä hän kertoo omaelämäkerrallisissa teoksissaan. Esikoisteos Outsider in Amsterdam ilmestyi 1975, ja siinä hän kuvaa nuorisoa, huumeita ja buddhalaisuutta. Sama henkilökatras, rikospoliisit Henk Grijpstra ja Rinus de Gier, on mukana muissakin Weteringin poliisiromaaneissa. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja.
Taivutus (kielioppi)
Taivutus tarkoittaa kieliopissa sanan muokkaamista tai merkitsemistä ilmaisemaan kieliopillista tietoa kuten sijaa, sukua, aikamuotoa, lukua ja persoonaa. Kielet, joissa esiintyy paljon taivutusta, luokitellaan synteettisiksi kieliksi.
Esimerkiksi suomen kielessä taivutettavan sanan vartalon loppuun tulee taivutuspäätteitä eli suffikseja. Nominatiivi kissa taipuu genetiiviin kissan − sanan loppuun lisätään -n-pääte. Lisäksi sanan vartalossa voi tapahtua astevaihtelua: nominativi kakku taipuu genetiiviin kakun - toinen k katoaa keskeltä sanaa.
Kielen sanat ryhmitellään usein taivutusluokkiin sen mukaan, millaisia päätteitä taivutuksessa käytetään ja millaisia muutoksia taivutus aiheuttaa sanan muotoon. Latinan kieliopissa nominien taivutusluokkia kutsutaan deklinaatioiksi ja verbien taivutusluokkia konjugaatioiksi. Sama termistö on periytynyt monien muidenkin kielten kielioppeihin.
Campfire Stories
Juoni
Teddy ja Joe ovat ajamassa juhliin, kun tienvarresta löytyy tyttö, jonka päälle he melkein ajavat. Samassa rytäkässä pojilta puhkeaa rengas ja päättävät lähteä etsimään metsästä apua, josta näkivät valoa. Metsästä he löytävät oudon metsänvartija Billin. Hinausautoa odotellessa Bill päättää kertoa nuorille kunnon kauhutarinoita.
Ensimmäisessä tarinassa kerrottaan mielisairaalasta karanneesta miehestä, joka on nykyään outo talonmies. Talonmies joutuu usein oppilaiden pilkan kohteeksi ja kerran hänet hakataan, ja siinä nujakassa talonmies vahingoittaa oppilasta ja vie tämän laukun mukanaan. Oppilas päättää kostaa tälle, mutta onko se hyvä ajatus...?
Kolmannessa tarinassa kaksi nuorta tyttöä päättää kostaa perverteille poikaystävilleen tempuistaan, mutta kesken juhlimisen ja alkaa talossa tapahtua murhia...
Fazer-liiga 1994–1995
Liigakarsinta
Pääartikkeli: Jääkiekon SM-liigan karsinnat 1995
Fazer-liigan noususarja
Kiekko-Karhut, Ketterä, Titaanit ja Kärpät Fazer-liigaan kaudeksi 1995–1996. Neljä seuraavaa karsintasarjaan.
Riley Nash
Riley Nash (s. 9. toukokuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New York Rangersin organisaatiossa. Hän on Edmonton Oilersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2007.
Ura
26. kesäkuuta 2010 Nashin ensimmäisellä kierroksella varannut Edmonton Oilers kauppasi hänen oikeutensa Carolina Hurricanesiin, joka antoi tilalle 46. varauksensa vuoden 2001 varaustilaisuuteen. 19. heinäkuuta 2010 Nash teki Carolinan kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. 23. joulukuuta 2011 Nash teki ensimmäisen NHL-pisteensä syöttäessään Andreas Nödlin maalin Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 2. maaliskuuta 2013 Florida Panthersia vastaan.
Aragatsotn
Aragatsotn on yksi Armenian maakunnista (marz). Se sijaitsee maan länsiosassa ja sen pääkaupunki on Aštarak. Maakunnan nimi tarkoittaa "Aragatsin juurta". Aragats on Armenian korkein huippu. Maakunnassa oli vuonna 2001 126 278 asukasta, joista miehiä oli 60 571 ja naisia 65 707.
Aragatsotnin naapurimaakunnat ovat Širak pohjoisessa, Lorri koillisessa, Kotajk' idässä ja Armavir etelässä.
Kunnat
Aragatsotnin maakunta jakautuu seuraaviin 114 kuntaan (hamaynkner), joista 3 (taulukossa tummempina) ovat kaupunkimaisia ja loput maaseutumaisia.
Connie Smith
thumb|Connie Smith Connie Smith (s. 14. elokuuta 1941) on yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän syntyi Elkhartissa, Indianassa.
Bill Andersonin Smithille säveltämä "Once a Day" oli Smithin ensimmäinen hitti, ja se pysyi listojen ykkösenä kahdeksan viikon ajan. Hänen menestyineitä albumeitaan olivat mm. Cute 'n' Country (1965) ja Miss Smith Goes to Nashville (1966).
Smith on jatkanut uraansa viime vuosiin saakka ja ottanut vastaan lukuisia Grammy-ehdokkuuksia.
Joel Elstelä
Joel Tapani Elstelä (s. 25. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija. Hän on julkaissut myös yhden nuorisoromaanin, yhden novellikokoelman sekä natsi-Saksaan sijoittuvan historiallisen romaanin Sirkusleijonan mieli.
Teatteriura
Elstelä perusti vuonna 1989 helsinkiläisen Teatteri Beowulfin, jonka johtajana ja hallituksen puheenjohtajana hän toimi teatterin lopettamiseen 2014 saakka. Hän on ohjannut teatteri Beowulfin lisäksi muun muassa Lahden kaupunginteatteriin, Tampereen teatteriin, Kotkan kaupunginteatteriin, Kokkolan kaupunginteatteriin, Kouvolan teatteriin, Riihimäen teatteriin, Haminan teatteriin, Hangon teatteriin, Helsingin kaupunginteatteriin ja Tampereen komediateatteriin. Vuosina 2013–14 Elstelä vieraili ohjaajana Uudenkaupungin teatterissa toimien vierailunsa ajan myös teatterinjohtajan viransijaisena. Ohjaustöitten lukumäärä kipuaa vuoteen 2013 mennessä toiselle sadalle.
Elstelä on kirjoittanut lahtelaiselle säveltäjälle Harri Ahmakselle kaksi oopperalibrettoa sekä kirjoittanut useita näytelmiä, mm. Anton Tšehovin novelleihin perustuvan komedian Kesä Melihovossa 1904, lastennäytelmän Nukketyttö ja musiikkinäytelmän Punaiset ovet, jonka musiikkina toimivat Hannu (Tuomari) Nurmion laulut sekä musiikkinäytelmän Rautapuu, jonka on säveltänyt tamperelainen muusikko Jukka Viitasaari.
Isoisänsä Mika Waltarin aiheen pohjalta Elstelä on kirjoittanut musikaalin Kulkurin valssi sekä dramatisoinut Waltarin Komisario Palmu -romaaneihin perustuvat näytelmät Komisario Palmun erehdys ja Kaasua, komisario Palmu. Jälkimmäinen Palmu-näytelmä perustuu Waltarin salapoliisiromaaniin Kuka murhasi rouva Skrofin?. Elstelä myös ohjasi näytelmistä kantaesitykset Komisario Palmun erehdyksestä Helsingin kaupunginteatteriin (2016) ja Kaasua, komisario Palmusta Tampereen Komediateatteriin (2017). Vuonna 2021 syksyllä ensi-iltansa Komediateatterissa sai Elstelän dramatisoima Levätkää rauhassa, komisario Palmu.
Elstelä on myös suomentanut muun muassa William Shakespearen tuotantoa. Hänen suomennoksiaan on myös nähty Helsingin kaupunginteatterin näyttämöllä (Peter Quilter: Sateenkaaren taa; John Murrell: Aurinko ja minä). Käännösnäytelmistä mm. Sipoon teatteri on esittänyt Suomen kantaesityksinä Elstelän suomentamat ja ohjaamat suositut brittinäytelmät Pokka pitää (Roy Clarke: Keeping Up Appearences), Maanalainen armeija iskee jälleen (Jeremy Lloyd ja David Croft: ’Allo ’Allo) sekä Sherlock Holmes ja Moriartyn naamio (Hugh Leonard: Sherlock Holmes and The Mask of Moriarty). Elstelä on Suomen teatteriohjaajien liiton sekä Suomen näytelmäkirjailijaliiton jäsen.
Yksityiselämä
Joel Elstelä elää avoliitossa, ja hänellä on vuonna 1997 syntynyt tytär.
Joel Elstelä on kirjailija Satu Waltarin ja teatteriohjaaja Esko Elstelän poika. Hän on siis kirjailija Mika Waltarin tyttärenpoika sekä elokuvaohjaaja Ossi Elstelän pojanpoika. Näyttelijät Kristiina Elstelä sekä Riitta Elstelä ovat hänen tätejään.
Elstelä on ärsyyntynyt siitä, että hänet tunnetaan lähinnä "Mika Waltarin tyttärenpoikana", josta hän jo haluaisi luopua. Samalla epiteetillä aloittaa Artemis Kellosaari Parnassossa Elstelän Sirkustirehtööri-romaanin arvion.
Muu tuotanto
Kustannusosakeyhtiö Otavan järjestämässä Suuret rakkaustarinat -novellikilpailussa Elstelän novelli "Naara" valittiin kymmenen parhaan joukkoon Niina Miettisen toimittamaan antologiaan.
Neekeri
pienoiskuva|”Afrikkalaisia kansoja”: tummaihoisia afrikkalaisia kuvattuna [[saksalaisessa Meyers Konversations-Lexikonissa (1885–1890).]] Neekeri on Afrikan mustaihoiseen alkuperäisväestöön ja sen jälkeläisiin kuuluvaa ihmistä tarkoittava sana. Aikoinaan se oli suomen kielen ainoa tummaihoista kuvaava sana, ja sitä käytettiin sekä neutraaleissa että halventavissa yhteyksissä. Nykyisin Kielitoimisto pitää sanaa vanhentuneena tai halventavana.
Käsityksiä sanan halventavuudesta
Viimeistään 1990-luvun puolivälistä alkaen neekeri-sanaa on alettu pitää rasistisena, etenkin pääkaupunkiseudulla ja nuoremman kansanosan keskuudessa. Satu Tervosen pro graduun liittyvässä, vuonna 2000 pääkaupunkiseudulla asuvien keskuudessa tehdyssä kyselytutkimuksessa vastaajat pitivät ilmauksia ”neekeri”, ”ryssä” ja ”manne” kaikkein loukkaavimpina vähemmistöjen nimityksistä. Vuonna 2019 kunnallisalan kehittämissäätiön tutkimuksen mukaan 30 prosenttia suomalaisista pitää sanaa "neekeri" hyväksyttävänä.
Vähäjärvi (Kangasala, Lihasula)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Lihasulassa sijaitseva järvi.
Neekeri
Käsityksiä sanan halventavuudesta
Sanan slangimuotoa nekru pidetään vielä yksiselitteisemmin loukkaavana kuin neekeri-sanaa.
2000-luvulla sanaa ”neekeri” pidetään halventavana, usein halventavana, rasistisena, jokseenkin hyväksyttävänä ja hyväksyttävänä. Anna Rastaan vuoden 2007 väitöstutkimuksessa sekä Kati Kovácsin ja Heidi Virkin vuosina 2000 ja 2006 julkaistuissa pro graduissa on havaittu, että sanaa käytetään ajoittain myös muista ”ei-suomalaiseksi” tai ”vähemmän suomalaiseksi” katsotuista ihmisistä. Rastaan väitöstutkimuksen mukaan 1980-luvulle asti neekeri-sana oli nykyistä selvästi yleisemmässä käytössä eikä sitä pidetty halventavana, vaikka yksittäisiä tapauksia, joissa sanaa on pidetty halventavana, on dokumentoitu jo 1950-luvulta.
Suomessa ne, joista sanaa yleisimmin käytetään, eivät käytä itsestään tätä nimitystä. Useissa haastattelututkimuksissa monet Suomen kantaväestöstä ulkonäöllisesti erottuvat ulkomaalaistaustaiset henkilöt ovat kertoneet, että neekeri-sanan käyttö ilmentää heidän jokapäiväisiä rasismin kokemuksiaan.
Etymologia
Raimo Jussilan Vanhat sanat -kirjan mukaan sana neekeri esiintyy ruotsinkielisenä lainasanana neger suomenkielisessä tekstissä ensi kertaa vuonna 1771 julkaistussa kirjassa ''Totinen Juttu Sijtä, Surkiasta Meri-hädän waarasta, cuin Laiwa-Capteini Pet. Viaud ja hänen Cansza-Cumppanins owat ulossesonet Americassa, Wuonna 1766''. Suomalaistettua kirjoitusasua neekeri alettiin käyttää 1800-luvun loppupuolella. Suomeen sana on siis lainattu ruotsin kielestä. Nykysuomen etymologisen sanakirjan mukaan ruotsin neger pohjautuu puolestaan muinaisranskan sanaan negre, mutta Svenska Akademiens ordbokin mukaan sana on lainattu nykyranskasta ja vanhin löydetty kirjallinen käyttö on vuodesta 1756. Ranskan sana pohjautuu espanjan tai portugalin sanaan negro. Perustana on latinan mustaa väriä merkitsevä adjektiivi niger (vartalo nigr-).
Suomen kielessä on myös leikillinen, usein halventavaksi koettu nimitys murjaani, jota käytetään yhä tiernapoikien esityksissä.
Yleiskielessä
Anna Rastaan mukaan ei-halventavaksi tulkittavien esimerkkien ohella 1950- ja 1960-luvulla neekeri-sana esiintyi tiedotusvälineissä ja populaarikulttuurissa joskus myös selvästi rasistisissa ja halventavissa yhteyksissä. Toisaalla jo 1950-luvulta löytyy ensimmäisiä viitteitä siitä, että sanan käyttöä olisi ainakin joissakin yhteyksissä pidetty sopimattomana.
Vielä 1970-luvulla neekeri-sanaa käytettiin suomen kielessä yleisesti sekä tieto- että kaunokirjallisuudessa, myös hakuteoksissa ja koulukirjoissa, mutta Suomessa ei tuolloin juuri ollut afrikkalaistaustaista väestöä, joten sanaa käytettiin lähes yksinomaan vieraista ja kaukaisista maista puhuttaessa. Sanan käyttöyhteyksiin liittyi Suomessakin usein kolonialismille tyypillisiin asenteisiin liittyviä konnotaatioita, joskin sitä saatettiin käyttää silloinkin, kun sellaisia tietoisesti pyrittiin välttämään. Neekeri-sanan käyttöä maahanmuuttajasta voitiin suositella vielä 1980-luvulla peruskoulun rasismin vastaisessa opetuksessa.
Neekeri-sanan käyttöön alettiin kiinnittää huomiota laajemmin 1990-luvulla, kun maahanmuutto yleistyi Suomessa.
Tietokirjat ja sanakirjat
thumb|”Nee-ke-ri naut-tii ba-naa-nis-ta”. Sivu Uudesta aapisesta vuodelta 1972. Kuvassa esitetty lannevaatteeseen ja suuriin korvakoruihin pukeutunut afrikkalainen. Anne Mäntysen ja Tiina Onikin mukaan ”neekerit” kuvattiin aikaisempina vuosikymmeninä ”erilaisuudessaan huvittavina luonnonlapsina, alkuasukkaina, tai sitten sorrettuna valtakulttuurin alaluokkana”.
Vuonna 1860 saksasta suomeen käännetyssä tietokirjassa Tietoja maailman kansoista, heidän tavoista, uskonnoista ja vaiheista ”Neekerikansaa Ahrikassa” luonnehditaan ”maailman onnettomimmiksi”, sen katsotaan ”elävän luonnollisessa yksinkertaisuudessa” ja todetaan, että ”muutamat neekeriläiset heimokunnat ovat taipuneet käsitöihinkin” ja heidän ”tapansa yleen ovat kovin raat ja julmat”. Ajalleen tyypilliseen tapaan vuonna 1914 julkaistussa Tietosanakirjassa ”neekeri” määritellään Afrikan pääroduksi ja sen ulkoisia tuntomerkkejä, luonnetta ja henkisiä kykyjä kuvataan tarkoin. Luonnehdinnan perusteella ”neekerit” ovat lapsenkaltaisia, julmia ja vailla henkisiä kykyjä.