cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nadežda Olizarenko
Nadežda Fjodorova Olizarenko (o.s. Мушта, Mušta; 28. marraskuuta 1953 Brjansk – 17. helmikuuta 2017 Odessa ) oli Neuvostoliittoa edustanut keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja.
Olizarenko, silloiselta tyttönimeltään Mušta, saavutti ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, 1978 Prahan EM-kisoissa hopeamitalin sekä 800 metriltä että naisten pitkästä viestistä.
Vuonna 1980 Olizarenko oli huippukunnossa. 12. kesäkuuta hän juoksi Moskovassa uuden maailmanennätyksen 1.54,85. Samana kesänä 27. heinäkuuta Moskovan olympialaisissa hän voitti kultamitalin uudella maailmanennätysajalla 1.53,43, mikä on yhä kaikkien aikojen toiseksi nopein aika Jarmila Kratochvílován maailmanennätyksen jälkeen. Moskovan kisoista hän saavutti myös pronssimitalin 1 500 metrin juoksussa.
Heidi Weng
Heidi Weng (s. 20. heinäkuuta 1991 Enebakk ) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla IL i BUL -seuraa. Hän on voittanut urallaan viisi maailmanmestaruutta, kolme MM-hopeaa, MM-pronssin ja olympiapronssin. Maailmancupissa hän on voittanut viisi kilpailua, joista merkittävimpinä Tour de Ski 2017 ja 2018, sekä seitsemän kiertueosakilpailua. Hän voitti myös maailmancupin kokonaiskilpailun 2016–2017. Weng harrastaa myös ylämäkijuoksua.
Hiihtoura
Weng kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 21. marraskuuta 2009 Beitostølenissä, jossa hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 39:nneksi. Seuraavana vuonna Weng sijoittui Hinterzartenn nuorten MM-kilpailuissa vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi. Viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän oli seitsemäs ja kymmenen kilometrin yhdistelmäkilpailussa toinen. Norjan viestijoukkueen mukana Weng voitti kultaa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Oslossa 13. maaliskuuta 2010 käydyssä 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, jossa hän sijoittui 23:nneksi.
Nousu maailman huipulle
Kauden 2011–2012 avanneessa Sjusjøenin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Weng hiihti uransa parhaan maailmancup-sijoituksen oltuaan kisassa 13:s. Kuusamossa käydyssä maailmancupin avaustapahtumassa hän oli lopputuloksissa 16:s. Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Weng hiihti yhdeksänneksi ja seuraavana päivänä vapaan sprintissä kuudenneksi. Weng keskeytti Tour de Skin 4. tammikuuta oltuaan kokonaistilanteessa sijalla 32. Sprinteissä hän saavutti sijat 12 ja 14. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Weng saavutti Lahden yhdistelmäkilpailussa 3. maaliskuuta 2012 hiihdettyään Norjan neloisvoittoon päättyneessä kilpailussa kolmanneksi. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa hän sijoittui lopputuloksissa toiseksi. Siellä hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toinen ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa kolmanneksi nopein. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Norjan mestaruuskisoissa Weng saavutti Martine Ek Hagenin kanssa kultaa parisprintissä.
Kaudeksi 2012–2013 Weng nousi Norjan A-maajoukkueeseen. Weng sijoittui Rukan minikiertueella kolmanneksi. Tour de Skillä Weng oli kolmas Val Müstairin vapaan hiihtotavan sprintissä. Kiertueen lopputuloksissa hän sijoittui kuudenneksi oltuaan päätösosuudella kolmanneksi nopein. La Clusaz'ssa Weng hiihti Norjan voittamassa viestijoukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Weng saavutti pronssia 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa norjalaisten ottaessa neloisvoiton. Norjan viestijoukkueen mukana Weng saavutti maailmanmestaruuskultaa. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Weng sijoittui neljänneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kuudenneksi. Lahden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmancup-kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä hän sijoittui toiseksi. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa Weng sijoittui lopputuloksissa neljänneksi, parhaana saavutuksenaan kolmas sija 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailusta. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui viidenneksi.
Weng sijoittui kauden 2013–2014 avanneessa Kuusamon avaustapahtumassa yhdeksänneksi. Lillehammerissa hän oli 10 kilometrin perinteisen kilpailussa kuudes ja kuului voitokkaaseen Norjan viestijoukkueeseen. Tour de Skillä Weng sijoittui lopputuloksissa kolmanneksi Norjan ottaessa kolmoisvoiton. Sotšin olympialaisissa 2014 Weng saavutti 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa pronssia. Norjan viestijoukkueen mukana hän sijoittui viidenneksi, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa yhdeksänneksi ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:nneksi. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa Weng sijoittui lopputuloksissa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui neljänneksi.
Kaudella 2014–2015 Weng sijoittui kolmanneksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella. Kiertueen osakilpailuissa hän oli kolmas vapaan hiihtotavan sprintissä ja 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja toiseksi nopein kiertueen päättäneessä 10 kilometrin perinteisen hiihdossa. Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Tour de Skillä Weng sijoittui kokonaiskilpailun kolmanneksi oltuaan jokaisella etapilla kolmen nopeimman joukossa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa hän oli seitsemäs, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas ja 10 kilometrin vapaan kilpailussa 22:s. Maaliskuussa Weng sijoittui toiseksi Lahden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja Drammenin perinteisen sprintissä. Hän sijoittui kolmanneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että normaalimatkojen cupissa. Hän voitti Norjan-mestaruuden 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Kausi 2015–2016 alkoi Wengillä epäonnisesti, kun hän tuli Kuusamon avaustapahtuman viimeisenä kilpailupäivänä 10 kilometrin takaa-ajossa kierrosta liian aikaisin maaliin. Hän hiihti kilpailun loppuun asti, mutta putosi lopulta yhdeksänneksi. Ilman virhettään hän olisi saattanut tulla toiseksi. Lillehammerissa Weng sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa toiseksi ja kuului Norjan voittoisaan viestijoukkueeseen. Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli kolmas. Tour de Skillä 2016 Weng saavutti ensimmäisen voittonsa maailmancupissa etappikilpailut mukaan lukien voitettuaan Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Sitä ennen hän oli ollut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa etapit mukaan lukien 37 kertaa kolmen parhaan joukossa ilman voittoja. Tourin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Tammikuussa 2016 Weng oli kolmas Planican vapaan hiihtotavan sprintissä ja kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen Nové Městossa. Helmikuussa hän oli toinen Falunin 5 kilometrin perinteisen kilpailussa ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Lahdessa hän sijoittui kolmanneksi vapaan hiihtotavan sprintissä ja toiseksi 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Ski Tour Canadalla hän voitti 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun Quebecissa ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailun Canmoressa sekä sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas, normaalimatkojen cupissa toinen ja sprintticupissa neljäs. Hän voitti Norjan-mestaruuden vapaan hiihtotavan sprintissä.
Kaudella 2016–2017 Weng sijoittui kolmanneksi sekä Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä että 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Lillehammerin Nordic Openin -kiertueella Weng voitti perinteisen hiihtotavan sprintin ja oli toinen 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Kiertueen päättäneessä 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa Weng tuli ensimmäisenä maaliin ja saavutti ensimmäisen maailmancupin voittonsa. Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti La Clusaz'ssa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja 4 × 5 kilometrin viestin. Tour de Skillä Weng saavutti kokonaiskilpailun voiton ensimmäistä kertaa urallaan. Hän oli päätösetapin nopein ja saavutti muilla etapeilla sijat 2, 2, 3, 3, 5 ja 7. Ulricehamnissa hän voitti viestin. Falunissa hän sijoittui kolmanneksi sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Otepäässä hän oli kolmas vapaan hiihtotavan sprintissä ja 10 kilometrin perinteisen kilpailussa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi ja yhdistelmäkilpailussa viidenneksi. Perinteisellä hiihtotavalla hiihdetyssä parisprintissä hän voitti kultaa Maiken Caspersen Fallan kanssa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän oli neljäs. Viestissä hän hiihti toisen osuuden Norjan kultajoukkueessa. 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Weng hiihti hopealle. Maailmancupin finaalitapahtumassa Quebecissä Weng oli toinen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja tuli tapahtuman päättäneen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa toisena maaliin. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin. Sprintticupissa hän oli neljäs.
Kaudella 2017–2018 Weng sijoittui toiseksi Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Toblachissa hän oli kolmas 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa. Tour de Skillä hän voitti Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Hän oli nopein myös kilpailun päätösetapilla. Hän voitti Tour de Skin kokonaiskilpailun 48,5 sekunnin erolla Ingvild Flugstad Østbergiin Planican 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän oli kolmas ja Seefeldin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toinen. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Weng sijoittui 30 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi, yhdistelmäkilpailussa yhdeksänneksi, perinteisen hiihtotavan sprintissä 11:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 11:nneksi. Wengiä ei valittu mukaan Norjan viestijoukkueeseen. Weng voitti maailman cupin kokonaiscupin 2017-2018, toisen kerran peräkkäin. Hän voitti myös normaalimatkojen cupin.
Kaudella 2018–2019 Weng voitti viestin Beitostølenissä ja Ulricehamnissa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Weng voitti hopeaa 4×5 kilometrin viestissä, sijoittui yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi.
Kaudella 2019–2020 Weng sijoittui Rukan Nordic Opening -tapahtumassa toiseksi. Lillehammerissa hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmas ja voitti viestin. Davosissa hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Nové Městossa hän sijoittui kolmanneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Falunissa hän oli kolmas 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Ruotsissa ja Norjassa käydyn FIS Ski Tourin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. Lahdessa hän voitti viestin. Maailmancupin kokonaiskilpailussa ja normaalimatkojen cupissa hän oli toinen.
Kaudella 2020–2021 Weng sijoittui Lahdessa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmanneksi ja voitti viestin. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidestoista. Weng voitti Norjan joukkueessa viestin maailmanmestaruuden. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän saavutti hopeaa. MM-kilpailujen jälkeen Weng sijoittui maailmancupissa Engadinissa toiseksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja voitti seuraavana päivänä 30 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun.
Kaudella 2021-2022 Weng sijoittui Rukan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa. Tour de Ski-kiertueella Weng sijoittui Val di Fiemmessä toiseksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja voitti loppunousuun päättyneen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa viidenneksi.
Tammikuu
thumb|200px|Tammikuu. 1400-luvun ranskalaisen rukouskirjan ja kalenterin [[Les Très Riches Heures du Duc de Berryn kuvitusta tammikuun kohdalla (Folio 2r). Maalauksen aiheena tammikuussa tapahtuva lahjojenantopäivä. ]] Tammikuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden ensimmäinen kuukausi. Se on pohjoisella pallonpuoliskolla keskimäärin vuoden kylmin kuukausi, keskitalvea, mistä myös kuukauden nimen on esitetty johtuvan, sillä esimerkiksi hämäläismurteissa sana tammi on tarkoittanut myös sydäntä tai ydintä (”sydänpuu”) ja toisaalta napaa tai akselia. Tammikuuta on kutsuttu myös sydänkuuksi. Kalevalaisessa runoudessa esiintyvä Iso tammi on jättimäinen, taivaan peittävä puu, maailmanpuu. Tammikuussa on 31 päivää ja sitä seuraa helmikuu ja edeltää edellisen vuoden joulukuu.
Heidi Weng
Nousu maailman huipulle
Kaudella 2022-2023 hän sijoittui Lillehammerin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi. Tour de Skillä hän sijoittui toiseksi loppunousuun päättyneessä Val di Fiemmen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes. Hän oli voittamassa viestiä Toblachissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi ja normaalimatkojen cupissa neljänneksi.
Tammikuu
Kuukauden latinankielinen nimi Ianuarius tai Januarius merkitsee Janukselle pyhitettyä kuukautta. Janus oli roomalainen porttien, ulko-ovien sekä kaiken alkamisen jumala, jonka tunnuksena oli kaksikasvoinen pää.
Tammikuu on toinen niistä uusista kuukausista, jotka Rooman kuningas Numa Pompilius muinoin lisäsi roomalaiseen kalenteriin, kun siirryttiin 10-kuukautisesta 12-kuukautiseen kalenterivuoteen. Alkujaan roomalaiset aloittivat vuoden maaliskuusta, mutta kun Julius Caesar otti käyttöön juliaanisen kalenterin, tammikuusta tuli vuoden ensimmäinen kuukausi.
Heidi Weng
Nousu maailman huipulle
Weng valittiin vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuihin Planicaan, mutta hän lähti kesken kisojen kotiin hiihtämättä kertaakaan niissä. Syytä ei kerrottu.
Tammikuu
Tammikuu Suomessa
Tammikuussa on joulun vieton lopetuspäivät loppiainen 6. päivä ja nuutinpäivä 13. päivä. Etelä-Suomessa tammikuu on lyhyiden mutta alati pidentyvien päivien, pakkaskelien ja hankien kasvamisen aikaa. Pohjoisessa tammikuu on kylmintä keskitalvea ja kaamoksen päättymisen aikaa.
Heidi Weng
Ylämäkijuoksu
Weng sijoittui vuonna 2010 ylämäkijuoksun MM-kilpailuissa Kamnikissa, Sloveniassa junioreiden 4,5 kilometrin kilpailussa neljänneksi.
Tammikuu
Tammikuu Suomessa
Tammikuun keskilämpötilat eri puolella Suomea vaihtelevat. Vantaalla tammikuun keskilämpötila on noin −5 astetta, Lahdessa noin −7 astetta, Tampereella −8 astetta, Kuopiossa −9 astetta, Oulussa −9,5 astetta ja Sodankylässä −13,5 astetta.
Pysyvä lumipeite kattaa tammikuussa jo yleensä koko Suomen, vain merialueet jatkavat jäätymistään; jos tammikuu on leuto, Suomenlahti ja Selkämeri pysyvät avoimina. Tammikuussa lämpötilat laskevat edelleen. Pohjois-Suomessa on usein kireää pakkasta, Etelä-Suomessa on leudompaa, useimmiten vain pikkupakkasta, tosin myös kireitä yli −15 asteen pakkasjaksojakin on usein. Erilaisten säätyyppien ja ilmavirtausten vaihtelun johdosta lämpötilat saattavat muutaman päivän sisällä vaihdella päivisin kahdestakymmenestä pakkasasteesta muutamaan lämpöasteeseen. Toisinaan tämä lämpötilojen heilahtelu äärilaidasta toiseen voi jatkua koko tammikuun ajan. Viimeksi näin kävi vuonna 2011. Lännestä Skandien yli kohti Suomea virtaava Föhn-tuuli aiheuttaa toisinaan lämpöpiikkejä – etenkin Pohjanmaalla ja Länsi-Lapissa. Tammikuun alussa päivät pitenevät hitaasti, kuun lopussa vauhti on jo melko nopeaa, etenkin pohjoisessa. Tammikuun viimeisenä vuorokautena päivän pituus jää silti eteläisimmässäkin Suomessa hieman alle kahdeksan tunnin. Etelä-Suomessa aurinko nousee tammikuun puolessa välissä suoraan kaakosta ja laskee suoraan lounaaseen. Oulun korkeudella vastaava tilanne on kuun lopussa. Auringon teho on tammikuussa hyvin alhainen, minkä johdosta säätyyppi on yleensä pilvinen. Toisinaan arktiset purkaukset tuovat kireän pakkasen ja aurinkoista säätä Etelä-Suomeenkin saakka. Tällöin tuulen pitää käydä pohjoisen ja luoteen väliltä. Koillisvirtauksessa voi lämmin Vienanmeri tuoda sumupilvisyyttä Suomen itä- ja eteläosaan.
Heidi Weng
Yksityiselämä
Weng seurusteli aiemmin maastohiihtäjä Emil Iversenin kanssa, mutta pari erosi syksyllä 2015 ja vuodesta 2016 hän on seurustellut tositelevisiotähti Kjetil Nygårdin kanssa. Hänen siskonsa on Merete, ja vanhempansa May-Bente ja Ole-Morten. Molemmat hänen vanhemmistaan olivat lupaavia urheilijoita. Weng harjoittelee perheensä kanssa. Hiihtäjät Lotta Udnes Weng ja Tiril Udnes Weng ovat hänen pikkuserkkujaan.
Popinniemi
Popinniemi on Kotkan kaupunginosa Suomenlahden rannikolla kaupungin itäosassa. Popinniemen rakennuskanta koostuu pääosin maailmansotien välissä rakennetuista omakotitaloista. Kerrostaloja tai rivitaloja ei ole. Popinniemi kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Popinniemen alue eroaa Kotkan asemakaavassa ja tilastoaluejaossa. Popinniemen tilastoalueen asukasluku on 129 (31.12.2012), mutta asemakaavassa Popinniemen kaupunginosaan kuuluu osia myös Sunilan tilastoalueen itäosasta. Tällä alueella sijaitsee muun muassa Hakalan koulu (luokat 1–6) ja Kotka–Kymin seurakuntayhtymän Sunilan seurakuntatalo.
Hallan sahan entinen työläiskylä, Perävarppi, sijaitsi nykyisen Popinniemen kaupunginosan itäosassa.
Aemilianus
thumb|Aemilianuksen vaimo Cornelia Supera roomalaisessa antoninianuksessa.
Marcus Aemilius Aemilianus (n. 207 tai 213 – syys- tai lokakuu 253) oli Rooman keisari noin kolmen kuukauden ajan vuonna 253. Hän oli kotoisin Pohjois-Afrikasta ja nimitettiin keisari Trebonianus Galluksen aikana Moesian maaherraksi. Aemilianus kukisti gootit, minkä johdosta hänen armeijansa julisti hänet keisariksi. Aemilianuksen joukot marssivat Italiaan kaappaamaan vallan Gallukselta, joka murhattiin ennen taistelua tai sen jälkeen. Gallus oli kuitenkin ehtinyt kutsua senaattori Publis Licinius Valerianuksen auttamaan häntä, mutta kuultuaan Aemilianuksen voitosta, Valerianus julistautui keisariksi ja marssi Italiaan Aemilianusta vastaan. Ennen taistelua Aemilianuksen joukot murhasivat komentajansa ja siirtyivät Valerianuksen puolelle.
Syntyperä
Aemilianus syntyi luultavasti Pohjois-Afrikassa. Epitome de Caesaribuksen mukaan hän oli mauri ja kotoisin Girban saarelta. Keskiajalla elänyt bysanttilainen historioitsija Zonaras taas sanoo hänen olleen libyalainen. Epitome de Caesaribuksen mukaan hän syntyi noin vuonna 207, mutta Zonaraksen ja erään 1200-luvun kronikan mukaan hän oli kuollessaan 40-vuotias. Tällöin Aemilianuksen syntymävuosi olisi ollut noin vuonna 213. Aemilianuksen syntyperästä ei ole varmaa tietoa. 300-luvulla eläneen roomalaisen historioitsija Eutropiuksen ja hänen kääntäjänsä Paeaniuksen mukaan Aemilianus oli kotoisin vaatimattomista oloista, mutta tämä saattaa olla panettelua. Toisaalta 600-luvulla elänyt kronikoitsija Johannes Antiokialainen kertoo Aemilianuksen käyttäneen syntyperäänsä hyväkseen saadakseen valtaannousulleen laillisen aseman. Aemilianuksen vaimo oli eräs Gaia Cornelia Supera, joka tunnetaan vain kolikoista ja Djémilasta, Algeriasta löydetystä piirtokirjoituksesta. Ei tiedetä, milloin Aemilianus meni Superan kanssa naimisiin, mutta naisen afrikkalainen syntyperä viittaisi aikaan ennen kuin Aemilianus lähti provinssistaan.
Nousu valtaan
Keisari Trebonianus Galluksen kauden aikana (251–253) Aemilianus nimitettiin Ylä- tai Ala-Moesian maaherraksi. Johannes Antiokialaisen sekä Hieronymuksen ja Jordaneksen mukaan Aemilianus alkoi juonia keisari Gallusta vastaan ja oli tyytymätön Rooman senaattiin. Maaherran tehtävässä hän joutui tekemisiin Roomaa uhkaavien goottien kanssa. Myöhäisantiikin ajan historioitsija Zosimos ja Zonaras antavat parhaan kuvan siitä mitä tapahtui kesällä 253.
Éver Banega
Éver Maximiliano David Banega (s. 29. kesäkuuta 1988 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabialaista Al-Shababia. 174 senttimetriä pitkä Banega pelaa keskikentän keskustassa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu syöttötaito ja hyvä pelinluku.
Aemilianus
Nousu valtaan
Zonaraksen mukaan gootit ilmoittivat, etteivät olleet saaneet heille sovittuja rahasummia. Aemilianus ilmoitti kuitenkin gooteille, että maksut lopetetaan kokonaan, jonka jälkeen goottien lähetystö poistui vihoissaan. Zonaraksen mukaan goottien syytökset olivat vain juoni kiristää roomalaisia. Zosimos kertoo, että gootit hyökkäsivät Kappadokiaan, Pessinukseen ja Efesokseen. Tämän jälkeen Aemilianus näyttää ottaneen asiat omiin käsiinsä ja innosti roomalaisia joukkoja taisteluun lupaamalla näille kaikki ne rahat, joita oli aiemmin maksettu gooteille. Tästä rohkaistuneina roomalaiset löivät gootit ja saman tien julistivat voitokkaan Aemilianuksen uudeksi keisariksi, vätyksenä pidetyn Trebonianus Galluksen tilalle. Tämä tapahtui luultavasti heinäkuussa 253. Jordaneksen mukaan Aemilianuksen joukot ryöstelivät Moesian maaseutuja sen sijaan että olisivat hyväksyneet gooteille tarkoitetut rahat. Aemilianus lähti pian joukkoineen kohti Roomaa.
Éver Banega
Ura
6. tammikuuta 2008 Banega solmi viiden ja puolen vuoden sopimuksen Valencian kanssa, siirtosummana noin 18 miljoonaa euroa (13 miljoonaa puntaa).
Aemilianus
Nousu valtaan
Aemilianus pääsi lopulta Italiaan ja eteni Via Flaminiaa pitkin kohti Roomaa. Hänen paras toivonsa oli marssia nopeasti Roomaan Gallusta vastaan ennen kuin tämä ehti koota suuren armeijan häntä vastaan. Roomassa senaatti julisti Aemilianuksen valtionviholliseksi. Galluksen ja Aemilianuksen armeijat kohtasivat elokuussa 253 Interamna Naharsissa (nykyinen Terni). Joidenkin lähteiden mukaan Gallus murhattiin ennen taistelua kun taas jotkut lähteet kertovat Aemilianuksen voittaneen Galluksen joukot taistelussa, jonka jälkeen Gallus pakeni pohjoiseen pienen joukon kanssa. Hänet ja hänen poikansa Volusianus kuitenkin murhattiin Forum Flaminiissa (nykyinen Foligno).
Éver Banega
Ura
Elokuussa 2008 Banega siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Valenciasta Atlético Madridiin. Laina-ajan päätteeksi Atlético ei ryhtynyt neuvottelemaan pelaajan jatkosta seurassa.
Aemilianus
Nousu valtaan
Senaatti hyväksyi pian Aemilianuksen keisariuden. Zonaras sanoo, että Aemilianus lähetti senaatille kirjeen, jossa hän lupasi vapauttaa Traakian germaanien hyökkäyksistä, sotia Persiaa vastaan, ja taistella senaatin nimissä. Antiikin lähteiden mukaan Aemilianus tajusi, ettei yksi mies voinut hoitaa valtakunnan asioita ja samaan aikaan sotia vihollisia vastaan. Hän käyttäytyi kunnioittavasti senaattia kohtaan ja ehdotti tälle vallan jakamista: senaatti hoitaisi valtakunnan hallitsemisen mutta Aemilianuksella olisi armeijan ylipäällikkyys. Aemilianus suunnitteli luultavasti palaavansa takaisin Tonavan rajalle varmistaakseen asemansa siellä, jonka jälkeen hän olisi lähtenyt sotaan persialaisia vastaan.
Éver Banega
Ura
Vuoden 2017 heinäkuussa Banega palasi Sevillaan 9 miljoonan euron siirtosummalla pelattuaan vuoden italialaisseura Interissä.
Aemilianus
Kuolema
Aemilianus marssi kohti Roomaa mutta ei ehkä koskaan päässyt sinne. Gallus oli lähettänyt käskyn senaattori Publius Licinius Valerianukselle tuoda vahvistuksia Reinin alueen provinsseista. Todennäköisimmin joukot olivat jo Valerianuksen komennossa ennen sisällissotaa, ehkä valmiina Persiaan suuntautuvaa sotaretkeä varten. Valerianus marssi joukkoineen Italiaan ja kohtasi Aemilianuksen joukot Spoletiumissa (nykyinen Spoleto). Ennen taistelua Aemilianuksen joukot surmasivat komentajansa ja siirtyivät Valerianuksen puolelle. Senaatti julisti pian damnatio memoriaen hänen muistolleen.
Éver Banega
Ura
Banega on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen 65 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Aemilianus
Kuolema
Aemilianuksesta saatavilla oleva tieto on hajanaista ja osittain epäluotettavaa. Historianopiskelijat käyttävätkin Aemilianusta lähdekritiikin harjoittelemiseen.
Cracker’s Revenge
Cracker's Revenge on vuonna 2003 julkaistu Teron toinen albumi. Kuten edellisenkin albumin, myös Cracker's Revengen musiikki koostuu Commodore 64:llä tehdystä musiikista.
Albumin erikoisuutena on A-puolen lopussa oleva dataraita, joka sisältää tietokoneella ladattavan demon.
Savino
Savino on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavan sivujoen Višeran varrella 12 kilometriä Novgorodista itään. Kylässä on vajaa tuhat ja kunnassa 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Savinon kunnan pinta-ala on 357,1 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Novgorodin piirin Novoselitsyn, etelässä Bronnitsan ja lounaassa Volotovon kuntiin, lännessä Novgorodin kaupunkipiirikuntaan ja Tšetšulinon kuntaan, luoteessa Podberezjen kuntaan ja pohjoisessa Tšudovon piiriin. Pinta-alasta 68,9 % on metsää ja 24,2 % maatalousmaata. Kunnan etelärajalla virtaa Msta ja länsirajalla Olhavanjoki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Dubrovkan, Gorodokin, Gubarevon, Kirillovkan, Novonikolajevskojen, Pahotnaja Gorkan, Robeikan, Russan, Ševelevon, Sitnon, Speranskaja Myzan, Slutkan, Mšagan, Volynin, Vylegin ja Zmeiskon kylät sekä Sitnon taajama.
Kunnan kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Suurin osa työvoimasta työskentelee Novgorodissa. Kunnassa toimii kaksi maatalousyritystä, asfalttitehdas ja sahalaitos.
Savinossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1400-luvulla perustetun Savva Višeralaisen luostarin rauniot, Speranskin kartano, käytöstä pois jäänyt Višeran kanava sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
CDA
CDA voi tarkoittaa seuraavia:
Allied Forces
Allied Forces on Triumphin viides studioalbumi. Albumi on julkaistu 1981. Albumi pääsi listoilla sijalle 23. singlet "Magic Power" ja "Fight The Good Fight" pääsivät sijoille 8 ja 18.
Kappalelista
Kaikki kappaleet Emmett, Levine ja Moore.
Moray
Moray on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta (council area). Siellä on arviolta 95 510 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2 238 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Elgin.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1923
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1923 järjestettiin 28.–29. heinäkuuta Helsingissä Eläintarhan kentällä.
Jari
Jari tarkoittaa seuraavia:
Peter Townsend
Peter Wooldridge Townsend (22. marraskuuta 1914 – 19. kesäkuuta 1995) oli brittiläinen hävittäjälentäjä sekä kuningas Yrjö VI:n ja kuningatar Elisabet II:n adjutantti 1944–1953. Townsend muistetaan romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa.
Townsend syntyi 1914 Burman Rangoonissa (Yangun) ja kävi koulua Englannin Haileburyssä. Hän liittyi Kuninkaallisiin ilmavoimiin 1933 ja sai koulutuksensa Cranwellissa. Hän palveli lennonopettajana RAF Montrosessa, ja sai siirron Tangmereen 1937, jossa hän palveli toisen maailmansodan syttyessä 85. lentueessa. Vuonna 1940 majurin arvoisena hänet siirrettiin 43. lentueeseen, jossa hän palveli taistelussa Britanniasta. Hän oli everstiluutnanttina yölentotoiminnan komentajana Hunsdonista 1941–1942. Hänet nimitettiin 611. lentueen (Spitfire-laivue) komentajaksi Drewiin 1942, ja sodan loppuvaiheissa hän komensi 605 Squadronia (yöhävittäjälaivue), käytyään esikuntaupseerikoulun 1942–1943. Hänet ylennettiin everstiksi 1948.
Townsend oli yksi tunnetuimpia lentäjiä taistelussa Britanniasta, ja hän palveli 85. lentueen komentajana, joka lensi Hawker Hurricane -hävittäjiä koko taistelun ajan. Hänellä oli 14 ilmavoittoa, ja haavoituttuaan hän karkasi sairaalasta päästäkseen takaisin lentämään.
Townsend meni kesäkuussa 1941 naimisiin Rosemary Cecil Pawlen (1921–2004) kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa nimeltä Giles (1942–) ja Hugo (1945–). Pariskunta erosi 1952. Vuonna 1944 Townsend nimitettiin kuninkaan virkaatekeväksi tallimestariksi. Samana vuonna virasta tehtiin pysyvä, ja hän palveli virassa vuoteen 1953 asti. Jäätyään eläkkeelle 1953 hän palveli Brysselissä lentoattaseana 1953–1956.
Townsend tunnetaan parhaiten onnettomasta romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa. Vaikka hän oli sotasankari ja hävittäjä-ässä, ja vaikka hänen ja Margaretin rakkaus oli aitoa, hänellä ei aiemman avioeronsa takia ollut mitään mahdollisuutta avioliittoon prinsessan kanssa. On sanottu, että asiasta syntynyt kohu särki sekä prinsessan että Townsendin sydämet. Townsend meni myöhemmin naimisiin Marie-Luce Jamagnen kanssa. Prinsessa Margaret oli kuitenkin Townsendin itsensä mukaan hänen elämänsä ainoa todellinen rakkaus, ja he kävivät kirjeenvaihtoa aina Townsendin kuolemaan saakka.
Townsend säilytti loppuun saakka kiinnostuksensa ilmailuun, ja hän toimi teknisenä sotilasneuvonantajana elokuvaa Taistelu Englannista tehtäessä 1968. Hänen kunniamerkkeihinsä kuuluivat CVO (1947), Distinguished Service Order (1941) ja Distinguished Flying Cross and Bar (1940). Townsend kuoli vuonna 1995 Rambouillet’ssä, Ranskassa.
James May
James May (s. 16. tammikuuta 1963 Bristol ) on brittiläinen tv-juontaja.
Parhaiten May tunnetaan suositusta Top Gear -ohjelmasta, jota hän juonsi yhdessä Jeremy Clarksonin ja Richard Hammondin kanssa vuoteen 2015 asti. Top Gearin jälkeen kolmikko ryhtyi juontamaan The Grand Tour -ohjelmaa, josta tuli niin ikään suosittu.
Häntä kutsutaan Top Gearissa lempinimellä ”Captain Slow” (suomeksi ”Kapteeni Hidas”) verkkaisen ja turvallisen ajotyylinsä vuoksi.
Ura
May on ollut Top Gearissa jo vanhan formaatin aikana, ja uuteen hän tuli vuonna 2003 Jason Dawen tilalle.
Ennen Top Gearia May juonsi muun muassa Driven TV -sarjaa. Hän on myös toimittanut muun muassa The Engineer ja Autocar -lehtiä. Jälkimmäisestä hän sai potkut, koska hän oli lisännyt salaisen viestin yhteen lehden numeroista.
Lisäksi hän on tehnyt sarjoja nimeltään James Mayn lelutarinat, Keksintöjen ja ilmiöiden 1900-luku, Olen käynyt kuussa, James May avaruuden laidalla, Ozin ja Jamesin uudet viiniseikkailut, Oz ja James: Malja Britannialle ja James May miesten hommissa.
Yksityiselämä
May on seurustellut Sarah Fraterin kanssa vuodesta 2000 lähtien. He asuvat Hammersmithin kaupunginosassa Lontoossa, ja lisäksi heillä on Fusker-niminen kissa. Pariskunnalla ei ole lapsia. May opiskeli musiikkia Lancasterin yliopistossa.
Sukkinaattidehydrogenaasi
[[Tiedosto:Succinate Dehydrogenase Cofactors 1NEK.gif|alt=|pienoiskuva|Sukkinaattidehydrogenaasi (PDB 1NEK) rakenne, jossa näkyvät sen [[kofaktori]]t.]] Sukkinaattidehydrogenaasi, yksi sitruunahappokierron entsyymi, on mitokondrion sisäkalvon entsyymi. Se pelkistää sukkinaattia trans-fumaraatiksi ja siirtää elektronit FAD-molekyyliin, minkä osana ne siirtyvät eteenpäin elektroninsiirtoketjussa.
Ruslanas Kirilkinas
Ruslanas Kirilkinas (s. 17. lokakuuta 1983 Telšiai) on Tampereella asuva liettualainen laulaja. Hän osallistui Idols-kilpailuun vuonna 2007. Hän ei päässyt Tampereen koelauluissa jatkoon, mutta myöhemmin Turun koelauluista pääsi. Hän jäi viidennessä semifinaalierässä toiseksi Kristian Meurmanin päästyä finaaliin. Aikaisemmin Ruslanas on ollut liettualaisen Omega-yhtyeen laulajana. Omegan kappale "Tu mano mergytė, aš tavo berniukas" oli hitti Liettuassa.
Kirilkinas aiheutti kohua kotimaassaan vuonna 2002, kun hänen esiintymisensä homoseksuaalisissa pornokuvissa paljastui. Idols-kisan aikana kuvat tulivat julkisuuteen myös Suomessa.
Kirilkinas oli Idolsin kolmannen tuotantokauden kilpailijoista ensimmäinen, joka levytti. Semifinaaleihin asti yltänyt Kirilkinas palkittiin Idols Awards -palkintogaalassa vuoden 2007 pysäyttävimmästä esityksestä. MTV3:n syyskuussa 2007 järjestämässä äänestyksessä "Kenen jo unohdetun Idols-tähden toivot palaavan?" Kirilkinas sai annetuista äänistä (10 540) 22,2 prosenttia, toiselle sijalle tulleen Roni Tranin saatua 13,1 % ja Anniina Karjalaisen 13 %.
Idolsin jälkeen
Ruslanas osallistui Ourvision 2008 kilpailuun Helsingissä ja pääsi siellä semifinaaleihin. Hänet valittiin semifinaalissa yleisön suosikiksi. Samassa semifinaalissa kilpailivat Iolanta Savva (Moldova), josta tuli Ourvision 2008 laulukilpailun voittaja, sekä finaalissa toiseksi sijoittunut virolainen Kadi Vilja.
Syksyllä 2008 Ruslanas kilpailee kotimaassaan Liettuassa "Muzikos Akademija" -ohjelmassa ja on voittanut useita äänestyksiä (kilpailu on vielä kesken). Price of Freedom sinkku on käännetty liettuaksi, "Laisves kaina". Ohjelman esiintyjät ovat tehneet levyn "Muzikos Akademija". Ruslanasin laulama "Jei gali, atleisk" (Anyone Of Us) on yksi ohjelman hiteistä. Kappale oli Gareth Gatesin hittisingle vuonna 2002. Ruslanas lauloi Afric Simonen kanssa tämän hitin "Havanana". Ruslanas osallistuu myös Liettuan Eurovision-karsintoihin.
Karjalankosken rautatie
Karjalankosken rautatie oli Juantehdas Oy:n (myöh. Stromsdal Oy) omistama, vuosina 1900–1968 liikennöinyt raideleveydeltään 600 millimetrin kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti Juantehtaan Juankoskella Pikonniemen sahalle ja Karjalankosken satamaan.
Alkuperä
Juantehdas oli alun perin manttaalikomisarius B. Brunoun vuonna 1746 perustama, paikallista järvimalmia hyödyntänyt masuuni ja kankirautapaja. Vuonna 1858 rakennettiin tehtaalle teräksen valmistusta varten putlaamo ja valssauslaitos.
Rautatie syntyy
Rautatie oli alun perin tehtaalta Karjalankosken satamaan Akonveden rannalle johtanut hevosrata. Sen rakennutti vuonna 1900 Juantehtaan jonkin aikaa omistanut viipurilainen puutavaraliike Osakeyhtiö Taimi.
Vapaaherra von Alftanin ostettua Juantehtaan vuonna 1903 hän joutui rahoitussyistä tekemään uudentyyppisen metsänhakkuusopimuksen, jonka toteuttamiseksi hän perusti uuden höyrysahan Pikonniemeen. Sahatavaran kuljettamiseksi satamaan sekä elintärkeän höyryvoimalan polttopuukuljetuksia varten (tarve n. 150 m² /vuorokausi) hän rakennutti entisen hevosradan uudelleen ja jatkoi sitä uudelle sahalle asti. Uusi rata tehtiin nyt raskaammin kiskoin höyrykäyttöiseksi ja se sai liikenneluvan omia kuljetuksia varten 30.5.1905. Yleisen henkilöliikenteen lupa myönnettiin tasan vuotta myöhemmin. Henkilöliikenteessä rata tarjosi yhteyden Juankosken ylä- ja alapuolisen vesiliikenteen välille (yläpuolella Vuotjärvi, alapuolella Akonvesi, mistä oli laivayhteys mm. Kuopioon).
Pakkolunastuksia ei jouduttu tekemään, koska rata rakennettiin kokonaisuudessaan yhtiön omalle maalle.
Kalusto
Radalla oli kolme höyryveturia, kolme moottoriveturia, neljä matkustajavaunua sekä runsaasti erilaisia tavaravaunuja; enimmillään tavaravaunuja oli 103.
Radalla oli kolmioraiteet veturin kääntöä varten.
Raskain kuljetus
Radan merkillisin ja raskain kuljetus oli kartonkitehtaan Yankee-painosylinterin kuljetus syksyllä 1936 Karjalankosken satamasta tehtaalle: sylinteri painoi 32,5 tonnia, oli 3 metrin pituinen ja halkaisijaltaan 3,6 metriä. Se tuotiin rataa pitkin puisella tela-alustalla molempien veturien voimin, koska kiskotus ei muuta kestänyt ja kuljetus kesti viikon.
Yleinen liikenne loppuu
Yleinen henkilöliikenne Karjalankosken rautatiellä loppui 31. heinäkuuta 1934 ja yleinen tavaraliikenne 31. joulukuuta 1949. Kalusto ei kelvannut sotakorvauksiksi. Oma liikenne satamaan jatkui aina vuoteen 1958 asti eli siihen, kun VR:n rata saatiin Juankoskelle.
Viimeisen kerran Karjalankosken satamaan ajettiin 3. kesäkuuta 1958. Rata sinne purettiin paluusuuntaan tultaessa. Purkujunan veti höyryveturi numero 2´´(Krauss 4283/1900, 0-4-0WT). Kakkosveturi varastoitiin saman tien ja märkähöyrytyyppistä ykkösveturia (Krauss 5089/1904, 0-4-0WT) käytettiin vielä kahden vuoden ajan tehdasalueella satunnaisiin tehtäviin, viimeiset ajat höyrynantajana. Veturi myytiin vuonna 1960 höyrynkehittimeksi rakennusliike YIT:lle, samalla kertaa meni romuttajalle pääosa tavaravaunuistakin. Osa säilytettiin varaosiksi niihin vaunuihin joita vielä tarvittiin voimalan polttopuukuljetuksissa.
Polttoaineen kuljetusta
Vuosina 1945 ja 1947 yhtiö sai kaksi Valmetin tekemää bensiinimoottorein varustettua Move1 –moottoriveturia (0-4-0bm), jotka palvelivatkin sitten loppuun asti: viimeiset kymmenen vuotta eli 1958–1968 kuljetettiin pääasiassa polttopuita Pikonniemen sahalta tehtaan voimalaitokselle näillä kahdella sotakorvausteollisuuden peruja olleella veturilla. Viimeinenkin ratalinja katkaistiin Suomen Metallikutomo Oy:n (nykyään Tamfelt Oyj) uuden tehtaan tieltä 15. heinäkuuta 1968, jolloin voimalan kattilat uusittiin haloilta öljypoltolle. Moottoriveturit ja vaunut säilyivät muutamia vuosia, sitten ne romutettiin.
Muistomerkki
Viimeinen yhtiön höyryvetureista, vuonna 1949 Kaukas Oy:n Lauritsalan tehtailta ostettu ja vuoteen 1958 asti liikenteessä ollut tulistajatyyppinen Krauss–höyryveturi, KJR 2´´ (4283/1900, 0-4-0WT), olikin juuri talvisodan alla uusitun entistä tehokkaamman kattilansa takia niin paljon paremmassa kunnossa, että se päätettiin varastoida mahdollista museointia varten.
Uuden kunnantalon rakentaminen tosin pakotti siirtämään muistomerkkiveturin tehtaan konttorin luo. Juankoskelaiset kohtelivat tätä muistomerkkiään kiitettävästi, joten kun harrastajat sen aikanaan löysivät, sen huomattiin olevan muihin vastaaviin – kärkiesimerkkinä Tampereen Sorsapuistossa ollut entinen Harvialan metsäradan veturi - verrattuna jopa loistokunnossa: jopa kaikki varustimetkin vesilaseja myöten olivat tallessa. Suurimmat vauriot näyttivät olevan ulkonaisia ja paljolti aiheutuneet sään armoilla olosta.
Kunnostushanke
Kaksi innokasta harrastajaa sai radan Krauss-veturin kunnostettavakseen vuonna 1989. Alkuperäisen suunnitelman mukaan veturi kunnostettaisiin valmistumisaikansa asuun ja työn valmistuttua se kävisi kerran vuodessa Juankoskella, jonne tehtäisiin siirrettävä kenttärata. Muuten sitä käytettäisiin Minkiön asemalla sijaitsevan kapearaidemuseon näyttelyesineenä.
Kunnostuksesta ehti valmistua osa: pyörät sorvattiin Kylmäkoskella ja vesilasilaitteet kunnostettiin Minkiöllä, mutta muuten veturi oli juuri ehditty purkaa osiksi, kun koko hanke jäi kesken sen varsinaisesti käynnissä pitäneenä voimana toimineen veturinkuljettajan saadessa surmansa liikenneonnettomuudessa.
Monen mutkan jälkeen veturin osat varastorasvattiin ja talletettiin Suomen Rautatiemuseon varastoon.
Vuonna 2010 veturin sijainti on tuntematon: se on viety toistaiseksi julkistamattomasta syystä pois Hyvinkäältä ja sijoitettu muualle.
Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)
Kristillisdemokraattinen puolue (, lyh. CDA) on hollantilainen kristillisdemokraattinen puolue, joka syntyi vuonna 1980 kolmen kristillisen puolueen, Katolisen kansanpuolueen, Antivallankumouksellisen puolueen ja Kristillis-historiallisen liiton, yhdistyessä.
Vilma Timonen
Vilma Timonen (s. 1977) on suomalainen kanteleensoittaja, säveltäjä ja Sibelius-Akatemian kansanmusiikin lehtori. Hän on valmistunut musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta vuonna 2004. Sitä ennen hän on opiskellut musiikkia Keski-Pohjanmaan Konservatoriossa.
Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)
Ideologia
CDA esittää itsensä keskustalaisena liikkeenä. Puolue on sisäisesti jakaantunut keskusta-oikeistolaiseen ja keskusta-vasemmistolaiseen siipeen, mutta keskusta-oikeisto on perinteisesti ollut merkittävämpi, mikä on vaikuttanut siihen että CDA on suosinut hallitusyhteistyötä ennemmin VVD:n kuin Työväenpuolueen kanssa. CDA on myös arvokonservatiivinen.
Vilma Timonen
Timonen soittaa lukuisten produktioiden ohella pääasiassa omassa Vilma Timonen Quartetissaan (VtQ). Yhtye yhdistelee kanteleen ikiaikaista sointia nykyaikaiseen jazziin ja fuusioon. Yhtyeessä soittavat Timosen lisäksi basisti Jaakko Kämäräinen, lyömäsoittaja Tuomas Timonen ja kitaristi Topi Korhonen.
Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)
Historia
CDA perustettiin virallisesti vuonna 1980 kolmen uskonnollissävytteisen puolueen, Katolisen kansanpuolueen (KPV), protestanttinen Antivallankumouksellisen puolueen (ARP) ja Kristillis-historiallisen liiton (CHU), yhdistyessä. Historiallisesti nämä kolme puoluetta olivat muodostaneet Alankomaiden poliittisen järjestelmän perustan. Yhteiskunnan maallistumisen myötä 1960- ja 70-luvuilla puolueiden äänimäärät kääntyivät kuitenkin voimakkaaseen laskuun: vielä vuonna 1963 KPV, ARP ja CHU olivat saaneet yhdessä 51 % äänistä, mutta vuonna 1972 vain 32 prosenttia. KPV, ARP ja CHU muodostivat ensin Kristillisdemokraattinen vetoomus -vaaliliiton vuonna 1977 ja virallisesti puolueet yhdistyivät vuonna 1980.
Vilma Timonen
VtQ:n Forward palkittiin vuoden 2010 Emma-gaalassa vuoden 2009 parhaana etnoalbumina.
Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)
Historia
Muodostamisensa jälkeen puolue on ollut myös mukana useimmissa hallituksissa. Pääministereinä ovat toimineet:
Aljošino
Aljošinon kunta sijaitsee Bežetskin ylängön etelärinteellä Rameškin piirin keskiosassa. Se muodostettiin vuonna 2005 Aljošinon, Dijevon ja Pustoramenkan kyläkunnista. Nykyään kuntaan kuuluu 46 kylää. Pohjoisessa se rajoittuu Bežetskin piirin Žitištšin kuntaan, idässä Kiveritšin, kaakossa Ilgoštšin, etelässä Vednojen, lounaassa Zastolbjen, lännessä Nekrasovon ja luoteessa Zaklinjen kuntiin. Kunnan pinta-ala on 302,2 neliökilometriä. Pohjoisesta etelään sen jakaa Medveditsajokeen laskeva Ivitsa.
Vuonna 1859 kuntaan kuuluvissa kylissä oli 6 400 asukasta. Suurimmillaan, yli 10 000, väestö oli ennen toista maailmansotaa. Sodassa kylien asukkaista menehtyi 1105 henkeä. Kansallisuudeltaan kuntalaiset ovat venäläisiä ja karjalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan venäläisiä oli 1288 ja karjalaisia 1130.
Volvo C30
Volvo C30 on Volvon vuosina 2006–2013 valmistama alemman keskiluokan kolmiovinen hatchback. Sen edeltäjänä voidaan pitää vuosina 1986–1995 valmistettua Volvo 480 -mallia. C30 ei saanut itselleen suoraa seuraajaa, vaan sen ja S40/V50-mallit korvasi viisiovinen Volvo V40.
Volvo C30 (2006–2013)
Volvo C30 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2006. Auto perustuu Fordin, Volvon ja Mazdan yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle rinnakkaismalliensa Volvo S40:n, V50:n ja C70:n tavoin. Volvon mukaan auto oli suunnattu kiireistä kaupunkielämää viettäville nuorekkaille ihmisille. Erikoinen piirre autossa on se, että takana on kolmen istuttavan istuimen sijasta kaksi erillistä istuinta. Lasinen takaluukun kansi on muotoilun piirteenä viittaus historiallisiin Volvo P1800ES- ja 480-malleihin.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä C30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreiksi oli aluksi tarjolla nelisylinteriset 1,6 (100 hv) ja 1,8 (125 hv) sekä viisisylinteriset 2,4i (170 hv) ja 2,5-litrainen (220 hv) T5. Dieselvaihtoehtoina olivat 1,6D- (109 hv), 2,0D- (136 hv) ja 2,4 D5 (180 hv) -moottorit. Lisäksi saatavana oli flexifuel-versio 1,8F (125 hv), joka toimii sekä etanolilla että bensiinillä. D5:n sai ainoastaan viisiportaisella automaattivaihteistolla varustettuna. T5-malli oli muotoilultaan muita urheilullisempi. vasen|pienoiskuva|Volvo C30 T5Tammikuussa 2008 T5:n teho nousi 230 hevosvoimaan ja 2,4-litrainen D5-diesel tuli saataville manuaalivaihteisena. Samaan aikaan esiteltiin kuusiportainen Powershift-kaksoiskytkinvaihteisto, jonka sai ainoastaan 2,0 litran dieseliin. Volvo lupasi polttoaineenkulutuksen olevan kahdeksan prosenttia perinteistä automaattia alhaisempi. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volvo C30.Seuraavan vuoden tammikuussa valikoima täydentyi toisella flexifuel-moottorilla, 2,0F:llä (145 hv). Marraskuussa poistui sekä 1,8 litran bensiinimoottori että sen flexifuel-versio.
Huhtikuussa 2010 dieselvalikoima täydentyi 1,6-litraisella D2- (114 hv) sekä 2,0-litraisilla D3- (150 hv) ja D4 (177 hv) -moottoreilla. Samalla karsittiin 2,4 litran bensiinimoottori ja 2,0D. Heti toukokuussa mallistosta poistui myös D5 ja syyskuussa 1,6D. Lokakuussa poistui vielä 1,6-litrainen bensiinimoottori, mutta uutuutena oli uusi 1,6-litrainen (115 hv) diesel.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2009 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut C30, joka ehti markkinoille seuraavana vuonna. Samaan aikaan uudistui myös C70. Muutokset kohdistuivat lähinnä keulaan, johon tuli uudenlainen ilme.
Väinö Syvänne
Väinö Johannes Syvänne (6. toukokuuta 1892 Helsinki – 17. tammikuuta 1982 Helsinki ) oli suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Syvänne käytti nimimerkkejä Tellervo Aunus, Jussi, Paavo Soirila ja V. J. Soljanko.
Syvänteen tuotanto käsittää pääasiassa näytelmiä. Ilmari Unhon 1951 käsikirjoittama ja ohjaama elokuva Kuisma ja Helinä perustui Larin-Kyöstin kertovaan runoelmaan Kuisma ja Helinä ja Väinö Syvänteen samannimiseen näytelmään.
Teoksia
Nimimerkillä V. J. Soljanko:
Moonwalk
Moonwalk on yksi sliding-tanssitekniikan liikkeistä. Oikealta nimeltään moonwalk on backslide. Backslidessa tanssija näyttää kävelevän eteenpäin, mutta liukuu taaksepäin kuin liukuhihnalla. Tanssitekniikka tuli suuren yleisön tietoisuuteen, kun Michael Jackson esitti sen kappaleensa Billie Jean aikana 25. maaliskuuta 1983 televisio-ohjelmassa Motown 25: Yesterday, Today, Forever. Moonwalkista tulikin yksi hänen ”tavaramerkeistään”. Sittemmin moonwalkista on tullut yksi maailman tunnetuimmista tanssiliikkeistä. Kyseistä tanssitekniikkaa käytetään tanssilajissa popping.
Marker
Marker voi olla
Thompson–Baraitserin oireyhtymä
Thompson–Baraitserin oireyhtymä on oireyhtymä, joka keskeisimmin ilmenee maksan fibroosina, munuaiskystina ja kehitysvammaisuutena. Muita oireyhtymässä tavattuja piirteitä ovat olleet esimerkiksi lyhytkasvuisuus, kouristelu ja näkövamma. Tila on hyvin harvinainen.
Ensimmäisenä oireyhtymän kuvasivat vuonna 1986 Elizabeth Thompson ja Michael Baraitser. Sairastuneet olivat kaksi siskosta. Toinen heistä oli 23-vuotias, ja hänen kasvonpiirteensä muistuttivat Smith–Lemli–Opitzin oireyhtymässä tavattuja; lisäksi hänellä oli silmien kolobooma ja hypoplastiset munuaiset, joissa oli yksittäinen kysta. Toinen sisko kuoli puolitoistavuotiaana. Hänellä oli enkefaloseele ja kystisesti laajentuneet munuaisytimen kokoojaputket. Eroavaisuuksia Smith–Lemli–Opitzin ja Meckelin oireyhtymiin ilmeni riittävästi, jotta löydösten katsottiin viittaavan erilliseen autosomissa peittyvästi periytyvään MCA–MR-oireyhtymään (useita synnynnäisiä epämuodostumia ja älyllinen kehitysvammaisuus).
Edward Caird
Edward Caird (23. maaliskuuta 1835 Greenock, Skotlanti – 1. marraskuuta 1908) oli skotlantilainen filosofi. Caird opiskeli Glasgow'n ja Oxfordin yliopistoissa. Vuonna 1866 hänet nimitettiin Glasgow'n yliopiston moraalifilosofian professoriksi. Hän toimi virassa vuoteen 1893. Tuolloin hänestä tuli Balliol Collegen esimies. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1907.
Edward Caird oli teologi John Cairdin nuorempi veli. Kummatkin kuuluivat uushegeliläisiin brittiläisiin idealisteihin. Caird luennoi Gifford-luennot vuosina 1890−1892 ja 1900−1902.
Tiina Räsänen
Tiina Räsänen (s. 25. maaliskuuta 1976 Siilinjärvi) on suomalainen iskelmälaulaja. Räsänen kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 1994. Hänen kanssaan tangokuninkaaksi kruunattiin Sauli Lehtonen. Räsänen on kaikkien aikojen nuorin tangokuningatar, sillä hänet kruunattiin 18-vuotiaana.
Kolme vuotta voittonsa jälkeen Räsänen lopetti keikkailun, kunnes hän aloitti esiintymisen jälleen vuonna 2000. Hänen comeback-kappaleensa ”Sateenkaari ja tähdet” oli menestys.