cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sylvöjärvi
Vedenlaatu
Veden ravinteiden määrä on ollut laskussa, mutta niiden taso on toisaalta ollut aina korkea. Kokonaisfosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 20–50 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l), mikä yltää rehevän järven tasolle. Ravinteita voi kuitenkin olla yli 50 µg/l, mitä on ylirehevän järven tasoa. Kokonaistyppipitoisuudet ovat vaihdelleet 500–600 µg/l, mikä on parempi tilanne kuin fosforilla. Senkin arvot ylitytävät joskus 800 µg/l. Korkeat ravinnepitoisuudet syövät sekä biologisesti että kemiallisesti veden happipitoisuutta, mutta Sylväjärvessä tilanne on ollut hyvä talvellakin. Kesällä saattaa levien yhteyttämisestä syntyä hapen ylikylläisyyttä, mikä on kaloille haitallista.
Vesikasvillisuus
Järven rantoja kiertää luhtamainen kasvillisuusvyöhyke, jota seuraa rikas vesikasvillisuus. Yleisiä lajeja ovat tiheät ruovikot ja savipohjilla viihtyvät kaislikot. Paikoin esiintyi myös järvikortetta, palpakoita, vesitatarta sekä yleisemmin ulpukkaa. Yleisesti esiintyy vitoja ja vesiherneitä, mutta myös rehevyydestä kertovaa vesiruttoa, karvalehteä ja irtokellujiin kuuluvaa pikkulimaskaa. Järvellä havaittiin myös näkinpartaislevää.
Kalakanta
Koekalastuksella ja hoitokalastuksella on saatu ensikäden tietoa järven kalastosta. Eniten esiintyi särkeä, ja seuraavaksi ahventa, lahnaa ja pasuria. Vähemmän yleisiä ovat salakka, sorva ja kiiski, ja petokaloista toutain ja hauki.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Sylvöjärven alueeseen (14.161) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,4 metriä mpy. Järveen laskee peltoalueilta ojia, kuten esimerkiksi Eteläistenlammista alkunsa saava Toivionoja, eteläpäähän laskeva Kurenoja, Sammalistonsuon ojat ja Kuoppalanoja, sekä Piippolanoja. Järvi saa kuitenkin pääosan vedestään järven pohjoispäähän laskevista Luhtajoesta ja Immilänjoesta. Luhtajoki saa alkunsa pohjoispuolen Salpausselältä. Immilänjoki on Ruuhijärven laskujoki.
Järven laskujoki Arrajoki lähtee edellisten jokien läheltä järven pohjoispään itärannasta. Se laskee 2,5 kilometrin päähän Arrajärveen, josta sen vedet sekoittuvat Kymijoen virtaan.
Hyvän toivon kappeli
Hyvän toivon kappeli eli Jätkäsaaren kappeli on Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan yhteisötila. Hyvän toivon kappeli on avattu helmikuussa 2018 ja tila jatkoi lakkautetun Ruoholahden kappelin toimintaa alueella. Hyvän toivon kappeli sijaitsee kahden kerrostalon alakerrassa, joista toinen on Helsingin seurakuntayhtymän rakennuttama. Hyvän toivon kappeli on monitoimitila. 115-paikkaisen kappelisalin lisäksi rakennuksessa on useampi pienempi tila. Hyvän toivon kappelia vuokrataan myös yksityiskäyttöön.
HSC SuperSeaCat Three
HSC SuperSeaCat Three on SuperSeaCatin operoima laiva. Alus on rakennettu vuonna 1999 Italiassa Fincantierin telakalla Riva Trigosossa. Ennen Sea Containersia alusta on operoinut Silja Line vuosina 2003–2006, Sea Containers Scotland 1999–2000, Hoverspeed vuonna 2001 ja Sea Containers Scotland jälleen vuosina 2001–2003. Vuodesta 2003 eteenpäin alus oli Helsinki–Tallinna-reitillä pika-aluksena. Tallinkin ostettua Silja Linen heinäkuussa 2006 SuperSeaCat Threestä poistettiin Silja Linen logot. Alus ei kuulunut kauppaan, joten se ei ollut enää osa Silja Linen laivastoa. Aluksen kotisatama on La Speziassa Italiassa. Laivan sisaralukset ovat HSC SuperSeaCat One ja HSC SuperSeaCat Four.
Laivan pituus on 100 metriä ja leveys 17,1 metriä. Syväys on 2,75 metriä ja aluksen bruttovetoisuus (GT) on 4 500. Autoja se pystyy kuljettamaan noin 150 kappaletta ja matkustajia noin 800. Aluksen koneiston muodostaa neljä Ruston 20RK270 -dieseliä, joiden teho siirretään vesisuihkupropulsioon. Koneiden yhteisteho on 27 500 kilowattia. Alus pystyy saavuttamaan 38 solmun (70 km/h) matkanopeuden, joka on huomattavasti enemmän kuin tavallisten matkustajalauttojen matkanopeus.
Laiva törmäsi Helsingistä tullessaan Tallinnan satamassa 12. lokakuuta 2007 laiturissa olleeseen Auto Express 2 -alukseen. Törmäyksessä ei loukkaantunut ihmisiä, mutta Auto Express 2:n kylkeen tuli miehen kokoinen aukko. Törmäys sattui SuperSeaCatin ollessa kääntymässä, kun kova tuuli painoi sen päin toista laivaa. Tallinkin Auto Express 2:ssa ei ollut matkustajia, ja törmäyksen jälkeen SuperSeaCatin matkustajat pääsivät normaalisti maihin.
JP-Kunnallissanomat
JP-Kunnallissanomat on Kurikan kunnan Jalasjärvellä ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Lehden levikkialue on Kurikan kaupunkiin kuuluvan Jalasjärven ja Seinäjoen kaupunkiin kuuluvan Peräseinäjoen alueet. Lehti on perustettu vuonna 1955. Lehden toimitusjohtajana ja päätoimittajana toimii Terhi Rintala. Lehteä kustantaa Jalasjärvi Oy. Painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. JP-Kunnallissanomat on Sanomalehtien Liiton jäsen. Vuonna 2012 levikki oli 6 382 kappaletta.
Historia
Lehti on perustettu vuonna 1955 ja aluksi se ilmestyi nimellä Jalasjärvi-lehti, ja vain Jalasjärvellä. Viisi vuotta perustamisesta Peräseinäjoki liitettiin lehden toiminta-alueeseen ja lehti sai uuden nimen; Jalasjärven-Peräseinäjoen Kunnallissanomat. Vuoden 2003 loppuun saakka lehti oli tuon niminen. Kun Peräseinäjoki ja Seinäjoki yhdistyivät Seinäjoeksi, tuli lehden nimenmuutos ajankohtaiseksi.
Kuntaliitoksista huolimatta lehden toiminta-alueena ovat edelleen Jalasjärven ja Peräseinäjoen alueet.
Bahnarit
Bahnarit (myös nimillä Ba Na, Alakong, Bonom, Ho Drong, Jo Long, Kon Ko De, Kontum, Krem, Tolo, To Sung) ovat etninen ryhmä Vietnamin keskisellä ylänköalueella. Bahnarit ovat yksi alueen monesta eri ryhmästä, jotka tunnetaan yhdessä ylätermillä degat tai montagnard.
Historia
thumb|vasen|Bahnarien perinteisiä vaatteita. Bahnarit ovat pitkään käyneet kauppaa muiden ylängön kansojen ja aina 1500-luvulle aluetta hallinneiden chamien kanssa. Bahnarien arvostetuin tuote olivat norsut, joita pyydettiin luonnosta kesytettiin maatalouden käyttöön. Ranskan siirtomaakaudella Vietnamissa bahnarit olivat ranskalaisten liittolaisia vietnamilaisia vastaan. Ranskalaiset perustivat bahnarinkielisiä kouluja ja monet bahnarit kääntyivät kristinuskoon. Osa asiantuntijoista on pitänyt nimenomaan ranskalaisten kouluja bahnarien erillisen kansallisen identiteetin syntytekijänä. Vietnamin jakautuessa Pohjois- ja Etelä-Vietnamiin bahnarit asettuivat aluksi kommunistien kansallisen vapautusrintaman puolelle. Kansallinen vapautusrintama eli Vietkong teki esimerkiksi radiolähetyksiä bahnarin kielellä ja tarjosi heille ja muille keskisen ylängön kansoille jopa autonomisen valtion perustamista. Vuonna 1955 bahnarien, jaraiden, rhadéjen ja kohojen edustajat perustivat BAJARKA-nimisen järjestön Ngô Đình Diệmin hallintoa vastaan. Etelä-Vietnam uudelleenasutti tuhansia vietnamilaisia keskiselle ylängölle, mikä herätti vastustusta paikallisessa väestössä. Vietnamin sodan aikana CIA vastasi kasvavaan kommunistien uhkaan aloittamalla vuonna 1961 CIDG-ohjelman, jolla suojeltiin paikallisia kyliä kommunisteilta aseistamalla ja kouluttamalla paikallisia. Myöhemmin näissä joukoissa palvelleet perustivat järjestön Front Unifié de Lutte des Races Opprimées (1965), jonka tarkoituksena oli taistella Etelä-Vietnamia ja sen uudelleenasutuspolitiikkaa vastaan. 1965 kapinoi vuosina 1964 ja 1965, mutta järjestöä saatiin neuvottelujen kautta liittymään Etelä-Vietnamin alueellisiin joukkoihin kommunisteja vastaan. Sodan jälkeen Vietnam on jatkanut siirtolaisten uudelleenasutusta keskiylängölle ja kristittyjä on vainottu. Keskisellä ylängöllä järjestettiin mielenosoituksia vuonna 2001, mutta ne saavuttivat vain vähän.
Kulttuuri
thumb|Miesten yhteisöllinen rakennus eli rong. Bahnarien perinteinen yhteiskunta matrilineaarinen. Avioituessaan miehet viettävät tavallisesti pitkiä aikoja työskennelleen vaimonsa perheen maalla. Bahnarikyliä johti päällikkö ja paikallisesta päätöksenteosta vastasivat kaikki kylän miehet yhteisötalossa eli rongissa järjestetyissä kokouksissa. Rong on myös vielä avioitumattomien miesten asunto, jossa opetellaan bahnarien historiaa, mytologiaa ja eri taitoja. Perinteinen rong on rakennettu paalujen varaan ja sitä leimaa korkea kaareutuva katto. Nykyisin monet niistä on tehty yksinkertaisesti tiilistä, mutta turismin takia perinteisempien talojen valmistusta on kannustettu.
Bahnarien perinteinen usko on animistinen. Uskoon kuuluvat lukuisat eri henget ja esi-isät. Vesipuhveleita pidettiin pyhinä ja niitä uhrattiin tärkeissä yhteisön tai suvun tapahtumissa. Nuorten lasten uskottiin saavan sielunsa kuukauden ikäisinä ja tähän liittyen järjestettiin seremonia, jossa sielu puhallettiin lapsen korvaan ja korva lävistettiin. Ennen seremoniaa kuolleita ei pidetty varsinaisina ihmisiä ja heidän uskottiin päätyvän apinoiden maailmaan. Seremonian läpikäyneet haudattiin kuoltuaan kanoottimaisiin arkkuihin. Bahnarien syntymyytti muistuttaa osittain Raamatun Nooan tarinaa. Maailma tuhoutuu tulvassa, mutta kaksi henkilöä piiloutuu ja selviää vesien laskuun saakka. Monet bahnarit ovat sittemmin kääntyneet kristinuskoon ja etenkin katolilaiseen ja protestanttisiin kirkkoihin.
Musiikilla on tärkeä osa bahnarien kulttuurissa. Jokaisella kylällä on H’onh eli gongit, jota käytetään esimerkiksi naimatilaisuuksissa ja puhvelien uhrausten yhteydessä. Gongit tehdään pronssi]sta ja niitä soittavat vain miehet. Muita tärkeitä soittimia ovat ala-huilu, pruh-gongi ja kolmikielinen ting ning. H’mol on tilaisuus, jossa kerrotaan bahnarien historiaa tai mytologiaa musiikin ja runouden välityksellä.
Muonio
Muonio, vuoteen 1923 Muonionniska, on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan luoteisosassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2.
Muonio rajoittuu pohjoisessa Enontekiöön, idässä Kittilään, etelässä Kolariin ja lännessä Ruotsin Pajalaan. Valtakunnanrajana toimivan Muonionjoen yli johtaa silta. Kunnan pinta-ala kasvoi noin 7,5 prosenttia, kun Kittilän kuntaan kuulunut alue Pallas-Yllästunturin kansallispuistosta liitettiin Muonion kuntaan. Muonio on Luoteis-Lapin tunturimaata, jonka korkeimmat tunturit ovat Pallastunturin Taivaskero (809 m), Keimiötunturi (610 m) ja Ruototunturi (572 m). Tornioon on matkaa 262 kilometriä ja Kilpisjärvelle 200 kilometriä.
Muonion alueella sijaitsee useita järviä, joista suurimmat ovat Jerisjärvi, Äkäsjärvi, Vuontisjärvi ja Kangosjärvi. Jerisjärvi laskee Jerisjokea myöten Muoniojokeen. Äkäsjärvi laskee Äkäsjokea myöten etelään Kolarin puolelle ja sieltä Muonionjokeen.
Matkailu on Muoniolle tärkeä elinkeino; osa Pallas-Yllästunturin kansallispuistosta, Olostunturin hiihtokeskus, Luontokeskus Kiela, Harrinivan Lomakeskus.
Historia
Kivikautisia asuinpaikkoja on löydetty mm. kalaisan Jerisjärven alueelta. Muonio oli pitkään metsästystä ja kalastusta harjoittaneiden saamelaisten maata.
Ensimmäinen tunnettu Muonion omistaja on pirkkalainen Lapin vouti Olli Anundinpoika Tulkki Ylitornion Armassaaresta. Hänen mainitaan vuoden 1553 veroluettelossa omistavan oikeudet Muonionalustasta Visantokoskelle, sekä Muodoslompolosta Jerisjärvelle saakka. Suomalaisasutuksesta mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1575, jolloin lapinvoudin poika Olli Ollinpoika Tulkki asettui asumaan Muonioon saaden oikeudet alueeseen isältään.
Muonio kuului 1500-luvulla Uppsalan hiippakunnan alaiseen Tornion seurakuntaan. Vuonna 1530 Kustaa Vaasa antoi käskyn Tornion seurakunnan jakamisesta, mutta jako suoritettiin vasta 1606 Kaarle IX:n määräyksestä. Silloin perustettiin Särkilahden eli Ylitornion kirkkopitäjä. Muonionniskasta tuli Ylitornion kappeli. Myöhemmin Muonionniskan seurakunnan alue liitettiin Pajalan seurakuntaan ja näin ollen Muonion aluetta hoidettiin Pajalasta päin. Tarkempaa maantieteellistä rajaa ei Muoniolle ollut määritelty, vaan siihen kuului Enontekiö ja osittain Karesuvantokin. Vasta vuonna 1812 määriteltiin Suomen ja Ruotsin raja, jolloin Muonionniskasta tuli oma itsenäinen seurakunta. Vuotta 1812 voidaan pitää Muonion kunnan syntymävuotena.
Muonion emäseurakunta yhdistettiin vuonna 1849 Lapin rovastikuntaan. Vuodesta 1850 se kuului silloin perustettuun Kuopion hiippakuntaan ja 1923 lähtien perustettuun Oulun hiippakuntaan. Enontekiön itsenäistyttyä 1916 Muonio jäi omaksi seurakunnakseen.
Muonion kirkonkylä paloi lähes täysin Lapin sodassa. Vain muutamia taloja, ulkorakennuksia ja kirkko säästyi tuholta. Muonion koko rakennuskannasta paloi noin 80 prosenttia (Lapin maatalousseuran arvio vuonna 1948).
Luonto
pienoiskuva|Pakasaivo. Muoniossa sijaitsee rotkojärvi Pakasaivo, minkä syvyydeksi on ilmoitettu hurjimmillaan jopa 90 metriä. Tarkkaa syvyyttä ei tiedetä. Pakasaivo on Pohjois-Suomen toiseksi suurin vesistöalue Inarijärven jälkeen. Pakasaivo on yksi Lapin useista saivojärvistä. pienoiskuva|Taivaskero. Pallastuntureiden korkein kohta, Taivaskero (809 metriä) sijaitsee Muoniossa.
Moision sairaala
thumb|Moision sairaalan päärakennus eli A-rakennus Mikkelissä. Kuvan etualalla [[Panu Patomäki|Panu Patomäen suihkulähdeveistos Kesä (1977).]] Moision sairaala oli vuosina 1927–2023 toiminut psykiatrinen sairaala, joka sijaitsi Mikkelin Annilassa ja kuului Etelä-Savon sairaanhoitopiiriin sekä muutaman viikon ajan sen seuraajaan Etelä-Savon hyvinvointialueeseen. Sairaalassa toimi myös sairaalamuseo, jonka kokoelmat on sittemmin varastoitu. Sairaalassa on ollut enimmillään 500–600 potilaspaikkaa. Sairaalassa oli viimeisinä vuosinaan noin 60 potilasta. Moision sairaala lakkautettiin ja psykiatriset palvelut siirrettiin Mikkelin keskussairaalan alueelle alkuvuodesta 2023. Moision sairaalassa tapahtui syksyllä 2021 kolmen potilaan itsemurha, jotka saivat laajaa mediajulkisuutta.
Muonio
Kulttuuri ja urheilu
pienoiskuva|Muonion kirkko. Nähtävyyksiä: puukirkko (C. Bassi, 1817, päätytorni F. W. Lüchow, 1889); Jerisjärven Keimiöniemen kalapirtit; Paka- ja Äkäsaivon uhripaikat, Äkäsmylly; Oloksen tuulivoimalat.
Moision sairaala
Arkkitehtuuri
Moision sairaalan arkkitehtuurista vastasi Axel Mörne. Kuten muutkin 1920- ja 1930-luvuilla rakennetut piirimielisairaalat, Moision sairaala on suuri kivirakennus, joka ammentaa vaikutteita klassisesta arkkitehtuurista. Ensimmäisen rakennusvaiheen aikana (1927–1930) valmistuneet kaksi sairaalarakennusta sekä keittiörakennus luovat selkeärakenteisen ja tiiviin kokonaisuuden Moision sairaalan alueelle, ja näitä rakennuksia yhdistää keskeinen välikäytävä. Ensimmäisen rakennusvaiheen yhteydessä vuonna 1938 otettiin käyttöön lämpökeskus, joka oli toteutettu arkkitehti Martti Välikankaan suunnitelmien mukaan. Lämpökeskus ja vuonna 1956 valmistunut pesularakennus olivat jatkumoa Mörnen alkuperäiselle suunnitteluperiaatteelle, joka korosti talousrakennusten sijoittamista hoitorakennusten läheisyyteen siten, että ne täydensivät keskuspihaa tai muodostivat säännöllisiä rakennusryhmiä. Tämän historiallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä sairaalarakennuskompleksi on Porrassalmen historiallisen kulttuuriympäristön valtakunnallisesti tärkeä osa. Moision sairaala-alueen kaava on suojeltu.
Muonio
Kulttuuri ja urheilu
Muoniossa järjestettäviä tapahtumia ovat esimerkiksi Lapponia-hiihto ja Muonion Lohiviikonloput. Näistä jälkimmäinen on kalastuskisa, joka järjestetään heinäkuussa kahtena peräkkäisenä viikonloppuna.
Moision sairaala
Sairaalamuseo
Moision sairaalamuseio avattiin sairaalan 60-vuotispäivien yhteydessä vuonna 1987. Sairaalan opastuksesta huolehtivat sairaalan entiset työntekijät vapaaehtoispohjalta. Museotoiminta käynnistyi virallisesti vuonna 2000, ja museo oli avoinna yleisölle kesäisin aina vuoteen 2019 asti. Yleisölle avoin sairaalamuseo suljettiin pysyvästi 31. heinäkuuta 2021. Museosta on kuitenkin luotu virtuaalinen esittely, joka on avoinna kaikille aina.
Muonio
Kulttuuri ja urheilu
Urheiluseuroja: Muonion Aikapojat, Muonion Jänkä (MuonJ), Muonion Kiri, Muonion Tunturi-Veikot (MuonTV), Muonion Naisvoimistelijat ry (MNV)
Moision sairaala
Osastot
Moision sairaalan osastot ovat vaihdelleet tarpeiden mukaan vuosien varrella. Nämä erikoissairaanhoidon osastot olivat toiminnassa Mielentaloon siirtyessä:
Muonio
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Muoniossa oli 2 332 asukasta, joista 1 143 asui taajamassa, 1 121 haja-asutusalueilla ja 68:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Muonion taajama-aste on 50,5 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Muonion kirkonkylä.
Kylät ja kulmakunnat
Muoniossa on 3 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1973):
Kulmakuntia Muoniossa ovat Järvialue, Kangosjärvi, Kerässieppi, Kihlanki, Kirkonkylä, Kotimaa, Liepimä ja Särkijärvi.
Uskonnolliset yhteisöt
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Muoniossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii rauhansanalaisuus, jolla on paikkakunnalla kaksi paikallisyhdistystä: Muonion Rauhan Sana ja Ylimuonion Rauhan Sana, minkä lisäksi vanhoillislestadiolaisten Luoteis-Lapin Rauhanyhdistys järjestää toimintaa paikkakunnalla. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Muonion helluntaiseurakunta. Lisäksi Muoniossa on Jehovan Todistajien seurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Muonion alueella toimii Lapin ortodoksinen seurakunta.
Baltic Scandinavian Lines
AS Baltic Scandinavian Lines oli virolainen varustamo, joka vuodesta 2005 lähtien liikennöi säännöllisesti ro-ro-alus M/S Via Marella Viron Paldiskin ja Ruotsin Kapellskärin välillä. Lähtöjä molemmista satamista oli yksi päivässä. Via Mare pystyi kuljettamaan 47 perävaunua ja 104 matkustajaa. Lokakuussa 2008 varustamo aloitti säännöllisen liikenteen Suomen Kaskisten ja Ruotsin Härnösandin välillä ro-ro-alus M/S Gutella.
Baltic Scandinavian Linesin aloitettua liikennöinti 1. syyskuuta 2005, liikennöi Via Mare reitillä Paldiski–Västervik / Paldiski–Kapellskär. 21. marraskuuta Västervik jäi pois reitistä.
Kesäkuussa 2008 junalautta M/S Makhachkala-1 korvasi Via Maren sen remontin vuoksi.
Vuonna 2011 BSL:n kaikki liikenne siirtyi DFDS:n liikennöitäväksi.
Sam Sullivan
thumb|right|Sam Sullivan Sam Sullivan C.M. (s. 1959) on kanadalainen poliitikko. Hän on Brittiläisen Kolumbian liberaalipuolueen kansanedustaja vuodesta 2017. Hän oli Vancouverin pormestari 2006-2009 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1993-2005.
Sullivan neliraajahalvautui vakavan hiihto-onnettomuuden seurauksena 19-vuotiaana. Hän on valmistunut Simon Fraserin yliopistosta ja saanut myöhemmin käsienkäyttökykynsä takaisin. Liikkumisessaan hän joutuu yhä turvautumaan pyörätuoliin.
Sullivan on tunnettu vammaisalan aktivisti. Hän on perustanut kuusi voittoa tavoittelematonta järjestöä vammautuneiden pohjoisamerikkalaisten hyväksi. Hänet otettiin vuonna 2005 Kanadan ritarikunnan jäseneksi.
Sullivan osallistui talviolympialaisten 2006 ja vain hieman myöhemmin talviparalympialaisten 2006 lopetusseremoniaan.
The Best of 1990–2000
The Best of 1990–2000 on U2:n vuonna 2002 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää vanhojen kappaleiden lisäksi kaksi uutta sekä muutamia uudelleenmiksattuja kappaleita. Albumi on U2:n toinen kokoelma albumin The Best of 1980–1990 ohella.
Albumin kaksi kokonaan uutta kappaletta ovat ”Electrical Storm”, joka julkaistiin singlenä, sekä ”The Hands That Built America”, jota käytettiin Gangs of New York -elokuvan soundtrackilla.
Tämä albumi on ensimmäinen pitkäsoitto, jolla kappale ”Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me” esiintyy. Kappale julkaistiin alun perin singlenä, ja sitä käytettiin Batman Forever -elokuvassa. Kappale ”Miss Sarajevo” oli alun perin albumilla Original Soundtracks vol.1. Kappaleella laulaa tenori Luciano Pavarotti.
Albumista on saatavilla myös rajoitettu kahden levyn erikoisversio, joka sisältää singlejen b-puolet sekä bonus-DVD:n. Tämä erikoisjulkaisu julkaistiin samana päivänä kuin alkuperäinen versio. Bonus-DVD:n ”Please” on liveversio, joka on nauhoitettu Helsingissä, Suomessa 9. elokuuta 1997 Olympiastadionilla.
Euroopan ja Japanin versioissa viimeinen raita ”The First Time” sisältää piilotetun raidan ”The Fly”, joka on julkaistu albumilla Achtung Baby. Täten kyseiseltä albumilta on mukana jopa viisi raitaa kokoelmalla (muut ovat ”Even Better Than the Real Thing”, ”Mysterious Ways”, ”One” ja ”Until the End of the World”).
Holden Apollo
Holden Apollo on Holdenin vuosina 1989–1997 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Holden Camiran. Se oli uudelleennimetty Toyota Camry, mikä oli seurausta Holdenin ja Toyotan välisestä yhteistyösopimuksesta. Apollon seuraajaksi tuli Holden Vectra.
Holden Apollo JK, JL (1989–1993)
Ensimmäisen sukupolven Apollo esiteltiin vuonna 1989. Korimalleina olivat neliovinen sedan ja viisiovinen farmari.
Vuonna 1991 Apollo koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui JL.
Holden Apollo JM, JP (1993–1997)
Toisen sukupolven Apollo esiteltiin keväällä 1993. vasen|pienoiskuva|Farmarikorinen Holden Apollo. Syksyllä 1995 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui JP. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli.
Kalývia Thorikoú
Kalývia Thorikoú (myös Kalívia Thorikoú) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Saronikóksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καλυβιών Θορικού, Dimotikí Enótita Kalyvión Thorikoú) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 14 424 (vuonna 2011). Kalývia Thorikoú on Saronikóksen kunnan kuntakeskus.
pienoiskuva|vasen|upright=1.05|Kalývia Thorikoú (etualalla), [[Kouvarás ja Keratéa ilmasta.]] Kalývia Thorikoú koostuu kahdesta asutuksesta, sisämaassa sijaitsevasta varsinaisesta Kalývian kaupungista sekä ranta-asutuksesta, joka tunnetaan myös nimellä Lagonísi. Kalývian kaupunki sijaitsee Mesógeian tasangon etelälaidalla Attikan kaakkoisosassa noin 24 kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon. Sen koillispuolella sijaitsee Merénta-vuori ja eteläpuolella Páneio-vuori. Lagonísi sijaitsee Saroninlahden rannalla Kalýviasta noin seitsemän kilometriä lounaaseen.
Kalývia Thorikoú oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Saronikóksen kunnaksi yhdessä Anávyssoksen, Kouvaráksen, Palaiá Fókaian ja Saronídan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Volgograd-1
Joulukuun 29. päivänä 2013 rautatieaseman turvatarkastuspisteessä tehtiin itsemurhaisku, jonka aiheuttaman räjähdyksen kerrottiin surmaneen ainakin 16 henkeä ja haavoittaneen noin 40 henkeä. Itsemurhapommittajaksi tunnistettiin nopeasti viranomaiset etsimä tšetšenialainen naishenkilö. Terroriteon toiseksi mahdolliseksi tekijäksi lisättiin muutamaa tuntia myöhemmin vielä tunnistamaton mieshenkilö.
thumb|left|250px|Laiturinäkymä Volgogradin rautatieasemalle
Aki Sipilä
Aki Sipilä (s. 24. elokuuta 1985, Kokkola) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttämies. Sipilä pelaa Kokkolan Pallo-Veikkoissa. Sitä ennen hän on pelannut Kuopion Palloseurassa ja Seinäjoen Jalkapallokerhossa.
Sipilä palasi keväällä 2008 kasvattajaseuraansa KPV:hen Kokkolaan, joka pelasi silloin Ykkösessä. KPV:n kausia kertyi silloin kolme. Aki Sipilä siirtyi keväällä 2011 Seinäjoelle Kakkosessa pelanneen SJK:n riveihin. , Seuraavat kaksi kautta hän oli SJK:n kokoonpanossa aina vakavaan loukkaantumiseen asti kesällä 2013. Sen jälkeen hän pelasi seuraavan kauden Kakkosessa pelanneessa SJK:n reservijoukkueessa FC Kerho-07.
Toinen paluu Kokkolaan ja KPV:hen tapahtui keväällä 2015, jolloin hän teki seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Ampumahiihdon maailmancup 2022–2023
Ampumahiihdon maailmancup 2022–2023 oli maailmancupin 46. kausi, joka alkoi 26. marraskuuta 2022 Suomen Kontiolahdelta ja päättyi 19. maaliskuuta 2023 Norjan Holmenkollenille.
Kilpailukalenteri
Kauden kilpailuohjelmaan kuului yhdeksän kilpailuviikonloppua. Saksan Oberhofissa järjestettävät maailmanmestaruuskilpailut eivät kuuluneet ensimmäistä kertaa maailmancupiin. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU) julkaisi kauden alustavan kilpailukalenterin 11. helmikuuta 2021.
Pisteytys
Maailmancupin kilpailut pisteytetään oheisten kaavioiden perusteella. Sääntömuutoksina edellisiin kausiin maailmanmestaruuskilpailuissa kerätyt sijoitukset eivät kerrytä maailmancupin kokonaispistesaldoa eikä huonoimpia kilpailusuorituksia enää vähennetä kokonaispistesaldosta.
Nostotiivistyskorkeus
Pinnan lähellä mitattujen lämpötilan ja kastepisten perusteella nostotiivistyskorkeus on
Kun ilmakuplat nousevat tiivistymiskorkeuteen asti, niihin saattaa kuitenkin sekoittua matkan varrella kuivempaa ilmaa. Niinpä havaittu konvektiopilvien alaraja on usein hiukan ylempänä kuin kaavasta laskettu tiivistymiskorkeus.
Kaava ei päde pilvien alarajalle silloin, kun pilvet ovat syntyneet eri ilmamassasta kuin missä lämpötila ja kastepiste mitataan. Tällainen tilanne on usein merituulen yhteydessä.
Arthur Melo
Arthur Henrique Ramos de Oliveira Melo (s. 12. elokuuta 1996) eli Arthur on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italialaista Juventusta, johon hän siirtyi kesällä 2020. Arthur on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kesäkuussa 2020 Arthur siirtyi Juventukseen vaihtokaupassa, missä Miralem Pjanić siirtyi Barcelonaan.
Arthur pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Copa Américassa 2019 hän kuului Brasilian kultaa voittaneeseen joukkueeseen ja pelasi täyden ajan Brasilian kaikissa otteluissa ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on pelannut 20 maaottelua.
Lappohjan kirkko
Lappohjan kirkko on Hangon Lappohjan kylässä sijaitseva kirkkorakennus, joka on valmistunut vuonna 1913. Se on alun perin rakennettu rukoushuoneeksi, ja sitä on alettu käyttää kirkkona 1980-luvulla. Hangon seurakunnat olivat vuodesta 1980 lähtien rakennuksessa vuokralla ja ostivat sen vuonna 1982.
Rukoushuone
Evankeliumiyhdistys halusi Lappohjaan rukoushuoneen ja varojen keruu sitä varten alkoi vuonna 1909. Rukoushuoneen suunnitteli rakennusmestari Karl Fredrik Bergman. Sen perustukset tehtiin talvella 1909–1910. Rakentamisessa tarvittavia hirsiä saatiin lahjoituksena metsänomistajilta, osa jouduttiin ostamaan. Yhdistyksen talous oli niukka ja rakennustyö eteni hitaasti, iso sali tuli kuntoon vasta 1913, jolloin rukoushuone voitiin vihkiä käyttöön. Viimeisiä rakennustöitä tehtiin vielä 1930-luvulla. Rukoushuone joutui jo valmistumista seuraavana vuonna (1914) – maailmansodan sytyttyä – keskelle sotanäyttämöä ja Hangossa olleiden venäläisten joukkojen haltuun. Vuonna 1918 sen ottivat puolestaan haltuunsa Hangossa maihin nousseet saksalaisjoukot.
Rukoushuoneen alakerrassa oli iso kirkkosali ja pienempi sali. Yläkerrassa oli muun muassa vahtimestarin asunto. Rukoushuoneen katto oli jyrkkä harjakatto, sisäänkäynnin kohdalla katolla on päätykolmio. Ruutuikkunat ovat isot ja rakennuksen pitkillä sivuilla on seinää tukemassa tukipiirut. Muutoin rakennus on varsin yksinkertaisen muotoinen, pohjakaavaltaan suorakaide.
Hangon vuokra-aikana rukoushuone toimitti tyypilliseen tapaan elokuvateatterin virkaa. Rakennus vaurioitui pommituksissa ja korjattiin sotien jälkeen.
Kirkoksi
Lappohjan kylä oli kuulunut Tenholan kuntaan vuoteen 1977 asti. Tuolloin Bromarvin kunta liitettiin Tenholaan, mutta samalla Lappohja ja muutama muu Tenholan kylä liitettiin Hankoon. Hangon seurakunnat vuokrasivat rukoushuoneen Suomen Luterilaiselta Evankeliumiyhdistykseltä vuonna 1980 ja ostivat sen 1982. Rakennus kunnostettiin ostovuonna sisäpuolelta, myös ikkunat korjattiin ja hankittiin sähkölämmitys. Seuraavana vuonna oli vuorossa ulkomaalaus ja vesikaton korjaus. Sisätilojen muutokset olivat lopulta vähäisiä. Alakerran pienemmästä salista tuli kokoushuone ja iso kirkkosali jaettiin kahtia paljeovella. Toinen osa jäi kirkkosaliksi kiinteine alttareineen ja toinen osa on seurakuntasalina. Tilat ovat yhdistettävissä. Kokoushuone on tarkoitettu pienryhmien käyttöön. Yläkerrassa on toimisto- ja sosiaalitiloja. Kirkossa on noin 130 istumapaikkaa. Se vihittiin uudelleen käyttöön vuonna 1984.
Euran naisen kansallispuku
Euran naisen kansallispuku on länsisuomalaiseen tyyppiin kuuluva suomalainen kansallispuku, joka rakentuu uuden ajan tyypilliseen tapaan renesanssimuodin mukaisista röijystä, liivistä ja vyötäröhameesta.
Igor Nikulin
Igor Jurjevitš Nikulin (14. elokuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. marraskuuta 2021 ) oli venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moukarinheitossa. Nikulin ehti edustaa urallaan sekä Neuvostoliittoa, IVYä että Venäjää. Hän voitti yhden olympiamitalin, pronssia Barcelonan olympialaisista 1992. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Ateenassa 1982 ja pronssia Stuttgartissa 1986 ja Splitissä 1990.
Euran naisen kansallispuku
Alueen hameet ovat yleensä raidallisia. Koruina käytetään komeita laattariipuksia, sekä hely- ja paljinsolkia. Alueen tyypillinen päähine on tykkimyssy, jossa näyttävä tykkipitsi kehystää kantajansa kasvoja. Nuoret naiset tapaavat käyttää päänauhaa.
Pukutyyppi 1
Hameen sinipohjainen villakangas on kudottu mustaan puuvillaloimeen. Kankaassa on tiilenpunaisia, sinapinkeltaisia ja vihreitä raitoja. Pystykauluksinen röijy on valkoista puuvillapalttinaa. Liivi on samaa sinistä villakangasta, josta hameen sininen pohjaväri muodostuu. Se ylettää vyötärölle. Valkoisessa puuvillaesiliinassa on kapeita, sinisiä pystyraitoja. Asun kanssa ei käytetä päähinettä. Asun kanssa käytetään yleisohjeen mukaisia kenkiä ja sukkia. Puvun on koonnut Theodor Schwindt vuonna 1910.
Pukutyyppi 2
Hameen pohjaväri on tulipunainen ja siinä on raitakuvio, jossa vuorottelevat musta ja pykälikäs valkoinen raita. Hame poimutetaan vyötäröltä. Kankaan puuvillaloimi on vaaleanruskea ja villakankaan sidos kuderaitaista pomsia. Liivi tehdään samasta kankaasta. Se on malliltaan lyhyt ja kapeaolkaiminen. Paita näkyy liivin ja hameen välistä. Liivissä on messinkiset napit. Sivusaumat puuttuvat. Pystykauluksinen paita ja esiliina ovat pellava- tai puolipellavapalttinaa. Esiliinan helmapäärme on kiinnitetty reikäompeleella. Vyötärölle sidottava tasku on vihreää villakangasta ja siinä on mustat reunat. Se sidotaan punavalkoisella pirtanauhalla. Aikuiset naiset käyttävät puvun kanssa vihreää tykkimyssyä, jonka pitsi on nyplättyä raumanpitsiä. Nuoret tyttöjen asua koristavat punaiset silkkinauhat. Lisäksi asun kanssa käytetään hopealaatoin koristeltua kaulaketjua ja yleisohjeen mukaisia sukkia ja kenkiä. Puvun on koonnut vuonna 1935 Tyyni Vahter.
Sosialismi yhdessä maassa
Sosialismi yhdessä maassa on teoria, joka omaksuttiin Neuvostoliitossa Josif Stalinin valtakaudella kommunistisen puolueen viralliseksi opiksi. Teorian mukaan Neuvostoliitosta oli mahdollista rakentaa menestyksekkäästi sosialistinen yhteiskunta, vaikka muu maailma pysyisi toistaiseksi kapitalistisena. Tämä poikkesi perinteisestä marxilaisesta käsityksestä, jonka mukaan sosialismin toteuttaminen edellyttäisi maailmanvallankumousta.
Teorian kehittäminen liittyi Stalinin valtataisteluun Lev Trotskin ja tämän johtaman vasemmisto-opposition kanssa. Koska Trotskin oppien mukaan jatkuva vallankumous oli välttämätön, Stalin kehitti vastakkaisen opin, jonka mukaan myös ilman sitä pärjättäisiin. Stalin julkisti teoriansa sosialismista yhdessä maassa joulukuussa 1924 julkaisemassaan kirjasessa Oktjabrskaja revolutsija i taktika russkih kommunistov (”Lokakuun vallankumous ja venäläisten kommunistien taktiikka”). Vielä muutamaa kuukautta aiemmin julkaisemassaan teoksessa Ob osnovah leninizma (”Leninismin perusteet”) Stalin oli julistanut sosialistisen tuotannon järjestämisen yhdessä maassa mahdottomaksi.
Ajatus sosialismin toteuttamiskelpoisuudesta yhdessä maassa on alkujaan Venäjän vallankumousta vanhempi. Idea on peräisin saksalaiselta sosiaalidemokraatilta Georg von Vollmarilta. Myös marxilainen sosiaalidemokraatti Karl Kautsky ehdotti autarkkista sosialistista valtiota selittäessään Erfurtin ohjelman sisältöä. Venäjän bolševikit omaksuivat idean sosialistien toisen internationaalin kautta.
Toisen maailmansodan jälkeen kommunistinen hallinto pystytettiin myös useaan muuhun maahan, minkä jälkeen Neuvostoliitto ei enää ollut ainoa sosialistisena pidetty valtio.
Kleito
Kleito oli kreikkalaisessa mytologiassa Euenorin ja Leukippen tytär, tavallinen kuolevainen. Kleiton tultua naimaikään sekä hänen äitinsä että isänsä olivat kuolleet, ja Poseidon, joka oli alkanut himoita häntä, nai hänet.
Poseidon vei vaimonsa Atlantikseen, jonka kukkulalle hän rakensi tälle turvapaikan. Sitä ympäröivät vuorotellen meri- ja maakehät; kolme merta ja kaksi maata. Täällä Kleito synnytti miehelleen viisi paria kaksoispoikia: Atlas, Gadeiros, Amferes, Euaimon, Mneseos, Autokhthon, Elasippos, Mestor, Azaes ja Diaprepres. Näistä tuli Atlantiksen kymmenen kuningasta, joiden kesken Poseidon jakoi Atlantiksen kymmeneen osaan.
Kassiopeia (tähdistö)
pienoiskuva|280px|Tähden HR 8832 sijainti (ympyröity) pienoiskuva|280px|M103 valokuvassa.
Kassiopeia (latinaksi Cassiopeia, genetiivi Cassiopeiae) on pohjoinen tähdistö. Se on helppo löytää taivaalta sen kirkkaimpien tähtien muodostaman W-kirjaimen ansiosta. Se näkyy Suomessa ympäri vuoden, talvisin usein lähellä zeniittiä. Se on suunnilleen samalla etäisyydellä Pohjantähdestä ja pohjoisesta taivaannavasta kuin Otava, mutta vastakkaisella puolella. Linnunrata kulkee Kassiopeian halki.
Tähdet
Gamma (γ) Cassiopeiae on epäsäännöllinen muuttuja, kirkas säteiden lähde ja spektroskooppinen kaksoistähti, joka 1930-luvulla oli yhtä kirkas kuin Joutsenen Deneb (+2,2m), nykyisin tähti loistaa taivaalla +2,74m kirkkaudella. Se on tunnettu kuoritähti ja se pyöriikin nopeasti muodostaen kiekon omasta materiaalista ympärilleen. On arveltu että pienempi kumppani voisi olla neutronitähti. Tähti on prototyyppi GCAS-muuttujille. Tähteä käytettiin navigointitähtenä Yhdysvaltain avaruuslennoilla.
Eta (η) Cassiopeiae eli Archird on puolestaan tunnettu kaksoistähti. Päätähti on auringonkaltainen G-spektriluokan tähti ja kumppani K-spektriluokan oranssinvärinen kääpiötähti.
Rho (ρ) Cassiopeiae, on jättiläistähti ja muuttuva tähti, jonka kirkkauden ja värin muutoksia voi seurata paljain silminkin. Se on nykyarvioiden mukaan jopa 10 000 valovuoden päässä, joten se on ehkä kaukaisin paljain silmin havaittava tähti ja yksi halkaisijaltaan suurimpia (738 kertaa Auringon halkaisija) ja absoluuttisesti kirkkaimpia (-9,6 magnitudia) tunnettuja tähtiä. Tämän levottoman tähden lasketaan olevan kosmisesti lyhytikäinen ja sen arvellaan suhteellisen pian räjähtävän supernovana.
V509 Cas on keltainen F-spektriluokan puolisäännöllinen muuttuva hyperjättiläinen ja se onkin yksi kirkkaimmista tunnetuista tähdistä absoluuttisella kirkkaudellaan -6,7m. Tähden näennäinen kirkkaus on noin +5,2 ja se vaihtelee välillä +4,75m - +5,5m.
Vuonna 1572 Kassiopeiassa räjähti Tyko Brahen havaitsema supernova, jolle nykyisin käytetään merkintää SN 1572. Lisäksi tähdistössä on supernovajäänne Cassiopeia A, joka on Auringon ohella taivaan suurin radioaaltojen lähde. Sen lasketaan räjähtäneen noin vuonna 1667, mutta tapauksesta ei ole ainakaan säilynyt mitään havaintoja.
Syvän taivaan kohteet
Kassiopeiassa on kaksi Messierin kohdetta: avonaiset tähtijoukot M52 ja M103. M103 (NGC 581) on ranskalaisen tähtitieteilijän Pierre Méchainin vuonna 1781 löytämä 8000 valovuoden päässä sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka kirkkaus on 7,4m ja koko taivaalla kuutisen kaariminuuttia. Joukon lähistöllä on vielä muutama himmeämpi avonainen tähtijoukko ja joukossa itsessään on joitakin muuttuvia tähtiä joiden kirkkauden vaihtelua harrastaja voi seurata.
M52 (NGC 7654) on Charles Messierin vuonna 1774 löytämä avoin tähtijoukko. Joukon kirkkaus on 5,0m ja se on noin 5000 valovuoden päässä Maasta. Halkaisijaltaan se on 13 kaariminuuttia. 20 kaariminuuttia joukosta kaakkoon sijaitsee pieni, 15 tähden muodostama avoin tähtijoukko Cz43.
Planeetat
Kassiopeiaan kuuluvaa tähteä HR 8832 kiertää 1,6 kertaa Maata suurempi HD 219134b -kiviplaneetta, joka löydettiin osana Spitzer-avaruusteleskoopin tutkimusta 2015.
Mytologia
Kreikkalaisessa tarussa kuningatar Kassiopeia oli Kefeus-kuninkaan vaimo ja Andromedan äiti. Hän kerskaili olevansa kauniimpi kuin nereidit ja Poseidon vaati tästä hyvitykseksi Andromedan uhrattavaksi Ketos-merihiviölle, mutta Perseus ehätti aikomusten edelle ja tappoi Cetuksen ja sai Andromedan vaimokseen. Kostoksi ylimielisyydestään Kassiopeia sijoitettiin taivaalle tuoliinsa kahlittuna niin, että hän roikkuu osan päivästä ylösalaisin.
Takaisinheijastin
Takaisinheijastin on passiivinen laite tai rakenne, joka heijastaa valon, mikroaallot tai ääniaallot suoraan takaisin muotonsa ansiosta.
Kuuhun on asennettu optisia takaisinheijastimia sitä varten, että niihin voi Maasta suunnata voimakkaan laserpulssin ja mitata valon paluuajan.
Maanmittarit käyttävät niitä laseretäisyysmittarien kanssa.
Data (Star Trek)
Historia
Tohtori Noonian Soongin vaimon kertoman mukaan Data luotiin veljensä Loren jälkeen. Heitä kumpaakin edelsi kaksi Soong-tyypin androidia, joiden positronimatriisit olivat osoittautuneet epävakaiksi. Kun Omicron Thetalle oli hyökätty, Data oli hänen vaatimuksestaan jätetty jälkeen. Tähtilaivaston upseerien Omicron Thetalta pelastama androidi ei kotiplaneettansa elämän tuhouduttua nähnyt muita vaihtoehtoja kuin uran luomisen Tähtilaivastossa. Koneen älykkyydellä, pitkäjännitteisyydellä ja pedanttiudella Data läpäisikin Tähtiakatemian loistavin arvosanoin.
Lähteet
Figuren im Star-Trek-Universum
Barb Tarbox
Tarboxin sairaus todettiin syyskuussa 2002. Hän oli entinen malli ja oli ehtinyt tupakoida kolmen vuosikymmenen ajan jopa kahden askin verran päivässä.
Tarbox kuoli sairauteensa 42-vuotiaana. Hän sai Kanadan Meritorious Service Medalin postuumisti 5. joulukuuta 2003. Palkinnon otti vastaan Ottawassa hänen tyttärensä Mackenzie. Greg Southamin ja David Staplesin kirja Barb's Miracle kuvaa Tarboxin viimeisiä vaiheita. 30. joulukuuta 2010 Kanadan hallitus paljasti ankarammin tupakointia vastaan suunnatut varoituskuvat tupakka-askeissa; yhdessä kuvassa esiintyy Tarbox viimeisinä päivinään.
Poul Ruders
pienoiskuva|Poul Ruders Poul Ruders (s. 27. maaliskuuta 1949, Ringsted) on tanskalainen säveltäjä.
Helsingin Sanomien Hannu-Ilari Lampila luonnehti Rudersia vuonna 1990 yhdeksi Pohjoismaiden jännittävimmistä säveltäjistä, jonka teoksissa on usein omaperäinen ritualistinen sävy. Ruders kiinnostui 1970-luvulla Arvo Pärtin tavoin keskiaikaisen musiikin minimalistisesta sävellystyylistä.
Spirit (luotain)
thumb|250px|Mars-mönkijän rakenne thumb|250px|Mars-mönkijä ja sen panoraamakameralaitteisto Spirit (MER-A) on Yhdysvaltojen avaruusjärjestö NASAn Mars Exploration Rover (MER) -avaruutehtävän Mars-mönkijä, joka laskeutui onnistuneesti Marsin pinnalle 4. tammikuuta 2004 kello 6.35 Suomen aikaa. Spirit laskeutui Marsin pinnalle muun muassa tutkan ja kameroiden avulla, joilla arvioitiin nopeutta ja sijaintia. Laskussa luotaimen laskuvarjo aukesi ja pinnalle laskeutumista pehmentävät kaasutyynyt täyttyivät. Spirit laukaistiin Marsia kohti 10. kesäkuuta 2003.
Spiritin tehtävänä oli toimia Marsin pinnalla kolme kuukautta tutkien, analysoiden, kuvaten ja mitaten Marsin pintaa ja ilmakehää. Mönkijän käyttöä päätettiin kuitenkin jatkaa niin kauan kuin se on käyttökelpoinen. Spirit juuttui hiekkaan vuonna 2009 ja lähetti viimeiset Maahan vastaanotetut signaalinsa maaliskuussa 2010. Spiritin mönkijäpari, Opportunity, sammui tuntemattomasta syystä Marsin hiekkamyrskyn aikaan kesäkuussa 2018 ja on vieläkin sammuksissa.
Spiritin matkan vaiheet
Spirit laskeutui suureen Gusev-kraatteriin 3. tammikuuta 2004. Laskeutumisen jälkeen kaikki toimi hyvin, mutta laskeutumislavetilta rullaaminen Marsin pinnalle viivästyi erään kaasutyynyn epäonnistuneen tyhjennyksen takia. Mönkijää käännettiin, ja se pääsi toista ramppia alas. Sitä ennen mönkijän tietokone sekosi pahan kerran, kun sen muisti täyttyi. Ongelma selvisi, ja Spirit pääsi ajamaan Marsin pinnalle.
Ensimmäinen kohde oli Adirondack-kivi, johon Spirit testasi hioma- ja poratyökalujaan. Muita kohteita Spiritin laskeutumispaikalla olivat matala Sleepy Hollow -kraatteri. Mönkijää alettiin ajaa kohti suurempaa Bonneville-kraatteria, jonka halkaisija on noin 200 metriä. Kraatteri paljastui varsin epämielenkiintoiseksi kohteeksi, koska siellä ei ollut tutkijoiden toivomia peruskalliorepeytymiä. Kraatterin toisella reunalla on Spiritin lämpökilpi, joka oli irronnut laskeutumisen aikana.
Seuraavaksi mönkijä siirtyi Larry's Lookoutiksi nimetylle paikalle, jossa on myös paljon kalliota. Tehtyään aikansa havaintoja Spiritiä alettiin ajaa Husband-kukkulan sata metriä korkeaa huippua kohti. Mönkijä saapui tännekin suhteellisen nopeasti, ja matkan varrella yksi pölypyörre ehti puhdistaa mönkijän pölystä. Itse huipulta on hieno näköala ympärille oleville tasangoille, ja havaintoja tehtiin tuulen kuluttamista kivistä, kallioista, hiekkadyyneistä, Kolumbia-kukkuloiden toisella puolella olevasta tasangosta, pölypyörteistä ja jopa mönkijästä kolmen kilometrin päässä olevia laskeutujan osia onnistuttiin kuvaamaan. Päästyään huipulle mönkijä ajettiin sieltä melkein saman tien alas. Tällä kertaa kohteena oli Homeplate-kalliokehä, joka on erikoinen muodostuma. Mönkijä pääsikin tänne ohitettuaan ja tutkittuaan monia mielenkiintoisia kohteita, ja myös Homeplatea tutkittiin. Tämän jälkeen mönkijää pidettiin paikallaan, koska talvi teki tuloaan.
Ennen talvitaukoa Spirit juuttui pehmeään hiekkaan 1. toukokuuta 2009. Tammikuussa 2010 NASA ilmoitti, että luotainta ei kyetä pelastamaan. Luotain kuitenkin jatkoi tutkimuksiaan niin kauan kuin sen tutkimuslaitteet toimivat. NASA katkaisi loputkin yhteydet mönkijään 25. toukokuuta 2011.
Aiheesta muualla
thumb|250px|left|Taiteilijan näkemys Mars-mönkijästä Marsissa
Porsche Supercup Turkin Grand Prix 2008
Porsche Supercup Turkin Grand Prix 2008 oli Porsche Supercup -kauden 2008 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11. toukokuuta İstanbul Parkin moottoriradalla Turkissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Turkin GP:n ohessa. Kilpailun voitti Jaap van Lagen.
Turuntie
Turuntie-nimisiä teitä ja katuja ovat:
I armeijakunta
I armeijakunta voi tarkoittaa useaa erimaalaista sotatoimiyhtymää eri aikoina.
Britannia:
Neuvostoliitto:
puolalaisia:
Ranska:
Saksa:
Suomi:
Yhdysvallat:
Wilma van Velsen
Margot Wilhelmina ”Wilma” Teunisje van Velsen (s. 22. huhtikuuta 1964, Tiel, Gelderland) on alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kaksissa olympialaisissa 1980-luvulla.
Moskovan olympialaisissa 1980 van Velsen saavutti pronssimitalin 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä yhdessä Conny van Bentumin, Annelies Maasin ja Reggie de Jongin kanssa ajalla 3.49,51. Neljä vuotta myöhemmin Los Angelesin olympialaisissa van Velsen saavutti hopeamitalin samalla matkalla mutta hän ui vain välierissä auttaen joukkueensa finaaliin. Finaalijoukkueessa uivat Desi Reijers, van Bentum, Annemarie Verstappen ja Elles Voskes. Lisäksi van Velsen rikkoi urallaan muutaman Alankomaiden ennätyksen.
Titan IV
Titan IV oli yhdysvaltalainen Titan-rakettiperheeseen kuulunut raskas kertakäyttöinen kantoraketti, jonka suunnitteli Martin Marietta, ja jota operoi Yhdysvaltain ilmavoimat.
Beslanin koulukaappaus
thumb|Beslanin sijainti Beslanin koulukaappaus oli terrori-isku Beslanissa Venäjän Pohjois-Ossetiassa. Tšetšeeniterroristit tunkeutuivat beslanilaiseen kouluun 1. syyskuuta 2004 ja ottivat yli tuhat panttivankia. 3. syyskuuta 2004 venäläiset poliisit ja sotilaat tekivät rynnäkön kouluun ja ottivat sen haltuunsa. Tapahtumassa kuoli yli 330 panttivankia, joista yli puolet oli lapsia. Terroristeja kuoli 31. Lisäksi sadat muut loukkaantuivat.
Titan IV
Titan IV:n suunnittelu käynnistyi 1980-luvun alulla, ja sen kaavailtiin alkuun vain täydentävän käyttöön otettavana olleen avaruussukkulan laukaisukapasiteettia. Varhaisissa visioissa Titan IV:n arvioitiin lentävän vain noin kymmenen kertaa ennen Yhdysvaltain valtionhallinnon hyötykuormien siirtämistä laukaistavaksi pelkkää avaruussukkulaa käyttäen. Titan IV:ää oli tarkoitus käyttää vain Floridasta laukaistaviin raskaisiin hyötykuormiin, jotka vaatisivat kolmantena vaiheena Centaur-rakettivaihetta. Tilanne muuttui kuitenkin Challenger-sukkulan tuhoon vuonna 1986 johtaneen onnettomuuden ja samoihin aikoihin epäonnistuneiden Titan 34D -laukaisujen jälkimainingeissa. Titan IV -ohjelmaa laajennettiin ilmavoimien ja puolustusministeriön esityksestä uusilla laukaisuilla, minkä lisäksi raketista kehitettiin kevyemmät Inertial Upper Stage (IUS) -rakettivaiheetta käyttänyt ja ilman kolmatta rakettivaihetta lentänyt versio.
Beslanin koulukaappaus
Tapahtumat
Syyskuun 1. päivän aamuna 2004 ainakin 32 aseistautunutta henkilöä hyökkäsi pohjoisossetialaisessa Beslanin kaupungissa sijaitsevaan kouluun. Oppilaiden ja opettajien lisäksi koulussa oli suuri määrä lasten vanhempia ja muita omaisia, jotka olivat saapuneet paikalle lukuvuoden avausjuhlaan. Heti hyökkäyksen alussa kuoli jo muutama henkilö. Loput pakotettiin liikuntasaliin, johon hyökkääjät asensivat räjähteitä. Yhteensä panttivankeja oli yli tuhat.
Venäläiset poliisit ja erikoisjoukot piirittivät rakennuksen. Piiritys kesti noin kaksi vuorokautta. Hyökkääjät kieltäytyivät antamasta vangeilleen ruokaa tai juomaa, ja osa joutui juomaan janoonsa virtsaa. Syyskuun 3. päivän aamuna rakennuksessa tapahtui räjähdyksiä, jolloin erikoisjoukot rynnäköivät rakennukseen. Pelastusoperaatiossa käytettiin esimerkiksi liekinheittimiä, kranaattikiväärejä, raskaita konekiväärejä, raketteja sekä T-72-panssarivaunuja. Räjähdyksissä ja tulitaistelussa kuoli satoja siviilejä. Lisäksi hyökkääjät teloittivat joitakin panttivankeja. Yhteensä kuolleita oli yli 330 ja satoja muita haavoittui tai traumatisoitui henkisesti. Suurin osa uhreista oli lapsia.
Titan IV
Titan IV:n laukaisut käynnistyivät kesäkuussa 1989, jolloin alkuperäisestä raketista oli suunnittelilla jo paranneltu malli. Titan IVB -nimen saaneessa raketissa oli kokonaan uudet, suorituskykyisemmät boosterimoottorit, jatkettu ensimmäinen nesteajoainetta käyttänyt vaihe ja päivitetty avioniikka. Uusi versio laukaistiin ensi kertaa helmikuussa 1997, ja IVA:ksi nimetyn edeltäjän lennot päättyivät seuraavan vuoden elokuussa. Viimeinen IVB laukaistiin Vandenbergin lentotukikohdasta lokakuussa 2005. Titan IV:n laukaisukohtaiset kustannukset olivat korkeat, noin 411 miljoonaa dollaria. Sen korvasivat EELV-laukaisuohjelman myötä kehitetyt halvemmat Atlas V- ja Delta IV. Titan IV jäi 1950-luvulta lähtöisin olleen rakettiperheensä viimeiseksi edustajaksi.
Beslanin koulukaappaus
Syylliset
Tšetšenian itsenäisyyttä vaativa Rijadus-Salihinin marttyyrien prikaati otti tapahtumista vastuun. Liikkeen johtaja Šamil Basajev oli jo aiemmin järjestänyt poliittisia murhia, Moskovan teatterikaappauksen sekä muita terrori-iskuja.