cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piikkikaunokki
Levinneisyys
Piikkikaunokki on kotoisin Välimeren alueelta Etelä-Euroopasta, Pohjois-Afrikasta ja Länsi-Aasiasta. Suomessa, kuten myös muualla Fennoskandiassa, piikkikaunokki on hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu muutamin paikoin Etelä- ja Lounais-Suomessa. Suomen löydöt kasvista ovat usein vanhoja ja kytkeytyvät purjelaivakauteen. Esimerkiksi Ahvenanmaalla laji on ollut painolastitulokas ja se on löydetty maakunnasta viimeksi vuonna 1911.
Elinympäristö
Suomessa piikkikaunokki kasvaa tyypillisillä tulokaslajien kasvupaikoilla, kuten myllyalueilla, kaatopaikoilla, satamissa ja painolastipaikoilla.
Lindblomin talo
Lindblomin talo oli uusrenessanssityylinen kerrostalo, joka valmistui Turun kauppatorin laidalle vuonna 1891. Sen suunnitteli Karl Viktor Reinius tukholmalaisten esikuvien pohjalta, ja se edusti Suomessa aikansa kertaustyylien huippua. Rakennus purettiin vuonna 1956 Wiklundin tavaratalon tieltä.
Merimiessäkki
thumb|250px|[[Yhdysvaltain armeijan merimiessäkki.]] Merimiessäkki on suuri sylinterin muotoinen kantoväline, jonka saa suljettua päältä. Merimiessäkki valmistetaan paksusta kankaasta, jolloin se on sekä kevyt että kestävä.
Lindblomin talo
Rakennus rakennettiin kauppaneuvos Gustaf Adolf Lindblomin pojille, jotka olivat konsuli Gösta Lindblom ja kauppias Karl Arthur Lindblom. Rakennuksen julkisivun koristeluihin kuului patsaita, korinttilaisia kaksoispylväitä ja torneja. Portaikossa oli I. Ehrlingin, Samuel Koskisen ja G. Ekstamin koristemaalauksia.
Merimiessäkki
Merimiessäkin englanninkielinen nimi Duffel bag viittaa belgialaiseen Duffelin kaupunkiin. Sieltä oli alkujaan peräisin paksu kangas, josta säkkejä tehtiin. Suomalainen nimi merimiessäkki perustuu säkin yhteen perinteiseen käyttäjäkuntaan, merimiehiin. Näiden lisäksi merimiessäkki kuuluu useassa valtiossa sotilaiden varustukseen.
Lindblomin talo
Alvar Aallon vuonna 1931 laatimissa piirustuksissa uutta Wiklundin tavarataloa varten Lindblomin talo oli vielä säästetty, mutta lama esti suunnitelman toteuttamisen. Talo rapistui pahasti toisen maailmansodan aikana, ja 1948 uutisoitiin, että taloa koristaneet veistokset poistetaan. Niistä oli jo putoillut osia kadulle. Talo siirtyi Wiklundin omistukseen. Kaupunki vaati savipohjaan vajonnutta taloa joko uudelleen paalutettavaksi tai purettavaksi. Purkutyöt aloitettiin tammikuussa 1956, ilman lehdissä näkyvää vastustusta. Arkkitehdit ilmaisivat talon olevan arkkitehtuuriltaan arvoton ja pilaavan torimiljöön. Vuonna 1957 paikalle valmistui Ole & Bertel Gripenbergin suunnittelema Wiklundin tavaratalo.
Merimiessäkki
Rucksack
Linda Jakobson
Jakobson kiinnostui Kiinasta jo teini-iässä. Vuonna 1987 hän ja hänen lapsuudenystävänsä Marja Sarvimäki lähtivät samaan aikaan Aasiaan, Jakobson tutustumismatkalle Kiinaan jäätyään virkavapaalle Ilta-Sanomien toimittajan työstä ja Sarvimäki arkkitehtuurin jatko-opintoihin Tokioon ja Souliin. Vuosina 1988–1989 Jakobson toimi kauppa- ja teollisuusministeriön tutkijana Pekingissä. Vuonna 1990 hän oli vierailevana tutkijana Harvardin yliopistossa. Jakobson sai vuonna 1998 tutkijan viran Ulkopoliittisessa instituutissa, jonka palveluksessa hän on edelleen erikoistutkijana.
Linda Jakobsonin isä oli suomalainen diplomaatti, intellektuelli ja ministeri Max Jakobson.
Arimo Raeste
Mika Väinö Arimo Raeste (12. helmikuuta 1930 Mänttä – kesä 1995) oli suomalainen diplomaatti ja Presidentinlinnan pitkäaikainen linnanvouti.
Raeste varttui koillisen Pirkanmaan Mäntässä seitsemän poikalapsen perheen nuorimpana. Hänen isänsä oli entinen pankinjohtaja ja sitten kanttoriurkurina toiminut Väinö Rauhala, äiti matematiikan opettaja. Raeste pääsi sotien jälkeen vapaaoppilaaksi Helsingin Suomalaiseen yhteiskouluun ja kirjoitti sieltä ylioppilaaksi. Kiinnostus ranskan kieleen vei Raesteen Pariisiin, jossa hän teki varastotöitä halleilla ja soitti iltaisin pianoa ravintolassa. Hän palasi Suomeen ja suoritti Helsingin kauppakorkeakoulussa ekonomin tutkinnon. Raeste työskenteli mainos- ja markkinointitehtävissä ja liikemiehenä, kunnes sai 27-vuotiaana paikan ulkoministeriöstä. Hän toimi muun muassa Pariisin suurlähetystössä avustajana ja varakonsulina, sittemmin kymmenkunta vuotta ulkoministeriön hankintapäällikkönä.
Arimo Raeste palveli linnanvoutina kahta presidenttiä vuosina 1973–1990. Valtiovierailujen, kongressien, SALT I:n, Etykin, kansallisten ja kansainvälisten tapahtumien järjestelyistä ja muista ansioista hän sai lukuisia kunniamerkkejä niin kotimaasta kuin ulkomailtakin. Raesteen voutikauden loppujaksoon kuului keskeisesti osallistuminen Mäntyniemen ideointiin, suunnitteluun ja toteutukseen.
Eläkkeelle siirryttyään Arimo Raeste kirjoitti värikkäällä tyylillä kaksi muistelmakirjaa.
1+1 media
1+1 media on Ukrainassa toimiva kaupallinen media-alan holdingyhtiö. Se on seitsemällä tv-kanavallaan maansa suurimpia tv-yhtiöitä, sisältää useita uutistuotantoon liittyviä palveluja (esimerkiksi yhtä maan tietotoimistoista) ja tuottaa omia sekä sovittaa Ukrainaan kansainvälisiä televisioformaatteja. Yhtiön kotipaikka on Kiova.
Yhtiön toimitusjohtaja on Oleksandr Tkatšenko. Holdingyhtiön omistuspohja ei sen sijaan selviä yhtiön kotisivustolta. Eräs ulkopuolinen lähde kertoo omistajaksi toisen holdingyhtiön (Cyprus Holding Limited). Toinen, seikkaperäisempi lähde raportoi taustalla olevan Ukrainan rikkaimpiin kuuluvan oligarkki Ihor Kolomoiskyin. Miljardööri Kolomoiskyi on sekä Ukrainan että Israelin kansalainen, jolla on Ukrainan yhteiskunnassa monia samanaikaisia rooleja. Maan suurimman liikepankin (PrivatBank) toisena pääomistajana hän voi olla ohjaamassa monien yhteiskunnallisesti tärkeän yrityksen toimintaa. Ukrainan väliaikaishallitus nimitti hänet maaliskuussa 2014 Dnipropetrovskin alueen kuvernööriksi.
Televisiolähetykset
pienoiskuva|1+1 media -yhtiön tv-tuotannon auto Donetskissa Yhtiön päätoimintaa ovat televisiolähetykset. Yhtiön seitsemästä kanavista tunnetuin on Ukrainan suosituimpiin lukeutuva 1+1. 1+1 median televisiokanavia ovat:
Tukitoiminnot
Yhtiö ylläpitää useita suosittuja uutistuotantoon keskittyviä palveluita. Näitä ovat esimerkiksi uutissivustot TSN.ua, UNIAN (eräs maan tietotoimistosta) ja Glavred.info. Lisäksi 1+1 median tuottaa kansalliseen ja kansainväliseen viihdealan uutisiin keskittyviä verkkosivustoja (Telekritijka ja Dusia).
Sisällöntuotanto
Mediayhtiön sisällöntuotanto ylläpitää ja kehittää yhtiön omia ohjelmaformaatteja. Lisäksi se sovittaa erilaisia kansainvälisiä tv-formaatteja yhtiön omille televisiokanaville sopivaan muotoon. Esimerkiksi 1+1 -kanavalla lähetetään Suomestakin tuttuja tv-formaatteja paikallisiin oloihin sovitettuna, kuten Voice of Finlandia vastaavaa Holos Krainia ja Hell's Kitchenia.
Jakub Čutta
Seuraura
Čutta on HC Liberecin kasvatti. WHL-joukkue Swift Current Broncos varasi hänet 45. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 1998. Čutta siirtyi joukkueeseen kaudeksi 1998–1999 keräten kuusi tehopistettä. Toisella kaudellaan 1999–2000 hän keräsi runkosarjassa 14 tehopistettä. Čutta pelasi kauden aikana CHL Top Prospects Gamessa. Lopulta Washington Capitals varasi hänet toisella kierroksella 61. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2000. Čutta aloitti Capitalsissa jo varauksensa jälkeisen kauden 2000–2001 ja teki NHL-debyyttinsä kauden avauskierroksella 6. lokakuuta 2000 Los Angeles Kingsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.55 minuuttia. Kolmen NHL-ottelun jälkeen Capitals palautti Čuttan WHL:ään.
Kausi 2001–2002 oli Čuttalle ensimmäinen kokonainen Capitalsin organisaatiossa. Hän pelasi kaksi NHL-ottelua ja vietti kautensa suurimmaksi osaksi farmijoukkue Portland Piratesissa, AHL:ssä. Kauden 2002–2003 Čutta pelasi siellä kokonaan tehden liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+12=15. Kaudella 2003–2004 hän pelasi kolme NHL-ottelua. Kausi 2004–2005 eteni luonnollisesti kokonaan farmissa NHL:n työsulun vuoksi. Elokuussa 2005 Čutta teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa. Kauden 2005–2006 hän pelasi kokonaan seuran uudessa farmijoukkue Hershey Bearsissa.
Čutta palasi kaudeksi 2006–2007 kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Libereciin, jossa hän pelasi ensimmäiset Extraliga-ottelunsa. Čuttan tulokaskausi toi 37 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä ja 99 jäähyminuuttia sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja 16 jäähyminuuttia. Kauden 2007–2008 hän pelasi Venäjän superliigassa Neftehimik Nižnekamskin ja Traktor Tšeljabinskin joukkueissa. Kaudeksi 2008–2009 Čutta palasi Extraligaan ja siirtyi HC Karlovy Varyn riveihin voittaen kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+4=11 ja oli Ondřej Němecin ohella joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2010–2011 Čutta sivuutti Extraligan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 3+8=11. Hän voitti myös joukkueen sisäisen jäähypörssin 88 minuutillaan.
Čuttan oli tarkoitus jatkaa Karlovy Varyssa myös kaudella 2011–2012, mutta hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin lähinnä seuran taloudellisista syistä toukokuussa 2011, eikä Čuttalle ollut enää tarvetta. Hän jatkoi uraansa BK Mladá Boleslavin riveissä, joka putosi kuitenkin kauden päätteeksi Extraligasta 1. česká hokejová ligaan. Čutta jatkoi kuitenkin uraansa Extraligassa ja palasi kaudeksi 2012–2013 kasvattajaseuraansa HC Libereciin. Kesken kauden 2013–2014 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Joulukuussa 2014 Čutta palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Pardubicen riveihin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2014–2015.
Maajoukkueura
Čutta pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Čutta on pelannut myös yhteensä 25 A-maaottelua lähinnä Euro Hockey Tour -tasolla jääden niissä ilman tehopisteitä.
Vuolteen kanava
Vuolteen kanava on Vuolteensalmessa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä sijaitseva avokanava. Matala Vuolteensalmi perattiin vuonna 1836 kanavaksi mutta se kävi lopulta liian matalaksi kooltaan kasvaneille laivoille. Laivaliikenne siirtyi sitten vuosina 1874–1877 rakennetuille Varkaantaipaleen ja Kirkkotaipaleen kanaville ja Vuolteen kanava jäi vain paikalliseen käyttöön. Vuolteen kanava on pituudeltaan noin 200 metriä ja leveydeltään 6–7 metriä. Kanavan kautta kulkevien alusten syväys voi olla enintään 1,0 metriä ja mastonkorkeus 2,5 metriä.
Mikkelin ja Puumalan välinen kunnanraja kulkee kanavaa pitkin.
Lähteet
61.45111°N, 27.75556°W
AutoCAD
AutoCAD on yleiskäyttöinen tietokoneavusteisen suunnittelun ohjelmisto (CAD), jota kehittää ja julkaisee yhdysvaltalainen Autodesk.
Historia
Autodesk on perustettu vuonna 1982 ja sen ohjelmistoa esiteltiin messuilla vuonna 1982. Yrityksen perustajiin kuuluva Mike Riddle kehitti 1970-luvun lopulla ohjelmaa nimeltä Interact, jota käytettiin arkkitehtuurisuunnitteluun. Ohjelmistoon viitattiin myös nimellä MicroCAD, mutta se muutettiin koska muulla yrityksellä oli nimi jo käytössä. COMDEX-messuilla ohjelmaa esiteltiin nimellä AutoCAD-80 koska sitä voitiin käyttää Zilog Z80 ja Intel 8080 -mikroprosessoria käyttävillä tietokoneilla. Ohjelmistoa esiteltiin muun muassa Victor 9000 -tietokoneella. Myöhemmin julkaistu AutoCAD-86 toimi Intel 8086:lla. IBM PC -tietokoneelle julkaisun jälkeen ohjelmistosta tuli menestys: huhtikuussa 1983 kerrottiin ohjelman myyneen 400 kappaletta ja vuoden 1983 aikana ohjelmaa myytiin tuhat kappaletta tuottaen miljoona dollaria.
1990-luvun alussa AutoCAD nousi merkittäväksi CAD-ohjelmistoksi henkilökohtaisille tietokoneille kautta maailman, koska se toi CAD-ohjelmistot pienyritysten ulottuville. Ohjelmiston dwg-tiedostotyypistä ja DXF-siirtoformaatista tuli suunnittelualalla de facto -standardeja, jotka ovat 2D-suunnittelussa yhä valta-asemassa. 2000-luvulla suunnitteluohjelmistojen kehityksen siirtyessä kohti 3D-solidimallinnusta, Autodesk lisäsi ohjelmiston 3D-ominaisuuksia ja niiden käytettävyyttä. Yhtiö kehitti ohjelmasta myös laajempia, määrätyille suunnittelualoille suunnattuja Desktop-ohjelmistoja, joita se vuosikymmenen lopussa siirtyi jälleen markkinoimaan Autocad-tuotteina (esim. Autocad Architecture, Autocad Mechanical).
Ohjelmiston toiminnallisuus
AutoCADin tiedon käsittely perustuu graafisiin objekteihin, kuten viivoihin, murtoviivoihin, ympyröihin, kaariin ja teksteihin. Uusimpiin Autocad-versioihin on lisätty myös muun muassa pintatyökaluja, solidimallinnuksen perusmuodot ja korkealaatuinen renderöintimoottori. Autocad on kuitenkin omimmillaan viivapiirtoon perustuvassa 2D- tai 3D-suunnittelussa, eikä siitä löydy esimerkiksi nykyaikaisten 3D-mallinnusohjelmien piirrepohjaisuutta. Autodesk onkin liittänyt Autocadin useisiin Suite-ohjelmistopaketteihinsa piirtotyökaluksi mallintavan ohjemiston rinnalle. Ohjelmasta on kymmeniä kieliversioita.
Ohjelmiston rakenne
AutoCAD on yleissuunnitteluohjelma, joka on laajennettavissa erilaisilla AutoDesk Inc:n tai muiden yritysten valmistamilla sovelluosalakohtaisilla laajennuksilla. Ohjelmistolla on useita rajapintoja, joiden avulla voidaan luoda lisätoimintoja useita eri ohjelmointikieliä käyttäen. Autocad onkin erittäin suosittu ohjelmistoalusta, jonka varaan on tehty tuhansia laajennussovelluksia eri sunnittelualoille ja eri tehtäviin. thumb|AutoCAD-ohjelmalla tehty [[olohuone.]]
Useita versioita
AutoCAD LT on ominaisuuksiltaan rajoitetumpi ja edullisemmaksi hinnoiteltu versio samasta ohjelmasta. Suurin ero on vaatimattomampi 3D-toiminnallisuus ja ohjelmistorajapinnan puute. AutoCAD LT esiteltiin 1990-luvun alkupuolella.
Infineon Technologies
Infineon Technologies AG on suuri eurooppalainen puolijohdevalmistaja. Yrityksen perusti Siemens AG huhtikuussa 1999 erottamalla puolijohteiden valmistuksen omaksi yhtiökseen. pienoiskuva|Infineon Technologiesin päämaja Neubibergissä, lähellä Müncheniä. Yhtiö listattiin pörssiin seuraavana vuonna.
Romanshorn
Romanshorn on kaupunki Koillis-Sveitsissä, Thurgaun kantonissa. Kaupungissa on runsaat 11 000 asukasta.
Sijainti
Romanshorn sijaitsee Mittellandin tasankoalueella, Bodenjärven lounaisrannalla.
Liikenne
SBB:n rautatiet Winterthurista, Rorschachista ja Kreuzlingenistä sekä SOB:n rautatie Sankt Gallenista yhdistyvät Romanshornin asemalla.
Romanshornista on autolauttayhteys Bodenjärven yli Saksaan, Friedrichshafeniin.
Historiaa
Romanshornista kehittyi liikenteen solmukohta 1800-luvun jälkipuoliskolla, kun kantoni rakensi Bodenjärven rantaan sataman. Tällöin muun muassa postin kuljetus Koillis-Sveitsistä Schwabenin alueelle alettiin hoitaa höyrylaivalla Romanshornista. Rautatie Zürichiin valmistui vuonna 1855, ja puhelinkaapeliyhteys järven poikki avattiin seuraavana vuonna. Romanshornista oli junalauttayhteys Lindauhun vuosina 1869–1976. Autolauttaliikenne Saksaan alkoi vuonna 1945 ja jatkuu edelleen.
Infineon Technologies
Kesäkuun lopussa 2006 yhtiön palveluksessa oli 41 000 henkilöä, joista 7 400 oli tutkimus- ja kehitystehtävissä. Kannattavuus oli vuonna 2006 huono ja tappiot olivat noin 250 miljoonaa euroa. Yrityksellä on tuotantolaitoksia ympäri maailman. Vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla Infineon oli neljän suurimman puolijohdeteollisuusyrityksen joukossa.
Toukokuussa 2006 yrityksestä erotettiin muistipiiridivisioona omaksi yrityksekseen nimellä Qimonda. Myöhemmin yritys ilmoitti myyvänsä osuutensa Qimondasta. Vuonna 2011 yritys osti Qimondan tuotantolaitokset.
Vuonna 2019 yritys oli mukana kymmenen suurimman puolijohdevalmistajan joukossa. Vuonna 2019 yritys osti Cypress Semiconductorin 9,4 miljardilla dollarilla.
Infineon investoi 1,6 miljardia euroa puolijohdetehtaan rakentamiseen Itävallan Villachiin kesällä 2018. Tehdas avattiin syyskuussa 2021.
Tuotteet
Yritys valmistaa useita mikrokontrollereita:
Heidi Limnell
Heidi Limnell (s. 5. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.
Limnell on valmistunut kuvanveistäjäksi Turun piirustuskoulusta 1983. Taiteilijan ensinäyttelyn hän piti Turun kuvataidelautakunnan kutsusta 1983 Wäinö Aaltosen museossa. Sen jälkeen hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä, muun muassa Helsingissä 1984, 1986, 1994, 1998, Turussa 1983, Wäinö Aaltosen museossa 1985, WAM, 1986, Piiparilassa (Jorma Panulan säätiö) 1987. Ryhmänäyttelyissä hänen töitään on ollut esillä muun muassa "Ihan pihalla" Rautilakeskus Vehmaa 2006, Salon Taiteilijaseuran juhlanäyttelyssä Veturitallissa 2000, Turun Taiteen Biennaalissa 1986 ja 1988. thumb|Heidi Limnell: ''Lemun taistelun muistomerkki, [[Kaarina, 2008.]] Limnell on opettanut Salon kansalaisopistossa maalausta ja kuvanveistoa 1991–1992 ja Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa piirustusta ja kuvanveistoa 1989–1992.
Marco Matrone
Marco Matrone (s. 2. heinäkuuta 1987 Scafati, Italia) on italialais-suomalainen jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa kauden 2017 jälkeen. Hän edusti viimeksi Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Matrone on pelannut juniorina Olarin Tarmon, FC Espoon, FC POHUn sekä AC Allianssin joukkueissa. Hän pääsi Allianssissa Veikkausliiga-ottelussa penkille asti, mutta ei kuitenkaan tehnyt sarjadebyyttiään. Matrone liittyi FF Jaron riveihin kaudeksi 2007. Aikaisemmin hän on edustanut suomalaista FC Honkaa ja italialaista AC Arezzoa, jossa pelasi lähinnä alle 20-vuotiaiden joukkueessa (Campionato Primavera) ja vuokrasopimuksella Serie D:n Sansepolcrossa.
Jarossa Matrone teki Veikkausliiga-debyyttinsä 22. huhtikuuta 2007 ottelussa FC Lahtea vastaan. Maalitilinsä hän aukaisi jo seuraavassa ottelussa 26. huhtikuuta Hakaa vastaan. Neljän Jaro-kauden jälkeen Matrone siirtyi Valkeakosken Hakaan. Kaudella 2013 hän toimi joukkueen kapteenina. Marraskuussa 2013 Matrone siirtyi Veikkausliigaan nousseen SJK:n joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Marraskuussa 2015 Matronen julkistettiin tehneen kahden vuoden sopimuksen, johon sisältyy myös kolmas optiovuosi, niin ikään Veikkausliigassa pelaavan Ilveksen kanssa.
Pornokratia
Pornokratia eli ”Porttovalta” on 900-luvun Kirkkovaltiolle 1500-luvulla niin sanotun vastauskonpuhdistuksen aikana annettu ivallinen nimitys.
Huonomaineisten ylimystönaisten väitetään 900-luvulla saaneen suuren vaikutusvallan Kirkkovaltiossa, paavien hallinnossa. Kertomusten historiallinen paikkansapitävyys voidaan kyseenalaistaa, joskin useissa lähteissä ne esitetään varauksettomasti. Suurin osa kertomuksista perustuu luotettavuudeltaan kyseenalaisen Liutprand Cremonalaisen laatimaan historiankirjoitukseen.
Halveksivaksi tarkoitettu ilmaisu pornokratia tulee kreikankielisestä ilmauksesta, joka tarkoittaa prostituoitujen valtaa. Aikakauden paavit olivat varsin vähämerkityksisiä ja kuuluivat roomalaiseen ylimystöön. Kauden aloitti paavi Sergius III. Hän toimi paavina vuosina 904–911, jolloin hänen rakastajattarenaan ollut Marusia sekä tämän äiti Theodora junailivat paavien aviottomille pojille kirkon merkittävimpiä virkoja. Theodora myös teki omasta rakastajastaan paavin (Johannes X, 914–928). Marusia ei pitänyt tästä paavista, vaan tappoi hänet.
Johannes X:n jälkeiset paavit olivat Marusian virkaan asettamia. Näihin kuuluivat Leo VI (928), Stefanus VII (929–931) ja Johannes XI (931–936), joka oli Marusian poika. Sitä seuraavat neljä paavia vuosina 936–955 (Leo VII, Stefanus VIII Marinus II ja Agapetus I) olivat Marusian toisen pojan Alberik II:n valtaan asettamia. Näiden jälkeen paaviksi nousi Marusian pojanpoika, Johannes XII (955–963), jonka kerrotaan raiskanneen monia neitoja ja leskiä. Saksalaisten kuningas, Otto I Suuri (936–973), antoi tukensa Johannes XII:lle, ja tämän yhteistyön pohjalta perustettiin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta.
4-hydroksinonenaali
4-hydroksinonenaali (C9H16O2) eli 4-HNE tai vain HNE on tyydyttymätön hydroksyyliryhmän sisältävä aldehydi. 4-hydroksinonenaali on solumyrkyllinen yhdiste, jota muodostuu lipidien peroksidaatiossa.
Muodostuminen
4-hydroksinonenaalia syntyy oksidatiivisen stressin yhteydessä LDL-kolesterolista. Erityisesti 4-hydroksinonenaalia muodostuu monityydyttymättömistä omega-6-rasvahapoista, kuten arakidonihaposta ja linolihaposta.
4-hydroksinonenaalin lisäksi LDL-kolesterolin hapettuessa syntyy muitakin haitallisia yhdisteitä, kuten malonidialdehydiä ja radikaaleja.
Vaikutukset
4-hydroksinonenaali on hyvin reaktiivinen ja reagoi esimerkiksi monien proteiinien kanssa aiheuttaen soluvaurioita ja jopa apoptoosin eli solukuoleman. Yhdiste reagoi erityisesti rikkiä sisältävien aminohappojen kanssa. Se kiinnittyy kovalenttisesti kysteiini-, histidiini- ja lysiiniaminohappoihin niin kutsutulla Michael-additiolla.
4-hydroksinonenaali on mutageeninen yhdiste eli kykenee aiheuttamaan vaurioita DNA:ssa. Lisäksi se estää proteolyysiä. Aineen yhteyttä Parkinsonin tautiin on myös tutkittu. Otsonin on todettu lisäävän 4-hydroksinonenaalin muodostumista kehossa. On siis mahdollista, että yhdiste on osasyyllinen otsonin aiheuttamiin soluvaurioihin esimerkiksi keuhkoissa.
Detoksifikaatio
Glutationi on tripeptidi, joka sisältää kysteiiniaminohapon. 4-hydroksinonenaali reagoi proteiinien sijasta glutationin kanssa eikä näin pääse aiheuttamaan soluvaurioita. Tätä reaktiota katalysoivat entsyymit, jotka kuuluvat glutationi-S-transferaaseihin. Näillä entsyymeillä ja glutationilla on siis tärkeä rooli 4-hydroksinonenaalin detoksifikaatiossa.
Tunturipikkumittari
Koko ja ulkonäkö
Tunturipikkumittari on eräs pienimpiä pikkumittarilajeja. Etusiivet ovat suipot, niiden pohjaväri on harmaa ja siipien poikki kulkevat vaaleat viirut tekevät siivistä erikoisen kirjavat. Vaalea juovitus näkyy myös takasiivissä, etenkin niiden takareunassa. Etusiivessä on pieni musta keskitäplä ja siiven ulkoreunasta sen keskiosaan ulottuu ruskeansävyinen vyöhyke, jonka kohdalla ulompi poikkiviiru katkeaa. Siipiripset ovat täplikkäät. Siipiväli 14–18 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Tunturipikkumittaria tavataan Skandinavian pohjoisimmista osista Venäjän poikki Altai- ja Sajanvuorille sekä Mongolian pohjoisosiin. Suomessa tunturipikkumittari elää vain Enontekiön, Inarin ja Utsjoen tunturialueilla. Perhonen lentää pääasiassa heinäkuun alkupuolella.
Ravintokasvi
Toukka elää ainakin pikkutervakolla (Lychnis alpina).
Miro Mäkinen
Miro Mikael Mäkinen (s. 27. huhtikuuta 1996 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Linden Hockeyssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Mäkisen identtinen kaksoisveli Atte on pelannut lähes koko uransa ajan Miron joukkuetoverina.
Seuraura
Mäkinen on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin, joiden C-nuorten paras syöttäjä Mäkinen oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa 19 syöttöpisteellään kaudella 2010–2011. Kaudella 2012–2013 hän toimi Jokereiden B-nuorten varakapteenina. Mäkinen voitti seurassa kolme peräkkäistä B-nuorten Suomenmestaruutta vuosina 2012, 2013 ja 2014.
Elokuussa 2014 Mäkinen teki kaksoisveljensä Aten kanssa kaksivuotisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Seura lainasi heidät samalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa Miro Mäkinen pelasi kauden 2014–2015 aikana 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi Jokereiden A-nuorissa.
Get the Knack
Get The Knack on vuonna 1979 julkaistu The Knackin ensimmäinen studioalbumi.
Miro Mäkinen
Seuraura
Elokuussa 2015 Jokerit lainasi Mäkiset Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Tammikuun 2016 lopulla Jokerit kuitenkin kutsuivat heidät KHL-vahvuuteensa paikkaamaan loukkaantumisia. He tekivät KHL-debyyttinsä 1. helmikuuta 2016 vieraissa SKA Pietaria vastaan. Miro merkittiin joukkueensa nelossentteriksi laidoilleen Tomi Mäki ja hänen veljensä Atte. Miro sai ottelussa jääaikaa 3.27 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 3. helmikuuta 2016 vieraissa Dinamo Riikaa vastaan hän teki KHL-uransa avausmaalin veljensä Aten syötöstä. Miro palasi kahden ottelun jälkeen loppukaudeksi 2015–2016 takaisin Jukureihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kaudeksi 2017–2018 Mäkinen teki Kiekko-Vantaan kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Hän jakoi tehoilla 13+13=26 joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Julius Rantaeskolan kanssa ja sisäisen pistepörssin neljännen sijan Joona Harjaman kanssa. Mäkinen siirtyi kaudeksi 2018–2019 yhdessä veljensä Aten kanssa vuoden mittaisella sopimuksella TUTO Hockeyn riveihin. Hän oli 12 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Suomen Cupissa Mäkinen oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä viidellä syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Mäkinen siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hänen ensimmäinen kokonainen pääsarjakautensa toi 45 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7. Kausi 2020–2021 Mäkisellä päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2021.
Kaudeksi 2021–2022 Mäkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Tranås AIF:ään. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi yhdessä veljensä Aten kanssa samassa sarjassa pelaavan Linden Hockeyn riveihin.
Maajoukkueura
Mäkinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin valmennus valitsi hänet Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Mäkinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan. Yhteensä Mäkinen on pelannut 17 nuorten ja 36 poikien maaottelua.
Mäkinen myös putosi viimeisten joukosta alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2016 turnaukseen.
Muuta
Mäkisen kaksoisveli Atte pelaa Miron joukkuetoverina Linden Hockeyssa. Veljekset ovat pelanneet lähes koko uransa joukkuetovereina.
Yhdistyneiden kansakuntien parlamentti
Rahoitus
Maailmanparlamentin rahoituksesi on ehdotettu nykyisenkaltaista jäsenmaksuja jäsenvaltioilta, jolla nykyinen YK rahoitetaan, jossa varakkaammat jäsenvaltiot maksavat suurempia summia. Heinrich:hen mielestä "On tärkeää, että YK-parlamentaarikkojen palkat ja matkustuskulut maksaisi YK:n kansanedustajalaitos omasta budjetistaan (mikä olisi osa YK:n budjettia) eikä kansallisvaltiot yksitellen. Tämä takaisi UNPA-poliitikkojen itsenäisyyden heidän palveluksissaan YK:lle ja varmistaisi heidän osallistumisensa laadun."
Vaalitapa
Suoraan valitulla parlamentilla voisi olla yhtenäinen vaalitapa, mikäli se ottaa mallia Euroopan parlamentista, jolla on tietyt minimikriteerit. Ne ovat suhteellinen vaalitapa ja jokainen jäsenvaltio on velvoitettu olemaan edustettuna. Schwartzberg ehdottaa ammattimaisen vaalikomission perustamista, että vaalit käytäisiin mahdollisimman tasapuolisesti. Schwartzbergin ehdotuksen pohjalta komissiolla olisi oikeudet määritellä oikeudenmukaisten vaalien kriteerit, määritellä etukäteen toteutuvatko kriteerit ja sulkea sellaiset äänestyspaikat, jossa kriteerit eivät täyttyneet. Vaalien pätevyydelle hän laittaisi myös kriteeriksi ainakin alussa, että vähintään 20 % äänestäjäkunnasta osallistuisi vaaleihin. Tätä voisi myöhemmin korottaa.
Elonkerjuun diskografia
Suomalaisen folk rock -yhtyeen Elonkerjuun diskografia koostuu kahdeksasta studioalbumista, yhdestä livealbumista, neljästä kokoelmalevystä, neljästä EP:stä, 37 singlestä, kahdesta DVD:stä ja 18 musiikkivideosta.
Yhtye perustettiin vuonna 1999 nimellä Lauri Tähkä ja Elonkerjuu. Ennen tätä yhtyeen jäsenet soittivat yhdessä Kuudennusmiehet-yhtyeessä, joka julkaisi yhden studioalbumin vuonna 1997. Lauri Tähkä ja Elonkerjuu julkaisi EP:n Suukkoa vai puukkoa omakustanteisesti 19. elokuuta 2000. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Pistoja syrämmes julkaistiin vuonna 2001. Se julkaistiin uudelleen vuonna 2002 Suomen Mediamusiikki -levymerkin kautta. Levy ei noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle, mutta se nousi mid-price-listan kolmanneksi vuonna 2007. Levyä on sittemmin myynyt yli 23 000 kappaletta eli kultalevyyn oikeuttava määrä. Albumilta julkaistiin kaksi singleä. Yhtyeen toinen studioalbumi Komia on aina komia julkaistiin vuonna 2003. Sekään ei noussut Suomen albumilistalle, mutta mid-price-listalla se nousi sijalle kolme vuonna 2007. Levy on ylittänyt kultarajan, ja sitä on myyty yli 26 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin yksi single.
Vuonna 2004 julkaistiin yhtyeen kolmas studioalbumi Syntymähäjyt, joka nousi albumilistan neljänneksi. Levy ylitti kultarajan vuonna 2007, ja sitä on myyty yli 30 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin kolme singleä, joista "Tyttörukka" nousi Rumban 50 hittiä -listan sijalle 38. Lauri Tähkä ja Elonkerjuu julkaisi neljännen studioalbuminsa Maailma on renki vuonna 2006 Universal Music Groupin kautta. Levy nousi albumilistan sijalle neljä. Sitä on myyty yli 60 000 kappaletta eli platinalevyyn oikeuttava määrä. Albumilta julkaistiin neljä singleä. Levyn nimikkokappale nousi singlelistan kärkeen, ja "Rakkaus ei oo pysyvää" kapusi radiosoitto- ja 50 hittiä -listan kolmanneksi.
Yhtyeen viides studioalbumi Tuhannen riemua julkaistiin 19. syyskuuta 2007. Se nousi albumilistan kärkeen ja ylitti julkaisupäivänään kultarajan. Tuhannen riemua oli vuoden toiseksi ostetuin levy, ja sitä on myyty yhteensä yli 125 000 kappaletta eli triplaplatinaa. Levyltä julkaistiin viisi singleä, joista ”Hetkeksi en sulle supia” ja ”Pauhaava sydän” nousivat listojen kärkeen. Kappaleet ovat myyneet kultaa ja platinaa. Lauri Tähkä ja Elonkerjuu julkaisi 28. marraskuuta 2007 DVD:n Kerjuuvuodet 2000–2007, joka nousi musiikki-DVD-listan ensimmäiselle sijalle. Kokoelma ylitti kultarajan, ja sitä on myyty yli 9 000 kappaletta. Yhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy Kirkkahimmat 2000–2008 julkaistiin 29. lokakuuta 2008, ja se nousi albumilistan kärkeen. Levyä on myyty yli 60 000 kappaletta eli platinaa.
Yhtyeen kuudes studioalbumi Tänään ei huomista murehdita julkaistiin 16. syyskuuta 2009, ja se nousi jälleen albumilistan kärkeen. Levy ylitti platinarajan jo julkaisupäivänään. Tänään ei huomista murehdita oli vuoden ostetuin levy, ja sitä on myyty yhteensä yli 66 000 kappaletta eli tuplaplatinaa. Albumilta julkaistiin viisi singleä. ”Suudellaan” nousi single- ja radiosoittolistan kärkeen, ja se on myynyt kultaa. Lauri Tähkä ja Elonkerjuu julkaisi 13. lokakuuta 2010 ensimmäisen livealbuminsa Iholla. Se nousi albumilistan viidenneksi ja musiikki-DVD-listan ensimmäiseksi. Levyä on myyty yli 35 000 kappaletta eli platinaa. Albumilta julkaistiin tuplasingle "Rakasta mua / Sanoit että minäkin".
Maaliskuussa 2011 Lauri Tähkä ilmoitti yhtyeen lopettavan, mutta myöhemmin muut jäsenet ilmoittivat Elonkerjuun jatkavan ilman Lauri Tähkää. Suomen Mediamusiikki julkaisi yhtyeen varhaisia äänitteitä Poikavuodet-kokoelmalevyn muodossa 8. kesäkuuta 2011. Joulukuussa yhtye solmi uuden levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa. Tammikuussa 2012 Juha Lagström ilmoitettiin Elonkerjuun uudeksi laulajaksi. Yhtyeen seitsemäs studioalbumi Ilon pirstaleet julkaistiin 21. syyskuuta 2012, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy ylitti kultarajan, ja sitä on myyty yli 11 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin kolme singleä. ”Viistäköön siipeni maata” ja ”Surun ja ilon kaupunki” nousivat latauslistan toiselle ja kolmannelle sijalle. Universal Music julkaisi 4. huhtikuuta 2014 Lauri Tähkä & Elonkerjuu -kokoelmalevyn 30 Kultakimpaletta. Levy nousi mid-price-listan sijalle kymmenen vuonna 2017. Elonkerjuun kahdeksas studioalbumi Hehkuva rauta julkaistiin 12. syyskuuta 2014. Se nousi jälleen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levyltä julkaistiin kolme singleä. Sony Music julkaisi yhtyeen neljännen kokoelmalevyn ''Parhaat! Vuodet 2002–2004'' 2. tammikuuta 2015.
Vuonna 2016 viulisti Johanna Koivu ilmoitti Elonkerjuun lopettaneen. Yhtyeen muut jäsenet sen sijaan ilmoittivat Elonkerjuun jatkavan ilman Koivua. Vuonna 2017 Juha Lagström ilmoitti jättävänsä yhtyeen; hänet korvasi Osku Ketola. Elonkerjuun yhdeksäs studioalbumi XX julkaistiin fyysisessä muodossa 13. syyskuuta 2019 Elofest Recorsin kautta. Levy julkaistiin digitaalisesti kolmen EP:n muodossa loppuvuodesta 2019. XX nousi albumilistan sijalle 19. Fyysisellä albumilistalla se nousi sijalle neljä. Levyltä julkaistiin viisi singleä. Vuonna 2018 Elonkerjuu julkaisi myös Vaasan Sportille tehdyn kannustuskappaleen "Kotkasydän", jolla vierailee Vesku Jokinen.
Elonkerjuun levyjä on myyty yhteensä yli 500 000 kappaletta.
Eero Hiironen
Eero Ossian Hiironen (16. kesäkuuta 1938 Huittinen – 30. heinäkuuta 2018 Alavus ) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari, joka tunnettiin etenkin vesiaiheisista teräsveistoksistaan.
Hiironen perusti vuonna 1974 Ähtärissä sijaitsevan Pirkanpohjan Taidekeskuksen, jossa hänen teoksiaan on esillä 8. joulukuuta 2024 asti (talvikaudella supistetut aukioloajat).
Hiironen oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1990, ja 2003 hän sai Suomi-palkinnon.
Maailmanloppua odotellessa
Maailmanloppua odotellessa on popyhtye Egotripin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Albumin siivittämänä Egotrippi sai kolme Emmaa kategorioissa vuoden yhtye, vuoden albumi sekä vuoden pop-levy. Levyn julkaisun myötä yhtye teki lokakuusta joulukuuhun kestävän kiertueen.
Ensimmäisellä viikollaan albumi ylsi Suomen virallisella listalla toiselle sijalle.
Tapani II
thumb Tapani II (1101–1131) oli Unkarin ja Kroatian kuningas 1116–1131.
Tapani kuoli ilman perillistä ja nimesi vähän ennen kuolemaansa perijäkseen serkkunsa Bélan, jonka Tapanin isä oli aikaisemmin sokaissut estääkseen tätä tavoittelemasta Unkarin kruunua. Béla oli piileksinyt Pécsváradin luostarissa, mistä Tapani loppunsa lähestyessä etsi hänet, tuotatti hoviin ja järjesti tälle avioliiton.
Aitolahti (Perniö)
Aitolahti on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.
Aitolahti on varhaiskeskiaikainen yksinäistila. Siitä on lohkottu seitsemän tilaa 1900-luvulla. Nykyisin kantatilan lisäksi vain kaksi muuta tilaa on asuttuja.
AGM-114 Hellfire
thumb|250px|Läpinäkyvä rakennetta esittelevä mallikappale AGM-114 Hellfire -ohjuksesta. AGM-114 Hellfire on yhdysvaltalainen pääasiassa ilmasta maahan ammuttava panssarintorjuntaohjus. Se voidaan laukaista yhtä hyvin ilmasta, mereltä kuin maalta. Nimi Hellfire tulee sen pääasiallisesta laukaisualustasta ja ohjuksen toimintaperiaatteesta HELicopter Launched FIRE-and-forget (helikopterista laukaistava ammu-ja-unohda-ohjus). Nimen kaksoismerkityksellä viitataan aseessa käytettävään alumiinijauheeseen pohjautuvaan termobaariseen räjähteeseen, jonka teho eläviä kohteita vastaan perustuu pääasiassa, äärimmäisestä kuumuudesta ja polttovaikutuksesta huolimatta, korkean ja pitkäkestoisen painevaikutuksen aiheuttamaan keuhkojen repeämiseen ja tukehtumiseen. Ohjus on ollut käytössä taistelukentillä 1980-luvulta lähtien.
Ohjuksen kehitys alkoi vuonna 1974 vaatimuksesta kehittää helikoptereista laukaistava ohjus.
Tekniset tiedot
thumb|250px|AGM-114 Hellfire -ohjuksia AH-1 -taisteluhelikopteriin ripustettuna.
Clive Allen
Clive Darren Allen (s. 20. toukokuuta 1961 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija.
Clive Allenin isä Les Allen oli Tottenham Hotspurin ykkösdivisioonan ja FA Cupin vuonna 1961 voittaneen joukkueen pelaaja (FA Cupin voitto sattui tarkalleen kaksi viikkoa ennen Clive Allenin syntymää). Clive Allenin serkuista Paul Allen pelasi myös muun muassa Tottenham Hotspurissa ja Martin Allen toimi pelaajauransa jälkeen pitkään valmentajana.
Clive Allen aloitti uransa Queens Park Rangersissä vuonna 1978, minkä jälkeen hän pelasi useissa eri joukkueissa. Hän pelasi viidesti Englannin maajoukkueessa vuosina 1984–1988. Allen lopetti pelaajauransa vuonna 1995.
Adalmiina Pelli
Adalmiina Pelli on suomalainen lapsinäyttelijä, joka on näytellyt lyhytelokuvassa Toivon murusia (2010) sekä pitkässä elokuvassa Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri (2011).
Punainen turvamies
Punainen turvamies on humoristinen yleisnimitys kuolevalle, vähämerkitykselliselle  perushahmolle elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hahmon alkuperä juontaa 1960-luvun Star Trek -televisiosarjaan, jossa aluksen punapaitaiset turvamiehet joutuvat usein uhraamaan henkensä tärkeämpien henkilöhahmojen puolesta. Yleisen käsityksen vastaisesti turvamiehet eivät kuitenkaan olleet sarjassa yleisimmin kuolevia sivuhahmoja.
Erityinen kotietsintä
Erityinen kotietsintä tarkoittaa Suomen pakkokeinolain mukaan epäillyn rikoksen johdosta tehtävää, esitutkintaviranomaisen suorittamaa todisteiden etsintää sellaisessa tilassa, jossa etsinnän kohteeksi on syytä olettaa joutuvan tietoa, jota koskee eräät laissa yksilöidyt takavarikkokiellot. Kyseessä voi olla joko kotirauhan suojaama paikka, jossa muuten olisi kyse yleisestä kotietsinnästä tai muu paikka, joissa normaalisti suoritettaisiin laissa tarkoitettu paikanetsintä.
Erityinen kotietsintä eroaa muista etsinnöistä siinä, että siitä päättää tuomioistuin. Jos kuitenkin kyseessä on kiiretilanne tai jos muun etsinnän yhteydessä havaitaan, että on syytä olettaa etsinnän kohdistuvan takavarikkokiellossa olevaan aineistoon, erityiseksi kotietsinnäksi muuttuvasta etsinnästä päättää pidättämiseen oikeutettu virkamies, eli useimmiten rikosasian tutkinnanjohtaja. Toinen ero on se, että erityisessä kotietsinnässä on aina mukana etsintävaltuutettu, jonka tällaisesta etsinnästä päättävä taho asettaa tehtäväänsä. Etsintävaltuutetun tehtävänä on huolellisesti ja ilman aiheetonta viivytystä valvoa, ettei takavarikkokieltoa rikota takavarikoimalla tai jäljentämällä takavarikkokiellon alaista materiaalia. Etsintävaltuutetuksi on määrättävä suostumuksensa perusteella asianajaja, julkinen oikeusavustaja tai ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut muu henkilö, joka asiantuntemuksensa ja käytännön kokemuksensa perusteella on etsinnän kohde huomioon ottaen sopiva toimimaan etsintävaltuutettuna kyseessä olevassa tapauksessa.
Huomioon otettavat takavarikkokiellot koskevat käytännössä lähinnä potilas- ja asianajosalaisuuksia sekä toimittajien lähdesuojaa. Etsintä muun muassa lääkäriasemalla, asianajotoimistossa tai lehden toimituksessa on herkästi uuden lain mukaista erityistä kotietsintää. Myös asianajajan tai varsinkin freelancetoimittajan kotona tehtävän kotietsinnän osalta erityisen kotietsinnän kynnys usein ylittyy. Myös viranomaisen salassa pidettäviä tietoja koskevan takavarikkokiellon mahdollinen käsilläolo johtaa erityiseen kotietsintään. Näin ollen esimerkiksi virkarikostutkinnassa sosiaalitoimistossa tai poliisiasemalla voidaan olettaa tutkinnan kohteeksi joutuvan myös sellaista tietoa, jota ei saa takavarikoida.
Kaikkein vakavimpien rikosten tutkinnassa moni takavarikkokielto väistyy eikä erityinen kotietsintä tule kyseeseen. Väistyviä ovat potilastietoihin, toimittajan lähdetietoihin ja muun kuin rikoksesta epäillyn oikeudenkäyntisalaisuuksiin liittyvät takavarikkokiellot. Rajana on se, että tutkittavasta rikoksesta voidaan tuomita kuusi vuotta tai pitempi vankeusrangaistus. Sen sijaan virkasalaisuuksiin ja valtion turvallisuuteen sekä rikoksesta epäillyn henkilön asianajajansa kanssa käymään kirjeenvaihtoon ja muihin tällaista asianajoa koskeviin asiakirjoihin liittyvät takavarikkokiellot säilyvät myös törkeimpiä rikoksia tutkittaessa.
Willy Hess
Willy Hess (12. lokakuuta 1906, Winterthur, Sveitsi – 9. toukokuuta 1997, Winterthur, Sveitsi) oli sveitsiläinen musiikintutkija ja säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa ja musiikinteoriaa Zürichin konservatoriossa 1926–1929 opettajinaan Volkmar Andreae, Paul Müller-Zürich ja Walter Frey. Samanaikaisesti hän opiskeli musiikkitiedettä Zürichin yliopistossa. Vuosina 1929–1930 hän opiskeli Berliinissä ja jatkoi vielä sen jälkeen pianonsoiton opiskelua Freyn johdolla. Työuransa hän aloitti kotikaupungissaan musiikinopettajana ja toimi 1942–1971 kaupunginorkesterin (Winterthur Stadtorchester) fagotistina. Opetus- ja soittotyönsä ohessa Hess sävelsi sekä toimi kriitikkona ja tutkijana. Hän muun muassa toimitti Beethovenin julkaisemattomien sävellysten kokoomateoksen 1959–1972.
Jalkaväkirykmentti 11 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 11 oli Suomen puolustusvoimien 3. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Sen rungon muodostivat välirauhan aikaisen 11. prikaatin yksiköt täydennettynä Oulun alueelta kootuilla joukoilla.
Rykmentin sotatie kulki ensin Kuusamosta Uhtuan kautta Ihantalaan ja sieltä edelleen Lapin sotaan, eli Tornioon, Rovaniemelle ja lopulta Kilpisjärvelle.
Perustaminen
Eräät V Armeijakunnan joukot kutsuttiin 10. kesäkuuta 1941 ylimääräisiin harjoituksiin, samalla siirrettiin rajan vartiointivastuu armeijakunnalle, ja välirauhan 11. prikaati jaettiin kahden sodan ajan rykmentin (Jalkaväkirykmentit 11 ja 53) kantajoukoksi.
Jalkaväkirykmentti 11:n komentajaksi määrättiin eversti Sulo Aate Malm, ja rykmentti muodostettiin seuraavasti:
Perustamisen aikana ylijääneistä joukoista muodostettiin erillisosastoja, joita olivat muun muassa panssariauto-osasto.
Rykmentin miesvahvuus oli noin 3 600 miestä. Rykmentti oli puhtaasti hevosvetoinen ja hevosia oli 412 kappaletta. Moottoriajoneuvoja oli kuusi: kaksi moottoripyörää, kaksi henkilöautoa ja kaksi kuorma-autoa. (Rykmentin määrävahvuus.)
Dassault Ouragan
Koneen moottorina on Hispano-Suizan lisenssivalmistama Rolls-Royce Nene 104B. Ouraganin jatkokehittelyn tuloksena syntyi Mystère.
Jalkaväkirykmentti 11 (jatkosota)
Hyökkäys Uhtualle
Jalkaväkirykmentti 11 aloitti hyökkäyksensä osana Ryhmä F:ää 1. heinäkuuta 1941 kohden Uhtuaa. Rykmentti oli painopistesuunnan kärjessä muutaman päivän taukoa lukuun ottamatta ja nimekkäimmät taistelut käytiin Vuonnisenjoen ja Pistojärven ylimenohyökkäyksissä, Korpijärvellä, "Hevosenkengässä" ja Kiiskisjärvien kannaksella.
Dassault Ouragan
Konetyyppi osallistui ainakin Suezin kriisiin, Kuuden päivän sotaan, sekä Intian-Pakistanin sotaan vuonna 1965. Konetyyppi tunnettiin Intiassa nimellä Toofani, joka sekin tarkoittaa hurrikaania.
Jalkaväkirykmentti 11 (jatkosota)
Asemasotavaihe
Hyökkäyksen pysähdyttyä Jalkaväkirykmentti 11 ryhmittyi puolustukseen. Tavoitteena ollut Uhtua jäi saavuttamatta. Uhtuan alue oli suhteellisen rauhallinen ja tappiotkin olivat pieniä.
Mukana Kiestingin suurtaistelussa
Asemasodan hiljaiselo keskeytyi huhtikuussa 1942 Uhtuan pohjoispuolisella alueella alkaneeseen Kiestingin suurtaisteluun, jossa venäläiset pyrkivät usean divisioonan ja mm. erillisen hiihtoprikaatin voimin motittamaan koko Kiestingin rintaman. Jo taistelun alkamispäivänä 24:ntenä huhtikuuta IV/11.Pr (entinen II/JR 11) sai käskyn siirtyä III armeijakunnan reserviksi Kiestinkiin Röhön kautta. Jo 2 päivää myöhemmin IV/11.Pr käynnisti suomalaisten ensimmäisen vastahyökkäyksen Ylä-Mustajärven ja Jelettijärven välisellä kannaksella yhdessä 35. Rajajääkäriosaston ja Jalkaväkirykmentti 14:n kanssa. Toukokuussa myös I/11.Pr oli mukana taisteluosasto Puroman mukana Kiestingissä laajemmassa vastahyökkäyksessä, johon oli haalittu yhteensä 6 muualta tuotua pataljoonaa, joista osa saksalaisia.
Kannaksen torjuntataistelut
Kesällä 1944 Jalkaväkirykmentti 11 siirrettiin Karjalankannakselle, minne se saapui juuri ennen Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alkamista. Rykmentti sijoitettiin VT-asemaan Kivennavalle. Rykmentti torjui neuvostojoukkojen hyökkäykset ja irtaantui käskystä puolustuksen murruttua sivustalla.
VKT-asemassa Jalkaväkirykmentti 11 ryhmitettiin Kuparsaaren alueelle.
Lapin sota
Jalkaväkirykmentti 11 oli osana ensimmäistä maihinnousujoukkoa Torniossa. Kovat lähes kaksiviikkoiset taistelut Torniossa kuluttivat joukkoja tuntuvasti, mutta niiden päätyttyä rykmentti aloitti etenemisen kohden Rovaniemeä. Rykmentti tarvitsi matkaan kahdeksan päivää saksalaisten viivyttäessä joukon etenemistä. Rykmentti ei kyennyt estämään Rovaniemen tuhoa, vaan joutui katselemaan saksalaisten poistumista palavasta kaupungista.
Tappiot
Jalkaväkirykmentti 11 menetti taisteluissa sodan aikana yli 4 000 miestä. Rykmentin sotilaita kaatui menehtyneiden tietokannan mukaan 668, menehtyi haavoihinsa 222, katosi ja julistettiin myöhemmin kuolleiksi 15, menehtyi sotavankeudessa 4. Yhteensä sotatoimien vuoksi rykmentin sotilaita menehtyi 909. Lisäksi 54 sotilasta kuoli muusta kuin vihollistoiminnasta johtuen.
Komentajat
Rykmentinkomentajina olivat:
Players Championship (snooker)
Players Championship on snookerin ammattilaisturnaus. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 2010–2011 nimellä Players Tour Championship Grand Finals, vuodeksi 2014 nimi muutettiin Players Championship Grand Finaliksi ja nykyiseen muotoonsa vuodeksi 2017.
Liuskalehtihäränsilmä
Liuskalehtihäränsilmä eli liuskahäränsilmä (Hypochaeris radicata, myös Hypochoeris radicata) on monivuotinen mykerökukkaiskasvi, jota esiintyy kotoperäisenä lajina Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|180px|Liuskalehtihäränsilmän kukinto.
Liuskalehtihäränsilmän lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Pariliuskaisten lehtien lavat ovat kapean vastapuikeita ja vaihtelevat parihalkoisista isohampaisiin. Ruusukkeesta kasvaa muutama, tavallisesti haarainen varsi, joka tavallisesti on 20:stä 50:een senttimetriä korkea. Varret ovat kaljuja tai niukkakarvaisia, yläosasta harvasuomuisia. Vanamaisen varren päässä sijaitsee noin kolme senttimetriä leveä keltakukkainen mykerö. Mykerön kehtosuomut ovat limittäin, kehto on niukkakarvainen ja mykeröpohjus suomuinen. Suomessa liuskalehtihäränsilmä kukkii heinä-elokuussa. Pappus on sulkahaiveninen ja varrellinen.
Liuskalehtihäränsilmä voi risteytyä kaljuhäränsilmän (H. glabra) kanssa.
Elinympäristö
Suomessa liuskahäränsilmä on tulokaskasvi, jota tavataan puistojen ja tienvarsien kylvönurmikoilla ja satamissa. Alueilla, joissa laji on kotoperäinen, se kasvaa muun muassa kuivilla niityillä ja harvoissa lehtimetsissä.
Levinneisyys
Liuskalehtihäränsilmän päälevinneisyysalue ulottuu Euroopassa Länsi- ja Etelä-Espanjasta itään Kreikkaan, Romaniaan, Länsi-Ukrainaan, Puolaan ja Etelä-Baltiaan asti, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan sekä Etelä-Norjaan ja -Ruotsiin. Satunnaisemmin sitä tavataan Suomessa, Länsi-Venäjällä, Pohjois-Baltiassa sekä Kaukasuksen alueella, ja Aasian puolella myös Turkissa. Laji on yleinen Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Tulokaslajina liuskalehtihäränsilmä on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikan itäosissa. Sitä tavataan myös Etelä-Afrikasta, Australiasta ja Uudesta-Seelannista.
Suomessa lajia on tavattu lähinnä rannikkokaupungeissa Suomen- ja Pohjanlahdella.
Rorschach (kaupunki)
Rorschach on tiheästi asuttu, pieni kaupunki Koillis-Sveitsissä, Sankt Gallenin kantonissa. Kaupungissa on vajaat 10 000 asukasta.
Sijainti
Rorschach sijaitsee Bodenjärven etelärannalla.
Liikenne
SBB:n rautatiet Romanshornista, Sargansista ja Sankt Gallenista sekä Appenzeller Bahnenin rautatie Heidenista yhdistyvät Rorschachin asemalla.
Moottoritie A1 ohittaa Rorschachin eteläpuolelta.
Viipurinkartano
Viipurinkartano on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.