cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tammelan ylänkö
Luonnonnähtävyyksiä
Tammelan ylängön tunnettuja luonnonnähtävyyksiä ovat Liesjärven kansallispuisto ja Torronsuon kansallispuisto Tammelassa. Valtakunnallisesti arvokkaiksi maisema-alueiksi Tammelan ylängöllä tai sen läheisyydessä on arvioitu Tammelassa sijaitseva Mustialan – Portaan – Kaukolanharjun maisema-alue sekä Hämeenlinnan, Hattulan, Rengon, Lopen ja Tammelan kautta kulkeva Hämeen Härkätie.
Jérôme Romain
Jérôme Romain (s. 12. kesäkuuta 1971 Saint-Martin) on dominicalainen entinen kolmiloikkaaja, pituushyppääjä ja pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 1999 saakka Dominicaa, kunnes sai Ranskan kansalaisuuden. Romain kuitenkin vaihtoi takaisin Dominican kansalaiseksi vuonna 2008.
Romain osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Tokiossa 1991. Hän oli tuolloin kolmiloikan karsinnassa kahdeksastoista eikä päässyt jatkoon ja putosi ensimmäisellä kierroksella myös 100 metrin juoksussa. Romain kilpaili Stuttgartissa 1993 kolmiloikassa ja pituushypyssä. Hän karsiutui pituushypyssä, mutta pääsi kolmiloikassa finaaliin ja oli sen yhdestoista.
Romain keskittyi Göteborgin MM-kisoissa 1995 vain yhteen lajiin, kolmiloikkaan. Hän voitti siinä pronssia hypättyään myötätuuleen tuloksen 17,59 metriä. Kyseessä on edelleen Dominican ainoa mitali yleisurheilun MM-kisoista. Romain sai samana vuonna myös hopeaa Pan-Amerikan kisoista. Hän selvisi Atlantan olympialaisissa 1996 finaaliin, mutta ei saanut siinä tulosta hypättyään yhden hylätyn hypyn ja jätettyään loput kaksi vuoroaan väliin. Romain sijoittui kuudenneksi Ateenan MM-kisoissa 1997.
Romain sai Ranskan kansalaisuuden maaliskuussa 1999 ja edusti maata saman vuoden MM-kisoissa, joissa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän osallistui vielä sisäratojen EM-kisoihin 2002, muttei päässyt jatkoon karsinnasta. Romain on ollut uransa jälkeen jälleen dominicalainen tammikuusta 2008 lähtien.
Ennätykset
Lähde: IAAF
Korupiispanhattu
Korupiispanhattu (Astrophytum asterias) on piispanhattujen sukuun kuuluva kaktuslaji.
Ulkonäkö ja koko
Korupiispanhattu on muodoltaan litteän pallomainen, joka on 2–5 cm korkea ja 6–10 cm leveä. Sen varsi on jakaantunut kahdeksaan harjuun, väri on harmaanvihreä ja sen pinnalla on piikkien sijaan täplinä näkyviä karvatupsuja, areoleja. Uurteet ovat hyvin kapeita, ja niiden väliin jäävät alueet ovat hyvin matalia. Areolit ovat huomiota herättäviä, pyöreitä ja piikittömiä. Kukat ovat keltaisia ja kolmesta viiteen senttiä leveitä. Hedelmä ei avaudu tyven yläpuolelta.
Levinneisyys
Korupiispanhattu on kotoisin Etelä-Teksasista ja Nuevo León ja Tamaulipas -nimisistä Meksikon osavaltioista.
Elinympäristö
Laji kasvaa piikkipensaskasvillisuuden joukossa. Se on suuresti harvinaistunut sekä Yhdysvaltojen että Meksikon puolella kasvupaikkojen tuhoamisen ja keräilyn vuoksi.
Käyttö
Korupiispanhattua viljellään koristekasviksi. Se on hidaskasvuinen, minkä vuoksi sitä on joskus varrettu nopeakasvuisempiin lajeihin.
Hoito
Korupiispanhattu tarvitsee paljon valoa, mutta kesällä sille ei ole hyväksi kuumin auringonpaiste. Kastellaan perusteellisesti mutta kasteluiden välissä on annettava kuivua hyvin. Muiden kaktusten lailla on herkkä mätänemään liian kastelun seurauksena, siksi sen kastelu olisikin hyvä suorittaa lautasen kautta. Kasvukaudella lannoitetaan 3–4 viikon välein. Talvella, jos mahdollista, lepää viileämmässä lämpötilassa 7–10 °C jolloin sitä ei kastella. Multa vaihdetaan kahden vuoden välein ja multana käytetään hiekansekaista kukkamultaa.
Gusle
thumb|150px|Gusle Gusle, gusla tai lahuta (,, , , , puol. gęśl) on balkanilainen kielisoitin, jossa on vain yksi kieli. Sitä ei pidä sekoittaa venäläiseen gusliin, jossa on monta kieltä ja joka muistuttaa suomalaista kanteletta. Guslea soitetaan viulun tapaan myös jousella.
Afouène Gharbi
Afouène Gharbi (, s. 15. lokakuuta 1980 Béja, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Libyan valioliigassa pelaavaa Aschatia.
Ura
Gharbi edusti synnyinkaupunkinsa seuraa Olympique de Béjaa, joka nousi kauden 2005-2006 päätteeksi Tunisian pääsarjaan. Hän pelasi joukkueessa aina joulukuuhun saakka, jolloin Tunisian pääsarjan kärkijoukkueisiin kuuluva ES Sahel osti pelaajan riveihinsä. Gharbi ei ole kuitenkaan saanut yhtä paljon peliaikaa, mutta oli muun muassa ratkaisemassa Afrikan Mestarien liigan voittoa joukkueelleen tehtyään loppuottelun avausmaalin Al-Ahlia vastaan.
16. tammikuuta 2010 Gharbi allekirjoitti puolenvuoden sopimuksen libyalaisseura Aschatin kanssa.
Posse
Posse voi tarkoittaa seuraavia:
Veikko Martikkala
Veikko Armas Martikkala (28. joulukuuta 1933 Nurmo – 14. marraskuuta 2019 ) oli suomalainen pesäpalloilija.
Vuoden 1959 lyöjäkuningas Veikko Martikkala pelasi mestaruussarjassa v. 1954–1962. Pelasi vuonna 1957 B-ottelussa Itä-Länsi ja edusti Etelä-Pohjanmaata maakunta-cupin piirijoukkueessa. 1959 Martikkala pelasi muun Suomen joukkueessa mestareita vastaan.
Naurutrogoni
Naurutrogoni (Trogon melanocephalus) on trogonien heimoon kuuluva keskiamerikkalainen lintulaji. Sen esiintymisalue käsittää Keski-Amerikan Atlantin-puoleista rannikkoa Kaakkois-Meksikosta Pohjois-Guatemalaan, Belizeen ja Pohjois-Hondurasiin, sekä Tyynenmeren puoleista rannikkoa El Salvadorissa, Nicaraguassa ja Pohjois-Costa Ricassa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Tamaulipasista Meksikosta vuonna 1836.
Elvis Forever
Elvis Forever on Elvis Presleyn vuonna 1974 julkaistu kokoelmalevy, jolla kuullaan hänen tunnetuimpia kappaleitaan.
Kappaleet
Side 1
Side 2
Side 3
Side 4
Lähteet
LP-levy PJL 2-8024 (RCA Records, 1974)
1 − 2 + 3 − 4 + · · ·
thumb|right|Sarjan 1 − 2 + 3 − 4 + · · · muutama tuhat ensimmäistä termiä ja osasummaa kuvaajassa
1 − 2 + 3 − 4 + · · · on hajaantuva sarja.
Sarja on tunnettu lähinnä Leonhard Eulerin 1700-luvulla esittämästä paradoksaaliselta näyttävästä yhtälöstä:
Yhtälö on paradoksaalinen, sillä intuition mukaan sarja hajaantuu väistämättä: sen osasummat ovat jatkuvasti itseisarvoltaan suurenevia vuoroin positiivisia, vuoroin negatiivisia kokonaislukuja, joten sarja ei voi supeta mitään raja-arvoa kohti.
Myriam Soumaré
Myriam Soumaré (s. 29. lokakuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen pikajuoksija.
Ura
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Soumaré voitti Euroopan-mestaruuden 200 metrin juoksussa ennätyksellään 22,32. Lisäksi hän sai pronssia 100 metrillä niin ikään ennätysajallaan 11,18 ja juoksi avausosuuden Ranskan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 Soumaré sijoittui 60 metrillä seitsemänneksi ajalla 7,24 s. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui välierissä sekä 100 että 200 metrillä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sai pronssia 200 metrillä ajalla 23,21. Lontoon olympialaisissa hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi.
Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 Soumaré sai 60 metrillä alun perin pronssia ajalla 7,11, mutta nousi hopealle voittaja Tezdżan Naimovan dopingnäytteen osoittauduttua positiiviseksi. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä. Zürichin EM-kisoissa 2014 Soumaré oli 100 metrillä toinen ajalla 11,16, 200 metrillä kolmas ajalla 22,58 ja sai pikaviestissä hopeaa.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1999
35. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 2.–14. helmikuuta 1999 Vailissa ja Beaver Creekissä, Coloradossa, Yhdysvalloissa 2 499–3 483 metrin korkeudella merenpinnasta.
Syöksylasku
<br style="clear:both" />
Supersuurpujottelu
<br style="clear:both" />
Suurpujottelu
<br style="clear:both" />
Pujottelu
<br style="clear:both" />
Alppiyhdistetty
<br style="clear:both" />
Fonal Records
Fonal Records on tamperelainen levy-yhtiö.
Fonal Recordsin perusti Sami Sänpäkkilä vuonna 1995 alun perin omien projektiensa julkaisukanavaksi. Fonal eroaa suuremmista levy-yhtiöistä muun muassa siten, ettei sillä ole lainkaan levytyssopimuksia, tulostavoitteita tai julkaisuaikatauluja.
Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen
Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen on Suomen sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalaan kuuluva lupaviranomainen. Tietolupaviranomainen toimii Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteydessä, eriytettynä laitoksen muista toiminnoista. Tietolupaviranomainen käyttää itsestään oheisnimeä Findata.
Tietolupaviranomainen aloitti toimintansa vuonna 2020. Se myöntää luvat sosiaali- ja terveystietojen toissijaiseen käyttöön silloin, kun tietoja yhdistellään usealta rekisterinpitäjältä tai ne ovat peräisin yksityisiltä palvelunjärjestäjiltä. Aiemmin lupa tietojen käyttöön on pitänyt hakea erikseen kultakin rekisterinpitäjältä, eikä aineistojen toimittamiselle ole ollut yhdenmukaisia käytäntöjä. Tietolupaviranomaisella ei itsellään ole aineistoja, vaan se kerää ja yhdistelee tiedot sosiaali- ja terveysalan toimijoilta ja viranomaisilta.
Sosiaali- ja terveystietojen toissijainen käyttö tarkoittaa sitä, että sosiaali- ja terveydenhuollon asiakas- ja rekisteritietoja käytetään muussa kuin siinä ensisijaisessa tarkoituksessa, jonka vuoksi ne on alun perin tallennettu. Ensisijaista käyttöä ovat esimerkiksi potilaan hoitaminen tai etuuskäsittely. Tietojen toissijaista käyttöä ovat muun muassa tutkimus, tilastointi ja innovaatiotyö. Sosiaali- ja terveystietoja ei voi saada markkinointiin, yksilöllisten kaupallisten palvelujen määrittelemiseen tai päätöksentekoon.
Tietolupaviranomaisen toiminta perustuu lakiin sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta käytöstä eli niin kutsuttuun toisiolakiin, joka astui voimaan toukokuussa 2019.
Eduskunnan oikeusasiamies otti vuonna 2020 kantaa Tietolupaviranomaisen käyttöön ottamaan Findata-oheisnimeen. Eduskunnan oikeusasiamiehen mukaan oheisnimi sai viranomaisen verkkosivulla sen virallista nimeä olennaisesti suuremman painoarvon ja viranomaisen virallisen nimen tulee esiintyä asiayhteydessä ensisijaisena ja niin, että hallinnon asiakkaalle käy heti selväksi, että kyseessä on suomalainen viranomainen.
Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema
Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema   on Moskovan ja koko Venäjän toiseksi suurin kansainvälinen lentoasema. Šeremetjevo on Venäjän kansallisen lentoyhtiön Aeroflotin matkustajaliikenteen tukikohta ja sinne operoi myös Finnair. Lentoasema sijaitsee 28 kilometriä Moskovan keskustan ja 11 kilometriä Moskovan kehätien luoteispuolella.
Terminaalit B ja C
Kentän pohjoispuolella sijaitseva Šeremetjevo-1 avattiin 11. elokuuta 1959. Sen ensimmäinen kansainvälinen lento lähti 1. kesäkuuta 1960 Berliinin Schönefeldin lentoasemalle. Šeremetjevo-1 joka oli alun perin Neuvostoliiton sisäisten lentojen terminaali, tunnetaan nyt nimellä terminaali B, ja sen viereen valmistui terminaali C vuonna 2007. Nykyisin tältä alueelta lennetään lähinnä Valko-Venäjän ja Ukrainan lentoja itäeurooppalaisilla lentoyhtiöillä sekä halpalentoja ja rahtiliikennettä.
Terminaalit D, E, F
Kentän eteläpuolella oleva ulkomaan lentojen terminaali Šeremetjevo-2 avattiin vuoden 1980 alussa Moskovan olympialaisia varten. Sen nykynimi on Terminaali F, ja se on yhteydessä uudempiin D- ja E-terminaaleihin. Yhdessä näiden kolmen terminaalin vuosikapasiteetti on 25 miljoonaa matkustajaa vuodessa, ja lähes kolminkertainen pohjoisten B- ja C-terminaalien kapasiteettiin verrattuna. Erillinen rahtiterminaali sijaitsee noin kilometri F-terminaalin itäpuolella.
Paikallisyhteydet
Vuodesta 2008 alkaen AeroExpress-juna on liikennöinyt säännöllisesti lentoaseman F-terminaalin läheisyydestä Moskovan kantakaupunkiin Valko-Venäjän asemalle, josta voi jatkaa Moskovan metroa käyttäen. Lisäksi kentältä lähtee bussireittejä. Lentokentältä lähtevien ja sinne ajavien taksien hinnottelua varten Moskovan seutu on jaettu maksuvyöhykkeisiin. <!--- päivitettävä
Madhhab
thumb|upright=1.35|Islamin lakikoulukuntien levinneisyys Maḏhab eli madhhab (, mon. مذاهب, maḏāhib) tarkoittaa islamilaisen lain eli šarian koulukuntaa. Kaikki nykyiset madhabit muodostuivat jo keskiajalla. Koulukunnilla on islamissa suuri merkitys, sillä pyhä laki muodostaa islaminuskon ytimen ja ohjaa tavallisen muslimin elämää pieniä yksityiskohtia myöten. Lakikoulukunnat syntyivät keskiajalla islamilaisessa abbasidikalifaatissa ratkaisuna lainsäädännön ja oikeudenkäytön kysymyksiin. Lait saivat uskonnollisen luonteen ja tuomiovalta kuului uskonnollisille tuomareille (qadi).
Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema
Lentoyhtiöt
-->
Madhhab
Nykyään islamin piirissä hyväksyttyjä madhabeja on kahdeksan. Jos koulukunta sammuu, se menettää asemansa eikä sitä voi uudelleen herättää henkiin. Sunni-islamissa on nykypäiviin säilynyt neljä madhabia, mutta ennen vuotta 1300 niitä oli vielä seitsemän. Näitä neljää madhabia pidetään sunnalaisuudessa keskenään tasa-arvoisina. Viides suuri lakikoulukunta on šiialainen ja'fari. Niiden lisäksi oikeauskoisina pidetään kolmea pienempää ''madhabia. ''
Lakikoulukunnat
Seuraavat neljä ovat suuria sunnalaisia koulukuntia:
Näiden lisäksi Ammanin julistus vuodelta 2004 hyväksyy islamilaisiksi lakikoulukunniksi seuraavat kolme pienempää madhabia:
Koulukuntien synty
Islamilaisen lain eri koulukunnat syntyivät 700-luvun lopulta alkaen abbasidien noustua hallitsijoiksi. Ne edustivat islamin uutta kehitysvaihetta, jossa koko Jumalan laki johdettiin profeetta Muhammedista, joko hänen ilmoituksistaan (Koraani) tai hänen esikuvastaan (sunna), mistä hadithit kertovat. Paikalliseen oikeudenkäyttöön perustuvat traditiot alkoivat keräytyä lakikoulukunniksi, jotka ryhmittyivät jonkin auktoriteetin nimen ympärille.
Koulukunnat syntyivät alueelliselta pohjalta. Damaskos, Kufa, Basra ja Medina kehittivät kukin omat traditionsa. Basran ainoa myöhempiin aikoihin säilynyt koulukunta olivat ibadiitit. Kufassa sai alkunsa hanafi-koulukunta, mutta myös useat shiilaiset suuntaukset, kuten imamit, zaydit ja ismailiitit. Medinaan on sijoitettu malikiittien sekä shafi'i-koulukunnan alkuvaiheet. Suurista koulukunnista hanbali on myöhäisin ja liittyy Medinan traditioon. 900-luvun loppuun mennessä neljä suurta sunnikoulukuntaa olivat siinä määrin vakiinnuttaneet asemansa, että uusia lakikoulukuntia ei enää syntynyt uudella tuhatluvulla. Yleisten lakiperiaatteiden kehitys oli näin päättynyt, vaikka lain tulkitseminen luonnollisesti jatkui.
Islamin lakikoulukunnat nojautuvat Koraaniin ja profeetta Muhammedista kertovaan hadith-kirjallisuuteen, jonka pohjalta ne tulkitsevat ihmiskunnalle annettua Jumalan ikuista lakia eli šariaa. Lukumäärältään tuhansiin nousseet hadith-kertomukset koottiin kokoelmiksi, joiden joukossa sunnalaisuus hyväksyy tärkeimmäksi niin sanotut kuusi kirjaa (kutub al-sittah). Myös šiialaisuus hyväksyy nämä kirjat siinä määrin kuin ne eivät ole ristiriidassa šiialaisen perinteen kanssa. Eri koulukunnat painottavat hieman eri tavalla näitä kokoelmia, mikä aiheuttaa eroja laintulkinnassa, sillä hadith -kertomuksissa on paljon ristiriitaisia tietoja.
Imaami Shafi’i loi 800-luvulla opin, jonka mukaan kelvollisen hadithin piti aina sisältää todistajaketju (isnad), joka johti Muhammediin itseensä. Useiden lakikoulukuntien synty johtui kalifaatin laajuudesta 700-luvulla. Tämä johti paikallisten käytäntöjen kirjaamiseen lakiteksteihin. Joseph Schachtin mukaan haditheihin liitetyt pitkät todistajaketjut olivat todellisuudessa keksittyjä, eikä yhtään kiistattomasti Muhammediin johtavaa ketjua ollut olemassa. Schacht havaitsi, että mitä myöhemmin hadith oli kirjattu, sitä useammin siihen liitetty nimiketju päätyi Muhammediin asti. Näin hadithille haettiin suurempaa arvovaltaa.
Hanafi
Irakissa vallinnut Kufan koulukunta kehittyi Abu Hanifan mukaan nimetyksi hanafi-koulukunnaksi, joka levisi Irakin lisäksi Syyriaan, Afganistaniin, Intiaan ja Keski-Aasiaan. Siitä tuli vallitseva koulukunta Seldžukkien valtakunnassa ja Osmanien valtakunnassa.
Maliki
Maliki -koulukunta otti ohjenuorakseen Malikin kirjoittaman teoksen Muwatta. Koulukunnan syntysijoja olivat Medina ja Egypti, mistä se levisi Pohjois-Afrikkaan ja Espanjaan.
Hanbali
Hanbali-koulukunta ei muiden tavoin levinnyt määrätylle alueelle, vaan sai kannattajia eri puolilta, kuten Bagdadissa, joka oli ibn Hanbalin kotikaupunki. 1300-luvulta lähtien koulukunta näytti vähitellen katoavan, mutta elpyi uudelleen 1700-luvulla puritaanisena wahhabilaisena liikkeenä. Tämän liikkeen perustaja oli al-Wahhab (k. 1787). Koulukunnan tärkein alue on nykyisin Saudi-Arabia.
Zaidilaisuus
Zaidilaisuus on islamin šiialaisuuden suuntaus. Zaidilaiset erkanivat šiialaisten pääsuuntauksesta kaksitoistašiialaisuudesta, koska he olivat eri mieltä viidennestä imaamista, joka on zaidilaisten mukaan Zayd ibn Ali, kun taas pääsuuntaus pitää viidentenä imaamina hänen veljeään Muhammad al-Baqiria. Zaidilaisuutta esiintyy Pohjois-Jemenissä. Noin kolmannes jemeniläisistä on zaideja.
Ibadilaisuus
Ibadilaisuus on ikivanha islamin suuntaus, jolla on vajaat 3 miljoonaa kannattajaa. Heistä valtaosa asuu Omanissa, jonka väestöstä he muodostavat eri lähteiden mukaan 45–75 %. Libyassa on 300 000–400 000 ibadiittia ja heitä asuu myös Afrikan itärannikolla, etenkin Sansibarissa, joka kuului Omanin sulttaanikuntaan 1600-luvulta 1800-luvulle.
Ibadiitit eivät ole sunneja eivätkä šiioja vaan muodostavat oman ryhmänsä islamin sisällä. Erot uskonnossa ovat kuitenkin pieniä. Ibadiitit nojautuvat Koraaniin ja haditheihin, mutta heidän hadith- kokoelmansa ovat suppeampia kuin sunneilla. He jakavat 800-luvun mutazaliittien käsityksen siitä, että Koraani on luotu, kun taas muut muslimit pitävät sitä luomattomana. Ibadiittien johtaja on imaami, jonka uskonoppineet valitsevat. Ibadiitit eivät tunnusta oppia yhdestä ainoasta kalifaatista vaan pitävät kiinni oikeudesta valita oma johtajansa. Tämä itsenäisyyden korostus lienee tärkein erottava tekijä. Nykyään ibadiitit ovat opillisesti lähellä sunnalaisuutta.
Thahiri
Thahiri on 800-luvulla syntynyt lakikoulu, jonka perustaja oli Dawud al-Thahiri. Sille on ominaista kirjaimellinen lain tulkinta, jossa tilaa tulkinnalle on mahdollisimman vähän. Koulukunta hylkäsi sen takia myös analogisen päättelyn (qiyyas). Koulukunta esiintyi Córdoban kalifaatissa, katosi almoravidien myötä, ja elpyi uudelleen 1900-luvulla. Salafistien ajattelussa on jälkiä tästä ajattelusta, jossa profeetan sunna nousi tärkeään asemaan. Vaatimalla paluuta suoraan Koraaniin ja sunnaan liike edustaa radikaalia tulkintaa, joka haluaa sysätä syrjään klassisen ajattelun. Thahiri-koulukunnan on toisinaan katsottu joutuneen islamin ulkopuolelle, koska se on hylännyt analogisen päättelyn, mutta Ammanin sopimuksessa se hyväksyttiin islamilaiseksi.
New York City Police Foundation
New York City Police Foundation (suom. "New Yorkin kaupungin poliisisäätiö") on vuonna 1971 perustettu säätiö, jonka on tarkoitus tukea New Yorkin poliisin toimintaa sekä lisätä New Yorkin turvallisuutta. Säätiön perustivat paikalliset kaupunginjohtajat sekä yrittäjät. Säätiö oli kategoriansa ensimmäinen Yhdysvalloissa.
Piirissaar
Piirissaar on saari ja entinen kunta  Tartumaalla Virossa  Peipsijärvellä.
Entinen kunta
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tarton kunta, Laeva ja Piirissaar sekä Tabivere Jõgevamaalta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi. Pinta-alaltaan Piirissaar oli Viron toiseksi pienin kunta.
Vuonna 2011 Piirissaaren kunnassa oli 53 asukasta, joista 9 (17,0 %) oli virolaisia, 45 (84,9 %) venäläisiä. Muita kansallisuuksia ei ollut.
Maantiede
200px|thumb|vasen|Piirissaarea. Saari on pinta-alaltaan 7,8 km², ja siellä on noin 95 asukasta. Saaren keskuspaikka on Toonin kylä. Saaren asukkaiden enemmistö on venäläisiä vanhauskoisia. Saareen pääsee mantereelta Laaksaaren sataman kautta.
Saari kutistuu koko ajan eroosion myötä. 1800-luvun puolivälissä saarella sijainnut Porkan kylä jouduttiin hylkäämään kokonaan maapohjan murenemisen vuoksi. Historiallisissa kartoissa saari on ollut lähes kolmanneksen nykyistä suurempi. Suurin osa saaresta on korpea. Vain 55 hehtaarin kokoinen alue saaren koillisosassa soveltuu asumiseen. Saarella on kolme kylää, Tooni (Toni), Saare (Želatšek) ja Piiri (Meža). Koko Piirissaar on nykyisin luonnonsuojelualuetta.
Piirissaarella on monia harvinaisia kasvilajeja. Linnuista saarella tavataan muun muassa ruisrääkkiä ja kurppia. saaren ympäristössä kutee monia kalalajeja. Lisäksi saarella tavataan seitsemää eri sammakkoeläinlajia, joihin kuuluvat muualla Virossa harvinaiset viherkonna, haisukonna ja kaivajasammakko. Sammakkoeläimiä uhkaa laidunten vesakoituminen, joten niiden suojelemiseksi saarelle on kaivettu matalia lammikoita.
Historia
200px|thumb|oikea|Kuva Saaren kylästä.
Suomen kansallispuistot
thumb|250px|[[Kolin kansallispuisto.]] Suomen kansallispuistot ovat valtion omistamia alueita, jonka käyttö kansallispuistona on säädetty lailla. Suomessa on 41 kansallispuistoa. Laajin on Lemmenjoen kansallispuisto ja toiseksi laajin Urho Kekkosen kansallispuisto. Kävijämäärältään suosituin on Pallas-Yllästunturin kansallispuisto, joka on Pyhä-Luoston (ent. Pyhätunturi) kansallispuiston ohella Suomen vanhin kansallispuisto. Uusin Suomen kansallispuistoista on Sallan kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 2022. Kansallispuistojen hoidosta vastaa Metsähallitus. Ympäristöministeriöön tuli vuonna 2020 useita esityksiä uusien kansallispuistojen perustamisesta. Ministeriön tekemän selvityksen perusteella jatkotyöhön ryhdyttiin Sallatunturin ja Evon metsäalueen osalta.
Ensimmäiset kansallispuistot
Suomen ensimmäinen luonnonsuojelualue oli Imatrankosken rannoille muodostettu Kruununpuisto. Se perustettiin Venäjän keisarin Nikolai I:n allekirjoituksella vuonna 1842.
Tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöldin Ruotsissa julkaisema vetoomus ”Ehdotus valtiopuistojen (riksparker) perustamiseksi Pohjoismaihin” vuodelta 1880 nosti asian julkisuuteen. Suomeksi se ilmestyi valtion ensimmäisen luonnonsuojeluvalvojan Rolf Palmgrenin teoksessa Luonnonsuojelu ja kulttuuri vuonna 1922. Vuonna 1925 kansallispuistokohteiden etsintä annettiin kasvitieteen professori Kaarlo Linkolan tehtäväksi. Hän ehdotti kahdeksaa kohdetta, jotka sijaitsivat Pohjois-Suomessa. Hankkeet synnyttivät paikallisen väestön vastustusta. Erityisesti Kuusamoon ehdotettu Oulangan kansallispuisto oli vastatuulessa, kun asiaa koskeva lakiesitys tuli eduskuntaan vuonna 1926. Koko asia lykkääntyi, kunnes luonnonsuojeluaatetta kannattava professori A. K. Cajander tuli pääministeriksi ja antoi asialle uutta vauhtia. Laki astui voimaan vuonna 1938. Samalla perustettiin neljä kansallispuistoa ja kuusi luonnonpuistoa. Ensimmäiset kansallispuistot olivat Pallas-Ounastunturi ja Pyhätunturi sekä Heinäsaaret Petsamossa ja Porkkala.
Puistojen hoito aloitetaan
Suomen kansallispuistot olivat 1970-luvulle asti vain kartoille ja osittain maastoon merkittyjä alueita vailla hoitoa ja suurempia kävijämääriä. Kun 1970-luvulla otettiin puistojen hoitoon mallia Yhdysvalloista, havahduttiin kehittämään niiden palveluja. Vuonna 1978 valmistui Kansallispuistokomitean mietintö, jossa ehdotettiin toiminnan kehittämistä ja puistojen lisäämistä. Asia herätti vastustusta niillä paikkakunnilla, joihin ehdotettiin uusia puistoja. Lopulta vuonna 1982 perustettiin 13 uutta kansallispuistoa. Samalla luotiin toimintamalli, jossa asiasta vastaa Metsähallitus sekä ympäristöhallinnon että maa- ja metsätaloushallinnon valvonnassa.
Rajoitukset ja oikeudet
Kansallispuistoissa on kielletty kaikenlainen luontoa muuttava toiminta.
Rakennukset ja tiet
Rakennuksien, rakennelmien ja teiden rakentaminen on kielletty. Tämä ei kuitenkaan koske sellaista rakentamista, joka on tarpeellista edistämään alueen hoitoa, valvontaa, tutkimusta, yleisön opastamista, retkeilyä ja alueeseen tutustumista. Tien saa rakentaa, kun se on opastustoiminnan kannalta tarpeellista.
Maaperä
Maanotto ja kaivostoiminta, maa- ja kallioperän vahingoittaminen ja ojittaminen on kielletty.
Sienet, kasvit ja eläimet
Sieniä, puita, pensaita tai muita kasveja ja niiden osia ei saa vahingoittaa. Sen sijaan marjojen ja hyötysienien poimiminen on sallittu.
Luonnonvaraisten selkärankaisten eläimien pyydystäminen, tappaminen ja hätyyttäminen sekä niiden pesien hävittäminen on kielletty. Onkiminen ja pilkkiminen on kuitenkin sallittu, kuten myös poronhoitolain mukainen poronhoito.
Selkärangattomien eläimien pyydystäminen tai kerääminen on kielletty.
Liikkuminen, leiriytyminen ja tulenteko
Kansallispuiston järjestyssäännöissä voidaan kieltää tai rajoittaa liikkumista, leiriytymistä, maihinnousua sekä veneen, laivan tai muun kulkuneuvon pitämistä.
Kansallispuistoon mentäessä on aina syytä tutustua alueen järjestyssääntöihin. Sallittuja aktiviteetteja ovat yleensä kävely, hiihto ja lumikenkäily. Polkupyörällä liikkuminen ja ratsastaminen on yleensä sallittua vain tarkoitukseen osoitetulla reitillä. Puistossa saattaa olla alueita, joilla liikkuminen on kokonaan tai osan vuotta kielletty. Lintujen pesintäalueet tai uhanalaisten lajien esiintymisalueet saattavat olla tällaisia rajoitusalueita.
Piirissaar
Historia
Kaakkoon saaresta käytiin Peipsijärven taistelu 5. huhtikuuta 1242, jolloin venäläiset kukistivat Saksalaisen ritarikunnan Aleksanteri Nevskin johdolla. Piirissaaren asuttamisesta ei ole historiallisia kirjallisia lähteitä. Kansanperinteen mukaan sen asuttivat ensimmäisen kerran vanhauskoiset, jotka pakenivat Pietari Suuren valtakaudella Venäjän ortodoksisen kirkon uudistuksia. Toisen tarinan mukaan tulijat pakenivat asepalvelusta. Samoin kansanperinteen mukaan saaren on luonut Kalevipoeg taistellessaan paholaisia vastaan.
Suomen kansallispuistot
Liikkuminen, leiriytyminen ja tulenteko
Monissa kansallispuistoissa leiriytyminen on sallittu vain esimerkiksi autiotuvissa ja niiden välittömässä läheisyydessä. Samoin tulenteko on sallittu vain merkityillä tulentekopaikoilla.
Piirissaar
Historia
Saaren asukkaat elivät kalastuksella ja sipulin kasvatuksella. Perinteiset elinkeinot eivät kuitenkaan ole pystyneet elättämään saaren koko väestöä. Vielä 1920-luvulla saarella oli 700 asukasta, kun nykyisin luku on alle sata. Vuonna 1944, toisen maailmansodan aikana, saarella käytiin taisteluja Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välillä. Saaren väkiluku alkoi laskea 1960-luvulla, kun saarella toiminut kolhoosi Säde lopetti itsenäisen toimintansa. Se liitettiin mantereella sijainneeseen kolhoosiin, ja suuri osa väestöstä muutti sinne. Väen vähentyessä esimerkiksi saarella toiminut seurakunta jouduttiin lopettamaan. Pohjakosketus saavutettiin vuonna 1993, kun saaren väestön keski-ikä oli 64 vuotta. Sittemmin osa mantereelle muuttaneista on palannut takaisin jäätyään työttömäksi. Saaren väkiluku kasvaa kesäisin lomalaisten myötä. Nykyisin saaren ongelmana on etenkin nuoren väestön puute.
Suomen kansallispuistot
Retkeilijän vastuu
Kansallispuistoissa pyritään säilyttämään koskematonta luontoa. Kaikkien kansallispuistoissa kävijöiden tulisi muistaa kunnioittaa luonnonrauhaa ja liikkua jälkiä jättämättä ja eläimiä häiritsemättä. Puistojen järjestyssääntöjä tulee noudattaa.
Liikkumiseen pitäisi käyttää polkuja kun se on mahdollista. Kivikkoiseksi kuluneen polun vieressä käveleminen kuluttaa maastoa myös polun vierestä ja polku levenee turhaan. Kallioiden kasvillisuus, jäkäliköt, dyynit ja märät avosuot ovat erityisen herkkiä kulutukselle.
Kansallispuistoissa noudatetaan niin kutsuttua roskatonta retkeilyä. Vastuullinen retkeilijä kantaa mukanaan tuomat roskat myös pois puistosta; roskien haku kulkuneuvoilla kuluttaa herkkää luontoa.
Rene Haavisto
Rene Joose Tapani Haavisto (s. 6. lokakuuta 1986 Huittinen) on suomalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Popstars 2 -kilpailusta tunnetuksi tulleen Indx-yhtyeen jäsenenä. Haavisto asuu nykyisin Helsingissä.
Elämäkerta
Rene on laulanut kuusivuotiaasta asti ja soittanut pianoa sekä kitaraa. Tenavatähti-kilpailussa Haavisto esiintyi 1995. Hän pääsi siinä finaaliin saakka ja esitti suorassa lähetyksessä kappaleet "Tuuliviiri" sekä "Varrella virran". Vuotta myöhemmin hän osallistui lasten laulukilpailu Karuselliin ja pääsi jälleen finaaliin. Lisäksi Rene voitti Karusellin yleisöäänestyksen kappaleillaan "Pieni ystäväin" ja "Villi varsa". Vuonna 1997 häneltä ilmestyi oma levy, joka kantoi nimeä Elämän värit.
Vuonna 2004 ollessaan jo lähes täysi-ikäinen Haavisto osallistui Popstars 2 -kilpailuun. Kyseisessä tv-ohjelmassa etsittiin ja kasattiin satojen hakijoiden joukosta tyttö- ja poikabändejä. Hän tuli valituksi kolmihenkiseen poikabändiin, joka myöhemmin sai nimekseen Indx. Kaksi muuta bändin poikaa olivat Jackson Shuudifonya ja Ari Puro. Vaikka bändi voittikin kymmenen prosentin erolla viimeisessä Popstars 2:n finaalilähetyksessä tytöistä muodostetun Jane-yhtyeen, jäi Indxin levynmyynti kuitenkin selvästi huonommalle tasolle kuin Janen. Levyä myytiin silti platinalevyyn oikeuttava määrä Suomessa eli 30 000 kappaletta. Yhtyeen esiintymiset jäivät ennakkokaavailuista poiketen vain muutamaan kertaan, ja se hajosi elokuussa 2005. Syksyllä 2005 Rene aloitti opinnot Ikaalisten artistikoulutuksessa.
2011 Haavisto perusti sivuston Ryan Wyatt | Weekly Rewind, jossa hän viikoittain julkaisee uuden kappaleen.
Espen Bredesen
thumb|right|Espen Bredesen Espen Bredesen (s. 2. helmikuuta 1968 Oslo, Norja) on norjalainen entinen mäkihyppääjä.
Bredesenin huippuvuodet ajoittuvat 1990-luvun alkupuolelle. Vaikka hän oli vielä vuoden 1992 talviolympialaisissa normaalimäen 58:s eli viimeinen ja suurmäen 57:s eli kolmanneksi viimeinen, 1993 MM-kisoissa Ruotsin Falunissa hän voitti kultaa suur- ja joukkuemäestä. Seuraavalla kaudella 1993-1994 hän voitti maailmancupin, Keski-Euroopan mäkiviikon, normaalimäen kultamitalin ja suurmäen hopeaa Saksan Jens Weißflogin takana Lillehammerin olympialaisista sekä lentomäen MM-hopeaa. Ensimmäiset aikuisten arvokilpailut Bredesenin uralla olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 1991, joissa hän osallistui kaikkiin kolmeen kilpailuun, sijoitukset joukkuemäessä 4., suurmäessä 16. ja normaalimäessä 52. MM-kisoissa Norjan Trondheimissä 1997 Espen Bredesen johti ensimmäisen kierroksen jälkeen normaalimäen kilpailua, mutta toisen kierroksen epäonnistuminen pudotti hänet sijalle 15. Bredesen osallistui joukkuemäkeen, jossa Norjan sijoitus oli viides. Suurmäen kilpailussa hän oli lopputuloksissa 34.
Norjan mäkihyppymestaruuden Bredesen voitti normaalimäessä vuosina 1991, 1992, 1993, 1997 ja 1998, ja suurmäessä 1991, 1993, 1994 sekä 1996. Hän hyppäsi lisäksi kaksi kertaa uuden maailmanennätyksen, 209 metriä vuonna 1994 ja 210 metriä vuonna 1997.
Zinaida Voronina
Voronina, silloiselta nimeltään Družinina, nousi kansainväliselle voimisteluhuipulle Dortmundin MM-kilpailuissa 1966, joissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia permannolla. Amsterdamin EM-kilpailuissa 1967 hän saavutti hopeaa moniottelussa tšekkoslovakialaisen Věra Čáslavskán takana sekä pronssia permannolla ja puomilla. Vuonna 1967 hän avioitui telinevoimistelun olympiavoittaja Mihail Voroninin kanssa.
Méxicon 1968 olympialaisissa Voronina saavutti neljä mitalia. Joukkuekilpailussa hän voitti kultaa, moniottelussa hopeaa Čáslavskán jäljessä pistein 76,85 sekä hypyssä (19,500) ja nojapuilla (19,425) pronssia. Permannolla hän sijoittui neljänneksi 19,550 pisteellä. Ljubljanan MM-kilpailuissa 1970 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia moniottelussa, permannolla ja nojapuilla.
Prienen stadion
Prienen stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia
Prienen stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuosina 130–120 eaa. Sen paikalla on kuitenkin voinut olla varhaisempi edeltäjä. Stadionia kunnostettiin myöhemmin roomalaisella kaudella.
Rakennus
Stadion sijaitsi Prienen alakaupungin eteläosassa juuri kaupunginmuurien sisäpuolella, heti Alemman gymnasionin itäpuolella. Se oli tyypillinen kreikkalainen toisesta päästä avoin stadion ja avautui länteen päin. Stadionin juoksurata ei kuitenkaan ollut tyypillinen U-kirjaimen muotoinen vaan kummastakin päästä suorakulmainen. Stadionin jotakuinkin itä-länsisuuntaisen juoksuradan pituus oli noin 191 metriä ja leveys noin 20 metriä. Juoksuradan länsipäässä oli lähtöporttirakennelma, mutta sen toiminnan yksityiskohtia ei tunneta. Lähtöporteissa oli korinttilaista tyyliä edustaneet pilasterit. Roomalaisella kaudella länsipäähän rakennettiin suurellisempi sisäänkäyntiportti, joka yhdisti stadionin gymnasioniin.
Katsomossa oli rinteen jyrkkyyden vuoksi kivetyt penkkirivit vain ylärinteen puolella, pohjoissivun keskiosassa. Katsomon länsiosassa oli 3,5 metriä leveä portaikko, joka johti ylhäällä olleelle stadionin mittaiselle tasanteelle. Sen takana stadionin pohjoispuolella oli doorilaista tyyliä edustanut pylväikkö, joka oli stadionin pituinen ja noin 7,8 metrin syvyinen.
EcuRed
EcuRed on Kuuban kommunistisen hallinon perustama espanjankielinen Wikipediaa jäljittelevän tietosanakirjaprojekti, joka julkaistiin joulukuuta 2010 sisältäen lähes 20 000 artikkelisivua. Sivusto ei ole myöskään kaupallinen.
EcuRed ei ilmoita olevansa puolueeton vaan se ilmoittaa lähtökohdakseen dekolonisaation. Sen muokkaajien on oltava rekisteröityneitä ja ylläpidon hyväksymiä.
Hetta
thumb|200px|Hetan sijainti.
Hetta on Ounasjärven pohjoisrannalla sijaitseva Enontekiön kirkonkylä, jossa on asukkaita noin 800. Enontekiön kirkonkyläksi nimetyssä tilastollisessa taajamassa oli puolestaan vuoden 2021 lopussa 492 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,13 neliökilometriä.
Hetassa sijaitsevat muun muassa Enontekiön kunnan virastotalo, valtion virasto, Enontekiön kirkko, Enontekiön pääkirjasto, Hetan terveysasema, Hetan koulukeskus (Hetan yhtenäinen peruskoulu ja Enontekiön Erälukio), Tunturi-Lapin luontokeskus ja K-Market J AD Rantakokko. Hetasta on tieyhteydet Norjan puolelle Koutokeinoon, Muonioon ja Sirkkaan (Leville).
Sandvikfjellet
Sandvikfjellet on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Oldedalenin laakson varrella, Strynin kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 628 metriä. Sen itäpuolella sijaitsee pitkä Oldevatnet-järvi, pohjoispuolella Krokebreenin jäätikkö ja länsipuolella Instebreenin jäätikkö, joka on yhteydessä suurempaan Myklebustbreenin jäätikköön.
Christina Rossetti
250px|thumb|right|Christina Rossetti. Christina Georgina Rossetti, kirjailijanimi Ellen Alleyne (5. joulukuuta 1830 Lontoo – 29. joulukuuta 1894 Lontoo) oli englantilainen runoilija.
Rossetti syntyi Lontoossa ja sai opetusta kotona. Hän oli taiteellisesta suvusta. Perheen isä oli italialaissyntyinen runoilija Gabriele Rossetti. Isä oli professori ja oli joutunut poliittisten mielipiteittensä takia lähtemään Italiasta. Hän toimi King's Collegessa italian kielen professorina. . Christina Rossettin sisaruksia olivat taidemaalari-runoilija Dante Gabriel Rossetti sekä kirjailijat William Michael Rossetti ja Maria Francesca Rossetti.
Rossetti sai 14-vuotiaana hermoromahduksen ja poti vielä myöhemmällä iällään masennusta. Hän aloitti kirjoittamisen nuorella iällä, mutta ensimmäinen runokokoelma Goblin Market and Other Poems julkaistiin vasta 1862, jolloin hän oli 31-vuotias. Rossetti jatkoi kirjoittamista koko elämänsä. Vuonna 1871 hän sairastui Gravesin tautiin ja vuonna 1891 syöpään. Rossetti kuoli joulukuussa 1894. Georgina Battiscombe on kirjoittanut Rossettista elämäkertateoksen.
Rossettin kirjoittama joululaulu "In the Bleak Midwinter" vuodelta 1872 on tunnettu laajalti. Sen tunnetuimman sävelmän tekijä on säveltäjä Gustav Holst. Laulu julkaistiin Scribner's Montly -lehdessä 1872 ja The English Hymnal -kokoelmassa 1906. Vuonna 2008 se äänestettiin Englannissa kaikkien aikojen parhaaksi joululauluksi. Laulu on jouluvirtenä Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi numero 428 "Aikaan keskitalven saapui myrskysää", ja suomennos on Anna-Mari Kaskisen tekemä 1997.
Abderrahmane Baâboura
Abderrahmane Baâboura (s. 15. tammikuuta 1985 Zarzis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Baâboura edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Gafsaa.
Madina
Madina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 110 kilometriä Kitasta koilliseen. Kunnassa on 14 000 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Madinan kunnan pinta-ala on 2 375 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kitan piirin Kotouban, Kassaron ja Sébékoron, lännessä Namala Guimban ja Didenkon, pohjoisessa Guémoukouraban ja Diéman piirin Dianguirdén sekä idässä Koulikoron alueen Kolokanin piirin Sagabalan ja Didiénin kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisosan kukkulaketjut. Vesistöjä ovat Baoulén sivujoet Kénié, Kéniébako ja Filikiba.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 550–900 millimetriä. Kasvillisuus on metsäsavannia. Kunnan alueella sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Niistä suurimmat ovat 4 100 asukkaan Guénikoro, 3 600 asukkaan Moro Moro ja 1 800 asukkaan Kollé. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, kagoroja, soninkeja, maureja ja diawandoja.
Madinan liikenneyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Delta Air Lines
Delta Air Lines on yhdysvaltalainen, maailman toiseksi suurin lentoyhtiö, joka lentää lähes 300 kohteeseen useissa kymmenissä eri maissa. Yhtiö perustettiin 2. maaliskuuta 1925 nimellä Huff Daland Dusters. Delta-nimi otettiin käyttöön 3. joulukuuta 1928. Delta oli vuonna 2000 perustetun SkyTeam-lentoyhtiöallianssin perustajajäseniä. Yhtiön pääsolmukohtana toimii Atlantan kansainvälinen lentoasema. Vuonna 2019 Delta Air Lines kuljetti yhteensä 162 miljoonaa matkustajaa, mutta koronaviruspandemian aiheuttaman matkustamisen vähenemisen seurauksena yhtiö kuljetti 55 miljoonaa matkustajaa vuonna 2020.
Syksyllä 2005 Delta Air Lines jätti velkasaneeraushakemuksensa tuomioistuimeen New Yorkissa. Käyttövarojen puute ajoi sen velkasaneeraukseen mm. kerosiinin hinnan noususta ja halpalentoyhtiöiden hintakilpailusta johtuen. Vuoden 2005 lopussa neljä kuudesta perinteisestä amerikkalaisesta lentoyhtiöstä oli Chapter 11 -velkasaneerauksessa. Niiden työeläkevastuita siirrettiin Yhdysvaltain liittovaltiolle, josta tuli joidenkin yhtiöiden osakas.
Delta Air Linesistä tuli maailman toiseksi suurin lentoyhtiö laivaston koolla sekä matkustajamäärillä mitattuna sen yhdistyttyä Northwest Airlinesin kanssa vuonna 2010. Uudistunut yhtiö jatkoi Delta Air Linesin nimellä.
Laivasto
pienoiskuva|Deltan [[Airbus A220-100 laskeutumassa LaGuardian lentoasemalle.]] pienoiskuva|Deltan [[Airbus A321-200 laskeutumassa John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle.]] pienoiskuva|Deltan [[Airbus A330-300 Barcelonan lentoasemalla.]] pienoiskuva|Deltan [[Airbus A350-900 Naritan kansainvälisellä lentoasemalla.]] pienoiskuva|Deltan [[Boeing 737-900ER lähdössä Los Angelesin kansainväliseltä lentoasemalta.]] pienoiskuva|Deltan entinen [[Boeing 747-400 laskeutumassa Minneapolis-Saint Paulin kansainväliselle lentoasemalle.]] pienoiskuva|Deltan [[Boeing 757-200 Phoenix Sky Harborin kansainvälisellä lentoasemalla.]] pienoiskuva|Deltan [[Boeing 767-400ER Malpensan kansainvälisellä lentoasemalla SkyTeam-värityksessä.]]
Nykyinen laivasto
Lokakuussa 2022 Delta Air Linesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 14,8 vuotta.
Sirkka
Sirkka tarkoittaa seuraavia:
Taylor Hawkins
Oliver Taylor Hawkins (17. helmikuuta 1972 Fort Worth, Texas – 25. maaliskuuta 2022 Bogotá, Kolumbia ) oli yhdysvaltalainen rock-muusikko, joka toimi vuodesta 1997 Foo Fighters -yhtyeen rumpalina. Hawkins liittyi yhtyeeseen The Colour and the Shape -albumin äänityksen jälkeen. Sitä ennen hän soitti kanadalaisen Alanis Morissetten yhtyeessä.
Dave Grohlin Foo Fighters etsi rumpalia keväällä 1997, kun William Goldsmith oli jättänyt paikan äänityskonfliktien takia yhtyeen The Colour and the Shape -äänitysten aikana. Grohl kysyi Hawkinsilta suosituksia uudesta rumpalista eikä uskonut tämän itse olevan kiinnostunut jättämään Morissetten yhtyettä. Hawkins kuitenkin halusi vastata kutsuun ja liittyi maaliskuussa 1997 Foo Fightersiin.
Hawkins soitti Foo Fightersin lisäksi muissakin yhtyeissä ja teki yhteistyötä muidenkin muusikoiden kanssa. Hän perusti vuonna 2006 sooloprojektin Taylor Hawkins and the Coattail Riders, johon tuli mukaan Morrisonin yhtyeessä mukana ollut, Jane’s Addiction -basisti Christ Chaney. Taylor Hawkins and the Coattail Riders julkaisi kolme albumia, ja yhtyeen levyillä oli mukana muun maussa Dave Grohl, Queenin Brian May ja Roger Taylor sekä Elliot Easton ja Perry Farrell. Hawkins on itse tehnyt yhteistyötä Coheed and Cambrianin, Guns N’ Rosesin kitaristin Slashin ja Foo Figthersin Chris Shiflettin sooloprojektin Jackson Unitedin kanssa. Hawkins on soittanut Jane’s Addictionin entisen basistin Eric Averyn ensimmäisellä sooloalbumilla ja Queenin Brian Mayn sooloalbumilla Another World.
CISPR 32
CISPR 32 toimii pohjana eurooppalaiselle standardille EN 55032. Kyseinen standardi määrittää multimediavälineiden sähkömagneettisen yhteensopivuuden, päästövaatimukset sekä sallitut jännite- ja taajuusrajat. EU-markkinoilla liikkuvien multimedialaitteiden tulee täyttää CISPR 32 -standardin asettamat vaatimukset. CISPR 32 syntyi, kun CISPR 22- ja CISPR 13 -standardit yhdistettiin. Syynä tähän oli kuluttajaelektroniikan kehitys ja tietokoneiden integroiminen radio- ja TV-vastaanottimiin. Uudet laitteet joutuivat läpäisemään molempien standardien asettamat vaatimukset erillisissä testauksissa, joissa esiintyi paljon päällekkäisyyksiä. CISPR 32 -standardin ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 2012 ja toinen vuonna 2015. Vuoden 2015 versio korvasi CISPR 13- ja CISPR 22 -standardit 5.3.2017.
Standardin vaatimukset
Standardia CISPR 32 (EN 55032) sovelletaan multimediavälineiden sähkömagneettisten rajoitusten asettamiseen. Standardin mukaan laitteen käyttöjännite (vaihto- tai tasajännite) ei saa ylittää 600 volttia. Lisäksi laite saa toimia taajuuksilla 9 kHz – 400 GHz. Näiden ohella mittaukset ja niiden tulokset tulee olla toistettavissa. Kaikki EU-markkinoilla olevat laitteet joutuvat täyttämään standardin määrittämät vaatimukset. Vanhan standardin CISPR 22 vaatimukset täyttävät pääosin CISPR 32 -standardin vaatimukset.
Bacardi 151
thumb|Bacardi 151 -pullo Bacardi 151 on Bacardin rommi, jota monissa maissa ei ole saatavilla korkean (75,5 t-%) alkoholipitoisuutensa johdosta. Juomaa voidaan käyttää useiden drinkkien osana. Bacardi 151:n kaltaisia korkean alkoholiasteen rommeja ei ole tarkoitettu juotaviksi sellaisenaan. Tällaisia rommeja voidaan käyttää esimerkiksi ruoan liekityksessä.
Merilehmät
Merilehmät eli dugongit (Dugongidae) on toinen sireenieläinten lahkon heimoista. Siihen kuuluu nykyään vain yksi elävä laji, dugongi, ja sukupuuttoon kuollut stellerinmerilehmä (Hydrodamalis gigas). Dugongit erottaa toisesta sireenieläinten heimosta manaateista siitä, että niiden pyrstö on kaksikärkinen, takareunasta kovera ja muistuttaa valaan pyrstöä. Pyrstö on tehokkaampi kuin manaattien latuskahäntä. Merilehmien etuevissä ei ole kynsiä. Sierainaukot ovat kuonon pinnalla taempana kuin muilla sireenieläimillä. Kallo on raskasrakenteinen. Yläleuanluu on voimakas. Dugongi syö enimmäkseen meriruohoa, samoin kuin stellerinmerilehmä.
Aiheesta muualla
Dugonger
Paakkanen
Paakkanen on suomalainen sukunimi. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Trumpettiahvenet
Trumpettiahvenet (Latridae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Australian ja Uuden-Seelannin, Chilen ja eteläisen Afrikan rannikolta trooppisista ja lämpimän lauhkeista vesistä. Monet trumpettiahvenista ovat suosittuja urheilukalastuksen kohteita ja arvostettuja ruokakaloja.
Taksonomia
Trumpettiahveniin kuuluu lähteestä riippuen 3–5 sukua ja 9–12 lajia. Trumpettiahvenet ovat läheistä sukua naamioahvenille (Cheilodactylidae) ja molekyylifylogeneettisten ja morfologisten tutkimusten perusteella osa naamioahveniin luokitelluista lajeista saattaa kuulua trumpettiahvenien heimoon. Esimerkiksi eräät tutkijat sijoittavat trumpettiahveniin suvut Acantholatris ja Nemadactylus, jotka usein luokitellaan naamioahveniin.
Anatomia
Ruumiinmuodoltaan trumpettiahvenet ovat pitkänomaisia kaloja. Kaloilla on pitkä ja hyvin piikikäs selkäevä ja selkäevän keskellä on syvä lovi, joka jakaa selkäevän piikikkääseen ja pehmytruotoiseen osaan. Pyrstöevä on lajeilla haarautunut ja vatsa- ja rintaevät ovat pienehköt. Trumpettiahventen suu on melko pienikokoinen ja hampaat ovat pienet ja terävät.
George Macdonogh
George Mark Watson Macdonogh (4. maaliskuuta 1865 – 10. heinäkuuta 1942) oli brittiläinen upseeri. Hän liittyi pioneerijoukkoihin 1884. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi Ranskassa tiedustelujoukoissa. Hänen roomalaiskatolinen uskonsa tuotti hänelle vihamiehiä armeijan joukoissa. Vuonna 1915 uudet esimiehet kutsuivat Macdonoghin takaisin Englantiin, ja hänestä tuli tiedustelujoukkojen päällikkö. Hän sai aatelisarvon 1917, ja ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1919.
Sirkka (Kittilä)
thumb|250px|[[Levin matkailukeskukselle tyypillinen alppitalo.]] Sirkka on 890 asukkaan kylä ja taajama Kittilän kunnassa, Lapin maakunnassa, noin 18 kilometriä kuntakeskuksesta pohjoiseen. Vuoden 2021 lopussa Sirkan taajaman väkiluku oli 539 ja sen pinta-ala oli 4,62 neliökilometriä. Tärkein liikenneyhteys on kylää halkova Rovaniemelle ja Muonioon johtava kantatie 79. Kittilän lentoasemalle on Sirkasta matkaa 13 kilometriä. Kylän keskus sijaitsee Levi- ja Kätkätunturien välissä Immeljärven rannalla. Immeljärvi on saamelaisten pyhä järvi.
Alueen tärkein elinkeino on matkailu. Levitunturin hiihtokeskuksen hotellit ja suurin osa palveluista sijaitsevat Sirkassa. Kylässä sijaitsevat myös Sirkan päiväkoti, Sirkan koulu, jossa on 119 oppilasta, sekä Marian kappeli. Vuonna 2016 Sirkkaan pystytettiin taajaman liikennemerkit.
Lapinjärven rautatieasema (Ruotsi)
Lapinjärven rautatieasema oli rautatieliikennepaikka rataosan  nyttemmin lakkautetulla osuudella Morajärvi–Haaparanta. Asema sijaitsee Lapinjärven kylässä Haaparannan kaupungissa Norrbottenin läänissä. Sen etäisyys Tukholman keskusrautatieasemalta on 1 264 ratakilometriä. Viimeiset ajat Lapinjärven asema toimi linjapaikkana: siellä oli satunnaisesti tavaraliikennettä, mutta sivuraiteita ei käytetty junien kohtaamisiin. Rataosuus Morajärveltä Karungin kautta Haaparannalle ja siten myös Lapinjärven asema lakkautettiin 8. joulukuuta 2012 uuden Kainuu–Haaparanta-radan valmistuttua. Asemarakennus on yksityisomistuksessa ja sitä kunnostetaan.
Seppo Luhtala
Seppo Hannu Kalevi Luhtala (14. toukokuuta 1935 Kurikka – 5. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen juristi ja urheilun taustavaikuttaja. Uransa hän teki vakuutusyhtiöissä, mutta vapaa-ajallaan hän kuvasi urheiludokumentteja, joista kuusi esitettiin Yleisradion kanavalla. Lisäksi hän toimitti kirjan Vuosituhannen juoksijat (1997). Hän oli vaikuttamassa Lasse Virénin patsaan syntyyn.