cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mauri Sariola
Kirjailijakuva
Sariola oli nopea kirjoittaja, vaikka käyttikin vanhaa matkakirjoituskonetta ja kaksisormijärjestelmää. Esimerkiksi palkittu Lavean tien laki syntyi parin viikon intensiivisen työn tuloksena. Hän ei hukannut aikaa tekstin muokkaamiseen vaan piti kiinni siitä periaatteesta, että kirja on kirjoitettava kerralla valmiiksi. Hän ei kovinkaan tarkkaan suunnitellut kaikkia teoksiaan, vaan yksinkertaisesti alkoi kirjoittaa, ja loppuratkaisu oli usein yllätys hänelle itselleenkin. Hänellä oli tapana sanoa, että jos hän onnistuu saamaan 111 liuskaa kasaan, loppu sujuu jo itsestään.
Ehkä mainituista syistä johtuen Sariolan tuotannon laadussa on kirjavuutta, ja etenkin uransa loppupuolella hän alkoi toistaa itseään. Hän poimi vaikutteita myös muiden teksteistä. Hän joutui maksamaan vuonna 1969 vahingonkorvauksia Esko Laukon nimellä kirjoittamastaan Sen yli käy vain tuuli viheltäin -nimisestä romaanista, jonka todettiin olevan plagiaatti Bill S. Ballingerin teoksesta Kynsi ja hammas (The Tooth and the Nail, 1955). Myös lääkäriromaanista Ei loitsu eikä rukous (1959) eräät kriitikot löysivät viitteitä plagioinnista. Romaania vertailtiin André Soubiranin teokseen Valkeat miehet (1955).
Sariolan kirjoja on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kriitikot kuitenkin suhtautuivat niihin pääosin nihkeästi. Erityisen tunnetuiksi tulivat Helsingin Sanomien Pekka Tarkan tuomiot. Sariola alkoi saada tunnustusta kulttuurivaikuttajilta vasta historiallisista teoksistaan 1970-luvun lopulla. Hänelle myönnettiin valtion yksivuotinen taiteilija-apuraha 1979 ja taiteilijaeläke vain hieman ennen kuolemaa vuonna 1985. Ensimmäisten joukossa Sariolan tuotantoa on vakavasti analysoinut kirjailija Eila Pennanen muutamassa esseessään muun muassa Parnasso-lehdessä. Maailmankatsomukseltaan Sariola oli oikeistolainen, eikä hän salannut asennoitumistaan tuotannossaankaan.
Huomionosoitukset
Jatkosodan muistomitali, Panssaridivisioonan muistoristi, Sininen risti, Eljas Erkon stipendi ja opintomatka Englantiin 1959. Suomen Rikospoliisien Liiton tunnustuspalkinto 1961, Gummerus Kustannus Oy:n tunnustuspalkinto poliisiromaanituotannosta 1961, Suomen Kulttuurirahaston apuraha 1960, Gummerus Kustannus Oy:n apuraha 1961, K. J. Gummerus Oy:n erikoispalkinto 1964, (Grand) Prix du roman d’Adventures, Ranska, teoksen ”Lavean tien laki” ranskankielisestä versiosta 1969, Wihurin säätiön apuraha 1975, Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto tammikuussa 1979, Uuden Kirjakerhon tunnustuspalkinto keväällä 1979, Valtion yksivuotinen apuraha, ensi kertaa viihdekirjailijalle 1979. Opetusministeriön myöntämä Valtion taiteilijaosaeläke tunnustuksena taiteellisista ansioista kesällä 1985.
Kokoomateokset
Samaan niteeseen kootut kolmesta viiteen aiemmin ilmestynyttä romaania:
Mauri Sariola -seura
Sariolan perinnettä pitää yllä Mauri Sariola -seura, joka on perustettu marraskuussa 1995. Yhdistyksen tarkoituksena on vaalia kirjailijan perinnettä ja tehdä häntä monipuolisesti tunnetuksi. Yhdistys pitää yllä Sariola-arkistoa Hattulan Juteini-talossa. Siellä on myös pysyvä Mauri Sariola -näyttely.
Mauri Sariola -seuran tunnustuspalkinto on saanut nimensä kirjailijan tunnetuimman hahmon, Susikosken, mukaan. Vuoden Susikoski -palkinto on myönnetty vuodesta 2000 lähtien henkilölle tai taholle, joka on ”edistänyt sariolalaista perintöä”.
Vuoden Susikoski -palkinnon ovat saaneet seuraavat henkilöt:
Plagiointia
Sariolan teoksista jaksoja ottanut ja niitä omissa nimissään julkaissut mies tuomittiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa maksamaan sakkoja ja korvauksia. Mies on julkaissut omakustanteena teoksen Vain taivas tietää, jossa on kopioita kuudesta Sariolan teoksesta.
Bulgariantörö
Bulgariantörö (Gobio bulgaricus) on karppikalojen lahkoon kuuluva pienikokoinen makean veden kalalaji. Se kuvattiin alun perin Bulgarian Maritsajoesta.
Ulkonäkö ja koko
Bulgariantörön kylkiviivan tuntumassa on noin 8 mustaa laikkua. Selkä- ja rintaevät ja pyrstö ovat tummien laikkujen kuvioittamat. Laji on suurimmillaan 10 senttimetrin mittainen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Bulgariantöröä tavataan Euroopan-puoleisessa Turkissa sekä Bulgariassa, Kreikassa ja Pohjois-Makedoniassa. Sen uhanalaisuusluokitus on elinvoimainen.
Sanahin
Sanahin (armeniaksi: Սանահին) on kylä Armenian Lorrin maakunnan Alaverdin kaupungin alueella. Kylä on merkittävä luostarikompleksistaan, joka on yhdessä läheisen, hieman kaakkoon päin sijaitsevan Haghpatin luostarin kanssa listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Pyhäkköalueen sisällä on Jumalanäidille (Astvatzatzin) omistettu kirkko vuodelta 928–934. Se on luostarin vanhin rakennus ja sen rakensivat Bysantista paenneet munkit. Kirkon eteishalli on rakennettu 1211 ja luostarin kirjasto vuonna 1063. Luostarim Akatemiassa opetettiin lääketiedettä 1100-luvulla. Kylän nimi Sanahin tarkoittaa ’vanhempi kuin tuo toinen’, missä toinen tarkoittaa Haghpatin naapurikylää ja sen luostaria.
Sanahinin kylä tunnetaan myös kuuluisien Mikojanin veljesten synnyinpaikkana. Kylässä on myös Mikojaneille omistettu museo. Artjom Mikojan oli lentokonesuunnittelija, joka oli yksi MiG-hävittäjän suunnittelijoista, ja Anastas Mikojan oli venäläinen poliitikko, joka tunnetaan politbyroon pitkäaikaisimpana, sitä 60 vuotta palvelleena jäsenenä.
Didymos Khalkenteros
Didymos Khalkenteros (n. 63 eaa. – 10 jaa.) oli hellenistinen kreikkalainen grammaatikko ja oppinut, joka vaikutti Ciceron ja Augustuksen aikana.
Elämä
Didymos eli ja vaikutti Aleksandriassa sekä Roomassa, jossa hänestä tuli Varron ystävä. Hän oli merkittävässä osassa aleksandrialaisen oppineisuuden välittämisessä roomalaisille. Didymos kuului Aristarkhos Samothrakelaisen koulukuntaan.
Didymos sai lisänimensä Khalkenteros, ”pronssisuolet”, tuotteliaisuutensa vuoksi: hänen sanottiin kirjoittaneen niin monta teosta, ettei hän pystynyt muistamaan, mitä varhaisimpiin oli kirjoitettu — siksi hänen kirjoituksensa olivat usein ristiriidassa keskenään. Athenaioksen mukaan hän kirjoitti 3500 kirjaa, Seneca nuoremman mukaan 4000. Samasta syystä hän sai myös toisen lisänimen Bibliolathēs, ”kirjanunohtaja”.
Teokset
Didymos kirjoitti tutkielman Aristarkhoksen Homeros-laitoksesta, nimellä Aristarkhoksen laitoksesta. Siitä on säilynyt katkelmia Iliaan Venetus A -käsikirjoituksessa.
Didymos kirjoitti myös kommentaareja monista muista kreikkalaisista runoilijoista ja proosakirjailijoista, mukaan lukien Bakkhylides, Pindaros, Sofokles, Aristofanes, Euripides, Ion, Frynikhos, Kratinos ja Menandros, sekä puhujista, mukaan lukien Demosthenes, Isaios, Hypereides ja Deinarkhos.
Näiden kommentaarien lisäksi hänen mainitaan kirjoittaneen seuraavat teokset, joista yksikään ei ole säilynyt:
Lisäksi Didymokselta on säilynyt maanviljelyä ja kasvitiedettä käsitteleviä katkelmia osana teosta Geoponica, maininta Hippokratesta käsitelleestä kommentaarista, sekä kokonaisena säilynyt tutkielma Kaikista marmorin ja puun lajeista. Koska nämä teokset käsittelevät täysin erilaisia aiheita kuin aiemmin mainitut teokset, on mahdollista, että ne on kirjoittanut joku muu Didymos.
Russian Woman
Russian Woman on venäläis-tadžikistanilaisen laulajan Manižan esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale valittiin Venäjän euroviisukarsinnoissa 8. maaliskuuta. Kappale sai 39,7% yleisöäänistä.
Kappale ja artisti saivat molemmat kovaa kritiikkiä osalta venäläisistä. Kappaleen sanoma venäläisten naisten voimaannuttaminen. Lisäksi Sanginin aktivismi LGBTQ+ yhteisöä kohtaan on koettu uhkaavana. Jotkut kriitikot taas kritisoivat Venäjää, ja kehuivat että Manizha on juuri sitä, mitä Eurooppa haluaa nähdä.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 204 pistettä ja saavutti yhdeksännen sijan.
Avanti
Avanti tai Avanti! (italiaa, ’eteenpäin’) voi tarkoittaa seuraavia:
Melanie Safka
thumb|Melanie vuonna 2005
Elämä ja ura
Melanie Safka syntyi Queensin Astoriassa New Yorkissa 1947. Hän opiskeli New York Academy of Fine Arts -koulussa. Hän aloitti laulajanuran opiskellessaan collegessa ja esiintyi sen jälkeen Greenwich Villagen klubeilla. Hän sai julkaisusopimuksen Columbia Recordsilta vuonna 1967 ja levytti ensimmäisen singlensä "Beautiful People" samana vuonna. Toisen singlen jälkeen hän jätti Columbian.
Melanie tapasi vuonna 1968 tuottaja Peter Schekerykin, josta tuli hänen managerinsa ja myöhemmin aviomiehensä. Levy-yhtiö Buddah Records julkaisi Melanien ensimmäisen albumin Born to Be vuoden lopulla. Melanie esiintyi Woodstockissa elokuussa 1969. Sen jälkeen hän julkaisi toisen albuminsa. Melanien kaupallinen läpimurto tapahtui kappaleella "Lay Down (Candles in the Rain)", joka muisteli Woodstockia ja nousi singlelistalla kuudenneksi. Myös albumi Candles in the Rain nousi top-20:een.
Melanie perusti oman levymerkkinsä Neighborhood Records vuonna 1971. Single "Brand New Key" nousi Yhdysvaltain singlelistan kärkeen, ja Melanie oli vuoden 1971 menestyneimpiä artisteja. Albumi Gather Me myi kultaa ja nousi albumilistalla sijalle 15.
Garden in the City nousi vielä listasijalle 19, mutta seuraavat albumit eivät enää menestyneet aiempien tavoin. Melanie keskittyi perheeseensä eikä levyttänyt vuosien 1977 ja 1982 välillä. Sen jälkeen hän on jatkanut levyttämistä ja konsertointia, ja hän on ollut suosittu 1960-luvun nostalgiaesiintyjä.
Kolpin rautatieasema
Kolpin rautatieasema on rautatieliikennepaikka Seinäjoki–Oulu-radalla. Se sijaitsee Pedersören kunnassa Ähtävänjokea ja rannikkoa seuraavien maanteiden risteykseen. Asemarakennus noudattaa hyvin alkuperäistä asuaan. Se on rakennettu Oulun radan tyyppipiirustusten mukaan. Miehitys asemalta lopetettiin 1982 ja henkilöliikenne seuraavana vuonna. Tavaraliikenne jatkui vuoteen 1988.
Sara Kolak
Sara Kolak (s. 22. kesäkuuta 1995 Ludbreg ) on kroatialainen yleisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa.
Kolak saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä 2013 sekä myöskin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän voitti kultaa silloisella Kroatian ennätyksellä 66,18 metriä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti EM-pronssia tuloksella 63,50.
Lausannen Timanttiliigan osakilpailussa 6. heinäkuuta 2017 Kolak kohensi Kroatian ennätystä viimeisellä heitollaan lukemiin 68,43 metriä. Sitä ennen hän oli jo kolmannella heittokierroksella parantanut Riossa 2016 tekemäänsä maansa ennätystä 47 senttimetrillä 66,65 metriin.
Kolak voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Bydgoszczissa 2017 tuloksella 65,12. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta, samoin Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Kehruu-Jenny
thumb|250px|Kehruu-Jenny museossa [[Wuppertalissa]] thumb|Kehruu-Jennyn kaaviokuva
Kehruu-Jenny on James Hargreavesin vuonna 1770 patentoima kehruukone, jota pidetään ensimmäisenä laitteena, jolla voitiin kehrätä useita lankoja samanaikaisesti.
Kanye Westin diskografia
Tämä on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin diskografia.
Anna Freud
thumb|right|Sigmund ja Anna Freud vuonna 1913. Anna Freud (3. joulukuuta 1895 Wien, Itävalta-Unkari – 9. lokakuuta 1982 Lontoo, Britannia) oli psykoanalyytikko ja lapsipsykoanalyysin edelläkävijä. Hän oli nuorin Sigmund Freudin kuudesta lapsesta.
Elämä
Anna Freud syntyi Sigmund ja Martha Freudin kuudentena lapsena Wienissä 1895. Hänellä väitetään olleen etäinen suhde äitiinsä. Sisarensa Sophien kanssa heidän on tulkittu valinneen eri metodit kilpailla isänsä suosiosta: Anna älykkyydellä ja Sophie viehättävyydellä.
Anna Freud opiskeli Wienissä kansakoulunopettajaksi. Ensimmäisen artikkelinsa psykoanalyysin alalta hän julkaisi vuonna 1922. Isänsä Sigmund Freudin sairastuttua kitalaen syöpään Anna Freud toimi hänen hoitajanaan.
Anna Freud ei koskaan elämänsä aikana mennyt naimisiin. Sigmund Freudin elämäkerran kirjoittaja Peter Gay kuvaa toistuvasti, kuinka isä tunsi syyllisyyttä läheisestä suhteesta tyttäreensä ja kuinka hän murehti omaa vaikutustaan tämän naimattomaksi jäämiseen ja sukupuolielämän puutteeseen.
Ura
Anna Freud jatkoi psykoanalyysin kehittämistä uuteen suuntaan, josta kehittyi egopsykologia. Anna Freud kehitti erityisesti defenssejä eli minän puolustuskeinoja koskevaa psykoanalyyttista ajattelua. Lapsipsykologiaa hän kehitti perustamalla useita orpokoteja ja tutkimalla sodan vaikutuksia lasten psyykeen.
Hänen ystäviinsä ja työtovereihinsa kuuluivat muun muassa psykoanalyytikot Eva Rosenfeld ja Dorothy Burlingham. Hän oli hyvin läheinen myös isänsä ystävän, psykoanalyytikko Lou Andreas-Salomén kanssa.
Anna Freudin kootut teokset julkaistiin englanniksi vuosina 1966–1973 (7 osaa) ja saksaksi vuonna 1980 (10 osaa).
Luettelo köydenvedon olympiamitalisteista
Köydenveto oli olympialaisten lajivalikoimassa viisi kertaa vuodesta 1896 vuoteen 1920. Menestynein maa köydenvedon olympiakilpailuissa on ollut Iso-Britannia. Kaikkien aikojen ensimmäinen olympiakultajoukkue muodostui ruotsalaisten ja tanskalaisten urheilijoiden muodostamasta Sekajoukkueesta.
Ingvar Carlsson (ralliautoilija)
Ingvar Carlsson (2. huhtikuuta 1947 Nyköping, Ruotsi – 28. lokakuuta 2009 Nyköping ) oli ruotsalainen ralliautoilija.
Ura
Carlsson voitti vuoden 1988 Australian rallin, joka ei vielä tuona vuonna ollut osa rallin MM-sarjaa vaan kandidaatti.
Carlssonin paras menestys MM-sarjassa osui kaudelle 1989, jolloin hän voitti Mazda 323 4WD -autollaan Uuden-Seelannin rallin ja Ruotsin rallin, jotka kuuluivat MM-sarjaan. Samana vuonna hän sijoittui kuljettajien MM-sarjassa seitsemänneksi. Jo edellisenä vuonna hän voitti Australian rallin, joka ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut MM-osakilpailu. Carlsson aloitti ralliuransa BMW:n ja Mercedesin autoilla ennen kuin Mazdan talli palkkasi hänet 1980-luvun puolivälissä. Ingvar Carlsson menehtyi 62 vuoden ikäisenä nopeasti edenneeseen sairauteen.
Internet-kuvagalleria
200px|thumb|[[IRC-Galleria]] Internet-kuvagalleria on internetsivusto, johon ihmiset voivat lisätä valokuvia katseltavaksi. Suosituimpia suomalaisia internet-kuvagallerioita ovat muun muassa ii2, IRC-Galleria, Kuvake.net, Rock-Galleria.fi ja aikuisille suunnatut galleriat nakuna.fi ja Alastonsuomi.com. Kuvagallerioissa kuvaaja saa itse päättää, antaako kuviaan käyttöön yleisesti vai ei.
Port Blair
Port Blair (koordinaatit: 11.66667°N, 92.75°W) on suurin kaupunki Etelä-Andamaanien piirikunnassa Andamaanien saarella ja Andamaanien ja Nikobaarien liittovaltion alueen pääkaupunki Intiassa. Kaupunki sijaitsee Etelä-Andamanin saaren itärannikolla ja on saarten pääsatama.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli 100 608 asukasta.
Aiheesta muualla
left|thumb|230px|Port Blairin keskustaa
Juha-Pekka Haataja
Juha-Pekka Haataja (s. 31. lokakuuta 1982 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Oulun Kärpissä, Rauman Lukossa, Helsingin IFK:ssa ja KooKoossa yhteensä 881 runkosarjaottelua tehopistein 256+326=582, 99 playoff-ottelua tehopistein 25+24=49 ja seitsemän playout-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän on kauden 2019–2020 jälkeen SM-liigan kaikkien aikojen runkosarjan pistepörssissä yhdeksäntenä. Haataja teki runkosarjassa yhteensä 102 ylivoimamaalia, joilla hän johtaa SM-liigan kaikkien aikojen ylivoimamaalipörssiä.
Haataja voitti Suomenmestaruuden Kärpissä vuosina 2004 ja 2005 sekä HIFK:ssa vuonna 2011, SM-hopeaa Kärpissä vuonna 2003 sekä SM-pronssia Kärpissä vuonna 2006 ja HIFK:ssa vuonna 2018. Hän voitti Kärpissä kaudella 2012–2013 koko SM-liigan piste- ja maalipörssin tehoilla 28+31=59 ja Haataja valittiin samalla kaudella SM-liigan tähdistökentälliseen. Hän kuului yhteensä kuudella kaudella joukkueensa kapteenistoon sekä Kärpissä, KooKoossa että HIFK:ssa. Haataja pelasi urallaan myös vuoden KHL:ssä ja kahtena kautena Ruotsissa. Hän edusti myös Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2013. Haataja laukoi oikealta.
Haataja toimii nykyään pelaaja-agenttina 3Goals Promotion -agenttitoimistossa.
Uran alku Kärpissä
Haataja on Oulun Kärppien kasvatti. Hän voitti joukkueessa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2000. Kaudella 2000–2001 Haataja sijoittui 28 maalilla A-nuorten SM-liigan maalipörssissä kuudenneksi. Kaudella 2001–2002 hän voitti Kärppien A-nuorten sisäisen syöttöpörssin ja jakoi tehoilla 16+20=36 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tomi Mustosen kanssa. Haataja teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä pelaten yhteensä 15 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua, tehden neljä maalia. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 4. lokakuuta 2001 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan ja teki samassa ottelussa myös ensimmäisen liigamaalinsa. Huhtikuussa 2002 Haataja teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa.
Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2002–2003 Haataja pelasi runkosarjan kaikissa 56 ottelussa tehden 10 tehopistettä (4+6). Hän voitti liigassa hopeaa keväällä 2003. Kaudella 2003–2004 Haatajan runkosarjaa lyhensi hieman lokakuussa 2003 tullut polvivamma. Hän voitti Suomenmestaruuden keväällä 2004. Saman vuoden toukokuussa Haataja teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Keväällä 2005 hän voitti toisen Suomenmestaruutensa ja keväällä 2006 SM-pronssia.
Siirto Lukkoon ja läpimurto SM-liigassa
Huhtikuussa 2006 Haataja teki kaksivuotisen sopimuksen Rauman Lukon kanssa. Samalla joukkueeseen siirtyivät myös Kärpistä tutut joukkuetoverit Pekka Saarenheimo ja Henrik Juntunen. Haataja ja Saarenheimo muodostivat Lukossa hyökkäysketjun Shayne Toporowskin kanssa ja pidensivät sopimuksiaan vuodella kevääseen 2009 saakka tammikuussa 2007. Haatajalle kausi oli todellinen läpimurto, sillä hän sijoittui 59:llä tehopisteellä (27+32) koko SM-liigan pistepörssissä kolmanneksi Espoo Blues Martin Kariyan ja joukkuetoverinsa Josef Strakan jälkeen. Haataja sijoittui samalle sijalle myös maalipörssissä Jokereiden Jani Ridan ja Kärppien Mika Pyörälän jälkeen. Hänen toinen Lukko-kautensa 2006–2007 päättyi kuitenkin jo joulukuussa 2007 jalkavammaan, kun Bluesin Erkki Rajamäki kaatui hänen jalkansa päälle Haatajan mennessä vaihtoaitioon. Hänen kautensa jäi 33 runkosarjaottelun mittaiseksi.
Kausi 2008–2009 oli Haatajalle taas ehjä ja hän voitti 50:llä tehopisteellään (24+26) Lukon sisäisen pistepörssin. Haataja oli myös koko SM-liigan toiseksi paras maalintekijä HIFK:n Ilkka Pikkaraisen, Kärppien Jonas Anderssonin sekä JYPin Jarkko Immosen ja Tuomas Pihlmanin kanssa. Hänet valittiin SM-liigan syyskuun 2008 parhaaksi pelaajaksi.
Mestariksi Helsingin IFK:ssa
Kaudeksi 2009–2010 Haataja siirtyi yksivuotisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Syyskuussa 2009 hän sai käsivamman, joka lyhensi Haatajan runkosarjaa noin puolellatoista kuukaudella. Hän teki runkosarjassa 16 maalia, joilla Haataja oli HIFK:n kolmanneksi paras maalintekijä. Hän jakoi neljällä maalillaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Petteri Wirtasen kanssa kevään 2010 pudotuspeleissä. Maaliskuussa 2010 Haataja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä tehden 38 pistettä (16+22). Haataja jakoi koko kevään 2011 pudotuspelien pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Mikael Granlundin kanssa 16:lla tehopisteellä (8+8). Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Paluu Kärppiin
Haataja palasi Kärppiin kaudeksi 2011–2012 2+1+1+1-vuotisella sopimuksella. Tämä tarkoittaa, että kahden kauden jälkeen hän voi käyttää sopimuksesta vuoden option. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Haataja pelasi maaleitta 26. marraskuuta 2011 asti, kunnes hän teki kauden avausmaalinsa Tapparaa vastaan muodostaessaan Kärppien ykkösketjun Jari Viuhkolan ja Ivan Humlin kanssa. Haataja vakiinnutti ketjussa roolinsa ja hän teki tammikuun 2012 kolmessatoista ottelussa kaksitoista maalia sekä kaksi syöttöpistettä. Haataja valittiin SM-liigan tammikuun kuukauden pelaajaksi. Hän teki kauden aikana kaikkiaan tehopisteet 24+16=40, ollen joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Ivan Humlin jälkeen. Hän jakoi koko SM-liigan maalipörssin toisen sijan HIFK:n Ville Peltosen, KalPan Sakari Salmisen ja Pelicansin Ryan Laschin kanssa. Haataja oli Kärppien paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies myös kevään 2012 pudotuspeleissä tehoilla 4+2=6. Hän onnistui tekemään kypärätempun puolivälierien neljännessä ottelussa Pelicansia vastaan.
Alkukaudella 2012–2013 Haataja muodosti Ivan Humlin kanssa tehokkaan tutkaparin ja teki kauden ensimmäisestä ottelustaan vähintään pisteen per ottelu, kunnes putki katkesi kauden 14. otteluun. Tuohon mennessä hän oli tehnyt jo myös 12 maalia. Haataja oli tehnyt Karjala-turnaukseen asti mennessä 20 ottelussa tehot 14+12=26 ja johti SM-liigan maaottelutauolle lähtiessä liigan piste- ja maalipörssiä tehoilla 14+12=26. Haataja sai Karjala-turnauksessa paikan Suomen joukkueesta, jonne hän palasi takaisin kolmen kauden jälkeen. Haataja teki ennen maaottelutaukoa myös kolmen vuoden jatkosopimuksen Kärppien kanssa ja valittiin SM-liigan lokakuun 2012 kuukauden pelaajaksi. Yhteispeli Humlin kanssa sujui hyvin; Haataja pelasi kaikki runkosarjan 60 ottelua ja voitti lopulta koko runkosarjan piste- (Veli-Pekka Ketola -palkinto) ja maalipörssin (Aarne Honkavaara -palkinto) tehopistein 28+31=59. Hänet valittiin kauden päätteeksi SM-liigan tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2013–2014 Haataja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Atlantiin. Hän teki 42 runkosarjaottelussa häneen kohdistuneisiin odotuksiin nähden varsin vaatimattomat 14 tehopistettä. Lisäksi Atlantilla oli vaikeuksia maksaa Haatajan palkkaa. Heinäkuussa 2014 seura purki hänen sopimuksensa. Seuraavana päivänä hänen kerrottiin palaavan kaksivuotisella sopimuksella Kärppiin. Haatajan kesäharjoittelu ei kuitenkaan onnistunut toivotunlaisesti ja hänen liikkeensä ei riittänyt tilanteisiin odotetulla tavalla. Haataja jäi lopulta Kärppien päävalmentaja Lauri Marjamäen "koirankoppiin", eli ei saanut peliaikaa vaikka oli rosterissa. Hän ei mahtunut sopimuksensa viimeisillä hetkillä joukkueen kokoonpanoon. Haataja teki 32 pelaamassaan ottelussa tehot 7+11=18, kunnes hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä tammikuussa 2015.
Ruotsin kautta KooKoohon
Kaudeksi 2016–2017 Haataja nimettiin KooKoon varakapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 20+21=41. Haataja jakoi liigan maalipörssin kuudennen sijan Pelicansin Vili Sopasen ja TPS:n Tomi Kallion kanssa. Hän oli myös Oscar Eklundin ohella joukkueen ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Haataja palasi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Haataja jakoi 13 osumallaan HIFK:n sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Juhani Tyrväisen ja Joonas Raskin kanssa. Pudotuspeleissä hän voitti tehoilla 4+6=10 joukkueen sisäisen maalipörssin sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jarkko Malisen ja Patrik Carlssonin kanssa. Haataja jakoi koko pudotuspelien tehotilaston voiton Tapparan Niko Mikkolan kanssa lukemalla +9. Kuudennessä puolivälieräottelussa 29. maaliskuuta 2018 JYPiä vastaan hän ratkaisi joukkueelle välieräpaikan tehtyään HIFK:n 2–1-voittomaalin kahden miehen ylivoimalla. Haataja voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Haataja palasi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2019–2020, 20. marraskuuta 2019 Haataja teki liigauransa 95. ylivoimamaalin, jolla hän nousi SM-liigan kaikkien aikojen eniten ylivoimamaaleja runkosarjassa tehneeksi pelaajaksi ohittaen Janne Ojasen. Haataja jakoi tehoilla 17+33=50 KooKoon sisäisen pistepörssin voiton Kim Strömbergin kanssa ja he jakoivat koko SM-liigan pistepörssin kahdeksannen sijan.
Kesäkuussa 2020 Haataja kertoi MTV Uutisten haastattelussa halustaan jatkaa pelaajauraansa. Hän kertoi olleensa kiinnostunut sekä ulkomaan että kotimaan sarjoista. Syyskuussa Haataja kuitenkin kertoi sanomalehti Kalevalle lopettaneensa pelaajauransa. Samalla hän kertoi aloittaneensa pelaaja-agenttina 3Goals Promotion -agenttitoimistossa.
Maajoukkueura
Haataja edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2013. Hän pelasi yhteensä 32 A-maaottelua tehopistein 6+5=11. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 31. elokuuta 2006 Česká Pojišťovna Cupin avausottelussa Liberecissä Tšekkiä vastaan. Haatajan ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi 16. joulukuuta 2007 Channel One Cupissa Ruotsia vastaan.
Yksityiselämä
Haatajalla on avioliitostaan ex-vaimonsa Sinin kanssa lapset Inka (s. 2005), Emil (s. 2007) ja Samuel (s. 2011). Vuosina 2014–2015 hän omisti neljänneksen oululaisesta Urheiluravintola Kentästä.
Mahajanapada
Mahajanapadat olivat Intiassa 700-luvulta eaa. lähtien kehittyneitä valtioita. Mahajanapadeja oli yhteensä 16, joista merkittävimpiä olivat Magadha ja Kosala. Varmaa tietoa Intian historiasta on yleisesti vasta 500-luvulta eaa. eteenpäin, jolloin mahajanapadat olivat vakiinnuttaneet asemansa.
Mahajanapadit saivat alkunsa, kun Intiaan 1800-luvulta eaa. alkaen saapuneet arjalaiset alkoivat noin 1000-luvulla eaa. asettua aloilleen ja perustaa kyliä. He muodostivat ensin janapadeiksi kutsuttuja valtioita, joita hallitsivat kyläneuvostot. Näitä on joskus erheellisesti kutsuttu demokratioiksi, vaikka oligarkia kuvaa hallintomallia paremmin. Neuvostojen jäsenet valittiin lähinnä pappissäädystä. 700-luvulta eaa. alkaen osa janapadeista alkoi muuttua kuningaskunniksi. Maanviljelyn ja kaupankäynnin kasvu järjestyneessä yhteiskunnassa johti rahan käyttöönottoon ja tiettyjen janapadien voimistumiseen naapuriensa kustannuksella. Näitä alettiin buddhalaisissa teksteissä kutsua mahajanapadeiksi erotuksena pienemmistä Intian valtioista.
Buddhalaisen tekstin Anguttara Nikayan mukaan 16 mahajanapadaa olivat seuraavat:
Jaakko Husa
Jaakko Husa (s. 1966 Alatornio ) on Helsingin yliopiston oikeus ja globalisaatio -professuurin haltija. Oppituoli on sijoitettu oikeustieteelliseen tiedekuntaan.
Husa on ollut nimitettynä useaan oikeustieteen eri alojen täysprofessuuriin: oikeusvertailun ja valtiosääntöoikeuden (2014–2018) sekä oikeuskulttuurin ja oikeuslingvistiikan professori Lapin yliopistossa (2011–2014), valtiosääntöoikeuden ja yleisen oikeustieteen professori Joensuun yliopistossa (2003–2010) (nyk. Itä-Suomen yliopisto) ja vertailevan julkisoikeuden professori Vaasan yliopistossa (1998–2003). Aiemmin hän on ollut julkisoikeuden assistentti ja yliassistentti Lapin ja Joensuun yliopistoissa. Husa on ollut Suomen Akatemian varttuneena tieteenharjoittajana vuosina 2006–2007.
Husa väitteli Lapin yliopistossa vuonna 1995 tutkimuksellaan Julkisoikeudellinen tutkimus vastaväittäjinään professorit Antero Jyränki ja Hannu Tapani Klami. Hän on julkaissut yli 200 tieteellistä tekstiä (kirjoja, artikkeleita, arvosteluja) englanniksi (julkaisujen pääkieli) ja suomeksi. Julkaissut tieteellisiä tekstejä myös saksaksi ja ruotsiksi. Husan tekstejä on käännetty muun muassa espanjaksi, japaniksi ja turkiksi.
Husa on ollut vieraileva tutkijana useissa ulkomaisissa yliopistoissa, kuten Edinburgin yliopistossa (MacCormick Fellow), Maastricht European Private Law Institutessa, Riga Graduate School of Law’ssa (Latvia) ja Hongkongin yliopistossa. Lisäksi hänellä on kansainvälisiä tieteellisiä tehtäviä. Hän on International Academy of Comparative Law’n jäsen (Titular member) ja toimii useiden alansa kansainvälisten julkaisujen, kuten Maastricht Journal of European and Comparative Law'n, brasilialaisen Revista de Direito Comparado e Estudos Culturais’in ja italialaisen Bologna Law Review’n toimituskuntien asiantuntijajäsenenä. Vuonna 2018 hänet kutsuttiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi.
Tapio Sipilä
Tapio Olavi Sipilä (s. 26. marraskuuta 1958 Kiiminki) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen painitavan painija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. 1980-luvulla Sipilä voitti kaikkiaan yhdeksän kansainvälistä arvokisamitalia. Näiden lisäksi hän voitti Suomen-mestaruuden viisi kertaa. SM-kisoissa hän paini usein normaalia arvokisojen painoluokkaansa ylempänä, jolloin vastassa oli muun muassa Jouko Salomäki. Painiurallaan hän edusti Muhoksen Voittoa.
Sipilän uran huippuhetki osui Kiovan MM-kisoihin 1983. Hän aloitti urakkansa ottamalla Norjan Morten Sätrestä ylivoimaisen pistevoiton. Unkarin István Péterin Sipilä selätti, Kuuban Antonio Lopez ajettiin ulos, Romanian Stefan Negrisan hävisi pistein 4–1 ja Kanadan Douglas Yeats 9–0. Finaalissa vastaan tuli Iranin Mohammed Bana, jonka Sipilä kukisti ylivoimaisella pistevoitolla.
Tha Dogg Pound
thumb|Tha Dogg Pound, 2015 Tha Dogg Pound on yhdysvaltalainen rap-yhtye, jonka muodostavat Daz Dillinger (aiemmin Dat Nigga Daz) ja Kurupt. Yhtye tunnetaan myös lyhenteellä D.P.G, joka tulee sanoista Dogg Pound Ganstaz. Dogg Poundin ensimmäinen albumi, vuonna 1995 Death Row Recordsilla ilmestynyt Dogg Food, on myynyt yli kaksi miljoonaa kappaletta. Ennen omia julkaisujaan artistit olivat tulleet tunnetuiksi esiintymällä Dr. Dren ja Snoop Doggy Doggin hyvin menestyneillä levyillä.
Pilbara Rail
Pilbara Rail on Länsi-Australian osavaltiossa toimiva rautatieyhtiö, joka hoitaa rautamalmiliikennettä 1 106 kilometrin mittaisella rataverkolla, jonka omistavat Robe River Iron Associates ja Hamersley Iron. Rataverkko yhdistää sisämaassa sijaitsevat Nammuldin, Brockmanin, Marandoon, Yandicooginan, Mount Tom Pricen ja Paraburdoon rautakaivokset Intian valtameren rannikolla sijaitsevaan Dampierin satamakaupunkiin. Pilbara Rail muodostettiin vuonna 2002, kun kaivosyhtiöiden aiemmin toisistaan riippumattomat rinnakkaiset rautatielinjat otettiin yhtiöiden yhteiseen käyttöön. Yhtiö on rataverkon pituuden ja liikenteen määrällä mitattuna Australian suurin yksityinen rautatieliikenneoperaattori.
Liikenne
Nykyisen Pilbara Railin liikennöimän rataverkon vanhin osuus Dampierin ja Tom Pricen välille valmistui vuonna 1966. Rataverkko ei risteä lainkaan muiden Australian rautatieyhtiöiden ratojen kanssa. Rataverkkoa parannetaan ja laajennetaan kaivostoiminnan edetessä ja uusien kaivosten auetessa. Vuonna 1998 avatulle Yandicooginan kaivokselle rakennettiin kokonaan uusi 147 kilometrin pituinen rautatieosuus. Vuonna 2004 Tom Pricen ja Dampierin välisen päärataosan kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi aloitettiin kaksoisraiteen rakentaminen. Tunkawannan ja Rosellan välisen 95 kilometrin mittaisen rataosuuden kaksiraiteistaminen valmistui 2006.
Rautatiellä liikennöidään lähes yksinomaan rautamalmikuljetuksiin tarkoitetuilla junilla. Rautamalmia kuljettavat junat ovat 2,2 kilometrin mittaisia, ja ne muodostuvat kolmesta dieselveturista ja 226 rautamalmivaunusta. Kukin vaunu voi kuljettaa 105 tonnin rautamalmikuorman. Yhdessä junassa kuljetetaan noin 23 500 tonnia rautamalmia, junapainon ollessa noin 27 100 tonnia.
Kalusto
Pilbara Railin rataverkolla liikennöidään kaivosyhtiöiden omistamalla junakalustolla. Rautamalmijunien voimanlähteenä käytetään General Motorsin valmistamia Dash 9 -tyyppisiä kuusiakselisia dieselsähköisiä 4 400 hevosvoiman vetureita. Alempitehoisia Dash 7 ja Dash 8 -tyyppisiä dieselvetureita käytetään pääasiassa vaihtotöissä.
Yhtiöiden omistama vaunukalusto käsittää 2 400 malminkuljetukseen tarkoitettua vaunua. Vaunustosta on muodostettu kymmenen 226-vaunuista junaa, muiden vaunujen ollessa varalla.
Liikenteenohjaus
Rataosalla on ollut aiemmin käytössä tavanomainen kauko-ohjausjärjestelmä, jolla liikennettä ohjattiin rautatien varren opastimin. Opastimet poistettiin uuden liikenteenohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä. Uudessa liikenteenohjausjärjestelmässä tieto junalle turvatusta kulkutiestä välitetään suoraan veturiin kuljettajanäytölle, josta kuljettaja näkee kuinka pitkälle junalla on lupa edetä.
Turbiiniliittymä
thumb|Turbiiniliittymä Turbiiniliittymä on eritasoliittymä, jossa ei ole silmukkaramppeja. Siinä vasemmalle kääntyvä liikenne kulkee liittymän keskipistettä kiertäviä ramppeja pitkin. Suomessa ei ole täydellisiä turbiiniliittymiä, mutta kolme 3/4-turbiinia (Kehä III/Tuusulanväylä, Kehä III/Turunväylä ja Vt3/Vt12). Lisäksi Suomessa on yksi 2/4-turbiini (Kehä III/Lahdenväylä).
Anja Niskanen
Anja Niskanen oli mukana 1983 Lahden taidetapahtumassa järjestetyssä laulukilpailussa, jossa hän voitti nuorten pop-rock-laulelma-sarjan. Hän oli itse sovittanut kilpailukappaleensa “You’re the sunshine of my life”. Tämän jälkeen hän voitti MTV:n Kyky-84 -nimisen laulukilpailun, jossa hän tulkitsi Carola Häggkvistin balladin ”Liv”. Hänen muita laulujaan ovat muun muassa Lauantaina bailataan vaan, Syy on rakkauden ja Sydämessä soi.
Vuonna 1991 Niskanen teki toisen albuminsa Ikkuna, joka sisälsi edeltäjäänsä nähden aikuismaisempaa ja vakavampaa iskelmämusiikkia.
Tammikuussa 2012 Anja Niskaselta ilmestyi promosingle Sydämessä soi, joka on uusintaversio Kevään Sävel -kilpailussa vuonna 1985 kuullusta kappaleesta. Keväällä 2012 Anjalta ilmestyi promosingle Euroviisu-karsinnoissa mukana olleesta kappaleesta Love me do. Kappaleen on säveltänyt Anja Niskanen. Sen sanoituksesta ja sovituksesta vastaavat Anja Niskanen ja Thommy Fagerlund.
Kesällä 2012 Anja Niskanen solmi levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa. Vuoden 2012 syksyllä häneltä ilmestyi ruotsinkielinen albumi Personligt ja vuonna 2013 suomenkielinen albumi Valoisat tunteet.
Yksityiselämä
Niskanen on kouluttautunut liikunnan, nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajaksi. Nykyään hän työskentelee kehitysvammaisten ohjaajana. Hän on toista kertaa naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Diskografia
Albumit:
Singlet:
Ѭ
Ѭ on kyrillinen kirjain, jota käytetään muinaiskirkkoslaavissa. Se ääntyy nasaalistuneena puoliväljänä laveana etuvokaalina []. Koska nykyään kyrillisiä kirjaimia käyttävissä slaavilaiskielissä ei ole enää nasaaliäänteitä, on kirjaimesta tullut niille tarpeeton.
Kirjain Ѫ kuului bulgarian aakkosiin vuoteen 1945 asti. Nykyään äänne on hävinnyt kielestä, mutta jotkin bulgaari- tai makedonialaismurteet Kreikan Thessalonikissa ja Kastoriássa käyttävät äännettä.
Charlie Jenkins
Charles Lamont "Charlie" Jenkins (s. 7. tammikuuta 1934 New York) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Karjalan Heili
Karjalan Heili on Joensuussa ilmestyvä kaupunkilehti, jota jaetaan ilmaisjakeluna. Joensuun lisäksi lehteä jaetaan kaupungin ympäristökuntiin Liperiin, Kontiolahdelle ja Outokumpuun. Levikki on 52 725 kappaletta. Toimitus on kaupungin keskustassa Torikadulla. thumb|200px|Karjalan Heilin toimitilat Torikadulla Joensuussa.
Lehti on perustettu 1970. Sen päätoimittaja on Hanna Käyhkö (2020–). Aikaisempia päätoimittajia ovat olleet Markku Rouhiainen (1970–1985), Pekka Huittinen (1985), Pertti Hartikainen (1985–1986), Raimo Sepponen (1986), Pentti Kakkinen (1986–2002), Heikki Arppi (2002–2007), Petri Vähä (2007–2012), Arttu Käyhkö (2012–2015) ja Jentta Ilanmaa (2016–2019).
Charlie Jenkins
Jenkinsiä valmensi Jumbo Elliott. Myös hänen pojastaan, Chip Jenkinsistä, tuli menestynyt pikajuoksija.
Karjalan Heili
Viihdetaiteilija Jaakko Teppo sekä ohjaaja Markku Pölönen ovat kirjoittaneet kolumneja lehteen.
Kaupunkilehtien liitto on valinnut Karjalan Heilin vuoden kaupunkilehdeksi neljä kertaa: 1992, 1999 ja 2008 ja 2015.
Sitio de Calahonda
thumb|200px|Näkymä kaupungista Sitio de Calahonda on kaupunki Etelä-Espanjassa Aurinkorannikolla. Sitio de Calahonda tunnetaan varakkaiden brittieläkeläisten loma-asuntokeitaana ja rauhallisesta elämänmenostaan. Calahondassa asuu myös melko paljon pohjoismaalaisia ja saksalaisia. Calahonda sijaitsee noin 50 kilometriä Málagasta lounaaseen Marbellan ja Fuengirolan välissä. Hallinnollisesti se kuuluu Mijasin kuntaan.
Raetia
Raetia eli Reetia oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisessä Sveitsissä ja Etelä-Saksassa.
Maantiede
Raetian provinssi käsitti nykyisen Graubündenin ja Tirolin sekä myös nykyistä Etelä-Baijeria vastaavan Vindelician. Provinssin itäpuolella sijaitsi Noricumin provinssi, eteläpuolella Italia ja Gallia cisalpinan alue, lounaispuolella Alpes Poeninaen tai Alpes Poeninae et Graiaen provinssi, länsipuolella Gallia Belgican provinssi, luoteispuolella Germania superiorin provinssi ja pohjoispuolella Germania Magna eli Suur-Germania, jota roomalaiset eivät vallanneet.
Raetian väestöstä huomattava osa oli kelttejä. Heitä asui etenkin Rhône- ja Reinjokien laaksoissa. Alue on alppivuoristoa, ja siellä on suuria järviä Alppien kummallakin puolella. Alue tuotti muun muassa puuta, viinejä ja juustoja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Augusta Vindelicum (Augusta Vindelicorum).
Kaupunkeja
pienoiskuva|upright|[[Germania superiorin ja Raetian limes.]] pienoiskuva|upright|Raetian [[Tonavan myötäinen limes.]]
Raetian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia
Roomalaiset valtasivat Raetian vuonna 15 eaa. Raetian provinssi perustettiin vuonna 17. Se sai nimensä alueen reetialaisten (Raeti tai Rhaeti) heimosta. Provinssien jaossa Raetia luettiin keisarin provinsseihin. Vuonna 47 Raetiasta erotettiin Alpes Poeninaen provinssi.
Raetian provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssi jaettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Raetia prima ja Raetia secunda.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Ana Johnsson
Ana Johnsson (s. 4. lokakuuta 1977, Göteborg) on ruotsalainen laulaja, jonka tunnetuin kappale on hänen läpimurtohittinsä, elokuvan Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 tunnuskappale "We Are". Johnsson aloitti uransa Ruotsin Popstars -kilpailun voittaneessa Excellence-tyttöbändissä, mutta lähti yhtyeestä ensimmäisenä. Hän on saanut Ruotsissa Vuoden tulokas 2004 -palkinnon. Johnssonin toinen hittikappale on "Don't Cry for Pain". Vuonna 2006 hän levytti kappaleen "Fate" suomalaisen Bleak-yhtyeen kanssa Jadesoturi-elokuvaan.
Mars hyökkää!
Mars hyökkää! (Mars Attacks!) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Tim Burtonin ohjaama tieteisfiktioelokuva. Elokuva käyttää tyylilajeinaan mustaakomediaa ja poliittista satiiria sekä on parodiaa b-luokan tieteisfiktioelokuvista.
Rotten Tomatoes -sivustolla arvosteluista 54 prosenttia oli positiivisia, perustuen 82 arvosteluun.
Jimmy Sundman
Jimmy Sundman (s. 7. maaliskuuta 1989) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mars hyökkää!
Juoni
Elokuvassa avaruusteleskoopilla havaitaan tuntemattomia lentävien lautasten mallisia aluksia, jotka lähestyvät maata. Professori Donald Kessler (Pierce Brosnan) vakuuttelee ihmisille ja Yhdysvaltain presidentille (Jack Nicholson), että nämä olennot ovat tulossa hyväntahtoisina eivätkä suinkaan sotaisina. Humanoidien saapuessa maahan rauhan eleenä vapautettu kyyhky aiheuttaa väärinymmärryksen, joka suututtaa marsilaiset. Ihmiset saavat karvaasti todeta sen, että olennot eivät halua rauhaa, vaan aloittavat säälimättömän tappoaallon. Marsilaiset hyökkäävät aluksi Yhdysvaltain korkeinta johtoa vastaan, mutta aloittavat sitten maailmanlaajuisen hyökkäyksen tehden samalla pilkkaa monista maailman tunnetuimmista nähtävyyksistä (mm. Taj Mahal ja Pääsiäissaarten moai-patsaat). Myöhemmin avaruusolennot onnistutaan tuhoamaan country-kappaleen avulla, sillä ne eivät kestä laulajan falsettiääniä, joka saa marsilaisten päät räjähtämään.
Jimmy Sundman
Sundman pelasi IFK Mariehamnissa kolme Veikkausliigan ottelua, joista yhden kaudella 2009 ja kaksi kaudella 2010. Hänen ensimmäinen liigaottelunsa oli maalittomaan tasatulokseen päättynyt kotiottelu VPS:aa vastaan 5. heinäkuuta 2009.
Mars hyökkää!
Näyttelijät
Marsilaisten ääninäyttelijänä toimii Frank Welker.
Jimmy Sundman
Kaudella 2016 Sundman pelasi FC Ålandissa 17 Kakkosen ottelua, joissa hän teki viisi maalia.
Lucas di Grassi
Lucas Tucci di Grassi (s. 11. elokuuta 1984 São Paulo, São Paulo, Brasilia ) on brasilialainen kilpa-autoilija, joka kilpailee Formula E -sarjassa Abt Sportsline -tallissa sekä FIA World Endurance Championship -sarjassa Audilla. Hän on Formula E -sarjan maailmanmestari kaudelta 2016–17.
Varhainen ura
Di Grassi aloitti uransa kartingissa vuonna 1996. Vuonna 2002 di Grassi ajoi Brasilian Formula Renault -sarjaa, jossa hän sijoittui kokonaispisteissä toiseksi. Vuonna 2003 di Grassi ajoi Etelä-Amerikan F3-sarjaa, jossa hän oli sarjan toinen. Samana vuonna hän ajoi myös Formula 3 Eurosarjaa, jossa hän oli loppupisteissä 21. Vuonna 2004 di Grassi ajoi Britannian F3-sarjaa, jossa hän sijoittui loppupisteissä kahdeksanneksi. Samana vuonna hän ajoi myös Euroopan F3 Cup-sarjaa, jossa hän oli pisteissä kuudes.
Kaudella 2005 di Grassi ajoi Formula 3 Eurosarjassa, jossa hän oli loppupisteissä kolmas. Hän voitti samana vuonna arvostetun Macaon F3 kisan.
GP2-ura
Lucas di Grassi siirtyi GP2-sarjaan Durango-talliin kaudella 2006. Hän keräsi kahdeksan pistettä tulokaskautensa aikana. Kaudella 2007 hän ajoi ART Grand Prix -tallissa. Di Grassi sijoittui kauden kokonaispisteissä toiseksi. Mestaruuden vei saksalainen Timo Glock.
Tietosanakirja (1909)
thumb|Tietosanakirjan hakusana automobiili. thumb|Tietosanakirjan vihreäkantinen versio. Tietosanakirja on 11-osainen vuosina 1909–1922 julkaistu ensimmäinen varsinainen suomenkielinen tietosanakirja. Se sisältää yhteensä 66 000 hakusanaa.
Lucas di Grassi
WEC (2012–2016)
F1-uransa jälkeen Di Grassi on kilpaillut Audilla FIA World Endurance Championship -sarjassa. Ensimmäisen kilpailunsa hän ajoi kaudella 2012. Debyytissään hänen autokuntansa ajoi pronssille Interlagosin radalla. Vuonna 2013 hän osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2014 di Grassi sai ajopaikan koko kaudeksi. Le Mansin kilpailussa di Grassi sijoittui tällä kertaa toiseksi. Kaikkiaan kahdeksassa kilpailussa hän sijoittui neljästi palkinnoille. Kaudella 2015 di Grassi sijoittui palkinnoille vain kerran. Di Grassi jatkoi sarjassa kaudella 2016.
Tietosanakirja (1909)
Tietosanakirja tehtiin Otavan ja WSOY:n yhteistyönä. Ne perustivat sen julkaisijaksi Tietosanakirja-osakeyhtiön vuonna 1906. Suomen kielen sana tietosanakirja keksittiin tätä teosta varten.
Lucas di Grassi
Formula E (2014–)
thumb|270px|Lucas di Grassi [[Saksan ePrix 2015|Berliinissä Formula E -sarjan kilpailussa vuonna 2015.]] Syyskuussa 2012 Di Grassi nimitettiin uuden Formula E -sarjan viralliseksi testikuljettajaksi. Di Grassi sai kuljettajan paikan Abt Sportsline -tallissa ja kilpaili sarjassa sarjan debyyttikaudella 2014-15. Hän ajoi voittoon kaikkien aikojen ensimmäisessä Formula E -kilpailussa Kiinan ePrixissä. Kauden aikana hän ajoi kaikkiaan kuudessa kilpailussa palkintokorokkeelle sijoittuen sarjassa kolmanneksi.
Tietosanakirja (1909)
Tietosanakirja
Tietosanakirjan toimitti Yrjö Wichmannin johtama toimituskunta. Ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1909, ja muut osat julkaistiin vuoden välein, poikkeuksena sisällissotavuosi 1918, jolloin ei ilmestynyt yhtään osaa. Sarjan 11. osa on täydennysosa, joka julkaistiin vuonna 1922. Sarjaa myytiin 16 000 kappaletta. Tietosanakirjan valmistuessa siinä oli hakusanoja 66 000 kappaletta.
Lucas di Grassi
Formula E (2014–)
Toisella kaudella di Grassi jatkoi Audi Abtilla. Hän voitti kauden toisen kilpailun Malesiassa. Lisäksi hän voitti Long Beachin ja Ranskan osakilpailut. Hän kävi tiukan taistelun sarjan mestaruudesta Sébastien Buemin kanssa, mutta Lontoon päätöskilpailussa tapahtuneen keskinäisen kolarin myötä Buemi vei sarjan mestaruuden kahdella pisteellä ja di Grassi jäi sarjan toiseksi.
Tietosanakirja (1909)
Tietosanakirja
Vaikka Tietosanakirja oli sisällöltään kansainvälinen, sen kaiken tiedon olivat seuloneet suomalaiset asiantuntijat. Teos oli merkittävä myös suomalaisen sanaston ja oikeinkirjoituksen vakiinnuttajana. Erityisesti vierasperäiset paikannimet ja lainasanat tuottivat työtä toimituksen käytössä olleille kieliasiantuntijoille. Runsas etymologinen tieto vanhenee osaltaan hitaasti.
Kotiseutu-uutiset
Kotiseutu-uutiset on Liperissä ja Rääkkylässä ilmestyvä sitoutumaton, yksityisesti omistettu paikallislehti. Lehden perusti Esko Vähämäki. Lehti aloitti ilmestymisen Liperissä 9.12.1966. Levikkialue laajeni Rääkkylään seuraavana vuonna. Lehden omistajaksi ja päätoimittajaksi tuli vuonna 1985 Tarmo Nenonen ja toiseksi omistajaksi vuonna 1994 Riitta Parkkinen. 1. huhtikuuta 2016 alkaen omistaja ja päätoimittaja on Jari Partanen. Lehden toimitus sijaitsee Liperin keskustassa Keskustiellä. Lehti ilmestyy kerran viikossa.
Lucas di Grassi
Formula E -tulokset
* Kausi käynnissä.
Tietosanakirja (1909)
Tietosanakirja
Esko Häkli kirjoitti teoksessaan Tiedon taika, että huolellisesti tehty ensyklopedia säilyttää arvonsa ainakin luotettavana ja helppona lähteenä julkaisuhetkensä käsityksille eri asioista. Tietosanakirja oli lajinsa ensimmäinen ja se loi suomalaisen tietosanakirjaperinteen perustan.
Agathon Meurman oli jo vuosina 1883–1890 julkaissut vihkosarjana teoksen Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten, jota voidaan pitää aivan ensimmäisenä suomenkielisenä tietosanakirjana, mutta sen artikkelit olivat hyvin lyhyitä ja suuri osa sisällöstä vain vierasperäisten sivistyssanojen selityksiä. Tietosanakirja pyrittiin sen sijaan tekemään tieteelliselle pohjalle ja se sisältää myös kuvituksen.
Historia
Werner Söderströmin kustannusliikkeessä keskusteltiin aakkosellisen konversationisanakirjan (eli tietosanakirjan) julkaisemisesta vuosina 1902–1903. Söderström piti 4 000–5 000 sivun laajuista tietoteosta tarpeellisena, mutta epäili hankkeen kannattavuutta. Hän muistutti ehdotuksen tehneitä avustajiaan ruotsalaisen Nordisk familjebokin tappiollisesta kohtalosta. Söderström tutkikin mahdollisuuksia saada teokselle valtionapua. Esitöiden tulokset vaikuttivat niin rohkaisevilta, että asiasta kerrottiin lehdistölle. Kahden päivän kuluttua uutisen julkaisemisesta ilmeni, ettei Söderström ollut yksin liikkeellä. Kustannusosakeyhtiö Otava ilmoitti omasta hankkeestaan julkaista helppotajuinen hakemistoteos. Otava oli hankkeessaan Söderströmiä edellä, sillä se oli jo aloittanut artikkeliluetteloiden laatimisen.
Samoin kuin Söderströmiä Otavaakin pelotti hankkeen talous. Molemmat kustantajat jättivät senaattiin valtionapuhakemuksen, mutta ne neuvottelivat myös erilaisista yhteistyömuodoista. Senaatti hylkäsi valtionapuhakemukset ja molempien kustantajien hankkeet jäivät odottamaan parempaa hetkeä. Kilpailevat kustantajat aloittivat keskustelut uudelleen tammikuussa 1906. Parhaaksi yhteistyön muodoksi havaittiin yhteinen yhtiö, joka toimittaisi, julkaisisi ja levittäisi teoksen. Otava ja vuonna 1904 osakeyhtiöksi muuttunut Werner Söderström Oy perustivat Tietosanakirja-Osakeyhtiön 25. toukokuuta 1906. Söderström joutui yhteisyrityksessä sivustakatsojaksi, sillä toimitusjohtaja tuli Otavan piiristä, kotipaikaksi tuli Otavan talo ja painatuksenkin suunniteltiin tapahtuvan Otavan uudessa kirjapainossa.