cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jean-Louis Gassée
Uusiin tehtäviin
Gassée lähti yhtiönsä johdosta vuoden 2001 lopussa. Hän työskenteli eri tehtävissä, muun muassa Computer Access Technology Corporationin pää- ja toimitusjohtajana. Hänet valittiin marraskuussa 2004 PalmSourcen johtokuntaan, ja 24. toukokuuta 2005 hänet nimitettiin PalmSourcen väliaikaiseksi toimitusjohtajaksi. Hän toimii johtokunnan jäsenenä myös useissa muissa yrityksissä, kuten 3Com, Electronics for Imaging ja Logitech.
Gassée on sanonut, että Nokia pyysi häntä vuonna 2010 pohtimaan yhtiön tulevaisuutta. Hän ehdotti, että Nokia erottaisi toimitusjohtaja Olli-Pekka Kallasvuon ja luopuisi Symbian-käyttöjärjestelmästä ja ottaisi sen tilalle Googlen Androidin.
Yrjö Helander
Yrjö Anselm Helanterä (alk. Helander, 23. huhtikuuta 1896 Hämeenlinna – 28. elokuuta 1969 Hämeenlinna) oli suomalainen seiväshyppääjä.
Yrjö Helander edusti Suomea Pariisin 1924 olympialaisissa. Hän jäi karsintaan tuloksella 340 cm. Hän voitti maaotteluissa Ranskaa vastaan seiväskilpailun vuosina 1922 ja 1923. Vuonna 1919 hän teki Suomen ennätyksen 362 cm. Seuratasolla hän edusti Hämeenlinnan Tarmoa ja Tampereen Pyrintöä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1916, 1918, 1922 ja 1924. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1919, 1920, 1923 ja 1927 sekä SM-pronssia vuonna 1915.
Yrjö Helanderin veli Lauri Helanterä (alk. Helander) voitti pikaluistelun Suomen mestaruuksia sekä toimi lajin parissa valmentajana ja johtajana. Lauri Helanderin poika Aarne Helanterä oli myös pikaluistelun Suomen mestari.
Selektiivisyys
Kemoselektiivisyys
Kemoselektiivisyys kuvaa reagenssin kykyä reagoida vain tietyn funktionaalisen ryhmän kanssa, vaikka reagoivassa molekyylissä olisi useampi mahdollinen reagoiva funktionaalinen ryhmä. Esimerkiksi natriumborohydridi on kemoselektiivisempi pelkistin kuin litiumalumiinihydridi, koska se pelkistää vain aldehydit- tai ketoryhmät, kun litiumalumiinihydridi pelkistää näiden lisäksi myös esterit amidit ja karboksyylihapot. Suuren kemoselektiivisyyden omaavia reagensseja kutsutaan toisinaan kemospesifisiksi, mutta tämä ei ole IUPAC:n suosittelema termi.
Alueselektiivisyys
Alue- eli regioselektiivinen reaktio tapahtuu vain tietyssä kohdassa molekyyliä, vaikka molekyylissä olisi useampi samanarvoinen kohta. Näissä kohdissa on tyypillisesti jokaisessa samanlainen funktionaalinen ryhmä. Alueselektiivisyys voi olla täydellistä tai osittaista. Alueselektiivisiä reaktioita voivat olla muun muassa additioreaktiot, jotka noudattavat Markovnikovin sääntöä, ja eliminaatioreaktiot, jotka noudattavat Zaitsevin sääntöä.
Stereoselektiivisyys
Stereoselektiivisissä reaktioissa muodostuu lähinnä toista mahdollisista stereoisomeeristä. Reagoivalla molekyylillä on usea reitti, joista se "valitsee" suotuisimman. Stereospesifisiä ovat E1-reaktiot, joissa muodostuu lähinnä vakaampia alkeeneja, mutta reaktiot ovat myös alueselektiivisiä. Toinen esimerkki on muurahaishappo-additio norborneeniin; reaktio on täysin stereospesifinen reaktio tuottaen vain endo-stereoisomeerejä:
Tiedosto:Stereoselectiveadditiontonorbornene.svg
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1997
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1997 järjestettiin 5.–6. heinäkuuta Kalajoella.
Selektiivisyys
Stereoselektiivisyys
Vastakohtana taas täydellisesti stereospesifisissä reaktioissa lähtöaineet määräävät lopputuotteen stereokemian. Lähtöaineiden stereokemian vuoksi niillä on vain yksi reaktioreitti, eikä niillä ole "valinnanvapautta", ja saadaan vain yhdenlaisia stereoisomeerejä. Toisinaan sanaa stereospesifisyys käytetään virheellisesti korkean stereoselektiivisyyden omaavista reaktioista.
Stereoselektiivisyys voi olla täydellistä tai osittaista. Kvantitatiivisesti stereoselektiivisyyttä kuvataan enantioylimäärällä muodostuvien tuotteiden ollessa enantiomeerejä tai diastereoylimäärällä tuotteiden ollessa diastereomeerejä.
Nanna (sarjakuva)
thumb|Nanna-albumi, Arktinen banaani 2010. thumb|[[Tuuli Hypén Helsingin kirjamessuilla 2011.]] Nanna on suomalaisen Tuuli Hypénin luoma strippisarjakuva, jonka päähenkilö on ihmismäinen kettu Nanna.
Nanna syntyi Sarjis 2009 -kilpailuun, jossa se sai kunniamaininnan. Tämän jälkeen sarjaa julkaistiin Ilta-Sanomissa kuukauden kotimaisena sekä Turun Sanomissa. Ensimmäinen Arktisen banaanin kustantama Nanna-albumi ilmestyi vuonna 2010 ja toinen 2011. Vuonna 2011 sarja oli Sarjakuva-Finlandia-ehdokkaana. Nanna ilmestyi vuonna 2012 arkisin kahdeksassa suomalaisessa kaupunkilehdessä, jotka olivat Helsingin Uutiset, Vantaan Sanomat, Länsiväylä, Turkulainen, Tamperelainen, Seinäjoen Sanomat, Lappeenrantalainen ja Imatralainen. Sunnuntaisarjana Nanna ilmestyi Helsingin Sanomissa vuonna 2012. Samana vuonna ilmestyi kolmas albumi.
Vainola
Vainola on Päivi Alasalmen vuonna 1996 kirjoittama romaani. Se asetettiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi julkaisuvuonnaan 1996.
Jouni Räsänen
Jouni Räsänen (s. 29. tammikuuta 1970 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Laitapuolustajana pelannut Räsänen edusti urallaan Kuopion Palloseuraa 1987–1989, 1991–1992 ja 1994, Mikkelin Palloilijoita 1993–1996 sekä Valkeakosken Hakaa 1997–2000. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden kolmesti 1998–2000 ja Suomen Cupin 1997. Kaikkiaan Räsänen pelasi 12 kauden aikana 213 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Räsänen pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua 1999.
Tšernuška
250px|thumb|right|Tšernuškan kaupungintalo. Tšernuška on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kazanin ja Jekaterinburgin välisen rautatien varrella 231 kilometriä Permistä etelään. Kaupunki on Tšernuškan piirin keskus. Asukkaita on 36 300 henkeä (vuonna 2009).
Tšernuška sai kaupunginoikeudet vuonna 1966. Nykyään siellä on elintarvike-, metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Seudulla harjoitetaan öljynporausta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Toržokin piiri
thumb|250px|Toržokin piiri Tverin alueen kartalla. Toržokin piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen keskiosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 128 neliökilometriä ja asukkaita on 23 100 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Toržokin kaupunki, joka ei kuuluu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Toržokin piiriin kuuluu 22 maalaiskuntaa:
Celebration
Celebration voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Musiikissa:
Muuta:
Jakub Wawrzyniak
Jakub Wawrzyniak (s. 7. heinäkuuta 1983 Kutno, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Ekstraklasan Lechia Gdańskia tammikuusta 2015 lähtien. Wawrzyniak valittiin vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Sofia Shapatava
Sofia Shapatava (s. 12. tammikuuta 1989 Tbilisi) on georgialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 200 huhtikuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 160 maaliskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan 11 ITF-turnausta nelinpelissä.
Shapatava sai villin kortin karsintaan Ranskan avoimissa 2014. Hän selvitti tiensä karsinnoista pääsarjaan, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Svetlana Kuznetsovalle.
Maciej Rybus
thumb|220px|Maciej Rybus Maciej Rybus (s. 19. elokuuta 1989 Łowicz, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa venäläistä Lokomotiv Moskovaa, jonne hän siirtyi ranskalaisseura Olympique Lyonnaisista kesällä 2017. Ennen yhtä Ranskassa viettämäänsä vuotta hän edusti Venäjällä Ahmat Groznyia. Rybus on kuulunut Puolan maajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2012, MM-kilpailuissa 2018 ja vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa 2020. Hän on kesäkuun 18. päivään 2021 mennessä pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. .
Komoriensinikyyhky
Komoriensinikyyhky (Alectroenas sganzini) on Intian valtamerellä sijaitsevilla Aldabralla ja Komorien saariryhmään kuuluvilla Ngazidjalla, Ndzuanilla ja Maorella elävä kyyhkylintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Charles Lucien Bonaparte Komoreilta 1854.
Fantomas nauraa kuolemalle
Fantomas nauraa kuolemalle, esitetty myös nimillä: Fantomas iskee jälleen ja Fantomasin paluu (Fantômas se déchaîne) on André Hunebellen ohjaama elokuva vuodelta 1965. Hunebelle ohjasi Fantomas-aiheisia elokuvia yhteensä kolme. Niissä naamioitunutta sankarikonnaa näyttelee Jean Marais. Tämä toinen sarjan elokuva on ensimmäistä komediallisempi ja samalla jännitysaineksiltaan kevyempi. Elokuvassa on aikoinaan huomiota herättäneet kohtaukset lentoon nouseva Citroën ja laskuvarjokohtaus, ensimmäinen lajissaan elokuvan historiassa.
Madagaskarinsinikyyhky
Madagaskarinsinikyyhky (Alectroenas madagascariensis) on Madagaskarin itä- ja pohjoisosissa elävä saaren kotoperäinen kyyhkylintu. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné 1766.
Raimo Saari
Raimo Saari (s. 23. heinäkuuta 1952) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Saari edusti urallaan Turun Weikkoja 1968–1969 ja Turun Palloseuraa 1970–1981. Hän voitti TPS:ssa Suomen mestaruuden 1971, 1972 ja 1975. Kaikkiaan Saari pelasi 10 kauden aikana 219 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Saari pelasi maajoukkueessa kaksi maaottelua vuosina 1974–1979.
Rafał Murawski
Rafał Murawski (s. 9. lokakuuta 1981 Malbork, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ekstraklasan Lech Poznańia. Murawski valittiin Puolan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Gatineau (yritys)
Gatineau on ranskalainen ihonhoitotuotteita valmistava yritys. Gatineaun on perustanut ranskalainen kosmetologi, manikyristi, kiropraktikko ja fysioterapeutti Jeanne Gatineau. Hän avasi ensimmäisen Gatineau-hoitolan Pariisiin, Boulevard Haussmannille vuonna 1932. Ensimmäiset omat kosmetiikkatuotteensa Gatineau toi myyntiin vuonna 1941.
Muutamassa vuodessa Gatineau laajensi tuotevalikoimaansa. Tuotteiden ja hoitoloiden lisäksi Gatineau avasi vuonna 1950 Pariisiin oman kosmetologikoulunsa. Myöhemmin hän avasi kouluja myös Milanoon, Casablancaan ja Antwerpeniin.
Vuonna 1956 71-vuotias Gatineau luovutti yhtiönsä sekä kosmetologikoulun johdon tyttärelleen. 1979 yhdysvaltalainen kosmetiikkayritys Revlon osti Gatineau-konsernin.
Ensimmäiset Gatineau-tuotteet tulivat Suomeen vuonna 1984. Tuotteiden maahantuojana on Berner Oy.
1 (luku)
1 (yksi) on pienin positiivinen luonnollinen luku. Sitä edeltää kokonaisluvuissa nolla ja seuraa kaksi.
Numeron 1 kirjoittaminen
Numero 1 voidaan kirjoittaa joko suorana pystyviivana, jossa on vasemmassa yläreunassa pieni alaspäin kääntyvä viiva, tai ainoastaan pystyviivana. Jälkimmäinen tapa on opetushallituksen nykyinen oikeinkirjoitussuositus, jota opetetaan Suomen kouluissa. Esseetyylisessä tekstissä numero yksi kirjoitetaan yleensä kirjaimin.
Lukuun 1 liittyvät laskusäännöt
Näissä merkintä x tarkoittaa mitä tahansa lukua.
Grzegorz Sandomierski
Grzegorz Sandomierski (s. 5. syyskuuta 1989 Białystok, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Ekstraklasan Jagiellonia Białystokia. Sandomierski valittiin Puolan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Tuuli Hypén
thumb|Sarjakuvataiteilija Tuuli Hypén Helsingin kirjamessuilla 2011. Tuuli Hypén (s. 1983 Turku ) on turkulainen sarjakuvataiteilija, jonka Nanna-sarjakuvaa on julkaistu albumeina ja sanomalehdissä, kuten Turun Sanomissa ja Helsingin Sanomissa. Sarjakuvien lisäksi Hypén on julkaissut kaksi lastenkirjaa, Veikan metsäretki (Arktinen banaani 2014) ja Veikka ja talvi (Arktinen banaani 2016). Hypén tekee kuvitustöitä muun muassa peleihin ja opettaa sarjakuvan piirtämistä.
Hypén on valmistunut filosofian maisteriksi kulttuurihistoriasta vuonna 2012.
Jääpallon SM-kilpailu 1927
Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1927 lähti suurimpana ennakkosuosikkina Viipurin Sudet. Haastajina sille olivat lähinnä helsinkiläiset HJK, HIFK ja Kiffen. Kilpailu pelattiin cup-muotoisena ja ottelukaavion mukaan ei kaksi saman kaupungin seuraa voinut kohdata loppuottelussa. Loppuotteluun tiensä onnistui tasaisten otteluiden jälkeen tiensä selvittämään HJK, kun taas Sudet selvisi finaalin pelattuaan huomattavasti itseään heikompia joukkueita vastaan. Myös loppuottelussa Viipurin Salakkalahdella Sudet oli selvästi parempi ja joukkue voitti kaikkiaan kymmenennen Suomen jääpallomestaruutensa.
Mestarijoukkue
Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Yrjö Leppänen, Heikki Lund, Tuovi Koskinen, Mauno Sirén, Armas Ahnger, Arvo Närvänen, Lauri Mäkinen, Jussi Pelli, Eero Sorvali, Niilo Jantunen, Kaarlo Ahlgren.
Hugh McElroy
Hugh Walter McElroy (28. lokakuuta 1874 – 15. huhtikuuta 1912) oli RMS Titanicin johtava pursimies. Hän oli työskennellyt White Star Linen palveluksessa 13 vuoden ajan mm. RMS Britannicin ja RMS Olympicin pursimiehenä ennen kuin hänet palkattiin Titanicille. McElroylla oli tapana illastaa ja keskustella matkustajien kanssa ruokasalissa. Onnettumuuspäivänä McElroy oli ruokaillut 1. luokan ravintolassa matkustajien kanssa ja vetäytynyt töiden jälkeen hyttiinsä ennen törmäystä. Laivan törmättyä jäävuoreen McElroy avusti matkustajien lastaamisessa veneisiin ja ampui ilmaan varoituslaukauksia estääkseen miehiä hyppäämästä veneisiin. McElroylla oli mahdollisuus nousta pelastusveneeseen 9, mutta hän kieltäytyi. Hänet nähtiin viimeisen kerran venekannella kuntosalin liepeillä juttelemassa postimies William Logan Gwinnin kanssa ennen kuin vesi alkoi tulvia venekannelle. McElroy ei selviytynyt ja hän hukkui laivan mukana tai paleltui kuoliaaksi. Myöhemmin CS Mackay-Bennett löysi hänen ruumiinsa merestä ja tunnisti hänet. Hänen ruumiinsa haudattiin mereen.
Noengrothai Chaipetch
Noengrothai Chaipetch (s. 1. joulukuuta 1982) on thaimaalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Noengrothai voitti vuonna 2001 pronssimitalin alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuista ja voitti kahta vuotta myöhemmin saman mitalin aikuisten Aasian-mestaruuskisoista. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004, jolloin hän oli karsinnan 21. tuloksellaan 189 senttimetriä. Noengrothai sijoittui kahdeksanneksi Aasian kisoissa 2006, muttei päässyt finaaliin saakka Pekingin olympialaisissa 2008.
Noengrothai hyppäsi ennätyksensä 194 Vientianessa 2009 Kaakkois-Aasian kisojen yhteydessä. Kyseessä on samalla myös Thaimaan ennätys.
Teema (tietotekniikka)
thumb|Sama graafinen käyttöliittymä Qt-kirjastolla kolmella eri teemalla. Teema on tietokonemaailman käsitteenä sovelluksen ulkoasua muuttava lisäke. Teemoja on aiemmin kutsuttu myös englanniksi nimellä skin sekä suomeksi myös nimellä kuosi tai olemus. Englannin kielen termejä skin ja theme käytetään toistensa synonyymeinä.
Teema voi muuttaa käyttöliittymää usein tavoin (väripaletti, kirjaintyyppi, taustakuva) ja voi sisältää visuaalisen ilmeen lisäksi myös äänivasteiden muutoksia. Teemat voivat sisältää erilaisia ikoneja sekä animaatioita ja muita asetuksia.
Ensimmäisiä suosittuja ohjelmia, johon oli mahdollista asentaa teemoja, oli Nullsoftin Winamp. Kuosittaminen on hyvin yleistä mediasoittimissa, pikaviestintäohjelmissa ja verkkoselaimissa. Firefox ja Opera ovat alustariippumattomina helposti käyttäjän muokattavissa.
Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistys
Teologian Ylioppilaiden Tiedekuntayhdistys (TYT) on Helsingin yliopiston teologian opiskelijoiden ainejärjestö. Se perustettiin vuonna 1853 nimellä Jumaluusopillinen ylioppilastiedekunta. Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistys on Suomen vanhin edelleen toimiva ainejärjestö.
Historia
Teologian Ylioppilaiden Tiedekuntayhdistys mainitaan ensimmäisen kerran Jumaluusoppineiden ylioppilastiedekuntana keisari Nikolai I:n antamissa yliopistostatuuteissa vuodelta 1852. Vuoden 1852 statuuteissa, osana ylioppilaiden valvonnan kiristämistä, vanhat osakunnat lakkautettiin ja niiden tilalle perustettiin vuoden 1853 alussa tiedekuntakohtaiset yhdistykset. Osakuntien uudelleenperustaminen sallittiin jo 1860-luvulla, ja muiden tiedekuntayhdistysten toiminta hiipui. Teologinen tiedekuntayhdistys sen sijaan jatkoi aktiivista toimintaansa. Tähän vaikutti tuon ajan uskontokriittinen ilmapiiri yliopistomaailmassa, teologien sosiaalinen tausta sekä muusta ylioppilaselämästä erkaneva tapakulttuuri.
TYT valitsi suomen kielen yhdistyksensä pääkieleksi 1853, ensimmäisenä tuolloin ruotsinkielisessä Helsingin yliopistossa. Nouseva säätykierto oli autonomian kautena suhteellisesti tarkastellen voimakkainta teologisessa tiedekunnassa, ja tämän vuoksi TYT:n oppilasaines oli yliopiston alaluokkaisinta. Nouseva säätykierto toi luterilaiseen papistoon jatkuvasti uutta ainesta, koulutielle päässeitä, mutta fyysiseen työntekoon ja kansan tapakulttuuriin kasvaneita poikia, talonpoikien, torppareiden ja työläisten lapsia. Nämä sääty-yhteiskunnan alempien luokkien lapset toivat yliopistoon myös äidinkielensä, minkä seurauksena luterilainen papisto, ensimmäisenä akateemisesti koulutettuna ammattiryhmänä, suomenkielistyi ja fennomanisoitui.
Autonomian jälkikauden TYT:ssä tapahtuivat ne yhteiskunnan modernisaatioita vastustavat kannanmäärittelyt, joita sittemmin pitkän aikaa pidettiin kristityn tunnusmerkkeinä. Tanssi, kortinpeluu, kirkkokonsertit, baletti, realistinen kirjallisuus ja huvielämä naamiaisineen - kaikki nämä tulkittiin kristityille sopimattomiksi. TYT:ssä 1880-luvulla koetun raittiusherätyksen seurauksena papiston aiempi kohtuukäyttöä korostava suhtautuminen alkoholiin muuttui. Oikean kristityn ja oikean uskon tunnusmerkiksi tuli absolutismi.
Suurlakon vaiheilla TYT:ssä tapahtui sukupolvimuutos: fundamentalistis-tyyppinen säilyttäjäsukupolvi vaihtui yhteiskunnallisen avautumisen sukupolveksi, jonka yksi keskeisiä kiinnostuksenkohteita oli työväenkysymys. Tämä vaihe päättyi sisällissotaan, jonka jälkeen mm. tiedekunnan opiskelijamäärä romahti noin puoleen sotaa edeltäneestä tasosta.
Nyky-TYT:n kanssakäyminen teologisen tiedekunnan kanssa on tiivistä. Tiedekuntayhdistys oli alkuvaiheessaan osa teologista tiedekuntaa ja sen jäseniä olivat niin ylioppilaat kuin opettajakuntakin. Yliopiston ja yhdistyksen sääntöjen useamman kerran muuttuessa tätä virallista asemaa yhdistyksellä ei enää ole. Siitä onkin kehittynyt teologian alan ainejärjestö, joka ylioppilaiden etujärjestönä on aktiivisesti myös valvonut jäsenistönsä etuja eri hallintoelimissä, ammattijärjestöissä ja esim. kesäharjoittelun palkkauskysymyksissä.
Toiminta
TYT julkaisee Kyyhkynen-nimistä lehteä. Kyyhkynen on Suomen vanhin opiskelijalehti, sitä on toimitettu vuodesta 1853. Ensimmäiset sata vuotta lehteä julkaistiin käsin kirjoitettuina kopioina.
Yhdistyksen jäsenistä vaaleilla valittu 20-jäseninen toverineuvosto käyttää ylintä päätösvaltaa. Hallitus käyttää hallinto- ja toimeenpanovaltaa. Hallituksen puheenjohtaja on myös yhdistyksen puheenjohtajana. Yhdistyksellä on vuoden 1852 statuutien perintönä kuraattori, joka valvoo järjestön toimintaa sekä johtaa puhetta toverineuvoston kokouksissa, ja inspehtori, joka ratkoo yhdistyksen riita-asiat sekä johtaa puhetta yleiskokouksessa.
Honda Shadow
thumb|220px|Honda VT750S Shadow (2011). Honda VT Shadow on japanilaisen Hondan valmistama custom-tyylinen moottoripyörämallisto, joka esiteltiin vuonna 1983. VT-sarjassa on useita iskutilavuuksia alkaen 125 cm³ aina 1800 cm³ saakka. Moottorikonstruktiona on nelitahtinen nestejäähdytetty V2, mistä juontuu malliston VT- eli V-Twin-lyhenne. Shadow-sarja sijoittuu Hondan custom-mallistossa pienempien iskutilavuusluokkien Rebel/CMX-mallien sekä suurimmat iskutilavuusluokat kattavien VTX-mallien väliin. Vuodesta 2011 lähtien Shadow-mallisto on rajoittunut suositun keskikokoisen VT750 Shadown eri versioihin.
VT- ja nyttemmin VTR-lyhennettä on custom-tyylisten mallien rinnalla ja ohella käytetty vuodesta 1982 lähtien myös Hondan V2-moottorilla varustetuissa urheilullisissa mp-malleissa, kuten esimerkiksi vain Kaukoidän markkinoilla 1988-1989 tarjolla olleessa, tehokkaassa VT250J Spada MC20:ssa, eli VT-etuliite ei tarkoita custom-tyyppistä moottoripyörää, toisin kuin jotkut muut Hondan etuliitteet (vaikkapa XL-endurot), vaan moottorin tyyppiä.
Myös Hondan retrotyylistä Joker-skootteria (1996-1999, PCN: HF6) on myyty Euroopassa Shadow-mallinimellä.
VT125-sarja (1999-2006)
thumb|220px|Honda VT 125 C Shadow (JC 29). Honda VT 125 C/C2 Shadow on Euroopan markkinoille suunnattu kaksisylinterinen kevytmoottoripyörä, jota Honda Motor Company valmisti JC29-mallitunnuksella vuosille 1999-2000 Kikuchi-tehtaallansa Kumamoto-prefektuurissa (Kyushu) Japanissa, ja JC31-mallitunnuksella vuosille 2001-2006 Honda-Montesa S.A.:n tehtaalla Barcelonassa Espanjassa. Vuosina 2000-2002 C-version rinnalla oli tarjolla myös kaksiväri-polttoainesäiliöllä ja kalliimmalla Dunlop F17/D404-rengastuksella (C:ssä alkuperäisrengastus oli Bridgestone L309/G508) varustettu luksusversio C2, jonka hinta oli 100 Euroa C-versiota korkeampi. Kummankin version varastokappaleita ensirekisteröitiin ylivuotisina, varsinaisen valmistusvuoden jälkeen: joidenkin muunkielisten Shadow 125-artikkeleiden esitys, että valmistus olisi jatkunut 2008 asti, ei pidä paikkaansa. Valmistumisvuosi ilmenee valmistenumeron jäljemmän osan ensimmäisestä merkistä X,Y, tai 1-6, ja valmistuspaikka toisesta merkistä (K=Kumamoto, E=Barcelona). Honda-Montesa valmisti samoin vuodelle 2001 esiteltyä matkaenduroa Honda XL 125 V Varadero aina vuosimalliin 2010 saakka, joka käytti pitkälti samaa V2-moottoria (2007 lähtien kaasutinten sijaan Euro 3-normin täyttävällä polttoaineen ruiskutuksella; Shadow-mallia ei enää päivitetty), ja jonka valmistus jatkui vuosina 2011-2012 Honda-Italian tehtaalla Atessassa. Shadow VT125:n esimerkiksi varaosanumeroissa komponentti- ja yksilöintikoodin välissä käytetty alfanumeerinen Product Code Number-tunnus on KGB, Varaderossa KPC.
Suomeen tuodut VT 125 C/C2:t ovat yleiseurooppalaista ED-mallia (European Direct Sales). Muita markkinakohtaisia versioita ovat E (Iso-Britannia) vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalokuviolla, F (Ranska) keltaisella ajovalolla sekä veromerkkipidikkeellä, G/G2 (Saksa) joista G2 on 80 km/t-rajoitettu sikäläisen lainsäädännön mukaisesti, sekä SW (Sveitsi) jossa on kaasutinten suutinmuutoksia tiukempien päästörajojen vuoksi. JC29-mallissa (1999-2000) on myös pienemmät ja porrastetut pääsuuttimet verrattuna myöhempään JC31-malliin (2001-2006). Värikoodit on merkitty tarraan, mikä löytyy kuljettajan penkin alta runkoputkesta.
Tekniset tiedot
Lähteet:
Lisävarustelu
thumb|right|200px|VT125C Hondaline-varusteitaVT 125 C Shadow-mallin vakiovarustelu on varsin karu ajatuksella, että mp-tyypille ominaisesti käyttäjä täydentäisi (matka-ajo) tai karsisi sitä tarpeidensa mukaan. Honda valmisti sarjaa erilaisia mallikohtaisia Hondaline-lisävarusteita, kuten mm. sissybar/tavarateline-yhdistelmän, pleksi-tuulilasin, nahkasivulaukut (kaksi versiota) ja nahka-tavararulla sekä laajan valikoiman kromattuja osia alkuperäisten tilalle (kuva; 2001 VT125C Hondaline-lisävarusteilla), joita tarjottiin Suomessa alkuvuosina myös valmiiksi asennettuna varustepakettina.
VT400C/C2 Shadow 2002-2004, Japanissa 1997-2016
Vuosina 2002-2004 Honda tarjosi ainakin Yhdysvaltain markkinoilla 250 cm³-customien ja keskiluokkaisten mallien väliin jäljempien kokoista, mutta välikoon iskutilavuuden moottorilla. Mallin tarkoitus oli lähteen mukaan tarjota aloittelevia motoristeja puhutteleva pienempi teho ja polttoaineen kulutus, mutta välttää pienemmän moottoripyörän stigma isomman moottoripyörän olemuksella. Japanissa VT750:n pienempi, ≤399 cm³ iskutilavuudella medium-luokkaan eli mopedi-/kmp- ja ≥400 cm³ big bike-luokan väliin sopiva VT400-rinnakkaismalli oli kuitenkin tullut tarjolle vuodelle 1997 ison version uudistuksen yhteydessä. VT400 haarautui vuonna 2000 perinteiseksi Classic-matkaversioksi, jonka rinnalla tuli tarjolle Slasher-versio 19-tuumaisella etupyörällä, 50mm madalletulla istuinkorkeudella ja riisutulla olemuksella. Vuonna 2008 ison version uudistuttua elektronisella PGM-FI -ruiskulaitteistolla myös VT400 päivittyi samoin, ja Classic-matkakustomin rinnalle tuli Slasher:in korvaava Custom-niminen versio 21-tuumaisella etupyörällä sekä sirolla lokasuojalla. Viimeiset mallit VT750 Phantom ja VT400 Classic poistuivat Japanin markkinoilta vasta vuonna 2016 (Wikipedia JP). VT400:ssa oli 52 asteen nestejäähdytetty 399 cm³ V2-moottori polttoaineen ruiskutuksella, mikä tarjosi 33 hevosvoimaa epätavallisen korkealla 7 500/min-kierrosluvulla, sekä 35 Nm vääntöä 5 500/min-kierrosluvulla. Mallitunnus oli NC45 (2002-2004), ja Product Code Number tuolloin MFS. Sylinterien iskupituutta oli pienennetty VT500C:n 61 mm:stä 50,4 millimetriin, ja ulkoasu vastaa ajankohdan VT750:ä, mutta lähdeaineisto ei lausu moottorista tarkemmin. Japanin kuvamateriaali ei ole Commons`issa. VT400C2 oli saman ajanjakson mm. VT125C2:n tavoin arvokkaamman näköinen luksusversio. Trafin ajoneuvotilasto 31.12.2019 tunnistaa ainakin yhden VT400:n Suomen rekisterissä.
VT500 Shadow (1983-1986)
thumb|right|200px|Honda VT500CVuodelle 1983 esitelty VT500 Shadow oli isomman VT700/VT750:n rinnalla Hondan ensi yritys päästä Yhdysvalloissa suosituille custom-markkinoille. Moottori oli uusi, ja pitkittäin sijoitetun, ostajakunnan vieroksuman CX-sarjan sijaan se oli perinteinen poikittainen 491 cm³ 52 asteen nestejäähdytteinen V2. Sen lohko oli pystyhalkaistu perinteisempään brittitapaan, kun japanilaisvalmistajat Yamahaa lukuun ottamatta suosivat vaakahalkaistavia moottorilohkoja. Honda oli ratkaissut kapeakulma-V2:ssa ominaiset värinät muuttamalla kampiakselin tappien sijoitusta epäsymmetriseksi. Yhdet nokka-akselit per sylinteri käyttivät kolmea venttiiliä (kaksi imuventtiiliä, yksi pakoventtiili, venttiilivälysten automaattisäätö). CX-edeltäjän yhdysrakenteiset, asiakkaiden liian peltisinä vieroksumat Comstar-vanteet vaihtuivat tavanomaisiksi kevytmetallivanteiksi: edessä halkaisija oli 18 tuumaa, ja takana custom-perinteitä noudattava 16-tuumainen kookkaalla renkaalla. Vaihteisto oli nyt 6-vaihteinen, mitä oli toivottu 5-vaihteisen tilalle jo edeltävissä CB500T- ja CX500-sarjoissa, kun taas huoltovapaa kardaaniveto oli valittu myös uutuusmalliin: kardaanin taipumusta aiheuttaa vedonvaihtelussa pompotusta tai takapyörän pidon katoamista oli lievitetty kilpapyöristä tutulla, moottorijarrutuksessa luistamisen sallivalla "slipper"-kytkimellä. Muotoilussa VT500 Shadow edusti "tehdaskustomien" tuntomerkiksi tullutta lennokkuutta (Honda näki pääkilpailijakseen Yamahan Virago-sarjan), ja sen porrastettuun satulaan oli yhdistetty kiinteä selkänoja. Nestejäähdytteisen moottorin sylintereihin oli jätetty perinteinen jäähdytysrivoitus (ks. myös Hondan mm. VT125C Shadow). Takalokasuoja oli Bobber-tyylin perinteitä kunnioittavasti "ankanpyrstö", ja tarjolla oli hehkuvan kirkkaita värivaihtoehtoja mustan rinnalle. VT500:n keveys yhdistettynä 50 hv tehoon tuotti vikkelän ajettavuuden ja tyydyttävät vauhtivarat. VT500C:n mallikoodi oli PC08, ja sen Product Code Number oli MF5.
VT600-sarja (1988-2002)
thumb|220px|Honda VT600 Shadow.
Honda Shadow VT600 (iskutilavuus 583 cm³) oli tuotannossa 1988–2002. Nestejäähdytetty 52-asteinen kuusiventtiilinen V-twin kehitti tehoa 54 hv, ja se oli teknisesti VT500-moottorin jatkokehitelmä. Se on isommista VT-malleista poiketen ketjuvetoinen. VT600 kuului Suomen maahantuoja Oy Otto Brandt Ab:n myyntimallistoon. Sen etuja olivat mm. charmikkuus, mukavuus ja matala satulakorkeus (69 cm), haittoja taas pieni polttoainesäiliö (tilavuus vain 9 litraa), ja varsin verkkainen kulku. Niin Honda kuin muutkin japanilaisvalmistajat päätyivät keskikokoisissa custom-malleissaan viimein 750-900 cm³ iskutilavuuteen, mikä tarjosivat asiakkaita tyydyttävän suorituskyvyn, ja samoin heidän isojen custom-malliensa iskutilavuus on trendinomaisesti kasvanut aina 1 800 cm³ malleihin asti. VT600:n mallikoodi on lähteen mukaan ollut koko sarjan osalta PC21, mutta Product Code Number (myös varustellumman VLX600:n osalta) MR1 malleille C-L, MYO malleille M-P, ja MZ8 malleille R-Y (versiot tarkemmin lähteessä). VT-sarjan valuvanteilla ja tubeless-renkailla - jotka Honda oli tarjonnut sarjamoottoripyörissä ensi kertaa vuonna 1981 esitellyssä CX500-mallissaan - varustetuista 500- ja 700/750-kuutioisista ensi versioista poiketen VT600 oli varustettu jälleen perinteisillä pinnavanteilla (eli sisärenkaallinen rengastyyppi), ja tämä traditionaalinen vannerakenne on yhä tarjolla esimerkiksi Hondan VLX1300 S-versiossa (spoke wheel, pinnavanne) perusversion monilla tavoin helppohoitoisempien valuvanteiden rinnalla.
VT700/750/800-sarja (1983-jatkuu)
Vuodelle 1983 Honda esitteli edellä mainitun VT500C Shadown rinnalle isomman, teknisesti hyvin samankaltaisen uutuusmallin, joskin V-kulma on tässä tapauksessa klassiset 45 astetta. VT750-sarja käyttää yhä nykypäivänä laajalti samaa moottorin peruskonseptia. Harley Davidsonin kriisin ja tuoreen omistajanvaihdoksen jälkeen Yhdysvallat olivat kuitenkin nostaneet suojatullin yli 700 cm³-moottoripyörille, joten muilla maailman markkinolla 750 cm³-luokkaan kuuluvan ison mallin (mallitunnus RC29) iskutilavuus oli USA:n markkinoita varten laskettu tullirajan alle pienentämällä sylinterien halkaisijaa tässä tapauksessa 3 millimetrillä (vrt. samoin alle 700 cm³ rajan sijoitetut Hondan VF700SC/SE "V45 Sabre"- ja VF700CC/CD "V45 Magna"-mallit V4-moottorilla). Tulliraja poistui vuonna 1985, ja 700-kuutioinen versio (mallitunnus RC19, PCN 1983-1984: ME9, eli sama kuin VT750C; 1986-1986: MK7) jäi pois mallivuoden 1987 päätteeksi korvautuakseen iskua 750 cm³-versiosta pidentämällä luodulla VT800:lla (mallitunnus RC32, PCN: MR6). Uusi malli koki myös muita muutoksia.
VT1100-sarja (1985-2007)
Honda laajensi custom-mallistoaan vuonna 1985 isolla VT1100C-mallilla, jonka moottori sekä voimansiirto kardaanilla säilyivät vähäisin poikkeuksin muuttumattomina aina VT1100-malliston tuotannon loppumiseen vuonna 2007 asti. Suurimman Shadown ensi vuosimallit 1985-1986 ovat tunnistettavissa ajovalon alapuolelle sijoitetuista kahdesta äänimerkkilaitteesta sekä kulmikkaista vilkuista, ja sylintereiden pakoputket oli viety molemmille puolille pyörää: etusylinterin pakoputki oikealle, takasylinterin vasemmalle. Moottorista oli myös vuosimalliin 1986 asti tarjolla 20 hevosvoimaa tehokkaampi 76 hv-versio, jonka iskupituutta oli kasvatettu, ja sylinterihalkaisijaa vastaavasti pienennetty perusmoottoriin verrattuna.
Vuosimallin 1987 muotoilu koki mittavan muutoksen, jossa akseliväliä oli kasvatettu 1 000 millimetriin, teleskooppihaarukkaa pidennetty 41 mm, polttoainesäiliön tilavuus 13 litraa, ja kummatkin pakoputket sijoitettu pyörän oikealle sivulle. Moottori oli lähes identtinen ensi vuosimalleihin verrattuna, mutta sen 4-vaihteinen vaihteisto oli saanut hydraulisen kytkimen. Uusi muotoilu säilyi muuttumattomana aina vuosimalliin 1996 saakka, joskin VT1100-mallin tuotanto oli tauolla vuoden 1991 ajan edellisvuodelta kertyneen suuren myyntivaraston vuoksi. Tauon jälkeen valmistus tapahtui Hondan Yhdysvaltain tehtaalla Marysvillessä (Ohio), minkä vuoksi malli sai "Made in USA"-lisämerkinnän.
Japanilaiskustomien kysyntä lähti kiihtymään vuonna 1995, ja valmistajat vastasivat siihen lisäämällä mallistoonsa eri tavoin muotoiltuja muunnoksia perusmalleistaan. Honda esitteli tuolloin VT1100:sta A.C.E.- eli "American Classic Edition"-version, jossa oli retro-muotoilu muun muassa kookkaammalla takalokasuojalla, ja moottoriin luotu Harley-Davidsonin kaltaisia "hyviä värinöitä" sekä sen kaltainen pakoääni sijoittamalla kiertokanget nyt kampiakselin yhteiselle tapille: muutos tarkoitti 10 hv pienempää moottoritehoa. Vuonna 1997 perus-VT1100:n rinnalle tuli tarjolle Spirit-niminen versio, jossa lukuisammat osat olivat kromattuja, sekä pyörän värisillä sivulaukuilla varustettu ACE Tourer, jossa pakokäyrät johtivat yhteiseen äänenvaimentimeen aiempien eri pituisten (stagger) äänenvaimentimien sijaan. Myös pienemmästä VT750-mallista tuli vuonna 1997 tarjolle oma A.C.E.-versionsa.
László Szollás
László Szollás (13. marraskuuta 1907 Budapest – 4. lokakuuta 1980 Budapest) oli unkarilainen taitoluistelija, olympiamitalisti, maailmanmestari ja Euroopan mestari.
Pariluistelussa Emília Rotterin kanssa kilpaillut Szollás voitti olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja Garmisch-Partenkirchenissä 1936, neljä maailmanmestaruutta vuosina 1931 ja 1933–1935 sekä MM-hopeaa vuonna 1932. Vuoden 1929 MM-kilpailuissa pari oli viides. EM-kilpailuista Rotter ja Szollás voittivat kultaa vuonna 1934 ja hopeaa vuosina 1930 ja 1931. Unkarin mestaruuden pari voitti kuudesti peräkkäin vuosina 1931–1936.
Szollás taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla Neuvostoliittoa vastaan. Szollásista tuli sotavanki, ja hänet vietiin vankileirille Siperiaan neljäksi vuodeksi. Palattuaan Budapestiin hänestä tuli urheilulääkäri.
Hotel Lilla Roberts
Hotel Lilla Roberts on Helsingin Kaartinkaupungissa sijaitseva hotelli. Vuonna 2015 avatussa hotellissa on 130 huonetta, kaksi kokoustilaa, baari Lilla e. ja ravintola Krog Roba.
Lilla Roberts sijaitsee Kasarmitorin kulmassa Selim A. Lindqvistin suunnittelemassa ja vuonna 1909 rakennetussa talossa, joka rakennettiin alun perin Kasarmitorin sähköasemaksi, sekä Pienen Roobertinkadun puolelle vuonna 1931 valmistuneessa Gunnar Taucherin suunnittelemassa viereisessä rakennuksessa, joka oli alkuaan Helsingin teknillisten laitosten hallintorakennus. Vuosina 1974–2012 molempia rakennuksia käytti Helsingin poliisilaitos ja niissä toimi keskustan poliisipiiri sekä yksi Helsingin poliisiasemista. Kun poliisilaitos vuonna 2012 siirsi toimintonsa täältä Pasilan poliisitaloon, Royal Ravintolat osti kiinteistön Helsingin Energialta 10,8 miljoonalla eurolla ja myi kiinteistön eteenpäin Kämp Groupille. Jaakko Puron suunnittelema Lilla Roberts avattiin 12. elokuuta 2015.
Troy Donockley
Troy Donockley (s. 30. toukokuuta 1964) on englantilainen säveltäjä ja multi-instrumentalisti, joka tunnetaan parhaiten irlantilaisen säkkipillin soittajana. Hän on soittanut useiden yhtyeiden keikkamuusikkona. 9. lokakuuta 2013 hänestä tuli Nightwishin jäsen samaan aikaan laulaja Floor Jansenin kanssa. thumb|Troy Donockley soittaa säkkipilliä. Kuva vuodelta 1991.
Laakson kuningas
Laakson kuningas oli Ecosse Filmsin BBC Scotlandille tuottama televisiodraamasarja, jota Isossa-Britanniassa esitti BBC One. Sarjaa tehtiin kaikkiaan seitsemän tuotantokautta vuosina 2000–2005 Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Sarja sijoittuu Skotlannin Ylämaille kuvitteelliseen Glenboglen kartanoon. Sarjan ensimmäiset viisi tuotantokautta kertovat nuoresta ravintoloitsijasta, Archie MacDonaldista, joka yrittää palauttaa lapsuudenkotinsa takaisin aiempaan loistoonsa. Kaksi viimeistä tuotantokautta kertovat puolestaan uuden kartanonherran Paul Bowmanin yritykseen modernisoida tilaa. Sarja perustuu löyhästi Compton Mackenzien teokseen Highland Novels.
Päähenkilöt
Oheisessa taulukossa on listattu henkilöt, jotka on mainittu ohjelman alkutunnuksessa.
Sivuhenkilöt
Luettelo sarjan henkilöistä, jotka esiintyivät vähintään kolmessa jaksossa.
Salva Sevilla
Salvador "Salva" Sevilla López (s. 18. maaliskuuta 1984 Berja, Almería, Andalusia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Deportivo Alavésia. Hän on edustanut pääsarjatasolla Real Betisiä, Espanyolia ja Mallorcaa.
Seurajoukkueura
Sevilla pelasi kauden 2003–2004 aikana Poli Ejidossa 10 Segunda Divisiónin ottelua. Hän kävi kaudella 2004–2005 lainalla Atlético Madrid C:ssä ja pelasi myös yhden Segunda División B:n ottelun Atlético Madrid B:ssä vuonna 2005. Vuosina 2005–2008 Sevilla edusti Sevilla B:tä, jossa pelasi kahdet nousukarsinnat mukaan lukien 88 ottelua ja teki 11 maalia. Kaudet 2005–2007 seura pelasi Segunda División B:ssä ja kaudeksi 2007–2008 se nousi Segunda Divisióniin. Seuraavat kaksi vuotta hän pelasi Salamancassa tehden 73:ssa Segunda Divisiónin ottelussa 17 maalia. Kaudeksi 2010–2011 Sevilla siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Real Betisiin. Ensimmäisellä kaudellaan Betisissä hän teki 33 ottelussa kolme maalia. Betis nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin kaudeksi 2011–2012.
Sevilla pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 27. elokuuta 2011 Granadaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 18. syyskuuta 2011 Athletic Bilbaon verkkoon ja koko kaudella maaleja syntyi 26 ottelussa kaksi.
Marcin Kamiński
Marcin Kamiński (s. 15. tammikuuta 1992 Konin, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ekstraklasan Lech Poznańia. Kamiński valittiin Puolan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Kesäkuussa 2016 hän teki kolmen vuoden sopimuksen VfB Stuttgartin kanssa.
Rafał Wolski
right|thumb Rafał Wolski (s. 10. marraskuuta 1992 Kozienice, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän aloitti pääsarjauransa Wisła Krakovassa, jota hän edusti vuoteen 2013 saakka. Välillä hän pelasi Italiassa ja Belgiassa, ja vuodesta 2016 hän on edustanut kotimaassaan Lechia Gdańskia. Wolski kuului Puolan maajoukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuissa.
Pohjois-Carolinan sinetti
thumb|250x250px|Pohjois-Carolinan sinetti
Pohjois-Carolinan sinetti on Yhdysvaltain Pohjois-Carolinan osavaltion tunnus. Se hyväksyttiin osavaltion tunnukseksi vuonna 1871.
Sinetin keskellä on kaksi naista, joista vasemmanpuoleinen symboloi vapautta. Naisella on vasemmassa kädessään keppi, jonka päällä on fryygialaismyssy ja oikeassa pergamentti, johon on kirjoitettu Constitution. Oikeanpuoleisella naisella on kädessään kolme vehnäntähkää ja runsaudensarvi symboloiden osavaltion hedelmällisyyttä ja yltäkylläisyyttä. Sinetin taustalla on kolmimastoinen parkki, joka symboloi kauppaa. Sinetin yläosassa on päivämäärä May 20, 1775, joka viittaa Mecklenburgin piirikunnan itsenäisjulistukseen. Sinetin alaosassa on päivämäärä April 12, 1776, joka viittaa Halifaxin sopimukseen. Sinetin uloimmalle kehälle on kirjoitettu The Great Seal of the State of North Carolina ja osavaltion latinankielinen motto esse quam videri.
Onnellisten illallinen
Onnellisten illallinen (Celebration) vuodelta 2000 on Harold Pinterin viimeiseksi jäänyt näytelmä.
Näytelmä on sosiaalinen satiiri, jonka kulisseina on ylellinen ravintola. Se tekee pilkkaa The Ivy -nimisestä Lontoon Covent Gardenin lähellä West Endin teatterialueella sijaitsevasta ravintolasta ja sen asiakkaista, jotka ovat poikenneet sinne baletti- tai oopperaesityksen jälkeen. He tosin eivät muista mitään näkemästään, tuskin esitysten nimiäkään. Rikkaat rääväsuut ovat yhtä arvostelukyvyttömiä pöytäseuralaistensa kuin ruokansa suhteen. Heidän keskustelunsa liittyvät toisiinsa vain pinnallisella tasolla, jos silläkään Näytelmässä ei tuntuisi pinnallisesti katsoen olevan niin paljon poliittisia kaikuja kuin joissakin Pinterin 1980- ja 1990-luvun näytelmissä. Sen miespäähenkilöt, veljekset Lambert ja Matt, kuuluvat eliittiin (kuten miehet Party Timessa) ja luonnehtivat itseään "rauhanomaisiksi strategiakonsulteiksi, koska meillä ei ole aseita". Naapuripöydän pankkimies Russell taas esittäytyy "täysin häiriintyneeksi persoonaksi... psykopaatiksi", kun taas Lambert väittää syntyneensä uudelleen sivistyneemmäksi, ystävällisemmäksi, mukavammaksi henkilöksi. Näiden henkilöiden ulkoisesti tyynen pinnan alta paljastuu vertaansa vailla olevaa ilkeyttä.
Onnellisten illallinen manaa esiin tuttuja poliittisia yhteyksiä: "Onnellisten illallisen mahtipontiset kerskailijat... ja 'Huoneen' hiljaisemmat työväenluokkaiset mumisijat ovat pinnan alla yhtä ja samaa". "Raha on vakiintuneen vallan palveluksessa, ja näytelmän veljekset ovat 'strategiakonsultteja', joiden työhön kuuluu voimankäyttöä ja väkivaltaa.... On houkuttelevaa mutta väärin rinnastaa koomista valtasuhteiden kääntymistä Onnellisten illallisessa laajempien poliittisten rakenteiden pysyvään muutokseen", sanoo Grimes, jonka mielestä näytelmä ilmaisee Pinterin pessimististä suhtautumista mahdollisuuteen, että status quo ei olisikaan pysyvä.
Koska Tarjoilijan usein huvittavan uskomattomat muistumat Pinterin isoisästä havainnollistuvat Onnellisten illallisessa, viimeiset näytelmät myös laajentavat joitakin hänen aiempien "muistelmanäytelmiensä" ekspressionistisia aspekteja, samalla kun neluovat kiinnekohtia hänen "uhkaaviin komedioihinsa", mistä esimerkkejä on henkilöissä ja Tarjoilijan loppupuheessa: "Isoisäni tutustutti minut elämän salaisuuteen, ja olen yhä keskellä sitä. En löydä ovea, josta pääsisin ulos. Isoisäni pääsi pois. Mutta minä haluaisin esittää vielä välihuomautuksen. Hän seisoo paikallaan. Hidas häivytys. Suunnilleen noihin aikoihin Pinterin sovitus julkaisemattomasta käsikirjoituksesta Remembrance of Things Past  ja henkiin herätetty Caretaker – Kuokkavieras, jonka ohjasi Patrick Marber ja jossa näyttelivät pääosaa Michael Gambon, Rupert Graves ja Douglas Hodge, olivat näyttämöllä samaan aikaan Lontoon West Endissä (vuosina 2000–2001).
Juoni
Näytelmän juonen keskeisinä henkilöinä ovat kolme pariskuntaa, jotka ovat syömässä kaupungin kalleimmassa ravintolassa (viittaus lontoolaiseen The Ivy -ravintolaan). Yhdessä pöydässä istuvat veljekset Lambert ja Matt ja siskokset Prue ja Julie. Lambert ja Julie ovat naimisissa keskenään, samoin Matt ja Prue. He juhlivat Lambertin ja Julien hääpäivää. Toisessa pöydässä istuvat Russell ja Suki, jotka myöhemmin liittyvät toisten aterioitsijoiden seuraan. Aterioitsijoiden keskustelu katkeaa ravintoloitsija Richardin (jonka henkilö perustuu lontoolaiseen ravintoloitsijaan Jeremy Kingiin), ravintolan emännän Sonian ja nimettömän tarjoilijan pohdiskeluun. Vuorosanat alkavat näennäisesti tavallisena juhla-ateriana, josta kehittyy viha-rakkaus-suhteiden ja sukurutsan pohjavirtoja sisältävä synkempien aiheiden kudelma. Näytelmä päättyy salaperäiseen (ja "kesken jäävään") tarjoilijan puheeseen, joka viittaa arjesta pakenemisen keinoon.
Tero Saviniemi
Tero Tapani Saviniemi (s. 8. heinäkuuta 1963 Tampere) on entinen suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä.
Saviniemi voitti Suomen mestaruuden Kajaanissa 1984 vanhan keihäsmallin ennätyksellään 86,78 m.
Vereštšagino
Vereštšagino on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Permin ja Kirovin välisen rautatien varella 142 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Vereštšaginon piirin keskus. Asukkaita on 22 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopulla rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1915 se sai nimen Vereštšagino taidemaalari Vasili Vereštšaginin mukaan. Vuonna 1942 Vereštšaginosta tuli kaupunki. Nykyään siellä on rautatieliikenneyrityksiä, elintarviketeollisuutta ja trikootehdas.
Popocatépetl
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori Meksikossa. 5 426-metrinen vuori on Pico de Orizaban (5 636 m) jälkeen Meksikon toiseksi korkein vuori. Popocatépetl sijaitsee maan pääkaupungista Méxicosta 70 kilometriä kaakkoon.
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori. Se purkautui joulukuussa 2000, jolloin evakuoitiin yli  40 000 ihmistä purkauksen tieltä. Keväällä 2016 vuori on jälleen osoittanut aktivoitumisen merkkejä.
Tulivuori purkautui räjähdysmäisesti 9. maaliskuuta 2019 kello 23.16 paikallista aikaa. . Toinen saman kuukauden räjähdysmäinen purkaus tapahtui 18. maaliskuuta 2019 kello 21:38 paikallista aikaa.
Popocatépetlin rinteillä sijaitsevat luostarit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Diego de Ordás valloitti kahden sotilaan kanssa vuoren ensimmäisenä vuonna 1519.
Nahkapää
Sarjakuva
Nahkapää oli aluksi vasta pieni alligaattori, joka oli seikkaillut viemäristöön. Hänet löysi ryhmä TCRI Utromeja, jotka päättivät ottaa olennon päämajaansa. Vietetyn ajan Utromien kanssa, Nahkapää altistui mutageenille, joka mutatoi hänet humanoidiksi ja älykkääksi olennoksi. Asuessaan pitkään Utromien luona, Nahkapää joutui eroon heistä, kun TCRI rakennus itsetuhoutui. Jäätyään kodittomaksi hän joutui elämään viemärissä, jossa Nahkapää joutui jatkuvan hyökkäyksen kohteeksi herra Marlin metsästäjän vuoksi. Erään hyökkäyksen aikana Nahkapää tapasi Turtlesit, jotka auttoivat humanoidi alligaattoria voittamaan metsästäjän. Sen päätteeksi Turtlesit päättivät antaa hänen elää vanhassa kodissaan.
Aikanaan neljä Jalkaklaanin ninjaa kohtasivat Nahkapään viemärissä ja pelkäsivät olennon tappavan heidät. Ninjat yrittivät lupailla auttavansa Nahkapäätä luomaan siirtymälaitteen. Suostumisen jälkeen he ryhtyivät rakentamaan laitetta, jolloin Turtlesit ilmestyivät paikalle. Lyhyen yhteenoton jälkeen Turtlesit saivat huomata ninjojen auttavankin Nahkapäätä ja häpeissään päättivät olla myös avuksi ninjojen lisäksi. Laitteen valmituttua Nahkapää kykenisi vihdoin tavoittamaan Utromien kotiplaneetan, mutta teleportaamisen sijasta laite räjähti päin naamaa. Epäonnistumisen myötä Nahkapää menetti raivonsa ja tappoi kaksi Jalkaklaanin ninjaa, sekä vannoi kostoa Turtleseile, jotka hänen mielestään tuhosivat laitteen estääkseen pääsyn niin sanotulle kotiplaneetalleen.
Muissa medioissa
thumb|220px|Nahkapää Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjan jaksossa "Leatherhead Meets the Rat King" vuonna 1989. thumb|220px|Nahkapää vuoden 2003 animaatiosarjassa.
Turtles – mutanttikilpikonnat
Ensimmäisen kerran animaationa Nahkapää esiintyi 1980-luvun Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjassa, jossa se oli aluksi jättiläismäinen alligaattori ennen muuttumistaan humanoidiksi Krangin ja Silppurin saastuttaessa erään suon, josta syntyivät Punk sammakot. Nahkapäästä tuli samalla Turtlesien vihollinen sarjan myöhemmällä vaiheella.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)
Nahkapää esiintyi vuoden 2003 animaatiosarjassa, jossa hän oli edelliseen animaatioon verrattuna Turtlesien vihollisen sijasta liittolainen, erityisesti Donatellon.
Nahkapää esiintyi ensi kerran jaksossa "Salainen alkuperä, osa 3/3", jossa hän pakeni TCRI:n rakennuksesta mellakan aikana. Varsinaisen esiintymisen se teki jaksossa "Mikä kroko", jossa Nahkapää auttoi Baxter Stockmania. Myöhemmin hänelle selvisi Stockmanin työskennelleen Silppurin alaisuudessa, josta Nahkapää raivostui. Lopulta Stockman tuhosi Nahkapään kodin ja pelasti vasta vähän aikaa sitten ensi kertaa tapaamansa Turtlesit jääden itse romahtaneen käytävän vangiksi. Jaksossa "Maailmojen törmäys 2/3" kun Turtlesit kohtasivat ensi kertaa agentti Bishopin, he huomasivat Nahkapään selviytyneen ja joutuneen tämän vangiksi. Turtlesit onnistuivat vapauttamaan itsensä ja Nahkapään, mutta Bishopin tekemät kokeet olivat heikentäneet Nahkapään itsehillintää.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Vuoden 2012 animaatiosarjassa Nahkapää esiintyi ensi kerran jaksossa "Syvyyksien saalistaja". Kraangit olivat kauan sitten löytäneet hänet viemäreistä ja vieneet hänet Ulottuvuus X:ään, jossa he mutatoivat hänet ja tekivät kokeita. Nahkapää pakeni heiltä ja varasti voimanlähteen Kraangien portaalista. Hän tapasi Turtlesit, jotka lupasivat auttaa pitämään voimanlähteen poissa Kraangien käsistä. Jaksossa "TCRI" kun Kraangit olivat saane sen takaisin haltuunsa, Nahkapää paljasti TCRI-rakennuksen olevan yksi Kraangien tukikohdista. Nahkapää ja Turtlesit tunkeutuivat rakennukseen, jonne rakennetusta portaalista Kraangit toivat valtavan kivihirviö Traagin. Pysäyttääkseen Traagin Nahkapää vie sen mukanaan X-ulottuvuuteen. Toisella kaudella jaksossa "X-ulottuvuus kutsuu" Turtlet onnistuvat tuomaan Nahkapään takaisin Maahan.