cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesilahden kirkko
Kirkon historia
Sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Richard Rautalinin teos vuodelta 1946.
Petri Tolla
Petri Johannes Tolla (s. 18. heinäkuuta 1962 Kuorevesi) on suomalainen prikaatikenraali evp.
Petri Tolla syntyi kenraali Pertti Tollan ja Terhi Helinin perheeseen ja avioitui 1984 Jaana Sinkkosen kanssa. Tolla tuli ylioppilaaksi 1977 Viitaniemen lukiosta, valmistui Kadettikoulusta 1985 ja suoritti Maanpuolustuskorkeakoulun yleisesikuntakurssin 1998. Tolla toimi lento- ja yleisesikuntaupseerin tehtävissä ilmavoimissa vuodesta 1985. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1982, luutnantiksi 1985, yliluutnantiksi 1987, kapteeniksi 1991, majuriksi 1995 ja everstiluutnantiksi 1998.
Tollan toimittua muun muassa lentueen päällikkönä Karjalan lennoston hävittäjälentolaivue 31:ssä, komentajana Lapin lennoston hävittäjälentolaivue 11:ssa, operaatiopäällikkönä ilmavoimien esikunnassa ja Ilmasotakoulun johtajana hänet nimitettiin 2014 kenraalin virkaan ilmavoimien esikunnan esikuntapäälliköksi. Reserviin Tolla siirtyi tästä tehtävästä vuonna 2017.
Angolan junahyökkäys
Angolan junahyökkäys oli väkivaltainen isku 10. elokuuta 2001 Angolan sisällissodan aikana Zenzan ja Dondon välisellä rataosuudella noin 150 km maan pääkaupunki Luandasta kaakkoon. UNITAn joukot suistivat junan raiteltaan miinan avulla, ja sen lastina olleet polttoaineet räjähtivät.
Iskussa sai surmansa noin 150 henkeä, ja lisäksi noin 150 sai vammoja. Iskun tehnyt UNITA sanoi junan olleen sotilas- eikä siviilikohde, koska sitä saattoi hallituksen joukkojen pataljoona ja mukana oli ampumatarvikkeita. Hallitus sanoi että matkustajina oli siviilejä, ja että junan osuttua miinaan sissit hyökkäsivät matkustajien kimppuun. YK:n turvallisuusneuvoston jäsenet tuomitsivat iskun terroritekona.
Juna kulki tätä reittiä kolme kertaa viikossa, ja hyökkäyksen sattuessa siinä oli noin 500 matkustajaa. Osa vaunuista oli umpinaisia matkustajavaunuja, osa oli avovaunuja joissa kuljetettiin sekä matkustajia että rahtia.
Hyökkäys tehtiin samaan aikaan kun yhdysvaltalainen delegaatio oli maassa tutustumassa oloihin ja arvioidakseen, voidaanko maassa järjestää vaalit seuraavana vuonna.
Joakim Nyström
Joakim Nyström (s. 20. helmikuuta 1963 Skellefteå) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä seitsemänneksi maaliskuussa 1986 ja nelinpelissä neljänneksi marraskuussa 1986. Urallaan hän voitti 13 ATP-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä Nyström selviytyi kolme kertaa puolivälieriin asti. Nelinpelissä hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen 1986 parinsa Mats Wilanderin kanssa. Nyström on voittanut edustaessaan Ruotsia Davis Cupin 1984, 1985 ja 1987.
Nyström valmentaa Ruotsin Davis Cup -joukkuetta yhdessä Mats Wilanderin kanssa. Lisäksi hän valmentaa Jürgen Melzeriä ja on aikaisemmin valmentanut Jarkko Niemistä.
Ockelbo
Ockelbo on samannimisen Ockelbon kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Gävleborgin läänissä ja Gästriklandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 724 asukasta.
Aatto Laitakari
Aatto Verner Laitakari, sukunimi vuoteen 1906 Lönnqvist (15. syyskuuta 1883 Vesilahti − 8. kesäkuuta 1954) oli suomalainen kansakoulujen tarkastaja, lyseon lehtori ja pedagogi.
Laitakarin vanhemmat olivat Juho Kustaa Lönnqvist ja Heleena Katariina Sisto. Hän kävi Sortavalan opettajaseminaarin 1906, pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteirksi 1914. Laitakari teki opntomatkoja Ruotsiin ja Norjaan 1909, Saksaan 1927, Viroon 1936 ja Ruotsiin 1938.
Laitakari oli kirkolliskokouksen jäsenenä 1923, 1933 ja 1938, Osuusliike Keskimaan hallintoneuvoston varapuheenjohtajana 1925−1936, Keski-Suomen osuuskauppapiirin toimikunnan varapuheenjohtajana 1925−1947 sekä Jyväskylän yliopistoyhdistyksen sihteerinä 1927−1947.
Aatto Laitakari oli naimisissa vuodesta 1922 Aino Edit Samola-Rannan (k. 1954) kanssa.
Teoksia
Nimellä A. V. Laitakari:
Atthides
Atthides (, monikko; yksikössä Atthis, tai ) olivat attikalaisia annaaleja eli aikakirjoja, jotka kokosivat yhteen Attikan eli käytännössä antiikin Ateenan historiaan liittyviä tietoja, usein varhaisista ajoista aina niiden kirjoitusaikaan saakka. Teokset olivat eräänlaisia historiallisia tutkielmia, jotka pyrkivät kokoamaan ja säilyttämään historiallista aineistoa, vanhoja perinteitä ja dokumentteja, joita oli saatavilla piirtokirjoituksissa ja muuna aineistona.
Tällaisia Atthis-nimisiä paikallishistorioita kirjoittivat useat kirjailijat 400–200-luvuilla eaa. Heihin viitataan tutkimuskirjallisuudessa usein nimellä atthidografit. Atthidografit käsittelivät muun muassa Ateenan valtiomuodon historiaa ja esittivät sen kehityksestä samalla omia teorioitaan, kysyen esimerkiksi, kuka perusti Ateenan demokratian ja kuinka kauan mikäkin valtiomuoto oli käytössä.
Aristoteleen koulukunnan teos Ateenan valtiomuoto vaikuttaa käyttävän useita atthidografien teoksia lähteenään historiallisille yksityiskohdille. Muuten Atthis-teoksista on säilynyt vain katkelmia, joita on voitu verrata Ateenan valtiomuodon sisältöön.
Atthidografeja
Seuraavat atthidografit tunnetaan nimeltä:
Pausanias käytti myöhemmin nimeä Atthis oman teoksensa Kreikan kuvaus Attikaa käsittelevästä osasta.
Kauko Saari
Kauko Saari on suomalainen muusikko. Hän aloitti rumpujen soittamisen 1952 ja aloitti keikkailun eri kokoonpanojen mukana vuonna 1956.
Joulukuussa 1991 hänen korvansa alkoivat soimaan. Vuonna 1994 käynnistyi eläkepapereiden haku, sillä tinnitus valtasi lähes koko elämän.
Saari kertoo itse ajasta ”Siitä alkoi neljän vuoden jakso, jota kutsun Golgatan kävelykseni. Vastoinkäymisiä oli paljon. Työkyky oli mennyt, elin päivärahoilla. Vakuutusyhtiö väitti, että minulla on sairaus, josta tinnitus aiheutuu, vaikka sen oli aiheuttanut työssä tullut melualtistus. Vaadin vakuutusyhtiötä selvittämään, mikä oli sairauteni, kuka sen oli todennut ja missä.”
Saarella oli apunaan Muusikkojen liiton lakimies. Vakuutusoikeus vahvisti tapaturmalautakunnan päätöksen sataprosenttisesta tapaturmaeläkkeestä. Vakuutusyhtiö ei vienyt asiaa ylempiin oikeusasteisiin; valitusaika meni umpeen elokuussa 1998. Saari oli ensimmäinen, joka sai tapaturmaeläkkeen tinnituksen vuoksi.
Tinnitukseen sairastuttuaan Saari on toiminut aktiivisesti Kuulonhuoltoliitossa ja Suomen Tinnitusyhdistyksessä. Tinnitusyhdistys perustettiin loppuvuodesta 1995. Saari oli puheenjohtaja alkuvuodet, ja oli pitkään hallituksen jäsen.
Rauli Mård
Rauli Mård (s. 1958 Hausjärvi) on suomalainen taidemaalari. Mårdin maalausten aiheena ovat moottoripyörät, autot ja lentokoneet, hän on maalannut myös yli 500 muotokuvaa ja on erikoistunut työskentelemään yleisön edessä. Vuodesta 2014 lähtien Mård on luonut uraa maailmalla.
Markku Ihantola
Markku Wilhelm Ihantola (s. 22. toukokuuta 1946 Mouhijärvi ) on suomalainen insinööriprikaatikenraali evp.
Operaatio U-Go
Operaatio U-Go oli Japanin suorittama sotilasoperaatio toisessa maailmansodassa. Japanilaisten tarkoituksena oli hyökätä kahtena kiilana Brahmaputran laaksoon vallaten liittoutuneiden hallussa olleet Kohiman ja Imphalin kaupungit. Operaatio yhdessä sen kanssa päällekkäisen Ha-Go-operaation kanssa olivat viimeisiä japanilaisten toteuttamia suuria hyökkäyksiä toisessa maailmansodassa. Operaatio päättyi Kohiman ja Imphalin taisteluissa kärsittyihin tappioihin sekä niitä seuranneisiin lähtöasemiin palaamiseen.
Taustaa
Kenraaliluutnantti Renya Mutaguchi komensi Japanin 15. armeijaa, joka koostui kolmesta divisioonasta (noin 100 000 sotilaasta). Mutaguchin tavoitteena oli hyökätä syvälle Intiaan ja ratkaista sota Japanin eduksi. Hän oli taistellut voitollisesti Malesiassa ja Singaporessa eikä osannut odottanut kovaa vastarintaa.
Japanin suunnitelma
Suunnitelman mukaan kenraaliluutnantti Saton 31. divisioona hyökkäisi oikealla ylittäen Chindwin-joen ja jatkaen Kohimaan. Kenraaliluutnantti Yamauchin 15. divisioona hyökkäisi keskustassa ylittäen joen hieman etelämpänä edeten Ukhrulin eteläpuolitse Imphaliin johtavalle tielle tasangon pohjoisreunassa. Kenraaliluutnantti G. Yanagidan 33. divisioona etenisi vasemmalla pitkin Kalemyo-Tamu-Palel ja Tiddimin teitä Imphaliin.
Ylitettyään joen Tamanthin ja Homalinin välisellä alueella 15.–16. maaliskuuta välisenä yönä 31. divisioona olisi lähellä Kohiman edustalla jaettuna kolmeen osastoon, jotka lähestyisivät sitä pohjoisesta, idästä ja etelästä. Oikean puoleinen osasto etenisi Layshin ja Phakekedzumin kautta Kohiman pohjoispuolelle. Keskimmäinen osasto, jota seuraisi divisioonan pääosat, kulkisi Fort Kearyn, Somran ja Jessamin kautta Kohimaan. Vasemman puoleinen kenraalimajuri M. Miyazakin johtama osasto kulkisi Ukhrulista Maoon ja edelleen Imphaliin johtavalle tielle. Divisioonan tehtävänä oli vallata ja pitää Kohima sekä valmistautua auttamaan 15. divisioona, joka hyökkäisi Imphaliin.
John Ruddy
John Thomas Gordon Ruddy (s. 24. lokakuuta 1986 St. Ives, Englanti, Britannia) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia.
Operaatio U-Go
Japanin suunnitelma
Hyökkäykseen lähtevä 15. divisioona ei ollut kirjavahvuutensa mukainen, vaan siihen kuului ainoastaan kuusi jalkaväkipataljoonaa sekä 18 tykkiä. Divisioonan tuli 15.–16. maaliskuuta välisenä yönä ylittää Chindwin-joki Lawngmin ja Thaungdutin välillä. Sen kärjen tuli edetä Kamjongin, Ukhrulin ja Leishan kautta Imphaliin johtavalle tielle, joka sen tuli katkaista Kangpokpin ja Kanglatongbin väliltä. Pääosan tuli vallata Kanglatongbin hallinnan mahdollista korkea maastonkohta Imphalin tasangon pohjoispuolelta, josta se voisi osallistua Imphaliin suunnattuun hyökkäykseen. Divisioonan pääosa etenisi kohteeseensa kolmena osastona oikeanpuoleinen Thananin, Huminen, Chassudin ja Sangshakin, keskimmäinen Thananin, Sakokin ja Litanin (Sareikhong) sekä vasemmanpuoleinen Minthaan suojaten sivustan, mistä se jatkaisi Thananin ja Mollenin kautta Yaingangpokpiin. Divisioonan reservi tulisi oikean siiven takana.
John Ruddy
Ruddy aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Cambridge Unitedissa, jossa pelasi neljännellä sarjatasolla 39 ottelua vuosina 2004−2005. Hän siirtyi 375 000 euron siirtosummalla Evertoniin kesällä 2005. Hän pelasi ainoan valioliigaottelunsa Evertonissa helmikuussa 2006. Viiden Eveton-kautensa aikana hän oli lainalla Ykkösliigan Walsallissa, Bristol Cityssä ja Crewessa, Kakkosliigan Rushden & Diamondsissa, Chesterissä, Stockportissa ja Wrexhamissa sekä Skotlannin Valioliigan Motherwellissä.
Ruddy siirtyi 600 000 euron siirtosummalla Norwichiin kesällä 2010. Hän pelasi seurassa 116 ottelua Valioliigassa ja 118 ottelua mestaruussarjassa. Kesällä 2017 hän siirtyi Wolverhamptoniin. joka keväällä 2018 nousi Valioliigaan. Hän oli mestaruussarjakaudella joukkueen ykkösmaalivahti mutta on kausilla 2018–2020 pelannut Valioliigassa vain yhden ottelun, minkä lisäksi hän on pelannut cup-otteluita Englannin ja Euroopan kentillä.
Operaatio U-Go
Japanin suunnitelma
Yamamoton osastoa ja 33. divisioonan reserviä lukuun ottamatta kolmen divisioonan tuli edetä viidakkopolkuja vuoristoisella alueella saavuttaakseen tavoitteensa kantaen kolmen viikon tarvikkeet ja ammukset. 15. armeija oli laskenut saavuttavansa tavoitteensa kolmessa viikossa ja kykenevänsä vakiinnuttamaan asemansa Kalemyosta Tamun ja Palelin kautta Imphaliin.
John Ruddy
Ruddy nimettiin Englannin joukkueeseen jalkapallon EM-kilpailuihin 2012, vaikkei hän ollut pelannut yhtään maaottelua. Hän joutui kuitenkin jäämään pois joukkueesta murrettuaan sormensa harjoituksissa. Ruddy debytoi maajoukkueessa 15. elokuuta 2012 Italiaa vastaan. Se on vielä seitsemän vuotta myöhemminkin hänen ainoa maaottelunsa.
Operaatio U-Go
Japanilaiset hyökkäävät
Japanilaisten hyökkäys alkoi suunnitelman mukaisesti maaliskuun 7. päivän vastaisena yönä. Joukot etenivät nopeasti Chindwinjoella kulkevan etulinjan läpi niin, että Intian 17. divisioona jäi saarroksiin Imphaliin. Toista hyökkäystä Imphalin pohjoispuolella pidätteli Intian 20. divisioona, mutta Kohimaan johtanut tie meni poikki. Taistelu oli raivokasta, koska kummallakaan osapuolella ei ollut varaa antaa periksi (”Viidakon Stalingrad”), sillä japanilaiset tarvitsivat elintarvikkeita Imphalissa pysyäkseen hengissä, kun taas britit ja intialaiset tiesivät, että tappio avaisi tien syvälle Intiaan. Britannian kuninkaallisten ilmavoimien koneilla Imphaliin saarroksiin joutuneita joukkoja ja piiritystä kesti kaikkiaan 86 päivää.
Kohima
Kohiman taistelu jakautuu selkeisiin osiin. Ensimmäisessä vaiheessa Japanin 31. divisioona pyrki valtaamaan Kohiman harjanteen. Vaiheen merkittävin osa oli Kohimasta Imphaliin kulkevan huoltotien hallinnasta käydyt taistelut. Toisessa vaiheessa pieni varuskunta vapautettiin ja kolmannessa vaiheessa alueelle saapunut Intian XXXIII armeijakunta aloitti vastahyökkäyksen japanilaisten alueella olevien joukkojen lyömiseksi.
Vetäytyminen
Mutaguchi määräsi jatkamaan hyökkäystä, mutta kesäkuun lopulla hän tajusi hyökkäyksensä epäonnistuneen joukkojen uupumuksen vuoksi. Hän määräsi joukkonsa vetäytymään 3. heinäkuuta takaisin Burmaan.
Seuraukset
Taistelu osoitti, ettei Japani voita sotaa Kaakkois-Aasiassa. Slim aloitti hyökkäyksensä ja vuoden kuluttua se päättyi viimeisten japanilaisten karkotukseen Burmasta.
Mercedes-Benz E-sarja (W124)
Mercedes-Benz W124 on ensimmäinen Mercedes-Benz E-sarjan nimeä (vuodesta 1993 lähtien) virallisesti kantanut malli, jota valmistettiin vuosina 1984–1997. Se korvasi edeltäneen W123-mallin ja seuraajaksi tuli W210. Kesällä 1995 korvaavan W210-mallin tultua markkinoille, jäi farmari mallistoon vielä vuodeksi, coupé vuoden 1996 loppuun ja cabriolet aina kesään 1997 saakka. W124-korisen coupén ja cabrioletin korvasi CLK-sarja (C208), sillä W210-mallisarjaan ei kyseisiä korimalleja tullut. Avomallinen SL-sarja (R129) perustuu W124-sarjan lyhennetylle alustalle.
Mercedes-Benz W124 (1984–1997)
Suuren suosion saavuttanut Mercedes-Benz W123 sai seuraajakseen uuden W124-mallin vuodenvaihteessa 1984–1985. Korin muotoilu muistutti suuresti muutamaa vuotta aikaisemmin esiteltyä pienempää 190 (W201) -mallia. Edeltäjään verrattuna auto oli kaventunut neljällä senttimetrillä. Ilmanvastuskerroin 0,29 oli kokoluokan toiseksi alhaisin, sillä paremmaksi ylsi ainoastaan Renault 25. Ajo-ominaisuuksia haluttiin parantaa yhdistämällä jämäkät kaasuiskunvaimentimet ja pehmeähköt jouset. Ajo-ominaisuuksiltaan uusi E-sarjalainen olikin hyvä, mutta sisätilat olivat pienehköt luokassaan. Hinnat nousivat edeltäjään verrattuna noin neljänneksellä. Poikkeuksellinen ja erikoinen ratkaisu oli tuulilasinpyyhin, joita oli vain yksi kappale. Pyyhkijänvarsi oli teleskooppinen: varsi pidentyi sen kääntyessä kohti tuulilasin ylänurkkia ja vetäytyi kasaan pyyhkijän ollessa kohti tuulilasin yläreunaa ja A-pilareita. Tämän mekanismin ansiosta saavutettiin peräti 86 prosentin pyyhintäala yhden pyyhkijänsulan järjestelmällä, joka oli aikansa paras tulos. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz S124 Moottorivalikoiman uutuutena olivat kuusisylinteriset 260 E (166 hv) ja 300 E (188 hv) sekä dieselit 200 D (72 hv), 250 D (90 hv) ja 300 D (109 hv). Dieselmoottorit olivat kehittyneet merkittävästi aikaisimpiin verrattuina. Ne olivat hiljaisia ja nopeakäyntisiä. W124-mallin myötä Mercedes-Benz toi Saksassa ensimmäisten valmistajien joukossa markkinoille katalysaattorilla varustettuja bensiinimoottoreita.
Syksyllä 1985 esiteltiin farmarimalli 200 T-300 TD Turbo. Tavaratilan koko oli kasvanut edellismalliin verrattuna 10 prosentilla. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz 300 CE (C124) Alkuvuodesta 1987 mallisarjaan tulivat coupé-mallit 230 CE ja 300 CE. Vaikka coupé ulkoisesti muistuttikin suuresti sedania, niille yhteisiä korinosia olivat itse asiassa vain keula ja takavalot. Akseliväli oli sedania 8,5 senttiä lyhyempi.
Syksyllä 1987 moottorivalikoimaa täydennettiin turbodieseleillä 250 D Turbo (126 hv) ja 300 D Turbo (145 hv). Turbodieselit tunnisti oikean etukulman ritilästä, josta turboahdin otti jäähdytysilmansa. Samaan aikaan esiteltiin nelivetoiset 4Matic-mallit. Normaalisti voima välitetään takapyörille, mutta vaikeissa olosuhteissa nelivetojärjestelmä voi jakaa vetovoimaa suhteessa 50/50. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (1989) Mercedes-Benz W124. Syksyllä 1989 W124 sai ensimmäisessä kasvojenkohotuksessaan muiden Mercedes-Benz-mallien tavoin kylkiinsä ja sivupeileihin korin väriin sävytetyt muovipaneelit. CE-malleissa ne kuitenkin olivat olleet alusta alkaen. Sisätiloissa tehtiin parannuksia istuimiin ja uusittiin verhoilu. Uusia mallivaihtoehtoja olivat 300 E 24 sekä vastaavat TE ja CE. Niissä oli sama 24-venttiilinen moottori kuin 300 SL 24:ssä, mutta hieman kevyemmin viritettynä. Tehoa oli 220 hevosvoimaa. Suunnilleen samoihin aikoihin vakiovarusteisiin lisättiin ABS-jarrut.
Vuoden 1990 uutuuksia olivat huippumallit 400 E ja 500 E. Näistä jälkimmäinen erottui ulkonäöltään jonkin verran perusmalleista, ja sen suunnittelussa oli avustanut Porsche. Moottori oli 500 SL:n 326-hevosvoimainen 32-venttiilinen. 400 E:n moottori oli 4,2-litrainen 279-hevosvoimainen. Vuonna 1991 tulivat markkinoille avomallit. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz 300 CE (A124) Syksyllä 1992 aikaisemmat bensiinimoottorit korvautuivat uusilla neliventtiilisillä. Uudet malliversiot olivat 200 E (136 hv), 220 E (150 hv), 280 E (180 hv) ja 320 E (220 hv). Vakiovarustusta täydennettiin muun muassa kuljettajan turvatyynyllä ja sähköpeileillä. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz 500 E vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (1993) Mercedes-Benz W124. Kesällä 1993 C-sarjan esittelyn yhteydessä mallista alettiin toisen kasvojenkohotuksen myötä ensimmäisen kerran käyttää nimeä E-sarja. E-kirjaimen siirto mallinumeron perästä sen eteen tuli mahdolliseksi Daimler-Benzin siirtyessä vuonna 1993 bensiinimoottorien valmistuksessa täysin kaasuttimien käytöstä polttoaineenruiskutukseen. Myös ulkonäköön tehtiin uudistuksia, muun muassa tähti oli nyt kiinnitetty konepeltiin maskin reunuksen sijasta, ajovalojen sivuvilkuista tuli kirkaslasiset ja takapuskuria oli pidennetty. 2,5- ja 3,0-litraisiin dieselmoottoreihin tuli neliventtilikannet, jolloin tehot nousivat 113 ja 136 hevosvoimaan.
HMS Älvsnabben (M01)
HMS Älvsnabben (runkonumero M01) oli Ruotsin laivaston vuonna 1943 valmistunut miinalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin rahtialuksena Göteborgista Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:lta, mistä merivoimat lunasti 1942 aluksen. Alus laskettiin vesille 19. tammikuuta 1942 ja liitettiin laivastoon 8. toukokuuta 1943.
Palvelus
Alusta modernisoitiin vuosina 1951, 1961, 1966 ja 1972. Vuoden 1951 modernisoinnissa aluksella olleet 20 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin neljällä 37 millimetrin kunnialaukaustykillä. Muutamaa vuotta myöhemmin korvattiin takakannen kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä yksiputkisilla 40 mm M/48 -tykeillä. Loput kaksiputkiset 40 millimetrin tykit poistettiin hieman myöhemmin. Vuodesta 1953 alus oli koululaivana tehden kaikkiaan 25 koulutuspurjehdusta. Älvsnabben poistettiin 30. kesäkuuta 1982 palveluksesta ja myytiin seuraavana vuonna. Alus romutettiin 1983-1984 Karlskronassa.
Komedia
thumb|right|David Garrickin maalauksessa hymyilevä mieshenkilö päätyy Komedian (vasemmalla) viemäksi [[Tragedia|Tragedian (oikealla) sijaan. Komedia ja tragedia ovat draaman kaksi päälajia. ]] Komedia on yleensä onnellisesti päättyvä näytelmä, jossa koomiset ainekset vallitsevat. Komedian päätarkoitus nykyaikana on huvittaa katsojaa, mutta alun perin sen tarkoituksena oli parantaa yhteiskuntaa paljastamalla hölmöyksiä ja paheita.
Historia
Antiikin Kreikassa ja Roomassa komedia oli näytelmäkirjallisuuden alalaji, joka sisälsi Aristoteleen mukaan kehnojen ihmisten naurettavien puolten jäljittelyä. Niissä pilkattiin esimerkiksi valtionjohtajia. Komedioiden esittäminen liittyi Ateenassa Dionysoksen kunniaksi vietettyihin Dionysia- ja Lenaia-juhliin. Niissä pidetyissä näytelmäkilpailuissa esitettiin joka vuosi uusia näytelmiä, joista vain hyvin harvoja on säilynyt - tiedetään vain kirjailijoiden nimiä. Kuuluisia miespuolisia komediakirjailijoita olivat muun muassa kreikkalaiset Aristofanes ja Menandros. Aristofaneen komediassa Akharnalaiset (425 eaa.) kuvataan tilannetta, jossa yksittäinen rauhanmies yrittää kansankokouksessa saada päätöksen rauhanneuvotteluista Ateenan ja Spartan kesken, mutta sotaintoilijat saattavat hänet vaikeuksiin, joista hän selviää vain rauhaa puolustavalla loppupuheellaan.
Renessanssin aikana komediaa kirjoittivat esimerkiksi romanttisiin komedioihin erikoistunut William Shakespeare ja satiirisiin komedioihin erikoistunut Ben Jonson. Heitä seuranneina vuosisatoina komedian uusiksi alalajeiksi kehittyivät tapakomedia, luonnekomedia ja sentimentaalinen komedia.
1900-luvulla komedian alalajeksi syntyivät muun muassa restauraatiokomedia, juonikomedia, puhdas komedia, korkea komedia, matala komedia, pastoraalikomedia ja tilannekomedia.
Eibingenin luostari
thumb|Eibingenin luostari. thumb|Sisustus
Eibingenin luostari eli Pyhän Hildegardin benediktiiniläisluostari on nunnayhteisö Saksan Hessenissä Eibingenissä lähellä Rüdesheimia.
Hildegard Bingeniläinen perusti vuonna 1165 tyhjillään olleeseen augustinolaiseen luostariin benediktiiniläisyhteisön, joka lakkautettiin 1800-luvun alussa Saksan tämän osan maallistuessa. Nykyisen yhteisön on perustanut Löwenstein-Wertheim-Rosenbergin ruhtinas Karl VI Bertholdsteiniin Pyhän Gabrielin luostariin vuonna 1904, josta se siirrettiin nykyiseen paikkaansa. Nunnaluostari kuuluu benediktiinien sääntökunnan alaiseen Beuronin sääntökuntaan. Yhteisö karkotettiin Saksasta 1941, ja se pääsi palaamaan 1945.
Sisaret perustivat 1988 Hildesheimiin Marienroden luostarin, joka itsenäistyi Eibingenin luostarista 1998.
Nunnat työskentelevät viiniviljelyksillä ja käsityöpajoissa ja huolehtivat perinteisestä vieraanvaraisuudesta. Heidän lauluaan kuulee perinteisissä jumalanpalveluksissa, joita yleisö ei kuitenkaan pääse seuraamaan.
Luostari kuuluu Keski-Reinin laakson yläosa -maailmanperintökohteeseen. Kirkkoa on käytetty konserttitilana Rheingaun musiikkijuhlien aikana.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2018 – miesten slopestyle
Lumilautailun miesten slopestylen kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 10.–11. helmikuuta 2018 Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Chittisinghpuran joukkomurha
Chittisinghpuran joukkomurha oli väkivaltaisku, jossa ammuttiin 36 sikhiä 20. maaliskuuta 2000 Pohjois-Intiassa Jammu ja Kashmirin osavaltiossa. osallistui 40-50 miestä, jotka automaattiasein varustautuneina pakottivat asukkaita kodeistaan, erottivat miehet naisista ja ampuivat miehet. Intian viranomaisten mukaan ampujilla oli yhteyksiä Pakistaniin. Isku tehtiin samaan aikaan kun Yhdysvaltojen presidentti Bill Clinton oli valtiovierailulla Intiassa.
Britney Spearsin diskografia
Tämä artikkeli luettelee Britney Spearsin diskografian.
Viro – Tuulten pieksämä maa
Sarjan on ohjannut on Ain Prosa ja sen käsikirjoittajina toimivat Mihkel Ulman ja Lauri Vahtre. Pääosassa esiintyy Rasmus Kaljujärv.
Juoni
Sarjan päähenkilö on rannikolla Haapsalun seudulla asuva Toomas Roo, jonka isän palaaminen ensimmäisestä maailmansodasta tsaarin Venäjän armeijassa haavoittuneena on alku sarjalle. Sarjaan sisältyy paljon historiallisia aineksia Viron itsenäisyyden ajalta ja siinä käsitellään tunnetuimpia Viron 1900-luvun poliitikkoja aina Konstantin Pätsistä alkaen. Sarjassa esitetään viihteellisestikin paljon sellaista aineistoa, joka ei välttämättä ole tuttua kuin maan asukkaille. Toomas Roon opiskelua, perhe-elämää, enemmän tai vähemmän luotettavia ystäviä ja itsenäisten naisten merkitystä ei ole unohdettu. Sarjan lähtökohtana on Viron hyväosaisten näkökulma, mutta myös monenlaiset kaksinaismoralistiset toimet itsenäisyyskysymyksessä tulevat esitellyiksi. Toomas Roon ja eräiden ystävien päätyminen metsäveljiksi tai emigranteiksi sekä toisten passittaminen Siperiaan tulee hyvin perustelluksi, vaikka perhe pääsi metsään karkuun Tooman ansiosta.
Vuoden 2013 jatko-osa-jaksossa päähenkilönä on Tooman sijaan hänen siskonpoikansa Siim Pärtel, missä hän suunnittelee yhdessä kavereidensa kanssa lähtemistä Suomeen sotimaan Neuvostoliittoa vastaan.
Nuorten toimintakeskus Happi
Nuorten toimintakeskus Happi on Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen ylläpitämä nuorten toimintakeskus Helsingissä. Se sijaitsee entisissä Merikiidon tiloissa osoitteessa Sörnäisten rantatie 31. Se sai nimensä nimikilpailun tuloksena helmikuussa 2009.
Happi on tarkoitettu helsinkiläisten 15–29-vuotiaiden nuorten tilaksi. Tilat ovat kooltaan 3 500 m2. Talossa on neljä kerrosta. Hapessa on useampi toimija. Hapen tiloissa toimivat Narrin näyttämö, HattuMedia, Helsinki Freedom Records, Pelitalo, Myötätuulessa-hanke, Kahvila Vety, Värkkäämö, Nuorten Ääni -toimitus, Skrappi, Sankarit-toiminta, monistamo, lainaamo, nuorisoasiainkeskuksen vapaaehtoistoiminta ja suomenkielisen työväenopiston kuvataidekeskus.
Demetrio Mansilla Reoyo
Demetrio Mansilla Reoyo (23. marraskuuta 1910 Los Ausines – 7. joulukuuta 1998) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1934 ja nimitettiin Burgosin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Erythraen titulaaripiispaksi 15. marraskuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 1959. Pääkonsekraattorina toimi Luciano Pérez Platero, jota avustivat Ángel Temiño Sáiz ja Abilio del Campo y de la Bárcena.
Mansilla Reoyo sai 7. heinäkuuta 1964 nimityksen Ciudad Rodrigon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. tammikuuta 1988. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Faruk Hadžibegić
Ura pelaajana
Hadžibegić aloitti pelaajauransa FK Sarajevon puolustajana 1976. Hän edusti seuraa yhdeksän vuoden ajan ja pelasi 241 liigaottelua. Hadžibegić oli voittamassa seuran historian toista Jugoslavian-mestaruutta kaudella 1984–1985. Mestaruuskauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan Espanjaan, jossa edusti kaksi kautta Real Betisiä. Espanjasta Hadžibegić siirtyi Ranskaan ja FC Sochaux'n joukkueeseen, jota hän edusti kaikkiaan seitsemän kautta 242 liigaottelussa. Kesällä 1994 36-vuotias Hadžibegić siirtyi vielä Toulouseen, jossa lopetti uransa kauden jälkeen.
Maajoukkuetasolla Hadžibegić edusti Jugoslaviaa 61 A-maaottelussa vuosina 1982–1992. Hän oli mukana MM-kisajoukkueessa 1990. Hadžibegić sai kyseenalaisen kunnian olla pelaaja, joka epäonnistui puolivälierien rangaistuspotkukilpailussa Argentiinaa vastaan ja Jugoslavian kisat päättyivät.
Ura valmentajana
Tammikuussa 2007 Hadžibegić palasi jälleen Ranskaan ryhdyttyään Chamois Niortais'n valmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden loppuun. Seuraavaksi Hadžibegićistä tuli tammikuussa 2008 Dijonin päävalmentaja. Tästä pestistä hän sai potkut kesäkuussa 2008.
Joulukuussa 2009 Hadžibegić palkattiin SC Bastian päävalmentajaksi pelastamaan seura putoamiselta Nationaliin. Hän ei kuitenkaan onnistunut tehtävässään ja Bastia putosi kauden jälkeen Nationaliin. Tämä tiesi bosnialaiselle potkuja tehtävästä.
Lokakuun alussa 2010 Ranskan liigan hännille juuttunut sarjanousija AC Arles palkkasi Hadžibegićin uudeksi päävalmentajakseen. Bosnialainenkaan ei onnistunut pelastamaan sarjajumboksi juuttunutta Arles'ta putoamiselta, mutta hänen johdollaan seura kuitenkin saavutti kaksi voittoa kauden kolmesta. Putoamisesta huolimatta Hadžibegić sai jatkaa kauden jälkeen tehtävässään. Kausi 2011/12 lähti Arles'lta käyntiin huonosti ja syksyn mittaan otteet heikkenivät edelleen. Lopulta seurajohto erotti Hadžibegićin marraskuun lopulla Arles'n majaillessa putoamisviivan alapuolella.
Tammikuussa 2016 Hadžibegić palasi yli neljän vuoden tauon jälkeen valmennustehtäviin aloittaen Ligue 2:ssa heikosti pelanneen Valenciennes FC:n päävalmentajana. Hadžibegić nosti Valenciennesin sarjan keskikastiin ja joukkue säilytti sarjapaikkansa. Kaudella 2016/17 Valenciennes jäi jälleen kauas kärkitaistelusta ja sijoittui kauden päätteeksi sijalle 14. Kun kausi 2017/18 lähti myös käyntiin alavireisesti, sai Hadžibegić potkut syyskuussa 2017.
Lokakuun lopussa 2018 Hadžibegićista tuli Ligue 2:ssa putoamiskamppailuun juuttuneen Red Starin päävalmentaja. Bosnialaisvalmentaja ei saanut Red Starin peliä kulkemaan edeltäjäänsä paremmin ja sarjajumbo erotti hänet tehtävästään maaliskuun lopulla 2019.
Heinäkuussa 2019 Hadžibegić allekirjoitti vuoteen 2020 ulottuvan sopimuksen Montenegron jalkapallomaajoukkueen kanssa. Hän sai potkut tehtävistään joulukuussa 2020, kun ei onnistunut luotsaamaan Montenegroa EM-lopputurnaukseen.
Heinäkuusta syyskuuhun 2022 hän toimi MC Algerin päävalmentajana.
Tammikuussa 2023 Hadžibegićista tuli toista kertaa Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Kampalan piirikunta
thumb|250px|Kampalan alueen sijainti (punaisella) Ugandan kartalla.
Kampala on piirikunta Ugandan keskeisissä osissa, osittain Victoriajärven rannalla. Ugandan pääkaupunki Kampala kuuluu piirikuntaan. Se on Ugandaan kuuluvan itsehallinnollisen Bugandan kuningaskunnan keskus.
Johtava kieli alueella on luganda. Kampalan piirikunnassa on Ugandan piirikunnista eniten asukkaita.
December Boys
December Boys on vuonna 2007 julkaistu australialainen elokuva, jonka ohjasi Rod Hardy ja kirjoitti Marc Rosenberg. Elokuva perustui Michael Noonanin samannimiseen kirjaan. USA:ssa elokuva julkaistiin 14. syyskuuta 2007 ja Australiassa 20. syyskuuta 2007. Suomessa elokuva ei tullut lainkaan teattereihin, mutta sen voi tilata DVD:llä.
Juoni
December Boys kertoo neljän päähenkilön varttumisesta ja kuinka heidän elämänsä muuttuvat loman aikana. Elokuva sijoittuu 1960-luvun Australiaan. Neljä orpoa poikaa katolisesta orpokodista, joka sijaitsee Australian takamailla, syntyivät kaikki joulukuussa ja syntymäpäivänsä kunniaksi heidät lähetetään rantalomalle herra ja rouva McAnshin luokse. Siellä he tapaavat Fearless nimisen miehen, joka väittää olevansa läheisen sirkuksen hurja moottoripyöräilijä, ja hänen vaimonsa Teresan. Misty, Spark ja Spit lähentyvät Teresan kanssa, mutta Maps, nelikon vanhin, on vielä haluton juttelemaan hänen kanssaan. Sen sijaan hän pitää hauskempana ajanviettoa Lucy nimisen teinitytön kanssa, joka asuu rannalla setänsä kanssa. Maps käy usein paikassa, jossa on oudon mallisia kiviä ja tapaa Lucyn siellä.
Muutamaa päivää myöhemmin orvot kurkkivat Fearlessin ikkunasta nähdäkseen Teresan alasti, mutta Misty, joka on nelikosta uskonnollisin, heittää kiven seinään jotta pojat lähtisivät pois. Misty juoksee takaisin rouva McAnshin talolle ja katsoo oven raosta ja näkee jonkun suihkussa, joku osoittautuu rouva McAnshiksi. Pian he saavat selville, että hän sairastaa rintasyöpää.
Luettelo Suomen linnoista ja linnoituksista
Tämä on epätäydellinen luettelo Suomen linnoista ja linnoituksista aikajärjestyksessä, jotka on rakennettu ennen 1900-lukua. Luettelo Suomen muinaislinnoista löytyy täältä ja luovutetun Karjalan muinaislinnoista täältä.
December Boys
Juoni
Yhtenä iltana Misty kuulee vahingossa Fearlessin puhuvan ystävilleen mahdollisuudesta, että he saattavat adoptoida yhden pojista. Innoissaan mahdollisuudesta saada vihdoin vanhemmat, Misty pitää asian omana tietonaan, kunnes päättää paljastaa sen papille joka on ajanut rannalle, jotta orvot voisivat ripittäytyä. Muut pojat tajuavat, että Mistyllä kestää liian kauan, ja kun tämä on lopettanut, muut pakottavat hänet kertomaan mistä on kyse. Misty, Spark ja Spit ovat innokkaita kilpailemaan Fearlessin ja Teresan rakkaudesta, mutta Maps on vähemmän innostunut sanoen Lucylle, "Mitä ihmeellistä vanhemmissa sitä paitsi edes on?" Maps kokee ensi suudelmansa Lucyn kanssa, ja pian menettää neitsyytensäkin hänelle yhdessä kiviluolista.
Siellä Lucy sanoo Mapsille, että hänen täytyy aina muistaa, että Lucy oli hänen ensimmäisensä. Seuraavana päivänä Maps palaa luolille, mutta huomaa ettei Lucy ole siellä. Lucyn setä kertoo Mapsille, että Lucy lähti takaisin isänsä luokse, eikä tule takaisin ennen ensi kesää. Särkyneine sydämineen Maps lähtee sirkukseen etsimään Fearlessin, jotta voisi puhua tälle, mutta huomaa, ettei Fearless ole sirkuksen moottoripyöräilijä, vaan eläinten häkkien siivooja. Suutuksissaan siitä, että Fearless oli valehdellut koko ajan, Maps löytää Mistyn maalauksen, jossa Misty olisi Fearlessin ja Teresan poika ja tuhoaa sen. Misty hyökkää Mapsin kimppuun ja hakkaa häntä taulun kehyksillä, ja niin neljän orvon välinen side katkeaa.
Fearless löytää Mapsin yhdestä kiviluolista ja selittää tälle mitä oikeasti oli tapahtunut. Hän paljastaa, että oli entinen moottoripyöräilijä sirkuksessa tehden kaikki stuntit Teresan ollessa takana. Pian tapahtui kuitenkin onnettomuus joka piti Teresan sairaalassa melkein kokonaisen vuoden, ja aiheutti sen, ettei hän voisi ikinä saada lapsia, ja se oli syynä siihen, että he halusivat adoptoida yhden orvoista.
Maps palaa rannalle ja saa selville Sparkilta ja Spitiltä että Misty on mennyt veteen ja on hukkumassa syvässä osassa. Maps lähtee Mistyn perään vaikkei osaakaan uida. Molemmat lähes hukkuvat, mutta veden alla, he avaavat silmänsä ja näkevät vision Neitsyt Mariasta, joka luultavasti tarkoittaa sitä, että he ovat hukkumaisillaan. Ennen kuin Misty pystyy kurottamaan sitä kohti, Fearless pelastaa molemmat, ja vie heidät takaisin rantaan. Maps ja Misty sopivat keskenään ja niin nelikosta tulee jälleen ystäviä.
Seuraavana päivänä Fearless ja Teresa kutsuvat pojat talolleen ja kertovat päätöksensä. He paljastavat haluavansa adoptoida Mistyn. Hän sanoo hyvästit ystävilleen ja katsoo Fearlessin ja Teresan kanssa kuistilta kun muut pojat alkavat leikkiä kivillä. Misty tajuaa, että he ovat hänen oikea perheensä ja kysyy Fearlessilta ja Teresalta voisiko jäädä sittenkin poikien luokse. He hyväksyvät sen ja niin Misty lähtee takaisin kotiin orpojen kanssa.
Kuvauspaikat
Suurin osa elokuvasta kuvattiin Kangaroo saarella, Etelä-Australian rannikolla.
Lahtea kuvattiin monissa eri paikoissa. "Käsikirjoituksen kuvaus lahdesta oli kaunis mutta myös autio. Lahtia ei ole kovin helppo löytää, mutta Kangaroo saaren lahti oli täydellinen. Se on suoraan lännessä, joten aurinko laskee niemekkeiden välistä ja antaa taianomaisen tunnelman." Ryhmä "kuvasi myös kiviluolilla, Admiralin holviportilla ja Second Valleyssa. Joten se on paikkojen kokoelma, jotka sulautuvat yhteen ja muodostavat kuvitteellisen Lahden."
Ksenofon
Ksenofon taisteli nuorena miehenä persialaisen prinssin Kyyros nuoremman armeijassa. Kyyros yritti kaapata vallan veljeltään Persian kuninkaalta Artakserkses II:lta mutta epäonnistui. Ksenofon ja muut kreikkalaiset palkkasotilaat joutuivat taistelemaan tiensä kotiin Kreikkaan Persian valtakunnan sydämestä. Ksenofon kirjoitti sotaretkeen perustuvan teoksen Anabasis. Myöhemmin Ksenofon liittyi Spartan kuningas Agesilaos II:n armeijaan kun tämä aloitti sodan Persiaa vastaan. Myöhemmin Ksenofon palasi Agesilaoksen kanssa Kreikkaan kun Sparta ja Ateena ajautuivat jälleen kerran sotaan. Ateenalaiset karkottivat spartalaismielisen Ksenofonin Ateenasta ja hän asettui asumaan Spartan alueelle. Teoksessaan Hellenika Ksenofon kuvaa Kreikan historiaa siitä mihin Thukydides lopetti aina Mantineian taisteluun asti.
Nuoruus
Ksenofon syntyi ateenalaiseen ritariluokkaan (hippeis) kuuluvaan perheeseen noin vuonna 431 eaa. Ksenofonin isä oli Gryllos ja äiti Diodora. Ritariluokkaan kuuluvien tuli olla tarpeeksi varakkaita varustaakseen itsensä ratsumiehiksi Ateenan armeijaan. Ksenofonin syntymän aikoihin peloponnesolaissota oli juuri alkanut ja se tuli jatkumaan aina vuoteen 404 eaa. asti. Ksenofon oli luultavasti tarpeeksi vanha ottaakseen itse osaa sotaan vuonna 409 eaa. Sodan loppuvuosien aikana Ateenan demokratia näytti huonoimmat puolensa, kun Arginusain taistelun hävinneet sotapäälliköt tuomittiin kuolemaan lainvastaisen oikeudenkäynnin jälkeen. Ksenofon saattoi hyvinkin olla paikalla oikeudenkäynnin aikana. Ainakin hän vastusti sen toimintaa, kuten käy ilmi hänen Kreikan historiaa käsittelevästä teoksestaan. Ksenofon oli luultavasti Ateenassa kolmenkymmenen tyrannin vallan aikana vuosina 404–403 eaa. Kun demokraatit palasivat valtaan Ateenassa vuonna 403 eaa. päätti Ksenofon jättää kaupungin.
Agesilaos
Palattuaan Kreikkaan Ksenofon osallistui spartalaisen kuninkaan Agesilaoksen sotaretkeen Persiaa vastaan. Agesilaoksesta ja Ksenofonista tuli pian ystäviä ja Ksenofon pääsi pian kuninkaan sisäpiirin jäseneksi. Vuonna 395 eaa. Ateena liittoutui Persian kanssa ja aloitti niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan. Ksenofon seurasi Agesilaosta Kreikkaan ja otti osaa Koroneian taisteluun spartalaisten puolella. Tämän seurauksena Ksenofon karkotettiin Ateenasta. Agesilaos palkitsi kuitenkin ystävänsä Skilloksessa sijaitsevalla maatilalla, joka sijaitsi vain muutaman kilometrin päässä Olympiasta. Ksenofon lähetti myöhemmin kaksi poikaansa Spartaan, jossa he saivat perinteisen spartalaisen kasvatuksen.
Vuonna 371 eaa. thebalaiset kukistivat Spartan Leuktran taistelussa ja riistivät Peloponnesoksen Spartan hallinnasta. Pian tämän jälkeen Ksenofon karkotettiin maatilaltaan ja hänen oli paettava Korinttiin, jonne hän asettui asumaan. Ennen kuolemaansa Ksenofonin sallittiin palata Ateenaan, mutta hän kuoli lopulta kuitenkin Korintissa.
Sokrateen oppilaana
Sokrateen oppilas Ksenofonista tuli hänen tavattuaan Sokrateen kadulla, ja tämän alettua kysellä häneltä kaikenlaisia asioita. Ksenofon oli ensimmäinen, joka kirjoitti ylös muistiinpanoja Sokrateen puheista. Ne on julkaistu nimellä Muistelmia. Ksenofon oli yksi Sokrateen tunnetuimmista oppilaista eli sokraatikoista, Platonin ja Antistheneen ohella. Hän myös kirjoitti ensimmäisenä kreikkalaisen filosofian historiasta.
Tarinoiden mukaan Ksenofon ja Platon olivat jossain määrin toistensa vihamiehiä, tai ainakin kilpailijoita. Ainakaan he eivät juuri mainitse toisiaan kirjoituksissaan. Kummatkin ovat myös kirjoittaneet samanlaisista aiheista, esimerkiksi teokset nimeltä Pidot ja Sokrateen puolustuspuhe, ikään kuin kilpaillakseen toistensa kanssa.
Vaikka Ksenofonin ajatellaan olleen Platonia kokemattomampi Sokrateen filosofisten ajatusten kirjallisessä käsittelyssä, pidetään hänen kuvaustaan totuudenmukaisempana ja arkisempana kuin Platonin oppi-isäänsä ideaalisoiva ja omia ajatuksiaan Sokrateen suuhun ympännyt kirjallisuus. Toki molempien kirjoittajien kuvaus Sokrateesta on värittynyt.
Ksenofonia on sanottu myös ensimmäiseksi hevoskuiskaajaksi, koska hän suosi myötämielisyyttä hevosten koulutuksessa ja kirjoitti paljon hevosista.
Teokset
thumb|160px|Ksenofon
Ksenofonin kirjoitukset, erityisesti Kyyroksen sotaretki, ovat kuuluneet pitkään aloittelevien kreikan opiskelijoiden lukemistoon. Hänen teoksensa Hellenika on tärkein lähde Kreikan historiaan vuosina 411–362 eaa. Se on suoraa jatkoa Thukydideen Peloponnesolaissodalle. Ksenofon ei kuitenkaan analysoi tapahtumia yhtä tarkasti kun Thukydides. Hänen sokraattiset kirjoituksensa, jotka ovat säilyneet kokonaisuudessaan, ovat sokraattisen menetelmän ainoita nykyaikaan säilyneitä kuvaajia Platonin dialogien lisäksi.
Ksenofonin teokset ovat innoittaneet myöhempiä kirjailijoita, kuten Arrianosta.
Historialliset ja elämäkerralliset teokset Sokraattiset dialogit ja muut teokset
Lyhyet tutkielmat
Faustina Kowalska
Pyhä Maria Faustina Kowalska O.L.M. (myös Kaikkein Pyhimmän Sakramentin sisar Maria Faustina; syntymänimeltään Elena Kowalska; 25. elokuuta 1905 Glogowiec, Puola – 5. lokakuuta 1938 Krakova, Puola) oli puolalainen roomalaiskatolinen nunna, neitsyt ja näkijä. Pyhään Faustinaan perustuvat Jumalan laupeuden kuva, Jumalan laupeuden ruusukko, Jumalan laupeuden novena, laupeuden hetki klo 15, Jumalan laupeuden sunnuntai ja hänen päiväkirjansa, englanniksi Divine Mercy in my Soul, josta on tullut käsikirja hartaudesta Jumalan laupeutta kohtaan. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunninarvoisaksi 7. maaliskuuta] 1992, autuaaksi 18. huhtikuuta 1993 ja kanonisoi hänet 30. huhtikuuta 2000. Hänen symbolejaan ovat nuori nunna kaavussa ja nunna näyllä Jeesuksesta kahdella valonsäteellä, punaisella ja valkoisella. Pyhä Faustina on armon suojeluspyhimys ja hänen juhlaansa vietetään 5. lokakuuta eli päivänä kun hän kuoli 33-vuotiaana tuberkuloosiin.
Elämä
Faustina syntyi Helena Kowalskana 25. elokuuta 1905 Głogowiecissä kolmantena lapsena kymmenestä köyhään, mutta uskonnolliseen talonpoikaisperheeseen. Kaksi perheen tytöistä, Casimira ja Bronislava, kuolivat varhaisessa iässä. Muut tytöt Faustinan lisäksi olivat ikäjärjestyksessä Josefine, Genevieve, Natalie, Stanislaus, Mecislaus, Mary ja Wanda. Jo seitsemänvuotiaana pyhä Faustina tunsi kutsun luostarielämään ja valmistuttuaan koulusta hän pyysi vanhemmiltaan pääsyä nunnaluostariin, mihin he eivät suostuneet. 1924 Faustinan väitetään tanssiaisissa siskonsa kanssa ollessa nähneen näyn kärsivästä Jeesuksesta, joka neuvoi häntä lähtemään Varsovaan ja liittymään nunnaluostariin. Varsovassa hän lähestyi monia eri luostareita, mutta hänelle ei myönnetty pääsyä niihin. Lopulta hänet otettiin Laupeuden Jumalanäidin sääntökunnan novisiaattiin, jossa hän otti sääntökuntanimensä vuonna 1926. Sisar Faustinana hän toimi useissa sääntökunnan luostareissa Varsovassa, Vilnassa, Krakovassa, Kiekrzissä ja Plockissa. Pyhän Faustinan väitetään saaneen vuonna 1931 Jeesukselta ilmestyksen, jossa naista pyydettiin maalaamaan näyn mukainen maalaus, niin sanottu Jumalan laupeuden kuva. Pyhä Faustina sairastui ikuisten lupaustensa jälkeisenä vuonna 1934. Jeesuksen väitetään sanelleen Faustinalle Jumalan laupeuden ruusukon 13.–14. syyskuuta 1935. Ensimmäiset pyhät kortit Jumalan laupeuden kuvasta laadittiin heinäkuussa 1937, ja samana vuonna pyhä Faustina antoi neuvot – niin ikään hänen väitteensä mukaan – Jeesukselta peräisin olevalle Jumalan laupeuden novenalle.
Elämänvaiheita
Pyhän Faustinan elämä voidaan jakaa seuraaviin vaihesiin:
Pyhäkköjä
Pyhällä Faustinalla on ainakin seuraavia pyhäkköjä maailmalla:
Narmada
Narmada (devanagari नर्मदा, ) on Intian keskiosassa virtaava joki. Se on 1 312 kilometriä pitkä ja Intian niemimaan viidenneksi suurin. Joki saa alkunsa Madhya Pradeshin osavaltiosta ja laskee länsisuuntaan Maharashtran ja Gujaratin osavaltioiden läpi Khambatinlahteen Arabianmereen. Narmada on Gangesin, Yamunan, Godavarin ja Kaverin ohella yksi hindujen pyhistä joista.
Kiinan Grand Prix 2014
Ennen Kiinan GP:tä saatiin uutisia. Ferrarin uudeksi tallipälliköksi nimitettiin Marco Mattiacci, kun Stefano Domenicali päätti irtisanoutua tallipäällikön virastaan Ferrarin heikosti sujuneen alkukauden jälkeen.
Harjoitukset
Ensimmäisen harjoituksen suurimmaksi huomioksi jäi Pastor Maldonadon Lotuksen suistuminen radalta samalla kun hän sääti auton asetuksia ratistaan. Ferraria yritettiin säätää Kimi Räikköselle sopivammaksi, mutta seurauksena oli arvokkaan harjoitteluajan menetys sekä harjoituksen alusta että lopusta. Mercedes oli tuonut uuden keulan Kiinaan, mutta mitään dramaattista vaikutusta sillä ei ollut.
Toisissa harjoituksissa Maldonado teki jälleen omituisen ulosajon, tullessaan varikon sisääntuloon aivan liian kovaa ja törmäten seinään samassa paikassa, missä Lewis Hamilton osin menetti lähes varman mestaruutensa kaudella 2007. Toinen ja kolmas harjoitus olivat muuten melko suoraviivaisia, mutta Maldonadon epäonninen viikonloppu sai jatkoa, kun moottori rikkoutui, eikä Maldonado päässyt osallistumaan aika-ajoon.
Aika-ajot
Aika-ajo ajettiin kokonaan märällä radalla. Radan ja ilman lämpötilan ollessa alhaalla, lähes kaikki kuskit lipsuttelivat ja hyvän kierroksen saaminen oli vaikeaa. Kimi Räikkösen aika-ajo päättyi toiseen osioon. Autoa ei oltu saatu vieläkään Räikkösen mieleiseksi ja Alonso oli selvästi tallikaveriaan nopeampi. Viimeisessä osiossa Red Bullit pääsivät yllättämään ja ottivat 2. ja 3. ruudut Ricciardon johdolla. Paalupaikan otti Hamilton, mutta tallikaveri Rosberg epäonnistui kahdella nopealla kierroksellaan ja jäi neljänneksi. Alonso oli viides, Bottas seitsemäs ja kolmanteen aika-ajoon surkealla Lotuksella rimpuillut Grosjean jäi kymmenenneksi.
Kilpailu
Lewis Hamilton piti lähdössä kärkipaikan. Neljännestä ruudusta lähtenyt Nico Rosberg sai surkean lähdön ja kolaroi ensimmäisessä mutkassa Valtteri Bottaksen kanssa. Molemmat kuitenkin pystyivät jatkamaan kilpailua. Jo pääsuoralla törmäiltiin, kun Williamsin Felipe Massa törmäsi Ferrarin Fernando Alonsoon. Hekin pystyivät jatkamaan kilpailuaan. Alonso nousi startissa kolmanneksi ja Sebastian Vettel toiseksi.
Adrian Sutilista tuli kilpailun ensimmäinen keskeyttäjä kierroksella 5 moottoriongelmien takia. Kierroksella kymmenen Felipe Massa tuli ensimmäiselle varikkopysähdykselleen, joka meni brasilialaiselta täysin pieleen - takarenkaita ei saatu paikoilleen ja Massa menetti minuutin varikolla. Tässä vaiheessa Hamilton johti kilpailua, Alonso oli toisena ja Vettel kolmantena. Vettelin tallikaveri Daniel Ricciardo oli neljäntenä ja Vetteliä nopeampi. Vetteliä pyydettiin päästämään Ricciardo ohi, koska aussi oli kahden pysähdyksen taktiikalla, ja Vettel kolmella stopilla, ja jotta Ricciardo voisi saavuttaa toisena ajavan Alonson. Aluksi Vettel ei suostunut Red Bullin tallimääräykseen, mutta lopulta päästi Ricciardon ohitseen radan ykkösmutkassa. Kilpailun alussa kolaroinut Nico Rosberg teki nousua lähemmäs kärkeä; Hän ohitteli autot yksi kerrallaan. Hän ohitti Vettelin viimeisessä neulansilmässä ja ohitti myöhemmin myös Ricciardon. Kierroksella 42 Rosberg ohitti Alonson DRS-systeemin avulla, nousten toiseksi.
Kauden neljännen Grand Prix'n voittoon ajoi kolmatta kertaa peräkkäin Lewis Hamilton. Kilpailussa nähtiin harvinainen tapaus, kun ruutulippua heilutettiin kierrosta liian aikaisin kisan voittaneelle Hamiltonille. Sääntöjen mukaan kisan tulokset otetaan ruutulipun hetkestä. Täten esimerkiksi Kamui Kobayashi pudotettiin Jules Bianchin taakse. Kilpailun toiseksi ajoi Nico Rosberg ja kolmanneksi Ferrarin Fernando Alonso, jolle palkintosija oli kauden ensimmäinen ja myös koko Ferrari-tallille. Ricciardo ajoi neljänneksi ja Vettel viidenneksi. Williamsin Valtteri Bottas ajoi lopulta seitsemänneksi ja Ferrarin Kimi Räikkönen kahdeksanneksi. Felipe Massa sijoittui lopulta 15:nneksi. Kilpailun joutuivat keskeyttämään Adrian Sutil, sekä Romain Grosjean, joka keskeytti kierroksella 28 vaihdelaatikon hajottua.
Joe Arlauckas
Joseph John Arlauckas (s. 20. heinäkuuta 1965, Rochester) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan 4-5 paikan pelaaja. Hän on taustaltaan liettualais-yhdysvaltalainen.
Arlauckas oli yksi 1990-luvun parhaista pelaajista Euroopassa ja hän voitti myös Euroliigan mestaruuden vuonna 1995. Hänen piste-ennätyksensä Euroliigassa on 63 pistettä, joka syntyi Virtus Bolognaa vastaan vuonna 1996.
Cashbox
Cash Box (tai Cashbox) oli yhdysvaltalainen viikoittain ilmestynyt aikakauslehti, joka oli erikoistunut musiikkiin ja kolikkopeliteollisuuteen. Lehteä julkaistiin vuosina 1942–1996. Cash Box oli yksi lukuisista yhdysvaltalaisista aikakauslehdistä, joka julkaisi omia musiikkilistoja.
Vuonna 2006 Cash Box aloitti jälleen toimintansa, tosin ainoastaan internetissä.
Aasian huippumalli haussa (1. tuotantokausi)
Aasian huippumalli haussa (, lyh. AsNTM) -kilpailu järjestettiin ensimmäinen kerran vuosina 2012-2013. Voittaja oli 27-vuotias Jessica Amornkuldilok.