cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Informaatiomuotoilu
thumb|Charles Joseph Minardin kaavio Napoleonin Venäjän sotaretkestä on klassinen esimerkki informaatiomuotoilusta. Informaatiomuotoilu pyrkii tekemään tiedosta mahdollisimman ymmärrettävää ja helppolukuista. Informaatiomuotoilussa keskeistä on tilastotiedon visualisointi siten, että katsoja oivaltaa graafisen esityksen nähdessään jotain uutta. Informaatiomuotoilun tarve on kasvanut, kun viestinnän määrä etenkin verkossa on lisääntynyt ja kun uusia datavarantoja on saatu vapaaseen käyttöön. Informaatiomuotoilua hyödynnetään esimerkiksi infografiikassa.
Aiheesta muualla
infografica
Rinkelinmäki
Rinkelinmäki on Hämeenlinnan Pullerinmäen kaupunginosaan kuuluva alue, joka on osa Ahveniston harjumuodostumaa. Rinkelinmäki on valtakunnallisesti tunnettu Rinkelinmäen jäähallista, jolla jääkiekkoseura Hämeenlinnan Pallokerho pelaa kotiottelunsa sekä poliisikoirakoulusta.
Alueen merkittävimmän asutuksen muodostaa Rinkelinmäen lähiö, joka rajoittuu lännessä Ahvenistonharjun rinteeseen ja idässä Poltinahontiehen. Lisäksi Rinkelinmäellä sijaitsee käytöstä poistettu Ahveniston vesitorni, jonka katolla on tähtitieteen harrastajien (Hämeenlinnan Vega r.y.:n) tähtitorni. Vesitornin juurella on tennishalli ja entinen Poltinahon varuskunta-alue.
Gulliverin matkat (elokuva)
Gulliverin matkat (Gulliver's Travels) on vuonna 2010 julkaistu fantasiakomediaelokuva, jonka on ohjannut Rob Letterman. Elokuva perustuu löyhästi Jonathan Swiftin 1700-luvun samannimiseen romaaniin.
Novelli
Novelli ( ’uutinen’ ) on kirjallinen proosateos, joka esittää jonkin tapahtumasarjan tai tilanteen tiiviissä muodossa. Sen pituuden määrittäminen on hankalaa, eikä ole aina selvää milloin teosta tulisi kutsua pienoisromaaniksi ja milloin novelliksi. Klassisen määritelmän mukaan novelli on riittävän lyhyt luettavaksi yhdellä kertaa. Tavallisesti suomalainen novelli on noin 1 000 – 8 000 sanaa pitkä.
Ensimmäiset novellit kirjoitettiin jo 1300-luvulla, mutta nykymuotoon novelli kehittyi 1800-luvulla eri puolilla Eurooppaa.
Romaanista novellin erottaa lähinnä sen tiivis ja ytimekäs kerronta. Lyhyt esitysmuoto rajaa myös tarinassa esiintyvien henkilöiden määrää. Tunnettuja suomalaisia novellisteja ovat muun muassa F. E. Sillanpää, Veikko Huovinen, Martti Joenpolvi, Rosa Liksom ja Joni Skiftesvik. Maailmalla yksi kuuluisimmista novellikokoelmista lienee Giovanni Boccaccion Decamerone. Tärkeitä novellin kehittäjiä olivat muun muassa ranskalainen Guy de Maupassant ja venäläinen Anton Tšehov, nykyaikana amerikkalainen Raymond Carver.
Novelleja julkaistaan monissa lehdissä sekä novellikokoelmissa, jotka voivat sisältää yhden tai useamman kirjoittajan tekstejä.
Mauritz Rosenberg
Mauritz Fredrik ”Mauri” Rosenberg (27. marraskuuta 1879 Turku – 1. marraskuuta 1941 Moskova) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja. Hän oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaaliliiton kansanedustaja ja eduskuntaryhmän puheenjohtaja (1924–1930) sekä ”Terijoen hallituksen” kakkosmies ja valtiovarainministeri (1939–1941).
Mauritz Rosenberg valittiin eduskuntaan vaaleissa 1924, 1927 ja 1929 Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Rosenbergin edustajantoimi todettiin lakanneeksi 1. heinäkuuta 1930 yhdessä muun sosialistisen eduskuntaryhmän kanssa. Kansanedustaja sai viettää seuraavat kolme vuotta vankilassa. Rosenberg kuului kiellettyyn Suomen kommunistiseen puolueeseen ja eduskuntaryhmän puheenjohtajana hän oli yksi SKP:n keskushenkilöistä Suomessa. Vapauduttuaan Rosenberg siirtyi vuonna 1934 Ruotsin kautta Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kommunistisen internationaalin kielenkääntäjänä Moskovassa.
Mauritz Rosenberg oli naimisissa Ida Granlundin kanssa. Heidän poikansa Gösta Rosenberg toimi sotien jälkeen kaksikymmentä vuotta Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana.
Kamassin kieli
Kamassi on sammunut uralilainen kieli, jota puhuttiin Venäjällä Uralin itäpuolella. Sen katsotaan kuuluneen samojedikielten eteläsamojedilaiseen ryhmään yhdessä matorin ja selkupin kanssa, joskaan ryhmän kielet eivät välttämättä ole sen läheisempää sukua toisilleen kuin pohjoissamojedilaisille kielille.
Kamassin viimeinen puhuja 94-vuotias Klavdija Plotnikova kuoli 20. syyskuuta vuonna 1989. Kamassin kieltä on tallennettu 1740-luvulta 1960-luvulle, ja viimeisten kamassintaitajien puhetta on nauhoitettu ja videoitu paljon. Varhaisimpia kamassin tutkijoita oli Matias Aleksanteri Castrén. Hän matkusti vuonna 1847 kenttätyömatkalle kamassienkin pariin, joita silloin arveltiin olevan vielä noin 150 kielenpuhujaa. Kerätystä materiaalista syntyi kamassin kielioppi.
Kielitieteilijä Ago Künnap tallensi 1960-luvulta lähtien Plotnikovan äidinkieltä, ja tekstejä on julkaistu Tarton yliopiston Fenno-ugristica -julkaisusarjassa.
Sittemmin kielen osaajat ovat paitsi kieleltään venäläistyneet, myös sekoittuneet maantieteellisesti muihin lähellä asuneisiin kansoihin, kuten turkinsukuisen hakassin puhujiin. Kamassin kielessä oli hyvin paljon vaikutteita turkkilaisista kielistä.
Äänneoppi
Kamassilla ei ole kirjoitusjärjestelmää, joten kieltä kuvataan suomalais-ugrilaisella tarkekirjoituksella.
Vokaalit
Kamassissa on 13 vokaalia: a, e, i, o, u, ü, ä, ö, å, ǝ, ɛ, e̮ ja i̮.
Konsonantit
Klusiilit k, k̕, g, t, t̕, d, ď, p, ṕ, b, b̕,
Suhuäänteet s, ś, š, š̕, z, ź, ž, ž̕, c, ć, č, č̕, ʒ, ʒ́, ǯ, ǯ̕
Hankausäänteet ɣ, x, x́, δ, f,
Puolivokaalit w, j
Lateraalit ja tremulantit l, ĺ, r, ŕ
Meritatar
Meritatar (Polygonum oxyspermum) on Itämeren hiekkarantojen yksivuotinen kasvi. Suomessa meritatar on hyvin uhanalainen ja erityisesti suojeltu laji, joka on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Puskurivaltio
Puskurivaltio on kahden valtion välissä sijaitseva valtio, joka sijainnillaan saattaa estää näiden valtioiden väliset suorat sotilaalliset yhteenotot. Esimerkki puskurivaltiosta on Puola, joka on ollut puskurivaltiona Saksan ja Venäjän välissä. Puskurivaltio on usein naapureitaan heikompi ja se voi siksi joutua näiden riita-alueeksi. Vahvemmat naapurit saattavat jopa jakaa sen keskenään.
Meritatar
Ulkonäkö ja koko
Meritatar muistuttaa suuresti pihatatarta (P. aviculare). Maanmyötäisesti suikertavat varret ovat helakan punaiset ja kasvavat 20–80 cm pitkiksi. Puhtaanvihreät lehdet ovat hyvin lyhytruotisia, kapeansoikeita ja 1,5–3,5 cm pitkiä. Kukat ovat punertavat, valkoreunaiset, halkaisijaltaan noin 3,5–5,4 mm. Meritatar kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Puskurivaltio
Puskurivaltioita on muodostettu myös tarkoituksellisesti. Wienin kongressissa 1815 sovittiin Alankomaiden kuningaskunnan muodostamisesta puskurivaltioksi Ranskan ja Preussin väliin.
Meritatar
Levinneisyys
Meritatarta tavataan Itämeren piirissä satunnaisesti Tanskan salmista Suomenlahdelle saakka. Laji on Itämeren alueella kotoperäinen. Meritatarta on myös tavattu Pohjois-Amerikasta, jossa se kuitenkin lienee tulokas. Suomessa meritatarta on tavattu kaikkiaan yli 20 kasvupaikalta Ahvenanmaalta Kymenlaaksoon. Eniten esiintymiä tunnetaan Saaristomereltä. 1900-luvun loppupuolella laji väheni voimakkaasti ja nykyisin sitä tavataan enää Paraisten Jurmossa. Muualla Suomessa meritatar on tiettävästi esiintynyt viimeksi Pyhtään Kaunissaaressa 1990-luvulla.
Elinympäristö
Meritattaren kasvupaikat ovat lähes aina hiekkaisilla merenrannoilla, joille ajautuu maihin rakkolevää. Rakkolevät toimivat tärkeinä kasvualustan lannoittajina. Meritattaren pähkylät pystyvät kellumaan pitkiä aikoja merivedessä, mikä mahdollistaa yksivuotisen kasvin leviämisen uusille elinalueille. Meritatar harvinaistui voimakkaasti 1980-lukuun mennessä. Syynä tähän oli rakkolevän voimakas väheneminen Itämeressä ja perinteisen rantalaidunnuksen loppuminen. Laji on myös hävinnyt hiekkarannoilta, jotka ovat voimakkaassa virkistyskäytössä.
Stéphanie (Monacon prinsessa)
Prinsessa Stéphanie (Stéphanie Marie Elisabeth Grimaldi, s. 1. helmikuuta 1965 Palais Princier, Monaco) on Grace Kellyn ja Monacon ruhtinaan Rainier III:n nuorin lapsi ja nykyisen Monacon hallitsijan ruhtinas Albert II:n sisar. Stéphanie on toiminut muun muassa laulajana, uimapukusuunnittelijana ja mallina. Hän on useiden hyväntekeväisyysjärjestöjen puheenjohtaja tai suojelija. Hän on ollut kahdesti naimisissa: vuodet 1995–1996 Daniel Ducruetin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, ja vuodet 2003–2004 sirkusakrobaatti Adans Lopez Peresin kanssa. Hänellä on vuonna 1998 syntynyt kolmas lapsi, jonka isää ei ole kerrottu julkisuuteen.
Kehnämittari
Kehnämittari (Perconia strigillaria) on jokseenkin harvinainen lovimittareihin kuuluva perhoslaji.
Stéphanie (Monacon prinsessa)
Stéphanie oli matkustajana autossa, joka joutui onnettomuuteen vuoristotiellä 14. syyskuuta 1982 ja jossa hänen äitinsä kuoli.
Kehnämittari
Koko ja ulkonäkö
Kehnämittarin siipien kärkiväli on Suomessa keskimäärin 28–33 millimetriä ja Britanniassa 36–41 milliä. Lajin siivet ovat vaalean harmaan ja tummemman harmaan kirjomat, kehnäiset. Siivissä on myös useita tummempia viiruja, jotka kulkevat melko suorina siipien poikki. lajista tavataan myös tummempia värimuotoja.
Stéphanie (Monacon prinsessa)
Diskografia
Stéphanie on julkaissut kaksi albumia. Ensimmäisen levyn single ”Irresistible” nousi Saksan singlelistan kakkoseksi. Sen alkuperäinen ranskankielinen versio ”Ouragan” oli kymmenen viikkoa listaykkösenä Ranskassa vuonna 1986.
Kehnämittari
Levinneisyys ja lentoaika
Kehnämittaria tavataan Euroopassa ja Venäjällä. Laji on levinnyt Espanjasta ja Irlannista Fennoskandiaan, Venäjälle ja Etelä-Eurooppaan asti. Suomessa lajia tavataan pääasiassa vain maan eteläosissa, Rauma-Imatra linajn eteläpuolella. Lajin lentoaikaa Suomessa on kesäkuun loppu ja heinäkuun alkupuoli, Britanniassa kesä-heinäkuu.
Stéphanie (Monacon prinsessa)
Diskografia
Esikoisalbumia myytiin Ranskan, Italian ja Kanadan ulkopuolella nimellä Live Your Life.
Kehnämittari
Elinympäristö ja elintavat
Kehnämittarin elinaluetta ovat lämpimät, kanervaa kasvavat paikat. Tyypillisiä elinpaikkoja ovat rämeiden reunat, harjut ja erilaiset avoimet kentät, kuten hakkuuaukeat. Laji talvehtii melkein täysikasvuisena, ravintokasviin kiinnitetyssä verkossa sijaitsevassa kotelossa. Laji lentää iltahämärästä alkaen, mutta varsinkin kuivalla säällä kehnämittarit lähtevät häirittynä helposti lentoon myös päivällä.
Stéphanie (Monacon prinsessa)
Parfyymi
2021 Monacon prinsessa Stephanie lanseerasi hajuveden Princesse de Coeur (suomeksi Sydämen prinsessa), jonka myyntituloilla tuetaan AIDS:n vastaista työtä.
Kehnämittari
Ravintokasvi
Kehnämittarin toukat käyttävät ainoastaan Suomessa ainoastaan kanervaa ravintonaan. Britanniassa laji syö myös muita kanervakasveja.
John Lennonin murha
John Lennon (s. 9. lokakuuta 1940) oli brittiläinen muusikko, joka tuli tunnetuksi maailman kaupallisesti suosituimman ja kenties tunnetuimman yhtyeen The Beatlesin toisena pääasiallisena säveltäjänä, lauluntekijänä ja laulajana sekä kitaristina. The Beatlesin hajottua vuonna 1970 Lennon aloitti menestyksekkään soolouran.
Lennonin ura ja elämä päättyivät 8. joulukuuta 1980, kun psyykkisesti sairas fani, Mark David Chapman (s. 10. toukokuuta 1955) ampui hänet kotitalonsa The Dakota Housen edessä. Lennon menehtyi verenhukkaan Franklin D. Roosevelt-sairaalassa.
Murhaa edeltäviä tapahtumia
Philip Normanin kirjoittaman John Lennonin elämäkerran mukaan Chapman oli pienestä pitäen "tyypillinen nörtti", ylipainoinen ja koulukiusattu. Hän oli kova Beatles-fani ja Beatlesin musiikki oli hänelle eräänlainen pakokeino ankeasta elämästä. Myöhemmin Lennonista tuli skitsofreniaa sairastavalle Chapmanille pakkomielle, kuten klassikkokirjan Sieppari ruispellossa päähenkilöstä Holden Caulfieldista. Hän jopa meni naimisiin amerikanjapanilaisen naisen kanssa, koska tämä muistutti Lennonin vaimoa Yoko Onoa. Kun Chapmanin elämä alkoi luisua alamäkeen, hän alkoi syyttää Lennonia asiasta ja pitää tätä tekopyhänä. Ihailu Lennonia kohtaan vaihtui vihaksi. 1970-luvulla Chapman oli useaan otteeseen psykiatrisessa hoidossa.
Chapman matkusti Havaijilta vuoden 1980 joulukuun alussa New Yorkiin, jossa Lennon asui, tarkoituksenaan tappaa hänet. Joulukuun 5. päivänä hän saapui New Yorkiin ja ajoi taksilla keskustaan hotelliin, jossa hän majoittuisi. Taksimatkalla Chapman kertoi taksikuskille, että hän on äänittäjä ja työskentelee juuri parhaillaan John Lennonin ja Paul McCartneyn kanssa salaisessa projektissa. Chapman oli jo aiemmin tullut New Yorkiin samoissa aikeissa, mutta muuttanut mielensä viime hetkellä ja lähtenyt takaisin. Chapman majoittui hotellissa ja pohti miten ja milloin toteuttaisi Lennonin surmaamisen. Hän kävi useasti Lennonin asuintalon, The Dakota Housen, lähettyvillä ja tiedusteli muun muassa portinvartijalta, oliko Lennon kaupungissa. New Yorkissa ollessaan Chapman osti Lennonin uuden albumin, Double Fantasyn.
Murhapäivän tapahtumat
Kun Chapman heräsi 8. joulukuuta noin kello kymmenen aamulla, hän sanoi tuolloin tunteneensa, että tänään oli "se päivä". Hän otti Raamatun esiin ja kirjoitti siihen Johanneksen evankeliumin kohdalle Johanneksen (engl. John) perään Lennon. Hän myös kirjoitti lempikirjansa Sieppari ruispellossa etusivulle tekstin "From Holden Caulfield to Holden Caulfield. This is my testimony" (suom. Holden Caulfieldilta Holden Caulfieldille. Tämä on lausuntoni.) Pukeuduttuaan Chapman lähti hotellista kohti Lennonin asuintaloa, The Dakota Housea.
Lennonille joulukuun 8. päivä oli varsin aktiivinen. Hän kävi kaupungilla aamiaisella ja parturissa. Sitten hän palasi kotiinsa, jossa hän antoi viimeisen haastattelunsa. Lisäksi hänen kotonaan kävi myös musiikkilehti Rolling Stonen kuvaaja, joka otti kuvia Lennonista ja hänen vaimostaan Yokosta lehden seuraavan numeron kansijuttua varten. Kun Lennon kuvausten jälkeen iltapäivällä poistui asunnostaan, häntä oli vastassa suuri joukko ihailijoita kuten joka ikinen päivä. Tällöin myös Lennon ja Chapman tapasivat ensi kertaa. Chapman pyysi Lennonia signeeraamaan vastikään ostamansa albumin Double Fantasyn. Lennon kirjoitti albumin kanteen nimikirjoituksensa ja päivämäärän. Tämän hetken ikuisti kamerallaan Lennonin ihailija, valokuvaaja Paul Goresh. Hän otti hetkestä kuvan, ja ikuisti samalla Lennonin elossa viimeistä kertaa. Lennon kysyi signeerattuaan albumin Chapmanilta, oliko tässä varmasti kaikki mitä hän halusi, mihin Chapman vastasi myöntävästi. Chapman on myöhemmin kertonut, että hänen oli tarkoitus ampua Lennon jo tällöin, mutta hänen ystävällisyytensä teki Chapmanin hetkellisesti toimintakyvyttömäksi. Tämän jälkeen Lennon ja Yoko Ono astuivat limusiiniin ja lähtivät Record Plant-levytysstudiolle viimeistelemään Yokon Walking on Thin Ice -kappaletta. Chapman jäi Dakotan edustalle odottamaan Lennonin paluuta.
Murha
pienoiskuva|The Dakotan porttikonki, paikka jossa Chapman ampui Lennonin.
Odottaessaan Lennonin paluuta skitsofreeninen Chapman kävi taistelua itsensä kanssa, lähtisikö hän pois vai tappaisiko Lennonin. Lopulta ääni Chapmanin päässä käski tehdä sen, ja niinpä Chapman viime hetkellä päätti surmata Lennonin.
Lennon ja Ono lähtivät levytysstudiolta myöhään illalla, iltakymmenen jälkeen, ja heidän oli tarkoitus mennä vielä syömään mutta Lennon halusi nähdä poikansa Seanin ja toivottaa hänelle hyvää yötä, ennen kuin tämä menisi nukkumaan. Niinpä Lennon ja Ono päättivät piipahtaa vielä nopeasti kotona.
Vaikka oli joulukuu, sää oli epätavallisen lämmin ja niinpä Lennon ja Ono päättivät kävellä lyhyen matkan läpi Dakotan porttikongin sen sijaan, että limusiini olisi ajanut turvaan Dakotan sisäpihalle. Limusiini jätti pariskunnan Dakotan porttikongin eteen, ja Lennon ja Ono astuivat ulos autosta noin kello 22.50. Ono käveli muutaman metrin edellä ja Lennon perässä, pidellen vastikään nauhoitettuja kasetteja. Yoko käveli ensin ja ehti jo sisäpihaan, kun Lennon asteli porttikonkiin.
Tuolloin Chapman nousi varjoista ja huusi Lennonin perään kutsuvasti "Mr. Lennon?". Sitten hän pudottautui ampuma-asentoon ja ampui Charter Arms Undercover -merkkisellä revolverillä viisi laukausta kohti Lennonia. Ensimmäinen laukaus lensi ohi ja särki ikkunan. Seuraavat neljä osuivat Lennonia vasempaan olkapäähän ja selän vasemmalle puolelle. Kasettinauhat lensivät Lennonin käsistä ja hän alkoi vuotaa verta.
Lennon huusi "Help me! I've been shot" (suom. auta/auttakaa minua, minua on ammuttu) hoiperrellessaan Dakotan vastaanottohuoneeseen. Samalla Dakotan vahtimestari José Perdomo kävi Chapmanin kimppuun ja löi aseen hänen kädestään ja potkaisi sen kauemmaksi. Perdomo huusi Chapmanille "tajuatko mitä olet tehnyt?", mihin Chapman vastasi kylmäverisesti "ammuin juuri John Lennonin". Sitten hän istuutui porttikonkiin lukemaan Sieppari ruispellossa -kirjaansa.
Tapahtumalla oli Perdomon, Hastingsin ja Onon lisäksi kaksi silminnäkijää, taksikuski ja hänen asiakkaansa. Lennon kaatui verisenä Dakota Housen aulaan, jossa vahtimestari Jay Hastings kietoi hänen päälleen oman takkinsa, jonka jälkeen hän painoi suoraan poliisille yhteydessä olevaa hälytysnappulaa. Šokissa oleva Yoko piteli Johnin päätä, jolloin hän sanoi, "please help me" (auta minua).
Pian paikalle saapui ensimmäinen poliisipartio, joka iski Chapmanin vasten seinää ja pidätti hänet. Chapman pelkäsi poliisien tappavan hänet, ja pyysi etteivät he satuttaisi häntä. Toinen poliisipartio saapui pian ja kun he huomasivat syyllisen olevan jo poliisin hallussa, he kiiruhtivat katsomaan uhria. Aulassa he huomasivat pahoin haavoittuneen Lennonin ja ymmärsivät että hänen tilansa oli niin vakava, ettei ollut aikaa odottaa ambulanssia. Niinpä he päättivät viedä Lennonin poliisiautolla läheiseen Franklin Roosevelt sairaalaan. He yrittivät pitää Lennonin tajuissaan ja automatkalla kysyivät häneltä, oliko hän todella John Lennon, mihin hän pystyi vaivoin vastaamaan kyllä.
Kun poliisiauto saapui sairaalan pihaan, vastassa olivat paarit, joilla Lennon vietiin leikkaussaliin. Perässä tuli toinen auto, jonka kyydissä Yoko oli. Sairaalaan tuotaessa Lennon ei enää hengittänyt eikä pulssia tuntunut. Lääkärit työskentelivät kuitenkin useita kymmeniä minuutteja yrittäen elvyttää häntä usein eri keinoin. He kuitenkin joutuivat toteamaan ettei mitään ollut enää tehtävissä, ja julistivat John Lennonin kuolleeksi kello 23.07, virallisena kuolinsyynä verenhukka ja sen aiheuttama šokki.
Murhan jälkeisiä tapahtumia
Kun tieto Lennonin kuolemasta julkistettiin, hänen muistoaan kunnioitettiin muun muassa keskeyttämällä NFL-ottelu hiljaisella hetkellä. Viikon päästä kuolemasta yli 225 000 ihmistä kokoontui Central Parkkiin viettämään hiljaisen hetken Lennonin muistoksi.
Chapman sai toisen asteen murhasta tuomion, jonka pituudeksi asetettiin vähintään 20 vuotta. Oikeudenkäynnissä Chapman kertoi Jumalan käskeneen häntä tappamaan Lennonin ja ei sen vuoksi halunnut vedota syyntakeettomuuteen. Chapman on edelleen vankilassa eristyksissä, koska hänen uskotaan muuten tulevan pahoinpidellyksi ja hän on yksi maailman tunnetuimmista vangeista. Hän on hakenut vapautusta yhteensä kaksitoista kertaa, viimeksi vuonna 2022. . Anomus on hylätty joka kerta. Seuraavan kerran Chapmanin ehdonalaishakemusta voidaan käsitellä vuonna 2024.
Vuonna 1984 lähes neljä vuotta kuolemansa jälkeen Lennonilta julkaistiin postuumisti hänen viimeinen studioalbuminsa Milk and Honey.
Tapahtuma populaarikulttuurissa
John Lennonin murhasta on tehty useita dokumentteja ja kaksi elokuvaa Killing John Lennon ja Chapter 27. Jälkimmäisessä Chapmania esittää Jared Leto.
Christer Strömholm
Elämä ja ura
Tukholmassa upseerin pojaksi vuonna 1918 syntynyt Christer Strömholm asui varhaisvuosinaan isänsä työn takia monilla paikkakunnilla. Vanhemmat erosivat vuonna 1924 ja solmivat pian uudet liitot. Isä ajautui itsemurhaan vuonna 1934. Christer Strömholm valmistui tukholmalaisesta lukiosta vuonna 1935 ja lähti vaihto-oppilaaksi Saksan Morungeniin. Vuosina 1936–1939 hän toimi pariin otteeseen vapaaehtoisena lähettinä Espanjan sisällissodassa. Vuonna 1937 Strömholm matkusti Saksan Dresdeniin, jossa hän pääsi kaupungin taidekouluun professori Waldemar Winklerin oppiin. Hän ajautui kuitenkin erimielisyyksiin opettajansa kanssa ja muutti ensin Prahaan ja sitten Pariisiin, jossa hänen opettajakseen tuli ruotsalainen kuvataiteilija Dick Beer. Miehet myös matkustelivat yhdessä Ranskan eteläosissa. Lisäksi Strömholm opiskeli Pariisin Académie André Lhotessa. Toisen maailmansodan sytyttyä Strömholm palasi Ruotsiin, jossa hän jatkoi taidemaalariopintojaan Otte Sköldin ja Isaac Grünewaldin johdolla.
Amerikanhiirihaukka
Amerikanhiirihaukka (Buteo jamaicensis) on yleissävyltään ruosteenruskea petolintu, joka pesii miltei koko Pohjois-Amerikan alueella, Länsi-Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta jopa Panamaan ja Karibian saarten alueelle asti. Se on yleisimpiä Pohjois-Amerikan hiirihaukkojen (buteo) sukuun kuuluvia haukkoja. Amerikanhiirihaukoista on tunnistettu 14 eri alalajia, joiden ulkonäkö ja levinneisyys vaihtelee. Se on myös kookkaimpia Pohjois-Amerikan Buteo-suvun haukkoja: amerikanhiirihaukka painaa noin 690–1 600 g, pituus on 45–65 cm ja siipien kärkiväli 110–145 cm.
Amerikanhiirihaukkoja kasvatetaan käytettäviksi haukkametsästyksessä. Koska laji on niin yleinen ja helposti koulutettavissa metsästystarkoituksiin, suurin osa haukkametsästykseen valituista linnuista Yhdysvalloissa on amerikanhiirihaukkoja. Haukkametsästyksen harrastajien on lupa ottaa käyttöön vain haukkoja, jotka ovat jättäneet pesänsä ja omillaan mutta ovat alle vuoden vanhoja, jotta pesimäpopulaatio ei vaarantuisi. Näitä haukkoja suositaan myös siksi, koska kyseisille nuoremmille linnuille ei ole kehittynyt täysikasvuisten käyttäytymistapoja, jotka tekisivät koulutuksesta huomattavasti haastavampaa. Pesiviä ja poikasia pitäviä täysikasvuisia amerikanhiirihaukkoja on laitonta ottaa metsästystarkoituksiin.
Peter Debye
Peter Debye teki ensimmäisen merkittävän tieteellisen työnsä 1912 soveltaessaan dipolimomentin käsitettä epäsymmetristen molekyylien varausjakauman kuvaamiseen. Samana vuonna hän onnistui myös laajentamaan Albert Einsteinin teoriaa ominaislämpökapasiteetista mataliin lämpötiloihin lisäämällä siihen matalataajuiset fononit (Debyen malli). Vuonna 1913 Debye laajensi Niels Bohrin teoriaa atomimallista lisäämällä siihen elliptiset orbitaalit. Saman idean tosin esitti myös Arnold Sommerfeld.
Christer Strömholm
Elämä ja ura
21 vuoden iässä Strömholm lähti vapaaehtoisena Suomen talvisotaan ja osallistui Sallan taisteluihin. Sen jälkeen hän toimi ruotsalaisten vapaaehtoisjoukossa Norjan vastarintaliikkeen tukena natsimiehittäjiä vastaan. Sodan jälkeen hän palasi Pariisiin ja ryhtyi opiskelemaan Académie des Beaux Arts -taidekoulussa. Näinä vuosina heräsi hänen kiinnostuksensa valokuvaukseen suuren negatiivikoon kameroilla. Hän alkoi saada muotokuvaustoimeksiantoja ja kuvasi Ranskan taidemaailman suuria nimiä kuten Fernand Léger, Le Corbusier ja Marcel Duchamp. Hän liittyi 1949 saksalaisen Otto Steinertin johtamaan, subjektiivista valokuvausta edistäneeseen Fotoform-ryhmään, mutta hylkäsi sen liian formalistisena vuonna 1953. Vuosina 1946–1948 Strömholm teki kuvauksia Marokossa ja Tunisiassa Tukholman etnografisen museon toimeksiannosta.
Amerikanhiirihaukka
Koko ja ulkonäkö
Amerikanhiirihaukka on yleissävyltään ruosteenruskea. Sen rinnan poikki kulkee tummempi raita, ja siiven alapinnalla on tumma kuvio. Eri osissa Pohjois-Amerikan mannerta on eri sävyisiä kantoja.
Peter Debye
Vuosina 1914–1915 Peter Debye laski yhdessä Paul Scherrerin kanssa lämpötilan vaikutuksen röntgendiffraktiokuvioihin. Myöhemmin Ivar Waller täydensi työtä, joten kiteen lämpöliikkeen vaikutusta röntgendiffraktiokuvioon kuvaava Debyen ja Wallerin tekijä nimettiin heidän mukaansa. Hän myös kehitti teorian, joka selitti Comptonin ilmiön, missä röntgensäteilyn energia muuttuu, kun se vuorovaikuttaa elektronin kanssa.
Silmälasikurki
Silmälasikurki (Grus vipio) on itäaasialainen kurkilintu. Sen elinympäristö käsittää Koillis-Mongolian, Koillis-Kiinan ja Venäjän kaakkoiskolkan. Se on muuttolintu, joka talvehtii Korean niemimaalla, Japanin eteläisillä saarilla sekä Kiinan keskiosissa. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Transbaikalista vuonna 1811.
Peter Debye
Yhdessä assistenttinsa Erich Hückelin kanssa Debye paransi Svante Arrheniuksen teoriaa sähköjohtavuudesta elektrolyyttisissä liuoksissa (Debyen ja Hückelin yhtälö).
Silmälasikurki
Lähteet
pienoiskuva|vasen|350px|Silmälasikurjen poikanen
Peter Debye
Vuonna 1936 Peter Debyelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto hänen työstään molekyylien rakenteen selvittämisessä (dipolimomentti ja röntgendiffraktio).
Xylophagomorpha
Xylophagomorpha on pieni ja vähälajinen kärpästen osalahko.
Amerikanhiirihaukka
Koko ja ulkonäkö
Sen pituus on 45–65 cm, siipien kärkiväli ja paino 800–1 300 grammaa. Naaras on suurempi kuin koiras.
Xylophagomorpha
Osalahko kattaa kaksi heimoa, jotka ulkoasultaan eroavat toisistaan suuresti. Xylophagidae-heimo on maailmanlaajuinen. Aikuiset yksilöt ovat 2–25 millimetriä pitkiä, yleensä tummia tai keltaisenkirjavia hoikkia ja karvattomia kärpäsiä, jotka aterioivat kukissa. Toukat ovat lahonsyöjiä ja elävät lahopuussa. Pantophthalmidae-heimon 21 lajia ovat puhtaasti neotrooppisia. Aikuiset yksilöt ovat erittäin kookkaita paarmamaisia kärpäsiä, joiden suuosat ovat surkastuneet, eikä aikuinen yksilö syökään enää mitään. Toukat kaivertavat käytäviä lahoaviin puihin.
Amerikanhiirihaukka
Levinneisyys
Amerikanhiirihaukan pesimisalue ulottuu Alaskasta Panamaan.
Elinympäristö
Amerikanhiirihaukan elinympäristöjä ovat avoin maa, metsämaa, preeriametsiköt, vuoret, tasangot ja tienvieret sekä maastot joissa on avointa tilaa metsästämiselle ja korkeita orsia.
Ravinto
Amerikanhiirihaukka on lihansyöjä ja ravinnonhankkijana opportunisti. Amerikanhiirihaukka syö pieniä nisäkkäitä, lintuja ja matelijoita. Tyypillisiä saaliseläimiä ovat jyrsijät, kaniinit, kanalinnut, käärmeet ja liskot. Kaupunkialueilla haukat syövät puluja ja kottaraisia. Saalistarjonta vaihtelee alueiden ja vuodenajan mukaan, mutta tärkeässä osassa ravintoa ovat jyrsijät, jotka muodostavat 85 prosenttia amerikanhiirihaukan ruokavaliosta.
Christer Strömholm
Elämä ja ura
1950-luvun loppupuolella Christer Strömholm tutustui Pariisin transsukupuolisiin ja alkoi kuvata heitä baareissa ja hotellihuoneissa Place Blanchen liepeillä. Kuvaushanke kesti kuutisen vuotta, ja sen aikana kiteytyivät Strömholmin myöhemmässä opetustyössään käyttämät ajatukset ja menetelmät.
Fotoskolan
Strömholm palasi 1960-luvun vaihteessa Ruotsiin ja sai opettajan paikan Tukholman yliopiston avoimella valokuvauksen iltakurssilla. Hän kiinnostui pedagogisesta työstä ja perusti vuonna 1962 yhdessä Tor-Ivan Odulfin kanssa oman Fotoskolan-nimellä tunnetun oppilaitoksen. Strömholm toimi sen rehtorina vuoteen 1974 asti. Koulun opiskelijoihin kuului monia sittemmin tunnetuksi tulleita valokuvauksen ja elokuva-alan nimiä, muiden muassa Jean-Claude Arnault, Bille August, Björn Dawidsson, Agneta Ekman, C. G. Hagström, Walter Hirsch, Ben Kaila, Ulla Lemberg, Jon Lindström, Tuija Lindström, Anders Petersen, Gunnar Smoliansky ja Lasse Svanberg.
Elokuvarooli
Strömholm näytteli pääosaa vuonna 1966 ensiesitetyssä ruotsalaisessa televisioelokuvassa Myglaren, jonka ohjasivat Jan Myrdal ja Rune Hassner. Yhteiskunnallinen satiiri oli ensimmäinen suoraan televisiolle tehty ruotsalaiselokuva ja sai kuudella esityskerrallaan valtavan määrän katsojia.
Tuotantoa ja tunnustuksia
Strömholmin valokuvia on ollut esillä yli 150 yksityisnäyttelyssä ja monissa yhteisnäyttelyissä eri maissa. Niitä on hankittu muun muassa New Yorkin modernin taiteen museon ja Essenissä toimivan Folkwang-museon kokoelmiin. Vuonna 1986 Strömholmin takautuva näyttely 9 sekunder av mitt liv keräsi Tukholman Moderna Museetissa noin 40 000 kävijää. Strömholmin tunnetuimpia valokuvakirjoja ovat Till Minnet av mig själv (1965), Poste Restante (1967), Vännerna från Place Blanche (1983, uudelleenjulkaisu nimellä Les amies de Place Blanche, 2012 ) ja Konsten att vara där (1991).
Vuonna 1993 Strömholm sai professorin arvonimen Ruotsin kulttuuriministeriöltä, ja vuonna 1997 hän sai Hasselblad-säätiön palkinnon. Sen perusteluiden mukaan Strömholmin kuvien aiheita ovat taiteilijat ja kirjailijat, prostituoidut ja transsukupuoliset, hylätyt ja vankilassa viruvat lapset, syrjäytyneet tai vapaaehtoisesti marginaaliin jääneet aikuiset sekä köyhälistöalueiden kaduilta ja kirpputoreilta löydetyt hylätyt esineet. Strömholmin sanottiin hallitsevan surrealismin ja eksistentialismin perinteen ja tutkivan sen kautta erityisesti ihmisen identiteettejä ja identiteettikriisejä niin, että kuvat esittävät pikemminkin kysymyksiä kuin vastauksia ja saavat katsojan osallistumaan kokemuksen jakamiseen. Kouluttajana hän on palkintoperustelujen mukaan vaikuttanut merkittävästi useisiin valokuvaajasukupolviin Pohjoismaissa.
Yksityiselämä
Christer Strömholm oli naimisissa vuosina 1944–1945 Ellen Lundströmin kanssa, josta tuli sitten Ingmar Bergmanin vaimo. Strömholmin muita aviopuolisoita olivat 1946–1951 Dagny Lamm, 1951–1954 Inga Dyrssen-Ayers ja 1957–1968 Anna-Clara Krusenberg. Vuosina 1968–1978 hänen kumppaninsa oli kuvataiteilija Angelica Julner ja vuosina 1978–2002 näyttelijä Ingalill Rydberg. Hänen poikiaan ovat valokuvaaja Joakim Strömholm (s. 1947) ja arkkitehti Jakob Strömholm (s. 1959).
Sara Ali Khan
Sara Ali Khan (s. 12. elokuuta 1995 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on näyttelijä Saif Ali Khanin ja näyttelijä Amrita Singhin tytär.
Valmistuttuaan Columbian yliopistosta, Khan näytteli naispääosaa ensimmäisissä elokuvissaan Kedarnath ja Simmba vuonna 2018. Molemmat elokuvat menestyivät kaupallisesti ja Khan voitti ensimmäisestä parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Seuraava elokuva Love Aaj Kal (2020) ei menestynyt.
Nivos Energia
thumb|Mäntsälän Sähkön logo. Nivos Energia oli vuoteen 2017 asti Mäntsälän Sähkö.
Nivos Energia (vuoteen 2017 Mäntsälän Sähkö ) on sähköyhtiö, joka toimittaa muun muassa sähköä, kaukolämpöä, maakaasua ja laajakaistaliittymiä. Sen sähköverkko ulottuu kymmenen maaseutuvaltaisen kunnan alueelle. Suurimmat kunnista ovat Mäntsälä ja Kärkölä.
Nivos Energia omistaa Halkiankosken ja Naarkosken voimalaitokset. Ne tuottavat noin kaksi prosenttia yhtiön sähköstä. Vuonna 2014 yhtiön myymästä sähköstä 44,3 prosenttia oli tuotettu ydinvoimalla, 42,1 prosenttia fossiilisilla polttoaineilla ja turpeella sekä 13,6 prosenttia uusiutuvalla energialla. Yhtiö on Fennovoiman välillinen osakas. Nivos Energia Oy omistaa yhdessä Haminan Energia Oy:n, Keravan Energia Oy:n, Kokemäen Sähkö Oy:n, KSS Energia Oy:n, Köyliön-Säkylän Sähkö Oy:n, Nurmijärven Sähkö Oy:n, Paneliankosken Voima Oy:n, Porvoon Energia Oy:n, Sallila Energia Oy:n, Vatajankosken Sähkö Oy:n ja VSV-Energiapalvelu Oy:n kanssa Suomen Voima Oy:n, mikä omistaa 2018 seitsemäntoista muun yhtiön kanssa Fennovoiman suomalaisosakasta Voimaosakeyhtiö SF:ää.
Mäntsälän Sähkön kaukolämpöverkko kattaa Mäntsälän kirkonkylän, Männikön ja Ruusutarhan alueet sekä Kapulin teollisuusalueen. Yhtiö tuottaa kaukolämpönsä maakaasulla Kapulin ja Liedontien lämpökeskuksissa ja kesäisin myös Huvitien lämpökeskuksessa. Vuonna 2016 yhtiön kaukolämmöntuotannosta 62 prosenttia oli hukkalämpöä, 25 prosenttia tuotettiin maakaasulla, 12 prosenttia pelleteillä ja yksi prosentti polttoöljyllä. Yhtiö ostaa hukkalämmön Yandexin Mäntsälässä sijaitsevalta datakeskukselta. Nivos Energian asiakkaat voivat olla sähkön pientuottajia.
Nivos Energialla on noin 2 500 kilometriä sähkölinjaa. Yhtiö on perustettu vuonna 1926. Se on osakeyhtiö, jonka Mäntsälän kunta omisti suoraan vuoteen 2014 asti. Silloin kunta myi yhtiön Nivos-osakeyhtiölle, jonka se omistaa kokonaan. Nivos Energia omistaa 20 prosenttia Kärkölän Lämmöstä. Yhtiön toimipaikka on Mäntsälä. Se on ilmoittanut Verohallinnolle päätoimialakseen sähkön siirron. Vuonna 2014 yhtiöllä oli 59 työntekijää, joista neljä määräaikaisia. Vuoden liikevaihto oli 25,6 miljoonaa euroa. Yhtiön toimitusjohtaja on Esa Muukka.
Cara Theobold
Cara Louise Theobold (s. 8. tammikuuta 1990 Wakefield, West Yorkshire) on englantilainen näyttelijä. Hän opiskeli Lontoon Cityn taidealan korkeakoulussa Guildhall School of Music and Drama. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Ivy Stuartin roolista brittiläisessä draamasarjassa Downton Abbey, josta hänet palkittiin SAG-palkinnolla vuonna 2015.
ScummVM
ScummVM on alustariippumaton pelimoottoritoteutus, jolla voi pelata useita eri SCUMM-pelimoottorilla toteutettuja pelejä. Se tukee myös joitakin pelejä, joita ei ole kirjoitettu SCUMMilla.
Historia
Ohjelman kehittämisen aloitti Ludvig Strigeus ja Vincent Hamm liittyi mukaan hyläten oman vastaavan projektinsa. Myöhemmin projektiin johtoon on astunut James Brown ja ohjelman graafisen käyttöliittymän (GUI) on toteuttanut uudelleen Max Horn. Ohjelma on myös toteutettu suurelta osin uudelleen muuttaen C-kielestä C++:aan.
Vuonna 2002 LucasArts vaati ohjelman latauksien estämistä uskoen (virheellisesti) siinä olevan mukana yksityisen omistusoikeuden binäärimuotoista sisältöä. Ohjelman kehittäjät olivat olleet yhteydessä useiden pelien kehittäjiin, joka auttoi heitä, mutta kokivat haasteita avoimen lähdekoodin konseptien selittämisessä lakimiehille. Keskustelut kestivät neljä vuotta.
Revolution Software tarjosi kehittäjille pääsyn lähdekoodiin Lure of the Temptress ja Beneath a Steel Sky -peleihin. Näiden pelien tukemiseen ei siten tarvittu takaisinmallinnusta ja kehittäjien ei tarvinnut pelätä lakitoimia. Revolution Software myös julkaisi nämä pelit freewarena. Useat muut pelikehittäjät toimivat yhteistyössä ScummVM:n kehittäjien kanssa ja tarjoavat tietoa salassapitosopimuksen alla.
Version 1.3.0 päivityksen myötä tuli tuki WebOS-käyttöjärjestelmälle ja uusille peleille kuten Toonstruck ja Urban Runner.
20-vuotismerkkipäivän yhteydessä ohjelmasta julkaistiin versio 2.5.0, jossa on ensi kertaa tuki "2.5D"-peleille kuten Grim Fandango.
ScummVM:n alustat
ScummVM:n lähdekoodi on alustariippumaton. ScummVM Team on julkaissut sen seuraaville alustoille:
Epäviralliset käännökset on ainakin seuraaville alustoille:
Tuetut pelit
ScummVM tukee useita pelejä eri kehittäjiltä ja tukea kehitetään edelleen.
USS Kearsarge (LHD-3)
USS Kearsarge (runkonumero LHD-3) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousutukialus.
Valmistus
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1990. Se laskettiin vesille 16. toukokuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 16. lokakuuta 1993.
Palvelus
pienoiskuva|vasen|Alus [[Hernesaari|Hernesaaressa elokuussa 2022.]] Alus on sijoitettu Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan.
Alus kuuluu merijalkaväen osastoon, Amphibious Ready Groupin (ARG), jonka muut alukset ovat USS Gunston Hall ja USS Arlington. Osaston aluksiin on kuormattu Amphibious Squadron SIX, 22nd Marine Expeditionary Unit (MEU), Fleet Surgical Team 2, Fleet Surgical Team 4, Tactical Air Control Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 28, Assault Craft Unit 2, Assault Craft Unit 4, Naval Beach Group 2, and Beach Master Unit 2.
Alus saapui 5. elokuuta 2022 Hernesaaren laituriin Helsingin Länsisatamaan. Se lähti 8. elokuuta harjoittelemaan Suomen merivoimien kanssa pohjoiselle Itämerelle ja Hangon edustalle.
3. huhtikuuta
3. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 93. päivä (94. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 272 päivää.
Pensassinapit
Pensassinapit (Sinapidendron) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, joka esiintyy kotoperäisenä Makaronesiassa, Madeiran saarilla. Pensassinappeihin luokitellaan neljä lajia.
Samsung Z1
Samsung Z1 on Samsung Electronicsin tammikuussa 2015 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Tizen 2.3 -käyttöjärjestelmä.
Muotoilu
Samsung Z1 -älypuhelimessa on 4-tuumainen näyttö WVGA-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy kaksiytiminen prosessori. Laitteessa on 750 megatavua RAM-muistia ja 4 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 3,1 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 0,3 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 480p (VGA) -resoluutioilla 15fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Tizen 2.3.
Gullmarsplanin metroasema
Gullmarsplan on metroasema Tukholman metrossa, vihreällä linjalla. Se sijaitsee Skanstullin ja Skärmarbrinkin metroasemien välissä ja on merkittävä joukkoliikenteen solmukohta metron, Poikittaisradan sekä Haningen ja Tyresön suunnan linja-autojen välillä.
Rakenteilla oleva sinisen metrolinjan laajennus Kungsträdgårdenista Nackaan ja Gullmarsplanin kautta Hagsätraan mahdollistavat vaihdot sinisen ja vihreän linjan välillä 2020-luvulla.
Troy Bayliss
Troy Bayliss (s. 30. maaliskuuta 1969 Taree, New South Wales) on australialainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän on Superbiken kolminkertainen maailmanmestari.
Superbike
Bayliss ajoi koko uransa ajan pääasiassa Ducatilla. Hän voitti Superbiken maailmanmestaruussarjan kolmesti, vuosina 2001, 2006 ja 2008. Bayliss on Superbiken kaikkien aikojen voittotilastossa toisena 52 osakilpailuvoitolla.
Bayliss lopetti uransa viimeiseen mestaruuteensa. Hän teki paluun kaudella 2015 kahden ensimmäisen kisaviikonlopun ajaksi.
MotoGP
Uransa ainoan osakilpailuvoiton Bayliss otti vuoden 2006 Valencian GP:ssä, joka oli lopulta myös hänen uransa viimeinen MotoGP-kilpailu. Bayliss osallistui kyseiseen kilpailuun villillä kortilla saman vuoden Superbike-mestarina.
Heettiläiset
thumb|200px|Heettiläisten muinaisen pääkaupungin [[Hattušan raunioita nykyisessä Turkissa. Kuvassa näkyvät leijonaportin jäännökset.]]
Heettiläiset (joskus myös heetit) olivat nykyisen Turkin alueella pronssikaudella asunut sotaisa kansa, joka toi raudan Eurooppaan. Heettien suuruudenaika oli 14. vuosisata eaa.
Heettiläisaluetta oli Keski-Turkissa Halys-joen mutkassa. Pääkaupunki Hattuša sijaitsi lähellä Boğazkalea Çorumin maakunnassa.
Heettiläisten kieli oli indoeurooppalainen kieli tai läheistä sukua näille kielille. Heettiläiset saivat kieleensä hattilaisia, babylonialaisia ja hurrilaisia vaikutteita. Heettiläiset lienevät kutsuneen itseään nasililaisiksi tai nesililäisiksi.
Ennen heettiläisiä Vähässä-Aasiassa asui hattilaisiksi kutsuttu kansa, ja tätä nimeä egyptiläiset käyttivät heettiläisistä myöhemmin. Heettiläisten ryöstöretki luhisti Vanhan Babylonian, ja heidän laajenemisensa tuhosi Mitannin valtion. Eräässä vaiheessa heettiläiset sotivat Egyptiä vastaan Levantissa, nykyisen Israelin, Jordanian ja Syyrian alueella.
Heettiläiset osasivat nuolenpääkirjoitusta ja heillä oli oma hieroglyfikirjoitus. He olivat kuuluisia hevosten kasvattajia ja tunnettuja taidokkaasti tehdyistä sotavaunuistaan.
Heettiläisvaltakunta romahti noin 1180 eaa. merikansojen hyökkäykseen. Sen jälkeen jäi muutamaksi sadaksi vuodeksi heettiläisiä pikkuvaltioita.
Heettiläiset ja heidän kielensä
Heettiläiset voidaan nähdä enemmänkin poliittisena kuin etnisenä ryhmänä. He olivat Anatolian keskitasangoilla asuvia ihmisiä, jotka olivat poliittisesti lojaaleja Hattušan kaupungissa asuville vallanpitäjille ja välittömästi Hattušan vaikutuksen alaisia. Hattušan poliittinen ja kulttuurinen vaikutusvalta levisi lopulta suureen osaan Anatoliaa. Heettiläisiksi näitä ihmisiä ja heidän kieltään ryhdyttiin kutsumaan heprealaisen Raamatun sekä assyrialaisten ja egyptiläisten annaalien vaikutuksesta. Omissa kirjoituksissaan he kutsuivat itseään ”hattušalaisiksi” ja valtakieltään indoeurooppalaista heetin kieltä nesumniliksi, joka viittasi Nesan kaupunkiin. Kaikki heettiläiset eivät kuitenkaan puhuneet heettiä.
Varhainen historia
Heettiläisten varhaishistoriasta on hyvin vähän tietoa. Ilmeisesti he saapuivat Anatoliaan noin 2000–1800 eaa. 19. vuosisadalla eaa. alkoi olla merkkejä heettiläisten tulosta pieninä ryhminä. Heettiläiset levittäytyivät Vähään-Aasiaan luultavasti osin rauhanomaisin, välillä sotilaallisin keinoin, ja syrjäyttivät hattilaiset, alkuperäiset asukkaat, jotka asuivat maassa 3000–2000 eaa. ennen heettiläisten saapumista.
Vanha valtakunta
thumb|Heettiläisten valtakunta on merkitty karttaan punaisella.
Varhaisin maininta heettiläisestä Kuššaran ruhtinaasta Anittasta on löydetty muinaisassyrialaista liikekirjeistä. Anittan isä Pitkhana oli päässyt Kussarasta käsin tuntemattomassa paikassa sijainneen Nesan herraksi. Hattushan hattilaisten kuningas hyökkäsi Anittaa ja vielä hänen poikaansa ja seuraajaansa vastaan. Heettiläiset voittivat lopulta hattilaiset, hävittivät Hattušan, ja nostivat pääkaupungiksi Nesan. Anitta oli voittanut 1400 sotilaalla ja 40 kevyen, nopean puolapyöräisen sotavaunun turvin. Puruskhandan kuningas lähetti valtaistuimensa rautaisen valtikkansa Anittalle vasalliksi alistumisen merkiksi. Monista Anittan jälkeisistä hallitsijoista ei tiedetä mitään, savitauluja ei ole säilynyt. Eri heimot yhdistyivät yhdeksi valtakunnaksi viimeistään noin 1650 eaa.
Kuningas Hattušili (Hattushili, Khattusili) I "hattušalainen" siirsi pääkaupungin vesirikkaaseen ja keskeisellä paikalla olevaan Hattušaan, vaikka heettiläisten perustaja Anitta olikin paikan kironnut. Hattušili käytti arvonimeä Tabarna, joka oli valtakunnan alkuperäisen perustajan nimi Labarna toisessa muodossa, samaan tapaan kuin Julius Caesarin jälkeen käytettiin Rooman valtakunnan johtajasta nimitystä keisari. Labarnan kerrotaan myöhemmin vallaneen hallitusaikanaan seitsemän kaupunkia. Hattushili valtasi Arzawan eli Pisidian, ja taisteli Vähän-Aasian alueelle levittäytyviä turkkilaisia vastaan, ja eteni Eufratin yli. Ryöstösaalista virtasi valloitetuilta alueilta köyhään Vähään-Aasiaan. . Heettiläiset kuninkaat valittiin aatelissäädyn suostumuksella, ja kuninkuus ei ollut välttämättä periytyvä. Kuninkaaksi pääsi Mursili I eli Mursilis I, koska hänen veljensä todettiin sopeutumattoman luonteensa takia kuninkaaksi kelpaamattomaksi.
Heettiläisten kuningas Mursilis I teki jopa sotaretken Babyloniaan 1595/1532 (riippuen ajoituksesta) hävittäen Aleppon ja Babylonin kaupungit. Mursilin lanko Hantili, hovin juomanlaskija ja hänen vävynsä Zidanta liittoutuivat kaapatakseen vallan Mursililta. Niinpä Mursili murhattiin, kun hän palasi sotaretkeltään, ja Hantili nousi valtaistuimelle. pääkaupungissa ja valloitetuilla alueilla kuohui, hurrilaiset vangitsivat prinssin ja prinsessan, joille kävi huonosti. Pontos-vuorten sotaiset kaškat hyökkäsivät pohjoisesta maahan ja hävittivät Nerikin, sään jumalalle omistetun kaupungin. Hantili rakennutti linnoituksia joka puolelle, ehkä myös Hattushan muurit. Hantilin jälkeen kruunun sai Zidanta, jonka tappoi hänen oma poikansa Ammuna noustakseen valtaistuimelle 15 vuodeksi, tämän kuoleman jälkeen tehtiin peräkkäin monia valtaistuimelle nousseiden murhia. Tämän sekasorron lopetti vasta Telipinu, joka sääti kruunun vanhimmalle pojalle tai vanhimman tyttären aviomiehelle, ja kuningasperheissä esiintyneiden murhien tutkimista aatelistuomioistuimessa. Telipinu myös teki sopimuksia naapureiden, muun muassa Kizwatnan eli Kilikian kanssa.
Keskivaltakunta, heikko kausi
Telepinun jälkeen Kizwatna siirtyi hurrilaisille, joiden vaikutus heettiläisten maassa lisääntyi. Hurrilaisten tunkeutuminen Vähään-Aasiaan heikensi maata, jossa kuninkaita murhattiin, jotta päästäisiin valtaistuimelle. Heettiläinen hieroglyfikirjoitus lisääntyi nuolenpääkirjoituksen rinnalle. Joitain hurrilaisia jumalia alettiin palvoa, ja maahan saattoi tunkeutua hurrilaista väestöä. Noin 70 vuoden pituisen sekasortoisen ajan päätti Muwatalli I.
Uusi valtakunta, suurvalta
Heettiläisten uusi valtakunta perustettiin 1400-luvulla eaa., jolloin Tudhalija I noin 1400 eaa. kukisti Syyrian hurrilaiset valtiot Aleppon ja Mitannin. Valta ulottui Arzawaan asti. Tudhalija II valtasi Aleppon ja voitti Mitannin, mutta hänen seuraajansa Hattusili II menetti Aleppon. Mutta pian heettiläisten viholliset hyökkäsivät maahan monesta suunnasta: Arzawa etelässä, Khajasa idässä ja Kaska-heimot pohjoisesta. Kaskat ryöstivät ja polttivat eräässä vaiheessa pääkaupunki Hattusan.
Tämän valtakunnan mahti oli suurimmillaan kuningas Suppiluliuma I:n valtakaudella, joka oli noin 1344–1322 eaa. Suppiluliuma kukisti hurrilaisten valtakunnan Mitannin sekä myös Syyrian ja Palestiinan alueen pienet valtakunnat. Tällöin heettiläisten päävihollinen oli Luoteis-Syyriassa sijainnut Mitanni. Egypti tuki siihen aikaan Mitannia. Suppiluliuma I hävisi ensimmäisen taistelunsa Tushrattan johtamaa Mitannia vastaan. Mutta heettiläiset alkoivat valmistella uutta hyökkäystä, ja tekivät sopimuksia Khajasan ja Kilikian kanssa, sekä liittoutuivat Artataman johtaman Urartun kanssa. Heettiläiset hyökkäsivät suurin joukoin Mitannin pääkaupunkiin Washukanniin. Tushratta hävisi taistelun ja pakeni, ja joutui pakomatkalla poikansa murhaamaksi. Pian veljessota riehui maassa kahden Tushrattan pojan välillä, molemmat halusivat Mitannin kuninkaaksi. Mutta heettiläiset nostivat ensin Babyloniin, sitten heettiläisten valtakuntaan paenneen kruununprinssi Mattiwazan Mitannin valtaistuimelle. Mattiwaza oli siten heettiläisten vasalli, ja Mitanni puskurivaltio nousevaa Assyriaa vastaan.
Heettiläisten voitto Mitannista muutti seudun poliittisia voimasuhteita. Monet Mitannin ja Egyptin alaiset vasallikuninkaat siirtyivätkin heettiläisten vallan alle, muun muassa Ugaritin kuninhgas Nukhase ja juonitteleva Amurrun kuningas Aziru. Heettiläiset valtasivat syyrialaisen Karkemishin kaupungin ja etenivät Damaskokseen asti. Egyptin heikko ja haaveellisuuteen taipuvainen kuningas Amenhotep IV ei piitannut ulkopolitiikasta ja poliittisista tappioistaan Palestiinan ja Syyrian seuduilla. Tutankhamonin leski sai Shuppiluliuman pojan puolisokseen, mutta tämä heettiläinen prinssi murhattiin matkalla, ja ehkä jopa historiaa muuttanut avioliitto meni pieleen. Pohjois-Syyria ja Eufratin länsipuoli heettiläistyivät nopeasti, ja säilyivät heettiläisinä vielä suuren heettiläisvaltakunnan hajoamisen jälkeen.
Häntä seurasi yhtä mahtava Mursili II noin 1321–1295 eaa., joka onnistui säilyttämään Syyrian vallatut alueet ja vasallit. Kaskat kukistettiin taas. Arzawaa vastaan hyökättiin, ja sen kuningas pakeni Ahhijawaan (Ahhiyawa), ehkä akhaijalaisten maahan, muttei maata saatu vallatuksi. Hyökättiin myös rannikon Ahhijawan Millawandan kaupunkia vastaan. Shuppiluliuman babylonialainen leski juonitteli kuningashuoneessa, ja tappava kulkutauti vaivasi maata.
René Fasel
René Fasel (, s. 6. helmikuuta 1950 Fribourg, Sveitsi) on sveitsiläis-venäläinen jääkiekkovaikuttaja, joka toimi Kansainvälisen jääkiekkoliiton puheenjohtajana yhteensä 27 vuoden ajan vuosina 1994–2021. Fasel valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) puheenjohtajaksi vuonna 1994, jolloin äänestys ratkesi vasta neljännellä kierroksella. Tuolloin hän voitti suomalaisen Kai Hietarinnan äänin 46–32. Vuoden 1994 jälkeen puheenjohtajasta äänestettiin seuraavan kerran vasta vuonna 2021, jolloin Fasel ei asettunut enää ehdolle. IIHF:n puheenjohtajana hän oli myös Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuodesta 1995.