cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galle
Galle on satamakaupunki Sri Lankassa, 116 kilometriä Colombosta. Vuonna 2007 siellä oli noin 95 000 asukasta. Se kärsi pahoin tapaninpäivän 2004 tsunamista, kaupungissa kuoli tuhansia.
Gallen historia alkaa joidenkin lähteiden mukaan jo Kuningas Salomon ajoista. Kanelia, norsunluuta ja riikinkukkoja laivattiin Gallen kautta jo kauan ennen ajanlaskumme alkua. Ennen brittiläisten siirtomaa-aikaa Galle oli saaren tärkein satama - britit kehittivät Colombon satamaa.
Gallen linnoitus on UNESCOn maailmanperintökohde ja suurin jäljellä oleva eurooppalaisten rakentama linnoitus Aasiassa. Se samoin kuin koko Gallen vanha kaupunki edustaa siirtomaatyyliä, jossa eurooppalaisten rakennustyyli yhdistyy paikallisiin vaikutteisiin.
Toisvesi
Toisvesi on järvi Kokemäenjoen valuma-alueella Ähtärin reitillä. Se sijaitsee kokonaisuudessaan Virtain kunnan alueella Pirkanmaan pohjoisimmassa osassa. Pinta-alaltaan Toisvesi on Pirkanmaan kymmenenneksi suurin järvi. Yli 19 metrin keskisyvyydellään se on Suomen kolmanneksi syvin järvi. Toisvedessä on laajoja alueita, joiden syvyys on vähintään 60 metriä. Syvin kohta on 85 metriä.
Maantietoa
Toisveden pinta-ala on 2 940 hehtaaria eli 29,4 neliökilometriä. Se on 16 kilometriä pitkä ja 8,5 kilometriä leveä. Pituusmitat antavat järvestä suurjärven vaikutelman, vaikka se on todellisuudessa vinon Y-kirjaimen muotoisena varsin kapea. Läntinen haara on 16 kilometriä pitkä ja se on leveimmillään 1,7 kilometriä leveä. Itäinen haara on vain 12 kilometriä pitkä, ja se on leveimmillään 1,2 kilometriä leveä. Voidaan tulkita, että läntinen haara on järvenselkä, josta haarautuu pohjois-koilliseen 7,2 kilometriä pitkä sivuhaara, ja joka taipuu pohjoispäässä etelään 1,6 kilometriä pitkänä Ohtolanlahtena. Itäisen haaran lahdensuu levenee itään Murtolahtena, jossa sijaitsee Ilomäen kylä.
Mark Elder
Mark Elder (s. 2. kesäkuuta 1947 Hexham, Northumberland) on brittiläinen oopperaa ja sinfonista ohjelmistoa johtava kapellimestari. Hän toimi Englannin kansallisoopperan musiikillisena johtajana vuosina 1979–1993 ja samassa asemassa Rochesterin filharmonisessa orkesterissa 1989–1994. Syyskuussa 2000 Elder aloitti toiminnan Hallé-orkesterin musiikillisena johtajana. Hänellä on myös ollut päävierailijakapellimestarin asema Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa (1992–1995), BBC:n sinfoniaorkesterissa ja London Mozart Playersissa.
Toisvesi
Maantietoa
Toisvedessä on kartan mukaan 56 saarta, joista suurin osa on rannanläheisiä luotoja. Ohtolanlahdella sijaitsevat Koskisaaret, joita on kaksi. Pohjoisempi saari on 180 metriä ja eteläisempi on 140 pitkä. Saarten kohdalla olevan Havonniemen länsipuolella sijaitsee Niittysaari ja Ruumissaari. Niittysaari on 240 metriä pitkä. Ikkalan kohdalla ovat kallioiset Lempiluodot. Järven eteläosassa Murolahden edustalla sijaitsee Akonsaari ja Y-haaran pohjoisrannassa Pukkisaari, joka on 240 metriä pitkä. Järven suurin saari Haukkasaari sijaitsee järven läntisen haara eteläosassa. Saari on lähes 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sen pinta-ala on 7,2 hehtaaria. Järven pohjoisosan rannoilla on monia pikkusaaria. Niitä ovat esimerkiksi Lemmetinsaari, Koivusaari, Pajusaari, Ollinsaari, Nuottisaari, Koninkivi, Mertosaari ja Talassaari, sekä niistä suurin Suullisensaari. Sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria.
Mark Elder
Elder on työskennellyt lisäksi sellaisten johtavien sinfoniaorkestereiden kuin Berliinin filharmonikkojen, Orchestre de Parisin, Chicagon sinfoniaorkesterin, Bostonin sinfoniaorkesterin, Concertgebouw-orkesterin, Münchenin filharmonikkojen ja Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa. Elder on esiintynyt vuosittaisella tasolla BBC:n Proms-festivaalilla Lontoossa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1989, ja hänet lyötiin ritariksi 2008. Hän voitti Olivier-palkinnon vuonna 1991 työstään Englannin kansallisoopperassa, ja toukokuussa 2006 hän sai nimityksen "vuoden kapellimestariksi" Royal Philharmonic Societylta, jonka kunniajäsen hän on ollut vuodesta 2011.
Toisvesi
Maantietoa
Toisveden tilavuus on 572,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,5726 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 19,5 metriä ja suurin syvyys on 85 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven läntisen Y-haaran pohjoisosassa, mistä alkaa yli 10 kilometriä pitkä syvänne, jossa on vettä 50–80 metriä. Syvänne on muodostunut samalla tavalla kuin esimerkiksi Päijänteen syvin kohta: Kun syväkivet jäähtyivät, maankuori lohkoontui kappaleiksi pitkänomaisia, kapeita siirroksia myöten. Myöhemmin näitä siirroksia myöten on tapahtunut useita liikuntoja. Vesitilavuudeltaan Toisvesi on likimain yhtä suuri kuin sitä huomattavasti laajemmat Kukkia ja Vesijärvi yhteensä. Suuren vesitilavuutensa ansiosta Toisvesi jäätyy verraten myöhään, joulukuussa.
Toisveden rantaviivan pituus on 81,5 kilometriä. Virtain keskustaajama sijaitsee välittömästi Toisveden eteläpuolella, järven eteläisen selän rannalla. Järven luoteisen haaran rantamilla sijaitsee Liedenpohjan kylä. Kantatie 66 kulkee Toisveden länsipuolitse ja kantatie 68 järven itäpuolitse.
Vedenkorkeus ja virtaama
Toisveden vedenpinnan korkeuksia on kerätty Suomen ympäristökeskuksen rekisteriin vuodesta 1903 alkaen. Järven keskivedenkorkeus (MW) on ollut 98,00 metriä mpy (N60), jossa on 0,93 metriä vuotuista vaihtelua. Ylin vedenkorkeus (HW) on ollut 99,38 metriä toukokuussa 1905 ja alin vedenkorkeus (NW) 96,88 metriä maaliskuussa 1948, joten äärivaihteluksi tulee 2,50 metriä.
Toisveden virtaamat mitataan järven eteläpäässä sijaitsevissa lasku-uomissa. Järven vapaat lasku-uomat ovat Herraskoski ja Horhankoski. Näiden lisäksi vettä virtaa Herraskosken kanavaa myöten pienempi määrä. Järven virtaamia on mitattu vuosina 1904–1979. Keskivirtaama (MQ) on ollut 14 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Keskiylivirtaama (MHQ) on ollut 46 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) 5,5 m³/s. Äärivirtaamat ovat olleet (HQ) 85 m³/s (toukokuussa 1905) ja (NQ) 1,0 m³/s (huhtikuussa 1948).
Veden laatu
Toisveden vesi on humuspitoista, kuten sen eteläpuolella sijaitsevan Ison Tarjanneveden eli Tarjanneveden, Vaskiveden ja Visuveden vedet. Järvi ei ole rehevöitynyt. Sen luoteishaaraan laskee Tulijoen kautta runsasravinteisia vesiä. Toisveden selkäalueella vesi on hyvänlaatuista, jätevesien vaikutus on suhteellisen pieni. Eräissä Toisveden lahdelmissa on havaittu vesikasvillisuuden lisääntymistä. Toisveden kuha- ja haukikanta on hyvä.
Historiaa
Toisveden ympäristöstä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja ja useita tervahautoja sekä lapinraunio. Alueelta on paikannettu myös ensimmäisen maailmansodan aikaisia linnoituslaitteita.
Vesistösuhteet
Toisvesi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,1 metriä mpy.
Toisvesi saa pääosan vedestään Soininjoesta, jonka valuma-alue on 1 213 neliökilometriä. Soininjoki on valjastettu Soininkosken voimalaitoksella ja tästä kohdasta katsotaan Toisveden lähialueen alkavan. Järven länsihaaraan laskee Sulkavanjoen valuma-alue (35.425) laskujoki Tulijoki ja pienen Naulaojan valuma-alueen (35.426) laskuoja.
Toisveden lähialueella on 38 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne luetellaan tässä alla. Soininjoen alueen viranomaisraja päättyy Soininkosken voimalaitokseen, mistä alkaa Toisveden lähialue. Ennen Toisvettä sen lasku-uomassa sijaitsevat vielä Kahilanjärvi (73 ha) ja Välivesi (22 ha), joka viimeisenä laskee Enonkoskea myöten Toisveden itäiseen haaraan. Kahilanjärven itärantaan laskee siihen pieni Kakaralampi (3 ha). Kahilanjärven länsirantaan laskee Varimo-oja, joka alkaa kaukana pohjoisessa. Sen valuma-alueelle kuuluvat Iso Ruuhijärvi (3 ha), Yltävänjärvi (9 ha), Heinijärvi (4 ha), Yläinen Heinijärvi (3 ha), Haukilampi (2 ha), Hoikkalampi (1 ha), Housulampi (4 ha) ja Kalliolampi (3 ha). Lahdenkylän keskellä Toisveden itähaaran länsirantaan laskee pieni oja, jonka alueella ovat Maajärvi (5 ha), Korpisjärvi (2 ha), Haukijärvi (3 ha) ja Lauttajärvi (4 ha). Ikkalaan laskee edellistä lyhyempi oja, jonka valuma-alueella sijaitsevat Nikulilammi (1 ha), Harrajärvi (4 ha), Kuurijärvi (2 ha), Haarajärvi (2 ha), Ahvenlampi (12 ha), Nevajärvi (2 ha) ja Pitkäjärvi (8 ha). Hieman ennen itäisen haaran loppumista lahden pohjoisrantaan laskee lopuksi lyhyt Kupanoja ja Iso Vehkalampi (1 ha). Itä- ja länsihaaran välissä olevalla niemimaalla on jäljellä joitakin lyhyitä ojia ja niiden valuma-alueella pieniä järviä, jotka laskevat niemimaan länsirantaan. Niitä ovat esimerkiksi Haukkajärvi (2 ha) ja Säynävälampi (4 ha).
Itäiseen haaraan kuuluu sen perukalla sijaitseva Ohtonlahti, jonne laskee etelästä pitkä oja. Sen valuma-alueelle sijoittuvat Reskanjärvi (1 ha), Alainen Kuusijärvi (8 ha), Yläinen Kuusijärvi (5 ha) ja Kalliojärvi (2 ha). Etelämmäksi järven itärantaan ja Ikkalaa vastapäätä laskevat Karkulampi (4 ha), Valkonen (3 ha) ja Mulkonen (1 ha). Virtain keskustaajan kautta Toisveden eteläpäähän laskee Yläinen-Toriseva (2 ha) ja Lappajärvi, ja etelärantaan laskee myös toista ojaa myöten Puttosenjärvi (7 ha) ja Sorvanjärvi (7 ha) ja kolmatta ojaa myöten Korpisjärvi (5 ha). Herraskylän pohjoispuolelle laskevat järven ainoat länsipuolen järvet Letkunlammi (3 ha) ja Petäjäjärvi (6 ha). Toisveden lasku-uomat ovat Vuolteen lahdella haarautuvat ja rinnakkaiset uomat Herraskosken kanava sekä peräkkäiset Herraskoski ja Horhankoski. Nämä yhtyvät molemmat Marttisenalaiseen, josta vesireitti jatkaa Keiturinsalmen läpi Vaskiveden Härkösselälle. Lasku-uomalle tulee pudotusta 2,0 metriä. Vesireitti jatkaa Vaskiveden läpi Visuvedelle ja Tarjanneveteen.
Dehiwala-Mount Lavinia
thumb|Mount Lavinia Dehiwala-Mount Lavinia on hallinnollisesti muodostettu kaupunki Sri Lankan pääkaupunki Colombon eteläisellä esikaupunkialueella. Sen keskuksia ovat Dehiwalan teollisuus- ja kauppakeskus ja Mount Lavinian keskiluokkainen asuma-alue rannikolla. Vuonna 2001 Dehiwala-Mount Lavinian alueella asui 210 546 asukasta.
Aiheesta muualla
6.83972°N, 79.87583°W
Coop Norden
Coop Norden (usein käytetään lyhyempää muotoa Coop) oli suuri pohjoismainen osuuskauppa, jonka omistajat olivat ruotsalaisia, norjalaisia ja tanskalaisia kuluttajaosuuskuntia. Yrityksellä oli yhteensä noin 1080 myymälää ja vuosittainen liikevaihto oli yli 15 miljardia euroa. Coop Nordenin palveluksessa oli noin 25 000 työntekijää.
Coop Norden toimi osakeyhtiömuotoisena, mutta osakkeenomistajien ollessa osuuskuntia, kyseessä oli myös osuustoimintayritys. Ruotsissa liiketoiminnasta vastasi Coop Nordenin tytäryhtiö Coop Sverige. Coop Norden lopetti toimintansa vuonna 2008.
Von Axelson
Von Axelson on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 2022 ja vapaaherrallinen suku numero 259. Suku on lähtöisin Skånesta, missä Axel Axelsson eli 1600-luvulla. Hänen poikansa Nils Axelsson (1682-1762) oli sotakomissaari ja hänen pojat Axel (1720-1790) ja Carl (1742-1795) aateloitiin nimellä von Axelson. Carl von Axelson oli eversti ja hän otti vapaaehtoisena osaa Pommerin sotaan. Vapaaherraksi nimitetty Axel von Axelson auskultoi Svean hovioikeudessa ja antautui sen jälkeen sotilasuralle. Hän osallistui Pommerin sotaan sekä toimi 1760 Tukholman linnan komendanttina.
Kypäräsukellus
Kypäräsukellus on maailman vanhimpia käytössä olevia sukellusmenetelmiä. Menetelmässä käytetään tiivistä sukelluspukua ja siihen eri menetelmin kytkettyä metallista tai nykyisin lujitemuovista sukelluskypärää.
thumb|Kypäräsukeltaja emälaivan portailla. thumb|Nykyaikainen lujitemuovinen sukelluskypärä.
Menetelmään on alusta alkaen kuulunut pinnalta käsin pumpattu ilma; ilma siirtyy eräänlaista umbilikaalia pitkin. Kevyimmillään yhteeseen kuuluu ilmaletku, puhelinkaapeli, valaisimen syöttö ja erillinen varmistusvaijeri.
Vedenalaisessa rakennustyössä, esimerkiksi kivenporauksessa tai raudoituksessa, kypäräpuku usein suojataan erillisellä suojahaalarilla.
Täydelliseen nykyaikaiseen varustukseen kuuluvat lisäksi kypärään asennetun kameran kaapelit sekä sukeltajan elintoimintoja jatkuvasti seuraavien lääketieteellisten laitteiden johdot. Jos hengityskaasuna on helium, puhelimeen liittyy erillinen elektroninen selvennyslaite, koska normaali ääni muuttuu heliumkaasukehässä vaakkuvaksi ja vaikeasti tunnistettavaksi.
Bagge af Berga
Bagge af Berga on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 118 ja nimellä Bagge af Söderby numero 147. Suku on tunnettu jo keskiajalta ja suvun jäsenistä eversti Halsten Magnusson Bagge toimi Kustaa Vaasan aikana Kalmarin linnan komentajana. Hänen poikansa Anders todisti sinetillään kuningas Kustaa Vaasan testamentin, samoin tämän veli Bengt, amiraali ja eversti. Hänet mestattiin Tukholmassa hänen yritettyään auttaa kuningas Eerik XIV vapaaksi vankeudesta.
Kypäräsukellus
Menetelmä vaatii suuren pintamiehistön ja sukeltajalta ammattitaitoa, mutta se on työkäytössä, kuten vedenalaisten putkien asentamisessa tai kallion poraamisessa, oikeastaan ainoa mahdollinen.
Nykyään on olemassa myös ns. puolikypäröitä; niissä on kypärän kasvo-osa, mutta päähineosa on joko kuminen tai sen paikalla on moninkertainen hihnasto. Tällaisen kypärän - jota kutsutaan myös kypärämaskiksi - voi kytkeä myös kannettavaan sukelluslaitteeseen, joskin se on ensisijaisesti tarkoitettu käytettäväksi pintasyötön kanssa. Näistä laitteista tunnetuimpia on EXO.
Mauthausen-Gusen
thumb|right|250px|Näkymä kohti Mauthausenin pääporttia. thumb|250px|SS:n johtaja Heinrich Himmler vierailulla Mauthausenissa vuonna 1941. Mauthausen (vuoden 1940 kesästä lähtien Mauthausen-Gusen) oli natsi-Saksan keskitysleiri, joka kasvoi suureksi leiriryhmäksi. Se rakennettiin Ylä-Itävaltaan Mauthausenin ja Gusenin kylien ympärille, noin 20 kilometriä Linzin kaupungista itään.
Alun perin alueella sijainneesta yksittäisestä leiristä Mauthausen laajeni ajan mittaan yhdeksi Saksan hallinnoiman Euroopan suurimmista työleirikomplekseista. Mauthausenissa ja Gusenin lähistöllä sijainnutta neljää pääleiriä lukuun ottamatta eri puolille Itävaltaa ja Saksan eteläosia sijoitetut yli 50 alaleiriä käyttivät vankeja orjatyövoimana. Alaleirejä sijaitsi muun muassa Ebenseen, Melkin ja Amstettenin kaupungeissa. Lukuisat KZ Mauthausenin alaisuudessa toimineet leirit sisälsivät kivilouhoksia, ase- ja ammustehtaita, kaivoksia sekä Me 262 -suihkuhävittäjien kokoonpanotehtaita.
Läheltä St Georgen an der Gusenin kaupunkia on löydetty maanalainen tehdaskompleksi, jossa epäillään natsivallan aikana tehdyn muun muassa ydinaseen kehittämistyötä. Rakennelmien löytämiseen johtivat itävaltalaisen dokumentaristin Andreas Sulzerin tekemät asiakirjalöydöt. Huolellisesti kätketyt rakennelmat jäivät alueen miehittäneiltä Neuvostoliiton armeijan yksiköiltä löytämättä. Tammikuussa 1945 Mauthausenin keskustoimistosta johdetuissa leireissä oli arviolta 85 000 vankia. Kuolleiden tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta useimpien lähteiden mukaan se olisi ollut koko leiriryhmän osalta  välillä 122 766 – 320 000. Leirit muodostivat yhden ensimmäisistä massiivisista keskitysleirikomplekseista natsi-Saksassa ja olivat viimeisiä, jotka länsiliittoutuneet tai Neuvostoliitto valtasivat. Kaksi pääleiriä, Mauthausen ja Gusen I, olivat myös ainoat leirit koko Euroopassa, jotka kuuluivat ”luokkaan III”, mikä merkitsi niiden olleen ”Valtakunnan parantumattomille poliittisille vastustajille” suunnatuista leireistä ankarimmiksi tarkoitettuja. Toisin kuin monissa muissa keskitysleireissä, joissa oli kaikenlaisia vankeja, Mauthausenia käytettiin pääasiassa toisen maailmansodan aikana Saksan hallintaan joutuneiden maiden älymystöön ja yläluokkiin kuuluneiden koulutettujen ihmisten tappamiseen kovalla työnteolla.
Kulttuurissa
Kreikkalainen säveltäjä Mikis Theodorakis sävelsi Mauthausenista kertovan neliosaisen Mauthausen-sarjan (Mauthausen Cantata). Theodorakiksen ystävä Iakovos Kambanellis oli vankina Mauthausenissa ja kirjoitti kokemuksistaan neljä runoa, jotka Theodorakis sävelsi. Theodorakis omisti sävellyksensä kaikille fasismista kärsineille ja sitä vastaan taistelleille.
Mauthausen-sarjan alkuperäisinä esittäjinä toimivat Maria Farantouri (kreikaksi), Elinoar Moav Veniadi (hepreaksi), Gisela May (saksaksi) ja Nadia Weinberg (englanniksi). Suomeksi sen on levyttänyt Agit Prop, ja sekä suomeksi että ruotsiksi (kääntäjinä Pentti Saaritsa ja Claes Andersson) sitä on esittänyt Arja Saijonmaa.
Yhdysvaltain rannikkovartiosto
Yhdysvaltain rannikkovartiosto on yksi viidestä Yhdysvaltain asevoimien puolustushaarasta. Se perustettiin vuonna 1915 Yhdysvaltain hengenpelastusjärjestön (1848) ja veroviranomaisjärjestön (1790) yhdistyessä.
Rannikkovartioston motto on Semper Paratus, tarkoittaen ”Aina valmiina” (engl. Always Ready).
Intian avaruustutkimusjärjestö
Intian avaruustutkimusjärjestö (Indian Space Research Organisation, lyh. ISRO) on Intian hallituksen alainen avaruusjärjestö.
Tausta
Intian avaruushallinnon luoja 1960-luvulla oli tohtori Vikram Sarabhai. Kesäkuussa 1972 perustettiin Intian hallitukseen Avaruusosasto - DoS (Department of Space), josta ISRO kehittyi itsenäiseksi organisaatioksi.
Hallinto ja volyymi
Juuri nyt Intian avaruustoiminnalla on voimakas poliittinen tuki. Intian pääministerin Manmohan Singhin hallituskaudella ISRO on saanut yhä näyttävämpiä tehtäviä. Tämä johtuu osin siitä, että Singh on aiemmin kehittänyt Intian ydinasetta, jolla on yhteyksiä muun muassa kantorakettitekniikkaan. 1960-luvulla Intian entinen presidentti Abdul Kalam toimi ISROssa satelliittien suunnittelun johtajana.
ISROn fiskaalivuoden 2007 budjetti kasvoi 29 % ja oli 884 miljoonaa dollaria. Budjetissa oli merkittävä panostus miehitettyihin avaruuslentoihin. Kehityskohteita olivat myös kerosiinia polttava rakettimoottori, suuri tietoliikennesatelliitti, seitsemän satelliitin alueellinen navigaatiosatelliittijärjestelmä. Vuoden 2010 alussa ISROn budjettia nostettiin edellisen vuoden arvosta 3 172 "Rs crore" arvoon 5 000 eli kasvu oli ehkä jopa 60 %.
Vuoden 2009 ISRO julisti tavoitteensa seuraavalle viisivuotiskaudelle: 36 avaruusaluksen laukaisua eli noin kuusi vuodessa. Vuoden 2010 maaliskuussa ISROn hallituksen puheenjohtaja K Radhakrishnan muistutti, että ISROn budjetti on merkittävistä saavutuksista huolimatta vain 3 % Nasan budjetista. Tässä ei ole otettu Intian ja Yhdysvaltojen - etenkin avaruusteollisuuden alalla - kustannustasojen eroa, joka moninkertaistaa ISROn budjetin vaikuttavuuden. Maaliskuussa 2010 ilmeni, että ISROn budjetti nousee 45 % edellisestä vuodesta kaiken kaikkiaan 1,25 miljardiin dollariin.
ISRO vuoden 2011 budjetti on 1,45 miljardia dollaria eli (uutisen mukaan) 36 % enemmän kuin edellisvuotena.
Vuonna 2011 ISRO oli eräänlaisessa kriisissä - intialaisen kryogeenisen rakettimoottorin epäonnistuminen ja ISROn ja Devas Multimedian korruption paljastuminen tapahtuivat 2010 peräkkäin. ISROlla oli suuria haluja kasvaa ja hankkia vaikutusvaltaisia tukijoita politiikassa ja talouselämässä. Sen maine oli kuitenkin tahriintunut. Tämä johti ISROn volyymin aiemmin julistettua pienempään kasvuun.
Syksyllä 2012 Intia ilmoitti laukaisevansa yhteensä 58 avaruuslentoa (33 satelliittia tai avaruusluotainta, 25 laukaisua) seuraavina viiteä vuotena. "Avaruusministeriö" saa Intian 12. viisivuotissuunnitelmassa 7 miljardia dollaria. Lentoja on Kuuhun, Marsiin ja Intia rakentaa mm. GEO-radalta Intiaa kuvaavan satelliitin sekä aloittaa oman paikannussatelliittijärjestelmän rakentamisen.
Kantoraketit
350px|right|ISROn kehittämiä raketteja ISRO aloitti avaruustoimintansa luotainraketeilla. Jonkin aikaa se käytti satelliittiensa laukaisuihin Neuvostoliiton kantoraketteja. Omien kantorakettien kehitys alkoi pian tämän jälkeen.
Tuloksena ovat
Satelliitit
Intia toimi 1960-luvun alkupuolella yhteistyössä Nasan kanssa muun muassa tietoliikennesatelliittien soveltamisessa Intian kylien saattamisessa nykyaikaan. ISROn tavoitteet olivat omien satelliittien ja kantorakettien kehittäminen sekä vastaavien maa-asemien ja tukikohtien rakentaminen. Alussa intialaiset satelliitit laukaistiin Neuvostoliitosta, mutta 1970-luvultä lähtien kehitettiin omat kantoraketit. Yhteistyö Venäjän kanssa oli vuonna 2007 kasvussa.
9. syyskuuta 2012 ISRO laukaisi sadannen avaruusmissionsa. Intia oli tuohon mennessä laukaissut 62 intialaista satelliittia kiertoradalle.
ISROn kehittämiä satelliitteja ovat:
Miehitetyt lennot
Vuoden 2006 alussa esiintyi viitteitä siitä, että Intia päättäisi miehitetyistä avaruuslennoista vuoden kuluessa. Vuoden 2008 lopussa miehitetyillä lennoilla oli jo alustava aikataulu.
Venäjä ja Intia sopivat 5. joulukuuta 2008 siitä, että Venäjän avaruusjärjestö laukaisee Sojuz TMA-aluksellaan intialaisen kosmonautin vuonna 2013. Saman sopimuksen mukaan vuonna 2015 venäläisellä kantoraketilla laukaistaan intialainen miehitetty avaruusalus Vuoden 2013 lento täsmentyi vuoden 2010 alussa: ISRO ostaa Venäjältä miehitetyn avaruusaluksen ja siinä lentää kaksi intialaista avaruuslentäjää. Laukaisu tapahtuu Baikonurin kosmodromilta. Tämä alus ei telakoidu ISS-avaruusasemaan. Tavoite oli, että vuonna 2015 tai 2016 kaksi intialaista avaruuslentäjää tekisi seitsenpäiväisen miehitetyn lennon intialaisella kantoraketilla laukaistavalla intialaisella avaruusaluksella. Viesti miehitetyistä lennoista toistui jälleen helmikuussa 2010: kaksi intialaista avaruuslentäjää lentää avaruudessa 6-7 vuoden päästä omalla avaruusaluksella. Joulukuussa 2010 miehitetyn avaruuslennon vuodeksi kerrottiin vuosi 2016.
Miehitetty lento on kuitenkin viivästynyt. Vuonna 2010 tapahtui kaksi raskaan GSLV-kantoraketin laukaisun epäonnistumista, joilla oli aikataulua hidastava vaikutuksensa Intian miehitettyihin avaruuslentoihin. Tammikuussa 2012 Intia ilmoitti miehitettyjen avaruuslentojensa aikataulun venyvän vuoteen 2020 siten, että ensimmäinen oman kapselin laukaisua omalla raskaalla kantoraketilla tapahtuisi vuonna 2016 tai 2017. Perusteluna on nimenomaan GSLV-kantoraketin kehitysversion tekniset ongelmat. Vuonna 2013 Intian oli tarkoitus laukaista avaruuteen miehittämätön kapseli, jossa on miehitetyn avaruusaluksen tekniikka. ISRO sai vuonna 2010 miehitetyn avaruusaluksensa suunnittelun päätökseen. . Intia on voinut hankkia lentoteknologiaa Venäjältä, mutta tästä ei ole julkisuudessa mainittu mitään.
Vuoden 2011 alussa ISRO ilmoitti ensi kertaa panostavansa avaruuslääketieteelliseen tutkimukseen varoja, joka on merkki miehitettyjen lentojen tavoitteista. Se on halvin miehitettyjen lentojen teknologian tutkimusmuoto. Tämä voi viitata siihen, että ISRO palaa perinteiseen hitaan etenemisen malliinsa oltuaan 2000-luvulla Aasian avaruushypen kourissa pyrkiessään kilpailemaan sitä merkittävästi teknisesti edellä olevan ja vauraamman Kiinan kanssa.
ISRO ilmoitti toukokuussa 2011 aloittaneensa monikertakäyttöisen eli sukkulamaisen miehitetyn avaruusaluksen esisuunnittelun pyrkimyksenä saada saada käyttöönsä avaruuslentokone vuonna 2030. Syyskuussa 2012 Intian pääministeri joutui puolustelemaan hallituksen päätöstä 90 miljoonan dollarin käyttämisestä vuonna 2013 Mars-luotaimen ja miehitetyn avaruuslennon valmisteluun.
Gaganyaan on Intian kehitteillä oleva miehitetty avaruusalus.
Satelliittipaikannus
Venäjän varapääministeri ja puolustusministeri Sergei Ivanov kertoi intialaisen liike-elämän edustajille Bangaloressa 22. tammikuuta 2007, että Venäjä ja Intia alkavat yhdessä kehittää edelleen Venäjän GLONASS-navigaatiojärjestelmää. Asiaan liittyvät sopimukset allekirjoitettiin Venäjän presidentin Vladimir Putinin vieraillessa Intiassa tammikuussa 2007. Sopimus koskee muun muassa Glonass-satelliittien laukaisemista intialaisilla kantoraketeilla. Intia on vuonna 2006 vetäytynyt EU:n Galileo-paikannussatelliittijärjestelmän rahoittamisesta. Intia on kehittämässä kansallista kattavaa paikannussatelliittijärjestelmää, joka perustuu hyvin eksentristen ratojen satelliitteihin. Tällöin ne ovat lähes jatkuvasti Intian päällä. Vuoden 2010 maaliskuussa Venäjä ja Intia ilmaisivat halunsa kehittää GPS:n ja GLONASSin päätelaitteita yhdessä. Vuoden 2009 jälkipuolella Intia ilmaisi, että se kehittää alueellisen paikannussatelliittijärjestelmän lisäksi globaalin järjestelmän (GINS).
Planeetta- ja kuututkimus
Vuoden 2008 lopussa ISRO ilmoitti lähitulevaisuuden suunnitelmistaan
Intian pääministeri ilmoitti Intian itsenäisyyspäivänä 15. elokuuta 2012 Intian aikovan lähettää avaruusluotaimen PSLV:n jatketulla versiolla Marsia kiertävälle radalle tutkimaan Marsin kaasukehää. Mars Orbiter Mission -ohjelman luotain suunnitellaan laukaistavan marraskuussa 2013. Luotaimessa on 25 kg tieteellisia mittalaitteita.
Kantoraketit
Laukaisujen hinta oli noin 20 000 euroa kiloa kohden, mikä on markkinoiden huokein hinta.
Viestintäsatelliitit
Intialla on ollut omia tietoliikennesatelliitteja 1970-luvulta lähtien, tuolloin Yhdysvalloista ostettuja, sittemmin omasta maasta hankittuja.
Kahden uuden viestintäsatelliitin laukaisu avaruuteen epäonnistui 2010. Ensimmäiseen tuli moottorivika, toiseen sähkökatko.
Vuoden 2011 alussa purkautui Antrixin, IRSOn omistaman yrityksen, ja Devas Multimedia Pvt-tietoliikenneyhtiön sopimus S-kaista käytöstä Intian pääministerin vaatimuksesta. Ongelmana oli ilmeisesti se, että valtiosektori oli myymässä tietoliikennekapasiteettia liian halvalla, jossa voi olla sisäpiirikauppaa tai korruptiota mukana.
Talous
Vuonna 2009 ISRO sai 25 % korotuksen budjettiinsa, josta korotuksesta pääosa kuluu uuden kantoraketin kehittämiseen. Uutta suurempaa kantorakettia maa katsoo tarvitsevansa muun muassa kuulentoihin, ehkä myös miehitettyyn lentoon. ISRO budjetti on nyt "Rs 4,459 crore", jossa kasvua edelliseen vuoteen on "Rs 960 crore". muun muassa kantoraketin kryogeenimoottorin kehittämispäätös tehtiin Intian hallituksen tasolla. Intia alkaa kehittää alueellista satellittipaikannusjärjestelmää (Indian Regional Navigation Satellite System eli IRNSS), johon tulee seitsemän satelliittia. Maaliskuussa ISROn budjetti nousi vain vähän (Rs.6,715 kun edellisenä vuonna panostus oli Rs. 6.626), kun se edellisenä vuonna nousi 47%. Vuonna 2012 ISRO satsaa hieman edellisvuotta vähemmän avaruustieteeseen, miehitettyjen lentojen esivalmisteluihin ja teknologiankehitykseen eli palaa juurilleen panostaen kantoraketteihin, kaukokartoitukseen ja tietoliikenteeseen.
Huhtikuussa 2009 ISRO ilmoitti kiristävänsä laitostensa ja niiden johtavien työntekijöiden turvatoimia. . Kylmän sodan aikana sekä Yhdysvaltain että Neuvostoliiton avaruuskeskuksia ja avaruusalan napamiehiä suojeltiin. Nykyaikana suojaus voi myös vähentää avainhenkilöiden maastamuuttoa paremman palkan houkuttelemana? Suojaus - kuten kylmän sodan aikanakin - tuo henkilöille ja organisaatioille mielikuvan strategisesta toimialasta.
Lännen asettamat teknologian tuonti- ja vientikiellot
Heinäkuussa 2009 Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clinton lievensi Yhdysvaltain Intialle asettamia kaupan rajoituksia - mm. sallittiin algerialaiset piensatelliitin laukaisu intialaisella kantoraketilla - (neuvotteluissa solmittiin "technology safeguards agreement" ja jatkossa solmittaneen "commercial space launch agreement") osana Yhdysvaltain pyrkimystä saada jalansijaa Intian kansallisten toimijoiden ja Venäjän hallitsemiin Intian aseostoihin ja ydinvoimaloiden rakentamiseen. Tässä yhteydessä Intian avaruusteollisuus saa jatkossa käyttää avaruusaluksissaan yhdysvaltalaisia komponentteja, ja yhdysvaltalaisia satelliitteja saatetaan laukaista intialaisilla kantoraketeilla. Jälkimmäisessä tapauksessa Arianespacen ja Yhdysvaltain kantorakettitoimijoiden toimiessa omien tukijärjestelmiensä puitteissa Yhdysvaltain pyrkimyksenä on lisätä Kiinan, Venäjän ja Intian välistä kilpailua kaupallisilla laukaisupalvelumarkkinoilla.
Lokakuussa 2009 FBI pidätti Yhdysvalloissa maansa kansalaisen, tutkijan, joka oli vieraillut ISROssatutustumassa Chandrayaan-1-kuuluotaimeen. Pidätettyä epäillään Yhdysvalloissa vakoilusta Israelin hyväksi. IRSOn mukaan kyseinen henkilö ei ole päässyt käsiksi intialaiseen teknologiaan.
Kesällä 2010 Intian pääministeri pyysi Yhdysvaltoja poistamaan ISROn ja DRDOn mustalta listalta, jonne ne joutuivat vuonna 1998 Intian ydinkokeen vuoksi. Tässä yhteydessä länsimaat pyrkivät saamaan Intian yritysten ulkomaalaisomistuslakeihin muutoksia, joilla Intian kansallisen aseteollisuuden omistajuus saattaisi valua länsimaisten aseteollisuuskartellien käsiin.
Heinäkuun puolivälin 2010 PSLV-kantoraketin laukaisu oli Yhdysvaltain vientikieltojen ainakin hetkellisen lieventymisen merkki: Vuonna 2009 solmitun Technology Safeguards Agreement (TSA)-sopimuksen pohjalta Intia sai omalla kantoraketillaan laukaista esimerkiksi algerialaisen satelliitin, joka oli valmistettu Ranskassa ja jossa on muutamia yhdysvaltalaisia elektroniikkakomponentteja.
Marraskuussa 2010 Yhdysvaltain presidentti Obama vieraili Intiassa etsimässä poliittista tukea ja markkinoita yhdysvaltalaisille tuotteille. Tässä yhteydessä ISRO sai pois Yhdysvaltain kauppaministeriön kaupan rajoituslistalta (Entity List) seuraavat: Liquid Propulsion Systems Center ja Solid Propellant Space Booster Plant, jotka rakentavat raketteja, Sriharikotan avaruuskeskus ja Vikram Sarabhain avaruuskeskus. Tästedes teknologioita ei pidetä aseteknologioina, kunnes Yhdysvallat muuttaa päätöksensä mikä on ollut toistuvasti tapana muun muassa Kiinan suhteen. Englannin tiedeministeri David Willetts vieraili marraskuussa 2010 ISROssa pyrkien saamaan Intian yhteistyöhön englantilaisen TechDemoSat-satelliitiprojektin kanssa. Intiaa haetaan länsimaissa 2010-luvulla länsimaiden partneriksi ja samalla niiden ase-, ilmailu- ja ydinvoimateollisuuden markkinaksi, jona se nähdään lännessä Kiinaa parempana tai peräti Kiinan vastapuolena muun muassa Aasian avaruuskilvoittelussa. Joulukuussa 2010 Ranskan presidentti Sarkozy luennoi ISROssa ranskalaisten ydinvoimaloiden vienninedistämismatkalla.
Tammikuussa 2011 Yhdysvallat poisti ainakin osa Intian avaruusalaa koskevista vientikielloista ainakin joksikin aikaan. Intian suuren kantoraketin intialaiselle kryogeenimoottorille annettava teknologia-apu olis merkittävä askel Yhdysvalloilta, mutta epätodennäköinen. Pian tämän jälkeen Obaman hallinnon korkea jäsen ilmaisi Yhdysvaltain toiveen päästä läheiseksi partneriksi Intian avaruusohjelmaan (Exploration-teemaan eli miehitettyihin, Kuu- ja planeettalentoihin). Tämä kuvastaa lännen ja muun maailman suhteiden vaihtumista. Intian vastine oli, että ISROn ja erään ohjuslaboratorion poisto Yhdysvaltain vientikieltolistalta oli "hyvä" asia, mutta riittämätön. Intialaiset tuntevat hyvin lännen myönnytysten lyhytaikaisuuden, yleensä ovat olleet vain siirtoja valtapelissä.
Sotilaallinen avaruustoiminta
Maaliskuussa 2009 tuli julki, että Intia (ei siis välttämättä ISRO) on ostanut Israelista 300 kg painavan RISAT-vakoilusatelliitin, joka laukaistaan PSLV-kantoraketilla vuoden 2009 alkupuolella. Asialla väitettään liittyvän taannoisiin Mumbain iskuihin, vaikka kaukokartoitussatelliitti ei pysty kuvaamaan kaupunkia jatkuvasti, kuten UAV-alus. Pian ilmeni, että tämä länsimainen tarina ei pidä paikkaansa vaan satelliitti on intialainen SAR-tutkasatelliitti; edelleen media yritti esittää asian siten, että Intia olisi tarvinnut sen toteutuksessa Israelin tutkatekniikkaa.
ISRO toteuttaa Intian laivastolle geostationaarisella radalla sijaitsevan sotilaallisen "Naval Communication Satellite"-tietoliikennesatelliitin.
Tammikuussa 2010 V. K. Saraswat, joka on Intian puolustusministeriön alaisen Defence Research and Development Organisationin (DRDO) ylijohtaja, kertoi Thiruvananthapuramissa pidetyssä 97. Intian tiedekongressissa, Intian rakentamasta avaruuteen liittyvästä puolustusjärjestelmästä. Saraswat kertoi ohjelmaan kuuluvan lasereita, joilla voidaan tarvittaessa käyttää satelliitin tuhoavan aseen maaliinohjauksessa. DRDO rakentaa teknologioita valmiiksi vuosina 2012–2014. Ohjustorjuntaohjuksen koelaukaisuja lienee tehty syyskuussa 2010.
Intia laukaissee vuonna 2014 Communication Centric Intelligence Satellite (CCI-Sat) satelliitin, joka on elektronisen tiedustelun satelliitti. Sillä voi muun muassa kuunnella satelliittipuhelimien keskusteluita ja datavälitystä. Satelliitin toteuttaa Intian puolustusministeriön alainen Defense Electronic Research Laboratory. Satelliitin on väitetty maksavan vain 25 miljoonaa dollaria.
Intian avaruustoiminta ja kehittyvät maat
Kesällä 2010 Saudi-Arabia pyysi ISROlta apua oman avaruustoimintansa kehittämiseen.
ISRO on laukaissut kehittyvien talouksien piensatelliitteja, mutta Venäjällä on siinä miltei yhtä suuri rooli.
Sk
Sk tai SK tarkoittaa seuraavia:
Ligandi
Ligandi voi tarkoittaa:
Rautaesirippu
Rautaesirippu on länsivaltojen käyttämä nimitys rajalle, joka jakoi Euroopan kahteen osaan, itään ja länteen. Euroopan jako kahteen osaan kesti toisesta maailmansodasta aina kylmän sodan loppuun (noin 1945–1990). Itä käsitti Neuvostoliiton ja sen hallinnassa olleet sosialistiset valtiot, ja länsi muut Euroopan valtiot, joista useimmat olivat Yhdysvaltain liittolaisia.
Nimen alkuperä
Vaikka nimitystä oli käytetty neuvostovaltion eristyksestä jo 1918 ja sillä oli roolinsa myös natsi-Saksan propagandassa, nimen yleisti lopullisesti Ison-Britannian entinen pääministeri Winston Churchill 5. maaliskuuta 1946 Fultonissa, Missourissa pitämässään puheessa:
Neuvostoliiton valtionpäämies Josif Stalin reagoi Churchillin puheeseen voimakkaasti syyttämällä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pää-äänenkannattajalle Pravdalle antamassaan lausunnossa Churchillia sodanlietsojaksi ja vertaamalla häntä Adolf Hitleriin.
Ideologiset ristiriidat
Rautaesirippu ei ollut pelkkä Euroopan jakava raja; se jakoi myös kaksi erilaista maailmaa. Idässä kommunismi ja sosialismi olivat vallitsevia aatteita. Länsivallat näkivät idän epädemokraattisena diktatuurina. Itä näki lännen vastaavasti porvarillisina imperialisteina ja riistäjinä. Kummallakin puolella valtiokoneisto vaikutti propagandalla yleiseen mielipiteeseen, ja teki ideologioista tunnepitoisia katkaisten yhteyden todellisiin poliittisiin ja taloudellisiin teorioihin.
Sotilasliitot
thumb|Toisen maailmansodan jälkeiset sotilasliitot. Lännessä sinisellä merkityt Nato-valtiot, idässä punaisella merkityt Varsovan liiton jäsenet.
Rautaesirippu ja kylmä sota johtivat Euroopassa kahden sotilasliiton syntyyn. Vuonna 1949 12 länsimaata perusti puolustusliitto Naton. Saksan liittotasavalta liittyi Natoon vuonna 1955, mikä sai Neuvostoliiton pelkäämään Saksan sotilasmahdin uutta nousua. Sen seurauksena sosialistiset maat perustivat oman puolustusjärjestönsä, Varsovan liiton. Euroopan sosialistista maista ainoastaan Jugoslavia ja vuodesta 1968 Albania olivat Varsovan liiton ulkopuolella. Nato ja Varsovan liitto olivat vastakkain Euroopassa aina vuoteen 1991 asti, jolloin Varsovan liitto purettiin Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena.
Fyysinen raja
Rautaesirippu muodosti puolustusrajan länsi- ja itäblokin välillä. Esiripun läheiset alueet olivat eräitä maailman aseistetuimpia alueita. Varsinkin Saksassa raja näkyi selvästi Saksan liittotasavallan ja Saksan demokraattisen tasavallan välillä. Saksassa raja oli merkitty tolpin ja kyltein, ja molemmilla puolilla rajaa oli lukuisia vartiotorneja.
Euroopan halki kulkeva raja aiheutti monien ihmisten karkaamisen rajan toiselle puolelle. Saksassa lukuisat ihmiset saivat surmansa yrittäessään paeta länteen.
Holli
Holli voi tarkoittaa:
Kaarle VII (keisari)
Kaarle VII Albrekt (6. elokuuta 1697 – 20. tammikuuta 1745) oli Baijerin vaaliruhtinas vuodesta 1726 ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 1742 kuolemaansa saakka. Hänen isänsä oli Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian II Emanuel.
Edellinen keisari Kaarle VI oli säätänyt pragmaattisen sanktion taatakseen tyttärensä Maria Teresian kruununperimyksen. Kaarle Albrekt oli keisari Joosef I:n vävy ja vaati Habsburgien maita itselleen Kaarle VI:n kuoltua. Hän liittoutui Ranskan ja Espanjan kanssa Itävaltaa vastaan ja aloitti näin Itävallan kruununperimyssodan. Kaarle Albrekt aikoi hyökätä Wieniin, mutta ranskalaiset liittolaiset valloittivatkin Böömin, ja niin hänet kruunattiin ensin Böömin kuninkaaksi, kuukautta myöhemmin roomalaisten kuninkaaksi ja helmikuussa 1742 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vaaliruhtinaiden äänestyksen jälkeen.
Pian kruunauksen jälkeen itävaltalaiset valtasivat jälleen tärkeitä osia Kaarlen maista, ja sota jatkui. Hän valtasi Münchenin takaisin lokakuussa 1744 ja palasi kaupunkiin kihdin ja sotaväsymyksen runtelemana. Kolme kuukautta myöhemmin hän kuoli.
Kaarle Albrektin kuoltua Maria Teresia sai miehensä Frans I:n kruunatuksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi ja alkoi nimittää itseään ”Rooman keisarinnaksi”, vaikkei häntä koskaan sellaiseksi kruunattu. Baijerin vaaliruhtinaaksi tuli Kaarle Albrektin poika Maksimilian III Joosef, joka teki rauhan Maria Teresian kanssa ja luopui vaatimuksista Habsburgien maihin tai keisariuteen.
Sm
Sm tarkoittaa seuraavia:
Bagghufvud
Bagghufvud on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 755. Suvun kantaisä kuului vanhaan Norrigen aatelissukuun. Hän muutti Ruotsiin 1565. Hansin poika Nils Hansson omisti tiluksia Virossa ja oli kuningas Kaarle IX:n junkkeri sekä Tallinnan käskynhaltija 1609, Narvan käskynhaltija 1615 ja Nöteborgin 1617. Kaikki hänen neljä poikaansa aateloitiin vuonna 1652. Myöhemmin osa sukua siirtyi Venäjälle, kun Bernhard Johan Bagghufvud (k. 1735) palveli Venäjän laivastossa. Tämän poika eversti Henric kuoli 1812 saatuaan osuman kanuunan kuulasta Dmitrowskoin taistelussa ranskalaisia vastaan.
Yhtiömuoto
Yhtiömuoto tai yritysmuoto on oikeudellinen muoto, jolla harjoitetaan taloudellista toimintaa. Tässä artikkelissa käsitellään yhtiö- ja yritysmuotoja sekä niihin läheisesti liittyviä verotuskäsitteitä. Yhtiömuoto käy tavallisesti ilmi yhtiön (yrityksen) toiminimestä.
Yhtiö ja yritys
Yritystoimintaa voi harjoittaa yhtiönä, muuna yhteisönä tai luonnollisena henkilönä. Yritystoiminnan harjoittamiseksi yrittäjä tai yrittäjät perustavat usein yhtiön, jonka nimissä yritystoimintaa harjoitetaan. Yritystoimintaa voi harjoittaa myös yksityishenkilönä eli "toiminimiyrittäjänä" ilman erillistä yhtiötä.
Yhtiö ei välttämättä harjoita yritystoimintaa. Tietyt yhtiömuodot (kuten asunto-osakeyhtiö) on tarkoitettu erityisesti rakennusten hallintaa varten.
Yhtiö- tai yritysmuodon valintaan vaikuttavat mm. osallistujat, päätöksentekojärjestelmä ja -vapaus, riski, verotus, joustavuus, voitonjako ja sukupolvenvaihdosmahdollisuudet.
Yhtiömuodot Suomessa
Suomessa yhtiöiden tulee rekisteröityä Patentti- ja rekisterihallituksen ylläpitämään kaupparekisteriin.
Yleiset yhtiömuodot
Yleisiä yhtiömuotoja Suomessa ovat:
Henkilöyhtiöksi kutsutaan yhtiötä, jossa ainakin yksi omistajista vastaa yhtiön mahdollisista veloista omalla omaisuudellaan. Henkilöyhtiömuotoja ovat kommandiittiyhtiö ja avoin yhtiö. Henkilöyhtiön vastakohta on pääomayhtiö (kuten osakeyhtiö).
Erityiset yhtiömuodot
Erityisiä (erityislaeilla säänneltyjä) yhtiö- ja yritysmuotoja Suomessa ovat muun muassa:
Muut yritystoimintaa harjoittavat yhteisöt
Seuraavienkin yhteisöjen toiminnan tarkoitus on taloudellinen: asumisoikeusyhdistys ja sijoitusrahasto, aiemmin myös lainajyvästö ja siemenrahasto.
Työyhteenliittymä
Työyhteenliittymä on väliaikainen, projektin suorittamista varten muodostettu kahden tai useamman toimijan yhteenliittymä, joka ei ole erillinen yritys. Työyhteenliittymiä käytetään erityisesti rakennusalan projekteissa.
Yksityinen elinkeinonharjoittaja ja maatalousyrittäjä
Yksityinen elinkeinonharjoittaja eli ns. "toiminimiyrittäjä" ei ole yhtiö, vaan luonnollinen henkilö eli ihminen. Yksityinen elinkeinonharjoittaja voi halutessaan käyttää erityistä toiminimeä. Tällöinkään kyseessä ei ole yhtiö. Toiminimi ei siis ole yhtiömuoto.
Maatalousyrittäjä on luonnollinen henkilö, joka harjoittaa maataloutta, kalastusta tai poronhoitoa. Maatalousyrittäjä voi toimia tavanomaisen yhtiön kautta tai ilman yhtiötä.
Nupo
thumb|Nupoutettu nauta: päälaella on sarviharjanne, muttei sarvia. thumb|Luonnostaan nupo nauta. Nupo tarkoittaa sarvetonta nautaa, joskus vuohta ja lammastakin. Nupous on määräävä perinnöllinen ominaisuus ja sitä esiintyy erityisesti maatiaisnautaroduissa. Monista roduista on erityisesti jalostettu nupoja. Luonnostaan sarvelliset eläimet voidaan nupouttaa. Nupouttamisen katsotaan lisäävän esimerkiksi karjanhoitajan turvallisuutta ja vähentävän onnettomuusriskiä laitumella ja pihatoissa. Joillakin yksilöillä sarvet voivat luonnostaan kasvaa niin kieroon, että ne kääntyvät esimerkiksi eläimen silmää kohden tai häiritsevät korvan liikkeitä.
Yhtiömuoto
Yhtiömuotoihin liittyviä verotuskäsitteitä
Verotuksessa käytetään myös käsitteitä yhteisö, yhtymä sekä yhteisetuus. Ne eivät itse ole yhtiömuotoja, mutta ne liittyvät yhtiömuotoihin.
Nupo
Nupouttaminen tapahtuu joko polttamalla erityisellä nupoutusraudalla tai sahaamalla. Aiemmin on käytetty myös esimerkiksi lipeää. Lipeää tai polttorautaa käytettäessä nuoren eläimen sarvenaiheet tuhotaan siten, että sarvi ei ala edes kasvaa. Lipeän käyttö nupouttamisessa on nykyään kiellettyä eläinsuojelullisista syistä. Mikäli nupouttaminen ei onnistu täysin, sarvi voi kasvaa epämuodostuneena tai vinoon. Sahatut sarvet kasvavat vielä, mutta sarven pää on tylppä. Täysikasvuisen naudan sarvien sahaamista ei niinkään kutsuta nupouttamiseksi vaan sarvien poistoksi. Sarvien poisto on riskialtis toimenpide, jos sarvet sahataan tyvestä niin, että verisuonia ja hermoja sisältävä sarvimarto katkaistaan.
Yhtiömuoto
Yhtiömuotoihin liittyviä verotuskäsitteitä
Yhteisö-käsite kattaa verotuksessa useimmat yhtiömuodot sekä mm. yhdistykset, kunnat, seurakunnat ja valtion.
Yhtymä on verotuksessa kahden tai useamman luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön yhteenliittymä. Verotuksessa yhtymän tulot lasketaan ja jaetaan yhtymän osakkaille. Yhtymiä ovat elinkeinoyhtymä, verotusyhtymä sekä ulkomainen yhtymä ja eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä.
Yhteisetuuksia ovat verotuksessa yhteismetsä, tiekunta ja osakaskunta (kalastuskunta ja jakokunta) sekä muut niihin verrattavat yhteenliittymät. Niitä verotetaan itsenäisinä verovelvollisina.
Yhtiömuotoja ulkomailla
Muualla yleinen, mutta Suomesta puuttuva yhtiömuoto on rajavastuuyhtiö.
Virpi Hämeen-Anttila
Elämä ja ura
Hämeen-Anttila valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Tapiolan yhteiskoulusta vuonna 1977 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1987. Vuodesta 1987 hän on opettanut Helsingin yliopistossa sanskritia ja Intian kirjallisuutta, historiaa, filosofiaa ja kulttuurihistoriaa. Hämeen-Anttila valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1996 ja filosofian tohtoriksi 2019. Väitöskirja käsittelee vanhan intialaisen kertomakirjallisuuden teoriaa. Sanskritin lisäksi hän on suomentanut useista muista intialaisista kielistä kuten paalista, bengalista ja hindistä. Hän on kääntänyt myös englannista ja ranskasta.
Vuonna 2003 ilmestyi Hämeen-Anttilan esikoisromaani Suden vuosi. Siitä on tehty samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2007. Hämeen-Anttila on kirjoittanut tyttärensä Maria Hämeen-Anttilan kanssa kolmiosaisen Nietos-nuortenkirjasarjan, joka ilmestyi vuosina 2007–2009. Lisäksi hän on julkaissut miehensä Jaakko Hämeen-Anttilan kanssa kaksi tietokirjaa. He ovat myös kirjoittaneet yhdessä trillereitä pseudonyymillä Markus Falk.
Vuonna 2002 Hämeen-Anttila sai Jaakko Hämeen-Anttilan kanssa Eino Leinon palkinnon käännöstyöstä ja monikulttuurisen kirjallisuuskuvan edistämisestä. Vuonna 2004 Tieteentekijöiden liitto nimesi Hämeen-Anttilan vuoden tieteentekijäksi. Vuonna 2008 hänelle ja Jaakko Hämeen-Anttilalle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto. Hämeen-Anttila on ollut Suomen Kirjailijaliiton johtokunnan varapuheenjohtaja vuodesta 2017.
Hämeen-Anttila asuu Vantaalla. Hän on kertonut, että hänellä on henkistä väkivaltaa harjoittaneesta isästään johtuen dissosiatiivinen identiteettihäiriö. Hämeen-Anttila kuvaa ilmiötä omaelämäkerrallisessa kirjassa Tapetinvärinen.
Maailman alkuperä
Maailman alkuperä (L’Origine du monde) on ranskalaisen taidemaalari Gustave Courbet’n (1819–1877) signeeraamaton realistinen öljyvärimaalaus vuodelta 1866.
Maalauksen koko on noin 55 × 46 senttimetriä, ja siinä nähdään torsoksi rajattu tulkinta reidet avoinna makaavan alastoman naisen vatsasta ja hävystä. Kuvan rajaus reisien ja rintakehän väliin tähdentää teoksen eroottisuutta. Maalauksessa peiton reuna verhoaa toisen rinnan osittain näkyvistä ja peittää toisen kokonaan, mutta katsojan huomio kiinnittyy sommittelun keskellä esitettyihin paljastettuihin naisen sukuelimiin.
Historia
thumb|left|220px|Gustave Courbet, Jo, la belle Irlandaise, 1865–66.
Mallin henkilöllisyys
Courbet teki vuonna 1866 toisenkin maalauksen, La belle Irlandaise (Jo’n muotokuva), jonka mallina Joanna Hiffernan toimi. Koko uransa aikana Courbet maalasi neljä Hiffernanin muotokuvaa. Hiffernan toimi luultavasti myös Maailman alkuperän mallina, mikä selittäisi Courbet’n ja Whistlerin ankaran välirikon pian tämän jälkeen. Whistler palasi välirikon jälkeen Yhdysvaltoihin ja jätti testamentin Hiffernanin hyväksi. Huolimatta siitä, että Hiffernanilla oli punaiset hiukset mutta maalauksen mallilla tummat häpykarvat, Hiffernania on yleisesti pidetty maalauksen mallina.
thumb|200px|[[James McNeill Whistler, Symphony in White no 1 (The White Girl), 1862. ]]
Mallista on kuitenkin myös toisenlaisia teorioita. Thierry Savatier esittää kirjassaan L’Origine du monde, histoire d’un tableau de Gustave Courbet (2006) mahdollisuuden, että Courbet olisi käyttänyt mallinaan stereogrammia, jonka olisi ottanut Courbet’n kanssa samojen mallien kanssa työskennellyt alastonkuviin erikoistunut valokuvaaja Auguste Belloc.