cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mallinukke
Kaupallinen käyttö
pienoiskuva|Mallinukkeja|alt=
Mallinukkeja käytetään pääasiassa vaatekaupoissa ja vähittäiskaupoissa myymäläkäyttöön tai ikkunoitten koristeluun.
Finna
Finna on tiedonhakupalvelu, joka tarjoaa vapaan pääsyn noin sadan suomalaisen arkiston, kirjaston ja museon digitaalisiin aineistoihin ja kokoelmaluetteloihin.
Palvelu on perustettu osana opetus- ja kulttuuriministeriön Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanketta. Palveluun on luotu Finna.fi-palvelu sekä organisaatiokohtaiset Finna-hakupalvelut. Finnasta voi etsiä tietoa kirjastojen ja arkistojen kokoelmista, katsella museoesineiden ja taideteosten kuvia sekä ladata asiakirjoja, karttoja ja kirjallisuutta. Finnassa on yli 13 miljoonaa aineistotietoa. Määrä kasvaa uusien organisaatioiden liittyessä mukaan palveluun. Tiedonhaun lisäksi mukana olevat kirjastot tarjoavat Finnassa lainan uusimis- ja varauspalvelua sekä muita toiminnallisuuksia. Niitä pääsee käyttämään, kun kirjautuu Finnaan ja omistaa kyseisen kirjaston kirjastokortin.
Finna on toteutettu VuFind-ohjelmistolla ja muilla avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Finnan kehittämisestä ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Finnan sisällöstä vastaavat palveluun osallistuvat arkistot, kirjastot ja museot.
Finna avattiin käyttöön lokakuussa 2013.
Luettelo Suomen maavoimien entisestä kalustosta
Tämä on luettelo Suomen maavoimien käyttämästä kalustosta, joka on poistunut käytöstä.
Nuppipullo
thumb|upright|Ruotsalainen Nuppipullo.
Nuppipullo, olutpullo, standardipullo, oli Ruotsissa kehitetty maailman ensimmäinen lasiteollisuuden standardipullo.
Pitkälle 1800-luvulle olut jaettiin ja myytiin pääasiassa irtotavarana tai oluttynnyreissä. Panimoiden kasvaessa Ruotsissa 1800-luvun lopulla tuli tarve saada yhtenäistettyä oluen jakeluastia. Jotta voitaisiin käyttää koneellista pullotuslaitteita, syntyi tarve standardipullolle, jota voitaisiin käyttää kaikissa panimoissa koko Ruotsissa. Pulloa voitaisiin käyttää kierrättäen uudelleen ja uudelleen. Uuden olutpullon suunnitteli Hamburgin panimon Anders Bjurholm ja korkkivalmistaja Emil Boethius. Se hyväksyttiin vuonna 1884 Tukholmassa panimoiden yhdistyksen standardipulloksi. Vuonna 1886 se hyväksyttiin panimoihin muualla Ruotsissa. Sitä tehtiin kolmessa eri tilavuudessa 1/6, 1/3 ja 2/3 litraisena. Pullojen kyljessä oli kohokirjaimilla merkitty pullon koko ja valmistaja. Merkintä (H) tarkoitti Hammarin lasintehdasta, (L) Liljedahlia, (Å) Årnäsiä ja (*) Surtea ja (S) Sundia.
Aluksi pullot puhallettiin muottiin suupuhaltamalla, mutta vähitellen teko koneellistui. Pullossa oli paksu lasinen suuaukko yläreunassa (siitä pullo saikin nimensä). Pullon sulkeminen korkilla ei ollut täysin luotettavaa, korkki saattoi tulla ulos pullosta, jos pullo oli liian kuumassa. Korkki korvattiin alumiinilla vuonna 1932. Samalla katosi myös pullon ominainen pullonsuu. Myöhemmin korvattiin raskas pullo modernimmalla ja kevyemmällä olutpullolla.
Suomessa nuppipullo tuli käyttöön 1800-luvun lopulla ja yleistyi 1900-luvun alussa. Suomessa valmistettiin 1/3 ja 2/3-litran pulloja. Suomessa standardipulloja valmisti seuraavat lasitehtaat: Grönvik (merkintä pullon pohjassa), Johannislund (J), Arima (A), Karhula (K), Wiiala (W) ja Riihimäki (R).
Maaninkajärvi
Maaninkajärvi on 12 km pitkä ja suurimmillaan kaksi kilometriä leveä, vähäsaarinen järvi Kuopion kaupungissa entisen Maaningan kunnan alueella. Sen pinta-ala on 15,8 neliökilometriä ja sen vedenpinta on samalla korkeudella Kallaveden kanssa. Maaninkajärvi on osa Vuoksen vesistön Iisalmen reittiä ja se laskee Ruokoveteen. Järven itärannalla on Maaningan kuntakeskus.
Maaninkajärvi on syntynyt kallioperän murtumalinjaan. Loivista rannoistaan huolimatta järvi on poikkeuksellisen syvä (jopa 60 metriä) ja matalia ruovikkorantoja on vähän. Maaninkajärvi onkin Pohjois-Savon neljänneksi syvin järvi.
Askartelu
Askartelua käytetään usein motoristen taitojen kehittämiseen kasvatuksen tai terapian yhteydessä. Työn vaatiman keskittymisen vuoksi se on suosittua myös mielenterveystyössä.
Eurovision laulukilpailu 1992
Eurovision laulukilpailu 1992 oli 37. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin Malmön jäähallissa Ruotsissa. Kilpailun juonsivat Harald Treutiger ja Lydia Cappolicchio. Kilpailun voitti Irlanti Linda Martinin kappaleella "Why Me?". Tästä alkoi Irlannin kolmen vuoden mittainen voittoputki. Suomea kisoissa edusti Pave Maijanen kappaleellaan "Yamma Yamma", joka sai 4 pistettä ja jäi viimeiselle sijalle.
Maaninkajärvi
Maaninkajärven pohjoisosan Tuovilanlahteen laskee luoteesta jyrkkärinteisessä, kapeassa rotkolaaksossa Löytynpuro. Purossa on Korkeakosken vesiputous, joka on Maaningan tärkein luonnonnähtävyys. Se on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi jo vuonna 1947. Pohjoisosan umpeenkasvanut Patalahti (ja siihen laskeva Patajärvi) on valtakunnallinen linnustonsuojelukohde. Koko Maaninkajärvi lähiympäristöineen on valtakunnallisesti arvokas maisema-alue.
Eurovision laulukilpailu 1992
Kilpailuun osallistui ainoan kerran Serbian ja Montenegron osavaltioista koostunut ns. tynkä-Jugoslavia, joka jäi jäljelle kun Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta hajosi ennen tätä kilpailua. Tämä oli maan viimeinen osallistumiskerta Euroviisuihin Jugoslavian nimellä. Myöhemmin valtio on kuitenkin osallistunut kaksi kertaa, vuosina 2004 ja 2005, tosin vuodesta 2003 käytössä olleella Serbia ja Montenegron valtioliiton nimellä. Liittovaltio hajosi vuonna 2006, kun Montenegro itsenäistyi, ja vuodesta 2007 Serbia ja Montenegro ovat kilpailleet Euroviisuissa erillisinä valtioina.
Maaninkajärvi
Maaninkajärven koillisosassa laskee Onkivesi Viannankosken kautta. Iisalmen reitti Onkivedelle jatkuu Ahkiolahden kanavan kautta. Viannankosken kupeessa on käytöstä poistettu Viannan vanha venekanava. Yhteys Pieneltä Ruokovedeltä Suurelle Ruokovedelle on myös kanavoitu. Maaninkajärven rannalla on myös Maaninkajärven koulu.
Hoyt Corkins
Hoyt Corkins (s. Glenwood, Alabama) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Corkins on voittanut sekä World Series of Pokerissa että World Poker Tourilla. Hänet tunnetaan pelipöydässä käyttämästään cowboy-hatusta ja aggressiivisesta pelityylistään. Corkinsin lempinimiä ovat "Alabama Cowboy" ja "Nightmare Corkins". Phil Hellmuth on kutsunut häntä nimellä "Mr. All-In".
Corkins voitti WSOP-rannekkeen ja 96 000 dollaria vuoden 1992 $5,000 Pot Limit Omaha -turnauksessa. Sen jälkeen hän oli poissa pokeripöydistä 11 vuotta palaten vuonna 2003, jolloin Corkins voitti 1 089 200 dollaria WPT:n finaaleissa. Summa oli tuolloin kaikkien aikojen suurin WPT:ssä maksettu ykköspalkinto.
Alkuvuodesta 2004 Corkins sijoittui toiseksi Gus Hansenin jälkeen PokerStarsin Caribbean Poker Adventure -turnauksessa ansaiten 290 065 dollaria. Marraskuussa 2005 hän oli myös toinen World Series of Poker Tournament of Champions -kutsuturnauksessa Mike Matusowin voittaessa. Elokuussa 2006 Corkins oli WPT 2006 Legends of Poker -turnauksen kolmas (palkintosumma 381 540 dollaria) ja tammikuussa 2008 Gold Strike World Poker Openin WPT-turnauksen kakkonen (458 267 dollaria). Tammikuussa 2010 Corkins voitti WPT Southern Poker Championship turnauksen joka toi 739.486 dollarin ykköspalkinnon.
Vuoden 2007 WSOP:ssa Corkins voitti toisen rannekkeensa 2500 dollarin kuusikätisenä pelatussa no limit hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 515 065 dollaria.
Tammikuussa 2010 Corkinsin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5 miljoonaa dollaria. Pokerinpeluun lisäksi Corkins kasvattaa karjaa Alabamassa.
Nestorios
pienoiskuva|upright=0.68|Nestorioksen muotokuva, [[Romeyn de Hooghe|Romeyn de Hooghen kaiverrus vuodelta 1688.]] Nestorios (, ; 300-luvulla Euphratensis, Syyria — n. 451 Panopolis, Egypti) oli nestoriolaisen kristillisen suuntauksen perustaja. Nestorioksen vanhemmat olivat persialaisia ja hän opiskeli ja vihittiin papiksi Antiokiassa.
Näkemykset
Vuonna 428 ollessaan Konstantinopolin patriarkka Nestorios käsitteli joulusaarnassaan Kristuksen äidin nimeä, mistä oli herännyt kiistaa. Joillekin hän oli Theotokos, Jumalansynnyttäjä, toisille "Ihmisensynnyttäjä". Kirkon liturginen perinne oli pitkään käyttänyt edellistä nimitystä.
Nestorioksen mukaan Kristuksessa oli Nikaian konsiilin (325) mukaisesti kaksi persoonaa tai, jumalallinen ja inhimillinen, mutta silti yksi olemus tai luonto (ousia). Kristuksen jumaluus ei kuitenkaan ollut peräisin Mariasta, joten Nestorios ei hyväksynyt Neitsyt Mariasta käytettyä arvonimeä Theotokos, "jumalansynnyttäjä". Maria oli synnyttänyt ainoastaan Kristuksen inhimillisen persoonan, kun taas Kristuksen jumalallisella persoonalla eli Jumalalla ei ollut äitiä. Oikeampi nimitys olisi siksi ollut "Kristuksensynnyttäjä".
Nestorios joutui asiassa ankaraan kiistaan Aleksandrian patriarkka Kyrilloksen kanssa, ja Nestorioksen näkemys tuomittiin harhaopiksi Efesoksen kirkolliskokouksessa 431. Hän joutui lähtemään maanpakoon aluksi Libyaan ja myöhemmin Egyptin Thebaan.
Atte Kyrölä
Kyrölän ensimmäinen kausi SM-liigassa oli vuonna 2006. SM-liigadebyyttinsä jo 17-vuotiaana tehnyt Kyrölä on yksi ikäluokkansa lahjakkaimmista lentopalloilijoista. Perttelin Peikkojen kasvatilla on mittaa 192 senttiä ja painoa 86 kiloa. Kyrölä voitti heti ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa hopeaa. Kyrölä pelasi samalla Piivolleyssa pelatessaan Vihdin lentopallon riveissä Lentopallon 1-sarjaa lainasopimuksella. Kaudella 2008 Kyrölä voitti Suomen Cupin hopeaa Piivolleyn riveissä. Kyrölä tunnetaan erittäin kovasta aloitussyötöstään.
Marian sairaala
thumb|250px|Marian sairaala. Marian sairaala on 1800-luvulla perustettu entinen sairaala Helsingissä. Nykyään siinä pitää majaansa startup-keskittymä nimeltään Maria 01. Suomen itsenäisyyden aikana sairaala on toiminut sekä osana Helsingin kaupungin sairaalaa että Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriä. Sairaalatoiminta Mariassa lopetettiin vuonna 2014. Marian sairaalalla on pitkät ja kiinteästi Suomen itsenäistymisen historiaan liittyvät perinteet. Sairaala on nimetty Venäjän keisarin Aleksanteri III:n puolison keisarinna Maria Fjodorovnan mukaan.
Salmonsens konversationsleksikon
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen maiden rajat muuttuivat niin dramaattisesti, että kun Salmonsen 1918 julkaisi osan, jossa oli artikkeli Europa, siinä oli paikka kartalle, jonka ostajat saivat itse liimata paikalleen sitten, kun uudet rajat oli päätetty.
Marian sairaala
Marian sairaalan päärakennus sijaitsee Kampissa Lapinlahdenkadun länsipään varrella. Sen tontti rajoittuu lännessä Mechelininkatuun ja idässä Baanaan, vuonna 2009 puretun Helsingin satamaradan kuiluun.
Ennen toista maailmansotaa
pienoiskuva|Tuntemattoman kuvaajan kuvaama postikortti Marian sairaalasta 1920-luvulta. Etualalla oleva [[Onni Törnqvist|Onni Törnqvistin suunnittelema kirurgian paviljonki on purettu. Vasemmalla näkyvä Lars Sonckin piirtämä rakennus on yhä pystyssä.]] Ensimmäinen sairaala nykyisellä paikalla oli vuonna 1886 rakennettu kunnallissairaala. Se koostui kahdesta puurakennuksesta, sairaalapaviljongista ja talousrakennuksesta. Näistä talousrakennus on säilynyt näihin päiviin asti. Helsingin sairaaloiden kapasiteetti osoittautui kuitenkin jo pian riittämättömäksi. Vuonna 1891 tontille päätettiin rakentaa kulkutautisairaala, joka nimettiin Marian sairaalaksi keisari Aleksanteri III:n ja Maria Fjodorovnan hopeahääpäivän kunniaksi. Kulkutautisairaala koostui tontin eteläpäätyyn rakennetuista puurakennuksista ja lisäksi tontin pohjoispäähän rakennettiin tiilipaviljonkeja yleissairaalan tiloiksi. Hieman myöhemmin, vuonna 1902, rakennettiin Onni Törnqvistin suunnittelema kirurgian paviljonki alueen luoteisnurkkaan.
Salmonsens konversationsleksikon
Kilpailijaksi tuli Aschehougin norjalainen Illustreret Norsk Konversationsleksikon (6 osaa 1907–1913), ja kun 1900-luvulla alkoi tulla muita tietosanakirjoja, Salmonsen menetti Norjassa asemansa.
Marian sairaala
Ennen toista maailmansotaa
Sairaalan seuraava laajennus vuonna 1908 oli Lars Sonckin suunnittelema. Tällöin rakennettiin tontin pohjoisreunaa nykyäänkin reunustavat kivirakennukset ja muun muassa porttiholvi, jonka kautta alueelle kuljetaan Lapinlahdenkadun puolelta. Laajennusten valmistuttua vuonna 1909 oli Marian sairaala Suomen suurin sairaala. Vuoden 1908 laajennukset antoivat alueelle sen vielä tänäkin päivänä tunnistettavan muodon.
Salmonsens konversationsleksikon
Tietosanakirjan kaksi ensimmäistä laitosta ovat jo vapaat tekijänoikeussuojasta, jonka pituus on 70 vuotta julkaisusta.
Marian sairaala
Toisen maailmansodan jälkeen
pienoiskuva|Marian sairaalan sisäpiha vuonna 1963 [[Constantin Grünberg|Constantin Grünbergin kuvaamana.]] Toisen maailmansodan aikaan vuonna 1943 Marian sairaala toimi sotasairaalana. Vuonna 1954 valmistui sairaala-alueen länsireunalle Lauri Pajamiehen suunnittelema uusi keskusrakennus, johon kuuluvat alueen rakennuskannan korkeimmat osat. Vuonna 1959 sairaalasta tuli paikallissairaala. 1900-luvun puolenvälin jälkeen sairaala-alueen eteläreunan rakennuksia purettiin Helsingin satamaradan ratapihan laajennuksen tieltä. Alueelta purettiin muitakin rakennuksia, muun muassa kirurgian paviljonki, ja esimerkiksi vuoden 1908 laajennuksessa tehtyjä Svante Olssonin suunnittelemia istutuksia muokattiin ja poistettiin. Lisäksi uutta keskusrakennusta laajennettiin kahteen otteeseen, vuosina 1983 ja 1992.
Marian sairaalassa toimivat aiemmin ortopedian ja traumatologian yksiköt, urologinen yksikkö, yleis- ja vatsakirurgian yksikkö, sekä päivystyspoliklinikka. Sairaalassa harjoitettiin kirurgista toimintaa ja vielä 2000-luvun taitteessa siellä suoritettiin keinonivelleikkauksia, selkäkirurgiaa, vammojen leikkauksia sekä vaativia vatsa- ja yleiskirurgisia toimenpiteitä sekä urologisia toimenpiteitä. Marian sairaala siirtyi vuoden 2007 lopussa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriltä pääosin Helsingin kaupungin alaisuuteen, ja HYKS:n ainoana toimintona Mariassa jatkettiin vain dialyysihoitoja. Sairaalassa oli loppuvaiheessa myös useita vuodeosastoja.
Sairaalan päivystyspoliklinikka lakkautettiin syyskuussa 2009, jolloin sen toiminnot siirtyivät Meilahden sairaalan alueella sijaitsevaan uuteen Haartmanin sairaalaan. Tämän jälkeen sairaala toimi Malmin sairaalan väistötilana ja viimeisetkin sairaalatoiminnat lopetettiin vuonna 2014.
Sairaalatoiminnan jälkeen
Vuonna 2016 sairaalan tilat remontoitiin ja siellä aloitti toimintansa Maria 01 -nimellä tunnettu startup-keskittymä. Operaattoriyhtiön toimijat ovat Helsingin kaupunki, Startup-säätiö ja Helsingin Uusyrityskeskus.
Benjamin Compaoré
Benjamin Compaoré (s. 5. elokuuta 1987 Bar-le-Duc) on ranskalainen kolmiloikkaaja.
Compaoré oli viides alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 tuloksella 15,81 metriä ja voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 tuloksella 16,61 metriä. Seuraavan vuoden Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Compaoré sijoittui 12:nneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sai Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 pronssia tuloksella 17,09. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli kymmenes. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa Lontoossa 2017, Dohassa 2019 ja Eugenessa 2022, vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa sekä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Ruohonpää
Ruohonpää on Turun kaupunginosa, joka kuuluu Länsikeskuksen suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee keskustan länsipuolella. Ruohonpää koostuu kahdesta pienalueesta, jotka ovat Ruohonpää it. ja Ruohonpää länt. Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 2 485. Alueen väestöstä alle 15-vuotiaita oli 11,5 %, 15–64-vuotiaita 59,3 % ja yli 64-vuotiaita 29,1 %. Alueen väestöstä suomenkielisiä oli 91,2 %, ruotsinkielisiä 3,8 % ja muunkielisiä 4,9 %.
Ruohonpäässä sijaitsee muun muassa Teräsrautelan koulu ja Suikkilan kartano. Osa Suikkilan lähiöstä kuuluu Ruohonpään kaupunginosaan.
Taloudellinen utilitarismi
Taloudellinen utilitarismi on klassisen utilitarismin perillinen, jossa etiikkaa ja moraalia tutkitaan taloustieteellisin, peliteoreettisin, sosiobiologisin ja sosiaalipsykologisin keinoin. Teoria tarkastelee moraalisia tekoja kaupankäynnin ja vastavuoroisuuden näkökulmasta, ja yrittää perustaa moraalisäännöt niistä seuraavalle molemminpuoliselle hyödylle, sekä tehokkuudelle.
Leah McFall
Leah McFall (s. 1. heinäkuuta 1989 Belfast, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen laulaja. Hän sijoittui toiseksi The Voice UK -kilpailussa vuonna 2013. Hän julkaisi debyyttisinglensä ”Home” kesäkuussa 2014. Kappaleella laulaa myös Will.i.am, joka toimi hänen valmentajanaan The Voice UK:ssa.
Japanin kuplatalous
thumb|300px|Talouskuplan puhkeaminen. Sininen viiva kuvaa Japanin BKT:n prosenttimuutosta.
Japanin kuplatalous tarkoittaa Japanin 1980-luvun lopun talouskehitystä, jossa matalakorkoiset lainat ja spekulaatio johtivat osake- ja kiinteistömarkkinoiden huimiin hinnannousuihin. Kuplan puhkeaminen 1990-luvun alussa toi mukanaan syvän laman. Japanin kuplatalous on yksi modernin taloustieteen tunnetuimmista talouskuplista.
Tausta ja kehitys
Toista maailmansotaa seuranneilla vuosikymmenillä Japani otti käyttöön tarkkoja tuontitariffeja ja käytäntöjä, joilla rohkaistiin kansalaisia säästämään tulojaan. Kun pankeissa oli enemmän rahaa, lainoja ja luottoa oli yhä helpompi saada, ja kun Japanilla oli suuri positiivinen kauppatase, jenin arvo muihin valuuttoihin nähden kasvoi. Tämä salli japanilaisten yritysten investoida helpommin kuin kilpailijansa, mikä laski tavaroiden hintoja ja kasvatti kauppatasetta entisestään. Jenin arvon kasvaessa osakekaupoista tuli erittäin tuottoisia.
Kuplatalouden alkuna pidetäänkin usein vuotta 1985, kun Japani ja viisi muuta maata allekirjoittivat Plaza-sopimuksen New Yorkissa laskeakseen dollarin arvoa suhteessa jeniin.
Kun rahaa oli runsaasti saatavilla investointeja varten, spekulaatiot kasvoivat arvopaperimarkkinoilla, erityisesti Tokion pörssissä, ja kiinteistömarkkinoilla. Asuntojen, osakkeiden ja joukkovelkakirjojen hinnat nousivat niin paljon, että yhdessä vaiheessa Japanin valtio laski liikkeelle 100 vuoden joukkovelkakirjoja. Lisäksi pankit antoivat yhä riskialttiimpia lainoja.
Japani sai uutta kansallista ylpeyttä ja itsevarmuutta uuden taloudellisen valtansa seurauksena, mikä näkyi esimerkiksi kirjoissa, kuten Shintarō Ishiharan ja Akio Moritan esseessä ”No” to ieru Nihon (”Japani joka osaa sanoa ei”). Monet olivat Japanin ulkopuolella huolissaan buumista, ja ulkomaalaiset havainnoijat kritisoivat tapahtumia. Esimerkiksi Michael Crichton kirjoitti Japanin taloudellisen vallan aiheuttamia ongelmia käsittelevän teoksensa Nouseva aurinko tähän aikaan.
Kuplan huippu ja puhkeaminen
Kuplan huipulla huimasti kohonnut maan arvo nousi otsikoihin myös ulkomailla. Keisarillisen palatsin maa-alueen sanottiin olevan Ranskaa arvokkaampi, ja Tokion Ginzan kadulle pudonnut 10 000 jenin seteli oli vähemmän arvokas kun sen peittämä maa. Kuplatalous lisäsi matkailua, kun rikkaat japanilaiset kävivät länsimaissa ostamassa luksustuotteita. Se toi myös Japaniin ulkomaalaisia, joko rikastumaan osakkeilla tai opettamalla englantia.
Hinnat nousivat korkeimmiksi Tokion Ginzan alueella vuonna 1989, paikoin yli 1,5 miljoonaan dollariin neliömetriltä, ja jäivät vain hieman alhaisemmiksi Tokion muilla alueilla. Vuoteen 2004 mennessä huippuluokan "A"-kiinteistö Tokion kauppa-alueella maksoi alle sadasosan 1980-luvun lopun huippuhinnoista ja Tokion asuinalueilla kymmenesosan huipusta. Tästä huolimatta kiinteistöjen hinnat olivat maailman korkeimpia. Noin 20 miljardia dollaria (vuoden 1999 kurssilla) katosi kiinteistömarkkinoiden ja Tokion pörssin romahtaessa.
Koska Japanin taloutta ajoi eteenpäin uudelleeninvestointien suuri määrä, tämä romahdus tuntui erityisen voimakkaana. Investointeja tehtiin yhä enemmän maan ulkopuolelle, ja japanilaiset teollisuusyritykset menettivät paljon kilpailukyvystään. Kun japanilaisista tuotteista tuli ulkomailla vähemmän kilpailukykyisiä, alhainen kulutusaste alkoi haitata taloutta ja aiheutti deflaation.
Seuraukset
Kiinteistökuplan luomisessa ja kasvattamisessa auttaneet helposti saatavat luotot pysyivät ongelmana useiden vuosien ajan, ja vielä vuonna 1997 pankit antoivat suuririskisiä lainoja. Luotto-ongelman korjaaminen tuli vielä vaikeammaksi, kun valtio alkoi tukea konkurssikypsiä pankkeja ja yhtiöitä, luoden useita ”zombiyrityksiä”.
Kuplan puhkeaminen tapahtui pikemminkin vähitellen kuin kertarysäyksellä. Sen jälkeistä aikaa kutsutaan Japanissa ”menetetyksi vuosikymmeneksi”.
Tapani Harmaja
Tapani Kaarle Arvid Harmaja (13. huhtikuuta 1917 Helsinki – 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahti) oli suomalainen lentäjä ja kirjailija.
Harmajan vanhemmat olivat kansantaloustieteilijä Leo Harmaja ja filosofian maisteri Laura Harmaja. Runoilija Saima Harmaja oli Tapanin vanhempi sisar. Tapani ja Saima Harmajan äidinpuoleinen isoisä oli runoilija ja senaattori Arvid Genetz (Arvi Jännes). Harmaja tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja aloitti yhteiskuntatieteiden opinnot Helsingin yliopistossa. 1937 hän oli Lontoossa kieli- ja lentäjän ammattiopinnoissa. Kadettikoulussakin välillä opiskellut Harmaja palasi yliopistoon ja valmistui filosofian kandidaatiksi.
Joanna Skowroń
Joanna Paulina Skowroń (s. 16. huhtikuuta 1979 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen ratameloja, maailman- ja Euroopan-mestari.
Skowroń edusti Puolaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004, joissa hän kummissakin kilpaili 500 metrin kajakkinelosessa Puolan neljänneksi sijoittuneissa joukkueissa. Sydneyssä 2000 joukkueeseen kuuluivat Skowrońin lisäksi Aneta Michalak, Aneta Konieczna ja Beata Sokołowska sekä Ateenassa 2004 Karolina Sadalska, Małgorzata Czajczyńska ja Aneta Konieczna. Skowroń saavutti maailmanmestaruuden 1 000 metrin kajakkinelosessa Sevillassa 2002 sekä Euroopan-mestaruuden 500 metrin kajakkikaksikossa Szegedissä 2002. Hän menestyi MM- ja EM-kilpailuissa etenkin 2000-luvun alussa 200, 500 ja 1 000 metrin kajakkikaksikossa tai -nelosessa saavuttaen MM- ja EM-kultien lisäksi viisi MM-hopeaa, viisi MM-pronssia, kolme EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia.
Tapani Harmaja
Ilmavoimissa 1936–1937 ja 1939 palvellut Harmaja kaatui talvisodan aikana ilmataistelussa 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahdella Nuoraalla lähellä Venäjänsaarta. Fokker-hävittäjällä FR-115 lentänyt Harmaja yritti irtaantua vihollisista syöksymällä pilven läpi mutta ei onnistunut enää oikaisemaan konettaan.
Aiheesta muualla
Luettelo Tapani Harmajan lehtiartikkeleista
Toni Tuominen
Toni Tuominen (19. maaliskuuta 1976 ) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut pääsarjassa 445 ottelua.
Ura
Tuominen on ollut kauan pelipaikaltaan passari, mutta rooli muuttui 2007 kaudella kun Tuominen päätti vaihtaa yleispelaajan rooliin.
Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 1997 Raision Loimun riveissä. Lisäksi Tuomisella on taskussaan yksi SM-hopea ja kaksi SM-pronssia. Hän on pelannut Loimun lisäksi myös Salon Piivolleyssa ja Hurrikaani-Loimaassa. Ulkomailla Tuominen on myös pelannut muutaman vuoden, muun muassa Itävallassa ja Portugalissa.
Maajoukkue
Tuominen on esiintynyt myös Suomen A-maajoukkueessa. Hän on pelannut kahdeksan A-maaottelua Suomen paidassa vuosina 1996–1997.
Beach Volley
Lentopallon lisäksi Tuominen on menestynyt beach volleyn puolella. Hän on voittanut neljä Suomen-mestaruutta. Kolme mestaruuksista Tuomiselle on tullut yhdessä parinsa Mikko Eskon kanssa. Esko on Suomen lentopallomaajoukkueen ykköspassari.
Muuta
Toni Tuomisen veli Jari Tuominen on myös lentopalloilija, joka on pelannut muun muassa Vammalan Lentopallon joukkueessa.
Wärtsilä 46
Wärtsilä 46 (aikaisemmin tunnettiin myös nimellä Wärtsilä Vasa 46) on Wärtsilän valmistama nelitahtinen keskinopea dieselmoottorimalli. Mallimerkintä 46 tarkoittaa sylinterin halkaisijaa senttimetreissä. Moottoria käytetään sekä voimalaitoksissa että merimoottorina. Erityisen tunnetuksi se on tullut risteilyaluksien voimanlähteenä. Moottorista on olemassa sekä rivi- että V-moottorisovellukset. Merimoottorista on olemassa eri tehoversioita. Ensimmäisen eli A-version teho on n. 800 kW/sylinteri, D-version 1155 kW/sylinteri. Voimalaitosmoottoreissa ei edellä mainittua luokitusta käytetä. Käytössä olevat kierrosluvut ovat seuraavat:
Teknisiä tietoja
Tyyppi: Ahdettu, välijäähdytetty nelitahtinen suoralla polttoaineen suihkutuksella varustettu dieselmoottori.
Risto Artjoki
Risto Artjoki (s. 1963) on suomalainen maa- ja metsätalousasioihin erikoistunut virkamies. Artjoki on toiminut pääministeri Petteri Orpon valtiosihteerinä kesäkuusta 2023 lähtien.
Wärtsilä 46
Teknisiä tietoja
Sylinterilohko on yhtenä osana valettu. Raamilaakerien pukit ovat kampiakselin alapuolella ja kiinnitetty pystysuunnassa kahdella hydraulisesti kiristettävällä ruuvilla ja sivuilta vaakasuorilla sideruuveilla. Jäähdytysvesikanavat on valettu lohkoon. Kevytmetallivalusta tehtyjen kampikammion luukkujen tiivistys on toteutettu kumitiivistein. Öljypohja on hitsattu.
Raamilaakereissa on käytetty sekä kaksi- että kolmikerroksista pinnoitetta. Jokaisen raamilaakerin pukin alla on hydraulinen sylinteri jolla laakeripukki voidaan laskea raamilaakerien irrottamiseksi.
Risto Artjoki
Ennen tehtäväänsä valtiosihteerinä Artjoki on työskennellyt Euroopan komissiossa Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston (DG AGRI) virkamiehenä. Vuosina 2018–2019 Artjoki on työskennellyt Euroopan komission varapuheenjohtaja Jyrki Kataisen kabinettipäällikkönä, kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteerinä 2017–2018, maa- ja metsätalousministeriön ruokaosaston osastopäällikkönä 2014–2016 sekä maa- ja metsätalousministerien Jari Koskisen ja Petteri Orpon valtiosihteerinä 2011–2014. Vuosina 2005–2011 Artjoki työskenteli Euroopan komissiossa Olli Rehnin kabinetissa. Lisäksi Artjoki on työskennellyt Euroopan komission maatalouspääosastolla, erityisasiantuntijana Suomen EU-edustustossa sekä Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK:n Brysselin toimistossa.
Koulutukseltaan Artjoki on maa- ja metsätieteiden maisteri maatalousekonomian pääaineesta.
Artjoki on valittu Kauniaisten kaupunginvaltuutetuksi kokoomuksen listoilta kuntavaaleissa 2012 ja 2017.
Wärtsilä 46
Teknisiä tietoja
Kampiakseli on taottu yhdestä kappaleesta ja varustettu mallikohtaisin vastapainoin.
Männän yläosan renkaanurat on karkaistu. Männät on jäähdytetty kiertokangen kautta virtaavan voiteluöljyn avulla. Männänrenkaista kaksi on kromipinnoitettuja painerenkaita ja yksi on kromipinnoitettu, jousella kuormitettu öljyrengas.
Sylinterikansi on valmistettu erikoisvalusta ja kiinnitetty neljällä hydraulisesti kiristettävällä ruuvilla. Jäähdytysneste ohjautuu kannen reunoilta keskiosaa kohti jäähdyttäen tärkeimpiä alueita.
Imuventtiilit on pinnoitettu stelliitillä ja kromilla. Seetirenkaat on valettu erikoisseoksesta ja ovat vaihdettavissa.
Pakoventtiilit on tehty Nimonic-seoksesta raskaalla polttoöljyllä käyvissä sovelluksissa. Seetirenkaat on vesijäähdytetty ja ovat vaihdettavissa.
Jesse Pasanen
pienoiskuva|Muraali Jokiyöt, 2018, Vantaa Jesse Pasanen (s. 1986 Helsinki) on suomalainen katutaiteilija. Hän valmistui 2013 Aalto-yliopistosta graafiseksi suunnittelijaksi. Vuonna 2019 Vantaa palkitsi Pasasen Vuoden nuori taiteilija -kulttuuripalkinnolla.
Wärtsilä 46
Teknisiä tietoja
Nokka-akseli koostuu nokka- ja laakeriosapaloista jotka voidaan vaihtaa jokaisen sylinterin kohdalta erikseen.
Jesse Pasanen
Pasanen on taidejärjestö Street Art Vantaan ja Grafia ry:n katutaidekilta G-Rexin perustajajäsen.
Luolanainen
Luolanainen on näytelmä, joka perustuu eteläafrikkalaisen Emma Peirsonin kirjoittamaan palkittuun näytelmään Defending The Cavewoman. Koska esittäjiä on vain yksi, esitys voidaan ajatella monologiksi, vaikka todellisuudessa sama näyttelijä esittää useita eri rooleja. Teksti on hyvin komediallinen, joten se on lähellä stand up -komiikkaa. Näytelmä on Luolamiehen naisellinen vastine. Esityksen ytimenä on parisuhde ja sen arkipäivän tilanteet, tapahtumapaikkana kodin olohuone.
Wärtsilä 46
Teknisiä tietoja
Ruiskutuspumpuilla on erilliset rullilla varustetut nostimet, joiden pituutta muuttamalla ruiskutusajoitusta voidaan säätää. Pumput ja polttoaineputket on sijoitettu moottorin sivulle pumppuhyllylle luukkujen alle piiloon.
Luolanainen
Suomen ensi-ilta oli 15. lokakuuta 2009 Tampereen Komediateatterissa, jossa luolanaisena nähtiin Anu Raipia. Kyseisessä versiossa Raipia on menossa naimisiin ja tekee viimeisen katsauksen muun muassa tulevaan puolisoonsa, hänen sukuunsa ja perinteisiin häärituaaleihin.
Wärtsilä 46
Teknisiä tietoja
Käynnistysjärjestelmä on paineilmatoiminen. Paineilman jakelu sylintereihin tapahtuu sytytysjärjestyksen mukaisesti nokka-akselin päähän sijoitetun käynnistysilmajakajan avulla.
Luolanainen
Uusimman version näytelmästä on suomentanut Hanna Kaila. Minna Koskela on sovittanut tekstin vanhemmalle esittäjälle sopivaksi 20-vuotishääpäiväjuhlien valmisteluksi. Koskela esiintyy kaikissa rooleissa. Sovitus sai ensi-iltansa Aleksanterin teatterissa Helsingissä vuonna 2019, ja esitykset jatkuivat vuodelle 2022. Näytelmää Luolanainen esitetään myös kiertueella, vuonna 2021 ainakin Riihimäen teatterissa sekä Mikkelissä Teatteriravintola ILOssa.
Wärtsilä 46
Historia ja kehitys
1980-luvulla Wärtsilä Dieselillä oli kaksi toimipistettä Suomessa. Vaasassa valmistettiin yhtiön pienemmät moottorit Wärtsilä Vasa 22 ja Vasa 32. Turun tehtaalla tehtiin samaan aikaan isompia S.E.M.T. Pielstick- ja Sulzer-lisenssimoottoreita Wärtsilän omien telakoiden käyttöön. Wärtsilän dieselpuoli oli kasvanut rajusti markkinamenestykseksi osoittautuneen Vaasassa valmistetun Wärtsilä Vasa 32:n ansiosta. Wärtsilässä suunniteltiin kaikessa hiljaisuudessa isompi moottori korvaamaan valmistuksessa olleet lisenssimallit. Kun Turkuun rakennettiin uutta tehdasrakennusta, ei ollut yleisessä tiedossa että se tulisi täysin uuden moottorimallin valmistusta varten. Vuonna 1987 Wärtsilä yllätti markkinat julkistamalla kaikkien aikojen suurimman tuotekehityspanoksensa, Wärtsilä Vasa 46:n. Mallissa oli erityisenä uutuutena esimerkiksi neljällä ruuvilla kiinnitetty sylinterikansi. Tällä tavalla moottori saatiin lyhyemmäksi. Markkinoilla ratkaisu herätti epäilyksiä kestävyytensä osalta.
Valkoinen tee
thumb|200px|Kuivattuja Bai Hao Yinzhen -teen lehtiä.
Esimerkiksi suuria eurooppalaisia teevalmistajia edustava Euroopan teekomitea linjaa sisällyttävänsä molemmat edellä kuvatut valkoisen teen määritelmät omaan valkoisen teen ryhmittelyynsä.
Valkoinen tee kerätään teepensaan lehtien avautuessa valikoiduilta kasvupaikoilta, ja se valmistetaan fermentoimatta. Nuorten lehtien ansiosta teen maku ei ole kitkerä kuten useissa muissa teelaaduissa. Valkoinen tee on hinnaltaan eräs arvokkaimmista teelajeista, koska se on melko harvinaista. Valkoisessa teessä on teelajeista eniten antioksidantteja.
K-linja
K-linja oli tasavallan presidentti Urho Kekkosta tukeva ryhmittymä Maalaisliitossa/Keskustapuolueessa. Nimen on sanottu muodostuneen johtohenkilöidensä Ahti Karjalaisen, Urho Kekkosen ja Arvo Korsimon sukunimien alkukirjaimista. K-linjan asennoitumiseen vaikuttivat myös Urho Kekkosen poika, vuoden 1958 vaaleissa eduskuntaan noussut Matti Kekkonen sekä kaksi merkittävää poliittista taustavaikuttajaa, kansatieteilijä ja akateemikko Kustaa Vilkuna ja silloinen Raision Tehtaiden pääjohtaja, vuorineuvos Eino Kivivuori.
K-linjan menetelmät olivat kuitenkin sen verran väkeviä, että ne herättivät huomiota.
1970-luvulla ETYKin jälkeen K-linja kulminoitui Ahti Karjalaisen presidenttiehdokkuuteen, mitä Paavo Väyrynen tuki Keskustapuolueen ylimääräisessä Kuopion puoluekokouksessa 1981. Tiukan äänestyksen tuloksena Keskustapuolueen presidenttiehdokkaaksi valittiin Johannes Virolainen, jota K-linjan mukaan rasitti erityisesti hänen ulkoministeriytensä ns. yöpakkasten aikana 1950-luvun lopulla. Karjalaisen mukaan Virolaisella oli ylipäätään ”niin tavattoman huono nimi Neuvostoliitossa”.
Näin Mauno Koiviston valinta tasavallan presidentiksi helpottui, koska ajateltiin, ettei Neuvostoliitolla ole enää intressiä tukea Ahti Karjalaista niin kuin siinä tapauksessa, että tämä olisi päässyt presidenttiehdokkaaksi Mauno Koiviston tapaan.
Karjalainen oli menettänyt Kekkosen tuen jo 1975, kun Kekkonen nimitti Martti Miettusen hätätilahallituksen sen jälkeen kun Karjalainen oli antanut Kekkosen ymmärtää, ettei Neuvostoliitto pitäisi hyvänä hallituskriisiä ETYKin aikana. K-linjan vaikutusta Keskustapuolueessa pyrki rajoittamaan musta tusina.
Taškentin metro
undefined
Taškentin metro on Taškentissa Uzbekistanissa sijaitseva metrojärjestelmä, joka käsittää kolme linjaa. Se on tällä hetkellä ainoa käytössä oleva metrojärjestelmä Keski-Aasiassa. Metron suunnittelu alkoi 1968 ja rakennustyöt aloitettiin 1972. Se oli seitsemäs metrojärjestelmä, joka avattiin Neuvostoliitossa, entisessä Uzbekistanin sosialistisessa neuvostotasavallassa vuonna 1977.
Vihreä Nuoli
Vihreä Nuoli on todellisuudessa miljardööri ja liikemies Oliver Queen, joka on hyvin tunnettu julkisuuden henkilö kotikaupungissaan Star Cityssä, jota hän suojelee Vihreän Nuolen suoman toisen persoonallisuutensa turvin. Pitkälti nykyajan Robin Hoodia muistuttava Vihreä Nuoli on mestarillinen jousiampuja. Hän käyttää jousissaan tavallisten nuolten ohella lukuisia erikoisominaisuuksilla, kuten savupommeilla, kyynelkaasulla ja räjähteillä, varustettuja nuolia.
Ensiesiintymisensä aikaan Vihreä Nuoli esiteltiin lukijoille hyvin samantapaisena hahmona kuin niin ikään DC Comicsin julkaisuissa seikkaillut Batman, mutta lopulta käsikirjoittajat muokkasivat hahmon omanlaisekseen ja loivat Vihreän Nuolen ympärille myös uusia sivuhahmoja. Ensiesiintymisensä jälkeen hahmo sai paljon huomiota More Fun Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa ja teki myös satunnaisia esiintymisiä muissa sarjakuvalehdissä, mutta vielä yli kaksi vuosikymmentä ensiesiintymisensä jälkeen Vihreä Nuoli ei ollut lukijoiden keskuudessa yhtä suosittu kuin DC Comicsin muiden sarjakuvien supersankarihahmot. 1960-luvulla piirtäjä Neal Adams ja käsikirjoittaja Denny O'Neil uudistivat hahmoa merkittävästi: esimerkiksi Oliver Queenin asema miljardöörinä poistettiin ja Vihreästä Nuolesta muokattiin vähempiosaisten kansalaisten puolustaja. 1970-luvulla hahmo lisättiin mukaan Vihreän Lyhdyn seikkailuihin sarjakuvissa, ja tämä kasvatti Vihreän Nuolen suosiota merkittävästi. Sittemmin Vihreästä Nuolesta on tullut yksi DC Comicsin suosituimmista sarjakuvasankareista.
1990-luvulla Oliver Queenin Vihreä Nuoli sai surmansa ja hänen tilalleen Vihreän Nuolen perinnön jatkajaksi valittiin Oliverin poika, Connor Hawke. Tämä osoittautui kuitenkin epäonnistuneeksi ratkaisuksi, eikä Connor Hawken Vihreä Nuoli saavuttanut yhtä suurta suosiota. Käsikirjoittaja Kevin Smith herätti Oliver Queenin hahmon henkiin 2000-luvun alussa. 2000-luvulla Vihreä Nuoli on esiintynyt muun muassa Mustan Kanarialinnun kanssa sekä Oikeuden Puolustajien jäsenenä. Vihreä Nuoli uudistettiin DC Comicsin 52 muun sarjakuvahahmon ohella vuonna 2011 osana DC Comicsin The New 52 -sarjaa.
DC Comicsin julkaisemien sarjakuvien ulkopuolella Vihreän Nuolen rooli oli alkujaan hyvin pieni, sillä hahmon ainoa esiintyminen televisiossa tapahtui 1970-luvun animaatiosarjassa Superystävät, jossa hänen roolinsa rajoittui yhteen jaksoon. 2000-luvulla Oliver Queenin Vihreän Nuolen palattua sarjakuviin hahmon rooli kasvoi myös sarjakuvien ulkopuolella ja Vihreä Nuoli esiintyi muun muassa animaatiosarjoissa Justice League Unlimited, Young Justice, Batman ja Batman – pelottomat, DC-universumin alkuperäisissä animaatioelokuvissa sekä televisiosarjassa Smallville. Vuonna 2012 alkoi The CW:n tuottama televisiosarja Arrow, jossa Vihreä Nuoli on pääosassa. Hahmoa näyttelee Stephen Amell.
Sarjakuva
thumb|left|Vihreä Nuoli 1970-luvulla.|250px Vihreä Nuoli ja hänen teini-ikäinen apurinsa Speedy esiintyivät ensimmäisen kerran DC Comicsin vuoden 1941 marraskuussa julkaiseman More Fun Comicsin numerossa 73. Sarjakuvan taiteili sarjakuvapiirtäjä George Papp, joka loi Vihreän Nuolen aiemmin muun muassa DC Comicsin Teräsmiehen nimikkolehden parissa työskennelleen Mort Weisingerin kanssa. Robin Hoodin ilmeisen vaikutuksen ohella Weisinger otti vaikutteita hahmoa luodessaan Edgar Wallacen vuoden 1923 romaanista Vihreä jousimies. Vihreä Nuoli sai myös vaikutteita Batmanista paitsi esiintymisestä sarjakuvien kostaja-hahmona, myös ympärilleen luoduista sivuhahmoista ja tapahtumapaikoista. Esimerkiksi Vihreän Nuolen apuri Speedy on rinnastettavissa Batmanin apuri Robiniin, ja Vihreän Nuolen suosima kulkuväline Arrow-Car ja hänen piilopaikkansa Arrow-Cave ovat saaneet innoituksensa Batmanin auto Batmobilesta ja tämän piilopaikka Lepakkoluolasta. Vihreän Nuolen todellisen henkilöllisyyden Oliver Queenin persoona miljardöörinä, liikemiehenä ja tunnettuna naistenmiehenä pohjautuu pitkälti Bruce Wayneen, Batmanin todelliseen henkilöllisyyteen. Muita yhteneviä seikkoja hahmojen välillä ovat muun muassa Vihreän Nuolen käyttämä Arrow-Signal, joka on verrattavissa Batmanin käyttämään Batsignaliin, sekä Vihreän Nuolen arkkivihollinen Bull's Eye, joka on klovnin olemukseltaan hyvin samanlainen kuin Batmanin arkkivihollinen Jokeri. Sarjakuvan kultakauden Oliver Queen tuli tunnetun rikkaaksi löydettyään kultaisen Amerikan intiaani -patsaan arkeologisissa kaivauksissa. Samoihin aikoihin hän liittoutui tulevaisuuden suojattinsa Roy Harperin kanssa, taistellakseen rosvokoplaa vastaan, joka luuli Queenin etsivän vain kultaa kaivauspaikalta. Kaksikko taisteli roistoja vastaan jousiammuntataidoillaan, jonka seurauksena Queen innostui ottamaan itselleen supersankariroolin Vihreänä Nuolena.
Sarjakuvien hopeakaudella miljonääri Oliver Queen oli purjehtimassa merellä jahdillaan, kun merirosvot kaappasivat aluksen ja jättivät hänet meren armoille. Queen ajautui hylätylle saarelle, jossa selviytyäkseen hänen täytyi opetella metsästämään keihäällä ja nuolella. Myöhemmin samat merirosvot saapuivat saarelle ryöstettyään monia muita laivoja ja samalla tapettuaan matkustajat. Tilaisuuden tullen Queen pääsi pois saarelta, kun hän käytti opettelemiaan jousiammuntataitoja vallatakseen merirosvojen laivan itselleen.
Saarella vietetty aika oli muuttanut Queenin ja hän ryhtyi taistelemaan rikollisuutta vastaan Vihreänä Nuolena, jonka suojatistaan Roy Harperista tuli hänen Speedy-niminen apurinsa. Vihreä Nuoli antoi pois osan omaisuudestaan, jotta hänellä olisi enemmän aikaa toimia supersankarina yhdessä muiden Oikeuden puolustajien kanssa. Hän myös rakastui Mustaan Kanarialintuun. Queen ei kuitenkaan pystynyt asettumaan aloilleen ja seikkaili halki Amerikan, kunnes hän kuoli lentokonepommituksessa. Queenin poika Conner Hawke otti isänsä roolin Vihreänä Nuolena. Kuukausia myöhemmin Queen palasi takaisin Star Cityyn, kun Vihreä Lyhty Hal Jordan herätti hänet uudelleen henkiin. Oliver Queen rakensi elämänsä uudelleen ja palasi Vihreäksi Nuoleksi poikansa ja muiden suojattiensa ja ystäviensä seuraan.
Frank Millerin Yön ritarissa Vihreä Nuoli esiintyy sarjan neljästä osasta viimeisessä vanhana, kaljuna ja parrakkaana. Hänen kätensä on amputoitu, josta hän on katkera Teräsmiehelle.
1970-luvun alussa ilmestyi suomeksi muutama Batmanin ja Teräsmiehen yhteislehti, joissa Oliver Queen esiintyi nimellä Punainen Nuoli.
1990 ilmestyneessä Thrillerissä numeroissa 2-5.
Smallville
thumb|180px|[[Justin Hartley Vihreän Nuolen roolissa televisiosarjassa Smallville.]] Vihreä Nuoli esiintyi ensimmäisen kerran näytelmäroolissa Smallville-sarjan jaksossa ”Arrow” lokakuussa 2006, jossa hahmoa näytteli Justin Hartley.
Oliver Queenin yhtiö mainittiin jo sarjan pilottijaksossa (helikopterissa Lionel Luthorin lukiessa sanomalehteä). Varsinaisen esiintymisen Oliver Queen teki Smallvillen kuudennen kauden jaksoissa rikkaana nuorena miehenä, jolla on yhteinen menneisyys Lex Luthorin kanssa. Sittemmin hän on käyttänyt varallisuuttaan ja Vihreän Nuolen alter egoa estääkseen Luthorin aikeet muun muassa tuhoamalla hänen tehtaitaan ja vakoilemalla Luthorin uusien projektien edistystä. Queen perusti supersankari ryhmän, joka esiteltiin jaksossa ”Justice”, jossa työskentelevät erinäiset sankarit, kuten Vesimies, Salama ja Cyborg. Myös Clark Kent ja Musta Kanarialintu ovat olleet hetkellisesti ryhmän apuna. Queen lopetti sarjan aikana hetkellisesti Vihreän Nuolen seikkailut saadessaan selville olleensa orpo ja ryhtyi viettämään railakasta elämää naisten ja alkoholin parissa. Queen kuitenkin ryhdistäytyi Chloe Sullivanin ansiosta, joka auttoi häntä takaisin normaaliin elämäänsä.
Arrow
Vihreä Nuoli esiintyy päähahmona sarjassa Arrow, jossa häntä näyttelee Stephen Amell.
Justice League Unlimited
thumb|200px|Vihreä Nuoli sarjassa [[Justice League Unlimited.]] Vihreällä Nuolella oli vakituinen vieraileva rooli Justice League Unlimitedissa, jossa hahmon äänenä oli Kin Shriner. Hän kuului Oikeuden Puolustajiin, joskin ei aluksi halunnut liittyä ryhmään, koska oletti heidän vain keskittyvän suurtapahtumiin, jonka myötä vähemmälle huomiolle jäävät pikkurikokset jäisivät huomaamatta. Vihreällä Nuolella on sarjan aikana romanttinen suhde Mustan Kanarialinnun kanssa.
The Batman
Vihreä Nuoli esiintyi Batman-sarjan viidennellä tuotantokaudella kolmessa jaksossa. Hahmon äänenä oli Chris Hardwick.
Vihreä Nuoli teki ensiesiintymisensä jaksossa ”Vertigo”, jossa hän saapui Gotham Cityyn epäillessään Bruce Waynea kaupungissa levinneestä sairauksesta. Hän kuitenkin selville tapahtumien takana olleen Kreivi Vertigo, joka oli hänen alter egonsa Oliver Queenin entinen työntekijä. Se oli varastanut Queen-yhtiön teknologiaa ja hylännyt pomonsa autiolle saarelle. Vihreä Nuoli esiintyi vielä tuotantokauden kaksiosaisessa päätösjaksossa.
Batman – pelottomat
Vihreä Nuoli on Batman – pelottomat -animaatiosarjan vierailevista hahmoista eniten esiintymisiä tehnyt hahmo, jonka äänenä toimi James Arnold Taylor.
Vihreä Nuoli on usein sarjan jaksoissa kilpailemassa Batmanin kanssa muun muassa siitä kumpi saa napattua enemmän rikollisia tai kumpi saa napattua tietyn rikollisen kiinni. Kilpailuhenkisyyden teeman ohella kaksikko tekee kuitenkin yhteistyötä sovussa.
DC Showcase: Green Arrow
thumb|220px|Vihreä Nuoli elokuvassa [[DC Showcase: Green Arrow.]] Neal McDonough ääninäytteli Vihreää Nuolta lyhytanimaatioelokuvassa DC Showcase: Green Arrow vuonna 2010.
Elokuvassa Oliver Queen on matkalla lentokentälle hakemaan Dinah Lancea aikomuksenaan kosia naista. Hän kuitenkin huomaa Merlynin olevan myös paikalla ja hänelle herää epäilys. Samalla lentokentälle on saapunut Vlatavan prinsessa Perdita, joka joutuu pian hyökkäyksen kohteeksi. Vihreä Nuoli saapuu pelastamaan tytön ja pakenee hänen kanssaan ulos, jossa Merlyn yllättää heidät ja onnistuu haavoittamaan Vihreää Nuolta. Kaksikko onnistuu lopulta pakenemaan takaisin sisälle, jossa Vihreä Nuoli joutuu jälleen tappeluun Merlynin kätyriä vastaan. Voitettuaan kaksinkamppailun hän putoaa huomaamattaan ränniä pitkin alas takaisin terminaalin matkustajien odotussaliin. Samalla Merlyn yrittää tappaa molemmat, mutta Vihreä Nuoli onnistuu tyrmäyskaasulla varustetun nuolensa avulla kukistamaan Merlynin. Samalla Vihreä Nuoli on joutua tapetuksi, kun kreivi Vertigo yllättää hänet erikoisaseellaan. Hän pelastuu lopulta, kun Musta Kanarialintu saapuu paikalle ja tyrmää kreivi Vertigon ”Canary Cry” huudollaan. Tilanteen jälkeen Vihreä Nuoli päättää samalla tilaisuuden tullen kosia Mustaa Kanarialintua, joka vastaa myöntyvästi.
Justice League Action
Vihreä Nuoli esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action, jossa häntä ääninäytteli Chris Diamantopoulos.
Young Justice
Vihreä Nuoli esiintyi animaatiosarjassa Young Justice, jossa häntä ääninäytteli Alan Tudyk.
DC Super Hero Girls
Teini-ikäinen versio Oliver Queenista esiintyi vuoden 2019 DC Super Hero Girls animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Eddie Perino. Sarjassa Oliver Queen on Metropolisin lukion oppilas ja näyttelijä, joka ottaa usein yhteen Zatannan kanssa kilpaillen hänen kanssaan yleisön suosiosta. Hän on myös Invincibros supersankariryhmän jäsen.
Justice League: Crisis on Two Earths
Paha versio Vihreästä Nuolesta nimeltä Archer esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths, jossa häntä ääninäytteli Jim Meskimen.
Batman Unlimited
Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvissa Batman Unlimited: Animal Instincts, Batman Unlimited: Monster Mayhem ja Batman Unlimited: Mechs vs. Mutants, joissa häntä ääninäytteli Chris Diamantopoulos.
Injustice
Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvassa Injustice, jossa häntä ääninäytteli Reid Scott. Elokuvassa Vihreä Nuoli ottaa karanneen Harley Quinnin kiinni ja vie tämän turvaan päämajaansa, jotta Teräsmies ei löydä häntä ja tee hänelle samaa kuin Jokerille. Myöhemmin Vihreä Nuoli liittyy Batmanin ryhmään vastustamaan Teräsmiestä ja taistellessaan Fortress of Solitudessa Ra's al Ghulin kätyreitä vastaan Vihreä Nuoli yrittää ampua Teräsmiestä kryptoniittikärkisellä nuolella, mutta nuoli kimpoaa Teräsmiehestä tämän isään Jonathan Kentiin kuolettavasti, minkä seurauksena Teräsmies tappaa Vihreän Nuolen ampumalla lämpökatseensa tämän pään läpi.
Green Lantern: Beware My Power
Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvassa Green Lantern: Beware My Power, jossa häntä ääninäytteli Jimmi Simpson.
Ristiriidattomuuden teoria
Ristiriidattomuuden teoria on Neuvostoliitossa 1950-luvun alussa lanseerattu käsite, jota käytettiin hyväksi sosialistisen realismin räikeimpien, totuutta kaunistelevien piirteiden arvostelussa ja torjumisessa.
1920-luvulla Neuvostoliiton kommunistinen puolue odotti kirjallisuudelta ja taiteelta ”uuden ja vanhan”, Venäjän vallankumousta edeltävien kapitalististen ja uusien sosialististen piirteiden välisen konfliktin kuvaamista. 1930-luvun lopulle tultaessa tällaiset ristiriidat määriteltiin vanhentuneiksi: taiteen tuli kuvata yhteiskunnan jo saavutetuksi oletettua ihannetilaa. Todellisuuden kaunistelu saavutti huippunsa vuoden 1946 kirjallisuutta ja taidetta koskeneiden puoluepäätösten jälkeen.
"»Ristiriidattomuuden teoria synnytti tuotteita, joille oli ominaista paraati-ilmapiiri, rauhoittuneisuus ja teennäinen hyvinvointi… [Stalinin henkilön palvonnan vuosina] ylistettiin sellaisia neuvostokirjallisuuden ja -taiteen teoksia, jotka kuvasivat elämää ”helppona” ja esittivät sen yhtämittaisena juhlana ja jatkuvana voittokulkuna…»"
1950-luvun keskustelussa puhuttiin ironisesti ”hyvän ja paremman” sekä ”paremman ja erinomaisen” välisen taistelun kuvauksesta, jota edustivat monet Stalin-palkinnon saaneet teokset kuten Semjon Babajevskin romaanit ”Kultaisen tähden ritari” ja ”Valo maan yllä”, Ivan Pyrjevin elokuva ”Kubanin kasakat” sekä Anatoli Sofronovin näytelmä ”Moskovalainen luonne”. Hyökkäykset ristiriidattomuuden teoriaa vastaan ja Stalinin kuoleman jälkeinen suojasää johtivat kirjallisuuden ja taiteen osittaiseen vapautumiseen, mutta monet kipeät aiheet pysyivät edelleen kiellettyinä.
Manuel Fernandes
Manuel Henrique Tavares Fernandes (s. 5. helmikuuta 1986 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Beşiktaşia. 178 senttimetriä pitkän Fernandesin pelipaikka on keskikentällä.