cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bobur Shokirjonov
Shokirjonov osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin jääden kuitenkin karsintaan. Lokakuussa 2015 hän heitti Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa uuden ennätyksensä 84,24. Saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuista Wuhanista Shokirjonov saavutti hopeaa tuloksella 79,09.
AGM-65 Maverick
Historia
Maverickin ensimmäinen kehitysversio AGM-65A hyväksyttiin Yhdysvaltain ilmavoimien käyttöön elokuussa 1972. AGM-65A käytti kohteeseen hakeutumiseen optista, valo-kontrastista tekniikkaa. Seuraava huomattava kehitysaskel oli infrapunatekniikan käyttäminen AGM-65D-mallissa, joka mahdollisti toiminnan myös huonommissa sääolosuhteissa sekä hämärässä ja otettiin käyttöön 1983. AGM-65F on merimaalien ampumiseen suunniteltu malli. AGM-65G puolestaan käyttää raskaampaa taistelukärkeä, joka läpäisee kohteen puolustusta massansa avulla ennen räjähdystä. Maverick-ohjuksia on modernisoitu käyttämällä CCD-sensoreita maaliin hakeutumisen parantamiseksi, tämä malli tunnetaan merkinnällä AGM-65K.
Mahdollinen käyttö Suomessa
Maverick-ohjus on ajoittain noussut esille keskusteluissa Suomen ilmavoimien Hornet-hävittäjien maataistelu-aseistuksen mahdollisesta hankinnasta. Yhdysvallat kuitenkin suostui vuonna 2008 myymään Suomelle niiden sijaan AGM-154 JSOW -liitopommeja. Myöhemmin tuli myös myyntilupa kehittyneille JASSM-risteilyohjuksille.
Tekniikka
Maverick-ohjus painaa mallista riippuen 208–302 kg. Ohjus on modulaarinen ja siinä voidaan käyttää kahta erilaista taistelukärkeä, joiden osuus painosta on 56 tai 135 kg. Kantama on parhaimmillaan 27 kilometriä, joka saavutetaan laukaisemalla ohjus korkealta. Maverick-ohjuksia voidaan yleensä kantaa useampia kappaleita.
Ohjus käyttää mallista riippuen maaliin hakeutumiseen erilaisia ohjautumistapoja, mutta se ei pysty lukitsemaan kohdettaan itse, vaan tarvitsee siihen lentäjän lukituksen.
Laukaisualustat
Maverick voidaan laukaista yli 25:stä hävittäjä- ja helikopterityypistä, kuten:
Quality Street
Makeisvalikoima
Laatikossa olevat makeiset ovat vaihdelleet ja kehittyneet vuosien aikana. Joulukuussa 2010 kokoelmassa oli yhteensä 12 erilaista yksittäispakattua makeisvaihtoehtoa; kaikki ovat suklaa- tai toffee pohjaisia, ja ne ovat seuraavanlaisia:
Hákarl
thumb|Hákarlia kuivumassa.
Hákarl tai kæstur hákarl (islanniksi "hai") on islantilainen ruoka. Se valmistetaan holkerista tai jättiläishaista erityisen käymisprosessin avulla, jonka jälkeen se ripustetaan kuivumaan neljän-viiden kuukauden ajaksi. Hákarlista todetaan usein, että se on ruokalaji, josta voi oppia pitämään. Sille on tyypillistä erityinen ammoniakkinen ja kalainen tuoksu, ikään kuin erittäin vahvaa juustoa olisi valeltu ammoniakilla.
Hákarlia tarjotaan osana þorramaturia, islantilaisista perinneruoista koostuvaa kokonaisuutta, jota syödään þorrablótina keskitalvella. Hákarlia on kuitenkin saatavilla islantilaisista kaupoista vuoden ympäri, ja sitä syödään kaikkina vuodenaikoina.
Nauttiminen
thumb|Hákarlia kaupassa. Holkeri on tuoreena myrkyllistä korkeista urea- ja trimetyyliamiini-N-oksidi-pitoisuuksista johtuen. Sitä voidaan kuitenkin syödä oikein käsiteltynä. Hákarlille on tyypillistä erityinen ammoniakin tuoksu, johon törmää myös monissa puhdistusaineissa. Sitä syödään yleensä kuutioissa cocktailtikkujen avulla. Hákarlia ensimmäistä kertaa nauttivat saattavat usein yökätä tahtomattaan korkeasta ammoniakkipitoisuudesta johtuen. Ensikertalaisia neuvotaankin usein pitämään nenästänsä kiinni ensimmäistä suupalaa ottaessaan, sillä sen haju on huomattavasti vahvempi kuin sen maku. Hákarlia syödään usein paikallisen akvaviitti-tyyppisen Brennivínin kera. Hákarlin syöminen yhdistetään usein kovuuteen ja voimaan.
Hákarlia on saatavilla kahdessa eri muodossa: sitkeä ja punertava glerhákarl (kirj. "lasimainen hai"), joka on valmistettu mahasta, ja valkoinen ja pehmeä skyrhákarl (kirj. "skyrhai"), joka on valmistettu kehosta.
Valmistus
Hákarlia on perinteisesti valmistettu poistamalla holkerin tai jättiläishain pää ja sisälmykset ja laittamalla ruho loivaan mäkeen kaivettuun matalaan sorakuoppaan. Hai peitetään hiekalla ja soralla, ja päälle asetetaan kiviä painoksi, jotta hain ruumiinnesteet valuisivat ulos ruhosta. Haita fermentoidaan tällä tavoin 6-12 viikkoa vuodenajasta riippuen.
Kypsytysajan jälkeen hai leikataan suikaleiksi ja ripustetaan kuivumaan useiden kuukausien ajaksi. Kuivumisaikana pintaan muodostuu ruskea kuori, joka poistetaan ennen pienemmiksi paloiksi leikkaamista ja tarjoilua. Nykyään hain liha yksinkertaisesti puristetaan suureen kuivattuun muoviastiaan.
Reaktioita
Gordon Ramsay haastoi toimittaja James Mayn kokeilemaan kolmea "herkkua" (laoslainen käärmeviski, härän penis ja hákarl) ohjelmassaan Gordon Ramsay – pannu kuumana. Hákarlia syötyään Ramsay oksensi, mutta May ei. May kommentoi tapahtunutta sanomalla:  "Tuotat minulle pettymyksen, Ramsay". Hän totesi kuitenkin myös, ettei suosittelisi ruokalajia kenellekään.
Maailman oudoimmat ruoat -ohjelmassa Andrew Zimmern kuvailee hákarlin hajun muistuttavan häntä "joistakin kauhistuttavimmista asioista, joita hän eläessään on hengittänyt" mutta totesi, ettei hákarlin maku ole läheskään yhtä hirveä kuin sen haju. Hän kuitenkin luokitteli hákarlin "kovan linjan ruoaksi" ja sanoi, ettei se sovi aloittelijoille.
Totuusehto
Totuusehdolla tarkoitetaan semantiikassa lauseen totuuden välttämättömiä ja riittäviä ehtoja. Totuusehdot pätevät siis silloin ja vain silloin kun lause on tosi. Esimerkiksi lause ”Helsingissä sataa vettä” on totta jos ja vain jos Helsingissä sataa vettä.
Muodollisemmin esitettynä voimme ajatella totuusehtoja jonain, joka tekee lauseen todeksi semanttisen totuusteorian mukaisesti. Näin ajateltuina totuusehdot ovat teoreettisia entiteettejä. Oletetaan esimerkiksi, että tietyssä totuusteoriassa sana ”Halonen” viittaa Tarja Haloseen ja ilmaisu ”on elossa” liittyy tällä hetkellä elävien olentojen joukkoon. Tällöin eräs tapa esittää lauseen ”Halonen on elossa” totuusehdot on järjestetty pari <Halonen, {x: x on elossa}>. Sanomme, että ”Halonen on elossa” on totta jos ja vain jos sanan ”Halonen” viittauksen kohde kuuluu joukkoon, joka liittyy ilmaisuun ”on elossa”, eli jos ja vain jos Tarja Halonen on elossa.
Lauseen totuusehtojen katsotaan yleisesti olevan eri asia kuin lauseen merkitys. Niiden välillä voidaan kyllä nähdä yhteys: esimerkiksi Ludwig Wittgenstein katsoi, että lauseen merkitys ymmärretään, kun tiedämme sen totuusehdot. Kuitenkin on monia lauseita, jotka ymmärretään, vaikka niiden totuusehdot ovat epävarmat. Eräs suosittu argumentti tämän näkemyksen puolesta on se, että jotkut lauseet ovat välttämättä tosia — eli ne ovat tosia riippumatta siitä, mitkä asiaintilat vallitsevat. Kaikilla tällaisilla lauseilla on samat totuusehdot, mutta niillä ei välttämättä ole sama merkitys. Vastaavasti joukot {x: x on elossa} ja {x: x on elossa ja x ei ole kivi} ovat identtiset — niihin kuuluu tasan samat jäsenet — mutta tästä huolimatta lauseilla ”Halonen on elossa” ja ”Halonen on elossa eikä ole kivi” on oletettavasti eri merkitys.
Dana Hussein Abdul-Razzaq
pienoiskuva|Dana Hussein Abdul-Razzaq Dana Hussein Abdul-Razzaq (kirjoitettu myös muodossa Dana Abdulrazak, s. 3. tammikuuta 1986) on irakilainen pikajuoksija. Hän oli kiekonheittäjä Haider Jabreenin ohella ainoa Irakia edustanut urheilija Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Abdul-Razzaqin lajina kisoissa oli naisten 100 metrin juoksu. T-paidassa ja pyöräilyshortseissa juossut Abdul-Razzaq teki alkuerissä ennätyksensä 12,36, jolla sijoittui erässään kuudenneksi ja kaikkiaan sijalle 59.
Time-lehti valitsi ennen Pekingin kisoja Abdul-Razzaqin listalleen "100 olympiaurheilijaa, joita seurata". Sotaa käyneessä Bagdadissa harjoitellut Abdul-Razzaq on šiiamuslimi ja hänen valmentajansa Yousif Abdul-Rahman on sunnimuslimi.
Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 12,38. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui karsintaerässään toiseksi ajalla 11,91, mutta jäi alkueränsä viimeiseksi tuulituloksella 11,81. Istanbulin MM-hallikisoissa 2012 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä ajalla 7,78 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 24,57.
Pan-Arabian kisoissa Abdul-Razzaq on saavuttanut hopeaa 100 metrillä Kairossa 2007. Dohassa 2011 hän voitti 100 metriä Irakin ennätysajalla 11,88, sai hopeaa 200 metrillä ja pronssia 400 metrillä. Arabian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän sai Damaskoksessa 2009 pronssia 100 metrillä ja kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Al-Ainissa 2011 hän voitti 400 metriä, oli toinen 100 metrillä ja kolmas 200 metrillä. Dohassa 2013 hän voitti Arabian-mestaruuden 200 metrillä. Länsi-Aasian kisoissa Dohassa 2005 hän sai pronssia 100 metrillä. Länsi-Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän on saanut Aleppossa 2010 pronssia 100 ja 200 metrillä sekä kultaa molemmissa viesteissä. Dubaissa 2012 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: Tilastopaja
Bremenin tuomiokirkko
pienoiskuva|Bremenin tuomiokirkko Bremenin tuomiokirkko (St. Petri Dom) sijaitsee Bremenissä, Saksassa, kauppatorin laidalla. Kirkon kaksi tornia kohoaa 98 metrin korkeuteen ja niitä yhdistävää goottilaista rakennusta koristaa ruusukuviointi ja kolmionmuotoinen päätyseinä.
Tuomiokirkko rakennettiin 1000- ja 1200-luvun välisenä aikana. Sen rakentaminen aloitettiin roomalaistyylisenä pilaribasilikana, jonka rakentamisen oli aloitettu arkkipiispa Bezelinin (1035–1043) ja Adalbertin (1043–1072) käskystä. Kaksi kryptaa ja lähes jokainen tuomiokirkon alaosan seinistä ovat jääneet jäljelle tuolta ajalta. Kirkon sisällä on historiallisia nähtävyyksiä, joihin kuuluu mm. kahdeksan muumiota lasiarkuissa. Rakennuksessa lounaiskappelissa on museo.
Katedraalin länsipuolella on muistokivi paikalla jossa teloitettiin sarjamurhaaja Gesche Gottfried vuonna 1831. Se oli Bremenin viimeinen julkinen teloitus.
Aiheesta muualla
53.07528°N, 8.80889°W
Sam Hanks
Samuel "Sam" Hanks (13. heinäkuuta 1914 – 27. kesäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen kilpa-autokuljettaja, joka voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1957. Koska Indianapolis 500 -kilpailu oli Formula 1 -kisakalenterissa vuosina 1950-1960, Sam Hanks sai yhteensä 20 pistettä urallaan.
Lammenrahka (Nousiainen)
Sekä Lammenrahka että Lakjärvenrahka luokitellaan keidassoiksi, vaikka suotyypille ominaiset rakenteet eivät monin paikoin olekaan näillä soilla selvästi nähtävissä. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että suot ovat syntyneet kallioisten metsäsaarekkeiden pitkänomaisiin, sokkeloisiin väleihin. Kivennäismaasaarekkeista suurin osa on jäätikkösyntyisiä moreenikumpuja.
Lammenrahkan koillisreunalla sijaitsee Takaniitunvuoren korkea mäki, jolta avautuu näköala pohjoiseen Lakjärvenrahkalle. Vuoren läheisyydessä on myös tulentekopaikka. Lammenrahkan Kurjenrahkan kansallispuistoon ulottuva pohjoisosa kuuluu Lakjärvenrahkan rajoitusalueeseen, jolla liikkuminen on linnuston pesimärauhan takaamiseksi kiellettyä huhtikuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin.
Varhaisiän musiikkikasvatus
Varhaisiän musiikkikasvatus on taiteen perusopetuksen musiikin alaan kuuluvaa, mutta siihen vapaavalintaisesti sisältyvää musiikinopetusta. Sen lähtökohdat ovat samat sekä taiteen perusopetuksen yleisessä että laajassa oppimäärässä. Varhaisiän musiikkikasvatus edeltää taiteen perusopetuksen yhteisiä opintoja.
Varhaisiän musiikkikasvatuksen laajuudesta, sisällöstä ja tavoitteista päättää opetuksen järjestäjä, mutta Opetushallitus on laatinut taiteen perusopetuksen opetussuunnitelmaperusteet, jotka määrittävät muun muassa opetuksen arvoperustan. Varhaisiän musiikkikasvatus on leikinomaista toimintaa, jonka tavoitteena on kehittää lapsen luovuutta, musiikillisia valmiuksia ja itsetuntoa. Toimintaan voi sisältyä soitinopintoihin valmentavaa opetusta.
Burnley
Burnley on noin asukkaan kaupunki ja kaupunkipiiri (borough) Lancashiressa, Luoteis-Englannissa. Se muodostaa Blackburnin, Darwenin, Accringtonin ja useiden muiden lähistön kaupunkien kanssa yhtenäisen kaupunkialueen, jonka alueella elää noin ihmistä. Kaupunkipiirin alueella on kahdeksan kuntaa, mutta keskuskaupunki Burnleyllä ei ole omaa kunnanvaltuustoa (unparished area), vaan sen hallinnosta vastaa piirivaltuusto.
Historia
thumb|150px|left|Queen Street Mill –tekstiilimuseo Burnley eli 1800- ja 1900-luvun vaihteessa kukoistuksen aikoja. Se oli tärkeä puuvillan ja hiilen tuottaja. 1920-luvulla Burnley oli maailman puuvillakudonnan keskus. Teollisuus kuitenkin näivettyi vähitellen. Burnleyssa oli toisen maailmansodan jälkeen toiminnassa 18 hiilikaivosta. Näistä viimeinen suljettiin vuonna 1981. Seuraavana vuonna poistui käytöstä viimeinen höyrykäyttöinen puuvillatehdas. Nykyään kaupunkia vaivaa suuri työttömyys, sekä tyhjät, arvonsa menettäneet asunnot. Suurin työllistäjä on julkinen sektori.
Urheilu
Kaupungin ylpeys on jalkapalloseura Burnley FC, joka on voittanut kahdesti liigamestaruuden ja kerran FA-cupin.
Kaikki kohdallaan
Kaikki kohdallaan on Yölinnun vuonna 1997 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi oli yhtyeen lopullinen läpimurto, tosin kaupallinen läpimurto tapahtui jo ensimmäisellä albumilla. Albumi on yksi Yölinnun myydyimpiä albumeita ja sen nimikkokappaleesta, Kaikki kohdallaan muodostui Yölinnun uran suurimpia hittejä.
Tavallista elämää
Tavallista elämää on TV5-kanavalla 7. huhtikuuta 2014 alkanut viihdeohjelma, jossa seurataan julkisuudesta tuttujen suomalaisten arkea.
thumb|255px|Ensimmäisen tuotantokauden tunnus.
Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 7. huhtikuuta 2014. Ohjelmaan osallistuneet henkilöt olivat.
Toinen tuotantokausi
Toinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 6. lokakuuta 2014. Ohjelmaan osallistuneet henkilöt olivat.
Netari
Netari on vuonna 2004 perustettu valtakunnallinen nuorisotalo netissä. Netarissa voi viettää aikaa, tavata kavereita ja jutella nuorisotyöntekijöiden sekä muiden luotettavien aikuisten kanssa. Netari toimii Twitchissä, Discordissa, Momiossa, Minecraft-serverillään sekä järjestää kahdenvälistä tukichatia verkkosivullaan. Netarilta löytyy myös toimintaa TikTokissa ja Instagramissa. Palveluissa järjestetään säännöllisiä päivystyksiä ja teemachatteja, joissa lapset ja nuoret voivat keskustella nuorisotyöntekijöiden sekä koulutettujen turvallisten vapaaehtoisten kanssa. Netaritoiminta on aloitettu vuonna 2004 Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen koordinoimana hankkeena. Vuodesta 2012 koordinoivana tahona on ollut Pelastakaa Lapset ry.
Toiminnan tavoitteena on mahdollistaa nuorisotalotoimintaan osallistuminen netissä, tarjota mielekästä vapaa-ajan tekemistä verkossa, vahvistaa ja tukea nuorten kasvua tarjoamalla vertaisten seuraa, tarjota yhteisöllisiä kokemuksia verkkoympäristössä, lisätä nuorten mahdollisuuksia tavata uusia kavereita verkossa, luoda turvallisen keskustelun ilmapiiriä nettiin, ennaltaehkäistä ongelmia tarjoamalla keskustelutukea sekä mahdollistaa omista huolista kertominen luotettavalle aikuiselle. Netarin työntekijät eivät anna pidempiaikaista apua, esimerkiksi terapian muodossa, mutta toimivat usein lapsen ja nuoren ensimmäisenä askeleena kohti oikeita palveluita. Palveluiden aukioloajat kattavat hyvin miltei koko
Netarissa työskentelevät koulutetut nuorisotyön ammattilaiset. Netarissa on mukana nuorisotyöntekijöitä useasta kaupungista ja kunnasta: Harjavalta, Hyvinkää, Kemiönsaari, Kerava, Kokemäki, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Lemi, Lohja, Nokia, Nousiainen, Oulu, Pori, Somero, Vehmaa ja Ruokolahti. Lisäksi mukana on myös Pelastakaa Lapset ry:n työntekijöitä ja koulutettuja vapaaehtoisia. Netarissa työskentelevät Netari-ohjaajat sekä apuohjaajat on tunnistettavissa muista palvelun käyttäjistä Netari-tunnuksen avulla. Netarin ohjaajan / apuohjaajan tunnistaa käyttäjien netari-merkistä.
Aluerakentaminen
Aluerakentaminen tarkoittaa jonkin alueen rakentamista niin, että kokonaisuus on toteutettu suunnitelmallisesti.
Aluerakentaminen Suomessa
Ensimmäisiä aluerakentamiskohteita Suomessa olivat Helsingin Puu-Käpylä 1920-luvulla ja Olympiakylä 1930-luvulla sekä myöhemmin Espoon Tapiola 1950-luvulla. 1960- ja 1970-luvuilla aluerakentaminen perustui kuntien ja rakennusliikkeiden tekemiin aluerakentamissopimuksiin, joiden mukaan rakennusliike hankki ja kaavoitti maan sekä rakensi sille uudet asunnot huolehtien myös niiden markkinoinnista. Suomessa aluerakentaminen liitetäänkin lähiöiden syntyyn. Jo Heikki von Hertzen esitti pamfletissaan Koti vaiko kasarmi lapsillemme (1946) alueittain rakentaminen välttämättömänä edellytyksenä paremmalla asuinympäristölle, rationalisoinnin ja standardisoinnin ohella.
2000-luvulla aluerakentamissopimuksia muistuttava käytäntö on kumppanuussopimus, jossa kaupunki, maanomistaja ja urakoitsija kaavoittavat maan yhdessä. Kumppanuussopimuksilla ei anneta kaavoittajalle yhtä suuria vapauksia kuin 1960- ja 1970-luvuilla. Myös pientaloalueita on rakennettu kumppanuussopimuksilla, kuten Espoon Friisilän ja Vantaan Ylästön pientaloalueet.
Tetrametyyliammoniumhydroksidi
Tetrametyyliammoniumhydroksidi ((CH3)4NOH) on kvaternaarinen ammoniumyhdiste. Sillä on käyttöä muun muassa puolijohdeteollisuudessa.
Ominaisuudet ja valmistus
Tetrametyyliammoniumhydroksidi on kiinteänä neulamaisia kiteitä ja myös kidevedellisiä muotoja tunnetaan. Tetrametyyliammoniumhydroksidilla on pistävä ammoniakkimainen haju ja se on hygroskooppista eli se imee itseensä kosteutta ilmasta. Ilman hiilidioksidi absorboituu myös helposti aineeseen. Tetrametyyliammoniumhydroksidi on vaikeasti syttyvää. Yhdiste liukenee hyvin veteen, jolloin vapautuu lämpöä. Muodostuva vesiliuos on vahva emäs. Esimerkiksi 25-prosenttisen tetrametyyliammoniumhydroksidin vesiliuoksen pH on 13. Tetrametyyliammoniumhydroksidi syövyttää metalleja, kuten sinkkiä, tinaa ja alumiinia, vapauttaen syttyvää vetykaasua.
Tetrametyyliammoniumjodidi reagoi hopeaoksidin kanssa muodostaen tetrametyyliammoniumhydroksidia. Muita tapoja valmistaa yhdistettä tetrametyyliammoniumjodidista on ioninvaihto ja kaliumhydroksidin alkoholiliuoksen reaktio. Tyypillisesti sitä myydään joko 25- tai 10-prosenttisena vesiliuoksena.
Käyttö
Tetrametyyliammoniumhydroksidia käytetään etsaukseen puolijohdeteollisuudessa sekä nestekidenäyttöjen valmistuksessa. Näihin tarkoituksiin yhdistettä käytetään vuosittain yli 500 tonnia. Etsaukseen käytettävät liuokset sisältävät yhdistettä tyypillisesti hieman yli 2 massaprosenttia.
Myrkyllisyys
Tetrametyyliammoniumhydroksidi on erittäin voimakkaasti syövyttävää ja voi aiheuttaa iholle joutuessaan vakavia vammoja. Ihon läpi imeytyneenä se voi aiheuttaa jopa kuoleman. Tämä johtuu siitä, että tetrametyyliammoniumioni sitoutuu muskariini- ja nikotiinireseptoreihin salvaten hermosolmujen toiminnan. Tämä johtaa jäsenten heikkouteen ja hengityslihasten lamaantumiseen, mikä voi johtaa kuolemaan.
African American Museum and Library at Oakland
thumb|African American Museum and Library at Oakland African American Museum and Library at Oakland eli AAMLO on museo ja kirjasto afroamerikkalaisisista Kaliforniassa ja Bay Arealla. Museo keskittyy afroamerikkalaisten, päiväkirjoihin, kirjeenvaihtokirjeisiin, valokuviin ja sanomalehtiin. Se sijaitsee nykyisin Charles A. Greene -rakennuksessa Oaklandissa, Alamedan piirikunnassa. Samassa rakennuksessa toimi Oakland Public Library vuodesta 1902 vuoteen 1951. Museo avattiin vuonna 1900.
Auto GP -kausi 2015
Auto GP -kausi 2015 oli Auto GP -sarjan kuudes kausi. Kauden piti alkaa 18. huhtikuuta Marokon Marrakechin katuradalla, mutta 1. huhtikuuta tehtiin päätös että Marokon kilpailut perutaan. . Kausi alkoi 2. toukokuuta Unkarin Hungaroringillä. Lopulta liian vähäisen osallistujamäärän takia koko loppukausi peruttiin. Sarjan mestaruutta ei myönnetty kenellekään.
Kilpailukalenteri
Kaudella ajettiin muun muassa yksi kisaviikonloppu World Touring Car Championship ja yksi Blancpain Endurance Series -osakilpailujen yhteydessä. 1. huhtikuuta ilmoitettiin että kauden avaama Marokon Marrakechin kilpailut perutaan. Kesäkuussa ilmoitettiin sarja keskeytetyksi liian vähäisen osallistujamäärän takia.
Luigi Capello
thumb Luigi Capello (14. huhtikuuta 1859 Intra, Novaran maakunta – 25. kesäkuuta 1941 Rooma) oli italialainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Capello osallistui kenraalimajurina Italian–Turkin sotaan ja johti italialaista kolonnaa Kyrenaikassa lokakuussa 1912 käydyissä taisteluissa. Hänet nimitettiin 1913 divisioonankomentajaksi ja ylennettiin myöhemmin kenraaliluutnantiksi. Italian liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan toukokuussa 1915 Capello komensi ensin jalkaväkidivisioonaa ja syyskuusta 1915 alkaen II armeijakuntaa Isonzon rintamalla. Hän osallistui Isonzon taisteluihin ja johti elokuussa 1916 menestyksekästä hyökkäystä Goriziaa vastaan. Hän ei tullut toimeen pääesikunnan päällikön, kenraali Luigi Cadornan kanssa, joten hänet siirrettiin seuraavana talvena toissijaisena pidetylle Trentinon rintamalle. Kesäkuussa 1917 Capello palasi Isonzon rintamalle Italian 2. armeijan komentajaksi. Yhdennessätoista Isonzon taistelussa elokuussa 1917 hän onnistui valtaamaan Bainsizzan ylängön. Tämä vähäinen eteneminen valui kuitenkin hukkaan italialaisten kärsittyä katastrofaalisen tappion Caporetton taistelussa saman vuoden lokakuussa. Capello oli sairastunut juuri ennen keskusvaltojen hyökkäystä, ja palasi tehtäviinsä hyökkäyksen käynnistyttyä 24. lokakuuta. Kun asemien puolustaminen ei näyttänyt enää mahdolliselta eikä Cadorna antanut hänelle lupaa vetäytymiseen, Capello luovutti 26. lokakuuta armeijan komennon kenraali Luca Montuorille. Kesken taistelun suoritettu komentajanvaihdos luultavasti edisti italialaisten tappiota.
Caporetton taistelun jälkeen Capello siirrettiin pois komentajantehtävistä ja hän auttoi muun muassa Italian 5. armeijan perustamisessa. Caporetton katastrofia koskenut parlamentin tilaama virallinen selvitys sisälsi monia syytöksiä häntä kohtaan: Hän oli jättänyt huomiotta saamansa varoitukset lähestyvästä vihollisen hyökkäyksestä sekä kenraali Cadornan määräykset tykistön vetämisestä turvallisempiin asemiin Isonzon taakse. Myös Cadorna osoitettiin raportissa syylliseksi. Capelloa vastaan ei ryhdytty mihinkään toimenpiteisiin ja hän erosi palveluksesta lokakuussa 1918. Hänen maineensa kuitenkin kärsi, kun kiusallinen selvitys julkaistiin seuraavana vuonna. Capello liittyi myöhemmin fasistipuolueeseen, mutta hänet erotettiin vuonna 1923 vapaamuurareihin kuulumisen vuoksi. Kaksi vuotta myöhemmin häntä syytettiin salaliitosta diktaattori Benito Mussolinin salamurhaamiseksi ja hänet tuomittiin vankeuteen. Capello oli vankilassa vuoteen 1936, jolloin hän vapautui.
Yan Xishan
Yan Xishan (Wade-Giles: Yen Hsi-šan; 8. lokakuuta 1883 Hebian, Wutai, Shanxi, Kiina – 23. toukokuuta 1960 Taipei, Taiwan) oli kiinalainen sotaherra, joka hallitsi Shanxin maakuntaa käytännössä koko vuosien 1911–1949 tasavallan ajan. Yan toteutti Shanxissa maltillisia uudistuksia ja hänen valtakautenaan Shanxi tunnettiin Kiinan ”mallimaakuntana”. Hän oli myös Kiinan tasavallan pääministerinä 1949–1950.
Elämänvaiheet
Yan Xishan syntyi Hebianin kylässä lähellä Shanxin pääkaupunkia Taiyuania. Hänen isänsä oli pankkiiri, mutta perheen pankki meni vararikkoon, joten Yan lähetettiin vuonna 1901 sotakouluun Taiyuaniin. Hän jatkoi sotilasopintojaan Kiinan valtion tuella Japanissa, mutta liittyi siellä myös kiinalaisten emigranttien maanalaiseen Tongmenghui-vallankumouspuolueeseen. Wuchangin kansannousun ja Xinhai-vallankumouksen puhjetessa lokakuussa 1911 Yan oli everstinä Shanxissa. Hän kiirehti julistamaan Shanxin itsenäiseksi Qing-dynastiasta. Hänen joukkonsa olivat alivoimaiset niitä vastaan lähetettyihin keisarillisiin joukkoihin nähden, mutta vallankumouksen menestys muualla Kiinassa pelasti tilanteen. Kiinan tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi tullut Yuan Shikai nimitti Yanin Shanxin sotilaskuvernööriksi.
Presidentti Yuanin kuoltua Kiina ajautui sotaherrojen aikaan, ja Yan otti itselleen heinäkuussa 1917 täyden vallan Shanxissa. Seuraavan vuosikymmenen ajan hän onnistui taitavasti tasapainottelemaan itseään vahvempien sotaherrojen välillä ja säilyttämään valtansa. Vuonna 1927 hän päätti liittoutua Etelä-Kiinasta etenemään lähteneen Kuomintang-puolueen armeijan kanssa. Hänet nimitettiin ”pohjoisen vallankumousarmeijan” ylipäälliköksi. Hän valtasi kesäkuussa 1928 Beiyang-hallituksen pääkaupungin Pekingin ja luovutti sen Kuomintangille. Nankingiin asettunut Kuomintang-hallitus vahvisti hänen asemansa Shanxin kuvernöörinä ja antoi hänelle myös korkean aseman puolueessa ja armeijassa. Yanilla oli kuitenkin erimielisyyksiä Tšiang Kai-šekin kanssa, joten hän kieltäytyi auttamasta tätä kun heidän aiempi liittolaisensa Feng Yuxiang nousi kapinaan vuonna 1929. Helmikuussa 1930 Yan liittyi mukaan Fengin kapinaan, mutta Zhang Xueliangin tultua hallituksen avuksi kapinalliset joutuivat syksyllä 1930 alakynteen. Yan lähetti armeijansa takaisin Shanxiin ja vetäytyi itse Dalianiin.
Japanin hyökättyä syksyllä 1931 Mantšuriaan Yan palasi Shanxiin. Hallitus määräsi hänet seuraavana vuonna ”rauhoittamaan” Shanxin ja Suiyuanin. Vuonna 1934 Yan käynnisti kymmenvuotisohjelman, jonka oli tarkoitus tehdä Shanxista linnake japanilaisten ja kommunistien uhkaa vastaan. Hän rajoitti perinteisen maa-aatelin valtaa, edisti naisten oikeuksien parantamista ja tuki koululaitosta. Hän aloitti myös Shanxin teollistamisen ja rakennutti vuonna 1935 avatun Tongpun rautatien eteläisen osuuden. Kiinan–Japanin sodan aikana pääosa Shanxista joutui joko Japanin tai kommunististen sissijoukkojen miehittämäksi, mutta Yan säilytti jalansijansa. Hän johti vuodesta 1943 Shanxin hallitusta. Toisen maailmansodan lopussa hän teki japanilaisten joukkojen komentajan kenraali Sumitan kanssa salaisen sopimuksen, jonka mukaan maakunnassa olleet japanilaiset joukot antautuivat 30. elokuuta 1945 ja luovuttivat kaikki kaupungit ja rautatieyhteydet Yanin joukoille, jotta ne eivät päätyisi kommunistien käsiin.
thumb|Yan vuonna 1948. Kiinan sisällissodan päätyttyä kommunistien voittoon Yan menetti lopulta valtansa Shanxissa ja joutui pakenemaan maaliskuussa 1949 Nankingiin. Hänen armeijansa antautui huhtikuun lopussa. Kesäkuussa 1949 Yanista tuli pää- ja sotaministeri Kiinan tasavallan hallituksessa, joka joutui saman vuoden joulukuussa pakenemaan Taiwanin saarelle. Hän jätti pääministerin tehtävän seuraavana vuonna. Hän jatkoi vielä Taiwanin hallituksen neuvonantajana, kunnes kuoli 76-vuotiaana vuonna 1960.
Beyond a Reasonable Doubt
Beyond a Reasonable Doubt voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Hanomag
thumb|250px|Hanomag R16 -traktori vuodelta 1953.
Hannoversche Maschinenbau AG Hanomag oli vuonna 1835 perustettu saksalainen yhtiö, joka valmisti höyrykoneita, vetureita, työkoneita ja autoja. Yhtiön perusti Georg Egestorff, alun perin nimellä Eisen-Giesserey und Maschinenfabrik Georg Egestorff. Toisen maailmansodan aikana yhtiön autotehdas valmisti kuljetuskalustoa sotilaskäyttöön.
Hanomagin kuorma-autotuotanto myytiin vuonna 1971 kokonaan Daimler-Benz-yhtiölle, joka valmisti Hanomag-Henschel-merkkisiä kuorma-autoja vuoteen 1974 asti. Tämän jälkeen yhtiö valmisti enää vain työkoneita. Japanilainen Komatsu osti työkonetuotannon 1980- ja 1990-lukujen taitteessa.
thumb|250px|Hanomag Rekord -henkilöauto oli tuotannossa vuosina 1934–1938. thumb|250px|Hanomag-Henschel F 25 -pakettiauto.
Finn Taylor
Finn Taylor (s. 4. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tuotantoonsa kuuluvat elokuvat Pontiacilla kuuhun (1994), Dream with the Fishes (1997), Cherish (2002) ja Darwin Awards (2006).
Taylor syntyi Oaklandissa, Kaliforniassa.
Valdemar Maununpoika
Valdemar Maununpoika (Bjälbo) (k. 1318) oli Suomen herttua, Maunu Ladonlukon pojista nuorin. Kun kuningas Birger Maununpoika kruunattiin, Valdemar sai Suomen herttuakunnakseen. Hän osallistui veljensä Eerik Maununpojan kanssa juonitteluihin Torkkeli Knuutinpoikaa vastaan ja myöhemmin myös Birgeriä vastaan. Vuonna 1310 solmitun sopimuksen mukaan hän sai Suomesta Turun ja Hämeen linnat. Birger vangitutti Valdemarin ja Eerikin, ja nämä kuolivat Nyköpingin linnan vankilassa (niin sanotut Nyköpingin pidot).
Poliisin poika (elokuva)
Poliisin poika on vuonna 1998 julkaistu televisioelokuva, joka perustuu Jari Tervon samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Tapio Piirainen.
Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1998, 2000, 2010, 2015 ja 2018. Elokuvasta on julkaistu kirjastotallenne ja DVD-elokuva.
Juoni
Pikkurikollinen Trampas pääsee vankilasta ja alkaa heti suunnitella uusia keikkoja naisystävänsä yksinkertaisen veljen Lepsun kanssa. Pankkiryöstöön he saavat kumppaneiksi myös Trampaksen raskaana olevan naisystävän ja kuljettajaksi Ruandasta pakolaisena tulleen Jussen.
Vastaanotto
Yle TV1 -kanavan Kotikatsomo-sarjaan tehty tv-elokuva keräsi ensiesityksellään yli miljoona katsojaa ja uusinnassakin 870 tuhatta. Siitä on tullut eräänlainen kulttielokuva, jonka dialoginpätkiä toistellaan ympäri Suomen. Arvostelut olivat vaihtelevia. Elokuvauutisten nimetön kriitikko antoi Poliisin pojalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sen sisällöksi ”vajaan puolitoistatuntisen verran kaljoittelua, halpaa mutta ajoittain hyvinkin hauskaa verbaalista huumoria ja pankkiryöstöjen sarja”. MTV:n Jari Rantala kirjoitti toisen Tervo-filmatisoinnin Rikos & Rakkaus arviossaan vuonna 2002 Poliisin pojan epäonnistuneen surkeasti: ”Tervon kertojapersoonat ja henkilöiden sisäiset ominaisuudet hukattiin ja homma valui viinanhuuruisena pintaviiltelynä vessasta alas.”. Helsingin Sanomien Jukka Kajava oli positiivinen: ”Rökälehuumori puhkeaa kukkaan, eikä hyvästä mausta ole tietoakaan, mutta draama toimii.”
American Hockey League
American Hockey League eli AHL on Pohjois-Amerikassa pelattava jääkiekon ammattilaissarja.
Sarjassa on 32 joukkuetta. Jokaisen joukkueen täytyy olla jonkin NHL-organisaation farmiseura. AHL:n pelaajamateriaali koostuu nuorista pelaajista, jotka ovat sarjassa kehittymässä NHL:ää varten sekä kokeneemmista pelaajista, joille ei ole NHL-joukkueessa tarjolla sopivaa roolia. AHL:n säännöt tukevat nuorten pelaajien kasvatusprosessia siten, että kunkin joukkueen pelaavassa kokoonpanossa saa olla korkeintaan viisi veteraania (tässä tapauksessa tarkoittaa yli 250 ammattilaisottelua pelannutta pelaajaa).
AHL on perustettu vuonna 1936. AHL:n voittanut joukkue palkitaan Calder Cupilla.
Liigan hallitseva mestari kaudelta 2020–2021 on Chicago Wolves, joka on NHL-seura Carolina Hurricanesin farmijoukkue.
AHL:n palkinnot
AHL-kauden päätteeksi jaetaan joukkueille ja pelaajille seuraavat palkinnot:
Night of Hunters Tour
Muusikot
Amosin säestäjänä kiertueella toimi Apollon Musagète -jousikvartetti. Night of Hunters oli Amosin ensimmäinen kiertue, jolla häntä säestivät jousisoittajat. Euroopan-kiertueella lämmittelijänä soitti brittiläinen laulaja-pianisti Mark Hole.
Kannabisleivonnainen
thumb|Kannabisleivonnainen Kannabisleivonnainen on leivonnainen, jonka valmistamiseen on käytetty jotain kannabistuotetta. Syötynä kannabiksen vaikutusaika on pitkäkestoisempi kuin poltettuna ja se alkaa vaikuttaa hitaammin, koska kannabiksen vaikuttavan yhdisteen tetrahydrokannabinolin (THC) imeytyminen ruuansulastuselimistössä kestää jonkin aikaa. Kannabispäihtymys kestää 6–8 tuntia, jos se on saatu syömällä eli kaksi kertaa kauemmin kuin siinä tapauksessa, että päihtymys johtuu kannabiksen polttamisesta.
Koska syötynä THC:n täytyy kulkeutua ruuansulastuselimistön läpi päästääkseen verenkiertoon, paljon suurempi osa siitä metabolisoituu aktiiviseksi aineenvaihduntatuotteeksi 11-hydroksi-THC:ksi kuin poltettaessa. 11-hydroksi-THC on noin 20 % THC:tä voimakkaampaa ja läpäisee veri-aivoesteen nopeammin.
Kannabisleivonnaisia voi valmistaa itse tai ostaa esimerkiksi kannabistuotteita myyvistä kahviloista maissa, joissa kannabiksen myyminen on sallittua. Kannabista lisätään yleensä voihin, koska sen vaikuttavat aineet, kannabinoidit, ovat rasvaliukoisia. Voita kuumennetaan pannulla tai kattilassa, ja sitä käytetään aineksena leivonnaisten valmistuksen yhteydessä.
Kannabisleivonnaisille on monia nimityksiä, joista yleisin lienee space cake eli avaruuskakku. Muita syötäviä/juotavia kannabistuotteita on mm. bhang ja green dragon.
Nicolas Le Goff
Nicolas Le Goff (s. 15. helmikuuta 1992 Pariisi) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Berlin Recycling Volleysiä ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 206 senttimetriä pitkä ja 114 kilogrammaa painava Le Goff on keskitorjuja. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 365 senttimetriin ja torjuntalyönti 328 senttimetriin.
Alle 19-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009 voittanut Le Goff debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2013. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa sekä maailmanliigaa että EM-kultaa.
Saavutukset
Maajoukkuetasolla
Kuningaspallo
pienoiskuva|Kuningaspallo- ja pitkäpallokentät Kuningaspallo on Suomessa 1800-luvun loppupuolelta noin vuoteen 1914 pelattu pallonlyöntipeli. Kuningaspallon ensimmäinen virallinen ottelu pelattiin Oulussa vuonna 1901. Kuningaspallon säännöt kirjattiin ylös ja julkaistiin Suomen Valtakunnan Urheiluliiton perustaja Ivar Wilskmanin kirjassa vuonna 1903.
Kuningaspallon pohjalta professori Lauri Pihkala kehitti uuden pallonlyöntipelin, nimeltään pitkäpallo, josta vaiheittaisten muutosten jälkeen kehittyi pesäpallo. Vuonna 2016 Pohjois-Iin kylä elvytti kuningaspallon harrastus- ja liikuntamuodoksi Avoimet kylät -toiminnallaan.
Säännöt
Kuningaspallossa lyödään kotimaalista. Lyöntien turvin lyöjä saa edetä ulkomaaliin ja takaisin polttoheittoa väistellen. Juoksija palaa, mikäli ulkopelaajan heitto osui häneen maalien välillä. Omalla lyönnillä ei ole pakko edetä, vaan etenijä saa jäädä odottamaan toisten lyöjien onnistuneita lyöntejä. Vuoronvaihto syntyy yhdestä palosta ja voittajajoukkue on se, joka saa lyödä pidemmän aikaa.
Absintti
thumb|Absinttilasi ja -lusikka, ennen laimentamista Absintti on väkevä alkoholijuoma, jota valmistetaan rypäle- tai viljaperäisestä alkoholista ja useista tietyistä yrteistä, joista tärkeimmät ovat anis, fenkoli ja koiruoho (Artemisia absinthium). Juoma oli hyvin suosittua etenkin Sveitsissä ja Ranskassa 1800-luvulla. Pelot koiruohon epäterveellisyydestä aiheuttivat juoman kieltämisen sadaksi vuodeksi. Nykyisin juomaa saa jälleen valmistaa ja myydä.
Koostumus, valmistus ja laadut
Absintti on yleensä väriltään vaaleanvihertävää, josta se on saanut lempinimensä "vihreä keiju". Koiruohon ja aniksen (joka on usein korvattu osittain tähtianiksella) lisäksi absintti sisältää Firenzen fenkolia, iisoppia, sitruunamelissaa ja silkkimarunaa (Artemisia pontica). Eri absinttiresepteihin sisältyy monia muitakin yrttejä, kuten korianteria. Silkkimarunaa käytetään vihreiden absinttien värjäysvaiheessa. Aniksen maku on yleensä miedompi kuin esimerkiksi pastiksessa, koska tähtianiksen osuus on vähäisempi.
Käytettyjen yrttien korkea laatu on ensiarvoisen tärkeää saadun absintin laadun kannalta. Esimerkiksi fenkolin eri lajikkeista vain jotkut ovat soveltuvia, vaikkakin maallikon kannalta varsin samanlaisia. Anis (Pimpinella anisum) tuodaan usein Espanjasta tai Lähi-idästä. Tähtianis (Illicium verum), joka antaa vahvemman samentumisen mutta samalla tuo pippurimaista kirpeyttä, on yleensä tuotu Kaukoidästä. Toinen oleellinen laatuun vaikuttava seikka on yrttien kuivatus. Koiruohoa kuivataan erityisissä kuivaushuoneissa tai -vajoissa joitakin kuukausia.
Tislatun absintin alkoholipitoisuus on erittäin korkea (45–72 %), mikä johtuu useasta tislauskierroksesta. Näin alkoholissa uutettujen yrttien ainesosat saadaan paremmin mukaan tisleeseen.
thumb|Absinttitislaamo noin vuonna 1904.
Absinttia on ollut monenlaatuista, ja valmistusmenetelmiä useita. Parhaat laadut tislattiin viinirypäleistä tehdystä alkoholista, heikkolaatuisimmat valmistettiin teollisesta alkoholista kasviesanssia lisäämällä. Kuivattu koiruoho, anis ja fenkoli uutettiin yön yli alkoholissa, minkä jälkeen sekoitus keitettiin, jotta alkoholista ja yrttien terpenoideista saatiin tisle. Sen jälkeen juomaan saatettiin lisätä vielä yrttejä, minkä jälkeen se siivilöitiin. Joskus tislaus suoritettiin kahdesti laadun parantamiseksi. Juoma sai vihreän värinsä lehtivihreästä.
Historiallisesti absinttia oli viittä laatuluokkaa: Ordinaire, Demi-fine, Fine, Supérieur ja Suisse. Luokitus perustui juoman alkoholipitoisuuteen ja laatuun. Laadukkaimmat Supérieure ja Suisse valmistettiin tislaamalla, ja niissä oli luonnollinen väri. Ordinarie- ja Demi-fine -laatuja valmistettiin joskus lisäämällä erikseen tislattuja absinttiyrttien eteerisiä öljyjä väkevään alkoholiin ilman erillistä tislausta. Tämä valmistustapa on myös nykyisin yleinen, ja varsinkin eräät alkoholipitoisuudeltaan väkevimmät (yli 80 %) absinttimerkit ovat näin valmistettuja.
Nauttiminen
thumb|Absintin valmistelu nautittavaksi. Laimentamaton absintti kaadetaan lasin pohjaosaan. Lasin suulle asetetun absinttilusikan päälle asetetaan sokeripala, jonka läpi lasiin kaadetaan hitaasti jäävettä niin että juoma samenee.
Absinttia ei yleensä juoda raakana, vaan se laimennetaan vedellä perinteisen rituaalin mukaisesti. Juojan on itse tarkoitus suorittaa rituaali, sillä sitä pidetään absintin juomisen nautinnon osana. Laimentamaton absintti kaadetaan aluksi pullosta lasin pohjalle. Se voi olla tavallinen lasi tai erityinen absinttilasi, jonka alaosassa on pullistuma annoksen mittaamisen helpottamiseksi. Nykyisin annos on usein noin 30 millilitraa, mutta joihinkin vanhoihin absinttilaseihin voi mahtua jopa 75 millilitraa. Lasin suulle asetetaan poikittain erityinen absinttilusikka, jossa on reikiä. Lusikkaan asetetaan sokeripala, johon aletaan hitaasti kaataa tai tiputtaa kylmää vettä kapeanokkaisesta kannusta niin, että pala liukenee lusikan rei’istä lasiin. Perinteinen laimennussuhde on 1:5 tai 1:6, mutta yksittäiset suositukset vaihtelevat 1:2:sta aina 1:8:aan.
Vahvaa alkoholia raskaampi kylmä sokerivesi painuu lasin pohjalle absintin alle vapauttaen anetolin ja eteeriset öljyt. Veteen liukenemattomat ainesosat erkanevat liuoksesta ja samentavat juoman. Maitomaista samentumista kutsutaan ranskaksi nimityksellä louche. Vihertävänvalkoinen pilvi leviää pyörteillen alhaalta ylöspäin antaen esteettistä nautintoa, jota 1800-luvun taiteilijat ja kirjailijat ylistivät.
Koska absintti on tavallaan ”drinkkitiiviste”, sitä ei ainakaan aromimielessä tarvitse laimentaa muulla kuin vedellä tai käyttää juomasekoituksissa. Aikoinaan toki oli olemassa useita suosittuja drinkkireseptejä, joissa absintti oli ainesosana, muun muassa Sazerac ja Death In The Afternoon. Taidemaalari Henri de Toulouse-Lautrec laimensi absinttinsa konjakilla, sikäli kun laimentamisesta voidaan puhua, hänen kehittämänsä cocktail ”Tremblement de Terre” (”Maanjäristys”) sisältää absinttia ja konjakkia puolet ja puolet.
Keksiminen ja tuotannon käynnistys
Absintin ainesosaa koiruohoa oli käytetty jo muinaisessa Egyptissä ja antiikin Kreikassa muun muassa piristeenä, antiseptisena aineena, matolääkkeenä sekä kuume- ja kipulääkkeenä. Euroopassa juotiin useitakin koiruoholla maustettuja juomia ennen absintin keksimistä.
Absintti keksittiin 1700-luvun lopulla Sveitsissä. Couvet’n kylässä asuneet Henriod’n perheen kaksi siskosta valmistivat juomaa, kun monarkistinen ranskalainen lääkäri Pierre Ordinaire oli kylässä paossa Ranskan vallankumousta. Ordinaire otti juoman käyttöön lääkkeenä tarinan mukaan joskus vuonna 1792. Eräs majuri Dubied havaitsi tuotteen auttavan närästykseen, joten hän osti reseptin Henriod’n siskoksilta ja ryhtyi valmistamaan juomaa itse. Vähän ajan kuluttua hän siirtyi Sveitsistä Ranskaan ja perusti absinttitehtaan Pontarlierin pikkukaupunkiin rajan lähelle. Hänen tyttärensä meni vuonna 1797 naimisiin erään Henri-Louis Pernod’n kanssa, jonka sukunimestä yhtiö sai myöhemmin nimensä. Sen tuotantomäärät kasvoivat räjähdysmäisesti. Vuonna 1896 Pernod’n tehdas tuotti jo 125 000 litraa päivässä, ja 1900-luvun alkuun mennessä Pontarlierissa toimi jo 25 tislaamoa.
Suosion huippuvuodet 1800-luvulla
thumb|upright|L'absinthe, [[Edgar Degas 1876.]]
Absintin suosio alkoi kasvaa Ranskan Pohjois-Afrikan-siirtomaasotien seurauksena 1800-luvulla. Ranskalaisille sotilaille jaettiin malarian ja muiden kuumeiden estämiseksi sekä bakteerien tappamiseksi annos absinttia. Juoman käyttö levisi Afrikasta Ranskan muihinkin siirtomaa-armeijoihin, ja sitä alkoivat käyttää ulkomailla siviilitkin. Kun sotilaat palasivat Ranskaan, he jatkoivat siellä absintin nauttimista. Tästä kunniakkaiden sotilaiden tavasta tuli pian hienostunutta muotia Pariisin kahviloissa. Absintti oli erityisen suosittua toisen keisarikunnan aikana 1852–1870. Absinttia juotiin tavallisesti iltapäivällä kello viiden ja seitsemän välillä, niin sanottuna ”vihreänä tuntina” eräänlaisena päivän ja illan vaihtumisen rituaalina. Hyväksyttynä tapana oli juoda vain yksi lasillinen päivässä, mutta jotkut juoman ystävät ottivat tavakseen kierrellä baareja ja ottaa jokaisessa yhden absintin.
Ranskalaisten sotilaiden ja porvariston jälkeen absintista kiinnostuivat seuraavaksi taiteilijat, boheemit, naiset ja lopulta myös työväki. Moni taiteilija ja kirjailija kuvasi tätä suosikkijuomaansa teoksissaan. Runoilijat ja intellektuellit kuten Rimbaud ja Verlaine ylistivät sen vaikutuksia aisteihin, mielialaan, luovuuteen ja olotilaan.
Asino
Asino on kaupunki ja Asinon piirin hallintokeskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Tšulymin varrella 109 kilometriä Tomskista koilliseen. Taigan asemalta lähtevä sivurata yhdistää sen Siperian rataan. thumb|left|Katunäkymä Asinosta. Kuva vuodelta 2009. Väestönlaskennan 2010 mukaan Asinon kaupungissa asui 25 618 ja koko piirissä 36 459 henkeä.
Absintti
Vastustus ja kielto
Absintin suosion kasvun myötä kasvoi myös sen haitallinen väärinkäyttö, ”absintismi”. Vaaraa aiheuttivat juoman uudet valmistusmenetelmät, sillä jotkut tislaajat ja tuottajat olivat alkaneet käyttää valmistuksessa metanolia, synteettisiä väriaineita ja keinotekoisia samennussaineita, mikä teki juomasta epäpuhdasta. Koska juoman alkoholipitoisuus samalla laski, sitä juotiin entistä suurempia määriä kerrallaan, mikä aiheutti terveydelle haitallisen tujonin liikasaantia. Raittiusihmiset ja viinintuottajat ryhtyivät kampanjoimaan absinttia vastaan 1900-luvun taitteessa, väittäen juoman aiheuttavan erilaisia sairauksia, väkivaltaista ja rikollista käyttäytymistä sekä yhteiskunnallista epäjärjestystä. Propagandan ja vastamarkkinoinnin seurauksena absintti sai huonon maineen, ja sitä alettiin pitää uhkana koko maalle.
Asino
Vuonna 1895 syntyneen siirtolaistaajaman nimenä oli aluksi Ksenijevski Nikolai II:n sisaren Ksenijan mukaan. Vuonna 1933 taajama sai nimen Asino ja vuonna 1952 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Absintti
Vastustus ja kielto
Vuonna 1905 sai julkisuutta sveitsiläisen absintinkäyttäjän Jean Lanfrayn tapaus, jossa hän ensin murhasi perheensä ja sitten itsensä. Lanfray oli alkoholisti ja oli juonut lounaalla suuria määriä alkoholia (seitsemän lasia viiniä, kuusi lasia konjakkia, yhden kahvin konjakin kanssa, kaksi crème de mentheä) ennen kuin joi kaksi lasia absinttia, mutta tämä oli jätetty huomaamatta, ja murhan syynä pidettiin vain absinttia. Pian Lanfrayn tapauksen jälkeen 82 000 sveitsiläistä allekirjoitti vetoomuksen absintin kieltämisestä. Sveitsi kielsi absintin vuonna 1908, Ranska vuonna 1915 ja sen jälkeen suuri osa muistakin Euroopan maista. Vain Espanjassa, Englannissa ja Portugalissa juoman tuotanto ja kauppa sai jatkua. Aniksen ystäville kehitettiin uusi aniksella maustettu juoma ilman koiruohoa.
Valmistuskielto poistuu
Vuosikymmeniä myöhemmin koiruohon ainesosaa tujonia tutkittiin tieteellisesti ja havaittiin, että se ei ollut niin vaarallista hermojärjestelmälle kuin aiemmin oli luultu. Tujonipitoisen absintin nauttiminen kohtuudella ei aiheuttanut tutkimusten perusteella tujonista johtuvia terveyshaittoja.
Raumharja
Raumharja on kooltaan yhden neliökilometrin luokkaa, hieman suurempi, jos pinta-alaan lasketaan mukaan vesijättömaiden takana olevat luodot. Raumharja sijaitsee Taivassalon Hakkenpään ja Maskun Livonsaaren välisessä salmessa. Saari on ollut asuttuna ainakin 1700-luvun alkupuolelta, jolloin siellä oli Raumharjan torppa. Saari kuului silloin Askaisten seurakuntaan (Villnäs), joka oli Lemun kappeli. Nykyisin saaressa on useita kesäasuntoja.
Lähteet
60.50972°N, 21.68194°W
Wiesław Gawłowski
Wiesław Stanisław Gawłowski (19. toukokuuta 1950 Tomaszów Mazowiecki – 14. marraskuuta 2000 Białołęka) oli puolalainen lentopalloilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1972, 1976 ja 1980. Vuonna 1976 hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Valtaventtiili
thumb|Ulkoinen valtaventtiili [[Ojakkalan–Olkkalan rautatien veturi n:o 3: ssa]] thumb|Höyrykuvun sisälle sijoitettu valtaventtiili Hr 1 1003 -veturissa
Valtaventtiili on höyryveturin päätoimintaventtiili, jonka avulla veturin tehoa ja nopeutta säädetään.
Venttiilin yhdistää kattilaan tai tulistimen laatikkoon valtaputki.
Käyttökuntoisista höyryvetureista Kovjoella liikennöivässä Ojakkalan–Olkkalan rautatien veturi n:o 3:ssa (Orenstein & Koppel 7325/1920, 0-6-0wt) on ulkopuolinen, höyrykuvun oikealle puolelle kattilan päälle asennettu valtaventtiili, jolloin valtaputken saattoi jättää kokonaan pois tai se typistyi lyhyeksi yhdysputkeksi kuvun ja venttiilin välille.
Rakennetta käytettiin pääasiassa 600 mm märkähöyrykalustossa tilan säästämiseksi ja huollon helpottamiseksi, joskin niitä asennettiin jonkin verran myös 750 mm kalustoon. Esimerkiksi Kausalan–Leininselän rautatien molemmissa vetureissa ja niiden kanssa samanlaisissa Harvialan metsäradan ja Åminneforsin teollisuusradan ykkösvetureissa oli sellainen. Osaltaan tämä johtui siitä että Orenstein&Koppel –tehdas käytti pitkään samaa kattilamallia kaikkien eri kapearaideleveyksien vetureissaan. Vasta 30-luvulla valmistuneissa vetureissa (esimerkiksi Åminnefors 2, Orenstein & Koppel 12782/1936, 0-6-0wt) on sisäinen valtaventtiili.
Ulkoinen valtaventtiili voitiin sijoittaa myös höyrykuvun eteen; silloin sen käyttötanko kulkee erillistä putkea pitkin höyrykuvun läpi. Tällainen valtaventtiilirakenne on muun muassa Suomen vanhimmassa kapearaideveturissa, Fiskarsin Krauss-veturissa.
Suomessa rakennetuissa vetureissa valtaventtiili oli lähes aina sisäinen.
Stephanie Romanov
thumb|right|Stephanie Romanov Stephanie Romanov (s. 24. tammikuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Lilah Morganin roolista televisiosarjassa Angel. Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Spy Hard – lupa läikyttää (1996).
Las Vegasissa, Nevadassa syntynyt Romanov saavutti jo teini-ikäisenä menestystä mallina. Hän meni 26. joulukuuta 2001 naimisiin elokuvatuottaja Nick Wechslerin kanssa, ja tytär syntyi kesäkuussa 2005.
Teddy Randazzo
Alessandro Carmelo "Teddy" Randazzo (13. toukokuuta 1935 Brooklyn, New York – 21. marraskuuta 2003 Orlando, Florida) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen Bobby Weinsteinin kanssa tekemiään hittejä olivat "Goin' Out Of My Head", "It's Gonna Take a Miracle", "I'm On The Outside (Looking In)", "Pretty Blue Eyes" ja "Have You Looked Into Your Heart". Randazzon ja Weinsteinin yhteistyö alkoi vuonna 1957.