cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph (intiaanipäällikkö)
thumb|right|Joseph Joseph (3. maaliskuuta 1840 – 21. syyskuuta 1904) oli nez percé -intiaanien kuuluisin päällikkö. Hän oli syntynyt Wallovalaaksossa nykyisen Oregonin alueella ja hänen omakielinen nimensä oli Hip-mah-too-yah-lat-kekt (Ukkonen vierii alas vuorille). Yhdysvaltain maananastuksiin liittyneet vaatimukset saivat Josephin johtamat nez percét nousemaan vastarintaan. He eivät halunneet luopua kotiseudustaan Wallowasta, ja kesällä 1877 nuorten soturien vimma johti heidät vakaviin erimielisyyksiin Yhdysvaltoja vastaan.
Kesäkuun puolestavälistä eteenpäin noin 750 Josephin johtamaa nez percéä pakeni lähes neljän kuukauden ajan vaikeakulkuisissa maastoissa kohti Kanadan rajaa takaa-ajajinaan yli 1 000 amerikkalaista sotilasta. Suurin osa intiaanien joukosta käsitti naisia ja lapsia. Vuoden lopulla Joseph antautui palaamatta milloinkaan Wallowaan. Hän kuoli vuonna 1904 Washingtonissa Collovan reservaatiossa. Lääkärin mukaan kuolinsyy oli murtunut sydän.
Vuodet ennen sotaa
Protestanttinen lähetystyö, joka oli aloitettu nez percéin keskuudessa vuonna 1836 oli ehtinyt tuottaa merkittäviä tuloksia, ja oli myös suurin syy siihen, että noin puolet heistä myöntyi valkoisten sanelemiin ehtoihin. Kristinuskoa tunnustavan päällikkö Lawyerin vaikutuksesta monet Washingtonin ja sen lähialueiden intiaanit taipuivat luovuttamaan maansa Yhdysvaltain hallitukselle. Toinen puoli, joka edusti Dreamers-uskontoa, ei halunnut luopua asuinalueistaan. Tämä vanhoihin perinteisiin nojaava ja hyvien aikojen palaamista ennustava liike sai taakseen vaikutusvaltaiset päälliköt kuten Joseph ja White Bird. He kieltäytyivät allekirjoittamasta Lapwain maidenluovutus-sopimusta kutsuen sitä "Varkaiden sopimukseksi". Joseph pyysi presidentti Ulysses Grantilta lupaa saada asua Wallowa-laaksossa isiensä mailla, mutta presidentin myötämielisen suhtautuminen murtui siirtolaisten lisääntyvän painostuksen alla. Kun sotaiset yhteenotot alkoivat kesällä 1877, oli Joseph hyvin murtunut. Monien rauhaarakastavien intiaanijohtajien tavoin hän oli joutunut valkoisten painostuksen ja oman kansansa raivoksi riistätyneen epätoivon väliin.
Nez percé-sodan jälkeen
thumb|left| Josephin perhe 1880-luvun alussa. Antauduttuaan ryhmineen lokakuun alussa 1877 Josephille luvattiin, että he voivat palata Wallowaan alkuperäisille mailleen. Tämä lupaus ei toteutunut. Ensimmäisen talven Joseph ryhmineen vietti Montanassa, jossa he olivat luopuneet taisteluista. Vaikka Joseph sai luvan matkustaa Washingtoniin tapaamaan presidentti Rutherford B. Hayesia ja puhumaan kansansa puolesta, ei tapaamisella ollut nez percéin kannalta toivottua merkitystä. Heidät siirrettiin Wallowalaakson sijasta vuonna 1878 lotjilla Missouri-jokea pitkin Kansasiin ja sieltä Oklahomaan uuteen reservaattiin. Vuoristoilmassa elämänsä viettäneet nez percét eivät olleet tottuneet etelän kuiviin ja lämpimiin sääolosuhteisiin, vaan monet heistä kuolivat malariaan ja muihin tauteihin. Vuonna 1885 intiaaniasiain komissio salli "hyvien" nez percéin, jotka eivät olleet sotineet, palata Lapwain-reservaattiin, joka oli heille varattu jo ennen sotaa. Sen sijaan Joseph ja hänen "pahat kapinoitsijansa" siirrettiin Washingtonin osavaltioon Colvillen reservaattiin, jossa Joseph kuoli elämänhalunsa kadottaneena.
Syntymälahja
Syntymälahja on Kristin Cashoren vuonna 2008 ilmestynyt nuorten fantasiaromaani. Kirjailijan esikoisromaani sai parhaan nuorten fantasiakirjan Mythopoeic-palkinnon vuonna 2009. Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 2009 WSOY:n kustantamana.
Vastaanotto
Portti-lehden Marianna Leikomaan mukaan teoksen juoni polkee ajoittain hieman paikallaan, päähenkilö on turhan ylivoimainen eikä teos ole kaikkein omaperäisintä fantasiaa. Hahmot, maailma ja teos kokonaisuutena ovat kuitenkin varsin onnistuneita ja viihdyttäviä.
Rudolf Schmid (ohjaskelkkailija)
Rudolf Schmid (21. maaliskuuta 1951 Liezen – 21. lokakuuta 2014 Oberwart) oli itävaltalainen ohjaskelkkailija ja olympiamitalisti. Hänen isoveljensä Manfred Schmid on saman lajin olympiavoittaja.
Schmid voitti parikelkkailun olympiapronssia Innsbruckissa 1976 ja sijoittui yksinkelkkailussa yhdeksänneksi. Sapporon talviolympialaisissa 1972 Schmid sijoittui yksinkelkkailussa 16:nneksi ja parikelkkailussa yhdeksänneksi. Lisäksi hän voitti useita himmeämpiä mitaleita lajin maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuissa.
Schmid kuoli pyöräilyonnettomuudessa Oberwartissa 21. lokakuuta 2014, 63-vuotiaana.
Säämi suuvâ laavlâ
Säämi suuvâ laavlâ on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Matti Morottaja on kääntänyt laulun tekstin inarinsaameksi.
Lähteet
Säämi suuvâ laavlâ
Ash Shaikh Outhmanin piirikunta
Ash Shaikh Outhmanin piirikunta sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 105 248.
Volgogradin pommi-iskut 2013
Reaktiot
Presidentti Vladimir Putin määräsi turvatoimia kiristettäväksi ja sotilaat ovat pidättäneet lukuisia henkilöitä. Yhdysvallat tarjosi terrorisminvastaisiin toimiin apua, jota Venäjä ei ottanut vastaan.
HMS Vervain (K190)
HMS Vervain (viirinumero K190) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 16. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 1101. Alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1941 ja valmistui 9. kesäkuuta.
Palvelus
Saksan laivaston sukellusvene U-1208 upotti 20. helmikuuta 1945 aluksen torpedoimalla Irlannin eteläpuolella.
Valkokastike
thumb|200px|right|[[Lasagnen valmistuksessa valkokastike on keskeinen.]] Valkokastike eli vaalea peruskastike eli béchamelkastike on kastike, jota eri tavoin muunneltuna käytetään monien ruokalajien valmistuksessa. Ranskankielisen nimensä se on saanut 1600-luvulla kuningas Ludvig XIV:n aikaan eläneen markiisi Louis de Béchamelin mukaan. Kastike lienee vanhempaa perua, mutta markiisi oli suuri kulinaristi, ja siksi kastike sai nimensä hänen mukaansa.
Telstar (kappale)
Telstar on The Tornados -yhtyeen instrumentaalikappale vuodelta 1962. Se nousi ensimmäisenä brittisinglenä yhdysvaltalaisen Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja saavutti ykkössijan myös kotimaassaan. Se sai menestystä jossain määrin myös muissakin maissa. Kappale on nimetty yhdysvaltalaisen tietoliikennesatelliitin Telstarin mukaan, joka ammuttiin maatakiertävälle radalle heinäkuussa 1962. Avaruusteemat olivat tuolloin pinnalla supervaltojen avaruuskilvan johdosta. Telstarin tuotti ja sävelsi Joe Meek. Singlen B-puolella on Geoff Goddardin kirjoittama kappale ”Jungle Fever”.
Valkokastike
Nesteenä kastikkeessa voidaan käyttää liha- tai kasvislientä tai maitoa, jolloin sitä sanotaan maitokastikkeeksi.
Suomessa kastike oli suosittu vielä 1980-luvulla munakastikkeena, johon oli sekoitettu keitettyä kananmunaa kuutioituna. Sipulikastikkeeksi (sauce soubise) se muuntuu, kun siihen lisätään kuullotettua sipulia, ja juustokastikkeeksi kuorrutuksiin juustolla rikastettuna. Palvikinkkukuutioilla höystetty maitokastike tunnetaan nimellä sipatti.
Päivi Kankaro
Bääbs-nimellä Kankaro on esiintynyt vuoden 2009 alusta lähtien. Ensimmäinen virallinen julkaisu tällä nimellä oli Sony Musicin julkaisemalta Syvissä Vesissä -kokoelmalevyltä löytyvä coveri Stig Doggin kappaleesta ”Kun nainen lyö”.
Euroviisut 2010
Syyskuussa 2009 Bääbs valittiin avoimeen kilpailuun tulleiden 267 demon joukosta 2010 Euroviisujen Suomen esikarsintaan 30 muun artistin kanssa. Lokakuussa 2009 järjestetyn tekstiviestiäänestyksen myötä Bääbs valittiin jatkoon ja pääsi Euroviisujen Suomen semifinaaleihin. Bääbsin kilpailukappaleen ”You Don't Know Tomorrow” sävelsi, sanoitti ja tuotti helsinkiläinen Viola-yhtye.
Krimin tataarit
Krimin tataarit (qırımtatarlar, къырымтатарлар - myös qırımlar / qırımlılar; "krimiläiset") ovat turkkilainen kansa, jonka kotimaa on Ukrainalle kuuluva Krimin niemimaa. Heitä elää myös suurina määrinä ympäri Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Vanhastaan Krimin tataarit puhuvat krimintataarin kieltä.
Krimin tataarit ovat geneettisesti ja kielellisesti eri kansaa kuin Volgan- ja Siperian tataarit (kaksi muuta tataari-pääryhmää). He kuitenkin omaavat alkujaan ainakin osittain samat "tataarilaiset juuret", viitaten Tšingis Kaanin aikaisiin mongolitataareihin.
Historia
220px|thumb|vasen|Krimin tataari ja puolalainen ratsuväen sotilas taistelussa, maalannut [[Juliusz Kossak.]] Ensimmäiset Krimin turkkilaisiin kansoihin kuuluneet asukkaat olivat hunneja, jotka valloittivat alueen 400-luvulla. Myöhempinä vuosisatoina hunneja seurasivat useat muut paimentolaiskansat. 600-luvun loppuun mennessä Krimistä oli tullut osa kasaarien valtakuntaa ja sen myöhemmin hajotessa alueelle tulivat petsenegit, jotka asettuivat alueelle 900-luvulla. Petsenegejä puolestaan seurasivat kiptšakit, jotka hallitsivat aluetta parin vuosisadan ajan. Kiptšakkien kieli jätti vaikutteita nykyiseen Krimin tataarin kieleen.
Tulevina vuosisatoina Krim oli merkittävä tekijä valtakamppailussa Venäjän ja Ottomaanien välillä Krimin toimiessa puskurina näiden kahden välillä estäen Venäjän laajentumisen etelään. Ottomaanien nimellinen ylivalta Krimin kaanikuntaan nähden päättyi vuonna 1774 solmittuun Kutšuk Kainardžin rauhansopimukseen. Venäjä liitti Katariina Suuren johdolla sisäisiin vaikeuksiin ajautuneen kaanikunnan itseensä vuonna 1783. Venäjän keisarikunta yritti aktiivisesti slaavilaistaa aluetta, mikä johti tataarien sortoon ja suureen muuttoliikkeeseen nykyiseen Turkkiin. 1860-luvulle mennessä tataarit olivatkin menettäneet enemmistöasemansa Krimillä.
Krimin tataarien kansallinen liikehdintä sai alkunsa 1900-luvun alussa. 1910-luvulla syntyi useita tataarien vapautukseen tähtääviä maanalaisia liikkeitä. Venäjän vallankumouksen yhteydessä vuonna 1917 nämä liikkeet nousivat tataarien johtoon. Marraskuussa 1917 pidettiin Krimillä paikalliset parlamenttivaalit, jotka johtivat Krimin demokraattisen tasavallan itsenäisyysjulistukseen. Bolševikit kuitenkin kukistivat tasavallan lyhyiden yhteenottojen jälkeen. Venäjän sisällissodan yhteydessä Krim vaihtoi usean kerran omistajaa valkoisten ja punaisten välillä. Punaiset veivät voiton ja he perustivat vuonna 1921 Krimin autonomisen neuvostotasavallan. Krimin tataarien älymystö hävitettiin lähes tyystin puhdistuksissa 1920–1930-luvuilla.
220px|thumb|oikea|Krimin tataarien pakkosiirron muistomerkki [[Sudakissa.]] Toisen maailmansodan sytyttyä ja Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 saksalaiset valloittivat Krimin saman vuoden syksyyn mennessä. Neuvostoliiton joukot valloittivat alueen takaisin vuonna 1944. Toukokuussa 1944 koko Krimin tataariväestö pakkosiirrettiin Keski-Aasiaan ja Siperiaan syytettynä saksalaismielisyydestä. Kuljetusten huonot olosuhteet johtivat lähes puolen kuljetettavista kuolemaan jo matkalla. Perilläkään olot eivät olleet paljon paremmat. Samaan aikaan todisteita tataarien olemassa olosta hävitettiin Krimillä. Paikannimet venäläistettiin ja alueelle muutettiin venäläisiä uudisasukkaita.
Krimin tataarien kansallinen liike heräsi taas vuonna 1956, jolloin alettiin vaatia paluuoikeutta Krimille. Neuvostoliittolaiset viranomaiset eivät kuitenkaan kiinnittäneet asiaan huomiota ennen 1980-luvun vapaamman politiikan aikaa. Mitään ei kuitenkaan tapahtunut tällöinkään, jolloin Krimin tataarien johto alkoi vuodesta 1989 kannustaa tataarien takaisinmuuttoa laittomasti. Myöhemmin suuri osa karkotetuista on palannut jälkeläisineen kotimaahansa. Voimakkaimmillaan Krimin tataarien paluumuutto Uzbekistanista, Venäjältä, Tadžikistanista, Kazakstanista ja Kirgisiasta oli vuosina 1989–1992, mutta heikkeni sen jälkeen Ukrainan talouskehityksen jouduttua vaikeuksiin. Krimin tataarit suosivat muiden aiemmin karkotettujen tavoin maaseutupaikkakuntia paluumuuttonsa kohteena Ukrainassa. Ukrainan itsenäistyessä takaisin muuttaneet tataarit ovat ajautuneet konfliktiin useampaan otteeseen Ukrainan ja Venäjän välillä. Tataarit kannattavat pääasiassa Krimin pysymistä osana Ukrainaa, kun taas alueen venäläisenemmistö kannattaa liittymistä Venäjään.
Nykytilanne
Vuoden 2001 Ukrainan väestönlaskennassa 12,1 % (243 400) Krimin autonomisen tasavallan asukkaista ilmoitti olevansa Krimin tataareja. Krimin lounaisosassa sijaitsevan Sevastopolin kaupunkipiirin alueella krimintataareja oli vuonna 2001 noin 1 800. Venäjän miehitettyä Krimin tuhannet Krimin tataarit pakenivat miehittämättömän Ukrainan puolelle. Toukokuussa 2014 heitä arvioitiin olevan Ukrainan puolella 8 000 ja heistä Lvivin kaupungissa noin 1 000. Ukrainan korkein neuvosto tunnisti Krimin tataarit alkuperäiskansaksi maaliskuussa 2014 maan menetettyä Krimin hallinnan.
Varsin tuoreina paluumuuttajina Ukrainan Krimin tataarien kielitaidossa venäjä oli selvästi ukrainaa osatumpi kieli. Ukrainassa asuneet Krimin tataarit taisivat venäjää vuoden 2001 väestönlaskennassa kertomansa mukaisesti selvästi yleisemmin (noin 85 % sujuvasti) kuin Ukrainan ukrainalaiset kertoivat itsestään (noin 68 %). Silti äidinkielekseen venäjän ilmoitti vain 6,1 prosenttia Ukrainan Krimin tataareista.
Noin 150 000 Krimin tataaria elää vielä Keski-Aasiassa, pääasiassa Uzbekistanissa. Arviolta viisi miljoonalla Turkin asukkailla on krimintataarisukujuuret. Merkittävä Krimin tataarien asuinalue on myös Dobrudžan alue, jonka Romanian puoleisessa osassa elää 30 000 Krimin tataaria ja Bulgarian puoleisessa osassa noin 15 000. Pienempiä krimintataarivähemmistöjä elää myös muun muassa Latviassa, Valko-Venäjällä, Venäjällä ja Puolassa.
Krimin tataarien asuinalueet ja väestöosuuden kehitys Krimin niemimaalla
Vuosina 1926 ja 1939 (ennen karkotusta) Neuvostoliitossa ja 2001 (paluumuuton enemmistö tapahtunut) Ukrainassa suoritettujen väestölaskentojen mukainen Krimin tataarien alueellinen osuus niemimaan paikallishallinnollisilla alueilla on kuvattu oheisissa kartoissa.
Heimojako
Krimin tataarit jaetaan kolmeen heimoon. 55 % Krimin tataareista kuuluu tat-heimoon, joka asutti Krimin vuoristoista osaa ennen vuotta 1944. 30 % kuuluu yalıboylu-heimoon, jonka perinteinen asuinalue sijaitsee niemimaan eteläosassa ja 15 % kuuluu noğay-heimoon, joka aikaisemmin eli Krimin aroilla. tat- ja yalıboylu-heimojen piirteet ovat länsimaalaisia, kun taas noğay-heimolle on tyypillistä keskiaasialaiset piirteet.
Krimin tataarien keskusjärjestö on nimeltään Mejlis (Medžlis, Къырымтатар Миллий Меджлиси, Qırımtatar Milliy Meclisi), jonka puheenjohtaja oli vuoteen 2013 saakka Mustafa Jemilev, nykyisin virkaa hoitaa Refat Tšubarov.
Nick Holden
Nick Holden (s. 15. toukokuuta 1987) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Ottawa Senatorsissa.
Ura
Holden pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Chilliwack Bruinsissa sekä AJHL-joukkueissa Camrose Kodiaks ja Sherwood Park Crusaders.
NHL:n työsulkukaudella 2012–2013 Holden pelasi Blue Jacketsissa kaksi peliä, mutta oli lopun kaudesta AHL-yhteistyöseura Springfield Falconsissa. Hän teki 73 Falconsissa pelaamassaan ottelussa yhdeksän maalia ja 39 pistettä.
5. heinäkuuta 2013 Holden lähti Blue Jacketsin organisaatiosta kahden vuoden sopimuksella Colorado Avalancheen. Ensimmäisen Coloradossa pelaamansa harjoitusleirin jälkeen Holden onnistui yllättäen lunastamaan itselleen paikan Avalanchen NHL-kokoonpanossa. Holden oli sivussa kauden 11 ensimmäisestä ottelusta ennen kuin teki debyyttinsä Avalanchessa joukkueen voittaessa Dallas Starsin jatkoajalla lukemin 3–2 2. marraskuuta 2013. Ensimmäisen NHL-maalinsa Holden teki Washington Capitalsia vastaan 10. marraskuuta 2013. Kyseessä oli Coloradon voittomaali 4–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Holden onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Avalanchen siniviivalla ja 18. tammikuuta pelatussa pelissä Nashville Predatorsia vastaan hän teki uransa piste-ennätyksen tehden kaksi maalia ja syöttäen yhden. Hän myös taklasi yhdeksän kertaa, mikä on joukkueen kaikkien aikojen ennätys. Edellisen kerran kolmeen pisteeseen ja yhdeksään taklaukseen oli pystynyt vuonna 2001 Atlanta Thrashersin Jiří Šlégr. Holden sijoittui Avalanchen toiseksi parhaaksi puolustajaksi viimeistellessään kymmenen maalia vain 54 pelissä. Pudotuspeleissä hän teki kolme maalia ja syötti yhden Avalanchen tiputtua ensimmäisellä kierroksella.
Holden teki Avalanchen kanssa kolmen vuoden mittaisen jatkosopimuksen 1. heinäkuuta 2014. 25. kesäkuuta 2016 hän siirtyi New York Rangersiin, joka antoi Avalanchelle vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2017.
Holden siirtyi Rangersista 20. helmikuuta 2018 Boston Bruinsiin, joka antoi Rangersille vaihdossa puolustaja Rob O'Garan sekä kolmannen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2018.
Rosa Liksom
pienoiskuva|Rosa Liksom 2012 Rosa Liksom (oik. Anni Ylävaara, s. 7. tammikuuta 1958 Ylitornio) on suomalainen kirjailija ja kuvataiteilija. Rosa Liksom on opiskellut antropologiaa ja yhteiskuntatieteitä Helsingissä, Kööpenhaminassa ja Moskovassa. Hänen teoksiaan on käännetty kymmenille kielille. Novellikokoelmien ja romaanien lisäksi Rosa Liksom on tehnyt sarjakuvia, maalauksia, elokuvia, näytelmiä ja lastenkirjoja.
Elämä ja ura
Rosa Liksom sai jonkin verran julkisuutta esikoisteoksensa, novellikokoelma Yhden yön pysäkki (1985), yhteydessä. Tuolloin hänestä ei vielä tiedetty juuri mitään. Rosa Liksomin toinen novellikokoelma Unohdettu vartti (1986) julkaistiin hänen näyttelynsä avajaisissa Galerie Pelinillä. Rosa Liksom pukeutui tapahtumassa useiden näköishahmojen tapaan sotilasunivormuun, minkä vuoksi häntä ei tunnistettu tai pystytty haastattelemaan. Rosa Liksomin kaksi ensimmäistä novellikokoelmaa ovat luettavissa kuvauksina vähäosaisista ja syrjäytyneistä. Hänen alkutuotantonsa vastaanotettiin suomalaista todellisuutta kuvaavina dokumentteina. Teoksissa Tyhjän tien paratiisit (1989), BamaLama (1993) ja Kreisland (1996) Rosa Liksomin tyyli muuttui aiemman tuotannon teemoja ja ajan puhetapoja parodioivaksi.
Lucian päivä
Lucian päivää vietetään Pyhän Lucian muistoksi vuosittain hänen kuolinpäivänään 13. joulukuuta. Muistopäivä kuuluu alun perin katoliseen pyhimyskalenteriin, mutta nykyisin sitä vietetään maallistunein muodoin ennen kaikkea ruotsinkielisessä kulttuurissa. Perinteeseen kuuluu Lucia-neito, joka on pukeutunut valkoisiin vaatteisiin, punaiseen vyöhön ja kynttiläkruunuun ja pitää kädessään kynttilää.
Rosa Liksom
Elämä ja ura
Rosa Liksomin kirjalliset teokset loivat lyhytproosan käsitteen, ja hän jatkoi tyylilajissa usean teoksen verran saaden myös seuraajia. Viidennen lyhytproosateoksen BamaLama jälkeen Rosa Liksom irtautui lajista ja kirjoitti romaanin Kreisland, joka Helsingin Sanomien kriitikko Antti Majanderin mielestä olisi ansainnut Finlandia-ehdokkuuden. Rosa Liksomin imago on nähty jonkinlaisena kokonaistaideteoksena, jonka osia hänen tuotoksensa ovat. Erityisesti Kreisland on kirvoittanut tällaisia tulkintoja. Rosa Liksomin taiteilijakuvaa voidaan pitää analogiana hänen tuotantonsa sarjalliselle, itseään parodioivalle esitystavalle.
Rosa Liksomin tuotanto on nähty niin pohjoissuomalaisena kansankuvauksena kuin sen parodiana. Rosa Liksom hyödyntää kirjoituksessaan stereotyyppisiä pohjoisuutta luonnehtivia kielikuvia, jotka hän kuitenkin kääntää parodisesti päälaelleen. Erityisesti parodian kohteena on pohjoisen maisema modernin melankolian kuvana. On esitetty, ettei tätä muutosta huomattu heti, sillä Rosa Liksomia moitittiin muun muassa kaunokirjallisuuden ja vakavuuden hylkäämisestä. Liksomin on todettu päässeen tuotannossaan irti pohjoissuomalaisesta ja kansallisesta kontekstista ja saaneen eräänlaisen maailmankansalaisen leiman. Lappilaisesta taiteilijasta, Reidar Särestöniemestä, kertovan Reitari-romaanin (2002) jälkeen Rosa Liksom on jälleen palannut ”strobomaisen lyhytproosan” pariin novellikokoelmallaan Maa (2006).
Rosa Liksomin kirjallista tyyliä kuvataan usein postmodernismiksi. Rosa Liksomin tuotannon keskeisiä teemoja ovat nainen, vallankäyttö ja seksuaalisuus. Rosa Liksom mainitaan usein toisen tornionjokilaaksolaisen kirjailijan, Timo K. Mukan, temaattisena perijättärenä: muun muassa väkivalta ja ahdistus ovat molempien teoksissa toistuvia aiheita.
Lucian päivä
Historiaa
Lucialle tapahtui viiriäisihme Syrakusassa, kun vallitsi nälänhätä vuonna 1646, jolloin kaupunkilaiset rukoilivat apua Lucialta. Tällöin viiriäisparvi ilmestyi kaupunkiin (tai yksi viiriäinen messun aikana kirkkoon) ja heti sen jälkeen saapui 13. toukokuuta (tai joulukuuta) laiva täynnä viljaa. Tapauksen muistoksi toukokuun ensimmäistä sunnuntaita vietetään Syrakusassa Viiriäisten Pyhän Lucian juhlana. Viiriäinen on mahdollisesti tarttunut tarinoihin siitä, että Syrakusan vanha keskusta sijaitsee Ortygian saarella, ja sana "Ortygia" tulee kreikan sanasta ortyx, joka tarkoittaa viiriäistä.
Rosa Liksom
Elämä ja ura
Rosa Liksom on paremman ja motivoivamman ruotsinopetuksen puolesta toimivan Svenska nu -verkoston valtuuskunnan jäsen. Liksom oli nuorena (1974) Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton jäsen.
Lucian päivä
Historiaa
Lucian sanotaan kuolleen marttyyrikuoleman vuonna 304. Hänestä kertovat varhaisimmat lähteet ilmestyvät historiankirjoitukseen kuitenkin vasta yli sata vuotta myöhemmin. Lucia-kertomukset ovat saaneet vaikutteita Artemideen lisäksi myös varhaisempiin kristillisiin naispyhimyksiin liitetyistä tarinoista.
Rosa Liksom
Tunnustukset ja palkinnot
Liksom voitti Finlandia-palkinnon teoksestaan Hytti nro 6 vuonna 2011. Teos oli syksyllä 2013 ehdokkaana ranskalaisen Prix Médicis étranger -kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2013 Rosa Liksomille myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Lucian päivä
Lucian päivä Suomessa
Lucia-juhla tuli alkujaan Suomeen Högvallan seminaarin kautta 1919, jonne sen toi eräs opettaja Ruotsin Värmlannista. Kuitenkin Porvoossa on jo ainakin vuonna 1898 Porvoon suomalaisessa yhteiskoulussa vietetty Lucia-juhlaa koulun silloisen johtajan Kaarlo Tiililän päiväkirjamerkintöjen mukaan. 13.12.1898 koulussa on harjoitettu lapsia Lucia-juhlaa varten. Itse juhlasta ei näissä suppeissa merkinnöissä ole mainintaa.
Lucia-juhlaa on vietetty Suomessa 1800-luvulla, luultavasti jo 1700-luvulla, ruotsalaisen perinteen mukaisesti. Näissä juhlissa ei kuitenkaan ollut Lucia-neitoa, vaan ne olivat koulujen syyslukukauden päätösjuhlia (ruots. luciefest). Nämä luciajuhlat olivat valon juhlia, niin sanottuja illuminaatioita, joissa koko koulu valaistiin. Juhla oli usein samalla koko kaupungin juhla, "Lyskraft. Finlands Lucia från år 1950" -kirjan mukaan. Kirjan mukaan ensimmäinen tieto Lucia-neidosta Suomessa on vuodelta 1898, Turusta, Svenska fruntimmerskolan i Åbo -koulusta (Turun ruotsalainen naisväenkoulu).
Santa Lucia -laulu
Nykyiseen pohjoismaiseen Lucia-perinteeseen liittyy oleellisesti myös Santa Lucia -niminen, alkujaan italialainen laulu. Sen sävelsi 1800-luvulla Teodoro Cottrau napolilaiseen kansanlaulutekstiin. Sen alkuperäiset italiankieliset sanat eivät kuitenkaan liity Lucian päivän viettoon, vaan se kuvaa merimaiseman kauneutta Napolin Santa Lucia -nimisen kaupunginosan edustalla. Suomessa laulu tunnetaan V. Artin sanoittamana myös nimellä Soi iltakellot.
Lucia-lauluun on myös toiset sanat, jotka Anna-Mari Kaskinen on kääntänyt ruotsinkielisestä laulusta "Sankta Lucia, tultasi kannat, kylmyyteen maailman toivoa annat."
Lucianpäivään, toisaalta tapaninpäivään 26. joulukuuta tai jouluun sinänsä on liitetty myös Pyhään Stefanokseen liittyvä laulu Staffansvisa.
Jean-François Bérubé
Jean-François Bérubé (s. 13. heinäkuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Hän on Los Angeles Kingsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2009.
Pelaajaura
Ennen ammattilaisuransa alkua Bérubé pelasi QMJHL-joukkue Montreal Juniorsissa. Los Angeles Kings teki hänen kanssaan sopimuksen kesällä 2011. Bérubé pelasi Los Angelesin farmijoukkueissa ECHL- ja AHL-liigoissa neljä kautta, kunnes hän siirtyi New York Islandersin organisaatioon. Uransa ensimmäisen NHL-ottelun Bérubé pelasi lokakuussa 2010.
Maxim-konekivääri
pienoiskuva|250px|Maxim-konekivääri vuodelta 1884 pienoiskuva|250px|M/32 Maxim M/21 jalustalla talvisodassa Maxim-konekivääri on Sir Hiram Maximin kehittämä vyösyöttöinen ja vesijäähdytteinen konekivääri, jota pidetään ensimmäisenä nykyaikaisena konekiväärimallina. Se vaikutti ratkaisevasti maasodankäyntiin.
Jean-François Bérubé
Pelaajaura
Kaudeksi 2019–2020 Bérubé teki sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa.
Maxim-konekivääri
Muutettuaan Englantiin, jossa markkinat olivat paljon paremmat kuin kotimaassaan Yhdysvalloissa, Maxim aloitti aseen tuotannon pienissä sarjoissa. Vuonna 1889 brittiarmeijan käyttöön hyväksytty Maxim m1884 oli ensimmäinen taistelussa käytetty konekivääri.
Maxim myi vuonna 1897 asetehtaansa brittiläiselle Vickersille, josta tuli merkittävä konekiväärivalmistaja. Maxim-tyyppisiä konekiväärejä alettiin valmistaa ennen ensimmäistä maailmansotaa myös Saksassa ja Venäjällä.
Konekivääri muutti sodan luonteen yhdessä rautateiden ja tykistön kehittymisen myötä: puolustajan oli helppo ohjata hyökkääjän läpimurtokohtaan suuret määrät reservejä nopeasti, kun taas tykistöllä voitiin tuhota suuret määrät hyökkääjiä. Lisäksi konekiväärituli aiheutti hyökkääjälle suuria tappioita. Rintama ei liikkunut paljoa, mutta molempien osapuolten tappiot olivat suuret. Sota muuttui kilpailuksi viholliselle aiheutetuista omia suuremmista tappioista.
Vasta lentoaseen ja panssariaseen kehitys Espanjan sisällissodan aikana ja sen jälkeen muutti sodankäynnin luonteen jälleen liikkuvammaksi. Konekiväärin keksimisestä aiheutui muun muassa se, että ratsuväestä aselajina jouduttiin luopumaan.
Maxim-konekiväärejä ostettiin Suomeen 1920-luvulla Puolasta ja Italiasta. Lisäksi niitä saatiin talvisodassa sotasaaliiksi puna-armeijalta noin tuhat kappaletta, ja niillä oli suomalaisille suuri merkitys vihollisen hyökkäysten torjunnassa.
Lady Madonna
Lady Madonna on brittiläisen The Beatles -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1968. Paul McCartneyn kirjoittaman Fats Domino -tyylisen kappaleen myötä yhtye siirtyi takaisin perinteisemmän rock and rollin pariin parin kokeellisemman albumin ja ”I Am the Walrus” -singlen jälkeen. Laulun sanoitus on ylistys äideille ja naisille.
Single oli yhtyeen viimeinen, jonka julkaisi Britanniassa Parlophone ja Yhdysvalloissa Capitol. Kappale nousi Britanniassa listaykköseksi ja Yhdysvalloissa neljänneksi.
Laulun synty
Paul McCartney on kertonut, että kappaleen alkuperäisenä teemana oli Neitsyt Maria, mutta lopulta aiheeksi tuli tavallinen työväenluokkainen äiti. Kuten eräs McCartneyn aiemmista kappaleista, ”Your Mother Should Know”, myös ”Lady Madonna” on kunnianosoitus äideille ja naisille. Idean siihen hän sai afrikkalaisen aikakauslehden kuvasta. Musiikillisesti McCartney yritti tehdä kappaleesta bluesmaisen boogie woogien. Kappale toi hänen mieleensä yhdysvaltalaislaulaja Fats Dominon tuotannon, joten McCartney päätti laulaa sen hänen ääntään imitoiden.
John Lennon kertoi myöhemmin pitävänsä mahdollisena, että hän olisi auttanut laulun sanoituksissa.
Tyyli ja rakenne
Kappale oli klassisena rock and roll -esityksenä täysi vastakohta yhtyeen parille edelliselle albumille ja I Am the Walrus -singlelle, jotka sisälsivät runsaasti studiokokeiluja ja päällekkäisäänityksiä. Vastaavia suoraviivaisia rock and rolleja eivät popyhtyeet vuonna 1968 juurikaan julkaisseet. Rock and rollin lisäksi ”Lady Madonna” edustaa musiikillisesti poppia, boogie woogiea ja R&B:ta. Kappaletta johtaa sen bassokuvio.
”Lady Madonnan” intron sävel on peräisin Humphrey Lytteltonin vuonna 1956 julkaisemasta kappaleesta ”Bad Penny Blues”. Kyseistä levytystä oli tuottamassa myöhemmin The Beatlesin tuottajaksi ryhtynyt George Martin. Väitetyn samankaltaisuuden vuoksi asia eteni oikeuteen, jonka päätöksellä osa ”Lady Madonnan” tekijänoikeustuloista määrättiin maksettavaksi Lytteltonille. Kappaleessa kuultava rivi See how they run on viittaus John Lennonin aiempaan Beatles-lauluun ”I Am the Walrus”.
Kappaleen sävellaji on A-duuri ja tahtilaji 4/4. Kappale etenee seuraavasti:
Julkaisu ja vastaanotto
”Lady Madonna” oli Beatlesin viimeinen single, jonka julkaisi EMIn Parlophone-levymerkki. Jatkossa yhtyeen singlet julkaisi sen oma Apple Records, vaikkakin Parlophone vastasi edelleen jakelusta.
Britanniassa Parlophone julkaisi singlen perjantaina 15. maaliskuuta 1968. B-puolella oli George Harrisonin kirjoittama intialaistyylinen ”The Inner Light”. ”Lady Madonna” debytoi listalla 20. maaliskuuta ollen sijalla viisi. Seuraavalla viikolla se nousi kärkeen. Kappale oli listaykkösenä kaksi viikkoa ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa. Singleä myytiin Britanniassa kaikkiaan 250 000 kappaletta.
Yhdysvalloissa single julkaistiin samoilla kappaleilla kolme päivää Britanniaa myöhemmin, 18. maaliskuuta. Sen julkaisi Capitol Records. Myös Yhdysvalloissa Beatlesin seuraavat äänitteet julkaisi Apple, joten ”Lady Madonna” oli viimeinen Capitolin julkaisema Beatles-single. ”Lady Madonna” ylsi Yhdysvalloissa Billboardin listan neljänneksi. Ensimmäisellä julkaisuviikollaan singleä myytiin Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta.
”Lady Madonna” nousi listaykköseksi ainakin Saksassa, Puolassa, Tanskassa, Ruotsissa ja Australiassa. Sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Promovideot
Beatles kuvasi 11. helmikuuta 1968 kappaleeseen kaksi promovideota. Videot sisälsivät kuvaa yhtyeestä levyttämässä Abbey Roadilla. Yhtye yritti esittää ”Lady Madonnaa” kuvausten aikana, mutta lopulta filmille päätyi yhtye äänittämässä uutta kappalettaan ”Hey Bulldog”.
NEMS Enterprises jakeli videon Britannian ja Yhdysvaltain televisiokanaville. Britanniassa BBC esitti videota mustavalkoisena. Ensiesitys oli Top of the Pops -ohjelmassa päivää ennen singlen julkaisua, 14. maaliskuuta 1968. Yhdysvalloissa videon ensiesitys tapahtui värillisenä 30. maaliskuuta ABC:n The Hollywood Palace -ohjelmassa.
Muita versioita
Kirka levytti ”Lady Madonnan” suomeksi vuonna 1971. Kappaleen suomensi Pertti Reponen, ja hänen sanoitustaan käyttivät myös Pepe Willberg ja Maarit vuoden 1979 duetollaan. Ruotsiksi kappaleesta tehtiin vuonna kaksi levytystä nimellä ”Hej fröken sommar”. Sen levytti vuonna 1968 The Shanes ja vuotta myöhemmin Rospiggarna.
Cover-version kappaleesta ovat tehneet muun muassa Fats Domino, Tom Jones, Elvis Presley ja Booker T. & the M.G.’s.
Begovajan metroasema (Moskovan metro)
Begovaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972.
Jim Davis
thumb|Jim Davis vuonna 2010. James Robert ”Jim” Davis (s. 28. heinäkuuta 1945 Marion, Indiana) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi sarjakuvakissa Karvisen. Karvisen ensimmäinen sarjakuva ilmestyi 19. kesäkuuta 1978.
Lapsena Davis asui vanhempiensa maatilalla Fairmountissa, Indianassa. Vanhemmat olivat maanviljelijöitä, ja Davisien kotimaatilalla oli noin 25 kissaa. Jim sairastui lapsena astmaan, jonka takia hän ei voinut itse tehdä maanviljelijän töitä, joten aikansa kuluksi hän alkoi piirtää. Hänen mielestään piirrokset olivat huonoja, mutta hän huomasi, että jos niihin liitti tekstin, se teki niistä parempia. Ennen Karvisen luomista Davis muun muassa avusti Tom K. Ryania Tumbleweeds-sarjakuvan piirtämisessä.
Davis piirsi aluksi Gnorm Gnat -nimistä sarjakuvaa ötököistä. Kun hän vei sarjakuvia painoon, hänelle sanottiin: ”Hyönteisiä? Kuka samaistuu hyönteisiin?” Davis keksi Karvisen vuonna 1978, ja 19. kesäkuuta 1978 sarjakuvaa alettiin julkaista lehdissä. Nykyään Karvista julkaistaan yli 2 500 sanomalehdessä, ja myös omana lehtenään. Jim Davis on luonut myös muita sarjakuvia, kuten Orsonin, joka kertoo maatilalla elävästä possusta ja hänen kavereistaan. Orsonia on julkaistu muun muassa Karvinen-lehden välissä 1990-luvulla.
Davis asuu tällä hetkellä Munciessa, Indianassa. Jimillä itsellään ei ole ollut kissaa, koska hänen entinen vaimonsa Carolyn oli allerginen kissoille.
Attawahin piirikunta
Attawahin piirikunta sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 52 984.
Haminan keskustaajama
Haminan keskustaajama on taajama Haminassa, Kymenlaakson maakunnassa. Se on Haminan kaupungin keskustaajama ja suurin taajama. Vuoteen 2002 asti taajama ulottui myös Vehkalahden kunnan alueelle, joka liitettiin Haminaan 1.1.2003.
thumb|left|Haminan raatihuone. Paikkakunta sai kaupunginoikeudet 1653. Kaupungin alkuperäinen nimi oli vuoteen 1660 Vehkalahden Uusikaupunki (Vechelax Nystad), sen jälkeen lyhyemmin Vehkalahti (Veckelax). Uudenkaupungin rauha (1721) teki siitä rajakaupungin uusine privilegioineen. Kaupunki nimettiin 1723 uudelleen kuningas Fredrik I:n mukaan Fredrikshamniksi. Kaupungin ruotsinkielisen nimen jälkiosa on otettu käyttöön suomenkielisenä muodossa Hamina. Suomenkielistä muotoa lienee käytetty kansanomaisesti jo 1700-luvulla; viralliseen käyttöön Hamina tuli ilmeisesti vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Walk
Walk on groove metal-yhtyeen Panteran Vulgar Display of Power pitkäsoiton hittikappale, joka julkaistiin myös singlenä.
"Walk" on Panteran tunnetuimpia kappaleita ja se sisältää tunnetun kitarariffin, joka on hyvin yksinkertainen ja hieman nu metal -tyylinen. Kappale poikkeaa hieman yhtyeen tyylistä, sillä se on hyvin hidastempoinen ja Dimebagin soittama kitarasoolokin on hyvin erikoinen verrattuna muuhun materiaaliin. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaleessa kerrotaan lähinnä siitä että ystävää pitäisi kunnioittaa eikä puukottaa selkään puhumalla pahaa toisesta selän takana.
Kappaleesta on tehty monia cover-versioita, joista Avenged Sevenfoldin cover julkaistiin singlenä.
Makkarapuu
Makkarapuu (Kigelia africana) on afrikkalainen puu, joka on sukunsa ainoa laji. Se on saanut nimensä makkaranmuotoisista hedelmistään.
Makkarapuu kasvaa jopa 20 metriä korkeaksi. Sen kukat ovat punaiset, suuret ja suppilonmuotoiset. Linnut, apinat ja hyönteiset nauttivat kukkien runsaasta medestä. Hedelmä voi painaa 9 kiloa. Malawissa tehdään olutta makkarapuun paahdetuista hedelmistä.
Nürnberg
Nürnberg on kaupunki Saksan Baijerissa. Se kuuluu Mittelfrankenin hallintopiiriin. Nürnberg on piiritön kaupunki, eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2015 väestönlaskennassa siellä oli 526 920 asukasta. Nürnberg on Münchenin jälkeen Baijerin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunkiin kiinnikasvaneiden Fürthin, Erlangenin ja Schwabachin kaupunkien kanssa Nürnberg muodostaa Pohjois-Baijerin taloudellisen ja kulttuurisen keskuksen, jonka piirissä asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Nürnbergin metropolialueella asukkaita on yhteensä noin 3,5 miljoonaa.
Nürnberg tunnetaan esimerkiksi natsi-Saksan sotarikollisia tuominneesta Nürnbergin oikeudenkäynnistä sekä Wagnerin oopperasta Nürnbergin mestarilaulajat, mutta sillä on myös pitkä historia Rooman valtakunnan ajoista lähtien. Saksassa Nürnberg tunnetaan myös joulukaupunkina, ja kaupungissa järjestettäville joulumarkkinoille saapuukin vuosittain noin kaksi miljoonaa turistia.
Historia
thumb|220px|Zeppelinfeldin puhujakoroke toimi [[Adolf Hitler|Hitlerin juhlapuheiden näyttämönä Nürnbergin puoluepäivillä.]]
Vuosina 1050–1571 Nürnberg oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan merkittävimpiä kaupunkeja, jossa keisarikunnan valtiopäivät ja hovi kokoontuivat Nürnbergin linnassa. Vuonna 1219 Saksan Fredrik II teki kaupungista keisarillisen vapaakaupungin. Augsburgin ohella se oli merkittävä kauttakulkupaikka Italian ja Pohjois-Euroopan väliselle kaupalle.
1400- ja 1500-luvuilla Nürnberg oli saksalaisen renessanssin keskus. Vuonna 1525 Nürnbergistä tuli protestanttinen kaupunki. 30-vuotisen sodan jälkeen kaupunki hiipui, mutta nousi taas 1800-luvulla teollistumisen myötä. Saksan ensimmäinen rautatie Nürnbergistä Fürthiin avattiin vuonna 1835.
Vuosina 1933–1938 Nürnbergissä pidettiin NSDAP:n vuotuiset puoluepäivät, koska kaupunki muistutti natseja Saksan muinaisesta mahdista. Niitä varten rakennettiin puoluepäiväalueeksi (Reichsparteitagsgelände) kutsuttu tapahtumakeskus. Albert Speer suunnitteli sinne paraateja varten Zeppelinfeldin puhujakorokkeen, joka oli Pergamonin alttarin innoittama. Nykyään sitä käytetään Norisringin katuradan katsomona. Ludwig ja Franz Ruff rakensivat lähettyville Colosseumia mukailevan kongressihallin, joka jäi keskeneräiseksi.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Yhdysvaltojen joukot valloittivat Nürnbergin, ja siellä järjestettiin Nürnbergin oikeudenkäynti sotarikollisten tuomitsemiseksi.
Kulttuuri
Nürnberg oli renessanssiajan kuuluisan taidemaalarin Albrecht Dürerin kotikaupunki. Talo, jossa hän asui vuosina 1509–1528, on nykyään museo ja suosittu nähtävyys.
Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa kirkot Frauenkirche ja St. Sebald sekä Nürnbergin vanhankaupunginportti Tiergärtnertor.
Olutkellarit
Nürnbergin alla on hiekkakiviseen kallioon louhittuja kellareita, joita aikoinaan on käytetty oluen panemiseen ja säilytykseen. Myöhemmin kellarit menettivät merkityksensä valmistustekniikan kehittyessä. Nürnbergissä on sanonta: ”olut pelasti heidän henkensä”. Ilman näitä vanhoja olutkellareita olisi suuri osa Nürnbergin asukkaista kuollut toisen maailmansodan aikaisissa pommituksissa. Valtaosa Nürnbergistä pommitettiin maan tasalle. Kuitenkin todella vähän ihmisiä kuoli pommitusten aikana, sillä he olivat kaupungin alla olevien olutkellarien suojassa.
Urheilu
Kaupungin perinteikäs jalkapallojoukkue 1. FC Nürnberg pelaa Saksan 2. Bundesligassa.
Liikenne
Nürnbergissä kulkee metro (U-Bahn) ja S-Bahn-paikallisjunajärjestelmä. Tärkein kaukojunien asema on Nürnbergin päärautatieasema. Nürnbergissä on myös lentoasema.
Totuuden torvi (romaani)
Totuuden torvi on kahdeskymmenesviides romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Tarina
Ankh-Morporkissa asuva William de Worde työskentelee kirjurina ja tekee myös pientä uutiskirjettä muutamille tilaajille. Eräänä päivänä William kohtaa kääpiöjoukon, jolla on hallussaan mullistava laite: painokone. Erinäisten sattumusten kautta Williamista tulee Ankh-Morporkin ensimmäisen sanomalehden päätoimittaja. Kaupungissa tapahtuu rikos, joka ei ole sitä, miltä asianosaiset haluavat sen näyttävän. William päättää selvittää totuuden ja saattaa sen myös julkisuuteen lehdessään.
Gottlieb Conrad Christian Storr
Gottlieb Conrad Christian Storr (16. kesäkuuta 1749 Stuttgart – 27. helmikuuta 1821 Tübingen) oli saksalainen lääkäri, kemisti ja luonnontieteilijä.
Storr opiskeli Tübingenin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi. Hän toimi sittemmin saman oppilaitoksen kemian ja kasvitieteen professorina, ja vetäytyi virasta vuonna 1801.
Eleanor Helin
pienoiskuva|Eleanor Helin vuonna 1973. Eleanor Key Francis ”Glo” Helin (s. Francis ; 19. marraskuuta 1932 – 25. tammikuuta 2009 ) oli yhdysvaltalainen astronomi. Hän oli NASAn Jet Propulsion Laboratoryn Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) -ohjelman päätutkija. Hän jäi eläkkeelle 2002.
Helin löysi yksin tai yhdessä toisen kanssa 872 asteroidia, esimerkiksi kaksi ensimmäistä Aten-asteroidia: 2062 Aten ja 2100 Ra-Shalom; Apollo-asteroidit 4660 Nereus, 4769 Castalia ym. useita Amor-asteroideja; kolme Troijalaista asteroidia, esimerkiksi 3240 Laocoon; ja 9969 Braille.
Hän myös löysi yksin tai yhdessä toisen kanssa komeettoja, esimerkiksi säännölliset komeetat 111P/Helin-Roman-Crockett, 117P/Helin-Roman-Alu ja 132P/Helin-Roman-Alu.
Asteroidi 3267 Glo on nimetty hänen mukaansa ("Glo" oli Helinin lempinimi).
Helin toimi aktiivisesti California Institute of Technologyssa ja Jet Propulsion Laboratoryssa planeettojen tutkimuksen ja tähtitieteen parissa yli kolmekymmentä vuotta. 1970-luvun alussa hän käynnisti Palomar Observatoryn Palomar Planet-Crossing Asteroid Surveyn (PCAS). Tämä ohjelma vastaa tuhansien kaiken tyyppisten asteroidien löytymisestä.
Helin organisoi ja koordinoi 1980-luvulla International Near-Earth Asteroid Surveyn (INAS) ja edisti asteroideihin kohdistuvaa maailmanlaajuista kiinnostusta. Saavutuksistaan hän sai NASAn Exceptional Service Medalin.
Johdettuaan lähes 25 vuotta PCAS-valokuvatutkimusohjelmaa Palomarista Helin keskittyi uuteen päivitettyyn Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) etsintäohjelmaan. Hän oli ohjelman keskeinen tutkija toimien JPL:stä käsin. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 JPL Award for Excellence. Hänelle myönnettiin myös NASAn Group Achievement Award for the NEAT Team.
Joulukuusta 1995 toiminnassa ollut NEAT on ensimmäinen autonominen tarkkailuohjelma; paikalla ei ole JPL:n työntekijöitä, vaan ainoastaan JPL Sunspark -tietokone, joka ajaa tarkkailuohjelma öisin ja välittää datan aamulla JPL:lle, jossa työntekijät tarkistavat ja vahvistavat sen. NEAT on havainnut yli 26 000 kohdetta, esimerkiksi 31 Maan lähellä olevaa asteroidia, kaksi pitkäperiodista komeettaa ja ainutkertaisen kohteen 1996 PW, asteroidin (e = 0.99012940).
Hänen puolisonsa oli Ronald P. ”Ron” Helin.
Han Hendrik Piho
thumb|250px|Han Hendrik Piho Eisenerz 2017. Han Hendrik Piho (s. 24. huhtikuuta 1993 Võru, Viro) on virolainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Skystar-seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä vuonna 2013 Piho saavutti pronssia normaalikilpailussa. Aikuisten arvokisoissa hän on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 33:s sija, jonka hän saavutti normaalimäen kilpailussa Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013.
Yhdistetyn maailmancupissa Piho kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2012 oltuaan 28:s. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on Tšaikovskin toisesta kilpailusta tammikuussa 2014, jossa hän sijoittui 11:nneksi.
Myös hänen veljensä, Kail Piho, on yhdistetyn hiihtäjä.
Craiterin piirikunta
Craiterin piirikunta, myös Kraytarin piirikunta, sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 76 723.
Federico Zuccari
thumb|Federico Zuccarin maalaus Pietà degli angeli 1560-luvulta.
Federico Zuccari, myös Federigo Zuccaro, (1542 tai 1543 – 1609) oli italialainen manieristista tyylisuuntausta edustanut taidemaalari ja arkkitehti.
Zuccari oli Roomassa yksi Pyhän Luukkaan akatemian perustajista ja julkaisi 1607 kirjan L’Idea de’ Pittori, Scultori ed Architetti.
Vincent LoVerde
Vincent LoVerde (s. 14. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Ontario Reignissa.
Ura
9. tammikuuta 2013 LoVerde lainattiin ECHL-joukkue Ontario Reignistä ylemmäs AHL:ssä pelaavaan yhteistyöseura Manchester Monarchsiin.
21. elokuuta 2013 LoVerde teki yhden vuoden AHL-sopimuksen Monarchsin kanssa kaudeksi 2013–2014. Hän teki 70 pelissä 20 pistettä.
16. toukokuuta 2014 LoVerde teki yksivuotisen sopimuksen Monarchsin NHL-yhteistyöseura Los Angeles Kingsin kanssa.
Itulimaska
Itulimaska (Lemna turionifera) on veden pinnalla kelluva, pieni kasvi. Laji kuvattiin uutena tieteelle vasta vuonna 1975.
Ulkonäkö ja koko
Itulimaska kasvattaa alle viiden millin pituisia yksijuurisia versoja, jotka ovat muodoltaan lähes pyöreitä ja ehytlaitaisia. Verson yläpuoli on oliivinvihreä ja usein punertava, alapuoli on kokonaan punainen. Kukinto on vaatimaton ja siinä on kaksi hedekukkaa ja yksi emikukka. Kukinto sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Syksyllä itulimaska muodostaa pieniä, juurettomia tai lyhytjuurisia talvehtimisversoja, jotka painuvat pohjaan talvehtimaan.
Laji muistuttaa suuresti lähisukulaistaan pikkulimaskaa (L. minor).
Levinneisyys
Itulimaska on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta ja läntisestä Aasiasta. Euroopasta lajia on tavattu monin paikoin. Suomessa itulimaskaa on tavattu paikoitellen rannikolta Saaristomereltä, Ahvenanmaalta ja Pohjanlahdelta aina Ouluun saakka.
Elinympäristö
Itulimaska kasvaa rehevöityneissä vesissä, Suomessa usein merenrannan ja saariston kalliolammikoissa.
Ålandscupenin kausi 2005
Ålandscupenin kausi 2005 oli Ålands Fotbollförbundin järjestämän Ålandscupenin 63. kausi, jonka finaaliottelu pelattiin Wiklöf Holding Arenalla 19. heinäkuuta 2005. Turnaukseen osallistui yhdeksän joukkuetta.
Ottelut
Åländska Mästerskapenin ylemmän sarjan kaksi parasta (MIFK ja HIK) ja alemman sarjan paras joukkue (JIK), pääsivät suoraan ensimmäisistä kierroksista läpi.
HC Vítkovice
HC Vítkovice Steel on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue Ostravasta. Joukkue pelaa kotiottelunsa Ostrava Arénalla. Seura on perustettu vuonna 1928. Vítkovicella on Tšekkoslovakian mestaruus vuosilta 1952 ja 1981.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
Jalkapallon vuoden 2008 Euroopan-mestaruuskilpailuiden pudotuspeleissä pelasi kahdeksan joukkuetta. Isäntämaat Sveitsi ja Itävalta eivät selviytyneet alkulohkoistaan jatkoon. Ehkä suurimmat yllättäjät pudotuspeleissä olivat Venäjä ja Turkki. Pronssiottelua ei pelattu. Loppuottelussa Espanja voitti Saksan.
Kail Piho
thumb|250px|Kail Piho Eisenerz 2017. Kail Piho (s. 28. toukokuuta 1991 Võru) on virolainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Skystar-seuraa.
Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
Portugali
Alkulohko-ottelut
Portugali pelasi alkulohkossa vahvasti peitoten sekä Turkin, että Tšekin ja varmistaen tällöin jatkoon pääsynsä. Siksi se kolmannella lohkokieroksella huilasi yhdeksää avauskokoonpanon miestä ja hävisi toiselle isäntämaalle Sveitsille 2-0, mutta peli oli merkityksetön kummallekin joukkueelle. Sillä Portugali oli jo varmistanut jatkamisensa ja Sveitsi oli varma putoaja. Puolivälierissä Portugalia vastaan tulee alkolohko-vastustajiaan astetta kovempi Saksa, joka kärsi omassa lohkossaan tappion Kroatialle jääden täten lohkokakkoseksi.
Kail Piho
Yhdistetyn maailmancupissa Piho kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Liberecissä helmikuussa 2012 oltuaan 29:s. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on Tšaikovskin toisesta kilpailusta tammikuussa 2014, jossa hän sijoittui 16:nneksi.
Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
Portugali
Portugalilla on maalissa Ricardo Pereira, joka yksi maailman parhaimista torjujoista. Puolustajien joukossa on myös kovia nimiä, kuten lupaukset Pepe ja José Bosingwa. Vanhempia nimiä siellä ovat muun muassa Chelsean Ricardo Carvalho, sekä keskikentän puolustusosaton maajoukkue-konkari Petit. Hyökkäyspäätä vahventavat Deco, Simão, Nuno Gomes, sekä maailman parhaimpiin kuuluva Machester Unitedin keskikenttämies Cristiano Ronaldo. Lisäksi vaihtopenkiltä löytyy Hélder Postiga. Näillä aseilla Portugalilla on hyvät mahdollisuudet ensimmäiseen EM-mestaruuteensa.
Kail Piho
Myös hänen veljensä, Han-Hendrik Piho, on yhdistetyn hiihtäjä.
Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
Turkki
Alkulohko