cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dexter
Viides tuotantokausi (2010)
Ritan kuolema järkyttää, mutta jotkut ihmettelevät Dexterin kylmää suhtautumista tapahtuneeseen. Quinn alkaa epäillä, että Dexterillä olisi jotain tekemistä Ritan murhan kanssa. Astor syyttää Dexteriä äitinsä kuolemasta, ja muuttaa veljensä kanssa isovanhempiensa luo. Dexter palkkaa lastenhoitajan vahtimaan poikaansa Harrisonia. Hän myöhemmin murhaa Boyd Fowlerin, joka on vastuussa lukuisten naisten kuolemista. Boydin eloonjäänyt uhri, traumatisoitunut Lumen, näkee tapahtuman ja yrittää paeta, mutta päättää pitää asian salaisuutena tajutessaan Dexterin hyvyyden. Lumen kertoo myös, että Boydilla oli kumppaneita, joita hän alkaa jahdata yhdessä Dexterin kanssa. Sillä välin Angelin aloittama baaritappelu tuo väliaikaisia kolhuja hänen avioliittoonsa LaGuertan kanssa. Debra aloittaa suhteen Quinnin kanssa, joka palkkaa vanhan tuttunsa Liddyn vakoilemaan Dexteriä. Boydin uhrien ruumiit löydetään, mikä johdattaa tiimin hänen, ja hänen kauttaan kuuluisan "motivaatiopuhuja" Jordan Chasen ja tämän kollegan Colen jäljille. Lumen tunnistaa heidät, joten hän ja Dexter murhaavat Colen. Dexter tekee tuttavuutta Jordanin kanssa ja tämä saa tietää Lumenin olevan hänen suojattina. Liddy pääsee Dexterin ja Lumenin jäljille, minkä Dexter lopulta tajuaa ja murhaa tämän. Hän ja Lumen rakastuvat toisiinsa. Jordan sieppaa Lumenin, mutta Dexter pelastaa tämän ja Lumen surmaa Jordanin saaden kostonsa. Tajutessaan saaneensa sisäisen rauhan Lumen jättää Dexterille jäähyväiset ja lähtee. Debra saa arvostusta löydettyään yhteyden Jordanin ja murhattujen naisten välillä ja näin ollen ratkaistuaan jutun. Kausi päättyy, kun kaikki kokoontuvat juhlimaan Harrisonin 1-vuotissyntymäpäivää, samalla kun Dexter riisuu kihlasormuksensa todeten ihmissuhteiden olevan vaikea käsite.
Kuudes tuotantokausi (2011)
On kulunut vuosi Ritan kuolemasta ja Dexter näyttää saaneensa elämänsä järjestykseen. LaGuerta saa ylennyksen, mikä nostaa kaikkien yllätykseksi Debran tiimin johtoon. Uskonnollinen professori James Gellar ja hänen entinen oppilaansa Travis Marshall valmistautuvat maailmanloppuun uskoen olevansa Jumalan asialla. He alkavat toteuttaa murhia visualisoiden ne Ilmestyskirjassa kerrottujen tapahtumien mukaan. Debra tiimeineen alkaa jäljittää "Tuomiopäivämurhaajia" ja pääsee lopulta Gellarin jäljille. Dexter sen sijaan tutustuu entiseen pappiin Samiin, jonka entisistä synneistä Dexter löytää yhteisen sävelen. Debran ja Quinnin ero ajaa jälkimmäisen alkoholismiin. Myöhemmin Dexter pääsee Travisin jäljille. Travis sanoo toimineensa Gellarin käskystä ja lupaa auttaa nappaamaan hänet. Dexter saa kuitenkin selville, että Gellar on oikeasti kuollut vuosia sitten ja elää vain Travisin alitajunnassa. Sillä välin Debra käy terapiassa ampumavälikohtauksen takia ja tajuaa rakastavansa Dexteriä enemmän kuin pitäisi. Travis luulee tappaneensa Dexterin ja valitsee viimeiseksi uhrikseen Harrisonin. Dexter onnistuu kuitenkin pelastamaan poikansa ja nappaamaan Travisin. Kun Dexter murhaa hänet, astuu Debra paikalle ja todistaa tapahtuman.
Seitsemäs tuotantokausi (2012)
Debra näkee Dexterin tappavan Travis Marshallin ja on järkyttynyt. Hän kuitenkin auttaa Dexteriä peittämään murhan sytyttämällä kirkon tuleen ja lavastamalla Marshallin kuoleman itsemurhaksi. Debra alkaa epäillä Dexteriä ja etsii hänen asunnostaan vihjeitä. Hän löytää verinäytteet ja Dexterin veitset, jolloin Dexter paljastaa olevansa sarjamurhaaja. Ajatellen voivansa lopettaa Dexterin murhaamisen, Debra alkaa vahtia häntä ja vaatii Dexterin muuttamaan luokseen. Debra ei hyväksy Dexterin käsitystä rikollisten tuomiosta, mutta kuitenkin ymmärtää sitä. Samalla LaGuerta löytää kirkosta verinäytteen, jonka Dexter oli vahingossa jättänyt tapettuaan Marshallin, joka on samanlainen kuin mitä Bay Harborin teurastaja käytti vuosia aiemmin. Hän alkaa pitää Marshallia teurastajan uhrina ja alkaa tutkia uudelleen teurastajan tapausta. Toisaalla ukrainalaisen mafian jäsen tappaa paikalle sattuneen Mike Andersonin, jolloin Dexter etsii hänet käsiinsä. Sen seuraksena mafian päähahmo Sirko alkaa jahdata Dexteriä. Dexter johdattaa Sirkon ansaan ja Sirko vangitaan. Mafia pyörittää myös strippiklubia jossa Quinnin tyttöystävä Nadia työskentelee. Suojellakseen Nadiaa, Quinn tekee sopimuksen mafian kanssa ja hävittää todisteet Sirkon rikosta vastaan jolloin tämä vapautuu.
Samalla Miamin poliisi tutkii Wayne Randallin yli kymmenen vuotta sitten tekemiä murhia. Waynen silloinen tyttöystävä Hannah McKay auttaa poliisia ruumiiden löytämisessä. Dexterin tutkiessa yhtä ruumiista, hän huomaa ettei Wayne ole voinut tappaa tätä, sillä tappaja on ollut paljon pienempi. Niinpä tappajaksi paljastuu Hannah, joka kuitenkin kiehtoo Dexteriä joten hän ei paljasta seikkaa muille. Dexter saa selville, että Hannah on tappanut muun muassa oman aviomiehensä. Hän päättää tappaa Hannahin, muttei kuitenkaan pysty siihen. Hän huomaa olevansa ihastunut Hannahiin ja aloittaa suhteen tämän kanssa. Debra on kuitenkin myös perillä Hannahin syyllisyydestä ja haluaa Dexterin tappavan hänet. Kun Hannah myrkyttää Debran niin että tämä joutuu sairaalaan, Dexter päättää pidätyttää Hannahin. Hannah kuitenkin juonii itsensä pois viranomaisten kynsistä. LaGuerta pitää Dexteriä Bay Harborin teurastajana eikä aio perääntyä tutkimuksestaan. Kun LaGuerta vaarantaa myös Debran tulevaisuuden, Dexter ei näe muuta vaihtoehtoa kuin tappaa LaGuerta. Hän tappaa viimeisen äitinsä murhan takana olevan miehen, Hector Estradan, sataman kontissa ja houkuttelee LaGuertan paikalle. Dexter on aikessa lavastaa LaGuertan tappajaksi Estradan ja ampuu häntä tämän aseella. Debra kuulee laukauksen ja saapuu konttiin. LaGuerta usuttaa Debraa ampumaan Dexterin ja Dexter laskee veitsensä. Itkien Debra ampuukin LaGuertan. Lopuksi Dexter ja Debra kävelevät rannalla muiden juhliessa uutta vuotta, ja Dexter miettii onko tämä uusi alku vai lopun alkua.
Kahdeksas tuotantokausi (2013)
Kahdeksannella tuotantokaudella Dexter asuu asunnossaan Harrisonin kanssa. Hänen elämänsä on palautunut raiteilleen ja hän on saanut uusia ystäviä ja aloittanut harrastuksensa uudelleen. Miamiin ilmestyy uusi sarjamurhaaja Aivokirurgi, joka poistaa osia uhriensa aivoista. Kauden aikana Dexter tapaa psykiatri Evelyn Vogelin, joka on ollut osana kehittämässä "Harryn sääntöjä" huomattuaan tämän murhanhimoiset taipumukset. Dexter tapaa Hannahin jälleen ja he suunnittelevat tulevaisuutta Argentiinassa Dexterin työn päättämisen kustannuksella. Dexter saa lopulta selville Aivokirurgin olevan Vogelin psykopaattinen poika Oliver Saxon. Ennen lähtöä Dexterin pitää kuitenkin tappaa Saxon ja hänelle tulee kiire sillä hänen pitäisi suorittaa tappo ennen Floridaan tulevaa hurrikaania, jotta matkustaminen onnistuisi. Dexter ottaa Saxonin kiinni mutta tajuaa ettei hänellä enää ole murhanhimoisia halujaan ja kutsuu Debran pidättämään tämän, joka kuitenkin epäonnistuu ja loukkaantuu. Debra kuolee vammoihinsa sairaalassa, josta Dexter hakee hänet ja upottaa mereen. Dexter tajuaa, että kaikkialla missä hän on, hänen lähimmäisensä kärsivät. Niinpä hän päättää kadota ikuisiksi ajoiksi ja suojella Harrisonia ja Hannahia itseltään, eikä palaa heidän luokseen vaan lavastaa kuolemansa hurrikaanissa. Kausi loppuu siihen, kun Dexter tekee töitä metsurina erämaassa, missä kukaan ei tunne häntä.
Yhdeksäs tuotantokausi, Dexter: New Blood (2021)
New Blood on kymmenjaksoinen sarja, jonka tarina sijoittuu noin kymmenen vuotta kahdeksannen tuotantokauden jälkeiseen aikaan. Dexter Morgan, joka käyttää valenimeä Jim Lindsay, on muuttanut kuvitteelliseen Iron Lake -pikkukaupunkiin Yhdysvaltain koillisosassa. Pääosaa näyttelee edelleen Michael C. Hall.
Tällä kaudella Dexter alkaa jäljittämään uutta sarjamurhaajaa, joka tappaa nuoria naisia.
Metsäneuvos
Metsäneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Kodinelektroniikka
Kodinelektroniikka on nimitys kaikelle kodista löytyvälle elektroniikalle. Kodinelektroniikkaan kuuluvat:
Metsäneuvos
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1934 piirikuntapäällikkö Atri S. Arimolle. Vuosien 1918–2014 aikana metsäneuvoksen arvonimi on myönnetty 139 henkilölle.
Dexter
Videopeli
Sarjan ensimmäisen kauden tapahtumiin perustuva videopeli iPhonelle julkaistiin 13. syyskuuta 2009. Sarjan näyttelijät ovat antaneet äänensä hahmoille.
Soundtrack
Dexter: Music from the Showtime Original Series -niminen soundtrack julkaistiin 28. elokuuta 2007. Soundtrackin julkaisi Showtime. Dexterin tunnusmusiikin kirjoitti Rolfe Kent ja toteutti amerikkalainen säveltäjä Daniel Licht.
Chuck Billy
Chuck Billy (s. 23. kesäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Testament-nimisen thrash metal -yhtyeen vokalistina. Billy korvasi Testamentin entisen laulajan Steve Souzan 1980-luvun puolivälissä ja on siitä asti ollut Testamentin vokalistina. Vuonna 2002 Chuck Billyllä todettiin harvinaislaatuinen syöpä, josta hän kuitenkin parantui ja pääsi palaamaan Testamentiin pienen sairausloman jälkeen. Chuck Billy on osittain Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaiden sukujuurta.
Jastrowie (kunta)
Jastrowie on kunta Złotówin piirikunnassa Puolassa. Sen keskuskaupunki on Jastrowie. Jastrowien kunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 11 500. Złotówin piirikunnan asukkaista 16,5 prosenttia asuu Jastrowien kunnassa ja sen pinta-alasta 21,3 prosenttia kuuluu Jastrowien kuntaan. Kylät Jastrowien kunnassa ovat Brzeźnica, Brzeźnica-Kolonia, Budy, Nadarzyce, Samborsko, Sypniewko ja Sypniewo.
Jastrowien väkiluku on pienentynyt 0,6 prosenttia vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,2 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 60,3 prosenttia ja eläkeläiset 20,4 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 40,1 vuotta. Vuonna 2019 kunnassa syntyi 106 lasta.
Johan Kraftman
pienoiskuva|Kraftmanin teos Karjalan talouden kehittämisestä vuodelta 1756.
Akateeminen ura ja koulumaailma
Porvoon lukion oppilaana ollut Kraftman aloitti opiskelun Turun akatemiassa vuonna 1731. Kahta vuotta myöhemmin hän kirjautui Uppsalan yliopistoon. Kraftman nimitettiin Turun akatemian taloustieteen dosentiksi vuonna 1746.
Hän haki fysiikan ja taloustieteen professorin virkaa, tehtäviin valittiin kuitenkin Karl Fredrik Mennander sekä Pehr Kalm. Kraftman siirtyi tämän jälkeen Porin triviaalikoulun rehtoriksi vuonna 1748. Turun akatemian talousopin dosentiksi hänet nimitettiin 1746 ja ylimmäksi matematiikan professoriksi 1755. Kraftman erosi professorin virasta kolmen vuoden kuluttua.
Porin triviaalikoulun rehtorina Kraftman tunnettiin edistysmielisenä uudistajana. Hän kehitti vanhoillisia opetusmetodeja sekä otti opetusohjelmaan uusia ns. hyödyn aikakauteen sopineita oppiaineita kuten taloustiede. Kraftmanin vuonna 1755 päättyneellä rehtorikaudella koulu nousi yhdeksi Suomen johtavista triviaalikouluista. Hän painotti erityisesti reaaliaineiden merkitystä.
Maanviljelys
Merkittävimmät Kraftmanin uudisrakennukset olivat hänen suunnittelemansa kiviset härkätallit ja navetat. Nämä ns. Kraftmanin härkätallit kuuluvat nykyään Museoviraston määrittelemiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Vuonna 1784 hän kirjoitti navettarakennuksesta ja sen teknisistä ratkaisuista mittavan selostuksen ruotsalaiseen taloustieteen aikakauskirjaan.
Suurin Kraftmanin yksittäisistä projekteista oli yli kaksikymmentä vuotta kestänyt, vuonna 1785 päätökseen saatu Lattomeren soiden kuivatus niityksi ja viljelysmaaksi. Hän yritti myös viljellä hamppua, mutta huonolla menestyksellä.
Muuta
Huolimatta koulumaailmassa ja maataloudessa osoittamastaan uudistusmielisyydestä Kraftman oli yhteiskunnalliselta ajattelultaan sangen vanhoillinen. Hän oli esimerkiksi maatyöväen pakkotyölakien kannattaja ja puolestapuhuja.
Kraftmanin kirjallinen tuotanto käsittää useita valistustarkoituksessa julkaistuja kirjasia. Lisäksi hän kirjoitti aikakauslehtiin sekä kävi kirjeenvaihtoa muun muassa Anders Chydeniuksen kanssa. Ansioittensa johdosta Kraftman otettiin vuonna 1778 jäseneksi Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan.
Kraftmanin veli Anders Kraftman oli teologian tohtori ja myssypuolueen valtiopäivämies vuosien 1765–1766 valtiopäivillä.
Johan Kraftmanilla oli myös merkittävä vaikutus Porin kaupungin kehitykseen 1700-luvun jälkipuoliskolla yhdessä pormestari Lars Sacklénin ja kirkkoherra Mikael Lebellin kanssa. Hänellä on oma nimikkokatu Musan kaupunginosassa.
Laivan kannella
Laivan kannella on vuonna 1954 valmistunut Ville Salmisen ohjaama elokuva. Se perustuu Pasi Jääskeläisen laulunäytelmään Laivan kannella (1915), jonka musiikin oli säveltänyt Emil Kauppi.
Juoni
Tarinassa espanjalainen tanssityttö (Raili Mäki) menee laivapojaksi suomalaiseen laivaan löytääkseen suomalaisen isänsä.
Tuotanto
Ensimmäinen filmisovitus näytelmästä tehtiin vuonna 1938, ja se elokuva jäi Paavo Kostiojan ainoaksi ohjaukseksi. .
Spede Pasanen esiintyy elokuvassa ensimmäistä kertaa valkokankaalla, mutta tässä vaiheessa vielä pelkkänä statistina. Kuvaukset tehtiin Airiston selälle ankkuroidussa museolaiva Sigynissä.
Vastaanotto
Elokuvaa on luonnehdittu köykäiseksi. Huumori ja musiikkinumerot on kuitenkin nähty viihdyttävinä.
Virgilio Noè
Noè sai pappisvihkimyksensä 1. lokakuuta 1944.
Milwaukee
Milwaukee on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltion suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Michiganjärven rannalla osavaltion kaakkoisosassa ja sen perustamiskirja on tehty vuonna 1846. Kaupunki kasvoi 1800-luvulla ja 1900-luvulla teollisena keskuksena. Teollisuus taantui kuitenkin 1980-luvulla, vaikka sillä onkin edelleen suuri merkitys kaupungin taloudelle. Milwaukeen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 594 833 ja sen suuremman metropolialueen 1 555 908.
Maantiede
thumb|vasen|Ilmakuva Milwaukeen keskustasta. Milwaukee sijaitsee Wisconsinin osavaltion kaakkoisosassa Michiganjärven rannalla. Milwaukeen alueella kohtaavat järvellä Milwaukee-lahteen laskevat Milwaukee-, Menomonee- ja Kinnickinnic-joet. Matkaa Milwaukesta Chicagoon etelässä on noin 145 kilometriä. Milwaukeen suurempi metropolialue käsittää Milwaukeen kaupungin lisäksi myös Waukeshan, Wauwatosan ja West Allisin esikaupungit, sekä Racinen kaupungin. Metropolialue on osa suurta rakennettua aluetta, joka leviää Michiganjärven rantaa pitkin kohti Chicagoa ja Indianan luoteisosia. Milwaukee itsessään on Milwaukeen piirikunnan keskus.
Isotjärvet vaikuttavat alueen ilmastoon. Kaupunkia kohti liikkuvien ilmamassojen ilmanpaine muuttuu niiden ylittäessä järvet, mikä voi johtaa suuriin lämpötilanvaihteluihin. Myös kaupungin yli kohti itää liikkuvat myrskyt ovat tyypillinen kaupungin sään piirre ja talvisin ne voivat aiheuttaa rankkaa lumisadetta.
Historia
Nykyisen Milwaukeen lähialueella vaikuttivat aikanaan useat eri intiaaniheimot, kuten potawatomit, menomineet, foxit, saukit ja winnebagot. Milwaukeen nimi on johdettu alkuperäiskielten sanasta Mahn-a-waukee Seepe, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä kokoontumispaikkaa joen varrella. Ensimmäinen eurooppalaistaustainen henkilö alueella oli vuonna 1674 matkaillut ranskalainen tutkimusmatkailija ja lähetyssaarnaaja Jacques Marquette. Hänen jälkeensä saapuivat turkiksenmetsästäjät. 1800-luvun aikana intiaanit joutuivat väistymään etenevän uudisasutuksen tieltä. Menomineet luopuivat maistaan Milwaukee-joen etelä- ja pohjoispuolilla vuonna 1831 ja chippewat, ottawat ja potawatomit allekirjoittivat vuonna 1833 yhdessä sopimuksen, jolla heimot luopuivat suuresta osasta alueistaan Milwaukee-joen etelä- ja länsipuolilla.
Vuonna 1835 Solomon Juneau, Byron Kilbourn ja George H. Walker ostivat maata Milwaukeen paikalta Green Bayssä järjestetyssä huutokaupassa. Juneau nimesi omat maansa Juneautowniksi ja Kilbourn Kilbourntowniksi. Walker omisti maita heistä etelään. Juneau rikastui kauppiaana ja hän myi osan maastaan uusille sijoittajille. Tällöin syntyi Milwaukee-nimen saanut kylä. Pian paikalle alkoi saapua siirtolaisia Uudesta Englannista, Irlannista ja Saksasta. 1840-luvulla syttyi niin sanottu siltasota Juneautownin ja Kilbourntownin välillä. Jokien yli rakennettavien siltojen maksamisesta kehkeytynyt kiista yltyi väkivaltaiseksi vuonna 1845. Kylien välinen kiista ratkaistiin viimein, kun päätettiin että molemmat maksaisivat silloista tasapuolisesti. Vuonna 1846 tehtiin Milwaukeen perustuskirja ja Solomon Juneausta tuli kaupungin ensimmäinen pormestari. Milwaukeen asukasluku oli tuolloin noin 10 000. Heistä noin puolet oli saksalaisia ja vielä suurempi osuus katolilaisia. Kaupunki alkoi kasvaa jakelu- ja tuotantokeskuksena 1800-luvun puoliväliltä eteenpäin. Se tuli tunnetuksi esimerkiksi saksalaisten siirtolaisten perustamista olutpanimoista. Vuonna 1851 kaupungin asukasluku oli jo 46 000.
thumb|center|upright=3.55|Näkymä Milwaukeen vuoden 1898 paikkeilta.
Milwaukee kasvoi useista sen kehitystä varjostaneista onnettomuuksista huolimatta. Vuonna 1859 alukset Lady Elgin ja Augusta törmäsivät ja lähes 300 henkilöä hukkui. Vuonna 1883 Newhall Housen tulipalossa kuoli 64 henkilöä ja vuonna 1886 poliisi ampui ammattiliiton järjestämän mielenosoituksen osanottajia surmaten viisi. Vuonna 1892 16 korttelia tuhoutui tulipalossa. Muuten 1890-luku oli esimerkiksi saksalaisen teatterin ja musiikin kulta-aikaa. Toisaalta 1800-luvun lopussa kaupunki alkoi myös menettää merkitystään järvisatamana etelässä sijaitsevan Chicagon samalla kasvaessa. Saksalaisvastainen mieliala nousi ensimmäisen maailmansodan aikana. Milwaukeelainen Yhdysvaltain edustajainhuoneiston ensimmäinen sosialistinen jäsen Victor L. Berger tuomittiin Espionage Actin nojalla vankeuteen, vaikkakin tuomio pyörrettiin vuonna 1921. Emil Seidelistä tuli puolestaan vuonna 1910 ensimmäinen pormestariksi noussut sosialisti. 1930-luvun lama söi kaupungin kasvua, mutta toisen maailmansodan aikana kaupungin teollisuus toipui aseiden valmistuksen vauhdittamana. Milwaukeen asukasluku oli suurimmillaan 1960-luvun puolivälillä, jolloin kaupungissa asui noin 750 000 asukasta. Asukasluku on kuitenkin sittemmin laskenut huipustaan. Kaupungin teollisuus taantui voimakkaasti 1980-luvulla. Samalla kaupunkiin etelästä muuttaneiden afroamerikkalaisten suhteellinen osuus väestöstä on noussut.
Talous
Milwaukeen teollisuuden taannuttua kaupungin taloudellinen pohja on monipuolistunut. Tärkeimpiin talouden aloihin lukeutuvat esimerkiksi terveydenhoito, finanssiala, sekä pankki- ja vakuutusala. Taantumisesta huolimatta myös teollisuudella on edelleen suuri merkitys. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi elintarvikkeita, lääketarvikkeita, kaivoskoneita, moottoreja, nahkatuotteita, elektroniikkaa ja moottoripyörien osia. Kaupungissa pääkonttorejaan pitäviä yrityksiä ovat esimerkiksi Harley-Davidson ja Rockwell Automation. Viime aikoina korkean teknologian yritysten merkitys on kasvanut. Kaupunki on ollut historiallisesti tunnettu panimoistaan. Miller Brewingin panimo Milwaukeessa on vanhin edelleen toiminnassa oleva yhdysvaltalainen panimo.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Milwaukeessa aikavälillä 2012–2016 olivat 36 801 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 20 630 dollaria. 28,4 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
thumb|vasen|Kartta Milwaukeen rodullisesta jakautumisesta. valkoiset, mustat , aasialaiset ja latinot. Milwaukeen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 594 833 ja vuoden 2017 arvion mukaan 595 351. Sen suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 1 555 908. Kaupungin asukkaista 46 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 36 %), 39,2 % afroamerikkalaisia, 0,6 % intiaaneja, 18,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,8 % aasialaisia. 19,4 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 9,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Koulutus
Milwaukeessa sijaitseva Marquetten yliopisto on perustettu vuonna 1881. Kaupungissa toimii myös Wisconsinin yliopiston Milwaukeen haara. Muita korkeamman asteen oppilaitoksia kaupungissa ovat Alverno College, Cardinal Stritch University, Medical College of Wisconsin, Mount Mary College, Milwaukee School of Engineering ja Milwaukee Area Technical College.
Kulttuuri
thumb|[[Milwaukee Art Museum.]] Milwaukeessa järjestetään lukuisia tapahtumia ja kaupungin lempinimi onkin City of Festivals. Summerfest on yksi maan suurimmista musiikkitapahtumista. Muita tapahtumia voat esimerkiksi Wisconsin State Fair, PrideFest, Great Circus Parade, Bastille Days, Festa Italiana, German Fest ja Polish Fest.
Milwaukeella on oma sinfoniaorkesterinsa, sekä baletti- ja oopperaseurueensa. Kaupungissa toimii myös monia muita teatteri- ja musiikkiseurueita. Kaupungin huomattaviin museoihin lukeutuvat esimerkiksi Milwaukee Public Museum ja Milwaukee Art Museum. Milwaukee County Zoo -eläintarha sijaitsee kaupungin länsilaidalla.
Airco DH.2
Airco D.H.2 oli ensimmäisen maailmansodan brittiläinen työntöpotkurinen hävittäjälentokone. D.H.2 lienee ollut ensimmäinen Geoffrey de Havillandin suunnittelema sotatoimissa menestynyt lentokone. Se näet osallistui niin kutsutun Fokker-vitsauksen taltuttamiseen, jonka kiivain ajankohta oli vuonna 1916.
Koneen käytännöllinen lakikorkeus oli noin 4 400 metriä, huippunopeus 150 km/h. Toiminta-aika oli noin kaksi tuntia ja 45 minuuttia. Sen moottori oli pyörivä Gnome Monosoupape, jonka teho oli 100 hevosvoimaa. Takamoottorisen lentokoneen ampuma-aseistuksena oli yksi edessä, koneen keulalla sijainnut Lewis-pikakivääri.
Koneen valmistaja muuttui myöhemmin Aircosta de Havillandiksi.
Se!
Se! oli vuosina 1989–2004 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti, joka tunnettiin ns. sensaatiolehtenä.
Toiminta
Se!-lehden päärahoittajana oli aluksi turkulainen liikemies Hasse Westerback. Vuonna 1991 kustantajaksi tuli tamperelainen Sun Press, jonka ajauduttua konkurssiin keväällä 2003, lehden viimeiset numerot kustansi kuopiolainen Oy Scanria Ab. Pentti Eerikäinen oli lehden päätoimittaja vuosina 1997–2003. Hän kuului myös lehden perustajiin.
Vuonna 2003 Se!-lehti sai syytteen julkaistuaan kaksi vuotta aikaisemmin turkulaisen kaupunginvaltuutetun yksityiselämään liittyviä valokuvia. Lehden päätoimittaja Eerikäinen, ja samoja kuvia myös Turun kaupunginvaltuustossa esitellyt Olavi Mäenpää, tuomittiin yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä sakkoihin.
Syynä lehden toiminnan lakkaamiseen oli Eerikäisen mukaan lehden viimeisen rahoittajan kuolema, eikä hänen perikuntansa ollut enää halukas rahoittamaan lehteä. Toisena syynä taustalla olivat myös Sun Pressin muusta toiminnasta syntyneet velat ja tämän velkasaneeraus. Se!-lehti itse olisi kuitenkin pärjännyt taloudellisesti.
Levikki
Lehden levikki oli parhaimmillaan yli 120 000 kappaletta.
Winnie Mandela
thumb|Winnie Mandela Winnie Madikizela-Mandela (26. syyskuuta 1936 Transkei, Etelä-Afrikka – 2. huhtikuuta 2018 Johannesburg, Etelä-Afrikka ) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka on toiminut monissa valtiollisissa tehtävissä ja johtanut ANC:n naisjaostoa. Hän oli naimisissa Nelson Mandelan kanssa 38 vuotta kesäkuusta 1958 maaliskuuhun 1996, jolloin johannesburgilainen tuomioistuin myönsi heille avioeron.
Aviomiehensä vankeusvuosien aikana Winnie Mandelasta tuli merkittävä rotusortohallituksen vastustaja Etelä-Afrikassa, ja hänet määrättiin useiksi vuosiksi kotiarestiin Brandfortin kaupunkiin. Apartheid-hallinnon kaaduttua hän toimi poliittisissa tehtävissä muun muassa Etelä-Afrikan ensimmäisessä demokraattisessa hallituksessa. Myöhemmin Winnie Mandela oli ANC:n toimeenpanevan komitean jäsen ja kansanedustaja. Hän sai edustajanpaikan Etelä-Afrikan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa.
Glasgow’n yliopiston opiskelijat äänestivät Winnie Mandelan rehtorikseen kaudelle 1987–1990.
Winnie Mandela tuomittiin toukokuussa 1991 kuudeksi vuodeksi vankeuteen osallisuudesta neljän nuorukaisen sieppaukseen ja pahoinpitelyyn. Muilutuksessa kolmea nuorta miestä kidutettiin. Neljänneltä, James Seipeiltä (alias Stompie Moeketsi), leikattiin kurkku auki Winnie Mandelan käskystä. Hän oli 14-vuotias.
Huhtikuussa 2003 Winnie Mandela tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen useista varkauksista ja petoksista. Heinäkuussa 2004 varkaustuomiot kumottiin ja petostuomio lievennettiin ehdolliseksi. Oikeuden mukaan Winnie Mandela ei tavoitellut omaa etua syytteenalaisissa teoissa.
Huvudlandet
Huvudlandet, myös Houtskari, on Houtskarin pääsaari Paraisilla. Saaren pinta-ala on noin 35 neliökilometriä ja sillä asuu vakituiseti 350 asukasta. Kesäisin saaren väkiluku nousee liki 900 asukkaan. Saarella sijaitsee Houtskarin keskusta ja kirkonkylä Näsby, sekä seitsemän muuta kylää.
Yhteysalukset L/A Stella ja L/A Mergus kulkevat ympärivuotisesti Houtskarin ja Korppoon välillä. Huvudlandetista on lossiyhteydet Saverkeitille ja Lömsölle.
Houtskari on asutettu pysyvästi jo keskiajalla. Monet Huvudlandetin kylät ovat säilyttäneet perinteisen ulkonäkönsä ja ovat tiheitä puutalokyliä eripuolilla saarta. Saaren asukkaiden elinkeinoina ovat ollet jo vuosisatojen ajan maanviljely ja kalastus. Saarelta löytyy useampi ravintola, kauppa ja majoituspaikka, jotka ovat lähinnä kesäisin auki.
Juan Arango
Juan Fernando Arango Sáenz, lempinimeltään ”Arangol”, (s. 16. toukokuuta 1980 Maracay, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi viisi kautta Espanjassa ja viisi kautta Saksassa sekä lisäksi Meksikossa ja Yhdysvalloissa, jossa hän päätti pelaajauransa vuonna 2017. Arango oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja eli niin sanottu piilokärki. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa eniten otteluja (129) ja tehnyt eniten maaleja (23).
Siirryttyään Eurooppaan vuonna 2004 Arango edusti viiden vuoden ajan Espanjan Primera Divisiónin Real Mallorcaa vuoteen 2009 asti. Kesällä 2009 saksalaisseura Borussia Mönchengladbach hankki Arangon. Mönchengladbach maksoi Arangosta Real Mallorcalle arviolta 3,6 miljoonaa euroa espanjalaislehti Marcan mukaan. Aikaisemmin Arango edusti kotimaassaan Venezuelassa Nueva Cádizia, Zuliaa ja Caracasia. Hän on pelannut myös Meksikossa. Siellä hän on edustanut ennen Eurooppaan siirtymistään Monterreytä, Pachucaa ja Pueblaa sekä Saksasta palattuaan Tijuanaa. Yhdysvalloissa Arango edusti New York Cosmosia.
Arango pelasi kausina 2004–2009 Real Mallorcan joukkueessa 182 Espanjan pääsarjan ottelua ja teki niissä 45 maalia. Toisella Espanjan-kaudellaan hän teki 11 liigamaalia ja neljännellä kaudellaan 12. Hän teki hattutempun eli kolme maalia syyskuussa 2005 Real Sociedadia vastaan ja maaliskuussa 2008 Recreativo de Huelvaa vastaan. Real Madridia vastaan hän teki maalin kotiottelussa helmikuussa 2006 ja vierasottelussa toukokuussa 2009 sekä FC Barcelonaa vastaan kotiottelussa toukokuussa 2009 viikko ennen edellä mainittua Real-ottelua, ja nämä kaikki kolme ottelua päättyivät Mallorcan voittoon. Myös tammikuussa 2008 hän teki voittoisassa Espanjan cupin ottelussa maalin Real Madridia vastaan.
Arango pelasi kausina 2009–2014 Borussia Mönchengladbachin joukkueessa 155 Saksan pääsarjan ottelua ja teki niissä 25 maalia. Viimeisellä kaudellaan hän teki kahdeksan maalia. Kaudella 2012–2013 hän teki Mestarien liigan karsinnassa yhden maalin ja Eurooppa-liigassa kaksi maalia.
Arango pelasi Venezuelan maajoukkueessa 129 A-maaottelua ja teki niissä 23 maalia. Hän teki 58 MM-karsintaottelussaan 12 maalia. Copa Américassa hän pelasi vuosina 1999, 2001, 2004, 2007, 2011 ja 2015 yhteensä 20 ottelua ja teki maalin vuonna 2007 Uruguayta sekä vuonna 2011 tappiollisessa pronssiottelussa Perua vastaan. Parhaimmillaan Arango teki yhdessä maaottelussa kaksi maalia: huhtikuussa 2003 Trinidad ja Tobagoa sekä lokakuussa 2010 Meksikoa vastaan.
Loisinta
thumb|250px|[[Humalanvieras (Cuscuta europaea) on loiskasvi, joka imee tarvitsemansa ravinnon isäntäkasvista.]]
Loisinta on saalistuksen ja symbioosin eräs muoto. Siinä jokin eliö, jota kutsutaan loiseksi, ottaa ravintoa isännäksi kutsutusta eliöstä. Isäntä kärsii tästä, mutta loinen pyrkii pitämään isännän elossa oman etunsa takia. Loiset ovat kuluttajia.
Natufin kulttuuri
thumb|Kulttuurin levinneisyys thumb|Natufin kulttuurin aikaisen talon jäännöksiä.
Natufin kulttuuri oli kivikautisen Lähi-idän Levantissa noin 11 700–9 600 kalenterivuotta ennen ajanlaskun alkua vallinnut, maanviljelyä edeltänyt kulttuuri. Se ulottui eteläisestä Siinaista pohjoiseen Etelä-Turkkiin. Kulttuurin ihmiset elivät muun muassa gasellin metsästyksellä sekä tammenterhojen ja villiviljan keräilyllä. Elämäntapa oli osin paikoillaan pysyvää, osin liikkuvaa.
Epipaleoliittinen Natufin kulttuuri kehittyi luultavasti aiemmasta Kebaran kulttuurista ja/tai Egyptin Mushabin kulttuurista. Natufin kulttuuri ajoittuu viime jääkauden loppuvaiheeseen, jolloin maailmassa tapahtui voimakkaita ilmaston muutoksia. Varhaista Natufia (12500–10800 eaa.) vastasi Bölling-Allerödkausi ja myöhästä Natufia (10800–9500 eaa.) Nuorempi Dryas. Myöhäisellä natufilla enemmän paikkoja myös kuivilla alueilla.
Natufin kulttuurin synnyn aikoihin Lähi-idän ilmasto lämpeni ja kostui. Niinpä kulttuurin alueella oli melko metsäistä. Natufien kylät olivat yleensä Välimerelle tyypillisellä tammi-pistaasivyöhykkeellä, jossa kasvoi paljon ruohoja ja villiviljaa. Kitukasvuisemmilla alueilla kyliä oli vähemmän. Arvellaan natufialaisten kulttuurin ajautuneen myöhemmin jääkauden päättymisen aikaisen kylmän ja etelässä kuivan nuoremman dryaskauden takia kohti maanviljelyä.
Natufin kulttuurin löytöpaikkoja ovat mm. Jeriko, Karmelinvuori, Juudean kukkulat, Ain Mallaha ja Hayonim. Lisäksi Tell Abu Hureyra, Tell Mureybat Syyriassa. Natufin aikana löytöpaikkojen määrä oli viisinkertainen edelliseen geometrisen kabaran aikaan verrattuna.
Elinkeinot
"Natufit" elivät muun muassa gasellinmetsästyksellä ja villiviljan keräilyllä. He saattoivat viljellä maata, mutta varmaa tämä ei ole. Metsästettiin eniten gaselleja, myös aroalueilla nautoja, sikoja, hirvieläimiä, kauriita, hevosen sukuisia eläimiä. Muun muassa hampaiden kulumisen ja luiden strontium- ja kalsiumpitoisuuden mukaan natufit söivät eniten kasviravintoa. Natufiin on liitetty syksyinen tammenterhojen keruu, kulttuurin alue oli silloin tammi- ja pistaasipuiden vyöhykkeellä. Tammenterhojen käsittely syötäväksi on työlästä: muutaman päivän perheen ravinnon tuotto tammenterhoista vie seitsemän tuntia. . Villirukiissa näkyy kesytyksen merkkejä ehkä jo ajalle 19700 eaa. päätellen kolmen jyvän radiohiiliajoituksista ja myös kastelukelpoisten weed-lajien siemeniä.
Osin paikallaan pysyvää asutusta
Kiinteä kyläasutus saattoi syntyä jo Natufin kaudella ennen maanviljelyn alkamista, vaikka toiset Natufin asuinpaikoista olivat tilapäisleirejä. Joka tapauksessa Natufin kauden leiripaikkoja käytettiin useammin kuin aiemmin, ja kulttuuri oli monipuolisempi. Natufin asukkaiden uskotaan vaeltaneen osan vuodesta, ja osan vuotta asuneen paikallaan. Kyliä oli suuria, keskikokoisia ja pieniä, alaltaan 15–1 000 m2. Suurissa kylissä oli 100–150 as. Pienet kylät saattoivat olla tilapäisiä leirejä.
Myöhäisnatufin aikana 11500–9500 eaa. oli liikkuvaa asutusta.
Natufien puoliksi maanalaiset talot tai majat olivat pyöreitä tai soikeita, niiden ympärillä oli kivikehä, ja sisällä puisia kannatuspaaluja. . Taloissa oli kivinen tulisija. Talojen läpimitta oli 3–6 m. Mutta natufien taloja ei tehty mutatiilistä, niin kuin myöhemmät PPNA-kauden talot.
Työkalut ja muut
On löydetty luisia ja puisia piikiviteräisiä sirppejä, luusta tehtyjä kalakoukkuja ja harppuunoita. Sirpit ilmaantuivat Natufin aikana ja kattavat eräistä löydöistä 80%. Hiottuja kiviesineitä, huhmareita, survimia, jauhinkiviä, pieniä kulhoja on löydetty enemmän kuin aikaisemmilta löytöpaikoilta. Natufin kaudella yleistyi huhmareiden ja sirppien koristelu viivoista koostuvin kuvioin. . Luultavasti metsästettiin verkoillakin. Piikiviterät olivat epipaleoliittiselle eli mesoliittiselle ajalle tyypillisiä mikroliittejä. Myös mikrokaivertimia. Paljon puolikuun muotoisia teriä. Kiillotetusta kivestä tehtiin keihään suoristimia. Varhaisen Natufin nuolenkärjet olivat Helwan-tyyppiä 12500 – 11000 BP. Etelässä Siinaissa oli Harif-kärki, joka saattoi olla oma kulttuurinsa.
On hautakuoppia, joita on pidetty joskus villiviljan varastoina. Ihmistä esittävät veistokset ovat harvinaisia, eläimiä esittävät yleisiä. Monet ajan veistokset esittävät gasellia. Korut olivat yleisiä. Joidenkin vainajien luut käsiteltiin okralla. Vuonna 2008 löydettiin ilmeisesti shamaanin tai poppamiehen hauta. On löydetty myös agaatteja ja muita jalokiviä. Natufilaiset kesyttivät koiran 12000 BP eli 10000 eaa. Lapsikuolleisuus oli arkeologisista löydöistä päätellen hyvin korkea. Ain Mallahasta on löydetty Niilin simpukankuoria ja Anatolian obsidiaania.
Väestö
Natufin väestöä on pidetty "esi-afroaasialaisena". Natufin kulttuurissa on nähty esim. itäisen Saharan ja sen eteläpuolen tai Euraasian kivikauden kulttuurin vaikutteita. Natufeja on väitetty myös seemiläistä edeltäväksi.
Natufin kulttuurista löydetystä luista on löydetty peribntötekijöistä isälinjan tyyppejä CT ja E1b1. Äitilinjan tyypeissä on N1b ja J2a2.
Espanjan miesten lentopallomaajoukkue
thumb|250px
Espanjan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Espanjaa kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on viimeisen kymmenen vuoden aikana pudonnut pahasti ja tällä hetkellä se on 33:s (heinäkuussa 2017). Arvokilpailuissa joukkueen paras saavutus on kultamitali EM-kilpailuissa 2007.
Historia
Espanjan lentopalloilijat menestyivät 1970- ja 1980-luvuilla lähinnä Länsi-Euroopan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 1976 maa sai ensimmäisen mitalinsa sijoituttuaan pronssille. Sama sijoitus toistui 1982, mutta vuoden 1984 kotikilpailuissaan Espanja voitti kultaa. Vielä 1986 joukkue sai pronssia ja 1987 hopeaa. Euroopan lentopallon, jota hallitsivat itäblokin maat, huipulta Espanja oli tuolloin kuitenkin vielä kaukana.
Uusi aikakausi
Olympialaisten jälkeen Espanjan maajoukkueen konkaripelaajat jättivät paikkansa nuorille kokemattomille pelaajille. Tämä uusi aikakausi sai heti tulosta, kun Espanja selviytyi EM-kilpailuihin vuonna 1993, ja samana vuonna joukkue voitti kultaa Välimeren kilpailuissa. Seuraavana vuonna joukkue valloitti Spring Cupin voiton.
Paikka vuoden 1995 maailmanliigassa merkitsi sitä että Espanja oli noussut maailman lentopallokartalle. Maailmanliigassa Espanjan hakkuri Rafael Pascual valittiin parhaimmaksi pelaajaksi. Myöhemmin vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuissa Espanjan nuori joukkue pelasi loistavasti ja sijoittui 8. sijalle. Joukkueen kapteeni Rafael Pascual valittiin turnauksen parhaimmaksi pelaajaksi. Vuoden 1999 maailmancupissa Pascual valittiin jälleen parhaimmaksi pelaajaksi. Espanja ei kuitenkaan selviytynyt Sydneyn olympialaisiin.
Vuonna 2002 Espanja osallistui Euraasian mestaruusturnaukseen, jonka se voitti komeasti. Voiton jälkeen Espanja toivoi paikkaa maailmanliigaan. Toiveet toteutuivat ja Espanja voitti maailmanliigan alkulohkossaan kahdeksan peliä häviten vain Italialle neljä kertaa. Espanja selviytyi maailmanliigan lopputurnaukseen, jossa se sijoittui lopulta historiansa parhaimmalle maailmanliiga-sijoitukselle olemalla viides. MM-kilpailuissa joukkue kuitenkin epäonnistui totaalisesti. Vuoden 2003 EM-kilpailuissa joukkue oli 8. sijalla
Vuonna 2004 joukkue ei pystynyt selviytymään Ateenan olympialaisiin isoista odotuksista huolimatta. EM-karsinnoista joukkue selviytyi kuitenkin jatkoon ja eteni lopputurnaukseen Italiaan. Italiassa pelatussa lopputurnauksessa Espanja sijoittui neljänneksi häviten välieräottelun äärettömän tiukasti Venäjälle. Espanja johti ratkaisu erääkin selvästi, mutta Venäjä voitti erän lopulta ja tie vei loppuotteluun. Espanjan Israel Rodríguez valittiin kilpailuiden parhaaksi hyökkääjäksi.
Huippukausi
Vuosi 2007 oli Espanjalle yhtä juhlaa. Joukkue voitti Euroopan liigan loppuottelussa Portugalin, jonka jälkeen joukkue alkoi valmistua EM-lopputurnaukseen. Viimeiset kaksi viikkoa valmistumisessa joukkue harjoitteli yhdessä Suomen lentopallomaajoukkueen kanssa, Kuortaneen Urheiluopistolla. EM-kilpailut olivat Espanjan joukkueen juhlaa. Välierässä joukkue kohtasi harjoittelukumppaninsa Suomen. Välieräottelusta tuli tiukkaakin tiukempi ja Espanja eteni finaaliin 3–2 vaikka Suomella oli jo ottelupallo. Finaalissa Espanja haastoi suursuosikki Venäjän hurjaan taisteluun. Espanja teki maansa lentopallohistoriaa, kun se voitti Venäjän 15–13 ratkaisevassa viidennessä erässä.
Euroopan-mestaruus tiesi myös sitä että Espanja selvitti tiensä maailmancupiin, ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1999. Maailmancupissa Espanja oli lopulta viides, ja ei selviytynyt ainakaan vielä olympialaisiin Pekingiin. Espanjan Jose Luis Molto valittiin turnauksen parhaimmaksi torjujaksi, kun maanmies Angel Micuel Falasca valittiin parhaimmaksi syöttäjäksi.
Euroopan olympiakarsinnat
Espanja jatkoi pelejään Euroopan olympiakarsinnoissa, Turkin Izmirissä. Joukkue kohtasi alkulohkossaan Italian, Puolan ja Hollannin. Joukkue voitti lohkonsa häviämällä vain pelin, jonka se pelasi kakkoskuusikollaan. Välierissä Espanja kohtasi tutun Suomen, ja otti voiton Suomesta 3–1. Kaksi ensimmäistä erää joukkueet taistelivat tasaisesti. Finaalissa Espanja vei kaksi ensimmäistä erää Serbiaa vastaan. Toisen erän se voitti selvästi, mutta tämän jälkeen joukkueen pelivire katosi ja se hävisi ottelun tiukasti 3–2 Serbialle.
Muuta
Espanjan maajoukkueen pitkäaikainen kapteeni Rafael Pascual on pelannut peräti 517 A-maaottelua. Lukema on tiettävästi kautta aikojen suurin A-maaotteluita pelannut pelaajan määrä kaikissa urheilulajeissa.
Espanjan maajoukkuetta valmensi vuoden 2007 Euroopan-mestaruuskilpailuissa italialainen Andrea Anastasi. Kilpailuiden jälkeen Anastasi teki saman tien sopimuksen surkeasti pelanneen Italian maajoukkueen kanssa.
A Tribute to Jack Johnson
A Tribute to Jack Johnson on yhdysvaltalaisen jazzmuusikon Miles Davisin soundtrack-albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Levy oli soundtrack nyrkkeilijä Jack Johnsonista kertovaan elokuvaan.
Pariisi–Roubaix 2015
John Degenkolb voitti kilpailun oltuaan Roubaix'n velodromilla paras seitsemän ajajan loppukirissä. Hän oli tavoittanut irtiotossa olleet Greg Van Avermaetin ja Yves Lampaertin muutama kilometri ennen maalia. Kärkiryhmään tulivat mukaan vielä Zdeněk Štybar, Lars Boom, Martin Elmiger ja Jens Keukeleire. Etixx-Quick Step -tallin Lampaert yritti velodromilla vetää joukkuetoveriaan Štybaria voittoon, mutta Degenkolb ohitti hänet viimeisessä kaarteessa. Štybar sijoittui toiseksi ja Van Avermaet kolmanneksi.
Tulokset
Lähde: Le Tour de France
Mukulakiviosuudet
Kilpailussa ajettiin seuraavat 27 mukulakiviosuutta.
Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Sauli Kiviranta
Sauli Kiviranta (s. 1989) (es. Juhani Kauranen vuosina 2000–2001, Eero Tommila vuosina 2003–2005) on kuvitteellinen hahmo suomalaisessa saippuasarjassa Salatut elämät.
Perhe
Sauli on Laura Kivirannan poika. Sauli oli tavannut äitiään satunnaisesti ennen kuin matkusti yksin tämän luo Kempeleestä Helsinkiin 11-vuotiaana. Saulin isä on Lauran teini-iän aikainen ihastus Tom. Laura sai Saulin lukioikäisenä ja joutui huolehtimaan pojastaan yksin, sillä Tom ei osallistunut lapsen kasvattamiseen, vaan lähti omille teilleen. Nuorena ja kokemattomana äitinä Laura joutui hankaluuksiin pienen poikalapsen kanssa ja kun tämä eräänä iltana alkoi itkemään, eikä itku tahtonut loppua, Laura epätoivoissaan ravisteli Saulia. Tämä todisti Lauran kyvyttömyyden äidiksi, jonka jälkeen Sauli kasvoi Lauran äidin Eilan luona Kempeleessä. Laura kuitenkin lähetti pojalleen lahjoja, kuten PlayStationin ja rahaa, jolla Sauli keksi matkustaa junalla Helsinkiin äitinsä luokse. Saulin ja Lauran yhteiselo Pihlajakadulla ei alkanut erityisen helposti ja Laura koki olevansa huono äiti. Saulin isä Tom, jonka vaimo ja lapset olivat kuolleet tulipalossa, kuitenkin ilmestyi Helsinkiin ja halusi vaikuttaa Saulin elämään, koska hän oli menettänyt aikaisemmassa elämässään kaiken. Sauli tykästyi isäänsä ja Laurankin oli myönnettävä, että Tom on Saulille parempi miehenmalli kuin Markus Ekholm. Sauli muutti isänsä luokse Oulunsaloon, jossa Laura kävi tapaamassa poikaansa. Saulin kasvettua teini-ikäiseksi tuli isän luona asumisessa ongelmia, sillä Tom oli useasti poissa kotoa ja Sauli laiminlöi koulunkäyntiään. Kun Laura sai kuulla tästä, hän halusi päästä näkemään poikansa, mutta Sauli itse ehti ensin matkustaa Helsinkiin.
Teini-ikä
Lopulta Sauli palasi takaisin Helsinkiin, tällä kertaa Kari Taalasmaan kanssa elävän Lauran luokse. Sauli oli nyt varttunut teiniksi, eikä sopeutuminen uusiin kuvioihin ollut taaskaan helppoa. Sauli kapinoi esiintyen ilman ajokorttia Ami Rasin ja Ken Ojalan kuljettajana ja toimi yökerho Geelissä oleskelleen ja Karin kanssa kaveeranneen Jasun juoksupoikana vähän aikaa. Sauli yritti myös saattaa äitinsä ja Karin takaisin yhteen onnistumatta kuitenkaan.
Palatessaan jälleen kerran takaisin Sauli käyttäytyi astetta kovemmin: hän varasti tupakkaa ja kaupasta takin kaverilleen Kasper Koposelle. Kari pakotti pojat palauttamaan varastetun takin ja paljasti Lauralle löytämänsä varastetut tavarat Saulin huoneesta. Suivaantunut Sauli keksi soittaa Lauran vanhalle ystävälle Simolle valehdellen, että Kari kohtelee Lauraa huonosti ja sai aikaan sotkun, kun Simo tuli Helsinkiin apuaan tarjoten. Sauli ei osallistunut Lauran ja Karin vastasyntyneen tyttären, Oonan ristiäisiin ja söi ristiäiskakkua yksin kotona. Kari suuttui Saulille ja Saulin uhma laukesi itkuun. Sauli sanoi, että Laura välittää kaikista muista enemmän. Saulin isoäiti Eila kertoi haluavansa Saulin takaisin Oulunsaloon, mutta Sauli ei halunnut lähteä. Karikin vakuutti että Saulin parasta jäädä yhteiseen kotiin Helsinkiin.
Kari keksi järjestää Saulille töitä Talotaikureissa muutamia tunteja viikossa, opettaakseen ettei raha kasva puussa. Pesukonetta korjaillessaan Kari ryhtyi nuukailemaan, päätti hoitaa homman itse ja otti apupojakseen Saulin, joka sai kovan sähköiskun kellarissa. Sähköisku ei tehnyt suurempaa vahinkoa, mutta auttaakseen Karia veloissa Sauli nappasi Seppo Taalasmaan antiikkien joukosta sormuksen, jonka katoamisesta syytettiin Karia. Myöhemmin Sauli kuuli Lauran syyttävän itseään hänen väärin kasvattamisesta. Sauli päätti lähteä liftaamalla Helsingistä pois Oulunsaloon.
Heli Sievinen
Kun pari erosi, Heli löysi Teresasta olkapään ja lopulta heistä tuli pari Helin tajutessa pitävänsä vain naisista. Sauli suuttui tästä, vaikka hän olikin jo eronnut Helin kanssa.
Annika Sievinen
Annika Sievinen oli Saulin silloisen tyttöystävän Helin pikkusisko, jonka kanssa Saulilla oli seksisuhde Helin selän takana. Kaikki alkoi siitä, kun Ken Ojala oli torjunut Annikan ja Sauli löysi Annikan itkemästä saunan pukuhuoneesta. Sauli kehui Annikaa kauniiksi, jonka jälkeen hän rohkeni suutelemaan Annikaa. Suhde päättyi, kun Annika alkoi seurustelemaan Saulin parhaan ystävän, Kasper Koposen kanssa.
Markus Ekholm
Markus Ekholm oli Saulin ensimmäinen isäpuoli sarjassa. Markuksella ja Saulin äidillä Lauralla oli ollut jo pitemmän aikaa epämääräistä säätöä. Sauli ei alun perinkään pitänyt Markuksesta ja lopulta Markuksen läsnäolo ärsytti häntä yhä enemmän. Saulin isän, Tomin, ilmestyessä kuvioihin Sauli muutti pois Pihlajakadulta isänsä luo Oulunsaloon. Ennen Saulin paluuta Pihlajakadulle, Markus oli kuollut.
Kari Taalasmaa
Saulin seuraava isäpuoliehdokas olikin Kari Taalasmaa. He eivät tulleet alkuunkaan hyvin toimeen vaan olivat lähes aina törmäyskurssilla. Kun Saulille syntyi pikkusiskopuoli Oona, ei Sauli edes osallistunut tämän ristiäisiin. Lauran haluttua erota Karista jokapäiväisten riitojen seurauksena, Sauli yritti saada Karin ja Lauran palaamaan yhteen, muttei onnistunut. Myöhemmin Sauli on myös sanonut Aaro Vaalanteelle Karin olleen parempi isäpuoli kuin Aaro.
Aaro Vaalanne
Melko pian sen jälkeen kun Kari ja Laura erosivat, Laura kohtasi Aaro Vaalanteen. Alkajaisiksi uudella isäpuolella ja Saulilla synkkasi ihan mukavasti. Saulin 18-vuotissyntymäpäivillä Aaro oli myöhässä, mutta yllätti pojan arvokkaalla pelilahjalla.
Kun Oona laukaisi vahingossa löytämänsä Aaron aseen Kivirannoilla, paikalle tullut poliisi paljastui Aaron tutuksi, jonka Sauli kuuli kutsuvan Aaroa Artoksi. Aaro väitti Saulin kuulleen väärin, mutta Sauli alkoi epäillä Aaroa. Lopulta Sauli päätti mennä tapaamaan Aaron entistä työkaveria Antero Voimaa. Antero soitti Aarolle kertoen Saulin udelleen asioista ja Aaro kertoi väkivaltaisen pidätyksen syyn ja sai Lauran puolelleen. Tämän jälkeen Sauli menetti täysin luottamuksensa Aaroon.
Tilanne johti riitelyyn Saulin ja Aaron välillä. Aaro oli jopa vähällä ajaa autolla Saulin yli. Aaro kuitenkin keksi toisenlaisen keinon Saulin karkottamiseksi ja sai Lauran vakuuttumaan, että muutto pois kotoa olisi Saulille parhaaksi. Aaro järjesti salaa asuntoa Saulille, mutta tämän kuultuaan Sauli raivostui mokomasta vehkeilystä. Sauli yritti kertoa Helsinkiin palanneelle Karille Aarosta. Aaro oli kuitenkin saanut Karin vakuuttuneeksi vilpittömyydestään ja Sauli turhautui yksinäiseen taisteluun ainoana todella ilkeäksi kokemaansa Aaroa vastaan ja lähti kotoa mahdollisimman kauas maailmalle, aluksi tapaamaan Australiaan muuttanutta Ken Ojalaa. Myöhemmin, Saulin jo poistuttua, oli Aaro hävittänyt Saulille osoitetun hääkutsun hänen ja Lauran häihin. Laura löysi Saulin Australiasta lähettämiä postikortteja Oonan huoneesta, jotka Aaro oli piilottanut. Aaro oli siis halunnut katkaista Lauran välit Sauliin mahdollisimman hyvin.
Ivan Vazov
Ivan Mintšov Vazov (bulgariaksi Иван Минчов Вазов) (27. kesäkuuta 1850 Sopot – 1921 ) oli bulgarialainen runoilija, novellisti ja näytelmäkirjailija.
Vapaustaistelijana
Vazov osallistui Bulgarian vapautusliikkeeseen ja joutui siksi oleskelemaan maanpakolaisena Romaniassa ja Venäjällä (1886).
Kirjailijana
Vazovin esikoisteos oli runokokoelma Prěporec i gusla. Parhaan romaaninsa Ikeen alla (Kustannusosakeyhtiö Kirja, 1913) hän kirjoitti maanpakolaisuusaikanaan Venäjällä. Myöhemmin hän asettui asumaan Sofiaan ja antautui kirjallisiin töihin. Balladien ja lyyristen runojen ohella hän kirjoitti isänmaallisia runoja, joissa hän kuvailee Bulgarian vapaustaistelua ja ylistää muun muassa Venäjän keisaria Aleksanteri II:ta. Hän kirjoitti myös novelleja ja julkaisi aikakauskirjoja.
Sarawakin kuningaskunta
Sarawakin kuningaskunta oli Borneon saarella sijainnut kuningaskunta, joka sai alkunsa vuonna 1841, kun Brunein sulttaani luovutti brittiläiselle James Brookelle alueen hallinnan. Brooke hallitsi aluetta kuin omaa maataan ja hänen arvonimestään tehtiin perinnöllinen. Brooken suku hallitsi Sarawakia valkoisina rajaheina vuoteen 1946 asti, jolloin Sarawakista tehtiin Britannian kruununsiirtomaa. Vuonna 1963 Sarawakin kruununsiirtomaa liittyi Malesian liittovaltioon, jolloin siitä tuli Malesian osavaltio Sarawak.
Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu
pienoiskuva Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu, entiseltä nimeltään Joensuun normaalikoulu, on filosofiseen tiedekuntaan kuuluva harjoittelukoulu. Koulu tunnetaan edelleen parhaiten lempinimellään "Norssi".