cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slither.io
Pelaaminen
Pelissä jokainen pelaaja liikuttaa matoa hiirellä. Tavoitteena on yrittää saada muut madot osumaan itseensä ja syödä niiden raadot. Pelaajat yrittävät kasvattaa matonsa pituutta niin, että muiden matojen syöminen olisi helpompaa. Ennen peliä jokainen pelaaja saa valita nimimerkkinsä sekä matonsa värin ja ulkomuodon. Pelissä pystyy myös ”juoksemaan” painamalla hiirtä pitkään. Juoksemiseen menee kuitenkin niin paljon energiaa, että mato pienenee huomattavasti juoksun aikana. Madot saavat liikkua vain tietyn kokoisella kentällä. Jos pelaaja koskee kentän reunaan, menee hän pelistä pois automaattisesti.
Donatas Banionis
Donatas Banionis (28. huhtikuuta 1924 Kaunas – 4. syyskuuta 2014 Vilna) oli liettualainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä ja ohjaaja.
Banionis oli kansainvälisesti tunnetuimpia liettualaisnäyttelijöitä. Hän esitti muun muassa pääosaa Andrei Tarkovskin elokuvassa Solaris (1972) ja sivuosaa Mihail Kalatozovin elokuvassa Punainen teltta (1969). Hän esiintyi myös saksalaisissa elokuvissa (Beethoven – päivä eräästä elämästä, 1976). Hän loi merkittävän uran myös teatterissa, ja hän kuului Liettuan kansallisteatterin ja Panevėžysin teatterin näyttelijäkuntaan.
Neliökunta
Neliökunnalla tarkoitetaan matematiikassa kuntalaajennusta K/Q, joka on muotoa
missä d on nollasta eroava rationaaliluku. Kaikki rationaalilukukunnan astetta 2 olevat laajennukset ovat tätä muotoa. Jos d > 0, kuntaa kutsutaan reaaliseksi neliökunnaksi, ja jos d < 0, imaginääriseksi neliökunnaksi.
Tarkan määritelmän mukaan tarkoittaa kompleksilukukunnan \mathbb{C} suppeinta alikuntaa, joka sisältää alkion \sqrt{d}.
Määritelmän mukaan sisältää osajoukkonaan rationaalilukujen joukon \mathbb{Q}, alkio \sqrt{d} kuuluu siihen ja lisäksi joukko on suljettu peruslaskutoimitusten suhteen.
Tästä seuraa, että kunta koostuu alkioista, jotka ovat muotoa
missä. Kertomalla kertoimien r,s,t,u nimittäjät pois todetaan helposti, että voidaan valita.
Šini
Šini äännetään yleensä.
Olen pahoillani – Valitut teokset 1994–2000
Olen pahoillani – Valitut teokset 1994–2000 on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 2001 julkaistu kokoelmalevy. Levyn aloituskappale "Hyviä muistoja, huomenna suihkuun" julkaistiin singlenä.
Kokoelma sisältää kappaleita yhtyeen viideltä ensimmäiseltä albumilta. Lisäksi mukana on kaksi uutta kappaletta, "Hyviä muistoja, huomenna suihkuun" ja "Käyneet hedelmät", sekä ainoastaan singlellä julkaistu kappale "Raami". Kappale "Koira haistaa pelon (koira haisee puulle)" yhdistelmä Muovi antaa periksi -albumin kappaleista "Koira haistaa pelon" ja "Öljy puulle". Kappale "Ajoratamaalaus" on samannimiseltä singleltä ja on eri versio kuin albumilla Simpukka-amppeli.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Liimatta, ellei toisin mainittu.
Shape of You
Shape of You on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Ed Sheeranin single. Kappale julkaistiin digitaalisena latauksena 6. tammikuuta 2017. ”Shape of You” sijoittui sijalle 1. muun muassa Suomen virallisella singlelistalla, Britannian singlelistalla sekä Billboard Hot 100 -listalla.
Shape of You oli Spotifyn kaikkien aikojen striimatuin kappale, kunnes The Weekndin kappale Blinding Lights nousi ykköspaikkalle.
Kroatian parlamenttivaalit 1995
Kroatian parlamenttivaalit 1995 toimitettiin Kroatiassa 29. lokakuuta 1995. Vaaleissa valittiin edustajat Kroatian parlamenttiin. Vaaleissa oli n. 2,5 miljoonaa äänestäjää, äänestysprosentti oli 68,8 %. Kroatian demokraattinen liitto sai eniten paikkoja. Puolueen tavoitteena oli saada kaksi kolmannesta parlamentin paikoista. Vaaleissa presidentti Tudjman nousi esiin, joka nostettiin sotasankariksi, koska kroatialaisjoukot voittivat vaalien aikaan serbijoukot Kroatiassa ja Bosnia-Hertsegovinassa.
Tulokset
Vaalitulokset:
Salla
pienoiskuva|250px|Kuva [[Karhutunturilta.]] pienoiskuva|250px|Äteritsiputeritsipuolilautatsibaari, jonka nimi oli Suomen baarien pisin, oli jo lopettanut toimintansa kuvan ottohetkellä 2006. Salla (vuoteen 1936 Kuolajärvi) on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan itäosassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2.
Maantiede
Kunnan keskustaajama on Sallan kirkonkylä, jossa asuu 1 622 ihmistä (31.12.2019). Kirkonkylältä on matkaa Kemijärvelle 67 kilometriä, Kuusamoon 115 kilometriä ja Rovaniemelle noin 150 kilometriä. Venäjän Kantalahteen kirkonkylältä kertyy matkaa 214 kilometriä.
Pääosa Sallan alueesta kuuluu Kemijoen vesialueeseen. Kunnan pohjoisosasta alkaa Vienanmereen laskeva Tuntsajoki. Sallan eteläosasta alkavat niin ikään Vienanmereen laskevan Oulankajoen latvapurot.
Kylät
Aatsinki, Aholanvaara, Ahvenselkä, Hautajärvi, Hietajärvi, Hirvasvaara, Isohalme, Kallunki, Kelloselkä, kirkonkylä, Kotala, Koutelo, Mälävaara, Kursu, Käsmä, Naruska, Niemelä, Oulanka, Onkamo, Pahkakumpu, Paloperä, Saija, Salmivaara, Selkälä, Tuohikylä, Vallovaara, Varvikko, Vittikko.
Sallasta 1940-luvulla luovutetun alueen kylät
Alakurtti, Korja, Kuolajärvi, Lampela, Sallansuu, Sovajärvi, Tuutijärvi, Vuorijärvi, Vuosnajärvi, Yläkurtti
Taajamat
Vuoden 2019 lopussa Sallassa oli 3 400 asukasta, joista 1 622 asui taajamassa. Sallan taajama-aste on 47,7 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Sallan kirkonkylä.
Luonto
Syyspakkasilla Sallassa voi kuunnella ja nähdä revontulia. Sallassa on mitattu 1900-luvun sen aikainen pakkasennätys, mikä oli −50 °C. Ennätys mitattiin vuoden 1985 loppiaisena Sallan kylässä Naruskassa. Naruskassa mitattiin 28. tammikuuta 1999 Suomen epävirallinen pakkasennätys -54,3°C.
Sallan merkittävimmät luontokohteet ovat Oulangan kansallispuisto ja Tuntsan erämaa. Vuonna 2022 perustettiin Sallan kansallispuisto. Oulankajoen varressa lähellä Aholanvaaraa sijaitsevat Aholanvaaran hiidenkirnut. Aatsingin kylässä sijaitsee Petservaaran näköalatorni, mikä on moottorikelkkareitin varrella.
Historia
Kunnan nimi muutettiin 1936 Sallaksi.
Metsäteollisuus ja tukinajo toivat Kuolajärvelle sosialismin ajatuksen ja paikkakunnalla oli 1906 tukkityöläisten lakkoja. Muurmannin rata paransi Venäjän pohjois–etelä-yhteyksiä, minkä vuoksi Kuolajärvestä tuli sotatarvikkeiden kuljetusreitti Venäjälle. Vuonna 1922 Kuolajärvellä tapahtui Neuvostoliittoon siirtyneiden suomalaisten kommunistien järjestämä niin sanottu läskikapina.
1930-luvun mittaan Sallassa tehtiin niin sanottuja ”autosavottoja”, koska suuria ja hyvälaatuisia metsiä oli vedenjakajan itäpuolellakin. Savotoilta ajettiin tukit kuorma-autoilla Kemijoen vesistöön kuuluvien uomien varteen, josta ne uitettiin edelleen.
Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 enemmistö siihenastisen Sallan alueesta pysyi Suomessa, mutta pinta-alaltaan suuri itäpuolisko (Vanha Salla) siirtyi Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Kodittomaksi jäänyt osa sallalaisista asutettiin toimintaansa jatkaneen kunnan alueelle, jossa Märkäjärven kylästä tehtiin uusi kirkonkylä ja kuntakeskus. Sellaiseksi harkittiin myös Kursua, jota saksalaiset eivät olleet polttaneet, mutta Märkäjärven katsottiin sijaitsevan keskemmällä kuntaa.
Kunta eli vahvaa nousukautta aina 1960-luvun loppuun saakka, johon asti väkiluku kasvoi ja syntyvyys oli omaa luokkaansa. Sen jälkeen alkoi suuri muuttoliike enimmäkseen Ruotsiin. Vuonna 1966 kunnassa asui yli 11 000 ihmistä. Kiihkeimmän muuton vuosina monet kylät menettivät jopa puolet asukkaistaan ja kunnan väkiluku laski rajusti, lähes puolittuen muutaman vuoden kuluessa. Monissa kylissä asukasmäärä puolittui muutamassa vuodessa. Kunnan väkiluku on laskenut vuosi toisensa jälkeen siitä lähtien. Toinen suuren muuton aalto tuli 1990-luvulla, jolloin väkiluku myös jatkoi voimakasta laskuaan. Huomattavaa on se, että esimerkiksi Kemijärven väkiluku on ollut suuren muuton ajoista noususuuntainen joinain vuosina.
Hallinto
Sallan kunnanjohtaja vuodesta 2014 on Erkki Parkkinen. Hänen edeltäjänsä oli Kari Väyrynen.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista yksitoista on keskustan hallussa kaudella 2021–2025. Perussuomalaisilla on neljä paikkaa, vasemmistoliitolla kolme paikkaa, SDP:llä kaksi paikkaa ja kokoomuksella yksi paikka.
Talous
Vuonna 2019 kunnassa oli 1067 työpaikkaa. Niistä 16 prosenttia oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 75 prosenttia palveluissa ja 8 prosenttia jalostuksessa. Työttömien osuus työvoimasta 2018 oli 14,9 prosenttia.
Sallassa naisten mediaanipalkka oli vuoden 2017 verotuksessa 1,48-kertainen miesten mediaanipalkkaan verrattuna, syinä miesvaltainen porotalous ja naisten suuri osuus korkeaa koulutusta vaativissa ammateissa.
Eniten yhteisöveroa kunnassa maksavat yhteismetsät ja Sallan Osuuspankki.
Väkiluvun kehitys
Sallan asukasluku seitsenkertaistui noin sadassa vuodessa (1 479 asukasta vuonna 1860, 10 389 asukasta vuonna 1964 ). Sallan kunnan väestökehitys on ollut 1960-luvulta lähtien laskeva. Vuonna 1970 kunnassa asui 8 840 ihmistä. Väkiluku painui alle 4 000:n marraskuussa 2012.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sallassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Sallassa toimii Sallan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sallan alueella toimii Lapin ortodoksinen seurakunta.
Palvelut
Sallan kirkonkylän koulukeskuksessa on sekä Kirkonkylän koulu vuosiluokille 1.–6., Sallatunturin koulu luokille 7.–9. että Sallan lukio. Lukiota on 2010-luvulla käynyt myös joukko venäläisiä oppilaita, mikä osin vaikuttaa siihen, että koulua kannattaa ylläpitää näin pienessä kunnassa. 1960-luvulla Sallassa oli yli 10 000 asukasta ja 40 kyläkoulua.
Salla on ilmoittanut sitaateissa hakevansa vuoden 2032 kesäolympialaisia, minkä ensisijaisena tarkoituksena on kuitenkin ilmastonmuutoksen torjunta kunnan imagon lisäksi.
Norsunkärsät
Norsunkärsät (Proboscidea) on Martyniaceae-heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku, mutta samalla myös heimon runsaslajisin suku. Sukuun kuuluu kymmenen lajia.
Norsunkärsiä tavataan lähinnä Yhdysvalloissa.
Niklas Lundström
Niklas Lundström (s. 10. tammikuuta 1993 Värmdö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklövenissä.
Push the Button (Teapacksin kappale)
Push the Button on israelilaisen Teapacks-yhtyeen kappale, jonka on sanoittanut Kobi Oz. Teapacks valittiin Israelin Eurovision karsinnasta edustamaan maataan Helsinkiin vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun, jossa yhtye jäi semifinaalissa sijalle 24 eikä päässyt finaaliin. Kappaleessa lauletaan hepreaksi, ranskaksi ja englanniksi. Kappale aiheutti poliittista kohua Israelissa, koska laulun sanoissa käsitellään sotaa viittaavia asioita. Epäiltiin myös, että sanat viittaavat Iranin presidentti Mahmud Ahmadinejadiin. Näistä huolimatta kappaletta ei kuitenkaan diskattu kisasta.
Niklas Lundström
Seuraura
Kauteen 2010–2011 Lundström lähti niin ikään AIK:n kolmosmaalivahtina Viktor Fasthille ja Christopher Heino-Lindbergille. Heino-Lindbergin loukkaantumista hankittiin marraskuussa loppukaudeksi tuuraamaan Björn Bjurling. Lundström pelasi kauden aikana yhdessä Elitserien-ottelussa. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 28. joulukuuta 2010 vieraissa HV71:tä vastaan, kun Lundström vaihdettiin Bjurlingin tilalle AIK:n maalinsuulle 12 pelatun minuutin jälkeen. Hän torjui ottelussa 23 kertaa, mutta päästi viisi maalia. AIK hävisi ottelun lopulta murskalukemin 8–2. Lundström puki kauden aikana kaikkiaan 13 runkosarjaotteluun. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla kaksi sarjatasoa alempana I-divisioonajoukkue Lindlövens IF:ssä. Suurimman osan kaudestaan Lundström pelasi AIK:n J20-junioreissa.
St. Louis Blues varasi Lundströmin viidennellä kierroksella 132. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän jatkoi kaudella 2011–2012 AIK:n pääasiallisena kolmosmaalivahtina Fasthille ja Markus Svenssonille. Lundström pelasi kauden aikana Elitserienissä kaksi runkosarjaottelua ja puki 15 runkosarja- ja kahteen playoff-otteluun. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa. Kaudella 2012–2013 Lundström nousi AIK:n kakkosmaalivahdiksi Daniel Larssonin kannettua suurimman torjuntavastuun. Hän pelasi 14 runkosarjaottelua. Toukokuussa 2013 AIK lainasi Lundströmin Allsvenskan-joukkue Södertälje SK:hon kaudeksi 2013–2014. Samassa kuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Lundström jakoi Södertäljessä torjuntavastuun varsin tasaisesti Sebastian Idoffin kanssa ja pelasi 24 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Hän pelasi kauden aikana AIK:ssa kaksi ottelua, kun joukkueen pääasiallisena kakkosmaalivahtina Larssonille toimi puolestaan edellisellä kaudella kolmosmaalivahdiksi jäänyt Alexander Hamberg.
Kaudeksi 2014–2015 Lundström siirtyi St. Louis Bluesin organisaatioon. Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet ensin AHL-joukkue Chicago Wolvesiin, ja sieltä edelleen ennen kauden alkua ECHL-joukkue Alaska Acesiin, jossa Lundström pelasi lähes koko kauden. Hän pelasi kauden aikana vain yhdessä AHL-ottelussa noin 14 minuutin verran. Myös kauden 2015–2016 Lundström aloitti myös ECHL:ssä, Quad City Mallardsin vahvuudessa. Hän ei kuitenkaan pelannut joukkueessa otteluakaan, ennen kuin Lundström kutsuttiin Wolvesin AHL-joukkueeseen pari viikkoa myöhemmin. Marraskuussa hän palasi ECHL:ään seuranaan Elmira Jackals. Lundström pelasi alkukauden aikana neljä AHL- ja 13 ECHL-ottelua, kunnes NHL:n siirtotakarajalla, helmikuussa 2016 Blues kauppasi hänet ja kesän 2016 viidennen kierroksen varausvuoron Edmonton Oilersiin vaihdossa Lundströmin maanmieheen, maalivahti Anders Nilssoniin. Siirron taustalla oli Bluesin tarve saada tasokas maalivahti paikkaamaan Brian Elliottin loukkaantumista. Lundström siirtyi ensin AHL-joukkue Bakersfield Condorsin vahvuuteen, josta hän siirtyi neljän pelaamansa ottelun jälkeen huhtikuussa jo kauden viidenteen joukkueeseensa, ECHL:n Norfolk Admiralsiin.
Málaga
thumb|275px|Katedraali kuvattuna viereiseltä torilta.
Niklas Lundström
Seuraura
Lundström palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskanin IF Björklöveniin.
Málaga
Málaga on satamakaupunki Etelä-Espanjassa, Andalusiassa, Aurinkorannikolla. Se on myös Málagan maakunnan pääkaupunki. Kaupungin väkiluku on noin 570 000 (2015). Metropolialueella (Málaga–Marbella) asuu laskentatavasta riippuen noin 865 000 – 1 000 000 ihmistä.
Niklas Lundström
Maajoukkueura
Lundström pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. Lundström jakoi varsin tasaisesti Ruotsin torjuntavastuun Joel Lassinantin kanssa ja torjui neljässä ottelussa. Hänet palkittiin joukkueensa yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta.
Málaga
Málagaa ympäröivät vuoret ja kaksi jokea: Guadalmedina ja Guadalhorce, jotka laskevat Välimereen kaupungin lähellä. Antiikin aikana nykyisen kaupungin lähellä sijaitsi alun perin foinikialainen Mainaken kaupunki, ja myöhemmin nykyisen kaupungin paikalla puunilais-roomalainen Malakan kaupunki (lat. Malaca).
Niklas Lundström
Maajoukkueura
Lundström edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti hopeaa. Lundström kantoi joukkueensa torjuntavastuun koko turnauksen ajan ja hänellä oli turnauksen paras päästettyjen maalien keskiarvo (2.14). Yhteensä Lassinantti on pelannut 12 nuorten ja 16 poikien maaottelua.
Málaga
Málagan keskusta on lähellä satamaa. Kaupunkiin tuovat tuloja maatalous ja turismi. Kaupungissa on yliopisto ja kansainvälinen lentokenttä, Málagan lentoasema (koodi: AGP). Kaupunki ja Aurinkorannikko ovat erittäin suosittuja turistikohteita ja kaupunkiin tulee halpoja lentoja eri puolilta Eurooppaa. Jatkoyhteydet muihin Andalusian kaupunkeihin, Sevillaan, Córdobaan ja Granadaan hoituvat autolla, junalla tai linja-autolla. Kaupungissa on myös runsaasti omia nähtävyyksiä, museoita, kirkkoja ja linnoituksia.
Jättiläisnaisen hyökkäys (vuoden 1958 elokuva)
Jättiläisnaisen hyökkäys (Attack of the 50 Foot Woman) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva. Elokuvan on ohjannut Nathan Juran ja pääosassa on Allison Hayes.
Juoni
Elokuva kertoo rikkaasta Nancy Fowler Archerista. Nancyn mies Harry pettää Nancyä, nuoren Honeyn kanssa. Eräänä iltana Nancyn ollessa ajelulla, keskelle tietä laskeutuu suuri avaruusalus. Aluksesta nousee jättiläismies, jolloin Nancy ajaa pois paikalta. Poliisit eivät usko Nancyn tarinaa jättilläisestä, eikä liioin Nancyn mieskään. Niinpä Nancy saa suostuteltua miehensä mukaansa etsimään alusta. Lopulta pari löytää aluksen, mutta jättiläinen sieppaa Nancyn. Poliisit aloittavat Harryn johdolla Nancyn etsinnän ja lopulta löytävät hänet. Jotakin erikoista Nancylle on tapahtunut, sillä hän alkaa kasvaa hiljalleen yhä suuremmaksi. Lopulta Nancystä kasvaa samankokoinen kuin jättiläisestä, joka hänet sieppasi. Nancy löytää miehensä Honeyn luota, tappaa Honeyn raivoissaan ja ottaa Harryn mukaansa. Raivon vallassa Nancy alkaa tuhota kaupunkia.
Málaga
Taiteilija Pablo Picasso, näyttelijä Antonio Banderas ja näyttelijä-muusikko Fran Perea ovat kotoisin Málagasta. Kaupungin suosituimpia nähtävyyksiä ovat 700-luvulla rakennettu Alcazaban linnake ja eräs Rooman valtakunnan ajalta peräisin oleva amfiteatteri. Málagan vanhasta kaupungista löytyy monenlaisia ravintoloita ja turisteille sopivia ostospaikkoja.
Urheilu
Málagan jalkapallojoukkue Málaga CF pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisionissa. Koripallojoukkue CB Málaga on Euroopan huippukastia.
Veljeni vartija
Veljeni vartija viittaa Raamatun kohtaan, jossa Kain kieltää tietävänsä missä Abel on, ja kysyy "Olenko minä veljeni vartija?"
Siihen viittaavat:
Yhdistynyt kuningaskunta ensimmäisessä maailmansodassa
Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta taisteli ensimmäisessä maailmansodassa 1914–1918 muiden ympärysvaltojen kanssa keskusvaltoja (Saksan keisarikunta, Itävalta-Unkari, Osmanien valtakunta ja Bulgarian kuningaskunta) vastaan. Valtion asevoimat järjesteltiin uudelleen – esimerkiksi Kuninkaalliset ilmavoimat luotiin sodan myötä – ja niitä laajennettiin tammikuussa 1916, kun asevelvollisuus otettiin käyttöön ensi kertaa maan historiassa. Sodan syttymistä on pidetty yleisesti sosiaalisesti yhdistävänä tapahtumana, tosin sittemmin tämä näkemys on haastettu. Joka tapauksessa reaktiot Britanniassa vuonna 1914 olivat samankaltaiset kuin muualla Euroopassa.
Sodan kynnyksellä maassa oli uhkaavia sisäisiä levottomuuksia (työväen- ja äänioikeusliikkeiden parissa ja etenkin Irlannissa), mutta suuri osa väestöstä asettui nopeasti hallituksen taakse. Maan vihollisten päihittämisen nimissä tehtiin merkittäviä uhrauksia ja monet heistä jotka eivät voineet taistella olivat osallisena hyväntekeväisyysjärjestöissä. Ruokapulan ja työvajeen pelossa hallitus sääti lakeja, kuten Defence of the Realm Act 1914, jotta se saisi uusia valtuuksia. Pääministeri H.H. Asquithin ”toimitaan kuten tavallista” -ajatuksesta luovuttiin ja siirryttiin kohti totaalista sotaa (täydellistä valtion väliintuloa julkiseen toimeen) David Lloyd Georgen johdolla, ensi kertaa Britannian historiassa. Sodassa todistettiin myös ensimmäisiä ilmapommituksia Britannian kaupunkeihin.
Sanomalehdillä oli tärkeä rooli pitää yllä kannatusta sodalle. Valtio tuotti suuria määriä propagandaa journalistien kuten Charles Masterman ja sanomalehtien omistajien kuten lordi Beaverbrook johdolla. Sopeutumalla työväen muuttuvaan väestöryhmään (tai ”työväen laimentumiseen” kuten sitä nimitettiin), sotaan liittyvät teollisuudenalat kasvoivat nopeasti ja tuotanto lisääntyi, kun ammattiliitoille annettiin nopeasti toimilupia. Siinä mielessä osa katsoo sodan vetäneen naisia mukaan valtavirran työhön ensimmäistä kertaa. Väittelyt sodan vaikutuksesta naisten emansipaatioon jatkuvat ottaen huomioon, että suurelle osalle naisista annettiin äänioikeus ensi kertaa vuonna 1918. Yksittäisten naisten kokemukset sodan aikana vaihtelivat; paljon riippui ympäristöstä, iästä, siviilisäädystä ja ammatista.
Siviilikuolleisuus nousi ruokapuutosten ja espanjantaudin, joka iski maahan vuonna 1918, vuoksi. Sotakuolemien arvioidaan olleen yli 850 000. Imperiumi saavutti huippunsa rauhanneuvottelujen päätyttyä. Sota kuitenkin korosti siirtomaiden uskollisuuden lisäksi myös yksittäisiä kansallisidentiteettejä alusmaissa (Kanada, Newfoundland, Australia, Uusi-Seelanti ja Etelä-Afrikka) ja Intiassa. Irlannin kansallismieliset siirtyivät Lontoon kanssa yhteistyön tekemisestä vuonna 1916 vaatimaan välitöntä itsenäisyyttä (pääsiäiskapina), siirto joka sai suuren sysäyksen vuoden 1918 asevelvollisuuskriisistä.
Valtteri Mattila
Valtteri Mattila (s. 16. kesäkuuta 1995 Äänekoski) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa Äänekosken Urheilijoita. Hänen valmentajansa on Juha Isolehto.
Mattila voitti vuoden 2019 Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia korkeushypyssä.
Kiilahihna
pienoiskuva|Kiilahihnan [[Tietokoneavusteinen_suunnittelu|CAD-mallinnos]] pienoiskuva|Konetta kiilahihnan välityksellä pyörittävä [[oikosulkumoottori.|alt=]] Kiilahihna (V-belt) on John Gatesin 1917 kehittämä poikkileikkaukseltaan kiilamainen (tasasivuinen puolisuunnikas), tehonsiirtoon käytettävä hihnalenkki. Kiilahihnoja käytetään yleisesti teollisuudessa, erilaisissa koneissa ja autoissa.
Toimintaperiaate
Kiilahihnassa tehonsiirtoon tarvittava kitkavoima syntyy hihnan kylkien puristuessa hihnapyörää vasten. Kapean kiilahihnan pintoihin syntyvä puristusvoima on liki puolitoistakertainen lattahihnan puristusvoimaan nähden. Kiilahihnassa on lattahihnaan verrattuna paljon kumia täyteaineena, joten paino/lujuus -suhde ja maksimi kehänopeus jäävät hieman lattahihnan vastaavia arvoja alhaisemmiksi. Mikäli on tarvetta akselien tahdistukselle, pitää käyttää hammashihnaa.
Sähkömoottorin tai muun vastaavan tehonlähteen akselille asennetaan ensiöpyörä jonka kehälle on sorvattu kolmionmuotoinen hihnan poikkileikkausta vastaava ura. Käytettävän laitteen hihnapyörässä on vastaava kolmiomainen ura. Hihnapyörien halkaisijaa säätelemällä voidaan vaikuttaa laitteiden kierrosnopeuksien suhteeseen, eli hihnakäytön välityssuhteeseen - tällöin kyseessä on CVT-vaihteisto.
Kiilahihnan kireys
Hihnan kireys mitataan painamalla hihnaa sen juoksupyörien välin keskikohdasta määrätyllä newtoneissa mitattavalla voimalla, ja mittaamalla painuman syvyys. Mitattua painuman arvoa verrataan valmistajan ilmoittamaan arvoon. Jos painuma on liian syvä, hihna on löysällä, jos taas liian matala, hihna on liian kireällä. Kiilahihnan kireyttä voidaan säätää muuttamalla kyseisten akseleiden välisiä etäisyyksiä tai muuttamalla toisen akselipyörän leveyttä lisälevyjen avulla. Akselipyörän leveyttä muuttaessa hihna on löysällä, kun pyörän leveys on suuri (hihna on akselipyörän pohjalla), ja hihna on kireällä, kun pyörän leveys on pieni (hihna pyörii akselipyörän kehällä).
Hihnan optimaalinen kireys voidaan laskea, kun tiedetään siirrettävä teho, moottorin ja käytettävän laitteen tyyppi, välityssuhde ja sallittu akselin kuormitusvoima. Hihnan kiristysvoima aiheuttaa laakerikuormituksen ja samalla siirtää tehoa. Sen vuoksi on tärkeää, että hihnan kireys on oikea - liian kireä hihna aiheuttaa nopeaa mekaanista kulumista, ja liian löysällä hihnalla ei riitä puristusvoima, eli se luistaa.
Adele (nimi)
Adele on naisen etunimi, joka on lyhentymä Adelheidista. Adelen nimipäivä on suomenruotsalaisen ja vuodesta 2020 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 16. joulukuuta. Nimestä esiintyy myös ranskalainen muoto Adèle.
Adele on Suomessa annettu nimeksi vuoden 2019 loppuun mennessä 6 820 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Constantijn
Prinssi Constantijn  (koko nimi Constantijn Christof Frederick Aschwin) (s. 11. lokakuuta 1969) on Alankomaiden entisen kuningattaren  Beatrixin ja tämän aviomiehen  Claus von Amsbergin nuorin poika. Constantijnin kaksi veljeä ovat nykyinen kuningas Willem-Alexander ja elokuussa 2013 kuollut Johan Friso.
Constantijn opiskeli lakia Leidenin yliopistossa ja oli töissä Brysselissä Alankomaiden EU-komissiossa. Jonkin aikaa hän opiskeli taloutta Ranskassa ja oli töissä Maailmanpankilla Washington D.C.:ssä.
Constantijn nai Laurentien Brinkhorstin 17. toukokuuta 2001. Pariskunta muutti Lontooseen, jossa Laurentien työskenteli. Heillä on kolme lasta.
Constantijn on innokas jalkapalloilija. Hän harrastaa muun muassa tennistä, golfia, hiihtoa, piirtämistä, ruoanlaittoa ja lukemista. Constantijn asuu Brysselissä.
Kemiallinen kastraatio
Kemiallisella kastraatiolla tarkoitetaan voimakkaan lisääntymisvietin kahlitsemista lääkeaineilla. Kemiallista kastraatiota käytetään niin eläimille kuin myös ihmisille. Ihmiselle tehtävä kemiallinen kastraatio tehdään yleensä rikollisille, kuten lasten hyväksikäyttäjille tai muille seksuaalirikollisille. Joissakin maissa kemiallista kastraatiota on käytetty myös homoseksuaaleille.
Veljeni vartija (ooppera)
Veljeni vartija on Olli Kortekankaan säveltämä ooppera. Se on Tampereen Oopperan tilausteos, joka kuvaa vuoden 1918 Suomea ja sisällissodan dramaattisia tapahtumia. Veljeni vartijan libreton on kirjoittanut Tuomas Parkkinen.
Veljeni vartija -oopperan kantaesitti Tampereen Ooppera 16. helmikuuta 2018 Tampere-talossa, jossa produktion ohjauksesta vastasi Tuomas Parkkinen. Päärooleissa esiintyivät sopraano Tuuli Takala ja baritoni Ville Rusanen. Tampere Filharmoniaa johti Santtu-Matias Rouvali.
Mamertiinien vankila
thumb|200px|Mamertiinien vankilan alttari.
Mamertiinien vankila on Rooman vanhin vankila, joka sijaitsi Capitoliumin itärinteellä. Monet tunnetut valtiolliset vangit, kuten Jugurtha ja Vercingetorix, odottivat siellä kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa. Legendojen mukaan myös Pietari ja Paavali olisivat olleet siellä vangittuina. Nykyisin vankilasta on jäljellä kaksi päällekkäistä selliä, joista alempaan eli Tullianumiin päästiin vain katosta olevasta aukosta. Vankila rakennettiin noin vuonna 386 eaa. Paikalle rakennettiin 1300-luvun lopussa San Pietro in Carcere -kirkko.
Tšini (kirjain)
Tšini (asomtavruli Ⴙ, nuskhuri ⴙ, mkhedruli ჩ) on 29. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Tšini äännetään yleensä tai.
Stephan Görgl
thumb|300px|Stephan Görgl Stephan Görgl (s. 5. kesäkuuta 1978 Bruck an der Mur) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Jazmín Beccar Varela
Jazmín Beccar Varela (s. 28. huhtikuuta 1986) on argentiinalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Luján Linaresin roolista 2000-vuosikymmenen alun argentiinalaisessa saippuasarjassa Rebelde Way.
Stephan Görgl
Görgl on voittanut urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua. Beaver Creekin supersuurpujottelun joulukuussa 2004 ja Lenzerheidessa järjestetyn suurpujottelun maailmancupin finaalin maaliskuussa 2005. Yhteensä hän on urallaan saavuttanut viisi osakilpailun palkintokorokepaikkaa.
Stephanin sisar Elisabeth on myös menestynyt alppihiihtäjä.
Ludvig VIII (Ranska)
Ludvig VIII Leijona (ransk. Louis VIII Le Lion) (Pariisi 5. syyskuuta 1187 – Montpernier (Auvergne) 8. marraskuuta 1226) oli Ranskan kahdeksas suoraan Kapeting-dynastiaan kuulunut kuningas vuosina 1223–1226.
Elämä
thumb|left|200px|Ludvig VIII Leijonan syntymä. Miniatyyrikuvitusta teoksesta Grandes Chroniques de France, Paris noin 1300–1400-lukujen vaihde. Ludvig VIII vanhemmat olivat Ranskan pitkäaikainen kuningas Filip II Augustus (1165–1223) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Hainaut'n Isabelle (1170–1190).
Ludvig seurasi isäänsä kuninkaana 14. heinäkuuta 1223. Hän oli tosin ensimmäinen Kapeting-dynastiaan kuulunut valtaistuimen perijä, jota ei ollut voideltu kuninkaaksi jo isänsä elinaikana. Filip II Augustus oli rakentanut kuningasvallasta niin vahvan ja kestävät, että hän ei kokenut tätä vaalikuninkuuteen kuuluvaa järjestälmää tarpeelliseksi. Valtakunnan herrat eivät enää kyseenalaistaneet kuninkuuden perinnöllisyyttä ja vaatineen vaalikuninkuuden palauttamista, vaan alistuivat vahvan monarkin päätöksiin. Näin feodaaliyhteiskunta oli kokenut merkittävän muutoksen kohden yhteinäisyyttä ja kansallisvaltiota.
Ludvig VIII Leijonan voitelu kuninkaaksi tapahtui kuitenkin perinteen mukaan Reimsin tuomiokirkossa 6. elokuuta 1223 ja samalla kruunattiin myös kuningatar Blanka, tapaus oli harvinainen, sillä yleensä kuningattaret olivat saaneet virkansa eri tilaisuudessa ja useimmiten Saint-Denisin luostarin basilikassa.
Kuninkaana Ludvig jatkoi samaa politiikka kuin mitä oli harjoittanut jo hänen isänsä omalla hallituskaudellaan. Tosin suurimmat valloituksensa hän oli tehnyt jo ennen kuninkaaksi tuloaan. Kuitenkin Hän alisti Etelä-Ranskan feodaaliruhtinaita Ranskan kuninkaan alaisuuteen.
Hallituskauden vaikein ja eniten energiaa vaativa tehtävä oli saattaa käytäntöön hänen 1. marraskuuta 1223 antamansa määräys, jolla hän kumosi isänsä määräyksen ja kielsi virkamiehiään ilman syytä rekisteröimästä juutalaisten antamia lainoja. Tuolloin kristittyjen ei ollut soveliasta lainata rahaa korkoa vastaan, teko oli yleensä pannanjulistuksen veroinen rikos kirkollista lakia kohtaan. Koska juutalaiset eivät olleet kristittyja, niin heitä ei voinut myöskään pannaan julistaa. Tätä epämääräistä tilannetta käyttivät vasallit ja muut lääninherrat usein hyväkseen ja toimivat omin päin suhteessa rahanlainaukseen ja juutalaisiin. Ludvigin toimenpide pyrki selventämään tätä, useinkin suuria, ristiriitoja maallisen ja kirkollisen oikeuden välille synnyttänyttä tilannetta.
Valtakunnan herroista 26 tärkeintä hyväksyi kuninkaan antaman määräyksen, mutta vahva Champagnen kreivi Thibault IV kieltäytyi sitä soveltamasta. Hänellä oli oma erillissopimuksensa juutalaisten kanssa, Champagne oli vilkkaan kaupankäynnin liikenteellisten yhteyksien risteyksessä, ja takasi sopimuksella itselleen merkittävät verotulot juutalaisilta. Champagnen kreivistä tuli keskeinen hahmo taistelussa Kapetinkien dynastian kasvavaa voimaa ja valtaa vastaan ja hänen kielteinen asenteensa oli näkyvissä koko Ludvig VIII hallinnon ajan. Esimerkiksi Avignonin piirityksen aikana hän oli vasallisvelvoitteen sitomana läsnä vain vaadittavat 40 päivää, jonka jälkeen hän lähti joukkoineen kotiin.
Sotilas
Lisänimensä Leijona hän ansaitsi aikalaisiltaan valloittamalla kilpailijoiltaan Plantagenêt-suvulta näiden läänityksiä Ranskassa; Poitoun, Saintongen, Périgordin, Angoumoisin sekä osan Borfeaun aluetta. Sotiminen harhaoppisia kataareja vastaan antoi hänelle oikeuden liittää kuninkaallisiin alueisiin Languedocin alueen, jota hän miehitti.
Englanti
Vuonna 1216 Englannin korkeat aateliset, paronit, kapinoivat erittäin epäsuosittua kuningas Juhana Maatonta vastaan ns. ensimmäisessä paronien sodassa. Kapinoivat paronit tarjosivat Englannin kruunua Ranskan kuninkaan Filip II Augustuksen vanhimmalle pojalle ja valtaistuimen perijälle Ludvigille. Juhana Maaton ehti kuolla, ja hänen poikansa Henrik III tuli nimetyksi kuninkaaksi ennen kuin Ludvig purjehti ja otti Englannin haltuunsa sekä julistettiin Lontoossa vuonna 1216 Englannin kuninkaaksi, vaikka häntä ei ollut kruunattu tehtävään. Vuonna 1226 hän valloitti myös Avignonin alueen.
Lontoossa oli kuitenkin ollut pientä vastarintaa kun Ludvig saapui sinne. St. Paulin katedraalissa Ludvig kuitenkin suurin juhlamenoin hyväksyttiin hallitsijaksi kaikkien Lontoossa vaikuttaneiden tärkeiden henkilöiden läsnä ollessa. Useat aateliset ja joukossa myös Skotlannin kuningas kerääntyivät vannomaan uskollisuutta kuningas Ludvigille. Samana vuonna 14. kesäkuuta hän valloitti Winchesterin kaupungin ja pian oli hänellä hallussaan yli puolet Englannin kuningaskunnan alueesta. Puolentoista vuoden sodan jälkeen suuri osa Ludvigia tukeneista paroneista oli loikannut toisen osapuolen riveihin. Kun lisäksi Ludvig kärsi tappion Lincolnissa toukokuussa 1217, oli hänen luovuttava Englannin kuninkuudesta Lambethin rauhassa syyskuussa vuonna 1217, joskin hän sai luopumisestaan huomattavan rahallisen korvauksen.
Englannin hallitsijoista tuon jälkeen eivät useat muutkaan kuninkaat olleet kruunattuja, esimerkiksi Edvard V ja Edvard VII, niin Ludvig voidaan hyvinkin listata Englannin virallisten kuninkaiden joukkoon.
Puoliso ja lapset
Ludvig VIII Leijona poikkesi melkoisesti edeltäjistään etenkin avioliittoasioidensa kohdalla. Hän avioitui vain kerran eikä joutunut ristiriitaan paavin kanssa avioerojensa ja avioliittojensa tähden. Ludvig vihittiin avioliittoon 12-vuotiaana 23. toukokuuta 1200, vuotta nuoremman Kastilian kuninkaan Alfonso VIII Jalon ja Eleonoora Englantilaisen tyttären Blankan (ransk. Blanche) (4. maaliskuuta 1188–26. marraskuuta 1252) kanssa. Nuoren avioparin isovanhemmat olivat aikoinaan aviossa olleet Ranskan Ludvig VII ja Aliénor Akvitanialainen. Avioliitto olikin Akvitanian Aliénorin ajatus ja vielä vanhoilla päivillään hän kävi itse noutamassa Blankan Espanjasta Ranskan hoviin.
Tästä avioliitosta syntyi lapset, joista Kaarle isänsä kuoleman jälkeen: thumb|left|200px|Ludvig VIII Leijonan ja Blanka Kastilialaisen voitelu Reimsin tuomiokirkossa vuonna 1223. Miniatyyrikuvitusta teoksesta Grandes Chroniques de France, Paris noin 1300–1400-lukujen vaihde.
Kuolema
Ludvig oli piirittämässä Toulousen kaupunkia, mutta kreivi Raymond VII:n vastarinta oli sitkeää. Piirityksestä näyttikin tulevan hyvin pitkäaikainen ja niin kuningas päätti jo sairaana luopua siitä ja siirtää hyökkäyksen seuraavan vuoden kesään. Hän lähti paluumatkalle Pariisiin. Tällä Auvergnen maakunnassa ja Montpensierin kaupungissa hänen oli keskeytettävä matkansa. Hän kuoli kaupungissa 8. marraskuuta 1226 punatautiin.
Jo muutama päivä ennen kuolemaansa Ludvig oli, hyvänä ja uskollisena Kapetingina ja kuninkaana, huolehtinut valtakunnan tulevaisuudesta. Hän oli määrännyt puolisonsa Blankan sijaishallitsijaksi valtaistuimen perillisen alaikäisyyden ajaksi. Jos Ludvig VIII Leijona oli ollut ensimmäinen ei isänsä elinaikan voideltu kuningas, niin hänen poikansa oli toinen, ja sen jälkeen ei ennenaikaista voitelua enää Ranskan monarkia käyttänyt.
Ludvig VIII Leijona haudattiin Ranskan kuninkaiden nekropoliin Saint-Denisin luostarin basilikaan Pariisin pohjoispuolelle.
Suffren-luokka (fregatti)
Suffren-luokka oli Ranskan laivaston kahden ilmatorjuntafregatin muodostama alusluokka, joka oli suunniteltu suojaamaan laivasto-osastoja ilmauhalta, torjumaan pinta-aluksia ja sukellusveneitä sekä antamaan tarvittaessa tulitukea maakohteisiin. Alusluokka oli ensimmäinen ranskalainen ohjusalusluokka.
Suunnittelu
Luokka suunniteltiin saattamaan Clemenceau-luokan lentotukialuksia ja pohjautui samoihin oletuksiin kuin Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 82 hävittäjät. Laivaston tyyppimerkintä oli FLE 60. Alusten tärkeimpinä aseina olivat 48 kappaletta Masurca-ilmatorjuntaohjuksia, jotka laukaistiin puolikannelta kahden ohjuksen alustalta. Tulenjohdon apuna oli 3D-tutka DRBI 23, joka oli sijoitettu massiiviseen radomiin. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli Malafon-sukellusveneidentorjuntaohjusjärjestelmä, johon kuului 13 ohjusta sekä torpedoputket. Exocet-ohjukset asennettiin 1977-1979, jolloin ne korvasivat Malafon-järjestelmän.
Wang Jingwei
thumb|180px|Wang Jingwei Wang Jingwei (, Wade-Giles: Wang Tšing-wei; 4. toukokuuta 1883 Sanshui, Guangdong – 10. marraskuuta 1944 Nagoya, Japani) oli kiinalainen poliitikko. Hän kuului Kuomintangin vasemmistosiipeen ja oli Sun Yat-senin läheinen kumppani. Hänet tunnetaan erimielisyyksistään Tšiang Kai-šekin kanssa ja japanilaisia tukevan hallituksen muodostamisesta Nanjingiin toisen Kiinan–Japanin sodan aikana. Sen vuoksi hänet on usein nimetty "han-kiinalaisten petturiksi". Wang toimi Kiinan tasavallan pääministerinä 1932–1935.
Ura
Wang tuki vielä vuosina 1929 ja 1932 yrityksiä syrjäyttää Tšiang Kai-šek. Hän jatkoi oppositiossa helmikuuhun 1932, jolloin hän teki rauhan Tšiangin kanssa ja sopi tämän kanssa vallanjaosta. Wangista tuli nyt hallituksen johtaja, mutta Tšiang Kai-šek jatkoi armeijan johdossa. Wang joutui jättämään pääministerin tehtävät terveyssyistä vuoden 1935 lopussa, jouduttuaan ammutuksi salamurhayrityksen yhteydessä. Kiinan–Japanin sodan puhjettua vuonna 1937 Tšiang Kai-šekin johtoasema Kiinan hallituksessa vahvistui entuudestaan, ja Wang koki jääneensä ilman todellista valtaa, vaikka kuuluikin edelleen Kuomintangin johtoon. Heikentääkseen kilpailijansa asemaa sekä vähentääkseen kiinalaisten kärsimyksiä toivottomalta näyttäneessä sodassa hän päätti ryhtyä tukemaan rauhan solmimista Japanin kanssa. Joulukuussa 1938 Wang siirtyi Vietnamin Hanoihin ja esitti siellä Kiinan hallitukselle osoitetun vetoomuksen rauhan puolesta.
thumb|left|240px|Wang vastaanottamassa saksalaisia diplomaatteja ollessaan nukkehallituksen valtionpäämiehenä. Toukokuussa 1939 Wang vieraili Japanissa neuvottelemassa ja allekirjoitti myöhemmin Shanghaissa salaisen yhteistyösopimuksen japanilaisten kanssa. Wangin johtama nukkehallitus perustettiin 30. maaliskuuta 1940 hallitsemaan Japanin miehittämiä osia Kiinasta. Se toimi Nanjingissa, aiemmassa Kuomintang-hallituksen pääkaupungissa. Wang oli toivonut hallituksensa saavan itsehallinnon, mutta japanilaiset eivät tinkineet sotilaallisesta ja taloudellisesta ylivallastaan miehittämissään Kiinan osissa. Wang kuoli maaliskuussa 1944 ollessaan sairaalahoidossa Japanissa. Hän kuoli leikkauksessa, jossa vuoden 1935 salamurhayrityksessä hänen kehonsa sisään jäänyttä luotia yritettiin poistaa.
Sworn to the Dark
Sworn to the Dark on Watainin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2007.
Cabeceiras de Basto
Cabeceiras de Basto on kunta Bragan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 241,8 km² ja väkiluku noin 16 700.
Cabeceiras de Baston nykyinen pormestari on Francisco Alves. Kunnan juhlapäivä on 29. syyskuuta.
Martin Beck
pienoiskuva|300px|Martin Beckin ja Gunvald Larssonin poliisimerkit.
Adaptogeenit
Adaptogeenisiksi väitettyjä yrttejä: Maca-juuri, ashwagandha, ginseng, neidonhiuspuu, lakritsijuuri, ruusujuuri, maraljuuri, venäjänjuuri, sitruunaköynnös, pakurikääpä, vuorenkilpi, rohtokoisio ja tulsi.
Adaptogeeniksi nimitettäviä kasveja on tunnettu alkujaan monissa eri kulttuureissa, kuten kiinalaisessa lääketieteessä tai Ayurvedassa; käsitteen ovat luoneet länsimaiset herbalistit. Nimityksen "adaptogeeni" kiteytti venäläinen herbalisti Nikolai Lazarev 1940-luvulla.
Adaptogeenisista kasveista tai niiden vaikutuksista ihmiskeholle ei ole toteutettu tieteellistä tutkimusta, ja adaptogeenin käsitteen nähdäänkin olevan markkinointitarkoituksia varten sepitetty. Adaptogeenien tutkimuksen alalla auktoriteettina toimiva Singh on todennut epätieteellisessä julkaisussaan, että adaptogeenisten kasvien terveysvaikutuksia koskevaa tutkimusta on tehty lähinnä eläimillä. Tiedeyhteisö onkin skeptinen ryhmää "adaptogeenit" kohtaan, koska termiä käytetään hyvin väljästi ja tarkkaa vaikutusta saati toimintamekanismia ei ole kuvattu tieteessä. Termiä käytetään paljon markkinointitarkoituksissa.
Adaptogeenin täytyy olla vaaraton ja aiheuttaa mahdollisimman vähän häiriöitä elimistön fysiologisiin toimintoihin, ja sillä on oltava yleisluontoinen sekä yleensä normalisoiva vaikutus riippumatta patologisesta tilasta (Brekhman, Dardymov). Vuonna 2002 Singh, Hoette ja Miller totesivat adaptogeenin olevan "substanssi joka lisää kehon kykyä sopeutua sisäiseen ja ulkoiseen stressiin, vahvistamalla immuunijärjestelmän, hermoston ja eri rauhasten toimintaa."
Martin Beck
Martin Beck on kuvitteellinen poliisi, joka on päähenkilönä Sjöwallin ja Wahlöön kirjoittamissa poliisiromaaneissa. Beck on poliisikomisario ja valtionmurhakomission päällikkö. Romaanihahmo Martin Beck on syntynyt 1923.
Sarja koostuu vuosina 1965–1975 julkaistuista kymmenestä kirjasta, kaikilla alaotsikkona Romaani rikoksesta. Sarja sai huomiota sekä Ruotsissa että ulkomailla, myös Suomessa. Aikansa dekkareiksi kirjat korostavat epätavallisen paljon sosiaalisia ulottuvuuksia ja kriittistä yhteiskuntanäkemystä. Kirjat on julkaistu uudelleen monta kertaa; viimeksi vuonna 2005 kaikki kymmenen kirjaa tulivat myyntiin laatikossa, ja mukana oli lisäkirja, joka kertoo itse kirjasarjasta.
Martin Beck on usein uupunut ja pettynyt työhönsä, perheeseensä ja elämäänsä. Beckin lähimmät alaiset ovat Lennart Kollberg, Gunvald Larsson, Einar Rönn ja Fredrik Melander. Päähenkilöt ovat turhautuneet Ruotsin poliisiorganisaation politisoitumiseen, militarisoitumiseen ja byrokratisoitumiseen – tämä kehitys näyttää kirjasarjan päähahmoille ilmentävän koko yhteiskunnan huonontumista. Osalla heistä on toimiva avioliitto, Beckillä ei; jopa suhde tyttäreen vaikeutuu ajan kuluessa. Beckin vähän vapaa-ajan täyttää purjelaivojen pienoismallien rakentaminen.
Perhe-elämän kuvaus poliisiromaanissa oli harvinaista 1960-luvun alussa, kuten myös sen mihin poliisin palkka riittää: Beck asuu vuokralla eikä erityisen hyvässä paikassa. Beck tuntee pahoinvointia miltei aina autossa kulkiessaan – kirjan Beck ei juuri autolla aja eikä sellaista omista. Kirjailijoiden syytettiin kaikesta tästä huolimatta useita kertoja plagioineen Ed McBainia, jonka poliisikirjat ovat enemmän kioskikirjallisuutta, kun taas Wahlöö ja Sjöwall pystyivät kuvaamaan kokonaisvaltaisesti poliisin elämää, jossa työ, murhien tekijöiden etsiminen, on osa elämää. He kuitenkin aloittivat rikollisuuskirjailijauransa kääntämällä useita McBainin kirjoja.
Beck-elokuvissa Beckiä ovat näytelleet Keve Hjelm, Walter Matthau, Gösta Ekman, Jan Decleir, Derek Jacobi, Carl-Gustaf Lindstedt ja Peter Haber.
Sjöwallin ja Wahlöön kirjat ja niistä tehdyt elokuvat
Huomautuksia
1 Länsisaksalais-unkarilainen elokuva. 2 Amerikkalainen elokuva, jossa Walter Matthaun roolihahmoa kutsutaan Jake Martiniksi. 3 Alankomaalais-belgialainen elokuva. 4 Elokuvaa muunneltiin paljon kirjasta, sillä kirja kertoo Ruotsin pääministerin murhasta, ja samankaltaisuudet Olof Palmen murhan kanssa olivat liian suuret. 5 Elokuvissa, joissa Gösta Ekman näyttelee Beckiä, Kjell Gergqvist näyttelee Lennart Kollbergiä ja Rolf Lassgård Gunvald Larssonia. Maj Sjöwallilla on cameorooli kaikissa Ekman-elokuvissa.
Martin Beck -elokuvasarja
Myöhemmät elokuvat eivät perustu romaaneihin, mutta hahmojen luonteenpiirteet on samat kuin kirjoissa. Martin Beckiä näyttelee Peter Haber ja Gunvald Larssonia Mikael Persbrandt. Persbrandt ei ruotsalaisten lehtien eri lähteistä maaliskuussa 2015 saamien tietojen mukaan ole enää mukana neljässä uudessa Beck-filmissä muun muassa siksi että hän on saanut Svean hovioikeudessa tuomion huumeiden hallussapidosta. Roolihahmo Kollberg ei ole mukana tässä versiossa. Suosittu sivuhahmo tässä sarjassa on Ingvar Hirdwall Beckin punatukkaisena naapuri Valdemarina, joka haluaa aina tarjota hänelle paukun.
Ensimmäinen kausi
Ensimmäisellä kaudella saavat Haber ja Persbrandt seuraa Stina Rautelinista Lena Klingströminä ja Per Morbergista Joakim Werséninä. Lena oli Beckin kollega ja Joakim on Beckin esimies. Ensimmäinen ja toinen kausi esitettiin Suomen televisiossa Nelosella 2000-luvun alussa ja uusintana vuoden 2008 aikana.
Toinen kausi
Toisella kaudella Haber ja Persbrandt saavat seurakseen naispuolisen pomon nimeltään Margareta Oberg (Marie Göranzon) ja kollegan nimeltään Alice Levander (Malin Birgerson), joka korvaa Lena Klingströmin. Ensimmäinen ja toinen kausi esittiin Nelosella 2000-luvun alussa ja uusintana vuoden 2008 aikana.
Kolmas kausi
Haber ja Persbrandt saavat seuraa tällä kaudella Måns Nathanaelsonista Oskar Bermanina ja Ing-Marie Carlssonista Bodil Lettermarkina. Lena Klingström tekee comebackin samana roolihahmona ja Alice Levander on kadonnut. Kausi näkyi Suomessa Nelosella vuonna 2009.
Elokuvayhtiö Nordisk Film päätti tammikuussa 2007 esittää elokuvan Beck – Gettolinan elokuvateatterissa ja sen ensi-ilta oli 23. maaliskuuta uudella nimellä Beck – den svaga länken (Heikoin lenkki). Elokuvan on ohjannut Harald Hamrell. Alun perin oli tarkoitus, että Beck – I Guds namn olisi esitetty elokuvateatterissa, mutta se esitettiinkin suoraan televisiossa.
Televisiossa kolmas tuotantokausi esitettiin ensin Ruotsin TV1000-kanavalla ja myöhemmin syksyllä 2008 Ruotsin TV4-kanavalla. Koko projekti on maksanut yli 100 miljoonaa Ruotsin kruunua (noin 11 miljoonaa euroa), mikä tekee siitä Ruotsin tähän mennessä kalleimman elokuvaprojektin. Syynä siihen, että Saksan ZDF:llä on etuoikeus elokuviin, on ollut TV-kanavan vaatimus projektin rahoitusneuvotteluissa.
Neljäs kausi
Mikael Persbrandt sanoutui näkyvästi irti neljännestä kaudesta Gunvald Larssonina, mutta syksyllä 2008 olivat kuvaukset jo hyvässä vauhdissa Peter Haberin ja Persbrandtin kanssa. Suunnitelmana oli alun perin tehdä neljä elokuvaa, mutta budjetti haluttiin käyttää reilummin ja elokuvien lukumäärä karsittiin neljästä kahteen.
Neljännellä kaudella näytteli myös suomalainen Stina Rautelin.
Viides kausi
Viides kausi koostuu kahdeksasta jaksosta, ja niitä alettiin esittää C More -kanavalla 1. tammikuuta 2015. Myöhemmin kausi nähtiin myös TV4:llä. Päärooleissa nähdään edelleen Peter Haber ja Mikael Persbrandt. Kauden viidennessä elokuvassa Gunvald, Persbrandt nähdään viimeistä kertaa Gunvald Larssonin roolissa, jonka jälkeen Beckin kakkosmiehen roolin ottaa norjalais-näyttelijä Kristofer Hivju esittämä poliisi. Suomessa elokuvat nähtiin Nelosella alkuvuodesta 2018.
Viidenellä kaudella näyttelevät myös suomalaiset Anu Sinisalo, Antti Reini sekä Peter Franzén.
Lähteet
Martin Beck Kommissar Beck
Santiagon metro
undefined thumb|[[Vicente Valdésin metroasema neloslinjalla]] Santiagon metro on Santiago de Chilessä toimiva metrojärjestelmä. Se koostuu viidestä linjasta ja 136 asemasta.
Lumipuku
thumb|Lumipukuisia sotilaita talvisodassa. Lumipuku on sotilaskäyttöön kehitetty, aiemmin kokovalkoinen, nykyisin usein naamiokuvioitu suoja-asu. Lumipukuja on Suomessa käytetty jo sisällissodan aikana ainakin suojeluskunnissa.
Visa pour l’Image
Visa pour l'Image on kansainvälinen kuvajournalismin festivaali. Se järjestetään vuosittain Etelä-Ranskassa Perpignanissa.
Lumipuku
Suomen puolustusvoimat on käyttänyt lumipukua koko itsenäisyyden ajan; se kehitettiin itsenäisyyden jälkeisinä vuosina ja sen tuotanto oli yksinkertaisen mallin vuoksi nopeampaa kuin varsinaisten sotilaspukujen. Talvisodan alkaessa lumipukuja riittikin lähes kaikille; vain pienelle osalle jouduttiin hankkimaan tavallisesta lakanasta kiireesti tehty lumiviitta. Lumipuvun alla saatettiin pitää omia siviilivaatteita: villapaitaa ja sarkahousuja.
Vuonna 1962 Suomen puolustusvoimille tuli maastopuku, jonka valkoinen sisäpuoli oli käännettävissä ulospäin. Tosin käytännön syistä, muun muassa hygieniasyistä, sotilailla on ollut 1960-luvulta alkaen erilliset lumipuvut.
Nykyisin puolustusvoimien käytössä ovat m/87-, m/91- ja m/05-lumipuvut, joista jälkimmäisessä on harmaista läikistä muodostuva naamiokuvio.
Don Thompson
Donald James ”Don” Thompson (20. tammikuuta 1933 Hillingdon, Lontoo, Englanti – 4. lokakuuta 2006) oli brittiläinen kilpakävelijä, jonka matkana oli pääasiassa 50 kilometriä.