cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rakennus-Ruola
Ruolan veljekset aloittivat elementtirakentamisen syksyllä 1957, rakennuskohteena oli Asunto Oy Sepänkulma Turussa. Vuonna 1959 aloitti toimintansa Ruolan Turun Itäharjulle perustama tiettävästi Suomen ensimmäinen rakennuselementtitehdas. Ruola solmi vuonna 1961 tiettävästi Suomen ensimmäisen aluerakennussopimuksen Lahden Möysän alueen rakentamisesta. Ruola rakensi Lahdessa myös 40 prosenttia Mukkulan alueesta. Ruola aloitti aluerakentamisen Turussa vuonna 1965 ja yhtiö rakensi myös Turun kaupunginteatterin vuosina 1961–1962 ja Turun yliopistollisen keskussairaalan 1964–1968. Urho Ruola sai vuonna 1964 kauppaneuvoksen arvonimen ja vuonna 1977 hänestä tuli vuorineuvos.
Ruolan liikevaihto ylitti 1974 100 miljoonan markan rajan. Yhtiön nimeksi muuttui vuoden 1976 alusta Rakennus-Ruola Oy sen jälkeen kun siihen oli fuusioitu vuonna 1975 ostettu teollisuusneuvos Uno Pikarlan (1899–1976) perustama Rakennus Oy. Ruola rakensi 1970-luvulla myös ulkomailla muun muassa Saudi-Arabiassa ja Nigeriassa. Rakennus-Ruola oli 1970- ja 1980-luvuilla Suomen kymmenen suurimman rakennusyhtiön joukossa ja yhtiön liikevaihto oli vuonna 1987 900 miljoonaa markkaa. Ruolan yhtiöt olivat rakentamassa muun muassa Lahden suurmäkeä, Päijät-Hämeen keskussairaalaa, Helsingin oopperataloa ja tasavallan presidentin uutta virka-asuntoa Mäntyniemeä. 1990-luvun alun talouslaman aikana Ruola-konserni fuusioitiin rakennusyhtiö A. Puolimatka Oy:hyn, joka siirtyi sittemmin ruotsalaisomistukseen.
Väärinkäytöksiä
Rakennus-Ruola jäi kiinni korruptiosta 1980-luvun alun Naurissaaren lahjusjupakassa Helsingissä. Samoihin aikoihin Urho ja Martti Ruola tuomittiin jatketusta veropetoksesta sakkoihin vietyään yrityksensä kirjanpitoon vähennyskelvottomia poliittisia tukimaksuja, päättäjille kustannettuja matkoja sekä yksityiskäyttöön hankitun veneen ostokulut.
Valkoinen talo
Valkoinen talo on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva Yhdysvaltain presidentin virka-asunto ja pääasiallinen työpaikka. Valkoinen talo on valkoiseksi maalattu, uusklassista tyyliä edustava, hiekkakivestä rakennettu kartano. Se koostuu presidenttiperheen kotina toimivasta vuonna 1800 käyttöön otetusta keskusrakennuksesta sekä myöhemmin valmistuneista länsi- ja itäsiivestä. Keskusrakennuksen suunnitteli arkkitehti James Hoban. Keskusrakennuksessa on neljä maanpäällistä ja kaksi maanalaista kerrosta.
Presidentin työpaikkana käsitettä ”Valkoinen talo” käytetään myös metonyymisesti kuvaamaan presidentin hallintoa.
Historia
Ennen Valkoisen talon rakentamista Yhdysvaltain presidentti oli asunut New Yorkissa ja Philadelphiassa. Ajatuksen Yhdysvaltain presidentin virallisesta asuintalosta esitti maan hallitus 1789. Seuraavana vuonna asunto säädettiin asuinpaikka-asetuksessa (Residence Act), joka määräsi liittovaltion pysyvän pääkaupungin perustamisesta. Kaupunki nimettiin Washingtoniksi ensimmäisen presidentin George Washingtonin mukaan.
Rakennuksen nurkkakivi muurattiin 1792. Kahdeksan vuotta myöhemmin vuonna 1800 presidentti John Adams muutti vaimoineen taloon sen ollessa yhä keskeneräinen. Talo kalkittiin valkoiseksi vuonna 1798, jotta huokoisesta kivestä rakennetut seinät eivät jäätyisi. Myöhemmin seinät maalattiin valkoisiksi.
Vuoden 1812 sodassa vuonna 1814 brittijoukot sytyttivät talon tuleen. Suunnittelija James Hoban pestattiin korjaamaan rakennus, ja vuonna 1817 presidentti James Monroe muutti siihen. Hänen hallintoaikanaan 1824 rakennettiin eteläinen portiikki ja Andrew Jacksonin aikana 1829 pohjoinen portiikki. Vuosisadan loppupuolella tehtiin useita suunnitelmia laajentaa presidentin rakennusta tai rakentaa kokonaan uusi talo presidentille, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet. Valkoinen talo oli Yhdysvaltain suurin talo vielä sisällissodan päättymisenkin jälkeen 1865.
Moni presidentti on remontoinut ja uusinut Valkoista taloa viime vuosikymmeninä. Kennedyt uusivat keskusrakennusta 1960-luvun alussa laajasti, ja Nixon laajensi länsisiiven kokous- ja lehdistötiloja. Myös George W. Bushin aikana remontoitiin ja laajennettiin länsisiiven tiloja.
Keskusrakennus
Keskusrakennus (Executive Residence) on presidenttiperheen koti ja Valkoisen talon keskusrakennus. Se käsittää neljä maanpäällistä kerrosta: pohjakerros, ensimmäinen kerros eli valtiokerros, toinen kerros, kolmas kerros, sekä kaksi maanalaista kerrosta.
Kerrokset
Pohjakerroksessa (Ground Floor) ovat muun muassa keittiö, kirjasto ja diplomaattien vastaanottohuone. Valtiokerroksessa (First Floor eli State Floor) järjestetään viralliset valtiolliset vastaanotot. Kerroksessa ovat myös ruokailuhuoneet. Toisessa kerroksessa (Second Floor) ovat presidenttiperheen yksityistilat ja joitain vierasmakuuhuoneita. Kolmannessa kerroksessa (Third Floor) on presidenttiperheen virkistyskäyttöön tarkoitettuja huoneita kuten biljardihuone, kuntoiluhuone, musiikkihuone ja solarium, sekä joitain vierashuoneita.
Trumanin kaudella 1948–1952 rakennetuissa kahdessa maanalaisessa kerroksessa (Sub-Basement ja Basement Mezzanine) on varastotiloja, palvelusväen tiloja ja talotekniikan laitteistoja, kuten ilmastointilaitteistot.
Länsisiipi
thumb|Länsisiiven 1. kerros Länsisiivessä (West Wing) on presidentin työhuone, soikionmuotoinen Oval Office. Siellä presidentti tapaa valtiovieraat ja pitää useimmat televisiopuheensa kansakunnalle. Ensimmäisen Oval Officen suunnitteli arkkitehti Nathan C. Wyeth presidentti William Howard Taftin toimeksiannosta 1909. Huone vaurioitui tulipalossa 1929 ja korjattiin vuoteen 1934 mennessä, jolloin presidentti Franklin D. Roosevelt samalla siirsi sen nykyiselle paikalleen. Huoneen arkkitehtuurissa yhdistyy barokki, uusklassismi ja Yrjöjen aikakauden tyyli. Huoneessa on neljä ovea eri suuntiin, ja presidentin pöydän takana on kolme suurta ikkunaa. Kukin presidentti on sisustanut huonetta oman makunsa mukaisesti ja valinnut uudet verhot, huonekalut ja maton. Taulut valitaan Valkoisen talon omista kokoelmista tai lainataan museoista koko virkakauden ajaksi kerrallaan.
Länsisiivessä on myös presidentin ylimmän henkilökunnan toimistot, kuten henkilöstöpäällikön, lehdistösihteerin, presidentin avustajien ja hallinnon neuvonantajan omine henkilökuntineen.
Piha
thumb|Valkoisen talon tontti eteläpuolelta. Valkoisen talon tontin aidattu osa on 7,3 hehtaarin laajuinen. Pihasta ja muureista vastaa National Park Service. Vakituisia piha- ja puutarhatyöntekijöitä on 13. Pihalla on puutarhojen (ruusupuutarha ja Kennedyn puutarha) ja nurmikkojen lisäksi uima-allas, koripallokenttä ja tenniskenttä.
Vieraileminen
Vuonna 2008 Valkoisessa talossa kävi 1,2 miljoonaa vierasta. Valkoisen talon kiertokäynnille täytyy nykyisin varata aika kongressiedustajan tai oman maan lähetystön kautta vähintään kolme viikkoa ja enintään kuusi kuukautta etukäteen. Kiertokäynneillä ei ole opasta, ne ovat ilmaisia, ja niitä järjestetään aamupäivisin maanantaista torstaihin ja perjantaista lauantaihin.
Leena Huovinen
Huovinen syntyi postivirkamies Risto Hiltusen ja korvauskäsittelijä Helvi Käyhkön perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1988 on toimittaja Timo Huovinen. Ylioppilaaksi Leena Huovinen tuli 1983 ja valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1992. Hän toimi Helsingin yliopiston Lahden tutkimuskeskuksen opintosihteerinä 1993–1994, Helsingin NMKY:n projektisihteerinä 1995–1997 ja Helsingin hiippakunnan ja kirkkopalvelujen hiippakunnallisena opintosihteerinä 1997–1998. Helsingin seurakuntayhtymän yliopistopappi Helsingin yliopistossa hän on ollut vuodesta 1998. Huovinen valittiin Vuoden papiksi 2007. Kirkkohallituksen nimittämäksi kisapapiksi hän tuli vuonna 2004. Hänen edeltäjänsä tässä tehtävässä, Suomen ensimmäinen kisapappi vuodesta 1972, oli Göran Hellberg.
Hannah Montana (2. tuotantokausi)
Toisen tuotantokauden aikana Lillyn ja Mileyn välillä nähdään enemmän riitoja, mutta Miley ja Oliver lähestyvät ystävinä.
Tuotantokauden soundtrack julkaistiin 23. kesäkuuta 2007, ja se kantaa nimeä Hannah Montana 2.
Näyttelijöiden valitseminen
Moises Arias nousee toisella tuotantokaudella isompaan rooliin, toistuvien roolien listoille. Larry David esiintyy vierailevana tähtenä jaksossa "Kuhertelua ja kinastelua" yhdessä tyttäriensä kanssa. Davidin tyttäret ovat sarjan suuria faneja. Tämän jälkeen myös Heather Locklear vieraili sarjassa yhdessä lastensa kanssa. Camryn Manheim ja Brooke Shields ovat vierailleet myös sarjassa, koska hidän lapsensa pitävät sarjasta. John D'Aquino ja Madison Pettis sarjasta Coryn koukerot vierailevat myös sarjassa. Dwayne "The Rock" Johnson vierailee jaksossa "Paparazzeilua".
Musiikki
"Pop-prinsessat kilpasilla" sisältää kappaleen "Ready, Set, Don't Go", jonka esittää Billy Ray Cyrus. Kappaleen sanoitukset kertovat hänen tunteistaan, kun Miley muutti Los Angelesiin tähdittääkseen sarjaa Hannah Montana. Samainen jakso sisältää kappaleen "If Cupid Had a Heart", jonka esittää Julie Griffin. Sarjan soundtrack kantaa nimeä Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus josta toinen levy on toisen tuotantokauden soundtrack ja toinen levy on Miley Cyruksen debyyttialbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 2007.
Jaksot
Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Hannah Montana jaksoista
Kimmeria
Kimmeria voi viitata seuraaviin:
Kuusiokuntien seutukunta
Kuusiokuntien seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu kolme kuntaa ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 144. Nimi Kuusiokuntien seutukunta viittaa siinä olleiden kuntien lukumäärään seutukuntaa perustettaessa. Näistä kaksi jätti seutukunnan vuoden 2009 alussa.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Urpo Viinikka
Toivo Urpo Viinikka (6. maaliskuuta 1920 Helsinki – 25. elokuuta 1944) oli suomalainen lääketieteen kandidaatti ja sotilasvirkamies joka teloitettiin elokuun lopulla 1944. Viinikka oli ainoa päällystöön kuulunut jatkosodan aikana teloitettu suomalainen sotilas. Hän oli sotilasarvoltaan korpraali mutta ns. sodanaikaisena sotilasvirkamiehenä hänet rinnastettiin tehtäviensä vuoksi päällystöön.
Viinikan vanhemmat olivat johtaja Toivo Abraham Viinikka ja Ester Edit Snellman. Hän ehti olla kolme kuukautta naimisissa sarjakuvapiirtäjä Ola Fogelbergin tyttären Ruth (Toto) Fogelbergin kanssa.
Viinikka pääsi ylioppilaaksi Helsingin yhteiskoulusta ja realilukiosta 1938. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, suoritti lääketieteen alkututkinnon 1939 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1941. Viinikka suoritti varusmiespalveluksensa 1940 ja hänet ylennettiin korpraaliksi samana vuonna. Jatkosodan aikana Viinikka oli lääkärinä eri joukko-osastoissa ja viimeksi hän oli Erillinen pataljoona 22:n pataljoonalääkärinä.
"Kranaattikauhusta" kärsinyt Viinikka pakeni 10. heinäkuuta 1944 Suistamon Loimolassa joukkosidontapaikalta, jossa hän oli ollut yksin lääkärinä ja jonne oli juuri tuotu paljon taistelussa haavoittuneita. Metsässä täysin sekavana harhaillut Viinikka saatiin kiinni jo seuraavana päivänä ja hänet vietiin ensin armeijakunnan evakuointisairaalana toimineeseen 25. sotasairaalaan Pälksaareen ja sieltä edelleen 29. sotasairaalan psykiatriselle osastolle Seinäjoelle. Mielentilatutkimuksessa hänen katsottiin olleen teon tehdessään psykoosin alaisena, mutta hänet palautettiin siitä huolimatta Päämajan lääkintäosaston käskystä elokuun lopussa omaan joukko-osastoonsa syytettäväksi sotapelkuruudesta. Eräiden todistajanlausuntojen mukaan Viinikka kannatti liittoutuneita ja kuunteli Ruotsin radiota, millä perusteella hänen arveltiin vain teeskennelleen oireensa. Viinikka tuomittiin sotapelkuruudesta kuolemaan 7. divisioonan komentajan Selim Isaksonin asettamassa pikaoikeudessa 25. elokuuta 1944. Tuomio pantiin täytäntöön samana päivänä. Viinikka oli viimeisiä Suomessa teloitettuja suomalaisia.
Myös 11. divisioonan tiedustelu-upseerina toiminut majuri Max von Hellens tuomittiin kuolemaan vakoilusta vuodenvaihteessa 1942–1943. Hänen tuomiotaan ei kuitenkaan pantu täytäntöön Yhdysvaltain painostuksen takia ja presidentti Risto Ryti hylkäsi von Hellensin oman armonanomuksen mutta jätti von Hellensin vaimon tekemän armonanomuksen ratkaisematta koko sodan loppuajaksi. Välirauhan jälkeen syyskuussa 1944 von Hellens vapautettiin liittoutuneiden hyväksi toimineena.
IBK Dalen
IBK Dalenilla on 750 jäsentä ja 23 joukkuetta. Seuran kotihalli on Umeå Energi Arena.
Urpo Viinikka
Viinikan vaimo Toto Fogelberg-Kaila nosti tapauksesta sodan jälkeen kanteen ja sotaviskaali ryhtyi viemään juttua eteenpäin. Viinikan tuominnutta sotatuomaria ja divisioonan sekä pataljoonan komentajaa syytettiin virkavirheestä, sillä Viinikkaa koskeneita lausuntoja oli annettu ja tulkittu puolueellisesti eikä pikaoikeuden asettamiselle ollut laillisia perusteita, sillä menettely oli tarkoitettu vain tapauksiin, joissa rankaisemisen lykkääminen voisi vaarantaa turvallisuuden. Kaikki syytteet kuitenkin hylättiin sotaylioikeudessa ja lopulta myös korkeimmassa oikeudessa vuonna 1947.
One Thing (One Directionin kappale)
”One Thing” on One Directionin musiikkikappale yhtyeen vuonna 2011 julkaistulta esikoisalbumilta Up All Night. Syco Music julkaisi kappaleen singlenä useissa maissa 6. tammikuuta 2012 ja Britanniassa 13. helmikuuta 2012. Kappaleen ovat kirjoittaneet Carl Falk, Savan Kotecha ja Rami Yacoub.
Tekstiiliteollisuus Suomessa
Tekstiiliteollisuus Suomessa sai alkunsa 1500-luvulla Turun ja Hämeen linnojen yhteyteen perustetuista verkakutomoista ja oli suurimmillaan idänkaupan myötä 1970- ja 1980-luvulla, minkä jälkeen se lähes katosi Suomesta samoin kuin kaikista korkean elintason maista halvempien työkustannusten maihin.
Vuosi 1956 oli suomalaisen tekstiiliteollisuuden huippuvuosi työllistämismielessä: työntekijöitä oli yli 40 000. Vuonna 1968 teva-ala työllisti 28 000 työntekijää, vuonna 1980 työntekijöitä oli 25 000 ja vuonna 2000 enää 6 000.
Historiaa
Suomessa tekstiiliteollisuus sai alkunsa 1500-luvulla, kun Turun ja Hämeen linnojen yhteyteen perustettiin verkakutomot. 1700-luvulla Turusta tuli Suomen tekstiilikeskus, kun sinne perustettiin yksityisiä kutomoita, joita alettiin koneistaa 1800-luvun alussa. Myös Tampereen tekstiiliteollisuus alkoi kehittyä 1700-luvun keskivaiheilla, kun Hans Henrik Boije perusti Messukylään kehruukoulun. Tampereesta tuli vapaakaupunki 1779, minkä jälkeen ammattikuntasäännökset eivät enää rajoittaneet elinkeinotoimintaa ja raaka-aineita sai tuoda kaupunkiin ilman tulleja. 1800-luvun taitteessa kaupungissa toimii parikin kankaankutojaa, toistakymmentä värjäriä ja monia räätäleitä. Pian Tampere ohitti Turun kangaskaupunkina.
Sysmän terveysasema
Sysmän sosiaali- ja terveyskeskus (Sysmän sote-keskus) eli Sysmän terveysasema on Sysmän kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun terveyskeskus. Kunnan perusterveydenhoidon ja -sosiaalipalvelujen tuottamisvastuu on vuodesta 2017 lähtien ulkoistettu yksityisen terveyspalveluyrityksen tehtäväksi (alkujaan Attendo Terveyspalvelut, nyk. Terveystalo).
Tekstiiliteollisuus Suomessa
1800-luku
Kun Suomi siirtyi Venäjän vallan alle, suomalainen tekstiiliteollisuus sai uusia markkinoita. Esimerkiksi Pietarissa suomalaisille pellavakankaille tuli paljon kysyntää. Venäjän markkinat olivatkin tärkein syy suomalaisen tekstiiliteollisuuden nopeaan nousuun 1800-luvulla. James Finlaysonin vuonna 1820 Tampereelle perustama puuvillatehdas kasvoi parissakymmenessä vuodessa koko maan suurimmaksi teollisuuslaitokseksi. Siinä oli 1860-luvun lopulla jo 2000 työntekijää, kun koko kaupungissa oli asukkaita vain 5 600. Vuonna 1856 perustettu Tampereen pellavatehdas alkoi jalostaa kotimaista raaka-ainetta. Samoihin aikoihin syntyivät myös Liljeroosin ja Petersonin kehräämöt sekä Nottbeckin sukkatehdas. Vuoden 1870 paikkeilla 40 prosenttia Suomen teollisuustyöväestä oli töissä Tampereella.
Sysmän terveysasema
Sysmä on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Sysmän erikoissairaanhoidon palvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Tekstiiliteollisuus Suomessa
1800-luku
1800-luvun lopulla vienti Suomesta Venäjälle väheni, mutta toisaalta oman maan kysyntä kasvoi palkkatyön ja rahatalouden tuoman ostovoiman myötä. Puuvilla- ja pellavateollisuuden rinnalle syntyi villa- ja trikootuotteiden valmistajia. Suomen Trikoon myötä Tampereesta tuli myös Suomen neuleteollisuuden keskus, ja eri puolille suomea syntyi kymmeniä muitakin trikooyrityksiä.
1900-luku
Suomen itsenäistyminen 1917 lopetti tekstiiliviennin Venäjälle, ja tuotanto oli suunnattava kasvaville kotimarkkinoille. Tekstiilituontia säädeltiin tullimaksuilla, ja alan kannattavuus oli varsin hyvä. 1920-luvulla siirryttiin höyryvoimasta sähkön käyttöön ja tuottavuus parani entisestään. 1930-luvun alun lama toi työttömyyttä ja konkursseja ja vähensi ostovoimaa. Vuonna 1934 Finlayson ja Forssan puuvillatehdas yhdistyivät. Tampereen asema toimialalla oli vahvimmillaan 1930-luvulla, jolloin Finlayson ja Tampereen pellavatehdas olivat pohjoismaiden suurimpia tekstiiliyrityksiä. 1800-luvun lopussa Hyvinkäälle perustettu Yhdistyneiden villatehtaiden villakehräämö ja -kutomo kasvoi 1900-luvulla paikallisesti merkittäväksi työnantajaksi ja Yhdistyneet villatehtaat maan 15 suurimman yrityksen joukkoon.
45 Eugenia
45 Eugenia on asteroidien päävyöhykkeellä sijaitseva suuri F-tyypin asteroidi, jonka löysi Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 27. kesäkuuta 1857. Vuonna 1998 havaittiin sitä kiertävä pieni kuu, joka nimettiin Petit-Princeksi. Kuun läpimitta on 13 kilometriä, asteroidin 214 kilometriä. Petit-Princen kiertoaika Eugenian ympäri on viisi päivää.
Tekstiiliteollisuus Suomessa
1900-luku
Toisen maailmansodan raaka-ainepulassa Suomen tekstiiliteollisuus alkoi käyttää yhä enemmän kotimaista villaa sekä korvikemateriaaleina muun muassa paperia ja lumppua. Bilateraalikaupan myötä Suomelle avautuivat Neuvostoliiton suuret vaatemarkkinat, jonne tehtiin pitkiä sarjoja aivan eri tavoin kuin millä menestyttiin länsimarkkinoilla. 1950-luvun lopulta 1970-luvun keskivaiheille asti Suomen tekstiilivienti voimistui, kun ensin ulkomaankaupan säännöstely purettiin ja sitten solmittiin uusia kauppa- ja tullisopimuksia, kuten vuoden 1961 Finefta-sopimus. Palkkatasoltaan Suomi oli maailmanmarkkinoilla halpojen tuotteiden tuottaja 1970-luvulle asti.
45 Eugenia
2000-luvun puolella havaittiin, että Eugenialla on myös toinen, Petit-Princeä pienempi satelliitti S/2004 (45) 1.
Tekstiiliteollisuus Suomessa
1900-luku
1970-luvulla tekstiiliala mullistui nopeasti kiertävien valmisvaatteiden ja tuotannon globalisoituimisen myötä. Muutos tuhosi suomalaisen tekstiiliteollisuuden lähes kokonaan. Protektionismin avulla suomalainen tekstiiliteollisuus kuitenkin hallitsi pitkään kotimaan markkinoita: vielä vuoden 1979 kulutusluvuissa 50 prosenttia tekstiileistä ja 80 prosenttia valmisvaatteista oli suomalaista tekoa.
45 Eugenia
Napoleon III:n vaimon, Eugenia de Montijon, mukaan nimetyn asteroidin eksentrisyys on 0,081 ja inklinaatio 6,610°. Kiertoaika on 4,49 vuotta.
Tekstiiliteollisuus Suomessa
1900-luku
1990-luvulta lähtien Suomen tekstiiliala on panostanut erikoistuotteisiin, korkeaan teknologiaan, pieniin sarjoihin sekä tuotteiden suunnitteluun Suomessa ja niiden valmistuttamiseen halvemmissa maissa. Vuosituhannen vaihteen trendejä ovat olleet luonnonmukaisuus, ympäristökysymykset sekä kierrätysmateriaalien käyttö.
2000-luku
Vuonna 2012 Suomen henkilöstöltään suurin tekstiiliyritys oli Metso Fabrics eli entinen Tamfelt, joka valmistaa paperikoneen viirakankaita ja kuivatushuopia noin 900 työntekijän voimalla. Toiseksi suurin oli jalkinevalmistaja Sievin Jalkine (noin 500 työntekijää Suomessa), kolmas Nanso (475), neljäs Marimekko (460) ja viides tuolloin patjoja valmistanut Finlayson (219 työntekijää).
Elokuussa 2021 Suomen tekstiili ja muoti ry ja VTT tekivät yhteisen linjauksen siitä, miten tekstiiliteollisuuden arvoketjua Suomessa kannattaisi kehittää. Sen mukaan tulevaisuuden vaatteet ovat yksilöllisiä, kierrätettyjä ja ekologisia. Spinnova ja Metsä Group olivat alkaneet valmistaa puupohjaisia tekstiilikuituja, kierrätysmateriaaleista kuitua olivat valmistamassa Rester, Infinited fiber ja Valmet.
Frode J. Strømnes
Frode Jens Strømnes (4. tammikuuta 1937 Harstad – 14. joulukuuta 2012 Volda) oli norjalais-suomalainen kielitieteilijä ja psykologian professori, joka toimi pitkään Turun Åbo Akademissa. Suomessa hän tuli tunnetuksi tutkimuksestaan eri kielten vaikutuksesta ihmisen mielikuviin ja ajatteluun.
Strømnes suoritti maisterin tutkinnon Oslossa 1963 ja väitteli tohtoriksi Åbo Akademissa 1971. Hän toimi Norjan tiedeneuvoston NAVF:n tutkimusstipendiaattina 1964–1968 ja 1971–1974, amanuenssina Århusin yliopistossa 1970, Åbo Akademin vs. lehtorina 1971–1972 ja apulaisprofessorina 1974 ja sitten Tromssan yliopiston professorina 1976–1990.
Strømnes nimitettiin Norjan valtion stipendiaatiksi (statsstipendiat) 1990 ja toimi sitten Bergenin yliopiston professorina vuodesta 1991 kuolemaansa 2012 saakka.
Strømnes sai 1970-luvun alussa Suomen kansalaisuuden ja kunnosti vanhan puuhuvilan Turun Ruissalossa, jossa hän harrasti muun muassa mehiläistenhoitoa.
Frode J. Strømnesin isä oli professori Martin Olav Konrad Strømnes ja vanhempi veli Trondheimin yliopiston professori Åsmund Lønning Strømnes.
Olli Helander
Olli Heikki (Olof Henrik) Helander eli Veten-Olli (21. huhtikuuta 1801 Juurikoski, Ylivieska – 17. toukokuuta 1886 Kalajoki) oli suomalainen Kalajoella asunut maanviljelijä, valtiopäivämies ja messinkivaluri. Olli Helander, hänen veljensä Leander ja poikansa Klaes, Leonard ja Eliel tunnettiin taitavina messinkivalureina. He harjoittivat messinkivalua Kalajoella ja Oulussa 1820-luvulta 1880-luvulle saakka. Helanderit toimivat myös kello-, kulta- ja hopeaseppinä.
Helander muutti Kalajoelle Ylivieskasta 21-vuotiaana tullessaan kotivävyksi Aksilan taloon Käännänkylän Vetenojalle. Helander toimi päätoimisesti maanviljelijänä, mutta hän hallitsi myös messinginvalajan, kellosepän, kulta- ja hopeasepän, vaunu- ja puusepän sekä sorvarin ammatit.
Leander Tilvis
Olli Helanderin nuorempi veli Leander Heikinpoika Helander eli Tilvis (1812–1874) muutti hänkin Kalajoelle ja asui aluksi veljensä luona Aksilan talossa kunnes osti 1840 Kalajoelta Tilviksen talon. Hän oli messinkivaluri kuten veljensäkin ja hallitsi myös kulta- ja kellosepän työt. Veljeksillä oli omat valimonsa Aksilan ja Tilviksen talojen yhteydessä mutta he tekivät yhteistyössä kaikki suurimmat valutyöt. Olli Helander valmisti muun muassa keisari Aleksanteri II:lle lahjoitetun ns. keisarinpuukon koristeheloitukset. Vuonna 1859 Helanderit toimittivat Helsinkiin silloiseen keisarilliseen palatsiin (nykyinen Presidentinlinna) neljä 9-haaraista messinkikynttelikköä, neljä pöytäkelloa ja kaksi seinäkelloa.
Oppipojat
Helanderit kävivät myymässä valutuotteitaan pari kertaa vuodessa jopa kuukauden kestäneillä myyntimatkoilla jotka suuntautuivat muun muassa Turkuun, Helsinkiin, Porvooseen, Viipuriin, Pietariin, Kuopioon ja Tornioon. He tekivät tilaustöinä kirkkoihin kynttilänjalkoja ja kattokruunuja, metalliosia purjelaivoihin, kirkonkelloja, kelloja, puukkoja, mortteleita, ovenkahvoja, lusikoita, valjaiden messinkiosia ym. taloudessa tarvittuja metalliesineitä. Helanderien valutyöt lisääntyivät 1850-luvulla ja he ottivat monia kalajokisia nuorukaisia oppipojiksi pajoihinsa. Näitä oppipoikia joista monet perustivat myöhemmin oman yrityksensä olivat muun muassa Juhani Friis (Pohjanpalo), Jaakko Merenoja, A. F. Westman, Efraim Tilvis ja Fredrik Haapasaari.
Olli Helander oli mukana säätyvaltiopäivillä 1867 talonpoikaissäädyn edustajana Saloisten tuomiokunnasta.
Olli Helanderin perhe
Olli Helander oli naimisissa Maria Akselintytär Vetenojan kanssa. Heidän poikansa olivat myös tunnettuja messinginvalajia:
Pirjo Aalto
Pirjo Hannele Aalto (o.s. Mattila, s. 19. helmikuuta 1961 Huittinen) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Aalto hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Hän hiihti ankkuriosuuden Suomen saadessa MM-pronssia 3 × 7,5 kilometrin viestissä Oslossa 1990. Freistritzissa 1989 hän oli viides joukkuekilpailussa ja kuudes viestissä.
Aalto sijoittui MM-kilpailuissa Lahdessa 1987 normaalimatkalla (10 km ) neljänneksi ja pikakilpailussa (5 km ) 13:nneksi. Freistritzissa 1989 hän oli yhdeksäs sekä pikakilpailussa (7,5 km ) että normaalimatkalla (15 km ). Oslossa 1990 hän oli kuudes pikakilpailussa (7,5 km). Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) neljänneksi.
Aalto kilpaili myös suunnistuksessa ja hiihtosuunnistuksessa. Hän osallistui suunnistuksen MM-kilpailuihin 1983.
Leonid Kulik
pienoiskuva|upright|Leonid Kulik Leonid Aleksejevitš Kulik (1883 Tartto, Viro – 24. huhtikuuta 1942 sotavankeudessa) oli neuvostoliittolainen mineralogi ja tutkija.
Hän tuli tunnetuksi Tunguskan räjähdyksen tutkijana. Hän järjesti ja johti tapahtuma-alueelle useita tutkimusmatkoja vuosina 1921, 1927, 1928 ja 1937. Uusi tutkimusretki piti tehdä 1940, mutta toinen maailmansota keskeytti suunnitelmat.
Araneesi
thumb|Araneesia puhutaan [[Val d’Aranissa.]] Araneesi (aranés) on romaaninen kieli, jota puhutaan Val d’Aranin piirikunnassa Luoteis-Kataloniassa. Kielellä on virallinen asema alueella katalaanin ja espanjan kielten rinnalla. Kielitieteellisesti araneesin katsotaan kuuluvan Ranskan puolella puhuttavan oksitaanin kielen yhteyteen, ja se luokitellaankin usein oksitaanin murteen gaskonin yhdeksi alamurteeksi. Katalonian itsehallintoalueen parlamentti sääti vuonna 2010 lain, joka olisi vahvistanut araneesin asemaa ja määritellyt sen Val d'Aranin ensisijaiseksi viralliseksi kieleksi paikallishallinnossa, kouluopetuksessa ja tiedotusvälineissä. Espanjan perustuslakituomioistuin kuitenkin kumosi lain helmikuussa 2018.
Yasser Al-Habib
Yasser Al-Habib (s. 1979 Kuwait) on merkittävä kuwaitilainen shiiojen uskonnollinen johtaja. Hän muutti Englantiin vuonna 2004.
Al-Habib pidätettiin marraskuussa 2003 hänen kritisoituaan islamin historian henkilöitä Abu Bakria, Umaria ja Aishaa. Kolmen kuukauden kuluttua hänet vapautettiin ja hän siirtyi Irakiin ja sitten Iraniin. Sitten hän lähti Iranista Englantiin, missä hän asuu nyt.
Hän äänitti kaksi luentoa englanniksi:
Hieroja-Priita
Hieroja-Priita on kuvitteellinen henkilöhahmo Väinö Linnan kirjoittamassa romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla. Hän on kylän hieroja ja parmuska (ruots. barnmorska) eli lapsenpäästäjä, joka asuu omassa mökissään. Hieroja-Priita on saanut itse aviottoman pojan, Susi-Kustaan Töyryn talon isännän kanssa. Hieroja-Priita on luonteeltaan suora ja hienostelematon, mutta rehellinen. Häneltä myös suvaitaan suoraa puhetta hänen erikoisasemansa vuoksi paremmin kuin muilta. Hieroja-Priita toimi kätilönä romaanitrilogian ensimmäisessä osassa Akseli Koskelan syntyessä. Hieroja-Priitan kuoltua hänen poikansa Kustaa perii tämän omistaman mökin tonttimaineen.
William Mason (säveltäjä)
thumb|right|William Mason
William Mason (24. tammikuuta 1829 Boston, Massachusetts – 14. heinäkuuta 1908 New York, New York) oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja pianopedagogi.
Elämä ja ura
Masonin isä Lowell Mason oli musiikkipedagogi ja kirkkomuusikko, veli Henry Mason soittimia valmistavan Mason & Hamlinin perustaja sekä veljenpoika Daniel Gregory Mason säveltäjä ja kirjailija. Mason syntyi Lowellin ja Abigail Masonin neljästä pojasta kolmantena. Isä toivoi pojasta pappia, eivätkä vanhemmat siksi vahvasti rohkaisseet poikaa jalostamaan musiikillista lahjakkuuttaan. Tästä huolimatta Mason aloitti noin vuonna 1845 Bostonissa pianonsoiton opiskelun Henry Schmidtin johdolla. Samoihin aikoihin hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa (Deux Romances sans paroles, op. 1). Vuosi tämän jälkeen hän debytoi esittämällä piano-osuuden Henri Herzin muunnelmateoksesta (op. 20).
Vuonna 1849 Mason lähti Saksan Bremeniin pianonsoiton opiskelua varten. Hän vietti Euroopassa viisi vuotta ja kävi Leipzigissa, Prahassa sekä Weimarissa. Hän sai ohjeistusta Ignaz Moschelesilta, Alexander Dreyschockilta ja Franz Lisztiltä. Vuonna 1854 Mason palasi kotimaahansa tavoitteenaan ura konserttipianistina. Hän pitikin useita kunnianhimoisia resitaalikiertueita. Hän kuitenkin piti kiertelevän virtuoosin elämää epätyydyttävänä ja asettui pian New Yorkiin. Hän perusti viulisti Theodore Thomasin kanssa kamarikokoonpanon; Mason–Thomas-kvartetti piti monia kantaesityksiä ja Yhdysvaltain-ensiesityksiä. Masonista tuli vaikutusvaltainen pedagogi. Hän työskenteli vuoden 1866 jälkeen ensisijaisesti studiollaan Steinway Hallissa. Hänen ensimmäinen pedagoginen kirjansa, A Method for the Piano-Forte, ilmestyi vuonna 1867 yhdessä E. S. Hoadlyn kanssa kirjoitettuna. Myöhempiin julkaisuihin lukeutuvat A System for Beginners in the Art of Playing upon the Piano-Forte (1871), A System of Technical Exercises for the Piano-Forte (1878) ja Touch and Technic (op. 44, 1891–1892). Mason toimi National Musical Congressin ja American Vocal Music Associationin puheenjohtajana sekä American College of Musiciansin pianotutkintolautakunnan jäsenenä. Vuonna 1901 hän julkaisi omaelämäkertateoksen Memories of a Musical Life (1901). Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen kotonaan New Yorkissa 79-vuotiaana.
Tuuli
thumb|right|250px|Tuulessa taipuvia puita
William Mason (säveltäjä)
Sävellystuotanto
Monet Masonin varhaisimmista julkaistuista teoksista (vuosilta 1849–1856) ovat 1800-luvun puolenvälin suuressa virtuoosityylissä sävellettyjä. Tyyliin vaikuttivat Liszt ja pianisti Sigismond Thalberg. Kun Mason päätti hylätä soolokonserttiuran, hänen pianomusiikkinsa alkoi kuitenkin kehittyä vähemmän vaativaksi. Hänen sävellyksissään vuosilta 1857–1890 on paljon melodista runollisuutta ja tanssinomaisia rytmejä, jotka olivat luonteenomaisia Frédéric Chopinille. Masonin myöhäiset teokset enimmäkseen vuosilta 1890–1905 muistuttavat persoonallisempaa ja monimutkaisempaa Johannes Brahmsilta, Robert Schumannilta ja Gabriel Faurélta tuttua sävelkieltä.
Tuuli
Tuuli on ilmakehässä liikkuva maanpinnan suuntainen ilmavirtaus. Tuulen energianlähde on Aurinko, joka lämmittää maapalloa epätasaisesti. Syntyvät lämpötilaerot saavat aikaan ilmanpaineen eroja, ilmanpaine-erot puolestaan paine-erovoiman, joka laittaa ilman liikkeelle. Tuulen nopeuteen vaikuttaa myös kitka. Maapallon pyörimisen aikaansaama Coriolis-ilmiö vaikuttaa tuulen suuntaan, ei nopeuteen.
Gudmund
Gudmund on miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja on muodostettu yhdistämällä jumalaa ja suojelijaa tarkoittavista sanoista.
Tuuli
Väärän suuntainen, liian voimakas tai nopeasti muuttuva tuuli voi aiheuttaa vaaratilanteita ilmailussa ja vesiliikenteessä. Suuri tuulennopeus – myrskyt, hirmumyrskyt, tornadot – aiheuttaa katastrofeja koko ihmiskunnalle.
William Mason (säveltäjä)
Sävellystuotanto
Kenneth Boulton on levyttänyt Masonin pianomusiikkia Naxokselle.
Gudmund
Suomessakin nimi Gudmund on ollut käytössä jo keskiajalla. Nykyisin se on kuitenkin harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä alle 80 henkilölle. Gudmundin samoin kuin Germundin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 16. tammikuuta.
Tuuli
Maailman arvostetuimpien tutkimuslaitosten asiantuntijat arvioivat huhtikuussa 1996 Australian Barrow Island -saarella Olivia-pyörremyrskyssä tuulennopeuden nousseen jopa 113,3 metriin sekunnissa (408 km/h). Tämä tuulennopeus on suurin mitä tiedetään maapallolla olleen tunnetun historian aikana. Aikaisempi ennätys oli 372 kilometriä tunnissa puhaltanut tuuli Yhdysvalloissa vuonna 1932.
Tuulten synty
Tuulet muodostuvat, kun eri seuduilla vallitseva erilainen lämpötila saa aikaan eroja myös ilmanpaineessa, jolloin ilma alkaa virrata korkeamman paineen alueelta matalamman alueelle päin. Jos paine on alueella vakio, siellä on myös tyyntä. Tuuli myös ylläpitää olemassa olevia paine-eroja. Mitä suuremmat paine-erot, sitä suurempi paine-erovoima ja kovempi tuuli. Ilman liikettä korkeapaineesta matalapaineeseen voidaan verrata siihen, että puhkaistusta ilmapallosta purkautuu ulos – eli pienemmän paineen suuntaan – sinne aiemmin pumpattu ilma.
Kun ilma lämpiää jossakin kohden, niin se laajenee ja pullistuu ylöspäin. Tiheys pienenee ja syntyy paine-eroja, joita paine-erovoima pyrkii tasoittamaan. Näin epätasaisen lämpiämisen yhteydessä muodostuu ilmavirtauksia. Lämpeneminen on aina epätasaista. Suurimmassa mittakaavassa eroja aiheutuu jo siitä, että aurinko lämmittää päiväntasaajan seutua enemmän kuin napoja, ja itä-länsisuuntaiset erot seuraavat vuorokaudenaikojen vaihtelua. Pienempiin eroihin vaikuttavat maastonmuodot ja maanpinnan laatu: asfaltti lämpenee enemmän kuin ruohikko.
Täten syntynyt tuuli ei kuitenkaan puhalla suoraan ilmanpaineen korkeasta matalaan päin paineen laskun eli gradientin suuntaan, vaan poikkeaa siitä kitkan eli maanpinnan hankauksen ja maan pyörimisliikkeen vaikutuksesta (Coriolis-ilmiö). Tällainen virtausliike määritellään Buys-Ballotin keksimällä baarisella tuulisäännöllä: jos seisomme selkä tuulta vasten, on matalan alue vasemmalla puolella hiukan eteenpäin ja korkean alue oikealla taaksepäin. Mitä suurempi on gradientti, sitä voimakkaampana tuuli puhaltaa. Kovimpia tuulia ei saa aikaan syvän matalapaineen keskuksen pieni painelukema, vaan sen ympärillä tapahtuva jyrkkä paineen muutos.
Ylempänä maan pinnasta, muutaman kilometrin korkeudesta alkaen, kitkan vaikutus ei tunnu, ja tuuli jo puhaltaa kohtisuoraan gradienttia vastaan eli isobaariviivojen suuntaan. Tuulta, johon kitka ei lainkaan vaikuta, kutsutaan geostrofiseksi tuuleksi.
Maapallon tuulet
Tietyn paikan tuuliin vaikuttavat toisaalta planetaariset tuulet ja toisaalta alueelliset tuulet. Planetaariset tuulet ja niiden muodostama planetaarinen tuulijärjestelmä vaikuttaa koko maapallon laajuudella jokaisen maapallon paikan keskimääräisiin tuuliin. Esimerkiksi länsituulten vyöhykkeellä länsituulet ovat muita yleisempiä, mutta paikallisten ilmiöiden takia siellä havaitaan muitakin tuulensuuntia, ja välillä on aivan tyyntäkin. Alueelliset pinnanmuodot (vuoret ja laaksot), meren läheisyys ja muut tekijät aiheuttavat paikallisia tuulia, jotka vaikuttavat siten, että tietyn paikan tuuliolosuhteet eivät välttämättä ole edes keskimäärin juuri sellaiset, kuin niiden planetaarisen tuulijärjestelmän mukaan "pitäisi" olla.
Planetaarinen tuulijärjestelmä
thumb|Planetaarinen tuulijärjestelmä
Pääartikkeli: Planetaariset tuulet
Planetaarinen tuulijärjestelmä perustuu pohjimmiltaan siihen, että auringon energiaa tulee päiväntasaajalle huomattavasti napa-alueita enemmän, jolloin päiväntasaajalla ilma on napojen ilmaa lämpimämpää. Koska lämmin ilma nousee, tämä epätasainen lämmönjakaantuminen saa aikaan maapallolla matalapaineisia alueita ja tuulia syntyy, koska paine-erot pyrkivät tasaantumaan.
Navalta päiväntasaajalle voidaan erottaa kolme tuulivyöhykettä: lähinnä napaa itätuulet, keskileveysasteilla länsituulet ja tropiikissa pasaatituuli. Vyöhykkeiden rajat liikkuvat vuodenaikojen, mukaan; etenkin pasaatien kohtaamisvyöhyke vaeltaa auringon zeniittiaseman mukaan aina sille pallonpuoliskolle, jolla on kesä.
Pasaati-ja länsituulet syntyvät, kun auringon säteily saapuu päiväntasaajalle. Sitten se synnyttää nousevan ilmavirtauksen, jossa ilma kohoaa tropopaussin korkeudelle ja osa siitä alkaa virrata etelään ja osa pohjoiseen. 30.–35. leveysasteiden tienoilla se laskee takaisin maanpinnalle, jonne syntyy subtrooppinen korkeapainevyöhyke. Silloin tuuli taas jakautuu ja osa siitä alkaa virrata kohti päiväntasaajaa ja osa kohti pohjoista. Päiväntasaajaa kohti menevä ilmavirtaus aiheuttaa pasaatituulet ja pohjoiseen menevä ilmavirtaus länsituulet. Länsituulia kutsutaan länsituuliksi, sillä maapallon coriolisvoima kääntää niiden suunnan niin, että ne tulevat keskimäärin lännestä. Näin ei kuitenkaan aina ole, sillä matkan varrella olevat matalapaineet muuttavat ja mutkistavat niiden suuntia.
Napojen lähellä olevat itävirtaukset syntyvät, kun kylmä korkeapaine aiheuttaa laskevan ilmavirtauksen. Maanpinnalle laskeuduttuaan ilma alkaa virrata kohti päiväntasaajaa, ja maapallon coriolisvoima kääntää virtaukset niin, että ne näyttäisivät tulevan idästä.
Paikalliset tuulet
Paikalliset tuulet syntyvät paikallisen ympäristön vaikutuksesta. Esimerkiksi meren lähellä tuulee usein, sillä meressä olevan veden lämpötila vaihtelee maata hitaammin. Tämä aiheuttaa maan ja meren välille lämpötilaeroja, jolloin lämmintä ilmaa nousee toisen alueella enemmän, ja koska paine-erot jälleen pyrkivät tasoittumaan, tuulee kylmemmältä alueelta matalapaineiselle alueelle ja tämä tuuli on voimakkaampi rannikolla. Suurin maan ja meren eron aiheuttama tuulijärjestelmä on monsuuni.
Vuoristot ohjaavat tuulia sekä mekaanisina esteinä että lämmityserojen kautta. Oman nimensä paikallisista tuulista ovat saaneet ainakin Alppien föhn-tuuli, Kalliovuorten chinook, Siperian arojen myrskytuuli buraani, Etelä-Amerikan williwaw ja pampero.
Matalapainetoiminta
Tietyllä hetkellä vallitseva tuuli ei määräydy pelkästään tuulivyöhykkeen ja paikallisen maaston mukaan. Suurimmat paine-erot liittyvät liikkuviin matalapaineisiin, jotka ovat osa planetaarista tuulijärjestelmää. Länsituulten vyöhykkeessä kulkee keskileveysasteiden liikkuvia matalapaineita, joiden rakenteeseen kuuluvat kylmä rintama ja lämmin rintama. Tropiikissa syntyy trooppisia hirmumyrskyjä, joilla on syntyalueensa mukaan erilaisia nimiä (hurrikaani, taifuuni). Pienikokoisia, lyhytikäisiä liikkuvia järjestelmiä ovat tornado, pilvenpyörre eli trombi ja tuulispää.
Tuulen mittaaminen
Yksinkertaisin tuulen suunnan ja nopeuden karkea osoitin on tuulipussi. Tarkemmin tuulen suuntaa mitataan tuuliviirillä ja nopeutta anemometrillä.
Tuuli säätiedotuksissa
SI-järjestelmän mukainen yksikkö nopeudelle, myös tuulen nopeudelle, on metriä sekunnissa (m/s). Suomessa Ilmatieteen laitos käyttää tätä tai kuvaa tuulta sanallisesti (heikkoa–kohtalaista–navakkaa–kovaa) Erityisesti trooppisten hirmumyrskyjen uutisoinnissa näkee myös yksikköä kilometriä tunnissa (km/h), ja joissakin kulttuuriympäristöissä käytetään edelleen muitakin yksiköitä, kuten maileja tunnissa (mph) tai solmuja (kn).
Boforiasteikko kuvaa tuulen vaikutuksia, ja sitä voi käyttää tuulen nopeuden silmämääräiseen arviointiin. Erilaisten sääilmiöiden luokitteluun on luotu asteikoita, joissa tuulen nopeuden lisäksi arvioidaan muita tekijöitä. Tällaisia ovat
Tuulen suunta nimetään sen mukaan, mistä tuulee. Esimerkiksi pohjoistuulella tuulee pohjoisesta. Erityissääpalveluissa, kuten lentoliikenteen säätiedotuksissa, käytetään kompassisuuntia. Esimerkiksi suunta 90 astetta tarkoittaa, että tuulee idästä.
Tuulen vaikutus lämpötilaan
Jos lämpötila on laajoilla alueilla tasaista, tuuli ei vaikuta ilman lämpötilaan. Se vaikuttaa kuitenkin tietyn paikan lämpötilaan, jos alueellisia eroja on. Keväällä rannikolla voi olla lämmintä tyynellä säällä tai tuulen puhaltaessa mantereelta, mutta jos tuuli kääntyy, se tuo kylmää ilmaa mereltä, ja rannikon lämpötila laskee nopeasti. Tuuli myös tasoittaa paikallisia lämpötilaeroja sekoittamalla ilmaa. Aurinkoisella säällä tuulisen paikan lämpötila on alhaisempi kuin tyynessä paikassa, koska tuuli sekoittaa ilmaa ja maanpinnasta leviävä lämpöenergia jakautuu paksumpaan ilmakerrokseen kuin tyynellä säällä. Tyynessä paikassa auringon lämmittämä ilma ei sekoitu ja pääsee lämpiämään enemmän. Vastaavasti tuulinen sää estää paikallisia kovia pakkasia tai hallaa. Tyynellä säällä alavien alueiden paikallisesti mitattu pakkanen voi olla huomattavasti ankarampi kuin ympäröivällä korkeammalla alueella.
Aiempia käsityksiä tuulesta
pienoiskuva|alt= Oikealla oleva mies on myymässä köyttä, jossa on kolme solmua. Ensimmäinen antaa kevyen tuulen, toinen puhurin ja kolmas myrskyn. Taustalla olevan uppoavan aluksen miehistö ei ole uskonut taikaan ja on avanneet kolmannen solmun.|Suomalaiset myyvät tuulta. Tuuli on purjeen keksimisestä lähtien ollut tärkeä ihmiskunnalle. Tuuli on kuljettanut kauppiaita, tutkijoita ja valloittajia kaukaisiin maihin, mutta myös yltyessään rajuilmaksi ollut kauhistus. Tuulta on ilmeisesti yritetty lepyttää ja ohjailla rukouksin ja uhrein kaikkialla, ja jotkut ovat pyrkineet nostamaan rajuilmoja vihollisen tuhoksi.
Suomessa tuulta on yritetty muuttaa rukoilemalla muun muassa Ukkoa ja viheltämällä tuulta on pyritty kasvattamaan. Ulkomailla kerrottiin suomalaisten noitien taidoista vaikuttaa tuuleen. Heidän kerrottiin halutessaan aikaansaavan hirmumyrskyn. Suomalaiset noidat myös myivät merenkulkijoille solmuja, joita avaamalla saattoi aikaansaada tuulen. Jos avasi ensimmäisen solmun, tuli kevyt tuulenvire, jos avasi toisen, tuli vankka tuuli, mutta jos erehtyi avaamaan kolmannen, nousi hirmumyrsky. Jos ostaja nauroi myyjälle, tämä ei välttämättä kertonut kummasta päästä solmut lasketaan. Vielä 1800-luvun alussa merimiehet uskoivat suomalaisten voivan halutessaan hallita tuulta. Väinämöisen kieltojen mukaan oli kiellettyä viheltää tai laulaa huvikseen vesillä, koska viheltämällä nostettiin tuulta, jota tarvittiin purjehduksessa. Turha viheltely saattoi kuitenkin nostaa myrskyn.
Tuuli ja luonto
thumb|Tuuli levittää voikukan siemeniä
Kasvit käyttävät tuulta levittämään siitepölyään ja siemeniään. Kaikki paljassiemeniset kasvit lisääntyvät tuulipölytyksen avulla.
Tuuli muokkaa maaperää, kuluttaen sitä eroosiossa ja luoden uusia hedelmällisiä lössimaita.
Tuuli ja ihminen
Ihminen on käyttänyt tuulen energiaa hyödykseen jo pitkään. Purjeet ja tuulimyllyt ovat olleet tuulta hyödyntävistä keksinnöistä ensimmäisiä. Tuulivoiman käyttö sähköntuotannossa on lisääntymässä.
Tonteri (sukunimi)
Nykyisin Tonteri nimi on tavallinen muun muassa seuraavilla paikkakunnilla:
Vanhimmat tiedot Tonder, Tonteri-nimistä ovat Etelä-Karjalasta. Jääsken tilikirjoihin on merkitty Staffa tond 1546 l. tonderijn 1546 ja l tondheri 1564, vuonna 1625 oli Jääsken lautamiehenä Lasse Tonteri. Antreassa on kirjattu Thomas Tonderi 1726 ja Tuomas Tonteri 1888. Raudussa on Tontereita asunut ainakin 1700-luvulla, ja Kivennavalla on Tonteri kiteytynyt Tonterin kylänkin nimeksi. Siirtolaisina Tontereita on sotien jälkeen tullut runsaasti ennen kaikkea Hämeeseen Antreasta ja Vuoksenrannasta, mutta jonkin verran myös Kirvusta, Vuokselasta ja Kivennavalta, Tonder-nimisiä (74) Muolaasta. Pohjanmaalta on kirjattu Jåp tonderssn 1543. Nimen taustalla on ilmeisesti germaanista lainaa oleva Donder, Donner, Dunder (suomeksi 'ukkonen'), joka on voinut esiintyä varhaisena sotilasnimenäkin.
Lombok
Lombok on saari Indonesiassa. Se kuuluu Pieniin Sundasaariin. Lombokin länsipuolella sijaitsee Bali ja itäpuolella Sumbawa. Suurin kaupunki ja hallinnollinen keskus on Mataram. Saarella on noin 2 403 025 asukasta (1990), ja sen pinta-ala on 4 725 neliökilometriä. Lombokin edustalla sijaitsee kolmen pienen saaren muodostama ryhmä nimeltään Gili-saaret.
Saaren asukkaista 80 % on etnisesti sasakeja ja noin 10–15 % balilaisia. Siellä asuu jonkin verran myös kiinalaisia, arabeja, jaavalaisia ja sumbawalaisia.
Lombokin ja Balin välissä sijaitseva syvä Lombokinsalmi on ekologisesti huomattava, sillä sitä pitkin kulkee kaakkoisaasialaista ja austroaasialaista eliölajistoa erottava Wallacen linja. Vaikka salmi on vain 18–40 km leveä, Lombokin eliölajisto eroaa merkittävällä tavalla läntisempien saarten lajistosta. Saari on tuliperäinen, ja sen pohjoisosan kansallispuistossa sijaitsee 3 726 m korkea Rinjani, joka on Indonesian toiseksi korkein tulivuori. Rinjani on aktiivinen, ja se purkautui viimeksi vuonna 2004. Se sijaitsee samassa paikassa kuin vuonna 1257 purkautunut Samalas-tulivuori, joka aiheutti maailmassa hyvin kylmän kauden.
Susiluola
Susiluola on muinaisjäännös, joka sijaitsee Kristiinankaupungissa entisen Lapväärtin kunnan alueella, pääosin Karijoen kunnan omistamalla maalla. Luolaksi kutsuttu kallionrako on saanut nimensä sijaintipaikkansa Susivuoren mukaan. Susiluolaa pidettiin 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa mahdollisena paleoliittisenä asuinpaikkana. Nykyään tulkintaa pidetään kiistanalaisena.
Luola
thumb|Sisäkuva luolasta
Luolan pinta-alaksi on arvioitu 400 neliömetriä, mutta osa siitä on maakerrosten täyttämää. Luola on syntynyt kallion vaakarakoon rapautumisen seurauksena, ja sen iäksi on arvioitu yli 2,6 miljoonaa vuotta. Eri aikakausien merenpinnan korkeusvaihtelut ovat muodostaneet luolaan kuusi eri-ikäistä sorakerrosta. Niistä vanhimmat ovat satoja tuhansia vuosia vanhoja. Turvallisuussyistä yleisöllä ei ole pääsyä Susiluolan sisälle.
Tutkimus
Ensimmäiset löydökset luolasta tehtiin vuonna 1996, kun sitä oltiin tyhjentämässä matkailukohteeksi. Seuraavana vuonna Museovirasto, Geologian tutkimuskeskus ja Helsingin yliopisto aloittivat yhteistyössä kaivaukset.
MorphOS
MorphOS on osittain kaupallinen käyttöjärjestelmä PowerPC-pohjaisille tietokoneille. Se on sekoitus suljettua ja avointa lähdekoodia ja on API-yhteensopiva Amiga-tietokoneille vuonna 1994 julkaistun AmigaOS 3.1:n kanssa. MorphOS:n tarkoitus on tarjota mahdollisimman nykyaikainen järjestelmä, jossa esikuvan vanhentuneita ominaisuuksia on uudistettu ja puutteita korjattu. MorphOS:n 1-sarjan versiot olivat ilmaisia, mutta 2.0-versiosta lähtien käyttöjärjestelmän pidempiaikainen käyttö on vaatinut maksullisen rekisteröinnin.
Susiluola
Tutkimus
Luolasta löydetyt karkeat, käteen sopivat kiviesineet herättivät toiveita siitä, että ne olisivat ihmisen esi-isän tai lähisukulaisen valmistamia viimeistä jääkautta edeltävältä ajalta. Eräät kivilöydöt on tulkittu kivityökaluiksi ja niiden valmistamisessa muodostuneeksi ”kivijätteeksi” eli iskoksiksi. Luolasta on myös väitetty löytyneen nuotion pidon jälkiä. Museovirasto ilmoitti kuitenkin myöhemmin, että hiileksi luultu löytö oli luultavasti mangaania.
MorphOS
MorphOS on saatavilla vain PowerPC-laitearkkitehtuurille, kuten Efika- sekä Pegasos-tietokoneille ja Applen PPC-pohjaisille Mac mini-, eMac- ja Power Mac -tietokoneille. Sen lisäksi MorphOS on ollut saatavilla myös Amiga-tietokoneille, joissa on PowerPC-kiihdytin.
MorphOS:lla on paljon yhteyksiä täysin avoimeen AROS-käyttöjärjestelmään, joka on yksi AmigaOS-perheen kolmesta haarasta. MorphOS käyttää osin AROS-lähdekoodia ja AROS on puolestaan saanut käyttöönsä MorphOS:n kehittäjien tekemiä parannuksia. MorphOS:n työpöytäohjelmisto on julkaistu GNU GPL -lisenssillä kaikkien kehittäjien käyttöön, joskaan yritykset siirtää työpöytä muihin vastaaviin käyttöjärjestelmiin eivät ole edistyneet.
Susiluola
Tutkimus
Luolassa on esitetty eläneen neanderthalinihminen joko noin 70 000 vuotta sitten tai vielä aikaisemmin 130 000–120 000 vuotta sitten Eem-interglasiaalin aikaan. On myös esitetty, että 1,5 metrin korkuinen luola olisi sopinut jollekin neanderthalinihmistä lyhyemmälle lajille. Tutkimuksen alkuvaiheessa vuonna 1997 keskusteltiin siitä, voisivatko löydöt olla yli 250 000 vuoden takaa. Vuosina 1999–2005 aineistoon tutustuneet tutkijat tukivat tulkintaa siitä, että löydökset ajoittuisivat keskipaleoliittisen Mousterien-kompleksin piiriin.
Jos tulkinnat löydöksistä pitäisivät paikkansa, Susiluola olisi ainoa mannerjään peittämä paikka Fennoskandiassa, josta on löydetty ihmistoiminnan jälkiä ajanjaksolta ennen jäätiköitymistä. Tulkinnan mukaan luola on Suomen ainoa paleoliittista eli vanhinta kivikautta edustava muinaisjäännös. Viimeinen, kolmivuotinen tutkimushanke päättyi 2006, ja viimeiset tutkimustulokset on julkaistu 2013.