cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marie-Thérèse-Louise de Savoie-Carignan
Vallankumous ja sen seuraukset
Vallankumouksen alkaessa 1789 kuningatar Marie Antoinette etsi uudelleen ystävänsä seuraa ja tämä seurasi kuningasperhettä Versailles'sta Pariisiin, jossa he asuivat vartioituina Tuileries'n palatsissa. Lamballen ruhtinatar matkusti Englantiin vuonna 1791, mutta palasi Pariisiin vaikka arveli henkensä olevansa vaarassa ja teetti testamenttinsa ennen lähtöään Englannista. Hän seurasi kuningasperhettä tämän etsiessä suojaa kansalliskokoukselta vallankumouksellisten hyökättyä Tuileries'n palatsiin 10. elokuuta 1792. Kun vallankumoushallinto määräsi kuningasperheen vangittavaksi samassa kuussa, Lamballen ruhtinatar seurasi vapaaehtoisesti heidän mukanaan. Heidät sijoitettiin aluksi Templen torniin, mutta kun vallankumoukselliset erottivat muut vangitut kuningasperheen varsinaisista jäsenistä, hänet siirrettiin La Force -nimiseen vankilaan.
oikea|200px|Prinsessa Marie-Louisen allekirjoitus
Lamballen ruhtinattaresta tuli yksi syyskuun joukkomurhiksi (Massacres de septembre) kutsutun tapahtumaketjun uhreista, kun pariisilaiset ryntäsivät vankiloihin 2. ja 3. syyskuuta 1792. Hätäisesti kootun ja epävirallisen oikeudenistunnon tuomion langetti eräs vallankumouksellisten julmimmista miehistä, Jacques Hébert. Tuomion jälkeen ruhtinatar pahoinpideltiin ja lopulta nuijittiin kuoliaaksi. Ruhtinattaren runneltu ruumis silvottiin ja seipään kärkeen työnnetty pää vietiin Templeen jääneiden nähtäväksi.
Julkaisuja kuolemaan liittyvistä olosuhteista
Pian Lamballen ruhtinattaren kuoleman jälkeen julkaistiin suuri määrä silminnäkijöiden kertomuksia, joita levittivät niin vallankumoukselliset, kuningasmieliset kuin vastavallankumoukselliset piirit. Ne perustuvat kuitenkin enemmän mielikuvitukseen kuin tosiasioihin, ja siksi niihin on suhtauduttava epäillen. Kertomuksista kannattaa kuitenkin mainita ''La Famille royale préservée au Temple. Extrait du récit de ce qui s'est passé au Temple dans les journées des 2 et 3 septembre 1792, jonka tekstiä Georges Bertin on lainannut vuonna 1888 ilmestyneessä teoksessaan, kertomus tapahtumista Révolution de Paris -lehden numerossa 6 vuodelta 1792, jossa Lamballen ruhtinatar esitetään juonittelijaksi , La Vérité tout entière sur les vrais acteurs de la journée du 3 septembre 1792 , le Bulletin du comte de Fersen au prince régent de Suède sur ce qui s'est passé en France tai Idée des horreurs commises à Paris dans les journées à jamais exécrables des 10 août, 2, 3, 4 et 5 septembre 1792 ou Nouveau Martyrologe de la Révolution française''.
Tapahtumien jälkeen myös useat kirjailijat toistivat niiden kuvauksia omissa teoksissaan. Heitä olivat l'abbé Barruel, Antoine Serieys , Mme de Créquy ja Mme Guénard.
Björsäterin piiri
Björsäterin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Jokke Seppälä
Jorma Voitto Juhani "Jokke" Seppälä (s. 24. kesäkuuta 1953 Anjala) on suomalainen muusikko, jonka levytysura alkoi 1970-luvun alussa rockyhtye Sessionissa. Sessionista Seppälä siirtyi Kisun taustayhtyeeseen, jossa soitti myös hänen pikkuveljensä Jarmo "Jakke" Seppälä. Vuonna 1976 veljekset soittivat Danny Show’ssa ja sen jälkeen Virve Rostin taustayhtyeessä. Vuonna 1979 ilmestyi Jokke ja Jakke Seppälän yhteisalbumi 2 Seppälää. Vuonna 1980 Jokke osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Lauantaiyö" ja julkaisi sooloalbuminsa Move on. Näihin aikoihin Seppälällä oli yhtye yhdessä Pepe Willbergin kanssa. Toinen sooloalbumi Find my girl julkaistiin vuonna 1982.
1980-luvulla Seppälä oli usein televisiossa taustakuorolaulajana muun muassa Euroviisuissa (1983–1986 ja 1989). Hän oli myös mukana televisio-ohjelmassa Perjantaipörssi sekä Euroviisukarsinnoissa vuosina 1985 ja 1986. Vuonna 1985 Seppälä lauloi Pave Maijasen kappaleen "Jossain..." ja seuraavana vuonna mukana oli Seppälän oma kappale "Kaamoksen maa". "Kaamoksen maan" esitti Gruppo Jokke (Jokke Seppälä, Anita Pajunen, Rele Kosunen ja Leena Nilsson). Vuoden 1985 Knokke Cupissa Seppälä edusti Suomea yhdessä Ami Aspelundin ja Maarit Hurmerinnan kanssa.
Vuonna 1991 Seppälä sävelsi Samuli Edelmannille Syksyn sävelessä toiseksi sijoittuneen ja hitiksi muodostuneen kappaleen "Pienestä kii". Seppälä on säveltänyt mainosmusiikin lisäksi kappaleita monille muillekin artisteille ja tuottanut muun muassa The Kidsin kaksi albumia sekä Kurren, Jaana Lammin ja Marjorien levyjä.
Merikorvat
Merikorvat eli abalonit (Haliotidae) on suurikokoisten merissä elävien kotiloiden heimo, johon kuuluu yksi suku (Haliotis) ja satakunta lajia. pienoiskuva|left|200px|Haliotis lamellosa -merikorvan sisäpinta Merikorvan kuori on periaatteessa spiraalimainen, mutta sen suu on laaja, ja se muistuttaakin näin jossain määrin simpukan kuorta. Kuoren sisäpinnassa on paksu helmiäiskerros, josta valmistetaan mm. koruja ja koriste-esineitä. Kuoren ulkoreunassa on rivissä lajista riippuen 4–10 hengitysaukkoa, joiden kautta vesi poistuu kiduksista.
Merikorvia esiintyy lähes kaikissa suolaisissa merissä, ei kuitenkaan Amerikan Atlantin-rannikoilla. Suurin osa lajeista elää eteläisen pallonpuoliskon lauhkeissa vesissä (Uusi-Seelanti, Australia, Etelä-Afrikka) ja pohjoisella pallonpuoliskolla Tyynenmeren molemmin puolin (Pohjois-Amerikka, Japani).
Bergin piiri
Bergin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Merikorvat
Merikorvan liha on arvostettua ruokaa, ja liikapyynnin takia monet lajit ovat uhanalaisia.
Petuški
thumb|125px|Petuškin vaakuna. Petuški on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman varrella 67 kilometriä Vladimirista länteen. Kaupunki on Petuškin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Nižni Novgorodin välinen rautatie (Petuškin asema) sekä kaupunkien välinen M7-valtatie. Asukkaita on 14 900 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa Petuškin kylän lähelle perustetun rautatieaseman asuintaajamasta, joka aluksi tunnettiin nimellä Novyje Petuški. Vuonna 1965 siitä tuli Petuškin kaupunki. Nykyisin siellä on mm. metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Kaupungin nimi tunnetaan Venäjällä Venedikt Jerofejevin ”runoelmasta” Moskova–Petuški.
Bodan piiri
Bodan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
James Gathers
James Gathers (17. kesäkuuta 1930 – 1. kesäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Gathers saavutti 200 metrin juoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hänen virallinen loppuaikansa oli 20,8 s. Epävirallisella sähköajanotolla hänelle saatiin loppuaika 21,08 s, jolla hän hävisi kilpailun voittaneelle Andy Stanfieldille 0,27 sekunnilla ja voitti neljänneksi sijoittuneen Emmanuel McDonald Baileyn 0,06 sekunnilla. Yhdysvallat saavutti juoksussa kolmoisvoiton.
Tirion
Tirion on J. R. R. Tolkienin kirjojen fantasiamaailmassa sijaitseva noldorin, yhden kuolemattomien maiden haltiakansan kotikaupunki. Tirionin hallitsija oli Finwë, mutta kun osa noldorista lähti maanpakoon Valinorin pimennettyä, otti Finarfin, Finwën poika vallan Tirionissa, ja hallitsi sitä vähää kansasta, joka ei halunnut lähteä Keski-Maahan. Tirion oli kuuluu kauneudestaan, olivathan noldor taitavia käsityöläisiä Aulën opissa oltuaan.
Radetzky
Radetzky voi tarkoittaa seuraavia:
Kalifornia-sumu
Sumun löysi vuonna 1884 amerikkalainen astronomi Edward Barnard. Nimensä sumu on saanut Kalifornian osavaltiosta.
Väkivallaton vastarinta
thumb|250px|Sodanvastainen [[mielenosoitus Lontoossa 20. maaliskuuta 2005.]]
Väkivallattomuus tai väkivallaton vastarinta on moraalifilosofia tai toimintastrategia, jonka periaatteena on kieltäytyä fyysisestä voimankäytöstä sosiaalisen, taloudellisen tai poliittisen muutoksen aikaansaamiseksi. Väkivallaton vastarinta on vaihtoehto alistumiselle ja aseelliselle voimankäytölle, ja sen keinoja ovat muun muassa symboliset protestit, taloudellisesta tai poliittisesta yhteistyöstä kieltäytyminen eli boikotit sekä kansalaistottelemattomuus.
Passiivinen vastarinta on väkivallattoman vastarinnan lievä muoto, joskin termiä käytetään monesti virheellisesti synonyyminä väkivallattomalle vastarinnalle. Passiivisella vastarinnalla tarkoitetaan näennäistä mutta hidasta ja tehotonta auktoriteettien tottelemista sen sijaan, että turvauduttaisiin avoimeen vastarintaan tai tottelemattomuuteen. Sodan oikeutusta käsittelee moraalifilosofian haara, sodan etiikka.
Väkivallattomuuden perustana ovat usein eettiset ja ideologiset syyt, mutta sitä perustellaan myös tehokkuussyillä. Väkivallattomuutta käytetään usein synonyyminä pasifismille, vaikka 1900-luvun puolivälin jälkeen useat liikkeet, jotka eivät erityisesti keskity sodan vastustamiseen, ovat omaksuneet väkivallattomuuden ja väkivallattoman vastarinnan käsitteet. Lukuisat uskonnolliset liikkeet, kuten kveekarit, jehovantodistajat, mennoniitit sekä useat buddhalaisuuden lahkoista ovat väkivallattomia. Historiassa merkittävimpiä esimerkkejä väkivallattomasta vastarinnasta ovat Suomen passiivinen vastarinta, Intian itsenäisyystaistelu, mustien kansalaisoikeusliike Yhdysvalloissa, Tšekkoslovakian miehityksen vastarinta, Baltian maiden uudelleen itsenäistyminen sekä Kiinan ja Myanmarin demokratialiikehdintä. William Penn, Leo Tolstoi, Mohandas Gandhi ja Martin Luther King ovat väkivallattomuuden ikoneita.
Kuten monet muutkin yhteiskunnalliseen muutokseen pyrkivät menetelmät, väkivallaton vastarintakin esiintyy lukuisissa eri muodoissa. Se voi sisältää informaatiosodankäyntiä, protestitaidetta, lobbausta, veronmaksusta kieltäytymistä, boikotteja, oikeusjuttuja, omaisuudentuhoamista, lehtisten levittämistä, lakkoilua, aseistakieltäytymistä, palkinnoista tai arvonimistä kieltäytymistä jne.
Mohandas Gandhi
Mohandas Gandhi määritteli väkivallattomaan vastarintaan liittyvän kansalaistottelemattomuuden seuraavilla ehdoilla. On huomattava, että hänen määritelmänsä koskevat satyagrahaa, mutta ehdot voidaan tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta laajentaa käsittämään väkivallatonta vastarintaa yleensä.
Gandhi erotti lännen passiivisen vastarinnan omasta satyagrahan käsitteestään.
Muita määritelmiä
Kansalaistottelemattomuuden määrittelemiseksi on muitakin tapoja, joista seuraavaksi esitetään filosofin ja teologin Terho Pursiaisen esittämä lista. Hänen mukaansa toiminta voidaan lukea kansalaistottelemattomuudeksi, mikäli se täyttää seuraavat Taivaaseen vetoamisen ehdot:
Huomattakoon, että mikään edellisistä ehdoista ei yleisellä tasolla ota kantaa väkivallan käyttöön. Siksi ne kelpaavat yleisiksi kansalaistottelemattomuuden määritelmiksi, kun taas väkivallaton vastarinta vaatii jo määritelmällisesti väkivallattomuutta.
Kansalaistottelemattomuus ensimmäisen sortokauden aikana
Väkivallattoman vastarinnan suomalaisittain merkittävin ilmentymä syntyi ensimmäisellä sortokaudella 1899–1905, jolloin Venäjän keisarikunta yritti venäläistää Suomea.
Perustuslailliset (nuorsuomalaiset ja useimmat ruotsalaiset) vastustivat Suomen liittämistä Venäjään ja aloittivat väkivallattoman vastarinnan. He kieltäytyivät tottelemasta laittomina pitämiään määräyksiä ja kehottivat kansaa tekemään samoin. Vuonna 1901 Suomi velvoitettiin osallistumaan keisarikunnan puolustukseen, mikä tarkoitti Suomen armeijan lakkauttamista ja liittämistä osaksi Venäjän armeijaa. Vuonna 1902 alkoivat passiivista vastarintaa harjoittaneen salaseura Kagaalin järjestämät kutsuntalakot. Suomalaiset pyrkivät estämään kutsuntakuulutusten lukemisen kirkoissa ja kieltäytyivät saapumasta kutsuntoihin eivätkä virkamiehet suostuneet järjestämään niitä.
Suomalaisia ei saatu palvelemaan Venäjän armeijassa, vaan kutsuntalakot aiheuttivat suomalaisten asevelvollisuuden lopettamisen ja asevoimien ylläpitämisen sijasta Suomi velvoitettiin rahalliseen korvaukseen, ns. sotilasmiljooniin. Vuonna 1905 Perustuslaillisten lakkoilu sulki virastot ja työläisten lakkoilu tehtaat. Työnantajat usein maksoivat työläisilleen palkkaa lakkoilusta. Järjestettiin isänmaallisia mielenosoituksia, ja verhottiin protesteja erinäisiksi juhliksi, vastarintajärjestöjä urheilu- tai partioliikkeiksi jne. Väkivallaton vastarinta johti lopulta marraskuun manifestiin, jossa palautettiin Suomelle sen autonominen asema.
Yllytysoikeudenkäynnit
Sadankomitean järjestämillä yllytysoikeudenkäynneillä pyrittiin kumoamaan Suomessa voimassa ollut laki aseistakieltäytymiseen yllyttämisestä rikoksena sekä mahdollistaa aseettoman palveluksen suorittaminen rauhaa edistävissä tehtävissä.
Koijärvi-liike
Koijärvi-liike tuli tunnetuksi pääsiäisenä 1979 järjestetystä mielenosoituksesta Forssan Koijärvellä. Ryhmä ympäristöaktivisteja rakensi järvelle omatoimisesti padon, jonka tarkoituksena oli pitää järven pinta sopivalla korkeudella sekä estää järven kuivaushankkeet. Aktivistit muun muassa köyttivät itsensä kettingeillä paikalla olleeseen kaivinkoneeseen. Poliisit joutuivat irrottamaan mielenosoittajat ja pidättämään heidät.
Koijärven tapaus toimi laukaisijana muille saman tyylisille mielenosoituksille vihreiden arvojen puolesta. Tempaukset alkoivat saada myös huomiota valtakunnallisissa viestimissä, kuten Helsingin Sanomissa ja televisiossa.
Juutalaiset antiikin Roomassa
Yksi ensimmäisistä maininnoista väkivallattomasta vastarinnasta on Josephuksen kirjoituksissa (Juutalaissodan historia ja Juutalaisten muinaisajat), joissa hän kuvaa kuinka juutalaiset Caesareassa osoittivat mieltään ja vaativat Pilatusta estämään roomalaisten lippujen esilläpitämisen Jerusalemissa. Lipuissa esiintyneet kuvat keisarista ja Juppiterin kotkasta edustivat uskovaisten juutalaisten mielestä vääräuskoisuutta. Pilatus piiritti mielenosoittajat sotilailla ja uhkasi heitä kuolemalla, mutta mielenosoittavat vastasivat olevansa valmiita ennemmin kuolemaan kuin suvaitsemaan Tooran käskyjen rikkomista. Tämä protesti onnistui saavuttamaan välittömän päämääränsä.
Amerikan vallankumouksen ensivaiheet
Ennen varsinaista Amerikan vapaussotaa (1775–1783), Amerikan vallankumous oli enimmäkseen väkivallaton. Muutamat henkilöihin ja omaisuuteen kohdistuneet väkivallanteot pois lukien ensimmäisten kymmenen vuoden aikana (vuodesta 1765 alkuvuoteen 1775) vallankumouksessa oli kyse ensisijaisesti seuraavista toimenpiteistä:
Etelä-Afrikan kansalaisoikeustaistelu
Toisen buurisodan (1899–1902) jälkeen intialaisväestön asema huononi entisestään, ja vuonna 1906 Transvaalin siirtokunnan hallitus määräsi uudella lailla intialaisväestöä rekisteröitymään. Gandhin johdolla aloitetuissa protesteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa hänen ajatustaan väkivallattomasta vastarinnasta, satyagrahasta. Gandhi kannusti intialaisväestöä uhmaamaan uusia rasistisia lakeja ja kärsimään siitä langetetut rangaistukset. Seuraavan seitsemän vuoden aikana tuhansia Etelä-Afrikan intialaisia vangittiin (Gandhi mukaan luettuna), piestiin tai jopa ammuttiin lakkoilusta, rekisteröintikorttien tuhoamisesta tai muusta väkivallattomasta protestoinnista. Hallituksen kovat toimenpiteet synnyttivät laajaa kritiikkiä ja lopulta pakottivat kenraali Jan Smutsin neuvottelemaan kompromissin Gandhin kanssa.
Quit India -liike
Kansainvälisesti tunnetuimman väkivallattoman vastarintaliikkeen Quit Indian tavoitteena oli Intian itsenäistyminen Brittiläisestä imperiumista. Liikettä johti Mohandas Gandhi. Vuosina 1930–1943 Gandhi yllytti kansaa boikotoimaan brittiläisiä opetuksellisia instituutioita ja tuomioistuimia, eroamaan hallituksen toimista ja hylkäämään brittien arvonimiä ja kunnianosoituksia.
Vaikka Quit India onnistui pääosin tavoitteessaan, toi voimakas painostus liikettä kohtaan järjestyksen Intiaan vuoden 1943 lopussa. Sodan loputtua britit antoivat selviä merkkejä siitä, että valta siirretään takaisin Intian kansalle. Gandhi lopetti liikkeensä, ja kongressin johto sekä noin 100 000 poliittista vankia vapautettiin.
Yhdysvallat 1950-luvulla
thumb|[[Martin Luther King ja Lyndon B. Johnson]] Yhdysvaltojen kansalaisoikeusliikkeen tarkoituksena oli lunastaa Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen mustille luvatut yhdenvertaiset kansalaisoikeudet. Vaikka orjuus oli lakkautettu, rotusyrjintä oli voimakasta aina 1950-luvulle saakka etelävaltioiden säätäessä syrjintälakeja (ns. Jim Crow -lait).
Montgomeryn bussiboikotti oli menestys: Yhdysvaltain korkein oikeus totesi päätöksessään 13. marraskuuta 1956, että rotuerottelu busseissa oli perustuslain vastaista. Boikotin jälkeen King laajensi kansalaisoikeustoimintaansa ja oli perustamassa Southern Christian Leadership Conferencea (SCLC) 1957. Järjestön tavoitteena oli yhdistää mustien kirkkojen voimavarat pystyäkseen järjestämään väkivallattomia protesteja suuressa mittakaavassa.
Montgomeryn bussiboikotin ja SCLC:n järjestämien väkivallattomien protestien ja marssien seurauksena eteläisten mustien puutteesta ja nöyryytyksestä, rotuerottelusta ja kansalaisoikeusaktivistien ahdistelusta tehdyt lehti- ja televisiojutut keräsivät yleistä ymmärrystä ja sympatiaa niin, että kansalaisliikkeestä tuli 1960-luvun alun merkittävin poliittinen tapahtuma.
==== Demokraattinen liike Neuvostoliitossa ==== Venäläistäminen ja ihmisoikeuksien rajoittaminen johtivat Neuvostoliittoon kuuluneissa Viron, Latvian ja Liettuan sosialistisissa neuvostotasavalloissa vastustukseen, joka muuttui aktiivisesta ja organisoidusta sissisodankäynnistä rauhanomaiseksi vastarinnaksi Unkarin kansannousun tukahduttamisen jälkeen. Baltian maissa nousi demokraattinen liike, jonka edustajat yhdessä muiden Neuvostoliiton demokraattien kanssa kääntyivät Kremlin johtajien puoleen, jotta Neuvostoliiton perustuslakia ja YK:n Ihmisoikeuksien julistusta kunnioitettaisiin.
Vuodesta 1968 tuli tärkeä Neuvostoliiton demokraattiselle liikkeelle, koska YK oli julistanut sen Ihmisoikeuksien vuodeksi. Moskovassa alkoi oikeudenkäynti, jossa neljä venäläistä kansalaisoikeustaistelijaa sai ankarat tuomiot, mikä johti ankariin protesteihin neuvostoliittolaisten intellektuellien taholta. Tšekkoslovakian miehitys kesällä puolestaan johti mielenosoitukseen Moskovan Punaisella torilla ja mielenosoittajien oikeudenkäynteihin. Demokraattinen liike ryhtyi samana vuonna julkaisemaan maanalaista julkaisua nimeltä Ajankohtaisten tapahtumien kronikka.
Liettuassa demokraattiseen liikkeeseen ja avoimiin protesteihin osallistuivat katoliset papit ja katoliseen kirkkoon kuuluneet kansalaiset. Heidän mielestään todellinen uskonnonvapaus Neuvostoliitossa edellytti yhteiskunnan yleistä demokratisoitumista, joka lisää lakien ja kansainvälisten sopimusten kunnioitusta. Neuvostoliiton demokraattisessa liikkeessä nähtiin yleisesti uskonnonvapaus osana ihmisoikeuksia.
Viron demokraattisen liikkeen edustajat Sergei Soldatov, Kalju Mätik, Mati Kiirend ja Artem Juskevitsh saivat syytteen neuvostovastaisesta toiminnasta, todettiin oikeudenkäynnissä 31. lokakuuta 1975 syyllisiksi ja tuomittiin 5–6 vuoden mittaisiin vapausrangaistuksiin vankileirillä.
Solidaarisuus Puolassa
Solidaarisuus on puolalainen kansanliike ja ammattiliittofederaatio, joka perustettiin syyskuussa 1980 kommunistisessa Puolassa Gdańskin Lenin-telakalla. Liikkeen johtaman 10 miljoonan työläisen yleislakon ansiosta hallituksen oli pakko myöntää työläisille oikeus riippumattoman ammattiyhdistyksen perustamiseen, mikä paransi työläisten asemaa. 1980-luvun aikana unioni onnistui muodostamaan laajan antikommunistisen kansanliikkeen, joka levisi aina kirkon jäsenistöön saakka. Myöhemmin liitto sai oikeuden osallistua vaaleihin, jotka se voitti. Liikkeen johtaja Lech Wałęsa valittiin Puolan uudeksi presidentiksi. Liikkeen toiminta perustui alusta alkaen väkivallattomuudelle.
Neuvostoliiton romahtaminen
Neuvostoliiton romahtamisen yhteydessä 1990-luvun taitteessa sai Itä-Euroopassa alkunsa vallankumousten sarja, joissa vanhat itäblokin maat kumosivat neuvostohallituksensa ja itsenäistyivät. Melkein jokainen näistä vallankumouksista tehtiin rauhanomaisesti. Suurin huomio kohdistui kuitenkin Baltian maiden itsenäistymiseen, joissa Viro, Latvia ja Liettua auttoivat toisiaan itsenäistymään ja tekivät sen väkivallattoman vastarinnan periaatteita käyttäen.
Serbia 1990-luvun lopussa
Otpor! oli Serbiassa aseettomasti toiminut nuorisoliike, joka onnistui kaatamaan Slobodan Miloševićin vallasta. Perusteena Otporin perustamiselle olivat vuonna 1998 säädetyt lait, jotka rajoittivat yliopistojen sekä uutisvälineiden toimintaa.
Otpor perustettiin 10. lokakuuta 1998 Naton ilmaiskujen jälkeen vastustamaan presidentti Slobodan Miloševićin toimintaa. Viranomaisten suorittamissa Otporin vastaisissa iskuissa pidätettiin lähes 2 000 aktivistia. Vastarintaliike kuitenkin saavutti päämääränsä ja onnistui vuoden 2000 vaaleissa pudottamaan Slobodan Miloševićin vallasta Miloševićin vastaisella ”Gotev je” -kampanjalla.
Viranomaisten vainoista huolimatta Otpor onnistui säilyttämään suosionsa kansan keskuudessa. Suosion tärkeimpiä syitä oli Otporin toiminnan suuntaaminen nuoriin sekä muihin kriittisiin äänestäjiin, minkä ansiosta Serbian presidentinvaaleissa 24. syyskuuta 2000 äänestysprosentti oli kaikkien aikojen suurimpia.
Nina Rillstone
Nina Kathy Rillstone (s. 15. huhtikuuta 1975 Brentwood, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) on uusiseelantilainen kestävyysjuoksija. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi siellä naisten maratonissa 16. sijalle ajalla 2:31:16. Rillstonen ennätysaika maratonissa on 2:29:46, jonka hän saavutti Naganossa 16. huhtikuuta 2006.
Virgilio Fasan (F594)
Virgilio Fasan (runkonumero F594) oli Italian laivaston Bergamini-luokan fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Castellammaresta, missä köli laskettiin 6. maaliskuuta 1960. Se laskettiin vesille 9. lokakuuta. ja liitettiin laivastoon 10. lokakuuta 1962.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 7. joulukuuta 1988.
Ruse
thumb|left|200px|Giurgiun ja Rusen välinen silta. Ruse on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Asukasluku on 169 000 (15.3.2007). Ruse sijaitsee maan pohjoisosassa, 244 kilometriä Sofiasta koilliseen. Kaupunki on Tonavan rannalla vastapäätä Romanian Giurgiuta ja kaupunkien välillä on silta, joka on ainoa Romanian ja Bulgarian välinen Tonavan ylittävä silta. Kaupunki on Bulgarian tärkein jokisatama ja huomattava teollisuuskeskus. Lisäksi kaupungissa on telakka. Kaupungin tärkeimmät tuotteet ovat muovi- ja kumitarvikkeet, sähkölaitteet ja maatalouskoneet.
Roomalaiset perustivat jo 100-luvulla Rusen paikalle linnoituksen. Kaupunki tunnettiin laivastotukikohtana nimellä Sexaginta Prista ("kuusikymmentä laivaa") ja osmanivallassa nimellä Rusçuk. Kaupungin kehitys alkoi vuoden 1878 jälkeen.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1979–1980
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1979–1980 pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka jälkeen neljä parasta jatkoi mestaruuskamppailua aluksi nelinkertaisessa jatkosarjassa ja lopuksi pudotuspelein. Neljä heikointa jatkoi alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Pieksämäen NMKY.
Alempi jatkosarja
Lautta-Pojat säilyi sarjassa karsinnan jälkeen. Sarjaan nousivat Rantaperkiön Isku, Siilinjärven Lentopallo ja Oulun Kisko. Karhulan Veikot putosi ykkössarjaan.
Interpol (täsmennyssivu)
Interpol voi viitata seuraaviin:
Krista Guloien
Krista Guloien (s. 20. maaliskuuta 1980 New Westminster, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän sai hopeaa naisten kahdeksikossa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sijoittui kahdeksanneksi pariaironelikossa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Guloien on osallistunut myös soudun maailmanmestaruuskilpailuihin ja saanut siellä hopeamitalit kahdeksikossa vuosina 2010 ja 2011. Hän sai vuonna 2004 kandidaatin arvon Simon Fraser -yliopistosta, jossa hän opiskeli kriminologiaa.
Luettelo 2000-luvun taidemusiikin säveltäjistä
Tämä on luettelo säveltäjistä, jotka ovat vaikuttaneet 2000-luvulla.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Koskelankylä
Koskelankylä voi tarkoittaa seuraavia:
Siikalahti (Parikkala)
thumb|260px|Siikalahtea piilokojusta Kaukolaan päin nähtynä.
Siikalahti on Parikkalan Simpelejärven umpeenkasvanut lahti Kaukolan kylässä. Se on laajuudeltaan noin 445 hehtaaria ja viitisen kilometriä pitkä, mutta leveimmillään vain puolitoista kilometriä. Lahti otettiin lintuvesien suojeluohjelmaan vuonna 1982. Valtiolle se hankittiin 1980-luvun puolivälissä. Siikalahtea hoitaa Metsähallitus.
Lahden muodostuminen ja suojelu
Siikalahti muovautui nykyiseen asuunsa Simpelejärven laskussa 1930-luvun lopussa. Järven veden pinnan laskemisen yhteydessä suunniteltiin lahden kuivattamista kokonaan kanavan avulla, mutta aie peruuntui sota-ajan takia. Kuivattaminen tuli esille uudestaan 1950-luvulla: lahden pengertämistä suunniteltiin kesäkuussa 1954. Siikalahden ja Tetrisuon kuivattamisella laskettiin saatavan 589 hehtaaria lisämaata, mitä pidettiin erittäin tarpeellisena maatalouden kehittämisen kannalta. Kuivattamisajatuksia pohdittiin vielä 1970-luvullakin, jolloin lahden alueelta laskettiin saatavan 517 hehtaaria peltoa. Lahden eteläosan kuivatusehdotuskin kaatui vastustukseen, kun Siikalahden suojelemiseksi kerättiin yli 6 000 nimen adressi. Siikalahden Suojeluhdistys perustettiin 1976 Pauli Kantosen ja Veijo Vilskan johdolla, seuraavana vuonna säätiö osti kaksi tilaa lahden ympäristöstä: Honkasaaren ja Kasiniemen, joille rakennettiin alueella nykyisinkin olevat rakennelmat - lintutorni tosin Ripekesaarelta vuokratulle maalle. Itä-Suomen vesioikeus antoi lahden kuivatukselle lopullisen kielteisen päätöksen vuonna 1980, sen sijaan sitä käytiin kunnostamaan arvokkaana kosteikkona ja lintuvetenä. Valtio lunasti Siikalahden omistukseensa vuosina 1985 ja 1986, ja metsästys lahdella kiellettiin 1987.
Luonto
Siikalahti on kuuluisa arvokkaasta lajistostaan. Alueella on tavattu noin 250 erilaista lintulajia, 900 perhoslajia ja 25 eri sudenkorentolajia. Alueen harvinaisimpiin kasveihin kuuluu hentonäkinruoho (Najas tenuissima) ja sahalehti (Stratiotes aloides), sen linnuista ovat kuuluisia muun muassa satakieli ja erilaiset kertut ja kerttuset. Siikalahti on myös tärkeä levähdysetappi muuttolinnuille.
Siikalahti on kansainvälisesti tärkeä lintualue IBA-numerolla 070 sekä osa kansallisesti tärkeää lintualuetta (FINIBA) 320098 (Parikkalan seudun lintuvedet).
Kulku alueelle ja rakennelmat
Siikalahdelle pääsee lyhintä reittiä valtatie 6:lta risteävää Kaukolan kylätietä (tie 14941) myöten vajaan kolmen kilometrin verran, tai etelämpää Kirjolan kohdalta Kannaksen ja Kaukolan kautta kiertäen. Polku lahdelle lähtee Kaukolan tien varrelta pysäköintipaikalta, jossa on opastetaulu. Polku ylittää lahdenpohjukan pitkospuina. Pysäköintipaikasta hieman Kaukolaan päin on myös pyörätuolille sopiva matala lintujen tarkkailulava.
Siikalahdelle on rakennettu kaksi lintutornia, yksi korkeampi Ripekesaarten päähän, josta on näkymä etelään, ja toinen hieman matalampi Kasinniemen eteläkärkeen. Lisäksi alueella on piilokoju lintujen tarkkailua varten Kaukolan puolella, lähellä Ripekesaarten lintutornia. Kasinniemessä, jossa on vanha talonpaikka, on myös opastuskeskus ja nuotiopaikka.
Siikalahti
Siikalahti voi tarkoittaa:
Turpasmökki
thumb|250px|Turpasmökkejä Limingassa vuonna 1910. Turpasmökki on perinteinen historiallinen rakennustekniikka, vähämetsäisillä alueilla käytetty tapa rakentaa tuvan ulkoseinät niittyjen pintakerroksesta leikatuista paloista, turppaista.
Suomessa erityisen yleisiä turpasmökit ovat olleet Pohjois-Pohjanmaan vähämetsäisillä alueilla. Esimerkiksi maakunnan vilja-aitta, Liminka oli jo 1700-luvulla niin vähämetsäinen, että uuden pappilankin rakennuspuut piti tuottaa naapurikunnasta. Tällaisilla alueilla oli selvää, ettei köyhimmillä väestönosilla ollut mahdollisuutta rakentaa asumuksia kalliista ostopuutavarasta. Mäkitupalaiset, pikkutorpparit ja muu köyhä väestö rakensivat mökkinsä sen sijaan peltojen ja suoniittyjen pintakasvillisuudesta leikatuista turppaista.
Rakennustekniikka
Parhaat turppaat saatiin vanhan nurmikedon runsasjuurisesta ja sitkeästä pinnasta. Turppaat leikattiin irti hakkaamalla leveäteräisellä ojakirveellä noin 40 x 60 senttimetrin kokoisia ruutuja, jotka irrotettiin lapiolla noin 10 sentin syvyydeltä. Laatan päät viillettiin viistoon.
Rakennuspaikalla turppaat ladottiin päällekkäin ½-laatan limityksellä latoen viistetyt sivut tiiviisti yhteen. Noin joka viidenteen varviin asetettiin puisia riukuja, lautoja tai rimoja jäykistämään seinää. Ikkunat ja ovet tuettiin turppaisiin. Seinän ylimmän varvin päälle asetettiin yläohjauspuu ja sen varaan vesikattorakenteet, jotka tehtiin normaaliin tapaan puusta. Kate oli yleensä päre- tai malkakatto. Koska kattorakenteet lepäävät pelkkien turppaiden päällä, ei tekniikalla saa rakennettua kovin tilavia rakennuksia.
Nelisenkymmentä senttiä paksu seinä eristi hyvin kylmää. Sisäpuolelta seinä kalkittiin, tai paperoitiin sanomalehdillä. Mökissä saattoi olla maalattia, tai lattia oli laudoitettu. Tulisija oli joko luonnonkivimuurattu tai tiilirakenteinen.
Tilat ja käyttö
Turpasmökeissä oli usein lämmittämätön, maalattiainen kylmä eteinen, porstua. Köyhimmät rakensivat mökkinsä yksikamarisiksi ilman porstuaa. Turpasmökkejä käytettiin asuinrakennuksina, saunoina ja eläinsuojina.
Pohjois-Pohjanmaan turpasmökit
Turpasmökit yleistyivät metsien vähetessä 1800-luvun alussa. Pohjois-Pohjanmaan Liminka, Rantsila, Tyrnävä ja Kempele olivat tyypillisiä turpasmökkien alueita. Mökkejä oli esimerkiksi Limingassa kymmeniä vielä 1900-luvun alussa. Haukiputaalla Kurtinhaudalla oli turpasmökki vielä 1930-luvulla, Kempeleen Honkasen alueella oli turpasmökkejä 1950-luvulle asti. Limingasta viimeiset mökit purettiin 1980-luvulla: Heiskarin mökki 1980 ja viimeinen Dahlin mökki nykyisen Harakkatie 3:n tienoilta vuonna 1982. Kempeleen kotiseutumuseon alueella on yksi vanhan mallin mukaan 1980-luvulla rakennettu turpasmökki.
Kaunis ihminen
Kaunis ihminen on Juha Tapion vuonna 9. lokakuuta 2006 ilmestynyt viides studioalbumi.
Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Kelpaat kelle vaan", toisena "Hengittää". Kolmantena singlenä julkaistiin levyn avausraita "Anna pois itkuista puolet", jonka B-puolena oli albumin nimiraita. Neljäntenä ja samalla viimeisenä singlenä julkaistiin alkuvuodesta 2007 kappale "Koneet kiinni", jota lähetettiin ainoastaan radioille promosinglenä. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Se on myynyt platinaa, kaikkiaan yli 40 000 kappaletta.
Fritz Hirn
David Fredrik (Fritz) Hirn (13. toukokuuta 1834 Mäntyharju – 16. joulukuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen kuurojen opettaja, kuurojen yhdistystoiminnan alullepanija ja viittomakielen kehittäjä.
Hirnin vanhemmat olivat maanmittari Anders Fredrik Hirn (1799–1885) ja Sofia Vilhelmina Godenhjelm (1802–1886). Varakkaaseen virkamiesperheeseen syntynyt Fritz Hirn menetti kuulonsa nelivuotiaana sairastamansa tulirokon seurauksena. Hän oli Carl Oscar Malmin yksityisoppilaana vuodesta 1846 alkaen ja myöhemmin hän kävi Malmin Porvooseen perustamaa kuuroille tarkoitettua yksityiskoulua. Hän toimi sitten kartanpiirtäjänä maanmittauskonttorissa ja vuodesta 1862 alkaen ateljeevalokuvaajana. Vuonna 1863 Hirn tuli Malmin jälkeen opettajaksi Turun kuurojenkouluun. Hän oli opettajana vuoteen 1898 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle ja muutti vaimonsa kanssa Turusta Helsinkiin.
Hirn teki aloitteen Turun kuurojenyhdistyksen perustamisesta 1886 ja hän oli mukana perustamassa vuonna 1905 Kuurojen Liittoa. Hirn perusti lisäksi ensimmäisen kuurojen lastentarhan Helsinkiin vuonna 1904 ja hän osallistui Suomen ensimmäisen viittomakielen kuvasanakirjan tekemiseen yhdessä poikansa Julius Hirnin kanssa. He ehtivät saada valmiiksi 344 kuvausta suunnitellusta tuhannesta viittomasta. Kuurojen liito julkaisi 1910–1916 Suomen ensimmäisen viittomakielen sanakirjan Kuuromykkäin viittomakieli Suomessa I–III.
Fritz Hirn oli naimisissa vuodesta 1863 Maria Lovisa Klingenbergin (1840–1923) kanssa, joka myös oli kuuro. Heillä oli viisi lasta joista kaksi, tytär Julia Maria Sofia (s. 1864) ja poika David Julius (s. 1868), eli aikuisikään.
Vasilikí (Lasíthi)
Vasilikí on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ierápetran kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylä on osa Pacheiá Ámmoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 72 (vuonna 2011).
thumb|left|240px|Vasilikín arkeologista aluetta. Vasilikí on myös minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde. Asutuksen minolaisaikaista nimeä ei tunneta. Asutus on osoittautunut suhteellisen varhaiseksi minolaiseksi kyläksi, jossa on ollut useita vaiheita EM II -kaudelta (noin 2900–2300 eaa.) lähtien. Kylä oli suurimmillaan MM IA -kaudella (noin 2160–1900 eaa.) ja taloja rakennettiin ainakin vielä LM IA -kaudella (noin 1600–1480 eaa.). Kylä on tuhoutunut useaan otteeseen tulipalossa. Talot oli rakennettu aivan kiinni toisiinsa, niin että ne muodostivat ikään kuin yhden rakennuksen. Tutkimuksen alkuvaiheessa tämä tulkittiinkin eräänlaiseksi varhaisvaiheen ”palatsiksi”, mutta sittemmin kohde on nähty kylänä.
Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1903–1906 R. B. Seagerin johdolla ja jatkuivat vuonna 1953 N. Platonin johdolla sekä 1970–1982 ja uudelleen vuodesta 1990 A. A. Zoisin johdolla.
Nappikotula
Nappikotula (Cotula coronopifolia, lajinimi coronopifolia variksenkrassien Coronopus mukaan) on Etelä-Afrikasta laajalle levinnyt asterikasvilaji.
Ulkonäkö
Nappikotula on yksivuotinen ja ryydintuoksuinen, matalakasvuinen ja rentovartinen. Lehdet ovat suikeita, hampaisia tai liuskaisia, korvakkeellisia. Mykeröt ovat keskimäärin yhden senttimetrin levyisiä. Niissä on vaaleankeltaiset kehräkukat mutta ei lainkaan laitakukkia.
Levinneisyys
Nappikotula kasvaa alkuperäisenä eteläisessä Afrikassa Etelä-Afrikan tasavallassa Kapmaalla ja Namibiassa. Se on levinnyt laajasti usealle mantereelle: Pohjois-Amerikkaan, Etelä-Amerikkaan, Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin.
Stara Zagora
Stara Zagora on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 137 363. Se on Etelä-Bulgarian tärkeä teollisuuskeskus. Se sijaitsee 231 kilometrin päässä Sofiasta ja 85 kilometrin päässä Plovdivista.
Keisari Trajanuksen kunniaksi sille annettiin nimi Augusta Trajana ja myöhemmin Irinipolis Bysantin keisarinnan mukaan. Bysantti lahjoitti sen 717 bulgaareille ja turkkilaiset valloittivat sen 1371.
Birgit Tengroth
Birgit Tengroth (syntymänimeltään Eva Birgitta Tengroth ; 13. heinäkuuta 1915 Tukholma – 21. syyskuuta 1983 Osmö, Nynäshamn) oli ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija.
Tengroth debytoi Barnens brevlåda -radio-ohjelmassa vuonna 1925. Hän aloitti näyttelijäuransa roolilla elokuvassa Mordbränneskan vuodelta 1926 ja opiskeli Royal Operan balettikoulussa vuosina 1926–1931. Elokuvaroolien lisäksi hän näytteli Blanche-, Vasan- ja Riksteatern-teattereissa. Kirjailijana hän debytoi vuonna 1948 julkaistulla novellikokoelmalla Jano (Törst), joka herätti keskustelua eroottisesta suorasukaisuudestaan. Ingmar Bergmanin elokuva Jano vuodelta 1949 perustuu kyseiseen teokseen.
Tengroth oli vuosina 1944–1950 naimisissa kulttuurijournalisti Stig Ahlgrenin kanssa ja vuosina 1950–1952 Tanskan kauppaministerin (sittemmin pääministerin) Jens Otto Kragin kanssa. 1950-luvulla Ahlgren kääntyi katoliseen uskoon. 1960-luvulla hän vetäytyi sairaana syrjään asumaan yhdessä entisen miehensä Stig Ahlgrenin kanssa. Tengroth kuoli vuoden 1983 syyskuussa 68-vuotiaana.
Warner Bros. Animation
Warner Bros. Animation on yhdysvaltalainen animaatioita tuottava Time Warnerin tytäryhtiö. Yhtiö perustettiin Hollywoodissa, Kaliforniassa vuonna 1980, jonka jälkeen siitä on tullut yksi menestyneimmistä animaatiostudioista Yhdysvaltain historiassa.
Yhtiön edeltäjä oli Warner Bros. Cartoons (alun perin Leon Schlesinger Productions), joka tuotti 1930-luvun alusta aina 1960-luvun loppuun asti Looney Tunes -animaatioita. Tämän myötä Warner Bros. Animation tunnetaan erityisesti Looney Tunesien ja Merrie Melodies -hahmojen Väiski Vemmelsäären, Repe Sorsan, sekä Putte Possun myötä. 1990-luvulta lähtien yhtiö on keskittynyt enemmän tuottamaan muun muassa DC Comicsin hahmoihin perustuvia animaatioita.
Televisiosarjat
Warner Bros. Animationin tuotantoa 1980-luvulta nykypäivään.
Sodan sukupolvi
Sodan sukupolvi (, suoraan käännettynä ’Äitimme ja isämme’) on saksalainen kolmiosainen televisiosarja, joka kertoo viiden berliiniläisen nuoren aikuisen kohtalosta toisen maailmansodan aikaan.
Sarjan lopussa annetaan ymmärtää, että päähenkilöt ovat olleet todellisia henkilöitä, sillä heidän elinvuotensa esitetään seuraavasti:
Sarja esitettiin ensimmäisen kerran Saksassa ZDF-kanavalla maaliskuussa 2013. Sarjan tuotti UFA:n tytäryhtiö TeamWorx. Suomessa sarjan esitti Yle TV1 tammikuussa 2014.
Sodan sukupolvi kuvattiin Saksassa, Liettuassa ja Latviassa.
Bill McKerlich
William Alister M. "Bill" McKerlich (s. 2. joulukuuta 1936 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa hopeaa miesten kahdeksikossa vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja kesäolympialaisissa 1960 Roomassa. Myös hänen poikansa Ian McKerlich kilpaili olympialaisissa.
Evankeliset opiskelijat
Evankeliset Opiskelijat (EO) on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) opiskelijajärjestö. Sen tarkoituksena on levittää evankeliumia opiskelijoiden ja nuorten aikuisten keskuuteen. Perustana toiminnalle ovat Raamattu ja luterilainen tunnustus. Toimintaa on 11 paikkakunnalla.
Historia
SLEY alkoi järjestää opiskelijatoimintaa 1920-luvulla. 1931 perustettiin Evankelinen Ylioppilasliitto (EYL). Vuonna 1996 toimintaa oli kahdeksalla paikkakunnalla ja sen piirissä oli noin 400 nuorta. Vuonna 2001 nimi vaihtui Evankelisiksi Opiskelijoiksi. Evankelisen ylioppilasliiton 50-vuotisjuhlakirja Luterilaisena huomiseen, joka ilmestyi vuonna 1981, käsittelee opiskelijajärjestön vaiheita vuosina 1931-1981. Se sisältää liitteenä luettelon EYL:n puheenjohtajista, sihteereistä, koululaissihteereistä ja kesäkokouksista. Kirjan artikkelien kirjoittajat ovat Evankelisen Ylioppilasliiton toimihenkilöitä ja työntekijöitä, ja sen ovat toimittaneet Seppo Suokunnas ja Antti Kujanpää.
Toiminta
Evankelisten opiskelijoiden tärkein toimintamuoto ovat viikoittaiset teemaillat. Lisäksi toimintaan voivat kuulua raamattupiirit, musiikkiryhmät, leirit sekä erilaiset vapaa-ajan aktiviteetit kuten leffa-illat tai sählyvuorot. Evankeliset opiskelijat osallistuvat monien SLEY:n tapahtumien, kuten Maata Näkyvissä -festareiden, valtakunnallisten Evankeliumijuhlien sekä Evankelisten musiikkimessujen järjestämiseen.
Paikkakunnat
Keskiviikkoisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa raamattupiirejä, urheilua sekä gospelkuoro Elävät kivet. Lisäksi ovat jumalanpalvelukset Helsingin Pyhän Sydämen kappelilla.
Pääasiallinen toimintamuoto ovat keskiviikkoiset teemaillat.
Keskiviikkoisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa raamattupiiri ja jumalanpalvelukset Jyväskylän Lutherin kirkolla.
Maanantaisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa raamattupiiri, lautapeli-illat, erilaisia urheilulajeja (kuten sulkapalloa tai frisbee-golfia).
Keskiviikkoisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluvat muun muassa raamattupiiri ja sähly.
Pääasiallisena toimintana ovat tiistaiset teemaillat.
Pääasiallinen toimintamuoto ovat joka toinen tiistai pidettävät teemaillat.
Tiistaisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa peli- ja leffailtoja ja jumalanpalvelukset Seinäjoen Hyvän Paimenen kappelilla.
Keskiviikkoisten teema-iltojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa raamattupiiri sekä messut Tampereen Luther-talolla.
Evankelisen Ylioppilasliiton toiminta alkoi Turussa vuonna 1972. Keskiviikkoisten teemailtojen lisäksi toimintaan kuuluu muun muassa päiväkahvit, rukoushetki, raamattupiiri, sähly sekä lautapeli-illat. Lisäksi osallistutaan messuihin Turun Lutherin kirkolla.
Teemaillat järjestetään torstaisin klo 18:30 Luther-talolla. Samassa paikassa järjestetään myös messu joka toinen sunnuntai.
Lisäksi EO tekee Porissa yhteistyötä Porin OPKOn kanssa.
Ian McKerlich
Ian McKerlich (s. 3. tammikuuta 1965 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa ja oli mukana sijoittumassa kymmenenneksi miesten kahdeksikossa. Hän on olympiamitalisti Bill McKerlichin poika.
Iivar Maununpoika Särkilahti
Iivar Maununpoika Särkilahti (Stiernkors, k. 27. syyskuuta 1573 Turku ) oli suomalainen sotapäällikkö. Hän osallistui Turun linnan piiritykseen vuonna 1563, kun Juhana-herttua piti sitä hallussaan. Hän osallistui myös Tanskan sotaan, oli vuosina 1567–1568 Suomen käskynhaltija ja vuonna 1568 Ruotsissa Eerik XIV:n joukkojen ylipäällikkö, kun herttuat nousivat kapinaan. Jäätyään tappiolle hän siirtyi uusien vallanpitäjien puolelle, palasi Suomeen ja oli päällikkötehtävissä Venäjän sodassa.
Särkilahti joutui syyskuussa 1576 Turun linnassa juominkien aikana riitaan ja tappeluun Arvid Stenbockin kanssa. Seuraavana päivänä Särkilahti hyökkäsi uudelleen Stenbockin kimppuun, jolloin tämä löi hänet miekalla kuoliaaksi. Stenbock vangittiin myöhemmin kuningas Juhana III:n määräyksestä.
Julius Hirn
pienoiskuva|Julius Hirn David Julius (Julle) Hirn (31. toukokuuta 1868 Helsinki – 6. marraskuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, viittomakielen kehittäjä ja kuurojen yhdistystoiminnan alullepanija.
Hirnin vanhemmat olivat kuurojenkoulun opettaja David Fredrik (Fritz) Hirn ja Maria Lovisa Klingenberg. Hänen molemmat vanhempansa olivat kuuroja mutta Hirn itse oli normaalikuuloinen. Hän kävi Haminan kadettikoulua 1882–1886 ja pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1887.
Hirn oli Nya Pressen-lehdessä toimittajana vuodesta 1892 alkaen ja toimitussihteerinä vuodesta 1898 alkaen. Hirn oli myös Hufvudstadsbladetin ja Helsingfors-Posten -lehden toimittajana.
Hirn oli mukana perustamassa vuonna 1895 Helsingin Kuurojen yhdistystä ja vuonna 1905 Kuurojen Liittoa ja hän toimi molempien järjestöjen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hirn osallistui myös isänsä kanssa Suomen ensimmäisen viittomakielen kuvasanakirjan tekemiseen. He ehtivät saada valmiiksi 344 kuvausta suunnitellusta tuhannesta viittomasta. Suomen ensimmäisen viittomakielen sanakirjan Kuuromykkäin viittomakieli Suomessa I–III julkaisi Kuurojen liitto 1910–1916.
Vuonna 1907 Kööpenhaminassa pidetyssä ensimmäisessä pohjoismaisessa kuurojen kokouksessa perustettiin Hirnin aloitteesta toimikunta kehittämään yhteispohjoismaista kuurojen viittomakieltä. Tämä hanke ei kuitenkaan lopulta toteutunut vaikka kehitystyötä jatkettiin 1900-luvun loppupuolelle saakka.
Julius Hirn oli naimisissa vuodesta 1905 Anna Matilda Bomanin kanssa.
Diego López Rodríguez
Diego López Rodríguez (s. 3. marraskuuta 1981 Paradela, Lugon maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa.
Ura
López aloitti jalkapalloilun Lugossa vuonna 1994. Vuonna 2000 hän siirtyi Real Madridin C-joukkueen maalivahdiksi, josta hänet lainattiin seuraavaksi kaudeksi Alcorcóniin. Alcorcónista palattuaan hän siirtyi Real Madridin B-joukkueeseen ja oli mukana nostamassa joukkuetta Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin kauden 2004–2005 päätteeksi. Kaudet 2005–2007 López toimi Real Madridin edustusjoukkueen kakkosmaalivahtina Iker Casillasin varamiehenä. Peliaikaa hän sai kahden pääsarjaottelun lisäksi Espanjan cupissa Copa del Reyssä ja Mestarien liigassa.
Villarrealiin López siirtyi kesällä 2007. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi aluksi vain Copa del Reyssä ja UEFA Cupissa, kun Primera Divisiónissa torjuntavastuu oli uruguaylaisella Sebastián Vieralla. Kauden edetessä hän kuitenkin vakiinnutti paikkansa ykkösmaalivahtina ja pelasi lopulta 20 sarjaottelussa Villarrealin sijoittuessa historiallisesti toiseksi. Kaudella 2008–2009 López pelasi myös Mestarien liigassa.
22. toukokuuta 2012 López siirtyi Sevillaan 3,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen.
25. tammikuuta 2013 López palasi takaisin kasvattajaseuraansa Real Madridiin 4 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän allekirjoitti sopimuksen kesään 2017 asti.
Maajoukkue
López sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon maalis–huhtikuussa 2009 Turkkia vastaan pelattuihin MM-karsintaotteluihin. Kesän 2009 Maanosaliittojen cupissa hän muodosti Espanjan maalivahtikolmikon Iker Casillasin ja Pepe Reinan kanssa, mutta ei pelannut minuuttiakaan. Ensiesiintymisensä maajoukkueen maalilla hän teki 12. elokuuta 2009 ystävyysottelussa Makedoniaa vastaan.
Angolanmedestäjä
Angolanmedestäjä (Nectarinia bocagii) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Angolanmedestäjää Angolassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nollakohta
Funktion nollakohta eli juuri on funktion f(x) sellainen x:n arvo, jolla funktio saa arvon nolla eli Sen mukaan kuuluuko nollakohta (juuri) rationaali-, reaali- tai kompleksilukuihin, nollakohtaa voidaan nimittää rationaaliseksi, reaaliseksi tai kompleksiseksi nollakohdaksi (juureksi).
Algebran peruslauseesta seuraa, että polynomifunktiolla on täsmälleen yhtä monta nollakohtaa kuin sen aste on. Nollakohta voi kuitenkin olla moninkertainen. Esimerkiksi polynomifunktiolla on nollakohta x = 3, sillä f(3) = 3² − 6 × 3 + 9 = 0.
Kyseessä on kaksinkertainen nollakohta, mikä nähdään siitä, että kyseinen funktio f(x) voidaan sieventää muotoon Tästä nähdään, että x=3 on funktion kaksinkertainen nollakohta.
Vathýpetro
Vathýpetro (myös Vathípetro) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Archáneen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Archáneen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 13 (vuonna 2011).
Kohteen arkeologiset kaivaukset aloitti Spyrídon Marinátos vuonna 1949.