cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Qing-dynastia
1800-luvun Kiina länsimaissa
Toinen selitys on puhtaasti taloudellinen: sen mukaan Kiina ajautui korkean tason tasapainon ansaan. Sen mukaan väestönkasvu ja taloudellinen kehitys olivat saavuttaneet sen tason, mihin oli mahdollista päästä valtakunnan käytettävissä olevien luonnonvarojen ja suhteellisen kehittyneen tekniikan avulla. Tälle tilanteelle oli ominaista se, että maassa oli puute raaka-aineista, mutta sen sijaan saatavilla runsaasti halpaa työvoimaa. Tällöin ei ollut tarpeellista eikä kannattavaa tehdä työtä helpottavia keksintöjä eikä investoida tekniikan parantamiseen. Kiinan kohdalla maan suhteellinen eristyminen auttoi tasapainotilan säilymistä; vasta kun ulkoinen paine kasvoi ennennäkemättömän suureksi, tasapaino alkoi murtua ja syvä muutos oli edessä.
Hallitsijat ja merkittävät hahmot
Kiinaa hallinneet Qing-dynastian keisarit olivat:
Muita kauden merkittäviä henkilöitä olivat:
Artturi Laakso
thumb|Artturi Laakso 1930-luvun alussa. Artturi Verneri Laakso (ent. Adamsson, 26. lokakuuta 1893 Hollola – 22. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Artturi Laakso aloitti uransa eri teattereissa, muun muassa Viipurissa ja jatkoi Helsingin kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän esiintyi myös suositussa Radioteatterissa. Laakson elokuvaura alkoi varsin myöhään, 44-vuotiaana.
Artturi Laakson nuorempi veli oli näyttelijä Uuno Laakso. Laakson vaimo oli näyttelijä Elsa Turakainen. Laakso esiintyi noin viidessäkymmenessä elokuvassa vuosien 1937–1973 aikana, enimmäkseen pienissä sivurooleissa. Hän on esiintynyt myös valistusfilmeissä. Hänet palkittiin vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalilla.
Laakso on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
G8-kokous 2007
G8-kokous vuonna 2007 oli järjestyksessään 33. ja se pidettiin 6.–8. kesäkuuta Saksan Heiligendammissa. G8-teollisuusmaiden kokouspaikkana toimi Kempinski Grand Hotel, joka sijaitsee rannikolla. Kokouspaikalla oli tiukat turvatoimet. Alue oli eristetty metallisella aidalla ulkopuolisten estämiseksi. Liikenne oli kielletty 21 kilometrin matkalla. Myös meriliikenne oli kielletty 11 km:n etäisyydeltä rannikosta. Sisään pääsivät ainoastaan kokoukseen osallistuvat, huoltohenkilökunta ja paikalliset asukkaat.
Sal Mineo
Salvatore "Sal" Mineo, Jr. (10. tammikuuta 1939 – 12. helmikuuta 1976) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpien elokuviensa joukkoon lukeutuu Nuori kapinallinen (1955), jossa esiintyminen toi hänelle Oscar-ehdokkuuden
Mineo palkittiin vuonna 1961 parhaan miessivuosan esittäjän Golden Globella elokuvassa Exodus. Hän esitti viimeisen elokuvaroolinsa vuonna 1971.
Mineolla oli homoseksuaalinen identiteetti. Hän kuoli puukoniskuun vain 37 vuoden ikäisenä; teosta tuomittiin elinkautiseen Lionel Ray Williams.
Shericka Williams
Shericka Williams (s. 17. syyskuuta 1985) on jamaikalainen pikajuoksija.
Williams osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Helsingin MM-kisoissa 2005, joissa hän karsiutui henkilökohtaisessa 400 metrin juoksussa välierissä. 4 × 400 metrin viestijuoksussa hän oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti kisoissa MM-hopeaa. Williams sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 2006 400 metrillä viidenneksi. Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa 400 metrillä kolmanneksi ajalla 50,44.
Osakan MM-kisoissa 2007 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja sijoittui pitkässä viestissä hopealle. Ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisamitalinsa Williams voitti Pekingin olympialaisissa 2008. Hän ohitti viimeisillä metreillä hyvän loppuvetonsa ansiosta 400 metrin juoksua melkein loppuun asti johtaneen Sanya Richardsin, joka hyytyi lopussa pronssille, kun sekä Williams että kultaa voittanut Christine Ohuruogu olivat lopussa parempia. Pitkässä viestissä hän sijoittui kolmanneksi.
Berliinin MM-kisoissa 2009 Williams saavutti 400 metrillä hopeaa ennätyksellään 49,32. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Jamaikan hopeajoukkueessa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli 400 metrillä kolmas. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 400 metrillä kuudenneksi ajalla 50,79. Pitkässä viestissä hän juoksi ankkuriosuuden toiseksi sijoittuneessa Jamaikan joukkueessa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän juoksi toisen osuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän juoksi alkuerissä Jamaikan pitkän viestin joukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailun.
Uuden-Seelannin alueet
Uuden-Seelannin alueet käsittää 16 hallintoaluetta, jotka ovat:
Sao Penza
pienoiskuva|250x250px|Mazda 323, johon Sao Penza perustui. Sao Penza on eteläafrikkalaisen Samcorin valmistama pieni henkilöautomalli. Auto on käytännössä sama kuin vuonna 1985 markkinoille tullut Mazda 323 -malli, mutta laatu oli Mazdaan verrattuna erittäin huono. Penzaa ei ole tuotu Suomeen, mutta Englannissa sitä myytiin jonkin verran vuosina 1991–1993.
Rhuthun
Rhuthun on pikkukaupunki Pohjois-Walesissa. Se on Sir Ddinbychin (Denbighshiren) kreivikunnan hallinnollinen keskus.
Kaupungissa on Rhuthunin linna vuodelta 1277.
San Storm
San Storm on intialaisen veturivalmistajan yhteistyössä ranskalaisen Le Mans Design Groupin kanssa kehittämä ensimmäinen intialainen urheiluauto, ja se tuli myyntiin vuonna 1998. Pienessä lasikuitukorisessa sportcoupé-tyyppisessä Stormissa on Renault'n 1,1-litrainen D7F-moottori. Stormista on myös avomalli, jota myydään nimellä San Streak.
Storm on kaksipaikkainen ja painaa vain 760 kg. Moottorissa on tehoa 60 hp, jolla auto saavuttaa sadan kilometrin tuntinopeuden 11 sekunnissa. Huippunopeus autolla on 160 km/h.
Lonsdale Saloon
pienoiskuva|250x250px|Lonsdale Saloon Lonsdale Saloon on australialaisen Lonsdalen vuosina 1982–1984 valmistama auto, joka oli käytännössä sama auto kuin Mitsubishi Galant. Lonsdale Saloonia tuotiin myös Eurooppaan, lähinnä Britanniaan japanilaisten autojen tuontikiintiöiden takia.
Moottorivaihtoehdot:
Talk Less Listen More
Talk Less Listen More on suomalaisen soulyhtye Quintessencen debyyttialbumi. Se on julkaistu vuonna 2002. Albumi oli ehdolla vuoden 2002 Jazz-Emman saajaksi.
Syvyysnäkö
Syvyysnäkö tarkoittaa näköaistin tai konenäön kykyä erottaa esineiden etäisyyksiä ja nähdä maailma kolmiulotteisena. Syvyyden hahmottaminen perustuu erilaisiin syvyysvihjeisiin.
Binokulaariset syvyysvihjeet
Binokulaarisissa syvyysvihjeissä hyödynnetään molempia silmiä esineiden etäisyyden arvioimiseksi. Toisistaan erillään olevat silmät välittävät kumpikin hieman erilaisen kuvan aivoille. Yhdistämällä kuvat aivot pystyvät arvioimaan näkökentän esineiden syvyydellistä sijoittumista.
Vedere stereoscopică
Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt
Albumin kappaleista muun muassa "Varning på stan", "Jag skiter" ja "Vår tid – 1977" nousivat hiteiksi. "Jazzgossen" on Ugglan tekemä cover-versio ruotsalaisen kuplettilaulaja Karl Gerhardin alkuperäisversiosta. Ugglan versio on paljon rock-tyylisempi kuin Gerhardin kuplettityylinen versio.
Rauno Bies
Urheilu-ura
Bies aloitti ampumaharjoittelun isäpuolensa kannustamana Kuusankosken tehtaan kisoissa, missä hänen ilmapistoolituloksensa olivat jo alkuvaiheessa hyviä. Lahjakkuudeksi tunnistettu nuorukainen jatkoi ampumauraansa eteenpäin Kymenlaakson seurojen lääninleirille, missä hän tutustui 22-kaliiperiseen olympiapistooliin. Reaktionopeutta vaativa, kääntyvien maalitaulujen ja aikarajan laji tempaisi Biesin mukaansa välittömästi.
Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt
Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Rauno Bies
Urheilu-ura
22-vuotias rajavääpeli Bies ampui olympiapistoolilla olympiapronssia Los Angelesissa 1984 tuloksella 591. Olympiamitali oli suomalaisen pistooliampujan ensimmäinen 20 vuoteen, ja Bies on edelleen viimeisin suomalainen olympiamitalin voittanut pistooliampuja. Biesin mitali useiden itäblokin maiden boikotoimissa olympiakisoissa ratkesi vasta uusinnassa saman tuloksen ampunutta brasilialaiskilpailijaa vastaan: Bies oli yllättynyt päästyään kilpailemaan mitalista huonona pitämällään peruskilpailun tuloksella.
Bies suoritti varusmiespalveluksensa 17-vuotiaana ja kävi alaikäisenä Haminan reserviupseerikoulun. Usean muun ampumalajien taitajan tavoin hän työskenteli tämän jälkeen Puolustusvoimissa kuuden vuoden ajan. Bies on itse todennut olympiamitalinsa olleen mahdollinen Pohjois-Karjalan rajavartiolaitoksen mahdollistaman ammattilaisuuden ansiosta. Puolustusvoimat ei tosin kustantanut Biesin harjoittelupatruunoita, joita kului enimmillään 64 000 kappaletta vuodessa. Hänen uraansa tuki myös lajiliiton puheenjohtajana toiminut vuorineuvos Kauko Rastas. Bies piti urheilu-urallaan huolta fyysisestä kunnostaan ja ampui peruskilpailussa parhaimmillaan 598 pistettä. Kilpauransa Bies päätti vuonna 1988 pudottuaan Soulin olympiajoukkueesta.
Urheilu-uran jälkeen
Bies toimii Joensuussa kuntosali- ja muiden liikuntapaikkojen yrittäjänä. Vuonna 2009 hänen omistukseensa siirtyi Joensuun keilahalli Mehtimäellä. 1990-luvun alussa Biesillä oli aseiden maahantuontia harjoittanut yritys, joka kaatui lamaan. Biesillä on kaksi lasta, ja hän on isoisä.
Dimetyylitereftalaatti
Dimetyylitereftalaatti (DMT) on tereftaalihapon ja metanolin esteri, jota käytetään polyestereiden valmistuksessa. Se on orgaaninen yhdiste ja ftalaatti, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, valkoisia hiutaleita. Sen kemiallinen kaava on C10H10O4 ja rakennekaava C6H4(COOCH3)2. Dimetyylitereftalaatista käytetään myös nimityksiä dimetyyli-1,4-bentseenidikarboksylaatti ja dimetyyli-p-ftalaatti.
Dimetyylitereftalaatin moolimassa on 194,2 g/mol, sulamispiste 140 °C, kiehumispiste 288 °C, suhteellinen tiheys 1,2 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 153 °C o.c., itsesyttymislämpötila 518 °C ja CAS-numero 120-61-6. Dimetyylitereftalaatti ei liukene veteen.
In Concert with The London Symphony Orchestra
In Concert with The London Symphony Orchestra on Deep Purplen livealbumi vuodelta 1999. Se on taltiointi Jon Lordin konserton (Concerto for Group and Orchestra) 30-vuotisjuhlaesityksistä syyskuulta 1999. Mukana on myös useita vierailijoita sekä mielenkiintoisia kappalevalintoja. Purplea säestää Lontoon Sinfoniaorkesteri (LSO) Paul Mannin johdolla.
Muusikot
Vierailijat:
Steve Morse Band (kpl. 7-8,17):
The Kick Horns (kpl. 5,8,9,14,17):
Cover Parade
Albumia ei myyty kaupassa, vaan sen miniversion (sisältää 6 kappaletta) saivat yhtyeen 06.06.2006 Tokiossa pidetystä konsertista ne, jotka pystyivät todistamaan että olivat ostaneet aikaisemmin samana vuonna julkaistut Gerbera- ja Ryuusei-singlet sekä 6-albumin. Ne jotka todistivat omistavansa nuo kaksi singleä, albumin, sekä lisäksi vuonna 2005 järjestetyssä konsertissa jaetun DVD:n, saivat Cover Parade -albumin täysversion, sisältäen 12 kappaletta. Suluissa alkuperäisten esittäjien nimet.
Lisähuomioita
LA VIE EN ROSE -kappaleessa esiintyvä Kyō on D'ERLANGER-yhtyeestä. Hän ei siis ole Dir en greyn vokalisti Kyō.
Vauxhall Cavalier
Vauxhall Cavalier on brittiläisen Vauxhallin vuosina 1975–1995 valmistama ylemmän keskiluokan automalli.
Cavalierin piti alun perin saada aivan oma korimuotoilunsa, mutta lopulta sen keula otettiin tietyin muutoksin toisen sukupolven Opel Mantasta ja sedan-mallien korit muilta osin Opel Asconasta. Coupé ja Sports Hatch -mallien korit otettiin Opel Mantasta. General Motorsin muotoilija Wayne Cherry piirsi autolle Vauxhalleille ominaisen ”droop snoot” -keulan. . Myöhemmät Cavalierit perustuivat etuvetoisiin kolmannen sukupolven Opel Asconaan ja Opel Vectraan.
Suurimmat erot Asconan ja Cavalierin välillä ovat etusäleikössä ja korimalleissa: Ascona oli saatavana sedan- ja hatchback-malleina, kun Vauxhallista sen sijaan valmistettiin myös farmaria ja vuodesta 1982 avomallia.
Cavalierit valmistettiin aluksi Belgian Antwerpenissa ja elokuusta 1977 alkaen Englannin Lutonissa.
Vauxhall Cavalier muuttui Vauxhall Vectraksi toisen sukupolven Opel Vectran esittelyn yhteydessä.
Lakeuden kutsu (albumi)
Lakeuden kutsu on iskelmälaulaja Pasi Kauniston albumi vuodelta 1972. Noin puolet sen lauluista on Toivo Kärjen sävellyksiä, toinen puoli ulkomaisia käännöskappaleita.
Kaikki albumin kappaleet julkaistiin myös singlelevyinä: ”Maa muuttukoon” / ”Iltatähti” (1970), ”Kaiken silmistäs nään” / ”Tää viesti kotiin vie” (1970), ”Lakeuden kutsu” / ”Ei päivää ilman sinua” (1971), ”Nelostie” / ”Yksinäiset askeleet” (1971), ”Kaukainen laulu” / ”Isä ja lapsi” (1972) ja ”Koitere – Karjalan helmi” / ”Kotiseudulle tiedä en mä vertaa” (1972).
Syncom
thumb|Syncom 2 Syncom oli NASAn vuonna 1961 aloittama tietoliikennesatelliittiohjelma, jossa kehitettiin geosynkronisella kiertoradalla toimiva tietoliikennesatelliitti. Tarkoituksena oli toteuttaa kolme tällaista satelliittia. Syncom on lyhenne ohjelman nimestä "synchronous communication satellite".
Satelliitti
Hughes Aircraft Companyn Culver Cityssä, Kaliforniassa, sijaitseva tehdas kehitti ja rakensi kolme satelliittia pitkälle NASAn ohjelman ulkopuolella yhtiön etsiessä uusia markkinoita.
Satelliitit olivat sylinterimäisiä, halkaisijaltaan 71 cm ja 39 cm korkeita. Tankattuna niiden massa oli 68 kg ja kiertoradalla 39 kg, josta 25 kg oli varsinaista radiohyötykuormaa. Niissä oli kaksi transponderia, joilla oli 2 W lähetysteho. Yksi satelliitti pystyi välittämään vain yhden kaksisuuntaisen puhelun tai 16 teletype-linkkiä.
Syncom 1
Syncom 1 laukaistiin 14. helmikuuta 1963 Delta-kantoraketilla Cape Canaveralista, Floridasta. Satelliitti menetettiin matkalla geosynkroniselle kiertoradalle sen elektroniikan pettäessä, kun satelliitin rakettimoottori käynnistettiin.
Syncom 2
Syncom 2 -satelliitista tuli ensimmäinen GEO-radan satelliitti, kun se laukaistiin 26. heinäkuuta 1963 Delta-kantoraketilla. Sen ratatason kaltevuus ei ollut nolla astetta.
Yhdysvaltain laivaston alus Kingsport toimi satelliitin lennon alkuvaiheessa sen ohjaus- ja seuranta-asemana, josta myös signaali lähetettiin satelliitille.
Syncom 3
Syncom 3 oli ensimmäinen aidosti geostationaarinen tietoliikennesatelliitti. Se laukaistiin 14. elokuuta 1964 Delta-kantoraketilla. Se välitti Yhdysvaltoihin Tokion olympialaisten TV-kuvaa, joka oli ensimmäinen Tyynen valtameren ylittänyt suora TV-lähetys.
Syncom IV
Leasat-ohjelman viisi satelliittia 1980-luvulla nimettiin Syncom IV-1–Syncom IV-5. Nämä olivat paljon suurempia tietoliikennesatelliitteja painaen 1300 kg.
Vesikate
Vesikatteella tarkoitetaan rakennuksen vesikaton vettä pitävää osaa. Vesikatteen tehtävänä on vastaanottaa ja johtaa pois sadevesi ja lumi.
Vesikatteen tärkeimpiä ominaisuuksia ovat veden eristys ja pitkäkestoisuus. Katteeseen kohdistuu erilaisia rasituksia, joista auringon säteilyn aiheuttamat kemialliset muutokset ja lämpöliikkeet ovat suurin. Myös ilman epäpuhtaudet syövyttävät kattoa. Loiville kattopinnoille voi kertyä arktisissa olosuhteissa hyvinkin paljon lunta ja jäätä, joka katteen on kestettävä. Lisäksi katteen on kestettävä huollon toimenpiteet, muun muassa mahdollinen kävely katolla ja lumenpoisto.
Perinteisiä vesikatetyyppejä
Vesikatemateriaaleja on aikojen kuluessa kehitetty paikallisista ja teknisistä olosuhteista riippuen hyvin erilaisia:
Turvekatto
Turpeesta ja tuohesta valmistettu katto on ehkä vanhimpia vesikatetyyppejä Suomessa. Turpeesta ja moninkertaisesta tuohikerroksesta saatiin vettä pitävä ja lämmin kate yksinkertaisilla työkaluilla.
Paanukatto
Paanuista valmistettu katto on pärekattoa kestävämpi, koska paanut yleensä tervataan. Tyypillisesti paanukattoja käytettiin esimerkiksi kirkoissa.
Olki- ja ruokokatto
Oljesta ja ruo'osta korsikerroksia suomukseen latomalla saatiin kevyitä ja halpoja katteita. Paikoin kateaines sidottiin myös suoraan lyhteinä ruoteisiin. Materiaalia käytettiin erityisesti Keski-Euroopassa Alankomaista Volgalle ulottuvalla alueella. Suomessa on perinteisesti tehty lähinnä vain olkikattoja, joita on ollut kahdentyppisiä: sidottuja ja painettuja. Olkikatto ei päässyt Suomessa yleistymään yhtä tavalliseksi kuin etelämmässä, koska pärehöylä keksittiin samaan aikaan kun Suomessa väestönkasvun myötä tuohen ja muun kuoriaineksen riittävyys kateaineeksi romahti.
Huopakatto
Pärekaton jälkeen yleistyi Suomessa 1950-1960-luvuilla huopakatto. Perinteisessä huopakatteessa oli huopamattoon imeytetty pikeä ja käsitelty pinta sirotteella, joka suojasi katetta auringonvalolta. Kattohuopa on noin 60 senttimetriä leveänä nauhana ja kiinnitettiin kolmiorimojen ja rimanauhojen avulla naulaamalla huopakattonauloilla.
Tiilikatto
thumb|Kattotiilien asentamista. Erilaiset tiilikatot ovat yleisempiä Keski- ja Etelä-Euroopassa, mutta myös Suomessa varakkaammissa maalaistaloissa ja kaupunkitaloissa oli jo varhaisessa vaiheessa tiilikattoja. Poltetusta savitiilestä saadaan kaunis ja kestävä katto. Raskaana materiaalina tiilikatto tarvitsee suhteellisen tukevat alusrakenteet.
Peltikate
left|thumb|Peltikatto Kuumasinkitystä teräspellistä valmistettu katto on yleisin Suomessa käytetty vesikatemateriaalityyppi. Materiaalina on kuumasinkitty teräslevy, joko eri tavoin muovipinnoitettuna tai maalattuna, harvemmin käsittelemättömänä. Kalliimpia mutta kestävämpiä materiaaleja ovat homogeenisestä metallilevystä paikan päällä saumaamalla tehdyt peltikatot: materiaalina voi olla kupari, sinkki tai ruostumaton teräs. Homogeenisesta levystä tehtyjen kattojen etuna on pitkä käyttöikä; katto saattaa kestää jopa yli sata vuotta. Kupari- ja sinkkikatoilla pitkäikäisyys perustuu metallin pintaan syntyvän oksidikerroksen suojavaikutukseen.
Perinteisesti peltikatot olivat suorasta levystä (rainasta) paikan päällä käsityökaluilla saumaamalla tehtyjä. Nykyisin levyt voidaan tehdä perinteisillä käsityökaluilla, konesaumata tai voidaan käyttää erityyppisiä valmiiksi profiloituja levyjä. Konesaumauksessa levyjen reunat taivutetaan lappeella yhteen kuljettamalla rullaava saumaustyökalu pitkin saumaa. Levyt voivat ulottua harjalta räystäälle tai olla lyhyempiä, jolloin alempi levy lomitetaan lähempänä harjaa olevan alle. Peltikaton etuna on pitkä käyttöikä, helppo asennettavuus ja suhteellisen edullinen hankintahinta.
Tiilikate
Tiilikatteita käytetään tyypillisesti pientaloissa. Nykyisin valtaosa tiilikatoista on tehty betonikattotiilistä, mutta markkinoilla on myös poltettuja savitiiliä. Betonikattotiilien värivalikoima on laaja, ja poltettujakin tiiliä saa eri sävyissä punaisesta mustanruskeaan. Luonnon savesta tehty kattotiili on luonnostaan polton jälkeen punainen. Tiilen väri tehdään värikäsittelyllä ja uudella poltolla. Savitiilen pinta voidaan pinnoittaa lasittamalla.
Kermikate
Nykyisin huopakatot tehdään erilaisista kumibitumikermeistä. Materiaali poikkeaa suuresti aikaisemmista 1960- ja 1970-luvuilla käytetyistä juuttipohjaisista katteista. Useimmiten käytetään monikerroksisia, kaksi- tai kolmikerroksisia kermikatteita, jotka saumataan yhteen kuuma- tai kylmäsaumauksella. Myös perinteistä kolmiorimoitusta voidaan käyttää. Tyypillisesti kermikatteita käytetään suurilla kattopinnoilla, erityisesti tasakatoilla.
Arvo Ahti
thumb|150px|Arvo Johannes Ahti Arvo Johannes Ahti (1. tammikuuta 1894 Turku – 28. lokakuuta 1931) oli suomalainen jääkäriluutnantti.
Perhe ja opinnot
Ahdin vanhemmat olivat kauppamatkustaja Johan Gustaf Ahlgren ja Vilhelmina Nummelin. Hänen puolisonsa oli Signe Adolfina Parviainen. Ahti kävi kahdeksan luokkaa Turun suomalaista reaalilyseota sekä Turun kauppaopiston. Opintojensa jälkeen hän työskenteli konttoristina Turussa, josta hän matkusti opintomatkalle Saksaan vuonna 1914.
Tie jääkäriksi
Saksassa Ahti työskenteli Lyypekissä sijaitsevassa Piehl & Fehlingin konttorissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua matkusti hän takaisin Suomeen ja työskenteli konsuli M. Kramerin agentuuriliikkeen hoitaja Turussa. Ahti oli aikeissa liittyä Jääkäripataljoona 27:ään keväällä 1916, kun santarmit saivat vihiä hänen puuhistaan ja pidättivät hänet 10. toukokuuta 1916 ja toimittivat Katajanokan lääninvankilaan. Katajanokalta hänet kuljetettiin lokakuussa kuulusteluiden jälkeen Spalernajan vankilaan Pietariin. Hän vapautui Spalernajasta Venäjän vallankumouksen alussa 12. maaliskuuta 1917.
Suomen sisällissota
Ahti saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 2. helmikuuta 1918. Hänet määrättiin Suomen sisällissotaan ensin jääkäritykistön intendentiksi ja Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet määrättiin 11. huhtikuuta Jääkäritykistöprikaatin intendentiksi. Suomen sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Ahti erosi puolustusvoimista 7. joulukuuta 1918. Muutaman viikon kuluttua hän otti vastaan Helsingissä Aarno & Lehtinen oy:n agetuuriosaston päällikön tehtävät. Hän teki useita opintomatkoja esimerkiksi Yhdysvaltoihin ja Kanadaan vuonna 1923, Keskuskauppakamarin stipendiaattina Balkanin maihin, Vähään Aasiaan ja Egyptiin hän suoritti opintomatkan vuonna 1925, Ranskaan ja Espanjaan vuonna 1926 ja Italiaan vuonna 1927. Myöhemmin hän perusti oman agentuuriliikkeen.
Toivo Winter
Toivo Alfred Johannes Winter (18. kesäkuuta 1901 Uusikaupunki – 20. maaliskuuta 1972 Helsinki ) oli suomalainen pappi, suomentaja, kristillinen kirjailija ja järjestöjohtaja.
Henkilöhistoria
Toivo Winterin vanhemmat olivat kollegiasessori Herman Alfred Winter ja Aleksandra Gustava Berglund ja puoliso vuodesta 1926 Aili Maria Jokiranta. Opettaja, paikallishistorioitsija ja suomentaja Helmer Winter oli hänen veljensä. Toivo Winter tuli ylioppilaaksi 1919 ja vihittiin papiksi 1923. Greifswaldissa hän opiskeli 1921–1922. Winter oli Suomen Merimieskirkon apulaissihteeri ja Merimiehen Ystävän toimitussihteeri 1923–1931 ja 1936–1938. Hullin merimieslähetysaseman hoitaja hän oli 1931–1932 ja Antwerpenin 1932–1935. Winter toimi Rauman toisena kappalaisena 1938–1947, Suomen pipliaseuran toiminnanjohtajana 1946–1953 ja sairaalapastorina Auroran sairaalassa ja Laakson sairaalassa Helsingissä 1954–1971, seitsemäntoista vuotta.
Live from Austin, TX (Neko Case)
Live from Austin, TX  on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Neko Casen 9. elokuuta 2007 ilmestynyt livealbumi.
Jonne Tammela
Jonne Tammela (s. 5. elokuuta 1997 Ylivieska) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Tammela osaa pelata myös keskellä.
Seuraura
Tammela aloitti jääkiekkoilun Ylivieskan Jääkarhuissa jo nelivuotiaana. Kaudella 2011–2012 hän toimi YJK:n ja JHT Kalajoen yhdistetyn C-juniorijoukkueen kapteenina. Tammela oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 8+6=14 sekä C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa tehoilla 41+43=84, joilla hän oli myös YJK/JHT:n paras syöttäjä. Tammela sijoittui koko sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Ässien Juho Lammikko sekä pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös koko kevään 2012 pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 15+12=27. Tammelan kausi päättyi C-nuorten I-divisioonan mestaruuteen.
Kaudeksi 2012–2013 Tammela siirtyi JYPiin, jossa hänelle kertyi pelejä sekä A-, B- että C-nuorissa, mutta enimmäkseen B:ssä. Kaudeksi 2013–2014 Tammela siirtyi Kalevan Pallon A-nuoriin, mutta hän vahvisti kevätkaudella myös joukkueen B-nuoria, joiden paras maalintekijä Tammela oli pudotuspeleissä kuudella osumallaan Kasperi Kapasen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia.
Huhtikuussa 2014 Tammela teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen KalPan kanssa. Hän pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa 21. elokuuta 2014 Mestarien liigan avauskierroksella tšekkiläistä HC Sparta Prahaa vastaan. Tammela merkittiin KalPan 13. hyökkääjäksi. Liigadebyyttinsä hän teki 28. lokakuuta 2014 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Tammela merkittiin joukkueensa kolmosketjun oikeaan laitaan Mikael Ruohomaan ja Janne Kolehmaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.01 minuuttia. Tammela avasi maalitilinsä SM-liigassa kahdella osumalla 13. tammikuuta 2015 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hänet palkittiin Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana ja myös Antti Aalto valitsi Tammelan legendojen tähtien ykköstähdeksi. Yhteensä hänen tulokaskautensa 2014–2015 toi 32 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa neljä maalia. Marraskuussa 2014 Tammela teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa.
Tampa Bay Lightning varasi Tammelan neljännellä kierroksella 118. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä myös OHL-joukkue Peterborough Petes varasi hänet 15. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa, mutta Tammela jatkoi kaudella 2015–2016 uraansa kuitenkin KalPassa. Pääosin alkukauden loukkaantuminen ja alle 20-vuotiaiden MM-leiritys lyhensivät hänen runkosarjaansa 37 otteluun, joissa Tammela teki 13 tehopistettä. SM-liigakauden päätyttyä hän siirtyi vahvistamaan KalPan A-nuoria kevään 2016 pudotuspeleihin, jotka päättyivät SM-pronssiin.
Huhtikuussa 2016 Tammela teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän siirtyi loppukevääksi amatööritryout-sopimuksella AHL-joukkue Syracuse Crunchiin. Syksyn 2016 harjoitusleirin päätteeksi Lightning lähetti Tammelan hänet vuotta aiemmin varanneen OHL-joukkue Peterborough Petesin vahvuuteen. Hänen alkukautensa meni pilalle polvivamman vuoksi ja Tammela palasi kaukaloihin vasta marraskuussa 2016. Hänen polvensa ei kuitenkaan kestänyt ja Tammelan kausi 2016–2017 päättyi vain kahden runkosarjaottelun jälkeen. Hänen polvensa leikattiin tammikuussa 2017.
Kauden 2017–2018 Tammela aloitti nimettynä Syracuse Crunchin AHL-joukkueen vahvuuteen. Hän oli jälleen loukkaantumisen vuoksi pelaamatta koko alkukauden, kunnes tammikuussa 2018 Peterborough Petes kauppasi Tammelan OHL-oikeudet Sault Ste. Marie Greyhoundsiin vaihdossa ehdolliseen 15. kierroksen varausvuoroon kesälle 2018. Pian tämän jälkeen hän palasi kaukaloihin Crunchin paidassa. Tammela pelasi AHL:ssä loppukaudella 28 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Crunchissa 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Tammela pelasi yli puolet rikkonaisesta kaudestaan kuitenkin ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin vahvuudessa. Kauden jälkeen, toukokuussa 2019 Lightning asetti hänet ehdottomalle siirtolistalle aikomuksenaan ostaa Tammelan sopimus ulos. Lopulta mikään toinen NHL-seura ei napannut häntä organisaatioonsa vuorokauden kuluessa.
Tammela palasi kaudeksi 2019–2020 Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Hänen seuravalintansa taustalla oli myös Tammelaa KalPassa valmentanut, Lukon päävalmentaja Pekka Virta. Tammela teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+13=30. Hän oli Lukon kolmanneksi paras maalintekijä. Tammela teki SM-liigauransa ensimmäisen kypärätempun 18. joulukuuta 2019 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hänen kolmas osumansa syntyi ylivoimalla ja se jäi Lukon 2–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Tammela keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkosyöttäjänä Justin Danforthin tekemään maaliin. Arttu Luttinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kauden 2020–2021 päätteeksi Tammela voitti Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2021–2022 Tammela siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Turun Palloseuraan. Hän aloitti kautensa vasta marraskuussa 2021 oltuaan sivussa alkukauden. Tammela pelasi runkosarjassa 37 ottelua ja hän jakoi 12 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Jack Rodewaldin kanssa. Tammela kärsi loukkaantumisista myös pudotuspeleissä, jotka päättyivät hänellä viidenteen välieräotteluun, kun Ilveksen Tuomas Salmela taklasi Tammelaa maalin takana. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Tammela jakoi kaudella 2022–2023 tehoilla 9+13=22 TPS:n sisäisen pistepörssin neljännen sijan Topias Haapasen kanssa. Pudotuspelien ensimmäisen kierroksen toisessa ottelussa 14. maaliskuuta 2023 Porin Ässiä vastaan hän teki joukkueensa 3–2-voittomaalin ylivoimalla 3.26 minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä. Antti Aalto valitsi Tammelan ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. TPS kuitenkin hävisi ottelusarjan seuraavassa ottelussa Ässien edettyä puolivälieriin voitoin 2–1.
Kaudeksi 2023–2024 Tammela siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saimaan Palloon.
Maajoukkueura
Tammela pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Tammela pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Hän putosi viimeisten joukossa alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2016 turnaukseen. Yhteensä Tammela on pelannut 17 nuorten ja 48 poikien maaottelua tehopistein 17+37=54.
Muuta
Tammelan isä Pasi on entinen alempien sarjojen hyökkääjä. Hänen pikkuveljensä Jussi pelaa hyökkääjänä Norjan Fjordkraft-ligaenin Grüner Ishockeyssa ja Jeremi hyökkääjänä Tapparan organisaatiossa.
Toyota Model F
250px|thumb|Toyota Model F Toyota Model F, myyty myös nimillä Toyota Van (USA), Toyota Space Cruiser (Japani ja Eurooppa lukuun ottamatta Ruotsia) ja Toyota Tarago (Australia), oli Toyotan vuosina 1983–1990 valmistama tila-auto. Se perustui Toyota Hiacen ja Toyota Lite-Acen tekniikkaan, mutta oli viimeistelty paremmin henkilöautomaiseksi. Takavetomallin rinnalla tarjolla oli myös nelivetoinen versio.
Toyota Previa korvasi Model F:n Toyotan mallistossa.
Moottorivaihtoehdot:
Toyota MasterAce トヨタ・マスターエース
Raipur
Raipur on Intian Chhattisgarhin osavaltion pääkaupunki. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 010 087 asukasta.
Raipurissa on perinteisesti ollut pienimuotoista elintarvike- ja sahateollisuutta. Siellä on Intian suurin raudanjalostuksen keskittymä, ja useita kiviteollisuuden (marmorin ja graniitin) käsittelylaitoksia.
Mestarien liigan kauden 2016–2017 karsintavaihe ja play-off-kierros
Mestarien liigan kauden 2016–2017 karsintavaihe pelataan 28. kesäkuuta – 3. elokuuta 2016 ja play-off-kierros pelataan 16.–24. elokuuta 2016. Karsintavaiheessa ja play-off-kierroksella pelaa yhteensä 56 joukkuetta, ja niistä kymmenen etenee Mestarien liigan kauden 2016–2017 lohkovaiheeseen.
Yhteenveto
<section begin=ensimmäinenkarsinta/>
Ottelut
Lincoln Red Imps voitti yhteistuloksella 3–2.
The New Saints voitti yhteistuloksella 5–1.
<div id="Valletta v B36 Tórshavn"> <div id="B36 Tórshavn v Valletta"> ''Yhteistulos 2–2. Valletta voitti vierasmaaleilla.''
<div id="Santa Coloma v Alaškert"> <div id="Alaškert v Santa Coloma"> Alaškert voitti yhteistuloksella 3–0.
Yhteenveto
<section begin=toinenkarsinta/>
Ottelut
Karabah voitti yhteistuloksella 3–1.
Hapoel Be’er Sheva voitti yhteistuloksella 3–2.
<div id="Olimpija Ljubljana v Trenčín"> <div id="Trenčín v Olimpija Ljubljana"> ''Yhteistulos 6–6. Trenčín voitti vierasmaaleilla.''
<div id="Red Bull Salzburg v Liepāja"> <div id="Liepāja v Red Bull Salzburg"> Red Bull Salzburg voitti yhteistuloksella 3–0.
Dinamo Zagreb voitti yhteistuloksella 5–3.
APOEL voitti yhteistuloksella 3–0.
Legia Varsova voitti yhteistuloksella 3–1.
Ludogorets Razgrad voitti yhteistuloksella 5–0.
Dinamo Tbilisi voitti yhteistuloksella 3–1.
<div id="Žalgiris Vilnius v Astana"> <div id="Astana v Žalgiris Vilnius"> Astana voitti yhteistuloksella 2–1.
<div id="Partizani Tirana v Ferencváros"> <div id="Ferencváros v Partizani Tirana"> ''Yhteistulos 2–2. Partizani Tirana voitti rangaistuspotkukilpailussa 3–1.''
BATE Borisov voitti yhteistuloksella 4–2.
<div id="Rosenborg v IFK Norrköping"> <div id="IFK Norrköping v Rosenborg"> Rosenborg voitti yhteistuloksella 5–4.
''Yhteistulos 3–3. Dundalk voitti vierasmaaleilla
<div id="Crusaders v Kööpenhamina"> <div id="Kööpenhamina v Crusaders"> Kööpenhamina voitti yhteistuloksella 9–0.
Yhteenveto
!colspan=6|Mestarit
Ottelut
APOEL voitti yhteistuloksella 4–2.
Dinamo Zagreb voitti yhteistuloksella 3–0.
Hapoel Be’er Sheva voitti yhteistuloksella 1–0.
Celtic voitti yhteistuloksella 3–2.
<div id="Trenčín v Legia Varsova"> <div id="Legia Varsova v Trenčín"> Legia Varsova voitti yhteistuloksella 1–0.
<div id="Viktoria Plzeň v Karabah"> <div id="Karabah v Viktoria Plzeň"> ''Yhteistulos 1–1. Viktoria Plzeň voitti vierasmaaleilla.''
<div id="Astra Giurgiu v Kööpenhamina"> <div id="Kööpenhamina v Astra Giurgiu"> Kööpenhamina voitti yhteistuloksella 4–1.
Ludogorets Razgrad voitti yhteistuloksella 6–4.
Red Bull Salzburg voitti yhteistuloksella 3–0.
Ajax voitti yhteistuloksella 3–2.
Steaua Bukarest voitti yhteistuloksella 3–1.
Rostov voitti yhteistuloksella 4–2.
<div id="Fenerbahçe v Monaco"> <div id="Monaco v Fenerbahçe"> Monaco voitti yhteistuloksella 4–3.
Yhteenveto
!colspan=6|Parhaiten sijoittuneet
Ottelut
<div id="Ludogorets Razgrad v Viktoria Plzeň"> <div id="Viktoria Plzeň v Ludogorets Razgrad"> Ludogorets Razgrad voitti yhteistuloksella 4–2.
Celtic voitti yhteistuloksella 5–4.
<div id="Kööpenhamina v APOEL">
<div id="APOEL v Kööpenhamina"> Kööpenhamina voitti yhteistuloksella 2–1.
Legia Varsova voitti yhteistuloksella 2–1.
Dinamo Zagreb voitti yhteistuloksella 3–2.
Porto voitti yhteistuloksella 4–1.
Rostov voitti yhteistuloksella 5–2.
<div id="Young Boys v Borussia Mönchengladbach">
<div id="Borussia Mönchengladbach v Young Boys"> Borussia Mönchengladbach voitti yhteistuloksella 9–2.
Monaco voitti yhteistuloksella 3–1.
Harri Koskela
Harri Matias Koskela (s. 8. lokakuuta 1965 Lapua) on entinen suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa 90 kg:n sarjassa. Seuratasolla hän edusti Lapuan Virkiää.
Koskela saavutti Soulin olympialaisissa 1988 hopeaa 90 kg:n painoluokassa. Hän voitti viisi ensimmäistä vastustajaansa, vaikka oli loukannut päänsä ja molemmat silmäkulmansa. Loppuottelussa hän hävisi Bulgarian Atanas Komtševille pistein 0–4. Samoissa kilpailuissa toinen lapualainen Tapio Korjus voitti keihään olympiakultaa.
Koskela saavutti MM-hopeaa 90 kg:n sarjassa Ostian MM-kilpailuissa 1990. Loppuottelussa hän hävisi itäsaksalaiselle Maik Bullmannille. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Varnan MM-kilpailuissa. EM-kilpailuissa hän sai pronssia Tampereella 1987.
Jari Lipponen
Jari Lipponen (s. 17. lokakuuta 1972 Kemi) on suomalainen entinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Lipponen lopetti kilpauransa tammikuussa 2007. Hänen seuransa oli Pohjan Jousi. Hänellä on edelleen 4 voimassa olevaa SE-tulosta.
Ammatiltaan Jari Lipponen on poliisi.
Osakas
Osakas tarkoittaa osakeyhtiön osakkeenomistajaa. Osakas omistaa yhtiöstä yhden tai useamman osakkeen. Yhtiön osakkaat käyvät ilmi yhtiön pitämästä osakasluettelosta tai arvo-osuusjärjestelmästä. Osakasluettelo on julkinen.
Osakas saa käyttää osakkaalle osakeyhtiölain mukaan kuuluvia oikeuksia sitten, kun hänet on merkitty osakasluetteloon. Tällaisia oikeuksia ovat mm. puhe- ja äänivalta yhtiökokouksessa, oikeus saada osinkoa, käyttää vähemmistöomistajan oikeuksia, käyttää yhtiöjärjestyksessä sallittua lunastusoikeutta, merkitä uusia osakkeita osakeannissa ja saada jako-osuus yhtiön purkautuessa.
Yhtiöjärjestys vaikuttaa siihen, millaisia oikeuksia osakkaalla yhtiössä on. Myös osakkeiden määrällä on merkitystä.
Yrityksen osakkuuteen liittyy usein kirjallisesti tehty osakassopimus osakkaiden välillä.
Internet-palvelu
Internet-palvelu on Internetissä suoritettava verkkopalvelu. Tämä eroaa muun muassa ekstranet- tai intranet-palveluista siten, että se on saavutettavissa laajemmalle yleisölle.
Internet-palveluihin kuuluvat muun muassa World Wide Web, sähköposti, Usenet, chatti-palvelut, pikaviestintä, Internet-puhelut, suoratoistotelevisio, Internet-radio ja niin edelleen.
Internet-palvelua ei pidä sekoittaa termiin "Web Services"; jälkimmäisellä tarkoitetaan Web-teknologialla toteutettua ohjelmointiteknistä palvelurajapintaa. Yleinen termi Internet-palveluntarjoaja ei tarkoita palvelun ylläpitäjää vaan Internet-yhteyden tarjoajaa.
Queenslandinaraukaria
Queenslandinaraukaria (Araucaria bidwillii) on araukariakasvien heimon araukarioiden sukuun kuuluva havupuulaji. Se on itäisessä Australiassa tavattava ainavihanta puu. Lajin tyypillisiä piirteitä ovat vanhemmiten kupumainen latvus, jäykät pitkäsuippuisen kapeat lehdet sekä erittäin suuret kokonaisina karisevat kävyt.
Monet australialaisen puulajin lähimmistä nykyisistä ja esihistoriallisista sukulaisista ovat kotoisin Etelä-Amerikasta. Puiden ei kuitenkaan uskota koskaan ylittäneen valtameriä; samantyyppisiä araukarioita on kasvanut laajalti eteläisillä maa-alueilla jo jurakaudella ennen kuin mannerliikunnot erottivat nykyiset mantereet toisistaan.
Queenslandinaraukaria tuottaa suuria syötäviä siemeniä, joilla on perinteisesti ollut tärkeä sija alueen alkuperäiskansojen kulttuurissa. Nykyisin lajin siemeniä käytetään osana australialaista bushfood-keittiötä. Puu on myös suosittu koristekasvi lämpimän ilmaston alueilla.
Kuvaus
Queenslandinaraukaria on suurehko ainavihanta puu. Se voi tulla noin 45 metriä korkeaksi ja rungon rinnankorkeusläpimitaltaan noin 1,75 metriä paksuksi.
Toisin kuin muilla araukarioiden suvun lajeilla, queenslandinaraukarian, chilenaraukarian (Araucaria araucana) ja parananaraukarian (A. angustifolia) varhais- ja myöhäislehdet ovat yhdennäköisiä, käpyjen peitinsuomut paksuja ja siementaimien varret meheviä. Toisin kuin chilenaraukarialla ja parananaraukarialla, queenslandinaraukarian käpysuomulla on kaksi puutunutta lenninsiipeä, ja siemenet lopulta karisevat irti käpysuomuista.
Varsi
Queenslandinaraukarian runko on tavallisesti suora ja pysty. Rungon kuori on tavallisimmin 7,5–10 senttimetriä paksua, mutta saattaa tulla jopa 30 senttimetriä paksuksi. Pinnalta harmahtava tai musta kuori halkeilee suomumaisina levyinä ja kuoriutuu ohuina liuskoina paljastaen sisemmän kuoren oranssin tai punertavan värin. Rungolla ja oksilla usein valuva pihka on aluksi kirkasta ja tulee vanhetessaan valkoiseksi tai harmaaksi.
Puun latvus voi olla kartiomainen tai erityisesti vanhoilla puilla kupumainen ja alaosastaan harsu. Puun kasvaessa kehittyvät primääriset oksat muodostavat 10–16 oksan valekiehkuroita. Primääriset oksat karsiutuvat suhteellisen varhain, ja vanhalla puulla niitä on enää vain latvan tuntumassa alempien oksien karistua ja korvauduttua jälkisilmuista kehittyneillä sekundäärisillä oksilla. Enimmillään noin seitsemän metriä pitkiksi kasvavat oksat voivat olla siirottavia, kohenevia tai alaskaartuvia.
Lehdet
Lehtien muoto vaihtelee neulasmaisesta suikeaan. Lehtiasento on kierteinen ja toisinaan kaksirivisen vuorottainen. Lehdet voivat siirottaa tai asettua limittäisen rangan myötäisesti. Pystyissä versoissa lehdet ovat tavallisesti kapean kolmiomaisia tai neulasmaisia, kun taas vaakasuuntaisissa versoissa lehtien muoto vaihtelee kolmiomaisesta suikeaan; vaakasuuntaisen verson lehdet ovat yhdestä viiteen senttimetriä pitkiä ja 3–15 millimetriä leveitä. Jäykän ja nahkeapintaisen lehden kärki on pitkäsuippuinen ja toisinaan piikkikärkinen. Silposuonisessa lehdessä kulkee lukuisia ohuita suonia rinnakkain. Ilmaraot asettuvat 35–80 epäsäännölliseen ja katkonaiseen riviin lehden kummallekin pinnalle, mutta muodostavat näkyviä juovia ainoastaan lehden alapinnalle.
Kukinnot
Queenslandinaraukaria on yksikotinen, joten samaan puuhun kehittyy sekä hede- että emikukintoja. Kukinnot kehittyvät hankasilmuista. Hedekukinnot eli hedekävyt kasvavat kahdesta kuuteen kukinnon ryppäissä. Hedekäpy on kapean lieriömäinen, 6–15 senttimetriä pitkä ja 8–15 millimetriä leveä. Aluksi pysty hedekäpy tulee kehittyessään alaskaartuvaksi tai riippuvaksi. Hedekäpy koostuu kapean rangan ympärille asettuvista kiinnikasvaneista hedelehdistä. Hedelehden kapea perä on noin kolme millimetriä pitkä. Sen kaartuva lapa on muodoltaan vinoneliömäinen ja noin kolme millimetriä pitkä sekä kaksi millimetriä leveä. Hedelehteen kiinnittyy kahdeksasta kymmeneen tasasoukkaa siitepölylokeroa.
Emikukinnot eli kävyt ovat pystyjä ja lyhytperäisiä. Kävyn muoto vaihtelee pallomaisesta hieman munanmuotoiseen. Käpy on yleensä 20–30 senttimetriä pitkä ja 20–25 senttimetriä leveä. Peitinsuomuista muodostuneet käpysuomut ovat muodoltaan kiilamaisia tai kulmikkaan vastapuikeita, 10–12 senttimetriä pitkiä ja 10–15 senttimetriä leveitä. Käpysuomun paksuuntunut apofyysi eli kävyn ulkopinnalla näkyvä kärkiosa muodostaa kölillisen vinoneliömäisen pinnan, josta kärki erottuu kapeana 10–15 millimetriä pitkänä piikkinä. Pienet emisuomut ovat siemeniä kapeampia. Kypsänäkin vihreä käpy karisee tavallisesti puusta kokonaisena ja hajoaa vasta maassa.
Käpysuomun ympäröimät siemenet ovat hieman litistyneen kiilamaisen munanmuotoisia, neljästä viiteen senttimetriä pitkiä ja 2,5–3 senttimetriä leveitä. Sileäpintaiset siivettömät siemenet ovat kypsänä kiiltävän ruskeita.
Elinkierto
Queenslandinaraukaria lisääntyy tavallisesti suvullisesti siemenistä. Araukariat ovat tuulipölytteisiä, mutta niillä ei ole havupuille tyypillistä pölytyspisaraa, vaan siitepölyhiukkaset laskeutuvat kävyn peitinsuomun tai emisuomun pinnalle ja itävät siinä. Queenslandinaraukarian siitepölyhiukkasen siiteputki työntyy itäessään kävyn suomujen pinnan päällysketon alle ja kasvaa lyhyen matkaa sen suojassa matkalla kohti emisuomun tyven siemenaiheen siitereikää. Kävyn siemenet kypsyvät kolmantena vuonna pölytyksen jälkeen. Siemenet säilyvät kävyssä kunnes käpy karisee puusta ja hajoaa. Siemenet voivat levitä veden mukana, mutta niitä levittävät myös eläimet.
Luokittelu
Queenslandinaraukaria on araukariakasvien heimon (Araucariaceae) araukarioiden sukuun (Araucaria) sukuun kuuluva havupuulaji. Araukarioiden suvun sisällä laji on luokiteltu omaan sektioonsa Bunya. Molekyylibiologisten genetiikan tutkimusten mukaan sen lähimpiä nykyisin eläviä sukulaislajeja ovat araukarioiden suvun sektion Intermedia muodostava papuanaraukaria (Araucaria hunsteinii) sekä sektion Araucaria muodostavat chilenaraukaria ja parananaraukaria.
Sektioon Bunya luokitellaan nykyisen queenslandinaraukarian lisäksi myös jurakautisesta Etelä-Amerikasta tunnettu esihistoriallinen laji Araucaria mirabilis, joka on nykyisin elävän lajin kanssa huomattavan yhdennäköinen. Näiden kahden lajin kävyt eroavat rakenteellisesti muista araukarioista käpysuomujen muodon ja kaksinkertaisen johtojänteen sekä siemenaiheen kannan rakenteen puolesta.
Levinneisyys
Queenslandinaraukariaa esiintyy luonnonvaraisena ainoastaan itäisen Australian Queenslandin osavaltiossa noin 11 000 neliökilometrin laajuisella alueella. Sen levinneisyysalue jakaantuu kahteen toisistaan eristyneeseen osaan, joita erottaa noin tuhannen kilometrin välimatka. Eteläisessä Queenslandissa queenslandinaraukariaa esiintyy Blackall Rangen ja Bunya Mountainsin vuoristoalueilla, Brisbanejoen ja Maryjoen laaksoissa sekä Yarramanin ja Blackbuttin pikkukaupunkien ympäristössä. Pohjoisessa Queenslandissa lajia esiintyy hyvin suppealla alueella Mount Lewis -vuoren ja Cannabullen Falls -vesiputouksen ympäristössä.
Elinympäristö ja ekologia
pienoiskuva|Queenslandinaraukarioita Bunya Mountainsin kansallispuistossa. Queenslandinaraukaria on trooppisten ja subtrooppisten metsien puu. Sen kasvupaikat sijaitsevat 150 – 1 000 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Queenslandinaraukarian levinneisyysalueen eteläosissa vuotuinen sadanta on 1 100 – 1 400 millimetriä, josta suurin osa sataa eteläisen pallonpuoliskon kesän sadekauden aikana. Levinneisyysalueen pohjoisosissa 1 500 – 2 000 millimetrin vuotuinen sadanta jakaantuu tasaisemmin ympäri vuotta. Queenslandinaraukarian kasvupaikkojen maaperä on usein basalttipitoinen.