cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eetu Päkkilä
Eetu Päkkilä (s. 3. lokakuuta 1999 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ruohonjuuri
Ruohonjuuri oy on vuonna 1982 perustettu eko- ja luomutuotteiden erikoismyymäläketju. Ketjun myymälät sijaitsevat Helsingissä, Tampereella, Oulussa, Raisiossa, Espoossa, Turussa, Vantaalla, Jyväskylässä ja Kuopiossa.
Eetu Päkkilä
Seuraura
Päkkilä on Oulun Kärppien kasvatti. Hän voitti kauden 2014–2015 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2016 Päkkilä oli pudotuspeleissä seuran B-nuorten paras maalintekijä kolmella osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Päkkilä voitti B-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös Kärppien A-nuorissa.
Kaudella 2017–2018 Päkkilä oli tehoilla 23+17=40 Kärppien A-nuorten paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Atte Karppisen kanssa edellään Aatu Luusuaniemi. Hän sijoittui alku- ja runkosarja yhteenlaskettuna koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä kahdeksanneksi. Päkkilä valittiin sarjan lokakuun 2017 kuukauden pelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Päkkilä debytoi samalla kaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Päkkilälle avautui paikka kokoonpanosta, kun runkosarjan voiton varmistanut Kärpät antoi hyökkääjistä huilivuoron sekä Julius Junttilalle, Ville Leskiselle, Saku Mäenalaselle, Mikael Ruohomaalle että Kristian Vesalaiselle. Hänet merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Nicklas Lasun ja Charles Bertrandin viereen. Päkkilä sai ottelussa jääaikaa lopulta 14.41 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1.
New Jersey Devils varasi Päkkilän seitsemännellä kierroksella 203. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kaudeksi 2018–2019 hänet nimettiin Kärppien A-nuorten varakapteeniksi. Päkkilä oli A-nuorten SM-liigan alkusarja ja runkosarja yhteenlaskettuna 38 osumallaan koko sarjan paras maalintekijä. Maalimäärä on Kärppien A-nuorten (alku- ja) runkosarjan kaikkien aikojen ennätys, joka oli aiemmin 37 maalia tehneiden Marko Lapinkosken (kaudella 1987–1988) ja Aku Kestilän (kaudella 2014–2015) hallussa. Päkkilän osumista 17 syntyi runkosarjassa, mikä oli sarjasta eniten. Hänet palkittiin runkosarjan päätteeksi Arto Javanainen -palkinnolla ja Päkkilä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän oli myös alkusarjassa ja runkosarjassa Kärppien paras pistemies Tuukka Tieksolan kanssa yhteensä 60 tehopisteellään. Päkkilä voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän ei kuitenkaan pelannut kauden aikana otteluakaan Kärppien SM-liigajoukkueessa.
Ruohonjuuri
Historia
Vuonna 2015 Ruohonjuuri-kauppaketju joutui asiakkaittensa salmonella-epidemian vuoksi vetämään pois siemenvanukas- ja smoothie-tuotteitaan. Raakaruokatuotteita ei kuumenneta yli 40 asteen, etenkään niitä ei ollut pastöroitu, kuten yleensä kauppojen vanukkaita. Sittemmin Ruohonjuuri on luopunut em. tuotteiden myynnistä kokonaan ja keskittynyt luomuruuan, ravintolisien ja luonnonkosmetiikan tarjontaan.
Sereno
Henrique Sereno Fonseca, pelaajanimeltään Sereno (s. 18. toukokuuta 1985 Elvas, Portugali), on portugalilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on keskuspuolustaja. Hän on edustanut portugalilaista Portoa vuodesta 2010 lähtien.
Ruohonjuuri
Toimintaperiaate
Ruohonjuuren toiminnan tarkoituksena on harjoittaa kestävän kehityksen mukaista, tuloksekasta vähittäiskauppaa. Toiminnan alussa ajatus muotoiltiin näin: Ruohonjuuren toiminta nojautuu kestävän kehityksen periaatteisiin, joiden mukaan meillä ei ole oikeutta evätä tulevilta sukupolvilta mahdollisuutta tehdä niitä asioita, joita meillä on oikeus ja mahdollisuus tehdä tänään.
Eetu Päkkilä
Seuraura
Kaudeksi 2019–2020 Päkkilä siirtyi 2+1-vuotisella SM-liigasopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän teki liigauransa avausmaalin uransa neljännessä ottelussaan, runkosarjan kolmannella kierroksella 18. syyskuuta 2019 Turun Palloseuraa vastaan. Kari Järvinen valitsi Päkkilän ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 39 runkosarjaottelussa tehot 6+5=11. Päkkilä pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Kooveessa, jossa hän pelasi 18 runkosarjaottelua tehopistein 5+9=14. Kauden 2020–2021 Päkkilä pelasi kokonaan Ilveksessä tehden 49 runkosarjaottelussa tehot 5+12=17 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Eemeli Suomen kanssa. Marraskuussa 2020 Päkkilä teki Ilveksen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Sereno
Sereno on edustanut miesten sarjoissa myös portugalilaisia O Elvasia (2003–2005), Vitóriaa (2005–2010) ja Famalicãoa (lainalla 2006), espanjalaista Real Valladolidia (2010) sekä saksalaista Kölniä (lainalla 2011–2012).
Ruohonjuuri
Toimintaperiaate
Yhtiön toimiala määriteltiin näin:
Yhtiön toimialana on energian ja raaka-aineiden säästämistä, luonnon kanssa tasapainossa olevan yhteiskunnan syntymistä sekä maapallon oikeudenmukaista ja järkevää käyttöä edistävien hyödykkeiden valmistus, maahantuonti, tukku- ja vähittäiskauppa sekä alaan liittyvä julkaisutoiminta.
Eetu Päkkilä
Seuraura
Päkkilä teki kaudella 2021–2022 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+12=19, vaikkakin hänen roolinsa jäi verrattain pieneksi. Päkkilä voitti kauden päätteeksi SM-pronssia, kuten myös seuraavan kauden 2022–2023 päätteeksi.
Miombosirkku
Miombosirkku (Fringillaria cabanisi) on afrikkalainen varpuslintu. Sen varsin laaja elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen Afrikan, mutta se puuttuu mantereen eteläisimmästä osasta. Laji on nimetty Jean Cabanisin kunniaksi.
Eetu Päkkilä
Maajoukkueura
Päkkilä on pelannut 15 nuorten maaottelua.
Muuta
Päkkilä valmistui ylioppilaaksi Kastellin lukiosta keväällä 2019.
Fani (Mali)
Fanin kunta rajoittuu etelässä Blan piirin Koulandougoun ja Yangasson, lännessä Korodougoun, pohjoisessa Ségoun piirin Katiénan ja Fatinén ja idässä Sanin piirin N’Goan ja Djéguenan kuntiin.
Entisestä Yangasson arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaista 70 % on bambaroita ja loput markoja, bozoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Banijoella sijaitsee vuonna 2007 valmistunut Talon säännöstelypato, joka mahdollistaa 75 630 hehtaarin peltoalan keinokastelun. Padon kautta kulkee uusi tie Yangassosta Cinzanaan.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siat. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Fanissa pidetään viikoittaiset markkinat.
Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja terveyskeskus. Puhtaan juomaveden saatavuus on 90 %. Kunnassa ei ole sähköverkkoa.
Koverolampi
Koverolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Koverolampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta. Kovero kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 7,5 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuistossa Koveronnevan eteläpäässä. Siihen on kaivettu kaksi suo-ojaa, joista itäinen on samalla lammen laskuoja. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Lampi on autio, mutta sen eteläpuolella sijaitsee entinen Koveron maatila. Maatilan kautta kulkee Koveronnevan ylittävä maantie, joka ohittaa Kirkaslammen. Koverolammen länsipuolelta kulkee kansallispuiston reitistöön kuuluva kävelypolku.
Seitsemisen kansallispuisto
Lammen luonaiskulmalla sijaitsee yöpymis- ja nuotiopaikka, jonka yhteydessä on myös käymälä. Koveron kruunumetsätorppa toimii kansallispuiston museona ja sieltä saa myös vettä kaivosta.
Saksan demokraattisen tasavallan koripallomaajoukkue
Saksan demokraattisen tasavallan koripallomaajoukkue edusti Saksan demokraattista tasavaltaa koripallon maajoukkuekilpailuissa vuodesta 1952 vuoteen 1973 asti.
Joukkueen paras saavutus on vuoden 1963 EM-kisojen kuudes sija.
Vuonna 1973 Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue päätti lopettaa koripallomaajoukkueen, koska se halusi keskittyä yksilölajeihin, joissa mitalimahdollisuudet olivat suuremmat.
Andrea Motis & Joan Chamorro Group
Andrea Motis & Joan Chamorro Group (tai lyhyemmin Motis & Chamorro Group) on barcelonalainen jazzyhtye.
Yhtyeen laulusolisti ja trumpetisti on Andrea Motis. Motis soittaa yhtyeessä lisäksi sopraano- ja alttoaksofonia. Yhtyeen toisena taiteellisena johtajana toimii Andrean mentori ja entinen soitonopettaja Joan Chamorro (s. 1963) joka soittaa yhtyeessä kontrabassoa sekä tenori- ja baritonisaksofonia. Chamorro tunnetaan pitkän linjan jazzmuusikkona ja erityisesti baritonisaksofonistina, mutta myös arvostettuna musiikkipedagogina sekä Sant Andreu Jazz Bandin perustajana ja johtajana. Lisäksi yhtyeeseen kuuluvat Ignasi Terraza (piano, Hammond-urut), Josep Traver (kitara) sekä Esteve Pi (rummut).
Yhtyeen peruskokoonpano on siis kvintetti(5), mutta se esiintyy säännöllisesti myös pienemmissä kvartetti0- tai trio- kokoonpanoissa ilman pianoa, rumpuja tai molempia. Esiintyvän kokoonpanon nimen loppuosana on vastaavasti joko Quintet, Quartet tai Trio. Yhtye esiintyy säännöllisesti myös muiden nuorten solistien kanssa.
Ohjelmisto
Yhtyeen ohjelmisto oli alun perin pääosin perionteistä jazzia 1930-1950 -luvuilta (swing, bebop, hard bop) sekä latinalaisamerikkalaista musiikkia, lähinnä brasilialaista bossa novaa. Yhtye soittaa myös populaarimusiikista ja musikaaleista tunnettuja kappaleita jazz-sovituksina sekä yhtyeen jäsenten (Chamorro, Motis, Terraza) sävellyksiä. Laulusolisti Motis laulaa etupäässä englannin ja portugalin kielillä, mutta myös espanjaksi ja äidinkielellään katalaaniksi.
Konsertit
Yhtye esiintyy pääosin Espanjassa ja sen naapurimaissa, mutta myös muualla Euroopassa. Yhtye on konsertoinut myös muun muassa latinaiaisessa Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Afrikassa. Keväällä 2015 yhtye teki konserttikiertueen Japanissa yhdessä Saksofonisti Scott Hamiltonin kanssa ja on sen jälkeen esiintynyt Japanissa useita kertoja. Loppuvuonna 2015 Motis & Chamorro Group esiintyi Bostonissa Yhdysvalloissa yhdessä kuubalaisen Buena Vista Social Club -orkesterin kanssa tämän jäähyväiskonserttikiertueella.
Aiheesta muualla
Bandcamp: Youtube:
Sovintovaara
Sovintovaara on noin 320 m korkea vaara Inarin kunnan Koppelon kylässä Ukonjärven etelärannalla noin 10 km Ivalosta pohjoiseen. Vaaran laella sijaitsee vuonna 1985 rakennettu, vuoteen 2016 asti kesäisin auki ollut näköalakahvila sekä Inarijärven elämästä kertonut ulko- ja sisänäyttely. Kahvion terassilta avautui upeat näkymät Inarijärvelle sekä Suomen että Venäjän tuntureille. Kahvila ja näyttely suljettiin 15.7.2016 vähäisen kävijämäärän vuoksi. Alue on siirtynyt yksityiskäyttöön.
Lisäksi alueen parkkipaikalla on nähtävänä vanha rynnäkkötykki Ps. 531-25 "Kyllikki", ilmatorjuntatykki 8,8 cm Flak 18 sekä Muddusjärvestä nostettu Junkers Ju 52 pyrstö, jotka kuuluvat Lapin Sotahistorialliselle Seuralle. Paikalle on kilometrin mittainen alppimainen tie, joka on suljettu puomilla. Sovintovaara on vanha käräjäpäikka ja siitä juontuu vaaran nimi. Täyssinän rauhan (1595) raja on kulkenut Sovintovaaran kautta. Vaaran laella sijaitsee myös useamman operaattorin gsm-tukiasema.
Black Masses
Black Masses on doom metal -yhtye Electric Wizardin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 32.
Phillip Tobias
Phillip Vallentine Tobias (14. lokakuuta 1925 Durban, Etelä-Afrikan unioni – 7. kesäkuuta 2012 Johannesburg, Etelä-Afrikka ) oli eteläafrikkalainen paleoantropologi ja Johannesburgissa sijaitsevan Witwatersrandin yliopiston professori emeritus. Hän teki uraauurtava työtä Etelä-Afrikan kuuluisilla hominidien fossiilien löytöpaikoilla, ja hän on maailman johtavia ihmisen evoluution asiantuntijoita.
Tobias syntyi Durbanissa 1925. High schoolin jälkeen hän aloitti histologian ja fysiologian opiskelut Witwatersrandin yliopistossa. Hän valmistui 1946 ja teki väitöskirjansa 1953. Tobias oli 1955 biologisen antropologian tutkijatohtorina Duckworthin laboratoriossa. Hän jatkoi 1956 tutkijatohtorina Chicagon ja Michiganin yliopistossa. Tobiasin toinen väitöskirja Witwatersrandiin valmistui 1967.
Tobias jäi 1990 eläkkeelle Witwatersrandin yliopistosta. Hän oli toiminuta 1980–1982 lääketieteiden tiedekunnan dekaanina, ja vuonna 1994 hänestä tehtiin anatomian ja ihmisbiologian emeritusprofessori. Tobias oli vierailevana luennoitsijana useissa yliopistoissa ja julkaisi uransa aikana yli 1 130 kirjoitusta.
Tobias kuoli 2012 sairastettuaan pitkään.
Mustakurkkusirkku
Mustakurkkusirkku (Emberiza stewarti) on aasialainen varpuslintu. Sen varsin laaja elinympäristö ulottuu Arabian niemimaan itäosista ja Irakista Etelä-Siperiaan, Mongoliaan, Kiinaan ja Intiaan.
Belize kesäolympialaisissa 2016
Belize osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kolme urheilijaa kahdessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana sekä avajaisissa että päättäjäisissä toimi pikajuoksija Brandon Jones.
Elämää vain
Elämää vain on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1981. Se on esittäjänsä yhdeksäs. Albumin tuotti Kaj Westerlund. Elämää vain -albumilta ei noussut suuria menestyksiä. Albumi sisältää Beritin ja Matti Eskon dueton "Jos ei sua ois". Suuri osa kappaleista on ajan tyylin mukaisesti käännöksiä.
Muuta
"Lauantaina" julkaistiin "Kuunsiltaa kulkea sain" -singlen b-puolena. "Kuunsiltaa kulkea sain" julkaistiin myös 1982 ilmestyneellä albumilla Tähtikesä.
Elämää vain -albumin kuvat otti Erik Uddström.
Ylikiiminki (kaupunginosa)
Ylikiiminki on Oulun kaupungin 40. kaupunginosa ja Ylikiimingin suuralueen keskus. 0 asukkaan kaupunginosa muodostettiin Ylikiimingin ja Oulun kuntaliitoksen myötä 1.1.2009, ja se käsittää entisen kuntakeskuksen ja sen lähialueiden lisäksi Juopulin, Karahkan ja Hiltukylän kylät.
Palvelut
Kaupunginosan päivittäistavarakauppa on keskittynyt pääasiassa suuralueen keskukseen, jossa sijaitsevat myös muut palvelut.
Liikenneyhteydet
Julkista linja-autoliikennettä hoitavat Suorsan Liikenne sekä Revon Liikenne. Viikonloppuisin liikennöivät ainoastaan Kiimingin ja Ylikiimingin välillä ajettavat tilataksit tai pikkubussit. Ylikiimingin suuralue kuuluu Oulun kaupungin sisäisten matkojen osalta tasataksan piiriin.
Kaupunginosan tärkeimmät tieyhteydet ovat Kuusamontielle johtavat Ouluntie ja Joloksentie, Muhokselle johtava Muhoksentie, Utajärven suuntaan johtava Puolangantie sekä Pudasjärven suuntaan johtava Hetekyläntie.
The Evil That Warmen Do
The Evil That Warmen Do on power metal -yhtye Warmenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin maaliskuussa 2010 levymerkillä Spinefarm Records.
Seututie 741
Reitti
Tie alkaa Lappajärveltä Söyringin kylästä, jossa se erkanee seututiestä 711. Tie Lappajärveltä Purmojärvelle oli vielä vuonna 2006 päällystämätön. Purmojärvellä tie kääntyy Lappajärveltä tultaessa vasemmalle. Oikealle kääntyy yhdystie 7411, joka johtaa Evijärvelle. Purmojärveltä Kortesjärvelle tie on varsin heikkokuntoista ja mutkaista. Ennen Kortesjärveä tie kulkee lyhyen matkaa kantatien 63 kanssa porrastetussa tasoliittymässä. Tie ohittaa Kortesjärven keskustan itäpuolelta.
Kortesjärven jälkeen tiestä haaraantuu seututie 738 Volttiin. Kortesjärveltä Lillbyhyn on varsin kapea ja mutkainen osuus. Lilbyssä tiehen risteää Jepualta tuleva yhdystie 7390 ja Lappforss ista tuleva yhdystie 7450. Purmossa tiestä erkanee yhdystie 7412, joka johtaa Ähtävälle. Pännäisistä alkaa suorempi ja parempikuntoinen osuus Pietarsaaren suuntaan.
Pännäisen jälkeen tie risteää eritasoliittymässä valtatien 8. Ennen Pietarsaarta on Hietasalmen kylä. Hietasalmen jälkeen tie risteää seututien 749 kanssa. Pietarsaaressa seututie kulkee katuverkostossa kantatielle 68 risteämiseen asti.
Tie kulkee seuraavissa kunnissa Lappajärveltä Pietarsaareen: Lappajärvi – Kauhava – Pedersören kunta – Pietarsaari.
Liikennemäärät
Tie on vilkkaimmillaan Pännäisten ja Pietarsaaren välillä. Liikennettä on myös Kortesjärven kohdalla ja Lillbyn ja Pännäisten välillä.
Lammaskaali
Lammaskaali (norjaksi fårikål) on Norjan kansallisruoka ja perinteinen liharuoka norjalaisessa keittiössä. Lammaskaali valmistetaan lampaan- tai karitsanlihasta, valkokaalista ja jauhamattomasta mustapippurista. Kaikki ainesosat kypsennetään yhdessä kattilassa. Lammaskaali tarjoillaan tavallisesti keitettyjen perunoiden kera. Lammaskaalia pidetään Norjan kansallisruokana, ja sen asema vahvistettiin viimeksi vuonna 2014 Norjan maatalousministeriön järjestämässä äänestyksessä.
Aimo Jäderholm
Jäderholm oli vuodesta 1938 alkaen Suomi-Filmi Oy:n palveluksessa laboratorioapulaisena, kuvausryhmien apumiehenä ja stuntratsastajana. Vuodesta 1946 alkaen hän toimi Suomi-Filmin lyhytkuvaosaston elokuvaajana tehden tilaustyönä elokuvaesitysten alkupaloja ja uutisfilmejä. Vuonna 1957 Jäderholm perusti yhdessä vaimonsa Kirstin kanssa Sektor-Filmi Oy:n joka tuotti 35 millimetrin tilaus- ja mainoselokuvia. Sektor-Filmi toimi vuoteen 1985 saakka ja viimeisen elokuvansa Jäderholm kuvasi 1990. Hän sai elokuvaneuvoksen arvonimen 1979.
Mäkisirkku
Mäkisirkku (Emberiza jankowskii) on aasialainen varpuslintu. Sen suppea elinympäristö käsittää Kiinan pohjoisosia Heilongjiangissa, Sisä-Mongoliassa ja Jilinissä, sekä Pohjois-Korean koilliskolkan. Laji on aikaisemmin pesinyt myös Venäjän Primorjen aluepiirissä, mutta on sieltä nykyisin hävinnyt. Populaation koko on tuskin enempää kuin 500 paria.
Kevytyrittäjyys
Kevytyrittäjyys on uusi tapa työllistää itsensä ja keino hankkia lisäansioita.
Kevytyrittäjyyden sijoittuminen palkansaaja-yrittäjä -akselille riippuu tarkastelukulmasta. Palkansaajia kevytyrittäjät ovat verotuksen, vakuutuksen ja kirjanpitovelvollisuuden näkökulmasta, mutta yrittäjiä työttömyysturvan näkökulmasta. Esimerkiksi verotuksessa kevytyrittäjän asema on epäselvä.
Syyskuussa 2018 Uusi työ ry raportoi Suomessa olevan yli 100 000 kevytyrittäjää.
Kevytyrittäjien määrä on sittemmin kasvanut. Vuoden 2021 lopussa pelkästään Uusi työ ry:n jäsenyrityksillä oli 217 000 käyttäjää.
Työllisyys
Lainsäädännössä kevytyrittäjyys-termiä ei tunneta vaan muussa kuin virka- tai työsuhteessa työllistyviä kutsutaan joko itsensä työllistäjiksi tai muussa omassa työssä työllistyväksi.
Kevytyrittäjä on työoikeudellisesta näkökulmasta yrittäjä, jos hän tekee ansiotyötä olematta työsopimuslain tarkoittamassa työsuhteessa.
Itsensä työllistäjä maksaa itse työttömyysvakuutus- ja sairausvakuutusmaksunsa ja eläkkeensä ja ottaa itselleen tapaturmavakuutuksen. Jos laskutusyrittäjällä ei ole y-tunnusta, hän ei voi tehdä muun muassa alv-vähennyksiä verotuksessa.
Verotus
Verotuksessa kevytyrittäjää voidaan kohdella palkansaajana, vaikka hänet työ- ja sosiaalivakuutuksessa katsottaisiinkin yrittäjäksi. Tällöin laskutuspalvelu ja laskutusyrittäjä ovat sopineet muodollisesta työsuhteesta ja laskutuspalvelun yrittäjälle maksama suorituslaji on palkkaa.
Fabrice Santoro
Fabrice Santoro (s. 9. joulukuuta 1972 Tahiti, Ranskan Polynesia) on entinen ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli ATP-maailmanlistan sijalla 17 kaksinpelissä ja sijalla 6 nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kuusi ATP-turnausta ja selviytyi kerran Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Nelinpelissä hän voitti Michaël Llodran kanssa Australian avoimet vuosina 2003 ja 2004 sekä kauden lopulla pelattavan ATP World Tour Finals -turnauksen vuonna 2005. Kaiken kaikkiaan Santoro voitti urallaan 24 nelinpeliturnausta.
Kevytyrittäjyys
Verotus
Jos työsuhteesta ei ole sovittu, on suorituslaji työkorvausta.
Fabrice Santoro
Santoroa kutsutaan erikoisen pelityylinsä ansiosta lempinimellä The Magician. Hän lyö molemmat peruslyöntinsä kahdella kädellä. Lyödessään kämmentä oikeakätinen Santoro usein irrottaa oikean kätensä kesken lyöntiä. Santoro pelasi poikkeuksellisen pitkän 21 vuotta kestäneen ammattilaisuran.
Einar Ottelin
Ottelinin vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Konrad Fredrik Ottelin (1834–1881) ja Karolina Wilhelmina Ervast. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1889.
Colby O
Colby O on yhdysvaltalaisen R&B-artisti Colby O'Donisin ensimmäinen studioalbumi, jonka julkaisi 16. syyskuuta 2008 Geffenin alainen laulaja Akonin perustama Kon Live -yhtiö.
Einar Ottelin
Ottelin oli toimittajana useissa eri sanomalehdissä Porvoossa, Vaasassa, Viipurissa ja Tampereella. Vuonna 1916 venäläiset viranomaiset karkottivat Ottelinin Kazakstaniin ja lakkauttivat pienen Tampereella ilmestyneen ruotsinkielisen Tammerfors Nyheter-lehden, jossa Ottelin oli ollut toimittajana. Ottelin pääsi palaamaan Suomeen Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen, ja hän oli viimeksi vuodesta 1917 alkaen Hufvudstadsbladetin toimittajana.
Colby O
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 41.
Puhdistusasema
thumb|250px|oikea|Kaksi [[purppurapuhdistajaa (Labroides phthirophagus) puhdistaa helminauhakalaa (Novaculichthys taeniourus). Kuvassa näkyvät raitavälskärit (Acanthurus triostegus) odottavat omaa vuoroansa.]] Puhdistusasema on vedenalainen paikka, jossa puhdistajakalat, kuten tokot, välskärikalat, kirjoahvenet, monnikalat ja huulikalat ja puhdistajakatkaravut puhdistavat yleensä isokokoisempia mereneläviä, kuten kilpikonnia, meriahvenia, pallokaloja ja rauskuja esimerkiksi loisista, bakteereista, kuolleesta ja vaurioituneesta ihosta ja merilevästä. Tämä on eräänlainen symbioosi, jossa kilpikonna tai rausku pääsee eroon loisistaan ja puhdistaja saa ravintonsa.
Puhdistuspalvelua tarvitseva merenelävä ilmoittaa tarpeestaan puhdistajakaloille- ja katkaravuille räpyttämällä kiduksiaan tai avaamalla kitansa.
Reginald Fessenden
Tammikuussa 1906 Fessenden sai aikaan ensimmäisenä kaksisuuntaisen sähkötysyhteyden Atlantin yli Brant Rockiin Massachusettsiin ja Machrihanishiin Skotlantiin rakennettujen 400 jalan korkuisten lähetinmastojen välillä. Saman vuoden marraskuussa asemien välillä välitettiin ensimmäistä kertaa ääntä valtameren yli. Tämä tapahtui tosin vahingossa, sillä Brant Rockista tehty lähetys oli tarkoitettu vastaanotettavaksi 11 mailin päässä sijaitsevalla Plymouthin radioasemalla ja se sisälsi Fessendenin apulaisen herra Steinin sinne välittämiä generaattorin käyttöohjeita.
Jouluaattona 1906 kello 9 alkaen Fessenden lähetti ensimmäisen yleiseen vastaanottoon tarkoitetun radiolähetyksen käyttäen Brant Rockin lähetysasemaa. Lähetys vastaanotettiin useilla United Fruit Companyn laivoilla Karibianmerellä ja eri puolilla Atlanttia. Fessendenin pitämän puheen lisäksi se sisälsi muun muassa musiikkia, jota Fessenden soitti fonografilla, ja hän itse esitti viululla kappaleen Oi jouluyö. Fessendenin lisäksi ohjelmassa esiintyivät myös hänen vaimonsa Helen, sihteeri neiti Bent ja herra Stein.
Fessendenin muihin keksintöihin kuuluivat muun muassa radioaaltoihin perustuva etäisyysmittari, jota voidaan pitää nykyisen tutkan edeltäjänä.
Fessenden tutki myös heterodyyni-ilmiötä jossa eri taajuuksia epälineaarisesti sekoittamalla saadaan aikaan taajuuksien summa- ja erotustaajuudet. Hänen aikanaan radiotaajuiset oskillaattorit eivät olleet erityisen tarkkoja eikä heterodyyniin perustuva tekniikka saanut tuolloin suurta suosiota. Nykyään tilanne on kokonaan toinen.
Aiheesta muualla
thumb|left|Brant Rockin lähetysmasto kuvattuna noin vuonna 1910 painetussa postikortissa.
Gustav Heinrich Schüdlöffel
Gustav Heinrich Schüdlöffel (1798–1859) oli virolainen pappi ja kirjailija. Hän tuli tunnetuksi kansanrunouden kerääjänä: hän keräsi muun muassa Kalevipoegia koskevia satuja. Hän on ensimmäinen, joka eräässä 1844 julkaisemassaan kirjasessa Tooms Westen, Lapo rahva uso ärataja norra maal on noudattanut viron kielen oikeinkirjoituksessa suomen kielen mukaista kirjoitustapaa, ilmeisesti Eduard Ahrensin vaikutuksesta.
Tudeer
Tudeer (alkujaan Tuderus) on suomalainen pappis- ja virkamiessuku, joka polveutuu 1500-luvulla eläneestä Someron kirkkoherrasta Bartholdus Johanniksesta. Nimi oli aluksi Somerus, mutta 1650-luvun puolivälissä nimeksi otettiin tuntemattomasta syystä Tuderus. Myöhemmin suvussa on käytetty myös suomennettua muotoa Tuuteri.
Hovitallimestari Sten Carl Tudeer aateloitiin 1897, mutta hän kuoli lapsettomana. Suvun muita jäseniä ovat olleet
Jose Ricare Manguiran
Jose Ricare Manguiran (s. 27. elokuuta 1936 Carcar) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Dipologin hiippakunnan johtoon 27. toukokuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Gaudencio Borbon Rosales ja Francisco F. Claver.
Tarcísio Nascentes dos Santos
Tarcísio Nascentes dos Santos (s. 27. helmikuuta 1954 Niterói) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Niteróin arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1978 ja nimitettiin Divinópolisin hiippakunnan johtoon 11. helmikuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alano Maria Pena, jota avustivat José Belvino do Nascimento ja Rafael Llano Cifuentes.
Hugo Ventura
Hugo Ventura Ferreira Moura Guedes (s. 14. tammikuuta 1988 Vila Nova de Gaia, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Portoa.
Ventura on Porton oma kasvatti, joka liittyi seuran juniorijoukkueeseen vuonna 2001 ja aloitti seurassa ammattilaisuransa vuonna 2007. Hän on edustanut Porton lisäksi lainasopimuksilla Olhanensea (2009–2010, 2011–2012) ja Portimonensea (2010–2011).
Ventura on edustanut Portugalin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita.
Tornion Lehti
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Tornion Lehti oli Torniossa vuosina 1905–1926 ilmestynyt sanomalehti.
Johan Vilhelm Heickellin Tornion lakkauttamisen jälkeen vuonna 1901 Tornion kaupunki jäi vuosiksi vaille omaa sanomalehteä. Vuoden 1905 alussa Heickell perusti Tornion Lehden, jonka kilpailijaksi ilmestyi pian Tornion Uutiset. Tornion Lehti oli autonomian ajan laimean nuorsuomalainen ja kannatti vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa tasavaltaa. Muuten se oli etupäässä epäpoliittinen paikallinen uutislehti.
Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 700 kappaletta vuonna 1926. Sen vastaavina toimittajina ja julkaisijoina työskentelivät J. W. Heickell (1905–1917), Eino Haataja (1917–1920) ja F. F. Rautio (1920–1926). Vuonna 1926 Rautio myi lehden kokoomuslaisille, jotka perustivat sen tilalle Perä-Pohjan.
Valoladonta
Valoladonta on 1960-luvulta 1980-luvulle yleisesti käytetty kirjapainojen tekstin­valmistus- eli ladontamenetelmä. Siinä paino­tuotteeseen tarvittava teksti valotettiin kirjain kerrallaan valo­herkälle paperille tai filmille erityisellä valo­latoma­koneella. Näin aikaan­saadut ladelmat asemoitiin kuvien ja muiden elementtien kanssa saksitaiton keinoin – leikkaamalla ja liimaamalla – painettavan sivun aihioon eli peistiin.
Valo­ladonta syrjäytti Linotype-tyyppisten latoma­koneiden avulla aikaan­saadun metalli­ladonnan, kun valtaosa painatus­töistä siirtyi kohopaino­tekniikasta offset- tai syväpaino­tekniikkaan 1950-luvulta alkaen. 1990-luvulta alkanut tieto­koneiden ja niiden julkaisu­ohjelmien käyttö syrjäytti puolestaan valo­ladonnan, ja siirryttiin nykyiseen digitaalisen tekstin­valmistuksen aikaan.
Historiaa
Vuonna 1950 amerikkalainen metalli­latoma­koneiden valmistaja Intertype julkisti Fotosetter-valo­latoma­koneen, joka valotti rivin tekstiä kerrallaan aivan kuten Linotype-rivi­latoma­kone valoi rivin kerrallaan metallista. Vuonna 1954 Linotypen valmistaja Mergen­thaler julkaisi ensimmäisen valo­ladonta­koneensa nimeltä Linofilm. Vuonna 1955 Monotype-yhtiö luopui metalli­ladonta­koneiden kehittämi­sestä ja keskittyi Monophoto-valo­ladonta­koneisiin. Saksalainen kirjasinvalimo Berthold esitteli ensimmäisen valolatomakoneensa Diatypen 1960-luvun alussa.
1960-luvun puolivälissä tulivat toisen sukupolven valo­latoma­koneet Linofilm Quick ja Photon 713, jotka olivat merkittävästi edullisempia ja yhä nopeampia. Kuvaputkitekniikkaa hyödyntävä, vuonna 1966 saksalaisen Hell-yhtiön esittelemä Digiset (myöhemmin RCA Videocomp) ja amerikkalainen Linotron kykenivät latomaan jo tuhat merkkiä sekunnissa etukäteen kirjoitetun reikänauhan ohjaamana. Valoladonnan kanssa kilpaili 1980-luvulle saakka vuonna 1966 esitelty, IBM Selectric -sähkökirjoituskoneesta kehitetty IBM Composer, joka löi paperille tasavälisen kirjoituskone­tekstin sijasta suhteutettua tekstiä 12 perinteisellä fontilla ja teräväreunaista täysmustaa jälkeä tuottavalla värinauhalla. Composer ei kuitenkaan yltänyt kuumaladonnan eikä valoladonnan laatuun, koska sen tarjoamat välistys- ja kokovaihtoehdot ja muut typografiset säätömahdollisuudet olivat niukat.
Eniten valoladonnan yleistymistä vauhditti vuonna 1968 esitelty Compugraphic-yhtiön malli 2900/4900, joka maksoi enää alle 10 000 dollaria. Markkinoille tuli myös uusia kilpailijoita, kuten ATF, AM Varityper, Star Parts ja Harris. Vuonna 1971 Compugraphicin esittelemä CompuWriter maksoi alle seitsemän tuhatta dollaria ja toi markkinoille parikymmentä jäljittelijää lisää. 1970-luvun alussa tulivat valo­latoma­koneisiin ensimmäiset video­näytöt ja niiden mahdollistamat korjaus­ominaisuudet: jos reikänauhalla oli ladonta­virheitä, ne voitiin korjata videonäytön avulla ja tulostaa sitten uusi, virheetön reikänauha.
Suomessa valoladontaan siirtymisen edelläkävijöitä oli Turun Sanomat, joka otti tietotekniikkaa käyttöön tekstintuotannossa ensimmäisenä Euroopassa jo vuonna 1965. Ensimmäinen kokonaan valoladottu suomenkielinen kirja oli Otavan laakapainossa vuonna 1969 painettu, USA:n avaruus­ohjelmasta kertova Pasi Rutasen Loistava Apollo. Pian tuon jälkeen Otava lopetti metalli­ladonnan kokonaan. Helsingin Sanomat siirtyi valoladontaan 1970-luvun alkupuolella.
Valoladonnan kehityksen aikakausi jatkui 1980-luvun puoleenväliin, uusina valmistaja­niminä Alphatype, Autologic, Hendrix, Itek ja Tal-Star. Vuonna 1985 Adoben esittelemä PostScript-sivunkuvauskieli aloitti digitaalisen aikakauden, ja tekstintuotantokin alkoi nopeasti muuttua analogisesta vektorigrafiikkaan perustuvaksi.
Britanniassa kirjapainoalan ammattiliitot onnistuivat vastustamaan valoladonnan yleistymistä ja kohopainosta offsetiin siirtymistä 1980-luvun puoliväliin asti niin, että muun muassa The Guardian -⁠sanomalehti käytti metalliladontaa vuoteen 1987 saakka. Rupert Murdochin onnistui uudistaa omien brittilehtiensä (The Times, The Sunday Times, The Sun ja News of the World) tekniikka uuden, salaisuuden verhossa rakennetun Wappingin painotalon myötä 1986 niin, ettei metalli- tai edes valolatojia enää tarvittu lainkaan vaan toimittajien teksti siirtyi tietokoneen muistista suoraan painoaineistoon. Tämä kuitenkin onnistui vain käyttämällä liittoon kuulumatonta työvoimaa, mistä seurasi ay-liikkeen vuoden kestänyt tulokseton työtaistelu. Se oli suuren kaivoslakon 1984–1985 ohella yksi Britannian ammattiyhdistysliikkeen suurista tappioista Margaret Thatcherin pääministerikaudella.
Vaikutuksia typografiaan
Valoladonta vapautti typografian metallisten kirjasimien rajoituksista ja mahdollisti muun muassa tiheän välistyksen – jopa päällekkäin menevät kirjaimet – ja monien erikoismerkkien kuten ligatuurien helpon mukaanoton kirjaimistoon. Uusien kirjaintyyppien esittely oli myös entistä nopeampaa ja edullisempaa, kun merkkejä ei enää tarvinnut työstää metalliin monessa koossa, vaan yksi viivapiirros kustakin merkistä riitti.
Eurooppa-liigan kausi 2011–2012
Atlético Madrid saavutti mestaruuden voittamalla Athletic Bilbaon tuloksella 3-0. Kummatkin loppuottelun joukkueet tulivat Espanjasta.
Osallistujat
Osallistujat Eurooppa-liigaan tai sen karsintaan jakautuivat maittain UEFA:n maakertoimen mukaan.
Ensimmäinen karsintakierros
Ensimmäisen ja toisen karsintakierroksen arvonta suoritettiin 20. kesäkuuta 2011. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 30. kesäkuuta 2011 ja toiset osaottelut 7. heinäkuuta 2011.
Toinen karsintakierros
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 14. heinäkuuta 2011 ja toiset osaottelut 21. heinäkuuta 2011.
Kolmas karsintakierros
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 26. ja 28. heinäkuuta 2011 ja toiset osaottelut 4. elokuuta 2011.
Play-off -kierros
Ensimmäiset osaottelut pelataan – 2011 ja toiset osaottelut 25. elokuuta 2011.
Lohkovaihe
Lohkovaihe pelattiin 15. syyskuuta – 15. joulukuuta 2011.
Lohko A
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko B
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko C
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Koripallon Jugoslavian cup
Koripallon Jugoslavian cup oli Jugoslaviassa vuosittain järjestetty cup-kilpailu. Nykyisin cup pelataan Serbiassa nimellä Kup Radivoja Koraća.
Eurooppa-liigan kausi 2011–2012
Lohko E
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko F
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko G
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko H
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko I
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko J
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko K
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko L
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
1. kierros
Ensimmäinen osaottelu pelattiin 14. ja 16. helmikuuta ja toiset osaottelut 22. ja 23. helmikuuta 2012
Puolivälierät
Puolivälierien ensimmäiset osaottelut pelattiin 29. maaliskuuta ja toiset 5. huhtikuuta 2012
Välierät
Välierien ensimmäiset osaottelut pelattiin 19. huhtikuuta ja toiset osaottelut 26 huhtikuuta 2012
Finaali
Finaali pelattiin Bukarestissa Stadionul Naționalilla 9. toukokuuta 2012.
Hussein Badr al-Din al-Huthi
Hussein Badr al-Din al-Huthi (1956 – 10. syyskuuta 2004 Jemen) oli jemeniläinen zaidilaisten uskonnollinen johtaja sekä kansanedustaja (Totuus-puolueen (Hizb al-Hagg) edustaja).
Elämä
Al-Huthin isä Badr al-Din Hussein al-Huthi oli zaidilaisšiialainen imaami. Zaidilaisia ja muita šiiavähemmistöjä syrjittiin Lähi-idässä. Zaidilaisuuden kannattajat asuvat etenkin Pohjois-Jemenissä.
1990-luvulla
Vuosina 1993–1997 al-Huthi toimi parlamentissa toisena Totuus-puolueen kahdesta kansanedustajasta. Totuus-puolue kannatti zaidilaisuutta.
1990-luvun puolivälissä al-Huthi erosi Totuus-puolueesta ja perusti radikaalimman poliittisen ja puolisotilaallisen liikkeen nimeltä Uskova nuoriso / Uskovat nuoret (al-Shabab al-Mu'min). Uskova nuoriso kannatti hallituksen kannalla olevaa al Haqq-puoluetta ja sen tarkoitus oli elvyttää zaidilaisuus Jemenissä. Aluksi liike sai tukea hallitukselta. Liike jakaantui kahtia avoimuuden ja perinteiden kannattajiin. Al-Huthi kannatti avoimuutta.
1990-luvun lopussa Al-Huthi toimi opettajana uskonnollisessa sunnikoulussa Saadassa, pohjoisessa Jemenissä. Koulua rahoitti yksinvaltias presidentti Ali Abdullah Saleh. Salehin tavoite oli kouluttaa sunnitaistelijoita vastustamaan Saudi-Arabian väkivaltaa ja valtauksia Jemenin ja Saudi-Arabian epävirallisella rajaseudulla. Al-Huthin on sanottu saaneen vaikutteita Iranissa vuonna 1979 tapahtuneesta vallankumouksesta. Monista oppilaista kasvoi kiihkeän kapeakatseisia ja hyvin uskonnollisia.
2000-luvulla
Al-Huthi halusi heimolleen ja alueelleen lisää itsehallintoa. Hän ei pitänyt siitä, että Saleh liittoutui Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Al-Huthi alkoi vastustaa hallituksen politiikkaa yhä voimakkaammin. Uskova nuoriso järjesti hallituksen ja Yhdysvaltain vastaisia mielenosoituksia. Hän vastusti sitä, että Yhdysvallat hyökkäsi Irakiin vuonna 2003. Uskovan nuorison nimi vaihtui Jumalan puolustajiksi (Ansar Allah), joita kutsutaan myös "hutheiksi". Hän ja Jumalan puolustajat vastustivat taloudellista ja sosiaalista syrjintää, hallituksen vallan väärinkäyttöä, Jemenin liittoutumista Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain kanssa sekä wahhabi-sunnilaisuuden liian suurta vaikutusta valtion politiikkaan ja kouluihin. Heidän mukaansa Salehilla ei ollut valtuutusta hallita Jemeniä, koska hän ei polveudu hashemiiteistä eli profeetasta polveutuvista, joiksi kutsutut imaamit hallitsivat Jemeniä vuosisatoja ennen vuoden 1962 vallankaappausta, vuoteen 1970 kestänyttä sisällissotaa ja imaamikunnan loppua. Hallitus syytti huthi-liikettä aikeista pystyttää šiia-imaamikunta uudelleen Pohjois-Jemeniin, minkä huthit kiistivät. Liikkeen mukaan tarkoitus on zaidilaisten itsehallinto Jemenin valtiosta, jotta sosiaalinen ja taloudellinen syrjintä sekä korruptio voitaisiin poistaa.
Kesäkuussa 2004 hallitus lupasi palkinnon al-Huthin pidättämisestä. Hallitus syytti häntä rahan vastaanottamisesta Iranilta ja Libanonin Hizbollah-puolueelta sekä suunnitelmista uudelleenperustaa imaamikunta, minkä hän kiisti. Armeija yritti pidättää al-Huthin "terrorismin vastaisessa operaatiossa" 18. kesäkuuta 2004. Yhteenotot laajenivat niin, että tuhansia ihmisiä kuoli. Pääministeri kertoi vuotta myöhemmin, että 525 sotilasta oli surmattu. Hän ei arvioinut siviili- tai kapinallisuhrien määrää. Al-Huthi joukkoineen taisteli hallitusta vastaan Sanaan lähellä ja lähes valtasi kaupungin.
Al-Huthi joukkoineen pakeni armeijaa Marranvuoren luoliin. Syyskuussa 2004 turvallisuusjoukot surmasivat hänet yrittäessään pidättää hänet. Hänen kannattajiensa mukaan hyökkääjät kaatoivat polttoainetta luolaan ja sytyttivät sen tuleen, minkä jälkeen hänet luultavasti vangittiin ja tapettiin.
Kuoleman jälkeen
Kuolema suututti al-Huthin kannattajat. Hänen isänsä jatkoi kapinaa. 27.–28. maaliskuuta 2005 huthit ottivat yhteen armeijan kanssa. Taisteluissa kuoli 400 siviiliä. Al-Huthin huthin kuoleman jälkeen hänen veljensä Abdul-Malik Badr al-Din al-Huthi on johtanut huthi-liikettä. Vuonna 2015 huthit syrjäyttivät presidentti Abdrabuh Mansur Hadin ja taistelut laajenivat sisällissodaksi, jossa Saudi-Arabia pommittaa väestöä, kohteenaan huthit.
Perhe
Al-Huthin isä Badr al-Din Hussein al-Huthi kuoli vuonna 2010. Al-Huthin 13 vuotta nuorempi veli Abdul-Malik Badr al-Din al-Huthi johtaa huthi-liikettä. Yhdeksän vuotta nuorempi veli Jahja al-Huthi taas on toiminut Jemenin huthikapinallisten Kansallisen pelastushallituksen opetusministerinä 28. marraskuuta 2016 lähtien. Sen lisäksi Husseinilla on kolmas veli, Abd al-Karim al-Huthi.
Eugene Nugent
pienoiskuva Eugene Martin Nugent (s. 21. lokakuuta 1958) on irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Killaloen hiippakuntaan Michael Anthony Harty 9. heinäkuuta 1983. Hänet nimitettiin Domnach Sechnaillin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Madagaskarille ja apostoliseksi delegaatiksi Komoreille 13. helmikuuta 2010. Nugent sai 13. maaliskuuta 2010 lisäksi nimitykset nuntiukseksi Mauritiukselle ja Seychelleille. Hänet konsekroi piispaksi 18. maaliskuuta Tarcisio Bertone, jota avustivat Pier Giorgio Micchiardi ja Nestorius Timanywa.
HMS Valiant (1914)
HMS Valiant oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1914 vesillelaskettu Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva kummassakin maailmansodassa. Se myytiin romutettavaksi 19. maaliskuuta 1948.
Valmistus
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1913. Alus laskettiin 4. marraskuuta 1914 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1916.
Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin 5. taistelulaivaviirikköön, jonka mukana se osallistui Skagerrakin taisteluun. Taistelussa alus ampui 288 laukausta pääaseillaan sekä yhden torpedon.
Valiant siirrettiin 1919 1. taistelulaivaviirikköön Atlantin laivastoon, mistä se siirrettiin 1924 1. taistelulaivaviirikköön Välimeren laivastoon. Tammi-maaliskuussa 1925 3 tuuman ilmatorjuntatykit vaihdettiin nelituumaisiin ja kesä-elokuussa 1926 lisättiin kaksi nelituumaista. Mastorakenne uudistettiin ja HACS asennettiin 1927.
Alus siirrettiin 23. maaliskuuta 1929 modernisoitavaksi telakalle, mistä se palasi 2. joulukuuta 1930 Atlantin laivastoon. Modernisoinnin yhteydessä alukselle rakennettiin torpedovyöt, savupiiput yhdistettiin yhdeksi, uusi tulenjohtojärjestelmä asennettiin (HACS MkI) ja puolet torpedoputkista poistettiin. Aluksen takakannelle lisättiin EIIH katapultti, jolla voitiin käyttää Fairey IIIF kellukekonetta sekä kahdeksanputkinen kahden naulan ilmatorjuntatykki, toista ei kyetty asentamaan säästösyistä.
Valiant palasi kotivesille 1937, ja se siirrettiin Devonportin telakalle muutostöitä varten 1. maaliskuuta. Muutostyöt kestivät aina vuoteen 1939 ja se palasi palvelukseen marraskuussa ja se purjehti joulukuussa Itä-Intian vesille koeajoihin. Koeajojen päätyttyä se toimi saattueena Halifaxista lähteneelle saattueelle palatessaan Englantiin.
Valiant liitettiin 2. taistelulaivaviirikköön Kotilaivastoon, jonka kotisatamana oli Scapa Flow 7. tammikuuta 1940. Se osallistui saattueiden suojaamiseen Atlantilla. Norjan taisteluihin alus otti osaa 7. huhtikuuta alkaen. Operaation aikana se esimerkiksi suojasi Narvikin evakuointia ja joutui väistämään U-38 torpedoita. Norjasta palattuaan se siirrettiin Välimerelle Italian sotaan liittymisen vuoksi.
Force H muodostettiin Gibraltarilla 28. kesäkuuta ja Valiant oli sen alkuperäisiä aluksia. Alus osallistui brittilaivaston iskuun Ranskan laivastoa osastoa vastaan Mers-el-Kebirissä 3. heinäkuuta, mutta se siirrettiin Välimeren laivastoon operaatio Hatsin 29. elokuuta – 6. syyskuuta aikana ja se siirrettiin osaksi Välimeren laivastoa tukikohtana Aleksandria.
Pedro Brito Guimarães
Pedro Brito Guimarães (s. 22. helmikuuta 1954) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 26. tammikuuta 1986 ja nimitettiin São Raimundo Nonaton hiippakunnan johtoon 17. heinäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Alves da Rocha, jota avustivat Celso José Pinto da Silva ja Cândido Lorenzo González.
20. lokakuuta 2010 Brito Guimarães sai nimityksen Palmasin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. joulukuuta.
HMS Valiant (1914)
Palvelus
pienoiskuva|Valiant vuoden 1939 lopulla Alus suojasi lentotukialuksia, joiden lentokoneet hyökkäsivät Benghaziin 15. syyskuuta ja syyskuun lopulla se suojasi Maltan saattueita ja teki syöksyjä merelle sekä pommitti Valonan Adrianmeren satamaa 19. joulukuuta vastaisena yönä.
Bardiaa alus tulitti 3. tammikuuta 1941. Se saattoi saattueen Maltalle ja Kreetalle 6.–13. tammikuuta. Alus osallistui Matapanin taisteluun 28. maaliskuuta vaihtaen täyslaidallisia Italian laivaston raskaan risteilijän Zaran kanssa. Se pommitti Tripolia 1. huhtikuuta.
Palattuaan kotisatamaan Aleksandriaan se ajoi miinaan, mutta vauriot jäivät onneksi vähäisiksi. Toukokuussa se osallistui taisteluihin Kreetan vesillä ja siihen osui kaksi lentopommia takakannelle. Vaurioiden vuoksi sen piti palata Aleksandriaan korjauksiin, jotka kestivät aina heinäkuuhun.
Valiant siirrettiin osaksi Etelä-Atlantin operaatioryhmää ja sen satamaksi määrättiin Freetown, jossa se "lojui" pääosan ajasta, kunnes se sai käskyn palata kotiin huollettavaksi helmikuussa 1943. Huolto saatiin tehdyksi toukokuussa. Vaikka se sijoitettiin Itäisen laivaston vahvuuteen se osallistui Sisilian maihinnousuun ja sitten liitettiin Force H:hon ja purjehti Scapa Flowsta 17. kesäkuuta ja saapui Aleksandriaan 23. kesäkuuta.
Alus oli osana suojaavaa osastoa Sisilian maihinnousussa 7. heinäkuuta asemapaikkana Joonian meri. Syyskuun alussa se tulitti maakohteita tukiessaan maihinnousua Calabriaan ja tuki samoin Salernon maihinnousua 9.–16. syyskuuta. Lokakuussa se palasi Englantiin huollettavaksi.
Intian valtamerellä ja Tyynellä Valtamerellä
Huollon valmistuttua 1. joulukuuta se liitettiin 1. taistelulaivaviirikköön Itäiseen laivastoon tammikuussa 1944.
pienoiskuva|Taisteluosasto Intian valtamerellä 1944. Valiant oikealla ylhäällä Alus otti osaa useaan operaatioon Sabangiin ja Surabayaan huhtikuusta heinäkuuhun, mutta sen ollessa huollossa kelluvalla telakalla AFD28 Trincomaleessa telakka hajosi 8. elokuuta ja Valiant kärsi pahoja vaurioita. Hätäkorjausten jälkeen alus lähti kohti Englantia Suezin kanavan kautta. Se kuitenkin ajoi karille kanavan eteläpäässä 21. lokakuuta ja jäi sinne aina joulukuuhun, jolloin se jatkoi matkaa kiertäen Afrikan ja saapui Englantiin tammikuussa 1945.
Alus siirrettiin telakalle 1. helmikuuta korjattavaksi, mutta työt keskeytettiin sodan päättyessä. Alus muutettiin majoitustiloiksi Devonportiin koululaiva Impérieusen viereen. Valiant siirtyi BISCOlle 19. maaliskuuta 1948 ja annettiin Arnott Young Ltd:lle romutettavaksi. Se saapui Cairnryaniin 16. elokuuta ja rungon paloittelu tehtiin Westillä Scotland Shipbreaking Co Ltd:llä Troonissa, jonne se saapui 10. maaliskuuta 1950.
William Donne
William Stephens Donne (2. huhtikuuta 1876 Wincanton, Somerset – 24. maaliskuuta 1934 Castle Cary, Somerset) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja myöhemmin Rugby Football Unionin puheenjohtaja.
Donne kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, kultaa voittaneessa Castle Caryn Devon & Somerset Wanderers -joukkueessa. Donne löi joukkueessa numerolla 8. Hän löi kaksivuoroparisessa ottelussa juoksuja yhteensä 6, kaikki ensimmäisessä sisävuorossa. Toisessa hän ei päässyt lyömään ollenkaan.
Donne toimi kapteenina Somersetin kevyessä jalkaväessä ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän edusti Somersetia Rugby Football Unioninissa vuodesta 1902, ja oli organisaation puheenjohtaja 1924-1925.
Porin Yleisurheilu
Porin Yleisurheilu on 5. elokuuta 1998 perustettu porilainen yleisurheiluseura.
Stronger (Agnes Carlssonin albumi)
Vastaanotto
Aftonbladet -lehden arvostelija suhtautui albumiin kriittisesti todeten, että ”Agnes on lahjakas ja hänellä on vahva ääni, mutta kukaan ei näytä tietävän mitä tehdä sillä, ei levy-yhtiö, sanoittajat, tuottajat, eikä edes Agnes itse”.