cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Weddellinhylje
Käytös ja lisääntyminen
pienoiskuva|vasen|Weddellinhylje hengitysreiällä. Weddellinhylkeet ovat tunnettuja pitkistä sukelluksistaan, jotka voivat ulottua jopa 700 metrin syvyyteen. Ne voivat pidättää hengitystään noin 80 minuuttia. Pitkillä sukelluksilla hylkeet hakevat ruokaa tai etsivät uusia hengitysaukkoja jääkuoresta. Pitkät sukellusmatkat mahdollistaa hylkeiden lihaston korkea myoglobiini-pitoisuus. Maalla hylkeet eivät ole kovin sosiaalisia ja joskus jopa välttävät koskemasta toisiinsa. Ihmisiä hylkeet eivät vieroksu erityisen paljon ja päästävätkin tutkijoita helposti lähelleen. 1900-luvulla ne jopa päästivät ihmisiä lähikosketukseen kanssaan, mutta koska useat näistä ihmisistä merkitsivät hylkeet polttoraudalla ja aiheuttivat parantumattomia haavoja, eläimet alkoivat vältellä ihmisiä.
Saalis ja saalistus
Hylkeet saalistavat kalmareita ja kalaa. Päivän saaliin paino saattaa olla jopa 54 kiloa.
Weddellinhylkeen saalistajiin kuuluvat miekkavalaat ja merileopardit. Myös ihmiset surmaavat hylkeitä koiranruokamarkkinoita varten.
Kantatie 83
Kantatie 83 on Lapissa Rovaniemen Sinetästä Pelloon kulkeva kantatie. Tien pituus on 77 kilometriä. Tie eroaa Sinetässä kantatie 79:stä ja kulkee länteen Ylitornion kunnan Raanujärven kylään, jossa se kääntyy luoteeseen ja päättyy lopulta Pellon kuntakeskuksessa valtatie 21:een. Tie on koko matkaltaan kaksikaistainen.
Historiaa
Sinetän ja Pellon välinen maantie uudelleenrakennettiin 1970-luvulla, minkä jälkeen se nimettiin kantatieksi 83.
Pikku-Poikkelus
Pikku-Poikkelus eli Vähä-Poikelus on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 50 metriä. Siihen laskee yksi tulo-oja ja järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 550 metriä pitkä laskuoja Poikkelusojaan, joka yhtyy Rautajokeen Kaivolammin yläpuolella. Järven rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on rannassa metsäistä suota. Ranta on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Järven ylittää korkeajännitelinja.
Pietarsaaren paloasema
Pietarsaaren paloasema sijaitsee Ahlströminkadulla. Paloasema muutti nykyisiin tiloihin entisen aluehälytyskeskuksen yhteyteen tammikuussa 2012. Paloaseman noin 2500 neliön tiloissa on ajoneuvohalleja, toimistoja, kuntosali ja koulutustiloja. Tiloista löytyy myös pelastussukellusallas, missä palokunnan sukeltajat voivat harjoitella. Rakennuskustannukset olivat 5,9 miljoonaa euroa.
Pietarsaaren vanha paloasema
Vuonna 1906 vapaapalokunta sai Strenbergin tupakkatehtaalta 50 000 markan lahjoituksen palokunnantalon rakentamiseksi. Pietarsaaren kaupunki päätti osallistua rakennuskustannuksiin sillä ehdolla, että rakennukseen tulee yleisiä tiloja, kuten juhlasali ja voimistelusali, sekä tilat palonsammutusvälineille. Vakuutusyhtiö Fennia tuki rakennushanketta 3 000 markalla. Paloasema sijoitettiin tupakkatehtaan länsipuolelle Pietarsaaren kaupungin lahjoittamalle tontille. Tupakkatehdas lupasi viemäri- ja vesijohtoverkkonsa paloaseman käyttöön. Lopulliset kustannukset olivat 225 000 markkaa, ja VPK otti lainan kustannuslaskelman ylittäviä kuluja varten. Paloaseman suunnitteli Torben Grut, ja se valmistui vuonna 1912. Nykyisin Pietarsaaren vanhan paloaseman tiloissa toimii Station 23 -ravintola.
Inka Hopsu
Inka Inari Hopsu (s. 25. syyskuuta 1976 Espoo) on suomalainen poliitikko, joka valittiin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Vihreän liiton kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Kansanedustajuuden ohella Hopsu toimii Espoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosien 2019–2020 ajan.
Tausta ja koulutus
Kansainvälisissä tehtävissä Hopsu on edustanut Suomea Unescon Teacher Task Force -työryhmän puheenjohtana ja Kepan varapuheenjohtajana sekä toiminut Maailman protestanttipartiolaisten puheenjohtajana. Lisäksi Hopsu on toiminut Suomen partiolaisten kansainvälisenä asiamiehenä sekä Partiotyttöjen maailmanliiton (WAGGGS) ja Suomen partiolaisten hallituksen jäsenenä.
Kunnallispolitiikka
Hopsu aloitti poliittisen uransa Espoon kirkkovaltuustosta vuonna 2002. Hän toimi yhteensä 12 vuoden ajan kirkkovaltuustossa.
Ensimmäisissä kuntavaaleissaan vuonna 2008 Hopsu ylsi varavaltuutetun paikalle 248 äänellä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Hopsu tuli valituksi Espoon valtuustoon 1 016 äänellä. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Hopsu oli Espoon vihreiden ääniharava 2 556 äänellä.
Vihreissä Hopsu on toiminut puoluehallituksen jäsenenä, Vihreiden nuorten hallituksessa ja puoluevaltuuskunnan puheenjohtajana vuodet 2016–2017.
Kansanedustajuus
Inka Hopsu valittiin eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Hopsu oli vihreiden äänikuningatar Uudellamaalla 6 211 äänellä.
Hopsu on profiloitunut erityisesti koulutuspolitiikan ja kehitysyhteistyön kysymyksissä. Hopsu on valittu Kehityspoliittisen toimikunnan KPT:n puheenjohtajaksi kaudeksi 2020–2023. Aiemmin Hopsu on toiminut myös Kestävän kehityksen toimikunnan jäsenenä.
Muut tehtävät
Hopsu toimii muun muassa Fortumin sidosryhmien neuvottelukunnan jäsenenä ja Suomen kansallisoopperan hallintoneuvoston jäsenenä.
Christer Lystad
Christer Lystad (s. 13. heinäkuuta 1972) on norjalainen jääpalloilija. Hän on edustanut urallaan Norjan pääsarjan seuroista Sarpsborgia ja Stabækia, Ruotsin pääsarjan seuroista IFK Motalaa, Karlstadin IF Bolticia ja BS BolticGötaa, Västerås SK:ta ja sekä Venäjän pääsarjan Krasnogorskin Zorkia. Lystad oli yhdessä Pål Hanssenin kanssa ensimmäiset norjalaiset, jotka pelasivat Venäjän pääsarjassa. Vuoden 1998 Ruotsin Allsvenskanin loppuottelussa hän oli voittamassa Ruotsin mestaruutta Västeråsin riveissä numeroin 6-4 Sandvikens AIK:sta.
Uransa loppuvaiheessa hän toiminut ensin Norjan jääpallomaajoukkueen ja sitten Sarpsborg BK:n valmentaja; Sarposborgissa pelaajavalmentajana.
Lystad on edustanut Norjan jääpallomaajoukkuetta kaikkiaan 132 maaottelussa. Hän oli voittamassa vuoden 1993 MM-pronssia Norjan joukkueessa. MM-kisaedustuksia Lystadilla kertyi kaikkiaan 17.
Saavutukset
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
50 Cent
50 Cent (oik. Curtis James Jackson III, s. 6. heinäkuuta 1975 Queens, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti, näyttelijä ja liikemies.
50 Cent nousi maailmankuuluisuuteen esikoislevynsä Get Rich or Die Tryin'  myötä. Artisti on tehnyt yhteistyötä hip hop -maailman suuruuksien, kuten Dr. Dren, Eminemin ja The Gamen kanssa. Hän kuuluu myös G-Unit-yhtyeeseen. 50 Centin albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2020 hänelle annettiin tähti Hollywood Walk of Famelle.
50 Cent on esiintynyt yli kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän teki ensimmäisen näyttelijänroolinsa vuoden 2005 elokuvassa Get Rich or Die Tryin' , joka perustuu löyhästi hänen elämäänsä. Muita elokuvia, joissa hän on näytellyt, ovat esimerkiksi All Things Fall Apart (2012), Escape Plan (2013) ja Den of Thieves (2018).
Lapsuus ja nuoruus
Jackson pidätettiin vuonna 1994 kaksi kertaa huumeidenvälittämisestä, minkä seurauksena hän sai vankeusrangaistuksen. Palattuaan vankilasta hän alkoi räpätä huumeiden välittämisen sijasta. Hän nimesi itsensä 50 Centiksi samannimisen brooklynilaisen rikollisen mukaan.
50 Cent ja Jam Master Jay
Vuonna 1996 50 Cent tapasi erään ystävänsä kautta tunnetun Run-D.M.C.:n DJ:n Jam Master Jayn. 50 Cent kertoi olevansa räppäri ja pyrkivänsä pois kaduilta myymästä huumeita. Jam Master Jay piti nuoren miehen tyylistä ja kutsui hänet käymään studiollaan. Jam Master Jaystä tuli 50 Centin oppi-isä monen vuoden ajaksi, ja hän opetti tälle rap-musiikin perusteita.
Vuonna 1996 50 Centille syntyi poika, mikä vahvisti hänen halua siirtyä huumebisneksestä showbisnekseen, ja sai hänet panostamaan yhä enemmän musiikkiinsa.
Vuosikymmenen lopussa 50 Cent sai levytyssopimuksen Columbian kanssa, ja debyyttialbumi oli tarkoitus julkaista vuonna 2000.
50 Cent julkaisi katusinglen ”How to Rob” kiinnittääkseen rap-maailman huomion ja saadakseen nimensä ihmisten mieliin. Kappaleessa hän räppää siitä, kuinka hän ryöstää useita tunnettuja sen ajan rap-artisteja. Se herätti kohua ja suuttumusta; 50 Cent oli onnistunut tavoitteessaan kiinnittää huomiota itseensä.
50 Cent murhayrityksen kohteena
Vuonna 2000 50 Centiä ammuttiin yhdeksän kertaa hänen isoäitinsä talon edessä. Luodit osuivat hänen käsiinsä, jalkoihinsa ja kasvoihinsa. 50 Cent ja hänen 22-vuotias ystävänsä Alton Brown vietiin sairaalaan, jossa 50 Cent oli toipilaana 13 päivää. Eminem maksoi Curtisin sairaalalaskut. Ampumavälikohtaus tapahtui 50 Centin ja Ja Rulen riidan jälkeen. Huhutaan, että murhayrityksen järjesti pahamaineisen huumejengi Supreme Teamin perustaja Kenneth McGriff, jonka väitetään olleen Ja Rulen levy-yhtiön Murder Inc. Recordsin kulissientakainen omistaja. Kyse olisi siis ollut Ja Rulen suojelusta ja hänen etujensa valvomisesta. Ampujaksi on myös epäilty 34-vuotiasta Darryl ”Hommo” Baumia, joka surmattiin kolme viikkoa 50 Centin ampumistapauksen jälkeen.
Vuonna 2005 käynnissä olleessa oikeudenkäynnissä, jossa Murder Inc. -yhtiötä syytettiin rahanpesusta yhteistyössä Kenneth McGriffin kanssa, entinen McGriffin rikoskumppani Jon Ragin todisti McGriffiä vastaan ja sanoi hänen olleen 50 Centin ampumisen tilaaja. Raginin mukaan ampuja oli Robert Lyons, McGriffin alainen ja Murder Inc.:n turvallisuuspäällikkö.
2000–2002
Tapauksen takia Columbia irtisanoi 50 Centin levytyssopimuksen, ja hän oli taas lähtöpisteessä. Ampumisesta toipumisen ja kuntoutumisen aikana 50 Cent piti matalaa profiilia, mutta ystävänsä Tony Yayon mukaan hän oli yhä enemmän nälkäisempi ja peräänantamattomampi musiikkiuransa suhteen.
Yksi luodeista osui hänen kasvoihinsa, ja tämän seurauksena hänen äänensä myös muuttui merkittävällä tavalla. Tästä uudesta äänestä tuli rap-artistin yksi tuntomerkeistä.
2002 Eminem sai asianajajansa kautta käsiinsä 50 Centin mixtape-kokoelman ”Guess Who´s Back?”, jonka perusteella hän kutsui 50 Centin tapaamaan häntä ja Dr. Dretä Los Angelesiin. Eminem tarjosi räppärille miljoonan dollarin levytyssopimusta, jonka 50 Cent hyväksyi. Tämän jälkeen ilmestyi toinen mixtape-kokoelma ”No Mercy, No Fear”.
Debyyttialbumin Get Rich or Die Tryin'in tekeminen alkoi, ja marraskuussa julkaistiin Dr. Dren tuottama 50 Centin ensimmäinen single ”In Da Club”, ja se meni suoraan BillBoard-listan ensimmäiseksi ja esitteli räppärin maailmanlaajuisesti. Kappaleesta tuli yksi vuoden 2003 suurimpia hittejä.
2003: Get Rich or Die Tryin'
50 Centin debyyttialbumi Get Rich or Die Tryin' julkaistiin helmikuussa 2003, ja se meni suoraan USA:n listaykköseksi. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta ja Suomessa levy myi tupla-platinaa kuukauden ilmestymisensä jälkeen.
Levyltä julkaistiin vuoden mittaan singleinä ”21 Questions” yhteistyössä Nate Doggin, ”P.I.M.P.” yhteistyössä Snoop Doggin kanssa ja ”If I Can't”. 50 Cent esiintyi MTV-palkintogaalassa.
2005: The Massacre
Maaliskuussa 2005 julkaistiin 50 Centin seuraava levy The Massacre, joka on myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta. Levyn hittejä ovat muun muassa ”Candy Shop” ja ”Disco Inferno”. Albumi ei saanut niin hyvää vastaanottoa kuin edeltäjänsä, mutta piti yllä 50 Centin suosiota. Samana vuonna ilmestyi 50 Centin elämään osittain perustuva Get Rich or Die Tryin´ -elokuva, jota siivitti soundtrack. Yhteissinglestä ”Hate It or Love It” uuden räppärin The Gamen kanssa tuli hitti.
2007: Curtis
Syyskuussa 2007 julkaistiin räppärin kolmas albumi Curtis samana päivänä Kanye Westin Graduation-albumin kanssa. 50 Cent sai tyytyä kisassa toiseen sijaan. Aikaisemmin vuodella albumilta julkaistut singlet eivät nousseet listoille, ja vasta ensimmäinen listoille kunnolla noussut hitti levyltä oli menestystuottaja Timbalandin tuottama duetto Justin Timberlaken kanssa. Kappale oli ”Ayo Technology”. Curtis levy kuitenkin floppasi pahasti myydessään vain tähän mennessä 950 000 kappaletta. Syy tähän saattaa olla riita The Gamen kanssa, joka on vaikuttanut koko G-Unitiin ja sen maineeseen.
2009: Before I Self Destruct
50 Centin neljäs studioalbumi Before I Self Destruct julkaistiin 16. marraskuuta 2009. Albumin ensimmäinen single ”Get Up” julkaistiin syksyllä 2008. Single sijoittui Billboard Hot 100 -listan 44. sijalle. Tammikuussa 2009 julkaistiin albumilta ”I Get It In” -niminen promosingle. Kolmas single, ”Ok, You're Right” julkaistiin toukokuussa 2009.
Bragançan piiri
Bragança on piiri Portugalin koillisosassa. Sen pääkaupunki on Bragança. Piirin pinta-ala on 6 598,5 km² ja väkiluku 129 809 (vuonna 2014).
Bragança jakautuu kahteentoista kuntaan:
Yousaf Raza Gilani
Yousaf Raza Gilani (s. 9. kesäkuuta 1952) on Pakistanilainen poliitikko, joka oli maansa pääministeri 2002-2012. Hän on myös Pakistanin kansanpuolueen (PPP) varapuheenjohtaja. Gilanin pääministerikausi alkoi 25. maaliskuuta 2008. Parlamentin puhemiehenä aiemmin toiminut Gilani sai äänestyksessä 264 edustajan tuen 342-paikkaisessa parlamentissa. Hänen ainoa kilpailijansa, Pervez Musharrafia tukeva ehdokas sai 42 ääntä.
Gilani istui vankilassa 2001–2006 syytettynä korruptiosta. Gilanin mukaan syytteet olivat Musharrafin hallinnon poliittisista syistä tekaisemia.
Arsenaatti
200px|thumb|Arsenaatti-ionin rakenne Arsenaatti on jokin yhdiste, joka sisältää arsenaatti-ionin, AsO43−. Arsenaatit muistuttavat hyvin paljon fosfaatteja. Oikeissa olosuhteissa voi muodostua arseenihappoa, H3AsO4, divetyarsenaatti-ioni H2AsO4− tai vetyarsenaatti-ioni HAsO42−.
Balâ
Balâ on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Balân väkiluku oli 30 280.
Clara Alm
Clara Alm (s. 10. syyskuuta 1996 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Mallbackens IF-seuraa. Alm siirtyi Mallbackensiin vuonna 2012.
Holland Villagen metroasema
Holland Village on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bukit Timahissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 8. lokakuuta 2011. Asemaa käyttävät Circle Linen junat.
Rhône (departementti)
Rhône on Ranskan departementti numero 69. Se sijaitsee Itä-Ranskassa, Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on saanut nimensä sen läpi virtaavan Rhônejoen mukaan. Pääkaupunki on Lyon.
Lars Erik Taxell
Lars Erik Taxell (6. huhtikuuta 1913 Vaasa – 7. lokakuuta 2013 Turku) oli suomalainen poliitikko ja yksityisoikeuden ja yleisen oikeusopin professori. Hän oli Ruotsalaisen kansanpuolueen järjestyksessä viides puheenjohtaja vuosina 1956–1966.
Ura
Taxell suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1936 ja valmistui Helsingin yliopistosta lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1938, sai varatuomarin arvon vuonna 1939 ja väitteli lakitieteen tohtoriksi vuonna 1946. Hän oli Åbo Akademin yksityisoikeuden opettaja ja Åbo Akademin kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden opettaja vuosina 1940–1946, Åbo Akademin yksityisoikeuden vt. professori vuosina 1946–1948 ja Åbo Akademin kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden vt. professori vuosina 1946–1976 sekä Åbo Akademin yksityisoikeuden ja yleisen oikeustieteen professori vuosina 1948–1976. Taxell toimi yliopiston rehtorina 1950–1957 ja kanslerina 1982–1984.
Taxell oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksen jäsen vuosina 1953, 1958, 1963, 1968 ja 1971 sekä vuosina 1974–1981. Vuodesta 1974 hän toimi kirkolliskokouksen varapuheenjohtajana. Hän oli valtakunnanoikeuden jäsen kaksi kautta vuosina 1978–1981 ja 1982–1985.
Lars Erik Taxell on ministeri Christoffer Taxellin isä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.
Palkinnot ja tunnustukset
Taxellille myönnettiin Knut ja Alice Wallenbergin säätiön palkinto, joka annetaan ansioista oikeustieteen alalla. Palkinnon arvo on miljoona Ruotsin kruunua. Lisäksi hän oli oikeustieteen (Tukholman yliopisto 1975 ja Lundin yliopisto 1984), teologian (Helsingin yliopisto 1980) ja filosofian (Turun yliopisto 1981) kunniatohtori. Hän sai hopeisen Axel Lille -mitalin vuonna 1966 ja hopeisen Axel Olof Freudenthal -mitalin vuonna 1981. Vuonna 1955 hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi ja vuonna 1988 sen kunniajäseneksi. Taxell oli myös Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973.
Iso-Poikkelus
Iso-Poikkelus eli Iso-Poikelus on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Järvellä on kolme tulo-ojaa lähisoilta ja sen luusua sijaitsee järven etelärannan pitkässä ja kapeassa lahdessa, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä Poikkelusoja, joka yhtyy Rautajokeen Kaivolammin yläpuolella.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemestä. Matalassa rannassa on järven ainoa pieni saari.
Fay Weldon
thumb|Fay Weldon Kööpenhaminan kirjamessuilla 2008. Fay Weldon (22. syyskuuta 1931 – 4. tammikuuta 2023 ) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti urallaan romaaneja ja näytelmiä sekä televisio- ja radiokäsikirjoituksia. Hänet tunnetaan ennen kaikkea teoksesta Naispaholaisen elämä ja rakkaudet (The Life and Loves of a She-Devil, 1983), joka on sovitettu palkituksi BBC:n televisiosarjaksi (1986) ja amerikkalaiseksi elokuvaksi Naispaholainen (1989).
Weldonin kirjat ovat usein satiirisia, ja käsittelevät naisen asemaa patriarkaalisessa länsimaisessa yhteiskunnassa.
Weldon asui Uudessa-Seelannissa, Skotlannissa ja Englannissa. Hän työskenteli mainosalalla. Hän oli kristinuskoon kääntynyt entinen ateisti.
Giovanni Battista Guadagnini
Giovanni Battista Guadagnini (23. kesäkuuta 1711 – 18. syyskuuta 1786) oli italialainen viulunrakentaja.
pienoiskuva|Guadagninin sukupuu Guadagnini oli 1700-luvun arvostetuimpia viulun rakentajia, lähes Antonio Stradivarin tasoinen. Guadagninia kutsutaan usein viimeiseksi suureksi viuluntekijäksi.
LähiTapiolan Guadagnini-viulu
LähiTapiola hankki omistukseensa Guadagninin vuosina 1746–1747 Italiassa valmistaman viulun kokoelmaansa kesäkuussa 2017. Viulu restauroitiin vuosina 2015–2016 Euroopan arvostetuimpiin kuuluvassa restaurointiateljeessa Hieronymus Köstlerissä Stuttgartissa. Viulu annettiin Radion sinfoniaorkesterin 2. konserttimestarin Emma Vähälän käyttöön.
Hammarby IF Fotboll
Hammarby IF Fotboll on tukholmalaisen Hammarby IF -urheiluseuran miesten jalkapallotoimintaa harjoittava jaosto. Joukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Se perustettiin vuonna 1915, kun joukkue yhdistyi Klara SK:n, ja vuonna 1918 Johanneshovs IF:n kanssa. Joukkue tunnetaan myös lempinimellä Bajen. Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa se voitti vuonna 2001. Historiansa aikana Hammarbylle on ollut ominaista ns. jojo-liike sarjatasojen välillä. Anschutz Entertainment Group omistaa 49 % joukkueesta. "Bajen" on perinteisesti tunnettu pääkaupungin työväenluokkaisten joukkueena. Joukkueen paikallisvastustajat ovat AIK sekä Djurgårdens IF. Kesällä 2013 joukkue muutti yhdessä Djurgårdenin kanssa uudelle Tele2 Arenalle johon mahtuu jalkapallo-otteluissa 33 000 katsojaa. Kannattajien keskuudessa stadion kuitenkin tunnetaan nimellä Nya Söderstadion. Ennen tätä joukkue pelasi läheisellä Söderstadionilla. Joukkueella on virallinen kannattajaryhmä myös suomessa, Bajen Fans Finland.
Johan Werner Paulin
Johan Werner Paulin (25. helmikuuta 1869 Perniö – 31. lokakuuta 1945 Turku) oli suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja ja merenkulkuneuvos.
Kirjanpito
Kirjanpito on tietojärjestelmä, jossa ylläpidetään tietoa yrityksen tai yhteisön taloudellisesta toiminnasta ja tilasta yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella. Kirjanpidolla tarkoitetaan myös tapahtumien kirjaamista kirjanpitoon ja muita siihen liittyviä toimintoja. Tärkeä osa kirjanpitoa ovat erilaiset alakirjanpitojärjestelmät kuten reskontra eli rekisteri, jolla voidaan seurataan muun muassa ostovelkoja ja myyntisaamisia sekä niiden suorituksia.
Kirjanpito voi olla kokonaan käsin tehtyä, mutta nykyään se yleensä toteutetaan osittain tai kokonaan koneellisesti. Kirjanpidosta tuotetaan lakisääteisiä ja muita raportteja yrityksen tai yhteisön omaan sekä sen sidosryhmien tarpeisiin. Yksi kirjanpidon tehtävistä on yksityisten ja yrityksen varojen erillään pitäminen. Kauppiaiden aikanaan käyttämä niin sanottu kauppakirjanpito sisälsi sisäänostohinnat, joiden alitse eivät ulosmyyntihinnat saaneet mennä. Tämä muistin tuki vähensi muistinvaraisia tappiollisia myyntejä ja ylittävä osa (erotus) muodosti kauppiaalle jäävän voiton.
Kirjanpito on osa yrityksen tai muun talousyksikön laskentatointa.
Kirjanpitoa säätelevät kirjanpitolaki ja -asetus sekä hyvä kirjanpitotapa, jonka tärkein lähde on Kirjan­pito­lauta­kunnan lausunnot ja yleisohjeet.
Yhdenkertainen kirjanpito
Yhdenkertainen kirjanpito on kirjanpitotapa, jonka kirjanpitolaki sallii liikkeen- ja ammatinharjoittajalle tiettyjen edellytyksien täyttyessä.
Kahdenkertainen kirjanpito
thumb|Esimerkki käsintehdystä kirjanpidosta Kahdenkertainen kirjanpito on kahden taloudellisen asian muistiinmerkitsemistä: Rahamääräisesti ne ovat tietysti aina yhtä suuret. Kahdenkertaisessa kirjanpidossa jokaisella tilillä on kaksi "puolta", debet ja kredit, vasen ja oikea. Jokainen tilitapahtuma kirjataan jonkin tilin debet-puolelle ja jonkin toisen tilin kredit-puolelle. Debet-puolelle kirjataan kaikki rahan käyttö ja Kredit-puolelle rahan lähde. Niinpä tulot kirjataan jonkin tulotilin kredit-puolelle ja kassatilin tai jonkin sitä vastaavan tilin debet-puolelle, menot taas jonkin kulutilin debet-puolelle ja kassatilin tai sitä vastaavan tilin kredit-puolelle.
Taseessa omaisuustileillä on kirjattuna pitkävaikutteiset menot, vielä myymätön vaihto-omaisuus sekä rahoitusomaisuus. Pääomatileillä, taseen Kredit-puolella on kirjattuna rahan lähteinä omistajien sjoitukset eli oma pääoma sekä velat ulkopuolisille ja lisäksi tilikauden voitto.
Kirjanpitovelvollisuus Suomessa
Kirjanpitolain mukaan kirjanpitovelvollisia ovat:
1) avoin yhtiö, kommandiittiyhtiö, osakeyhtiö, osuuskunta, yhdistys, säätiö ja muu yksityisoikeudellinen oikeushenkilö; sekä
2) uskonnonvapauslaissa tarkoitettu rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta ja sen rekisteröity paikallisyhteisö.
Luonnollinen henkilö, maatilatalouden ja kalastuksen harjoittajaa lukuun ottamatta, on kirjanpitovelvollinen harjoittamastaan liike- ja ammattitoiminnasta. Kirjanpitovelvollisuus koskee myös ammatin- ja liikkeenharjoittajan toimintaa jatkavaa kuolinpesää ja konkurssipesää.
Kunta ja kuntayhtymä ovat kirjanpitovelvollisia kuntalain perusteella. Kirjanpito perustuu myös kunnissa ja kuntayhtymissä kirjanpitolakiin. Lain soveltamisesta Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto antaa yleisohjeita ja lausuntoja.
Valtion ja sen laitosten kirjanpitoa ja kirjanpitovelvollisuutta säätelevät Suomen perustuslain 7. luku, Talousarviolaki, Talousarvioasetus, valtioneuvoston päätökset, valtiovarainministeriön määräykset sekä Valtiokonttorin määräykset.
Konsernitilinpäätös Suomessa
Suomessa kirjanpitolain kuudennessa luvussa on säädetty konsernien velvollisuudesta laatia konsolidoitu tilinpäätös, josta ilmenee koko konsernin yhteinen tulos. Esimerkiksi suomalaiset osakeyhtiöt julkistavat tilinpäätöksensä paitsi emoyhtiön, myös koko konsernin osalta.
Konsernitilinpäätöksen laatimisperiaatteet poikkeavat tavallisen tilinpäätöksen laatimisperiaatteista. Siinä eliminoidaan muun muassa saman konsernin yritysten väliset liiketapahtumat. Vuoden 2005 alusta pörssiyrityksissä otettiin käyttöön konsernitilinpäätöksen yhtenäistetyt kansainväliset laadintasäännöt, niin sanottu IFRS (International Financial Reporting Standards). IFRS-tilinpäätöksen tulee olla auktorisoidun tilintarkastajan tarkastama.
Johan Werner Paulin
Paulin muutti jo lapsena Nauvoon ja hän lähti sitten nuorena merille parkkilaiva Esmeraldalla. Hän suoritti Turussa perämiestutkinnon 1895 ja merikapteenintutkinnon 1898. Hän oli sitten perämiehenä muun muassa Suomen Höyrylaiva Oy:n Pallas- ja Rhea-laivoissa. Vuonna 1906 Paulin perusti Viipuriin ahtausliikkeen jonka hän sitten laajensi kymmenen vuotta myöhemmin laivanvarustamoksi. Vuonna 1919 Paulin hankki itselleen hollantilaisen rahtilaivan Alcorin joka oli ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa syksyllä 1914 upotettu täydessä hiililastissa sulkemaan Hangon satamaan tuleva väylä. Paulin onnistui nostamaan laivan ja otti sen oman varustamonsa käyttöön Imatra-nimisenä. Vähän myöhemmin Paulin nosti ylös Barösundin salmeen uponneen Tilly Russ-höyrylaivan joka liitettiin Suomen kauppalaivastoon Barösund nimellä.
Hvar (kaupunki)
Hvar (paikallisella murteella: Hvor tai For, kreikaksi: Pharos, latinaksi: Pharina, italiaksi Lesina) on kaupunki samannimisellä Hvarin saarella Dalmatiassa Kroatiassa. Kunnan väkiluku on 4 251 (2011), kaupungissa itsessään asuu 3 672 ihmistä. Hvar on saaren suurin asutuskeskus ja se sijaitsee saaren länsipäädyssä.
Johan Werner Paulin
Paulin siirsi talvisodan aikana yrityksensä toiminnan Viipurista Turkuun. Hän teki suuria lahjoituksia sotavuosina ja hän lahjoitti 75-vuotispäivänään 2 miljoonaa markkaa varustamonsa palveluksessa olleiden eläkerahaston pohjarahastoksi.
Hvar (kaupunki)
Hvarin kaupungilla on 700 vuotta vanhat muurit ja siellä sijaitsee vanhin kunnallinen teatteri Euroopassa, joka avattiin vuonna 1612. Kaupungissa on monia gallerioita, museoita ja näyttelyitä, kuten Arsenal, Lođa, Zvijezda Mora, Anuncijata, Skorpion sekä Kroatian Instituutti, jolla on laajat taidekokoelmat.
Johan Werner Paulin
Nauvolainen Paulinin varustamo toimi vuoteen 1971 saakka, jolloin se myi viimeisen aluksensa, vuonna 1967 valmistuneen M/S Stormqueenin Norjaan.
Hvar (kaupunki)
Kaupungin satama on ihanteellisella paikalla lähistön saarten suojaamana. Tämän vuoksi se toimii turvapaikkana veneille, jotka yrittävät suojautua tuulelta. Säännöllinen Split-Hvar-Korčula-Dubrovnik -lautta liikennöi satamassa, mikä helpottaa kaupunkia säilyttämään asemansa saaren turismin keskipisteenä.
Britannia superior
Britannia superior oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti nykyisen Etelä-Englannin ja Walesin alueen.
Historia
Britannia superiorin provinssi muodostettiin keisari Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197 tai viimeistään 200-luvun alussa jakamalla aiempi Britannian provinssi kahteen provinssiin, joista toinen oli Britannia inferior. Britannia superiorin provinssi lakkautettiin suunnilleen keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 jakamalla se kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Britannia prima ja Maxima Caesariensis. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Hvar
Hvar voi tarkoittaa seuraavia:
Nadine Gordimer
Nadine Gordimer (20. marraskuuta 1923 Springs, Gauteng, Etelä-Afrikan unioni – 13. heinäkuuta 2014 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1991 ja Booker-palkinto (kirjasta The Conservationist) vuonna 1974.
Englantilaisen äidin ja latvianjuutalaisen isän lapsi kasvoi lähellä Johannesburgia Transvaalissa. Häntä ei kasvatettu juutalaiseksi, vaan hän kävi anglikaanista nunnien koulua silloin, kun voi – sydänvikansa takia hän oli paljon poissa koulusta, äitinsä kotiopetuksessa. Hän opiskeli myöhemmin vuoden Witwatersrandin yliopistossa mutta jätti opinnot kesken. Gordimer alkoi kirjoittaa yhdeksänvuotiaana ja julkaisi ensimmäisen esseensä paikallislehdessä 14-vuotiaana.
Gordimerin kirjat käsittelevät moraalisia ja psykologisia jännitteitä, joita rotujen väliset suhteet luovat hänen kotimaassaan Etelä-Afrikassa. Hän julkaisi 14 romaania, 18 novellikokoelmaa, yhden näytelmän, 11 esseekokoelmaa ja kolme tietokirjaa. Ensimmäinen novellikokoelma Face to Face ilmestyi vuonna 1949, ensimmäinen romaani The Lying Days vuonna 1953.
Gordimer vastusti apartheidia 1950-luvulta asti, mikä aiheutti aikoinaan Etelä-Afrikassa hänen kirjoilleen julkaisukieltoja. Mustien kansallisuusliikkeen noustessa Gordimer tunsi itsensä ulkopuoliseksi: valkoisista häntä erotti aatemaailma, mustat vieroksuivat häntä hänen ihonvärinsä takia. 1960- ja 1970-luvulla hän opetti useissa Yhdysvaltojen yliopistoissa.
Gordimer oli kansainvälisen kirjailijaliiton, Pen-klubin, varapuheenjohtaja.
FS Brennus (1891)
FS Brennus oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston ensimmäinen pre-dreadnought- taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin vuonna 1888 Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 12. tammikuuta 1882. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1891 ja se otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1893.
Palvelus
Ranskan laivastolla oli heinä-elokuussa 1900 Englannin kanaalissa laivastoharjoitukset, jossa Brennus oli Välimeren laivueen komentajan vara-amiraali Fournierin lippulaivana. Alus kolaroi 10. elokuuta Cape St. Vincentin edustalla hävittäjä Framéen kanssa, jolloin hävittäjä upposi vieden mukanaan pääosan 50-henkisestä miehistöstään. Ainoastaan neljätoista miestä saatiin pelastettua. Vuonna 1903 Brennus siirrettiin reserviin yhdessä kolmen muun taistelulaivan ja kolmen panssariristeilijän kanssa. Alus oli reservilaivueessa kontra-amiraali Bessonin lippulaivana kesäharjoituksessa heinä-elokuussa 1903.
Vuonna 1908 Välimeren laivasto järjestettiin kolmilaivueiseksi, jolloin Brennus määrättiin 3. laivueen komentajan kontra-amiraali Germinet'n lippulaivaksi. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alusta ei asetettu liikekannalle ja se ei siten osallistunut sotatoimiin.
Rhône-Alpes
Rhône-Alpes [ʁon.alp] (arpitaaniksi Rôno-Arpes) on yksi Ranskan 26:sta hallintoalueesta. Rhône-Alpes sijaitsee Itä-Ranskassa. Sen pääkaupunki Lyon on Ranskan toiseksi suurin metropolialue Pariisin jälkeen. Hallintoalue on nimetty Rhônejoen ja Alppien mukaan.
Maantiede
Alueen tasaista keskistä osaa hallitsevat Rhône- ja Saônejoet, jotka yhtyvät Lyonissa. Koillis- ja itäosat ovat vuoristoista, kuuluen Alppeihin ja Juravuoristoon. Lännessä alkaa Ranskan keskiylänkö.
Hallinnollisesti alueeseen kuuluu kahdeksan Ranskan departementtia, jotka ovat Ain, Ardèche, Drôme, Isère, Loire, Rhône, Haute-Savoie ja Savoie.
Kielet
Rhône-Alpesin virallisena valtakielenä on ranska, mutta alueen paikalliskieli arpitaani ei ole kokonaan hävinnyt.
Leukakoukulliset
Leukakoukulliset (Chelicerata) on niveljalkaisten pääjakson alajakso. Nimensä mukaisesti kaikilla tähän alajaksoon kuuluvilla eläimillä on jonkinlainen leukakoukku. Leukakoukulliset on kuusijalkaisten jälkeen toiseksi laajin niveljalkaisten alajaksoista, niitä tunnetaan noin 100 000 lajia. Alajakson nimesi 1901 eläintieteilijä Richard Heymons. Leukakoukullisiin luetaan nykyisin elävät hämähäkkieläinten, merilukkien ja molukkirapujen luokat sekä vain fossiileina tunnetut meriskorpionit. Hämähäkkieläinten luokka on suurin; siihen kuuluvat hämähäkkien ohella muun muassa punkit ja skorpionit.
Suurin osa leukakoukullisiin kuuluvista merissä elävistä lajeista on aikojen kuluessa kuollut sukupuuttoon. Muinaiset trilobiitit olivat leukakoukullisten lähisukua, ja ne muodostavat yhdessä taksonin Arachnomorpha. Sukupuuttoon kuolleita leukakoukullisten lajeja on tunnistettu fossiililöydöistä noin 2 000, ja niistä vanhimmat ovat myöhäiseltä kambrikaudelta. Varhaisimmat meriskorpionien ja molukkirapujen fossiilit ovat ordovikikaudelta.
Kaikille leukakoukullisille yhteinen anatominen piirre on erityinen raajarakenne, leukakoukku eli kelikeri. Leukakoukku on raajasta kehittynyt suuosa, jossa raajan päässä on yleensä ontto koukku. Sitä kautta eläin ruiskuttaa ruoansulatusnestettä ruokaansa. Leukakoukkuja on kolmea päätyyppiä: linkkuveitsimäinen koukku ja kaksi- tai kolmiosainen saksikoukku. Hämähäkkien leukakoukut ovat linkkuveitsimäisiä, valeskorpionien kaksiosaisia saksia ja skorpionien, lukkien, merilukkien ja molukkirapujen kolmiosaisia saksikoukkuja.
pienoiskuva|vasen|300px|Leukakoukullisten koukkutyyppejä: A) linkkuveitsi, B) kaksiosainen saksikoukku, C) kolmiosainen saksikoukku.
Jarmo Vähä-Savo
Jarmo Vähä-Savo (s. tammikuu 1960 Noormarkku) on arvostettu suomalainen keittiömestari. Hän johti gourmet-ravintola G. W. Sundmansin keittiötä Helsingin Etelärannassa vuonna 2001, kun ravintola valittiin Vuoden ravintolaksi. Hänen aikanaan ravintolalla oli kansainvälisesti arvostettu Michelin-tähti (vuosina 2001–2007). Vähä-Savon alaisuudessa olivat myös Sundmans Krogin ja kalaravintola Haviksen keittiöt.
Jarmo Vähä-Savo toimi kokkien suomenmestaruuskilpailuna tunnetun Vuoden kokki -kilpailun päätuomarina vuonna 2010. Hän on toiminut Suomen kokkimaajoukkueen valmentajana ja tuomarina Lyonissa järjestetyissä Bocuse d’Or -kokkikilpailuissa.
Syksyllä 2014 Jarmo Vähä-Savo aloitti Taitotalon kongressikeskuksen à la carte -ravintola Talentin keittiömestarina Helsingin Pitäjänmäessä. Sitä ennen hän työskenteli Sodexholla.
Ximo Puig
Ximo Puig i Ferrer (s. 4. tammikuuta 1959 Morella) on espanjalainen poliitikko, joka on toiminut Valencian itsehallintoalueen johtajana (president de la Generalitat Valenciana) kesäkuusta 2015.
Ximo Puig on ammatiltaan journalisti. Hän on työskennellyt seuraavissa tiedotusvälineissä: El Periódico Mediterráneo, Antena 3 Radio, Radio Popular ja uutistoimisto Agencia EFE.
Vuosina 1995–2012 Puig oli kotikaupunkinsa Morellan pormestari. Hän on toiminut luottamustehtävissä Espanjan edustajainhuoneessa ja Valencian itsehallintoalueen hallituksessa.
Rajalammi (Rautajoki)
Rajalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Maantiede
Lammen pituus on 90 metriä ja leveys 40 metriä. Se sijaitsee keskellä ojitettua suota ja sen laskujoki on yksi näistä ojista. Laskuoja päättyy kuitenkin metsään, josta sen valumavedet suotuvat alas Iso-Poikkeluksen suuntaan. Vedet jatkavat siitä eteenpäin Poikkelusojan kautta Rautajokeen. Lampi on rakentamaton eikä sinne johda tietä.
Taitotalo
Taitotalo on suomalainen koulutusosakeyhtiö, joka syntyi tammikuussa 2020, kun AEL ja Amiedu yhdistyivät. Yhtiö toimii Helsingissä, Oulussa ja Vantaalla.
Vuonna 2021 Taitotalossa saattoi suorittaa 88 tutkintoa ja yli 60 ammatillista sertifikaattia. Tarjolla oli myös reilut 600 täydennyskoulutusta yli 30 toimialalle. Taitotalo on Suomen suurin oppisopimuskoulutuksen järjestäjä sekä suurin ammatillisen aikuiskoulutuksen toimija.
AEL (1922–2019)
Ammatinedistämislaitos perustettiin marraskuussa 1922 Viktor Julius von Wrightin aloitteesta. Perustajayhteisöt olivat Suomen Työnantajain Keskusliitto, Suomen teollisuusvaltuuskunnan keskuskomitea (myöhemmin Käsi- ja Pienteollisuuden Keskusliitto) ja Maataloustuottajain Keskusliitto. 1920-luvulla koulutus keskittyi uuteen maatalousteknologiaan sekä auton- ja traktorinkorjaukseen. Vuosina 1922–1987 kaikki Suomen autokoulunopettajat koulutettiin AEL:ssä. 1940-luvulla AEL osallistui sotainvalidien uudelleenkoulutukseen ja koulutti työvoimaa konepajateollisuuteen, joka tarvitsi runsaasti uusia työntekijöitä sotakorvausten maksamiseksi.
Amiedu (1976–2019)
Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisen yhteistyötoimikunnan nimeämä ammattikurssijaosto jätti toukokuussa 1972 mietinnön, joka johti kurssikeskusta ylläpitävän säätiön perustamiseen.
Pääkaupunkiseudun ammatillisen kurssikeskuksen toiminta käynnistyi alkuvuonna 1976. Vakinaista henkilökuntaa oli 20 ja toiminta palveli ennen kaikkea työhallinnon asiakkaita. 1980- ja 1990-luvuilla työvoimakoulutuksen rinnalle vakiintui omaehtoinen lisäkoulutus.
Amiedua ylläpiti Ami-säätiö, Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisten kaupunkien omistama vuonna 1974 perustettu säätiö, jonka tarkoituksena oli tuottaa ammatillisia aikuiskoulutuspalveluita pääkaupunkiseudulla.
Taitotalo (2020–)
Heinäkuussa 2019 Ami-säätiö sr ja Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr perustivat yhteisen koulutusosakeyhtiön, jonka nimeksi tuli AEL-Amiedu Oy. Säätiöt siirsivät yhtiöön ammatillisen koulutustoimintansa ja jatkoivat omaa toimintaansa vastaten kiinteistöjensä ja oppimisympäristöjensä kehittämisestä sekä uuden osakeyhtiön omistajaohjaajina.
Henkilökunta ehdotti yrityksen nimeksi Taitotaloa, jossa yhdistyi molempien säätiöiden historia. Amiedun päätoimipiste oli Taitotalo, AEL taas oli järjestänyt ammatillisen osaamisen Taito-kursseja ja Taito-testejä. Yrityksen toimitusjohtajaksi valittiin Kari Juntunen.
Taitotalo aloitti toimintansa tammikuussa 2020. Sillä oli noin 400 työntekijää ja yli 40 000 opiskelijaa.
Vuonna 2022 Taitotalo aloitti Oulun ammattikorkeakoulun kanssa yhteistyön, jonka myötä Taitotalon aikuisopiskelijat voivat suorittaa opintoja OAMK:ssa tai jatkaa opintopolkuansa siellä. Pääosan opinnoista voi suorittaa etänä.
Keväällä 2023 kerrottiin, että uusi toimitusjohtaja Leena Munter aloittaa Taitotalon palveluksessa lokakuussa. Hänen edeltäjänsä Kari Juntunen toimii virassaan joulukuun loppuun asti. Koulutusyhteistyö aloitettiin Itä-Suomen yliopiston avoimen yliopiston kanssa.
Organisaatio
Taitotalon omistaa kaksi säätiötä, Ami-säätiö sr ja Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr. Taitotalo toimii Helsingissä Pitäjänmäellä ja Malminkartanossa ja Oulussa Maikkulassa. Taitotalon toimitusjohtajana ja rehtorina toimii syksyyn 2023 asti Kari Juntunen ja tammikuusta 2024 lähtien Leena Munter.
Taitotalo tarjoaa koulutusta muun muassa kiinteistö- ja rakennusalalla, turva-alalla, metsäteollisuudessa, teollisuuden huollossa ja kunnossapidossa, energia-alalla, autotekniikassa, tieto- ja viestintätekniikassa, kaupassa ja liiketaloudessa, sosiaali- ja terveysalalla. Se kouluttaa myös maahanmuuttajia. Taitotalo järjestää myös asiantuntija-, koulutus- ja kehittämispalveluita eri toimialojen yrityksille. Vuonna 2021 Taitotalossa sai suorittaa 88 tutkintoa ja yli 60 ammatillista sertifikaattia. Tarjolla oli myös reilut 600 täydennyskoulutusta yli 30 toimialalle.
Table for One
Table for One on suomalaise punkyhtye Anal Thunderin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2006 levymerkillä Fullhouse Records.
Vastaanotto
Lammaszinen Sörn Sörnsen ylisti laulaja OP:n persoonallista lauluääntä sekä artikulaatiota, pitäen albumia siihenastisista vuoden 2006 julkaisuista parhaimpana. Metalragen arvio oli pääosin positiivinen, vaikkakin albumin alkoholiorientoituneet sanoitukset alkavat ennen pitkää ärsyttää.
Eevert
Eevert on lyhentymä saksalaisesta nimestä Eberhard (alasaksan Everhard), joka merkitsee 'voimakasta kuin karju' ja tulee sanoista Eber (karju) ja hard (luja, vahva).
Eevert esiintyi Suomen almanakassa vuosina 1890–1907 muodossa Eewert ja vuosina 1908–1928 Eevert-muodossa. 1900-luvun lopulla saamansa suosion johdosta Eevert palautettiin almanakkaan vuonna 1995.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Eevert-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 4 331 henkilöä. Muodossa Evert nimi on annettu 7 406 henkilölle, ja muodossa Eevertti 2 039 henkilölle.
Déodat de Séverac
Déodat de Séverac [deoda də sevəʁak] (20. heinäkuuta 1872 Saint-Félix-Lauragais – 24. maaliskuuta 1921 Céret) oli ranskalainen säveltäjä, jota omana aikanaan arvostettiin Claude Debussyn ja Maurice Ravelin veroiseksi, mutta joka on sittemmin jäänyt näiden aikalaistensa varjoon.
Taidemaalarin pojaksi aatelissukuun syntynyt Séverac varttui Languedocin maakunnassa Etelä-Ranskassa ja kävi koulunsa Toulousessa. Hän opiskeli 1893–1896 Toulousen konservatoriossa ja sitten Vincent d’Indyn perustamassa Pariisin Schola cantorumissa 1896–1907, yhtenä sen ensimmäisistä opiskelijoista. Pariisissa hän opiskeli muun muassa Isaac Albénizin johdolla ja toimi vuodesta 1900 tämän assistenttina. Hän tutustui kaupungissa muun muassa Debussyhin, Raveliin ja Manuel de Fallaan sekä kuvataiteilijoihin kuten Picasso, Braque ja Gris.
Maalaishenkisyyteen suuntautunut Séverac sai vuonna 1900 valmiiksi pianosarjansa Le chant de la terre, poème géorgique pour piano (”Maan laulu, maatyörunoelma pianolle”) joka oli ylistyslaulu Languedocin alueen maalaiselämälle. Veijo Murtomäen mukaan sen tyyli muistuttaa paikoin Modest Musorgskia tai Edvard Griegiä. Samaa tyyliä jatkoi vielä laajempi pianosarja En Languedoc (”Languedocissa”, 1903–1904), jonka osien nimet ovat ”Kohti maalaistaloa juhlapäivänä”, ”Lammella iltaisin”, ”Ratsain niityllä”, ”Hautausmaan nurkkaus keväällä” ja ”Markkinapäivä maalaistalossa”. Murtomäki kuulee tässä Debussyn ja Ravelin vaikutusta. Debussy olikin innoissaan Séveracista ja sanoi tämän musiikin ”tuoksuvan hyvälle”. Myöhemmin säveltäjä Henri Sauguet kertoi löytäneensä Séveracin lähes yhtä aikaa Debussyn ja Ravelin kanssa ja piti heitä uuden musiikin merkittävänä kolmikkona.
Séveracin nelikätinen Le Soldat de plomb, Histoire vraie en 3 récits pour piano à 4 mains ("Tinasotilas, kolmiosainen tositarina”, 1905) edeltää Debussyn lapsi- ja satuaiheisia teoksia, ja impressionismin vaikutusta on kuultavissa erityisesti teoksissa Baigneuses au soleil (”Aurinkokylpijättäret”, 1908) ja Les naïades et le faune indiscret (”Merenneidot ja tungetteleva fauni”, 1908), joita pidetään yhtä korkeatasoisina pianoteoksina kuin Ravelin Jeux d’eaux (1901) ja Debussyn L’isle joyeuse (1904). Séveracin oopperaa Le cœur du moulin (”Myllyn sydän”, 1903–1908) pidetään aikansa parhaimpiin ranskalaisoopperoihin kuuluvana Debussyn Pélléas et Mélisanden ohella.
Pariisista Séverac vetäytyi takaisin Etelä-Ranskaan, pieneen Céret’n kaupunkiin lähellä Espanjan rajaa, jossa vaikutti monia taiteilijoita, etenkin kubisteja. Seudun innoittamana hän sävelsi kypsimpänään pidetyn viisiosaisen pianosarjan Cerdaña (1908–1911), jossa on yhtäläisyyksiä hänen opettajansa Albenizin Iberia-sarjaan.
Japanilais-suomalainen Izumi Tateno on levyttänyt Séveracin keskeisen pianotuotannon tupla-albumille ''Sunflower Sea. Pianoworks by Déodat de Séverac'' (Finlandia Records, 2006). Myös pianisti Aldo Ciccolini levytti paljon Séveracin musiikkia.
Vaskivuoren kalliomaalaus
Vaskivuoren kalliomaalaus sijaitsee Luumäellä Elkiänjärven itärannalla Etelä-Karjalassa. Kalliomaalausalue käsittää useita paikkoja noin 100 metrin matkalla, mutta löydettyjen merkkien lukumäärä on vähäinen. Maalaukset on ajoitettu kivikauden loppuun tai pronssikauden alkuun ja ne löysivät Timo Miettinen vuonna 1980.
Kallio ja sen sijainti
Maalauskohde sijaitsee Salpausselästä etelään ja kuuluu sen eteläiseen järvirikkoiseen alueeseen. Kallio laskee jyrkkänä Vaskivuoren kylkeä alas Elkiäjärveen sen koillisrannalla. Jyrkkyydestä johtuen maalauksille pääsee vain vesitse tai jäätä pitkin (kuva ). Seinämä aukeaa länsilounaaseen.
Maalaus
Maalausalue on noin 100 metriä pitkä ja maalatut kohdat sijaitsevat pääosin 1−1,8 metriä vedenpinnan yläpuolella. Yksi punaväriläiskistä sijaitsee yli 2 metrin korkeudella. Maalauksia on löydetty neljästä eri kohdasta.
Pohjoisin maalauskenttä (A) käsittää muutamia pystysuuntaisia punajälkiä, jotka saattavat esittää ihmisiä, ja niiden eteläpuolella on toinen tuhoutunut maalauskohta (B). Kentässä C, joka sijaitsee noin 70 metriä etelään, on tunnistettu ihmishahmo, joka on 42 senttimetriä pitkä. Sen kädet on maalattu alas suuntautuvina kaarina ja sen jalat ovat koukkupolvisia. Pää jatkaa suoraa vartaloa päättyen viivana. Digitaalivalokuvien värikylläisyyttä lisäämällä paljastuu ihmisen yläpuolelta vielä toinen, mutta muodoltaan erityyppinen ihmishahmo, joka on lähes tuhoutunut. Viimeinen kenttä D sijaitsee etelässä noin parinkymmenen metrin päässä kentästä C ja on aivan kallion alaosassa. Muutaman kuviokatkelman yläpuolella on hioutunut kivihylly, jossa on punaväriä tai luontaista kivenpunaa. Sitä epäillään punamaalin valmistuspaikaksi. Suurin osa kuvioista ovat suttaantuneita, mutta yhdessä kohtaa on kaksi vierekkäin maalattua sik-sak-kuviota, joiden päistä erkanee viistosti ulos ulokkeita. Näitä voisi kutsua käärmeiksi, joista oikeanpuoleinen on pitempi.
Daniele Scarpa
Daniele Scarpa (s. 3. tammikuuta 1964 Venetsia) on italialainen ratameloja, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Scarpa edusti Italiaa neljissä kesäolympialaisissa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä kuudenneksi ja kilpaili kajakkikaksikon 500 metrin sekä 1 000 metrin kilpailuissa yhdessä Francesco Ubertin kanssa. 500 metrillä pari oli lähellä saada pronssia, mutta Kanadan kaksikko jätti heidät neljännelle sijalle 0,09 sekunnin erolla. Soulin olympialaisissa 1988 Scarpa oli kajakkikaksikon 500 metrillä yhdeksäs parinaan Beniamino Bonomi. Samoissa olympialaisissa hän kuului Italian seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 Scarpa meloi 500 metrin kajakkiyksikössä seitsemänneksi ja 1 000 metrin kajakkikaksikossa viidenneksi parinaan Paolo Luschi. Neljä vuotta myöhemmin Scarpa saavutti Atlantassa 1996 olympiakultaa yhdessä Antonio Rossin kanssa kajakkikaksikon 1 000 metrillä. Hän voitti samoissa olympialaisissa myös hopeaa kajakkikaksikon 500 metrillä Beniamino Bonomin kanssa.
Scarpa saavutti kaksi maailmanmestaruutta kajakkikaksikon 500 metrin ja 1 000 metrin kilpailuissa Duisburgissa 1995. Hänellä on lisäksi kaksi MM-hopeaa Kööpenhaminasta 1993 ja Méxicosta 1994 sekä yksi MM-pronssi Mechelenistä 1985. Välimeren kilpailuissa Scarpa saavutti kaksi kultamitalia Languedoc-Roussillonissa 1993.
Scarpa edusti Gruppo Sportivo Fiamme Oro -seuraa. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja painaa 94 kilogrammaa.
Dave’s Gourmet
Nykyään yhtiö tuottaa myös huomattavasti tulisempia kastikkeita. Tuotevalikoimaan kuuluvat kastikkeiden lisäksi muun muassa tuliset pähkinät ja oliivit.
Soignies
Soignies on kunta Belgiassa Vallonian alueella Hainaut’n provinssissa. Kunnassa on arviolta 27 257 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 110,3 neliökilometriä.
Castelo Brancon piiri
Castelo Brancon piiri on piiri Portugalin keskiosassa. Sen pääkaupunki on Castelo Branco. Piirin pinta-ala on 6 627,4 km² ja väkiluku 186 830 (vuonna 2014).
Piiri jakautuu yhteentoista kuntaan:
Keluuvene
thumb|250px|Keluuvene [[Pielisen museossa]] Keluuvene (myös nimellä keluvene) on tukinuiton apuvene.
Venettä käytti 1 - 2 uittomiestä: vinssin vaijeri kytkettiin tukkinippuun tai tukkilautan rinkipuomiin ja vene soudettiin vaijerin mitan verran eteenpäin. Sitten se kiinnitettiin maihin tai paaluun ja hinattavaa puutavaraa alettiin vinssata eteenpäin. Kysymyksessä oli siis eräänlainen käsikäyttöinen varppaaja; sillä voitiin siirtää vain muutamia nippuja tai pienehköjä tukkilauttoja kerrallaan.
Keluuvene toimi tukinuittajien apuvälineenä muun muassa tukinsiirtoradoilla eli ns. rautakanavilla kuten Kuluntalahden siirtoradalla niitä käytettiin toiminnan loppuun asti.
Nykyisin kevyet moottorihinaajat ovat syrjäyttäneet keluuveneen kokonaan.