cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saarijärvi
Historia
Saarijärven seudulla on jo yli 8 000 vuotta sitten ollut asututusta, josta muistoina ovat Summassaaren alueelta löytyneet arkeologiset löydöt ja Kivikauden kylä. Kirjalliset merkinnät asutuksesta alkavat 1550-luvulla, jolloin kuningas Kustaa Vaasa johti voimaperäistä asutustoimintaa. Niinpä vuonna 1628 alueelle perustettiin Rautalammin pitäjän kappeliseurakunta, joka pian vuonna 1639 muuttui itsenäiseksi seurakunnaksi. Tuolloin Saarijärvi tunnettiin vielä nimellä Palvasalmi, ja siihen kuuluivat myöhemmät Karstulan, Pylkönmäen ja Kyyjärven kunnat kokonaan sekä osia Uuraisista, Konginkankaasta ja Äänekoskesta. Vuonna 1749 Vanhan Saarijärven asukasmäärä oli 1 380 henkeä. Asukasmäärä lisääntyi vuoteen 1860 mennessä 7 440 henkilöön. Saarijärvestä tuli kaupunki vuonna 1986.
Luonto
Saarijärvellä sijaitsevassa Pyhä-Häkin kansallispuistossa on yli 20 kilometriä merkittyjä polkuja. Saarijärvellä on kaikkiaan 241 järveä, joista syvin ja suurin on Pyhäjärvi.
Kymmene
Kymmene Oy oli suomalainen metsäteollisuusyhtiö, joka sulautui vuonna 1996 Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n kanssa UPM-Kymmene Oyj:ksi. Yhtiö oli suurimpia suomalaisia teollisuusyrityksiä koko 1900-luvun ajan sulautumiseen saakka.
Saarijärvi
Liikenne
Paikkakunnan kautta kulkee Kokkolan ja Lappeenrannan välinen valtatie 13 sekä Jyväskylä–Haapajärvi-rata, jonka kunnostamisesta on tehty periaatepäätös. Rata avattiin läpikulkevalle liikenteelle vuonna 1960. Valtionrautatiet lopetti matkustajajunat pohjoiseen Haapajärvelle ja Ylivieskaan vuonna 1968 ja etelään Äänekoskelle ja Jyväskylään vuonna 1978.
Syksyllä 2011 rataosa Äänekoskelta Saarijärvelle peruskorjattiin ensimmäisen kerran sitten avaamisensa, joka tapahtui vuonna 1954: kevyet kiskot vaihdettiin raskaisiin kierrätyskiskoihin, sora sepeliin ja osa tasoristeyksistä poistettiin. Peruskorjaus mahdollistaa tavaraliikenteen nopeuden kaksinkertaistamisen Äänekosken suuntaan.
Kymmene
Historia
thumb|Kymintehdas noin vuonna 1900 ([[Hugo Simbergin valokuva).]] thumb|Kymintehtaan voimalaitos Kuusankoskella noin vuonna 1900 ([[Hugo Simbergin valokuva).]] thumb|Kymmene Oy:n Kymintehdas vuonna 1987. Kymmene Oy:n edeltäjiä olivat kolme Kymijoen suurten koskien äärelle 1800-luvulla perustettua puunjalostuslaitosta: Kymin Osakeyhtiö (ruots. Kymmene Aktiebolag tai Kymmene Aktiebolaget), Kuusankoski Osakeyhtiö (ruots. Kuusankoski Aktiebolag) ja Tampereen Kattohuopatehdas Osakeyhtiön Voikkaan paperitehdas. Riihimäki–Pietari-radan valmistuttua vuonna 1870 myös nykyisen Kouvolan lähellä sijainneiden Kymijoen koskien taloudellinen merkitys kasvoi nopeasti. Vuoden 1870 lopulla Forssan puuvillakehräämön ja -kutomon perustanut Axel Wilhelm Wahren vuokrasi Valkealassa sijainneen Kuusankosken itärannan. Kosken rannalle nousi Kymintehtaana nimellä tunnettu puuhiomo ja paperitehdas. Lähes samaan aikaan osti Louhisaaren kartanon omistaja, kreivi Carl Robert Mannerheim Kuusankosken alapuolelta Valkealan Ruotsulan kylään kuuluneen Myllysaaren sekä jonkin verran joen länsirannan aluetta Iitin puolelta, ja perusti Kuusankoski Osakeyhtiön.
Saarijärvi
Liikenne
Linja-autojen suorilla pikavuoroilla Saarijärveltä pääsee Jyväskylän lisäksi Helsinkiin, Lahteen ja Kokkolaan. Saarijärven lähin matkustajaliikenteen rautatieasema on Ähtärin Myllymäen seisake noin 58 kilometrin päässä, ja Jyväskylän matkakeskukselle on etäisyyttä noin 64 kilometriä. Jyväskylän lentoasemalle Tikkakoskelle on Saarijärveltä matkaa noin 47 kilometriä.
Tirinkylä
Tirinkylä on noin 500 asukkaan kylä Kiimingissä Oulussa, Alakylän kaupunginosassa. Kylän väkiluku on kasvanut viime vuosina nopeasti muun muassa uudisrakentamisen myötä: luonnonkaunis maalaismainen ympäristö lähellä kaupunkia on houkutellut etenkin lapsiperheitä muuttamaan alueelle.
Saarijärvi
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Kymmene
Voikkaan tehdas perustetaan
Savon radan valmistuttua 1889 myös Valkelassa sijainneen Kymijoen Kyöperilän kosken taloudellinen potentiaali havaittiin. August Palmberg hankki omistukseensa kosken itärannan alueita ja aikoi perustaa sinne puuhiomon. Tämä hanke kuitenkin kariutui koska hän ei saanut lupaa hiomon turbiineihin vettä johtavan kalliotunnelin rakentamiseen. Palmgren luopui hankkeesta luvan saannin pitkittyessä ja alkoi sen sijaan rakentaa tehdaslaitoksia Tirvan kosken äärelle. Tampereen Kattohuopatehtaan pääomistaja Rudolf Elving osti kuitenkin Palmgrenilta Voikkaan maa-alueet ja vuonna 1898 Voikkaalla aloitti toimintansa puuhiomo ja paperitehdas. Vuonna 1902 Voikkaan paperitehdas oli jo Suomen suurin neljällä paperikoneellaan ja Voikkaalle oli perustettu myös sulfiittiselluloosatehdas.
Tirinkylä
Sijainti
Kylä sijaitsee Kiiminkijoen itärannalla noin viiden kilometrin päässä pohjoiseen Kiimingin entisestä kuntakeskuksesta paikassa, jossa Jolosjoki laskee Kiiminkijokeen. Lähin toinen kylä on Kiiminkijoen länsirannalla sijaitseva Haipuskylä. Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat seututie 848 (Kiiminki–Haukipudas) sekä seututie 849 (Kiiminki–Yli-Ii).
Saarijärvi
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Saarijärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: pienoiskuva|oikea|250px|Saarijärven kirkko Seurakunta toimii myös Kannonkosken, Karstulan, Kivijärven ja Kyyjärven kuntien alueilla.
Kymmene
Kymin Osakeyhtiö syntyy
Kymintehtaan, Kuusankosken ja Voikkaan tehtaat omistaneet yhtiöt yhdistyivät toukokuussa 1904 Kymin Osakeyhtiö -nimiseksi yritykseksi. Tässä vaiheessa Kymintehtaalla oli 600, Kuusankoskella 400 ja Voikkaalla 800 työntekijää. Uusi yhtiö oli Suomen suurin osakeyhtiö ja suurin pohjoismainen paperivalmistaja. Yhtiön paperin vienti kohdistui pääasiassa Venäjälle.
Tirinkylä
Koulu
Kylän sydän on noin 100 oppilaan koulu, jossa järjestetään opetusta luokille 1–6. Koulua käyvät Tirinkyläläisten lisäksi joen toisella puolella sijaitsevan Haipuskylän oppilaat. Koulun oppilasmäärä on viime vuosina kasvanut tasaisesti. Koulu aloitti toimintansa 1957 ja sitä on laajennettu myöhemmin lisäsiivellä.
Saarijärvi
Seurakunnat
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Saarijärvellä toimii Saarijärven helluntaiseurakunta.
Kymmene
Kymin Osakeyhtiö syntyy
Syksyllä 1904 Voikkaan tehtaalla alkoi Voikkaan lakon nimellä tunnettu työtaistelu. Lakko sai alkunsa tehtaan paperinlajittelusalissa, jossa naistyöntekijöitä oli ahdisteltu ja he olivat myös tyytymättömiä työjärjestelyihin. Lakko päättyi käytännössä pian, mutta sen jälkiseurauksena yhtiön ja sen työntekijöiden suhteisiin syntyi jännitteitä, jotka purkautuivat lopulta väkivaltaisesti 1918.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Saarijärvellä toimii muutama valtakunnallisesti tunnettu yritys: sairaalatarvikkeisiin erikoistunut Serres Oy, selluvillaa rakennusten eristämiseen tuottava Termex-eriste Oy, hirsitaloja ja -mökkejä valmistava Syöte-Huvilat Oy. Myös globaalilla Logstor-konsernilla on kaukolämpöputkia ja -komponentteja valmistava tuotantolaitos Saarijärvellä.
Kymmene
Kymin Osakeyhtiö syntyy
Voikkaan tehdas paloi 1906, mutta se rakennettiin uudelleen niin, että keväällä 1907 oli toiminnassa jo 12 paperikonetta. Samoihin aikoihin Venäjällä kiristynyt viranomaisten sensuuri johti useiden lehtien lakkauttamiseen ja samalla paperin kysynnän vähentymiseen. Kymi-yhtiö joutui supistamaan tuotantoaan, työväkeä ei kuitenkaan vähennetty, mutta työpäivää lyhennettiin 12 tunnista 8 tuntiin. Suuret investoinnit olivat myös velkaannuttaneet yhtiön ja se joutui velkojiensa hallintoon aina vuoteen 1915 saakka. Kymi-yhtiön uudeksi toimitusjohtajaksi tuli 1913 Gösta Björkenheim joka aloitti yhtiössä tiukat säästötoimet. Ensimmäinen maailmansota kasvatti voimakkaasti Kymi-yhtiön paperivientiä Venäjälle ja yhtiön taloudellinen asema kohentui nopeasti. Kymi-yhtiö osti vuonna 1915 Juantehdas Oy:n Juankoskella ja vuonna 1916 Halla Oy:n Kymissä.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Tunnettuja, mutta sittemmin Saarijärvellä toimintansa lopettaneita yrityksiä ovat olleet muun muassa elektroniikkatuotteitta valmistanut Efore Oyj, kiinteistöjen lämmitysjärjestelmiä valmistanut Ariterm Oy, Saarijärven Offset Oy, Soklex Oy, sekä uretaanieristykseen perustuvia talopaketteja 1980-luvulla valmistanut Makrotalo.
Kymmene
Sisällissodan tapahtumat
Suomen sisällissodan aikana Kymi-yhtiön toimihenkilöitä ja johtajia asettui valkoisten puolelle, kun taas työntekijät taistelivat punaisten riveissä. Yhtiön tehtaita saapui valvomaan Valter Vihriä, jonka tehtävänä oli varmistaa, että tehtaat pysyivät käynnissä ja paperia voitiin toimittaa Venäjälle maksuna punaisten saamista aseista. Punaiset teloittivat yhtiön toimitusjohtajan Gösta Björkenheimin ja muita johtajia ja toimihenkilöitä huhtikuun lopulla 1918 Korialla. Valkoisten voiton jälkeen useita satoja punaisten puolella taistelleita teloitettiin toukokuussa 1918 Kuusankoskella. Paperintuotanto palasi normaalille tasolle vasta vuonna 1919. Uudeksi toimitusjohtajaksi tuli 1918 Einar Ahlman.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Maa- ja metsätalous on aina ollut tärkeä elinkeino. Saarijärvelle valmistui vuoden 2018 lopussa HRV-Farm Oy:n 600 lypsylehmän navetta, joka on yksi Suomen suurimmista. Toinen merkittävä maatalouden yritys on Tikalan Oy, jossa yli 40 000 kanan kanalan lisäksi valmistetaan puutarhojen kasvualustoja ja lannoitteita.
Kymmene
Paperivienti suuntautuu länteen
Venäjän markkinoiden menetyksen jälkeen Kymi-yhtiö suuntasi 1920-luvulla paperivientinsä Länsi-Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Samalla vuosikymmenellä käynnistettiin myös voimakas investointiohjelma, joka jouduttiin kuitenkin joksikin aikaa pysäyttämään 1930-luvun alun lamavuosina. 1930-luvun alussa Kymin Oy hankki kaksi paperitehdasta Englannista ja laajensi myös paperin vientiään myös Etelä-Amerikkaan ja Lähi-idän maihin. Lamakauden mentyä ohi aloitettiin myös investoinnit hankkimalla Voikkaalle kaksi uutta sanomalehtipaperikonetta. Vuonna 1937 Kymin Oy oli 300 000 tonnin vuosituotannollaan Pohjoismaiden suurin paperinvalmistaja.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Saarijärven Häkkilässä sijaitsee Fin Forelian taimitarha, joka kasvattaa ja pakkaa metsäpuiden taimia. Taimitarha on Pohjoismaiden suurimpia. Samalla tontilla sijaitsee Siemen Forelian karistamo. Suomen vuosittaisesta siementarpeesta noin puolet tulee Häkkilän karistamosta.
Kymmene
Paperivienti suuntautuu länteen
Vuonna 1922 Kymi-yhtiö osti Verlan ja Kissakosken puuhiomot. Vuonna 1933 se osti metalliteollisuusyhtiö Högforsin Tehdas Osakeyhtiön, jolla oli tuotantolaitokset muun muassa Karkkilassa, Salossa ja Heinolassa. Kauppaan olivat syynä Högfors-yhtiön laajat metsävarat. Kymin Oy osti lisäksi 1935 Laatokan Karjalassa toimineen Läskelä Oy:n, jolla oli siellä kaksi paperitehdasta. Vuodesta 1936 lähtien yhtiön virallinen nimi oli Kymin Osakeyhtiö – Kymmene Aktiebolag.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Saarijärvellä perusopetusta antaa neljä peruskoulua: Lanneveden koulu (luokka-asteet 1-6), Pylkönmäen koulu (1-6), Saarijärven yhtenäiskoulu (1-9) ja Tarvaalan koulu (1-6). Toisen asteen yleissivistävää koulutusta annetaan Saarijärven lukiossa. Se toimii yhtenäiskoulun ohella vuosina 2021-2023 valmistuneessa koulu -ja kulttuurikeskuksessa. Lisäksi uusi koulukeskus sisältää myös kansalaisopiston monipuoliset opetustilat.
Kymmene
Sodanjälkeiset vuodet
1960-luvun lopulla Kymin Oy aloitti investoinnit Voikkaalle, Kymintehtaalle ja Juantehtaalle tarkoituksenaan lisätä hienopaperin tuotantoa. Yhtiö perusti myös oman Kymmene-Star nimisen myyntiorganisaationsa eikä enää käyttänyt myynnissä Suomen Paperitehtaitten Yhdistystä. Puunhankinnan tehostamiseksi Ahlström, Kaukas, Tampella ja Kymi-yhtiö perustivat yhteisen Tehdaspuu Oy-nimisen puunhankintayrityksen.
Saarijärvi
Elinkeinot ja koulutus
Biotalouskampuksella Tarvaalassa sijaitsevat Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston (POKE) luonnonvara-alan koulutusyksikkö, jossa valmistutaan pääasiassa maa- ja metsätalousalalle, mutta myös rakennus- sekä sosiaali- ja terveysalalle. Samalla kampuksella on Jyväskylän ammattikorkeakoulun (Jamk) Biotalousinstituutin koulutusyksikkö, jossa valmistutaan agrologeiksi. Biotalouskampuksella on viime vuosina rakennettu uusia opetus- ja tutkimustiloja, viimeisinpänä 2017 valmistunut ForesTori.
Luonnon keskellä Ranta-Hännilässä, muutaman kilometrin päässä Saarijärven keskustasta, sijaitsee Suomen joogaliiton Joogaopisto. Vuonna 1973 toimintansa aloittanut opisto järjestää yleisölle suunnattuja joogakursseja ja syventävää koulutusta alan opettajille. Joogaopisto vastaa joogaopettajien koulutuksesta Suomessa.
Kymmene
Sodanjälkeiset vuodet
1970-luvun puolivälissä Kymi-yhtiön liikevaihto nousi jo yli miljardiin markkaan ja sen palveluksessa oli 8 000 henkilöä.
Saarijärvi
Kulttuuri
pienoiskuva|oikea|250px|Saarijärven tori heinäkuussa 2018.
Aapo Holtinkoski
Aapo Holtinkoski (s. 8. helmikuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa.
Kymmene
Sodanjälkeiset vuodet
Vuonna 1975 yhtiön suurimmat omistajat olivat:
Saarijärvi
Kulttuuri
Saarijärven kaupunginkirjaston palveluja tarjoavat ovat Saarijärven pääkirjasto ja Saarijärven kirjastoauto. Saarijärven kirjasto on Keski-Suomen vanhin yleinen kirjasto. Kaupunginkirjasto kuuluu osana Keski-kirjastojen kirjastokimppaan, joka tarjoaa maakunnan kirjastojen laajuisen aineistovalikoiman alueen asukkaiden käyttöön.
Kymmene
Sodanjälkeiset vuodet
Vuonna 1976 yhtiön nimeksi tuli Kymi Kymmene Oy. Vuoden 1973 öljykriisistä alkanut lama heikensi yhtiön tuotteiden kysyntää metallipuolta lukuun ottamatta niin, että paperin tuotanto väheni 35 prosenttia, kartongin ja sahatavaran tuotanto 50 prosenttia sekä selluloosan tuotanto 30 prosenttia. Yhtiö joutui rahoitusvaikeuksiin, mutta selvisi lopulta niistä, kun metsäteollisuustuotteiden vienti alkoi elpyä muun muassa 1970-luvun lopulla tehtyjen devalvaatioiden ansiosta.
Aapo Holtinkoski
Seuraura
Toukokuussa 2017 Holtinkoski teki kolmivuotisen juniorisopimuksen Turun Palloseuran SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa, joiden eniten maaleja tehnyt puolustaja Holtinkoski oli yhdeksällä osumallaan. Holtinkoski valittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi osan kaudestaan myös TPS:n A-nuorissa.
Saarijärvi
Museot
Saarijärven museo on yhdistetty taide- ja kulttuurihistoriallinen museo.
Kymmene
Strömberg-fuusio
Vuonna 1983 Kymi-Kymmene Oy ja Oy Strömberg Ab yhdistettiin Kymi–Strömberg Oy -nimiseksi yhtiöksi. Fuusion tarkoituksena oli vähentää yhtiöiden riippuvuutta suhdannevaihteluista, mutta se ei lopulta tuottanut haluttua tulosta, vaan Kymi–Strömberg myi Strömbergin ruotsalaiselle ASEA:lle (nykyään ABB) vuonna 1986 ja muutti nimensä seuraavana vuonna Kymmene Oy:ksi. 1980-luvun puolivälissä yhtiö luopui myös muista metalliteollisuuden yksiköistään ja keskittyi yksinomaan puunjalostukseen.
Aapo Holtinkoski
Seuraura
Elokuussa 2019 Holtinkosken sopimus TPS:n kanssa purettiin. Muutamaa päivää myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän KooKoon organisaatioon. Holtinkoski oli kaudella 2019–2020 seuran A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26. Kaudella 2020–2021 hän oli pelipaikastaan huolimatta KooKoon paras pistemies tehoilla 6+10=16. Kaudella 2021–2022 Holtinkoski oli yhdeksällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Riku Tuomolan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Holtinkoski pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 24. marraskuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Holtinkoski merkittiin KooKoon seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.54 minuuttia. Joulukuussa 2021 KooKoo lainasi Holtinkosken 5. tammikuuta 2022 asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Helmikuun lopulla hän palasi joukkueeseen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Lopulta Holtinkoski pelasi KeuPassa kauden loppuun. Hän pelasi siellä kaikkiaan 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+6=8 ja neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Huhtikuussa KooKoo uutisoi, että Holtinkosken sopimuksessa ollutta optiota ei käytetä.
Saarijärvi
Tapahtumia
Kesäisin Saarijärven keskustassa sijaitsevalla urheilukentällä järjestetään Juhannuskisat, jossa on vieraillut kansainvälisiä huippu-urheilijoita. Pylkönmäen kylällä puolestaan pidetään Pentin Olympialaiset, joka on lapsille ja perheille suunnattu heinäkuinen yleisurheilutapahtuma. Kirmot ovat noin viikon kestävä musiikkifestivaali, jossa on musiikkitapahtumia monipuolisesti aina hengellisistä kirkkokonserteista tämän päivän pop-musiikkiin. Ahvenlammin leirintäalueella järjestetään suosittuja ”rompetori” -päiviä, joista suosituimmat keräävät myyjiä, kauppiaita ja asiakkaitakin ympäri Suomea.
Kymmene
Strömberg-fuusio
Metsäteollisuuden puolella Kymi–Strömberg Oy:öön sulautettiin vuonna 1986 lappeenrantalainen metsäteollisuusyhtiö Kaukas Oy. Vuonna 1988 Kymmene Oy:hyn liitettiin vanerin ja selluloosan valmistaja Oy Wilhelm Schauman Ab jolla oli tehtaita muun muassa Pietarsaaressa, Savonlinnassa, Jyväskylässä, Joensuussa ja Ristiinassa. Kymmene Oy:stä tuli tuolloin Suomen suurin metsäteollisuusyhtiö. Vuonna 1989 hankittiin Enso-Gutzeitin levyteollisuus ja sen myötä Kymmenestä tuli Euroopan suurin vanerinvalmistaja.
Aapo Holtinkoski
Seuraura
Kaudeksi 2022–2023 Holtinkoski siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin.
Saarijärvi
Tapahtumia
Kukonhiekan huvikeskus aukeaa toukokuussa ja järjestää tansseja ja konsertteja viikonloppuisin aina lokakuulle asti. Esiintyjät ovat Suomen eturivin viihdetaiteilijoita.
Kymmene
UPM-Kymmene muodostetaan
Vuonna 1996 Kymmene Oy:stä ja Repola Oy:n metsäteollisuustoimialasta (Yhtyneet Paperitehtaat Oy) muodostettiin uusi yhtiö nimeltä UPM-Kymmene Oy. Suomen Yhdyspankin finanssileiriin kuuluneen Kymmenen ja Kansallis-Osake-Pankin leiriin kuuluneen Repola Oy:n fuusiosta oli neuvoteltu jo vuodesta 1993, mutta vasta kun Kansallis-Osake-Pankki ja Suomen Yhdyspankki yhdistyivät vuonna 1996 Merita Pankki Oy:ksi päästiin näissä neuvotteluissa tulokseen.
Aapo Holtinkoski
Maajoukkueura
Holtinkoski pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä Holtinkoski on pelannut 38 poikien maaottelua.
Lapsensurma
Lapsensurma on Suomen laissa henkirikos, jossa nainen synnytyksestä johtuvassa uupumuksessa tai ahdistuksessa surmaa lapsensa. Rikoslain mukaan syyllinen "on tuomittava lapsensurmasta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi."
Aapo Holtinkoski
Muuta
Holtinkosken isoveli Arttu pelasi puolustajana B-junioriksi asti. Hän toimii nykyään Oulun Kärppien U16-joukkueen apuvalmentajana. Veljesten isä Arto Holtinkoski pelasi omalla urallaan hyökkääjänä alemmissa sarjoissa, parhaimmillaan I-divisioonatasolla Kärpissä 1990-luvulla. Hän on myöhemmin valmentanut Aapoa Kärppien C-nuorissa.
Saarijärvi
Tapahtumia
Herättäjäjuhlat on järjestetty Saarijärvellä kahdesti vuosina 1970 ja 2005.
Ruokakulttuuri
Saarijärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla muikuista tehty suutarinpaisti ja perunasose eli perupuuro, lanttupuuro ja vespuolukat sekä hiilloskala.
Kyliä
Saarijärven kunta on jaettu 22 kylään: Häkkilä, Hännilä, Kalmari, Kekkilä, Kolkanlahti, Konttimäki, Kukko, Kuoppala, Lannevesi, Hoikankylä, Lehtola, Leuhu, Linna, Mahlu, Mulikka, Paajala, Pajupuro, Palomäki, Pyhähäkki, Pylkönmäki, Rahkola, Ranta-Hännilä ja Tarvaala. Näistä Ranta-Hännilä, Leuhu, Rahkola ja Pylkönmäki muodostavat Saarijärven keskustan.
Saarijärven vanhat maarekisterikylät ovat: Hännilä, Kalmari, Kiimasjärvi, Kuoppala, Lannevesi, Mahlu, Pyhäjärvi, Saarijärvi ja Summasjärvi sekä Pylkönmäestä liitetyt maarekisterikylät Kukko, Kuoppala, Mahlu, Paajala ja Pääjärvi.
Saarijärven kaupungin keskustan välittömässä läheisyydessä olevia asuinalueita, sekä kaupunginosia ovat muun muassa Aittokallio, Autionlahti, Heramäki, Hietalahti, Hietarinne, Husuaho, Hämeenniemi, Härkälähde, Karhilanpelto, Koiralampi, Mannila, Mansikkaniemi, Mustikkakorpi, Mäntylä, Pentinniemi, Pyyhkälä, ja Sara-Aho.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Saarijärvellä oli 9 589 asukasta, joista 5 514 asui taajamissa, 3 962 haja-asutusalueilla ja 113:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Saarijärven taajama-aste on 58,2 %. Saarijärven taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Lapsensurma
Lapsensurmasta rangaistaan lievemmin kuin "tavallisesta" lapseen kohdistuvasta surmasta tai taposta. Taustalla on ajatus, että lapsensurmaan syyllistyvä äiti on osaksi syyntakeettomassa tilassa.
Kjell Johansson
Johansson kuoli 24. lokakuuta 2011 Eksjössä sairastelun jälkeen. Hän oli kuollessaan 65-vuotias.
O-Nitrofenoli
o-Nitrofenoli eli 2-nitrofenoli (C6H5NO3) on orgaaninen yhdiste ja fenolin nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muun muassa väri- ja lääkeaineita ja analyyttisessä kemiassa indikaattorina. o-Nitrofenoli on m- ja p-nitrofenolien isomeeri.
Ominaisuudet
thumb|250px|left|o-Nitrofenoli muodostaa molekyylinsisäisiä vetysidoksia o-Nitrofenoli on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee niukasti veteen, mutta haihtuu helposti vesihöyryn mukana. Tämä johtuu yhdisteen hydroksyyli- ja nitroryhmien välisistä molekyylin sisäisistä vetysidoksista. o-Nitrofenoli liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdiste on heikko happo, jonka pKa-arvo on 7,22. Se on fenolia voimakkaampi happo, mikä johtuu nitroryhmän elektroneja puoleensavetävästä vaikutuksesta ja lisäksi nitroryhmä on orto-asemassa hydroksyyliryhmään nähden ja kykenee resonanssin kautta stabiloimaan hapen negatiivista varausta.
Valmistus ja käyttö
o-Nitrofenolia valmistetaan hydrolysoimalla o-kloorinitrobentseeniä emäksisissä olosuhteissa esimerkiksi natriumhydroksidin avulla. Reaktiolämpötila kohotetaan hiljalleen 170 °C:n. Muodostuva o-nitrofenoli saostetaan tekemällä liuos happamaksi. Toinen tapa valmistaa sitä on fenolin nitraus ja tässä reaktiossa muodostuu lisäksi p-nitrofenolia. Isomeerit voidaan erottaa toisistaan vesihöyrytislauksella.
o-Nitrofenolia käytetään valmistettaessa lääkeaineita, väriaineita, valokuvauskemikaaleja ja hyönteismyrkkyjä. Pelkistämällä siitä saadaan o-aminofenolia. Yhdistettä voidaan käyttää pH-indikaattorina ja sen alkoholiliuos muuttuu värittömästä keltaiseksi pH-alueella 5–7. Värinmuutos ei ole kuitenkaan kovin selkeä. Analyyttisessä kemiassa sitä voidaan käyttää myös reagenssina glukoosin määritykseen.
Herman Solovetskilainen
Pyhittäjä Herman Solovetskilainen oli erakkomunkki, joka yhdessä pyhittäjäisien, munkki Savvati Solovetskilaisen ja hänen kuoltuaan munkki Sosima Solovetskilaisen kanssa perustivat Solovetskin luostarin Vienameren saarelle 1400-luvulla.
Vuonna 1479 matkalla Novgorodiin pyhittäjä Herman Solovetskilainen kuoli Antonievin luostarissa.
M/S Belgard
M/S Belgard on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1989 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 4 400 m³. Kuollutta painoa Belgardilla on 3 004 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.
Douglas DC-7
Douglas DC-7 on viimeisiä mäntämoottorein varustettuja suuria liikennekoneita. Se laskettiin markkinoille vain muutamia vuosia ennen Douglas DC-8 ja Boeing 707-koneita. Nelisenkymmentä kaiken kaikkiaan 338 koneesta on edelleen käytössä.
Historia
Konetyyppiä suunniteltiin alun perin USAAF:n käyttöön nimellä C-74 Globemaster. Toinen maailmansota ehti kuitenkin päättyä, ja C-74-koneita valmistui vain 14 kappaletta. Niiden merkittävin käyttöaika oli Berliinin ilmasilta.
Douglas jatkoi rungon kehittämistä siviililiikenteeseen sopivaksi, ja DC-7 teki ensilennon 1953. DC-7 oli Douglasin koneista ensimmäinen, joka kykeni lentämään välilaskutta Lontoosta New Yorkiin tai vaihtoehtoisesti Yhdysvaltain rannikolta toiselle. Kilpailevan Boeingin mallistossa vastaava kone oli Boeing 377.
Suomen ilma-alusrekisterissä ei ole ollut yhtään DC-7 -konetta.
Tekniset tiedot
pienoiskuva|DC7:n ohjaamo
Onnettomuudet
pienoiskuva|[[United Airlinesin lento 736 törmäsi Yhdysvaltain ilmavoimien Super Sabre -hävittäjään 21. huhtikuuta 1958. Kaikki 47 koneessa ollutta sekä hävittäjän molemmat lentäjät kuolivat onnettomuudessa.]] Valmistetuista DC-7-koneista 74 eli noin 21,8 prosenttia tuhoutui onnettomuuksissa, alasampumisissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus Bristol Britannialla on 16,5 prosenttia ja Lockheed L-1049 Super Constellationilla 19,7 prosenttia.
Konetyypin pahin onnettomuus sattui 4. maaliskuuta 1962, kun Caledonian Airwaysin lento 153 alkoi menettää korkeutta pian lähdettyään lentoon Doualasta, osui puihin ja syöksyi maahan. Onnettomuuden syytä ei saatu varmuudella selvitettyä, mutta aiheuttajaksi epäiltiin jumiutunutta korkeusvakaimen jousilaippaa. Onnettomuuslennolla oli 111 ihmistä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä.
Giorgio Di Centa
thumb|225px|Giorgio Di Centa (edessä) Tour de Skin Prahan osakilpailussa vuonna 2007. Giorgio Di Centa (s. 7. lokakuuta 1972 Tolmezzo, Udine, Italia) on italialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Di Centa pääsi 16-vuotiaana Italian nuorten maajoukkueeseen ja aikuisten maajoukkueeseen hän nousi vuonna 1995. Maailmancupissa Di Centalla on yksi osakilpailuvoitto, jonka hän saavutti Canmoressa 15 kilometrin vapaalla helmikuussa 2010. Kakkossijoja hänellä on viisi ja kolmossijoja neljä (5.2.2010 mennessä). Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan viides kaudella 2007–2008.
Di Centa saavutti 1997 Trondheimin ja 1999 Ramsaun MM-kisoissa Italian joukkueessa viestipronssia. Naganon olympialaisten 1998 30 kilometrillä hän oli kahdeksas. 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän hiihti Italian hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa ja oli lisäksi neljäs takaa-ajokilpailussa. 2005 Oberstdorfin MM-hiihdoista hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisamitalinsa sijoituttuaan takaa-ajokilpailussa hopealle. 2006 Torinon olympialaisissa Di Centa saavutti olympiakultaa viestistä ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailusta. Lisäksi hän oli neljäs yhdistelmäkilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Di Centa saavutti yhdistelmäkilpailussa pronssia ja oli 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa neljäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kymmenes. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli 50 kilometrillä yhdeksäs ja yhdistelmäkilpailussa kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi.
Chaconne
Chaconne (/ʃaˈkɔn/, myös ciaccona /tʃakˈko:na/) on sävellys, joka sisältää yleensä muunnelmia lyhyestä, toistetusta sointukulusta, sekä kolmijakoinen tanssi.
Khasso
Khasso oli 1600-luvulta 1800-luvulle Länsi-Afrikassa suunnilleen nykyisen Senegalin ja Malin Kayesin alueella sijainnut kuningaskunta, jonka pääkaupunkina oli Médine.
Chaconne
Chaconne ilmaantui Espanjaan 1600-luvun alussa ja levisi ympäri Eurooppaa. Monien aikalaisten, muun muassa Miguel de Cervantesin, Francisco Gómez de Quevedon ja Lope de Vegan mukaan tanssi on latinalaisamerikkalaista alkuperää. Levitessään ympäri Eurooppaa chaconne muuttui muuntelua sisältäväksi musiikin muodoksi, jossa basso continuo -kuviot toistuivat yhä uudelleen ylempien äänien vastatessa muuntelusta.
Khasso
Alueelle muuttaneet ja paikallisiin malinke ja soninka -kansoihin sekoittuneet fulbet perustivat Khasson Senegaljoen yläjuoksulle. Ensimmäinen tunnettu kuningas (fankamala) oli Séga Doua, joka hallitsi vuosina 1681–1725. Hänen sukunsa hallitsi Khassoa aina vuoteen 1796 asti, jolloin suvun viimeinen poika Demba Séga kuoli. Sitä seurasi sisällissota, jossa valtakunta lopulta hajosi viiteen pienempään kuningaskuntaan. Niistä vahvin oli Hawa Demba Diallon vuosina 1810–1833 hallitsema Dembaya.
Chaconne
Eri puolilla Eurooppaa chaconnesta kehittyi monia eri tyylejä. Italiassa chaconne sisälsi usein tasaisen basso continuon, mutta myös muuttuvia bassokuvioita käytettiin. Ranskassa chaconnesta kehittyi arvokkaampi ja hitaampi ja tässä muodossa se levisi Englantiin ja Saksaan. Saksassa italialainen ja ranskalainen tyyli lähenivät toisiaan.
Ronaldo da Costa
Ronaldo da Costa (s. 7. kesäkuuta 1970 Descoberto) on brasilialainen maratonjuoksija, lajin entinen maailmanennätysmies.
Khasso
Vuonna 1857 Toucouleurin perustaja Umar Tall hyökkäsi Khassoon, mutta hyökkäys torjuttiin Ranskan tuella. Ranska alkoi kasvattaa vaikutusvaltaansa alueella ja otti sen lopulta täysin hallintaansa. Alue liitettiin Ranskan Sudaniin vuonna 1880.
Chaconne
Yksi tunnetuimmista – ellei tunnetuin – esimerkki chaconnesta on Johann Sebastian Bachin Partitan d-molli sooloviululle viimeinen osa. Tämä 12–14 minuutin kestoinen teos koostuu 64 muunnelmasta, jotka pohjautuvat samaan neljän tahdin sointukulkuun. Muunnelmat seuraavat chaconnelle tyypilliseen tapaan toisiaan ilman taukoja. Bachin chaconne on keskeinen osa sooloviulun repertuaaria ja se on myös sovitettu monille eri soittimille, kuten pianolle (Ferruccio Busoni, Johannes Brahms), klassiselle kitaralle (muun muassa Andrés Segovia), uruille, orkesterille ja fagotille (Arthur Weisberg).
Ronaldo da Costa
Da Costa sijoittui kolmanneksi Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1994.
Chaconne
Barokin jälkeen chaconnen suosio hiipui, joskin Ludwig van Beethovenin 32 muunnelmaa c-molli on chaconne. Myöhemmät säveltäjät, kuten Johannes Brahms (Neljäs sinfonia, viimeinen osa), elvyttivät chaconne-muodon. Nykyaikana chaconneja ovat säveltäneet muun muassa John Adams, Philip Glass, Gustav Holst ja Benjamin Britten.
Ronaldo da Costa
Vuodenvaihteessa 1994–1995 da Costa voitti São Paulon uudenvuodenyönjuoksun. Hänen voittonsa oli ensimmäinen brasilialaisen juoksijan kotivoitto kymmeneen vuoteen. Da Costan voittoaika 15 kilometrin kilpailussa oli 44.11 ja hän voitti kilpailun kolmella sekunnilla.
Chaconne
Tyypillinen chaconne on duurisävellajissa ja tahtilaji on kolmijakoinen. Se alkaa yleensä tahdin toisella iskulla. Teema on tyypillisesti neljän tahdin mittainen. Nykyajan chaconne on vapaamuotoisempi eikä tahtilajin tarvitse olla kolmijakoinen.
Ronaldo da Costa
Vuoden 1998 Berliinin maratonilla hän juoksi uuden maailmanennätyksen 2.06.05 rikkoen Belayneh Densamon kymmenen vuotta vanhan ennätyksen 45 sekunnilla. Da Costan puolimatkan väliaika oli 1.04.42 ja jälkimmäiseen puoliskoon hän käytti aikaa 1.01.23.
John Ellerton
pienoiskuva|John Ellerton John Ellerton (16. joulukuuta 1826 Clerkenwell, Middlesex, Englanti – 15. kesäkuuta 1893 Torquay, Devon, Englanti) englantilainen anglikaaninen pappi, virsirunoilija ja hymnologi.
Ellerton opiskeli Trinity Collegessa, Cambridgessa ja suoritti tutkintonsa 1854. Pappisvihkimyksensä jälkeen 1850 hän toimi pappina useissa eri seurakunnissa eri puolilla Englantia ja parin vuoden ajan Italiassa. Lopulta hän toimi Essexissä pienen seurakunnan kirkkoherrana ja aivan elämänsä lopulla hän sai arvonimen St. Albanin tuomiokirkon kaniikki (canon of St. Albans Cathedral) pienoiskuva|The day Thou gavest, Lord. Kirjassa Church hymns with tunes (1874) Ellerton tunnetaan hymnologina, virsitutkijana ja virsirunoilijana. Hän on kirjoittanut yli 80 virttä, kääntänyt virsiä erityisesti latinasta englanniksi ja toimittanut virsikirjoja. Tärkeimpiä hänen toimittamiaan ja julkaisemiaan virsikirjoja ovat Hymns for Schools and Bible Classes (1859), Church Hymns (1871), The Children’s Hymn Book, Hymns, Original and Translated (1888). Hänen panoksensa oli merkittävä Hymns Ancient and Modern -kirjan uudistamisessa 1875. Hänen virtensä ovat edelleen suosittuja. Niistä tunnetuin on iltavirsi "The Day Thou Gavest, Lord, is Ended". Sitä on laulettu muun muassa kuningatar Viktorian 60-vuotishallitsijajuhlassa 1897 ja juhlatilaisuudessa, kun Hongkong siirtyi Kiinan hallintaan 1997.
Windside
Oy Windside Production Ltd on Suomessa toimiva tuuliturbiineja valmistava ja markkinoiva yritys. Se valmistaa vaativiin sääolosuhteisiin soveltuvia ns. windside-tyyppisiä tuuliturbiineja. Turbiini on rakenteeltaan pystyakselinen ja siinä tuuliroottoria pyörittää kaksi spiraalinmuotoista siipeä. Turbiinille on tunnusomaista äänettömyys ja alhaisesta pyörimisnopeudesta johtuva turvallisuus. Turbiinityypin keksi Risto Joutsiniemi vuonna 1979. Turbiini on muunnelma Sigurd Savoniuksen 1920-luvulla keksimästä savonius-roottorista. Merkittävin parannus savonius-roottoriin verrattuna windside-roottorissa on sen vakiona pysyvä käynnistysmomentti sekä tasainen käynti. Windside perustettiin toiminimenä 2. helmikuuta 1982, mutta se muutettiin myöhemmin osakeyhtiöksi. Nykyinen tuotantoyhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1996. Yhtiön osakkeet on jaettu äänivaltaisiin A-osakkeisiin sekä B-osakkeisiin. Yhtiöllä on yli 300 osakkeenomistajaa. Yhtiön tuotantotilat sijaitsevat Pihtiputaalla.
thumb|Windside-turbiinin raisiolaisen [[Kauppakeskus Myllyn mainostornissa.]] Windsidella on jälleenmyyjiä 12 maassa ja sen tuotteita on käytössä 41 valtiossa. Laitteita käyttävät ensisijaisesti ammattilaiset esimerkiksi mitta- ja viestintälaitteissa sekä televiestintäjärjestelmissä. Suomen suurin Windsiden turbiini on asennettu Raisiossa sijaitsevan kauppakeskus Myllyn mainostornin huipulle. Turbiinin muotoilu on innoittanut taiteilijoita käyttämään niitä teoksissaan.
Nupi
Nupi voi tarkoittaa seuraavia:
Foca-luokka
Foca-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1950-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka.
Suunnittelu
Saksan toisen maailmansodan lopun aikaisiin Seehund-luokan alusten suunnitelmiin pohjautunut alus oli 13,9 metriä pitkä ja sen leveys oli 1,8 ja syväys 1,5 metriä. Aluksen uppouma oli pinnalla 16 tonnia ja sukellettaessa 20 tonnia. Alusten voimanlähteenä oli yksiakselinen Pegaso-dieselmoottori, joka tuotti 160 hevosvoimaa pinta-ajossa, ja sukelluksissa 110 hevosvoiman Siemens-sähkömoottori. Pinta-ajossa aluksen maksiminopeus oli 9,2 solmua ja sukelluksissa 12 solmua. Aluksen toimintamatkan ollessa 700 merimailia seitsemän solmun nopeudella. Aseistuksena aluksella oli kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Aluksella oli kolmen hengen miehistö.
Bahain maailmankeskus
thumb|230px|Bahá'í-kaari
thumb|230px|[[Bábin pyhättö]] thumb|230px|Bábin pyhättö Bahain maailmankeskus on bahai-uskonnon hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Haifassa, Israelissa ja sen tunnusmerkkinä ovat Mount Carmelin rinteillä olevaa rakennusta ympäröivät puutarhat.
Bahain maailmankeskus on bahai-uskovaisten pyhiinvaelluksen tämänhetkinen kohde.
Historia
Maailmankeskuksen sijainti johtuu Baha’ullahin vangitsemisesta ja karkotuksesta Akkon siirtokuntaan vuonna 1862. Hän vietti loppuelämänsä poistumatta alueelta. Hän kuoli vuonna 1892. Baha’ullahin poika Abdulbaha’ osoitti isälleen Babin pyhätön paikka vieraillessaan Haifassa. Hallinnollisen keskuksen perustaminen mainitaan myös Baha’ullahin bahai-uskon peruskirjana pidetyssä Carmelin taulussa.
Hallinto
Maailmankeskus hallinnoi maailmanlaajuisesti kaikkea bahai-uskonnon kansainvälistä toimintaa. Keskuksen tekemät päätökset vaikuttavat uskonnon toimintaan maailmanlaajuisesti ja keskus myös rahoittaa uskonnon pyhien kirjoitusten tutkimusta ja käännöstyötä eri kielille.
Edward Steichen
Elämäkerta
Kun Edward Steichen oli vuoden ikäinen, Steichenin perhe muutti 1881 Yhdysvaltoihin Hancockin kaivoskaupunkiin Michiganissa. Hän sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1900. Hän opiskeli litografiaa ja maalausta 1898 ja aloitti valokuvauksen jo varhain. Hänet huomattiin valokuvaajana ensi kerran 1899 valokuvanäyttelyssä Philadelphiassa. Steichen toimi taidemaalarina edellisen vuosisadan vaihteessa, mutta sovelsi maalauksen näkökulmia valokuvaukseen.
Steichen oli suunnittelemassa Alfred Stieglitzin lehteä Camera Work ja työskenteli valokuvaajana 1903–1917. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa hän toimi Yhdysvaltojen armeijan sotakuvaajana.
Vuosina 1923–1938 hän työskenteli Voguessa ja Vanity Fairissa sekä useissa newyorkilaisissa mainostoimistoissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltojen laivastossa, jossa hän vastasi valokuvauksesta. Tuolloin hän teki dokumenttielokuvan Meren kuningatar (The Fighting Lady), joka sai Oscan-palkinnon parhaana dokumenttielokuvana. Hänestä tuli 1945 U.S. Naval Photographic Instituten johtaja, ja hän erosi 1946 palveluksesta kapteenin arvoisena.
Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli näyttelyintendenttinä ja vuodesta 1947 Museum of Modern Artin valokuvaosaston päällikkönä vuoteen 1962. Tässä tehtävässä hän toimi New Yorkissa The Family of Man -näyttelyn näyttelykomissaarina. Näyttelyn kierros alkoi Museum of Modern Artista 1955 ja kiersi kahdeksan vuotta ympäri maailmaa 37 maassa.
thumb|left|The Pond-Moonlight.
The Long Road Home – In Concert
The Long Road Home – In Concert on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä John Fogertyn järjestyksessään 9. sooloalbumi, ja toinen live-albumi. Se julkaistiin vuonna 2006, sekä tupla-CD- että DVD-versiona.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut John Fogerty.
Tyrnipunavarpunen
Tyrnipunavarpunen (Carpodacus rubicilloides) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Tyrnipunavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa ja Nepalissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Numakuma
Numakuma on Japanin entinen maaseutukaupunki ja nykyinen Fukuyaman kaupungin osa Honshūn saarella Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Numakuman niemimaan eteläosassa Seton sisämeren rannikolla. Ennen lakkauttamistaan se kuului Numakuman piirikuntaan. Kaupungissa oli 12 657 asukasta (vuonna 2003) ja sen pinta-ala oli 30,93 neliökilometriä.
Numakuman maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Chitosen ja Sannanin kyläkunnat. Alue on maatalousvaltainen, ja merkittäviä elinkeinoja siellä ovat tatamien päällisiin käytettävän röyhyvihvilän (igusa), viinirypäleiden ja mikan-mandariinien viljely. Alueella on myös laivanrakennusta. Vuonna 2005 Numakuma liitettiin Fukuyaman kaupunkiin.
Numakuman nähtävyyksiin kuuluu Abutonniemelle rakennettu Bandai-jin buddhalainen temppeli, jonka Kannon-halli on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Utsumin suursilta liittää Numakuman Tashiman saareen.
Canasta
Canasta on korttipeli, jota pelataan useimmiten neljän henkilön kesken niin että kaksi vastakkain istuvaa muodostavat joukkueen. Peliä pelataan myös kahden, kolmen ja kuuden pelaajan versioina. Kortteina käytetään kahta 52 kortin pakkaa ja neljää jokeria. Tavoitteena on muodostaa pöytäyksiä, joihin kuuluu vähintään kolme samannumeroista korttia. Jokerit ja kaikki kakkoset korvaavat minkä tahansa muun kortin. Voittajajoukkue on se, joka saavuttaa ensin 5 000 pistettä.
Yleisesti uskotaan, että peli on kehitetty 1900-luvun alussa Montevideossa Uruguayssa. Peli levisi syntysijoiltaan ensin Yhdysvaltoihin ja sieltä laajemminkin maailmalle. Sana canasta on espanjaa ja tarkoittaa koria.
Pelin kulku
Joku pelaajista aloittaa jakajana ja jakaa kaikille pelaajille 11 korttia. Jakajan vasemmalla puolella istuva aloittaa pelin ja se etenee myötäpäivään. Jakaja asettaa pakan keskelle pöytää piilopakaksi kuvapuoli alaspäin ja kääntää päällimmäisen kortin avopakan pohjaksi. Jos avopakan pohjakortiksi kääntyy punainen kolmonen, jätetään se poikittain ja sen päälle käännetään toinenkin kortti.
Peli etenee siten, että vuorollaan jokainen pelaaja ottaa piilopakasta kortin ja tekee halutessaan pöytäyksen asettamalla vähintään kolme samannumeroista korttia eteensä pöydälle kuvapuoli ylöspäin. Sen jälkeen hän saa asettaa yhden kortin avopakan päälle. Tehtyjä pöytäyksiä saa itse jatkaa samannumeroisilla korteilla. Myös oman joukkueen toinen jäsen saa jatkaa niitä. Yhdessä pöytäyksessä ei saa olla enempää kuin kolme apukorttia, siis jokeria tai kakkosta. Käytettyjä apukortteja ei saa vaihtaa pois pöydältä. Mustia kolmosia ei saa pöydätä, ellei pelaaja samalla lopeta. Apukortteja ei saa pöydätä yksinään.
Pelaajan ensimmäinen pöytäys (avaus) pitää olla 15, 50, 90 tai 120 pisteen arvoinen, riippuen siitä paljonko pelaajalla oli pisteitä ennen pelin alkua. Pisterajat ovat vastaavasti -, 0, 1 500 ja 3 000. Eli mitä enemmän pisteitä, sitä vaikeammaksi peli muuttuu.
Pelaaja voi käyttää vuorollaan myös avopakkaa, jos hän pystyy tekemään pöytäyksen sen päällimmäisen kortin avulla. Silloin hänen on otettava koko avopakka. Jos avopakka on lukitsematon, pelaaja saa ottaa sen, jos hänellä on yksi samannumeroinen kortti kuin pakan päällimmäinen sekä apukortti, taikka jos hän voi käyttää päällimmäisen kortin pöytäyksensä jatkoksi. Niin kauan kuin pelaaja ei ole vielä avannut peliään, avopakka on kuin se olisi lukittu (ks. seuraava kappale).
Avopakan voi myös sulkea seuraavalta pelaajalta asettamalla päällimmäiseksi mustan kolmosen. Jos pelaaja saa punaisen kolmosen avopakasta, hän asettaa sen eteensä pöydälle, mutta ei nosta tilalle uutta korttia.
Peli loppuu, kun joku pelaajista saa kaikki korttinsa pöydälle ja hänellä on Canasta, eli seitsemän kortin pöytäys jollekin numerolle, joko puhtaana tai apukortin avulla. Lopettamaan pystyvä pelaaja voi halutessaan kysyä joukkuetoveriltaan "saanko lopettaa" ja varmistaa, että lopettaminen sopii koko joukkueelle.
Jos piilopakka loppuu ennen kuin kukaan saa lopetetuksi, peli keskeytetään ja pisteet lasketaan, tai kun vuorossa oleva ei pysty enää käyttämään avopakkaa.
Pisteytys
Puhtaasta Canastasta saa 500 pistettä. Apukortin kanssa tehty Canasta on 300 pisteen arvoinen. Pelin lopettava pelaaja saa 100 pistettä. Jos pelaaja (tai joukkuepelissä joukkue) ei ole ennen lopetustaan tehnyt yhtään pöytäystä, hän saa lopetuksesta 200 pistettä. Tätä kutsutaan suoraksi lopetukseksi. Jokaisesta punaisesta kolmosesta saa 100 pistettä, mutta jos ne kaikki ovat samalla pelaajalla, hän saa 800 pistettä. Jos pelaaja ei ole avannut peliään pelin päättyessä, hän saa punaisista kolmosista miinuspisteitä vastaavasti.
Lopuksi lasketaan kortit siten, että pöydällä olevat kortit tuovat pluspisteitä ja käteen jääneet kortit miinuspisteitä. Tällöin jokeri on 50 pisteen arvoinen, kakkonen ja ässä ovat 20 pisteen arvoisia, kortit kuninkaasta kahdeksikkoon ovat 10 pisteen arvoisia ja loput 5 pisteen arvoisia.
Pistelasku vaihtelee jonkin verran riippuen siitä, minkä sääntöjen mukaan peliä pelataan. Jos mukana on pelaajia, jotka eivät ole pelanneet samassa seurassa aikaisemmin, pitää pistelaskusta sopia etukäteen.
Urkumusiikki (Bach)
Johann Sebastian Bachin säveltämä urkumusiikki on enimmäkseen sävelletty Weimarissa, ennen säveltäjän muuttoa Cötheniin vuonna 1717. Tänä aikana Bach sävelsi lukuisia toccata ja fuuga -pareja ja Orgelbüchleinin (pieni urkukirja), joka on kesken jäänyt, koraalimelodioiden eri käsittelytekniikoita esittelevä lyhyiden koraalipreludien kokoelma. Weimarin kauden jälkeisistä urkuteoksista merkittävin oli Clavier-Übung III vuonna 1739.
Bachin urkumusiikin luonteesta
Bachin musiikin 1800-luvun loppupuolella tapahtuneen uuden tulemisen jälkeen hänen urkuteoksensa ovat olleet urkumusiikin keskeisintä ydintä. Bachin urkumusiikki kuuluu itseoikeutetusti kaikkien urkureiden opintoihin, monet taitavimmista urkureista ovat levyttäneet Bachin koko urkumusiikkituotannon, ja Bachin urkuteoksia on useimmiten urkukonserttien ohjelmassa (jollei konsertilla ole jokin erityisteema, kuten romantiikan ajan tai jonkun yksittäisen muun säveltäjän urkumusiikki). Useat Bachia myöhemmät urkusäveltäjät ovat säveltäneet eräitä teoksiaan Bachin kunniaksi, jopa tämän tyyliä omalla tavallaan mukaillen. Maailman luultavasti tunnetuin urkuteos on Bachin Toccata ja fuuga d-molli, BWV 565. Useimpien urkumusiikkiin tarkemmin perehtymättömienkin kuulijoiden mielestä Bachin urkumusiikki kuulostanee "juuri sellaiselta kuin urkumusiikin tulee kuulostaa", mikä kertoo sekä hänen musiikkinsa universaalista luonteesta että sen asemasta ja yleisyydestä soitetussa urkumusiikissa.
Bachin urkumusiikille tunnusomaista on mm. virtuoosinen, tasaveroinen sormioiden ja jalkion käyttö. Monet teoksista vaativat erittäin hyvää soittotaitoa. Tämä koskee luonnollisesti ns. vapaamuotoisia, näyttäviä teoksia kuten toccatoja ja fuugia. Silti myös esimerkiksi triosonaatit uruille ovat näennäisestä yksinkertaisuudestaan huolimatta vaativia esitettäviä: vaikka ne ovat vain kolmiäänisiä, niin kummallakin kädellä on soitettava omaa itsenäistä melodiakulkuaan ja jaloilla saman veroisesti kolmatta, joten urkurin on ikään kuin toimittava keskittyneesti kolmena soittajana yhtä aikaa (vertaa orkesterilla soitettuun triosonaattiin, jossa kullekin kolmelle stemmalle on oma instrumentti ja sen soittaja). Toisaalta kanttorinuransa luonteen mukaisesti Bach sävelsi myös runsaasti harmonisesti ja melodiallisesti taitavaa koraalimusiikkia, joka keskittyy vähemmän virtuoosisuuteen ja enemmän henkistyneeseen sanomaan ja samalla käytännölliseen jumalanpalveluskäyttöön.
Urkuteosten vaikutteista
Bachin aikana oli tavallista, että säveltäjät saivat vaikutteita toistensa tyyleistä ja jopa lainasivat ja sovittivat toistensa teoksia. Bachinkin urkumusiikki on saanut vaikutteita sekä saksalaisesta (erityisesti pohjoissaksalaisesta) että italialaisesta musiikista. Varsinkin jälkimmäisestä suunnasta tulleiden vaikutteiden ajoitus ja siten sen arviointi, miten ne ovat vaikuttaneet Bachin oman sävelkielen muotoutumiseen, on epävarmaa. Bach kuitenkin sovitti mm. uruille ja cembalolle ainakin Giovanni Legrenzin, Arcangelo Corellin, Tomaso Albinonin, Girolamo Frescobaldin ja erityisesti Antonio Vivaldin musiikkia. Lisäksi myös ranskalainen musiikki vaikutti hänen urkusävellykseensä, kuten Nicolas de Grignyn ja Charles Dieupartin teokset.
Urkuteosten jaottelu
Bachin urkuteokset jaetaan yleensä koraalipohjaisiin ja vapaisiin sävellyksiin. Näihin kahteen pääryhmään kuuluu lukumääräisesti suunnilleen saman verran teoksia. Molempiin ryhmiin kuuluvia sävellyksiä voitiin käyttää sekä liturgisena tai muutoin jumalanpalvelusmusiikkina että konserttimusiikkina jumalanpalvelusten ulkopuolella kirkoissa tai hoveissa.
Koraalipohjaiset teokset
thumb|300px|Clavier-Übung III:n kansilehti.
Bachilta säilyneitä koraalikokoelmia on neljä: Orgel-Büchlein, Clavier-Übung III, Schübler-koraalit ja Leipzigin koraalit. Niissä on yhteensä noin 90 koraalia. Sen lisäksi on kuutisenkymmentä kokoelmiin kuulumatonta tai ns. Kirnbergerin tai Yalen kokoelmiin kuuluvaa koraalia.
Orgel-Büchlein on kokoelmista ensimmäinen, sävelletty pääasiassa ilmeisesti noin vuosina 1713–1716. Sen piti sisältää 164 kirkkovuoden mukaisesti tarvittavaa sekä kristillisen elämän eri puolia käsittelevää koraalia. Bach sai niistä valmiiksi ainoastaan 46. Teoksen koraalit ovat monipuolisesti vaihtelevia, useat melko lyhyitä (noin 20 tahtia), ja ne esittelevät sävelkielen ja urkujen ilmaisukeinoja. Kokoelman ainakin yhdeksi käyttötarkoitukseksi on arveltu koraalisoiton ja -säveltämisen opettamista. Kokoelman diminutiivinen nimi ('Urkukirjanen') viitannee lähinnä käsikirjoituksen pieneen sivukokoon.