cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2011
IAAF:n asettamat tulosrajat
Kisoihin saa ottaa mukaan enintään neljä A-rajan ylittänyttä tai yhden B-rajan ylittäneen enintään kolmen A-rajan ylittäneen kanssa. Vaihtoehtoisesti maa voi lähettää kilpailuun kaksi B-rajan ylittänyttä mutta vain toinen heistä voi kilpailla. Jos jokin maa ei voi tai ei halua lähettää ketään rajan ylittänyttä, maalla on oikeus lähettää yksi mies- ja yksi naisurheilija johonkin yksilölajiin (lukuun ottamatta 10 kilometrille, estejuoksuun tai otteluihin). Kisaisäntänä Etelä-Korea saa lähettää yhden kilpailijan tai yhden viestijoukkueen jokaiseen lajiin vaikka rajaa ei olisi saavutettu. Hallitsevat maanosamestarit vuosilta 2010 ja 2011 luetaan A-rajan ylittäneiksi. Näiden lisäksi hallitsevat maailmanmestarit voi lähettää kilpailuihin.
Kilpailla saa enintään kolme urheilijaa joka maasta. Viesteissä saa olla kuuden hengen joukkue, joista neljä kilpailee. Jokaisen 100 m ja 400 m yksilölajeihin valitun (myös neljännen varamiehen) pitää kuulua viestijoukkueeseen, jos maalla sellainen on. Maratonille voi lähettää seitsemän urheilijaa, joista viisi saa kilpailla.
Kisaraja pitää saavuttaa 1. lokakuuta 2010 – 15. elokuuta 2011 välisenä aikana paitsi pitkille matkoille ja otteluihin karsinta-aika on alkanut jo 1. tammikuuta 2010. Kenttälajeihin ja 400 metrin juoksuun sekä sitä pidempiin voidaan valita myös hallituloksilla.
Pohjannaula (yhtye)
Pohjannaula oli suomalainen folkrock-yhtye, joka toimi vuosina 1995–2011. Lilith julkaisi yhtyeen debyyttialbumin Kivi vuonna 1998. Albumin tuottivat Mara Salminen ja A. W. Yrjänä. Vuonna 2000 Pohjannaula siirtyi EMIlle, joka julkaisi yhtyeen kaksi seuraavaa albumia Pässinpää ja Päreinä. Juha Menna lähti bändistä kesken Päreinä-albumin nauhoitusten ja uudeksi rumpaliksi tuli Hermanni Peltola. Pohjannaulan neljäs albumi Tätä kaikki kaipaa julkaistiin yhtyeen oman levymerkin Uho Recordsin alla vuonna 2005. Albumilla yhtyeen kokoonpanossa oli taas tapahtunut muutoksia, kun Antero Aunesluoman tilalle basistiksi tuli Tuomo Kuure. Antero Aunesluoma on soittanut Pohjannaulan jälkeen yhtyeissä Sapattivuosi, Blake sekä Kivireki, jossa yhdessä Juha Mennan kanssa. Kivireessä oli aiemmin mukana myös Tomi Rikkola ja bassossa Tuomo Kuure. Yhtyeen rumpali Hermanni Peltola tunnetaan DJ-projekteissaan nimellä DJ Svengali. Pohjannaula lopetti toimintansa helmikuussa 2011.
Uskontotiede
Uskontotiede on humanistis-yhteiskuntatieteellistä uskontojen tutkimusta. Uskontotieteen pääalat ovat uskontoantropologia, uskontososiologia, uskontopsykologia, uskontohistoria, uskontofenomenologia sekä nykyään kognitiivinen uskontotiede. Evolutiivinen uskonnontutkimus sijoittuu kognitiivisen uskontotieteen alle. Uskontotiede tutkii ihmisten uskonnollista käyttäytymistä. Tieteenalan perimmäisiin kysymyksiin kuuluu kysymys uskontojen luonteesta ja synnystä. Uskonnon määritelmien moninaisuuden vuoksi uskontotieteessä voidaan tutkia hyvin monenlaisia ilmiöitä joita arkiajattelussa ei välttämättä mielletä uskonnoiksi. Uskontotiede voi olla myös vertailevaa uskontotiedettä, joka etsii uskontojen yhteisiä ja toisistaan eroavia piirteitä.
Uskontotieteen historia
pienoiskuva|Eri uskontojen symboleita.
Nykyaikainen akateeminen uskontotiede on suhteellisen nuori tutkimusala. Tutkijat ovat kautta aikojen kiinnittäneet huomiota uskonnollisiin ilmiöihin, mutta ensimmäinen varsinainen uskontotieteen oppituoli perustettiin vasta 1800-luvulla. Varsinaisesti uskontotiede syntyi 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla valistuksen ja ihmistutkimuksen kehityksen tuloksena. Uskontotieteellinen tutkimus yleistyi merkittävästi vasta 1960-luvulla.
Kiinnostus uskonnon yleiseen tutkimukseen syntyi jo antiikin aikana, ja uskontoa tutkivat muiden muassa Hekataios (n. 550–476 eaa.) ja Herodotos (n. 484–425 eaa.). Keskiajalla islamilaiset oppineet tutkivat persialaisia (zarathustralaisuus), juutalaisia, kristillisiä ja hindulaisia uskomuksia ja käytäntöjä. Ensimmäinen uskonnonhistoria oli islamilaisen oppineen Muhammad al-Shahrastanin kirjoittama Tutkielma uskonnollisista ja filosofisista lahkoista (1127). Länsi-Euroopassa Petrus Venerabilis, joka toimi samoin 1100-luvulla, tutki islamia ja teki latinankielisen käännöksen Koraanista.
Uskontotieteen syntyyn vaikuttivat muiden muassa valistusajan pyrkimykset deistisen luonnollisen uskonnon etsimiseen sekä lisääntynyt tietämys muista kulttuureista ja uskonnoista muun muassa Intiassa ja Kiinassa.
Ennen kuin uskontotieteestä tuli itsenäinen tutkimusala, monet tieteilijät tutkivat uskontoa erilaisista lähtökohdista. Uskontofenomenologian ja uskontohistorian kehitykseen vaikutti erityisesti Friedrich Schleiermacher, joka pyrki tutkimaan eri kulttuureissa esiintyviä myyttejä. Herbert Spencerin yhteiskunnallinen evoluutioteoria, joka linkittyi Charles Darwinin tutkimuksiin, suuntasi tutkimusta positivistiseen suuntaan, tutkien erityisesti uskontojen syntyä ja kehitystä. Evolutionistista uskontotutkimusta harjoittivat muun muassa Edward Burnett Tylor ja sir James George Frazer. Bronisław Malinowski tutki uskontoja funktionalistisista lähtökohdista ja määritteli uskonnon yksilöllisten ja yhteisöllisten tarpeiden tyydyttämiseksi. Tunnettu pragmatisti William James tutki teoksessaan Uskonnollinen kokemus uskontoa psykologis-filosofisesta näkökulmasta. Max Weber tutki uskontoa taloudellisesta näkökulmasta tunnetuimmassa teoksessaan Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki, ja hän on vaikuttanut myöhempään uskonnon yhteiskunnalliseen eli sosiologiseen tutkimukseen. Émile Durkheim tutki itsemurhaa koskevia asenteita ja oppeja protestanttisuudessa ja katolisuudessa teoksessaan Le Suicide. Vuonna 1912 hän julkaisi teoksen Uskontoelämän alkeismuodot. Strukturalistista myyttitutkimusta edusti muiden muassa Claude Levi-Strauss. 1900-luvulla uskontotiede kehitty muiden humanististen alojen lailla kulttuurirelativistiseen suuntaan, mitä vahvistivat postmodernismi ja jälkistrukturalismi.
Suomalaisen uskontotieteen historiaa
Ensimmäisenä uskontotieteen virkana pidetään Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan vuonna 1886 perustettua teologisen esikäsitteiden apulaisen virkaa, jonka alaan kuului myös vieraiden uskontojen opettaminen. Virkaa hoitivat mm. Jaakko Gummerus, Erkki Kaila (Erik Johansson) ja Antti J. Pietilä. Kristillisestä näkökulmasta vieraiden uskontojen tutkimus lisääntyi myöhemmin teologian piirissäkin.
Muuten Suomessa uskontotieteen historia on kulkenut käsi kädessä kansallisten tieteiden, kansatieteen ja kansanrunouden tutkimuksen kanssa: uskontotiedettä harjoitettiin niiden piirissä, muttei omana tieteenalanaan. Samasta syystä varsinkin varhaisemmat uskonnon tutkijat tunnetaan paremmin jonkin muun tieteenalan edustajana. Varhaiseen suomalaiseen uskontontieteeseen lukeutuvat muun muassa Henrik Gabriel Porthanin ja Christfried Gananderin (Mythologia Fennica, 1789) työt, jotka loivat pohjaa 1800-luvun suomalaiskansalliselle mytologiatutkimukselle, joka ilmenee Elias Lönnrotin kokoamassa Kalevalassa ja erityisesti Matthias Alexander Castrénin töissä. 1800- ja 1900-luvun vaihteessa folkloristisessa uskontotutkimuksessa vaikutti Kaarle Krohnin ns. suomalainen koulukunta, ja ruotsinkielisissä piireissä puolestaan sosiaaliantropologisesti suuntautunut Edvard Westermarckin koulukunta. Jälkimmäiseen kuului muun muassa Rafael Karsten, joka kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen uskontotieteen menetelmäoppaan Uskontotieteen perusteet (1931).
Suomalaisen uskontotieteen pioneerina voidaan pitää Uno Harvaa, joka oli Kaarle Krohnin ja Edvard Westermarckin oppilas. Hän ajoi itsenäisen akateemisen uskonnontutkimuksen asiaa. Hänen jälkeensä alalla on vaikuttanut erityisesti Martti Haavio, joka on tutkinut muun muassa suomalaista šamanismia ja tietäjäperinnettä.
Uskontotieteen alat ja tutkimusmenetelmät
Kognitiivinen uskontotiede tutkii uskontoa inhimillisen tiedonkäsittelyn näkökulmasta. Kognitiivinen uskontotiede lähtee siitä olettamuksesta, että uskonto on inhimillistä tiedonkäsittelyä sekä yksilön mielessä että yksilöiden välisessä kommunikaatiossa. Kognitiotieteessä ihmisen ”ajattelun” ominaisuuksia pyritään mallintamaan hyödyntämällä hyvin erilaisia tutkimuksen traditioita, esimerkiksi neurotiedettä, kokeellista psykologiaa, evoluutiopsykologiaa, keinoälyn tutkimusta ja filosofiaa. Kognitiotieteen uusia tuloksia on ryhdytty soveltamaan uskonnollisen käyttäytymisen ja traditioiden tutkimuksessa.
Uskontoantropologian tutkimusmenetelmä on kenttätyö, eli yhteisön havainnointi, jonka pohjalta tuotetaan etnografista tietoa. Uskontososiologia tutkii uskontoa yhteiskunnallisena ilmiönä, ja menetelmät ovat sekä laadullisia (kuten uskontoantropologiassa) että määrällisiä. Uskonnonhistoria perustuu kirjoitetuille lähteille, mutta myös arkeologian ja kielitieteen tutkimustuloksia käytetään hyväksi. Rajan vetäminen uskontotieteen ja kulttuuriantropologian, folkloristiikan tai eri yksittäisiä kulttuureja tutkivien alojen välille on käytännössä mahdotonta, sillä samat kysymykset ja teoriat ovat relevantteja kaikilla näillä aloilla.
Uskontofenomenologiassa menetelmänä on eläytyminen ja pyhän kokemus on keskeinen metodinen apuväline. Jotkut uskontofenomenologit olettavat pyhän johtuvan transsendentista eli tuonpuoleisesta, kun taas antropologisessa uskontotieteessä sen yleisesti nähdään johtuvan yhteisöllisestä vuorovaikutuksesta (sosiaalinen konstruktivismi) tai ihmisen mielen ominaisuuksista.
Uskontopsykologia tutkii uskontoja psykologian tutkimusmenetelmien, käsitteiden ja teorioiden avulla. Niin sanottu neuroteologia on osoittanut erilaisten uskonnollisten kokemusten liittyvän aivojen tiettyjen osien aktivoitumiseen. Tämä havainto on uskontotieteellisen tutkimuksen, varsinkin uskontopsykologian kannalta merkityksellinen. Myös aivotutkimukseen ja evoluutioteoriaan vahvasti nojautuva kognitiivinen uskontotiede on puolestaan saanut tuloksia, joiden mukaan uskonnollisuus ei ole sidoksissa mihinkään tiettyyn osaan aivoja, vaan uskonnolliset elämykset syntyvät samalla tapaa kuin muut kognitiiviset kokemukset.
Kriittinen uskontotiede tarkastelee uskonnollisia väitteitä tiedollisesta näkökulmasta ja esittää niille samoja vaatimuksia kuin muillekin olemassaoloväitteille. Uskontotieteilijä Matti Kamppisen mukaan uskontojen tunnusmerkki on yliluonnollisten toimijoiden kuten jumalien olettaminen ja vanhentuneiden ajattelutapojen tuominen nykyaikaan. Hänen mukaansa näiden molempien piirteiden oikeutus on mahdollista kyseenalaistaa käyttämällä kriittisen yhteiskuntatieteen menetelmiä. Kamppisen mukaan nykyaikaisen kuvailevan uskontotieteen sekä uskontokritiikin taustalla ovat samat käsitykset. Kamppisen mielestä ei ole olennaista, onko tutkija itse uskonnoton vai uskonnollinen. Sen sijaan se on tärkeää, että uskonnollisia väitteitä ei yhdistetä tieteeseen.
Muuntokuidut
pienoiskuva|Lähikuva [[Viskoosi|viskoosi-muuntokuidusta tehdystä kankaasta.]] Muuntokuidut, aiemmin puolisynteettiset kuidut, ovat tekokuituja, joiden perusraaka-aineita ovat luonnosta saatavat polymeerit, esimerkiksi selluloosa ja proteiinit.
Muuntokuituja ovat viskoosi, modaali, lyocell, bambuselluloosasta valmistettu bambukuitu, alginaatti, asetaatti, triasetaatti, puuvillajätteestä valmistetut kuprokuidut sekä yleensä kaseiinista valmistetut proteiinikuidut.
Valmistus kuiduksi tapahtuu siten, että raaka-aine liuotetaan liuottimeen mutta osa molekyylirakenteesta ei muutu. Sitten liuos puristetaan reiällisen suulakkeen läpi, ja sen jälkeen tapahtuu saostuminen.
Ere Kolu
thumb|Ere Kolu Ere Kolu (oik. Kustaa Anders Liukonen, 30. marraskuuta 1884 Tampere – 29. kesäkuuta 1960 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen aktivisti, anarkisti, kirjailija, puuseppä ja kunnallispoliitikko. Hän laati novelleja, runoja, aikalaiskuvauksia ja kirja-arvosteluja muun muassa Suomen Sosialidemokraattiin, Kansan Lehteen, Pienviljelijään ja Tulenkantajat-lehteen. Hän kirjoitti myös toistakymmentä näytelmäkäsikirjoitusta sekä romaanikäsikirjoituksia. Näistä suurin osa on säilynyt suvun hallussa.
Näytelmistä lähinnä Voittajat saavutti jonkinmoista suosiota työväennäyttämöillä. Useimpia hänen näytelmiään ei koskaan esitetty, eikä yhtään romaania julkaistu. Syynä oli teatterinjohtajilta ja kustantamoilta saadun palautteen mukaan lähinnä tekstien voimakas julistava sävy, joka jätti usein henkilökuvauksen varjoonsa. Karua elämää -kokoelma sai kuitenkin aikoinaan hyvän vastaanoton. Ere Kolu oli kirjoittaja- ja taiteilijaryhmä Kiilan kantajäsen.
Elämänvaiheet
Kustaa Liukonen syntyi 1884 tamperelaisen tehtaantytön aviottomana lapsena ja vietti lapsuutensa Hauholla isovanhempien hoivissa. Hän oppi varhain lukemaan ja suoritti kansakoulun. Hänellä oli pienestä pitäen vilkas mielikuvitus, ja hän kertoo nähneensä monenlaisia ”näkyjä”, joita esimerkiksi Raamatun dramaattiset kertomukset herättivät. Kristinuskoon ja kirkkoon hän sinänsä suhtautui kriittisesti, mikä liittyi hänen kokemuksiinsa tuon ajan papeista. Näitä kokemuksia hän kuvailee myös omaelämäkerrassaan.
Liukonen sai vuoden 1904 paikkeilla käsiinsä sosialismista kertovaa maanalaista kirjallisuutta, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Kirjat tarjosivat teorian siitä, miksi yhteiskunta oli epäoikeudenmukainen, ja samalla ratkaisun ongelmaan eli vallankumouksen. Eugen Schauman murhasi Nikolai Bobrikovin vuonna 1904. Liukonen kuvailee elämäkerrassaan voimakkaita tuntojaan seuratessaan Bobrikovin loisteliasta hautajaissaattuetta Helsingissä Esplanadin ja Mikonkadun kulmassa: hän tunsi ”järjetöntä halua heittää pommin ja sillä hajottaa vihatun miehen maalliset jäännökset Esplanadin puiden oksille ja kadulle ihmisten tallattavaksi”.
Liukonen lähti suurlakkovuonna 1905 mukaan aktivistien toimintaan: hän salakuljetti aseita, levitti vallankumouspropagandaa keisarin sotilaiden keskuuteen, oli mukana väijytyksissä ja iskuissa tsaarin turva- ja virkakoneistoa vastaan sekä osallistui myös pankkiryöstöihin, joista saatavilla rahoilla oli tarkoitus rahoittaa vallankumousta. Hän toimi vuoden 1906 Viaporin kapinan aikoihin punakaartin päällikön Johan Kockin henkivartiokaartissa.
Kohtalokkaaksi teoksi osoittautui murha, johon hän syyllistyi keväällä 1907: hän ampui Kouvolan rautatieasemalla keisarin salaisen poliisin kätyriksi arvellun Nikolai Vestnikovin. Tästä hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Tuomio kuitenkin raukesi 1917, kun Venäjällä puhkesi vallankumous ja senaatin päätöksellä kaikki poliittiset vangit vapautettiin. Omaelämäkerta kuvailee yksityiskohtaisesti 1900-luvun alun Kakolan vankilaoloja.
Loppuikänsä Liukonen vietti rauhallista elämää puusepän ammatissa, jonka hän oli oppinut vankilassa. Sisällissotaan hän ei osallistunut, vaikka sekä punaiset että valkoiset houkuttelivat entistä aktivistia riveihinsä. Myöhemmin hän jatkoi ahkerasti kirjoittamista ja toimi toisen maailmansodan jälkeen aktiivisesti Helsingin maalaiskunnan kunnallispolitiikassa SKDL:n edustajana. Omaelämäkerrasta ja hänen tyttärensä tiedoista päätellen Liukonen katui vanhemmiten väkivallantekoja, joihin hän oli nuorukaisena syyllistynyt, vaikkakin hän oli tehnyt ne tsaarinvallan kumoamiseksi ja Suomen itsenäisyyden nimissä.
Metsepole
thumb|300px|Metsepolen sijainti kartalla. Metsepole on historiallinen Liivinmaalla sijainnut maakunta, jota asuttivat liiviläiset. Alue sijaitsee Latvian pohjoisosassa. Metsepolen nimi juontuu liivinkielen sanasta, joka tarkoittaa "paikkaa metsässä" tai "metsän puolelle". Seutu oli melko harvaan asutettua. Kalparitaristo valtasi alueen 1206 ja käännytti alueen liiviläiset kristinuskoon. Kalparitaristo taisteli alueella virolaisten päällikköä Lembitua vastaan. 1255 alue siirtyi Riian arkkihiippakunnan alaisuuteen. Metsepolen alueesta tuli tärkeä kauppareitti Väinäjoen hyvien kulkuyhteyksien takia.
GeForce 8 -sarja
GeForce 8 -sarja, koodinimeltään G80, on kahdeksas Nvidian GeForce-sarjan grafiikkasuoritin. Se julkaistiin 8. marraskuuta 2006. G80:n arkkitehtuuri on kolmas Nvidian perusteellisesti uudelleen suunnittelema arkkitehtuuri.
NVIDIA GeForce 8800 -sarjan tietoja
Nvidian GeForce 8800 -sarjan näytönohjaimet ovat ensimmäiset Direct3D 10- ja Shader Model 4.0 -näytönohjaimet. Samaan aikaan julkaistiin kaksi näytönohjainta, joista tehokkaampi on 8800 GTX ja pienitehoisempi 8800 GTS.
GeForce 8000 -sarjan näytönohjainten GPU:t on valmistettu Unified Shader -arkkitehtuurilla, joka käsittää GTX-mallissa 128 ja GTS-mallissa 96 stream-prosessoria, joista jokainen osaa käsitellä pikseli-, verteksi- ja geometriaoperaatiota. 8800-sarjan näytönohjaimet poikkeavat merkittävästi edeltävistä näytönohjaimista, sillä aiemmissa arkkitehtuureissa jokaista operaatiota varten oli oma yksikkö. GeForce 8 -näytönohjaimissa kaikki yksiköt kykenevät suorittamaan mitä tahansa operaatiota.
GeForce 8 -sarjan näytönohjaimet suorittavat tekstuurifiltteröintiä huomattavasti pienemmällä suorituskykyhävikillä GeForce 7 -sarjaan verrattuna. 8-sarjan tehokkain näytönohjain on GeForce 8800 Ultra, joka on ominaisuuksiltaan identtinen GeForce 8800 GTX:n kanssa. 8800 Ultra on tehokkaampi ja siinä on esim. korkeampi kellotaajuus ja parempi jäähdytys. GeForce 8800-sarjan GPU:t ovat kookkaita verrattuna edeltäviin, pinta-alaltaan 400 mm². GPU:ssa on lähes 700 miljoonaa transistoria, kun esim. GeForce 7900 -sarjan G71-prosessorissa on 278 miljoonaa transistoria.
GeForce 8800 GTX- ja GTS-mallit eroavat myös muistien yhteiskapasiteetiltaan, sillä GTX-mallissa on 768 megatavua muistia, kun GTS:ssä taas 640 megatavua. 8800GTS:llä on myös alhaisempitaajuinen prosessori (500 MHz) ja muistit (1200 MHz). GTX:ssä on 384-bittinen ja GTS:ssä 320-bittinen muistiohjain. Molempien korttien muistit ovat GDDR3-tyyppisiä. GeForce 8800 -sarjalaiset kuluttavat aiempaa enemmän sähköä, sillä GTX kuluttaa kuormituksessa n. 130 wattia ja sen virtalähdesuosituksessa vaaditaankin kykyä syöttää yhteensä 30 ampeerin virta 12 voltin linjaa tai linjoja pitkin. Riittävän virransaannin takaamiseksi GTX-mallissa on poikkeuksellisesti kaksi PCI-E -virtaliitintä. GTX-mallista löytyy myös kaksi SLI-liitintä.
GeForce 8800 -sarjassa on vakiona heatpipe-jäähdytys, jossa nestettä sisältäviä putkia käytetään kuljettamaan lämpö kuumalta komponentilta jäähdytyssiiliin. Uusimmista G80-tuotteista näkyy vesi/ilmahybridituuletus (ja normaali). Kuvat näyttävät myös kaksi PCI-E -virtaliitintä ja kaksitoista muistia, kertoen 768 Mt:n muisteista.
8800 GTS
8800 GTS -näytönohjain on G92-koodinimelliseen grafiikkapiiriin perustuva. Valmistusprosessi on 65 nanometriä. Näytönohjaimessa on G80-grafiikkapiiristä poiketen pakattu NVIO-ohjainpiiri ytimeen. Uutena ominaisuutena NVIO-ohjainpiiristä löytyi VP2-purkuominaisuudet ja tuki AES128-kryptaukselle. GTS-näytönohjaimessa SIMD-klustereita on kahdeksan. Tekstuuriosoiteyksiköiden määrä on kaksinkertaistunut verrattaessa edellisen sukupolven huippunäytönohjain G80-koodinimelliseen grafiikkapiiriin. Tämä tarkoittaa sitä, että 8800 GTS kykenee teoriassa tekemään kaksinkertaisen määrän tekstuuriosoitehakuja kellojaksossa kuin G80-grafiikkapiiri. 8800 GTS näytönohjaimessa on neljä 64-bittistä muistiohjainta, joten näytönohjaimen muistiohjain on 256 bittiä leveä. Muistiväylä kykenee näin ollen siirtämään tietoa 64 gigabittiä sekuntia kohti. ROP-yksiköitä näytönohjain sisältää 16 kpl. ROP yksiköt kykenevät siirtämään tietoa noin 10,4 gigapikselin edestä sekuntia kohti. Transistoreita G92-ydin sisältää 754 miljoonaa kappaletta. 65 nanometrin valmistusprosessilla ytimen pinta-alaksi muodostuu 324 mm². 8800 GTS -näytönohjaimen virransyöttö on kolmivaiheinen ja toteutettu digitaalisesti. Tosin kuin G80-graafiikkapiiriin perustuva 8800 GTX, G92-piiriin perustuva GTS käyttää vain yhtä kuusipinnistä lisävirtaliitintä. 8800 GTS -näytönohjain käyttää PCI-E 2.0 väyläratkaisua kun aiemmin ilmestynyt G80-grafiikkapiiri käyttää vanhempaa PCI-E 1.0-väylää. Suurin osa GeForce 8800 -sarjan korteista hyödyntää heatpipe-tekniikkaa lämmönsiirrossa ytimestä jäähdytyssiiliin.
GeForce 8300 ja 8400
Kesällä 2007 Nvidia julkaisi 8xxx perheen halvimmat mallit. Ne on varustettu G86-ytimellä. 8300-malli on tehty vain OEM-myyntiin. Nämä mallit korvasivat aiemmin myynnissä olleet GeForce 7200- ja GeForce 7300 -mallit.
GeForce 8500 ja 8600
17. huhtikuuta 2007 Nvidia julkaisi GeForce 8500 GT, 8600 GT ja 8600 GTS -näytönohjaimet. GeForce 8500 -malli oli pelikäytössä hidas. 8500-näytönohjaimen nopeus oli pelikäytössä noin 50 % 8600-näytönohjaimen nopeudesta. 8600-näytönohjaimessa on vain 25 % shadereita, kun vertailukohdaksi otetaan 8800 GTX. Muistiväylä on 8600-mallissa vain 128-bittinen. 8600-malli vaatii vähimmillään 350-wattisen virtalähteen toimiakseen luotettavasti. 8600 GT -näytönohjaimessa on G84-koodinimellä kulkeva grafiikkapiiri, joka on valmistettu 80 nanometrin prosessilla. G84-grafiikkapiirissä on 289 miljoonaa transistoria. G84-grafiikkapiiriin perustuvissa näytönohjaimissa on 32 Stream-prosessoria ja 16 tekstuuriyksikköä. Rasterioperaattorit tuottavat 8 pikseliä kellojaksossa. Stream-prosessorit ovat kahdessa 16 yksikön osiossa molemmilla ollen omat L1- ja L2-välimuistit. 8600 GTS -malli tarvitsee lisävirtaliittimen, jota taas GT-malli ei tarvitse. 8600 GT ja GTS-malleissa on sama G84-koodinimellinen grafiikkapiiri. 8600 GT -näytönohjaimessa on referenssikellotaajuutena 540 MHz. Grafiikkapiirissä on 289 miljoonaa transistoria. GeForce 8500 -näytönohjain perustuu G86-koodinimelliseen grafiikkapiiriin. G86-näytönohjaimessa ei ole lisävirtaliitintä. G86-näytönohjain valmistetaan 80 nanometrin prosessilla. Transistoreita G86-näytönohjaimessa on 210 miljoonaa kappaletta. Grafiikkapiirin referenssikellotaajuus on 450 MHz. Stream-prosessoreita on 16, tekstuuriosoiteyksiköiden lukumäärän ollessa 8. Rasterioperaattorit tuottavat 4 pikseliä kellojaksossa. Muistiohjain on 128-bittinen. ref name="mnvi" />
Mestis-kausi 2005–2006
Runkosarja
Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, kaksi heikointa Mestiskarsintaan.
Mestiskarsinta
Mestiksen karsintasarjaan osallistui Mestiksen joukkueista Kokkolan Hermes, sekä Suomi-sarjan kolme parasta. Järvenpään Haukat luopui sarjapaikastaan ilman karsintoja. Joukkueiden kesken pelattiin kaksinkertainen sarja.
HeKi, SaPKo ja KooVee nousivat Mestikseen. Hermes putosi Suomi-sarjaan. Haukkojen edustusjoukkue lakkautettiin eikä se osallistunut seuraavana kautena Suomi-sarjaan.
Arnošt Klimčík
Klimčík kuului Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Münchenissä 1972. Vuonna 1967 hän voitti maailmanmestaruuden.
Klimčík kuoli pitkän ja vakavan sairastamisen jälkeen 69-vuotiaana 21. maaliskuuta 2015.
Luigi Luzzatti
Luigi Luzzatti (11. maaliskuuta 1841 Venetsia – 29. maaliskuuta 1927 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1910–1911.
Luzzatti toimi vuodesta 1867 valtio-opin professorina Padovan yliopistossa ja vuodesta 1894 Perugian yliopistossa sekä vuodesta 1898 myös Rooman yliopistossa. Hänet valittiin 1870 Italian edustajainhuoneeseen, mutta vaali kumottiin, koska hän ei ollut vielä ylittänyt vaalikelpoisuusikärajaa, ja hän pääsi edustajainhuoneeseen vasta kahden täytevaalin jälkeen vuonna 1871. Luzzatti tultiin tuntemaan kansantalouskysymysten osaajana ja hän osallistui kauppasopimusneuvotteluihin useiden maiden kanssa. Hän toimi rahaministerinä 1891–1892, 1896–1898, 1903–1905 ja 1906. Viimeisenä vuonna hän sai aikaiseksi Italian valtionvelan alentamisen. Vuosina 1909–1910 Luzzatti oli maatalousministerinä. Maaliskuussa 1910 hänestä tuli pää- ja ulkoministeri, mutta joutui eroamaan jo vuotta myöhemmin. Hän kannatti innokkaasti Italian osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan ja oli vielä kerran rahaministerinä keväällä 1920. Hänet nimitettiin 1921 Italian senaattiin.
Juutalaistaustainen Luzzatti oli myös aktiivi sionisti liikkeen kannttaja etenkin maatlousyhteisöjen perustamissa Palestiina ssa
Armenian jalkapalloliigakausi 2008
Armenian jalkapalloliiga-kausi 2008 on Armenian jalkapalloliigan 18. kausi. Kausi alkoi 6. huhtikuuta ja loppui 15. marraskuuta 2008. Kaudella oli mukana kahdeksan joukkuetta, ja hallitsevana mestarina oli Pjunik Jerevan. Edellisellä kaudella sarjaan ei noussut yhtäkään joukkuetta, sillä Dinamo Jerevan, jonka piti nousta sarjaan, ei halunnut nousta pääsarjaan ja antoi Kilikia Jerevanin jatkaa sarjassa.
Sarjataulukko
V = Voitot, T = Tasapelit, H = Häviöt, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, ME = Maaliero, P = Pisteet
Kriittinen tieteellinen realismi
Kriittinen tieteellinen realismi on tieteellisen realismin muoto, joka soveltaa kriittistä realismia tieteenfilosofiaan. Sen mukaan on olemassa ulkoinen, ihmismielestä riippumaton todellisuus, josta on mahdollista saada tietoa. Saavuttamamme tieto on epätäydellistä, mutta tiede kuitenkin lähestyy totuutta: tieteen edistymisessä on kyse tieteellisten teorioiden totuudenkaltaisuuden kasvusta.
Kriittistä tieteellistä realismia ovat kannattaneet muun muassa Karl Popper, Wilfrid Sellars, Mario Bunge, Richard Boyd, Leszek Nowak, Ilkka Niiniluoto ja Raimo Tuomela.
Sisältö
Niiniluodon mukaan kriittinen realismi muodostuu seuraavista teeseistä:
Sean Couturier
Sean Couturier (s. 7. joulukuuta 1992 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL-liigan Philadelphia Flyersissa. Couturierin vahvuuksiin kuuluvat kahden suunnan pelaaminen, monipuolisuus sekä vahva luistelu. 2015 kesällä Couturier solmi pitkän kuusivuotisen sopimuksen Flyersin kanssa, ja sen arvo tulee olemaan 26 miljoonaa dollaria.
Couturier on Flyersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2011.
Ura ennen NHL:ää
Couturier syntyi Phoenixissa, Yhdysvalloissa hänen isänsä Sylvain Couturierin pelatessa ammatikseen jääkiekkoa IHL-liigan Phoenix Roadrunnersissa. Varhaislapsuutensa hän kuitenkin vietti pääosin isänsä pidempiaikaisissa asemapaikoissa, ensin Yhdysvaltain Milwaukeessa ja myöhemmin vielä Berliinissä, Saksassa. Perhe asettui Bathurstiin, New Brunswickin provinssiin Kanadaan hänen isänsä lopetettua pelaajauransa vuonna 2001 ja siirryttyä ammattimaisen juniorivalmennuksen pariin LHJMQ:n Acadie-Bathurst Titanin palvelukseen. Vuodesta 2005 Sylvain Couturier on toiminut seuran toimitusjohtajana.
Sean Couturier varattiin saman junioriliigan Drummondville Voltigeursin riveihin vuoden 2008 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ennen Titanin varausvuoroa, joten Sean esiintyi näin vuosina 2008–2011 isänsä seuraa vastaan. Drummondvillen mukana hän voitti mestaruuden kaudella 2008–2009, ja sarjan pistepörssin kautta myöhemmin.
Couturier edusti Kanadaa vuoden 2011 nuorten MM-kilpailuissa, joukkueen ainoana tulevan kesän varaustilaisuudessa varauskelpoisena pelaajana. Kanada saavutti turnauksessa hopeaa.
NHL-ura
Couturier teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 18. lokakuuta 2011 ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hän pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan 77 runkosarjan ottelua ja 11 pudotuspeliä, mutta kaudella 2012–2013 hän pelasi osan kaudesta AHL-sarjan Adirondack Phantomsissa. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi 82 NHL:n runkosarjan ottelua.
Couturier voitti Frank J. Selke Trophyn eli parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnon kaudella 2019-2020.
Catulli carmina
Catulli carmina on Carl Orffin säveltämä näyttämöteos, joka pohjautuu Catulluksen runoihin. Teos kuuluu Orffin triptyykkiin, johon kuuluvat lisäksi Carmina Burana ja Trionfo di Afrodite. Catulli carmina sai ensiesityksensä 6. marraskuuta 1943.
Sean Couturier
Maajoukkue
Couturier kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Kanadan maajoukkueeseen vuonna 2015.
Catulli carmina
Henkilöt
Kuoro:
Sean Couturier
Maajoukkue
"Edustan nyt Pohjois-Amerikkaa ja rehellisesti, kun hyppäät kaukaloon, haluat vain voittaa... Ei ole väliä, mitä joukkuetta edustat. Jos mahdollisuus Kanadan voittamiseen tulee, teen kaikkeni, että se on mahdollista."
Catulli carmina
Juoni
Vanhukset suhtautuvat nuorten rakkaudentunnustuksiin ivallisesti. Heidän mottonsa on: kaikki on vain teeskentelyä, mikään ei säily ikuisesti. Kiista vastakkaisista mielipiteistä jää toistaiseksi ratkaisematta, vasta varsinaisen esityksen tapahtumat tuovat selkeyttä asiaan. Lesbia tapaa Catulluksen, joka nukahtaa hänen syliinsä. Lesbia jättää Catulluksen saman tien ja menee kapakkaan viihdyttämään rakastajiaan tanssillaan. Voidakseen avata Lesbian vielä uudelleen, Catullus asettuu nukkumaan kadulle tytön asunnon eteen. Hänen unensa Lesbiasta ja tämän rakkaudesta Caeliusta kohtaan havahduttaa Catulluksen hereille. Yhä Lesbiaan rakastuneena Catullus kirjoittaa Ipsitillalle kirjeen ja torjuu vanhan ilotytön, Ameanan. Lopulta hän huomaa Lesbian tämän rakastajien ja ystävien seurassa. Häikäilemättömästi Catullus jättää Lesbian. Suuttunut Lesbia pakenee.
Elinvoimaisten nuorten taistelu kokeneita vanhuksia vastaan kääntyy nuorten hyväksi, jotka eivät koskaan opi vanhempiensa virheistä vaan jotka sokeina seuraavat omia intohimojaan: "Eis aiona. Ikuisesti sinun!"
Sean Couturier
Maajoukkue
- Sean Couturierin vastaus, kun Yleisradion urheilutoimittaja kysyi häneltä, miltä tuntuisi pelata Kanadan maajoukkuetta vastaan.
McLaren MP4-19
McLaren MP4-19 oli brittiläisen Adrian Neweyn suunnittelema Formula 1 auto, jolla McLaren -talli kilpaili kaudella 2004. Auto jatkoi MP4-X-nimeämissysteemiä. Autossa oli Michelinin renkaat, ja se käytti Mobil 1:n poltto- ja voiteluaineita. Autossa oli Mercedes-Benzin V10 moottori. Autoa ajoivat brittiläinen David Coulthard ja suomalainen Kimi Räikkönen. Testikuljettajina toimi itävaltalainen Alexander Wurz ja espanjalainen Pedro de la Rosa.
Kauden avanneessa Australian GP:ssä Coulthard onnistui ajamaan maaliin sijalla kahdeksan tuoden yhden pisteen. Malesian GP:ssä Coulthard sijoittui kuudenneksi. Bahrainin GP:ssä molemmat keskeyttivät moottoririkkoon. San Marinon GP:ssä talli onnistui saamaan ensimmäistä kertaa molemmat autot maaliin, Räikkösen sijoituttua kahdeksanneksi startattuaan viimeisestä lähtöruudusta. Coulthard ajoi maaliin sijalla 12. osuttuaan ensimmäisellä kierroksella Renaultin Fernando Alonson perään menettäen etusiiven. Espanjan GP:ssä Coulthard ja Räikkönen sijoittuivat sijoille 10. ja 11. jääden pistesijojen ulkopuolelle. Monacon GP:ssä Coulthard keskeytti kilpailun toisella kierroksella Sauberin Giancarlo Fisichellan törmättyä hänen perään. Räikkönen keskeytti kierroksella 27. moottorivikaan. Euroopan GP:ssä molemmat keskeyttivät moottoririkkoon.
Kanadan GP:ssä talli saavutti kauden parhaan tuloksen sijoittumalla viidenneksi ja kuudenneksi. Räikkönen kärsi kilpailun aikana varikonläpiajorangaistuksen, kun hän ensimmäiseltä varikkokäynniltä palatessaan takaisin radalle leikkasi sääntöjenvastaisesti valkoisen sulkuviivan. Lisäksi hän joutui käymään vielä yhdeksän kierrosta ennen maalia varikolla ylimääräisellä varikkokäynnillä vaihtamassa autoon uuden ratin. Yhteensä Räikkönen kävi varikolla peräti viisi kertaa. Yhdysvaltain GP:ssä molemmat sijoittuivat pisteille kuudenneksi ja seitsemänneksi. Räikkönen kärsi kilpailun aikana ongelmia kun auton moottorille ilmaa antavassa painepumpussa oli vikaa. Ron Dennis harmitteli kilpailun jälkeen Räikkösen menettäneen ongelmien myötä varman palkintopallisijoituksen. Ranskan GP:ssä talli otti käyttöönsä uuden MP4-19B automallin. Norbert Haug vitsaili aika-ajojen jälkeen ja antoi auton nimelle uuden merkityksen B niin kuin ”Better”. Kilpailussa Coulthard ja Räikkönen jatkoi pisteputkeaan sijoittumalla jälleen kuudenneksi ja seitsemänneksi. Britannian GP:ssä Räikkönen saavutti itselleen sekä tallilleen kauden ensimmäisen palkintopallisijoituksen ajamalla toiseksi startattuaan paalupaikalta.
Saksan GP:ssä Coulthard ajoi neljänneksi. Räikkösen matka päättyi kilpailun alkuvaiheessa auton takasiiven irrottua pääsuoralla, mikä johti ulosajoon ensimmäisessä mutkassa. Myöhemmin selvisi että takasiivessä oli kyse rakenteellisesta valmisteviasta. Keskeytyksestä huolimatta Räikkönen ajoi kilpailun nopeimman kierrosajan. Unkarin GP:ssä Räikkönen keskeytti sähkövikaan, Coulthardin ajettua yhdeksänneksi. Belgian GP:ssä Räikkönen teki hienon nousun 10. lähtöruudusta ajamalla uransa toiseen GP-voittoon tehden samalla kilpailun nopeimman kierrosajan. Voitto oli Räikköselle ensimmäinen sitten 2003 Malesian GP:n. Italian GP:ssä Coulthard ajoi kuudenneksi, Räikkösen keskeytettyä jälleen kun auton moottorin jäähdytysvesijärjestelmään tuli vuoto.
Historian ensimmäisessä ajetussa Kiinan GP:ssä Räikkönen ajoi kolmanneksi startattuaan toisesta ruudusta. Japanin GP:ssä Räikkönen sijoittui kuudenneksi, Coulthardin keskeytettyä ajettuaan yhteen Ferrarin Rubens Barrichellon kanssa. Kauden päättäneessä Brasilian GP:ssä Räikkönen sijoittui toiseksi, jääden sekunnin verran kilpailun voittaneelle Williamsin Juan Pablo Montoyalle. Coulthard sijoittui viimeisessä McLaren kisassaan sijalle 11.
McLaren sijoittui 69. MM-pisteellä valmistajien MM-sarjassa viidenneksi.
Henkilökunta
{|
Saavutukset
{|
Saatava
Saatava tarkoittaa sitä, että velkojalla on saatavia velalliselta. Konkurssissa saatava on aina rahamääräinen.
Jos kirjanpidossa taseessa oleva saatava on niin epävarma, että se todennäköisesti jää saamatta, se vähennetään tuloslaskelmassa kuluna.
Velallisen näkökulmasta kyse on velasta, ja se vanhentuu kolmessa vuodessa erääntymisajankohdasta. Velkoja eli se jolle kyseessä on saatava, voi kuitenkin katkaista vanhentumisen.
Leander-luokka (fregatti)
Leander-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 26 fregatin muodostama alusluokka.
Taustaa
Vuoden 1951 fregattien hankintaohjelman perusteella valmistettiin kaikkiaan 26 alusta, jotka muodostivat neljä toisiaan muistuttavaa luokkaa eli kuusi Whitby-luokan, kaksitoista Blackwood-luokan, neljä Salisbury-luokan ja neljä Leopard-luokan fregattia. Lisäksi tilattiin yhdeksän Rothesay-luokan alusta. Näiden lisäksi suunnitellut kolme Salisbury-luokan ja kolme Rothesay-luokan alusta eivät koskaan edenneet tilaukseen saakka, vaan niihin varatut varat käytettiin muihin hankintoihin. Hankintojen seurauksena laivastolla oli kuitenkin riittävä määrä moderneja saattajia, vaikka erikoistuneiden alusten palveluskäyttö ei ollutkaan kaikilta osin mielekästä. Toisaalta taloudellisesti ei ollut mielekästä ylläpitää neljää erilaista alustyyppiä ja olisi helpompaa ylläpitää yhtä alustyyppiä.
Suunnittelu
Luokan perustaksi päätettiin ottaa onnistuneeksi todettu tyyppi 12 (eli Whitby/Rothesay-luokka) ja siten runko ja propulsiojärjesltemänä ollut Y-100-höyrymoottori päätettiin säilyttää sellaisenaan. Kansirakenteet suunniteltiin kokonaan uudelleen yhdeksi kokonaisuudeksi, mikä sijoitettiin keskelle alusta kolmannekselle kokonaispituudesta. Takakannelle rakennettiin tilat Wasp-helikopterille. Lähes kaikki sisätilat oli ilmastoitu, mikä merkittävästi paransi toimintaedellytyksiä aluksella. Tämä toteutus nimettiin parannelluksi tyypiksi 12.
Alusten pääaseeksi valittiin 4,5 tuuman tykki Mk VI asennuksena, joka mahdollisti sekä pinta- että ilma-ammunnan. Tulenjohtokoneeksi asennettiin uusi MRS3-tulenjohtojärjestelmä, jonka apuna oli tyypin 903 tutka, aiemman Mk 6M suuntaimen tilalle. Lähi-ilmatorjunta-aseiksi asennettiin hangaarin katolle kaksi yksiputkista Boforsin 40 millimetrin tykkiä, vaikka suunnitelmiin kuului neliohjuksinen Sea Cat -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä tutkineen. Boforsit asennettiin vain seitsemään ensimmäiseen alukseen ja loppuihin asennettiin Sea Cat -ohjukset. Ohjukset korvasivat myöhemmin Boforsit myös alkusarjan aluksilla.
1960-luvun lopulla Sea Cat -ohjusten lisäksi aluksille asennettiin kaksi Oerlikononin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä yläkannelle maston kahtapuolen. Samalla aluksille asennettiin omasuojaksi Knebworth/Corvus-suojaheittimet maston sivuun häiritsemään merimaaliohjuksia. MRS3-järjestelmä korvattiin GWS22-järjestelmällä, joka muistutti aiempaa. Poikkeuksena oli HMS Naiad, jolle asennettiin yksinkertaistettu GWS20-järjestelmä.
Sukellusveneidentorjuntaan aluksille asennettiin kolmiputkinen Mk10 Limbo-sukellusveneentorjuntaheitin lentokannen takaosaan. Aluksille asennettiin tyypin 177, tyypin 170B, tyypin 162 ja tyypin 199 kaikuluotaimet. Tutkajärjestelmän ytimenä oli tyypin 965 tutka, jonka AKE1-antenniin oli asennettu omakonetunnistin. Antenni oli asennettu lyhyeen päämastoon. Tämän lisäksi oli ilma- ja merivalvontaa varten tyypin 993 tutka. Lisäksi mastoon oli asennettu HF/DF radioantennit sekä ECM laitteisto kupujen suojaan. Aluksella oli navigoinnin tukena tyypin 975 tai 978 tutka.
Never Crazy
Never Crazy on japanilainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2002 ja hajosi vain kolmea vuotta myöhemmin, vuonna 2005. Se jäi melko tuntemattomaksi. Never Crazy luokitellaan oshare kei -bändiksi.
Never Crazyn perustivat Yuu, Masahiro, Kenta ja Niino. He tekivät yhden demon, kaksi maxi-singleä, yhden mini-albumin ja yhden albumin. He pääsivät myös moniin tapahtumiin. Yksi tärkeimmistä oli Kyoto Musehallissa pidetty Kyoto Rock Summit -tapahtuma.
Kaikki näytti hyvältä, kunnes 24. huhtikuuta pidetyssä konsertissa he kertoivat Niinon jättävän yhtyeen. Niinon viimeinen konsertti Never Crazyn kanssa olisi 26. toukokuuta Osaka Musella. Muut jäsenet eivät osanneet päättää lopettaisivatko Niinon lähdön jälkeen vai etsisivätkö tilalle uuden basistin. He päättivät miettiä asiaa ja aikoivat pitää tauon kuukauden loputtua.
Yhtye jatkoi esiintymisiään normaalisti, kunnes heidän nettisivuilleen ilmestyi viesti vain kaksi päivää ennen viimeistä konserttia Niinon kanssa: Rumpali Kenta oli pyörtynyt, ja hänellä oli todettu vakava aivoverenvuoto.
Kaksi päivää myöhemmin, 26. toukokuuta viimeisessä konsertissa, vain kolme neljästä jäsenestä ilmaantui paikalle, ja he kertoivat surullisia uutisia: Kenta oli kuollut sinä aamuna.
Jäsenet päättivät lopettaa Never Crazyn.
Natriumvetysulfidi
Natriumvetysulfidi (NaHS) on natrium- ja vetysulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään metallien jalostuksessa, tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet
Puhtaana natriumvetysulfidi on huoneenlämmössä valkoista tai väritöntä kitestä ainetta. Kaupallinen tuote on usein väriltään kellertävää. Yhdiste liukenee runsaasti veteen muodostaen emäksisen liuoksen. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset dihydraatti (NaHS·2H2O) ja trihydraatti (NaHS·2H2O). Natriumvetysulfidi on natriumsulfidin tavoin voimakas pelkistin ja hapettuu kosteassa ilmassa sulfiiteiksi, tiosulfaateiksi ja polysulfideiksi.
Valmistus ja käyttö
Natriumvetysulfidia voidaan valmistaa divetysulfidin ja natriumsulfidin tai natriumhydroksidin välisellä reaktiolla. Muodostuva tuoteliuos kuivataan ruiskukuivauksella. Näin saadaan usein kidevedellistä natriumvetysulfidia. Natriumvetysulfidia muodostuu myös petrokemianteollisuuden rikinpoistoprosessien sivutuotteena.
Natriumvetysulfidia voidaan käyttää metallurgiassa vaahdotusprosessissa apuaineena. Muita käyttökohteita ovat paperinvalmistus, karvojen poistaminen nahkasta, tekstiilien värjäyksessä, orgaanisissa synteeseissä, rikkiyhdisteiden valmistamiseen ja raskasmetallien saostamiseen.
Li Li
Li Li viittaa seuraaviin henkilöihin:
Kaoru
thumb|Kaoru Kaoru Niikura (新倉 薫, Inoue Kaoru; ei suostu käyttämään oikeaa sukunimeään, sillä yhtyeen managerilla on sama sukunimi) on syntynyt 17. helmikuuta 1974 Hyougossa, Japanissa. Hän on Dir en greyn kitaristi, säveltäjä ja johtaja. Yhtyeen fanit kutsuvat häntä myös Kaoksi.
Yleistä
Kaoru on yhtyeen vanhin jäsen ja häntä sanotaan yhtyeen "The Great Leader -sama"ksi eli "mahtavaksi, suuresti kunnioitetuksi johtajaksi". Hän säveltää ja sovittaa suurimman osan Dir en greyn kappaleista ja soittaa useimmat soolot. Hän soittaa ESP Ganesa -kitaraa (yhdeksäs versio), mutta myös toista ESP-mallia (D-KV-420). Hän on soittanut aiemmin CHARM ja La:Sadie's -nimisissä yhtyeissä. Hänen lempibändeihinsä kuuluu Slipknot, Nine Inch Nails, System Of A Down, Linkin Park, Pink Floyd, X JAPAN ja Shiina Ringo.
Kristjan Sarv
Kristjan Sarv (s. 21. joulukuuta 1979 Tartto) on virolainen näyttelijä.
Luettelo Mosambikin kaupungeista
Tämä on luettelo Mosambikissa sijaitsevista kaupungeista.
Julius Aghahowa
Julius Aghahowa (s. 12. helmikuuta, 1982 Benin City, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilijahyökkääjä, joka pelasi seuratasolla muun muassa Ukrainassa, Englannissa ja Turkissa.
Maajoukkueura
Aghahowa on pelannut 32 ottelua Nigerian maajoukkueessa ja tehnyt niissä 14 maalia, mukaan lukien Nigerian ainoan maalin vuoden 2002 MM-kisoissa. Hän oli Nigerian paras maalintekijä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002. Hän pelasi myös vuoden 2000 olympialaisissa.
Juliuksen veli, Christopher James muutti Englantiin ennen Juliusta ja asui Milton Keynesissä. Hän on myöhemmin muuttanut Hartlepooliin.
Come My Fanatics...
Come My Fanatics... on englantilaisen doom metal -yhtye Electric Wizardin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Yhtyeen tyyli muuttui albumilla entistä psykedeelisempään ja raskaampaan suuntaan.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 28.
Baselin satama
pienoiskuva|Baselin konttisatama-aluetta Kleinhüningenin kaupunginosassa, aivan Saksan ja Ranskan vastaisella rajalla. Baselin satama, virallisesti eli Sveitsin Reinin-satama, on Reinin varrella sijaitseva, Sveitsin ainoa kansainvälinen satama. Satama on julkinen liikelaitos, jonka Baselin kantonit, Basel-Stadt ja Basel-Landschaft, perustivat vuonna 2008 yhdistämällä kantonien satamalaitokset.
Sijainti
Baselin satama sijaitsee Baselin ja sen lähikuntien, Muttenzin ja Birsfeldenin, alueella, Basel-Stadtin ja Basel-Landschaftin kantoneissa, Reinin molemmilla rannoilla.
Liikenne
Baselin sataman kautta kulkee 10–12 % Sveitsin tuonnista (arvolla mitattuna). Määrällisesti sataman kautta kulki vuonna 2012 tavaraa 5 456 laivalla yhteensä 7,2 milj. tonnia, josta noin puolet oli öljytuotteita. Tuonti (6,2 milj. tn) oli selvästi vientiä (1,0 milj. tn) suurempaa. Kontteja kulki sataman kautta noin 102 000 TEU. Jatkokuljetukset satamasta ja satamaan hoidettiin pääosin junilla (63 %), joita lähti satamasta kaikkiaan 6 990 kpl.
Historia
Reinjoki on kulkukelpoinen Pohjanmereltä Rheinfeldeniin asti. Reitti on taattu kansainvälisillä sopimuksilla. Vapaa kulkuoikeus sovittiin ensimmäisen kerran Westfalenin rauhansopimuksessa vuonna 1648. Nykyisistä periaatteista sovittiin Wienin kongressissa vuonna 1815, jolloin alueen valtiot perustivat yhteistyöjärjestön sopimaan Reinin kansainvälisen liikenteen käytännöistä. Komission jäsenmaita ovat nykyään Belgia, Hollanti, Ranska, Saksa ja Sveitsi.
Rory McIlroy
Rory McIlroy (s. 4. toukokuuta 1989 Holywood, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen ammattilaisgolfaaja. Hän on voittanut urallaan neljä major-turnausta, ja hän on ollut golfin rankinglistan kärjessä.
Amatööriura
McIlroy voitti 14-vuotiaana vuonna 2003 Irlannin poikien mestaruuden ja vuonna 2004 Irlannin nuorten mestaruuden. Hänestä tuli 16-vuotiaana nuorin Irish Amateur Close Championshipin voittaja. Vuonna 2006 hän voitti Euroopan amatöörimestaruuden. Vuoden 2007 British Openissa hän oli paras amatööri sijoittumalla 42:nneksi.
Ammattilaisura
McIlroy siirtyi ammattilaiseksi syksyllä 2007. Hän otti ensimmäisen ammattilaisvoittonsa Dubai Desert Classicissa 2009. Vuonna 2011 hän voitti Yhdysvaltain avoimen turnauksen ja alitti tuloksellaan 268 lyöntiä neljällä lyönnillä Jack Nicklausin lyöntiennätyksen. Vuonna 2012 McIlroy voitti PGA Championship -turnauksen, ja hänestä tuli samana vuonna myös kaikkien aikojen nuorin yli 10 miljoonaa dollaria palkintorahoina tienannut pelaaja.
Maailman ykköspelaajaksi McIlroy nousi vuonna 2012 ollessaan 22 vuoden ja 305 päivän ikäinen, toiseksi nuorimpana Tiger Woodsin jälkeen. McIlroy voitti Euroopan ja Yhdysvaltojen rahalistat vuonna 2012. Vuonna 2014 hän voitti useita turnauksia, kuten major-turnaukset British Openin ja PGA Championshipin. Hän on voittanut urallaan yhteensä neljä major-turnausta.
Golfin tullessa uutena lajina mukaan Rion olympialaisissa 2016, McIlroy päätti edustaa Ison-Britannian sijaan Irlantia.
Sponsorisopimus
McIlroy solmi tammikuussa 2013 viisivuotisen sponsorisopimuksen amerikkalaisen urheiluvälinejätti Niken kanssa.
Ruohikkoruusupeippo
Ruohikkoruusupeippo (Lagonosticta rara) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Ruohikkoruusupeippoa tavataan Senegalista Keski-Afrikan tasavallan kautta Keniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Spiennes
Spiennes on kunta Belgiassa noin kuuden kilometrin päässä Monsin kaupungista. Se sijaitsee Borinagen hiilikaivosalueen itälaidalla.
Luettelo Myanmarin kaupungeista
thumb|450px|Myanmarin kartta Tämä on luettelo Myanmarissa (ent. Burma) sijaitsevista kaupungeista.
Mirror Mirror (Sash!:n kappale)
Mirror Mirror on saksalaisyhtye Sash!:n kappale. Kappaleella duetoi myös Jean Pearl. Sen julkaisi Tokapi Recordings singlenä 19. joulukuuta 2011. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 14. heinäkuuta 2011. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Tukholman synagoga
thumb|Tukholman synagogaa. Tukholman synagoga on synagoga Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Norrmalmin kaupunginosassa, Berzelii parkin vieressä. Se on rakennettu vuosina 1861–1870 arkkitehti Fredrik Wilhelm Scholanderin tekemien suunnitelmien mukaisesti. Seurakuntatalo on valmistunut 1927.
Tukholman synagoga valmistui samana vuonna, jona juutalaiset saivat Ruotsissa täydet kansalaisoikeudet. Rakennuksen arkkitehtuuri herätti aikanaan kansainvälistä huomiota. Monista 1800-luvun eurooppalaisista synagogista poiketen se ei perustu uusmaurilaisuuteen vaan muinaiseen assyrialaiseen arkkitehtuuriin.
Signe Relander
Signe Relander katsoi tasavallan presidentin puolison roolin ainoastaan edustukselliseksi, eikä koskaan ottanut julkisesti kantaa poliittisiin kysymyksiin.
Tukholman synagoga
Synagogaan mahtuu noin 900 henkeä.
Aiheesta muualla
59.33167°N, 18.07369°W
Panosvyö (albumi)
Panosvyö on Viikatteen yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 2. toukokuuta 2014 sekä CD-, LP- että digiversiona. Levynjulkaisutapahtuma järjestettiin päivää aiemmin Jyväskylän Lutakossa.
Albumi koostuu suomeksi käännetyistä Motörhead-yhtyeen kappaleista ja on Viikatteen ensimmäinen täysimittainen cover-albumi. Yhtyeen keulahahmon Kaarle Viikatteen mukaan idea Motörhead-coveralbumin tekemisestä oli hänen mielessään jo aiemmat 15 vuotta. Hänen mukaansa myös kappaleiden sovitukset on pyritty pitämään melko lähellä alkuperäisiä versioita.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 1.