cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venn-diagrammi
Historia
Venn itse nimitti näitä kaavioita Eulerin ympyröiksi koska Leonhard Euler oli jo yli sata vuotta aikaisemmin havainnollistanut loogisia syllogismeja oleellisesti samankaltaisilla kaavioilla teoksessaan Kirjeitä saksalaiselle prinsessalle fysiikasta ja filosofiasta. Nimitystä Venn-diagrammi käytti ensimmäisenä Clarence Irving Lewis vuonna 1918 teoksessaan "A Survey of Symbolic Logic".
Cecil Dye
thumb|200px|Cecil Dye Cecil Henry ”Babe” Dye (13. toukokuuta 1898 – 2. tammikuuta 1962) oli kanadalainen Hockey Hall of Fameen valittu jääkiekkoilija. Dye pelasi 11 kautta hyökkääjän paikalla National Hockey Leaguen seuroissa Toronto St. Pats, Chicago Black Hawks, New York Americans ja Toronto Maple Leafs. Hän oli NHL:n 1920-luvun paras maalintekijä.
Venn-diagrammi
Historia
Myöhemmin Ruskey ja M. Weston ovat huomauttaneet, että näiden muodollisessa logiikassa käytettävien diagrammien alkuperä ei ole helposti jäljitettävissä, mutta on varmaa, että niitä on käytetty kauan ennen Venniä. Heidän mukaansa nimitys Venn-diagrammi on kuitenkin oikeutettu, koska Venn teki niistä laajan yleiskatsauksen, formalisoi niiden käytön ja käytti eräitä niiden yleistyksiä ensimmäisenä. M. E. Baron on todennut, että kauan ennen Euleria, jo 1200-luvulla, samantyyppisiä diagrammeja oli käyttänyt Ramon Llull sekä myöhemmin Gottfried Wilhelm Leibniz (1646–1716), joskaan ei julkaisuissa teoksissaan.
Cecil Dye
Cecil Dye pelasi myös kanadalaista jalkapalloa Toronto Argonautsissa ja baseballia.
Venn-diagrammi
Historia
Venn-diagrammeja kehitettiin edelleen 1900-luvulla. Vuonna 1963 D. W. Henderson osoitti, että n joukkoa kuvaava pyörähdyssymmetrinen Venn-diagrammi voi olla olemassa vain, jos n on alkuluku. Hän osoitti myös, että sellaiset symmetriset Venn-diagrammit todella voidaan muodostaa 5 ja 7 joukolle. Vuonna 2001 Peter Hamburger löysi symmetrisen Venn-diagrammin 11 joukolle, ja vuonna 2003 Griggs, Killian ja Savage todistivat, että se on mahdollista aina, kun joukkojen lukumäärä n on alkuluku. Täten pyörähdyssymmetrinen Venn-diagrammi on olemassa, jos ja vain jos n on alkuluku.
Pyogenesis
Historia
Pyogenesis levytti ensi kertaa vuonna 1992, jolloin julkaistiin kaksi 7-tuumaista singleä ja Osmose Productionsin kustantama debyytti-EP Ignis Creatio. Yhtye esitti tuolloin death/doom-metallia ja he julkaisivat samassa tyylilajissa vielä toisen EP:n Waves of Erotasia ja albumin Sweet X-Rated Nothings. Toisesta albumistaan Twinaleblood lähtien Pyogenesis on tuonut musiikkiinsa kokeellisuutta ja aineksia elektronisesta musiikista ja jättänyt metallimusiikin taakseen. Yhtye ei ole saanut valtavirtamenestystä, mutta se on keikkaillut ahkerasti rockfestivaaleilla.
Venn-diagrammi
Historia
Kouluopetuksessa Venn-diagrammit ja Eulerin diagrammit tulivat käyttöön uuden matematiikan yhteydessä 1960-luvulla, kun kouluissa alettiin opettaa joukko-oppia. Myöhemmin niitä on alettu käyttää muidenkin aineiden, myös lukemisen opettamisessa.
Laajennukset useampaan joukkoon
Venn-diagrammeissa kuvataan yleensä kaksi tai kolme joukkoa. Kun toisensa leikkaavien joukkojen määrä on suurempi, kuvasi Venn ne kolmen ympyrän lisäksi tietyllä määrällä lomittain kulkevia käyriä. Alla olevassa kaaviossa neljä toisensa leikkaavaa ympyrää muodostavat laajimman Venn-diagrammin, jolla on simpleksin symmetria ja joka voidaan esittää visuaalisesti. Kaavion 16 leikkausta vastaavat tesseraktin särmiä.
Edwardsin Venn-diagrammit
A. W. F. Edwards muodosti sarjan Venn-diagrammeja suuremmalle määrälle joukkoja jakamalla pallon pinnan segmentteihin. Esimerkiksi kolme aluetta voidaan helposti kuvata valitsemalla pallopinnalta kolme pallonpuoliskoa, joiden reunat leikkaavat toisensa kohtisuorasti (x = 0, y = 0 and z = 0). Neljäs joukko voidaan lisätä kaavioon käyttämällä käyrää, joka muistuttaa tennispallon saumaa leikaten päivän­tasaajan useita kertoja edestakaisin. Tuloksena saatavat joukot voidaan projisoida takaisin tasolle, jolloin saadaan yllä kuvatun kaltaiset, hammas­pyöriä muistuttavat kaaviot. Niissä on silloin sitä enemmän hampaita, mitä enemmän kuvattavia joukkoja on. Tällaiset diagrammit kehitettiin, kun Vennin muistoksi suunniteltiin lasi­maalauksella koristettua ikkunaa.
Muita diagrammeja
Edwardin Venn-diagrammit ovat topologisesti ekvivalentteja Branko Grünbaumin suunnittelemien diagrammien kanssa, jotka muodostuvat toisensa leikkaavista monikulmioista, joissa on kasvava määrä sivuja. Ne ovat samalla hyperkuutioiden kaksiulotteisia kuvauksia.
Henry John Stephen Smith kehitti n joukolle samantapaiset diagrammit käyttämällä sinikäyriä, joiden yhtälöt muodostavat sarjan
Charles Lutwidge Dodgson muodosti myös oman diagramminsa viidelle joukolle.
Venn-diagrammit ja totuustaulut
thumb|Venn-diagrammi totuustauluna Venn-diagrammit vastaavat totuustauluja lauseille x\in A, x\in B jne. siinä mielessä, että jokaista Venn-diagrammin aluetta vastaa yksi totuustaulun rivi. Toisen tavan havainnollistaa joukkoja muodostavat Randolphin diagrammit.
Oleksandr Saliuk, Jr.
Oleksandr Saliuk, Jr (s. 16. heinäkuuta 1978 Kiova) on ukrainalainen ralliautoilija.
Saliuk voitti Ukrainan kansallisen rallisarjan mestaruuden vuosina 2006, 2007, 2009 ja 2010. Vuonna 2010 Saliuk debytoi rallin MM-sarjassa Turkin rallissa, jossa hän keskeytti. Vuonna 2011 Saliuk kilpaili PWRC-luokassa Mitsubishi Lancerilla. Hän ajoi ensimmäiset MM-pisteensä Australian rallissa sijoittumalla kahdeksanneksi, saavuttaen neljä pistettä.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Dieta
Dieta Oy on vuonna 1993 perustettu suomalainen ammattikeittiölaitteita-, astioita- ja tarvikkeita maahantuova, markkinoiva ja valmistava yritys, jonka omistaa suomalainen pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot. Dieta-yhtiön emoyhtiö on Dieta Group Oy.
Vuonna 2015 MB Rahastot sijoitti Dietaan.
Salmanassar I
Salmanassar I (myös Šalmānu-ašarēd) oli Assyrian kuningas 1274–1245 eaa. tai 1263–1233 eaa. Hän kukisti raaoin ottein vallatussa pohjoisessa Urartussa eli Nairissa olleen hurrilaisten kapinan. Assyria miehitti Nairin, jossa joukot ryöstivät ja polttivat asutuskeskuksia, ja tappoivat ihmisiä armotta. Monia sokaistiin. Sotaa käytiin jo silloin raa'alla tavalla. Se oikeutettiin Assur-jumalalan palvonnalla, johon myöhemmin liittyi kiihkokansallismielisyyttä. Salmanassar yritti vallata Mitannin takaisin, ja hänen vastustajansa heettiläiset liittoutuivat Babylonian kanssa. Salmanassarin joukot ajettiin autiomaahan, mistä ne silti yllättäen hyökkäsivät. Mitannin viimeinen hurrilainen kuningas karkasi länteen. Mitannin kaupungit tuhottiin, ja 14 000 kuljetettiin pakkosiirtolaisina pois.
Salmanassar I rakensi uuden pääkaupungin Kalahiin, joka hylättiin hänen kuolemansa jälkeen.
Bojan Sarcevic
Ura
Hänen kasvattajaseuransa on bosnialainen KK FinnDo. Kasvattajaseuraansa edustaessaan hän teki muun muassa 43 pistettä Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Kesällä 2006 hän siirtyi Korihaihin. Sarcévic pelasi Uudessakaupungissa myös A-poikien SM-sarjaa ja teki 28,1 pistettä ottelua kohden. Pelattuaan Suomessa juniorisarjaa, hantä ei lasketa Korisliigan herrasmiessopimuksen mukaisesti ulkomaalaiskiintiöön. Sarcévic edusti Korihaita yhteensä viisi kautta kesään 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Espoon Honkaan kaksivuotisella sopimuksella. Hongalle ei myönnetty kuitenkaan sarjalisenssiä, joten hän siirtyi KTP-Basketiin niin ikään kaksivuotisella sopimuksella. Jälkimmäisellä sopimuskaudellaan KTP ylsi Korisliigan loppuotteluihin asti, mutta taipui niissä Nilan Bisonsille otteluvoitoin 3–2. Kaudeksi 2013–2014 Sarcevic siirtyi Korisliiga-joukkue Kauhajoen Karhuun yksivuotisella sopimuksella.
Karhun kauden päätyttyä huhtikuussa 2016 Sarcevic teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Tämän jälkeen hän solmi Karhun kanssa kaksivuotiset jatkosopimukset helmikuussa 2017 ja kesäkuussa 2019. Huhtikuussa 2021 Karhu vahvisti, että Sarcevic ei jatka seurassa päättyneen kauden jälkeen.
Toukokuussa 2021 Sarcevic palasi Korihaihin kolmen vuoden sopimuksella.
Nathan Kimball
Nathan Kimball (22. marraskuuta 1822 – 21. tammikuuta 1898) oli yhdysvaltalainen lääkäri, sotilas ja poliitikko.
Bojan Sarcevic
Muuta
Sarcevic on kertonut lokakuussa 2014 haluavansa Suomen kansalaisuuden.
Nathan Kimball
Sotilaana Kimball palveli ensin Yhdysvaltain-Meksikon sodassa kapteenina ja myöhemmin Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Kimball toimi sisällissodan alussa Indianan 14. rykmentiä komentavana everstinä, mutta sai ylennyksen prikaatikenraaliksi ensimmäisen Kernstownin taistelun jälkeen keväällä 1862. Taistelussa Kimball toimi divisioonansa komentajana oikean komentajan James Shieldsin haavoittumisen jälkeen ja torjui onnistuneesti Stonewall Jacksonin hyökkäyksen. Sodan lopulla Kimball sai vielä brevet-ylennyksen kenraalimajuriksi.
Sodan jälkeen Kimball lähti mukaan politiikkaan. Kimball toimi muun muassa Indianan osavaltion valtiovarainministerinä ja useissa erilaisissa poliittisissa viroissa Utahin territoriossa.
McGraw
pienoiskuva|Kirjasto McGraw on kylä Yhdysvalloissa Cortlandin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa. Kylässä asuu noin tuhat asukasta. McGraw'n kylä on Cortlandvillen kaupungin itäosassa Cortlandin kaupungista itään.
Ensimmäinen yhteisö asettui kylään 1806. Kylän nimi tuli henkilö Samuel McGraw'n mukaan. 1800-luvulla kylästä tuli Corset City.
Joni Lius
Lius pelasi hyökkääjänä varsin menestyksekkään uran niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Uran kohokohtia olivat maajoukkue-edustukset sekä muutama Suomen mestaruus TPS:n paidasta. JYP:ssä hän oli joukkueen avainpelaajia.
Lius oli naimisissa Salatut elämät -sarjassa näytelleen Sanna Luostarisen kanssa. He asuivat Jyväskylässä ja heillä on yksi lapsi.
Meerut
Meerut on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Meerut sijaitsee noin 70 kilometriä koilliseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa asui 1 309 023 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.
Tunnusmajakka
thumb|Oulun edustalla sijaitsevan [[Laitakari (Oulu)|Laitakarin tunnusmajakan pienempi replika Oulunsalon Pitkäkankaalla. Rakenne on lähes samanlainen kuin Laitakarin pookissa.]] thumb|[[Keskiniemen tunnusmajakka Hailuodossa.]] Tunnusmajakka eli pooki on merenkulun optinen apuväline. Tunnusmajakassa ei ole valolaitetta eli sektoriloistoa, vaan kyseessä on valaisematon, vain valoisana aikana selkeästi havaittava rakennelma. Tunnusmajakoita rakennettiin ohjaamaan aluksia väylälle, osoittamaan luotsin kohtauspaikkaa sekä paikantamisen helpottamiseksi.
Vuonna 1863 julkaistussa Suomalaisessa meri-sanakirjassa Albin Stjerncreutz määrittelee tunnusmajakan seuraavasti:
Suomen vanhin tunnusmajakka, Lyökin pooki, on rakennettu 1757, ja se valmistui heti Utön majakan jälkeen.
Tunnusmajakkaa ei pidä sekoittaa toiseen vesiliikenteen ohjauslaitteeseen, tarkemmin merimerkkiin, kummeliin.
Rakenne
Tunnusmajakat ovat yleensä korkeita, tornimaisia rakennelmia. Perinteisesti rakennusaineena on ollut puu. Alun perin tunnusmajakoista on rakennettu lähes umpinaisia tornimaisia rakennelmia, joiden korkeus on ollut jopa useita kymmeniä metrejä. Vanhat tunnusmajakat on yleensä tervattu ja maalattu punamullalla.
Tunnusmajakoiden rakennustyylit ovat vaihdelleet suuresti. Perämerellä yleisiä tunnusmajakan rakennustyylejä ovat olleet obeliskin malliset korkeat tornit, sekä pyöreät, leveät tornit.
Kevyempirakenteiset, niin kutsutut riukupookit, rakennettiin yleensä puunrungoista. Riukupookissa yksi pylväistä kohosi kohtisuoraan näköesteiden yläpuolelle, ja sitä tukivat alhaalta tukitangot harusten tavoin. Riukupookin edeltäjänä voidaan pitää kaasaa.
Uudemmat tunnusmajakat muodostuvat yleensä puu- tai teräsristikon huippuun kiinnitetyistä tunnuslevyistä.
Käyttötarkoitus
Kummelin tapaan tunnusmajakkaa voidaan käyttää paikantamiseen. Tunnusmajakoita käytetään myös väyläohjaukseen: muun muassa Oulun edustalla sijaitseva Laitakarin tunnusmajakka vuodelta 1851 ohjaa nykyäänkin pienveneitä veneväylälle ollessaan linjassa Oulun tuomiokirkon tornin kanssa.
Geba (kylä)
Geba lienee perustettu 1500-luvulla. Ennen vuotta 1641, jolloin monet lançadot siirtyivät Farimiin, se oli Cacheun jälkeen nykyisen Guinea-Bissaun suurin portugalilaisasutus. Geban kristityt kreolit muodostivat oman ryhmänsä, joka on säilynyt näihin päiviin saakka.
Geba oli 1600-luvulta 1800-luvun alkuun saakka tärkeä kauppapaikka. Se taantui orjakaupan lakkauttamisen seurauksena. Portugalin Guinean perustamisen jälkeen Geban varuskunta toimi sisämaan valloituksen tutkikohtana. Vuonna 1906 siitä tuli Portugalin residentin päämaja. Vuotta myöhemmin residentti siirtyi Bafatáan. Geba menetti merkityksensä ja alkoi vähitellen rappeutua. Sen kristityt kreolit ovat muuttaneet etupäässä Bafatáan tai Bissauhun. Heitä lienee nykyään kolmesta neljään tuhatta.
Nykyään Geba on pieni kylä, jonka yhteydet ulkomaailmaan ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Sen pohjoispuolella sijaitsee mandinkojen asuttama Aldeian kylä. Mandinkat asuttavat myös Geban pohjoisosaa, jossa sijaitsee moskeija ja pari kauppaa. Etelässä asuu yhä kreoleja, mutta suuri osa kylästä on kokonaan autioitunut. Korkeimmalla paikalla sijaitsee 1930-luvulla rakennettu kivikirkko, joka toimii kreoliryhmän identiteetin symbolina.
Chico Marx
thumb|250px|Marxin veljekset vuonna 1948. Vasemmalla seisoo Chico ja oikealla Harpo, edessä istuu Groucho Chico Marx, (oikea nimi Leonard Marx, 22. maaliskuuta 1887 New York – 11. lokakuuta 1961 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja vanhin Marx-veljeksistä. Hän sai lempinimensä, joka alun perin oli muodossa Chicko, rooleistaan naistenmiehenä, jota tuo slangisana tarkoittaa. Veljessarjan vaudeville-esityksissä Chicon rooli oli esittää ”tyypillistä italialaista”.
Chico oli myös taitava pianisti, ja jo nuorena hän elätti perhettään pianonsoitolla.
Ranskan 9. merijalkaväkiprikaati
9. merijalkaväkiprikaati on Ranskan maavoimien yhtymä, joka ylläpitää Ranskan Saksan sodan sinisen divisioonan, joka kunnostautui vuonna 1870 Bazeilles'n taistelussa, ja 9. siirtomaa jalkaväkidivisioonan ( (9e DIC) perinteitä.
Historia
Vapaan Ranskan joukkoihin kuulunut 9. siirtomaa jalkaväkidivisioona taisteli Italiassa Elballa kesäkuussa 1944 ja se nousi maihin Provencessa 15. elokuuta. Toisen maailmansodan päätyttyä divisioona oli Indokiinassa, jossa se sijoitettiin reserviin ilman lakkautusta joulukuussa 1947.
Divisioona aktivoitiin Bretagnessa heinäkuussa 1963, jolloin siitä muodostettiin 9. prikaati. Prikaatista muodostettiin 1. tammikuuta 1976 9. merijalkaväkidivisioona. Divisioonasta tehtiin Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnissa 1. heinäkuuta 1999 9. merijalkaväen kevyt panssariprikaati, josta muodostettiin 1. tammikuuta 2013 9. merijalkaväkiprikaati.
Kokoonpano
Prikaatiin, joka on liitetty 1. divisioonaan, kuului vuonna 2016 viisi rykmenttiä (pataljoonaa) :
Panx Romana
Panx Romana on kreikkalainen, vuonna 1982 perustettu punk-yhtye. Panx Romana on erityisesti kreikkalaisten anarkistien suosiossa.
Volkswagen Golf
Volkswagen Golf on Volkswagenin vuodesta 1974 lähtien valmistama keskikokoluokan automalli, joka esiteltiin Volkswagen Kuplan seuraajaksi. Vuoteen 2012 mennessä Golfia oli valmistettu yli 29 miljoonaa kappaletta ja se on maailman toiseksi eniten valmistettu auto, vain Toyota Corollaa on valmistettu enemmän. Euroopassa Golf oli eniten myyty automalli vuosina 2008 ja 2009.
Golfin neliovinen sedan-malli on Volkswagenin käytännön mukaisesti nimetty omaksi mallikseen. Nimi on vaihdellut Euroopan markkinoilla vuosien myötä oltuaan aluksi Jetta (1979–1992), sitten Vento (1992–1997), Bora (1998–2005) ja taas uudestaan Jetta vuodesta 2005 lähtien. Yhdysvaltain markkinoilla Golfin sedan-malli on aina tunnettu nimellä Jetta.
Nimi Golf viittaa brittiläisen yläluokan harrastuksiin, kuten myös saman valmistajan mallit Polo ja Derby.
Yhdysvaltain ja Kanadan markkinoilla Golf tunnettiin ensimmäisen mallisukupolven ajan vuosina 1974–1984 nimellä Rabbit, ja nimi otettiin taas käyttöön viidennessä sukupolvessa vuosiksi 2006–2009, mutta siitä luovuttiin jälleen seuraavassa. Rabbit-mallien perässä on ollut jänistä esittävä logo.
Golf I (1974–1983)
thumb|250px|Volkswagen Golf I
Golf II (1983–1992)
Toisen sukupolven Golf esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 1983, brittimarkkinoilla vasta seuraavana vuonna. Yhdysvaltain markkinoille se esiteltiin vuoden 1985 mallina, jonka yhteydessä sikäläinen nimi Rabbit korvattiin Golfilla. Alkuperäisenä ideana oli ollut luoda jänistä kuvaavalla nimellä ja logolla tietynlaista positiivista mielikuvaa, mutta silloinen yhtiön puheenjohtaja Carl Hahn vaati mallinimien yhdenmukaistamista maailmanlaajuisesti. Nimi Golf pyrki luomaan teutoonista mielikuvaa uudelleen muotoilulle mallille.
Golf III (1991–1997)
thumb|250px|Volkswagen Golf III Kolmannen sukupolven Golf esiteltiin marraskuussa 1991, Yhdysvaltain markkinoilla vasta keväällä 1993. Yhtiön sisäinen koodi mallille oli Typ 1H. Yhdysvaltain markkinoille tarkoitettujen autojen tuotanto Meksikon Pueblassa viivästyi tehtaan laatuongelmien vuoksi. Golfin kolmas sukupolvi valittiin vuonna 1992 vuoden autoksi Euroopassa. Ensimmäistä kertaa kolmi- ja viisiovisten versioiden rinnalla oli saatavilla myös farmarimalli Variant. Kolmas sukupolvi sai useita lähinnä vain varusteiltaan poikkeavia erikoismalleja, kuten Pink Floyd Edition (1994), Rolling Stones Edition (1995) ja Bon Jovi Edition (1996). Näitä myytiin myös Suomessa. Taustalla oli Volkswagenin kyseisten yhtyeiden Euroopan kiertueiden sponsorointi.
Golf IV (1997–2003)
Neljäs sukupolvi esiteltiin vuonna 1997. Valmistaja käytti siitä koodia Typ 1J. Samaa A4-pohjalevyä käytettiin myös useissa muissa Volkswagen-konsernin autoissa.
Neljännen sukupolven myötä Volkswagen halusi nostaa Golfin laatuvaikutelmaa, ja siihen tulikin saataville lisävarusteina ensimmäistä kertaa mallin historiassa esimerkiksi xenon-ajovalot ja tuulilasinpyyhinten sadetunnistin. Perusmallit olivat kuitenkin edelleen niukasti varusteltuja.
Neljännestä sukupolvesta esiteltiin nelivetoinen R32-malli 3,2-litraisella VR6-moottorilla, jota valmistettiin ainoastaan 5 000 kappaletta. Se oli ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, jossa oli kaksoiskytkinvaihteisto. Myöhemmin samaa voimansiirtoratkaisua on käytetty laajalti Volkswagen-konsernin eri automalleissa.
Golf V (2003–2009)
thumb|250px|Volkswagen Golf V
Vuonna 2003 esiteltiin Golfin viides sukupolvi. Pohjois-Amerikassa malli tuli markkinoille vuonna 2006 Rabbit-nimisenä.
Golf VI (2008–2012)
thumb|250px|Volkswagen Golf VI
Golfin kuudes sukupolvi esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2008. Auto tuli myyntiin heti sen jälkeen kaikkialla Euroopassa. Pohjois-Amerikan markkinoilla auto tuli myyntiin vuonna 2010 Golf-nimisenä, kun Rabbit-mallinimestä oli jälleen luovuttu. Golfin kuuden sukupolvi perustuu samaan pohjalevyyn kuin edeltävä viides sukupolvi ja säilyi siitä syystä mitoiltaan lähes ennallaan. Tämän perusteella autoa ei kaikissa yhteyksissä pidetä täysin uutena sukupolvena. Viidennen sukupolven Variant- ja Plus-mallit päivittyivät hieman myöhemmin vastaamaan ulkonäöltään kuudetta sukupolvea. Niiden koripeltien muotoilu ei käytännössä muuttunut, ainoastaan keula sai uuden ilmeen.
Golf VII (2012–2020)
thumb|250px|Volkswagen Golf VII
Golfin seitsemäs sukupolvi esiteltiin syksyllä 2012 Pariisin autonäyttelyssä. Siinä hyödynnettiin ensimmäisten mallien joukossa Volkswagen-konsernin uutta modulaarista MQB-pohjalevyrakennetta. Farmarimalli Variantin valmistus alkoi jälleen Euroopassa Zwickaun tehtaalla.
Golf VIII (2019–)
thumb|250px|Volkswagen Golf VIII
Kahdeksannen sukupolven Volkswagen Golf julkistettiin lokakuussa 2019 Wolfsburgissa. Tämän sukupolven myötä Golfia valmistetaan jatkossa ainoastaan viisiovisena hatchbackinä sekä farmarimallisena Golf Variantina. Merkittävin ero edelliseen sukupolveen verrattuna on auton muuttuminen entistä digitaalisemmaksi.
Nina Björnström-Lehtonen
pienoiskuva|Nina Björnström Nina Carita Björnström-Lehtonen (s. 26. kesäkuuta 1967 ) on Porvoosta kotoisin oleva missi, joka voitti Miss Suomi -kilpailun vuonna 1988 ja osallistui samana vuonna Miss Universumiin. Hän toimi itse tuomarina vuoden 2009 Miss Suomessa. Hän on työskennellyt myös lentoemäntänä. Hän avusti Noora Hautakangasta tämän valmistautumisessa Miss Universum -kilpailuun.
Vuonna 1989 Björnströmistä tuli Miss Skandinavia -kilpailussa ensimmäinen perintöprinsessa, ja samana vuonna hän osallistui lisäksi Miss Wonderland -kilpailuun.
Dagen
Dagen (vuosina 1999–2004 Nya Dagen) on ruotsalainen kristillinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 1. marraskuuta vuonna 1945. Lehden perusti Lewi Pethrus, joka myös toimi sen päätoimittajana aina kuolemaansa vuonna 1974 saakka. Lehden toimitus sijaitsee Tukholman Telefonplanilla. Vuonna 2006 Dagenin levikki oli noin 18 400 kappaletta.
Historia
Dagenin ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta 1945. Lehden perustamisen takana oli ruotsalaisen helluntailiikkeen johtohahmo, pastori Lewi Pethrus. Lehden julkaiseminen aloitettiin vastalauseena maallistumiselle ja Pethrus koki tarpeen radikaalille kristilliselle sanomalehdelle. Vuodesta 1965 Dagenia ryhdyttiin julkaisemaan viitenä päivänä viikossa. Vuonna 1968 lehti uudistui ja vaihtoi nykyiseen tabloid-muotoon. Dagen on saanut vuodesta 1974 Ruotsin valtion lehdistötukea. Lewi Pethrus toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa 1974 saakka. Pethrusta seurasi päätoimittajana Olof Djurfeldt, joka toimi tehtävässä vuoteen 1996. Vuosina 1985-1991 Djurfeldtin rinnalla toimi Arne Winerdal.
Vuonna 1998 lehden päätoimittajana aloitti Daniel Grahn. 30. maaliskuuta 1999 lehti yhdistyi Petrus-viikkolehden kanssa ja muutti nimensä Nya Dageniksi. Samaan aikaan lehden omistuspohja laajeni: helluntailiikkeen Dagengruppenin ohella omistajiksi tulivat norjalainen mediakonserni Vårt Land, Evankelinen vapaakirkko sekä Svenska alliansmissionen. Vuonna 2004 lehden nimi muuttui takaisin Dageniksi.
Vuosina 1947–1977 lehden toimitus sijaitsi Tukholman keskustassa Surbrunnsgatanilla. Vuonna 1977 lehti muutti omaan Dagenhusetiin, Stora Essingeniin. Vuonna 2003 Dagen muutti uusiin tiloihin Telefonplanille.
Sun Dial
Sun Dial on psykeedelistä rockia soittava brittiläinen yhtye. Sen perusti kitaristi-laulaja Gary Ramon vuonna 1990.
Sun Dialin edeltäjä oli Ramonin 1980-luvulla perustama The Modern Art, joka ei esiintynyt julkisesti kertaakaan, mutta julkaisi muutamia studioalbumeja. Sun Dialin ensimmäinen albumi Other Way Out julkaistiin vuonna 1990.
Mikko Suomi
Mikko Suomi (s. 1976 ) on turkulainen kirjailija ja muusikko.
Kirjailija
Mikko Suomen esikoisteos on seikkailukertomus Atlantiksen perilliset ilmestyi vuonna 2012. Taisto Rautanen -kirjojen sarjaa jatkoi Decodex-kustantamon julkaisema Punaisen lohikäärmeen silmä vuonna 2020. Mikko Suomen seuraava kirja, Mediapinta Oy:n julkaisema Pseudologia fantastica ilmestyi 10. tammikuuta 2021. Uusin teos Melioristi on ilmestynyt elokuussa 2021.
Taisto Rautanen -sarja
Atlantiksen perilliset vuodelta 2012 oli ensimmäinen osa laajempaa kirjasarjaa. Atlantiksen perillisissä esiteltiin turkulainen, historiantutkija Taisto Rautanen sekä hänen apurinsa. Taisto Rautanen kumppaneineen jatkaa seikkailujaan teoksessa Punaisen lohikäärmeen silmä vuodelta 2020. Kirjailijan antamien tietojen perusteella (tieto julkaistu muun muassa kirjailijan kotisivulla) Taisto Rautanen -sarjaan on tulossa useita jatko-osia.
Humoristiset dekkarit
Mikko Suomen dekkari Pseudologia fantastica on yhdistelmä perinteistä salapoliisiromaania, tietokirjaa ja huumorikirjallisuutta. Elementit toimivat tasapainottavasti kertomuksessa, jonka keskiössä ovat tavalliset arjen sankarit Timo ja Tiina. Tiinan elämän seuraamista jatketaan Mikko Suomen uusimmassa teoksessa Melioristi. Luvialle sijoittuvassa maalaiskomediallisessa dekkarissa on niin ikään tietokirjamaisia elementtejä.
Ivar Kirkeby-Garstad
Ivar Larsen Kirkeby-Garstad (5. elokuuta 1877 Vikna – 19. kesäkuuta 1951) oli norjalainen talonpoikaispuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1922–1945 ja toimi Norjan kauppaministerinä 1932–1933.
Perihelin argumentti
Perihelin argumentti \omega on taivaanmekaniikassa kappaleen radan asentoa kuvaava suure. Se ilmoittaa kappaleen periapsidipisteen ja nousevan solmun välisen kulman asteina. Perihelin argumentti mitataan vastapäivään ratatasoa pitkin. Itse perihelin argumenttia käytetään rataelementtinä suhteellisen harvoin. Sen sijaan käytetään usein hieman tästä eroavaa perihelin pituutta ja lähdekirjallisuutta tutkiessa onkin syytä aina varmistaa kummasta kulmasta on kyse. Jos kappaleen rata on ympyrä tai jos radan kaltevuus on nolla, perihelin argumenttiä ei voida määritellä.
Aurinkoon viittaavan perihelin sijasta olisi yleisessä tapauksessa oikeampaa puhua periapsiksen argumentista, mutta suomen kielessä termi on jokseenkin vakiintunut.
Кеплеровы элементы орбиты
Sahanpururevolveri
Sahanpururevolveri on Reijo Mäen 17 tarinaa sisältävä kokoelma vuodelta 2013. Kertomuksissa on joitakin toistuvia aiheita: salamurhat ja teloitukset, katoamiset, suhde Venäjään eri aikoina, kirjeet tai viestit eri muodoissa (tuohesta videokasettiin), halvaantumiset sekä auto-onnettomuudet. Kertomukset sijoittuvat eri aikakausiin: sota-aikaan, markka-aikaan, nykyisyyteen ja tulevaisuuteen. Tapahtumapaikka on yleensä Turun seutu. Jussi Vares on mukana muutamassa kertomuksessa.
Tarinoista neljä on aiemmin julkaisemattomia. Osa on julkaistu aiemmin myös kokoelmissa Aito turkki ja Ehtookellot.
Vastaanotto
Turun Sanomien Matti Komulaisen mukaan Mäki onnistuu yllättämään useamman kerran uusilla aluevaltauksillaan. Sota-aikaan sijoittuvasta tarinasta hän arvelee, että myös uskottava epookkiromaani syntyisi Mäeltä vaivatta.
Nathanael West
Nathanael West (17. lokakuuta 1903 New York, New York, Yhdysvallat – 22. joulukuuta 1940 El Centro, Kalifornia, Yhdysvallat ), alkuperäiseltä nimeltään Nathan von Wallenstein Weinstein, oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän julkaisi neljän romaanin, lisäksi muun muassa novelleja ja näytelmiä ja kirjoitti 1930-luvulla Hollywoodissa elokuvakäsikirjoituksia.
Westin vanhemmat olivat Liettuan juutalaisia, ja hänen äidinkielensä oli saksa. Lapsuudessaan ja nuoruudessaan West ei ollut juuri kiinnostunut koulusta ja opiskelusta mutta luki paljon. Hän yritti opiskelua eri oppilaitoksissa, mutta heikolla menestyksellä. Hän opiskeli Brownin yliopistossa ja matkusti opintojen päätyttyä Pariisiin, mutta oleskelu jäi vain kolmen kuukauden mittaiseksi, sillä hänen vanhempansa, jotka olivat tukeneet häntä taloudellisesti, ajautuivat 1920-luvun lopussa talousvaikeuksiin. West palasi syntymäkaupunkiinsa New Yorkiin, missä hän sai yöportieerin paikan Hotel Kenmore Hallista. Yötyö oli onnenpotku kirjailijanuran kannalta. Saadakseen aikansa kulumaan hiljaisina öinä West ryhtyi kirjoittamaan. Hän oli kirjoittanut läpi nuoruutensa, mutta aikaa ei ollut tarpeeksi. Ensimmäinen teos Balso Snellin unielämä ilmestyi vuonna 1931.
Iisi miljoona
Westin romaani Iisi miljoona on amerikkalainen vastine sellaisten eurooppalaisten kirjailijoiden kuin Swiftin ja Bulgakovin parhaille satiireille. Teos repii rikki amerikkalaisen uskon siihen, että ryysyistä pääsee rikkauksiin olemalla oman onnensa seppä.
Teos kuvaa päähenkilönsä Lemuel Pitkinin yrityksestä menestyä ja ansaita rahaa äitinsä velkojen maksuun. Lemuel lähtee Uuden-Englannin syrjäseuduilta New Yorkiin ja kohtaa huijareita. Pian hän onkin vankilassa ja menettää tarinan edetessä hampaansa, toisen silmänsä, toisen peukalonsa ja toisen jalkansa. Lopulta monien yllättävien vaiheiden jälkeen kuollut Lemuel on noussut fasistidiktatuuriin ajautuneen Yhdysvaltojen myyttiseksi marttyyriksi.
Iisi miljoona on täynnä kummallisia henkilöitä ja juonenkäänteitä. Hiukan ennen kuolemaansa West myi teoksen elokuvaoikeudet kymmenellä tuhannella dollarilla Hollywoodiin. Sen filmatisoinnista ei koskaan tullut mitään, sillä se rikkoi kaikilta osin tuolloin vallinnutta ”Haysin ohjeistoa” vastaan. Hays Code oli elokuvantekijöitä sitonut eettinen ohjeistus.
Romaanit
Kaikki Westin neljä romaania on suomennettu:
Luettelo vallassa olevista monarkeista
Tämä on luettelo vallassa olevista monarkeista. Luettelo sisältää vain itsenäisten valtioiden monarkit. Luettelossa on otettu huomioon myös kaikki Kansainyhteisön monarkiat, joiden valtaistuimella on kuningas Charles III.Luetteloon ei  kuulu ne monarkiat, jotka ovat pienten osavaltioiden, kuten Malesian ja Arabiemiraattien, hallitsijoita. Luettelo on maanosittain aakkosjärjestyksessä.
Luettelo
{| class="wikitable" ! colspan=8|
Aasia
! Valtio !colspan=2|Monarkki (Syntynyt) !Virallinen arvonimi+tunnus ! Vallassa (vuosi+vrk) ! Dynastia ! Monarkian tyyppi ! Vallanperimys
Afrikka
!Valtio ! colspan="2" |Monarkki (Syntynyt) !Virallinen arvonimi+tunnus !Vallassa (vuosi+vrk) !Dynastia !Monarkian tyyppi !Vallanperimys ! colspan=8|
Eurooppa
! Valtio !colspan=2|Monarkki (Syntynyt) !Virallinen arvonimi+tunnus ! Vallassa (vuosi+vrk) ! Dynastia ! Monarkian tyyppi ! Vallanperimys
Pohjois-Amerikka ja Karibia
!Valtio ! colspan="2" |Monarkki (Syntynyt) !Virallinen arvonimi+tunnus !Vallassa (vuosi+vrk) !Dynastia !Monarkian tyyppi !Vallanperimys ! colspan=8|
Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus (talvisota)
Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus talvisodan aikana oli riippuvainen lähinnä siitä millainen tykkikalusto patteristolla oli käytettävissään.
Pääsääntöisesti pyrittiin siihen, että kaksi alayksikköä (eli patteria, joka vastasi lähinnä jalkaväen komppaniaa) olisi varustettu kanuuna-kalustolla (yleensä 76,2 mm) ja yksi alayksikkö haupitsi-kalustolla (yleensä 122 mm).
Aivan kaikkien patteristojen osalta kyseiseen kalustotavoitteeseen ei päästy. Muun kaluston osalta ongelmana oli myös kaluston riittävyys, jota puolustusvoimilla ei ollut kylliksi.
Vahvuus
Määrävahvuuteen kuului:
Organisaatio
Kenttätykistöpatteristo oli organisoitu siten, että siihen kuuluivat muun muassa:
Szilárd Kun
Szilárd Kun (23. maaliskuuta 1935 Budapest – 31. elokuuta 1987 Budapest) oli unkarilainen ampuja ja olympiamitalisti.
Kun osallistui viisiin olympiakisoihin vuosina 1952–1972. Lajina hänellä oli 25 metrin kuvioammunta, joka tunnetaan myös olympiapistoolina. Parhaan sijoituksensa Kun saavutti Helsingin olympialaisissa, jolloin hän ampui hopeaa maanmiehensä Károly Takácsin voittamassa kilpailussa. Hopean saavuttamiseksi Kunin oli ammuttava kaksi uusintasarjaa. Melbournessa 1956 Kun sijoittui kuudenneksi ja Tokiossa 1964 viidenneksi. Mexicon kisat 1968 ja München 1972 tuottivat sijat 20 ja 23. Euroopan mestaruuden Kun voitti 1965 Bukarestissa.
Robert Soetens
Robert Soetens (19. heinäkuuta 1897 Montlucon – 22. lokakuuta 1997 Pariisi) oli ranskalainen viulisti. Hän muun muassa kantaesitti Maurice Ravelin ja Sergei Prokofjevin teoksia.
Yad Mordechain taistelu
Yad Mordechain taistelu on Egyptin ja Israelin välillä käyty taistelu Yad Mordechain kibbutsin hallinnasta israelin itsenäisyyssodan aikana 19.–24. toukokuuta 1948. Egyptiläisten onnistui lopulta vallata ankarien taistelujen jälkeen strategisella paikalla sijainnut kibbutsi, mutta toisaalta sen puolustajien onnistui viivyttää heidän etenemistään kohti Tel Avivia useiden päivien ajan.
Tausta
thumb|vasen|Yad Mordechai vuonna 1948. Yad Mordechain kibbutsi sijaitsi kukkulalla Gazaa Askaloniin yhdistäneen rannikkotien varrella. Kibbutsi oli perustettu vuonna 1943 ja monet sen asukkaista olivat entisiä partisaaneja. Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan jakosuunnitelman mukaan paikan oli tarkoitus kuulua perustettavaan arabivaltioon.
Egyptiläiset ylittivät joukkoineen Israelin rajan 15. toukokuuta Israelin itsenäisyyssodan puhjetessa. Egyptiläiset etenivät alueen poikki, jolla oli 27 juutalaista siirtokuntaa. Suurimmassa osassa niitä oli vain muutamia puolustajia. Niiden valtaaminen osoittautui hyvin hankalaksi. Egyptiläiset luopuivat esimerkiksi Nirimin ja Kfar Daromin valtausyrityksistä päättäen sen sijaan kiertää ne. Yad Mordechaita ei voinut kuitenkaan sen sijannin takia kiertää. Egyptiläisten oli vallattava se edetäkseen edelleen kohti Tel Avivia.
Robert Soetens
1930-luku, yhteistyö Prokofjevin kanssa ja toinen maailmansota
Belgiassa Soetens tutustui Sergei Prokofjeviin, jonka sonaatin kahdelle viululle hän kantaesitti Samuel Dushkinin kanssa vuonna 1932. Prokofjev sävelsi Soetensia varten toisen viulukonserttonsa, jonka Soetens kantaesitti säveltäjän johdolla Madridissa joulukuussa 1935. Soetens lähti Prokofjevin kanssa 40 konserttia kattaneelle Euroopan- ja Pohjois-Afrikan-kiertueelle.
Yad Mordechain taistelu
Tausta
Puolustuksesta vastaava Negevin prikaati määräsi tämän ymmärtäen Yad Mordechain puolustajat vastustamaan hyökkääjiä mahdollisimman pitkään. Yad Mordechai voisi ostaa israelilaisille aikaa hankkia heidän kipeästi tarvitsemiaan aseita ja vahvistaa asemiaan pohjoisessa. Yad Mordechai tyhjennettiin lapsista yöllä 18.–19 toukokuuta vastoin Negevin prikaatin komentaja Nahum Sarig eri määräystä. Puolustajiksi jätettiin 110 Palmahin jäsentä, heistä 20 naisia. Puolustajien aseistukseen kuului käsiaseita, konekivääri ja PIAT-sinko.
Taistelu
thumb|[[Abba Kovner ja Haganan jäseniä Yad Mordechaissa.]] Egyptiläisten kenraali Ahmed Ali al-Muwawin komentaman 1. pataljoonan ja sitä tukevan panssarikomppanian hyökkäys alkoi aamulla 19. toukokuuta. Sitä edelsi hävittäjien, tykkien ja kranaatinheittimien tekemä tulivalmistelu. Itse hyökkäys tyrehtyi kuitenkin saavuttamatta israelilaisten puolustajien linjaa. Hyökkääjät kääntyivät takaisin keskipäivän jälkeen heidän kärsittyään useita tappioita kaatuneina. Puolustajia oli kaatunut viisi ja haavoittunut kuusi. Kairossa ehdittiin tosin jo virheellisesti uutisoida radion kautta kibbutsin kukistuneen. Aamulla 20. toukokuuta seurasi vasta saapuneen egyptiläisen 7. pataljoonan hyökkäys. Tällä kertaa hyökkääjiä tukivat panssariautot. Seitsemän hyökkäyksen jälkeen egyptiläiset oli viimein lyöty jälleen takaisin huomattavin tappioin. Toisaalta myös kibbutsin puolustajat menettivät 13 henkeä kaatuneina ja 20 haavoittuneina. Yöllä Palmah lähetti joukkueen verran vahvistuksia kibbutsiin, heidän mukanaan uusi PIAT ja kolme konekivääriä.
Robert Soetens
1930-luku, yhteistyö Prokofjevin kanssa ja toinen maailmansota
Soetens teki yhteistyötä myös säveltäjä Albert Rousselin kanssa ja kantaesitti tämän toisen viulusonaatin. Roussel aikoi säveltää vielä uuden teoksen Soetensille, mutta säveltäjä ehti kuolla ennen suunnitelman toteuttamista.
Yad Mordechain taistelu
Taistelu
Egyptiläiset eivät lähteneet heti uusimaan hyökkäyksiään, vaan sen sijaan he keskittyivät parin päivän ajan joukkojensa huoltamiseen samalla, kun kibbutsia tulitettiin tykein. Kibbutsi oli kärsinyt huomattavia vaurioita ja monet sen rakennukset olivat romahtaneet. Puolustajat joutuivat turvautumaan tunneleihin. Egyptin ilmavoimat estivät uusien vahvistuksien tuomisen. 22. toukokuuta puolustajat pyysivät lupaa vetäytyä. Radiossa puolustajat puhuivat tilanteen kehityksestä viitaten aikaisempaan verilöylyyn Kfar Etzionilla. Egyptiläiset olivat sen sijaan vahvistaneen joukkojaan uudella 2. pataljoonalla, sekä panssarivaunuilla ja tykistöllä. Uusi hyökkäys koitti 23. toukokuuta ja kesti koko päivän ajan. Yön laskeutuessa puolustajat olivat menettäneet puolet vahvuudestaan kaatuneina tai haavoittuneina. Palmah lähetti ajoneuvoja kohti kibbutsia haavoittuneiden evakuointia varten. Ajoneuvot havaittiin ja osa niistä tuhottiin, mutta muutamat pääsivät perille kibbutsiin saakka. Perille saakka päässeet ilmoittivat puolustajille, että käsky oli evakuoida vain haavoittuneet. Oli kuitenkin jo selvää, että tilanne oli toivoton. Puolustajat päättivät järjestää ulosmurtautumisen samana yönä. Suurin osa vetäytyi yöllä jalan panssariautojen tukemana. Egyptiläisten yritys estää vetäytyminen tykkitulella osoittautui tehottomaksi.
Robert Soetens
1930-luku, yhteistyö Prokofjevin kanssa ja toinen maailmansota
1920-luvun lopussa ja 1930-luvulla Soetens soitti säännöllisesti Lontoossa ja esiintyi useissa BBC:n lähetyksissä. Hän toimi solistina kahdessa Britannian ensimmäisessä Prokofjevin toisen viulukonserton esityksessä. Näistä esityksistä ensimmäisessä kapellimestarina toimi Henry Wood ja jälkimmäisessä Prokofjev itse. Soetens soitti myös John Barbirollin johtamana Wolfgang Amadeus Mozartia Hastingsissa ja kiersi Skotlannissa, jossa esitti Felix Mendelssohnin viulukonserton Karl Ranklin johdolla.
Yad Mordechain taistelu
Seuraukset
thumb|taisteluissa romahtanut Yad Mordechain vesitorni. Yad Mordechain puolustajat olivat päässeet israelilaisten asemille Yad Mordechain ulkopuolella aamuun 24. toukokuuta mennessä. Egyptiläiset eivät olleet selvillä kaikkien puolustajien vetäytymisestä ja he jatkoivat nyt tyhjän kibbutsin tulitusta saman päivän aamupäivän ajan. Viimein varovasti edenneen egyptiläiset valtasivat kibbutsin sotilaiden juhliessa. Hinta voitosta oli ollut raskas. Satoja oli kaatunut tai haavoittunut. Puolustajat olivat viivyttäneet egyptiläisiä 4–5 päivän ajan. Egyptiläisten viivytys oli ollut oleellista Tel Avivin puolustuksen järjestämisen kannalta. Israelilaisten onnistui sen avulla järjestää vahvistuksia kohti etelää ja hankkia uutta raskasta kalustoa, mukaan lukien hävittäjäkoneita.
Robert Soetens
1930-luku, yhteistyö Prokofjevin kanssa ja toinen maailmansota
Soetens ehti toisen maailmansodan aikana Ranskaan vuonna 1940 juuri ennen kuin Benito Mussolini sulki rajan. Hän aikoi edetä Britanniaan, mutta tämä estyi viisumin viivästymisen takia. Niinpä hän lähti säestäjänsä Suzanne Rochen kanssa Montluconiin. Hän palasi miehitettyyn Pariisiin vuonna 1942, mutta lähti sieltä kiertueelle Espanjaan eikä päässyt takaisin Ranskaan, koska olisi tarvinnut luvan Berliinistä. Niinpä hän jäi konsertoimaan Espanjaan sekä kävi lisäksi Portugalissa ja Pohjois-Afrikassa. Sodan jälkeen Soetens ja Roche soittivat Egyptissä, Palestiinassa, Libanonissa ja Turkissa; paluumatkan he tekivät Bulgarian kautta.
Myöhemmät vaiheet
Laajan kiertämisen merkeissä Soetens meni 1940-luvun lopussa sekä 1950–60-luvuilla Afrikkaan, Britanniaan, Pohjois-Amerikkaan, Etelä-Amerikkaan ja Japaniin. Vuosina 1967–1968 hän opetti Ohion Oberlin Collegessa.
Soetens jatkoi uraansa iäkkääksi. Hän soitti seitsemänkymppisenä Etelä-Afrikassa, Azoreilla, Mauritiuksella ja Iranissa. Prokofjevin toinen viulukonsertto pysyi osana Soetensin ohjelmistoa; hän oli solistina sen ensimmäisessä esityksessä Etelä-Afrikassa vuonna 1972. Vuonna 1983 hän esitti Prokofjevin sonaatin kahdelle viululle konsertissa, joka järjestettiin, kun Prokofjevin kuolemasta tuli kuluneeksi 30 vuotta. Soetens piti vuonna 1982 mestarikursseja Guildhall Schoolissa ja Royal Academy of Musicissa. Pari kuukautta ennen 95-vuotispäiväänsä Soetens matkusti pitämään mestarikurssia Trondheimiin. Hän piti viimeisen julkisen konserttinsa 95-vuotiaana.
9K111-1 Konkurs
thumb|9K111-1 Konkurs 9K111-1 ”Konkurs” on Neuvostoliitossa 1960-luvulla kehitetty panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön 1974, ja sitä käytetään ainakin 25 maassa. 9K111-1-järjestelmään kuuluvan ohjuksen taisteluvälineindeksinumero on 9M113.
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868
pienoiskuva|Mekongin tutkimuskomission avainhenkilöt
9K111-1 Konkurs
9K111-1 Konkurs kehitettiin Tulan koneensuunnittelulaitoksella (Tula KBP) rinnan 9K111 Fagotin kanssa. Kehitystyö alkoi 1962.
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868 oli Mekongjoelle suunnattu ranskalainen tutkimusmatka, jonka suorittivat kuusi upseeria Mekongin tutkimuskomissiosta. Tutkimusmatkan tavoite oli todistaa, että Mekongia pitkin on mahdollista purjehtia Kiinaan. Merireitti Kiinaan olisi todistanut Ranskan Etelä-Vietnamissa sijainneiden siirtokuntien merkityksen maalle, joka oli kokenut Aasiassa useita tappioita kilpailevalle siirtomaavalta Britannialle. Retki olisi onnistuessaan avannut Ranskalle pääsytien Kiinan rikkauksien luokse.
9K111-1 Konkurs
Konkurs on suunniteltu laukaistavaksi ajoneuvoista, mutta sen voi ampua myös 9P135M-mallisilla ja sitä uudemmilla maa-ampumalaitteilla. Samalla ampumalaitteella voi ampua myös 9M111 ”Fagot”-ohjuksia. Ohjus on oleellinen osa BMP-2:n, BMD-2:n ja BRDM-2:n aseistusta. 9M113-ohjus on sijoitettu lasikuituputkeen, josta se laukaistaan rekyylittömästi 80 m/s, ja rakettimoottori kiihdyttää sen matkanopeuteen 200 m/s. Ampumalaite seuraa ohjuksen infrapunajälkeä ja välittää ampujan antamat ohjauskomennot ohjukselle sen perästä purkautuvaa lankaa pitkin. Ampuja pitää tähtäimen maalissa. Ohjuksessa on häirinnänilmaisin, ja tarvittaessa ampuja voi siirtyä komento-ohjaukseen, jolloin tähtäimen pitäminen maalipisteessä ei enää riitä, vaan ohjus tulee ohjata lennokkimaisesti maaliin. Ohjuksen kantama on noin 4 000 metriä, kaksi kertaa Fagotin.
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868
Tutkimusretkeä johti aluksi Ernest Doudard de Lagrée, jonka varamiehenä ja maanmittarina toimi Francis Garnier. Heidän lisäkseen mukana oli kaksikymmentä apulaista. Matkalaiset joutuivat pian vaihtamaan tykkiveneensä kanootteihin Mekongin osoittautuessa voimakkaaksi vastukseksi. Kaikki tutkimuskomitean ranskalaiset jäsenet sairastuivat malariaan, jonka lisäksi heitä vaivasi elintarvikevarastojen hupeneminen. Ennen Kiinaan pääsyä he joutuivat kulkemaan shanikansan hallitsemien pikkuvaltioiden lävitse ja maksamaan niistä jokaiselle läpikulusta.
9K111-1 Konkurs
9M111-1 Konkurs-järjestelmä on ollut Suomen puolustusvoimien käytössä nimellä Panssarintorjuntaohjus 82M (PSTOHJ 82M).
Iran alkoi valmistaa ohjuksesta kopiota vuoden 2000 tienoilla nimellä Towsan-1/M113.
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868
Saapuessaan Kiinaan retkikunta oli jo vakuuttunut siitä, että Mekong ei ollut turvallinen eikä käyttökelpoinen merireitti. Yunnanissa matkaa johtanut Lagrée kuoli, jonka jälkeen Garnier otti hänen paikkansa johtajana. Garnier halusi palata Mekongjoelle, mutta toive ei toteutunut kun Dalin sulttaani Du Wenxiu määräsi heille poistumiskäskyn. Retkikuntalaiset matkasivat syvemmälle Kiinaan kunnes saapuivat nykyiseen Wuhaniin. Sieltä matka jatkui poispäin Kiinasta kunnes he pääsivät takaisin matkan alkupisteeseen Saigoniin 28. kesäkuuta 1868.
pienoiskuva|Matkan mahdollinen reitti, Saigonista myötäpäivään
Mekongin tutkimusmatka vaikutti Ranskan siirtomaapolitiikkaan suuntaamalla ranskalaisten huomion Mekongista punaiselle joelle. De Lagréen ja Garnierin matka myös muodosti perustan alueen myöhemmille tutkimusmatkoille vaikka Mekongin alkulähdettä ei löytynyt eikä joki osoittautunut mahdolliseksi laivareitiksi Kiinaan. Tutkimusmatkan aikana kartoitettiin tuhansia kilometrejä ennen tuntematonta seutua.
Celestinus II (vastapaavi)
Celestinus II, syntyjään Thebaldus Buccapeco (k. 1126) oli vastapaavina 15. tai 16 joulukuuta 1124 alkaen enintään muutaman päivän ajan. Celestinusta pidettiin alun perin laillisena paavina, mutta hän suostui eroamaan kilpailevan ehdokkaan Honorius II:n hyväksi. Celestinusta ei mainita paavien virallisessa luettelossa ja tämän vuoksi hänet on jälkikäteen laskettu vastapaaviksi.
Muumipeikko (patsas)
Muumipeikko on Tampereella sijaitseva patsas, joka esittää Tove Janssonin luomaa Muumipeikkoa. Veistos pohjautuu Tuulikki Pietilän 1980-luvulla valmistamaan kuvaelmahahmoon, ja sen on valanut pronssiin kuvanveistäjä Matti Kalkamo. Patsaan alkuperäisenä jalustana toimi Madagaskarilta löytynyt kivettynyt puu, joka oli miljoonia vuosia vanha. Nykyinen jalusta on Vuoreksen alueelta peräisin oleva luonnonkivi.
Patsaalle on tehty toistuvasti ilkivaltaa. Vuonna 2008 sitä vahingoitettiin niin pahoin, että veistos piti valaa uudelleen.
Vesa Heikinheimo
Vesa Heikinheimo (s. 10. toukokuuta 1983 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Heikinheimo on pelannut Veikkausliigassa 35 ottelua, joista seitsemän Turun Palloseurassa kaudella 2003, kaksi FC Hongassa kaudella 2006 ja 26 FF Jarossa kausina 2007 ja 2008. Ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa hän pelasi 15. toukokuuta 2003 TPS:n kohdatessa paikallisvastustaja FC Inter Turun vierasottelussa. Hän on Turun Palloseuran kasvatti, ja on lisäksi edustanut FC Hämeenlinnaa, Kaarinan Poikia ja Pallo-Iiroja.
Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret
Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret ovat Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsema saaristo ja merentakainen territorio Etelä-Atlantilla noin 1390 kilometriä itäkaakkoon Falklandinsaarista. Territorio perustettiin vuonna 1985 ja sitä hallinnoidaan Falklandinsaarten kautta. Myös Argentiina katsoo saariston kuuluvan itselleen. Vuonna 1982 Argentiina miehitti saaristoa Falklandin sodan yhteydessä. thumb|260px|left|Etelä-Georgia satelliittikuvassa Saarten pinta-ala on 3 903 neliökilometriä. Saarella ei ole pysyvää asutusta lukuun ottamatta muutamia tutkijoita. Saarten Internet-verkkotunnus on .GS. Saarten kansallinen juhlapäivä on vuodesta 1982 lähtien ollut 14. kesäkuuta vietettävä Liberation Day eli vapautuspäivä, joka viittaa argentiinalaismiehityksen päättymiseen. Saarten luonto ja eläimet houkuttelevat saarille luontomatkailijoita.
Etelä-Georgian saari
thumb|320px|left|Etelä-Georgia
Historia
Lontoolaisen kauppiaan Anthony de la Rochen väitetään löytäneen Etelä-Georgian saaren jo vuoden 1675 huhtikuussa purjehtiessaan Limasta Englantiin. Laiva kääntyi Kap Hornin kohdalla etelään tuulen voimasta, ja hän miehistöineen kertoi nähneensä jäähuippuisia vuoria ollen näin ensimmäinen Etelä-Georgian saaren nähnyt ihminen. Osa historioitsijoista kuitenkin epäilee tämän todenmukaisuutta, sillä Roche oli saattanut löytää Beauchene-saaren Etelä-Georgian sijaan. Heidän mukaansa espanjalainen aarrelaiva Leon oli löytänyt saaren vuonna 1756 ollen näin heidän mukaansa ensimmäinen saaren löytänyt. Brittiläinen kapteeni James Cook on ensimmäinen todistetusti saaren löytänyt ihminen. Hän nousi maihin saarella vuonna 1775 miehistönsä kanssa kolmessa paikassa vallaten saaren Isolle-Britannialle. Cook nimesi saaren kuningas Yrjö III:n mukaan Georgian saareksi.
Vuonna 1882 joukko saksalaisia tutkijoita vieraili vuoden ajan saarella tehden tieteellisiä tutkimuksia esimerkiksi saaren geologiasta. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun saaren luontoa tutkittiin tarkemmin.
Norjalainen Carl Anton Larsen perusti saaren ensimmäinen valaanpyyntikeskuksen Grytvikenin satamaan vuonna 1904, ja siitä tuli saaren pääelinkeino vuoteen 1965 asti, kun valaanpyynti päättyi. Saarella asui valaanpyynnin huippuaikoina jopa 800 ihmistä Grytvikenissä ja muissa valaanpyyntiasemissa. Valaanpyyntiasemia saarella oli kaikkiaan seitsemän: Prince Olav Harbour, Leith Harbour, Stromness, Husvik, Grytviken, Godthul, ja Ocean Harbour, joista Grytviken ja Leith Harbour olivat pitkäikäisimmät; ne suljettiin vasta vuosina 1965–1966. Leith Harbour oli toimintansa aikana yksi maailman suurimmista valaanpyyntiasemista. Nykyisin kaikki entiset valaanpyyntiasemat Grytvikeniä lukuun ottamatta ovat rapistuneet.