cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mur des Fermiers généraux
Rakentaminen
Toukokuun alussa 1787 Calonnen tilalle nimitettiin arkkipiispa Loménie de Brienne. Hän oli järkyttynyt hankkeen aiheuttamista suurista kustannuksista ja määräsi 7. syyskuuta hankkeen keskeytettäväksi. Ledoux joutui luovuttamaan hänelle kaikki asiakirjat. Marraskuun 8. päivänä arkkipiispa kävi useiden virkamiesten saattamana tullipuomeilla. Todettuaan, kuinka tuhlailevasti hanke oli toteutettu, hän olisi halunnut purkaa muurin ja myydä sen rakennusaineet. Kun työt olivat kuitenkin jo edenneet pitkälle, hän tyytyi 25. marraskuuta antamaan uuden määräyksen, jolla työt lykättiin tuonnemmaksi. Neljän arkkitehdin oli laadittava raportti muurista. Ennen kuin töitä jatkettiin, suunnitelmia muutettiin. Lisäksi arkkitehti Ledoux erotettiin tehtävistään.
Juuri ennen Bastiljin valtausta, heinäkuun 12. ja 13. päivien välisenä yönä 1789 pariisilaiset kansanjoukot hyökkäsivät tuolloin jo hyvin epäsuosituksi tulleen muurin rakennustyömaalle. Muutamat tullinpuomit, muun muassa Passyn, sytytettiin tuleen, ja muurista hakattiin useita kiviä irti. Pariisin ensimmäinen määri Jean Sylvain Bailly korjautti pian kaikki vahingoittuneet osat. Toukokuun alussa 1791 pääsy muurille kiellettiin. Messidor-kuun 13. päivänä vuonna II (1794) konventti antoi asetuksen, jossa sanottiin: "Kansalliset rakennukset, jotka tunnetaan nimellä "Pariisin tullipuomit", julistetaan julkisiksi muistomerkeiksi. Vallankumouksen eri vaiheet ja tasavallan armeijoiden eri vaiheissa tyranneista saamat voitot on viipymättä kaiverrettava niihin pronssikirjaimin. Julkisen hyvinvoinnin komitea valtuutetaan suorittamaan kaikki toimenpiteet, jotka tarvitaan tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi, kutsumalla oppineet ja taiteilijat kilpailuun kirjoitusten sanamuodosta." Frimaire-kuun 9. päivänä Ledoux vangittiin.
Istunnossaan fructidor-kuun 27. päivänä vuonna VI (1798) viidensadan neuvosto hyväksyi Aubertin ehdotuksesta lain, jolla Pariisin kunta sai oikeuden periä lakiin liitetyn tariffin mukaisesti tullimaksuja paikalliseen tarpeisiin, ensisijaisesti vanhainkoteja varten.
Ventôse-kuun 29. päivänä vuonna XII (1804) annetun lain mukaisesti, joka vahvistettiin seuranneen germinal-kuun 9. päivänä, finanssiministeriö luovutti muurin ja tullipuomit Pariisin kaupungille. Muurit yhdistettiin yhdeksi kokonaisuudeksi ja tullivirkailijoiden viroista annettiin uudet säädökset.
Vuonna 1818 Pariisiin liitettiin sen kaakkoispuolella sijainnut Austerlitzin kylä, ja sen kohdalla myös muuri siirrettiin ulommaksi. Alkuperäinen muuri oli kulkenut nykyisten Boulevard de l'Hôpitalin ja Rue Jennerin kohdalla, mutta uusi muuri rakennettiin kokonaan nykyisen Boulevard Vincent-Auriolin kohdalle.
Arvostelu
Puhtaasti fiskaalisen tarkoituksensa vuoksi muuri joutui rakentamisestaan lähtien pariisilaisten yleisen vihan kohteeksi. Pierre Meaumarchais'n mukaan sen rakentaminen olikin yksi Ranskan vallankumoukseen johtaneista syistä. Hän kirjoitti siitä aleksandriinimittaisen runon, jonka mukaan "tulojaan lisätäkseen ja näkymiämme lyhentääkseen Ferme katsoi välttämättömäksi sulkea Pariisin vankilaan." Pariisilaisten silmissä Ledoux'n paviljonkien mahtipontinen arkkitehtuuri vain korosti käsitystä muurista sorron välikappaleena.
Muuri Pariisin rajana
Kun Ranskaan vallankumouksen aikana perustettiin kunnallishallinto, Mur des Fermiers généraux tuli 21. toukokuuta 1790 Pariisin kunnalliseksi rajaksi. Sellaisena se pysyi vuoden 1860 alkuun saakka lukuun ottamatta Austerlitzin alueliitosta vuonna 1818.
Pikkutulli
Pikkutulli, octroi, jonka vuoksi muuri rakennettiin, poistettiin 1. toukokuuta 1791, mutta se palautettiin palautettiin vuonna 1798. Tuolloin Direktorio määräsi Pariisin porteille pienen kauttakulkumaksun, jonka tuotto, "octroi de bienfaisance", kuului Pariisin sairaaloille. Tuolloin tullipuomit palautettiin ja kunnostettiin. Napoleon I:n aikana tullimaksujen perintää tehostettiin. Vuonna 1860 tulliraja siirrettiin Thiersin puolustusmuurille, ja Mur des Fermiers généraux menetti tehtävänsä.
Sen vuoksi, että Pariisin porteilla perittiin sinne tuotavista tavaroista tullimaksuja, suuri joukko ulkoravintoloita oli syntynyt juuri muurin ulkopuolelle. Niistä tuli pariisilaisten suuresti suosimia juhla- ja huvittelupaikkoja, jotka antoivat aihetta useisiin lauluihin.
Lasimaalaus (kirja)
Lasimaalaus on Aila Meriluodon runokokoelma ja hänen esikoisteoksensa, joka ilmestyi 1946 WSOY:n kustantamana. Teos  nousi yli seitsemänkymmenen käsikirjoituksen joukosta WSOY:n järjestämän runokilpailun voittajaksi. Lasimaalaus sai heti ilmestyttyään valtavan suosion, ja syksyyn 1948 mennessä siitä oli otettu kahdeksan painosta ja myyty ennätysajassa 25 000 kappaletta. Runot ovat muodoltaan perinteisen loppusoinnullisia ja mitallisia.
Taustaa menestykselle antaa sodanjälkeinen suuri kulttuurinnälkä, jonka ansiosta nousi esiin useita runoilijoita. Lasimaalauksen ilmestyttyä kirjallinen jättiläinen V. A. Koskenniemi otti Meriluodon suojatikseen. Koskenniemi kirjoitti Uudessa Suomessa 17.1.1947: ”Suuri runotapaus, harvinainen ilmestys. Niin itsenäistä lyyrillistä debyyttiä on suomalainen runous tuskin vielä kokenut.” Meriluoto on itse todennut, että esikoiskokoelman menestykseen vaikutti Koskenniemen ja Viljo Tarkiaisen tuki. Runotytöksi leimaaminen ja kriitikkojen ylistys nostivat kuitenkin rimaa niin, että Meriluodon seuraava teos, Sairas tyttö tanssii, ilmestyi vasta kuuden vuoden kuluttua.
Mur des Fermiers généraux
Jäljellä olevat rakennelmat
Muurin purkamisen jälkeen siihen liittyvistä rakennelmista ovat jäljellä:
Lasimaalaus (kirja)
Sisältö
Jumala, taon ja taon ja taon, pyytäen, herjaten, rukoillen taon! Avaa porttisi, avaa, avaa! Avaa silmäsi, Liikkumaton! Nää: tuhat äitiä rakastavaa huutaen lastensa suojaksi heittyy sortuissa seinäin ja vaipuissa katon.
Meriluoto on luonnehtinut tuon ajan nuorten tuntoja: ”Runoillamme oli sotavuosien kate, varhaisnuoruuden joka oli kokenut kuolemisen ennen elämistä. Kuulostaa pateettiselta, mutta aika oli pateettinen.”
Meriluodon nuoruusvuosien tärkein runoilija oli Rainer Maria Rilke. Rilkeltä periytyy runon ”Kahlaajatyttö” näkemisen motiivi, jolla on Eija Komun mukaan tärkeä osa koko hänen tuotannossaan. Vaikka teoksen naiskuva, unelmoivan runotytön imago, oli hyvin perinteinen, runominä oli toisaalta myös ehdoton, uhmakas ja kapinallinen.
Meriluodon tuotannossa on joskus erotettu alun kaksi runoteosta ja sen jälkeinen tuotanto, mutta Komun mukaan tosiasiassa sellaista pilkkomista ei ole syytä tehdä, vaan hänen tuotantonsa, myös proosa, on nähtävä jatkumona, sillä edes proosan ja lyriikan rajaa ei voi selvästi määrittää.
Komu tuo esiin Meriluodon näkemyksen kielestä musiikkina. Unto Mononen on säveltänyt kokoelman runon ”Kakskymmentä suvea” tangoksi.
Tim Burchett
thumb|Tim Burchett vuonna 2012. Timothy Floyd ”Tim” Burchett (s. 25. elokuuta 1964 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä, mitä ennen hän toimi vuosina 2010–2018 Knoxin piirikunnan pormestarina. Vuosina 1995–1998 hän toimi Tennesseen edustajainhuoneen ja vuosina 1999–2010 Tennesseen senaatin jäsenenä.
Burchett valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Tennesseen toisesta vaalipiiristä marraskuun 2018 vaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli demokraatti Renee Hoyos. Vaalipiiri on ollut republikaanien hallinnassa yhtämittaisesti yli sataviisikymmentä vuotta. Ennen Burchettia sitä edusti kolmenkymmenen vuoden ajan Jimmy Duncan. Burchettin seuraajaksi Knoxin piirikunnan pormestarina valittiin elokuussa 2018 showpainihahmo Kanena tunnetuksi tullut Glenn Jacobs.
Burchett opiskeli Tennesseen yliopistossa ja suoritti Bachelor of Science -tutkinnon, pääaineenaan kasvatustiede. Hän toimi ennen poliittista uraansa pienyrittäjänä.
Burchett on ollut naimisissa kahdesti, vuosina 2008–2012 Allison Beaverin ja vuodesta 2014 Kelly Kimballin kanssa. Burchett on Kimballin vuonna 2007 syntyneen tyttären ottoisä.
Lee Unkrich
pienoiskuva|Lee Unkrich Lee Unkrich (s. 8. elokuuta 1967) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, leikkaaja ja käsikirjoittaja. Unkrich on työskennellyt vuodesta 1994 Pixarin animaatiostudiolla, ensin leikaajana ja myöhemmin ohjaajana. Unkrich on toiminut apuohjaajana elokuvissa Toy Story 2, Monsterit Oy ja Nemoa etsimässä. Hänen ensimmäinen oma ohjaustyö, Toy Story 3, palkittiin parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnolla vuonna 2011.
Robert Mattson
Robert Emanuel Mattson (16. toukokuuta 1851 Vårdö – 10. toukokuuta 1935 Helsinki) oli ahvenanmaalainen laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Mattson omisti Maarianhaminassa laivanvarustus- ja kauppatoimintaa harjoittavan liikkeen 1878–1916, Helsingissä laivanvarustusliikkeen Ab Naxos Prince 1925–1935 ja osake-enemmistön Kone- ja Siltarakennus Oy:ssä 1916–1935. Hänen lahjoitusvaroillaan perustettiin Åbo Akademihin musiikkitieteen ja kansanrunouden tutkimuksen professuuri.
Mattson muutti Ahvenanmaalta Helsinkiin 1916 ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1919. Kone- ja Siltarakennus Oy:n lisäksi Mattson hankki omistukseensa 1926 Hietalahden Laivatelakka ja Konepaja Oy:n ja vähän myöhemmin turkulaisen Ab Crichton-Vulcan Oy:n. Mattsonin kuoltua yrityskauppojen rahoittajana toiminut Pohjoismaiden Yhdyspankki myi Mattsonin hankkimien telakka- ja konepajayhtiöiden osakkeet Wärtsilä Oy:lle.
Robert Mattsonin poika Curt Mattson (1900-1965) oli myös laivanvarustaja jolla oli lippuvarustamona vuonna 1934 perustettu Curt Mattson Rederi Ab. Curt Mattsson myi viimeiset laivansa 1958.
Pyhä Gertrud
Pyhä Gertrud voi tarkoittaa seuraavia:
Seinäjoen keskuspuisto
Seinäjoen keskuspuisto sijaitsee Seinäjoen keskustassa Seinäjoen kantakaupungin alueella. Puisto sijaitsee Seinäjoen ydinkeskustassa ja on kaupungin ensimmäisiä puistoja. Puiston on suunnitellut maisema-arkkitehti Katri Luostarinen vuonna 1955 ja puisto on valmistunut vuonna 1957. Keskuspuisto on toiminut useiden tapahtumien keskipisteenä mm. vappuna. Puiston perinteenä ylioppilaat ovat kastautuneet puiston koristealtaassa.
Keskuspuisto on peruskorjattu vuonna 1997 ja sen rajauksia ja pinnoitteissa on käytetty granittikiveä. Puiston graniittikivellä muotoillut joet Seinäjoki ja Pajuluoma päättyvät koristealtaaseen. Keskuspuistossa sijaitsee myös Jussi Koivusalon suunnittelema Paimentyttö-veistos.
Persona 5: Dancing in Starlight
Persona 5: Dancing in Starlight, ilmestyi Japanissa nimellä Persona 5: Dancing Star Night, on Atluksen kehittämä rytmipeli. Kyseessä on Megami Tensei -pelisarjaan kuuluvan Shin Megami Tensei: Persona -sarjan spin-off, jossa esiintyvät Persona 5:stä tutut hahmot. Pelin kehitys alkoi vuonna 2015 Persona 4: Dancing All Nightin saaman positiivisen vastaanoton myötä. Peli julkaistiin samaan aikaan Persona 3: Dancing in Moonlightin kanssa. Toisin kuin Dancing All Nightissa, molemmissa peleissä ei ole varsinaista tarinatilaa ja Dancing in Starlightiin on sovellettu realistisia tanssiliikkeitä.
Bill Moseley
William ”Bill” Moseley (s. 11. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hänet tunnetaan monista kauhuelokuvista, kuten House of 1000 Corpses, Repo! The Genetic Opera ja The Devil’s Rejects. Moseleyn ensimmäinen suuri rooli oli Chop Top -nimisenä Leatherfacen kannibaaliveljenä elokuvassa Texasin moottorisahamurhaaja 2. Hän on työskennellyt myös kitaristi Bucketheadin kanssa Cornbugs-nimisessä yhtyeessä.
Orvo Kärkönen
Orvo Kärkönen (4. tammikuuta 1900 – 1. huhtikuuta 1977) oli suomalainen toimittaja, elokuvakäsikirjoittaja, suomentaja ja runoilija.
Persona 5: Dancing in Starlight
Pelaaminen
Persona 5: Dancing in Moonlightin pelimekaniikka on samanlainen kuin Persona 4: Dancing All Nightissa, mutta pelistä Persona 5 tutuilla hahmoilla ja sen tarinasta tutuissa ympäristöissä, pelaajan käyttäessä nuolinäppäimiä, kolmio-, ympyrä- ja X-painikkeita sekä analogisia sauvoja. Fever Mode -tilassa pelaajan valitseman hahmon seuraan liittyy toinen pelin hahmo, ainutlaatuisella koreografialla, joka heijastaa näiden hahmojen suhdetta Persona 5:ssa. Hahmojen väliset keskustelut laulujen välillä sijoittuvat Persona-peleistä tuttuun Samettihuoneeseen (Velvet Room).
Orvo Kärkönen
Kärkönen toimi 1930-luvulla tamperelaisen Aamulahden teatteri- ja elokuva-arvostelijana käyttäen nimimerkkejä Erve ja -rk-. Hän teki Topiaksen eli Toivo Kauppisen näytelmän pohjalta käsikirjoituksen Toivo Särkän 1939 ohjaamaan elokuvaan Serenaadi sotatorvella eli sotamies Paavosen tuurihousut.
Dibutyyliamiini
Dibutyyliamiini (C8H19N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa korroosionestoaineena, katalyyttinä ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Persona 5: Dancing in Starlight
Juoni
Kuultuaan Margaretilta miten hänen vieraansa Yu Narukami ja muut Tutkintaryhmän jäsenet olivat voittaneet Mikuratana-no-Kamin tanssimisen avulla, Caroline ja Justine kutsuvat oman vieraansa Ren Amamiyan ja muut Sydänten haamuvarkaiden jäsenet unien kautta Samettihuoneeseen, jotta nämä voisivat herättää Sielujen meressä mahdollisimman paljon nostetta tanssimisen avulla. Haamuvarkaat saavat kyvyn visualisoida minkä tahansa liikkeen ja saavat kehonsa liikkumaan sen mukaisesti. Mutta he tulisivat herättyään unohtamaan nämä tapahtumat.
Orvo Kärkönen
Kärkönen sanoitti muun muassa Vilho Korpelan säveltämän Meripojan valssin ja Kauko Urhosen säveltämän Tumpelikellot. Hän suomensi myös useita operettaja, teki kirjan höyrylaivan Kurun uppoamisesta 1929 ja kirjoitti yhteisöhistoriikkeja sekä riimitti lasten kuvakirjoja.
Teoksia
Nimellä Orvo Kärkönen: Nimimerkillä Orvo-setä:
Dibutyyliamiini
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa dibutyyliamiini on väritöntä nestettä. Sillä on amiineille tunnusomainen epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin. Se liukenee myös hieman dietyylieetteriin ja asetoniin. Dibutyyliamiini on emäksistä ja kykenee syövyttämään eräitä metalleja. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Dibutyyliamiinia valmistetaan ammoniakista, ja butanolista, 1-klooributaanista tai 1-bromibutaani. Tässä reaktiossa voi muodostua myös butyyliamiinia ja tributyyliamiinia. Toinen valmistustapa on butyronitriilin pelkistys vedyttämällä. Dibutyyliamiinia voidaan käyttää korroosionestoaineena ja katalyyttinä valmistettaessa eräitä polyeetteripolymeerejä. Yhdisteestä myös valmistetaan useita muita yhdisteitä esimerkiksi vulkanoinninkiihdyttimiä, väriaineita sekä hyönteismyrkkyjä ja muita maatalouskemikaaleja.
2012 (elokuva)
2012 on yhdysvaltalainen Roland Emmerichin ohjaama katastrofielokuva, joka käsittelee väitettyä maailmanloppuna spekuloitua Mayojen kalenterin 13. bak’tunin päättymisajankohtaa vuodelta 2012 (2012-ilmiö). Elokuvan maailmanlaajuinen ensi-ilta oli 13. marraskuuta 2009.
Elokuvassa intialainen fyysikko huomaa auringon roihupurkausten aiheuttavan mikroaaltosäteilyn kaltaista säteilyä maapallon keskuksessa. Säteily kuumentaa maapallon sisusta ja aiheuttaa maanjäristyksiä, tulivuorenpurkauksia, tsunameja, ukkosmyrskyjä, kuivuutta, tulvia sekä nälänhätää.
Elokuvaan on tehty kappale ”Time for Miracles”, ja sen laulaa Adam Lambert.
Vastaanotto
Elokuva sai arvostelijoilta kriittisen vastaanoton. Sillä on 39 % ”mätä”-arvosana kriitikoiden arvosteluja yhteen kokoavalla Rotten Tomatoes -sivustolla. Sivuston konsensuksessa kehutaan elokuvan erikoistehosteita, mutta arvostellaan heikkoa käsikirjoitusta ja pituutta. Yhdysvaltain avaruushallinto NASA nimesi elokuvan vuonna 2011 julkaistulla listallaan kaikkien aikojen surkeimmaksi tieteiselokuvaksi perustellen, että ajatus auringonpurkausten mikrosäteilyn vaikutuksesta maapallon ytimeen ja sitä kautta mannerlaattojen liikkeeseen on tieteellisesti mahdoton tapahtumaketju.
Villalier
Villalier on kunta Lounais-Ranskassa Auden departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Tunnettuja kuntalaisia
Villalieriin on haudattu kaksi tunnettua henkilöä.
Wii U
Wii U (ウィー ユー) on vuonna 2012 julkaistu Nintendon pelikonsoli ja Wiin seuraaja. Se julkaistiin Euroopassa 30. marraskuuta. Wii U on ensimmäinen kahdeksannen sukupolven pelikonsoli. Se kilpaili sukupolvessaan PlayStation 4- ja Xbox One -konsoleita vastaan. Wii U:n periaate on kahden näytön yhteistyö.
Tammikuussa 2017 Nintendo ilmoitti lopettaneensa Wii U:n valmistuksen.
Myynti
Wii U myi todella heikosti konsolimarkkinoilla. Konsolia myytiin maailmanlaajuisesti noin 13,56 miljoonaa kappaletta.
Heikon myynnin syynä arvellaan sitä, että Wii U:n markkinointi oli heikkoa. Esim. Wii U:n julkistustrailerissa ei näytetty ollenkaan itse konsolia, vaan ainoastaan uutta peliohjainta joka jätti katsojat hämmentyneiksi.
Nintendon konsoleista ainoastaan Virtual Boy on myynyt vähemmän kuin Wii U.
Laitteisto
Wii U on Nintendon kuudes kotikonsoli. Konsolista julkaistaan kaksi versiota. Halvempi perusmalli on väriltään valkoinen ja sen mukana tulee Wii U GamePad -ohjain, HDMI-kaapeli, sekä virtalähteet konsolille ja ohjaimelle. Lisäksi perusmallissa on kahdeksan gigatavua flash-muistia sisäänrakennettuna. Premium-mallin väri on musta ja sen mukana tulee edellä mainitun lisäksi ohjaimen lataustelakka, ohjaimen pöytäteline, konsolin pystyjalusta, Nintendo Land-peli ja 32 gigatavua muistia.
Järjestelmä on yhteensopiva uusien Wii U -pelien lisäksi myös useimpien Wii-pelien kanssa. Sen sijaan Wii U ei ole yhteensopiva GameCube-pelien kanssa. Wii U on kuitenkin yhteensopiva GameCuben ohjaimien kanssa Wii U GameCube -adapterin avulla.
Wii U GamePad
pienoiskuva|[[Wii U GamePad]] Wii U GamePad on Wii U:n pääohjain. Siinä on sisäänrakennettu kosketusnäyttö, jonka avulla voi täydentää päänäytön peliä tai toistaa peliä suoraan näytöltä. Se toimii itsenäisenä ilman televisiota. Ohjaimessa on myös kolmiakselinen kiihtyvyydentunnistin, gyroskooppi, etukamera, kaksi analogista sauvaa sekä sisäänrakennettu mikrofoni, ja se tukee NFC-yhteyttä, jota voidaan käyttää muun muassa langattomaan luottokortilla maksamiseen tai Amiibo-hahmojen skannaamiseen. Konsoli on myös yhteensopiva Wii Remote, Wii Nunchuk, Wii Balance Board ja Wii U Pro Controller -ohjaimien kanssa. Wii U tukee kahta GamePadia konsolia kohden, mutta yksikään peli ei ole käyttänyt tätä ominaisuutta.
Shigeru Miyamoto on edistänyt ajatusta GamePadista, koska hän korostaa sitä, että pelaaminen onnistuu kosketusnäytöllä, jos televisiota käytetään johonkin muuhun tarkoitukseen.
Wii U:n sanotaan tarjoavan ”symmetristä” kilpailua, jossa GamePad on yksi kokemus, jolla voi pelata ja voittaa tietyllä tavalla, kun muilla pelaajilla on toisenlaisia tapoja pelata peliä ja voittaa se.
Wii U Pro Controller
pienoiskuva|Wii U Pro Controller Konsoliin on myös toinen uusi ohjain, joka on saatavana erikseen Wii U:lle ja se on nimeltään Wii U Pro Controller. Siinä on perinteiset analogiset tatit, painikkeet ja se muistuttaa hyvin paljon perinteisiä ohjaimia. Se ei ole yhteensopiva jokaisen Wii U -pelin kanssa, sillä siinä ei ole kosketusnäyttöä.
CPU
Wii U:n suoritin on IBM:n suunnittelema. Suoritin on kolmiytiminen, jonka käskykanta on Power-arkkitehtuuriin perustuva. Rakenne muodostuu eDRAM-välimuistista.
Suoritin tunnetaan koodinimellä "Espresso" ja se toimii 1.24 GHz kellotaajuudella.
Nintendo tai IBM ei ole paljastanut yksityiskohtaisia teknisiä tietoja.
GPU
Grafiikkasuoritin (GPU) perustuu AMD:n RV770-malliin, jota on käytetty Radeon HD 4000 -sarjan näytönohjaimissa. GPU:n arvioidaan olevan tehokkaampi kuin PlayStation 3:n tai Xbox 360:n käyttämät.
Tekniset tiedot
Prosessorit:
Muisti:
Tallennustila:
Portit ja oheislaitteet:
Wii U GamePad:
Video:
Äänentoisto:
Laiteohjelmisto
Miiverse-yhteisöpalvelu toimii Wii U:n päänäyttönä (tunnettu myös nimellä Wara Wara Plaza). Se sisältää Pelikonsolin Miit sekä Mii-hahmoja ympäri maailmaa. Se esittää myös konsolien käyttäjien mieltymykset ja globaalin kehityksen.
Miiverse oli käytettävissä myös tietokoneissa, puhelimissa jne. Miiverse suljettiin maailmanlaajuisesti marraskuussa 2017. Käyttäjät pystyivät lataamaan kaikki julkaisut ja kuvat tietokoneelleensa sähköpostilinkin avulla.
Pelit
pienoiskuva|Wii U -peleissä käytettävä kotelo. Pelejä on ilmoitettu tulevan konsolin ilmestymisvaiheessa useita kymmeniä, jatko-osia tulee yksinoikeudella Wii U:lle. Osa peleistä ovat Nintendon pelisarjojen jatketta, kuten DuckTales: Remastered, New Super Mario Bros. U, Super Smash Bros. for Wii U, Pikmin 3 ja Mario Kart 8.
Sovellukset
Nintendo on kehittänyt Nintendo eShopin, jonka avulla voi lukea kirjoja, pelioppaita ja digitaalisia lehtiä, sekä ladata/ostaa pelejä ja pelidemoja sekä paljon muuta. Nintendo on ilmoittanut, että Wii U tukee viihdesovelluksia kuten Hulu, Netflix ja YouTube.
Near Field Communication (NFC)
Wii U:n ohjaimessa on NFC-siru, jolla voi hakea tietoja tuetuista laitteista. Näihin laitteisiin voitaisiin myös kirjoittaa tietoja, ja tätä ominaisuutta voidaan käyttää tiedonvälitykseen. NFC-sirua voi myös käyttää luottokortin kanssa maksutarkoituksiin. NFC-sirua käytetään myös ns. amiibo-hahmojen skannaamiseen. amiiboilla saa lisättyä peliin hahmoja.
Kamera
Wii U Gamepad sisältää yhden sisäänpäin suunnatun kameran, jonka resoluutio on 0,3 megapikseliä.
Shine a Light (Beady Eyen kappale)
Shine a Light on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta BE 19. elokuuta 2013. Kappale on yhtyeen laulaja Liam Gallagherin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Shine a Light” ei yltänyt kotimaassaan Britannian singlelistalle. Singlen B-puolena julkaistiin myös Gallagherin kirjoittama ”The World’s Not Set in Stone”.
Wii U
Videot ja videopuhelut
Nintendo on yhteistyössä Hulun, Netflixin ja YouTuben kanssa, tarkoituksenaan tuoda Wii U:lle suoratoisto- ja televisiomateriaalia. Nintendo TVii-palvelulla voi hakea materiaalia Netflixistä, Hulusta, Amazon Instant Videosta ja kaapelitelevisiosta. TVii-palvelua ei ole toistaiseksi julkistettu Euroopassa.
Wii U:n vakio-ohjelmistoon kuuluvalla Wii U Chat-ohjelmalla voi soittaa videopuheluita.
Jorma Melleri
Jorma Melleri (s. 1947/1948) on suomalainen toimittaja. Hän toimi pitkään Ylen uutispäällikkönä. Vuosina 1993–95 hän oli Poliittiset toimittajat ry:n puheenjohtaja.
Melleri on ollut vuodesta 1994 naimisissa keskustapoliitikko Anneli Jäätteenmäen kanssa. Hänen veljensä oli runoilija Arto Melleri.
Transnistrian vaakuna
thumb|200px|Transnistrian vaakuna Transnistrian vaakuna on uusittu versio Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan vaakunasta, joka poistettiin käytöstä Moldovan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta vuonna 1991. Ainut tärkeä muutos vaakunassa on punaisen nauhan tekstin muuttuminen: tosin kuin entisessä versiossa, akronyymi "PCCM" (eli "Moldavian Soviet Socialist Republic") poistettiin ja tilalle asetettiin moldovankielinen teksti "Република Молдовеняскэ Нистрянэ", joka tarkoittaa siirtokirjoitettuna "Republica Moldoveneascǎ Nistreanǎ".
Kauko Kortelainen
Kauko Kortelainen (s. 1933) on suomalainen kuvanveistäjä. Juuassa asuva Kortelainen on opiskellut muun muassa Ateneumissa vuosina 1958–1962. Juuka on perustanut Kauko Kortelaisen veistospuiston Juuan keskustaan.
Bozot
thumb|185px|Bozotyttö [[Bamakosta.]] Bozot ovat mandelaista bozon kieltä puhuva kansa Malissa. He asuvat hajanaisina ryhminä Nigerin ja sen sivujokien varrella. Kieleltään ja kulttuuriltaan bozot ovat lähellä soninkeja. Songhaiden keskuudessa elävästä ryhmästä käytetään nimitystä sorko. Samankaltainen bambararyhmä ovat somonot. Bozoja arvioidaan olevan lähes 250 000 henkeä.
Bozojen pääelinkeinot ovat kalastus ja jokiliikenne. Heillä katsotaan olevan etuoikeus jokien ja niiden rantojen hyödyntämiseen. Kalastusta ja metsästystä harjoitetaan verkoilla, merroilla, ongilla, harppunoilla ja jousipyssyillä. Veneet ovat kymmenen metriä pitkiä puisia kanootteja. Vastineeksi pyytämästään kalasta bozot saavat fulbeilta maitoa ja lihaa, bambaroilta, soninkeilta ja songhailta viljaa, vihanneksia ja juureksia ja dogoneilta sipulia.
Bozot asuvat väliaikaisissa siirrettävissä asutuksissa sekä erillisinä ryhminä muiden kansojen muodostamissa kylissä. Perinteinen asumus on pyöreä olkimaja. Suurperheet muodostavat yhdessä kalastusta harjoittavia ryhmiä. Naisilla on huomattava yhteiskunnallinen rooli. Patrilateraalisen sukulaisuusjärjestelmän ohella bozot muodostavat fiktiivisiä sukulaissuhteita fulbejen ja dogonien kanssa. Perinteinen uskonto käsittää samankaltaista jokihenkien palvontaa kuin bambaroilla ja dogoneilla. Osa kansasta harjoittaa islamia.
Nykyään Moptin alueen bozot ovat järjestäytyneet kalastusosuuskunniksi, jotka käyttävät perämoottoreita ja nykyaikaisia säilöntämenetelmiä. Bozojen pyydystämä kala on Malin tärkeimpiä vientituotteita.
Yohon kansallispuisto
thumb|180px|[[Takakkawin putoukset]] Yohon kansallispuisto on Kanadan Kalliovuorten neljästä kansallispuistosta pienin. Yohon kansallispuisto sijaitsee Kalliovuorten länsirinteillä Brittiläisessä Kolumbiassa. Kansallispuiston alueella sijaitsee muun muassa vuorenhuippuja, sulavasta jäästä muodostuvia järviä, jokia ja metsää. Siellä sijaitsevat myös Kicking Horse -joki ja Kanadan kolmanneksi korkein vesiputous Takakkawin putoukset.
Yohon kansallispuisto muodostaa kolmen muun kansallispuiston kanssa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen Kanadan Kalliovuorten puistot.
Geologia
Charles Walcott löysi vuonna 1909 kansallispuistosta kambrikauden aikaisia fossiileja. Sieltä on löydetty noin 120 pehmeärunkoista merieliölajia 515 miljoonan vuoden takaa. Tämä Burgess Shalena tunnettu fossiiliesiintymä on tarjonnut tutkijoille paljon uutta tietoa evolutiivisista prosesseista.
Crossroads: 2010
Crossroads: 2010 on rap-artisti Bizzy Bonen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2010.
Aaron Russo
thumb|Aaron Russo Aaron Russo (1943–2007) oli yhdysvaltalainen liikemies, elokuvatuottaja ja poliittinen aktivisti.
Hän on tuottanut mm. elokuvan America: Freedom to Fascism v. 2006, joka arvostelee monia aiheita amerikkalaisessa yhteiskunnassa, kuten esim. globalisaatio, mikrosirutus, Yhdysvaltain keskuspankki (Federal Reserve), jne.
Albanialainen iso-polyfonia
pienoiskuva|Kansanmusiikkiryhmä Kaakkois-Albanian Skraparista. Albanialainen iso-polyfonia eli moniääninen laulanta on perinteinen osa Albanian kansanmusiikkia ja sisällytetty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Sana "iso" viittaa laulua säestävään hyminään, joka on peräisin bysanttilaisesta kirkkomusiikista. Myös kirkkomusiikissa itse laulua säesti hyminä.
Polyfoninen laulanta on osa Myzeqen, Toskërian, Çamërian ja Labërian alueen kulttuuria. Saman kaltaista polyfonista laulamista tunnetaan harrastettavan myös Pohjois-Albanian Peshkopin, Kosovon Kaçanikin, Pohjois-Makedonian Pologin, Tetovon, Kičevon ja Gostivarin, ja Pohjois-Albanian ja Etelä-Montenegron Malësian alueilla.
Labëria on erityisen tunnettu moniosaisesta laulannasta, ja lauluissa voi olla kaksi, kolme tai jopa neljä osaa. Kaksiosaisia kappaleita laulavat vain naiset, kun taas kolmeosaisia kappaleita voivat laulaa sekä miehet että naiset. Neliosaiset kappaleet ovat Labërian erikoisuus. Tutkimukset ovat osoittaneet, että neliosaiset kappaleet kehittyivät vasta kolmiosaisten kappaleiden jälkeen ja että ne ovat polyfonisen laulannan kaikkein monimutkaisin muoto.
Lokakuusta 1968 lähtien Albaniassa on pidetty viiden vuoden välein lokakuussa Gjirokastërin kansallinen kansanperinnefestivaali, jossa on tavallisesti esitetty paljon polyfonisia lauluja.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2011
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2011 järjestettiin 9.–10. heinäkuuta Tuusulassa.
Genentech
Genentech on yhdysvaltalainen biotekniikkayritys. Yrityksen perustivat vuonna 1976 pääomasijoittaja Robert A. Swanson ja biokemisti, tohtori Herbert W. Boyer (tunnettu Yhdistelmä-DNA-tekniikan pioneerina ). Genentechin toimialaan kuuluu koko lääketeollisuuden ketju aina tutkimuksesta lääkkeiden kaupallistamiseen ja valmistamiseen asti.
Genentech on menestynyt viime vuosina erinomaisesti erilaisissa imagotutkimuksissa. Yritys on valittu muun muassa 100 parhaan IT-työnantajan ja 100 parhaan työpaikan työssäkäyvälle äidille joukkoon.
Sveitsiläinen lääkekonglomeraatti Hoffmann–La Roche omistaa suurimman osan Genentechin osakkeista (55,9 %, 21. heinäkuuta 2008 ) ja on tarjoutunut ostamaan loputkin.
Ontario (Kalifornia)
Ontario on kaupunki San Bernardinon piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Kaupungissa oli vuoden väestönlaskennassa 158 007 asukasta. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta ja kaupungissa sijaitsee LA/Ontarion kansainvälinen lentoasema. Kaupunki on saanut nimensä kanadalaisveljesten perustamasta siirtokunnasta jonka he nimesivät kotiprovinssinsa mukaan.
Ontario on AHL:ssa pelaavan jääkiekkojoukkue Ontario Reignin kotikaupunki.
Euroliiga-kausi 2007–2008
Euroliigakausi 2007–2008 oli kahdeksas ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edellisvuoden mestari oli Panathinaikos BC ja Final Four pelattiin Palacio de Deportes de la Comunidad de Madridissa, Espanjassa. Sarjassa pelasi yksi suomalainen, Hanno Möttölä, jonka joukkue oli Aris Thessaloniki BC. Joukkuetta valmensi myös suomalais-kanadalainen Gordon Herbert.
Runkosarja
Joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon, joissa jokaisessa oli kahdeksan joukkuetta. Joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran vieraissa sekä kotona. A- ja B-lohkojen viisi parasta pääsivät jatkoon. C-lohkon kuusi parasta pääsivät seuraavalle kierrokselle. Pelit pelattiin 22. marraskuuta 2007 - 31. tammikuuta 2008.
TOP 16
16 joukkuetta jaettiin neljään lohkoon, joissa jokaisessa oli neljä joukkuetta. Joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran vieraissa ja kerran kotona. Lohkojen kaksi parasta pääsivät jatkoon. Pelit pelattiin 4. helmikuuta - 20. maaliskuuta.
Pudotuspelit
Lohkojen ykköset pelasivat kakkosia päin ja pelit pelattiin paras-kolmesta menetelmällä. Pelit pelattiin 1. huhtikuuta - 10. huhtikuuta
Final Four
Pelit pelattiin kerrasta poikki-periaatteella. Semifinaalien voittajat etenivät loppuotteluun ja häviäjät pronssipeliin. Pelit pelattiin 2. toukokuuta - 4. toukokuuta.
The Best of Bizzy Bone
The Best of Bizzy Bone on rap-artisti Bizzy Bonen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna.
Soul Love
Soul Love on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta BE 25. marraskuuta 2013. Kappale on yhtyeen laulaja Liam Gallagherin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Soul Love” ei yltänyt kotimaassaan Britannian singlelistalle. Singlen B-puolena julkaistiin yhtyeen kitaristi Gem Archerin kirjoittama ”Iz Rite”.
Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä
Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä sisältää Portugalin laivaston risteilijät.
Dornier Do 18
Dornier Do 18 oli Dornierin valmistama lentovene, jonka tilasi Deutsche Lufthansa 1934 korvaamaan Dornier Wal -koneet. Koneen tuli olla lento-ominaisuuksiltaan parannettu versio edeltäjästään.
Koneisiin suunniteltiin selkeä aerodynamiikka ja hyvät kelluntaominaisuudet ja ne olivat kokometallirunkoisia, ainoastaan siivet olivat kangaspäällysteiset. Koneisiin oli suunniteltu neljän hengen miehistö; kaksi lentäjää, radisti ja mekaanikko.
Koelennot ja Lufthansalle luovutetut koneet
Dornier Do 18 V1 D-AHIS Monsun suoritti mallin ensilennon 15. maaliskuuta 1935. Koneessa oli voimanlähteenä kaksi 540 hevosvoiman Junkers Jumo 5 -dieselmoottoria. Seuraavan vuoden alusta koelento-ohjelmaan liitettiin neljä uutta konetta: Kaikkien neljän koneen voimanlähteenä oli kaksi 600 hevosvoiman Junkers Jumo 205C -dieselmoottoria. Koneiden tyyppimerkinnäksi muutettiin Dornier Do 18E.
Kuudes ja viimeinen Lufthansalle luovutettu kone oli samalla laitetestausmalli, joka sai tyyppimerkinnän Dornier Do 18F D-ANHR. Kone suoritti ensilentonsa 11. kesäkuuta 1937. Tällä koneella saavutettiin 27.–29. maaliskuuta 1938 uusi lentokoneiden matkalentoennätys: 8392 kilometriä 43 tunnissa. Koneen mallimerkintä muuttui, kun siihen asennettiin 21. marraskuuta 1939 voimanlähteeksi kaksi 880 hevosvoiman BMW 132N -moottoria. Koneen malliksi tuli Dornier Do 18L.
Kielopuukasvit
Kielopuukasvit (Pittosporaceae) on aitokaksisirkkaisten Apiales-lahkoon kuuluva heimo, jossa on 6–9 sukua ja 200 lajia. Kielopuut (Pittosporum) käsittävät lajeista enemmistön, 140 lajia. Ne kasvavat heimolaisineen Vanhan maailman trooppisilla ja lämpimillä alueilla lajien keskittyessä Australiaan.
Tuntomerkit
thumb|vasen|[[Kiiltokielopuun (Pittosporum tobira) hedelmä.]] Kielopuukasvit ovat aromaattisia puuvartiskasveja (puita, pensaita tai liaaneja), toisinaan okaisia. Lehdet ovat yksinkertaisia ja korvakkeettomia. Kukat ovat melko huomiota herättäviä, ja niissä on yhtä paljon niin verho-, terä- kuin hedelehtiäkin. Hedelmä on usein kotamainen, ja siemenet ovat pihkamaisen mallon ympäröimiä. Verhiö ei säily hedelmäasteelle.
Heimon lajeista ainakin kielopuiden (Pittosporum) kukat ovat usein toiminnallisesti yksineuvoisia. Heimossa esiintyy myös taipumusta kukkien vastakohtaisuuteen, erityisesti suvussa Cheiranthera; kukkien epäsymmetrisyys johtuu pääasiassa heteiden ja emiön asemasta. Lajilla Pittosporum floribundum siemenaiheet ovat yhdessä ja samassa sikiäimessä kahta taipumistyyppiä (epi- ja apotrooppisia). Siemenaiheen kannattimen johtojänne näyttää päättyvän sen yläosaan sen sijaan, että se jatkuisi kalatsan alueelle (kalatsa on se osa siemenaihetta, joka kiinnittyy kannattimeen eli funikulukseen). Tämä ilmiö saattaa liittyä alkiorakon käyristymistapaan, eikä sitä ilmeisesti esiinny muilla Apiales-lahkon edustajilla. Kielopuiden siementaimilla on jopa viisi sirkkalehteä, ja taimen ensimmäiset kasvulehdet voivat olla sulkasuonisia.
Evoluutio ja luokittelu
Sukujen Billardiera ja Sollya väliset rajat ovat epäselviä, mistä johtuu eri lähteissä olevat ristiriitaiset tiedot lajien tieteellisistä nimistä.
Kielopuukasvien heimoa on aiemmin pidetty ruusukasvien (Rosaceae) sukulaisena (esim. Cronquist, 1981). Yli 130 vuoden ajalta kertynyt tieto kuitenkin osoittaa, että heimo on parasta yhdistää sarjakukkais- (Apiaceae) ja araliakasvien (Araliaceae) yhteyteen.
Suvut
Heimon suvut ovat erään näkemyksen mukaan jaettavissa seuraavasti:
Käyttö
Kielopuukasveilla ei ole juurikaan taloudellisesti merkittävää käyttöä, eräiden lajien puuainesta on paikallisesti käytetty tarvepuuna. Merkittävämpiä ne ovat koristekasveina, jollaisina käytetään useita kielopuita ja sollioita. Lyhtysollian (Billardiera longiflora) siniset marjat ovat syötäviä.
Satakuntalainen
Satakuntalainen on Satakunnassa kerran kuussa ilmestyvä lehti. Se on maksuton satakuntalaisille Keskustan jäsenille ja muille tilaajille maksullinen.
Lehteä uhkaa lopetus sillä omistaja Juhani Seppälä on maaliskuussa 2014 hakemassa painotaloa ja julkaisuyhtiötä konkurssiin.
Paul Johnson (jääkiekkoilija)
Paul Herbert Johnson (18. toukokuuta 1935, 1936 tai 1937 West St. Paul, Minnesota – 17. heinäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Puissalicon
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva romaaninen torni, joka on jäänne kylän kirkosta. thumb|left|Romaaninen torni
Paul Johnson (jääkiekkoilija)
Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa Johnson voitti olympia- ja MM-kultaa Squaw Valleyssa 1960 ja pelasi myös Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 sekä vuosien 1958, 1959 ja 1961 MM-kilpailuissa.
Johnson kuoli 17. heinäkuuta 2016.
Kahleet murtuvat
Kahleet murtuvat on vuonna 1940 ensi-iltansa saanut Frank Borzagen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable heidän kahdeksannessa ja viimeisessä yhteistyöelokuvassaan. Loew's ja Metro-Goldwyn-Mayer toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä. Elokuvan jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer. Kahleet murtuvat kertoo etsintäkuulutetuista vangeista ranskalaiselta vankileiriltä.
Kahleet murtuvat perustuu Richard Salen romaaniin Not Too Narrow, Not Too Deep (1936), jonka pohjalta Lawrence Hazard laati käsikirjoituksen. Ohjaaja Borzage ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan.
Tuotanto
Kahleet murtuvat -elokuvan tuotanto alkoi 17. lokakuuta 1939 ja päättyi 28. joulukuuta 1939. Uusintaotot kuvattiin tammikuussa 1940. Kahleet murtuvat kuvattiin Kalifornian Montebellossa, Pismo Beachilla, Lagunassa ja MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 252 000 dollarin budjetilla.
Julkaisu ja vastaanotto
Kahleet murtuvat sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta vuonna 1940. Suomessa elokuva sai ensi-illan 26. marraskuuta vuonna 1948. Kahleet murtuvat oli vuoden 1940 taloudellisesti menestyneimpiä elokuvia. Elokuva sai myös hyvän vastaanoton kriitikoilta.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 75 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kahdeksaan arvosteluun.
Amnesia: The Dark Descent
Amnesia: The Dark Descent (jonka työnimiä olivat Lux Tenebras ja Unknown ) on ruotsalaisen Frictional Gamesin kehittämä ja vuonna 2010 julkaisema selviytymiskauhupeli Windowsille, OS X:lle ja Linuxille. Peli sai hyvän vastaanoton ja sai alkuvuosinaan paljon huomiota internetissä etenkin let's play -videoiden kautta. Pelin musiikit sävelsi suomalainen Mikko Tarmia.
The Dark Descentin tarinalle epäsuoraa jatkoa oleva peli Amnesia: A Machine for Pigs julkaistiin 10. syyskuuta 2013. The Dark Descent, sen Justine-lisäosa sekä A Machine For Pigs julkaistiin Amnesia: Collection -pelikokoelmassa PlayStation 4 -konsolille marraskuussa 2016 sekä Xbox One -konsolille syyskuussa 2018.
Pelaaminen
Samaan tapaan kuin Frictional Gamesin aiemmat pelit, myös Amnesia on ensimmäisen persoonan kuvakulmasta pelattava seikkailupeli. Peli säilytti Penumbra-pelisarjasta tutun fyysisten kohteiden vuorovaikutuksen, joka mahdollistaa fysiikkaan perustuvat pulmat ja esineiden liikuttamisen, kuten ovien avaamisen ja koneistojen korjaamisen. Muutamat pelin kohteet toimivat vaihtotyylisesti niin, että esimerkiksi avatakseen oven, pelaajan täytyy ensin pitää hiiren nappia pohjassa ja sitten työntää (tai vetää) hiirtä. Tämä antaa pelaajalle mahdollisuuden edetä varoen, kun ovenraosta voi kurkistaa ja sen voi avata hitaasti. Toisaalta tämä luo myös avuttomuuden tunnetta, koska on täysin mahdollista yrittää avata ovea väärään suuntaan, kun vaara lähestyy takaapäin.
Kehon terveyden lisäksi pelihahmon, Danielin, mielenterveyttä on myös hallittava. Liian kauan pimeässä oleminen, järkyttävän tapahtuman todistaminen tai hirviöön tuijottaminen alentavat Danielin mielenterveyttä, aiheuttaen näkö- ja kuuloharhoja sekä kiinnittäen hirviöiden huomion pelaajaan. Valonlähteet auttavat palauttamaan Danielin mielenterveyttä, mutta mikäli sellaisia ei ole saatavilla, pelaaja voi käyttää tuluksia sytyttääkseen kynttilöitä seinälampeteissa ja kyntteliköissä. Vaihtoehtoisesti pelaaja voi ottaa esille öljyä polttavan lyhdyn, joka löytyy pian pelin alettua. Saatavilla olevien tuluksien ja öljyn määrä on kuitenkin rajoitettu, ja valonlähteessä seisominen tekee pelaajasta näkyvämmän hirviöille, joten hänen täytyy tasapainottaa aikaa valojen ja varjojen äärellä. Danielin mielenterveys palautuu täysin, kun pelaaja suorittaa tehtäviä tai etenee tarinassa. Mielenterveyden voi palauttaa myös olemalla pimeässä niin kauan, että Daniel pyörtyy. Tämä kuitenkin jättää Danielin erittäin haavoittuvaiseksi lähistöllä oleville hirviöille.
Jos hirviö näkee Danielin, tämä rupeaa jahtaamaan häntä kunnes hän on poissa näkyvistä. Jos pelaaja on nähty, hänen täytyy paeta, sillä Amnesia ei anna käyttöön aseita. Danielin on löydettävä piiloutumispaikka, tai muurata ovia kivillä, tuoleilla ja muilla esteillä. Jos piiloutumispaikkaa ei ole tai pelaaja on umpikujassa, Daniel voi heittää esineitä hirviötä päin, mutta tämä hidastaa sitä vain hetken. Hirviöt voivat kuitenkin murtaa ovia ja työntää esineitä tieltään. Lisäksi ne liikkuvat äärimmäisen nopeasti, kun ne ovat nähneet saaliinsa. Pelaaja voi myös päättää piileskellä pimeässä mielenterveyden uhalla. Hirviöt, jotka kadottavat Danielin näkyvistään, etsivät häntä hetken aikaa ja lopulta katoavat.
Juoni
On elokuu vuonna 1839. Pelin päähenkilö Daniel herää preussilaisen Brennenburgin linnan käytävältä, eikä muista menneisyydestään muuta kuin nimensä ja asuinpaikkansa. Daniel löytää itselleen kirjoittamansa kirjeen, jossa hän kertoo juoneensa omasta tahdostaan muistinmenetyksen aiheuttavan juoman. Viestissään Daniel vannottaa itseään etsimään ja tappamaan linnan omistavan paroni Alexanderin. Daniel aloittaa matkan kohti linnan syvyyksiä. Hän huomaa pian, että linna on huonossa kunnossa. Lisäksi siellä liikkuu hirviötä, ja sisällä muodostuu kummallista punaista kudosta.
Daniel löytää matkan varrelta revittyjä päiväkirjanpalasia ja kokee takaumia, joista selviää lisää Danielin ja linnan lähimenneisyydestä. Käy ilmi, että Daniel oli hiljaittain käynyt tutkimusretkellä Afrikassa. Hän oli löytänyt mystisiä kuulan palasia ja koonnut ne yhteen. Kuulan kanssa tekemisiin joutuneita Danielin kollegoita oli alkanut kuolla oudosti, jolloin paroni Alexander oli tarjoutunut suojelemaan Danielia kuulaa suojelevalta ”Varjolta”.
Alexanderin mukaan Varjo voitaisiin karkottaa ”vitae”-nimisellä aineella, jota saadaan ihmisiä kiduttamalla. Alexander piti tyrmässään "rikollisia", joiden kidutukseen Daniel aluksi osallistui. Vähitellen hän kuitenkin menetti uskonsa Alexanderiin ja lopulta kääntyi tätä vastaan. Alexanderin pyrkimyksenä olikin ollut päästä vitaen avulla takaisin omaan, vieraaseen maailmaansa, josta hän oli lähtöisin.
Pelin loppupuolella Daniel kohtaa Heinrich Cornelius Agrippan, jonka sielun Alexander on vanginnut. Agrippa pyytää Danielia vapauttamaan hänet oppilaansa Johann Weyerin kehittämän taikajuoman avulla kehostaan. Jos pelaaja tekee niin, hänen tulee sahata Agrippan pää irti.
Pelin viimeisessä huoneessa, kuulakammiossa pelaaja löytää alastoman Alexanderin valmistelemassa rituaalia, jolla pääsisi toiseen maailmaan. Pelaajalla on kolme tapaa päättää peli:
Laajennukset
Amnesiaa voi laajentaa omilla tai muiden kenttäeditoreilla tehtyillä tarinoilla. Lukuisia pelin fanien tekemia tarinoita on ladattavissa internetistä. Vuonna 2011 Frictional Games julkaisi pelille myös virallisen ilmaislaajennuksen, Amnesia: Justine. Justine julkaistiin alun perin yhteistyössä Valven kanssa osana Portal 2 -pelin mainostusta.
Amnesia: Justine
Pelin lopussa pelaaja löytää uuden fonografin, joka laukaisee huoneen seinät sisään puristavan mekanismin. Pelaajan hahmo pyörtyy jälleen, mutta herää vahingoittumattomana. Käy ilmi, että hahmo on Justine itse, joka on koetellut omaa myötätuntoaan ja inhimillisyyttään.
Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü
Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü on turkkilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Ankarasta. Seura pelaa Turkin jääkiekon superliigassa.
Mississippi (täsmennyssivu)
Mississippi tarkoittaa seuraavia asioita:
Näennäisarkeologia
pienoiskuva|[[Erich von Däniken on nykyajan tunnetuimpia näennäisarkeologeja.]] Näennäisarkeologia on sellaisia ihmiskunnan menneisyyttä tai sen tutkimista koskevia näennäistieteellisiä väitteitä, jotka eivät noudata tieteellisen arkeologian käyttämää tieteellistä menetelmää. Näennäisarkeologian puolustajat puhuvat usein vaihtoehtoisesta arkeologiasta. Näennäisarkeologisia väitteitä perustellaan sen sijaan esimerkiksi ilmestyksillä, uskonnollisesti, tai jättämällä huomiotta väittämiin sopimatonta tietoa.
Arkeologian valtavirrasta tai vakiintuneista käsityksistä poikkeavat väittämät ja vaihtoehtoiset hypoteesit eivät kategorisesti ole näennäisarkeologisia. Niistä tulee sellaisia jos niitä puolustetaan ilman todisteita tai ei välitetä ne kumoavista todisteista. Joskus näennäisarkeologisen teorian testattavuus kielletään kokonaan esimerkiksi sillä perusteella, että kohde on jo tuhoutunut kauan sitten tai se on liian syvällä merenpohjassa tutkittavaksi. Joskus vedotaan arkeologien ja hallituksen salaliittoon, joka piilottelee oikeaa tietoa jostain syystä.
The Beat Goes On
The Beat Goes On voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kiiminkijoki
thumb|250px|Marraskuista Inninkoskea laavupaikan kohdalla. thumb|250px|Kiiminkijokea Kiimingissä. Kiiminkijoki on rakentamaton ja suurelta osin luonnontilainen joki Pohjois-Pohjanmaalla. Joen pituus on 178 kilometriä, ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen.
Joki saa alkunsa Kivarinjärvestä Puolangalta, ja virtaa Utajärven, Oulun ja entisten Kiimingin ja Haukiputaan kuntien läpi, laskien Perämereen Haukiputaan Martinniemessä.
Kiiminkijoki kuuluu Project Aqua -ohjelmaan, jonka tavoitteena on säilyttää vesistöt jatkuvan tieteellisen tutkimustyön kohteina. Kansainvälisestikin harvinaisena Kiiminkijoki on kokonaisuudessaan sisällytetty Natura 2000 -ohjelmaan.
Uitot Kiiminkijoella päättyivät vuonna 1958 ja peratut kosket ennallistettiin 1980-luvulla. Tämän jälkeen joen merkitys matkailu- ja virkistyskäytössä on kasvanut huomattavasti. Joki on rakentamaton ja valjastamaton, joten joen yläjuoksulta voidaan tavata muiden muassa ankeriasta ja meritaimenta. Jokivarsi on myös maisemallisesti arvokasta. Matalarantaisena ja ympäristön alavuuden vuoksi joki tulvii keväisin laajalle alueelle.
Poronhoitoalueen eteläraja kulkee osittain Kiiminkijokea pitkin.
Kosket
Joessa on noin 70 koskipaikkaa. Näistä tunnetuimmat ovat Koitelinkoski Kiimingissä ja Kalliuskoski Puolangalla sekä Kurimonkoski Utajärvellä. Suosittuja kalastuskohteita ovat myös Alavuoton Myllykoski sekä Ylikiimingin Inninkoski ja Juopulinkoski.
Suomen korkeimpiin luonnontilaisiin vesiputouksiin kuuluva Hepoköngäs Puolangalla kuuluu Kiiminkijoen latvavesistöön.
Sivujoet
Kiiminkijoen sivujoet ja pikkujoet yläjuoksulta alkaen ovat:
Kristiina Auno
Kristiina Auno (s. 11. helmikuuta 1989 Kajaani ) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajanaan toimii Anne Karvinen-Poutanen. Aunon päämatka on 400 metrin aitajuoksu, mutta hän on kilpaillut myös muilla juoksumatkoilla 100 metrin juoksusta 1 500 metrin juoksuun. Aikuisten SM-tasolla hän on voittanut ulkoradoilla pronssia 400 metrin aitajuoksussa ja sisäradoilla pronssia 300 metrin aitajuoksussa.
Solovjov
Solovjov, naisilla Solovjova (Соловьёва) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu henkilönimeen Solovei (Соловей), jonka merkitys on ’satakieli’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Simonkyläntie
Simonkyläntie on museotie Simossa Lapin maakunnassa. Se on pituudeltaan 2,9 kilometriä ja johtaa Sinikoskelta yhdystie 19504:ltä Simonkylän läpi Simojoen suulle. Museotienä se edustaa historiallista Pohjanmaan rantatietä. Se otettiin museotiekokoelmaan vuonna 1982.