cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saudi-Arabia
Kulttuuri
Saudi-Arabian kaupungistuminen on tapahtunut muutaman sukupolven aikana. Vielä vuonna 1950 noin 40 prosenttia väestöstä eli paimentolaisina, toiset 40 % pikkukylissä ja vain 20 % kaupungeissa. Vuonna 1992 jo kaksi kolmasosaa oli kaupunkilaisia. Tunnetuimpia kaupunkeja ovat islamin pyhin kaupunki Mekka, jossa profeetta Muhammad syntyi ja sai ensimmäisen ilmestyksensä, sekä Medina, ensimmäinen kaupunki, jonka Muhammad sai käännytettyä kokonaan islaminuskoon. Mekassa käy vuosittain noin 2,5 miljoonaa muslimia pyhiinvaelluksella.
Saudi-Arabiassa ovat suosittuja niin perinteinen arabimusiikki kuin tuoreempikin länsimaalaisvaikutteinen tuotanto. Perinteinen tanssilaji on ardha, jota pääsee näkemään esimerkiksi jokavuotisella Jenadriyah-festivaalilla. Tunnettujen saudiartistien joukossa ovat Talal al-Maddah (k. 2000) ja Jawad al-Ali. Saudi-Arabiasta on prinssi Al-Walid ibn Talal ibn Abdelaziz al-Saudin omistama levy-yhtiö Rotana, jolla ovat tuotantoaan julkaisseet useat arabimaailman tunnetuimpiin kuuluvat muusikot.
Saudi-Arabiasta on kotoisin joitakin tunnettuja kirjailijoita, kuten kansainvälistä mainetta niittänyt naiskirjailija Raja’ al-Sani’ ja edesmennyt Abdul Rahman Munif. Nykyprosaisti ja vapaa-ajattelija Turki al-Hamad on kirjoittanut kulttuurissaan arkaluonteisista aiheista ja herättänyt konservatiivisissa piireissä laajaa paheksuntaakin. Hänen tuotantoaan on alueella kielletty, ja uskonnolliset johtajat ovat langettaneet hänelle fatwoja.
Monet saudiarabialaiseen ruokakulttuuriin liittyvät tavat on omaksuttu beduiinien perinteestä. Useissa ruokalajeissa käytetään riisiä, vehnää, vihanneksia ja mausteita. Ruokalajien kanssa on tapana nauttia perinteistä leipää, khubzia eli kubezia. Kanaa ja lammasta syödään paljon, mutta sianliha on kielletty. Jälkiruokina saatetaan nauttia esimerkiksi muhalabia-riisivanukasta ja arabialaista kakkua. Kahvinjuonnilla on alueella pitkät perinteet. Nykyajan länsimainenkin ruokakulttuuri on levinnyt Saudi-Arabiaan; lukuisia McDonald's-pikaruokaravintoloita on avattu eri puolilla maata. Alkoholinkäyttö on täysin kiellettyä, mutta alkoholitonta olutta on maassa ollut saatavilla ainakin 1990-luvulta vuosituhannen vaihteen yli.
Maan korkein rakennus on 302 metrin korkuinen Kingdom Centre -pilvenpiirtäjä Riadissa. Samassa kaupungissa on pilvenpiirtäjä Al Faisaliyah Center (266,9 m). Mekkaan nousevasta Abraj Al Bait Towersista tulee valmistuessaan maailman toiseksi korkein ja Saudi-Arabian korkein rakennus vuonna 2011. Saudi-Arabiassa sijaitsee eräitä keskeisiä moskeijoita: Masjid al-Haram (Mekka), Masjid al-Nabawi (Medina) ja Masjid al-Quba (Medina). Kaksi ensimmäistä ovat muslimien pyhimmät moskeijat. Kuningas Saudin moskeija sijaitsee Jeddassa.
Erityistä Saudi-Arabiassa on se, että liikkeet ja toimistot suljetaan viiden päivittäisen rukouksen ajaksi. Rukoushetkien täsmällinen ajankohta vaihtelee. Tärkeänä hengellisenä johtajana maassa toimii sen suurmufti, joka on vuodesta 1999 ollut Abd-al-Aziz Aal ash-Shaikh. Häntä edelsi Abd-al-Aziz ibn Baaz.
Elokuva
Ensimmäiset elokuvateatterit avattiin vuonna 2005 kaksikymmenvuotisen kiellon jälkeen, tosin vain naisille ja lapsille. Saudiarabialaisia elokuvia onkin olemassa vain vähäisesti. Vuonna 2006 valmistui Keif al-hal?, jossa esiintyy muiden muassa Hisham Abdulrahman. Kuningasperheeseen kuuluva Alwaleed bin Talalin johtama Rotana-yhtiö on musiikin ohella työskennellyt myös arabialaisen elokuvan parissa. Sen tuottama komedia Menahi (2008) saavutti myös suuren suosion.
Sodankylän elokuvajuhlilla esitettiin vuonna 2013 Haifaa al-Mansourin ohjaama Wadjda. Elokuva kertoo 11-vuotiaasta tytöstä, joka haluaa polkupyörän. Aikuisilta naisilta on polkupyörällä ajo Saudi-Arabiassa kielletty, ja se on jopa rikos, lapsille pyöräily on sallittua mutta paheksuttua. Wadjda on ensimmäinen naisen ohjaama saudiarabialainen elokuva. Ohjaaja joutui ulkokuvauksissa tekemään työtä radiopuhelimella pakettiautosta käsin. Yksi elokuvan tuottajista on Alwaleed bin Talal. Tärkein osuus elokuvan tuotannossa oli kuitenkin Lähi-idän fiktioelokuvaan erikoistuneella saksalaisella tuotantoyhtiöllä Razor Filmproduktionilla.
Maan vapaamielisimmäksi mainitussa kaupungissa Jeddassa järjestettiin myös vuodesta 2006 filmifestivaali, jonka sisäministeriö kuitenkin kielsi 2009.
Koulutus
pienoiskuva|280px|[[Kuningas Abdullahin tiede- ja teknologiayliopiston laboratorio.]] Koulutus on Saudi-Arabiassa ilmaista. Yliopistoja on useita, muun muassa Kuningas Saudin yliopisto, Kuningas Abdilazizin yliopisto (KAU) ja Medinan islamilainen yliopisto. Jälkimmäinen on suosittu opiskelupaikka ulkomaalaisten muslimien keskuudessa. Medinaan on lähetetty opiskelemaan saudivaroin myös suomalaisia. Uusi, kansainvälisempi Kuningas Abdullahin tiede- ja teknologiayliopisto avattiin syyskuussa 2009. Se sijaitsee Punaisenmeren rannalla Thuwalin kylässä.
Media
Kuningas sai käyttöönsä radioverkoston vuonna 1932, ja yleiseen käyttöön radiopalvelut tulivat vuonna 1948. Mediassa ei sallita muun uskonnon esilletuomista kuin islamin. Televisio rantautui maahan 1960-luvulla ja tarjoaa saudiarabialaisille yhä kattavasti sekä hengellistä että maallista ohjelmistoa. Valtion ylläpitämä Saudi TV lähettää ohjelmaa neljällä kanavalla.
Saudi-Arabiassa ilmestyy useita päivälehtiä. Arabiaksi ilmestyy muun muassa Al-Riyadh ja englanniksi Saudi Gazette ja Arab News.
Internet on yleistynyt Saudi-Arabiassa nopeasti. Kansallinen verkkotunnus on .sa. Vuonna 2010 maassa oli 9,8 miljoonaa internetin käyttäjää. Pääsyä erilaisille sivustoille rajoitetaan tiukasti. Blogeja ilmestyy lähes kymmenentuhatta.
Urheilu
Saudi-Arabia osallistui kesäolympialaisiin ensi kertaa vuonna 1972 ja on siitä lähtien ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta vuotta 1980. Mitaleita on tullut kolme: Hadi Soua'an Al-Somaily sai hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ja Khaled Al-Eid pronssia esteratsastuksessa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä, ja esteratsastusjoukkue saavutti pronssia Lontoossa 2012.
Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkue nähtiin maailmanmestaruuskilpailuissa ensi kertaa vuonna 1994. Aasian-mestaruuden Saudi-Arabia on voittanut kolmesti. Tunnettuja maajoukkueen pelaajia ovat muun muassa Muhammad al-Da’ayya’, Majid Abdullah ja Sami al-Jabir. Kansallisen liigan kärjessä oleviin seuroihin kuuluvat Al-Hilal, Al-Ittihad, Al-Shabab ja Al-Nasr.
Maan uskonoppineet ovat julistaneet jalkapallon epäislamilaiseksi lajiksi ja vaatineet nuorisoa jättämään sen välittömästi.
Ojatädyke
Ojatädyke (Veronica beccabunga) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon, tädykkeiden (Veronica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, ruohovartinen ja kalju tädykelaji, joka on erotettavissa helposti muista tädykelajeista suhteellisen suurien ja pyöreiden lehtiensä sekä tummansinisten ja harsuissa tertuissa olevien kukkiensa perusteella.
Ojatädykkeen varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia. Varret voivat kasvaa noin 60 cm pitkiksi asti ja ne juurehtivat nivelistään. Lehdet ovat lähes ruodittomia, muodoltaan leveänsoikeita ja nyhä- tai hammaslaitaisia. Ojatädykkeen kukat ovat melko suuria ja sijaitsevat harvahkoina terttuina ylimmissä lehtihangoissa. Kukkien teriö on noin 5 mm leveä ja väriltään tummansininen. Hedelmät ovat leveän sydämenmuotoisia ja lyhytperäisiä.
Ojatädyke kasvaa kosteilla kasvupaikoilla, kuten lähteiköissä ja ojien sekä purojen varsilla. Suomessa ojatädykettä tavataan vain Ahvenanmaalla sekä paikoitellen eteläisimmässä Suomessa. Ruotsissa ojatädyke on melko yleinen maan eteläosissa Skånesta Uplantiin ja harvinaisena pohjoisempana. Suomessa ojatädyke on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.
pienoiskuva|vasen|Ojatädykkeen kukkia Ojatädykkeen nuoria lehtiä voi käyttää salaatteihin tai muhennoksiin. Lisäksi ojatädykettä on käytetty rohtona veren puhdistuksessa.
Ojatädykkeen lajinimi (beccabunga) tulee lajin vanhasta saksankielisestä nimestä bachbunge, joka viittaa lajin kasvupaikkaan sekä lehdiltään hieman samannäköiseen valkosuolapunkaan (Samolus valerandi).
Murheen mailla 1996–2007
Murheen mailla 1996–2007 on Kotiteollisuuden kolmen CD:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2007. Levy sisältää kaikki yhtyeen julkaisemat EP:t (livekappaleita lukuun ottamatta), kaikki singlet b-puolineen, sekä uuden, ennenjulkaisemattoman kappaleen Valomerkki. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7. Albumia on myyty yhteensä 26 700 kappaletta, mikä on kultalevyn oikeuttava määrä.
Levystä pääsi julkaisupäivänä myyntiin pieni erä virheellistä painosta, jossa kokoelman ensimmäinen CD sisältää alkuperäisen sisällön sijasta Smurffien tuotantoa.
Kokoelman ensimmäinen CD sisältää kaikki yhtyeen EP-raidat pois lukien EP:illä julkaistut livekappaleet, toinen cd sisältää kaikki singleinä julkaistut albumiraidat, kolmas taas sisältää aiemmin singlejen bonusraitoina julkaistuja kappaleita.
Kokoelmasta julkaistiin vuonna 2008 pienennetty versio nimeltä Murheen mailla singlet 1996–2007, joka sisältää ainoastaan toisen CD:n hitti-/klassikkokappaleet sekä "Valomerkki" raidan.
Myöhemmin Kotiteollisuus on julkaissut myös toisen vastaavan kokoelman Murheen mailla II 2007–2014.
Kokoonpano
+
Rapla
pienoiskuva|Multikopteri video Raplasta Rapla on epäitsenäinen kaupunki Keski-Virossa Raplan kunnassa. Se on Raplamaan maakunnan keskus. Kaupungin asukasluku on 5 618 (vuonna 2008).
Rapla sijaitsee Raplan kunnan keskellä, Tallinnasta 50 kilometriä etelään.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Raplan epäitsenäisessä kaupungissa oli 5 202 asukasta, joista 4 980 (95,7 %) oli virolaisia, 138 (2,7 %) venäläisiä ja 78 (1,5 %) muita kansallisuuksia.
Torni
thumb|250px|[[Eiffel-torni - yksi maailman tunnetuimpia torneja]] Torni on ihmisen tekemä korkea rakennus tai rakennelma tai korkea rakennuksen osa. Tornilla on selvästi enemmän korkeutta kuin leveyttä. Tornit voivat rakenteesta riippuen olla joko rakennuksia tai rakennelmia.
Mastoista torni eroaa siten, että torni on itseään tukeva rakenne, eikä sen pystyssä pitämiseen tarvita haruksia eli tukivaijereita. Korkeista rakennuksista torni eroaa sisätilojensa käyttötarkoituksen mukaan; tornin tilavuudesta suurin osa on ihmisen oleskeluun kelpaamatonta tilaa kuten vartta. Sen sijaan rakennuksessa sisätila on johonkin toimintaan tai oleskeluun tarkoitettua. Tornin määritelmä myös edellyttää korkeudelle jotakin edellytystä, kuten näköalaa tai signaalin kantavuutta. Näillä perusteilla esimerkiksi radiomastot luokitellaan rakennelmiksi sekä tornitalot ja niiden erikoistapaukset pilvenpiirtäjät rakennuksiksi.
Kellariteatteri
Helsingin Kellariteatteri, kutsumanimeltään Klitsu, on vuonna 1956 perustettu helsinkiläinen nuorten harrastajateatteri, joka toimii Kruununhaassa osoitteessa Liisankatu 27.
William Montgomery Watt
William Montgomery Watt (14. maaliskuuta 1909 Ceres – 24. syyskuuta 2006 Edinburgh) oli brittiläinen islamin tutkija, orientalisti ja anglikaaninen pappi. Häntä kutsuttiin toisinaan nimellä "viimeinen orientalisti", mikä viittasi hänen jälkeensä tapahtuneeseen murrokseen islamin tutkimuksessa.
Teokset
Watt kirjoitti yli kolmekymmentä teosta, muun muassa kirjan Islamic Political Thought (1968) ja Muslim-Christian Encounters: Perceptions and Misconceptions (1991). Niistä tunnetuin on hänen kaksiosainen Muhammed-elämäkertansa Muhammad at Mecca (1953) ja Muhammad at Medina (1956) .
Kellariteatteri
Teatteria pyöritetään jäsenistön avulla ja uudet jäsenet valitaan syksyisin pääsykokeilla. Kellariteatterilla ei ole palkattua taiteellista johtoa, vaan toteutettavat produktiot valitaan jäsenkokouksessa. Esitysten ohjaajina on toiminut niin ammattilaisia, harrastajia kuin teatterialan opiskelijoitakin.
William Montgomery Watt
Näkemykset
Toisin kuin 1800-luvun lopun saksaksi kirjoittaneet orientalistit, kuten Ignaz Goldziher, Watt uskoi siihen, että 800-luvun islamilainen hadith-kirjallisuus kertoi luotettavasti Muhammedin puheista ja toiminnasta. Watt vakuutti, että vaikka haditheissa joskus voikin esiintyä tendenssimäistä korostusta, niiden esittämät faktat ovat pääosin kohdillaan. Tämän puolesta puhuu arabien valtava kiinnostus omaa historiaansa kohtaan. Watt esitti kriitikoille kysymyksen: ”Kuka olisi ottanut vaivakseen keksiä tämän konstikkaan tarinan ja mistä syystä?
Kellariteatteri
Kellariteatteri on yksi Helsingin kolmesta ylioppilasteatterista ja kuuluu Ylioppilasteatteriliitto SYTYyn. Kellariteatteri on tehnyt yhteistyötä muun muassa Metropolia Ammattikorkeakoulun sekä Ilves-teatterin kanssa. Joka kesä Klitsu ja Ilves tuottavat yhdessä Kumpulan Metsäteatteriin, Kätilöopiston taakse kesäteatteriesityksen. Helsingin Kellariteatteri tekee myös tiivistä yhteistyötä Ylioppilasteatterin kanssa.
William Montgomery Watt
Näkemykset
Watt katsoi, että islaminuskon ja länsimaisen tieteen tulosten välillä ei tarvitse olla ylittämätöntä kuilua. Jos muslimit eivät hyväksy joitakin länsimaisen tieteen tuloksia, syynä voi olla se, että länsimaiset tutkijat eivät itse ole noudattaneet tieteellisiä periaatteita. Toisaalta on todennäköisesti myös niin, että islamin vähemmän tärkeissä doktriineissa on joitakin uudelleen muotoilun mahdollisuuksia.
Kellariteatteri
Kellariteatterin riveissä ovat vuosien varrella toimineet useat sittemmin teatterialalle päätyneet näyttelijät, ohjaajat ja muut teatterintekijät, kuten Jukka-Pekka Palo, Maria Veitola, Mari Perankoski, Tommi Korpela, Katja Krohn, Misa Palander, Kari Väänänen, Esko Salminen, Kristo Salminen, Antti Litja, Matti Pellonpää, Jani Volanen, Juha Veijonen, Matti Onnismaa, Jaakko Saariluoma, Johanna Freundlich, Niko Saarela, Olga Temonen, Outi Alanen, Reidar Palmgren, Sannamaija Pekkarinen, Susanna Mikkonen, Ville Tiihonen, Marja Pyykkö ja Miika Muranen.
William Montgomery Watt
Näkemykset
Watt uskoi, että Koraani oli jumalallisen inspiraation tulosta, mutta ei kuitenkaan virheetön. Watt tunnetaan siitä, että hän rukoili muslimien puolesta. Hän kertoi rukoilevansa seuraavin sanoin: "Oi Isä, Poika ja Pyhä Henki, anna tapahtua niin, että koko islamin talo (dar al-islam) ja me kristityt heidän kanssaan voisimme tuntea Sinut paremmin, palvella Sinua paremmin ja rakastaa Sinua enemmän. Aamen."
Kellariteatteri
Historia ja toiminta
Vuonna 1956 Helsingin kaupungin nuorisotyölautakunta hankki Liisankatu 27:stä kolme kellarihuonetta nuorten kerhotiloiksi. Huoneiden väliset paksut kiviseinät murrettiin ja tiloja erottamaan jätettiin ainoastaan salaperäistä tunnelmaa luovat holvikaaret. Erikoisten tilojen huomattiin soveltuvan pienen intiimin teatterin perustamiseen. Alun perin halkovarastona toiminut kellaritila nimettiin Helsingin Nuorisoteatteriksi. Nimeksi vakiintui kuitenkin pian Kellariteatteri eli Klitsu. Ensimmäinen näytelmä, Onnen Päivät, valmistui keväällä 1957. Teatterin maine levisi ja entistä enemmän innokkaita tungeksi seuraavan syksyn pääsykokeisiin. Puolet hakijoista jouduttiin kuitenkin karsimaan, sillä teatterin resurssit olivat rajalliset. Saman vuoden syksynä sai ensi-iltansa Ruma Elsa, josta tuli oitis varsinainen arvostelumenestys. Lehdistö ja sen myötä helsinkiläinen teatteriyleisö löysivät Kellariteatterin.
Näytäntökaudella 1966‐1967 oli Klitsun kaariholvien alla tehty teatteria jo kymmenen vuotta. Juhlavuoden kunniaksi valmistuivat Tuomisen Luutnantin kuolema sekä Salmisen Kettu ja viinirypäleet. Kellariteatteri oli näillä näytelmillään uskaltautunut ensi kertaa satiiriselle ja yhteiskuntakriittiselle linjalle. Helsingin Nuorisotyötoimikunnan Nuorisoteatteri ry rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 1968. Vuoden 1972 sääntömuutoksen yhteydessä teatterin nimi muutettiin virallisesti Helsingin Kellariteatteriksi. Vuonna 1974 Kellariteatteri siirtyi produktiokohtaisiin ohjaajiin. Vuonna 1975 tehtiin myös sääntömuutos, jonka ansiosta teatterin johtokunta muodostettiin vastaisuudessa ainoastaan kellariteatterilaisista.
Kellariteatteri aloitti 1980-luvun tuotteliaana; näytelmiä syntyi tasaiseen tahtiin tekstien ollessa paljolti klassikkokirjailijoiden käsialaa. Vuonna 1984 alkoi remontti, jonka yhteydessä poistettiin 1950-luvulta lähtöisin olevat seinärappaukset ja paljastettiin näin alkuperäiset, jylhän kauniit tummanpunertavat tiiliseinät.
Myös 1990-luku oli tuotteliasta aikaa. Esimerkiksi vuonna 1992 ohjelmistossa nähtiin peräti 12 näytelmää. Suurin osa valmistuneista esityksistä oli tekijöidensä itse kirjoittamia, mikä on ollut Kellariteatterissa yleistä 1980-luvun lopulta lähtien. 1990-luvun aikana Klitsun riveistä syntyi monta itsenäistä teatteria: Aurinkoteatteri, Teatteririntama, Uusi teatteri sekä Riskiryhmä. 1990-luvun puolivälin jälkeen toiminta keskittyi ensisijaisesti produktioiden tuottamiseen.
Vuosituhannen viimeisenä näytäntökautena valmistui kaiken kaikkiaan 11 esitystä. Klitsulaisten omia tekstejä hyödynsivät Hanna Hirvosen Kasvukipuja, Eeva Rantinojan Huone 69 sekä Salla Taskisen Päästä meidät pihasta. Vuosituhat päätettiin näyttävästi Heidi Räsäsen ohjaustyöllä Loistavat tähdet, joka marssitti lavalle ennätykselliset 25 uutta teatterin jäsentä.
2000-luvulla Kellariteatterissa on nähty ohjauksia muun muassa Timo Raidalta, Sirpa Riuttalalta, Reeta Tuoresmäeltä ja Leo Torvaldsilta. Tällä hetkellä Kellariteatterilla on noin kymmenen ensi-iltaa vuodessa ja se tarjoaa noin 100:lle aktiivijäsenelleen erilaisia kursseja ja koulutuksia, jotka vaihtelevat aihealueiltaan näyttelijäntyöstä ja tanssista improvisointiin ja puheilmaisuun.
Helsingin Kellariteatterilla on 1956–2011 ollut 881 jäsentä. Vuodesta 2014 Kellariteatterilla on toiminut kirjoituspiiri Draaman viitta. Ensimmäistä kirjoituspiiriä johti käsikirjoittaja Niina Vuorisara. Joka syksy Kellariteatterilla järjestetään Action-lyhytteatterifestivaalit teatterin harrastajille ja puoliammattilaisille.
Benjamin Wolman
Benjamin B. Wolman (27. lokakuuta 1908 – 3. tammikuuta 2000) oli puolalais–yhdysvaltalainen psykologi ja kirjoittaja.
Wolman väitteli filosofian tohtoriksi psykologiasta vuonna 1935 Varsovan yliopistosta. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli lehtorinana Kolumbian yliopistossa ja psykologian professorina Yeshivan yliopistossa, vuosina 1958-1962 psykologian kliinisenä lehtorina Albert Einstein College of Medicinessä, vuosina 1965-1978 psykologian professorina Long Island Universityssa.
Arakawa
Arakawa on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Sumidajoen oikealla rannalla Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Adachin, Bunkyōn, Kitan, Sumidan ja Taitōn erillisalueisiin. Erillisalue on saanut nimensä Arajoelta, joka virtaa sen pohjoispuolella. Arakawassa on 213 289 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,16 neliökilometriä.
Benjamin Wolman
Hän perusti kansainvälisen organisaation ryhmätensioiden opinnoille sekä kansainvälisen sanomalehden ryhmätensioille.
Arakawa
Aluejako
Arakawan erillisalueella on 7 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 52 osa-alueeseen. Yhteen kaupunginosaan kuuluu kuudesta kahdeksaan osa-aluetta.
Benjamin Wolman
Wolmanin teoksista on suomennettu ainakin Lapsen pelot. Se on ainoa suomen kielellä saatavilla oleva laaja yleisesitys lasten ja varhaisnuorten tyypillisistä pelkotiloista.
Niemenpään välisuojastuspaikka
Niemenpään välisuojastuspaikka on rataosalla  lähellä Tornion Korpikylää sijaitseva välisuojastuspaikka. Se sijaitsee noin 39 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta ja 21 kilometriä etelään Ylitornion rautatieasemalta. Niemenpää otettiin käyttöön 15. toukokuuta 1933. Henkilöliikenne Niemenpäässä lakkautettiin 28. toukokuuta 1957, ja liikennepaikka lakkautettiin 1. joulukuuta 1957. Liikennepaikka otettiin käyttöön uudelleen noin 600 metriä pohjoisempana 4. joulukuuta 2003, kun rataosan liikenteenohjaustoiminnot siirtyivät hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulun liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
Liikennepaikalla on ainoastaan välisuojastuspaikalla välttämättömät rautatien opastimet, molempien kulkusuuntien pää- ja esiopastimet. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole.
Jääkausien syyt
alt=|pienoiskuva|Muun muassa Maan akselikallistuman muutokset aiheuttavat kylmiä kausia, jolloin jäätiköt leviävät pohjoisella pallonpuoliskolla laajalle. Jääkausien syyt ovat niitä tekijöitä, jotka muuttavan maapallon ilmastoa niin että syntyy suuria mannerjäätiköitä. Nykynäkemyksen mukaan jääkausien alkuperä on mantereiden, merivirtojen, ilmakehän ja maan akselin sekä radan pitkällä aikavälillä tapahtuvissa muutoksissa. Nämä muuttavat Maan eri alueiden ilmastoja ja luovat ajoittain otolliset olot suurille jäätiköille.
Kysymys jääkausien syistä voidaan jakaa kahteen osaan:
Pitkällä aikavälillä Maan ilmastoon ja samalla jääkausiin vaikuttavat nykytutkijoiden mukaan lähinnä ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden muutos ja mannerliikunnoista johtuva merivirtojen ja merenpinnan korkeuden muutos. Esimerkiksi jäättömällä liitukaudella päiväntasaajan lähellä kiertävät merivirrat lämmittivät maata ja ilmakehässä oli paljon kasvihuoneilmiön kautta lämmittävää hiilidioksidia. Mutta viimeisen kolmen miljoonan vuoden aikana merivirtojen kierto edistää Maan kylmenemistä, samoin korkeat vuorijonot ja ennen teollistumista ollut alhainen hiilidioksidipitoisuus ilmakehässä. Lyhytjaksoisemmat kuten pleistoseenin aikaiset ilmaston vaihtelut sen sijaan johtuvat nykyisen käsityksen mukaan pääasiassa Maan radan ja akselikallistuman jaksollisista muutoksista eli Milankovićin jaksoista.
Tulivuorenpurkaukset aiheuttavat lähinnä ajoittaisia kylmenemisiä, ja nykyisellä maailmankaudella Auringon säteilyn muutosten vaikutuksella ei ole jääkausien kannalta niitä synnyttävä vaan pikemminkin syventävä vaikutus.
Pitkien jääkausijaksojen syyt
Nykyään eletään kolme miljoonaa vuotta sitten alkanutta pleistoseenin jääkausijaksoa, jonka kuluessa maan radan, akselikallistuman ja akselin suunnan jaksolliset vaihtelut muuttavat Maan ilmastoa. Mannerliikuntojen ajatelleen muokanneen Maan historiassa ajoittain Maan Milankovićin jaksojen aiheuttamille suurille ilmastonmuutoksille sopiviksi.
Jäätiköitymisvaiheet ja interglasiaaliajat
Viimeksi kuluneiden kolmen miljoonan vuoden eli pleistoseenikauden aikana ovat lämpimämmät ja kylmemmät kaudet vaihdelleet keskimäärin sadantuhannen vuoden välein. Keskeisimpänä syynä tähän pidetään Maan akselikallistuman ja radan jaksollisia vaihteluja eli Milankovićin jaksoja.
Milankovićin jaksot
pienoiskuva|Maan kaltevan akselin pyörivä vaappuminen eli [[prekessio (tähtitiede)|prekessio.]] pienoiskuva|Jäästä mitattuja lämpötilaa kuvaavia [[happi-isotooppikäyriä verrattuna auringon säteilykäyrään. Maan radan soikeus ja maapallon akselikallistuma muuttavat kesällä pohjoiselle pallonpuoliskolle saapuvaa säteilyä.]]
Milankovićin jaksot ovat maan radan soikeudessa ja akselin suunnassa tapahtuvia hitaita, jaksollisia vaihteluja, jotka johtuvat Auringon, Kuun ja muiden taivaankappaleiden Maahan aiheuttamista pienistä vetovoimahäiriöistä. Jääkausi päättyi, kun Maan akselikallistuma pieneni ja prekessio käänsi Maan olemaan lähellä Aurinkoa keskikesällä. Jäätiköt seuraavat Milankovićin jaksoja viiveellä, 41 000 vuoden jaksoa 10 000 vuoden viiveellä ja 23 000 vuoden jaksoa 6 000 vuoden viiveellä. Milankovićin teoriassa on silti yhä monia puutteita ja epätäsmällisyyksiä. Se ei selitä kaikkia ilmastonvaihteluja. Teoria ei selitä, miksi hieman alle miljoona vuotta sitten 100 000 vuoden jakso alkoi hallita ilmastonvaihteluja. Milankovićin jaksot eivät yksinään selitä jääkausien tarvitsemia suuria lämpötilanvaihteluja.
Jääkausien aikana merivesi on vielä syksyllä lämmin, jolloin mantereet alkavat jäähtyä. Tämä synnyttää talvella runsaita lumisateita, koska lämmin merivesi haihduttaa kosteutta ilmaan. Niiden uskotaan kytkevän kylmimmiksi ajaksi Pohjois-Atlantin ja Jäämeren rajalla syvävettä tuottavan Golf-virtaan liittyvän termohaliinikierron värähtelevään tai huomattavasti heikentyneeseen tilaan, mikä viilentää jäätiköitymisen alkaessa äkkiä joitain pohjoisia alueita. Nykyäänhän termohaliinikiertoon kuuluva Golf-virta lämmittää esimerkiksi vuoristoisen Skandinavian rannikoita mikä estää laajan jäätiköitymisen siellä.
Jäätiköiden tasapaino
pienoiskuva|Nykyajan Islannin [[Vatnajökullin jäätikköä satelliittikuvana. Jää valuu alaspäin kuin siirappi oman painonsa alla.]] pienoiskuva|[[Grönlanti|Grönlannin jäätikön virtausta.]] Suuri sulavan lumen määrä salpaa tiettyinä aikoina termohaliinikierron, johon liittyvä Golf-virta lämmittää pohjoisia leveyksiä. Jäätiköitymisen aiheuttamat muutokset ilmakehässä leijuvassa pölyssä, vedenpinnan yllä olevassa vaikuttavat osaltaan ilmastoon. Näin syntyy mutkikas vuorovaikutusjärjestelmä. Järjestelmän eri komponentit reagoivat esimerkiksi auringon säteilymuutoksiin eri tavoin ja eri nopeuksilla.
Jääkaudella tapahtuva laaja jäätiköityminen edellyttää huomattavaa ilmaston kylmenemistä, varsinkin kesällä, sekä kohtuullisia lumisateita talvella. Kylmeneminen muuttaa jäätiköiden tasapainoa niin, että jäätiköt kasvavat suuriksi. Lumi ja jää sulavat yli nollassa asteessa, edellyttäen että lämmintä kestää kyllin kauan. Näin ollen kylmä kesä, jolloin lämpötila ei nouse yli nollan asteen, synnyttää jäätikköilmaston.
Uutta jäätikköä syntyy tiivistymällä syvälle vajoavasta lumesta. Jäätikkö kasvaa, jos lumisateet ovat kyllin voimakkaita estämään jäätikön kulumisen muun muassa sulamisen ja jäävuoriksi lohkeilun kautta. Jääkautta edistää suuri lumen sademäärä talvella, ja alhainen lämpötila kesällä. Merien lähellä on monesti runsaasti kosteutta talvisiin voimakkaisiin lumisateisiin. niinpä mannerjäätiköt alkavat laajeta merien läheltä. Jäätiköitymistä edistää lauha, lumisateinen talvi ja viileä kesä. Kuiville alueille syntyy jäätikön sijasta pelkkä ikirouta. Jäätikön tase on positiivinen lumirajan yllä. Jäätikkö pyrkii useimmiten häviämään valumalla lumirajan alle, mikä näkyy erityisen selvästi vuorijäätiköissä ja Islannissa. Kosteus ja kohtalainen kylmyys alentavat lumirajaa ja luovat mantereille jäätiköitä. Niinpä mannerjäätiköiden alueella lumiraja on maanpinnan tasossa tai hyvin alhaalla.
Laaja jäätiköityminen alkaa, kun tähtitieteellisten syiden, muun muassa Maan akselikallistuman, akselin suunnan ja radan muutokset aiheuttavat pohjoiselle pallonpuoliskolle leudot, runsaslumiset talvet ja kylmät kesät. Maan akselikallistuman muutos muuttaa eri leveysasteille tulevaa insolaatiota, lämmittävää Auringon säteilyä. Eteläisen pallonpuoliskon viileneminen ei aiheuta jääkautta, koska jo jäätyneen Etelämantereen ympäristö on meren peitossa. Sinne syntyy vain vuodenajoiltaan vaihtelevaa merijäätä, joka lohkeilee jäälautoiksi ja vuoriksi. Mannerten jäätiköityminen vaatii myös kosteutta.
Nollasulaminen 0 asteessa vastaa suunnilleen vuoden keskilämpötilaa −10 °C. Jään sulamisnopeus paksuuden suhteen riippuu jyrkästi lämpötilasta. Jos vuoden keskilämpötila on −10 °C:n sijasta −5 °C, jäätä sulaa noin metri vuodessa. Näin jäätiköt ovat herkkiä kesälämpötilojen muutoksille.
Pienet jaksolliset ja jaksottomat muutokset
Maapallon lämpötilassa tapahtuu muun muassa 1 500 vuoden jaksolla säännöllisiä muutoksia, joita Milankovićin teoria ei selitä. Jääkaudella olleita suunnilleen tämän jaksoisia muutoksia kutsutaan Dansgaard-Oeschgerin tapahtumiksi. Esimerkiksi jääkauden lopussa tapahtuva jäätikön perääntymisen ajoittainen pysähtyminen ja Salpausselkien saattaa selittyä termohaliinikiertoon liittyvillä Golf-virran muutoksilla, jotka johtuvat joko valtamerten sisäisistä syistä tai ulkoisista jaksoista. Termohaliinikierrolla on tutkijoiden mukaan kaksi tasapainotilaa, joista pohjoiseen menevä Golf-virta tuottaa pohjoiseen lämmintä ja etelään jäävä Golf-virta kylmää. Jokin tekijä aiheutti näiden tilojen vaihtelun viime jääkaudella. Manaben ja Stoufferin vuonna 1988 tekemän GCM-tietokonemallinnuksen mukaan nämä merivirtojen muutokset muuttavat ilman lämpötiloja Pohjoismaissa noin 3–6 °C. Kylmä Dryas II ja lämmin Allerød selittynevät myös tällä tavoin.
Nämä "lyhytjaksoiset" muutokset voivat liittyä Auringon aktiivisuuteen tai Kuun maahan aiheuttamiin häiriöihin. Plioseenikautisista kerrostumista, jolloin Maa oli lämmin eikä termohaliinikierto liene värähdellyt, on löydetty jaksot suunnilleen 1 500, 2 500 ja 10 000 vuotta.
Auringonpilkuissa tapahtuu muutoksia, joilla selittyvät lämmin kausi 1100–1250 jaa. ja pieni jääkausi 1300–1900. Pieni jääkausi, joka oli syvimmillään 1700-luvulla, johtui mahdollisesti muutoksista auringon aktiivisuudessa eli auringonpilkkujen määrästä. Pienen jääkauden aikana muutoin sulana pysyvä Thames-joki jäätyi.
Maan radan muutokset vaikuttavat tulivuoriin?
Vuonna 2015 esitettiin ajatus, jonka mukaan Maan radan muutokset ehkä vaikuttavat tulivuoritoimintaan. Tämä vaikuttaisi kasvihuonekaasuihin ja Maan lämpötilaan 100 000 vuoden jaksoissa.
Sami Mustonen
Sami Mustonen (s. 6. huhtikuuta 1977 Kemijärvi) on suomalainen freestylehiihdon kumparelaskija ja olympiamitalisti.
Mustonen opiskelee Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan johtamisen koulutusohjelmassa. Hänen valmentajansa oli Pekka Lehtikallio ja seuransa kemijärveläinen Avalanche Ski Club.
Mustonen lopetti uransa kauden 2006–2007 päätteeksi ja siirtyi Suomen freestylemaajoukkueen valmentajaryhmään. Keväällä 2010 hänet valittiin Suomen kumparelaskumaajoukkueen päävalmentajaksi.
YouTuben historia
oikea|pienoiskuva| YouTube-logo PayPalin työntekijöiden luoma YouTuben videonjakosivusto otettiin käyttöön 14. helmikuuta 2005.
Perustaminen (2005)
pienoiskuva|400x400px| Vasemmalta oikealle: [[Chad Hurley, Steve Chen ja Jawed Karim . ]] YouTuben perustivat Chad Hurley, Steve Chen ja Jawed Karim ollessaan vielä PayPalin palveluksessa.
Verkkotunnus "YouTube.com" otettiin käyttöön 14. helmikuuta 2005, mutta videoita sinne pystyi lataamaan vasta 23. huhtikuuta 2005, jolloin ensimmäisen YouTube-videon, Me at the zoo, latasi sinne palvelun perustaja Jawed Karimin.
pienoiskuva|250x250px| YouTuben varhainen pääkonttori [[San Mateo|San Mateossa ]] YouTube sai ensimmäisen rahoituksensa enkelisijoittajilta ja sillä oli väliaikainen toimisto autotallissa. Marraskuussa 2005 sijoitusyhtiö Sequoia Capital investoi siihen 3,5 miljoonaa dollaria ja samalla Roelof Botha (yrityksen partneri, entinen PayPalin talousjohtaja) liittyi YouTuben hallitukseen. Huhtikuussa 2006 Sequoia ja Artis Capital Management sijoittivat ensimmäisinä kuukausina merkittävästi kasvaneeseen yhtiöön vielä 8 miljoonaa dollaria.
Googlen osto (2006)
Kesällä 2006 YouTube oli yksi nopeimmin kasvavista sivustoista World Wide Webissä : palveluun oli silloin ladattu jo yli 65 000 videota. Heinäkuussa YouTube-videoita katsottiin keskimäärin 100 miljoonaa kertaa päivässä ja se oli Alexan mukaan viidenneksi suosituin sivusto ja sen kasvu oli nopeampaa kuin mitä  Myspacella oli ollut.
Mainokset otettiin käyttöön sivustolla maaliskuussa 2006 ja huhtikuussa YouTube otti käyttöön Google AdSensen. Sittemmin YouTube on lopettanut sen käytön.
Kesäkuussa 2006 YouTube solmi markkinointi- ja mainoskumppanuuden NBC: n kanssa.
Google ilmoitti 9. lokakuuta 2006 ostavansa YouTuben noin 1,3 miljardilla eurolla (1,65 miljardin dollaria), kauppa vahvistui 13. marraskuuta. Se oli siihen mennessä toiseksi suurin hankinta, jonka Google oli tehnyt. Sopimuksen tekoa edesauttoi se, että YouTube oli tehnyt sopimuksia kolmen mediayhtiöiden kanssa siitä, miten tekijänoikeusrikkomukset vältetään. YouTubessa työskenteli kaupan aikaan perustajien lisäksi 68 työntekijää. Palvelu ei ollut ennen ostoa yltänyt voitollisiin tuloksiin ja Google joutui kaupanteon yhteydessä maksamaan 15 miljoonaa dollaria yhtiön velkoja.
YouTuben historia (2007–)
alt=YouTube's current headquarters in San Bruno, California|vasen|pienoiskuva| YouTuben nykyinen pääkonttori [[San Bruno|San Bruno, Kalifornia (2010) ]] On arvioitu, että vuonna 2007 YouTube kulutti yhtä paljon kaistanleveyttä kuin koko Internet oli kuluttanut vuonna 2000.
YouTube Awards-palkintoja on jaettu vuodesta 2007 lähtien. Vuosina 2007 ja 2008 YouTube palkitsi ”YouTube Awards” -tapahtumassa parhaat videonsa, joista käyttäjät saivat äänestää.
Vuonna 2008 palvelussa mahdollistui pitkien elokuvien esittäminen. Aikaisemmin elokuvat oli joutunut tallentamaan noin yhdeksän minuutin pituisissa osissa.
Huhtikuussa 2009 Carnegie Hallissa New Yorkissa järjestettiin tilaisuus, jossa esiintyi YouTube-sivuston kautta koottu orkesteri. Orkesteriin oli koottu 90 soittajaa 30 eri maasta.
Vuodesta 2010 lähtien YouTube on ollut Alexan mukaan kolmanneksi eniten vierailtu internet-sivusto Googlen ja Facebookin jälkeen.
Google ilmoitti maaliskuussa 2010, että se aikoo tekstittää kaikki palvelun kymmenet miljoonat englanninkieliset videot. Tekstityksessä käytetään puheentunnistusteknologiaa. Tekstitysten ansiosta videot on helpompi luokitella sisällön perusteella.
21. joulukuuta 2012 Gangnam Style -video oli ensimmäinen YouTube-video, jota oli katsottu yli miljardi kertaa.
Toukokuussa 2013 YouTube käynnisti pilottiohjelman, jonka avulla osa sisällöntuottajista sai ottaa tilaajiltaan (0,99 dollaria tai enemmän) kuukausimaksua. Valtaosaa YouTube-videoista sai kuitenkin katsoa ilmaiseksi.
Marraskuussa 2013 YouTuben oma YouTube-kanava ylitti tilaajamäärissä Felix Kjellbergin PewDiePie- kanavan ja siitä tuli sivuston tilatuin kanava. Tämä johtui siitä, että uusille käyttäjille suositeltiin YouTuben kanavan tilaamista rekisteröinnin yhteydessä.
YouTuben toimitusjohtajana on toiminut Susan Wojcicki helmikuusta 2014 lähtien.
Huhtikuun 3. päivänä 2018 YouTuben pääkonttorissa sattui ampumavälikohtaus. Vuonna 1980 syntynyt Nasim Aghdam -niminen nainen tunkeutui San Brunossa Kaliforniassa sijaitsevaan YouTuben pääkonttoriin ja ampui käsiaseella haavoittaen kolmea ihmistä. Aghdam surmasi hyökkäyksen lopuksi itsensä.
YouTuben aprillipilat
YouTube on vuodesta 2008 lähtien muistanut hauskuuttaa käyttäjiään erilaisilla aprillipiloilla.
YouTuben historia Suomessa
Tiettävästi ensimmäinen suomalainen video "Miika ja trampoliini" ladattiin palveluun 8. heinäkuuta 2005.
Youtube-verkosto Splay Suomi tuotti Suomen ensimmäisen Youtube-ohjelmasarjan, Tapaa X:n, vuonna 2014. Sarjaa julkaistiin torstaisin kello 17 Splay Suomen Youtube-kanavalla ja sitä tehtiin pari kuukautta. Tapaa X -ohjelmassa tutustuttiin Youtube-tähtien elämään, arkeen ja kotipaikkakuntiin. Ohjelman juonsi tuolloin Suomen seuratuin videobloggaaja Eeddspeaks eli Eetu Pesonen.
Syksyllä 2017 tehty Elisan "Pidetään yhtä" mainosvideo oli Googlen mukaan vuoden 2017 suosituin suomalainen mainosvideo YouTubessa. Listauksessa huomioitiin mainosten katsomiskerrat, katsomiseen käytetty aika ja orgaanisten ja maksettujen katsomiskertojen suhde.
Lentotekniikkalaitos
Lentotekniikkalaitos (lyhenne LentoTL) on Suomen ilmavoimiin kuuluvan, entiseltä nimeltään Ilmavoimien materiaalilaitoksen (ILMAVMATL) yksikkö, joka toimi itsenäisenä laitoksena vuoden 2009 loppuun asti. Sen päätoimipaikka sijaitsi Tampereen Vuoreksessa. Lentovarikkona laitos toimi Härmälän lentokentällä 1970-luvulle asti. Välillä 2010 ja 2014 Lentotekniikkalaitos kuului Ilmavoimien materiaalilaitokseen ja Jämsän toimipiste oli sen päätoimipiste.
Lentotekniikkalaitoksen edeltäjä oli Ilmailuvarikko, joka perustettiin 1. huhtikuuta 1933 ja otti myöhemmin käyttöön nimen Lentovarikko (LeV, myöh. LntV). Nimi oli käytössä vuoden 2001 syksyyn asti.
Nykyhetket ja perinnetyö
Laitos on osa Ilmavoimien logistiikkarykmenttiä PVLOGL:ssa. Lentotekniikkalaitoksen ja Lentovarikon perinteitä ylläpitää Lentovarikon Kilta.
Organisaatio ja johto
Lentotekniikkalaitokseen kuuluu - Hornet-toimisto
- Moottoritoimisto Nokian Linnavuoressa
Laitoksen johtajina ovat toimineet mm.:
Historia
Suomenlinnassa toimineelle Ilmailuvoimien Lentokonetehtaalle nimitettiin koelentäjä, Georg Jäderholm, vuonna 1921. Kesällä 1931 perustettiin Koelentue Santahaminassa toimivaan Lentoasema 2:een. Muodostui joukko-osaston edeltä Ilmailutelakka, joka toimi vuodet 1924-1931. Seuraavana perustettiin Lentovarustevarikko, joka siirtyi Kangasalan Vatialaan. Myöhemmin 1. heinäkuuta 1931 Koelentue (KoeLtue) erotettiin erilliseksi yksiköksi ja 1.7. on siten Koelentokeskuksen perinnepäivä. Koelentue liitettiin huhtikuussa 1934 Ilmailuvarikon alaiseksi. Ilmailuvarikon ensimmäinen päällikkö oli insinöörikapteeni Lauri Vuolasvirta. Mm. kapteeni Erkki Parviainen toimi Koelentueen päällikkönä 70-luvulla ja vuonna 1991 se muuttui Koelentokeskukseksi.
Vatialan aikakausi jatkui vuoteen 1950 asti jolloin varikko tuon nimisenä lakkautettiin ja siirrettiin Tampereelle.
Nykyhetket
Lentotekniikkalaitoksella on noin 350 työntekijää, joista sotilaita on sata. Henkilöstöstä on naisia noin kolmannes.
HMS Esk (1854)
HMS Esk oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Highflyer-luokan höyrykäyttöinen potkurikorvetti.
Valmistus
Alus tilattiin 18. elokuuta 1852 Millwallista J. Scott Russelin telakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1853. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1854 ja se valmistui saman vuoden lopulla 21. joulukuuta.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 28. lokakuuta 1954 Woolwichissa päällikkönään Thomas Francis Birch. Alus osallistui Krimin sotaan palvellen Itämerellä (Oolannin sota) ja Mustallamerellä. Alus poistettiin palveluksesta 26. helmikuuta 1856.
Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1856 komentajanaan Robert John le Mesurier McClure. Alus palveli Itä-Intian ja Kiinan asemilla, missä aluksen päällikkö oli samalla laivastonprikaatin osastonkomentaja ennen Kantonin taisteluita toisessa oopiumisodassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1861 Portsmouthissa.
The Definitive Simon & Garfunkel
The Definitive Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin vuonna 1991 julkaistu kokoelmalevy.
HMS Esk (1854)
Palvelus
Alus palasi palvelukseen 22. toukokuuta 1863 komentajanaan John Fane Charles Hamilton, joka oli aluksen päällikkönä Uudessa-Seelannissa kuolemaansa saakka. Aluksen päälliköksi määrättiin 16. heinäkuuta 1864 John Proctor Luce ja samalla aluksen uudeksi kotipaikaksi määrättiin Australia. Alus palasi Englantiin, missä se poistettiin palveluksesta 17. lokakuuta 1867 Portsmouthissa.
Alus romutettiin vuonna 1870 Portsmouthissa.
Antonio Silio
Antonio Silio (s. 9. toukokuuta 1966) on uransa päättänyt argentiinalainen kestävyysjuoksija. Silio juoksi maansa ennätyksiä käytännössä kaikilla kestävyysmatkoilla 5 000 metriltä maratoniin sekä radalla että maantiellä. Vielä joulukuussa 2021 hänen hallussaan oli Argentiinan ennätys 5 000 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla, 10 000 metrillä ja useilla tiejuoksumatkoilla (10 km, 15 km, 20 km, puolimaraton, 25 km ja 30 km). Maratonennätyksen hän menetti joulukuussa 2021 kun Joaquín Arbe alitti Silion vuonna 1995 juokseman ajan.
Silio osallistui urallaan kolmasti yleisurheilun maailmanmestaruuskisoihin 10 000 metrin juoksussa. 1991 hän voitti pronssia 5 000 metriltä Havannassa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa. 1995 hän voitti Hampurin maratonin ennätysajallaan 2.09.57. Silio on voittanut myös kolme mitalia Etelä-Amerikan maastojuoksun mestaruuskilpailuissa. Kultaa 1988, hopeaa 1987 ja pronssia 1989.
Cunene
Cunene on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sen pinta-ala on 77 000 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan noin 1 157 000 ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on Ondjiva.
The Honeycombs
The Honeycombs oli brittiläinen popyhtye, joka oli suosionsa huipulla 1960-luvun puolivälissä. Yhtyeeseen kuuluivat kitaristi Martin Murray (s. 7. lokakuuta 1941), rumpali Ann Margot "Honey" Lantree (s. 28. elokuuta 1943), Annin veli, basisti John Lantree (s. 20. elokuuta 1940), komppikitaristi Alan Ward (s. 12. joulukuuta 1945) ja laulusolisti Dennis D’Ell (s. 10. lokakuuta 1943).
Cunene
Cunene sijaitsee Kunenejoen pohjoispuolella. Joki toimii Angolan ja Namibian rajajokena.
Cunene on jaettu kuuteen kuntaan.
The Honeycombs
Yhtyeen suurin hitti oli ”Have I the Right?”, joka nousi vuonna 1964 Britanniassa ykköseksi, Yhdysvalloissa viidenneksi ja Suomessa 20:nneksi. Yhtye vieraili myös Suomessa maailmanlaajuisella kiertueella, esiintyen Helsingissä Tapanilan Urheilutalolla. Yhtyeen viimeinen hitti oli ”That’s the Way”, joka ylsi syksyllä 1965 Britannian singlelistan 12:nneksi. The Honeycombs hajosi vuonna 1967.
Yhtyeen nimi Honeycombs viittasi sen ajan muodissa olleeseen korkeaksi tupeerattuun kampaukseen, jollainen Honey Lantreellakin oli.
Poggio Bracciolini
thumb|Poggio Bracciolini Gian Francesco Poggio Bracciolini (11. helmikuuta 1380 Terranuova, Firenzen tasavalta – 30. lokakuuta 1459 Firenze, Firenzen tasavalta) oli Firenzen kansleri, kulttuurivaikuttaja, varhainen humanisti, paavien uskottu, hedonisti ja tarinankertoja. Monet nykyisistä tekstityyppien fonteista pohjautuvat Bracciolinin keräilyharrastukseen.
Nuoruus
Bracciolini syntyi vuonna 1380 köyhään notaarin perheeseen, joka muutti usein paikkakuntaa päästäkseen karkuun velkojiaan. Parin kymmenen ikäisenä lahjakas Bracciolini suuntasi saamansa suosituskirjeen kanssa Firenzeen, toiveenaan jatkaa opintoja. Erityisen kauniin käsialan vuoksi hän sai töitä kirjojen ja asiakirjojen kopiojana. Säästämillään rahoilla hän kouluttautui notaariksi sekä otti latinan kielen yksityistunteja.
Työura
Kuuluisan humanistin ja Firenzen kanslerin Coluccio Salutatin kautta Bracciolini tutustui Niccolò de’ Niccoliin, varakkaan suvun poikaan. Varsin erilaisista lähtökohdista huolimatta heillä oli yksi yhteinen intohimo: Antiikin aika. Miehet kävivät latinankielistä kirjeenvaihtoa, joissa kielioppi näytteli suurta osaa.
Edistääkseen uraansa Bracciolini hankki vuonna 1404 työn paavin hallintokoneistosta, kuuriasta. Käsialansa ja latinan kielen taitonsa ansiosta hän eteni yhdeksi paavin kuudesta sihteeristä. Työpaikastaan huolimatta – tai ehkä juuri sen takia – Bracciolini halveksi munkkeja ja hengenmiehiä. Hän puki ajatuksiaan kirjoituksiksi, jonka seurauksena syntyi Facetiae. Teoksestaan huolimatta Bracciolini uskoi Jumalaan. Bracciolini ehti palvella neljää paavia, kunnes Johannes XXIII:n viraltapano vuonna 1415 jätti hänet ilman työpaikkaa.
Antiikin tekstien keräily
Bracciolini päätti omistautua intohimolleen ja alkoi metsästää antiikin käsikirjoituksia. Hän löysikin kaksi Ciceron unohdettua puhetta, Quintilianuksen puhetaidon oppaan Institutio Oratoria sekä Lucretiuksen runokokoelman De rerum natura. Viimeksi mainittu saattoi tuohon aikaan olla ainoa olemassa oleva kopio alkuperäisteoksesta. Bracciolini ja Niccoli teettivät kopiot teoksista.
Niccolò de’Niccoli käytti paljon rahaa kirjojen ja käsikirjoitusten hankkimiseen. Bracciolini taas teetti jäljennöksiä teksteistä, joita hän ei voinut ostaa. Jäljennökset tehtiin Cosimo de’ Medicin kirjureiden käyttämällä kirjoitustyylillä, kursiivilla. Tekstit tulivat tunnetuiksi, kun Cosimo avasi Firenzeen Euroopan ensimmäisen julkisen kirjaston vuonna 1437. Sen kautta levisivät yleiseen käyttöön myös keräilijöiden käyttämät kirjoitustyylit.
Löytääkseen lisää uhattuja teoksia Bracciolini otti vastaan viran Winchesterin piispan sihteerinä. Englannin nuoret luostarit eivät tarjonneet merkittäviä kirjalöytöjä ja niinpä hän palasi Roomaan ja kuurian palvelukseen. Tässä virassa Bracciolini ehti palvella vielä kolmea uutta paavia. Vuonna 1436 hän avioitui ylhäisen, itseään 38 vuotta nuoremman firenzeläisen Vaggia di Gino Buondelmontin kanssa. He saivat viisi poikaa ja yhden tyttären. Kuollessaan vuonna 1459 Bracciolini oli Firenzen kansleri ja vauras mies.
Kirjailijana
Poggio oli ahkera kirjoittaja. Hän kirjoitti Firenzen historian sekä lyhyitä filosofisia ja poliittisia tekstejä. Uskonnollista tekopyhyyttä hän arvosteli teoksessa Contra hypocritas dialogus.
Luetuin Poggion teos on kaskukokoelma Liber facetiarum eli lyhyesti Facetiae. Siinä on 273 kaskua tai tarinaa. Kirjoittajan tavoite oli lukijan huvittamisen lisäksi parantaa tämän keskustelutaitoa, sillä sivistyneeseen keskusteluun kuului taito kertoa pieniä sukkeluuksia. Teoksen kaskut on kirjoitettu vuosina 1432–1452 ja niiden tyyli on moninainen. Se on toiminut mallina myöhemmille vitsikirjoille. Monet kertovat nimeltä mainittujen henkilöiden kommelluksista. Positiivisesti kuvatuista henkilöistä useimmin mainitaan Antonio Loschi, jota Poggio piti sanavalmiina, rohkeana ja eri tilanteisiin sopeutuvana. Herjaa heitetään uskonnollisesta teeskentelystä, maalaismoukista, kirkonmiehistä ja Bolognan ja Venetsian asukkaista, mutta osansa saa myös Poggion kotikaupunki Firenze.
Luettelo purjehduksen olympiamitalisteista
Purjehdus on ollut olympialaisten lajivalikoimassa alkaen vuodesta 1900. Vuoden 1904 olympialaisissa purjehduksessa ei kilpailtu. Menestynein maa olympialaisten soudussa on Iso-Britannia.
20+ ton
Ei virallinen olympiatapahtuma
Kastraatiopelko
Kastraatiopelko on Sigmund Freudin esittämän teorian mukaan osalla poikalapsista esiintyvä pelko siitä, että he menettäisivät sukupuolielimensä. Teorian mukaan pelon taustalla on se, että lapsi, jolla itsellään on siitin, on nähnyt mies- ja naispuolisten ulkoisten sukuelinten eron muttei toistaiseksi oppinut, että se on luonnollinen sukupuoliero. Lapsi ei vielä tiedä, että paitsi se, että ihmisellä on siitin, myös se, että ihmisellä ei ole siitintä, on synnynnäinen ominaisuus. Tällainen lapsi luulee, että kaikilla ihmisillä se on aluksi mutta osalta "kaikkivoipa" isä irrottaa sen. Lapsi pelkää, että niin tekee myös hänen isänsä hänelle.
Sm1
Sähkömoottorijunayksikkö Sm1 on vanhinta VR:n paikallisjunakalustoa. Sitä valmistettiin 50 yksikköä vuosina 1968–1973 Valmetin Tampereen lentokonetehtaalla. Sm1 alkoi ensimmäisenä suomalaisena sähköjunana liikennöidä Helsinki–Kirkkonummi-välillä 26. tammikuuta 1969, jolloin käytössä oli viisi junaa. Kaluston käyttö kaupallisessa liikenteessä päättyi 9. huhtikuuta 2016.
Kastraatiopelko
Kritiikki
Freudin käsitystä ilmiön universaaliudesta on arvosteltu. Freud kehitti teoriansa terapiaselostuksessaan pikku Hansista (Viisivuotiaan pojan fobian analyysi). Kulttuurintutkija Jari Ehrnrooth (2006) katsoo, että Freud vaikuttaa omiin hullunkurisiin dogmeihinsa juuttuneelta kiihkoilijalta. Kriittisen pohdinnan sijasta psykoanalyysin perustaja todistelee kuinka ”täydellisen oikeaan osuneita” hänen oletuksensa olivat.