cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marja-Leena Viljamaa
Marja-Leena Viljamaa (12. heinäkuuta 1945 Kihniö − 19. heinäkuuta 2003 Jyväskylä) oli suomalainen psykologian tohtori ja psykologi. Hän toimi Jyväskylän kaupunginhallituksen puheenjohtajana 1997–2003, ja kansanedustajana vuosina 1991–1999. Viljamaa edusti SDP:tä Keski-Suomen vaalipiiristä.
Runaway (U & I)
Runaway (U & I) on ruotsalaisen elektronista musiikkia soittavan tuottajaduo Galantisin kappale. Sen julkaisi Warner Music singlenä 4. lokakuuta 2014. Kappale oli Euroopassa kaupallinen menestys. Se onnistui pääsemään listan kärkeen Alankomaissa ja Belgiassa. Tämän lisäksi se pääsi kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Norjassa, Puolassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Olga Lönnbohm
Olga Lönnbohm oli naimisissa 1895–1904 runoilija Eino Leinon vanhemman veljen, kansakoulujen tarkastaja Oskar Andreas Ferdinand (Antti) Lönnbohmin (kirjailijanimi O. A. F. Mustonen) kanssa.
Hanoi Rocksin diskografia
Tämä on suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin diskografia, jossa on lueteltu yhtyeen yhdeksän kokonaisen albumin lisäksi singlet, maksisinglet, EP:t ja myös laittomat nauhoitteet eli bootlegit, jotka eivät ole yhtyeen virallisia julkaisuja. Näin ollen diskografia kattaa kaikki julkaisut, joissa esiintyy Hanoi Rocks.
Albumit
Ensimmäinen albumi Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks ja Oriental Beat on julkaistu Suomessa vielä tuplalevynä yhdessä paketissa vuonna 1984. Yhtyeen viimeinen levy Rock & Roll Divorce on tavallaan vain puolivirallinen, koska se julkaistiin vasta yhtyeen hajoamisen jälkeen ja kitaristi Andy McCoyn varastamien eräänlaisten bootleg-nauhojen pohjalta. Albumi on kuitenkin yhtyeen virallisilla kotisivuilla laskettu yhtyeen 1980-luvun tuotannon viimeiseksi levyksi, joksi se yleisesti lasketaan.
12" maksisinglet
Tässä osiossa ovat kaikki 12-tuumaiset maksisinglet. Listassa on myös EP:itä, jollaiseksi lasketaan jos kappaleiden määrä on neljä tai enemmän. Kaikissa listassa luetelluissa kaupallisissa maksisingleissä on kappaleita vähintään kolme. Listalle laitettu promo-EP Mental Beat on poikkeus, koska se on Hanoi Rocksin virallisen kotisivun 12 tuumaisten singlejen listalla. Tämä osio noudattaa tätä yhtyeen virallista listaa.
Singlet
Listalla ovat kaikki Hanoi Rocksin päämarkkina-alueilla julkaistut singlet. Näiden lisäksi singlejä on julkaistu Australiassa, Espanjassa, Etelä-Afrikassa, Puolassa, Venäjällä ja Ruotsissa. Lisäksi on julkaistu useita singlejä, EP:itä ja LP:itä bootleg-versioina. Ne eivät ole yhtyeen virallista tuotantoa.
Kokoelmat
Hanoi Rocksin hajottua julkaistiin ensimmäinen kokoelma jo marraskuussa 1985. Lean On Me -kokoelman tuli olla viimeinen kokoelma, mutta tämänkin jälkeen niitä on vielä ilmestynyt useita. Kokoelmalla on ennen julkaisematonta materiaalia. Suuri osa kokoelmista on julkaistu Japanissa. Nopeasti loppuunmyyty Hanoi Rocks (4CD)-kokoelma oli kehuttu ja suosittu nousten Suomen viralliselle albumilistalle. 1990-luvulla Hanoi Rocks pysyi esillä ja tavoitti kuuntelijansa lähes ainoastaan kokoelmien avulla. Vuodesta 1995 lähtien Britanniassa ja Suomessa julkaistu alkuperäisiä albumeita remasteroituina sekä joitain myös bonusraidoitettuina. Tällä hetkellä kaupoista on saatavissa koko Hanoi Rocks -tuotanto CD:inä. Hajoamisen jälkeen julkaistua Rock & Roll Divorce -albumia ei ole julkaistu CD:nä, ja sitä on vinyylinä enää vaikea löytää.
Bootlegit
Laittomia nauhoitteita eli bootlegeja on nauhoitettu erityisesti Britanniassa ja Japanissa yhtyeen keikoilta. Bootlegit pitivät kokoelmien lisäksi yhtyettä esillä 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Hanoi Rocks:
Johnny Thunders & Hanoi Rocks:
Sijoitukset
Tiedossa olevat 1980-luvun sijoitukset:
Uudelleen syntyneen Hanoi Rocksin 2000-luvun sijoitukset:
Mustalaishurmaaja
Mustalaishurmaaja on vuonna 1929 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Elokuvan ensi-ilta oli 4. marraskuuta 1929 Kaleva-, Olympia- ja Scala-teattereissa Helsingissä.
Elokuvassa romanileirin johtajana toimiva Manjardolla (Theodor Tugai) on kaksi ihailijaa Akris (Hanna Taini) ja Glafira (Alli Riks). Manjardo on kuitenkin sopinut jo avioliitosta Esmeraldan (Meri Hackzell) kanssa, vaikka Esmeralda ei olekaan kiinnostunut Manjardosta. Naimisiinmenon jälkeen Esmeralda karkaa pian Manjardon luota rakastajanasa Ferin (Bruno Laurén) kanssa.
Elokuva kuvattiin Helsingin lähiympäristössä ja siinä esiintyi monia Helsingin seudulla asuneita romaneja.
The Way You Look Tonight
”The Way You Look Tonight” on Jerome Kernin säveltämä ja Dorothy Fieldsin sanoittama laulu vuoden 1936 Hollywood-musikaalista Hääkarkuri. Elokuvassa sen lauloi Fred Astaire Ginger Rogersille. Kappale voitti vuoden 1936 parhaan laulun Oscar-palkinnon.
Astaire otti kaiken hyödyn irti Hääkarkurin suosiosta ja levytti suurimman osan elokuvan kappaleista sen ilmestyttyä. Laulajan taustaorkesterina toimi säveltäjä ja kapellimestari Johnny Greenin orkesteri. ”The Way You Look Tonight” pysyi listaykkösenä kuusi viikkoa, ja myöhemmin sekä ”Pick Yourself Up” että ”A Fine Romance” samasta musikaalista nousivat vuorollaan listojen kärkeen.
Kern kirjoitti ”The Way You Look Tonightin” ja ”A Fine Romancen” melodiat kontrapunktiin. Ne kuullaan yhtä aikaa elokuvan loppukohtauksessa, Astairen laulaessa jälkimmäistä kappaletta ja Rogersin edellistä. Tämä on ainoa kerta kun Astaire ja Rogers, jotka tekivät kymmenen elokuvaa yhdessä, laulavat kontrapunktissa. Elokuvan musiikki oli kokonaisuudessaan Kernin ja Fieldsin kirjoittama, ja kappaleet sisälsivät useita ristiviittauksia toisiinsa niin melodiassa kuin sanoissakin.
Americhelydia
Americhelydia on pystytaivuttajiin kuuluva kilpikonnien kladi, joka sisältää noin 38 elossa olevaa lajia. Se on varsin monimuotoinen ryhmä, ja siihen luetaan näykkijäkilpikonnat (Chelydridae), liejukilpikonnat (Kinosternidae) ja merikilpikonnat (Cheloniidae), sekä tabascokilpikonna (Dermatemys mawii) ja merinahkakilpikonna (Dermochelys coriacea). Ryhmän uskotaan alun perin kehittyneen Pohjois-Amerikassa liitukaudella. Merikilpikonnia ja merinahkakilpikonnia lukuun ottamatta kaikki Americhelydia-lajit ovat edelleen endeemisiä Pohjois-Amerikassa.
Fylogenia
Muokattu tutkimusten Crawford et al. (2015), Joyce (2016), Joyce & Bourque (2016), Lyson et al. (2017) ja Evers et al. (2019) pohjalta:
Oldsmobile Intrigue
left|pienoiskuva|Oldsmobile Intrigue takaa.
Oldsmobile Intrigue tuli myyntiin 5. toukokuuta 1997. Ensimmäinen mallivuosi oli 1998. Intrigue korvasi vanhentuneen Oldsmobile Cutlass Supremen. Sitä valmistettiin GM Fairfax -tehtaalla Kansas Cityssä, Kansasissa, Yhdysvalloissa.
Tankarin majakka
Tankarin majakka sijaitsee Perämerellä Öjan saariryhmän ulkoreunalla Tankarin saaressa Kokkolan edustalla ohjaamassa laivoja Kokkolan satamaan. Majakalta on Ykspihlajan satamaan matkaa noin kymmenen meripeninkulmaa.
Historiaa
Paikalla oli merimerkki jo 1750-luvulla, jota ylläpitivät silloin Kokkolan porvarit. Se oli noin 11 jalkaa korkea kivikummeli, ja sen huippumerkkinä oli tynnyri 20-jalkaisen tangon päässä. Kiviraunio on saaressa vieläkin, mutta se on vuosikymmenien saatossa kasvanut talonkorkuiseksi kiviröykkiöksi. Syy siihen on, että Tankarissa on ollut viime aikoihin asti tapana, että ensimmäistä kertaa saareen tulevan ihmisen pitää viedä rannasta kasaan niin suuri kivi kuin hän jaksaa kantaa. Kokkolan porvarit rakennuttivat vuonna 1825 kivikummelin viereen puisen tunnusmajakan, joka oli väriltään punainen, pyramidin muotoinen ja kaksipäätyinen.
1849 perustettiin Pohjanmaan luotsipiiri, ja valtio otti silloin kirjoihinsa Tankarin luotsit, jotka olivat ennen sitä Kokkolan porvareiden palkkaamia. Vuonna 1855 Tankarin kaikki luotsit kuolivat myrskyssä, kun he olivat lähteneet viemään luotsia laivaan. Kovan merenkäynnin vuoksi se ei onnistunut, vaan vene kaatui ja kaikki hukkuivat. Luotsiasema saatiin uudelleen toimintakykyiseksi vasta monen vuoden päästä.
Majakkahanke
Pohjanlahden merenkulkijat alkoivat kaivata valomajakkaa myös Kokkolan edustalle. Vuonna 1880 majakkakomitea ehdotti uutta valomajakkaa Tankarista uloimpana luoteessa olevalle luodolle, mutta paikka todettiin liian vaikeapääsyiseksi. Lopulta majakka päätettiin rakentaa Tankarin vanhan puupookin paikalle. Alkukeväästä vuonna 1888 luotsilaitos tilasi Helsingistä Osbergin konepajalta rautaisen majakkatornin valolaitteineen. Majakan suunnittelijaksi on esitetty samaa toimistoa, joka suunnitteli Eiffel-tornin, mutta suunnittelija ei kuitenkaan ollut itse Gustave Eiffel vaan Henry Lepaute. On myös mahdollista, että suunnittelija on ollut suomalainen tai saksalainen. Rautaelementit valmistutettiin kuitenkin saksalaisella alihankkijalla. Majakan kokosi Osbergin konepaja. Sen rautainen ulkokuori niitattiin ristikkopalkkeihin. Pariisista tullut 2. luokan valolaite oli aikanaan Suomen tehokkaimpia. Sen valo kantoi 13 meripeninkulman päähän. Majakan petrolipoltin sytytettiin ensi kerran 15. lokakuuta 1889.
Majakka nykyään
Majakka sähköistettiin vuonna 1961, jolloin sen valoteho kasvoi kaksinkertaiseksi 27,5 meripeninkulmaan. Tankarin itärannan tuntumaan on kehittynyt aikojen kuluessa kokonainen mökkikylä. Vanhin mökki on 1780-luvulta. Tosin nykyään osa mökeistä on alkanut jo rapistua. Majakan vuonna 1889 hankittu linssistö on edelleen käytössä. Luotseille rakennettiin Tankariin vuonna 1975 uusi luotsiasemarakennus, ja se peruskorjattiin vuonna 1988. Tankar on kesäisin hyvin suosittu matkailukohde, ja sinne on vesibussiyhteys Kokkolasta. Majakan merkitys ammattiliikenteelle on vähentynyt, ja siitä hyötyvät nykyään lähinnä huviveneilijät.
Kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun Tankarin majakalta ovat virallisena majakka-asemana osallistuneet Kokkolan Radioamatöörit, OH6AI, 1998, 2000 ja 2001 sekä OH6W 2009 ja Hyvinkään Radiokerho, OH2Y, 2014 sekä 2015.
Aimo Laiho
Aimo Aleksi Laiho (6. tammikuuta 1914 Laitila – 29. syyskuuta 2014 Laitila) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1962–1970.
Juha Korhonen
Juha Korhonen (s. 3. syyskuuta 1980 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Superpesiksessä pelaavassa Hyvinkään Tahkossa. Korhonen pelaa jokerina ollen joukkueessa kotiuttaja. Ulkokentällä Korhosen pelipaikka oli kakkosvahti.
Juniorivuodet
Korhonen on Hyvinkään Tahkon kasvatti, mutta aikuisten tasolla hän pelasi ensimmäiset ottelunsa A-juniori-ikäisenä kaudella 1998 lainasopimuksella Hämeenlinnan Paukussa Ykköspesiksessä. Korhonen pelasi Paukussa 24 ottelua ja löi niissä 14 juoksua, joista kuusi oli kunnareita. Hän toi 26 juoksua. Kärkilyöntejä Korhonen löi 102. Hämeenlinna jäi sarjassa viimeiseksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi pelaamaan Superpesistä Hyvinkään Tahkoon. Tahkon ja Paukun lisäksi Korhonen on juniorina edustanut myös Hausjärven Koppareita. Korhonen pelasi nuorena myös tennistä.
Pääsarjauran alku
Vakuuttavan tulokaskauden jälkeen Korhonen jatkoi Tahkossa. Hän pelasi seuraavat vuodet lähinnä kotiuttajana, mutta onnistui hyvin myös vaihtajana. Muutaman vuoden kuluttua rooli muuttui kuitenkin vaihtopainotteiseksi. Vuonna 2000 Korhonen pelasi jokaisessa joukkueensa ottelussa. Niistä kahdessa (yksi runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä) hän pelasi jokerina. Korhonen oli lyöjätilaston 20:s sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Tahko hävisi pronssiottelut Oulun Lipolle voitoin 1–2.
Kausi 2001 oli Korhoselle uran paras siihen mennessä. Hän löi kauden aikana yhteensä 77 juoksua, joista kymmenen oli kunnareita, ja toi 40 juoksua. Korhonen oli lyöjätilaston seitsemäs runkosarjassa ja yhdeksäs pudotuspeleissä. Hän oli kolmas runkosarjan tehopistetilastossa. Korhonen keräsi myös kärkilyöntipisteitä huomattavan paljon – runkosarjassa 147 ja pudotuspeleissä 36. Kausi päättyi pettymykseen, sillä Tahko jäi toisen kerran peräkkäin neljänneksi. Seuraavana vuonna joukkue voitti kuitenkin pronssia, kun se kaatoi Koskenkorvan Urheilijat voitoin 2-0. Korhonen ylsi pudotuspelien lyöjätilaston kymmenen joukkoon toisena vuonna peräkkäin. Sijoitus oli seitsemäs vain kaksi juoksua seurakaveria Marko Peltosta jäljessä. Korhonen pelasi jälleen kaikissa otteluissa. Ulkopelipaikaksi vakiintui kakkosvahdin tontti, muilla paikoilla Korhonen ei kauden aikana pelannut.
Nousu Itä-Länsi-tasolle
Kaudella 2003 Tahko jäi viidenneksi. Korhonen löi kauden aikana 60 juoksua, ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa Itä–Länsi-otteluun. Valinta toistettiin seuraavana kautena. Tahko hävisi puolivälierissä Pattijoen Urheilijoille voitoin 3–4, vaikka johti sarjaa jo 3–0. Vaikka joukkue tippui jatkosta alkukierroksille, Korhonen sijoittui pudotuspelien lyöjätilastossa kymmenenneksi. Hän oli runkosarjan lyöjätilastossa kahdeksas ja tehopistetilastossa kymmenes. Kaudella 2004 Tahko pelasi jälleen pronssiottelussa, mutta hävisi sen Seinäjoen Maila-Jusseille otteluvoitoin 2–1. Korhosen kausi oli onnistunut, sillä hän oli sekä runko- että loppusarjan tehopistetilastossa kymmenes. Samalle sijalle hän ylsi myös loppusarjan kärkilyöntitilastossa. Korhosen rooli Tahkossa alkoi muuttua kotiuttajasta vaihtajaksi. Korhosen löi enää 30–40 juoksua, mutta kärkilyöntejä kertyi jopa 200 onnistumisprosentin ollessa yli 60. Kaudella 2005 Korhonen löi yli 25 juoksua vähemmän kuin edellisellä kaudella, mutta kärkilyöntejä kertyi 20 enemmän. Tahkon kausi päättyi toiseen perättäiseen neljänteen sijaan. Korhonen oli kuitenkin loppusarjan ja pudotuspelien kärkilyöntitilaston toinen. Hän onnistui kärkilyönneissä 72,13 prosentin varmuudella, mikä tuotti tilaston kuudennen sijan. Myös kausi 2006 oli pettymys, sillä Tahko jäi seitsemänneksi. Korhonen oli kuitenkin jälleen kymmenen parhaan joukossa kärkilyöntitilastossa.
Parin tuloksellisesti hieman heikomman kauden jälkeen kaikki kuitenkin muuttui kaudella 2007, jolloin Tahko voitti mestaruuden. Runkosarjassa neljänneksi jäänyt Tahko kukisti finaalissa Sotkamon Jymyn otteluvoitoin 3-1. Korhonen voitti Tahkon kärkilyöntitilaston; hän sai yli 260 kärkilyöntipistettä, ja hänen onnistumisprosenttinsa oli noin 70. Korhonen sai Tahkon joukkueesta kauden aikana eniten tehopisteitä. Hän oli mukana yhtä lukuun ottamatta jokaisessa Tahkon ottelussa ja oli avainasemassa Tahkon mestaruudessa. Hänet valittiin myös Itä–Länsi-otteluun. Korhonen pelasi lähinnä vaihtajana numerolla 3, kun edellisten kausien aikana numero oli ollut useimmiten 4 ja rooliin oli kuulunut enemmän kotiutusta. Kausi oli Korhoselle henkilökohtaisesti onnistunut, sillä hän ylsi runkosarjan kärkilyöntitilaston viidenneksi, kärkilyöntiprosenttien kahdeksanneksi ja pudotuspeleissä lyöjätilaston kahdeksanneksi sekä tehopistetilaston seitsemänneksi. Lisäksi hän voitti pudotuspelien kärkilyöntikuninkuuden. Korhonen itse pitää mestaruutta makeimpana pesäpallomuistonaan.
right|thumb|250px|Juha Korhonen lyömässä Tahko-Joensuu-ottelussa 2011
Mestaruuden jälkeisenä kautena Korhonen pelasi noin puolet otteluista vaihtajana ja puolet kotiuttajana. Kokeilu jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi, ja seuraavina kausina Korhonen pelasi täysin vaihtajana, jopa enemmän kuin ennen mestaruutta. Tahko sijoittui kaudella 2008 seitsemänneksi. Korhonen ylsi runkosarjan kärkilyöntitilaston kymmenenneksi. Korhonen valittiin Itä-Länsi-otteluun kolme kertaa peräkkäin kausina 2009–2011. Korhonen voitti Superpesiksen kärkilyöntikuninkuuden kaudella 2009, jolloin Tahko sijoittui kahdeksanneksi. Pudotuspelipaikka varmistui vasta viimeisellä kierroksella, kun toisen jakson neljännen vuoroparin tasoittavalla ottelussa Sotkamon Jymyä vastaan Korhonen löi läpilyönnin, josta tuli kunnarin lisäksi kaksi tavallista juoksua. Lyönti toi Tahkolle jaksovoiton. Tahko voitti ottelun lopulta kotiutuslyöntikilpailussa ja oli runkosarjan kahdeksas. Tasapisteissä ollut Joensuun Maila tippui pudotuspelien ulkopuolelle. Kaudella 2010 Korhonen sijoittui kärkilyöntipörssissä neljänneksi. Mestaruuden jälkeen Tahko ei kuitenkaan saavuttanut kunnollista menestystä, sillä se tippui pudotuspeleistä neljänä peräkkäisenä kautena puolivälierissä. Vuonna 2010 sijoitus oli viides.
Korhonen jatkoi Tahkossa myös kaudelle 2011, jolloin Tahko nuorensi joukkuetta selvästi. Hänen roolinsa vaihtui takaisin kotiuttajaksi, jona Korhonen oli uransa aloittanut. Edellisellä kaudella Korhonen oli vielä pelannut lähes poikkeuksetta numerolla 3, mutta kaudella 2011 numero oli liki aina 4. Kaudella 2011 Korhonen palkittiin Itä-Länsi-ottelussa kentän parhaana lyötyään ottelussa neljä juoksua. Hän osallistui myös kauden kahteen muuhun arvo-otteluun, Mestarit - Muu Suomi sekä Liitto-Lehdistö-otteluihin. Kauden aikana Korhonen löi yhden ottelun ennätyksensä, yhdeksän lyötyä juoksua. Korhonen valittiin Suomen maajoukkueeseen Pesäpallon maailmancupiin 2012. Korhonen itse kuvasi turnausta loistavasti järjestetyksi. Oheisohjelmiin kuului muun muassa krikettiottelu. Hänet valittiin heinäkuun parhaaksi pelaajaksi. Korhonen löi kauden aikana Superpesiksessä 58 juoksua, mikä oli hänen paras tuloksensa kahdeksaan vuoteen. Hän sijoittui runkosarjan lyöjä- sekä kärkilyöntitilastojen seitsemänneksi. Vimpelin Veto voitti Tahkon puolivälierissä 4-0. Korhonen löi otteluissa yhteensä kolme juoksua, joista yksi oli kunnari, ja toi kolme.
Kausi 2012
Kausi 2012 oli Korhoselle ristiriitainen. Henkilökohtaisten palkintojen valossa kausi oli Korhosen uran paras, mutta henkisesti raskas, sillä toukokuussa Korhosen joukkuekaveri Topi Koistinen kuoli Hyvinkään joukkoampumisessa. Korhonen itse kuvasi kautta ”tunteiden vuoristoradaksi”. Kauden päätteeksi Korhonen palkittiin vuoden pesäpalloilijana.
Tahko aloitti kauden 2012 hyvin, sillä kuuden ottelukierroksen jälkeen joukkue oli noussut sarjan kärkeen eikä pisteettömiä otteluita ollut vielä yhtään. Joukkuetta povattiinkin jo vuoden yllättäjäksi. Tahkon alkukauden voittoprosentti oli paras kymmeneen vuoteen. Korhonen löi alkukauden kuudessa ottelussa 11 juoksua, joista kaksi oli kunnareita. Tahkon voitettua ottelun Pattijoen Urheilijoita vastaan 2–0 joukkue juhlisti hyvin alkanutta alkukautta ja pientä taukoa saunaillalla. Illan päätteeksi toinen Hyvinkään Tahkon pelaaja Topi Koistinen kuoli Hyvinkään joukkoampumisessa, jossa lisäksi haavoittui kaksi Tahkon pelaajaa. Joukkue piti kriisipalaverin, mutta päätti jatkaa sarjassa. Pesäpalloliitto perui kolmen ylimmän sarjatason ottelut kahden päivän ajalta, ja Tahko sai kahden viikon mittaisen surutauon. Tahkon paluuottelussa katsojia oli 4 312. Korhosen mukaan ottelu oli erittäin tunteikas. Korhonen löi ottelussa neljä juoksua, ja hänet palkittiin ottelun parhaana. Lisäksi Korhonen pelasi Itä-Länsi-ottelussa. Hän löi ottelussa kaksi juoksua.
Loppukaudella Korhonen oli Tahkon avainpelaaja. Runkosarjan viimeisessä ottelussa Korhonen löi kaksi kunnaria, ja joukkue varmisti 2–0-voitolla runkosarjan neljännen sijan ja kotiedun pudotuspeleihin. Korhonen teki runkosarjassa Superpesiksen yhden kauden kunnariennätyksen ja oli lyöjätilastossa toinen Jere Dahlströmin jälkeen. Hän toi juoksuja yli yhden ottelukeskiarvolla. Lisäksi hän voitti tehopistetilaston, kärkilyöntipörssin kultakypärätilaston, Iltalehden leijonakilpailun ja oli kärkilyöntiprosenteissa koko kauden pelanneista toinen. Korhonen sai kauden aikana peräti 20 kertaa kultakypärän. Hän oli tehokkain lyöjä, joka ei ollut jokerina. Korhonen totesi, ettei olisi pystynyt ”villeimmissä unelmissakaan odottamaan tällaista”.
Pudotuspeleissä Tahko kohtasi Joensuun Mailan. Joensuu voitti kolme ensimmäistä ottelua ja eteni lopulta jatkoon otteluvoitoin 4–2. Korhonen löi otteluissa yhteensä kymmenen juoksua. Hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden pesäpalloilijaksi. Korhonen piti valintaa parhaana henkilökohtaisena saavutuksenaan pesäpallourallaan. Myös Urheilutoimittajain liitto valitsi Korhosen vuoden pesäpalloilijaksi, ja pelaajat äänestivät Korhoselle Vuoden maila -palkinnon.
Lisää saavutuksia
Tahko asetti kaudelle 2013 tavoitteeksi mitalin. Korhonen aloitti kauden hyvin lyömällä kahdessa ensimmäisessä ottelussa molemmissa kaksi juoksua. Avauskierroksella tulleilla juoksuilla Korhonen ylitti 500 lyödyn runkosarjajuoksun rajan. Kauden kolmannessa ottelussa hän löi vuoden ensimmäisen kunnarinsa. Hän ylitti kauden aikana myös 2 000 kärkilyöntipisteen rajan. Korhonen valittiin kahdeksannen kerran Itä-Länsi-otteluun. Korhonen löi ottelussa kaksi juoksua, ja hänet palkittiin ottelun parhaana. Tahko sijoittui runkosarjassa viidenneksi. Korhonen oli kärkilyöntitilaston toinen, tehopistetilaston kuudes sekä kärkilyöntiprosenttien kahdeksas. Pudotuspeleissä Tahko kohtasi jälleen Joensuun Mailan. JoMa eteni jatkoon voitoin 3-2. Korhonen löi pudotuspeleissä kymmenen juoksua Tahkon 23:sta. Lisäksi hän toi kaksi juoksua ja löi 35 kärkilyöntiä. Vaikka Korhonen pelasi vain viisi ottelua, hän sijoittui pudotuspelien lyöjätilaston neljänneksitoista. Korhonen valittiin Hyvinkään vuoden urheilijaksi 2013.
Pelityyli
Korhonen pelaa ulkovuorossa kakkosvahtina ja sisävuorossa vaihtelevasti kotiuttajana sekä vaihtajana. Hän lyö vasemmalta. Korhosta pidetään yleisesti sarjan parhaimpiin kuuluvana luotettavana vaihtajana sekä kotiuttajana. Häntä pidetään myös kovalyöntisenä. Riku Rantasen mukaan Korhonen on Suomen vaarallisin lyöjä ja sekä ihmisenä että urheilijana analyyttinen. Korhonen itse pitää vahvuutenaan kokemustaan. Lisäksi Korhonen on maininnut vahvuutenaan sisäpelin.
Perhe ja yksityiselämä
Korhonen on naimisissa Marjut Korhosen kanssa. Heillä on kolme lasta, Olivia, Pihla ja Hilla. Ammatiltaan Korhonen on vakuusarvioinnin asiantuntija.
Juha Korhosen isä Risto Korhonen on entinen pesäpalloilija, joka edusti urallaan vain Hyvinkään Tahkoa. Risto Korhonen lopetti uransa vuonna 1983.
Vaasan yliopisto
pienoiskuva|Opiskelijoita Vaasan yliopiston kampuksella. thumb|Yliopiston pääsisäänkäynti. Vaasan yliopisto on suomalainen yliopisto Vaasassa, jossa voi opiskella kauppatieteitä, tekniikkaa sekä hallinto- ja viestintätieteitä. Yliopiston strategiset painoalat ovat johtaminen ja muutos, energia ja kestävä kehitys sekä rahoitus ja taloudellinen päätöksenteko. Vaasan yliopistossa on noin 5 000 opiskelijaa, ulkomaalaisia tutkinto-opiskelijoita yli 300. Tammikuusta 2023 lähtien rehtorina on ollut Minna Martikainen.
Historia
thumb|250px|Vaasalainen [[teekkari.]] Vaasan yliopisto on perustettu vuonna 1966 nimellä Vaasan kauppakorkeakoulu. Vuonna 1980 nimi muutettiin Vaasan korkeakouluksi. Toiminnan edelleen laajetessa otettiin vuonna 1992 käyttöön nykyinen nimi Vaasan yliopisto.
Vaasan yliopistossa on järjestetty viisi tohtoripromootiota. Ensimmäinen promootio järjestettiin vuonna 1988, toinen 1998, kolmas 2006, neljäs vuonna 2011 ja viides yliopiston juhlavuonna 2018. Kunniatohtoreiksi on promovoitu muun muassa professori Bengt Holmström, yliasiamies Esko Aho, arkkipiispa John Vikström, kauppaneuvos Eero Lehti, puheenjohtaja Jorma Ollila, terveystieteiden tohtori Paula Risikko ja pääjohtaja Timo Ritakallio.
Akateemiset yksiköt
Yliopistoon valitaan vuosittain n. 700 uutta opiskelijaa. Yliopiston rakenne uudistui 1.1.2018. Aiempien tiedekuntien sijaan Vaasan yliopistossa on nykyisin neljä akateemista yksikköä: Johtamisen yksikkö, Laskentatoimen ja rahoituksen yksikkö, Markkinoinnin ja viestinnän yksikkö sekä Tekniikan ja innovaatiojohtamisen yksikkö.
Erillislaitokset
Täydennyskoulutusta tarjoaa Levón-instituutti, joka myös vastaa Vaasan yliopiston avoimen yliopiston tarjonnasta. Vuonna 2018 toimintansa aloittanut Kielikeskus Linginno on erikoistunut monipuoliseen kielten ja viestinnän opetukseen. Tiedekirjasto Tritonia on yliopiston, Vaasan ammattikorkeakoulun sekä Yrkeshögskolan Novian Vaasan ja Pietarsaaren yksiköiden yhteinen kirjasto.
Tutkimus
Vaasan yliopisto määrittelee itsensä vastuulliseen liiketoimintaan suuntautuneeksi, tehokkaaksi ja kansainvälisesti kilpailukykyiseksi tiedeyliopistoksi, jonka painopistealueita ovat johtaminen ja muutos, energia ja kestävä kehitys sekä rahoitus ja taloudellinen päätöksenteko. Yliopisto kertoo yhdistävänsä vahvan tieteenalakohtaisen osaamisensa kauppatieteissä, tekniikassa, hallinto- ja viestintätieteissä globaaleihin muutostrendeihin monitieteisissä tutkimusalustoissaan. Yliopisto edistää tutkimusalustojen avulla monitieteisyyttä, tieteidenvälisyyttä ja poikkitieteisyyttä, jotta tutkimuksella voitaisiin parhaiten ratkaista monimutkaisia yhteiskuntaa kohtaavia ongelmia. Yliopisto on sitoutunut tekemään eettisesti kestävää ja vastuullista tutkimusta.
Kampusalue
Yliopisto sijaitsee merenrantakampuksella Palosaarella. Osa yliopiston tiedekunnista ja laitoksista toimii vanhan puuvillatehtaan uudistetuissa tiloissa. Yliopiston uudet rakennukset ovat suunnitelleet arkkitehdit Käpy ja Simo Paavilainen.
Entisen Vaasan puuvillatehtaan länsipäädyn neljä kerrosta ovat yliopiston käytössä. Tämän Fabriikiksi nimetyn rakennuksen peruskorjaus valmistui vuoden 2008 syyskuussa.
Alumnitoiminta
Vuoden alumnin tunnustuksen ovat saaneet:
Yliopistokollegio
Vaasan yliopiston korkein valvoja on yliopistokollegio. Vaasan yliopiston yliopistokollegio on 15-jäseninen toimielin, jotka edustavat professoreita, muita opettajia, tutkijoita, muuta henkilökuntaa sekä opiskelijoita.
Hallitus
Yliopiston ylin päättävä elin on yhdeksänjäseninen hallitus, joista neljä edustaa yliopistoyhteisöä ja viisi on sen ulkopuolelta. Hallituksen valitsee vaaleilla valittu yliopistokollegio.
Hallituksen kokoonpano 2022–2025
Hallituksen toimikausi on nelivuotinen. Opiskelijan osalta toimikausi on kaksivuotinen, jonka jälkeen suoritetaan opiskelijajäsenen uudelleenvalinta.
Kunniatohtorit
Kunniatohtorit vuoden 1988 promootiossa
Kunniatohtorit vuoden 1998 promootiossa
Kunniatohtorit vuoden 2006 promootiossa
Kunniatohtorit vuoden 2011 promootiossa
Neljännessä promootiossa promovoitujen 43 yliopistossa väitelleen tohtorin lisäksi kunniatohtoreiksi vihittiin seuraavat kunniatohtorit.
Kunniatohtorit vuoden 2018 promootiossa
Björn Söderberg
Lokakuun 12. päivän iltana kolme ruotsalaista uusnatsia surmasi Söderbergin tämän asunnon ulko-ovella. Häntä ammuttiin useita kertoja, muun muassa päähän. Kaksi mukana ollutta uusnatsia tuomittiin 11 vuodeksi vankeuteen murhasta, kolmas sai lyhyemmän rangaistuksen ampuma-aserikoksesta sekä rikoksentekijän suojelusta. Ampuja kertoi oikeudessa syyksi Söderbergin tekemät paljastukset. Robert Vesterlund oli tapauksen johdosta myös pidätettynä, mutta häntä ei pysytytty yhdistämään murhaan. Sen sijaan Vesterlund sai rangaistuksen kotietsinnän yhteydessä löydetyistä laittomista teräaseista sekä dopingaineista.
Söderbergin murha sai Ruotsissa aikaan useita äärioikeiston vastaisia mielenosoituksia ympäri maata. Tukholman Medborgarplatsenille kokoontui 23. lokakuuta yli 20 000 ihmistä. Ammattiliitto SAC perusti Söderbergin muistoksi erityisen siviilirohkeuspalkinnon, joka myönnetään vuosittain hänen kuolinpäivänään.
Japaninkellukka
Japaninkellukka (Geum macrophyllum) on Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava, monivuotinen keltakukkainen kasvi. Euroopassa lajia viljellään koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko
220px|thumb|vasen|Japaninkellukan hedelmä. 220px|thumb|vasen|Japaninkellukka.
Japaninkellukka kasvaa 40–100 cm korkeaksi. Varsi on pehmeä- ja keltakarvainen. Lehdet ovat väriltään kirkkaanvihreitä. Maanrajassa olevat ruusukelehdet ovat pysyviä ja pitkäruotisia. Sivulehdykät ovat pieniä, erikokoisia ja pitkävälisiä, päätölehdykkä on hyvin iso, sahalaitainen ja muodoltaan herttamainen tai munuaismainen. Varsilehtien lapa on sormijakoinen tai -osainen ja 3–5-liuskainen. Lehden päätölehdykkä on paljon muita lehdyköitä suurempi. Lehtiruotien tyvellä olevat korvakkeet ovat suikeita tai tasasoukkia ja kaksiliuskaisia. Kirkkaankeltaiset kukat ovat noin 2 cm leveitä. Japaninkellukka kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmistö on muodoltaan pitkänomainen. Koukkukärkiset pähkylät leviävät takertumalla ihmisiin ja eläimiin.
Levinneisyys
Japaninkellukka kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa japaninkellukkaa on tavattu villiintyneenä puutarhakarkulaisena harvakseltaan Oulun korkeudelle saakka. Eniten esiintymiä on pääkaupunkiseudulta.
Elinympäristö
Suomessa japaninkellukka esiintyy joskus viljelykarkulaisena tai -jäänteenä puutarhoissa, puistoissa, ojissa ja pientareilla.
Käyttö
Japaninkellukkaa viljellään koristekasvina.
Johannes Leppänen
Frans Johannes Leppänen (s. 18. kesäkuuta 1949 Kannonkoski) on suomalainen agrologi ja entinen Suomen Keskustan kansanedustaja Keski-Suomen vaalipiiristä. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1991–2003. Leppänen kuuluu Kannonkosken kunnanvaltuustoon, jonka puheenjohtajana hän aiemmin toimi.
Kansanedustajan toimiessaan Leppänen oli perustuslakivaliokunnan, suuren valiokunnan ja talousvaliokunnan jäsenenä sekä lakivaliokunnan ja eduskunnan palkkavaliokunnan varajäsenenä.
Johannes Leppänen on uskonnolliselta vakaumukseltaan vanhoillislestadiolainen ja toimii liikkeessä puhujana eli saarnaajana. Johannes Leppänen on toiminut myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajana.
Bulgarian kieli
Bulgaria (omakielinen nimi: български език‎) on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva slaavilainen kieli. Bulgaria on virallinen kieli Bulgariassa. Sitä puhuu äidinkielenään yhteensä noin 8 145 000 ihmistä, joista suurin osa asuu Bulgariassa. Vuonna 2018 Suomessa asui 2 840 ihmistä, joiden kieli oli bulgaria. Monet bulgarialaiset pitävät sille lähisukuista makedonian kieltä bulgarian murteena.
Historia
Bulgaria kuuluu eteläslaavilaisten kielten jatkumoon, ja siirtymä kroatia/serbian (serbokroatia), makedonian ja bulgarian välillä on vähittäinen ja keskinäinen ymmärrettävyys suurta. Bulgarian kielen historia voidaan jakaa kolmeen aikakauteen: vanha bulgaria, keskibulgaria ja nykybulgaria.
Bulgarian kielen kehitys alkaa 800-luvulta slaavien vaellettua Tonavan yli 500-luvulta alkaen ja asetuttua Balkanille. Kieli se jaetaan muinais-, keski- ja nykybulgariaan. Muinaisbulgarian aikana 800-luvulta 1000-luvulle slaavit ottivat käyttöön kyrilliset kirjaimet. Lähetyssaarnaajat Kyrillos ja Metodios käyttivät näitä kirjaimia slaavilaisheimojen kielen kirjoittamiseen, mistä syntyi muinaiskirkkoslaavi, joka jäi ortodoksisen kirkon liturgiseksi kieleksi. Keskibulgarian aikaa 1100-luvulta lähtien häiritsi vakavasti vuoden 1396 turkkilaisten valloitus, ja nykybulgarian kirjakieli kehittyi kansankielen pohjalta vasta 1800-luvulla Bulgarian itsenäistyttyä 1878. 1500-luvulta lähtöisin oleva nykykieli sai runsaasti vaikutteita turkista ja kreikasta sekä myöhemmin venäjästä, ranskasta ja saksasta.
Itsenäisyyden alkuaikoina Koillis-Bulgarian murteista tuli tosiasiallinen kirjakieli, koska monet itsenäisyystaistelijat olivat tältä seudulta kotoisin ja maan pääkaupunkina oli aluksi Tărnovo ennen kuin Sofiasta tuli pääkaupunki.
Vanhassa bulgarian kirjaimistossa käytettiin aiemmin 44 kirjainta, jotka vastasivat 44 äännettä. 1800-lukuun mennessä osa äänteistä oli jäänyt käytöstä, ja aakkosien lukumäärää vähennettiin Marin Drinovin uudistuksessa 1870-luvulla 32:een. Tämä aakkosto oli käytössä vuoden 1945 oikeinkirjoitusuudistukseen saakka, jolloin Ѣ/ѣ ja Ѫ/ѫ poistettiin käytöstä. Sen jälkeen käytössä on 30 kirjainta.
Kielihistoriansa vuoksi bulgariaan on tullut lainasanoja etenkin turkista, mutta myös latinasta, kreikasta, ranskasta ja venäjästä. Varsinkin nykyään lainasanoja tulee myös paljon englannista.
Vokaalit
Lähde:
Bulgarian aakkoset
Bulgariaa kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla, ja sen aakkosissa on 30 kirjainta.
1 Liudentaa konsonantin ennen o:ta.
Kielioppi
Bulgarian kielen substantiiveilla on kolme sukua, maskuliini, feminiini ja neutri.
Muista slaavilaisista kielistä poiketen bulgariassa ei ole sijataivutusta. Sen sijaan nomineilla on määräinen muoto, joka ilmaistaan sanan loppuun liitettävällä päätteellä, samoin kuin esimerkiksi romaniassa ja ruotsin kielessä: човек, ”henkilö”; määräinen muoto: човекът (tietty henkilö). Toisin kuin esimerkiksi ruotsissa, määräinen artikkeli lisätään vain yhteen lauseen nominiin, substantiiviin tai adjektiiviin. Artikkeleita ei ole.
Maskuliinisilla sanoilla on yksikössä erillinen määräinen objektimuoto, joka ilmaisee akkusatiivia (josta käytetään nimeä epätäydellinen artikkeli, ) Kielihistoriallisesti se on muodostunut genetiivistä ja sitä käytetään myös prepositioiden kanssa: стол, ”tuoli”, столът, tietty tuoli, под стола, ”tuolin alla”.
Maskuliinisilla sanoilla on monikon lisäksi erityinen laskentamuoto, jota käytetään numeroiden ja joidenkin joukkoa ilmaisevien sanojen kanssa: два стола, ”kaksi tuolia”, няколко стола, ”muutama tuoli”, sen sijaan ilmaisussa много столове, ”monta tuolia” käytetään monikkoa. Laskentamuoto on muodostunut kielihistoriallisesti duaalista, mutta nykyisin se on suurimmalla osalla sanoista samanlainen kuin objektimuoto (poikkeuksia muun muassa -зъм-päätteiset ”ismi”-sanat).
Lisäksi sanoilla on vokatiivi henkilöä puhuteltaessa. Vokatiivin käyttöä tosin pidetään nykyisin epäkohteliaana tai töykeänä, ja ulkomaisten nimien kohdalla humoristisena.
Adjektiivilla monikossa ei erotella eri sukuja, vaan käytetään yhtä monikkomuotoa, samoin kuin venäjässä, mutta toisin kuin naapurikieli serbokroatiassa. Sen sijaan adjektiivilla on kaikissa suvuissa epämääräinen ja määräinen muoto, ja maskuliinissa lisäksi subjekti/objekti- ja vokatiivimuodot.
Sanajärjestys on varsin vapaa.
Meksikonsuosypressi
Meksikonsuosypressi (Taxodium mucronatum) on sypressikasvien heimon suosypressien sukuun kuuluva havupuulaji. Meksikonsuosypressi on ilmastosta riippuen puoliainavihanta tai kausivihanta puu, joka voi varistaa lehtensä talven tai kuivan kauden ajaksi. Meksikonsuosypressi esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa lähinnä Meksikossa. Nykyään sitä kasvatetaan koriste- ja metsitystarkoituksissa monin paikoin subtrooppisilla alueilla.
Kuvaus
Meksikonsuosypressi on suurikokoinen puu. Se kasvaa enimmillään noin 50 metriä korkeaksi. Puu kasvaa yleensä korkeaksi metsissä ja jää huomattavasti matalammaksi avoimella kasvupaikalla. Runko levenee yleensä huomattavasti tyveä kohti. Sen rinnankorkeusläpimitta voi usein olla noin neljä metriä, joillakin erityisen suurilla yksilöillä jopa yli 9 metriä. Latvus on leveän kartiomainen, ja suuret oksat haarautuvat rungosta vaakasuuntaisesti. Kaarna hilseilee pitkittäisinä säikeinä.
Lehdet ovat litteän neulasmaisia. Ne ovat 7–11 millimetriä pitkiä ja 0,8–1 millimetriä leveitä. Lehdet kaventuvat hieman kärkeä kohti ja ovat otapäisiä. Niissä on näkyvä 0,15–0,25 millimetriä leveä keskisuoni. Lehdet ovat asettuneet versoihin kierteisesti, mutta kääntyneet kahteen riviin antaen lyhytversoille soikean 4–10 senttimetriä pitkän ja 0,7–1,4 cm leveän muodon. Ilmarakoja on lehtien kummallakin pinnalla, ja ne muodostavat 4–5 erillistä juovaa.
Meksikonsuosypressi on yksikotinen. Erilliset hede- ja emikävyt kasvavat samoissa puuyksilöissä. Hedekävyt kasvavat harsuissa huiskilomaisissa ryhmissä. Siemeniä tuottavat emikävyt ovat pyöreän munanmuotoisia, vahapintaisia ja 1,4–2,5 senttimetriä pitkiä.
Levinneisyys
Meksikonsuosypressi kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikassa suuressa osassa Meksikoa sekä harvinaisena Guatemalassa ja Yhdysvaltain Texasissa. Lajin levinneisyysalue ei ole yhtenäinen vaan muodostuu lukuisista erikokoisista usein toisistaan kaukanakin olevista saarekkeista.
Elinympäristö
Meksikonsuosypressi kasvaa jokivarsilla, soilla ja lähteiden ympäristössä. Jokivarret ja niiden ympäristöt ovat sen tärkein kasvuympäristö. Muut elinalueet ovat yleensä pieniä ja niiden kannat ovat usein eristyksissä muista meksikonsuosypresseistä. Puu muodostaa jokivarsille usein lähes yksilajisia metsiköitä, mutta kasvaa myös sekametsissä monien muiden puulajien kanssa. Vanhoissa puissa kasvaa usein paljon päällyskasveja. Näistä yleisimpiä ovat monet ananaskasvit kuten tillandsiat.
Käyttö ja kulttuuri
thumb|vasen|200px|Árbol del Tule, suurin tunnettu meksikonsuosypressiyksilö.
Meksikonsuosypressiä käytetään metsittämiseen kosteilla alueilla kaikkialla subtrooppisella vyöhykkeellä. Lajia käytetään myös laajalti koristepuuna.
Meksikonsuosypressin puuaines on suhteellisen pehmeää ja haurasta. Sitä käytetään jonkin verran huonekaluihin ja rakentamiseen sekä polttopuuna.
Puun pihkaa, lehtiä ja kaarnaa on historiallisesti käytetty lääkintään.
Meksikonsuosypressi on Meksikon kansallispuu ja lajia on varsinkin Meksikossa istutettu puistoihin, puutarhoihin ja kirkkojen pihoille jo satoja vuosia. Monet Meksikon alkuperäiskansat arvostivat puuta sen suuren koon ja pitkäikäisyyden vuoksi ja pitivät joitakin vanhoja yksilöitä pyhinä. Lajin oksia käytetään yhä joissakin uskonnollisissa seremonioissa. Meksikossa kasvaa useita hyvin vanhoja, suuria meksikonsuosypressejä. Suurin ja tunnetuin näistä on Santa María del Tulessa Oaxacan osavaltiossa kasvava Árbol del Tule. Sen runkoa on pidetty paksuimpana tunnettuna yksittäisenä puun runkona.
Perse
Perse tai per se tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:
Munanasetin
thumb|[[Gasteruption jaculatorin munanasetin]] Munanasetin eli ovipositori on monilla hyönteisnaarailla. Sen avulla naaraat asettavat munat haluamaansa paikkaan. Hepokattinaarailla on valtava, usein sapelinmuotoinen munanasetin, jonka avulla ne voivat asettaa munansa syvälle maahan. Myös monilla loispistiäisillä on hyvin kehittynyt munanasetin. Jotkin lajit voivat porata munanasettimensa jopa syvälle puuhun. Tällä tavoin kyseiset lajit laskevat munansa puun rungossa piilossa oleviin toukkiin, jotka toimivat ”kasvatusalustoina” loispistiäisen toukille.
Viimeiset sanat
Viimeisiksi sanoiksi kutsutaan ihmisen viimeiseksi ennen kuolemaansa lausumia sanoja.
Hilary Shepard
Hilary Shepard (s. 1961 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko, joka tunnetaan elokuvista Peacemaker ja Power Rangers turbovaihteella. Hän toimi näyttelemisen ohella laulajana ja basson soittajana 1980-luvun lopulla tyttöyhtyeessä American Girls.
Heinz-Steyer-Stadion
Heinz-Steyer-Stadion on jalkapalloon ja yleisurheiluun rakennettu kenttä. Se toimii nykyisin Dresdner SC ja Dresden Monarchsin kotikenttänä. Myös Dynamo Dresden on käyttänyt kenttää.
Stadion valmistui vuonna 1919. Sen yleisöennätys tehtiin vuonna 1936, jolloin 65 000 katsojaa seurasi Saksan ja Tšekkoslovakian välistä ottelua.
Mucor
Mucor on homesienisuku (Phycomycetes), joka sisältää noin 3000 eri lajia. Ne lisääntyvät itiöiden kautta, joita syntyy pallomaisissa itiöpesäkkeissä. Mucor-sukuun kuuluvat kykenevät kasvamaan hyvin monenlaisissa paikoissa, ollen siten yleisiä elinatrvikkeiden pilaajia. Eräillä on kyky hajottaa tärkkelys sokeriksi ja käyttää sokeri alkoholiksi. Erästä lajia (M. rouxii) käytetään alkoholin valmistukseen.
Pesäkkeet ovat tyypillisesti vaaleita, joko täysin valkoisia tai sitten vaalean harmaita. Vanhetessaan homepesäkkeet muuttuvat tummemmiksi. Optimaalisessa ympäristössä pesäkkeet voivat kasvaa jopa useiden senttimetrien korkuiseksi.
Vaate
thumb|Erilaisia vaatteita vaatetangossa.
Vaate on yksittäinen vaatekappale, päälle puettavien vaatteiden eli vaatetuksen osa. Vaatteiden tavallisimmat valmistusmateriaalit ovat nahka, kasvi- ja eläinkuidut sekä erilaiset tekokuidut. Tavallisimmat ylävartaloon puettavat vaatteet ovat paita, liivi ja takki. Vastaavasti alavartalossa eli jaloissa käytetään housuja tai hameita. Jalkaterien peittona pidetään sukkia ja jalkineita. Koko vartaloa peittäviä vaatteita tai vaatekokonaisuuksia ovat muun muassa puku, mekko ja kaapu. Käsissä pidettävien vaatekappaleiden yleisnimitys on käsine ja päässä pidettävien päähine.
Syitä vaatteiden käyttöön
Brittiläinen taidehistorioitsija James Laver (1899–1975) jakaa syyt vaatteiden käyttöön kolmeen pääasiaan:
Vaatteiden käyttöön ja niiden valintaan vaikuttavat vaatteiden kantajasta riippumattomina tekijöinä ikä, sukupuoli, ammatti, sosiaalinen asema, maantieteellinen sijainti, vuodenaika, vuorokaudenaika, muoti sekä kulloisenkin tekemisen tai tilanteen luonne. Kantajasta riippuvia tekijöitä ovat oma persoonallisuus, asenteet itseä ja muita kohtaan ja tapa kantaa vaatteita.
Koot
thumb|Lyhythihainen miesten kauluspaita. Vaatekokoja ilmaisemaan on kehitetty useita eri koodistoja, joista käytetyimpiä ovat erilaiset numerokoodit. Yleisessä käytössä ovat myös kirjainlyhenteet XS–S–M–L–XL, jotka vastaavat englannin kielen sanoja extra small, small, medium, large ja extra large (suom. erittäin pieni, pieni, keskikoko, suuri, erittäin suuri). Monissa mallistoissa XL:ää suuremmat koot ilmoitetaan useiden X-kirjainten avulla, esimerkiksi XXXL (tai 3XL), ja XS:ää pienemmät koot vastaavasti esimerkiksi XXS (tai 2XS). Kokokoodin vastaavuus vaatteen todelliseen kokoon vaihtelee paitsi valmistajittain myös maittain, ja siksi kokovertailu eri maista tuotujen vaatteiden välillä voi olla vaikeaa.
Kokomerkinnät Suomessa
Suomessa yleisimmin käytössä olevat naisten kokonumerot ovat väliltä 32–46. Isokokoisimmille naisille suunnatuissa mallistoissa kokonumerot voivat jatkua kokoon 56 asti tai pidemmälle.
Erityisiä kokomerkintöjä
Rintaliivien koot ilmoitetaan numeron (rinnanympärys) ja kirjaimen (kuppikoko) yhdistelmänä.
Kauluspaidoissa koko ilmoitetaan kaulan ympärysmitan ja hihan pituuden avulla.
Miesten puvuissa numerokoodiin liitetään ruumiinrakennetta osoittava kirjain. Lasten vaatteissa koot ilmoitetaan useimmiten lapsen pituuden mukaan. Jotkin mallistot ilmoittavat lasten vaatteiden koon iän mukaan.
Valmistus
Vaatteiden valmistajan perinteinen nimitys on ollut räätäli. Erityisesti kenkien valmistamiseen keskittynyt henkilö on suutari. Vaatteiden ja kenkien valmistamisen muuttuminen pääosin teolliseksi on siirtänyt näiden ammattien toimenkuvan enemmän korjaajiksi. Valmistuksessa voidaan käyttää myös mallinukkeja.
Funkytown
Funkytown on yhdysvaltalaisyhtye Lipps Incin kappale heidän vuonna 1979 julkaistulta Mouth to Mouth-debyyttistudioalbumilta. Se julkaistiin yhtyeen uran toisena singlenä maaliskuussa 1980. Kappaleen on sanoittanut Steven Greenberg.
Helmisuohaukka
Helmisuohaukka (Circus assimilis) on haukkojen heimon kuuluva petolintu. Sitä tavataan Australiassa ja Indonesiassa, vaelluslintuna myös Itä-Timorilla.
Sitä tavataan hyvin laajalla alueella, ja populaatio on suuri ja vakaa.
Ratamoneidonkieli
Ratamoneidonkieli eli piiankieli (Echium plantagineum) on lemmikkikasveihin kuuluva yksivuotinen karkeakarvainen ruohokasvi. Sitä viljellään koristekasvina. Laji esiintyy alkuperäisenä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lounais-Aasiassa.
Ulkonäkö ja koko
Ratamoneidonkieli kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty tai koheneva ja siirottavasti karvainen. Lehdet ovat muodoltaan puikeat, ylemmät niistä ovat ruodittomat ja herttatyviset. Ratamoneidonkielen kukintona on toispuoleinen, niukkahaarainen viuhko. Kukan teriö on 1,8–3 cm pitkä, reunoilta ja suonista karvainen, väriltään sinipunainen.
Naruto: The Broken Bond
Naruto: The Broken Bond on Ubisoftin kehittämä videopeli, jossa nuori ninja, Naruto Uzumaki seikkailee. Naruto: Broken Bondissa ja Naruto: Rise Of A Ninjassa on hyvin paljon samaa. Naruto: Rise Of A Ninjassa ja Broken Bondissa on ainutlaatuiset kontrollit. Näissä tehdään yhdistelmälyöntejä, ja -potkuja käyttämällä ls-, X- ja Y-näppäimiä. Jutsuja tehdään käyttämällä lt-, ls- ja rs-näppäimiä.
Høje-Taastrupin kunta
Høje-Taastrup on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 50 829 asukasta, ja sen pinta-ala oli 78,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Taastrup.
Høje-Taastrup ei liittynyt muiden kuntien kanssa Tanskan kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 2007.
Laanila
Laanila sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta, Tuiran itäpuolella. 1940-luvulla Laanilassa oli parakkialue, aluksi saksalaisten ja sitten suomalaisten sotilaiden käytössä. Alueen yleisilmeelle piirteet on antanut arkkitehti Alvar Aalto 1950-luvulla, jolloin Oulujoen ranta-alueelle rakennettiin rivitalo Typpi Oy:n tehtaan työntekijöille. Alueelle rakennettiin myöhemmin kolme kerrostaloa ja pesularakennus. Pesula ei enää ole toiminnassa, ja rakennus on muutettu asunnoiksi vuonna 2002.
Laanilan alue on nykyisin uudis- ja täydennysrakennusaluetta. Alueella toimii yläaste sekä lukio.
Laanilan koulun julkisivusta löytyy myös Veikko Törmäsen tekemä Ruutuvihko-taideteos.
2015
2015 (MMXV) oli gregoriaanisen kalenterin normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi torstaista.
Tammikuu
thumb|[[Maaningan kirkko – 2015 Kuopiossa.]] thumb|upright|[[Sergio Mattarella aloitti Italian presidenttinä.]]
Maaliskuu
thumb|Eurooppaa järkytti Germanwingsin perämiehen tahallaan aiheuttama [[Germanwingsin lento 9525|lentoturma.]]
Huhtikuu
thumb|Suomen [[Eduskuntavaalit 2015|37. eduskuntavaalien puolueiden ennakkomainontaa Turussa.]]
Toukokuu
thumb|Ruotsin [[Måns Zelmerlöw voitti vuoden 2015 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Heroes”.]] thumb|upright|[[Juha Sipilän hallitus nimitettiin tehtäväänsä 29. toukokuuta 2015.]]
Heinäkuu
thumb|[[Kehärata valmistui 1. heinäkuuta 2015. Kuvassa Kivistön rautatieasema.]]
Syyskuu
thumb|[[Chilen maanjäristys 2015|Chilen maanjäristyksen tuhoja Coquimbon kaupungissa.]] thumb|[[Hadžin ryntäys 2015|Hadžin ryntäyksen iranilaisten uhrien hautajaisseremonia.]]
Lokakuu
thumb|[[Venäjän asevoimat Syyrian sisällissodassa|Venäläiset aloittivat ilmaiskut Syyrian sisällissodassa 30. syyskuuta 2015 kaikkia kapinallisia vastaan. Kuvassa venäläinen hävittäjä pudottaa pommin.]]
Marraskuu
thumb|Helsingin Scandic Park -hotelli Ranskan lipun väreissä [[Pariisin terrori-iskut marraskuussa 2015|Pariisin terrori-iskujen jälkeen. Iskut olivat EU-maiden pahimmat vuoden 2004 Madridin junaiskujen jälkeen. ]]
Joulukuu
thumb|[[Falcon 9 v1.1|Falcon 9 -raketti laukaisualustalla 21. joulukuuta 2015.]]
Kymmeniätuhansia turvapaikanhakijoita Suomeen
Vuonna 2015 Suomeen tuli yli 32 000 turvapaikanhakijaa, joista valtaosa oli irakilaisia. Aikaisempina vuosina heitä oli vuosittain noin 3 000–4 000. Heidän pakenemisensa syitä olivat muun muassa Isisin terrorista kehittynyt sotatila Irakin ja Syyrian alueella. Myönteisten turvapaikkapäätösten määrä kasvoi 7 745:een vuonna 2016, kun niitä edellisinä vuosina myönnettiin vuosittain alle 2 000.
Angelzoom
Angelzoom on saksalaisen laulajan, Claudia Uhlen, sooloprojekti. Yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2004. Levyn soundtrack- ja new age -tyylistä äänimaisemaa hallitsee Claudian korkea, oopperatyylinen laulanta. Useimmat kappaleet lauletaan englanniksi.