cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rintasyöpä
Ominaisuudet
In situ -karsinoomasta puhutaan, kun syöpäsolukko ei ole kudosta tutkittaessa tunkeutunut ympäröiviin sidekudoksiin, hermoihin, imu- tai verisuoniin, eli invasoitunut. Kudostyypillä on tässäkin merkitystä, esim. duktaalinen in situ -karsinooma on syövän esiaste, mutta lobulaarinen in situ -karsinooma ei. Toista nännin alueen ihottumana ilmenevää rintasyövän esiastetta kutsutaan Pagetin taudiksi. Esiasteita ei tarkalleen ottaen lasketa syöväksi, mutta niitä voidaan hoitaa samalla tavalla.
Invaasion lisäksi rintasyövästä voi levitä etäpesäkkeitä eli metastaaseja, tyypillisimmin luustoon, keuhkoihin, maksaan, ylävartalon ihoon tai imusolmukkeisiin, vatsaontelon sisäkalvoon tai imusolmukkeisiin ja aivoihin.
Kasvaimen koon ja invaasio- ja metastaasitilanteen perusteella syöville annetaan sen levinneisyyden tiiviiksi kuvaamiseksi ns. TNM-luokitus. Jos rintasyöpäkasvaimen koko on yli 2 cm, mikrometastaasien ja uusiutumisen riski on kohonnut. Rintasyövän leviämisnopeus on usein varsin hidas – tästä saadaan myös tietoa suoraan tutkimalla kudosnäytteistä jakautuvien solujen osuus (ns. proliferaatioprosentti). Erilaistumisaste, eli kuinka paljon solut muistuttavat normaalia kudosta, kertoo myös syövän pahanlaatuisuudesta. Tätä kuvaa ns. gradus-luokitus.
Syöpäsolujen genomi ja reseptorit vaihtelevat ja ovat auttaneet jo varsin pitkään rintasyövän hoidossakin. Rintasyöpänäytteestä tutkitaan estrogeeni- ja progesteronireseptoreiden pitoisuus sekä HER2-geenin kopiomäärä.
Esiintyvyys
Rintasyövän esiintyvyys on kasvanut Suomessa voimakkaasti 1960-luvulta lähtien. Vuonna 2015 Suomessa todettiin yli 5 000 uutta rintasyöpätapausta. Paikallisia syöpämuutoksia eli ns. in situ -karsinoomia todettiin lisäksi noin 450. Tämän tilanteen vallitessa noin joka yhdeksäs nainen (11 %) sairastuisi elämänsä aikana.
Syyt
Sukupuoli ja ikä ovat luonnollisesti tärkeitä tekijöitä. Rintasyöpä on lähes kokonaan naisten tauti, mikä johtuu ainakin miesten rintarauhaskudoksen vähyydestä ja hormonaalisista eroista. Naisten rintasyöpiä todettiin noin 5 000 Suomessa vuonna 2015, kun miesten rintasyöpiä todettiin noin 25. Toiseksi, rintasyöpä alkaa yleistyä ikääntymisen myötä voimakkaasti noin 45 ikävuoden jälkeen. Vain noin kolme tuhannesta sairastuneesta on alle 30-vuotiaita, mutta noin puolet syövistä todetaan yli 60-vuotiailla naisilla.
Elintapoihin liittyvistä tekijöistä ainakin lihavuus, liikkumattomuus, tupakointi ja alkoholijuomien suurkulutus näyttävät lisäävän rintasyövän riskiä. Lihavuus (painoindeksi yli 30) lisää rintasyövän riskiä noin 50 % vaihdevuodet ohittaneilla naisilla Runsas alkoholin käyttö saattaisi selittää noin 11 % rintasyövistä. Rintasyövän esiintyvyys on suurin hyvin koulutettujen ja hyvätuloisten naisten keskuudessa, mikä selittynee ainakin osittain sillä, että hyvätuloiset tekevät vähemmän ruumiillista työtä ja käyttävät enemmän alkoholia.
Geneettiset syyt aiheuttavat noin 5–10 % tapauksista – tunnetuimmat altistavat geenit ovat BRCA1 ja BRCA2. Muiden syöpien tapaan geneettisiä muutoksia aiheuttava ionisoiva säteily lisää myös rintasyövän riskiä.
Rintasyövän gynekologisiin riskitekijöihin kuuluvat muun muassa
Maksakirroosi ja Klinefelterin oireyhtymä voivat nostaa huomattavasti miesten veren estrogeenipitoisuutta, mikä lisää rintasyövän riskiä.
Solutasolla rintasyövän syyt ovat samankaltaisia kuin syöpätautien yleensä (katso artikkeli Syöpä). Esim. mitokondrioiden toimintahäiriö ja tämän aiheuttamat häiriöt solun aineenvaihdunnassa on liitetty syövän kehitykseen.
Vaikutukset
Rintasyöpä voi olla pitkään oireeton, mutta voi aiheuttaa lopulta rinnan tai etäpesäkkeiden paikallisoireita, syövän yleisoireita (väsymys, laihtuminen) ja kuolleisuutta (noin 15 % 10-vuoden kuluessa). Rinnan paikallisoireistoon voi kuulua
Toteaminen
Diagnoosi pyritään varmistamaan avohoidossa. Täsmällisemmät hoitoketjut vaihtelevat hieman alueesta riippuen.
Kliininen tutkimus
Diagnostiikan ensimmäinen osa on lääkärin tekemä tutkimus, johon kuuluu ainakin haastattelu, rinnan tarkastelu ja tunnustelu sekä rinnan lähialueen imusolmukkeiden tunnustelu. Jos potilaan tulosyynä on yleisoireet, on kliinisen tutkimuksen luonnollisesti oltava paikallista laajempi.
Kuvantaminen
Jos rintasyöpää on syytä epäillä kliinisen tutkimuksen perusteella, ensisijainen kuvantamismenetelmä on yleensä mammografia eli rinnan röntgenkuvaus. Tietyissä tapauksissa myös kaikukuvauksesta, suurennusmammografiasta, magneettikuvauksesta ja galaktografiasta (maitotiehyiden varjoainekuvaus) voi olla hyötyä.
Mammografiaa suositellaan myös oireettomille 50–69-vuotiaille naisille 2 vuoden välein. Suomessa kunnat maksavat seulontakäynnit kyseisessä ryhmässä.
Histologinen tutkimus
Rinnan muutoksesta ja poikkeavista kainalon imusolmukkeista otetaan mammografia- tai kaikukuvaus-avusteisesti paksuneulanäyte. Koepala lähetetään patologian laboratorioon, jossa siitä valmistetaan värjättyjä kudosleikkeitä. Tavallisesti käytetään hematoksyliini-eosiinivärjäystä ja lisäksi värjätään estrogeeni- ja progesteronireseptorit ja HER2-geenit. Leikkeet tutkitaan systemaattisesti mikroskoopin avulla ja löydöksistä laaditaan lausunto.
Hoito
Suuri osa seurannasta ja hoitojen haittavaikutusten ja muiden oireiden hoidosta voidaan toteuttaa perusterveydenhuollossa. Vaativampi hoito toteutetaan erikoissairaanhoidossa.
Seuranta
Jos rinnassa havaittu muutos on kliinisen tutkimuksen, kuvantamistutkimusten ja kudosnäytteen tutkimuksen perusteella hyvänlaatuinen, sitä suositellaan seurattavaksi.
Hoidetun rintasyövän jatkoseurannassa pyritään tunnistamaan hoitojen haittavaikutukset, uudet syövät ja muut mahdolliset terveysongelmat. Seurantatutkimuksiin kuuluu oirehaastattelu, rintojen ja imusolmukkeiden tunnustelu ja leikatun rinnan puolen olkanivelen tutkiminen sekä mammografia noin 1–2 vuoden välein (paitsi hyvin iäkkäillä). Seurannassa heräävä metastaasiepäily taas jatkohoidetaan syöpätautien yksikössä.
Leikkaushoito
Kliinisen tutkimuksen, kuvantamistutkimusten ja kudosnäytetutkimuksen jälkeen epävarmaksi jääneet muutokset rinnoissa kannattaa yleensä poistaa eli resekoida. Diagnosoidut syöpäkasvaimet poistetaan rintaa säästävästi, jos kasvaimen reunoille saadaan jätettyä riittävästi tervettä kudosta (ns. tervekudosmarginaali). Mikäli tämä ei ole mahdollista, voidaan koko rinta joutua poistamaan (mastektomia). Poistetun rinnan tilanne voidaan rakentaa uusi rinta (rekonstruktio) joko poistoleikkauksen yhteydessä tai myöhemmin tapauksesta riippuen. Rekonstruktiossa voidaan toteuttaa monella eri tavalla, tavallisimmin käytetään vatsa- tai selkäkielekettä.
Kainaloiden vartijaimusolmukkeista otetaan näyte levinneisyyden kartoittamiseksi. Vartijaimusolmukkeet ovat imusolmukkeita, joihin imuneste kulkeutuu ensimmäiseksi syöpäkasvaimesta. Tämän takia ne ovatkin hyvin luotettava tapa selvittää syövän levinneisyyttä. Tutkimuksessa kasvaimen alueelle ruiskutetaan aineitta, joka kulkeutuu kainalon imusolmukkeisiin ja värjää vartijaimusolmukkeet, jotta niistä saadaan otettua näyte tutkittavaksi. Jos niistä ei löydy syöpäkudosta, ei muita imusolmukkeita tarvitse poistaa. Mikäli syöpäsoluja löytyy kainalon imusolmukkeista, tehdään kainalon tyhjennysleikkaus eli evakuaatio, jossa nämä imusolmukkeet poistetaan.
Leikkauksilla voi olla seuraavia haittavaikutuksia :
Lääkehoito
Rintasyövän lääkehoito toteutetaan sytostaateilla, hormonaalisilla lääkkeillä tai vasta-aineilla. Lääkehoidon valintaan vaikuttavat syövän ominaisuudet ja uusiutumisriski ja potilastekijät kuten vaihdevuosistatus ja mahdollinen raskaus. Perinteisesti yli 10 %:n uusiutumisriskiä 10 vuoden aikana on pidetty merkittävänä.
Sytostaateista käytetään varsinkin taksaani-antrasykliiniyhdistelmää. Hormonihoidossa käytetään lääkkeinä antiestrogeenejä (tamoksifeeni, fulvestrantti), aromataasi-inhibiittoreita (anastrotsoli, letrotsoli, eksemestaani) ja LHRH-analogeja. Vasta-aineista hoitovaihtoehtona on HER2-vastainen trastutsumabi. Rintasyövän luustomestaaseihin voidaan käyttää bisfosfonaatteja tai denosumabia. Oireenmukaisessa lääkehoidossa keskeisiä ovat kipulääkkeet.
Sädehoito
Rintojen sädehoitoa käytetään erityisesti rintaa säästävän leikkauksen jälkeen ja pahanlaatuisemmissa syövissä sekä rintasyövän luusto- ja aivometastaasen hoidossa. Raskaus on vasta-aihe. :
Psykososiaaliset toimet
Rintasyöpään sairastuneille on kehitetty Suomessa sopeutumisvalmennuskursseja. Potilas saa Suomessa myös tarvittaessa maksusitoumuksen rintaproteesia tai peruukkia varten. Sairaus voi vaatia sairaslomaa yleensä korkeintaan vuoden.
Tiede
Kversetiini toimii rintasyöpää estävästi ja tuhoavasti ainakin viidellä eri tavalla: herkistää jakaantumisvaiheessa olevat solut hypertermiasta aiheutuvalle apoptoosille (ohjelmoidulle lämpökuolemalle), sytostaattina, selektiivisenä estrogeenireseptorin modulaattorina (SERM, tamoksifeeniä voimakkaampi), COMT:n ja DNMT:n toiminnan (katekolien ja DNA:n metylaation) salpaajana, sekä ohjelmoidun solukuoleman (apoptoosin) aiheuttavien proteiinien säätelijänä. Käyttö suurilla annoksilla voi aiheuttaa kversetiinin raudansitomisominaisuudesta johtuvaa verisuoniston kehittymistä hapettomuudesta kärsivillä alueilla (joista kasvaimet ovat merkittävimpiä). Tämän takia pitkäaikainen käyttö suurilla annoksilla ei ole suositeltavaa.
Olaparibi on uudempi rintasyöpäsoluja tuhoava lääke, joka toimii täsmällisesti molekyylitasolla BRCA1- ja BRCA2-peräisten rintasyöpien hoidossa. Hoidon sivuvaikutukset ovat perinteisiä solumyrkkyjä selvästi vähäisempiä, sillä hoito ei tapa terveitä soluja. 12/19 potilaasta on kokenut tuumorin merkittävää ja kestävää pienentymistä, vaikka näitä on aiemmin pidetty vaikeina ja lääkehoitoihin reagoimattomina. Tutkimuksen tulokset julkaisi New England Journal of Medicine kesäkuussa 2009.
Nopeasta energia-aineenvaihdunnastaan johtuen rintasyöpäsolut erittävät ympärilleen jopa 200 kertaa nopeammin happoja kuin normaalit solut. Hapan ympäristö lisää etäpesäkkeiden syntymisen riskiä, tulehdustilaa , heikentää vastustuskykyä ja heikentää sädehoidon tehokkuutta. Toisaalta paikallinen happamuus lisää solujen altiutta kuolla lämpötilan nousun aikana (42–45 °C, katso aiempi viite), joten ultraäänen, infrapunasäteilyn (far-infrared treatment, FIRT tai near-infrared treatment metodista riippuen) tai invasiivisen vastuksen käyttämistä on tutkittu.
Vuodesta 1997 alkaen käyttöön on tullut useita syövän immuunihoitoja (myös nimellä IO-hoito, immuno-onkologinen hoito ja syövän immunoterapia), joissa valjastetaan potilaan oma keho taistelemaan syöpää vastaan. Hoidon tarkoituksena on vahvistaa elimistön omaa immuunireaktiota syöpää vastaan ja auttaa immuunijärjestelmää tappamaan syöpäsolut. Immuunihoitoja käytetään useiden erilaisten syöpien hoidossa, joiden joukossa ovat muun muassa keuhkosyöpä, virtsarakon syöpä, rintasyöpä, melanooma, gynekologiset syövät ja munuaissyöpä.
Immunoterapeuttisista hoitotavoista tutkimusvaiheessa on muun muassa T-solujen (lymfosyytit) käyttö, koska niiden luonnollisiin tehtäviin kuuluu tuhota epänormaalit solut ja niiden pitoisuuden kasvaimessa on todettu korreloivan potilaan hoitoennusteen kanssa.
Yhteiskunta
thumb|120px|Vaaleanpunainen nauha kuvastaa rintasyövän vastaista kampanjaa. Yhdysvalloissa perustettiin 1990-luvulla Pink ribbon -kampanja, jonka tarkoituksena oli lisätä tietoa jatkuvasti yleistyvästä rintasyövästä ja kerätä rahaa taudin tutkimuksiin. Symboliksi valittiin vaaleanpunainen rusetti. Kampanja levisi pian muihin maihin, ja se on järjestetty Suomessakin useamman kerran nimellä Roosa nauha. Suomessa kampanjan tuotto ohjataan Syöpäsäätiön Roosa nauha -rahastoon, joka rahoittaa suomalaista rintasyöpätutkimusta. Yhdysvalloissa miesten rintasyövän tunnettavuutta on lisännyt muun muassa entinen senaattori Edward Brooke, jolla todettiin rintasyöpä syyskuussa 2002.
Fonologia
Fonologia eli äänneoppi (klassisen kreikan sanoista φωνή /pʰoːnéː/ 'ääni' ja λόγος /lógos/ 'puhe; järki'), etenkin amerikkalaisessa käytännössä myös fonemiikka, on luonnollisen kielen rakennetutkimuksen osa-alue (katso myös kielitiede). Kun fonetiikassa tutkitaan ihmisen kykyä tuottaa kaikenlaisia äänteitä puhe-elimillään ja puhetta konkreettisella tasolla, fonologia käsittelee sitä, miten äänne-eroja hyödynnetään eri kielijärjestelmissä merkitysten erottamiseen. Fonetiikka ja fonologia ovat kuitenkin kiinteässä yhteydessä toisiinsa, mutta niiden näkökulmat ovat erilaiset: fonetiikan näkökulma on universaali eli kaikkia kieliä koskeva, kun taas fonologia on kieli(systeemi)kohtaista.
Käsitteistöä
Foneemianalyysin avulla saadaan selville kielen foneemiparadigma, foneemit jotka kuuluvat kielen foneemistoon eli funktionaalisten äänteiden varastoon. Foneemi on abstraktinen yksikkö, joka voi toteutua äänteellisesti ja jolla on kielessä distinktiivinen eli merkitystä erottava funktio. Äänne eli fooni on kielikohtaisen foneemin universaalifoneettinen vastine, joka toteutuu konkreettisessa ja ainutlaatuisessa äännöksessä. Foneemin distinktiivinen funktio selviää minimiparitestin avulla, jossa pyritään selvittämään, ovatko vertailtavat äänteet allofoneja vai itsenäisiä foneemeja: [ɑpu] : [ɑsu], [puu] : [kuu], [pussi] : [bussi] ja niin edelleen. Joskus foneemi realistuu useana eri äänteenä, joilla ei kuitenkaan ole toisiinsa nähden merkitystä erottavaa tehtävää kuvattavassa kielisysteemissä. Tällöin puhutaan foneemin allofoneista. Esimerkiksi saksassa foneemi /r/ voidaan lausua joko apikaalisena (kielenkärjellä; kuten suomessa) [r] tai takaisena uvulaarisena ”kurkkuärränä” [ʀ] merkityksen muuttumatta.
Muita termejä:
Merkitseminen
Foneemit on tapana kirjoittaa vinoviivojen väliin, kun taas äänteet kirjoitetaan hakasulkeiden väliin. Siinä, missä äänteille on olemassa yhteisesti sovittuja merkkijärjestelmiä, voi kielen foneemeja periaatteessa merkitä millä tahansa merkeillä.
Jasmin Manninen
Jasmin Manninen (s. 3. tammikuuta 1999) on suomalainen taekwondoin. Hänen merkittävimpiä kansainvälisiä saavutuksiaan on toinen sija G1 Dutch Openissa 2019 alle 62-kiloisten luokassa. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021. Hän kilpaili Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja osallistui myös maailmanmestaruuskilpailuihin 2019. Suomessa Manninen edustaa paimiolaista Action Sport Centeriä. Hän asuu, opiskelee ja harjoittelee Turussa.
Ezequiel Ponce
Ezequiel Ponce (s. 29. maaliskuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista AS Romaa. Oikeajalkainen Ponce on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ponce on Newell’s Old Boysin kasvatti. Hän edusti seuran ykkösjoukkuetta vuodet 2013–2014 pelaten Primera Divisiónissa 18 ottelua, joissa syntyi neljä osumaa. Debyytti sarjassa tapahtui lokakuussa 2013 ja ensimmäinen maali syntyi maaliskuussa 2014. Tehdessään debyytin hänestä tuli seuran historian nuorin pelaaja ja tehdessään avausmaalinsa Argentiinan Primera Divisiónin historian viidenneksi nuorin maalintekijä. Yhteensä Ponce pelasi Old Boysin paidassa 24 ottelua viimeistellen niissä viisi maalia.
Elokuussa 2015 Ponce siirtyi italialaisen Roman organisaatioon.
Donald Sutherland
Donald McNichol Sutherland (s. 17. heinäkuuta 1935 Saint John, New Brunswick) on kanadalainen näyttelijä.
Varhainen elämä
Suther­landin lapsuus 1930–1940-luvun Kanadassa oli monien sairauksien vaivaamaa. Hyvän ulos­antinsa ansiosta hän pääsi jo 14-vuotiaana juontajaksi ja tiski­jukaksi radio­asemalle. Hän oli kouluvuosinaan 1950-luvun alku­puolella nelisen kuukautta vaihto-oppilaana Suomessa ja muistaa tuolloin asuneensa Otan­mäessä, Helsingissä ja Turussa.
Ura
Suther­land esiintyi nuorena muun muassa Likaisessa tusinassa (1967), Robert Altmanin elo­kuvassa M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala (1970) ja John Sturgesin sota­seikkailussa Kotka on laskeutunut (1976). Huomiota herätti myös pää­rooli Federico Fellinin historiallisessa, psykologisessa spektaakkelissa Fellinin Casanova (1976). Viime vuosina Sutherland on näytellyt yleensä mielen­vikaisia, pahoja hahmoja tai sankarittaren isää.
Sutherland esitti pahaa vankilan­johtajaa Sylvester Stallonen toiminta­elo­kuvassa Kahleissa (1989). Muita tunnetuimpia rooleja on myös Wolfgang Petersenin elokuvassa Tuntematon uhka (1995) ja Anthony Minghellan sotaeepoksessa Cold Mountain (2003). Yksi Sutherlandin rooleista nähtiin Robert Redfordin ohjaamassa draamassa Tavallisia ihmisiä, joka voitti useita palkintoja. Sutherland näyttelee presidentti Snowta Nälkäpeli-elo­kuva­sarjassa (2012–2015).
Besoaarivuohi
Besoaarivuohi eli villivuohi on vuohieläin ja kesyvuohien villi kantamuoto, joka elää Euraasiassa alueella, joka ulottuu Anatoliasta ja Kaukaasiasta aina Afganistaniin ja Pakistaniin saakka. Villi- ja kesyvuohien tieteellisistä nimistä ja luokituksesta ei olla yksimielisiä: eräät tutkijat katsovat, että besoaarivuohi (Capra aegagrus) ja kesyvuohi (Capra hircus) olisivat kaksi erillistä lajia. Toiset puolestaan lukevat ne saman Capra hircus-lajin alalajeiksi Capra hircus aegagrus ja Capra hircus hircus. Kolmannen näkemyksen mukaan villi- ja kesyvuohet olisivat samaa lajia, mutta lajin nimi olisikin Capra aegagrus; tällöin besoaarivuohen tieteellinen nimi olisi Capra aegagrus aegagrus ja kesyvuohen Capra aegagrus hircus.
Osa tunnetuista villinä elävistä vuohista ei ole alkuperäisiä besoaarivuohia, vaan villiintyneitä kesyvuohia. Pohjoisimmillaan tällaisia villiintyneitä kesyvuohia elää Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Britteinsaarilla Irlannissa, Walesin vuoristoissa ja Skotlannissa.
Alkuperäisten luonnonvaraisten besoaarivuohien kanta on vuoden 2020 arvion mukaan vakaa. Laji luokitellaan silmälläpidettäväksi, mutta aikaisemmin sitä pidettiin vaarantuneena.
Besoaarivuohien luonnollisissa laumoissa on parhaimmillaan jopa 500 yksilöä. Aikuisten yksilöiden paino vaihtelee 25–95 kilon välillä. Vuoristoissa ne voivat elää jopa 4 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
O1G
pienoiskuva|Unkarin hallitusta vastustavissa mielenosoituksissa usein nähty O1G-logo. O1G on meemi, joka on muodostunut Unkarin Viktor Orbánin johtaman hallituksen vastaisen liikehdinnän symboliksi. O1G on lyhenne unkarinkielisestä ilmaisusta "Orbán egy geci", joka vertaa alatyylisesti pääministeri Orbánia siemennesteeseen. Lyhenne sai huomiota kansainvälisessä politiikassa, kun europarlamentaarikko ja euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt käytti Unkarin hallituksen vastaisia mielenosoituksia tukevassa Twitter-viestissään hashtag ia #O1G.
Edward Anyamkyegh
Edward Tyover Anyamkyegh (s. 10. lokakuuta 1978 Gboko, Nigeria) on nigerialainen entinen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura
Anyamkyegh pelasi kaudella 2007 Kakkosen Sepsi-78:ssa. Siellä hän voitti joukkueen maalipörssin ja myös tehotilaston, vaikka oli loppukauden loukkaantuneena. Ykköseen kaudeksi 2008 noussut PS Kemi Kings teki helmikuussa 2008 Anyamkyeghin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Hän tuli Suomeen ja Kuopion Palloseuraan Ukrainan pääsarjaseura Karpaty Lvivistä. Lisäksi hän on pelannut Nigerian pääsarjassa BCC Lionsissa ja FC Julius Bergerissä sekä Moldovan pääsarjassa FC Sheriff Tiraspolissa. Anyamkyegh on pelannut seitsemän ottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja yhdeksän ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän on pelannut muun muassa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1995, jossa hän teki kaksi maalia.
Muuta
Anyamkyegh esiintyy Franklin Foerin kirjassa Jalkapallon maailmanselitys, joka kertoo jalkapallon vaikutuksesta maailmassa. Kirjassa häntä kuvataan esimerkkinä nuorista afrikkalaislupauksista, jotka siirtyvät pelaamaan Itä-Eurooppaan elättääkseen perheensä kotona, oloihin joihin on monella tapaa lähes mahdotonta sopeutua.
Pterokarpaanit
thumb|250px|Pterokarpaanien perusrakenne koostuu fuusioituneista bentsokromeenirenkaasta (ympäröity vihreällä) ja bentsofuraanirenkaasta (ympäröity sinisellä) Pterokarpaanit ovat isoflavonoideihin kuuluvia aromaattisia orgaanisia yhdisteitä, joita tavataan hernekasveista. Niissä ne ovat tärkeässä roolissa puolustautumisessa patogeeneja vastaan eli ne siis toimivat fytoaleksiineina.
Rakenne ja ominaisuudet
Pterokarpaanien perusrakenteessa on fuusioituneena bentsokromeenirengas ja bentsofuraanirengas ja tätä rakennetta kutsutaan pterokarpiinirakenteeksi. Aromaattisissa ryhmissä on usein kiinnittyneenä substituentteja kuten hydroksyyli- ja hiilivetyryhmiä. Pterokarpaanit ovat kiraalisia ja optisesti aktiivisia yhdisteitä. Niiden ominaiskiertokyky on melko suuri, tyypillisesti –150 – –300.
Ensimmäiset pterokarpaaneihin kuuluvat yhdisteet eristettiin vuonna 1874 veripihkapuihin (Pterocarpus) kuuluvista lajeista ja ne saivat nimensä suvun tieteellisen nimen mukaan. Tämän jälkeen ryhmään kuuluvia yhdisteitä on eristetty muistakin hernekasveista esimerkiksi pisatiini herneestä, faseoliini ruusupavusta ja glyseoliini soijapavusta. Kasvit muodostavat pterokarpaaneja isoflavoneista. Biosynteesissä isoflavoni hydroksyloidaan entsymaattisesti 2'-hydroksi-isoflavoniksi. Tämän jälkeen isoflavonireduktaasi pelkistää isoflavonin kaksoissidoksen yksinkertaiseksi sidokseksi, jolloin muodostuu dihydroisoflavonijohdannainen. Tästä muodostuu pterokarpiinirakenne pterokarpiinisyntaasientsyymin katalysoimana.
Kasveissa pterokarpaanit toimivat fytoaleksiineina ja kasvit tuottavat niitä kohdatessaan stressiä esimerkiksi bakteerien, sienitautien, voimakkaan UV-säteilyn tai vahingoittumisen vuoksi. Monilla yhdisteistä on antibakteerisia ja sienten kasvua estäviä ominaisuuksia. Eläinkokeissa eräiden pterokarpaanien on todettu lisäävän luumassaa ja jotain niistä on tutkittu antiretroviraaleina HIV:tä vastaan.
Wes Walz
Walzin ensimmäinen merkittävä juniorijoukkueensa oli WHL:n Prince Albert Raiders, jossa pelasi yhden ottelun kaudella 1987–88. Seuraavat kaksi kautta Walz kiekkoili saman sarjan Lethbridge Hurricanesissa, jossa valittiin kaudella 1988–89 vuoden tulokkaaksi ja kaudella 1989–90 Idän tähdistökentälliseen.
Yritettyään turhaan vakiinnuttaa paikkaansa NHL:ssä Walz päätti kesällä 1996 siirtyä Sveitsin pääsarjaan ja pelasi siellä neljä menestyksellistä kautta. Vuodet 1996–1999 Walz pelasi EV Zugissa ja kauden 1999–2000 HC Luganossa. Walz voitti Zugissa Sveitsin mestaruuden keväällä 1998, jolloin hänet valittiin myös sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Seuraavalla kaudella hän voitti European Hockey Leaguen pistepörssin.
Walz lopetti uransa kesken kauden 2007–2008. Hän oli jättänyt joukkueen marraskuun alussa henkilökohtaisten syiden takia. Joulukuun alussa Walz ilmoitti lopettavansa uransa, sillä ei ollut enää tyytyväinen omaan pelilliseen panokseensa. Walz ehti pelata NHL:ssä 607 runkosarjaottelua, joista 438 Minnesotassa. Pisteitä Walz teki urallaan 109+151. Hän oli lopettamishetkellään eniten pelejä Wildin organisaation historiassa ja oli Marián Gáboríkin ohella viimeinen pelaaja, joka oli edustanut joukkuetta sen alusta saakka.
Kanadan maajoukkuetta Walz on edustanut kaksissa arvokisoissa. Vuonna 1990 hän oli voittamassa kultaa nuorten MM-kisoista. Aikuisten kilpailuissa Walz oli mukana vuonna 2001.
Cenelec
European Committee For Electrotechnical Standardization (Cenelec) on vuonna 1973 perustettu eurooppalainen sähköalan standardisoimisjärjestö, jonka tarkoituksena on luoda EU- ja EFTA-maiden sähköteollisuudelle yhtenäinen markkina-alue.
Cenelec laatii Eurooppaan soveltuvat sähköalan EN-standardit, HD-harmonisointiasiakirjat sekä muut vastaavat julkaisut. Sähköalan standardeja (EN + HD) oli olemassa 2007 yli 4 000 kpl (118 000 sivua). Niistä 75 % perustuu kansainvälisiin IEC-standardeihin.
Julkaisemalla EN-standardeja Cenelec määrittelee vaatimukset sähköteknisille tuotteille ja palveluille Euroopassa. Kansainvälisten sopimusten vuoksi nämä standardit takaavat hyvin pitkälle pääsyn myös maailmanlaajuisille markkinoille. Harmonisoitujen standardien mukaan valmistetut tuotteet voidaan varustaa CE-merkinnällä.
Gordon Zubrod
thumb|upright|Gordon Zubrod Charles Gordon Zubrod (22. tammikuuta 1914 – 19. tammikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja onkologi, joka oli merkittävässä roolissa solusalpaajahoidon aloittamisessa syöpätautien hoidossa. Hän sai vuonna 1972 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä tutkimustyöstään.
Zubrod valmistui Georgetown Preparatory Schoolista 1932 ja Columbian yliopiston College of Physicians and Surgeonsista 1940. Armeijan lääkärinä toisessa maailmansodassa hän pyrki keksimään kiniinille korviketta malarian hoidossa. Se löydettiin klorokiinistä, jota on käytetty lääketieteessä 1940-luvulta.
Vuonna 1953 Zubrodista tuli Saint Louisin yliopiston apulaisprofessori ja tutkimustyön johtaja. Asema jäi lyhytaikaiseksi, sillä vuonna 1954 hänestä tuli Kansallisen terveysinstituutin kliininen johtaja, vuonna 1956 Kansallisen syöpäinstituutin syövänhoitojaoksen johtaja sekä vuonna 1961 tieteellinen johtaja.
Jonathan Hutchinson
thumb|Jonathan Hutchinson Jonathan Hutchinson (23. heinäkuuta 1828 – 26. kesäkuuta 1913) oli brittiläinen lääkäri. Hän havaitsi ensimmäisenä tutkijana progerian vuonna 1886 epätavallisen ikääntyneen näköisellä 3-vuotiaalla pojalla. Hänen ja Hastings Gilfordin mukaan sairautta nimitetään joskus "Hutchinson-Gilfordin oireyhtymäksi".
Progerian lisäksi Hutchinson tunnetaan mm. hänen synnynnäistä kuppaa käsittelevistä tutkimuksistaan.
Juan Diego Botto
Juan Diego Botto Rota (s. 29. elokuuta 1975 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalais-espanjalainen näyttelijä. Hän näytteli vuosina 1990–1993 televiosarjassa Zorro. Vuosina 2016–2017 hän näytteli Javier Pereiraa yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Good Behavior. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa La Celestina (1996), Más que amor, frenesí (1996), Asfalttiviidakko (1999) ja Unohdetut (2006).
Herbisidi
thumb|250px|Herbisidi torjunta-aineen tappamia heiniä.
Herbisidit ovat rikkakasvien torjunta-aineita. Tärkeimpiä herbisidejä ovat glyfosaatti, fenoksietikkahapon johdokset (muun muassa MCPA ja diklooriproppi) ja sulfonyyliureat.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten takaa-ajo
Naisten takaa-ajo ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 järjestettiin 14. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu alkoi kello 15.30.
Valkama
Valkama tai Walkama on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kimmo Kurittu
Kimmo Otso Juhana Kurittu on suomalainen basisti. Hän on kotoisin Nakkilasta ja soittaa viisikielistä bassoa. Kurittu tunnetaan Penniless-yhtyeen (aiemmin Penniless People of Bulgaria) basistina. Vuoden 2005 vaihteesta hän on soittanut myös Maj Karma -yhtyeessä. Basson soiton ohella hän toimii yhtyeissä myös taustalaulajana.
Laitteet
Basson ja nupin välissä Sennheiserin langaton, SansAmp R.B.I. sekä viritysmittari ja pari halpissäröä.
John Hughes Bennett
pienoiskuva|John Hughes Bennett John Hughes Bennett (31. elokuuta 1812 – 25. syyskuuta 1875) oli englantilainen lääkäri. Hänen tutkimustaan Case of Hypertrophy of the Spleen and Liver in which Death Took Place from Suppuration of the Blood (1845) pidetään nykyisin ensimmäisenä tunnettuna kuvauksena leukemiasta. Hänestä tehtiin vuonna 1873 Ranskan lääketieteellisen akatemian jäsen, mutta hänen kuntonsa heikkeni nopeasti litotomian jälkeen, ja hän menehtyi 63-vuotiaana Norwichissä.
Kirnu (vuoristorata)
thumb|Kirnu Kirnu on vuoristorata, joka sijaitsee Linnanmäen huvipuistossa Helsingissä. Se otettiin käyttöön 2007 kauden avajaisissa 27. huhtikuuta.
Onnettomuuksia
Kirnu asetettiin käyttökieltoon 16. toukokuuta 2007 sattuneen tapaturman johdosta, jossa kyydissä ollut mies loukkasi jalkansa. Käyttötauon aikana laitetta testattiin ja myös laitteen jarrut uusittiin.
Heinäkuussa 2014 laite oli suljettuna pari viikkoa, koska Espanjan Benidormissa sijaitsevassa vastaavassa laitteessa tapahtui kuolemaan johtanut onnettomuus. Onnettomuus johtui todennäköisesti Espanjan huvipuiston tekemistä muutoksista laitteen turvapuomijärjestelmiin, jotka oli tehty ilman laitevalmistajan hyväksyntää. Kirnuun päätettiin vaihtaa uudet istuimet tämän takia.
Parempi myöhään…
thumb|Pentti Siimeksen ja Ritva Valkaman välinen kemia toimi niin hyvin, että monet katsojat luulivat heidän olevan aviopari. thumb|Pentti ja Ritva esittämässä Seppo Ahdin kirjoittamaa juontoa. thumb|Ensimmäinen lemmenpariduetto Aku ja Iines. Ritva Valkama ja Pentti Siimes ankkapuvuissa.
Parempi myöhään… on vuonna 1979 valmistunut ja esitetty Mainos-tv:n kymmenosainen kotimainen viihdesarja. Ohjelman juontajina toimivat Pentti Siimes ja Ritva Valkama, joiden lisäksi sketseissä näyttelivät Marita Nordberg, Jussi Jurkka, Tiia Louste ja Jukka-Pekka Palo. Sarjassa nähtiin myös lukuisia vierailevia tähtiä ja musiikkiesityksiä. Sarjaa tehtiin kymmenen tunnin mittaista jaksoa. Sarjan rakenne perustuu osittain brittiläiseen Dave Allen Show’hun.
Ohjelmaa mainostettiin tekstillä ”Illan siimeksessä johdatamme teidät viihteen valkamaan”. Ohjelmaa esitettiin kerran kuukaudessa lauantai-iltaisin klo 21.20–22.20.
Ohjelma koostui Seppo Ahdin Siimekselle ja Valkamalle kirjoittamista humoristisista juonnoista, Neil Hardwickin kirjoittamista sketseistä sekä monipuolisista musiikkinumeroista. Valkaman ja Siimeksen juonto-osuudet kuvattiin elävän yleisön edessä edellisenä päivänä ennen ohjelman tuloa, jotta niihin saataisiin mukaan sen ajan ajankohtaisistakin aiheista tehtyjä ”heittoja”. Juontojen välissä esitettiin etukäteen nauhoitettuja sketsejä, jotka näytettiin studioyleisölle isolta kuvaruudulta. Huolellisesti hiotut sketsit edustivat siten älyllisempää huumoria kuin monet muut sen aikaiset sketsisarjat.
Ohjelmaa tehtiin kymmenen jakson lisäksi neljä koostejaksoa sarjan parhaista sketseistä, joihin kuvattiin Valkaman ja Siimeksen uudet juonnot. Ensimmäinen kooste esitettiin syyskuussa 1979 ja se sisälsi kevään parhaat palat. Syksyn materiaalista koostettiin jakso tammikuulle 1980. Lemmenpariduetoista tehtiin vielä oma koostejakso ja se esitettiin joulukuussa 1980. Neljäs kooste esitettiin toukokuussa 1982. MTV:n 50-vuotisjuhlan kunniaksi MTV3 esitti tammikuussa 2007 kaksi uutta koostetta. Kaiken kaikkiaan sarjaan on tehty kymmenen jaksoa sekä kuusi koostejaksoa.
Ohjelma oli todella suosittu, ja saavutti parhaimillaan 2,7 miljoonaa katsojaa.
Sarjan jatkoksi tehtiin vuonna 1982 Siimeksen ja Valkaman varaan nojannut lyhyempi sarja Ollaan kuin kotonanne, joka ei muodostunut yhtä suosituksi.
Lemmenpariduetot
Sarjasta tulivat huippusuosituksi lemmenpariduetot, jotka esittivät Valkama ja Siimes.
Ensimmäisessä, 20. tammikuuta 1979 esitetyssä ohjelmassa esitettiin Akun (Siimes) ja Iines Ankan (Valkama) esittämä laulu ”Sinut haluan vain”. Se kuvattiin pahvilavasteissa studiossa, joka oli valaistu kymmenillä lampuilla. Studion lämpötila oli niin korkea että Valkaman ja Siimeksen yllä olleet topatut ankkapuvut saivat näyttelijöiden hien pintaan: kun ottojen jälkeen ”ankat” istahtivat lattialle, höyhenistä pusertui isot vesilätäköt. Dueton nauhoitusta oli kutsuttu seuraamaan useita lehtien toimittajia.
Muut sarjassa esitetyt lemmenpariduetot:
Lemmenpariduetoista tehtiin vielä oma juonnettu koosteohjelma, joka esitettiin joulun alla 1980.
Lahjakkaiden klubi
Lahjakkaiden klubissa (viittaus Viisasten kerhoon) arvuutellaan ”kuvitteellisten” katsojien lähettämiä kysymyksiä, joihin etsitään oikeata vastausta, ja kysymyksiin joihin osataan vastata maksetaan palkkio kysymyksen lähettäjälle.
Toopelivisio
Ohjelmaosuus, joka koostuu haastatteluista ja juonnoista. Ohjelmaosuutta juonsi Pentti Siimeksen esittämä homoseksuaalinen juontaja.
Sininen hetki
Ohjelman lopussa esitettiin satiirinen ”Sininen hetki” -iltasatu, jonka Jussi Jurkan esittämä tupakkatakkinen satusetä kertoi nojatuolistaan.
Julkaisut
Hardwick ja Ahti julkaisivat vuonna 1979 kirjan Parempi myöhään…, joka sisälsi sketsien käsikirjoituksia, juontoja ja valokuvia ohjelmasta.
Siimes, Valkama, Hardwick ja ohjaajat ovat kertoneet sarjan syntyvaiheista Jukka Annalan tv-tietokirjassa Toopelivisio (Teos, 2006). Kirjan nimi on poimittu Parempi myöhään... -sarjassa nähdystä sketsiosuudesta Toopelivisio, jonka otsikon keksi käsikirjoittaja Seppo Ahti.
Hastings Gilford
Hastings Gilford (1861–1941) oli brittiläinen lääkäri. Hän opiskeli lääketiedettä ja valmistui Guy's Hospitalista vuonna 1887.
Iivo Väänänen
Väänänen voitti pronssia Suomen hirviammunnan kertalaukausten joukkueessa Tukholmassa 1912. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 22:nneksi.
Hastings Gilford
Gilford kuvasi vuonna 1904 äärimmäisen harvinaisen ikääntymissyndrooma progerian, jota kutsutaan toisinaan hänen ja Jonathan Hutchinsonin mukaan Hutchinson-Gilfordin oireyhtymäksi.
Iivo Väänänen
Väänänen voitti vapaapistoolin Suomen-mestaruuden vuonna 1920. Hän ampui 20 laukauksen kilpailussa tuloksen 174. Vuonna 1922 hän voitti SM-kultaa vapaakiväärin 3 × 30 laukauksen kilpailussa tuloksella 729. Seuraavana vuonna hän oli Suomen-mestari vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pistein 731 sekä hirviammunnan kertalaukauksissa.
FC Santa Claus
Historiaa
Santa Claus syntyi vuonna 1992, kun yleisseurat Rovaniemen Reipas ja Rovaniemen Lappi yhdistivät jalkapallotoimintansa. RoRe pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kausina 1978–1981, 1984–1989 ja 1991–1992 ja RoLa kausina 1987–1988 ja 1992. Myös Santa Claus aloitti toimintansa kaudella 1993 tältä tasolta.
Iivo Väänänen
Iivo Väänänen omisti Kuopion maalaiskunnan Kehvon kylässä tilan nimeltään Levälahti. Hän menetti sen konkurssin seurauksena noin vuonna 1930. Kuopion maalaiskunta antoi hänelle ja vaimolleen asuttavaksi samalla kylällä olevan pienen rantapaikan nimeltään Hyrskynniemi, jossa hän asui loppuelämänsä. Vaimo Helvi hoiti kahta lehmää ja Iivo oli Kuopion Savilahdessa ammuslataamolla yövartijana. Matkaa oli soutamalla tai hiihtämällä oli noin kahdeksan kilometriä suuntaansa.
Iivo Väänäsen yksi kilpailuase on edelleen (2017) esillä Haminalahden metsästyseuran majalla Haminalahdessa
FC Santa Claus
Historiaa
Santa Claus pelasi Kakkosessa yhtäjaksoisesti kauteen 2000 asti ennen putoamista Kolmoseen. Kaudella 2007 joukkue oli Kolmosessa lohkonsa kolmas jäätyään nousukarsintoihin päässeestä lohkovoittaja Oulun Pallosta kolmen pisteen päähän. Kaudella 2008 joukkue voitti näytöstyyliin Kolmosen lohkonsa ja varmisti lopullisesti nousunsa voittamalla kaksi ensimmäistä karsintaottelua FC Vaajakoskea ja SC Riverballia vastaan. Kaudet 2009–2012 Santa Claus pelasi jälleen Kakkosessa. Vuonna 1994 Santa Claus voitti Ruotsissa pelatun Midnattsolscupen-turnauksen.
Ilmarinen haki FC Santa Claus Rovaniemi ry:n konkurssiin syyskuussa 2012 seuran harjoittamaan bingotoimintaan liittyen, mistä sillä oli 20 000 euron velat. Palloliitto ei hyväksynyt seuran Kakkosen sarjapaikan siirtoa uudelle FC Santa Claus Arctic Circle ry:lle, minkä myötä seura joutui hakemaan paikkaa Palloliiton Pohjois-Suomen piirin sarjoista. Seura sai lopulta kaudeksi 2013 FC Lynxin paikan Pohjois-Suomen Kolmosesta. Kaudella 2014 FC Santa Claus AC:n reservijoukkue (FC Santa) perustettiin sarjaan Lapin Nelonen ja lisäksi samana vuonna FC Santa Claus AC nousi Kakkoseen.
Magnus Chase
Magnus Chase on Rick Riordanin kirjoittama kolmiosainen fantasiakirjasarja. Se pohjautuu skandinaaviseen mytologiaan ja sijoittuu samaan universumiin kuin Percy Jackson, Olympoksen sankarit, Kanen aikakirjat ja Apollon. Ensimmäinen kirja, Kesän miekka, julkaistiin 6. lokakuuta 2015. Toinen osa, Thorin vasara, julkaistiin 4. lokakuuta 2016. Kolmas ja viimeinen osa, Kuolleiden laiva, julkaistiin 3. lokakuuta 2017.
Bodökobben
Bodökobbenin pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Saaren mitat niin etelästä pohjoiseen kuin lännestä itään ovat noin 120–130 metriä. Noin puolet pinta-alasta on puutonta rantakalliota ja puolet mäntyvaltaista kangasmetsää. Saaren etelärannalla on matalakasvuinen rantaniitty. Saarella kasvaa muun muassa isorantasappi, keltamaite, merirannikki, rönsyrölli ja suolavihvilä.
Arthur Liebehenschel
Arthur Liebehenschel (25. marraskuuta 1901 – 28. tammikuuta 1948) oli Auschwitzin ja Majdanekin keskitysleirien päällikkö toisen maailmansodan aikana. Liebehenschel syntyi Posenissa ja opiskeli talous- ja hallintotieteitä. Ensimmäisessä maailmansodassa hänestä tuli ylikersantti.
Vuonna 1932 Liebehenschel liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja vuonna 1934 SS:ään. Hän työskenteli keskitysleirien hallinnossa 1930-luvulla. 10. marraskuuta 1943 Liebehenschel nimitettiin Auschwitzin tuhoamisleirin komendantiksi ja toukokuussa 1944 Majdanekin keskitysleirin komendantiksi. Kun leiri sodan lopussa evakuoitiin, hän työskenteli SS:n henkilötoimistossa. Yhdysvaltain armeija pidätti Liebehenschelin toisen maailmansodan lopussa ja hänet luovutettiin Puolaan vastaamaan sotarikossyytteisiin. Hän joutui Auschwitz-oikeudenkäyntiin Krakovassa, ja hänet tuomittiin sotarikoksista kuolemaan. Liebehenschel teloitettiin hirttämällä tammikuussa 1948.
Miranda Otto
Miranda Otto (s. 16. joulukuuta 1967 Brisbane, Queensland) on australialainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Varhainen elämä
Miranda Otton vanhemmat ovat näyttelijät Barry ja Lindsay Otto, ja hänen sisarensa on näyttelijä Gracie Otto. Miranda kasvoi teatteriympäristössä. Lapsena hän harrasti ystäviensä kanssa näytelmien kirjoittamista sekä roolipukujen ja lentolehtisten suunnittelua. Vuonna 1974 Otton vanhemmat erosivat. Eroa seurasi väliaikainen muutto Hongkongiin, muutoin Otto vietti lapsuutensa Newcastlessa ja Brisbanessa. Viikonloput ja lomat hän asui Sydneyssä isänsä luona, jonka kautta hän löysi kiinnostuksensa näyttelemiseen. Otto olisi alun perin halunnut balettitanssijaksi, mutta joutui luopumaan haaveestaan skolioosin takia.
Ura
1990-luvun puolessa välissä Otto alkoi saada useita päärooleja, kuten elokuvassa The Well, joka sai positiivista palautetta Cannesin filmifestivaaleilla vuonna 1997. Elokuvassa Doing Time for Patsy Cline vuodelta 1997 hän näytteli jälleen nimiroolin. Vuoden 1998 elokuvat Dead Letter Office ja In the Winter Dark saivat kiitosta kriitikoilta, mutta eivät saavuttaneet suurta yleisöä.
Nähtyään Otton roolissaan Éowynina ohjaaja Steven Spielberg otti häneen yhteyttä ja tarjosi roolia Maailmojen sota -elokuvassa. Siihen aikaan Otto oli raskaana, joten hän uskoi joutuvansa kieltäytymään roolista. Spielberg kuitenkin muokkasi käsikirjoitusta ottaen huomioon Otton raskauden ja niinpä Otto saattoi ottaa työn vastaan. Maailmojen sota oli suuri menestys ja se oli vuoden 2005 neljänneksi tuottoisin elokuva.
Otton ja hänen aviomiehensä Peter O’Brienin tytär syntyi vuonna 2005. Siitä lähtien Otto on keskittynyt äitiyteensä ja teatteriuraansa Australiassa, mutta tekee edelleen myös rooleja elokuvissa sekä televisiossa, viimeisimmäksi sarjassa 24: Legacy.
Collapse
Collapse on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan artisti Richard D. Jamesin yhdestoista Aphex Twin -taiteilijanimellä tuotettu EP-levy, jonka julkaisi Warp Records 14. syyskuuta 2018. EP:n julkaisua edelsi single "T69 Collapse", jolle on julkaistu myös musiikkivideo.
Warp ja James aloittivat EP:n mainostamisen vuoden 2018 kesällä kiinnittämällä suuria julisteita ympäri Lontoota, joissa esiintyy Aphex Twinin logo. Mainoskampanjan edetessä logoja esiintyi ympäri maailmaa, esim. New Yorkissa tai Shanghaissa. Julisteet kiinnittivät fanien ja median huomion, joten James ilmoitti albumin julkaisupäivän Twitterin kautta.
Saksan kaapparilaivat maailmansodissa
thumb|250px|Saksalainen kaapparialus HSK Kormoran Kaappari-nimitystä käytettiin 1900-luvun maailmansodissa, vaikka klassinen kaapparitoiminta oli päättynyt Napoleonin sotien myötä.
Kaapparilaivojen paluu
Molempien maailmansotien aikana erityisesti muutamat saksalaiset pienehköt sotalaivat kävivät itsenäisesti sotaa vastapuolen kauppalaivoja vastaan. Myöhemmin mukaan tulivat ns. apuristeilijät eli siviiliristeilijät. Ne olivat valtamerikelpoisia rahti-matkustajalaivoja, joissa oli kätketty aseistus ja naamiointivarusteita. Myös yksi purjelaiva, kolmimastofregatti Seeadler, varustettiin apuristeilijäksi.
Alukset esiintyivät iskujensa välissä puolueettomina kauppalaivoina, mutta niiden varsinainen tarkoitus oli harjoittaa itsenäistä sodankäyntiä vihollisen rahtiliikennettä vastaan. Aina hyökkäyksen alussa puolueeton lippu vaihdettiin omaksi sotalipuksi. Näin tehtiin myös silloin, jos ylivoimainen vastapuolen sotalaiva yllätti siviiliristeilijän ja avasi tulen: kaapparin miehet vaihtoivat siviilipukunsa asetakkeihin ja nostivat oman lippunsa. Näin heitä kohdeltiin vangitsemisen tullen sotavankeina - väärällä lipulla ja siviilivaatteissa olisi seurannut tuomio merirosvoudesta.
Menestyneimmät kaapparit
Toisessa maailmansodassa menestyneimmät tällaiset olivat saksalaiset s/s Pinguin (32 upotusta, 154 000 brt) päällikkönään kommodori Ernst-Felix Krüder, s/s Kormoran päällikkönään kommodori Heinrich Detmers, ja s/s Atlantis päällikkönään kommodori, myöhemmin amiraali Bernhard Rogge. s/s Pinguin upposi Intian valtamerellä taistelussa County-luokan raskaan risteilijän HMS Cornwallin ja s/s Kormoran kevyen risteilijän HMAS Sydneyn kanssa. Atlantiksen upotti etelä-Atlantilla raskas risteilijä HMS Devonshire. Molempien jälkimmäisten kaapparien miehistöt pelastuivat, polttoainesäiliöön osuneen torpedon tuleen sytyttämä HMAS Sydney upposi koko miehistöineen. Molempien alusten, HMAS Sydneyn ja HSK Kormoranin, hylyt löydettiin lopulta Australian rannikon läheisyydestä maaliskuussa 2008.
Viimeiset kaapparit
thumb|HSK Komet Apuristeilijät toimivat myös varsinaisten sotalaivojen huoltolaivoina, kunnes taistelualusten käyttö valtamerillä lopetettiin taistelulaiva Bismarckin upottamisen jälkeen 21. toukokuuta 1941. Viimeiset apuristeilijät hakeutuivat turvaan Japaniin.
Viimeinen yrittäjä s/s Togo ei päässyt ulos Pohjanmereltä; päällikkö huomasi jo Dogger-matalikon tienoilla aluksensa olevan niin pahasti saarrettuna, että katsoi ainoaksi mahdollisuudeksi perääntyä takaisin Saksaan. Suuramiraali Dönitz oli samaa mieltä, ettei kaapparitehtäviin ollut enää asiaa, ja Togosta tehtiin yöhävittäjiä ohjaava tutkalaiva, jonka asemapaikaksi tuli Tallinna. Sieltä käsin alus otti osaa mm. helmikuussa 1944 tapahtuneiden Helsinkiin kohdistuneiden suurilmahyökkäyksien torjuntaan. Alus vetäytyi takaisin Saksaan, kun saksalaiset joukot poistuivat Baltiasta. Sodan päätyttyä venäläiset ottivat sen sotakorvauksena.
Patrik
Patrik on miehen etunimi. Suomessa Patrikin nimipäivä on 16. huhtikuuta. Nimen muita muunnelmia Suomessa tai muualla ovat ainakin Patrick, Patrikki, Patric, Patricio ja Padraig.
Suomessa nimi Patrik on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 8 131 miehelle. Patrikin lempinimi on usein Pate tai Patu. Nimen naispuolinen vastine on Patricia.
Nimen alkuperä
Nimi Patrik tai Patrick tulee roomalaisesta nimestä Patricius, joka on latinaa ja tarkoittaa aatelismiestä. Rooman valtakunnan alkuaikoina patriisit muodostivat erioikeuksia nauttineen säädyn. Nimen on tehnyt suosituksi Irlannissa varhaiskeskiajalla toiminut lähetyssaarnaaja, Irlannin kansallispyhimys Pyhä Patrik.
Tupac: Resurrection (soundtrack)
Tupac: Resurrection on Tupac: Resurrection -dokumenttielokuvan virallinen soundtrack. Sen julkaisi Amaru Entertainment vuonna 2003. Albumi sisältää remasteroituja versioita muutamista aikaisemmin julkaistuista kappaleista ("Holler If Ya' Hear Me", "Death Around the Corner", "Secretz of War", "Bury Me a G", "Same Song", "Panther Power", "Str8 Ballin'" sekä "Rebel of the Underground"), joitain harvinaisempia kappaleita ("Starin' Through My Rear View" ja "One Day At A Time") sekä uusia, julkaisemattomia säkeitä, joita on käytetty muun muassa kappaleissa "Runnin' (Dying to Live)" ja "Ghost". Kappaleet tavallaan koottiin uudelleen näiden julkaisemattomien säkeiden ympärille. Eminem auttoi albumin tuottamisessa tuottamalla muun muassa singlen "Runnin' (Dying to Live), jossa mukana on myös The Notorious B.I.G. . Albumi myi yli 420 000 kappaletta ensimmäisellä viikolla ylittäen lopulta platinalevyn rajan.
Albumin viimeinen kappale "The Realist Killaz", sisältää myös julkaisemattoman 2Pac-säkeen. Säe miksattiin yhteen rap-artisti 50 Centin kanssa, joka "dissaa" omassa säkeessään rap-artisti Ja Rulea.
Aamuposti
Aamuposti on Hyvinkään, Riihimäen, Lopen, Nurmijärven ja Hausjärven alueen paikallislehti. Se perustettiin 3. marraskuuta 2003, jolloin Hyvinkään Sanomat ja Riihimäen Sanomat yhdistyivät. Aamupostia julkaisee Etelä-Suomen Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin.
Lehden päätoimittaja on tammikuusta 2015 alkaen Laura Liski.
Aamupostin koko muuttui broadsheetistä tabloidiksi 24. helmikuuta 2015.
Capelle aan den IJssel
Capelle aan den IJssel on Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa sijaitseva kunta. Kaupungissa on 65 352 asukasta (31.12.2008), ja väestötiheys on 4 570 as./km². Kunnan pinta-ala on 15,42 neliökilometriä, josta vettä on 1,12 km². Capelle aan den IJsselin pormestari on Peter Oskam. Kunta sijaitsee Rotterdamin kaupungin itäpuolella Hollandse IJssel -joen rannalla. Koillisessa kunta rajautuu Nieuwerkerk aan den IJsseliin ja etelässä Krimpen aan den IJsseliin.
Capelle aan den IJsselin teollisuus työllistää 38 000 ihmistä. Kunnan Hoofdweggebiedillä on 1980-luvulla rakennettu teollisuusalue. Kunnassa on myös toinen teollisuusalue, Rivium, joka on rakennettu 1990-luvulla. Riviumissa toimivat muun muassa Sodexho Nederland ja energiayhtiö Eneco.
Kunnassa asuvat esimerkiksi Alankomaiden aiempi pääministeri Jan Peter Balkenende ja poliitikko Ab Klink.
thumb|left|250px|Kartta Capelle aan den IJsselin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Rivium.
Erkki Lahdes
Erkki Lauri Kalervo Lahdes (15. marraskuuta 1929 Tampere – 22. joulukuuta 2006 Turku ) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Lahdes suoritti kasvatustieteen maisterintutkinnon vuonna 1952 ja väitteli itsensä tohtoriksi 28-vuotiaana. Hän toimi vuodesta 1977 lähtien Turun yliopiston kasvatustieteen professorina (opettajankoulutus). Eläkkeelle hän siirtyi virastaan vuonna 1993. Hänen tutkimusalaansa olivat kansanopetuksen historia, didaktiikka ja opettajien asenteet.
Yliopistoura
Lahdes aloitti kasvattajan uransa kansakoulunopettajana Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuonna 1952 ja väitteli tohtoriksi 28-vuotiaana. Alkutuotannossaan Lahdes oli vahvimmin kiinnostunut koulutuksen ja kasvatuksen historiasta. Hän käsitteli historiantutkimuksissaan mm. "Ahlmanin pitäjäkoulujen historiaa" ja "Uuden koulun tuloa Suomeen". Lahdes siirtyi Turun väliaikaisen opettajakorkeakoulun lehtoriksi vuonna 1959. Hän toimi oppilaitoksen rehtorina runsaat kaksi vuotta. Yliopistouraansa Lahdes aloitteli ensin kasvatustieteen assistenttina ja sitten apulaisprofessorina Turun yliopiston kasvatustieteiden laitoksella vuoden 1968 alussa. Kasvatustieteiden tiedekunnan tultua perustetuksi Lahdes nimitettiin Turun opettajankoulutuslaitoksen didaktiikan apulaisprofessorin virkaan 1.8.1975 ja kasvatustieteen professorin virkaan, erityisalana opettajankoulutus 1.7.1977. Hän siirtyi tästä virasta eläkkeelle 31.7.1993.