cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paavali Kaski
Suomen sisällissota
Maaliskuun toinen päivä vuonna 1918 hän sai käskyn, joka määräsi hänet lähtemään vapaaehtoisista Jalasjärveläisistä kootun 110 miehisen joukon johtajana Ikaalisiin, missä hän johdatti joukkonsa Ikaalisten ympäristön taisteluihin. Kun kymmenen päivää oli taisteltu Kaski palasi joukkoineen takaisin Parkanoon. Seuraavaksi hän sai tehtäväksi marssittaa joukkonsa Parkanosta 21. maaliskuuta 1918 Osaraan, matkalla hänen joukkoihinsa yhdistettiin vielä Karvian nostoväki. Osaralle saavuttuaan hänen tuomansa joukko yhdistettiin Turun pataljoonaan, missä se määrättiin pataljoonan 3. komppaniaksi. Huhtikuussa vuonna 1918 Hänet siirrettiin Porin rykmentin 3. pataljoonaan 2. komppaniaan. Kaski toimi edellä mainittujen komppanioiden päällikkönä ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kyröskoskella, Epilän-Tampereen akselilla, Karkussa, Kauvatsalla, Laitikkalassa ja Alvettulassa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Kaski palveli sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä Varsinais-Suomen rykmentin 3. pataljoonan 2. komppaniassa ja hetken myös Lappeenrannan vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 5. komppaniaan.
Azaz
Azaz on kaupunki Syyrian pohjoisrajan tuntumassa Aleppon maakunnassa. Kaupunki on Azazin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 31 623 ja koko piirikuntaan 251 769 asukasta.
Syyrian pääkaupunki Damaskos sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä ja maakuntakeskus Aleppo noin 45 kilometriä etelään. Turkin raja on vain kahdeksan kilometrin päässä pohjoisessa. Turkin puolella Azizin piirikunnan rajanaapuri on Kilisin maakunta. thumb|230px|left|Kaksi vuoden 2012 Azizin taisteluissa tuhoutunutta Syyrian armeijan panssarivaunua osin romuttuneen moskeijan ja ympäröivien rakennusten raunioissa. Syyrian sisällissodan aikana suuri osa seudun asukkaista pakeni turvaan esimerkiksi Turkkiin, jonne perustettiin pakolaisleirejä. Keväällä ja kesällä 2012 Vapaan Syyrian armeijan (FSA) ja Turkin hallituksen joukkojen välillä käytiin raskaita taisteluja kaupungissa. Heinäkuussa FSA onnistui saamaan kaupungin haltuunsa. Syyrian armeijan vuoden 2012 taistelujen aikana ja seuraavana talvena tekemissä jatkopommituksissa ja ilmaiskuissa menehtyi runsaasti siviilejä. Alkukesällä 2015 Isis keskitti joukkojaan kaupungin läheisyyteen ja pyrki saamaan strategisesti tärkeää, Turkkiin johtavaa maantieyhteyttä haltuunsa. Elokuussa 2015 raportoitiin Turkissa koulutettujen turkmeenitaistelijoiden saapumisesta seudulle.
Niko Mäkelä
Niko Mäkelä (s. 1998 Riihimäki ) on suomalainen uimari. Mäkelä on moninkertainen Suomen mestari ja arvokisaedustaja sekä Suomen ennätysten haltija.
Mäkelä rikkoi marraskuussa 2018 lähes 12 vuotta ikääntyneen Tero Rädyn Suomen ennätyksen lyhyen radan 50 metrin selkäuinnissa. Glasgow’n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 Mäkelä paransi samaa SE:tä reilusti aikaan 23,95 sekuntia. Hän kuului myös Suomen 4×50 metrin sekauintiviestissä loppukilpailuun uudella Suomen ennätyksellä edenneeseen joukkueeseen. Vuonna 2020 Aamuposti valitsi Mäkelän vuoden 2019 riihimäkeläisurheilijaksi.
Heinäkuusta 2020 alkaen hän on edustanut seuratasolla Helsingfors Simsällskapia, aiemmin Riihimäen Uimaseuraa. Häntä ovat valmentaneet muun muassa Tero Välimaa, Aleksi Rajansuo sekä Matti Mäki.
Mäkelällä oli lapsena heikko uimataito, ja hän meinasi jäädä uimataidon puuttumisen vuoksi kolmannelle luokalle. Koulun Mäkelän vanhemmille lähettämä kehotus uimakouluun menemisestä on yhä tallessa Mäkelän vitriinissä. Mäkelä on myös avoimesti kertonut sairastuneensa masennukseen.
Uintiuransa ohella Mäkelä on suorittanut turvallisuusalan perustutkinnon Hyriassa ja työskennellyt järjestyksenvalvojana.
Australianrausku
Australianrausku (Dentiraja australis) on eteläinen rustokalalaji.
Ylioppilaskoe
Ylioppilaskoe on koe ylioppilastutkinnossa. Kielissä kokeita järjestetään erikseen pitkän, keskipitkän ja lyhyen oppimäärän mukaisesti. Myös matematiikassa järjestetään erikseen lyhyen ja pitkän oppimäärän kokeet. Reaaliaineissa ja äidinkielessä ja kirjallisuudessa on ainoastaan yhdentasoisia kokeita. Kokelaat, joiden äidinkieli ei ole suomi, ruotsi eikä saame, voivat suorittaa suomi tai ruotsi toisena kielenä ja kirjallisuus -kokeen. Jokainen ylioppilaskoe arvostellaan erikseen. Mikäli kokelas on saanut neljässä ylioppilaskokeessa hyväksytyn arvosanan tietyin lisäehdoin (ks. ylioppilastutkinto), hän on suorittanut ylioppilastutkinnon ja hänestä tulee ylioppilas.
Random
random ja urandom ovat Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä käytettäviä näennäissatunnaislukugeneraattoreita, joita voidaan käyttää lukemalla laitetiedostoja /dev/random sekä /dev/urandom.
Ylioppilaskoe
Kokeiden järjestäminen
Ylioppilaskokeet järjestetään kahdesti vuodessa. Molemmilla kerroilla kuullunymmärtämiskokeille varataan kolme päivää. Kirjallisille kokeille päiviä oli syksyn 2006 kokeisiin asti kymmenen. Äidinkielen kokeen muutoksen myötä määrä väheni yhdeksään. Yksikään kokelas ei kuitenkaan voi osallistua kokeisiin näinä kaikkina päivinä. Vaikka hän kirjoittaisi samalla tutkintokerralla kaksi reaaliainetta, matematiikan, pitkän kielen, lyhyen kielen ja toisen kotimaisen kielen, hänen on silti valittava äidinkielekseen joko suomi, ruotsi tai saame. Koska saame äidinkielenä kirjoitetaan eri päivänä kuin suomi ja ruotsi, jää kokelaalle väkisinkin vähintään toisen kokeen päivä vapaaksi.
Kuullunymmärtämiskokeet sijoittuvat perättäisille maanantaille, tiistaille ja keskiviikolle. Syksyn kuullunymmärtämiskokeet ovat olleet syyskuun alkupuolella ja kevään kokeet helmikuun alkupuolella. Kirjalliset kokeet taas on järjestetty maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin, syksyllä syyskuun loppupuolelta lokakuun alkupuolelle ja keväällä maaliskuussa.
Kirjalliset kokeet järjestetään yleensä koulujen liikunta- ja juhlasaleissa tai suurissa luokissa. Työskentelyä seuraavat valvojat, joita tulee olla kokelasmäärästä riippuen seuraavan taulukon mukaisesti :
Ylioppilastutkintolautakunta antaa muutenkin tarkat ohjeet ylioppilaskokeiden järjestämisestä. Määräyksiä ja ohjeistuksia annetaan muun muassa kokeen tekemiseen käytettyjä kyniä, eväspakkauksia ja paikkojen jakamista koskien.
Hear My Plea
Hear My Plea oli Albanian edustuskappale Euroviisuissa 2007. Kappaleen lauloi Frederik Ndoci. Kappale on mahtipontinen balladi. Kappaleelle ei annettu ennakkoon mitään mahdollisuuksia. Voittajaveikkauksessa Albanian kerroin oli kaikista suurin. Kappale jäikin semifinaalissa sijalle 17 eikä sillä näin ollut mitään toivoa finaaliin pääsystä. 17. sija oli kuitenkin korkeampi kuin moni odotti.
Random
Ohjelmat käyttävät käyttöjärjestelmän ytimen toiminnasta saatavaa satunnaisdataa. Näistä kahdesta urandom on nopeampi kuin random, sillä se ei jää odottamaan entropiapoolin tyhjetessä, vaan uudelleenkäyttää samaa dataa. Tämän vuoksi datan laatu ei ole samantasoista.
Australianrausku
Levinneisyys ja elinympäristö
Laji esiintyy Australiaa ympäröivissä merissä. Se elää enimmäkseen hiekkaisilla ja mutaisilla merenpohjilla, mutta ei kuitenkaan noin 150 metriä syvempänä.
Lisääntyminen
Hedelmöitys on sisäinen ja munat lasketaan hiekkaiselle tai mutaiselle pohjalle. Tämä laji syö äyriäisiä ja nilviäisiä.
Kuubanalmikki
Kuubanalmikki (Solenodon cubanus) on Kuubassa elävä hyönteisiä syövä kissan kokoinen nisäkäs. Se liikkuu lähinnä öisin. Se on nisäkkääksi siitä poikkeuksellinen, että sen sylki on myrkyllistä.
Laji löydettiin 1861, ja sen jälkeen on saatu kiinni vain 36 yksilöä. Vuonna 1970 lajin luultiin kuolleen sukupuuttoon, mutta vuosina 1999 ja 2003 on jälleen nähty yksi almikki. Lajia nähdään harvoin, koska se saalistaa öisin ja elää lähinnä maan alla.
Imperial Camel Corps
pienoiskuva|175px|Prikaatin joukot ylittämässä [[Jordanjokea hyökkäyksessä Ammaniin 1918.]] Imperial Camel Corps Brigade (ICCB) oli Brittiläisen imperiumin kameliratsain toiminut jalkaväenprikaati, joka taisteli ensimmäisen maailmansodan aikana Lähi-idässä. Se perustettiin 1916 ja hajotettiin sodan jälkeen 1919.
Chancer
Chancer oli englantilainen televisiosarja nuoresta ja komeasta huijarista jota näytteli englantilainen näyttelijä Clive Owen. Chancer toimi Owenin läpimurtona suurempiin TV- ja elokuvarooleihin.
Ohjelmaa katsoi sen esitysaikana noin yhdeksän miljoona ihmistä.
Violettimedestäjä
Levinneisyys
Violettimedestäjää tavataan Itä-Afrikassa. Sitä on kuvattu pääasiassa yleiseksi, vaikkakin Keniassa harvinaiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Reinfried Herbst
Reinfried Herbst (s. 11. lokakuuta 1978 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka on erikoistunut pujotteluun. Hän on olympiamitalisti ja pujottelun maailmancupin voittaja.
Herbst saavutti Torinon olympialaisissa 2006 hopeaa pujottelussa Benjamin Raichin jälkeen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli samassa lajissa kymmenes ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 kahdestoista. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan toinen Kitzbühelin pujottelukilpailussa 22. tammikuuta 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Shigakogenissa 11. maaliskuuta 2006 tasa-ajalla Kalle Palanderin kanssa. Toisen voittonsa Herbst sai 9. helmikuuta 2008 Garmisch-Partenkirchenissä.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2002 (naisten paini)
Vuoden 2002 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin naispainin osalta Chalkídassa Kreikassa. Painoluokkia naisilla oli seitsemän.
Iowat
Iowat olivat siouxien kieliryhmään kuulunut pieni intiaanikansa Pohjois-Amerikassa, lähinnä Iowan ja Missourin osavaltioiden alueilla. Iowien alkuperäistä lukumäärää ei tiedetä, mutta vuonna 1760 tehdyn arvion mukaan heitä oli 1 100. Iowien elinkeinoista tärkein oli maanviljely, mutta he tekivät myös laajoja metsästysretkiä tasangoille. Iowat luovuttivat maansa Yhdysvaltain leviävän asutuksen käyttöön vuonna 1824, ja siirtyivät heille järjestettyihin reservaatteihin Kansasiin ja Nebraskaan, joissa akkulturoituivat saman vuosisadan puoliväliin mennessä.
FIN
FIN voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Iowat
Alkuperä
Iowat ovat tutkimusten mukaan saattaneet polveutua korkeakulttuurisesta muinaiskansasta oneotoista. Samaan kulttuuripiiriin ovat kuuluneet iowien lisäksi winnebagot, missouriat ja otoet. Kieliryhmän ja murteen perusteella historioitsijat ovat päätelleet, että oneotoihin voidaan laskea myös osaget, omahat, poncat sekä quapawit. Nämä kaikki luetellut kansat ovat olleet keskilännen pitkäruohoisten preerioitten alkuperäisasukkaita, joita yhdistää siouxien chiwerian-murre.
Oman suullisen perimätietonsa mukaan iowat olivat eronneet omasta suvustaan esihistoriallisella ajalla ja etsiessään uutta asuinpaikkaa he olivat majoittuneet veden rantaan suurelle hiekkasärkälle. Tuuli oli kuljettanut särkältä hiekkaa ja tomua heidän kasvoilleen. Tämän takia he alkoivat kutsua itseään nimellä Pa-hod-ja (suom: Tomuiset nenät") Kun iowat myöhemmin, ehkä 1600-luvun lopulla, vaelsivat Isoiltajärviltä länteen, he tulivat korkealle jyrkänteelle nykyisen Iowa-joen suulla, ja seisahtuivat ihailemaan näköalaa, joka levisi heidän edessään kauniina ja koskemattomana. Tämän nähtyään he huudahtivat: "Ioway!" (Tämä on se paikka!) Iowasta tuli heidän uusi nimensä, ja myöhemmin myös joki ja osavaltio.
1700-luku
Varhaiset Kanadasta tulleet ranskalaiset kauppiaat loivat ensimmäiset kontaktinsa iowiin 1600-luvun lopulla Wisconsinissa Isojenjärvien alapuolella leviävissä laaksoissa. Tapaamiset johtivat iowien ja ranskalaisten väliseen useita vuosikymmeniä kestävään kauppasuhteeseen. Turkisten ohella iowat myivät ranskalaisille orjia, jotka nämä myivät eteenpäin Meksikon lahden rannikon rikkaille plantaasien omistajille. Mississippin jokilaakson 1740-luvulla löytäneet englantilaiset kauppiaat tunkivat kuitenkin kiilansa Uuden-Ranskan ja heidän intiaaniliittolaistensa väliseen kaupankäyntiin ja myivät parempia tuotteita edullisimmin hinnoin kuin ranskalaiset. Seuraavan vuosikymmenen puolivälissä iowat lähettivät lähetystönsä neuvottelemaan Montrealiin kansansa ja Uuden-Ranskan suhteista.
Iowien asettuessa asumaan Mississippi- ja Missouri-jokien välisille alueille Iowassa joutuivat he monelta suunnalta tunkevien intiaanikansojen puristukseen. Itäisimmät siouxit pitivät Iowan preerioita ominaan halliten myös Minnesotaa sekä pieniä osia Wisconsinista. Ohiosta liikkuivat algonkinien murteita puhuvat foxit ja saukit, jotka pakenivat sodan jaloista Iowaan. Taatakseen oman eloonjäämisensä iowat olivat valmiit kokeilemaan erilaisia ratkaisumalleja sopeutuakseen ympärillään leviävään suurten muutosten maailmaan. He sekä sotivat että tekivät liittoja naapuriensa kanssa. Sivussa eurooppalaisten valtataistuista iowat kävivät omaa sotaansa siouxeja sekä samoille metsästysmaille tunkeutuvia osageja vastaan.
Viimeiset sodat
Tammikuussa 1806 joukko iowien, osagien ja siouxien päälliköitä kutsuttiin Washingtoniin tapaamaan Yhdysvaltain silloista presidenttiä Thomas Jeffersonia. Päälliköitä kehotettiin lopettamaan heimojensa keskinäiset sodat. Heidän annettiin myös ymmärtää Yhdysvaltain mahdin suuruus. Jefferson kertoi lisäksi, että britit, ranskalaiset ja espanjalaiset olivat lähteneet pois Amerikasta, eivätkä tulisi koskaan takaisin. Eurooppalaisten aloittamaa tietä seuraten Yhdysvaltain hallitus jakoi vieraileville päälliköille kaiverrettuja ansiomitaleita, jotka olivat osoittautuneet suosituiksi menneiden vuosikymmenien aikana. Pienen rauhanmitalin kaulaansa saanut iowien edustaja ei ollut tyytyväinen saamaansa ansiomerkkiin, vaan piti parempana kunnianosoituksena englantilaisten aiemmin antamaa suurempaa mitalia.
Intiaaniagentti Nicholas Boilvin määrättiin valvomaan henkilökohtaisesti iowien, saukien ja foxien kyliä. Boilwinin pääasiallinen tarkoitus oli pitää huolta, että intiaanit eivät ryhdy väkivaltaisuuksiin siirtolaisia vastaan. Rauhanajatusta tukeva Yhdysvaltain sotaministeriö palkkasi farmareita opettamaan intiaaneille Euro-amerikkalaisen maataloustyön viimeisiä metodeja.
Boilvinin "silmälläpito" ei tuottanut toivottua tulosta. Englantilaisten kauppiaiden yllytyksestä iowat, saukit ja foxit ryhtyivät väkivaltaisuuksiin amerikkalaisia siirtolaisia vastaan. 1808 intiaanit surmasivat kaksi kauppiasta. Iowa-soturi Ma-has-ka (Valkoinen Pilvi) pidätettiin murhiin syyllisenä. Myöhemmin hän pakeni vankilasta ja johti iowia monissa taisteluissa osageja ja siouxeja vastaan.
Valkoisen Pilven matka
thumb|180px|Presidentti James Monroe. (Maalaus: [[William James Hubbard)]] Valkoinen Pilvi teki pitkän uran iowien maineikkaana johtajana. 1824 sai kutsun Washingtoniin tapaamaan presidenttiä James Monroeta. Iowa-päällikön nuorin vaimo Rantchawaime (eli Valkoinen Kyyhky) seurasi miestään salaa päästääkseen näkemään miten valkoiset asuvat. Päällikkö liittyi vaimonsa kanssa muiden heimojen edustajiin. Kaikkiaan 19 intiaanijohtajaa, useita sotureita, neljä naista ja 6 tulkkia saapui presidentin vastaanotolle. Neuvottelujen ohella vieraat tutustuivat kaupunkilaiselämään, ja nauttivat alkoholia.
Valkoinen Pilvi ja hänen vaimonsa yöpyessä Washingtonissa, heräsi mukana seurannut intiaaniagentti yöllä kovaan meluun, joka kuului päällikköpariskunnan huoneesta. Kun agentti avasi oven, hän näki vahvasti humaltuneen päällikön lyövän vaimoaan. Agentin nähtyään Valkoinen Pilvi häpesi käytöstään ja avasi huoneen ikkunan astuakseen ulos. Huone sattui olemaan toisessa kerroksessa, ja iowa-päällikkö putosi alas ikkunasta murtaen käsivartensa.
Pariskunnan ollessa Washingtonin matkansa jälkeen ratsastamassa 4-vuotiaan poikansa kanssa tapahtui onnettomuus. Mahdollisten vihollisten varalta edellä ratsastanut Valkoinen Pilvi huomasi vaimonsa ja poikansa jääneen jälkeen ja palasi etsimään heitä. Hän löysi poikansa maassa makaavan äitinsä vierellä. "Äiti nukkuu", poika sanoi. Todellisuudessa Valkoinen Kyyhky oli kuollut pudotessaan ratsunsa selästä.
1825 Valkoinen Pilvi järjesti suuren intiaanineuvoston kokouksen, jossa hän puhui rauhan puolesta. Hän ei halunnut pettää presidenttiä, jolle oli antanut ikuisen rauhan lupauksen.
Valta vaihtuu
Vuonna 1833 omaha-intiaanit surmasivat erään iowien päälliköistä. Iowat halusivat lähteä sotaretkelle omahain kylään ja pyysivät siihen lupaa Valkoiselta Pilveltä. Hän kieltäytyi, koska ei halunnut rikkoa lupaustaan presidentille. Hänen kiellostaan huolimatta kaksi hänen heimonsa miestä surmasi kuusi omahasoturia. Yhdysvaltain hallitus halusi murhaajat tilille teoistaan ja Valkoinen Pilvi luovutti rikolliset valtion virkamiehille. Intiaanit olivat vihaisia iowien päällikölle, koska valkoisten miesten laki kuului valkoisille - ei intiaaneille. Eräs vangituista kutsui Valkoisen Pilven selliinsä ja sanoi: "Jos koskaan pääsen pois tästä paikasta elävänä, tulen ja tapan sinut!".
Noin vuotta myöhemmin uhkauksen esittänyt iowa pakeni vankilasta. Hän jäljitti muutaman soturin kanssa erään joen varteen leiriytyneen Valkoisen Pilven, ja surmasi tämän tiipiihinsä. Iowapäällikkö oli kuollessaan 50-vuotias.
Iowien päälliköksi nousi Valkoisen Pilven jälkeen hänen poikansa, jolla oli sama nimi Ma-has-ka. Hänestä ei tullut isänsä veroista päällikköä. Washingtonissa asioidessaan hän oli nähnyt maalauksen äidistään Rantchewaimesta. Poika oli ollut vain 4-vuotias äitinsä kuollessa, mutta tunnisti kuvasta tämän sulkaviuhkan. Hän halusi maalauksesta kopion mukaansa Iowaan.
1870 iowat jakautuivat kahdeksi itsenäiseksi ryhmäksi, joista eteläinen kansanosa siirtyi Oklahomaan pohjoisten iowien jäädessä Kansasiin ja Nebraskaan. Iowien väkiluku oli 1800-luvun lopulla vain muutama sata ja heidän oma kielensä sammui lähes kokonaan.
Elinkeinot
Iowien käsityötaidot olivat 1700-luvulla kuuluisia. Heidät muistetaan piipuista, joita he tekivät Minnesotan punaisesta vuolukivestä. Iowien pääelinkeino oli maanviljely, mutta heidät tunnettiin myös metsästäjinä ja kalastajina. Saatuaan ratsuja 1700-luvun puolivälissä iowat tekivät vuosittain kaksi laajaa metsästysmatkaa tasangoille biisonien perässä. , ja myivät eläinten taljoja ja turkiksia laajoille alueille. Asunnot olivat pääosain wigwameita, mutta suurriistan metsästysaikana myös nopeasti pystytettävät tiipiit otettiin käyttöön.
Uskonto
thumb|Amerikan intiaanien kansallinen museo: Muinainen kuva vesipantterista. Iowien uskontoon kuului kaikkialla luonnossa olevan sielullisen voiman huomioon ottaminen. Kaiken muun yläpuolella hallitsi maailmankaikkeutta Wakanda, Suuri henki. Maan yläpuolella oleva hyvä maailma kävi ukkosen jumalan johdolla jatkuvaa sotaa vesien alla eläviä pahuuden voimia vastaan, joita johti Ischexi, vesipantteri.
Monet iowat olivat nähneet hyvän ja pahan välisen taistelun ukkosmyrskyn aikaan. Vedestä tulleet henkiolennot asuttivat iowien maita. Puissa lymyilevät pienet metsien ihmiset ampuivat uskomuksen mukaan iowia näkymättömillä nuolilla, jotka toivat sairauksia ja kuolemaa. Puut toimivat kuitenkin samalla ansoina, joihin paha henki saattoi jäädä kiinni. Jos näin kävi, puu kuoli pois. Yksikään iowa ei saanut kaataa sitä, ettei pahuus päässyt irralleen. Aikanaan ukkosen jumala tuli ja hävitti sekä puun, että siihen tarttuneen hengen.
Klaanit
Iowilla oli 8-10 eri klaania, joilla oli omat erityiset tehtävänsä ja oikeutensa. Karhujen ja biisonien klaanit toimivat johtavassa asemassa rauhan aikoina. Sotien syttyessä valtaan nousi kotkien (ukkosen) klaani. Käärmeet valitsivat kylien paikat. Majavat rakensivat majat. Sudet toivat jouset ja nuolet. Kyyhkysten klaani toimi rauhantekijöinä. Pöllöt hallitsivat lääketieteen ja henkimaailman. Hirvet pitivät huolta pyhästä tulesta. Heidän klaaninsa oli avoin miehille, jotka pukeutuivat ja elivät naisten tavoin.
Värit ja tatuoinnit
thumb|Taiteilija [[George Catlin maalasi kuvan 12 iowasta, jotka vierailivat hänen mukanaan vuonna 1845 muun muassa Edinburghissa ja Glasgow’ssa. ]] Sininen oli iowien pyhä väri. Sodan väistyessä rauhan tieltä iowat maalasivat piippujensa varret taivaansinisiksi. Punaisia värejä käytettiin sodissa. Musta symboloi kuolemaa ja valkoinen viattomuutta. Joissakin seremonioissa värit merkitsivät pääilmansuuntia. Valkoinen oli pohjoinen, punainen itä, vihreä etelää ja sininen länsi. Koillisessa asuivat tornado ja muut pahat tuulet.
Tatuoinnit olivat yleisiä kummankin sukupuolen keskuudessa. Soturien tatuoinnit kertoivat kantajansa sosiaalisesta statuksesta. Sodissa ansioituneet miehet maalasivat juovia ja pilkkuja poskilleen tai otsiinsa, mutta tatuointeja tehtiin myös rintaan, olkapäihin ja käsivarsiin. Selkää ei kuvioitu, sillä iowat oli kasvatettu kohtaamaan vihollinen kasvoista kasvoihin. Tatuoitu selkä olisi ollut pelkurin ja pakoonjuoksijan merkki.
Tytöille, mikäli he olivat syntyneet päälliköiden sukuun, tatuoitiin puberteetti-iässä silmien väliin yksi tai kaksi suurta pilkkua vanhempien varallisuudesta riippuen. Varhaisimpina aikoina, ennen vuotta 1850, naiset käyttivät tatuointeja kaulassaan, vatsassaan ja jaloissaan. Heidän kuvionsa olivat pitkittäisiä raitoja, mutta myös timantti- ja tähtikuvioita (Aamutähti) käytettiin varsinkin kämmenselissä.
Iowat noudattivat hiustyylissään monien naapuriensa omaksumaa linjaa. Hiukset nypittiin pois lukuun ottamatta kämmenenkokoista aluetta keskellä päätä, josta usein jatkui alas niskaan yltävä kotkansulin tai piikkisian piikein koristeltu hiuslisäke. Päälliköt saattoivat pitää päissään myös saukon nahasta tehtyjä turbaaneja. Naiset pitivät ennen avioitumistaan kahta palmikkoa, jotka vaihtuivat avioliiton myötä yhdeksi.
Kaspars Daugaviņš
Kaspars Daugaviņš (s. 18. toukokuuta 1988 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija. EliteProspectin Matias Strozykin mukaan Daugaviņšiä pidetään energisenä laitahyökkääjänä.
Ura
Daugaviņš pelasi debyyttikautensa 2003–2004 Latvian jääkiekkoliigassa Prizma Riiassa, jossa hän keräsi oivat pisteet tulokashyökkääjälle, 12 pistettä 14 ottelussa. Seuraavan kauden hän edusti Venäjän TsSKA Moskovan kakkosjoukkuetta maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2005–2006 Daugaviņš vietti Valko-Venäjän liigassa HK Riika 2000 -joukkueessa. Kauden jälkeisessä vuoden 2006 varaustilaisuudessa NHL-seura Ottawa Senators varasi hänet 91. vuorolla.
Kaudeksi 2006–2007 Daugaviņš siirtyi Pohjois-Amerikkaan OHL-juniorisarjaan Toronto St. Michael's Majorsin joukkueeseen, jossa hänet valittiin heti tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pääsi pelaamaan myös 11 AHL-ottelussa Binghamton Senatorsin paidassa. Seuraavan kauden OHL:ssä hän vietti Mississauga St. Michael's Majorsissa.
Kauden 2008–2009 hän vietti AHL:ssä ja OHL:ssä. Seuraavan kauden Daugaviņš aloitti hyvin ja Ottawa Senators kutsui hänet ensimmäistä kertaa urallaan NHL:ään 13. tammikuuta 2010. Hän debytoi Ottawa Senatorsissa seuraavana päivänä ottelussa New York Rangersia vastaan jääden ilman tehoja ja pelaten 9:37 minuuttia. Hänet lähetettiin tämän jälkeen takaisin farmiin. Maaliskuussa 2013 Daugaviņš siirtyi Boston Bruinsiin.
Daugaviņš edusti Latviaa alle 18-vuotiaiden 1. divisioonan MM-kisoissa vuosina 2004, 2005 ja 2006. Hän pelasi nuorten MM-kisoissa vuonna 2006 ja 1. divisioonan nuorten kilpailuissa seuraavana vuonna. MM-tasolla Daugaviņš on edustanut Latviaa kolmesti vuosina 2006, 2007 ja 2008. Oļegs Znaroks valitsi hänet mukaan vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin.
Isoviolettimedestäjä
Isoviolettimedestäjä (Anthreptes neglectus) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Isoviolettimedestäjää tavataan Keniassa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Lajia on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pedro de Cristo
Pedro de Cristo (1545/1550, Coimbra – 16. joulukuuta 1618, Coimbra) oli portugalilainen säveltäjä. Hän työskenteli pääasiassa Coimbrassa ja Lissabonissa.
Pedro de Cristo sävelsi kirkkomusiikkia, kuten messuja, virsiä, motetteja, hymnejä, kiitosvirsiä ja responsorioita.
Paige Turco
Jean Paige Turco (s. 17. toukokuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Melanie Cortlandtin roolista televisiosarjassa All My Children, American Gothic, sekä April O’Neilin roolista elokuvissa Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus ja Teinimutanttininjakilpikonnat III. Hän näyttelee myös The 100 sarjassa Abigail Griffin iä.
Turco on harrastanut tanssia nuoresta lähtien. Hän opiskeli Springfieldissä Kiley Junior High Schoolin aikana balettia ja opiskeli myöhemmällä iällä tanssia ja balettia New Englandissa, Amherstissa ja Länsi-Massachusettsissa. Sittemmin Turco opiskeli näyttelijäksi Connecticutin yliopistossa ja jätti tanssimisen nilkkavamman vuoksi. Turcon ensimmäinen televisiorooli oli Guiding Light televisiosarjassa, jossa hän näytteli vuosina 1987–1989.
Yksityiselämä
Turco on ollut naimisissa Jason O’Maran kanssa vuodesta 2003 lähtien. Parilla on lapsi nimeltään David.
23. kesäkuuta
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 22. kesäkuuta, 24. kesäkuuta
Summer Games
Summer Games on kitaristi Jukka Tolosen toinen soololevy. Se julkaistiin vuonna 1973 levymerkillä Love Records.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Terno Zitron
Terno Armas Rainer Zitron on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Atte Tenolaa suomalaisessa televisiosarjassa Salatut elämät. Hän on näyttelyt myös televisiosarjoissa Paholaisen tytär ja Tummien vesien tulkki. Zitron on näytellyt sivuosia elokuvissa Joensuun Elli (2004) ja Dirlandaa (1999).
FidoNet
FidoNet on BBS-maailmassa käytetty järjestelmä viestien ja tiedostojen automaattiseen siirtoon BBS:ien välillä. FidoNetin loi kalifornialainen Tom Jennings vuonna 1984 Fido-ohjelmistoa käyttävien BBS:ien verkottamiseksi. Myöhemmin lähes kaikki yleiset BBS-ohjelmistot sai kytkettyä FidoNetiin.
Yleistä
BBS:ien valta-aikana suurin osa FidoNet-pohjaisesta tiedonsiirrosta tapahtui modeemilla lankapuhelinyhteyksien kautta. Verkkoon kytketyt purkit ottivat yleensä kerran vuorokaudessa yöaikaan yhteyttä toisiinsa ja vaihtoivat uudet viestit keskenään. Viestin siirtyminen keskikokoisen suomalaisen Fidonet-pohjaisen verkon laidalta toiselle kesti yleensä muutamia päiviä.
FidoNet-verkon julkisista keskustelualueista käytetään nimitystä echomail, kun taas yksittäisten purkkien yksittäisille käyttäjälle osoitettujen viestien välitysjärjestelmä on nimeltään netmail. Echomail vastaa Internet-maailman Usenet-uutisryhmiä ja netmail sähköpostia, ja jo purkkien kulta-aikana oli olemassa gateway-koneita Internetin ja Fidonetin väliseen tiedonsiirtoon.
Suomalaisessa BBS-maailmassa oli lukuisia FidoNet-tekniikalla toimivia itsenäisiä viestiverkkoja, ja FidoNet-nimitystä käytettiinkin yleensä vain niin sanotusta varsinaisesta FidoNetistä ja etenkin sen suomalaisista echomail-alueista, jotka tunnisti etuliitteestä SF.
Yksittäisen purkin FidoNet-osoite on muotoa zone:network/node, missä kukin kolmesta osasta on numeerinen. Zonet 1-6 vastaavat varsinaisen FidoNetin hierarkiassa maanosia, esimerkiksi zone 1 vastaa Pohjois-Amerikkaa ja zone 2 Eurooppaa. Suomalaisten purkkien FidoNet-osoitteet ovat muotoa 2:22x/yyy.
Zonet 7-4095 on varattu otherneteille, eli FidoNet-tekniikkaa käyttäville mutta sen hierarkiasta riippumattomille verkoille. Jos sama purkki kuului useaan verkkoon, sillä oli jokaisen verkon sisällä oma osoite. Riippumattomia verkkoja perustettiin paitsi vaihtoehdoiksi byrokraattisena ja kankeana pidetylle FidoNetille, myös samalla alueella toimivien tai samankaltaisiin asioihin erikoistuneiden purkkien yhteenliittymiksi.
Müritz
Müritz on järvi Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa, pohjoisessa Saksassa. Sen pinta-ala on 117 neliökilometriä, ja se on siten Saksan toiseksi suurin järvi Bodenjärven jälkeen. Müritzin suurin syvyys on 31 metriä. Järven läpi virtaa Elben sivujoki Elde. Osa Müritzista kuuluu vuonna 1990 perustettuun Müritzin kansallispuistoon.
Juho Lähde
Juho Lähde (s. 11. helmikuuta 1991 Turku) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Lähde on Turun Palloseuran kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa 25. syyskuuta 2008 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa Lähde teki 8. elokuuta 2010 Vaasan Palloseuraa vastaan. Vuoden 2013 loppuun asti Lähde edusti vain kasvattajaseuraansa TPS:aa, mutta talvella 2014 hän siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen Seinäjoen Jalkapallokerhoon. Lokakuussa 2014 SJK ilmoitti Lähteen jatkosta seurassa myös kaudella 2015. Lähde edusti Vaasan Palloseuraa kausina 2015–2019 ja ensimmäisellä niistä lainasopimuksella.
Lähde on pelannut yksitoista nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Ansis Medenis
Ansis Medenis (s. 1984) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2012–2013 Vammalan Lentopallon riveissä Lentopallon Mestaruusliigassa. Sopimus VaLePan kanssa kattaa kauden 2012–2013. Medenis on pelannut urallaan myös Brasilian, Italian, Kreikan sekä Qatarin pääsarjoissa. Lisäksi hän edustaa Latvian maajoukkuetta.
Muuta
Pelityyliltään Medenis on fyysinen pelaaja, jolla on kova hyökkäys ja syöttö. Medenis on pelipaikaltaan hakkuri, mutta hän pystyy pelaamaan myös yleispelaajana. Esimerkiksi syksyn 2012 EM-karsinnoissa hän pelasi Latvian maajoukkueessa yleispelaajan peliroolissa.
Sven Co-op
Sven Co-op (SC) on Half-Life-pelin pohjalta kehitetty modifikaatio, jossa pelaajat toimivat yhteistyössä toistensa kanssa. Pelissä taistellaan tekoälyllisiä vihollisia (NPC) vastaan ja ratkotaan tehtäviä yhdessä muiden pelaajien kanssa. Peliä voi pelata myös yksin tietokoneen kanssa.
Sideways (Transformers)
Sideways on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2002 Robots in Disguise -lelusarjassa.
Transformers: Armada
Paul Dobson ääninäytteli Sidewaysia Transformers: Armadassa vuosina 2002–2003.
Sideways oli paha transformerijumala Unicron valeasussa. Tässä valeasussa hän muuntautui moottoripyöräksi, jonka ajajana toimiva Mini-Conin kaltainen robotti muuntautuu hänen kypäräkseen. Hän teeskenteli aluksi olevansa Autobotti, mutta sitten jatkoikin suunnitelmaansa siirtymällä Decepticonien puolelle auttaen heitä saamaan Tähtimiekan, jota hän havitteli Taivaankilven ja Tuomionpäivän tykin lisäksi voidakseen elvyttää todellisen kehonsa, joka oli piilossa yhden Cybertronin kuun sisällä. Kun aseiden Mini-Conit vapuautuivat ja Unicronin keho sammui, raivostunut Sideways yritti hyökätä, mutta Optimus Prime ampui hänet Tuomionpäivän tykillä.
Transformers: Cybertron
thumb|220px|Sideways [[Transformers: Cybertronissa.]] Ted Cole ääninäytteli Sidewaysia Transformers: Cybertronissa vuosina 2005–2006.
Sideways oli Autobottien ja Decepticonien keskuuteen soluttautunut Planeetta X:n entinen asukas. Hänen lisäksi planeetan asukkaista ei ollut elossa enää muita kuin Soundwave ja Laserbeak. He pyrkivät varastamaan Omegalukon voidakseen kostaa Gigantionin asukkaille kotinsa tuhoutumisen. Sideways oli säilynyt elossa, kun Unicron elvytti hänet pimeällä voimallaan. Optimus Prime oli ampunut häntä Tuomionpäivän tykillä, jonka myötä häntä pidettiin kuolleena. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin tapahtumasta Sideways ilmaantui tietoisuuteen, kun Autobotit ja Decepticonit olivat etsimässä Cyberplaneetta-avaimia. Tavattuaan Autobotit hän tarjosi apuaan heille harhauttaakseen Starscreamin. Ammuttuaan Starscreamia hän vaihtoi yhtäkkiä puoltaan Deceptconiksi ja ampui Autobotteja, paeten samalla paikalta.
Sideways esiintyi Cyberton-lelusarjassa vuonna 2005, jossa se oli mustan ja oranssin värinen cybertronilainen avaruustaistelualus. Siinä oli mukana myös Planeetta X:n Cyberplaneetta-avain, jonka avulla figuurin taistelukilpeen piilotetut terät tulivat esille. Figuurissa oli myös läpikuultava naama ja hahmolle tunnusomaiset sarvet.
Transformers: Kaatuneiden kosto
Elokuvassa Transformers: Kaatuneiden kosto Decepticoneihin kuuluva Sideways on Audi R8:ksi muuntautuva Demolishorin rikoskumppani Shanghaissa. Hän yritti paeta paikalta mutta kuoli, kun Sideswipe halkaisi hänet kahtia toisella Cybertranium-miekallaan.
Transformers: Revenge of the Fallen -videopeli
Sideways esiintyi elokuvaan perustuvassa videopelissä Transformers: Revenge of the Fallen. Hän on yksi viidestä Decepticonkamppanjan pelihahmosta. Hän on pelattavista Decepticoneista pienikokoisin. Sideways käyttää aseenaan tarkkuusplasmakivääriä sekä sarjatulikuonatoistaja. Erikoiskykynä hänellä on gravitonnimiina, joka hidastaa vastustajaa väliaikaisesti.
Aiheesta muualla
en:List of Transformers: Armada characters
Chiemsee
Chiemsee (tunnetaan myös nimellä Bayerisches Meer) on Baijerin suurin järvi ja Bodenjärven sekä Müritzin jälkeen koko Saksan kolmanneksi suurin järvi. Järveen laskevat joet Tiroler Achen ja Prien, ja sieltä saa alkunsa Innin sivujoki Alz. Järven saariin lukeutuvat Herreninsel, Fraueninsel, Krautinsel ja Schalch. Järveä ympäröivää aluetta kutsutaan nimellä Chiemgau. Suurimpia kaupunkeja järven rannalla ovat Prien am Chiemsee, Seebruck ja Chieming.
Sinipyrstömedestäjä
Sinipyrstömedestäjä (Anthreptes aurantius) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sinipyrstömedestäjää tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Päiväntasaajan Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, vaikkakin Gabonissa yleinen. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti on vuonna 1997 perustettu kulttuuri-instituutti. Instituutin toiminnan tavoitteena on vahvistaa Suomen ja Norjan välistä yhteistyötä kulttuuri- ja yhteiskuntaelämän alueilla sekä lisätä tietoa Suomen kulttuurielämästä Norjassa ja Norjan kulttuurielämästä Suomessa. Kulttuuri-instituutin taustalla ovat kahdenväliset kulttuurirahastot Suomalais-norjalainen kulttuurirahasto ja Norjalais-suomalainen rahasto. Kulttuurirahastojen hallitukset valitsevat instituutin hallituksen, jossa on jäseniä Norjasta ja Suomesta. Kulttuuri-instituutti saa perusrahoituksensa Suomen valtion budjetista opetusministeriön kautta.
Toiminta
Instituutin tavoitteena on tehdä suomalaista kulttuuria ja taidetta tunnetuksi Norjassa sekä edistää kulttuurivaihtoa Suomen ja Norjan välillä.
Kulttuuri-instituutilla oli aiemmin tiloissaan oma galleria, jossa esiteltiin suomalaista kuvataidetta, muotoilua, arkkitehtuuria ja taidekäsityötä. Nykyään kulttuuri-instituutti ei omista galleriatiloja, vaan järjestää sen sijaan kulttuuritapahtumia yhteistyössä norjalaisten kulttuurilaitosten kanssa ympäri Norjaa. Instituutin kulttuuriohjelma käsittää edellä mainittujen taidemuotojen lisäksi muun muassa konsertteja, elokuvaesityksiä, kirjailijailtoja, esitelmätilaisuuksia ja seminaareja.
Kulttuuri-instituutti toimii aktiivisesti suomalaisen taiteen ja kulttuurin näkyvyyden lisäämiseksi koko Norjassa muun muassa välittämällä suomalaisia taiteilijoita Norjan festivaaleille. Instituutti toimii läheisessä yhteistyössä Suomen Norjan suurlähetystön ja muiden Norjassa toimivien suomalaistahojen kanssa.
Sijainti ja osoite
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti toimii ajanmukaisissa tiloissa Kuninkaanlinnan (Slottsparken) puistoa vastapäätä Oslon keskustassa. Instituutin toiminta-alueeseen kuuluu koko Norja. Instituutin osoite on Wergelandsveien 23 B, 0167, Oslo.
Syyteneuvottelu
Syyteneuvottelu on menettely, jossa periaatteena on, että tunnustus lieventää rangaistusta, jos syyttäjä ja syytetty pääsevät ennen oikeudenkäyntiä yksimielisyyteen tuomiosta.
Eri maissa syyteneuvottelulla tarkoitetaan vaihtelevanmuotoisia lievennyksiä rikosvastuuseen.
Suomessa
Syyteneuvottelu otettiin Suomessa käyttöön vuoden 2015 alusta. Menettelyllä halutaan tehostaa varsinkin hankalien talousrikosten käsittelyä.
Olli Kaskinen
Olli Kaskinen (s. 27. tammikuuta 1999 Raisio) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Puolan korkeimmalla sarjatasolla Polska Hokej Ligassa GKS Tychyn joukkueessa.
Seuraura
Kaskinen on Raision Nuorisokiekon kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Turun Palloseuraan. Kaudella 2013–2014 Kaskinen nousi seuran C-nuorten varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 6+17=23 C-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Jokereiden Henri Jokiharjun kanssa tehoilla 6+17=23. Kaskinen palkittiin kauden päätteeksi sarjan parhaana puolustajana Timo Jutila -palkinnolla. Kaudella 2015–2016 hän toimi TPS:n B-nuorten varakapteenina. Kauden 2016–2017 Kaskinen pelasi suurimmaksi osaksi seuran A-nuorissa, joita valmensi hänen setänsä Kalle. Olli Kaskinen pelasi osan kaudestaan kuitenkin B-nuorissa. Hän voitti kuudella syöttöpisteellään koko B-nuorten SM-sarjan pudotuspelien syöttöpörssin ja puolustajien pistepörssin.
TPS lainasi syyskuussa 2018 Kaskisen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella TUTOn Mestis-joukkueeseen. Hän nousi kauden 2018–2019 kynnyksellä kuitenkin takaisin TPS:ään, kun joukkue kärsi loukkaantumisista. Kaskinen teki ensimmäisen SM-liigamaalinsa 28. syyskuuta 2018 vieraissa JYPiä vastaan. Jaako Niskavaara valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän vakiinnutti paikkansa TPS:ssä ja teki varsinaisen SM-liigan tulokaskautensa aikana kaikkiaan 48 runkosarja-, viidessä playoff- ja neljässä CHL-ottelussa tehot 2+3=5. Huhtikuussa 2019 Kaskinen teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2019–2020 Kaskinen pelasi TPS:n SM-liigajoukkueessa vain 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kun TPS oli vaihtanut päävalmentajaa hänen sedästään Kallesta Marko Virtaseen marraskuussa 2019, Olli Kaskinen sai loppukaudella tililleen enää kaksi SM-liigaottelua, eikä hän juuri mahtunut kokoonpanoon. Kaskinen pelasi suurimman osan kaudestaan A-nuorissa, jossa hän teki runkosarjassa yli piste per peli -tahdilla 34 ottelussa tehot 9+27=36, joilla Kaskinen oli TPS:n tehokkain puolustaja. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Tomi Nikun kanssa. Kaskinen voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan yli-ikäisenä TPS:n U20-joukkueessa. Kaskinen sijoittui tehoilla 8+18=26 U20 SM-sarjan alku- ja runkosarjan yhteenlasketussa puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Kaskinen siirtyi kaudeksi 2021–2022 monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue SG Cortinaan.
Maajoukkueura
Kaskinen valittiin Suomen alustavaan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2019, mutta hänen kisapassinsa jätettiin lopulta kuitenkin leimaamatta ja Kaskinen putosi lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä hän on pelannut 11 nuorten ja 21 poikien maaottelua.
Muuta
Kaskisen isosisko Iida pelasi hyökkääjänä TPS:n naisten joukkueessa ja hän lopetti jääkiekkoilun vuonna 2016. Heidän pikkuveljensä Aapo Kaskinen pelaa hyökkääjänä TUTO Hockeyn U20-joukkueessa. Sisarusten isä Janne Kaskinen pelasi hyökkääjänä alemmissa sarjoissa. Heidän setänsä Kalle Kaskinen pelasi myös jääkiekkoa hyökkääjänä alemmissa sarjoissa ja hän on myöhemmin valmentanut Ollia sekä TPS:n A-nuorissa että SM-liigajoukkueessa.
Tavast
Tavast tai Tawast on ainakin kolmen suomalaisen suvun nimi. Niillä ei ole yhteyttä toisiinsa. Nimi tulee Hämeen maakunnan ruotsinkielisestä nimestä.
Keskiaikaisen suomalaisen Tavast-suvun ensimmäinen tunnettu henkilö on rälssimies Olavi Tavast (maininta 1386).
Toinen suku on todennäköisesti peräisin Tanskasta, jonka ensimmäinen suomalainen edustaja on Jeppe Kaas vuonna 1508 Hauholla. Pojanpoika Arvid Henrikinpoika Tavast sai rälssikirjeen vuonna 1582. Suku aateloitiin Ruotsissa vuonna 1625 ja sammui mieskannalta vuonna 1731.
Kolmas suku, Tawast, kirjattiin noin vuonna 1750 Ruotsin ja myöhemmin Suomen ritarihuoneeseen virheellisten tietojen pohjalta. Tawaststjernan suku haarautuu tästä.
Töyhtökiislanen
Töyhtökiislanen (Aethia cristatella) on pienikokoinen ruokkien heimoon kuuluva lintulaji.
Marko Reinola
Marko Reinola (s. 1964 ) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli Jarkko Peltosta televisiosarjassa Salatut elämät. Salatuissa elämissä hän on näytellyt aiemmin vuonna 2001 Paavo Portista, joka vuokrasi Salineille mökkiään. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Pelkovaara, Headhunters ja Käenpesä.
Töyhtökiislanen
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 18–20 cm, siipien kärkiväli 40–47 cm ja paino keskimäärin 260 g. Sen höyhenpuku on lähes yksivärisen tummanharmaa, silmän värikalvo on valkoinen kuten myös hyvin kapea juova silmän takana; nokka on porkkananpunainen ja otsalla on korkea, eteenpäin kaartuva töyhtö. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on tuhkanharmaa, sen nokka on ruskea ja siltä puuttuu töyhtö.
Esiintyminen
Töyhtökiislaset elävät Tyynenmeren pohjoisimmissa osissa ja Beringinmerellä, Tšukotkalla, Kuriilien keskiosissa, sekä Alaskassa Aleuteilla, Kodiakinsaarella ja Shumagininsaarilla. Lajin elinympäristön ala on noin 390 000 neliökilometriä ja populaation koko 8,2 miljoonaa yksilöä. Se on osittain muuttolintu, joka syyskuun aikana muuttaa Tyynenmeren pohjoisille vesille sekä Japanin ja Alaskan merialueille. Osa kannasta jää talveksi sulana pysyville kotivesille, mutta pääosa pesimäkannasta palaa pesimäsaarille toukokuussa. Laji on tavattu Euroopassa ainakin kerran, Islannin pohjoisilla vesillä vuonna 1912.
Marko Reinola
Reinola valmistui vuonna 1991 Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta teatteritaiteen maisteriksi. Hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Kansallisteatterissa 1992–1993, Turun kaupunginteatterissa 1995–1996 ja Lahden kaupunginteatterissa 1997–1999. Vuodesta 2000 hän on työskennellyt freelancerina. Hän on ollut mukana muun muassa Esa-Matti Pölhön ohjaamassa David Mametin näytelmässä Metsä Koko-teatterissa, Yrjö Juhani Renvallin ohjaamassa, Nikolai Gogolin näytelmästä sovitetussa teatterioopperassa Reviisori Oulun kaupunginteatterissa sekä Jotarkka Pennasen ohjaamassa ja käsikirjoittamassa näytelmässä Linnunrata Espoon kaupunginteatterissa.
Töyhtökiislanen
Elinympäristö
Lajin pesimäympäristöt ovat louhikkoisia ja kivikkoisia, paikoin vulkaanisten saarten jyrkänteitä ja vuorenrinteitä. Se ruokailee avomerellä, usein kaukana pesäpaikalta, ja sukeltaa saaliinsa jopa 50 metrin syvyydestä.
Sylva Huttunen
Sylva Margaretha Huttunen (o.s. Granroth, 14. toukokuuta 1905 Helsinki – 21. joulukuuta 1994 Helsinki ) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Marketta Kara ja Marja Rovia.
Teoksia
Nimellä Sylva Huttunen:
Nimimerkillä Marketta Kara:
Nimimerkillä Marja Rovia:
Åskottin rautatieasema
Inlandsbanan AB:n hallinnoimaan rataverkkoon kuuluva liikennepaikka on luokiteltu linjavaihteeksi ja se sijaitsee rataosan eteläosassa, noin 13 kilometriä pohjoiseen Östersundista lähellä Åskottin kylää.
Taika (lehti)
Taika oli suomalainen askartelulehti. Taika-lehti perustettiin vuonna 2005 ja sen päätoimittajina toimivat Anu Turu (lapset ja nuoret) ja Viivi Vatanen (aikuiset). Lehti oli suosittu askartelijoiden lisäksi koulujen ja lastentarhojen parissa. Ihana-lehteä julkaiseva Inspia Oy osti Taika-lehden julkaisuoikeudet Storia Kustannus Oy:ltä syksyllä 2018. Vuoden 2019 alusta lehdet yhdistyivät yhdeksi julkaisuksi jatkaen Ihana-nimellä. Lehteä luotsasi Ihana-lehden julkaisija ja päätoimittaja Kaarina Korventaka. Ihana-lehti on erikoistunut askarteluun ja ohjeissa on huomioitu materiaalien halpuus ja helppo saatavuus. Sisällössä käytetään paljon kotimaasta saatavia materiaaleja ja kierrätystavaraa.
Aakkosten historia
Aakkosten historia ulottuu Muinaiseen Egyptiin. Ne syntyivät kuitenkin vasta yli tuhat vuotta sen jälkeen, kun muunlaisia kirjoitusjärjestelmiä oli jo kehitetty. Ensimmäinen aito aakkosto syntyi hieroglyfeistä noin 2000 eaa. ja sitä käytettiin kuvaamaan seemiläisten työläisten käyttämää kieltä. Aakkoset levisivät muualle maailmaan etupäässä foinikialaisten myöhemmin kehittämän aakkoston kautta.
Esihistorialliset merkit
Ajalta ennen neljännen vuosituhannen loppua eaa. tunnetaan kaksi merkkijärjestelmää: Mesopotamiassa käytetty nuolenpääkirjoitus ja Egyptissä käytetyt hieroglyfit. Molemmat järjestelmät olivat tunnettuja sillä Lähi-idän alueella, jossa ensimmäinen aakkosto, foinikialainen kirjaimisto kehittyi. On viitteitä siitä, että nuolenpääkirjoitukseen oli kehittymässä aakkosmaisia piirteitä, mutta nämä vaikuttavat olevan vain sivujuonteita eivätkä varsinaisia aakkosjärjestelmiä. Bybloksen tavukirjoituksessa oli piirteitä sekä hieraattisesta kirjoituksesta että foinikialaisesta kirjaimistosta, mutta koska kirjoitusjärjestelmää ei ole kyetty avaamaan, sen merkityksestä aakkosten historian kannalta ei voida sanoa mitään.
Alkujuuret Egyptissä
2700 eaa. Egyptissä oli kehitetty noin 22 hieroglyfiä kuvaamaan yksittäisiä konsonantteja ja yksi hieroglyfi, jota käytettiin kuvaamaan sanan alkua tai sanan viimeistä vokaalia. Hieroglyfejä käytettiin logogrammien ääntämisohjeina, kuvaamaan taivutusmuotoja ja myöhemmin myös kuvaamaan lainasanoja. Kuitenkin, vaikka järjestelmä oli luonteeltaan aakkosmainen, se ei ollut puhtaasti kirjoitusjärjestelmä. Ensimmäinen varsinainen aakkosto kehittyi noin 2000 eaa. ja sitä käytettiin kuvaamaan seemiläisten työläisten käyttämää kieltä. Seuraavien viiden vuosisadan aikana aakkosto levisi pohjoiseen ja kaikki nykyisin käytetyt aakkostot pohjautuvat joko suoraan tai epäsuorasti siihen. Ainoa mahdollinen poikkeus on meroiittinen aakkosto, joka kehittyi 3. vuosisadalla eaa. Nuubiassa.
Kanaanilainen kirjoitus
Siinailaiset ja kanaanilaiset omaksuivat egyptiläisen kirjoituksen. Vuoden 1700 eaa. tienoilla luultavasti kanaanilaiset loivat oman aakkostonsa jossain nykyisen Israelin alueella. Foinikiassa asuneet ugaritilaiset saivat suunnilleen 1500 eaa. aikoihin aakkoskirjoituksen ajatuksen kanaanilaisilta, mutta käyttivätkin nuolenpääkirjoitusta. . Noin 1050 eaa. foinikialainen kirjoitus oli kursivoitunut kuvamuodosta viivamuotoon. .
HMS Burghead Bay (K622)
HMS Burghead Bay (viirinumero K622) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston syyskuussa 1945 palvelukseen otettu Bay-luokan fregatti. Alus poistettiin palveluksesta 1958 ja se myytiin 1959 Portugalille, joka nimesi aluksen NRP Álvares Cabraliksi.
Valmistus
Alus tilattiin alun perin Aberdeenista Hall Russellilta Loch-luokan fregattina nimellä HMS Loch Harport. Sen tilaus kuitenkin peruutettiin joulukuussa 1943 ja se siirrettiin Bay-luokkaan Bristoliin Charles Hill & Sons'lle vuonna 1944 työnumerolla J601. Sen köli laskettiin 21. syyskuuta 1944 telakkanumerolla 301 ja alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1945 kumminaan Amiraliteetin ensimmäisen merilordin A. V. Alexanderin puoliso. Alus valmistui puoli vuotta myöhemmin 20. syyskuuta.
Palvelus
Huhtikuussa 1953 alus palasi palvelukseen. Se osallistui kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen ennen paluutaan Bermudalle, mistä se palasi Britteinsaarille kesäkuussa 1954. Alukselle asennettiin uudet tutkat ja UHF-radiot, minkä jälkeen se palasi joulukuussa Länsi-Intian laivueeseen. Alus siirtyi Falklandille vartioalukseksi helmikuussa 1955, mistä se palasi Bermudalle kesäkuussa palaten Britteinsaarille marraskuussa.