cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mike Tyson
Paluu kehään
Tyson ei otellut raiskaustapauksen jälkeen ennen vuotta 1995, jolloin hän sai nyrkkeilylisenssinsä takaisin. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Peter McNeeleyn elokuussa ja löi Buster Mathias Juniorin 3. joulukuuta 1995. Tyson voitti WBC:n mestaruuden voitettuaan Frank Brunon 3. erässä heidän uusintaottelussaan. WBC-liiton vyöstä Tyson luopui puolustamatta sitä kertaakaan. Hän voitti WBA:n mestaruuden tyrmäämällä Bruce Seldonin 93 sekunnissa. Tyson kohtasi Evander Holyfieldin 12 erän ottelussa. Ottelu oli neljäs ottelu Holyfieldille, joka oli menettänyt tittelinsä vuonna 1994 Michael Moorerille. Holyfied voitti teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä tuomarin, Mitch Halpernin, keskeyttäessä ottelun Tysonin ollessa siinä vaiheessa jo aivan muissa maailmoissa. Holyfieldistä tuli kolminkertainen raskaansarjan maailmanmestari. Ennen ottelua Holyfieldillä ei uskottu olevan minkäänlaisia mahdollisuuksia voittaa. Ottelun jälkeen Tysonin leirissä tappion uskottiin tulleen Holyfieldin päähän kohdistuneista puskuista, joihin tuomari ei ollut kiinnittänyt tarpeeksi paljon huomiota.
Holyfield-Tyson II
Tyson otteli seuraavan kerran vasta 28. kesäkuuta 1997, jolloin järjestettiin uusintaottelu WBA:n mestaruudesta Holyfieldin kanssa. Mitch Halpernin tilalle tuomariksi oli valittu kokenut Mills Lane. Ottelua kutsuttiin nimellä "The Sound and the fury", ja se järjestettiin Las Vegasin MGM Grand Garden areenalla. Tyson hylättiin 3. erässä, kun hän puraisi Holyfieldiltä palasen vasemmasta korvasta. Tyson oli puraissut aikaisemminkin erän aikana korvasta palasen, mutta tuomari antoi siitä vain varoituksen, ja ottelu jatkui. Tyson sanoi myöhemmin puraisun olleen koston siitä, että Holyfield oli puskenut häntä päällään ilman, että tuomari puuttui mitenkään asiaan. Kyseisten kehätapahtumien jälkeen Tyson sai vuoden kestävän ottelukiellon. Hänelle annettiin myös 3 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sakko. Tämän tauon jälkeen hänen lisenssinsä palauttamisen puolesta äänestettiin, ja hän sai lisenssinsä takaisin 4–1 äänin. Vuoden ottelutaukonsa jälkeen hän otteli Etelä-Afrikan Frans Bothan kanssa. Tyson tyrmäsi Bothan yhdellä iskulla 5. erässä ottelun ollessa siihen asti hyvin tasainen. Orlin Norris taipui Tysonille kehässä 23. lokakuuta 1999. Ottelussa Tyson oli lyönyt Norrisia kongin kumahtamisen jälkeen. Iskun voimasta Norris vajosi kanveesiin murtaen jalkansa. . Ottelusta muodostui ratkaisematon Norrisin ollessa kyvytön jatkamaan ottelua.
Viimeiset ottelut 2000–2020
Tyson otteli 3 ottelua vuonna 2000. Ensimmäinen ottelu oli Englannissa Julius Francista vastaan. Tyson voitti keskeytyksellä 2. erässä. Tämän jälkeen Tyson otteli Lou Savaresen kanssa voittaen 1. erässä. Myöhemmin vuonna 2019 Tyson paljasti polttaneensa kannabista ennen Savarese-ottelua ja huijanneensa dopingtestaajia tekopeniksen ja perheenjäseniltään saadun puhtaan virtsan avulla. Tyson otteli myös äärimmäisen epäpuhtaan ottelun Andrew Golotan kanssa Golotan lähtiessä yllättäen (tuntemattomasta syystä ) ulos kehästä 3. erän jälkeen. Myöhemmin ottelun lopputulos mitätöitiin.
Siim Kallas
Siim Kallas (s. 2. lokakuuta 1948 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka toimi komissaarina José Manuel Barroson johtamassa Euroopan komissiossa 2004–2014. Hän oli myös komission varapuheenjohtaja. Vuosina 2004–2010 Kallaksen vastuualueena oli hallinto, tilintarkastus ja petostorjunta ja vuosina 2010–2014 liikenneasiat.
Mike Tyson
Viimeiset ottelut 2000–2020
Tyson otteli ainoastaan kerran vuonna 2001; hän voitti Brian Nielsenin keskeytyksellä 7. erässä. Tysonin oli tarkoitus otella Lennox Lewisin kanssa vuonna 2002 Nevadassa, mutta Nevadan nyrkkeilykomissio ei antanut Tysonille lupaa otella johtuen Tysonin mahdollisesta osallisuudesta seksuaalirikoksiin. Ottelu järjestettiin lopulta kesäkuussa Memphisissä, Tennesseessä. Tyson hävisi yksipuolisen ottelun tyrmäyksellä 8. erässä. Ottelussa oli panoksena Lewisin WBC, IBF, ja IBO liittojen vyöt. Amatööreinä ollessaan Lewis, ja Tyson olivat sparranneet keskenään vuonna 1984. Kaksi vuotta ennen ottelua, vuonna 2000 kohdattuaan Lou Savaresen, Tyson oli sanonut Lewisille: "I want your heart, I want to eat your children." Lewis dominoi ottelua ja tyrmäsi Tysonin 8. erässä.
Siim Kallas
Aiemmin Kallas on toiminut Viron pääministerinä, ulkoministerinä ja valtiovarainministerinä. Häntä pidetään yhtenä 1990-luvun Viron politiikan merkkihenkilöistä. Kallas edustaa liberaalia Reformipuoluetta, jota oli myös itse perustamassa. Hän on myös puolueen kunniapuheenjohtaja.
Mike Tyson
Viimeiset ottelut 2000–2020
Seuraavassa ottelussaan Tyson löi Clifford Etiennen 49 sekunnissa 1. erässä. Tämä jäi Tysonin viimeiseksi voitoksi ammattikehissä. Tyson kohtasi englantilaisen Danny Williamsin Louisvillessä, Kentuckyssa heinäkuun 30 päivä Vuonna 2004. Tyson hallitsi kaksi ensimmäistä erää. Tilanne muuttui 3. erässä ja Tyson hävisi tyrmäyksellä 4. erässä. Ottelussa Kevin McBridea vastaan Tyson luovutti ennen 7. erää. Hävittyään kolme ottelua neljästä, Mike Tyson on sanonut voivansa lopettaa nyrkkeilyn. Tyson on urallaan otellut 58 ottelua, joista 6 tappiota, 2 ratkaisematonta ja 50 voittoa.
Siim Kallas
Tausta
Kallas opiskeli Tarton yliopiston talousosastolla valmistuen 1972. Samana vuonna hän liittyi kommunistiseen puolueeseen. Kallas toimi talousministeriön asiantuntijana 1970-luvulla ja maan säästökassojen johtajana 1980-luvulla. Hän oli myös Viron kommunistisen puolueen pää-äänenkannattajan Rahva Häälin päätoimittajan sijainen 1986–1989. Kommunistisesta puolueesta Kallas erosi vuonna 1990.
Volkmarsen
thumb|250px|Volkmarsenin sijainti Waldeck-Frankenbergin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Siim Kallas
Poliittinen ura
left|thumb|Pääministeri Kallas Yhdysvaltain presidentin [[George W. Bushin kanssa syyskuussa 2002.]] Vuosina 1989–1991 Kallas toimi Viron ammattijärjestöjen keskusliiton puheenjohtajana, ja maan itsenäistymisen jälkeen vuosina 1991–1995 Viron keskuspankin pääjohtajana. Hän oli yksi Viron rahauudistuksen pääarkkitehdeista 1990-luvun alussa. Viro otti vuonna 1992 käyttöön kruunun, joka sidottiin Saksan markkaan. Häntä onkin kutsuttu "Viron kruunun isäksi". Hän oli Viron parlamentin (Riigikogu) jäsen vuosina 1995–1999 ja 2003–2004. Hän oli perustamansa Reformipuolueen puheenjohtajana vuosina 1994–2004.
Mike Tyson
Viimeiset ottelut 2000–2020
Vuonna 1998 The Ring lehti arvioi kautta aikain TOP-100 listalla Tysonin 14. parhaaksi raskaansarjan iskijäksi.
Volkmarsen
Volkmarsen on kaupunki Waldeck-Frankenbergin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa.
Siim Kallas
Poliittinen ura
Kallasin johtama Viron keskuspankki lainasi vuonna 1993 Põhja-Eesti Pankille (PEP) 10 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, jotka oli tarkoitus käyttää polttoainekauppoihin Sveitsissä. Lainatut rahat kuitenkin katosivat, eikä niiden lopullisesta päämäärästä saatu vahvistusta. Kallasin toiminnasta nostettiin syytteitä, jotka kuitenkin kumottiin oikeudessa vuonna 1999.
Mike Tyson
Viimeiset ottelut 2000–2020
Tysonin on määrä palata vielä kehään ottelussa Roy Jones Jr:ia vastaan Kalifornian Carsonissa 28. marraskuuta 2020.
Volkmarsen
Maantiede
Volkmarsenin naapurikunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Warburg, Breuna, Wolfhagen, Bad Arolsen ja Diemelstadt.
Siim Kallas
Poliittinen ura
Ollessaan maansa valtiovarainministerinä Kallas oli vahvasti mukana neuvotteluissa maansa EU-jäsenyydestä ja pääministerinä puolestaan mukana loppuvaiheissa neuvotteluissa Viron Nato-jäsenyydestä.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Monet Tysonin ongelmat alkoivat avioerosta Robin Givensin kanssa vuonna 1989. Tyson syyllistyi Miss Black Amerikan Desiree Washingtonin raiskaukseen 27. tammikuuta 1992 ja hänet todettiin syylliseksi raiskauksesta ja tuomittiin kolmen vuoden vankeuteen. Tyson pahoinpiteli myös kaksi henkilöä 31. elokuuta 1998.
Siim Kallas
Poliittinen ura
Toukokuussa 2004, Viron liityttyä Euroopan unioniin, Kallas nimitettiin maansa ensimmäiseksi EU-komissaariksi. Hän toimi saman vuoden marraskuuhun asti, Prodin komission loppuajan, talous- ja raha-asioista vastaavana komissaarina. Barroson komission aloitettua toimintansa Kallasin vastuualueiksi tulivat hallinto, tilintarkastus ja petosten torjunta. Hän toimi lisäksi komission varapuheenjohtajana. Hän jatkoi komissaarina myös Barroson helmikuussa 2010 alkaneella toisella puheenjohtajakaudella. Hän toimii liikenneasioista vastaavana komissaarina sekä komission varapuheenjohtajana.
Volkmarsen
Historia
Varhaisin asiakirjamaininta Volkmarsenista on vuodelta 1155. Kaupungiksi paikkakuntaa on kutsuttu ensimmäisen kerran 1233 paavi Gregorius IX:n turvakirjeessä. Vuodesta 1507 Volkmarsen kuului Westfalenin herttuakuntaan. Kaupunki koki laajaa tuhoa kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1632. Suuret tulipalot puolestaan koettelivat kaupunkia vuosina 1668 ja 1685. Hessen-Darmstadtin ja Hessen-Kasselin maakreivikunnat kiistelivät Volkmarsenin omistuksesta 1800-luvun alussa ja olivat ajautua aseelliseen konfliktiin. Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta - das Alte Reich - tuli tiensä päähän 1806, minkä jälkeen Volkmarsen kuului Westfalenin kuningaskuntaan ja vuodesta 1814 Preussiin, joka luovutti sen 1817 Hessenin vaaliruhtinaskunnalle. Vuonna 1866 Volkmarsen liitettiin muun vaaliruhtinaskunnan mukana jälleen Preussiin. Vuodesta 1945 kaupunki on kuulunut Hessenin osavaltioon. 1970-luvun aluereformin yhteydessä Volkmarseniin liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Lopetettuaan nyrkkeilyn vuonna 2005 Tyson ryhtyi kasvattamaan kyyhkyjä, joita hänellä on noin 350 kappaletta.
Siim Kallas
Poliittinen ura
Kallasin uskottiin muodostavan Viroon uuden hallituksen Andrus Ansipin eron jälkeen maaliskuussa 2014. Kallas kuitenkin kieltäytyi tehtävästä vedoten häneen kohdistuneeseen mustamaalaukseen liittyen PEP-pankin lainaan hänen toimiessaan Viron keskuspankin johtajana. Pääministeri Ansip kertoi ymmärtävänsä Kallasin ratkaisun. Reformipuolue valitsi Kallasin tilalle hallitusmuodostajaksi Taavi Rõivasin.
Volkmarsen
Historia
Volkmarsenin keskustan itäpuolella on Kugelsburgin linnoituksen raunioita. Linnoituksen historia ulottuu 1100-luvun lopulle. Kugelsburgin lienevät rakennuttaneet Eversteinin kreivit. Linnoitus tuhottiin seitsenvuotisessa sodassa.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Vuonna 2006 Tyson sanoi julkisesti aloittavansa vaikka stripparin työt, että hän pääsisi taas julkisuuteen takaisin. Tyson alkoi esittää harjoitteluaan julkisesti Madison Square Gardenissa vuonna 2006. Helmikuussa 2007 hän hakeutui vieroitushoitoon kokaiiniriippuvuutensa vuoksi. Syyskuussa 2007 Tyson myönsi ajaneensa maastoautollaan huumeiden vaikutuksen alaisena. Marraskuussa 2007 Tyson joutui vuorokaudeksi vankilaan ajettuaan autolla huumeiden vaikutuksen alaisena. Hänen hallustaan löytyi kokaiinia. Lisäksi Tyson joutui kolmen vuoden ehdonalaiseen vankeuteen.
Siim Kallas
Presidenttiehdokkaana
Kallas oli ehdokkaana Viron presidentinvaaleissa 2016. Hän pääsi valitsijamieskokouksen toiselle äänestyskierrokselle yhdessä oikeuskansleri Allar Jõksin kanssa. Toisella kierroksella kumpikaan ehdokkaista ei saanut taakseen tarvittavaa yli puolen enemmistöä, kun 60 valitsijamiestä äänesti tyhjää. Kallas sai 138 ja Jõks 134 ääntä, kun valintaan olisi tarvittu 167 ääntä. Valitsijamiesvaali käytiin, sillä Riigikogu ei saanut valituksi presidenttiä parlamentissa.
Volkmarsen
Talous ja liikenne
Volkmarsenin rautatieasema on rataosuuden Volkmarsen–Vellmar-Obervellmar pääteasema. Bundesautobahn 44 kulkee Volkmarsenin itäpuolitse. Kantakaupungin lounaispuolella on teollisuusalue, jossa toimii muun muassa Phönix Armaturen-Werke Bregel GmbH ja Henkelmann GmbH.
Siim Kallas
Presidenttiehdokkaana
Äänestystulos tarkoitti presidentinvaalin alkamista alusta Riigikogusta. Valitsijamiesvaalin epäonnistuttua Kallas kertoi, ettei aio ryhtyä uudelleen ehdokkaaksi. Hän sanoi presidentinvaalin epäonnistumisen tarkoittavan poliittista kriisiä, ja vaati vaalijärjestelmän muuttamista.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Tyson uskoo tulevansa murhatuksi, koska hän on värikkään elämänsä aikana saanut niin monia vihamiehiä. Hänen on myös epäilty osallistuneen murhan suunnitteluun.
Siim Kallas
Yksityiselämä
Kallas on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, joista tytär Kaja valittiin Reformipuolueen puheenjohtajaksi keväällä 2018 ja pääministeriksi tammikuussa 2021.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Vuonna 2008 valmistui dokumenttielokuva Tyson, joka julkaistiin Cannesissa. Hän ei kestänyt katsoa itsestään kertovaa elokuvaa loppuun. Tyson näyttelee itseään vuonna 2009 valmistuneessa elokuvassa Kauhea kankkunen. Hän näyttäytyi myös elokuvissa Kauhea kankkunen 2 ja IP Man 3.
Siim Kallas
Yksityiselämä
Kallas oli Viron pyöräilyliiton puheenjohtaja vuosina 1991–1995 ja uudelleen 1999–2004.
Mike Tyson
Kehän ulkopuolella
Nintendo teki vuonna 1987 NES-konsolille Mike Tyson’s Punch-Out!! -nyrkkeilypelin, johon Tyson laitettiin pelin viimeiseksi vastustajaksi.
Tysonin tytär Exodus kuristui kaulastaan juoksumaton sähköjohtoon 27. toukokuuta 2009 ja kuoli myöhemmin vammoihinsa sairaalassa. Kesäkuussa 2009 Tyson meni kolmannen kerran naimisiin.
Keväällä 2010 Tyson ilmoitti ryhtyneensä vegaaniksi.
31. maaliskuuta 2012 Tyson liitettiin WWE:n Hall Of Fameen. Tyson on muutamaan otteeseen ollut tekemisissä WWE:n kanssa. Vuonna 1998 Tysonilla oli pienimuotoinen feudi Stone Cold Steve Austinin kanssa. Tyson liittyi D-Generation X -ryhmään, joka johti Stone Cold Steve Austinin ja Shawn Michelsin väliseen otteluun Wrestlemania 14 -tapahtumassa, jossa Mike Tyson vaihtoi puolta Austinille ja Austin voitti tittelin. Lopussa Tyson tyrmäsi Shawn Michaelsin. 2010 palasi D-Generation X väreissä WWE:n ruutuun, jossa tyrmäsi Chris Jerichon lopussa.
Tyson omistaa Kaliforniassa 16-hehtaarisen maatilan, joka on keskittynyt marihuanan viljelyyn (joka on Kaliforniassa laillista). Hän tienaa viljelyllä 500 000 dollaria kuukaudessa (kevät 2020). Tyson on kertonut käyttävänsä satoaan omiin tarpeisiinsa kuukaudessa yli 30 000 dollarin edestä. Tyson avasi keväällä 2023 Alankomaihin Amsterdamin "punaisten lyhtyjen alueelle" coffee shopin, jonka päätuote on kannabis.
1981
United States Junior Olympic Heavyweight Championship
1982
Edelliset 3 ottelua olivat osa Yhdysvaltojen Junior Olympic Heavyweight -kilpailua.
Tämä ottelu oli osa USA/ABF liiton Kilpailua
1983
Edelliset 4 ottelua olivat osa kansallista kultainen hanska -kilpailua superraskaassa sarjassa.
Ohio State Fair National Invitational, 200 lbs sarja.
Yhdysvaltojen raskaansarjan mestaruuskilpailu
1984
Yhdysvaltojen (alle 19-v) raskaansarjan kilpailu
Edelliset 5 ottelua olivat osa kansallista kultaiset hanskat kilpailua 201 lbs sarjassa.
Edelliset 3 ottelua olivat osa Yhdysvaltojen olympiakarsintoja 201 lbs painoluokassa.
Edelliset 2 ottelua olivat osa yhdysvaltojen olympiakarsintoja 201 lbs painoluokassa
Doris Müller
Doris Lorenz-Müller (25. helmikuuta 1935 Massanei – 25. helmikuuta 2013 Leipzig) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigia. Müller voitti hopeaa Belgradin EM-kisoissa 1962 tuloksella 53,60 metriä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Müller ei läpäissyt karsintaa Rooman kisoissa 1960, mutta oli neljästoista Tokiossa 1964.
Müller voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi mitalia vuosina 1957–1962. Mitaleista viisi oli kultaisia ja yksi hopeinen.
Müller kuoli Leipzigissa 25. helmikuuta 2013, 78-vuotissyntymäpäivänään.
Anders Jormin
pienoiskuva|Anders Jormin vuonna 2016. Anders Jormin (s. 1957 Jönköping) on ruotsalainen jazz-kontrabasisti, sovittaja ja yhtyeenjohtaja.
Pääskysenpesäkeitto
thumb|Pääskysenpesäkeittoa thumb|Pesiä myynnissä Chicagon Chinatownissa, hinta 888,99 dollaria per laatikko thumb|Niahin luolaa Pääskysenpesäkeitto (yksink.: 燕窝/perint: 燕窩) on kiinalaiseen ruokakulttuuriin kuuluva keitto. Ruoalla uskotaan olevan kaikenlaisia myönteisiä vaikutuksia ruoansulatukseen, sukupuoliseen kyvykkyyteen ja yleiseen terveydentilaan liittyen.
Anders Jormin
Hän on työskennellyt lukuisten tunnettujen jazzartistien kanssa, kuten Bobo Stenson, Charles Lloyd, Tomasz Stanko, Don Cherry, Elvin Jones, Gilberto Gil, Lee Konitz, Joe Henderson, Kenny Wheeler ja Jon Balke. Jormin toimii improvisaatio-opetuksen professorina Göteborgin musiikkikorkeakoulussa. Hänet promovoitiin Sibelius-Akatemian kunniatohtoriksi vuonna 2003.
Pääskysenpesäkeitto
Ruoka valmistetaan lähinnä kahden lajin, tutkasalangaanin (Aerodramus maximus) ja jaavansalangaanin (Aerodramus fuciphagus), pesistä. Näiden lajien uroslinnut rakentavat pesimäaikanaan noin kuukaudessa pesän kuivuneesta syljestään luolan seinään. Pesiä on perinteisesti kerätty Borneon Gomantongin ja Niahin luolista, mutta 1990-luvulla on alettu rakentaa rakennuksia lintujen pesimistarkoitusta varten. Pesät myydään lähinnä Hongkongiin, joka on pesien maailmankaupan keskus, vaikka suurin osa myynnistä meneekin Manner-Kiinaan.
Amit Ivri
Ivri sijoittui junioreiden EM-kilpailuissa 50 metrin perhosuinnissa viidenneksi Budapestissa 2005. Hän oli samassa lajissa aikuisten EM-kilpailuissa seitsemäs lyhyellä radalla Debrecenissä 2007 ja pitkällä radalla Eindhovenissa 2008 sekä kuudes lyhyellä radalla Rijekassa 2008. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi.
Ivri sijoittui Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 seitsemänneksi 100 metrin sekauinnissa. Hän oli Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2015 neljäs 100 metrin sekauinnissa ja kahdeksas 50 metrin rintauinnissa
Hirschfeld-maalari
Hirschfeld-maalari toimi myöhäisellä geometrisella kaudella ja jatkoi Dipylon-mestarin jalanjäljissä. Hänet tunnetaan Ateenan Kansallisessa arkeologisessa museossa olevasta suurikokoisesta Hirschfeld-krateerista, joka kuuluu niin kutsuttujen Dipylon-vaasien perinteeseen. Toinen suurikokoinen krateeri on Metropolitan Museum of Art -museossa.
Miekkailija (elokuva)
Miekkailija on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalais-virolais-saksalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Klaus Härö. Elokuvan on käsikirjoittanut Anna Heinämaa. Elokuva perustuu löyhästi virolaisen miekkailuopettaja Endel Nelisin elämään. Elokuva sijoittuu pääosin 1950-luvun alun neuvostovirolaiseen Haapsalun kaupunkiin, ja se on kuvattu Virossa.
Miekkailija sai ensi-iltansa 13. maaliskuuta 2015. Se voitti parhaan elokuvan Jussi-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkintoon. Miekkailija valittiin myös Suomen viralliseksi ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon. Elokuva pääsi vieraskielisten elokuvien shortlistille (9 elokuvan listalle, jolta valitaan ehdokkaat) mutta ei varsinaiseksi Oscar-ehdokkaaksi.
Elokuva voitti Yhdysvalloissa Stony Brookin elokuvajuhlilla parhaan kokoillan elokuvan palkinnon heinäkuussa 2016.
Tuotanto
Heinämaa tutustui elokuvan aiheena olevaan virolaisen Endel Nelisin tarinaan miekkailuharrastuksensa kautta. Käsikirjoitusprosessin vuoksi hän otti asuntoaan vastaan velkaa, muutti Viroon ja taustoitti aihetta haastatteluilla. Hän kirjoitti käsikirjoituksensa englanniksi. Kirjoittamiseen kului kaksi vuotta, minkä jälkeen suomalainen Making Movies -tuotantoyhtiö osti käsikirjoituksen.
ITC Benguiat
pienoiskuva|ITC Benguiat ITC Benguiat on Ed Benguiatin suunnittelema art nouveau -vaikutteinen kirjaintyyppi. International Typeface Corporation eli ITC julkaisi sen vuonna 1977. Useiden ITC:n fonttien tavoin ITC Benguiatissa on suuri x-korkeus. Tämä huomiota herättävä kirjaintyyppi sopii parhaiten mainoksiin ja otsikoihin.
ITC Benguiat oli 1970–1990-luvuilla erittäin käytetty kirjaintyyppi kirjankansissa, elokuvajulisteissa ja tv-sarjojen tunnuksissa. Muun muassa Star Trek Generations käytti alkuteksteissään ITC Benguiatia. Kirjaintyyppi on tullut uudestaan suosituksi 2010-luvulta lähtien 1980-luvun nostalgian myötä. Esimerkiksi Netflixin Stranger Things -sarjan tunnus käyttää ITC Benguiatia.
Jussi Isosaari
Jussi Isosaari (12. tammikuuta 1916 Ylihärmä – 8. heinäkuuta 2006 Hämeenlinna ) oli suomalainen opettaja, rehtori ja opettajankoulutuksen asiantuntija, joka toimi Tampereen yliopiston apulaisprofessorina.
Henkilöhistoria
Jussi Isosaaren vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Isosaari ja Maria Takaneva ja puoliso vuodesta 1940 opettaja Hilkka Maria Annikki Soininen. Alkujaan kierto- ja kansakoulun käynyt Isosaari valmistui kansakoulunopettajaksi 1938, tuli ylioppilaaksi 1945, valmistui filosofian kandidaatiksi 1948 ja lisensiaatiksi 1960 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1961. Hän toimi kansakoulunopettajana 1938–1948, kansakouluntarkastajana 1948, lehtorina Raahen seminaarissa 1948–1951, Kajaanin seminaarissa 1952-54, Heinolan seminaarissa 1954–1964 ja Hämeenlinnan seminaarissa 1964–1974. Turun opettajakorkeakoulun vt. rehtori Isosaari oli 1964–1965. Hän oli Tampereen yliopiston kasvatuksen historian dosentti vuodesta 1966 ja yliopiston Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitoksen johtaja ja kasvatustieteen apulaisprofessori 1974–1979.Talvisodan aikana sotilaskoulutuksen saanut Isosaari toimi jatkosodassa joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1968).
Łukasz Sarnacki
Łukasz Sarnacki (s. 17. huhtikuuta 1982) on puolalainen rumpali. Hän on yhtyeen Abused Majesty pitkäaikainen jäsen sekä on vaikuttanut myös mm. Christ Agonyssa.
Diskografia
Abused Majesty
Hermh
Diseased
Via Mistica
Christ Agony
Naumachia
Alex Galchenyuk
Alex Galchenyuk (s. 12. helmikuuta 1994 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-venäläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Galchenyukin vahvuudet ovat älykkyydessä, luovuudessa ja kiekonkäsittelytaidoissa. Hän pitää kiekkoa hyvin hallussaan nopeassa vauhdissa ja on hyvä luistelija. Galchenyukin heikkous on keskinkertainen puolustuspeli. Häntä on verrattu Pittsburgh Penguinsin Jevgeni Malkiniin.
Ura
Galchenyuk pelasi kauden 2009–2010 MWEHL-sarjassa Chicago Young Americansin alle 18-vuotiaiden joukkueessa. Hän oli tehoilla 44+43=87 koko sarjan paras pistemies. OHL-joukkue Sarnia Sting varasi Galchenyukin koko OHL Priority Selectionin ensimmäisenä pelaajana.
Galchenyuk siirtyi hänet varanneeseen Sarnia Stingiin kaudeksi 2010–2011. Hän oli tehoilla 31+52=83 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Nail Jakupovin ja Kale Kerbashianin jälkeen. Galchenyuk valittiin myös OHL:n tulokkaiden ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Elokuussa 2011 Galchenyuk sai vakavan polvivamman, joka piti hänet sivussa peleistä lähes koko kauden 2011–2012. Hän palasi Stingin kahteen viimeiseen runkosarjapeliin ja pelasi kuusi playoff-ottelua ensimmäisellä kierroksella Saginawia vastaan tehoilla 2+2=4.
Huhtikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Galchenyukin Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle neljä NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Lopulta Montreal Canadiens varasi hänet kolmantena.
Kausi 2017–2018 oli Galchenyukille vaikea ja hänen nimensä pyöri kauden aikana siirtohuhuissa. Lopulta hänet kaupattiin Arizona Coyotesiin kesällä 2018 vaihdossa keskushyökkääjä Max Domiin.
Galchenyuk pelasi Coyotesissa vain kauden. Kesäkuussa 2019 hänet kaupattiin Pierre-Olivier Josephin kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Phil Kesseliin ja Dane Birksiin.
Helmikuussa 2020 Galchenyuk siirtyi Minnesota Wildiin ensimmäisen kierroksen varausvuoron ja Calen Addisonin kanssa vaihdossa Jason Zuckeriin.
Lokakuussa 2020 Galchenyuk teki vapaana agenttina Ottawa Senatorsin kanssa yksivuotisen ja 1,05 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Helmikuussa 2021 Senators kauppasi Galchenyukin yhdessä Cedric Paquetten kanssa Carolina Hurricanesiin vaihdossa Ryan Dzingeliin.
Myöhemmin samassa kuussa Hurricanes kauppasi Galchenyukin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Jegor Korškoviin ja David Warsofskyyn.
Lokakuussa 2021 Galchenyuk teki vapaana agenttina Arizona Coyotesin kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Marraskuussa 2022 Galchenyuk teki vapaana agenttina Colorado Avalanchen kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Kesäkuussa 2023 Avalanche kauppasi Galchenyukin Nashville Predatorsiin vaihdossa Ryan Johanseniin.
Heinäkuussa 2023 Galchenyuk palasi vapaana agenttina Arizona Coyotesiin yhden vuoden 775 tuhannen dollarin sopimuksella.
Muuta
Galchenyukin isä Aljaksandr Haltšanjuk on entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka edusti Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueita. Alex Galchenyuk syntyi Yhdysvalloissa isän pelatessa IHL-liigan Milwaukee Admirals -joukkueessa ja on siten Yhdysvaltain ja Venäjän kaksoiskansalainen. Lapsuutensa Galchenyuk vietti kuitenkin suurelta osin Euroopassa isän jatkaessa peliuraansa muun muassa Italiassa. Isä toimi myös Galchenyukin joukkueen apuvalmentajana Sarnia Stingissä kausilla 2010–2013.
Kesällä 2023 Arizona Coyotes purki Galchenyukin NHL-sopimuksen, koska The Athleticin mukaan Galchenyuk oli törmännyt autollaan ja paennut paikalta, minkä vuoksi hänet pidätettiin heinäkuun 9. päivänä. Liikennepaon lisäksi Galchenyukia syytetään uhkailusta ja häiriökäyttäytymisestä sekä pidätyksen vastustamisesta, jonka Scottsdalen poliisi on vahvistanut Athleticille. Galchenyuk sai potkut Arizona Coyotesilta 12 päivää NHL-sopimuksen teon jälkeen.
Konkordaatti
Konkordaatti eli valtiosopimus tarkoittaa valtion ja kirkon välistä sopimusta, vaikkakin sillä yleensä tarkoitetaan juuri valtion ja katolisen kirkon välistä sopimusta. Paikoin puhutaan myös paavin ja valtion välisestä sopimuksesta, koska yleensä juuri paavi solmii katolisen kirkon nimissä konkordaatin jonkin valtion kanssa. Nykyaikana eurooppalaisista valtiosta ainakin Puolalla, Saksalla ja Portugalilla on voimassa oleva konkordaatti katolisen kirkon kanssa.
Erilaisia konkordaatteja olivat esimerkiksiksi Wormsin konkordaatti vuodelta 1122, Pius VII:n konkordaatti Napoleonin kanssa sekä Pius XII:n konkordaatti natsi-Saksan kanssa (ns. Valtakunnankonkordaatti).
Carlos Alberto (jalkapalloilija, 1944)
Carlos Alberto Torres (17. heinäkuuta 1944 Rio de Janeiro – 25. lokakuuta 2016 Rio de Janeiro ) oli brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän toimi maailmanmestaruuden voittaneen Brasilian maajoukkueen kapteenina vuoden 1970 MM-kisoissa. Hän kuului Yhdysvaltain National Soccer Hall of Fameen.
Carlos Alberto aloitti uransa Fluminensessa 19-vuotiaana vuonna 1963. Vuonna 1966 hän siirtyi Pelen joukkuekaveriksi Santosiin. Vuonna 1974 brasilialainen palasi Fluminenseen ja auttoi joukkueen kahteen Campeonato Cariocan mestaruuteen. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi Fluminensen arkkivihollisen Flamengon riveihin, josta tie vei Yhdysvaltoihin New York Cosmosiin. Cosmosissa Carlos Alberto auttoi yhdessä Pelen kanssa newyorkilaisjoukkueen kahteen NASL-mestaruuteen vuosina 1977 ja 1978. Vietettyään kauden California Surfissa hän palasi Cosmosiin vuonna 1982, jolloin juhli seuran paidassa jo kolmatta mestaruutta.
Brasilian maajoukkuetta Carlos Alberto edusti 53 kertaa ja teki 8 maalia.
Maaliskuussa 2004 Pele nimesi Carlos Alberton FIFA 100:aan eli luetteloon hänen mielestään 125 parhaasta tuolloin elävästä jalkapalloilijasta.
Carlos Alberto valittiin myös jalkapallon 1900-luvun tähdistöjoukkueeseen (World Team of the 20th Century).
Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana, osallistui erilaisiin tapahtumiin, veti kursseja ja toisinaan toimi televisiossa jalkapallokommentaattorina.
Uuvana
Uuvana eli lapinuuvana (Diapensia lapponica) on pieni, monivuotinen uuvanakasvien heimoon kuuluva varpukasvi.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|120px|Uuvanan tunnistaminen. Uuvana muodostaa tiheitä, puolipallomaisia patjoja. Se kasvaa 2–6 senttimetriä korkeaksi. Tiheässä olevat nahkea- ja kiiltäväpintaiset lehdet ovat 0,5–1 cm pitkiä, tasasoukkia, pyöreäkärkisiä ja ehytlaitaisia. Lehdet ovat ainavihannat. Kaksineuvoiset kukat sijaitsevat yksittäin varsien päissä ja ovat väriltään valkoiset. Kukan teriö on kaksi kertaa verhiötä pidempi, ja hedelmänä oleva kota on pitkähkö ja monisiemeninen. Uuvana kukkii kesä–elokuussa.
Levinneisyys
Uuvana on levinnyt laajalle pohjoisen pallonpuoliskon arktisille alueille ja etelämpänä vuoristoalueille. Euroopassa lajia tavataan Pohjois-Venäjällä sekä Pohjoismaissa, joissa sitä kasvaa Ruotsissa ja Norjassa Skandien vuoriston alueilla, Pohjois-Islannissa ja Suomessa. Suomessa uuvanaa tavataan melko yleisenä Lapin tuntureilla, erityisesti Enontekiön ja Inarin alueilla.
Elinympäristö
Uuvana kasvaa tuntureiden tuulenpieksämillä, kuivilla harjanteilla ja varpukankailla. Se on sopeutunut erityisen hyvin kylmiin ja tuulisiin kasvupaikkoihin. Uuvanan tiiviin lehtipatjan sisälle muodostuu ympäröivästä ilmastosta täysin erilainen pienilmasto. Lämpötila lehtipatjan sisällä voi parhaimmillaan olla parikymmentä astetta ilman lämpötilaa korkeampi ja myös ilman suhteellinen kosteus voi olla suuri. Lehtipatja myös estää tuulta puhaltamasta kuolleita lehtiä pois, jolloin ne vähitellen muuttavat kasvualustan runsasravinteiseksi. Tutkimuksissa uuvanan on todettu kestävän kylmää erittäin hyvin. Kasvi sietää kevättalvella jopa 60–70 asteen pakkasia.
Saksan 2. panssaridivisioona
2. panssaridivisioona oli Saksan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. Se perustettiin vuonna 1935 ja se osallistui 1938 Itävallan liittämiseen Saksaan. Toisen maailmansodan alussa se osallistui Puolan, Luxemburgin, Belgian ja Ranskan valtaukseen. Länsi-Euroopan sotatoimien päätyttyä divisioona palasi Saksaan, mistä se siirrettiin Puolaan miehitystehtäviin.
Perustaminen
2. panssaridivisioona perustettiin Würzburgissa 15. lokakuuta 1935 ja sen ensimmäiseksi komentajaksi määrättiin eversti Heinz Guderian. Yhtymään kuuluivat 2. kivääriprikaati ja 2. panssariprikaati. Kivääriprikaatin muodostivat 2. kiväärirykmentti ja 2. moottoripyöräpataljoona. Panssariprikaatin muodostivat ja 3. ja 4. panssarirykmentti. Näiden lisäksi divisioonaan kuului kaksi patteristoinen 74. panssaritykistörykmentti sekä joukko divisioonayksiköitä, jotka liitettiin siihen vasta vuonna 1937. Vuonna 1942 divisioonaan liitettiin 273. ilmatorjuntapatteristo. Panssariprikaatin esikunta lakkautettiin vuoden 1942 lopulla ja kivääriprikaatin esikunta kesällä 1943 divisioonan supistuttua tappioiden ja siirtojen vuoksi.
Historia
Divisioona sijoitettiin Wieniin Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen vuonna 1938. Toisen maailmansodan alkaessa pääosa divisioonan miehistöstä oli Itävallasta.
Hyökkäys Puolaan alkoi 1. syyskuuta 1939. Divisioona kärsi Puolan keskiosissa käydyissä taisteluissa merkittäviä tappioita. Se oli mukana Saksan aloittaessa hyökkäyksen länteen vuonna 1940, jolloin se kuului Guderianin johtamaan XIX motorisoituun armeijakuntaan. Se osallistui Luxemburgin valtaukseen ja jatkoi sen jälkeen etenemistään Belgian eteläosiin ja Pohjois-Ranskaan. Divisioonan joukot valtasivat muun muassa toukokuussa 1940 Englannin kanaalin rannikolta Abbevillen. Se oli ensimmäinen yksikkö kanaalin rannikolla ja muodosti siten Dunkerquen motin.
Ranskan antautumisen jälkeen divisioona palasi Saksaan, josta se siirrettiin syyskuussa 1940 edelleen Puolaan miehitystehtäviin. Vuoden 1940 lopulla 4. panssarirykmentti sekä muuta henkilöstöä siirrettiin perustettavaan 13. panssaridivisioonaan ja heitä korvaamaan divisioonaan siirrettiin 304. panssarikrenatöörirykmentti. Uudelleen järjestelyn jälkeen divisioonaan kuului kolmipataljoonaiseksi laajennettu 3. panssarirykmentti sekä kaksipataljoonaiset 2. ja 304. rykmentit, kolmipatteristoinen 74. panssaritykistörykmentti sekä 2. moottoripyörä-, 5. motorisoitu tiedustelu-, 38. panssarintorjunta- ja 38. viestipataljoona.
Kreikan taisteluiden jälkeen divisioona lähetettiin Baijeriin lepoon. Miehistö ja pyöräajoneuvot siirrettiin Albanian kautta Jugoslaviaan ja edelleen Kroatiaan, mistä ne siirrettiin junakuljetuksin Saksaan. Divisioonan telakalusto lastattiin M/S Marburgiin (7564 grt) ja M/S Kybfelsiin (7764 grt) Patraksen satamassa Kreikassa, josta ne oli tarkoitus kuljettaa Tarantoon Etelä-Italiaan.
Britannian kuninkaallisen laivaston miinalaiva Abdielin oli keväällä 1941 laskenut 150 miinan miinasulun Lefkasin ja Kefalonian välille. 21. toukokuuta divisioonan kalustoa kuljettaneet alukset ajoivat Ducatonniemen itäpuolella sulkuun ja upposivat. Lisäksi tuhoutuivat kuljetusta suojanneet Regia Marinan hävittäjä RN Carlo Mirabello ja tykkivene RN Matteucci. Hyökkäyksen Neuvostoliittoon alkaessa 22. kesäkuuta 1941 divisioona oli Saksassa odottamassa uutta kalustoa. Divisioona siirrettiin heinäkuussa Puolaan, josta se siirrettiin elokuussa Etelä-Ranskaan.
Itärintamalla
Syyskuussa 1941 2. panssaridivisioona siirrettiin itärintamalle keskustan armeijaryhmään, ja se saapui rintamalle lokakuussa. Vuoden lopulla divisioona osallistui Moskovan taisteluun. Se pääsi Himkiin saakka, ja sen 5. panssaritiedustelupataljoona raportoi nähneensä Moskovan Kremlin. Neuvostojoukkojen talvihyökkäys 1941–1942 työnsi divisioonan armeijaryhmän mukana kauemmas Moskovasta ja se osallistui Klinin, Karmanovon, Bjelojen ja Rževin taisteluihin, jossa divisioona kärsi suuria tappioita.
thumb|Divisioonan panssarivaunu Neuvostoliitossa elokuussa 1943 Vuonna 1942 5. tiedustelupataljoona organisoitiin uudelleen. Siitä muodostettiin 24. moottoripyöräpataljoona, joka siirrettiin 24. panssaridivisioonaan. Myöhemmin 2. moottoripyöräpataljoona organisoitiin 2. panssaritiedustelupataljoonaksi. Divisioona myös menetti kaksi panssaripataljoonistaan, kun ne lähetettiin etelään Volgalle ja Kaukasukselle tehtävään hyökkäykseen. Maaliskuussa 1943 muodostettiin uusi Panther-panssarivaunuin varustettu 3. panssarirykmentin I pataljoona. Heikentynyt divisioona otti osaa taisteluihin keskustan armeijaryhmän alueella vuonna 1942 sekä seuraavana vuonna operaatio Büffeliin eli vetäytymiseen Rževin alueelta. Näiden lisäksi se osallistui vuonna 1943 Kurskin panssaritaisteluun sekä Orjolin, Kiovan, Homelin ja puolustustaisteluihin Dneprin keskijuoksulla.
Ranskassa 1944
thumb|left|Tilanne 9.-10. kesäkuuta 1944 Tammikuussa 1944 raskaita tappioita kärsinyt divisioona vedettiin Amiensiin Ranskaan lepoon ja täydennettäväksi. Siihen liitettiin Tiger-vaunuin varustettu 507. raskas panssaripataljoona ja 3. panssarirykmentin I pataljoona sai kalustokseen Panther-vaunut. Divisioonan joukot saivat myös koulutusta, muun muassa pimeätoiminnasta. Divisioona sai määräyksen 10. kesäkuuta siirtyä Normandian maihinnousun torjuntaan, mihin se kykeni siirtymään tulematta havaituksi. Brittiläinen 7. panssaridivisioona, joka oli vallannut Villers-Bocagen 13. kesäkuuta, yllättyi havaittuaan 2. panssaridivisioonan jalkaväkijoukkojen olevan alueella. Brittidivisioona vetäytyi Tracy-Bocageen, joka sen tuli pitää hinnalla millä hyvänsä. 2. panssaridivisioonan joukot valtasivat 15.–16. kesäkuuta kukkulan 174 ryhmittyen puolustukseen Caumontin ympäristöön. Divisioona siirrettiin kesäkuun lopulla Vireen. Divisioona osallistui epäonnistuneeseen Mortainin vastahyökkäykseen elokuussa, minkä jälkeen vaunuja oli jäljellä enää 25. Falaisen motissa divisioona tuhoutui lähes täysin murtautuessaan motista ulos, ja se vedettiin rintamalta.
Divisioonaan kuului 1. syyskuuta 27 panssarivaunua, 12 tykkiä ja 1 600 miestä. Se muodostettiin uudelleen Bitburgissa sekä Winlichissä Eifelin alueella, jossa siihen liitettiin 352. jalkaväkidivisioonan jäänteet. Divisioona lähetettiin takaisin taisteluun, ja se otti joulukuussa osaa Ardennien taisteluun hyökkäyksen kärkenä. Divisioonan viimeinen sotatoimi oli Reinin puolustus keväällä 1945. Divisioonan vahvuus hupeni neljään panssarivaunuun, kolmeen rynnäkkötykkiin ja 200 mieheen. Divisioonan jäänteet liitettiin panssariprikaati Thüringeniin, ja se taisteli Moselin keskijuoksulla Hunsrückissä, Reinillä ja Karlsbad–Pilsenissä. Loput osallistuivat Fuldan puolustukseen huhtikuussa 1945. Jäljellä olevat antautuivat Yhdysvaltain armeijalle Plauenissa ja Kötzingissä toukokuussa 1945.
Komentajat
Divisioonankomentajina olivat:
Australian vyörypilvi
thumb|250px|Australian vyörypilvi lähellä Burketownia Australian vyörypilvi on vyörypilveä muistuttava pilvimakkara, joka syntyy toisin kuin tavalliset vyörypilvet irrallisena järjestelmänä. Sen syntymiselle soveliaat olosuhteet on Pohjois-Australiassa Carpentarianlahdella. Siellä tästä itsenäisestä vyörypilvestä voi tulla tuhat kilometriä pitkä ja 1-2 km korkea, ja se voi liikkua 40 km/h nopeudella. Purjelentäjät käyttävät Australian vyörypilveä eräänlaiseen surffaamiseen pysytellen sen nousuliikkeen kohdalla.
Hypofosforihapoke
Hypofosforihapoke eli alifosforihapoke tai fosfiinihappo (H3PO2) on yksi fosforin happi­hapoista.
Ominaisuudet
Hypofosforihapoke on keskivahva monoproottinen happo. Sen pKa-arvo on 2,1. Hypofosforihapokkeella on kaksi tautomerista muotoa. Toisessa molempiin happiatomeihin on liittyneenä vetyatomi ja lisäksi yksi vetyatomi on muodostanut sidoksen fosforin kanssa. Stabiilimmassa tautomerisessa muodossa vain toiseen happiatomeista on sitoutunut vetyatomi ja fosforiatomiin on sitoutunut kaksi vetyatomia. thumb|left|250px|Hypofosforihapokkeen tautomeriset muodot
Hypofosforihapoke ja sen suolat, hypofosfiitit, ovat erittäin vahvoja pelkistimiä. Ne kykenevät pelkistämään muun muassa Cu2+-ionit kuparihydridiksi ja ilman happi voi hapettaa sen fosforihapokkeeksi. Kuumennettaessa yli 133 °C:n lämpötilaan yhdiste hajoaa disproportioituen fosfiinikaasuksi ja fosforihapoksi.
Valmistus
Hypofosforihapoketta valmistetaan pääasiassa kahdella tavalla. Valkoinen fosfori muodostaa emäksisessä kalsium- tai bariumhydroksidilietteessä keitettynä fosfiinia ja hypofosforihapokkeen suolaa. Tämän jälkeen muodostuva suola käsitellään vahvalla hapolla, kuten rikkihapolla, jolloin hypofosforihapoke vapautuu suoloistaan. Rikkihappoa käytettäessä epäpuhtautena muodostuu niukkaliukoisia kalsium- tai bariumsulfaatteja, jotka voidaan erottaa suodattamalla. Hypofosforihapokkeen vesiliuosta haihduttaessa happo kiteytyy ja voidaan erottaa. Happo voidaan myös uuttaa dietyylieetteriin.
Toinen tapa valmistaa yhdistettä on fosfiinin hapetus jodin avulla. Sivutuotteena muodostuu vetyjodidia, joka voidaan poistaa tuotteesta tislaamalla.
Hiskhylos
Hiskhylos voi viitata seuraaviin:
Ronnie James Dio
Ronald James Giovanni Padavona, (10. heinäkuuta 1942 Portsmouth, New Hampshire, Yhdysvallat – 16. toukokuuta 2010 Houston, Texas, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Ronnie James Dio, oli yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä ja arvostettu metallimusiikin laulaja.
Dio levytti musiikkia kuudella eri vuosikymmenellä ; hän tuli tunnetuksi brittiläisen Rainbow-yhtyeen laulajana 1970-luvulla ja korvasi Ozzy Osbournen Black Sabbath -yhtyeen laulajana vuonna 1979. Vuonna 1982 hän perusti oman yhtyeensä Dion, jonka debyyttialbumia Holy Diver pidetään yhtenä metallimusiikin merkittävimmistä julkaisuista. Kansainvälisesti Dion eri yhtyeissä levyttämää musiikkia on myyty lähes 50 miljoonaa kappaletta.
Dio sairasti viimeisinä elinvuosinaan vatsasyöpää johon hän kuoli kotonaan Texasissa vuonna 2010. Hän ei koskaan paljastanut ikäänsä julkisesti, mutta hänen arvellaan syntyneen vuonna 1942. Taiteilijanimi Ronnie Jamesin sukunimi Dio on italiaa ja tarkoittaa Jumalaa.
Dion omaelämäkerta ”Rainbow In The Dark” julkaistiin suomeksi Bazar-kustannuksen kautta 7. lokakuuta 2021.
Ura
Dion ura alkoi jo 1950-luvulla The Vegas Kings -yhtyeessä, jonka ensimmäiset levytykset tehtiin vuonna 1958. Muita Dion alkuaikojen yhtyeitä olivat Ronnie & The Rumblers, Ronnie and The Red Caps ja Ronnie Dio and The Prophets. Vuonna 1967 Dio perusti The Electric Elves -nimisen yhtyeen, jonka nimi myöhemmin lyhennettiin ensin muotoon The Elves, joka myöhemmin lyheni Elfiksi.
Dio liittyi kitaristi Ritchie Blackmoren johtamaan Rainbow-yhtyeeseen 1970-luvun puolivälissä. Kolmen albumin jälkeen Dio kuitenkin jätti yhtyeen musiikillisten erimielisyyksien vuoksi, ja hänet palkattiin Black Sabbathiin potkut saaneen Ozzy Osbournen korvaajaksi. Black Sabbathin jäsenten väliset ristiriidat johtivat kuitenkin Dion ja rumpali Vinny Appicen eroamiseen yhtyeestä.
Rantalentopallo
Historia
Ensimmäisen kerran rantalentopalloa kerrotaan pelatun Kalifornian Santa Monicassa 1920-luvulla, ja vuosikymmenen kuluttua se alkoi levitä Eurooppaan. 1940-luvulla Santa Monicassa ryhdyttiin järjestämään kilpailuja kaksihenkisille joukkueille ja 1960-luvulla yritettiin epäonnistuneesti perustaa ammattilaisliiga. Ranskassa järjestettiin 30 000 frangin arvoinen ammattilaisturnaus ja 1970-luvulla myös Santa Monicassa joitakin olut- ja tupakkayhtiöiden sponsoroimia turnauksia.
Ronnie James Dio
Ura
Ronnie James Dio perusti Dio-nimisen yhtyeen vuonna 1982. Vielä 1990-luvun alussa Dio palasi hetkeksi Black Sabbathiin ja lauloi albumilla Dehumanizer, mutta Black Sabbath -yhteistyö loppui jälleen lyhyeen Yhdysvaltojen kiertueella vuonna 1992. Tulehtuneet välit Black Sabbath -jäsenten ja Ozzy Osbournen kanssa johtivat myös siihen, että Dio ei suostunut esiintymään yhtyeensä kanssa Ozzy Osbournen No More Tours -kiertueen viimeisten konserttien lämmittelijänä.
Rantalentopallo
Historia
1990-luvulla rantalentopallon suosio ja näkyvyys tiedotusvälineissä kasvoi. Vuosikymmenien ajan menestyneimpiä maita ovat olleet Brasilia ja Yhdysvallat, viime aikoina myös Australia. Ensimmäisen kerran rantalentopallo oli olympiakisojen ohjelmassa Atlantan olympialaisissa 1996.
Ronnie James Dio
Ura
Dio kokosi 1980-luvulla yhteen useita heavymuusikoita Hear ’n Aid -projektia varten, jonka tarkoitus oli kerätä rahaa nälänhädän poistamiseksi Afrikassa. Mukana olivat Dion lisäksi muun muassa Rob Halford, Mick Mars ja Yngwie Malmsteen. Projekti keräsi vuodessa yli miljoona Yhdysvaltain dollaria. Yksi Ronnie James Dion pitkän uran salaisuuksista oli hänen rocklaulajaksi harvinaisen hallittu äänenkäyttönsä. Vaikka Dio ei ollut virallisia lauluopintoja harjoittanutkaan, korosti hän itse nuoruutensa trumpetinsoitto-opintojen vaikuttaneen ratkaisevasti siihen, että hengitystekniikka oli muotoutunut laulua tukevaksi.
Rantalentopallo
Historia
Suomen menestyneimpiin rantalentopalloilijoihin lukeutuvat naisissa kaksoset Erika ja Emilia Nyström, ja heidän lopetettuaan Riikka Lehtonen ja Taru Lahti.
Rantalentopallo Suomessa
Rantalentopallo on suosittu ajanviettolaji Suomessa kesäisin. Se saapui Suomeen 1980-luvulla. Suomessa ei ole vielä rantalentopalloon erikoistuneita pelaajia, vaan he ovat aika lailla samoja pelaajia kuin lentopallosarjoissa.
Naisten Superpesiksen kausi 1990
Naisten Superpesiksen kausi 1990 oli ensimmäinen naisten Superpesiksen kausi. Superpesis korvasi aiemman Mestaruussarjan.
Rantalentopallo
Rantalentopallo Suomessa
Aikuisille on oma SM-sarja ja junioreille omansa. Näiden lisäksi on muita lukuisia sarjoja ja turnauksia. Harrastelijoille on myös paljon tapahtumia ympäri kesää. Rantalentopalloa voi harrastaa ympäri maata. Lajia pystyy nykyään harrastamaan ympäri vuoden rantalentopallohalleissa, esimerkiksi Helsingissä Salmisaaren Liikuntakeskuksessa Biitsi.fi Areenalla, Tampereella Beach Halli Finlandissa ja Helsingin Konalassa Hiekka Beach Volley Clubissa.
Ronnie James Dio
Sairaus ja kuolema
Viipymättä aloitetuista syöpähoidoista huolimatta Ronnie James Dio kuoli läheisten läsnä ollessa 16. toukokuuta 2010 kello 7.45 paikallista aikaa. Vielä huhtikuussa Dio oli vastaanottamassa parhaan laulajan palkintoa Revolver Golden Gods Awardseilla. Useat muusikot ympäri maailmaa ilmaisivat surunvalittelunsa Dion kuoleman vuoksi, ja muun muassa Manowar julkaisi Dio-tribuuttilevyn, jonka tuotto menee hyväntekeväisyyteen.
Rantalentopallo
Rantalentopallo Suomessa
Kaksoset Erika ja Emilia Nyström olivat tunnetuimmat pelaajat Suomessa. He saavuttivat EM-pronssia vuonna 2010. Parin ammattiura päättyi vuoden 2015 lopulla Erikan selkävaivoista johtuen. Sen jälkeen tunnetuimmaksi naispariksi nousivat Riikka Lehtonen ja Taru Lahti, jotka toukokuussa 2016 FIVB:n World Tourilla Turkissa tekivät suomalaista beach volley -historiaa nousemalla ensimmäisenä suomalaisparina palkintokorokkeelle.
Ronnie James Dio
Heaven and Hell
Neon Nights: 30 Years Of Heaven & Hell-Live At Wacken (2009)
Rantalentopallo
Säännöt
thumb|300px|Rantalentopallo hiekalla.
Ronnie James Dio
Heaven and Hell
Dio on myös levyttänyt ”The Chase” -nimisen kappaleen Queensrÿchen kanssa yhtyeen Operation: Mindcrime II -albumilla, joka ilmestyi 31. maaliskuuta 2006. Lisäksi hän on levyttänyt kappaleen ”Metal Will Never Die” serkkunsa David ”Rock” Feinsteinin kanssa Bitten by the Beast -albumilla vuonna 2010.
Rantalentopallo
Säännöt
Pelikenttä muodostuu kahdesta 8 x 8 metrin kenttäalueesta, joita erottaa toisistaan verkko. Verkon korkeus miehillä on 243 cm ja naisilla 224 cm. Pelin tarkoituksena on saada pallo vastapuolen kenttään tai pelata pallo ulos pelialueelta siten, että vastustaja koskee palloon viimeksi. Joukkueella on käytössään kolme kosketusta, jotka aloitussyötön jälkeen jakaantuvat yleensä vastaanottoon, passiin ja iskulyöntiin tai jujuun. Sama pelaaja ei saa koskea palloa kahdesti peräkkäin, paitsi jos ensimmäinen kosketus oli torjunta.
Erää pelataan 21 pisteeseen saakka kahden pisteen erolla (mikäli tilanne on tasan 20–20, pelataan, kunnes saavutetaan 2 pisteen ero). Ottelun voittaa se, joka voittaa ensin kaksi erää. Pelin jatkuessa kolmanteen erään pelataan ratkaiseva erä 15 pisteeseen saakka kahden pisteen erolla. Aina seitsemän pelatun pisteen jälkeen joukkueet vaihtavat kenttäpuolia. Poikkeuksena on kolmas erä jossa joukkueet vaihtavat puolia joka viiden pelatun pisteen jälkeen.
Iharuusu
Iharuusu (Rosa mollis, syn. R. villosa ssp. mollis) on Euroopassa kasvava ruusulaji. Suomessa sitä tavataan lähinnä etelärannikolla.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|300px|Iharuusun kiulukoita. Iharuusu kasvaa 50–150 cm korkeaksi. Sen varsi on harvahaarainen. Suorat, hennohkot piikit ovat pareittain ja niitä on harvassa. Lehden korvakkeet ovat leveäkärkisiä ja tavallisesti sisäänpäin käyriä. Lehti on kerrannaislehti. Pyöreähköt lehdykät ovat tylppiä, toissahaisia, pehmeäkarvaisia ja tuoksuvat hartsille. Punaiset kukat ovat 1–3 kukan ryhmissä. Kukkaperä on noin 1 cm:n pituinen ja nystykarvainen. Verholehdet ovat kapeita ja liuskaisia tai ehyitä. Iharuusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on 1–1,5 cm pitkä, pallomainen ja usein nystykarvainen kiulukka. Kiulukat kypsyvät ja pehmenevät jo elokuussa.
Suomessa tavattavista ruusuista iharuusu muistuttaa eniten okaruusua (Rosa sherardii).
Levinneisyys
Iharuusun levinneisyysalue Euroopassa on hajanainen. Yleisimmin sitä tavataan Britteinsaarilla, Norjassa rannikkoalueilla Lofooteille saakka, Etelä- ja Keski-Ruotsissa, Tanskassa ja Kaukasuksella. Lisäksi lajia tavataan satunnaisesti eri puolelta Eurooppaa ja Turkkia. Suomessa iharuusua tavataan lähinnä Etelä-Suomen rannikkoseudulla, missä se on paikoin yleinen.
Elinympäristö
Iharuusu kasvaa lehtojen reunuksissa, kivikkorinteillä, laidunmailla ja tienreunuksilla. Se suosii kalkkipitoista maaperää.
Aarnihaukkapöllö
Aarnihaukkapöllö (Ninox ochracea) on pöllöihin kuuluva lintu.
Se on kotoperäinen Indonesiassa, jossa sitä tavataan Sulawesissa, mutta ei sen eteläosassa.
Sen luontaista elinpiiriä ovat subtrooppinen ja trooppinen kuiva metsä ja subtrooppinen ja trooppinen kostea alava metsä, jokivarret ja vuoristometsät tuhannen metrin korkeuteen saakka. Sen uhkana on elinalueiden häviäminen.