cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martta Bröyer
Martta Alina Bröyer (vuoteen 1919 Nevalainen, 20. lokakuuta 1897 Helsinki – 23. heinäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija, lausuja ja koreografi. Hän kehitti oman Bröyer-suunnan, jossa yhdistyvät lausunta ja liikunta.
Martta Bröyer kävi tyttölukiota ja Porvoon naisopiston ja opiskeli 1910- ja 1920-luvulla musiikkia, laulua, tanssia ja lausuntaa Suomen lisäksi Émile Jaques-Dalcrozen johdolla Helleraussa ja Mary Wigmanin johdolla Dresdenissä, sekä Pariisissa ja Zürichissä. Hän perusti Bröyer-koulun ja opetti siellä 45 vuoden ajan omaa taidemuotoaan. Bröyer-suunnan ensiesityksessä Helsingissä 1927 taiteilija itse esittei seitsenosaisen Dramaattisen sarjan. Muita kantaesityksiä olivat Espressivo ja Kuolontanssi-sommitelma Oopperassa 1930 sekä kansansävelmiin ja -runoihin perustuva Suomalainen sarja Kansallisteatterissa 1931. Hän esiintyi ennen sotia myös Saksassa.
Bröyer sai vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalin.
Martta Bröyer asui vielä eläkeiässäkin omassa ja äitinsä syntymäkodissa, Helsingin vanhimmassa säilyneessä puurakennuksessa Ruiskumestarin talossa Kruununhaassa.
Timo Rusanen
Timo Rusanen (s. 1964) on Saarijärven entinen kaupunginjohtaja. Hänen seuraajakseen valittiin 24. tammikuuta 2022 Satu Autiosalo. Aiemmin hän on toiminut Korpilahden kunnanjohtajana ja Jyväskylän kehitysjohtajana. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
J. William Fulbright
thumb|J. William Fulbright James William Fulbright (s. 9. huhtikuuta 1905 Sumner, Missouri Yhdysvallat – 9. helmikuuta 1995 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen poliitikko, demokraattisen puolueen jäsen.
Fulbright valittiin kongressin edustajainhuoneeseen 1943 ja senaattiin 1945. Hän toimi senaatin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1959–1974. Hänen aloitteestaan perustettiin 1946 ASLA-Fulbright-stipendejä jakava Fulbrightin opintorahasto, jonka varat ovat peräisin toisen maailmansodan ylijäämätavaroiden myynnistä saaduista tuloista. Varoista myönnetään apurahoja jatko-opiskelijoiden opiskelijavaihtoon.
ASLA-Fulbright-stipendiohjelman ansiosta J. William Fulbright nimitettiin vuonna 1976 Helsingin yliopiston ja vuonna 1992 Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi.
Klassikko (albumi)
Klassikko on hip hop -kollektiivi Kapasiteettiyksikön toinen albumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2002 levymerkillä Warner Music. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Luettelo Maskun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Maskun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Maskun kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Maskuun on liitetty Lemun ja Askaisten kunnat.
Kehonrakennus
thumb|Kehonrakentaja. Kehonrakennuksessa harjoitetaan kehon lihaksia painoin ja vastuksin. Päämääränä on saada mahdollisimman lihaksikas, mutta vähärasvainen vartalo. Kehonrakennus on suosittu harrastus, ja sitä harrastetaan myös harrastaja- ja ammattilaiskilpaurheiluna. Kilpailuissa vertailukohtina käytetään lihasmassan määrää, lihasmassan tasapainoista jakautumista, kehon rasvaprosentin alhaisuutta ja lihasten erottuvuutta. Kilpaurheilumuotona kehonrakennus on kurinalaista ja askeettista elämää vaativa laji.
Kehonrakennuksen historia
right|thumb|Kehonrakentaja [[Bernarr Macfadden esittää vuonna 1905 Daavid-veistosta.]] Painoilla tapahtuvaa voimaharjoittelua harjoitettiin muinaisessa Egyptissä ja antiikin Kreikassa. Nykyaikainen kehonrakennus syntyi kuitenkin vasta 1800-luvun lopulla, kun uudenlainen painonnostoharrastus syntyi. Nykyaikaisen kehorakentajan esimuoto oli ”voimamies”, joka esitteli voimiaan maksavalle yleisölle muun muassa vetämällä raskaita vaunuja tai nostamalla eläimiä.
Johann Carolus
Johann Carolus (1575–1634) oli strasbourgilaisen papin poika ja kirjansitoja, joka ansaitsi rahaa myymällä varakkaille käsin kirjoitettuja paperikopioita palkkaamansa kirjeenvaihtajaverkoston toimittamista uutisista. Kun Carolus havaitsi käsityön olevan liian hidasta, hän osti vuonna 1604 kirjapainon ja aloitti maailman ensimmäisenä painettuna sanomalehtenä pidetyn Relation aller fürnemmen und gedenckwürdigen Historienin ('Kokoelma arvokkaita ja muistettavia uutisia') julkaisun.
Lehteä julkaistiin silloisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan, nykyään Ranskassa sijaitsevassa Strasbourgin vapaakaupungissa (vastasi suoraan Reichstagille) vuodesta 1605. Aiemmin luultiin, että lehden julkaiseminen oli aloitettu vuonna 1609, kuten Lucas Schülten luultavasti Wolfenbüttelin kaupungissa julkaisema Aviso Relation oder Zeitung, kunnes vuonna 2005 Sanomalehtien maailmanjärjestö (World Association of Newspapers) hyväksyi uudet todisteet.
Kehonrakennus
Kehonrakennuksen historia
Kehonrakennus yleistyi 1930-luvulla samalla, kun harjoitusmenetelmät ja -laitteet kehittyivät. 1930-lukua on usein sanottu kehonrakennuksen kultakaudeksi, jolloin kuntosalit ja niihin liittyvä peilien edessä poseeraaminen yleistyivät. Kehonrakennuksesta tuli erityisen suosittua Kalifornian rannikolla, ja Santa Monican ranta tunnetaan edelleenkin lempinimellä Muscle Beach. 1940-luvulla syntyi ensimmäinen nykyaikainen kehonrakennuskilpailu Mr. America.
Johann Carolus
Kritiikki
Osa kirjapainotaitoon perehtyneistä historioitsijoista, kuten Stanley Morrison, luokittelevat Relationin joko uutiskirjaksi tai -pamfletiksi, koska se painettiin kirjakokoon, siinä oli erillinen kansisivu ja teksti oli kirjoitettu yhteen koko sivun kokoiseen palstaan. Vastaavasti on myös useita esimerkkejä oppineista, jotka eivät tee eroa uutiskirjan/pamfletin ja sanomalehden välillä. Morrisonin määritelmän mukaan ensimmäinen sanomalehti olisi alankomaalainen Courante uyt Italien, Duytslandt, &c. (1618).
Kehonrakennus
Harjoittelu
thumb|left|Kehonrakentaja Lyen Wong. Kehonrakentaja seuraa yleensä etukäteen laatimaansa harjoitusohjelmaa. Suurimpaan lihasmassan kasvuun päästään käyttämällä vastusta, joka on 60–80 prosenttia lihaksen enimmäisvoimasta. Tällä vastuksella harjoittelija tekee 6–12 toistoa peräkkäin. Lyhyen, korkeintaan muutaman minuutin mittaisen, tauon jälkeen aloitetaan uusi 6–12 toiston sarja. Näitä sarjoja tehdään yleensä kolme tai neljä kertaa yhtä lihasryhmää, esimerkiksi reisien ojentajia, kohden. Tämän jälkeen siirrytään seuraavaan lihasryhmään, esimerkiksi reisien koukistajiin, ja tehdään jälleen kolme tai neljä sarjaa 6–12 toistolla. Kaikkia vartalolihaksia ei yleensä käydä läpi samalla harjoituskerralla, vaan lihakset voidaan jakaa esimerkiksi kolmeen ryhmään ja yhdellä harjoituskerralla käydään läpi vain siihen kuuluvat lihakset.
Perusharjoittelun lisäksi kehonrakentajat käyttävät erilaisia erikoisohjelmia. Merkittäviin tuloksiin pääseminen vaatii useita harjoituskertoja viikossa. Jos esimerkiksi lihakset on jaettu kolmeen ryhmään, ja harjoituskertoja viikossa on kolme, käydään koko keho läpi kerran viikossa. Jos harjoituskertoja on kuusi ja käytössä on kolmejakoinen ohjelma, käydään viikon aikana kaikki lihasryhmät läpi kahdesti. Kahdesta neljään harjoituskertaa viikossa on tavallinen määrä harrastuskehonrakentajalle. Tärkeä osa harjoittelua ovat myös ravinto ja riittävä lepo.
Kehonrakennukseen vakavissaan panostavat harrastajat ja kilpaurheilijat harjoittelevat yleensä jopa viitenä tai useampana päivänä viikossa. Samana päivänä saatetaan harjoitella kaksi kertaa, aamulla ja illalla.
Ruokavalio
Ruokavaliolla pyritään saamaan lihaksille riittävästi ravintoa harjoitteluun ja rakennusaineita kasvuun. Usein kehonrakentajat kuitenkin turvaavat riittävän energiansaannin syömällä enemmän kuin kuluttavat. Ylimäärä kertyy rasvana kehoon, ja siksi ennen kisoja suoritettavan, tavallisesti 3–4 kuukauden mittaisen erikoisruokavalion aikana kiinnitetään huomiota siihen, että kehon rasvan määrä saadaan mahdollisimman pieneksi. Hiilihydraattien määrä ruokavaliossa pyritään pitämään vähäisenä ja proteiinien määrää lisäämään. Kehonrakentajat seuraavat tarkkaa ennalta laadittua ruokavaliota ja syövät 6–8 kertaa päivässä.
Tärkeä osa kehonrakentajien ruokavaliossa on lisäravinteilla, joilla täydennetään ruokavaliota, jotta saataisiin tarpeeksi rakennusaineita lihaksille ja nopeutetaan harjoituksesta palautumista. Tärkeimpiä ravinnelisiä ovat muun muassa proteiinit (hera-, soija-, ja maito-), hiilihydraatit (maltodekstriini, dekstroosi), kreatiini ja erilaiset aminohapot, kuten glutamiini.
Lääkeaineiden väärinkäyttö kehonrakennuksessa
Parantaakseen tuloksiaan osa kehonrakennukseen vakavasti suhtautuvista harrastajista väärinkäyttää lääkeaineita. Usein käytetään muun muassa anabolisia steroideja, kasvuhormoneja ja piristeitä, jotka edistävät lihaskasvua ja nopeuttavat palautumista. Juuri ennen kilpailuja voidaan käyttää nesteenpoistolääkkeitä parantamaan lihasten näkyvyyttä. Sydneyn yliopiston tutkijoiden julkaiseman tutkimuksen mukaan 75% kilpakehonrakentajasta, pois lukien klassisen kehonrakennuksen kilpailijat, myönsi käyttävänsä anabolisia steroideja.
Lääkeaineiden käytöllä kehonrakennustarkoituksessa on terveydelle haitallisia vaikutuksia. Nykyisin pahimpina käytön ongelmina pidetään sydän- ja verisuonisairauksien lisääntynyttä riskiä, aggressiokäyttäytymistä sekä mielialahäiriöitä. Anaboliset steroidit lisäävät sydäninfarktin riskiä ja heikentävät kivesten toimintaa. Liiallinen testosteronin määrä saa aivolisäkkeen lopettamaan kiveksiä ylläpitävien hormonien tuotannon, sillä hypotalamus luulee kiveksien tuottavan itse liiallisen testosteronin ja yrittää näin vähentää sen tuotantoa, mikä johtaa kivesten surkastumiseen. Tämän lisäksi steroidit voivat aiheuttaa maksasyöpää, eturauhassyöpää, munuaissairauksia ja miehen rintojen suurenemista (osa testosteronista muuntuu estrogeeniksi). Nesteenpoistolääkkeet puolestaan aiheuttavat elimistössä elektrolyyttihäiriöitä ja altistavat kammiovärinälle.
Kaikki kilpakehonrakentajat eivät väärinkäytä lääkeaineita. Esimerkiksi Suomessa järjestettävässä Classic Body Buildingissa kilpailijoille tehdään yllätystestejä ympäri vuoden. Lisäksi Classic Body Buildingin painorajat ovat saavutettavissa myös ilman lääkeaineiden väärinkäyttöä.
Vuoden 2018 alusta kilpakehonrakennus Suomessa kuuluu Fitnessurheilu ry:n alaisuuteen, joka tarkoittaa, että kehonrakennus on jatkossa Suomen urheilun eettisen keskuksen (SUEK ry) dopingvalvonnan piirissä.
Lääkeaineiden hyödyt
Anabolisia steroideja voidaan ottaa suunkautta tai lihakseen injektoituna, joista on paljon hyötyjä lihasmassan kasvatukseen. Näistä tunnetuin steroidi on testosteroni hormoni, jota erittyy luonnostaan kiveksistä ja lisämunuaisista. Anaboliset steroidit lyhentävät palautumisaikaa jopa puolella, joka antaa urheilijalle mahdollisuuden treenata enemmän. Steroidit mahdollistaa lihasmassan kasvatuksen ja rasvanpolton yhtäaikaisesti. Injektoitavilla steroideilla vaikutusta voi kohdistaa suoraan haluttuihin lihaksiin. Tämä mahdollistaa perässä laahaavien lihasten kasvun muuta kehoa vastaavaksi.
Tunnettuja kehonrakentajia
200px|thumb|Maailman tunnetuin kehonrakentaja [[Arnold Schwarzenegger.]] 200px|thumb|[[Markus Rühl on monikertainen Mr. Olympia -kehonrakennuskilpailun finalisti.]]
Maailman tunnetuin kehonrakentaja on Arnold Schwarzenegger, seitsenkertainen Mr. Olympia (1970–1975, 1980). Kehonrakennuksen myötä hänestä tuli Hollywoodin toimintaelokuvien tähti, myöhemmin poliitikko ja Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion kuvernööri. Viime vuosikymmeninä Mr. Olympia -tittelin haltija on harvoin vaihtunut. Yleensä vaihdos on tapahtunut vasta edellisen tittelinhaltijan lopetettua. Schwarzeneggerin lisäksi vähintään kuusi peräkkäistä mestaruutta ovat saavuttaneet Lee Haney (1984–1991), Dorian Yates (1992–1997) ja Ronnie Coleman (1998–2005).
Naisten Ms. Olympia -kisoissa eniten voittoja ovat saaneet Cory Everson (1984–1989), Lenda Murray (1990–1995, 2002–2003) ja Kim Chizevsky (1996–1999).
Tunnettuja suomalaisia mieskehonrakentajia ovat muun muassa Jerry Ossi, Mika Nyyssölä, Jari Mustonen, Jari "Bull" Mentula, Jyri Rusendal, Marko "Supermassa" Savolainen, Ari "Godzilla" Kokkonen, Keijo Reiman, Jorma Räty ja Utti "Hulkki" Hietala.
Kaikkien aikojen menestynein kehonrakentaja on Ronnie Coleman. Coleman on voittanut Mr. Olympia tittelin yhteensä kahdeksan kertaa.
Tunnettuja suomalaisia naiskehonrakentajia ovat Marjo Selin, Kike Elomaa, Pirjo Haapalo, Marjo Krishi, Marja Lehtonen, Arja Moilanen, Marja Kälvälä,  Salla Kauranen, ja Pauliina Talus.
Eisenhower (vuoristo)
Eisenhower (-74.25°N, 162.25°W) on noin 72 kilometriä pitkä vuoristo Victoria Landissa Etelämantereella. Vuoristo rajoittuu lännessä Reeves Névéen, Reevesin jäätikköön etelässä ja Priestleyn jäätikköön pohjoisessa ja idässä. Vuoriston korkein kohta kohoaa 3 070 metriin.
Synkkien laulujen maa
Synkkien laulujen maa on albumi, jolla suomalaiset artistit esittävät uusina versioina koko kansan tuntemia synkkiä ja murheellisia kappaleita. Se pohjautuu Helsingin Sanomien vuonna 2006 julkaisemaan artikkelisarjaan Suomen synkin laulu, ja Radio Helsingin ja HS:n äänestykseen. Albumi julkaistiin 22. marraskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4 ja saavutti vuonna 2008 kultalevyrajan myytyään 15 000 kappaletta.
Celles-sur-Belle
Celles-sur-Belle on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Mellen ja Niortin kaupunkien välissä Niortin kaakkoispuolella. Kunnan pinta-ala on 37,2 neliökilometriä ja siellä on arviolta 3 776 asukasta (vuonna 2016).
Ein deutsches Requiem
thumb|Johannes Brahms vuonna 1866. Ein deutsches Requiem (Saksankielinen sielunmessu) opus 45 on Johannes Brahmsin säveltämä teos kuorolle, kahdelle solistille ja orkesterille sekä uruille vuosilta 1863–1869.
Teoksen luonne
Muista sielunmessuista poiketen teos ei perustu latinankieliseen tekstiin vaan saksankielisiin Martti Lutherin kääntämiin raamatunkohtiin (muutama lause on otettu myös apokryfikirjoista). Vaikka teoksen nimi on sielunmessu, se ei ole hautajaismusiikkia, vaan on se luotu enemmänkin elävien lohduksi kuin kuolleiden muistoksi. Brahms korosti teoksen inhimillistä luonnetta ja jopa vältti käyttämästä suorasti kristinuskoon viittaavia jakeita, vaikka teksti onkin Raamatusta. Tekstin nähdään heijastavan Brahmsin syvällistä raamatuntuntemusta sekä hänen henkilökohtaista uskonelämäänsä, joka tähdensi vapaamuotoista uskonnollisuutta. Teos on luonteeltaan kuoroteokseksi varsin melodinen, pitkiin teemoihin perustuva.
Teoksen historia
Brahms oli suunnitellut sielumessun säveltämistä jo kauan, ja usein arvellaan, että Robert Schumannin kuolema vuonna 1856 antoi suunnitelmalle lisäpontta. Schumann ja Brahms olivat olleet läheiset ystävät. Brahms näyttikin valmiin sielunmessunsa partituurin ensimmäiseksi Robertin leskelle Clara Schumannille, joka oli teoksesta erittäin innostunut. Teosta säveltäessään Brahms menetti myös äitinsä.
Teoksen kolme ensimmäistä osaa esitettiin joulukuussa 1867 Wienissä. Sävellys ei vielä tuolloin saavuttanut mainittavaa menestystä. Seuraavana vuonna teoksen kokonaisesitys (ilman sopraano-osuutta) pitkänäperjantaina Bremenin tuomiokirkossa seuraavana vuonna sai jo enemmän suosiota. Teoksen ensimmäisestä versiosta puuttui sopraano-osuus Ihr habt nun Traurigkeit, ja Brahms lisäsi sen vuonna 1869. Ensimmäinen lopullisen version esitys oli 18. helmikuuta vuonna 1869 Leipzigissa. Kun teos alkoi saada lopullisena versiona suurta suosiota, se nosti Brahmsin säveltäjänä pian laajemman yleisön tietoisuuteen. Tuolloin Brahms ei ollut vielä säveltänyt ainuttakaan sinfoniaa, ja laajalle yleisölle sielunmessu oli Brahmsin ensimmäinen merkkiteos. Saksankielistä sielunmessua esitettiin ensimmäisen kymmenen vuoden aikana jo pelkästään saksankielisissä maissa yli sata kertaa, ja se kuuluu yhä musiikinhistorian suosituimpiin suuriin kuoroteoksiin. Vuonna 1869 Brahms julkaisi teoksesta myös nelikätisen pianosovituksen Lontoon-esitystä varten.
Levytyksiä
Teoksen tunnetuin levytys, jota monet klassisen musiikin CD-oppaat yhä suosittelevat, on Otto Klempererin vuonna 1962 brittiläisen Filharmonisen kuoron ja orkesterin kanssa tekemä levytys, jossa solisteina ovat Dietrich Fischer-Dieskau ja Elisabeth Schwarzkopf.
Françoise Hardy
Elämä ja ura
Françoise Hardy syntyi Pariisissa ja eli lapsuutensa ja varhaisnuoruutensa kaupungin 9. arrondissementissa. Hänellä on yksi nuorempi sisar, Michelle. Perheen vanhemmat elivät erillään ja isä ei ollut juurikaan tekemisissä perheen kanssa tai auttanut taloudellisesti. Hardy sai ensimmäisen kitaransa 16-vuotiaana syntymäpäivälahjaksi ja myös hyvän koulumenestyksen ansiosta. Hän alkoi hyvin pian tehdä omia kappaleitaan ja käydä koe-esiintymisissä.
Hardy solmi levytyssopimuksen Disques Voguen kanssa marraskuussa 1961 ja julkaisi esikoissinglensä ”Oh oh chéri” vuonna 1962. B-puolen laulu ”Tous les garçons et les filles” oli huikea menestys, ja levyä myytiin lopulta yli kaksi miljoonaa kappaletta. Laulut julkaistiin samana vuonna myös EP-levyllä. Hardyn ensimmäinen LP, hittikappaleen mukaan nimetty Tous les garçons et les filles julkaistiin myös vuonna 1962. Vuonna 1963 Hardy edusti Eurovision laulukilpailussa Monacoa ja sijoittui viidenneksi laululla ”L’amour s’en va”. Samana vuonna hän sai Académie Charles-Cros’n Grand Prix du Disque -palkinnon.
Hardysta tuli 1960-luvulla nopeasti yé-yé-tyylin johtava ja näkyvin hahmo ja samalla ranskalaisen musiikin eturivin tähti ja maan musiikkiviennin ykkösnimi. Hardy saavutti nopeasti lukuisia nimekkäitä ihalijoita kuten Bob Dylan, Miles Davis, Mick Jagger, David Bowie, Brian Jones, George Harrison, Keith Richards, Paul McCartney ja John Lennon.
Vuonna 2012 Hardy juhli 50-vuotista taiteilijauraansa julkaisemalla 27. studioalbuminsa L’Amour fou. Vuonna 2018 julkaistiin Hardyn uusin albumi nimeltään Personne d’autre.
Yksityiselämä
Françoise Hardy avioitui pitkäaikaisen miesystävänsä Jacques Dutroncin kanssa 30. maaliskuuta vuonna 1981. Parilla oli jo entuudestaan poika Thomas, joka syntyi vuonna 1973.
Sibelius-lukio
Sibelius-lukio on musiikkiin ja tanssiin painottunut lukio Helsingin Kruununhaassa. Lukiossa on kolme linjaa: musiikki-, tanssi- ja yleislinja. Lukion noin 530 opiskelijasta musiikkilinjalla opiskelee noin 350, tanssilinjalla 80 ja yleislinjalla 100.
Vuonna 2006 Sibelius-lukio vietti 100-vuotisjuhlaa.
Toiminta
Sibelius-lukio toimii osoitteessa Liisankatu 13, talossa, joka 1902 valmistui ruotsinkieliselle poikalyseolle Svenska lyceum i Helsingfors.
Poikalyseo lopetti toimintansa 1972, jolloin se muutti pois talosta ja yhdistettiin ruotsinkieliseen tyttölyseoon.
Musiikki- ja tanssilinjalle pääsy edellyttää näyttökokeeseen osallistumista, ja valinta tapahtuu sekä peruskoulun lukuaineiden keskiarvon että taiteellisten ansioiden perusteella. Musiikkilinjalle otetaan vuosittain noin 110 opiskelijaa, yleislinjalle noin 30 ja tanssilinjalle noin 35. Yleislinjalle pyrkiminen tapahtuu normaalisti peruskoulun lukuaineiden keskiarvon pohjalta. Pääsyrajat vuonna 2022 olivat musiikkilinjalle 16,08 pistettä, tanssilinjalle 16,85 pistettä ja yleislinjalle vaadittiin vähintään 9,23 keskiarvo.
Musiikkilinjalla opiskelevat voivat valita monenlaista musiikinopetusta, kuten laulu- tai soitinopetusta ja musiikkitietouden erikoiskursseja. Sibelius-lukiossa voi opiskella myös erilaista yhteismusisointia laulu-, rock-, etno-, kamarimusiikki- tai jazz-yhtyeen muodossa. Lisäksi lukiossa toimii kamarikuoro, tyttökuoro ja sekakuoro sekä myös sinfoniaorkesteri, jota johtaa Juhani Lamminmäki. Sibelius-lukion musiikinopettajat ovat menestyneitä nuorten musiikkikasvattajia. Koulussa on tuotettu mm. rockmusikaaleja ja konsertteja.
Tanssilinjalla opiskelevat voivat saada koulussa nykytanssin sekä baletin opetusta, ja opiskelijat työstävät usein monia tanssiproduktioita. Tanssin opiskelijat käyvät myös tanssi- ja kulttuuritunneilla, joilla opiskellaan länsimaisen taidetanssin historiaa ja nykypäivää.
Global Cybersecurity Index
Global Cybersecurity Index (lyhennys: GCI; epävirallinen suomennus: Maailmanlaajuinen kyberturvallisuusindeksi) on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö ITU:n (Kansainvälinen televiestintäliitto) kokoama, eri valtioiden tietoturvan kansallista tasoa vertaileva indeksiarvo. Indeksin lukuarvo vaihtelee välillä 0-100, missä 100 on maksimi (erinomainen) ja 0 minimi (olematon).
Indeksin tarkoituksena on mitata ITU:n 193 jäsenmaan ja Palestiinan sitoutumista kyberturvallisuuteen. GCI-indeksiluku helpottaa jäsenmaita löytämään kehittämistä vaativat tietoturvan osa-alueet kansallisella tasolla. Se lisää tietoisuutta kyberturvallisuuden tilasta eri puolilla maailmaa ja kannustaa toimenpiteisiin ryhtymistä. Valtion tilaa mittaava GCI-indeksiluku muodostetaan viiden osa-alueen osaindeksien yhteissummana. Kustakin osa-alueesta voi kertyä enimmillään 20 pistettä. Osa-alueet ovat:
Esimerkkejä vuonna 2021 julkaistusta, vuoden 2020 tietoihin pohjautuneista indekseistä (GCI-4; Huom. Julkaisussa GCI-indeksin yhteenvetotaulukon indeksiarvo poikkeaa muutaman maan kohdalla myöhemmillä sivuilla maakohtaisiin erittelyihin kirjatuista indeksiluvuista. Oheisessa taulukossa on käytetty jälkimmäisiä indeksilukemia:
GCI:n vahvuutena on pidetty sen mittarien kattavuutta. Ainakin osa maakohtaisten tietoturvallisuusindeksien vertailuista pitää Viron ylläpitämää NCSI-indeksiä (National Cybersecurity Index) GCI:tä tarkempana ja ajantasaisempana kyberturvallisuustilanteen mittarina. CGI:n määritysperusteiden ja aikataulutuksen vuoksi valtion maasijoitus voi poiketa huomattavasti NCSI-indeksin kulloinkin voimassaolevasta maasijoituksesta.
GCI-indeksiä voidaan käyttää esimerkiksi vertailtaessa eri maiden energiasektorien kyberturvallisuuden tasoa tai mittarina tämän aihepiirin tai maakohtaisten kehittämiskohteiden löytämisessä.
Kaarinuoliainen
Kaarinuoliainen (Yasuhikotakia morleti, vanh. Botia morleti, syn. Botia horae) on piikkinuoliaisten (Cobitidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään usein akvaariossa.
Ulkonäkö ja koko
Se on pohjaväriltään tasaisen harmaanruskea. Selkärankaa pitkin kulkee musta juova, ja pyrstön tyvessä on musta kaari. Pyrstö on läpikuultava, mustapilkullinen, vatsapuolen evät punaiset. Kaarinuoliaisen sukupuolta ei voi määrittää ulkonäön perusteella. Kaarinuoliainen voi kasvaa 10 senttimetrin mittaiseksi.
Alkuperä
Luonnossa kaarinuoliaisia esiintyy Thaimaan Mekong-joessa ja siihen yhteydessä olevissa vesistöissä.
Käyttäytyminen ja ravinto
Kaarinuoliaisille sopii akvaario, jossa on hienojakoinen hiekkapohja ja paljon piilopaikkoja kasvien ja juurakoiden alla. Ne syövät luonnossa nilviäisiä ja akvaariossa kernaasti sinne eksyneet kotilot. Kaarinuoliainen on vilkas ja melko aggressiivinen laji eikä sovi seura-akvaariossa kovin rauhallisten kalojen seuraan. Kaarinuoliaisia pitäisi olla ainakin viiden yksilön parvi, jotta reviirikiistat ja aggressiot jakautuisivat tasaisesti eikä heikointa yksilöä kiusattaisi hengiltä. Kaarinuoliaista on lähes mahdotonta saada lisääntymään akvaario-olosuhteissa.
Espanjan ympäriajo
Espanjan ympäriajo (, lyhyemmin vain Vuelta) on yksi kolmesta maantiepyöräilyn suuresta ympäriajosta Italian ympäriajon ja Ranskan ympäriajon ohella. Vuosina 2005–2007 se kuului UCI ProTouriin ja nyttemmin UCI World Touriin. Ensimmäinen Vuelta järjestettiin vuonna 1935 ja vuodesta 1955 lähtien se on järjestetty vuosittain. Kuten Italiassa ja Ranskassa, Espanjassakin ympäriajo kestää kolme viikkoa. Alkusysäyksen Espanjan ympäriajolle antoivat nimenomaan kaksi aikaisemmin käynnistettyä suurta ympäriajoa ja eritoten niiden positiivinen vaikutus kilpailuja tukeneiden lehtien (Ranskassa L'Auto, Italiassa La Gazzetta dello Sport) levikkeihin. Niinpä Informaciones-päivälehden Juan Pujol pani käyntiin ympäriajon myös Espanjaan.
Vuelta ajettiin pitkään keväisin, mutta vuodesta 1995 lähtien se on ajettu syyskuussa. Reittiin sisältyy yleensä henkilökohtainen aika-ajo ja joukkueaika-ajo ja se päättyy perinteisesti maan pääkaupunkiin Madridiin.
Kokonaiskilpailun johtaja pitää punaista paitaa, jersey rojo. Mäkikilpailun johtaja pitää sinipilkullista paitaa ja pistekilpailun paras vihreää paitaa jersey verde. Lisäksi käytössä on valkoinen nuorten kilpailun johtajan paita, jersey blanco. Aiemmin valkoista paitaa piti yhdistelmäkilpailun johtaja mutta vuodesta 2019 eteenpäin nuorten kilpailu korvasi tämän. Paras mäkimies on palkittu alusta alkaen. Pistekilpailu tuli mukaan vuonna 1945 ja yhdistelmäkilpailu oli mukana vuosina 1970–1974, 1987–1993 sekä 2002–2018.
Kilpailukategoriat
Muut kategoriat:
Arvopaidat:
Lakkautetut kategoriat:
Vueltan viime vuosien menestyjät
Lähde: cyclingarchives.com
Wolandoo
Esiintyvä kokoonpano vuonna 2008:
Vuosina 2002–2006 mukana ovat olleet myös: Elina Räsänen, Jukka Majuri, Jorma Nieminen, Eeti Nieminen, Pia Niskanen, Jaana Virkkala, Sampo Laaksonen, Raija Hämynen, Sirkka Jolkkonen, Kati Karinharju sekä Jarmo Hovi, jonka rumputunneilta koko homma sai alkunsa v. 2001.
Ketoosi (tila)
Ketoosi on aineenvaihdunnan tila, jossa muiden muassa rasvahapoista muodostettujen ketoaineiden pitoisuus veressä on koholla. Tämä on seurausta ravinnon alhaisesta hiilihydraattien määrästä, mikä voi johtua paastosta, ravinnon puutteesta tai ketogeenisen ruokavalion noudattamisesta.
Elimistö varastoi syötyä hiilihydraattia glykogeeniksi maksaan ja lihaksiin, joista se on purettavissa energiantuotantoa varten. Lihaksissa olevaa glykogeenia ei voida mainittavasti palauttaa glukoosiksi verenkiertoon vaan glykogeeni käytetään lihasten omaan energiantuotantoon. Lihaskudoksessa olevat varastot tyhjenevät lihasten kulutuksen mukaan. Ilman lisätäydennystä maksan glykogeenivarastot tyhjenevät noin 12–24 tunnin kuluessa, minkä jälkeen elimistön on käytettävä korvaavia energianlähteitä pakollisiin glukoosin tarpeisiin. Ketoaineiden tuotanto myös useimmiten lisääntyy ja johtaa ketoosiin parin vuorokauden kuluessa. Ketoosi on elimistön luontainen keino selviytyä tilapäisen ravinnonpuutteen yli, eikä sitä ole syytä sekoittaa diabeetikolle mahdolliseen, vaaralliseen ketoasidoosiin. Lievää ketoainetuotantoa tapahtuu elimistössä usein ilman erityisruokavalioitakin esimerkiksi liikunnan aikana.
One Life (Glen Vellan kappale)
One Life on Glen Vellanin esittämä kappale, joka edusti Maltaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa.
Ketoosi (tila)
Veren insuliinipitoisuuden laskiessa ja glukagonipitoisuuden noustessa elimistö siirtyy ravintoaineiden varastoinnista varastojen purkuun. Käynnistyy glukoneogeneesi, jossa elimistö alkaa muodostaa glukoosia vapaista aminohapoista ja rasvojen glyserolista sekä maitohaposta. Glukoneogeneesin rinnalla käynnistyy tarvittaessa ketogeneesi, joka vähentää glukoosin valmistustarvetta ja näin ollen säästää aminohappoja, mikä on erityisen tärkeää pitkittyneessä ravinnottomuudessa. Pääasiassa maksa (mutta vähäisessä määrin myös muut kudokset kuten munuaisen kuorikerros) alkaa muodostaa vapaista rasvahapoista ketoaineita, joita mm. aivot ja sydänlihas sekä muu lihaksisto kykenevät käyttämään energianlähteenä palauttaen ketoaineet (asetoasetaatti, beeta-hydroksibutyraatti) asetyylikoentsyymi-A:ksi, joka on suoraan käytettävissä oksidatiiviseen energiantuotantoon Krebsin syklin kautta mitokondrioissa aivan samalla tavalla kuin tapahtuu glukoosinpoltonkin aerobinen osuus.
One Life (Glen Vellan kappale)
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui ensimmäisenä finaalista.
Ketoosi (tila)
Ketoaineiden tuotto ei paaston alkupäivinä ole voimakasta. Paaston jatkuessa, ts. yleensä 5.–6. paastopäivästä lähtien, ketoottinen tila on voimakkaimmillaan. Ketoosin tunnistaa paastoajalle tyypillisestä, imelänhajuisesta hengityksestä. Ketoainetuotannossa syntyy vähäisiä määriä asetonia, joka vesiliukoisena poistuu mm. ihon ja munuaisten sekä haihtumalla keuhkojen kautta.
Aivojen koko glukoosintarvetta ei voi kuitenkaan korvata ketoaineilla, ja maksa tuottaakin sekä ravinnon että omien varastorasvojensa glyserolista sekä ravinnon aminohapoista glukoosia glukoneogeneesillä. Maksan glukoneogeneesin tuotantokyky riittää kaikkiin elämälle välttämättömiin aina pakollisiin glukoosin tarpeisiin. Mm. punasolut tarvitsevat aina yksinomaan glukoosia energiantarpeisiinsa, koska punasoluissa ei ole mitokondrioita. Glukoosista ne käyttävät yksinomaan anaerobisen osuuden ja palauttavat jäljelle jääneen osan maitohappona edelleen muualla käytettäväksi. Aivot tarvitsevat aina täydellisen ketoaineadaptaationkin jälkeen yleensä vähintään 20–30 prosenttia energiantarpeestaan glukoosina. Niillä on yleensä aina valmius käyttää ketoaineita noin 30–40 prosenttia energiantarpeestaan. Tiedot vaihtelevat hivenen eri kirjallisuuslähteiden mukaan.
Toisin kuin yleisesti uskotaan, glyserolin ja aminohappojen glukoneogeneesi käytön lisäksi keho pystyy tuottamaan rasvahappojen ketoaineista glukoosia. Ensimmäiset viitteet tästä löydettiin jo 1957. Ketoosissa olevilla ihmisillä glukoosin muodostuminen asetonista todennettiin 1979 radioaktiivisten leimojen avulla. Glukoosin metabolinen reitti rotissa varmistettiin 1986 ja lisäksi 2011 tietokoneanalyysillä löydettiin ihmisistä 22 todennäköistä reittiä, joiden kautta asetonista voi muodostua glukoosia.
Ketogeeniset ruokavaliot
Ketogeenisissa ruokavalioissa pyritään hormonitasoja stimuloimalla (vältetään hiilihydraatteja, jotka stimuloivat insuliinin eritystä ja nautitaan proteiineja, jotka stimuloivat glukagonin eritystä ja insuliinin eritystä) pääsemään ketoosiin.
Kuuluisa ja kiistelty Atkinsin dieetti kuuluu ketogeenisiin dieetteihin. Myös monet hyvähiilihydraattiset dieetit, kuten Montignacin dieetti, Heikkilän dieetti sekä South Beach -dieetti, alkavat ketogeenisellä osuudella, jonka jälkeen diettiin aletaan lisätä hyviä, eli hitaasti imeytyviä hiilihydraatteja.
Väinö Suojamaa
Väinö Alban Suojamaa (sukunimi aik. Grönlund; 11. lokakuuta 1878 Rauma – 16. helmikuuta 1968 Eurajoki) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Suojamaa toimi kirkkoherrana Pyhämaassa 1912–1921, Pyhärannassa 1926–1934 ja Eurajoella 1934–1951. Hän kirjoitti uskonnollisista ja kotiseutuaiheista.
Resurrection
Resurrection voi tarkoittaa seuraavia:
Ensio Surma-aho
Ensio Surma-aho (s. 1936) oli suomalainen teologi ja kirjailija.
Surma-aho oli ylioppilaaksi valmistuttuaan muutaman vuoden tilapäisenä kansakoulunopettajana, kunnes hän aloitti 1960 teologian opinnot Helsingin yliopistossa. Hän sairastui opiskeluaikanaan syöpään, ja hän julkaisi 1964 sairauden aikaiset päiväkirjansa pääsiäisestä 1962 loppuvuoteen 1964 nimellä Elämä säteiden varassa. Kirjaan ilmestyi vuotta myöhemmin jatko-osa Säteiden sanomaa.
Grafenau (Baden-Württemberg)
Grafenau on kunta eteläisessä Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Kunnassa asui vuoden 2022 syyskuun lopussa 6 877 asukasta. Kunnan pinta-ala on 13,05 neliökilometriä, ja sen väestötiheys on noin 529 asukasta neliökilometrillä.
M-103 (1940)
M-103 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Alus katosi 28. elokuuta 1941 Suomenlahdella mahdollisesti osuttuaan miinaan.
Zimmari
Zimmari on Kempeleen Honkasessa, Kauppakeskus Zeppelinin läheisyydessä sijaitseva uimahalli. Uimahallirakennus on valmistunut vuonna 1996. Uimahalli avattiin yleisölle tammikuussa 1997.
Uimahallissa on kaksi lasiseinän erottamaa allasosastoa. Varsinaisessa uima-allasosastossa on 25 metrin pituinen allas, lasten opetusallas, pikkulasten kahluuallas ja 30 metrin vesiliukumäki. Monitoimialtaan puolella on poreallas ja viisi vesihierontapistettä. Uimahallissa on myös kahvio.
Uimahallissa kävi 164 203 asiakasta vuonna 2009. Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliitto on palkinnut vuonna 1998 Zimmarin vuoden uimahallina Suomessa.
HMS Chatham (F87)
Valmistus
Alus tilattiin Swan Hunterilta Tyne and Wearistä, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1988 kumminaan Lady Oswald ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1990.
Palvelus
Vuonna 1993 alus liitettiin operaatio Sharp Guardiin valvomaan entisen Jugoslavian vastaisia pakotteita. Alus valtasi 1. toukokuuta 1994 maltalaisen rahtialuksen Lido II:n, jota epäiltiin polttoaineen salakuljetuksesta Montenegroon. Alus avusti Alankomaiden laivaston fregattia Hr. Ms. Van Kinsbergeriä, joka pysäytti rahtialuksen. Kolme Jugoslavian laivaston Koncar-luokan korvettia pyrki estämään rahtialuksen tarkastuksen sekä saattamaan pysäytetyn aluksen satamaan. Yksi korveteista yritti törmätä Chathamiin, jonka toiminta Italian ilmavoimien Tornado-hävittäjäpommittajien tukemana pakotti lopulta korvetit vetäytymään.
Alus saattoi 1997 kuninkaallista jahtia HMY Britanniaa Britannian luopuessa Hongkongista. Toukokuussa 2000 alus kuului Sierra Leonen rannikolle lähetettyyn maihinnousuosastoon, jonka tehtävänä oli evakuoida alueen brittiläiset ja muut eurooppalaiset sekä amerikkalaiset operaatio Palliserissa. Tammikuussa 2003 Chatham lähti Britteinsaarilta Persianlahdelle, missä se Irakin sodan aikana tulitti 20. maaliskuuta Al-Fawin niemimaalla olleita irakilaisten asemia. Se ampui kaikkiaan noin 60 laukausta, jonka jälkeen alus jäi alueelle tukemaan niemimaan vallanneita merijalkaväen sotilaita. Se palasi Britteinsaarille elokuussa.
Alus avusti joulukuun 2004 tsunamin vaurioittamia alueita Sri Lankan rannikolla. Alus vieraili 31. lokakuuta 2006 Chathamissa Massachusettsissa matkallaan Bostoniin. Vuonna 2008 alus takavarikoi kaikkiaan kuusi tonnia huumaavia aineita. Alus lähti tammikuussa 2010 Britteinsaarilta Adeninlahdelle. Maaliskuusta 2010 alkaen Chatham oli Naton lippulaivana kansainvälisessä operaatiossa Somalian merirosvouksen torjunnassa. Alus tuhosi 17. toukokuuta kaksi merirosvovenettä.
Alus saapui 26. tammikuuta 2011 Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta helmikuussa.
Kaikki muuttuu
Kaikki muuttuu voi tarkoittaa seuraavia:
The Real Group
The Real Group on ruotsalainen a cappella -lauluyhtye, joka perustettiin vuonna 1984. He ovat hyvin arvostettu jazz- ja kevyeen musiikkiin paneutunut lauluyhtye. The Real Group on kuitenkin vaikuttanut myös klassisen kuoromusiikin kentällä: vuonna 2002 julkaistu "Stämning"-levy sisältää ruotsalaista perinteistä kuoromusiikkia ja tehtiin yhteistyössä Eric Ericsonin kanssa. Yhtyeeseen kuuluu viisi jäsentä: Emma Nilsdotter, Katarina Henryson, Anders Edenroth, Morten Vinther Sørensen ja Anders Jalkéus.
Margareta Jalkéus erosi yhtyeestä vuonna 2006 ja Peder Karlsson vuonna 2010. Johanna Nyström on esiintynyt ryhmän kanssa sekä Margareta Jalkéusin että Katarina Henrysonin sijaisena näiden ollessa äitiyslomalla tai muuten väliaikaisesti poissa ryhmän toiminnasta.
The Real Group on laulanut jo yli 30 vuotta yhdessä ja tehnyt yli 2000 esiintymistä ympäri maailmaa.
Lida
Lida on valkovenäläinen kaupunki ja samannimisen piirin keskus noin 163 kilometriä Minskistä länteen. Lidasta on maanteitse noin 130 kilometriä Puolaan ja 45 kilometrin matka Vilnan suuntaan Liettuan rajalle. Kaupunki kuuluu Hrodnan alueseen ja sen väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan 97 629. Koko Lidan piirissä asui 135 096 ihmistä, mihin sisältyi myös piirin eteläosissa sijaitseva Bjarozaukan pikkukaupunki.
Historiaa
Lida on perustettu 1300-luvulla. Asiakirjoissa kaupunki mainitaan ensimmäisiä kertoja vuosina 1323 ja 1328. . Lidan linna rakennettiin noin 1323-1325 Liettuan suuriruhtinaskunnan itärajan suojaksi ja se tuhoutui vähitellen lukuisissa piirityksissä, suurempi tuho oli vuonna 1710. Sittemmin linnaa on kunnostettu ja se kuuluu kaupungin päänähtävyyksiin. Linna sijaitsee keinotekoisella, 5-6 metriä ympäristöään korkeammalla kummulla, ja linnassa on 12 metriä korkeat muurit. Aiemmin linna sisälsi ortodoksisen kirkon, asuin- ja talousrakennuksia. Paikkakunta toimi vuonna 1380 Liettuan suuriruhtinaskunnan Gediminasin luoman dynastian linnoituksena. Lida liitettiin Venäjän keisarikunnan yhteyteen Puolan jaoissa vuonna 1795 ja se sai kaupunginoikeudet vuonna 1796. Venäjän keisarikunnassa kaupunki kuului Hrodnan, ja 1843 lähtien Vilnan kuvernementtiin. Vuoden 1897 väestönlaskennassa se listataan Vilnan kuvernementin kihlakuntakaupunkina. Vuosina 1919–39 se oli liitetty osaksi Puolaa.
Liikenneyhteydet
Nykyisin kaupunki on liikenteen solmupiste. Lida on merkittävä rautateiden risteysasema. Ukrainasta ja Kobrynin kaupungin suunnalta saapuva, pohjoisessa Liettuan Vilnaan vievä E85-valtatie (numerointi M11) kulkee Lidan läpi. Lisäksi Minskistä länteen Hrodnaan johtava valtatie M6 sivuaa kaupunkia etelässä. Tämän ohella kaupungin itäpuolella näkyy satelliittikuvassa maan sisäisessä käytössä oleva lentokenttä, jonka kiitotie on 2,4 km pitkä.
Siaminpiikkisilmä
Siaminpiikkisilmä (Pangio myersi ) on Kaakkois-Aasian joissa ja järvissä tavattava kala, joka on saanut nimensä pienistä silmien alla olevista piikeistä, jotka voi tarvittaessa kääntää ulospäin. Se on suosittu akvaariokala samoin kuin pienempi sukulaisensa piikkisilmä (Pangio kuhlii).
Alkuperä
Siaminpiikkisilmä on kotoisin Mekong-joen vesistöstä ja muualta Thaimaan kaakkoisosasta.
Käyttäytyminen
Siaminpiikkisilmät piileksivät joskus päiväkausia pohjahiekkaan kaivautuneina, koloissa tai juurakoiden ja kasvien alla. Pehmeä pohjamateriaali on niille hyväksi.
Vesiolot ja ravinto
Siaminpiikkisilmät pitävät lämpimästä (24–30-asteisesta) ja pehmeästä vedestä. Ne syövät vain pohjaan painunutta ruokaa.
Jokimaan ravirata
Jokimaan ravikeskus on vuonna 1981 valmistunut, Lahden Jokimaalla toimiva raviurheilukeskus, johon kuuluvat raviradan lisäksi muun muassa totohalli, katsomo ja ravintolatilat. Vuonna 2011 aloitettiin uuden aition rakennustyöt. Jokimaan ravikeskuksessa järjestetään ravien lisäksi myös muuta toimintaa, kuten messuja ja urheilutapahtumia. Sen omistaa Lahden Hevosystäväinseura ry, joka perustettiin vuonna 1908. Ennen Jokimaan valmistumista ravikilpailuja järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla. Vuonna 2010 Jokimaan ravikeskuksen liikevaihto oli noin 3,5 miljoonaa euroa. Keskuksen sisätiloihin mahtuu 2 500 ihmistä ja ulkotiloihin noin 20 000 ihmistä.
Historia ja arkkitehtuuri
Lahden ja Hollolan seudulla on järjestetty raveja jo kauppalan aikaan, mm. vuonna 1908 perustetun Lahden Hevosystäväin Seuran toimesta. Samana vuonna perustettiin myös Lahden vanha ravirata kaupungin länsipuolelle Kärpäseen. Tämän radan käytyä ahtaaksi ryhdyttiin suunnittelemaan Jokimaalle uutta ravikeskusta, jonka rakennukset suunnitteli lahtelaisarkkitehti Jorma Teerenmaa. Suurin osa rakennusten piirustuksista valmistui vuosina 1980-1981; näihin lukeutuvat katsomo, valmennustalli, huoltorakennus, valjastusrakennus, myyntikatos ja lipunmyyntikoju. Näitä täydennettiin myöhemmin hevostallilla 1983, uudella valjastuskatoksella 1987 sekä lounaskahviolla ja totohallilla 1990. Rakennuksista näkyvimmät katsomo ja kahvio rakennettiin tiilestä, pienemmät rakennukset taas puusta.
Ravien aikana
Jokimaalla järjestettäviä ravipäiviä on vuodessa 38. Näihin luetaan ”perusravit” sekä muutamat isommat ravitapahtumat, kuten lämmin- ja kylmäveristen Suur-Hollola-ajot ja pikkujouluravit. Näiden lisäksi keskuksessa järjestetään myös harjoitusraveja lähes viikoittain. Ravien yhteydessä järjestetään totopelejä, ja ravien aikana keskuksen ravintolat ja pub ovat auki. Raveja voi seurata aitiosta tai istumakatsomosta.
Ravien ulkopuolella
Itse ravien lisäksi Jokimaan ravikeskuksella järjestetään myös muunlaisia tapahtumia. Keskus vuokraa sisä- ja ulkotilojaan, pysäköintialueitaan, sauna- ja kokoustilojaan, ravintoloitaan ja kabinettiaan niin yksityishenkilöiden kuin yritystenkin käyttöön. Esimerkiksi nuorisolentopalloturnaus Power Cup sekä Neste Oil Rally järjestettiin Jokimaalla.
Suomi-Seura
Suomi-Seura ry on suomalainen "maailmalla olevien, sinne lähtevien ja sieltä palaavien suomalaisten etu-, asiantuntija- ja palvelujärjestö". Järjestön tehtävänä on myös välittää ajanmukaista Suomi-kuvaa maailmalle ja tehdä ulkosuomalaisuutta tunnetuksi Suomessa.
Historia
Järjestö on perustettu 6. toukokuuta 1927, jolloin jo perustavassa kokouksessa järjestö hajaantui kahtia. Varsinaisen Suomi-Seuran nimen rekisteröineen yhdistyksen puheenjohtajaksi tuli Kyösti Haataja. Erimielisyyksien takia perustetun toisen yhdistyksen nimeksi tuli Ulkosuomalais-Yhdistys, tärkeinä hahmoina mukana muun muassa Eino Aaltio ja Urho Kekkonen. Yhdistykset yhtyivät uudestaan vuonna 1929 sammuakseen vain paria vuotta myöhemmin.
Järjestön toiminnan taannuttua hetkeksi 1930-luvulla se rekisteröitiin uudelleen 19. toukokuuta 1937 Suomi-Seurana, muun muassa vuonna 1934 silloisen pääministeri Kyösti Kallion tukemana perustetun "Ulkomaankävijäin Seuran" pohjalle. Sota-aikana ja sen jälkeen yhdistyksen toiminta suuntautui etenkin Yhdysvaltoihin ja amerikansuomalaisiin ylläpidettävien suhteiden hoitamiseen.
Vuonna 1959 järjestö aloitti seuramatkojen järjestämisen, jolla se saavutti huomattavan taloudellisen omavaraisuuden. Seuramatkatoiminta oli huipussaan 1980-luvulla ja järjestön jäsenmäärä oli myös tuolloin korkeimmillaan, noin 80 000.
Vuonna 1997 perustettiin Ulkosuomalaisparlamentti, joka on ulkosuomalaisille tarkoitettu edustuksellinen elin tiedon ja "tunteiden" välittämiseksi Suomeen ja Suomesta. Vuodesta 1997 lähtien järjestön pääasiallinen tulonlähde ja toiminnan perusta on jälleen ollut valtionapu. Toiminnan suojelija on Suomen tasavallan presidentti.
Toimintamuotoja
Järjestö julkaisee Suomen Silta -nimistä jäsenlehteä ja tukee ulkosuomalaisia tiedotusvälineitä ja muita ulkosuomalaisjärjestöjä.
Ulkosuomalaisparlamentti kokoaa ulkosuomalaisia paikallisten Suomi-Seura-jäsenyhdistystensä edustajien välityksellä kahden-kolmen vuoden välein Suomeen. Muita toimintamuotoja ovat mm. tukihenkilötoiminta ulkomailla, seminaarien ja kurssien järjestäminen sekä yli 5 000 ihmistä vuosittain opastava neuvontapalvelu ulkomaille muuttamiseen, siellä asumiseen ja sieltä palaamiseen liittyvissä kysymyksissä.
Jäsenyys
Jäsenyys on avoin kaikille ulkosuomalaisille tai muuten vain ulkosuomalaisuudesta kiinnostuneille henkilöille. Vuonna 2007, Suomen Silta -lehden levikkitietoihin pohjautuen, järjestön jäsenmäärä oli noin 23 000.
Organisaatio
Suomi-Seuran hallituksen puheenjohtajana toimii Markus Aaltonen (vuodesta 2019) ja toiminnanjohtajana Tina Strandberg (vuodesta 2016).
Rahoitus
Vuodesta 1997 lähtien järjestön pääasiallinen tulonlähde ja toiminnan perusta on jälleen ollut valtionapu.
Nikkelijodidi
Nikkelijodidi (NiI2) on nikkeli- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kidevedetön nikkelijodidi on väriltään mustaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Nikkelijodidi on hygroskooppista eli se imee kiderakenteeseensa vettä. Aineesta tunnetaan kidevedelliset tetra- ja heksahydraatit (NiI2·4H2O ja NiI2·6H2O). Heksahydraatti on väriltään sinivihreää. Nikkelijodidi liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös hieman etanoliin.
Nikkelijodidia valmistetaan nikkelikarbonaatin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla.
Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa kytkentäreaktioissa ja usein yhdessä samarium(II)jodidin kanssa.
Alkulan tila
Alkulan tila sijaitsee Alkulassa, Vanhan Vaasan pohjoispuolella. Vaasan kaupungin omistamaan tilaan kuuluu nykyisin 1700-luvulla rakennettu päärakennus, puutarha ja eläinaitauksia.
Tilan nimi on peräisin sen entiseltä asukkaalta August Alexander Levónilta, joka perusti sinne Suomen ensimmäisen höyrymyllyn.
Historia
Alkulan tila toimi Abraham Wasastjernan tupakkaviljelmänä vuodesta 1773 seuraavan vuosisadan alkuun. Vaasalainen tehtailija August Alexander Levón osti tilan vuonna 1847 ja perusti sinne seuraavana vuonna väritehtaan. Vuonna 1849 Levón laajensi tuotantoaan rakentamalla tilalle Suomen ensimmäisen höyrymyllyn.
Päärakennus ja Alkula säilyivät Vaasan palosta vuonna 1852. Palon jälkeen kaupunki siirrettiin meren ääreen, jonne myös Levón keskitti toimintansa. Alkulan myllyn tuotanto siirrettiin kaupungin uudelle paikalle vuonna 1876. Levónin kuoleman jälkeen tila myytiin maanviljelystarkoituksiin ja lopulta vuokrattavaksi. Tila oli asumiskäytössä 1970-luvulle saakka, minkä jälkeen kaupunki lunasti sen vuonna 1976. Tilan päärakennus ränsistyi ja pysyi autiona aina 1990-luvulle saakka, jolloin se kunnostettiin Pohjanmaan museon ohjeiden mukaan.
Nykyisin tilaa ylläpitää ja käyttää Vaasan 4H-järjestö.
Metauruksen taistelu
Metauruksen taistelu oli toiseen puunilaissotaan kuuluva taistelu Karthagon ja Rooman välillä, joka käytiin vuonna 207 eaa. Metaurus-joen läheisyydessä Italiassa.
Karthagolaisia johti Hannibalin veli Hasdrubal Barka, jonka tarkoituksena oli viedä veljelleen lisää sotilaita tämän yrittäessä valloittaa Roomaa. Rooman armeijaa johti Marcus Livius Salinator sekä Gaius Claudius Nero.
Claudius Nero oli juuri taistellut Hannibalia vastaan Grumentumissa, joka sijaitsi muutamia satoja kilometrejä etelään Metaurus-joelta, ja yhdisti joukkonsa Salinatorin kanssa. Tämän johdosta Karthagon armeijalla oli alivoima ja se hävisi Rooman joukoille. Myös Hasdrubal kuoli taistelussa, sillä huomattuaan roomalaisten ylivoiman, hän päätti olla jäämättä kiinni ja ratsasti vihollisen armeijan keskelle, taistellen kuolemaansa saakka.
Pepi I Meryre
Kuningas oli vasta lapsi isänsä kuollessa, ja hänen äitinsä Iput hallitsi maata aluksi. Keskeinen näiden hallituskausien virkamies oli tuomari Ueni, josta tuli myös 10 000 miehen vahvuisen armeijan johtaja. Kuningas sai kaksi poikaa, nimeltään Merenra ja Phiops.
Winnipegjoki
thumb|250px|[[Paul Kanen (1810–1871) piirros leiripaikasta Winnipegjoella vuonna 1846.]] Winnipegjoki on 813 kilometriä pitkä,  joki Kanadassa Manitoban ja Ontarion provinssien alueella. Joki virtaa Lake of the Woods -järvestä luoteeseen ja laskee Winnipegjärveen.
Joen valuma-alueen pinta-ala on 150 000 km², josta 29 000 km² on Yhdysvaltojen puolella Minnesotan osavaltion alueella. Joen pituus Kenoran säännöstelypadolta Lake of the Woodsin järveltä Winnipegjärvelle on 235 kilometriä. Joen valuma-alue alkaa Rainy Lake -järvestä josta se Rainyjoen, Lake of the Woodsin, Winnipegjoen, Winnipegjärven ja Nelsonjoen kautta laskee Hudsoninlahteen, jolloin koko pituus on 813 kilometriä.
Joki muodostaa myös useita järviä, joista Ontariossa sijaitsevat Gun- ja Sandjärvet sekä Manitobassa Nutimik-, Eleanor-, Dorothy-, Margaret-, Natalie-, sekä Lac du Bonnet -järvet.
Historia
Alueen alkuperäisasukkaat ovat käyttäneet jokea kulkureittinä tuhansien vuosien ajan, ja se on ollut tärkeä turkiskaupan vesireitti. Joki muodosti luontaisen ja helppokulkuisen väylän laajan alueen halki, ja se oli kuljettavissa kanooteilla vaivattomasti. Ensimmäinen alueelle kauppa-asemia perustanut tutkimusmatkailija oli Pierre La Vérendrye, joka 1730-luvulla kartoitti läntisen Kanadan erämaita.