cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aigialeus
Inakhoksen poika
Aigialeuksen kerrotaan yleensä kuolleen lapsettomana, mutta toisessa variaatiossa hänen kerrotaan olleen Europsin isä, joka puolestaan oli Apiksen isoisä. Aigialeus oli Sikyonin ensimmäinen asukas, ja hallitsi Pelloponnesoksella aluetta, jota kutsuttiin hänen mukaansa Aigialokseksi. Hän perusti tänne myös kaupungin nimeltä Aigialea.
Pasi Wedman
Pasi Wedman (s. 21. maaliskuuta 1975 Kuusamo) on suomalainen uransa jo päättänyt riistamaaliammunnan maailmanmestari. Wedman oli aktiiviurallaan 169 senttimetriä pitkä ja painoi 63 kilogrammaa.
Wedman oli mukana vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä, jossa hän sijoittui neljänneksi 10 metrin olympiakiväärissä. Hän jäi pronssimitalista vain 5,3 pistettä. MM-kilpailuista Wedman on saavuttanut yhden kullan, yhden hopean ja kaksi pronssia. Jokainen mitali on tullut joukkuekilpailuista. EM-kilpailuista hänellä on neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Poikien tasolla Wedman voitti MM-kultaa 10 metrin olympiakiväärissä vuonna 1994 ja edeltävänä vuonna EM-kultaa samasta lajista silloisella nuorten maailmanennätyksellä.
Maailmancupin finaalissa vuonna 1997 Luganossa Wedman sijoittui kolmanneksi 10 metrin olympiakiväärissä. Hänellä on kaksi maailmancupin osakilpailun kakkossijaa ja yksi kolmossija.
Uransa jälkeen Wedman on toiminut Suomen nuorten olympiakiväärivalmentajana.
Adolf von Henselt
pienoiskuva|upright|Adolf von Henseltia esittävä patsas Schwabachissa Adolf von Henselt (12. toukokuuta 1814 Schwabach, Baijeri – 10. lokakuuta 1889 Bad Warmbrunn, Sileesia) oli saksalainen säveltäjä ja pianisti.
Von Henselt syntyi Schwabachissa ja aloitti 3-vuotiaana viulun soittamisen. Pianoa hän alkoi soittaa kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1837 von Henselt muutti Breslauhin. Samana vuonna hän meni naimisiin Rosalie Vogelin kanssa. Pariskunta muutti vuonna 1838 Pietariin. Von Henselt vietti Pietarissa loppuelämänsä, mutta vietti kesänsä Saksassa ja vieraili vuosina 1852 ja 1867 Englannissa.
Von Henselt lopetti aktiivisen sävellystyön noin 30-vuotiaana. Myöhemmällä iällään hän keskittyi pianon soittamiseen.
Dekatastrofointi
Dekastrofointi tai katastrofoinnin purkaminen on menetelmä, jota käytetään kognitiivisessa psykoterapiassa. Sen avulla palautetaan hallinnan tunne tilanteessa, jossa ihminen on luonut liioiteltuja uhkakuvia ja niihin liittyviä vääristyneitä uskomuksia. Tällainen uhkakuvien luonti niitä katastrofoimalla on tyypillistä mm. ahdistuneisuushäiriössä ja psykoosissa, mutta myös tavallisessa arkiajattelussa.
Menetelmä perustuu uhkaavan mielikuvan kohtaamiseen ja purkamiseen. Purkamisessa käydään läpi mitä mielikuvan toteutuminen oikeasti aiheuttaisi ja ovatko siihen liittyvät omat uskomukset mahdollisesti liioiteltuja tai vääristyneitä. Tähän liittyy myös omien vaikutusmahdollisuuksien realistinen arviointi.
Termin otti alun perin käyttöön Albert Ellis, ja menetelmää ovat sen jälkeen kehittäneet myös monet muut, joista tunnetuimpana Aaron T. Beck.
Dekatastrofointia voidaan kutsua myös "Entä jos" -menetelmäksi (eng. 'what if technique'), koska uhkaavaa mielikuvaa lähestytään usein kysymyksellä: "Entä jos pelkäämäsi asia tapahtuisi, mitä siitä seuraisi?"
Esimerkki:
Kunnianloukkaus
Kunnianloukkaus on luonnollista henkilöä kohtaan kohdistuva rikos, jossa rikoksentekijä esittää toisen henkilön kunniaa loukkaavia, yleensä paikkaansapitämättömiä väitteitä.
Kunnianloukkaus Ruotsissa
Ruotsissa kunnianloukkausta vastaava rikos (förtal) löytyy rikoskaaren 5 luvusta. Kiellettyä on, jos mainitsee toisen henkilön olevan rikollinen tai muuten elämäntavoiltaan moitittava taikka esittää tiedon, joka on omiaan kohdistamaan tähän muiden halveksuntaa. Jos lausunto tai halventava käytös on omiaan loukkaamaan uhrin itsetuntoa tai ylpeyttä, voidaan tuomita rikosnimikkeellä förolämpning. Ruotsin oikeuskäytännössä sillä ei ole merkitystä, onko kunniaa loukkaava väite totta vai ei.
Kunnianloukkaus Suomessa
Vanhassa vuoden 1889 rikoslaissa erotettiin toisistaan törkeämpi "herjaus", joka merkitsi paikkansapitämättömän tiedon tai vihjauksen levittämistä toisesta siten, että se voi "saattaa hänet halveksimisen alaiseksi tahi haitata hänen elinkeinoansa tai menestystään", ja toisaalta lievempi "solvaus", joka merkitsi toisen loukkaamista muulla tavalla. Rikoslakia yksinkertaistettiin vuonna 1999 siten, että nämä nimikkeet yhdistettiin "kunnianloukkaukseksi".
Kunnianloukkauksesta on erotettava Suomessa erikseen rangaistavaksi säädetty yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen, joka merkitsee paikkansapitävän tiedon levittämistä toista loukkaavalla tavalla.
Kunnianloukkauksen täyttymistä arvioitaessa ydinkysymys on usein se, onko väite tai vihjaus ollut totta vai onko se virheellinen. Lähtökohtaisesti oikean tiedon esittäminen ei ole kunnianloukkaus.
Oikeushenkilöllä ei ole sellaista kunniaa, jota voitaisiin loukata. Kunnianloukkaus saattaa kohdistua oikeushenkilön parissa työskenteleviin ihmisiin tai johonkin rajattuun henkilöpiiriin tai sen osaan.
Kunnianloukkauksia on perinteisesti pidetty vähäpätöisinä rikoksina. Kun sensaatioita tavoitteleva lehdistö nousi Suomessa 1970-luvun alussa merkittäväksi, käsiteltiin myös kunnianloukkausjuttuja, joissa rangaistuksena saattoi olla ehdollinen vankeus. Tämän hetken tietoliikenneoloissa nämä säännökset ovat hyvinkin keskeisiä; henkilön kunniaa voidaan loukata myös esimerkiksi sähköpostissa, tekstiviestissä, verkkosivuilla, keskustelupalstoilla tai blogissa.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan takaamaa sananvapautta ei ole oikeus käyttää totuudenvastaisten tai perustelemattomien väitteiden julkistamiseen luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä. Tietoa ei saa julkaista vahingoittamistarkoituksessa. Sananvapautta voidaan rajoittaa, mikäli menettelyllä turvataan muiden ihmisten tärkeämpien perusoikeuksien toteutuminen.
Tältä osin kunnianloukkaus poikkeaa oleellisesti yksityiselämän loukkaamisesta; jälkimmäisenä voidaan pitää myös paikkansapitävän tiedon levittämistä.
Kunnianloukkaus rikoslaissa
Suomen rikoslaissa (39/1889) kunnianloukkaus on asianomistajarikos eli syyte nostetaan pääasiassa vain, mikäli kunnianloukkauksen uhri sitä vaatii. Rikokselle on tavallinen ja törkeä tekomuoto:
Törkeästä kunnianloukkauksesta laki sanoo:
Kuolleen osalta oli aikaisemmin voimassa 20 vuoden suoja-aika. Nykyään vainajan muiston suojalla ei ole määräaikaa, mutta mitä pidempään kuolemasta on kulunut, sitä heikompi suoja on.
Rikoslain 24 luvun yksityiskohtaisesta perustelusta:
Yleisyys
Vain 11 % kunnianloukkauksista tehdyistä rikosilmoituksista päätyi syytteeseen vuonna 2013. Rikosilmoituksia kunnianloukkauksista vuonna 2013 tehtiin 1 463 kappaletta. Niistä vain 146 johti syytteeseen. Tapauksista 56 oli törkeitä kunnianloukkauksia. Niistäkin vain joka viides johti syytteeseen ja sama määrä syytteistä luopumiseen.
Yleisin esitutkinnan rajoittamisen syy oli teon arvioiminen laadultaan vähäiseksi. Lähes puolet esitutkinnan keskeyttämisistä vuonna 2013 perusteltiin tällä niin sanotulla "seuraamusluonteisella rajoittamisella". Syyttäjille tuli vuonna 2006 mahdollisuus rajoittaa esitutkintaa, jos rikoksen selvittäminen kävisi liian kalliiksi suhteessa seuraamuksiin. Tätä oikeutta on käytetty kunnianloukkausjutuissa, mikä rajoittaa niiden etenemistä syytteeseen. Tämä niin sanottu "kustannusperuste" vastasi 10 prosenttia epäilyjen hylkäämisistä.
Valtakunnansyyttäjä Matti Nissinen on ehdottanut kunnianloukkauksen osittaista dekriminalisointia.
Rajanvetoa eri tapauksissa
Yle on uutisessaan esittänyt kolme tapausta, joissa esitutkinta kunnianloukkauksesta on eri syistä lopetettu:
Riittämättömät todisteet syytökselle
Toimittaja Aarno Laitinen sai vuonna 2003 kunnianloukkaussyytteen kirjoittamastaan pakinasta, joka oli julkaistu Iltalehdessä marraskuussa 2000 otsikolla "Ilmiantajien paratiisi". Kirjoituksessa hän oli väittänyt erään verotarkastajan antaneen salassa pidettävää aineistoa tiedotusvälineille ja siten syyllistyneen virkamiehen salassapitovelvollisuuden rikkomiseen. Vuonna 2005 antamassaan tuomiossa Turun hovioikeus katsoi, ettei Laitisella ollut ollut riittävää näyttöä väitteelleen kantajan syyllistymisestä rikokseen, minkä lisäksi Laitinen oli esittänyt kantajasta ja tämän poliittisesta toiminnasta eräässä puolueessa loukkaavia väitteitä tavalla, joka oli ollut omiaan aiheuttamaan kantajalle vakavaa haittaa ja yleistä halveksuntaa. Hovioikeus piti kunnianloukkausta törkeänä, koska teko oli tapahtunut joukkotiedotusvälinettä käyttäen ja kantaja oli ollut tekstin perusteella tunnistettavissa. Oikeus tuomitsi Laitisen 2 780 euron sakkoihin sekä Laitisen ja Iltalehden julkaisijan Alma Median maksamaan kantajalle yhteisvastuullisesti 7 500 euron korvaukset henkisistä kärsimyksistä. Korkein oikeus ei pitänyt elokuussa 2006 antamassaan päätöksessä kunnianloukkausta törkeänä ja alensi korvaussumman käräjäoikeuden langettamaan 3 500 euroon.
Korruptiosta vihjaava otsikko
Helsingin Sanomien toimittaja sai vuonna 2008 Helsingin käräjäoikeudessa sakkoja törkeästä kunnianloukkauksesta. Tuomio tuli uutisjutun otsikosta, jossa Espoon kaupungin väitettiin valheellisesti tilanneen konsulttityön entiseltä liikuntajohtajaltaan. Oikeudessa ei selvinnyt, kuka virheellisen otsikon kirjoitti. Sakkotuomion sai ulosmenevistä jutuista vastuussa ollut toimittaja. Uutisen kirjoittajan syytteet oikeus hylkäsi.
Poliitikkoa sai väittää ulkomaalaisvastaiseksi ja rotutohtoriksi
Jussi Halla-aho teki 2009 poliisille tutkintapyynnön uutisoinnista, jossa häntä kutsuttiin "ulkomaalaisvastaiseksi" ja "rotutohtoriksi". Johtava kihlakunnansyyttäjä määräsi esitutkinnan lopetettavaksi, koska näyttöä rikoksesta ei ollut. Päätöksen perusteluissa todettiin, että kunnianloukkauksena ei pidetä arvostelua, joka kohdistuu toisen menettelyyn muun muassa politiikassa, ja joka ei selvästi ylitä sitä, mitä voidaan pitää hyväksyttävänä. Perusteluissa myös todetaan, että Halla-aho on itse muodostanut poliittista imagoaan esittämällä voimakkaita mielipiteitä maahanmuutto- ja rotuasioissa, ja hänet tunnetaan yleisesti myös väitelleenä tohtorina.
Pysäköinnintarkastajia ei saanut haukkua rasisteiksi
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi 2014 ulkomaalaistaustaisen miehen kunnianloukkauksesta sakkoihin, kun hän haukkui pysäköinnintarkastajia rasisteiksi ja fasisteiksi heidän kuvatessaan tapausta, jossa he olivat kirjoittamassa toiselle ulkomaalaistaustaiselle miehelle sakkoa.
Kuolleesta ei saanut levittää loukkaavia valheita
Vihtiläinen iäkäs mies tuomittiin 2013 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa Lohjalla törkeästä kunnianloukkauksesta kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen. Syytteen mukaan vastaaja oli levittänyt kuolleista henkilöistä valheellisia tietoja tai vihjauksia siten, että se oli omiaan aiheuttamaan kärsimystä vainajan läheisille. Käräjäoikeus katsoi, että vastaaja oli menettelyllään toimittanut loukkaavan esityksen eri medioita käyttäen lukuisten ihmisten saataville.
Bussikuski ei saanut ehdotella seksuaalissävytteisesti
Bussikuskin suorittama seksuaalissävyinen ehdottelu asiakkaalle tuomittiin 2017 syksyllä Keski-Suomen käräjäoikeudessa kunnianloukkaukseksi.
Somessa ei saanut väittää laulajaa seksuaalirikolliseksi
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi neljä naista laulaja Tomi Metsäkedon kunnian loukkaamisesta 25 päiväsakkoon lokakuussa 2018. Naiset olivat Facebookissa ja Twitterissä syksyllä 2017 julkaisemissaan kirjoituksissa väittäneet Metsäkedon syyllistyneen seksuaalirikoksiin ja käyttäneet hänestä halventavia ilmaisuja. Kirjoittelu oli liittynyt lokakuussa 2017 virinneeseen Me Too -kampanjaan. Oikeus katsoi kirjoitusten aiheuttaneen Metsäkedolle vahinkoa, yleistä halveksuntaa ja henkisiä kärsimyksiä. Kukaan tuomituista ei ollut koskaan tavannut Metsäketoa henkilökohtaisesti. Lisäksi oikeus tuomitsi syytetyt korvaamaan Metsäkedon oikeudenkäyntikulut.
Ei saanut toivoa pakolaismyönteisen kuolemaa tai raiskausta
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi kaikkiaan 28 henkilöä helsinkiläisen papin Marjaana Toiviaisen kunnian loukkaamisesta yhteensä 30 000 euron korvauksiin kesäkuussa 2019. Toiviainen oli julkisuudessa profiloitunut Suomessa oleskelleiden pakolaisten puolestapuhujana ja turvapaikanhakijoiden pakkopalautusten vastustajana, ja tuomitut olivat Toiviaiselle lähettämissään yksityisviesteissä toivoneet tämän kuolevan ja joutuvan raiskatuksi. Lisäksi yksi syytetyistä sai tuomion laittomasta uhkauksesta. Tuomitut joutuivat myös korvaamaan Toiviaisen oikeudenkäyntikulut. Vastaajia oli alun perin ollut 36, joista yksi oli kuollut, kolmen osalta syyteoikeus oli vanhentunut ja neljän kanssa oli päästy sovitteluratkaisuun.
Puolueen kannattajia ja äänestäjiä sai haukkua rasisteiksi
Heinäkuussa 2019 Abdirahim ”Husu” Hussein väitti Twitterissä kaikkia perussuomalaisia ja heidän kannattajiaan rasisteiksi. Muun muassa perussuomalaisten kansanedustaja Jouni Kotiaho teki tutkintapyynnön epäillen Husseinin kiihottaneen kansanryhmää vastaan ja loukanneen Kotiahon kunniaa. Twiiteistä ei aloitettu esitutkintaa, koska tutkinnanjohtajan mukaan puolueen kannattajat tai äänestäjät eivät nauti vakaumuksen suojaa kiihottamista vastaan eivätkä ole tunnistettava ihmisryhmä, joten kunnianloukkauksestakaan ei ollut kyse.
Lapatossu
thumb|180px|[[Aku Korhonen Lapatossuna rintamakorsussa Kiestingissä vuonna 1941.]] Lapatossu on suomalaisessa tarinaperinteessä esiintyvä hahmo, ratatyömailla kiertelevä laiska ja lupsakka leikinlaskija. Lapatossun kanssa seikkailee yleensä hänen ystävänsä Vinski. Näyttelijä Aku Korhonen esitti Lapatossua useassa elokuvassa 1930- ja 1940-luvuilla.
Julkaistut Lapatossun jutut ja mahdollinen todellinen esikuva
”Lapatossun juttuja” julkaisi ensimmäisenä 1900-luvun alussa huumorikirjailija Juho Nurhonen. Hän julkaisi vuosina 1904–1906 omakustanteena neliosaisen kokoelman Lapatossun juttuja maalta ja mereltä nimimerkillä J-nen sekä vuosina 1908–1914 neljä Lapatossun albumia nimimerkillä Juho Nurho. Vuosina 1916–1921 hän julkaisi vielä viisi muuta kokoelmaa nimimerkillä Lapatossun juttujen laatija. Myös 1930-luvun Lapatossu-elokuvat käsikirjoittanut Ensio Rislakki (pakinoitsija-nimimerkki Valentin) julkaisi vuonna 1940 kokoelman Lapatossun juttuja, jonka esipuheessa hän korosti Aku Korhosen tulkitseman hahmon olevan jo oikeastaan eri hahmo kuin alkuperäinen Lapatossu.
Nurhonen liitti vuonna 1914 ilmestyneen neljännen Lapatossun alpumin esipuheeseen selvityksen hahmon taustasta. Sen mukaan alkuperäinen Lapatossu olisi ollut Urjalan pitäjästä lähtöisin ollut varakkaan talon poika Kalle Gustafsson. Rislakki mainitsi teoksensa esipuheessa Lapatossun olleen Urjalan sijaan Kalvolan pitäjästä. Vuonna 1953 Suomen Tietokirjan kustantamaan yksitoistaosaiseen teokseen Lapatossun Parhaat pilajutut sisältyi yksityiskohtaisempi kuvaus hahmon tosielämän esikuvasta. Rislakin mukaan 1900-luvun alussa julkaistut Lapatossu-tarinat olivat korkeintaan puoliksi peräisin alkuperäiseltä Lapatossulta.
Lapatossun esikuvana on todennäköisesti ollut Hattulan pitäjän Heinun kylästä kotoisin ollut Carl Gustaf Gustafsson (s. 8. tammikuuta 1840), joka oli paikallisen Saaren virkatalon isännän Gustaf Gustafssonin vanhin poika. Gustafsson toimi ratatyömiehenä useilla eri ratatyömailla 1870- ja 1880-luvuilla. Hän kuoli vuoden 1900 paikkeilla Tampereella. Nimen ”Lapatossu” synnystä on ainakin kolme erilaista tarinaa.
Lapatossu-elokuvat
Kirjailija Ensio Rislakki teki käsikirjoituksen vuonna 1937 valmistuneeseen ensimmäiseen Lapatossu-elokuvaan. Toisena käsikirjoittajana oli päätoimittaja Ilmari Turja, joka esiintyi nimimerkillä Teini. Elokuvassa Lapatossu on laiska ja pulskanpuoleinen veijari, joka viihdyttää työtovereitaan. Hän on saanut myös kämppäemäntä Miinan suosion. Elokuvissa Lapatossu siteeraa ahkerasti Raamatun apokryfikirjoihin kuuluvaa Jeesus Sirakin kirjaa. Lapatossulla on yksinkertainen parturiystävä Vinski (esittäjänä Kaarlo Kartio), joka mainosti asiakkaita sanonnalla ”päitä leikataan”. Elokuvassa esiintyi myös topakka leskiemäntä.
Lapatossu-elokuvien ohjaajina toimivat T. J. Särkkä ja Yrjö Norta. Ensimmäisen elokuvan pääosissa olivat Aku Korhonen, Kaarlo Kartio, Laila Rihte, Siiri Angerkoski, Eino Kaipainen ja Jorma Nortimo. Sen jälkeen tehtiin vielä kaksi Lapatossu-elokuvaa, Lapatossu ja Vinski olympia-kuumeessa ja Tavaratalo Lapatossu & Vinski. Elokuvia olisi tehty enemmän, mutta Vinskin esittäjä Kaarlo Kartio kuoli vuoden 1940 lopulla. Myöhemmin Aku Korhonen esitti Lapatossua radio-ohjelmissa. Lapatossu ja Vinski-elokuvat olivat oman aikansa kansansuosikkeja, joita kriitikot vihasivat. Jokaisen elokuvan tuotti maisteri T. J. Särkkä.
Esa Latva-Äijö
Latva-Äijö valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1993. Hän on ollut kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatterissa ja Tampereen teatterissa sekä vierailijana Suomen Kansallisteatterissa, Hämeenlinnan Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Pyynikin kesäteatterissa.
Esa Latva-Äijö on avoliitossa radiojuontaja Pauliina Puurilan kanssa.
Petronella Oortman
Petronella Oortman (1656 – 27. marraskuuta 1716) oli alankomaalainen nukkekotiharrastaja. Hänen nukkekotinsa on osa Alankomaiden kansallismuseon pysyviä kokoelmia. Häntä ei tule sekoittaa Petronella Oortmans-de la Courtiin (1624 – 1707), jonka nukkekoti on osa Utrechtin keskusmuseon kokoelmia.
Elämä
pienoiskuva|Nukkekoti Alankomaiden kansallismuseossa. pienoiskuva|Jacob Appelin maalaus nukkekodista (1710). Petronella Oortman syntyi Amsterdamissa ja kasvoi Singelin kanaalin ympäristössä. Hänen isänsä oli aseentekijä ja hänellä oli kuusi sisarusta.
Oortman oli jäänyt jo kerran leskeksi naidessaan silkkikauppiaan Johannes Brandtin. He asuivat Amsterdamin Warmoesstraatilla.
Muiden Amsterdamin varakkaiden naisten tapaan myös Oortman teetti itselleen nukkekodin ja sisusti sitä vuosien 1686 ja 1705 välillä kalliilla kankailla ja pienoismalleilla.
Tuohon aikaan herrasmiehillä oli usein kuriositeettikabinetti, johon kerättiin harvinaisia tai epätavallisia esineitä, ja Oortmanin nukkekodissakin on sellainen alaoikealla olevassa huoneessa.
Nukkekodit olivat kuriositeettikabinettien tapaan statussymboleita, jotka sisustettiin saman näköisiksi kuin oma kotikin. Ei tiedetä, kuinka tarkka kopio Petronella Oortmanin kodista nukkekoti oli tai missä päin taloa se tarkalleen ottaen sijaitsi, mutta se kuvasi Oortmanin unelmia ja tavoitteita. Nukkekotia saatettiin esitellä vieraille hyvinkin pitkään, jopa koko ilta.
Oortmanin kuoltua hänen tyttärensä Hendrina sai nukkekodin, ja vuonna 1743 sen sai Hendrinan veli Jan. Hendrinan mukaan hänen äitinsä käytti nukkekotiin 30 000 guldenia, mikä vastasi tuohon aikaan oikean talon hintaa. Janin inventaarissa sen arvoksi arvioitiin kuitenkin vain 700 guldenia. Valtio osti nukkekodin vuonna 1821 ja kansallismuseo vuonna 1875. Jacob Appel teki vuonna 1710 maalauksen nukkekodista.
Nukkekoti
Nukkekodissa on yhdeksän huonetta. Huoneet ovat säilyneet pitkälti samannäköisinä kuin Appelin maalauksessa, mutta kaikki nuket lastenhuoneessa olevaa lukuun ottamassa ovat kadonneet. Myös nukkien vaatteet ovat kadonneet. Pelihuoneen seinämaalaus on Willem Frederiksz van Royenin tekemä ja ryijyhuoneen koristelut Johannes Voorhoutin tekemiä. Posliiniesineet tilattiin Kiinasta.
Jessie Burton sai nukkekodista inspiraation kirjoittaa romaaninsa The Miniaturist (2014).
Vasil Lobžanidze
Vasil Lobžanidze (, s. 14. lokakuuta 1996 Tbilisi) on georgialainen rugby union -pelaaja, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa RC Armazi Tbilisiä ja Georgian rugby union -maajoukkuetta. Pelipaikaltaan 175 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Lobžanidze on linkki.
Lobžanidze debytoi Georgian rugby union -maajoukkueessa helmikuussa 2015. Hän kuuluu maajoukkueeseen myös saman vuoden MM-kilpailuissa, joissa hän teki debyyttinsä Tongaa vastaan ollen MM-kisahistorian nuorin pelaaja 18 vuoden ja 340 päivän iässä.
Brăila (piirikunta)
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 766 km². Alueen itäpuolella virtaa Tonava, pohjoisessa Siret ja luoteessa Buzău.
Brăilan piirikunta rajautuu idässä Tulcean piirikuntaan, lännessä Buzăun piirikuntaan, pohjoisessa Galaţin ja Vrancean piirikuntiin sekä etelässä Ialomiţan ja Constanţan piirikuntiin.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 304 925 asukasta ja sen asukastiheys oli 78 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98 %, romaneja, venäläisiä, lipovaneja, aromanialaisia ja muita 2 %.
Porvoon seutukunta
Porvoon seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Siihen kuuluu neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 201.
Paul Birch
Paul Birch voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Lippukunta
Lippukunta tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Meriliitto
Meriliitto – Sjöfartsförbundet ry (vuosina 1931–1970 Suomen Laivastoliitto, alun perin Suomen Laivastoyhdistys ry) on yhdistys, jonka ensimmäisenä tavoitteena oli saada aikaan Suomessa laivastolaki. Kun se saatiin aikaan, ryhtyi yhdistys painottamaan toimintaansa enemmän kauppamerenkulkuun.
Se järjesti myös meripoikaleirejä 1947–1965 sekä nuorisopurjehduksia.
Meriliitto julkaisee yhdessä muiden merialan järjestöjen kanssa aikakauslehteä Navigator.
Historiaa
Suomen Laivastoyhdistys sai alkusysäyksensä suomalaisen torpedovene S2:n uppoamisesta lokakuussa 1925, joka sai aikoinaan huomattavasti julkisuutta ja järkytti niin merivoimien henkilökuntaa, merenkulkijoita kuin suurta yleisöäkin. Seuraavana vuonna perustettiin Suomen Laivastoyhdistys, jonka alkuvuosien tehtäväksi muodostui erityisesti ajanmukaisen sotalaivaston hankkiminen Suomelle. Yhdistyksen toiminta vaikutti merkittävästi vuonna 1927 säädetyn laivastolain syntyyn sekä Ilmarinen- ja Väinämöinen- panssarilaivojen, merivoimien sukellusvenelaivaston ja uusien moottoritorpedoveneiden hankintaan 1930-luvulla.
Meriliiton historiikin kirjoittaja, komentaja Visa Auvinen nostaa kirjansa esipuheessa esiin pankinjohtajan, näytelmäkirjailijan, Kauppalehden päätoimittajan ja Helsingin satamajohtajan Otto Engelbert Jaatisen laivastoyhdistyksen alullepanijana. Tämä oli matkoillaan tutustunut Saksan ja Ruotsin vastaavien yhdistysten toimintaan ja toi niistä vaikutteita Suomeen.
Laivastoyhdistyksen ensimmäinen tavoite, laivastolaki, saatiin voimaan 1927. Yhdistys jatkoi propagandatyötään laivaston ja kauppamerenkulun kehittämiseksi muun muassa julkilausumin ja puhujavierailuin, laivastonäytöksiä ja laivastovierailuja järjestämällä sekä laivaston vuosipäivän ohjelmaa järjestämällä yhdessä Meriupseeriyhdistyksen ja merivoimien kanssa. Vuonna 1946 järjestettiin kauppamerenkulun juhla Salon VPK:n talolla. Sotien jälkeen Laivastoliitoksi muuttuneen järjestön mielenkiinto kohdistuikin meripuolustuksen sijasta yhä enemmän laivanrakennusteollisuuden edistämiseen ja siivilimerenkulkuun aina veneilyharrastusta myöden. 1950-luvulla tiedotustoiminta vakiintui liiton omaksi lehdistöpalvelutoiminnaksi.
Paikallisia laivastoyhdistyksiä syntyi Laivastoliiton alaisuuteen parikymmentä, aktiivisimpana Tampereen alueen Pohjois-Hämeen laivastoyhdistys. Suomen Laivaston Naisliitto muun muassa avusti meriaiheisten juhlien ja laivastovierailujen järjestämisessä. Kouluihin perustettiin laivastokerhoja, joissa muun muassa rakennettiin alusten pienoismalleja ja saatettiin tehdä vierailuja merivoimien tukikohtiin ja laivatelakoille. Vuodesta 1947 alkaen järjestettiin 10–17-vuotiaille kesäisin meripoikaleirejä, joiden tarkoituksena oli ”tutustuttaa Suomen oppikoulupoikia maamme sotalaivastoon, elämään merellä ja laivastossa, opettaa pojille soutua, purjehdusta, uintia, hengenpelastusuintia, tekohengityksen antamista, kiväärin käsittelyä ja ampumista”. Vuosina 1947–1965 järjestettiin kaikkiaan 15 meripoikaleiriä eri puolilla Suomen rannikkoa, kunnes ne 1960-luvulla alkoivat muuttua purjelaivoilla tapahtuviksi nuorisopurjehduksiksi. Niitä järjestettiin yhteensä 12, viimeisen kerran kesällä 1977. Toimintaa jatkoi vuonna 1969 perustettu Purjelaivasäätiö, jonka ensimmäinen alus oli vuonna 1984 käyttöön otettu kuunari Lokki.
Radioteleskooppi
pienoiskuva|270px|Very Large Array on interferometrian avulla yhdistetty radioteleskooppiryhmä [[New Mexicossa Yhdysvalloissa.]]
Radioteleskooppi on radiotähtitieteessä käytettävä havaintoväline, jolla tehdään havaintoja sähkömagneettisen spektrin radiosäteilyn alueen aallonpituuksilla. Aaltojen keräämiseen käytetään tavallisesti suurta parabolista peiliantennia. Radioteleskoopit ovat tavallisesti hyvin suurikokoisia, verrattuna vaikkapa valon havainnointiin käytettyihin optisiin kaukoputkiin, koska radioaaltojen aallonpituus on huomattavasti valoa pitempi. Usein radioteleskooppeja on yhdistetty toisiinsa interferometrian avulla, jolloin ne toimivat yhtenä suurena teleskooppina.
Historia
1900-luvun alussa yritettiin havaita Auringon radiosäteilyä. Yritykset kuitenkin epäonnistuivat vastaanottimien alhaisen herkkyyden vuoksi. Kokeissa tutkittiin lisäksi pitkiä aallonpituuksia, jotka ionosfäärin vuoksi eivät pääse maanpinnalle saakka. Ensimmäiset havainnot taivaalta tulevasta radiosäteilystä tehtiin vuonna 1932, kun amerikkalainen insinööri Karl Jansky tutki ukkosen radioliikenteelle aiheuttamia häiriöitä 20,5 MHz:n taajuudella (14,6 m).
Radioteleskooppeja
Kiinan FAST (Five hundred meter Aperture Spherical Telescope) radioteleskooppi on maailman suurin. Radioteleskoopin halkaisija on nimensä mukaisesti 500 metriä.
Very Large Array (VLA) on New Mexicossa Yhdysvalloissa sijaitseva radioteleskooppiryhmä, jonka 27 kappaletta 25-metrisiä teleskooppeja on yhdistetty toisiinsa interferometrian avulla. Vielä suurempi ryhmä on Giant Metrewave Radio Telescope (GMRT) Intiassa, joka koostuu kolmestakymmenestä halkaisijaltaan 45-metrisestä teleskoopista 25 kilometrin suuruisella alueella. Pitkien aallonpituuksien tutkimista varten on Euroopassa suunnitteilla Low Frequency Array (LOFAR), jossa suuria määriä pieniä radioantenneja joiden peruslinja on Alankomaissa 100 kilometriä ja muualla Euroopassa 1 500 kilometriä. Teleskooppien suunniteltu yhteispinta-ala olisi neliökilometrin suuruinen.
Franz-Josef Kemper
Franz-Josef Kemper (s. 30. syyskuuta 1945 Hopsten) on saksalainen keskimatkojen juoksija. Kemperin aktiivivuodet olivat 1964–1973. Tänä aikana hän voitti viisi kertaa Länsi-Saksan 800 metrin mestaruuden vuosina 1965, 1966, 1967, 1970 ja 1971. Lisäksi hänellä on joukko halli- ja viestimestaruuksia.
Vuodesta 1966 tuli Kemperin nimi kansainväliseen tietoisuuteen. Hän sivusi Jürgen Mayn edellisenä vuonna juoksemaa 1 000 metrin ME:tä 2.16,2 Hannoverissa heinäkuussa 1966. Seuraavassa kuussa hän juoksi myös Hannoverissa uuden 800 metrin Euroopan ennätyksen parantamalla Roger Moensin 11 vuotta vanhaa ennätystä aikaan 1.44,9. Samana kesänä hän oli mukana nelikossa, joka teki uuden 4 × 800 metrin ME:n. Syyskuussa 1966 järjestettyihin Budapestin EM-kisoihin Kemper matkusti suosikkina. Loppukilpailussa hän hävisi aivan yllättäen itäsaksalaiselle tittelin puolustajalle Itä-Saksan Manfred Matuschewskille, joka taistelun jälkeen löi Kemperin kymmenyksellä.
Seuraavina vuosina Kemper saavutti myös menestystä. Matuschewski voitti Kemperin jälleen vuoden 1967 Eurooppa cupin finaalissa Kiovassa. Vuoden 1967 Tokion Universiadeissa Kemper sijoittui hopealle samalla ajalla voittajan Ralph Doubellin kanssa. Seuraavan vuoden Meksikon olympialaisissa Kemper eteni välieriin. Vuoden 1970 Torinon Universiadeissa Kemper otti mestaruuden. Kotiolympialaisissaan vuonna 1972 Münchenissä Kemper sijoittui neljänneksi.
Urheilu-uran jälkeinen aika
Kemper opiskeli liikuntaa, saksan kieltä ja kirjallisuutta Münsterin yliopistossa ja sosiologiaa Darmstadtin teknillisessä yliopistossa. Darmstadtissa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1980.
Vuodesta 2000 alkaen Kemper on toiminut Rheinland-Pfalzin osavaltion apulaisjohtajana ja johtajana urheiluosastolla. Vuodesta 2003 alkaen Kemper nimitettiin vuoden 2006 jalkapallon MM-kisojen järjestelytoimikuntaan.
HMS Thule (1893)
HMS Thule oli Ruotsin laivaston vuonna 1893 vesillelaskettu Svea-luokan rannikkopanssarilaiva.
Valmistus
Eduskunta lupasi vuonna 1888 varat luokan kolmanteen alukseen, mutta ne olivat nostettavissa vasta vuonna 1891. Bergsunds Mekaniska Verkstadin tekemä tarjous aluksen rungon valmistamisesta hyväksyttiin toukokuussa 1891 ja siihen sisällytettiin myös propulsiojärjestelmä. Laivaston vastuulle jäi aseistuksen hankkiminen ja sen asentaminen Tukholman telakalla. Alus poikkesi sisaraluksistaan, koska siihen asennettiin teräksinen törmäyskeula Lissan taistelusta saatujen kokemusten perusteella. Törmäyskeulan asentamisen seurauksena keulan torpedoputket jäivät pois. Köli laskettiin vuonna 1891 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1893. Alus otettiin palveluksen saman vuoden lopulla 1. joulukuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 12. lokakuuta 1923.
Paweł Janas
Paweł Janas [ˈpavɛw ˈjanas] (s. 4. maaliskuuta 1953 Pabianice) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Elokuusta 2013 lähtien hän on toiminut Bytovia Bytówin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Janas pelasi urallaan seuratasolla Puolan ja Ranskan sarjoissa suurimpina saavutuksina Puolan Cupin voitto Legia Varsovan paidassa 1980 ja 1981. Puolan maajoukkueessa Janas pelasi vuosina 1976–1984 56 A-maaottelua ja oli mukana voittamassa MM-pronssia MM-kisoissa 1982 Espanjassa.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Janas aloitti Legia Varsovan apulaisvalmentajana vuonna 1988. 1990 Janas nousi Puolan nuorten maajoukkueen apulaisvalmentajaksi ja toimi vuoden 1992 olympialaisissa olympiahopeaa voittaneen Puolan joukkueen apulaisvalmentajana. Janas palasi 1992 takaisin Legiaan, jossa nousi 1994 joukkueen päävalmentajaksi. Janasin johdolla Legia voitti kaksi liigamestaruutta, cupia ja yhden supercupin. Kaudella 1995–96 Legia eteni Mestarien liigassa aina puolivälieriin saakka.
1996 Janas siirtyi valmentamaan Puolan nuorten maajoukkuetta sekä olympiajoukkuetta. Vuodesta 1999 vuoteen 2002 Janas toimi Amica Wronkin managerina ja varapuheenjohtajana. 2002 Puolan jalkapalloliitto palkkasi hänet miesten A-maajoukkueen päävalmentajaksi. Janasin johdolla Puola eteni Saksan MM-kisoihin 2006, mutta tie katkesi jo alkulohkoon joukkueen hävittyä Saksalle ja Ecuadorille. Kisojen jälkeen Janas erosi tehtävistä ja hänen seuraajakseen palkattiin alankomaalainen Leo Beenhakker.
Kesäkuussa 2007 hän siirtyi puolalaisseura Korona Kielcen urheilutoimenjohtajaksi. Hän vastaa joukkueen valmennuksesta yhdessä Jacek Zielińskin kanssa. Janasin pesti Kielcessä kesti vuoden ja kesällä 2008 hän siirtyi GKS Bełchatówin päävalmentajaksi. Hän erosi tehtävistään talvitauolla. Vain muutama päivä myöhemmin hän siirtyi Widzew Łódźin päävalmentajaksi. Seura voitti kauden päätteeksi Puolan ykkösdivisioonan, muttei saanut liiton päätöksellä nousta pääsarjaan. Kaudella 2009/10 Janas luotsasi Widzewin toistamiseen ykkösdivisioonan mestariksi ja tällä kertaa seura myös nousi pääsarjaan. Janas kuitenkin jätti tehtävänsä kesäkuussa 2010.
Syyskuussa 2010 Janas palasi valmennustehtäviin korvaten KKS Lech Poznańiin siirtyneen José Mari Bakeron Polonia Varsovan päävalmentajana. Janasin johdolla Polonia ei menestynyt odotusten mukaisesti, vaan seura putosi liigan kärkitaistosta keskikastiin. Joulukuun lopussa 2010 seurajohto purki Janasin sopimuksen.
Kesäkuussa 2011 Janas palasi GKS Bełchatówin päävalmentajaksi. Kausi alkoi seuralta kuitenkin surkeasti ja Janas sai potkut jo elokuun lopussa.
Joulukuussa 2011 Janasista tuli Lechia Gdańskin päävalmentaja. Hänen johdollaan Lechia säilytti sarjapaikkansa Ekstraklasassa sijoittuen kolmanneksitoista. Kauden jälkeen Janas sai potkut seurasta.
Solvaus
Solvaus oli vuoden 1889 rikoslaissa määritelty kunnianloukkaus. Nykyisin voimassa olevassa rikoslaissa solvausta ei enää tunneta, vaan sen on korvannut kunnianloukkauksesta annetut säännökset. Solvaus poistui rikoslaista vuonna 2000. Solvaus oli pienempi rikos kuin herjaus, koska rangaistukset solvauksesta olivat lievemmät.
Nykyinen laki
Nykyisessä rikoslaissa rikosnimikkeet ovat kunnianloukkaus ja törkeä kunnianloukkaus, jotka on määritelty solvauksesta poikkeavalla tavalla.
Aleksios II Komnenos
Aleksios II Komnenos (10. syyskuuta 1167 – 1183) oli Bysantin keisari 1180–1183.
Aleksios oli Manuel I Komnenoksen vanhin poika. Hänen äitinsä Maria oli Antiokian Raimondin tytär. Manuelin kuoltua vuonna 1180 Maria hallitsi poikansa sijasta. Manuelin länsiystävälliseen politiikkaan kyllästyneet kansalaiset pelkäsivät frankkien vaikutusvallan lisääntyvän entisestään. Maria nimitti neuvonantajakseen protosebastos Aleksioksen, joka tiedettiin erityisen myötätuntoiseksi länsimaita kohtaan.
Tyytymättömyys sai aikaan lukuisia salaliittoja. Marian tytärpuoli, jonka nimi myös oli Maria, oli osana yhtä tällaista ja joutui pakenemaan Hagia Sofian kirkkoon miehensä Monferratin Ranierin kanssa. Keisarinna komensi keisarillisen kaartin valtaamaan kirkon. Vain patriarkan väliintulo esti kirkon valtauksen.
Seuraavan vallankaappausyrityksen takana oli keisarin serkku Andronikos. 64-vuotias Andronikos marssi Konstantinopolia kohti elokuussa 1183. Ennen kuin hän oli edes kerennyt pääkaupunkiin sen asukkaat kapinoivat ja ottivat hänet avosylin vastaan.
Keisarinna ja nuori keisari lähetettiin pois kaupungista vankeuteen odottamaan kohtaloaan. Andronikos osoittautui nimittäin julmaksi despootiksi, joka raivasi tieltään kaikki mahdolliset vastustajansa. Kolmetoistavuotias Aleksios joutui omin käsin kirjoittamaan äitinsä kuolemantuomion. Keisarinna kuristettiin sellissään. Syyskuussa 1183 Andronikos antoi kruunata itsensä keisariksi. Nuori Aleksios murhattiin pari kuukautta myöhemmin ja hänen ruumiinsa heitettiin mereen.
Rauta(II)oksidi
Rauta(II)oksidi eli ferro-oksidi (FeO) on rauta- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lasin värjäykseen ja katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Rauta(II)oksidi on väriltään mustaa kiteistä ainetta, jonka alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin, mutta liukenee happoihin. Yhdiste on stabiili ainoastaan yli 575 °C:n lämpötilassa ja tätä alemmissa lämpötiloissa sillä on taipumus disproportioitua metalliseksi raudaksi ja rauta(II,III)oksidiksi. Yhdiste voi myös olla pyroforista. Rautaoksidista tunnetaan huoneenlämpötilassa metastabiili muoto. Rautaoksidi on usein epästoikiometrista johtuen Fe2+-ionien helposta hapettumisesta Fe3+-ioneiksi. Tyypillinen koostumus on Fe0,84O–Fe0,95O.
Rauta(II)oksidia voidaan valmistaa kuumentamalla rautajauhetta matalassa paineessa yli 560 °C:n lämpötilaan tai kuumentamalla rauta(II)oksalaattia alhaisessa paineessa. Tuotteen nopea kuumentaminen johtaa kiteytymiseen metastabiiliin muotoon. Rauta(II)oksidia voidaan käyttää lasin värjäämiseen vihreäksi ja muun muassa ammoniakin valmistuksessa katalyyttinä.
Sed
sed on Unixille kehitetty ohjelmoitava ei-interaktiivinen tekstieditori tekstivirran käsittelyyn. Ohjelman on kehittänyt Lee E. McMahon Bell Labsissa vuonna 1973 tai 1974. Ohjelman GNU-versio on saatavilla useille muillekin alustoille.
Ohjelma sai vaikutteita Ken Thompsonin kehittämistä ed ja grep -ohjelmista.
Perl-ohjelmointikieli on saanut huomattavia vaikutteita sed:stä.
Komennot
Normaalisti sed:n komento on muotoa: [osoite1,[osoite2]] komento jossa osoite1 tai osoite2 (tai kumpikin) voidaan antaa tekstivirran rivin numeerisen arvon sijasta myös niin sanottuna säännöllisenä lausekkeena.
sed on sanottu olevan Turing-täydellinen.
Usein käytetyt komennot
Kommennot on testattu: GNU sed version 4.1.5
s/säännöllinenlauseke/korvike/liput
Esimerkki, tulostaa 'boaboaboa': echo aaa | sed -e 's/a/boa/g'
q
Esimerkki, tulostaa:
aaa
bbb ( echo aaa; echo bbb; echo aaa; echo bbb; ) | sed -e '/b/ q'
p
Tulostaa "patternspace":n. Normaalisti sed tulostaa kaikki rivit, joten jotta tällä komennolla olisi mitään käyttöä, täytyy parametrinä käyttää valitsinta -n, jolloin sed ei enää oletusarvoisesti tulostakaan mitään, ellei toisin pyydetä:
Esimerkki, tulostaa: aaa ( echo bbb; echo ccc; echo aaa; echo ddd; ) | sed -n -e '/a/ p'
d
Tuhoaa rivin.
Westerholminpolku
pienoiskuva|Lehmät koivumetsässä Westerholminpolku on Ernholmin saaressa sijaitseva luonto- ja kulttuuripolku Paraisten kaupungin Nauvon kunta-alueella. Polku lähtee kiertämään Nauvon Kirkonkylän Eteläsatamasta, johon se myös päättyy. Westerholminpolku on omistettu kuuluisalle suomalaiselle maisemamaalarille, Victor Axel Westerholmille. Westerholm oli syntynyt 4. tammikuuta 1860 Turussa, siellä hän myös kuoli 19. marraskuuta 1919. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa kesät mummonsa Maria (Maja Stina) Henriksdotterin luona silloisen Nauvon kunnan Ernholmin saaressa.
Sed
d
Esimerkki, tulostaa:
aaa
Westerholminpolku
Victor Westerholmin lapsuudessa ja nuoruudessa Ernholmin rantaniityt toimivat lehmien laitumena. Nauvolaisten Nina Söderlundin (jonka isän isä oli Victor Westerholmin pikkuserkku) ja Rune Franzénin (jonka äidin isä oli Victor Westerholmin pikkuserkku) mukaan, on hyvin todennäköistä että Westerholm sai inspiraationsa kuuluisille lehmämaisemilleen juuri näistä lapsuuden muistoista Ernholmin saaresta.
Sed
d
( echo aaa; echo bbb; echo aaa; ) | sed -e '/b/ d'
Westerholminpolku
Kuvaus
Westerholminpolku vihittiin käyttöönsä lauantaina 14. kesäkuuta 2014 Nauvon Kirkonkylän Eteläsatamassa sijaitsevalla toripaikalla. Sieltä löytyy myös polun lähtökyltti. Polku on pituudeltaan 2,8 km ja korkeusero vaihtelee 1 metristä mpy korkeimpaan pisteeseen ”Jetukastiin”(paikallismurretta, jättekast= irtokivenjärkäle) korkeudeltaan 42 mpy. Polun varrelta löytyy maastoon sijoitetusta 14 tiedotustaulusta ruotsin-, suomen- ja englanninkielistä informaatiota.
pienoiskuva|Victor Westerholm Tiedotustaulut antavat ensisijaisesti kulkijalle tietoa Victor Westerholmin lapsuudesta Ernholmin saaressa, mutta myös saaren ja kunnan historiasta. Kulkija näkee matkallaan Nauvon ensimmäisen majatalon Krouvinsillan kupeessa, sekä pienen tiilirötiskän nimeltään ”Takomo”. Takomon jälkeen kulkija ylittää Saaristotien (Saariston Rengastie) ja jatkaa matkaansa nauvolaisten nikkaroimaa puupolkua pitkin, rantaniityiltä ylös Ernholmin kallioille.
Sed
i\
Lisää rivin yläpuolelle toisen rivin.
Esimerkki, tulostaa:
Westerholminpolku
Kuvaus
Kulkijalle joka aristelee jyrkkää nousua, löytyy vaihtoehtoinen, kallioita kiertävä polku, joka ei tosin vie Jetukastille, vaan kiertää vuoren. Jetukastin näköala sekä Museoviraston lailla rauhoitettu pronssikautinen hautamuistomerkki vuosilta 1500-500 e. Kr. houkuttelevat pysähtymään lepotauolle.
Matka jatkuu Jetukastista alas, Gåsholmintietä pitkin Saaristotien yli, vanhaan Ernholmin kylään ja sieltä sitten Krouvinsillan yli takaisin Nauvon Kirkonkylään.
Ernholmin kartano
pienoiskuva|Westerholminpolku Ernholmin kartano on todennäköisesti saanut alkunsa viimeistään 1400-luvulla koska sen sijaintipaikka oli niin lähellä Nauvon kirkkoa. Suomen Asutusrekisterin mukaan 1500-luvulla Ernholmissa oli viisi tilaa. Mutta vuosien varrella ne yhdistettiin yhdeksi tilaksi, kauniiksi Ernholmin kartanoksi. Nauvon ensimmäinen kyläseppä asui Ernholmissa jo 1630-luvulla. Paikalliset käsityöläiset kerääntyivät Ernholmiin, kirkko ja mahdolliset asiakkaat olivat lyhyen matkan päässä. 1680-luvulla Michel Abrahamssonista, Ernholmin tilan isännästä, tuli Nauvon ensimmäinen nimismies. Tällöin hän keräsi kansalta veroja ja toimi poliisina. Tämän jälkeen nimismiehet sijoittuivat melkein 200 vuodeksi pysyvästi Ernholmin kartanolle.
Westerholminpolku on syntynyt Pro Nagu r.f.:n yhteisprojektina Ernholmilaisten, Multiculti r.f.:n ja Paraisten kaupungin matkailuyksikön kanssa. LEADER ja Svenska kulturfonden (Ruotsalainen Kulttuurirahasto) ovat rahoittaneet projektin.
Sed
i\
Wikipedia
rulaa
echo rulaa | sed -e '/laa/ i\Wikipedia'
Toyota TF102
Toyota TF102 on Formula 1 -auto, jota Toyota-talli käytti kaudella 2002. TF102:lla ajoivat Mika Salo ja tulokaskuljettaja Allan McNish. Toyota käytti kaudella Michelinin renkaita ja Toyota RVX-02 -moottoria. Auton suunnittelusta vastasi Gustav Brunner. Autolla saavutettiin yhteensä kaksi MM-pistettä.
thumb|250px|left|Toyota TF102
Sed
a\
Esimerkki, tulostaa:
Wikipedia
Wikimedia
Mediawiki
Wikispecies
( echo Wikipedia; echo Mediawiki; ) | sed -e '/pedia/ a\Wikimedia' -e '/wiki/ a\Wikispecies'
Tienhaara
Tienhaara:
Löytötex
Yrityksen perustivat Jämsään Riitta ja Tapio Perkiö vuonna 1979, ja yritys on yhä perheen omistuksessa. Yritys toimi kommandiittiyhtiönä Löytötex Ky vuoteen 1988 saakka. Se työllistää noin 100 henkilöä ja liikevaihto on lähes 20 miljoonaa euroa vuodessa.
Liikkeiden valikoimiin kuuluu mm. erilaisia tekstiilejä, kotitaloustarvikkeita, teknisiä liuotteita, leluja, työkaluja, eläinruokia ja kuivaelintarvikkeita.
Sed
c\
Korvaa rivin.
Esimerkki, tulostaa:
Mediawiki!
echo 'Wikimedia!' | sed -e '/media/ c\Mediawiki!'
y
Toimii samalla tavalla kuin Unix:n tr eli muuntaa merkkejä.
Esimerkki, tulostaa:
AAA BBB
echo 'aaa bbb' | sed -e 'y/ab/AB/'
N
Komennon toimintaa voi olla aluksi hieman vaikeaa hahmottaa eikä sen käyttö yksinään olekaan kovin tehokasta. Se yhdistää kaksi riviä toisiinsa sisällyttäen rivinvaihtomerkin niiden väliin.
Esimerkki, tulostaa
Carlo Goldoni
thumb|Carlo Goldoni Carlo Goldoni (25. helmikuuta 1707 Venetsia, Venetsian tasavalta – 6. helmikuuta 1793 Pariisi, Ranska) oli italialainen dramaturgi, kirjailija ja oopperalibretisti. Goldoni ihaili Molièrea ja sai häneltä paljon vaikutteita. Hän kirjoitti näytelmiä italiaksi ja Venetsian kielellä ja lisäksi ranskaksi omaelämäkerran Mémoires (1784–1787).
Sed
N
( echo 'Wikimedia'; echo ' Mediawiki'; ) | sed -e 'N;s/\n//'
Carlo Goldoni
Goldoni oli alun perin asianajaja. Hän aloitti kirjailijanuransa 1700-luvun puolimaissa. Hän siirtyi vuonna 1762 Pariisiin siellä toimivan italialaisen näytelmäseurueen kirjoittajaksi. Hänen tuotantonsa käsittää kaikkiaan pari sataa näytelmää. Goldoni menetti eläkkeensä Ranskan vallankumouksen puhjettua ja kuoli kurjuudessa. .
Sed
D
Tuhotaan "pattern space":n alusta rivinvaihtomerkkiin asti oleva kohta.
Esimerkki, tulostaa:
Carlo Goldoni
Suomennettu tuotanto
Suomeksi Goldonin näytelmistä on ammattiteattereissa toteutettu useita näytelmiä. Katkelma näytelmästä Viuhka on antologiassa Italian kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1945).
Sed
D
Wikipedia rulettaa
( echo 'Mediawiki!'; echo 'Wikipedia rulettaa' ) | sed -e 'N;D'
P
Tulostetaan "pattern space":n alusta rivinvaihtomerkkiin asti oleva kohta.
Esimerkki, tulostaa:
( echo 'Mediawiki!'; echo 'Wikipedia rulettaa' ) | sed -n -e 'N;P'
Monimutkaisempia esimerkkejä
Yhdistetään tiedoston tekstii.txt rivit yhdeksi riviksi eli ts. poistetaan rivinvaihtomerkit, tulostus oletustulostusvirtaan: sed -e ':joo;N;s/\n//;t joo' < tekstii.txt
Muutetaan tiedostossa "/etc/default/keyboard olevan "XKBLAYOUT"-muuttujanimen jälkeinen maatunnus maatunnukseksi "fi".
L='fi' && sudo sed -i 's/XKBLAYOUT=\"\w*"/XKBLAYOUT=\"'$L'\"/g' /etc/default/keyboard
Deukalion
right|thumb|250px|Deukalion ja Pyrrha vuoden [[1562 versiossa Ovidiuksen teoksesta Muodonmuutoksia.]] Deukalion oli kreikkalaisessa mytologiassa Prometheuksen ja Pronoian poika. Hän oli Thessalian kuningas asuen Kymoksessa Fthiotiksessa, jonne hän myös hautasi aikanaan puolisonsa Pyrrhan. Deukalion rakensi Olympon Zeuksen temppelin Ateenaan, jonka läheisyyteen hänet myöhemmin haudattiin. Kreikkalaisen mytologian mukaan Deukalion oli maailman ensimmäinen kuningas ja kaupunkien perustaja.
Deukalionin vedenpaisumus
Ihmisten turmeluksen takia Zeus päätti lopettaa pronssiajan suurella vedenpaisumuksella. Tähän päätökseen vaikuttivat ennen kaikkea Lykaonin pojat omalla epähurskaudellaan.
Deukalion kysyi neuvoa Themiin oraakkelilta, mitä pitäisi tehdä, jotta maa saataisiin taas kansoitettua — toisen lähteen mukaan Zeus itse antoi käskyn. Hän sai neuvon heittää äitinsä luut olkapäänsä yli. Aluksi he kauhistuivat moisesta häpäisystä, mutta pian he ymmärsivät äidin tarkoittavan Gaiaa — äiti maata — ja luiden kiviä. Niinpä he alkoivat heitellä kiviä olkapäidensä yli ja ne muuttuivat ihmisiksi — Pyrrhan naisiksi ja Deukalionin miehiksi.
Deukalionin jälkeläiset
Deukalion sai Pyrrhan kanssa vähintään viisi lasta: Protogenea, Hellen (josta tuli kreikkalaisten kantaisä), Graikos, Thyia ja Orestheus. Mahdollisesti heillä oli myös kuudes lapsi Amfiktyon.
Yhteydet muihin perimätietoihin
Deukalion-myytti muistuttaa hyvin läheisesti Raamatun kertomusta Nooasta ja vedenpaisumuksesta arkin rakentamisineen. Yhtäläisyyksiä on löydettävissä myös Gilgameš-eepoksesta.
Roger Cotes
Roger Cotes (10. heinäkuuta 1682 Burbage, Leicestershire, Englanti – 5. kesäkuuta 1716 Cambridge, Englanti) oli englantilainen matemaatikko. Hän oli kuuluisan englantilaisen fyysikon Isaac Newtonin oppilas ja hän oikoluki opettajansa pääteoksen Principian toisen laitoksen, ja keskusteli sen kehittämisestä opettajansa kanssa. Hän keksi myös integrointiyhtälöt, jotka tunnetaan nimellä Newton-Cotesin kaavat.
Royal Societyn jäsenyys
Royal Societyn aiemmat jäsenet äänestävät vuosittain 52 uutta jäsenen pääsystä seuran jäseneksi. Jäsenehdokkaiden pitää olla kotoisin Isosta-Britanniasta, Irlannin tasavallasta tai jostakin Kansainyhteisöön kuuluvasta maasta. Ulkomaalaisia joilla on kiistämättömiä ansioita tieteen tutkimisessa hyväksytään vuosittain 10 seuran jäseneksi. Royal Societyn jäseneksi pääsemiseksi on henkilön pitänyt tehdä perustavanlaatuista työtä tieteiden parissa. Näihin lasketaan kuuluvaksi lääketiede, tekniikka, matematiikka ja luonnontieteet.
Simon Schempp
Simon Schempp (s. 14. marraskuuta 1988 Mutlangen) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Arvokisat
Nuorten MM-kilpailuissa Schempp voitti henkilökohtaisilla matkoilla yhden hopean ja yhden pronssin. Viestistä hänellä on kaksi kultamitalia.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Schempp hiihti Saksan viidenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Saman vuoden sekaviestin MM-kilpailuissa Hanty-Mansijskissa hän hiihti kolmannen osuuden Saksan kultajoukkueessa. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Saksan miesten viestijoukkueessa ja oli takaa-ajokilpailussa yhdeksäs.
Nové Měston MM-kisojen 2013 viestissä Schempp hiihti ensimmäisen osuuden Saksan pronssijoukkueessa. Yhteislähtökilpailussa hän oli neljästoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli kuudes, yhteislähdössä 13:s, pikakilpailussa 15:s ja normaalimatkalla 16:s.