cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zouératt
Zouératt (myös Zouérat, Zouérate, Zoueirat; ) on kaivoskaupunki ja Tiris Zemmourin alueen hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee Kédiat d’Idjilin massiivin koillispuolella 765 kilometriä maan pääkaupungista Nouakchottista koilliseen. Kunnassa on 44 600 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Maantiede ja asutus
Zouérattin kaupunkikunnan pinta-ala on 1 012 neliökilometriä. Sitä ympäröi Fdeirickin kunta. Maisemaa leimaa tasaisen autiomaan yllä kohoava Kédiat d’Idjil, joka on Mauritanian korkein kohta (915 metriä). Vesistöjä ovat sateiden jälkeen kuivuvat vadit ja lammet. Juoma- ja käyttövesi saadaan pohjavesiesiintymistä. Kasvillisuus koostuu vadeissa, sora-aavikolla ja vuorilla kasvavista akaasioista, pensaista ja heinäkasveista.
Vuoden keskilämpötila on 25,7 astetta. Huhtikuusta marraskuuhun saakka kestävän kuuman kauden aikana lämpötila saattaa nousta 40:een ja joulu-tammikuussa laskea 12 asteeseen. Vuotuinen sademäärä on alle 50 millimetriä.
Zouératt on kunnan ja samannimisen departementin eli moughataan ainoa asutuskeskus. Siellä asuu 84 prosenttia alueen väestöstä.
Historia
Zouérattin historia liittyy ranskalaisten vuonna 1935 löytämiin Kédiat d’Idjilin rautamalmiesiintymiin. Niiden hyödyntämistä ryhdyttiin tutkimaan toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1952 perustettiin kaivosyhtiö Société des mines de fer de Mauritanie (MIFERMA), joka aloitti rakennustyöt vuonna 1960 ja tuotannon vuonna 1963. MIFERMA kansallistettiin vuonna 1974, ja se sai nimen Société nationale industrielle et minière (SNIM).
Polisario-liike teki tuhoisan iskun Zouérattiiin vuonna 1977 sen jälkeen, kun Mauritania oli miehittänyt Länsi-Saharan eteläosan. Kaivostoimintaa haittasivat myös rautamalmin maailmanmarkkinahintojen vaihtelut sekä vanhojen esiintymien ehtyminen. Kaupungin väestö kasvoi nopeasti 1970- ja 1980-luvuilla, mutta myöhemmin kasvu hidastui SNIM:n vähentäessä henkilöstöään. Alueen hallinnollinen keskus siirrettiin taantuvasta Fdeirickistä Zouérattiin vuonna 1986.
SNIM hyödyntää nykyään Kédiat d’Idjilin, Guelb El Rhein ja M’Haoudattin avolouhosten hematiittia ja magnetiittia. Mineraalit käsitellään Zouérattissa ja kuljetetaan rautateitse Nouadhiboun satamaan.
Liikenne, talous ja palvelut
Zouérattiin johtaa päällystetty maantie Fdeirickistä. Sen erikoisuus on vasemmanpuoleinen liikenne, joka on perua oikealta ohjattavista malminkuljetusautoista. Kaupungista on julkista liikennettä Atariin ja Nouakchottiin. SNIM:n malmijunat kuljettavat Nouadhibouun myös matkustajia ja tavaroita, mutta matkustusolosuhteet ovat yleensä vaikeat. Kaupungin pohjoispuolella on kansainvälinen lentoasema.
Kaupunkilaisten pääelinkeinot ovat kaivostoiminnan lisäksi kaupankäynti ja palvelut, karjanhoito, julkiset palvelut, puutarhaviljely ja liikenne. Tärkeimmät tuotantoeläimet ovat vuohet, kamelit ja lampaat. Keinokastelluissa puutarhoissa viljellään taatelipalmuja ja vihanneksia.
Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lyseo, aluesairaala, terveyskeskus, SNIM:n poliklinikka, kirjasto ja urheilukenttä. Zouérattissa on vesijohto-, sähkö- ja puheliverkot sekä säännöllinen jätehuolto. Moskeijoiden ja koraanikoulujen lisäksi kaupungissa on myös yksi kirkko.
Matkailu
Zouérattissa on kaksi hotellia ja muita majoituspalveluja sekä kaivostoimintaa esittelevä museo. Matkailu kaupunkiin on hyvin vähäistä.
Intohimon oikeudet
Intohimon oikeudet (The Rights of Desire) on eteläafrikkalaisen kirjailijan André Brinkin romaani vuodelta 2001. Teoksen on suomentanut Seppo Loponen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2001 WSOY.
Kirjan päähenkilö Ruben Olivier ottaa taloonsa turvakseen vuokralaisia. Tarjokkaaksi ilmestyy hänen toivomansa pariskunnan sijasta nuori Tessa-niminen nainen, ja heidän välilleen syntyy romanssi. Teoksessa Brink käsittelee romanssiin lomittuneena apartheidin ongelmia.
Mohammed V:n yliopisto
Mohammed V:n yliopisto on vuonna 1957 perustettu, Marokon pääkaupunki Rabatissa toimiva julkinen yliopisto. Yliopisto on nimetty Marokon kuninkaan Mohammed V:n mukaan.
Vuonna 2017 yliopistossa opiskeli runsas 70 000 opiskelijaa.
Mohammed V:n yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi THE-yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.–1000. sijalle maailmassa.
Konstruktori
Konstruktori eli rakentaja tai muodostin on olio-ohjelmoinnissa käytetty termi luokan erikoistyyppiselle metodille, joka sallii olion konfiguroimisen välittömästi sen luomisen yhteydessä. Konstruktorit ottavat yleensä parametreinaan arvoja, joita se asettaa luodun olion jäsenmuuttujien arvoiksi, valmistellakseen olion käyttöä varten, mutta se voidaan myös kirjoittaa olemaan ottamatta lainkaan ulkoisia parametreja.
Konstruktori muistuttaa instanssimetodia, mutta toisin kuin metodilla, rakentajalla ei ole selkeää palautusarvoa, se ei ole implisiittisesti periytynyt ja sitä yleensä koskevat erityiset säännöt näkyvyysmääreiden kohdalla. Konstruktorit nimetään useimmiten samalla nimellä kuin luokat, joista ne löytyvät. Konstruktori alustaa olion muuttujat sekä rajaa olion tilaan liittyvät tiedot.
Useimmat ohjelmointikielet sallivat konstruktorin kuormituksen, joka tarkoittaa useamman samalla nimellä olevan konstruktorin kirjoittamista, jotka kuitenkin saavat argumentteinaan eri tyyppiset tai eri määrän parametreja, tällöin sallien luokan instanssien luomisen käyttäen eri parametreja.
Konstruktori tyypit
Olio-ohjelmoinnissa on useita erilaisia konstruktorityyppejä, joista jokaisella on omat ainutlaatuiset ominaisuutensa:
Oletuskonstruktorit
Olio-ohjelmointikielissä (kuten Javassa), kun ohjelmoija ei eksplisiittisesti määrittele konstruktoria, kääntäjä luo sellaisen. Periaatteessa oletuskonstruktorit asettavat tiedot oletusarvoihin. Yleensä se on nullary konstruktori, jota voidaan kutsua ilman argumentteja. Lisäksi oletuskonstruktori puuttuu lähdekooditiedostosta ja se luodaan .class-tiedostoon käännösvaiheessa.
Parametroidut konstruktorit
Konstruktoria, joka ottaa yhden tai useamman argumentin, kutsutaan parametroiduiksi konstruktoriksi. Parametrisoidun konstruktorin käytettäessä konstruktorifunktion on hyväksyttävä alkuarvot argumenteiksi. Joissakin olio-ohjelmointikielissä parametrisoitu konstruktori voidaan kutsua kahdella eri tavalla: eksplisiittisesti ja implisiittisesti. Javassa eksplisiittisen kutsun aikana käytetään "new" avainsanaa ja vaaditut arvot välitetään argumentteina konstruktorille. Implisiitti (eli shorthand) menetelmä toisaalta parantaa suuresti syntaksin tiiviyttä ja koodin luettavuutta.
Kopiomuodostimet
Erityinen konstruktorityyppi, jota käytetään uuden olion luomiseen saman luokan olemassa olevan olion kopiona, kutsutaan kopiomuodostimeksi. Kopiomuodostin ottaa yleensä viitteen saman luokan olioon argumenttina, ja sen yleinen tavoite on luoda identtinen kopio argumentiksi otetusta oliosta. Javassa toinen tapa kopioida olio on Cloneable – käyttöliittymän toteuttamisen kautta, joka on matalan tason kopiointitekniikka.
Muuntorakentajat
Jotkut olio-ohjelmointikielet (ensisijaisesti C++) sisältävät myös muuntosrakentajia, joiden avulla kääntäjä voi implisiittisesti luoda luokkaan kuuluvan olion toisesta tyypistä. Sen lisäksi, muuntorakentajia voidaan kutsua myös eksplisiittisesti.
Nu-Mixx Klazzics
Nu-Mixx Klazzics on remix-albumi Tupac Shakurilta. Albumi ilmestyi 7. lokakuuta 2003 ja sen julkaisi Death Row Records. Albumi sisältää lukuisia kappaleita All Eyez on Me albumilta, uusilla taustoilla ja artistivierailijoilla. Albumilta ei julkaistu ollenkaan singleä ja musiikkivideota. Albumi on myynnyt tähän mennessä noin 75,000 kappaletta.
Anna Vyrubova
Anna Aleksandrovna Vyrubova, o.s. Tanejeva (16. heinäkuuta 1884 Oranienbaum, Venäjän keisarikunta – 20. heinäkuuta 1964 Helsinki, Suomi) oli Venäjän viimeisen keisarinnan Aleksandra Fjodrovnan hovineiti ja paras ystävätär.
Elämä
Vyrubovan isä oli säveltäjänäkin tunnettu Aleksandr Tanejev, keisarin siviilikanslian päällikkö kolmannessa polvessa. Annan äiti Nadeshda o.s. Tolstoi kuului kreivilliseen sukuun ja oli maineikkaan marsalkka Mihail Kutuzovin jälkeläinen. Hyvien suhteiden vuoksi Vyrubova sai nuorena hovineidin paikan. Muistelmissaan hän väitti, ettei hänellä ollut suhdetta munkki Grigori Rasputiniin eikä tekemistä Nikolai II:n perheeseen liittyneen juonittelun kanssa. Vyrubova palveli kuitenkin sekä Rasputinia että tsaariperhettä. Anna opiskeli ensimmäisen maailmansodan aikana Punaisen ristin sairaanhoitajaksi. Ennen lokakuun vallankumousta hän ystävystyi kirjailija Maksim Gorkin kanssa, joka kehotti häntä kirjoittamaan muistelmansa, ja niin Vyrubova tekikin. Vallankumouksen aikana Anna oli sairaalassa, jonne hän joutui vuonna 1915 loukkaannuttuaan junaonnettomuudessa. Anna avioitui merivoimien upseeri Aleksander Vasilievich Vyrubovin kanssa, vaikka Rasputin varoittikin avioliitosta ja pariskunta erosikin melko pian.
Sodan alettua Vyrubova muutti Tukholmaan, missä Ruotsin tuleva kuningatar Louise – kruununprinssi Gustaf Aadolfin puoliso ja Aleksandra Fjodrovnan sisarentytär – maksoi Vyrubovan ylläpidon ja pienen eläkkeen. 1930-luvulla hänet oli vihitty salanunnaksi Valamon luostarissa. Suomessa ollessaan hän sai rahallista tukea C. G. E. Mannerheimilta, joka oli entinen Chavalier-kaartin upseeri ja tunsi Vyrubovan Pietarin ajoilta. Samoin Ruotsin hovi tuki häntä rahallisesti ja hän maalasi myös akvarelleja myyntiin.
Sotien jälkeen Vyrubova asui palvelijattarensa ja ystävänsä Vera Sapelovan kanssa kaksiossa Topeliuksenkatu 29:ssä Töölössä. Hän kuoli vuonna 1964 ja hänet haudattiin Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Pieni-Loppanen
Pieni-Loppanen on Keski-Suomessa Toivakassa Vihijärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Onnea oi verratonta
Onnea oi verratonta on ruotsalaisen kirjakauppiaan ja vapaakirkollisen saarnaajan Svenning Johanssonin (1827–1898) kirjoittama hengellinen laulu vuodelta 1855.
Beuvron-en-Auge
Beuvron-en-Auge [bœv.ʁɔn.ɑ̃.oʒ] on Ranskan kunta Normandian alueella Calvadosin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 210. Kunta kuuluu departementissaan Mézidon-Canonin kantoniin Lisieux’n arrondissementissa.
Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue
Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Venäjää naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Venäjän naismaajoukkue on osallistunut MM-kisoihin kahdesti ja selviytynyt molemmilla kerroilla puolivälieriin. Vuoden 1999 kisoissa Yhdysvalloissa se hävisi alkulohkossa Norjalle 1–2 mutta voitti Japanin 5–0 ja Kanadan 4–1. Puolivälierissä joukkue hävisi Kiinalle 0–2.
Beuvron-en-Auge
Beuvron-en-Auge kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France.
Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue
Vuoden 2003 MM-kisoissa, jotka nekin pelattiin Yhdysvalloissa, Venäjä voitti alkulohkossa Australian 2–1 ja Ghanan 3–0 mutta hävisi Kiinalle 0–1. Puolivälierissä Venäjä hävisi Saksalle 1–7.
Vuoden 2007 MM-kisojen karsintalohkossaan Venäjä sijoittui toiseksi Saksan jälkeen eikä päässyt mukaan lopputurnaukseen. Vuoden 2011 MM-kisojen karsintalohkossaan Venäjä sijoittui toiseksi Sveitsin jälkeen eikä selviytynyt jatkokarsintoihin.
EM-kisoissakaan Venäjä ei ole selviytynyt puolivälieriä pidemmälle. Vuoden 1993 lopputurnaukseen se ei selviytynyt hävittyään kaksiosaisessa puolivälierässä Saksalle yhteismaalein 0–7 (ottelutulokset 0–7 ja 0–0). Vuonna 1995 puolivälierissä vastustajana oli jälleen Saksa, jolle Venäjä hävisi yhteismaalein 0–5 (ottelutulokset 0–1 ja 0–4). Vuonna 1997 pelattiin kahdeksan joukkueen lopputurnaus, jossa Venäjä jäi neljän joukkueen lohkonsa viimeiseksi. Vuoden 2001 EM-kisoissa Venäjä sijoittui alkulohkonsa kolmanneksi hävittyään kaksi ottelua ja pelattuaan Englannin kanssa tasapelin 1–1. Vuoden 2005 EM-lopputurnaukseen Venäjä ei selviytynyt jäätyään karsintalohkossaan Ranskan jälkeen toiseksi. Vuoden 2009 EM-kisoissa Venäjä hävisi Ruotsille 0–3, Englannille 2–3 ja Italialle 0–2 eikä selviytynyt alkulohkostaan jatkoon. Vuoden 2013 EM-kisoissa Venäjä hävisi Ranskalle 1–3 sekä pelasi tasapelin 1–1 niin Englantia kuin Espanjaakin vastaan. Venäjä sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi ja joutui arvontaan jatkopaikasta toisen lohkokolmosen, Tanskan kanssa ja hävisi arvonnan. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Venäjä jäi alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Italian 2–1 ja hävittyään sekä Ruotsille että Saksalle 0–2.
Toyota Corolla Verso
Toyota Corolla Verso on Toyotan vuosina 2001–2009 valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka korvasi Toyota Corolla Spacion. Japanissa mallin ensimmäistä sukupolvea myytiin edelleen Corolla Spacio -nimisenä. Se poistui Japanin markkinoilta vuonna 2007, jolloin sen korvasi Corolla Rumion. Euroopassa Corolla Versoa seurasi Toyota Verso.
Toyota Corolla Verso E120 (2001–2007)
Ensimmäisen sukupolven Corolla Verso esiteltiin Japanissa keväällä 2001 Corolla Spacio -nimisenä. Euroopassa mallin ensiesittely oli saman vuoden syksynä Frankfurtin autonäyttelyssä. Auto perustuu samalle MC-pohjalevylle kuin esimerkiksi Toyota Corolla.
Japanin markkinoilla myytävä Corolla Spacio koki keväällä 2003 pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uuden etusäleikön. Euroopassa tuli vuonna 2004 myyntiin mallin toinen sukupolvi, mutta Japanissa autoa myytiin vuoteen 2007 saakka, jolloin sen korvasi Toyota Corolla Rumion. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Toyota Corolla Spacio.
Toyota Corolla Verso AR10 (2004–2009)
Toisen sukupolven Corolla Verso esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Se perustui samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Malli oli suunniteltu erityisesti Euroopan markkinoita varten, eikä sitä myyty lainkaan Japanissa. Tanskassa oli saatavana tavarankuljetusversio nimeltään Toyota SportsVan. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli. Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla Verso sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Kesällä 2007 Corolla Verso koki kasvojenkohotuksen, jossa sen keulan ilmettä muokattiin uudella etusäleiköllä ja -puskurilla. 2,2-litraiseen dieselmoottoriin tuli hiukkassuodatin (DPF).
Aiheesta muualla
Toyota Corolla Spacio
Elo-säätiö
Elo-säätiö (säätiörekisterissä Elo-Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö) on vuonna 2009 perustettu suomalainen säätiö, jonka tavoitteisiin kuuluu suomalaisen ruokakulttuurin edistäminen ja suomalaisten ruoka-alan toimijoiden yhteistyön lisääminen. Sen tärkeimpiin tehtäviin kuuluu ravintola-alan ammattilaisten kilpailutoiminta Suomessa ja kansainvälisesti. Säätiö luotsaa perustamaansa valtakunnallista kouluruokailun asiantuntijaverkostoa ja on vahvistanut suomalaista villiruokaosaamista.
Kilpailuja ja verkostoja
Elo järjestää vuosittain Vuoden kokki- ja Vuoden tarjoilija-kilpailuja ja vastasi syksyyn 2020 saakka Suomen osallistumisesta kansainväliseen kokeille suunnattuun Bocuse d’Or -maailmanmestaruuskilpailuun. Säätiö pitää kilpailua hyvänä paikkana esitellä suomalaista ruokakulttuuria.
Elo-säätiö perustama kouluruokaverkosto järjestää joka toinen vuosi kouluruokakilpailun, jossa nostetaan esiin kouluruokailun osaajia. Yhteistyöllä suomalaisesta kouluruoasta halutaan tehdä maailman parasta.
Vuonna 2015 Elo nimitti Suomen ensimmäiset villiruokamestarit, jotka ovat olleet edelläkävijöitä suomalaisen luonnon antimien hyödyntämisessä. Valituiksi tulivat keittiömestari Jaakko Kolmonen, kokit Markus Maulavirta, Jarmo Pitkänen ja Ilja Björs, Michelin-ravintoloitsija Sasu Laukkonen ja Michelin-kokki Jouni Toivanen ja ELO-säätiön oma villiruokalähettiläs Sami Tallberg.
Elo-säätiö jakaa Lentävä lautanen -ruokakulttuuripalkintoa. Vuonna 2016 ruokakulttuuripalkinnot saivat Hurstin vähävaraisten jouluateria, Kotipellon puutarha ja Pienpanimoliitto. Vuonna 2017 sen sai Tommi Tuomisen ja Henri Alénin perustama Finnjävel-ravintola, joka oli uudistanut läskisoosin ja tillilihan, karjalanpiirakan ja karjalanpaistin.
Hallitus
Vuonna 2018 Elo-säätiön hallitukseen kuuluivat seuraavat henkilöt:
Historia
Vuonna 2016 säätiö oli järjestämässä kansallisruokaäänestystä, joka sai suuren mediasuosion ja nosti yleiseen keskustelun sen, mikä on "aidointa" suomalaista ruokaa. Selvä voittaja oli ruisleipä, joka sai neljänneksen äänistä. Kärjen tuntumassa olivat myös karjalanpiirakka, karjalanpaisti, paistetut muikut/silakat ja perunamuusi. Kansanäänestykseen osallistui lähes 50 000 vastaajaa.
Vuonna 2017 Elo-säätiö kannusti suomalaisia syömään yhdessä Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi. Mukana oli yli kaksisataa yhteistyökumppania, joiden kanssa järjestettiin kuukausittaisia matalan kynnyksen yhdessä syömisen tapahtumia, esimerkkeinä koko Suomen kahvihetki ja maailman suurin kyläjuhla. Elokuussa vietettiin Yhdessä syömisen viikonloppua teemalla "Kukaan ei syö yksin". Tapahtumaa varten Helsinkiin rakennettiin pitkä pöytä, joka ulottui Pohjois-Esplanadilla Stockmannilta presidentinlinnaan, Hyvinkäälle katettiin yli kaksi kahdentuhannen paikan pöytä ja Hämeenlinnan Evolla oli 750 metriä pitkä pöytä kolmelletuhannelle partiolaiselle.
Vuonna 2019 Elo-säätiö, valtioneuvoston kanslia ja suuren joukko ruoka-asiantuntijoita suunnittelivat yhdessä kestävän ruokakulttuurin ohjeistuksen Suomen EU-puheenjohtajistokauden ruokailutilaisuuksia varten.
Mike Evans
Yliopistoura
Evans edusti yliopistotasolla Texas A&M:ia. Hän pelasi yliopistossa vuodet 2012 ja 2013. Hän pelasi yliopistossa yhteensä 26 ottelua, joissa vastaanotti 2499 jaardia ja teki 17 touchdownia.
Ammattilaisura
Tampa Bay Buccaneers varasi Evansin NFL:n vuoden 2014 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella seitsemäntenä pelaajana. Evans ja Buccaneers solmivat nelivuotisen tulokassopimuksen kesäkuussa 2014. Evans pelasi tulokaskaudellaan 15 runkosarjan ottelua: hän loukkaantui neljännellä peliviikolla ja ei päässyt pelaamaan seuraavalla viikolla. Hän vastanaotti 1051 jaardia ja teki 12 touchdownia. Hänet valittiin kauden päätteeksi tulokkaiden tähdistökentälliseen. Vuonna 2015 Evans pelasi runkosarjassa 15 ottelua. Hän teki kolme touchdownia, mutta eteni vastaanottaen 1206 jaardia. Vuonna 2016 Evans pelasi ensimmäisen kerran kaikki 16 runkosarjan ottelua. Hän eteni vastaanottamalla 1321 jaardia ja teki 12 touchdownia. Lisäksi hänet valittiin kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa urallaan Pro Bowliin. Ennen kautta 2017 Buccaneers käytti Evansiin viidennen vuoden option. Maaliskuussa 2017 Buccaneers ja Evans solmivat viisivuotisen jatkosopimuksen. Sopimuksen kokonaisarvo oli 82,5 miljoonaa dollaria, josta taattua rahaa 55 miljoonaa dollaria. Vuonna 2017 Evans pelasi 15 runkosarjan ottelua, joissa vastaanotti 1001 jaardia ja teki viisi maalia.
Tilastot
Lähde:
Vertaisohjaus
thumb|440x440px|Kaavio vertaisohjauksen etenemisestä. Vertaisohjaus eli peer instruction on näyttöön perustuva, interaktiivinen opetusmenetelmä, jonka on kehittänyt Harvardin yliopiston professori Eric Mazur 1990-luvun alussa. Alun perin menetelmää käytettiin parantamaan Harvardin yliopiston perustutkinto-opiskelijoiden fysiikan oppimista, mutta nykyisin vertausohjausta käytetään eri tieteenalojen ja instituutioiden opetuksessa ympäri maailmaa. Vertaisohjaus on opiskelijakeskeinen opetusmenetelmä, jossa sovelletaan käänteistä opetusmenetelmää, eli perinteisiä luentoja ei pidetä, vaan opiskelijat perehtyvät aiheeseen katsomalla videoita tai lukemalla kirjaa ennen luentoja. Luentoaika käytetään tiedon syventämiseen kysymysten avulla. Opiskelijat vastaavat kysymyksiin sähköisesti esimerkiksi älypuhelimillaan ja keskustelevat niistä toistensa ja opettajan kanssa. Hyvät kysymykset ovat avainasemassa: kysymysten on oltava kiinnostavia ja niiden täytyy pureutua opittavaan aiheeseen.
Menetelmän perusajatus on, että opiskelija, joka tietää oikean vastauksen opettajan esittämään kysymykseen, osaa perustella vastauksensa vakuuttavammin kuin se opiskelija, jolla on väärän vastaus. Lisäksi opiskelija, joka on juuri äsken oppinut opittavan asian, pystyy useimmiten selittämään asian opiskelijatovereilleen paremmin kuin opettaja (joka ei kykene asettumaan opiskelijan tasolle). Peer instruction -työskentelyssä pyritään luomaan olosuhteet, jossa opiskelijat voivat ohjata toisiaan.
Tyypillinen vertaisohjausluennon rakenne voi olla esimerkiksi seuraava: Tyypillisesti alussa on aiheesta pieni alustus, jonka jälkeen äänestetään aiheeseen liittyvästä kysymyksestä  itsenäisen  pohdinnan  jälkeen. Luento pohjautuu yleensä 4–6 kysymykseen (Concept Test), joihin opiskelijat vastaavat älypuhelimillaan (tai niin kutsutuilla klikkerillä eli palautelaitteilla, "äänestyskapuloilla"). Jos äänestyksestä havaitaan, että asia on hyvin hallinnassa, siirrytään seuraavaan aiheeseen. Muussa tapauksessa asian käsittelyä jatketaan oheisen kaavion mukaisesti. Seuraavassa vaiheessa voidaan kertoa äänestystulosten jakautuminen opiskelijoille, mutta oikeaa ratkaisua ei paljasteta vielä tässä vaiheessa. Äänestystulos auttaa opettajaa havaitsemaan opiskelijoiden harhakäsitykset opittavasta asiasta. Tämän jälkeen seuraa pienryhmäkeskustelu eli varsinainen vertaisohjaus. Keskustelun aikana opettaja kiertelee salissa, kuuntelee, kyselee ja osallistuu keskusteluihin. Keskustelun jälkeen äänestetään aiheesta uudelleen ja tässä vaiheessa tyypillisesti havaitaan opiskelijoiden vastausten siirtymä kohti oikeaa ratkaisua, joka saattaa olla jopa 30 % eli jo muutaman minuutin vertaisohjaus voi selkiyttää aihetta suurelle osalle opiskelijoista. Lopuksi oikea ratkaisu paljastetaan ja aiheesta keskustellaan vielä tarvittaessa koko ryhmänä. Vertaisohjaus toimii parhaiten silloin, kun kysymys on sopivan vaikea. Liian helpolla kysymyksellä vertaisohjaus ei ole mielekästä eikä tarpeellista ja toisaalta liian vaikeaan kysymykseen ei löydy riittävästi opiskelijoita, jotka voisivat ohjata tovereitaan.
Finanssipolitiikka
Finanssipolitiikka (engl. fiscal policy) on valtion harjoittamaa talouspolitiikkaa julkisen kulutuksen, julkisten investointien ja niiden rahoituksen osalta. Suomessa finanssipolitiikkaa johtaa valtioneuvosto. Julkisen talouden suunnitelma ja valtion talousarvio ovat finanssipolitiikan keskeiset välineet.
Finanssipolitiikka ja rahapolitiikka ovat yhteiskunnan kattavan talouden eli makrotalouden välineitä, joiden avulla maan hallitus pyrkii ohjaamaan talouden kehitystä, teoriassa lähinnä elvyttämään taloutta taantumissa ja hillitsemään taloutta huippusuhdanteissa tasaisemman kehityksen aikaansaamiseksi. Finanssipolitiikan keinona on julkisen vallan tulojen ja menojen säätely, jolla säädellään kokonaiskysyntää.
Eri finanssipolitiikan suuntaukset
Elvyttävä finanssipolitiikka tarkoittaa julkisen talouden ylijäämän pienentämistä tai alijäämän, lainanoton kasvattamista. Se on käytännössä verojen alentamista ja/tai julkisten menojen kasvattamista (kuten julkisen sektorin investoinnit, kulutus ja tulonsiirrot). Julkisen sektorin kulutus sisältää esimerkiksi työvoiman koulutuksen ja työvoimasta eli ihmisistä huolen pitämisen sosiaalipalveluilla ja terveydenhuollolla.
Elvyttävän talouspolitiikan eräänlaisena vastakohtana kurjistava finanssipolitiikka (engl. Fiscal Austerity) pyrkii rajoittamaan julkista kulutusta ja investointeja. Kurjistava talouspolitiikka ei välttämättä hyödynnä maan julkisen talouden liikkumavaraa, joka määrittelee kyvyn toteuttaa elvyttävää talouspolitiikkaa turvallisesti ja vastuullisesti.
Linkittyminen puoluepolitiikkaan
Yleisesti voidaan maailmanlaajuisesti sanoa vasemmistopuolueiden kannattavan elvyttävää talouspolitiikkaa, ja oikeistopuolueiden kurjistavaa.
Metelites
Metelites, egyptiläisittäin Wa-em-huu-ges-imenti , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen seitsemäs nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Länsiharppuuna”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Wa-m-huu-imenet, Ḥui-ges Imenti, Ḥui-ges Amenti ja A-ment. Kreikankielisenä nimenä esiintyy joskus myös Menelaites. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L07.
Maantiede
Meteliteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen seitsemäs nomos. Nomos sijaitsi Niilin suiston länsiosassa Niilin Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran ja Bolbitinos-suuhaaran välissä.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Metelis eli egyptiläisittäin Per-Ha-neb-Imenti/Senti-nefer(t). Sen muihin kaupunkeihin lukeutui muun muassa Menelais.
Historia
Meteliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Nomoksissa tapahtui tuolloin kuitenkin paljon muutoksia, ja siksi nomoksella esiintyy useita nimiä, tai siitä erotettiin uusia nomoksia, joihin nimet viittaavat. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L07, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Meteliteen nomos ja viereinen Heroopoliteen nomos (L08) luettiin jollakin tavalla yhdeksi alueeksi, jossa Metelites muodosti länsiosan ja Heroopolites itäosan. Tämä tulee myös ilmi niiden egyptinkielisistä nimistä ”Länsiharppuuna” ja ”Itäharppuuna”.
Nomos tunnetaan Ptolemaios II Filadelfoksen aikaisesta tuloverotusta käsittelevästä papyruksesta (Papyrus Revenue Laws, Rev. pap.). Antiikin ajan kirjailijoista nomoksen mainitsevat Strabon, Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios nimellä Menelaites. Se tunnetaan myös nomoksen lyömistä roomalaisaikaisista rahoista. Pliniuksella ja Ptolemaioksella esiintyy myös nomos Metelites joko saman tai siitä erotetun nomoksen nimenä. Myös se tunnetaan roomalaisaikaisista rahoista.
On luotu mulle koti taivainen
On luotu mulle koti taivainen on Antreasta kotoisin olevan lestadiolaissaarnaaja Antti Ruposen (1881–1954) hengellinen laulu, joka julkaistiin Siionin lähetyslehdessä vuonna 1934.
Laulun melodia on Einari Junturan säveltämä. Juntura toimi kanttorina Kemin seurakunnassa. Pentti Seppänen yhdisti tekstin ja sävelmän toisiinsa vuonna 1950 ilmestyneessä Siionin laulujen nuottipainoksessaan.
Iso-Loppanen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Vihijärven valuma-alueeseen (14.235) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 160,9 metriä mpy.
Taalas
Taalas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
R-105
pienoiskuva|R-105D R-105 on neuvostoliittolainen kenttäradio. Ensimmäiset R-105-ryhmään kuuluvat radiot esiteltiin 1950-luvun alkupuolella. R-105-radioiden jälkeen esiteltiin R-105D-radiot, jotka olivat edellisiä kevyempiä sekä lopulta R-105M-radiot. Radioita on neljää eri tyyppiä: jalkaväkiradiot, tykistöradiot, ilmapuolustusradiot ja mekanisoitujen joukkojen komentoverkkoradiot.
Suomessa R-105M -radiota kutsuttiin Hannekseksi, ja se sai myöhemmin tyyppimerkinnän LV-305.
Eri R-105M -tyypit
Jokaisen R-105M-tyyppiin kuuluvan radion massa on 15 kg ja mitat 24 cm x 23 cm x 13 cm. Radiot ovat frekvenssimoduloituja ja niiden aaltoalue on jatkuva. Radioiden kantama on 6–8 km. R-105:t ovat alkaneet korvautua R-107:llä.
R-105 oli myös Suomen puolustusvoimien käytössä nimikkeellä LV 305.
Oi rakas Jeesus, milloin saavutkaan
Oi rakas Jeesus, milloin noudat sä on ruotsalaisen kansakoulunopettaja Nils Frykmanin kirjoittama hengellinen laulu. Sen on suomentanut O. H. Jussila vuoden 1916 Siionin lauluihin.
Jugulator
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Tipton/Downing.
KyöPelit
KyöPelit on Pelit-lehdessä ilmestyvä sarjakuva, joka seuraa lannevaatteeseen ja sandaaleihin pukeutuneen kaljun miekkamiehen, sankarin, ja Nahkhiir-lepakon seikkailuja. Sarjakuvan dialogi on riimitettyä. KyöPeleitä piirtää Harri "Wallu" Vaalio. Sankari on kuollut jo useamman kerran, milloin palkattu tappamaan itsensä, milloin omasta huolimattomuudestaan.
Riimitetty dialogi on kielellisesti rikasta, tyyliin "Kun käyntiin lähtee Homelite, ei auta parku, poru eikä selite" tai "Haa, nyt voimin vantterin käyn kimppuun pantterin!"
Henkensä antoi hän, kaikki ken loi
Laulun sävelmä on suomalainen toisinto Heinrich Albertin sävelmästä. Toisinnon on merkinnyt muistiin Toivo Kuula isänsä Matti Kuulan laulamana.
Naomi Campbell
Naomi Elaine Campbell (s. 22. toukokuuta 1970 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen supermalli ja näyttelijä. Hänen on arvioitu ansainneen noin 28 miljoonaa dollaria mallinurallaan, joka alkoi jo hänen ollessaan 15-vuotias. Campbell poseerasi ensimmäisenä tummaihoisena naisena Voguen britti- ja ranskalaisversion sekä Time-aikakauslehden kansikuvassa. Hän on esiintynyt myös Playboy-miestenlehdessä ja rohkeissa kuvissa poplaulaja Madonnan kohutussa Sex-valokuvakirjassa. Campbell on 176,5 cm pitkä.
Vuonna 1992 Campbell oli mukana Michael Jacksonin ”In the Closet” -musiikkivideossa.
Campbell oli mukana luomassa vuonna 1994 julkaistua Swan-bestsellerkirjaa. Hän on myös lanseerannut oman parfyymimalliston. Hänet tunnetaan tulisen temperamenttisesta luonteestaan, sillä hänen kärkeviä kommenttejaan ja väkivaltaskandaalejaan on usein setvitty julkisuudessa. Campbell on seurustellut muun muassa Flavio Briatoren, Mike Tysonin ja Robert De Niron kanssa. 50-vuotias Cambell sai tyttären toukokuussa 2021.
Campbell on myös kokeillut siipiään musiikkialalla: hänen Baby Woman -albumiaan myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.
Veritimanttikohu
Campbell toimi todistajana Liberian entisen presidentin Charles Taylorin Haagin sotarikosoikeudenkäynnissä elokuussa 2010, jossa hän vahvisti saaneensa lahjaksi ”kiviä” Nelson Mandelan järjestämällä illallisella Etelä-Afrikassa vuonna 1997. Campbell todisti, että hän ei tiennyt, kuka ”kivien” lahjoittaja oli, vaikka arvelikin Taylorin olleen asialla. Alun perin Campbell kieltäytyi todistamasta oikeudenkäynnissä, mutta hänet kuitenkin haastettiin todistajaksi.
005
005 on Segan kehittämä ja julkaisema kolikkopeli, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä hiiviskelypeleistä. Peli on julkaistu vuonna
Pelaaminen
Pelin tavoitteena on kuljettaa salkku helikopteriin välttäen tai tainnuttaen vastustajia.
Vastustajia ei ole tarkkaan määritelty "hyviksi" tai "pahoiksi" joten peli voi olla myös yksi ensimmäisistä antisankaripeleistä.
Jezebro
Jesse Ruokolainen (s. 24. joulukuuta 2003), taiteilijanimeltään Jezebro on saamelainen rap-artisti.
Ruokolainen räppää äidinkielellään pohjoissaameksi. Musiikki on ollut hänelle jo pienestä pitäen lähellä sydäntä, sillä räpin lisäksi ala-asteelta asti basson soitto, laulaminen sekä lukiosta valmistuessaan pohjoissaamenkielisten coverversioiden tekeminen japaninkielisestä J-pop ja J-rock musiikista ovat olleet hänelle osana arkea. Artisteja, joiden musiikista hän on tehnyt coverversioita ovat japanilainen vokalisti Ado, japanilainen laulaja Ai Higuchi sekä japanilainen laulaja lauluntekijä Eve.
Musiikillisina esikuvina sekä inspiraatioina pohjoissaamenkielisen rap-musiikin tekemiseen ovat olleet saamelainen rap-artisti Áilu Valle, inarinsaamelainen rap-artisti Amoc. Muita inspiroivia rap-artisteja kuten yhdysvaltalainen rap-artisti Logic, yhdysvaltalainen rap-artisti Eminem, yhdysvaltalainen rap-artisti Joyner Lucas sekä yhdysvaltalainen rap-artisti DEMONDICE.
Tokyo Metropolitan Gymnasium
Tokyo Metropolitan Gymnasium on urheiluareena Shibuyan alueella Tokiossa. Se on avattu 1954. Rakennus toimi kesäolympialaisissa 1964 voimistelun kilpailupaikkana sekä kesällä 2021 kilpailtujen olympialaisten pöytätenniksen kilpailupaikkana. thumb|alt=|keski|Kuva sisältä.
Rosa-Luxemburg-Platz
Aukio rakennettiin vuosina 1905–1907 entisen ”latokorttelin” (Scheunenviertel) paikalle. Paikka oli saanut nimensä 1600-luvun lopulla siitä, että siellä oli ollut heinälatoja, joissa oli säilytetty rehua läheisen karjatorin (nykyinen Alexanderplatz) eläimiä varten. Aukion nimi oli vuosina 1907–1910 Babelsberger Platz Potsdamissa sijaitsevan Babelsbergin linnan mukaan, sitten 1910–1933 Bülowplatz, 1933–1945 Horst-Wessel-Platz, 1945–1947 Liebknechtplatz ja 1947–1969 Luxemburgplatz, minkä jälkeen se sai nykyisen nimensä. Nimi viittaa vallankumousjohtaja Rosa Luxemburgiin. Aukiolla tapahtui vuonna 1931 kuuluisa kahden poliisin, Paul Anlaufin ja Franz Lenkin murha, jonka suorittajina oli joukko kommunisteja. Murhatuille poliiseille pystytettiin 1934 muistopatsas, joka kuitenkin tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1950 Erich Mielke, yksi murhaan osallistuneista, määräsi sen hävitettäväksi lopullisesti.
Ready to Be
Ready to Be on eteläkorealaisen Twicen kahdestoista EP, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2023. Albumi sisältää seitsemän kappaletta, mukaan lukien singlet ”Set Me Free” ja ”Moonlight Sunrise”.
Ready to Be menestyi kaupallisesti hyvin, se myi julkaisuviikkonaan yli 1,4 miljoonaa kappaletta. Albumi nousi Billboard 200 -listan toiselle sijalle julkaisun jälkeen. Albumi nousi myös Billboardin World Albums -listalla ja yhtye nousi Artist 100 -listalla.
Floyd (rockmuusikko)
Floyd (aiemmin Floyd Superstar, oik. Tero Isohanni; 1962 Helsinki – 1. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen rockmuusikko. Laulaja, kitaristi ja lauluntekijä Floyd muistetaan erityisesti johtamastaan The Nights of Iguana -yhtyeestä.
Floydin ensimmäinen julkisuutta saanut yhtye oli vuonna 1983 perustettu ja suhteellisen lyhytikäiseksi jäänyt glamrock-yhtye The Pin Ups. Sen jälkeen Floyd perusti The Nights of Iguanan yhdessä basisti Delayn, kitaristi Puka Oinosen ja rumpali ”Sika” Kukkosen kanssa. Yhtyeen molemmat albumit valittiin 1986 ja 1987 Rumba-lehden vuoden levyiksi. The Nights of Iguana hajosi sisäisiin erimielisyyksiin Los Angelesissa yrittäessään läpimurtoa Yhdysvaltain markkinoilla.
Myöhemmin Floyd teki harvakseltaan soolokeikkoja ja perusti vuonna 2002 kuolemaansa saakka toimineen The Wave -yhtyeen.
Wildboyz
Wildboyz on yhdysvaltalainen televisiosarja. Sarjan päähenkilöinä ovat Jackassista tutut Chris Pontius sekä Steve-O ja "sivutähtenä" esiintyy Manny Puig. Sarjassa vierailee usein muita Jackass-esiintyjiä, kuten esimerkiksi Johnny Knoxville ja Wee-Man. Sarjan ideana on tehdä hurjia temppuja eläinten parissa. Temput, jotka tehdään eläinten parissa ovat muun muassa Twisterin pelaaminen alligaattorin poikasilla ja voittaja on se, jota purraan ensimmäiseksi. Steve-O ja Chris Pontius tutustuvat erikoisten eläinten lisäksi erilaisiin heimoihin ja kulttuureihin. Sarjaa esitetään Music Televisionilla myöhään illalla. Suomessa sarjaa on esitetty Nelosella ja MTV Finlandilla. Sarja tunnari on Turbonegron kappale "The Age Of Pamparius". Chris Pontius ja Steve-O ovat aiemmin esiintyneet sarjassa Jackass.
Fiat Punto
Fiat Punto on Fiatin vuosina 1993–2018 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Fiat Unon. Punto on ollut useina vuosina Suomen myydyin pikkuauto, ja maailmanlaajuisestikin Punto on Fiatin myydyin malli. Kesäkuussa 2005 oli maailmanlaajuisesti valmistettu jo yhteensä viisi miljoonaa Puntoa. Punton seuraajaksi esiteltiin vuonna 2017 Fiat Argo, jota kuitenkin myydään ainoastaan Etelä-Amerikan markkinoilla.
Fiat Punto I (1993–1999)
Uudesta mallista pyrittiin tekemään aiempaa ympäristöystävällisempi ja turvallisempi. Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestin tulos oli kuitenkin vain kaksi tähteä, kun Volkswagen Polo ja Ford Fiesta parhaimpina pikkuautoina ylsivät kolmeen tähteen. Testi suoritettiin lisävarusteisella kuljettajan turvatyynyllä varustetulle Puntolle, kun se taas oli Polossa ja Fiestassa vakiona. Korimalleina olivat kolmi- ja viisioviset hatchbackit sekä vuonna 1994 esitelty Bertonen suunnittelema nelipaikkainen avomalli Cabrio. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Fiat Punto. Punton ainoat moottorit Suomessa olivat Unossakin käytetty 1,1-litrainen 55-hevosvoimainen FIRE ja siitä kehitetty 1,2-litrainen 75-hevosvoimainen versio. Muilla markkinoilla tarjottuja vaihtoehtoja olivat 1,2 (60 hv), 1,6 (88 hv), 1,4 GT (133 hv) sekä dieselmoottorit 1,7 D (57 hv) ja 1,7 TD (71 hv).
Suomessa myytävä mallisto oli suppea: 55 S kolmiovisena sekä viisioviset 75 S ja 75 SX. left|pienoiskuva|Fiat Punto CabrioS-mallin vakiovarusteluun sisältyi lämmitettävä kuljettajan istuin, sävylasit, sisältä säädettävät ulkopeilit ja takaluukun avaus sisältä. SX-mallissa oli lisäksi vakiona kaksiosainen takaselkänoja, keskuslukitus, sähköikkunat edessä, etusumuvalot ja kierroslukumittari.
Suomen tuontiohjelmassa ei ollut paremmin varusteltuja ELX- ja HSD-malleja, joissa oli muun muassa ABS-jarrut ja kuljettajan turvatyyny sekä enemmän mukavuusvarusteita. Myöskään urheilullista GT-mallia ei tuotu Suomeen. Siinä oli korinväriset puskurit ja ulkopeilit, etusumuvalot, helmalevikkeet ja kevytmetallivanteet.
Vuoden 1997 mallistoon tehtiin pieniä parannuksia jousitukseen, ilmanvaihtoon ja lämmityslaitteen ohjaukseen. Samalla värivalikoima uusittiin ja kojelaudasta tuli tummempisävyinen. Syksyllä 1997 mallistoa täydensivät 16-venttiilinen, 86-hevosvoimainen versio 1,2-litraisesta moottorista sekä 60-hevosvoimainen turbodiesel. Kesän 1998 Stile-erikoismalleissa oli SX:n lisäksi korinväriset puskurit, kauko-ohjattu keskuslukitus ja kevytmetallivanteet.
Fiat Punto II (1999–2010)
Toisen sukupolven Punto esiteltiin kesällä 1999. Sen osista 80 prosenttia oli täysin uusia verrattuna edeltäjään. Ulkomuoto oli aikaisempaa kulmikkaampi, ja kolmi- ja viisiovisten mallien muotoilu erosi toisistaan erityisesti peräosassa. Ajovalot olivat kirkaslasiset ja projektorityyppiset, mutta ajovaloyhdistelmän keskellä sijaitsevien vilkkujen havaittavuus oli tavanomaista huonompi. Ohjaus oli erittäin kevyt, mutta lisäksi ohjauksen herkistämiseksi oli erityinen City-asento. Äänieristyksen parantamiseen sanottiin kiinnitetyn erityistä huomiota, mutta rengasmelu oli edelleen voimakas. Säilytyslokeroita lisättiin asiakkaiden toivomuksesta. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Fiat Punto. Korin galvanoitujen osien määrää oli lisätty ja vääntöjäykkyyttä parannettu. Turvallisuudessa oli tapahtunut merkittävää edistystä, sillä Punto oli nyt luokkansa kärkijoukossa. Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritesti, josta Punto ansaitsi neljä tähteä, tehtiin kuitenkin edellisen sukupolven tapaan turvatyynyllä varustetulla autolla, ja Punto oli edelleen luokkansa ainoa auto Suomessa, jossa vakiovarustukseen ei sisältynyt ensimmäistäkään turvatyynyä. Testin jälkeen nousseen kohun seurauksena Fiat päätti lisätä kuljettajan turvatyynyn vakiovarusteeksi. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli. Mallistoon kuului aluksi kolme bensiinimoottoria, joista Suomeen tulivat 1,2-litraiset 60- ja 80-hevosvoimaiset, joista jälkimmäinen oli 16-venttiilinen. Ero suorituskyvyssä näiden kahden välillä oli minimaalinen. Malliston huipulla oli 130-hevosvoimainen 1,8 HGT, jossa oli normaalin varustuksen lisäksi sivuturvatyynyt, nahkaverhoiltu urheiluohjauspyörä, kojelaudan alumiinikoristeet, kevytmetallivanteet, takaspoileri sekä urheilulliset puskurit ja sivuhelmat. Dieselvaihtoehtoja muissa maissa olivat 1,9 D (60 hv) ja 1,9 JTD (80 hv).
Perusmalli oli nyt nimetön ja sisälsi keväästä 2000 lähtien radio/CD-soittimen. Kuljettajan turvatyyny maksoi 1 400 markkaa ja neljän turvatyynyn paketti 5 900 markkaa. vasen|pienoiskuva|Fiat Punto HGT SX oli varustettu ohjaustehostimella, keskuslukituksella, sähköikkunoilla edessä ja kuljettajan turvatyynyllä. ELX:ssä oli lisäksi korinväriset puskurit, kaksiosainen takaselkänoja, sisävalon viive, ajotietokone ja kierroslukumittari.
Ilmastointi oli vakiona Cool-rinnakkaismalleissa ja vuoden 2003 alun Dynamicissa, joka muuten vastasi SX-tasoa.
Kesällä 2003 Punto koki kasvojenkohotuksen. Umpikeulan sijasta autossa oli nyt kromikoristeinen musta etusäleikkö. Aiemmasta poiketen keula oli nyt myös samanlainen kolmi- ja viisiovisissa korimalleissa. Ajovalot olivat aikaisempaa suuremmat ja tehokkaammat. Kolmiovisessa oli aiempaa leveämmät takavalot. Sisällä kojelaudan keskikonsoli oli kokenut muutoksia ja uudet verhoilukankaat olivat entisiä laadukkaammat. Uusia saataville tulleita varusteita olivat ajonvakautusjärjestelmä ESP, luistonestojärjestelmä MSR, mäkilähtöavustin, pysäköintitutka, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin ja kaksivyöhykkeinen automaatti-ilmastointi. pienoiskuva|Fiat Punto Classic|left60-hevosvoimaista 1,2-litraista moottoria oli uudistettu polttoainetaloudellisuun parantamiseksi. Uutta 1,4-litraista bensiinimoottoria sekä 1,3- ja 1,9-litraisia Multijet-dieseleitä ei tuotu Suomeen.
Jousitusta oli parannettu vaimentamaan tehokkaammin tärinöitä. Korirakenteessa uutta oli kiertojäykkyyttä parantava suurlujuusteräksinen tukipalkki. Turvavarustukseen sisältyi nyt kaikissa malleissa kaksi turvatyynyä, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet sekä aluksi myös ABS-jarrut. Lisävarusteena sai sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä).
Perusvarustetaso Actualissa oli vakiona edellä mainittujen turvallisuusvarusteiden lisäksi lämmitettävät etuistuimet, ohjaustehostin ja radio/CD-soitin. Active sisälsi ajotietokoneen, kierroslukumittarin, korinväriset puskurit, keskuslukituksen, sähköikkunat edessä ja takaistuinten pääntuet. Dynamicissa oli kauko-ohjattava keskuslukitus, ilmastointi ja kylkilistat. 80-hevosvoimaisella moottorilla varustetuissa oli lisäksi korinväriset lämmitettävät sähköpeilit, kaksiosainen takaselkänoja ja ISOFIX-kiinnikkeet takaistuimella.
Punto Actualin ja Activen korvasi lokakuussa 2004 Easy, josta ABS-jarrut oli karsittu pois. Muilta osin varustelu vastasi Activea. Vuoden 2005 alusta lähtien ABS-jarrut olivat pakollinen varuste uusissa henkilöautoissa. Saman vuoden maaliskuussa perusmallin nimeksi tuli Torino, jossa oli samat varusteet kuin Easyssa.
Uusi Grande Punto esiteltiin vuonna 2005, mutta toisen sukupolven Punto pysyi vielä joillain markkinoilla myynnissä sen rinnalla. Vuonna 2007 Punto koki viimeisen uudistuksensa, jossa se sai uuden kokonaan kromatun etusäleikön. Sukupolven päättävä mallisto tunnettiin nimellä Classic. Valmistus päättyi lopulta vuonna 2010. Serbialainen autonvalmistaja Zastava valmisti vuosina 2005–2011 Puntoa lisenssillä Zastava 10 -nimisenä.
Fiat Grande Punto (2005–2018)
Vuonna 2005 Fiat esitteli täysin uudistuneen, Giorgetto Giugiaron suunnitteleman Grande Punton. Se on suhteellisen kookas auto edeltäjäänsä verrattuna, eikä sillä ollut juuri kokoeroa verrattuna esimerkiksi Fiat Stiloon. Auto rakennettiin General Motorsin ja Fiatin yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle, jolle perustuu myös esimerkiksi Opel Corsa D. Noin 30 prosenttia näiden autojen osista on yhteisiä. Grande Puntoon perustuva sedan-malli Fiat Linea esiteltiin vuoden 2007 alussa. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Fiat Grande Punto. Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Grande Punto sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Abarth Grande Punto Moottorit Suomessa olivat aluksi 1,4-litraiset 8V (77 hv) ja 16V (95 hv). Muilla markkina-alueilla oli tarjolla myös 1,2-litrainen bensiinimoottori sekä useita 1,3- ja 1,9-litraisia dieselversioita. left|pienoiskuva|Fiat Punto Evo Perusmalli oli nimeltään Active. Siihen kuului kaksi turvatyynyä, keskuslukitus, lämmitettävät sähköpeilit, sähköikkunat edessä ja ajotietokone.
Kalleimmassa Dynamic-mallissa oli lisäksi sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä), etusumuvalot, kauko-ohjattava keskuslukitus, kaksiosainen takaselkänoja ja manuaali-ilmastointi. Radio, aktiiviset pääntuet ja varapyörä olivat lisävarusteita. left|pienoiskuva|Fiat Punto Vuonna 2009 esiteltiin uudistunut malli, jonka nimeksi tuli Punto Evo. Huomattavimmat ulkonäölliset erot Grande Puntoon verrattuna olivat uudet puskurit, takavalot ja etusäleikkö. Sisällä näkyvin muutos oli uusi keskikonsoli. Uutena moottorivaihtoehtona oli 1,4-litrainen (105 hv) MultiAir-bensiinimoottori.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011 esiteltiin kertaalleen kasvojenkohotuksessa uudistettu malli, jonka nimeksi palautettiin pelkkä Punto. Ulkonäöllisistä uudistuksista suurimmat keskittyivät jälleen keulan ilmeeseen. Myös takapuskuri muotoiltiin uudelleen.
Uutena moottorivaihtoehtona esiteltiin kaksisylinterinen 0,9-litrainen TwinAir-turbomoottori, joka tuottaa tehoa 85 hevosvoimaa. Samaa moottoria on aiemmin käytetty Fiat 500:ssa. Muut bensiinimoottorit olivat 1,2 (68 hv), 1,4 (75 hv) ja 1,4 MultiAir Turbo (103/133 hv). Dieselvaihtoehtona oli 1,3-litrainen (73/83 hv) Multijet.
Criminal (Britney Spearsin kappale)
Criminal on Britney Spearsin kappale ja neljäs single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan Femme Fatale. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Max Martin, Karl Schuster ja Tiffany Amber. Kappaleen ovat tuottaneet Max Martin ja Shellback. Kappale kertoo tytöstä, joka kertoo äidilleen olevan rakastunut rikolliseen huolimatta siitä, että hän on lainsuojaton. Spears vahvisti MTV Video Music Awards -gaalan jälkeisessä haastattelussa 29. elokuuta kappaleen olevan albumin neljäs single. Kappale sai ylivoimaisesti eniten ääniä Spearsin virallisella Facebook-sivulla järjestetyssä singleäänestyksessä jättäen taakseen kappaleet "(Drop Dead) Beautiful" ja "Inside Out".
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Lontoossa, Stoke Newingtonin alueella 17.–18. syyskuuta 2011. Ohjaajana toimi Chris Marrs Piliero, joka ohjasi myös Spearsin edellisen singlen "I Wanna Go" -musiikkivideon. Vuoden 2011 MTV Video Music Awards -gaalan jälkeen Spears kertoi MTV:lle, että hänellä on todella mielenkiintoinen idea videon juonesta. 6. syyskuuta Spears paljasti Twitter-tilillään kuvaavansa musiikkivideon Englannin vanhoilla kaduilla. Spearsin silloinen poikaystävä Jason Trawick vierailee videossa.
Listasijoitukset
Kappale debytoi Suomen virallisella latauslistalla sijalla 18.
Nyt kiitosvirteni riemuin laulan
Nyt kiitosvirren mä riemuin laulan on laajalti tunnettu hengellinen laulu etenkin herätysliikkeiden parissa. Norjalainen pappi Lars Oftedal (1838–1900) kirjoitti laulun sanat vuonna 1874 Fredrik Engelken laulun (1872) pohjalta. Engelken laulu (Vi äro köpta och återlösta) on sekin käännetty suomeksi (Me oomme ostetut ja lunastetut). Oftedalin versio käännettiin suomeksi vuonna 1920.
Laulun melodia on toisinto norjalaisesta kansansävelmästä. Pohjoismaisissa virsikirjoissa onkin erilaisia muunnoksia kyseisestä melodiasta (esim. Virsikirja nro 925 Maa järkkyy, murtuu).
Lokan tekojärvi
Lokan tekojärvi on Euroopan unionin suurin tekojärvi, mikäli ei lasketa mukaan padottuja merenlahtia. Se sijaitsee Luiron yläjuoksulla Sodankylässä Lapissa. Allas on saanut nimensä sen kaakkoisrannalla sijaitsevasta Lokan kylästä, ja järvestä käytetään puhekielessä myös nimitystä Lokka. Sen avulla säädellään Kemijoen voimalaitoksille tarvittavaa vesimäärää.
Vuotson kanava yhdistää Lokan toiseen suureen Lapin tekojärveen, Porttipahdan altaaseen.