cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neliöjuuri
"Juurikulmassa"
Neliöjuuren ja muiden juurten voi laskea tuttua jakolaskualgoritmia muistuttavalla tavalla. "Juurikulma" perustuu tutulle identititeetille: Algoritmin etuna on se, että jokaisen askeleen jälkeen saadaan oikea desimaali ja sitä myötä täsmällinen rationaalinen likiarvo.
"Juurikulman" perustana oleva algoritmi voidaan selittää seuraavasti:
1 2  |1 44 - 1    (=12)   0 44   - 44 (=2*(20+2))     0
2, 6  4  5  7  |7, 00 00 00 00 - 4                    (= 22)                                               2  3 00                                                                      2  - 2 76                 (= 6 * (2 * 20 + 6) = 6 * 46)                        46    24 00                                                                    6    - 20 96              (= 4 * ((400 + 2 * 60) + 4) = 4 * 524)               524     3 04 00                                                                  4     - 2 64 25           (= 5 * ((5200 + 2 * 40) + 5) = 5 * 5285)             5285       39 75 00                                                                5       - 37 03 49        (= 7 * (((52800 + 2 * 50) + 7) = 7  * 52907)         52907        2 71 51                                                                 7                                                                             52914 _
Neliölukujen avulla
Lukuja 1, 4, 9, 16, 25,... sanotaan neliöluvuiksi. Neliöluvut ovat niin sanottuja kuviolukuja.
Neliölukujen avulla saadaan mielenkiintoinen tapa laskea neliöjuuria. Se perustuu siihen, että jokainen neliöluku on peräkkäisten parittomien lukujen summa. Tämä nähdään esimerkiksi algebrallisesti:
.
Selvemmin mainittu yhteys nähdään esimerkiksi alla olevasta kuviosta:
1  *    4   **  = *  *  = 1 + 3   9   *** = *  *   * = 1 + 3 + 5              **      **                ***     **   *                                        ***        ***
16  **** = *  *   *    *      = 1 + 3 + 5 + 7      ****     **   *    *      ****        ***    *      ****            ****
Ja niin edelleen.
Karppikalat
Karppikalat (Cypriniformes) on suuri ja monimuotoinen, lähinnä makeissa vesissä elävien viuhkaeväisten kalojen lahko.
Neliöjuuri
Neliölukujen avulla
Sama toimii toiseenkin suuntaan: vähentämällä luvusta parittomia lukuja saadaan luvun neliöjuuri tai sen likiarvo.
Esimerkki \sqrt{25}:
Karppikalat
Karppikaloja tunnetaan eri lähteiden mukaan 4 556–4 776 lajia, ja lahko on suurin kaikista selkärankaisten lahkoista. Karppikaloja esiintyy Euroopan, Aasian, Afrikan ja Pohjois-Amerikan järvissä, joissa ja vähäsuolaisissa murtovesissä ja ne ovat luonteenomaisimpia näiden alueiden sisävesikaloista. Runsaslajisin karppikalojen heimo on karppien heimo (Cyprinidae), johon kuuluu 1 686 lajia. Karppikalojen alkukotina pidetään Etelä-Aasiaa, jossa edelleen valtaosa lajeista elää. Sieltä ne ovat levinneet ympäri maailmaa lukuun ottamatta Australiaa ja Etelä-Amerikkaa.
Neliöjuuri
Neliölukujen avulla
(0) *****  (1)  ****   (2)   ***   (3)    **   (4)     *   (5)      *****       *****         ***          **           *            *****       *****       *****          **           *            *****       *****       *****       *****           *            *****       *****       *****       *****       *****
Karppikalat
Karppikalojen leuat ovat hampaattomat. Sen sijaan niillä on nieluhampaat, jotka jauhavat ruoan nielun katossa olevaa sarveisaineista levyä vasten. Karppikalojen ruumis on sukkulamainen, yleensä sivuilta hieman litistynyt, ja suu sijaitsee kuonon kärjessä. Tästä yleisestä ruumiinrakenteesta on poikkeuksiakin. Koko on yhtä vaihteleva kuin ulkomuotokin. Suurin karppikala jättibarbi (Catlocarpio siamensis) kasvaa jopa kolmemetriseksi ja pienin, eräs eteläaasialainen laji, vain 12-millimetriseksi.
Neliöjuuri
Neliölukujen avulla
Yllä olevassa esimerkissä vähennys meni tasan, ja saatiin tarkka arvo. Samalla algoritmilla voidaan kuitenkin laskea myös likiarvoja juurelle.
Esimerkki \sqrt2:
Karppikalat
Luokittelu
Karppikalojen luokittelu on muuttunut viime aikaisten molekyylifylogeneettisten tutkimusten tuloksena. Useat ennen alaheimoina pidetyt ryhmät katsotaan nykyään erillisiksi heimoiksi, eivätkä aiemmissa teoksissa (ml. wikipediassa) käytetyt heimonimet aina vastaa nykyisiä rajauksia. FishBase-tietokannan mukaan karppikalojen 23 heimoa ovat (2022):
Citroën Jumpy
Citroën Jumpy on Citroënin vuodesta 1994 lähtien valmistama paketti- ja tila-automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat alusta alkaen olleet Peugeot Expert ja Fiat Scudo, toisesta sukupolvesta lähtien myös Toyota Proace, kolmannessa sukupolvessa lisäksi Opel Vivaro. Mallistossa Jumpy sijoittuu pienemmän Berlingon ja suuremman Jumperin väliin. Isossa-Britanniassa ja Irlannissa autoa myydään nimellä Citroën Dispatch.
Citroën Jumpy I (1994–2006)
Ensimmäisen sukupolven Jumpy esiteltiin vuonna 1994, Peugeot Expert seurasi vuonna 1995 ja Fiat Scudo seuraavana vuonna. Autot perustuvat samalle pohjalevylle kuin PSA-konsernin ja Fiatin yhteistyössä kehittämät Eurovan-tila-autot (Citroën Evasion, Peugeot 806, Fiat Ulysse, Lancia Zeta). vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Kaikki kolme sisarmallia kokivat vuonna 2004 kasvojenkohotuksen, jossa erityisesti keulan ilmettä uudistettiin uusilla ajovaloilla, puskureilla ja etusäleiköllä.
Citroën Jumpy II (2007–2016)
Toisen sukupolven Jumpy esiteltiin vuoden 2006 lopussa ja tuotanto aloitettiin tammikuussa 2007. Vuonna 2012 Jumpyn, Expertin ja Scudon sisarmalliksi esiteltiin Toyota Proace, joka korvasi Hiacen Euroopan markkinoilla. vasen|pienoiskuva|Citroën Jumpy Multispace Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Jumpy sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli. Vuonna 2012 Jumpy koki kasvojenkohotuksen, jossa suurimmat uudistukset tehtiin keulan ilmeeseen.
Citroën Jumpy III (2016–)
Kolmannen sukupolven mallistosta esiteltiin ensimmäisenä Citroën Spacetourer -nimen saanut tila-autoversio Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016. Expertin tila-automallin nimi on puolestaan Peugeot Traveller. Jumpyn valmistus alkoi keväällä 2016. Fiat Scudon valmistus ei enää jatkunut, vaan sen korvasi Fiat Talento, joka oli Opel Vivaron, Renault Traficin ja Nissan NV300:n sisarmalli. Vuonna 2019 esitelty kolmannen sukupolven Opel Vivaro on Jumpyn, Expertin ja Proacen sisarmalli, eikä enää perustu Renault Traficiin. Tämä oli seurausta Opelin siirtymisestä General Motorsilta PSA-konsernin omistukseen, jolloin päättyi myös valmistajan yhteistyöhanke pakettiautojen kehityksestä Renault’n kanssa. Fiat Scudo palasi takaisin mallistoon vuonna 2022, ja on jälleen lähes identtinen Jumpyn sekä muiden sisarmalliensa kanssa. vasen|pienoiskuva|Citroën Spacetourer Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Citroën Spacetourer sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Ylen radiouudistus 2003
Ylen radiouudistus 2003 oli Yleisradion radiokanavien uudelleenjärjestely tammikuussa 2003. Siinä vuoden 1990 radiouudistuksessa synnytetyt kolme valtakunnallista, suomenkielistä radiokanavaa päivitettiin sisältöpainotustensa ja osin nimienkin osalta. Ylen Ykkönen muutti nimensä Yle Radio 1:ksi, Radiomafian korvasi 12–27-vuotiaille suunnattu YleX ja digitaalisen Radio Ainon korvasi nuorille aikuisille suunnattu YleQ, joka kuului analogivastaanottimissa vain pääkaupunkiseudulla. Vanhan nimensä säilytti Yle Radio Suomi. Uudistusta johti radiojohtaja Seppo Härkönen.
Radiouudistuksen tavoitteena oli vastata yhä paremmin yleisön eri kohderyhmien tarpeisiin uudessa kilpailutilanteessa, jossa kaupallisista radiokanavista oli muodostunut lähes koko maan kattavia ketjuja: valtakunnallisten Ylen ja Radio Novan lisäksi Suomessa toimi tuolloin 11 eri kokoisia osia Suomesta peittävää ketjuradiota.
Uudistuksen yhteydessä kaikkien radiokanavien tuotantotekniikka digitalisoitiin, mutta lähetystekniikan digitalisoinnista DAB:ksi luovuttiin kokeilukauden jälkeen 2005. Perinteisestä kanava- ja toimitusorganisaatiosta siirryttiin BBC:n ja muiden Pohjoismaiden yleisradioyhtiöiden mallin mukaan tilaajajärjestelmään, jossa ohjelmien tuotanto ja kanavat erotettiin toisistaan ja kustannuksia pyrittiin karsimaan ”sisäisen kaupankäynnin” keinoin.
Uudistuksen saama palaute
Ylen julkistettua uudistussuunnitelmiaan elokuussa 2002 Sanoma-konserniin kuuluva Nelonen uutisoi näkyvästi Radiomafian korvaamisesta kaupallisia kanavia matkivalla ”Britney Spears -kansalle tarkoitetulla teinikanavalla”. Pian Ylelle luovutettiin 20 000 nimeä sisältänyt, tätä vastustava kansalaisadressi. Uuden YleX-kanavan aloitettua kritiikki kuitenkin vaimeni ja yleisö koki uutuuskanavan tervetulleeksi vaihtoehdoksi NRJ- ja Kiss FM -kanavien tarjonnalle. Radiomafian lopettamisen myötä loppuivat kuitenkin monet sen erikoisohjelmat, kuten Gösta Sundqvistin Koe-eläinpuisto.
Radio Suomessa uudistus herätti kritiikkiä varttuneen yleisön kevyen musiikin vähentämisestä, puheohjelmiston viihteellistymisestä ja ennen kaikkea tuttujen ohjelmien katoamisesta. Kanavalta lopetettiin muun muassa Päivi Istalan Naisten tunti, suomen kielellä leikitellyt Sanasepot ja perinteikäs Metsäradio, jonka lopetus tuotti jopa eduskuntakyselyn ja ohjelmaa päätettiin kuitenkin jatkaa. Myös Naisten tunti sai pian jatkokseen Päivi Istalan vetämän uutuusohjelman Moninainen. Radio Suomi otti kuitenkin ison askelen kaupallisten radioiden suuntaan soittolistoineen ja lähetysvirtoineen.
Radiouudistuksessa syntyneitä uusia ohjelmia oli muun muassa Yle Radio 1:n arkiaamujen Ykkösaamu. Sen oli tarkoitus alkaa jo aamuseitsemältä ja syrjäyttää aamuhartaudet ja hartaat sävelet totutulta ohjelmapaikaltaan, mutta yleisön voimakkaan vastustuksen vuoksi Ykkösaamu siirrettiin alkavaksi tuntia myöhemmin.
Pro Yleisö
Radiouudistus käynnisti myös Ylen julkista palvelutehtävää korostavan Pro Yleisö -liikkeen, joka otti mallia brittiläisestä Voice of the Listener & Viewer -järjestöstä ja koostui lähinnä varttuneesta akateemisesta ja kulttuuriväestä ilman suuren yleisön tai nuorempien ikäluokkien merkittävää panosta. Järjestö antoi ensimmäisen Pro Yleisö -palkinnon vuonna 2004 Ylen äänitearkistolle ja julkaisi samana vuonna kirjan Yleisön puolesta: Puheenvuoroja mediakeskusteluun.
Maksimi
Maksimi (lyhenne maks. tai \max) tarkoittaa yleiskielessä ja tekniikassa korkeinta arvoa tai enimmäisarvoa. Matematiikassa maksimi tarkoittaa usein lukujoukon tai funktion suurinta arvoa tarkasteluvälillä.
Maksimi joukko-opissa
Joukko-opissa joukon maksimi on sen suurin alkio. Eksaktimpi määritelmä: joukon S maksimi on luku m, jos ja vain jos
eli jos joukossa S on alkio, jonka arvo on m, ja se on alkioista suurin. Erityisesti, jos joukolla on olemassa suurin alkio, joukon maksimi on sama kuin joukon supremum;
Kaikissa joukoissa ei ole maksimia; esimerkiksi joukossa
on pienin alkio, mutta siinä ei ole suurinta alkiota. Sen sijaan joukolla on infimum (suurin alaraja) ja supremum (pienin yläraja).
Kahdelle reaaliluvulle maksimi voidaan laskea kaavalla:
Käyttämällä kaavaa rekursiivisesti voidaan laskea myös usean reaaliluvun maksimi.
Funktion maksimi
Funktion f\ maksimi on suurin luvuista f(x)\, missä x\ on funktion määrittelyjoukko.
Paikallinen maksimi eli ääriarvo
Funktion paikallinen eli lokaali maksimi tarkoittaa hetkellistä suurinta arvoa, jonka funktio saavuttaa jollain argumentin arvoalueella. Esimerkiksi jos lampun valovoimakkuus vaihtelee ajan funktiona niin että se vuoroin kirkastuu, vuoroin himmenee, niin sen kirkkaus on paikallisessa maksimissaan aina silloin, kun lamppu loistaa kirkkaimmillaan.
Kirjallisuutta
Ekstremum Mínimo
Misao Fujimura
Elämäkerta
Fujimura syntyi Hokkaidolla. Hänen isoisänsä oli entinen samurai, ja hänen isänsä muutti Hokkaidolle Meiji-restauraation aikaan. Fujimura kävi yläkoulua Sapporossa ja muutti sitten Tokioon, missä hän otti osaa Tokion Yliopistoa varten valmistavaan koulutukseen.
Myöhemmin Fujimura matkusti Kegon-putouksille. Paikka on kuuluisa näköalastaan, ja siellä Fujimura kirjoitti jäähyväisrunonsa suoraan puunrunkoon ennen kuin teki itsemurhan. Hänen hautansa on Aoyaman hautausmaalla Tokiossa.
Fujimuran tarinasta tuli nopeasti sensaatio, ja sitä kommentoi jopa kuuluisa kirjailija Natsume Soseki.
Hroar Stjernen
Hroar Stjernen (s. 11. helmikuuta 1961) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1984–1989.
Stjernen kuului Norjan joukkueeseen, joka saavutti Suomen jälkeen hopeaa joukkuemäessä Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987. Hänen lisäkseen joukkueessa hyppäsivät Ole Christian Eidhammer, Ole Gunnar Fidjestøl ja Vegard Opaas. Stjernen sijoittui samoissa kisoissa lisäksi neljänneksi normaalimäessä.
Stjernen voitti maailmancupin osakilpailun Bischofshofenissa tammikuussa 1985 ja oli seuraavalla kaudella toinen Innsbruckissa sekä neljäs mäkiviikon yhteispisteissä. Kaudella 1986–1987 hän sijoittui toiseksi niin Innsbruckissa kuin Oberwiesenthalin ja Oslon normaalimäen kilpailuissakin; maailmancupin loppupisteissä hän oli viides.
Parhaat (Lea Laven)
Parhaat on Lea Lavenin kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1995.
Samsung SGH-i600
thumb|250px|Samsung SGH-i600 Samsung SGH-i600 on Samsungin valmistama 3G-sukupolven älypuhelin, jossa on 3G:n lisäksi myös HSDPA ja WLAN. Se julkaistiin joulukuussa 2006.
Käyttöjärjestelmä
Matkapuhelimessa on QWERTY-näppäimistö. Suomessa myös skandinaavinen. Laite käyttää Windows Mobile 5.0 -käyttöjärjestelmää, myös 6.0:aa.
Knock Me Down
Knock Me Down on rockyhtye Red Hot Chili Peppersin kappale yhtyeen vuoden 1989 albumilta Mother's Milk. "Knock Me Down" oli yhtyeen ensimmäinen single albumilta ja ensimmäinen kappale joka pääsi radiosoittoon. Kappaleelle tehtiin samana vuonna, kuin single oli julkaistu musiikkivideo, jonka ohjasi Drew Carolan. Kappale on laulaja Anthony Kiediksen ja uuden kitaristi John Fruscianten ensimmäinen yhdessä tekemä biisi. Tämä oli kaksikon yhteistyön ensimmäisiä hedelmiä.
Kappale
Kiedis kirjoitti laulun palattuaan huumevieroituksesta ja ollessaan kuivilla yhtyeen alkuperäisen ja edellisen kitaristin, Hillel Slovakin kuoltua. Kiedis kertoi Frusciantelle sen olevan aika monimutkainen, johon kitaristi vastasi että hänellä oli monimutkainen kappale ja melodia valmiiksi, johon hän aloitti sovittamaan sanoja.
Anthony Kiedis kertoi elämäkertakirjassaan Arpikudos (2006): "Laulu kuvaili, millaista oli olla huumekierteessä, täynnä itseään ja varma omasta havoittumattomuudestaan ja kyvystään peitota luonnon ja elämän voimat. Samalla se oli kuitenkin Hillelille osoitettu rakkauslaulu."
Albumin Mother's Milk vuoden 2003 uudelleenjulkaisulta löytyy kappaleen alkuperäinen pitkä versio, joka on minuutin pidempi.
Julkaisu
Knock Me Down oli Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen kappale, joka pääsi jollekin musiikkilistalle, ollen kuudes Alternative Songs-listalla (lista tunnettiin ennen nimellä (Billboard Modern Rock Tracks).
Luang Prabang
Luang Prabang on Luang Prabangin provinssin pääkaupunki Laosissa. Se sijaitsee kallioniemekkeellä Nam Khan- ja Mekongjoen yhtymäkohdassa, noin 425 kilometrin päässä Vientianesta pohjoiseen. Kaupungin asukasluku on noin 67 000. Luang Prabang oli muinoin samannimisen kuningaskunnan pääkaupunki.
Historia
Koko yhdistyneen Laosin historia alkaa Luang Prabangista. 1300-luvulla Lane Xang'in eli "Miljoonien Elefanttien Maan" ensimmäinen hallitsija, kuningas Fa Ngoum valitsi sen valtakuntansa pääkaupungiksi. Fa Ngoum kasvoi Khmer-hovissa Angkorissa, missä hän omaksui buddhalaisen uskonnon. Myöhemmin hän julisti theravada-buddhalaisuuden valtakuntansa viralliseksi uskonnoksi. Kun Fa Ngoum meni naimisiin Khmer-prinsessan kanssa, hän sai morsiamensa isältä, Kambodžan kuninkaalta, lahjaksi mittaamattoman arvokkaan kultaisen Buddhan patsaan, Phra Bangin, josta koko Luang Prabangin kaupunki sai nimensä. Phra Bang on edelleen koko Laosin tärkein uskonnollinen symboli. Patsaan kopio on nähtävillä Luang Prabangin kuninkaallisessa palatsissa, joka toimii nykyisin museona.
Vaikka pääkaupunki siirrettiin Vientianeen jo 1563, säilyi Luang Prabang edelleen kuninkaallisen hovin asuinpaikkana kommunistien valtaantuloon eli vuoteen 1975 saakka. Viimeinen kuningas Savang Vatthana kuoli epäselvissä olosuhteissa ns. uudelleenkoulutusleirillä.
Nähtävyydet
thumb|left|Luang Prabang nähtynä Mekongjoelta Kaupungin maamerkki on Phousivuori, jolta näkee koko kaupungin ja sen ympäristön.
Kaupungin tärkeimpiä nähtyvyyksiä ovat temppelit eli wat'it. Toiminnassa on yli kolmekymmentä temppeliä. Laonkieliselle sanalle wat ei ole tarkkaa käännöstä, sillä se tarkoittaa sekä temppeliä että luostaria. Joka tapauksessa temppelin alueella toimii yleensä aina myös luostari. Edelleen suurin osa laolaisista miehistä elää elämästään jonkun aikaa munkkina. Aikaisemmin luostari oli myös ainoa tie opilliseen sivistykseen.
Tarkan aikataulun mukaan elävät oranssikaapuiset ja kaljupäiset munkit ovat läsnä kaikkialla kaupungissa. Varsinkin keskipäivän jälkeen munkit kulkevat vierailemassa luostarista toiseen.
Kaupungin suurin temppeli on kuninkaiden suojeluksessa ollut Wat Xien Thong. Se rakennettiin jo vuonna 1559. Wat Xien Thongiin kuuluvat rakennukset on huolella entisöity; joitain sivurakennuksia ja elementtejä on lisätty myöhempinä aikoina. Nykyisen kaupunkikuvan muotoutumiseen ovat vaikuttaneet paljolti myös ranskalaiset. Ranskan siirtomaavaltaa kesti Laosissa vuosina 1886–1954. Ranskan siirtomaavallan aikana uskonnollisissa rakennuksissa noudatettiin edelleen vanhaa Lao-traditiota. Maallisissa rakennuksissa perinteinen Lao-arkkitehtuuri ja ranskalainen siirtomaa-arkkitehtuuri alkoivat vähitellen saada toisiltaan vaikutteita.
Luang Prabang otettiin mukaan Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1995. Kriteereissään Unesco kehui sen laosilaisen perinteisen arkkitehtuurin ja siirtomaa-ajan eurooppalaistyylisten rakennusten fuusiota, joka on muotoutunut vuosisatojen aikana.
Luang Prabangista käsin voi tehdä retkiä Mekongjokea pitkin. Lähistön suosituimmat nähtävyydet ovat Kuang Sin putoukset sekä Pak Ou -luolat.
Wallenberg (täsmennyssivu)
Wallenberg (täsmennyssivu)
Pierre (Etelä-Dakota)
Pierre [piːr] on Etelä-Dakotan, Yhdysvaltojen keskilännessä sijaitsevan osavaltion, pääkaupunki (sijainti 44.36806°N, -100.33639°W). Se on perustettu 1880 ja ollut osavaltion pääkaupunki vuodesta 1889. Kaupungin pinta-ala on 33,7 km² ja väkiluku 14 072 (2009), asukastiheys on 411,5/km². Asukkaista 89% on valkoisia ja 8,5% alkuperäiskansojen edustajia, lisäksi on pienempiä väestöryhmiä kuten mustia ja latinoja (2000).
Petäjäjärvi (Orivesi)
Petäjäjärvi on Pirkanmaalla Oriveden Hirsilän länsipuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee hiekkakankaan eteläreumassa Vaatelamminvuoren luoteissivulla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen muoto muistuttaa kolmea yhteenliitettyä lahtea. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata tai suomaata. Sen haja-asutus muodostuu kahdesta kiinteästä taloudesta ja seitsemästä vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet Hirsilästä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme suo-ojaa, joista yksi on järven laskuoja. Laskuoja muodostaa Petäjäojan, joka laskee kuuden kilometrin jälkeen Myllyjärveen. Ojalla on pudotusta 49 metriä.
Preussin liettualaiset
Preussin liettualaiset olivat Itä-Preussin maakunnassa niin sanotulla Vähä-Liettuan alueella aikoinaan asunut liettualaisten alaryhmä. Liettualaisten valtaosasta poiketen Preussin liettualaiset eivät kuulu katolilaiseen kirkkoon, vaan eri protestanttisiin kirkkoihin. Preussin liettualaisten tarkkaa määrää ei nykypäivänä tiedetä. Suurin osa heistä pakeni Itä-Preussin alueelta Saksaan vuonna 1944, ja on todennäköistä, että suuri osa heidän jälkeläisistään kokee olevansa enneminkin saksalaisia kuin liettualaisia. Vuonna 1890 Itä-Preussissa oli 121 345 liettuan kielen puhujaa. Arviolta alle 2 000 nykyisen Klaipėdan alueen asukasta on Preussin liettualaisia.
Historia
190px|thumb|oikea|Vähä-Liettuan alue kartalla punaisella Itä-Preussin aluetta asuttanut balttilaista kieltä puhunut väestö tunnettiin muinaispreussilaisina. He puhuivat muinaispreussin kieltä, joka on nykyisin jo hävinnyt. Muinaispreussilaisten lisäksi osaa Itä-Preussin alueesta asuttivat kuurit ja skalvit, jotka olivat myös balttilaisia. Muinaispreussilaisista suurin osa tapettiin tai sulautui saksalaisiin Baltian ristiretkien jälkeen. Liettuan ja Saksalaisen ritarikunnan välinen raja vakiintui vuonna 1422 tehdyn Melnon sopimuksen jälkeen. Tämän jälkeen monet kuurilaiset ja masovialaiset muuttivat Itä-Preussin alueelle parempien elinolosuhteiden perässä. Kun Preussin ensimmäinen herttua Albrecht von Hohenzollern luopui katolilaisuudesta ja virallisti luterilaisuuden aseman, myös Preussin liettualaisista tuli luterilaisia. Valtaosa Preussin liettualaisista oli maanviljelijöitä, mutta 1500-luvulla alkoi Liettuan protestanttisen yläluokan muutto alueelle. Liettualaiset pitivät kirkkomenoja liettuaksi ja liettuaksi julkaistiin muutamia kirjoituksia. 1500-luvulla alettiin ensimmäisen kerran käyttää termiä Preussin liettualaiset (saksaksi Preußisches Litauens).
1700-luvulla Preussia koetteli rutto ja arviolta 50 prosenttia Preussin liettualaisista kuoli. Tyhjentyneille alueille muutti saksalaisia, jotka toivat mukanaan pietismin, johon monet jäljelle jääneet liettualaiset samaistuivat. Saman vuosisadan aikana suuresta osasta Preussin liettualaisista tuli lukutaitoisia. Tämä kehitys oli paljon nopeampaa Preusissa kuin Liettuassa asuneiden liettualaisten kohdalla. 1800-luvulla alkanut liettualaisten kansallinen herääminen ei vaikuttanut yhtä voimakkaasti Preussissa kuin Liettuassa. Vaikka Preussin liettualaisiin ei kohdistettu erityisiä saksalaistamistoimia, he omaksuivat saksan kielen ja saksalaisen identiteetin. Vincas Kudirka, yksi kansallisen heräämisen johtohahmoista, kutsuikin Preussin liettualaisia liettuaa puhuviksi saksalaisiksi. Tästä huolimatta vuonna 1918 saatiin kerättyä niin sanottu Tilsitin adressi, joka vaati Preussin liettualaisten asuinalueiden liitämistä Liettuaan. Valtaosa merkittävistä Preussin liettualaisista vaikuttajista ei allekirjoittanut adressia. 200px|thumb|oikea|[[Tilsitissä painettu liettuan kielisen lehden kansi]] Ensimmäisessä maailmansodassa Preussin liettualaisten asuinalue joutui venäläisten käsiin. Venäläiset siirsivät osan siviiliväestöstä Keski-Venäjälle. Siirtojen aikana noin 15 prosenttia siirrettävistä kuoli. Sodan jälkeen suuri osa Preussin liettualaisista joutui vastaperustetun Liettuan valtion alaisuuteen, kun siihen liitettiin Memelin alue. Alueen liettualaiset kokosivat 30 000 nimeä adressiin, jolla vaadittiin alueen pysymistä Saksan yhteydessä, mutta se jäi silti Liettualle. Liettua korvasi paikalliset virkamiehet katolilaisilla liettualaisilla, mikä johti eripuraisuuteen Preussin liettualaisten ja katolilaisten liettualaisten välille. Monet Preussin liettualaiset alkoivat äänestää saksalaismielisiä puolueita. Monet heistä halusivat Memelille Danzigin kaltaisen vapaakaupungin oikeudet. Kun Saksa sai alueen takaisin vuonna 1939, Memelin asukkaille annettiin mahdollisuus pitää Liettuan kansalaisuus. Yhteensä vain 500 pyysi saada sitä ja 20 henkilöä lopulta sai kansalaisuuden.
Toisessa maailmansodassa Preussin liettualaiset joutuivat Neuvostoliittolaisten sotilaiden taholta samanlaisen vihamielisyyden kohteeksi kuin etniset saksalaiset. Neuvostosotilaat suorittivat massamurhia ja raiskauksia. Sodan aikana suuri osa Preussin liettualaisista pakeni länteen päin. Sodan jälkeen pieni osa palasi, mutta suurin osa heistä kuljetettiin Siperiaan. Yhteensä noin 8 000 henkilöä joutui siirretyksi. Memelin alueen väestö oli vuonna 1945 enää noin 20 000 henkilöä, kun se oli vielä vuonna 1939 ollut 152 800 henkilöä. Vuonna 1951 tapahtuneen Konrad Adenauerin Moskovan vierailun jälkeen Neuvostoliitto salli entisten Saksan kansalaisten muuton Saksaan. Suurin osa jäljelle jääneistä Preussin liettualaisista käytti tätä vaihtoehtoa hyväkseen. Vain 2 000 henkilöä jäi Memelin alueelle. Muualle Itä-Preussiin ei käytännössä jäänyt kukaan. Nykyisin suurin osa Preussin liettualaisista elää Saksassa. Etninen identiteetti on heikentynyt ja se on vaarassa hävitä. Lähes kaikki nykyisen Klaipėdan alueen liettualaiset ovat siirtolaisia muualta Liettuasta.
Cygwin
Cygwin on Linuxin kaltainen yhteensopivuusympäristö Windows-käyttöjärjestelmälle, joka toimii POSIX-yhteensopivana emulaatiokerroksena sekä tarjoaa joukon työkaluohjelmia. Cygwin on toteutettu Windowsin DLL-kirjastona. Rajapinta seuraa Single Unix Specification -määrittelyä mahdollisimman pitkälle ja sen jälkeen Linux-käytäntöjä. Rajapinnan käytöllä hyvin monet Unix-ohjelmistot kääntyvät ja toimivat Cygwinin alaisuudessa Windowsilla. Muutamista ohjelmistoista ainoat saatavilla olevat Windows-versiot ovat Cygwin-käännöksiä. Cygwin on vapaa ohjelmisto.
Cygwinin alkuperäinen kehittäjä on Cygnus Solutions, jonka ostamisesta Red Hat ilmoitti vuonna 1999.
Microsoftilta oli oma POSIX-yhteensopivuuspaketti nimeltään Windows Services for Unix (SFU), jonka korvasi Windows Subsystem for Linux Windows 10:ssä.
Petri Härkönen
thumb|Petri Härkönen Petri Tapani Härkönen (s. 11. maaliskuuta 1968 Helsinki ) on Sodankylän kunnanjohtaja. Hänet valittiin tehtävään marraskuussa 2020.
Härkönen toimi Keravan kaupunginjohtaja vuodesta 2010. Hän irtisanoutui yllättäen 11.4.2016. Irtisanomisaika oli kaksi kuukautta.
Keravan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajaa kesäkuussa 2010 hän sai 27 ääntä 51:stä. Hän on hallintotieteiden maisteri. Hänellä on kolme poikaa. Aiemmin Härkönen on toiminut kunnanjohtajana Vihdissä ja on työskennellyt myös liike-elämän palveluksessa. Petri Härkösen veli on keihäänheittäjä Arto Härkönen.
Vuonna 2014 Härkönen haki Jyväskylän kaupunginjohtajaksi. Vuonna 2020 Härkönen valittiin Sodankylän kunnanjohtajaksi. Helmikuussa 2022 Härkönen ilmoitti eroavansa kunnanjohtajan toimesta ja aloittavansa Kakslauttanen Arctic Resort Oy:n toimitusjohtajana. Kunnanjohtajana Härkönen toimi huhtikuun 2022 loppuun asti.
Huub Stevens
Ura pelaajana
Stevens edusti urallaan Fortuna Sittardia ja PSV Eindhovenia. PSV:ssä hän pelasi vuosina 1975–1986 lähes 300 liigaottelua ja oli voittamassa kolmea Alankomaiden mestaruutta sekä yhtä KNVB Cupia. Kaudella 1977/78 hän oli mukana PSV:n UEFA Cupin voittaneessa joukkueessa ja pelasi myös loppuottelussa täydet minuutit.
Alankomaiden maajoukkuetta Stevens edusti 18 A-maaottelussa ja onnistui kerran maalinteossa. Hän oli mukana Alankomaiden EM-kisajoukkueessa 1980, jolloin maa jäi alkulohkonsa kolmanneksi.
Ura valmentajana
Stevens aloitti valmennusuransa 1993 Roda JC:ssä. Vuonna 1996 hänet pestattiin Bundesliigan FC Schalke 04:n valmentajaksi. Stevens valmensi Schalken sekä Saksan Cupin että UEFA Cupin voittoihin. Hän valmensi joukkuetta vuoteen 2002 asti. Seuraavassa seurassa, Hertha Berlinissä saavutukset eivät olleet yhtä hyviä, ja Stevens sai potkut joulukuussa 2003. 1. FC Kölnistä tuli hänen kolmas valmennettavansa Saksassa, mutta sekin pesti jäi vain vuoden mittaiseksi. Toukokuussa 2005 Stevens palasi kotimaahansa tuttuun Roda JC:n joukkueeseen.
Helmikuun 2. päivänä 2007 Stevens teki kesään 2008 ulottuvan sopimuksen Saksan 1. bundesliigassa viimeisenä olleen Hamburger SV:n kanssa. Stevensin johdolla HSV nousi pois liigan jumbosijoilta ja säilytti paikkansa liigassa.
Marraskuussa 2007 Stevens ilmoitti siirtyvänsä kauden jälkeen PSV Eindhovenin päävalmentajaksi. Stevens haluaa olla lähempänä terveysongelmista kärsivää vaimoaan.
Kaudella 2007–08 hyvin kautensa aloittanut HSV notkahti pahemman kerran kevätkaudella, mutta osin muiden seurojen ailahtelevien otteiden vuoksi sijoittui lopulta neljänneksi.
Stevensin paluu Alankomaihin ja maan pääsarjaa viimeiset vuodet hallinneeseen PSV Eindhoveniin ei sujunut järin menestyksekkäästi. Vaikea syyskausi ja tuloksellisesti sekä pelillisesti heikot esitykset pudottivat puolustavaa mestaria sarjataulukossa alaspäin. Lopulta Stevens veti heikosta menestyksestä omat johtopäätöksensä ja erosi tammikuun lopulla 2009 tehtävistään. PSV oli tuolloin liigassa viidentenä 15 pistettä AZ Alkmaaria perässä.
Huhtikuussa 2009 uutisoitiin, että Stevens siirtyy kesällä itävaltalaisseura Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi. Stevens on viihtynyt Salzburgissa sekä kentällä että sen ulkopuolella. Saksalaismedian huhuissa Stevensiä yritettiin keväällä 2010 kaapata VfL Wolfsburgiin, mutta alankomaalaisvalmentaja vihelsi pelin poikki ja allekirjoitti helmikuussa vuoteen 2012 ulottuvan jatkosopimuksen Itävallan Bundesliigassa kakkosena majailevan Red Bull Salzburgin kanssa. Luottamus Stevensin palkittiin ja Red Bull Salzburg vei jännittävän mestaruustaistelun nimiinsä kukistettuaan ratkaisevalla päätöskierroksella SK Sturm Grazin 2–0.
Syyskuussa 2011 Stevensin nimi nousi esille, kun Bundesliigaseurat Hamburger SV ja FC Schalke 04 etsivät uusia päävalmentajia. Schalke ilmoittikin syyskuun lopulla palkanneensa Stevensin uudeksi päävalmentajakseen. Stevensin johdolla Schalke sijoittui kaudella 2011/12 Bundesliigassa kolmanneksi ja selvisi Mestarien liigaan. Syksy 2012 alkoi Schalkelta hyvin ja seura voitti Mestarien liigan lohkonsa ennen Arsenalia. Bundesliigassa hyvä alkukausi taittui joulutaukoa ennen hieman heikommaksi ja lopulta kahdeksasta ottelusta kerätty viiden pisteen saalis, putoaminen sijalle 7 ja 1–3 kotitappio SC Freiburgille johtivat Stevensin potkuihin joulukuun puolivälissä 2012.
Kesäkuussa 2013 Stevens palasi valmennustehtäviin Kreikan liigassa toiseksi sijoittuneen PAOK Thessalonikin uutena päävalmentajana. Stevensin johdolla PAOK taisteli kärkisijoista liigassa, muttei pystynyt vastaamaan Olympiakosin vauhtiin. Stevens sai maaliskuun alussa 2014 potkut, vaikka PAOK oli liigassa toisena. Syyksi seura ilmoitti viime aikojen heikon menestyksen.
Stevens palasi valmennustehtäviin vain muutama päivä PAOK-potkujensa jälkeen, kun Bundesliigassa sijalle 15 juuttunut VfB Stuttgart palkkasi hänet päävalmentajaksi. Stevensin johdolla Stuttgart ei onnistunut parantamaan sijoitustaan, mutta selviytyi tiukasta putoamiskamppailusta ja säilytti sarjapaikkansa viiden pisteen turvin. Kauden jälkeen Stevens jätti seuran.
Marraskuun lopussa 2014 Stevens palasi Bundesliigan jumboksi juuttuneen VfB Stuttgartin päävalmentajaksi. Stevensin johdolla Stuttgart onnistui napsimaan riittävät pisteet säilyttääkseen sarjapaikkansa, vaikkeivat tulokset hyviä olleetkaan. Vuoden 2015 puolella joukkue voitti vain kaksi Bundesliiga-ottelua. Sarjapaikan varmistuttua Stevens jätti seuran kauden jälkeen.
23. toukokuuta 2017 Stevens palasi entisen seuransa Rodan päävalmentajaksi kahden ottelun mittaisella sopimuksella. Stevensin tavoitteena on johdattaa Roda voittoon MVV Maastrichtista ratkaisevissa sarjakarsintaotteluissa. Roda voitti Stevensin johdolla MVV:n lopulta toisessa osaottelussa 1–0 ja säilytti tuloksen turvin pääsarjapaikkansa.
Maaliskuun puolivälissä 2019 Stevens palasi valmennustehtäviin, kun hän korvasi potkut saaneen Domenico Tedescon Bundesliigan putoamiskamppailuun vajonneen Schalken väliaikaisena päävalmentajana. Stevensin johdolla Schalke pelastui suoralta putoamiselta. Kauden jälkeen hänet korvasi David Wagner.
Joulukuussa 2020 Stevens palasi neljännen kerran Schalkeen, kun 28 perättäistä ottelua hävinnyt ja Bundesliigan viimeisenä ollut seura palkkasi hänet jälleen päävalmentajakseen. Stevensin paluuottelussa Schalke hävisi Arminia Bielefeldille 0–1. Saksan cupissa Stevens luotsasi Schalken voittoon SSV Ulmia vastaan. Joulun jälkeen Stevens väistyi päävalmentajan paikalta, kun Schalke palkkasi Christian Grossin seuran päävalmentajaksi loppukauden kattavalla sopimuksella.
From the Cradle to the Brave
From the Cradle to the Brave on norjalaisen power metal -yhtye Highland Gloryn debyyttialbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2003.
Kalaton (Orivesi, Hirsilä)
Kalaton on Pirkanmaalla Oriveden Hirsilän lounaispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Petäjäojan ja Vaatelamminvuoren välissä sen juurella. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka on luotomainen saari ja joka sijaitsee rannan tuntumassa. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Järven pohjoispuolelle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Hirsilästä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy. Järveltä lähtee oja Petäjäojaan, joka laskee Myllyjärveen.
Colour the World
Colour the World on saksalaisen tuotantoryhmä Sash!:n kappale. Sen julkaisi Mighty Records vuonna 1999. Kappale on neljäs ja viimeinen single heidän toiselta albumiltaan Life Goes On. Kappaleen sanat esittää nigerialais-ruotsalainen laulaja Dr. Alban. Kappale oli levyn aiempien singlejulkaisujen tapaan suosittu hitti lukuisissa Euroopan maissa ja saavutti esimerkiksi Britannian singlelistalla 15. sijan.
Luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista
Tämä on luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista. Valtioiden, joiden poliittinen asema on kiistanalainen, vaakunat on lueteltu muiden valtioiden vaakunoiden jälkeen.
Kiistanalainen poliittinen asema
Ohessa on lueteltu niiden valtioiden, alueiden tai poliittisten yksikköjen vaakunat, joita ei ole yleisesti tunnustettu itsenäiseksi tai joita kaikki ympäristön valtiot eivät ole tunnustaneet, mutta jotka ovat joidenkin valtioiden tunnustamia tai ovat joko ainoastaan de facto tai de jure -itsenäisiä.
Edvin Laine
Edvin Armas Laine (vuoteen 1906 Bovellán; ) oli Suomen tunnetuimpia teatteri- ja elo­kuva­ohjaajia.
Aarne Saarinen
Aarne Armas Saarinen (5. joulukuuta 1913 Degerby – 13. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysaktivisti. Hän oli Suomen kommunistisen puolueen (SKP) puheenjohtaja 1966–1982.
Edvin Laine
Laineen ohjaama elokuva Tuntematon sotilas (1955) on yli­voimaisesti kaikkien aikojen katsotuin elo­kuva Suomessa. Sen ja muiden suomalaisten kirjallisuus­klassikoiden, kuten Täällä Pohjan­tähden alla (1968) ja Niskavuori-sarja, ohjaaminen teki Laineesta – Peter von Baghin sanoin – Suomen kansallis­ohjaajan.
Aarne Saarinen
SKP:n vähemmistöä edustaneiden taistolaisten, Taisto Sinisalon kannattajien, vastapainona puolueen SKP:n enemmistöstä käytettiin joskus nimitystä saarislaiset Aarne Saarisen mukaan.
Edvin Laine
Varhainen elämä
Laine oli yksi maalari­mestarin kahdeksasta lapsesta. Perheellä ei ollut varaa laittaa häntä oppikouluun, mutta Laine opiskeli vuoden 1927–1928 Suomen Näyttämöopistossa.
Ura
Edvin Laineen teatteri­ura alkoi Turun teatterista näyttelijänä. Vuonna 1935 hän siirtyi Tampereelle ja eteni Tampereen Työväen Teatterin johtajaksi. Vuodet 1943–1953 Laine oli Helsingin Kansanteatterin ohjaaja-näyttelijä ja 1953–1973 Suomen Kansallisteatterin ohjaaja. Näiden töiden ohella hän vieraili muualla ja ohjasi Tuntemattoman sotilaan yhdeksänä kesänä Pyynikin kesä­teatterissa, ja lisäksi useita oopperoita.
Aarne Saarinen
Varhaiset vaiheet ja sota-aika
Aarne Saarinen syntyi Degerbyn pitäjässä (nyk. Inkoo) ruotsinkielisellä Uudellamaalla 1913. Hänen isänsä, kivenhakkaaja Armas Saarinen oli räätälin poika Nakkilasta Satakunnasta ja hänen äitinsä Maria Tomminen oli kotoisin Kirvusta Etelä-Karjalasta. Perhe asui Aarnen lapsuudessa jonkin aikaa Säkkijärvellä. Armas Saarinen taisteli sisällissodassa 1918 punaisten puolella Antrean rintamalla ja istui sodan jälkeen vankileirillä. Aarne Saarinen ryhtyi isänsä jalanjäljissä kivityömieheksi. Saarisen perhe muutti Helsinkiin 1927 isä Saarisen saadessa töitä eduskuntatalon rakennushankkeesta. Aarne avioitui Helmi Ahon kanssa 1933 ja perheeseen syntyi myöhemmin kolme lasta. Saarinen liittyi Rakennustyöläisten liittoon 1934 edeten neljä vuotta myöhemmin Helsingin kivityöntekijäin ammattiosaston sihteeriksi. Saarinen kuului tuolloin Sosialidemokraattiseen puolueeseen (SDP).
Edvin Laine
Ura
Laine esiintyi ensimmäisen kerran elo­kuvassa Sano se suomeksi (1930). Suurempi elo­kuva­rooli oli Juhanina Seitsemässä veljeksessä (1939).
Aarne Saarinen
Varhaiset vaiheet ja sota-aika
Asevelvollisuutensa Saarinen suoritti Suomen valkoisessa kaartissa ollessaan jo aviomies ja yhden lapsen isä. Pääosan tästä ajasta hän palveli kirjurina. Saarisen asevelvollisuusaikana sattui suuren kohun herättänyt luutnantti Vilho Pentikäisen loikkaus Neuvostoliittoon, ja myös Saarinen joutui mukaan tapauksen selvittelyyn. Sodassa Saarinen taisteli kuulussa helsinkiläisessä Ässärykmentissä; hän kohosi kersantiksi. Jatkosodassa Saarinen palveli pääasiassa rykmentin talousaliupseerina.
Edvin Laine
Ura
Neli­kymmen­vuotisesta teatteri­urasta huolimatta Laine tuli tunnetuksi ennen kaikkea elo­kuva­ohjaajana. Laineen ohjauksia sävyttävät iskevä ja voimakas kerronta. Hän ohjasi 43 vuoden aikana 39 elo­kuvaa, ensimmäisenä maalais­melodraama Yrjänän emännän synti (1943). Kestävimpiä ohjaus­töitään hän teki ohjatessaan suomalaisen kansallis­kirjallisuuden klassikoita, kuten Väinö Linnan Tuntematon sotilas (1955) ja Täällä Pohjan­tähden alla (1968) ja kolme Hella Wuoli­joen Niskavuori-elo­kuvaa.
Aarne Saarinen
Ura vauhtiin SKP:ssa
Sotien jälkeen molemmissa sodissa taistellut Saarinen liittyi poliittisesta pannasta päässeeseen SKP:hen ja kohosi nopeasti ammattiyhdistysliikkeessä. Vuodet 1945–1947 sujuivat Rakennusliiton järjestäjänä ja 1947–1951]]valistussihteerinä. Hän kävi kommunistisen Sirola-opiston (1951–1952) ja toimi lyhyen aikaa Rakennus- ja puutyöläisten kansainvälisen liiton pääsihteerinä (1952–1954). Saarinen valittiin Suomen suurimman kommunistijohtoisen ammattiliiton, Suomen rakennustyöläisten liiton, puheenjohtajaksi 1954, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1966]Lakkoherkällä alalla Saarinen sai ihaillun kovanaaman maineen. Saarinen vaikutti huomattavasti rakennustyöläisten palkallisen kesälomaoikeuden ja alan ansiohyvitetyn työajan lyhennyksen eli viisipäiväisen työviikon toteutumiseen. Hänet valittiin SKP:n keskuskomiteaan 1957 ja poliittiseen toimikuntaan 1964.
Edvin Laine
Yksityiselämä
pienois|Laineen hauta­kivi [[Hietaniemen hautausmaalla.]] Laine oli 1941–1989 naimisissa näyttelijä ja käsi­kirjoittaja Mirjam Noveron kanssa, joka näytteli muun muassa Anna Kivi­vuorta elo­kuvassa Täällä Pohjan­tähden alla. Heidät on haudattu Helsingin Hieta­niemeen.
Aarne Saarinen
Nousu puolueen johtoon ja osapuolijako
Saarinen oli eduskunnan jäsen (1962–1970 ja 1972–1983) Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) listoilta. Vuonna 1966 hänet valittiin uudistajana SKP:n puheenjohtajaksi syrjäytetyn Aimo Aaltosen tilalle. Saarinen suostui puolueen johtoon vasta monien kieltäytymisten jälkeen. Hän johti SKP:tä vuoteen 1982 ja toimi myös SKDL:n varapuheenjohtajana 1976–1985. Saarinen ei koskaan suostunut ministeriksi, vaikka kommunistit olivat hänen puheenjohtajakaudellaan mukana useissa hallituksissa.
Koko Saarisen puheenjohtajakautta leimasivat SKP:n enemmistön ja vähemmistön väliset riidat. Saarinen pyrki pitämään puolueensa irrallaan NKP:n käskyvallasta ja ajamaan riippumatonta, kansallista ja rauhanomaista kommunismia. Varsovan liiton suorittama Tšekkoslovakian miehitys (1968) sai Saarisen SKP:lta julkisen tuomion ja puolueen maltillinen enemmistö asettui puheenjohtajansa taakse. Taisto Sinisalon johtama puolueen oppositio sen sijaan tuki miehitystä varauksetta. SKP:n enemmistöläisten lisäksi myöskään Ele Aleniuksen johtama SKDL ei tukenut Varsovan liiton maiden (Romaniaa lukuun ottamatta) tekemää miehitystä.
Edvin Laine
Yksityiselämä
Hänen nuorempi veljensä Aarne Laine oli näyttelijä ja toimi Laineen elo­kuvien vakionäyttelijänä ja usein myös apulais­ohjaajana. Näyttelijä Tuija Halonen oli Edvin Laineen serkku.
Aarne Saarinen
Nousu puolueen johtoon ja osapuolijako
Vuonna 1969 SKP oli lähellä hajoamista, kunnes Saarinen taipui sopimukseen opposition kanssa Neuvostoliiton uhattua puolue- ja valtiosuhteiden katkaisemisella. Ylimääräisessä edustajakokouksessa 1970 tehdyssä ns. osapuolisopimuksessa oppositio sai kiintiöpaikat SKP:n johtoon ja puolue pysyi muodollisesti yhtenäisenä. Saarisen puheenjohtajakautta luonnehti yritys tasoitella enemmistön ja taistolaisiksi 1970-luvun alussa nimetyn vähemmistön mielipide-eroja, mitä hän myöhemmin luonnehti taisteluksi tuulimyllyjä vastaan.
Kun poliittisiin piireihin levisi 1980-luvun alussa tietoja presidentti Urho Kekkosen kunnon heikkenemisestä, Koiviston hallituksen ulkoministeri Paavo Väyrynen yritti syksyllä 1980 saada Saariselta lupausta SKDL:n tuesta Ahti Karjalaisen presidenttiehdokkuudelle. Saarinen kuitenkin kieltäytyi tästä jyrkästi toisaalta siksi, että Karjalaisen alkoholiongelma oli yleisesti tiedossa, toisaalta siksi, että SKDL joka tapauksessa aikoi asettaa seuraavaan presidentinvaaliin oman ehdokkaansa. Marraskuussa 1980 Saarinen oli mukana Urho Kekkosen seurueessa presidentin viimeiseksi jääneellä virallisella Neuvostoliiton-vierailulla.
Vuoden 1981 lopussa, kun presidentti Kekkosen pitkä kausi oli selkeästi jo loppumassa, Saarista ehdotettiin SKDL:n presidenttiehdokkaaksi; hän kieltäytyi jyrkästi ja antoi tukensa Kalevi Kivistön ehdokkuudelle. Kun 1982 presidentinvaaleissa jo valitsijamiesvaalien tuloksen perusteella tuli selväksi, että Mauno Koivisto voittaisi, Saarinen käski väkensä äänestää tätä jo ensimmäisellä kierroksella. Taisto Sinisalon johtama vähemmistö kieltäytyi, ja SKDL:n 32:sta valitsijamiehestä 11 äänesti Kalevi Kivistöä, koska hänen hyväkseen oli tehty vaalityötä.
1990-luvulla Saarinen kannatti Suomen liittämistä Euroopan yhteisöön ja piti taloudellisen integraation torjumista "kansallisena rajoittuneisuutena". Hän kirjoitti poliittisesta urastaan kaksi muistelmateosta: Suomalaisen kommunistin kokemuksia (1984) ja Kivimies (1995). Saarinen vietti viimeiset elinvuotensa palvelutalossa Helsingin Maunulassa ja hän kuoli huhtikuussa 2004. Saarinen on haudattu Malmin hautausmaalle.
Yksityiselämä
Tunnettu piippumies "Arska" oli muutamia vuosia toimineen Huomaavaiset tupakoitsijat -yhdistyksen puheenjohtaja.
Eduard Zenovka
Eduard Zenovka (s. 26. huhtikuuta 1969 Moskova) on venäläinen nykyaikainen viisiottelija. Hän on saavuttanut kolme olympiamitalia: Barcelonassa 1992 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa sekä Atlantassa 1996 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Atlantassa, jossa joukkuekilpailu ei kuulunut enää olympiaohjelmaan, Zenovka kaatui viimeisenä lajina käydyssä maastojuoksussa viisi metriä ennen maalia, jolloin Kazakstanin Aleksandr Parygin pääsi hänen ohitseen olympiavoittajaksi.
Tommy Hilfiger
thumb|Tommy Hilfiger Thomas Jacob ”Tommy” Hilfiger (s. 24. maaliskuuta 1951 Elmira, New York) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten Tommy Hilfiger ja Tommy -vaatemerkeistään.
Hilfiger syntyi Elmiran kaupungissa New Yorkin osavaltiossa. Hän on perheen yhdeksästä lapsesta toiseksi vanhin. Hänen isänsä oli jalokivikauppias ja äitinsä sairaanhoitaja.
Vuonna 1979 Hilfiger muutti New Yorkin kaupunkiin. Liikemies Mohan Murjanin avulla hän julkisti ensimmäisen Tommy Hilfiger -vaatemallistonsa vuonna 1985. Vuonna 1992 yritys listautui pörssiin, ja vuoteen 2004 mennessä sillä oli palveluksessaan yli 5 400 työntekijää.
Sijoitusyhtiö Apax partners osti yrityksen 1,6 miljardilla dollarilla vuonna 2006, ja neljä vuotta myöhemmin Apax myi sen eteenpäin Calvin Kleinin omistajalle, Philips-Van Heusen -yhtiölle kolmella miljardilla dollarilla (2,2 miljardia euroa). Hilfiger jatkaa yhtiön pääsuunnittelijana.
Hilfiger meni naimisiin Susan Cironan kanssa vuonna 1980. He olivat naimisissa 20 vuotta ja saivat neljä lasta. He erosivat vuonna 2000. Vuonna 2008 Hilfiger meni naimisiin Dee Oclepon (syntyjään Deniz Carolina Erbug) kanssa. Heillä on yksi yhteinen poika.
Artenara
Artenara on Gran Canarian länsiosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 66,7 km².
Väestö
Artenaran väkiluku on noin 1 469 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 21,99/km².
Tyttö tuli
Tyttö tuli on laulaja Irwin Goodmanin vuonna 1978 julkaistu albumi. Albumi julkaistiin vuonna 2001 CD-versiona. Albumin suurimmiksi hiteiksi nousivat nimikappale ”Tyttö tuli” ja ”Suruton nuoruusaika”.
Eero Väätäinen
Eero Väätäinen (s. 22. huhtikuuta 1961 Nilsiä ) on suomalainen hallintovirkamies. Hän on toiminut Nokian kaupunginjohtajana vuodesta 2013. Nokian valtuusto valitsi hänet yksimielisesti. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, ja hänellä on myös eMBA-tutkinto. Väätäinen oli Huittisten kunnanjohtaja vuosina 1994–1999. Ennen valintaa Nokian kaupunginjohtajaksi hän työskenteli Oulun Diakonissalaitoksen Säätiön johtajana.
Väätäinen oli Nurmijärven kunnan harjoittelija vuonna 1983 ja vs. toimistosihteeri vuonna 1983 sekä vuosina 1985–1986, Lohjan kunnan vs. kansliasihteeri vuonna 1986, Uuraisten vs. kunnansihteeri 1987–1988, Huittisten apulaiskaupunginsihteeri vuosina 1988–1989, kaupunginsihteeri vuosina 1989–1995, vt. kaupunginjohtaja vuosina 1990–1991 ja kaupunginjohtaja vuosina 1995–1999.
Henrik Dagård
Dagärd sijoittui kymmenottelussa seitsemänneksi Birminghamin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1987. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa Sudburyssa 1988 hän oli neljäs. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän keskeytti kymmenottelun Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja oli kolmastoista Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993.
Dagård saavutti Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 hopeaa seitsenottelussa pistein 6119. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi Götzisin kymmenottelussa ja Vénissieux'n Euroopan cupissa. Hän saavutti hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa pistein 8362. Kauden päätteeksi hän teki Ruotsin ennätyksen 8403 pistettä oltuaan neljäs Talencen kymmenottelussa.
Dagård saavutti seitsenottelussa pronssia Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 Ruotsin ennätyspisteillä 6142. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui 16:nneksi ja 1998 Budapestin EM-kilpailuissa 15:nneksi. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän oli seitsemäs ja Sydneyn olympialaisissa 2000 kymmenes.
Henkilökohtaiset ennätykset
NR = maan (Ruotsin) ennätys
Arrival (Abban albumi)
Arrival on ruotsalaisen ABBA-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1976. Se löi yhtyeen lopullisesti läpi kansainvälisesti. Albumia on kokonaisuutena pidetty yhtyeen tasapainoisimpana ja samalla sävellyksiltään onnistuneimpana albumina.