cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Twelve Days of Christmas
Laulun sanoista on olemassa lukuisia eri versioita, joissa mainitut lahjat vaihtelevat, varsinkin luettelon loppupäässä. Varhaisin painettu versio sanoista sisältyy noin vuonna 1780 Lontoossa ilmestyneeseen kirjaan Mirth Without Mischief. Kyseessä on kansanlaulu, jonka alkuperä on mahdollisesti Ranskassa. Lauluun on alkujaan liittynyt lasten leikki, jossa rangaistiin sitä osallistujaa, joka ei muistanut kaikkia säkeitä oikein. On esitetty erilaisia näkemyksiä siitä, mikä vertauskuvallinen merkitys kullakin lahjalla mahdollisesti on. Suositun tarinan mukaan kyseessä olisi katolisille suunnattu laulumuotoinen ”katekismus”, jossa jokainen lahja ja sen lukumäärä viittaisi johonkin kristinuskon keskeiseen käsitteeseen. Tämä teoria on kuitenkin erittäin todennäköisesti perätön ja vasta nykyaikana keksitty.
Juha Vainio ja Jukka Virtanen ovat tehneet laulun sanoista suomenkielisen version Joulun kaksitoista heilaa, jossa lahjan antajia on 12. Tämän version levyttivät Maija Hapuoja ja Seitsemän seinähullua veljestä -yhtye vuonna 1986. Suomessa laulu tunnetaan myös sarjakuvapiirtäjä Carl Barksin 1960-luvulla tekemästä sarjakuvatarinasta Roope-setä jouluostoksilla (The Thrifty Spendthrift), jossa Roope Ankka päättää toteuttaa käytännössä kaikki laulun sanoissa mainitut lahjat.
Aita Kivi
Aita Kivi, o.s. Liive (s. 20. joulukuuta 1954 Tallinna, Viro ) on virolainen kirjailija ja toimittaja.
Kivi on valmistunut rakennusinsinööriksi Tallinnan polyteknisestä instituutista 1981. Työskenneltyään alalla 1976–1982 hän aloitti 1983 Valgus-kustantamon teknisen aineiston toimittajana ja on vuodesta 1990 työskennellyt toimittajana eri lehdissä.
Charles (jalkapalloilija)
Charles Dias de Oliveira, yleensä vain Charles (s. 4. huhtikuuta 1984 Belém, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Pontevedraa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
15. kesäkuuta 2015 Charlesin ilmoitettiin siirtyvän Celtasta andalusialaisseura Málagaan korvaamaan seurasta pois siirtynyttä Juanmita.
Guy (etunimi)
Guy on miehen etunimi.
Guy on alkujaan ranskalainen muunnelma germaanisesta nimestä Wido, joka saattaa johtua joko metsää tai laajaa tarkoittavasta sanasta.
Vuodesta 1995 lähtien Guyn nimipäivä on ollut Suomen ruotsinkielisen kalenterin mukaan 30. maaliskuuta.
Suomessa nimi Guy on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1086 henkilölle.
Preservation Act 1
Preservation Act 1 on The Kinksin marraskuussa 1973 julkaistu studio- ja konseptialbumi. Se on samalla ensimmäinen osa Preservation-sarjaa, jonka toinen osa, Preservation Act 2, julkaistiin seuraavana vuonna.
Preservation Act 1 ajaa samaa aihetta kuin vuonna 1968 julkaistu The Kinks Are the Village Green Preservation Society. Yhtyeen kotimaata Isoa-Britanniaa käsitellään nostalgiseen sävyyn. Preservation oli kuitenkin tyyliltään selvärakenteisempi.
Albumi sijoittui Yhdysvaltain listalla sijalle 177, mikä oli yhtyeen historian heikoin albumilistasijoitus kyseisessä valtiossa.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Bugin kieli
Bugi on austronesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin viisi miljoonaa ihmistä Indonesiassa ja 18 700 Malesiassa. Lisäksi bugia puhuu toisena kielenä noin 500 000 ihmistä. Bugin puhujat elävät pääosin Sulawesin saarella, Indonesiassa. Kieli kuuluu malaijilaispolynesialaisten kielten ryhmään ja sitä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla ja lontaralla.
Castries
Castries on Saint Lucian pääkaupunki. Se on satamakaupunki Länsi-Intian saaristossa itäisellä Karibianmerellä. Kaupunki sijaitsee 40 kilometriä Ranskalle kuuluvan Martiniquen pääkaupunki Fort-de-Francesta etelään. Kaupungin asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 10 873, arvio vuodelle 2010 on 9 469.
Castries sijaitsee suojaisan lahden rannalla samannimisen joen suulla. Lahdesta saa kalaa ja äyriäisiä, joesta raikasta vettä. Se on ollut suosittu merenkulkijain levähdyspaikka jo kahdentuhannen vuoden ajan. Kaupungin sinne perustivat ranskalaiset 1760-luvulla. Kaupungin rakennukset ovat vaurioituneet pahasti tulipaloissa vuosina 1813, 1927 ja 1948, sekä hurrikaanien kynsissä vuosina 1817, 1831 ja 1980.
Castriesin satama on maan tärkein, ja sen kautta viedään erityisesti banaaneja, mutta myös muita tuotteita, kuten sokeriruokoa, kaakaota, kopraa ja limeä. Läheisellä 260 metrin korkeuteen kohoavalla Mount Fortunella sijaitsee linnoitus. Kaupungissa sijaitsee myös kasvitieteellinen keskus. Lähistöllä sijaitsee myös lentokenttä.
Ilmasto
Castriesissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen sademetsäilmasto. Vuoden ympäri on kuumaa, syksyllä on erittäin sateista ja keväällä kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 26 °C ja keskimääräinen sademäärä 2 020 millimetriä. Kesäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 24 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 260 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 76 millimetriä.
Sarja
Sarja tarkoittaa seuraavia asioita:
Heaven (albumi)
Heaven on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin 5. joulukuuta 2011 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumi pääsi parhaimmillaan Britannian albumilistan sijalle kolme ja se sai kriitikoilta erittäin positiivisia arvioita. Kaksi viikkoa julkaisunsa jälkeen se palkittiin platinalevyllä. Elokuuhun 2012 mennessä Heaven  oli myynyt 536,960 kappaletta Isossa-Britanniassa. Albumin deluxe-versio julkaistiin 15. lokakuuta 2012. Se sisältää kolme uutta kappaletta ja kaksi coveria. Albumilta julkaistiin yhteensä kuusi singleä, joista "Backtrack" on deluxe-versiolta. Heavenin pääsingle oli marraskuussa 2011 julkaistu "Nothing's Real but Love".
Taustaa
Albumin kappaleiden genret vaihtelevat popista, soulista, ja bluesista R&B:hen. Syco Musicin omistaja Simon Cowell ja RCA Recordsin johto olivat jo löytäneet Fergusonille kappaleita äänitettäväksi, mutta artisti kieltäytyi niistä, koska halusi tehdä itse musiikkia. Artisti osallistui itse jokaisen kappaleen tekemiseen, jotta "voisi tuntea yhteyttä niihin". Nimi Heaven (taivas) tulee Fergusonin mukaan siitä, kun albumia äänittäessä hän oli "kuin taivaassa". Albumia äänitettiin 11 kuukautta. Ferguson sai inspiraatiota musiikilleen Aretha Franklinin tuotannosta. Hänen mukaansa Franklin on "soulin kuningatar".
Vastaanotto
Heaven sai musiikkikriitikoilta erittäin hyvää palautetta. The Daily Telegraph antoi albumille täydet viisi tähteä. "Albumilla ei ole mitään mistä en pitäisi", kriitikko kirjoitti. Myös Digital Spy antoi albumille viisi tähteä kirjoittaen: "Kaiken kaikkiaan, Heaven on upea debyytti, joka on kaukana mistään rajoja rikkovasta mutta pysyy alueella, jonka osaa parhaiten." The Independentin Andy Gill kirjoitti: "Todennäköisyyslakien mukaan kykyjenetsintäohjelman kuuluu tuottaa vähintään yksi aito lahjakkuus joka kymmenes vuosi, ja Rebecca Ferguson on epäilemättä se." The Independent ja New York Daily News vertasivat Fergusonia Adeleen.
Orsitsa
250px|thumb|right|Orsitsan kunta Lomonosovin piirin kartalla. Orsitsa on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängön pohjoisreunalla 25 kilometriä Lomonosovista etelään. Kunnassa on 3 500 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2015).
Maantiede
Orsitsan kunnan pinta-ala on 64,14 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Lomonosovin piirin Penikkalan, koillisessa Teppolan, idässä ja etelässä Ropsunhovin sekä lounaassa ja lännessä Kosteritsan kuntiin. Pinta-alasta 51,7 % on metsää, 38,0 maatalousmaata, 9,3 % asuinaluetta.
Maisemaa leimaa laaksojen rikkoma kalkkikiviylängön törmä eli klintti. Seudulla virtaavat Joutsenjoki (ven. Šingarka), Mustajoki ja joukko puroja. Hyötykaivannaisiin kuuluu hiekka.
Asutus
Kuntaan kuuluu kuusi kylää: Iljankylä (ven. Iljino), Makkola (Maloje Zaborodje), Orsitsa, Petrovski (Petrovskoje), Vilppusi (Vilpovitsy) ja Äilälä (Bolšoje Zaborodje). Noin 200 asukkaan keskuksia ovat Petrovski ja Vilppusi.
Kunnan alueella on useita puutarhapalsta- ja huvila-alueita. Niillä asuvien lomanviettäjien määräksi arvioidaan 1 300 henkeä.
Liikenne, talous ja palvelut
Tärkein liikenneväylä on kunnan läpi kulkeva Pietarhovin ja Haavikon välinen maantie.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat rakentaminen, erilaiset palvelut ja maatalous. 74 % työvoimasta käy töissä Pietarissa.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo kirjastoineen, pieni poliklinikka, posti ja yleinen sauna.
Nähtävyydet
Kulttuuriperintökohteita ovat Lapinskajan kartanoalue Vilppusissa, dekabristi Nikolai Oržitskin kartano Orsitsassa sekä Pietarhovin vesijohtojärjestelmään kuuluvat lammet.
Pakastava käymälä
Pakastava käymälä on kuivakäymälä, joka toimii sähköllä. Se ei tarvitse viemäröintijärjestelmää, tuuletusputkea, ilmastointia tai kemikaaleja toimiakseen. Pakastava käymälä on kehitetty Ruotsissa 1970-luvulla, josta se on siirtynyt Suomeen. .
Pakastavan käymälän toimintaperiaate perustuu jäätymiseen. Sisältö pakastuu lyhyessä ajassa, mikä pysäyttää bakteerikasvun ja pitää sen hajuttomana. Näin ollen se ei tarvitse sekoitusaineita eikä muitakaan kemikaaleja, joten sen toiminta ei tarvitse ulkopuolisia aineita. Pakastavaa käymälää voi liikuttaa paikasta toiseen, sillä se ei tarvitse sähköpistokkeen lisäksi muita liitäntöjä Laite kuluttaa sähköä 40 watin sähkölampun verran.
Patrik Moisio
Patrik Moisio (s. 4. helmikuuta 1992 Turku) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Moisio oli tunnettu kovista taklauksistaan kaukalossa.
Seuraura
Moisio on Turun Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi kesken B-juniorikautensa 2008–2009 Tampereen Ilvekseen. Kaudella 2009–2010 Moisio sijoittui 131 minuutillaan A-nuorten SM-liigan runkosarjan jäähypörssissä toiseksi SaiPan Jere Pullin jälkeen. Moisio voitti A-nuorten SM-pronssia keväällä 2010.
Heinäkuussa 2010 Moisio teki vuoden mittaisen sopimuksen Ilveksen SM-liigajoukkueen kanssa. Hän ei tehnyt SM-liigadebyyttiään kaudella 2010–2011, mutta Moisio pelasi ensimmäiset miesten pelinsä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden yhden maalin. Pääosin hän pelasi kautensa Ilveksen A-nuorissa, jossa Moisio oli 14 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Toni Lepauksen kanssa. Hän voitti keväällä 2011 A-nuorten SM-pronssia.
Kaudeksi 2011–2012 Moisio siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Hänen kautensa kuitenkin päättyi jo kymmenen ottelun jälkeen polven eturistisiteen katkeamisen vuoksi lokakuussa 2011. Kaudeksi 2012–2013 Moisio siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 1. joulukuuta 2012 Jokereita vastaan. Moisio sai ottelussa jääaikaa 8.42 minuuttia. Moisio pelasi kauden aikana kuusi SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen, mutta Moisiolle kertyi miesten pelejä myös yhdeksän ottelun verran TuTosta, jonne hänet lainattiin ensimmäisen kerran toistaiseksi voimassa olleella lainasopimuksella marraskuussa 2012.
Toukokuussa 2013 Moisio siirtyi try-out-sopimuksella Jokereihin. Koeajan oli tarkoitus kestää syyskuun puoliväliin, mutta se päättyi jo kuukautta aiemmin Moision saatua polvivamman. Häneltä jäi tämän vuoksi lopulta pelaamatta koko kausi 2013–2014, eikä Moisio tehnyt sopimusta minnekään. Huhtikuussa 2014 Moisio palasi try-out -sopimuksella Tampereen Ilvekseen ja kesäkuussa hänen julkistettiin tehneen seuran kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Moisio avasi maalitilinsä SM-liigassa kahdella maalilla 18. marraskuuta 2014 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänen toinen osumansa syntyi tyhjään maaliin. Moisio palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Tammikuussa 2015 Moisio siirtyi Ilveksestä kasvattajaseuraansa Turun Palloseuraan vaihdossa Matias Sointuun. Yhteensä hänen tulokaskautensa SM-liigassa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Moisio keräsi myös 92 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui jäähypörssissä yhdeksänneksi.
Kaudella 2015–2016 Moisio teki TPS:ssä 41 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Hän keräsi runkosarjassa 67 ja pudotuspeleissä 60 jäähyminuuttia. Moisio keräsi koko pudotuspelien jäähysaldonsa 19. maaliskuuta 2016 pelatussa neljännessä puolivälieräottelussa Oulun Kärppiä vastaan. Hän sai ottelun toisessa erässä ensin yhden kymmenen minuutin käytösrangaistuksen. Kolmannessa erässä Moisio sai samassa vaihdossa 5+20-minuutin rangaistuksen erikseen sekä poikittaisesta mailasta että väkivaltaisuudesta. Hän näin ollen rikkoi Markus Palmrothin kaudelta 2013–2014 hallussa olleen SM-liigan yhden ottelun jäähyennätyksen yhdellä minuutilla. Moisio sai ottelun jälkeen neljän ottelun pelikiellon ja hänen kautensa päättyi tähän.
Lokakuussa 2016 Moisio siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan SK Kadaňiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Kolmen ottelun jälkeen sopimus purettiin. Joulukuussa Moisio siirtyi loppukauden sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2017–2018 Moisio siirtyi 3 kuukauden mittaisella sopimuksella Aasian liigan japanilaisjoukkue Nikkō Ice Bucksiin. Hän joutui joukkueessa kuitenkin melko pieneen rooliin. Marraskuun lopulla hän siirtyi neljän viikon sopimuksella Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Coventry Blazen riveihin. Ennen sopimuksensa päättymistä Moisio sai kuitenkin kolmen ottelun pelikiellon taklattuaan 17. joulukuuta 2017 pelatussa ottelussa Manchester Stormin Nate Flemingin selkäpuolelta laitaan osuen tätä päähän. Tämän jälkeen hän kahinoi vielä Shane Bekkerin kanssa. Blaze ilmoitti jouluaattona, että Moisio ei jatka seurassa pelikiellon päätyttyä. Viisi päivää myöhemmin hänen ilmoitettiin jatkavan EIHL-uraansa loppukauden sopimuksella skotlantilaisen Edinburgh Capitalsin riveissä.
Marraskuussa 2018 Moisio siirtyi try-outille pelaamaan monikansallista Alps Hockey Leaguea itävaltalaisen Klagenfurter AC:n kakkosjoukkueeseen. Hän ei pelannut joukkueessa otteluakaan ja Moisio jäi joulukuussa ilman jatkosopimusta. Noin viisi päivää myöhemmin hän siirtyi Ukrainan liigan Donbass Donetskiin. Helmikuussa 2019 Moisio siirtyi sieltä loppukauden sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan Podhale Nowy Targiin.
Kaudeksi 2019–2020 Moisio palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon. Marraskuussa 2019 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä. Noin viikkoa myöhemmin Moision vahvistettiin siirtyvän try-outille monikansallisen BeNe Leaguen alankomaalaisjoukkue Eaters Geleeniin. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua, kunnes joulukuussa Moisio jäi ilman jatkosopimusta.
Maajoukkueura
Moisio voitti alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2010. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Yhteensä Moisio on pelannut 21 poikien maaottelua.
Muuta
Moision pikkuveli Kalle on myös ammattilaisjääkiekkoilija. Veljekset pelasivat joukkuetovereina SM-liigaa TPS:ssä kaudella 2014–2015.
Lentopallon miesten maailmancup 2011
Lentopallon miesten maailmancup 2011 pelattiin Japanissa 20. marraskuuta−4. joulukuuta. Kilpailu toimi samalla karsintana Lontoon olympiakisoihin. Kolmelle parhaalle lohkesi paikka olympialaisiin. Muille joukkueille jäi vielä mahdollisuus lunastaa kisapaikka omien maanosiensa karsintojen kautta.
Joukkueiden valinta
Maailmancupiin saivat paikan Japani isäntäjoukkueena, maanosiensa mestarit: Brasilia, Kuuba, Serbia, Egypti ja Iran, neljä parsta maanosiensa mestaruusturnauksen kakkosta rankingin perusteella: Yhdysvallat, Italia, Argentiina ja Kiina. Lisäksi ns. villillä kortilla Puola ja Venäjä.
Peliformaatti
Joukkueet pelasivat yksinkertaisen sarjan, jokainen kerran jokaista vastaan. Aluksi joukkueet jaettiin kahteen ryhmään, joissa joukkueet pelasivat toinen toistaan vastaan. Jatkossa ryhmien koostumusta vaihdettiin siten, että jokainen tuli kohdanneeksi toisensa.
1. ja 2. kierros
Alkukierrosten yllättäjä oli Iran, joka voitti viidestä ottelustaan neljä ja hävisi ainoastaan Kuuballe. Iranin voitot tulivat Japanista, Serbiasta, Puolasta ja Argentiinasta. Kolme näistä oli 3-2 -voittoja jonka johdosta pistemäärä ei noussut yhdeksää suuremmaksi. Puola, Venäjä, Brasilia ja Italia ylsivät niin ikään neljään voittoon viidestä ottelusta.
3. kierros
Joukkueet kohtasivat ryhmissään vain ne joukkueet, joita eivät olleet aiemmin kohdanneet. Puola ja Venäjä selvittivät tämän vaiheen puhtaalla pelillä. Italia ja Brasilia kokivat tappion Kuuballe pudoten terävimmästä kärjestä. Myös Serbia onnistui nappaamaan pisteet Brasilialta. Iranin peli alkoi pikkuhiljaa myöskin hiipua. Voitto Egyptistä jäi sille kierroksen ainoaksi.
4. kierros
Kolmas olympiaturnaus paikka ratkesi viimeisissä otteluissa, kun Brasilia onnistui voittamaan Puolan, jolle Italia vastaavasti hävisi, molemmat tuloksin 3-2. Näin Brasilia nousi Italian rinnalle pisteissä ja paremmalla eräsuhteella kolmannelle sijalle.
Griškabūdis
Griškabūdis on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 1 024 asukasta.
Vassincourt
Vassincourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 266 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 7,94 neliökilometriä.
Vassincourtin väkiluku on pienentynyt 30 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 296 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 285, eli siellä asui 19 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Alopekis
Alopekis on kreikkalainen koirarotu, jonka pelasgit alun perin kehittivät. Se on helppohoitoinen työkoira jolla ei ole tunnettuja perinnöllisiä sairauksia. Tällä koiralla ei ole FCI:n eikä Amerikan kennelliiton tunnustusta. Se on kuitenkin Dog Registry of America'n rekisteröimä. Se sopeutuu hyvin pieneen asuntoon, maatilalle ja sekä syrjä- että kaupunkiseudulle. Koiramme-lehdessä rotu mainittiin muutama vuosi sitten artikkelissa Kreikan koiramaailmasta, ja siellä sitä kutsuttiin nimellä 'pikku kettunen'.
Ulkonäkö
250px|thumb|right|Alopekiksen mittasuhteet. Alopekis on tyypiltään maatiaismainen, kettumainen ja sillä on sulavat liikkeet ja kiilamainen pää. Tämän rodun väritys vaihtelee suuresti väriyhdistelmiin asti, esimerkkeinä musta ja beige. Se on myös suhteellisen pieni. Koska jalostuksen pääpaino on perinteisesti ollut muissa ominaisuuksissa kuin ulkonäössä, se on tyypiltään yhä suhteellisen heterogeeninen.
Karvapeite on hyvänlaatuista, ja se on helppo harjata. Peitinkarva on kovaa ja pehmeää, ja pohjavilla pehmeää ja tiivistä. Kaksikerroksinen karvapeite on lyhyttä ja pehmeää. Karva on keskipitkää, maksimissaan 5 cm pitkää, ja ihonmyötäistä. Joskus se on hieman aaltoilevaa mutta sen pitäisi tuntua aina silkkiseltä.
250px|thumb|left|Karkeakarvainen alopekis. On kolme eri muunnosta: lyhyt-, karkea- ja pitkäkarvainen. Pitkäkarvainen tunnetaan joskus nimellä balkaninterrieri, ja se sekoitetaan usein virheellisesti miletoksenkoiraan. Karkeakarvainen muunnos on erittäin harvinainen ja pitkäkarvainen on eräiden lähteiden mukaan jo sukupuuttoon kuollut – täten ns. pitkäkarvaiset yksilöt joita vielä tapaa saattavat itse asiassa olla miletoksenkoiria eivätkä puhdasrotuisia alopekiksia. Aiemmin oli olemassa neljäskin muunnos, karvaton alopekis, mutta se on ollut jo pitkään sukupuuttoon kuollut.
Sirpinmuotoinen häntä on yleensä pitkä. Koira kantaa sitä korkealla, ja se kaartuu elegantisti. Se on aina liikkeessä osoittaen koiran iloisuuden. Hännän karva on hapsuista.
Tällä koirarodulla on suuret silmät jotka vaihtelevat pyöreistä mantelinmuotoisiin. Ne ovat kirkkaat ja älykkäät, mutteivät syvälle asettuneet. Väri vaihtelee karvapeitteen värin mukaan, mutta silmät eivät ole koskaan läpikuultavat tai siniset. Molempien pitää olla saman väriset. Jos ne ovat vaaleankeltaiset, se on merkki siitä että koiralla on vakava silmäongelma. Erotuksena puolipystykorvaiseen tai riippukorvaiseen miletoksenkoiraan alopekiksen korvat ovat pystyt.
Hoito
Alopekis tarvitsee vapaana leikkimistä, kuten mikä tahansa koira. Niin kauan kuin sitä lenkitetään tarpeeksi usein, se kuitenkin sopeutuu myös pieniin asuntoihin joissa on vain vähän juoksemistilaa. Se kestää millaisen määrän liikuntaa tahansa ja pärjää hyvin mini-agility-kilpailuissa. Se on hyvin urheilullinen.
Forensic Follies
Needle in a Slunk Stack on avantgardistisen kitaristi Bucketheadin kahdeskymmenesviides studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2009 ja se ilmestyi 1. kesäkuuta 2009.
Želkuar
Želkuar ( ja eli Želkuar, Džilkuar ja Sintašta) on Venäjällä Tšeljabinskin alueella ja Kazakstanissa Qostanayn alueella Toboljokeen oikealta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella arolla. Tobol on eräs Irtyšjoen suurista sivujoista.
Pääuoma
Joen nimi on ylä- ja keskijuoksulla Sintašta ja alajuoksulla Želkuar (tai myös Džilkuar). Joen lähteet sijaitsevat Venäjän puolella ja se virtaa alussa kaakkoon, mutta myöhemmin pääasiassa kohti itää. Näin se käyttäytyy 152 kilometriä, kunnes se yhtyy Glebovkan kylän lähellä Toboljokeen 1 418 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Sivujoet
Želkuar eli Sintašta ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 5 100 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen, joka on 0,17% koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Želkuarin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat): Lähteet: 1 =
Tšulaksai, Karaganka, Borovaja ja Korjažnyi Dol ovat lyhyitä sivujokia, mutta myös niihin pyritään keräämään kevään sulamisvesiä tekoaltaisiin. Suuremmassa Bersuatin sivujoessa ja sen sivujoissa on kolme tekoallasta veden varastoimiseksi. Vettä käytetään talousvetenä ja viljelysten kasteluun.
Vuodenaikojen vaikutukset
Joki sijaitsee Uralvuoren eteläosien itäpuolella arolla, jossa kasvaa puita pääasiassa vain painaumien ja syvempien jokilaaksojen suojissa. Ilmasto on Uralin itäpuolella mannermainen ja täällä sataa eniten kesäisin. Joet saavat suurimman osan vedestään keväällä, kun alueen lumet sulavat. Silloin joet tulvivat voimakkaasti, jolloin myös jäät lähtevät joesta. Syksyllä ei sateita tule kovinkaan paljon ja silloin joet kuivuvat pieniksi noroiksi. Alueen vesihuollon kannalta on tärkeää kerätä jokivettä talteen tekojärviin kuivan ajan varalle.
Gordon Ramsay – pannu kuumana
Gordon Ramsay – pannu kuumana (alkuperäiseltä nimeltä Gordon Ramsay’s F Word) on englantilainen ruoanlaittoon keskittyvä tositelevisio-ohjelma, jonka pääosassa on Gordon Ramsay.
Vesa Wimmer
Vesa Wimmer (s. 11. tammikuuta 1974 Rovaniemi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ninja (elokuva)
Ninja on vuonna 2009 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Isaac Florentine ja käsikirjoittanut Boaz Davidson yhdessä Michael Hurstin kanssa. Pääosassa esiintyvät Scott Adkins ja Tsuyoshi Ihara.
Vesa Wimmer
Wimmer on Rovaniemen Palloseuran kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 16. heinäkuuta 1992 Veikkausliiga-ottelussa FC Jazzia vastaan. Wimmer pelasi RoPS:ssa seitsemän kautta ja esiintyi yhteensä 103 liigaottelussa, tehden kaksi maalia. Vuonna 1999 hän muutti pääkaupunkiseudulle ja liittyi Ykkösessä pelanneen FC Hongan joukkueeseen. Wimmer pelasi Hongassa 24 sarjaottelussa ennen uransa lopettamistaan kauden päätteeksi.
Ninja (elokuva)
Juoni
Orvoksi jäänyt Casey on harjoitellut Japanissa eräässä dojossa ninjutsua jo vuosia. Hänen senseinsä on aikeissaan nimittää seuraajansa, joista ehdolla ovat Masazuka ja Casey. Kaksikon harjoitustaistelussa Masazuka menee liian pitkälle ja on aikeissa tappaa Caseyn, jonka seurauksena hänet karkotetaan dojosta. Masazuka matkaa Yhdysvaltoihin, jossa hän työskentelee ninjana Temple nimiselle liikemiehelle. Sensei pyytää Caseyta suojelemaan Yoroi Bitsu aarretta, joka sisältää viimeisen Koga Ninjan aseita. Arvoesineet ollaan viemässä New Yorkiin, joka herättää myös Masazukan mielenkiinnon. Näinpä Templen rikosorganisaatio ja Masazuka jahtaavat Caseyta ja Namikoa Koga Ninjan aseiden toivossa.
Doha
Doha on Qatarin pääkaupunki. Se sijaitsee Persianlahden rannalla.
Vuoden 2015 väestönlaskennassa Dohan kunnassa oli 956 457 asukasta, joista 587 055 asui varsinaisessa kaupungissa ja 364 710 Dohan teollisuusalueella.
Maantiede ja ilmasto
thumb|vasen|Dohaa satelliittikuvassa. Doha sijaitsee matalan lahden pohjukassa Persianlahden rannalla Qatarin niemimaan itäosassa. Lahden mataluuden ja koralliriuttojen takia kaupunkiin pääsi vain pienillä aluksilla ennen syväsataman valmistumista.
Kaupunkia on laajennettu täyttämällä merenpohjaa. Mereltä vallatun uuden alueen pinta-ala on 400 hehtaaria ja rantaviivan pituus 30 km. Siellä on jo lentokenttä, ja sinne suunnitellaan 30 000 asukkaan asuinalueita.
Dohassa on kuuminta kesäkuusta elokuuhun, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on yli 40 astetta. Keskimääräinen alin on 15 asteen alapuolella joulukuusta helmikuuhun. Koko vuoden sademäärä on noin 75 mm, sateet ajoittuvat talvipuolelle vuotta.
Historia
thumb|vasen|Dohaa valokuvassa vuodelta 1904. thumb|vasen|[[Souq Waqif.]] Doha on ollut korkeintaan pienimuotoinen kylä ennen öljyn löytymistä Qatarista 1900-luvun puolella. Qatar on merkitty Ptolemaioksen 100-luvun karttaan, ja alueella mainitaan myös kaupunki, joka oli kuitenkin todennäköisesti nykyinen Zubarah Qatarin luoteiskärjessä. Seuraavien vuosisatojen historiasta tiedetään suhteellisen vähän. Sasanidien Persia hallitsi aluetta 300-luvulta noin vuoteen 640. Sittemmin paikalliset kääntyivät islamin uskoon. Portugali hallitsi Qataria hetkellisesti 1500-luvun aikana ja heitä seurasi Osmanien valtakunta. Useista eri hallitsijoista huolimatta alue oli suhteellisen merkityksetön ulkovalloille. Alueella oli vain muutamia makean veden lähteitä, joita käyttivät paimentolaiset. Rannikolla harjoitettiin jonkin verran kalastusta ja helmien pyyntiä.
Qatarin nykyinen hallitsijasuku al-Thani saapuivat Qatarin alueelle nykyisestä Saudi-Arabiasta 1750-luvulla. He asettuivat ensin Zubarahiin ja siirtyivät 1850-luvulla nykyisen Dohan paikalla olleeseen al-Bidaan. Suuri osa al-Bidasta tuhoutui vuonna 1867 al-Thanien ja Bahrainissa hallinneiden al-Khalifojen välisissä yhteenotoissa. Bahrainin uhka sai al-Thanit tekemään sopimuksen suojeluksesta brittien kanssa vuonna 1868. Vuonna 1872 tehtiin sopimus myös Osmanien valtakunnan kanssa ja Dohaan perustettiin turkkilainen varuskunta. Vuonna 1893 varuskunnan ja qatarilaisten joukkojen välillä käytiin taistelu ja turkkilaiset vetäytyivät lopulta kokonaan vuonna 1913. Vuonna 1916 Qatarista tuli brittien protektoraatti. 1900-luvun alussa Doha oli edelleen pieni ja vuonna 1907 siellä asui vain noin 12 000 henkilöä. Ainoa paikallinen vientituote oli pitkään helmet, joiden tuotantoon 1930-luvun lama iski huomattavasti.
Ensimmäiset öljynetsintäluvat annettiin Qatarissa vuonna 1935 ja ensimmäinen öljylähde löytyi vuonna 1939. Kaupallinen tuotanto aloitettiin kuitenkin vasta vuonna 1949 toisen maailmansodan takia. Qatarin itsenäistyttyä vuonna 1971 Dohasta tuli maan pääkaupunki. Öljyn tuoman vaurauden myötä Dohassa on lukuisia eri rakennusprojekteja. Kaupungissa järjestettiin YK:n ilmastokokous 26. marraskuuta – 7. joulukuuta 2012.
Koulutus
thumb|Dohan taivaanrantaa. Kaikki Qatarin 12 parhaaksi luokiteltua yliopistoa sijaitsevat Dohassa. Niiden joukossa on Qatarin yliopiston lisäksi useita pohjoisamerikkalaisten ja eurooppalaisten yliopistojen etäopiskelulaitoksia (mukaan lukien HEC Paris Business Schoolin kampus).
Liikenne
Dohan metron ensimmäinen rataosuus avattiin toukokuussa 2019. Tuolloin otettiin käyttöön punaisen radan 13 asemaa. Koko kolmen radan kokonaisuuden odotetaan valmistuvan 2020.
Dohan syväsatama valmistui 1970-luvulla. Kaupungin kaakkoispuolelle rakennetaan suurta Hamadin satamaa, jonka ensimmäinen vaihe avattiin 2015, ja kokonaisuudessaan projektin pitäisi olla valmis 2020.
Urheilu
Jalkapallo on suosittu urheilulaji, ja Dohassa on useita liigajoukkueita. Kaupungissa on kuusi jalkapallostadionia, joihin mahtuu yli katsojaa. Suurin niistä on katsojan Al Gharafa.
Doha sai järjestettäväkseen vuoden 2019 yleisurheilun MM-kilpailut. Doha isännöi myös Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022, joita varten se on suunnitellut useiden stadionien rakentamista tai uudistamista. Aiemmin kaupungissa on järjestetty 15. Aasian kisat vuonna 2006, ja Doha oli ehdolla vuoden 2016 olympialaisten ja vuoden 2017 yleisurheilun MM-kisojen isäntäkaupungiksi.
Disenchantment
Sarja kertoo juoposta prinsessasta Tiabeaniesta (Bean), haltia Elfosta sekä henkilökohtaisesta demonista nimeltä Luci. Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Dreamlandin kuningaskuntaan. Toisella puoliskolla Tiabeanie laajentaa maailmaansa myös Dreamlandin ulkopuolelle. Toisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Maruun ja Dreamlandiin. Kuningatar Dagmar herätettiin henkiin ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella puoliskolla Tiabeanie ja Luci pelastavat Elfon helvetistä.
Johann Tschopp
Johann Tschopp (s. 1. heinäkuuta 1982 Sierre, Sveitsi) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004–2014. Hän aloitti ammattilaisuransa Phonak-tallissa 2004, edusti Bbox Bouygues Télécom -joukkuetta 2007–2010, BMC Racing Teamia 2011–2012 ja IAM Cycling -tallia 2013–2014.
Vøringsfossen
thumb|300px|Vøringsfossen
Johann Tschopp
Tschopp sijoittui toiseksi Itävallan ympäriajon kokonaiskilpailussa 2005 ja voitti neljännen etapin La Tropicale Amissa Bongo -kilpailussa 2009. Italian ympäriajossa 2010 hän voitti Passa del Tonaleen päättyneen, vuoristossa ajetun 20. etapin 16 sekunnin erolla Cadel Evansiin. Mäkikirikilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän sijoittui kahdeksannella etapilla kolmanneksi. Italian ympäriajossa 2011 hän oli viidestoista ja 2012 neljästoista. Hän voitti 2012 Tour of Utahin kokonaiskilpailun ja viidennen etapin. Hän voitti mäkikirikilpailun Pariisi–Nizza-ajossa 2013 ja Tour de Romandiessa 2014.
Vøringsfossen
Vøringsfossen tai Vøringfossen on Norjan vierailluimpia vesiputouksia. Putoukset ovat 182 metriä korkeita ja virtaavat Måbødalenin kanjonin läpi. Putoukset sijaitsevat Eidfjordissa Valtatie 7:n lähellä, noin 280 kilometriä Bergenistä itään ja 300 kilometriä Oslosta länsi-luoteeseen.
Vøringsfossenin putoukset ovat Norjan tunnetuimmat ja niitä kutsutaan maan korkeimmiksi, vaikka ovatkin vain viidesosa maan todellisten korkeimpien putousten korkeudesta. Putoukset voi nähdä joko ylhäältä tai alhaalta, ja niiden suosion seurauksena putousten näkemisestä joutuu huipulla nauttimaan väentungoksen keskellä, mutta pohjalla turisteja ei ole paljon. Huipulta löytyy myös luontokeskus ja ravintola.
Putousten nimi Vøringsfossen (muinaisnorjaksi *Vyrðingr) johtuu verbistä vyrða ('kunnioittaa syvästi, arvostaa, vaalia'). Foss-sanan ('vesiputous') finiittimuoto fossen liitettiin nimen perään myöhemmin.
Today
Today voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Aino-Mari Mecklin
Aino-Mari (Aino Mari) Mecklin, o.s. Tannermaa (19. huhtikuuta 1891 Hausjärvi – 18. maaliskuuta 1969 Helsinki ) oli Kalevala Korun ensimmäinen toimitusjohtaja.
Mecklinin vanhemmat olivat ratavartija Johan Fredrik Granstedt ja Wilhelmina Johansson ja puoliso vuodesta 1933 metsäneuvos Ahti Armas Mecklin (k. 1946). Aino-Mari Mecklin suoritti keskikoulun 1910 ja kauppakoulun 1912 ja teki 1920- ja 1940-luvulla opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Työskenneltyään ensin liikealalla ja sitten Metsänhoitoyhdistys Tapion palveluksessa 1918–1921 sekä metsähallituksen liikeosaston toimistonhoitajana, kassanhoitajana ja kirjanpitäjänä 1921–1933 hänestä tuli Kalevala Koru -yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja 1941. Toimitusjohtajan tehtävää Mecklin hoiti vuoteen 1950 asti. Hän oli myös yhtiön hallituksen jäsen 1941–1950 ja valtuuskunnan jäsen 1941–1947. Mecklin, jolla oli useita luottamustehtäviä, oli toiminut kirjanpidon opettajana 1920-luvulla.
Paras naispääosa draamaelokuvassa (Golden Globe)
Paras naispääosa draamaelokuvassa on yksi Golden Globe -palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan: esimerkiksi vuoden 1999 paras naispääosa julkaistiin vuoden 2000 seremoniassa.
Odibo
Odibo on kylä Namibian pohjoisosassa Angolan rajan tuntumassa. Se kuuluu Oshikangon vaalipiiriin. Se on entinen anglikaaninen lähetysasema. Lähetysaseman nimi oli St Mary’ Mission. Siellä on Namibian anglikaanisen hiippakunnan arkkidiakonin virkapaikka. Tämän arkkidiakonin alueella on 14 seurakuntaa.
Odibon alla on laaja pohjavesialue. Maaperässä ja rakennuksissa esiintyy tästä syystä halkeamia. Näin kertoo kylän johtaja Charles Namoloh, joka on myös Namibian alueellisen ja paikallishallinnon, asuntoasioiden ja maaseudun kehityksen ministeri.
Historia
St Mary's Mission -niminen lähetysasema perustettiin elokuussa 1924. Perustajina olivat virallisesti piispat George Tobias ja Nelson Fogarty. Käytännön työn teki pastori R. White, Kapkaupungin arkkipiispan apulainen. Nämä kolme leiriytyivät aluksi erään puun alle. Tämä puu tunnetaan nyt nimellä Tobias' Tree. Lähetysasemalle tuli ajan myötä kirkko, sairaala ja koulu nimeltä St Mary Mission School, jossa oli myös lukio, sekä seminaari.
St Mary Mission School oli toiminnassa vuoteen 1979 saakka, jolloin Etelä-Afrikan hallitus sulki sen. Useat merkittävät henkilöt ovat käyneet tätä koulua, mm. ihmisoikeusaktivisti ja piispa James Kauluma, Namibian parlamentin ylähuoneen jäsen Michael Hishikushitja, Namibian kansan vapautusarmeijan komentaja Peter Mweshihange, Namibian parlamentti alahuoneen jäsen, Ambomaan piispa Peter Kalangula, ja Namibian ulkoministeri Netumbo Nandi-Ndaitwah.
Namibian itsenäisyyssodan aikana Etelä-Afrikan asevoimat räjäyttivät St Mary’sin seminaarin.
Koulut
Odibossa on kaksi koulua, St. Mary's Odibo High School, jonka edeltäjä oli Saint Mary Mission School, sekä Odibo Combined School eli ‘Obibon yhteiskoulu’. Odibossa on myös Lutheran Centre for Arts and Crafts (‘Luterilainen taidekeskus’), jonka perusti kuuluisa paikallinen taiteilija John Muafangejo 1970-luvun alkupuolella.
Tunnettuja henkilöitä
Odibosta lähtöisin ovat seuraavat henkilöt:
Overjata
Overjata on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Permin aluepiirin Krasnokamskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Permin välisen rautatien varrella 22 kilometriä Permistä länteen. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa rautatieasemasta, jonka nimitys perustuu lähellä sijaitsevaan kylään. 1950-luvulla sinne rakennettiin teräsbetonirakenne- ja tiilitehtaat. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Overjata sai vuonna 1962.
Nykyään Overjatassa toimii teräsbetonirakennetehdas ja rautatieasema. Taajamassa on keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kerhotalo, kirjasto ja sairaala.
Onamunhama
Namibian entinen presidentti Hifikepunye Pohamba on käynyt alkeiskoulun Holy Crossin lähetysaseman koulussa.
Grodziskin piirikunta
Grodziskin piirikunta on seuraavien kahden Puolan piirikunnan nimi:
Rangaistus tervalla ja höyhenillä
thumb|Rangaistus toimeenpanossa Rangaistus tervalla ja höyhenillä on rangaistusmuoto, jota on käytetty kostona ja omankädenoikeudellisena rangaistuksena. Rangaistuksen kohteena olleen kimppuun hyökättiin, ja tervaa joko kaadettiin tai levitettiin uhrin päälle. Tämän jälkeen uhria nöyryytettiin lisää kaatamalla hänen päälleen höyheniä. Höyhenet tarttuivat uhriin helposti tervan tahmeuden johdosta. Varsinkin Yhdysvalloissa tunnetaan lisäksi tapa, jossa uhria tervaamisen ja höyhenillä kuorruttamisen jälkeen kannetaan lopuksi ympäriinsä riu’ulla, jonka päällä hän joutuu istumaan hajareisin.
Lynkestis
pienoiskuva|280px|Lynkestis ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla. Lynkestis eli Lynkos (, lat. Lyncus) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa.
Maantiede
Lynkestis sijaitsi Makedonian länsiosassa. Sen koillispuolella sijaitsi Almopia, itäpuolella Bottiaia, kaakkoispuolella Eordaia, eteläpuolella Orestis, länsipuolella Epeiros ja pohjoispuolella Deuriopos. Alueen läpi kulki merkittävä itä-länsisuuntainen tie, myöhempi Via Egnatia. Alueen merkittävin joki oli Erigon.
Lynkestiin tärkein kaupunki oli Herakleia Lynkestis.
Historia
Lynkestistä asutti alun perin lynkestien tai lynkestisläisten (Lynkestis, ) heimo, jolla oli omat kuninkaansa. Tunnetuin näistä oli Arrhibaios peloponnesolaissodan aikaan 400-luvulla eaa. Strabonin mukaan Arrhibaioksen tytär Irrha oli Amyntas III:n vaimon Eurydiken äiti. Makedonialaiset liittivät alueen valtakuntaansa Filippos II:n aikana 300-luvulla eaa., mikä saattoi perustua mainittuun sukuyhteyteen.
Alueen maantiedettä kuvataan usein Makedonian ja Rooman käymien makedonialaissotien yhteydessä, sillä alueella sijaitsi merkittäviä solia.
Hippothoos
Hippothoos oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Mark Victor
Mark Victor on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja tuottanut yhdessä Michael Graisin kanssa muun muassa elokuvat Poltergeist (1982), Poltergeist II (1986), Marked for Death (1990) ja Cool World (1992).
Victor omistaa Michael Graisin kanssa tuotantoyhtiön Victor & Grais.
Norjan jääpallon 1. divisioona
'''Norjan jääpallon 1. divisioona, tavallisesti vain 1. divisioona' (norjaksi 1. divisjon''), on miesten jääpalloilun toiseksi korkein sarjataso Norjassa. Sen järjestää Norjan jääpalloliitto. 1. divisioona oli Norjan jääpalloilun pääsarja kausina 1968/1969–1987/1988.
Historia
1. divisioona käynnistyi kaudella 1968/1969 Norjan pääsarjana. Viimeisen kerran se oli pääsarjataso kaudella 1987/1988, sillä kaudella 1988/1889 uusi sarja Eliteserien korvasi 1. divisioonan maan pääsarjana, ja 1. divisioonasta tuli toiseksi korkein sarjataso.
Bombshell
Bombshell (Britanniassa nimellä Blonde Bombshell, Suomessa televisioesityksessä käytetty nimeä Platinapommi) on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen screwball-komediaelokuva vuodelta 1933. Elokuvan pääosia näyttelevät Jean Harlow, joka esittää Hollywoodin kuuluisinta elokuvatähteä Lola Burnsia, sekä Lee Tracy, Frank Morgan ja Franchot Tone. Sivuosissa ovat muiden muassa Una Merkel ja Ted Healy.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet John Lee Mahin, Jules Furthman ja Norman Krasna Caroline Francken ja Mack Cranen samannimisen näytelmän pohjalta. Bombshell on mustavalkoinen ja on 96 minuutin, eli tunnin ja 36 minuutin mittainen.
Bombshell sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 1933. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. Bombshell oli alun perin kirjoitettu Clara Bowin parodia mielessä.
Gostyńin piirikunta
Gostyńin piirikunta on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 75 908. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Borek Wielkopolski, Gostyń, Krobia, Pępowo, Piaski, Pogorzela ja Poniec. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Gostyńin piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 19,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 902 lasta. Gostyńin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 65 441 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Haukanniemi
thumb|Peltoa jonka yllä lentää radio-ohjattava quad-kopteri. Pellon takana on metsää. Haukanniemi on Jyväskylän Tuomiojärveen lahtien Rautpohjan ja Eerolanlahden välissä pistävä niemi, joka tunnetaan luontokohteena. Se on toistaiseksi säilynyt rakentamattomana, mutta sen rakentamista on harkittu. . Vuonna 1987 Jyväskylän kaupunginvaltuusto päätti rakennuttaa Haukanniemeen Jyväskylän kaupungin 150-vuotisjuhlapuiston, mutta päätös on jäänyt toteutumatta.
Haukanniemen vanhempi nimi on Niskusniemi. Alue on vanhastaan kuulunut Nisulan tilalle, jonka päärakennus on ollut niemellä 1800-luvun keskivaiheilla.
Lähteet
62.257°N, 25.712°W
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Cthulhun kutsu (englanniksi Call of Cthulhu, lyhennettynä usein CoC) on Sandy Petersenin kehittämä ja Chaosiumin julkaisema kauhuroolipeli. Se perustuu kirjailija H. P. Lovecraftin ja hänen seuraajiensa tuotannossa esiintyvään Cthulhu-mytologiaan. Nimensä se on ottanut Lovecraftin samannimisestä novellista.
Pelin maailmassa universumia hallitsevat pahat, muinaiset jumalat, joilla on palvojia maan päällä. Maailmankaikkeuden todellisen luonteen ymmärtäminen on tavalliselle ihmiselle niin järkyttävää, että voi johtaa hulluuteen. Cthulhun kutsussa pelaajat eläytyvät näiden epäonnisten ihmisten rooleihin.
Historiaa
Cthulhun kutsun ensimmäisen laitoksen kirjoitti Sandy Petersen. Hänet muistetaan nykyään työstään Doom ja Quake -tietokoneräiskintöjen kehitystyössä, jotka nekin sisälsivät – paljolti Petersenin vaikutuksesta – Lovecraftilaisia elementtejä. Alun perin hänen tarkoituksenaan oli kirjoittaa Chaosiumin fantasiapeliin RuneQuestiin laajennos, joka sijoittuisi Lovecraftin Unimaailma-nimiseen fantasiamaailmaan. Greg Staffordilta hän kuitenkin kuuli, että yhtiössä työskenneltiin jo kokonaisen Lovecraft-pelin parissa. Suurena Lovecraftin ihailijana Petersen tarjoutui auttamaan pelin suunnittelussa ja päätyi lopulta tekemään sen kokonaan. Peliään varten Petersen yksinkertaisti RuneQuestin sääntömekaniikkaa huomattavasti. Call of Cthulhun ensimmäinen versio julkaistiin 1981.
Pekka Sassi
Pekka Sassi (s. 1969) on suomalainen mediataiteilija, jonka tuotanto koostuu kymmenistä kokeellisista ääni- ja videoteoksista, lyhytelokuvista, installaatioista ja musiikista.
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Historiaa
Petersenin jätettyä Chaosiumin peliä on kehittänyt Lynn Willis. Petersen itse katsoo Willisin työn eroavan omastaan sikäli, että Willis on kauhun suhteen toiveikkaampi ja antaa pelaajille paremmat mahdollisuudet vihollisiaan vastaan. Pelin uusin versio on seitsemäs, vaikka säännöt eivät olekaan juuri muuttuneet vuosien myötä.
Kriūkai
Kriūkai on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 371 asukasta.
Pekka Sassi
Pekka Sassi opiskeli Kuvataideakatemiassa ja valmistui kuvataiteen maisteriksi tila-aikataiteen laitokselta vuonna 2000. Hän on opiskellut myös Taidekoulu Maassa ja Lontoossa Slade School of Fine Artissa. Sassi sai valtion kuvataidetoimikunnan kolmevuotisen apurahan vuonna 2007 ja yksivuotisen vuosina 2016 ja 2017. Vuonna 2019 hänelle myönnettiin kolmivuotinen apuraha. Sassi on media-, video-, valo- ja äänitaidetta ja muita kokeellisia aloja edustavan taiteilijayhdistys Muu ry:n jäsen. Pekka Sassin puoliso on videotaiteilija Elena Näsänen.
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Historiaa
Pelistä on julkaistu Dungeons & Dragonsin mekaniikkaan pohjautuva versio d20 Call of Cthulhu, sekä GUMSHOE-pohjainen Trail of Cthulhu, joka tarjoaa kaksi pelimuotoa: Indiana Jonesin ja Robert E. Howardin jalanjäljillä kulkevan vauhdikkaamman pulpin sekä hienovaraisemman, kauhupainotteisen puristin. Cthulhun kutsusta on olemassa myös suomenkielinen versio, jonka painos on ollut lopussa jo vuosia.
Kuvaus pelistä
Alkuperäisessä Cthulhun kutsussa on kolme pääasiallista peliympäristöä: yleisin on klassinen pelimuoto, joka sijoittuu 1920-luvulle ja usein Uuteen Englantiin – aikakauteen ja ympäristöön jota Lovecraftin novellit yleensä kuvasivat. Kaksi muuta ovat Sherlock Holmes -henkinen 1890-luvun Britannia sekä nykyaika. Peliä voi kuitenkin pelata missä tahansa aikakaudessa, ja sille on julkaistu skenaarioita ja lähdekirjoja jotka sijoittuvat mm. antiikin Roomaan, Stalinin ajan Neuvostoliittoon ja tulevaisuuteen. Pelin yliluonnolliset- ja scifi-elementit mahdollistavat myös matkat fantasiamaailmoihin, vieraisiin universumin kolkkiin ja jopa toisiin ulottuvuuksiin.
Pelaajat omaksuvat yleensä tavallisen ihmisen roolin. Tyypillinen peli alkaa normaaleista olosuhteista, eikä hahmoilla ole aavistustakaan yliluonnollisen olemassaolosta. Sattuman oikusta sankarit päätyvät tutkimaan mysteeriä, joka johdattaa heidät arkisen kokemuspiirin ulkopuolelle, yleensä kulttien tai yliluonnollisten olentojen tielle. Hahmoja kutsutaan tutkijoiksi (inverstigators), koska heidän päätehtävänsä on etsiä ja tulkita johtolankoja. Tämä tapahtuu esimerkiksi rikospaikkoja tutkimalla, ihmisiä haastattelemalla ja kirjastoissa aikaa viettämällä. Toisin kuin toimintapainotteisemmissa peleissä, tutkijoilla ei ole juurikaan toivoa avoimessa taistelussa voimakkaita hirviöitä vastaan. He myös menettävät mielenterveyttä traumaattisten tapahtumien (väkivalta, yliluonnollinen) myötä, mikä heikentää pelaajien toimintakykyä. Cthulhun kutsulle on tyypillistä, että monet hahmoista joko kuolevat tai tulevat hulluiksi kesken seikkailun.
Pekka Sassi
Tuotanto
Sassin tuotantoa on luonnehdittu laaja-alaiseksi mutta omasta linjasta kiinni pitäväksi. Ääni- ja videoteokset ovat rakenteeltaan ”yksinkertaisia ja kirkkaita”. Sassin työtavassa on nähty bricolagen ja kollaasin piirteitä. Hän kerää jatkuvasti materiaalia ja yhdistää löytämäänsä ja itse tuottamaansa kuvaa ja ääntä. Sassin tuotantoon sisältyy sekä ääniteoksia että kuvaa ja ääntä yhdistäviä videoita; näissäkin ääni on usein keskeisin osa. Tyypillisesti niukan kuvamateriaalin muokkaamiseen Sassi käyttää perustekniikoita: leikkausta, häivytystä, kirkkauden ja kontrastin säätöä. Kuva- ja äänimateriaali yhdistyy abstraktiksi teokseksi, joskus tarinaksi.
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Kuvaus pelistä
Pitkälle edenneet hahmot voivat oppia taikuutta tai saada selville salaisuuksia, jotka paljastavat maailmankaikkeuden todellisen luonteen. Mitä enemmän kiellettyä tietoa hahmo on oppinut, sen hatarampi hänen mielenterveytensä on. Pelin taikuus on voimakasta, mutta monesti myös äärimmäisen vaarallista käyttää.
Pekka Sassi
Pienimuotoisia tarinoita
Pekka Sassin tarinalliset teokset ovat monimuotoisia ja leikkaavat erilaisia teemoja."”Sassi ei varsinaisesti kuvaa maailmaa, vaan rakentaa pirstaleisista kuvista peruskertomuksia, joita hän samalla kommentoi – vakavasti ja toisinaan hartaastikin, usein kuitenkin pienen salaivan siivittämänä.”"Ääni-installaatiossa Abgeschrieben (2004) mustat seinät ja tyhjät vitriinit edustavat luonnonhistoriallista museota, jossa on käynnissä inventaario: ääni lukee sanakirjasta saksankielisiä sanoja ja toinen ääni toteaa jokaisen jälkeen ”abgeschrieben”, poistettu. Virhe luetteloinnissa kohdentaa tarinan peruskysymykseen: katoavatko esineet tai asiat, kun niihin viittaavat käsitteet poistetaan?
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Säännöt
Peli käyttää Basic Role-Playing -roolipelijärjestelmää. Hahmoilla on muutama ominaisuus, jotka kertovat millainen hän on (esimerkiksi fyysinen koko ja voima sekä älykkyys), sekä erilaisia taitoja kuvaavat taitoprosentit, jotka kertovat suoraan hahmon mahdollisuuden onnistua kyseistä taitoa vaativassa toiminnassa. Taitoheittoja käytetään vain, jos tilanne on vaativa tai vaarallinen: normaalioloissa hahmot onnistuvat automaattisesti arkisissa toimissaan. Pelissä ei ole hahmoluokkia tai tasoja, vaan hahmot oppivat eri taidoissa paremmiksi käyttämällä niitä. Taikuutta on mukana pelissä, mutta se on epäluotettavaa, käyttäjälleen vaarallista ja mielenterveydelle haitallista.