cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arabian Lawrence
Historiallinen tarkkuus
Elokuvan keskeisistä roolihahmoista neljä – Lawrence, Allenby, Faisal ja Auda ibu Tayi – perustuvat Wilsonin mukaan oikeisiin henkilöihin, tosin näiden henkilöiden kuvaaminen elokuvassa on herättänyt kritiikkiä. Neljä muuta keskeistä hahmoa – Dryden, eversti Brighton, Sherif Ali ja Jackson Bentley – luotiin edustamaan useampia henkilöitä ja erilaisia teemoja. Wilsonin mukaan Dryden näyttää saaneen vaikutteita D. G. Hogarthista ja Ronald Storrsista. Bolt katsoo, että eversti Brighton edustaa perinteistä brittiläistä säädyllisyyttä, jossa Lawrence nostaa esiin vuoroin ihailua ja tyrmistystä. Wilson taas näkee, että hahmon uskottavuudesta huolimatta se ei kuitenkaan perustu oikeaan henkilöön. Boltin mukaan Sherif Ali edustaa orastavaa arabinationalismia. Wilsonin mukaan kukaan yksittäinen arabijohtaja ei kuitenkaan ollut Lawrencen seurassa niin pitkään kuin elokuvassa näytetään. Boltin mukaan Jackson Bentley, Lawrencea seuraava lehdistöagentti, edustaa sensaatiohakuista lehdistöä. Wilsonin mukaan Lowell Thomas, johon hahmo perustuu, oli tosiasiassa Lawrencea nuorempi ja tämän seurassa ainoastaan viikon.
Discorsi e Dimostrazioni Matematiche, intorno a due nuoue scienze
Toisin kuin Dialogo dei due massimi sistemi del mondo, Kaksi tiedettä ei ollut inkvisition hyväksymä. Jumalanpilkkaoikeudenkäynnin jälkeen hänen töidensä julkaisu oli kiellettyä inkvisition mukaan. Julkaisuyritysten epäonnistuttua Ranskassa, Saksassa ja Puolassa hollantilainen Elsevier Leidenissä otti sen painettavakseen. Hollannissa inkvisition määräyksellä ei ollut juurikaan valtaa.
Arabian Lawrence
Palkinnot
Muita palkintoja:
Muut tuotannot
Ralph Fiennesin tähdittämä televisioelokuva A Dangerous Man: Lawrence After Arabia (1992) seuraa Lawrencea ja prinssi Faisalia Pariisin rauhankonferenssissa. Werner Herzogin ohjaamassa Gertrude Bellin elämäkerrallisessa elokuvassa Queen of the Desert (2015) Lawrencea näyttelee Robert Pattinson.
Karl Peter Mazér
thumb|upright|Maria Röhl, Carl Peter Mazer, 1835.
Discorsi e Dimostrazioni Matematiche, intorno a due nuoue scienze
Dialogissa olleet kolme miestä jatkavat keskustelua, mutta he ovat muuttuneet. Simplicio ei ole enää itsepäinen aristoteelinen vaan pikemminkin kuin Galilei aiempina vuosina. Sagredo edustaa keskitietä ja Salviati pysyy Galilein puhemiehenä.
Clumberinspanieli
Clumberinspanieli (Clumber Spaniel) on brittiläinen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 8.
Golden Air
thumb|right|250px|Golden Airin [[Saab 2000 (SE-LTX).]]
Golden Air oli lyhyitä reittejä lentävä ruotsalainen, vuosina 1976-2012 toiminut lentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimi Trollhättan Ruotsissa. Yhtiö lensi enimmäkseen kotimaanlentoja Ruotsissa sekä lisäksi Ängelholmista Norjaan ja Saksaan. Suomessa yhtiö teki pitkään yhteistyötä Finncomm Airlinesin (nyk. Norra) kanssa ja joitakin Finncommin kotimaanlentoja operoitiin Golden Airin kalustolla  (mutta Finncommin miehistöillä) aina vuodesta 1999 tammikuuhun 2008 asti. Alankomaalainen Braathens osti Golden Airin vuonna 2012, tosin nimi jäi eräiden Ruotsin kotimaanlentojen markkinointinimeksi.
Clumberinspanieli
Alkuperä
Clumberinspanieli on jalostettu roduksi Englannin Nottinghamshiressa, The Dukeriesissa sijaitsevan Clumber Park -puiston alueella, mistä rotu on myös saanut nimensä.
Karl Peter Mazér
Karl Peter Mazér (1807 Tukholma, Ruotsi – 18. tammikuuta 1884 Napoli, Italia) oli ruotsalainen taidemaalari, erityisesti muotokuvamaalari.
Golden Air
Golden Air perustettiin syyskuussa 1976, mutta omistajavaihdoksen yhteydessä 16. heinäkuuta 1993 se kävi läpi merkittävät uudelleenjärjestelyt ja lennot sen alaisuudessa alkoivat 15. elokuuta samana vuonna. Emoyhtiön nimi on Erik Thun AB.
Laivasto
Golden Airin omistuksessa tai hallinnassa ennen fuusiota Braathensin kanssa: Erik Thun Ab omisti myös pari muuta konetyyppiä, kuten BAe ATP ja saman valmistajan 146-koneita.
Clumberinspanieli
Luonne
Clumberinspanieli on älykäs ja erittäin aktiivinen koirarotu. Se työskentelee äänettömästi ja sillä on tarkka hajuaisti. Clumberinspanieli on luonteeltaan pidättyväisempi kuin muut spanielirodut. Normaalisti sillä ei ole lainkaan taipumusta aggressiivisuuteen; se on ihmisystävällinen ja luotettava, mutta hieman syrjään vetääntyvä.
Ulkonäkö
Clumberinspanieli on raskasluustoinen, mutta tasapainoinen rotu. Sille ovat ominaisia neliömäinen ja jykevä pää sekä raskas kuono. Sen silmät ovat lempeät, kirkkaat, tumman meripihkan väriset ja hieman painuneet. Clumberinspanielin raajojen tulee olla voimakkaat, lihaksikkaat ja hyvin kehittyneet. Runko on pitkä ja raskas, rintakehä on syvä ja kylkiluut hyvin kaarevat. Häntä on vahva, matalalle kiinnittynyt ja hapsukas. Rodun erikoisuus on rullaava askellus (rolling gait), joka perustuu pitkään vartaloon ja lyhyisiin raajoihin. Pääväri on valkoinen, jossa voi olla sitruunankeltaisia tai oransseja merkkejä. Kuonon alue on täplikäs.
Karl Peter Mazér
Hänen teoksiaan oli ensi kerran näyttelyssä Tukholman taideakatemiassa 1836, jolloin hän asetti näytteille 24 öljymaalausta, mutta näyttely ei juuri herättänyt huomiota. Hän muutti Suomeen, jossa asui 1837–1838 ja maalasi sinä aikana lukuisia muotokuvia, muun muassa J. L. Runebergista. Ateneumin taidemuseossa on hänen teoksensa Madonna de Cardellino.
thumb|vasen|P. I. Mordvinovin muotokuva, 1842.
Rami Tapper
thumb|Rami Tapper Rami Tapio Tapper (s. Salo) on suomalainen laulaja, soittaja, säveltäjä ja sanoittaja joka aloitti uransa Muleskinners-yhtyeessä vuosina 1981–1984. Rami Tapper oli perustamassa the Jokers -yhtyettä vuonna 1987. The Jokersin hajottua 1992 hän oli perustamassa Flatmates-yhtyettä. Yhtyeen toiminnan loputtua Tapper aloitti yhden miehen orkesterilla kiertämään ruotsinlaivoja ja erilaisia tilaisuuksia. Vuonna 2003 hän perusti Southwest Skiffle Boys -yhtyeen.
Tapperin ensimmäisellä soololevyllä käytettiin muusikkoina Baba Salamaa, Anssi Saarnilehtoa ja Janne Salosta.
Kirje suurherttuatar Kristiinalle
Kirje suurherttuatar Kristiinalle on Galileo Galilein vuonna 1615 kirjoittama essee. Se käsittelee Raamatun Ilmestyskirjan ja tieteen silloisten uusien keksintöjen välisiä suhteita.
Kristiina, Lothringenin herttuan Kaarle III:n tytär, Katariina de’ Medicin tyttärentytär ja Ferdinando I de’ Medicin leski, oli Toscanan suurherttuatar vuosina 1587–1609. Hän nimitti Galilein Pisan yliopiston matematiikan professoriksi vuonna 1588.
Brookhaven (Mississippi)
Brookhaven on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 12 513. Kaupunki on Lincolnin piirikunnan hallintokeskus.
Brookhaven sijaitsee noin 96 kilometriä osavaltion pääkaupunki Jacksonista etelään.
Sinisiipilehvi
Sinisiipilehvi (Chloropsis cochinchinensis) on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sinisiipilehviä tavataan laajalla alueella Aasian kaakkoisosissa ja sitä esiintyy useilla luonnonsuojelualueilla. Sen kanta on laskussa häkkilinnuksi pyydystämisen takia ja se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
HMS Visby (1942)
HMS Visby (runkonumerot J11 ja F11) oli Ruotsin laivaston Visby-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Göteborgista Götaverkeniltä. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 10. elokuuta 1943.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982.
Samsung Z140
Samsung Z140 on Samsungin valmistama 3G-puhelin, joka julkistettiin joulukuussa 2005.
Puhelimen käyttöjärjestelmä on valmistajan oma.
Laite tukee GSM:ää kolmella taajuudella (900, 1800, 1900 MHz). Lisäksi se tukee W-CDMA:ta (2100 MHz).
Wangari Maathai
thumb|Wangari Maathai Wangari Muta Maathai (1. huhtikuuta 1940 Nyeri, Kenia – 25. syyskuuta 2011 Nairobi, Kenia ) oli kenialainen kikuju-heimoon kuulunut ympäristöaktivisti. Hän sai vuoden 2004 Nobelin rauhanpalkinnon työstään kestävän kehityksen, demokratian ja rauhan puolesta.
Maathai perusti Green Belt -liikkeen vuonna 1977 taistelemaan muun muassa eroosiota vastaan puita istuttamalla. Järjestö on istuttanut miljoonia puita useissa Afrikan valtioissa. Liike laajeni myös ajamaan yhteiskunnallisia muutoksia ja vastustamaan Daniel arap Moin korruptoitunutta hallintoa. Maathai pidätettiin ja pahoinpideltiin useita kertoa hänen vastustettuaan muun muassa vaikutusvaltaisten poliitikkojen harjoittamaa maiden ja metsien anastusta. Moin valtakauden loputtua Maathai valittiin Kenian parlamenttiin ja hän toimi apulaisympäristöministerinä 2003–2005.
Maathai on myös aiheuttanut polemiikkia mielipiteillään. Nobel-seremonian alla kenialainen lehti kertoi Maathain väittäneen HI-viruksen olevan alun perin länsimaisten tutkijoiden kehittämä Afrikan väestön kontrolloimista varten. Maathai kiisti tämän, mutta Time-lehden haastattelussa hän kuitenkin sanoi ettei HIV ole apinoista peräisin kuten väitetään.
Maathai kuoli syöpään 71-vuotiaana.
Gustaf Lucander
Gustaf Lucander (myös Locander tai Lukander, 1743 / 1744 luultavasti Rymättylä – 1805 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Lucander oli aikoinaan suosittu kirkkomaalari, josta tiedetään varsin vähän. Seuraavat merkinnät perustuvat kahteen julkaisemattomaan käsikirjoitukseen: 1) kirkkomaalausta ja ammattiuraa koskevat tiedot Troberg, Marja: "Gustaf Lucander och hans konstverk i olika kyrkor - en nästan bortglömd skärgårdskonstnär", 2) elämäkertatiedot Franzén, Rune: "Kyrkomålaren Gustaf Lucander (1743-1805)".
Sukutausta ja perhe
Gustaf Lucanderin isä oli vaatturi Eric Hendrichsson, myöhemmin Lucander, joka syntyi Rymättylän Ylikylässä huhtikuussa 1699. Äiti oli Anna Christina Cronbach. Perhe muutti myöhemmin Rymättylästä Nauvoon. Gustaf oli seitsemästä sisaruksesta kuudes. Hänen syntymäpaikkaansa ei dokumenteista löydy, mutta nuoremman veljen Abrahamin syntymäpaikka 1747 on Nauvo.
Dialogi kahdesta maailmanjärjestyksestä
Dialogi kahdesta maailmanjärjestyksestä eli Dialogi on Galileo Galilein kirjoittama aurinko- ja maakeskistä maailmankuvaa käsittelevä kirja. Se julkaistiin inkvisition nimellisellä hyväksynnällä Firenzessä 1632. Seuraavana vuonna Galilei tuomittiin jumalanpilkasta, jolloin kirja lisättiin katolisen kirkon kiellettyjen kirjojen luetteloon, josta se poistettiin vasta 1822. Samalla myös muut Galilein teokset kiellettiin. Kirja muodostuu neljän päivän aikana käytävistä kahden filosofin ja yhden maallikon välisistä keskusteluista.
Kirjoittaessaan Galilei kutsui teostaan nimellä Dialogi vuorovesistä. Inkvisition hyväksymä painos sai nimen Dialogi luoteesta ja meren virtauksesta. Galilein käskettiin poistaa kaikki vuoroveteen liittyvä otsikosta ja johdannosta. Hän ei saanut puolustaa vuorovesiteoriaansa, koska se perustui Maan liikkumiseen.
Gustaf Lucander
Sukutausta ja perhe
Vuonna 1773 on Nauvon kirkonkirjassa maininta maalari Gustaf Lucanderista, vaimosta ja tyttärestä, jotka asuvat Kyrkbackenissa. Lucander asui Nauvon Druckisissa maalatessaan Nötön kappelia. Perhe muutti Turkuun 1774, mutta oleskeli myös sen jälkeen useaan otteeseen Nauvossa.
Opinnot ja ammattiura
Lucanderin ammattiurasta tiedetään, että:
Lucander taiteilijana
Lucander on vuonna 1771 maalannut Nauvon Nötön kappelikirkon alttaritaulun. Maalaus esittää ristiinnaulitsemista, ikkunaa lähinnä on maalaus Jeesuksen syntymästä. Lehterimaalaukseen Lucander sijoitti oman nimensä, lahjoittajan eli rovasti Mjödhin nimen sekä vuosiluvun. Kirkossa on muotokuvamaalaus, joka myöhemmin (1929) on todettu Gustaf Lucanderin omakuvaksi.
Samana vuonna Lucander maalasi Paraisten kirkon saarnatuolin. Kolmen lehterin reunamaalaukset hän toteutti veljensä avustuksella. Seuraavana vuonna hän koristi Nauvon kirkon saarnatuolin katoksen reunat kuudella kerubin kuvalla. Lehterin reunoihin hän maalasi vanhatestamentillisia henkilökuvia sekä aatelisvaakunoita. Saarnatuoli ja lehterin reunakuvat siirrettiin Turun historialliseen museoon, jossa ne paloivat pommituksessa 1941.
Lucander maalasi Piikkiön kirkon alttaritaulut vuonna 1776. Suuren alttaritaulun aiheena on ristiinnaulitseminen ja sen alla olevan pienemmän taulun aiheena on viimeinen ehtoollinen. Lisäksi Lucander maalasi ison esirippuja kuvaavan maalauksen päätyseinälle ja tämän yläpuolelle Kristuksen ylösnousemusta kuvaavan puulevyn.
Kemiön kirkon alttaritaulu on vuodelta 1787.
Kuusiston kirkon maalaukset ovat Lucanderin ja Gabriel Gotthard Sweidellin vuonna 1796 tekemät. Sweidell teki alttaritaulun, Lucander lehterikaiteen apostolien kuvat.
Huittisten kirkon sivualttarin alemman taulun Lucander kunnosti 1798 sen vahingoituttua mahdollisesti tulipalossa. Kunnostus oli niin perusteellinen, että taulua voi jopa pitää hänen maalaamanaan.
Kettil
Kettil on muinaisskandinaavinen, nykyisin harvinaiseksi jäänyt miehen etunimi, joka johtuu skandinaavisesta kypärää merkitsevästä sanasta. Nykyisin nimestä on yleisemmässä käytössä muunnos Kjell.
Suomessa nimi Kettil on vuoden 1900 jälkeen annettu alle 55 henkilölle. Harvinaisuudestaan huolimatta nimi esiintyy kuitenkin Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa, jonka mukaan Kettilin samoin kuin Kjellinkin nimipäivä on 8. kesäkuuta.
Gustaf Lucander
Lucander taiteilijana
Vuonna 1802 Lucander maalasi Iniön kirkon alttaritaulun ja muut kirkon maalaukset. Valitettavasti kirkon sisusta tuhoutui tulipalossa 1880.
Ispoure
thumb|250px|Ispouren kylä Ispoure on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 618 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ispouren pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Gustaf Lucander
Lucander taiteilijana
Vuonna 1803 Lucander maalasi Nakkilan kirkon lehterien kaiteet raamatullisin hahmoin. Kirkko purettiin 1887.
Horemheb
Horemheb oli Egyptin 18. dynastian viimeinen faarao. Hän hallitsi vuosina 1323–1295 eaa.
Perhe
Horemheb ei ollut kuninkaallista syntyperää, vaan hän oli toiminut edeltävien faaraoiden (mm. Tutankhamonin ja Ayn) upseerina. Faarao Ayn kuoleman jälkeen silloinen upseeri Horemheb julisti itsensä faaraoksi.
Hänen vanhemmistaan tai muusta perheestään ei ole asuinpaikan lisäksi juurikaan tietoa. He asuivat todennäköisesti Herakleopoliissa (muinaisegyptiläiseltä nimeltään Nen(i)-nesut/Hut-nen-nesu).
Vaimoja hänellä oli kolme. Ensimmäinen, aatelisnainen Amenia, kai kuoli ennen Horemhebin nousua faraoksi. Toinen vaimo oli Mutnodjmet, joka oli mahdollisesti faarao Akhenatenin vaimon Nefertitin sisar. Mutnodjmet kuoli kai noin 45-vuotiaana Horemhebin hallittua 13 vuotta, ehkä synnytykseen. Muumion perusteella hän oli synnyttänyt useasti, mutta Horemhebillä ei kuollessaan ollut eläviä perillisiä.
Ian Stuart Donaldson
Ian Stuart Donaldson, taiteilijanimeltään Ian Stuart, (11. elokuuta 1957 – 24. syyskuuta 1993) oli englantilaisen skinhead-rockyhtye Skrewdriverin perustaja ja johtohahmo.
Horemheb
Valtakausi
Valtaan päästyään Horemheb julkisti Horemhebin ediktin nimellä tunnetun julistuksen, joka on löydetty steelaan kaiverrettuna Karnakista. Siinä kuvattiin maan tuolloista surkeaa tilaa, kansan kurjuutta ja virkamiesten väärin­käytöksiä. Ediktissä uhattiin ankarilla rangaistuksilla: vilppiin syyllistyneiltä virkamiehiltä oli leikattava nenä ja myös maanpakorangaistus palautettiin käyttöön.
Ian Stuart Donaldson
Stuart varttui Blackpoolissa, jossa hän perusti yhtyeensä Skrewdriverin vuonna 1977. Yhtye hajosi kaksi vuotta myöhemmin, mutta Stuart muodosti sen uudelleen eri muusikkojen kanssa vuonna 1982. Uusi Skrewdriver kannatti antikommunismia ja äärioikeistolaisuutta ja se oli yksi päätekijä Rock Against Communism -konserteissa. Stuart myös johti nationalistista Blood&Honour-organisaatiota, joka levittää oikeistolaista musiikkia ja järjestää konsertteja.
Horemheb
Valtakausi
Horemheb teki myös voitavansa hävittääkseen kaikki muistot Akhenatonista ja tämän kolmesta seuraajasta, Smenkhkaresta, Tutankhamonista ja Aysta, joita hän piti syyllisinä Egyptissä tuolloin vallinneeseen kurjuuteen. Niinpä heitä esittävät veistokset joko rikottiin tai niistä hakattiin nimet pois ja tilalle hakattiin uuden hallitsijan nimi. Myös Akhenatonin rakennuttamat Atonin temppelit purettiin. Horemheb selitti myös olleensa Amenhotep III:n laillinen seuraaja, minkä vuoksi egyptiläisissä asia­kirjoissa alettiin laskea hänen hallitus­vuotensakin Amenhotep III:n kuolemasta, vaikka hän todellisuudessa nousi valtaan lähes 30 vuotta myöhemmin. Sen vuoksi eräissä egyptiläisissä teksteissä hänen mainitaankin hallinneen 50 vuotta. Vielä seuraavan 19. dynastian aikaisissa luetteloissa, esimerkiksi Abydoksen kuningas­luettelossa, Horemheb mainitaan Amenhoptep III:n välittömänä seuraajana.
Ian Stuart Donaldson
Stuart julkaisi kaksi sooloalbumia ja oli avainjäsenenä kahdessa muussakin kokoonpanossa, White Diamondissa ja The Klansmenissa. Hän myös julkaisi yhdessä Skrewdriverin kitaristin Stiggerin kanssa albumit Patriotic Ballads vol. 1 ja 2.
Horemheb
Hauta
Horemhebin hauta sijaitsee Kuninkaiden laaksossa (hauta KV57). Lisäksi hänellä oli Sakkarassa keskeneräinen ei-kuninkaallinen hauta, joka kuitenkin jäi käyttämättä. Horemhebin kivinen sarkofagi on yhä haudassa, mutta muumiota ei ole löydetty. Sen sijaan haudasta on löydetty naisen ja vastasyntyneen lapsen muumiot, jotka ovat todennäköisesti kuuluneet Mutnodjmetille ja hänen lapselleen.
Ian Stuart Donaldson
Stuart kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1993.
Horemheb
Seuraaja
Horemhebilla ei ollut perillisiä, joten 18. dynastia päättyi hänen kuolemaansa. Hänen visiirinsä (pääministerinsä), armeijan komentajan poika, nousi faraoksi nimellä Ramses I.
Populaarikulttuurissa
Horemheb on myös keskeisessä sivuosassa Mika Waltarin romaanissa Sinuhe egyptiläinen.
Yazoo City
Kaupunki perustettiin 1824 nimellä Hannan's Bluff. Tämän jälkeen se sai nimen Manchester. Vuodesta 1839 lähtien nimi on Yazoo City.
Itxassou
thumb|250px|Itxassoun kylän pääkatu Itxassou on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 770 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Itxassoun pinta-ala on 39 neliökilometriä.
HMS Sundsvall (1942)
HMS Sundsvall (runkonumerot J12 ja F12) oli Ruotsin laivaston Visby-luokan hävittäjä.
Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1942 Erikbergs Mekaniska Verkstad AB:n telakalla ja se otettiin 17. syyskuuta 1943 palvelukseen. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982.
Hyvänlaatuinen asentohuimaus
Hyvänlaatuinen asentohuimaus johtuu sisäkorvan tasapainoelimen toiminnan häiriöstä. Sen oireena on toistuva pään asennon muutoksiin liittyvä huimaus. Asentohuimaus on melko yleinen ikääntyvien ongelma. Hankalista oireista huolimatta hyvänlaatuinen asentohuimaus ei ole aivoverenvuodon, kasvaimen tai muun vakavan sairauden merkki.
Oireita
On arvioitu, että noin neljäsosa väestöstä kokee erilaisia huimausoireita. Jatkuvaa tai yli vuoden ajan toistuvaa huimausta potee noin 15 % huimauspotilaista.
Hyvänlaatuisen asentohuimauksen oireita ovat
Huimausta aiheuttavia liikkeitä voivat olla
Jos huimaukseen liittyy jäsenten puutumista tai heikkoutta, potilas on toimitettava lääkäriin tarkempia tutkimuksia varten. Samoin jos oireet ovat voimakkaita, kannattaa niiden ilmetessä ensimmäistä kertaa käydä lääkärissä, jotta mahdolliset muut huimauksen syyt voidaan sulkea pois. Lääkärin tekemässä tutkimuksessa ei tarvita laboratorio- tai konetutkimuksia.
Oireiden syy
frame|Sisäkorvan tasapainoelin ja sen kaarikäytävät.
Hyvänlaatuinen asentohuimaus johtuu sisäkorvan tasapainoelimen toiminnan häiriöstä. Tasapainoelimessä on kolme kaarikäytävää, joiden sisältämä neste liikkuu vatupassin nesteen tavoin, kun päätä kallistetaan. Kaarikäytävät kaartuvat kolmessa toisiinsa nähden kohtisuorassa tasossa, minkä vuoksi ne havaitsevat eri suuntiin suuntautuvaa liikettä.
Joskus johonkin kaarikäytävään muodostuu sakkaa, joka muuttaa tasapainoon liittyviä aistimuksia. Keskushermosto ei kuitenkaan saa vastaavia signaaleja toisesta sisäkorvasta. Ristiriita eri puolilta tulevien aistimusten välillä aiheuttaa keskushermostolle tulkintaongelman, ja se koetaan huimauksena.
Yleensä sakkaa kertyy taaempaan (posterioriseen) kaarikäytävään, sillä siitä sakka ei pääse poistumaan itsestään niin helposti kuin kahdesta muusta (ylemmästä ja horisontaalisesta) kaarikäytävästä. Sakka on kaarikäytävässä olevaa nestettä painavampaa, joten sitä voidaan poistaa kallistamalla päätä sopivilla liikesarjoilla.
Hyvänlaatuisen asentohuimauksen hoito
Hyvänlaatuinen asentohuimaus korjaantuu ajan myötä itsestään. Toipumista voi kuitenkin nopeuttaa liikesarjoilla, joka poistaa kaarikäytävään kertynyttä sakkaa. Tavallisimmin ongelma on taimmassa kaarikäytävässä, ja riippuen huimauksen lähteestä kannattaa käyttää hieman erilaisia harjoitteita. Tunnetaan Brand-Daroffin, Epleyn ja Semantin manööverit.
Catillus
Catillus (Kettil) toimi Suomen piispana vuosina 1266–1286. 1400-luvun alusta peräisin olevan Palmsköldin katkelman vanhemman osan mukaan hän oli syntynyt Länsi-Götanmaalla. Hänen aikanaan perustettiin vuonna 1276 tuomiokapituli Räntämäelle. Kettil myös haudattiin Räntämäelle eli Koroisten piispankirkkoon.
Kettil on ensimmäinen Suomen piispa, josta on säilynyt maininta alkuperäisasiakirjassa Turun piispana. Asiakirja on päivätty Ruotsissa Husbyssä 26. kesäkuuta 1270. Kettilistä on runsaasti asiakirjamainintoja vuosilta 1270–1281, mutta ne kertovat etupäässä Kettilin osallistumisesta Ruotsin piispojen kokouksiin ja muihin valtiollisiin tilaisuuksiin Ruotsissa. Suomessa päivättyjä Kettilin kirjeitä ei ole säilynyt.
Johan Danielsson
Johan Danielsson (s. 30. kesäkuuta 1982 Borlänge) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Ruotsin asunto- sekä apulaistyömarkkinaministeri 2021–2022. Vuosina 2019–2021 hän toimi meppinä. Hän on aiemmin työskennellyt keskusammattijärjestö LO:ssa. Hän on kotoisin Borlängestä ja opiskellut valtio-oppia Linköpingin yliopistossa.
Kultaotsalehvi
Kultaotsalehvi (Chloropsis aurifrons) on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kultaotsalehviä tavataan Intian niemimaalla ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kolmion merkilliset pisteet
pienoiskuva|Osa kolmion merkillisistä pisteistä asettuu [[Eulerin suoralle. Kuvassa näkyvät tunnetuimmat merkilliset pisteet: kolmion painopiste, ortokeskus, yhdeksän pisteen ympyrän keskipiste ja kolmion keskinormaalien leikkauspiste.]] Kolmion merkillisellä pisteellä tarkoitetaan geometriassa yleensä leikkauspistettä, jossa kolmioon liittyvät kolme samalla tavalla muodostettua suoraa tai janaa leikkaavat toisensa. Jo antiikin Kreikassa tiedettiin kolmion kulmanpuolittajien, korkeusjanojen, keskinormaalien ja keskijanojen muodostavan tällaisia pisteitä, koska kolmion muoto ei vaikuttanut janojen leikkautumiseen eli konkurrenssiin. Myöhemmin merkillisiin pisteisiin löytyi uusia ja varsin mutkikkaitakin tapauksia, joissa niissäkään kolmion muoto ei vaikuta pisteen syntymiseen.
Mikä tahansa kolmion lähellä oleva piste ei ole merkillinen piste. Se tulee voida määrittää sellaisen geometrisen toimenpiteen avulla, joka on mahdollista suorittaa kolmen eri kulman tai sivun funktiona muihin kolmion osiin nähden. Esimerkiksi kolmion painopiste on tämän perusteella merkillinen piste, koska se syntyy leikkauspisteenä jokaisesta kolmion kärjestä vedetystä, vastaisen sivun keskipisteeseen kulkevasta janasta. Toimenpiteen tulee olla myös symmetrinen, eli painopistettä määrittävän keskijanan tulee olla sama vedettiinpä se kärjestä A janalle BC tai kärjestä A janalle CB. Toimenpiteen tulee vielä lopuksi olla homogeeninen, eli yhdenmuotoisten kolmioiden merkilliset pisteet sijaitsevat samassa suhteellisessa paikassa.
Kimberlingin luettelo
Kimberlingin piste on yleisnimitys Clark Kimberlingin tutkimista ja luettelemista kolmion merkillisistä pisteistä. Osa pisteistä, neljä yllä lueteltua tapausta, tunnettiin jo antiikin Kreikassa, mutta osa on keksitty myöhemmin ja varsin monet vasta nykypäivinä. Julkaistussa luettelossa on yli 5 000 merkillistä pistettä. Luettelon pisteet on indeksoitu ja niitä voidaan merkitä lyhyesti joko X_i tai X(i).
Kolmion merkilliset pisteet sijaitsevat tasolla suhteessa kolmion muotoihin, joten niiden paikka pitää ilmoittaa suhteellisilla koordinaateilla. Sijainti ilmoitetaan yleisesti käyttäen joko kolmion mittoja hyödyntäviä todellisia koordinaatteja, trilineaarisia koordinaatteja tai barysentrisiä koordinaatteja. Karteesisia eli suorakulmaisia koordinaatteja on tasogeometriassa kaksi, mutta trilineaarisia ja barysentrisiä koordinaatteja aina kolme. Merkillisillä pisteillä on keskinäisiä yhteyksiä, mikä tekee niistä matemaattisesti mielenkiintoisia tutkimuskohteita.
Merkillisiä pisteitä
Viimeistään antiikin aikana havaittiin, että muodostaan riippumatta kolmiolla on neljä erityisen säännön mukaan muodostettavaa konkurrenttia janaa tai suoraa: kulmanpuolittaja, keskijana, keskinormaali ja korkeusjana. Näiden viivojen leikkauspisteitä kutsuttiin kolmion merkillisiksi pisteiksi.
Antiikin merkilliset pisteet
Tasasivuisella kolmiolla nämä kaikki neljä merkillistä pistettä yhtyvät samaksi pisteeksi.
Klassiset merkilliset pisteet
Klassisiin merkillisiin pisteisiin luetaan antiikin pisteiden lisäksi vielä seuraavat pisteet, jotka huomattiin paljon myöhemmin:
Hellfire
Hellfire on norjalaisen black metal -yhtyeen 1349:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Siitä on julkaistu myös tupla-LP-versio vuonna 2006. Kappaleeseen "Sculptor of Flesh" kuvattiin myös video.
Levyn erikoispiirteisiin kuuluu päätösraita, joka on samalla levyn Hellfire nimikappale. Se on yhtyeelle poikkeavasti hieman hidastempoisempi kappale, ja kestää 13 minuuttia ja 49 sekuntia eli periaatteessa yhtyeen nimen verran.
Markus Merk
Markus Merk (s. 15. maaliskuuta 1962 Kaiserslautern) on entinen saksalainen jalkapalloerotuomari. Merk oli kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari vuosina 1992–2007. Siviiliammattiltaan hän on hammaslääkäri. Merk on naimisissa ja hänellä on yksi poika.
Merk aloitti tuomaroinnin 2. Bundesliigassa jo vuonna 1985. Vuonna 1988 hän tuomitsi avausottelunsa Bundesliigassa ja vuonna 1992 hänestä tuli FIFA:n virallinen tuomari. Merk tuomitsi urallaan viisi suurta finaalia, mukaan lukien vuoden 2004 EM-finaalin ja kauden 2002–2003 Mestareiden liigan finaalin. Merk valittiin urallaan seitsemän kertaa Saksan parhaaksi tuomariksi ja hänellä on hallussaan myös eniten otteluita Bundesliigassa puhaltaneen tuomarin titteli. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa Merk tuomitsi kolme ottelua. Hän päätti uransa vuonna 2007.
Ennen vuoden 2004 EM-finaalia Kreikan ja Portugalin välillä nousi kohu, sillä Kreikan saksalaisvalmentaja Otto Rehhagel oli Merkin potilaana tämän hammaslääkäriasemalla.
Humppilan kirkko
Humppilan kirkko on Humppilan seurakunnan kirkko Humppilassa Kanta-Hämeessä. Kirkko on rakennettu samalla paikalle jolla sijaitsi seurakunnan aiempi, uudenvuodenpäivänä 1917 tulipalossa tuhoutunut puukirkko. Harmaasta graniitista ja tiilestä rakennetun kirkon suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck ja se on valmistunut vuonna 1922. Stenbäckin piirustusten mukaisesti oli aiemmin rakennettu Terijoen kirkko. Muodoltaan kirkko on pitkäkirkko ja istumapaikkoja siinä on 600. Torni on eteisen kohdalla ja sillä on korkea ja jyrkkä huippu.
Kirkon urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1969 ja niissä on 14 äänikertaa. Alexandra Såltinin maalaama alttaritaulu kuvaa Jeesusta Getsemanessa.
HMS Hälsingborg
HMS Hälsingborg (runkonumerot J13 ja F13) oli Ruotsin laivaston Visby-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin 1941 Götaverkenillä Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1943. Alus otettiin 30. marraskuuta palvelukseen ja se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1978.
Naurettavat naapurit
Naurettavat naapurit on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän Ankantekijät-sarjan kuudes teos. Suurin osa teoksen tarinoista on piirtänyt suomalainen ankkapiirtäjä Kari Korhonen, mutta Daniel Branca on piirtänyt kaksi sarjaa sekä Vicar ja Estéban kumpikin yhden. Kaikki tarinat ovat Kari Korhosen käsikirjoittamia. Kirja on julkaistu vuonna 2006.
Porin Kärpät
Porin Kärpät oli porilainen palloilulajeihin erikoistunut urheiluseura. Se pelasi Kaukalopalloliigassa kaudesta 1998–1999 kauteen 2010–2011, mutta luopui sen jälkeen sarjapaikastaan. Kärpät on voittanut lajin Suomen mestaruuden vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2009.
Aiemmin seurassa on pelattu myös useita muita palloilulajeja. Tällä hetkellä seuralla ei ole toimintaa.
Historia
Porin Kärpät perustettiin maaliskuussa 1932. Joukkueen perustajana toimi Luntin sakki, joka koostui Porin kaupungin Viidennen osan nuorisoryhmästä. Ensimmäisinä vuosina joukkue pelasi jalka- ja jääpalloa. Jo alusta lähtien seurassa painotettiin junioritoimintaa. Vuonna 1944 Kärpät otti ohjelmaan kaksi uutta lajia, käsi- ja koripallon. Lisäksi seuraan perustettiin naisjaosto.
1950-luvun lopulla alkoivat neuvottelut Kärppien ja Porin Palloilijoiden yhdistymisestä. Tarkoituksena oli luoda uusi seura, joka onnistuisi nousemaan valtakunnalliselle huipulle. Seurojen yhdistyminen toteutui lopulta vuonna 1960. Käytännössä asia hoidettiin niin, että PoPa vaihtoi nimeään ja Kärpät liittyi uuteen seuraan, jonka nimeksi tuli Porin Karhut.
Porin Kärpät ei kuitenkaan lakannut olemasta rekisteröitynä seurana, vaikka se lopettikin aktiivisen toimintansa. Uusi tuleminen nähtiin vuonna 1990, kun joukko Club 20 -puulaakijoukkueessa pelanneita porilaisia kaukalopallonharrastajia ilmoittautui Kärppien nimellä vasta perustetun Suomen kaukalopalloliiton I-divisioonaan. Liigaan Kärpät nousi keväällä 1998.
Jalkapallo
Jalkapallossa Kärpät on pelannut korkeimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Itä-Länsi-sarjassa, vuonna 1939. Muutoin seura esiintyi lähinnä kolmannella sarjatasolla Maakuntasarjassa.
Vuonna 1948 Kärpät voitti Suomen Palloliiton A-nuorten mestaruuden, mutta hävisi Suomen mestaruudesta pelatun ottelun TUL:n mestarille Kotkan Työväen Palloilijoille. Nuorten joukkueen tunnetuin pelaaja oli myöhemmin kahdeksan jalkapallon A-maaottelua pelannut Erkki Harell.
Jääpallo
Kärpät ohitti Porin jääpallon ykkösseurana PoPa:n, ja nousi ensimmäisenä satakuntalaisena joukkueena Jääpallon SM-sarjaan kaudella 1939, mutta talvisodan takia sarja jäi seuraavana kautena pelaamatta, joten Kärpät nähtiin sarjassa vasta vuonna 1941. Visiitti jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi, kun Kärpät jäi lohkonsa viimeiseksi ja putosi takaisin suomensarjaan.
Vuonna 1945 seura nousi seuraavan kerran jääpallon ylimmälle sarjatasolle pelaten ylimmällä sarjatasolla kaudet 1946, 1947 ja 1948. Viidennen kerran Porin Kärpät kävi jääpallon ylimmällä sarjatasolla kaksilohkoisessa SM-sarjassa kaudella 1952. Kausi päättyi putoamiseen, ja Kärpät luopui seuraavan kauden Suomensarjapaikastaan. Kärpät palasi kuitenkin vielä jääpallon pariin, ja jatkoi maakuntasarjassa 1954, voittaen länsilohkon ja nousten suomensarjaan kaudeksi 1955. Kärppien jääpallotoiminta loppui vuonna 1958, ja seura alkoi panostaa jääkiekkoon, jonka se oli aloittanut kymmenen vuotta aiemmin. Vähitellen jääkiekko oli hivuttautunut seuran talviseksi ykköslajiksi. Osa Kärppien jääpalloilijoista oli myöhemmin perustamassa Porin Narukerää, joka jatkoi kaupungin jääpalloperinteitä.
Jääkiekko
thumb|vasen|Porin Kärpät - [[FC Jazz|PPT 50-luvulla]] Kärpät aloitti jääkiekon 1940-luvun lopulla, aluksi jääkiekko toimi talvisin kakkoslajina seuran jääpalloilijoille. Ensimmäinen Porissa pelattu virallinen jääkiekko-ottelu pelattiin 6. tammikuuta 1950, kun Kärpät ilmoittautui jääkiekon maakuntasarjaan vuodeksi 1950. Kärppien vastustaja oli tamperelainen Pyynikin Haukat. 1950-luvun alussa jääkiekko alkoi kasvattaa suosiotaan Kärppien pelaajien keskuudessa, ja talvella 1952–1953 Kärpät nousi suomensarjaan, kun se ratkaisevassa karsintaottelussa voitti Tampereen Pallo-Toverit.
Suomensarjasta 1953–1954 odotettiin satakuntalaisittain jännittävää, kun samassa suomensarjan lohkossa pelasivat Porin Pallo-Toverit ja Rauman Lukko. Lohkon voitti Lukko, ja Kärpät jäi lohkon viimeiseksi ja joutui karsintaan, missä se onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. 1950-luvun urheilussa oli vielä politiikka vahvasti mukana, ja niin sanottuihin porvareiden joukkueisiin kuuluneen Kärppien ja Työväen Urheiluliittoon kuuluneen PPT:n välit olivat viileät. Seurat olivat taistelleet muissa lajeissa Porin herruudesta, ja sama jatkui jääkiekossa. Suomensarjassa kaudella 1954–1955 pelattua paikallisottelua Kärppien ja PPT:n välillä luonnehdittiin Satakunnan Kansassa "raa'aksi, sillä vain ensimmäinen ja osa toista erää pelattiin suunnilleen sääntöjen puitteissa". PPT oli tuona kautena vielä kaupungin ykkösjoukkue jääkiekossa, se kamppaili noususta SM-sarjaan, kun taas Kärpät pelasi sarjassa säilymisestä.
Voimasuhteet muuttuivat seuraavana kautena 1955–1956, kun PPT putosi maakuntasarjaan. Kärpät haaveili jopa noususta SM-sarjaan, mutta Rauman Lukko oli jälleen parempi. Seuraavana kautena 1956–1957 suomensarjan lounaislohkossa Kärpät ja Lukko lähtivät sarjaan ennakkosuosikkeina. Kärpät voitti lohkon lopulta 13 pisteellä, Lukko jäi kolmanneksi. Väliin kiilasi Tampereen Pallo-Veikot. Samassa lohkossa pelasivat myös Rauman Pallo ja Rauman Iirot. Kärpät eteni lohkovoittajana karsintasarjaan pelaamaan SM-sarjapaikasta. Kärppien vastustajat olivat Helsingin IFK, Kotkan Reipas ja KalPa Kuopiosta. Kärpät hävisi Helsingissä HIFK:lle 5–4, ja voitti Kotkassa Reippaan 1–5. Ratkaisevaksi otteluksi muodostui Porissa pelattu ottelu KalPaa vastaan. Kärpät johti ottelua jo 3–0, mutta lopulta ottelu päättyi tasatulokseen 4–4. Tulos ei riittänyt Kärpille SM-sarjanousuun. Kärpät oli tasapisteissä HIFK:n ja KalPan kanssa, mutta maalieron turvin porilaiset jäivät kolmanneksi.
Seuraavina kausina Kärpät ei enää selviytynyt nousukarsintoihin asti. Vuosikymmenen lopulla alkoivat keskustelut Kärppien ja Porin Palloilijoiden yhdistymisestä. Kärppien ykköslajina oli jääkiekko ja PoPa:lla jalkapallo. Molemmat joukkueet pelasivat lajeissaan suomensarjassa, mutta seuroissa oli todettu, että nykyiset voimavarat eivät riitä korkeammalle. Niinpä seurat yhdistettiin vuonna 1960, uuden seuran nimeksi tuli Porin Karhut, joka jatkoi Kärppien ja PoPa:n toimintaa jääkiekossa ja jalkapallossa. Yhdistyminen toteutettiin siten, että PoPa vaihtoi nimensä Karhuiksi ja Kärppien pelaajat liittyivät uuteen seuraan. Näin Kärppien ja PoPa:n nimi painui vuosikymmeniksi historiaan.
Kaukalopallo
Vaikka Kärpät yhdistyi Karhuiksi PoPa:n kanssa, ei seuraa koskaan lakkautettu. Se lakannut olemasta rekisteröitynä seurana, vaikka se lopettikin aktiivisen toimintansa. Uusi tuleminen nähtiin vuonna 1990, kun joukko Club 20 -puulaakijoukkueessa pelanneita porilaisia kaukalopallonharrastajia ilmoittautui Kärppien nimellä vasta perustetun Suomen kaukalopalloliiton I-divisioonaan. Kaukisliigaan Kärpät nousi keväällä 1998. Nousujohteinen Kärpät saavutti ensimmäisen mitalinsa kaukalopallossa kaudella 2002–2003, kun se saavutti hopeaa. Hopeakauden jälkeen Kärpät nousi Suomen parhaaksi kaukalopalloseuraksi. Se voitti Suomen mestaruuden kolme kertaa peräkkäin, vuosina 2004, 2005 ja 2006. Neljäs mestaruus tuli vuonna 2009. Vuonna 2004 Kärppien ja Bewe Sportin mestaruuden ratkaissutta finaaliottelua seurasi Porin Isomäen jäähallissa 4983 katsojaa, mikä on kaukisliigan ennätys. Kaukisliigan hiipumisen myötä Kärppien viimeisin kausi sarjassa on 2010–2011.
Kärpät palasi myös jääkiekkokartalle 2000-luvun loppupuoliskolla perustettuaan naisten jääkiekkojoukkueen, jonka toiminta kuitenkin hiipui kauden 2009–2010 jälkeen.
Visby (täsmennyssivu)
Visby tarkoittaa seuraavia asioita:
Timo Ihamäki
Timo Heikki Juhani Ihamäki (15. helmikuuta 1939 Kannus – 13. marraskuuta 2014 Heinola) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä lääninlääkäri.
Ihamäki toimi kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1983. 4. toukokuuta 1993 hän tuli uudelleen kansanedustajaksi Mauri Miettisen seuraajana ja oli kansanedustajana vuosina 1993–1995 sekä edelleen vuosina 1995–1999 ja 1999–2003. Hän kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Ihamäki toimi Heinolan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1969. Vuosina 1982–2007 ja 2009–2010 hän oli valtuuston puheenjohtaja. Vuonna 2001 hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Tutankhamon
pienoiskuva|[[Tutankhamonin kuolinnaamio|Tutankhamonin kultainen kuolinnaamio]]
Tutankhamon (Tut-ankh-a-mon) oli yksi muinaisen Egyptin Uuden valtakunnan 18. dynastian faaraoista. Tutankhamon hallitsi noin vuosina 1332–1323 eaa. Hänet tunnetaan nykyisin erityisesti vuonna 1922 löydetystä poikkeuksellisen hyvin säilyneestä haudastaan.
Suur-Merijoen lento-onnettomuus 1935
Suur-Merijoen lento-onnettomuus tapahtui 30. heinäkuuta 1935 Viipurin lähellä Suur-Merijoella, kun kaksi Suomen ilmavoimien Junkers K 43-konetta törmäsi ilmassa toisiinsa ryhmälentoharjoituksessa ja syöksyi maahan. Onnettomuudessa kuoli viisi lentäjää ja kaksi pelastui laskuvarjoilla.
Tutankhamon
Elämä
Tutankhamon syntyi vuonna 1341 eaa. merkittävään sukuun. Tutankhamonin isä oli faarao Akhenaten ja äiti oli tuntemattomaksi jäänyt isän sisar. Sisarsuhteet olivat tavallista Egyptin hallitsijasuvuissa, sillä jumalalliseen sukuun ei haluttu sekoittaa tavallisia kuolevaisia. Tutankhamonin varhaislapsuuden tärkeimpiä henkilöitä oli hänen imettäjänsä Maia, joka kuului hovin sisäpiiriin ja toimi Tutankhamonin opettajana ja kouluttajana. Tutankhamonilla oli ainakin yksi sisarpuoli, Ankhesenpaaten (myöhemmin Ankhesenamon), josta myös tuli hänen vaimonsa. Tutankhamonilla ei tiedetä olleen poikia, mutta hänen haudasta löytyneet kaksi kuolleena syntynyttä, muumioitua tyttölasta, lienevät hänen tyttäriään.
Tutankhamonin valtakauden alkaessa visiiri Eije johti hallintoa, lainkäyttöä, uskontoa ja taloussuunnittelua. Nuoren faaraon ensimmäisiä hallitsijantekoja oli siirrättää kapinallisen isänsä Akhenatenin muumio Kuninkaiden laaksoon. Toisena hallitsijavuotenaan hän palautti Amonin pääjumalaksi ja muutti nimensä Nebkheperurasta Tutankhamoniksi. Vastoin Eijen tahtoa faarao nimitti armeijan ylipäällikön Horemhebin varahallitsijakseen. Tutankhamonin hallitsijakautta leimasi yritys palauttaa entiselleen heikentyneet suhteet naapurivaltioiden kanssa. Horemhebin johtamat joukot sotivat etelässä nubialaisia ja pohjoisessa heettejä vastaan. pienoiskuva|Kopioita Tutankhamonin sarkofageista [[Madridissa.]] Akhenatenin perustaman monoteismin jakso päättyi Tutankhamonin hallituskaudella, kun vanhat jumalat nostettiin takaisin pääasiallisiksi palvonnan kohteiksi ja Atonista tuli taas jumala muiden jumalien joukosta. Tutankhamon muutti myös nimensä todistaakseen Amonin-papeille tukevansa Amon-jumalaa. Silti faarao Horemheb poisti Tutankhamonin ja Akhenatenin hallitsijaluettelosta heidän kuolemansa jälkeen, sillä heitä pidettiin syntyperänsä takia vääräuskoisina.
Terveys
Haudasta löydetyt 130 kävelykeppiä ja lukuisat ortopediset sandaalit viittaavat siihen, että Tutankhamonin terveydentila oli ollut huono. Muumiosta otetut röntgen- ja tomografiakuvat osoittavat, että luustosairaus oli vääntänyt vasemman jalkaterän vinoon. Lisäksi skolioosi oli taivuttanut selkärankaa vinoon. Egyptologi Zahi Hawassin mukaan Tutankhamon oli käyttänyt keppiä pystyäkseen kävelemään.
Kuolema
Tutankhamon kuoli noin 18-vuotiaana vuonna 1323 eaa. hallittuaan kymmenen vuotta. Tutankhamonin kuolemansyistä on useita oletuksia. Aiemmin hänen on oletettu kuolleen malariaan ja mahdollisesti Köhlerin tautiin. Tutankhamonin jalan luista saaduista näytteistä tehdyn tutkimuksen mukaan faarao kuoli sirppisoluanemiaan. Eräiden tutkimusten perusteella faarao kuoli taistelussa jäätyään hevosvaunun yliajamaksi. Uuden tulkinnan mukaan näin ei kuitenkaan ole, vaan useimmat Tutankhamonin ruumiin vammoista olisivatkin syntyneet vasta kuoleman jälkeen.
Suur-Merijoen lento-onnettomuus 1935
Iltapäivällä kello 16 aikaan pidettyjen 23 koneen ryhmälentoharjoitusten aikana kaksi Lentoasema 6:n konetta JU 123 ja JU 125 törmäsi yhteen 300 metrin korkeudessa jouduttuaan toisten koneiden potkurivirtoihin. Koneet putosivat maahan ja syttyivät palamaan. Kaikkien lentäjien laskuvarjot eivät ehtineet avautua ennen maahantuloa ja lisäksi JU 123:n kaksi lentäjää takertui koneeseen. Onnettomuudessa saivat surmansa JU 123:n varaohjaaja vääpeli Tarmo Heikki Tanner (s. 1907) ja konekivääriampuja kersantti Toivo Nikodemus Mäkinen (s. 1909) sekä JU 125:n päällikkö vänrikki Onni Aleksanteri Suutarinen (s. 1909), ohjaaja, vääpeli Aarne Into Heinonen (s. 1907) ja vara-ohjaaja kersantti Pertti Ahti Koskinen (s. 1910). JU 123:n päällikkö luutnantti Otto Olavi Lumiala ja ohjaaja, vääpeli Jalmari Reinhold Taulu pelastuivat laskuvarjoilla.
Tutankhamon
Hauta
Nykyaikana Tutankhamon tuli tunnetuksi vuonna 1922 kun Howard Carter ja lordi Carnarvon löysivät hänen hautansa (KV62) Kuninkaiden laaksosta. Hauta on laakson keskiosassa ja muihin kuninkaallisten hautoihin verrattuna varsin pieni, koska Tutankhamonin elinikä jäi varsin lyhyeksi eikä sen aikana ehditty suurempaa hautaa valmistella ja koska KV62 oli ilmeisesti ainoa käytettävissä oleva hauta Tutankhamonin kuoltua äkillisesti. Hautavarustus oli kuitenkin yksi parhaiten säilyneitä, vaikka hautaan oli murtauduttu aiemmin kaksikin kertaa. Kuninkaiden laaksosta on lisäksi löydetty pieni maahan kaivettu huone, jossa lienee säilytetty osaa Tutankhamonin hautavarustuksesta.
Haudasta löydetyt esineet ovat pääasiassa Kairon ja Luxorin museoissa. Näiden joukossa muun muassa kultainen sarkofagi, sisempi kullattu puuarkku, Tutankhamonin kuolinnaamio sekä muita kulta- ja arvoesineitä. Uloin kivinen sarkofagi sen sijaan on yhä hautakammiossa, ja se sisältää ulomman kullatun puuarkun ja Tutankhamonin muumion.
Tutankhamonin muumiossa on palovaurioita. Brittiläinen tiedemies Chris Naunton ja hänen tutkijaryhmänsä esittivät marraskuussa 2013 teorian, jonka mukaan faaraon ruumis olisi syttynyt itsestään tuleen virheellisesti tehdyn balsamoinnin vuoksi. Tutkijat osoittivat, kuinka muumion balsamointiin käytetyt vääränlaiset öljyt ovat voineet aiheuttaa kemiallisen reaktion ja palon.
Sininaamalehvi
Sininaamalehvi (Chloropsis venusta) eli aiemmalta nimeltään sumatranlehvi on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sininaamalehviä tavataan Sumatralla Indonesiassa. Laji on vähentynyt suhteellisen nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Suur-Merijoen lento-onnettomuus 1935
Koneet olivat onnettomuuden sattuessa harjoittelemassa 3. elokuuta 1935 Suur-Merijoella pidettyä Suomen ilmavoimien suurta lentonäytöstä varten. Näytös oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen oma lentonäytös, siihen asti lentonäytöksiä olivat järjestäneet useimmiten Ilmailuklubi ja Suomen Ilmapuolustusliitto. Lentonäytöstä selostettiin myös Yleisradiossa ja selostajina toimivat Suomen ensimmäinen naislentäjä Vuokko Knuutila-Arni, diplomi-insinööri Paavo Arni, taiteilija Alexis af Enehjelm ja luutnantti A. Halttu.
Art Buchwald
thumb|upright|Art Buchwald Suomen-vierailullaan vuonna 1953. Arthur ”Art” Buchwald (20. lokakuuta 1925 New York – 17. tammikuuta 2007 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen humoristinen kirjailija ja kolumnisti, joka teki pitkän uran The Washington Postissa. Hän oli 1948–1962 New York Herald Tribunen kirjeenvaihtaja Pariisissa. Hänen kolumninsa olivat alkuun kuvauksia Pariisin yö- ja huvielämästä ja tunnetuista henkilöistä, myöhemmin poliittisia satiireja ja kommentaareja. Hän sai vuonna 1982 arvostetun amerikkalaisen Pulitzerin journalistipalkinnon. Vuonna 1986 hänet valittiin jäseneksi Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan.
Buchwaldin kolumneja julkaistiin, sadoissa lehdissä ympäri maailman, suomeksi Suomen Kuvalehdessä,, ja hän vieraili Suomessa.
HMS Kalmar (1943)
HMS Kalmar (runkonumerot J14 ja F14) oli Ruotsin laivaston Visby-luokan hävittäjä.
Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1943 Eriksbergs Mekaniska Verkstad AB:n telakalla ja se otettiin 3. helmikuuta 1944 palvelukseen. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1978.
Jaxu
Jaxu on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 166 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Jaxun pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Sundsvall (täsmennyssivu)
Sundsvall tarkoittaa seuraavia asioita:
Antalyan maakunta
Maakunnan pääkaupunki on Antalya (1 068 099 as., 31.12.2014 arvio).
Antalyan maakunta on Istanbulin ohella Turkin vilkkaimpia turistialueita. Jopa 30 prosenttia Turkin matkaajista lomailee Antalyassa.
Piirikunnat
thumb|270px| Antalyan maakunnan piirikuntajako. Maakunta on jaettu 19 piirikuntaan.
Kiki Smith
Kiki Smith (s. 18. tammikuuta 1954 Nürnberg, Länsi-Saksa) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hän aloitti taideuransa 1970-luvun lopulla Colab-taiteilijaryhmässä. Sittemmin hänen työnsä ovat suuntautuneet monipuolisesti erilaisiin materiaaleihin ja taidemuotoihin. Hän on kuvannut useissa teoksissaan ihmisruumista sekä käsitellyt yhteiskunnallisia ja poliittisia aiheita.
Elämäkerta
Kiki Smith syntyi vuonna 1954 Nürnbergissä Länsi-Saksassa, missä hänen äitinsä Jane Lawrencen ura oopperalaulajana oli alkanut. Kikin isä oli arkkitehti ja kuvanveistäjä Tony Smith. Smithit palasivat Yhdysvaltoihin vuonna 1955, ja Kiki vietti nuoruutensa New Jerseyn South Orangessa.
Smith on taiteilijana pitkälti itseoppinut. Hän kävi 18 kuukautta vuosina 1974–1976 Hartfordin taidekoulua. Hän jätti sen kuitenkin kesken ja muutti vuonna 1976 New Yorkiin. Hän teki parin vuoden ajan sekalaisia töitä ja liittyi noin vuonna 1978 Colab-taiteilijaryhmään, jonka tavoitteena oli tehdä taiteesta saavutettavampaa tarjoamalla näyttelyitä gallerioiden sijasta muualla. Smithin ura taiteilijana alkoi myös tuohon aikaan. Hänen ensimmäiset työnsä olivat arkipäiväisten esineiden monotypioita.
Smith alkoi keskittyä taiteessaan kuolevaisuuden ja mätänemisen teemoihin. Hänen realistinen teoksensa Hand in Jar (1983) on levällä peitetty lateksikäsi vedellä täytetyssä lasipurkissa. Smith kiinnostui 1980-luvulla ihmisvartalon biologiasta ja opiskeli ensihoitoalan tutkimuksen (”emergency medical technician” ). Tämä vaikutti myös hänen taiteeseen, ja hän toi monissa teoksissaan esille ihmisvartaloa. Vuoden 1985 teos Possession Is Nine-Tenths of the Law on silkkipainotekniikalla ja monotypioina tehty yhdeksän kuvan sarja sisäelimistä. Teoksen nimi viittaa naisen vartalon asemaan yhteiskunnallisten ja poliittisten ideologioiden kiistakenttänä. Smith toi ihmisvartalon esille myös teoksissaan Glass Stomach (1985), Untitled (Heart) (1986) ja Second Choice (1987).
Aborttikysymys nousi pinnalle 1980-luvun puolivälissä. Smith teki monia teoksia, joissa hän käsitteli lisääntymistä ja syntymää. Pronssiveistokset Uro-Genital System (Male) ja Uro-Genital System (Female) esittävät miehen ja naisen virtsa- ja sukupuolielimiä. Pronssiveistos Womb (1986) puolestaan on saranoitu kohtu, joka on tyhjä sisältään.
Smith alkoi vuoteen 1990 mennessä tehdä myös aidonkokoisia ihmishahmoja, joihin hän usein käytti mehiläisvahaa ihmislihan korostamiseen. Teoksessa Untitled (1990) mehiläisvahaveistokset miehestä ja naisesta näyttävät roikkuvan tukemattomina ja häväistyinä.