cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koria
thumb|[[Korian kirkko.]] thumb|Korian [[ABC-liikennemyymälä Valtatien 6 varrella]] Koria on taajama ja Kouvolan kaupunginosa Elimäen suuralueella. Koria kuului vuoteen 2009 asti Elimäen kuntaan ja oli kunnan suurin taajama. Korialla asuu yli puolet Elimäen suuralueen asukkaista. Koria sijaitsee valtatie 6:n varrella Kymijoen eteläpuolella Kouvolan keskustaajamasta kuusi kilometriä lounaaseen.
Koria on Kouvolan kuudenneksi suurin kaupunginosa, ja sieltä on kuuden kilometrin matka Kouvolan keskustaan. Vuonna 2015 Korialla asui 4 154 asukasta. Korian keskustan pinta-ala on 0,3 km² ja asukkaita 310. Korian taajamassa asukkaita on 3 876 (31.12.2020). Taajaman pinta-ala on 8,29 neliökilometriä.
Pikakirjoituskone
right|thumb|Yhdysvaltalainen Stenograph-pikakirjoituskone 1900-luvun puolivälin paikkeilta. Pikakirjoituskone on kirjoituskoneen tapainen laite, jolla voidaan kirjoittaa tekstiä puhenopeudella. Siinä on näppäimiä vähemmän kuin kirjoituskoneessa, mutta useita näppäimiä voidaan painaa samanaikaisesti, ja siten kirjoittaa kokonaisia tavuja tai sanoja kerrallaan. Pikakirjoituskoneet ovat yleisiä erityisesti Yhdysvaltojen oikeusistuimissa. Nykyisillä tietokoneisiin kytketyillä laitteilla voidaan myös tekstittää suoria TV-lähetyksiä kuulovammaisia varten.
Koria
Korian naapurikaupunginosia ovat Kankaro, Kymintehdas, Keltti, Ummeljoki ja Myllykoski.
Pikakirjoituskone
Toiminta
Pikakirjoituskoneissa on näppäimistö ja pitkä paperinauha, johon näppäimiä vastaavat merkit tulostuvat. Useita näppäimiä voidaan painaa samanaikaisesti, ja yhdellä kertaa painetut näppäimet tuottavat paperiin yhden tekstirivin. Näppäimiä on tavallisesti kullekin sormelle 2–3, yhteensä 20–30.
Koria
Korian asuinalueita ovat Hiivuri, Hurjanhaka, Korian keskusta, Karisuo (Karisuo ja Karisuonkulma), Nappa (Nappa, Napanrinne), Pioneeripuisto ja Sopenpelto. Marttilan alueen rakennustyöt aloitettiin vuonna 2012.
Pikakirjoituskone
Toiminta
right|200px|thumb|Tyypillinen näppäinjärjestys englanninkielisissä laitteissa. Teksti kirjoitetaan foneettisesti eli ääntämyksen mukaisesti. Osalle äänteistä ei ole omaa näppäintä, vaan ne edellyttävät useamman näppäimen painamista. Englanninkielisissä laitteissa vasemman käden sormilla kirjoitetaan tavun alkukonsonantit, oikean käden sormilla loppukonsonantit ja peukaloilla vokaalit.
Koria
Palvelut ja teollisuus
thumb|[[Korian koulun kivikoulu, joka on valmistunut vuonna 1930 ja on koulun kolmesta rakennuksesta toiseksi vanhin]]
Pikakirjoituskone
Toiminta
Perinteisillä laitteilla pitää paperituloste käydä jälkikäteen käsin läpi ja kirjoittaa sen avulla selväkielinen teksti. Uudemmissa laitteissa teksti voidaan tallettaa laitteen omaan muistiin tai ohjata erilliselle tietokoneelle, ja tietokoneohjelmien avulla voidaan selväkielinen teksti tuottaa automaattisesti.
Koria
Palvelut ja teollisuus
Korialla on muun muassa kolme kauppaa (S-market, K-Market ja Sale), asiamiesposti, Korian ja Napan ala-asteet, pizzeria, kirjasto, pankki, urheilukenttä, terveysasema (suljettu), apteekki, vanhainkoti ja linja-autoasema. Alueen teollisuutta ovat muun muassa Fazer, Novita, Korian leipomo ja Korian Palviliha. Korian Hurjanhaassa on Wienerbergerin tiilitehdas. Korialla vuonna 2001 perustetun Kaslink Foodsin hallinto- ja tuotantolaitos sijaitsee Korialla, Tanssilavantiellä.
Vaisaari
Vaisaari on Raision kaupunginosa, jonka asutuskanta on pääosin kerrostaloja. Se rajoittuu koillisessa Raisiontiehen, kaakossa Ihalan kaupunginosaan, lounaassa Uudenkaupungin rataan ja luoteessa Nesteentiehen.
Pikakirjoituskone
Nopeus
Pikakirjoituskoneilla päästään suunnilleen samoihin kirjoitusnopeuksiin kuin käsipikakirjoituksella: kansainvälisissä nopeuskilpailuissa nopeimpien kirjoittajien tulokset ovat olleet n. 300–400 tavua minuutissa.
Vaisaari
Ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1973, ja lopullisesti Vaisaari oli valmis vuonna 1984. Asutuksellisesti Vaisaari luetaan lähiöksi. Vuonna 2004 Vaisaaressa asui yhteensä 1 069 asukasta 18 taloyhtiössä.
Koria
Palvelut ja teollisuus
Korialla on toiminut myös Keskusosuusliike Hankkija, jonka suurikokoinen, edelleen pystyssä oleva oranssi tehdasrakennus Korian rautatieaseman vieressä on yksi Korian näkyvimmistä maamerkeistä. Korialla toimi myös kodinkalusteita valmistava Domus, jonka tehdas suljettiin vuonna 2018.
Vaisaari
Vaisaaressa on asutuksen lisäksi pienteollisuutta ja peruskoulun luokille 7–9 opetusta antava Vaisaaren koulu, Raision ammattiopisto, Raision kauppaopisto, Raision lukio, Raision kirjastotalo ja Uintikeskus Ulpukka sekä Raision aikuiskoulutuskeskus Timali. Vaisaaressa on myös hyvät ulkoilu- ja liikuntamahdollisuudet (mm. pururadat ja tenniskentät).
Vaisaaren asuntoalueen pääkatu on Karrinkatu, johon liittyvät Hurstikatu, Hurstipolku, Leijunkatu, Tannerkatu, Kunnaankatu ja Käpsänkatu.
Pikakirjoituskone
Historia
Ensimmäisen käytännöllisen laitteen kehitti italialainen Antonio Michela-Zucco 1860-luvulla. Laite esiteltiin Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878, ja vuonna 1880 se otettiin käyttöön Italian parlamentissa. Laitteessa oli pianon koskettimistoa muistuttava näppäimistö, kummallekin kädelle kuusi valkoista ja neljä mustaa kosketinta.
Koria
Tapahtumat ja nähtävyydet
Tunnettuja tapahtumia ovat joka toinen vuosi järjestettävät Erämessut ja vuonna 2010 ensimmäistä kertaa järjestetyt PioneeriFestivaalit. Koria-Roll-rockfestivaali järjestettiin pitkän tauon jälkeen jälleen vuonna 2021. Korian kylän läpi kulkee yksi Suomen vilkkaimmista rataosuuksista, Lahti–Kouvola-rata, ja taajama onkin aikojen kuluessa kasvanut rautatien ja varuskunnan myötävaikutuksesta.
Pikakirjoituskone
Historia
Yhdysvalloissa ensimmäisen pikakirjoituskoneen kehitti Miles Bartholomew 1870-luvulla. Siinä oli kymmenen näppäintä, mutta niistä voitiin painaa vain yhtä kerrallaan. George Kerr Andersonin 1880-luvulla kehittämässä koneessa voitiin painaa kahta tai useampaa näppäintä yhtaikaa, ja yhdellä lyöntikerralla voitiin kirjoittaa kokonainen sana tai tavu. 1910-luvulla päästiin Ward Stone Irelandin kehittämällä laitteella käsipikakirjoittajia suurempiin nopeuksiin nopeuskilpailuissa. Nykyiset amerikkalaiset laitteet noudattavat edelleen Irelandin laitteen näppäinjärjestystä.
Koria
Tapahtumat ja nähtävyydet
Korialla ovat tunnetut Kymijoen ylittävät sillat: museosiltana oleva vuonna 1870 valmistunut Korian silta ja nykyinen Korian ratasilta. Taajaman muita maamerkkejä ovat vesitorni, Suomen Viljavan viljavarasto Napalla ja entinen Hankkijan rehutehdas radan varrella. Kymijoen varressa sijaitsee kauniina kesäpaikkana tunnettu Kallioniemen tanssilava sekä Pioneerimetsän ja Alakylän luontopolut.
Heinä-elokuussa 2019 Kouvolan asuntomessut järjestettiin Korialla Pioneeripuiston alueella.
Yhteydet
Linja-autoasema sijaitsee Korian keskustassa. Korialla on myös rautatieasema, jolla pysähtyvät lähijunat Lahdesta ja Kouvolasta. Korian keskustasta on 129 km Helsinkiin.
Paikallisliikenne
Paikallisliikenteen linjat:
Muut:
Junaliikenne:
Ylikamreeri
Ylikamreeri on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 10. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979 kaupunginkamreeri Lauri Itämiehelle. Vuosien 1918–2013 aikana ylikamreerin arvonimi on myönnetty 10 henkilölle.
Sukumat
Sukumat on Tansanian suurin etninen ryhmä, johon kuuluu yli 5,5 miljoonaa henkeä. Nimi tarkoittaa pohjoisen asukkaita. Useimmat sukumat elävät maan pohjoisosissa Victorianjärven etelärannalla. Sukumat puhuvat bantukieliin kuuluvaa sukuman kieltä. Perinteinen elinkeino on maatalous ja karjanhoito; useimmat sukumat ovat omavaraisviljelijöitä. Ennen saksalaisten siirtomaaisännyyttä sukumat toimivat myös välittäjinä sisämaan kansojen ja rannikon swahilien välillä.
Vicente Lusitano
Vicente Lusitano (kuollut vuoden 1561 jälkeen) oli portugalilainen säveltäjä. Hän vaikutti 1500-luvulla, mutta hänen tarkkoja elinaikojaan ei ole tiedossa.
Lusitano syntyi Olivençassa ja sävelsi paljon kuoroteoksia, kuten madrigaaleja ja motetteja. Hän ansioitui parhaiten kuitenkin musiikkiteoreetikkona.
SLL
SLL voi olla lyhenne sanoista:
Binzasara
thumb|Binzasara thumb|Binzasara on joustava, ja sitä soitetaan aaltomaisella liikkeellä. Binzasara on japanilainen rytmisoitin, jota soitetaan aaltomaisesti taivuttelemalla. Binzasarassa on kymmeniä puulevyjä, jotka on kiinnitetty kahteen kahvaan puuvillaisella nyörillä. Binzasara on yksinkertainen kansanmusiikin ja tanssin säestyssoitin.
Shining Black
Shining Black on kuopiolaisen heavy metal -yhtye Tarotin uran ensimmäinen kokoelma-albumi. Levystä on julkaistu myös 500 kappaleen rajoitettu kolmen CD:n digipak-painos, jonka bonuslevyllä on ainoastaan Pecu Cinnarin rumpusoolo ”Aaaargh, What's Goin' On Here”.
Zero Corporation on julkaissut Japanissa 23. joulukuuta 1998 samalla nimellä yhden levyn version kokoelmasta.
Batseba
thumb|right|200px|[[Cornelis van Haarlem: Batseba kylpee]]
Batseba oli Vanhassa testamentissa kuningas Salomon äiti, jolla oli profeetta Naatanin kanssa ratkaiseva rooli kruununperimysjärjestystä ratkaistaessa. Eliamin tytär Batseba oli Urian vaimo, jonka Israelin kuningas Daavid vietteli.
Batseba tuli raskaaksi, jolloin kuningas kutsui Urian kotiin pelastaakseen tilanteen, mutta Uria oli tehnyt selibaattivalan, joka raukeaisi vasta sotaretken loputtua voittoisasti. Koska vaihtoehtona oli että Batseba olisi kivitetty aviorikoksesta, Daavid tapatti Urian taistelussa ja otti lesken vaimokseen. Daavidilla ja Batseballa oli kaksi lasta, joista ensimmäinen kuoli seitsemän päivän ikäisenä.
Vaikka Batseba auttoikin Salomon kuninkaaksi, niin Daavidin kuoltua hän ryhtyi puhumaan Salomon veljen Adonian puolesta. Siksi Batseba mainitaan Uuden testamentin alussa olevassa Jeesuksen sukuluettelossa vain Urian vaimona.
Aiheesta muualla
דוד ובת שבע
Silminnäkijä (vuoden 1981 elokuva)
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Silminäkijän olevan liian täynnä tapahtumia ja sivuhenkilöitä että jännitystä syntyisi. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Heinähattu ja Vilttitossu
thumb|200px|Sarjan ensimmäisen osan kansikuva Heinähattu ja Vilttitossu ovat Sinikka ja Tiina Nopolan kirjoittaman lastenkirjasarjan päähenkilöt. Ensimmäinen Heinähattu ja Vilttitossu -kirja julkaistiin vuonna 1989. Sarjaa ovat kuvittaneet Markus Majaluoma ja Salla Savolainen.
Nopolat ovat kertoneet Heinähatun ja Vilttitossun olevan yhteydessä heidän omiin lapsuudenkokemuksiinsa. Osa kirjojen tapahtumista puolestaan perustuu kommelluksiin, joita Nopoloille on sattunut aikuisena. Esimerkiksi Heinähattu ja Vilttitossu loman tarpeessa -kirjassa oleva kohtaus, jossa Kattilakosken lapset aiheuttavat hämmennystä laivaristeilyllä, on saanut innoituksensa Sinikan pojasta, jonka perässä Tiina ja Sinikka ovat joutuneet kiipeämään pallomereen, mistä poika vielä pääsi karkaamaan polkuautolla tax free -myymälään ennen kuin hänet saatiin kiinni. Suurin osa kertomuksista on kuitenkin täysin keksittyjä. Kirjat sisältävät runsaasti dialogia, koska Nopolat luovat tarinat puhumalla keskenään. Tiina eläytyy usein Vilttitossun rooliin ja Sinikka on Heinähattu.
Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset palkittiin Anni Swan -mitalilla vuonna 2003 ja Heinähattu, Vilttitossu ja kielletty kampela Pirkanmaan Plätällä vuonna 2006. Yleisradion joulukalenteri vuonna 1993 perustui Heinähattu ja Vilttitossu -kirjoihin, ja lisäksi kirjojen pohjalta on tehty useita näytelmiä ja elokuvia.
Tarinoiden päähenkilöt
Heinähattu ja Vilttitossu ovat Kattilakosken perheen tyttäret. Heinähatulla on aina olkihattu päässä, ja siksi häntä kutsutaan Heinähatuksi. Vilttitossu käyttää aina vilttitossuja, koska hänen jalkansa palelevat. Heinähattu on tunnollinen ja kiltti tyttö, mutta räväkkä Vilttitossu saa usein yllytettyä isosiskonsa tempauksiinsa mukaan. Tyttöjen lisäksi Kattilakosken perheeseen kuuluvat Hanna-äiti ja Matti-isä sekä pikkuveli Petteri Matti Kasimir, jota kutsutaan yleensä vain Pojaksi. Hanna on kotiäiti ja Matti epäkäytännöllinen tutkija. Sinikka Nopola olisi alun perin halunnut, että Hannan ja Matin nimet olisivat olleet Vilppu ja Mielikki.
Kattilakoskien kanssa samalla kadulla asuvat Alibullenin neidit, Helga ja Halise, joiden luona Heinähattu ja Vilttitossu käyvät usein kylässä. Alibullenin neitien luona tytöt saavat syödä herkkuja ja katsoa televisiota, jota kotona ei ole. Tärkeitä henkilöitä kirjoissa ovat myös poliisit Isonapa ja Rillirousku. Hanna taas pitää poliiseja ja Alibulleneita höppänöinä. Kattilakoskien luona vierailee toisinaan Vaari, joka on Matin isä. Hahmoihin kuuluu myös Mummi, jota ei ole kirjoissa koskaan nähty. Mummi ja Vaari asuvat kauempana maalla, ja Poika on usein heidän luonaan ja mukana tarinoissa vain isovanhempien lähettämissä kirjeissä. Muita hahmoja ovat rikolliset Tiirikka-Taina, Kassaholvi-Helvi ja Sorkkarauta-Salonen.
Ylirakennusmestari
Ylirakennusmestari on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 10. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 piirirakennusmestari Birger Palonkoskelle. Vuosien 1918–2013 aikana ylirakennusmestarin arvonimi on myönnetty 65 henkilölle.
Carla Rindell
Carla Rindell on suomalainen ääninäyttelijä. Hän on tehnyt äänikirjoja, toiminut ääninäyttelijänä ja ohjannut äänidialogeja. Hänet tunnetaan myös Helsingin metron kuulutusten tekijänä.
Elämä ja ura
Ylioppilaskirjoitusten jälkeen Rindell työskenteli yli kymmenen vuotta mainosalalla, minkä jälkeen hän aloitti 30-vuotiaana fonetiikan ja puheviestinnän opinnot Helsingin yliopistossa.
Rindell on myös ääninäyttelijänä Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjan uudemmassa MTV:n dubbauksessa. Rindell on sarjassa kertojana sekä muun muassa Vilijonkan, Mymmelin, ja Noidan äänirooleissa.
Erkki Eskelinen
Erkki Eskelinen (s. 9. syyskuuta 1932 Pielisjärvi) on Lieksan musiikkielämän keskeinen vaikuttaja, musiikkineuvos sekä Lieksan Nuorisopuhallinorkesterin, Pielisen Karjalan musiikkiopiston ja Lieksan Vaskiviikon perustaja.
Soittoharrastuksen hän aloitti vuonna 1939 saatuaan isältään trumpetin. Myöhemmin 1960-luvun alussa hänen trumpetinsoiton opettajansa oli Jalo Nuutinen Helsingin kaupunginorkesterista. 1940-luvun jälkimmäisellä puoliskolla hän oli mukana Lieksan Rautatieläisten soittokunnassa, jossa tanssilavakeikkojen myötä tutuksi tulivat muutkin puhallinsoittimet ja harmonikka. Vuonna 1954 hän pääsi opiskelemaan Kajaanin seminaariin. Hän pätevöityi myöhempään peruskoulun yläasteen ja lukion musiikinopettajan virkaan.
Syksyllä 1958 hän perusti Lieksan Poikasoittokunnan, jonka nimeksi vaihtui vuonna 1963 Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri (LNPO). Hän toimi orkesterin johtajana ja kapellimestarina vuoteen 1995 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Puhallinorkesterin myötä tuli ajankohtaiseksi perustaa Lieksaan orkesterikoulu vuonna 1971. Nimeksi tuli myöhemmin Lieksan musiikkiopisto ja edelleen Pielisen Karjalan musiikkiopisto. Eskelinen toimi opiston rehtorina vuoteen 1995.
Vuonna 1980 Eskelinen oli perustamassa Lieksan Vaskiviikkoa. Hän oli tapahtuman toiminnanjohtajana vuoteen 1995.
Erkki Eskelinen on Lieksan Vaskiviikon hallituksen jäsen ja toimii Lieksan seniorisoittokunnassa. Hän on ollut mukana Lieksan Rotaryklubin toiminnassa ja tuntee hyvin sen historian perustamisvuodesta 1952 lähtien.
Vuonna 1983 hänelle myönnettiin director musicesin ja vuonna 1995 musiikkineuvoksen arvo. 80-vuotisjuhlakonsertin yhteydessä 9. syyskuuta 2012 hän sai Sotilasmusiikkikillan myöntämän sotilasmusiikkiristin. Sen ojensi hänelle musiikkimajuri Petri Junna.
80- ja 85-vuotisjuhlakonsertit
Erkki Eskelisen 80-vuotisjuhlakonsertti pidettiin 9. syyskuuta 2012 Lieksan kulttuurikeskuksen Brahe-salissa. 52-henkisessä Lieksan Nuorisopuhallinorkesterissa oli mukana nykyisen kokoonpanon lisäksi soittajia orkesterin toiminta-ajan varrelta. Orkesteria johtivat Erkki Eskelinen, Petri Junna ja Pielisen Karjalan musiikkiopiston rehtori Minna Kajander. Tilaisuuden juonsi Erkki Eskelisen lisäksi hänen entinen oppilaansa, säveltäjä Janne Ikonen. Soittajan puheenvuoron käytti YTT Eija Pääkkö. Tilaisuudessa Erkki Eskelinen otti vastaan onnitteluja vaimonsa Raijan kanssa.
Eskelisen 85-vuotisjuhlakonsertti soitettiin 10. syyskuuta 2017 Lieksan kulttuurikeskuksen Brahe-salissa. Konsertissa soitti eri vuosikymmenten Lieksan Nuorisopuhallinorkesterilaisia sekä useita lieksalaislähtöisiä ammattimuusikoita. Konsertissa oli tällä tavoin näyttävästi esillä Erkki Eskelisen tekemä ja johtama musiikkikasvatustyö Lieksassa. Juhlaorkesteria johti Musiikkikomentajakapteeni Petri Junna.
Dashi Namdakov
Dashi Namdakov (s. 1967 Transbaikal) on venäläinen kuvanveistäjä ja burjattikulttuurin uomo universale.
Elämä
Dashi Namdakov kasvoi yhdeksänlapsisessa perheessä Ukurikin kylässä Transbaikalissa. Hänen isänsä oli talonrakentaja, joka rakensi myös buddhalaisia temppeleitä ja rituaalipatsaita. Buddhalaisuus ja burjaattipaimentolaisten maailmankuva tarinoineen loivat pohjan hänen omaperäiselle taiteelleen.
Vuosina 1986-1988 Namdakov opiskeli Krasnojarskin Valtiollisessa kuvataidekoulussa kuvanveistäjäksi. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Siperiassa vuonna 2000. Vuonna 2005 hän avasi Moskovaan Dashi Art Studion. Kuvanveiston lisäksi hän on vaikuttanut myös muulla taiteen saralla. Hän oli muun muassa Sergei Bodrovin ohjaamassa elokuvassa Mongol tuotantoassistenttina.
Historiallinen aika
Historiallinen aika tarkoittaa aikaa, jolta on säilynyt kirjoitettua lähdeaineistoa, ja jota siksi voidaan tutkia historiatieteen menetelmillä. Historiallista aikaa edeltää esihistoria. Yli 99 % ihmiskunnan menneisyydestä on esihistoriaa. Historiallinen aika alkaa maailman eri osissa eri aikoina. Egyptissä ja Mesopotamiassa historiallinen aika alkaa noin vuoden 3000 eaa. tienoilla. Suomessa historiallisen ajan katsotaan alkavan vasta 1100- tai 1200-luvuilla jaa., Pohjois- ja Itä-Suomessa vielä myöhemmin.
Johan Salila
Johan "Jussi" Gustaf Salila (28. heinäkuuta 1884 Hollola – 12. elokuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen painija ja tarkastuskonstaapeli.
Seuratasolla Salila edusti Helsingin Atleettiklubia. Hän voitti raskaan sarjan Suomen mestaruuden kreikkalais-roomalaisessa painissa vuonna 1918 ja vapaapainissa vuonna 1924.
Salila oli 25 vuoden ajan Helsingin poliisilaitoksen palveluksessa. Painimaineensa vuoksi hänet tunnettiin Hollolan Jussin lempinimellä. Salila kuoli elokuussa 1932 saatuaan painiharjoituksissa sydänkohtauksen.
Ninja 3 – lopullinen taistelu
Juoni
Golfseurueen kimppuun hyökkää ninja, joka teurastaa koko seurueen. Paikalle tulleet poliisit kuitenkin saavat lopulta hänet hengiltään. Kuolemaa tekevän ninjan ilkeä henki kuitenkin ottaa valtaansa puhelinkorjausyhtiössä työskentelevän aerobic-ohjaaja Christien kehon. Hän alkaa käyttäytymään aluksi oudosti, kun ninjan henki ottaa Christien valtaansa ja hakee kostoa poliiseista, jotka tappoivat hänet.
Ruonanjoki
Ruonanjoki voi tarkoittaa seuraavia:
Tontilla taas
Tontilla taas on helsinkiläisen reggaeartisti Nopsajalan ensimmäinen sooloalbumi. Levyllä Nopsajalka yhdistää sulavasti reggaeta ja hip hop-tyylejä reippaaseen dancehall-poljentoon. Vierailijoina levyllä kuullaan Super Jannea, Jodarokkia, Mariskaa, Soul Captain Bandistä tuttua Paarmaa sekä Raappanaa. Albumista on CD-version lisäksi ilmestynyt myös kahden vinyylin versio. Julkaisuviikollaan (42/2006) albumi sijoittui Suomen virallisen listan 32. sijalle ja pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.
Kappaleet
"Hyvää huolta" -kappaleen taustamusiikki on lainattu Paarman "Hyvä paimen" -kappaleelta. Kappale "Lisää liekkii" sisältää samplen Survivorin kappaleesta Eye of the Tiger.
Cosmos Music Group
Cosmos Music Group (ennen Bonnier Amigo Music Group, BAM) on pääasiassa Skandinaviassa toimiva levy-yhtiö. Bonnierilla on artisteja myös muualta Euroopasta (mm. O-Zone). Muu toiminta on keskitetty lähinnä Pohjois-Eurooppaan. Levy-yhtiön yhteydessä toimii myös kustannusyhtiö Bonnier Music Publishing.
BAM on osa Bonnier AB kustannustaloa, jonka perusti vuonna 1837 Albert Bonniers.
BAMin artisteja ovat mm. Amy Diamond, O-Zone (lopettanut), Puolikuu, Esa Nieminen, Fredi, Sunrise Avenue, Sami Saari ja Tapani Kansa.
Alif
pienoiskuva|Alif ilman tarkemerkkiä. Alif on arabialaisen kirjaimiston ensimmäinen kirjain. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta alef (א). Yksinään esiintyvä alif kirjoitetaan erillisenä pystyviivana ( ا ), ja toisen kirjaimen jälkeen se liitetään edeltävään kirjaimeen (esim. سا sā). Lām-kirjaimen ja alifin yhdistelmällä on poikkeuksellinen ligatuurimuoto, joka yksinään esiintyvänä kirjoitetaan لا lā ja toisen kirjaimen jälkeen ‍لا (esim. سلا slā). Alifia tai lā-ligatuuria ei koskaan liitetä seuraavaan kirjaimeen.
Historiallisesti alifilla on merkitty konsonanttiäännettä. Nykyarabiassa alifia käytetään ennen kaikkea pitkän vokaalin ā ilmaisemiseen. Sillä voidaan merkitä myös glottaaliklusiilin jälkeistä lyhyttä vokaalia sanan alussa, jolloin konsonantti ilmaistaan alifin ylä- tai alapuolelle kirjoitettuna hamza-tarkkeena ( أ tai إ ). Tarkkeellista muotoa آ (’alif madda) käytetään ilmaisemaan yhdistelmää ’ā, esimerkiksi sanassa ”Koraani” (arab. القرآن‎ , al-Qur’ān).
Persiassa alif äännetään sanan keskellä vokaalina â ja sanan alussa joko vokaalina a, e  tai o  sanasta riippuen. Sanan alussa â kirjoitetaan madda-tarkkeellisella alifilla ( آ ).
Monmouthin arkeologinen seura
Monmouthin arkeologinen seura on amatööri- ja ammatillisten arkeologien seura, joka kannustaa arkeologisten esineiden ja paikkojen säilyttämistä, sekä suorittaa ja julkaisee arkeologisia tutkimuksia Monmouthin alueella, Walesissä.
Historia
Seuran perusti poikakoulun opettaja Arthur Sockett, Monmouth Schoolilla; siksi jäsenyys rajoittui alun perin poikiin. Vuonna 1986 seura osallistui protestiin Monmouthin kaupungissa, kun ilmeni että suunnittelijat olivat löytäneet ja tuhonneet tärkeitä arkeologisia jäänteitä. Seuran jäsenet ennakoivat että lisää vahinkoa oli tulossa ja paikallinen valtuusto oli osallisena. Yhdestä arkeologista tehtiin MBE osastaan työssä. Seura toteutti suurimman pitkään kestäneen urbaanin kaivannon Isossa Britanniassa, 22–24 Monnow Streetillä, Monmouthissa vuosina 1990–2000. Löydetyt esineet olivat Mesoliittiselta kaudelta nykypäivään asti. Esineisiin lukeutui muun muassa kolikoita, keramiikkaa, luita ja lasia. Kaivauksissa löydettiin keskiaikaisen linnan puolustusoja, ja lähellä sijaitseva likakaivo, Roomalainen hauta jossa on kivimerkki, ja mahdollisia todisteita rakennuksesta Monnow Streetin varrella pimeältä keskiajalta. Nykyinen Monmouth arkeologisen seuran puheenjohtaja on Stephen Clarke. Jäseniin kuuluvat Stuart Wilson, Arthur Sockett ja Dave Jemmett. Seura voitti Pitt Rivers Awardin vuonna 1988 ja Silver Trowel Awardin arkeologian suurimmasta aloitteesta. Seuran säännöt toteavat edelleen jäsenmaksuksi 5 šillinkiä.
Aiheesta muualla
"Monmouth Archaeological Society : Current Archaeology". Archaeology.co.uk. 2000-03-01. http://www.archaeology.co.uk/join-in/research-body/monmouth-archaeological-society.htm. Retrieved 2011-11-01.
Hristo Botev Stadium (Botevgrad)
Hristo Botev Stadium on monikäyttöinen stadion Botevgradissa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Balkan Botevgradin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 5 000 ihmistä.
Kangastus 38
Kangastus 38 (Hägring 38) on Kjell Westön vuonna 2013 ilmestynyt romaani. Teos voitti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuus­palkinnon lokakuussa 2014. Teos oli myös Finlandia-palkintoehdokas vuonna 2013. Ruotsin radio myönsi maaliskuussa 2014 teokselle Romaanipalkinnon.
Teos kuvaa elämää Helsingissä kesällä ja syksyllä 1938.
Sulo Nurmela
Sulo Nurmela (13. helmikuuta 1908 Miehikkälä – 13. elokuuta 1999 Hamina) oli suomalainen kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän hiihti Suomen joukkueen avausosuuden Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisten 4 × 10 kilometrin viestihiihdossa.
Seuratasolla Nurmela edusti Miehikkälän Vilkasta ja Vehkalahden Veikkoja. Hänen näköispatsaansa paljastettiin Vehkalahdella helmikuussa 2008.
Paul Weller
thumb|Paul Weller John Paul Weller (s. 25. toukokuuta 1958 Woking, Englanti) on arvostettu brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvun ja 1980-luvun taitteessa The Jam -yhtyeessä, joka sekoitti 1960-luvun mod-kulttuuria, popia ja punkrockia. Yhtyeessä Weller toimi pääasiallisena lauluntekijänä ja keulakuvana. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Paul Weller toimi laulajana popmaisemmassa yhtyeessä The Style Council, joka sekin myöhemmin hajosi. 1990-luvun alkupuoliskolla Weller aloitti menestyksekkään soolouransa. Hän on julkaissut kymmenen sooloalbumia ja kolme kokoelmaa sekä livealbumeita. Menestyneimpiä sooloalbumeista ovat Stanley Road (1995), Illumination (2002), 22 Dreams (2008) ja Sonik Kicks (2012), jotka kaikki ovat nousseet Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistan ykkösiksi. Myös muut Wellerin sooloalbumit ovat pärjänneet albumilistoilla hyvin.
Soolotuotannon diskografia
Albumin nimen jälkeen mainitaan listasijoitus Britanniassa.
Lemmikkieläin
thumb|200px|Mies ja [[koira.]]
Lemmikkieläin (tai lyhyesti lemmikki) on ihmisen seurana tai viihteenä, ilman hyötytarkoitusta pidettävä kotieläin.
Yleisiä lemmikkieläimiä
Yleisimmät lemmikkieläimet ovat koira ja kissa. Myös linnut, matelijat, jyrsijät ja kanit ovat yleisiä lemmikkejä.
Toisinaan eläin voi olla yhtä aikaa sekä seuraeläin että hyötyeläin. Esimerkiksi koiria käytetään sekä seurana että metsästykseen ja vartiointiin sekä harrastetoimintaan. Joskus lemmikiksi otetaan myös hylättyjä tai loukkaantuneita eläimiä, jolloin pääasiallisena motiivina on eläimen hengen pelastaminen. Tällaiset eläimet ovat usein hyvin arkoja, mistä niiden seurakäyttö kärsii.
Eläinallergisilla (eli ihmisellä joka saa allergisia oireita eläimen hilseestä tai kuolasta) voi olla lemmikkieläiminä erilaisia matelijoita, sammakkoeläimiä ja kaloja. Eläinallergikot saattavat sietää myös kääpiösiilin tai fretin. On olemassa myös vähän allergisoivia koira- ja kissarotuja. Näitä ovat muun muassa trimmattavat bichon frisé ja karvattomat rodut.
Kiuaslammi (Ylöjärvi)
Kiuaslammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Kiuaslammi on osa Lavajärven aluetta.
Lemmikkieläin
Eettisyys
Lemmikkieläinten eettisyyttä pidetään joskus kyseenalaisena. Moni lemmikkieläin on jalostettu niin, että sen elämä on osin kärsimystä, kuten lyhytkalloiset koirat mopsi ja chihuahua tai kissoista persialainen tai exotic. Ihminen voi myös käyttää eläimiä väärin: koira- ja kukkotappelut, eläinrääkkäys ja eläinten kohdistama väkivalta ihmisiin ovat eettisiä ongelmia, jotka seuraavat lemmikkien omistamisesta. Lemmikkien kasvatukseen voi liittyä myös pentutehtailua ja lemmikkien hamstraamista.
Last Call with Carson Daly
Last Call with Carson Daly on yhdysvaltalainen myöhäisillan keskusteluohjelma, jota esitetään NBC–televisiokanavalla. Ohjelmaa juontaa entinen Music Televisionin VJ Carson Daly. Ohjelma sisältää komiikkaa, haastatteluja sekä musiikki- tai stand up-esityksiä. Last Callia esitetään Yhdysvalloissa Late Night with Jimmy Fallonin jälkeen. Ohjelmaa ei esitetä Suomessa.
Yachimata
Yachimata on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Shimōsan ylängöllä. Yachimatassa on 68 776 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 74,94 neliökilometriä.
Kiuaslammi (Ylöjärvi)
Maantieto
Lampi on loivassa painaumassa oleva metsälampi, joka sijaitsee etäällä peltomaista. Sen pituus on 300 metriä, leveys 130 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Siihen ei laskee ojia, vaikka ranta on suometsää ja viereinen suo onkin ojitettu. Veden viipyminen lammessa on laskennallisesti 194 vuorokautta. Länteen virtaava laskuoja yhtyy isomman suon ojaverkostoon ja laskee sitten laskeutusaltaan kautta valtaojaan, joka virtaa kuivatetun Hanhijärven kautta Ruonanjokeen. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa metsäautotiet Koivistonkylän ohittavalta yhdystieltä 2771.
Last Call with Carson Daly
Last Call nauhoitetaan Los Angelesissa ja se on puolen tunnin mittainen. Ohjelman bändiä johtaa Joe Firstman.
Kiuaslammi (Ylöjärvi)
Vedenlaatu
Lammin vedenlaatua on tutkittu vuosina 1987 ja 1988. Sen vesi on lievästi ruskeaa, humuspitoista ja se on ollut niin hapanta, että happamuustason pH-luku on ollut alle 6,0. Tämän vuoksi siinä ei viihdy rapu kovinkaan hyvin. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on huono ja alin pH-luku on ollutkin 5,2. Veden ravinnetaso on ollut fosforin osalta lievästi reheville järville ominainen, mutta typen osalta se on normaali. Alkutalvella 1988 happitilanne oli muuten tyydyttävä, vaikka pohjavesien happi oli kulunut lähes kokonaan. Happea kuluttaa erityisesti humus. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Yachimata
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Yachimatan aluetta käytettiin laidunmaana. Meiji-restauraation jälkeen 1870-luvulla alueelle asutettiin entiseen sotilasluokaan kuuluvia köyhiä perheitä ja sitä alettiin raivata maanviljelykseen. Nämä uudisasukkaat korvautuivat kuitenkin myöhemmin lähialueilta muuttaneella väestöllä. Yachimata on yksi Japanin tärkeimmistä maapähkinöiden tuotantoalueista, ja sinne on sijoittunut maapähkinöitä käyttävää elintarviketeollisuutta. Siellä viljellään myös vihanneksia ja harjoitetaan karjataloutta. 1900-luvun lopulta lähtien Yachimata on kasvanyt myös yhtenä Suur-Tokion esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Yachimata sai vuonna 1992.
Last Call with Carson Daly
Historia
Last Callin ensiesitys oli tammikuussa 2002, ohjelmaa esitettiin alun perin maanantaista torstaihin Late Friday -ohjelman lopettamiseen asti kesällä 2002.
Last Call nauhoitettiin alun perin GE Buildingin 8H -studiossa New Yorkissa, jossa sijaitsi myös Saturday Night Liven kotistudio. Vuonna 2005 Last Callia alettiin nauhoittaa Los Angelesissa.
Kullervo Kemppinen
Kullervo Johannes Kemppinen (24. kesäkuuta 1921 Terijoki – 16. syyskuuta 2012 ) oli suomalainen laamannin arvonimen saanut asianajaja ja kirjailija.
Kemppinen kunnostautui sodan aikana ilmavoimissa tähystäjäupseerina ja kouluttajana Ilmasotakoulussa ja sai muun muassa 21-vuotiaana luutnantin arvon ja VR III:n. Sodan jälkeen hän jäi Kauhavalle, jossa oli kirjoittanut ylioppilaaksi ja avioitunut. Hän suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon auskultoituaan Lapuan tuomiokunnassa. Hän perusti asianajotoimiston Kauhavalle ja toimi sivutoimisesti myös verojohtajana.
Vuonna 1962 Kemppinen siirtyi Helsinkiin osakkaaksi vanhaan asianajotoimistoon, jonka nimeksi tuli nyt Borenius & Kemppinen. Asianajajana Kemppinen oli mukana monissa julkisuutta saaneissa oikeudenkäynneissä ja toimi myös valtion neuvonantajana 1990-luvun alun pankkikriisin jälkeisissä selvittelyissä ja oikeudenkäynneissä. Kemppinen puolusti 1960-luvulla Hannu Salamaa Juhannustanssit-jupakassa jumalanpilkkasyytettä vastaan ja toimi hyvin laajasti taiteilijoiden ja muusikkojen neuvonantajana etenkin veroasioissa. Hänellä oli merkittävä asema Suomen kansallisoopperan hallinnollisissa tehtävissä, etenkin uuden oopperatalon rakentamisen aikaan. Hän oli pitkän linjan kuoromies ja kuoron johtajana Ensti Pohjolan kakkosmies.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden nimeämiskokouksista
Yhdysvaltain presidenttiehdokkaan nimittämiskokous on poliittinen yleiskokous, joka pidetään joka neljäs vuosi Yhdysvalloissa useimmilla poliittisilla puolueilla, jotka asettavat ehdokkaan tulevissa Yhdysvaltain presidentinvaaleissa. Tällaisen yleiskokouksen muodollinen tavoite on valita puolueen ehdokas presidentiksi sekä hyväksyä puoluepoliittisia periaatteita ja tavoitteita ja hyväksyä säännöt puolueen toiminnalle, mukaan lukien presidentin nimitysprosessi seuraaville vaaleille.
Kullervo Kemppinen
Kemppinen on toiminut lukuisissa luottamustehtävissä Rotary-järjestössä, partiojärjestöissä, Suomen Asianajajaliitossa ja sen paikallisosastoissa.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden nimeämiskokouksista
Nykyaikaisessa Yhdysvaltain presidentinvaaliprosessissa presidentin esivaaleihin osallistuvat äänestäjät, jotka valitsevat yleiskokouksiin edustajat, jotka sitten puolestaan ovat sitoutuneet valitsemaan tulevan presidentinvaaliehdokkaan. Muita valtuutettuja näissä yleiskokouksissa ovat poliittisten puolueiden jäsenet, jotka istuvat yleiskokouksissa automaattisesti, ja heitä kutsutaan "kiistattomiksi valtuutetuiksi" (engl. Superdelegate), koska he voivat itse valita, ketä he äänestävät presidenttiehdokkaksi.
Kullervo Kemppinen
Kemppinen on julkaissut lukuisia eräkirjoja, Lakitiedon Pikkujättiläisen sekä omia muistelmiaan muun muassa ilmailun ja asianajon alalta. Hän on myös tehnyt MTV:lle asianajajan ja tuomioistuinten työtä esittelevän Virtanen vastaan Järvinen -televisiosarjan.
Yachimata
Yachimataa palvelee JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden nimeämiskokouksista
Luettelossa ei ole pienpuolueita. Luettelossa on kaksi vanhaa isoa puoluetta jotka ovat jo hajonneet; Kansallinen Republikaaninen puolue ja Whig-puolue.
Aavikkopyy
Aavikkopyy (Ammoperdix heyi) on aitokanoihin kuuluva kanalintu.
Ulkonäkö ja koko
Aavikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiras on väritykseltään hiekanruskea, mutta sen pää on siniharmaa ja siinä on valkoiset otsa- ja poskilaikut. Linnun nokka on oranssinkeltainen. Naaraan värit ovat koirasta himmeämmät ja pään valkoiset laikut puuttuvat siltä kokonaan.
Elinympäristö
Aavikkopyy pesii vuoristoaavikoilla, kalliorinteillä, wadeissa sekä muissa kuivissa paikoissa, kunhan vettä vain on saatavilla.
Kullervo Kemppinen
Tunturivaelluskirjat pohjautuvat Kemppisen vuosina 1948–1995 tekemiin yli 50 tunturivaellukseen Saariselän tuntureille, Lemmenjoelle, Muotka- ja Paistuntureille, Pallas-Ounakselle sekä Käsivarteen ja Ruijaan. Ensimmäinen kirja Lumikuru, tarinoita ja kuvia Saariselän tuntureilta perustuu jo vuonna 1950 tehdyn vaelluksen elämyksiin. Kirjasta on julkaistu neljä painosta, ja sen on sanottu vaikuttaneen hyvinkin paljon eräretkeilyyn. Etenkin Saariselkä oli aika tuntematon ja käytännössä lähes kartoittamaton alue.
Eräkirjoissaan Kemppinen kertoo Meänteis-erakosta, kullankaivajista ja monista muista erikoisista henkilöistä. Kemppisen vaellustarvikkeita, kuten hänen itse kehittämänsä rinkka, on esillä museossa.
Kemppisen pojista Jukka Kemppinen päätyi Lappeenrannan teknillisen yliopiston professoriksi ja Seppo Kemppinen jatkoi Asianajotoimisto Borenius & Kemppisen osakkaana isänsä jälkeen.
Parko
Parko on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kanava (täsmennyssivu)
Kanava tarkoittaa seuraavia:
The Show Must Go On
The Show Must Go On on Queenin kappale vuoden 1991 Innuendo-albumilta, ja viimeinen, jonka yhtye julkaisi singlenä Freddie Mercuryn ollessa elossa. Single ilmestyi kuusi viikkoa ennen Freddie Mercuryn kuolemaa ja se nousi Ison-Britannian listalla kuudenneksitoista. Yhdysvalloissa julkaistu single Bohemian Rhapsody / The Show Must Go On nousi 1992 listakakkoseksi.
Kappaleen säveltäjäksi on merkitty koko silloinen Queen; Freddie Mercury, Brian May, Roger Taylor ja John Deacon. Sanoitus on pääosin Brian Mayn käsialaa Freddie Mercuryn silloisen terveydentilan takia.
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”The Show Must Go On” ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 36.
Odessan taistelu
Odessan piiritys oli Romanian ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu toisessa maailmansodassa itärintamalla vuonna 1941. Hyökänneet Romanian joukot kohtasivat vahvaa puna-armeijan vastarintaa Odessassa kärsien suuria tappioita. Piiritykseen osallistui myös osia Saksan 11. armeijasta. Kaupunki oli piiritetty vain maitse, sillä Mustanmeren laivasto piti meritien vapaana. Kaupunki vallattiin 16. lokakuuta puna-armeijan joukkojen vetäydyttyä laivaston turvin alueelta edeltävän yön aikana.
Taustaa
Odessa oli Neuvostoliiton Mustanmeren alueen tärkein satama ja merkittävin liikenteen solmukohta. Sen väkiluku oli vuoden 1926 väestölaskennan mukaan 433 000. Strategisen merkityksensä vuoksi se oli jo varhain osa operaatio Barbarossan suunnittelua. Hitler ilmoitti Romanian diktaattori Ion Antonesculle tulevasta hyökkäyksestä Neuvostoliittoon 11. kesäkuuta 1941. Toiveenaan saada Neuvostoliitolle menetetyt Bessarabian ja pohjois-Bukovinan takaisin Antonescu vastasi Romanian liittyvän sotaan Saksan puolelle. Adolf Hitler näki liittolaisuudessa tilaisuuden keskittää Saksan voimavaroja pohjoisemmassa tapahtuviin sotatoimiin. Hän pyysi liittolaistaan huolehtimaan Odessan ja sen ympäristön valtaamisesta ja luovutti Romanialle Bugjoen ja Dnestrin välisen alueen hallinnon. Antonescu hyväksyi Hitlerin pyynnön 31. heinäkuuta. Romanian valtaamaa aluetta tultaisiin kutsumaan Transnistriaksi ja sen keskukseksi tulisi Odessa. Odessa oli yksi viidestä kaupungista, jota Saksan ilmavoimat Luftwaffe pommitti operaatio Barbarossan alkamispäivänä, muiden pommitusten suuntautuessa lähinnä sotilaallisiin kohteisiin. Sodan alettua Josif Stalin määräsi Odessan puolustettavaksi hinnalla millä hyvänsä.
Akselivaltojen joukot
Romanialaisten operaatio Odessan valtaamiseksi alkoi 10. elokuuta 1941, jolloin kenraaliluutnantti Nicolae Ciupercăn johtaman Romanian 4. armeijan hyökkäyksen kärkenä toiminut 1. panssaridivisioona kohtasi Odessan ensimmäisen puolustuslinjan. Hyökkääjät uskoivat puolustajien luovuttavan helposti, sillä tuolloin romanialaisarmeijan vahvuus oli 11 divisioonaa, yhteensä 160 000 miestä, kun puolustajan miesmäärä oli melkein viisi kertaa pienempi. Kaikkiaan 18 romanialaisdivisioonaa osallistui taisteluun. Lisäksi osia Saksan 11. armeijasta osallistui taisteluihin eri vaiheissa piirityksen pitkittyessä. Näihin kuuluivat kaksi jalkaväkirykmenttiä, yksi rynnäkköpioneerirykmentti, rynnäkköpioneeripataljoona, rynnäkköpataljoona, kaksi raskasta tykistörykmenttiä ja viisi raskasta tykistöpatteristoa.
Neuvostoliiton joukot
Kaupungin puolustuslinjat olivat hyvin harkitut, ne koostuivat linnoitetuista ampuma-asemista, juoksuhaudoista ja panssari- ja jalkaväkiesteistä. Ensimmäinen ja uloin linja kiersi Odessaa 25–30 kilometrin etäisyydellä ja oli 80 kilometriä pitkä. Toinen eli keskimmäinen linja oli rakennettu noin 6–8 kilometrin etäisyyteen kaupungista ja oli 35 kilometrin pituinen. Kolmas ja viimeinen linja oli kaupungin alueella, jonne valmisteltiin mahdollista talosta taloon -taistelua. Alkuun "Odessan linnoituksen" varuskunta koostui 34 500 sotilaasta ja vapaaehtoisesta. Georgi Sofronovin johtama Neuvostoliiton erillinen rannikkoarmeija käsitti 25. kivääridivisioonan, 95. kivääridivisioonan ja 9. ratsuväkidivisioonan, joista kaksi viimeistä oli jo ottanut yhteen aiemmissa taisteluissa Romanian 4. armeijan kanssa. Lisäksi puolustukseen kuului rykmentti NKVD:n sotilaita. Odessaa vahvistettiin aina syyskuun loppuun asti meriteitse ja sen puolustukseen otti osaa yhteensä noin 100 000 - 120 000 sotilasta tai sotilastehtävissä toiminutta vapaaehtoista.
Taisteluun ottivat aktiivisesti osaa myös Mustanmeren laivasto ja puna-armeijan ilmavoimat. Tykistöä Odessan puolustajilla ei ollut kovin paljon, mutta rannikon lähelle sijoittuneet taistelualukset tarjosivat lisää tykistötukea maavoimille. Lisäksi erikoisjoukkoja, kuten laskuvarjojääkäreitä ja merijalkaväkeä käytettiin vastahyökkäyksissä.
Taistelu
Syyskuussa Romanian 13. jalkaväkidivisioona sai vallattua sataman edustan. Kuitenkin 22. syyskuuta hieman jälkeen puoliyön puna-armeija käynnisti vastahyökkäyksen maalta, mereltä ja ilmasta. Mustanmeren laivaston osasto kapteeni Sergei Gorškovin johdolla laski 3. merijalkaväkirykmentin maihin Odessasta koilliseen lähellä Grigoryevkan kylää. Lisäksi kaupungin puolustajat ja laskuvarjojääkäriosasto ottivat osaa operaatioon. Hyökkäys oli täydellinen yllätys romanialaisjoukoille, jotka lyötiin takaisin kymmenen kilometriä. Romanialaisten taisteluhenki laski niin pahoin, että he menettivät aloitekykynsä piirityksen loppuajaksi.
Seuranneet muutokset armeijan johdossa keskeyttivät piirityksen väliaikaisesti syyskuun lopulla. Samaan aikaan saksalaiset olivat jo vallanneet Kiovan ja Romanian 3. armeija marssi osana etelän armeijaryhmää Mustanmeren koillisrannalla kohti Asovanmerta jättäen Krimin eteläkärjen piiritetyiksi.
Odessan puolustus kykeni toimimaan, joten se olisi voinut Leningradin lailla jäädä piirityksen alaiseksi kaupungiksi sitomaan vastustajan joukkoja, mutta yleinen rintamatilanne kävi uhkaavaksi puolustuksen jatkamiselle. Odessaa oli huollettu etusijassa Sevastopolista, joka nyt vuorostaan joutui piirityksen kohteeksi. Ilman joukkojen keskittämistä puna-armeijalla oli vastassaan riski menettää molemmat nopeasti. Niinpä 14. ja 15. lokakuuta välisenä yönä Mustanmeren laivasto evakuoi pääesikunnan käskystä Odessan varuskunnan Sevastopoliin. Lisäksi 350 000 siviiliä ja sotilasta oli siirretty itään 1. lokakuuta alkaneen evakuointioperaation aikana. Romanialaiset joukot marssivat kaupunkiin viimeisten vetäytyvien kintereillä ja tuhosivat jäljellä olevat vähäiset vastarintapesäkkeet. Pääministeri Antonescu saattoi julistaa taistelun päättyneeksi ja kaupungin vallatuksi 16. lokakuuta. Kaupunkiin oli jäänyt suurelta osin tuhottu satama ja siviiliväestö, joka oli kooltaan noin puolet taistelua edeltäneestä väkiluvusta.
Taistelun jälkeen
Romanialaisia taisteluun osallistui tavalla tai toisella 340 223 sotilasta, joista tappioina he kärsivät yhteensä 92 545 kuolleina, haavoittuneina ja kadonneina. Korkeamman arvion mukaan kokonaistappiot olivat noin 98 000 sotilasta. Taisteluun osallistuneista 18 divisioonasta 12 kärsi 80 prosentin tappiot.
Odessan taistelu, jonka akselivallat olettivat päättyvän viimeistään elokuun loppuun mennessä, hidasti merkittävästi Saksan ja sen liittolaisten etenemistä syvemmälle Neuvostoliittoon. Romanian 1. panssaridivisioonan kärsimät tappiot merkitsivät sitä, että saksalaisilta puuttui kaavailtu panssarituki heidän edetessään Sevastopoliin. Kokonaisuudessaan 4. armeija menetti tehonsa hyökkäävänä armeijana Barbarossan loppuajaksi, eikä se pystynyt osallistumaan Sevastopolin piirittämiseen ja valtaamiseen. Tehtävä jäi Saksan 11. armeijalle, jota oli kaavailtu siirrettäväksi pohjoiseen osallistumaan Leningradin piiritykseen. Sen sijaan Odessan varuskunnan onnistunut siirtäminen tukemaan Sevastopolin puolustusta sitoi 11. armeijan kahdeksan kuukautta kestäneeseen piiritystaisteluun.
Ion Antonescu oli halukas jatkamaan Romanian armeijan etenemistä saksalaisten joukkojen rinnalla, mutta hänen propagoimansa sota menetti kannatustaan Romaniassa. Yksi syy oli se, että sodan luonne muuttui nyt entisten alueiden takaisin hankkimisesta hyökkäyssodaksi. Toinen se, että Odessassa kärsityt tappiot koettiin suhteettoman suuriksi verrattuna Saksan tai muiden sen liittolaisten, kuten Unkarin taisteluissaan kärsimiin tappioihin. Romanian sotavoimia ruvettiin uudelleenorganisoimaan ja tehostamaan muun muassa saksalaisten neuvonantajien ja kouluttajien avulla.
Neuvostoliiton kokonaistappiot olivat 41 268 ja korkeimpien arvioiden mukaan noin 60 000. Odessa oli yksi kahdestatoista Neuvostoliiton kaupungista, joille myönnettiin sankarikaupungin arvonimi sodan jälkeen.
Legio XI Claudia
Legio XI Claudia oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti legioonan ja Legio XII Fulminatan Helvetialaisia vastaan käymäänsä sotaa varten vuonna 58 eaa.
Legioona otti osaa Caesarin sisällissotaan. Se taisteli muun muassa Farsaloksen taistelussa. Caesar päästi legioonalaiset eläkkeelle mutta Octavianus pestasi heidät jälleen palvelukseen Caesarin kuoleman jälkeen. Toisen triumviraatin sisällissotien jälkeen Augustus lähetti legioonan Balkanille. Legioona oli Burnumissa, kun Lucius Arruntius Camillus Scribonianus kapinoi Claudiusta vastaan. Legio XI ja Legio VII kukistivat kapinan melko pian. Tästä hyvästä Legio XI sai lisänimen Claudia Pia Fidelis. Vuoden 69 sisällissodassa legioona kannatti Othoa ja tämän kukistumisen jälkeen Vespasianusta. Legioona lähetettiin vuonna 70 kukistamaan bataavien kapinaa. Tämän jälkeen legioona siirrettiin Vindonissaan Germania Superiorissa.
Vuosian 101-106 legioona otti osaa Trajanuksen Daakian sotiin. Vuonna 114 se siirrettiin Moesia Inferioriin. Legioona tuki Septimius Severusta, kun tämä julistautui keisariksi vuonna 193. Sodassa Pescennius Nigeriä vastaan legioona oli mukana piirittämässä Byzantionia ja Issoksen taistelussa. Legioona oli luultavasti myös mukana Severuksen sodassa Parthiaa vastaan.
Legioona tuki keisari Gallienusta hänen sodassaan Gallian keisarikuntaa vastaan. Legioona oli vielä 400-luvulla vartioimassa Tonavan vastaista rajaa. Tämän jälkeen se häviää lähteistä.
Riian verikoirat
Riian verikoirat on ruotsalaisen Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, joka on toinen osa Wallander-sarjasta. Kirja on julkaistu ruotsiksi vuonna 1992. Kirjan tapahtumapaikkana on alkuvuoden 1991 Riika, jolloin Latvia kuului vielä Neuvostoliittoon. Kirjasta on tehty myös elokuva, jossa pääosaa näyttelee Rolf Lassgård.
Juoni
Ruotsin rannikolle Ystadin lähelle ajautuu kumivene, josta löydetään kuolleena kaksi latvialaista rikollista. Ystadiin tapausta saapuu tutkimaan latvialainen poliisimajuri. Hänen palattuaan Latviaan hänet kuitenkin surmataan, minkä vuoksi rikoskomisario Kurt Wallander lähetetään Latviaan tutkimaan tapausta.
ERM
Euroopan valuuttakurssijärjestelmä (European Exchange Rate Mechanism, ERM) oli talousjärjestelmä, joka oli voimassa vuosina 1979–1999. Sen tarkoituksena oli vahvistaa Euroopan maiden valuuttojen välistä vakautta ja edistää talouskasvua. Yksi keskeisimmistä tavoitteista oli säilyttää Euroopan maiden valuuttojen välinen kurssivakaus. Järjestelmässä jokaisen maan valuutta määriteltiin tietyn arvon suhteessa muihin valuuttoihin, ja nämä arvot määriteltiin tarkasti. Jos jonkin maan valuutta uhkasi heikentyä, muut maat saattoivat ostaa sen valuuttaa, mikä vahvistaa sen arvoa ja ylläpitää sen kurssivakautta.
ERM:ään liittyi kuitenkin monia ongelmia. Ensinnäkin, ERM:n tiukka valuuttapolitiikka rajoitti Euroopan maiden talouspoliittista vapautta ja esti niitä käyttämästä tarvittavia toimenpiteitä talouden suojaksi. Toiseksi, ERM ei ottanut huomioon maiden erilaisia taloudellisia tarpeita ja tilanteita, mikä johti moniin epäonnistuneisiin yrityksiin ylläpitää kurssivakautta. Lisäksi järjestelmä oli altis spekulaatiolle, koska valuutan arvoa yritettiin pitää tietyllä tasolla keinotekoisesti.
Vaikka ERM:ään liittyi monia ongelmia, se oli kuitenkin merkittävä askel kohti Euroopan taloudellista yhdentymistä. ERM edisti yhteistyötä Euroopan maiden välillä ja auttoi vakauttamaan Euroopan taloutta, mikä edisti talouskasvua. ERM myös toimi perustana Euroopan talous- ja rahaliitolle (EMU), joka johti euroon valuuttana ja lisäsi taloudellista yhdentymistä Euroopassa.
ERM:än tilalle perustettiin vuonna 1999 Euroopan uusi valuuttakurssijärjestelmä ERM II.
Lähteet:
"European Exchange Rate Mechanism" European Central Bank
"The European Exchange Rate Mechanism (ERM)" Investopedia
"The European Monetary System and the European Exchange Rate Mechanism" Economic History Association
Titania (täsmennyssivu)
Titania voi tarkoittaa seuraavia:
Kaistanleveys
Kaistanleveydellä tarkoitetaan: