cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaksi kunkkua
Kaksi kunkkua on yhdysvaltalainen Disney XD-kanavan fantasiallinen nuorten komediasarja. Tropiikkiin sijoittuvan sarjan tekijät ovat Dan Cross ja David Hoge. Pääosia näyttelevät Mitchel Musso ja Doc Shaw. Sarjan tuotanto alkoi 15. helmikuuta 2010 ja päättyi vuonna 2013. Suomessa sarjaa on esitetty Disney XD- ja Disney Channel -kanavilla. Vierailevia näyttelijöitä ovat olleet mm. Jennifer Stone, Davis Cleveland ja Martin Klebba.
Beulah Park
Beulah Park on Ohion Grove Cityssä sijaitseva laukkarata, joka avattiin vuonna 1923. Siihen kuuluu yksi mailin (1 609 metrin) maapohjainen rata ja ratapidennykset 1 200 ja 2 000 metrin lähdöille. Se on nykyisin yksi Ohion kolmesta englannintäysiveristen kilpailuita järjestävästä laukkaradasta.
Kaksi kunkkua
Sarjan kolmannella tuotantokaudella poistuneen Mitchel Musson tilalle tuli kolmoisveli Bozia näyttelevä Adam Hicks.
Juoni
Sarjan päähenkilöt ovat tätinsä ja enonsa kasvattamat normaalisti elävät chicagolaiset kaksosveljekset Brady (Mitchel Musso) ja Boomer (Doc Shaw). Heidän elämänsä muuttaa kuninkaallisen neuvonantajan Masonin (Geno Segers) ilmestyminen heidän kouluunsa. Brady ja Boomer saavat tietää olevansa Kinkow-saaren valtaistuimen perijöitä ja he muuttavat saarelle kaksoismonarkeiksi. Kinkow on Tyynellämerellä sijaitseva kuvitteellinen pieni saarivaltio, jonka asukkaat ovat oudosti taikauskoisia.
Beulah Park
Beulah Parkissa järjestetään kilpailuita englannintäysiverisille lokakuusta toukokuuhun ja harvemmassa aikataulussa myös quarterhevosille. Beulah Park on auki kaikkina viikonpäivinä. Se sijaitsee 11 kilometrin päässä Columbusin kaupungista. Laukkakauden ulkopuolella kesäisin Beulah Parkissa järjestetään muita tapahtumia kuten musiikkikonsertteja.
Historia
Beulah Park avattiin vuonna 1923 ja se on Ohion vanhin laukkarata. Avaamista seuraavina vuosina radalla järjestettiin hevoskilpailuiden lisäksi myös silloin tällöin lähtöjä englanninvinttikoirille Koirakisat jäivät lyhytikäisiksi ja julkisuuden ulkopuolelle, koska ne olivat Ohiossa laittomia.
Kaksi kunkkua
Juoni
Kolmannella kaudella Brady kuulee Candisin juoruavan Mikaylalle, että tämän mielestä Brady on liian epäkypsä poikaystäväksi. Brady jättää saaren lopullisesti taakseen ja samalla kuningassormuksensa sekä kirjeen, jossa hän kertoo että tullakseen mieheksi hän ei voi olla enää kuningas, ja aikovansa aikuistua muualla. Samaan aikaan hirmumyrskyssä uponneen Mindu-saaren asukkaat ja kuningas Boz tulevat evakkoon Kinkow'lle. Selviää, että Boz on itse asiassa Boomerin ja Bradyn kolmoisveli; hän katosi vauvana myrskyssä ja kasvoi viidakossa apinoiden keskuudessa 10-vuotiaaksi asti. Myöhemmin Mindu-saaren kuningaspari löysi hänet ja kasvatti omana poikanaan. Veljesten ohdakkeisen alkutapaamisen jälkeen Boz tulee Boomerin rinnalle johtamaan Kinkow'ta ja ottaa Bradyn paikan toisena kuninkaana.
Beulah Park
Historia
Beulah Parkin omisti vuoteen 1983 asti kokonaan tai osittain Robert J. Dienst perheineen. Robert J. Dienst tunnetaan kaksinkertaisen lyhyen matkan Yhdysvaltain mestarin Decathlonin omistajana. Hän pyrki tekemään vedonlyönnistä kansanhuvia ja johti Beulah Parkia kunnes kuoli vuonna 1959, minkä jälkeen se siirtyi hänen poikansa Robert Y. Dienstin omistukseen. Tämä investoi radan tuotot sen parantamiseen. Vuoden 1959 tietämillä radan puinen talli tuhoutui ja neljäkymmentä hevosta kuoli yöllisessä tulipalossa. Talli rakennettiin uudestaan betonista.
Arakanin rohingyojen pelastusarmeija
Arakanin rohingyojen pelastusarmeija (burm. အာရ်ကန်ရိုဟင်ဂျာ ကယ်တင်ရေးတပ်မတော်, engl.The Arakan Rohingya Salvation Army, ARSA) on myanmarilainen rohingyojen perustama kapinallisryhmä, jonka tarkoitus on puolustaa Rakhinen osavaltiossa (ent. Arakan) asuvia rohingyoja. Pääosin islamilaiset rohingyat ovat uskonnollisesti ja etnisesti vähemmistönä Myanmarissa, jossa enemmistö on theravadabuddhalaisia. Hallitus on vuosikymmeniä sortanut rohingyoja.
Beulah Park
Historia
Robert Y. Dienstin poika "Bob M." Dienst jätti Beulah Parkin vuonna 1981 johtuen kiistoista tuolloisen toimitusjohtajan Houserin kanssa.
Kaksi kunkkua
Heimot
Tarantulat on vihollisheimo. Heidän tuntomerkkinsä ovat tummanharmaa tarantulamaski ja outo puhe. He eivät siis puhu kunnon kieltä, vaan outoa Ukahaba -tyylistä kieltä. Tarantuloiden valtias on muumio.
Beulah Park
Historia
Robert Y. Dienstin poikapuoli Thomas Heinl työskenteli radan totojärjestelmän tietokoneistamisen parissa vuosina 1975–1986. Hänen työnsä tulokset vaikuttivat nykyäänkin Yhdysvalloissa käytettävään totojärjestelmään.
Mount Cook
Mount Cook (myös Aoraki) on Uuden-Seelannin korkein vuori. Se yltää 3 724 metrin korkeuteen, ja on osa Etelä-Alppien vuorijonoa, sijaiten Eteläsaarella. Vuoren huipulle nousivat ensimmäisinä uusiseelantilaiset Tom Fyfe, George Graham ja Jack Clarke 25. joulukuuta vuonna 1894.
Beulah Park
Historia
Vuonna 1983 Beulah Park myytiin George Gauldingille noin neljän ja puolen miljoonan dollarin hintaan. Radan nimi muutettiin Darby Downsiksi. Samana vuonna Beulah Parkissa oli Ohion ensimmäisenä laukkaratana mahdollisuus lyödä Kentucky Derbyn tuloksista vetoa reaaliaikaisesti ja radalle asennettiin satelliittivastaanotin Triple Crown -tapahtuman välittämiseksi paikalliselle laukkayleisölle. Tammikuussa 1984 Beuling tuli radalle keskellä yötä ja tuhosi suuren osan radan kilpailutulosarkistoista.
Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1985 rata myytiin rakennuskehittäjä Charles Rumalle noin kuudella ja puolella miljoonalla dollarilla ja sen nimi muutettiin takaisin Beulah Parkiksi. Ruma investoi 12 miljoonaa dollaria radan uudistuksiin kuten juoksuradan pinnoittamiseen, uuteen lämmittelyalueeseen ja uuteen hallintorakennukseen.
Vuonna 1993 Beulah Park oli ensimmäinen puhelinvedonlyönnin paikallisia ja kansallisia kisoja varten käyttöön ottanut ohiolainen laukkarata. Saman vuoden joulukuussa rata perusti yhteistyössä River Downsin, Scioto Downsin ja Thistledownin kanssa kaukuvedonlyöntialan Ohio TAB -yhtiön, joka on sittemmin noussut Yhdysvalloissa kansallisesti merkittäväksi nimellä AmericaTab. Vuonna 1995 radan tietokoneelle tallennetut kilpailutulokset sisältänyt keskusyksikkö kaatui ja osa tulosarkistoista tuhoutui.
Vuonna 2011 Penn National Gaming julkisti suunnitelman siirtää rata kaikkinen toimintoineen Daytoniin. Siirron arvioitiin maksavan 200 miljoonaa dollaria ja luovan 1 000 uutta työpaikkaa Daytoniin. Uuden rata-alueen yhteyteen aiotun pelihallin vuoksi siirto riippui siitä, sallisiko osavaltio ei-mekaaniset rahapeliautomaatit. Penn National päätti lopulta siirtää Daytoniin Beulah Parkin sijasta Toledon Raceway Parkin.
Vuonna 2013 hyväksyttiin Beulah Parkin lisenssin siirto Ohion Austintownissa sijaitsevalle uudelle laukkaradalle. Uuden radan arvioidaan maksavan 125 miljoonaa dollaria, luovan tuhat uutta työpaikkaa, ja sen nimi tulee olemaan Hollywood Gaming at Mahoning Valley Race Course. Mahoning Valleyn radan yheyteen tulee kasino ja niiden on määrä avautua yleisölle vuonna 2014. Toukokuusta 2013 alkaen Beulah Park on ollut väliaikaisena toimipaikkana River Downsin radan vuoden 2013 laukkakaudelle siksi aikaa kun River Downsille rakennetaan uusia tiloja Cincinnatiin. Beulah Parkin tilat suljettaneen sen jälkeen kun River Downs siirtyy Cincinnatiin ja Beulah Parkin toiminta siirtyy Austintowniin.|Englanninvinttikoiixc
Rataennätykset
Nopein Beulah Parkissa laukattu kilometriaika on kilometriä lyhyemmällä radalla Last Rebelin 0:56,0 vuodelta 2003 ja kilometrin tai sitä pidemmällä radalla North and Southin 0:56,5 vuodelta 2004.
Arakanin rohingyojen pelastusarmeija
International Crisis Groupin mukaan liikkeeseen kuuluu satoja jäseniä. Ryhmää johtavat Saudi-Arabiassa asuvat rohingyat, ja sen taistelijat ovat hyvin koulutettuja. Se tekee hyökkäyksiä kuitenkin usein pelkkiä viidakkoveitsiä tai puukeppejä käyttäen. ARSA:lla ei ole ollut yhteyksiä ulkomaisiin jihadistiryhmiin.
ARSA:n edeltäjä oli Harakah al-Yaqin -järjestö ("Uskonliike"), joka piti päämajaa Saudi-Arabiassa. Kaakkois-Aasian historian tutkija Marja-Leena Heikkilä-Hornin mukaan Saudi-Arabia tukee ARSA:a ja ARSA:n otteiden koveneminen on osa Saudi-Arabian vaikutusvallan yleistä kasvua Kaakkois-Aasiassa.
Reutersin mukaan ARSA:n johtaja on arvioijien ja paikallisten ihmisten mukaan Ata Ullah.
Tavoite
ARSA:n mukaan sen tavoitteena on taistella Myanmarin "julmaa sotilashallitusta" vastaan viimeiseen henkeen, kunnes Myanmarin valtiokansleri ja ulkoministeri Aung San Suu Kyi alkaa suojella rohingyoja. Myanmarin johto ei tunnusta rohingyoja kansalaisiksi, eikä etniseksi ryhmäksi. Se kieltää heiltä terveydenhuollon ja liikkumisvapauden. Helmikuussa 2017 YK:n raportti kertoi, että Myanmarin turvallisuusjoukot ovat joukkomurhanneet ja joukkoraiskanneet rohingyoja kukistaessaan kapinaa. YK:n mukaan teot tuomittaisiin mahdollisesti rikoksena ihmisyyttä vastaan.
Hyökkäys 25. elokuuta 2017
24.−25. elokuuta välisenä yönä 2017 noin 100 ARSA:n jäsentä tappoi henkilökuntaa 30:llä poliisin rajavartioasemalla ampumalla, viidakkoveitsillä ja itsetehdyillä kranaateilla. Hallituksen mukaan hyökkäyksessä kuoli 59 hyökkääjää ja 12 turvallisuusjoukkojen työntekijää sekä loukkaantui 11 työntekijää, joista kolme vakavasti.
ARSA ilmoitti 25. päivä Twitterissä olevansa hyökkäyksen tekijä ja perusteli hyökkäysten olevan "puolustavia toimenpiteitä", koska hallitus on tappanut ja raiskannut rohingyoja. Sen mukaan Rathedaung on ollut piiritettynä yli kaksi viikkoa, minkä takia rohingyat kuolevat nälkään ja järjestö uskoo, että hallitus tekee saman Maungdawissa, minkä takia hyökkäyksen tarkoituksena on ajaa Myanmarin "valtausjoukot" pois.
YK:n entisen pääsihteerin Kofi Annanin johtama Rakhinen väkivaltaisuuksia ratkova työryhmä oli julkaissut loppuraporttinsa hyökkäystä edeltävänä päivänä. Raportti suositteli hallituksen pikaisesti parantavan talouskasvua ja tulonjakoa Rakhinessa laannuttaakseen väkivallan buddhalaisten ja rohingyojen välillä. ARSA:n mukaan Myanmarin armeija oli aktivoitunut raportin julkaisua edeltävinä viikkoina tarkoituksenaan tuhota kaikki yritykset toimeenpanna työryhmän suosituksia. Aung San Suu Kyin kanslia taas väitti Facebookissa, että ARSA teki iskut tarkoituksella raportin julkaisun yhteydessä.
9. syyskuuta ARSA julisti kuukauden tulitauon, jotta avustusjärjestöt voisivat toimittaa apua Rakhineen, josta yli 270 000 ihmistä on paennut väkivaltaa Bangladeshiin kahden viikon aikana.
Yves Giraud-Cabantous
Marius Aristide Yves Giraud-Cabantous (8. lokakuuta 1904 Saint-Gaudens, Ranska – 30. maaliskuuta 1973 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 13 osakilpailuun kausina 1950-1953 saavuttaen yhteensä 5 MM-pistettä. Hänen paras sijoituksensa oli Britannian GP:n 1950 neljäs sija. Aika-ajoissa Giraud-Cabantous oli viides Ranskan GP:ssä 1950. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Giraud-Cabantousin kilpa-ajajan ura sai alkunsa, kun tämä työskenteli mekaanikkona Salmson-yritykselle ja sai isäpuoleltaan joululahjaksi auton vuonna 1924. Heti keväästä 1925 lähtien hän ajoi autokilpailuissa ja voitti vuonna Grand Prix des Frontières -kilpailun Salmson -autollaan. Muita merkittäviä tuloksia olivat vuoden 1930 Bol d'Orin voitto sekä Le Mansin 24 tunnin toinen sija yhdessä Gaston Serraudin Delahaye-autolla vuonna 1938. Toisen maailmansodan jälkeen keski-ikäisestä Giraud-Cabantousista tuli Ranskan mestari vuonna 1948. Hän osallistui F1-sarjaan Talbot-Lagon sekä HWM:n autoilla 1950-53, jonka jälkeen ajoi urheiluautosarjoissa sijoittuen, mm. toiseksi vuoden 1953 Reimsin 12 tunnin ajoissa. Hän lopetti ajamisen vuosien 1957-58 aikana, koska ryhtyi johtamaan kuljetusyritystä.
Metyylifenobarbitaali
Metyylifenobarbitaali (5-etyyli-1-metyyli-5-fenyylibarbituurihappo) on barbituraatteihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään sedatiivina, ahdistusta poistavana- ja epilepsialääkkeenä. Metyylifenobarbitaali on vaikutuksiltaan ja rakenteeltaan hyvin samankaltainen lääkeaine kuin fenobarbitaali. Lääkettä myydään Ovation -lääkeyhtiön valmistamana nimellä Mebaral.
Castelnau-Magnoac
Castelnau-Magnoac on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Oksitanian alueella.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyys on kirkko Collégiale de l'Assomption. Kirkon tornit ovat vahvasti linnoitettu. Nykyään torneissa on uskonnollisen taiteen museo. Kirkko kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. thumb|left|Collégiale de l'Assomption
Brother
Brother voi viitata ainakin seuraaviin:
Veikko Laine (tukkuliike)
Veikko Laine Oy on hedelmä- ja vihannestukku, jonka tärkeimmät asiakasryhmät ovat yksityiset tukkuliikkeet sekä päivittäistavarakauppaketjut.
Vuoden 2021 liikevaihto oli 630,5 miljoonaa euroa.
Yritys omistaa Virossa tytäryhtiönä hedelmä- ja vihannestukku Karlskroona OÜ:n, joka oli vuonna 2016 Viron 25. suurin suomalaisyritys noin 36 miljoonan euron tuotolla.
Dihydrokodeiini
Dihydrokodeiini on puolisynteettinen opioidijohdannainen, joka kehitettiin Saksassa 1908. Sitä käytetään kivun hoitoon, vakavaan hengenahdistukseen sekä yskänlääkkeenä joko yksinään tai yhdistettynä parasetamoliin tai aspiriiniin. Joissain maissa sitä käytetään huumeidenvieroitushoitoihin metadonin tilalla.
Se on rakenteeltaan muuten samanlainen kodeiinin kanssa, paitsi että 7,8-kaksoissidoksen tilalla on yksinkertainen sidos.
Syyslehtiä
Syyslehtiä,, on yhdysvaltalainen vuonna 1956 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi Robert Aldrich Jean Rouverolin ja Hugo Butlerin käsikirjoituksen pohjalta. Elokuvan pääosassa on Joan Crawford, ja sen sivuosissa näyttelevät muun muassa Cliff Robertson, Vera Miles ja Lorne Greene. Syyslehtiä on mustavalkoinen ja noin 107 minuutin, eli tunnin ja 47 minuutin mittainen. Columbia Pictures tuotti elokuvan ja sen tunnusmusiikin "Autumn Leaves", esittää Nat King Cole. Syyslehtien ensimmäinen virallinen ensi-ilta oli Länsi-Saksassa 4. kesäkuuta vuonna 1956. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa ensimmäinen päivä elokuuta ja Suomessa 19. lokakuuta. Joan Crawford kertoi myöhemmin elokuvan Syyslehtiä olleen yksi hänen omista henkilökohtaisista suosikkielokuvistaan.
Juoni
Joan Crawfordin näyttelemä Millicent Wetherby ihastuu nuoreen Burt Hansoniin (Cliff Robertson). He alkavat tapailla toisiaan, ja tapailu johtaa pian avioliittoon. Millicent ei kuitenkaan ole tietoinen Burtin mielenterveysongelmista, jotka ovat seurausta hänen entisestä avioliitostaan. Burtin mielenterveys horjuu entisestään kun hänen isänsä (Lorne Greene) ja entinen vaimonsa (Vera Miles) saapuvat tapaamaan häntä. Millicent ryhtyy selvittämään, mistä Burtin ongelmat oikein saavat alkunsa.
HMS Dasher (1894)
HMS Dasher oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 valmistunut Charger-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 Yarrow and Companyltä Poplarista, jolloin sen valmistusmisajankohdaksi määrättiin 12. lokakuuta 1894. Aluksen köli laskettiin joulukuussa 1893 telakkanumerolla 992 ja se laskettiin vesille 28. marraskuuta 1894. Alus valmistui maaliskuussa 1896.
Palvelus
Alus palveli Britteinsaarten vesillä ja se myytiin 14. toukokuuta 1912 romutettavaksi King and Sonsille.
Homunculus (alkemia)
Homunculus (suom. pikkumies) on pieni keinotekoinen eli tietyistä ainesosista valmistettu ihminen, joka ensimmäisen kerran esiintyy alkemisti Paracelsuksen teksteissä.
Paracelsus väitti, että hän oli luonut keinotekoisen ihmisolennon, jota hän nimitti homunculukseksi. Olento oli ollut vain 30 senttimetriä pitkä, ja työskenteli yleensä golemin kanssa. Paracelsuksen homunculus kääntyi kuitenkin isäntäänsä vastaan ja karkasi. Homunculus valmistettiin luista, spermasta, ihon palasista ja eläimen karvoista. Nämä haudattiin maahan ja ympäröitiin hevosen lannalla, jonka tarkoituksena oli pitää seos lämpimänä. Reseptin mukaan neljänkymmenen päivän päästä homunculus oli kehittynyt.
Carl Jung uskoi että ensimmäinen viittaus homunculukseen löytyi kreikkalaisen alkemisti Zosimoksen 300-luvulla kirjoittamista teksteistä. Zosimos mainitsee kohdanneensa useita homunculuksia, mutta hän ei kuitenkaan kerro itse luoneensa sellaista.
Homunculuksista on useita versioita. Eräs sellainen liittyy alruuna-kasviin, josta uskottiin voitavan valmistaa homunculus. Juuri tuli kiskoa maasta perjantaina ennen auringonnousua, pestä ja "ruokkia" maidolla ja hunajalla, jolloin siitä kehittyisi pieni ihminen, joka vartioisi ja puolustaisi omistajaansa.
Walt Disney Motion Pictures Group
Siihen kuuluvat:
Yrityksen vanha nimi Buena Vista tulee vanhemmasta yrityksestä Buena Vista Distribution, jonka Walt Disney perusti jaellakseen elokuviaan vuonna 1955. Nimi tuli kadusta South Buena Vista Street, joka sijaitsee Burbankissa Kaliforniassa ja jolla Walt Disneyn studiot edelleen sijaitsevat.
Rekursiivinen akronyymi
Rekursiivinen akronyymi on itseensä viittaava lyhennesana (tai toisinaan oikeammin kirjainlyhenne), joka toistuu lyhenteen auki kirjoitetussakin muodossa. Rekursiiviset akronyymit ovat kehämääritelmiä, sillä niissä lyhenne määritellään itsensä avulla.
Esimerkkejä tietotekniikan alalta
Rekursiiviset akronyymit ovat erityisesti hakkerien suosima huumorin laji, joten niitä tapaa monien avoimen lähdekoodin ohjelmistojen nimissä.
Pine-sähköpostiohjelman nimen kerrotaan usein tulevan sanoista Pine is not Elm (’Pine ei ole Elm’) viitaten Elm-sähköpostiohjelmaan, mutta eräs Pinen alkuperäisistä kehittäjistä on sanonut, että alun perin ohjelman nimi ei ollut lyhenne lainkaan. Nykyisin ohjelman nimi on virallisesti Program for Internet News and E-mail (’Internetin uutisryhmien ja sähköpostin [luku]ohjelma’).
GNU-projektin tavoin myös Linux-käyttöjärjestelmän nimen on joskus arveltu muodostuneen rekursiivisena akronyyminä sanoista Linux is not Unix (’Linux ei ole Unix’).
Oma lukunsa on GNU-projektissa kehitettävän Hurd-käyttöjärjestelmäytimen nimi. Sitä voisi luonnehtia kaksitasoiseksi rekursiiviseksi akronyymiksi, sillä Hurd on itsessään akronyymi sanoista Hird of Unix-Replacing Daemons (’joukko Unixin korvaavia taustaprosesseja’), ja hird puolestaan on määritelty akronyymiksi sanoista Hurd of Interfaces Representing Depth (’joukko syvyyttä edustavia ohjelmointirajapintoja’). Sanoina sekä hurd että hird ovat vain tätä varten keksittyjä muunnelmia englannin sanasta herd (’lauma’), sillä ne kaikki lausutaan samalla tavalla [həːd]. Koko nimi GNU Hurd on siis gnuulaumaan viittaava sanaleikki.
Muita esimerkkejä
Rekursiivista nimeämistä esiintyy satunnaisesti muissakin yhteyksissä.
Lähteet
Acronimo
Kantarahasto
Kantarahasto on Suomessa säästöpankkiin sijoitettu, omaan pääomaan kuuluva erä.
Kantarahasto jakautuu keskenään samansuuruisiin kantarahasto-osuuksiin. Joissain säästöpankeissa asiakkaat voivat merkitä pankin kantarahasto-osuuksia ja tulla näin säästöpankin asiakasomistajiksi (tai omistaja-asiakkaiksi). Kantarahasto-osuuksille voidaan maksaa voitto-osuus säästöpankin voitosta. Kantarahasto-osuuden voi myydä eteenpäin. Pankki ei lunasta osuutta takaisin kuin tietyissä poikkeustilanteissa.
Maria Martinau
Martinaun vanhemmat olivat Haminan kadettikoulun johtaja, kenraaliluutnantti Karl Mauritz Martinau (1797–1863) ja Wilhelmina Amalia Tigerstedt (1821–1906). Hän opiskeli Schwemmerin ja Carl Ehrenbergin johdolla Dresdenissä vuodesta 1876 alkaen sekä Doillardin ja N. P. Collinin johdolla Pariisissa 1881–1882. Maria Martinaun vanhempi sisar oli taidemaalari Nathalie Martinau (1845–1936). He työskentelivät yhdessä ja heidän maalaustapansa olivat hyvin samanlaiset.
Kantarahasto
Kantarahasto on alun perin liittynyt säästöpankin perustamiseen. Pankin perustamista varten kerättiin kantarahasto, jolla rahoitettiin pankin toimintaa. Perustajat saattoivat saada rahat tietyin edellytyksin myöhemmin takaisin, kun pankkiin oli kertynyt muita varoja. Kantarahastolle voitiin maksaa korkoa, jos säännöissä oli niin määrätty. Jos kantarahasto oli saatu lahjana, sille ei maksettu korkoa eikä sitä maksettu takaisin.
Nykyisin kantarahasto ei ole Suomessa säästöpankille pakollinen.
Voitonjako kantarahasto-osuuksille tuli mahdolliseksi vuonna 1991.
Pearl Harbor (elokuva)
Pearl Harbor on vuonna 2001 julkaistu yhdysvaltalainen historiallinen sotaelokuva, jonka ohjasi Michael Bay ja siinä näyttelevät muun muassa Ben Affleck, Alec Baldwin, Jon Voight, Josh Hartnett, Kate Beckinsale, Cuba Gooding Jr., Dan Aykroyd, Colm Feore, Mako, Tom Sizemore, Jaime King ja Jennifer Garner. Elokuva perustuu löyhästi joulukuussa 1941 tapahtuneeseen Japanin hyökkäykseen Pearl Harborin laivastotukikohtaan ja amerikkalaisten huhtikuussa 1942 tekemään kostoiskuun. Osa elokuvan kohtauksista oli viimeisiä Technicolorilla kuvattuja otoksia.
Pearl Harbor muistetaan yhdestä elokuvahistorian ristiriitaisimmista vastaanotoista. Se oli ehdolla neljään Oscar-palkintoon, joista voitti yhden parhaista äänitehosteista, ja kuuteen Razzie-palkintoon, joista ei kuitenkaan voittanut yhtäkään. Elokuva ei saanut juurikaan kiitosta kriitikoilta ja sen sotateemaan yhdistettyä kolmiodraamaa on usein haukuttu yhdeksi huonoimmista rakkaustarinoista elokuvissa. Kaikesta huolimatta Pearl Harbor oli suuri kaupallinen menestys.
Juoni
Vuonna 1923 kaksi tennesseeläistä poikaa, Rafe McCawley ja Danny Walker (Jesse James ja Reiley McClendon), leikkivät taistelevansa saksalaisia sotilaita vastaan. He kipuavat Rafen isän pölytyslentokoneeseen, käynnistävät sen vahingossa ja saavat näin ensikosketuksensa lentämiseen. Pian sen jälkeen Dannyn isä (William Fichtner) saapuu raahaamaan poikansa kotiin, moittii tätä Rafen kanssa leikkimisestä ja antaa tälle selkäsaunan. Rafe hyökkää Dannyn isän kimppuun kutsuen tätä ”likaiseksi saksalaiseksi”. Dannyn isä vastustaa kertomalla taistelleensa saksalaisia vastaan ensimmäisessä maailmansodassa. Hän sanoo toivovansa, etteivät pojat joudu koskaan kokemaan sodan kauhuja.
On vuosi 1940. Aikuisiksi kasvaneet Rafe (Ben Affleck) ja Danny (Josh Hartnett) ovat luutnantteja Yhdysvaltain ilmavoimissa, ja heitä johtaa majuri Jimmy Doolittle (Alec Baldwin). Lääkärintarkastuksessa Rafe tapaa Evelyn Johnsonin (Kate Beckinsale), laivastossa työskentelevän sairaanhoitajan, joka päästää hänet lääkärintarkastuksesta läpi huolimatta hänen lukihäiriöstään. Rafe hullaantuu saman tien. Pari alkaa seurustella, ja he rakastuvat toisiinsa. Rafe on kuitenkin ilmoittautunut vapaaehtoiseen palvelukseen Iso-Britannian ilmavoimien Eagle-laivueeseen. Ennen kuin Rafe lähtee Englantiin, hän lupaa Evelynille palata takaisin tämän luokse. Evelyn ja Danny siirretään heidän omien lentokonelaivueidensa mukana Pearl Harboriin. Samaan aikaan Japanissa amiraali Isoroku Yamamoto (Mako) suunnittelee hyökkäystä Pearl Harboriin vastareaktiona sille, että Yhdysvallat on laittanut Japanin kauppasaartoon.
Rafe ammutaan alas Englannin kanaalin yllä, ja hänet luokitellaan kaatuneeksi. Kolme kuukautta myöhemmin Rafen kuolemaa suriessaan Evelyn ja Danny saavat toisiltaan tukea ja alkavat odottamatta lähentyä toisiaan. Pian he aloittavat suhteen. Vuoden 1941 joulukuun 6. päivän yönä pakkolaskusta hengissä selvinnyt ja miehitettyyn Ranskaan joutunut Rafe ilmestyy yllättäen Pearl Harboriin. Hän käsittää nopeasti, että Dannysta ja Evelynistä on tullut pari, ja ystävykset päätyvät pian nyrkkitappeluun paikallisessa hulabaarissa. Joulukuun 7. päivän aamuna he heräävät japanilaisten hyökätessä Pearl Harboriin Zero-hävittäjien, Val-pommittajien ja Nakajima-torpedopommittajien kera.
Japanilaisten yllätysilmahyökkäys upottaa taistelulaivat USS Arizonan (BB-39), USS Oklahoman (BB-37) ja monia muita laivoja. Sairaalassa Evelyn auttaa hoitamaan kymmeniä sisään pyrkiviä haavoittuneita ja joutuu päättämään, ketkä heistä hoidetaan ja ketkä ei. Samaan aikaan Rafe ja Danny onnistuvat hankkimaan itselleen Curtiss P-40 -lentokoneet, ja uhkarohkeaa taktiikkaa käyttäen he ampuvat alas seitsemän japanilaista lentokonetta. Hyökkäyksen päätyttyä elossaselvinneet järjestävät kaatuneille muistotilaisuuden, ja Yhdysvallat julistaa Japanille sodan. Sekä Rafe että Danny ylennetään kapteeneiksi, palkitaan hopeatähdellä ja määrätään osallistumaan everstiksi ylennetyn Doolittlen johtamaan vaaralliseen ja äärimmäisen salaiseen tehtävään. (Tunnetaan todellisesa historiassa nimellä Doolittlen isku.) Ennen heidän lähtöään Evelyn tapaa Rafen ja paljastaa odottavansa Dannyn lasta. Evelyn ei kuitenkaan halua Dannyn tietävän raskaudesta, jotta tämä voisi keskittyä tulevaan tehtävään. Evelyn kertoo Rafelle pysyvänsä jatkossakin Dannyn rinnalla, mutta tulevansa syvällä sisimmässään rakastamaan Rafe aivan yhtä paljon.
Presidentti Franklin D. Roosevelt (Jon Voight) haluaa osoittaa, etteivät japanilaiset ole yhtään sen vastustuskykyisempiä pommituksille kuin muutkaan. Danny, Rafe ja muut määrätään lähtemään lentotukialus USS Hornetilta (CV-8) B-25 Mitchell -pommikoneilla ja lentämään meren yli pommittamaan Tokiota ja japanilaisten valloittamia alueita Kiinassa. Kaksikko onnistuu tehtävässään, mutta joutuu Kiinassa japanilaisten vangiksi, kun heidän pommikoneistaan loppuu polttoaine. He tekevät pakkolaskun riisipellolle, ja japanilaissotilaat rientävät kohti laskupaikkaa. Juuri kun japanilaiset ovat ampumaisillaan Rafen, Danny kaataa heidät maahan ja joutuu itse ammutuksi muun miehistön taistellessa jäljelle jääneitä sotilaita vastaan. Rafe pitelee kuolevaa Dannyä sylissään ja kertoo tälle, ettei tämä voi kuolla, koska tämä on tulossa isäksi. Danny vastaa siihen: ”Ei, sinä olet.” Näin Danny pyytää Rafea pitämään huolta omasta syntymättömästä lapsestaan.
Muutamaa vuotta myöhemmin Rafe ja Evelyn ovat palanneet yhteen, ja heillä on nyt poika, Danny (Brandon Lozano), joka on siis biologisesti Dannyn poika. Perhe on jälleen Tennesseen maatilalla käymässä Danny Walkerin haudalla. Sitten Rafe vie poikansa lentämään, ja kaksikon nähdään lentävän kaksitasolla kohti auringonlaskua.
Palkinnot
Golden Globe -gaalassa elokuva oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen ja parhaan laulun palkinnon voittajaksi.
Vuoden 2001 Golden Raspberry -gaalassa Pearl Harbor oli ehdolla kuuden eri palkinnon saajaksi: Huonoin elokuva, huonoin ohjaaja, huonoin käsikirjoitus, huonoin romanssi, huonoin miesnäyttelijä (Ben Affleck) ja huonoin uudelleenfilmatisointi (aikaisempi vuoden 1970 elokuva Tora! Tora! Tora!); mutta hävisi kaikissa kategorioissa.
Idänsavuruoho
Idänsavuruoho eli savuruoho (Conringia orientalis) on yksivuotinen sinivihreän värinen ristikukkaiskasvi.
Ulkonäkö
Idänsavuruoho kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen tavallisesti haarattomassa varressa kasvaa kierteisesti muutamia ehytlapaisia lehtiä, jotka ovat alaosassa ruodillisia ja varren yläosassa sepiviä. Kukat ovat vaaleankeltaiset. Lidut ovat yleensä noin 10 cm pitkiä, 2 millimetriä paksuja, selvästi nelisärmäisiä ja lähes pystyyn sojottavia.
Levinneisyys
Idänsavuruohon alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Eurooppa, Pohjois-Afrikka ja Länsi-Aasia. Suomessa idänsavuruohoa on kasvanut melko vähälukuisesti satunnaisena uustulokkaana suuressa osassa maata liikennepaikoilla ja myllyillä. Lajia ei ole havaittu enää useaan vuosikymmeneen, joten se lienee hävinnyt.
Nuffield
thumb|Nuffield Universal Four "liukunavoin"
Nuffield (Suomessa kansanomaisesti 'nuhvi') oli englantilaisen Wolseley Motors Ltd:n (myöh. Morris Motors ltd:n) tuotemerkki, jota käytettiin ko. ajoneuvovalmistajan traktoreissa. Myöhemmin Morris Motors ltd:n ja Austin Motor Companyn yritysfuusion yhteensaattamana BMC:n (British Motor Corporation) omistama traktorivalmistaja.
Nimensä nämä unikon oranssit traktorit saivat Morris Motors ltd:n pääjohtajalta William Morrikselta, joka sai lordin arvonimen 1934. Hän otti käyttöön tällöin Lordi Nuffield -lisänimen kotikylänsä mukaan.
Syy Nuffieldin valmistamiseen oli toisen maailmansodan jälkeen Britanniassa vallinnut valuuttapula ja sota-aikana loppuun ajettu maan traktorikanta. 1930-luvulla ja toisen maailmansodan aikana Britannian valtatraktorimerkki oli Fordson, joita valmistettiin Dagenhamissa. Muodostui tarve tuottaa täysin brittiläinen vastine Fordsoneille.
Nuffieldin mallihistoriaa
Ensimmäinen Nuffield-traktorin prototyyppi oli valmis jo 1946, mutta sitä ei saatu teräspulan vuoksi tuotantoon ennen vuotta 1948. Tuolloin esiteltiin sekä moottoripetrolikäyttöinen kolmipyöräinen Nuffield M3 riviviljelyyn että niin ikään moottoripetrolikäyttöinen nelipyöräinen Nuffield M4 peltoviljelyyn. Nuffield M4:n hinta 1948 oli 500 puntaa. Alussa valinnaisvarusteina oli kolmipistenostolaite ja voiman ulosotto, joista tuli myöhemmin vakiovarusteita. Traktori valmistettiin Birminghamissa.
Ensimmäiset Nuffieldit olivat edellä aikaansa: suuri maavara, suuri teho, paljon työkoneiden kiinnityspisteitä, tyylikäs muotoilu ja luotettava moottori tekivät siitä suositun.
Moottorit
Nuffield käytti alkuun Morris Commercial petrolimoottoria ja 1950 alkaen lisäksi Perkinsin P4 dieselmoottoreita. Moottoripetrolimoottori (TVO) oli diesel- ja bensiinimoottoria heikkotehoisempi, mutta petroli oli halvinta polttoainetta. Kuitenkin jo 1955 95 % kaikista Britanniassa myydyistä Nuffieldeista oli dieselkäyttöisiä. 80 % Nuffieldeista meni vientiin.
Vaihteisto
pienoiskuva|vasen|1967 Nuffield 10/60 1964 esiteltiin uusi Ten Speed -mallisto eli 10/42 ja 10/60, joiden tärkein muutos edeltäjiinsä oli vaihteiston varustaminen kertojalla, eli vanhasta 5+R siirtopyörävaihteistosta saatiin nyt 10+2R. Kolmas 1960-luvun puolivälin malli oli pieni BMC Mini -traktori.
Kehittely
Nuffieldin perusrunkoratkaisu säilyi myös Leyland-traktoreiden ajalle, vaikka mallit vaihtuivat. Muutokset olivat pieniä, mutta sitäkin tarpeellisimpia. Kiistelty tasauspyörästön lukko tuli "Nuffin" vakiovarusteeksi vuonna 1959, jolloin muilla englantilaismerkeillä sitä ei vielä ollut.
1957 esiteltiin Fourille pikkuveli, kolmisylinterinen Universal Three, joka oli tarkoitettu kilpailemaan lähinnä Fordson Dextan ja Massey-Ferguson 35:n kanssa. Koska siinä oli käytetty hyvin paljon samoja osia kuin Fourissa se jäi painavaksi ja teho/paino suhteeltaan heikoksi kilpailijoihinsa nähden. Vetotehoa taas siinä oli saman verran kuin kokoluokkaa isommasta Fordson Majorista (Vakolan koetusselostus).
Vuonna 1961 esiteltiin näiden seuraajamallit 342 ja 460. Ensimmäinen numero merkitsi sylinterimäärää ja kaksi jälkimmäistä hevosvoimalukua. Malli 460 järkytti Nuffieldin mainetta heikohkon moottorin takia, sillä iskutilavuutta oli suurennettu ohentamalla sylinteriputkia 5 mm edellismalliin nähden. Putket halkesivat herkästi, mutta ongelma korjaantui vaihtamalla 95 mm putket uusien 100 mm tilalle. Tehtaalla oli moottori suunniteltu jäähdytysnesteiden käyttöä ajatellen, mutta koska tätä ei käytetty, söi putket kavitaatio, joka aiheutti halkeamisen.
Muutos Leylandiksi
Viimeiset Nuffield-mallit tulivat markkinoille vuonna 1967, jolloin esiteltiin mallit 3/45 ja 4/65. Nuffieldin ulkonäkö oli muuttunut koko tuotannon aikana hyvin vähän, mutta 5-sarjan varsin futuristinen muotoilu ampui monien mielestä yli ja samoihin aikoihin Nuffieldien myynti romahti. Itse traktori oli kyllä samaa perustekniikkaa kuin edeltäjänsäkin, myös laatu pysyi samalla tasolla.
Vuonna 1968 varmistui yhdistyminen Leyland Corporationin kanssa, ja Nuffin historiankirjat alkoivat sulkeutua. Vuonna 1970 tulivat uudet siniset "Nuffit" markkinoille Leyland-merkkisinä. Nuffieldin ajoista jäi jäljelle perusrakenne ja pieni Nuffield-teksti mallinumeron yläpuolelle. Sekin hävisi seuraavassa Leyland malliuudistuksessa.
Nuffield Suomessa
Suomi oli BMC agricultural divisionin suurimpia vientimaita muiden pohjoismaiden ohella. Täällä Nuffield oli suosittu ja omistajat olivat erittäin merkkiuskollisia loppuun asti, mikä osaltaan selittyy myös vahvalla edustajalla. Traktoria toi Suomeen koko tuotannon ajan Kesko. 1960-luvun lopulle asti Nuffield oli Fordsonin/Fordin ohella suosituimpia traktorikaivureiden peruskoneita. Suomessa Lännen konepaja asensi muutamiin UM 355-traktorikaivurin peruskoneena toimineeseen 4/65:een jo uutena BMC:n 6-sylinterinen, 90 hevosvoiman raskasajoneuvomoottori, jolloin konepellin kyljessä komeili merkintä Nuffield 6.
Oma lukunsa oli puutavaran ajossa ja muissa pitemmän matkan kuljetuksissa käytetty niin sanottu Kylmäkosken kertoja, joka oli varsin suosittu Nuffieldien lisävaruste. Tällä kylmäkoskelaisen Toivo Santalahden suunnittelemalla ja valmistamalla, alun perin voimanoton nopeuksien lisäämiseen tarkoitetulla, ylimääräisellä ratasparilla saatiin traktorin nopeudeksi noin 45–70 km/h. Se oli kallis lisävaruste, hinnaltaan silloin noin 75 000 mk, kun koko traktori maksoi 500 000 mk. Sitä oli saatavissa vain tilauksesta.
Etu-Töölön lukio
Etu-Töölön lukio on Helsingin keskustan tuntumassa Etu-Töölössä sijaitseva yleislukio. Koulu on yrittäjyyspainotteinen. Koulun yleisesti käytetty lyhenne on TYLY, joka viittaa koulun historiaan ja aiempiin nimiin. Vuonna 2021 koulussa oli noin 710 opiskelijaa.
Tammikuussa 2020 Etu-Töölön lukio siirtyi perusparannusremontin ajaksi väistötiloihin osoitteeseen Albertinkatu 40-42. Tammikuussa 2022 Etu-Töölön lukio muutti takaisin Arkadiankadulle omaan rakennukseensa. Perusparannuksen yhteydessä julkisivu ja käytävät palautettiin alkuperäisen kaltaisiksi.
HAMin kokoelmiin kuuluva Kustaa Saksin Etu-Töölön lukiolle suunnittelema 11 metriä leveä ja kaksi metriä korkea jacquard-tekniikalla kudottu Herbaario-tekstiilitaideteos (2021) sijoitettiin rakennuksen ala-aulaan perusparannuksen valmistuttua.
Historia
Etu-Töölön lukion historia alkaa vuodesta 1919, jolloin perustettiin Helsingin Koelyseo. Tarkoituksena oli selvittää, onko nelivuotisen yläkansakoulun pohjalle rakentuvassa kuusivuotisessa oppikoulussa mahdollista saavuttaa valmiudet ylioppilastutkintoon ja edelleen menestykselliselle jatko-opiskelulle. Perinteisen viisiluokkaisen keskikoulun tilalle tuli kolmivuotinen. Kaksi vuotta pitempi kansakoulu korvasi siis supistuneen keskikouluajan.
Koulu aloitti toimintansa poikakouluna Helsingin Normaalilyseon laulusalissa, josta se seuraavana vuonna muutti osoitteeseen Vironkatu 3. Vuonna 1923 koulu muutti osoitteeseen Yrjönkatu 18 ja vuonna 1926 koulu muutti jälleen, nyt osoitteeseen Vuorikatu 22.
Vuonna 1930 koulu pääsi muuttamaan nykyiseen osoitteeseensa Arkadiankadulle. Talon piirustukset laati arkkitehti Hjalmar Åbergin johdolla arkkitehti Yrjö Sadeniemi, joka on piirtänyt myös viereisen Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun (se on nykyään Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun käytössä). Koulun kalusteet pulpetteja, valaisimia ja ovenkahvoja myöten valmistettiin Helsingin keskusvankilassa arkkitehti Elli Ruuthin suunnitelmien mukaan. Nykyään rakennus on tietyiltä osin museoviraston suojeluksessa.
Syksyllä 1937 myös tytöille tuli mahdollisuus päästä opiskelemaan kouluun.
Sota-aikana koulurakennuksessa toimi sotasairaala, mikä aiheutti muutoksia ja katkoksia koulunkäyntiin. Koelyseolaisilla oli välillä käytössä osa koulurakennuksesta, ja välillä he olivat evakossa esimerkiksi Tyttönormaalilyseossa ja Suomalaisessa Tyttökoulussa, ja 1944 osa oppilaista ja opettajista evakuoitiin välikaisesti Somerolle suur­pommitusten takia.
Vuonna 1952 tapahtui koulu-uudistus, jonka yhteydessä Koelyseo päätettiin muuttaa tavalliseksi viisivuotisen keskikoulun ja kolmivuotisen lukion käsittäväksi valtion oppikouluksi. Samalla koulun nimi muutettiin Töölön yhteislyseoksi. Tällöin syntyi myös koulun lempinimi TYLY, jona koulu edelleen tunnetaan. Helsingin Koelyseo siirtyi historiaan lopullisesti 1960, jolloin viimeiset koelyseolaiset ja ensimmäiset TYLY:ssä 1952 aloittaneet suorittivat ylioppilastutkinnon.
Suuret ikäluokat aloittivat oppikoulun
Koelyseon oppilasmäärä oli pysynyt pienenä koulun vaativan maineen vuoksi. Keskikouluhan oli suoritettava kolmessa vuodessa. Töölön yhteislyseon aloittaessa alkoi kouluun pyrkijöitä tulla tulvimalla, koska koulun hyvä maine oli tiedossa ja vanhemmat halusivat saada oppikouluun pyrkivät lapsensa juuri tähän kouluun. Tähän kannusti myös valtion oppikoulun edullinen lukukausimaksu, minkä lisäksi lahjakkailla vähävaraisilla oppilailla oli mahdollisuus päästä vapaaoppilaiksi. Kevätlukukauden 1956 päättyessä oppilasmäärä oli noussut viiteensataan. Samanaikaisesti ensimmäiset suuret ikäluokat tulivat oppikouluikään.
Tämän seurauksena syksyllä 1956 koulun ensimmäisen luokan aloitti ennätysmäärä 209 oppilasta, minkä vuoksi silloisen Kouluhallituksen päätöksellä perustettiin kolme luokkaa opiskelemaan iltavuorossa. Sisäänpääsykokeen hyväksyttävästi läpäisseitä ohjailtiin myös muihin oppikouluihin. Aikaisemmin väljältä tuntunut koulutalo kävi äkkiä ahtaaksi,ja tämä aiheutti pulmia opetustyön järjestelyissä. Luokat olivat ylisuuria. Tavallisin oppilasmäärä luokalla oli 40 oppilasta, joissakin luokissa jopa 46. Oppilasmäärä oli suurimmillaan syyslukukauden 1958 alkaessa, jolloin koulussa oli 793 oppilasta. Opettajien työmäärä lisääntyi valtavasti, koska esimerkiksi korjattavia kokeita oli paljon. Opettajat kuitenkin tiedostivat hyvin asemansa suurten ikäluokkien kasvattajina, ja oppilaiden vanhemmatkin ymmärsivät tilanteen ja suhtautuivat myönteisesti. Iltavuoron koulupäivä alkoi tavallisesti kello 11.00–13.00 välisenä aikana ja päättyi viimeistään kello 18.00. Myös lauantait olivat koulupäiviä. Iltavuoroa jatkui vuoteen 1961, jolloin ensimmäiset iltavuorossa 1956 aloittaneet olivat suorittaneet keskikoulun oppimäärän.
Koulurakennuksessa oli yksi luokkahuone ollut Kasvatusopillisen kirjaton hallussa, ja veistoluokka oli osittain Opettajakorkeakoulun käytössä. Tyttöoppilaiden kotitalousopiskelu tapahtui koulurakennuksen ulkopuolella Kotitalousopettajaopistossa. Kesällä 1958 koulurakennuksessa suoritettiin peruskorjaus, jonka tuloksena koululle saatiin oma opetuskeittiö, ja em. ”vuokralaiset” poistuivat talosta. Tämä helpotti tilanahtautta jonkin verran, koska juuri tuolloin oppilasmäärä oli suurimmillaan. Lisää tilaa tuli vuonna 1959, jolloin perustettiin Alppilan yhteislyseo. Sinne siirtyi 28 TYLY:n oppilasta.
Siirtyminen peruskouluun
Vuonna 1977 valtakunnallisen peruskoulu-uudistuksen yhteydessä Töölön yhteislyseo jakautui Etu-Töölön lukioksi ja Etu-Töölön yläasteen kouluksi.
Vuonna 2009 koulun perustamisesta tuli kuluneeksi 90 vuotta, minkä kunniaksi koulu järjesti juhlan Vanhalla ylioppilastalolla. Laajasalon lukio ja Etu-Töölön lukio yhdistettiin, ja Etu-Töölön yläasteen koulu yhdistyi Taivallahden peruskoulun kanssa lukukauden 2008–2009 päättyessä.
Lukion toiminta
Lukiossa voi opiskella kymmentä yrittäjyyskurssia, joilla on mukana erilaisia yhteistyöyrityksiä. Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Pienyrityskeskus tarjosi yrittäjyyskursseja lukion kanssa vuosina 2009–2014. Pienyrityskeskuksen toiminnan loputtua Etu-Töölön lukiossa on jatkettu yrittäjyyspainotuksen kehittämistä. Opiskelijat voivat opiskella lukiossa koulukohtaisen yrittäjyysdiplomin. Etu-Töölön lukio on yksi innolukiohankkeeseen kuuluvista oppilaitoksista.
Helsingin kaupungin lukiokampus-hankkeessa Etu-Töölön lukio on kuulunut samaan kampukseen Ressun lukion, Sibelius-lukion ja Vuosaaren lukion kanssa. Samaan kampukseen kuuluvien lukioiden opiskelijat voivat halutessaan valita kursseja kampuksen muista lukioista. Lukiokampustoiminnan lisäksi Etu-Töölön lukio on tehnyt yhteistyötä Helsingin yliopiston kanssa, esimerkiksi fysiikan kursseilla.
Etu-Töölön lukio tarjosi yhdessä Helsingin kuvataidelukion, Kallion lukion, Helsingin luonnontiedelukion, Mäkelänrinteen lukion ja Ressun lukion kanssa Korkeammalle ja syvemmälle -kursseja, mutta tämä toiminta päättyi lukiokampustoiminnan myötä 2013.
Etu-Töölön lukion tiloissa on kuvattu vuosien aikana lukuisia televisiosarjoja, tiettyjä jaksoja ja elokuvia ja musiikkivideoita, esimerkiksi suosittu Kumman kaa -televisiosarja on kuvattu lukion tiloissa ja lukioon pääsee kurkistamaan esimerkiksi myös ykkösdokumentissa Sukupolvi.
Etu-Töölön lukiolla on kansainvälistä toimintaa, esimerkiksi kiinteä yhteistyö Saksan kanssa on alkanut jo 1987 ja jatkuu nykyään Münchenin kanssa. Moskovan kanssa jatkuvaa yhteistyötä on ollut vuodesta 2007 alkaen. Lisäksi lukiolla on yhteistyö Espanjan kanssa. Tukholmassa lukiolla on yrittäjyyskasvatuspainoitteinen ystävyyskoulu.
Huomionosoitukset ja sijoittuminen vertailuissa
Lisäksi lukio on saanut muun muassa seuraavia palkintoja:
Kestävässä kehityksessä ja ympäristökasvatuksessa Etu-Töölön lukio on mukana Vihreässä lipussa, joka on kansainvälinen kasvatuksenalan ympäristömerkki. Lukiolle on myönnetty vihreä lippu.
Alumnit
Senioriyhdistystoiminta perustettiin 1949. Yhdistyksen nimeksi vaihdettiin Tylyn alumnit vuonna 2013. Aikaisemmin yhdistys on tunnettu esimerkiksi nimellä Koelyseo-TYLY:n Seniorit ry.
Senioriyhdistys toimii edelleen aktiivisesti ja julkaisee muun muassa omaa lehteä, tekee yhteisiä matkoja ja juhlia sekä tukee lukion toimintaa merkittävästi esimerkiksi jakamalla ylioppilaille stipendejä.
Muun muassa seuraavat tunnetut henkilöt ovat olleet koulun oppilaina:
Bruno Lüdke
Bruno Lüdke (3. huhtikuuta 1909 – 26. huhtikuuta 1944) oli sarjamurhaajaksi oletettu saksalainen, joka vuosina 1928–1943 surmasi ainakin 51 ihmistä, lähinnä naisia. Hänen vanhempansa olivat Otto ja Emma Lüdke, joille hän syntyi neljäntenä kuudesta lapsesta.
FK Partizan
Partizan perustettiin 4. lokakuuta 1945 osana Jugoslavian Partizan-urheiluliittoa. Seura on alkujaan Jugoslavian kansanarmeijan joukkue, mutta itsenäistyi omaksi seurakseen 1950-luvun alussa. Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa se pelasi 6. joulukuuta 1945 TsSKA Moskovaa vastaan. Partizanin tunnusvärit ovat musta ja valkoinen.
Bruno Lüdke
Nuoruus
Eläinten kiduttaminen alkoi jo hyvin nuorella iällä. Brunoa syytettiin muun muassa hevosensa liiallisesta piiskaamisesta, jonka seurauksena hänelle tehtiin mielentilatutkimus, jotta saataisiin selville hänen soveltuvuutensa hevoskärryjen kuljettajaksi. Tutkimuksessa selvisi Brunon olevan fyysisesti terve, mutta henkisesti syntymästä saakka jälkeenjäänyt. Hän ei osannut kirjoittaa, laskea eikä suorittaa helppoja päättelytehtäviä. Hänet todettiin kuitenkin soveltuvaksi hevoskärryjen kuljettajaksi.
FK Partizan
Euro-cupit
Partizan on Euroopan merkittävissä cup-kilpailuissa yltänyt parhaimmillaan mestarijoukkueiden cupin loppuotteluun kaudella 1965–1966. Tuolloin se voitti ensimmäisellä kierroksella ranskalaisen Nantesin kahden ottelun yhteismaalein 4–2, toisella kierroksella saksalaisen Werder Bremenin yhteismaalein 3–1, puolivälierissä tšekkoslovakialaisen Sparta Prahan yhteismaalein 6–4 hävittyään ensimmäisen osaottelun vieraskentällä 4–1 ja välierissä englantilaisen Manchester Unitedin yhteismaalein 2–1. Brysselissä pelatussa loppuottelussa espanjalaista Real Madridia vastaan Velibor Vasović vei Partizanin 55. minuutilla johtoon mutta Real Madrid voitti lopulta maalein 2–1. Kausina 1955–1956 ja 1963–1964 Partizan ylsi mestarijoukkueiden cupissa puolivälieriin.
Bruno Lüdke
Nuoruus
Tutkijat eivät ole päässeet täyteen yhteisymmärrykseen siitä, minkä ikäisenä Lüdke aloitti sadistiset tekonsa naisia kohtaan, mutta yleisen käsityksen mukaan vuoteen 1920 mennessä Lüdke oli murhannut jo useita ihmisiä. Heinrich Himmler määräsi Lüdken steriloitavaksi erään raiskaustapauksen jälkeen, mutta toimenpide ei estänyt hänen haluaan teurastaa naisia.
FK Partizan
Euro-cupit
Mestarien liigassa Partizan on yltänyt kahdesti lohkovaiheeseen. Kaudella 2003–2004 se pelasi Real Madridin, FC Porton ja Olympique de Marseillen kanssa kotikentällään tasan mutta hävisi niistä jokaiselle vierasottelunsa ja jäi lohkossaan neljänneksi. Kaudella 2010–2011 Partizan hävisi niin koti- kuin vieraskentälläkin Šah’tar Donetskille, Arsenalille ja Bragalle ja teki kuudessa ottelussaan vain kaksi maalia, yhden kummassakin ottelussa Arsenalia vastaan.
Bruno Lüdke
Pidätys
Vuonna 1943 Lüdken teot saatiin loppumaan viimein pysäytettiin. Metsästä Berliinin ulkopuolelta oli löydetty nainen kuristettuna. Nainen oli Frieda Rosner, 51 (joidenkin lähteiden mukaan 59). Rikosetsivä Franz aloitti tapauksen tutkimukset lähistöllä sijaitsevan Köpenickin kaupungin tunnetuista rikollisista, joista yksi oli Bruno Lüdke. Poliisin kysyessä Lüdkeltä, oliko hän vastuussa Frieda Rosnerin murhasta, hän hyökkäsi kuulustelijoidensa kimppuun. Poliisien taltuttaessaa Lüdkea, hän tunnusti murhan ilmoittaen samalla, että pykälän 51 (psyykkisesti vajaita koskeva laki) mukaan hän ei ollut vastuussa teoista. Päästyään puheen alkuun hän tunnusti kaiken kaikkiaan 85 murhaa alkaen vuodesta 1928.
FK Partizan
Euro-cupit
Cup-voittajien cupissa Partizan pelasi puolivälierissä kaudella 1989–1990. UEFA-cupissa se on parhaimmillaan yltänyt neljännesvälieriin eikä ole menestynyt UEFA-cupia seuranneessa Eurooppa-liigassa sen paremmin.
Bruno Lüdke
Pidätys
Osa Lüdken uhreista oli ryöstetty, mutta Lüdke väitti murhien pääsyyksi raiskausta. Brunon uhreista lähes kaikki oli raiskattu joko ennen tai jälkeen murhan, yleensä jälkeen.
Lüdke todettiin mielenvikaiseksi, ja koska lain 51 puitteissa häntä ei voitu tuomita rikkeistään vankilaan, hän joutui Wienin sairaalaan lääketieteellisiä kokeita varten. Bruno kuoli 1944 erään lääketieteellisen kokeen yhteydessä.
Muuta
Outoa oli, ettei rikoksissa näyttänyt olevan mitään toimintatapojen, motiivien tai tekojen ominaispiirteiden yhtäläisyyksiä. Yhtään sormenjälkeä ei löytynyt, eikä yhtään todistetta Lüdkea vastaan koskaan esitetty. Useiden todistajien mukaan Lüdkessä näkyi myös pidätyksen jälkeen selviä merkkejä fyysisestä väkivallasta, ja hänen kerrotaan sanoneen "he tappavat minut jos en tunnusta".
Hollantilainen entinen poliisipäällikkö Blaauw kiinnostui tapauksesta ja alkoi tutkia alkuperäisiä poliisiraportteja. Hänestä raportit olivat tuloksettomia, epäjohdonmukaisia ja epäselviä. Hän myös suhtautui epäuskoisesti siihen, että puoliksi lukutaidoton, joka kerran jäi kiinni kanan varastamisesta, pystyisi välttelemään virkavaltaa lähes 20 vuotta, saatikka selviytymään murhasta.
Monet uskovat Lüdken joutuneen kunnianhimoisen rikosetsivä Franzin, raskaasti silmälläpidetyn rikospoliisin ja natsivaltuuston lavastamaksi, näillä tahoilla kun oli tunnetusti hyvin vähän kärsivällisyyttä henkisesti kehitysvammaisia ihmisiä kohtaan.
Sodanjälkeinen elokuva Nachts, wenn der Teufel kam vahvisti Lüdken maineen yhtenä Saksan pahimmista sarjamurhaajista. Saksan sisäisten toimien osaston jäsenten yritykset uudelleen aloitetuissa tutkimuksissa eivät paljastaneet uusia tuloksia. Totuus murhista on yhä selvittämättä.
Jakkara
thumb|240px|[[Alvar Aalto|Alvar Aallon suunnittelemia jakkaroita.]]
Jakkara eli palli on selkänojaton ja käsinojaton tuoli. Jakkarassa on yleensä kolme tai neljä jalkaa.
Pianojakkara ja rumpupalli
Käsi- ja selkänojaton jakkara on myös muun muassa pianistin ja muun kosketinsoittajan sekä rumpusettiin kuuluva rumpalin istuin. Pianojakkarassa ja rumpupallissa on korkeussäätö istuinkorkeuden sovittamiseksi soittajan ja soittimen mukaan. Tavanomaisin jalkatyyppi on tällöin yksi keskiputki, joka laajenee alaosassa kolmeksi tai neljäksi tukijalaksi.