cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orhan Pamuk
Elämä ja ura
Pamuk syntyi Istanbulissa vauraaseen, maallistuneeseen perheeseen. Pamukin isä oli insinööri, ja Pamuk kävi amerikkalaista Robert College -koulua Istanbulissa. Pamuk suunnitteli taidemaalarin uraa, mutta hänen perheensä ei hyväksynyt ajatusta. Pamuk opiskeli arkkitehtuuria Istanbulin teknillisessä yliopistossa, sillä perhe halusi, että hänestä tulisi insinööri tai arkkitehti. Kolme vuotta opiskeltuaan hän kuitenkin keskeytti opinnot ja ryhtyi täyspäiväiseksi kirjailijaksi. Pamuk suoritti tutkinnon journalistiikan laitoksella Istanbulin yliopistossa 1977. Pamuk oli vierailevana tutkijana Columbian yliopistossa New Yorkissa vuosina 1985–1988, minkä jälkeen hän palasi Istanbuliin.
Kirjailijanuran alku
Pamuk aloitti säännöllisen kirjoittamisen vuonna 1974. Ensimmäisestä romaanistaan Karanlık ve Işık (Pimeys ja valo), hän sai jaetun palkinnon Milliyet-lehden romaanikilpailussa 1979 yhdessä Mehmet Eroğlun kanssa. Romaani ilmestyi nimellä Cevdet Bey ve Oğulları (Herra Cevdet ja hänen poikansa) 1982 ja sai Orhan Kemalin romaanipalkinnon 1983. Teos käsittelee kolmea sukupolvea varakkaassa istanbulilaisperheessä, joka asuu Nişantaşıssa, samalla alueella Istanbulissa, jolla Pamuk vietti lapsuutensa.
Pamuk sai ensimmäisistä teoksistaan useita kriitikkopalkintoja, muun muassa Madarali-palkinnon 1984 toisesta romaanistaan Sessiz Ev ja 1991 Prix de la Découverte Européenne teoksen ranskankielisestä käännöksestä. Kielimuurin Pamuk ylitti, kun hänen historiallinen romaaninsa Valkoinen linna, joka ilmestyi turkiksi 1985, sai amerikkalaisen palkinnon Independent Award for Foreign Fiction vuonna 1990, ja sen myötä hänen maineensa ulkomailla kasvoi. Hän alkoi nyt kokeilla postmoderneja aineksia teoksissaan eikä enää pitäytynyt aiempien teostensa tiukassa naturalismissa.
Kansansuosiota ja poliittisia ristiriitoja
thumb|left|300px|Orhan Pamuk kirjoittaa kirjaa seuranaan valkoinen kissa.
Kesti kauan ennen kuin Pamukin suosio kansan keskuudessa alkoi kasvaa, mutta romaanista Musta kirja (1990) tuli Turkin kirjallisuuden kiistanalaisin ja suosituin teos. Vuonna 1992 hän teki käsikirjoituksen elokuvaan Gizli Yüz, joka perustui teokseen Musta kirja, ja sen ohjasi tunnettu turkkilainen ohjaaja Ömer Kavur. Pamukin neljäs romaani Uusi elämä oli Turkissa sensaatio, kun se julkaistiin 1995, ja siitä tuli maan historian vauhdikkaimmin myyty kirja. Vuoden 1999 lopulla Time-lehti valitsi Pamukin yhdeksi 14 eurooppalaisesta, joiden uudenlainen ajattelu näyttää maanosalle tietä uudelle vuosituhannelle.
Pamukin kansainvälinen maine kasvoi, kun hänen teoksensa Nimeni on punainen ilmestyi vuonna 2000. Romaani käsittelee osmanisulttaani Murat III:n hallintoa kymmenen lumisen talvipäivän aikana 1591. Nimeni on punainen on käännetty 24 kielelle, ja se sai kansainvälisen kirjallisuusmaailman arvokkaan palkinnon, International IMPAC Dublin Literary Awardin vuonna 2003.
Pamukin romaani Lumi ilmestyi 2002, ja se käsittelee islamilaisuuden ja länsimielisyyden ristiriitaa nykypäivän Turkissa. Pamuk sanoo sitä "ensimmäiseksi ja viimeiseksi poliittiseksi romaanikseni". Teoksen tapahtumat sijoittuvat pieneen Karsin kaupunkiin Koillis-Turkkiin. Hänen matkakertomuksensa Istanbul – Muistot ja kaupunki ilmestyi 2003. Vuonna 2005 Orhan Pamuk sai kirjallisesta työstään saksalaisten kirjakauppiaiden rauhanpalkinnon.
Pamuk avioitui Aylin Turegenin kanssa 1982, mutta pariskunta erosi 2001. Heillä on yksi tytär Rüya. Pamukin vanhempi veli Şevket Pamuk, joka toisinaan esiintyy fiktiohahmona Orhan Pamukin teoksissa, on historioitsija ja kansainvälisesti arvostettu taloustieteiden historiaa käsittelevästä teoksestaan, ja hän opettaa Boğaziçin yliopistossa Istanbulissa.
Pamuk asui Istanbulissa vuoteen 2006, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin vierailevaksi tutkijaksi Columbian yliopistoon. Yhdysvaltoihin jäämisen taustalla oli armenialaistoimittaja Hrant Dinkin murha tammikuussa 2007 ja kirjailijan saamat tappouhkaukset.
Rakkausromaani Viattomuuden museo (Masumiyet müzesi, 2008) ilmestyy suomeksi syksyllä 2009. Siihen liittyy Istanbuliin rakennettava museo, joka on romaanin keskeinen osa. Sinne kootaan tarinaan liittyvät tupakantumpit, korut, aterimet ja muut esineet. 600-sivuinen teos on saanut Turkissa innostuneen vastaanoton, ja turkkilaisten suhtautuminen Pamukiin on kääntynyt myönteiseksi.
Pamuk kirjoittaa kaikki teoksensa käsin. Ensimmäisen Pamukin teoksen suomennoksen Valkoinen linna käänsi Kalevi Nyytäjä englannista. Myöhemmät Pamukin teokset on suomentanut suoraan turkin kielestä Tuula Kojo, joka sai vuonna 2005 työstään kirjallisuuden valtionpalkinnon.
Kannanottoja
Pamukista tuli Turkissa tunnettu julkisuuden henkilö, koska hän tuki kurdien poliittisia oikeuksia. Vuonna 1995 Pamuk kuului siihen kirjailijaryhmään, jota syytettiin kriittisistä artikkeleista, jotka käsittelivät Turkin suhtautumista kurdeihin.
Pamuk oli muslimimaailmassa ensimmäinen kirjailija, joka julkisesti tuomitsi Salman Rushdielle langetetun fatwan.
Vuonna 2005 Orhan Pamuk sai Turkissa syytteen lausunnoista, joita hän oli antanut Armenian kansanmurhasta ja kurdikysymyksestä. Sveitsiläiselle lehdelle 2005 antamassaan haastattelussa Pamuk sanoi: "30 000 kurdia ja miljoona armenialaista on surmattu täällä, eikä juuri kukaan muu kuin minä uskalla puhua siitä." Alkuperäisen syytteen nostaneen ryhmän asianajaja valitti kuitenkin valitustuomioistuimeen, ja Pamuk sai lopulta 6 000 liiran sakot "turkkilaisuuden halventamisesta".
Heksatsinoni
Heksatsinoni (C12H20N4O2) on triatsiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä. Suomessa heksatsinonin käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2000 alkaen ja koko EU:n alueella käyttö kiellettiin marraskuussa 2002 Euroopan komission asetuksella.
Ominaisuudet
Heksatsinoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin, kloroformiin, heksaaniin ja bentseeniin. Heksatsinoni on laajakirjoinen rikkaruohomyrkky ja vaikuttaa estämällä kasvien yhteyttämistä. Suuren vesiliukoisuutensa vuoksi heksatsinoni pääsee helposti käytön yhteydessä pohjavesiin.
Valmistus ja käyttö
Heksatsinonisynteesin lähtöaineet ovat syanamidi ja metyyliklooriformiaatti. Näiden kondensaatiotuote metyloidaan dimetyylisulfoksidin avulla ja muodostuva tuote reagoi sykloheksyyli-isosyanaatin ja dimetyyliamiinin kanssa muodostaen heksatsinonia.
Heksatsinonia käytetään rikkaruohomyrkkynä havupuu-, sinimailas-, ananas- ja sokeriruokoviljelmillä. Yhdiste tehoaa niin yksivuotisiin kuin monivuotisiinkin kasveihin. Heksatsinoni vahingoittaa lehtipuita.
Yufu
Yufu on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Ōitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ōitan kaupungin länsipuolella. Kaupungissa on 33 687 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 319,32 neliökilometriä.
Nykymuotoinen Yufun kaupunki perustettiin vuonna 2005, kun Ōitan piirikunnan maaseutukaupungit Hasama, Shōnai ja Yufuin liitettiin yhteen.
Maantiede
Yufu sijaitsee keskellä Ōitan prefektuuria. Pohjois-eteläsuunnassa kohoaa yli 1 000 metriä korkeita vuoria, kuten Yufudake ja Kurodake. Niiden juurella noin 450 metrin korkeudella merenpinnasta levittäytyy Yufuinin allas, jonka läpi itään virtaa Ōitajoki. Alueella viljellään riisiä, kasviksia, hedelmiä ja kukkia.
Osa kaupungista kuuluu Aso-Kujūn kansallispuistoon. Yufu tunnetaan myös monista kuumista lähteistään (onsen).
Lozi
Lozi on eteläisessä Afrikassa puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenä noin 600,000 ihmistä Sambiassa, 70,000 Zimbabwessa, 29,000 Namibiassa ja 14,000 Botswanassa. Lozi kuuluu sotho-tswana-kielten alaryhmään yhdessä muun muassa eteläsothon, pohjoissothon ja tswanan kanssa.
Kaukola
thumb|150px|right|Kaukolan epävirallinen perinnevaakuna.
Kaukola on Laatokan länsirannalla Karjalankannaksella, luovutetussa Karjalassa sijainnut entinen Suomen kunta. Käkisalmen kaupunki sijaitsee sen itäpuolella. Vuoteen 1944 saakka Kaukola kuului Viipurin lääniin. Sen naapurikuntia olivat Käkisalmen maalaiskunta, Käkisalmen kaupunki, Räisälä, Kirvu ja Hiitola.
Vuonna 1938 Kaukolan väkiluku oli 4 230 ja sen pinta-ala oli 267,80 km². Kaukolassa oli virallisen kyläjaon mukaan 26 kylää. Karjalan radan asema oli Ojajärven kylässä, Hiitolan-Raudun radan asema Kaarlahden taajamassa.
Tunnettuja Kaukolassa syntyneitä ovat olleet muun muassa kirjailija Viljo Kojo ja poliitikko Ville Pessi.
Historia
Kaukolan kunta aloitti toimintansa vuonna 1868 ja Kaukolan luterilainen seurakunta puolestaan perustettiin  1896.
Vuoden 1945 maanhankintalain mukaan Kaukolan evakuoitu väestö sijoitettiin Pohjois-Pirkanmaalle: Ikaalisiin, Kuruun, Kihniölle, Parkanoon, Ruovedelle, Teiskoon, Viljakkalaan ja Ylöjärvelle.
Kylät
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 11 koulupiiriin.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kaukolan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.
Nykytilanne
Entisen Kaukolan kunnan alue jakaantuu nykyisin Kaukolan eli Sevastjanovon maalaiskunnan ja sen sisään jäävän Kaarlahden eli Kuznetšnojen kaupunkikunnan kesken.
Inkerin kirkko perusti vuonna 1996 Kaukolaan luterilaisen seurakunnan. Seurakuntalaisia on yli 50 ja pyhäkoulussa on saman verran lapsia. Alueen väestöstä pääosa on venäläisiä, mutta alueella on myös inkerinsuomalaisia. Vantaan Hämeenkylän ystävyysseurakunnaksi Kaukola tuli vuonna 2000. Tukea antavat myös Ylöjärven, Nokian, Pirkkalan, Ruoveden ja Viljakkalan seurakunnat.
Carl Gustaf Armfelt (vanhempi)
Carl Gustaf Armfelt vanhempi (nimi kirjoitetaan myös Armfeldt, 9. marraskuuta 1666 Inkeri – 24. lokakuuta 1736 Isnäsin kartano, Pernaja) oli suomalainen kenraali ja Suomessa olleiden joukkojen ylipäällikkö suuressa Pohjan sodassa vuosina 1713–1714.
Elämäkerta
Armfelt nimettiin Viipurinläänin kaksikasratsuväen everstiksi 26. maaliskuuta 1707 ja uudelleen perustetun Karjalan ratsurykmentin everstiksi joulukuussa 1709. Elokuussa 1710 hänet lähetettiin 1000 miehen kanssa Savoon ja hän saapui Savonlinnaan 15. elokuuta. Elokuussa 1710 venäläiset löivät Armfeltin johtaman alle sadan miehen joukon pienessä kahakassa. Hän oli mukana talven 1711 sotaretkellä Savon rintamalla ja operoi vuonna 1711 Savonlinnassa ja Karjalassa. Hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi 21. huhtikuuta 1711 ja nimitettiin Uudenmaan jalkaväkirykmentin everstiksi 31. toukokuuta 1711. Armfelt oli mukana loppukesästä 1712 käydyssä Hirvijoen "taistelussa", ja johti 9.–10. toukokuuta 1713 käydyssä Helsingin taistelussa ruotsalaisia joukkoja. Hänet ylennettiin jalkaväen kenraalimajuriksi 16. toukokuuta 1713. Armfelt oli sodan alkupuolella Suomen puolustamisesta vastanneiden Georg Johan Maijdelin ja Georg Lybeckerin lähimpiä miehiä.
Lybecker vältteli taistelua kesällä 1713 Etelä-Suomeen edenneiden venäläisten kanssa ja veti joukkonsa Hämeenlinnan seudulle. Hän epäonnistui Suomen puolustamisessa ja hallitus kutsui hänet elokuun 1713 alussa Tukholmaan, jossa hänet tuomittiin pitkän oikeudenkäynnin jälkeen kuolemaan vuonna 1717. Kuningas Kaarle XII kuitenkin armahti Lybeckerin. Vuonna 1713 vaikutti siltä, että koko Suomi menetettäisiin venäläisille. Tässä tilanteessa Armfeltista tuli Suomen armeijan ylipäällikkö, kun Lybecker oli Tukholmassa. Armfelt suosi Lybeckeriä hyökkäävämpää strategiaa, sillä hän ei halunnut luopua Suomesta ilman taistelua. Olosuhteet olivat kuitenkin toivottomat: armeijalla ei ollut rahaa eikä ruokaa, ollen hajoamistilassa. Armfelt vetäytyi armeijan kanssa Hämeenlinnasta Hattulaan ja siitä edelleen Pälkäneelle, koska venäläisillä oli ylivoima ja hän pelkäsi saarrostusta. Hän komensi armeijaa lokakuussa Pälkäneellä käydyssä Kostianvirran ja helmikuussa 1714 Pohjanmaalla Napuen taisteluissa. Armfelt hävisi taistelut, ja syksyllä 1714 armeijan pääosat perääntyivät Länsipohjaan. Armeija pysyi Länsipohjassa kevääseen 1716, jolloin se siirtyi Tukholman ja myöhemmin Gävlen seudulle. Tässä vaiheessa Armfeltin armeijassa oli kolme ratsurykmenttiä, kaksi rakuunaeskadroonaa, kuusi ruotujakoista jalkaväkirykmenttiä ja Pohjanmaan rykmentti.
Armfelt ylennettiin kenraaliluutnantiksi 16. tammikuuta 1717 ja samalla hänet nimitettiin "jämtlantilaisen armeijan" ylipäälliköksi. Armeijan tehtävänä oli hyökätä Norjaan ja valloittaa Trondheim seuraavana vuonna (Trondheimin sotaretki). Armeija eteni Norjaan elokuussa 1718, mutta Trondheimin valtaus epäonnistui. Kaarle XII kaatui Fredrikstenin linnoituksen piirityksessä marraskuun 1718 lopulla, mutta Armfelt sai varman tiedon Kaarlen kuolemasta vasta joulukuun lopulla. Armfelt oli vetäytynyt Trondheimin seudulta jo kuultuaan huhuja Kaarle XII:n kuolemasta. Lumimyrsky yllätti uudenvuodenaattona paluumatkalla olleen armeijan tuntureilla, ja suuri osa armeijan vajaasta 6000 miehestä kuoli.
Armfelt nimitettiin vielä 10. syyskuuta 1719 Viipurin läänin maaherraksi, mutta hän ei ottanut tehtävää koskaan vastaan. Elämänsä loppuvuodet Hän vietti Pernajassa. Armfelt korotettiin vapaaherraksi 3. heinäkuuta 1731 ja 6. maaliskuuta 1735 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja Suomessa olevan armeijan ylipäälliköksi.
Suuren pohjan sodan vuoksi Armfelt menetti Inkerinmaalla olleen syntymäkotinsa. Tullessaan Karjalan kaksikasratsurykmentin päälliköksi Armfelt sai virkatalokseen Kavantjärven kartanon Antreassa. Hänen perheensä asui sodan aikana myös Liljendalin virkatalossa, mutta venäläisten etenemisen vuoksi perhe joutui jättämään talon vuonna 1713. Menetettyään syntymäkotinsa Armfelt osti Pernajasta Isnäsin. Lisäksi hän omisti sodan jälkeen vuodesta 1723 Fassabytä ja Sarsalöta ja Sjögårdia vuodesta 1724. Armfelt oli naimisissa vuodesta 1700 Lovisa Aminoffin kanssa. Lovisa oli ratsumestari Johan Fredrik Aminoffin ja Elisabeth von Gyntersberchin tytär.
Arthur Newton
Arthur Lewis Newton (31. tammikuuta 1883 Woodstock, Vermont – 19. heinäkuuta 1950 New Rochelle) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.
Divinaatio
Divinaatio (latinan divinatio) tarkoittaa ennustamisen taitoa tai ennustamisen lahjaa. Antiikin kreikkalaiset korostivat enemmän ennustustaidon irrationaalisuutta, roomalaiset sen jumalallisuutta. Molemmat ajattelivat, että oli olemassa kaksi mahdollisuutta saada tietoja tulevaisuudesta: spontaani eli luonnollinen, jossa jumalat pyytämättä antoivat vihjeitä tulevasta esimerkiksi unissa, ja tietoinen pyrkimys saada selville jumalten tahto jonkin tietyn hankkeen suhteen enteitä tai eläinten käyttäytymistä tarkkailemalla.
Arthur Newton
Newton sijoittui vuonna 1900 Pariisin olympialaisissa 2 500 metrin estejuoksussa neljänneksi ja maratonilla viidenneksi. St. Louisin olympialaisissa 1904 hän saavutti kolme mitalia: kultaa neljän mailin joukkuejuoksusta sekä pronssia 2 590 metrin estejuoksusta ja maratonilta.
Divinaatio
Enneunien näkemistä pyrittiin tehostamaan viettämällä yö sopivassa temppelissä lähellä ennustavaa jumaluutta. Yleensä kuitenkin papit tai muut asiantuntijat toimivat välikäsinä jumalten ja ihmisten välillä. Kreikkalaisilla tällaisia pappeja kutsuttiin nimellä profetes ja roomalaisilla vates. Roomalaisilla oli myös erikoistuneita ennustajapappeja eli auguureja, jotka tutkivat lintujen käyttäytymistä sekä uhrieläinten sisälmyksiä tutkivia haruspekseja. Lisäksi ennustuksissa hyödynnettiin yhteyttä vainajiin eli nekromantiaa ja tähdistäennustamista eli astrologiaa.
Ennustuksia kirjoitettiin muistiin kokoelmiksi, joista kuuluisimpia olivat roomalaisten käyttämät Sibyllan kirjat. Huomattavin antiikin ennustustaitoa kuvaava lähde on Ciceron De divinatione (Ennustustaidosta).
Aiheesta muualla
Weissagung Videncia Гадания
X-Out
right|250px|thumb|Commodore 64-version aloitusruutu
X-Out on tavanomainen, horisontaalisesti vierivä shoot-em-up-peli. Pelissä on ikäänsä nähden toimivat grafiikat ja hyvät äänet. Jokaisessa pelin kahdeksasta kentästä on oma taustamusiikkinsa ja kenttäpareissa oma tyylinsä.
Salmi (Karjalan tasavalta)
thumb|200px|Salmin kunta Pitkärannan piirin kartalla. Salmi on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Laatokan Lunkulanlahteen laskevan Tulemajoen suussa 36 kilometriä Pitkärannasta kaakkoon. Taajamassa on 1 900 ja kunnassa 3 700 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Salmin kunnan pinta-ala on 1 256 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Pitkärannan, pohjoisessa Loimolan, koillisessa Vieljärven ja kaakossa Viteleen kuntiin sekä etelässä Laatokkaan. Pinta-alasta suurin osa on metsää ja vesialuetta.
Kunta sijaitsee Laatokkaan rajoittuvan Aunuksen tasangon luoteisosassa. Sen alueella virtaavia jokia ovat Uuksunjoki, Tulemajoki ja Miinalanjoki eli Änäjoki. Järviä ovat Laatokan lisäksi Karkunlampi, Muljana, Vepsäislampi, Sudimusjärvi, Pitkäjärvi eli Kaijanpää, Palojärvi, Saarijärvi, Ponkolanjärvi, kaksi Likolampea ja Mustalampi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat Karkun uraani, mineraalivärit, rautamalmi, hiekka, sora, turve ja sapropeeli.
Historia
Salmi oli Suomeen kuuluneen Salmin kunnan keskustaajama talvi- ja jatkosotaan asti, jolloin alue luovutettiin Neuvostoliitolle. Rajakonnun, Kavainon ja Kaukajärven kylät sijaitsivat vanhan rajan Venäjän-puolella.
Kernikterus
Kernikterus tarkoittaa bilirubiinin kertymistä aivotumakkeisiin. Sitä ilmenee vastasyntyneillä vaikean keltaisuuden yhteydessä. Kyseessä on vakava tila, jonka mahdollisia oireita ovat muiden muassa letargia, liikehäiriöt ja kuuroutuminen. Kernikterus voi johtaa elinikäisiin vammoihin tai kuolemaan.
Salmi (Karjalan tasavalta)
Liikenne, talous ja palvelut
Salmin kautta kulkee Aunuksen ja Värtsilän välinen A130-maantie. Taajamasta on linja-autoyhteydet Pitkärantaan, Aunukseen ja Petroskoihin. Kunnan läpi menee myös Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie, jolla on Salmin asema, Karkunkylän, Rajakonnun sekä 97 ja 109 kilometrin pysähdyspaikat. Salmin asemalla pysähtyy päivittäin kaksi kaukojunaa.
Kunnassa toimii pienimuotoista puunjalostus-, rakennus-, elintarvike- metalli- ja ompelimoteollisuutta. Maatalous on keskittynyt lihakarjan kasvatukseen ja kalanviljelyyn. Tulemajoella on kaksi vesivoimalaa. Kaivannaisista hyödynnetään uraania, mineraalivärejä, turvetta, hiekkaa ja soraa.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, sisäoppilaitos, kansantaiteen talo kirjastoineen ja paikallissairaala. Siellä on myös joukko kauppoja, kahvila, posti, pankki ja huoltoasema.
Matkailu ja nähtävyydet
Kunnan alueella sijaitsevia kulttuuriperintökohteita ovat Mantsinsaaren arkeologiset löydöt, Stolbovan rauhan rajakivi Rajakonnussa, Salmin raunioitunut Pyhän Nikolauksen kirkko (1824), Orusjärven talvikirkko (1910), Rajakonnun ja Orusjärven vanhat asuintalot sekä toisen maailmansodan sotilashaudat. Majoituspalveluja tarjoavat Salmin länsipuolella sijaitseva lomakylä sekä Räimälän ja Lunkulansaaren vierasmajat. Karkussa on lasten kesäleiri ja Hiilikankaan länsipuolella metsästys- ja kalastusmaja.
Tim Gleason
pienoiskuva|Gleason vuonna 2011. Tim Gleason (s. 29. tammikuuta 1983 Clawson, Michigan) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja..
Sarkoidoosi
Sarkoidoosi on granulomatoottinen tulehdussairaus, jota ilmenee monissa elimissä pääosin nuorilla aikuisilla.
Granuloomat ovat krooniseen tulehdukseen liittyviä pieniä tulehdussolukertymiä, jotka voivat sarkoidoosissa esiintyä lähes missä tahansa elimessä – tavallisinta tulehdus on keuhkoissa. Sarkoidoosi voi alkaa äkillisesti (akuutti sarkoidoosi) tai vähitellen ja olla vakaa tai etenevä (krooninen aktiivinen sarkoidoosi). Pääosa akuuteista tautimuodoista paranee ilman hoitoa noin 1–2 vuoden kuluessa, mutta joskus tauti kroonistuu.
Tim Gleason
Juniorivuodet
Ennen ammattilaisuraansa Gleason kiekkoili vuodet 1999–2003 Windsor Spitfiresin riveissä junioriliiga OHL:ssä. Hän pelasi seurassa yhteensä 214 OHL:n runkosarjaottelua, joissa hän teki 151 tehopistettä, 37 maalia ja 114 syöttöpistettä, ja 44 OHL:n pudotuspeliottelua, joissa hän teki 29 tehopistettä, kymmenen maalia ja 19 syöttöpistettä. Eniten tehopisteitä hän keräsi kolmannella OHL-kaudellaan, kaudella 2001–2002, jolla hän teki runkosarjassa 59 tehopistettä (17 maalia ja 42 syöttöpistettä) 67:ssä ottelussa ja pudotuspeleissä 20 tehopistettä (seitsemän maalia ja 13 syöttöpistettä) 16:ssa ottelussa. Gleason oli runkosarjakaudella 2001–2002 OHL:n neljänneksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja ja pudotuspeleissä 2002 OHL:n eniten pisteitä tehnyt puolustaja sekä kaikkiaan seitsemänneksi tehokkain pelaaja. Hän oli kausina 2000–2003 kolmesti peräkkäin Windsorin eniten pisteitä kerännyt puolustaja.
Sarkoidoosi
Sarkoidoosin vallitsevuus Suomessa on noin 2.8/10 000. Taudin syyt ovat huonosti tunnetut – se ilmenee tavallisimmin 20–40 vuoden iässä. Tavallisimpiin oireisiin kuuluvat muun muassa yskä, hengenahdistus, kyhmyruusu, nivelturvotus, silmäoireet ja imusolmukkeiden kasvu. Yleisoireena esiintyy väsymystä, huonokuntoisuutta ja kuumetta. Sydän- ja neurosarkoidoosi voivat aiheuttaa vaikeitakin sydämen ja hermoston toimintahäiriöitä.
Tim Gleason
Ammattilaisura
Gleason sai NHL-varauksen vuonna 2001, kun Ottawa Senators varasi hänet numerolla 23 uusien pelaajien varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Maaliskuussa 2003 hänen pelaajaoikeutensa siirtyivät Senatorsilta Los Angeles Kingsille pelaajakaupassa, jossa Senatorsiin siirtyi Bryan Smolinski.
Sarkoidoosi
Sarkoidoosi diagnosoidaan muun muassa laajan kliinisen tutkimuksen, keuhkojen röntgenkuvauksen ja toimintakokeiden, laboratoriotutkimusten kuten verenkuvan, kalsiumin ja ACE-entsyymin määrityksen sekä kudosnäytteen mikroskooppitutkimuksen avulla. Sarkoidoosia hoidetaan pääasiassa tulehdusta lievittävillä ja immuunijärjestelmää lamaavilla lääkkeillä, kuten tulehduskipulääkkeillä ja kortikosteroideilla (prednisoloni), tai näiden ollessa riittämättömiä, lääkehoidossa voidaan käyttää metotreksaattia tai TNF-estäjiä (esim. infliksimabi).
Tim Gleason
Ammattilaisura
Gleason teki NHL-debyyttinsä kaudella, jolla hän edusti Los Angeles Kingsiä 47:ssä NHL:n runkosarjaottelussa. Hän teki seitsemän tehopistettä, kaikki syöttöpisteitä. Hän pelasi osan kaudesta myös Kingsin farmiseurassa Manchester Monarchsissa AHL:ssä, 22 AHL:n runkosarjaottelua, joissa hän antoi kahdeksan maaliin johtanutta syöttöä, ja kuusi AHL:n pudotuspeliottelua, joissa hän antoi yhden maalisyötön. Seuraavan kauden hän pelasi kokonaan AHL:ssä, kun NHL-kausi peruuntui työsulun vuoksi, ja oli Monarchsin toiseksi tehokkain puolustaja Denis Grebeškovin jälkeen sekä kaikkiaan joukkueen kahdeksanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Maaleja hän teki enemmän kuin muut Monarchs-puolustajat, kymmenen.
Sarkoidoosi
Rakenne
Granulomatoottinen tulehdus on krooninen tulehdusreaktio, jossa kudokseen kehittyy granuloomia eli muuntuneista makrofageista (epiteloidisolut), niiden yhteenliittymistä (jättisolut) ja näitä ympäröivistä lymfosyyteistä tai plasmasoluista muodostuvia solukertymiä. Ns. Langhans-tyyppisissä jättisoluissa yhteenliittyneiden solujen tumat sijaitsevat jättisolun reunoilla, kun taas vierasesinetyyppisissä jättisoluissa tumia on sattumanvaraisesti. Lymfosyytit erittävät sytokiineja, jotka ylläpitävät granuloomaa. Granuloomissa ei yleensä havaita nekroosia.
Ajallinen kulku
Sarkoidoosin granulomatoottinen tulehdus voi kehittyä ja vaikeutua äkillisesti (akuutti sarkoidoosi) tai aiheuttaa oireita pitkäaikaisesti (krooninen aktiivinen sarkoidoosi). Krooninen aktiivinen tauti voi olla vakaa (stabiili) tai etenevä. Usein sarkoidoosi on myös niin inaktiivinen, että se on täysin oireeton. Yli 50 % sairastuneista paranee ilman hoitoa (spontaanisti) ja noin 15 %:lla potilaista tauti kroonistuu. Akuutissa sarkoidoosissa spontaani paraneminen tapahtuu noin 1–2 vuoden kuluessa.
Tim Gleason
Ammattilaisura
NHL:n työsulun päätyttyä Gleason palasi Kingsin riveihin ja teki NHL-kaudella yhteensä 21 tehopistettä, kaksi maalia ja 19 syöttöpistettä, 78:ssa pelaamassaan ottelussa. Syyskuussa 2006 hän teki Kingsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, mutta vain puolitoista viikkoa myöhemmin hän ja Éric Bélanger siirtyivät Carolina Hurricanesiin pelaajakaupassa, jossa Kingsiin siirtyivät Jack Johnson ja Oleg Tverdovski.
Sarkoidoosi
Sijainti
Sarkoidoosi ilmenee tavallisimmin keuhkoissa ja kuuluu siksi pääosin keuhkosairauksien erikoisalalle, mutta sarkoidoosia voi olla lähes kaikissa elimissä. Granulomatoottisen tulehduksen ja sen aiheuttamien muutosten sijainnin perusteella tautia kutsutaan esimerkiksi keuhko-, ylähengitystie-, neuro-, sydän-, silmä-, iho-, munuais- tai arpisarkoidoosiksi. Esimerkiksi noin 25 %:lla sarkoidoosipotilaista löydetään muutoksia sydämestä, kun sydämen kudokset tutkitaan tarkasti kuoleman jälkeen (patologisanatomisesti), mutta vain noin 2–5 %:lla tämä on havaittavissa kliinisesti oireiden ja löydösten perusteella. Munuaisten granulomatoottisia muutoksia on noin 20 %:lla sarkoidoosipotilaista, mutta merkittävä granulomatoottinen munuaistulehdus on harvinainen.
Tim Gleason
Ammattilaisura
Vielä juniorivuosinaan hyökkäävänä puolustajana pidetty Gleason on ollut kausina ja  eniten taklannut Hurricanes-puolustaja. 2008–2009 hän oli myös toiseksi eniten laukauksia blokannut Hurricanesin pelaaja 133:lla blokkauksella. Tammikuussa 2014 Gleason kaupattiin Toronto Maple Leafsiin vaihdoss John-Michael Lilesiin ja Dennis Robertsoniin. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Hurricanesiin.
Maajoukkue
Gleason oli voittamassa olympiahopeaa Vancouverin olympialaisissa 2010. Hänet valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen Mike Komisarekin loukkaantumisen jälkeen. Hän on edustanut maataan myös yksissä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2006, ja kaksissa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2001 ja 2002.
Sarkoidoosi
Esiintyvyys
Sarkoidoosin ilmaantuvuus on Suomessa noin 1.1/10 000 vuosittain ja vallitsevuus noin 2.8/10 000. Suomessa uusia tapauksia ilmenee vuosittain siis noin 600 ja sairastavia on noin 15000.
Syyt
Sarkoidoosin syyt ovat edelleen suhteellisen huonosti tunnetut. Sarkoidoosi ilmaantuu yleisimmin jo 20–40-vuotiaana, joten ainakaan ikääntymismuutosten merkitys ei näytä olevan suuri. Sarkoidoosi on hieman yleisempi naisilla. Perityillä geneettisillä teijöillä, kuten HLA-geenialueen rakenteella, näyttää olevan jonkin verran vaikutusta ainakin taudin ominaisuuksiin. Sarkoidoosin granulomatoottinen tulehdus voi saada lopulta alkunsa monien eri mikrobien ja bioaerosolien vaikutuksesta. Näissä olevat proteiinit tai polysakkaridit (antigeenit) tai jotkin muut tuntemattomat mekanismit aktivoivat soluvälitteisen immuunivasteen, kudosten makrofagit, auttaja-T-solut, B-solut ja plasmasolut, mikä laukaisee lopulta granuloomien muodostuksen ja niitä ylläpitävät prosessit.
Vaikutukset
Sarkoidoosin vaikutukset voivat olla laajuudeltaan ja vaikeudeltaan hyvin vaihtelevat ja riippuvat täysin granulomatoottisen tulehduksen vaikeusasteesta, taudinkulusta ja eritoten anatomisesta sijainnista. Tauti on varsin usein myös oireeton: noin 50 % tapauksista tunnistetaankin sivulöydöksenä keuhkoröntgenkuvasta. Akuutin ja kroonisen aktiivisen sarkoidoosin oirekuvassa on jonkin verran eroa. Paikallisten elinkohtaisten vaikutusten lisäksi sarkoidoosiin liittyy myös yleisoireita.
Akuutit ja krooniset oireet
Oireita voidaan luokitella taudinkulultaan akuutteihin, subakuutteihin ja kroonisiin oireisiin. Tyypilliseen akuutin sarkoidoosin oirekuvaan kuuluu yskä, hengenahdistus ja rintakipu, nivelturvotus ja -kipu, väsymys ja huonokuntoisuus, kuume sekä kyhmyruusu. Kroonisen aktiivisen sarkoidoosin vaikutukset painottuvat taas enemmän hengenahdistukseen ja yskään, papulaarisiin ihomuutoksiin, krooniseen silmän suonikalvoston tulehdukseen ja glaukoomaan, hyperkalsemiaan, nefrokalsinoosiin ja munuaisten vajaatoimintaan, sydämen rytmi- ja johtumishäiriöihin, hypersplenismiin sekä neurologisiin oireisiin.
Yleiset vaikutukset
Minkä tahansa elimen sarkoidoosi voi yleisoireena aiheuttaa väsymystä, huonokuntoisuutta, lämmönnousua ja hyperkalsemiaa. Hyperkalsemia ja sen aiheuttama hyperkalsiuria johtuu granuloomien tuottamasta ylimääräisestä kalsitriolista.
Hengityselimistö
Keuhkosarkoidoosi aiheuttaa yskää (yli 30 %), hengenahdistusta (noin 20 %) ja rintakipua (noin 20 %) sekä keuhkofibroosia, hunajakennomuodostusta ja ilmarintaa, mutta keuhkomuutosten myötä vain harvoille kehittyy hengitysvajausta. Parenkyymimuutoksia aiheuttava keuhkosarkoidoosi näyttää lisäävän kuolleisuutta noin kolminkertaiseksi, tätä lievempi ei ollenkaan. Ylähengitysteiden sarkoidoosi aiheuttaa esimerkiksi nenän karstoittumista, tukkoisuutta, limaneritystä ja verenvuotoja sekä nielemisvaikeuksia ja äänen käheytymistä.
Iho
Ihosarkoidoosissa nähdään kyhmyruusua (lähes 20 %) ja muita makulopapulaarisia ihomuutoksia. Arpisarkoidoosi aiheuttaa vanhojen arpien punoitusta, tummenemista, kohoamista, turvotusta ja kipua.
Silmät
Silmäsarkoidoosi taas lisää kuivasilmäisyyden, värikalvon ja suonikalvoston tulehduksen sekä glaukooman riskiä. Harvoin tauti aiheuttaa pitkäaikaista näön heikentymistä.
Sydän
Sydänsarkoidoosi aiheuttaa rintakipua, hengenahdistusta, rytmihäiriötuntemuksia, sydänlihaksen ja sydänpussin tulehdusta, sydänlihaksen arpeutumista, sydämen johtumis- ja rytmihäiriöitä, mitraaliläppävuotoa, vasemman kammion pullistumaa (aneurysma) ja näiden seurauksena joskus sydämen vajaatoiminnan. Sydänsarkoidoosipotilaiden kuolleisuus 5 vuoden kuluttua diagnoosista on noin 10 %.
Ruuansulatuselimistö
Sylkirauhasten lievä turvotus on varsin yleistä sarkoidoosissa. Maksan suurenemista eli hepatomegaliaa esiintyy joskus, mutta maksamuutokset ovat yleensä palautuvia.
Ehkäisy
Sarkoidoosin ilmaantumista ehkäiseviä menetelmiä ei tunneta.
Toteaminen
Sarkoidoosin tunnistaminen ja varmistaminen on usein haastavaa, koska tauti on harvinainen ja voi usein oireiltaan muistuttaa kunkin elimen muita yleisempiä sairauksia. Kliiniset tutkimukset, keuhkojen röntgenkuvaus ja muut perustutkimukset voidaan tehdä perusterveydenhuollossa, mutta diagnoosin varmentaminen ja tarvittavat jatkotutkimukset tehdään tavallisesti erikoissairaanhoidossa. Diagnostiikassa sarkoidoosi pyritään erottamaan samankaltaisista sairauksista, kuten tuberkuloosista, reumasta, kollagenooseista, infektioista ja pahanlaatuisista kasvaimista (erityisesti lymfooma).
Kliininen tutkimus
Sarkoidoosille tyypillinen ikä (20–40 vuotta) ja erityisesti akuutissa sarkoidoosissa äkillisesti alkaneet, vaikeahkot monen elimen oireet voivat herättää jo epäilyn. Ihon, silmien, arpien ja nivelten oireet sekä harvinainen kasvohermohalvaus voivat olla nähtävissä helposti jo ulkoisessa tarkastelussa (inspektio). Tunnustelemalla (palpaatio) potilaalta voidaan löytää sarkoidoosin aiheuttamia suurentuneita imusolmukkeita, erityisesti päänkääntäjälihaksen alueelta, sekä sylkirauhasten turvotusta. Kuuntelulöydökset ovat pääosin vähäiset: sarkoidoosin keuhkomuutokset aiheuttavat vain harvoin uloshengityksen vinkunoita ja rahinoita.
Kuvantamistutkimukset
Sarkoidoosia epäiltäessä otetaan keuhkoröntgenkuva, jossa on muutoksia noin 90–95 %:lla sarkoidoosipotilaista. Sarkoidoosiin viittaavina löydöksinä kuvassa voidaan nähdä keuhkoportin imusolmukkeiden suurentumaa, keuhkoparenkyymin muutoksia ja keuhkofibroosia. Keuhkopussin nestekertymää nähdään alle 5 %:lla potilaista. Jos keuhkojen röntgenkuvassa ei ole poikkeavaa, mutta sarkoidoosia on perusteltua epäillä muiden tutkimusten perusteella, kannattaa keuhkoröntgenkuvaus toistaa kuukauden päästä.
Epävarmaksi jäävät keuhkoröntgenkuvan löydökset voidaan varmistaa HRCT-tutkimuksella eli ohutleikkeisellä tietokonekerroskuvauksella. Magneettikuvausta käytetään neuro- ja sydänsarkoidoosin arvioimisessa ja kaikukuvausta voidaan käyttää sydänsarkoidoosin selvittelyssä. Myös PET-tutkimuksesta voi olla epäselvässä tapauksessa hyötyä erityisesti kroonisen aktiivisen monielinsarkoidoosin ja sydän- ja neurosarkoidoosin selvittelyissä.
Keuhkoputkien tähystys
Keuhkoputkien tähystys tehdään sarkoidoosiepäilyssä yleensä jo kudosnäytteen, bronkoalveolaarisen huuhtelunäytteen tai tuberkuloosin viljelynäytteen saamiseksi tai epäselvien hengitysoireiden selvittelemiseksi, mutta myös varsinaisista tähystyslöydöksistä voi olla hyötyä diagnostiikassa. Sarkoidoosissa tähystyksessä nähdään yleensä ärtyneet, punoittavat limakalvot, joissa hiussuonet ovat korostuneet.
Laboratoriotutkimukset
Veren, virtsan, likvorin tai bronkoalveolaarisen huuhtelunäytteen kliiniskemialliset ja mikrobiologiset tutkimukset auttavat lähinnä muiden tautien poissulkemisessa, mutta joskus nähdään myös sarkoidoosiin suoraan sopivia muutoksia. Ensinnäkin, sarkoidoosissa veren valkosolujen ja verihiutaleiden määrä voi olla joskus alhainen ja veren sedimentaatio (lasko) voi olla kiihtynyttä. Neurosarkoidoosissa likvorin valkosolupitoisuus voi kääntäen olla lievästi kasvanut. Veressä ja virtsassa on joskus normaalia enemmän kalsiumia. Veren entsyymipitoisuuksista keuhkoista peräisin oleva ACE sekä maksasta peräisin olevat ALAT ja AFOS voivat suurentua tulehduksen seurauksena, ja neurosarkoidoosissa myös likvorin ACE- ja proteiinipitoisuus voivat olla koholla. Munuaismuutosten vuoksi veren kreatiniinin pitoisuudessa voi tapahtua kasvua. Bronkoalveolaarisen huuhtelunesteen, eli BAL-nesteen, kokonaissolumäärä, lymfosyyttimäärä, auttaja- ja estäjä-T-solujen suhde sekä proteiinipitoisuus lisääntyvät noin 80 %:lla potilaista taudin aktiivisessa vaiheessa.
Kudosnäytteen histologinen tutkimus
Kun sarkoidoosidiagnoosia ei saada varmistetuksi muilla tutkimuksilla, sarkoidoosiksi epäillystä massasta otetaan tutkittavaksi kudosnäyte. Näyte pyritään ottamaan paikasta, josta näytteenotto on helpointa ja turvallisinta, esimerkiksi iholta tai keuhkoista keuhkoputkien tähystyksessä. Granulomatoottinen tulehdus on todettavissa näytteestä patologisessa laboratoriossa fiksaation, leikkaamisen ja värjäämisen jälkeen mikroskoopilla.
Hoito
Akuutti sarkoidoosi ei usein tarvitse hoitoa. Taudin sijainnista, etenemisestä ja aiheuttamista oireista riippuen lääkehoidossa käytetään kortikosteroideja tai toissijaisesti muita immuunijärjestelmää lamaavia lääkkeitä. Sarkoidoosin hoito kuuluu diagnoosin varmistamisen tavoin pääosin erikoissairaanhoitoon.
Seuranta
Aktiivista sarkoidoosia seurataan aluksi noin 1–3 kuukauden välein, vähintään kliinisesti. Myös esimerkiksi PET-tutkimuksesta voi olla hyötyä hoidon tehon arvioimisessa etenkin kroonista aktiivista monielinsarkoidoosia sairastavalla potilaalla. Kun sarkoidoosi ei ole aiheuttanut oireita noin vuoteen, potilas voi siirtyä taas perusterveydenhuoltoon, jossa taudin uusiutumista epäiltäessä tehdään samat tutkimukset kuin diagnoosivaiheessa. Silmälääkärin tutkimus kannattaa tehdä ainakin kerran ja vuosittain aktiivisen taudin aikana silmäsarkoidoosin tunnistamiseksi. Keuhkojen toimintakokeista voi olla hyötyä hoitovasteen seurannassa: keuhkosarkoidoosi aiheuttaa pääosin restriktiota ja diffuusiokapasiteetin laskua, mutta joskus lisäksi obstruktiota.
Lääkehoito
Akuutissa sarkoidoosissa oireita voidaan pyrkiä lievittämään tulehduskipulääkkeillä, mutta tauti paranee usein ilman hoitoa. Sydän-, neuro-, silmä-, munuais- ja ylähengitystiesarkoidoosia sekä oireilevaa tai etenevää keuhkosarkoidoosia hoidetaan aina kortikosteroidilla, esimerkiksi prednisolonilla suun kautta aloittamalla annoksella 30–40 mg kuukauden ajan ja vähentämällä annosta 3–4 kuukauden aikana tasolle 7.5–15 mg, ns. ylläpitoannokseen, jota jatketaan noin 12–18 kuukauteen saakka. Jos glukokortikoidihoito ei riitä tai onnistu, voidaan tulehdusta lievittävänä lääkehoitona käyttää esimerkiksi atsatiopriinia, metotreksaattia, siklosporiinia tai infliksimabia.
Muut hoidot
Esimerkiksi sydänsarkoidoosi voi joskus vaatia tahdistinhoidon tai jopa elinsiirron. Suomessa noin 17 %:lle sydänsarkoidoosiin sairastuneista on tehty sydämensiirto 10 vuoden kuluttua diagnoosista.
Kaapo Wirtanen
Kaapo Wirtanen vietti 1920-luvulta lähtien kesiään Hyvinkään Kytäjällä. Aluksi hän asui kartanon mailta vuokraamassaan mökissä, kunnes hän rakennutti itselleen vuonna 1942 Hirvenkorva-nimisen huvilan. Talvet Wirtanen asui Helsingissä. Hyvinkään-Karkkilan junan matkustajat saattoivat usein kesäisin nähdä taiteilijan maalaustelineineen Kytäjärven rannalla. Kaapo Wirtanen kuului Kytäjän kartanon omistajan Väinö Vähäkallion lähimpiin ystäviin. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Wirtanen avioitui Vähäkallion sisaren Annin kanssa vuonna 1921.
Julkisissa tiloissa olevia Kaapo Wirtasen teoksia ovat muun muassa suuri seinämaalaus Valurit (vuodelta 1942) Karkkilassa, Lopen kirkon alttaritaulu (1929) ja Apostolit -maalaus Kytäjän kyläkirkossa (1938). Wirtanen teki myös runsaan määrän postikortteja, joiden aiheet hän otti pääasiassa maaseutuympäristöstä ja ihmisten arkisista askareista. Wirtasen postikortit ovat suosittu keräilykohde.
Kaapo Wirtanen maalasi lisäksi suuren määrän eri henkilöiden muotokuvia.
Kaapo Wirtanen on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Viili
thumb|Viili
Viili on Pohjoismaissa yleinen hapanmaitotuote. Se on samantapaista kuin jogurtti tai kefiiri, mutta sen rakenne on sekoittamattomana venyvä eli "pitkä". Lisäksi käymisprosessissa bakteerien aineenvaihdunta antaa viilille hieman erilaisen maun. Skandinaavistyyppinen "pitkä piimä" eli venyvä viili on Suomessa vanhastaan vain läntinen hapanmaitotuote. Savossa ja Karjalassa tehtiin "lyhyttä piimää" eli lohkeilevaa viiliä. Nykyiset kaupalliset viilit ja piimät Suomessa ovat bakteerikannaltaan pitkäpiimäisiä.
Viilin happaman maun tasapainottamiseksi sitä syödään usein sokerin, hillon, kanelin, inkiväärin, talkkunan tai marjojen kanssa. Kaupoista on saatavilla tavallisen viilin lisäksi hedelmien tai marjojen makuisia viilejä. Myös muroja, mysliä tai hiutaleita käytetään usein, Pohjois-Ruotsissa myös murennettua kovaa leipää.
Kermaa hapattamalla valmistetaan ruoanlaittoon ja leivontaan käytettävää smetanaa ja kermaviiliä.
Pohjoismaiden ulkopuolella makuviilin tyyppisiä tuotteita syödään mm. Yhdysvalloissa, varsinkin itärannikolla. Englanninkielinen termi on junket.
Toshima
Toshima on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Tokion keisarillisen palatsin luoteispuolella ja rajautuu Bunkyōn, Itabashin, Kitan, Nakanon, Neriman ja Shinjukun erillisalueisiin. Toshimassa on 286 637 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 13,01 neliökilometriä.
Aluejako
Toshiman erillisalueella on 20 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 83 osa-alueeseen. Yhteen kaupunginosaan kuuluu kahdesta seitsemään osa-aluetta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Toshiman hallinnollinen ja kaupallinen keskus on Ikebukuron alue maailman toiseksi vilkkaimman rautatieaseman eli Ikebukuron rautatieaseman ympärillä. Yksi alueen keskipisteistä on Sunshine Cityn rakennuskompleksi. Toinen tunnettu alue Toshimassa on Sugamo, jossa sijaitsee vanhemman väestön suosittu ostosalue Jizō-dōri. Toshimassa on myös useita yliopistoja: Gakushūin-yliopisto, Tokion musiikkikorkeakoulu, Rikkyō-yliopisto ja Taishō-yliopisto.
Toshimaan kuuluva entinen Somein kylä on tunnettu Japanin suosituimman kirsikkapuulajikkeen, Somei yoshinon (Prunus × yedoensis) syntypaikkana.
Umberto Eco
Henkilökuva
Eco syntyi 5. tammikuuta 1932 Alessandriassa Piemonten maakunnassa Luoteis-Italiassa. Hänen isänsä Giulio oli paikallisen metalliyhtiön kirjanpitäjä. Äiti Giovanna työskenteli sihteerinä samassa yhtiössä. Isoisä luki Umbertolle lapsena Jules Verneä, Marco Poloa ja Charles Darwinia.
Umberto Eco oli semiootikko, keskiajan estetiikan tutkija, joukkotiedotuksen asiantuntija, lingvisti ja filosofi, kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Eco oli koko uransa ajan Bolognan yliopiston humanististen tieteiden korkeakoulun johtaja ja semiotiikan professorin viran haltija.
Eco väitteli vuonna 1954 filosofian tohtoriksi Torinon yliopistossa. Hänen laurea-tason tutkielmansa käsitteli Tuomas Akvinolaisen estetiikan ongelmia (Il problema estetico in San Tommaso, 1956). Jo akateemisen uransa alkuvaiheessa Eco olikin kiinnostunut keskiaikaisesta skolastiikasta (Sviluppo dell'estetiva medievale, 1959). Sen jälkeen hänen kiinnostuksensa kohdistui nykytaiteeseen (Opera aperta, 1962) ja nykyajan populaarikulttuuriin (Apocalittici e integrati, 1964), ja hän nousi heti tunnetuksi kotimaassaan. Tämän jälkeen hänestä tuli semiotiikan uranuurtaja (La struttura assente, 1968), Trattato di semiotica generale, 1975). Hän kehitti teoriaa omaksumisesta (Lector in fabula (1979) ja nousi 1900-luvun lopun tärkeimpien eurooppalaisten ajattelijoiden joukkoon.
Jo vuonna 1959 hän oli aloittanut työnsä Bompiani-kustantamon konsulttina. Myös Italian yleisradiolle RAI:lle hän oli tehnyt kulttuuriohjelmia, ja yhtenä tuloksena näistä ohjelmista oli kuuluisa essee Fenomenologia di Mike Bongiorno (1963). 1960-luku oli myös hänen akateemisen uransa nousukautta. Näinä vuosina hän opetti Milanon ja Firenzen yliopistoissa, kunnes päätyi lopullisesti Bolognaan. Hän osallistui myös italialaisen avantgardistisen ryhmän Gruppo 63:n toimintaan. Ryhmän tarkoituksena oli uudistaa romaanin ilmaisumuotoja, ja siihen tarkoitukseen syntyi teos Opera aperta (1962).
Romaanit
Suomessa Eco tunnetaan lähinnä kaunokirjailijana. Kirjailijanuran Eco aloitti varsin myöhään, hänen esikoisromaaninsa Il nome della rosa (suom. Ruusun nimi, 1983), ilmestyi vuonna 1980, ja sen ansiosta hän nousi maailmanmaineeseen. Romaani on myös filmatisoitu. Teos sai osakseen maailmanlaajuisen suosion huolimatta sen vaikeasta ja tiiviistä sisällöstä. Teosta on myyty 16 miljoonaa kappaletta, ja se on käännetty 26 kielelle. Tässä “keskiaikaisessa dekkarissa” Eco tuo kansanomaisesti esiin semiologiset näkemyksensä ja teoriansa kielestä, samat joita hän oli opettanut Torinossa.
Econ toinen romaani Il pendolo di Foucault (1988, suom. Foucaultin heiluri, 1990) saavutti edellisen tavoin suuren suosion, joskin perusteet olivat hyvin erilaiset. Econ johdattelemana kirjan lukijat lähtevät etsimään arvoituksellisia tai profeetallisia symboleja. Kirjailijan tarkoituksena onkin saada tämä suppeiden piirien tietämys leviämään laajemmalle yleisölle. Samalla hän myös näyttää, kuinka lukija on vapaa kirjoittajan omista tulkinnoista. Tätä teoriaa Eco on jatkuvasti kehitellyt vastaanottoa käsittelevissä tieteellisissä teoksissaan, muun muassa I limiti dell'interpretazione (1990). Foucaultin heiluri vie naurettavuuteen saakka ylenmääräisen tulkinnan historian taruista tai sellaisiksi osoittautuneista tapahtumista ja asettaa näin tavallisten populaarijulkaisujen tasolle saman informaation kosmisista voimista, jota jotkut uskovat löytävänsä muun muassa Kheopsin pyramidista.
Econ muita kaunokirjallisia teoksia ovat L'isola del giorno prima, (1994, suom. Edellisen päivän saari 1995), Baudolino (2001, suom. Baudolino 2002), La Misteriosa fiamma della regina Loana (2004, suom. Kuningatar Loanan arvoituksellinen liekki 2005) ja Il cimitero di Praga (2010, suom. Prahan kalmisto 2012)
Tiede
<div style="clear: right; float: right; width: 18em; padding: 0.5em; margin: 0.5em; border: 1px solid #ccc; background-color: #f9f9f9;"> "Internet è come un immenso magazzino (di informazioni), ma non può costituire di per sé la «memoria»" -Umberto Eco
Eco erottaa tiedon informaatiosta, joka ei aina sisällä tietoa. Muisti tarkoittaa älyllistä muistia, ei mekaanista tai muuta keinotekoista muistia.
Kaunokirjallisen tuotantonsa ohella Eco käsitteli tutkijana kirjallisuutta ja sen teoriaa sekä luennoillaan että teoksissaan. Romaanin kirjoittamisen teoriaa hän käsitteli teoksessa Six Walks in the Fictional Woods (1994), kirjallisuuden kääntämistä kirjassa Experiences in Translation (2000) sekä kirjallisuutta yleisemmin teoksessa Sulla letteratura (2002).
Tutkijana ja kirjailijana arvostettu Eco pysyi kuitenkin koko elämänsä ajan pedagogina, opettajana ja oppilaan johdattelijana. Eco oli aikansa tärkeimpiä ajattelijoita ja kirjoittajia koko maailmankin mittakaavassa. Hän ansioitui erityisesti myös tieteellisten tekstien kansanomaistajana.
Suomeksi Econ tieteellisestä työstä on julkaistu kirja Umberto Eco: James Joyce, Teräsmies ja vesinokkaeläin (2005).
Tunnustukset
pienoiskuva|Umberto Econ laatta [[Sydney|Sydneyn kirjailijoiden kävelyreitillä.]] Lähes kolmekymmentä eri maiden yliopistoa on myöntänyt hänelle kunniatohtorin arvon, joukossa muun muassa Royal College of Art (1987), Pariisin yliopisto, Sorbonne (1989) ja Berliinin Freie Universität (1998). Hänestä on julkaistu teos (2017) maineikkaassa Library of Living Philosophers -kirjasarjassa.
Tietokirjat
Esseistiikan ja tieteellisen tuotannon rajamaille sijoittuvat:
Gareth Gates
Gareth Paul Gates (s. 12. heinäkuuta 1984, Bradford, Iso-Britannia) on brittiläinen pop-laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2002 sijoituttuaan toiseksi Britannian Pop Idol -kisassa.
Musiikkiura
Vaikka Gareth ei voittanut kilpailua, hän kuitenkin sai nopeasti levytyssopimuksen Simon Cowellin levy-yhtiöstä BMG. Hänen ensimmäinen singlensä oli cover-versio Unchained Melody, joka muistetaan parhaiten Righteous Brothersin esittämänä vuonna 1965. Garethin versio nousi listan kärkeen Britanniassa ja pudotti samalla kolme viikkoa kärjessä olleen Pop Idol -voittajan, Will Youngin toiseksi. Albumi julkaistiin marraskuussa ja nousi listalla toiseksi heti David Grayn jälkeen myyden tuplaplatinaa.
thumb|200px|"Unchained Melody" 2002
Myös seuraavat julkaisut pärjäsivät hyvin ja keväällä 2003 hän sai esittää Comic Relief -hyväntekeväisyyssinglen, cover-version vuoden 1970 Norman Greenbaumin hitistä Spirit In The Sky. Kappale meni listan kärkeen, kuten Comic Relief -singleillä on tapana. Toinen albumi ei sen sijaan pärjännyt Britanniassa yhtä hyvin kuin edeltäjänsä mutta saavutti kuitenkin hyviä sijoituksia Aasiassa.
Vuonna 2005 Gareth alkoi työskennellä kolmannen albumin parissa mutta jätti levy-yhtiönsä huhtikuussa 2006. Hän aikoo kuitenkin julkaista uutta materiaalia tulevaisuudessa uuden levy-yhtiön kautta.
Gareth muistetaan myös hänen vaikeasta änkytyksestään, josta hän pääsi lopulta eroon McGuire-ohjelman avulla. Toisen albumin jälkeen hän alkoi kouluttautua ohjaajaksi samaan ohjelmaan auttaakseen muita saman ongelman kanssa kamppailevia.
Toispuoleinen derivaatta
Toispuoleinen derivaatta on matematiikassa yhden muuttujan funktion derivaatta, joka on määritelty erotusosamäärän raja-arvona vain toiselta puolelta tarkastelupistettä. Tällöin käytetään toispuoleista raja-arvoa. Usean muuttujan funktioilla vastaava käsite on suunnattu derivaatta, jossa annetussa suunnassa voidaan myös määrittää toispuoleinen derivaatta tarkastelupisteen läheisyydessä.
Merkintöjä
Funktion normaali derivaatta pisteessä x_0 voidaan merkitä esimerkiksi f'(x_0). Funktion vasemmanpuoleinen derivaatta meriktään vastaavasti f'_-(x_0) ja oikeanpuoleinen derivaatta f'_+(x_0). Samat derivaatat voidaan esittää myös merkinnöillä f'(x_0-) tai f'(x_0+).