cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Simone Origone
Ura
Origone teki ensimmäisen nopeuslaskun maailmanennätyksensä huhtikuussa 2006. Hän teki uuden nopeuslaskun maailmanennätyksen huhtikuussa 2015 Varsin hiihtokeskuksessa. Origone kulki rinnettä parhaimmillaan 252,632 kilometrin tuntivauhtia. Näin ollen Simone Origone oli maailman nopeimmin liikkuva henkilö, kunnes hänen veljensä Ivan Origone otti ykkössijan seuraavana vuonna 254,958 km/h nopeudella.
Chicago Sinfonietta
Chicago Sinfonietta on Chicagossa vuonna 1987 perustettu keskikokoinen orkesteri (sinfonietta). Sen ensimmäinen kapellimestari oli Paul Freeman, jonka johdolla orkesteri alkoi esittää harvoin esitettyä afroamerikkalaisten säveltäjien musiikkia. Tämän tuloksena syntyi muun muassa kolmiosainen levysarja African Heritage Series. Orkesteri hyödynsi myös epätavallisia soittimia, kuten säkkipilliä, steel pania ja sitaria. Se teki kokeiluja myös sellaisten tyylilajien kuin ghazalin ja hip hopin parissa. Sinfonietta pääsi pian tekemään Euroopan-kiertueita.
Yo-Yo Ma teki ensimmäisen ammattimaisen esiintymisensä Chicago Sinfoniettan kanssa. Vuonna 2011 Freeman lopetti työnsä orkesterin johdossa, ja samana vuonna Yo-Yo Ma piti konsertin Freemanin kunniaksi; hänen kanssaan esiintyivät Anthony McGill ja Jeremy Jordan. Freemanin seuraajaksi valittiin Mei-Ann Chen.
Britannian somalit
Britannian somalit ovat somalialaisia Somalian kansalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2006 Britanniassa asui arviolta 82 300 Somaliassa syntynyttä, joten Britanniassa on lukumäärältään suurin somalivähemmistö. He ovat Ison-Britannian 22 suurin ulkomaalaisryhmä. Etnisiä somaleita ja heidän jälkeläisiään on yhteensä arviolta 95 000–250 000. Isossa-Britanniassa asuvista Somalian kansalaisista 38 % oli miehiä ja 62 % naisia. Suurin osa heistä (45 %) oli 16–25-vuotiaita. Tyypillisellä somaliperheellä on noin 3,8 lasta. Cardiffissa on väkilukuun suhteutettuna suurin somaliyhteisö, mutta merkittäviä määriä on myös Lontoossa, Bristolissa ja Liverpoolissa.
Britanniassa on ollut somaleita yli vuosisadan ajan, mutta suurin osa somalialaisista on saapunut 1990-luvulta eteenpäin. Toisin kuin monet muut Britannian maahanmuuttajayhteisöt, somaliyhteisö on hajanainen. Työikäisten somalien työllisyysaste vuonna 2006 oli 19 % ja 10 % etsi töitä. Somalit ovat Ison-Britannian heikoiten työllistynyt maahanmuuttajaryhmä.
Walter de’Silva
Walter Maria de Silva (s. 27. helmikuuta 1951 Lecco, Italia) on italialainen autosuunnittelija ja helmikuusta 2007 lähtien Volkswagen-yhtymän pääsuunnittelija. Hänen autosuunnittelijan uransa alkoi vuonna 1972 Fiatilla, minkä jälkeen hän työskenteli yhdeksän vuotta IDEA-instituutissa, kunnes hänet palkattiin Alfa Romeolle. Vuonna 1998 Ferdinand Piech otti hänet Volkswagen-konserniin SEATin osastolle tavoitteena urheilullisen imagon luominen merkille. Tältä ajalta on peräisin yhtiön slogan auto emoción ja sen mukainen filosofia. Sen tuloksena syntyivät ensiksi mallit Ibiza ja Córdoba vuonna 2002. de Silva jäi eläkkeelle loppuvuodesta 2015.
Yläjärvi (täsmennyssivu)
Yläjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri
Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri on Tšekissä toimiva sinfoniaorkesteri, jonka perusti vuonna 1993 Jan Hasenöhrl. Orkesterin "henkiseksi isäksi" on nimetty kapellimestari Zdeněk Košler. Vuonna 1996 Paul Freeman aloitti pääkapellimestarin työt, joita hän jatkoi kymmenen vuoden ajan. Vuoden 2007 alussa Libor Pešek nimitettiin hänen seuraajakseen.
Orkesteri tunnetaan monipuolisuudestaan. Sen ohjelmistoon kuuluu perinteisen taidemusiikin lisäksi nykymusiikkia, elokuvamusiikkia, jazzia ja musikaaleja. Kesäisin orkesteri järjestää Prahan Proms-festivaalin, joka houkuttelee yleisöä suurilla kansainvälisillä esiintyjillä. Orkesterin kanssa ovat toistuvasti työskennelleet muiden muassa Ennio Morricone, Lalo Schifrin, James Morrison, Pino Donnagio, Giuliano Taviani ja Steven Mercurio. Orkesteri on myös säestänyt Andrea Bocellia, Stingiä ja George Michaelia. Kiertueillaan orkesteri on päässyt esiintymään Britteinsaarille, Ranskaan, Espanjaan, Arabiemiraatteihin, Japaniin, Meksikoon, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin.
Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri on esiintynyt black metal -yhtye Dimmu Borgirin kanssa Wacken Open Air -festivaalilla. Orkesteri myös soittaa Ulf Lundellin levyllä På andra sidan drömmarna.
Sinfoniaorkesteri on julkaissut useita kultalevyjä. Sille on myönnetty muun muassa Gustav Mahler -palkinto Mahlerin teosten tulkinnoista.
Spyro Reignited Trilogy
Spyro Reignited Trilogy on Toys for Bobin kehittämä ja Activisionin julkaisema pelikokoelma. Se sisältää uudistetut versiot Spyro-videopelisarjan kolmesta ensimmäisestä pelistä: Spyro the Dragon, Spyro 2: Ripto’s Rage! ja Spyro: Year of the Dragon, jotka Insomniac Games kehitti alun perin PlayStationille. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 13. marraskuuta 2018. Se julkaistiin 3. syyskuuta 2019 myös Nintendo Switchille ja Microsoft Windowsille.
Tom Kenny, joka ääninäytteli Spyroa peleissä Ripto’s Rage!, Year of the Dragon ja Enter the Dragonfly, palaa rooliinsa Reignited Trilogyssa. Toys for Bobin työntekijä Stephan Vakov remasteroi trilogian alkuperäisen musiikin, jonka Stewart Copeland aikoinaan sävelsi.
Yleiskatsaus
Joihinkin uusiin maailmoihin ja tasoihin pääseminen vaatii jalokivien keräämisen lisäksi Spyro the Dragonissa kristallipatsaisiin vangittujen lohikäärmeiden vapauttamista, Ripto’s Ragessa jalokivikuulien keräämistä tai uusien kykyjen (pinnan alla uimisen, kiipeämisen ja pääpuskun) oppimista jalokivimaksua vastaan ja Year of the Dragonissa lohikäärmeenmunien keräämistä tai uusien pelattavien hahmojen (Sheila, kersantti Byrd, Bentley ja Agentti 9) vapauttamista jalokivimaksua vastaan. Pelissä on 4K-resoluutio sekä remasteroitu ääni. Trilogiassa esiintyy myös uusia ominaisuuksia, kuten Ripto’s Ragen alkuperäisversiossa esiintynyt kartta, Spyro the Dragoniin lisätyt taitopisteet, jotka esiintyivät aiemmin Ripto’s Ragen ja Year of the Dragonin alkuperäisversiossa, sekä mahdollisuus vaihtaa Vakovin remasteroimat tasojen musiikit Copelandin alkuperäisiin versioihin.
Reignited Trilogyn fyysinen julkaistu sisältää vain Spyro the Dragonin remasteroinnin, kun taas remasteroidut Ripto’s Rage! ja Year of the Dragon on ladattava peliin digitaalisesti.
Suomenkieliset
Dubbausstudio: Uptempo Oy
Tienshinhan (Dragon Ball)
Tenshinhan (, Tenshinhan, Tien Shinhan, Tien, Ten) on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo Dragon Ball -sarjassa. Tienshinhan on kalju ja hänellä on kolme silmää, joiden ansiosta hänellä on hyvä näkö, mikä antaa hänelle edun taistelussa. Tienshinhan on sarjan ihmishahmoista voimakkain, mutta hän ei ole Z-sotureiden voimakkaimpia taistelijoita. Tienshinhanin paras ystävä on Chiaotzu (myös 'Chaoz', 'Chaozu').
Turnaukset
Aluksi Tienshinhan oli Kamesenninin kilpailijan, Kurkimestarin, oppilas ja taisteli Son Gokua vastaan "Maailman vahvin" -turnauksessa. Turnaus päättyi Tienshinhanin täpärään voittoon, sillä molempien pudotessa areenalta Son Goku osui lähellä ajavaan autoon ja hävisi ottelun.
Turnauksen jälkeen hän hylkäsi Kurkimestarin opetuksen ja liittyi Son Gokun ja hänen ystävien puolelle taistelemaan ilkeää Kuningas Piccoloa vastaan. Kun Piccolo oli tuhottu, Tienshinhan kohtasi seuraavassa "Maailman vahvin" -turnauksessa toisen entisistä opettajistaan, salamurhaaja Tao Pai Pain, ja voitti hänet helposti. Seuraavalla kierroksella hän kohtasi Son Gokun, jolle hän hävisi selvästi.
Dragon Ball Z
Dragon Ball Z:ssa Tienshinhan taistelee saiyalaissoturi Nappaa vastaan ja kuolee käyttäessään kaiken energiansa kikoho-hyökkäykseensä. Hän taistelee myös Celliä sekä Cell Junioreita ja Majin Buuta vastaan, mutta he ovat liian voimakkaita hänelle.
Tekniikat
Tienshinshanin käyttämiä hyökkäys- tai puolustautumistekniikoita ovat dodonpa, kikoho, lentopallotekniikka, nelikouratekniikka, neloisisku ja kamehameha.
Llista de personatges de Bola de Drac Personer i Dragon Ball Lista postaci występujących w Dragon Ball
Guillermo Vargas
Guillermo Vargas otti vuonna 2008 kadulta kulkukoiran ja vei sen taidegalleriaan nääntymään kuoliaaksi. Hän piti sitä taiteena, mutta ihmiset eivät kiinnittäneet siihen huomiota. Koira joutui olemaan ilman vettä ja ilman ruokaa seitsemän päivää, kunnes se menehtyi.
Räkä
Erilaisten sairauksien kuten vilustumisen yhteydessä nenän limakalvot voivat muuttua turvonneiksi ja nestetäytteisiksi, jolloin rään määrä lisääntyy huomattavasti. Nenä punoittaa ja on arka. Rään kellertävä väri johtuu veren valkosoluista, jotka sekoittuvat pieneen määrään punasoluja. Valkosolut puolustavat kehoa aktiivisesti infektioilta.
Johnny English iskee jälleen
Johnny English iskee jälleen (engl. Johnny English Strikes Again) on David Kerrin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2018. Elokuvan pääosia näyttelee Rowan Atkinson, Ben Miller, Olga Kurylenko, Jake Lacy ja Emma Thompson.
Leikkausjännitys
Leikkausjännitys (symboli \tau\,, tau) tarkoittaa jonkin materiaalin pintaan yhdensuuntaisesti kohdistuvaa jännitystä, kun normaalijännitys kohdistuu kohtisuoraan pintaa vasten.
missä
Leikkausjännityksen suhde sen aiheuttamaan muodonmuutokseen on kullekin materiaalille ominainen vakio, jota sanotaan sen liukumoduuliksi eli liukukertoimeksi.
Liekki (yhtye)
Liekki on suomalainen rockyhtye, joka nousi suosioon keväällä 2003 ilmestyneellä singlellä Pienokainen. Liekin musiikki on omaperäistä ja tunnelmallista. Kitaristi-laulaja Janne Kuusela säveltää ja sanoittaa kaikki kappaleet, jotka tunnetaan omintakeisista sanoituksistaan. Yhtyeen levyjen kannet on tehnyt sarjakuvataiteilija Jenni Rope.
Leikkausjännitys
Leikkausjännitys fluidissa
Kun fluidi (neste tai kaasu) liikkuu kiinteän pinnan suuntaisesti, siihen kohdistuu leikkausjännitys. Fluidin nopeus aivan kiinteän pinnan rajalla on nolla suhteessa pintaan (ns. no-slip-ehto), mutta jollain korkeudella rajapinnasta virtausnopeus vastaa fluidin nopeutta. Näiden kahden pisteen välistä aluetta kutsutaan rajakerrokseksi.
Newtonilaisilla fluideilla leikkausjännitys on verrannollinen fluidin venymänopeuteen viskositeetin toimiessa verrannollisuuskertoimena. Ei-newtonilaisille fluideille tämä sen sijaan ei pidä paikkaansa, koska niiden viskositeetti ei ole vakio.
Newtonilaiselle fluidille leikkausjännitys on
missä
fa:کرنش برشی
Luettelo Syyrian kaupungeista
Tämä on luettelo keskeisimmistä Syyriassa sijaitsevista kaupungeista. Luettelo on kaksiosainen. Aluksi listataan taulukkona vuoden 2004 väestönlaskennan suurimmat kaupungit. Artikkelin toisessa osassa on lueteltu joitain Syyrian kaupunkeja.
Spreuerhofstraße
Spreuerhofstraße on maailman kapein katu. Se sijaitsee Saksassa Reutlingenin kaupungissa. Kadun leveys vaihtelee 31 ja 50 senttimetrin välillä. Pituutta Spreuerhofstraßessa on noin 50 metriä.
Francisco Buyo
Francisco ”Paco” Buyo Sánchez (s. 13. tammikuuta 1958 Betanzos, A Coruña, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapallomaalivahti. Espanjan pääsarjassa hän edusti Sevillaa ja Real Madridia.
Buyo pelasi suurimman osan urastaan Real Madridissa, jossa hän myös menestyi parhaiten voittaen 6 kertaa pääsarjamestaruuden sekä 2 kertaa Zamora-palkinnon. Hän pelasi ammattilaisena yli 20 vuotta ja tilille kertyi yhteensä 542 pääsarjaottelua, joka on viidenneksi eniten sarjan historiassa. Nykyään Buyo on toiminut muun muassa kommentaattorina Al-Jazeeran urheilukanavalla.
Seurajoukkueura
Buyo syntyi Betanzosissa Galiciassa. 14-vuoden iässä Buyo liittyi paikalliseen Ural CF nuorisojoukkueeseen, jossa hän pelasi vuoden. Joukkueessa Buyo pelasi maalivahtina sekä oikeana laitahyökkääjänä, ollen samalla myös joukkueensa paras maalintekijä. Seuraavaksi hän siirtyi pelaamaan kahdeksi vuodeksi Betanzosiin, ennen kuin allekirjoitti sopimuksen maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Mallorcan kanssa. Yhden kauden pelattuaan Mallorcassa hän siirtyi Deportivo La Coruñaan. Deportivossa Buyo pelasi vuoteen 1980 asti, kuitenkin kauden 1978–1979 hän oli lainalla Huescassa.
Sevilla (1980–1986)
Buyo teki debyyttinsä pääsarjassa kaudella 1980–1981, kun hän siirtyi Sevillaan. Hän nousi miltei tultuaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kuuden kauden aikana Buyo pelasi Sevillassa 242 ottelua, kaikki kilpailut mukaan lukien. Hän teki Sevilla-aikanaan myös kansainvälisen debyyttinsä Espanjan maajoukkueeseen.
Real Madrid (1986–1997)
Buyon vakuuttavat esitykset Sevillassa herättivät kiinnostuksen Real Madridissa ja vuonna 1986 hän siirtyi lopulta Madridiin. Galicialaisvahti edusti Real Madridia vuoteen 1997 asti, jolloin hän päätti ammattilaisuransa. Yhdentoista pelatun kauden aikana Real Madridissa Buyo voitti 6 pääsarjamestaruutta ja 2 Espanjan Cup-mestaruutta. Hänen joukkuekavereinaan ovat pelanneet muun muassa Emilio Butragueño, Manolo Sanchís, Chendo, Rafael Gordillo, Míchel, Hugo Sánchez, Martín Vázquez, Fernando Hierro, Fernando Redondo, Iván Zamorano sekä Raúl.
Buyo teki debyytin Real Madridissa vuonna 1986 ottelussa Real Murciaa vastaan, jonka Madrid voitti 3–1. Ensimmäisen kauden aikana hän pelasi 44 pääsarjaottelua, jonka päätteeksi joukkue voitti liigamestaruuden. Kotimaan menestyksestä huolimatta Real Madrid ei menestynyt Euroopan kilpailuissa yhtä hyvin. Ensimmäisenä kautenaan Buyo koki kuitenkin unohtumattomia hetkiä Euroopan Cupin neljännesvälierissä, kun vastaan asettui Michel Platinin johtama Juventus. Ensimmäinen osaottelu oli päättynyt Madridin 1-0 voittoon, Juventus voitti vastaavasti toisen osaottelun 1-0 ja täten otteluparin voittaja jouduttiin selvittämään rangaistuspotkukilpailussa. Rangaistuspotkukilpailun voitti Real Madrid, Buyon torjuttua Juventuksen kolme rangaistuspotkua. Buyo voitti ensimmäisen Zamora-palkintonsa toisena kautenaan Madridissa, päästettyään vain 23 maalia 35 ottelussa. Toisen Zamoran hän voitti kaudella 1991–1992.
Buyon toimiessa Real Madridin maalivahtina joukkue voitti vielä kaksi liigamestaruutta, joista ensimmäinen tuli kaudella 1994–1995. Kauden aikana Buyo piti huikean 709 minuuttiin kestävän putken 3. joulukuuta 1994 – 12. helmikuuta 1995 välisenä aikana, jolloin hänen taakseen ei mennyt yhtään maalia pääsarjaotteluissa. Putki on viidenneksi pisin Espanjan liigan historiassa. Buyo voitti kuudennen ja viimeisen liigamestaruuden hänen viimeisenä kautenaan urallaan 1996–1997. Hän päätti 39-vuotiaana pelaajauransa ja pelasi Real Madridissa yhteensä 343 pääsarjaottelua.
Maajoukkueura
Buyo valittiin Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, kun hän pelasi Deportivossa. Hän oli mukana vuoden 1980 kesäolympialaisissa edustamassa maataan. A-maajoukkueessa Buyo pelasi yhteensä 7 maaottelua vuosien 1983–1992 aikana. Hän oli myös mukana joukkueessa vuoden 1984 EM-kilpailuissa.
Dušanben kansainvälinen lentoasema
Dušanben kansainvälinen lentoasema (IATA: DYU, ICAO: UTDD) on lentoasema Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa. Lentoasemalta operoidaan lentoja paitsi useisiin muihin Aasian kohteisiin, myös Istanbuliin ja Euroopan-puoleiselle Venäjälle.
Lentoasema toimii Tajik Airin solmukohtana.
Dušanben kansainvälinen lentoasema valmistui alun perin vuonna 1964. Lentoasemaa on myöhemmin laajennettu ja turvallisuutta on pyritty parantamaan, jotta lentoasema pystyisi käsittelemään "länsimaalaisia koneita", kuten Airbusin ja Boeingin valmistamia.
Qatarin jalkapallomaajoukkue
Qatarin jalkapallomaajoukkue edustaa Qataria jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Qatarin jalkapalloliitto.
Commentaria in Aristotelem Graeca
Commentaria in Aristotelem Graeca (edita consilio et auctoritate academiae litterarum Regiae Borussicae; lyhennys CAG) on säilyneiden antiikin aikaisten Aristoteleen teosten kommentaarien standardikokoelma. Sarjan 23 osaa toimitti Hermann Alexander Diels ja ne julkaistiin vuosien 1882 ja 1909 välillä (Berliini: Reimer).
Holly Robinson Peete
Holly Elizabeth Robinson Peete (s. 18. syyskuuta 1964 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, juontaja, kirjailija ja laulaja. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten nuortensarjasta 21 Jump Street, sekä tilannekomedioista Hangin' with Mr. Cooper ja For Your Love. Peete toimi juontajana CBS:än keskusteluohjelmassa The Talk ja hän on kirjoittanut NAACP:n kirjallisuuspalkinnon saaneen lastenkirjan My Brother Charlie.
Rolf Carlson
Rolf Carlson (s. 1945) on kansainvälisesti tunnettu puheteknologian professori (1995–) Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta (KTH) Tukholmasta. Hänestä tuli emeritus 2011.
Terassilla tarkenee
Terassilla tarkenee on vuonna 2008 julkaistu Viivi ja Wagner -sarjakuva-albumi. Järjestyksessään se on 11. Viivi ja Wagner -albumi ja siinä on 48 sivua. Takakannessa on tekijän maalaus Taksijonossa. Albumin stripit ovat pääosin vuodelta 2007.
Leonard Rosenman
Leonard Rosenman (7. syyskuuta 1924 Brooklyn, New York – 4. maaliskuuta 2008 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiomusiikin sekä taidemusiikin säveltäjä. Hänet palkittiin Oscarilla elokuvista Barry Lyndon (1975) ja Tämä maa on minun (1976). Rosenman sai lisäksi kaksi Oscar-ehdokkuutta ja kaksi Emmy-palkintoa.
Elämä ja ura
Leonard Rosenman palveli toisessa maailmansodassa Tyynellämerellä Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa. Hän suoritti bachelor-tutkinnon musiikissa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja opiskeli säveltämistä Arnold Schönbergin, Roger Sessionsin ja Luigi Dallapiccolan johdolla. Rosenmania pidetäänkin yhtenä harvoista Hollywood-säveltäjistä, joka on pyrkinyt tuomaan amerikkalaiseen elokuvamusiikkiin modernin taidemusiikin vaikutteita. Hän käytti 12-säveljärjestelmää musiikissaan Vincente Minnellin elokuvaan Pyörteitä (1955).
Rosenmanin ensimmäiset elokuvamusiikkityöt olivat vuoden 1955 James Dean -elokuvat Eedenistä itään ja Nuori kapinallinen.
Halakha
thumb|Halakh
Halakha (, suom. 'polku' tai 'tapa kulkea ') on juutalainen lakikokoelma, joka kattaa uskonnollisen ja käytännön elämän alueita. Lakikokoelmaan kuuluu Tooran lakien lisäksi Talmudin ja rabbiinisten kirjoitusten lakeja.
Halakha on aikoinaan määrittänyt useissa juutalaisissa oikeusistuimissa toimeenpantavan lain. Myös nykyisin Israelin oikeusjärjestelmä, joka pääasiassa perustuu tapaoikeuteen, on omaksunut halakhasta kohtia. Halakhan tarkempi noudattaminen jää kuitenkin yksilön vastuulle.
Juutalaisuuden nykyiset suuntaukset ortodoksijuutalaisuus, konservatiivinen juutalaisuus, reformijuutalaisuus ja rekonstruktionistinen juutalaisuus ovat syntyneet suurelta osin erimielisyyksistä halakhan tulkinnassa ja soveltamisalassa.
Björn Granström
Björn Granström (s. 1946) on puheviestinnän professori Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta (KTH) Tukholmasta. Hänestä tuli Gunnar Fantin jälkeen 1987 puheviestinnän professori KTH:on. Hän oli KTH:n CTT – Centre for Speech Technologyn johtaja sen perustamisesta 1996 saakka.
Tremellales
Tremellales on Tremellomycetes-luokkaan kuuluva lahko. Siihen kuuluville lajeille on yhteistä meduusamainen rakenne. Lahkoon kuuluvia heimoja ovat Carcinomycetaceae, Cuniculitremataceae, Phragmagmoxenidiaceae, Rhynchogastremataceae, Sirobasidiaceae, Tetragoniomycetaceae ja Tremellaceae.
Daavid
Varmoja Raamatun ulkopuolisia viittauksia Daavidiin ei ole. Myöskään kuningaskunnan olemassaolosta ei ole arkeologisia löytöjä. Raamatussa ei kuvata kuningaskunnan edellyttämää hallintoa, armeija on koottu vapaaehtoisista ja seuraajat ovat melko pieneltä alueelta Hebronin ympäristöstä. Tel Danin piirtokirjoituksen ja Meshan steelan tekstien on arveltu mahdollisesti kuvaavan Daavidia. Kriittisen raamatuntutkimuksen piirissä Daavidista kirjoitetut tarinat nähdään puolustuskirjoituksina väärinkäytössyytöksiä vastaan.
Elämä Raamatun mukaan
Daavidin elämästä kerrotaan erityisesti Ensimmäisessä ja Toisessa Samuelin kirjassa, Ensimmäisen Kuninkaiden kirjan alussa sekä Ensimmäisessä aikakirjassa.
Tie kuninkaaksi
Ensimmäisen Samuelin kirjan mukaan pappi Eelin luokse tuli Jumalan lähettämä nimetön profeetta, joka antoi Jumalalta profetian Daavidista. "Mutta minä herätän itselleni uskollisen papin, joka tekee minun sydämeni ja mieleni mukaan. Hänelle minä rakennan pysyväisen huoneen, ja hän on vaeltava minun voideltuni edessä kaiken elinaikansa." Profetia kokonaisuudessaan löytyy.
thumb|left|Daavid ja Saul, [[Rembrandt 1658. David soittaa harppua kuninkaalle, joka on "pahan hengen kiusaamana"]] Daavidin aika nousta kuninkaaksi koitti, kun Saul oli rikkonut Jumalan käskyä sodassa amalekilaisia vastaan, minkä vuoksi Saul oli menettävä kuninkuutensa. Saulin seuraaja Daavid oli betlehemiläisen Iisain kahdeksas ja nuorin poika. Kun profeetta Samuel voiteli Daavidin Herran henki tuli Daavidiin ja siirtyi pois Saulista. Paha henki alkoi ahdistaa Saulia, ja tämän palvelijat ehdottivat harppumusiikkia, joka toisi Saulille hyvän olon. Harpun soittajaksi valittiin Daavid, joka näin tuli Saulin hoviin, sai Saulin suosion ja nousi tämän aseenkantajaksi. Tapettuaan Goljatin sodassa filistealaisia vastaan Daavid osallistui muillekin sotaretkille ja alkoi menestyksensä myötä nousta kansan suosiossa. Daavid myös ystävystyi Saulin pojan Joonatanin kanssa.
Saul alkoi kadehtia ja vihata suosittua Daavidia ja yritti tappaa tämän ja lopulta lähetti tämän taisteluihin siinä toivossa, että ne koituisivat Daavidin kuolemaksi. Daavid kuitenkin menestyi taistelussa ja hänen suosionsa kasvoi entisestään. Lopulta Daavid avioitui Saulin tyttären Mikalin kanssa. Raamatun mukaan Daavidin menestys jatkui avioitumisen jälkeen ja Saul piti lopun ikänsä Daavidia vihollisenaan. Saul jopa yritti kahdesti tappaa Daavidin, joka kuitenkin selvisi murhayrityksistä ystävänsä Joonatanin ja vaimonsa Mikalin – Saulin pojan ja tyttären – ansiosta.
Daavid pakeni Saulia, kunnes saapui Adullamin luolaan. Siellä häneen liittyi hänen sukunsa, pulaan joutuneita, velkojien ahdistamia ja katkeroituneita miehiä ja Raamatun mukaan Daavidista tuli heidän johtajansa. Daavid siirtyi joukkoineen Keilaan ja hyökkäsi Keilaa ryöstelleen filistealaisten kimppuun ja löi heidät perin pohjin. Keilastakin Daavid ja 600 miestä joutuivat lähtemään Saulia pakoon. En-Gedin autiomaassa, Kauriskallioiden itäpuolelta Saul etsi Daavidia 3 000 miehen voimin. Eräänä päivänä, kun Saul oli menossa tien vieressä olevaan luolaan tarpeilleen, Daavid oli miestensä kanssa saman luolan perällä. Tällöin Daavidin miehet ehdottivat Saulin surmaamista, johon Daavid ei suostunut. Saul lähti luolasta jatkaakseen matkaansa, mutta Daavid tuli ulos luolasta, huusi Saulia ja selitti tälle, kuinka lähellä hän oli omaa kuolemaansa käynyt. Niin Saul luopui kateudestaan, vihastaan Daavidia kohtaan ja Daavid puolestaan vannoi ettei vahingoita Saulia ja hänen sukuansa. Saul palasi kotiinsa ja Daavid nousi turvapaikkaansa vuorille. Tämän Ensimmäisessä Samuelin kirjassa kerrotun tarinan lisäksi kerrotaan toinen samanlainen tarina siitä, miten Daavid säästi Saulin hengen.
Kuninkaana
thumb|Kuningas Daavidin valtakuntaa kuvaava kartta Saul haavoittui pahasti taistelussa filistealaisia vastaan Gilboan vuorella ja syöksyi miekkaansa tai antoi palvelijansa tappaa itsensä. Saulin kuoltua Daavidista tuli Juudan kuningas Hebronissa. Seitsemän vuoden kuluttua pohjoisen Israelin kuningas murhattiin, ja Daavid onnistui saamaan Israelin heimot valtansa alaisuuteen. Pian sen jälkeen Daavid murhasi koko Saulin suvun, jottei siitä kukaan nousisi häntä vastaan.
Daavid kävi sotaa filistealaisia vastaan ja pääsi rauhaan kaikista ympäröivistä vihollisista. Toisen Samuelin kirjan kahdeksas luku kertoo Daavidin voitoista ympäröivistä valtioista: Daavid laajensi valloitussodilla yhdistynyttä Israelia. Hän hyökkäsi filistealaisia vastaan ja pani heidän kaupunkinsa maksamaan Israelille veroa, jättäen heille vain pienen rannikkokaistaleen. Idässä olevat Edom, Moab ja Ammon hävisivät taistelun israelilaisille, ja Soban kuningas Hadadeser voitettiin.
Israelin valta ulottui Damaskokseen asti. Näihin aikoihin suurvallat Egypti ja Assyria elivät voimatonta aikaa eivätkä kyenneet puuttumaan Palestiinan maan asioihin auttaakseen Israelin naapureita. Daavid myös kehitti Israelin uskonnollista elämää. Hän teki Jerusalemista Israelin ja Juudan pääkaupungin ja uskonnollisen keskuksen. Valtiolle tehtiin egyptiläisen mallin mukainen virkamiespyramidi. Daavid perusti vakinaisen armeijan, ja hänen henkivartiokaartinsa koostui ulkomaisista palkkasotureista (1. Kuninkaiden kirjan kreetit ja pleetit). Daavidin aikana nousi monia kapinoita keskushallintoa vastaan, muun muassa hänen poikansa Absalomin johtama, ja hovissa juoniteltiin häntä vastaan hänen ollessaan jo vanha.
Daavidin kuoltua Juudan ja Israelin kuninkaaksi nousi hänen poikansa Salomo.
Daavid ja Psalmien kirja
Juutalaisessa perinteessä Psalmien viisi kirjaa on omistettu Daavidille, samaten kuin Tooraa oli omistettu Moosekselle. Daavidin nimissä on laadittu 73 psalmia, joiden alussa on merkintä: "Daavidin psalmi". Antiikin maailmassa yhteisöille oli varsin tavallista kirjoittaa jälkikäteen tekstejä, jotka laitettiin historiallisen henkilön nimiin. Tästä esimerkkinä on psalmin 30 temppelin vihkimislaulu, joka on ristiriidassa historian kanssa.
Daavid islamissa
Daavid on myös islamin profeetta, ja hänet mainitaan usein Koraanissa. Daavid sai Jumalalta kirjan nimeltä Psalttari, joten myös hän on Jumalan lähettiläs.
Historialliset lähteet
Daavidin historiallisuudesta ei ole täyttä varmuutta. Raamatun lisäksi viitteitä historiallisuudesta löytyy Meshan steelasta ja Tel Danin piirtokirjoituksista. Tel Danin piirtokirjoituksen rekonstruktio kuuluu Biranin ja Naveh'n mukaan (puuttuvat tai epäselvät kohdat on merkitty hakasulkeisiin [...]) seuraavasti:
Jopa monia Vanhan Testamentin tarinoita kriittisesti arvioineet arkeologit Israel Finkelstein ja Neil Asher Silberman katsovat, että Daavid oli olemassa, mutta häneen toisaalta liitetyillä tarinoilla Israelin suuruudesta ja valloitussodista ei ole arkeologisia todisteita.
Pekka Tirkkonen
Pekka Tirkkonen (s. 17. heinäkuuta 1968 Savonlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Hän toimii Herning Blue-Foxesin päävalmentajana.
Pelaajaura
Tirkkonen aloitti uransa I-divisioonassa SaPKossa, jossa hän pelasi kaudet 1984–1987. Seuraavaksi hän pelasi SM-liigassa TPS:ssä neljä kautta, joiden aikana saavutti kolme Suomen mestaruutta. Kaudet 1991–1996 hän pelasi KalPassa, jonka jälkeen siirtyi kahdeksi vuodeksi Saksan DEL-liigaan. Ensimmäisen kauden hän pelasi Star Bulls Rosenheimissa ja toisen Augsburger Pantherissa. Kaudelle 1998–1999 hän teki paluun KalPaan. KalPan mentyä kauden jälkeen konkurssiin Tirkkonen siirtyi SaiPaan, jossa pelasi vuoteen 2003 saakka. Kauden 2003–2004 hän pelasi Ruotsin Elitserienin Linköpings HC:ssa, jonka jälkeen kiekkoili Tanskan pääsarjassa Herning IK:ssa. Hän päätti pelaajauransa keväällä 2008.
Boston Bruins varasi Tirkkosen NHL:ään 1986 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 34, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Tirkkonen edusti Suomea vuosien 1990 ja 1991 MM-kisoissa sekä 1991 Kanada-cupissa, jossa Suomi selvisi välieriin.
Valmennusura
Marraskuussa 2008 Tirkkonen valittiin erotetun Jori Kokkosen tilalle Mestis-seura SaPKon päävalmentajaksi. 30. maaliskuuta Tirkkonen teki kahden vuoden jatkosopimuksen Mestiksessä jatkavan SaPKon kanssa.
Joulukuussa 2011 SaiPa julkisti Tirkkosen seuraavan päävalmentajan tehtävissä Ari-Pekka Seliniä 2+1-vuotisella sopimuksella. Tirkkonen valmensi SaiPaa neljä kautta, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 Sveitsiin EHC Klotenin päävalmentajaksi. Ensimmäisellä kaudella Kloten voitti Tirkkosen alaisuudessa Sveitsin Cupin mutta toisen kauden lähdettyä kangerrellen käyntiin, Tirkkonen vapautettiin tehtävistään jo 16. lokakuuta 2017. Seuraavat potkut hän sai Saksan pääsarjan DEL:n joukkue Grizzlys Wolfsburgista lokakuussa 2018.
Kauden 2013–2014 päätösgaalassa Pekka Tirkkoselle ojennettiin parhaan valmentajan Kalevi Numminen -palkinto.
Tirkkonen pestattiin valmentamaan liigajoukkue JYPiä 2-vuotisella sopimuksella kaudesta 2019-2020 alkaen.
The Wonder Years
The Wonder Years voi tarkoittaa seuraavia:
Karhumäki (täsmennyssivu)
Karhumäki tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Barbara Ehrenreich
thumb|Barbara EhrenreichBarbara Ehrenreich (26. elokuuta 1941 – 1. syyskuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Kirjassaan Nälkäpalkalla (2001) Ehrenreich kuvaa kuinka hän eli vähimmäispalkalla Yhdysvalloissa ja teoksessa Petetty keskiluokka (2005) hän kuvaa keskiluokkaisten valkokaulustyöläisten aseman rajua muuttumista yrityssaneerausten ja työn määräaikaistumisen myötä.
Ever Palacios
Ever Palacios (s. 18. tammikuuta 1969 Apartadó) on kolumbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Palacios debytoi Kolumbian maajoukkueessa 1997. Hän kuului Kolumbian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1998. Hän on pelannut 10 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Karbonaatti-silikaattikierto
Karbonaatti-silikaattikierto on Maan kallioperässä tapahtuva kiertokulku, jossa maassa olevaa hiilidioksidia sitoutuu silikaatteihin ja vastaaviin mineraaleihin, näin syntyy karbonaatteja, jotka painuvat mannerlaattojen mukana Maan syvyyksiin sulaen laavaksi, joka purkautuu vapauttaen hiilidioksidia kaasukehään. Tämän ilmakehän hiilidioksidin määrää säätelevän kierron arvellaan tasaavan kasvihuoneilmiön vaikutusta ja maapallon lämpötilaa.
Komi mu
thumb|225px|Jugyd tui -lehden nimiö vuodelta 1923. Komi mu (komiksi Коми му, ”Kominmaa”) on Syktyvkarissa Komin tasavallassa ilmestyvä kominkielinen sanomalehti.
Komin lehdistön historia alkaa Zyrjanskaja žizn (”Syrjäänien elämä”) -lehdestä, joka alkoi ilmestyä Ust-Sysolskissa vuonna 1918. Keväällä 1919 sen nimenä oli V zyrjanskom kraju (”Syrjäänien seudulla”), vuoden 1921 alusta Udž (”Työ”) ja saman vuoden heinäkuusta lähtien Jugyd tui (”Valoisa tie”). Lehti ilmestyi aluksi venäjän kielellä, mutta siinä julkaistiin toisinaan myös kominkielisiä kaunokirjallisia teoksia.
Jugyd tuin toimittajana työskenteli Viktor Savin, joka tunnetaan yhtenä kominkielisen kirjallisuuden alullepainijoista. Vuonna 1925 Jugyd tuin yhteyteen perustettiin maalaisväestölle tarkoitettu kominkielinen lehti Komi śikt (”Komikylä”), joka myöhemmin ilmestyi nimellä Komi kolhoznik (”Komin kolhoositalonpoika”).
Jugyd tuista tuli kokonaan kominkielinen lokakuussa 1928. Seuraavana vuonna alettiin julkaista kominkielistä nuortenlehteä Komi komsomol (”Komin nuorisoliittolainen”). Kesäkuussa 1930 perustettiin venäjänkielinen sanomalehti Za novyi Sever (”Uuden pohjolan puolesta”). Samalla Jugyd tui sai uuden nimen Vörledzyś (”Metsuri”). Komi kolhoznik yhdistettiin siihen vuonna 1932. Vuonna 1935 Syktyvkariin rakennettiin nykyaikainen lehdistön toimitalo ja kirjapaino Dom petšati.
Vuonna 1955 tasavallan päivälehdet yhdistettiin Krasnoje znamja (”Punalippu”) -lehdeksi, jota julkaistiin samansisältöisinä komin- ja venäjänkielisinä versioina. Seuraavana vuonna se jaettiin jälleen kahdeksi lehdeksi. Kominkielinen lehti sai ensin nimekseen Komi kolhoznik ja vuodesta 1959 lähtien sitä julkaistiin jälleen nimellä Jugyd tui. Vuonna 1978 se ilmestyi kolme kertaa viikossa yli 12 000 kappaleen painoksena.
Vuodesta 1991 lähtien lehti ilmestyy nykyisellä nimellä. Vuonna 2004 perustettiin valtionyhtiö, johon Komi mun lisäksi kuului nuortenlehti Jölöga (”Kaiku”), lastenlehti Bi kiń (”Kipinä”) ja huumorilehti Čuškanzi (”Ampiainen”). Vuonna 2008 Komi mun toimituksesta tuli autonominen kulttuurilaitos. Lehden päätoimittajana toimii Jelena Plettser.
Nykyään lehti ilmestyy kolmesti viikossa noin 3 000 kappaleen painoksena. Sen aiheita ovat tasavallan politiikka, yhteiskunta, talous ja kulttuurielämä. Lehti kertoo myös tasavallan ulkopuolella asuvien komien elämästä.
Sveitsin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Sveitsin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Sveitsiä jääkiekon alle 20-vuotiaiden maailman­mestaruus­kilpailuissa ja muissa alle 20-vuotiaiden miesten jääkiekkomaaotteluissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuskilpailuissa yhden pronssimitalin. Vuodesta 2010 lähtien Sveitsi on säilyttänyt paikkansa pääsarjassa ja edennyt kahdesti pronssiotteluun.
Euroopanmarjakuusi
Euroopanmarjakuusi eli marjakuusi (Taxus baccata) on lähinnä Euroopassa kasvava ainavihanta, myrkyllinen havupuu. Kooltaan se on elinalueesta riippuen pensaasta suurehkoksi puuksi venyvä kasvi, jolle tunnusomaista ovat kampamaisesti oksiin sijoittuneet neulaset ja punaiset, marjaa muistuttavat kävyt. Suomessa euroopanmarjakuusi kasvaa luonnonvaraisesti ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu laji. Koko kasvi on tappavan myrkyllinen ihmiselle ja monille eläimille.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|180px|Euroopanmarjakuusen marjakäpyjä. thumb|vasen|180px|Euroopanmarjakuusi kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa ''Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885). thumb Euroopanmarjakuusi on Suomessa 1–8 metriä korkea pensas tai joskus puu, mutta etelämpänä se saattaa kasvaa parikymmenmetriseksi ja paksuksi puuksi. Nuori haararanka on väriltään harmaanvihreä, oksat ovat tiheässä. Silmusuomut ovat tylppiä ja litteäselkäisiä. Kampamaisesti sivulle siirottavat neulaset ovat lyhytruotisia, kooltaan 10–30 x 2–3 mm ja muodoltaan litteitä ja lyhytotaisia. Väriltään ne ovat päältä tummanvihreitä, alta vaaleanvihreitä tai joskus harvoin kellanvihreitä. Uudet vuosikasvaimet ovat oranssinsävyiset. Neulasten alapinnalla on kaksi kellanvihreää ilmarakojuovaa. Yksineuvoiset, hyvin pienet kukat ovat yksittäin. Euroopanmarjakuusi on kaksikotinen, eli hede- ja emikukat sijaitsevat eri yksilöissä. Kukat ovat kehättömiä, hedekukka on moniheteinen, emikukassa on yksi siemenaihe. Euroopanmarjakuusi kukkii Suomessa kesäkuussa. Siemen on 6–7 mm pitkä, kärjestä avoimen, punaisen ja mehevän siemenvaipan ympäröimä marjakäpy. Siemen kypsyy kukintavuonna. Linnut syövät marjamaisia käpyjä mielellään, mikä auttaa lajia leviämään uusille kasvupaikoille. Lintujen ruoansulatuksen läpi kulkeneet siemenet itävät tavallista nopeammin.
Euroopanmarjakuusi on hyvin pitkäikäinen puulaji. Englannissa sen tiedetään saavuttaneen noin 2000 vuoden iän.
Levinneisyys
Euroopanmarjakuusta tavataan suurimmassa osassa Länsi- ja Keski-Eurooppaa, mutta levinneisyysalue on hyvin laikuttainen. Sitä kasvaa Pyreneiden niemimaalta Kreikkaan, Romaniaan, Puolaan ja Baltian maihin, pohjoisessa Skandinavian eteläosiin ja Britteinsaarille. Kaukasuksen alueella ja Iranissa lajilla on erillisiä esiintymiä. Lisäksi euroopanmarjakuusta kasvaa myös Pohjois-Afrikassa Tunisiasta Marokkoon, sekä Atlantin ulkosaarilla kuten Madeiralla ja Azoreilla.
Suomessa euroopanmarjakuusta kasvaa luonnonvaraisena ainoastaan Ahvenanmaalla, varsinkin maakunnan koillis-, kaakkois-, ja lounaisosissa. Useimmat esiintymät ovat pienillä saarilla. Laji rauhoitettiin siellä jo vuonna 1925. Puu on Suomessa luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.
Vuosituhansia sitten, ilmaston ollessa nykyistä lämpimämpi marjakuusia kasvoi myös syvällä manner-Suomessa. Viimeisetkin esiintymät katosivat sieltä viimeistään "pienen jääkauden" aikoihin. Suomen kielessä oli omaperäinen nimitys marjakuuselle, jonka muotoja eri murteissa olivat muun muassa juka ja jukko. Muistumina marjakuusista näitä sanoja on jäänyt joihinkin paikannimiin.
Elinympäristö
Euroopanmarjakuusta kasvaa tuoreissa, keski- ja runsasravinteisissa havu-, lehti- ja sekametsissä. Ahvenanmaalla euroopanmarjakuusi kasvaa meren läheisyydessä olevissa lehtomaisissa kangasmetsissä. Lajia pidetään kalkinsuosijana. Euroopanmarjakuusi on Ahvenanmaalla levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla ja saattaa kärsiä pahoin kovina pakkastalvina. Uudeksi uhaksi lajille on Ahvenanmaalla ilmennyt 1980-luvulta lähtien metsäkauriit, jotka ovat immuuneja kasvin myrkylle ja syövät mielellään matalia euroopanmarjakuusen taimia ja pensaita. Luonnonsuojelualueilla kasvustoja onkin jouduttu suojaamaan aitauksilla tuhojen estämiseksi.
Käyttö
thumb|vasen|180px|Euroopanmarjakuusen puuainesta on käytetty moneen tarkoitukseen. Euroopanmarjakuusi on hyvin vanha hyötykasvi, jota on käytetty moniin tarkoituksiin. Sitkeästä mutta erittäin kovasta puuaineksesta on tehty muun muassa jousen kaaria sekä erilaisia soittimia, kuten luuttuja. Puusepät ovat aina arvostaneet tummanpunaruskeaa ydinpuuta erittäin paljon, ja sitä onkin kutsuttu "Saksan eebenpuuksi". Ydinpuuta käytetään edelleen intarsioiden tekemiseen.
Euroopanmarjakuusta kasvatetaan koristepensaana ja -puuna. Viljelylajikkeita ovat esimerkiksi pystyhaarainen Taxus baccata 'Fastigiata' eli pylväsmarjakuusi ja pensasmainen Taxus baccata 'Adpressa Variegata'.
Myrkyllisyys
Euroopanmarjakuusen kaikki osat siemenvaippaa lukuun ottamatta ovat myrkyllisiä. Kasvi sisältää muun muassa taksiinia (C35H47NO10), joka on ihmiselle ja monille eläimille, kuten hevosille, tappavan myrkyllistä. Jo 500 grammaa neulasia tiedetään tappaneen hevosen alle tunnissa. Myös ihmisten tiedetään kuolleen euroopanmarjakuusesta saatuun myrkytykseen pahimmissa tapauksissa muutamassa tunnissa. Myrkytysoireet vaativat nopeaa lääkärinhoitoa. Euroopanmarjakuusen kuorta on kuitenkin voitu hyödyntää lääketieteessä eristämällä siitä taksolia, jolla on kasvaimia estävää vaikutusta.
Take That
Take That on brittiläinen, Manchesterista alkunsa saanut poikayhtye, joka hallitsi Ison-Britannian listoja 1990-luvun alkupuoliskolla ja josta Robbie Williams aloitti uransa. Yhtye hajosi vuonna 1996, mutta teki comebackin vuonna 2006 ilman Williamsia, joka liittyi takaisin yhtyeeseen vuonna 2010. Yhtyeen musiikillisena johtajana ja keulahahmona toimii Gary Barlow.
Yhtyeen tarina
Take Thatissa oli alun perin viisi jäsentä: Gary Barlow, Mark Owen, Howard Donald, Jason Orange ja Robbie Williams. He saivat yhteensä kahdeksan ykköshittiä Isossa-Britanniassa ja inspiroivat muita tulevia 1990-luvun poikabändejä kuten East 17, Boyzone, Westlife ja A1.
Bändin ensimmäinen single oli ”Do What You Like”, jonka musiikkivideossa yhtyeen jäsenet vähensivät vaatteita ja hieroivat hyytelöä päällensä. He käyttivät tässä vaiheessa kiertueellaan paljastavia nahka-asuja, jotka saivat kannatusta lukuisilla homoseksuaalien suosimissa yökerhoissa pidetyillä keikoilla.
Seuraavat singlet ”Once You’ve Tasted Love” ja ”Promises” eivät saavuttaneet listamenestystä. Heidän ensimmäinen hittinsä oli Jonathan King -cover ”It Only Takes a Minute Girl”, joka saavutti kuutossijan listalla. Sitä seurasi kaksi top 20 -hittiä ”A Million Love Songs” ja ”I Found Heaven”.
Heidän coverinsa Barry Manilow’n ja Donna Summerin diskohitistä ”Could It Be Magic” menestyi hyvin ja asetti bändin pysyvästi julkisuuden valokeilaan.
Ensimmäinen albumi, Take That And Party, julkaistiin vuonna 1992 ja se sisälsi yllä mainitut singlet.
Vuonna 1993 julkaistiin bändin suosituin alkuperäinen albumi Everything Changes, jolta tuli neljä ykköshittiä: ”Pray”, ”Relight My Fire”, ”Babe” ja nimikkobiisi ”Everything Changes”, joka toi yhtyeelle myös kansainvälistä suosiota. Yhdysvaltain musiikkimarkkinoihin bändi ei kuitenkaan tehnyt vaikutusta.
Bändin loppu alkoi suosion huipulta heinäkuussa 1995, kun Robbie Williams halusi eroon siististä imagostaan ja juhli rajusti Oasis-yhtyeen jäsenten kanssa Glastonburyn festivaaleilla. Tämä johti riitaan, jonka päätteeksi Robbie lähti yhtyeestä. Take That jatkoi albumin mainostamista nelihenkisenä ja sai kaksi hittiä lisää, ”Sure” ja ”Never Forget”.
Samana vuonna julkaistiin kokoelma-albumi, jonka Bee Gees -cover ”How Deep Is Your Love” toi yhtyeelle 1990-luvun viimeisen listaykkösen.
Vuoden 2005 lopulla bändi kokoontui yhteen televisiodokumenttia Take That – For The Record varten ja he kertoivat kuulumisistaan sekä siitä mitä he olivat tehneet viimeisen kymmenen vuoden ajan. Pian sen jälkeen kerrottiin, että nelihenkinen Take That lähtisi Ison-Britannian ja Irlannin kiertueelle keväällä 2006. Aluksi ilmoitettiin 11 konsertista, mutta lippujen nopean myynnin vuoksi niitä ilmoitettiin 19 lisää. Kiertueella olivat mukana myös Beverly Knight, Pussycat Dolls ja Sugababes.
Take That julkaisi marraskuussa 2006 uuden albuminsa Beautiful World, ja vuoden 2007 alussa ilmoitettiin uudesta levytyssopimuksesta Interscopen kanssa. BBC Radion järjestämässä äänestyksessä Take That valittiin kaikkien aikojen viidenneksi suurimmaksi brittiläiseksi yhtyeeksi. Vuonna 2008 yhtye julkaisi albumin The Circus.
Vuonna 2010 Take That ilmoitti levyttävänsä uutta musiikkia alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla. Progress-albumi ilmestyi marraskuussa 2010. Yhtye lähti kiertueelle kesällä 2011.
Huhtikuussa 2014 Robbie Williams lähti virallisesti Take Thatstä toisen kerran ilmoittamalla tweetissä, että hänestä tulee isä toista kertaa, ja ehdotti näin ollen, että hän ei voisi liittyä heidän albumiinsa ja kiertueelleen. Hän jatkaa musiikin kirjoittamista muiden Take That -jäsenten kanssa ja on esiintynyt ryhmän kanssa useaan otteeseen Progress-kiertueen jälkeen vuonna 2011 ja alun perin suunnitellut palata koko kiertueelle juhliakseen Take That -tapahtuman 25-vuotisjuhlaa vuonna 2019.
Syyskuussa 2014 Jason Orange ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Take That julkaisi tämän jälkeen 3-henkisellä kokoonpanolla albumin III. Kiertue Take That Live 2015 käynnistyi huhtikuussa 2015.
Take That on konsertoinut kahdesti myös Suomessa. Vuonna 1993 yhtye esiintyi promokeikalla Planet FunFunissa Keravalla, sekä 13. huhtikuuta 1994 Helsingin jäähallissa. Konsertti oli Everything Changes -kiertueen Euroopan osuuden viimeinen konsertti, ja paikalla oli noin 4 500 fania. Yhtyeen on määrä esiintyä Suomessa, Kaisaniemen puistossa jälleen 27. kesäkuuta 2023 29 vuoden tauon jälkeen. Yhtye esiintyy triona, kokoonpanossa Gary Barlow, Mark Owen sekä Howard Donald.
Urat yhtyeen ulkopuolella
Pian yhtyeen hajoamisen jälkeen Gary Barlow levytti sooloalbumin Open Road (1997), joka meni Ison-Britannian listan kärkeen kuten myös kaksi ensimmäistä singleä ”Forever Love” ja ”Love Won’t Wait”. Toinen albumi Twelve Months, Eleven Days (1999) ei pärjännyt yhtä hyvin ja sen jälkeen Gary onkin ryhtynyt pelkäksi lauluntekijäksi ja tuottajaksi.
Robbie Williams julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Life Thru A Lens myös vuonna 1997. Hänen ensimmäinen singlensä oli George Michael -cover ”Freedom ’90”, mutta seuraava julkaisu ”Angels” oli huomattavasti suositumpi ja siitä onkin tullut hänen merkittävin kappaleensa. Sen jälkeen hän on julkaissut monta suosittua albumia kuten I’ve Been Expecting You, Sing When You’re Winning ja Escapology. Take Thatin entisistä jäsenistä Robbie Williams on menestynyt soolourallaan parhaiten.
Mark Owen on julkaissut yhteensä neljä sooloalbumia: Green Man (1996), In Your Own Time (2003). ''How the Mighty Fall! (2005) ja The Art of Doing Nothing (2013)''. Hän on kiertänyt ahkerasti Eurooppaa ja Isoa-Britanniaa sekä käynyt Japanissa vuoden 2006 alussa allekirjoittamassa sopimuksen lauluntekijänä. Hän voitti Ison-Britannian Celebrity Big Brotherin toisen tuotantokauden vuonna 2002.
Howard Donald teki singlen, mutta sitä ei koskaan julkaistu. Hän on menestyvä DJ Isossa-Britanniassa ja Saksassa.
Jason Orange on näytellyt huumekauppias Brent Moyeria Lynda La Planten Killer Netissä sekä esiintynyt näytelmässä Gob King’s Head -teatterissa Lontoossa. Take Thatin hajottua vuonna 1996 Orange opiskeli näyttelemistä ja sen jälkeen South Trafford Collegessa psykologiaa ja sosiologiaa.
Calvi
Calvi on kaupunki Ranskaan kuuluvalla Korsikan saarella Haute-Corsen departementissa. Erään tarinan mukaan Calvi on Kristoffer Kolumbuksen syntymäpaikka. Vuoden 2009 alussa kaupungissa asui arviolta 6 627 asukasta.
Historia
Calvin kaupungin perustivat roomalaiset 100-luvulla jaa. Paikka on kuitenkin toiminut satamana jo ennen heitä. Calvi joutui useaan otteeseen mereltä tulevien hyökkääjien ryöstämäksi ja se toipui näistä hyökkäyksistä vasta Pisan vallan alaisuudessa 1000-luvun ja 1200-luvun välillä. Paikallisen ylimystön keskinäinen kilpailu sai kaupungin asukkaat pyytämään suojelusta Genovalta vuonna 1278. Käyttäen tukikohtinaan Calvia ja sen etelässä omistamaa Bonifaciota Genovan onnistui lopulta vallata koko saari itselleen. Myöhemmin Calvi ja sen asukkaat tulivat tunnetuiksi Genovan vallan kannattajina, monien muiden nähdessä Genovan sortajana. Genovan vallan alaisuudessa Calviin alettiin rakentaa sitadellia. 1500-luvun puolivälissä saari joutui Ranskan ja Espanjan keskinäisen valtataistelun tantereeksi ja vuonna 1553 ranskalaiset ja heitä auttaneet turkkilaiset nousivat maihin Korsikalle. Ranskalaiset valtasivat muun muassa Bonifacion ja Bastian, mutta eivät onnistuneet valtaamaan Calvia. Tämä tapaus synnytti kaupungin moton, Civitas Calvi Semper Fidelis eli vapaasti käännettynä "Calvin kaupunki ikuisesti uskollinen".
Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä englantilaiset valtasivat Calvin vuonna 1794 ja kaupunki pysyi heillä kahden vuoden ajan. 1800-luvun lopussa paikallisia soita kuivatettiin ja Calvista alkoi kehittyä turistikohde.
Liikenne
Santa Catalinan lentoasema sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Maata pitkin kaupungista kulkee kaksi päätietä, RN 199 Ajaccioon Cargèsen, Pianan ja Porton kautta sekä RN 197 Bastiaan Saint-Florentin ja Ile Roussen kautta. Calvin satamaan liikennöi kaksi laivayhtiötä, SNCM ja Corsica Ferries.
Xızı
Xızın ja sen lähikylien kanta-asukkaat ovat tateja.
Partido Obrero de Unificación Marxista
Partido Obrero de Unificación Marxista (lyh. POUM, Yhdistynyt marxilainen työväenpuolue) oli vuosina 1935–1980 toiminut espanjalainen kommunistipuolue, joka oli linjaltaan trotskilainen. Se syntyi Espanjan kommunistisen vasemmiston (Izquierda Comunista de España, ICE) sekä Työläisten ja talonpoikien liiton (Bloque Obrero y Campesino, BOC) yhdistyttyä. POUM oli myös yksi Espanjan sisällissodan osapuolia sen jäsenten taisteltua tasavaltalaisten joukoissa.
Perustaminen
POUM:n perustivat vuonna 1935 Lev Trotskia esikuvanaan pitäneet Andrés Nin ja Joaquín Maurín vastavoimaksi stalinistiselle Espanjan kommunistiselle puolueelle (PCE). Uusi puolue onnistui nopeasti kasvamaan jäsenmäärältään PCE:tä suuremmaksi. Jäseniä oli sen oman ilmoituksen mukaan parhaimmillaan noin 70 000 ja todellisuudessakin ainakin 30 000. POUM oli mukana myös tammikuussa 1936 perustetussa Espanjan toisen tasavallan kansanrintamahallituksessa, vaikka suhtautuikin siihen kriittisesti Stalinin johtaman Neuvostoliiton suuren vaikutusvallan vuoksi.
Sisällissodan aika
Heinäkuussa 1936 syttyneen Espanjan sisällissodan aikana POUM:n jäsenet muodostivat tasavaltalaisten 29. divisioonan, joka taisteli Aragonian rintamalla. Sen miliisijoukoissa palveli tammi-toukokuun 1937 ajan vapaaehtoisena englantilainen kirjailija George Orwell, joka myöhemmin kertoi sotakokemuksistaan kirjassa Katalonia, Katalonia. Sisällissodan alkaessa POUM oli anarkistien ohella mukana käynnistämässä Espanjan vallankumoukseksi kutsuttuja yhteiskunnallisia uudistuksia. Lähinnä Barcelonassa ja Katalonian alueella tehty vallankumous käsitti muun muassa teollisuuden ja maatalouden kollektivisoinnin.