cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hervannan vesitorni
Hervannan vesitorni sijaitsee Hervannan kaupunginosassa Kaakkois-Tampereella. Vesitorni, joka on muodoiltaan sienimäinen ja suhteellisen siro, valmistui vuonna 1983. Sen korkeus on 48 metriä ja vesitilavuus 1 000 kuutiometriä. Vesitornin huipulla oli yleisölle avoin näköalatasanne sekä näköalakahvila. Viimeiset kuusi vuotta vesitornissa toimi pizzeria Häränsilmä, kunnes se lopetti toiminnan keväällä 2017. Samalla vesilaitos päätti, että torniin ei enää avata uutta kahvilaa ja näköalatasanne suljettiin yleisöltä.
X Japan
X Japan (alun perin X) on kesällä 1982 perustettu japanilainen rock-yhtye, joka kuitenkin nykyisin käyttää musiikissaan runsaasti myös sinfonisen metallin elementtejä. Bändin aikaisemmat versiot olivat Dynamite (perustettu jo 1978) ja Noise (perustettu 1980). Yhtye tunnetaan säveltäjä-sanoittaja Yoshikin melodisista ja nopeatempoisista rock-kappaleista ja kauniista, rauhallisista sekä herkistä balladeista. Vähintään yhtä tunnetuksi nousi yhtyeen visuaalinen ilme. Aluksi hyvin paljon 80-luvun glam rockista vaikutteita ottanut imago pysyi yhtyeen käytössä suhteellisen pitkän ajan, mutta muuttui myöhemmin hillitymmäksi. Varsinkin Yoshiki käytti aikanaan hyvin naisellista imagoa lavalla.
Yhtyeen perustaja Yoshiki oli tuntenut Toshin viisivuotiaasta asti; he perustivat Xn yhdessä yhdeksäntoistavuotiaina. Toshi ei ollut aluksi kovin innokas yhtyeen suhteen, koska hän halusi opiskella lääkäriksi. Yoshiki sai kuitenkin suostuteltua Toshin antamaan täyden panostuksensa yhtyeelle. Aluksi Toshi soitti yhtyeessä kitaraa, mutta koska yhtyeen senhetkinen laulaja ei halunnut lähteä bändin kanssa Tokioon etsimään mainetta ja mammonaa, Toshi ryhtyi yhtyeen solistiksi, koska hänellä oli jäljellä olevista jäsenistä paras ääni.
Kouluaikoina bändi esiintyi koulunsa juhlissa ja soittivat enimmäkseen covereita, mutta he olivat jo tehneet pari omaa biisiä I'll Kill You ja We Are X. Bändi myös esiintyi vuonna 1982 East West Japan -levy-yhtiön bändikilpailussa
Alkuhämärät
Kesällä 1985 yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä I'll Kill You. Singleä painettiin vain 1000 kappaletta ja se on nykyään erittäin harvinainen. Singlen B-puolella oli kappale "Break the Darkness", joka oli senaikainen livesuosikki. Singlellä soitti Toshin ja Yoshikin lisäksi Terry, Tomoyuki ja Atsushi. Tomoyuki ei kuitenkaan pysynyt yhtyeessä kovin pitkään sen jälkeen – kesäkuun keikoilla kitaroita soittivat Terry ja Eddie. Marraskuussa 1985 julkaistiin japanilainen heavy metal -kokoelma nimeltä Heavy Metal Force III, jota varten X nauhoitti uudelleen kappaleen "Break the Darkness". Samoihin aikoihin kun levy julkaistiin, kaikki paitsi Toshi ja Yoshiki lähtivät yhtyeestä, joten oli taas aika etsiä uudet jäsenet. Kitaraa tuli soittamaan Jun ja bassoa Yoshikin kämppäkaveri Taiji. Taiji ei kuitenkaan pysynyt kovin pitkään yhtyeessä, minkä jälkeen bassoa soitti Hikaru. Tämä kokoonpano soitti lähes vuoden yhdessä ja sai julkaistua uuden singlen nimeltä Orgasm vuonna 1986. Tätä singleä painettiin 1500 kappaletta ja sen julkaisi Extasy Records, Yoshikin oma levy-yhtiö jonka hän perusti, koska mitkään levy-yhtiöt eivät olleet kiinnostuneet X:stä. Yhtyettä pidettiin liian rankkana, eikä sen menestykseen uskottu.
Loppuvuodesta 1986 Jun ja Hikaru lähtivät. Yoshikin ystävä Taiji tuli takaisin yhtyeeseen ja kitaraa soitti hetken aikaa Kerry. Kerrykään ei pysynyt yhtyeessä. Yhtye sai kutsun nauhoittaa kaksi kappaletta tulevalle japanilaiselle heavy metal -kokoelmalle nimeltä Skull Thrash Zone Vol. 1, joka julkaistiin maaliskuussa 1987. Yhtye palkkasi kitaristin nimeltä Pata soittamaan kaksi kappaletta, mutta Pata osoittautui hyväksi muusikoksi, joka sitten jäi yhtyeeseen loppuun asti. Yoshiki halusi myös toisen kitaristin ja löysi kaverin nimeltä Isao, joka kuitenkin loukkaantui moottoripyöräonnettomuudessa eikä voinut soittaa kitaraa. Yoshikille tuli mieleen, että yhtye nimeltä Saver Tiger on hajonnut ja siinä soitti karismaattinen ja loistava esiintyjä nimeltä Hideto "hide" Matsumoto. Yoshiki pyysi hideä liittymään X:ään, mutta hide ei ollut aluksi innostunut, koska oli ajatellut ryhtyä seuraamaan vanhempiensa jalanjälkiä ja ruveta suunnittelemaan omia vaatteita. Yoshiki sai kuitenkin hiden puhuttua ympäri, ja hän liittyi yhtyeeseen 1987 ja pysyi siinä loppuun asti.
Yhtye keikkaili ahkerasti kesällä 1987 ja julkaisi myös ensimmäisen videon nimeltä Xclamation. Videota sai pelkästään kahdella keikalla, joten nykyään se on erittäin harvinainen. Video sisälsi kolme musiikkivideoita, Xclamation, Stab Me in the Back ja Kurenai. Joulukuun lopussa yhtye esiintyi Sony/CBS Recordsille, siinä toivossa että saisi levytyssopimuksen, mutta Sony/CBS kieltäytyi – vähäksi aikaa.
Valoa näkyvissä
Vuoden 1987 marraskuussa ja joulukuussa oli yhtyeen ensimmäinen kiertue Wink Tour. Tällä kiertueella yhtye soitti myös vanhoja kappaleita, mutta hyvin paljon uusia kappaleita, joita he olivat säveltäneet ensimmäiselle levylleen, Vanishing Visionille. Huhtikuussa 1988 päivänvalon näki Vanishing Vision, yhtyeen ensimmäinen levy, edelleen Extasy Recordsin julkaisema. Levy menestyi erittäin hyvin indie-levyksi, minkä takia Sony/CBS tajusi aikaisemman virheensä ja lähestyi yhtyettä. Kesä meni kuitenkin kiertueella levyä promotoiden. Kiertueen nimi oli Vanishing Tour ja se kesti noin kaksi kuukautta. Syyskuussa yhtye soitti Kyoto Sports Valleyssa klassisen keikan, jonka Sony/CBS kuvasi, mutta video varastettiin Sonyn arkistoista, eikä sitä koskaan julkaistu. Kyseisellä keikalla X soitti yhden Hanoi Rocksn kappaleen, Tragedy.
Lokakuussa yhtye lähti toiselle kiertueelle nimeltä Burn Out Tour, joka kesti vain lokakuun ajan. Japanilainen lehdistökin huomasi yhtyeen ja VOS-niminen lehti pani Toshin kanteen sekä lehden mukaan videon, jolla oli pari kappaletta Kyoton konsertista sekä Yoshikin haastattelu. Vuoden lopussa yhtye alkoi tehdä seuraavaa levyään, jonka julkaisisi Sony/CBS Records.
Nousu julkisuuteen
Huhtikuussa 1989 yhtye julkaisi toisen levynsä Blue Blood. Levy oli Sony/CBS Recordsin julkaisema, joten se sai paljon promootiota myös levy-yhtiöltä ja levy upposi kansaan kuin kuuma veitsi voihin. Levyllä oli paljon rankkoja kappaleita kuten Vanishing Visionilla, mutta Yoshiki oli myös säveltänyt kaksi kaunista balladia Endless Rain ja Unfinished. Myös rockia oli saatu mukaan mm. kappaleilla Week End ja Celebration. Blue Bloodille oli nauhoitettu uudelleen kaksi vanhaa kappaletta X ja Orgasm, jotka oli alun perin julkaistu 1986. Myös Kurenai julkaistiin uudelleen. Tällä kertaa kyseessä oli japaninkielinen versio. Vanishing Visionilla ollut Kurenai oli kokonaan englanniksi.
Yhtye lähti kiertueelle ja Blue Blood Tour käynnistyi jo ennen levyn julkaisua. Maaliskuussa yhtye soitti kaksi konserttia, joista toinen kuvattiin ja julkaistiin videona kesäkuussa. Videon nimi oli Blue Blood Tour 爆発寸前 Gig (Bakuhatsu Sunzen Gig). Video kuvattiin maaliskuun 16. päivä Tokion Shibuya Kohkaidossa. Kyseisessä konsertissa jaettiin videota nimeltä ThanX 愛をこめて (ThanX Ai wo Komete), joka sisälsi Kurenai-musiikkivideon "making of" -pätkän. Kiertue jatkui levyn julkaisun jälkeen ja päättyi kesäkuun 13. päivä Niigataan. Toiseksi viimeisestä konsertista, joka soitettiin Tokion Hibiya Yaonissa, on julkaistu muutama livekappale myöhemmillä singleillä sekä videoilla. Kesällä yhtye esiintyi festivaaleilla, kuten Nagoya Rock Wave, Kawaguchiko The Rock Kids sekä Sendai Rock N' Roll Olympic.
Syyskuussa julkaistiin ensimmäinen single Blue Bloodilta nimeltään 紅. Kurenaista tuli X Japanin kaikkien aikojen tunnetuin ja suosituin kappale. Vähän ennen singlen julkaisua yhtye pääsi esiintymään japanilaisiin TV-ohjelmiin kuten Music Stationiin, jossa se vieraili melkein aina, kun uusi single oli julkaistu. Syyskuussa käynnistyi seuraava kiertue, Rose & Blood Tour. Yhtye soitti paljolti samoja kappaleita kuin Blue Blood -kiertueella, mutta nyt soitettiin vain isommissa paikoissa. Marraskuussa kiertue kuitenkin keskeytettiin Yoshikin loukkaantumisen takia. Kiertue jatkui 4. helmikuuta 1990 Budokanissa. Seuraava konsertti soitettiin kuitenkin vasta maaliskuussa. Kiertue päättyi 17. toukokuuta Osakaan. Tauon aikana yhtye julkaisi toisen singlen nimeltä Endless Rain. Se julkaistiin 1989 joulukuun alussa ja joulukuun lopussa tuli toinen video 刺激 (Shigeki) Visual Shock Vol.2, jolla oli musiikkivideoita Blue Bloodin kappaleista. Mukana oli myös muutama livekappale. Suurin osa videoista oli kuvattu Blue Blood -kiertueella sekä kesän festivaaleilla. Mukaan oli saatu myös hieman Rose & Blood -kiertueen sekä vuoden 1988 materiaalia. Huhtikuussa 1990, tasan vuosi Blue Bloodin julkaisun jälkeen, yhtye julkaisi singlen Week End, joka sisälsi täysin uudelleen nauhoitetun ja hieman parannellun version Week Endistä. Syyskuussa bändi julkaisi vielä yhden videon, Visual Shock Vol.2.5 "Celebration", jossa oli pari musiikkivideota sekä liveversio Endless Rainistä, nauhoitettu Budokanissa 1990.
Kiertueen jälkeen yhtye piti taukoa, jonka jälkeen he palasivat studioon tekemään kolmatta levyään. Kolmas levy, Jealousy, julkaistiin heinäkuussa 1991. Levy on huomattavasti rockimpi kuin aikaisemmat levyt, koska Yoshikin tekemiä kappaleita ei ole kuin pari. Yoshiki oli kiireinen säveltäessään eeppistä kappaletta Art of Life, jonka hän halusi olevan Jealousyllä, mutta Sony Records halusi levyn nopeasti ulos, joten Yoshiki ei saanut biisiään valmiiksi. Levylle oltiin myös säveltämässä toista kappaletta, joka ei sille ehtinyt. Kappale oli nimeltään Standing Sex, ja se julkaistiin singlenä lokakuussa. Standing Sexin tilalle yhtye nauhoitti vanhan kappaleen Stab Me in the Back. Tähän aikaan yhtyeen imago hieman muuttui, ja Yoshiki alkoi käyttää naisellisia vaatteita ja hiustyylejä. Pata ja Taiji tosin hillitsivät ulkoasuaan ja olivat ihan tavallisia rokkareita. Toshi ja hide taas käyttivät vähän samantyylistä lookia kuin aiemminkin. Hiukset eivät vain olleet niin pystyssä enää. Tähän aikaan yhtye myös yritti päästä Amerikan mantereelle ja kävi siellä lehdistötilaisuudessa, jonka materiaalia löytyy Visual Shock Vol. 3 -videolta. Amerikassa ei kuitenkaan enää oltu kiinnostuneita 1980-luvun visuaalisista yhtyeistä. Yhtye palasi hieman pettyneenä takaisin Japaniin, mutta pienistä vastoinkäymisistä huolimatta Jealousy oli kaikkein menestynein X-levy.
Kiertue Violence in Jealousy Tour käynnistyi elokuun 6. päivä Niigatasta ja päättyi marraskuun 13. päivä Yokohama areenalle. Elokuun 23. päivä tapahtui jokaisen yhtyeen unelma, ensimmäinen ja vielä loppuunmyyty keikka Tokyo Domessa. Tämä viimeistään oli merkki kaikille, että X on suuri rockbändi muiden suurten nimien joukossa. Kiertueen aikana syyskuussa julkaistiin Jealousyn ensimmäinen single Silent Jealousy sekä video Visual Shock Vol.3 刺激2 －夢の中にだけ生きて－, jossa oli musiikkivideoita Jealousyn kappaleille. Tällä kertaa suurin osa videoista oli kuvattu studiossa, mutta mukaan oli saatu hieman videokuvaa myös kiertueelta, mm. Tokyo Domesta sekä kiertueen ensimmäiseltä keikalta Niigatasta. Kiertueen jälkeen julkaistiin 3. single Say Anything (joulukuun alussa) sekä video Visual Shock Vol.3.5 Say Anything X Ballad Collection (joulukuun lopussa). Videolla on nimensä mukaisesti vain balladeja.
Vuoden lopussa Taijilla ja Yoshikilla alkoi olla isoja riitoja siitä, mihin suuntaan yhtyettä pitäisi viedä. Taiji halusi tähdätä lisää Amerikan markkinoille, mutta Yoshikia se ei kiinnostanut. Kun Taiji oli päättänyt lähteä yhtyeestä, yhtye järjesti kolme konserttia Tokyo Domeen tammikuussa 1992. Kaikki oli myyty loppuun. Kolmas konsertti tammikuun 7. päivänä jäi sitten Taijin viimeiseksi esiintymiseksi X:ssä, ja kyseiseltä keikalta julkaistiin video marraskuussa nimeltä Visual Shock Vol.4 破滅に向かって 1992.1.7 Tokyo Dome Live. Vasta tammikuussa 1995 sama konsertti julkaistiin CD:llä. Taijin jälkeen yhtyeessä oli iso aukko täytettävänä, koska Taiji oli erittäin lahjakas basisti sekä säveltäjä. Vasta syksyllä yhtye löysi uuden basistin nimeltä Heath, joka ei useiden mielestä ollut musiikillisesti aivan yhtä lahjakas kuin Taiji. Onkin esitetty kommentteja, että Heath palkattiin yhtyeeseen pelkästään ulkonäkönsä perusteella – mikä ei välttämättä ole yhtään mahdotonta, koska palkattiinhan hidekin ulkonäkönsä ja lavakarismansa takia.
Lopun alkua
Heathin liityttyä yhtyeeseen se oli pitkähköllä tauolla. Uuden vuoden aattona Heath oli ensimmäistä kertaa TV:ssä esiintymässä yhtyeen kanssa. Yhtye esiintyi jokavuotisessa Kouhaku Utagassen -ohjelmassa ja esitti Kurenai-kappaleen. Yoshiki, Toshi sekä monet muut japanilaiset laulajat esittivät vielä kappaleen Tears ~Daichi wo Nurashite~, josta myöhemmin syntyi pelkkä Tears. Loppuvuonna 1992 Heath oli myös esiintynyt yhtyeen kanssa Extasy Summit illoissa, joissa eri yhtyeet, jotka ovat Extasy Recordsin alaisena, esiintyvät ja soittavat omia kappaleitaan, sekä yhdessä covereita.
1992 lopussa tai 1993 alussa yhtye muutti viimeisen kerran nimeään ja siitä tuli X Japan. On puhuttu, että yhtye muutti nimeään heti Heathin liityttyä siihen, mutta ainakin 1992 uudenvuoden aattona Kouhaku Utagassen -ohjelmassa yhtyeen nimeksi ilmoitettiin pelkkä X. Kuitenkin, kun yhtyeestä tuli X Japan, he myös vaihtoivat levy-yhtiötä. Yoshiki ei pitänyt Sonyn tavasta kiirehtiä, minkä takia Jealousy julkaistiin raakileena Yoshikin mielestä. Uusi levy-yhtiö oli Atlantic Records, jonka ensimmäinen X Japan -julkaisu oli elokuussa 1993 ilmestynyt EP Art of Life. EP sisältää vain yhden kappaleen, joka kestää 29 minuuttia. Kappaleessa on erittäin monipuolista kitaratyöskentelyä, luovia rumpukomppeja ja kauniita melodiota – sekä lähes 10-minuuttinen pianosoolo. Marraskuussa yhtye julkaisi toisenkin uuden kappaleen Tears singlen muodossa. Marraskuussa myös vanha levy-yhtiö Sony päätti julkaista singlekokoelman nimeltä X Singles. Sony julkaisi myös myöhemmin kokoelmia, jotka koostuvat 1989–1992 nauhoitetuista kappaleista. Mitään erikoista Sony ei kyllä ikinä julkaissut, vaan kaikkien kokoelmien kaikki kappaleet ovat Sonyn aikaisilta singleiltä tai levyiltä.
Vuosi 1994 oli hyvin samanlainen edellisen vuoden kanssa, eli hiljainen. Heinäkuussa julkaistiin yksi single Rusty Nail ja yhtye soitti kaksi konserttia Tokyo Domessa joulukuun 30. ja 31. päivä, mitkä julkaistaan kahdella erillisellä DVD:llä heinäkuussa 2007.
1995 tammikuussa Sony Records julkaisi livelevyn vuoden 1992 Tokyo Dome -konsertista nimeltä Hametsu ni Mukatte (CD Edition) 1992.1.7 Tokyo Dome Live ja samana päivänä vielä videon nimeltä X Clips, joka sisälsi vuosien 1989–1992 videoiden parhaat kappaleet. Elokuussa X Japan julkaisi taas uuden singlen nimeltä Longing ～Togireta Melody～ ja joulukuussa samasta kappaleesta erilaisen version nimeltä Longing ～Setsubou no Yoru～. Syksyllä yhtye myös muutti lookia melkoisesti leikkaamalla hiukset pois. Pata ja Heath olivat ainoat pitkätukkaiset, mutta värit ja muotoilut oli poistettu hiuksista. Hide alkoi käyttää hiuksissaan pinkkiä väriä, josta tuli hänen tavaramerkkinsä, ja juuri näistä hiuksista hänet muistetaan parhaiten.
Yhtyeen viimeinen kiertue Dahlia Tour käynnistyi marraskuussa 1995 Yamagatasta ja keskeytettiin Nagoyaan maaliskuussa 1996 Yoshikin loukkaannuttua jälleen kerran. Joulukuun 30. ja 31. päivä 1995 yhtye soitti jo perinteeksi muodostuneet Tokyo Dome -konsertit. Helmikuussa 1996 yhtye julkaisi jälleen kerran uuden singlen nimeltä Dahlia ja maaliskuussa Sony julkaisi kokoelman B.O.X ~ Best of X. Levyllä oli kaikkien X-nimellä nauhoitettujen levyjen parhaat kappaleet sekä karaokelevy, jolla oli Best Of -levyllä olleiden Blue Blood- ja Jealousy-kappaleiden karaokeversiot. Pakettiin kuului myös mm. video, jolla oli 1992.1.7 Tokyo Dome -konsertin parhaat kappaleet sekä X Japan -kondomi. Tämä kaikki oli vain maaliskuussa julkaistussa erikoispainoksessa, sillä joulukuussa julkaistiin tavallinen painos, jolla oli vain Best Of- sekä karaokelevyt. Best Of -levyltäkin oli poistettu kaikki Vanishing Visionin kappaleet. Heinäkuussa kun Dahlia levyn nauhoitukset olivat valmiit bändi julkaisi singlgenä biisin Forever Love ja hieman sen jälkeen elokuun puolella toisenkin balladin Crucify My Love.
Viimeiset askeleet
Forever Love (Last Mix) -single ilmestyi Polydorin julkaisemana 19. joulukuuta 1997 ja jäi yhtyeen toiseksi viimeiseksi uutta materiaalia sisältäväksi singleksi. Vain puolitoista viikkoa ennen yhtyeen viimeistä konserttia julkaistu single antoi jo osviittaa tulevalle.
Alun perin Yoshiki ajatteli soittaa viimeisen konsertin ilman Toshia, jolloin yleisö olisi laulanut koko esityksen ajan, mutta hide sai Yoshikin muuttamaan mielensä. Tällöin Toshi tuli laulamaan yhtyeen väistämättömälle viimeiseksi jääneeseen konserttiin, joka sai nimekseen The Last Live. The Last Live pidettiin 31. joulukuuta 1997, X Japanin jokavuotisen Tokyo Dome -konsertin päivänä. Konsertti oli loppuunmyyty; X Japanin ihailijat ympäri maailmaa olivat tulleet suremaan yhtyeen hajoamista. Konsertti kesti massiiviset neljä tuntia ja nauhoitettiin videolle sekä esitettiin myös TV:ssä. Konsertti julkaistiin CD:llä vasta 30. toukokuuta 2001 ja DVD/VHS-videona 29. maaliskuuta 2002.
1997 Yoshiki kirjoitti yhtyeelle vielä yhden kappaleen ennen viimeistä konserttia, The Last Song, jonka myös X Japan esitti The Last Livessä viimeisenä kappaleena. Single julkaistiin 18. maaliskuuta 1998 Polydorin kautta (alun perin kappale löytyy jo 1997 vuoden Ballad Collection -kokoelmalta). Se sisälsi kappaleen lisäksi yhtyeen sen astisen koko diskografian listattuna, The Last Song -video-otteen The Last Live -keikalta, joka leikattiin alun perin The Last Live Videosta pois, sekä Yoshikin kirjoittaman yhtyeen lopetuspuheen. Singlen kansikuvaksi päätyi yksi ehkä The Last Liven kauneimmista hetkistä, Yoshikin ja Toshin halaus Forever Love -kappaleen soidessa taustalla.
Huhujen mukaan Yoshiki ja hide suunnittelivat kasaavansa X Japanin uudelleen vuonna 2000. Jos he eivät olisi saaneet Toshia mukaan, hide olisi ruvennut yhtyeen laulajaksi, mutta tämä suunnitelma kuoli pois hiden mukana 2. toukokuuta 1998.
Paluu
thumb|X Japan esiintymässä Hong Kongissa 2009. 4. maaliskuuta 2007 sekä Yoshiki että Toshi varmistivat julkisesti X Japanin uudelleenperustamisen, sekä uuden kiertueen. Myös Patan ja Heathin kerrottiin olevan mukana. Yhtye vihjaili jo tuolloin käyttävänsä vierailevia kitaristeja hiden osuuksien soittamiseen. Samalla julkaistiin uusi single Without you. X Japanin ensimmäinen julkinen esiintyminen paluun jälkeen tapahtui 22.10.2007. Bändi esiintyi Aqua City-nimisen ostoskeskuksen katolla Odaibassa Tokiossa. He esittivät yhden kappaleen, uuden singlen I.V:n, jonka video kuvattiin esiintymisen aikana. Siinä käytettiin aiemmin hiden aiemmin julkaisemattomia kitaraosuuksia I.V on myös 26.10.2007 julkaistun Saw IV elokuvan lopputunnusmusiikki. I.V:n myynti aloitettiin iTunesin kautta 23.1.2008.
X Japanin paluukonsertit viivästyivät kevääseen 2008. X JAPAN: to resume its attack in 2008 I.V. -towards destruction kiertueen aloittivat 28.3.2008 pidetty Night of Destruction, 29.3.2008 pidetty Night of Madness ja 30.3.2008 pidetty Night of Creation -konsertti, kaikki täydelle 65 000 henkeä vetävälle Tokyo Domelle. Hiden osuuksia paikkaamassa olivat muun muassa Luna Sean kitaristi SUGIZO, Wes Borland Black Light Burnsista ja Richard Fortus Guns N' Rosesista. Keikoilla myös käytettiin hiden vanhoja kitarataltiointeja, sekä suurta, realistista hologrammia hidestä. Pian ensimmäisten konserttien jälkeen Yoshiki kertoi X Japanin tulevista konserteista, 5.7.2008 Pariisissa, 2.8.2008 Taiwanissa sekä 13.9.2008 New Yorkissa. Hieman ennen kesää näitä lykättiin, johtuen Yoshikin niska- ja selkävaivoista. Ainoastaan Pariisin konsertille on varmistunut uusi päivä, 22.11.2008. Yoshiki on myös sanonut, ettei bändi välttämättä tule enää esiintymään Tokyo Domessa, mutta on vihjaillut mahdollisuudesta Osaka Domessa pidettävästä konsertista. Heinäkuun 2008 alussa avattiin yhtyeen verkkosivujen englannin- ja ranskankieliset versiot.
M134 rypälepommi
M134 rypälepommi oli amerikkalainen kemiallisen sodankäynnin tytärammus, joka oli suunniteltu käytettäväksi MGR-1 Honest John maasta-maahan ohjuksessa 1950-luvulla. Asetta ei koskaan massatuotettu ja sen korvasi korvasi vuonna 1964 parannettu malli M139.
Pescara
250px|thumb|Pescaran eteläosa Pescara on kaupunki Keski-Italiassa, Abruzzon alueella. Sen halki virtaa samanniminen joki. Kaupungissa on runsaat 120 000 asukasta. Pescara on Abruzzon asukasluvultaan suurin kaupunki. Se on koko Italialle kuuluvan Adrianmeren rannikon tärkeä talouden, kaupan sekä matkailun keskus. Kaupungille kuuluu yli 20 kilometriä rantaviivaa, ja se on kesäisin merkittävä lomakaupunki.
Terrence Howard
Terrence Dashon Howard (s. 11. maaliskuuta 1969 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on Oscar-ehdokkaana ollut yhdysvaltalainen näyttelijä. Howard on näytellyt myös televisiossa. Terrence Howardin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli vuonna 1995 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Mr. Holland’s Opus. Vuodesta 2015 lähtien hän on esittänyt pääroolia televisiosarjassa Empire.
Alfa2 Canum Venaticorum -muuttuja
Alfa2 Canum Venaticorum -muuttuja eli magneettinen kemiallisesti poikkeava tähti on valkoinen pääsarjan tähti, jonka spektri on B8p–A7p. Magneettikentät ovat spektristä päätellen voimakkaita, ja spektrissä esiintyy normaalista poikkeavia piirteitä. Joidenkin alkuaineiden runsaudet vahvistuvat ja toisten heikkenevät. Havaitaan mm. spektriviivojen kahdentuminen Zeeman-efektinä.
Kirkkauden vaihtelu on tyypillisesti vähäinen. Kirkkauden muutosten on oletettu johtuvan tähdenpilkuista ja pyörimisestä. Näiden muuttujien esikuva on Cor Caroli eli Alfa Canum Venaticorum (Alfa CVn).
Suolankukka
thumb|Vielä keräämätöntä suolankukkaa veden pinnalla. Suolankukka on kiteinen, hiutalemainen, kivennäisaineita sisältävä, tavallista ruokasuolaa hienojakoisempi valmiin ruoan maustamiseen käytettävä merisuola. Sitä ei ole keräämisen jälkeen pesty, eikä se sisällä lisäaineita.
Valmistus
Hienoimpana suolankukkana pidetään Etelä-Bretagnessa, Ranskassa sijaitsevassa Guérandessa tuotettua Fleur de sel de Guérandea. Muita tunnettuja tuotantopaikkoja on muun muassa Camarguessa Rhônen alueella, Algarvessa Portugalissa, Kanadan länsirannikolla ja Espanjassa.
Sitä syntyy niin kutsuttujen œillet-altaiden pinnalle meren, auringon ja tuulen vaikutuksesta iltapäivisin, jolloin haihtuminen on voimakkainta. Suolankukka koostuu valkoisista kiteistä, jotka muodostuvat altaiden pinnalle. Tuuli kuljettaa pieniä kiteitä, ja ne kerääntyvät ohueksi kerrokseksi altaan nurkkaan, Fleur de sel de Guéranden tapauksessa altaan keskelle. Suolankukka kerätään käsin veden pinnalta haravaa muistuttavalla puisella työvälineellä nimeltä lousse, Fleur de sel de Guéranden tapauksessa las-työvälineellä. Tarkkuutta vaativa keruu on perinteisesti ollut naisten työtä. Suola kuivataan auringossa, muuta käsittelyä ei tarvita. Hidas, käsityötä vaativa keräystapa selittää osin tuotteen suhteellisen kalliin hinnan.
Koostumus ja käyttö
Suolankukka on hienojakoisempaa kuin tavallinen ruokasuola. Sitä arvostetaan ulkonäön ja maun lisäksi mikroskooppisen dunaliella salina -levän aiheuttaman orvokkimaisen tuoksun takia. Levän sisältämät karotenoidit antavat suolankukalle toisinaan myös kauniin vaaleanpunertavan sävyn. Suolankukka sisältää muun merisuolan tavoin natriumkloridin lisäksi magnesiumia, kalsiumia, kaliumia ja muita kivennäisaineita.
Armas Maasalo
thumb|right|150px|Armas Maasalo. Armas Toivo Valdemar Maasalo (vuoteen 1905 Masalin; 28. elokuuta 1885 Rautavaara – 9. syyskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja urkuri.
Armas Maasalo opiskeli urkujensoittoa Viipurin lukkari- ja urkurikoulussa lukuvuoden 1905–1906. Vuonna 1907 hän ilmoittautui sekä Helsingin Musiikkiopistoon että Helsingin yliopistoon, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1911. Samaan aikaan hän opiskeli musiikkia Helsingin Filharmonisen seuran orkesterikoulussa. Maasalo täydensi opintojaan Ranskaan ja Saksaan vuosina 1919−1925 tekemillään opintomatkoilla.
Maasalo työskenteli muun muassa Helsingin normaalilyseon musiikinopettajana vuosina 1916–1952, Kansallis-Kuoron johtajana vuosina 1915–1949, Helsingin Johanneksenkirkon urkurina 1926–1958, Helsingin kirkkomusiikkiopiston johtajana 1923–1951, Suomen Kirkkokuoroliiton ensimmäisenä johtajana 1931–1960 ja Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osaston johtajana vuosina 1951–1955. Hän oli myös virsikirjakomitean jäsen 1930-luvulla. Maasalo toimitti yhdessä Taneli Kuusiston ja Aleksi Lehtosen kanssa vuonna 1943 käyttöön otetun Suomen evankelisluterilaisen kirkon koraalikirjan, joka korvasi Richard Faltinin vuonna 1871 toimittaman koraalikirjan. Maasalolla oli lukuisia luottamustehtäviä kirkkomusiikin alalla; hän toimi mm. Suomen Kanttori-urkuriliiton ja Suomen Kirkkokuoroliiton puheenjohtajana sekä monien laulujuhlien johtajana ja palkintotuomarina. Professorin arvonimi myönnettiin hänelle 1947.
Armas Maasalon tuotanto sisältää muun muassa kaksi orkesterisarjaa, pianokonserton, urku- ja kuoroteoksia, liturgista ja hengellistä musiikkia. Hän on säveltänyt myös joululauluja sekä lauluja koululaulukirjoja varten. Vuonna 1932 hän julkaisi Helsingin kirkkomusiikkiopiston 50-vuotishistoriikin.
Maasalo on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Säveltäjälle nimetty Maasalonpolku sijaitsee Helsingin Pukinmäessä. Maasalolla oli huvila Nuasjärven rannalla Sotkamo ssa.
Armas Maasalon poika oli Yleisradion musiikkipäällikkö ja musiikkikirjailija, filosofian maisteri Kai Maasalo (1922–2000).
Lucifer Incestus
Lucifer Incestus on Belphegorin neljäs täyspitkä albumi. Digipak-versiossa löytyy video kappaleesta ”Lucifer Incestus” sekä sitä jaettiin LP:nä noin 1 000 kappaletta, koko bändin nimikirjoituksilla varustettuna.
Frank Miller
Frank Miller (s. 27. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä, joka tunnetaan parhaiten film noir -tyylisistä, synkistä ja väkivaltaisista sarjakuvakertomuksistaan. Hän on myös ohjannut elokuvan The Spirit (2008).
Sarjakuvat
Miller on työskennellyt useimpien suurimpien kustantajien palveluksessa, kuten DC Comicsin ja Marvel Comicsin. 1980-luvun alussa hänestä tuli Daredevil-sarjakuvan vakiopiirtäjä ja käsikirjoittaja. Työnsä aikana hän nosti aiemmin Hämähäkkimiehen vihollisena tunnetun Kingpinin Daredevilin päävastustajaksi. Millerin arvostetuin Daredevil-aikana syntynyt työ on David Mazzucchellin piirtämä Daredevil: Born Again, jossa Kingpin saa tietää Daredevilin oikean henkilöllisyyden Matt Murdockina. Kingpin ajaa Murdockin hulluuden partaalle tuhoamalla tämän elämän, jonka Murdock joutuu lopulta rakentamaan uudelleen.
Miller myös loi Daredevilin maailmaan omia hahmojaan, joista tunnetuin lienee palkkamurhaaja Elektra. Vaikka Miller tappoikin Elektran Daredevil-tarinoissaan, se ei estänyt häntä kirjoittamasta 1990-luvulla hahmon ympärille sarjakuvaromaania, jonka nimeksi tuli Elektra elää.
Millerin kenties kuuluisin yksittäinen työ on hänen tulkintansa Batmanista sarjakuvatarinassa Yön Ritari, jonka DC Comics julkaisi 1985–1986. Millerin Batman ei ole jalo supersankari, vaan pikemminkin väkivaltainen oman käden oikeuden toteuttaja. Sarjakuvatarinasta tuli merkittävimpiä 1980-luvun sarjakuvateoksia yhdessä Alan Mooren käsikirjoittaman Vartijat-teoksen kanssa. Tämän jälkeen Miller käsikirjoitti Batman: Ensimmäinen vuosi -tarinan, joka käsitteli Batmanin uran alkua ja hyväksyttiin osaksi virallista DC-sarjakuvien kaanonia. Molemmat Batman-tarinat valittiin myös IGN:n listalle kaikkien aikojen parhaista Batman-tarinoista: Ensimmäinen vuosi sijoittui ensimmäiseksi ja Yön ritari toiseksi. Millerin näkemys Batmanista on vaikuttanut voimakkaasti Batmanin elokuvaversioihin. Miller teki Yön ritarille jatko-osan Batman: Yön ritari iskee jälleen vuonna 2001. Huhtikuussa 2015 DC Comics ilmoitti Frank Millerin ja Brian Azzarellon käsikirjoittavan kolmatta osaa Yön Ritari sarjalle, jonka nimi on Dark Knight 3: the master race. Sarjasta tulee 8-numeroinen jonka kuvittaa Andy Kubert ja tussaajana toimii Klaus Janson, joka tussasi myös alkuperäisen Yön Ritarin.
Millerin omista töistä tunnetuin on Sin City -sarja, jota on ilmestynyt seitsemän osaa. Tarinoiden 1; 3. ja 4. pohjalta Robert Rodriguez ohjasi (yhdessä Millerin ja Quentin Tarantinon kanssa) samannimisen elokuvan vuonna 2005. Frank Millerin kirjoittama ja piirtämä 300 perustuu antiikin aikana käytyyn Thermopylain taisteluun, jossa 300 spartalaista taisteli monin verroin suurempaa persialaisarmeijaa vastaan. Sarjakuvan pohjalta on myös tehty elokuva 300 vuonna 2007, joka Sin Cityn tavoin muistuttaa visuaalisesti sarjakuvaversiota.
Elokuva-ura
Miller oli yksi RoboCop 2 -elokuvan käsikirjoittajista. Vaikka elokuvan tuottajat pitivät Millerin käsikirjoituksesta, se oli heidän mielestään mahdoton muuttaa elokuvaksi ja käsikirjoitusta muokattiin rankasti. Elokuva lopullisessa muodossaan perustuukin vain löyhästi Millerin alkuperäiskäsikirjoitukseen. Vuonna 2003 ilmestyi sarjakuva Frank Miller’s RoboCop, joka perustuu RoboCop 2 -elokuvan käsikirjoitukseen niin kuin Miller sen näki. Hän oli mukana käsikirjoittamassa myös RoboCop 3 -elokuvaa, jonka valmistumisen jälkeen vuonna 1992 hän julkaisi sarjakuvan RoboCop vs. The Terminator.
Stephen Kim Sou-hwan
pienoiskuva Stephen Kim Sou-hwan (, 8. toukokuuta 1922 – 16. helmikuuta 2009) oli katolinen kirkonmies. Hän syntyi Daegussa.
Frank Miller
Elokuva-ura
Kun Robert Rodriguezin ohjaama ja Millerin sarjakuviin perustuva Sin City -elokuva ilmestyi vuonna 2005, Rodriguez kertoi Millerin vaikuttaneen sarjakuvallaan niin suuresti elokuvan ulkonäköön, että hän vaati Millerin saavan nimensä lopputeksteihin yhdeksi ohjaajaksi. Elokuvan ohjaajiksi on merkitty Rodriquez, Miller ja Quentin Tarantino.
Vuonna 2008 ilmestyi ensimmäinen Millerin kokonaan ohjaama elokuva, The Spirit, joka perustui Will Eisnerin samannimiseen sarjakuvaan. Elokuva muistutti visuaaliselta ilmeeltään paljon Sin City- ja 300-elokuvia, sillä sekin oli pyritty tekemään sarjakuvan näköiseksi. Elokuva sai huonoja arvosteluja, sillä kriitikot katsoivat näyttelijäntyön olevan olematonta ja kuvien poseeraavia.
Stephen Kim Sou-hwan
Kim toimi Masanin piispana 1966–1968, nousi sitten Soulin arkkipiispaksi ja tuli tehdyksi kardinaaliksi 28. huhtikuuta 1969. Hänestä tuli kardinaaliprotopappi (virkaiältään pitkäaikaisin nykyinen kardinaali) kardinaali Franz Königin kuoltua 13. maaliskuuta 2004.
Frank Miller
kirjoittajana
Daredevil-tarinat Marvelille
Batman-tarinat DC Comicsille
Stephen Kim Sou-hwan
Kim osallistui uuden paavin valintaan vuoden 1978 kahdessa konklaavissa. Hän kuuluu harvoihin vuoden 1978 konklaaveissa äänestäneisiin kardinaaleihin, jotka olivat edelleen elossa paavi Johannes Paavali II:n kuollessa 2. huhtikuuta 2005. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua vuoden 2005 konklaaviin ylitettyään 80 vuoden iän toukokuussa 2002.
Frank Miller
kirjoittajana
Sin City-tarinat Dark Horse Comicsille (Piirtjäjä ja käsikirjoittaja)
Martha Washington for Dark Horse Comics (Art by co-creator Dave Gibbons)
Others
Cameoroolit
Miller on tehnyt joitakin cameorooleja tarinoidensa elokuvasovituksissa.
Muskö
Muskö on saari, taajama ja entinen kunta Haningen kunnassa ja Tukholman läänissä Keski-Ruotsissa.
Muskö oli aiemmin oma kuntansa, kunnes se liitettiin Västerhaningeen vuoden 1952 kuntauudistuksessa. Vuodesta 1971 se on kuulunut Haningen kuntaan.
Prato
Prato on kaupunki Italian Toscanassa. Se on Praton maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on vajaat 200 000 asukasta, ja se on väkiluvultaan Toscanan alueen toiseksi suurin kaupunki. Kaupungin halki virtaa Arnojoen sivujoki Bisenzio.
Prato on perinteinen tekstiiliteollisuuskaupunki, ja keskiajalla se oli villakaupan keskus.
Prato on Slow Food -liikkeen syntypaikka.
Alan Osmond
pienoiskuva|oikea|Alan Osmond vuonna 1971. Alan Ralph Osmond (s. 22. kesäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli 1970-luvulla tunnetuksi The Osmonds -popyhtyeen jäsenenä.
Osmond oli aiemmin seurustellut Karen Carpenterin kanssa, mutta meni 16. heinäkuuta 1974 naimisiin Suzanne Pinegarin kanssa. Heidän kahdeksan poikaansa ovat esittäneet musiikkia nimellä The Osmonds – Second Generation.
Osmond kasvoi suuressa mormoniperheessä. Hänen kaksi vanhinta veljeään, Virl ja Tom, ovat kuuroja. Osmond kykenee MS-tautinsa takia esiintymään enää satunnaisesti.
Will Borgen
William Borgen (s. 19. joulukuuta 1996 Moorhead, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Rochester Americansissa. Borgen laukoo oikealta.
Seuraura
Borgen kävi high schoolin kotikaupungissaan Moorhead High Schoolissa. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja kaudella 2012–2013 tehoilla 3+16=19 ja kaudella 2013–2014 tehoilla 6+10=16. Sioux City Musketeers varasi Borgenin 109. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2013, mutta hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen. Borgen varattiin uudelleen USHL:ään Omaha Lancersin toimesta 53. pelaajana kesällä 2014. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2014–2015 Lancersin lisäksi myös Moorhead High'ssa, jonka kapteenina Borgen toimi.
Lapin elokuvakomissio
Lapin elokuvakomissio on järjestö, joka palvelee kotimaisia ja kansainvälisiä tuotantoyhtiöitä Lapin läänissä etsimällä niille yhteistyökumppaneita. Sen tehtävänä on markkinoida Lappia kuvauspaikkana. Lapin elokuvakomissio on perustettu vuonna 2008. Lapin elokuvakomission toimintaa rahoittivat vuoteen 2014 asti Lapin liitto (EAKR ja valtio), sen jälkeen alueen kunnat, lappilaiset yritykset ja matkailun alueorganisaatiot. Lapin elokuvakomissio toimii Lapin markkinointi- ja viestintätoimisto House of Laplandin yhteydessä.
Will Borgen
Seuraura
Buffalo Sabres varasi Borgenin neljännellä kierroksella 92. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueeseen. Borgen voitti kauden päätteeksi NCHC:n mestaruuden ja hänet valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2017–2018 Borgen voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustavaksi puolustajaksi ja kunniavalintatähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2018 Borgen teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rochester Americansin vahvuuteen. Borgen pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Lapin elokuvakomissio
Lapin elokuvakomission elokuvakomissaarina toimii Anna Niemelä, ja apulaiselokuvakomissaarina Kirsikka Paakkinen.
Abrakadabra
Abrakadabra tarkoittaa seuraavia:
Butch Otter
Clement Leroy "Butch" Otter (s. 3. toukokuuta 1942 Caldwell, Idaho, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän on toiminut Idahon osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2007 lähtien. Hän on oli kongressissa vuodesta 1994 vuoteen 2006. Hän äänesti 2001 Patriot Actia vastaan.
Desire
Desire on Bob Dylanin tammikuussa 1976 julkaistu seitsemästoista albumi. Albumin kappaleet ovat Dylanin ja Jacques Levyn kirjoittamia kahta Dylanin omaa kappaletta lukuun ottamatta.
Tunnetuin albumin kappaleista on epäilemättä ”Hurricane”, joka kertoo nyrkkeilijä Rubin Carterin tarinan. Carter sai vankilatuomion kolmoismurhasta vuonna 1966, ja hänet vapautettiin lähes kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Hänen syyllisyytensä on edelleen kyseenalainen.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan ja Jacques Levy, ellei toisin mainita.
Väylävirasto
Väylävirasto on Suomen valtion virasto, joka toimii liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonalalla. Väyläviraston tehtävänä on vastata Suomen tie- ja rataverkosta sekä vesiväylistä. Virasto perustettiin vuoden 2010 alussa, ja vuoden 2018 loppuun saakka sen nimi oli Liikennevirasto.
Väyläviraston pääjohtaja on varatuomari Kari Wihlman.
Digiroad on Väyläviraston kansallinen tie- ja katuverkon tietojärjestelmä.
Hankkeet
Väylävirasto vastaa valtakunnallisten tie-, rata- ja vesiväylähankkeiden toteuttamisesta. Väyläinvestoinneilla parannetaan liikenneverkon toimivuutta, turvallisuutta, ympäristöystävällisyyttä ja sujuvuutta.
Käynnissä olevia hankkeita
Vuonna 2019 käynnissä on 23 kehittämishanketta, joista 10 on tiehankkeita, kolme perusväylänpidon isoja tiehankkeita, kuusi ratahanketta ja neljä vesiväylähanketta. Yksi tiehankkeista on Lahden eteläinen kehätie: valtatie 12:n siirtäminen kulkemaan eteläisempää reittiä parantaa merkittävästi liikenteen turvallisuutta ja sujuvuutta, koska se ohjaa liikenteen pois Lahden ja Hollolan keskusta-alueilta.
Palveluita
Väyläviraston keräämiä tietoja avataan avoimesti kaikkien käyttöön. Digitraffic-palvelun data avattiin kaikkien käyttöön keväällä 2014.
Liikennetilanne-palvelun kautta on saatavilla ajantasaista tietoa Suomen teillä tehtävistä tietöistä, ruuhkista ja muista häiriöistä. Palvelun kautta on saatavilla myös kelikamerakuvaa.
Organisaatio
Väylävirasto työllistää noin 400 henkilöä ja lisäksi välillisesti noin 12 000 ihmistä eri infrahankkeissa (2019). Tehtävät vaihtelevat liikenteen asiantuntijatehtävistä operatiiviseen liikenteen ohjaukseen ja hallinnollisiin tehtäviin. Väyläviraston budjetti on vuosittain noin 1,6 miljardia euroa.
Historia
Vuonna 2010 Ratahallintokeskus, Merenkulkulaitos ja Tiehallinto yhdistettiin Liikennevirastoksi. Uuteen Liikennevirastoon siirtyivät Ratahallintokeskuksen ja Merenkulkulaitoksen kaikki sellaiset tehtävät, jotka eivät siirtyneet perustettuun tuotantoyhtiöön tai joita ei yhdistetty Liikenteen turvallisuusvirastoon (Trafi). Liikennevirastoon siirtyi myös Tiehallinto lukuun ottamatta ELY-keskuksiin yhdistettyjä tiepiirejä ja eräitä Liikenteen turvallisuusvirastoon siirrettyjä toimintoja.
Vuoden 2019 alussa Liikenneviraston nimi muuttui Väylävirastoksi, ja osa sen toiminnoista siirrettiin uuteen Liikenne- ja viestintävirastoon eli Traficomiin. Virasto käytti aluksi myös oheisnimeä Väylä, mutta eduskunnan oikeusasiamies piti sitä lainvastaisena ja sen käytöstä luovuttiin kesäkuussa 2020.
Lynn Kurland
Lynn Kurland on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoittaa historiallista ja aikamatkustus-aiheista romantiikkaa. Monet kirjoista keskittyvät joko De Piaget tai MacLeod sukujen henkilöihin.
Lynn aloitti kirjailijan uran viiden vuoden iässä tekemällä lyhyitä, kuvitettuja kertomuksia. Sen jälkeen tarinointi kuitenkin jäi, kunnes yliopiston aikoihin romanttista kirjallisuutta lukiessaan hän tarttui kynään ja aloitti kirjoittamisen.
Hänellä on kaksi lasta ja kolme kissaa.
Antti Punttala
Antti Punttala (28. elokuuta 1846 Liminka – 30. kesäkuuta 1930 Liminka ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Antti Punttalan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Punttala ja Anna-Maria Jaakola ja puoliso Briitta Foudila. Punttala oli kunnallismies, joka toimi Limingan kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Hän oli myös lautamies, joka sai herastuomarin arvon. Punttala kehitti maanviljelystä, muun muassa kokeilemalla jo vuonna 1883 väkilannoitteiden käyttöä. Hän myös perusti Liminkaan paikkakunnan ensimmäisen laulukuoron. Kouluja käymätön Punttala opiskeli itsekseen ruotsin kielen.
Punttala oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891 ja 1900. Hän oli 1891 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja 1900 lakivaliokunnan varajäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Limingan edustajana.
Nordrhein-Westfalen
Nordrhein-Westfalen (lyhenteenä NRW) on Saksan osavaltio maan länsi- ja luoteisosassa. Nordrhein-Westfalen rajoittuu Belgiaan, Alankomaihin sekä Saksan osavaltioihin Ala-Saksi, Hessen ja Rheinland-Pfalz. Osavaltiossa asui 17 890 100 ihmistä vuoden 2016 lopussa. Se on asukasluvultaan Saksan suurin ja pinta-alaltaan neljänneksi suurin osavaltio (34 080 km²). Nordrhein-Westfalenin pääkaupunki on Düsseldorf.
Osavaltion keskellä sijaitsee Reinin-Ruhrin alue, johon kuuluvat mm. Kölnin, Düsseldorfin ja Bonnin kaupungit. Ruhrin teollisuusalueella sijaitsevat mm. Essen, Dortmund, Duisburg, Bochum ja Gelsenkirchen. Monille Nordrhein-Westfalen merkitsee teollisuuskeskittymää ja kaupunkien yhteenliittymää. Alue onkin Euroopan tiheimmin asuttua. Suurin osa osavaltiosta on kuitenkin metsien ja peltojen peittämää.
Avon Tyres
Avon Tyres on englantilainen rengasvalmistaja, joka teki renkaita F1-sarjaan 1950- ja 1980-luvulla. Cooper Tire & Rubber Company osti 1997 Avon Rubber PLC:n rengastuotannon säilyttäen merkin ja 2005 Cooper-Avon Tyres Ltd jätti nimestään Avon-osan pois muuttaen nimensä Cooper Tire & Rubber Company Europe Ltd:ksi. 2021 Goodyear osti Cooperin. Avonin Iso-Britannian tehdas aiotaan sulkea todennäköisesti 2023.
Nordrhein-Westfalen
Osavaltio on jaettu viiteen hallintoalueeseen (Regierungsbezirke), joihin kuuluu 31 piirikuntaa (Kreise) ja 22 kaupunkipiiriä (kreisfreie Städte). Kuntia Nordrhein-Westfalenissa on 396 (vuodesta 2009). Kaupunkipiirit ovat kuntia itsessään.
Vanhana teollisuusalueen perinteen takia osavaltion valtapuolueena on ollut yleensä SPD.
Justified
Justified on Justin Timberlaken esikoisalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2002.
Nordrhein-Westfalen
Lokakuussa 2021 osavaltion pääministeriksi nousi Hendrik Wüst (CDU). Hänen edeltäjänsä oli vuonna 2017 pääministeriksi noussut Armin Laschet (CDU).
Salve Regina
Salve Regina (lat. "Terve, Kuningatar") on katolisessa kirkossa käytössä oleva Neitsyt Marialle omistettu kirkollinen hymni. Hymniä käytetään erityisesti liturgisen päivän päättävässä yön hetkipalveluksessa eli kompletoriossa sen päättävänä lauluna "kirkkovuoden tavallisena aikana" eli loppiaisen jälkeisen sunnuntain ja tuhkakeskiviikon välisenä aikana ja helluntaisunnuntain ja 1. adventtisunnuntain välisenä aikana. Kompletoriota vietetään luostareissa ja hengellisissä yhteisöissä, ja katoliset papit on velvoitettu viettämään sitä päivittäin.
Salve Regina -hymni voidaan laulaa myös ruusukko-rukouksen päätteeksi. Se rukoillaan usein myös tridentiinisen messua seuraavien rukousten yhteydessä.
Perimätiedon mukaan hymnin on sanoittanut Reichenaun benediktiiniluostarin apotti Hermann von Reichenau vuonna 1054. Joskus mainitaan myös pyhä Bernhard tai pyhä Anselm luccalainen.
Laulun latinankielinen teksti kuuluu:
Epävirallinen suomennos:
Salve Regina-hymnin pohjalta on myös virsi. Sen on kirjoittanut Johann Georg Seidenbusch (1641-1679) vuonna 1687, ”Gegrüßet seist du, Königin, o Maria”. Sen pohjalta on Bo Setterlind kirjoittanut virren "Var hälsad, Herrens moder", virsi 480 Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa, ja hänen tekstinsä pohjalta Anna-Mari Kaskinen on tehnyt suomennoksen. Se on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 480 ja Suomen ev. -lut. kirkon virsikirjassa virsi 937. ("Ole tervehditty täällä"). Helsingin katolisen hiippakunnan Cantemus-laulukirjassa on myös Seidenhuschin virrestä suomennos, virsi 205 "Oi terve, äiti armoisa", Kaisu Vuolion 1987 tekemänä suomennoksena. Virttä lauletaan Mainzissa 1712 ”Allgemeines Gesang-Buch” kokoelmassa painetulla sävelmällä ja sävelmä liittyy yleisesti tähän Salve Regina-tekstiin.
Gregorius VIII
Paavi Gregorius VIII (n. 1100 – 17. joulukuuta 1187) oli paavina 21. lokakuuta 1187 – 17. joulukuuta 1187. Hänen oikea nimensä oli Albert de Mora.
Vuonna 1172 hän osallistui Avranchesin kirkolliskokoukseen, jossa Englannin kuningas Henrik II vapautettiin syytteistä Thomas Becketin murhasta. Gregorius myös esitti kolmannen ristiretken käynnistämistä.
Gregorius kuoli kuumeeseen oltuaan paavina vain pari kuukautta.
Litening
thumb|200px|LITENING-maalinosoituslaite Yhdysvaltain merijalkaväen F/A-18 Hornetiin ripustettuna. Litening on israelilaisen Rafael Advanced Defense Systemsin kehittämä ja mm. Northrop Grumman Corporationin lisenssillä valmistama lentokoneen siipi- tai runkoripustimiin kiinnitettävä maalinosoituslaser ja tähtäyslaite, jota käytetään muun muassa täsmäaseiden ohjaamiseen maakohteita vastaan. Laite lisää merkittävästi lentokoneen taistelutehokkuutta erityisesti yöllä tai huonoissa sääoloissa maakohteisiin tapahtuvissa hyökkäyksissä. Laitetta voidaan käyttää laukaistaessa erilaisia täsmäohjattuja laser- tai GPS-ohjautuvia aseita tai tavanomaisia pommeja.
Litening-maalinosoituslaitteen käyttäjiä ovat muun muassa Yhdysvaltain ilmavoimat ja merijalkaväki, Luftwaffe ja RAF. Suomen ilmavoimat on tilannut myös Litening-maalinosoituslaitteet asennettavaksi F/A-18 Horneteihin elinkaaren keskivaiheen päivityksen (MLU2) yhteydessä. Tilaukset toimitettiin vuoden 2012 loppuun mennessä, jonka jälkeen järjestelmät olivat/ovat valmiita ilmasta-maahan aseistuksen hankkimiseksi.
Luteet
Luteet (Heteroptera) ovat nivelkärsäisten (Hemiptera) lahkoon kuuluvia hyönteisiä. Maailmanlaajuisesti luteisiin kuuluu yli 50 000 lajia 73 heimossa, ja Suomestakin niitä tunnetaan 500.
Rakenne
Luteiden koko ja vartalon muoto vaihtelevat paljon. Pää ei liiku vartalon suhteen. Siinä on verkkosilmät ja päälaella kolme pistesilmää. Suuosat ovat muiden nivelkärsäisten tapaan imevät. Imukärsä lähtee pään etuosasta ja levossa eläin pitää sitä vartalon alla. Ruokaillessaan lude taittaa kärsän suoraan eteenpäin. Tuntosarvet muodostuvat enintään viidestä jaokkeesta. Useimmat ludelajit ovat lentokykyisiä ja etusiiven eli hemelytran rakenne on ryhmässä hyvin tyypillinen. Aikuisen hyönteisen etusiipi on useimmiten tyviosastaan kova ja nahkamainen kun taas siiven kärkiosa on kalvomainen. Siiven nahkamainen tyviosa, samoin kuin keskiruumis ja siipien väliin jäävä kolmiomainen scutellum ovat yleensä värikkäitä. Myös kalvomaiset takasiivet ovat hyvin kehittyneet ja toimivat lentämisessä.
pienoiskuva|vasen|Suomessakin esiintyvä [[sauvalude (Ranatra linearis).]]
Elinympäristöt
Osa lajeista imee verta. Ihmisistä verta imevä lude on lutikka. Verta imevät Triatoma-suvun lajit, joita ei esiinny Suomessa, saattavat levittää ihmisiin vaarallista Chagasin tautia. Varmuutta suomalaisten tautiin sairastumiseen ei ole saatu mutta on ollut epäilyjä.
Muodonmuutos
Muodonvaihdos on osittainen. Munasta kuoriutuva toukka muistuttaa aikuista mutta on siivetön. Lude käy läpi viisi toukkavaihetta ennen aikuistumistaan. Toukkavaiheessa olevien yksilöiden lajinmääritys on usein hankalaa.
Monet luteet puolustautuvat pahanhajuisen eritteen avulla. Tällaisia lajeja on typpyluteiden yläheimossa Pentatomoidea. Hajurauhaset sijaitsevat keskiruumiin sivuilla ensimmäisten jalkaparien välissä. Jotkin lajit (etenkin Nepomorpha-alalahkoon kuuluvat, esimerkiksi vesiskorpioni) voivat pistää käsiteltäessä imukärsällään ja antaa näin varsin kivuliaan kokemuksen ahdistelijalleen.
Ivan Starov
thumb|175px|[[Stepan Štšukinin maalaama Ivan Starovin muotokuva.]] Ivan Jegorovitš Starov ; (23. helmikuuta (J: 12. helmikuuta) 1745 Pietari, Venäjän keisarikunta – 17. huhtikuuta (J: 5. huhtikuuta) 1808 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen klassismin ajan arkkitehti.
Ivan Starov opiskeli Keisarillisessa Pietarin taideakatemiassa vuosina 1758–1762 ja työskenteli vuosina 1762–1768 Pariisissa sekä Roomassa, jossa hän tutki antiikin ajan muistomerkkejä. Vuodesta 1785 lähtien hän toimi Keisarillisen taideakatemian professorina ja vuodesta 1794 sen vararehtorina. Vuonna 1769 Starov sai akateemikon arvonimen.
Vuosina 1772–1774 Starov toimi Pietarin ja Moskovan kivirakennuskomission pääarkkitehtina. Vuodesta 1774 lähtien hän johti Aleksanteri Nevskin luostarin uudistamista ja Pyhän kolminaisuuden katedraalin rakentamista. 1770–1780-luvuilla hän rakensi kartano- ja puistoalueita Pietarin lähelle Taaitsaan, Sivoritsaan ja Pellaan. Starovin huomattavin teos on Taurian palatsi (1783–1789) Pietarissa. 1790-luvulla hän työskenteli Ukrainassa (Grigori Potjomkinin kylä Bogojavlenskissa, katedraali Nikolajevissa, Nikolajevin ja Jekaterinoslavin asemakaavat). Vuodesta 1800 aina kuolemaansa saakka hän valvoi Kazanin katedraalin rakentamista.