cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo American Idolin tuotantokausista
Toinen tuotantokausi
thumb|left|Clay Aiken sijoittui sijalle kaksi toisella kaudella. Kausi alkoi 19. tammikuuta 2003 ja koelaulut järjestettiin New Yorkissa, Los Angelesissa, Miamissa, Detroitissa, Atlantassa, Nashvillessä sekä Austinissa. Koelauluissa oli mukana muun muassa tuomariston negatiivisella tavalla hämmästyttänyt Keith Beukelaer. Finaalissa Kodak-teatterissa 20. toukokuuta 2003 olivat Ruben Studdard ja Clay Aiken. Aiken hävisi Studdardille noin 130 000 äänellä. Voittaja Ruben Studdardin esikoisalbumi oli nimeltään Soulful.
Tällä tuotantokaudella hylättiin yksi kilpailija, Corey Clark. Hänet hylättiin ohjelmasta, koska hän ei ollut kertonut rikosrekisteristään. Lisäksi hän väitti, että hänellä olisi ollut suhde tuomari Paula Abdulin kanssa. Hän myös väitti saaneensa sen seurauksena erityiskohtelua ohjelmassa. Abdul todettiin myöhemmin syyttömäksi. Myös Frenchie Davis hylättiin ja poistettiin kilpailusta, kun Internetistä löytyi kuvia hänestä yläosattomissa. Hän ei tosin ehtinyt finaaleihin saakka.
Kolmas tuotantokausi
left|thumb|250px|Diana DeGarmo sijoittui toiseksi kolmannella kaudella. Kausi alkoi 19. tammikuuta 2004 ja koelaulut järjestettiin New Yorkissa, Los Angelesissa, San Franciscossa, Houstonissa, Atlantassa ja Honolulussa. Kyseisellä kaudella oli mukana "Amerikan legenda" William Hung, joka hämmästytti omaperäisellä tanssillaan koko tuomariston. Hänen osuutensa ohjelmassa huomioitiin kuitenkin Koch Entertainment Recordsin taholta, joka antoi hänelle 25 000 dollarin levytyssopimuksen.
Kodak-teatterissa järjestetyssä finaalissa mukana olivat Fantasia Barrino ja Diana DeGarmo. Voittajaksi selviytyi Fantasia Barrino 51 prosentin äänimäärällä eli 1,3 miljoonalla äänellä. Kaikkiaan ääniä tuli 65 miljoonaa, mikä on suurin äänimäärä koko ohjelman historiassa. Fantasia Barrinon esikoisalbumi oli nimeltään Free Yourself. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä kesäkuussa 2004 RCA:lla. Se sisälsi kappaleet "I Believe", jonka osittain kirjoitti entinen Idol-kilpailija Tamyra Gray ja jonka Fantasia lauloi finaalissa, Aretha Franklinin hitti "Chain of Fools" ja hänen versionsa kappaleesta "Summertime". Single nousi ykköseksi Billboard Hot 100 -listalla, mikä oli ensimmäinen kerta, kun artisti ylti kyseiseen saavutukseen ensimmäisellä singlellään. Myyntilistalla single pysyi kärjessä 11 viikkoa, mikä oli pidempään kuin kenelläkään muulla Idol-kilpailijalla. "I Believe" oli vuoden myydyin single USA:ssa ja CRIA myönsi sille platinaa.
Fantasia on myös ottanut osaa kirjoitus- ja näyttelemisprojekteihin: hän on julkaissut muistelmansa Life is Not a Fairy Tale sekä osallistunut omaan elämäänsä perustuvan tv-elokuvan tekemiseen. Häntä myös harkittiin Effie Whiten rooliin elokuvaan Dreamgirls mutta roolin sai kanssakilpailija Jennifer Hudson. Hän esiintyi myös Simpsoneissa nuorempana versiona itsestään sekä Luther Vandrossin tribuutti-CD:llä vuosi kilpailun jälkeen.
Neljäs tuotantokausi
left|thumb|250px|Carrie Underwood voitti neljännen kauden. Ryan Seacrest juonsi neljännelläkin kaudella ja samat tuomarit, Simon Cowell, Randy Jackson ja Paula Abdul, olivat mukana. Kausi alkoi 18. tammikuuta 2005 ja koelaulut järjestettiin Washingtonissa, St. Louisissa, Missourissa, New Orleansissa, Louisianassa, Las Vegasissa, Nevadassa, Clevelandissa, Ohiossa, Orlandossa, Floridassa sekä San Franciscossa, Kaliforniassa. Kilpailijoiden tuli olla 16–28-vuotiaita 4. elokuuta 2004 eli syntymäpäivän piti olla välillä 5. elokuuta 1975 ja 4. elokuuta 1988. Tästä uudesta säännöstä hyötyneitä olivat muun muassa Constantine Maroulis (s. 17. syyskuuta) sekä Bo Bice (s. 1. marraskuuta), jota tuomarit sanoivat finaalilähetyksissä yhdeksi kilpailun kokeneimmista.
Tällä kaudella sääntöjä muokattiin myös kilpailun loppuosassa: valittiin 24 semifinalistia, joista 12 oli miespuolisia ja 12 vastaavasti naispuolisia, jotka kilpailivat omissa ryhmissään. Joka viikko kummastakin ryhmästä putosi kaksi kunnes jäljellä oli 12 finalistia.
Mario Vazquez, joka oli alun perin 12 finalistin joukossa, lähti kilpailusta 11. maaliskuuta, vain päiviä ennen finaalien alkua vedoten henkilökohtaisiin syihin. Edellisellä viikolla pudonnut Nikko Smith tuli hänen tilalleen.
Esko Jaatinen
Esko Sakari Jaatinen (s. 22. maaliskuuta 1936 Sortavalan maalaiskunta) on suomalainen pappi ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä Esko-pappi.
Luettelo American Idolin tuotantokausista
Neljäs tuotantokausi
Kodak-teatterissa pidettävässä finaalissa mukana olivat Carrie Underwood ja Bo Bice, joista voittajaksi selviytyi Carrie Underwood. Hän oli ensimmäinen voittaja Kelly Clarksonin jälkeen, joka ei ollut kertaakaan kolmen vähiten ääniä saaneen joukossa. Carrien ensimmäinen single "Inside Your Heaven" julkaistiin 14. kesäkuuta 2005 ja se nousi ykköseksi Billboard Hot 100 -listalla. Esikoisalbumi Some Hearts nousi listakakkoseksi marraskuussa 2005 ja myi triplaplatinaa.
Esko Jaatinen
Jaatinen pääsi ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta 1955. Hän valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi 1961 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Jaatinen suoritti pastoraalitutkinnon 1964.
Luettelo American Idolin tuotantokausista
Viides tuotantokausi
Kodak-teatterin finaalissa 24. toukokuuta olivat Taylor Hicks ja Katharine McPhee, joista finaalin voitti Taylor Hicks. Hän oli toinen voittaja Alabaman Birminghamista ja neljäs finalisti, jolla on läheisiä suhteita kaupunkiin. Toiseksi viimeisessä finaalissa putosi Elliott Yamin yhdessä kilpailun tiukimmista pudotuksista – jokainen kilpailija sai yli 33 prosenttia äänistä. Kilpailun voittaneen Taylor Hickin esikoisalbumi oli nimeltään Do I Make You Proud.
Esko Jaatinen
Kuvanveistäjä Toivo Jaatinen (1926–2017) oli Esko Jaatisen veli.
Luettelo American Idolin tuotantokausista
Viides tuotantokausi
Vaikka tällä kaudella oli vähemmän kiistanalaisuuksia edellisiin kausiin verrattuna, jonkin verran ongelmia ilmeni. Brittenumin kaksoset, jotka kävivät yhdessä koelauluissa Chicagossa, aiheuttivat pientä sekaannusta, kun Derrell ilmoitti lähtevänsä kilpailusta luultuaan veljensä lähteneen Simonin kommenttien takia. Huomattuaan virheensä Derrell anoi tuomareilta pääsyä takaisin, ja he antoivat veljeksille lopulta uuden mahdollisuuden. Brittenumit hylättiin kuitenkin tammikuussa 2006, koska heidät pidätettiin aiemmasta rikoksesta.
Kuudes tuotantokausi
thumb|180px|left|Jordin Sparks kuudennen tuotantokauden Idols-kiertueella. Kuudes tuotantokausi alkoi 16. tammikuuta 2007. Tuomareina toimivat edellisten tuotantokausien tavoin Simon Cowell, Paula Abdul ja Randy Jackson. Koelaulut järjestettiin seitsemässä kaupungissa ja ne esitettiin televisiossa Fox-kanavalla tammikuun 16. (Minneapolis), 17. (Seattle), 23. (Memphis), 24. (East Rutherford), 30. (Birmingham), 31. (Los Angeles), ja helmikuun 6. (San Antonio) päivä.
Vierailevina tuomareina koelauluissa nähtiin Olivia Newton-John, Carole Bayer Sager ja Jewel.
Kodak-teatterin finaalissa 23. toukokuuta olivat Jordin Sparks ja Blake Lewis. Voittajaksi selviytyi Sparks, joka keräsi finaalissa ennätykselliset 74 miljoonaa ääntä. Sparks on kilpailun nuorin voittaja, voittaessaan kisan 17-vuotiaana. Hän on myös ensimmäinen voittaja Etelä-Yhdysvaltojen ulkopuolelta.
3. huhtikuuta 2007 Ryan Seacrest kertoi, että ensimmäinen American Idol Songwriter -kilpailu alkaa. Kilpailussa oli tarkoitus kirjoittaa kappale, joka tulee voittajan ensimmäiseksi singleksi. 22. toukokuuta kaksi finalistia esitti voittajakappaleen "This Is My Now". Se julkaistiin kilpailun voittaja Jordin Sparksin ensimmäisenä singlenä.
Seitsemäs tuotantokausi
thumb|left|250px|7. tuotantokauden voittaja David Cook Seitsemäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 15. tammikuuta 2008. Kilpailun tuomarit olivat edelleen Randy Jackson, Paula Abdul ja Simon Cowell ja juontajana toimi yhä Ryan Seacrest. Koelaulut järjestettiin seitsemässä kaupungissa ympäri Amerikkaa kesällä 2007: kaupungit olivat San Diego, Dallas, Omaha, Atlanta, Charleston, Miami ja Philadelphia. Säännöt olivat lähes samat kuin aiempina vuosina: kilpailijoiden tulee olla 16–28-vuotiaita 28. heinäkuuta 2007 ja oikeutettuja työskentelemään Yhdysvalloissa. Hakijat, jotka ovat päässeet vähintään 40 parhaan joukkoon aiemmilla kausilla, eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia tai vakituisia asukkaita tai omistavat voimassa olevan levytyssopimuksen, tulee hylätä.
Seitsemättä tuotantokautta kehuttiin siihen asti parhaimmaksi American Idolin kaudeksi, koska kilpailijat olivat hyvin erilaisia ja heidän taitavuustasonsa oli korkeampi kuin aiemmilla kausilla. Simon Cowell on myös sanonut, että kyseisenä vuonna miehet olivat selvästi parempia kuin naiset. Kilpailun finaali käytiin 21. toukokuuta, ja voittajaksi kruunattiin David Cook.
Kahdeksas tuotantokausi
thumb|left|180px|Kahdeksannen tuotantokauden finalisti ja ennakkosuosikki [[Adam Lambert.]] Kahdeksas tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2009, kun ensimmäiset koelaulut järjestettiin San Franciscossa. Muut koelaulukaupungit olivat Louisville, Glendale, Salt Lake City, San Juan, Kansas City, Jacksonville ja East Rutherford (tässä järjestyksessä). Tämän kauden uutuuksia olivat muun muassa neljäs tuomari Kara DioGuardi, veto-oikeus yhden kilpailijan kohdalla (tämä käytettiin 15. huhtikuuta, kun tuomarit päättivät pelastaa vähiten ääniä saaneen Matt Giraudin), sekä kilpailijoiden väliset duetot (tämä puolestaan toteutettiin 6. toukokuuta, kun kilpailijoita oli jäljellä 4).
Kahdeksannen kauden mentoreina toimivat muun muassa Quentin Tarantino, Jamie Foxx ja Slash. Finaalissa esiintyivät muun muassa Cyndi Lauper (duetoi Allison Irahetan kanssa), Keith Urban (duetoi Kris Allenin kanssa) ja Kiss (duetoi Adam Lambertin kanssa). Finalistikaksikko esitti yhdessä Queenin kanssa kappaleen "We Are The Champions".
Kahdeksannen kauden finaali käytiin keskiviikkona 20. toukokuuta Nokia Theatressa Kris Allenin ja Adam Lambertin välillä. Tasaväkisen kilpailun voittajaksi selviytyi Allen.
Yhdeksäs tuotantokausi
thumb|left|200px|Yhdeksännen tuotantokauden voittaja [[Lee DeWyze.]] American Idolin yhdeksäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 12. tammikuuta 2010. Koelaulut olivat alkaneet jo edellisen vuoden kesäkuussa, alle kuukausi edellisen kauden finaalilähetyksen jälkeen. Ellen DeGeneres liittyi tuomaripaneeliin, korvaten Paula Abdulin. DeGeneres esiintyi ensimmäisen kerran neljäntenä tuomarina Hollywood-viikolla.
Kaudelle sisältyi myös 24:n kilpailijan semifinaaliformaatti. Myös Idol Gives Back -hyväntekeväisyyskonsertti palasi kyseiselle kaudelle 21. huhtikuuta 2010. Koelauluissa vierailevina tuomareina toimivat mm. Victoria Beckham, Katy Perry, Avril Lavigne ja Kristin Chenoweth.
Yhdeksännen kauden mentoreina toimivat mm. Adam Lambert, Miley Cyrus, Usher, Alicia Keys, Shania Twain ja Jamie Foxx.
Yhdeksännen kauden finaali käytiin keskiviikkona 26. toukokuuta Nokia Theatressa Lee DeWyzen ja Crystal Bowersoxin välillä. Kilpailun voittajaksi selviytyi DeWyze. Kausi oli Simon Cowellin, Kara DioGuardin ja Ellen DeGeneresin viimeinen tuomarointikausi.
Kymmenes tuotantokausi
thumb|left|150px|Kymmenennen tuotantokauden voittaja [[Scotty McCreery.]] American Idolin kymmenes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 19. tammikuuta 2011. Tällä kaudella tuomaristossa olivat Randy Jackson, Jennifer Lopez ja Steven Tyler. Ryan Seacrest juonsi ohjelman myös tällä kaudella. Koelaulupaikkakunnat olivat East Rutherford, New Orleans, Milwaukee, Nashville, Austin, Los Angeles ja San Francisco. Jatkoon pääsi yhteensä 327 kokelasta, joka on American Idolin historian suurin määrä.
Uutuuksia tällä kaudella olivat ikärajan alentaminen 15 vuoteen. Yläikärajaa ei muutettu vaan se pysyi edelleen 28 vuodessa. Myös semifinaaliformaatti uudistettiin, sillä semifinaaleja oli vain yksi. Finalisteja valittiin 13 kappaletta.
Kolmannella finaaliviikolla tippumassa oli Casey Abrams, mutta tuomaristo pelasti hänet. Näin ollen seuraavalla viikolla tippui kaksi kilpailijaa. Kilpailun viimeinen finaali järjestettiin Nokia teatterissa 25. toukokuuta. Finalistikaksikko oli American Idolin historian nuorin. Scotty McCreery on kilpailun toiseksi nuorin voittaja; nuorin oli kuudennen kauden voittaja Jordin Sparks.
Yhdestoista tuotantokausi
Kilpailun voitti Phillip Phillips.
Pohjois-Häme
170px|thumb|[[Hämeen historiallisen maakunnan pohjoisosa muodostaa valtaosan nykyisestä Keski-Suomesta]]170px|thumb|Toinen merkitys käsitteelle Pohjois-Häme oli [[Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri]]
Historiallisen Hämeen pohjoisosa
Varhaisin merkitys Pohjois-Hämeen käsitteelle on historiallisen Hämeen maakunnan Jyväskylä-keskeinen pohjoisosa eli nykyinen Keski-Suomi ja aiempi Vaasan läänin itäosa. Tässä merkityksessä nimitys yleistyi 1800-luvulta loppupuolelta alkaen, kun Jyväskylän kaupungista alkoi muodostua alueen keskus.
Hämeen läänin pohjoisosa
Myöhäisempi merkitys käsitteelle Pohjois-Häme oli Hämeen läänin Tampere-keskeinen pohjoisosa. Toinen nimitys samalle alueelle oli Pirkka-Häme. Tämä merkitys Pohjois-Hämeen käsitteelle yleistyi historiantutkija Viljo Rasilan mukaan vuoden 1906 eduskuntauudistuksen jälkeen Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin nimen innoittamana myös muilla elämänaloilla. Tällöin otettiin käyttöön muun muassa nimet Pohjois-Hämeen Nuorisoseurojen liitto (1907), Pohjois-Hämeen Hippos (1909) ja Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiiri (1919). Sanomalehtien nimissä Pohjois-Häme on esiintynyt lyhytaikaisesti Jämsässä ja Tampereella 1930-luvulla sekä Mäntässä 1950-luvulla.
Kun suurin osa Hämeen läänin Tampere-keskeisestä pohjoisosasta oli Satakunnan historiallista maakuntaa, myös nimi Satakunta säilyi joidenkin järjestöjen nimissä, kuten esimerkiksi Hämeen-Satakunnan maanviljelysseura (1910) ja myöhemminkin samankantaista nimeä on käytetty esimerkiksi vuodesta 1972 järjestetyn Sata-Häme Soi -musiikkitapahtuman nimessä.
Sittemmin Tampereen vaikutusalueen käytetymmäksi nimitykseksi tuli kuitenkin Pirkanmaa. Tähän oli alkusysäyksenä etenkin historiantutkija Jalmari Jaakkolan vuonna 1924 julkaisema Pirkkalaisliikkeen synty -tutkimus ja sen vaikutuksesta syntynyt suoranainen pirkkalaisuuteen kohdistuva romantiikka, jota ilmentävät esimerkiksi Wäinö Aaltosen Tampereen Hämeensillan Pirkkalaispatsaat vuodelta 1929. Rinnakkaisena nimityksenä käsitteelle Pirkanmaa oli sen yleistymisen aikoihin käytössä myös Tammermaa, joka ei kuitenkaan yleistynyt samassa määrin ja oli 1960-luvulla enää varsin vähäisessä käytössä.
Paikallinen käsite ja Pirkanmaan synonyymi
Jo 1960-luvulla Keski-Suomi oli vakiintunut Jyväskylän vaikutusalueen nimeksi ja myös Pirkanmaa Tampereen vaikutusalueen nimenä oli vakiintumassa. Tämä näkyy maantieteilijä Mauri Palomäen vuonna 1968 julkaisemassa Suomen kansakoulujen opettajille tehdyssä kyselytutkimuksessa, jonka vastauksissa Keski-Suomen mainitsi koulunsa sijaintipaikaksi 5,62 prosenttia kaikista vastaajista (homogeenisuusindeksi alueen sisällä 0,840) ja Pirkamaan 2,95 prosenttia (homogeenisuusindeksi alueen sisällä 0,400), mutta Pohjois-Hämeen vain 0,35 prosenttia siten, että käsitteen Pohjois-Häme esiintymät vastauksissa sijoittuivat Virtain–Mäntän–Jämsän–Kuhmoisten linjalle sekä satunnaisesti Keski-Suomeen. Vuonna 1980 maantieteilijä Kauko Mikkosen Vaasan läänissä ja siihen rajoittuvissa kunnissa tekemässä kyselyssä Pohjois-Häme esiintyi samaistumiskohteena Virroilla.
2000-luvulla käsitettä Pohjois-Häme ovat käyttäneet nimissään koko Pirkanmaan alueella toimivista yhteisöistä esimerkiksi Pohjois-Hämeen Sairaanhoitajat ry, Suomen metsästäjäin liiton Pohjois-Hämeen piiri , Pohjois-Hämeen rauhanpuolustajat ry ja Pohjois-Hämeen kennelpiiri. Suppeammalla alueella nykyisen Pirkanmaan maakunnan pohjoisosissa toimivia yhteisöjä, joiden nimissä käsite esiintyy, ovat muiden muassa Mänttä-Vilppulassa, Ruovedellä, Virroilla, Jämsään kuuluvalla Kuorevedellä ja Ylöjärveen kuuluvassa Kurussa toimiva puhelinyhtiö Pohjois-Hämeen puhelin, jonka toimialueella ilmestyy myös Pohjois-Hämeen puhelinluettelo, Kurussa, Ruovedellä ja Virroilla toimiva Pohjois-Hämeen urheiluautoilijat ry , Virroilla, Mäntässä, Keuruulla, Ikaalisissa ja Parkanossa toimiva Pohjois-Hämeen OPKK sekä Virroilla ja Ruovedellä toimiva Pohjois-Hämeen moottorikelkkailijat ry. Näin käsite Pohjois-Häme esiintyy 2000-luvulla toisaalta Pirkanmaan harvemmin käytettynä synonyymina ja toisaalta paikallisessa käytössä Pirkanmaan pohjoisimmissa osissa toimivien yhteisöjen ja yritysten nimissä.
Silosäe
Silosäe on viidestä runojalasta rakentuva, useimmiten pentametrinen loppusoinnuton jambisäe.
George S. Houston
200px|thumb|right|George S. Houston George Smith Houston (17. tammikuuta 1811 – 31. joulukuuta 1879) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä 1874–1878.
Houston syntyi Tennesseessä ja tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1841. Häntä edelsi Alabaman kuvernöörinä David P. Lewis ja seurasi Rufus W. Cobb.
Houston pääsi vuonna 1879 Yhdysvaltain senaattiin, mutta kuoli saman vuoden viimeisenä päivänä Athensissa, Alabamassa.
Kostajattaret
Juoni
Kirjan tarina kietoutuu kolmen naisen ympärille: Peaches Gold on Los Angelesin vaikutusvaltaisin maksullinen seuralaineni, Frankie Willis on nuori kansitarjoilijatar Puskin-jahdilla ja Emma Hayley on viisikymppinen aristokraatti. Näitä kolmea naista yhdistää se, että miljardööri, Juri Hordinski on pilannut heidän elämänsä ja he aikovat kostaa.
Danuta Stenka
thumb|right|Danuta Stenka Danuta Stenka, (s. 10. lokakuuta 1961 Sierakowice) on puolalainen näyttelijä. Rotten Tomatoes-sivuston mukaan hän on saanut parhaat arviot suorituksestaan Adrian Panekin vuonna 2018 ohjaamassa elokuvassa Wilkolak (Ihmissusi).
Intianpallokala
Intianpallokala (Tetraodon cutcutia) on aasialainen makean veden pallokalalaji. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen väri vaihtelee vihreän eri sävyissä kalan mielialan mukaan.
Fix You
”Fix You” on englantilaisen rock-yhtye Coldplayn kappale. Kappale julkaistiin 5. syyskuuta 2005 yhtyeen kolmannen albumin, X&Y:n, toisena singlenä. Kappale nousi Britannian singlelistalla sijalle neljä ja Yhdysvaltojen Billboardin Hot Modern Rock Tracks -singlelistalla sijalle 18. Britannian ja Yhdysvaltojen singlet olivat promo-singlejä.
Kaikki yhtyeen jäsenet osallistuivat kappaleen kirjoittamiseen. Kappale rakentuu kirkkotyylisten urkujen sekä hidastempoisten rumpujen ympärille.
Kriitikoiden arviot ”Fix Yousta” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Arvioissa kiiteltiin kappaleen musiikkia ja sanoitusta. Kappaletta on käytetty paljon sämpläämiseen ja siitä on tehty useita cover-versioita. Kappale on voittanut useita musiikkipalkintoja.
Jordan Mitkov
Jordan Mitkov (, s. 3. huhtikuuta 1956 Asenovgrad, Plovdiv, Bulgaria) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Mitkov voitti kultaa Montréalin 1976 olympialaisissa alle 75-kiloisten sarjassa tuloksella 335 kg. Hän nosti tempauksessa 145 kg ja työnnössä 190 kg. Mitkov saavutti Moskovassa 1975 MM- ja EM-hopeaa alle 75-kiloisten sarjassa. Seuraavana vuonna hän saavutti samassa sarjassa Itä-Berliinissä EM-pronssia ja voitti vuonna 1979 Varnassa Euroopan-mestaruuden.
Mitkov teki neljä maailmanennätystä vuosina 1976–1980: yhden tempauksessa, kaksi työnnössä sekä yhden yhteistuloksessa.
Valesypressit
Valesypressit (Chamaecyparis) on sypressikasvien heimoon kuuluva havupuusuku. Sukuun kuuluu määrittelystä riippuen viidestä seitsemään lajia, joista kaksi kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikassa ja loput kolmesta viiteen Itä-Aasiassa. Suvun edustajat ovat pienehköjä tai keskisuuria ainavihantia puita. Valesypressit muistuttavat ulkoisesti sypressejä (Cupressus), mutta toisin kuin useimmilla sypresseillä, valesypresseillä oksanhaarat ovat litteitä ja enintään hyvin niukasti särmäisiä ja kävyt ovat pienempiä.
Nimet
Suvun tieteellinen nimi Chamaecyparis on muodostettu muinaiskreikasta johdetuista kasvitieteellisen latinan matalaa tai suikertavaa tarkoittavasta etuliitteestä chamae- ja sypressiä tarkoittavasta sanasta cyparis. Suvun suomenkielinen nimi viittaa puiden huomattavaan ulkoiseen yhdennäköisyyteen monien varsinaisten sypressien (Cupressus) kanssa.
Kuvaus
Valesypressit ovat yksikotisia ainavihantia puita. Useat suvun lajit voivat kasvaa hyvinkin suuriksi puiksi, mutta jotkin lajit voivat toisinaan jäädä myös pensasmaisiksi. Suurimmat suvun edustajat ovat enimmillään noin 70 metrin korkeuteen kasvavia lawsoninsypressejä (Chamaecyparis lawsoniana) ja rungon ympärysmitaltaan jopa lähes kuuden metrin paksuisiksi kasvavia formosansypressejä (Chamaecyparis formosensis). Useat koristekasveiksi jalostetut lajikkeet ovat pensasmaisia kääpiömuotoja.
Varsi
Valesypresseillä on usein pysty haarautumaton runko. Solakat oksat muodostavat tyypillisesti kartiomaisen latvuksen, joka saattaa vanhemmiten pyöristyä. Oksat ovat tavallisesti siirottavia tai riippuvia, mutta jalostetuilla muodoilla ne voivat olla myös pystyjä. Pienet oksanhaarat ovat useimmiten litteitä tai poikkileikkaukseltaan heikosti särmäisen vinoneliömäisiä, mutta pallosypressillä voivat olla myös liereitä. Sivuttaiset litteät versot haarautuvat tasossa muodostaen viuhkamaisen litteitä oksia. Versorangat ovat yleensä limittäisten suomulehtien peittämiä. Rungon kuori on tavallisesti väritykseltään punaruskeaa ja voi olla rakenteeltaan säikeistä, uurteista tai suomumaisina tai pitkittäisinä liuskoina hilseilevää.
Lehdet
Lehdet ovat muodoltaan suomumaisia tai äimämäisiä ja tyvestään ruodittomia. Lehtiasento on ristikkäin vastakkainen. Tavallisesti puu tuottaa äimämäisiä varhaislehtiä vain taimena, ja kaikki myöhemmät lehdet ovat suomumaisia myöhäislehtiä, mutta jotkin koristekäyttöön jalostetut lajikkeet saattavat säilyttää kapean äimämäisen lehtimuodon pysyvästi. Limittäin kasvavat suomumaiset myöhäislehdet ovat kaksimuotoisia siten, että litteän versorangan ylä- ja alapinnan litteät keskilehdet ovat tavallisesti pienempiä kuin litteän rangan laitoihin kiinnittyneet kourumaiset laitalehdet. Suomumainen lehti on muodoltaan vinoneliömäinen tai puikea, kärjeltään pitkäsuippuinen tai tylppä ja laidoiltaan ehyt. Lehdissä on pihkatiehyitä. Ilmarakoja on lähinnä litteän verson alapinnan puoleisilla lehtien pinnoilla. Ilmaraot ovat huomaamattomia eivätkä muodosta lehtiin selkeitä juovia.
Kukinnot
Valesypressit ovat yksikotisia, ja erilliset hede- ja emikukinnot kehittyvät saman kasviyksilön eri oksiin. Kukinnot kehittyvät yksittäin versojen kärkiin. Hedekukinnot eli hedekävyt ovat hyvin pieniä ja muodoltaan lyhyen lieriömäisiä. Hedekäpy koostuu 8–16 rankaan ristikkäin vastakkaisesti asettuneesta hedelehdestä. Kunkin hedelehden alapinnalla on kahdesta kolmeen siitepölyä tuottavaa pölylokeroa, jotka ovat usein väritykseltään kirkkaan keltaisia tai punaisia.
Emikukinnot eli kävyt ovat pieniä ja vaihtelevat muodoltaan pallomaisesta hieman luumunmuotoiseen tai munanmuotoiseen. Käpy koostuu yleensä 8–12 kilpimäisestä käpysuomusta, jotka ovat asettuneet rankaan ristikkäin vastakkaisesti neljästä kuuteen pariin. Yksittäinen käpysuomu itsessään muodostuu yhteenkasvettuneesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Kilpimäisen käpysuomun lapa voi olla muodoltaan neliömäinen, vinoneliömäinen tai monikulmiomainen. Käpysuomun keskellä on pieni peitinsuomun kärjestä muodostuva piikki. Yksi käpysuomu tuottaa tavallisesti useita siemeniä. Kävyn kärkeä lähinnä oleva suomupari on steriili eikä tuota siemeniä. Siemenillä on kaksi kapeaa lenninsiipeä. Siementaimilla on kaksi sirkkalehteä.
Kasvu ja elinkierto
Monet valesypressit voivat elää satoja vuosia vanhoiksi. Vanhin tunnettu tarkasti määritetty suvun edustaja on ollut 1 755 vuotta vanha lawsoninsypressi. Joidenkin erittäin suurikokoisten formosansypressien on arveltu saattavan olla jopa noin 3 000 vuotta vanhoja, mutta niiden ikää ei ole määritetty tarkasti. Valesypressit voivat lisääntyä paitsi suvullisesti siemenistä, myös kasvullisesti taivukkaista.
Lajit
Valesypressilajit alkuperäalueineen:
Näiden lisäksi nutkansypressi (Xanthocyparis nootkatensis tai Cupressus nootkatensis) luokiteltiin pitkään valesypressien sukuun tieteellisellä nimellä Chamaecyparis nootkatensis, mutta geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, ettei laji ole läheistä sukua valesypresseille.
Nykyisin elävien lajien lisäksi valesypressien sukuun on kuvattu fossiilisten jäänteiden perusteella useita esihistoriallisia lajeja, kuten Chamaecyparis eureka ja Chamaecyparis europaea.
Levinneisyys
pienoiskuva|Hyvin vanha formosansypressiyksilö. Valesypressien luontainen levinneisyys on hajanainen. Niitä esiintyy Aasiassa itärannikolla sekä Pohjois-Amerikassa itä- ja länsirannikolla. Valesypressit ovat tyypillisesti vuoristoalueiden puita. Aasiassa sekä Japanin että Taiwanin vuoristoissa esiintyy kahta eri lajia. Chamaecyparis hodginsii kasvaa luontaisena laajalla alueella Etelä-Kiinan, Vietnamin ja Laosin vuoristoissa. Pohjois-Amerikassa lawsoninsypressiä esiintyy suppealla alueella Yhdysvaltain länsirannikolla Kalifornian ja Oregonin vuoristoissa ja pallosypressiä hajanaisesti alavilla rannikkoalueilla Yhdysvaltain itärannikolla ja Meksikonlahden rannikolla pohjoisesta New Hampshiresta lounaaseen Louisianaan.
Elinympäristö ja ekologia
Valesypressit ovat tyypillisesti sopeutuneet kosteisiin metsiin. Lawsoninsypressi kasvaa Pohjois-Amerikan länsirannikon lauhkean vyöhykkeen havupuuvaltaisissa metsissä. Japaninsypressi ja hernesypressi kasvavat vuoristoisissa sekametsissä, usein veden äärellä. Pallosypressi kasvaa tyypillisesti metsäisillä soilla. Chamaecyparis hodginsii kasvaa lehtipuuvaltaisissa subtrooppisissa vuoristometsissä. Pallosypressi sietää seisovaa vettä, kun taas monet valesypressit tarvitsevat hyvin vettä läpäisevän maaperän.
Valesypressit ovat tyypillisesti pitkäikäisiä puita. Ne kasvavat monin paikoin metsän latvuskerroksen yläpuolelle muita suuremmiksi ylispuiksi. Jotkin lajit, kuten formosansypressi, voivat uusiutua ainoastaan luonnonmullistuksen kaadettua ympäröivää metsää.
Monet valesypresseistä ovat nykyisin uhanalaisia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on määritellyt formosansypressin erittäin uhanalaiseksi sekä lajin Chamaecyparis hodginsii ja muunnoksen Chamaecyparis obtusa var. formosana (Chamaecyparis taiwanensis) vaarantuneiksi. Lisäksi myös silmälläpidettäviksi lajeiksi määriteltyjen lawsoninsypressin ja japaninsypressin luonnonkannat ovat huomattavasti kärsineet nykyaikaisen metsäteollisuuden myötä.
Merkitys ihmiselle
pienoiskuva|Lawsoninsypressistä koristekäyttöön jalostettu tiheäoksainen muoto.
Valesypresseillä on sekä kulttuurillista että taloudellista merkitystä ihmisille. Suvun tuottamaa puuainesta on pidetty lahonkestävänä, kevyenä ja hyväntuoksuisena. Aasialaisten lajien puu on perinteisesti ollut hyvinkin arvostettua; sitä on käytetty Japanissa ja Taiwanilla varsinkin temppelien rakentamiseen. Japanissa kasvavien japaninsypressin ja hernesypressin kaatoa säännösteltiin Edo-kaudella; niiden kaataminen Kisojoen laaksosta oli sallittua ainoastaan ylhäisön käyttöön. Valesypressien puuta käytetään yhä nykyisin puurakentamiseen erityisesti Japanissa, vaikka käyttö onkin vähentynyt suurten puiden vähetessä. Pohjoisamerikkalaisen lawsoninsypressin puuainesta on myös käytetty laajalti metsäteollisuudessa. Lawsoninsypressiä on myös viety Japaniin, jossa valesypressipuun kysyntä on suurta. Pallosypressin puuta on käytetty puurakentamiseen lähinnä paikallisesti lajin kotiseudulla Yhdysvalloissa.
Useat valesypressit ovat merkittäviä koristekasveja. Lawsoninsypressi on erittäin suosittu koristepensaana tai pienenä koristepuuna. Luonnossa hyvinkin suurikokoisesta lawsoninsypressistä on jalostettu lukuisia väritykseltään ja kasvutavaltaan poikkeavia lajikkeita, joista monet ovat pieniä ja pensasmaisia. Lawsoninsypressistä jalostettuja lajikkeita on rekisteröity enemmän kuin yhdestäkään muusta havupuulajista. Myös japaninsypressistä ja hernesypressistä on jalostettu lukuisia viljelylajikkeita koristekasvikäyttöön. Hernesypressi on suosittu myös puistopuuna Japanissa ja osissa Eurooppaa. Monien jalostettujen lajikkeiden lehdet ovat luonnonmuotojen suomumaisista myöhäislehdistä poikkeavasti pysyvästi neulasmaisia varhaislehtiä.
Elected
Elected on rock-yhtye Alice Cooperin hittikappale vuodelta 1972. Se löytyy alkuperäisen Alice Cooper -yhtyeen menestyksekkäimmältä albumilta Billion Dollar Babies. Se on uudelleenmiksaus yhtyeen varhaisesta kappaleesta Reflected, joka löytyy yhtyeen ensimmäiseltä studioalbumilta Pretties for You, vuodelta 1969. Kappale oli hitti ja se julkaistiin singlenä. ”Electedin” musiikkivideota pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä musiikkivideona, jossa yhtyeen jäsenet eivät soittaneet, vaan näyttelivät jonkinlaisen tarinan. Sen ovat säveltäneet kaikki yhtyeen viisi sen aikaista jäsentä. Kappale nousi Billboardin singlelistalla sijalle 26. ja Britannian singlelistan ykköseksi.
Filha
thumb|Logo Filha ry on suomalainen tuberkuloosin ja keuhkosairauksien asiantuntijajärjestö, joka toteuttaa terveydenhuollon toimintaa kehittäviä hankkeita, edistää keuhkosairauksien ennaltaehkäisyä ja hoitoa sekä kouluttaa terveydenhuoltohenkilöstöä. Yhdistys järjestää säännöllisesti toistuvia koulutuspäiviä, kuten esim. Tartuntatautipäivät, Tuberkuloosipäivä, Tupakka ja terveys -päivä ja Keuhkopäivät.
Filha on ollut aloitteentekijänä ja toimijana valtakunnallisessa astma-, keuhkoahtauma-, tuberkuloosi-, uniapnea-, allergiaohjelmassa ja sisäilmaohjelmassa.
Filhan kansainvälinen toiminta nojaa yhteistyöhön Maailman terveys­järjestö WHO:n, Euroopan Tartuntatautivirasto ECDC:n ja Kansain­välisen tuberkuloosi- ja keuhko­sairaus­unionin (IUATLD) kanssa. Yhdistys toteuttaa tuberkuloosihankkeita EU-alueella ja laajempaa keuhkoterveyshanketta Keski-Aasiassa.
Filhan toiminta rahoitetaan suurimmalta osaltaan julkisilla avustuksilla, muun muassa Ulkoasiainministeriön ja Sosiaali- ja terveysministeriön hankerahoituksella sekä yhdistyksen omaisuuden tuoton turvin. Filha on SOSTEn jäsenjärjestö.
Historia
Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys perustettiin 28. toukokuuta 1907. Siihen liittyi vuonna 1930 Vähävaraisten Keuhkotautisten Avustamisyhdistys, ja uusi yhdistys sai nimen Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys. Vuonna 1992 yhdistyksen nimi muutettiin Hengitys ja terveys ry:ksi. Vuodesta 2003 yhdistys on toiminut nimellä Filha ry (Finnish Lung Health Association).
Rahoitus
Vuosina 1929–1997 yhdistys julkaisi vuosittain tuberkuloosi­joulu­merkkejä, joilla rahoitettiin joulumerkkikotien toimintaa.
Vuosina 2017–2022 STEA on tukenut järjestöä yli 2,75 miljoonalla eurolla rahapeli- ja verovaroista.
Hyperiidea
Hyperiidea on yksi katkojen lahkoon kuuluvista neljästä alalahkosta. Ne ovat planktoniin kuuluvia merieläimiä. Hyperiidea-katkoja tunnetaan noin 300 lajia.
Ulkonäkö ja koko
Ruumis on vaihtelevan muotoinen, yleensä typäkkä. Pää on korkea, pallomainen, verkkosilmät usein hyvin suuret. Suuosat ovat hennommat kuin alalahkon Gammaridea-lajeilla. Koirailla on pitkät tuntosarvet, naarailla tuntosarvet ovat pienet.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hyperiidea-katkoja tavataan kaikissa valtamerissä, enimmäkseen viileillä ja kylmillä alueilla. Ne ovat yksinomaan planktisia ulappaveden eläimiä. Useat heimot elävät muiden makroplanktonlajien, erityisesti meduusoiden. kampamaneettien tai salpojen kanssa, esimerkiksi meduusan uimakellon suojassa.
Pohjoisella Itämerellä on tavattu satunnaisesti siellä esiintyvän hiusmeduusan suojassa elävä Hyperia galba.
Ohjaajien olohuone
Ohjaajien olohuone on Suomen Nuorisoseurat ry:n rekisteröimä koulutusmuoto.
Yleisesti
Ohjaajien olohuone on ohjaajahuollon malli, jonka tarkoituksena on tarjota ohjaajille mahdollisuus vertaistukeen, virkistäytymiseen ja uusiin virikkeisiin ohjaamista varten. Ohjaajien olohuoneissa ohjaajat tai ohjaamisesta kiinnostuneet kokoontuvat jakamaan kokemuksiaan sekä saamaan että viemään eteenpäin tietoa ja virikkeitä. Ohjaajien olohuoneet voivat sisältää muun muassa ajankohtaisista asioista keskustelua, omien ohjaajakykyjen tiedostamista ja niiden parantamista, kevyeen liikkumiseen liittyviä ohjelmanumeroita sekä yhteistä rentoutumista. Ohjaajien olohuoneella ei ole yhtä valmista mallia vaan jokainen tapaaminen voidaan suunnitella oman näköisekseen. Yhdistävänä tekijänä ja kantavana pohja‐ajatuksena on ohjaajien kohtaaminen.
Kohderyhmä
Ohjaajien olohuoneen kohderyhmään kuuluvat nuorisoseuroissa toimivien projektien, kerhojen, ryhmien ja tapahtumien ohjaajat ja vetäjät, joilla on halua ja motivaatiota kehittää sekä itseään ohjaajana että ohjaamaansa toimintaa. Näin ollen kohderyhmä ei ole sidottu ikään tai sukupuoleen, vaan omaan haluun ja kiinnostukseen. Mukaan ovat tervetulleita myös ohjaajana aiemmin toimineet tai ohjaamisesta kiinnostuneet nuoret ja aikuiset.
Palvelun tarve
Ohjaajien kohtaaminen ja ohjaajahuolto virkistäytymisen ja uusien virikkeiden parissa edistää ohjaajan jaksamista ja motivaatiota. Siksi on tärkeää, että ohjaajahuolto tuodaan sinne, missä itse ohjaajakin on. Ohjaajien Olohuoneen tarkoituksena onkin, että tapaamisia järjestetään ohjaajien omalla paikkakunnalla tai lähialueella sekä tapahtumissa, jonne ohjaajat tulevat yksin tai ryhmänsä kanssa.
Tomasz Wróblewski
Tomasz Wróblewski (s. 2. kesäkuuta 1980, Varsova, Puola) on puolalainen death metal -muusikko ja lauluntekijä, joka toimii Behemothin ja Black Riverin basistina. Hän on myös Vesanian laulaja-kitaristi, ja on tehnyt yhteistyötä Neolithicin kanssa sekä toiminut Machine Headin kiertuemuusikkona.
Diskografia
Behemoth
Black River
Neolithic
Videografia
Behemoth
Alexander Mackendrick
Alexander ”Sandy” Mackendrick (8. syyskuuta 1912 Boston, Massachusetts – 22. joulukuuta 1993 Los Angeles, Kalifornia) oli Yhdysvalloissa syntynyt skotlantilainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten lontoolaiselle Ealing Studios -elokuvayhtiölle tekemistään komedioista sekä Hollywood-elokuvasta Menestyksen huuma (1957).
Mackendrick syntyi Skotlannista juuri Yhdysvaltain Bostoniin muuttaneen siirtolaispariskunnan esikoisena. Pojan ollessa kuusivuotias hänen laivanrakentajaisänsä kuoli ja köyhä äiti lähetti pojan Skotlantiin isoisän kasvatettavaksi. 1930-luvun alussa nuori Mackendrick sai paikan art directorina lontoolaisessa J. Walter Thompson -mainostoimistossa, jossa hän muun muassa käsikirjoitti elokuvateattereissa esitettyjä mainosfilmejä. Sodan puhjettua Mackendrick komennettiin tekemään propagandaelokuvia Britannian tiedotusministeriölle. Hänet lähetettiin Algeriaan ja Italiaan puolustusvoimien psykologisen sodankäynnin yksikön tehtävissä, joihin kuului muun muassa uutisfilmien, dokumenttielokuvien ja radiouutisten tekoa.
Sodan jälkeen Mackendrick perusti serkkunsa Roger MacDougallin kanssa Merlin Productions -tuotantoyhtiön, mutta se ei menestynyt. Mackendrick liittyi 1946 Ealing Studios -elokuvayhtiön palvelukseen, jossa ohjasi muun muassa elokuvat Viskiä, viskiä (1949), Mies valkoisessa puvussa (1951), Elämä alkaa huomenna (1952), Merikarhut valloillaan (1953) ja Naisentappajat (1955).
Yhdeksän Ealing-vuoden jälkeen Mackendrick muutti synnyinmaahansa Yhdysvaltoihin ja työskenteli vuoroin Englannissa ja Hollywoodissa, jossa hänen tärkeimmäksi työkseen jäi Menestyksen huuma (1957), pääosissa Tony Curtis ja Burt Lancaster. 1960-luvulla Mackendrick palasi mainosten ja televisiotyön pariin, mutta ohjasi kuitenkin vielä muutaman pitkän näytelmäelokuvan. Englannissa syntyivät elokuvat Yksin halki Afrikan (1963) ja Rajumyrsky Jamaikassa (1965) sekä Yhdysvalloissa seksifarssi Älä nostata laineita (1967).
Töppöpallokala
Töppöpallokala (Tetraodon leiurus, myös Monotrete leiurus) on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on valkoinen, selkä vaihtelee ruskean eri sävyissä. Pyrstön lähellä on selvästi erottuva ruskea täplä. Töppöpallokala syö lihapitoista ruokaa, johon kuuluu paljon kovakuorisia äyriäisiä. Liian pehmeällä ruoalla sen hampaat kasvavat ongelmaksi asti.
Lähteet
ปลาปักเป้าดำ
Oliivimedestäjä
Oliivimedestäjä (Cinnyris jugularis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Oliivimedestäjää tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa sekä Australian koillisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Conquest (yhtye)
Conquest on suomalainen, progressiivista ja melodista metallia sekä hard rockia esittävä yhtye. Yhtyettä ei tule sekoittaa samannimiseen ukrainalaiseen metalliyhtyeeseen.
Historiaa
Conquest juontaa juurensa Room Seven -yhtyeeseen, jossa Peter James Goodman (laulu) ja Heikki Warma (kitarat) tapasivat toisensa. Mukaan liittyivät myös Stratovariuksen entinen rumpali Tuomo Lassila sekä Tarotin ja nykyisen Nightwishin basisti Marco Hietala. Pian yhtyeen perustamisen jälkeen, vuonna 1998, julkaistiin albumi Worlds Apart. Yhtye ajautui kuitenkin vaikeuksiin levy-yhtiönsä kanssa, eikä levyn jakelua saatu järjestetyksi halutulla tavalla Suomessa. Yhtye oli aktiivinen vuosina 1998–2002, mutta Hietala joutui jättämään sen päätettyään keskittyä Nightwishiin ja omaan Tarot-yhtyeeseensä.
Nykyinen kokoonpano
Monet alkuperäisen kokoonpanon jäsenet vierailevat myös uudella levyllä, muun muassa Marco Hietala laulussa ja taustalaulussa.
Hr. Ms. Willem van der Zaan
Hr. Ms. Willem van der Zaan on ollut ainakin kahden Alankomaiden laivaston aluksen nimenä.
Bob Clampett
Robert "Bob" Clampett (8. toukokuuta 1913 San Diego, Kalifornia – 2. toukokuuta 1984 Detroit, Michigan) oli yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja.
Clampett toimi jo kouluaikoinaan piirtäjänä Los Angeles Timesissa. Hän aloitti animaattorina Warner Brosilla 1930-luvun alussa. Clampettin Warnerilla luomiin hahmoihin kuuluu muun muassa Tipi-lintu.
Izhar Cohen
pienoiskuva|Izhar Cohen vuonna 1995. Izhar Cohen (hepreaksi יזהר כהן, s. 13. maaliskuuta 1951 Giv'atayim, Israel) on israelilainen laulaja ja näyttelijä.
Izhar Cohen voitti vuoden 1978 Eurovision laulukilpailun kappaleella A-ba-ni-bi yhdessä musiikkiryhmä Alphabetan kanssa. Cohen edusti Israelia myös vuoden 1985 Euroviisuissa kappaleella Ole ole sijoittuen viidenneksi. Cohen on myös toiminut näyttelijänä Haifan teatterissa.
1894
Vuosi 1894 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Naisten kaupunki
Naisten kaupunki (La città delle donne) on Federico Fellinin ohjaama elokuva vuodelta 1980. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton: toisaalta maestroa kunnioitettiin ja elokuvaa pidettiin loistavana, toisaalta se mitätöitiin arvottomaksi. Aikojen kuluessa se on kuitenkin löytänyt paikkansa elokuvahistorian merkkiteosten joukossa.
Fellinille tyypillisen unenomaisen, hillittömän ja taiteellisen kuvaston keskellä Marcello Mastroianni esittää Snàporaz-nimistä miestä, joka matkaa miehen ja naisen tilojen halki kohdatakseen omat asenteensa naisia ja vaimoaan kohtaan. Hän etsii ihannenaistaan, ja vihdoin naisen löydettyä tämä esitetään kysymyksenä, onko nainen palkinto vai rangaistus.
Italia ja Ranska
Naisten kaupunki tuli ensi-iltaan 80 italialaisessa teatterissa maaliskuussa 1980 ja sai yleisesti myönteisen vastaanoton, joka läheni pikemminkin "kunnioitusta kuin kiitosta". Corriere della Seran kriitikko Giovanni Grazzinin tulkinnan mukaan elokuva on "emootioluettelo, toisinaan groteski, toisinaan farssimainen, joka tarjoaa muutamia faustilaisia purevia letkautuksia siitä, kuinka kiihkeä feminismi pilaa naisellisuuden... Tyylin näkökulmasta se ei ole yhtä yhtenäinen kuin yleensä, mutta paikoin se on ihastuttava. Esimerkiksi, kun mielikuvituksen avulla luodaan ihmistyyppejä, ei niinkään karikatyyrejä. Hylättyään hirviögalleriansa Fellinistä tulee siinä mielessä proosallinen. Tai kun eräiden henkilöhahmojen ristiriitaisuus – loistoesimerkki on ihanan Donatella Damianin esittämä subretti – tarjoaa hivenen suloutta ja rumuutta; tai kun elokuva lähenee musikaalia; tai kun paradoksista tulee surrealistinen, esimerkiksi juhlat ja pyörremyrsky epätoivoon lempikoiransa kuoltua vaipuvan Katzonen huvilalla".
"Fellini on kuin nuoruutensa Madame Bovary", kirjoittaa Claudia Fava Corriere Mercantilessa. "Hän nautiskelee ilosta saadessaan työskennellä kokeneen työntekijäjoukon kanssa, uskollisen teknisen henkilökunnan, jotka luovat liikkuvia junia tai meren aaltoja, jotka huuhtovat pakollisen Romagnolin rantoja ikään kuin työskentelisivät George Mélièsin lavasteissa. Mutta sitten, yhä uudestaan, Fellini on näyttänyt meille, että hän on Mélièsin perillisestä suurin ja nerokkain. Lumous ei vain aina toimi, etenkin yritettäessä luoda huvittuneen kyvyttömyyden hämmästynyttä tunnustusta jouduttaessa kohtaamaan uutta nykynaista, johon liittyy nostalgiaa entisajan vanhaa naista kohtaan... Fellinin poikkeuksellisesta taituruudesta huolimatta elokuva harvoin saavuttaa inspiraation, järjestyksen, sarjakuvamaailman tai ironian harmoniaa." L'Avveniren Francesco Bolzoni sanoo, että Fellini "pelasi pelejään. Mutta emmehän me odotakaan Felliniltä syvällistä naisen luonteen analyysia... Se on peli, jossa on välillä aukkoja, ja useammin keksintöjä jotka antavat uutta eloa kovin tuttuun, kovin  kuluneeseen aiheeseen. Sitä hallitsee yllättävä totisuus... Se on elokuva, jossa on traagisuuden juonne, joka lopulta osoittautuu kepeäksi ja toisinaan huvittavaksi". La Notten kriitikko Giorgio Carbone sanoo, että maestro on "lopulta savuttanut sen loistavan kypsyyden, joka sallii hänen tuhlata aarteitaan meille pelkästään tekemisen ilosta. Kuvien ja värien juhlan takana voimme kokea hänen ilonsa tämän elokuvan teosta, ilon joka ensimmäisestä kohtauksesta alkaen on myös meidän, ja sellaista emme ole saaneet kokea pitkään aikaan... Jos elokuvan tarinasta puuttuukin jännitys (emme me välitä, mitä tapahtuu Snàporazalle tai Katzonelle, koska tiedämme, että ennemmin tai myöhemmin näyttämölle ilmestyy Rimini ja uhkeat statistit), jännitys on kuvissa ja kohtausten kekseliäisyydessä".
Singles
Singles voi tarkoittaa:
Naisten kaupunki
Italia ja Ranska
Elokuva esitettiin kilpailusarjan ulkopuolella 19. toukokuuta 1980 Cannesin elokuvajuhlilla,, ja suurin osa ranskalaisista kriitikoista lyttäsi, esimerkiksi otsikoin "Nolla Fellinille", "Tylsä harhakuva", "Katastrofi", mutta myös "Valtava, pitkästyttävä mahtailu". Venäläinen elokuvaohjaaja Andrei Tarkovski, joka oli samana vuonna Roomassa valmistelemassa Nostalgiaa, toteaa päiväkirjassaan, että Naisten kaupunki on fiasko: "Cannesin juhlilla lehdet sanovat, että Fellinin tuorein elokuva on täydellinen katastrofi ja että häntä itseään ei enää ole. Se on hirveää, mutta se on totta, elokuva on täysin mitätön."
Hirsjärvi (täsmennyssivu)
Hirsjärvi tai Hirsijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Rufus W. Cobb
Rufus Willis Cobb (25. helmikuuta 1829 – 26. marraskuuta 1913) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä 1878–1882.
Naisten kaupunki
Yhdysvallat
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli huhtikuussa 1981, ja se sai yleisesti ottaen myönteisen vastaanoton, mutta katsojia hyvin vähän. New Yorker Filmsin Daniel Talbot tarjosi yleisön kiinnostuksen puutteen selitykseksi: "Täällä sitä esitettiin alle 50 teatterissa, ja niistä kuudesta tuli 75 prosenttia tuloista. En tiedä mitä Gaumont tai Fellini olisivat voineet odottaa sellaiselta henkilökohtaiselta elokuvalta. Hän oli menettänyt täällä silloin jo suurimman osan yleisöään. Mikä ei tarkoita, etten pitäisi häntä yhtenä merkittävimmistä elokuvaohjaajista." The New York Timesin Vincent Canbyn mielestä kuitenkin elokuva oli menestys: "Vaikka elokuva on liian pitkä, jopa Fellinin aficionadon mielestä, se on lumoava, häikäisevä visuaalinen näytös, osin burleski, osin satiiri, osin Folies-Bergère mutta yhtä kaikki elokuvaa. Kun Snàporazia vainoavat kaikkien hänen lapsuudesta alkaen tuntemiensa naisten haamut (tai joita hän olisi halunnut tuntea), Felliniä riivaavat Naisten kaupungissa hänen omat naisiin kohdistuvat tunteensa, kuinka hän tarvitsee heitä, kohtelee heitä (pääasiassa huonosti), hänen ihastuksensa heitä kohtaan ja hänen tietoisuutensa, että (onneksi) he ovat aina erilaisia... Vaikka Naisten kaupunki käsittelee irstailua, se on kaikkea muuta kuin irstaileva. Fellinin irstailu viittaa syvään kaipuuseen jonkinlaista suojaavaa kurinalaisuutta, ellei peräti siveyttä kohtaan. Kun sellainen kurinalaisuus tuhoaisi Snàporazin, se tekisi mahdottomaksi yhtä upean estottoman elokuvan kuin Naisten kaupunki suunnittelun ja tekemisen."
Rufus W. Cobb
Cobb syntyi Alabamassa ja opiskeli siellä sekä Tennesseen yliopistosta. Hän valmistui Tennesseestä vuonna 1850. Hän oli lakimies.
Naisten kaupunki
Yhdysvallat
Wall Street Journalin John Gould Boyum totesi, että "elokuvan sisällöllä on tuskin mitään tekemistä asenteiden rikkomisen, ajatusten analysoinnin kanssa. Fellini tuntuu tavoittelevan tässä tunteiden kirjaamista ja välittämistä, niiden monimutkaisten, ristiriitaisten tunteiden, joita keski-ikäinen italialainen mies yhtäkkiä joutuu kokemaan kohdatessaan yhteiskunnallisten ja seksuaalitapojen valtavat mullistukset... Me emme mene katsomaan Fellinin elokuvia uppoutuakseen tarinaan ja henkilöihin tai kohdataksemme ajatuksia. Me haluamme maestrolta ja hän haluaa meille antaa ihania seikkailuja tunteiden keskellä, erityisesti Fellinille ominaisen sellaisen omaperäisen sekoituksen nostalgiaa, liikutusta ja iloa, joka on erityisesti Fellinille ominaista."
Pohjapallokala
Pohjapallokala (Tetraodon miurus, entinen punapallokala) on afrikkalainen makean veden pallokalalaji. Sitä tavataan Kongojoen vesistössä. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Pohjapallokala on aggressiivinen muita lajeja kohtaan. Se viihtyy lähellä pohjaa, ja kaivautuu hienoon pohjahiekkaan niin että vain silmät jäävät esille. Sopiva vesi on pehmeää, hiukan hapanta ja lämpötilaltaan 24–27 °C Pohjapallokala syö kaloja ja rapuja.
Fantasiaelokuva
Fantasiaelokuva on elokuva, jossa on fantasian elementtejä, kuten taikuutta ja muita yliluonnollisia asioita. Myös fantasiamaailmat ovat usein osa fantasiaelokuvaa. Fantasiaelokuvilla on joitain yhteisiä elementtejä tieteiselokuvien ja kauhuelokuvien kanssa.
Will Hurd
William Ballard Hurd (s. 19. elokuuta 1977 San Antonio, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen CIA:n virkamies. Hän on republikaanisen puolueen jäsen ja on edustanut Texasin 23. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2015 lähtien. Vaalipiiriin kuuluu El Pason ja San Antonion välinen alue Meksikon ja Yhdysvaltain rajalla.
Hurd opiskeli Texas A&M University -yliopistossa ja työskenteli CIA:lla vuoteen 2009 asti. Hän voitti demokraattipuolueen Pete Gallegon vuoden 2014 edustajainhuonevaaleissa.
Tammikuusta 2019 lähtien Hurd on ollut ainoa afroamerikkalainen republikaani edustajainhuoneessa.