cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
J. Lee Thompson
1970-luku
1970-luvulla Thompson alkoi jo jäähdytellä, vaikka tekikin muutamia hittejä. St. Ives (1976) oli ensimmäinen Thompsonin ohjaus, jonka pääosassa nähtiin Charles Bronson. Myöhemmin hän teki elokuvat Verenpunainen preeria (1977) ja Caboblanco (1980).
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Historiallisia tapahtumia
Vuonna 1927 pelattiin ensimmäinen maailmanmestaruusturnaus, jonka voitti englantilainen Joe Davis.
J. Lee Thompson
1970-luku
1970-luvulla valmistuivat myös hittielokuvat Mahtava kreikkalainen (The Greek Tycoon, 1978) ja Kotkat saalistavat (The Passage, 1979).
Pyynikki-juoksu
Voittajat
Pyynikki-juoksun miesten ja naisten kilpasarjan ovat voittaneet:
J. Lee Thompson
1980-luku
Thompsonin uran viimeinen vuosikymmen sisälsi 12 elokuvaa. Kauhuelokuva Happy Birthday to Me (1981) hyödynsi muodissa ollutta kauhuelokuvien kautta, ja se muistetaan yhtenä vuosikymmenen pienistä klassikoista.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Historiallisia tapahtumia
Vuonna 1946 pelatussa maailmanmestaruusturnaukssa englantilainen Joe Davis voitti 15 peräkkäisen maailmanmestaruuden ja hän on ainoa pelaaja, joka ei ole hävinnyt yhtään ottelua maailmanmestaruusturnauksessa.
Vuonna 1952 australialaisesta Horace Lindrumista tuli ensimmäinen Iso-Britannian ulkopuolelta kotoisin oleva maailmanmestari.
J. Lee Thompson
1980-luku
1980-luvulla Thompson ohjasi peräti kuusi elokuvaa, joissa näytteli Charles Bronson: Ennen keskiyötä, Pirullinen kosto, Jack Murphyn laki, Väkivallan vihollinen 4, Tuomion enkeli ja Kielletty kohde. Viimeksi mainittu jäi Thompsonin viimeiseksi elokuvaksi.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus
Historiallisia tapahtumia
Vuonna 1979 Terry Griffiths voitti maailmanmestaruuden sijoittamattomana pelaajana, eli hän saavutti turnauspaikan karsintakierroksilla, eikä häntä näin ollen oltu sijoitettu valmiiksi 32 parhaan kaavioon, kuten 16 ranking-listan parasta pelaajaa.
Vuonna 1983 kanadalainen Cliff Thorburn teki turnauksen historian ensimmäisen maksimibreikin.
Vuonna 1989 Steve Davis saavutti ennätyksellisen kuudennen maailmanmestaruutensa ja kolmannen peräkkäisen mestaruutensa.
Vuonna 1992 Jimmy White teki turnauksen historian toisen maksimibreikin.
Vuonna 1994 White oli yhteensä kuudetta ja peräkkäin viidettä kertaa turnauksen finaalissa. Hän ei ole koskaan saavuttanut maailmanmestaruutta, ja tuolloin hän jäi vain yhden erän päähän voitosta, sillä ottelu päättyi Stephen Hendryn hyväksi 18–17.
Vuonna 1995 Hendry teki turnauksen historian kolmannen maksimibreikin. Hän pelasi tuolloin Whitea vastaan, joka oli vuonna 1992 yltänyt myös tähän.
Vuonna 1997 Ronnie O’Sullivan teki huikean ja edelleen maailman nopeiten suoritetun maksimibreikin. Hän tykitti pöydän tyhjäksi vain 5 minuutissa ja 20 sekunnissa. Tämä oli turnauksen historiassa neljäs maksimibreikki.
Vuonna 1999 Hendry voitti seitsemännen maailmanmestaruutensa ohittaen näin Steve Davisin, joka on voittanut kuusi maailmanmestaruutta.
Vuonna 2002 Hendry teki toistaiseksi eniten sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja yhden turnauksen aikana. Yhteensä hän teki niitä 16.
Vuonna 2003 Ronnie O’Sullivan teki turnauksen historian viidennen maksimibreikin.
Vuonna 2005 Shaun Murphy saavutti toisena pelaajana maailmanmestaruuden sijoittamattomana pelaajana. Samana vuonna Mark Williams teki turnauksen historian kuudennen maksimibreikin.
Vuonna 2006 Robert Milkins teki turnauksen historian seitsemännen maksimibreikin.
Vuonna 2008 Ronnie O’Sullivan teki lajin maailmanennätyksen suorittamalla jo uransa yhdeksännen maksimibreikin ottelussaan Mark Williamsia vastaan. Tämä oli jo O’Sullivanin kolmas 147 Crucible -teatterissa Sheffieldissä. Turnauksen historiassa tämä oli kahdeksas. Samassa turnauksessa tehtiin myös historiallisesti toinen maksimibreikki ja turnauksen historian yhdeksäs maksimibreikki, sillä toinen finalisti Ali Carter onnistui myös tässä neljännesfinaaliottelussaan Peter Ebdonia vastaan. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun samassa turnauksessa kaksi pelaajaa pystyvät tähän. Näin ollen 157 000 punnan palkinto jaettiin tasan kahden pelaajan kesken. Summa koostui 147 000 punnan maksimibreikkipalkinnosta ja turnauksen korkeimmasta breikistä jaettavasta 10 000 punnan palkinnosta.
Vuonna 2009 Stephen Hendry teki 40-vuotiaana uransa yhdeksännen maksimibreikin neljännesfinaaliottelussaan Shaun Murphyä vastaan.
Vuonna 2010 Steve Davis eteni 52-vuotiaana turnauksen neljännesfinaaliin. Nykymuotoisen turnauksen voitti ensimmäisen kerran australialainen pelaaja Neil Robertson.
Olympias
pienoiskuva|Olympias kuvattuna roomalaiseen 200-luvun medaljonkiin. Olympias (, ?–316 eaa.) oli epeiroslainen (nykyisin Albania) prinsessa, Makedonian kuninkaan Filippos II:n vaimo ja Aleksanteri Suuren äiti.
Olympiaan isä oli molossien kuningas Neoptolemos. Molossit olivat Epeiroksen suurimpia heimoja. Filippos ja Neoptolemus solmivat liiton vuonna 358 eaa., ja myöhemmin Filippos avioitui Olympiaan kanssa.
Legendan mukaan Aleksanteri Suuren oikea isä ei ollutkaan Filippos vaan ylijumala Zeus. Aleksanteri oli tietoinen tästä ja käytti legendaa propagandassaan. Olympias sai Filippoksen kanssa myös tyttären, Kleopatran.
Kun Aleksanteri lähti valloittamaan Persian valtakuntaa, jäi Olympias Makedoniaan mutta piti kirjeitse yhteyttä poikaansa. Kun Olympiaan veli Aleksandros yllättäen kuoli, lähti Olympias Epeirokseen serkkunsa Aiakidaan holhoojaksi.
Aleksanteri Suuri kuoli Babylonissa vuonna 323 eaa. Tämän jälkeen alkoi diadokkien valtataistelu. Aleksanterin velipuoli Filippos III ja hänen vastasyntynyt poikansa Aleksanteri IV valittiin kuninkaiksi ja heidän holhoojakseen Perdikkas. Aleksanterin Makedoniaa hallitsemaan jättämä Antipatros lupasi Perdikkaalle tyttärensä Nikaian, mutta Olympias lupasi hänelle oman tyttärensä Kleopatran, Aleksanteri Suuren sisaren. Antipatros vihastui tästä ja kukisti Perdikkaan ensimmäisessä diadokkisodassa, mutta hän kuoli pian sodan päätyttyä (319 eaa.). Antipatroksen seuraaja Polyperkhon joutui pakenemaan Antipatroksen poikaa Kassandrosta Epeirokseen. Mukanaan Polyperkhonilla oli Aleksanteri IV. Olympias liittoutui Polyperkhonin kanssa; ennen tätä hän ei ollut asettunut kenenkään puolelle. Olympias lähti serkkunsa Aiakidaan armeijan kanssa Polyperkhonia vastaan, ja yhdessä he hyökkäsivät Makedoniaa ja Kassandrosta vastaan vuonna 317 eaa. Kun Olympias sai käsiinsä Filippos III:n, hän antoi teloittaa tämän. Olympias jäi kuitenkin saarrokseen Pydnan kaupunkiin. Vaikka Aiakidas ja Polyperkhon yrittivät auttaa, oli hänen antauduttava Kassandrokselle.
Kassandros antoi teloittaa Olympiaan ja Aleksanteri IV:n vuonna 316 eaa.
Tay–Sachsin tauti
Tay–Sachsin tauti on 15. kromosomissa olevan geenivirheen aiheuttama peittyvästi periytyvä oireisto. Kyseessä on keskushermostoa vioittava häiriö, jolle luonteenomaista on sokeus, kehitysvamma ja varhainen dementia.
Tay–Sachsin taudista kärsivän elinajanodote ei ole hyvä, monet syntymästään asti sairaat kuolevat jo 3-vuotiaina. Toisinaan sairaus puhkeaa vasta nuoruudessa tai aikuisiällä.
Tay–Sachs-oireisto on huomattavan yleistä Itä-Euroopan juutalaisten keskuudessa. Aškenasijuutalaisista vammautuneita on 1 henkilö 2 500:sta. Muilla sen uskotaan olevan jopa sata kertaa harvinaisempaa.
Tay–Sachsin taudin havaitsi englantilaislääkäri Warren Tay. Oireyhtymän nimen toinen osa tulee yhdysvaltalaiselta Bernard Sachsilta.
Ľuboš Bartečko
Ľuboš Bartečko (s. 14. heinäkuuta 1976 Kežmarok, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 KHL-liigassa pelaavaan slovakialaisseura Lev Popradiin.
Seurajoukkueissa
Bartečko aloitti uransa kaudella 1993–1994 Slovakian Extraligassa HK Aquacity ŠKP Poprad -seurassa pelaamalla kaksi ottelua. Hän pelasi seurassa vielä ensi kaudella. Kaudeksi 1995–1996 Bartečko siirtyi junioriliigaan QMJHL:ään, jossa hän pelasi kaksi kautta eri seuroissa.
Kaudeksi 1996–1997 hän siirtyi St. Louis Bluesin organisaatioon AHL:n Worcester IceCatsiin.
Työmarkkinat
Työmarkkinat ovat työnantajien ja työntekijöiden väliset markkinat, joilla työnantajat etsivät työntekijöitä ja työvoimaan kuuluvat henkilöt etsivät työtä; kun tarjonta kohtaa kysynnän, työnhakija ja työnantaja solmivat työsuhteen.
Työmarkkina on talouden suurin yksittäinen markkina ja sillä on monia erityispiirteitä. Käytännössä työmarkkinat eroavat täydellisen kilpailun mallista erityispiirteidensä takia. Talousteorian perusmallissa työvoiman kysyntä ja tarjonta määräävät muun muassa eri ammattialojen palkkojen suuruuden. Teorian taustalla on ajatus, että kun työvoiman kysyntä nousee tai tarjonta laskee, työntantajat nostaisivat alan palkkoja. Palkkojen nousu lisäisi puolestaan alan houkuttelevuutta, jolloin työvoiman tarjonta lisääntyisi. Perinteinen mikrotaloustieteen analyysi täydellisen kilpailun oletuksin kuvaa kuitenkin huonosti työmarkkinoiden nykyistä toimintaa. Monen pienipalkkaisen alan palkat ovat laskeneet suhteessa muihin aloihin, vaikka Suomessa vallitsee työnantajajärjestöjen mukaan huutava pula henkilöistä, jotka olisivat halukkaita tekemään kyseisiä töitä.
Työn taloustiede tutkii työmarkkinoiden toimintaa. Yleisiä kysymyksiä ovat, mitkä tekijät vaikuttavat työllistymiseen ja työttömyyteen sekä miten palkka määräytyy. Työttömyys ja sen pitäminen sopivalla tasolla ovat useimpien länsimaisten hallitusten prioriteettilistan kärjessä.
Black Album (Kari Peitsamo)
Albumi sisältää pääosin englanninkielisiä kappaleita, mutta myös muutaman ruotsin- ja suomenkielisen laulun. Albumilla Peitsamo soittaa kitaraa ja laulaa. Muita muusikoita ei ole mukana.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kari Peitsamo.
Styrbjörn (fregatti)
thumb|Fregatti Styrbjörnin pienoismalli Suomenlinnan [[Ehrensvärd-museossa.]] Styrbjörn oli Ruotsin saaristolaivaston hämeenmaa-luokan soutufregatti.
Valmistus
Alus valmistui Fredrik af Chapmanin piirustusten mukaan rakennettuna Tukholmassa keväällä 1790.
Aluksen pituus oli 44 metriä, leveys 8,3 metriä ja syväys 2,8 metriä. Siinä oli täysi fregattitakila. Airopareja oli 20 ja kutakin airoa käsitteli neljä miestä. Aluksen aseistuksena oli 24 kappaletta 12 naulan ja kaksi 12 naulan kanuunaa sekä 16 kappaletta kolmen naulan nikhakaa. Miehistöä aluksella oli 305 henkeä, muonaa riitti kolmeksi kuukaudeksi ja juomia kuudeksi viikoksi.
Palvelus
Styrbjörn oli 3. heinäkuuta 1790 Viipurin kujanjuoksussa kärkialuksena ja viikkoa myöhemmin 9. heinäkuuta puolustuslinjan keskustan johtoaluksena Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa.
Viaporissa talvehtimassa olleet Styrbjörn ja sen sisarlaiva Hjalmar jäivät Venäjän keisarikunnan laivastolle toukokuussa 1808 linnoituksen antautuessa.
Stybjörnin oli vieraan lipun alla vain hetken jo 17.–18. elokuuta 1808 olleessa Lövön kahakassa Kemiössä ruotsalaiset kapteeni Otto Gustaf Nordenskjöldin ja luutnantti A. Dreijerin johtamat, 24 barkassista ja tykkisluupista englantilaismallisesti kootut hyökkäysosastot kävivät alusten kimppuun yön pimeydessä. Sekaannuksen johdosta onnistuttiin valtaamaan vain Styrbjörn ja pienempi jahti Aglae, Hjalmarin jäädessä venäläisille.
Eero Nuolimaa
Eero Ilmari Ossian Nuolimaa (vuoteen 1930 Nyman; 22. syyskuuta 1907 Jyväskylän mlk – 16. lokakuuta 1981 Vaasa ) oli suomalainen tykistössä palvellut kenraalimajuri.
Nuolimaa osallistui sisällissotaan 1918 valkoisten puolella lähettinä. Nuolimaa valmistui kadettikoulusta 1929 ja kävi Sotakorkeakoulun 1939. Hän toimi nuorempana upseerina KTR 2:ssa 1929–1933 sekä kouluttajana Kadettikoulussa 1933–1935. Patterinpäällikkönä hän työskenteli KTR 2:ssa 1936–1938. Turun ilmapuolustuksen komentajana Nuolimaa toimi 1939–1940. Jatkosodassa hän toimi erilaisissa tykistöyksiköissä, mm. Raskaan patteristo 14:n komentajana kesän 1944 taisteluissa.
Sodan jälkeen Nuolimaa opetti Kadettikoulussa 1945–1946 sekä toimi Kevyen prikaatin esikuntapäällikkönä 1947–1948. Vuosina 1948–1955 hän työskenteli Keski-Suomen ja Pohjanmaan sotilasläänien esikunnissa. Vuodesta 1956 alkaen noin vuoteen 1967 asti Nuolimaa komensi Pohjanmaan sotilaslääniä. Vuosina 1954–1956 hän oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen.
Ylennykset: Vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1946, eversti 1955, kenraalimajuri 1966.
Paul Broca
pienoiskuva|Paul Broca Paul Broca (1824–1880) oli ranskalainen lääkäri, kirurgi ja antropologi. Hänen mukaansa on nimetty niin sanottu Brocan alue, aivojen osa, joka on kaikilla isoilla ihmisapinoilla ja jonka uskotaan liittyvän kielen tuottamiseen. Brocan afasia tarkoittaa vaurioita tuolla alueella. Siitä kärsivä potilas yleensä ymmärtää puhetta, mutta puheen tuotto ei onnistu. Potilas voi osata joitakin sanoja, mutta puhe voi olla hyvin sekavaa, kankeaa ja hidasta.
Brocan monet tutkimukset keskittyivät ihmisen kallojen mittasuhteiden vertailuihin ja erojen etsimiseen niin sanottujen ihmisrotujen kesken.
Mauno Hartman
Mauno Runar Hartman (5. heinäkuuta 1930 Turku – 18. heinäkuuta 2017 Hollola) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan suurista hirsirakennelmistaan. Hän opiskeli Ateneumissa ja ulkomailla 1950-luvulla. Hartman työsti suurikokoiset teoksensa perinteisin puurakentamisen menetelmin tapeilla ja kiiloilla. Hän teki myös pienoisveistoksia puusta sekä piirroksia, grafiikkaa ja maalauksia. Hartman teki hirsiset lavasteet Joonas Kokkosen oopperaan Viimeiset kiusaukset. Hartmanin suurin puuveistos, 18,5 metriä korkea Stockhimmel, on Volvon pääkonttorissa Göteborgissa. Yli 100 kotimaista yhteis- ja ryhmänäyttelyä, 54 ulkomaista ryhmä- ja yhteisnäyttelyä sekä 46 yksityisnäyttelyä.
Hartman antoi suuren määrän omia teoksiaan Lahden kaupunginmuseon hoitoon. Itella julkaisi keväällä 2010 postimerkkisarjan, jossa Hartman oli mukana.
Omaelämäkerta
Hartmanin omaelämäkerta Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä ilmestyi keväällä 2005 Mauno Hartmanin säätiön julkaisemana. Kirjan tekstisisällön ovat kirjoittaneet Mauno ja Pirkko Hartman, jälkisanat on kirjoittanut Ateneumin intendentti Leena Ahtola-Moorhouse. Ulkoasun on suunnitellut professori Tapani Aartomaa. Kirjan kuvitus esittelee Hartmanin hirsiveistoksia sekä pienimuotoisia teoksia ja maalauksia. Kirjan tekstit on hieman lyhentäen käännetty englanniksi.
Teos Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä oli yksi vuonna 2005 Suomen kirjataiteen komitean palkitsemista tietokirjoista ja se sai Grafian Vuoden huiput 2005 -kilpailussa kunniamaininnan.
Tofaş
pienoiskuva|Tofaşin tehdas Bursassa, Turkissa.
Tofaş, virallisesti Tofaş Türk Otomobil Fabrikasi A.Ş., on turkkilainen autonvalmistaja. Sen pääkonttori sijaitsee Istanbulissa ja tehdas Bursassa. Se valmistaa lisenssillä Fiatin malleja sekä joitakin paikallisesti suunniteltuja malleja. Tofaşin suurimmat omistajat ovat Fiat Chrysler Automobiles ja Koç, jotka kumpikin omistavat yhtiöstä 37,8%.
Historia
Ensimmäinen Tofaş-malli oli lisenssillä valmistettu Fiat 124, joka sai nimen Tofaş Murat 124. Sen korvasivat Fiat 131:stä muunnellut mallit Murat 131, Şahin, Dogan ja Kartal. Tofaşin malleja valmistaa myös Egyptin valtion omistama Nasr. Nykyisin Tofaş valmistaa Fiatin malleja sekä kotimaan- että vientimarkkinoille.
M/S Antares (1967)
Käyttöhistoria
Toukokuussa 1967 alus laskettiin vesille ja elokuussa se luovutettiin saksalaisen Argo Reederei Richard Adler & Söhnen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle nimellä Antares. Kotisatamaksi tuli Bremen. Luovutuksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Hampuri–Bremen–Hull.
4. maaliskuuta 1986 Antares törmäsi Bremerhavenin Columbuskajenissa yhteen neuvostoliittolaisen M/S Kompozitor Borodin -aluksen kanssa. Antares upposi törmäyksen jälkeen, jonka jälkeen se nostettiin ylös ja romutettiin.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1954
Suomi–Ruotsi-maaottelu vuonna 1954 käytiin Helsingissä Helsingin Stadionilla 11. ja 12. syyskuuta.
Tampereen keskuspaloasema
thumb|350px|Tampereen keskuspaloasema. Tampereen keskuspaloasema sijaitsee osoitteessa Satakunnankatu 16 Jussinkylän kaupunginosassa Tammerkosken itärannalla. Jugendtyylisen vuonna 1908 valmistuneen paloasemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn.
Tampereelle perustettiin vakinainen palokunta 5.7.1898, vapaaehtoinen palokunta kaupunkiin oli perustettu jo 1873. Vakinainen palokunta toimi aluksi tilapäisissä tiloissa kauppias Axel Sirenin talossa Puutarhakatu 6:ssa, mutta jo 1900-luvun alussa alettiin suunnitella uuden paloaseman rakentamista. Rakennukselle saatiin 1903 tontti Satakunnankadun varrelta ja vuonna 1905 järjestettiin paloaseman suunnittelukilpailu, jonka voitti helmikuussa 1906 arkkitehti Wivi Lönn. Paloaseman suunnittelussa lienee käytetty esimerkkinä Ruotsista Malmön paloasemaa.
Asema suunniteltiin alun perin hevosvetoiselle kalustolle ja hevosten tallit ja kalustohalli sijoitettiin aseman kaarevaan keskiosaan. Aseman toiminnalliseen suunnitteluun antoi panoksensa myös Tampereen palomestarina toiminut arkkitehti Berndt Blom. Paloaseman rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1907 ja rakennus otettiin käyttöön 30. syyskuuta 1908. Rakennuksen valmistuminen viivästyi neljä kuukautta rakennustyömaalla jouluaattona 1907 syttyneen tulipalon vuoksi. Rakennus muurattiin tiilistä mutta siinä käytettiin myös rautabetonirakenteita. Julkisivut verhoiltiin graniitilla. Paloasemaan kuului myös palotorni.
Paloasemalla tehtiin 1920-luvulla Tampereen kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaiset muutostyöt, kun autot korvasivat hevosvetoisen kaluston. Tässä yhteydessä myös rakennuksen kaarevaa keskiosaa korotettiin yhdellä kerroksella, johon tuli miehistötiloja. Vuonna 1982 paloasemalle valmistui punatiilinen lisärakennus Palokunnankadun puolelle ja sen jälkeen paloaseman ns. vanha osa peruskorjattiin 1983–1986.
Keskuspaloaseman kellarikerroksessa sijaitsee Tampereen palomuseo, joka on perustettu vuonna 1998.
Tadji
Tadji eli Taji on lentotukikohta (Camp Taji) ja taajama Keski-Irakin Bagdadin maakunnassa, linnuntietä noin 25 kilometriä pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen. thumb|270px| Kyltti Camp Tajin sotilastukikohdan portin lähellä Bagdadin luoteispuolella (2006).
Persianlahden sodan aikana Yhdysvaltojen johtama liittouma pommitti lentotukikohdan bunkkereita. Tukikohdan alueella korjattiin ja huollettiin Irakin armeijan Scud-ohjuksia, silloisia T-54, T-55, ja T-62 tankkeja ja varauduttiin rakentamaan T-72 tankkeja. Tukikohdassa myös valmistettiin tykistöammuksia. Irakin sodan aikana se oli eräs suurimmista Yhdysvaltojen johtamien miehittäjäjoukkojen lentotukikohdista Irakissa. Joukkojen poistuttua vuonna 2011, sotilastukikohta jäi Irakin armeijan käyttöön. Alkuvuonna 2015 pieni, noin 300 hengen, puolittain kouluttajista koostuva joukko amerikkalaissotilaita palasi jälleen tukikohtaan.
Kesäkuussa 2014 Tadjin tukikohtaa pidettiin mahdollisena ääri-islamistisen Isisin taistelijoiden kohteena sen pohjoispuolella sijaitsevan Baladin tukikohdan tapaan. Helmikuussa noin 25 Isisin taistelijaa tai itsemurhapommittajaa yritti hyökätä tukikohtaa vastaan. Osa jihadistitaistelijoista pyrki tukikohtaan irakilaiseen sotilaspukuun naamioituneena. Isisiä vastaan on taisteltu Tadjin seudulla myös ilmaiskuin.
Iran talviolympialaisissa 2014
Iran osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Iranin joukkueessa on mukana viisi urheilijaa, jotka ottavat osaa maastohiihtoon sekä alppihiihtoon. Iran osallistui talviolympialaisiin ensimmäisen kerran Cortina d'Ampezzossa, Italiassa vuonna 1956, jolloin mukana oli kolme iranilaista alppihiihtäjää.
Carter Beauford
Carter Anthony Beauford (s. 2. marraskuuta 1957) on Dave Matthews Bandin rumpali. Hän soittaa rumpuja jazz-tyylillä rock-bändissä. Hänet on luokiteltu yhdeksi maailman parhaista rumpaleista. Hänen ”avoimet kädet” -tekniikkansa antaa Carterille vapauden soittaa sellaisia kuvioita, joita ”ristikädet”-tekniikalla ei pysty soittamaan. Carterin rummut ovat Yamahan Record Custom Series-sarjaa, symbaalit Zildjianin, kapulat Pro-Markin ja perkussiot LP:n valmistamat.
Elämäkerta
Beauford aloitti musiikillisen uransa aikaisin. Hänen ollessaan kolmevuotias hänen isänsä otti hänet mukaansa katsomaan legendaarista Buddy Richiä. Silloin pieni Carter tiesi mitä halusi tehdä. Ensimmäinen virallinen esiintyminen hänellä oli yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1991 Dave Matthews kutsui hänet soittamaan omakustannelevyllensä Remember Two Things. Beaufordilla on kaksi tytärtä, Breana Symone ja Nadja Angelique Beauford sekä poika Marcus Carrington Beauford.
Oma tuotanto
Beaufordilta on ilmestynyt video/DVD-paketti ”Under the Table and Drumming”.
Primo de Rivera
Primo de Rivera on espanjalainen sukunimi.
Rob Nicholson (muusikko)
Rob "Blasko" Nicholson (s. 1970 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän aloitti uransa basistina Cryptic Slaughter -nimisessä yhtyeessä, mutta nousi julkisuuteen Rob Zombien ja Ozzy Osbournen basistina ollessaan.
Hän soitti 1990-luvun alussa Drown-yhtyeessä ja sen jälkeen muun muassa Prongissa. Vuonna 2006 Blasko liittyi Ozzyn soolokokoonpanoon ja he alkoivat tehdä uutta levyä.
Rob ”Blasko” Nicholson on maininnut esikuvikseen muun muassa Lemmy Kilmisterin, Geezer Butlerin, Cliff Burtonin, Kim Nekromanin ja Sid Viciousin.
Emmi Ljungberg
Emilie Karolina (Emmi) Ljungberg (22. kesäkuuta 1846 Rauma – 9. joulukuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän toimi myös Maria-yhdistyksen kirjastonhoitajana 1893 ja Helsingin turvakodin johtajana (1889–?), tarjoten asumispaikan kodittomille työtä hakeville naisille Helsingissä.
Ljunbergin vanhemmat olivat kirkkoherra Franz Mauritz Ljungberg ja Emilie Lovisa o.s. Hästesko af Målagård. Hänen nuorempi sisarensa oli kirjailija, toimittaja Eva Ljungberg.
The Simpsons Wrestling
The Simpsons Wrestling on Big Ape Productionsin kehittämä tappelupeli, joka perustuu Simpsonit-televisiosarjaan. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille.
Pelaaminen
Pelin hahmot on luotu käyttämällä perinteistä animaatiota, johon on sekoitettu 3D-grafiikkaa.
Jokaisella painijalla on vain neljä liikettä. On myös juoksemis-hyökkäyksiä, mutta pelaajat voivat käyttää jokaisen hahmon ensisijaisia kolmea erikoisliikettä.
Kamppailuihin monisäikeisyyttä tuovat jokaiselle hahmolle yksilölliset erikoisliikkeet, jotka tekevät pahaa jälkeä vastustajissa. Voiman nouseminen on tärkeää kamppailun edetessä. Donitsit tuovat lisäpiristystä energiaan, atomit täyttävät koko pylvään, popcornit lisäävät terveyttä ja lenkkitossut lisäävät nopeutta.
Kamppailujen keskipisteenä oleva painikehä kulkee ympäri kaupunkia. Voittajia ratkaistaan esimerkiksi kaupanpihalla, Hassun studiolla, kaupungintalon edustalla, avaruusaluksella, Moen baarissa ja ydinvoimalassa. Kaikkiaan kamppailuympäristöjä on kymmenen.
Pelihahmot
Pelin hahmoilla on samat ääninäyttelijät kuin televisiosarjassakin. Ylivoimaisesti voimakkain hahmo on Ned Flanders, koska hänellä on kaksi kertaa niin paljon energiaa kuin muilla hahmoilla ja lisäksi erittäin tehokas salama-hyökkäys.
Vastaanotto
Kriitikot ja Simpsons-fanit ovat haukkuneet peliä, mutta se ei ollut niin epäonnistunut kuin The Simpsons Skateboarding. Peliä haukuttiin yksinkertaisuudesta, tasapainottomasta pelaamisesta ja huonosta grafiikasta. Se myös kauhistutti showpainifaneja sen liikkeiden puutteesta. Peliä on pidetty yhtenä huonoimmista Simpsons-peleistä ja huonoimmista peleistä ikinä.
Harold Gresley
thumb|Harold Gresleyn maalaus Derbyshire’s Swarkestone Bridge with sheep. Harold Gresley (1892−1967) oli brittiläinen taiteilija, kuten myös isänsä ja isoisänsä. Hän maalasi enimmäkseen maisemia, mutta myös joitakin muotokuvia.
Gresley syntyi Derbyshiressä ja opiskeli Derbyn taidekoulussa. Hän oli merkittävien taiteilijoiden Frank Gresleyn poika ja James Stephen Gresleyn pojanpoika. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Harold Gresley keskeytti taideopintonsa. Hän taisteli Sherwood Foresterien joukoissa ja sai mitalin. Sodan jälkeen hän jatkoi opintojaan Nottinghamissa opettajanaan Arthur Spooner. Hänestä tuli opettaja Reptonin kouluun. Gresley asui loppuikänsä Chellastonissa lähellä Derbyä.
Kokoelma Gresleyn teoksia on esillä Derbyn kaupunginmuseossa, sillä taiteenkeräilijä Alfred E. Goodey lahjoitti museolle 77 Gresleyn teosta.
Robert A. Foley
pienoiskuva|Robert A. Foley Robert A. Foley on antropologian professori Cambridgen yliopistossa. Foley on tutkinut ilmastonmuutoksien vaikutusta ihmisten elämään ja Melanesian asutusta.
Pascal Canfin
Pascal Canfin (s. 22. elokuuta 1974) on ranskalainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuului talous- ja raha-asioiden valiokuntaan ja oli Rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevän erityisvaliokunnan varapuheenjohtaja. Vuonna 2012 hän palasi Ranskaan kehitysasioiden varaministeriksi.
Heisisavikka
Heisisavikka (Chenopodium opulifolium) on savikkakasveihin kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
Yksivuotinen heisisavikka kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Väriltään se on vaihtelevan vihreä. Vain kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on pysty tai koheneva, tavallisesti pitkä- ja runsashaarainen, kova, sinertävänvihreä ja vihreäraitainen. Kierteisesti olevat lehdet ovat melko pieniä. Varren keskiosissa lehtilavan muoto vaihtelee vinoneliömäisestä leveänpuikeaan ja lähes kolmiomaiseen. Lapa on usein pituutensa levyinen, tavallisesti matalaan kolmiliuskainen, niukkahampainen ja joskus otäkärkinen. Ylempien lehtien lapa vaihtelee suikeasta kapeanpuikeaan ja se on ehyt tai hieman keihäsmäinen. Tavallisesti terttumainen kukinto on pitkälti lehdekäs. Kukinnon sykeröt ovat melko pieniä ja tiheitä. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Heisisavikka kukkii Suomessa elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1,1–1,4 mm pitkä, ympärykseltään lähes pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan hieman säteen suuntaan uurteinen.
Levinneisyys
Heisisavikka on alkuperältään eurooppalainen laji. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen tulokaslaji, jota on tavattu Norjan, Ruotsin ja Suomen etelä- ja keskiosissa. Suomessa heisisavikkaa on tavattu satunnaisesti muutamin paikoin eri puolilla maata Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö
Heisisavikka on Suomessa uustulokas, jota tavataan myllyillä, kaatopaikoilla ja satamissa.
Käyttö
Muiden savikkalajien tapaan myös heisisavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Makupalat (internet-sivusto)
Sisältö
Makupalat.fi:n hakemistossa on linkkejä noin 16 000. Sivustolla julkaistaan myös kokoelmia, jotka ovat toimituksen laatimia aihepaketteja ajankohtaisista aiheista. Sellaisia ovat muun muassa Ilmastonmuutos, Apua väkivaltatilanteessa, kotouttaminen, joille olennaisista sivustoista on koottu linkkikokoelmia niitä tarvitseville. Myös mielenkiintoiset vuotuisjuhlat sekä kesätekemiset on koottu paketeiksi. Kokoelmia voi tutkia Makupalat.fi:ssä, ja niitä levitetään lisäksi sosiaalisessa mediassa ja tuodaan esiin kirjastojen sivuilla.
Historia
Makupalat-sivusto oli alun perin Hämeenlinnan kaupunginkirjaston ylläpitämä linkkikirjasto. Sen perusti vuonna 1995 osastonjohtaja Sirpa Kalliokoski, joka ylläpiti hakemistoa ensimmäisten vuosien ajan. Hämeenlinnan kaupunginkirjaston vastuulle kokoelman ylläpito siirtyi vuonna 2000. Sivusto oli ensimmäisiä suomalaisen kirjastolaitoksen palveluita Internetissä, ja se saavutti nopeasti suosiota selkeän jäsennyksensä ansiosta. Monista muista linkkikirjastoista poiketen palveluntarjoajan työntekijä tarkasti Makupalojen linkit ennen kirjastoon lisäämistä. Makupalat-palvelu yhdistettiin Kirjastot.fi:n linkkikirjaston kanssa vuonna 2013. Kokoelmasta muodostui Makupalat.fi.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2007
'''Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2007''' pelattiin Kroatiassa (lohko A) ja Etelä-Koreassa (lohko B).
Gauri Khan
Gauri Khan (o.s. Chibber; s. 8. lokakuuta 1970 New Delhi) on intialainen elokuvatuottaja ja sisustussuunnittelija. Hän on toinen elokuvatuotantoyhtiö Red Chillies Entertainmentin perustajista aviomiehensä Shah Rukh Khanin kanssa.
Klaus Kurki
Tiedot Klaus Kurjesta ja tämän perheestä
Klaus Kurjen isä oli asemies Jeppe Kurki, josta on viimeinen maininta asiakirjoissa vuodelta 1455. Jo Jeppe Kurki oli mahdollisesti Ylä-Satakunnan kihlakunnantuomari. Klaus Kurjen äiti oli Karin Klauntytär Diekn, Turun linnanpäällikkö Klaus Lydekenpoika Dieknin tytär. Vesilahdella sijaitseva Laukon kartano oli Kurki-suvun omistuksessa jo Klaus Kurjen aikana, viimeistään 1460-luvulla ellei jo aiemmin. Klaus Kurjen syntymävuotta ei tiedetä, mutta jotkut suomalaiset historioitsijat ovat arvailleet hänen syntyneen mahdollisesti 1420-luvulla. Varhaisin asiakirjalähteissä esiintyvä maininta Klaus Kurjesta on vuodelta 1457, jolloin hän oli Erik Akselinpoika Tottin asettama tilapäinen vouti Turun linnassa ja Erikin asemiesten johtaja. Klaus Kurki meni tuntemattomana ajankohtana naimisiin Elin (Elina) Jönsintyttären kanssa, jonka isä oli valtaneuvos Jöns Olofinpoika Stenbock. Kun Jöns vuonna 1463 sai koko Satakunnan läänityksekseen, hän otti vävynsä Klausin sinne voudiksi. Klaus sai jossain vaiheessa itselleen myös Ylä-Satakunnan tuomarin viran, jonka hän mahdollisesti peri isältään. Samaan aikaan näiden tehtävien kanssa hänen mainitaan olleen vuonna 1470 myös voutina Erik Tottille kuuluneessa Hämeessä, mahdollisesti tosin vain Sääksmäen kihlakunnan alueella. Viimeinen maininta Klaus Kurjesta Ylä-Satakunnan tuomarina on vuodelta 1477. Tammikuussa 1479 hänen tilallaan mainitaan olleen uusi tuomari, joten hän kuoli mahdollisesti vuonna 1477 tai 1478.
Klaus Kurjella tiedetään olleen ainakin kaksi poikaa, joista toinen oli sittemmin Turun piispaksi kohonnut Arvid Kurki. Toisen pojan nimeä ei tiedetä, mutta myös hänet mainitaan eräässä vuodelta 1488 olevassa lähteessä kirkonmiehenä. Alkuperäinen Laukon Kurki-suku sammui Arvid Kurjen kuollessa vuonna 1522, mutta suvun on katsottu jatkuneen Klaus Kurjen tyttären Elin Kurjen ja tämän aviomiehen Knut Erikinpoika Kurjen jälkeläisistä. Klaus Kurjella saattoi ennen Elin Jönsintytärtä olla toinen vaimo, josta ei tiedetä mitään varmaa.
Kulttuurivaikutus
Klaus Kurjen maineen sinetöivät useat Elinan surman pohjalta 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella tehdyt näytelmät, romaanit, sävellykset ja elokuvat. Surmavirttä pidettiin aluksi kuvauksena todellisista historiallisista tapahtumista, mutta vähitellen historiantutkijat kyseenalaistivat sen todenperäisyyden. Klaus Kurjen mukaan on nimetty Helsinkiin vuonna 1938 avattu hotelli Klaus K (ent. Klaus Kurki).
Turun seudun musiikkiopisto
Turun seudun musiikkiopisto oli nimensä mukaisesti Turun seudulla toiminut musiikkiopisto.
Vuoden 2020 alusta Turun seudun musiikkiopiston ja Turun konservatorion toiminnat siirrettiin uuteen Turun kaupungin kokonaan omistamaan Turun musiikinopetus Oy:öön ja oppilaitoksen uudeksi nimeksi tuli Turun konservatorio ja musiikkiopisto. Syksystä 2021 lähtien koulutustehtävien yhteydessä käytettävä liiketoimintanimi on Turun konservatorio.
Gauri Khan
Khan on toiminut tuottajana menestyselokuvissa kuten Main Hoon Na (2004), Om Shanti Om (2007), Nimeni on Khan (2010), Ra.One (2011), Chennai Express (2013) ja Happy New Year (2014).
Pohjolan lääketieteen palkinto
Pohjolan lääketieteen palkinto (alun perin nimellä Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinto) on Suomen Lääketieteen Säätiön vuodesta 1981 alkaen jakama palkinto, joka myönnetään suomalaiselle lääkärille huomattavasta kansallisesta ja kansainvälisestä elämäntyöstä lääketieteen alalla. Palkinnon suuruus oli 50 000 markkaa vuoteen 2000, jonka jälkeen palkinto korotettiin 100 000 markkaan. Kun euro otettiin käteisvaluuttana käyttöön 2002, palkinto oli 17 000 euroa vuoteen 2006 saakka. Vuodesta 2007 palkinnon suuruus on ollut 20 000 euroa. Palkinto on jaettu vuosittain valtakunnallisten Lääkäripäivien aikana ja ensisijaisesti yhdelle henkilölle. Palkinnon saaja pitää samalla luennon.
Greta Small
Greta Small (s. 10. lokakuuta 1995) on australialainen alppihiihtäjä. Hän on arvokilpailuissa yltänyt parhaimmillaan 15:nneksi alppiyhdistetyssä.
Pohjolan lääketieteen palkinto
Palkinnon saajan valitsee erillinen valiokunta, johon kuuluvat sääntöjen mukaan puheenjohtajana Suomen Lääketieteen Säätiön hallituksen puheenjohtaja, Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin puheenjohtaja, Finska Läkaresällskapetin puheenjohtaja, Suomen Lääkäriliiton puheenjohtaja sekä kaksi Pohjolan hallituksen nimeämää jäsentä.
Greta Small
Small sijoittui Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 superalppiyhdistetyssä 25:nneksi, syöksylaskussa 33:nneksi, suurpujottelussa 45:nneksi ja pujottelussa 45:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 15:nneksi, syöksylaskussa 29:nneksi, pujottelussa 31:nneksi ja suurpujottelussa 41:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli alppiyhdistetyssä 18:s, supersuurpujottelussa 29:s, syöksylaskussa 33:s ja suurpujottelussa 36:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 20:nneksi ja supersuurpujottelussa 31:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 tuloksena oli 20. sija alppiyhdistetyssä, 25. sija supersuurpujottelussa ja 30. sija syöksylaskussa. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi, syöksylaskussa 28:nneksi ja supersuurpujottelussa 37:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi (15 laskijaa 26:sta pääsi molemmissa laskuissa maaliin), syöksylaskussa 26:nneksi ja supersuurpujottelussa 31:nneksi.
Pohjolan lääketieteen palkinto
Palkinnon historia
Pohjola-yhtiöiden kantayhtiöt, Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi-Salama ja Vakuutusosakeyhtiö Pohjola, täyttivät kumpikin 90 vuotta peräkkäisinä vuosina 1980 ja 1981. Yhtiöiden 90-vuotisen toiminnan juhlistamiseksi ja korostaakseen henkilövakuutustoiminnan ja käytännön lääketieteen välistä yhteyttä päättivät yhtiöiden hallitukset joulukuun 11. päivänä 1980 tehdä Suomen Lääketieteen Säätiölle lahjoituksen. Säätiöön perustettiin Pohjola-yhtiöiden rahasto, josta Pohjola- ja Suomi-yhtiöiden nimeä kantava lääketieteen palkinto vuosittain jaetaan. Yhtiöt kartuttivat sittemmin rahastoa lisälahjoituksin useiden vuosikymmenten ajan. Palkinnon nimi muutettiin Pohjolan lääketieteen palkinnoksi kun Suomi-yhtiöiden toiminta loppui 2017.
Greta Small
Alppihiihdon maailmancupissa Small kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin pujottelussa lokakuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 25:s Banskon alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 22:nneksi Crans-Montanan alppiyhdistetyssä helmikuussa 2019. Hän on voittanut neljä Australian-mestaruutta, kahdesti pujottelussa ja kahdesti suurpujottelussa.
Jean Lambert
Jean Lambert (s. 1. kesäkuuta 1950 Orsett, Essex, Englanti) on brittiläinen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuuluu työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaan ja on puheenjohtaja Etelä-Aasian maiden suhteista vastaavassa valtuuskunnassa.
Olga Lindholm
Olga Emilia Lindholm (20. marraskuuta 1890 Porvoo – 31. maaliskuuta 1977) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Kaisa Ursinus
Kaisa Marja-Leena Ursinus (s. 24. huhtikuuta 1947 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Ursinus on esiintynyt muun muassa Kreetta Onkelin kirjoittamassa Iloinen talo -televisiosarjassa ja Markku Pölösen ohjaamassa Karjalan kunnailla -televisiosarjassa.
1906
Vuosi 1906 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Lähteet
1901 – 1950
Hilja Kyllönen
Hilja Kyllönen (s. 14. heinäkuuta 1937) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän on kaksinkertainen korkeushypyn Suomen mestari (vuosina 1955 ja 1956). Hän edusti Haapaveden Urheilijoita. Hänen ennätyksensä on 153 cm ja hänellä on maaotteluedustuksia.
Käremäki
Käremäki oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Havinlahden pohjoispuolella sijainnut Käremäki kuului muiden itäisten esikaupunkien tavoin alun perin Viipurin maalaiskuntaan, josta se liitettiin kaupunkiin vuonna 1924.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Käremäessa oli 812 asukasta, joista 791 oli suomenkielisiä, 2 ruotsinkielisiä ja 19 muunkielisiä.
Nykyään entisen Käremäen kaupunginosan alueella toimii Viipurin telakka (Viborgskij sudostroitelnij zavod), joka perustettiin paikalle vuonna 1948. Nykyiseen Leningradin alueen Koivistoon johtava tie tunnetaan nimellä A123.
Zyrjanskojen piiri
Zyrjanskojen piiri on kunnallinen itsehallintoalue Tomskin alueella Venäjällä. Vuonna 1925 perustetun piirin pinta-ala on 3 966 neliökilometriä. Asukkaita on 14 900 henkeä (vuonna 2009).
Pinta-alasta 70,7 % on metsää ja 27 % maatalousmaata. Tärkeimmät joet ovat Tšulym, sen sivujoet Jaja ja Kija sekä Kijan sivujoki Tšet. Seudulla sijaitsee Tongulin rauhoitusalue. Tärkeimmät hyötykaivannaiset ovat hiekka, sora, turve ja savet.
Piiriin kuuluu 5 maalaiskuntaa: Dubrovka, Mihailovka, Tšerdaty, Vysokoje ja Zyrjanskoje. Hallinnollinen keskus on Zyrjanskojen kylä, josta on 120 kilometriä alueen pääkaupunkiin Tomskiin. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.
Zyrjanskojen kautta kulkee Teguldetin ja Tomskin välinen maantie. Tšulym-joella on laivaliikennettä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljakasvien viljelyyn. Zyrjanskojessa on elintarviketeollisuutta, rakennustarviketehdas ja metsätila. Huomattava merkitys on kaupan ja palveluiden alalla toimivilla pienyrityksillä.
Piirissä toimii ammattikoulu, Tomskin talous- ja teollisuusopiston filiaali ja lasten taidekoulu.
Paikallislehtenä ilmestyy Selskaja pravda (”Maaseudun totuus”).
Marije Cornelissen
Marije Cornelissen (s. 9. maaliskuuta 1974) on hollantilainen vihreä poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen kaudella 2009–2014. Europarlamentissa hän oli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja. Hän kuului työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaan, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaan ja suhteista Albaniaan, Bosnia ja Hertsegovinaan, Serbiaan, Montenegroon ja Kosovoon vastaavaan sekä Kiina-suhteiden valtuuskuntaan.
Frans von Frenckell
Elämä
Frenckell-suvussa oli ollut kirjanpainajia jo useassa polvessa. Frans Frenckellin vanhemmat olivat kirjanpainaja Johan Christopher Frenckell ja Amalia Ulrika Tillman. Isä omisti J. C. Frenckell & Son -perheyrityksen, johon kuuluivat yliopiston kirjapaino Helsingissä (Frenckellin kirjapaino) ja Tampereen paperitehdas, joka tuotti enemmän paperia kuin Suomen muut tehtaat yhteensä. Frenckell kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors lyceumista vuonna 1838 ja suoritti pari vuotta myöhemmin opintomatkan Keski-Eurooppaan, erityisesti Ranskaan ja Belgiaan, tutustuen sikäläiseen paperiteollisuuteen. Hänet nimitettiin vuonna 1842 Tampereen paperitehtaan tekniseksi johtajaksi. J. C. Frenckellin kuoltua kaksi vuotta myöhemmin perheyrityksen johto jaettiin tämän kolmen pojan kesken: Frans sai kokonaan johdettavakseen Tampereen paperitehtaan, vanhin veli Johan Frenckell Turun kirjapainon ja -kaupan ja nuorin veli Reinhold Frenckell Helsingin kirjapainon ja -kaupan. Kilpailuasetelman vuoksi veljesten välit tulehtuivat pian. Johan Frenckellin kuoltua lapsettomana vuonna 1856 Turun kirjapaino ja -kauppa myytiin ja Frans osti koko toiminimen itselleen.
Frenckell sai tukkukauppiaan oikeudet Tampereella vuonna 1854 ja Helsingissä muutettuaan sinne vuonna 1860. Hän laajensi henkilökohtaista liiketoimintaansa monelle eri alalle. Hän oli yksi Tampereen tulitikkutehtaan perustajista vuonna 1856, hänestä tuli Tampereen verkatehtaan osakas vuonna 1867 ja hän perusti kaupunkiin painon Tampereen Sanomia varten. Lehtipainon hän kuitenkin myi pois jo vuonna 1870. Helsingissä Frenckell oli puolestaan osakkaana Töölön sokeritehtaassa ja kaupungin kaasutehtaassa. Lisäksi hän omisti vuodesta 1856 Granforsin kartanon Närpiössä ja vuodesta 1870 Anolan kartanon Nakkilassa. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1865.
Karsinnat Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2010
Kesällä 2008 karsittiin viidellä eri paikkakunnalla joukkueita vuoden 2010 Euroopan-mestaruus kilpailuun. Jokaisessa lohkossa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka kaksi parasta kohtasi paras kolmesta finaalisarjassa, kuitenkin siten, että runkosarjan keskinäinen ottelu laskettiin ensimmäiseksi loppuotteluksi. Turnaukset pelattiin 7.-12. heinäkuuta.
Frans von Frenckell
Elämä
Frenckell kuului Tampereen kaupunginvanhimpiin vuosina 1845–1863. Hän oli porvarissäädyssä Tampereen edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja Tampereen ja Hämeenlinnan edustaja valtiopäivillä 1867, joilla hän oli myös säädyn puhemiehes. Tultuaan seuraavana vuonna aateloiduksi nimellä von Frenckell hän osallistui vielä aatelissäädyssä valtiopäiville 1872 ja 1877–1878. Valtiopäivillä von Frenckell esiintyi Tampereen etujen puolustajana. Hän oli yksi vuonna 1858 perustetun Suomen Kustannusyhdistyksen perustajista ja sen puheenjohtaja. Hän oli myös Helsingissä vuonna 1876 järjestetyn suuren teollisuus­näyttelyn kantava voima, virallisesti sen hallituksen varapuheenjohtaja.
Von Frenckellin puolisona oli vuodesta 1845 Ida Matilda Bublina Kuhlström. Heille syntyi neljä tytärtä ja kuusi poikaa. Von Frenckellin kuoltua vuonna 1878 perheyritys jaettiin hänen kahden keskimmäisen poikansa kesken: Waldemar von Frenckell otti johtaakseen Tampereen paperitehtaan ja Carl Theodor von Frenckell Helsingin kirjapainon ja kustantamon. Frans von Frenckellin lapsenlapsia olivat muun muassa vuorineuvos Rafael von Frenckell, poliitikko ja urheilumies Erik von Frenckell sekä kirjailija Greta von Frenckell-Thesleff. Hufvudstadsbladetin päätoimittaja ja omistaja Arthur Frenckell oli hänen veljenpoikansa. Kenraalimajuri Carl Silfverhjelm oli Frans von Frenckellin vävy.
Cheapside Sloggers
Cheapside Sloggers on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta Rewind, Replay, Rebound. Kappale julkaistiin musiikkivideon kanssa 18. heinäkuuta 2019. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen kitaristi Gary Holt.
Maailmanlopun odottajat
Maailmanlopun odottajat on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esittää National Geographic Channel. Sarja keskittyy amerikkalaisiin "odottajiin" eli henkilöihin, jotka varautuvat ihmiskunnan tuhoon. Jaksojen lopussa esitetään asiantuntijoiden arvio jakson odottajien vahvuuksista ja puutteista sekä arvio mahdollisen odotetun romahduksen mahdollisuudesta, esimerkiksi kuinka todennäköistä on Maan magneettikentän suunnan vaihtuminen (jakso 1). Ensimmäisen esityskauden jaksossa 8 "It's Gonna Get Worse" esiintyi myös ehkä maailman suurin yksityinen väestönsuoja, 42 bussista koostuva "Arkki Kaksi" (engl. Ark Two). Sarja alkoi 7. helmikuuta 2012.
Helgeandsholmen
thumb|300px|Helgeandsholmen Helgeandsholmen on pieni saari Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa. Se muodostaa yhdessä Stadsholmenin, Strömsborgin ja Riddarholmenin kanssa Tukholman vanhankaupungin. Saari sijaitsee Mälarenin pohjoisemmassa lasku-uomassa, Norrströmissä, Stadsholmenin ja Norrmalmin välissä.
Saarella on sijainnut Ruotsin valtiopäivätalo vuodesta 1905 alkaen. Siellä sijaitsee myös Tukholman keskiaikamuseo. Helgeandsholmenia yhdistävät naapurisaariin kolme siltaa: Riksbron, Stallbron ja Norrbron.
Siellä sijaitsee myös Strömparterren-niminen puisto. Kun Norrbro-silta valmistui 1807 paikalla oli ensin satama ja vuonna 1832 siitä tehtiin puisto, jota on korjattu jälkikäteen useita kertoja.
Idänselkova
Idänselkova (Zelkova serrata) on Japanissa luonnonvaraisena kasvava jalavakasveihin kuuluva puu. Viljeltynä koristepuuna se on levinnyt muillekin mantereille. Lajia kasvatetaan myös bonsaina.
Ulkonäkö
Idänselkovan latvus on usein muodoltaan laakea tai pyöreä. Puun runsaat latvahaarat osoittavat tasaisesti eri suuntiin rungon sivuille ja yläpuolelle vaakatasosta pystytasoon. Nuorissa vuosikasvaimissa lehdet ovat selväruotiset ja vanhemmissa oksissa lyhytruotiset. Lehdet ovat muodoltaan suipot, suippokärkiset ja laidaltaan selvästi sahahampaiset. Lehtien syysvärityksenä ovat punaisen ja keltaisen sävyt.
Aili Nilsson
Aili Nilsson (11. lokakuuta 1892 Oulu – 24. tammikuuta 1981 ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Tunisian juutalaiset
Tunisian juutalaiset ovat nimensä mukaan Tunisiassa asuvia juutalaisia. Yhteisö muodostui jo antiikin ajoilla ja suurimmillaan yhteisö oli 1940-luvulla, jolloin he muodostivat noin 2 % koko maan väestöstä. Sittemmin heidän määränsä on vähentynyt juutalaisten muuttaessa Ranskaan ja Israeliin. Heitä on nykyisin Tunisiassa noin 1 100 ja suurin osa heistä asuu maan pääkaupunki Tunisissa.
Varhaiset vaiheet
Tunisian juutalaisyhteisö muodostui todennäköisesti Jerusalemin toisen temppelin tuhoutumisen aikoihin ensimmäisen vuosituhannen alulla. On tosin mahdollista, että heitä tuli alueelle jo foinikialaisten kauppiaiden mukana, jotka perustivat sittemmin Karthagon. Rooman valtakunta hallitsi aluetta Karthagon jälkeen ja 400-luvulla heidät korvasivat vandaalit ja sittemmin Bysantin valtakunta. 600-luvulla tulivat puolestaan arabit, joiden myötä juutalaisista tuli dhimmejä, kun arabien uskonto oli kehittynyt islamiksi. Dhimmistatuksestaan huolimatta juutalaiset kauppiaat menestyivät melko hyvin ja Kairouanin kaupungista tuli juutalaisen oppineisuuden keskus seuraavien kolmen vuosisadan ajaksi. Kairouan tuhoutui beduiinien hyökkäyksessä vuonna 1057 ja juutalaiset karkotettiin kaupungista, eivätkä he palanneet ennen vuotta 1881.
Kaksi juutalaisyhteisöä
220px|thumb|vasen|Tunisian juutalaisia valokuvassa 1900-luvun alulta. Juutalaisia alkoi tulla Pohjois-Afrikkaan Espanjassa tapahtuneiden vainojen ja lopulta karkotuksen myötä vuonna 1492. Juutalaisia muutti sittemmin myös italialaisesta Livornon kaupungista. Alkuperäiset juutalaiset ja uudet saapujat eivät tulleet aluksi toimeen keskenään ja he erottuivat selkeästi kahtena eri joukkona. Uudet tulijat tunnettiin nimityksillä Gorni ja Grana, kun taas alkuperäiset juutalaiset nimittivät itseään termillä Touansa. Ranska valloitti Tunisian vuonna 1857 ja hyökkäyksen syynä toimi Ranskan kansalaisuuden omanneen juutalaisen teloitus. Ranskalaisten painostuksesta Tunisian bey otti käyttöön uskonnollisten vähemmistöjen oikeudet takaavat lait.