cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emmanuel Chabrier
thumb|250px|Emmanuel Chabrier Alexis-Emmanuel Chabrier (18. tammikuuta 1841 – 13. syyskuuta 1894) oli ranskalainen romantiikan ajan säveltäjä. Hänen parhaimpina pidetyt työnsä ilmentävät 1880-luvun Pariisin ilmapiiriä. Chabrierin musiikki luokitellaan impressionistiseksi. Hän sävelsi muun muassa viisi oopperaa, orkesteriteoksia, pianoteoksia (mm. 10 maalauksellista kappaletta; 1881) sekä lauluja ja muita vokaaliteoksia. Hänen pääteoksensa ovat ooppera Le Roi malgré lui ja orkesterirapsodia España. Chabrier sai vaikutteita etenkin César Franckilta ja Richard Wagnerilta.
Elämäkerta
Chabrier syntyi Ambertin kaupungissa, Keski-Ranskassa sijaitsevassa Puy-de-Dômen departementissa vuonna 1841. Hän alkoi käydä 6-vuotiaana espanjalaissyntyisen Saporta-nimisen pakolaisen pitämillä pianotunneilla ja 10-vuotiaana hän aloitti koulunkäymisen Lycée Impérialissa, departementin pääkaupungissa Clermont-Ferrandissa, missä hän alkoi ensimmäisen kerran säveltää musiikkia. Kaksi vuotta myöhemmin hän jätti synnyinseutunsa suunnaten kohti Pariisia. Siellä Chabrier opiskeli isänsä vaatimuksen vuoksi lakia Lycée Louis le Grandissa tai Lycée Saint Louisissa. Elämäkertakirjoittavat ovat asiasta erimielisiä. Vapaa-ajallaan hän harrasti kuitenkin aktiivisesti musiikkia muiden muassa harjoittelemalla soittamaan pianoa ja kontrapunktia.
Chabrier valmistui vuonna 1862. Hän sai pian töitä Ranskan sisäasiainministeriöstä, joka oli hänen työpaikkanaan seuraavat 18 vuotta. Tänä aikana hän sävelsi oopperat L’Étoile (”Tähti”, 1877) ja Une Éducation manquée (”Puutteellinen koulutus”). Musiikillisesti hän oli hyvin pitkälle itseoppinut. Noina vuosina hän tutustui taidemaalari Manet’seen ja runoilija Paul Verlaineen. Jälkimmäisen kanssa he luonnostelivat kahta operettoa, jotka eivät kuitenkaan koskaan tulleet valmiiksi. Chabrier avioitui Marie Alice Dejeanin kanssa 27. joulukuuta 1872.
Petri Suvanto
Petri Suvanto (s. 13. marraskuuta 1992 Seinäjoki, Etelä-Pohjanmaa) on suomalainen moottoriurheilija. Voitettuaan monia Karting-kilpailuja Suomessa, Suvanto siirtyi Formula BMW-sarjaan vuonna 2010. Hän parhaaksi sijoitukset oli kaksi kuutossijaa Circuit Park Zandvoortissa ja Silverstonessa. Hän sijoittui kokonaispisteissä 11:ksi. Vuonna 2011 Suvanto siirtyi amerikkaan kilpailemaan U.S. F2000 National Championship -sarjassa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Hän otti sieltä viisi voittoa ja ajaen yhtä lukuun ottamatta jokaisessa kilpailussa palkintokorokkeelle. Vuonna 2012 Suvanto kilpaili Star Mazda Championship -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2013 Suvanto jatkaa sarjassa.
Antonio Flores
pienoiskuva|Antonio Flores Nexar Antonio Flores (s. 28. heinäkuuta 1978 Esmeraldas, Ecuador) on suomalainen kampaaja, joka on esiintynyt julkkis- ja tositelevisio-ohjelmissa. Hän tuli julkisuuteen vuonna 2012 presidenttiehdokas Pekka Haaviston puolisona. Ammatiltaan hän on meikkaaja-kampaaja.
Koulutus ja ura
Flores on kouluttautunut Isossa-Britanniassa stuertiksi Ryanairilla sekä Suomessa media-assistentiksi Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omniassa ja vaatesuunnittelijaksi Helsinki Design Schoolissa. Hänet palkittiin Omniassa Vuoden 2022 aikuisopiskelijana. Suomessa hän on työskennellyt parturi-kampaajana eri tv-tuotannoissa ja esiintynyt useissa tv-ohjelmissa ja elokuvissa.
Vuodesta 2019 Antonio Flores on työskennellyt kansainvälisissä elokuvatuotannoissa hius- ja meikkitaitelijana, ja hänellä on ollut myös sivurooleja elokuvissa.
Muuta
Antonio Flores kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa syksyllä 2012 tanssiparinaan Disa Kortelainen. Pari sijoittui kisassa toiseksi.
Keväällä 2022 hän osallistui Olen Julkkis - Päästäkää Minut Pois! -tv-ohjelmaan, joka kuvattiin Argentiinassa.
Syksyllä 2022 kuvatussa Farmi Suomi -ohjelmassa Flores kilpaili yhdessä 12 muun kilpailijan kanssa Pieksämäellä sijaitsevalla maatilalla.
Yksityiselämä
Antonio Flores on ollut rekisteröidyssä parisuhteessa suomalaisen poliitikon Pekka Haaviston kanssa vuodesta 2002.
Hän oli mukana aktiivisesti Haaviston presidenttikampanjoissa vuosina 2012 ja 2018.
Merten gorilla
Merten gorilla on vuonna 2014 julkaistu ruotsalaisen Jakob Wegeliuksen kirjoittama nuortenromaani. Romaani voitti vuonna 2014 August-palkinnon parhaasta lasten- tai nuortenkirjasta. Kirja kertoo Sally Jones -nimisestä gorillasta, joka toimii suomalaisen merikapteeni Henry Koskelan konemiehenä Hudson Queen -nimisellä höyrylaivalla.
Ensimmäinen osa
Sally Jones -niminen gorilla ja hänen suomalainen isäntänsä Henry Koskela ovat saaneet Lontoosta lastillisen säilykepurkkeja kuljetettavaksi Azoreille, kun heidän laivansa Hudson Queen törmää valaaseen. Laivan peräsin vahingoittuu, jolloin Sally Jonesin ja kapteeni Koskelan täytyy mennä Lissaboniin korjauttamaan se. Peräsimen korjautettuaan he saavat Alphonse Morro -nimiseltä mieheltä tehtäväksi hakea lastillisen kaakeleita Agiere-nimisestä paikasta.
Koskela ja Sally Jones seilaavat Agiereen, jossa he tapaavat Papa Monforten. Papa Monforte tuo kaakelilaatikot paikalle, mutta kun Koskela pyytää saada nähdä kaakelit, Papa Monforte miehineen ryhtyy uhkailemaan heitä aseilla. Aseilla uhattuina Sally Jones ja Koskela lastaavat laatikot alukseensa, mutta yrittäessään lähtöä he törmäävät kariin. Laiva uppoaa, jolloin selviää, että laatikoiden sisältönä ei ole kaakeleita vaan tuliaseita.
Papa Monforte miehineen pääsee pakenemaan. Sally Jones ja Koskela palaavat Lissaboniin, jossa he yrittävät tehdä asiasta ilmoituksen poliisille. Matkalla poliisiasemalle he kuitenkin tapaavat Alphonse Morron, joka ryhtyy uhkaamaan heitä aseella. Morro kuitenkin pelästyy ja lähtee pakenemaan, jolloin hän putoaa vahingossa laiturilta veteen. Sally Jones ottaa Morrolta pudonneen medaljongin itselleen. Äkkiä Garretta-niminen komisario pidättää Koskelan epäiltynä Morron murhasta, jolloin kaupunkilaiset alkavat vainota Sally Jonesia "murhaajan apinana". Nainen nimeltä Ana Molina kuitenkin alkaa tarjota Sally Jonesille ruokaa ja tarjoaa tälle yösijan kotoaan. Kun selviää, että Koskela on tuomittu 25 vuodeksi vankeuteen Morron murhasta, Sally Jones vaipuu toivottomaan tilaan.
Ana Molina laulaa iltaisin fado-musiikkia ja hänen naapurinsa signor Fidardo säestää häntä eri soittimilla. Signor Fidardolla on oma verstas, jossa hän valmistaa harmonikkoja. Fidardo yrittää suostutella Anaa esiintymään kauniilla laulullaan, mutta Ana ei suostu sen vuoksi, että hänen miesystävänsä Jorge ei salli sitä. Joinakin iltoina Jorge tulee Anan luo syömään ja Sally Jones huomaa pian, että mies pahoinpitelee Anaa.
Sally Jones pääsee töihin signor Fidardon verstaalle. Signor Fidardo ei aluksi pidä apinasta, mutta pikku hiljaa hän muuttuu lempeämmäksi tätä kohtaan. Eräänä iltana Sally Jones onnistuu pelästyttämään Anan miesystävän Jorgen tämän luullessa apinaa ihmissudeksi. Jorge ei enää palaa Anan luo, jolloin Ana muuttuu surulliseksi. Fidardo yrittää edelleen suostutella Anaa esiintymään ja lopulta tämä lupautuu laulamaan signor Fidardon säestämänä hautajaismessussa.
Sally Jones löytää Prazeresin hautausmaalta Elisa Gomez -nimisen naisen haudan. Hänelle selviää, että Elisa oli Alphonse Morron kihlattu ennen kuin hän kuoli 23-vuotiaana anarkistien pommi-iskussa. Samaan aikaan Ana Molina alkaa esiintyä lauantai-iltoina Tamarind-nimisessä ravintolassa. Anan esiintymiset ovat suosittuja ja yleisöä kerääntyy paikalle aina vain enemmän. Hieman myöhemmin Prazeresin hautausmaalle saapuu Kaukoidästä kirjekuori, joka sisältää 10 puntaa ja kirjeen joka sanoo, että rahat on käytettävä Elisa Gomezin haudan ylläpitoon. Sally Jones pitää kirjettä todisteena siitä, että Alphonse Morro on edelleen elossa.
Ana Molina saa idean siitä, että he lähettäisivät Kaukoidän suurimpiin satamakaupunkeihin lappuja, joihin kirjoitettaisiin Alphonse Morron medaljonkiin kirjoitettu runo ja heidän osoitteensa. Anan mielestä Morro ymmärtäisi palata takaisin Lissaboniin runon nähdessään. Niin he painavat signor Fidardon ystävän kirjapainon kautta 2000 lappua, jotka he lähettävät merimiesten mukana Kaukoitään.
Eräänä päivänä Lissabonin rikkaimpiin aatelisiin kuuluva varakreivi de Oliveira pyytää Ana Molinaa esiintymään São Carlosin oopperatalolla. Sally Jones lähtee konserttiin yhdessä signor Fidardon kanssa, mutta ilta saa yllättävän käänteen, kun Sally Jones näkee katolisen piispan virka-asuun pukeutuneen Papa Monforten São Carlosissa.
Kohtaamisesta huolimatta konsertti on menestys ja Analle tarjotaan levytyssopimusta. Muutamaa päivää myöhemmin signor Fidardo kuitenkin saa kirjeen Lissabonin piispalta Rodrigo de Sousalta, joka pyytää häntä kunnostamaan São Vicente de Foran kirkon urut. Kun Fidardo käy piispan luona neuvottelemassa asiasta, piispa sanoo, että Fidardo voi kunnostaa urut jos hän luopuu Sally Jonesista. Signor Fidarno oli kieltäytynyt tarjouksesta. Kun Signor Fidardon kertoo asiasta Analle, Sally Jones tajuaa, että Papa Monforte ja piispa de Sousa ovat sama henkilö.
Seuraavana aamuna poliisit tulevat hakemaan Sally Jonesia mukanaan terveysviraston päätös, jonka mukaan apina täytyy ottaa huostaan. Sally Jones pakenee ja päättää lähteä etsimään Alphonse Morroa Kaukoidästä. Sally Jonesin piileskellessä O Pelicano -nimisen kuppilan kellarissa signor Fidardo tuo hänelle kirjeen Prazeresin hautausmaalta. Kirje sisältää lisää Elisa Gomezin haudan ylläpitoon käytettävää rahaa ja postileimasta näkyy, että kirje on postitettu Cochinista.
Toinen osa
Sally Jones liittyy Bombayyn kulkevan irlantilaisen laivan miehistöön. Aleksandriassa laivan kyytiin lastataan kolmikyttyräinen kameli, joka kuuluu toimittaa lahjaksi Bhapurin maharadžalle. Kameli kuitenkin sairastuu matkalla, jolloin kolmas kyttyrä luhistuu eikä kamelia voida sen vuoksi toimittaa maharadžalle. Yksi laivan miehistön jäsen kuitenkin kaappaa Sally Jonesin ja myy tämän suurella rahalla korvaavaksi lahjaksi Bhapuriin.
Sally Jones viedään laivalla vangittuna Karachiin ja sieltä junalla Bhapuriin. Bhapurissa maharadža tekee Sally Jonesista kamariadjutantin ja antaa tälle tehtäväksi mennä päivittäin zenanaan (maharadžan vaimojen alueelle) vakoilemaan hänen äitinsä Maji Sahiban tekemisiä. Maharadža innostuu lentämisestä ja ostaa itselleen yksityiskoneen. Sally Jones pääsee mukaan maharadžan lentoretkille. Sally Jones löytää maharadžan levykokoelmista Ana Molinan levytyksen ja soittaa sitä innoissaan maharadžalle. Maharadža ihastuu Ana Molinan ääneen ja päättää kutsua tämän Portugalista Intiaan. Kun Ana Molina saapuu Bhapuriin, hän näkee Sally Jonesin ja yhdessä he suostuttelevat maharadžan viemään heidän Cochiniin.
Cochinissa Sally Jones etsii Alphonse Morroa ja saa kuulla, että Morro on majaillut kaupungissa. Hänelle kuitenkin selviää, että Morro lähti takaisin Portugaliin sairastuttuaan malariaan. Ana Molina haluaa viedä Sally Jonesin takaisin Lissaboniin, mutta maharadža ei salli tätä. Lopulta maharadža kuitenkin myöntyy huomattuaan miten paljon apina haluaa palata kotiinsa. Maharadža maksaa Anan ja Sally Jonesin laivamatkan ja niin he lähtevät kolmen viikon merimatkalle kohti Portugalia.
Kolmas osa
Tapausta seuraa poliisitutkinta, jonka seurauksena Henry Koskela vapautetaan vankilasta ja komisario Garretta etsintäkuulutetaan epäiltynä Alphonse Morron murhasta. Alphonse Morron kirjoittamasta kirjeestä selviää, että Morro kuului monarkistiseen liikkeeseen, jonka tarkoituksena oli palauttaa kuningas Emanuel II takaisin Portugalin valtaistuimelle vuoden 1910 vallankumouksen jälkeen. Monet korkeassa asemassa olevat ihmiset kuuluivat samaan liikkeeseen, kuten piispa de Sousa ja komisario Garretta. Liikkeen tarkoitus oli suorittaa aseellinen vallanvaihto ja tuoda vanha kuningas takaisin maanpaostaan Englannista. Vallankaappaus oli kuitenkin epäonnistunut ja nyt kaikki oli tuotu päivänvaloon. Piispa de Sousa pakenee Vatikaanivaltioon paavin suojelukseen ja useita juonessa mukana olleita pidätetään. Kirjan lopussa Sally Jones ja Henry Koskela palaavat Hudson Queenille ja kunnostavat laivan rungon. He uittavat aluksen Lissaboniin, jossa he jatkavat aluksen kunnostamista.
Palkinnot
Merten gorilla voitti vuonna 2014 August-palkinnon parhaasta lasten- ja nuortenkirjasta. Kirjalle myönnettiin vuonna 2015 myös Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjapalkinto.
Lykopeeni
Lykopeeni on muun muassa tomaatin punainen väriaine, joka kuuluu karotenoidien ryhmään. Se kuuluu rakenteeltaan hiilivetykarotenoideihin. Muita samaan ryhmään kuuluvia yhdisteitä ovat alfa- ja beetakaroteeni. Toisin kuin monet muut karotenoidit, lykopeeni ei toimi elimistössä A-vitamiinin esiasteena. Runsaan lykopeenin saannin on useissa tutkimuksissa todettu suojaavan syöpä-, sydän- ja verisuonitaudeilta. Lykopeenin lähteitä ovat tomaatti, vesimeloni, verigreippi ja ruusunmarja. Muiden karotenoidien tapaan lykopeeni imeytyy parhaiten käsitellyistä elintarvikkeista. Jauhaminen ja kypsennys lisäävät imeytymistä merkittävästi. Tuoretta tomaattia parempia lykopeenin lähteitä ovatkin esimerkiksi tomaattisose, ketsuppi, tomaattimehu tai vaikkapa tomaattinen pastakastike.
Lykopeenin kemiallinen kaava on C40H56, moolimassa 536,87 g/mol, sulamispiste 172–173 °C ja CAS-numero 502-65-8.
Lykopeenia käytetään elintarvikkeiden väriaineena E-koodilla E 160d. Sitä voidaan valmistaa keinotekoisesti tai uuttamalla tomaatteja.
Jupiler Pro League
Jupiler Pro League eli Eerste klasse on Belgian korkein jalkapallon mestaruussarjataso. Vuonna 1895 perustetun pääsarjan pääsponsori on panimoyhtiö InBev, jonka olutmerkistä Jupiler tulee sarjan nimi. RSC Anderlecht on liigan menestynein joukkue 34 mestaruudellaan, Club Bruggella on 16 mestaruutta, R. Union Saint-Gilloisella 11 ja R. Standard de Liègella 10.
Liigassa on 18 joukkuetta ja kauden aikana on 36 ottelupäivää. Pelit sijoittuvat elo–toukokuun välille. Kaudesta 1995–1996 asti ottelun voittaja on saanut kolme pistettä ja tasapelistä on tullut yksi piste kummallekin. Kauden päätyttyä sarjataulukon viimeisenä oleva putoaa 1. divisioonaan ja 1. divisioonan voittaja nousee liigaan. Kaudesta 2005–2006 asti sarjataulukon sijalla 17 oleva joukkue karsii sarjapaikastaan kolmea 1. divisioonan joukkuetta vastaan. "Pudotuspelien" voittaja pääsee liigaan. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigan lohkovaiheeseen, toiseksi tullut joutuu pelaamaan karsintakierroksia Mestarien liigaan päästäkseen. Kolmanneksi sijoittunut pääsee Eurooppa-liigaan. Jos Belgian Cupin voittaja on sijoittunut liigassa kolmen parhaan joukkoon, pääsee cupin loppuottelun hävinnyt osapuoli Eurooppa-liigaan. Jos loppuottelun hävinnytkin on jo varmistanut paikkansa eurokentillä, pääsee liigan neljänneksi sijoittunut joukkue Eurooppa-liigaan.
Maalikuninkaat
Listassa on viime vuosien Jupiler-liigan maalikuninkaat.
Lindy Boggs
thumb|Lindy Boggs Marie Corinne Morrison Claiborne Boggs eli Lindy Boggs (13. maaliskuuta 1916 Pointe Coupee Parish, Louisiana – 27. heinäkuuta 2013 Chevy Chase, Maryland ) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja diplomaatti. Hänen miehensä oli poliitikko Hale Boggs, joka katosi Alaskassa vuonna 1972.
Boggs istui vuosina 1973–1991 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Louisianan 2. vaalipiiristä. Hän toimi vuosina 1997–2001 Bill Clintonin nimittämänä Yhdysvaltain suurlähettiläänä Vatikaanivaltioon.
Boggsin talo kärsi vahinkoja Hurrikaani Katrinan iskettyä New Orleansiin vuonna 2005. Hänelle myönnettiin vuonna 2006 Congressional Distinguished Service Award.
Blominmäen jätevedenpuhdistamo
Blominmäen jätevedenpuhdistamo on Espoon Blominmäessä Espoonkartanon kaupunginosassa rakenteilla oleva jätevedenpuhdistamo. Sen on määrä valmistua vuonna 2022. Kyseessä on Helsingin seudun ympäristöpalveluiden kaikkien aikojen kallein investointi, jonka hinta voi olla jopa 392 miljoonaa euroa. Pääkaupunkiseudun infrahankkeista se on kallein heti Länsimetron jatkeen jälkeen.
Jätevedenpuhdistamon on määrä puhdistaa jätevedet, jotka tulevat 400 000 asukasta käsittävältä alueelta Espoosta, Kauniaisista, Vihdistä, Siuntiosta ja Länsi-Vantaalta. Tulevaisuudessa tämä alue voi laajeta niin, että kyse olisi miljoonan asukkaan jätevesistä.
Laitoksen tekniikka on samaa kuin monessa muussa suomalaisessa laitoksessa, ja sen toimivuus tunnetaan. Myös uutta tekniikkaa on käytössä puhdistusprosessin loppupäässä, missä fosforin puhdistusta tehostetaan kiekkopuhdistuksella. Tällä tekniikalla sanotaan saatavan 96 prosenttia fosforista puhdistettua. Myös typpi saadaan pois 90-prosenttisesti. Laitos myös tuottaa lietettä ja biokaasua, joista viimemainitun avulla laitos pidetään lämpimänä omavaraisesti. Laitos on mahdollisesti omavarainen myös sähkön suhteen.
Liete mädätetään 35 asteen lämpötilassa. Mädättämissammioita on neljä, ja ne on louhittu kallioon. Sammioiden korkeus on 25 metriä ja vetoisuus 6 000 kuutiota. Potkuri sekoittaa lietettä, jotta prosessi edistyisi hyvin. Valmista lietteestä tulee 3–4 viikossa, jonka jälkeen se kuljetetaan Ämmässuon kaatopaikka-alueelle kompostoitumaan. Kuivatetun lietteen määrä tulee olemaan 25 000 tonnia vuodessa. Lietteestä eroteltu neste puhdistetaan Blominmäessä erikseen. Hajuhaittojen minimoimiseksi laitoksen piippu tulee kohoamaan sadan metrin korkeuteen.
Aura (kalenteri)
Aura-kalenteri oli vuosina 1817–1818 ilmestynyt suomalainen julkaisu, joka oli yksi Suomen ensimmäisiä aikakauslehtiä. Lehti oli osa niin sanottua Turun romantiikkaa. Lehti pyrki edistämään valistusajattelua, totuutta ja taiteita, sekä myös suomalaista kansallisuusaatetta, kuten suomen kielen tutkimista ja suomalaisen kansanrunouden kokoamista. Lehteä toimitti muun muassa J. J. Tengström.
Intel 80386
thumb|Intel 80386DX Intel 80386 on Intelin valmistama mikroprosessori. Prosessoria käytettiin useiden henkilökohtaisten tietokoneiden suorittimena vuosina 1986–1994. Kehitysvaiheidensa aikana suorittimen koodinimi oli yksinkertaisesti P3 – kolmannen sukupolven suoritin x86-suoritinperheessä, mutta useimmiten käytettiin viittausta i386. Intelin suunnittelema ja valmistama i386-suoritin julkaistiin vuoden 1985 lokakuussa. Intel päätti olla valmistamatta piiriä ennen sitä, sillä tuotantokulut olisivat olleet liian korkeat. Ensimmäiset toimivat suorittimet toimitettiin asiakkaille vuonna 1986. Emolevyt 386-pohjaisille ratkaisuille olivat hyvin monimutkaisia ja kalliita valmistaa, mutta hinnat laskivat markkinoiden omaksuessa 386:n.
Suoritin oli merkittävä edistysaskel suoritinperheessä, joka alkoi Intel 8086:sta. 80386:n edeltäjä oli 16-bittinen Intel 80286. 80386 sisälsi 32-bittiset rekisterit ja käskyt. 80386 sisälsi muistinhallintayksikön virtuaalimuistin käsittelyyn, jota useat käyttöjärjestelmät käyttävät.
Myöhemmin Intel esitteli 80386SX:n, joka oli halvempi versio i386:sta. SX-mallissa ulkoinen dataväylä oli 16-bittinen ja ulkoinen osoiteväylä oli 24-bittinen. Alkuperäinen 80386 nimettiin samaan aikaan 80386DX:ksi epäselvyyksien välttämiseksi. Kummassakaan versiossa ei ollut mukana matematiikkasuoritinta (80387), vaan se täytyi liittää emolevylle erikseen.
80386SL-mallissa oli ohjain ulkoisesti asennettavalle välimuistille. SL-mallissa oli 16-bittinen ulkoinen dataväylä ja 24-bittinen ulkoinen osoiteväylä. 80386:n rinnalle voitiin asentaa 82385-ohjain välimuistille.
80386 oli tärkeä myös sen takia, että se oli ensimmäinen suoritin, jota valmisti vain yksi yritys. Tämän takia Intel pystyi kontrolloimaan suorittimen valmistusta tarkasti, mikä johti myöhemmin kasvaneisiin voittoihin. Useiden oikeustapausten jälkeen AMD kuitenkin esitteli yhteensopivan Am386-suorittimen maaliskuussa 1991 ja myöhemmin Cyrix toi markkinoille oman Cyrix Cx486-mallinsa, josta julkaistiin erilliset 80386SX:n ja 80386DX:n kanssa yhteensopivat mallit.
Avaruuslennoilla
Prosessoria käyttäviä "kaupan hyllyltä ostettuja" IBM ThinkPad -tietokoneita käytettiin sukkulaohjelmassa tietokoneina ja Kansainvälisellä avaruusasemalla ne ovat yhä käytössä (2011).
Phyllis Satterthwaite
thumb|Phyllis Satterthwaite vuonna 1914. Phyllis Helen Satterthwaite (26. tammikuuta 1889 – 20. tammikuuta 1962 Westminster) oli brittiläinen tennispelaaja.
Satterthwaite osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1924. Hän pääsi tuolloin kolmannelle kierrokselle asti ja oli jaetulla yhdeksännellä sijalla, mutta kuitenkin hävisi jo ensimmäisen ottelunsa päästyään kahden ensimmäisen kierroksen läpi pelaamatta. Helen Wills, joka kaatoi Satterthwaiten, voitti lopulta koko turnauksen.
Soveltava kinesiologia
thumb|160px|Kinesiologi (oik.) diagnosoi koehenkilön aivopuoliskodominanssin niin sanotulla lihasvastustestillä. Soveltavan kinesiologia on pseudotieteeksi luokiteltava tutkimusala, jonka tarkoitus on ihmisen hyvinvoinnin edistäminen erilaisin menetelmin. Tunnetuimmat menetelmät ovat Brain Gym -aivojumppa ja Touch for Health (TFH), joka kertoo, miten energiankierto kehossa toimii. TFH:n mukaan lihakset ovat yhteydessä meridiaaneihin, jotka toimivat jonkinlaisina energiakanavina.
Tausta
Soveltavan kinesiologian perusti kiropraktiikan tohtori George Goodheart Jr. 1960-luvulla yhdisteltyään heikkojen lihasten etsintää ja heikkojen lihasten vahvistamistekniikoita. Soveltavaa kinesiologiaa ei tule sekoittaa varsinaiseen kinesiologiaan.
Nykyisin soveltava kinesiologia on maailmanlaajuinen uskomushoitoihin keskittyvä new age -liike, jonka monissa menetelmissä, kuten Hyperton-X ja Touch for Health (TFH) yhdistellään perinteistä kiinalaista lääketiedettä vapaaseen tulkintaan nykytieteen neurologiasta. Lisäksi elementtejä on lukuisista muista uskomushoidoista, esimerkiksi homeopatiasta, aromaterapiasta ja vyöhyketerapiasta.
Soveltava kinesiologia on ihmisen henkisen ja fyysisen hyvinvoinnin parantamiseen ja ihmisen kokonaisvaltaisen tasapainon saavuttamiseen pyrkivä menetelmä, jonka tunnusmerkkinä on energeettinen lihastarkistus. Tämä lihastarkastus tehdään painamalla kevyesti potilaan vaakatasossa olevan vasemman käden rannetta samaan aikaan, kun oikean käden huomio ohjataan diagnosoitavaan asiaan, esimerkiksi allergian aiheuttajaan tai hallitsevaan silmään, korvaan tai aivopuoliskoon. Kinesiologi tai kiropraktikko tekee diagnoosin sen perusteella, miten tehokkaasti lihas tuntuu lukkiutuvan vastustamaan sille kohdistettua painoa.Tämä menetelmä on kinesiologiassa eräänlainen totuudenpaljastin, jolla voidaan testata käytännössä mitä tahansa, mutta psykologien mukaan se perustuu diagnoosin tekijän ja potilaan ennakko-odotuksiin. Sokkotestissä menetelmän on huomattu antavan mielivaltaisia tuloksia.
Skeptikot ja soveltava kinesiologia
Skeptikko James Randi testasi Isossa-Britanniassa vuonna 1991 esitetyssä tv-sarjassaan James Randi Psychic Investigator soveltavan kinesiologian lihastestin luotettavuutta. Hänen vieraanaan oli Ison-Britannian kuuluisin kristalliparantaja Soozi Holbeche, joka käytti menetelmää paljastaakseen, miten koehenkilön vasemman käsivarren lihas reagoi oikeassa kädessä pideltyyn parantavaan kristalliin. Sokkotestissä Holbeche valitsi kristallin sijaan rotanmyrkyn parantavaksi aineeksi.
Vuonna 2007 Randi haastoi lihastestin puolesta puhuvan amerikkalaispsykiatri ja spiritualisti David Hawkinsin osoittamaan testin toimivuuden valvotuissa olosuhteissa. Hawkins saisi miljoonan dollarin palkinnon, mikäli onnistuisi tehtävässä. Hawkins on kieltäytynyt perustellen, että kuka tahansa, joka on tutkinut lihastestiä ja väittää, ettei kyseessä ole täydellinen totuudenpaljastin, on joko itse epärehellinen tai käyttänyt tutkimuksessaan epärehellistä koehenkilöä.
Suomen kinesiologiayhdistys ry, joka on Suomen merkittävin soveltavaa kinesiologiaa edistävä taho, sai Skepsis ry:n jakaman Huuhaa-palkinnon vuonna 2007. Palkinnon perusteena oli "valetieteellisten menetelmien onnistunut levittäminen suomalaisille kasvattajille". Jakoperusteissa huomautettiin myös, että yhdistys hakee uskottavuutta käyttämällä menetelmistään nimeä "kinesiologia", joka on todellisuudessa ihmisen liikkumisen fysiologiaa ja mekaniikkaa tutkiva tieteenala.
Kriittisiä lähteitä
Kinesiologie
Rantanplan (televisiosarja)
Rantanplan on ranskalainen Xilam Animation -studion valmistama animaatiosarja, joka kertoo Lucky Luke -sarjakuvissa esiintyvästä lännen tyhmimmästä koirasta, Rantanplanista. Sarjaa esitettiin Ranskassa vuosina 2006–2007. Rantanplania ääninäytteli François Morel ja muina ääninä kuultiin muun muassa Jean-Claude Donda, Patrick Guillemin sekä Jean-François Aupied.
Sarjaa seurasi Daltonin veljesten oma animaatiosarja sekä Lucky Luke – Lähde länteen! -elokuva.
Hu Binyuan
Hu Binyuan (s. 7. marraskuuta 1977 Shanghai) on kiinalainen haulikkoampuja.
Hu Binyuan on saavuttanut urallaan useita mitaleita MM-kilpailuista kaksoistrapissa. Kirkkaimpia niistä ovat joukkuemaailmanmestaruus Lonatosta 2005, sekä henkilökohtaiset hopeat Zagrebissa 2006 ja Nikosiassa 2007
Hu sijoittui olympiapronssille Pekingissä 2008 tuloksella 184. Hän hävisi voittajalle Walton Ellerille kuudella kiekolla.
A. B. C. Sibthorpe
Aaron Belisarius Cosmo Sibthorpe (183?–1916) oli 1800-luvun afrikkalainen historioitsija. Hän julkaisi kirjat History of Sierra Leone ja Geography of Sierra Leone vuonna 1868.
Isokudu
pienoiskuva|Uros [[Krugerin luonnonpuistossa Etelä-Afrikassa]] Isokudu (Tragelaphus strepsiceros) on nautaeläinlaji. Sen ruumis on 225–250 cm:n pituinen, säkäkordeudeltaan 1–1,5 metriä, ja se painaa 250–327 kg joskin naaraat ovat hieman pienempiä ja kevyempiä
Isokudun elinaluetta on itäinen ja eteläinen Afrikka, joskin lajia tavataan myös mantereen eteläosissa saarekemaisesti levinneenä. Vaikka levinneisyysalue on laaja kudut ovat levittäytyneet alueille harvasti johtuen elinalueen pienenemisestä, metsien hakkuista ja metsästyksestä.
Ulkonäkö
Isokudujen ruumis on kapea ja pienehkö ja sillä on pitkät jalat. Turkin väri voi vaihdella ruskean-/sinisenharmaasta punaruskeaan. Ruumista koristavat 4–12 pystysuuntaista valkoista viirua. Pää on yleensä hieman ruumista tummempivärinen ja siinä on pieni V-muotoinen laikku silmien välissä.
Urokset tapaavat olla naaraita suurempia ja niiden kurkussa on usein harja. Uroksilla on myös metrin pituiset, kaksi ja puoli kierrosta tekevät, sarvet. Sarvet alkavat kasvaa vasta uroksen saavuttaessa 6–12 kuukauden iän ja saavuttavat täyden mittansa vasta kuuden vuoden iässä.
Levinneisyys ja ravinto
Päivän aikana, erityisesti kuumina päivinä, isokudut yleensä lepäävät ja siirtyvät metsäisille alueille suojaan. Ne syövät ja juovat aikaisin aamulla ja myöhään iltapäivällä juoden vettä vesikuopista tai saaden nesteen vesipitoisista mukuloista ja juurista. Kudut elävät normaalisti yhdellä alueella mutta kuivuuden aikana ne voivat vaeltaa pitkiäkin matkoja.
Saalistajat
Saalistajat koostuvat lähinnä leijonista, leopardeista ja hyeenakoirista. Isokuduja saalistavat joskus myös simpanssit mutta ne tyytyvät hyökkäämään heikompien naaraiden ja vasikoiden kimppuun. Lauman joutuessa hyökkäyksen kohteeksi täysikasvuinen kudu varoittaa ääntelemällä muuta laumaa. Ketteryydestään huolimatta isokudut eivät ole tarpeeksi nopeita tai tarpeeksi kestäviä välttämään pääsaalistajiaan. Juoksun sijaan ne pyrkivätkin loikkimaan metsämaastossa, jossa saalistajilla on vaikeampaa liikkua.
Lisääntyminen
Isokudut saavuttavat lisääntymiskyvyn 1–2 vuoden iässä. Kiima-aika ajoittuu sadekauden loppuun joka voi vaihdella hieman riippuen elinalueesta. Tiineys kestää noin 240 päivää (8 kuukautta). Vasikat syntyvät helmi-maaliskuun vaihteessa jolloin ruoho on yleensä pisimmillään ja tuuheimmillaan.
Jälkikasvu
Vasikoita syntyy yleensä yksi, mutta joskus myös kaksi. Aluksi vasikka odottaa äidin ruokkimisen aloittamista mutta myöhemmin se muuttuu vaativammaksi maitoa halutessaan, muutaman kuukauden iässä maidon vaatiminen voi muuttua jopa aggressiiviseksi. Ensimmäiset kaksi elinviikkoa naaras ja vasikka pysyvät piilossa saalistajien ulottumattomissa. Tämän jälkeen ne liikkuvat neljä tai viisi viikkoa lauman kanssa vain päivisin. Urosvasikat tulevat itsenäisiksi noin kuuden kuukauden iässä.
Isokudu ja ihminen
Isokudut ovat sekä hyötyneet että kärsineet kanssakäymisestä ihmisen kanssa. Niitä on metsästetty, sillä ne ovat helppoja kohteita käytöksestään johtuen; ne kääntyvät katsomaan taakseen ja pysähtyvät suojautumisen jälkeen. Ihmiset ovat lisäksi tuhonneet niiden metsäisiä elinalueita. Ihmisestä on kuitenkin ollut hyötyäkin,erityisesti kaivoista ja peltomaasta, niin että isokudu on voinut levitä alueille, jotka ovat olleet aikaisemmin liian kuivia.
Luettelo Alavuden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Alavuden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Alavuden kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Alavuteen on liitetty Töysän kunta.
Chambordin linna
pienoiskuva|Chambordin linna Chambordin linna (ransk. Château de Chambord) on Chambordissa, Loir-et-Cherissä sijaitseva linna. Se on tunnetuimpia ranskalaista renessanssiarkkitehtuuria edustavista linnoista, ja suurin Loiren alueen linnoista.
Chambordin linna on rakennettu vuosina 1519–47. Linna edustaa siirtymävaihetta, jolloin linnat alkoivat muuttua keskiaikaisista linnoituksista ylhäisön ylellisiksi palatsimaisiksi asunnoiksi, joita kutsuttiin nimellä châteaux de plaisance. Chambordin linnan rakennutti Ranskan kuningas Frans I, ja se rakennettiin alun perin kuninkaan metsästysmajaksi. Frans I ei kuitenkaan ehtinyt nähdä linnaa valmiina, sillä hän kuoli heinäkuussa 1547.
Chambordin linnan alkuperäiset piirustukset laati Domenico da Cortona, mutta suunnitelmat muuttuivat huomattavasti pitkän rakennusajan kuluessa. Linna on erityisen kuuluisa kaksoiskierreportaistaan.
Glenveagh’n kansallispuisto
thumb|Lough Glenn
Dhoom 3
Dhoom 3 on vuonna 2013 ilmestynyt intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Vijay Krishna Acharya ja tuottanut Aditya Chopra. Se on kolmas osa Dhoom-elokuvasarjassa. Pääosia näyttelevät Aamir Khan, Katrina Kaif, Abhishek Bachchan ja Uday Chopra.
Glenveagh’n kansallispuisto
Glenveagh’n kansallispuisto on yksi Irlannin kuudesta kansallispuistosta. Se sijaitsee Donegalin kreivikunnassa saaren luoteiskärjessä. Puiston 16 000 hehtaarin alue kostuu kolmesta osasta: Derryveagh’n vuorista, Crocknafarragh’n seudun kvartsikukkuloista ja Lough Barran, Meenachullionin ja Crockastollerin turvemaista.
Dhoom 3
Dhoom 3 sai ensi-iltansa 20. joulukuuta 2013 ja se rikkoi nopeasti monia ennätyksiä Intiassa ja ulkomailla. Se rikkoi Chennai Expressin (2013) ennätyksen kaikkien aikojen eniten tuottaneena hindielokuvana.
Glenveagh’n kansallispuisto
Karuilla vuorenhuipuilla on vain vähän luontoa. Niiden eläimistöön kuuluvat muun muassa rusakko ja kapustarinta, joka on nykyisin harvinainen muualla Irlannissa. Maakotkat hävisivät Irlannista vuonna 1912 ja niiden pesintää puistossa alettiin tukea vuonna 2001.
Schmidt-reaktio
thumb|250px|Yleiset esimerkiksi karboksyylihappojen ja ketonien Schmidt-reaktioista Schmidt-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa atsidi-ioni reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa happamissa olosuhteissa. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta. Karboksyylihapoista muodostuu amiineja, aldehydeistä nitriilejä ja ketoneista amideja. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemisti Karl Friedrich Schmidt vuonna 1924 valmistettuaan näin bentsofenonista ja vetyatsidista bentsanilidia. Reaktio on nimetty hänen mukaansa.
Reagenssit ja mekanismi
Schmidt-reaktio tapahtuu helposti useille karboksyylihapoille ja ketoneille ja huonommin aldehydeille. Alifaattiset ja alisykliset karbonyyliyhdisteet reagoivat aromaattisia yhdisteitä herkemmin. Rengasrakenteisista ketoneista muodostuu rengasrakenteisia amideja eli laktaameja. Reaktio voidaan suorittaa myös molekyylinsisäisesti, jolloin tuotteessa on kahden renkaan muodostama fuusioitunut rakenne. Alun perin reaktiossa käytettiin vetyatsidia. Vetyatsidi on kuitenkin erittäin myrkyllistä ja räjähdysherkkää. Tämän vuoksi nykyään käytetään muita yhdisteitä, esimerkiksi natriumatsidia, joista muodostuu vetyatsidia reaktion olosuhteissa. Schmidt-reaktio vaatii voimakkaasti happaman katalyytin. Usein käytettyjä ovat muun muassa rikkihappo, polyfosforihappo, trikloorietikkahappo ja Lewis-hapot kuten alumiinikloridi.
Karboksyylihappojen ollessa lähtöaineina tapahtuu Schmidt-reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa vesimolekyylin eliminaatio hapon katalysoimana. Näin muodostuu hyvin elektrofiilinen asyliumioni. Nukleofiilinen atsidi-ioni reagoi tämän kanssa nukleofiilisessa additioreaktiolla ja muodostuu asyyliatsidi. Seuraavassa vaiheessa asyyliatsidista eliminoituu typpikaasua ja yhdiste toisiintuu isosyanaatiksi. Isosyanaatti hydrolysoituu karbamiinihapoksi. Karbamiinihappo on epästabiili ja hajoaa hiilidioksidiksi ja amiiniksi.
Aldehydien ja ketonien tapauksessa ensimmäisessä vaiheessa karbonyyliyhdisteen karbonyyliryhmän happiatomi protonoituu. Tämä lisää aldehydien ja ketonien elektrofiilisyyttä. Tätä vaihetta seuraa atsidi-ionin additio molekyyliin ja muodostuu atsidoalkoholi. Happamissa olosuhteissa tästä molekyylistä eliminoituu vettä ja muodostuu atsidoimiini, joka hajoaa typeksi ja toisiintuu nitriliumioniksi. Mikäli lähtöaineena on aldehydi luovuttaa tämä ioni protonin ja muodostuu nitriili. Ketoneista muodostuva nitriliumioni sen sijaan hydrolysoituu amidiksi.
Abba (albumi)
ABBA on ruotsalaisen Abba-yhtyeen huhtikuussa 1975 ilmestynyt kolmas studioalbumi, joka sisältää muun muassa klassikot ”Mamma Mia” ja ”SOS”. Tällä albumilla yhtye oli löytänyt tyylinsä ja luopunut ajatuksesta, jonka mukaan yhtyeen kaikki jäsenet laulaisivat yhtä paljon. Pääasiallinen vastuu lauluosuuksista oli siirtynyt yhtyeen naispuolisille jäsenille.
Albumi nousi Ruotsissa listaykköseksi pysyen sillä paikalla suurimman osan vuodesta. Todennäköisesti merkittävintä menestys oli Australiassa, missä albumi piti kärkipaikkaa kahdentoista viikon ajan. Huomattavaa on, että edellinen albumi Waterloo ei ollut noussut siellä listalle.
Kappaleista ”Mamma Mia”, ”SOS”, ”Bang-A-Boomerang” ja ”I Do, I Do, I Do, I Do, I Do” kuvattiin promovideot, jotka maksoivat yhteensä 50 000 Ruotsin kruunua.
Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Remasteroidun version bonuskappaleet
<li> <li> </ol>
Kaarlo Kramsu
Henkilötietoja
Kramsun vanhemmat olivat merimies, talonomistaja Antti Kramsu ja Brita Liisa Anglén. Tultuaan ylioppilaaksi 1874 hän opiskeli Helsingin yliopistossa filosofiaa, historiaa ja suomen kieltä kuitenkaan valmistumatta. Kramsu oli toimittajana useissa lehdissä eri paikkakunnilla, Oulun Wiikko-Sanomissa hän oli 1879, Oulun Lehdessä 1880–1881, turkulaisessa Aurassa 1885–1886, Rauman Lehdessä 1886–1889 ja porilaisessa Satakunnassa 1890–1891. Hän toimi myös Rauman kaupunginvaltuuston sihteerinä ja opettajana.
Hän sairastui henkisesti vuonna 1891. Yksinäistä, velkoja pakoilevaa ja ajoittain ryypiskelevää runoilijaa ahdisti sairaus, paralysia. Hän kuoli Kuopion Niuvanniemen mielisairaalassa 39 vuoden ikäisenä.
Kirjallinen tuotanto
Kramsu muistetaan isänmaallisista balladeistaan ja lohduttomista tunnelmarunoistaan, jotka heijastelevat tekijänsä yksinäistä ja levotonta elämää. Hänen laajin nuijasota-aiheinen runonsa on balladi Hannu Krankasta. V. A. Koskenniemi pitää Kramsun Ilkka -runoa kuuluisimpana historiallisena balladinamme. Runoilijan päälähteenä on ollut Yrjö-Koskisen Nuijasota-teos.
Eino Leino kirjoitti Kramsun runoudesta teoksessaan Suomalaisen kirjallisuuden historia seuraavasti: "'Kaarlo Kramsun runotar on synkkäpukuinen, traagillinen impi, jonka kasvoilla syvä ja totinen elämäntuska kuvastuu. Hän on kansallisuusaatteesta innostunut, mutta sekään ei tuota hänelle täyttä lohdutusta. Hän näkee senkin traagillisessa valaistuksessa. Hän näkee historiallisen ristiriidan herran ja talonpojan, samoin yleisinhimillisen ristiriidan pikkusielujen ja suurten johtajien välillä. Hänen oma tunne-elämänsä on karu, miehekäs ja yksinkertainen. Hänen sielullinen yksinäisyytensä on ääretön ja siksi seisoo hän niin yksin myös Suomen kirjallisuudessa.'" Kramsua onkin pidetty Suomen synkimpänä runoilijana.
Suomennokset
Kramsu suomensi Frederick Marryatin romaanin Merirosvo (1890).
Meghalaya
Meghalaya on Intian osavaltio maan koillisosassa Bangladeshin vastaisella rajalla. Alueen asukkaita ovat heimot, kuten khasit, garot ja jaintiat. Osavaltion valtausko on kristinusko. Suurin osa osavaltion asukkaista asuu maaseudulla. Pääkaupunki Shillong on myös osavaltion suurin kaupunki. Meghalaya oli Intian itsenäistyttyä osa Assamia. Siitä tuli oma osavaltionsa 21. tammikuuta 1972. Meghalayan asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 2 966 889.
Maantiede
thumb|vasen|Meghalayan vuoria. thumb|vasen|Metsämaisemaa Meghalayassa. Meghalayan pinta-ala on 22 429 km². Leveyttä alueella on noin 300 kilometriä ja pituutta noin 100 kilometriä. Osavaltion alue rajautuu etelässä ja lounaassa Intian Bangladeshin vastaiseen rajaan ja pohjoisessa naapuriosavaltio Assamin rajaan. Osavaltion alue koostuu vuoristoisesta ylängöstä, joka on erillinen osa Deccanin ylänköä. Garo Hills vuoret kohoavat Brahmaputrajoen laaksosta liittyen myöhemmin Khasi Hills ja Jaintia Hills-vuoriin. Osavaltion vuorten keskikorkeus vaihtelee 1 220 metristä 1 830 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vuorten kokonaisuus muodostaa pöytävuorien massiivin, jota halkovat pääasiassa itä-länsi suuntaiset harjanteet. Alueen useat joet ovat kaivertaneet vuoriin syviä laaksoja. Joista ehkä huomattavin on Umiam-Barapani. Alueella on useita vesiputouksia ja se on myös altis maanjäristyksille.
Alister Hardy
Alister Clavering Hardy (10. helmikuuta 1896 – 22. toukokuuta 1985 ) oli englantilainen meri­biologi ja meri­eko­systeemien tutkija, jonka asiantuntemus käsitti merieläimet eläinplanktonista valaisiin.
Meghalaya
Maantiede
Meghalayan sää vaihtelee korkeuden mukaan. Khasi ja Jaintia Hillsin seuduilla sää on leuto, kun taas matalampien Garo Hills -vuorten seudulla ilma on kuumempaa ja kosteampaa. Pääkaupunki Shillongissa osavaltion keskiosasta itään keskilämpötila on elokuisin keskimäärin 21–23 °C ja tammikuisin 8–10 °C. Meghalayassa vallitsee monsuuni-ilmasto ja monsuunikausi kestää toukokuusta syyskuuhun. Vuotuinen keskimääräinen sadanta on noin 2 600 mm. Sadanta vaihtelee jonkin verran paikan mukaan. Meghalayassa sijaitseva Cherrapunji on yksi maailman sateisimmista paikoista. Enimmillään sadetta on mitattu jopa 17 800 mm vuodessa.
Suuret osat Meghalayaa ovat metsien peitossa. Metsien puita ovat esimerkiksi männyt, magnoliat, intianmerantipuu ja bambut. Alueen eläimistöön lukeutuvat esimerkiksi aasiannorsu, intiantiikeri, kauriit, sambarhirvi villisiat, gauri, apinat, riikinkukko ja sarvinokat. Puuleopardi on Meghalayan tunnuseläin, pyhämaina tunnuslintu, intianjemane (Gmelina arborea) tunnuspuu ja Cypripedium calceolus tunnuskukka.
Alister Hardy
Jäätyään yliopistovirasta eläkkeelle Hardy perusti vuonna 1969 uskonnollisten kokemusten tutkimuskeskuksen.
Suojanaamioija ja taiteilija
Hardy syntyi Nottinghamissa arkkitehti Richard Hardyn ja hänen vaimonsa Elizabeth Hannah Claveringin pojaksi. Hän kävi koulua lähellä Oundle Schoolissa. Vuonna 1914 hän aikoi pyrkiä Oxfordin yliopistoon, mutta sodan puhjettua hän päättikin mennä vapaaehtoisena armeijaan, ja hänestä tehtiin camoufleur, naamiointiupseeri. Hardy kirjoitti, että häntä vetivät puoleensa sekä tiede että taide, jälkimmäinen kuitenkin enemmän. Hän piti itseään onnellisena, koska hän saattoi yhdistää molemmat.
Meghalaya
Historia
thumb|Näkymä [[Shillongin kaupunkiin.]] Meghalayan alueen varhaisesta historiasta tiedetään vain hyvin vähän. Joitakin mainintoja paikasta tehtiin ahomien ja kacharien kuningaskuntien aikaisissa lähteissä. Tuolloin alueella oli useita khasien kuningaskuntia. Britit alkoivat vaikuttaa alueella 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1827 britit solmivat sopimuksen Nonkhlaw-nimisen khasivaltion hallitsijan (syiem) kanssa rautatien rakentamiseksi tämän maiden poikki Bengalin ja Assamin välille. Sopimuksella oli kuitenkin vastustajansa, jotka alkoivat tehdä iskuja brittejä vastaan. Khasien hyökkäykset johtivat puolestaan brittien vastahyökkäyksiin. Lopulta 1830-luvulle tultaessa britit olivat alistaneet pääosan alueen heimoista. Heimojen annettiin kuitenkin pitkään hallita itseään brittien alaisuudessa brittien juuri puuttumatta sisäisiin asioihin. Shillongista tuli Assamin pääkaupunki vuonna 1874. Kaupunki kärsi mittavia tuhoja maanjäristyksessä kesäkuussa 1897.
Intian itsenäistyessä vuonna 1947 nykyisen Meghalayan alueesta tuli osa Intiaa osana Assamin aluetta. Khasien ja garojen perustamat järjestöt, kuten Khasi-Jaintia Association, Hills Union ja Garo National Conference olivat alkaneet vaatia itsehallintoa vuodesta 1946 alkaen. Sittemmin perustettiin useita poliittisia puolueita, joiden tavoitteena oli Assamista itsenäisen osavaltion luominen. Liikkeiden suosio lisääntyi etenkin vuodesta 1960, jolloin assamista tehtiin Assamin virallinen kieli. Joistakin muista Intian koillisista alueista poiketen tilanne Meghalayassa ei kuitenkaan kärjistynyt aseelliseksi liikehdinnäksi. Meghalayasta tuli ensin 2. huhtikuuta 1970 autonominen osavaltio Assamin alaisuudessa ja oma itsenäinen osavaltionsa 21. tammikuuta 1972.
Alister Hardy
Suojanaamioija ja taiteilija
Taiteilija Solomon J. Solomon valitsi Hardyn suojanaamiointityöhän, mahdollisesti sekoitettuaan hänet toiseen Hardy-nimiseen henkilöön, joka oli ammattimainen kuvataiteilija. Alister Hardyllä kuitenkin oli siinä määrin taiteellisia kykyjä, että ne riittivät sekä hänen sotilaaliseen että tieteelliseen työhönsä. Hän julkaisi New Naturalist -sarjan kirjoissaan omia piirustuksiaan, piirtämiään karttoja ja diagrammeja, valokuvia ja maalauksia. Esimerkiksi kuvataulu 2 kirjan kaloja käsittelevässä luvussa esittää Britannian vesillä esiintyviä harvinaisia kaloja oikein kuvattuina ja eloisasti. Hardyn mukaan suojanaamiointiin tarvittiin sekä taiteilijoita että taiteellisia taipumuksia omaavia tieteilijäitä, jollaisena hän mahdollisesti piti itseäänkin.
Myöhemmissä elämänsä vaiheissa Hardy matkusteli Intiassa, Sri Lankassa, Burmassa, Kambodžassa, Kiinassa ja Japanissa. Kaikissa näissä maissa hän kävi myös temppeleissä ja kuvasi niitä vesivärimaalauksissaan. Monet niistä ovat nykyisin University of Wales Trinity Saint Davidin kokoelmissa.
Meghalaya
Talous
thumb|vasen|Teeplantaaseja Meghalayassa. Maatalous muodostaa Meghalayan osavaltion talouden kulmakiven. Noin 80% osavaltion asukkaista saa pääelinkeinonsa maataloudesta. Pääasiallisia viljelykasveja alueella ovat riisi ja maissi, mutta alueella kasvatetaan myös esimerkiksi appelsiinia, sitruunaa, ananasta, guavaa, banaaneja ja muita trooppisia hedelmiä. Tärkeitä rahakasveja ovat esimerkiksi puuvilla, sinappi, juutti, peruna, mustapippuri ja betelpähkinä. Maatalouden ohella Meghalayan alueella on runsaita luonnonvarojen esiintymiä, joiden laajamittaista hyödyntämistä ei kuitenkaan olla vielä aloitettu. Osavaltion eteläosissa on kivihiili ja kalkkikiviesiintymiä. Alueella on myös esimerkiksi kvartsia, kipsiä, fosforiittia ja bauksiittia. Osavaltion alueelta kaivetaan sillimaniittia, jota käytetään korkealaatuisen keraamisen saven valmistamiseen. Meghalayassa tuotetaan sähköä vesivoiman avulla ja osavaltio on yksi harvoista Intian alueista, jossa sähköä tuotetaan käyttöä enemmän. Kuivana kautena sähköä joudutaan kuitenkin ostamaan ulkopuolelta. Osavaltion teollinen tuotanto on vain hyvin pienimuotoista.
Väestö
thumb|[[Garot|Garoja perinteisissä asuissa.]] Meghalayan asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 2 966 889. Vuoden 2001 vastaavassa laskennassa asukasluku oli 2 318 822. Meghalayan heimot muodostavat alueen asukkaiden valtaosan. Suurimmat ryhmät ovat garot osavaltion länsiosassa, khasit keskiosissa ja jaintiat itäosissa.
Vuonna 2011 79,93 % osavaltion asukkaista asui maaseudulla ja vain 20,07 % kaupungeissa. Alueen suurin kaupunki on pääkaupunki Shillong, jonka asukasluku oli 143 229. Muita kaupunkeja alueella ovat Tura, Mawlai, Nongthymmai ja Jowai. Väestötiheys Meghalayassa on 132 as./km². Meghalayan asukkaista 1 491 832 oli miehiä ja 1 475 057 naisia. Lukutaitoisuus Meghalayassa oli 74,43 %.
Alister Hardy
Eläintiede
thumb|left|[[RRS Discovery|RRS Discovery Etelämannerta ympäröivillä vesillä]]
Hardy oli eläintieteilijänä RRS Discovery -aluksella, joka vuosina 1925–1927 tutki eteläisiä napaseutuja osana Discovery Investigations -tutkimusprojektia. Tutkiessaan eläinplanktonia ja sen suhdetta saalistajiin hän tuli merinisäkkäiden kuten valaiden erikoisasiantuntijaksi. Discovery -laivalla hän suunnitteli ja myöhemmin rakensi planktonin tutkimiseksi CPR-mekanismin (Continous Plakton Recorder). Siinä kerätään näytteitä planktonista, kootaan ne silkkinauhalle ja säilötään formaliinilla. Hänen alkuunpanemiaan tutkimuksia planktonin jakautumisesta eri vesialueiden kesken ja sen yleisyydestä jatkaa SAHFOS-tutkimuslaitos (Sir Alister Hardy Foundation for Ocean Science).
Meghalaya
Väestö
Meghalayan virallisia kieliä ovat garo, khasi, jaintia ja englanti. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan khasia puhui äidinkielenään 996 733 henkilöä, garoa 936 496 ja jaintiaa 316 863. Suurin osa alueen kielistä kuuluu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Suurin osa alueen kielistä on tiibetiläis-burmalaisia kieliä. Khasit puhuvat Intian ainutta mon-khmer-kieltä
Chikugo
Chikugo on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa. Chikugossa on 49 052 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 41,85 neliökilometriä.
Meghalaya
Väestö
Vuonna 2011 kristityt muodostivat 74,59 % osavaltion väestöstä. Uskonnollisia vähemmistöjä olivat hindut (11,53 %), muslimit (4,4 %), buddhalaiset (0,33 %), sikhit (0,1 %), jainit (0,02 %) ja muut uskot (8,71 %).
Chikugo
Chikugon kaupunki perustettiin huhtikuussa 1954 yhden maaseutukaupungin ja kolmen kylän yhdistyessä, minkä jälkeen se on kasvanut muiden kuntaliitosten kautta. Kaupunki sijaitsee Chikugon tasangolla JR Kyūshūn Kagoshima-päälinjan ja Kyūshū Shinkansenin varrella. Sen etelärajalla virtaa Yabejoki.
Meghalaya
Kulttuuri
Meghalayan kulttuuri muodostuu osavaltion eri heimojen kulttuurista ja perinteestä. Khasit, jaintiat, warit ja bhoit kutsuvat itseään yhteisnimellä hynniewtrep. Garot kutsuvat itseään nimellä achik. Eri heimoilla on omat tapanasa ja kulttuurinsa, mutta yksi niitä yhdistävä piirre ovat matrilineaariset suvut.
Alister Hardy
Evoluutio
Hardy piti itseään darwinistina ja hän hylkäsi Lamarckin opin hankittujen ominaisuuksien periytymisestä. Hän kannatti teoriaa orgaanisesta valinnasta, joka tunnetaan myös Baldwinin ilmiönä. Hän kannatti myös käsitystä, että käyttäytymisen muutokset voivat olla tärkeitä evoluution kannalta.
Meghalaya
Kulttuuri
Meghalayalaisen keittiön perusraaka-aine on riisi. Sika on suosittu liha. Lihaa ja kalaa säilötään usein kuivaamaalla tai savustamalla. Etenkin monsuunikauden alussa kerätään paikallisia sieniä.
Alister Hardy
Evoluutio
Hardy käsitteli evoluutiota koskevia ajatuksiaan kirjassaan The Living Stream (1965). Sen erään luvun otsikkona oli "Biology and Telepathy", ja siinä hän selitti, että jokin telepatiaan verrattava ilmiö saattaisi vaikuttaa evoluutioon. Evoluutiobiologi Ernst Mayr piti Hardyn käsitys evoluutiosta yhtenä vitalismin muotona. Hardy arveli myös, että joillakin eläimillä olisi yhteinen "ryhmämieli", jota hän piti eräänlaisena "psykologisena jäljennöksenä lajin yksilöiden välillä". Hän pohdiskeli myös mahdollisuutta, että kaikki lajit liittyisivät toisiinsa "kosmisen mielen" välityksellä, joka saattaisi välittää evoluutiota koskevaa informaatiota paikasta toiseen ja halki aikojen.