cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janet Guthrie
13 vuoden kilpailemisen jälkeen Guthrieen otti yhteyttä pienen kilpatiimin omistaja Rolla Vollstedt, joka halusi naiskuljettajan Indianapolis 500:an. Vaikka hän oli kokenut kuljettaja, joka oli ajanut kaksi luokkavoittoa Sebringin 12 tunnin ajosta ja osallistunut Daytonan 24 tunnin ajoon, mieskuljettajat protestoivat hänen päästämistään mukaan vuoden 1976 kilpailun karsintaan väittäen häntä turvallisuusriskiksi. Osin kehnon autonsa vuoksi hän ei päässyt mukaan kilpailuun. Harjoituksissa A. J. Foyt lainasi Guthrielle vara-autoaan, ja hänen paras kierrosaikansa olisi riittänyt karsinnan läpäisemiseen.
Kilpauransa jälkeen Guthrie muutti Coloradoon ja kirjoitti omaelämäkerran Janet Guthrie: A Life at Full Throttle. Hän meni vuonna 1989 naimisiin lentäjä Warren Levinen kanssa ja jäi leskeksi vuonna 2006.
Huipputason kilpauransa lyhyydestä huolimatta Guthrie on saanut paljon tunnustusta. Hän oli yksi 72 naisesta, joista tehtiin kortti vuonna 1979 julkaistuun Supersisters-keräilykorttisarjaan. Hänen kypäränsä ja ajopukunsa ovat Smithsonian-instituutissa, ja hänet on valittu sekä International Women’s Sports Hall of Fameen että International Motorsports Hall of Fameen.
Severn River (Hudsoninlahti)
Severn River on Hudsoninlahteen laskeva joki Ontarion provinssissa Kanadassa. Alkulähteiltään Black Birch Riveriltä mitattuna joella on pituutta 982 kilometriä, ja sen valuma-alueen pinta-ala on 102 800 km², josta osa on Manitoban puolella. Joen varsinainen alkupiste on Deer Lake -järvi, josta se virtaa koilliseen Severn Lake -järveen, josta se virtaa edelleen koilliseen, laskien Hudsoninlahteen Fort Severnin kylän luona.
Kanadan alkuperäiskansojen asutuskeskukset ja reservaatit Sandy Lake, Bearskin Lake ja Fort Severn sijaitsevat joen varrella. Reservaatit muodostettiin paikkoihin, joissa turkiskaupan aikakaudella oli sijainnut kauppapaikkoja ja asutusta.
Severn Riverin sivujokia ovat McInnes, Cobham, Windigo, Makoop, Blackbear, Sachigo, Fawn ja Beaver River -joet. Sivujoista suurin on Sachigo River, jonka sivujokia ovat Wapaseese ja Beaver Stone River.
Quadra 610
Macintosh Quadra 610 ja Macintosh Centris 610 ovat Apple Computerin vuonna 1993 julkaisemia, kevyeen työasemakäyttöön suunniteltuja tietokoneita. Maaliskuussa 1993 Apple avasi uuden Centris -malliston esittelemällä Centris 610 ja 650 -tietokoneet. Myöhemmin samana vuonna Centris-mallisto yhdistettiin Quadra-mallistoon päivittämällä ja uudelleennimeämällä julkaistut Centrikset Quadriksi. Centris 610 ja Quadra 610 eroavat toisistaan suorittimiltaan. Samaa tietokonetta myytiin myös palvelinohjelmiston sisältävänä Workgroup Server 60 -palvelimena.
Tekniset tiedot
Centris 610 julkaistiin 10. maaliskuuta 1993 ja siinä oli 20 MHz:n Motorola 68LC040 -suoritin ja 8 Mt:n keskusmuisti. Lokakuussa 1993 laite nimettiin Quadra 610 :ksi ja siitä tehtiin variaatioita. Perus-Quadraan päivitettiin 25 MHz:n Motorola 68040 -suoritin, Quadra 610 8/160-mallissa oli 25 MHz:n 68LC040. Quadra 610 DOS Compatible -malli oli Quadra 610, johon oli lisätty PDS-liitäntään asennettu suoritinkortti, jossa toimi ylimääräinen 25 MHz:n 486SX-suoritin. Heinäkuussa 1994 Quadra 610 -mallit lakkautettiin Quadra 630:n ilmestyessä.
610-malleja varten suunniteltiin uusi, näytön alle sijoitettava kotelo, joka oli hyvin matala ja sai lempinimekseen "pitsalaatikko". Samaa koteloa käytettiin myöhemmin Quadra 660AV ja Power Macintosh 6100 -tietokoneissa.
Ensijulkaisunsa aikoihin Centris 610 maksoi 2520 dollaria. Laitteissa käytettiin System 7.1 -käyttöjärjestelmää.
ULEB
ULEB (lyhennelmä ranskankielisestä nimestä Union des Ligues Européennes de Basket) on eurooppalaisten koripallosarjojen yhteistyön kehittämiseen pyrkivä järjestö. Nykyään järjestöön kuuluu 15 Euroopan huippusarjaa.
Historia
Italian liiga, Espanjan liiga ja Ranskan liiga perustivat ULEB:in 25. kesäkuuta 1991 Roomassa. Ensimmäinen mukaan liittynyt sarja oli Kreikan liiga, joka tuli mukaan vuonna 1996.
Vuonna 1999 mukaan tulivat Belgian liiga, Ison-Britannian liiga ja Sveitsin liiga. Lokakuussa 2001 mukaan liittyivät Saksan liiga, Hollannin liiga sekä Puolan liiga. Vuonna 2002 Adrianmeren liiga tuli mukaan yhdessä Itävallan liigan kanssa. 2003 mukaan liittyi Liettuan liiga. 2004 Tšekin liiga liittyi mukaan ja viimeisin lisäys tuli vuonna 2005, kun Israelin liiga liittyi mukaan.
Hjalmar Saksanen
Hjalmar Aleksanteri Saksanen (9. maaliskuuta 1882 Hämeenlinna – 9. huhtikuuta 1918 Tampere) oli tamperelainen rautatieläinen, soitonjohtaja ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän työskenteli sodan alussa punakaartin tykistökoulussa tulkkina. Koulu sijaitsi tuolloin Attilan kenkätehtaan kellarissa. Saksasesta tuli Tampereen taistelun aikana tykistöpäällikkö. Hän jäi Tampereen taistelussa valkoisten vangiksi, ja hänet ammuttiin miltei saman tien Tampereen rautatieasemalla. Sotasurmaprojekti merkitsee hänet taistelussa kaatuneeksi. Saksanen esiintyy Erkki Lepokorven kirjassa Käy ruusutkin kukkimaan.
Ali Hewson
pienoiskuva|Ali Hewson
Alison Hewson (oik. Alison Stewart, s. 23. maaliskuuta 1961, Dublin) on U2-yhtyeen laulaja Bonon vaimo. He menivät naimisiin Irlannissa 21. elokuuta 1982 ja heillä on neljä lasta, Jordan (s. 10. toukokuuta 1989), Eve (s. 7. heinäkuuta 1991), Elijah Bob (s. 18. elokuuta 1999), John Abraham (s. 21. toukokuuta 2001). Hän on myös toiminut myös tv-ohjelmien kertojana ja tuottajana.
HIFK Bandy
HIFK Bandy on vuonna 1897 perustetun urheiluseura Helsingin IFK:n jääpallojaosto. Jääpalloa IFK:ssa on pelattu vuodesta 1907. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Bandyliigassa. HIFK on 17:llä jääpallon Suomen-mestaruudellaan maan menestynein jääpalloseura. Naisten edustusjoukkue pelaa SM-sarjassa ja on voittanut sen kolme kertaa.
pienoiskuva|Brahenkenttä tammikuussa 2021
Jääpallon alkuvuodet
Urheilun yleisseura Helsingin IFK perustettiin vuonna 1897. Aluksi seurassa harrastettiin yleisurheilua, hiihtoa ja pikaluistelua. Vuonna 1907 seurassa aloitettiin jääpallon ja jalkapallon harrastus. Jääpallo alkoi HIFK:ssa koululiikunnan kautta, koululaisia houkuteltiin liikunnan pariin ja liittymään IFK:hon. Seuraan perustettiin omat lajijaostot eri urheilulajeille. Aluksi jääpallojaosto oli hockey-jaosto, millä nimellä jääpalloa 1900-luvun alussa vielä kutsuttiin.
Jääpallon Suomen mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1908, ja HIFK oli yksi neljästä kilpailuun osallistuneista seuroista. Ensimmäisenä kautena HIFK selviytyi loppuotteluun Polyteknikkojen Urheiluseuraa vastaan, mutta kokeneempana joukkueena PUS vei ensimmäisen mestaruuden lukemin 8–3. Myös seuraavana kautena 1909 PUS päihitti HIFK:n loppuottelussa maalein 6–4.
Ensimmäisen mestaruutensa HIFK voitti vuonna 1910, kun se voitti PUS:n loppuottelussa maalein 12–4. Ensimmäisestä mestaruudesta alkoikin HIFK:n mestaruusputki, se voitti neljä perättäistä mestaruutta kausina 1910–1913. Vuonna 1911 loppuottelussa kaatui Viipurin IFK lukemin 15–7, seuraavana vuonna Viipurin SLU maalein 10–3 ja vuonna 1913 Viipurin Sudet 4–3. Seuran johtohahmona oli ensimmäisinä kausina Viking Hulldén, joka menehtyi tapaturmaisesti 1913.
Mestaruusputken jälkeen HIFK selviytyi loppuotteluun asti myös kausina 1914, 1915 ja 1916, mutta jokaisena vuotena vastustajana ollut Viipurin Bandy- ja jalkapalloseura, myöhemmin Viipurin Susina tunnettu seura, vei mestaruuden. Loppuottelut päättyivät Susien voittoon lukemin 6–4, 8–2 ja 8–3. HIFK selviytyi SM-loppuotteluun vielä vuonna 1919, mutta hävisi sen jälleen Viipurin Susille maalein 2–11. Alkuvuosien jälkeen HIFK:n menestys hiipui, ja seuraavan kerran se oli loppuottelussa kaudella 1929, jolloin Sudet vei taas mestaruuden maalein 5–0.
SM-sarjan alkuvuodet
Vuonna 1931 jääpallossa siirryttiin sarjamuotoiseen kilpailuun. Ensimmäisinä kausina HIFK jäi paikalliskilpailijoidensa ja viipurilaisseurojen taakse. Vuonna 1933 seura sai hopeaa ja vuonna 1934 HIFK palasi 21 vuoden tauon jälkeen mestariksi. Mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin uusintaottelu, sillä sarjan päättyessä HIFK oli Viipurin Palloseuran kanssa tasapisteissä. HIFK voitti Pallokentällä pelatun ottelun 3-2. Myös seuraavana vuonna HIFK voitti mestaruuden ja taas mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin uusintaottelu, tällä kertaa Susia vastaan. HIFK voitti Pallokentällä Sudet maalein 2-0. Kirkkaimpana tähtenä mestaruuskausina 1933 ja 1934 joukkueessa oli eniten maaleja sarjassa iskenyt Olof Strömsten. HIFK:n mitaliputki jatkui myös seuraavina kausina. 1936 ja 1937 tuli hopeaa, jälkimmäisenä kautena mestaruus ratkesi vasta loppuottelun uusintaottelussa HJK:n hyväksi. Vuonna 1938 HIFK palasi taas mestariksi, kun se voitti loppuottelussa WP-35:n. Seuraavana kautena 1939 loppuottelussa kaatui YVPS.
Seuraava kausi peruttiin talvisodan takia. Vuonna 1941 oli välirauhan aikana taas mahdollista pelata Suomen mestaruudesta. Loppuottelussa pelasivat HIFK ja sen uusi paikallisvastustaja, Helsinkiin evakuoitunut Viipurin Sudet. Ottelun ja mestaruuden voitti HIFK maalein 4-2. Vuonna 1942 jatkosota esti SM-sarjan pelaamisen, mutta pienimuotoinen jääpallotoiminta oli mahdollista. Helsingissä pelattiin niin sanottua sotasarjaa paikallisten seurojen voimin. HIFK:n ohella sarjassa pelasivat HJK, HPS, KIF, TMP ja Kullervo. Sudet ei ollut mukana, sillä seura odotti jo paluuta takaisinvallattuun Viipuriin.
Kaudet 1943 ja 1944 pelattiin jatkosodasta huolimatta. Mestaruussarja pelattiin sotavuosina cup-muotoisena. WP-35 vei mestaruuden 1943 ja HIFK oli hopealla. Seuraavana kautena osat vaihtuivat. Seuraavina kolmena kautena 1945–1947 HIFK oli kolme kertaa perättäin pronssilla. Sotavuodet verottivat myös HIFK:n miehistöä, seuran jääpalloilijoista Jarl Malmgren kaatui sodassa.
Cia Rinne
Cia Rinne (s. 1973 Göteborg, Ruotsi ) on suomenruotsalainen runoilija, joka tekee visuaalisia runoja, joissa hän yhdistelee eri kieliä.
HIFK Bandy
Suomensarjakaudet
Kauden 1947 pronssin jälkeen HIFK:n menestys hiipui. Kaudella 1948 se sijoittui 20. joukkueen kaksilohkoisessa SM-sarjassa kahdeksanneksi. Myös seuraavina kausina HIFK sijoittui sarjan keskikastiin. Vuonna 1952 HIFK oli vielä neljäs, mutta seuraavana kautena 1953 seura sijoittui SM-sarjassa toiseksi viimeiseksi ja putosi Suomensarjaan kaudeksi 1954. Putoaminen ratkesi vasta uusintaottelussa HJK:ta vastaan. Kaudet 1955 ja 1956 Suomensarjassa olivat HIFK:n historian heikoimmat, kun se oli Suomensarjan etelälohkossa viides. Putoaminen maakuntasarjaankaan ei ollut kaukana, HIFK oli vuonna 1955 vain pisteen sarjan viimeistä Porin Kärppiä edellä.
Cia Rinne
Rinne sai vuonna 2019 kirjallisuuden valtionpalkinnon. Palkintoperusteluiden mukaan Rinne on yksi Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia nykyrunoilijoita. Hänen monialainen taiteensa on saanut vaikutteita muun muassa Fluxus-taiteilijoilta ja konseptualisteilta.
HIFK Bandy
Suomensarjakaudet
Ensimmäisenä nousun jälkeisenä kautena HIFK onnistui säilyttämään SM-sarjapaikkansa niukasti, kun se uusintaottelussa putoamisesta voitti Mikkelin Palloilijat. Kolmen SM-sarjakauden jälkeen HIFK putosi takaisin Suomensarjaan vuonna 1961 – silloinkin vasta uusintaottelun jälkeen, tällä kertaa vastassa oli Veitsiluodon Vastus. HIFK:n toinen Suomensarjavisiitti kesti kaksi kautta, paluun SM-sarjaan se teki kaudeksi 1964. HIFK:n nousua takaisin pääsarjaan johtivat Oulusta HIFK:n riveihin värvätyt Kalevi Pirkola, Alpo Aho ja Raimo Okkonen. Kausi 1964 toi SM-sarjassa yhdeksännen sijan ja HIFK olisi pudonnut takaisin Suomensarjaan, mutta seuraavaksi kaudeksi sarjan joukkuemäärää nostettiin kahteentoista. Vuodesta 1964 HIFK on pelannut yhtäjaksoisesti korkeimmalla sarjatasolla.
Oululaisten johdolla takaisin mitaleille
Seuraavana vuonna 1965 HIFK aiheuttikin kauden suurimman yllätyksen etenemällä SM-loppuotteluun saakka. Loppuottelussa WP-35 ei kuitenkaan antanut HIFK:n enää yllättää ja voitti Varkaudessa pelatun ottelun 5-1. Seuraavana vuonna HIFK oli pronssilla, mutta sen jälkeiset kaudet sujuivat sarjan keskikastissa, sarjasta putoamiselta HIFK kuitenkin välttyi. 1970-luvun alkukausina HIFK oli kolme kertaa mitaleilla, mutta kirkkain mitali jäi puuttumaan. Lähimpänä mestaruutta se oli kaudella 1972–1973, jolloin se oli mestaruuden voittanutta Vastusta pisteen jäljessä. HIFK:n paluuta mitaleille avittivat OPS:sta ja OTP:stä tulleet oululaispelaajat Alpo Aho, Kalevi Pirkola, Veikko Allinen, Raimo Okkonen, Seppo Kilponen, Seppo Kovala ja Kimmo Palmas. Kovimman menetyksen HIFK koki joulukuussa 1971, kun Kalevi Pirkola löi päänsä jäähän kaaduttuaan tapaninpäivän ottelun alkulämmittelyssä. Hän menehtyi vammoihinsa sairaalassa pari päivää myöhemmin. Hänellä ei ollut tapahtumahetkellä kypärää päässään.
Luonnonjääaika päättyy
Marraskuussa 1977 Oulunkylän tekojääradan valmistuminen merkitsi HIFK:lle ja muille helsinkiläisseuroille merkittävää parannusta harjoitusolosuhteisiin, mikä kantoi hedelmää tulevina vuosina. Kaudella 1977–1978 HIFK voitti uudella kotikentällään mestaruuden 34 vuoden tauon jälkeen. Se voitti ensin runkosarjan ja eteni loppuotteluun Oulun Luistinseuraa vastaan. Helsingissä pelatun ottelun HIFK voitti jatkoajan jälkeen maalein 4-3. Joukkueen suurin sankari oli maalikuninkuuden voittanut Veikko Niemikorpi, joka iski myös finaalin ratkaisseen maalin.
Uuden kotikenttänsä myötä HIFK teki paluun yhdeksi SM-sarjan parhaista seuroista ja 1980-luvulla se oli lähes joka vuosi mitaleilla. Seuraavaa mestaruutta saatiin kuitenkin odottaa 11 vuotta, kun seura palasi mestariksi kaudella 1986–1987, kun se voitti loppuottelussa OLS:n. Seuraavana kautena HIFK uusi mestaruutensa voittamalla loppuottelussa Veiterän. Ottelu pelattiin uudella Kallion tekojääradalla. Mestaruuskausina joukkueen suurimpia nimiä olivat muun muassa Veikko Niemikorpi ja Kari Peuhkuri.
Uuden sukupolven aika
Mestaruuden jälkeisinä kausina HIFK oli vielä pronssilla 1989 ja 1991, mutta sen jälkeen menestystä ei enää tullutkaan 1980-luvulla menestyneen sukupolven väistymisen myötä, ja uutta vauhtia piti hakea bandyliigan karsinnoista asti kaudella 1994–1995. Sarjapaikka kuitenkin säilyi vaivatta 1.divisioonan joukkueita vastaan pelattaissa.
Uudelleen mitalipeleihin HIFK selviytyi kaudella 1997–1998, jolloin seura voitti jälleen Suomen mestaruuden. Vastassa finaalissa oli kauden yllättäjä Botnia. Edellisen kerran finaalissa oli ollut vastakkain kaksi helsinkiläistä seuraa vuonna 1937, jolloin HJK voitti uusintaottelussa HIFK:n. Tasaisen loppuottelun Botniaa vastaan HIFK voitti maalein 4-2. Mestaruuskauden 1998 jälkeisinä kausina HIFK pysytteli kärjen tuntumassa, mutta kirkkainta mitalia ei tullut.
Jälleen huipulle
Finaalipaikkaan seura ylsi jälleen 2007, yhdeksän vuoden tauon jälkeen, mutta ToPV oli loppuottelussa selvästi parempi. Seuraavana kautena Porin Narukerä pudotti HIFK:n heti puolivälierissä, mutta 2009 HIFK selviytyi loppuottelusarjaan OLS:aa vastaan. Loppuottelut pelattiin paras kolmesta järjestelmällä. Ottelusarja venyi kolmanteen otteluun, Oulussa pelatun ottelun OLS voitti selvästi ja HIFK:lle hopeaa.
Seuraavana kautena osat vaihtuivat, HIFK kohtasi loppuottelussa taas OLS:n mutta tällä kertaa mestaruus jäi HIFK:lle voitoin 2-0. Kaudella 2010–2011 HIFK eteni taas finaaliin asti, missä vastaan asettui Kampparit. Mikkelissä pelatussa ottelussa mestaruus ratkesi HIFK:n hyväksi vasta rangaistuslaukauskilpailussa. Seuraavana kautena 2011–2012 Narukerä pudotti HIFK:n välierissä, mutta HIFK:lle jäi kaudesta käteen pronssimitalit.
Kauteen 2012–2013 HIFK lähti haastajan asemasta Mikkelin Kamppareiden ollessa suurin mestarisuosikki. HIFK sijoittui runkosarjassa toiseksi ja pudotti pudotuspeleissä ensin Botnian voitoin 2-1 ja välierissä Akilleksen voitoin 2-1. HIFK sai vastaansa loppuottelussa Narukerän, joka pudotti suurimman suosikin Kampparit välierissä. Brahen kentällä pelatun loppuottelun voitti HIFK maalein 3-1. Mestaruus oli HIFK:lle seuran 17:s, mikä nosti sen maan ykköseksi mestaruuksien määrässä.
Kotikenttä
Ennen Brahen kentälle siirtymistä HIFK:n kotikenttänä oli Oulunkylän kaupunginosassa sijaitseva Oulunkylän tekojäärata, joka on nykyisin Botnian kotikenttänä.
Seurassa pelanneita pelaajia
Tunnettuja HIFK:ssa pelanneita jääpalloilijoita ovat muun muassa Torsten Svanström, Frans Karjagin, Erik Åberg, Jarmo Haavisto, Veikko Niemikorpi ja Mika Mutikainen.
Avogadron vakio
pienoiskuva|Amadeo Avogadro (ennen vuotta 1856). Avogadron vakio (tunnus NA) on fysiikassa ja kemiassa käytetty vakio, joka ilmoittaa moolissa ainetta olevien hiukkasten lukumäärän.
Määritelmä ja arvo
Avogadron vakion määritelmä liittyy läheisesti moolin määritelmään. Mooli on nykyisin määritelty ainemääräksi, joka sisältää 6,022 140 76·1023 perusosasta. Perusosaset voivat olla atomeja, molekyylejä, ioneja, elektroneja, muita hiukkaisia tai hiukkasten ryhmiä. Moolin määritelmässä esiintyvää lukua 6,022 140 76·1023 sanotaan Avogadron luvuksi ja suuretta 6,022 140 76·1023 mol-1 Avogadron vakioksi.
Moolin nykyinen määritelmä vahvistettiin 26. yleisessä paino- ja mittakonferenssissa vuonna 2018, ja se tuli voimaan 20. toukokuuta 2019. Aikaisemmin mooli oli määritelty ainemääräksi, joka sisältää yhtä monta atomia tai muuta hiukkasta kuin 12 grammassa hiili-isotooppia C-12 on atomeja. Vastaavasti Avogadron vakio määriteltiin atomien lukumääräksi 12 grammassa hiili-12:ta. Hiili-12 valittiin määritelmään aikoinaan siksi, että sen atomipaino voitiin mitata erityisen tarkasti. Kuitenkin vasta 2010-luvulla atomien lukumäärä grammassa hiili-12:ta voitiin määrittää niin tarkasti, että sen pohjalta voitiin moolille vahvistaa uusi määritelmä.
Suhde muihin vakioihin
Avogadron vakio muodostaa yhteyden massan (grammoissa) ja atomimassayksikön (u) välille:
Niesan vaihde
Niesan vaihde (, ratakm 1074+870) oli Suomen rataverkkoon kuulunut rautatieliikennepaikka Kolarin rautatieaseman pohjoispuolella Lapissa. Liikennepaikka oli erkanemisvaihde, jossa Torniosta alkava Kolarin rata haarautui Rautuvaaran ja Äkäsjoen ratapihoille.
Avogadron vakio
Suhde muihin vakioihin
Esimerkiksi raudan atomimassa on noin 55,85 u. Avogadron vakion ilmoittama määrä eli mooli rauta-atomeja painaa siten 55,85 grammaa.
Niesan vaihde
Liikennepaikka lakkautettiin 9. tammikuuta 2005 yhdessä Äkäsjoen ja Rautuvaaran liikennepaikkojen kanssa.
Avogadron vakio
Suhde muihin vakioihin
Avogadron vakiolla voidaan muuttaa atomimitan luonnonvakiot moolisiksi luonnonvakioiksi:
Historia
Avogadron vakio on nimetty 1800-luvun alkupuolella eläneen italialaisen tiedemiehen Amedeo Avogadron mukaan. Ensimmäisenä luvun nimesi ilmeisesti Jean Baptiste Perrin. Hän kutsui sitä Avogadron vakioksi.
Avogadron vakion arvon laski ensimmäisenä Joseph Loschmidt vuonna 1865 käyttäen kineettistä kaasuteoriaa. Saksankielisissä maissa Avogadron vakiota kutsutaankin joskus Loschmidtin luvuksi.
Paini kesäolympialaisissa 1952 – kreikkalais-roomalaisen painin 87 kg
Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan 87 kg Helsingin olympiakisoissa 1952 osallistui 10 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailusta putosi kun kilpailija sai 5 miinuspistettä täyteen. Miinuksia tuli tappiosta 3. Työvoitosta seurasi -1. Kolmen parhaan keskinäiset ottelut ratkaisivat lopulliset sijoitukset. Kilpailut käytiin messuhalli I:ssä, Helsingissä 24. -27. heinäkuuta.
Full Contact Karate
Full contact karate on kamppailulaji. Oikeaa alkuperäinen Full Contact Karate sekoitetaan usein muihinkin lajeihin, koska sama kielellinen yhteenottokäsite kulkee monienkin lajien kanssa, mutta laji sinällään on aivan omanlaisensa.
Alkuperäisessä Full Contact Karate lajissa ei käytetä kintaita, eikä käsi ole nyrkissä, vaan sen muoto saattaa alati vaihtua halutun iskutyypin mukaisesti. Jalkojen käyttö ei ole mitenkään etusijalla, vaikka niillä saadaankin lisää ulottuvuutta. Lajissa käytetään koko ruumista, siis lähes kaikkia lihaksia antamaan maksiminopeus ja voima iskuihin käsien ja jalkojen kautta. Tarkoituksena on mahdollisimman nopea vastustajan lamaannutus. Tyrmäys ei ole siis etusijalla, vaan otteet vain kovenevat vastuksen mukaisesti. Aina harjoituksista alkaen iskut opetellaan sekä lyödään perille asti, näin oikeat tekniikat hallitaan myös käytännössäkin, vaikkakin tällöin ei tietenkään käytetäkään juurikaan voimaa, ovat mustelmat ja pienet verenvuodatuksetkin lajin arkea. Tästä tulee nimi täysi kontaktikarate. Lajissa on myös vastaavien iskujen ym. hyökkäysten torjuntatekniikat, mutta yleensä ainakin jokin raaja on tosi tukevasti maassa kiinni, eli hypyt eivät siihen juurikaan kuulu. Oleellinen osa lajia on murtotekniikat (käden/sormien erilaiset muodostelmat iskussa). Kokenut harrastaja voi lyödä läpi kivilevyn paljaalla kädellä, ilman murtumia tai verenvuotoa.
Tätä oikeaa ja alkuperäistä Full Contact Karate -lajia harrastettiin Suomessakin 80-luvulla.
Himesh Patel
Himesh Jitendra Patel (s. 13. lokakuuta 1990 Huntingdon, Cambridgeshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan roolistaan Tamwar Masoodina BBC:n saippuaoopperassa EastEnders, jossa hän näytteli vuosina 2007–2016 sekä roolistaan Jack Malikina ensimmäisessä suuressa elokuvaroolissaan elokuvassa Yesterday. Patel myös laulaa Yesterdayn ääniraidassa.
Harald Hornborg
thumb|150px|Birger Harald Hornborg Birger Harald Hornborg (16. helmikuuta 1890 Helsinki – 10. kesäkuuta 1976) oli suomenruotsalainen kirjailija, jääkärikapteeni ja filosofian kandidaatti. Hänen vanhempansa olivat kamreeri Albrecht Hornborg ja Alma Maria Hornborg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anna Irene Wiitasen kanssa, josta hän erosi vuonna 1937 ja avioitui toisen kerran vuonna 1937 Aino Tawastin (1893-1948) kanssa.
Opinnot
Hornborg kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1909–1915 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1925 sekä filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1927.
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoonan 2. komppania. Hornborg liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet 12. heinäkuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin Suomen toimiston kirjalliseksi avustajaksi Berliiniin. Hornborg joutui jäämään Berliiniin pataljoonan lähtiessä Suomeen hänen sairautensa johdosta ja hänet määrättiin parannuttuaan 15. maaliskuuta 1918 Suomen Berliinin-lähetystön kanslistiksi, mitä tehtävää hän hoiti koko Suomen sisällissodan ajan.
Sisällissodan jälkeinen aika
Hornborg nimitettiin 15. lokakuuta 1918 Saksaan attaseaksi, mistä hänet siirrettiin 11. marraskuuta 1920 ulkoasiainministeriön ylimääräiseksi virkamieheksi ja 20. tammikuuta 1922 alkaen toiseksi sihteeriksi sekä 31. tammikuuta 1923 jaostosihteeriksi. Hornborg sai lähetystösihteerin arvonimen 4. kesäkuuta 1920. Hän erosi ministeriön palveluksesta l. tammikuuta 1931 ja siirtyi Kustannusliike Holger Schildtin toiseksi johtajaksi. Tehtävässä hän toimi vuoteen 1934 saakka, jolloin siirtyi Suomen puunjalostusteollisuuden työnantajaliiton virkamieheksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1940 saakka.
Yanic Truesdale
pienoiskuva|Yanic Truesdale Yanic Truesdale (s. 17. maaliskuuta 1970 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten ​ televisiosarjasta Gilmoren tytöt.
Bass
Bass voi tarkoittaa seuraavia:
Musiikkitermejä
Musiikkitermeissä sana viittaa englannin matalaa ääntä terkoittavaan sanaan bass, joka suomessa ja useimmissa muissa kielissä esiintyy yleensä italialaisessa muodossa basso.
Antti Punkari
Antti Rikhard Punkari (s. 19. toukokuuta 1936 Ylistaro) on ekonomi, joka toimi Nokian kaupunginjohtajana.
Antti Punkari syntyi maanviljelijä Johan Punkarin ja emäntä Anna Jokiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on farmaseutti Pirkko Liisi Myrrä. Punkari valmistui merkonomiksi 1957 ja ekonomiksi 1960. Hän toimi liike-elämän palveluksessa 1961–1969 ja 1974–1988, muun muassa kustannuslaskijana, konttori- ja talouspäällikkönä sekä talous- ja aluejohtajana. Tampereen kaupungin teollisuusasiamies hän oli 1969–1984, elinkeinoasiamies 1988–1989 ja elinkeinojohtaja 1990–1991. Punkari valittiin Nokian kaupunginjohtajaksi vuonna 1991. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 1998.
James Fuchs
James Emanuel ”Jim” Fuchs (6. joulukuuta 1927 Chicago – 8. lokakuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Fuchs saavutti kuulantyönnössä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 16,42 m varmistaen Yhdysvaltain selvän kolmoisvoiton – neljänneksi sijoittunut Puolan Mieczyslaw Lomowski hävisi hänelle 99 senttimetriä. Seuraavina vuosina Fuchs paransi neljästi lajin maailmanennätystä. Heinäkuussa 1949 hän teki Oslossa maailmanennätyksen 17,79 m ja paransi sitä huhtikuussa 1950 Los Angelesissa tulokseen 17,82 sekä elokuussa 1950 kahden päivän välein ensin Visbyssä tulokseen 17,90 ja sitten Eskilstunassa tulokseen 17,95. Helsingin 1952 olympialaisten aikaan hän oli yhä maailmanennätysmies, mutta tälläkin kertaa hän oli kolmesta yhdysvaltalaisesta heikoin ja sai pronssia tuloksella 17,06 m. Olympiakultaa voitti Parry O'Brien, joka vuonna 1951 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa oli katkaissut Fuchsin 88 kilpailun voittoputken.
Vuonna 1951 Buenos Airesissa järjestetyissä ensimmäisissä Pan-Amerikan kisoissa Fuchs voitti sekä kuulantyönnön (17,25 m) että kiekonheiton (48,91 m).
Fuchs kuoli 82-vuotiaana lokakuussa 2010.
Dora Carofiglio
Dora Carofiglio on italialainen italodiskolaulaja, joka oli kuuluisimmillaan 1980-luvulla.
Carofiglio levytti useita hittikappaleita kuten "Movin' On" ja "The Only One" enimmäkseen Novecento-yhtyeensä laulajana. Novecenton lisäksi hän toimi solistina mm. nimillä Nico Band, The Voyagers, Susanne Meals, Funky Family, Angie ja Reflectors julkaistuissa singleissä sekä oli taustalaulajana tunnetun italoartistin Valerie Doren lauluissa.
Björkman
Björkman on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Serengeti
pienoiskuva|Seeproja, gnuita ja [[viktoriankaijanen|viktoriankaijasia Serengetissä.]] pienoiskuva|Tansanian kansallispuistoja ja suojelualueita. Serengeti on laaja ylänköalue Tansanian ja Kenian rajamailla. Sen korkeus merenpinnasta vaihtelee 920–1 850 metrin välillä. Tansanian puoleiseen osaan on perustettu Serengetin kansallispuisto. Se suojeltiin jo vuonna 1921 mutta siitä tuli kansallispuisto vasta vuonna 1951. Pääosa Serengetistä on savannia, mutta siellä on myös metsää. Alue on noin 15 000 neliökilometrin laajuinen. Serengetin kansallispuisto julistettiin maailmanperintökohteeksi vuonna 1979.
Serengetin ylängöllä on kansallispuisto ja kolme muuta luonnonsuojelualuetta: Tansaniassa Serengetin kansallispuisto, Ngorongoron suojelualue muinaisessa tulivuoren kraatterissa ympäristöineen, Maswan riistansuojelualue sekä Kenian puolella Masai Maran kansallinen suojelualue.
Kasvinsyöjänisäkkäät ja petoeläimet
Serengetissä elää suurimmillaan yli 2,5 miljoonaa kasvinsyöjää. Kasvinsyöjiä alueella elää noin 30 lajia. Muun muassa elefantteja, gaselleja, gnuita, kafferipuhveleita, kirahveja, sassabiantilooppeja ja seeproja. Suuria petoeläimiä on 13 lajia. Kasvinsyöjien merkittävimpiä saalistajia on neljä petoeläinlajia: leijona, leopardi, gepardi ja täplähyeena. Aiemmin alueella on ollut myös hyeenakoiria.
Linnut
Serengetissä on havaittu yli 500 lintulajia, joista viisi lajia on endeemisiä. Marras–huhtikuussa siellä on myös muuttolintuja.
Vaellusmuutto
Alueella on tunnetuin nisäkkäiden vaellusmuutto, jossa noin puolitoista miljoonaa gnuta seuraa sateita vihreämmän ruohon perässä alueen eri osissa. Gnuita seuraa noin 20 000 seepraa, 350 000 gasellia ja 12 000 antilooppia. Muutto tapahtuu marras–tammikuussa itään. Tammi–maaliskuussa gnut synnyttävät lyhyen ajan sisällä kahden–kolmen viikon aikana samanaikasesti noin 400 000 vasikkaa Maswan riistansuojelualueella. Huhti–toukokuussa gnut jatkavat muuttoaan kun sadekausi alkaa ne muuttavat puiston länsiosaan. Muuton tarkka ajankohta riippuu sateiden alkamisesta. Muutto ei rajoitu ainoastaa kansallispuiston alueelle vaan ulottuu myös läheisille riistansuojelualueille.
Luontotyypit
Serengettiin yleisimmin liitetyt savannit ovat alueen eteläosassa. Ne voidaan jakaa kolmeen ryhmään.
Asutus
Alueen suurin taajama on Seronera, jossa on pienkoneille sopiva lentopaikka.
Arkeologiset kaivaukset
Toton Kappaleessa Africa mainitaan Serengeti ”As sure as Kilimanjaro rises like Olympus above the Serangetti”
Ilmasto
Serengetin ilmasto on subtrooppinen. Kuiva suhteellisen viileä kausi on touko–elokuussa, jonka jälkeen on lämpimämpi, mutta melko kuiva vuodenaika syys–lokakuussa. Kansallispuiston korkea sijainti 920–1 850 metrin korkeudessa hilitsee lämpötilaa, ja vaikka se on päiväntasaajan eteläpuolella, siellä voi öisin olla viileää tai kylmää. Vuotuinen sademäärä on 900–1 000 mm, mutta kuivemmilla alueilla sademäärä voi olla 800 mm. Lämpötilataulukon lämpötilat on mitattu 1 400 metrin korkeudessa olevalta Ikoma Safarin leiriltä.
Surinder Sunar
Surinder Sunar (s. 1. huhtikuuta 1959, Dhinpur, Intia) on intialaissyntyinen englantilainen pokeriammattilainen, joka kotimaassa tuli tunnetuksi television Late Night Poker -ohjelman ensimmäisen ja viidennen kauden finalistina.
Sunarin uran suurin voitto on World Poker Tourin (WPT) kolmannen kauden Grand Prix de Paris -turnauksen ykköstila. Siinä hän kukisti lopun kaksinpelissä Tony G:n ja voitti 679 860 euron ykköspalkinnon. World Series of Pokerin (WSOP) turnauksissa Sunar on menestynyt usein hyvin, jo vuonna 1990 hän oli $5,000 Pot Limit Omaha -kisassa kolmantena. Hänellä on useita finaalipöytäsijoituksia WSOP:ssa erityisesti pot limit omahassa. Sunar ei ole voittanut WSOP-ranneketta, mutta ollut kahdesti toinen (1997 $2,500 Omaha Pot Limit ja $5,000 No Limit Hold'em, hävisi Johnny Chanille). Marraskuussa 2008 Sunar voitti Master Classics of Pokerin 1 000 euron pot limit omaha -turnauksen Amsterdamissa ja ansaitsi 105 400 euroa.
Tammikuussa 2009 Sunarin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 3,8 miljoonaa dollaria.
Love for the Streets
Love for the Streets on suomalaisen Brightboy-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 7. kesäkuuta 2006. Kappaleet "1989" ja "Vanity Fair" julkaistiin singlenä, ja jälkimmäisestä kuvattiin myös musiikkivideo.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Vanity Fair
Ilmestyi 24. toukokuuta 2006.
Daniel Ekwall
Daniel Ekwall (sukunimi vuoteen 1806 Tarckén; 17. joulukuuta 1780 Humppila – 6. maaliskuuta 1835 Karjalohja) oli suomalainen kirkkoherra ja arkkiveisun kirjoittaja.
Ekwallin vanhemmat olivat Humppilan lukkari Gabriel Tarkenius ja Maria Mattsdotter. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1802. Ekwall vihittiin papiksi 1806 ja hän suoritti pastorintutkinnon 1820. Ekwall oli Tammelan kirkkoherran apulaisena 1806 ja armovuodensaarnaajana Tammelassa 1807 sekä Eckerössä 1809. Hän toimi Hammarlandin kirkkoherran apulaisena 1811, Kumlingen vt. kirkkoherrana 1812–1816 ja armovuodensaarnaajana Alastarolla 1816. Ekwall oli sitten Nousiaisten pitäjänapulaisena 1819–1822, Marttilan kappalaisena 1822–1828 sekä Karjalohjan kirkkoherrana vuodesta 1828.
Ekwall kirjoitti arkkiveisun Turun palosta 1827 sekä 1819 huoneenpeilin nimellä rahvalle tarkoitetun hyviin tapoihin ja säädyllisyyteen ohjaavan kirjoitelman.
Angie Sage
Angie Sage (s. 1952 Thames Valley) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija. Angie Sage opiskeli Leicesterissä graafista suunnittelua sekä kuvitusta. Kun Sagen fantasiakirja Magiaa (2005) ilmestyi, se nousi ykköseksi Britannian lastenkirjojen myyntilistalla. Teos oli myös useita viikkoja New York Timesin menekkiykkösten listalla. Kirjan julkaisuoikeudet on myyty lähes 30 maahan. Teos aloittaa Septimus Heap -sarjan. Angie Sage on julkaissut myös toistakymmentä lasten kuvakirjaa.
Kommunikointitaulu
Kommunikointitaulu on kommunikoinnin apuväline, jollainen sisältää aihe- tai tilannekohtaista keskustelusanastoa. Kommunikointitauluja käyttävät etupäässä puhevammaiset, mutta tilapäisesti niistä hyötyvät myös viittomakieliset, vieraskieliset sekä tilapäisesti puhekyvyn menettäneet. Niiden avulla keskusteltaessa kommunikaatio toteutuu yleensä avainsanoilla. Kommunikointitauluissa käytetään kuvasymboleja tai blisskieltä. Kuvallisten taulujen lisäksi puhevammaiset saattavat käyttää sanatauluja ja kirjaintauluja. Kommunikointitauluja pystyy tekemään itsekin, ja kaupallisia tauluja on mahdollista täydentää sanoilla kuvien päälle tai alapuolelle.
Egillin, Kalju-Grimrinpojan saaga
Egillin, Kalju-Grímrin pojan, saaga on islantilainen saaga, jonka kirjoittajana pidetään Snorri Sturlusonia. Saagan tapahtumat sijoittuvat viikinkiajalle noin vuosina 850–1000. Saaga kertoo Egill Skallagrímssonin suvun vaiheista keskittyen kuitenkin Egillin itsensä elämäntarinan ympärille. Egill oli islantilainen talonpoika, viikinki ja skaldirunoilija, jota pidetään todellisena historiallisena hahmona.
Saagassa mainitaan myös suomalaiseksi oletettu kveenien kuningas Faravid.
Saagasta on ilmestynyt Antti Tuurin laatima suomennos vuonna 1994.
Herman Järvinen
Herman Santerinpoika Järvinen (26. huhtikuuta 1870 – 3. huhtikuuta 1918 ) oli Ruoveden punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän otti osaa Ruoveden taisteluihin sekä Vilppulan rintaman taisteluihin Ruoveden Väärinmajalla, josta perääntyi Tampereelle. Järvinen kaatui Tampereen taistelussa nykyisen Komediateatterin kohdalla 3. huhtikuuta 1918. Ennen sotaa hän oli toiminut kirvesmiehenä ja Ruoveden työväentalon vahtimestarina.
Lutikkalinna
Talon epäviralliselle nimelle on erilaisia selityksiä. Taustalla saattavat olla todelliset lutikat, joita rakennuksesta kertoman mukaan tavattiin runsaasti siellä asuneiden venäläisten Itämeren laivaston sotilaiden ja heidän perheidensä jäljiltä, kun valkoiset valtasivat Helsingin huhtikuussa 1918. Toisaalta rakennuksen sanotaan olevan Kruunuvuorenselältä nähtynä muodoltaan poikkeuksellisen litteä ja siten muistuttavan lutikkaa. Nimi saattaa viitata myös talossa asuneisiin luutnantteihin.
Luettelo helsinkiläisistä urheiluseuroista
Helsinkiläisiä urheiluseuroja (listaus lajeittain)
Rönsyliljat
Rönsyliljat (Chlorophytum) on runsaslajinen kasvisuku parsakasvien heimossa. Siihen kuuluu 200 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä vanhan maailman tropiikissa.
Eräät rönsyliljalajit, erityisesti kirjorönsylilja (Chlorophytum comosum) ja viherrönsylilja (Chlorophytum capense), ovat yleisiä huonekasveja. Ne kasvattavat pitkistä, kapeista, vihreistä ja joskus juovikkaista lehdistä muodostuvan ruusukkeen. Niiden kukat ovat valkoisia ja tähdenmuotoisia. Rönsylilja lisääntyy suvuttomasti kukintoperiin kehittyvistä rönsytaimista.
Flashback
Flashback tarkoittaa seuraavia asioita:
Olga Lepešinskaja
thumb|200px|Olga Lepešinskaja vuonna 2006 Olga Vasiljevna Lepešinskaja (28. syyskuuta 1916 Kiova – 20. joulukuuta 2008 Moskova) oli balettitanssija. Hän tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta työskentelystään Bolšoi-teatterissa, mutta oli tähtenä myös Kirov-teatterissa (Mariinski) ja esiintyi ahkerasti Neuvostoliiton ulkopuolellakin. Hän oli nelinkertainen Stalin-palkinnon saaja ja Neuvostoliiton kansantaiteilija.
Helmi Sjöstrand
Helmi Gunhild Sjöstrand (17. kesäkuuta 1864 Helsinki – 19. huhtikuuta 1957 )oli suomalaissyntyinen taiteilija, joka asui osan elämäänsä Ruotsissa.
Sjöstrandin vanhemmat olivat ruotsalainen taidemaalari Carl Eneas Sjöstrand (1828–1906), joka asui suuren osan elämäänsä Suomessa, jossa hän opetti Helsingissä Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, ja Herminie von Stahl. Hän kuului Ahvenanmaalla toimineeseen Önningebyn taiteilijasiirtokuntaan 1886-1892
Sjöstrand maalasi maisemakuvia Mallorcalta ja Etelä-Ruotsista.
Ibrahim Fazeel
Ibrahim Fazeel (s. 9. lokakuuta 1980 Malé) on malediivilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla maansa pääsarjassa pelaavaa Victory Maléa. Fazeel on pelannut kotimaansa seurojen lisäksi myös bruneilaisessa DPMM FC:ssä.
Kin'ya Kotani
Kin'ya Kotani (, s. 16. heinäkuuta 1979) on miespuolinen laulaja ja näyttelijä Japanista. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluvat laulut animeihin Tsubasa: Reservoir Chronicle ja Gravitation. Hän kuului aiemmin Mad Soldiers -nimiseen kokoonpanoon, joka nykyisin toimii lähinnä hänen taustaorkesterinaan. Kin'ya on myös näytellyt TV-draamassa Love Story.
Football Manager
Football Manager on nykyään Sports Interactiven kehittämä ja Segan julkaisema jalkapallomanageripelisarja. Pohjois-Amerikassa sarja tunnettiin vuosina 2004-2008 nimellä Worldwide Soccer Manager.
Alkuperäinen, Kevin Tomsin Addictive Gamesille kehittämä, Football Manager -peli julkaistiin ZX Spectrum -kotitietokoneelle vuonna 1982. Suositusta pelistä tehtiin versiot muun muassa Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle ja Amigalle, ja se sai jatko-osat Football Manager 2 (1988), Football Manager World Cup Edition (1990) ja Football Manager 3 (1993). Viimeinen, ilman Tomsia tehty osa menestyi huonosti, ja pelisarjan julkaiseminen päättyi.
Veljekset Paul ja Oliver Collyer alkoivat kehittää Championship Manager peliä opiskelun lomassa harrastuksena ja ensimmäinen versio julkaistiin 1992. Sittemmin veljekset perustivat Sports Interactive pelistudion ja jatkoivat Championship Managerin pelin kehittelyä ja vuosittaista julkaisutahtia aina vuoteen 2004 saakka. Sports Interactive ajautui sopimusriitoihin pelin julkaisijan Eidoksen kanssa vuonna 2004, jolloin tehdyn sopimuksen myötä Eidos sai oikeudet pelin nimeen ja Sports Interactive koodiin. Vanhan Championship Managerin pohjalta Sports Interactive herätti Football Manager -nimen uudelleen eloon Football Manager 2005 -pelin muodossa vuonna 2004, minkä jälkeen sarja on saanut vuosittain uuden osan.
Vuodesta 2006 lähtien pelistä on julkaistu myös PSP-käsikonsolille tarkoitettu Football Manager Handheld -versio. Football Manager Live oli Sports Interactiven vuonna 2008 julkaistu nettimoninpeli (MMOG), joka ei lyönyt itseään läpi.
Jim Delaney
Francis James ”Jim” Delaney (1. maaliskuuta 1921 Butte, Montana – 2. huhtikuuta 2012 Santa Rosa, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Delaney saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 16,68 m. Yhdysvallat sai kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Charles Fonville ei selviytynyt mukaan kisajoukkueeseen. Delaney hävisi Wilbur Thompsonille 44 senttimetriä ja voitti James Fuchsin 26 senttimetrillä.
Viljo Suutari
Viljo Herman Suutari (11. joulukuuta 1903 – 31. maaliskuuta 1987 ) oli suomalainen kuljetusliiton sihteeri, kirjailija, satamajätkä, rautatieläinen ja toimittaja. Jatkosodan aikana hän oli vangittuna Koveron keskitysleirillä. Suutari toimi Helsingin vapaa-ajattelijoiden puheenjohtajana vuoteen 1956.
Suutari kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin Työväen Akatemiassa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa.
Erkki Karjalainen (punakaartilainen)
thumb|Erkki Karjalainen perheineenErkki Karjalainen (kuollut ilmeisesti Stalinin puhdistuksissa 1930-luvun lopussa) oli riihimäkeläinen puuseppä, punakaartin päällikkö ja Vilppulan rintaman komentaja Suomen sisällissodassa. Hänen esikuntansa oli majoittuneena Lylyn rautatieasemalle ennen punakaartin pohjoisen rintaman romahdusta ja Tampereen taistelua. Sisällissodan lopussa hän siirtyi Kotkasta laivalla Venäjälle, jossa kävi punaupseerikoulun. Mirko Harjulan väitöskirjan mukaan viimeinen havainto Karjalaisesta on vuodelta 1935 kun hän oli Solovetskin rangaistusleirin päällikkönä. Karjalainen esiintyy Erkki Lepokorven kirjassa Käy ruusutkin kukkimaan.
Hiidenmaa (täsmennyssivu)
Hiidenmaa tarkoittaa seuraavia:
Victor Horta
Victor Horta (6. tammikuuta 1861 Gent, Belgia – 8. syyskuuta 1947 Bryssel, Belgia ) oli belgialainen arkkitehti. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä eurooppalaisista jugend-tyylin arkkitehdeista. Joissakin lähteissä annetaan Hortan suunnittelemalle Hôtel Tasselille Brysselissä asema ensimmäisenä jugend-tyylisenä rakennuksena.
Horta sai ensimmäisen kosketuksensa arkkitehtuuriin, kun hän auttoi setäänsä 12-vuotiaana rakennustyömaalla. Horta opiskeli Gentissä, mutta muutti Pariisin Montmartreen tullakseen sisustussuunnittelijaksi. Pariisissa Hortaa innostivat nousevat impressionisti- ja pointillistitaiteilijat ja mahdollisuus työskennellä teräksen ja lasin kanssa.
Horta palasi Belgiaan, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1880. Hän muutti Brysseliin opiskellakseen kuvataiteita. Horta meni myös naimisiin ja sai kaksi lasta.
Brysselissä Horta ystävystyi arkkitehti Paul Hankarin kanssa, joka myös omaksui jugend-tyylin. Horta menestyi opinnoissaan ja hänen professorinsa Alphonse Balat, joka oli kuningas Leopold II:n hoviarkkitehti, otti hänet avustajakseen. He suunnittelivat yhdessä Laekanin kuninkaalliset kasvihuoneet, jonka rakentamiseen Horta käytti ensimmäistä kertaa terästä ja lasia.
Vuonna 1885 Horta työskenteli jo omillaan ja suunnitteli kolme rakennusta, jotka rakennettiin samana vuonna. Tämän jälkeen hän kuitenkin päätti vältellä rikkaiden asiakkaiden asuinrakennuksien suunnittelua ja omistautui julkisiin töihin. Hän omaksui sosialistisia aatteita ja halusi talojen olevan kansan käytössä. Tähän vaiheeseen liittyy työväentalon Maison du Peuple rakentaminen sosialistipuolueelle Brysseliin. Tuona aikana Horta liittyi myös vapaamuurareihin. Tämä takasi vakituisen asiakaskunnan, ja hän palasi yksityistalojen suunnitteluun 1893. Taidekoulu Académie des Beaux-Artsin johtajana hän toimi vuosina 1926–1931. Hän käytti talojensa rakenteissa uudenlaisia muotoja ja materiaaleja, esimerkiksi rautaa. Hänen näkemyksensä mukaan asuintalon suunnittelussa tuli ottaa huomioon sosiaaliset tekijät ja siten pohjapiirros tuli tehdä vapaaseen muotoon.
Useita Hortan rakennuksia tuhottiin jugendin menetettyä suosiotaan. Näistä merkittävin oli Maison du Peuple, joka purettiin 1965. Neljä hänen yksityistaloistaan (hôtel) on listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon:
Tehtävä Suomessa, James Bond
Tehtävä Suomessa, James Bond (Icebreaker) on John Gardnerin kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1983. Saadakseen kirjansa mahdollisimman aidoksi Gardner vieraili Suomessa.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1990–1991
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1990–1991 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 36. kausi. Cupiin osallistui 31 joukkuetta, joista hallitseva mestari AC Milan pääsi suoraan toiselle kierrokselle. Joukkueet pelasivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Stadio San Nicolalla, Barissa 29. toukokuuta 1991. Jugoslavialainen Belgradin Punainen tähti voitti loppuottelussa ranskalaisen Olympique Marseillen rangaistuspotkukilpailussa maalein 5–3 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana.
Toinen Jaakobin ilmestys
Toinen Jaakobin ilmestys on gnostilainen apokryfinen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi V, kirja 4). Se on kirjoitettu oletettavasti 100-luvulla, ilmeisesti ennen Ensimmäistä Jaakobin ilmestystä, eikä jälkeen, niin kuin nimistä voisi päätellä. Vaikka kirjoitus onkin gnostilainen, se sisältää monia juutalaiskristillisiä teemoja. Kirjoitus ajoitetaan noin vuosiin 120–180.
Wolfgang Schwarz
Wolfgang Schwarz (s. 14. syyskuuta 1947 Wien, Itävalta) on itävaltalainen taitoluistelija, joka on voittanut vuoden 1968 olympiamestaruuden. Hän on myös voittanut hopeaa kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa (1966–1967) ja kolme kertaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa (1966–1968).
Toinen Jaakobin ilmestys
Sisältö
Kirjoituksessa on monia eroavuuksia kanonisiin kirjoituksiin verrattuna. Se muun muassa esittää, että Jaakobin isä oli Theudas, eikä Joosef, jota pitää Jaakobin biologisena isänä mm. toiselta vuosisadalta peräisin oleva Jaakobin protoevankeliumi. Theudaan vaimoksi nimetään Maria, mutta ei ole tietoa siitä, onko tämä sama Maria joka oli Jeesuksen äiti, eikä siitä, onko tämän Maria Jaakobin biologinen äiti. Kirjoitus esittää suoraan, etteivät Jaakob ja Jeesus olleet biologisia veljiä.
Wolfgang Schwarz
Schwarz tuomittiin vuonna 2006 kahdeksaksi vuodeksi vankilaan romanialaisen bisnesmiehen teini-ikäisen tyttären kidnappauksen suunnittelusta. Hänet oli jo vuonna 2002 tuomittu 1,5 vuodeksi vankilaan ihmiskaupasta, mutta tuomiota lykättiin ihosyövän hoitojen takia.
Toinen Jaakobin ilmestys
Sisältö
Kirjoituksen mukaan Jeesus suuteli Jaakobia suulle samalla tavalla kuin eräät toiset gnostilaiset kirjoitukset (mm. Filippuksen evankeliumi) esittävät hänen suudelleen Magdalan Mariaa. Kirjoitus päättyy Jaakobin kuolemaan kivittämällä.
Griffith
Griffith voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nastolan seurakunta
Nastolan seurakunta on seurakunta Päijät-Hämeessä, Lahden kunnassa. Seurakunta kuuluu Mikkelin hiippakunnassa Päijät-Hämeen rovastikuntaan ja on osa Lahden seurakuntayhtymää Kirkkoherrana toimii Kari Eskelinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 10 737.
Juice (soundtrack)
Juice soundtrack on vuoden 1991 viimeinen päivä julkaistu soundtrack-albumi rikos-draamaelokuvasta Juice. Soundtrack oli menestys myyden kultaa 4. maaliskuuta 1992. Albumi sijoittui avausviikolla sijalle 17 Billboard 200 albumilistalla sekä 3:nneksi Top R & B Albums listalla.
Taulu (tietokanta)
Taulu on tietokannassa käytetty tietueista koostuva rakenne. Taulussa voi olla useita tietueita tai ei yhtään.
Relaatiomallin mukaisessa tietokannassa taulut ovat lähes aina yksi-moneen -suhteessa. Tietokannan normalisointiperiaatteen mukaan tietojen toistoa pyritään välttämään.
Vertailu
Hierarkisissa tietokannoissa (ei relaatiomallin mukaisissa) on aina implisiittinen liitos segmenttien välillä, kun taas relaatiotietokannoissa taulujen välinen liitos on aina määriteltävä eksplisiittisesti.
Tietokantataulun sanotaan olevan vastakohta taulukkolaskentaohjelman käyttämälle rakenteelle: tietokantataulu soveltuu hyvin tietokoneohjelman käsiteltäväksi siinä missä taulukkolaskennassa käytetty malli soveltuu ihmisen käsiteltäväksi.
Kukkakaali
Kukkakaali (Brassica oleracea var. botrytis) on kaalin muunnos. Kukkakaalilla on ylöspäin varsilehtien suojaama kupu, joka on muodostunut nuorista, kutistuneista ja epämuodostuneista kukinnoista. Se muistuttaa rakenteeltaan, vaikka ei väriltään, parsakaalia. Kukkakaalista löytyy myös eksoottisen näköisiä muunnelmia, kuten Romanesco, jonka kukinnot ovat täysin symmetrisiä ja muodostavat fraktaalikierteitä. thumb|250px|left|Romanesco Kukkakaalia syödään useimmiten keitettynä tai höyrytettynä, joskus gratiinissa, mutta se sopii myös raakana dipattavaksi. Raa'assa kukkakaalissa on paljon C-vitamiinia (61 mg/100g), mutta se aiheuttaa helposti ilmavaivoja. Kukkakaali on tärkeä kesäkeiton ainesosa.
Kukkakaalin viljely on vaikeampaa kuin muiden kaalilajikkeiden. Suomen ilmastossa taimia pitää esikasvattaa sisällä. Siihen tulee helposti tuhohyönteisiä. Liian lämpimässä ilmastossa kukkakaali ei tuota kukintoja.
Kukkakaalia on viljelty parin tuhannen vuoden ajan Egyptissä, Syyriassa ja Turkissa.
Kukkakaali valittiin vuonna 2001 vuoden vihannekseksi.
Vasili Gurko
thumb Vasili Iosifovitš Gurko (20. toukokuuta (J: 8. toukokuuta) 1864 – 11. marraskuuta 1937 Rooma, Italia) oli venäläinen kenraali, joka toimi ensimmäisen maailmansodan aikana rintamakomentajana, lokakuusta 1916 maaliskuuhun 1917 tsaarinajan viimeisenä pääesikunnan päällikkönä sekä maaliskuusta kesäkuuhun 1917 Venäjän armeijan ylipäällikkönä.