cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Landry Chauvin
Ura
Tammikuussa 2014 Chauvinista tuli tunisialaisseura Club Africainin päävalmentajana. Hän sai potkut jo helmikuun lopussa huonojen tulosten vuoksi.
Syyskuussa 2014 Chauvin jatkoi uraansa SM Caenin valmennuskeskuksen johtajana. Helmikuussa 2015 hän jätti seuran ja palasi takaisin Stade Rennes'n valmennuskeskuksen johtajaksi.
Intian ilmatieteen laitos
Intian ilmatieteen laitos (lyhenne IMD) on Intian kansallinen ilmatieteellinen valtionvirasto. Se toimii Intian geotieteiden ministeriön (Ministry of Earth Sciences) alaisuudessa. Laitos on perustettu vuonna 1875.
thumb|left|IMD:n toimipiste [[Odishan osavaltion pääkaupungissa Bhubaneswarissa.]]IMD:n päätoimipaikka sijaitsee New Delhissä ja toinen keskeinen toimipiste on Punessa. Päätoimipisteensä ohella Intian ilmatieteen laitoksella on kuusi aluekeskusta Intiassa (Mumbai, Chennai, New Delhi, Kalkutta, Nagpur ja Guwahati) ja suuri joukko muita toimipisteitä. Esimerkiksi kunkin Intian osavaltion pääkaupungissa on oma ilmatieteellinen keskuksensa. Laitoksen osana on myös taivaankappaleiden sijaintiin liittyvä osastonsa, joka olemassaolo on ymmärrettävissä intialaisen kulttuurin kautta.
Eräs Intian ilmatieteen laitoksen kansainvälisistä vastuutehtävistä on toimia Maailman ilmatieteen järjestön trooppisten hirmumyrskyjen (syklonien) ennustus- ja varoituspalvelun aluekeskukuksena omalla maantieteellisellä alueellaan. IMD:n vastuualue on Intian valtameren pohjoisosa (oheisessa kartassa alue V).
Huonomaalaus
pienoiskuva|Esimerkki huonomaalaustyylistä. ”Ahem”, Peter Saul, akryyli kangaspohjalle, 2000. Huonomaalaus tai kehnomaalaus  on maalaustaiteen suuntaus, jossa maalausjälki on karkeaa ja rosoista, usein piirrosmaista. Teokset ovat esittäviä. Kuvauskohteina yleisiä ovat lapsenomaiset ihmishahmot tai arkiset kitschiin ja populaarikulttuuriin viittavat aiheet, kuten tyttöestetiikka. Huonomaalaus on ollut osa esittävän maalauksen uutta tulemista.
Huonomaalausta on sanottu tavaksi välttää kaupallista pintakiiltoa ja teknisen taitavuuden harhoja. Tavoitteena voi olla esimerkiksi spontaani ilmaisu ja aito hetken tallentaminen.
Wienin modernin taiteen museossa (Museum Moderner Kunst) oli vuonna 2008 näyttely nimellä ”Bad Painting – good art”. Museon mukaan se oli ensimmäinen laaja katsaus aiheeseen. Näyttelyssä oli teoksia muun muassa Rene Magrittelta, Francis Picabialta ja Georg Baselitzilta. Myös Julian Schnabelia on sanottu huonomaalariksi, suomalaisista Ilkka-Juhani Takalo-Eskolaa ja Erkki Pirtolaa.
Per Svedin
Per Svedin (s. 1988) on ruotsalainen salibandymaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä Warbergsissa kakkosmaalivahtina.
Aggrotech
Aggrotech (myös tunnettu Hellektrona) on Elektro-industrialin alalaji, jossa huomattavia vaikutteita hardstyle/hardtrance musiikista. Aggrotech sisältää usein synkkiä ja aggressiivisiä biittejä, metallisia kitaroita ja trance elementtejä, synkkiä, depressiivisiä, militaristisia ja sopimattomia lyriikoita. Normaalisti vokaalit koostuvat särötetystä, korkeasta ja synteettisestä äänestä. Tunnetuimpia Aggrotech yhtyeitä ovat mm. Psyclon Nine, God Module, Grendel, Punto Omega, Dawn of Ashes, Hocico, Suicide Commando, X-Fusion, Unter Null, Preemptive Strike 0.1 sekä Tactical Sekt.
Lähteet
Electro-industrial
Repentless
Repentless on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin järjestyksessään 12. studioalbumi. Se julkaistiin 11. syyskuuta 2015, ja se on yhtyeen ensimmäinen Exodusin kitaristin Gary Holtin sekä viimeksi vuoden 2001 albumilla God Hates Us All soittaneen rumpalin Paul Bostaphin kanssa. Albumi on myös yhtyeen ensimmäinen ilman vuonna 2013 kuollutta Jeff Hannemania, sekä ensimmäinen Nuclear Blast -levymerkin alla julkaistu albumi.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle, mikä on yhtyeen historian korkein listasijoitus. Suomessa se nousi virallisen albumilistan kolmannelle sijalle.
Kappaleista "Repentless", "You Against You", sekä "Pride in Prejudice" kuvattiin musiikkivideot, jotka muodostavat tarinaltaan yhtenäisen trilogian.
Erling Nilsen
Erling Nilsen (30. joulukuuta 1910 Moss, Norja – 22. huhtikuuta 1984 Moss) oli norjalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiapronssia Berliinin olympialaisissa vuonna 1936 yli 79,4 kilon raskaassa sarjassa. Lisäksi Nilsen voitti seuraavan vuoden EM-kisoista omassa sarjassaan pronssia. Hän edusti urheilu-uransa ajan Bokseklubben Pugilistia.
Gyda Enger
pienoiskuva|Gyda Enger vuonna 2013.Gyda Enger (s. 14. tammikuuta 1993) on norjalainen uransa päättänyt mäkihyppääjä. Hänen seuransa oli Hernes IL
Enger on osallistunut MM-kilpailuihin kaksi kertaa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli normaalimäessä 26:s ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 28:s. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Enger hyppäsi normaalimäessä 24:nneksi.
Nuorten MM-kilpailuihin Enger on osallistunut kuusi kertaa vuosina 2007, 2008 ja 2010–2013. Joukkuemäessä hän oli neljäs vuonna 2013. Normaalimäessä hän on sijoittunut parhaimmillaan 14:nneksi.
Helena Olsson Smeby
pienoiskuva|Helena Olsson Smeby vuonna 2013.Helena Olsson Smeby (s. 15. marraskuuta 1983) on norjalainen uransa päättänyt mäkihyppääjä. Hänen seuransa oli Byaasen.
Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Smeby oli normaalimäessä 16:s. Vuoden 2014 talviolympialaisissa hän hyppäsi normaalimäessä 14:nneksi.
Maailmancupissa Smeby kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 Lillehammerissa sijoittuen 13:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi joulukuussa 2013 Hinterzartenissa kaksi kertaa ja tammikuussa 2014 Zaōssa.
Sotatieteisfiktio
Tulevaisuuden sodan kuvaaminen on syntynyt varhain spekulatiivisessa fiktiossa kuten George T. Chesneyn The Battle of Dorking (1871). Esimerkkejä lajityypistä ovat Starship Troopers (1959) ja Maailmojen sota (1898).
Lajityyppiä esiintyy kirjoissa, elokuvissa ja videopeleissä.
Gloria Milland
thumb|right|250px|Milland vuoden 1967 elokuvassa Odio per odio Gloria Milland (oikealta nimeltään Mara Fiè, s. 11. lokakuuta 1940 Cagliari) on italialainen elokuvanäyttelijä.
Pitkän, kauniin ja hienostuneen näyttelijän ensimmäinen elokuva oli Giorgio Simonellin Fantasmi e ladri vuonna 1959. 1960-luvun alussa hän omaksui ajan tavan mukaan amerikkalaistyylisen taiteilijanimen. Milland esiintyi lukuisissa komedioissa ja seikkailuelokuvissa, mutta vetäytyi elokuva-alalta jo 1960-luvun lopussa.
Sana Mustonen
Sana Mustonen, ent. Laine (s. 1970 ) on suomalainen sanoittaja. Mustosen sanoituksiin kuuluvat muun muassa Robinin kappale "Frontside Ollie" ja Suvi Teräsniskan "Täydellinen elämä", sekä Yön "Hyvässä ja pahassa".
Mustosen sanoittamat kappaleet ovat menestyneet valtakunnallisissa sävellys- ja sanoituskilpailuissa. Suvi Teräsniskan esittämä Täydellinen elämä voitti Syksyn Sävel kilpailun vuonna 2013 sekä nimettiin samana vuonna Vuoden Iskelmäksi. Somero soikoon -kisan Mustonen on voittanut eri säveltäjien kanssa kolme kertaa. Takana on myös muun muassa Vuoden Joululaulukilpailun voitto, Pop n Roll -kisan voitto sekä Laulujen Loiskeet -kilpailun voitto. Sana Mustonen on päätoiminen sanoittaja ja asuu Hämeenlinnassa.
Troian Bellisario
Troian Avery Bellisario (s. 28. lokakuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Spencer Hastingsin roolista televisiosarjassa Valehtelevat viettelijät. Sarjaa alettiin esittää Suomessa Subilla 14. toukokuuta 2012.
Bellisarion vanhemmat Donald P. Bellisario ja Deborah Pratt ovat televisiotuottajia. Isän sukujuuret ovat Italiassa ja Serbiassa, äiti on afroamerikkalainen. Hänellä on yksi nuorempi veli sekä kolme sisarpuolta ja kaksi velipuolta.
Troian Bellisario teki debyyttiroolinsa jo kolmevuotiaana elokuvassa Viimeinen voitelu (Last Rites, 1988). Vuonna 1998 hän esiintyi elokuvassa Billboard Dad, jonka pääosissa olivat näyttelijäkaksoset Mary-Kate ja Ashley Olsen. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa kuten Aikahyppy, Kunnian miehet ja NCIS Rikostutkijat.
Bellisario valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta. Hän on kertonut kärsineensä high school -aikoinaan syömishäiriöstä ja itsetuhoisuudesta.
Bellisario on naimisissa näyttelijä Patrick J. Adamsin kanssa. Heillä on vuosina 2018 ja 2021 syntyneet tyttäret.
Saint-Laurent-de-Chamousset
Saint-Laurent-de-Chamousset on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Lyonin kaupungista länteen.
Kylässä oleva linna Château de Chamousset tunnetaan Ranskan kuningas Frans I:n vierailusta linnaan vuonna 1533.
Diaspori
Diaspori on harvinainen alumiinihydroksidimineraali, joka esiintyy yleisimmin bauksiittiesiintymissä yhdessä muiden mineraalien kanssa. Kiderakenteeltaan diaspori on rombinen ja sen asu vaihtelee: se voi joskus olla levyä muistuttava kide, mutta on yleisempiä muotoja ovat suomumainen, lehteilevä tai jyvämäinen.
left|200 px|thumb|Diasporikide, jonka löytöpaikka on Muğla, Ägäis, Turkki.Diasporin läpinäkyvyys vaihtelee läpikuultavasta läpinäkyvään. Puhdas diaspori on väritöntä, mutta sitä löydetään myös eri tavoin värjäytyneenä. Valaistuksen laatu vaikuttaa myös värivaikutelmaan. Eri sävyjä voivat olla valkea, harmaa, kellertävä, vaaleanpunainen tai vihertävä, mutta myös violetti tai rusertava sävy on mahdollinen. Mineraalin Mohs-arvo on 6,5–7 ja tiheys 3,3–3,5 g/cm³. Muista läpikuultavista ja värittömistä mineraaleista diaspori erottuu helmenhohtavalla murrospinnallaan.
Diaspori löydettiin vuonna 1801 ja se sai nimensä kreikan kielisestä sanasta διασπείρειυ, joka kuvaa tapaa, jolla mineraali hajoaa eri suuntiin, kun sitä lämmitetään liekillä. Vaikka diasporia esiintyy monilla mantereilla, ainoastaan Anatoliasta on tähän mennessä löydetty jalokivilaatuisia kiteitä. Näistä hiotuista korukivistä käytetään myös kauppanimeä zultaniitti.
Lorena Gale
pienoiskuva|Lorena Gale Lorena Gale (9. toukokuuta 1958 Montreal, Québec – 21. kesäkuuta 2009 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja aktivisti. Hän loi mittavan uran kanadalaisen teatterin parissa, mutta tuli ehkä kaikkein tunnetuimmaksi ylipapitar Eloshan roolista televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica.
Gale oli kolmannen sukupolven kanadalainen. Hän valmistui Montrealin Marianopolis Collegesta vuonna 1977. Hän opiskeli myös Concordian yliopistossa sekä Kanadan kansallisessa teatterikoulussa ja kävi kuusikuukautisen kurssin New Yorkissa torontolaissyntyisen näyttelemisvalmentaja Paul Mannin kanssa. Vuonna 2005 Gale sai taiteiden maisterin oppiarvon Simon Fraserin yliopistosta (Vancouver).
Gale muutti vuonna 1988 Vancouveriin, jossa hän vuonna 1991 voitti Jessie Richardson -palkinnon sivuroolistaan teatterissa. Vuonna 1991 hän meni naimisiin ohjaaja John Cooperin kanssa. Cooper oli samalla hänen säännöllinen yhteistyökumppaninsa. Itse kirjoittamissaan näytelmissä Gale toi esiin mustaihoisten asemaan liittyneitä aiheita. Näillä avuilla hän pääsi myös ehdolle Kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Hän kuoli syöpään.
Albert Valtin
Albert Ivаnovytš Vаltin (,, 17. marraskuuta 1937 Harkova, Ukrainan SNT – 18. helmikuuta 2015 Kiova, Ukraina) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
BK Zenit Pietari
Kaudella 2013–2014 Triuf hävisi EuroChallengen loppuottelussa Pallacanestro Reggianalle. Se on pelannut myös VTB-liigassa ja Eurocupissa.
Zenitissä pelanneita
.
Claire Harris
Claire Harris (13. kesäkuuta 1937 Port-of-Spain, Trinidad – 5. helmikuuta 2018 Kanada ) oli kanadalainen runoilija. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli Fables from the Women's Quarters (1984), jonka jälkeen hän julkaisi useita muita kokoelmia. Hän on saavuttanut työllään kansallista ja kansainvälistä tunnustusta. Hän pääsi ehdolle Kenraalikuvernöörin palkinnon saajaksi, ja Fables-teoksella hän sai Commonwealth Awardin runoudesta. Usein Harris esittelee runoudessaan sortoa ja väkivaltaa kohtaavien mustaihoisten naisten läpikäymiä psykologisia kamppailuita.
Stratos (kaupunki)
Stratos oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akarnaniassa Kreikassa. Sen arkeologiset kohteet sijaitsevat Agrínion kunnassa nykyisen Strátoksen kylän ympäristössä.
Maantiede
Stratos sijaitsi sisämaassa Agrinionin ja Amfilokhian kaupunkien välisellä alueella. Se oli rakennettu Akheloos-joen varrelle sen länsipuolelle, ja sen ympäristö oli hedelmällistä tasankoa. Kaupunki hallitsi pääsyä tasangolle pohjoisen suunnasta. Stratoksen lähellä Akheloos-jokeen laskivat Anapos- ja Petitauros-joet. Kaupunkia ympäröinyt alue tunnettiin nimellä Stratikē.
Historia
pienoiskuva|vasen|Kaupunginmuurin jäänteitä.
Stratos oli antiikin ajan Akarnanian merkittävin kaupunki. Sen varhaisesta historiasta tiedetään suhteellisen vähän. Peloponnesolaissodan aikaan 400-luvun eaa. loppupuolella Stratos oli useimpien akarnanialaisten kaupunkien tavoin liitossa Ateenan kanssa. Vuonna 429 eaa. Ambrakia hyökkäsi kaupunkiin Knemoksen johdolla ja peloponnesolaisliiton avustuksella, mutta nämä torjuttiin.
Vuonna 314 eaa. Kassandros liitti Stratoksen yhteen (synoikismos) Agrinionin ja Saurian (mahdollisesti sama kuin Thyria) kanssa. Pyrrhoksen kuoleman jälkeen vuonna 270 eaa. kaupunki tuli osaksi Aitoliaa. Makedonian Filippos V ja Perseus yrittivät vallata kaupungin, mutta se säilyi aitolialaisilla. Rooman valtakunnan osaksi alue tuli vuonna 167 eaa. Roomalaiset palauttivat alueen aitolialaisilta akarnanialaisille.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|[[Zeus Stratioksen temppeli|Stratoksen Zeuksen temppelin rauniot.]] pienoiskuva|Teatterin rauniot.
Stratoksen rauniot levittäytyvät kolmen kukkulan alueelle. Kaupunki oli ympäröity laajoilla muureilla, joiden ympärysmitta oli noin neljä kilometriä. Muureissa oli useita torneja ja portteja. Muurit oli rakennettu oletettavasti 300-luvulla eaa. Muurien ympäröimän alueen jakoi suunnilleen kahteen yhtäsuureen osaan toinen, pohjois-eteläsuunnassa rakennettu muuri. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi alueen pohjoisosassa. Sitä ympäröi oma muurinsa, joka liittyi kaupunginmuureihin. Itämuuri seurasi Akheloos-joen vartta.
Zeus Stratioksen temppeli
Zeus Stratiokselle omistettu temppeli sijaitsi kaupunginmuurien ympäröimän alueen luoteisosassa. Se oli rakennettu klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa 300-luvun eaa. lopulla, ja edustaa monin tavoin aikakauden siirtymäkautta arkkitehtuurissa. Temppeli oli heksastyyli peripteraalitemppeli, jonka koko oli noin 16,5 x 32,4 metriä. Se yhdisteli kaikkia kolmea kreikkalaista tyylisuuntaa: sen peristasis edusti doorilaista, arkkitraavi joonialaista ja sisäosat korinttilaista tyyliä.
Teatteri
Muut rakennukset ja rakennelmat
Kaupungin agora eli kauppapaikka sijaitsee nykyisen kylän lounaispuolella. Kaupungissa oletetaan olleen myös gymnasion, koska eräs piirtokirjoitus mainitsee gymnasiarkin viran.
Esinelöydöt
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Agrínion arkeologisessa museossa.
Serie A:n kausi 2008–2009
Serie A:n kausi 2008–2009 oli järjestyksessään 77. jalkapallon Serie A -kausi. Se alkoi 30. elokuuta 2008 ja päättyi 31. toukokuuta 2009. Inter voitti mestaruuden neljännen kerran peräkkäin.
Sarjataulukko
''Lopullinen sarjataulukko 31. toukokuuta 2009'' Ott = Pelatut ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; +/- = Maaliero; Pisteet = Pisteet
Parhaat maalintekijät
''Lopullinen maalintekijätilasto 31. toukokuuta 2009''
Vahlonen
Vahlonen on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueessa suoraan Mouhijärveen laskevaan valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 650 metriä pitkä laskuoja. Se yhtyy Kailojärvenojaan, joka laskee Yliseen Alhajärveen ja jatkaa siitä Karhuojaa myöten Mouhijärveen.
Järven rantaviiva on 0,85 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä ojitettua suota. Rannalla ei ole rakennuksia, mutta sen vierestä kulkee tie Alhajärvenkulmasta.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wahtosjärvi".
Ull-Britt Gustafsson-Pensar
Ull-Britt Gustafsson-Pensar (s. 1931 Loviisa ) on suomalainen äidinkielen (ruotsi) lehtori, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on ollut suomenruotsalaisen virsikirjakomitean jäsen 1975–1983.
Hänen muokkaamiaan tekstejä on Suomen ruotsinkielisessä virsikirjassa vuodelta 1986 seitsemän virttä sekä yksi hänen kirjoittamansa virsi. Hän on kääntänyt ruotsiksi suomalaisia, saksalaisia, englantilaisia, virolaisia ja norjalaisia virsiä. Ruotsin kirkon virsikirjassa Den svenska psalmboken 1986 on yksi hänen muokkaamaana virsi: 293 "Sanningens Ande" (Z. Topelius) ja yksi hänen kääntämänsä virsi, 646, "Grip du mig, Helige Ande" (P. Perkiö). Ruotsin kirkon virsikirjassa (suomenkielinen) on lisäksi kolme hänen käännöstään lisäosassa, jossa virret ovat suomeksi ja ruotsiksi (Virret 724:3, "Nu sjunker bullret"/"Och vaka Kristus", 741 "Vår fader och Gud" ja 746 "Lik ängens sköna blomma").
Virret
Gustafsson-Pensarin kirjoittama virsi Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa:
Virsikirjan lisävihkossa Sång i Guds värld:
Ukrainan presidentinvaalit 2010
Ukrainan vuoden 2010 presidentinvaalien ensimmäinen kierros järjestettiin 17. tammikuuta ja toinen kierros 7. helmikuuta 2010. Vaalien toisella kierroksella vastakkain olivat Alueiden puolueen Viktor Janukovytš ja pääministeri Julija Tymošenko. Toisen kierroksen äänistä Janukovytš sai 48,95 % ja Tymošenko 45,47 %. Janukovytš on julistautunut vaalien voittajaksi, mutta Tymošenko ei ole tunnustanut tappiotaan. Vaalit olivat järjestyksessään viidennet Ukrainan Neuvostoliitosta itsenäistymisen jälkeen.
Taustaa
Ukrainan presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viiden vuoden välein. Jos kukaan ehdokkaista ei saa ensimmäisellä kierroksella yli puolta äänistä, järjestetään kahden eniten ääniä saanen kesken toinen kierros.
Ensimmäinen kierros
Ensimmäinen kierros järjestettiin 17. tammikuuta.
Viiden eniten ääniä saaneen ehdokkaan kannatus alueittain ensimmäisellä kierroksella
Toinen kierros
Vaalien toinen kierros järjestettiin sunnuntaina 7. helmikuuta. Tiistaihin 9. helmikuuta mennessä äänistä oli laskettu 99,94 %. Janukovytš julistautui vaalien voittajaksi ja vaati Tymošenkon eroavan pääministerin tehtävistä, mutta Tymošenko ei ole tunnustanut tappiotaan ja väittää vaaleja vilpillisiksi. 13. helmikuuta Tymošenko ilmoitti vievänsä vaalitulokset oikeuteen, vaikka kansainväliset vaalitarkkailijat ovat kiitelleet vaaleja avoimiksi ja rehellisiksi. Ukrainan keskuvaalilautakunta vahvisti Janykovytšin voiton 14. helmikuuta. Ehdokkaat
Vaaliteemat
Vaalien tärkeimmiksi kysymyksiksi nousivat:
Shichifukujin
pienoiskuva|Seitsemää onnenjumalaa esittävä piirros 1800-luvun alusta pienoiskuva|Seitsemän onnenjumalaa aarrelaivassaan Shichifukujin on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä jumalhahmojen ryhmä. Kaikki seitsemän tuottavat hyvää onnea ja onnellisuutta, mutta niillä on myös omat erityiset vastuualueensa. Onnea ja varallisuutta tuottavien jumalien merkitys alkoi korostua Kamakura-kaudella, mutta ensimmäiset maininnat juuri seitsemästä onnenjumalasta yhdessä ovat peräisin 1500-luvulta.
Kokoonpano
Lähde:
Kaikista seitsemästä onnenjumalasta vain Ebisu on alkujaan japanilainen. Intialaista alkuperää ovat Daikokuten, Benzaiten ja Bishamonten. Sen sijaan Hotei, Jurōjin ja Fukurokuju ovat alkujaan Kiinasta. Japanilaisen perinteen mukaan nämä seitsemän jumalhahmoa matkustavat taikalaivallaan ja käyvät uudenvuoden aattona tuomassa onnea uskovaisille.
Palvonta
Kamakurassa voi tehdä pyhiinvaellusmatkan, jossa käydään kaikkien seitsemän Shichifukujinin jäsenen temppeleissä.
Ezon tasavalta
Ezon tasavalta oli lyhytikäinen Hokkaidon saarella sijainnut valtio. Sen perustivat Boshin-sodan aikana häviämässä olleet Tokugawa-shōgunaatin joukot. Hakodaten taistelun jälkeen ja sodan hävinneenä alue liitettiin takaisin muuhun Japaniin.
Tasavallan presidentin virkaa hoiti shogunaatin varakomentajana toiminut Enomoto Takeaki, joka tasavallan kaaduttua joutui vankeuteen kolmeksi vuodeksi, mutta josta tuli sittemmin uudistuneen Japanin merivoimien vara-amiraali.
Cēzars Ozers
Cēzars Ozers (, s. 17. marraskuuta 1937 Riika) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt latvialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Sainte-Foy-l’Argentière
Sainte-Foy-l’Argentière on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Lyonin kaupungista länteen.
Kunnan nähtävyyksiä on 1400-luvulta peräisin oleva linna. Sitä on useasti laajennettu, ja sillä on ollut useita omistajia. Linna on ollut vuodesta 1771 lähtien kuulunut Fenoylin suvulle, ja se tunnetaankin nykyään nimellä Markiisi de Fenoylin linna (Château du marquis de Fenoyl).
Pohjoisnummi
270px|right|thumb|Strengbergin tupakkatehdas Pohjoisnummi eli Skata on kaupunginosa Pietarsaaressa.
Sanaa Skata on käytetty suomenruotsin murteissa merkityksessä ’puunlatva’ ja ’pitkä, suippeneva niemi’. Kaupunginosa ei kuitenkaan ole ollut niemi, minkä vuoksi sanan merkitys ’asutuksen uloin osa, laita’ on todennäköisempi.
Runoilija Viktor Sundin koti Taljasepänkatu 8:ssa Skatassa on kunnostettu, ja talo on vuokrattavissa yksityistilaisuuksiin.
Skata oli ehdolla Suomen parhaaksi kaupunginosaksi vuonna 2019. Vuoden kaupunginosa julkistettiin valtakunnallisilla kotiseutupäivillä Tuusulassa 9. elokuuta.
Historia
left|thumb|220px|Skata Pohjoisnummen kaupunginosassa on ollut asutusta tiettävästi 1730-luvulta lähtien. Alueen länsilaidalla olevat pieni Satamakadun ja Loveretin alue esiintyvät asemakaavassa ensimmäisen kerran 1735. Näille kaduille keskittyivät pienet merimiestuvat 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Norrmalm, Pohjoisnummi, esiintyi ensimmäisen kerran paikannimenä Gutzénin piirtämässä kartassa vuonna 1754. Työläiset asuttivat alueen pohjoisosan epäsäännölliset korttelit tupakkatehtaan perustamisen aikoihin vuonna 1762. Forsenin vuonna 1783 mittaamassa kartassa Skatan alueelle merkittiin kaksi suorakaiteen muotoista korttelia, joista toisessa oli viisi ja toisessa kuusi tonttia.
Vuonna 1800 köyhälistö omisti pohjoisimmista yhdestätoista numeroidusta korttelista seitsemän. Tuolloin Pohjoisnummen rakennuskanta oli kasvanut laajemmalle. Alue sai ruutukaavan 1821, jolloin Pietarsaari laajensi asemakaavaa maanmittausinsinööri Carl Gustav Holmin suunnitelman mukaan. Hän suunnitteli kolme uutta kortteliriviä. Suunniteltuun alueeseen kuului 26 neliömäistä korttelia, joista yksi varattiin toriksi. Kortteleissa oli kussakin neljä tonttia. Holm määräsi katujen leveydeksi rakennusjärjestyksestä poiketen vain 11–13 kyynärää, tarkoituksena muodostaa tonttimaata merimiehille ja työväestölle.
Kaupunki paloi vuonna 1835, jonka jälkeen palossa tuhoutunut kaupungin eteläosa varattiin suunnitelmissa varakkaiden käyttöön. Köyhälistön osuus Pohjoisnummella kasvoi entisestään. Vuonna 1859 maanmittari Gustaf Granlundin suunnitelman mukaan Pohjoisnummen länsipuolelle rakennettiin yksi uusi kortteli. Vuonna 1877 Pohjoisnummea laajennettiin yhdellä korttelirivillä länteen ja kolmella itään. 1900-luvun alkupuolella Pohjoisnummi oli muotunut pääpiirteittäin nykyiseen asuunsa. Rakennuskanta koostui yksikerroksisista puutaloista.
Vuonna 1966 Pohjoisnummen alueelle vahvistettiin uusi asemakaava. Toteutuessaan asemakaava olisi merkinnyt alueen muuttumista kerrostaloalueeksi. Asemakaava ei kuitenkaan toteutunut, sillä asukkaat eivät suostuneet myymään kiinteistöjään. Sisäasiainministeriö kumosi kaavan 1975 ja uusi säilyttävä kaava valmistui 1981.
Palveluja ja toimintaa
Skatassa on toiminut useita elintarvike- ja sekatavarakauppoja. Alueella on toiminut useita käsityöläisiä, leipomoita, teurastamoita ja metalliverstaita. Taljasepänkadulle perustettiin yksi Suomen suurimmista osuuskaupoista vuonna 1940. Kaikkien aikojen ensimmäinen HalpaHalli toimi Skatassa 1967–1970.
Strengbergin tupakkatehdas sijaitsee Pohjoisnummen etelärajalla. Tehdaskompleksi muodostuu Strengberginkadun suuntaisesti rakennetusta punatiilisestä, arkkitehtitoimisto Grahn-Hedman-Wasastjernan 1898 suunnittelemasta rakennuksesta sekä ruotsalaisarkkitehti Torben Grutin piirtämästä, jugend-sävyisestä rakennuksesta. Jälkimmäisen rakennuksen pallomainen kellotorni on alueen maamerkki. Kyseinen kello on läpimitaltaan pohjoismaiden suurikokoisin kello. Tupakkatehtaan länsipuolella on Torben Grutin piirtämä ja 1912 valmistunut paloasema.
Lihanjalostamo Snellman aloitti toimintansa pienissä kellaritiloissa Skatassa vuonna 1951. Ostettuaan vuonna 1959 konkurssiin menneen kilpailijansa, Tuhkasen makkaratehtaan, Snellmannin tuotanto siirrettiin tehtaaseen Amerikankadulle. Tehdas oli käytössä 1990-luvulle asti, jolloin Snellman otti käyttöön uuden tehtaan Kuusisaaressa.
Hirvenhiihtäjät
thumb|Hirvenhiihtäjät, ensipainoksen kansi. Hirvenhiihtäjät (Elgskyttarne, 1832) on Johan Ludvig Runebergin kirjoittama yhdeksän laulua käsittävä heksametrirunoelma, joka kuvaa kansanelämää. Sen aiheena on hirvenajo, johon kietoutuu myös kosiotarina. Itse tapahtumilla ei kuitenkaan ole itsenäistä merkitystä. Ne muodostavat kuvauksen kehykset.
Kuvaus
Teos on osa niin kutsuttua suomalaista sarjaa, joka käsittää kolme eeposta: Hirvenhiihtäjät, Hanna ja Jouluilta. Runeberg oli Suomea kuvanneiden joukossa ensimmäinen, joka jäsensi maan esteettisesti ja kokonaisvaltaisesti.
Hirvenhiihtäjät ammentaa idyllin traditiosta. Sille on ominaista paikan yhteisyys ja rajoittuminen muutamiin elämän peruselementteihin. Runeberg kuvaa talonpoikaisten pirttien elämää ja yhteisön monenkirjavaa väkeä kerjäläisistä loisiin, piikoihin ja laukkuryssiin. Kukin henkilöistä edustaa jotakin yleistä ideaa, joka esitetään epiteettinä (”toimekas Anna” ja ”mielevä Pekka”).
Ihanteellisina ominaisuuksina mainitaan alamaisuus, nöyryys, vaatimattomuus, työteliäisyys ja omillaan toimeen tuleminen. Nämä ominaisuudet tukivat pyrkimystä vallitsevan yhteiskunnallisen tilanteen säilyttämiseen, joka oli keskeinen 1830-luvun rauhaa ja kuria korostavassa ilmapiirissä. Hirvenhiihtäjien ihanteilla oli kirjallisuudessa useita vastineita. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura esimerkiksi julkaisi moralisoivan romaanin Kultala, joka oli sovitettu sveitsiläisen Heinrich Zschokken alkutekstistä. Siinä osoitettiin, että työ ja uskollisuus tekevät elämästä kultalan, eivät suinkaan vaatimiset, vallankumoukset ja kapinointi.
Hirvenhiihtäjien vallitsevana vaikutelmana on levollisuus ja sopusointu. Ihmiset elävät viattomuuden tilassa, jossa he ovat saavuttaneet keskinäisen harmonian ja sisäisen rauhan. Välitöntä luontosuhdetta kuvaa se, että luonnonilmiöillä ja ihmiselämän tapahtumilla on sama rytmi ja sama kieli.
Luettelo Sisu Auton malleista
Tämä on luettelo Sisu Auton malleista.
M-sarja
250px|pienoiskuva|Sisu M-162
S-sarja (kirjaimin)
250px|pienoiskuva|oikea|Sisu SL 190
Sisu Polar
250px|pienoiskuva|oikea|Sisu Polar Works DK16M K-AKK-8x4/335+140+137 Vuonna 2010 Sisu aloitti komponenttiyhteistyön Daimlerin kanssa ja esitteli Sisu Polar -malliston, jossa käytetään paljon Mercedes-Benz-kuorma-autojen komponentteja. Mallistolle on myönnetty Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu ja Design from Finland -tunnukset.
Toisen sukupolven Polar Euro VI -mallin tuotanto aloitettiin toukokuussa 2014. Malli on kokonaan uudistettu ja Suomessa suunniteltu. Moottorit ovat edelleenkin Mercedes-Benziltä, mutta edellisen sukupolven moottoriversioihin verraten vääntömomenttia on 100–200 Nm enemmän. Ensimmäisestä, Euro V -sukupolvesta tutut erilaisiin käyttäjäympäristöihin optimoidut kuusi tuoteryhmää ovat myös Euro VI -malliston runko.
Sotilasmallisto
Sisun puolustusvoimien käyttöön kehittämän malliston perustana oli pitkään autojen kiertyvä runko, joka takasi hyvän maastoliikkuvuuden pyörien pysyessä kiinni maassa.
Proto-Sisu
Ensimmäinen Sisun valmistama nelivetoinen maastokuorma-auto, Sisu KB-45, luovutettiin puolustusvoimille vuonna 1964. Puolustusvoimissa tämän mallin sekä sen eri versioiden, A-45 ja AH-45, kutsumanimeksi vakiintui Proto-Sisu tai lyhyemmin Proto. Proto luokitellaan keskiraskaaksi maastokuorma-autoksi, ja sitä käytetään muun muassa keveiden tykkien ja raskaiden kranaatinheitinten vetäjänä.
Nyttemmin puolustusvoimat on huutokaupannut käytöstä poistettua Proto-kalustoa, joka on saavuttanut suosiota yksityisten harrastajien keskuudessa. Protolla on pienen kokonsa ja kiertyvän rungon ansiosta erinomaiset maasto-ominaisuudet. Moni harrastaja on vaihtanut Protoonsa isommat 14.00R20-renkaat, ns Masin renkaat. Isommilla renkailla hyvät maasto-ominaisuudet paranevat entisestään.
thumb|250px|Sisu A-45, varustettuna Pasin vanteilla ja renkailla Sisu A-45 tekniset tiedot:
Sisu KB-46 oli vuonna 1968 rakennettu maastokuorma-auton prototyppi.
Sisu SA-110
SA-110-mallia valmistettiin 1980-luvun puolessa välissä vain 7 kpl.
Tekniset tiedot:
Masi
thumb|250px|Sisu SA-150 "Masi" thumb|250px|Sisu SA-150 "Masi" Vuonna 1982 puolustusvoimat hankki Sisulta lisää maastokuorma-autoja. Kutsumanimen Masi(Maasto-Sisu) saanut Sisu SA-150 on kehitetty Proton pohjalta ja on sen tavoin nelipyöräinen. Selvimmät erot ovat uudelleen suunniteltu ohjaamo sekä suuremmat renkaat, joiden ansiosta Masin maavara on tasauspyörästöjen kohdalta mitattaessa 40 cm. Masi luokitellaan keskiraskaaksi maastokuorma-autoksi ja puolustusvoimissa sen pääasiallinen käyttötarkoitus on kenttätykkien veto sekä huoltokuljetukset.
Vuonna 1990 esiteltiin Sisu SA-151, joka eroaa ulkoisesti hyvin vähän SA-150-mallista. Tärkein ero on 10 cm leveämpi lava.
Sisu SA-150 tekniset tiedot:
Rasi
thumb|250px|Sisu SA-241 "Rasi" Sisu SA-240 eli Raskas Sisu, kutsumanimeltään Rasi, on 1980-luvun loppupuolella kehitetty raskas kolmiakselinen maastokuorma-auto. Rasista on olemassa myös versio SA-241, jonka ulkoiset eroavuudet malliin SA-240 ovat melko vähäiset.
SK-sarja
thumb|Maasto-SK. esimerkiksi Sisu SK-250 6x6 MIL
Pasi
thumb|250px|Sisu XA-180 "Pasi" rauhanturvaamistehtävissä Bosnia-Hertsegovinassa maaliskuussa 1996. Sisu XA-180/185 -mallit, kutsumanimeltään Pasi eli Panssari-Sisu, ovat kolmiakselisia panssaroituja miehistönkuljetusvaunuja.
Huolimatta hyvin samanlaisesta tyyppimerkinnästä, XA-203 ei ole Sisun valmistama. Sen valmistajana toimi Patria.
Nasu
thumb|250px|Sisu NA-110 "Nasu" NA-110 kutsumanimeltään Nasu eli "Nauha-Sisu" on ruotsalaisen Bandvagnin tyyppinen tela-ajoneuvo.
NA-140 BT
Raisu
Miinanraivaaja, tyyppimerkintä RA-140.
"Raisu" on rakennettu modifioidulle Pasi-alustalle. Siinä on rungon päällä ohjaamokoppi, keskimmäinen akseli on poistettu, ja laitteen peräosassa on järeä raivausroottori. Laitteesta on tehty erilaiset versiot maavoimien ja ilmavoimien käyttöön.
ET-sarja (Eemeli), 1. sukupolvi
thumb|Sisu E11 8x8 -polttoaineauto. Vuodesta 1999 lähtien Sisu on valmistanut Sisu ET -mallisarjaa, jokapyörävetoista erityisesti maasto-olosuhteisiin tarkoitettua kuorma-autoa. Aiemmista Sisu-maastokuorma-autoista poiketen tässä mallissa käytetään Renault'n ohjaamoa ja lähes normaalia maantiekuorma-auton runkoa, jossa ei ole aiempien mallien hyvää maastoliikkuvuutta taannutta kiertyvää runkoa. Kohtuullisen maastoliikkuvuuden takaa kuitenkin pyörien suuret, toisistaan riippumattomat joustovarat. Tätä mallia tehdään sekä jatkuvalla 6x6-että 8x8-vetotavoilla varustettuna. Suurin osa puolustusvoimien käytössä olevista ET-malleista on varustettu 11-litraisella Cummins-moottorilla ja joko 6- tai 7-vaihteisella Allison-automaattivaihteistolla. Tämä malli tunnetaan myös nimillä Sisu HMTV ja Sisu Defence.
Mallisto:
Puolustusvoimien käytössä olevan Sisu E11T 6x6 -mallin tekniset tiedot:
ETP-sarja (Eemeli), 2. sukupolvi
thumb|250px|Sisu E13TP 8x8 thumb|250px|Sisu E13TP 8x8 ETP-Sisu eli kutsumanimeltään "Kärpänen" tai "Sammakko". Sisu Defence esitteli uuden ETP-sarjan kesällä 2006. 2. Sukupolven Sisu Defence ETP-sarjassa on suomalaisvalmisteinen kahden hengen matalaprofiilinen ohjaamo, joka on sijoitettu normaalia alemmaksi mahdollistaen ajoneuvon lentokuljetuskelpoisuuden. Panssaroitu ohjaamo on miinasuojattu ja siihen on saatavissa myös ballististen aseiden suojaus. Autossa on Caterpillarin valmistama moottori, joissa on tehoa 275-550 hv (mallista riippuen). Auto on varustettu 7-portaisella Allison automaattivaihteistolla. 10x10-versiossa ensimmäinen, toinen ja viides akseli ovat ohjaavia.
Mallisarja perustuu kuorma-autojen vakiokomponenttien käyttöön. Kaikki kriittiset komponentit on hyvin suojattu. Esimerkiksi jäähdytysjärjestelmä on sijoitettu rungon väliin panssaroidun ohjaamon taakse.
Mallisto:
Sisu A2045 (Aasi)
Sisu A2045 on keskiraskas maastokuorma-auto, joka esiteltiin syksyllä 2008. Puolustusvoimat on tilannut näitä 240 kappaletta. A2045 on pienin Sisun sotilaskäyttöön tarkoitetuista ajoneuvoista. Se perustuu osin MAN:lta ostettuun tekniikkaan, mm. moottorin ja akselistojen osalta.
Sisu GTP 4x4
Sisu julkisti 6.4.2018 lehdistötiedotteessaan uuden ajoneuvon, nimeltä Sisu GTP 4x4. Kyseessä on 10-paikkainen panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo, johon on mahdollista asentaa monia erilaisia ohjaamovaihtoehtoja. Ajoneuvon hyötykuorma on enintään 4500 kg.
Suicide Squad (elokuva)
Suicide Squad on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut David Ayerin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka pohjautuu DC Comicsin luomaan samannimiseen antisankarijoukkoon. Se on DC Extended Universen kolmas elokuva ja sen pääosissa ovat Will Smith, Jared Leto, Margot Robbie, Joel Kinnaman, Viola Davis, Jai Courtney, Jay Hernandez, Adewale Akinnuoye-Agbaje, Ike Barinholtz, Scott Eastwood ja Cara Delevingne. Amanda Wallerin johtama hallituksen salainen yksikkö värvää vangittuja superrikollisia hengenvaarallisiin operaatioihin ja pelastamaan maailman voimakkaalta uhalta vastineeksi näiden tuomioiden lieventämisestä.
Warner Bros. julkisti kehittäneensä elokuvaa Suicide Squadista helmikuussa 2009. Ayer allekirjoitti sopimuksen elokuvan käsikirjoittamisesta ja ohjaamisesta syyskuussa 2014 ja lokakuuhun mennessä näyttelijöiden valinta oli alkanut. Kuvaukset alkoivat Torontossa huhtikuussa 2015 ja päättyivät saman vuoden elokuussa.
Suicide Squad sai ensi-iltansa New Yorkin Beacon Theatressa 1. elokuuta 2016 ja elokuvateattereihin se saapui 5. elokuuta 2016. Elokuva voitti vuoden 2017 Oscar-gaalassa parhaan maskeerauksen palkinnon. Elokuvan epäsuora jatko-osa, The Suicide Squad: Suicide Mission, saa ensi-iltansa 6. elokuuta 2021.
Juoni
Teräsmiehen kuoleman johdosta, ARGUS-järjestöä johtava Amanda Waller muodostaa Belle Reven vankilaan vangituista vaarallisista rikollisista Iskuryhmä X:n pakottaakseen nämä vaarantamaan henkensä äärimmäisen vaarallisissa operaatioissa. Ryhmään kaavailtuja henkilöitä ovat tarkka-ammuntaan erikoistunut palkkamurhaaja Deadshot, mielenvikainen entinen psykiatri Harley Quinn, opportunistinen varas Kapteeni Bumerangi, pyrokinesiaa osaava entinen gangsteri El Diablo, liskomaisia piirteitä aiheuttavasta ihosauraudesta kärsivä kannibaali Killer Croc sekä köysikiipeilytaidoistaan tunnettu palkkasoturi Slipknot. Eversti Rick Flag saa tehtäväkseen toimia ryhmän kenttäjohtajana ja jokaisen jäsenen kaulaan piikitetään nanoräjähde, joka aktivoidaan mikäli he eivät tottele tai yrittävät paeta.
Lumoojatar osoittautuu iskuryhmälle liian kovaksi vastustajaksi, kunnes Harley teeskentelee vannovansa uskollisuutta tälle saadakseen tämän sydämen irti. Killer Croc ja Deadshot räjäyttävät portaalin ja Flag murskaa Lumoojattaren sydämen, tappaen tämän ja palauttaen Junen entiselleen. Waller palauttaa iskuryhmäläiset Belle Reveen, mutta heidän tuomioitaan on vähennetty 10 vuodella ja kaikille, paitsi Kapteeni Bumerangille, oli myönnetty muutamia etuuksia. Pian kuitenkin helikopterin putoamisesta selvinnyt Jokeri saapuu ja vapauttaa Harleyn. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa, Waller tapaa Bruce Waynen, joka lupaa auttaa salaamaan tämän osuuden Lumoojattaren toimiin vastineeksi metaihmisiä koskevista tiedostoista.
Jatko-osa
Kun elokuvan jatko-osa julkistettiin, David Ayerin oli alun perin tarkoitus palata sen ohjaajaksi, mutta erosi projektista ohjatakseen sen sijaan Gotham City Sirensin. Tämän seurauksena Gavin O’Connor palkattiin uudeksi ohjaajaksi sekä yhdeksi käsikirjoittajista ja tuotannon piti alun perin alkaa lokakuussa 2018, mutta se viivästyi, koska käsikirjoitus muistutti liian paljon Birds of Preytä. James Gunn palkattiin myöhemmin uudeksi ohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi. Elokuvan viralliseksi nimeksi ilmoitettiin The Suicide Squad ja ensi-illaksi 6. elokuuta 2021. Lisäksi Gunn tulee ohjaamaan elokuvan ja paljastettiin, että The Suicide Squad ei ole ensimmäisen elokuvan suora jatko-osa, vaan uusi aloitus ja että suurin osa elokuvan hahmoista on uusia. Helmikuussa 2019 Margot Robbien vahvistettiin palaavan Harley Quinnin rooliin. Maaliskuussa 2019 The Hollywood Reporter raportoi Idris Elban olevan Deadshotin uudeksi näyttelijäksi, Will Smithin ollessa kykenemätön palaamaan aikataulunsa vuoksi. Tuotanto tullaan aloittamaan Atlantassa syyskuussa 2019. Maaliskuussa 2019 Jai Courtneyn raportoitiin palaavan Kapteeni Bumerangin rooliin, ja huhtikuussa raportoitiin, että Deadshot poistettaisiin elokuvasta ja että Elba näyttelisi elokuvassa kokonaan uutta hahmoa. Samalla raportoitiin myös, että Viola Davis ja Joel Kinnaman palaisivat näyttelemään Amanda Walleria ja Rick Flagiä. Saman kuukauden aikana David Dastmalchian ja Daniela Melchior valittiin näyttelemään Polka-Dot-Miestä ja Rotanpyytäjää. Toukokuussa 2019 Benicio del Toron raportoitiin näyttelevän elokuvan pääroistoa. Elokuussa 2019, Steve Ageen raportoitiin ääninäyttelevän King Sharkia, minkä lisäksi Taika Waititin kerrottiin olevan valittu tuntemattomaan rooliin.
Spin-off
Christina Hodsonin paljastettiin käsikirjoittavan elokuva nimeltä Birds of Prey (and the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn), jossa Harley Quinn jättää Jokerin ja yhdistää voimansa Mustan Kanarialinnun ja Metsästäjättären muodostaman Birds of Prey -ryhmän kanssa suojellakseen Cassandra Cainia Gotham Cityssä toimivalta rikollisjohtaja Roman Sionisilta alias Black Maskiltä. Cathy Yan ohjaa elokuvan ja kuvaukset alkoivat tammikuussa 2019. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2020.
Ohjaajan versio
Ohjaajan versio nousi puheenaiheeksi erityisesti sen jälkeen, kun Justice League -elokuvasta julkaistiin uusi versio Zack Snyder’s Justice League. WarnerMedia kuitenkin ilmoitti, ettei Suicide Squadista ole tarkoitus tuottaa Ayerin leikkausversiota.
Paperisäkki
thumb|Sementtiä paperisäkeissä. Paperisäkki on pussimainen voimapaperista tehty pakkaus, jota käytetään kuivien jauhemaisten tai rakeisten aineiden, kuten jauhojen, sementin ja eläinrehujen, kuljetuksessa ja varastoinnissa. Yhteen paperisäkkiin pakataan tuotteesta riippuen yleensä useita kymmeniä kiloja. Paperisäkit valmistetaan erityisestä säkkipaperista.
Paperisäkkejä on käytetty 1800-luvun lopulta alkaen, jolloin ne edullisina alkoivat syrjäyttää kangassäkkejä. 1920-luvulla alettiin valmistaa koneellisesti liimattuja avosäkkejä, aluksi sementtiteollisuuden tarpeisiin. Nykyisin paperisäkkien tärkeimpiä kilpailijoita ovat muovista tehdyt säkit.
Historia
Paperisäkkejä on käytetty 1800-luvun lopulta alkaen, jolloin ne kertakäyttöisinä ja edullisina alkoivat syrjäyttää säkkikankaasta tehtyjä kangassäkkejä. 1900-luvun alussa alettiin valmistaa liimattuja avosäkkejä, ja niiden koneellinen valmistus alkoi 1920-luvulla aluksi sementtiteollisuuden tarpeisiin.
Kangassäkkien kadottua lähes täysin teollisen pakkaamisen käytöstä paperisäkkien tärkeimpiä kilpailijoita ovat nykyisin muovista tehdyt säkit, joiden etuna on muun muassa parempi kosteudenkestävyys.
Avosäkit
Avosäkkien pohja on suljettu jo tuotantovaiheessa, mutta niiden suu suljetaan vasta täytön jälkeen. Avosäkin pohja voidaan sulkea liimaamalla tai ompelemalla. Avosäkissä voi olla taivepohja tai sivutaive.
Venttiilisäkit
Venttiilisäkeissä sekä pohja että suu on suljettu jo valmistusvaiheessa, mutta yläkulmaan on jätetty aukko eli venttiili säkin täyttöä varten. Venttiilisäkkejä on nopeampi täyttää koneellisesti kuin avosäkkejä, eikä pöly muodostu yhtä suureksi ongelmaksi. Venttiilisäkkien täyttöön käytetään yleensä automaattisia, ruuvikuljettimella tai siipipyörällä varustettuja pakkauskoneita, jotka selviytyvät yhdestä säkistä jopa alle sekunnissa. Avosäkin täyttöön ja sulkemiseen menee nopeimmillaankin 3–4 sekuntia. Nopeaa täyttöä varten säkkipapereista pyritään kehittämään kestävyydestä tinkimättä sen verran huokoisia, että ilma poistuu paperikerrosten läpi nopeasti.
Ommellussa venttiilisäkissä on yleensä sivutaive, liimatussa ei, mutta erilaisia muunnelmia esiintyy.
Paperisäkkien valmistus
Paperisäkiksi luokitellaan ympärysmitaltaan vähintään 50 senttimetrin pakkaus; sitä pienempiä kutsutaan paperipusseiksi. Ympärysmitaltaan yli 210 cm olevia säkkejä kutsutaan suursäkeiksi. Paperisäkissä on yleensä 2–4 paperikerrosta pakattavan tuotteen vaatimusten mukaisesti. Jokin kerroksista voi olla muovipäällystetty, ja uloimman kerroksen ulkopinta voi olla valkaistu ja sileä paremman painojäljen mahdollistamiseksi.
Paperisäkit valmistetaan erityisestä säkkipaperista, joka on paperisäkkeihin kehitettyä, usein mikrokreppaamalla hieman venyväksi tehtyä voimapaperia. Mikrokreppaus saadaan aikaan paperikoneen kuivausosassa kahden vastakkaisiin suuntiin pyörivän pehmeän kumitelan avulla.
Ensimmäinen työvaihe on yleensä tuote- ja pakkausmerkintöjen fleksopainatus uloimman säkkipaperikerroksen ulkopintaan. Sitten tarvittavat paperikerrokset taivutetaan ja liimataan letkuksi, josta katkotaan yksittäisiä säkkiaihioita. Pohjantekokone sulkee sitten aihioiden alapäät säkkien pohjiksi. Viimeisinä vaiheina tulevat säkkien täyttö ja suljenta sekä pakkaaminen kuljetuslavoille.
Suomessa paperisäkkejä valmistavat Pyroll Kotkassa ja Paperika Oy Ikaalisissa. 1980-luvulle saakka Suomessa valmistettiin vuosittain satoja miljoonia paperisäkkejä, joista valtaosa vietiin Neuvostoliittoon. Idänkaupan tyrehdyttyä suomalainen säkkiteollisuus supistui 1990-luvulla nopeasti ja alkoi maailmanlaajuisesti keskittyä nopeasti kehittyville markkinoille ja halvemman työvoiman maihin kuten Venäjälle ja Aasiaan.
Nguyễn Thị Phương Thảo
Nguyen Thi Phuong Thao tai Nguyễn Thị Phương Thảo (s. ) on vietnamilainen yrittäjä, yritysjohtaja ja dollarimiljardööri. Hän on perustamansa, vuonna 2011 toimintansa aloittaneen VietJet Air -lentoyhtiön toimitusjohtaja. Kun yhtiö vietiin pörssiin helmikuussa 2017, Thaosta tuli miljardööri. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 hänen omistustensa arvoksi 3,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Thaon vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 55. Talousjulkaisu Fortune nosti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 50. sijalle (2017).
VietJet Air on saanut mediahuomiota, mutta on herättänyt myös pahennusta esittelemällä bikiniasuisia lentoemäntiä ja malleja lehtimainoksissaan ja toisinaan myös lennoillaan sekä julkistamalla vähäpukeisia lentoemäntiä esitteleviä kalentereita useana vuonna.
Thao on naimisissa, kaksi lasta.
Jari Ala-Maskala
Jari Ala-Maskala (s. 8. kesäkuuta 1961) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2018 – naisten alppiyhdistetty
Alppihiihdon naisten alppiyhdistetyn kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 22. helmikuuta 2018 Jeongseon Alpine Centressä, Gangwonissa ja Yongpyong Alpine Centressä, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Tulokset
Kilpailun syöksylaskuosuus järjestettiin kello 11.30 ja pujotteluosuus kello 15.00.
Elokuvavuosi 1916
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1916 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Young Americans (kappale)
”Young Americans” on David Bowien kappale, joka julkaistiin singlenä helmikuussa 1975. Se sisältyy myös myöhemmin maaliskuussa julkaistulle studioalbumille Young Americans. Single nousi Britanniassa listasijalle 18 ja Yhdysvalloissa korkein sijoitus oli 28.
”Young Americans” esitteli musiikillisesti uudistuneen David Bowien, sillä kappale sisältää vaikutteita erityisesti soul- ja gospelmusiikista. Kappaleen sanoituksessa mainitaan useita Yhdysvaltoihin yhdistettäviä asioita, kuten Barbie-nukke ja Ford Mustang. Mukana on myös viittauksia tuoreeseen Watergate-skandaaliin, ja kappaleessa mainitaan Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon, joka oli eronnut virastaan kaksi päivää ennen kappaleen äänitystä.
Kappaleen albumiversio on yli viisi minuuttia pitkä, mutta singleversio lyhennettiin hieman yli kolmen minuutin pituiseksi. Singlen brittipainoksessa b-puolella oli vuoden Ziggy Stardust -albumilla julkaistun ”Suffragette Cityn” liveversio, Yhdysvaltain-painoksessa puolestaan on livekappale ”Knock on Wood”. Molemmat b-puolet olivat vuoden 1974 tuplalivealbumilta David Live.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Elokuvavuosi 1915
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1915 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Zeus Stratioksen temppeli
Zeus Stratioksen temppeli (Stratoksen Zeuksen temppeli) oli antiikin aikainen Zeus Stratiokselle omistettu kreikkalainen temppeli Stratoksen kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Agrínion kunnassa noin 600 metriä luoteeseen nykyisestä Strátoksen kylästä.
Historia
Stratoksen Zeuksen temppelin rakentaminen aloitettiin aivan hellenistisen kauden alussa noin vuonna 321 eaa. Temppeli ei ilmeisesti koskaan täysin valmistunut Stratoksen ja Aitolian välisen sodan vuoksi.