cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janne Vakio
Opiskelu
Näyttelemisen ja tuottamisen ohella Vakio opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa Otaniemessä vuodesta 2001 vuoden 2008 kesäkuuhun, jolloin valmistui diplomi-insinööriksi. Pääaineenaan hän luki kiinteistöjohtamista sekä sivuaineena tuotantotalouden osastolla International Business and Company Strategy- opintokokonaisuuden. Diplomityön hän teki Pietarissa, Venäjällä vuoden 2007 aikana, samalla opiskellen Peter the Great St.Petersburg Polytechnic University:ssä.
Suomen taloushistoria
Rahatalouteen siirtyminen
Vuosina 1859–1868 lakkautettiin pakollinen ammattikuntalaitos ja vuonna 1879 säädettiin täysi elinkeinovapaus.
Talouskasvu ja väestön lisääntyminen
Suomi oli 1800-luvun puolivälissä yksi Euroopan köyhimmistä maista. Tosin tarkkaa kansantalouden kirjanpitoa ei ole vuotta 1860 edeltävältä ajalta. Taloudellista kehitystä on kuitenkin voitu selvittää verotuksen (päivätyön verohinnan) avulla. Selvitysten mukaan kokonaistuotanto laski 1700-luvulta vuoteen 1820 asti, pysyi sitten tasaisena noin 20 % aikaisempaa korkeampana vuoteen 1870 asti ja nousi sen jälkeen ripeästi ja yhtämittaisesti vuoteen 1913 asti. Talouskasvua vuosina 1860–2010 on tutkittu laajassa tutkimushankkeessa, jonka tulosten mukaan tuolla jaksolla talous kasvoi 24-kertaiseksi, ja itsenäisyyden aikana 15-kertaiseksi. Kasvuvauhti on ollut Japanin jälkeen maailman toiseksi nopein.
Suomen taloudellinen kehitys suuriruhtinaskunnan aikana on jaettavissa neljään jaksoon:
Suuriruhtinaskunnan ajasta nykyaikaan on Työn tuottavuus 30-kertaistunut 150 vuodessa, mutta työllisyysaste on silti pysynyt melkein paikallaan 70 prosentissa. Professori Matti Pohjolan mukaan markkinat luovat uusia työpaikkoja poistuvien tilalle.
1917–1939
Sodan jälkeisinä vuosina Suomi sai lainaa Yhdysvalloista nälänhädän estämiseen. Vuonna 1919 elintarvikkeiden osuus kokonaistuonnista oli 44,2 % ja raaka-aineiden osuus kokonaisviennistä 76,8 %. Suomen tärkein yksittäinen kauppakumppani vuonna 1919 oli Iso-Britannia. Korkea inflaatio jatkui myös ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Suomen taloudellista tilannetta heikensivät inflaation lisäksi riippuvuus tuontiviljasta, puutteelliset liikenneyhteydet kotimaassa etelän ja pohjoisen välillä sekä sotatilan pitkittyminen Tarton rauhaan asti. Kotimaista maataloustuotantoa ryhdyttiin valtion toimesta uudistamaan ja tukemaan taloudellisesti. Maataloustuotannon tehokkuus alkoi kasvaa etupäässä osuustoiminnan ansiosta. Lisäksi karjanhoidon osuutta maataloustuotannossa lisättiin ja viljelyyn otettiin uutta, aiemmin viljelemätöntä maata.
Teollisuustuotantoa suunnattiin yhä enemmän kotimaan markkinoille. Jo 1922 teollisuustuotanto oli saavuttanut sotaa edeltävän tason. Samana vuonna valtiontalous oli ensimmäistä kertaa ylijäämäinen, ja vuonna 1925 Suomen markka sidottiin kultakantaan. Markka devalvoitiin vuonna 1931. 1930-luvulla talouskasvu jatkui, ja bruttokansantuote henkeä kohti lähestyi länsieurooppalaista tasoa. Puuta alettiin käyttää paperin valmistukseen, ja kun sahateollisuus taantui, paperi ohitti sen viennin arvossa mitattuna 1930-luvulla.
Nopeaa kasvua maailmansotien jälkeen (1945–1970)
thumb|500px|Suomen reaalisen bruttokansantuotteen vuosimuutos 1975-2007
Rømer-asteikko
Rømer-asteikko (yksikön tunnus °Rø) on tanskalaisen tähtitieteilijän Ole Rømerin vuonna 1701 esittelemä lämpötila-asteikko. Tässä asteikossa lämpötilaa mitattiin alkoholitäytteisellä lämpömittarilla, jonka referenssipisteet otettiin veden jäätymis- ja kiehumispisteistä. Silloin 0 °Rø oli noin −20 °C, veden jäätymispiste 7,5 °Rø ja veden kiehumispistettä 100 °C merkittiin 60 °Rø. Rømer-asteikko oli laadittu vain etanolille, joten se ei ole lineaarinen suhteessa termodynaamiseen lämpötilaan. Rømer-asteikkoa ei käytetä enää missään maassa.
Suomen taloushistoria
Nopeaa kasvua maailmansotien jälkeen (1945–1970)
Toisen maailmansodan jälkeen talous oli kriisissä. Sotakorvaukset veivät suuren osan vientipotentiaalista, mutta toisaalta vauhdittavat teollistumista. Niihin pohjautuen 1950-luvulla metalliteollisuuden vienti Neuvostoliittoon jatkui kuitenkin lähes ilman kilpailua muista länsimaista. Vienti länteen, etenkin Länsi-Saksaan ja Britanniaan, alkoi kasvaa 1960-luvulla. Länsivientiä vauhdittivat Suomen devalvoinnit 1945 ja 1949, joiden ansiosta dollarin markkakurssi kasvoi 70 prosenttia. Samaan aikaan jälleenrakennus vauhditti kysyntää.
Rømer-asteikko
Historiaa
Rømerin jälkeen jääneistä papereista on voitu lukea, että jo 12.12.1692 tehdyissä lämpölaajenemista koskevissa kokeissa on kirjattu muistiin lämpötiloja. Hänellä oli tuolloin käytössään lämpömittari, jonka hän ilmeisesti toi ulkomaanmatkoiltaan mukanaan ja jonka lämpötila-asteikko on tuntematon. Se selviää kuitenkin, että hänen 1° vastaa nykyistä 1,9 °C, mutta nollapisteen sijaintia ei ole pystytty selvittämään.
Suomen taloushistoria
Nopeaa kasvua maailmansotien jälkeen (1945–1970)
Pääministeri Urho Kekkonen julkaisi vuonna 1952 kirjan Onko maallamme malttia vaurastua?. Siinä hän kantaa huolta Pohjois-Suomen teollistumisesta, jotta asukkaat voisivat pysyä kotiseuduillaan. Tähän tarvittiin Kekkosen mukaan julkisen sektorin väliintuloa, metsäteollisuutta, liikenneolojen parantamista, kaivostoimintaa ja energiantuotantoa. Kekkosen johtama Maalaisliitto oli valmis tinkimään valtionyhtiöiden liiketaloudellisisita tavoitteista yhteiskunnallisten päämäärien edistämiseksi.
Väestön ammatillisen jakauman muutos vuodesta 1910 vuoteen 1960 mennessä kuvastaa Suomen teollistumista. Maa- ja metsäteollisuuden osuus kaikista ammateista laski 66,9 prosentista 37,9 prosenttiin ja teollisuus- ja käsityöammattien osuus kasvoi 10,3 prosentista 33,6 prosenttiin. Hyvinvointivaltion kansalaisille tarjoamia etuja alettiin laajentaa 1960-luvulla.
Suomen teollisuus oli vuonna 1966 puun varassa ja puujalosteet olivat maan tärkein vientiartikkeli. Kauppatase oli hyvin alijäämäinen, valuuttavaranto supistui ja valtiontalouden maksuvaikeudet jatkuivat.
Kasvun hidastuminen (1970–1995)
Suomen talouskehityksen politiikka oli ulkomaaninvestointien suhteen kansainväliselläkin tasolla hyvin torjuvaa. 1930-luvulla säädettiin laki, jonka mukaan yli 20 % ulkomaanomistuksen osuus yrityksessä luokiteltiin "vaaralliseksi". Vuonna 1987 tämä nostettiin 40 %:iin, mutta kauppa- ja teollisuusministeriön piti yhä hyväksyä kaikki ulkomaaninvestoinnit. Ulkomaaninvestointien liberalisointi tuli vasta 1993 EU-jäsenyyttä valmistelevien toimenpiteiden myötä.
Suomessa vallitsi 1980-luvulla voimakas taloudellinen nousukausi, joka kesti koko vuosikymmenen. Yksi syy nousukauden pitkittymiseen ja ylikuumenemiseen oli ulkomaisen luotonhakemisen vapautuminen. Aiemmin luoton hakeminen ulkomailta oli luvanvaraista, mutta Suomen pankki vapautti luoton hakemisen 1986 ja tämä johti laajamittaiseen yrityksien lainanhakuun ulkomailta. Ulkomainen lainaraha oli huomattavasti kotimaista rahaa halvempaa. Myös pankkien luotonanto yksityishenkilöille vapautui ja luottokanta kasvoi enimmillään yli 100 % vuodessa. Pankkien valvojille ei kuitenkaan annettu lisää valtuuksia. Edellä mainitut seikat johtivat kansantaloudessa olevan rahamäärän voimakkaaseen kasvuun, joka puolestaan nosti asuntojen ja liiketilojen hintoja voimakkaasti. Syntyi kiinteistö- ja pörssikupla, jonka aikana syntyi nopeasti velkarahoituksella suuria omaisuuksia. Termi kasinotalous kuvasi lainarahalla ja sijoittamisella rikastumista.
Luottokuplan puhkeamisesta seurasi pankkikriisi, joka ajoi kansantalouden maan taloushistorian syvimpään lamaan. Keskeisiä syitä lamaan ja sen syvyyteen olivat talouspolitiikan virheet. Edellä mainittujen lisäksi markan arvoa pidettiin väkisin liian pitkään vakaana korkeilla koroilla devalvaatiota vältellen. Myös finanssipolitiikka oli liian tiukkaa eli valtiontalouden pelastaminen ylikorostui menoja leikkaamalla. Työttömyyden hoidon laiminlyönti johti verotulojen laskuun ja työttömyysturvamenojen nousuun sekä sitä kautta julkisten menojen nousuun, eikä korkean työttömyyden alentaminen jälkeenpäin ole osoittautunut helpoksi. Yksi leimaa-antava seuraus lamasta oli monien ylivelkaantuneiden, mm. entisten yrittäjien, vuosikymmenien ulosottokierre. Laman syihin kuuluivat myös markan spekulointi valuuttamarkkinoilla ja siitä seurannut rahapolitiikan kiristyminen sekä Neuvostoliiton kanssa käydyn clearing-kaupan loppuminen vuosikymmenen vaihtuessa. Laman merkit näkyivät vielä 2000-luvullakin, vaikka Suomen talouden voitiinkin sanoa olevan jo hyvässä kunnossa.
Erityisesti 1970-luvulla Suomen tuloerot supistuivat rajusti ja olivat OECD-maiden pienimpiä 1990-luvun alussa.
Euroopan unionin aika (1995–)
thumb|300px|Sininen: EU28 Vihreä: Suomi. Reaalisen bruttokansantuotteen vuosimuutos. Suomi liittyi 1995 Euroopan unioniin. EU on ollut ennen muuta taloudellinen liitto, johon Suomen talous on yhä syvemmin integroitunut. Tästä esimerkkejä ovat EMU-maiden yhteinen valuutta euro, yhteinen tullipolitiikka sekä tavaroiden ja pääomien vapaa liikkuminen. EU helpotti myös palvelujen ja ihmisten liikkumista.
Ensimmäisen kymmenen EU-jäsenyysvuoden aikana ulkomaalaiset investoinnit kasvoivat Suomessa selvästi. Virolaista työvoimaa alkoi virrata varsinkin suomalaisille rakennustyömaille noin vuonna 2000. Työluvissa oli viranomaisilla tiukka linja vielä 1990-luvun lopulla. Virosta tuli EU-jäsen 1. toukokuuta 2004 ja työvoiman liikkuvuus Suomeen vapautui.
Vuosituhannen vaihteen osakemarkkinahuumassa monia IT-yityksiä listautui pörssiin ja ne kasvoivat, kunnes kupla puhkesi. Vuonna 2007 Yhdysvaltojen asuntomarkkinoilta alkanut finanssikriisi laajeni Eurooppaan vuonna 2008. Suomen talous on toipunut kriisistä muuta EU:ta hitaammin. Vuosina 2015-2016 Suomen talouden ennustettiin kasvavan ainoana EU-maana alle prosentin vuosivauhtia.
Länsimaiden Venäjälle asettamat Ukrainan kriisistä johtuvat talouspakotteet huhtikuusta 2014 ja heinäkuusta 2015 alkaen vaikeuttivat Suomen taloustilannetta. Pakoitteiden takia yhdysvaltalaiset yritykset ovat vetäneet suoria investointeja pois myös Suomesta miljoonien eurojen edestä. Pakotteet ovat aiheuttaneet suomalaiselle maataloudelle satojen miljoonien eurojen tulonmenetykset. Vientitulojen pienenemisen lisäksi maito- ja lihatuotteiden sekä perunoiden ylitarjonta kotimaisilla markkinoilla aiheutti hintojen laskua.
Maanomistus
Perinteistä keskiaikaista sarkajakoa sovellettiin Suomessa vain etelän tiheään asutuilla viljelysmailla. Muualla oli käytössä lohkojako. Isojako 1700-luvulta alkaen pyrki yhdistämään talojen maat jälleen suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Myös metsämaat jaettiin. 1800-luvun puolivälissä uusjaolla yritettiin jälleen koota Talon kaikki tilukset oli sijoitettava yhteen säännöllisenmuotoiseen palstaan. Samalla rajoitettiin tilusten lohkomista elinkelvottomiin osiin perinnönjaon yhteydessä.
Suomen itsenäistyttyä torpparilaki salli torppareiden ja mäkitupalaisten oikeudesta lunastaa vuokra-alueensa. Se laajensi Suomen itsenäistä pienviljelijäluokkaa. Lex Kallio auttoi heitä hankkimaan itselleen lisämaita pientilojensa elinkelpoistamiseksi. Toisen maailmansodan aikana pika-asutuslaki ja vuoden 1945 maanhankintalaki Karjalan evakkojen asuttamiseksi lisäsivät pienmaanomistusta. Maanhankintalain nojalla Suomeen syntyi 45 000 uutta maatilaa ja 56 000 asuintilaa.
Nykyisin maatilojen keskipeltoala on noin 43 hehtaaria ja se on kasvamassa entistä suuremmaksi. Silti tilat ovat muuhun Eurooppaan verrattuina pieniä. Vuonna 2014 Suomessa oli 52 775 maatilaa, joista useimmat ovat perhetiloja.
Omavaraistaloudesta kuluttajiksi
Omavaraistalous säilyi pääasiallisena elämänmuotona pitkään varsinkin Suomen maaseudulla. Vanha maatalousyhteisö oli hyvin pitkälle omavarainen, ja niin kauan kuin maatalous oli monimuotoista, ihmiset kuluttivat lähinnä itse tuottamiaan hyödykkeitä. Kaupasta ostettiin suolaa ja laadukkaita metallituotteita. Kauppoja oli aluksi vain kaupungeissa. Maaseudulle perustettiin kauppoja 1860-luvulta alkaen. Isännät saivat rahatuloja myös myymällä puutavaraa.
Elämänmuoto alkoi muuttua rajusti toisen maailmansodan jälkeen. Taajamat alkoivat kasvaa, ja rakennemuutos kiihdytti maaltapakoa. Taajamien asukkaat ostivat kaikki hyödykkeet kaupasta. Maatilat erikoistuivat yhden tai korkeintaan kahden eri tuotteen tuotantoon, joka myytiin käytännössä kokonaan jalostukseen, nin että viljatilatkin ostivat valmista leipää.
Vuonna 1920 maataloudesta sai toimeentulonsa 70 prosenttia väestöstä ja teollisuudesta vain 10 prosenttia. Vuonna 2004 maatalous työllisti 4,3 % työllisestä väestöstä ja palveluala on laajentunut muita sektoreita suuremmaksi.
Rømer-asteikko
Historiaa
Vuonna 1702 hän valmisti lämpömittareita 18 tuuman lasiputkista, jotka olivat riittävän tasapaksuja ja jonka alapäähän hän liitti nestetäytteisen laajennusosan. Nesteeksi hän oli valinnut noin 39 tilavuus-% alkoholia ("spiritus vini" eli etanolia), jonka hän oli värjännyt sahramilla. Täytettyään mittarin laajennusosan ja osan putkea, sinetöi hän mittarin. Asteikon luomiseksi hän upotti mittarin jääveteen ja merkitsi siihen merkin. Saman hän teki kiehuvassa vedessä. Kahden merkin välin hän jakoi 7 yhtä pitkään osaan ja lisäsi yhden samanpituisen osan jäätymispisteen alle. Tämän viimeisen merkin hän merkitsi 0 °Rø. Kiehumispisteen hän merkitsi 60 °Rø. Veden jäätymispisteeksi tuli näin 7,5 °Rø. Tämänkin mittarin asteikkoväli on 1,9 °C = 1 °Rø.
Vuonna 1708 Gabriel Fahrenheit vieraili hänen kotonaan tarkoituksenaan tutustua Rømerin lämpömittareihin. Fahrenheitille hän esitteli "lyhyttä mittaria". Sen alamerkki haettiin jäätymispisteessä (noin 7,5 °Rø) ja ylämerkki ihmisen ruumiinlämmöstä (22,5 °Rø, ehkä suusta). Merkkien väli oli jaettu kahteen osaan, josta yksi osa merkittiin veden jäätymispisteen alapuolelle (0 °Rø). Tämä mittari oli ilmeisesti tarkoitettu ihmisen ruumiinlämmön mittaamiseen, sillä sitä ei voinut käyttää korkeiden lämpötilojen mittaamiseen. Vaikuttaa siltä, että tämän mittarin asteikko vaikutti suuresti Fahrenheit-asteikon muodostumiseen.
1,2-dikloorieteeni
1,2-dikloorieteeni (C2H2Cl2) on kloorattuihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden halogenoitujen yhdisteiden valmistukseen. 1,2-dikloorieteenin isomeeri on vinylideenikloridi eli 1,1-dikloorieteeni.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 1,2-dikloorieteeni on väritöntä nestettä. Yhdisteellä esiintyy cis-trans-isomeriaa ja monista muista alkeeneista poiketen cis-isomeeri on termodynaamisesti trans-isomeeria stabiilimpi. Isomeerit voidaan erottaa toisistaan tislaamalla. 1,2-dikloorieteenin reaktiot ovat tyypillisiä alkeeneille ja trans-isomeeri (CAS 156-60-5) on cis-isomeeria (CAS 156-59-2) reaktiivisempi. Poikkeuksellinen reaktio on epoksidaatiossa muodostuvan epoksidin toisiintuminen klooriasetyylikloridiksi. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta. 1,2-dikloorieteeni muodostaa useita atseotrooppisia seoksia muun muassa veden ja etanolin kanssa. 1,2-on myrkyllistä hengitettynä ja imeytyy ihon läpi elimistöön. Altistumisesta aineelle voi seurata yskää, kurkkukipua, huimausta ja jopa tajuttomuus.
Valmistus ja käyttö
1,2-dikloorieteeniä voidaan valmistaa klooraamalla etyyniä noin 40 °C:n lämpötilassa, kuumentamalla 1,1,2-trikloorietaania tai klooraamalla eteeniä kuparikloridin ja kaliumkloridin toimiessa katalyyttinä. Yhdisteen valmistus on kuitenkin vähäistä ja lähes kaikki käytetty 1,2-dikloorieteeni muodostuu muiden kloorattujen hiilivetyjen valmistuksen sivutuotteena.
1,2-dikloorieteeniä voidaan käyttää vahojen, hartsien, lakkojen ja termoplastisten muovien liuottimena. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena uutettaessa rasvoja, väriaineita ja hajustekomponentteja. Muita käyttökohteita ovat käyttö kylmäaineena, muiden halogenoitujen hiilivetyjen tai lääkeaineiden valmistus, metallien puhdistus ja lisäaineena polymeerivaahtojen valmistuksessa.
Kansi (merenkulku)
thumb|250px|Rahtilaivan kansi kastuu kovassa merenkäynnissä. Kansi on aluksen vaakasuora lattiana toimiva rakenneosa, joka jakaa aluksen päällekkäisiksi tiloiksi. Tavallisesti kansi ulottuu yhtäjaksoisesti aluksen keulasta perään, mutta siinä voi olla korokkeita, kuten keulakoroke eli pakka, peräkoroke ja puolikansi, sekä syvennyksiä eli kaivoja. Suurissa matkustajalaivoissa on usein kymmenenkin kantta eri korkeuksilla.
Alkuaan kansi oli aluksen ylälaitoja yhdistävä säänkestävä kate, joka vahvisti aluksen runkoa, toimi vedeneristeenä ja mahdollisti lastin kuljettamisen kannen päällä. Kansi koostuu kaariin kiinnitetyistä kansipalkeista ja palkkien päälle hitsatuista tai niitatuista kansilevyistä. Kannen pinnan voi muodostaa myös kansipalkkien päälle pultatut puiset kansilankut. Kansilevyt voidaan pinnoittaa peitteellä, joka eristää lämpöä tai vaimentaa ääntä.
Kannet ovat harvoin suoria tasoja. Ne tehdään lujuuden lisäämiseksi ja veden poistamiseksi kaareviksi. Kannen poikittaissuuntaista kaarevuutta nimitetään kansimutkaksi ja pitkittäissuuntaista kansiketkaksi. Usein ainakin aluksen ylin kansi on keulaan ja perään päin kohoava.
thumb|250px|[[Silja Linen ruotsinlaivan ulkokantta.]] thumb|250px|[[Silja Linen ruotsinlaivan kävelykansi.]]
Nimityksiä
Eri kannet nimetään sijainnin tai käyttötarkoituksen perusteella. thumb|250px|[[Silja Linen ruotsinlaivan aurinkokantta.]]
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1935
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1935 alkoivat 19. tammikuuta ja päättyivät kuun 27. päivä. Kisat järjestettiin Davosissa, Sveitsissä ja niihin osallistui 15 joukkuetta. Kanada voitti jälleen maailmanmestaruuden, ja isäntämaa Sveitsi saavutti hopeaa sekä samalla ratkotun Euroopan-mestaruuden.
Hotelli Mesikämmen
thumb|Hotelli Mesikämmen, Ähtäri. Hotelli Mesikämmen on Ähtärissä toimiva hotelli, joka on valmistunut vuonna 1976. Hotellirakennuksen ovat suunnittelleet arkkitehtiveljekset Timo ja Tuomo Suomalainen. Mesikämmen sijaitsee lähellä vuonna 1973 avattua Ähtärin eläinpuistoa. Hotellirakennus on saanut vuonna 1978 Diploma and Silver Hexagon of Habitation Space -palkinnon yhdessä espoolaisen taloyhtiö Majakummun kanssa. Hotellissa toimii ravintolan lisäksi myös kylpylä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1935
Sijat 7.–8.
Ranska ja Italia jättivät ottelun 7. sijasta pelaamatta keskinäisellä sopimuksella, koska molemmissa joukkueissa oli jo entuudestaan paljon loukkaantuneita ja sairaita pelaajia.
Mitalisarja
Välierissä kohdanneet joukkueet eivät kohdanneet toisiaan enää mitalisarjassa, vaan keskinäisten otteluiden tulos siirtyi suoraan loppusarjan taulukkoon.
Hotelli Mesikämmen
Hotelli Mesikämmen on säilyttänyt alkuperäisen arkkitehtuurinsa merkittävät piirteet poikkeuksellisen hienosti, ja hotelli kuuluu suomalaisen matkailuarkkitehtuurin erityisiin kohteisiin. Hotelli on sovitettu rinteeseen siten, että hotellin aula on ylimmässä kerroksessa, josta päästään luolamaisen käytävän kautta hotellikäytäville. Kukin hotellihuoneiden siipi asettuu maastoon sovittuen ja kaikista huoneista on näkymät järvelle. Myös hotellihuoneissa on säilynyt 1970-luvun loppupuolen tunnelmaa, vaikka pintamateriaaleja on uusittu vuosikymmenten kuluessa. Hotelliin suunnitellaan peruskorjausta.
Oldřich Svojanovský
Oldřich Svojanovský (s. 9. maaliskuuta 1946 Otrokovice) on Tšekkoslovakiaa edustanut entinen soutaja. Hän sai perämiehellisessä kaksikossa hopeaa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja pronssia vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa. Lisäksi hän oli mukana sijoittumassa viidenneksi kahdeksikossa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Hän on Pavel Svojanovskýn veli.
Tuomas Kytömäki
Tuomas Kytömäki (s. 14. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Aleksi Salinin roolistaan Salatuissa elämissä vuosina 1999–2004, 2008, 2014 ja 2019. Hän on toiminut myös juontajana muun muassa radiokanavilla NRJ ja Radio Suomipop sekä televisio-ohjelmissa Yllätysvieras, Pop-ikoni ja Popcorn. Hän voitti tositelevisiosarja V.I.P. seikkailun vuonna 2004. Hän on lukenut myös äänikirjoja, kuten uusintasuomennoksen George Orwellin kirjasta 1984.
Kytömäki perusti vuonna 2019 Valomedia-sivuston, jota on kritisoitu koronavirusta koskevien salaliittoteorioiden, propagandan ja QAnonia kannattavan sisällön levittämisestä.
Ilkka Koivisto
Ilkka Matti Juhani Koivisto (29. huhtikuuta 1932 Tampere – 25. kesäkuuta 2012 Vantaa) oli suomalainen biologi ja filosofian tohtori. Hän johti Korkeasaaren eläintarhaa vuosina 1968–1995.
Koivisto valmistui ylioppilaaksi Ikaalisten Yhteiskoulusta 1950, filosofian kandidaatiksi 1956 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1965.
Koivisto työskenteli valtion riistantutkimuslaitoksen tutkijana 1956–1957, Suomen metsästäjäinliiton Satakunnan piirin riistapäällikkönä 1958–1959, riistabiologina 1964–1968 ja tämän jälkeen Korkeasaaren intendenttinä. Hän toimi myös Suoman lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1970–1972 ja Maailman Luonnonsäätiön pääsihteerinä vuosina 1976–1977.
Ilkka Koivisto sai vuonna 1972 yhdessä silloisen vaimonsa, biologi ja filosofian maisteri Sesse Koiviston kanssa tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kirjasta Puusta pudonnut: Havaintoja eläimistä ja ihmisistä., jonka aiheena on evoluutio.
Perhe
Ilkka Koiviston vanhemmat olivat Ikaalisten kappalainen Matti Mikael Koivisto (1900–1975) ja vaimonsa Alli (o.s. Widell). Koivistolla oli kaksi sisarusta.
Ilkka ja Sesse Koivistolla on kolme lasta: Minna (s. 1956), Kimmo (s. 1961) ja kirjailija Aura Koivisto. Pari erosi vuonna 1994.
Ilkka Koivisto menehtyi kesäkuussa 2012.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2006
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2006 olivat järjestyksessä toiset nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Saksassa Naunhofissa ja Leipzigissa.
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 9–10
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Basso (täsmennyssivu)
Basso voi tarkoittaa:
Pavel Svojanovský
Pavel Svojanovský (s. 12. elokuuta 1943 Otrokovice) on Tšekkoslovakiaa edustanut entinen soutaja. Hän sai perämiehellisessä kaksikossa hopeaa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja pronssia vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa. Lisäksi hän oli mukana sijoittumassa viidenneksi kahdeksikossa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Hän on Oldřich Svojanovskýn veli.
Ayumi Hamasaki
Ayumi Hamasaki (, s. 2. lokakuuta 1978 Fukuoka, Japani) on japanilainen j-pop-artisti, sanoittaja, malli ja näyttelijä.
Japanissa hänet tunnetaan myös lempinimellä Ayu ja hän on säveltänyt musiikkia taiteilijanimellä CREA. Hänestä käytetään myös nimitystä "popmusiikin keisarinna" ("Empress of Pop") johtuen hänen laajasta suosiostaan ja vaikutusvallastaan Japanissa ja koko Aasiassa.
Hamasaki on Japanin ja samalla koko Aasian myydyin sooloartisti. Naisartistina hänellä on hallussaan monia ennätyksiä, muun muassa eniten nro 1 -singlejä ja eniten peräkkäisiä nro 1 sijoja sooloartistilta, sekä eniten miljoona kappaletta myyneitä levytyksiä. Hamasaki on ensimmäinen naisartisti, jolla on 8 peräkkäistä listaykköstä debyytistään asti, ja ensimmäinen artisti kokonaisuudessaan joka on onnistunut saamaan kolmenatoista peräkkäisenä vuonna nro. 1 sijan albumilistoilla.
Hänet tunnetaan myös vaikuttavana ja räikeänä live-esiintyjänä, sekä muoti-ikonina, jonka tyylillä on ollut laaja vaikutus aasialaiseen pukeutumiseen.
Varhaisvuodet
Hamasaki varttui äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana. Hän hädin tuskin muistaa isäänsä, sillä tämä lähti kotoa, kun Ayumi oli vielä nuori, eikä hän ole kuullut tästä sen jälkeen. Hamasaki aloitti uransa mallina seitsemänvuotiaana, osittain ansaitakseen rahaa perheen elättämiseksi. Uransa edistämiseksi hän muutti Tokioon 14-vuotiaana. Hän näytteli pienen budjetin elokuvissa ja televisiosarjoissa, mutta kyllästyi näyttelemiseen.
Hamasaki sai potkut mallitoimistostaan ja lopetti koulunkäynnin 10. luokalla. Hän vietti aikaansa shoppailemalla ja käymällä Velfarre-yökerhossa. Hamasaki tapasi tulevan tuottajansa Max Matsuuran karaoke-ravintolassa. Matsuura sai pitkään taivutella Hamasakia osallistumaan edes laulutunneille, joihin hän lopulta suostui, koska "hänellä ei ollut parempaakaan tekemistä". Hamasaki ei kuitenkaan jaksanut juurikaan käydä laulutunneilla, sillä ne vaikuttivat hänestä koulunkäynniltä. Matsuura sai suostuteltua 17-vuotiaan Hamasakin lähtemään laulutunneille New Yorkiin. Kommunikaatio heidän välillään perustui kirjeenvaihtoon, minkä perusteella Matsuura ehdotti Hamasakille sanoitusten kirjoittamista.
Ura laulajana
Hamasakin ensimmäinen virallinen julkaisu nykyiselle levy-yhtiölle Avex Traxille oli single poker face vuonna 1998. Single nousi parhaimmillaan Oriconin listan sijalle 20. Hamasakin suosio kuitenkin kasvoi, ja hänen kolmas singlensä Trust nousi jo yhdeksänneksi. Hän julkaisi vielä kaksi singleä ennen vuonna 1999 julkaistua A Song for XX -debyyttialbumiaan. Albumi toi Hamasakille hänen ensimmäisen sijoituksensa albumilistakärjessä. Ensimmäinen single Ayumin toiselta levyltä oli Whatever ja singlelistan ykkössija tuli niin ikään samana vuonna singlen Love ~Destiny~ myötä, mutta ensimmäinen platinaa myynyt single Ayumilta oli Boys & Girls.
Vuonna 2000 julkaistiin kolme samantyylistä singleä, vogue, Far away ja SEASONS, sekä Hamasakin kolmas studioalbumi, Duty. Albumin kanssa samaan aikaan julkaistiin single SURREAL ja DVD ayumi hamasaki concert tour 2000 A. Kaikki kolme julkaisua nousivat kukin oman listansa ensimmäisiksi, joten Hamasakista tuli ensimmäinen artisti Japanissa, joka hallitsi samalla viikolla kaikkien kolmen listan kärkisijoja. Albumilta Duty julkaistiin vielä viides single AUDIENCE, mikä jatkoi Surrealin viitoittamaa hieman rockimpaa suuntausta.
Hamasakin ensimmäinen kokoelma-albumi A BEST julkaistiin vuonna 2001 tarkoituksellisesti samaan aikaan Hikaru Utadan Distance-albumin kanssa. Distance nousi albumilistan kärkeen julkaisuviikolla, A BEST seuraavalla viikolla. Albumeista tuli vuoden 2001 myydyimpiä albumeita yli neljän miljoonan kappaleen myynneillään. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin myös Hamasakin yhdeksäs remix-albumi SUPER EUROBEAT presents ayu-ro mix 2, joka oli Japanin historian toinen albumilistan ykkössijalle noussut remix-albumi.
Sulo-Weikko Pekkola
Sulo-Weikko Pekkola (23. maaliskuuta 1890 Pornainen – 10. helmikuuta 1931 Porvoo) oli suomalainen kirjailija ja jääkärikapteeni.
Ayumi Hamasaki
Ura laulajana
Vuonna 2004 julkaistiin Hamasakin seitsemäs albumi My Story ja seuraavana vuonna kyseisen albumin orkesterisovituksia sisältävä kahdeksas albumi, MY STORY Classical. Hamasakilla oli syksystä 2002 kevääseen 2004 oma talk show, Ayu ready?, joka kuitenkin lopetettiin Hamasakin kiireisen aikataulun takia. Vuonna 2006 julkaistiin albumit (miss)understood ja Secret. Samana vuonna Hamasakin 40. singlen (BLUE BIRD) julkaiseminen nosti hänen single-julkaisujensa kokonaismyyntimäärän yli 20 miljoonaan. Samalla hänestä tuli, 27:llä Oricon-singlelistan ykkössijallaan, eniten single-listan kärkisijoja saavuttanut naisartisti Japanissa.
Sulo-Weikko Pekkola
Perhe, opinnot ja nuoruusvuodet
Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Aino Sofia Ellen Lindbergin kanssa. Pekkola kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Eteläsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan viljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1911–1913 ja suoritti metsänhoitotutkinnon vuonna 1913.
Ayumi Hamasaki
Ura laulajana
Vuonna 2007 julkaistiin neljän vuoden tauon jälkeen kaksi kokoelma-albumia, sekä Hamasakin ensimmäisen digitaalinen single. Hänen yhdestoista albumi GUILTY julkaistiin vuoden 2008 alussa ja se on Hamasakin albumeista ensimmäinen, joka ei yltänyt Oricon-albumilistan kärkipaikalle. Albumin korkein listasijoitus oli 2:s. Keväällä 2008 julkaistiin viiden vuoden tauon jälkeen kaksi remix-albumia.
Sulo-Weikko Pekkola
Perhe, opinnot ja nuoruusvuodet
Hän työskenteli opintojensa päätyttyä avustajana leimaustöissä useilla valtion metsänhoitoalueilla Karjalassa ja Kainuussa vuosina 1913–1914, jonka jälkeen hän hoiti Jongunjoen hoitoalueen aluemetsänhoitajan virkaa vuosina 1914–1915. Hän erosi metsähallituksen palveluksesta 13. helmikuuta 1915 tähtäimessään liittyä Saksaan lähteviin jääkäriaktivisteihin.
Ayumi Hamasaki
Ura laulajana
Keväällä 2009 julkaistiin Hamasakin kahdestoista albumi NEXT LEVEL ja vuotta myöhemmin kolmastoista studioalbumi Rock'n'Roll Circus, jota työstettiin suurimmaksi osaksi Isossa-Britanniassa.
Sulo-Weikko Pekkola
Jääkärikausi
Pekkola liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Keväällä 1915 Pekkola poistui kurssilta ja matkusti Norjaan, missä hän työskenteli touko- kesäkuun uittotöissä. Norjasta hän palasi takaisin Lockstedtin leirille 2. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan, missä hän toimi konekivääriryhmän apulais- ja ryhmänjohtajana.
Ayumi Hamasaki
Ura laulajana
FIVE EP-levy, joka julkaistiin 2011, sisälsi kappaleen "Progress" jota käytettiin Tales of Xillia -pelin teemakappaleena.
Sulo-Weikko Pekkola
Jääkärikausi
Pataljoonasta Pekkola komennettiin 19. lokakuuta 1915 värväystehtäviin Suomeen, missä hän muun muassa järjesti aktivistien tiedonantoverkoston kesällä vuonna 1916 ja osallistui Kilpisjärven sabotaasi-iskun valmisteluun. Myöhemmin hän oli Saksan meriesikunnan palveluksessa ja teki sen toimeksiannosta useita tiedustelumatkoja Suomeen. Kevättalvella vuonna 1916 hän teki muun muassa kolme kuukautta kestäneen tiedustelumatkan Kannanlahteen, Petsamoon ja Norjan Vuoreijaan yhdessä tulevan jääkärin Yrjö Ponton kanssa. Takaisin 1. konekiväärikomppaniaan Pekkola palasi 13. huhtikuuta 1917 ja hänet siirrettiin vasta perustettuun pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. Hän osallistui Berliinissä pidetyille räjäytyskursseille ja vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Ravel Morrison
thumb|150px|Ravel Morrison Ravel Ryan Morrison (s. 2. helmikuuta 1993 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaajana pelaava Morrison edustaa Englannin mestaruussarjan Middlesbrough'ta lainalla valioliigaseura Sheffield Unitedista. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut myös Italiassa, Meksikossa ja Ruotsissa.
Sulo-Weikko Pekkola
Salaisena kouluttajana Suomessa
Suomessa alkoi sisäpoliittinen tilanne muodostua vakavaksi vuoden 1917 kuluessa, ja lopulta marraskuussa 1917 Pekkola pääsi takaisin kotimaahansa, kun pieni jääkäriryhmä kuljetettiin saksalaisella UC-57 sukellusveneellä Porvoon lähelle Hamnskäriin jonne he saapuivat 17. marraskuuta 1917. Suomessa Pekkola alkoi kouluttaa suojeluskuntalaisia Kannaksella sekä Porvoon seudulla.
Ayumi Hamasaki
Hamasakille myönnetyt Japanin kultalevy -palkinnot
Taulukon tiedot on kerätty Recording Industry Association of Japanin englanninkielisiltä sivuilta. Hamasaki on voittanut kaikki palkintonsa japanilaisten (, kotimainen) artistien sarjassa.
Ravel Morrison
Maajoukkuetasolla Morrison on edustanut Englannin alle 16-, alle 17-, alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita.
Sulo-Weikko Pekkola
Sisällissodassa
Suomen sisällissota oli kestänyt vasta muutaman päivän, kun Pekkola haavoittui Keravan taistelussa 31. tammikuuta 1918. Sota ei kuitenkaan hänen osaltaan loppunut, vaan Pekkola osallistui ns. Pellingin retkeen mennen pääjoukon mukana Viroon. Täältä hän palasi suomalaisen etappipataljoonan mukana Hankoon osallistuen sitten niin Hangon kuin Helsinginkin valtaukseen.
Armeijasta Pekkola erosi vuonna 1919 jääkärikapteenina. Hän toimi suojeluskunnan aluepäällikkönä aina vuoteen 1926 asti. Samalla hän hankki elantoa myös metsänhoidosta. Vuonna 1926 Pekkola ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Vuonna 1918 hän oli solminut avioliiton porvoolaisen Aino Sofia Ellen Lindbergin kanssa. Perheeseen syntyi kaikkiaan kolme lasta.
Pekkolan ensiteos oli huumoripitoinen "Herrana ja heittiönä". Vuonna 1928 Pekkola teki matkan maapallon ympäri, minkä aikana hän kirjoitti Uuden Suomen sunnuntainumeroihin kuvauksia matkan kokemuksista. Parhaat kirjoituksista julkaistiin sittemmin kolmena matkakirjana Hyvästi Porvoo – morjens Kalkutta! (Gummerus 1928), Terveeks’ – Buddha! (Gummerus 1929) ja Ylistetty Etelä (Gummerus 1929). Matkan aikana hän sairastui Intiassa malariaan maaten viikkokaupalla kovassa kuumeessa.
Kirjailijana
Kirjailijaksi ryhdyttyään Pekkola oli ostanut Porvoon Sikosaaresta Tuulensuun huvilan kirjoittaakseen siellä talvet ja hoitaakseen puutarhaa kesäisin. Palstalleen hän perusti hedelmäpuutaimiston. Pekkolan kirjailijanura jäi kesken, kun hän ampui itsensä 10. helmikuuta 1931.
Aikalaishuhut kertoivat, että Pekkolan kuoleman syynä oli arvannosto, jossa hänestä tuli arvan määräämänä Lapuan liikkeen vihaaman entisen presidentin K. J. Ståhlbergin ampuja. Murha piti tehdä siinä tapauksessa, että Ståhlberg valittaisiin tasavallan presidentiksi vuoden 1931 vaaleissa. Lapuan liikkeen Aktivisti-lehti julkaisi Pekkolan kuvan Ståhlbergin uhrien muistokirjoituksessa.
Aiheesta muualla
Luettelo Uusi Suomi -lehdessä ilmestyneistä matkakirjeistä ja muista lehtiartikkeleista
Vuoden kellokas
Vuoden kellokas on Naistoimittajat ry:n vuodesta 1973 jakama palkinto henkilölle, työryhmälle tai organisaatiolle, joka on merkittävällä tavalla kiinnittänyt huomiota ajankohtaiseen yhteiskunnalliseen kysymykseen.
Palkinnon 50-vuotisen historian aikana sen saajat ovat useimmiten olleet naisia tai naisryhmiä. Kerran palkinto on myönnetty yhdistykselle (Nuorisotutkimusseura 2008) ja viidesti miehelle tai miesryhmälle.
Niilo Kivinen
Niilo Kivinen, entinen nimi Nikolai Kivimäki (30. syyskuuta 1862 Lehtimäki – 18. lokakuuta 1895 Vaasa) oli suomalainen Lehtimäeltä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Niku.
Kivinen sai nuorena opastusta luvuissaan seurakuntansa papilta. Hän muutti sitten Lehtimäeltä Vaasaan ja toimi aluksi kirjapainossa latojana. Hän oli sitten toimittajana ensin Vaasan Lehdessä ja sitten Pohjalainen-lehdessä. Kivinen kuoli 33-vuotiaana keuhkotautiin.
Kivinen oli työskennellyt nuorena metsätöissä ja tukinuitossa ja hän kuvasi tätä aihepiiriä pienoisromaanissaan Tuppelan Kalle ja Koturi-Heikki. Muita Kivisen kansanelämää kuvaavia teoksia olivat pienoisromaani Vanhoillinen ja kertomus Aholan asukkaat. Hän julkaisi myös pienempiä kaunokirjallisia kertomuksia sanomalehdissä.
Neulakinnas
Neulakintaalla tarkoitetaan lapasta, joka on ommeltu villalangasta isokokoisella neulalla. Neulakinnastekniikkaa on käytetty Suomessa ainakin keskiajalta asti. Vanhimmat Suomesta löydetyt neulakinnasfragmentit ovat peräisin 1000-luvun ensimmäisiltä vuosikymmeniltä. Neulakinnastekniikka on ollut ainoa tapa valmistaa sukkia ja lapasia ennen 1600-lukua, jolloin puikolla neulomisen taito levisi Suomeen. Neulakintaan neulomistaito säilyi 1950-luvulle saakka erityisesti Itä- ja Pohjois-Suomessa, ja paikoitellen aivan nykypäiviin saakka.
Työvälineinä on käytetty luusta, kuparista, raudasta tai hopeasta valmistettuja neuloja ja lanka on ollut paksuhkoa löyhäkierteistä villalankaa. Tosin Museoviraston keruuarkistossa on Kansallismuseon vuoden 1957 neulakinnaskyselyn aineistossa myös neulakinnasnäytteitä, joiden lanka on tiukkakierteistä. Tällä tekniikalla on valmistettu lapasia, sukkia, siivilöitä ja myssyjä. Tekniikkaa kutsutaan neulakinnastekniikaksi, koska sillä on enimmäkseen valmistettu kintaita ja työvälineenä on ollut neula.
Perinteisesti neulakintaat on vanutettu, jotta niistä on saatu tiiviitä. Vanutuksen suosiossa on ollut paikkakuntakohtaisia eroja, sillä Kansallismuseon vuoden 1957 neulakinnaskyselyyn vastattiin vanutuksen osalta yleensä kielteisesti, ja todettiin kintaiden vanuttuvan käytössä. Neulakintaita on käytetty nimenomaan ulkotöissä talvella, nahkarukkasten alla. Valmiin kinnasparin suuhun on tavattu neuloa kinnasneulalla tai virkata 1-2 kerrosta erivärisellä langalla, jotta kukin tunnistaisi omat kintaansa.
Muita neulakinnastekniikasta käytettyjä nimityksiä ovat kinnasneulatekniikka, yhdellä neulalla neulominen ja kinnasompelu.
Passio – rakkaus G. H:n mukaan
Passio – rakkaus G. H:n mukaan (A Paixão segundo G. H.) on Clarice Lispectorin romaani vuodelta 1964. Sen on suomentanut Tarja Härkönen, ja suomennos ilmestyi Teoksen kustantamana vuonna 2014. Teos on hänen ehkä järkyttävin ja tunnetuin teoksensa. Se kertoo naisesta, joka mukavan riolaisen kattohuoneistonsa palvelijanhuoneessa saa mystisen kokemuksen ja sen seurauksena syö palan torakkaa. Kirjan nimessä G. H. on lyhenne sanoista ”Gênero Humano”, 'ihmiskunta'.
Omakustanteena ilmestynyt Passio on Lispectorin seitsemäs kirja, romaaneista viides Passio kertoo rajan ylittävästä porvarisnaisesta, joka asuu Rio de Janeiron hienostokaupunginosassa. Nainen menee kotiapulaisen huoneeseen, jossa häntä tuijottaa torakka. Hän yrittää turhaan tappaa sitä, ja se jää vainoamaan häntä. Nainen ja torakka siirtyvät toiselle tasolle. .
Teosta on tulkittu emansipaationäkökulmasta siten, että nainen on yksi lenkki naisten ikiaikaiseessa ketjussa. Näin tulkitsee jälkisanoissa kirjan suomentaja Tarja Härkönen, ja samaa näkemystä edustaa feministifilosofi Hélène Cixous. Puoli vuosisataa sitten – 1964 – ilmestynyt teos näyttää kriitikko Herman Raivion silmissä nykyisin elämäntaitokirjalta. Raivio ottaa kirjasta esiin Lispectorin lauseen ”Luopuminen on pyhin valinta elämässä.”
Lainiojoki
Lainiojoki on noin 60 kilometriä pitkä Ounasjoen sivujoki, joka sijaitsee Kolarin ja Kittilän kuntien alueella. Joen alkulähde on Lainiolompolo ja joki laskee Ounasjokeen Kaukosen kylän alapuolella Lainiosaaren kohdalla. Joen valuma-alue on 312 km² ja sen järvisyys on 0,78 %. Joella on yksi sivujoki, Kallonjoki, joka laskee Lainiojokeen noin kolmen kilometrin päässä joen suusta.
Igrim
Taajama on Berjozovon piirin paikallishallinnoisen osan, Igrimin kaupunkikunnan keskus. Igrimin kaupunkikunnassa asui vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan yhteensä 9 291 henkeä, joista 8 775 Igrimin taajamassa ja 516 maaseudulla.
Llyn Tegid
Llyn Tegid on Walesin suurin luonnonjärvi.Se on noin 5,6 km pitkä, 1,2 km leveä ja paikoin jopa 42 m syvä.
Bala sijaitsee Gwyneddin kreivikunnassa, Snowdonian kansallispuiston eteläosassa.
Dean Winchester
Varhainen elämä
Dean syntyi 24. tammikuuta 1979 Kansasin Lawrencessa John ja Mary Winchesterin ensimmäisenä poikana. Neljä vuotta myöhemmin hänelle syntyi myös pikkuveli, Sam. Winchesterit elivät melko normaalia perhe-elämää aina Samin puolivuotispäivään saakka, jolloin demoni nimeltä Azazel vieraili talossa ja tappoi Maryn. Johnille kehkeytyi pakkomielle kostaa vaimonsa kuolema, jonka takia hän kasvatti molemmat poikansa metsästämään hirviöitä. Heillä ei enää Maryn kuoleman jälkeen ollut kiinteää kotia, vaan he asuivat motellihuoneissa ja matkustelivat jatkuvasti ympäri maata. Dean ei koskaan kuvitellut itselleen mitään muuta tulevaisuutta kuin metsästämisen, joten hän ei nuorena vaivautunut juurikaan opiskelemaan, toisin kuin Sam. John oli melkein aina poissa, joten Dean piti huolta veljestään pienestä pitäen, kunnes tämä 18-vuotiaana karkasi päästäkseen yliopistoon.
Tuotantokausi 1
John katoaa hänen ja Deanin ollessa erillisillä työkeikoilla, ja koska Dean ei saa häntä moneen viikkoon kiinni, hän lähtee veljensä luokse Kaliforniaan pyytämään apua. Sam, joka on päättänyt jättää yliluonnollisten olentojen metsästämisen lopullisesti taakseen, on vastahakoinen auttamaan, mutta lähtee lopulta Deanin mukaan hänen tyttöystävänsä Jessican kuollessa samalla tavalla kuin Mary Winchester.
Dean ja Sam alkavat elää kahdestaan tien päällä etsien sekä isäänsä että Maryn ja Jessican tappajaa. Toisistaan vieraantuneiden veljien suhde alkaa myös vähitellen muotoutua läheisemmäksi. Veljekset lopulta löytävät useiden vaiheiden jälkeen isänsä Chicagosta, mutta he joutuvat vaikeuksien takia hetkeksi erilleen. Jonkin ajan päästä he tapaavat uudelleen hankkiakseen yhdessä käsiinsä mystisen aseen, Coltin, jota he voisivat käyttää Azazelin tappamiseen. He saavat lopulta aseen itselleen, mutta eivät onnistu tappamaan Azazelia vaan tämä pääsee heiltä karkuun. Ajaessaan sairaalaan Azazelin aiheuttamien vammojen takia he joutuvat auto-onnettomuuteen.
Tuotantokausi 2
Dean on kolarin seurauksena koomassa, ja hänen henkensä on irtaantunut ruumiista. John tekee kuitenkin sopimuksen Azazelin kanssa, jotta tämä pelastaisi Deanin ja ottaisi hänen henkensä sen sijaan. Näin tapahtuu, ja John kuolee, mikä lisää Samin ja Deanin kostonhalua entisestään. Pian Johnin kuoleman jälkeen veljekset tutustuvat Ellen Harvelleen, tämän tyttäreen Johon ja näiden kanssa asuvaan Ashiin, joka suostuu auttaamaan heitä Azazelin etsinnässä.
Tuotantokauden lopulla selviää myös syy Samin yliluonnollisille voimille; kun hän oli vauva, Azazel ei vieraillut talossa tappaakseen Maryn vaan juottaakseen vertaan Samille. Mary kuoli ainoastaan siksi, että hän yritti mennä väliin. Tällaisia lapsia on muitakin ja Azazel kokoaa heidät kaikki paikkaan nimeltä Cold Oak. Siellä heidän pitää tappaa toisensa, ja viimeisestä eloonjääneestä on tarkoitus tulla johtaja Azazelin armeijalle. Sam selviää koitoksesta, mutta toinen selviytyjä, Jake Talley, tappaa hänet puukolla. Surun murtama Dean tekee sopimuksen tienristeysdemonin kanssa herättääkseen Samin eloon. Demoni suostuu ja antaa Deanille vuoden elinaikaa. Pian tämän jälkeen Jake avaa Helvetin Portit, joiden kautta Azazelin armeija pääsee vapaaksi. Sam ja Dean eivät pysty estämään sitä, mutta samalla kertaa kuitenkin myös Johnin henki karkaa porteista ja auttaa poikiaan taistelussa Azazelia vastaan. Dean ampuu Azazelin Coltin viimeisellä luodilla.
Tuotantokausi 3
Koska hänellä on enää vuosi elinaikaa jäljellä, Dean alkaa elää holtittomasti samaan aikaan kun Sam yrittää epätoivoisesti keksiä keinoa saada hänet irti sopimuksestaan. Veljekset tapaavat demonin nimeltä Ruby, joka väittää, että Deanin sopimus on korkea-arvoisen demonin, Lilithin, hallussa ja että jos Lilith tapetaan, myös Deanin sielu säästyy helvetiltä. Ruby alkaa myös satunnaisesti auttamaan veljeksiä tiukoissa paikoissa, josta huolimatta Dean ei luota häneen vaan yrittää jopa tappaa hänet useita kertoja. He myös menettävät Coltin, kun nainen nimeltä Bela Talbot varastaa sen heiltä. Lopulta paljastuukin, että Ruby yritti vain päästä lähelle Samia ennemmin kuin oikeasti auttaa Deania. Sam ei siis saa veljeään pelastettua, vaan Deanin viimeisenä elinpäivänä tapahtuva yritys tappaa Lilith menee pieleen ja helvetinkoirat raatelevat hänet kuoliaaksi Lilithin pakottaessa Samin katselemaan toimitusta. Kauden viimeisillä sekunneilla nähdään Dean huutamassa apua helvetissä.
Tuotantokausi 4
On kulunut neljä kuukautta siitä kun Dean kuoli. Hän tulee tajuihinsa ruumisarkussaan enkeli Castielin noudettua hänen sielunsa helvetistä, jotta hän voisi auttaa heitä suojelemaan 66 sinettiä, jotka estävät Luciferin pääsyn maailmaan. Dean tapaa uudelleen Samin kanssa, mutta jälleennäkemisen ilo on lyhytaikaista, sillä hän saa pian tietää Samin alkaneen käyttää psyykkisiä voimiaan demonien manaamiseen Ruby oppaanaan. Castiel käskee Deania pysäyttämään veljensä ennen kuin tämä saa jotain pahaa aikaan.
Jatkuvan Rubysta riitelyn takia veljesten välit alkavat vähitellen rakoilla. He saavat tietää, että heidän isällään oli aikoinaan suhde Kate Milligan –nimisen naisen kanssa, ja että heillä on tästä suhteesta syntynyt velipuoli, Adam, joka kuitenkin kuolee ennen kuin he ehtivät tavata. Deanille paljastuu myös, että Samin psyykkiset voimat ovat peräisin demoninverestä, jota hän juo Rubysta tullakseen tarpeeksi vahvaksi tappamaan Lilithin. Dean yrittää vieroittaa veljensä demoninverestä sulkemalla hänet Bobbyn paniikkihuoneeseen vieroitusoireiden ajaksi, mutta Castiel päästää hänet ulos sieltä ja Sam karkaa jälleen Rubyn luokse. Dean jäljittää hänet nopeasti, ja he riitelevät siitä, miten sinettien rikkoutuminen tarkalleen pitäisi estää. Lopulta he ajautuvat tappeluun, jonka jälkeen heidän tiensä eroavat.
Kauden lopussa Deanille selviää, että enkelit ovat valehdelleet heille ja että he itse asiassa haluavat Luciferin vapaaksi, jotta Mikael voisi tuhota tämän ja näin tuoda paratiisin maan päälle. Castiel, joka on alkanut kyseenalaistamaan muiden enkelien toimintaa, paljastaa, että Lilith on viimeinen sinetti, jonka kuolema vapauttaa Luciferin häkistään. Dean ei ehdi ajoissa Samin luokse estämään tätä, vaan Sam tappaa Lilithin voimillaan ennen kuin kuulee totuuden Rubylta, joka myöntää manipuloineensa Samia koko ajan. Sam ja Dean tappavat Rubyn tämän omalla veitsellä, minkä jälkeen Sam pyytää veljeltään anteeksi juuri kun lattiaan muodostuu ovi, jonka kautta Lucifer pääsee ulos vankilastaan.
Tuotantokausi 5
Tuntematon taho pelastaa Deanin ja Samin portaalin aukenemiselta. Dean saa tietää, että hän on arkkienkeli Mikaelin ”astia” eli ainoa oikea henkilö antamaan ruumiinsa tämän valtaan. Jotta näin voisi tapahtua, hänen täytyy kuitenkin selkeästi antaa suostumuksensa siihen. Dean kieltäytyy ja lähtee myös veljensä luota, koska ei enää luota tähän. Hän kuitenkin palaa pian Samin luokse, kun enkeli Zachariah vie hänet vuoteen 2014 näyttääkseen minkälainen maailma tulee olemaan, jos hän ei suostu Mikaelin astiaksi ja kun tulee ilmi, että Samin on vastaavasti tarkoitus olla Luciferin astia. Veljekset alkavat jäljittää Coltia tappaakseen siltä Luciferin. Heille selviää, että varastaessaan aseen Bela ei antanutkaan sitä Lilithille, vaan toiselle demonille nimeltä Crowley. He löytävät Crowleyn ja tämä antaa aseen heille vapaaehtoisesti, koska toivoo itsekin Luciferin kuolemaa. Dean onnistuu ampumaan Luciferia, mutta tämä ei kuole, vaan paljastaa olevansa yksi niistä viidestä asiasta maailmassa, joita Coltilla ei voi tappaa.