cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terhi Nieminen-Mäkynen
Elämä ja ura
Nieminen-Mäkynen syntyi Helsingissä, mutta vietti lapsuutensa Muhoksella. Perheen äiti työskenteli valokuvaajana ja isä autonasentajana. Vuonna 1957 perhe muutti Tikkurilaan.
Nieminen-Mäkynen valmistui ylioppilaaksi Tikkurilan yhteiskoulusta vuonna 1965 ja valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1973. Hän opiskeli yleistä valtio-oppia ja toimi Kannunvalajien tiedotussihteerinä useita vuosia. Nieminen-Mäkynen oli myös Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsen edustaen Liberaalista opiskelijaliittoa. Hän toimi opiskeluaikoinaan myös Liberaalisen Nuorisoliiton puheenjohtajana.
Työura
Nieminen-Mäkynen työskenteli pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunnan tutkimussihteerina 1973 ja ulkoasiainministeriön kehitysyhteistyösihteerinä 1973–1989. Ulkoministeriön virkailijana ollessaan hän suoritti myös kansainvälisten asioiden valmennuskurssin.
Kansanedustajauransa jälkeen Nieminen-Mäkynen toimi virkavapaalla ulkoministeriöstä Bahrainin kunniakonsulaatin sihteerinä 1985–1989. Hän työskenteli Lontoon kunniakonsulaatin sihteerinä 1989–1993 ja oli muun muassa opetusministeriön alaisen CIMO:n yhdyshenkilö.
Nieminen-Mäkynen toimi vuosina 1999–2000 siviilivirkailijana Kosovossa YK:n UNMIK-operaatiossa. Hän työskenteli Prizrenin kaupungin pormestarina vastaten infrastruktuurin jälleenrakentamisesta. Myöhemmin Nieminen-Mäkynen toimi vuosina 2007–2008 Pristinassa mentorina ihmiskaupan vastaisessa Suomen ulkoministeriön rahoittamassa ja Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestö IOM:n toteuttamassa hankkeessa. Vuosina 2012–2014 hän oli EUPOLin Afganistanin ihmisoikeus- ja tasa-arvoyksikön päällikkö. Nieminen-Mykänen toimi Afganistanissa myös vuosina 2004 ja 2006 Suomen Unifemin tehtävissä.
Politiikka
Kunnallisvaaleissa 1968 Nieminen-Mäkynen oli ensimmäistä kertaa ehdolla Helsingin maalaiskunnan valtuustoon LKP:n ehdokkaana ja tuli valituksi. Hän oli tuolloin Lasse Lehtisen ohella nuorin Suomen nuorin kunnanvaltuutettu. Nieminen-Mäkynen jatkoi valtuustossa vuoteen 1988 maalaiskunnan muututtua ensin Vantaan kauppalaksi 1974 ja kaupungiksi vuonna 1976.
Nieminen-Mäkynen oli presidentin valitsijamies vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa. Vuoden 1982 vaalissa hän oli ainoa LKP:n ehdokkaan Helvi Sipilän saama valitsijamies.
Nimellisarvo (täsmennyssivu)
Nimellisarvo voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tsooru
Tsooru on kylä Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa Antslan kunnassa.
Kylä sijaitsee Antsla-Sänna-tien vieressä.
Historia
Ensimmäisen kerran Tsooru mainitaan vuonna 1419 nimellä Tzoro.
Kansanperinteen mukaan Tsooru sai nimensä etelävironkielisestä sanasta tsoro, joka viittaa puroon.
John Culver
John Chester Culver (8. elokuuta 1932 Rochester, Minnesota – 26. joulukuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti vuosina 1965–1975 Iowaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja vuosina 1975–1981 senaatissa.
Cremonan ensimmäinen taistelu
Cremonan ensimmäinen taistelu (myös Bedriacumin taistelu) käytiin Othon ja Vitelliuksen joukkojen välillä. Se oli osa Rooman sisällissotia jotka alkoivat keisari Neron kuoleman jälkeen. Othon joukot hävisivät taistelun, jonka jälkeen Otho teki itsemurhan.
John Culver
Culverin poika Chet toimi Iowan kuvernöörinä vuosina 2007–2011.
Cremonan ensimmäinen taistelu
Tausta
Otho antoi murhata Galban 15. tammikuuta ja antoi julistaa itsensä keisariksi. Samoihin aikoihin Vitelliuksen joukot olivat huutanet tämän keisariksi. Vitellius lähetti kaksi armeijaa Roomaa kohti. Otho määräsi heti lisäjoukkoja lähetettäväksi Italiaan.
Kvanttitietokone (kirja)
Sisältö
Kirjassa on kahdeksan lukua. Kirjan sisältö on seuraavanlainen:
Cremonan ensimmäinen taistelu
Taistelu
Sotilaallisesta näkökulmasta Othon olisi ollut viisasta odottaa lisäjoukkoja. Keisari neuvotteli consiliuminsa kanssa 12. huhtikuuta Bedriacumissa. Neuvostoon kuului ainakin Othon veli Titianus, pretoriaaniprefekti Proculus sekä Suetonius Paulinus ja Marius Celsus. Mukana olivat luultavasti myös paikalla olleiden legioonien komentajat. Othon puolelle oli saapunut suurin osa XIII legioonasta 7. huhtikuuta. Yhteensä Otholla oli ehkä vajaat 30 000 sotilasta. Vastustajilla oli miltei 50 000 sotilasta. Vielä saapumatta olivat kuitenkin arvossa pidetty XIV legioona, VII legioona ja Dalamatiasta matkalla ollut XI legioona. Ainakin pari legioonaa olisi päässyt paikalle 15. huhtikuuta mennessä. Suetonius Paulinus ehdotti että Othon olisi paras odottaa lisäjoukkoja, koska Vitelliuksen kannattajille ei ollut tiedossa lisäjoukkoja Germaniasta ainakaan vähään aikaan. Paulinus ehdotti että odotettaisiin ainakin 16. tai 17. päivään, ehkä jopa viikkoja, ennen taistelun aloittamista. Marius Celsus ja Annius Gallus vastustivat Paulinuksen ehdotusta. Syy miksi he ehdottivat että hyökättäisiin heti ei ole säilynyt lähteissä. Syyt voidaan kuitenkin rekonstruoida. Odottaminen voisi vähentää joukkojen taisteluhalukkuutta. Vihollisella oli vain kolme legioonaa (XXI, I Italica ja V). Otholla taas oli I Adiutrix, XIII ja osia XIV:sta. Lisäksi Otholla oli lähes legioonan verran pretoriaaneja. Suetoniuksen arvio joukkojen määrästä ei ehkä ollut kovin uskottava. Lisäksi tiedettiin että Vitelliuksen joukot rakensivat parasta aikaa siltaa Caecinassa. Siltaa pitkin vihollinen pääsisi kiertämään Othon joukot ja tekemään ryntäyksen Roomaa kohtaan. Lisäksi Mutinassa olleisiin senaattoreihin ei voinut luottaa jos Vitelliuksen joukot valtaisivat Rooman.
Otho tiesi että Vitelliuksen kannattajat voisivat jakaa armeijansa ja lähettää osan Roomaa vastaan. Othon oli pakko estää Vitelliuksen joukkoja pääsemästä etelään. Otho päätti taistella. 14. huhtikuuta käytyä taistelua kutsutaan Cremonan ensimmäiseksi taisteluksi tai Bedriacumin taisteluksi. Keisarilliset joukot marssivat 20 kilometriä taistelukentälle ja saivat vihollisen yllätettyä. Aluksi Othon joukot menestyivät. Pitkä marssi, vaikea taistelukenttä, vihollisten suuri määrä ja Vitelliuksen upseerien kokemus olivat lopulta liikaa Othon vähille joukoille. Othon joukot väittivät että heidät oli petetty. Othon upseereista Suetonius Paulinus ratsasti heti Vitelliuksen luokse anomaan armoa. Marius Celsus, Salvius Titianus ja muita upseereja antautuivat seuraavana päivänä. Otho itse oli odottanut taistelun ratkaisua Brixellumissa, noin 20 kilometrin päässä taistelukentästä.
Riitta Kauppinen
Riitta Anneli Kauppinen (s. 14. heinäkuuta 1946 Sulkava) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Kauppinen toimi kansanedustajana kaksi kautta vuosina 1987–1995. Hän edusti Mikkelin läänin vaalipiiriä ja kuului vuosina 1987–1994 Suomen Keskustan eduskuntaryhmään ja vuosina 1994–1995 Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Kauppinen valittiin vuonna 1984 vuoden pieksämäkeläiseksi ansioinaan siviilirohkeus ja peräänantamattomuus yhteisten asioiden hoidossa. Tämä perustui Kauppisen toimintaan alueella esiintyneen legionellabakteerin terveyshaittojen poistamiseksi.
Bermuda kesäolympialaisissa 2012
Bermuda osallistui Lontoon olympialaisiin 2012 joukkueella, johon kuului kahdeksan urheilijaa viidestä eri lajista. Lipunkantajana avajaisissa toimi purjehtija Alexander Kirkland ja päättäjäisissä triathlonisti Flora Duffy.
James L. Jones
James Logan Jones Jr. (s. 19. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen entinen merijalkaväen kenraali, joka on toiminut merijalkaväen komendanttina 1999–2003 sekä USEUCOMin ja samalla Nato-joukkojen komentajana vuosina 2003–2006. Vuonna 2007 ulkoministeri Condoleezza Rice nimitti hänet Lähi-idän erikoislähettilääksi.
Hän toimi presidentti Barack Obaman kansallisena turvallisuusneuvonantajana 20. tammikuuta 2009 – 8. lokakuuta 2010.
Sotilasuran jälkeen
Jäätyään eläkkeelle asevoimien palveluksesta Jones on toiminut Chevronin ja Boeingin hallitusten jäsenenä. Chevronin hallituksesta hän erosi 5. joulukuuta 2008 presidentti Barack Obaman nimitettyä hänet turvallisuusneuvonantajakseen. Hän erosi turvallisuusneuvonantajan tehtävistä 8. lokakuuta 2010 ja hänen seuraajakseen valittiin Thomas E. Donilon.
AMANDA
Antarctic Muon And Neutrino Detector Array (AMANDA) on neutriinoteleskooppi, joka sijaitsee Amundsen-Scottin tutkimusasemalla Etelämantereella. Vuonna 2005, viiden vuoden työn jälkeen, AMANDAsta tuli virallinen osa IceCube -projektia.
Leväviilakala
Leväviilakala (Acreichthys tomentosus) on viilakaloihin kuuluva koralliriuttojen kala, jota joskus pidetään akvaariossa.
Leväviilakala kasvaa noin 7–12 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä, vatsapuolella roikkuu kolmiomainen heltta. Yleisväri on keltaisen ja oliivinvihreän läikikäs, pyrstössä on 2–3 tummanruskeaa juovaa. Otsa on voimakkaasti kovera. Kummankin silmän takana on piikki, ja muutenkin kalassa on piikkejä siellä täällä.
Anne Schellekens
Anne Schellekens (s. 18. huhtikuuta 1986) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikon perämiehenä olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän saavutti kahdeksikossa MM-pronssia Poznańissa 2009 ja EM-hopeaa Montemor-o-Velhossa 2010.
Apotti (täsmennyssivu)
Apotti voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Antti Kurvinen
Antti Ilmari Vilhelm Kurvinen (s. 14. heinäkuuta 1986 Ylihärmä) on suomalainen keskustalainen poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan Vaasan vaalipiiristä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuodesta 2009 Kurvinen on ollut myös Kauhavan kaupunginvaltuuston jäsen. Kurvinen nimitettiin Marinin hallituksen tiede- ja kulttuuriministeriksi 27. toukokuuta 2021. Hän siirtyi maa- ja metsätalousministeriksi 29. huhtikuuta 2022 Jari Lepän erottua tehtävästä. Hän on kesäkuusta 2023 lähtien Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja.
Tausta ja yksityiselämä
Kurvinen valmistui ylioppilaaksi alahärmäläisestä Härmän lukiosta vuonna 2005 ja oikeustieteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 2013. Ennen valintaansa eduskuntaan hän työskenteli lakimiehenä asianajotoimistossa vuodesta 2013.
Kurvinen avioitui marraskuussa 2019 Menja Pöyhösen kanssa. Huhtikuussa 2022 he ilmoittivat erovansa. Kurvinen harrastaa omien sanojensa mukaan ”kulttuuria ja liikuntaa”. Hän on sanonut harrastavansa muun muassa teatteria harrastajanäyttelijänä.
Poliittinen toiminta
Kurvinen oli Suomen Keskustanuorten puheenjohtaja vuosina 2009–2013. Hänet valittiin tehtävään lokakuussa 2009, jolloin hän voitti vastaehdokkaansa Jouni Pitkäsen äänin 128–105. Vuonna 2009 hän toimi Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtajana.
Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa Kurvinen jäi ensimmäiselle varasijalle. Vuonna 2006 Kurvinen nousi varasijalta Ylihärmän kunnanvaltuustoon. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kurvinen valittiin ensimmäisen kerran Kauhavan kaupunginvaltuustoon. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle kuntansa ääniharavana. Hän oli kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Kurvinen oli myös Etelä-Pohjanmaan liiton maakuntahallituksen jäsen kaudella 2013–2016.
Kurvinen oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Vaasan vaalipiiristä, muttei tullut valituksi 3 588 äänellä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa 5 838 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kurvinen keräsi kaikkiaan 5 459 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle. 26. toukokuuta 2021 Kurvinen valittiin Keskustan eduskuntaryhmän, puoluehallituksen ja Euroopan parlamentin jäsenten yhteiskokouksessa Annika Saarikon seuraajaksi tiede- ja kulttuuriministerinä Marinin hallituksessa.
Kurvinen työskenteli EU:n tekijänoikeusdirektiivin lainsäädäntötyössä ja palkkasi Liedeksen asiantuntijaksi.
Waldo Vieira
thumb|Waldo Vieira.
Waldo Vieira (12. huhtikuuta 1932 – 2. heinäkuuta 2015 ) oli brasilialainen lääkärin koulutuksen saanut parapsykologiasta kirjoittava kirjailija, joka on esittänyt projektiologian ja conscientologian teorioissa, että ihmisen tietoisuus on yliluonnollinen paranormaali ilmiö.
Vieira on jäsen kansainvälisissä parapsykologisissa yhteisöissä.
Tällä hetkellä Waldo Vieira asuu Foz do Iguaçussa, Brasiliassa, jonne hän perusti tutkimuslaitoksen CEAEC - Center of Higher Studies of the Consciousness.
Ryongch’ŏnin räjähdys
thumb|230x230px|Ryongch’ŏnin rautatieasema. Ryongch’ŏnin räjähdys oli Pohjois-Korean Ryongch’ŏnissa 22. huhtikuuta 2004 sattunut räjähdys. Se tapahtui rautatieasemalla, jonka Kim Jong-il oli ohittanut vain tunteja aikaisemmin. Pohjois-Korean mukaan räjähdyksen voima vastasi sataa tonnia dynamiittia, mutta Kyodo Newsin mukaan räjähdys oli jopa kahdeksan kertaa voimakkaampi. Aluksi Pohjois-Korea piti tapausta onnettomuutena, mutta sittemmin se vihjaisi sen olleenkin Kim Jong-iliin kohdistunut murhayritys.
Kuolonuhrien määrä oli 161. Noin 1 300 loukkaantui. Useat jäivät vaille kotia. Monet turman uhrit olivat lapsia; alueella ollut koulu meni maan tasalle. Ryongch’ŏnissa 1,5–2 kilometrin päässä räjähdyspaikasta olleen sairaalan kaikki ikkunat rikkoutuivat.
Nicole Beukers
Nicole Beukers (s. 7. lokakuuta 1990) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti samassa luokassa maailmanmestaruuden Sarasotassa 2017. Lisäksi hänellä on kolme MM-pronssia, kolme EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia. Näistä yksi EM-pronssi on pariairokaksikosta.
Flora Duffy
pienoiskuva|Flora Duffy vuonna 2015. Flora Duffy (s. 30. syyskuuta 1987 Paget Parish, Bermuda) on bermudalainen 1,64 metriä pitkä ja 58 kg painava triathlonisti. Kolmansissa olympialaisissaan Rio de Janeirossa vuonna 2016 hän sijoittui kahdeksanneksi jääden noin kaksi minuuttia voittajalle.
Kesäolympialaisissa 2020 Duffy voitti naisten kilpailussa kultaa, ja hänestä tuli näin ollen maansa ensimmäinen olympiavoittaja ja toinen olympiamitalisti.
Aleksandr Mihailovski-Danilevski
pienoiskuva|Aleksandr Mihailovski-Danilevski Aleksandr Mihailovski-Danilevski (1789–1848) oli venäläinen kenraaliluutnantti (1835) ja sotahistorioitsija. Hän osallistui vuosien 1812–1815 sotaan Ranskaa vastaan ja vuoden 1829 Turkin sotaan. Hänestä tuli vuonna 1839 senaattori ja sotaneuvoston jäsen.
Phủ Lý
thumb Phủ Lý on kaupunki Vietnamissa, Hà Namin maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 14 000 asukasta. Vuonna 2008 tehdyn kuntaliitoksen yhteydessä kaupunkiin liitettiin ympäröiviä alueita, ja sen väkiluku nousi yli 121 tuhanteen.
Phủ Lý sijaitsee noin 60 kilometríä pääkaupunki Hanoista etelään valtatie 1A:n varrella. Sen on rakennettu samannimisen Punaisenjoen sivujoen varrelle aikana, jolloin joet olivat tärkeimpiä kulkureittejä. Sen halki kulkee myös pohjoisesta etelään kulkeva rautatie. Hyvät liikenneyhteydet ovat tehneet siitä alueen keskeisen kauppapaikan.
Ashbury Heights
Ashbury Heights on ruotsalainen vuonna 2005 perustettu synthpop-yhtye. Yhtye esittää musiikkinsa englanniksi.
Al fondo hay sitio
Al fondo hay sitio on televisioyhtiö América Televisiónin esittämä perulainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Irma Maury, Gustavo Bueno, Mónica Sánchez, David Almandoz, Magdyel Ugaz, Erick Elera, Mayra Couto, Luis Ángel Pinasco, Bárbara Cayo, Andrés Wiese, Nataniel Sánchez, Yvonne Frayssinet, Karina Calmet, Sergio Galliani ja Úrsula Boza.
Inge Janssen
Inge Janssen (s. 20. huhtikuuta 1989) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hän jäi B-finaaliin pariairokaksikossa Lontoon olympialaisissa 2012. Janssen voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Sarasotassa 2017. Lisäksi hänellä on kaksi MM-pronssia, kolme EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia. Näistä EM-pronssit ovat yksiköstä ja pariairokaksikosta.
B1 (höyryveturi)
B1 eli Pässi oli Valtionrautateiden (VR) ensimmäinen höyryveturi, joka hankittiin vaihtotyöhön.
Historia ja käyttö
B1 on tankkiveturi, sen vesisäiliö eli satulatankki on vaippana höyrykattilan päällä. Pässi toimi järjestelyveturina hyvin, sen vetovoima oli vanhimmissa versioissa 2 900 kp (28,4 kN) ja uudemmissa 3 370 kp (33 kN). Vuonna 1880 VR tilasi B1:stä samalta valmistajalta vielä sen pienemmän version B2:n (numero 301, vuodesta 1887 numero 100), jota käytettiin myös radanrakennustyömailla. Se hylättiin vuonna 1919 ja myytiin sitten Enso Oy:lle.
B1-veturit hylättiin 1920-luvulla. B1-veturi numero 9 oli ensimmäinen, jolle ei annettu enää virallista nimeä vaan pelkästään numero. Se on Suomen vanhimpana säilyneenä veturina esillä Suomen rautatiemuseossa Hyvinkäällä.
Hurnet Dekkers
Hurnet Dekkers (s. 8. toukokuuta 1974) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Ateenassa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa pronssia Gifussa 2005.
Tsantsa
pienoiskuva|upright|vasen|Floridalaisessa museossa oleva tsantsa Tsantsa eli tzantza on kutistettu ihmispää. Ecuadorin alueella asuva shuarien heimo teki tsantsoja surmaamistaan vihollisista rituaalejaan varten. Ruumiista irrotetusta päästä poistettiin pääkallo ja jäljelle jäänyttä ihoa ja tukkaa keitettiin ja kuumennettiin, kunnes se oli kutistunut kolmasosaan oikeasta koosta. Shuarien käsityksen mukaan kutistettuun päähän jäi asumaan vihollisen henki. Sen uskottiin auttavan miestä pitämään vaimonsa kurissa ja takaamaan, että tämä teki ahkerasti töitä.
Kutistettuja päitä tuli nähtäville ulkomaailmaan vasta 1800-luvun puolivälissä, koska siihen asti shuarit elivät eristäytynyttä elämää. Päät herättivät suurta huomiota ja niitä asetettiin näytteille eri puolilla maailmaa. Esimerkiksi sarjakuvasankari Tintti kohtaa 1930-luvun tarinassa Särkynyt korva intiaaneja, jotka kutistavat päitä. Shuarit saivat maineen sotahulluina raakalaisina.
Bắc Ninh
Bắc Ninh on kaupunki Vietnamissa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 37000 asukasta.
thumb|left|Đền Bà Chúa Kho Bắc Ninh sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Hanoista. Kaupunki oli merkittävä kauppapaikka 100-luvulta 900-luvulle. Buddhalaisuus levisi sinne varhain, ja siellä on monia merkittäviä pagodoita.
Satara
Satara on Intian Maharashtran osavaltiossa sijaitseva noin 120 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on toiminut Marathivaltakunnan pääkaupunkina historiansa aikana. Shivaji valloitti Sataran ja Paralin linnoitukset vuonna 1663. Nykyisen Sataran piirikunnan alue oli kukkulaista ja sitä peittivät tiheät metsät, minkä vuoksi Shivaji rakennutti alueelle useita linnoituksia. Kaupungin nimi on peräisin marathinkielisestä sanasta satara, joka tarkoittaa seitsemäätoista, koska Sataran linnoituksella oli 17 muuria. Britit ottivat alueen haltuunsa vuonna 1848, jonka jälkeen he korjauttivat linnoitusta. Sataran linnoitus oli brittien sotilastukikohta sepoykapinan aikana.
Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Sataran väkiluku oli 120 195 henkeä. Asukkaista melkein 80 prosenttia on uskonnoltaan hindulaisia ja 14 % muslimeita. Buddhalaiset muodostavat neljän prosentin suuruisen vähemmistön. Väestöstä 4 570 asuu slummialueella.
Tuynhuys
Tuynhuys on historiallinen rakennus Etelä-Afrikan Kapkaupungissa. Se on toiminut Etelä-Afrikan presidentin toimistona vuodesta 1985. Tuynhuysin historia ulottuu 1600-luvulle, mutta nykyisen muotonsa rakennus sai vuonna 1751 päättyneiden uudistustöiden tuloksena.
Nawal El Saadawi
Nawal El Saadawi (, joskus muodossa Nawal al-Sa'dawi 27. lokakuuta 1931 Kafr Tahla, Egypti – 21. maaliskuuta 2021 ) oli egyptiläinen lääkäri, kirjailija ja feministi, joka on tunnettu naisen ja arabikulttuurin välistä konfliktia kuvaavista teoksistaan. Teostensa ja lausuntojensa uskonto- ja yhteiskuntakriittisyyden takia Saadawi oli muun muassa terroristijärjestöjen tappolistoilla sekä istunut vankilassa. Saadawin kenties tunnetuin teos on arabinaisten asemaa käsittelevä Eevan kätketyt kasvot ('Al-Wajh al-'Ari lil-Mar'a al-'Arabiyya) vuodelta 1977.
Red Jacket
Red Jacket oli kuuluisa purjelaiva, klipperi, jonka tilasi Seacomb & Taylor Bostonista. Red Jacketin suunnitteli Samuel Hartt Pook, ja sen rakensi George Thomas Rocklandissa, Mainessa. Vuonna 1853 Red Jacket teki purjelaivojen nopeusennätyksen matkustamalla New Yorkista Liverpooliin 13 päivässä, 1 tunnissa ja 25 minuutissa. Red Jacketin ostivat myöhemmin Pilkington & Wilcox ja eräät muut liverpoolilaiset sijoittajat. White Star Line -yhtiö käytti laivaa Melbournen liikenteessä. Red Jacket palveli maahanmuuttoliikennettä vuoteen 1861, jolloin se alkoi kuljettaa rahtia Australian ja Intian rannikoilla. Vuonna 1872 alus kuljetti sahatavaraa Quebecistä Lontooseen. Vuonna 1883 alus myytiin Kap Verdeen, ja vuonna 1885 se haaksirikkoutui myrskyssä.
Nawal El Saadawi
Elämä
Nawal El Saadawi syntyi vuonna 1931 pienessä Kafr Tahlan kylässä lähellä Kairoa. Saadawia ja Saadawin sisaruksia opetettiin yhdessä. Saadawi valmistui Kairon yliopiston lääketieteellisestä korkeakoulusta vuonna 1955 erikoisalanaan psykiatria. Hän harjoitti ammattiaan kaksi vuotta sekä yliopistossa että kotikylässään. Lääkärin työssään hän näki sellaisia epäkohtia, joiden hän katsoi johtuvan yhteiskuntarakenteesta, erityisesti naisten alistetusta asemasta. Saadawin ensimmäinen teos, Mudhakkirat Tabiba (suomeksi Naislääkärin muistelmat), julkaistiin Kairossa vuonna 1958.
Vuosina 1963–1972 Saadawi työskenteli Egyptin hallituksessa julkisen terveydenhuollon johtajana. Samaan aikaan hän myös opiskeli New Yorkin Columbian yliopistossa, josta hän saavutti maisterin arvon julkisen terveydenhuollon alalta. Hän menetti vuonna 1972 paikkansa hallituksessa poliittisen painostuksen ja naisten aseman parantamista koskevan kirjoittelun takia. Vuosina 1973–1978 Saadawi työskenteli Kirjallisuuden ja tieteen yli-instituutissa ja alkoi sinä aikana kirjoittaa arabinaisten kokemasta alistamisesta sekä fiktiivisesti että tietokirjamaisesti. Juuri näistä teoksistaan Saadawi on maailmanlaajuisesti tunnettu mutta joista hän on saanut maksaa myös kovan hinnan: hän päätyi useiden vuosien ajaksi fundamentalististen terroristien tappolistoille. Useat muslimijärjestöt ja -organisaatiot ovat tuominneet Saadawin teokset. Esimerkiksi Saadawin viimeisin teos Al Riwaya sai kiellon sekä Egyptin kirkolta että Al Ahzarilta, yhdeltä Egyptin muslimiauktoriteetilta.
Vuonna 1981 Nawal El Saadawi arvosteli julkisesti silloisen presidentin, Anwar Sadatin, yksinvaltaista hallintoa. Tämän johdosta Saadawi pidätettiin ja vangittiin, ja vapautettiin kuukausi Sadatin salamurhan jälkeen marraskuussa 1981. Vuonna 1982 Saadawi perusti Arabinaisten Solidaarisuusseuran (Arab Women's Solidarity Association, ASA), joka julistettiin laittomaksi vuonna 1991. ASA jatkaa kuitenkin edelleen toimintaansa Saadawin johdolla. Vuonna 1988, kun Saadawin nimi ensimmäisen kerran listattiin tapettavaksi, hän ja hänen toinen aviomiehensä Serif Hetata pakenivat Yhdysvaltoihin, missä Saadawi opetti sekä Duken yliopistossa että Washington State -yliopistossa. Saadawi palasi Egyptiin vuonna 1996.
Politiikka
Saadawi puhui arabinaisten asemasta egyptiläisessä yhteiskunnassa ja puolusti naisten oikeuksia. Erityisen näkyvä osa Saadawin poliittisia kannanottoja oli naisten ja erityisesti tyttöjen ympärileikkaus, jonka hän itse koki ollessaan kuusivuotias. Saadawi puhui tätä perinnettä vastaan Eevan kätketyt kasvot -kirjan ilmestymisestä vuonna 1977 asti. Vuonna 2007 10-vuotias egyptiläistyttö kuoli ympärileikkauksensa aikana, mikä herätti Egyptin viranomaiset julistamaan perinteen kielletyksi. . Saadawin sanotaan kommentoineen tapausta: ”Bedour, pitikö sinun kuolla, että pimeät mielet saavat valoa? Pitikö sinun maksaa hengelläsi lääkäreiden ja uskonnollisten johtajien tajuta, että oikea uskonto ei leikkele lapsia?” Vuonna 2004 Saadawi ilmoittautui presidenttiehdokkaaksi, vaaliteemoinaan ihmisoikeudet, demokratia ja naisten vapaus. Heinäkuussa 2005 Saadawi joutui kuitenkin vetäytymään kilvasta hallituksen jatkuvan vainon vuoksi.
Bibliografia
Alla on mainittu muutamia Saadawin lukuisista teoksista. Näiden lisäksi Saadawi kirjoitti omaelämäkerran, kolme näytelmää, romaaneja, tietokirjallisuutta, sekä novelleja.
Froukje Wegman
Froukje Wegman (s. 22. huhtikuuta 1979) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Ateenassa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän kilpaili kahdeksikossa, perämiehettömässä kaksikossa ja pariairokaksikossa mutta ei yltänyt kertaakaan A-finaaliin.
De vuelta al barrio
De vuelta al barrio on televisioyhtiö América Televisiónin esittämä perulainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Paul Martin ja Mónica Sánchez.
Leave Before the Lights Come On
Leave Before the Lights Come On on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin singlenä 14. elokuuta 2006. Kappale ei kuitenkaan sisältynyt yhtyeen debyyttialbumiin Whatever People Say I Am, That's What I'm Not.
Single julkaistiin CD:nä ja 7 tuuman vinyylilevynä
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin yhtyeen nettisivuilla 3. elokuuta 2006. John Hardwickin ohjaama video on kuvattu Sheffieldissä, Englannissa.
Eyþór Guðjónsson
Eyþór Guðjónsson (s. 5. helmikuuta 1968) on islantilainen näyttelijä. Hän on 1,91 metriä pitkä.
Tulitäplätokko
Tulitäplätokko (Gobiodon histrio) on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Tulitäplätokko jää alle 4 cm pitkäksi. Sen päässä silmistä alkaen taaksepäin on pystyjuovia. Vartalossa, varsinkin kyljen yläosassa on vihertävällä pohjalla punaisia täpliä, jotka muodostavat vaakasuoria jonoja. Joillakin yksilöillä on kyljessään musta silmätäplä, toisilta se puuttuu, eikä tiedetä, ovatko nämä ehkä eri lajia. Tulitäplätokkojen ihosta erittyy kitkerää limaa, minkä takia isommat kalat eivät syö niitä.
Alkuperä ja elinympäristö
Tulitäplätokkoja elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä. Ne pysyttelevät usein Acropora-korallien oksiston suojissa. Se pysyy paikallaan vaikka vuorovesi paljastaisi korallin tilapäisesti kuiville, ja kykenee silloin hengittämään ilmaa.
Ideal Bikes
thumb|250px|Ideal Bikesin valmistama polkupyörä. Ideal Bikes on kreikkalainen polkupyörävalmistaja, joka valmistaa Ideal-tuotemerkillä noin 140 000 polkupyörää vuodessa. Useat maastopyöräilyjoukkueet käyttävät Idealin valmistamia pyöriä.
Deadmau5
Deadmau5 esiintyi vuoden 2010 talviolympialaisissa, Kanadan Vancouverissa. Hän esiintyi myös 12. syyskuuta järjestetyssä MTV Video Music Awardsissa samana vuonna. Samana vuonna joulukuussa hän esiintyi Spike Video Game Awardsissa. Vuonna 2012 hän esiintyi Grammy Awardsissa ja Ultra Music Festivalissa.
Bermuda kesäolympialaisissa 2008
Bermuda osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 kuuden urheilijan joukkueella. Lipunkantajana avajaisissa toimi ratsastaja Jillian Terceira.
Deadmau5
Taiteilijanimi
Nimi "deadmau5" syntyi, kun Zimmerman löysi kuolleen hiiren tietokoneestaan vaihtaessaan näytönohjainta. Tämän jälkeen hän kertoi asiasta erilaisissa chattihuoneissa ja tuli tunnetuksi nimellä "that dead mouse guy". Hän valitsi myös käyttäjätunnuksekseen nimen "Dead Mouse", mutta nimen ollessa liian pitkä, hän lyhensi sen nykyiseen muotoon "deadmau5".
250px|thumb|deadmau5 esiintymässä tunnusomaisessa hiiri-päähineessään [[Indiossa, Kaliforniassa vuonna 2008.]]
Hurtigsin rakuunatorppa
Hurtigsin rakuunatorppa on museo Lapinjärven kunnan Heikinkylässä. Museota ylläpitää vuonna 1952 perustettu Hopenback-Lekstrand fornminnesförering. Rakennus on 1700-luvulta oleva ruotujakoaikainen sotilastorppa.
Nienke Hommes
Nienke Hommes (s. 20. helmikuuta 1977) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Ateenassa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa pronssia Gifussa 2005. Vuosien 2002 ja 2003 MM-kilpailuissa hän osallistui pariaironeloseen mutta ei yltänyt A-finaaliin.
Karibianmeri
Karibianmeri on Pohjois- ja Etelä-Amerikan välissä sijaitseva Atlantin sivumeri. Sitä reunustavat pohjoisessa Isot Antillit. Karibianmerelle ovat ominaisia trooppinen ilmasto, koralliriutat, vulkaaninen toiminta ja maanjäristykset.
Pääpiirteet
Pintaveden vuotuinen keskilämpötila on 27 astetta. Meren poikki virtaa suuri merivirta kaakosta luoteeseen. Veden suolapitoisuus on korkeimmillaan alkuvuodesta ja alimmillaan loppuvuodesta etenkin meren kaakkoisosissa, sillä Orinoco-joki ja Amazon tuovat sinne silloin makeaa vettä.
Geologia
thumb|right|[[Hurrikaani Dennis Jamaikan ja Haitin välillä (2005).]] Geologisesti Karibianmeri voidaan jakaa kahteen altaaseen, joita erottaa laaja merenalainen tasanko.
Karibianmeren arvellaan olleen yhteydessä Välimereen paleotsooisella maailmankaudella 540–230 miljoonaa vuotta sitten, ennen Atlantin muodostumista. Liitukaudella 145–65 miljoonaa vuotta sitten Karibianmeri oli yhteydessä Tyyneenmereen, kunnes Pohjois- ja Etelä-Amerikka yhdistyivät mioseeni- ja plioseenikausilla 23–2,6 miljoonaa vuotta sitten.
Karibianmeri on vulkaanisesti aktiivista aluetta, ja siellä esiintyy maanjäristyksiä. Karibianmeren alla oleva Karibian laatta syntyi 90–100 miljoonaa vuotta sitten. Se on pieni mutta aktiivinen, sillä se laajenee keskustastaan ja synnyttää samalla tulivuorisaaria.
Ilmasto
Karibianmeren ilmasto on trooppinen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee Venezuelan rannikon Bonairen saaren 250 millimetristä Dominican 9 000 millimetriin. Pohjoisella Karibianmerellä esiintyy kesä–marraskuussa voimakkaita hurrikaaneja, mutta etelässä niitä ei esiinny juuri lainkaan. Tuulen suunta on yleensä koillisesta.
Eliöstö
Karibianmeressä on 14 prosenttia maailman koralliriutoista. Saarten maaperä ei ole kovinkaan ravinteikasta. Rannikkojen laguuneja reunustavat mangrovepuut ja kookospalmut. Karibianmeri on lintujen muuttoreittien varrella, joten linnusto vaihtelee suuresti vuodenajan mukaan. Saarilla elää muun muassa papukaijoja, banaanikerttuleita ja tukaaneja, ja avomerellä fregattilintuja, ruskosuulia ja tropiikkilintuja. Meressä elää muun muassa merikilpikonnia, manaatteja ja kotkarauskuja. Hummeria, Lobatus gigas -kotiloa, sardiinia ja tonnikalaa pyydetään ravinnoksi, ja urheilukalastajien saalista ovat naiskala, barrakuda, dolfiini, marliini ja raitamakrilli.
Historia
thumb|250px|Taiteilijan näkemys Kolumbuksen rantautumisesta Hispaniolaan 1492. Ensimmäisenä eurooppalaisena Karibianmerelle purjehti Kristoffer Kolumbus vuonna 1492. Saaria asutti silloin kolme intiaanikansaa, joista karibit antoivat alueelle nimensä. Karibianmerestä tuli merkittävä liikenneväylä, kun espanjalaiset löysivät Tyynenmeren rannikon vuonna 1513. Karibian merirosvot vaivasivat meren laivaliikennettä vuosina 1550–1730. Merirosvouden huippukautena pidetään ajanjaksoa 1698–1730, jonka loppuun mennessä kaikki alueen pelätyimmät merirosvot oli saatu kiinni ja otettu hengiltä. Vaikka Espanja hallitsi pääosaa merestä, myös Britannia, Ranska, Alankomaat ja Tanska perustivat Karibianmeren saarille siirtokuntia.
Ranska pyrki jo 1800-luvun lopulla rakentamaan kanavan Panaman halki. Yhdysvallat otti vuonna 1903 projektin hallintaansa, ja kanava valmistui 1914. Sen valmistuminen kasvatti selvästi Yhdysvaltain kiinnostusta strategisesti tärkeään merialueeseen. Yhdysvallat perustikin useille saarille toisen maailmansodan aikana tukikohtia suojellakseen Panaman kanavaa. Yhdysvaltain vanhin tukikohta alueella on Kuubassa sijaitseva Guantanamo Bay. Yhdysvallat on vuoden 1823 Monroen opin perusteella pyrkinyt pitämään muut suurvallat pois Karibianmeren alueelta, ja on useita kertoja vaikuttanut alueen valtioiden asioihin: Dominikaanisen tasavallan valtaus vuonna 1965, Grenadan miehitys 1983 ja Panaman miehitys 1989.
Operaatio Orchard
Operaatio Orchard oli Israelin Deir ez-Zorin seudulle Syyriassa puolenyön jälkeen 6. syyskuuta 2007 suorittama ilmaisku. Valkoisen talon edustajat ja Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu ilmoittivat myöhemmin, että iskun kohde oli ydinaseiden kehittämiseen tarkoitetun laitoksen rakennustyömaa. Syyria kiisti tulkinnan. IAEA:n raportin mukaan alueelta löytyi todisteita uraanista ja grafiitista ja alueen rakenteissa oli ominaisuuksia, jotka muistuttivat ydinreaktoria. IAEA ei kertomuksensa mukaan kuitenkaan pystynyt varmistamaan työmaan tarkoitusta, sillä Syyria kieltäytyi avustamasta tutkimuksissa. Syyria kielsi väitteet.
Harald Heide Steen
Harald Heide Steen (11. marraskuuta 1911 – 4. tammikuuta 1980) oli norjalainen elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi 32 elokuvassa vuosina 1933–1977.
Sakoluku
Sakoluku on yksi tärkeimmistä leipäviljan leipoutuvuuden mittareista. Suomessa se määritetään leipävehnästä ja rukiista. Mittausmenetelmästä johtuen alin mahdollinen sakoluku on 60. Näin alhainen sakoluku osoittaa, että vilja on käytännössä leivontakelvotonta, eli se ei sovellu leivän valmistukseen, mutta sitä voidaan käyttää mämmin valmistuksessa. Alhaisen sakoluvun viljasta valmistetun leivän sisus ei kypsy paiston aikana, vaan seurauksena on taikinamainen ja kostea sisus. Käytännössä leivontaan käytettävän viljan sakoluku on vehnällä 230-280 ja rukiilla 110-130.
Operaatio Orchard
Uutisraporttien mukaan ilmaiskun toteutti Israelin ilmavoimien 69. laivue F-15I - ja F-16I-hävittäjillä sekä ELINT-tiedustelukoneilla. Iskuun otti osaa kahdeksan lentokonetta, joista ainakin neljä tunkeutui Syyrin ilmatilaan. Iskuun osallistuneet hävittäjät oli varustettu AGM-65 Maverick -ohjuksilla, noin 200 kilon pommeilla ja lisäpolttoainetankeilla. The Sunday Timesin mukaan ryhmä Israelin Shaldag-erikoisjoukkojen kommandoja oli saapunut kohdealueelle päivää ennen iskua, ja kommandot ohjasivat hyökkäyksen kohteeseen lasersäteillä. Myöhemmässä raportissa iskuryhmän kerrottiin olleen osa Sayeret Matkal -erikoisjoukkoja.
Sakoluku
Viljan ostajat määrittävät ostamastaan viljasta sakoluvun, ja se vaikuttaa viljan ostohinnoitteluun. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT) ylläpitää viljelijöille tarkoitettua sakolukupalvelua, jossa sakolukujen kehitystä seurataan kasvukauden loppupuolella kolmella MTT:n koepaikalla läntisessä Suomessa. MTT mittaa sakoluvun syysrukiista, syysvehnästä ja kevätvehnästä useista eri lajikkeista.
Sakoluvun mittaaminen
Sakoluku tarkoittaa viljan itämisastetta. Kosteuden vaikutuksesta jyvässä oleva alfa-amylaasientsyymi aktivoituu, ja sitä alkaa erittyä jyvän jauhoytimeen, jossa se hajottaa jauhoytimen sisältämää tärkkelystä. Tämä puolestaan heikentää viljan leipoutuvuutta.
Varsinkin kosteina vuosina jyvä saattaa korjuukypsyyden saavuttamisensa jälkeen itää jo pellolla ennen puintia. Tällöin itäminen ei välttämättä ole vielä silmin havaittavissa, mutta se on jo alkanut heikentää viljan leivontalaatua.
Operaatio Orchard
Tapahtumat ennen iskua
Heinäkuussa 2007 Aleppossa Pohjois-Syyriassa tapahtui räjähdys. Syyrian virallisen Sana-uutistoimiston mukaan räjähdyksessä kuoli 15 ja haavoittui 50 syyrialaista sotilasta. Uutistoimiston mukaan laitoksessa syttynyt tulipalo johti ”hyvin räjähdysherkkien tuotteiden” räjähtämiseen. 26. syyskuuta yhdysvaltalainen Jane's Defence Weekly julkaisi artikkelin, jonka mukaan räjähdys tapahtui, kun laitoksella testattiin sinappikaasulla varustettuja Scud-C -ohjuksia. Yhdysvaltojen tiedusteluviranomaisten mukaan alkukesällä 2007 Israel kiinnitti huomiota syyrialaisen ydinlaitoksen toimintaan. Mossad onnistui ”rekrytoimaan yhden laitoksen työntekijöistä tai soluttamaan vakoojansa laitoksen työntekijäksi”, ja sai valokuvia kohteesta.
Sakoluku
Sakoluvun mittaaminen
Sakoluvun mittaamista varten pellolta kerätty viljanäyte puidaan, kuivataan ja jauhetaan. Tämän jälkeen koeputkeen mitataan 7 grammaa jauhoja ja 25 millilitraa vettä. Jauhovelliä sisältävää koeputkea ravistellaan voimakkaasti, jonka jälkeen sitä aletaan kuumentaa kiehuvassa vesihauteessa. Ensimmäisen 60 sekunnin ajan velliä sekoitetaan mittalaitteessa olevalla männällä; sen jälkeen mäntä vapautetaan, ja sen annetaan vajota itsekseen koeputken pohjalle. Sakoluku tarkoittaa aikaa sekunteina siitä, kun mittaus aloittiin (koeputki asetettiin vesihauteeseen), siihen, kun mäntä on vajonnut koeputken pohjalle. Sakoluvuksi tulee siis 60, mikäli mäntä putoaa suoraan koeputken pohjalle. Maksimissaan sakoluku voi olla jopa 400–500.
Operaatio Orchard
Tapahtumat ennen iskua
Anonyymien lähteiden mukaan testit osoittivat ydinasemateriaalin olevan peräisin Pohjois-Koreasta, ja Yhdysvallat antoi oman hyväksyntänsä Israelin ilmaiskulle. Neue Zürcher Zeitungin mukaan elokuussa 2007 kaksi helikopteria kuljetti 12 israelilaista paikalle. Ryhmän tarkoitus oli hankkia valokuvatodisteita ja maaperänäytteitä. Yhdysvaltalaiset viranomaiset kielsivät myöhemmin hyväksyneensä iskun. Heidän mukaansa Yhdysvallat tiesi iskusta etukäteen, mutta ei osallistunut siihen millään tavalla.
Sakoluku
Sakoluvun mittaaminen
Mäntä vajoaa koeputkessa sitä nopeammin, mitä enemmän jyvä on ehtinyt itää eli mitä enemmän jauhoytimeen on ehtinyt erittyä alfa-amylaasia.
Jauhon sakoluku voidaan mitata standardin ISO 3093/1974:n mukaan.
Muut leipäviljan laadun mittarit
Leipäviljan laadun mittari on myös sitkopitoisuuden ilmaiseva zeleny-luku. Leipäviljan hinnoittelussa otetaan huomioon myös valkuaispitoisuus, kosteus, rikkajyvien ja epäpuhtauksien määrä sekä rikkoutuneiden jyvien osuus.
Operaatio Orchard
Tapahtumat ennen iskua
Joidenkin lähteiden mukaan Israel suunnitteli hyökkäystä alueella jo 14. heinäkuuta. Osa USA:n johdosta, esimerkiksi ulkoministeri Condoleezza Rice, pitivät kuitenkin parempana ratkaisuna Syyrian julkista tuomitsemista. Isku viivästyi, sillä Israel pelkäsi että tieto siitä vuotaisi lehdistölle. The Sunday Timesin mukaan Israelin puolustusministeri Ehud Barak ”johti iskua henkilökohtaisesti”.
Operaatio
Israelilainen kuljetushelikopteri tunkeutui yöllä Syyrian ilmatilaan ja pudotti ryhmän Shaldag-yksikön kommandoja kohdealueelle. Voimakkailla laserohjatuilla räjähteillä varustetut F-15I Ra'am ja F-16 Fighting Falcon -hävittäjät ja ELINT-tiedustelukoneet nousivat ilmaan tukikohdasta Israelissa. Israelin kommandot ohjasivat hyökkäyksen kohteeseen lasersäteillä. Laitos tuhoutui täydellisesti hyökkäyksessä. thumb|left|180px|Israelilainen F-15I laivueesta 69
Aviation Week and Space Technologyn mukaan yhdysvaltalaiset teollisuus- ja sotilaslähteet spekuloivat, että israelilaiset saattoivat käyttää Yhdysvaltojen Suter-ohjelman kaltaista tietokoneohjelmaa saadakseen hävittäjänsä huomaamatta Syyrian ilmatilaan. Järjestelmä mahdollisti tutkasäteilyjen väärentämisen ja jopa sensoreiden suoran manipuloinnin. Syyrialla oli käytössään uusi venäläinen Pantsir-S1E -järjestelmä, joka ei kuitenkaan ollut iskun aikana toiminnassa. Iskun aikana Syyrian ilmapuolustuksen uskottiin koostuneen Tor-M1-ilmatorjuntaohjusjärjestelmästä ja Isajev S-125 ilmatorjuntaohjuksista. Paluumatkalla iskuun osallistuneet Israelin lentokoneet ylittivät Turkin ilmatilan. Koneet pudottivat tyhjät polttoainetankkinsa Hataynin ja Gaziantepin maakuntien yläpuolella. Aviation Week and Space Technology -lehden mukaan Israelin ilmavoimat iski Tall al-Abuadissa syyrialaiseen tutka-asemaan tavanomaisilla täsmäpommeilla, elektronisella hyökkäyksellä ja voimakkaalla häirinnällä. Lehden mukaan USA oli luovuttanut Israelille tietoa Syyrian ilmapuolustuksesta ennen iskua. Toukokuussa 2008 IEEE Spectrum -julkaisu kertoi eurooppalaisilta lähteiltä saadusta tiedosta, jonka mukaan Syyrian ilmapuolustusverkko oli kytketty pois päältä salaisella sisäänrakennetulla tappokytkimellä, jonka israelilaiset aktivoivat ennen hyökkäystä.
Kohde
thumb|right|250px|Väitettu Syyrian ydinreaktori tuhottuna Israelin ilmaiskun jälkeen CNN:n ensimmäisen raportin mukaan iskun kohteena olivat olleet ”Hizbollahille tarkoitetut aseet”, ja että ilmaisku ”jätti erämaahan suuren kuopan”. Viikkoa myöhemmin The Washington Post kertoi, että USA:n ja Israelin tiedustelupalvelut olivat keränneet tietoa Syyriassa Pohjois-Korean tuella rakennetusta ydinlaitoksesta. Kohde oli ”laitos, jossa pystyttiin rakentamaan epätavanomaisia aseita”. The Sunday Timesin mukaan oli esitetty väite, että kohteessa piiloteltiin Pohjois-Koreasta peräisin olevaa ydinmateriaalia. Syyrian varapresidentti Faruq Al Shara tiedotti 30. syyskuuta, että Israelin kohteena ollut rakennus kuului tutkimuskeskukselle, joka oli keskittynyt kuivan ilmastovyöhykkeen ja aavikkojen tutkimukseen. Tutkimuskeskus kiisti väitteen.
Seuraavana päivänä Syyrian presidentti Bašar al-Assad kuvaili pommituskohdetta ”rakenteilla olleeksi, vielä keskeneräiseksi ja tyhjäksi sotilaalliseksi rakennuskokonaisuudeksi.” Hän ei kuitenkaan esittänyt mitään lisätietoja rakennusten luonteesta tai käyttötarkoituksesta. 14. lokakuuta The New York Times otsikoi, että kohde oli USA:n ja Israelin sotilastiedustelulähteiltä saatujen tietojen mukaan pohjoiskorealaisten asiantuntijoiden avulla rakenteilla ollut ydinreaktori. Iskussa menehtyi useita asiantuntijoita.
Joulukuun 2. The Sunday Times siteerasi Uzi Eveniä, Tel Avivin yliopiston professoria ja Dimonan tutkimuslaitoksen perustajaa. Even kertoi uskovansa, että rakenteilla ollut laitos oli tarkoitettu plutoniumin prosessointiin. Laitoksessa aiottiin valmistaa ydinaseita pohjoiskorealaisesta plutoniumista. Hänen mukaansa syyrialaiset hautasivat rakennustyömaakohteen välittömästi iskun jälkeen tuhansilla tonneilla maata, koska pelkäsivät säteilyä.
Maaliskuun 19. päivänä Saksan puolustusministeriön entinen suunnitteluosaston johtaja Hans Rühle kirjoitti sveitsiläisessä Neue Zürcher Zeitung-sanomalehdessä, että Iran oli rahoittanut Syyrian ydinreaktoria. Rühle ei nimennyt lähdettään. Hänen mukaansa USA:n tiedustelu oli havainnut, että pohjoiskorealainen laiva oli tuonut Syyriaan rakennustarvikkeita vuodesta 2002 lähtien. Yhdysvaltalaiset satelliitit olivat havainneet itse rakennelman vuonna 2003. Tiedustelu ei ollut kuitenkaan havainnut epätavallista toimintaa, sillä syyrialaiset olivat kieltäneet radiopuhelimien ja tavallisten puhelimien käytön työmaalla. Kommunikointi hoidettiin ainoastaan lähettien avulla. Rühlen mukaan ”reaktori oli ollut pohjoiskorealaista kaasugrafiittityyppiä”. Hänen mukaansa ”Israel arvioi Iranin maksaneen projektista Pohjois-Korealle 1-2 miljardia dollaria.” Rühlen tietojen mukaan pohjoiskorealainen alus, jonka lastina oli ydinpolttoainesauvoja oli pysäytetty matkalla Syyriaan juuri ennen Israelin operaatiota.
Israelin viralliset lausunnot
CNN uutisoi ensimmäisenä iskusta. Israel ei kommentoinut tapahtumaa virallisesti. Israelin pääministeri Ehud Olmert mukaan ”turvallisuuspalvelu ja Israelin puolustusvoimat olivat osoittaneet epätavallista rohkeutta. Emme luonnollisestikaan voi aina paljastaa julkisesti kaikkia korttejamme.” Israelilaisia sanomalehtiä kiellettiin uutisoimaan ilmaiskusta. Syyskuun 16. päivä Israelin tiedustelupalvelun johtaja Amos Yadlin kertoi parlamentaariselle komitealle, että Israel oli saavuttanut uudelleen ”pelotekapasiteettinsa.” Ensimmäinen julkinen tiedonanto Israelista tuli 19. syyskuuta, kun oppositiojohtaja Benjamin Netanyahu kertoi tukeneensa operaatiota ja onnitteli pääministeri Olmertia.
Netanyahun neuvonantaja Uzi Arad kertoi myöhemmin Newsweek-lehdelle ”tietävänsä mitä tapahtui, ja kun tapahtumat lopulta paljastuvat kaiki hämmästyvät.” 17. syyskuuta pääministeri Israelin pääministeri Olmert ilmoitti olevansa valmis rauhaan Syyrian kanssa ”ilman ehtoja ja vaatimuksia.” Dahaf-tutkimusinstituutin mielipidetutkimuksen mukaan Olmertin kannatus nousi ilmaiskun jälkeen 25 prosentista 35 prosenttiin.
Lokakuun 2. päivä 2007 IDF vahvisti, että isku oli tapahtunut, kun Israelin vanhin päivälehti Haaretz pyysi sitä koskevan sensuroinnin lopettamista. IDF jatkoi kuitenkin iskun ja kohteen yksityiskohtien sensurointia.
Lokakuun 28. Israelin pääministeri Ehud Olmert kertoi Israelin hallitukselle pyytäneensä anteeksi Turkin pääministeriltä Recep Tayyip Erdoğanilta, jos Israel oli loukannut Turkin ilmatilaa. Lausunnossa, jonka hän antoi lehdistölle tapaamisen jälkeen Olmert totesi, että ”keskustelussani Turkin pääministerin kanssa kerroin, että jos Israelin koneet olivat loukanneet Turkin ilmatilaa, tarkoitus ei ollut millään tavalla loukata tai vahingoittaa Turkin suvereeniteettia, jota Israel kunnioitti.”
Syyrian reaktiot
Syyria ensimmäisen lausunnon mukaan sen ilmatorjunta oli tulittanut Israelin hävittäjiä, jotka olivat hyökänneet tyhjälle aavikolle. Myöhemmin Syyria kertoi, että Israelin kohde oli rakenteilla ollut sotilaallinen rakennus. Kaksi päivää hyökkäyksen jälkeen Turkin media kertoi, että Hatayn ja Gaziantepin maakunnista oli löydetty israelilaisten koneiden tyhjiä polttoainetankkeja. Turkin ulkoministeriö toimitti Israelin suurlähettiläälle virallisen vastalauseen tapahtuman johdosta.
Syyria kutsui hyökkäystä kirjeessä Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille Ban Ki-moonille ”Syyrian arabialaisen tasavallan ilmatilan loukkaukseksi.” Kirjeen mukaan tapahtuma ”ei ollut ensimmäinen kerta, kun Israel loukkasi Syyrian ilmatilaa.” Syyria syytti kansainvälistä yhteisöä Israelin toiminnan sivuuttamisesta. YK:n tiedottajan mukaan Syyria ei ollut pyytänyt YK:n turvallisuusneuvoston koollekutsumista. Turvallisuusneuvoston puheenjohtajamaa Ranska kertoi, että ei ollut saanut Syyriasta minkäänlaista kirjettä.
Kansainväliset reaktiot
Yksikään arabihallitus Syyriaa lukuun ottamatta ei ole kommentoinut virallisesti syyskuun 6. päivän tapahtumia. Egyptiläinen viikkojulkaisu Al-Ahram kirjoitti ”arabimaailman yhteisestä hiljaisuudesta.” Israelin tai Syyrian hallitukset eivät kertoneet yksityiskohtaista tapahtumista. Tyhjiön täyttivät ulkopuoliset asiantuntijat ja mediakommentaattorit. Myös Iranin viranomaiset pidättäytyivät kommentoimasta Israelin iskua tai Syyrian reaktiota. Yhdysvaltojen puolustusministeri Robert Gatesiltä kysyttiin oliko Pohjois-Korea auttanut Syyriaa valmistamaan ydinaseita. Gates vastasi, että Yhdysvallat seurasi pohjoiskorealaisia ja syyrialaisia erittäin tarkasti. Pohjois-Korean hallitus tuomitsi Israelin toimet. Sen mukaan kyseessä oli ”erittäin vaarallinen provokaatio, joka loukkasi mielivaltaisesti Syyrian itsemääräämisoikeutta ja häiritsi alueen rauhaa ja turvallisuutta.”
Wikileaks
24.12.2010 Wikileaks: Israel tuhosi vuonna 2007 ydinreaktorin Syyriassa.
Jouni Apajalahti
Jouni Arto Aarre Apajalahti (10. huhtikuuta 1920 Kemi – 31. toukokuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1966–1970.
Apajalahti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1939 Kuopion yhteiskoulusta ja teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hänet vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1949. 1950-luvulla hän suoritti kasvatusopin tutkinnon ja erillisiä oikeustieteen kursseja Helsingin yliopistossa. Apajalahti sai rovastin arvonimen vuonna 1976.
Työuransa Apajalahti aloitti Keravan nuorisovankilan pastorina 1949–1951. Hän oli Vankeusyhdistyksen asiamies ja nuorisonvalvoja Helsingissä 1951–1962, minkä jälkeen toimi Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisoneuvonnan johtajana vuodet 1962–1977. Vuodet 1977–1978 hän oli Helsingin kaupungin erityissuunnittelija ja vuodet 1979–1983 kulttuurijohtaja.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Apajalahti toimi vuosina 1965–1977 ja uudelleen vuodesta 1997. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuodet 1973–1977.
Apajalahti kirjoitti dekkareita, näytelmiä ja elokuvien käsikirjoituksia. Dekkarikirjailijana hän debytoi vuonna 1969 teoksella Kappalaisen kaitafilmi. Apajalahti kirjoitti myös useita TV-näytelmiä ja oli yksi käsikirjoittajista Mikko Niskasen elokuvassa Sissit (1963).
Jokikylän abiturientit
Jokikylän abiturientit on Aarne Mustasalon vuonna 1929 Gummeruksen kustantamana ilmestynyt romaani.
Juoni
Dokumenttimainen romaani kertoo kolmen ison maatilan pojan lukio-opiskeluista Turussa syksyllä 1905. He ovat kotoisin Jokikylästä. Lukion ylimmän luokan oppilaiden ylimielisyys uusia lukiolaisia kohtaan ei juuri poikkea nykyisestä, mutta tuo kokeneisuus tuotiin esiin puheessa.