cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erythroxylaceae
Tuntomerkit
Erythroxylaceae käsittää pienehköjä puita ja pensaita, joista eräät ovat kausivihantia. Niiden puusolukossa on yleisesti piidioksidijyväsiä, ja solujen joukossa on kivisoluja (sklereidejä). Silmut ovat suomuisia. Lehdet ovat tavallisesti kahdessa rivissä, harvemmin kierteisesti tai vastakkaisesti, ja korvakkeellisia. Lapa on ehytlaitainen. Melko pienet kukat sijaitsevat usein ryhmissä. Erilaisvartaloisuus (heterostylia) on yleistä. Nectaropetalum-suvussa kukkapohjus on maljamainen hypanthium. Verhiö on yhdislehtinen, teriö suojaa silmuvaiheen kukkaa, ja terälehdissä on tavallisesti ripsureunainen ja kaksiliuskainen kieleke, jonka alla on mesirauhasia. Hetiö on kaksikiehkurainen. Yhdislehtinen sikiäin koostuu tavallisesti kolmesta, harvoin kahdesta tai neljästä emilehdestä, ja vartalon haarat ovat hyvin kehittyneitä. Luotti on enemmän tai vähemmän pallomainen. Hedelmä on yksisiemeninen luumarja tai suvussa Aneulophus liiteluomainen kota. Sekä verhiö että hetiö säilyvät hedelmän tyvellä. Joskus siemenessä on vaippa eli arillus.
Levinneisyys
Erythroxylaceae-heimon kasvit kasvavat tropiikissa, erityisesti Etelä-Amerikassa.
Luokittelu
Erythroxylaceae-heimossa on neljä sukua ja 240 lajia, joista peräti 230 on kokapensaita (Erythroxylum).
Suvut:
Kokapensailla on korvakkeelliset lehdet; korvakkeet ovat erityisen pysyviä tiheään sijoittuneissa silmusuomuissa. Lehdissä on usein pitkittäisjuovia, ja heteenpalhot ovat usein kahta eri pituutta ja yhteen kasvaneita tyveltään. Hedelmä on luumarja. Aneulophus-suvussa on paksukuoriset siemenet, joissa on siemenvaippa, vastakkainen lehtiasento, rauhasia ja korvakkeet lehdissä sekä liiteluomainen kota. Kukat ovat vastakohtaisia terälehtien pituuden suhteen.
Lyyli Swan
Lyyli Armias Swan oli mielisairaanhoitaja, joka työskenteli Lapinlahden sairaalan ylihoitajana.
Swanin vanhemmat olivat opettaja, toimittaja Carl Gustaf Swan ja Emilia Charlotta Malin. Hän oli kuudes perheen yhdeksästä tyttärestä, joiden kirjeistä Anni Swanin poika Antero Manninen toimitti teoksen Yhdeksän mustaa joutsenta. Swanin perhe muutti Helsingistä Hämeeseen hänen ollessaan viisivuotias ja edelleen Lappeenrantaan 1884. Päättötodistuksen Swan sai silti Helsingin suomalaisesta tyttökoulusta 1890. Toimittuaan jonkin aikaa yksityisopettajana ja kirjapainon palveluksessa hän suoritti sairaanhoitajakurssin 1896 ja toimi sitten yksityishoitajana perheissä. Mielisairaanhoitoon hän perehtyi Tanskassa ja Ruotsissa 1899 Emil Hougbergin laatiman opinto-ohjelman mukaan. 1900 hän siirtyi Pitkäniemen sairaalan palvelukseen. Lapinlahden sairaalaan hänet palkattiin opetushoitajattareksi 1913, käynnistämään mielisairaanhoitajien koulutusta. Sitä ennen hän oli toiminut Niuvanniemen sairaalassa Kuopiossa ja Kammion sairaalassa Helsingissä ja tehnyt opintomatkan Saksaan 1906. Lapinlahden sairaalassa Swan työskenteli pitkään, 1925 hänet nimitettiin koko sairaalan ylihoitajaksi. 1920-luvulla Swan teki opintomatkat Tanskan ja Ruotsin ohella Islantiin. Swan jäi eläkkeelle 65-vuotiaana 1937. 101-vuotiaaksi elänyt Swan omistautui eläkkeellä suvulleen ja vietti viimeiset vuotensa sairaanhoitajattarien lepokodissa.
Luettelo Minnesota Wildin kausista
thumb|250px|[[Mikko Koivu on pisteillä mitattuna tehokkain pelaaja Wildin seurahistoriassa.]] Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen jääkiekkojoukkue Minnesota Wildin kausista NHL-liigassa.
Selitys
O = ottelut V = voitot H = häviöt T = tasapelit
JAH = jatkoaikahäviöt P = pisteet TM = tehdyt maalit PM = päästetyt maalit
Stanley Cup -mestari Konferenssin mestari Divisioonan mestari Presidents’ Trophy (koko liigan eniten pisteitä)
Harmaakari
Harmaakari on saari Helsingin läntisessä ulkosaaristossa Lauttasaaren eteläpuolella. Harmaakarin pinta-ala on noin 1,1 hehtaaria, pituus 250 metriä ja leveys 50 metriä. Rantaviivaa sillä on noin 600 metriä. Saaren korkein kohta on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Harmaakarin omistaa Helsingin kaupunki.
pienoiskuva|vasen|Harmaakarin pohjoisosan painanne. Harmaakari on suurimmaksi osaksi paljasta kalliota. Sen kallioperä on punaista graniittia. Saaren pohjoisosassa on painanne, jossa on irtainta maa-ainesta pienellä alalla. Painanteessa on kivikkoinen ruohikko, jonka laidalla on pieni allikko. Allikon rannalla on kapea ruovikkokaistale, jossa kasvaa muun muassa järviruokoa.
Tieto
thumb|180px|Robert Reid, Tieto, 1896. Tieto on filosofian tietoteorian perinteisen määritelmän mukaan hyvin perusteltu tosi uskomus. Tämä tiedon määritelmä on peräisin Platonin Theaitetos-dialogista. Niin kutsutun heikon määritelmän mukaan väittämä (propositio) on tietoa, jos se on tosi.
Tietoteoria on filosofian osa-alue, joka tutkii tietoa. Tieteenfilosofia on laajempi filosofian osa-alue, joka tutkii tieteellisen tiedon perusteita.
Sanan alkuperä
Nykysuomen etymologisen sanakirjan mukaan suomen kielen verbi tietää johtuu vanhemmasta tie-sanasta. Sana on alun perin merkinnyt 'tuntea tie' tai 'seurata jälkien muodostamaa uraa'. Tämän suppean merkityksen kautta sana on kehittynyt myöhemmin tarkoittamaan selontekoa asioista yleisemmin. Suomen kielen tietoa merkitsevä sana on moniselitteinen. Tieto-sanalla saatetaan viitata tietoon, informaatioon, dataan tai tosiasiaan, jotka esimerkiksi englannissa ovat selkeästi eri sanoja.
Filosofien käsitykset tiedosta
Platonin esittämä perinteinen tiedon määritelmä kuuluu ”hyvin perusteltu tosi käsitys”. Jotta siis esitetty väite olisi tietoa, sen on täytettävä kolme kriteeriä: 1) hyvin perusteltu, 2) tosi ja 3) uskomus. Platonin näkemys tiedosta oli metafyysinen. Kaikki tieto on hänen mukaansa olemassa ideoiden eli yleisten ominaisuuksien todellisuudessa, ja todellista tietoa voidaan luonnollisessa todellisuudessa johtaa vain päättelemällä. Platonin oppilas Aristoteles katsoi nykyaikaisen tieteen tavoin, että uutta tietoa voidaan tuottaa kokemusperäisesti todellisuutta havainnoimalla. René Descartes esitti teoksessaan Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta, että on ehkä olemassa jonkinlainen ilkeä kaikkivoipa pahahenki, ”pettävä jumala”, joka tuottaa yksilölle sen havainnot, jotka antavat täysin virheellisen kuvan todellisuudesta. Samaten demoni voi hypnotisoida ihmisen uskomaan vääriä laskuja oikeiksi, joten edes matemaattiset totuudet eivät välttämättä pidä paikkaansa.
Descartes ei siis pitänyt havaintoa luotettavana tiedonlähteenä havaitsijasta riippumattomasta todellisuudesta, vaan ainoa luotettava tiedon lähde on järkiperäinen päättely. Kaikkeen havainnointiin liittyy hänen mukaansa usko aistien ja muistin totuudenmukaisuuteen, koska havaitun todellisuuden todenperäisyyttä ei voida todistaa.
Inkluusio
Inkluusio tarkoittaa seuraavia:
Henri Debehogne
Henri Debehogne (30. joulukuuta 1928 Maille – 9. joulukuuta 2007 Uccle) oli belgialainen tähtitieteilijä.
Debehogne työskenteli Royal Observatoriossa Ucclessa Belgiassa. Hän oli erikoistunut komeettojen ja asteroidien astrometriaan.
Debehogne löysi yli 700 asteroidia, kuten Troijan asteroidit (6090) 1989 DJ ja 65210 Stichius (Eric Walter Elstin kanssa). Asteroidi 2359 Debehogne on nimetty hänen kunniakseen.
Valentin Conrart
thumb|right|250px|Valentin Contrart Valentin Conrart (1603 Pariisi – 23. syyskuuta 1675), oli ranskalainen kirjailija ja yksi Ranskan akatemian alullepanijoista. Hänestä tuli akatemian jäsen heti sen perustamisen yhteydessä 1634, ja hänet valittiin myös akatemian pääsihteeriksi vuonna 1634.
Elämäkerta
Conrart syntyi kalvinistiseen perheeseen, ja hänen kasvatuksessaan keskityttiin erityisesti tulevaan kauppamiehen uraan. Liian myöhään hän pääsi aloittamaan klassisten kielten opettelua ja omaksumaan italian ja espanjan kieliä sekä oman äidinkielensä ranskan syvällistä hallitsemista. Vuonna 1627 hänet kuitenkin valittiin kuninkaan valtiovarojen neuvonantaja-sihteeriksi, ja tällöin hän alkoi kutsua luokseen kirjailijoita.
Hän oli Jean Chapelainin ja Guez de Balzacin ystävä, ja hänen luonaan tapasivat kirjailijat, jotka muodostivat myöhemmin Ranskan akatemian: Antoine Godeau, Jean Ogier de Gombauld, Philippe Habert, Claude Malleville, François Le Métel de Boisrobert, Jean Desmarets de Saint-Sorlin, Nicolas Faret ja Paul Pellisson. Conrartin luona pidetyt kirjalliset tapaamiset inspiroivat kardinaali Richelieuta, joka kehitti ajatukset suurisuuntaisiksi suunnitelmiksi, ja tuloksena oli akatemian perustaminen.
Conrart laati lupa-anomukset ja kirjoitti akatemian säännöt vuonna 1635. Hän jäi tehtäväänsä ensimmäisenä pääsihteerinä, vaikka oli hugenotti ja hänen sitoutumisensa protestanttiseen uskoon oli luja. Richelieun myötävaikutuksella hän kuitenkin sai olla tehtävässä aina kuolemaansa saakka.
Conrart ei julkaissut elämänsä aikana ainoatakaan merkittävää teosta, sillä hänen julkaistut teoksensa perustuvat vanhoihin käsikirjoituksiin. Jonkinlaista merkittävyyttä osoittaa hänen Nicolas Boileaulle kirjoittamansa teksti "J'imite de Conrart le silence prudent".
Koirapaasi
Koirapaasi on puuton kalliosaari noin 1,5 kilometriä etelään Läntisestä Pihlajasaaresta. Koirapaaden omistaa Helsingin kaupunki. Koirapaasi on luonnonsuojelualue, jonne maihinnousu ja vesialueella liikkuminen on kielletty välillä 1.4.–16.8.
Aiheesta muualla
Koirapaasi Helsingin luonnonsuojelualueiden esitteessä
Dylan O’Brien
Dylan O’Brien (s. 26. elokuuta 1991 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Teen Wolf, jossa hän esitti päähenkilön parasta kaveria Stilesiä, sekä elokuvista Labyrintti (2014), Labyrintti – Aavikkokokeet (2015) ja Labyrintti – Tappava lääke (2018), joissa hänellä on päärooli Thomasina.
Neues Forum
Neues Forum oli DDR:n loppuvaiheissa perustettu itäsaksalainen poliittinen oppositioliike, joka oli merkittävässä osassa Saksojen yhdistymisessä. Puolueeksi järjestäytynyt Neues Forum toimii yhä ja on lähellä etenkin Saksan vihreää puoluetta.
Dylan O’Brien
O’Brienin isä on kameramies ja äiti entinen näyttelijä. Hän päätyi itse näyttelijäksi ladattuaan 14-vuotiaana kuvaamiaan videoita YouTubeen ja saatuaan sen seurauksena roolin websarjasta. Hän päätti hylätä aikeensa hakea Syracusen yliopiston elokuvakouluun, jäi Kaliforniaan ja harjoitteli näyttelemistä. Pian hänet valittiin esiintymään Teen Wolfiin.
Maaliskuussa 2016 O’Brien loukkaantui vakavasti Labyrintti-elokuvasarjan päätösosan Labyrintti – Tappava lääke kuvauksissa, kun auto törmäsi häneen. Elokuvan tuotanto jouduttiin keskeyttämään, kunnes hän toipui vammoistaan. Elokuvan aiottua ensi-iltaa siirrettiin lähes vuodella helmikuusta 2017 tammikuuhun 2018.
Neues Forum
Yhdistyneessä Saksassa puolueella on jalansijaa etenkin itäisen osan paikallispolitiikassa. Das Neue Forum -puolueella on kolme edustajaa liittopäivillä ja maapäiväedustus Berliinissä, Brandenburgissa, Mecklenburg-Vorpommernissa, Saksissa ja Ala-Saksissa. Dessau-Roßlaun kaupungissa puolue saavutti kesän 2007 vaaleissa 50 kaupunginvaltuutettua. Myös kaupungin puolueisiin sitoutumaton, suoralla vaalilla valittu ylipormestari Klemens Koschig on lähellä Neues Forumia, kuten myös myöhemmin Saksan liittopresidentiksi valittu Joachim Gauck.
Sananlaskut
Sananlaskut tarkoittavat seuraavia asioita:
Sansibar (kaupunki)
Sansibar on satamakaupunki Tansanian Sansibarin saarella. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli noin 223 000. Se on saaren pääasiallinen satama ja kaupallinen keskus. 1800-luvulla Omanin sulttaani teki siitä Sansibarin sulttaanikunnan pääkaupungin. Myöhemmin se menetti asemaansa mantereella sijaitseville Dar es Salaamin ja Mombasan satamille.
Sansibarin vanha kaupunginosa Kivikaupunki on Unescon maailmanperintökohde.
Amin Maalouf
thumb|200px|Amin Maalouf vuonna 2013. Amin Maalouf (, s. 25. helmikuuta 1949 Beirut, Libanon ) on libanonilais-ranskalainen kirjailija. Hän on asunut Pariisissa vuodesta 1976.
Ura
Maaloufin perhe on kotoisin Libanonin vuoristoalueelta Ain el Kaboun kylästä. Maaloufin äiti oli harras katolinen ja lähetti poikansa ranskankieliseen jesuiittakouluun. Myöhemmin Maalouf opiskeli sosiologiaa Beirutin ranskalaisessa yliopistossa. Hän työskenteli vuosina 1971–1976 beirutilaisen sanomalehden An-Naharin ulkomaantoimittajana. Libanonin sisällissota syttyi vuonna 1975 ja Maalouf muutti seuraavana vuonna Pariisiin, missä hän asuu edelleen. Hän työskenteli toimittajana Jeune Afrique -lehdessä vuosina 1976–1979 ja An-Naharin viikkolehden johtajana 1979–1982. Maalouf oli Jeune Afriquen päätoimittaja vuosina 1982–1985. Hän lopetti toimittajan työt vuonna 1985 keskittyäkseen romaanien kirjoittamiseen.
Vuonna 1983 julkaistiin Maaloufin teos Les croisades vues par les Arabes, jossa kuvattiin ristiretkiä arabien näkökulmasta. Hänen esikoisromaaninsa Leo Afrikkalainen ilmestyi vuonna 1986 ja toinen romaani Samarkand vuonna 1988. Maaloufin historiallisissa romaaneissa on usein todellisia henkilöhahmoja, esimerkiksi Samarkand kertoo 1100-luvulla eläneestä persialaisrunoilija Omar Khaijamista. Kolmas romaani Valon puutarhat (1991) kertoo manikealaisuuden perustajasta profeetta Manista.
Maalouf on kirjoittanut teoksensa ranskaksi, ja niitä on käännetty yli 20 kielelle. Suomeksi Maaloufin teoksia on ilmestynyt Annikki Sunin, Anna-Maija Viitasen ja Lotta Toivasen kääntämänä.
Maalouf sai Goncourt-palkinnon vuonna 1993 teoksestaan Le Rocher de Tanios (suom. Siipirikko mies). Maalouf on kirjoittanut libretot Kaija Saariahon oopperoihin Kaukainen rakkaus (2001), Adriana Mater (2003) ja Émilie (2010) sekä näyttämölliseen oratorioon La Passion de Simone (2006).
Maalouf on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa.
Blemmyit
pienoiskuva|upright=0.88|Blemmye kuvattuna [[Liber Chronicarum|Nürnbergin kronikassa (1493).]] Blemmyit olivat nubialainen paimentolaisheimo, joka mainitaan useaan otteeseen roomalaisten historioitsijoiden kirjoituksissa. Keisariajalla blemmyit tekivät usein ryöstöretkiä Rooman hallitsemaan Aegyptuksen provinssiin.
Joissakin kuvitteellisissa kirjoituksissa blemmyitä kuvataan afrikkalaiseksi tai intialaiseksi ihmisheimoksi, jonka jäsenillä ei ollut päätä, vaan heidän kasvonsa olivat heidän rinnassaan. Roomalainen maantieteilijä Plinius vanhempi kertoo heimon olemassaolosta Naturalis historia -teoksessa. Ennen Pliniusta Herodotos kertoo itäisessä Libyassa elävän paimentolaisia alavalla ja hiekkaisella alueella. Tämän alueen länsipuoli taas on vuoristoista ja metsien peittämää aluetta, jossa asuu villipetoja. Herodotoksen mukaan alueella elää päättömiä miehiä (akefaloi). Keskiajalla ihmisiä peloteltiin väittämällä, että tällaisia heimoja asuu tuntemattomilla mailla, Heimoja käytettiin myös verukkeena huonolle valloitusmenestyksille tuntemattomilla mailla.
Suomi-rock ’82
Suomi-rock ’82 on Poko Rekordsin julkaiseman Suomi-rock -kokoelmalevysarjan viides osa. Se julkaistiin 26. syyskuuta 1994. Kokoelma sisältää suomirock-hittejä vuodelta 1982.
Oh Uganda, Land of Beauty
Oh Uganda, Land of Beauty (”Oi Uganda, kauneuden maa”) on Ugandan kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut George Wilberforce Kakoma. Laulu otettiin käyttöön vuonna 1962.
Fredrik III (keisari)
Fredrikin puoliso oli Eleonoora Portugalilainen.
Verhaert
Verhaert on belgialainen teknologiakonserni. Konserni toimii lääke-, terveys-, tietotekniikka, ajoneuvo-, liikenne-, teollisuus-, kulutustavara- ja avaruusmarkkinoilla. Yhtiö on perustettu vuonna 1969.
Avaruusosasto
Sen avaruusosasto Verhaert Space on toteuttanut PROBA-mikrosatelliitit. Yhtiössä toimii 75 henkilöä. Avaruusosasto on perustettu 1984.
Verhaert myi vuonna 2005 avaruusosastonsa englantilaiselle QinetiQ-teknologiayhtiölle, joka on yksityistetty Englannin asevoimien Royal Aeronautical Establihment-testikeskus Farnborough'sta. Englantilainen omistaja muutti Belgian Kruibekissä sijaitsevan tehtaan nimen muotoon QinetiQ Space NV.
Luettelo Batmanin vihollisista
Luettelo Batmanin vihollisista on lista sarjakuvasankari Batmanin vihollisista. Ne ovat Hämähäkkimiehen vihollisten tapaan miltei yhtä tunnettuja kuin supersankari itse. Elinkaarensa aikana Batman on kohdannut suuren määrän erilaisia vihollisia eri tarinoissa ja sarjakuvalehdissä.
Kuuluisimmat vastustajat
Batmanin tunnetuimmat ja suurimmat vastustajat (aakkosjärjestyksessä).
Elämä on juhla
Elämä on juhla on Samuli Putron albumi vuodelta 2009. Se sai hyviä arvosteluja ja nousi Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Lauluja rakastamisen vaikeudesta
Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Johanna Kustannuksen kokoelmalevysarja.
Semisopochnoi
Semisopochnoi on asumaton tuliperäinen saari Aleutteihin kuuluvassa Ratsaarten saariryhmässä. Sen pinta-ala on 222 neliökilometriä. Semisopochnoi kuuluu Yhdysvaltain Alaskan osavaltioon. Se on kokonaan Yhdysvaltain liittovaltion omistama, ja sitä hallinnoi United States Fish and Wildlife Serviceen kuuluva Alaska Maritime National Wildlife Refuge (AMNWR).
Semisopochnoin nimi tulee venäjän kielen sanoista sem ’seitsemän’ ja sopka ’tulivuori’, eli se tarkoittaa seitsentulivuorista saarta. Venäjän laivaston luutnantti Gavriil Andrejevitš Sаrytšеv mahdollisesti nimesi saaren vuonna 1790.
Maantiede ja geologia
left|250px|thumb|Mount Cerberuksen rinnettä. left|250px|thumb|Satelliittikuva saaresta. Semisopochnoin itäisin kohta on samalla Alaskan ja koko Yhdysvaltojen itäisin paikka, sillä saari sijaitsee juuri 180°:n pituuspiirin länsipuolella eli itäisellä pallonpuoliskolla. Semisopochnoi on Ratsaarten itäisin saari. Saari on noin 21 kilometriä leveä ja noin 18 kilometriä pitkä. Pinta-alaa Semisopochnoilla on 222 neliökilometriä. Semisopochnoilta on matkaa lounaassa sijaitsevan Amchitkan saaren Constantine Harboriin 60 kilometriä, Adak Islandille noin 360 kilometriä ja mantereella sijaitsevaan Anchoragen kaupunkiin 2 057 kilometriä.
Semisopochnoi on iältään nuori saari, ja siellä on useita erilaisia vulkaanisia muodostumia. Saarella on kahdeksan kilometriä leveä kaldera, jonka sisällä on kolme vulkaanista kartiota. Kaldera on muodostunut, kun pääasiassa basalttinen tulivuori romahti suuren dasiittisen hohkakivipurkauksen seurauksena. Toisen lähteen mukaan tässä purkauksessa purkautui myös andesiittista ja dasiittista tuhkaa. Mount Cerberus on 774 metriä korkea ja kolmihuippuinen vulkaaninen kartio, ja kaikilla huipuilla on oma kraatterinsa. Mount Cerberus on Semisopochnoin kalderan kolmesta vulkaanisesta kartiosta aktiivisin. Se on muodostunut holoseenin aikana. Saaren kaakkoisosassa, kalderan sisällä, sijaitsee 855 metriä korkea Sugarloaf Peak. Niin ikään kalderan sisällä, sen koillisosassa Fennerjärven reunalla sijaitsee pieni Lakeshore Conen tuhkakartio. Saaren korkein kohta on 1 221 metriä korkea kaksihuippuinen vulkaaninen kartio Anvil Peak. Se on muodostunut myöhäispleistoseenin aikana. Anvil Peak muodostaa suuren osan Semisopochnoin saaren pohjoisosasta.
Eläimistö
thumb|250px|Semisopochnoin [[merikartta.]] thumb|250px|Semisopochnoin etelärannikkoa vuonna 1987. Semisopochnoilla ei ole lainkaan kotoperäisiä nisäkkäitä. Saarelle siirtoistutettiin 1800-luvun aikana naaleja turkistarhausta varten. Naalit hävittivät saarelta suurimman osan koloissa ja maalla pesivistä lintulajeista, joita ovat esimerkiksi ulappakiislanen, mustakurkkumurri, töyhtölunni, kiiruna ja Branta hutchinsii leucopareia. Alaska Maritime National Wildlife Refuge poisti naalit saarelta vuonna 1997 palauttaakseen ekosysteemin toimimaan jälleen luonnollisesti. Saarella on myös isorottia, jotka pystyvät naaleista poiketen saalistamaan myös halkeamissa pesiviä lintuja. Tällaisia lintuja ovat esimerkiksi ruokit, joiden populaatio saarella on kuitenkin Aleuttien saariketjun suurimpia.
Agadirin maanjäristys
thumb|Agadirin maanjäristys
Semisopochnoi
Eläimistö
Saaren linnustoa uhkaavia tekijöitä ovat muun muassa laivaliikenne haaksirikkoineen ja mahdollisine öljyvuotoineen. Saarella vierailevista laivoista saattaa lisäksi päästä saarelle vieraslajeja, kuten rottia. Myös ilmastonmuutos uhkaa linnustoa muuttamalla esimerkiksi ravintoketjuja sekä lajien levinneisyyksiä ja populaatioiden kokoja.
Kasvisto
Semisopochnoin pikkukiislasten ja töyhtökiislasten yhdyskuntaa tutkittiin kesä-heinäkuussa 2004. Muihin Aleutteihin kuuluvien saarten joukossa Semisopochnoin yhdyskunnan koko oli tällöin epätavallisen suuri eli yli kaksi neliökilometriä. Alue oli 99,9-prosenttisesti kasvillisuuden peitossa. Alueella kasvoi esimerkiksi heinäkasvien heimoon kuuluvia suolasorsimoita, kastikkoja ja villivehniä. Tutkimusalueen pinta-alasta 70 % oli heinäkasvien peitossa. Lehtisammalien peitossa oli 12 %, variksenmarjojen 11 % ja yrttien, kuten narsissivuokon, alaskanlupiinin ja Angelica lucida -karhunputkilajin, 7 %. Yhdyskunnan tiheimmin asutuilla alueilla suolasorsimot olivat pääasiallinen kasvilaji.
Historia
Semisopochnoin saari ei ole luultavasti koskaan ollut asuttu lukuun ottamatta kauttakulkijoita ja saarelle pelastautuneita haaksirikkoutuneita. Saarelle tuotiin 1800-luvulla naaleja turkistarhausta varten, mutta vuonna 1997 ne poistettiin saarelta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Semisopochnoin yhdessä muiden Aleuttien saariketjuun kuuluvien saarten ja muun Alaskan kanssa. Tuohon saakka saari kuului Venäjään. Semisopochnoi ei kärsinyt, toisin kuin jotkin muut Aleuttien saaret, toisen maailmansodan taisteluista. Saarella toimi vuosina 1971–1973 valvonta-asema, joka liittyi Yhdysvaltojen läheisellä Amchitkan saarella suorittamiin ydinkokeisiin.
Viimeinen maitohammas
Viimeinen maitohammas on Pate Mustajärven single ja kappale vuodelta 2006. Sen on säveltänyt Olli Lindholm ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Kappale julkaistiin alun perin Mustajärven Miehen tie – 50-vuotiskokoelma -levyllä 30. elokuuta 2006, mutta se ilmestyi myös singlenä 11. lokakuuta. Singlellä on lisäksi "safööri-versio" kappaleesta.
Sananlaskujen kirja
Sananlaskujen kirja eli Sananlaskut (, ”Viisauteni”) on yksi Raamatun Vanhan testamentin viisauskirjoista. Se on Raamatun 20. ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin toinen kirja. Kirja on kokoelma runollisessa muodossa esitettyjä moraalisia ja filosofisia sanontoja monista eri aiheista. Se on käytännöllistä filosofiaa ja elämänviisautta, ja kokoaa yhteen aikansa yleisiä sanontoja.
Historia
thumb|left|180px|Sananlaskujen kirja kirjakäärönä.
Sananlaskujen kirja on mahdollisesti ainakin osittain kehittynyt ajan myötä niin, että myöhemmät toimittajat lisäsivät sen loppuun uusia sananlaskuja.
Sisältö
Sananlaskujen kirja sisältää noin 915 sananlaskua, jotka tarkastelevat ihmisten arkea ja elämän opetuksia. Sananlaskut ovat lyhyitä sananparsia, joten niitä ei voi pitää saman kaltaisena lakina kuten kymmenen käskyä. Sananlaskujen kirja jaetaan yleensä kolmeen osaan:
Näiden jälkeen tulee kolme lisäystä:
Näiden jakojen lisäksi Sananlaskujen kirjan voi jakaa myös neljään osaan: puhe viisaudesta (luvut 1–9), Salomonin sananlaskut (luvut 10–22 ja 25–29), viisauden sanat (luvut 23 ja 27–28) ja Agurin ja Lemuelin sanat (luvut 30–31).
Uudessa testamentissa on 35 suoraa lainausta tai viittausta Sananlaskujen kirjaan.
Suomi BV Cupissa 2006
Suomen jalkapallomaajoukkue osallistui Vietnamissa pelattavaan vuosittaiseen jalkapalloturnaukseen, BV Cupiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006. Suomi ei päässyt turnaukseen parhaalla miehistöllään, koska samaan aikaan pelattiin vuoden 2008 EM-kisojen karsintaottelu Suomen ja Armenian välillä. Suomen joukkue koostuikin lähinnä olympiajoukkueen pelaajista, vahvistettuna muutamalla kokeneemmalla pelaajalla.
Suomi voitti lopulta turnauksen maalieron perusteella. Toiseksi sijoittunut Kamerunin alle 23-vuotiaiden joukkue päästi yhden maalin Suomea enemmän, ja hävisi näin turnausvoiton. Turnauksessa Suomen kuudesta maalista neljä tehnyt FC Hongan hyökkääjä Roni Porokara valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Pelaajat
Alun perin joukkueeseen valittiin FC Hakaa edustava Toni Lehtinen, FC Lahtea edustava Kari Arkivuo ja Helsingin Jalkapalloklubin Veli Lampi, mutta he jäivät sivuun turnauksesta. Lehtisen tilalle valittiin Jarno Parikka, Arkivuon tilalle Erfan Zeneli ja Lammen korvasi Juska Savolainen.
Ottelut
15. marraskuuta 2006
Kokoonpano: Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho, H. Aho - Manninen (53' Zeneli), Kujala, Vellamo, Taulo (65' Savolainen) - Sorsa (90' Hauhia), Porokara (79' Parikka)
17. marraskuuta 2006
Kokoonpano: Maanoja - Kansikas, Halsti (46' T. Aho), Portin, Hauhia - Zeneli, Gustafsson (62' Vellamo), Savolainen, Sorsa (72' Manninen) - Parikka (46' Kujala), Vuorinen (79' Porokara)
19. marraskuuta 2006
Kokoonpano: Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho (72' Portin), Hauhia - Zeneli, Vellamo (67' Gustafsson), Savolainen (55' Taulo), Manninen (67' Sorsa), Kujala - Porokara (79' Parikka)
Peter Paige
thumb|Peter Paige. Peter Michael Paige (s. 20. kesäkuuta 1969, Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Parhaiten hänen tunnetaan roolistaan Emmett Honeycuttina sarjassa Älä kerro äidille.
Ura
Paige valmistui Bostonin yliopiston teatterlinjalta taiteen kandidaatin tutkinnolla.
Paige tunnetaan parhaiten sarjan Älä kerro äidille päähenkilöjoukon Emmett Honeycuttina, jota hän näytteli koko sarjan ajan eli yhteensä viiden tuotantokauden verran. Lisäksi hän on näytellyt sarjoissa Will & Grace, Time of Your Life, Girlfriends, Caroline In The City, American Dad!, Related, Greyn Anatomia ja Ilman johtolankaa. Hän on myös vieraillut muun muassa sarjoissa Hei, olen Susan, CSI: Miami ja Bones.
Marcel Höhlig
Marcel Höhlig (s. 14. huhtikuuta 1979 Klingenthal) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti olympiahopeaa yhdistetyn 4x5km joukkuekilpailussa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä.
Deluxe Paint
thumb|[[Amiga 1000 ja Deluxe Paint]] Deluxe Paint, usein lyhyesti DPaint, on vuonna 1985 julkaistu kuvankäsittelyohjelma, joka julkaistiin samaan aikaan Amiga 1000 -tietokoneen kanssa. Tämä oli eräs aikakautensa suosituimmista piirto-ohjelmista. Pikseligrafiikan tuottamiseen ja editointiin sopineen ohjelmiston pääsuunnittelijana mainitaan Dan Silva. Electronic Arts kehitti Deluxe Paintin alun perin Amiga-tietokoneelle. Myöhemmin ohjelmasta julkaistiin versioita myös muille alustoille.
Ohjelmasta julkaistiin myöhemmin versiot Deluxe Paint II (1986), Deluxe Paint III (1988), Deluxe Paint IV (1991), Deluxe Paint 4.5 AGA (1993) ja Deluxe Paint V (1995, viimeisin versio). Computer History Museum julkaisi vuonna 2015 ohjelmiston ensimmäisen version lähdekoodit vuodelta 1986.
Ivan Fomin
thumb|175px|Ivan Fomin vuonna 1935. Ivan Aleksandrovitš Fomin (, 3. helmikuuta (J: 22. tammikuuta) 1872 Orjol – 12. kesäkuuta 1936 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen arkkitehti.
Ivan Fomin syntyi postivirkailijan perheeseen. Hän kävi koulunsa Riiassa ja opiskeli matematiikkaa Moskovan yliopistossa. Vuonna 1894 Fomin pääsi opiskelemaan arkkitehtuuria Pietarin taideakatemiaan, josta hänet erotettiin vuonna 1897 opiskelijalevottomuuksien takia. Sen jälkeen hän työskenteli Lev Kekuševin ja Fjodor Šehtelin apulaisena Moskovassa. Vuosina 1905–1909 Fomin opiskeli jälleen taideakatemiassa Léon Benois’n johdolla. Vuonna 1915 hänet valittiin taideakatemian akateemikoksi.
thumb|left|250px|Kulkulaitosten kansankomissariaatin rakennus Moskovassa. thumb|left|250px|Ukrainan SNT:n hallituksen talo. Fominin varhaistuotannossa on jugendin vaikutteita. 1910-luvulla hänestä tuli venäläisen uusklassismin tärkein teoreetikko. Hänen merkittävimpiä uusklassistisia töitään ovat Polovtsovin huvila (1911–1913) ja Abamelek-Lazarevin talo (1912–1914) Pietarissa. Monet suurista rakennussuunnitelmista (esim. ”Novyi Peterburg” Pietarin Alaissaarella) jäivät toteutumatta. Fominin Imatralle suunnittelema ruhtinas Obolenskin barokkityylinen huvila (1910–1912) on myöhemmin uudelleenrakennettu. Arkkitehdin käsialaa oli myös Raivolan lähellä sijainneen Marijoen kartanon ortodoksinen kirkko (1912–13).
Vuodesta 1918 lähtien Fomin toimi arkkitehtuurin opettajana ja Pietarin kaupunkisuunnitteluneuvoston työpajan johtajana. Hänet tunnetaan vallankumousromantiikkaa heijastavan ”proletaarisen klassismin” kehittäjänä. Vallankumouksen jälkeisissä sekasortoisissa oloissa Fominin ja hänen oppilaittensa rakennussuunnitelmat jäivät lähes poikkeuksetta vaille toteutusta. Vuonna 1920 arkkitehti suunnitteli Mars-kentän puistoalueen.
1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Fomin pystytti joukon rakennuksia, joissa yksinkertaistetut klassistiset muodot yhtyvät konstruktivismin piirteisiin. Niistä merkittävimpiä ovat Ivanovo-Voznesenskin polytekninen instituutti (1927) sekä Moskovaan rakennetut Dynamon rakennuskokonaisuus (1928–1931), Moskovan kaupunginneuvoston uusi rakennus (1929–1930) ja kulkulaitosten kansankomissariaatin rakennus (1931–1932). Vuonna 1929 Fomin erosi taideakatemian professorin virasta ja siirtyi Moskovaan, jossa hän vuodesta 1933 lähtien johti yhtä Mossovetin arkkitehtuurityöpajoista. Fominin Moskovan-kauden töitä ovat Krasnyje Vorotan metroasema (1934–1935) sekä Stalinin ajan klassismia edustava Ukrainan SNT:n hallituksen talo Kiovassa (1936–1938, Pavel Abrosimovin viimeistelemä).
Fominin oppilaita olivat muun muassa Aleksandr Gegello, Jevgeni Levinson, Vladimir Munts, Leonid Poljakov ja Mihail Minkus. Arkkitehti Igor Fomin on hänen poikansa.
Philip Vischjager
Philip Vischjager (s. 27. lokakuuta 1958 Rotterdam) on alankomaalainen backgammonin pelaaja, joka voitti lajin maailmanmestaruuskilpailun Monte Carlossa 2006.
Vischjager aloitti backgammoninpeluun vuonna 1975 ollessaan 16-vuotias. Hän jätti MM-kilpailussa kakkoseksi vuoden 1979 maailmanmestari Luigi Villan.
Sisäinen eläin
Sisäinen eläin on Gebardi XXL:n albumi vuodelta 2009. Levyllä kuullaan big band -sovituksia useista suomalaisista kappaleista. Korkeimmillaan se ylsi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 1 (26/2009).
Vaikutusala
Vaikutusala (σ) ilmaisee ydin- ja hiukkasfysiikassa hiukkasten välisen vuorovaikutuksen todennäköisyyden. Tavallisesti viitataan kuitenkin nuklidin suuruusluokan vuorovaikutuksista, eikä niinkään esim. atomien tai fotonin ja atomin välisiin vuorovaikutuksiin (kemialliset vuorovaikutukset). Vuorovaikutuksen todennäköisyys riippuu hiukkasen/nuklidin tyypistä, koosta, hiukkasten välisestä etäisyydestä, kulkusuunnasta, liike-energiasta, varauksesta sekä hiukkasten määrästä per tilavuusyksikkö. Vaikutusala on tärkeä suure mm. ydinreaktoreissa ja hiukkaskiihdyttimissä.
Hiukkasen tai sähkömagneettisen säteilyn absorboituessa puhutaan absorptiovaikutusalasta ja vastaavasti sirotessa sirontavaikutusalasta. Ydinfysiikassa vaikutusalalla voidaan tarkoittaa myös ydinreaktion todennäköisyyttä. Kaikki vaikutusalat yhdessä muodostavat kokonaisvaikutusalan, joka kertoo vuorovaikutuksen todennäköisyyden ottaen huomioon kaikki mahdolliset vuorovaikutustavat.
Vuorovaikutustodennäköisyys määritellään klassisesti törmäävien kappaleiden poikkipinta-alojen suhteena. Vaikka vaikutusala kuvaa vuorovaikutuksen todennäköisyyttä, ilmaistaan se kuitenkin yleensä efektiivisenä pinta-alana. Ydinfysiikassa sirontavaikutusalan yksikkö on yleensä barni (10-28 m2), joka on samaa suuruusluokkaa kuin ytimen pinta-ala. Sähkömagneettisen säteilyn ja neutronien sirontavaikutusala ilmaistaan yleensä yksiköissä cm2.
Sirontavaikutusalan käsitettä voi tarkastella esimerkiksi Rutherfordin sirontakokeessa, jossa sironnan todennäköisyys eli sirontavaikutusala kertoo millä todennäköisyydellä alfahiukkanen siroaa tiettyyn sirontakulmaan kultakalvosta.
Differentiaalinen sirontavaikutusala kertoo millä todennäköisyydellä hiukkanen tai säteilykvantti siroaa johonkin tiettyyn avaruuskulmaan (Ω). Jos differentiaalinen vaikutusala jaetaan eli normalisoidaan sirottavan aineen tilavuudella, saadaan uusi differentiaalinen vaikutusala, jonka yksikkö on cm-1. Se ei riipu sirottavan aineen määrästä, ja eri materiaalien differentiaalisia sirontavaikutusaloja voidaan suoraan verrata toisiinsa.
Psalmien kirja
Psalmien kirja eli Psalmit (, ”Ylistykset”;, ”Laulut”) on yksi Raamatun Vanhan testamentin viisauskirjoista. Se on Raamatun 19. kirja ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin ensimmäinen kirja. Psalmit ovat alun perin ylistyslauluja, valitusrukouksia ja katumusvirsiä, joita on laulettu kielisoitinten säestyksellä. Tunnetuimpiin psalmistoihin kuuluu Daavid.
Kristinuskossa psalmeja on laulettu jumalanpalveluslauluina kristinuskon varhaisajoista lähtien. Nykyään psalmit ovat useiden virsien pohjana. Osa psalmeista on tulkittu myös messiaanisina ennustuksina, muun muassa Psalmi 22 sisältää Jeesuksen sanat ristillä: "Jumalani, Jumalani, miksi hylkäsit minut?". Psalttari on psalmit sisältävä kirja, joka on tarkoitettu niiden esittämiseen laulamalla esimerkiksi messussa.
Historia
Perinteisesti kaikkien psalmien ajateltiin olevan Daavidin kirjoittamia, mutta nykyiset tutkijat pitävät niitä useiden kirjoittajien tai kirjoittajaryhmien tuotoksena. Osa näistä kirjoittajista on tuntemattomia.
pienoiskuva|upright|Daavid soittaa harppua. Johann Josef Schindler, 1819.
Psalmit 39, 62 ja 77 liittyvät Jedutuniin ja on tarkoitettu laulettavaksi hänen mukaansa tai hänen kuorossaan. Psalmit 50 ja 73–83 liittyvät puolestaan kuoronjohtaja Asafiin. Psalmit 42, 44–49, 84, 85, 87 ja 88 on omistettu "Korahin pojille". Toinen aikakirja 20:19 antaa ymmärtää, että he muodostivat korahilaisten laulajien johtoryhmän.
Lopullisesti Psalmien kirja on koottu noin vuonna 175 eaa.
Sisältö
Psalmit voidaan jakaa erilaisiin lajityyppeihin:
Psalmien lukumäärä ja numerointi
pienoiskuva|upright|Ingeborgin psalttari. Musée Condé MS. 66, vuoden 1200 tienoilla. Musée Condé, Chantilly.
Psalmeja on yhteensä kirkkokunnan tulkinnasta riippuen 150 tai 151 kappaletta. Jokainen sisältää yhden uskonnollisen ylistyslaulun, tosin muutamat psalmeista ovat hyvin pitkiä, ja niiden voidaan ajatella sisältävän useita lauluja. Psalmien numerointi eroaa jonkin verran heprealaisissa (masoreettisissa) ja kreikankielisissä (Septuaginta) versioissa. Suurin osa suomenkielisistä käännöksistä (esimerkiksi vuoden 1992 Uusi kirkkoraamattu) ja suurin osa osa muista protestanttisista käännöksistä perustuu heprealaiseen numerointiin, kun taas katoliset (esimerkiksi Vulgata) ja ortodoksiset käännökset perustuvat kreikkalaiseen numerointiin. Suomenkielinen Psalmit Septuagintan mukaan (v. 2007) on käännetty nimensä mukaisesti Septuagintasta, se noudattaa kreikkalaista psalmien numerointia.
Suurin osa Septuagintan käsikirjoituksista sisältää myös psalmin 151, jonka ortodoksinen kirkko ja orientaaliortodoksiset kirkot lukevat kuuluvan Psalmien kirjaan. Juutalaiset, katolinen kirkko ja protestattiset kirkkokunnat eivät lue psalmia 151 osaksi Psalmien kirjaa ja Raamatun kaanonia.
Osat
pienoiskuva|upright|Psalmi 24. [[Les Très Riches Heures du Duc de Berry, Folio 91v.]]
Psalmien kirja on jaettu Pentateukin mukaan viiteen osaan, joista jokainen päättyy doksologiaan (ylistykseen) tai siunaukseen:
Tunnettuja psalmeja
pienoiskuva|upright|Psalmin 1 ensimmäinen ja toinen jae heprean kielellä.
Psalmi 23 on tunnetuin psalmi ja yksi Raamatun tunnetuimmista kappaleista. Se alkaa sanoilla: ''Herra on minun paimeneni, ei minulta mitään puutu. Hän vie minut vihreille niityille, hän johtaa minut vetten ääreen, siellä saan levätä.'' (KR 1992)
Psalmi 51 (Miserere) on tunnetuin kaikista katumuspsalmeista.
Psalmi 117 on Raamatun lyhin luku.
Psalmi 119 on pisin kaikista psalmeista ja samalla Raamatun pisin luku. Se koostuu 176 jakeesta, ryhmiteltynä 8 jakeen ryhmiin, joista kukin alkaa yhdellä heprean 22:sta aakkosesta. Myös muissa psalmeissa on aakkosten mukaisia järjestelyjä.
Avon (joki Hampshiressä)
Avon on joki Hampshiren kreivikunnassa Etelä-Englannissa. Se saa alkunsa Wiltshirestä, Devizesin itäpuolelta, ja virtaa Upavonin, Durringtonin, Amesburyn, Salisburyn, Fordingbridgen ja Ringwoodin läpi Englannin kanaaliin, johon se yhtyy Christchurchissa. Nimi Avon on kelttiläistä alkuperää ja tarkoittaa jokea.
Jokea yritettiin parantaa kulkukelpoiseksi useaan kertaan 1600- ja 1700-luvuilla, ja sillä kuljetettiinkin rahtia vuosien 1684 ja 1705 välillä. Monet kunnostusyritykset kuitenkin raukesivat, ja jäljet niiden aikaansaamista rakennelmista ovat kadonneet.
Avon muodostaa osittain Dorsetin ja Hampshiren välisen rajan.
55 kilometriä pitkä vaellusreitti ”Avonin laaksopolku” (Avon Valley Path) kulkee Salisburystä Christchurchiin. Se ei kulje pitkin rantatöyrästä, mutta seuraa kuitenkin jokilaaksoa. Laaksossa on mielenkiintoista kasvillisuutta, ja joki tunnetaan lohenkalastuspaikkana.
Breaking Bad (2. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Breaking Badin toinen tuotantokausi alkoi AMC:lla 8. maaliskuuta 2009 ja päättyi 31. toukokuuta 2009. Suomessa kausi alkoi Nelosella 5. huhtikuuta 2013 ja päättyi 28. kesäkuuta 2013. Kausi on esitetty myös maksullisella Nelonen Kino -kanavalla useita kertoja, joista ensimmäinen alkoi 12. lokakuuta 2011 ja päättyi 28. lokakuuta 2011. Kausi julkaistiin DVD:nä 16. maaliskuuta 2010 alueella 1, 26. heinäkuuta 2010 alueella 2 (johon kuuluu myös Suomi) ja 8. helmikuuta 2010 alueella 4. Se koostuu seitsemästä noin 47 minuutin pituisesta jaksosta.
Joki (puolue)
Joki oli kreikkalainen poliittiseen keskustaan tai keskusta-vasemmistoon kuuluva puolue. Se perustettiin vuonna 2014. Puolueen puheenjohtaja oli Stávros Theodorákis. Puolue lakkautettiin marraskuussa 2019.
Joki-puolueen linjaan kuului sosiaaliliberalismi ja humaani sosiaalipolitiikka sekä EU-myönteisyys ja antikorruptio. Vaikka puolueessa oli monia sosiaalidemokraateiksi luokiteltavia henkilöitä, luki Joki itsensä sentristiseksi puolueeksi. Puolue oli mitä todennäköisimmin saanut kannatustaan Uuden demokratian ja Pasokin perinteisiltä kannattajilta.
Viimeksi puolueella oli kaksi paikkaa Euroopan parlamentissa vuoden 2014 europarlamenttivaalien jälkeen ja 11 paikkaa Kreikan parlamentissa vuoden 2015 syyskuun vaalien jälkeen. Puolue ei saanut paikkoja Euroopan parlamenttiin vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa. Se ei osallistunut vuoden 2019 parlamenttivaaleihin.
Haltiatar Cassie ja kutsumaton vieras
Elokuva kertoo haltiatar Cassiesta, joka asettuu asumaan 200 vuotta vanhaan "Gray House" -nimellä tunnettuun taloon Middletonin pikkukaupungissa. Cassie suunnittelee perustavansa kukoistavan majatalon, mutta muukalainen nimeltä Nick saapuu kaupunkiin hankaloittamaan suunnitelmia.
Piast
Piast Kołodziej (, [pjast]) on myyttinen Puolan kuningassuvun perustaja, joka eli mahdollisesti 700- tai 800-luvulla.
Tarinan mukaan Piast tarjosi ruokaa ja sijan kahdelle ulkomaalaiselle vieraalle, jotka kiitollisuuden osoituksena antoivat siunauksen, jonka ansiosta hänen kellarinsa ei ikinä tyhjentynyt ruuasta. Nähtyään tämän muu kansa päätti tehdä hänestä ruhtinaansa pois ajetun ja hiirien syömän pahan ruhtinaan Popielin sijaan.
Piastin valtakunta sijaitsi Isossa-Puolassa Gnieznon kaupungissa lähellä nykyistä Poznańia. Ensimmäinen historiallinen hallitsija on kuitenkin Mieszko I (k. 992), joka on perinteen mukaan neljättä sukupolvea Piastista. Hän otti kasteen 966 böömiläiseltä piispalta.
Kusano-sassanidit
Kusano-sassanidit oli Persiaa hallinneen Sassanidit-nimisen hallitsijasuvun haara, joka hallitsi entisen Baktrian ja Kušana-valtakunnan alueella noin 250-450. Tästä hallitsijasuvun haarasta on vähän tietoa ja ainoa tunnettu aikakausi on Kanishkan kausi. Varhaisin Kusano-sassanideista, josta on kirjallinen mainnta, oli Hormizd I. Roomalaisissa teksteissä mainitaan myös Wahram I ja Wahram II. Myöhemmistä hallitsijoista tiedetään Hormizd II, Pērōz II ja Pērōz III. Noin 350-450 hunnien hyökkäykset hajaannuttivat Kusano-sassanidien alueen.
Kusano-sassanidien alueella, kuten yleensä sassanidien alueella, vaikutti Silkkitien kautta harjoitettu kaupankäynti ja buddhalaisuus.
Vihdoin vapaa
Vihdoin vapaa on Kristalin kolmas single. Sen julkaisi Universal Music Group digitaalisesti ladattavana 23. marraskuuta 2013 ja sillä myös duetoi Mikael Gabriel. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa kaksi päivää singlejulkaisun jälkeen. Video kuvattiin kokonaan Nokia Lumia 1020 älypuhelimella. "Vihdoin Vapaa" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille.
Calixtlahuacan pää
Calixtlahuacan pää on pieni kivestä kaiverrettu miehen pää, joka on löydetty esiklassiselle mesoamerikkalaiselle ajalle (noin 1800 vuotta sitten) sijoittuvasta arkeologisesta kohteesta Tolucassa, Meksikossa. Joidenkin tutkijoiden mielestä veistos on selvästi roomalainen. Amerikoissa on myös joitakin muita väitettyjä merkkejä yhteyksistä muinaisiin roomalaisiin. Tällaisia ovat esimerkiksi roomalaiset rahat.
Directa
Directa kuului Da Online Oy -nimiseen yritysryppääseen, jonka muut yritykset ovat Webvalue Oy, Virossa toimiva Directa Oü, Suomen Verkkokauppakeskus Oy ja Verkkosivukeskus Oy. Directan palveluihin kuuluivat numeropalvelu, mobiilihakemistot sekä verkkopalvelu directa.fi, joka toimi internetissä yrityshakemistona, reitti- ja karttapalveluna sekä tarjouspyyntöpalveluna. Yhtiö tuotti myös mobiili- ja verkkosivustoja. Vuonna 2008 yhtiön liikevaihto oli 6,1 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos noin kaksi miljoonaa euroa.
Historia
Directa Oy aloitti toimintansa vuonna 1999. Vuonna 2003 yhtiö aloitti oman yrityshakemistopalvelun toteuttamisen ja myymisen. Palvelua markkinoitiin tuolloin Suomen Yritysnumeropalvelu Oy:n palveluna. Yhtiö muutti toiminimensä Directa Oy:ksi vuonna 2006 päätettyään laajentaa palveluvalikoimaansa mobiilipalveluihin ja sen kautta tarjottaviin kuluttajanumeroihin. Kansainvälisempi toiminimi tuki myös tuolloin suunniteltua laajentumista lähimarkkinoille. Directa avasi ensimmäiset kansainväliset toimintonsa virallisesti vuoden 2008 alussa laajentamalla toimintaansa Viroon.
Toiminta
Directa työllisti parhaimmillaan 45 henkilöä, ja Da Online -yhtiöiden palveluksessa oli kaikkiaan 70 henkilöä Suomessa ja Virossa, jonne se laajentui 2008. Directa oli toimialansa kolmanneksi suurin toimija ja Directan verkkopalvelu directa.fi Suomen käytetyimpiin kuulunut yritystietohakemisto. Da Online Oy omistaa Directa Oy:n, Virossa toimivan Directa Oü:n, Suomen Verkkosivukeskus Oy:n sekä Suomen Verkkosivukeskus Oy:n. Da Online Oy omistivat Ville Komppa (80 %), Antero Komppa (10 %) ja Olavi Komppa (10 %).
Directa sijoittui Deloitten Technology Fast 50 -kilpailussa Suomen viidenneksi nopeimmin kasvaneeksi teknologiayritykseksi vuosina 2003–2007.
Tuotteet
Directan tuotteita olivat hakemistojen lisäksi verkko-, mobiili-, verkkokauppatilan tarjoaminen sekä niiden ylläpitäminen. Directan mukaan asiakas sai käyttöönsä kaikille asiakasyrityksen työntekijöille maksuttoman palvelunumeron suomalaisten yritysten tietojen etsimistä varten. Directa vei asiakasyrityksensä itse määrittelemät tiedot verkkoon ja sanoi huolehtivansa tietojen löydettävyydestä hakukoneissa ja omissa hakemistoissaan.
Directa tuotti mobiilihakemistosovelluksen Nokian matkapuhelimissa käytettyyn Catalogs-palveluun. Directa teki työvoimahallinnolle mobiilihakujärjestelmän, jonka kautta voidaan etsiä avoimia työpaikkoja ja asettaa vahtipalveluita kiinnostavista työpaikoista.
Laskutuskohu ja tuomiot
Suomen Yrittäjät piti yrityksen toimintaa hyvän liiketavan vastaisena. Televisiokanava MTV3:n mukaan yrityksen johtajat olivat myös hallinneet hyväntekeväisyysjärjestöjä kuten Lasten terveydenhuollon tuki ry, Liikunnan ja vapaa-ajan kehittämisyhdistys Liike ry ja Varttuva nuori ry, jotka olivat tunnetumpia puhelinmyynnistään ja laskutuksestaan kuin avustustoiminnastaan. Rikostutkintanimikkeinä olivat törkeä petos ja markkinointirikos, ja esitutkinta valmistui 2009 lopussa.
Mauser Kar 98k
Ominaisuudet
K 98k:ssa on viiden 7,92×57 mm patruunan sisäinen kiintomakasiini.
Directa
Laskutuskohu ja tuomiot
Keskuskauppakamarin liiketapalautakunta antoi marraskuussa 2008 lausunnon Directan yrityshakemistopalvelun markkinoinnista. Se totesi Directan markkinoinnin hyvän liiketavan vastaiseksi. Liiketapalautakunta teki päätöstä laatiessaan esimerkkihakuja yhtiön tietokannasta. Menetelmää käytettiin, koska Directa veloitti asiakkaitaan jokaisen hakutuloksen näyttämisestä. Käytettäessä hakusanoja ”hotelli” ja ”Kangasala” hakutuloslistan kärjessä oli hotelleja, jotka sijaitsivat Jurvassa ja Heinolassa. Lisäksi hotellihaun tuloslistalle tulostui täysin muiden toimialojen yrityksiä, kuten toimitilakalustetukku, paimiolainen matkatoimisto, henkilöstövuokrausyritys Jyväskylässä ja puusepänliike Juvalla. Liiketapalautakunta perusteli, ettei esimerkiksi Ivalossa taksiyrittäjänä toimiva voi yleisen elämänkokemuksen perusteella aavistaa, että hänelle syntyy laskutettava hakuosuma myös silloin, kun kuluttaja hakee taksia Etelä-Suomen alueella.
Mauser Kar 98k
Ominaisuudet
K 98k tunnettiin hyvästä tarkkuudestaan, tästä syystä sitä käytettiin myös kiikaritähtäimellä varustettuna tarkka-ammunnassa. Kivääreissä oli käytössä useita eri tähtäinmalleja, muun muassa 1,5× suurentava Zielfernrohr 41 (ZF 41), 4× suurentava Ajack, 4× suurentava ZF4, 4× suurentava Hensoldt Dural-Dialytan; myös kiikaritähtäinten kiinnitysjalustoja oli useita eri malleja. Kokenut tarkka-ampuja pystyi kiikaritähtäimen avulla ampumaan jopa 800 metrin päähän tappavasti, yli 1 000 metrinkin osumat olivat mahdollisia.
Pikkuplaneetta
thumb|right|261px|Pikkuplaneetta [[253 Mathilde on päävyöhykkeen asteroidi ja pienkappale.]] Pikkuplaneetta on taivaankappale, joka kiertää suoraan Aurinkoa, mutta ei ole varsinainen planeetta, sillä se ei täytä Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin (IAU) planeetan määritelmää eikä ole myöskään komeetta (tosin joissain harvoissa tapauksissa taivaankappale luokitellaan sekä pikkuplaneetaksi että komeetaksi). Pikkuplaneettaa ei pidä myöskään sekoittaa kääpiöplaneettaan.
IAU:n Minor Planet Center pitää kirjaa tunnetuista pikkuplaneetoista ja komeetoista. Suurin osa tunnetuista pikkuplaneetoista on niin sanottuja päävyöhykkeen asteroideja, jotka kiertävät Marsin ja Jupiterin välillä. Joskus pikkuplaneetoista käytetään sanaa planetoidi. Varsinaisten planeettojen tapaan myös joillain pikkuplaneetoilla on omia kuitaan. Lisäksi ainakin yhdellä pikkuplaneetalla, 10199 Chariklolla, on kaasuplaneettojen tavoin renkaat. Kaikkein pienimmistä kappaleista on käytetty nimeä meteoroidi.
Mauser Kar 98k
Ominaisuudet
Wehrmacht käytti toisen maailmansodan aikana myös suuria määriä Saksan valloittamista maista peräisin olleita Mauser-kivääreitä.
Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta
Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston 11:stä tiedekunnasta. Se on toimialallaan Suomen ainoa korkeinta yliopisto-opetusta tarjoava ja johtava koulutus- ja tutkimusyksikkö. Tiedekunta sijaitsee Viikin kampusalueella yhdessä bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan, farmasian tiedekunnan ja eläinlääketieteellisen tiedekunnan kanssa. Tiedekunnan tieteenalat ovat elintarvike- ja ravitsemustieteet, maataloustieteet, metsätieteet, taloustieteet ja mikrobiologia.
Tiedekunnassa oli vuonna 2022 kaikkiaan 2494 opiskelijaa. Tiedekunta vastaa neljästä kandiohjelmasta, seitsemästä maisteriohjelmasta ja kahdesta tohtoriohjelmasta. Tiedekunnan dekaanina toimii Ritva Toivonen.