cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keisarillisen hallituksen pääministeri
Keisarillisen hallituksen pääministeri (, pinyin: Nèigé Zónglǐ Dàchén) oli Kiinan hallituksen päämiehen virka Qing-dynastian loppuaikoina 8. toukokuuta 1911 – 10. maaliskuuta 1912 ja uudelleen lyhyesti 1.–17. heinäkuuta 1917. Virka perustettiin, kun Kiinasta tehtiin perustuslaillinen monarkia.
Luusua (täsmennyssivu)
Luusua tarkoittaa seuraavia asioita tai henkilöitä:
Sodankäynnin taito
Sodankäynnin taito ( Sūnzǐ bīngfǎ) on kiinalaisen Sunzin kirjoittama sodankäyntiä käsittelevä teos. Se on yksi seitsemästä kiinalaisesta sodankäynnin klassikosta, ja sitä arvostetaan ja luetaan edelleen. Teos kirjoitettiin Kiinassa joskus viidennen ja kolmannen vuosisadan eaa. välillä aikana, jolloin maa oli jakautunut keskenään sotiviin pikkuvaltioihin.
Teoksen synty
Sodankäynnin taidon kirjoittajana pidetyn Sunzin uskotaan eläneen Wu-valtiossa vuoden 500 eaa. paikkeilla. Hänestä ei tiedetä juuri mitään, ja onkin mahdollista, että teos on jonkin sotataidon koulukunnan piirissä vähitellen lopulliseen muotoonsa hioutunut alan käsikirja. Teoksen kirjoittaja on joka tapauksessa ollut kokenut ammattisotilas, ilmeisesti korkea-arvoinen upseeri ja strategi.
Teoksen ydinluvut kirjoitettiin Kiinassa mahdollisesti kevättä ja syksyä -aikakauden (770–476 eaa.) loppupuolella ja taistelevien läänitysvaltioiden aikakauden (475–221 eaa.) alkupuolella maan ollessa jakaantuneena lukuisin keskenään sotiviin pikkuvaltioihin. Tuolloin syntyivät Kiinan klassiset filosofiset koulukunnat yrityksinä etsiä ratkaisua sekasortoon ja muihin ajan ongelmiin.
Sodankäynnin taito on vanhin säilynyt kiinalainen sodankäynnin opas. Varhaisessa Kiinassa kirjoitettiin kuitenkin useita muitakin sodankäyntiä käsitteleviä kirjoja. Esimerkiksi Zhou-dynastian aikana niitä oli olemassa 92. Myös Sunzi siteeraa teoksessaan erästä lukemaansa vanhaa opasta.
Painokset
Teoksen tunnetuimpia versioita ovat Han-dynastian (206 eaa.–220 jaa.) ja Song-dynastian (960–1279) aikaiset. Song-kauden käsikirjoitus on näistä yleisesti tunnetumpi, Han-kaudelta peräisin oleva käsikirjoitus löytyi vasta vuonna 1972 Kiinan Shangdongin Yinqüeshanista. Siinä on aiempien kolmentoista ydinluvun lisäksi viisi lisälukua, joiden olemassaolosta on kiistelty pitkään. Ydinluvut on kirjoitettu hyvin tiivistetysti, kun taas lisäluvut on kirjoitettu vuoropuhelun muotoon. Ne kommentoivat ydinlukujen oppeja ja tarjoavat niille esimerkkejä. Ydinluvut ja lisäluvut ovat todennäköisesti eri tekijöiden kirjoittamia. Han- ja Song-versioiden ydinluvut eroavat toisistaan joiltakin osin.
Han-dynastian aikaan kirjat kirjoitettiin Kiinassa ohuille bambuliuskoille, puulle tai silkille, sillä paperia ei vielä ollut keksitty. Yinqüeshanista löytynyt versio on kirjoitettu 30 senttimetriä pitkille ja vajaan sentin levyisille bambuliuskoille, jotka oli ladottu rinnakkain ja sidottu yhteen. Bambuliuskoja on yli 7 500, ja niissä on 13 kirjaa.
Sisältö
Sodankäynnin taito koostuu aforismisarjoista, aksiomaattisista väitteistä ja erilaisista sodankäyntiin liittyvistä ohjeista ja huomioista. Teoksen keskeisimpiä neuvoja on kehotus pyrkiä kukistamaan vihollinen ilman taistelua. Tämä tapahtuu etenkin harhaanjohtamisella: huijauksella, petoksella, propagandalla ja mielikuvien muokkauksella. Teos korostaa myös sotilaiden motivointia kovilla rangaistuksilla ja palkinnoilla sekä muutosta ja kenraalin tarvetta osata tarpeen tullen joustaa tiukoista säännöistä.
Vuonna 2005 ilmestynyt suomennos sisältää kolmentoista ydinluvun lisäksi Yinqüeshanin hautalöydöksen viisi lisälukua: Ydinluvut:
Lisäluvut:
Joissakin varhaisissa kiinalaisissa teksteissä puhutaan jopa 82 luvusta, jolloin kuusikymmentäyhdeksän lukua olisi aikojen saatossa kadonnut, mutta luvuiksi oli saatettu laskea kaikki yksittäiset rullat, joista teos koostui. Koska yli 13 000 -merkkinen Sodankäynnin taito todennäköisesti koostui useista kääröistä, kääröjä on hyvinkin saattanut olla ollut kymmeniä.
pienoiskuva|upright|Sodankäynnin taito bambukirjana 1700-luvulta.
Historia ja merkitys
pienoiskuva|upright|Sodankäynnin taito miniatyyrikirjana englanniksi. Sunzin teoksella on ollut hyvin suuri merkitys niin kiinalaisille dynastioille, taistelulajien harjoittajille, populaarikulttuurille kuin Kiinan liike-elämällekin. Perinteisen historiankirjoituksen mukaan yhdistyneen Kiinan ensimmäinen keisari, Qin Shi Huangdi, piti teosta korvaamattomana Taistelevien läänitysvaltioiden -kauden loppumisen kannalta. Gensui (yliamiraali) Tōgō Heihachirō, joka johti Japanin voittoon Venäjän-Japanin sodassa, oli Sodankäynnin taidon innokas lukija.
Teos käännettiin japaniksi tiettävästi 700-luvulla. Kirjasta tuli pian suosittu maan kenraalien keskuudessa. Se myös edisti huomattavasti Japanin yhdistymistä. Samurait arvostivat teoksen oppeja, ja esimerkiksi Oda Nobunaga, Toyotomi Hideyoshi ja Tokugawa Ieyasu hyödynsivät niitä. Teos käännettiin ranskaksi 1772. Teosta alettiin Euroopassa käyttää sotilaskoulutuksessa 1800-luvulla.
Teoksen on väitetty auttaneen Vietnamin itsenäisyyttä tukeneen Vietminh-liikkeen voittoon Ranskan joukoista Indokiinan sodassa. Se oli talvi- ja jatkosotien kenraali Aksel Fredrik Airon lempikirja, ja myös Carl Gustaf Emil Mannerheim oli tutustunut siihen.
Sodankäynnin taito on käytössä Yhdysvaltojen asevoimissa kaikissa yksiköissä. Sodankäynnin taito kuuluu maavoimien yksiköiden kirjastoihin ja Yhdysvaltain merijalkaväen ammattilukemistoon. Persianlahden sodassa 1990-luvulla kenraali Norman Schwarzkopf toimi Sunzin periaatteiden mukaisesti.
Mark McNeilly esittää teoksessaan Sun Tzu and the Art of Modern Warfare, ettei Sunzin nykyaikaista tulkintaa ja hänen merkitystään Kiinan historiassa ymmärtämättä voi käsittää Kiinan pyrkimystä nousta suurvallaksi 2000-luvulla. Omia teorioitaan kehittäessään nykykiinalaiset oppineet pohjaavat Sodankäynnin taidon strategisiin oppeihin.
Länsimaisessa liike-elämässä teos tuli suosituksi 1980-luvulla. Kirjaa on käytetty myös jalkapallon maailmassa, sillä se kuuluu Brasilian maailmanmestaruuteen vuonna 2002 johdattaneen Luiz Felipe Scolarin lempikirjoihin.
Suomennokset
Kirjasta on kolme suomennosta. Vuonna 1982 julkaistu Heikki Karkkolaisen käännös perustuu Samuel Griffithin englanninkieliseen käännökseen, joka puolestaan pohjaa Song-laitokseen. Se noudattaa Wade–Gilesin translitterointia ja sisältää lukuisia kommentaareja. Suomennoksessa on Samuel Griffithin johdanto.
Uudempi Sunzi: Sodankäynnin taito on käännetty suoraan klassisesta kiinasta, ja suomennos perustuu varhaisimpaan (noin 140 eaa.) ja laajimpaan tunnettuun Sunzin käsikirjoitukseen, ja siinä on hyödynnetty myös Yinqueshanista 1970-luvulla tehtyjä tekstilöytöjä. Teoksen on suomentanut ja viitteillä varustanut Matti Nojonen. Kirjassa ovat myös alkuperäiset kiinankieliset tekstit.
Uusin on 2021 ilmestynyt käännös, joka sisältää Sodankäynnin taidon ja Yinqueshanin tekstilöytöjen lisäksi muutamia muita Sunziin liittyviä tekstejä. Teoksen on suomentanut ja johdanto-osat kirjoittanut Tero Tähtinen.
SSX (pelisarja)
SSX (Snowboard Supercross) on Electronic Artsin julkaisema lumilautailuaiheinen urheilupelisarja PlayStation 2:selle, N-Gagelle ja Wiille. Sarjan ensimmäinen osa, SSX, julkaistiin vuoden 2000 lokakuussa.
Lionel Barrymore
thumb|210px|Lionel Barrymore noin vuonna [[1947]] Lionel Barrymore (s. Lionel Herbert Blythe, 28. huhtikuuta 1878 Philadelphia, Pennsylvania – 15. marraskuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen teatteri-, radio- ja elokuvanäyttelijä. Lisäksi hänellä on kaksi tähteä Hollywoodin Walk of Famella.
Elämä
Hän syntyi näyttelijäperheeseen ja oli Ethel Barrymoren ja John Barrymoren vanhempi veli. Hän aloitti teatteriuransa 1900-luvun alussa. Vietettyään monta vuotta Pariisissa hän palasi Broadwaylle vuonna 1907. Vuonna 1924 hän siirtyi Broadwaylta Hollywoodiin. Hän näytteli elokuvaurallaan lukuisissa klassikoksi nousseissa elokuvissa kuten Grand Hotel (Grand Hotel, 1932), Päivälliset klo 8 (Dinner at Eight, 1933), Kaksintaistelu auringossa (Duel in the Sun, 1946) ja Myrskyvaroitus (Key Largo, 1948). Hänen ehkä kuuluisin roolinsa on kuitenkin Mr. Potterin rooli elokuvassa Ihmeellinen on elämä (It's a Wonderful Life, 1946).
Pyörätuoli
Pyörätuoli, joskus myös rullatuoli, on pyörillä kulkeva liikkumisen apuväline, jossa istutaan. Apuväline on tarkoitettu henkilölle, jonka sairaus tai vamma ehkäisee tai rajoittaa tuki- ja liikuntaelinten toimintaa. Tässä yhteydessä tuki- ja liikuntaelinten toiminnallinen rajoite tarkoittaa normaalia heikompaa kykyä seistä tai kävellä. Käyttäjä liikuttaa pyörätuolia käsivoimin, kelaten. Pyörätuolia, jossa voimanlähteenä on sähkömoottori, käyttäjä kontrolloi ohjaussauvasta tai -tangosta.
Sähkömoottorilla varustettua pyörätuolia nimitetään sähköpyörätuoliksi. Ulkomuodoltaan skootteria muistuttavaa kolmi- tai nelipyöräistä sähköpyörätuolia voidaan kutsua sähkömopoksi. Ilmausta ei pidä sekoittaa ajotiellä liikennöivän sähkömopon ja invamopon kanssa. Käsikäyttöisestä pyörätuolista käytetään nimitystä manuaalinen pyörätuoli, mikäli on tarpeellista korostaa eroa sähköpyörätuoliin. Manuaalisen pyörätuolin tai sähköpyörätuolin käyttäjää koskevat samat tieliikennelain säännökset kuin jalankulkijaa, mikäli hän on vammainen. Vammainen henkilö saa kuljettaa sähköpyörätuolia alkoholin vaikutuksen alaisena, mutta vammaton ei.
Manuaalisten pyörätuolien vaatimukset ja testausmenetelmät määrittyvät standardin SFS-EN 12183 mukaisesti. Sähköpyörätuolien vastaava standardi on SFS-EN 12184.
Historia
thumb|Kiinalainen kuvalaatta (525 eaa.) Tuoli ja pyörä ovat keksinnöistä varhaisimpia. Molemmat keksittiin itäisen Välimeren alueella 4000 eaa. On mahdollista, että tuoli ja pyörä yhdistettiin toisiinsa jo 6 000 vuotta sitten. Varma todiste pyörillä kulkevan tuolista löytyy kiinalaisesta kuvalaatasta ajalta 525 eaa. Kreikkalaiset olivat puolestaan ensimmäisiä, jotka keksivät yhdistää pyörät huonekaluun. Tästä todistaa ajalta 530 eaa. peräisin oleva vaasi, johon on kaiverrettu kuva pyörillä kulkevasta lastensängystä. 200 jaa. kiinalaiset kehittivät työntökärryt sairaiden ja vammaisten kuljettamiseksi.
1553 kreikkalaiset ja roomalaiset lääkärit määräsivät vammaisia kuljetettaviksi työskentelemään pelloilla. Kuljetus tapahtui kantotuolilla tai rullaavalla tuolilla. Tarkoituksena oli, että pelloille kuljetettavat pääsevät raittiiseen ilmaan ja tekemään työtä, kukin kykynsä mukaan. Espanjan kuningas Filip II:n rullaava tuoli vuodelta 1595 oli ensimmäinen henkilökohtaiseen käyttöön tehty ”invalidituoli”. Tuoli oli ensimmäinen laatuaan, jossa oli jalkatuki. Kohotetun jalkatuen tehtävä oli tehdä pikarin piteleminen kuninkaalle mahdolliseksi silloin, kun palvelijat työnsivät tuolia. Tuolissa oli vielä säädettävä selkänoja.
Saksalainen alaraajoistaan halvaantunut Stefan Farfler rakensi itselleen käsikammilla varustetun kolmipyöräisen pyörätuolin vuonna 1655 ollessaan 22-vuotias. Ammatiltaan hän oli kelloseppä. Farflerin tiedetään käyttäneen pyörätuoliaan kirkkomatkoilla. Tuo pyörätuoli oli tiettävästi ensimmäinen, jota käyttäjä pystyi itse liikuttamaan.
1700-luvulla pyörätuolin käyttömukavuuteen alettiin kiinnittää enemmän huomiota. Tuon ajan pyörätuoleissa oli säädettävät jalkatuet ja alas kipattava selkänoja. 1700-luvulla tehtiin ensimmäinen pyörätuoli, joka muistuttaa nykypäivän pyörätuolia. Kyseisessä pyörätuolissa oli isot puiset kuljetuspyörät edessä sekä yksi pieni tukipyörä takana. Pyörätuolien kehityksessä otetut edistysaskeleet johtivat oletettavasti lopulta polkupyörän kehittymiseen. Polkupyörään liittyviä keksintöjä sovellettiin myöhemmin vastavuoroisesti pyörätuoliin.
Tõnu Trubetsky
Elämäkerta
Trubetsky syntyi Tallinnassa ja opiskeli Tallinnan 7. (1970–1972) ja 32. keskikoulussa, josta pääsi ylioppilaaksi 1981. Hän työskenteli muurarina, lastaajana, sähkömiehenä jne.; 1985–1987 Tallinnfilm-studiossa, animaattorina sekä vuosina 1989–1990 nuorempana toimittajana Eesti Raamat -kustantamossa. Vuodesta 1997 alkaen hän toimi ohjaajana Faama Film -studiossa. Hän on laulanut vuodesta 1984 alkaen useissa punk- ja rock-bändeissä, pisimpään Vennaskond-yhtyeessä. Vuoden 1991 hän eli ja työskenteli muusikkona Suomen Turussa. Trubetsky voitti Radio France Internationalen Grand Prix Media -palkinnon vuonna 1996 ja samana vuonna virolaisen Suur Vanker -palkinnon musiikista. Yhdysvaltain Biografisen Instituutin tutkimusneuvonantaja ja johtokunnan jäsenenä sekä Viron kirjailijaliiton jäsenenä hän ollut vuodesta 1997 alkaen. Aiemmin hän on ollut Tallinnan NAK:n jäsen (1987).
Pyörätuoli
Historia
Kaupungin mukaan nimensä saanut ”Bathin tuoli” hallitsi pyörätuolimarkkinoita 1800-luvulla. Kyseisen pyörätuolin kehitti ”pyörätuolintekijä” John Dawson vuonna 1783. Kyseessä oli ensimmäinen myyntiin tullut pyörätuoli. Tyypillisesti pyörätuolissa oli kolme pyörää, ohjaustanko ja pään ylle ulottuva kankainen kuomukatto, jonka saattoi tarvittaessa nostaa tai laskea. Pyörätuoli liikkui takaa työntämällä, tai edestä aasin tai pienikokoisen hevosen vetämänä. 1867 puiset pyörät korvattiin rautaisilla. Pyörätuoli patentoitiin 1869 Yhdysvalloissa. Patentoinnin seurauksena pyörätuolimalli, jossa kuljetuspyörät ovat takana ja tukipyörät edessä vakiinnutti asemansa. 1875 käyttöön tulivat ilmakumirenkaat. 1881 pyöriin lisättiin kelausvanteet. 1900 pyörissä alettiin käyttää metallipinnoja. 1912 Lontoossa invakolmipyörään asennettiin 1,75 hevosvoiman moottori. 1916 samassa kaupungissa tuotettiin ensimmäinen motorisoitu pyörätuoli.
Tõnu Trubetsky
Elämäkerta
Ensimmäiset Trubetskyn runot saatiin julkaista lehdissä vuonna 1986. Runokokoelmissa Pogo (1989, ilmestyi Kasett ’88:n osana) ja Anarhia (1994) on keskeinen asema lauluteksteillä. Trubetskyn runous dokumentoi 1980-luvun virolaisen punknuorison elämänkäsitystä, seurailee punktekstien kansainvälisiä päähänpinttymiä ja kaunistelematonta poetiikkaa. Hänen myöhemmälle tuotannolleen ovat tyypillisiä apokalyptiset kuvat, anarkismin julistusten vaihtuminen lyyrisyyteen ja nuoruuden nostalgiseen muisteluun. (Trubetskyn anarkismista katso Vikerkaar 1998 1/2). Trubetsky on ollut mukana kirjoittamassa useita kollektiivisia punkromaaneja: Inglid ja kangelased (”Enkelit ja sankarit”, 1992), Daam sinises (”Daami sinisessä”, 1994) – molemmat yhdessä Anti Pathique’n kanssa, Mina ja George (”Minä ja George”, 1996, oikeastaan 1997). Niille ovat tyypillisiä spontaanisti aaltoileva fabula, absurdi huumori, seikkailu-, fantasia ja scifikirjallisuuden elementtien sekoittaminen punkkareiden subkulttuurin arkipäivän kuvaukseen. Trubetsky on koostanut runovalikoiman Eesti luuleaasta ’88 ’89 (”Viron runovuosi ’88 ’89, 1990) ja on dokumentaalisen musiikkifilmin Millennium (1998) ohjaaja. Trubetskyn runoutta on käännetty suomeksi, venäjäksi ja liiviksi.
The Flowers of Romance -yhtyeen kanssa tehdyt
The Flowers of Romance
Pyörätuoli
Historia
Pyörätuoliurheilu esiteltiin Stoke Mandeville Hospitalissa Aylesburyssa, Englannissa kuntoutusmuotona. Lontoon olympialaisten 1948 avajaispäivänä paikassa järjestettiin kilpailutapahtuma toisessa maailmansodassa selkäydinvamman saaneille brittiveteraaneille. Kilpailu järjestettiin toisen kerran 1952, jolloin mukaan osallistui myös alankomaalaisia veteraaneja. Kyseinen tapahtuma oli ensimmäinen kansainvälinen liikuntavammaisille organisoitu urheilutapahtuma. Stoke Mandeville Gamesiä (nyk. The World Wheelchair and Amputee Games ) pidetään paralympialaisten edeltäjänä. Pyörätuoliurheilun kehittyessä syntyi tarve valmistaa uudenlainen pyörätuoli aktiivikäyttöön. Haasteeseen tarttuivat 1976 Errol Markheim Saksassa (Sopur), Jeff Minnebraker Yhdysvalloissa (Quadra) ja Rainier Küschall Sveitsissä (Küschall). He asettivat tavoitteekseen luoda kevytrunkoinen alumiininen pyörätuoli, jossa on monipuoliset säätömahdollisuudet. Heidän pioneerityönsä myötä pyörätuolien kehityksessä otettiin suuri harppaus eteenpäin. 1990-luvulla kehitettiin pyörätuoliin soveltuva jousitus.
Runko
thumb|Vuoden 1994 XLT, jossa on kiinteä titaanirunko. thumb|Kokoontaittuvan rungon tunnistaa X:n muotoisesta putkirakenteesta istuimen alapuolella. thumb|left|Lapsen pyörätuoli Modernin pyörätuolin runko on tehty metallista, metallien seoksesta (esim. lentokonealumiini) tai komposiittimateriaaleista. Rungon materiaaleja ovat alumiini, teräs, titaani ja joissakin tapauksissa hiilikuitu.
Tõnu Trubetsky
The Flowers of Romance -yhtyeen kanssa tehdyt
Kokoelmalla The Flowers of Romance’in kanssa
Pyörätuoli
Runko
Pyörätuolin runko on joko kokoontaittuva tai kiinteä. Kokoontaittuvan pyörätuolin runko menee kasaan sivuttaissuunnassa. Monissa kiinteärunkoisissa pyörätuoleissa on puolestaan istuinosan päälle taipuva selkäosa. Kokoontaittuvan rungon mekaaninen kestävyys tavallisesti heikompi kuin kiinteän rungon. Kokoontaittuva runko on monessa tapauksessa myös raskastekoisempi kuin kiinteä runko. Kokoontaittuvan rungon yksi positiivinen ominaisuus on joustavuus. Rungon joustavuus on positiivinen ominaisuus ulkokäytössä vaihtelevassa maastossa. Liika joustavuus kuitenkin epävakauttaa pyörätuolin ohjautuvuutta. Kiinteä runko on sananmukaisesti jäykempi kuin taittuva runko. Kiinteän rungon lujuuskestävyys on parempi kuin taittuvan rungon. Kiinteärunkoisen pyörätuolin hyvät kelausominaisuudet ovat parhaimmillaan kovilla tasaisilla pinnoilla.
Kestävimpiä, keveimpiä ja kelausominaisuuksiltaan parhaita pyörätuoleja ovat niin kutsutut aktiivipyörätuolit, jotka on tehty runsasta käyttöä varten. Aktiivituolit soveltuvat sekä liikuntaan että arkikäyttöön. Useimmat aktiivipyörätuolit ovat kiinteärunkoisia. Vammaisurheiluun soveltuvat urheilupyörätuolit ovat kiinteärunkoisia.
Tõnu Trubetsky
Vennaskond-yhtyeen kanssa tehdyt
Vennaskond
Pyörätuoli
Runko
Aikuisten ja murrosikäisten kokoa olevien manuaalisten pyörätuolien paino vaihtelee valmistusmateriaaleista ja runkorakenteesta riippuen hieman vajaan seitsemän ja vajaan 20 kilogramman välillä. Lapsen (pediatrisen) pyörätuolin kokonaispaino voi keveimmillään olla noin 3,5 kiloa. Pyörätuoli kestää tietyn maksimipainon päällään. Painoraja on noin 100 kilogrammaa. Ylipainoisille tarkoitettu erikoisvahvisteinen pyörätuoli kestää vähintään 150 kilon painon.
Tõnu Trubetsky
Vürst Trubetsky & J. M. K. E. -yhtyeen kanssa tehdyt
Vürst Trubetsky & J. M. K. E.
Pyörätuoli
Selkä- ja istuinosa
Pyörätuolissa on tyypillisesti kankainen selkäosa, jonka kireyttä säädetään takaa tarranauhoista. Yksilöllisempiä, vielä tukevampia selkänojia valmistetaan myös. Matalimmillaan selkänoja tukee ainoastaan alaselkää ja korkeimmillaan koko selkää. Tyypillisesti selkänoja ulottuu hiukan selän puolivälin yläpuolelle. Istuintyyny valitaan huomioiden käyttäjän tuen tarve ja painehaavariski. Tarvittaessa tyynyksi voidaan valita inkontinenssia kestävä vaihtoehto. thumb|Painehaavatyyny ilman päälikangasta (edestä päin kuvattuna)
Pitkäaikainen pyörätuolin käyttö aiheuttaa poikkeuksellista kuormitusta koko elimistölle, erityisesti luustolle ja lihaksistolle. Haitallisen kuormituksen minimoimiseksi käyttäjän istuma-asennon tulisi olla mahdollisimman ergonominen. Ergonomialla pyritään edistämään terveyttä ja hyvinvointia sekä varmistamaan toiminnan tehokkuus ja sujuvuus. Sopivassa pyörätuolissa käyttäjän istuma-asento on mahdollisimman ryhdikäs ja vakaa ja pyörätuolin käyttö onnistuu mahdollisimman tehokkaasti erilaisissa ympäristöissä. Hyvä istuma-asento ehkäisee muun muassa niska- ja hartiaseudun sekä selän vaivoja. Optimaalisessa istuma-asennossa selän kulma on 90–100 ja jalkakulma 90–120 astetta. Istuma-asentoa voidaan tukea polvitukiremmin, lantiovyön, käsinojien tai pöytälevyn avulla.
Vaatesuojat, lokasuojat ja käsinojat
Istuimen sivuilla on vaatesuojat: levyt, jotka ulottuvat hiukan kuljetuspyöriä korkeammalle. Vaatesuojien tarkoitus on estää lian kulkeutumista pyörien mukana käyttäjän päälle ja vaatteisiin. Pyörätuolissa saattaa olla myös lokasuojat tai käsinojat. Käsinojat tukevat käyttäjää ja suojaavat häntä lialta.
Jalkalauta
thumb|Kiinteä jalkalauta ja säärihihna. Pyörätuolin käyttäjän jalat lepäävät jalkalaudaksi kutsutulla alustalla. Jalkalauta on joko kiinteä osa runkoa tai erillään rungosta. Jalkalauta on siis joko yksiosainen tai kaksiosainen. Kaksiosaisessa jalkalaudassa molemmille jaloille on omat erilliset tuet, jotka liikkuvat saranoiden varassa eri suuntiin. Jalkalautojen liikuteltavuus on tarpeen, mikäli käyttäjän siirtyminen tai mahdollisesti nostaminen pyörätuoliin ja pyörätuolista pois niin vaatii. Joitakin jalkalautoja voi säätää vielä korkeussuunnassa. Tarvittaessa jalkalaudan edessä tai takana voi olla hihna estämässä jalkojen luisumista jalkalaudalta. Hihna on tarpeen, mikäli käyttäjän alaraajat ovat spastiset.
Pyörät
thumb|right|Pyörätuolin pyörät. Tyypillisesti pyörätuolissa on neljä pyörää: kaksi kuljetuspyörää ja kaksi tukipyörää. Joissakin liikuntalajeissa, kuten pyörätuolitenniksessä käytetään myös kolmipyöräisiä malleja. Pyörätuolikelauksessa käytetyt kelaustuolit ovat kolmipyöräisiä.
thumb|left|Kuljetuspyörissä on pikalukot, joten pyörät irtoavat painamalla navassa olevaa nappia pohjaan ja vetämällä pyörää samanaikaisesti ulospäin. Pyörien halkaisija ilmoitetaan tuumina. Aktiivipyörätuolin tukipyörien renkaat ovat pintamateriaaliltaan tavallisesti kovaa kumia. Tukipyörät ovat mallista riippuen 3–8-tuumaiset. Pyörätuolin kuljetuspyörien renkaat muistuttavat polkupyörän renkaita. Yleisin kuljetuspyörien koko on 24 tuumaa. Pediatrisen pyörätuolin kuljetuspyörien renkaat ovat 18- tai 20-tuumaiset.
Sisäkäyttöön suunniteltujen kuljetuspyörien renkaiden pinta on pienikuvioinen, joskus täysin kuvioton. Sisäkäyttöön suunnitellut kuljetuspyörien renkaat kestävät mahdollisesti korkeampaa ilmanpainetta kuin tavalliset renkaat. Ulkokäyttöön suunnitellut kuljetuspyörien renkaat ovat usein voimakkaammin kuvioituja ja ne voivat olla myös tavallista leveämmät. Toisinaan kuljetuspyörissä käytetään puhkeamattomia täyskumirenkaita. Täyskumirenkaat ovat raskaammat kuin ilmakumirenkaat, eivätkä myötäile maastoa yhtä hyvin.
thumb|Kuljetuspyörät ovat camber-kulmassa Aktiivi- ja urheilupyörätuolien kuljetuspyörät ovat lähes poikkeuksetta vinossa negatiivisessa kulmassa. Tällöin pyörien yläreuna on lähempänä runkoa kuin alareuna. Tätä kulmaa kutsutaan camber-kulmaksi. Pyörätuolin kuljetuspyörien camber-kulma on 3–20. Camber-kulma on usein kiinteä, joten sitä ei pysty akselista säätämään. Camber-kulmasta on erityistä hyötyä kaltevilla ja epätasaisilla pinnoilla, sillä kallistetut pyörät tasapainottavat pyörätuolia sivuttaissuunnassa. Camber-kulma parantaa pyörätuolin ohjattavuutta: pyörätuoli pysyy paremmin suunnassa ja tottelee käännyttäessä herkemmin. Camber-kulman ansiosta käyttäjä ulottuu kelausvanteisiin paremmin, jolloin kelaamisen energiatehokkuus kasvaa. Camber-kulma ehkäisee käyttäjän sormia joutumasta puristuksiin esimerkiksi seinän ja kelausvanteen väliin. Suuresta camber-kulmasta voi arkikäytössä olla kuitenkin myös haittaa. Kulkeminen kapeissa tiloissa vaikeutuu tai käy jopa mahdottomaksi, mikäli pyörien camber-kulma on kovin suuri.
Pyörätuolin kuljetuspyörien vannetta ja napaa yhdistävät puolat tai pinnat. Metallisia pinnoja on tavallisesti 38 kappaletta pyörää kohti. Pyörässä voi pinnojen sijaan olla myös hiilikuidusta valmistetut puolat. Puolia on noin puolenkymmentä pyörää kohti. Puolia ei voi erikseen vaihtaa, koska ne on integroitu vanteeseen.
Pinnasuojat
thumb|left|Pyörätuolirugbyn pelaamiseen tarkoitetut pyörätuolit ovat kaikin puolin normaalia jykevämpiä. Rugbytuoleissa on pinnasuojien ohella puskurina toimiva suuri etukaari, joka suojaa pelaajan jalkoja ja mahdollistaa toiseen pelaajaan törmäämisen.
Pinnasuojat ovat pinnojen edessä olevat pyöreänmuotoiset levyt, jotka suojelevat pinnoja vaurioilta. Pinnasuojia voi nähdä käytettävän esimerkiksi pediatrisissa pyörätuoleissa. Pinnasuojat on monesti suunniteltu värikkäiksi ja kuviollisiksi. m Useimmat pinnasuojat on tehty muovista, kun taas pyörätuolirugbyssa käytettävien pyörätuolien pinnasuojat ovat metalliset.
Rakenne
thumb|left|Titaaninen kelausvanne thumb|Kelaustuoli Peruspyörätuolia, ei jollekin liikunta- tai urheilumuodolle ominaista erikoismallista pyörätuolia, ohjataan kelausvanteista, putkista pyörien ulkopuolella. Myös jarruttaminen ja pyörätuolin pysäyttäminen tapahtuu kelausvanteita käyttäen. Tyypillisesti kelausvanne on liki pyörän kehää. Ratakelaukseen tarkoitetuissa pyörätuoleissa kelausvanne on kooltaan pienempi ja lähempänä pyörän keskiötä. Tavallisesti kelausvanne on metallia. Kelausvanteen pinnoitteena käytetään myös esimerkiksi silikonia tai kumia.
Kelausvanteen etäisyys pyörästä riippuu käyttäjän käden koosta. Käyttäjä voi valita sopivan etäisyyden muutamasta vaihtoehdosta, kun pyörätuolia vielä hankitaan On olemassa myös säädettäviä kelausvanteita, joiden etäisyyttä pyörästä voidaan tarvittaessa muuttaa.
Ohjaaminen
Molempien pyörien yhtäaikainen työntö kelausvanteista liikuttaa peruspyörätuolia eteen- tai taaksepäin. Käännyttäessä kääntymissuunnan vastakkainen käsi johtaa liikettä. Eteenpäin suuntautuvaa kelausta voi mahdollisesti tehostaa selällä saattamalla. Selän käyttö on erityisen hyödyllistä ylämäkeen noustaessa. Joillekin käyttäjille ylämäen kelaaminen peruuttaen on helpompaa kuin etuperin. Kelattaessa voidaan käyttää käsineitä, esimerkiksi kuntosalikäytössä yleisiä niin sanottuja salihanskoja. Hanskat ehkäisevät hankaumien, ihorikkojen, känsien ja muiden kovettumien muodostumista sekä ovat hygieeniset. Pyörätuolikelauksessa (urheilulaji) hanskat ovat välttämättömät.
Pyörätuolin painopisteen sijaintia voi hallita siirtämällä painoaan puolelta toiselle. Painonsiirtojen hallitseminen helpottaa pyörätuolin ohjaamista ja lisää käyttäjän turvallisuutta. Painonsiirtojen halittu hyödyntäminen auttaa selviämään kynnyksistä, korokkeista ja muista esteistä vaivattomammin ja mahdollisimman itsenäisesti. Pienempien kynnysten ylittämistä helpottaa hillitty painonsiirto taaksepäin. Katukivetykset ja muut isommat esteet ylitetään keulimalla. Keuliessa pyörätuolia ohjataan ainoastaan kuljetuspyöriensä varassa. Keuliminen vaatii hyvää ylävartalon hallintaa.
Pyörätuolin kelausominaisuuksiin vaikuttavat tekijät
Pyörätuolin kelausominaisuuksiin voi vaikuttaa säätöjen monipuolisuudesta riippuen. Kelausominaisuuksiin vaikuttavia tekijöitä ovat:
Pyörätuolin tasapainotus riippuu taka-akselin sijainnista. Mitä edempänä taka-akseli on, sitä takapainoisempi pyörätuoli on. Takapainoisuus tekee pyörätuolista ketterämmin liikkuvan. Liika takapainoisuus on haitaksi, sillä silloin kaatumisriski on suurempi. Pyörätuolin tasapainotus vaikuttaa myös kelausvedon pituuteen. Mikäli taka-akseli on säädetty eteen, saa käyttäjä otteen takaa kelausvanteesta, jolloin työntöön tulee enemmän voimaa.
Vaihtoehtoisilla tavoilla ohjattavia manuaalisia pyörätuoleja
Muutoin kuin kelaamalla ohjattavia manuaalisia pyörätuoleja ovat kampi- ja jalkakäyttöiset sekä vain yhdeltä puolelta ohjattavat pyörätuolit. Yhdeltä puolelta ohjattavia pyörätuoleja käyttävät esimerkiksi toispuolihalvaantuneet, joiden pyörätuoleissa molemmat kelausvanteet ovat saman puolen renkaassa. Yksi kelausvanne on normaaliin tapaan pyörän kehällä ja toinen, pienempi sisempänä. Isommalla kelausvanteella käyttäjä ohjaa paremmalle puolelleen ja pienemmällä huonommalle puolelleen.
Työntökahvat
Selkänojan takana on työntökahvat. Kaikissa pyörätuoleissa niitä ei välttämättä ole. Kahvoista avustaja voi ohjata pyörätuolia. Joitakin työntökahvoja voi säätää korkeussuunnassa työntämisen helpottamiseksi. Toiset työntökahvat kääntyvät sisäänpäin kiinni selkänojaan, jolloin ne ovat vähemmän tiellä ja näkyvissä. Käännettävät työntökahvat saattavat olla hyödylliset esimerkiksi silloin, kun pyörätuolia kuljetetaan henkilöautossa.
Jarrut
thumb|Saksijarru Peruspyörätuolissa jarrut ovat kiinnitetty kuljetuspyörien eteen. Yksinkertaistaen jarrut koostuvat kahdesta osasta: jarrukahvasta ja jarrupalasta. Tyypillisesti jarrukahvat ovat pystysuunnassa (yläjarrut). Harvinaisempien saksijarrujen mekanismi on vaakasuuntainen. Tavallisesti jarrut toimivat pelkkinä seisontajarruina. Kaikissa pyörätuoleissa ei ole jarruja.
Jarrukahvat voivat olla tavallista pidemmät, mikäli käyttäjän yläraajojen hallinta, lihasvoimataso tai molemmat ovat heikentyneet. Mikäli käyttäjä ei itse kykene laittamaan jarruja päälle, saattaa hänen pyörätuolinsa työntökahvoissa olla niin sanotut rumpujarrut avustajaa varten. Mikäli käyttäjä kykenee jarruttamaan vain toispuolisesti, voivat hänen pyörätuolinsa kaksi jarrupalaa olla kytketty toisiinsa vaijerilla, jolloin pyörätuolissa on vain yksi jarrukahva.
Kaatumaesteet
thumb|Kaatumaeste Kaatumaesteet estävät pyörätuolia kaatumasta taaksepäin. Kaatumaesteitä käytetään niin arkikäytössä kuin eri urheilulajeissa, kuten pyörätuolikoripallossa pyörätuolirugbyssä ja pyörätuolitenniksessä. Kaatumaesteitä on pyörätuolissa yksi tai kaksi kappaletta. Kaatumaesteen päässä voi olla yksi tai kaksi pientä pyörää. Vaikka kaatumaesteet ovat hyödylliset, voivat ne olla myös haitaksi tai jopa vaaraksi esimerkiksi portaissa kuljettaessa ja erilaisia korokkeita ylitettäessä. Jotkin kaatumaesteet voidaan tarvittaessa taittaa pyörätuolin istuimen alle. Kaatumaesteen etäisyyttä maasta voi mahdollisesti säätää.
Sähköpyörätuoli
thumb|Handicare Belize -sähköpyörätuoli Sähköpyörätuoli on akkukäyttöisellä moottorilla kulkeva liikkumisväline. Sähköpyörätuolin käyttäjän liikuntarajoite on tavallisesti niin mittava, että liikkuminen muilla tavoin on joko mahdotonta tai huomattavan vaikeaa. Sähköpyörätuolia ohjataan ohjaussauvalla (motorisoitu ohjaus ), ja sen nopeutta säädetään porrastetulla nopeudensäätimellä. Sähköpyörätuoliin voi olla saatavissa myös imu-puhallus- tai leuka- ja pääohjaus. Sähkömopoa ohjataan puolestaan ohjaustangosta (mekaaninen ohjaus ), jossa on keinukytkin kiihdyttämistä ja jarruttamista varten sekä porrastettu nopeudensäädin.
Sähköpyörätuolit voivat olla etu-, taka- tai nelivetoisia, ja niitä on niin sisä- kuin ulkokäyttöön. Etuvetoisessa sähköpyörätuolissa kuljetuspyörät ovat edessä ja tukipyörät takana, takavetoisessa pyörien järjestys on päinvastainen. Pyöriä on kokoonpanosta riippuen kolme, neljä tai kuusi kappaletta. Kuusipyöräisessä sähköpyörätuolissa isot, vetävät pyörät ovat keskellä runkoa, käyttäjän painopisteen kohdalla. Kuusipyöräisen sähköpyörätuolin takimmainen, pienin pyöräpari on hitaassa nopeudessa ilmassa, kiihdytettäessä ja ylämäkeen kuljettaessa maassa. thumb|Sähkömopo
Akku
Akkuja on olemassa kahdenlaisia: avoimia lyijyhappoakkuja ja suljettuja lyijyakkuja. Suljettuja lyijyakkuja ovat geeli- ja AGM-akut. Avoimiin lyijyhappoakkuihin lisätään vettä, suljetut lyijyakut ovat huoltovapaita. Vuotamattomien suljettujen lyijyakkujen kuljetus rahtitavarana esimerkiksi lentokoneessa on turvallista. Suljettuja lyijyakkuja voidaan käyttää pystyasennon lisäksi myös muissa asennoissa, koska niissä ei ole vapaana nesteenä olevaa happoa.
Avointen lyijyhappoakkujen etu on niiden edullinen hinta. Avoimet lyijyhappoakut eivät vioitu ylilataamisesta niin helposti kuin muut akut. Avoimet lyijyhappoakut ovat kevyempiä ampeerituntia kohden useimpiin geeli- tai AGM-akkuihin verrattuna. Avointen lyijyhappoakkujen haittoja ovat huolto, vuotoalttius ja akun purkaantuminen itsestään, kun ei käytössä. Geeliakut toimivat avoimia lyijyhappoakkuja paremmin alhaisissa lämpötiloissa, vapauttavat vähemmän kaasua ladattaessa kuin avoimet lyijyhappoakut sekä ovat pitkäikäisemmät kuin avoimet lyijyhappoakut. Haittoja ovat kallis hinta, suurempi paino ampeerituntia kohden kuin avoimilla lyijyhappoakuilla ja alttius ylilataukseen. AGM-akut kestävät tärähdyksiä, vapauttavat latauksen aikana minimaalisesti kaasuja ja purkaantuvat hitaasti, kun ei käytössä. AGM-akku on kallein akkuvaihtoehto ja altis ylilataukseen.
Pyörät
Etuvetoisella sähköpyörätuolilla voi helposti ylittää esteitä. Käyttäjä voi esimerkiksi nousta jalkakäytävälle ja laskeutua siltä etuperin. Tukipyörät ovat joko vapaasti liikkuvat tai ei. Vapaasti liikkuvien tukipyörien ansiosta sähköpyörätuolin kääntösäde on hyvin pieni. Pyörätuoli kääntyy kuljetuspyörien keskiakselin ympäri. Mikäli tukipyörät eivät ole vapaasti liikkuvat, ovat ne yhteydessä toisiinsa raidetangon välityksellä. Tällöin pyörätuolin kääntösäde on suurempi, toisaalta pyörätuoli on suuntavakaampi. Takavetoisessa sähköpyörätuolissa on vapaasti kääntyvät tukipyörät, jotka seuraavat maastoa kukin tavallaan. Myös tässä tapauksessa käyttäjä joutuu jatkuvasti korjaamaan suuntaa.
Moottori
Moottoriohjauksella toimivassa sähköpyörätuolissa on tavallisesti kaksi vetomoottoria. Vetomoottorit vaikuttavat kukin oman kuljetuspyöränsä nopeuteen. Kuljetuspyörien nopeusero aiheuttaa pyörätuolin kääntymisen. Moottoriohjauksella toimivien sähköpyörätuolien tukipyörät ovat vapaasti kääntyvät. Yksimoottorisessa sähköpyörätuolissa on ohjaavien pyörien välissä raidetanko. Kumpikin pyörä kääntyy tällöin samalla tavalla.
Ohjausyksikkö
thumb|Handicare Belize -sähköpyörätuolin ohjausyksikkö
Tavallisesti sähköpyörätuolia ohjataan ohjaussauvasta. Ohjaussauvasta säädetään useimmiten myös nopeutta ja mahdollisesti istuinosan kallistuskulmaa, korkeutta, nostoa pystyasentoon ja laskua istuma-asentoon. Ohjausyksikössä voi olla toiminnot myös valojen ja vilkkujen käyttämiseksi sekä äänimerkin antamiseksi.
Tulevaisuudessa sähköpyörätuolia voi kyetä ohjaamaan ajatuksen voimalla. Aivosignaaleja liikkeeksi muuntavia pyörätuoleja on kehitteillä muun muassa Espanjassa ja Japanissa. Toyotan kehitystyö on edennyt espanjalaisia pidemmälle. Ruotsissa Karlstadin yliopistossa on puolestaan kehitteillä silmien liikkeellä ohjattava sähköpyörätuoli.
Sähköpyörätuolityypeille asetetut pohjoismaiset minimivaatimukset
(Handikappsinstitutet 1985)
Pyörätuolivariantteja
Sekä standardimallisesta manuaalisesta pyörätuolista, että sähköpyörätuolista on olemassa erilaisiin käyttötarkoituksiin ja ympäristöihin soveltuvia variantteja tai muunnelmia.
Yksilöllinen pyörätuoli
Apuvälinepalveluita tarjoavat terveydenhuolto, sosiaalitoimi, Kela, koulutoimi, työvoimahallinto, valtiokonttori ja vakuutuslaitokset. Pyörätuoli kuuluu lääkinnällisen kuntoutuksen apuvälineisiin. Lääkinnällisen kuntoutuksen apuvälineet korjaavat sairauden tai vamman aiheuttamaa toiminnanvajavuutta niin, että henkilö selviytyy päivittäisistä toiminnoistaan. Lääkinnällisen kuntoutuksen apuvälineet ovat tarvitsijalleen maksuttomia. Yksilölisen pyörätuolin valinnassa voivat konsultoida esimerkiksi fysioterapeutti, toimintaterapeutti ja apuvälinealaan erikoistuneet apuvälineteknikot.
Pyörätuoli ja esteettömyys
thumb|Esteetön ulkohissi.
Rakennetun ympäristön esteettömyyttä määrittää seuraava lainsäädäntö: Suomen perustuslaki II luku Perusoikeudet, 6 § Yhdenvertaisuus, Maankäyttö- ja rakennusasetus, 53 § Liikkumisesteetön rakentaminen, Maankäyttö- ja rakennuslaki, 5 § Alueiden käytön suunnittelun tavoitteet, Maankäyttö- ja rakennuslaki, 12 § Rakentamisen ohjauksen tavoitteet, Maankäyttö- ja rakennuslaki, 117 § 3 mom. Rakentamiselle asetettavat vaatimukset, Maankäyttö- ja rakennuslaki, 167 § 2 mom. Ympäristönhoito, Suomen Rakentamismääräyskokoelma (RakMk), osa F1, Esteetön rakennus, määräykset ja ohjeet, Suomen Rakentamismääräyskokoelma, osa G1, Asuntosuunnittelu, määräykset ja ohjeet.
Esteettömässä suunnittelussa huomioidaan niin vammaiset (esimerkiksi pyörätuolia käyttävät liikuntarajoitteiset ja aistivammaiset) kuin vammattomat. Tämänkaltaisesta suunnittelusta voidaan käyttää termejä ”suunnittelu kaikille” (engl. design for all tai lyhyesti DfA) tai ”yleispätevä tai 'kaikkien' tarpeet huomioon ottava suunnittelu” (engl. universal design). Universaalin suunnittelun periaate pätee niin rakennetun ympäristön kuin myös esimerkiksi joukkoliikenteen kohdalla. Esteettömän liikenteen kannalta merkityksellinen on myös Suomen perustuslain 9 §:n liikkumisvapaus.
Pyörätuolin käyttäjän kannalta olennaisia esteettömyyttä edistäviä tekijöitä ovat muun muassa ympäristön tasaisuus, sisä- ja ulkotilojen mitoitus pyörätuolille sopivaksi, luiskat, hissit ja automaattiovet. Pyörätuolin käyttäjälle soveltuvat parkkipaikat, reitit, sisäänkäynnit, WC:t ynnä muut on tavallisesti merkitty ISA-tunnuksella.
Ruskeasanta
Ruskeasanta on Vantaan kaupunginosa Tikkurilan luoteispuolella. Sitä ympäröivät Simonkylä, Ilola, Koivuhaka ja Lentokenttä. Ruskeasannassa oli 4 200 asukasta vuonna 2015. Kaupunginosa on lähinnä perheiden, etenkin lapsiperheiden, asuinaluetta.
Ruskeasannassa on noin 320 työpaikkaa, joista suurin osa palvelualoilla. Alueen palveluita ovat muun muassa lähikauppa, kampaamo, pizzeria, ravintola-pub ja Shell-huoltoasema, joka on auki ympäri vuorokauden. Päiväkoteja alueella on kaksi, Misteli ja Ristipuro.
Luonto ja maasto
Ruskeasannan itäosan maastoa hallitsee Kylmäoja, joka laskee alueen itärajaa pitkin Koivuhakaan. Puron varrella kasvaa vehreää lehtoa, jonka tyypillisiä puulajeja ovat tervaleppä, tuomi, haapa ja raita. Puistikossa elää monia lintulajeja. Maasto nousee länttä kohti, jossa on muuhun maastoon nähden korkeita kallioita. Ruskeasannan länsilaidalla on myös kuivaa hiekkakangasta, jonka maaperästä alue on saanut nimensä.
Historia
Alueella on ollut vanhoja maatiloja jo yli 200 vuotta. Ruskeasannan etelälaidalla olevalla kukkulalla on yhä Vedabackan tila. Asuinrakentaminen alueella alkoi 1700-luvulla. Rakennuskanta koostuu pääasiassa omakoti- ja rivitaloista, mutta Ruskeasannan keskiosista löytyy Ristipuro-niminen pienkerrostaloalue.
Miettilä (Rautjärvi)
Miettilä on alle 200 asukkaan kylä Rautjärven kunnassa. Kylä oli Rautjärven kunnan hallinnollinen keskus vuoteen 1973, Simpeleen ja Rautjärven kuntaliitokseen asti. Liitosta edeltäneen Rautjärven suurimmaksi asutuskeskukseksi sen sijaan oli kehittynyt Rautjärven asemanseutu.
Miettilästä on matkaa nykyisen Rautjärven kunnan kuntakeskukseen Simpeleelle noin 20 km ja Imatralle noin 30 km.
Kylässä on 1880-luvulla rakennettu historiallinen reservikasarmialue, jolla sijaitsee myös Kollaa ja Simo Häyhä -museo. Kesäisin Miettilässä järjestetään Miettilä Kollaus -tapahtuma.
Ununennium
Ununennium on hypoteettinen alkuaine, jonka järjestysluku on 119 ja tilapäinen kemiallinen merkki on  Uue. Se on järjestysluvultaan alhaisin alkuaine, jota ei ole vielä löydetty. Ununennium on IUPACin antama tilapäisnimi. Aineesta käytetään myös nimitystä eka-frankium perustuen sen sijaintiin jaksollisessa järjestelmässä suoraan frankiumin alapuolella. Ununennium olisi samalla myös ensimmäinen jaksollisen järjestelmän 8. jakson alkuaine.
Historia
Ununenniumin syntetisoimista yritettiin ensimmäisen kerran Lawrence Berkeley National Laboratoryn hiukkaskiihdyttimellä 1985. Kokeessa pommitettiin einsteiniumin isotooppia 254Es:stä tehtyä kohdetta kalsium-48 ioneilla:
Kokeessa ei kuitenkaan havaittu ununenniumin atomeita. Tällaisia kokeita on hankala tehdä, koska einsteiniumia on hankalaa tuottaa tarvittavia määriä.
Sittemmin useat tutkimusryhmät ympäri maailmaa, jotka ovat onnistuneet tuottamaan muita superraskaita alkuaineita, ovat yrittäneet valmistaa ununenniumia onnistumatta siinä.
Luettelo tammilajeista
Tammet (Quercus) on kasvisuku, johon kuuluu yli 400 lajia sekä satoja vakiintuneita risteymiä ja alalajeja.
thumb|[[Keskilännentammi (Quercus ellipsoidalis)]]
Steelband
Steelband on orkesteri, jossa soitetaan tyhjistä öljytynnyreistä tehtyjä steel pan -rumpuja. Yksi soitin voi käsittää 1–6 pannua, ja jokaista soitinta soittaa vain yksi henkilö. Soittimen koko kertoo sen äänenkorkeudesta; mitä isompi pannu, sitä matalampia ääniä sillä soitetaan.
Pannut jaetaan karkeasti kolmeen eri ryhmään; sopraanot, komppiryhmä ja bassot. Sopraanopannu on kaikista pienin soitin, ja tällöin siitä lähtee myös koko orkesterin korkeimmat äänet. Sopraanoilla soitetaan kappaleen melodiaa. Yhdessä sopraanopannussa on noin 30 säveltä, ja yhdellä sopraanon soittajalla on vain yksi pannu.
Julianus
thumb|Julianus [[solidus|soliduksessa. Kolikon kääntöpuolen sotilas kuvaa Rooman sotilasmahtia.]] Julianus (, 331 – 26. kesäkuuta 363) oli Rooman keisari vuosina 361–363. Kristityt historioitsijat ovat antaneet hänelle nimen Julianus Apostata (Julianus Luopio). Hän oli Konstantinus Suuren velipuolen poika. Julianuksen ollessa lapsi hänen serkkunsa Constantius II surmautti suvun miespuoliset jäsenet veljiään sekä Julianusta ja hänen veljeään lukuun ottamatta. Tämä oli mahdollisesti osatekijä Julianuksen myöhempään kristinuskon epäilyyn. Hän johti sotilastoimia valtakunnan itäosissa. Julianuksen joukot huusivat 6. marraskuuta 355 hänet keisariksi Galliassa pidetyssä paraatikatselmuksessa. Sisällissodalta vältyttiin, kun Rooman keisari Constantius II kuoli vuonna 361, ja Julianuksesta tuli hänen seuraajansa.
Steelband
Sopraanoa suurempi soitin on "tuplat". Tuplia käytetään sopraanojen säestämiseen. Yhdellä tuplan soittajalla on yleensä kaksi pannua.
Julianus
Lapsuus
Julianus syntyi todennäköisesti touko- tai kesäkuussa vuonna 331 Konstantinopolissa. Konstantinus Suuri oli Julianuksen isän velipuoli. Julianuksella oli vanhempi velipuoli Gallus. Kun Konstantinus Suuri kuoli toukokuussa 337, Julianus oli vasta kuusivuotias. Constantius II:n teurastaessa suvun miespuolisia jäseniä Julianus selvisi todennäköisesti nuoren ikänsä vuoksi. Joukkomurhassa kuolivat Julianuksen isä Julianus Constantius, velipuoli Galluksen vanhempi veli, setä Flavius Dalmatius sekä sedän pojat Flavius Julius Dalmatius ja Hannibalianus. Julianus kasvoi isoäitinsä luona Bithyniassa. Julianuksen huoltajana toimi Nikomedeian piispa Eusebios. Vuonna 342 Julianus ja hänen elossa selvinnyt velipuolensa Gallus siirrettiin asumaan keisarin maatilalle Kappadokiaan. Siellä pojat olivat käytännössä vankeja ja olivat täysin eristettyjä ulkomaailmasta. Ollessaan Kappadokiassa Julianus luki filosofiaa ja retoriikkaa, koska lähes kaikki muu paitsi lukeminen oli kiellettyä.
Steelband
Suurin soitin on basso. Basso pitää steelbandin rytmissä. Bassojen määrä vaihtelee.
Julianus
Lapsuus
Vuonna 348 keisari Constantius II uskalsi tuoda pojat takaisin hoviin. Julianus oli tuolloin 17-vuotias. Koska Julianus oli lukenut paljon ja hänestä oli kasvanut varsin viisas nuorukainen, Constantius II päätti siirtää Julianuksen pois pääkaupungista Nikomedeiaan jatkamaan opintoja. Vuonna 351 Gallus sai caesarin eli apulaiskeisarin arvonimen. Samaan aikaan Julianus vielä jatkoi opintojaan ensin Pergamonissa ja sitten Ateenassa. Julianus tutustui muun muassa uusplatonilaiseen filosofiaan, joka oli niin sanotusti hellenistisen kulttuurin älyllinen vaihtoehto kristinuskolle tuohon aikaan. Erityisesti hän kiinnostui oppi-isänsä Maksimos Efesoslaisen teurgisesta opista, joka oli sekoitus uusplatonilaista filosofiaa ja magiaa. Samana vuonna 351 Julianus luopui kristinuskosta, mutta piti kääntymyksensä salassa Constantius II:lta tämän elinaikana.
Julianuksen velipuoli Gallus murhattiin vuonna 354. Oli vähällä, ettei Julianuskin menettänyt henkeään. Sen sijaan hänet kutsuttiin Roomaan vastaamaan syytteisiin, joihin kuului vehkeily Galluksen kanssa. Onnekseen Julianus ei joutunut oikeuden eteen, sillä Constantius II:n puoliso Eusebia vakuutti keisarin Julianuksen luotettavuudesta. Julianus sai pitää henkensä ja palata Ateenaan opintojensa pariin. Pian hänen täytyi kuitenkin palata takaisin Roomaan, tällä kertaa hieman mukavammissa merkeissä. Hänelle annettiin Galluksen aikaisemmin saama apulaiskeisarin, caesarin, arvonimi (keisarin arvonimi oli tuohon aikaan augustus).
Gallian caesar
Seuraavina vuosina Julianus sai Reinin rajan hallintaan ja rakennutti alueelle useita linnoituksia. Julianuksen alamaiset pitivät hänestä, koska hän oli alentanut veroja. Sotilaat pitivät hänestä, koska hän voitti kerta toisensa jälkeen alueelle tunkeutuvat germaanit. Ainoa, joka ei hänestä pitänyt, oli keisari Constantius II.
Valtataistelu
Vuonna 360 Julianuksen menestys ja keisarin epäluulot ja kateus olivat saavuttaneet pisteen, joka johti välirikkoon. Kaikki tiesivät, että pian tapahtuisi jotain. Keisari Constantius lähetti Julianukselle viestin, jossa käski tätä lähettämään osan joukoistaan itään taistelemaan persialaisia vastaan. Matkaan oli komennettu yhteensä neljä yksikköä, joilla oli edessä pitkä ja rankka marssi. Lisäksi sotilaat olivat tähän mennessä puolustaneet kotiseutujaan, mutta joutuisivat nyt taistelemaan vieraiden alueiden takia, eikä se heitä miellyttänyt. Vaikka Julianus kehotti sotilaita lähtemään, he päättivät kieltäytyä tehtävästä. Seuraavana yönä sotilaat päättivät huutaa komentajansa Julianuksen augustukseksi. Julianus ei aluksi suostunut tehtävään, mutta ajatus kyti hänen mielessään pitkin päivää ja iltaan mennessä hän oli hyväksynyt sen. Sisällissotaa hän ei silti halunnut aloittaa. Hän lähetti keisarille kirjeen, jossa hän pyysi uudenlaista vallanjakoa. Saatuaan kirjeen Kappadokian Caesareassa Constantius II raivostui. Hän lähetti Julianukselle vastauskirjeen, jossa Julianusta käskettiin pysymään caesarina ja erottamaan esikunnastaan joitakin "sodanlietsojia". Julianus kieltäytyi tottelemasta. Hän valmisteli hallituskautensa viisivuotisjuhlia ja teki vielä yhden onnistuneen sotaretken frankkeja vastaan.
Constantius II yritti voittaa Julianuksen samalla tavalla kuin oli voittanut Magnentiuksen: aiheuttamalla kahden rintaman sodan pyytämällä alemannien kuningas Valdomaria hyökkäämään Julianuksen kimppuun. Julianus sai kuitenkin tietää juonesta vangitsemaltaan frankkien kuninkaalta. Sen jälkeen Julianus joutui erottamaan muutamia tuoreita upseereitaan, jotka paljastuivat keisarin kätyreiksi. Tilanne oli saavuttanut sellaisen pisteen, ettei enää voitu neuvotella vaan edessä oli sota.
Sisällissodan uhka
Keisari julisti Julianuksen valtakunnan viholliseksi, joten tälle ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin taistella keisaria vastaan. Julianus, joka oli lukenut paljon teoksia sodankäynnistä ja tehnyt useita onnistuneita hyökkäyksiä germaaneja vastaan, oli nyt suurimman koitoksensa edessä. Hän jakoi joukkonsa kolmeen eri osastoon ja käski heidän heinäkuussa 361 edetä kohti itää ja keisaria. Gallian hän jätti erään luottomiehensä, Flavius Sallustiuksen, käsiin. Kun Julianus joukkoineen saapui Sirmiumiin, hänet otettiin riemuiten vastaan. Sen jälkeen hänen matkantekonsa hidastui. Hän kulki sellaisten alueiden läpi, joiden asukkaat hänen piti vakuuttaa paremmuudestaan. Sirmiumista Julianus siirtyi Naissukseen, jonne hän jäi hoitamaan "mainoskampanjaansa". Tähän kuului muun muassa lukuisten kirjeiden lähettely lähikaupungeille. Yksi näistä kirjeistä on säilynyt. Tuo kirje ateenalaisille on täynnä vihaa Constantiusta kohtaan, jota Julianus syytti perheensä murhasta. Kirjeiden lähettelyn lisäksi Julianus lähetti illyrialaisile ja kreikkalaisille kultarahoja, joilla hän toivoi ostavansa heidän tukensa. Julianuksen ollessa Naissuksessa keisari Constantius II lähti Persian-rintamalta kohti länttä selvittämään tätä vallanjako-ongelmaa. Hän kuitenkin kuoli yllättäen matkalla Mopsukrenain kaupungissa 3. marraskuuta 361. Ennen kuolemaansa Constantius ehti nimittää Julianuksen seuraajakseen. Tämä säästi valtakunnan sisällissodalta ja sai Julianuksen valtaannousun vaikuttamaan lailliselta eikä niinkään kaappaukselta.
Kuolema
Julianus kuoli kesäkuun kuudentena vuonna 363 sotaretkellä Persiaa vastaan. Hän sai kuolettavan haavan keihäästä, ja keisarillisen lääkäri Oribasiuksen suorittamasta leikkauksesta huolimatta keisari kuoli vuoteeseensa seuraavana yönä.