cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lisko (sarjakuvahahmo)
Historia
Tri Curtis Connors toimi armeijan kirurgina, kun hän haavoittui käteen ja se jouduttiin amputoimaan kuolion takia. Kykenemättä leikkaamaan enää Connors alkoi tutkia matelijoita saavuttaen pian alan huipun. Matelijoilla on yhä kyky kasvattaa uusia raajoja menetettyjen tilalle kun nisäkkäät ovat kehittyneet eroon siitä. Connors löysi tarkan kemiallisen yhdisteen, joka antaa tämän kyvyn ja kokeili sitä itseensä. Hän onnistui kasvattamaan kätensä takaisin mutta kemikaalin mutageeniset vaikutukset eivät loppuneet siihen: hän muuttui ihmismäisen matelijan muotoon.
Häntä riivasi primitiivinen mutta ovela matelijan mieli ja Lisko aikoi koota matelijoiden armeijan, joka syrjäyttäisi ihmiset maapallon hallitsevana lajina. Hämähäkkimies kuitenkin pysäytti Liskon suunnitelman käyttäen Connorsin kemikaaleja ja muistiinpanoja luodakseen vasta-aineen, joka kumosi alkuperäisen yhdisteen vaikutukset. Seerumin mutageenit kuitenkin vaikuttivat pysyvästi Connorsin perimään. Vaikka hän on selvinnyt pitkiä aikoja ilman muuttumista matelijamuotoonsa, tiedemies ei ole koskaan päässyt kokonaan eroon Liskon kirouksesta. Itse asiassa matelijapersoona näyttäisi olevan jatkuvasti hereillä Connorsin alitajunnassa haluten koko ajan suurempaa valtaa ihmisten suhteen.
Suomen Hämähäkkimies lehdessä nro 4/98 nähtiin myös Curt Connorsin apulaisen kehittämä epäonnistuneen kokeen luomus, ihmisseerumilla ruiskutettu lisko, jolla oli ihmisen kävelytyyli, mutta ei yhtään inhimillistä ajattelua. Alkuperäinen Lisko tappoi tämän toisen sen yrittäessä tappaa Connorsin pojan.
Animaatiosarja
thumb|left|Lisko Hämähäkkimies-animaatiosarjan ensimmäisessä osassa. Lisko esiintyi Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa, ensimmäisessä jaksossa "Liskojen yö".
24 "Aikakivi",
25 "Ajan kosto",
46 "Partners", (takauma)
51 "Liskokuningas",
61–63 jaksoissa olevissa Salaisissa Sodissa ja
64 "Minä todella, todella vihaan klooneja" (takauma).
Dr. Curt Connorsin jaksot sarjassa, jossa hän ei muutu Liskoksi:
Kodjalan kirkko
Kodjalan kirkko oli Laitilan Kodjalan kylässä sijainnut keskiaikainen kirkko. Se rakennettiin mahdollisesti 1200-alkupuoliskolla ja poistui käytöstä viimeistään 1500-luvun puolivälin jälkeen. Keskiaikaisissa lähteissä Kaikkien Pyhien kirkoksi tai Pyhäinmiesten kirkoksi kutsuttu kirkko saattaa olla vieläkin vanhempi ja jopa manner-Suomen vanhin kirkko. Kodjalan kirkon jäännökset sijaitsevat yksityisalueella Lukkalan talon pihapiirissä. Näkyviä jäännöksiä ei ole, mutta vuosina 2021-2022 tehdyt tutkimukset ovat paljastaneet maan alla olevia kivirakenteita, jotka todennäköisesti ovat kirkon perustuksia. Paikalla on tarkoitus suorittaa arkeologisia kaivauksia kesällä 2023.
Lisko (sarjakuvahahmo)
Animaatiosarja
8 "Avaruuden asukas 2/3",
14 "Kavala Kuusikko 1/2",
15 "Kavala Kuusikko 2/2",
Kodjalan kirkko
Tutkimukset
Kodjalassa vuonna 1898 käyneen Väinö Voionmaan mukaan Lukkalan talon vieressä oli nähtävissä muinaista kirkonsijaa muistuttava paikka. Pihapiiriä ympäröivässä kiviaidassa oli kaksi kulkuaukkoa, joista toisen pieleen oli kaiverrettu risti. Lisäksi Voionmaa kertoo kivikellarista, jota perimätieto kutsui "Kirkon kellariksi". Valtionarkeologi Juhani Rinne puolestaan mainitsee kirkon jäännöksiä olleen näkyvissä 193o-luvun vaihteessa. 1800-luvun lopussa paikalta oli löydetty ihmisluita ja 1950-luvulla kokonainen luuranko.
Lisko (sarjakuvahahmo)
Animaatiosarja
17 "Hämähäkkimutantti", (takauma)
Kodjalan kirkko
Tutkimukset
Vuonna 2021 kirkon tutkimusta rahoittamaan perustettiin Kodjalan kirkkotutkimuksen tuki ry. Vuosina 2021-2022 Turun yliopiston geologi Jussi Kinnunen tutki Lukkalanmäkeä maatutkauksella havaiten pintamaan alla suorakulmaisia kivirakenteita, jotka ovat todennäköisesti kirkon perustukset. Lisäksi pihamaalta havaittiin toistakymmentä pienempää kohdetta, jotka ovat mahdollisia hautauksia. Arkeologiset kaivaukset on tarkoitus aloittaa kesällä 2023.
Lisko (sarjakuvahahmo)
Animaatiosarja
21 "Metsästäjien kaksintaistelu", (takauma)
22 "Blade Vampyyrinmetsästäjä",
26 "Korppikotkan liito",
29 "Tee toivomus",
37 "Venomin paluu",
38 "Carnage",
39 "Pilkku",
45 "Kravenin paluu",
46 "Partners",
47 "Herääminen",
60 "Vesimiehen paluu 2/2" ja
64 "Minä todella, todella vihaan klooneja" (toisen maailman Dr. Connors)
Joseph Campanella oli Liskon ja Dr. Connorsin äänenä.
Sam Raimin elokuvat
Curt Connors esiintyy Sam Raimin Hämähäkkimies-trilogiassa, näyttelijänään Dylan Baker. Hänet ainoastaan mainittiin Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvassa (2002), mutta esiintyy sen jatko-osissa Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 (2004) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007). Spider-Man 2:ssa Connors on fysiikan professori Columbian yliopistossa ja huolestunut Peterin suoriutumisessa opinnoissa. Hän oli myös Otto Octaviuksen entinen opiskelutoveri yliopistossa. Spider-Man 3:ssa Peter antaa hänelle analysoitavaksi palasen avaruudesta tullutta symbioottia.
Marc Webbin elokuvat
Vuoden 2012 elokuvassa The Amazing Spider-Man Curt Connorsia näyttelee Rhys Ifans. Hän on Oscorpille työskenetelevä biologi ja Richard Parkerin entinen työtoveri. Tutustuessaan Richardin poikaan, Peteriin, he tutkivat Richardin muistiinpanoja ja viimeistelevät liskojen DNA:n avulla luodun kaavan, joka parantaisi ihmisten terveyttä. Oscorpin alkaessa vaatia ihmiskokeisiin siirtymistä ennenaikaisesti, Connors käyttää kaavaa itseensä, kasvattaen uudelleen oikean käsivartensa, mutta mutatoituen samalla Liskoksi. Hämähäkkimies ja Lisko päätyvät taistelemaan toisiaan vastaan Midtownin lukion tiloissa. Viemäreissä Connors palautuu ihmiseksi, mutta hänelle kehittyy pakkomielle jatkaa kokeita ja muuttaa kaikki New Yorkin ihmiset liskoiksi. Hämähäkkimies ja George Stacy pysäyttävät hänen aikeensa levittämällä kaupunkiin vasta-ainetta, palauttaen samalla Connorsin järkiinsä. Connors viedään lopuksi Beloitin psykiatriseen sairaalaan, missä hän saa vieraakseen Gustav Fiersin.
Marvel Cinematic Universe
Rhys Ifans palasi näyttelemään The Amazing Spider-Man -elokuvien versiota Curt Connorsista / Liskosta Marvel Cinematic Universen elokuvassa Spider-Man: No Way Home (2021), jossa Stephen Strangen yritys pyyhkiä Kof-Kolin riimuilla langetettavalla muistiloitsulla pois Mysterion ihmiskunnalle paljastama tieto siitä, että Peter Parker on Hämähäkkimies, rikkookin multiversumin rajat ja tuo Connorsin Marvel Cinematic Universeen ihmiseksi palautumista edeltäneestä hetkestä. Kun Peter sai sillalla kiinni Otto Octaviuksen, Strange oli jo sillä aikaa löytänyt Connorsin ja vanginnut hänet Sanctum Sanctorumiin. Peter yrittää keksiä Tony Starkin entisillä laitteilla keinon, jolla muuttaa Connors ihmiseksi ja pakottaa Connorsin piileskelemään sillä aikaa F.E.A.S.T.:n rekka-autossa. Mutta Vihreä Menninkäinen sabotoi yrityksiä parantaa Elektron ja Hiekkamiehen sekä päästää myös Liskon pakoon. Peter sekä kaksi muuta Peterin varianttia (joista toinen on Connorsin omasta universumista) suunnittelevat uuden vastamyrkyn Connorsille, taistelevat roistoja vastaan ja palauttavat samalla Connorsin ihmiseksi, ennen kuin Strange lopulta korjaa loitsun ja palauttaa roistot omiin universumeihinsa.
Nanne Bergstrand
Nanne Bergstrand (s. 28. huhtikuuta 1956) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on toiminut urallaan useaan otteeseen Kalmar FF:n päävalmentajana.
Ura
Bergstrand aloitti uransa Markaryds IF:n joukkueessa 1970-luvun loppupuolella. Hän pelasi 1977–1982 Halmstads BK:ssa ja Kalmar FF:ssä kunnes palasi takaisin Markarydiin, jossa lopetti uransa vuonna 1988.
Kristian Gullichsen
Kristian Valter Alexander Gullichsen (29. syyskuuta 1932 Helsinki – 17. maaliskuuta 2021 Helsinki ) oli suomalainen arkkitehti, yksi 1900-luvun lopun keskeisistä suomalaisista modernisteista. Hän suunnitteli sekä asuinrakennuksia että kirkkoja ja muita julkisia rakennuksia.
Ura
Gullichsen harjoitteli opiskeluaikanaan Alvar Aallon, Toivo Korhosen sekä Kaija ja Heikki Sirénin arkkitehtitoimistoissa. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960 ja hoiti omaa toimistoaan 1961–1973. Vuosina 1973–1994 hänellä oli yhteinen toimisto Timo Vormalan ja Erkki Kairamon kanssa. Vuodesta 1994 hän on ollut Gullichsen–Vormala-arkkitehtitoimiston osakas.
Vuosina 1965–1967 hän oli Suomen rakennustaiteen museon näyttelyjohtaja ja 1988–1993 taiteilijaprofessori.
Nanne Bergstrand
Ura
Kalmar FF:n päävalmentajaksi Bergstrand tuli ensimmäisen kerran 1998. Joukkue pelasi tuolloin alemmilla sarjatasoilla, ja vuonna 2000 Bergstrand palasi pääsarjatason valmentajaksi Helsingborgiin. Bergstrand luotsasi HIF:n toiseksi kaudelle 2000, mutta seuraavalla kaudella Mestarien liigassakin pelannut HIF jäi Allsvenskanissa viidenneksi ja Bergstrand jätti tehtävänsä.
Kristian Gullichsen
Ura
Gullichsen suunnitteli paljon asuintaloja varsinkin 1960-luvulla. Hän suunnitteli myös kirkkoja ja muita julkisia rakennuksia. Monet merkittävimmistä suunnitelmista syntyivät arkkitehtuurikilpailujen tuloksena. Kauniaisten kirkko (1983) ja Pieksämäen Kulttuurikeskus Poleeni (1989) ilmentävät Gullichsenin persoonallista tyyliä. Vuonna 1989 valmistunut Stockmannin tavaratalon laajennus herätti paljon keskustelua aikanaan. 2000-luvun toteutuksia ovat muun muassa Suomen suurlähetystö Tukholmassa (2002) ja Lleidan yliopiston kirjasto (2004) Espanjassa.
Nanne Bergstrand
Ura
2003 Nanne Bergstrand palasi takaisin valmennustehtäviin Kalmariin. Bergstrandin johdolla KFF on vakiinnuttanut asemansa liigan kärkipäässä. Kaudella 2007 se taisteli mestaruudesta loppuun saakka, mutta joutui tunnustamaan IFK Göteborgin paremmakseen. Ruotsin Cupissa KFF oli kaatanut IFK Göteborgin ja seura nappasi ensimmäisen pokaalinsa 20 vuoteen.
Feetu Knihti
Feetu Knihti (s. 16. maaliskuuta 2003 Kiukainen) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Nanne Bergstrand
Ura
Kaudella 2008 Kalmarin hyvät esitykset saivat jatkoa. Seura eteni toista kertaa peräkkäin Ruotsin Cupin loppuotteluun. Vastassa oli jälleen IFK Göteborg. Tiukan taistelun jälkeen cupvoitto lipsahti IFK:lle rangaistuspotkukilpailun jälkeen 5–4. Allsvenskanissa koko kauden kärkisijoilla viihtynyt Kalmar kuitenkin kuittasi cup-finaalin tappion pettymyksen ja juhli seurahistoriansa ensimmäistä liigamestaruutta. Kaudella 2011 Bergstrand luotsasi Kalmarin cupin finaaliin kolmannen kerran. Loppuottelussa tuplamestaruuden vienyt Helsingborgs IF oli kuitenkin vahvempi maalein 3–1.
Kristian Gullichsen
Ura
Gullichsenille myönnettiin professorin arvo vuonna 1986. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1996 ja Prinssi Eugen -mitalin vuonna 2004. Vuonna 1978 hän sai arkkitehtuurin valtinpalkinnon yhdessä Timo Vormalan ja Erkki Kairamon kanssa. Vuoden betorirakenteesta hänet on palkittu 1990, 1996 ja 2004. Vuonna 2010 hänestä tuli Aalto-yliopisto kunniatohtori.
Nanne Bergstrand
Ura
Heinäkuussa 2013 Bergstrand ilmoitti jättävänsä Kalmar FF:n kauden jälkeen. Hänen viimeinen kautensa seuran päävalmentajana päättyi Allsvenskanin neljänteen sijaan. Sijoitus oli seuran paras sitten mestaruuden jälkeisen nelossijan kaudella 2009. Marraskuussa 2013 Bergstrandin kerrottiin siirtyvän Superettanissa pelaavan Hammarbyn päävalmentajaksi tavoitteenaan nostaa seura mahdollisimman pian Allsvenskaniin. Bergstrand onnistui tavoitteessaan heti debyyttikaudellaan 2014, kun Hammarby voitti Superettanin mestaruuden ja palasi viiden kauden jälkeen takaisin pääsarjatasolle. Kaudella 2015 Hammarby säilytti Bergstrandin johdolla sarjapaikkansa ollen 11:s. Kauteen 2016 seura lähti kovemmilla odotuksilla, mutta kausi sujui samaan tahtiin edellisen kanssa. Lopulta Bergstrandin suojattien sarjasijoitus oli sama, 11:s. Kauden jälkeen Bajen päätti yhteistyön Bergstrandin kanssa.
Kristian Gullichsen
Perhe
Gullichsen on Ahlström-yhtiön johtajan Harry Gullichsenin ja taidemesenaatti Maire Gullichsenin poika. Professorit Lilli Alanen ja Johan Gullichsen ovat hänen sisaruksensa. Gullichsen on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on viisi lasta. Taiteilija Alvar Gullichsen on Kristian Gullichsenin poika.
Nanne Bergstrand
Ura
Kesäkuussa 2017 Bergstrand palasi Kalmar FF:n päävalmentajaksi. Bergstrandin johdolla Kalmar nousi putoamisviivan alapuolelta sijalle 12 ja säilytti pääsarjapaikkansa kahden pisteen turvin. Kaudella 2018 Kalmar taisteli jälleen alemman keskikastin sijoituksista. Bergstrand jäi kesällä 2018 sairaslomalle päävalmentajan tehtävästään masennuksen vuoksi. Kauden jälkeen hän ilmoitti jättävänsä seuran ja vetäytyvänsä ainakin toistaiseksi valmennustehtävistä.
Feetu Knihti
Seuraura
Knihti aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana Panelian Raikkaassa. Hän siirtyi juniorina sittemmin Porin Ässiin. Knihti toimi kaudella 2018–2019 seuran C-nuorten varakapteenina. Kaudella 2021–2022 hän nousi Ässien U20-joukkueen kapteeniksi. Syyskuussa 2021 Knihti teki seuran kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan neljännellä kierroksella 17. syyskuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Knihti merkittiin Ässien kolmossentteriksi laidoilleen toinen debytantti, Valtteri Karnaranta sekä vasta toista liigaotteluaan pelannut Jami Virtanen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.23 minuuttia ja Knihti keräsi teholukeman –1. Liigauransa avausmaalin hän teki 12. helmikuuta 2022 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Liigauransa toisen maalin Knihti teki 23. helmikuuta 2022 Pelicansia vastaan. Hän ratkaisi Ässille 3–2-voiton, kun jatkoaikaa oli pelattu vain neljä sekuntia. Knihdin osumasta tuli SM-liigan kaikkien aikojen nopein jatkoaikamaali. Edellinen ennätys oli seitsemän sekuntia, mikä oli aiemmin Tomáš Záborskýn (27. syyskuuta 2014) ja Patrick Davisin (6. helmikuuta 2016) hallussa. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 27 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6.
Nanne Bergstrand
Ura
Joulukuussa 2019 vahvistettiin, että Bergstrand palaa kaudeksi 2020 Kalmar FF:n päävalmentajaksi. Bergstrandin paluu ei ollut erityisen menestyksekäs ja joukkue joutui kauden päätteeksi karsimaan sarjapaikastaan. Voitettuaan Jönköpings Södran sarjakarsinnoissa, ilmoitti Bergstrand jättävänsä seuran.
Feetu Knihti
Maajoukkueura
Knihti on pelannut viisi nuorten maaottelua.
Muuta
Knihti on maininnut C-junioreissa pelatessaan suosikkipelaajikseen Patrick Kanen ja Mathew Barzalin. Hän on myöhemmin Liigassa pelatessaan maininnut esikuvakseen myös Elias Petterssonin.
Bourj Hammoud
Bourj Hammoud on kaupunki Libanonin pääkaupunki Beirutin itäpuolella Beirutin metropolialueella. Kaupunki on pääosin Libanonin armenialaisten asuttama ja yksi Lähi-idän tiheimmin asutetuista kaupungeista. Sen väkiluku on arviolta hieman alle 150 000 ja pinta-ala noin 2 km².
Maantiede
thumb|vasen|Liikealuetta. Bourj Hammoud sijaitsee Libanonin pääkaupunki Beirutin metropolialueella Beirutjoen itärannalla noin 2 kilometriä Beirutin kaupungin keskustasta itään. Bourj Hammoudin kunnan pinta-ala on noin 2 km². Kunnan alue jakautuu teollisuusalueeseen pohjoisessa, sekä asuin- ja liikealueeseen etelässä.
Historia
thumb|vasen|Näkymä vuodelta 1939. Armenialaisten kansanmurhan alettua Osmanien valtakunnassa suuri määrä armenialaisia pakeni nykyiseen Libanoniin. Monet asettuivat Beirutjoen itärannalle, jonne 1930-luvulle tultaessa oli kehittynyt Bourj Hammoudin kaupunki. Oma kuntansa siitä tuli vuonna 1952. Nykyisen kokoinen asuinalue kasvoi 1970-luvulle saakka.
Väestö
thumb|Hiljattain rakennettu paikallinen kirkko. Bourj Hammoudin asukasluku on arviolta hieman alle 150 000 henkilöä. Kaupunki on yksi Lähi-idän tiheimmin asutetuista kaupungeista.
Asukkaiden valtaosa on edelleen Libanonin armenialaisia. Heidän lisäkseen kaupungissa asuu esimerkiksi Syyrian sisällissodan pakolaisia, sekä siirtotyöläisiä Etelä-Aasiasta.
Harlem
thumb|Punaisella värillä Harlemin sijainti pohjoisella Manhattanilla thumb|Katunäkymä 135. kadulta Harlemissa Harlem on kaupunginosa New Yorkissa Manhattanin pohjoisosassa. Vuonna 1658 hollantilaisena siirtokuntana perustettu Harlem muuttui 1900-luvulla pääosin afroamerikkalaisten asuttamaksi, ja se oli 1920-luvun Harlemin renessanssi -kulttuuriliikkeen keskus. Harlem oli rappiotilassa 1930-luvulta 1990-luvulle. Alueella on 1900-luvun loppupuolelta alkaen asunut paljon latinoja, ja 2000-luvulla sinne alkoi muuttaa jälleen myös valkoisia.
Rajat
Harlemilla ei ole kiinteitä rajoja. Sen rajoiksi voidaan katsoa pohjoisessa 155. katu, idässä East River ja Harlem River, etelässä 96. katu Central Park -puiston itäpuolella ja 110. katu sekä Cathedral Parkway puiston pohjois- ja länsipuolella, ja lännessä Amsterdam Avenue.
Mustan Harlemin pääkatu on 125. katu, ”the Main Stem”.
Asukkaat
Harlemin asukkaista 2000-luvun alussa on mustia noin 40 prosenttia. Harlemin itäosan ”Spanish Harlemissa” asui aikoinaan paljon puertoricolaisia, mutta 2010-luvulla latinoväestönosa asuttaa lähinnä keski-Harlemia. Harlemiin on muuttanut 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulta alkaen paljon valkoisia ei-latinoja. Vuonna 2014 Harlemin mustan väestön osuus oli laskenut alimmilleen lähes sataan vuoteen.
Historia
Harlem sai alkunsa kun Uusien-Alankomaiden kuvernööri Peter Stuyvesant perusti hollantilaisen Nieuw Haarlemin siirtokunnan pohjois-Manhattanille 1658. Siirtokunta sai nimensä hollantilaisen Haarlemin kaupungin mukaan. Harlemissa käytiin taistelu Yhdysvaltain itsenäisyyssodassa 1776. 1700-luvulla Harlemissa oli lähinnä peltoja ja laitumia. 1800-luvulla Harlemiin rakennettiin paljon muodikkaita kesäasuntoja. Asuintaloja alueelle alkoi nousta 1880-luvun rakennusbuumin aikana.
Harlemissa syntyi Harlemin renessanssina tunnettu afroamerikkalainen kulttuuriliike ensimmäisen maailmansodan lopulla. Harlemin muusikot olivat jazz-ajan johtajia. Harlemin renessanssin kirjalliseen liikkeeseen kuuluivat esimerkiksi uutta realismia edustaneet runoilijat Countee Cullen, James Weldon Johnson, Alain Locke ja Claude McKay.
Harlemista oli kuitenkin tulossa New Yorkin suurin slummi. 1930-luvun lama tuhosi taloudelliset mahdollisuudet, korkeat vuokrat pakottivat jakamaan asuntoja ja kerrostaloelämän lieveilmiöt tuhosivat köyhän yhteisön. Harlem kärsi pitkään rappiosta, josta se ei noussut ennen 1990-lukua. Sosiaalista asumista, kouluja ja terveydenhoitoa ryhdyttiin kehittämään 1980-lukuun mennessä.
Elinajanodote
Afroamerikkalaisten miesten elinajanodote Harlemissa on matalampi kuin miesten elinajanodote Bangladeshissa tai Sudanissa
Chittagongin kieli
Chittagong on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Chittagongin alueella Kaakkois-Bangladeshissa. Kieli on läheistä sukua bengalille ja sitä pidetään yleisesti bengalin murteena, mutta standardibengalin puhuja ei automaattisesti ymmärrä chittagongia eikä päinvastoin.
Chittagongin murteet muodostavat murrejatkumon pohjois–etelä-suunnassa. Muslimien käyttämä chittagong eroaa lisäksi kristittyjen ja hindujen käyttämästä kielestä siinä määrin, että uskontokohtaiset erot ovat jopa maantieteellistä murrevariaatiota selkeämpiä.
SIL Internationalin mukaan chittagongia puhui vuonna 2006 äidinkielenään 13 miljoonaa ihmistä.
Paul Yemboaro Ouédraogo
Paul Yemboaro Ouédraogo (s. 3. toukokuuta 1948) on burkinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bobo-Dioulasson hiippakuntaan 20. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin Fada N'Gourman hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Anselme Titianma Sanon.
13. marraskuuta 2010 Ouédraogo sai nimityksen Bobo-Dioulasson arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Ricimer
thumb|260px|Ricimerin [[monogrammi on tämän Libius Severuksen (kuva vasemmalla) lyöttämän kolikon kääntöpuolella]] Ricimer (noin 405 – 18. elokuuta 472) oli Länsi-Rooman todellinen hallitsija 400-luvulla.
Ricimer oli areiolainen ja hänen äitinsä oli visigoottien kuninkaan tytär. Hän vietti nuoruutensa Valentinianus III:n hovissa ja kunnostautui palvellessaan Aëtiusta. Valentinianuksen kuoltua Petronius Maximus kaappasi vallan, mutta hän kuoli vandaalien hyökätessä Roomaan vuonna 455. Tämän jälkeen Avitus julistautui keisariksi ja nimitti Ricimerin Länsi-Rooman korkeimpaan sotilasvirkaan magister militumiksi. Vuonna 456 Ricimer kukisti vandaalit niin merellä kun maalla. Samana vuonna Ricimer kapinoi Majorianuksen kanssa Avitusta vastaan ja Ricimerin avulla Majorianuksesta tuli Länsi-Rooman keisari. Majorianus osoittautuikin kuitenkin odotettua paremmaksi keisariksi. Mutta kun Majorianus kärsi tappion vandaaleja vastaan Espanjassa vuonna 461 sai Ricimer armeijan kapinoimaan häntä vastaan. Ricimer pakotti Majorianuksen eroamaan ja antoi myös lopulta murhata hänet. Ricimer julisti nyt Libius Severuksen keisariksi. Severus oli täysin Ricimerin vallassa, mutta hän kuoli vuonna 465.
Länsi-Roomassa ei ollut tämän jälkeen keisaria 18 kuukauteen. Lopulta Itä-Rooman keisari Leo I lähetti Anthemiuksen Länteen keisariksi. Saadakseen sovinnon aikaiseksi Ricimer nai Anthemiuksen tyttären.
Yhteistyö jatkui muutaman vuoden ajan. Mutta lopulta Ricimer kapinoi Anthemiusta vastaan ja perusti oman tukikohtansa Milanoon. Vuonna 472 hän hyökkäsi ja valtasi Rooman. Hän antoi teloittaa Anthemiuksen ja julisti Olybriuksen keisariksi. Ricimer kuoli kuitenkin vain pari kuukautta tämän jälkeen. Hänen veljenpoikansa Gundobad peri hänen asemansa.
Olavi Martikainen
Veikko Olavi Martikainen (25. heinäkuuta 1941 Lapinlahti – 18. lokakuuta 2022 Lapinlahti ) oli suomalainen, keskustaa edustanut poliitikko.
Martikaisella on liikenneopettajan koulutus vuodelta 1964. Hän työskenteli vuodesta 1964 vuoteen 1966 autokoulunopettajana Iisalmessa ja vuodesta 1966 vuoteen 1974 hän toimi Lapinlahden Liikennekoulun toimitusjohtajana. Vuodesta 1971 hän toimi maanviljelijänä Lapinlahdella.
Martikainen valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1972 Kuopion läänin vaalipiiristä ja hänet valittiin jatkamaan kolmissa seuraavissa vaaleissa. Hän toimi kansanedustajana viidentoista vuoden ajan, vuoteen 1987. Ministerinä Martikainen oli Kalevi Sorsan II hallituksessa toukokuusta 1977 toukokuuhun 1979, yhteensä 742 päivää. Hän oli ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä.
Jätettyään eduskunnan Martikainen toimi vuodesta 1987 vuoteen 1993 iisalmelaisen kirjapainoyhtiön IS-Yhtymä Oy:n hallituksen puheenjohtajana ja vuodesta 1992 vuoteen 1993 yhtiön toimitusjohtajana. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Kuopion läänin maaherraksi tehtävässä 15 vuotta toimineen Kauko Hjerppen jäätyä eläkkeelle. Hän oli maaherrana vuoteen 1997, Kuopion läänin lakkauttamiseen saakka. .
Martikainen oli naimisissa vuodesta 1966 ja hänellä on kolme lasta, kaksi poikaa ja yksi tytär. Hänen nuorempi poikansa Ossi Martikainen on myös keskustapoliitikko, joka on toiminut muun muassa puolueen Ylä-Savon piirin ja Lapinlahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Iso Innonjärvi
Iso Innonjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Pyörkkilänperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,9 metriä mpy.
Whina Cooper
Whina Cooper (9. joulukuuta 1895 – 26. maaliskuuta 1994 ) oli uusiseelantilainen kansalaisaktivisti, joka puolusti maorien oikeuksia Uudessa-Seelannissa.
Varhainen elämä
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Cooper oli katolilainen.
Aktivistina
Cooper osallistui ensimmäiseen mielenosoitukseensa ollessaan 18-vuotias, kun valkoihoinen oli aikeissa kuivata maorien käyttämä suo.
Vuonna 1916 muutti takaisin lapsuudenkotiinsa ja alkoi työskennellä paikallisen osuuskunnan operoimassa kaupassa. Samaan aikaan hän myös iski silmänsä Richard Gilbertiin. Pari meni salaa naimisiin vuonna 1917, minkä johdosta Cooperin sisarukset katkaisivat suhteensa tähän joksikin aikaa.
Cooper hyödynsi kaupan alalta tulevaa kokemustaan yhteisönsä hyväksi perustaen mm. postitoimiston, terveysaseman ja monitoimitalon, jossa erityisesti naiset pääsivät ääneen. 1930-luvulle tultaessa Cooper tunnustettiin Hokiangan pohjoisosissa asuvien maorien johtajaksi. Näihin aikoihin hän myös tapasi William Cooperin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1941. Whinan ensimmäinen mies, Richard, kuoli vuonna 1935, ja Whina oli jo tuolloin raskaana Williamille. William puolestaan kuoli vuonna 1949, minkä jälkeen Whina muutti Aucklandiin.
Vuonna 1951 Cooper oli perustamassa Maori Women's Welfare League -nimistä yhdistystä, joka pyrkii edistämään terveyttä ja kodinhoitoa maorinaisten keskuudessa. Cooper toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtaja. 1950-luvun puoliväliin mennessä yhdistyksellä oli jo yli 300 paikallisosastoa ja 4000 jäsentä. Tämän johdosta hänelle myönnettiin brittiläisen imperiumin ritarikunnan ensimmäinen luokka. Hänet ylennettiin myöhemmin ylempään luokkaan.
1960-luvun lopulla Cooper lähti mukaan politiikkaan sitoutumattomana ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Vuonna 1968 hän myös järjesti tapahtuman, jossa juhlittiin Waitangin sopumusta, sekä pyrittiin valistamaan Uuden-Seelannin valkoihoisia sen sisällöstä.
Vuoden 1975 marssi
Cooperin suurin ja näkyvin saavutus oli hänen vuonna 1975 järjestämänsä marssi, jossa 79-vuotiaan Cooperin johtama väkijoukko marssi Pohjoissaaren pohjoiskärjestä Wellingtoniin, Uuden-Seelannin parlamenttiin. Tarkoituksena oli osoittaa mieltä maan harjoittamaa politiikkaa vastaan, jossa maorien maat oltiin viety. Marssi alkoi 14. syyskuuta 50 henkilön voimin. Tuhannen kilometrin marssin varrella mukaan liittyi lisää mielenosoittajia, ja pääkaupunkiin päästyään parlamentin edustalla mieltään osoitti 5000 henkilöä. Tapahtumassa parlamentille luovutettiin myös noin 60 000 henkilön allekirjoittama adressi, jossa osoitettiin tuki marssin ajamien asioiden puolesta.
Marssi oli siinä mielessä merkittävä, että sen seurauksena perustettiin Waitangin tuomioistuin, jonka tehtävä oli selvittää Waitangin sopimuksen mahdollisia rikkomuksia.
Viimeiset vuodet
Cooper palasi kotiseuduilleen vuonna 1983 ja kuoli Pangurussa 26. marraskuuta 1994 ollessaan 98-vuotias. Hänen hautajaisissaan oli paikalla useita tuhansia ihmisiä, minkä lisäksi tilaisuutta seurasi suoran televisiolähetyksen välityksellä yli miljoona katsojaa.
Kunnianosoituksia
Cooper sai patsaan Hokiangaan vuonna 2020, ja sen paljasti pääministeri Jacinda Ardern. Patsas osoittaa kohti Wellingtonia muistuttaakseen pääkaupungin poliitikkoja Cooperin tekemästä työstä.
Pennsylvania Station
Pennsylvania Station tai Penn Station voi viitata useisiin Pennsylvania Railroadin rakentamiin asemiin Yhdysvalloissa:
Tiedepuisto
Tiedepuisto on alue, joka on suunniteltu korkean teknologian ja tieteen sekä tietointensiivisten yritysten keskittymäksi, eli yrityspuistoksi. Usein tiedepuistoa voidaan kutsua myös teknologiakeskukseksi tai teknologiakyläksi.
Tiedepuistot syntyvät tai ne perustetaan yliopistojen, korkeakoulujen ja muutamien isojen yritysten toimipisteiden lähelle. Tiedepuiston hallintaan perustetaan yleensä kiinteistöliiketoimintaan erikoistunut yhtiö, joka on joko osittain julkisomisteinen tai täysin yksityinen. Tämä yhtiö yleensä sekä omistaa, vuokraa että rakennuttaa toimitiloja ja niihin liittyviä käyttäjäpalveluja yrityksille. Pääsääntöisesti tiloja pyritään saamaan vuokratuksi erityisesti pienemmille startup-kasvuyrityksille ja kansainvälisten yritysten paikallisille (tytäryhtiö)toiminnoille.
Tiedepuistot sisältävät Suomessa usein myös kehitysyhtiöitä (esimerkiksi alueellisia teknologian kehittämisyrityksiä tai seudullisia osaamiskeskuksia) ja erilaisia yrityshautomoita ja (uus)yrittäjyyskeskuksia. Monissa tapauksissa (esimerkiksi Hyvinkään Techvilla) kaikista kolmesta osa-alueesta – toimitilat, hautomotoiminta, kehityshankkeet – vastaa sama yritys. Esimerkiksi Oulussa tiedepuistossa toimivat toimitiloja tarjoava Technopolis Oyj, sen pääosin omistama yrityshautomo Technopolis Ventures Oulutech Oy sekä alueellinen kehitysyhtiö Oulu Innovation.
Piilaakson aluetta Kaliforniassa voidaan kutsua maailman kuuluisimmaksi teknologiakeskittymäksi. Muita esimerkkejä merkittävistä ulkomaalaisista tiedepuistoista ovat Cambridgen tiedepuisto Englannissa ja Hsinchu-tiedepuisto Taiwanissa.
Suomen merkittävin tiedepuistojen omistaja on Technopolis Oyj, joka toimii Oulussa, Espoossa, Vantaalla ja Lappeenrannassa. Monet Suomessa toimivista tiedepuistoista ovat vahvasti alueellisia ja saavat ainakin osittain julkisrahoitusta.
Historia
Teknologiakeskuksia on perustettu toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen useisiin maihin. Ne sijaitsevat yliopistojen tai korkeakoulujen kampusalueiden – esimerkiksi Innopoli Otaniemessä – tai teollisuuskeskusten – esimerkiksi Toulousessa Airbusin tehtaiden kupeessa – lähellä.
Keskuksia kutsuttiin Suomessa 1960-luvulla teknologiakyliksi, joita alettiin toteuttaa ulkomaisen esimerkin innostamana. 1990-luvulla niitä synnytettiin Suomessa enenevästi erityisesti alueellisen teknologisen tason nostamista varten. Monissa maissa ”business park” -alueilla toimii yrityksiä, jotka ovat samassa vaiheessa kuin teknologiakeskusten palvelemat yritykset.
Tieteellisesti korkeatasoisimpia vastaavia keskittymiä kutsutaan tiedepuistoiksi, jotka sijaitsevat joko yliopiston kampuksella tai sen läheisyydessä tai suuren tutkimuslaitoksen lähellä välillä on kuitenkin häilyvä.
Toiminnan tavoite
Teknologiakeskuksen tehtävänä on edistää teknologiaintensiivistä liiketoimintaa ja parantaa tieto- ja innovaatiopohjaisten kasvuyritysten liiketoimintamahdollisuuksia. Teknologiakeskus pyrkii edistämään näiden alkavien teknologiayritysten syntyä, kasvua ja kansainvälistymistä. Monissa keskuksissa on pyritty yhdistämään koulutus, tutkimus, valtion laitokset ja yritykset ei vain kokoamalla ne yhteen sijainnillisesti vaan myös luomalla puitteet niiden väliselle yhteistyölle. Verkostoissa toimiminen onkin olennainen osa teknologiakeskusympäristöä. Piilaakson alue on kuuluisimpia teknolgiakeskusalueita, joka syntyi Palo Alton elektroniikkayhtiöiden (mm. Xerox ja Hewlett-Packard) läheisyyteen.
TEKEL
Teknologiakeskusten toimintaa koordinoi Suomessa Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL. Vuonna 1988 perustetun TEKELin tehtävänä on toimia suomalaisen teknologiakeskustoiminnan edunvalvojana, kehittäjänä ja asiantuntijana. TEKEL pyrkii kehittämään vetovoimaisia innovaatioympäristöjä yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa, joihin kuuluvat erityisesti ministeriöt sekä keskeiset tutkimuksen, yrityskehityksen, kansainvälistymisen, elinkeinoelämän ja rahoitusalan toimijat. TEKELiin kuuluu 33 jäsenkeskusta yliopisto- ja korkeakoulukaupungeissa.
TEKEL edustaa suomalaisia teknologiakeskuksia kansainvälisessä yhteistyössä, kuten Maailman Teknologiakeskusten Liiton IASPin (International Association of Science Parks) toiminnassa.
TEKEL järjestää myös vuosittain Vuoden hautomoyritys -kilpailun. Kilpailu on järjestetty neljä kertaa. Sen ovat voittaneet
Sierra Madre
Sierra Madre voi viitata yhteen useista vuorijonoista:
Filippiineillä:
Yhdysvalloissa:
Keyritty
Keyritty eli Ala-Keyritty on järvi Pohjois-Savossa Rautavaaralla ja Kuopio Nilsiän pitäjässä. Se on Rautavaaran suurin järvi, ja Rautavaaran kirkonkylä on järven koillisrannan välittömässä läheisyydessä Keyritynjoen suun takana. Järvi on noin 16 km pitkä ja enimmillään 2,5 km leveä. Eteläpäästä osa on Nilsiän puolella.
Järven länsipuolella on korkea Paljakan vaara. Keyritynjoen melontareitti kulkee järven kautta. Järvellä on myös Täyssinän rauhan (1595) rajakivi.
Vanhoissa kartoissa nimi saattaa olla muodossa Keurittu. Keurittujärven (nykyisin Keyrittyjärvi) ja nykyisen Rautavaaran kuntakeskuksen läheisyydessä on sijainnut aikoinaan myös Keyrityn (Keurintun) kylä, joka on kuulunut Pielisen pitäjään. Pielis on tuolloin kuulunut Ylä-Karjalan kihlakuntaan Savon ja Karjalan läänissä (eli Kuopion läänissä).
Jyrki Matra
Jyrki Matra (1. lokakuuta 1897 Imatra – 14. marraskuuta 1966 Imatra) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uransa maailmansotien välisenä aikana, ja aikakaudelleen tyypillisesti hänellä oli useita lyhyitä kiinnityksiä eri teattereihin.
Ura
Matran vanhemmat olivat kauppias Gustaf Adolf Skutnabb ja Sofie Backlund. Imatran yhteiskoulun käytyään hän opiskeli muun muassa piirustusta, lausuntaa ja laulua. Matra aloitti näyttämötaiteellisen uransa Suomalaisessa Operetissa Viipurissa vuonna 1919. Sieltä hän siirtyi jo samana vuonna Jyväskylän Teatteriin. 1920- ja 1930-luvuilla Matra työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä muun muassa Porin Näyttämöllä, Joensuun Teatterissa, Koiton Näyttämöllä ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Vuosina 1938–1939 Matra toimi Rauman Teatterin johtajana.
Matra näytteli komediallisia rooleja ja rakastajatehtäviä - termi, jota 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa käytetään. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Ilveilijä näytelmässä Itkevä ilveilijä ja nimiosa näytelmässä Lemmin poika. Hän näytteli myös rättärin roolin suositussa laulunäytelmässä Tukkijoella. Matran rooliluetteloon kuuluu niin ikään Klaus Kurjen ja Uolevin roolit Elinan surmassa.
Matralla oli yksi elokuvarooli: hän näytteli saksalaista kapteenia Kalle Kaarnan draamaelokuvassa Jääkärin morsian (1931). Elokuvaan hänet on kreditoitu alkuperäisellä nimellään, Georg Skutnabb.
Scarlet Knight
pienoiskuva|Scarlet Knight ohjastajana Stefan Melander saapuu ykkösenä maaliin vuoden 2001 Hambletonianissa.Scarlet Knight on ruotsalaisen Stefan Melanderin omistama ja valmentama, vuonna 1998 Yhdysvalloissa syntynyt amerikanravuri, joka asuu Ruotsissa. Melander maksoi siitä huutokaupassa 17 000 Yhdysvaltain dollaria. Urallaan Scarlet Knight on saanut useita suurkilpailuvoittoja ja voittanut muun muassa Hambletonianin.
Matt Targett
Matt Targett voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Sakari Leskinen
Henkilöhistoria
Leskisen vanhemmat olivat lääninrovasti Siilas Leskinen ja Ester Emilia Qvintus ja puoliso vuodesta 1949 Ulla Inkeri Sofia Swahne. Leskinen tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1942 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949 ja metsänhoitajaksi 1950. Hän oli Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton metsätyöntutkimusosaston palveluksessa 1948–1951 ja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n, vuodesta 1960 Oy Tampella Ab, toimistometsänhoitaja vuodesta 1951, piirimetsänhoitaja vuodesta 1954, ylimetsänhoitaja vuodesta 1963 ja metsäpäällikkö 1964–1986, ensin Sippolassa ja vuodesta 1975 Anjalankoskella. Leskinen oli myös Sippolan kunnanvaltuuston jäsen 1965–1974 ja Anjalankosken kauppalanvaltuuston, vuodesta 1977 kaupunginvaltuusto, jäsen 1975–1980. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Leskinen sai 1980.
Supersankarielokuva
Supersankarielokuva on elokuva, joka keskittyy yhteen tai useampaan supersankariin; henkilöön, jolla on yli-inhimillisiä kykyjä. Tällaiset elokuvat sisältävät usein tunnusmerkkejä toiminta-, fantasia- ja/tai science fiction -elokuvista. Useimmat supersankarielokuvat perustuvat sarjakuviin.
Tunnetuimpia supersankarielokuvasarjoja ovat muun muassa Teräsmies (1978–1987), X-Men (2000–), Sam Raimin Hämähäkkimies (2002–2007), Christopher Nolanin Yön ritari (2005–2012) ja Marvel Cinematic Universen elokuvat (2008–).
Aktuaalne kaamera
thumb|200px|Ohjelman [[logo]]Aktuaalne kaamera (Ajankohtainen kamera, lyh. AK) on Eesti Televisioonin (ETV) päivittäinen vironkielinen uutislähetys. Sen ensimmäinen lähetys nähtiin 11. maaliskuuta 1956.
AK esitetään ETV:ssä joka ilta kolmesti: klo 17.00, 18.30 ja 21.00. Lisäksi ETV+-kanavalla esitetään venäjänkielinen ja ETV2-kanavalla viittomakielinen versio. Viron- ja venäjänkieliset uutiset tulevat myös aamuisin. Vuonna 2020 vironkielisen iltayhdeksän pääuutislähetyksen keskimääräinen katsojaluku oli 175 000 ihmistä, eli noin 13 % kaikista virolaisista. Vuoden katsotuin lähetys on yleensä 24. helmikuuta, joka on Viron itsenäisyyspäivä.
Pieni Innonjärvi
Pieni Innonjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Pyörkkilänperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,8 metriä mpy.
Jean-Marie Untaani Compaoré
Jean-Marie Untaani Compaoré (s. 29. heinäkuuta 1933) on burkinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Ouagadougoun arkkihiippakuntaan 8. syyskuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lamzellan titulaaripiispaksi 17. toukokuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dieudonné Yougbarén ja Jean-Baptiste Kpiéle Somén avustama Paul Zoungrana.
15. kesäkuuta 1979 Compaoré sai nimityksen Fada N'Gourman piispaksi ja 10. kesäkuuta 1995 Ouagadougoun arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 13. toukokuuta 2009.
Eva-Britt Svensson
Eva-Britt Svensson (s. 5. joulukuuta 1946 Värnamo) on ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko, joka toimi europarlamentaarikkona vuosina 2004–2011. Tätä ennen hän oli vasemmistopuolueen puoluesihteeri. Svensson kuului alun perin sosiaalidemokraatteihin, mutta erosi EU-kansanäänestyksen jälkeen ja liittyi vasemmistopuolueeseen 1995.
Päivölä (mytologia)
Päivölä on päivättärien ja päivän poikien koti suomalaisessa kansantarustossa. Päivölä esiintyy myös maanpäällisenä paikkana kertomuksessa Päivölän pidoista. Joissain kertomuksissa Päivölän tilalla on Pohjola. Näin on myös kansanrunoissa kootussa Kalevalassa.
Päivölän suuressa talossa pidetään suuret pidot eli juhlat, joissa tarjotaan ruokaa ja juomaa. Tappelupukarina tunnettua Lemminkäistä ei kuitenkaan ole kutsuttu. Lemminkäinen saa kuulla pidoista ja tulee paikalle. Hänelle tarjotaan matoinen olut, jonka hän juo otettuaan ensin madot pois. Lemminkäinen istuu isännän paikalle, jolloin hänen ja isännän välille tulee riitaa. Syntyneessä kaksintaistelussa Lemminkäinen surmaa Päivölän isännän ja pakenee sitten pidoista.
D.I.C.E. Awards
Palkinnot myönnetään edellisen kalenterivuoden julkaisuille.
Immersiivinen todellisuus
Immersiivisen todellisuuden palkino lisättiin vuoden 2016 peleille palkinnoksi virtuaalitodellisuuden ja lisätyn todellisuuden peleille.
Tero Ojanperä
Tero Ojanperä valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta, ja hän on väitellyt tekniikan tohtoriksi Delftin teknillisessä yliopistossa Alankomaissa. Opiskeluaikoinaan Ojanperä osallistui Teekkaritoimintaan. Hän on Oulun tietotekniikan opiskelijoiden killan, Oulun Tietoteekkarit ry:n (OTiT), perustajajäsen ja kiltalehti Terminaalin ensimmäinen päätoimittaja.
Ojanperä oli Nokian palveluksessa vuodesta 1990 alkaen. Uransa aikana hän toimi Nokian teknologia- ja strategiajohtajana, Nokia Research Centerin vetäjänä ja Nokia Networksin johtajana sekä lukuisissa muissa tehtävissä. Elokuussa 2011 Ojanperä ilmoitti jättävänsä Nokian ja siirtyvänsä vastaamaan uudesta Vision+ -rahastosta.
D.I.C.E. Awards
D.I.C.E. Sprite Award
The D.I.C.E. Sprite Award was added for the 2015 awards ceremony to honor "a game having disproportionate resources for development and exposure (as compared to AAA titles), represent a higher degree of risk tolerance and advances our industry with innovative gameplay and experiences".
Tero Ojanperä
Vuonna 2009 teknologiabisneksen erikoislehti Fast Company listasi liike-elämän sata luovinta; Ojanperä oli sijalla seitsemän listan ainoana suomalaisena.
D.I.C.E. Awards
Teknisen vaikutuksen palkinto
Teknisen vaikutuksen palkinto lisättiin vuoden 2015 palkintoseremoniassa tunnustamaan "ainutlaatuisia innovaatioita jotka vaikuttavat interaktiivisen median edistykseen".
Tero Ojanperä
Marraskuussa 2017 Ojanperä siirtyi uuden tekoälyratkaisuja kehittävän startup-yrityksen Silo AI:n johtoon. .
D.I.C.E. Awards
Hall of Fame
Academy of Interactive Arts & Sciences on vuosittain lisännyt "Hall of Fameen" videopelikehittäjiä jotka ovat tehneet mullistavia ja innovatiivisia saavutuksia videopeli- ja tietokonepeliteollisuudessa.
Lifetime Achievement Awards
Elinaikaisen saavutuksen palkinto myönnettään "henkilöille, joiden saavutukset kattavat laajan alueen pitkällä aikavälillä".
Pioneer Awards
Pioneeripalkin myönnetään "henkilöille, joiden uran kattava työ on auttanut muokkaamaan ja määrittelemään interaktiividen viihdeteollisuuden".
Palkintotapahtumien isännät
Vuodesta 2000 lähtien vuosittaisessa ohjelmassa on ollut isäntinä tunnettuja henkilöitä viihdemaailmasta.
Luettelo Bonesin henkilöistä
Tämä on luettelo televisiosarjan Bones henkilöistä.
Päähenkilöt
Seuraavat henkilöt ovat sisältyneet sarjan alkuteksteihin.
Tri Temperance Brennan työskentelee oikeusantropologina Jeffersonian instituutissa Washington, D.C.:ssä ja toimii samalla kirjailijana. Brennan sai lempinimen "Bones" FBI:n erikoisagentti Seeley Boothilta, joka työskentelee yhdessä Brennanin kanssa FBI:n ihmisjäänteitä koskevissa tutkimuksissa. Vaikka hän onkin ekspertti kentällä, hän kärsii sosiaalisten taitojen puutteesta eikä tiedä populaarikulttuurista juuri mitään. Brennanin vanhemmat jättivät Brennanin ja tämän veljen, Russin, Brennanin ollessa 15-vuotias. Brennan ajattelee olevansa erittäin rationaalinen ja ei voi sietää spekulaatiota tiedettä tai tutkimusta tehtäessä. Brennan on naimisissa Boothin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, tytär Christine ja poika Hank. Viimeisellä kaudella Brennan menettää hetkeksi älykkyytensä räjähdyksen seurauksena. Brennanin isä myös kuolee ampumahaavoihin.
Neljännen tuotantokauden lopussa Boothin ollessa koomassa hänet kuvattiin yökerhon omistajana ja Boothin vaimona. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan poliisina, joka ratkoo jalokiviin liittyvää murhamysteeriä.
Erikoisagentti Seeley Booth on entinen armeijan tarkka-ampuja, joka on nykyisin töissä FBI:llä. Hän konsultoi usein Tri Brennania ja tämän tutkijaryhmää tutkinnoissaan, mutta perustuu humaanimmasta ja ihmissuhdekeskeisemmästä lähestymisestä kuin Tri Brennanin kovasta, objektiivisesta ja analyyttisesta lähestymistavasta. Hänen on näytetty olevan maailmaa kokenut ja helposti lähestyttävä ihminen. Boothilla on poika Parker ex-tyttöystävänsä Rebeccan kanssa. Neljännellä kaudella paljastettiin, että Boothilla on aivokasvain, joka aiheuttaa hallusinaatioita. Booth joutuu leikkaukseen, mutta selviää siitä ja palaa töihin viidennellä kaudella. Booth on parantuva peliriippuivainen. Hän on naimisissa Brennanin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, tytär Christine ja poika Hank.
Peiteoperaatiossa Booth joutuu pelaamaan, ja tästä alkaa taas uhkapelikierre. Booth pelaa salaa Brennanilta ja jää kiinni, kun heidän kotinsa oven taakse tulee korsto vaatimaan 30 000 dollarin velkaa.
Ollessaan neljännen tuotantokauden lopussa koomassa hänet kuvattiin yökerhon omistajana ja Brennanin aviomiehenä. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan jalokivivarkaana, jota syytetään murhasta jota ei tehnyt.
Angela Pearly Gates Hodgins-Montenegro, syntymänimeltään Pookie Noodlin Gibbons, työskentelee poliisipiirtäjänä Jeffersonian instituutissa ja on Tri Brennanin paras ystävä. Angela on Tri Brennanin työryhmän spesialisti, joka osaa luoda hologrammi kuvia kolmiulotteisella ohjelmallaan (The Angelator) stimuloimaan rikoksen tapahtumia. Angela on avoin, ystävällinen ja välittävä, ja yrittää saada Tri Brennanin alituisesti ulos laboratoriosta. Jaksossa "The Man in the Fallout Shelter" paljastettiin, että Angelan isä on Billy Gibbons, ZZ Top-bändin jäsen. Hän on naimisissa Hodginsin kanssa, ja heillä on Michael-niminen poika. Ennen avioliittoaan Angela vietti estotonta ja villiä elämää. Angela on biseksuaali. Viimeisellä kaudella Angela on jälleen raskaana.
Philippe Ouédraogo
Philippe Ouédraogo on seuraavien henkilöiden nimi:
Luettelo Bonesin henkilöistä
Päähenkilöt
Neljännen tuotantokauden lopussa Boothin ollessa koomassa Angela kuvattiin tarjoilijana. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan Los Angelesin poliisilaitoksella työskentelevänä sihteerinä.
Tri Jack hodgins on hyönteistutkija, mutta on ekspertti myös itiöissä ja mineraaleissa. Hodginsin harrastuksena ovat kuitenkin salaliittoteoriat. Hän on yksi ryhmän normaaleimmista ihmisistä ja auttaakin Zackia olemaan normaalisti sosiaalinen. Hodginsin perhe on erittäin rikas, ja hän toivookin, että hänen nykyinen työarvonsa pysyisikin salassa perheeltä, kuten myös hänen omaisuutensa työyhteisöltä. Hän on naimisissa Angelan kanssa, ja heillä on Michael-niminen poika. Yhdennentoista tuotantokauden jaksossa The Doom in the Boom Hodgins halvaantuu räjähdyksen jälkiseurauksena. Hodginsista tulee erittäin kylmä ja ilkeä Angelaa kohtaa halvaantumisensa jälkeen.
Tri Zack Addy esiteltiin Tri Brennanin oppilaana ja assistenttina Jeffersonian instituutissa sarjan alussa. Toisella kaudella hän saa tohtorin arvonsa oikeusantropologiasta ja täten hänestä tulee virallisesti antropologi. Zack on kaikista Brennanin työryhmässä työskentelevistä tutkijoista lähimpänä stereotyyppistä nörttiä. Vaikka Zack onkin hyvää tarkoittava, auttavainen ja ystävällinen, hän on usein hukassa tilanteissa joissa tarvitaan sosiaalista vuorovaikutusta ja intuitiota. Howard Eppsin kuolemaan johtaneiden tapahtumien aikana Zack lähes kuoli poistaessaan vahingossa painesensorin joka oli johdettu Caroline Eppsin päättömässä ruumiissa olleeseen pommiin. Zack on äärimmäisen viisas; jaksossa 11 sanottiin, että hänen Äo:nsa on merkittävästi 163 yläpuolella (joka on jo neron tasoa). Hän on myös Hodginsin paras ystävä ja asuukin tämän autotallin yläpuolella. Myöhemmin sarjassa näytetään Zackin olleen "Gormagonin" rikoskumppani ja häntä syytettiin murhasta. Niinpä hänet viedään psykiatriselle osastolle. Zack tunnusti Sweetsille ettei tappanut ketään, vaan kertoi Gormagonille missä mies, joka piti tappaa on. Sweets halusi kertoa muille, mutta Zack ei antanut. Viimeisellä kaudella Zack vapautetaan murhasyytteistä.
Neljännen kauden lopussa Boothin ollessa koomassa Zack kuvattiin Brennanin assistenttina.