cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FIA World Endurance Championship
Sarjan järjestää Automobile Club de l’Ouest (ACO) yhdessä FIA:n kanssa. Sarjan mestaruus jaetaan luokittain eniten pisteitä keränneelle valmistajalle, tallille ja kuljettajalle. Sarjan osakilpailuja ajetaan Euroopassa, Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, pääkilpailun ollessa Le Mansin 24 tunnin ajo.
Säännöt
Sääntöjen mukaan autoissa on oltava useampi kuljettaja: yhden kuljettajan on ajettava vähintään tietty aikamäärä, ja vähemmän kuin kilpailun kokonaisaika. Vuoden 2015 sääntöjen mukaan kuuden tunnin kilpailussa LMP1- ja GTE-Pro -kuljettajien on ajettava vähintään 40 minuuttia ja enintään neljä tuntia 30 minuuttia, LMP2-kuljettajan on ajettava vähintään tunnin ja 15 minuuttia ja GTE-Am -kuljettajan vähintään tunti ja 45 minuuttia.
Kuljettajat luokitellaan FIA:n komiteassa tuloksien mukaan pronssi-, hopea-, kulta- ja platinaluokkiin. Hypercar-luokassa ei sallita pronssiluokan kuljettajia, LMGTE Pro -luokka ei aseta rajoituksia kuljettajavalinnalle, LMP2-luokassa kahden tai kolmen kuljettajan joukossa on oltava yksi hopea- tai pronssiluokan kuljettaja, ja LMGTE Am -luokassa kahden tai kolmen kuljettajan joukossa on oltava vähintään yksi pronssiluokan kuljettaja ja yksi hopea- tai pronssiluokan kuljettaja.
Autoluokat
Sarjassa ajetaan Le Mans Prototype (LMP) -autoilla ja GT-autoihin perustuvilla LM GTE -autoilla. Autot on jaettu edelleen LMP1- ja LMP2-luokkiin, sekä kuljettajien mukaan ammattilais- ja amatööriryhmiin (LMGTE Pro ja LMGTE Am).
Vuonna 2021 esitelty Hypercar-luokka korvasi aiemman LMP1-luokan. Hypercar-luokka jakaantuu kahteen tyyppiin: LMH (Le Mans Hypercar, esitelty vuonna 2021) ja LMDh (Le Mans Daytona h, esitelty vuonna 2022). LMH ja LMDh ovat tarkoitettu kilpailemaan sekä FIA WEC ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa, ja Le Mansin 24 tunnin ajoissa sekä Daytonan 24 tunnin ajoissa. Hypercar-luokassa yhdistetty maksimiteho moottorista ja hybridijärjestelmästä on 500 kilowattia ja auton minimipaino on 1030 kg. Hypercar-autoissa tekniset säännöt sallivat erilaisia ratkaisuja, mutta suorituskyvyn on oltava tiettyjen rajojen sisällä. Muun muassa painon, tehon ja aerodynaamisen suorituskyvyn on sovittava tiettyjen minimi- ja maksimiarvojen sisään. Auton homologaatiota varten se mitataan tuulitunnelissa ja autojen suunnittelu jäädytetään, jolloin auto säilyy samanlaisena elinkaarensa aikana.
FIA GT3 -määrittelyyn perustuvat LMGT3-autot korvaavat LMGTE-autot kaudella 2024. Samalla LMP2-luokka poistuu sarjasta johtuen lähtöruudukon täyttymisestä ja sarja kilpailee kahdessa luokassa. LMP2-autot jatkavat European Le Mans Series ja Asian Le Mans Series -sarjoissa.
Hypercar-luokassa rengastoimittaja on Michelin. LMP2-luokassa rengastoimittaja on Goodyear. LMGT3-luokkaan rengastoimittajaksi on valittu Goodyear kolmeksi vuodeksi kaudesta 2024 alkaen.
Vuonna 2026 sarjaan tulee vetykäyttöisille autoille luokka, johon Toyota on esitellyt GR H2 -kilpakonseptiaan. Tavoitteena on lisätä vedyn käyttöä vaiheittain ja kärkiluokka olisi täysin vetykäyttöinen vuonna 2030.
Pistejärjestelmä
Pisteitä jaetaan kuljettajille ja talleille kaikissa luokissa.
Pisteet kuuden tunnin kilpailuissa:
Pisteet kahdeksan ja kymmenen tunnin kilpailuissa:
Pistejärjestelmä erityisesti Le Mansin 24 tunnin ajossa: Lisäksi Le Mansin ajossa yksi piste jokaiselle maaliin päässeelle autolle, joka on yleiskilpailun sijoituksessa kymmenen ulkopuolella.
Paalupaikasta tallit ja kuljettajat saavat pisteen jokaisessa luokassa.
Francisco Hernández Ramírez
Francisco Hernández Ramírez (11. heinäkuuta 1949 – 7. tammikuuta 2019 ) oli costaricalainen jalkapalloilija.
Deportivo Saprissassa pelannut Hernández oli mukana maajoukkueen kokoonpanossa Moskovan olympialaisissa 1980. Hän oli kentällä kolmessa ottelussa, kun Costa Rica sijoittui turnauksessa jaetulle 13. eli viimeiselle tilalle.
Southwest Skiffle Boys
Southwest Skiffle Boys on suomalainen kihveliemusiikikia soittava yhtye.
Fosforitrioksidi
Fosforitrioksidi eli tetrafosforiheksaoksidi (P4O6) on yksi fosforin oksideista. Sitä voidaan pitää fosforihapokkeen anhydridinä.
Ominaisuudet ja valmistus
Fosforitrioksidi on ulkomuodoltaan valkoisia vahamaisia kiteitä tai väritöntä nestettä. Se liukenee kylmään veteen muodostaen fosforihapoketta, mutta kuuma vesi hajottaa sen ja se disproportioituu fosforihapoksi ja fosfiiniksi, myös punaista fosforia voi muodostua. Ilmassa yhdiste hapettuu hitaasti fosforipentoksidiksi. Bromin tai kloorin kanssa fosforitrioksidi reagoi muodostaen fosforitribromidia tai fosforitrikloridia ja jodin kanssa kuumennettuna difosforitetrajodidia.
Luettelo käsipallon SM-mitalisteista
Tämä on luettelo käsipallon SM-mitalisteista.
Fosforitrioksidi
Ominaisuudet ja valmistus
Fosforitrioksidia valmistetaan kuumentamalla valkoista fosforia noin 50 °C:n lämpötilaan hapen läsnä ollessa ja reaktion saanto on yleensä 50–60 %. Täten yhdisteen joukossa on aina epäpuhtautena valkoista fosforia, joka voidaan muuttaa punaiseksi fosforiksi säteilyttämällä ultraviolettivalolla. Tämän jälkeen punainen fosfori on helposti erotettavissa fosforitrioksidin joukosta. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla suljetussa astiassa fosforipentoksidia 440 °C:n lämpötilaan.
Luettelo käsipallon SM-mitalisteista
7 hengen käsipallo miehet
Suomen mestarit (vuoteen 1974)
7 hengen käsipallo naiset
Suomen mestarit (vuoteen 1971)
John L. Sullivan
John Lawrence Sullivan (15. lokakuuta 1858–2. helmikuuta 1918) oli amerikkalainen nyrkkeilijä. Hän oli ensimmäinen kintaat kädessä käydyn nyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestari. Hän hallitsi kehiä lajin murrosvaiheessa, jolloin siirryttiin paljaiden nyrkkien sijaan käyttämään otteluissa kintaita.
Uran alkuvaiheet
Sullivan syntyi irlantilaiseen perheeseen Roxburyn kaupungissa lähellä Bostonia. Hän kasvoi isokokoiseksi mieheksi. Äiti halusti pojasta pappia ja niinpä Sullivan lähti Bostoniin opiskelemaan, mutta suunnitelma ei kantanut loppuun saakka. Sullivan työskenteli erilaisissa ammateissa, kuten muurarin ja putkimiehen apulaisena sekä peltisepän oppipoikana. Putkimiehen ura loppui Sullivanin murrettua työntantajansa leuan kiistan päätteeksi. Sullivan pelasi myös baseballia puoliammattimaisesti. Ammattilaisseura Cincinnati Red Stockings tarjosi hänelle sopimusta, mistä hän kuitenkin kieltäytyi.
Sullivan osoitti tappelijanlahjojaan jo nuorella iällä ja käytti ahkerasti nyrkkejään Bostonin kujilla. Hän otti osaa myös monenlaisiin voimamieskilpailuihin. Varsinaisen nyrkkeilyn pariin hän ajautui 18-vuotiaana, jolloin hän kävi kolmi- ja nelieräisiä amatöörikamppailuja. Sullivanin suuri hetki koitui vuonna 1877, kun raskassarjalainen Tom Scannel esitteli näytösluonteisesti yleisölle voimiaan ja oli valmis sparraamaan yleisön joukossa olleiden kanssa. Sullivan kiipesi lavalle ja tyrmäsi tämän. Tästä lähti käyntiin Sullivanin ammattilaisura.
Ammattilaisura
Ammattilaisuransa alkuvaiheissa vuonna 1878 Sullivan tyrmäsi Cockey Woodsin. Seuraavan vuonna hän otteli näytösotteluita aikansa suuria nimiä kuten Professor Mika Donovania ja entistä mestaria Joe Gossia vastaan, joista kummastakaan ei ollut hänelle vastusta. Seuraavana vuonna hän tyrmäsi John Floodin piilossa proomulla Hudsonjoella käydyssä kohtaamisessa, jossa käytettiin hyvin pieniä kintaita ilman pehmusteita. 1882 Sullivan kohtasi Amerikassa raskaan sarjan mestarina pidetyn Paddy Ryanin Mississippi Cityssä. Ottelu käytiin paljain nyrkein ja Sullivan hallitsi sitä mielin määrin. Lopulta hän tyrmäsi Ryanin yhdeksännessä erässä lyötyään tätä leukaan. Ottelun myötä Sullivan julistettiin raskaan sarjan mestariksi, vaikkakin asiasta oli erimielisyyttä brittiläisen ja australialaisen nyrkkeilyväen välillä.
Tavallisten nyrkkeilyotteluiden ohella Sullivan kierteli ympäri Yhdysvaltoja ja oli valmis ottelemaan kaikkia halukkaita vastaan tuhannesta dollarista. Ainoastaan yksi vastustaja, englantilainen Tug Wilson, kesti hänen käsittelyssään täyden ajan. Vuonna 1883 Sullivan kohtasi Brittiläisen imperiumin mestarin Charlie Mitchellin. Ottelu käytiin hanskat käsissä. Sullivan johti ottelua ja oli viimeistelemässä Mitchelliä, kun poliisi tuli väliin. Sullivan ja Mitchell kohtasivat uudelleen viisi vuotta myöhemmin Ranskassa paroni Rothschildin luona. Ottelu kesti 39 erää ja päättyi loputa ratkaisemattomaan. thumb|John L. Sullivan vuonna 1898 thumb|Stereokuvapari vuoden 1889 ottelusta Kilrainia vastaan Vuonna 1889 Sullivan otteli erään tunnetuimmista koitoksistaan kun hän kohtasi Jake Kilrainin viimeisimmässä suurta huomiota saaneessa paljain nyrkein käydyssä ottelussa. Silloinen nyrkkeilyraamattu Police Gazette -lehti hehkutti Kilrainia uutena mestarina. Lehden päätöimittaja Richard Fox inhosi Sullivania ja oli etsinyt kissojen ja koirien kanssa nyrkkeilijää, josta olisi pysäyttämään hänet. Ottelu oli tasainen ja loputa 76. erässä Sullivan julistettiin voittajaksi. Tämän jälkeen Sullivan piti kolme vuotta taukoa kierrellen teatteriryhmän mukana ja otellen vain näytöskohtaamisia. Näytösottelu Jim Corbettia vastaan veti paikalle täyden yleisömeren.
Vuonna 1892 Sullivan kohtasi Corbettin tosiottelussa New Orleansissa. Ottelu käytiin uusilla, sittemmin käyttöön vakiintuneilla Queensberry-säännöillä. Nyrkkeilijöillä oli käsissään viiden unssin painoiset kintaat. Sullivanilla ja Corbettilla oli hyvin erilaiset tyylit otella. Sullivan luotti voimaansa ja peräänantamattomuuteensa, kun taas Corbett oli varsin taitava. Ottelun edetessä Sullivanilla alkoi olla koko ajan vaikeampaa, ja lopulta 21. erässä Corbett tyrmäsi hänet. Tappio oli suuri järkytys lukuisile Sullivanin ihailijoille.
Sittemmin Sullivan alkoholisoitui ja tuhlasi lähes kaikki nyrkkeilyllä ansaitsemansa rahat. Hän otteli urallaan vielä lukuisia näytösotteluita muun muassa Corbettia ja muita kovia nimiä kuten Paddy Ryania, Tom Sharkeyta, Bob Fitzsimmonsia ja Jack Kilrainia vastaan.
Sullivanin ottelutilastot
Ammattilaisurallaan Sullivan kävi lukuisia kamppailuita, joista monet luettiin lakiteknisistä syistä näytösotteluiksi, vaikka molemmat ottelijat kamppailivat tosissaan ja pyrkivät tyrmäämään vastustajansa. Hänen todellisesta ottelumäärästään ei ole varmaa, yksiselitteistä tietoa. Eri tietolähteiden mukaan hän voitti urallaan yli 450 erilaista kohtaamista.
John Macleod Campbell Crum
John Macleod Campbell Crum (12. lokakuuta 1872 Mere Old Hall, Che­shire, Englanti – 19. joulukuuta 1958 Farn­ham, Sur­rey, Englanti) oli englantilainen anglikaaninen pappi ja virsirunoilija.
Crum opiskeli Oxfordin New Collegessa ja suoritti tutkintonsa 1901. Hänet vihittiin diakoniks i 1897 ja papiksi 1900. Hän hoiti useita papinvirkoja, mm. Darlingtonissa, Wisdorissa, Ledburnissa. Hän toimi Oxfordin piispan Francis Pagtin kappalaisena 1901–1910 ja Canteburyn kaniikkina 1928–1943.
Crum oli myös virsirunoilija, hänet on tunnettu etenkin lapsille tarkoitettujen virsien kirjoittajana. Tunnetuin hänen kirjoittamista virsistään on teksti ”Now the green blade risteth”, joka ilmestyi 1928 ”The Oxford Book of Carols” -kokoelmassa.
Tämä virsi tunnetaan myös suomennoksen "Vehnänjyvä nukkuu alla paksun jään", Anna-Maija Raittilan 1995 tekemänä suomennoksena. Se on julkaistu mm. Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa, virsi 941, Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 204, Cantemus, Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa, laulu 288 sekä Siionin kannel -kirjassa, laulu 450. Sen sävelmänä on ranskalainen kansansävelmä 1400-luvulta ”Noel nouvelet”.
Untitled Unmastered
Untitled Unmastered (tyyliteltynä untitled unmastered.) on rap-artisti Kendrick Lamarin vuonna 2016 julkaistu kokoelmalevy. Se koostuu demoista jotka äänitettiin samaan aikaan kun Lamar työsti To Pimp a Butterfly -albumiaan, joten kyseisen albumin tavoin kappaleissa on paljon politiikkaan liittyviä aiheita ja kokeilua jazzin ja avantgardemusiikin kanssa.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 26.
Uskallanko kuulua sinulle?
Uskallanko kuulua sinulle? (myös kirjoitusmuodot Uskallanko kuulua Sinulle! ja Uskallanko kuulua Sinulle?; ) on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut Joseph Pevneyn ohjaama ja Albert Zugsmithin tuottama psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Jeff Chandler. Uskallanko kuulua sinulle? kertoo leskestä ja hänen rantahulttiorakastajastaan. Universal Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Uskallanko kuulua sinulle? perustuu Robert Hillin näytelmään The Besieged Heart, jonka pohjalta itse Hill ja Richard Alan Simmons laativat käsikirjoituksen. Uskallanko kuulua sinulle? -elokuvan kuvaukset alkoivat 17. joulukuuta vuonna 1954. Elokuva kuvattiin paikan päällä Kalifornian Balboa Beachilla. Vähän ennen kuin elokuva tehtiin, Joan Crawford tapaili Universal Picturesin johtajaa, joka tarjosi Crawfordille tätä roolia. Crawford sai myös valita miespääosan esittäjän ja hän valitsi Jeff Chandlerin.
Uskallanko kuulua sinulle? sai ensi-iltansa New Yorkissa 19. elokuuta vuonna 1955. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 20. elokuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 20. tammikuuta vuonna 1956.
Juoni
Lynn Markham (Joan Crawford) vierailee rantatalolla, joka kerran oli kuulunut hänen edesmenneelle aviomiehelle. Siellä Lynn tapaa kiinteistönvälittäjä Amy Rawlinsonin (Jan Sterling) ja Drummond "Drummy" Hallin (Jeff Chandler), joka on vetovoimainen rantahulttio. Drummy vaeltaa talossa, tulee sisään ja ulos miten haluaa aivan kuin hän omistaisi sen.
Bad Blue Boys
Bad Blue Boys (BBB) on kroatilaisen NK Dinamo Zagrebin ultrakannattajien ryhmä. Ryhmä perustettiin alun perin vuonna 1986. BBB:n keskuudessa on esiintynyt väkivaltaisuutta ja huliganismia.
Historia
Ryhmä perustettiin vuonna 1986 nimellä Bad Blue Boys. Nimi viittaa Bad Boys-nimiseen elokuvaan. Kannattajakunta laajeni pian koko Zagrebin kaupunkiin ja kannattajat alkoivat tehdä matkoja. Matkoja tehtiin usein Jugoslavian alueelle ja niiden aikana tapahtui paljon väkivaltaisuuksia eri joukkueiden kannattajien kesken. 1990-luvun alussa perustettiin ensimmäinen Bad Blue Boys-faniklubi. Poliittisesti kannattajaryhmä oli asettunut tukemaan Kroatian demokraattista liittoa sekä Franjo Tuđmania. 13. toukokuuta 1990 Dinamo Zagreb ja Belgradin Punainen tähti pelasivat vastakkain. Zagrebiin oli saapunut 1 500 Delijen, Punaisen tähden ultrakannattajien ryhmän, jäsentä. Delijen johtajana toimi tuolloin Arkan. Seurojen välinen ottelu jouduttiin kuitenkin lopettamaan, sillä Punaisen tähden kannattajat ja Bad Blue Boys aloittivat väkivaltaisuudet. Jotkut Bad Blue Boysin edustajat kokevat, että Kroatian sota alkoi tästä välikohtauksesta.
thumb|200px|Bad Blue Boys vuonna 2008. Kroatian sodassa Bad Blue Boysin jäsenet taistelivat Kroatian puolella, ja koska Kroatian armeijalla ei ollut vielä omia tunnuksia, he pitivät Dinamon merkkiä. Sodan jälkeen Tuđman vaihtoi Dinamo Zagrebin nimen muutamaan kertaan, koska piti vanhaa nimeä liian serbimielisenä. Vuonna 1993 seuran nimi vaihdettiin muun maussa Croatia Zagrebiksi. Koska Dinamo Zagreb oli symboloinut Kroatian vastarintaa Jugoslaviaa vastaan, olivat kannattajat hämmentyneitä uudesta nimestä. Vuoden 1995 vaalitilaisuudessa Tuđman kutsui Dinamon kannattajia ulkomaisiksi agenteiksi. Lopulta Bad Blue Boys aloitti boikotin, jolloin seuran katsojamäärät putosivat kahdestakymmenestä tuhannesta kolmeen tuhanteen. Myöhemmin seuran nimeksi palautui Dinamo Zagreb.
2000-luvulla kannattajaryhmän toimintaa ovat leimanneet huliganismi sekä rasismi. Vuonna 2008 ryhmän jäsenet uhkasivat journalisteja graffitissa. Elokuussa 2010 Bad Blue Boys alkoi boikotoida seuran otteluita. Boikotin syy oli kannattajien mukaan Dinamon nykyjohto. Tempaus kesti yli vuoden ajan, sillä elokuussa 2011 Bad Blue Boys lopetti boikotoinnin.
Yleistä
thumb|200px|Dinamo Zagrebin kannattajia vuonna 2009. Bad Blue Boys on Dinamon kotipeleissä stadionin pohjoispäädyssä, maalin takana.
Bad Blue Boysin oma kauppa avattiin Zagrebissa marraskuussa 2011.
Henrik Kromann Toft
Henrik Kromann Toft (s. 11. heinäkuuta 1968 Aalborg) on tanskalainen entinen jousiampuja. Hän edusti seuratasolla Aalborg Bueskyttelaugia.
Toft osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Soulissa 1988. Hän oli tuolloin henkilökohtaisen kilpailun 23. ja ampui myös maansa joukkueessa, joka sijoittui yhdenneksitoista. Toft oli Barcelonan kisoissa 1992 henkilökohtaisessa kisassa 27:s Tanskan päätyessä joukkuekilpailun 12. sijalle.
Nordcenter
Nordcenter on golf- ja vapaa-ajankeskus, joka sijaitsee Åminneforsissa Raaseporin kaupungissa entisen Pohjan kunnan alueella, noin tunnin ajomatkan päässä Helsingistä Hangon suuntaan.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018 – Lohko C
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 C-lohkon ottelut pelattiin 16.–26. kesäkuuta 2018. Lohkossa pelasivat Ranska, Australia, Peru ja Tanska. Lohkon kaksi parasta, Ranska ja Tanska, etenivät neljännesvälieriin.
Nordcenter
Nordcenterissä on golfkokonaisuus, jossa on kaksi golfkenttää, Fream ja Benz, jotka ovat erilaisia niin golfarkkitehtuuriltaan ja haastavuudeltaan kuin luontoarvoiltaankin. Nordcenterin klubirakennus, Åminnen kartano, palvelee Nordcenterin kenttien pelaajia ja vuokraa tilojaan yritysten ja yksityishenkilöiden juhla- ja tapahtumatilaksi.
Alue
Nordcenterin alue, yhteensä noin 200 hehtaaria, on alusta alkaen suunniteltu monipuoliseksi vapaa-ajan keskukseksi. Nordcenter poikkeaa useimmista muista suomalaisista golfkeskuksista siten, että sen kenttien välittömässä läheisyydessä sijaitsee runsaasti vapaa-ajan asutusta. Alueen kehittämistä on määrä jatkaa sekä vapaa-ajanviettomahdollisuuksien kuin pysyvän asumisenkin rakentamisella.
Kahden golfkentän lisäksi alueella sijaitsee pienvenesatama, kaksi tenniskenttää ja lähes sata vapaa-ajan asuntoa. Alueelle jo vuosina 1989-90 valmistuneet Golfstrand-rivitaloasunnot sijaitsevat meren äärellä, Fream-kentän varrella. Fream-kentän kupeessa sijaitsee myös eri aikoina rakennettuja kookkaampia vapaa-ajan asuntoja sekä vuonna 2003 valmistunut, viidestä paritalosta ja yhdestä erillistalosta muodostuva Merivilla-alue. Vuonna 1992 valmistuivat ensimmäiset Golfstudio-asunnot Benz- ja Fream-kenttien väliselle alueelle, jotka muodostavat oman pihapiirin. Vuonna 2008 tälle alueelle valmistui viisi uutta paritaloa.
Historia
Oy Nordgolf Ab:n perustamiskokous pidettiin marraskuussa 1986. Ensimmäisen hallituksen muodostivat puheenjohtaja Pohjan kunnanjohtaja Kalle Lindqvist sekä jäsenet Ritva Rissanen ja Lasse Heikkinen. Alkuperäisenä liikeideana oli perustaa valikoiduille osakkaille yksityiskenttä ja -klubi, jolle green fee -pelaajat eivät pääsisi.
Nordcenter Golf & Country Club ry:n perustava kokous pidettiin elokuussa 1988. Puheenjohtajana toimi Niilo Pellonmaa. Yhdistys hyväksyttiin Suomen Golfliiton jäseneksi joulukuussa 1988. NGCC ry:n ensimmäiseen hallitukseen valittiin Seppo Sipola (pj), Pekka Sinkkilä (kapteeni), Göran Stubb, Bertel Andler, Outi Eriksson, Riitta Lindegren-Pajarinen, Heikki S. Von Hertzen, Mikko Raunio ja Esko Paltanen.
Seuran ensimmäiseksi toiminnanjohtajaksi valittiin majuri Kari Jaarva lokakuusta 1989 alkaen. Ensimmäisenä varsinaisena pelikautena luotiin pohja monille klubin perinteisille kilpailuille ja tapahtumille. Naistoimikunta kehitti Yötön Yö - kilpailun. Kartano maa-alueineen siirtyi osakkaiden omistukseen vuonna 1991, kun Oy Nordgolf Ab osti itselleen Oy Åminne Gård Ab:n osakekannan yhtiökokouksen päätöksen mukaisesti. Kymmenvuotisjuhlia vietettiin 1.8.1998 juhlakilpailun ja -illallisen merkeissä. Uuden par 3 -kentän rakentaminen käynnistyi 2000. Samana vuonna caddiemasterin ja seuran toimistot muuttivat nykyiselle paikalleen tallirakennukseen.
Fream
thumb|Fream väylä nro 2
Fream-kenttä uudisti golfkenttäsuunnittelun Suomessa ja siitä tuli heti valmistuttuaan kenttien lippulaiva niin rakennustavoiltaan kuin myös puitteiltaan. Fream on Suomen kahdeksanneksi vanhin golfkenttä. Kenttä kiertää vaihtelevaa maisematyyppiä vehmaasta merenrannasta suurien korkeuserojen metsäylänköön ja kartanon vanhaan puistoalueeseen.
Amerikkalainen Ronald Fream valittiin kansainvälistä kilpatasoa olevan 18-reikäisen golfkentän suunnittelijaksi. Lemminkäinen vastasi kentän rakennustöistä ja SKOP rahoituksesta. Fream-kentän rakentaminen ja alueen rakennusten peruskorjaaminen kestivät runsaat kaksi vuotta. Fream-kenttä avattiin osakkaiden käyttöön 6.8.1988. Ensimmäisellä pelikaudella pelipäiviä oli 87 ja lähtöjä noin 1 000. Vuoden lopussa osakkaita oli 116 ja jäseniä 132. Ensimmäisenä prona vuonna 1988 toimi englantilainen Mark Whithorn, joka otti myös pro shopin hoitoonsa.
Fream kentällä aloitettiin mittava peruskorjaus elokuussa 2007. Lähes kaikki tiiauspaikat, väylät ja greenit uusittiin. Uusien viheriöiden koko on 20 prosenttia suurempi ja tiiauspaikat ovat kaksinkertaisia aiempiin verrattuina. Fream-kentän luonne pyrittiin kuitenkin säilyttämään mahdollisimman lähellä alkuperäistä. Siitä on huolehtinut kentän alkuperäinen suunnittelija Ronald W. Fream, joka oli vahvasti mukana kentän uudistamisessa. Uudistetun kentän ensimmäiset yhdeksän väylää avattiin alkukesästä 2009 ja takaysi kesäkuussa 2010. Viralliset avajaiset pidettiin Avajaiskilpailun merkeissä 14.9.2010 ja juhlallisuuksissa oli myös kentän suunnittelija Ronald Fream paikalla.
Benz
thumb|Benz väylä nro 16
Benz-kentällä on leveitä väyliä, suuria greenejä sekä kauniita maisemallisia yksityiskohtia. Strategisesti sijoitettujen hiekkaesteiden lisäksi useat ruohobunkkerit ja suuret metsälammet tekevät kentästä puistomaisen ja ystävällisen. Monet greeneistä ovat laajojen kumpareiden ympäröimiä. Koko kenttä kiertää metsäylängöllä, jossa korkeuserot ovat huomattavasti pienempiä kuin Fream-kentällä.
Amerikkalaisen Bradford Benzin suunnitteleman Benz-kentän rakentaminen alkoi 1990 ja sen yhdeksän ensimmäistä väylää avattiin 26.6.1993. Loput väylät valmistuivat syksyllä. Benz-kenttä avattiin kesäkuussa 1994. Kenttä osoittautui jo ensimmäisenä kesänä suurmenestykseksi jäsenistön keskuudessa. Benz-kentälle rakennettiin kioski vuonna 1995, kun kentällä järjestettiin sen ensimmäiset arvokilpailut, SM-joukkuekilpailut. Tuolloin myös rangelle rakennettiin kohdistusviheriöt ja lyöntikatos opetusta varten. Vuonna 1997 Benzillä pelattiin Naisten joukkue EM-kilpailu, jonka Ruotsi voitti.
Åminnen kartano
thumb|Åminnen kartano Åminnen kartanon historia ulottuu 1570-luvulle saakka. 1700–1800-luvuilla se oli muun muassa Hisingerin, Aminoffin ja Linderin aatelissukujen omistuksessa. Vuosina 1890–1972 krtanon omisti Fiskars Oy ja sen jälkeen Ovako Steel Oy. Vuonna 1986 perustetun Oy Nordgolf Ab:n ensimmäisen hallituksen puheenjohtajan K. E. Lindqvistin aikana Oy Nordgolf Ab osti kartanon Ovako Steel Oy:ltä samana vuonna, jolloin myös alkoi Fream- kentän rakentaminen. Åminnen kartanon saneeraus saatiin valmiiksi kesällä 1988 sisustusarkkitehti Leena Kolisen johdolla. Kartanoon rakennettiin pukuhuoneet, peseytymistilat, ravintola-, oleskelu- ja kokoustilat sekä pieni kahvila. Kartanoa uudistettiin vuonna 1995 nostamalla kirjasto yläkertaan, jotta ruokailijoille saatiin enemmän tilaa alakertaan. Kartanon uusittu terassi otettiin käyttöön vuonna 2002. Samassa yhteydessä uusittiin myös kartanon julkisivu.
Harjoitusalueet
Käytössä alueella on putti- ja chippialue, joka sijaitsee keskeisellä paikalla kartanon läheisyydessä ja matkalla caddiemasterista Benzin ykköstiille. Rangella on kohdegreenejä ja vanha par-3 -lähipelialue on kunnostettu ja otettu uudelleen käyttöön 14.7.2010. Lisäksi Nordcenteriin on rakennettu täysin uusi harjoituspaikka lähipelin hiomista varten. Freamin 17. väylän ja kartanolle johtavan tien välissä on yli 1 000 neliömetrin harjoitusgreeni, jossa voi harjoitella hiekkalyöntejä, pitkiä pitchejä ja chippejä. Fream-kentän ensimmäisen lyöntipaikan vieressä oleva harjoitusgreeni on myös uusittu ja sen yhteydessä on myös bunkkeri.
Yodo (1907)
Yodo oli 1908 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston panssaroimaton risteilijä, joka poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1940. Alus romutettiin vuonna 1945.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Kawasakilta Kōbesta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1906. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1907 ja valmistui 8. huhtikuuta 1908.
Palvelus
Alus valmistui Venäjän–Japanin sodan päätyttyä, ja se sijoitettiin koulutukseen ja rannikkopartiointiin. Marraskuussa 1911 alus lähetettiin Japanin laivaston osastossa Bangkokiin Rama VI:n kruunajaisiin.
Aluksen aseistus poistettiin 1. huhtikuuta 1940, jolloin se nimettiin proomu No 3:ksi. Se oli toisen maailmansodan ajan laituriin kiinnitettynä Iwakunissa. Sodan päätyttyä alus romutettiin vuonna 1945.
Francis Doyle
Francis Doyle (1810−1888) oli englantilainen runoilija. Hän oli 1867−1877 runousopin professorina Oxfordissa. Runoilijana hän on klassikko ja käyttää yksinkertaista ja selvää muotoa. Hänen pääteoksensa ovat Miscellaneous verses (1840), The two destinies (1844), Lectures of poetry (1869) ja Reminiscences and opinions (1886).
Mumble
Mumble on vapaa alustariippumaton VoIP-ohjelmisto. Sen kohderyhmänä ovat pelaajat ja se on samankaltainen kuin TeamSpeak ja Ventrilo, muttei ole yhteensopiva niiden kanssa. Se käyttää asiakas-palvelin -mallia, jossa käyttäjät jotka haluavat keskustella ottavat yhteyden samaan palvelimeen.
Versiosta 1.1 lähtien kaikki liikenne salataan käyttäjien yksityisyyden varmistamiseksi. Versiosta 1.1.7 lähtien Mumble on tukenut Logitech G15-näppäimistön nestekidenäyttöä.
Äänenlaatu
Mumble käyttää Speex-äänenpakkausta sekä koodekkina että meluntorjuntaan. Myös CELT-äänenpakkaus on tuettu veriosta 1.2 lähtien. Mumble on optimoitu siten, että latenssi on pieni, minkä ansiosta kommunikaatio on nopeampaa. Mumble käyttää kaiunestotekniikkaa, joten sekä kaiuttimien että kuulokkeiden käyttö on mahdollista. Joissain peleissä, kuten Call of Dutyn Windows-versiossa pelaajat voivat kuulla muiden pelaajien äänet oikeista suunnista käyttämällä Positional audio -ominaisuuden mahdollistavia liitännäisiä.
Tucker Carlson
Tucker Swanson McNear Carlson (s. 16. toukokuuta 1969 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, poliittinen kommentaattori ja kolumnisti. Hän juonsi Fox News -kanavalla esitettävää Tucker Carlson Tonight -ohjelmaa, joka oli Yhdysvaltain katsotuin kaapelitelevision välityksellä näkyvä ajankohtaisohjelma. Hän on aiemmin juontanut ohjelmia CNN- ja MSNBC-kanavilla kunnes siirtyi Fox Newsille vuonna 2009.
Vuonna 2020 Carlsonin oli saavuttanut sen verran mainetta ja suosiota ja hänestä povattiin presidenttiehdokasta. Hänen kantojaan luonnehdittiin "trumpistisiksi", mikä oli yhdistelmä maahanmuuttajavastaista nationalismia, taloudellista populismia ja Yhdysvaltain etujen asettamista etusijalle globalismin sijaan. Kuitenkin vuonna 2021 Fox-kanavan oikeudenkäynnin yhteydessä häneltä paljastettiin tekstiviestejä, joiden mukaan Carlson henkilökohtaisesti sanoi vihaavansa Trumpia. Hän on arvostellut republikaanipuolueen poliitikkoja liiallisesta talouspoliittisesta libertarismista. Hän on toinen oikeistolaisen The Daily Caller -verkkosivuston perustajista, mutta hän ilmoitti luopuneensa omistuksestaan sivustoa ylläpitävässä yhtiössä vuonna 2020.
Huhtikuussa 2023 uutisoitiin Carlsonin lähtevän Fox News -kanavalta. Kanava oli alle viikkoa aikaisemmin hyväksynyt 787,5 miljoonan dollarin arvoisen sovintoesityksen Dominion Voting Systems -yrityksen kanssa.
Saatuaan potkut Foxilta Tucker Carlson alkoi postata videoita Twitteriin. Carlsonin 10-minuuttinen video muistutti hänen ohjelmaansa Foxilla, mutta ilman vieraita ja siinä on vain Carlsonin monologiosuus. Ensimmäinen jakso keräsi päivässä 85 miljoonaa katselukertaa. Fox News lähetti hänelle kirjeen, jossa käskettiin loputtaa videoiden tekeminen ja sanottiin sen rikkovan sopimusta, joka Carlsonilla on Foxin kanssa vuoteen 2025. Carlsonin taustatiimin mukaan kyse on sananvapaudesta, eikä Foxilla ole oikeuttaa kieltää videoblogien postausta sosiaaliseen mediaan.
Taolagnaro
Taolagnaro (myös Tolagnaro tai Fort Dauphin) on kaupunki Madagaskarissa. Se sijaitsee saaren kaakkoiskärjessä Intian valtameren rannalla. Kaupunki on Anosyn alueen keskus. Asukkaita on 48 900 henkeä (vuonna 2010).
Nähtävyyksiin kuuluvat Fort Flacourtin sekä haaksirikkoutuneiden portugalilaisten merimiesten vuonna 1504 rakentaman linnoituksen rauniot, kaupungin yllä kohoava Pic St Louis -vuori, Nahampoanan luonnonsuojelualue sekä kauempana sijaitseva Andohahelan kansallispuisto. Kaupungin matkailuelinkeino on kärsinyt pahasti etelä-afrikkalaisten ja kanadalaisten yhtiöiden aloittamasta titaanin louhinnasta.
Taolagnarosta on reittitaksiyhteydet Toliaraan, Ihosyyn, Fianarantsoaan ja Antananarivoon. Hyväkuntoinen maantie ulottuu kuitenkin vain Ambovombeen. Antananarivoon on päivittäinen lentoyhteys. Kaupungista on myös säännöllisiä lentoja Toliaraan, Farafanganaan, Manakaraan ja Mananjaryyn.
La Vie promise
La Vie promise (kansainvälisesti Ghost River tai The Promised Life) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Olivier Dahanin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Pascal Greggory ja Maud Forget. Olivier Dahan käsikirjoitti elokuvan Agnès Fustier-Dahanin kanssa. Elokuvan tuottajana oli Éric Névé. La Vie promise kilpaili vuoden 2002 San Sebastiánin elokuvajuhlilla, missä Olivier Dahan oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen simpukan saajaksi.
Juoni
Sylvia (Isabelle Huppert) on 40-vuotias Nizzassa työskentelevä prostituoitu, jonka hylkäämä 14-vuotias Laurence-tytär (Maud Forget) saapuu yllättäen hänen asunnolleen tapaamaan biologista äitiään. Laurence vierailee äitinsä luona huonoon aikaan, sillä Sylvia on juuri silloin kahden sutenöörin pahoinpitelemänä. Kun Laurence puukottaa toisen sutenööreistä puolustaakseen Sylviaa, niin tyttären kuin äidinkin on paettava kaupungista maaseudulle. Sylvia yrittää löytää entisen aviomiehensä, jonka kanssa hänellä on 8-vuotias poika. Laurence sen sijaan yrittää löytää yhteyden äitiinsä tämän vastahakoisuudesta huolimatta. He tapaavat salaperäisen Joshua-nimisen karkulaisen (Pascal Greggory), joka liittyy heidän seuraansa. Sylvia kohtaa ongelmallisen menneisyytensä ja yrittää saada tolkkua elämästään.
Tuotanto
La Vie promisen kuvauspaikkoina olivat muun muassa Pariisi, Grenoblen kaupunki Isèressä, Nizzan kaupunki Alpes-Maritimesissä ja La Ciotatin kunta Bouches-du-Rhônessa. Elokuvan budjettina oli 4 970 000 euroa ja tuotantoyhtiönä La Chauve Souris. Elokuvaa oli tuottamassa myös muun muassa Bac Films, France 2 Cinéma, StudioCanal ja Rhône-Alpes Cinéma.
Julkaisu ja vastaanotto
La Vie promise sai ensi-iltansa Ranskassa 4. syyskuuta 2002 ja oli Bac Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 124 626 katsojaa.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 45% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 22 arviointiin. 550 käyttäjästä 48% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 14 arvostelun perusteella elokuva on saanut 52 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 628 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,1/10.
La Vie promise julkaistiin Ranskassa DVD:lle 1. huhtikuuta 2003.
Michele Cecchini
Michele Cecchini (3. maaliskuuta 1920 – 26. huhtikuuta 1989) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1944 ja nimitettiin Aquileian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Madagaskarille 26. helmikuuta 1969. Lisäksi hän sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Mauritiukselle 1. maaliskuuta. Hänet konsekroi piispaksi 13. huhtikuuta Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Agostino Casaroli ja Enrico Bartoletti.
18. kesäkuuta 1976 Cecchini sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Jugoslaviaan ja 4. joulukuuta 1984 apostoliseksi nuntiukseksi Itävaltaan. Jälkimmäisessä virassa hän kuoli 69-vuotiaana.
Álex Fernández
thumb|upright|Álex vuonna 2010.
Alejandro Fernández Iglesias, tunnetaan nimellä Álex, (s. 15. lokakuuta 1992) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Cádiz CF joukkuetta on vuodesta 2017 alkaen. Hän on aiemmin edustanut segunda ligan Elcheä ja pelannut 99 ottelua Real Madridin B-joukkueessa 2010-2013.
Abu Dhabin Grand Prix 2012
Abu Dhabin Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 18. osakilpailu, joka ajettiin 4. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.
Kilpailun voitti Lotuksella ajanut Kimi Räikkönen, jolle voitto oli ensimmäinen paluun jälkeen. Räikkösestä tuli myös kahdeksas eri kuljettaja, joka oli kauden aikana kyennyt osakilpailuvoittoon.
Vapaat harjoitukset
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Paul di Restan tilalla, Marussian Max Chilton ajoi Charles Picin tilalla, Caterhamin Giedo van der Garde ajoi Vitali Petrovin tilalla, ja HRT:n Ma Qinghua ajoi Narain Karthikeyanin tilalla.
Aika-ajot
Paalupaikalle ajoi McLarenin Lewis Hamilton. Toiseen lähtöruutuun ajoi Red Bullin Mark Webber ja kolmanteen Red Bullin Sebastian Vettel. Aika-ajon jälkeen Vettel pysäytti tiimiradiosta tulleen määräyksen myötä autonsa radan varteen välittömästi. Kehotus oli tullut moottorivalmistaja Renaultilta. Aika-ajon jälkeen tuomaristo tutki tilannetta ja osoittautui, että Vettelin autossa ei ollut tarpeeksi polttoainetta näytteen ottoa varten. Vettelillä sitä oli 0,85 litraa, kun tarvittava polttoainemäärä on oltava vähintään 1 litra. Näin ollen Vettel pudotettiin koko joukon hännille ja lähti kisaan varikolta.
Kilpailu
thumb|Kilpailun voittaja Kimi Räikkönen. Lähdössä Räikkönen onnistui nousemaan neljännestä ruudusta heti ensimmäiseen mutkaan toiseksi. Hamilton otti hallintaansa johtopaikan. Maldonado piti kolmannen paikkansa, kun Webber sai huonon lähdön ja jäi heti neljänneksi. Ensimmäisellä kierroksella Alonso nousi hänestä ohi ja pudotti Webberin taaksensa viidenneksi. Nico Hülkenberg törmäili ensimmäisessä mutkassa ja joutui keskeyttämään. Myös tallikaveri Paul di Resta ja Lotus-kuljettaja Romain Grosjean joutuivat käymään varikolla osumien vaurioiden vuoksi. Vettel teki omaa nousuaan perältä ja teloikin jo alussa etusiipensä törmätessään Bruno Sennan kanssa, mutta ei joutunut menemään varikolle vaihdattamaan sitä välittömästi.
Hamilton onnistui puristamaan nopeilla kierroksilla eroa Räikköseen kierros kierrokselta ja näytti täysin ylivoimaiselta. Räikkönen sen sijaan pystyi pitämään Maldonadon johtaman letkan takanaan yli sekunnin päässä. Kierroksella yhdeksän nähtiin hurjan näköinen kolari, kun Karthikeyanin HRT-autossa ilmesi tekninen ongelma, kun hänen autonsa ohjaus särkyi ja hänen täytyi jarruttaa yllättäen huomattavasti. Takana tuleva Nico Rosberg ei tähän kerennyt reagoimaan ja rysäytti Karthikeyanin perään. Rosberg lensi autoineen HRT:n yli ja päätyi lopulta seinään. Tilaanteen jälkeen turva-auton tarve oli välttämätön. Muun muassa Hamiltonin kuroma monen sekuntin ero mitätöityi ja tilanne oli auki. Turva-auton lähdettyä Hamilton kuitenkin jatkoi repimistään ja erot kasvoivat jälleen samaan tahtiin kärjen osalta.
Kierroksella 20 Hamiltonin hienossa kontrollissa oleva kisa päättyi dramaattisesti, kun McLaren-autoon tuli jälleen tekninen vika. Autosta hajosi bensapumppu ja Hamilton jätti autonsa radan varteen ja Kimi Räikkönen siirtyi kilpailun johtoon, Maldonado toisena ja Alonso kolmantena. Räikkönen oli sen jälkeen nopein auto radalla painaen jatkuvasti hyviä kierroksia. Vettel alkoi muodostua todellisiksi uhkaajaksi jopa voittotaistoon noustessaan sijoituksissa jatkuvasti. Hän oli täyttänyt rengassäännön turva-auton aikana jo ja oli lähellä päästä johtoon Räikkösen käytyä varikolla, mutta jäi sekunnin päähän Räikkösen palattua. Räikkönen onnistui uusilla renkailla kasvattamaan eroa Vetteliin, jonka renkaat olivat jo vanhemmat ja kuluneet. Hän takoi jälleen entistä kovempia aikakierroksia ja ero kasvoi jo 9 sekuntiin, kunnes kierroksella 39 turva-autoa tarvittiin radalla toistamiseen. Sergio Pérez kolaroi Romain Grosjeanin kanssa radalla käydyn taistelun aikana, jonka jälkeen takaa tuleva Webber osui Grosjeaniin sillä seurauksella, että radalle tuli huomattava määrä hiilikuidun palasia. Turva-auto tuli radalle juuri kun Räikkönen oli matkalla kohti selvää voittoa. Kilpailusta taisteli nyt käytännössä neljän kovimman kärki: Räikkönen-Alonso-Button-Vettel.
Turva-auton poistuttua Räikkönen sai hyvän uusintalähdön ja eroa Alonsoon oli ennen seitsemää viimeistä kierrosta noin 3 sekuntia. Viimeisillä seitsemällä kierroksella Alonso alkoi saavuttaa Räikköstä joka kierroksella mutta ero säilyi kuitenkin sekunnin pinnassa viimeiset pari kierrosta ja ero maalissa oli 0,8 sekuntia Räikkösen hyväksi. Räikkönen otti ensimmäisen voittonsa sitten kauden 2009 Span osakilpailun ja niin ikään paluun jälkeen ensimmäisen voittonsa. Lotukselle voitto oli ensimmäinen sitten Detroitin GP:n 1987.
Aequornithes
Aequornithes on kladiin Ardeae kuuluva vesilintujen ryhmä. Se sisältää kuikkalinnut, pingviinilinnut, ulappalinnut, haikaralinnut, suulalinnut (Suliiformes) ja pelikaanilinnut, ja on luultavasti Eurypygimorphae-kladin sisarryhmä.
Fylogenia
Kladogrammi Burleigh, J.G. et al. (2015) tutkimusten pohjalta:
The Wailing
The Wailing on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Na Hong-jin sekä tähdittänyt Kwak Do-won, Hwang Jung-min ja Chun Woo-hee.
The Wailing sai ensi-iltansa Etelä-Koreassa 12. toukokuuta 2016. Elokuva esitettiin myös Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2016 sekä Night Visions -festivaaleilla 9. marraskuuta 2016. Elokuva oli taloudellinen menestys ja se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta.
Gilbert Ramanantoanina
Gilbert Ramanantoanina (13. joulukuuta 1916 Ambositra – 25. tammikuuta 1991) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 1. elokuuta 1948 ja nimitettiin Fianarantsoan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Acmonian titulaaripiispaksi 12. tammikuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Xavier Ferdinand J. Thoyer, jota avustivat Camille-Antoine Chilouet ja Jules-Joseph Puset.
Ramanantoanina osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 2. huhtikuuta 1962 nimityksen Fianarantsoan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 74-vuotiaana virassa.
Eino Hirva
Eino Olavi Hirva (25. lokakuuta 1916 Sortavala – 2. lokakuuta 2004 Helsinki ) oli suomalainen eversti, joka toimi ilmatorjunnan ja -puolustuksen eri tehtävissä sota-aikana ja sen jälkeen.
Hirvan vanhemmat olivat ylijunailija Kaarlo Hellgren ja Juudit Saukkonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1940 oli Liisa Vaartaja. Hirvan veljestä Reino Hirvasta tuli kenraali, Hirvan kolmesta pojasta taas everstiluutnantti Jaakko Hirva toimi isänsä tavoin ilmatorjunnan parissa.
Hirva ylennettiin reservin vänrikiksi 1936, vänrikiksi 1938, luutnantiksi 1940, kapteeniksi 1941, majuriksi 1946, everstiluutnantiksi 1956 ja everstiksi 1963.
Henna Juka
Henna Juka (s. 1995) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on vuodesta 2015 lähtien edustanut Superpesiksessä pelaavia Porin Pesäkarhuja. Kaksi tätä edeltävää kautta hän edusti Kempeleen Kiriä. Pesäkarhuissa pelatessaan hän saavutti SM-hopean vuonna 2019. Juka on pelannut kolmesti naisten ja kahdesti B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelussa. Ennen kauden 2020 alkua Juka on pelannut 159 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhdeksän kunnaria ja 12 tavallista juoksua, tuonut 207 juoksua ja kerännyt 632 kärkilyöntiä. 62 pelaamassaan Superpesiksen pudotuspeliottelussa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, tuonut 68 juoksua ja kerännyt 241 kärkilyöntiä.
Kreikan maahanmuutto- ja turvapaikkaministeriö
Kreikan maahanmuutto- ja turvapaikkaministeriö on Kreikan ministeriö, jonka alaan kuuluvat maahanmuutto-, turvapaikanhaku- ja pakolaisasiat.
Maahanmuutto- ja turvapaikkaministeriö oli olemassa alun perin vuosina 2016–2019 ja se perustettiin uudelleen 15. tammikuuta 2020. Ministeriötä johtaa maahanmuutto- ja turvapaikkaministeri Nótis Mitarákis (vuonna 2020, Mitsotákisin hallitus).
Ministerit
Ministeriön johdossa ovat toimineet:
Jyri Pelkonen
Jyri Pelkonen (s. 21. joulukuuta 1965) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka on aktiiviuransa jälkeen toiminut valmentajana.
Pelkonen kuului Suomen joukkueeseen, joka saavutti Länsi-Saksan ja Norjan jälkeen pronssia Seefeldin MM-kilpailuissa 1985. Hän sijoittui samana vuonna kolmanneksi myös junioreiden MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilpailussa. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes.
Pelkonen toimi Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajana ensimmäisen kerran vuosina 1993–1998. Sen jälkeen hän valmensi Norjan yhdistetyn maajoukkuetta vuosina 2000–2002. Hän palasi Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi 2002. Pelkonen nimettiin Vuokatin urheiluopiston valmennuskeskuksen johtajaksi 2004.
Nolwenn Leroy
Nolwenn Le Magueresse (s. 28. syyskuuta 1982 Saint-Renan, Bretagne, Ranska), taiteilijanimeltään Nolwenn Leroy, on ranskalainen laulaja-lauluntekijä.
Leroy oli alun perin klassisesti koulutettu viulisti ja oopperalaulaja, ja nousi kuuluisuuteen voitettuaan ranskalaisen televisiomusiikkikilpailun Star Academy toisen kauden vuonna 2002.
Leroy on saanut lukuisia palkintoja ja nimityksiä. Tammikuussa 2015 hän sijoittui Le Journal du Dimanchen 50 suosituimman julkkiksen joukkoon Ranskassa 17. sijalle, joten hän oli listan paras naislaulaja joulukuusta 2012 lähtien.
Lapsuus ja nuoruus
Leroy syntyi Saint-Renanissa, Bretagnessa.
Foxy Lady (Cherin albumi)
Foxy Lady on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1972.
Nolwenn Leroy
Lapsuus ja nuoruus
Leroyn vanhemmat muuttivat Saint-Renanista (Finistère), kun hän oli neljävuotias. Asuessaan Pariisissa, Lillessä ja Guingampissa hänen äitinsä Muriel Leroy ja hänen pikkusiskonsa Kay asettuivat Leroyn isovanhempien luokse Saint-Yorreen.
Heinäkuussa 1998 Leroy sai apurahan Vichyn Rotary-klubilta ja matkusti vaihto-oppilaaksi Hamiltoniin, Ohioon, Yhdysvaltoihin.
Hän valmistui vuonna 1999 ja palasi Ranskaan puhuen sujuvasti englantia. Hän aloitti klassisen laulun oppitunnit Vichyssä ja jatkoi vuonna 2001 oikeustieteen opintojaan Clermont-Ferrandin yliopistossa.
Musiikki ja tähtiakatemia
pienoiskuva|Nolwenn Leroy vuonna 2012. Leroy puhuu sujuvasti englantia vietettyään vuoden Yhdysvalloissa vaihto-opiskelijana. Hän laulaa monilla kielillä, mukaan lukien ranska, bretoni, englanti ja iiri. Hän on esiintynyt myös italiaksi ja espanjaksi.
Vuonna 2012 hänen albuminsa Bretonne sai kaksi kertaa timanttilevyn yli miljoonan kappaleen myynnistä.
Leroyn katsottua ranskalaisen musiikkiohjelman Star Academy ensimmäisen kauden vuonna 2001 yksi tuomariston jäsenistä teki häneen vaikutuksen ja hän päätti opiskella klassista laulua hänen johdollaan Pariisissa. Vuonna 2002 hän päätti hakea ohjelman toiselle kaudelle, jonka hän voitti joulukuussa 2002.
Tylochromis aristoma
Tylochromis aristoma on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.
Tylochromis aristoma voi kasvaa korkeintaan 19,3 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 13–16 piikkiruotoa ja 12–14 pehmeää ruotoa. Peräevässä on seitsemän pehmeää ruotoa.
Tylochromis aristoma -lajia tavataan ainoastaan Kongon demokraattisesta tasavallasta. Laji käyttää ravinnokseen kasveja ja hyönteisten toukkia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Mananjary
Mananjary [mananˈdzarʲ] on kaupunki Madagaskarin Vatovavy-Fitovinanyn alueella. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla Ampasaryjoen suussa. Pangalanesin kanaali jakaa kaupungin kahteen osaan. Asukkaita on 29 600 (vuonna 2010).
Mananjary on vaniljan-, kahvin- ja pippurintuotantoalueen keskus, jossa harjoitetaan myös kalastusta. Kaupungista on reittitaksiyhteys Fianarantsoaan ja Manakaraan sekä säännöllisiä lentoja Antananarivoon ja Taolagnaroon.
Nähtävyyksiin kuuluu antambahoakojen joka seitsemäs vuosi järjestämä ympärileikkausfestivaali. Kaupungin pohjoispuolella Ambohitsarassa on Muhammedin jälkeläisten pystyttämäksi väitetty Valkoinen Elefantti -veistos.
François Xavier Tabao Manjarimanana
François Xavier Tabao Manjarimanana (3. joulukuuta 1927 – 24. toukokuuta 1999) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Mananjaryn hiippakunnan johtoon 20. marraskuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. maaliskuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Michele Cecchini, jota avustivat Gilbert Ramanantoanina ja Victor Razafimahatratra.
Tabao Manjarimanana kuoli 71-vuotiaana virassa.
Salosaari
Salosaari voi tarkoittaa seuraavia:
Degrassi: The Next Generation
thumb|250px|Degrassi: The Next Generation ja [[Hetkessä tähdeksi henkilöstöä eTalk Daily-tilaisuudessa vuonna 2008.]] Degrassi: The Next Generation (myöhemmin käytetty nimeä Degrassi) on kanadalainen draamasarja, jossa seurataan high school -nuorten elämää koulussa ja sen ympärillä. Sarjaa on esitetty Kanadassa CTV:llä, MuchMusicilla ja MTV:llä, sekä Suomessa MTV:llä.
Degrassia tehtiin 14 tuotantokautta aikavälillä 14. lokakuuta 2001 – 2. elokuuta 2015. Sitä edelsivät sarjat Degrassi Junior High (1987–89) ja Degrassi High (1989–91), sekä elokuva School's Out (1992). Tammikuussa 2016 Degrassi-universumi sai jatkoa sarjan Degrassi: Next Class myötä.
The Next Generationin 4. tuotantokautta eli jaksoja vuodelta 2004 alettiin esittää Yle Areenassa 3. elokuuta 2012.
Lossen-toisiintuminen
Reagenssit ja mekanismi
Mekanismiltaan Lossen-toisiintuminen muistuttaa Hofmann- ja Curtius-toisiintumisia, mutta niistä poiketen se ei vaadi tapahtuakseen voimakkaita emäksiä tai hyvin korkeita lämpötiloja.
Semih Erden
Semih Erden (s. 28. heinäkuuta 1986 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija.
Sentterinä pelaava Erden on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi NBA- ja serbiajamontenegrolaisjoukkueita. NBA:han hänet varasi vuonna 2008 60. vuorolla Boston Celtics, jonka lisäksi Erden pelasi NBA:ssa Cleveland Cavaliersissa. Euroopassa Erden voitti Serbia ja Montenegron mestaruuden vuonna 2005, Turkin mestaruuden vuosina 2007, 2008 ja 2010, Turkin cup-mestaruuden vuonna 2010 ja Turkin supercup-mestaruuden vuonna 2008. Hän on pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa. Erden on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa useissa MM- ja EM-kilpailuissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.