cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Publius Cornelius Scipio Nasica Corculum
Publius Cornelius Scipio Nasica Corculum (k. 141 eaa.) oli roomalainen valtiomies, Corneliuksen gensin jäsen ja konsuli vuosina 162 eaa. ja 155 eaa.
Hänen isänsä oli Publius Cornelius Scipio Nasica, Scipio Africanuksen serkku.
Kolmannen makedonialaissodan aikana 168 eaa. hän taisteli roomalaisen kenraalin Lucius Aemilius Paulus Macedonicuksen kanssa Makedoniassa ja komensi yhtä armeijan siipeä.
Corculum valittiin kensoriksi vuonna 159 eaa. yhdessä Marcus Popillius Laenaksen kanssa. Toisena konsulivuotenaan 155 eaa. hän kukisti dalmatialaiset ja ansaitsi triumfin.
Hän toimi myös Pontifex maximuksena vuonna 150 eaa., ja vuosina 159–149 eaa. hänet tunnetaan myös kiivaana Karthagon puolustajana ja Cato vanhemman vastustajana. Plutarkhoksen mukaan Caton lausuttua kuuluisan lauseensa "Ceterum censeo Carthaginem esse delendam" Corculum vastasi, että Karthago pitää säästää tuholta.
Corculum kuoli mahdollisesti vuonna 141 eaa.
Under Wheels of Confusion: 1970–1987
Under The Wheels Of Confusion on 4:n CD:n kokoelma Black Sabbath -yhtyeen musiikkia. Se ei kuulu yhtyeen viralliseen diskografiaan. Kokoelma julkaistiin Castlen Black Sabbath-remasterointien yhteydessä ja se käsittää vuodet 1970-1987.
Luettelo Acceptin kappaleista
Tämä on luettelo heavy metal -yhtye Acceptin työstämistä kappaleista ja nauhoittamista covereista. Kappaleiden nimet voi järjestää kappaleen nimen, levyn tai julkaisuvuoden mukaan.
Delta-cross-kielet
Delta-cross-kielet on nigeriläis-kongolaisen kielikunnan benuenkongolaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä. Siihen kuuluvia kieliä puhutaan Kaakkois-Nigeriassa Deltan ja Cross Riverin osavaltioiden väliin jäävällä alueella.
Delta-cross-kielet jaetaan neljään alaryhmään: keskideltakielet, ogonikielet sekä ylä- ja alacrosskielet. Puhutuimpia delta-cross-kieliä ovat ibibio, anaang, efik, tee ja obolo.
Beth Ditto
thumb|Beth Ditto. Mary Beth Patterson (tunnetaan myös taiteilijanimellä Beth Ditto) (s. 19. helmikuuta 1981 Searcy, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten indie rock -yhtye Gossipin laulajana.
Mätäslammi
Maantiede
Mätäslampi on 150 metriä pitkä kaksiosainen lampi, joka rantaviivan pituus on 520 metriä ja pinta-ala 0,8 hehtaaria. Siihen laskee neljä metsäojaa ja sen Kauhajärveen laskeva oja on 1,4 kilometriä pitkä. Lampea ympäröi pääasiassa moreenipohjainen metsä. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda tietä. Lähin rakennus sijaitsee 100 metrin etäisyydellä tieltä tulevan polun päässä.
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Mättä lampi". Lampi oli nykyistä suurempi ja sille oli piirretty saari. Lammesta laski luikerteleva oja "Kahajärveen". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Mettälampi". ja sillä oli vielä tuolloinkin saari.
Jälkiteollinen yhteiskunta
Jälkiteollisessa yhteiskunnassa yli puolet bruttokansantuotteesta syntyy palvelusektorilla. Käsitteenä jälkiteollinen yhteiskunta syntyi 60- ja 70-lukujen vaihteessa, kun joissakin maissa havaittiin teollisuuden osuuden niin bruttokansantuotteesta kuin työntekijöistä vähenevän. Suomessa on suosittu termiä palveluyhteiskunta samasta asiasta, koska termi jälkiteollinen on viitannut harhauttavasti teollisuuden merkityksen vähenemiseen. Jälkiteollisiksi yhteiskunniksi muuttuneet teollisuusmaat ovat yhä kuitenkin johtavia teollisuusmaita, vaikka teollisen tuotannon suhteellinen arvo on niissä laskenut, sillä määrä on kuitenkin kasvanut.
"Jälkiteollinen yhteiskunta" -käsitteen historia
thumb|Clarkin sektori malli Termiä jälkiteollinen yhteiskunta käytti ensimmäisenä ranskalainen sosiologi Alain Touraine julkaisuissaan vuonna 1969 ja kirjassaan ''The Post-Industrial Society. Tomorrow's Social History: Classes, Conflicts and Culture in the Programmed Society'' (1971). Tunnetuksi jälkiteollista yhteiskuntaa teki taloustieteilijä Daniel Bell kirjassaan The Coming of Post-Industrial Society (1973). Jälkiteollisen yhteiskunnan määritelmä perustuu Colin Clarkin talouden kolmen sektorin hypoteesin. Näistä käytetään nimitystä primaarisektori eli alkutuotanto, sekundaarisektori eli jalostus ja tertiaarisektori tarkoittaen palvelusektoria. Myöhemmin malliin on lisätty neljäs, tietopohjaisten aktiviteettien osuutta kuvaava sektori, jolla on perusteltu käsitettä tietoyhteiskunta.
Historiallisesti maatalousyhteiskunnissa suurin osa ihmisistä, jopa 90%, on ollut alkutuotannossa. Teollisuuden osuus alkoi kasvaa 1700-luvulla ja 1800-luvun lopulla syntyi teollisia yhteiskuntia, joissa suurin osa tuotannonarvosta syntyi teollisuudessa. Jälkiteollisia yhteiskuntia on syntynyt toisen maailmansodan jälkeen. Taloustilastojen mukaan Suomessa oli alkanut jälkiteollinen vaihe vuonna 1980.
Teollisen tuotannon arvonlasku bruttokansantuotteessa ei välttämättä merkitse tuotannon supistumista, vaan useimmin teollisten tuotteiden hinnan laskua suhteessa palveluihin. Teollisuus on pystynyt nostamaan tuottavuutta ja samalla tuotteiden hinnat ovat kilpailun vuoksi laskeneet. Vielä voimakkaammin on kasvanut maatalouden tuottavuus. Tilastoihin kätkeytyy myös sellaisia muutoksia, että teollisuus on ulkoistanut ennen omina toimintoinaan olleita palveluja, kuten siivous, kiinteistöjen kunnossapito, kirjanpito- ja laskutus, vartiointi ja vastaavia toimintoja ja näistä on tullut ostettuja palveluja. Myös uusien teollisuusmaiden synty on nopeuttanut vanhojen teollisuusmaiden rakennemuutosta 1900-luvun lopulla. Työntekijöiden määrä palvelusektorilla on kasvanut, erityisesti koulutuksen ja terveydenhoidon aloilla.
Palvelualojen kasvu
Palveluelinkeinot kuten koulutus ja tutkimus, sairaanhoito, rahoitus, jakelu ja kuljetus, hallinto, tiedotusvälineet ja viihde kasvoivat teollisuuden rinnalla 1900-luvulla alussa ja samalla yhä suurempi osa työntekijöistä työllistyi palvelutuotannossa. Teollisuuden tuottama tulojen kasvu auttoi palvelusektorin kehitystä. 1900-luvun toisella puoliskolla tuotannon tietointensiivisyyden ja kansainvälistymisen seurauksena on tarvittu uusia palveluja. Palvelualojen kasvu on edistänyt myös kaupungistumista. Kaupungeissa on laajemmat työmarkkinat ja enemmän koulutus- ja viihdepalveluja. Kaupungeissa on innovatiivisille ja luovillealoille tärkeä vilkaampi ihmisten vuorovaikutus. Myös joidenkin palvelualojen tuottavuus on kasvanut voimakkaasti, esimerkiksi tieto-, rahoitus- ja viestintäalojen, viimeksi mainitusta esimerkkinä siirtyminen käsivälitteisistä puhelinkeskuksista automaattisiin. Kulutukseen perustuva talous on kasvattanut vähittäiskauppaa ja matkailua. Esimerkiksi liikennelennoista on kasvanut suuri tuotannonala.
Palvelutalouden kehittymisen haasteet
Palveluyhteiskunnan kehittymisen perustana on kuluttajien ostovoima, jonka myönteinen kehitys kasvattaa kuluttajapalveluiden tarjontaa yhteiskunnassa kun kuluttajien kulutusmahdollisuudet kasvavat. Palveluyhteiskunnassa ihmiset jakaantuvat karkeasti varakkaisiin joilla on varaa käyttää kuluttajapalveluita ja köyhiin jotka tuottavat kuluttajapalveluita saadakseen korvaukseksi vähimmäispalkan. Tällä tavalla suuri osa kansalaisista palvelee heitä kenellä on varaa käyttää palveluita, mutta näillä kuluttajapalveluja tarjoavilla ei ole läheskään yhtä paljon mahdollisuuksia käyttää itse kuluttajapalveluita.
Verokiila on merkittävä palvelujen kysyntää vähentävä tekijä ja tarkoittaa käytännössä, että saadakseen tunnin palvelua tulee itse tehdä useampia tunteja työtä. Verokiilan lisäksi myös asutuksen hajanaisuus ja kaupunkien pieni koko haittaavat palvelualojen kehittymistä. Tietyt palvelut ja palvelutarjonnan monipuolisuus sekä toimijoiden välinen kilpailu edellyttävät 15 000–20 000:n asukkaan kaupunkeja. Suurkaupungeissa palvelutarjonta on monipuolisin, toisaalta maaseudulla ja pikkukaupungeissa palvelut eivät pääse kehittymään.
Työvoimatarpeen vähentyminen palvelusektorilla
Teollisuuden koneistuminen ja automaatio ovat siirtäneet työvoimaa teollisuudesta palvelualoille. Palvelut ovat työllistäneet ihmisiä viime vuosikymmeninä, koska palveluja on ollut hankalampi koneistaa. Esimerkkejä työpaikkojen häviämisestä myös palvelusektorilta on nähtävissä.
Automaattiset liikennevalot olivat varhaisia ihmistyövoiman korvaajia. Pankkiautomaatit ja nettipankki ovat syrjäyttäneet pankkivirkailijat, liikennepoliisien määrää on voitu vähentää nopeusvalvontakameroilla ja itsepalvelukassat ja uudet maksutavat vähentävät kassatyöntekijöiden tarvetta. Yksityisen sektorin suurin komponentti on vähittäiskauppa, jossa verkkokauppa ja sen jatkuva kehittyminen on vähentänyt työvoiman kysyntää. Pankkipalveluiden lisäksi myös vakuutuspalvelut ovat siirtyneet suurelti Internetiin. Koulutuspalvelut ovat siirtymässä Internetiin oppimisympäristöinä joissa on videoluentoja ja tehtäviä.
Viranomaisasiat, lakiasiainpalvelut ja kirjanpitopalvelut saattavat muuttua yhä automatisoidummiksi sähköisen asioinnin ja sähköisten allekirjoitusten yleistymisten myötä. Kuljetuspalveluita ja virkamiesten luovuutta vaatimattomia tehtäviä esimerkiksi verohallinnossa saatetaan korvata keinoälyllä.
Anja Snellman
Anja Kyllikki Kauranen (kirjailija-terapeuttinimi Anja Snellman, s. 23. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kirjailija, toimittaja ja yleis- sekä seksuaaliterapeutti.
Elämäkerta
Syksyllä 1980 hän kirjoitti yhdessä Esa Saarisen kanssa Ylioppilaslehteen kirjoituksen, jossa arvosteli jyrkästi ajan suomalaista romaanitaidetta. Seuraavana vuonna 1981 julkaistiin hänen esikoisromaaninsa Sonja O. kävi täällä, joka muodostui Kaurasen kirjalliseksi läpimurroksi ja on edelleen etenkin yhä uusien sukupolvien suosikki ja kulttikirjan maineessa ja myös Suomen myydyin esikoisromaani.
Esikoisromaanin jälkeen hänen kirjailijanuraansa on kestänyt yli kolme vuosikymmentä ja se käsittää yli kaksikymmentä julkaistua teosta, 25 romaania ja 3 runokokoelmaa. Hänen tuotantoaan on käännetty yli 20 kielelle. Romaanien ja runojen lisäksi hän on kirjoittanut tietokirjoja, elokuvakäsikirjoituksia sekä kuunnelmia. Hänen romaaneistaan on myös tehty lukuisia elokuva- ja teatterisovituksia.
Vuosina 2001–2006 Snellman (joka avioliittonsa myötä vaihtoi nimensä) toimi Helsingin kirjamessujen ohjelmatoimikunnan puheenjohtajana. Vuosina 2007–2009 hän oli Vasa Litteraturfestin taiteellinen johtaja Vaasassa.
Snellman on myös journalisti. Hän on kirjoittanut vuosien varrella kolumneja lukuisiin lehtiin, kuten Kaks Plussaan, Suomen Kuvalehteen, Fittnessiin, Annaan, Veikkaajaan, Ilta-Sanomiin ja Iltalehteen. Snellman on myös kirjoittanut radiokolumneja Yleisradiolle. Ensimmäinen vakituinen TV-työ oli Ylen Aamu-TV:n Jälkiviisaat, jonka mielipideraadin alkuperäisjäsenenä Snellman toimi Jukka Kuikan ja Leif Salménin kanssa jo 1990-luvun lopulla.
Vuosina 2008–2012 Snellman toimitti torstaiaamuisin Lauri Karhuvaaran kanssa MTV3:n Huomenta Suomi -ohjelmassa mediakriittistä Mediakokki-ohjelmaa. Syksyllä 2010 Snellman aloitti nimeään kantavan keskusteluohjelmasarjan Anja Snellman: Saanko esitellä?, jota esitettiin SuomiTV:ssä maanantai-iltaisin suorana lähetyksenä. Keväällä 2013 Snellman toimi MTV3:n aamujen Studio 55 -ohjelman juontajana. Hän on myös silloin tällöin Ruben Stillerin isännöimän Pressiklubin vieras. Vuosina 2014–2017 Anja Snellman veti torstaisin Helsingin Sanomien HSTV:lle Arka paikka -nimistä keskusteluohjelmaa.
Anja Snellman otti takaisin virallisen nimensä Anja Kauranen marraskuussa 2022, mutta käyttää edelleen Snellman-sukunimeä kirjailija- ja terapiatyössään.
Tällä hetkellä Snellman työskentelee kirjailijantyön ja journalismin ohella yleis- ja seksuaaliterapeuttina. Hän on käynyt läpi nelivuotisen ratkaisukeskeisen psykoterapian koulutuksen Lyhytterapiainstituutissa ja valmistunut myös seksuaaliterapeutiksi Väestöliiton kaksivuotisesta koulutuksesta.
Snellman on palkittu kirjallisesta urastaan Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2007. Seuraavana vuonna 2008 Snellmanille myönnettiin Helsinki-mitali ansioistaan Helsingin kuvaajana. Hän on myös saanut J. H. Erkon palkinnon parhaasta esikoisromaanista sekä Kiitos kirjasta -mitalin. Hänen teoksiaan on käännetty kaikkiaan 20 eri kielelle.
Stadin Slangi ry valitsi Snellmanin vuoden 2004 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2004.
Yksityiselämä
Kaurasen ensimmäinen puoliso vuosina 1974–1988 oli Juha Kulmanen. Kun Anja Kauranen ja Saska Saarikoski menivät vuonna 1997 naimisiin, he ottivat sukunimen Snellman, ja sillä nimellä Kaurasen teokset on sen jälkeen julkaistu. Hänen nykyinen puolisonsa on kitaristi Jukka Orma. Anja Snellmanilla on liitostaan Saska Saarikosken kanssa kaksi tytärtä.
Kauranen on 1990-luvun alusta lähtien asunut ja työskennellyt osan vuodesta Kreetan Haniassa. Sittemmin hän on viettänyt kirjoituskausia myös Intian Bangaloressa ja Edinburghissa Skotlannissa.
Isabel Bongard
thumb|right|Isabel Bongard Isabel Bongard (s. 1991) on saksalainen näyttelijä. Hän teki debyyttinsä lapsinäyttelijänä televisiosarjassa Anja & Anton vuonna 2001. Hän on sittemmin tehnyt esiintymisiä lukuisissa televisiosarjoissa, ja hänet on nähty esimerkiksi elokuvissa Die Päpstin (2009) ja Sieben Tage (2009). Hän on opiskellut tanssia. Hänen äitinsä on taiteilija ja kirjailija Katrin Bongard. Myös hänen sisaruksensa Amber Bongard ja Leonard Carow ovat näytelleet.
DeAndre Hopkins
DeAndre Hopkins (s. 6. kesäkuuta 1992, Clemson, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Hopkins edustaa Arizona Cardinalsia, johon hän siirtyi vuonna 2020. Hopkins pelasi Houston Texansissa vuosina 2013–2019. Texans varasi Hopkinsin 2013 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varaustilaisuuden 27. pelaajana.
Nativity in Black
Nativity In Black on Black Sabbath -tribuuttialbumi. Se sisältää kolmentoista eri yhtyeen ja sooloartistin cover-versioita Black Sabbathin kappaleista. Mukana on myös Black Sabbathin jäseniä.
Kappaleet ja esittäjät
Levyn japanilaisella painoksella on Solituden sijasta kaksi bonus-kappaletta, Cathedralin versiot kappaleista "St. Vitus' Dance" ja "Wheels of Confusion".
Tšerkasy
Tšerkasy on kaupunki Keski-Ukrainassa Dneprin länsirannalla, noin kaksisataa kilometriä Kiovasta etelään. Se on Tšerkasyn alueen ja sen Tšerkasyn piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2013 siellä oli runsas 285 000 asukasta.
Rautatie Moskovasta Odessaan kulkee Tšerkasyn kautta ja ylittää siellä Dneprjoen 12 km pitkää yhdistettyä rautatie- ja maantiesiltaa pitkin.
Tšerkasyssa on Bohdan H’melnytskyin kansallinen yliopisto ja Tšerkasyn valtion teknillinen yliopisto.
Faidon
Faidon (, 400- ja 300-lukujen vaihde eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Eliistä.
Spartan voitettua Eliksen Faidon joutui vangiksi, ja hänet pakotettiin toimimaan jonkin aikaa orjana ja prostituoituna poikabordellissa Ateenassa. Siellä hänen kauneutensa teki hänet kuuluisaksi. Sokrates löysi hänet ja osti hänet vapaaksi varakkaan ystävän avustuksella. Faidonista tuli Sokrateen oppilas ja läheinen ystävä.
Vaikuttaa siltä, että Faidon oli myös Platonin ja Kebeen läheinen ystävä. Platon omisti hänelle dialoginsa Faidon. Faidon tunnetaan lähes ainoastaan tästä dialogista.
Faidonin filosofiaa ei juurikaan tunneta, eikä se käy ilmi myöskään Faidonista. Hän kirjoitti joitakin dialogeja, mutta kaikkien aitoudesta ei olla varmoja. Jo Panaitios epäili niiden aitoutta (Diogenes Laertios II.64). Mahdollisesti dialogit Zopyros ja Simon ovat aitoja. Senecalta on säilynyt yksi katkelma Faidonilta (Epist. 94. 41). Sen mukaan yksi tapa hyveen hankkimiseen on viettää aikaa hyvien ihmisten seurassa.
Hugo Herrestrup
Hugo Herrestrup (29. tammikuuta 1933 Kööpenhamina – 22. syyskuuta 2009 ) oli tanskalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvissa esiintymisen vuonna 1953 ja jatkoi uraansa 1990-luvulle.
Harar
Harar on ollut jo vuosisatojen ajan merkittävä kauppakeskus. Se on yhdistetty kauppareittien avulla muuhun Etiopiaan ja Afrikan sarveen sekä Arabian niemimaahan.
Vuonna 2006 Harar valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupunkia pidetään islamin "neljänneksi pyhimpänä kaupunkina" ja siellä sijaitsee 82 moskeijaa, joista vanhimmat 900-luvulta, sekä 102 pyhäkköä.
Asukkaat
Hararin asukkaat edustavat useita etnisiä ryhmiä, kuten amharoita, oromoita, somaleita, gurageja ja tigrejä, sekä muslimeja että kristittyjä. Kaupungin muurien sisäpuolella asuvasta väestöstä suurin osa on kuitenkin syntyperäisiä harareja. He puhuvat seemiläistä hararin kieltä, ja periytyvät mahdollisesti Aksumin valtakunnan sotilaallisen tukikohdan asukkaista.
Joutomailla
Joutomailla on SF-Bluesin studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2005.
Väärälammi (Tammela)
Väärälammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja lampi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 0,92 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 60 metriä. Siihen laskee suolta neljä ojaa. Järven luusua sijaitsee sen lounaisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Heinissuonlammiin.
Gao Shun
Gao Shun (, pinyin: Gāo Shùn; k. 198) oli Han-dynastian jälkimmäisen puoliskon ajan komentaja, joka oli kuuluisa poikkeuksellisesta rohkeudestaan. Gao Shun oli yksi kenraali ja sotaherra Lü Bun taitavimmista komentajista. Hänet tunnettiin parhaiten Xiaopein kaupungin valtauksesta ja kaupungin takaisinvaltausta kenraali Xiahou Dunin johdolla yrittäneen hyökkäyksen kukistamisesta. Samana vuonna Cao Cao kuitenkin hyökkäsi Lü Bunin tukikohtaan Xiapin ja valloitti sen. Gao Shun ja Lü Bun surmattiin kaupungin valtaamisen jälkeen.
Väärälammi (Tammela)
Maantiede
Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja sen ranta on suomaata, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Rannat ovat rakentamattomia eikä lammelle johda tietä. Lähin tie on yhdystie 13607, joka ohittaa lammen 200 metrin etäisyydeltä.
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Vara lampi". Lammen lähellä oli tuolloin kaksi torppaa. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Wäärälampi".
Gao Shun
Gao Shun Kolmen kuningaskunnan kertomuksessa
Noin 40-50 erän jälkeen Gao Shun joutui vetäytymään. Xiahou Dun seurasi hevosella Gao Shunia syvälle vihollislinjojen taa. Lopulta Cao Xing, Gao Shunin alainen, salaa ampui nuolen kohti Xiahou Dunia. Nuoli osui Xiahou Dunin vasempaan silmään, joka kiskaisi nuolen irti ja nielaisi siihen tarttuneen silmämunan. Tämän jälkeen Xiahou Dun ratsasti suoraan kohti Cao Xingiä, joka ei ehtinyt reagoida ja jäi vihollisen ratsun jalkoihin. Tämän jälkeen Gao Shun kääntyi ympäri ja kokosi joukkonsa kukistaakseen Xiahou Dunin.
Ihmisiin kohdistuvien vaikutusten arviointi
Ihmisiin kohdistuvien vaikutusten arviointi (IVA) on prosessi, jossa arvioidaan ennalta päätöksen vaikutuksia ihmisten terveyteen ja hyvinvointiin. Arvioinnin kohteena voi olla hanke, suunnitelma, ohjelma tai mikä tahansa muu päätös. IVA yhdistää aiemmin erilliset terveysvaikutusten arvioinnin (TVA) ja sosiaalisten vaikutusten arvioinnin (SVA).
IVA:ssa tarkastellaan vaihtoehtoisia ratkaisumalleja. Vaihtoehtojen käsittely selkiyttää tavoitteita, mahdollistaa ristiriitojen käsittelyn ja konkretisoi sitä, kuinka tavoitteet voidaan saavuttaa.
Surusäppikala
Surusäppikala (Melichthys vidua) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala. Sitä pidetään joskus suurissa merivesiakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Surusäppikala kasvaa noin 40 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, kellanvihreä. Selkäevä ja varsinkin pyrstö ovat vaaleanpunaiset. Pyrstön tyvessä on valkoinen raita, ja evissä on mustat reunat. Keskeltä musta, vaaleareunainen silmä erottuu selvästi kalan muusta värityksestä.
Alkuperä
Surusäppikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella Sen levinneisyysalue ulottuu Punaiseltamereltä Etelä-Afrikan Durbaniin, sieltä Havaijille ja Marquesassaarille, Japanin eteläosaan, Australian Isolle valliriutalle ja Uuteen-Kaledoniaan asti. Se elää yleensä yli 60 metrin syvyydessä lähellä koralliriuttaa alueilla, joissa virtaus on voimakas.
Ravinto
Surusäppikala syö lihapitoista ravintoa: äyriäisiä, mustekalaa, simpukoita ja pieniä kaloja. Näiden lisäksi se tarvitsee levää, akvaariossa sille annetaan usein norilevää.
Vasarahait
Vasarahait (Sphyrnidae) on luomihaikaloihin kuuluva heimo, johon luetaan yhdeksän hailajia. Vasarahaiden pää on tyypillisesti päältä litistynyt ja laajentunut sivuille näyttäviksi ulokkeiksi, niin että päältä katsoen päällä on vasaramainen muoto. Heimon lajeja ovat muiden muassa vasarahai ja isovasarahai. pienoiskuva|200px|vasen|[[Kampavasarahai (Sphyrna lewini) alta katsoen]]
Planeetta V
Chambers ja Lissauer esittivät, että aiemmin tuntematon maankaltainen planeetta oli joskus olemassa eksentrisellä ja epävakaalla kiertoradalla Auringon ympärillä ainakin neljä miljardia vuotta sitten. He esittävät planeetan, jota he kutsuivat Planeetta V:ksi, tuhoutuneen Hadeeisen aionin aikana tapahtuneessa asteroidimyrskyssä joutuessaan syöstyksi Aurinkoon.
Pune
Pune (, siirtomaa-aikainen englanninkielinen nimi Poona) on kaupunki Intiassa Maharashtran osavaltiossa. Deccanin ylängöllä sijaitsevassa kaupungissa on yli kolme miljoonaa asukasta. Kaupungilla on pitkä historia. Ensimmäiset merkit kaupungista ovat jo ennen 1000-lukua.
Maantiede ja ilmasto
Pune sijaitsee Mula- ja Mutha-jokien yhtymäkohdassa.
Pune sijaitsee Deccan ylängön reunalla. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 560 m. Se on kukkulaista aluetta, korkeimmat kukkulat nousevat 800 metriin ja kaupungin ulkopuolella Sinhagadin linnoitus on 1 300 metrissä.
Kuumimmat kuukaudet ovat huhti- ja toukokuu, jolloin päivän ylin lämpötila on keskimäärin yli 37 astetta. Viileintä on joulu- ja tammikuussa, keskimääräinen alin lämpötila alle 12 astetta. Eniten sataa kesäkuusta syyskuuhun, yli 100 mm kuukaudessa.
Talous
Pune on tärkeä teollisuuskeskus. Yksi maailman suurimmista kaksipyöräisten valmistajista, Bajaj Auto, on kotoisin kaupungista. Intian suurimmalla moottorivalmistajalla on tehdas Punessa. Kaupunkia sanotaankin autoteollisuutensa ansiosta Intian Detroitiksi.
Liikenne
Punen bussimetro on maan ensimmäinen bussimetrojärjestelmä.
Punen rautatieasemalta on säännöllisiä junavuoroja lähikaupunkeihin. Matka Mumbaihin kestää 3–4 tuntia. Kaupungista lähtee myös monia pitkän matkan linja-autoja, esimerkiksi Goaan pääsee yöbussilla 12 tunnissa. Punen kansainvälinen lentoasema sijaitsee 8 km kaupungista koilliseen.
Luettelo Venäjällä poliittisista syistä vangituista suomalaisista kansanedustajista
Kalterijääkärit
Kalterijääkärit vangittiin toiminnastaan jääkäriliikkeessä.
Autonomian aikana majesteettirikoksesta vangitut tai Siperiaan karkotetut
Autonomian aikana vangittiin majesteettirikoksesta tai karkotettiin Siperiaan myös silloisia tai tulevia kansanedustajia. Heidät luetellaan Suomessa vangittujen kansanedustajien luettelon vastaavassa osiossa.
Stalinin vainoissa vangitut
Stalinin poliittisen terrorin aikana vangittiin ja teloitettiin myös suomalaisia kansanedustajia.
Daniel von Bargen
Daniel von Bargen (5. kesäkuuta 1950 Cincinnati, Ohio – 1. maaliskuuta 2015 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Von Bargen näytteli urallaan muun muassa George Costanzan esimiestä Mr. Krugeria televisiosarjassa Seinfeld ja päällikkö Gradyä vuoden 2001 elokuvassa Super Troopers. Hän esiintyi myös sarjassa Veljemme on nero, jossa hänen roolihahmonsa oli komentaja Edwin Spangler.
Von Bargen yritti itsemurhaa 20. helmikuuta 2012 ampumalla itseään päähän ja joutui ohiolaiseen sairaalaan. Hätäkeskukseen soittamassaan puhelussa hän kertoi, ettei ollut halunnut mennä sairaalaan, jossa häntä odotti ainakin joidenkin varpaiden amputointi. Lisäksi von Bargen mainitsi sairastavansa diabetestä.
SC Rheindorf Altach
Sportclub Rheindorf Altach on jalkapalloseura Altachin kunnasta. Seura pelaa Itävallan Bundesliigassa, joka on Itävallan korkein sarjataso. Seura on esiintynyt kertaalleen Euroopan sisäisissä kilpailuissa: kaudella 2015-2016 Rheindorf Altach esiintyi Eurooppa-liigassa voittaen 3. karsintakierroksella portugalilaisen Vitória SC:n mutta häviten play-off-kierroksella portugalilaiselle Belenensille. Erste Ligan seura on voittanut kahdesti: 2006 ja 2014.
Jani Nyblom
Jani Nyblom (s. 27. tammikuuta 1986 Tampere) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Ilves FS:tä. Pelipaikaltaan 186 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava Nyblom on pivot.
Turku Energia
Turku Energia eli Oy Turku Energia – Åbo Energi Ab on turkulainen vuonna 1898 perustettu energiayhtiö, jonka omistaa Turun kaupunki. Sen toimintaan kuuluvat lämmön- ja sähköntuotanto, jakelu ja myynti sekä niihin liittyvät palvelut. Yrityksen tuotteita ovat sähkö, lämpö, höyry ja kaukojäähdytys.
Vuonna 2017 Turku Energia -konsernin liikevaihto oli 255 miljoonaa euroa. Myydystä sähköstä noin 36 % ja kaukolämmöstä noin 34 % oli tuotettu uusiutuvilla energialähteillä. Turku Energialla on Kakolan jätevedenpuhdistamon lämpöpumppulaitos.
Historia
Sähkölaitoksen palveluksessa 1957–1992 muun muassa johtajana ja toimitusjohtajana työskennelleen teollisuusneuvos Matti Tirkkosen johdossa sähkölaitos kehittyi liikelaitokseksi.
Tytär- ja osakkuusyhtiöt
Turku Energia -konsernin tytär- ja osakkuusyhtiöt:
Jaccob Slavin
Jaccob Slavin (s. 1. toukokuuta 1994) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana NHL-seura Carolina Hurricanesissa. Hän on Carolinan neljännen kierroksen varaus vuodelta 2012.
Tammikuussa 2020 Slavin nimettiin NHL tähdistöotteluun loukkaantuneen joukkuekaverinsa Dougie Hamiltonin tilalle.
Starkki
pienoiskuva|Starkki [[Jyväskylässä]] Starkki oli Suomessa toimiva rakennustarvikkeita myyvä ketju. Sillä oli 22 toimipistettä ja noin 1 000 työntekijää. Starkin omisti tanskalainen DT-Group, joka puolestaan kuuluu kansainväliseen Wolseley-konserniin. Vuonna 2012 Starkki oli Suomen 120:nneksi suurin yritys liikevaihdossa mitattuna.
Alkuvuodesta 2014 DT Group ilmoitti ostavansa myös Puukeskuksen. 1.8. Starkki- ja Puukeskus-yhtiöt sulautuvat Puukeskus Holding Oy:hyn. Tässä yhteydessä Puukeskus Holding Oy:n nimeksi muutetaan DT Finland Oy. Starkki ja Puukeskus jatkavat DT Finland Oy:n itsenäisinä toimialoina, joten brändinimet Starkki ja Puukeskus ovat edelleen käytössä. Yrityksen nimeksi tuli Stark.
Historia
Starkki on perustettu Viipurissa vuonna 1868 Starckjohann & Co -nimellä. 1990-luvun rakennuslaman seurauksena voimakkaasti kasvanut Starckjohann-Telko joutui yrityssaneeraukseen ja käytännössä Suomen Yhdyspankin haltuun. Saneerauksessa Starckjohann-Telkon Starkki-toimiala yhtiöitettiin ja myytiin tanskalaiselle Danske Traelast A/S:lle (DT) vuonna 2000. Vuonna 2003 Danske Traelast puolestaan myytiin sijoitusyhtiö CVC:lle sekä toimivalle johdolle. Brittiläinen Wolseley Ltd osti DT-yhtiön vuonna 2008.
Friedrich Wilhelm von Buxhoevden
pienoiskuva|281x281px|[[Natalija Aleksejeva|Natalija Aleksejeva Orlov]] Friedrich Wilhelm von Buxhoevden (14. syyskuuta 1750 Muhu – 23. elokuuta 1811 Lukkolinna ) oli baltiansaksalaista syntyperää ollut venäläinen kreivi ja sotapäällikkö.
Henkilöhistoria
Buxhoevden syntyi nykyisen Viron alueella baltiansaksalaiseen perheeseen. Hän aloitti sotilaspalveluksen vuonna 1764 vain 14-vuotiaana. Hänen puolisonsa Natalija Aleksejeva olisi Buxhoevden-suvun mukaan ollut keisarinna Katariina Suuren ja kreivi Grigori Orlovin tytär. He saivat kahdeksan lasta. Buxhoevden otti vuonna 1789 osaa Ruotsinsalmen taisteluun ja toimi Varsovan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1795. Hän osallistui Napoleonia vastaan käytyyn sotaan ja toimi Venäjän armeijan ylipäällikkönä Suomen sodassa. Ylipäällikkönä Buxhoevden huolehti siviilihallinnosta sekä tutkitutti sotilaiden tekemät väärinkäytökset. Hän anoi eroa epäonnistuneen Lohtajan aseleposopimuksen vuoksi ja vetäytyi viettämään eläkepäiviään tiluksilleen.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|214x214px|Buxhoevden- suvun kreivillinen vaakuna
Murha paratiisissa
Isossa-Britanniassa sarjaa esittää televisiokanava BBC One, Ranskassa France 2 ja Suomessa Yle TV1. Britanniassa ja Ranskassa sarjan esittäminen alkoi vuonna 2011 ja Suomessa sarja sai ensiesityksensä 19. lokakuuta 2015, kun Yle TV1 esitti sarjan neljä ensimmäistä tuotantokautta. Viidennen kauden esittäminen aloitettiin 2. toukokuuta 2016. Sarja kuvattiin Guadeloupessa.
Juoni
Brittiläinen poliisi on murhattu Saint-Marien saarella, Karibialla. Lontoolainen rikoskomisario Richard Poole (Ben Miller) komennetaan tutkimaan tapausta ja lopulta hänet siirretään pysyvästi töihin Saint-Marien saarelle.
Paikka on monen mielestä paratiisi, mutta Poole on toista mieltä. Hän ei lisäksi pidä uudesta työparistaan rikosylikonstaapeli Camille Bordeysta (Sara Martins), joka on hänen täydellinen vastakohtansa ja jolla ei ole Poolen kanssa mitään yhteistä.
Kolmannen kauden avausjaksossa komisario Poole löytyy murhattuna. Hänen tilalleen tulee brittiläinen komisario Goodman.
Pääosissa
JS = Jouluspesiaali
Ann Curry
thumb|Ann Curry vuonna 2012. Ann Curry (s. 19. marraskuuta 1956 Guam) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja ja uutisankkuri.
Murha paratiisissa
Toistuvien hahmojen näyttelijät
Sivuhahmojen esiintyvyys jaksoissa on esitetty muodossa K.J, jossa K tarkoittaa kautta ja J jaksoa.
Spin-off
29. kesäkuuta 2022 julkistettiin spin-off nimeltä Paratiisin jälkeen, jonka esittäminen on Isossa-Britanniassa tarkoitus aloittaa 24. helmikuuta 2023. Sarjassa Kris Marshall palaa Humphrey Goodmaniksi ja Sally Bretton Humphreyn tyttöystäväksi Martha Lloydiksi, jotka nauttivat elämästään Britanniassa. Spin-offin tilasivat BBC One ja BritBox International. Sarjan kuvaukset alkoivat elokuussa 2022.
Ann Curry
Ura
Curry on toiminut kesäkuusta 2011 kesäkuuhun 2012 NBC:n aamutelevisio-ohjelma Todayn juontajana. Hän juonsi ohjelmaa yhdessä Matt Lauerin kanssa. Ennen siirtymistään ohjelman juontajaksi hän toimi maaliskuusta 1997 alkaen sen uutisankkurina. Curry on Todayn historian toiseksi pitkäaikaisin uutisankkuri Frank Blairin jälkeen. Hän on toiminut lisäksi Dateline NBC -ajankohtaisohjelman juontajana toukokuusta 2005 syyskuuhun 2011. Vuosina 1991–1996 hän työskenteli NBC News at Sunrise -uutisohjelman ankkurina, mitä ennen hän oli ollut vuodesta 1990 NBC Newsin Chicagon kirjeenvaihtaja.
Curry opiskeli journalismia University of Oregon School of Journalismissa ja valmistui vuonna 1978. Hän aloitti televisiotoimittajan uransa samana vuonna KTVL-televisioasemalla Oregonin Medfordissa, mistä hän siirtyi uutistoimittajaksi ja -ankkuriksi portlandilaiselle KGW-asemalle. Molemmat olivat NBC:n tytärasemia. Vuodesta 1984 vuoteen 1990 hän oli toimittajana CBS Corporationin losangelesilaisella KCBS-TV-televisioasemalla.
Curry on uutisoinut paikan päällä monista kansainvälisistä ja Yhdysvaltain sisäisistä kriiseistä, muun muassa Israelin–Libanonin konfliktista 2006, Kosovon sodasta, syyskuun 11. päivän iskuista ja vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksestä. Maaliskuun 2006 ja maaliskuun 2007 välillä hän matkusti kolmesti Sudaniin uutisoidakseen Darfurin konfliktista ja hänet palkittiin myöhemmin uutistyöstään Emmy-palkinnolla. Aiemmin hänet oli palkittu Emmyllä KCBS-TV-vuosinaan uutisoinneistaan Los Angelesin vuoden 1987 maanjäristyksestä ja San Bernardinon kaasuputkiräjähdyksestä 1989.
Perhe
Curry syntyi japanilaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle. Hän on naimisissa ja hänellä on puolisonsa Brian Rossin kanssa kaksi lasta, poika Walter ja tytär McKenzie.
Jarama
thumb|Jaraman uomaa [[Titulciassa.]]
Jarama on 190 kilometriä pitkä joki Espanjan keskiosassa Madridin ja Guadalajaran maakunnissa.
Jaraman alkulähde on Ayllónin vuoristossa Madridin, Guadalajaran ja Segovian maakuntien rajalla. Joki virtaa pohjois–etelä-suunnassa ja ohittaa maan pääkaupungin Madridin sekä Barajasin lentoaseman niiden itäpuolelta. Sen sivujokia ovat muun muassa Henares, Tajuña ja Manzanares. Jarama itse on puolestaan Tajon sivujoki, johon se yhtyy lähellä Aranjuezia. Joen valuma-alue on 11 545 neliökilometriä.
Jaraman ympäristössä käytiin ankaria taisteluja osana Espanjan sisällissotaa vuonna 1937. Nationalistit ylittivät joen helmikuussa tavoitteenaan katkaista Madridista Valenciaan johtava päätie ja eristää tasavaltalaisten pääkaupunki. Nationalistien puolella taistelleet espanjalaiset legioonalaiset ja Afrikan armeijaan kuuluneet marokkolaiset saivat vastaansa tasavaltaa tukeneen 15. kansainvälisen prikaatin. 15. prikaatiin kuului sekä brittiläinen vapaaehtoispataljoona että yhdysvaltalaisia vapaaehtoisia Abraham Lincolnin prikaatista. Huolimatta suurista miestappioista nationalistit onnistuttiin pysäyttämään lähellä tavoitettaan. Seurasi asemasotavaihe kunnes kansainväliset joukot saivat perääntymiskäskyn.
Joen rannalla San Sebastián de los Reyesin kunnassa sijaitsevalla Jaraman moottoriradalla ajettiin Formula 1 -sarjan Espanjan GP:tä 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Italialaisen autovalmistaja Lamborghinin Jarama-malli on nimetty jokialueella kasvatettujen härkien mukaan.
Ruostesäppikala
Ruostesäppikala (Sufflamen chrysopterum) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala.
Koko ja ulkonäkö
Ruostesäppikala kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, ruskeansävyinen. Silmän takana kulkee keltainen pystyviiva. Pyrstö on keltainen, valkoreunainen. Nuoret yksilöt ovat aivan toisen värisiä: selkä on keltainen, kylkimusta ja vatsa valkoinen.
Alkuperä
Ruostesäppikala elää luonnossa Intian valtamerellä ja Tyynenmeren länsiosassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Etä-Afrikasta Etelä-Afrikkaan, sieltä Samoalle ja Japanin eteläosiin.
Ravinto
Ruostesäppikala syö lähinnä pieniä selkärangattomia. Koska se syö luonnossa saaliinsa perkaamattomina, on akvaariossa sen ravintoon lisättävä vitamiineja, joita ei saa pelkästä liharavinnosta.
Michael Monarch
thumb|Michael Monarch vuonna 2007. Michael Monarch (s. 5. heinäkuuta 1950 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi, joka muistetaan parhaiten Steppenwolf-yhtyeen alkuperäisenä kitaristina.
Monarch liittyi Steppenwolfiin 17-vuotiaana vuonna 1967 ja oli mukana yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla. Hän erosi yhtyeestä vuonna 1969. Sittemmin hän on ollut mukana yhtyeissä kuten Hokus Pokus, Detective ja World Classic Rockers. Hän on soittanut myös Janis Joplinin albumilla I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama!. Monarch on julkaissut myös sooloalbumeja.
Frank Norris
Frank Norris (1870 Chicago, Yhdysvallat – 1902 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän oli naturalismin ensimmäisiä edustajia Yhdysvalloissa.
Norris opiskeli 1887–1889 Pariisissa kuvataidetta, sen jälkeen kotimaassa Kalifornian ja Harvardin yliopistoissa kirjallisuutta. Hän toimi sotakirjeenvaihtajana 1895 Etelä-Afrikassa ja 1898 Kuubassa ja työskenteli sitten toimittajana San Franciscossa ja New Yorkissa.
Norris alkoi julkaista novelleja (Yvernelle) jo 1892 mutta tuli tunnetummaksi vasta 1899 teoksella McTeague, joka kertoo San Franciscon slummista. Teoksella The Octopus hän aloitti 1901 suuren romaanitrilogian, josta hän ehti julkaista toisenkin osan The Pit (1903, suom. Syvänne). "Vehnäeepoksen" ensimmäinen osa kuvaa vehnänviljelyä Länsi-Yhdysvalloissa ja viljelijöiden taistelua kuljetusyrityksen, rautatietrustin kanssa, toisen osan aiheena on vehnäpörssi Chicagossa, ja kolmannen (The Wolf) oli tarkoitus kuvata taistelu leivästä Euroopan nälkäalueella. Vehnän historia oli hänelle Yhdysvaltojen, teollisuuden ja finanssimaailman valtakunnan, allegoria.
Norrisin teoksista ilmenee, miten Émile Zolan ja Rudyard Kiplingin kaltaisten kirjailijoiden ainekset kehittyvät Yhdysvalloissa: osin niistä tulee upeaa, osin niitä pilaa ylitunteellisuus ja karkeus. Norrisin kootut teokset ilmestyivät seitsenosaisena 1903.
Norris kuoli kolme päivää umpilisäkkeen leikkauksen jälkeen.
Kotkan Työväen Palloilijat (jalkapallo)
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP) on kotkalainen urheiluseura, joka on voittanut jalkapallossa kaksi Suomen mestaruutta (1951 ja 1952) sekä neljä Suomen Cupin voittoa (1958, 1961, 1967, 1980).
Viimeisin kausi, jolloin tämän artikkelin KTP on pelannut sarjajalkapalloa oli 2013 Kakkosessa. Kaudesta 2014 alkaen Kotkan Työväen Palloilijoita edustaa sen ja FC KooTeePeen joulukuussa 2013 solmitun yhteistyösopimuksen myötä FC KTP. 2015 kaudella uusi KTP muutti toukokuun lopussa brändiuudistuksen yhteydessä KTP:n perinteistä logoa. Vanhan logon viisi vihreää pystyraitaa (ks. tietolaatikon logo) väheni uudistetussa logossa neljäksi.
Historia
Kotkan Työväen Palloilijat sai alkunsa, kun ryhmä Kotkan Riennosta eronneita palloilijoita päätti perustaa oman seuran. Ero johtui osittain poliittisista syistä. Työväen Palloilijat perustettiin Kotkan työväentalolla 22. syyskuuta 1927.
KTP ja TUL
Seura vietiin rekisteriin Työväen Palloilijat r.y.:nä 8. lokakuuta 1927, ja nimi rekisterissä vaihtui Kotkan Työväen Palloilijat ry:ksi 17. elokuuta 1965. Perustamisensa jälkeen seura liittyi Työväen Urheiluliittoon. Seura otti heti perustamisensa jälkeen peliasuksi vihreävalkopystyraitaisen, vihreäkauluksisen pelipaidan ja mustat housut. Nimilyhenne KTP alkoi yleistyä vasta 1930-luvulla. Ensimmäinen puheenjohtaja oli Axel Andersson, joka oli toiminut Riennossa pelaajana ja kapteenina. Hän oli viettänyt aiemmin Englannissa pari vuotta ja nähnyt Lontoossa jalkapallo-otteluita. KTP ei voinut 1930-luvulla osallistua Suomen Palloliiton sarjoihin, vaan osallistui TUL:n omiin turnauksiin. TUL:n jalkapallomestaruudesta on oteltu 1920–1955 (mestaruutta ei jaettu 1941, 1942 ja 1944). KTP kerkesi saavuttaa vuosi 1955 mukaan lukien TUL:n mestaruuskilpailuista 7 kultaa, 2 hopeaa ja 3 pronssia. TUL:ssa aloitettiin jalkapallotoiminta uudelleen 1960–luvun alussa ja mestaruuskilpailut palasivat ohjelmaan 1973. 1959 sosialidemokraattien sisäinen hajaannus aiheutti TUK:n perustamisen. TUL:n johto ei hyväksynyt lajiliittojäsenyyttä lukuun ottamatta SVUL:n ulkopuolella ollutta palloliittoa, jonka kanssa oli tehty erillissopimus. Näin ollen SVUL:n erikoisliittoihin liittyneet seurat joutuivat TUL:n ulkopuolelle. KTP halusi jalkapalloilijoidensa ja koripalloilijoidensa saavan jatkaa entiseen tapaan – siksi se ei ollut enää halukas osallistumaan erilliseen TUL:n toimintaan, joten seura erotettiin TUL:sta vuoden 1959 lopulla ja KTP:sta tuli TUK-seura 22.4.1960. Kun TUK eheyttämisneuvottelujen jälkeen 1979 lakkautettiin, liittyi KTP useiden muiden seurojen tavoin takaisin TUL:oon. Vuoden 1979 jälkeen KTP on voittanut TUL Cupin kolme kertaa: 1981, 1983 ja 2008 (emoseurasta irtaantunut FC KooTeePee on voittanut kilpailun 3 kertaa 2004, 2005 ja 2012).
KTP ja SPL
Ensimmäisen kerran SPL ja TUL ryhtyivät kilpailemaan yhteisissä sarjoissa virallisista mestaruuksista 1943. Mestaruus- ja Suomen sarjaan osallistui molempiin TUL:sta kaksi seuraa, KTP oli mukana Suomen sarjassa.
SPL ja TUL alkoivat pelata kaudella 1948 yhteistä SM-sarjaa, jolloin KTP sijoittui yhdeksänneksi. 1949 sijoitus oli viides ja 1950 neljäs. Suomen mestaruuden KTP voitti vuosina 1951 ja 1952.
Kaudella 1958 KTP putosi Suomensarjaan, mutta voitti samalla kaudella Suomen Cupin. Loppuottelussa oli vastassa Kiffen. Seura saavutti toisen Cup-mestaruuden pelatessaan Suomensarjassa 1961, jolloin finaalivastustaja oli Pallo-Pojat. Kaudella 1962 KTP nousi takaisin SM-sarjaan. Joukkueessa esiintyi ensimmäisen kerran Suomensarjassa pelaajana 16-vuotias Arto Tolsa. Kaudella 1964 joukkue saavutti pronssia. Vuonna 1966 KTP hävisi Cup-finaalissa Helsingin Jalkapalloklubille, 1967 voitti kolmannen Cupin mestaruuden vastustajana Lahden Reipas ja 1968 hävisi Cup-finaalin Kuopion Palloseuralle. Kaudella 1969 joukkue putosi SM-sarjasta silloiseen II divisioonaan.
Arto Tolsa teki debyyttikaudellaan 1962 Suomensarjan itälohkossa 43 maalia (Suomen sarja oli tuolloin Suomen toiseksi korkein sarjataso). Kesällä 1969 Arto Tolsa siirtyi ammattilaiseksi Belgiaan Beerschotin joukkueeseen.
Kaudella 1972 sarjauudistusten myötä KTP putosi kolmannelle sarjatasolle kaudeksi 1973, jossa joukkue pelasi kauteen 1977 saakka. Joukkue nousi 1978 1-divisioonasta heti SM-sarjaan kaudeksi 1979, jolloin Arto Tolsa palasi KTP:n joukkueeseen. Vuonna 1980 seura saavutti neljännen Cup-mestaruuden, voitettuaan finaalissa Valkeakosken Hakan. Cup-mestarina KTP osallistui Cup-voittajien cupiin, jossa vastaan tuli ranskalainen SC Bastia. KTP pelasi ensin kotona tasan 0-0, ja hävisi vieraissa Korsikalla 5-0. Kaudella 1983 tapahtui putoaminen toiselle sarjatasolle 1-divisioonaan ja seuraavalla kaudella kolmannelle sarjatasolle 2-divisioonaan, jossa joukkue pelasi aina kauteen 1993 asti, jolloin nousi toiselle sarjatasolle. Ykkösessä kaudella 1995 KTP sijoittui toiseksi ja pääsi karsimaan paikasta Veikkausliigaan, mutta hävisi karsinnan Mikkelin Palloilijoille.
Kotkan TP
Kaudella 1998 KTP nousi Veikkausliigaan. Saman vuoden päätteeksi KTP:n taustaorganisaatioksi perustettiin uusi tukielin Kotkan TP Oy hoitamaan edustusjalkapalloa, jolle KTP ry antoi liigalisenssinsä. Perus-KTP:lle jäivät nuoret. Kausina 1999–2000 KTP pelasi Veikkausliigassa käyttäen virallisesti nimimuotoa Kotkan TP. Valmentajana toimi Hannu Touru ja osakeyhtiön toimitusjohtajana Jukka Vakkila.
Toisena liigakautenaan Kotkan TP putosi konkurssikypsänä Ykköseen. Putoamiskaudellaan 2000 Kotkan TP selviytyi Cupin loppuotteluun, mutta hävisi HJK:lle.
FC KooTeePee
Kotkan TP:n reservijoukkueeksi perustettu FC KooTeePee pelasi kaudet 1999-2000 3. divisioonassa, jossa se myös voitti lohkonsa – mutta ei kuitenkaan noussut kakkoseen. Palloliiton säännöt estivät reservijoukkuetta pelaamasta kakkosessa tai sitä ylempänä. FC KooTeePee itsenäistyi omaksi seurakseen joulukuussa vuonna 2000 ja Palloliitto hyväksyi Kakkosen paikan siirron Kotkan Futis Oy:lle, joka oli perustettu pyörittämään uuden seuran toimintaa.
Kotkan TP:n konkurssin (2000) jälkeen FC KooTeePeestä tuli Kotkan menestynein seura kausina 2001–2013; seura pelasi mm. Veikkausliigassa 2003–2008.
2000-luku
Kotkan TP:n toiminnan loputtua sen Ykkösen paikkaa tarjottiin KTP ry:lle, jota oli edustanut v. 2000 Kolmosessa FC KooTeePee. Sarjapaikka olisi tarkoittanut myös Kotkan TP Oy:n velkojen ottamista huolehdittaviksi, ja FC KooTeePee päätti itsenäistyä. Kaudeksi 2001 emoseura KTP oli tiputettu Neloseen, jossa se voitti lohkonsa ja nousi heti Kolmoseen, jossa se pelasi 2002 – 2007 (oli sijoilla 3-6-3-1-3-noususija). Kakkosessa KTP pelasi kaudet 2008–2009, kaudella 2010 KTP käväisi Kolmosessa ja kaudet 2011–2013 KTP pelasi taas Kakkosessa. KTP:n peliasussa (2013) paita oli vihreävalkoraidallinen, housut mustat ja sukat vihreät; II-peliasussa paita oli keltainen, housut vihreät ja sukat keltaiset
FC KTP
9. joulukuuta 2013 FC KooTeePee ja KTP ilmoittavat sopimuksesta, jonka myötä seurat fuusioituvat yhteen FC KTP:ksi. FC KTP jatkoi kaudella 2014 FC KooTeePee:n sarjapaikalla Ykkösessä. Palloliiton sääntöjen edellyttämästi Kotkan Työväen Palloilijoiden (KTP) vanha jalkapallopuoli luopui Kakkosen sarjapaikastaan ja liittyi yhteen FC KooTeePeen kanssa. Sääntöjen mukaan sarjapaikasta luopumisen seurauksena kaikki KTP:n tekemät pelaajasopimukset lakkaavat olemasta voimassa. FC KooTeePeen pelaajien sopimukset sen sijaan pysyvät voimassa, sillä heidän kohdallaan kyse oli vain seuran nimen vaihtumisesta. FC KTP liittyi jäsenseurana Kotkan Työväen Palloilijoiden alaisuuteen. Seuran taloutta hoidetaan Kotkan Futis osakeyhtiön kautta. Seura käyttää peliasussaan Kotkan Työväen Palloilijoiden perinteistä vaakunalogoa. FC KTP Kotka ry rekisteröitiin viralliseksi yhdistykseksi 25. syyskuuta 2014. Ennen em. rekisteröimistä on FC KooTeePee ry lakannut olemasta 24.9.2014; se oli alkuaan rekisteröity 19.1.2001. FC KTP:n 2014 peliasussa paita on vihreävalkoraidallinen, housut mustat ja sukat vihreät; II-peliasussa paita on keltainen, housut vihreät ja sukat keltaiset.
Stadionit
thumb|Arto Tolsa Areena Kotkan pääkentät ovat Puistolan kenttä ja Arto Tolsa Areena. Nykyistä Puistolan kenttää kutsuttiin aikaisemmin Katariinan kentäksi, jolla jalkapalloa alettiin pelata jo 1910-luvulla. Kotkaan valmistui v. 1931 uusi hiekkapintainen kenttä, jota kutsuttiin "Pallokentäksi". 1952 se remontoitiin katsomoineen olympiakisoja varten ja kentän nimi vaihtui "Urheilupuistoksi". Se nimettiin uudestaan Arto Tolsan mukaan vuonna 2000 tehdyn peruskorjauksen myötä.
Arto Tolsa Areena sijaitsee Kotkansaarella Katariinan kaupunginosassa. Stadionin istumapaikkojen yleisökapasiteetti on 4780. Seurapelien yleisöennätys on 6325 KTP – Koparit –ottelusta vuodelta 1982.
Entisiä pelaajia
Pelaajat ovat edustaneet KTP:tä virallisissa sarjaotteluissa esitettyinä vuosina. Tiedot ovat Pelimiehet-kirjasta.
Valmentajia ajalta 1990–2011
Vuodet 1990 – 2000 tietolähde Jalkapallokirja. 2001 alkaen tietojen lähteet puuttuvat 2011 kahta nimeä lukuun ottamatta
KTP:n saavutuksia
KTP on voittanut useita TUL:n jalkapallomestaruuksia. SPL:n sarjapeleihin KTP osallistui ensimmäisen kerran kaudella 1943/44 ja jatkuvasti 1948 alkaen. Suomen mestaruuden KTP on voittanut kaksi kertaa. Suomen cupin voittoja seuralla on neljä.
TUL:n mestaruuskilpailut
TUL:n mestaruuskilpailuissa 1920 – 1955 KTP voitti mestaruudet vuosina: 1937, 1939, 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1952.
TUL:n ja SPL:n yhteiset kilpailut SM:sta
Suomen mestaruus vuonna 1947 ratkaistiin neljän seuran välisenä yksinkertaisena sarjana, kummastakin liitosta (SPL ja TUL) osallistujina oli niiden kaksi parasta. KTP saavutti SM-pronssin.
SPL:n sarjat ja cup-kilpailut
(1943/44, 1948–2013)
Seuraennätyksiä
Arto Tolsan ennätysten lähde on Pelimiehet-kirja.
Naisten jalkapallo
Naisten jalkapallossa KTP saavutti pronssia kaudella 1981. Pääsarjatasolla joukkue pelasi myös kausina 1984–1986.
Klooriheksidiini
Klooriheksidiini (C22H30Cl2N10) on aromaattisiin bisguanidiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään antiseptisena ainesosana esimerkiksi suuvesissä ja lääketieteellisten laitteiden desinfiointiin. Klooriheksidiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.