cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bugzilla
Historia
Bugzillan viimeisin julkaistu stabiili versio on versio 5.0.6, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2019. Sen jälkeen ei ole julkaistu uusia versioita Bugzillasta. Yksi syy ohjelman kehityksen hiipumiselle on Perl-ohjelmointikielen laskeva suosio ja vaikeus löytää uusia tahoja kehittämään ohjelmaa. Bugzilla on kuitenkin vielä laajalti käytetty työkalu ja projektin johtajan Millerin mukaan Bugzilla on saamassa päivityksiä vielä tulevaisuudessakin.
Jartse Tuominen
Jari ”Jartse” Tuominen (s. 1966 Tampere) on Tampereelta kotoisin oleva säveltäjä ja kitaristi. Hän on asunut Texasin San Antoniossa 1990-luvun lopulta. Tuomisen musiikki on rock-jazz fuusiota. Jartse valittiin Prog Archives artistiksi vuonna 2014. Jartse on valittu myös Jazz Music Archivesiin. Hän on saanut pari kultalevyä Suomesta.
Tuominen perusti GTR-Tour kitarakiertueen Suomeen vuonna 2005. Tapahtuma on koonnut yhteen Suomen kitaralegendoja mm. Dave Lindholm, Hasse Walli, Ben Granfelt, Erja Lyytinen, Pepe Ahlqvist, Marzi Nyman ja Costello Hautamäki. GTR-Tour-yhtyeessä soittaneita artisteja ovat mm. Anssi Nykänen, Rami Eskelinen, Miri Miettinen, Harri Rantanen, Jukka Kampman, Miri Miettinen, Okke Komulainen ja Pekka Siistonen.
Tuomisen kitaristinura lähti käyntiin, kun hän sai neljävuotiaana lahjaksi kitaran. Tuominen oli 1980-luvulla mukana nokialaisessa heviyhtyeessä Outburst ja se oli lähtölaukaus Tuomisen pitkälle uralle. Takala Projectissa hän soitti säveltämäänsä ultraprogressiivista jazzia. Takala Project julkaisi CD:n Search For One. Travel Bros -duon akustiset esiintymiset tekivät Tuomisen kitarasoundia tunnetuksi Suomessa. Indiana-yhtyeensä kanssa hän osallistui Euroviisu-karsintoihin vuonna 1994 kappaleella ”Hän lähtee tänään”. Indiana julkaisi CD:n Kristallipallo. Nykyään Jartse keikkailee eri puolilla maailmaa Jartse Tuominen Group bändinsä kanssa, jossa soittavat Rami Eskelinen, Jari Heino ja Pekka Siistonen.
Pitkän uransa aikana Tuominen on esiintynyt niin Salt Lake Cityn olympialaisissa, festareilla kuin klubikeikoillakin ja soittanut monien tunnettujen muusikkojen kanssa, joista mainittakoon esimerkiksi Augie Meyers, Rusty Wier, Joe Satriani, The Doobie Brothers ja Jackson Browne.
Tuominen on julkaissut viisi sooloalbumia ja on ollut mukana lukuisilla muilla äänitteillä säveltäjänä, tuottajana ja vierailevana kitaristina. Hän on tehnyt musiikkia myös elokuviin, mainoksiin ja televisiosarjoihin. Jartsen uusin levy "Untold Stories" julkaistiin yli 20 maassa kevättalvella 2016. Untold Stories on valittu Saksassa kuukauden levyksi. Hollannissa levy valittiin maalis- ja huhtikuussa 2016 kahdesti viikon levyksi. Time to Go single on viiden viikon jälkeen Hollannin Top100-listalla sijalla #12.
Todd Ewen
Todd Gordon Ewen (22. maaliskuuta 1966 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – 19. syyskuuta 2015) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitahyökkääjä. Ewen tunnettiin tappelijana, joka koko uransa aikana tappeli yli 150 kertaa.
Edmonton Oilers varasi Ewenin NHL:n varaustilaisuudessa 1984 kolmannella kierroksella 168. pelaajana. Ewen pelasi urallaan 518 NHL:n runkosarjaottelua tehopistein 36+40=76 ja 26 pudotuspeliottelua tehopisteittä. Hänen seurojaan NHL:ssä olivat St. Louis Blues, Montreal Canadiens, Mighty Ducks of Anaheim ja San Jose Sharks. Ewen keräsi NHL:ssä 1 914 jäähyminuuttia runkosarjassa ja 87 pudotuspeleissä. Hänen yhden kauden jäähyennätyksensä oli 285 minuuttia Mighty Ducks of Anaheimissa kaudella 1995–1996. Esimerkiksi Mighty Ducks of Anaheimissa hänen tehtävänään oli suojella tähtipelaajia Paul Kariyaa ja Teemu Selännettä.
Lisäksi Ewen pelasi WHL:ssä 187 runkosarjaottelua tehoin 50+57=107 ja 19 pudotuspeliottelua tehoin 3+9=12 edustaen Kamloops Junior Oilersia ja New Westminster Bruinsia, kolme pudotuspeliottelua AHL:ssä tehoitta edustaen Maine Marinersia sekä IHL:ssä 18 runkosarjaottelua tehoin 3+3=6 edustaen Peoria Rivermeniä.
Peliuransa jälkeen Ewen toimi Saint Louisin yliopiston joukkueen päävalmentajana kaudella 2010–2011. Hän myös kirjoitti ja kuvitti lastenkirjoja. Ewen menehtyi 49-vuotiaana. Poliisitietojen mukaan hän teki itsemurhan. Ewenin perhe oli kertonut hänen kärsineen pitkään masennuksesta.
Neon Genesis Evangelion
Neon Genesis Evangelion on Gainax-yhtiön tuottama 26-osainen animesarja, joka esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Hideaki Anno. Sarjaa seuraavat kaksi elokuvaa Evangelion: Death and Rebirth ja End of Evangelion, ja lisäksi on julkaistu uusi neljän elokuvan sarja. Mangaversio Neon Genesis Evangelionista alkoi ilmestyä vähän ennen animesarjan alkamista.
Sarjan alkuperäiskielinen nimi Shin Seiki Evangerion tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä "uuden vuosisadan evankeliumia". Sarja tunnetaan länsimaissa parhaiten englanninkielisellä nimellään, joka sisältää sanat Neon, Genesis ja Evangelion, jotka itse asiassa ovat kreikkaa ja tarkoittavat "uuden synnyn ilosanomaa".
Sarjassa on vahvoja psykologisia elementtejä, sillä vähän ennen sarjan tuotannon alkua sen luoja oli kärsinyt jonkin aikaa masennuksesta.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Neon Genesis Evangelion oli sijalla 10.
Juoni
Evangelionin tapahtumat sijoittuvat lähitulevaisuuteen (2015 jaa.), neljätoista vuotta katastrofaalisen Toisen iskun jälkeen. Virallisen version mukaan Toinen isku aiheutui meteoriitin osumasta. Tämä massiivinen katastrofi sulatti Etelämantereen ja aiheutti valtavan tulvan, jossa suuri osa ihmiskunnasta kuoli.
Juuri kun ihmiskunta alkoi toipua ja elämä palata normaaliksi, ilmaantui uusi uhka, Enkeleinä tunnetut hirviöt. Tavalliset aseet ovat tehottomia näitä olentoja vastaan, ja ainoa puolustuskeino on NERVin luomat jättiläismäiset keinotekoiset ihmiset, Evangelion 00, -01 ja -02.
Manga
Neon Genesis Evangelion -mangan piirtäjä ja käsikirjoittaja on animen hahmosuunnittelija Yoshiyuki Sadamoto. Se alkoi ilmestyä vuonna 1995 hieman ennen sarjan alkamista, ja sen viimeinen osa julkaistiin kesäkuussa 2013.
Death and Rebirth ja End of Evangelion
Anno totesi ennen sarjan tuotannon alkua, ettei hän tiennyt miten se tulisi päättymään tai miten hahmoille kävisi. Sarjan valmistumisen jälkeen vuonna 1997 Gainax aloitti elokuvaprojektin, jonka tarkoitus oli luoda Neon Genesis Evangelionille parempi lopetus. Ensin julkaistiin Evangelion: Death and Rebirth, jonka ensimmäinen puolisko (Death) kertaa sarjan tapahtumat hahmojen näkökulmasta ja toinen puolisko (Rebirth) esittää puoli tuntia uudesta lopetuksesta. Projekti päättyi End of Evangelionin julkaisemiseen.
Rebirth of Evangelion
Myöhemmin Gainax ryhtyi suunnittelemaan Rebuild of Evangelion -elokuvasarjaa, jonka tarkoituksena on luoda sarja uudelleen neljäksi elokuvaksi alkuperäistä poikkeavalla juonella. Elokuvassa käytetään myös tietokonetekniikkaa, mitä ei alkuperäisessä sarjassa nähty. Hideaki Anno palaa elokuvasarjan tekoon käsikirjoittajana ja ohjaajana Katsuya Tsurumakin, Masayukin ja Mahiro Maedan kanssa. Myös hahmosuunnittelija Yoshiyuki Sadamoto palaa elokuvien hahmosuunnitelijana.
Sarjan ensimmäisen elokuvan, Evangelion 1.0: You are (not) alone (ヱヴァンゲリヲン新劇場版: 序 "Evangerion Shin Gekijōban: Jo"), ensi-ilta Japanissa oli 1.9.2007. Elokuva kertoi sarjan ensimmäiset kuusi jaksoa uudelleen toteutettuna, juonen pysyessä kuitenkin muuttumattomana.
Sarjan juoni alkoi poiketa alkuperäisestä juonesta, kun jatko-osa Evangelion 2.0: You can (not) advance (ヱヴァンゲリヲン新劇場版: 破 "Evangerion Shin Gekijōban: Ha") ilmestyi Japanissa 27.6.2009. Elokuvan ohjauksesta vastasi Hideaki Annon ja Kazuya Tsurumakin lisäksi myös Masayuki. Alkuperäistä sarjaa muokattiin lisäämällä elokuvaan uusi Eva- pilotti nimeltä Mari Illustrious Makinami. Alkuperäisestä sarjasta tutun Eva 02- pilotin, Asuka Langley Soryun, sukunimeksi vaihdettiin Shikinami.
Sarjan kolmas osa, Evangelion 3.0: You can (not) redo, japanilaiselta nimeltään Evangelion Shin Gekijōban: Q (ヱヴァンゲリヲン新劇場版: Q), ensi-iltansa oli Japanissa 17. marraskuuta 2012. Elokuvan ohjauksesta vastasi Hideaki Annon, Kazuya Tsurumakin ja Masayukin lisäksi myös Mahiro Maeda. Sarjan juoni erkanee merkittävästi alkuperäisestä, sijoittuen neljätoista vuoden päähän edellisen elokuvan tapahtumista.
Symboliikka
Eräs Evangelionin huomiota herättävimmistä piirteistä on symbolien ja kuvakielen runsas käyttö. Näiden pohjalta sarjan tapahtumia voi tulkita usein eri tavoin. Tulkinnat vaihtelevat usein katsojakohtaisesti.
Sarja hyödyntää erityisen paljon juutalais-kristillistä symboliikkaa ja perinteitä tarinankerronnallisina välineinä. Sarjan tekijät ovat haastatteluissa todenneet, että he valitsivat alun perin kristillisen kuvaston vain antaakseen sarjalle omaperäisen leiman. On huomattava, että Japanissa kristinuskoa harjoittaa vain noin yksi prosentti väestöstä. Apulaisohjaaja Kazuya Tsurumaki on haastattelussa kertonut, että "meidän mielestämme kristilliset symbolit näyttivät siisteiltä."
Psykologia ja psykoanalyyttiset teoriat
Evangelionissa käytetään lukuisia psykologisia teemoja. Jaksojen nimissä ja taustamusiikin nimissä sekä dialogissa käytetyt termit ovat useimmiten peräisin Sigmund Freudin teorioista; mukaan on lisätty myös joitakin lacanilaisia vaikutteita. Tällaisia ovat mm. "Thanatos", "oraalivaihe" ja "eroahdistus".
Siilin ongelma on alun perin filosofi Arthur Schopenhauerin kehittämä konsepti, jonka Freud myöhemmin omaksui. Se on neljännen jakson nimi, jossa Misato Katsuragi mainitsee kuinka termi kuvaa hyvin hänen suhdettaan Shinjiin.
Suomessa
Suomessa Sub on näyttänyt Neon Genesis Evangelionin kaikki jaksot kahteen otteeseen, mukaan lukien ohjaajan version viimeisistä jaksoista. Elokuvien esittämisestä ei ole tietoa.
Emina on julkaissut sarjan 26 jaksosta 20 DVD:llä suomenkielisillä tekstityksillä varustettuna.
Suomalainen mangajulkaisija Sangatsu Manga julkaisi 2006 toukokuun lopulta lähtien mangaa suomennettuna. Käännös tehtiin suoraan japanista. 14. ja viimeinen osa nimeltään 'Minne valo palaa' julkaistiin 20.11.2014.
Muhammad Alin dynastia
Muhammad Alin dynastia on suku, joka hallitsi Egyptiä ja Sudania vuosina 1805–1953, aluksi Ottomaanien valtakunnan alaisina käskynhaltijoina (wali), vuosina 1867–1914 Turkin sulttaanin tunnustamina kediiveinä, 1914–1922 Britannian siirtomaavallan alaisina sulttaaneina ja vuodesta 1922 itsenäisen Egyptin kuninkaina. Suku tunnetaan myös kediivien dynastiana, koska se käytti pitkään kediivin arvonimeä.
Dynastian perusti albaanitaustainen Ottomaanien armeijan kenraali Muhammad Ali, joka otti Egyptin valtaansa ja sai vuonna 1805 sulttaanilta tunnustuksen asemalleen Egyptin käskynhaltijana. Hän myös otti käyttöön kediivin arvon, jota hänen seuraajansa käyttivät, mutta sulttaani tunnusti sen vasta vuonna 1867. Egypti kuului nimellisesti Ottomaanien valtakuntaan vuoteen 1914 asti, mutta käytännössä se oli vuonna 1882 tapahtuneesta miehityksestä alkaen osa Brittiläistä imperiumia. Britannian sotajoukot jäivät maahan senkin jälkeen, kun Britannia tunnusti Egyptin itsenäisyyden vuonna 1922. Muhammad Alin dynastian valta päättyi käytännössä heinäkuussa 1952 toteutettuun sotilasvallankaappaukseen, joskin vallan ottanut sotilasjohto julisti Egyptin muodollisesti tasavallaksi vasta vuotta myöhemmin. Suvun viimeinen hallitsija Fuad II asuu nykyään maanpaossa Sveitsissä.
Muita merkittäviä sukuun kuuluneita ovat olleet Ottomaanien valtakunnan suurvisiirinä 1913–1917 toiminut Said Halim pašša ja Iranin šaahitar Fawzia Shirin.
Muhammad Alin dynastian hallitsijat (1805–1953)
{{legend|#DCDCDC|Ottomaanien sulttaanin alaiset hallitsijat vuosina 1805–1914|border=1px #555 solid}} {{legend|#B9B9B9|De jure itsenäiset valtionpäämiehet ja hallitsijat vuosina 1914–1953|border=1px #555 solid}}
Hattula (Muolaa)
Hattula oli kylä Muolaan kunnan itäosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Kirkkojärven länsirannalla aivan Muolaan kirkonkylän Kirkkorannan eteläpuolella, jonne oli matkaa noin kolme kilometriä. Hattulan naapurikyliä olivat idässä Kirkkojärven toisella puolella Telkkälä, etelässä Retukylä, lännessä Kurkela, Heikkilä, Leirilä ja Pällilä sekä pohjoisessa kirkonkylä Kirkkoranta. Hattulan koulupiiriin kuuluivat myös Hattulan eteläpuolella sijainneet Retukylän ja Lattulan pikkukylät. Nykyisin kaikki kolme kylää ovat asumattomia, eikä niillä ole venäläisiä asutusnimiä.
Kyläkuva
Hattulan kylän halki kulki Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta Lehtokylään johtava maantie. Kylän pellot ja asutus olivat keskittyneet kylän keskiosaan Kirkkojärven rannasta Pällilän rajalle ulottuvalle alueelle. Hattulan koulupiiri erotettiin Pällilän koulupiiristä ja koulu aloitti toimintansa syksyllä 1921. Koulurakennus tuhoutui talvisodassa. Vuonna 1936 Hattulan pinta-ala oli 4,65 neliökilometriä, josta oli peltoa 187 hehtaaria, niittyä kuusi hehtaaria ja metsää 271 hehtaaria.
Historia
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Hattulan kylän asukkaat asutettiin Somerolle.
Halloween
Halloweenin syntyyn on vaikuttanut muinaisten kelttien talven alkamisen päivä samhain, jolloin vainajahenkien uskottiin liikkuvan. Halloweenia on vietetty Euroopassa vanhastaan kelttiläisen perinteen vaikuttamissa anglosaksisissa maissa, kuten Englannissa, Skotlannissa ja Irlannissa. Yhdysvaltoihin juhlan toivat irlantilaiset ja skotlantilaiset siirtolaiset. Esimerkiksi Suomessa juhla tunnetaan ennen muuta amerikkalaisessa muodossaan.
Historia
thumb|left|200px|Ruotsalaisia nuoria kummitusasuissa. Halloween pohjautuu jossain määrin kelttiläisten kulttuurien syksyllä, maanviljelyskauden lopussa vietettyyn vanhan uuden vuoden ja sadonkorjuun juhlaan samhainiin. Kelttien uskomusten mukaan tämän maailman ja yliluonnollisen maailman väliset rajat katosivat luonnon kuihtuessa ja kuollessa, ja henget saattoivat yrittää houkutella ihmisiä tuonpuoleiseen. Sen vuoksi juhlan aikana poltettiin kokkotulia asutusten ympäristössä, koska tulien uskottiin antavan suojaa henkien hyökkäyksiä vastaan.
Suomessa vastaava juhla on pyhäinpäivä (aikaisemmin pyhäinmiesten päivä). Uskottiin, että aattoyönä pyhät miehet, autuaat marttyyrivainajat, olivat joukolla liikkeellä. Vainajille tarjottiin juhlaruokaa ja heidän odotettiin kylpevän saunassa. Vanhasuomalainen kekri sijoittuu samaan aikaan, mutta on maataloudellinen satovuoden taitekohtaan sijoittuva työnjuhla. ”Sieluinpäivän iltana eli kekri-iltana naapurit kutsuivat toisiaan vieraiksi, lihaa syötiin ja viinaa juotiin ja yönvalvojaisia piettiin. Painittiin ja veisata völlötettiin.” (Valtimo).
Meksikossa halloweenin vastine on kuolleiden päivä (Día de los Muertos). Etelä-Amerikassa halloween tunnetaan nimellä Noche de Brujas eli noitien yö.
Juhlapäivän vietto
thumb|180px|Tulevan aviopuolison ennustamista peilin ja kynttilän avulla. Halloween-kortti 1900-luvun alusta.
Kurpitsalyhdystä on aikojen saatossa muodostunut tärkein halloweenin tunnus. Irvistävä kurpitsa tunnetaan myös nimellä Jack O’Lantern. Irlantilaisen tarinan mukaan lyhty on saanut nimensä Jack-nimiseltä juopolta. Hän kiristi pirulta lupauksen, ettei hänen sielunsa joutuisi helvettiin. Jackia ei kuitenkaan hyväksytty taivaaseenkaan. Piru heitti Jackille helvetistä hiilen, jonka mies säilöi lyhdyksi evääksi ottamansa nauriin sisään. Siitä lähtien Jackin sielu on etsinyt itselleen sopivaa lepopaikkaa pienen lyhdyn valossa. Yhdysvalloissa nauris on vaihtunut kurpitsaan.
Lyhtyjen lisäksi halloweenin kuvastoa ovat vainajat, aaveet, vampyyrit, noidat ja mustat kissat. Yhdysvalloissa halloweenia vietettäessä ovelle saattaa ilmestyä joukko kummitus- tai muihin naamiaisasuihin pukeutuneita lapsia, jotka huutavat: Trick or treat! eli ”Karkki vai kepponen”, (jolloin heille tulisi tarjota makeisia tai muuten saattaa seurata heidän tekemänsä kepponen).
Aikuiset saattavat järjestää omia naamiaisjuhliaan. Omena on ollut suosittu lahja ja ruoka. Tavan on väitetty juontuvan roomalaisten ajoilta ja liittyneen roomalaisen jumalattaren Pomonan juhlintaan.
Katolinen kirkko vastustaa juhlaa pakanallisena. Esimerkiksi Ranskassa kirkko on pelännyt halloweenin syrjäyttävän pyhäinpäivän vieton. Myös ortodoksinen kirkko suhtautuu halloweenin viettoon kielteisesti sen sisältämien pakanallisten ainesten vuoksi.
Uuspakanat saattavat viettää halloweenia, samhainia tai kekriä. Wiccassa samhain on suuri pyhäpäivä.
Suomessa
Halloweenin toi Suomeen Helsingin sotainvalidien naisjaosto vuonna 1950 ensimmäistä kertaa Kalastajatorpalla järjestetyn Halloween Partyn muodossa.
Nimitys
Sanan halloween suomalaisiksi vastineiksi on ehdotettu sanoja marrasyö, hallainyö, kurpitsajuhla, kekrijuhla ja haamuaatto.
Heinähanko
thumb|Heinähanko thumb|250px|Heinätöissä oleva nainen Heinähanko on maataloustöissä käytettävä kaksi- tai kolmipiikkinen työväline, jota käytetään irtonaisen tai paalatun heinän käsittelyyn. Sitä kutsutaan yleisesti pelkäksi hangoksi.
Ennen kuin tehdastekoiset kaksipiikkisten varsinaiset heinähangot yleistyivät, käytettiin heiniä tallissa ja navetassa käsiteltäessä monin paikoin tadikkoa. Tadikko-sanan perinne oli niin vahva, että uutta varsinaista heinähankoakin kutsuttiin tadikoksi ja päinvastoin uutta viisipiikkistä rautatadikkoa hangoksi (kun taas nykyään sitä kutsutaan useimmiten tadikoksi l. talikoksi).
Pohjanmaalla, ja muuallakin, navetassa oli kaksi luomistyökalua, hanko ja taikko (talikko). Hankoa käytettiin heinien ja joskus olkien luomiseen. Viisipiikkistä taikkoa käytettiin lannan, AIV-rehun ja muun raskaamman tavaran käsittelyyn.
Heinähangon eräs versio on nelipiikkinen elotalikko.
Henry Hastings Sibley
Henry Hastings Sibley (20. helmikuuta 1811 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 18. helmikuuta 1891 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltion ensimmäinen kuvernööri.
Hän aloitti poliittisen uransa 1838, kun hänet nimitettiin rauhantuomariksi Iowan terriotorion Mississippin länsipuolisille osille. Hänet valittiin kongressiin Wisconsinin territorion edustajaksi, ja hän osallistui Yhdysvaltojen 30., 31. ja 32 kongressiin vuosina 1849-1853. Hän edusti demokraatteja Minnesotan osavaltion perustuslakia säätäneessä konventissa. Sen päätteeksi Sibley tuli valituksi vastamuodostetun osavaltion kuvernööriksi, ja toimi tässä virassa 24. toukokuuta 1858–2. tammikuuta 1860.
Vuonna 1862 dakotasodassa Sibley palveli everstinä, ja jatkoi menestyksekästä sotilasuraansa vuoteen 1866 asti. Sotilasuransa jälkeen hän astui liike-elämän palvelukseen ja toimi monien merkittävien yhtymien hallintoneuvostoissa.
Pansy Division
Pansy Division on yhdysvaltalainen punk rock-yhtye, joka perustettiin San Franciscossa vuonna 1991. Yhtyeen jäsenet ovat homoja ja heidän musiikkinsa käsittelevät myös aihetta. Pansy Division on yksi melodisista yhtyeistä, joiden musiikkia kutsutaan "queercore" nimellä.
Aukkojen kreationismi
Aukkojen kreationismi eli aukkoteoria (tunnetaan myös nimellä turmellus-ennalleenpalautus -teoria) on kreationistinen teoria, joka on esitetty Raamatun luomis­kertomuksen yhteen­sovittamiseksi tieteellisten todisteiden kanssa, jotka osoittavat Maan olevan paljon vanhempi kuin Raamatun perusteella on laskettavissa. Aukko­teorian mukaan luomis­kertomuksen kahden ensimmäisen jakeen välissä on "aukko" eli pitkä aikaväli, jonka tapahtumista siinä ei kerrota. Tämä aikaväli oletetaan niin pitkäksi, että siihen mahtuvat kaikki menneet geologiset aika­kaudet. Aukkoteorian mukaan Ensimmäisen Mooseksen kirjan kaksi ensimmäistä jaetta olisi siis ymmärrettävä tähän tapaan: Alussa Jumala loi taivaan ja maan, mutta (paljon myöhemmin) Maa tuli autioksi ja tyhjäksi. Näin ollen aukkoteoria kuuluu Vanhan maan kreationismina tunnettujen käsitysten joukkoon, mutta ei hyväksy selitystä, jonka mukaan luomiskertomuksen "päivät" tarkoittaisivat pitkiä, tuhansien tai jopa miljoonien vuosien pituisia ajanjaksoja.
Historia
Aukkoteoria sai 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alkupuolella osakseen kasvavaa suosiota, koska tuolloin uusi tiede, geologia, oli osoittanut Maan olevan paljon vanhempi kuin mihin Ensimmäinen Mooseksen kirja kirjaimellisesti ymmärrettynä ja siihen perustuva tulvageologia viittasivat. Aukko­teoria teki geologeille, joista enemmistö oli uskovia, mahdolliseksi sovittaa raamatullinen usko ja tieteen tulokset yhteen. Luonnollisen teologian oppien mukaisesti tiedettä pidettiin tuolloin toisena ilmoituksena, sillä Jumalan sanan katsottiin ilmenevän, paitsi pyhissä kirjoituksissa, myös luonnossa siten etteivät nämä voineet olla risti­riidassa keskenään.
Aukkojen kreationismin teki tunnetuksi varsinkin Thomas Chalmers, Edinburghin yliopiston professori ja Skotlannin vapaakirkon perustaja, jonka mukaan teorian oli ensimmäisenä esittänyt jo 1600-luvulla arminiolainen teologi Simon Episcopius. Muita teorian varhaisia kannattajia olivat Oxfordin yliopiston geologian professori William Buckland, Sharon Turner ja Edward Hitchcock.
Teoria sai osakseen laajaa huomiota, kun "toista luomistyötä" käsiteltiin vuonna 1917 julkaistun Scofield Reference Bible -nimiseen raamattu­painokseen liitetyissä selittävissä huomautuksissa.
Suomessa aukkojen kreationismia on kannattanut muun muassa teologian tohtori ja arkeologi Aapeli Saarisalo.
Aukkoteoriaan on harvoin viitattu kauno­kirjallisuudessa tai viihteessä. Kuitenkin Jon Snyderin romaani "End of the Beginning", jossa kuvataan enkeli­rotua ja sen ahdinkoa ennen Aadamin luomista, on osaltaan tehnyt sen tunnetuksi myös populaarikulttuurin piirissä.
Rammin kirja vaikutti osaltaan kreationismin erään toisen muunnelman, progres­siivi­sen krea­tio­nismin, muotoutumiseen. Se tuli suosituksi yhdys­valtalaisten kristittyjen tiede­miesten järjestön, American Scientific Affilationin, konserva­tiivisempien jäsenten keskuudessa, kun taas saman järjestön modernisti­sempi siipi suosii teististä evoluutiota.
Progressiivista kreationismia ovat kannattaneet muun muassa Oral Roberts, Cyrus I. Scofield, Harry Rimmer, Jimmy Swaggart, G. H. Pember, L. Allen Higley, , Arthur Pink, Peter Ruckman, Finis Jennings Dake, Chuck Missler, E. W. Bullinger, Donald Grey Barnhouse ja Clarence Larkin.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan tulkinta
Jotkut autkkoteorian kannattajat saattavat uskoa, että tiede on todistanut epäilyksettömästi Maan olevan paljon vanhempi kuin päädytään esimerkiksi laskemalla Raamatun patriarkkojen iät yhteen ja vertaamalla tulosta maallisista histori­alli­sista lähteistä saatuihin tietoihin, kuten esimerkiksi James Ussher menetteli 1600-luvulla kehittäessään tunnetun kronologiansa.
Aukkoteorian kannattajat näkevät sen suovan mahdollisuuden pitää sekä Raamatun luomiskertomusta että geologisia tutkimus­tuloksia pätevinä. Heidän mukaansa monet Maan ikää ja menneisyyttä koskevat tosi­asiat on Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa jätetty mainitsematta ja kirjan ensimmäisen luvun 1. jakeessa tarkoitetun ensimmäisen luomisen ja seuraavissa jakeissa 2-31 kuvatun toisen luomisen välillä on saattanut kulua hyvinkin pitkä aika, jonka pituutta ei tiedetä. Täten he voivat myöntää oikeiksi nykyisen tieteen käsitykset esimerkiksi Maan iästä, maailman­kaikkeuden iästä, dinosauruksista, fossiileista, jää­kausista, geologisista aika­kausista ja geologisista muodostumista ja samalla selittää, etteivät ne ole ristiriidassa heidän uskonsa ja kirjaimellisen raamatuntulkintansa kanssa.
Muita Raamatun kohtia, joihin on viitattu
Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa ei kerrota mitään aukko­teorian olettaman aika­välin tapahtumista, mutta teorian kannattajat ovat tulkinneet eräiden Raamatun muiden kirjojen kohtien viittaavan niihin ja samalla tukevan teoriaa. Lisäksi sen tueksi on esitetty kieli­tieteellisiä huomioita Raamatun heprealaisesta alku­tekstistä. Joitakin seikkoja, joihin on kiinnitetty huomiota, ovat seuraavat:
Kalle Ylitalo
Kalle Eemeli Ylitalo-James (s. 1983) on suomalainen MM-tason penkkipunnertaja ja näyttelijä. Vuonna 2010 Ylitalo punnersi 320 kilogrammaa, tullen pronssisijalle WPC-liiton maailmanmestaruuskisoissa. Hän on myös esiintynyt elokuvassa Vares – Pahan suudelma ja näytellyt teatteriesityksissä, sekä musiikkivideoissa.
Herman Saastamoinen
Herman Saastamoinen (22. toukokuuta 1850 Vuonamonlahti, Pielavesi (nyk. Keitele) – 28. huhtikuuta 1920 Kuopio ) oli suomalainen kauppaneuvos (1904) ja suuryrittäjä. Hänet tunnetaan erityisesti hänen vuonna 1876 perustamastaan perheyhtiö Saastamoisesta. Hänen sukunsa perintöä on myös mittavista taidekokoelmistaan tunnettu Saastamoisen säätiö.
Nälkävuodet ja Saastamoisen nuoruus
Herman Saastamoisen vanhemmat olivat Heikki Tanelinpoika Saastamoinen (1796–1867) ja Reetta Kaisa o.s. Saastamoinen (1823–1854). Vuosien 1866–1868 nälänhätä tappoi Pohjois-Savossa noin 7 500 ihmistä, joista jopa pari tuhatta kuoli Saastamoisen kotiseudulla Pielavedellä. Herman aikuistui siis poikkeuksellisen vaikeissa olosuhteissa.
Saastamoinen valitsi kauppiasuran ja päätti edetä sitä kohti määrätietoisesti. Vuonna 1869 Pielavedellä maakauppaa pitänyt Petter Qwick kertoi vuosikymmeniä myöhemmin keskustelustaan nuoren Hermanin kanssa, jonka hän kertoi kysyneen "Mitä pitäisi tehdä, jotta pääsisi kauppamieheksi?". Qwick oli kertonut kauppiaalta vaadittavista taidoista ja suositteli niiden hankkimiseksi esimerkiksi Kuopioon kauppa-apulaiseksi pestautumista. Qwick neuvoi Saastamoista myös säästämään apulaisen palkasta elämällä niukasti pääomaa oman liikkeen avaamiseksi. Tarvittavaa koulutusta Saastamoinen hankki keväästä 1870 kevääseen 1871 välisenä aikana yksityisopetuksessa.
John Disley
John Disley (20. marraskuuta 1928 Corris, Wales – 8. helmikuuta 2016 ) oli brittiläinen estejuoksija ja olympiamitalisti.
Herman Saastamoinen
Kotitilan myynti
Palattuaan toviksi kotimaisemiinsa Pielaveden Vuonamolle, Hermania odotti tieto kotitilan myynnistä. Hänen veljensä oli toukokuussa 1870 muuttanut tilan rahaksi, mikä merkitsi että tilattoman Hermanin elannon hankkimisvaihtoehdot kotimaisemissa kävivät vähiin.
John Disley
Disley saavutti 3 000 metrin estejuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 8.51,8. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 8.44,6. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän ei onnistunut: hän sijoittui Brysselissä 1950 13:nneksi ja Bernissä 1954 kymmenenneksi.
Disley oli mukana perustamassa Lontoon maratonia, ja hän kuului myös maansa suunnistuksen pioneereihin muun muassa osallistumalla itse EM-kilpailuihin ja innoittamalla maan kansallisen suunnistusliiton perustamista. Disleyn vaimo Sylvia Cheeseman voitti myös olympiamitalin Helsingistä 1952, ja pariskunnalla oli kaksi tytärtä.
Herman Saastamoinen
Paluu Kuopioon
Saimaan kanavan sekä itäsuomalaisten kaupunkien kansainvälisen kaupan avaaminen sai Hermanin jälleen suuntaamaan katseensa lukuisten muiden aikalaistensa tavoin Kuopioon. 21-vuotias Herman Saastamoinen saapui Pielaveden Vuonamosta Kuopioon toukokuun lopussa 1871. Hän etsi kauppa-apulaisen paikkaa ja päätyi lopulta Christian Hiltusen sekatavarakauppaan.
1870-luvulla Kuopion seudulla kauppias oli nuorten poikien suosikkiammatti muutamien menestyneiden esimerkkien takia (mm. Gust. Raninin ja J. Michelssonin kauppahuoneet). Kova kohtalo kohtasi kuitenkin useimpia yrittäjäksi ryhtyneitä vuosikymmenen lopulla seuranneen laman aikana. Lamasta selvisivät edellä nimeltä mainittujen lisäksi muun muassa Birger Hallman, T:mi Lignell & Piispanen, T:mi Savolainen & Co. ja Z. Engström.
Ylellisyystavaroita ja viljaa
Suurin osa puodeista keskittyi säätyläisten ylellisyystavaroihin, joiden myynnissä ei ollut nähtävissä kasvua. Alueen väen ruokintaan tarvittiin lisää viljaa, jonka tuonti Pietarista avasi uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Niin sanotusta Kalashnikovin viljapörssistä kuljetettiin esimerkiksi Hackman & Co:n aluksilla Kuopioon ruisjauhomattoja, joita saavuttiin maalta varta vasten ostamaan. Saastamoinen havaitsi alan tukkukaupassa piilevät mahdollisuudet työskennellessään Hiltusen kauppa-apulaisena, kuten myös Gustaf Ranin, joka luopui vähittäiskaupasta kokonaan vuoteen 1875 mennessä keskittyen pelkkään viljan, jauhojen ja suolan tukkukauppaan. Hiltunen teki bisnestä puolestaan siirtomaatavaroilla, kuten kahvilla. 1870 perustettu Hiltusen liike kasvoi neljässä vuodessa kaupungin kolmanneksi suurimmaksi, mutta se ei auttanut, kun lama ja omistajan suosima leveä elämäntapa kohtasivat vieden viidentenä toimintavuonna puodin konkurssiin. Saastamoisen on arveltu saaneen työnantajaansa kohdanneista ongelmista myöhempää uraansa ajatellen arvokasta oppia.
Anders Hiltusen palvelukseen, oman liikkeen alku
Herman Saastamoisen oli siirryttävä toisen Hiltusen, Andersin palvelukseen. Hiltunen ei ottanut osaa voikauppaan, mutta salli Saastamoisen harjoittaa sitä suojeluksessaan. Saastamoinen toi voita maailmalta ja myi sen Robert Rissasen vientiliikkeelle. Voikaupan parissa onnistuminen loi uskoa ja mainetta Saastamoisen oman liikkeen perustamiseksi. Kilpailutilanne ja alan sisäinen liikehdintä sai hänet valitsemaan sekatavarakaupan. Saastamoisen oma liiketoiminta alkoi elokuussa 1876, kun hän osti J. P. Lappalaisen tavaravaraston ja kaupan torin laidasta. Kauppaporvarioikeudet hän sai 27. syyskuuta Kuopion 136:ntena kauppiaana. Kaupassa myytiin muun muassa pietarilaista jauhoa, suurimoita, tupakkaa sekä Lyypekistä tuotettuja siirtomaatavaroita kuten mausteita, suolaa, sokeria ja viinaa. Saastamoinen kohdisti liiketoimintansa maalta saapuviin ja otti maksuvälineenä muun muassa voita, jolla maksoi edelleen Lyypekkiin. Laman jälkeinen vähäinen kilpailu mahdollisti myös toiminnan laajentamisen. Vuonna 1880 tilaa saatiin lisää, kun Saastamoinen osti Savolaisen kauppakartanon torin laidasta. Samana vuonna kaikki kuitenkin paloivat viimeistä myöten, eivätkä vakuutuskorvaukset kattaneet kaikkia tappioita. Sunnuntain 4. heinäkuuta 1880 vastaisena yönä tapahtuneessa tulipalossa tuhoutui yhdeksän myymälää. Saastamoinen jatkoi toimintaansa tilapäisissä tiloissa "herra H. Alceniuksen kartanossa".
Tulipalon jälkeen
Tulipalon kokeneena Saastamoinen teetti seuraavan rakennuksen kivestä. Kesällä 1881 alkanut rakennustyö valmistui seuraavana vuonna. Saastamoisen uusi ja kallis kaksikerroksinen kauppakartano oli syntynyt. Talossa sijaitsi myös kauppiaan oma asunto, varastoja sekä talli, jossa oli kotitarpeiksi tuohon aikaan tavanomaiset muutama lehmä, kanoja ja sikoja. Saastamoisella ei ollut itsellään vaadittavia pääomia, joten hän velkautui raskaasti kunnes toimintatuotot hiljalleen kattoivat velat. Rahansa Saastamoisen liike teki tukkumyynnillä ja laajamittaisella välitystoiminnalla. Hiljalleen torin laitaan rakentui myös Saastamoisen kulmana tunnettu kortteli, jonka omistuksen myötä Herman omisti ison osan torin ympärystä. Saastamoinen valtasi samaan aikaan toimintansa aloittaneen Birger Hallmanin kanssa pikkuhiljaa markkinoita vakiintuneilta Gust. Raninilta ja Lignell & Piispaselta ja laajeni sinne suuntaan maakuntaa missä kilpailu ei ollut jo ennestään kovaa. Saastamoinen totesi myöhemmin tehneensä omaisuutensa perustan nimenomaan voikaupalla (eli lyhensi alkuvuosina sillä velkoja): "Voilla olen omaisuuteni perustan luonut", hän kuvasi sukulaisilleen.
Woikauppa Yhtiö Kuopiossa
Apteekkari Hugo Lignell ja kauppiaat Hallman, Lindqvist, Raninen, Savolainen ja Saastamoinen perustivat voikauppaan keskittyvän yhtiön vuonna 1884 helpottaakseen voin hankintaa ja maksimoidakseen sen kaupasta saatavan tuoton. Ehtona oli kaikkien osapuolten voikaupan keskittäminen yhtiöön, mistä livennyt Raninen aiheutti myöhemmin yhtiön purkautumisen. Hallman, Savolainen ja Saastamoinen perustivat uuden "Kauppa-yhtiön" vuonna 1887 joka jatkoi kunnes valui tappiolle 1894. Kannattavuus laski pääosin valmistuneen Savon radan takia, koska voikuljetus siirtyi sinne (1892 vesikuljetukset olivat enää 1/80 vuoden 1889 tasosta), mutta se oli aluksi vesikuljetusta kalliimpaa. Maalaiset olivat myös alkaneet myydä voinsa ilman välikäsiä.
Kuopio kasvaa ja Saastamoinen avaa uusia liiketoimintoja
Saastamoinen avasi uuden liiketoiminta-alueen samoihin aikoihin kun Kuopion kaupungintalon rakentamisen suunnittelu oli kuumimmillaan. Hän laajensi 1880-luvulla vähittäiskauppaa ja lopulta houkutteli vuokralaisia kauppakartanoonsa perustaen lopulta "ostoskeskuksen", joka oli eräänlainen tavaratalo. Suurista suunnitelmista huolimatta jättikauppakeskusta ei kuitenkaan syntynyt ja vuosikymmenen lopulla oli uuden aluevaltauksen vuoro. Saastamoinen osti 1887 viipurilaisen Rosenius & Sesemanin konkurssipesältä Karttulan Syvänniemessä sijainneen sahan. Kauppa ei aluksi liittynyt rullakauppaan tai sahatoiminnan aloittamiseen, vaan oli tarpeen koska toinen, Saastamoiselle voitynnyreitä toimittava saha oli palanut ja sen takia voivarasto oli vaarassa pilaantua. Kaupan myötä Saastamoinen sai myös satoja hehtaareja maata. Birger Hallman ja Kuopion pormestari Frans Oskar Möller tarvittiin kuitenkin mukaan, että pääoma saatiin riittämään sahan käynnistämiseen. Saastamoinen myi myöhemmin nurkissa pyörineen koivukeppierän Pietarin tekstiiliteollisuudelle ja huomasi siinä uuden liiketoimintamahdollisuuden. Tämän johdosta hän päätyi kiertämään Euroopassa tutkimassa alan tuotantolaitoksia. Suomeen palattuaan Saastamoinen kyseli rullatehtaan vaatimien koneiden hintaa ja näin hänestä tuli pikkuhiljaa tehtailija. Pääomat olivat kuitenkin toiminnan aloituskustannuksiin nähden jälleen liian pienet.
Syvänniemi Träindustri AB
thumb|Syvänniemen rullatehdas työntekijöineen. Vuonna 1889 perustettiin uusi yhtiö aloittamaan rullatehdas. Hallman, Möller ja Saastamoinen saivat kokoon silloisen 90 000 markan pääoman, joka oli noin kolmasosa siitä mitä alan suurpelureilla Kaukaalla ja Tornatorilla oli siihen aikaan. Saastamoinen myi tehtaan osakeyhtiölle ja matkusti Venäjälle tutustumaan alaan. Siellä hän havaitsi tullipolitiikan olevan kiristymässä, mikä tarkoitti jatkossa sitä, ettei keisarikuntaan kannattanut tuoda enää lankaa ja kankaita vaan sitä oli tehtävä itse. Kaukas ja Tornator laajensivat, mikä sai Hallmanin ja Möllerin epäröimään. Saastamoisen oli ostettava osakkaat ulos Lyypekistä ja Pietarista lainatuilla rahoilla. Takuina käytettiin varastoja ja tilojen kiinnityksiä. Lisäksi taakkana oli vastikään tehdyt koneinvestoinnit. Sahatavaralle oli kuitenkin kysyntää, mikä mahdollisti rullatehtaan kehittämisen pitkällä aikajänteellä.
1890–91 Saastamoinen sai ensimmäisen lankojen koetilauksensa myytyä Pietariin ja aloitti Euroopan laajuisen markkinointikirjeiden lähetyskampanjan. Maailmalta tuli koetilauksia, mutta suurin voitto oli Nevskij Nitoshnyj Manufakturin kanssa tehty määräaikaissopimus. Tullipolitiikka piti ja kaikki alan toimijat kauppasivat itään. 1890-luvun eurooppalaisesta lamasta Saastamoinen selvisi kiinteiden sopimusten turvin. Kysyntä laski, mutta myös sahan raaka-aineena käytetyn koivuropsin hinta romahti. Saastamoisella oli pääomaa, jolla hän saattoi täyttää raaka-ainevarastot. Tämä osoittautui erittäin kannattavaksi liikkeeksi nousukauden käynnistyessä. Kun Kaukas ja Tornator kärsivät toimitusvaikeuksista, toimitti Saastamoisen Syvänniemen tehdas tavaraa maailmalle.
Saastamoisen perheyritys
Kuopion torin laidalla sijainneesta sekatavaraliikkeestä aloittanut Saastamoisen perheyritys laajeni 1900-luvun kuluessa monialayritykseksi toimialoinaan metsäteollisuus sekä tukku- ja vähittäiskauppa. Toiminta-alue laajeni myös koko Pohjois-Savoon, Kainuuseen, Keski-Suomeen ja Pohjois-Karjalaan. Perheyrityksen jäseniä osallistui laajamittaisesti myös paikallis- ja valtionpolitiikkaan.
Saastamoisen perheyhtiö tunnetaan kenties parhaiten aikanaan maailman suurimmasta lankarullatehtaasta, kun taas kilpailija Hallman perusti vastaavasti Kuopioon 1840-luvulla tulitikkutehtaan, josta tuli vuoteen 1923 mennessä maailman suurin (myytiin pois ja lopetettiin 1926). Saastamoinen tunnetaan myös brändeistä kuten Sasmox-levy, Hermannin Herkku -vehnäjauhot, Heps-tavaratalo]] (sittemmin Anttila) ja Pops-ruokakaupat. 1970-luvun puolivälissä Saastamoisella oli Apti-niminen yhdentoista Suomen eri kaupungeissa sijaitsevan (Helsinki, Tampere, Pori, Kotka, Nakkila ja Vantaa) ravintolan ketju, jonka Alkon tytäryhtiöt Kantaravintolat Oy ja Yhtyneet Ravintolat Oy ostivat vuonna 1977. Perheyhtiö sai paljon julkisuutta 1970-luvun talousvaikeuksistaan, mutta selvisi kunnes vuonna 1996 toiminta päättyi Saastamoinen Oy:n konkurssiin.
Perhe
thumb|Saastamoisen perhe.
Helmikuussa 1882 Herman Saastamoinen avioitui Pohjois-Ruotsin Jarhosta olevan ruukinpatruunan Carl Fredrik Tengmanin tyttären, Alexandra Sofian (k. 1898) kanssa. Perheen lapset mm. Pohjois-Savon jääkäriliikkeen alullepanija, Suomen Tanskan ja Yhdysvaltojen suurlähettiläs Armas Herman (14. huhtikuuta 1886–1932), vuorineuvos Onni Herman (20. syyskuuta 1895–1966) ja ministeri Yrjö Herman (1888–1967) jatkoivat myöhemmin perheyrityksen toimintaa 1960-luvulle asti, jolloin kolmas sukupolvi otti vetovastuun (Onnin tytär, FM Liisa Karttunen ja tämän puoliso, valtiovarainministeri Osmo P. Karttunen).
Viime vaiheet ja perintöjärjestelyt
Hermanin luottomies K. A. Widenius oli korvannut vuonna 1918 Tanskaan lähteneen Armaksen yhtiön prokuristina. Häneltä tuli vain elokuuhun 1918 kestäneen toimikautensa aikana idea yhtiöittää koko Hermanin omaisuus (suuri osa oli metsää, jota Herman oli koonnut vuosien varrella eikä ollut juuri ollenkaan käyttänyt niitä raaka-ainetuotantoon). Tämä järjestely toteutettiin ja se sitoi veljekset yhtiöön, koska kenelläkään ei ollut varoja ostaa muita ulos. 1920 perustetun H. Saastamoinen & Pojat Oy pääomaksi tuli 3,5 miljoonaa markkaa. Perinnön jako onnistui osakkeita siirtämällä, joita tuli lisäksi myös Oy H. Saastamoinen Ltd:stä, jonka alla teollisuustoimintaa pyöritettiin.
Sebastian Vettel
Sebastian Vettel (s. 3. heinäkuuta 1987 Heppenheim, Hessen, Saksa) on saksalainen uransa päättänyt rata-autoilija ja Formula 1 -sarjan nelinkertainen maailmanmestari.
Kaudella Japanin kilpailussa Red Bull ilmoitti, että Vettel jättää tallin kauden päätteeksi. Kaudesta kauteen  Vettel ajoi Ferrari-tallissa. Hänellä oli kauden 2020 loppuun saakka voimassa oleva sopimus tallin kanssa. Toukokuussa 2020 Ferrari ja Vettel ilmoittivat yhteisesti ettei sopimusta enää jatketa ja Vettel siirtyi kaudelle 2021 Aston Martin -talliin. Vettel ajoi Aston Martinilla myös kauden 2022 eli hänen uransa viimeisen kauden.
Vettel pitää hallussaan useita Formula 1 -sarjan ennätyksiä. Hän on muun muassa nuorin paalupaikalle ajanut kuljettaja ja maailmanmestari.
Vettelin kuntovalmentajina ovat toimineet suomalaiset Tommi Pärmäkoski (2008–2011), Heikki Huovinen (2012–2013) ja Antti Kontsas (2014–).
BMW Sauber (2006–2007)
Sebastian aloitti Formula 1 -uransa BMW Sauberin testi- ja varakuljettajana vuonna 2006, tallin edellisen varakuljettajan Robert Kubican noustua kilpakuljettajaksi. Hän ajoi BMW Sauberilla testikuljettajan roolissa ensimmäisen kerran kauden Turkin GP:n aikana, jolloin hänestä tuli siihen asti nuorin GP-viikonloppuun osallistunut kuljettaja 19 vuoden ja 53 päivän iässä. Vettel ajoi 2. harjoitusten parhaan kierrosajan Turkissa. Kaudella Vettel teki debyyttinsä virallisena kilpakuljettajana debytoidessaan Yhdysvaltain GP:ssä samalla korvaten edellisessä kilpailussa rajussa ulosajossa loukkaantuneen Robert Kubican. Hän sijoittui uransa ensimmäisessä kilpailussaan kahdeksanneksi ja sai heti yhden MM-pisteen, mikä teki hänestä kaikkien aikojen nuorimman pisteille ajaneen kuljettajan. Edellinen ennätys oli Jenson Buttonin hallussa. Vuoden 2014 Australian GP:ssä Vettelin ennätyksen rikkoi Daniil Kvjat. Kilpailun jälkeen Vettel palasi BMW Sauberilla testi- ja varakuljettajaksi.
2007
Kaudella Vettel korvasi Scott Speedin Toro Rossolla Unkarin Grand Prix’sta lähtien, Speedin saatua potkut tallista. Vettel onnistui ajamaan hyviä tuloksia autolla ja johti ensimmäistä kertaa urallaan kilpailua Japanin GP:ssä ollen kaikkien aikojen nuorin F1-kilpailua johtanut kuljettaja. Vettel keskeytti kilpailun kolmannelta sijalta osuttuaan Mark Webberin perään ajettaessa turva-auton takana. Kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa Kiinassa hän kuitenkin yllätti kaikki ajamalla sateisessa kilpailussa neljänneksi, lähdettyään kilpailuun 17. sijalta, mikä oli vielä silloin sekä Vettelin F1-uran että Toro Rosson historian paras sijoitus.
2009
thumb|left|250px|Vettel [[Japanin Grand Prix 2009|Japanin GP:ssä 2009.]]
Kaudeksi Vettel nousi David Coulthardin paikalle Red Bull -talliin. Australian avauskilpailussa Vettel jäi pisteittä, samoin kuin Malesian GP:ssä. Kauden kolmannessa kilpailussa, sateisessa Kiinan GP:ssä, Vettel ajoi uransa toiseen voittoon. Hänen tallikaverinsa Mark Webber varmisti Red Bullille kaksoisvoiton.
Bahrainissa Vettel ajoi toiseksi ja Espanjassa hän sijoittui neljänneksi. Monacon GP:ssä hän kolaroi kaiteeseen ja keskeytti. Turkin GP:ssä Vettel oli jälleen palkintopallilla sijoittuen kolmanneksi.
Britanniassa Vettel ajoi kauden toiseen voittoonsa ja supisti piste-eroa MM-sarjan kärkimieheen Jenson Buttoniin. Hänen voittonsa Britanniassa oli hänen koko uransa kolmas ja ensimmäinen kuivankelinkilpailun voitto. Kotikilpailussaan Saksassa Vettel ajoi toiseksi, häviten tallikaverilleen Mark Webberille. Unkarin GP:ssä Vettel joutui keskeyttämään ja häntä tasaisemmin ajanut tallikaveri Mark Webber nousi Vettelin edelle toiseksi kuljettajien MM-taulukossa. Vettel kuitenkin nousi Mark Webberin edelle kuljettajien MM-taulukossa Unkarin keskeytyksen jälkeen. Red Bull oli yksi kauden nopeimpia autoja loppukaudesta yhdessä McLarenin kanssa ja Vettel taisteli jopa maailmanmestaruudesta kaudella 2009. Japanin voitto valoi uskoa Vettelin loppukiriin, kun kaksi osakilpailua oli jäljellä ja 16 pisteen takaa-ajoasema MM-sarjaa johtavaan Jenson Buttoniin nähden. Brasiliassa Vettel menetti otteensa maailmanmestaruuteen jo aika-ajossa, kun olosuhteet olivat todella karmeat. Jos Vettel olisi sijoittunut Brasiliassa toiseksi Jenson Buttonin epäonnistuttua, hän olisi siirtänyt kauden ratkaisun Abu Dhabiin. Näin ei kuitenkaan käynyt: Vettel oli maalissa neljäs ja Button viides, joka riitti varmistamaan Buttonille maailmanmestaruuden, kun yksi kilpailu oli ajamatta. Pientä lohtua Sebastian Vettelin kauteen toi päätöskilpailun voitto Abu Dhabissa ja kuljettajien MM-sarjan hopea.
2010
thumb|right|250px|Vettel Saksan GP:n harjoituksissa kaudella 2010. Kaudelle Vettel lähti yhtenä ennakkosuosikeista. Hän aloittikin kauden vahvasti Bahrainin GP:ssä ottamalla paalupaikan, mutta Red Bullin auton teknisten vikojen takia hän jäi kilpailun lopputuloksissa neljänneksi. Myös kauden toisessa kilpailussa Australiassa hän ajoi paalupaikan uudella rataennätyksellä, mutta auton mutterin kiinnityksen aiheuttama ulosajo vei tällä kertaa mahdollisuudet voittoon. Malesiassa Vettel ei yltänyt paalupaikkaan, mutta ajoi kilpailussa sitäkin paremmin, startissa kärkeen ja ylivoimainen voitto sekä paikka jaetulla kakkossijalla MM-taulukossa.
Seuraavan kerran Vettel ajoi voittoon Euroopan GP:ssä Valenciassa. Turkin kilpailussa Vettel kolaroi Mark Webberin kanssa ja joutui keskeyttämään. Vettel syytti kolarin jälkeen Webberiä tilanteesta. Belgiassa Vettel kolaroi Jenson Buttonin kanssa ja putosi sijalle 15. Japanin kilpailussa Vettel ajoi ylivoimaiseen voittoon. Korean GP:n Vettel joutui keskeyttämään moottoririkkoon johtoasemasta 10 kierrosta ennen loppua. Brasilian GP:ssä Vettel ajoi jälleen voittoon. Abu Dhabin osakilpailussa Vettel otti toisen peräkkäisen voiton ja varmisti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden Fernando Alonson jäätyä hitaampien autojen taakse jumiin kilpailun alusta lähtien. Vettelistä tuli siten koko F1-historian nuorin maailmanmestari neljän pisteen erolla MM-sarjassa toiseksi tulleeseen Alonsoon nähden.
2011
thumb|left|250px|Vettel voitettuaan maailmanmestaruuden [[Japanin Grand Prix 2011|Japanin GP:ssä.]] Kausi 2011 oli täydellistä Red Bullin ja Sebastian Vettelin hallintaa. Vettel aloitti kauden vahvasti ajamalla paalupaikalta voittoon sekä Australian GP:ssä että Malesian GP:ssä. Vettel lähti paalulta myös Kiinan GP:een, mutta sijoittui kilpailussa toiseksi McLarenin Lewis Hamiltonin viedessä voiton. Turkin GP:ssä Vettel ajoi jälleen paalulta voittoon. Espanjan GP:ssä Vettelin viiden kilpailun mittainen paalupaikkaputki loppui, kun tallikaveri Mark Webber ajoi paalulle. Vettel lähti kilpailuun toisesta ruudusta ja voitti jälleen. Monacon GP:n hän voitti paalulta. Sateisessa Kanadan GP:ssä Vettel lähti paalupaikalta ja johti kilpailua, kunnes ajovirhe viimeisellä kierroksella pudotti saksalaisen toiseksi ja McLarenin Jenson Button kykeni katkaisemaan Vettelin kolmen perättäisen kilpailun voittoputken. Euroopan GP:ssä Vettel ajoi jälleen voittoon ja teki samalla hattutempun, eli otti samasta kilpailusta paalupaikan, nopeimman kierroksen ja voiton. Britannian GP:ssä Vettel lähti kakkosruudusta ja nousi lähdössä tallikaverinsa Webberin ohi kilpailun kärkeen. Varikkopysähdyksillä sattunut ongelma pudotti Vettelin toiseksi Ferrarin Fernando Alonson voittaessa kilpailun.
Saksan GP:ssä Vettel sijoittui aika-ajoissa ensimmäistä kertaa kauden aikana eturivin ulkopuolelta ja lähti kilpailuun kolmannesta lähtöruudusta. Vettel sijoittui neljänneksi, jääden ensimmäistä kertaa kauden aikana palkintokorokkeen ulkopuolelle. Unkarin GP:ssä Vettel ajoi jälleen paalulle, mutta sijoittui kilpailussa toiseksi. Belgian GP:ssä Vettel voitti jälleen kilpailun paalulta. Hän toisti tämän myös seuraavissa kilpailuissa Italiassa ja Singaporessa.
Singaporen GP:n jälkeen Vettel oli yhden pisteen päässä toisen maailmanmestaruutensa varmistamisesta. Vettel lähti Japanin GP:een paalulta ja varmisti maailmanmestaruutensa sijoittumalla kolmanneksi. Hänestä tuli samalla kaikkien aikojen nuorin tuplamaailmanmestari. Korean GP:n aika-ajoissa Lewis Hamilton rikkoi Red Bullin 16 kilpailun mittaisen paalupaikkaputken, mutta kilpailussa Vettel ohitti Hamiltonin heti ensimmäisellä kierroksella ja voitti. Intian GP:ssä Vettel ajoi ensimmäisen grand slaminsa, eli ajoi paalupaikalle, voitti kilpailun, johti jokaisen kierroksen ajan ja ajoi nopeimman kierroksen. Hän rikkoi tällä saavutuksella Ayrton Sennan ennätyksen kaikkien aikojen nuorimpana grand slamin tehneenä kuljettajana. Abu Dhabin GP:ssä Vettel otti 14 paalupaikkansa siirtyen Nigel Mansellin rinnalle yhden kauden paalupaikkaennätyksissä. Kilpailu häneltä kuitenkin päättyi rengasrikkoon jo ensimmäisellä kierroksella ja Vettel keskeytti ensimmäisen kerran sitten Korean GP:n 2010 ja jäi myös ensimmäistä kertaa ilman pisteitä kauden aikana.
Brasilian GP:ssä Vettel ajoi 15:n kerran paalupaikalle ja rikkoi Nigel Mansellin yhden kauden paalupaikkaennätyksen. Kilpailussa hän kärsi vaihdelaatikko-ongelmasta, mutta ajoi maaliin toiseksi tallikaverinsa Mark Webberin ottaessa kauden ainoan voittonsa. Vettel keräsi kauden aikana 392 pistettä, mikä oli kaikkien aikojen piste-ennätys. Vanhalla pistejärjestelmällä Vettel olisi saavuttanut 161 pistettä, mikä olisi myös ollut ennätys.