cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
İsmail Gaspıralı
Elämä
Gaspıralı tunnettiin Turkin turkkilaisittain nimellä İsmail Bey (’herra’), ja myös nimellä Ismail Gasprinski (kyrillisesti: Исмаил Гаспринский). Hänen sukunimensä tulee Mustafa-isän kotikylän nimestä.
İsmail Gaspıralı kuoli vuonna 1914 Ukrainassa Bahtšisaraissa. Hänen hautajaisiinsa osallistui tuhansia ihmisiä eri puolilta Venäjää. Hänen kuolemansa huomioitiin turkkilaisten kansojen keskuudessa muuallakin. Gasprinskin Krimillä sijaitseva hauta tuhoutui sen jälkeen kun krimintataarit karkotettiin kotimaastaan vuonna 1944. He pääsivät palaamaan vuonna 1990 ja rakensivat uuden muistokiven vanhan paikalle.
Universal Motown Records
Universal Motown Records oli levy-yhtiö, joka toimi Universal Motown Republic Groupin merkkinä. Se oli nykyajan ruumiillistuma legendaarisesta Motown Records -yhtiöstä ja UMG:n "urbaani" puoli, vaikka sillä ja sen alayhtiöillä oli myös joitain rock-artisteja.
Taustaa
Vuonna 2005 Motown Records yhdistettiin Universal Recordsin urbaanien artistien kanssa Universal Motown Recordsin luomiseksi Elektra Recordsin entisen toimitusjohtajan, Sylvia Rhonen johdolla ja se asetettiin hiljattain luodun Universal Motown Republic Groupin kattojaon alle. Motown Records alkoi juhlia sen viidettäkymmenettä vuosipäivää (12. tammikuuta, 2009) myöhään vuonna 2008, mikä sisälsi The Complete No. 1 -boksin julkaisun sisältäen Motownin ensimmäiset hitit Billboardin pop-, R&B- ja disko-listoilta, klassisen aikakauden Motownin albumeiden uudelleenjulkaisun CD:llä ja muut suunnitellut tapahtumat, jotka julkaistiin yhteistyössä Universal Music Groupin luettelojaon kanssa.
Universal Motown Republic Groupissa tehtiin muutoksia vuonna 2011 ja Motown Records erotettiin Universal Motown Recordista sekä kattoyhtiöstä ja yhdistettiin The Island Def Jam Music Groupiin, mikä teki Universal Republic Recordsista erillisen yhtiön ja sulki Universal Motown Republic Groupin. Vuonna 2012, Universal Republic Records muutti nimensä takaisin Republic Recordsiin ja kaikki artistit siirtyivät sinne.
Irene Tiittanen
Anna Irene Tiittanen, o.s. Lyyski (27. toukokuuta 1900 - 16. elokuuta 1971 Turku) oli suomalainen toimittaja, joka käytti nimimerkkiä Firinä.
Tiittanen kirjoitti muun muassa Helsingin Sanomiin ja Suomen Kuvalehteen. Hän toimi 1930-luvulla Hella Wuolijoen sihteerinä. Tiittanen oli mukana Tulenkantajien toiminnassa ja osallistui myös kirjailijaryhmä Kiilan kokouksiin.
War Horse
War Horse tai Warhorse voi viitata:
Perttulan koulu
Perttulan koulu oli Ypäjällä sijainnut peruskoulu, joka antoi opetusta luokille 1–6. Nykyään Perttulan koulu toimii Hevospitäjän yhtenäiskoulun Perttulan yksikkönä, joka antaa opetusta luokille 1–4.
Mitja Tuurala
Mitja Tuurala (s. 27. marraskuuta 1966) on suomalainen basisti, kosketinsoittaja ja tuottaja, joka on levyttänyt monien artistien kanssa, muun muassa The Cool Sheiks, Pietarin Spektaakkeli, Tuomari Nurmio (Dumari ja Spuget), Raptori, Veeti & The Velvets, J. Karjalainen Electric Sauna ja Sami Saari.
Tuurala on myös säveltänyt elokuvamusiikkia ja tehnyt sovituksia, sekä äänittänyt ja tuottanut Eternal Erection -yhtyeen singlen ja CD:n.
Hän oli mukana Juha Tapanisen ohjaamassa elokuvassa Iskelmäprinssi (1991) laulukilpailujen taustaorkesterissa soittamassa pystybassoa sekä kappaleiden ”Neidon oikut”, ”Cow Cow Boogie” ja ”Kitkat” sovittajana. Viimeksimainitussa hän on myös muusikkona salanimellään Toni Tähti Tiina Isohannin ja Werner Bros. -yhtyeen lisäksi.
Anssi Rauramo
Koripalloura
Rauramo pelasi koripalloa Torpan Pojissa ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1978, 1981, 1983 ja 1986. Hän oli SM-sarjan paras korintekijä kausilla 1971–1972 ja 1972–1973, ja hänet valittiin kaksi kertaa vuoden koripalloilijaksi, vuonna 1977 ja 1978. Hän pelasi SM-sarjassa 492 runkosarjaottelua ja teki niissä 9 032 pistettä. Pudotuspeleissä hän teki 1 503 pistettä. Hän on kauden 2006–2007 jälkeen näissä kaikissa tilastoissa edelleen kaikkien aikojen kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 1989 Torpan Pojat jäädytti hänen pelipaitansa, numero 7.
Rauramo pelasi 151 maaottelua.
Poliittinen ura
Rauramo valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi vuoden 1987 vaaleissa. Hän toimi eduskunnassa vuoteen 1998 asti, jolloin hän siirtyi liikuntajohtajaksi Helsinkiin. Kansanedustajuuden aikaan hän toimi valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajana vuosina 1994−1998. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuosina 1996−1998.
Glastonbury Fayre
Glastonbury Fayre on vuoden 1971 Glastonburyn musiikkifestivaalien tiimoilta julkaistu kolmen vinyylin albumi vuodelta 1972. Vaikka kaikki albumin artistit esiintyivät kyseisillä festivaaleilla, kaikki nauhoitukset eivät ole Glastonburyssa taltioituja eivätkä live-nauhoituksia. Albumista tehtiin alun perin vain 5 000 kappaleen painos.
Vuonna 2007 Akarma julkaisi albumista kolmen lp:n sekä kahden cd:n ja dvd:n uusintapainoksen. DVD sisältää elokuvan Glastonbury Fayre – The Movie.
F-puoli
B2, D-, E- ja F-puolet nauhoitettu Glastonburyssa 20.–24. kesäkuuta 1971.
Fifty-Fifty
50/50 eli Fifty-Fifty voi viitata seuraaviin:
Ohjevirhe
Ohjevirhe eli informaatiovirhe on tuotteen käyttöohjeessa oleva tai markkinoinnissa käytetty väärä tai kertomatta jätetty tieto. Ohjevirheet voidaan luokitella negatiivisiksi tai positiivisiksi ohjevirheiksi. Negatiivinen ohjevirhe tarkoittaa, että tuotteen turvallisuuspuute aiheutuu kertomatta jätetystä seikasta, joka olisi pitänyt ilmaista käyttöohjeessa tai varoituksena. Positiivinen ohjevirhe tarkoittaa, että tuotteen markkinoinnissa tai käyttöohjeessa on annettu virheellisiä tietoja tuotteesta tai sen käytöstä. Tuotevastuulain (694/1990, 3 §) mukaan korvausvelvollisuus voi syntyä ohjevirheen perusteella. Ohjevirhe on esimerkiksi vaatteeseen liitetty virheellinen pesuohje. Jos vaate virheen vuoksi värjää pesussa muita vaatteita, syntyy korvattava tuotevahinko.
Paimion Sähkömuseo
Paimion Sähkömuseo on Paimiossa sijaitseva museo vanhassa kivimakasiinissa, jonka on alun perin 1880–1890-luvulla rakennuttanut kauppias C. A. Hallman (1842–1935). Se on toiminut kauppaliikkeen varastona ja myöhemmin elokuvateatterina, ja siinä on toiminut myös Paimion VPK. Rakennus oli tyhjillään ja purku-uhan alla ennen kuin se remontoitiin 1990-luvulla ja siihen perustettiin Sähkömuseo. Rakennuksen omistaa museon perustajiin kuuluva Lähteenmäen suku, joka liittyy Sähkölähteenmäki-yritykseen.
Museon yhteydessä on Museopuoti ja kahvila.
Paimion Sähkömuseota ylläpitää Paimion Sähkömuseosäätiö. Sen perustivat vuonna 1992 Lounais-Suomen Sähkö Oy, Sähkölähteenmäki Oy, Paimion kunta ja Paimio-Seura. Museo jakaa tunnustusmitalia museon piirissä ansioituneille henkilöille.
Kaitakosken voimalaitos
Kaitakosken voimalaitos (, epävirallisesti Кайтакоски ГЭС) on ylin seitsemästä Paatsjoen vesivoimalaitoksesta. Laitos sijaitsee Venäjällä noin kilometrin päässä Suomen rajasta, Paatsjokea pitkin noin 7 km rajalta alavirtaan, Suomen Venäjälle vuonna 1947 myymällä Jäniskosken–Niskakosken alueella. Voimalan padolla säännöstellään Inarijärven pinnan tasoa välillä 117–119 m.
Kaitakosken voimalaitos on Imatran voiman rakentama 1959. Voimalan sähköntuottoteho on 11,2 MW ja keskituotanto 69 GWh/v. Laitoksella on kaksi sähkögeneraattoria. Energiayhtiö TGK-1 suunnittelee uudistavansa Kaitakosken voimalaitoksen 2011-2012 siten, että teho lisääntyy 13,0 MW:iin. Voimalaitoksen omistaa TGK-1:n tytäryhtiö Kolskenergo (Kuolan energia).
Riau
Riau on provinssi Indonesiassa. Se sijaitsee Sumatran saarella, Malakansalmen rannalla. Riaun naapuriprovinssit ovat Pohjois-Sumatra, Länsi-Sumatra ja Jambi, sekä rannikon Riausaaret. Riausaaret olivat osa Riaun provinssia vuoteen 2004 asti, jolloin niistä tehtiin oma provinssinsa. Provinssin suurin kaupunki ja pääkaupunki on Pekanbaru.
Provinssin asukasluku on noin 5 423 000 (vuonna 2010) ja pinta-ala 87 024 neliökilometriä.
EToro
eToro on israelilainen monikansallinen sosiaalisen kaupankäynnin ja monivarasijoittamisen yritys, joka keskittyy tarjoamaan finanssi- ja kopiointikaupankäyntipalveluita. Sen pääkonttori sijaitsee keski-Israelissa, ja yrityksellä on rekisteröity toimipiste Kyproksella, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Tammikuussa 2022 yrityksen arvo oli 8,8 miljardia dollaria.
Historia
eToro perustettiin RetailFX-nimellä vuonna 2007 Tel Avivissa. Perustajat olivat veljekset Yoni Assia ja Ronen Assia yhdessä David Ringin kanssa.
Vuonna 2010 eToro julkaisi eToro OpenBook sosiaalisen sijoitusalustan yhdessä "CopyTrader" -ominaisuuden kanssa. eToro-kaupankäyntialustan avulla sijoittajat voivat tarkastella, seurata ja kopioida verkon parhaita kaupankävijöitä automaattisesti. eToronin uutissyöte ja suosittu sosiaalinen sijoittajaohjelma kehitettiin myöhemmin tämän toiminnon lisäksi. Myöhemmin samana vuonna yritys julkaisi ensimmäisen Android-sovelluksensa, jotta sijoittajat voisivat ostaa ja myydä rahoitusvälineitä mobiililaitteiden kautta.
Vuosien 2007 ja 2013 välillä yritys keräsi 31,5 miljoonaa dollaria neljällä rahoituskierroksella. Joulukuussa 2014 eToro keräsi 27 miljoonaa dollaria venäläisiltä ja kiinalaisilta sijoittajilta. Joulukuussa 2017 eTorosta ja CoinDashista tuli kumppaneita Blockchain-pohjaisen sosiaalisen kaupankäynnin kehittämiseksi. Vuonna 2018 eToro keräsi vielä 100 miljoonaa dollaria yksityisellä rahoituskierroksella.
Vuonna 2013 eToro lanseerasi mahdollisuuden sijoittaa osakkeisiin ja hinnanerosopimuksiin hyödykkeiden ja valuuttojen ohella. Aluksi tarjolla oli 110 pörssituotetta, mikä myöhemmin kasvoi 2 705 tuotteeseen. Samana vuonna FCA:n sääntelyviranomainen antoi eTorolle luvan tarjota palvelujaan Isossa-Britanniassa tytäryhtiön eToro UK:n alaisuudessa. Tammikuussa 2014 eToro lisäsi bitcoinin sijoitusinstrumentteihinsa. Vuonna 2017 mukaan tuli yhdeksän kryptovaluuttaa lisää.
Vuonna 2018 eToro lanseerasi kryptovaluuttalompakon Androidille ja iOS:lle. Toukokuussa 2018 se astui Yhdysvaltain markkinoille tarjoamalla 10 eri kryptovaluuttaa: Bitcoin, Ethereum, Litecoin, XRP, Dash, Bitcoin Cash, Stellar, Ethereum Classic, NEO ja EOS.
Marraskuussa 2018 se ilmoitti käynnistävänsä voittoa tavoittelemattoman avoimen lähdekoodin yhteisöhankkeen GoodDollar, jonka tavoitteena on vähentää maailmanlaajuista varallisuuden eriarvoisuutta yleisen perustulon avulla lohkoketjutekniikkaa käyttäen.
Maaliskuussa 2019 eToro osti tanskalaisen lohkoketjuyrityksen Firmon julkistamattomalla summalla. Syyskuussa 2019 eToro esitteli Liran, uuden avoimen lähdekoodin ohjelmointikielen rahoitussopimuksiin. Lokakuussa 2019 se julkaisi tekoälytekniikkaa käyttävän tunteisiin perustuvan kryptoportfolion Twitterin senhetkisten positiivisten tai negatiivisten mielipiteiden arvioimiseksi digitaalisten varojen osalta. Marraskuussa 2019 yritys osti Deltan, kryptoportfolion seurantaohjelmayrityksen, joka sijaitsee Belgiassa.
Vuonna 2020 yritys hankki Marq Millionsin, e-moneyn Yhdistyneen kuningaskunnan osaston, joka nimettiin uudelleen eToro Moneyksi. Yritys hankki myös ensisijaisen Visa-jäsenyyden ja sähköisen rahan liikkeellelaskijan (EMI) lisenssin rahoitusmarkkinaviranomaiselta. Joulukuussa 2021 yritys lanseerasi eToro Money -debit-kortin Yhdistyneen kuningaskunnan asukkaille, johon sisältyy VISA debit-kortin myöntäminen käyttäjille.
Maaliskuussa 2021 eToro ilmoitti aikovansa tulla julkiseksi yhtiöksi 10,4 miljardin dollarin SPAC-sulautumisen kautta.
Toiminnot
eToron päätoimistot sijaitsevat Limassolissa, Kyproksella, Lontoossa, Iso-Britanniassa ja Tel Avivissa, Israelissa, sekä alueelliset toimistot Sydneyssä, Australiassa, Hobokenissa, New Jerseyssä, Hongkongissa ja Pekingissä, Kiinassa.
eToroa säätelee CySEC-viranomainen EU:ssa. Sen ovat hyväksyneet FCA Isossa-Britanniassa, FinCEN Yhdysvalloissa ja ASIC Australiassa. Yhtiö ilmoitti toimivansa 140 maassa. Maaliskuussa 2022 eTorolla oli 27 miljoonaa käyttäjää ja 2,4 miljoonaa rahoitettua tiliä.
Markkinointi ja laajentaminen
Elokuussa 2018 eToro ilmoitti sponsorointisopimuksesta seitsemän Ison-Britannian Valioliigan joukkueen kanssa, mukaan lukien Tottenham Hotspur FC, Brighton & Hove Albion FC, Cardiff City FC, Crystal Palace FC, Leicester City FC, Newcastle United FC ja Southampton FC, kanssa. Yhteistyö jatkui Valioliigan kaudella 2019-20, jolloin Aston Villa FC ja Everton FC liittyivät Southampton FC:n, Tottenham Hotspur FC:n, Crystal Palace FC:n ja Leicester City FC:n joukkoon.
Vuonna 2018 ilmoitettiin, että Game of Thronesin näyttelijä Kristian Nairn esiintyisi eToron mainoskampanjassa. Se julkaistiin lokakuussa 2018 Youtubessa, ja siinä oli mukana 'HOD L' Internet-meemi.
Yhdeksänkulmioluku
Yhdeksänkulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa, jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 24 on yhdeksänkulmioluku, koska.
Yhdeksänkulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa yhdeksänkulmion muotoinen kuvio. Yhdeksänkulmioluku on yksi monikulmioluvuista.
Kymmenen ensimmäistä yhdeksänkulmiolukua ovat 1, 9, 24, 46, 75, 111, 154, 204, 261 ja 325.
Jos t on yhdeksänkulmioluku, 7t+3 on kolmioluku.
Turun katedraalikoulu
Turun katedraalikoulu eli Tuomiokirkkokoulu oli kirkon keskiajalla Turussa ylläpitämä katedraalikoulu, joka palveli lähinnä pappien koulutusta. Se oli Suomen ensimmäinen koulu. Koulun perustivat katoliset munkit 1200-luvulla, todennäköisesti vuonna 1276.
Opetuksesta vastasi alun perin Turun tuomiokapitulin pappi, joka vastasi myös kaupunkiseurakunnan toiminnasta. 1400-luvulla koulumestari vapautettiin seurakuntatyöstä niin että hän saattoi omistautua kokonaan opetustyölle, ja häntä alettiin kutsua koulun rehtoriksi. Koulun tunnetuimpia opettajia oli Mikael Agricola.
Koulussa opetettiin teologiaa, aritmetiikkaa, geometriaa, latinan kielioppia, retoriikkaa ja dialektiikkaa sekä musiikkia ja laulua. Oppiaineet kuuluvat vapaiden taiteiden triviumiin. Koulu muutettiin vuonna 1630 Turun kymnaasiksi, josta puolestaan tuli vuonna 1640 Turun akatemia.
Piae cantiones -kokoelman julkaisi viipurilainen ylioppilas Theodoricus Petri Rutha Saksassa vuonna 1582. Sen tekstien oikeaoppisuuden tarkasti Turun katedraalikoulun rehtorina toiminut Jacobus Finno. Laulut ovat alkuperältään yleiseurooppalaisia. Joukossa saattaa kuitenkin olla myös jokunen Suomessa syntynyt. Vuonna 1616 Hemminki Maskulainen julkaisi lauluista suomenkielisen, nuotittoman käännöksen Wanhain Suomen maan Piispain ja Kirkon Esimiesten laulud Christuxesta ja inhimillisen elämän surkeudhesta. Nykypäiviin säilynyt painos on peräisin vasta 1600-luvulta.
Katedraalikoulun ja sen seuraajien työtavat säilyivät hyvin pitkälti samankaltaisina keskiajalta 1700-luvulle saakka. Opetustilana toimi suuri matalakattoinen sali, joka oli jaettu oppilaiden kesken sen mukaan, miten nämä olivat opinnoissaan edistyneet. Koulusalissa saattoi olla samanaikaisesti jopa 200–300 poikaa. Kuri oli ankara ja opettajalla oli ruumiillista kurittamista varten pamppu käden ulottuvilla. Opetusta kesti tauotta kaksi tai kolmekin tuntia kerrallaan. Koulunkäynti oli epäsäännöllistä ja oppilaita otettiin pitkin lukuvuotta. Oppilaskirjanpitoa ei ollut eivätkä opettajat kiinnittäneet huomiota yksittäisten oppilaiden poissaoloihin. Aivan tavallista olikin, että oppilaita oli poissa koulusta viikkojen, jopa kuukausien ajan. Kukin oppilas kustansi koulunkäyntinsä itse. Katedraalikoulua arvostettiin etenkin siksi, että se tarjosi mahdollisuuden säätykiertoon, jolloin porvarin tai talonpojan poika saattoi kohota pappissäätyyn.
Tunnettu Turun katedraalikoulua esittävä kuva on monessa suomalaisessa historian oppikirjassa esiintynyt piirros, joka on alun perin julkaistu piispa Olaus Magnuksen teoksessa Pohjoisten kansojen historia. Kuvassa oppilaat istuvat lattialla, ja ylimpänä korokkeelle asetetussa pulpetissaan on rehtori, joka sekä opettaa omaa ryhmäänsä että valvoo työskentelyä koko opetussalissa. Oppilailla on käsissään enemmän kirjoja kuin tuolloin todellisuudessa oli käytettävissä; kirjat olivat keskiajalla arvokkaita harvinaisuuksia ja oppiminen tapahtui pääasiassa sanelun mukaan. Katedraalikoululla oli tosin oma kirjasto, mutta sen käyttö oli sallittu vain papeille ja opinnoissaan pisimmälle ehtineille pappiskokelaille. Kuvan oppisali on liian suuri Turun katedraalikoulun saliksi. Muutoin piirros kuvaa Turun koulun oloja kuitenkin melko paikkansapitävästi. Piirroksen tekijä on ollut ulkomaalainen, jolla ei ole ollut tarkkoja tietoja Turun katedraalikoulun oloista.
Katedraalikoulu sijaitsi alun perin tuomiokirkon yhteydessä sen muurissa olleessa rakennuksessa. Akatemiaksi muuttamisen jälkeenkin kaupunkiin jäi silti yhä yliopistoon valmistava katedraalikoulu, josta alettiin vuonna 1641 käyttää triviaalikoulun nimeä. Koulu sai edelleen tilansa tuomiokirkkomuurin rakennuksista, ja loppututkinnon saaneet oppilaat pääsivät suoraan yliopistoon. Vuoden 1752 kartan mukaan koulu sijaitsi tuomiokirkkoa ympäröineessä muurissa kirkon pääsisäänkäynnin vasemmalla puolella. Vuonna 1830 koulu jaettiin ylempään alkeisoppilaitokseen ja lukioon, josta tuli uusi Turun kymnaasi, aina vuoteen 1872 saakka. Lukiolle osoitettiin uudet tilat Vanhan Suurtorin laidalta. Nykyisin koulun perinteitä jatkaa Katedralskolan i Åbo.
Sotalaki
pienoiskuva|Panssarivaunuja kadulla sotalain aikana [[Kairossa vuonna 2011.]] Sotalaki eli sotatilalainsäädäntö on sotatilaa varten ennalta säädetty laki tai sotatilan aikana säädetty poikkeuksellisista oloista johtuva laki. Omalta osaltaan sotalakeja ovat myös ne sota-ajan rikoksia koskevat oikeussäännökset, joilla muutetaan sotaa edeltäviä säännöksiä ankarammiksi tai laajennetaan niiden vaikutuspiiriä. Nimitys on tavallisesti monikollisessa muodossa sotalait. Käsitettä ei pidä sekoittaa sotilaslakiin, jolla järjestetään puolustusvoimien henkilöstön oikeudellinen asema ja kansalaisten maanpuolustukseen liittyvät velvollisuudet.
Sotatilalainsäädäntö Suomessa
Suomen aiempi sotatilalaki korvattiin 1991 puolustustilalailla, jonka nojalla maassa voidaan saattaa voimaan puolustustila turvaamaan valtiollista itsenäisyyttä ja ylläpitämään oikeusjärjestystä sodan tai kapinan aikana. Suomen vuoden 1919 hallitusmuodon (94/1919)  16 pykälän mukaan voitiin tavallisessa lainsäädäntöjärjestyksessä sodan tai kapinan aikana säätää välttämättömiä poikkeuksia kansalaisten oikeuksiin ja oikeusturvaan. Hallitusmuodon korvasi vuonna 2000 Suomen perustuslaki (731/1999). Hallitusmuodon nojalla säädettiin 1930 laki sotatilasta (303/1930). Sotatilalakia edelsi laki eräänlaisen omaisuuden käytöstä sodan aiheuttamissa poikkeuksellisissa oloissa (31/1917).
Antti Pennanen (kansanedustaja)
Antti Oskari (Antti O.) Pennanen (14. tammikuuta 1922 Joensuu – 23. huhtikuuta 2003) oli suomalainen poliitikko. Pennanen toimi kansanedustajana SDP:n eduskuntaryhmässä vuosina 1966–1970 valittuna Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Kunnallispolitiikassa Pennanen toimi muun muassa Joensuun kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Pennanen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1982.
Pennanen kävi kansakoulun, valmistui kauppa-apulaiskoulusta 1938, Valtion poliisikoulun alipäällystöluokalta 1951 ja kävi Sotakorkeakoulun maanpuolustuskurssin 1967. Työelämässä Pennanen toimi ylimääräisenä konstaapelina Ilomantsin, Liperin ja Pielisjärven kihlakunnissa 1941–1945, nuorempana konstaapelina Joensuun poliisilaitoksella 1945–1946, vanhempana konstaapelina Joensuun poliisilaitoksella 1946–1955, ylikonstaapelina Joensuun poliisilaitoksella 1955–1980, Joensuun aluevalvojana 1954–1980 sekä väkijuomaliikkeen kunnallisena tarkastajana vuodesta 1956.
Pennasen vanhemmat olivat talonmies Antti Juho Pennanen ja Ida Koponen. Pennasen puoliso vuodesta 1945 oli osastonhoitaja Olga Oili Komonen. Heillä on kaksi lasta, Maija-Liisa (s. 1947) ja Raili Kaarina (s. 1948). Pennaselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1978. Pennanen oli sotilasarvoltaan vääpeli.
Todd Woodbridge
Todd Andrew Woodbridge (s. 2. huhtikuuta 1971 Sydney, Australia) on australialainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa 1988 ja päätti sen 2005.
Todd ja Natasha Woodbridge menivät naimisiin vuonna 1995. Parilla on vuonna 2000 syntynyt tytär ja vuonna 2002 syntynyt poika.
Djuna Barnes
Djuna Barnes (1892 Cornwall-on-Hudson, New York, Yhdysvallat – 1982 New York, New York Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jolla oli tärkeä osa 1900-luvun modernistisen englanninkielisen naiskirjallisuuden kehittymisessä. Barnesin teokset heijastelevat 1900-luvun alun dekadenssia elämäntyyliä ja myöhemmin toisen maailmansodan jälkeistä vieraantuneisuutta.
Barnes oli 1910-luvulla Greenwich Villagen kuuluisan boheemipiirin jäsen ja jatkoi samaa Pariisissa 1920- ja 1930-luvuilla. Hänen romaanistaan Yömetsä (Nightwood, 1936) tuli modernin kirjallisuuden kulttikirja, joka sai julkaisijan T. S. Eliotin suosituksen jälkeen ja jonka nousua maineeseen auttoi Eliotin esipuhe. Se on edelleen tunnettu lesbokulttuurin kuvaus ja näyte omaleimaisesta kirjallisesta tyylistä.
Barnesilla oli ankea lapsuus ja nuoruus: hän joutui ensin vahtimaan monia sisaruksiaan ja sisarpuoliaan, myöhemmin elättämään perhettä journalistina. Hän joutui raiskatuksi 16-vuotiaana ja kertoo tapauksesta sekä ensimmäisessä romaanissaan Ryder että viimeisessä näytelmässään Antiphon.
Barnesin koulunkäynti oli vähäistä ja epäsäännöllistä, mutta 23-vuotiaana hän kävi taidekoulua New Yorkissa ja elätti samalla itseään kirjoitustöillä. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi samana vuonna 1915.
Barnes muutti 1920 Pariisiin, löysi tiensä modernistipiireihin ja ystävystyi muun muassa James Joycen kanssa. Vuonna 1923 ilmestyi runokokoelma A Book. Vuonna 1928 tuli ensimmäinen romaani, omaelämäkerrallinen Ryder, joka jäljitteli Elisabetin ajan tyyliä. Kirjasta tuli myyntimenestys Yhdysvalloissa. Lisäksi Barnes julkaisi ilman tekijännimeä avainromaanin Ladies Almanack, joka kertoo Pariisin lesbopiirien elämästä. Teos julkaistiin Pariisissa, ja Yhdysvaltojen tulli esti sen maahantuonnin.
David Schneider (suunnistaja)
David Schneider (s. 27. huhtikuuta 1981) on sveitsiläinen suunnistaja. Hän edustaa Vehkalahden Veikkoja.
Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Schneider sijoittui neljänneksi viestissä ja kuudenneksi sprintissä. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Thomas Bührerin ja Marc Lauensteinin suunnistaessa kaksi viimeistä osuutta. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui pitkällä matkalla neljänneksi. Vuonna 2006 Århusin MM-kilpailuiden pitkällä matkalla hän sijoittui yhdeksänneksi.
Mark Woodforde
Mark Raymond Woodforde (s. 23. syyskuuta 1965) on australialainen tennispelaaja. Hän tuli tunnetuksi nelinpelaajana; hänen pelitoverinaan oli usein Todd Woodbridge. Woodforde/Woodbridge-kaksikkoa alettiinkin tennispiireissä kutsua yhteisnimellä "The Woodies".
Adelaidessa syntynyt Woodforde aloitti ammattilaisuransa 1984 ja vetäytyi vuonna 2000. Hän voitti nelinpelissä kultaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja hopeaa Sydneyssä 2000.
Woodforde kuului Australian Davis Cup -joukkueeseen. Hän on vetäytymisensä jälkeen toiminut valmentajana.
Yuan T. Lee
Yuan Tseh Lee (s. 19. marraskuuta 1936 Hsinchu) on taiwanilainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1986 kemiallisen molekyylikinetiikan tutkimuksesta. Lee jakoi palkinnon Dudley R. Herschbachin ja John Charles Polanyin kanssa. Lee on ensimmäinen taiwanilaissyntyinen nobelisti.
New Yorkin ePrix
New Yorkin ePrix tai New York Cityn ePrix on kaudesta 2016–2017 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu väliaikaisella Brooklynin katuradalla, joka sijaitsee New Yorkin Brooklynin hallintoalueella. Edellisen kerran kilpailu ajettiin kaudella 2021–2022.
Yuan T. Lee
Lee pääsi koulumenestyksensä ansiosta opiskelemaan Taiwanin kansalliseen yliopistoon ilman pääsykokeita. Lee sai suoritettua alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1959. Maisteriksi hän valmistui Kansallisesta Tsing Hua yliopistosta 1961. Filosofian tohtoriksi Lee valmistui Kalifornian yliopistosta, Berkeleystä.
New Yorkin ePrix
New Yorkin ePrix on ensimmäinen kansainvälinen moottoriurheilukilpailu kaupungissa, jonka järjestämisestä vastasi FIA.
Yuan T. Lee
Tammikuussa 1967 Lee ja Herschbach aloittivat Harvardin yliopistossa tutkimaan vedyn ja kaksiatomisten emästen reaktioita. Vuonna 1974 hän palasi Berkeleyhin kemian professoriksi. Samana vuonna hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
New Yorkin ePrix
Yhdysvalloissa on ajettu ePrix New Yorkin lisäksi myös Long Beachilla, Miamissa ja Portlandissa.
Yuan T. Lee
Lee tutki mahdollisuutta kontrolloida reaktioenergiaa ja molekyylien suuntautumisen merkitystä reaktioihin. Lisäksi Lee oli kiinnostunut luonnon radioaktiivisuudesta.
New Yorkin ePrix
Historia
New Yorkin ePrix on ensimmäinen kansainvälinen moottoriurheilukilpailu kaupungissa, jonka järjestämisestä vastasi FIA. Kaupungissa on yritetty ennen ePrix’iä järjestään kansainvälisen tason autokilpailua. Formula 1 ilmoitti vuonna 1982, että kaudella 1983 kaupungissa ajettaisiin Grand Prix. Kilpailu oli tarkoitus järjestää mahdollisesti Queensin ja Long Islandin hallintoalueilla, mutta suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet. Kansallinen CART-sarja ajoi Meadowlandsissa vuosina 1984–1991, mutta kilpailu lopetettiin taloudellisten syiden ja katsojien puuttumisen vuoksi. New York yritti itse järjestää autokilpailua Manhattanilla vuonna 1992, mutta suunnitelma kaatui taloudellisen tukijan ja kaupungin pormestarin David Dinkinsin väliseen riitaan tupakkamainoksista. Vuonna 2010 F1:n pääjohtaja Bernie Ecclestone ilmoitti uudesta suunnitelmasta järjestää kilpailu New Jerseyn Port Imperialissa. Kilpailua olivat paikan päällä esittelemässä muun muassa F1 maailmanmestari Sebastian Vettel ja Indianapolis 500-voittaja Alexander Rossi. Tämäkin suunnitelma lopulta epäonnistui taloudellisten tekijöiden epävarmuuteen.
Yuan T. Lee
Lee on jäsen useissa tiedeyhteisöissä kuten American Academy of Arts and Sciencesissä, Yhdysvaltain kansallisessa tiedeakatemiassa, kansainvälisessä tiedeakatemiassa ja Academia Sinicassa, jonka puheenjohtajana hän toimi 1994-2006, minkä takia hän joutui luopumaan Yhdysvaltain kansalaisuudestaan.
New Yorkin ePrix
Historia
Muita vaihtoehtoja kilpailun järjestämispaikoiksi New Yorkissa olivat Governors Island, Central Park ja Liberty Park. Governors Island todettiin liian vaikeasti logistisesti sekä energian saatavuuden kannalta ja Central Parkista olisi pitänyt kilpailun vuoksi kaataa puita.
Hevisauruksen diskografia
Hevisaurus on suomalainen lapsille suunnattu heavy metal -yhtye. Yhtyeen diskografia koostuu suomen kielisillä julkaisuilla yhdeksästä studioalbumista, yhdestä kokoelmasta, yhdestä EP:stä ja yhdestätoista singlestä.
New Yorkin ePrix
Historia
New Yorkin ePrix 2019 oli kauden 2018–2019 viimeinen osakilpailu ja samalla paikka, jossa Jean-Éric Vergne varmisti maailmanmestaruuden. Vergnestä tuli samalla ensimmäinen kaksi mestaruutta voittanut kuljettaja.
Kilpailua ei järjestetty vuonna 2023, koska Brooklyn Cruise Terminalin laajennustyöt estivät kilpailun järjestämisen. Formula E halusi kuitenkin kilpailun Pohjois-Amerikkaan, joten New Yorkin sijaan kaudella 2022–2023 ajetaan Portlandin ePrix.
Rata
Brooklynin katurata rakennetaan Atlantin valtameren rannalla olevalle Brooklyn Cruise Terminaliin. Televisiokuvissa radan takana näkyy muun muassa Vapaudenpatsas sekä Manhattanin korkeat rakennukset. Alkuperäinen ehdotus radasta oli 1947 metriä pitkä ja se piti sisällään 14 mutkaa. Vuonna 2017 käytetty rata oli kuitenkin hieman pidempi, 1953 metriä. Siinä oli 10 mutkaa. Vuonna 2018 rataa tehtiin muutoksia: se piteni 2374 metriin ja ensimmäinen neulansilmä korvattiin useammalla mutkalla, joten radalla oli 14 mutkaa. Vuodesta 2019 alkaen rata on ollut viralliseti 2373 metriä pitkä, kun rataa tehtiin pieniä muutoksia.
Bolesław Kwiatkowski
Bolesław Jan Kwiatkowski (28. heinäkuuta 1942 Varsova – 13. helmikuuta 2021 Sydney, Australia) oli puolalainen koripalloilija. Kwiatkowski voitti EM-pronssia Suomessa 1967 ja kilpaili myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968, vuoden 1967 MM- ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa. AZS Warszawassa Kwiatkowski voitti yhden Puolan mestaruuden ja kaksi Puolan cup-mestaruutta.
Elämä ja urheilu-ura
Kwiatkowski voitti Puolan miesten maajoukkueessa EM-pronssia Suomessa 1967. Kesäolympialaisissa Kwiatkowski sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa (Puola viides) ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa (neljäs).
Kwiatkowski pelasi Puolan maajoukkueessa vuosien 1961–1969 välissä yhteensä 114 ottelussa tehden yhteensä 617 pistettä. Seuratasolla hän voitti AZS Warszawassa Puolan mestaruuden vuonna 1967 ja Puolan cup-mestaruuden vuosina 1958 ja 1971. Vuonna 1962 hän saavutti Puolan pääsarjan hopeaa. Kwiatkowski muutti vaimonsa kanssa Australiaan vuonna 1981, missä hän työskenteli muun muassa liikunnanopettajana. Kwiatkowski kuoli Sydneyssä 78-vuotiaana 13. helmikuuta 2021.
Talonmies Willie
William MacDougal eli Talonmies Willie on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa Simpsonit. Willien ääninäyttelijänä toimii Dan Castellaneta. Skotlantilaissyntyinen ja voimakkaalla skottiaksentilla puhuva, noin 50-vuotias Willie on Springfieldin ala-asteen talonmies, joka asuu pienessä vajassa koulun takapihalla. Hänen elämänsä siellä on hyvin vaatimatonta ja ankeaa. Willien ensiesiintyminen oli 2. tuotantokauden jaksossa ”Kunnon mies”.
Dan Castellaneta on kertonut matkineensa Willien aksentin kuvitteelliselta skotlantilaiselta kokilta, jota kanadalainen koomikko Dave Thomas esitti sketsisarjassa Second City Television. Castellaneta improvisoi hahmon skotlantilaisuuden, kun häntä pyydettiin tekemään talonmiehen rooli jaksoon ”Kunnon mies”.
Hahmon kuvaus
Williellä on kalju päälaki sekä punaiset hiukset ja parta. Lisäksi hän on Van Houtenin perheen ohella yksi harvoista Simpsonien hahmoista, jolla on kulmakarvat. Willielle on ominaista repiä paitansa riekaleiksi ryhtyessään johonkin raskaaseen työhön. Ilman paitaa hän näyttää aina paljon lihaksikkaammalta kuin normaalisti. Joskus Willie pukeutuu kilttiin, eikä perinteiseen skottitapaan pidä alushousuja sen alla.
Willie on luonteeltaan äreä ja turvautuu helposti nyrkkeihinsä. Hän menettää malttinsa helposti ja latelee suuttuessaan värikkäitä solvauksia ja tappouhkauksia. Hän tuntuu vihaavan useimpia koulun oppilaita, esimiestään rehtori Skinneriä ja monia muitakin ihmisiä. Äreydestään huolimatta Willie on kuitenkin harmiton: hän ei ole toteuttanut uhkauksiaan yhdessäkään jaksossa, Kauhujen talo -jaksoja lukuun ottamatta. Ajoittain Willie on hyväntahtoinen. Hän auttoi innokkaasti pelastamaan Bart Simpsonin syvän kaivon pohjalta 3. kauden jaksossa ”Hätähuuto kaivosta”, ryömi koulun ahtaaseen ilmastointikanavaan pelastaakseen sinne eksyneen Simpsonien koiran Pukin pikku apurin 5. kauden jaksossa ”Ikävä rehtoria” ja auttoi puhdistamaan Homer Simpsonin maineen 6. kauden jaksossa ”Lapsenvahti ja peto”.
Willien silmäterä on Willy-merkkinen punainen traktori, jota hän käyttää työssään koulun pihalla. Se toimii myös ruohonleikkurina. Vapaa-ajallaan Willie harrastaa muun muassa autoissa lemmiskelevien parien salakuvausta videokameralla. Hänellä itsellään ei ole naisystävää, mutta joissain jaksoissa hänen ja ruokalan emäntä Doriksen välillä on ollut jonkinlaista flirttailua.
Willie on todella ylpeä synnyinmaastaan Skotlannista ja puolustaa sitä hanakasti, siitäkin huolimatta, että hänen kuvaustensa perusteella elämä Skotlannin maaseudulla on armotonta ja julmaa.
Willie oli pääroolissa jaksossa 17. kauden jaksossa ”Herrasmies Willie”, jossa Lisa Simpson otti tiedepäiväprojektikseen tehdä Williesta salonkikelpoinen. Lisa onnistuu tehtävässään, mutta Willie alkaa kuitenkin kaivata vanhaa minäänsä ja palaa entiselleen.
Willie on ollut kihloissa lastenhoitaja Saija Poppasen kanssa, mutta sokea Saija jätti Willien saatuaan näkönsä takaisin. Willien arkkivihollinen on irlantilaissyntyinen talonmies Seamus.
Perhe
Willien perheestä on tiedossa joitakin yksityiskohtia. 4. kauden jaksossa ”Rakastan Lisaa” Willie kertoo, että hänen isänsä hirtettiin sikavarkaudesta ja 6. kauden jaksossa ”Kuka ampui johtajan?”, että hänen isänsä ruumis heitettiin suohon tavallisten hautajaisten sijaan. 15. kauden jaksossa ”Julkea takapuoli” Willie kertoo äitinsä työskentelevän glasgowilaisessa kahvilassa. Sarjassa on myös kerrottu että Willien äiti kuoli haggiksensyöntikilpailussa. 10. kauden jaksossa ”Ei voi ostaa rakkautta” hän kuitenkin tapaa vanhempansa Skotlannissa, missä he pitävät tavernaa.
Williellä on myös Springfieldissä asuva serkku Billie. Hän on haudankaivaja, joka on tehnyt työtään 30 vuotta, haudaten useita ihmisiä elävältä.
Hevospitäjän yhtenäiskoulu
Hevospitäjän yhtenäiskoulu on Ypäjällä sijaitseva yhtenäiskoulu, joka antaa opetusta perusopetuksen luokille 1–9. Yhtenäiskoulu koostuu Perttulan ja Kartanon yksiköistä. Perttulan yksikkö antaa opetusta luokille 1–4 ja toimi aiemmin Perttulan kouluna, joka antoi opetusta luokille 1–6. Kartanon yksikkö antaa opetusta luokille 5–9, ja antoi aiemmin opetusta luokille 7–9 Kartanon kouluna. Yhtenäiskoulu muodostettiin vuonna 2019 yhdistämällä Perttulan ja Kartanon koulut. Koulussa on 200 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Turo Järvelä.
Katismaa
Katismaa on saari, joka sijaitsee Säkylän keskustan lähellä Pyhäjärvellä. Katismaa on tullut tunnetuksi erityisesti saaressa sijaitsevan kesäteatterin ansiosta, jossa järjestetään joka kesä erilaisia näytelmiä. Katismaassa sijaitsee kesäteatterin lisäksi myös 2000-luvun alussa laajennuksen kokenut rakennus, jossa on kahvila ja pesutilat saunoilla.
Katismaassa sijaitsee ainoa Säkylän keskustan läheisyydessä sijaitseva vierasvenesatama. Katismaan saaressa järjestetään erilaisia tapahtumia ympäri vuoden, sillä kesällä järjestettävien kesäteatterinäytelmien lisäksi siellä pidetään talvisin avantouintikisoja. Saaressa sijaitsee myös uimaranta hyppytornilla ja pienellä leikkipuistolla.
Tammisaaren työväentalo
Tammisaaren työväentalo oli Tammisaaressa vuosina 1910–1974 ollut työväentalo.
Historiaa
Tammisaaren työväenyhdistys perustettiin maaliskuun 19. päivänä vuonna 1902. Yhdistys oli kaksikielinen, ja se liittyi ensin Suomen ruotsalaiseen työväenliittoon, josta yhdistys erosi vuonna 1906 ja liittyi Suomen Sos.-dem puolueen jäsenjärjestöksi. Yhdistyksessä oli silloin 133 jäsentä. Jo helmikuussa 1903 yhdistys oli valinnut nelijäsenisen komitean hankkimaan omaa työväentaloa Tammisaareen.
Rakennus
Muurari Mobergilta saatiin 1.maaliskuuta 1910 ostaa tontti Tammisaaren 6. kaupunginosasta Koivuniemenkadun varrelta. Vuonna 1927 suomenkielinen työväenyhdistys myi talonsa ruotsinkieliselle yhdistykselle ja lakkautti toimintansa. Uusi kaksikielinen Ekenäs Arbetarförening-Tammisaaren työväenyhdistys perustettiin 1927 yhteisen toiminnan jatkamiseksi. Yhteisin voimin talossa suoritettiin perusteellinen remontti vuonna 1928. Vuonna 1948 tehdyillä korjaus- ja muutostöillä laajennettiin tiloja talon eteisessä ja ravintolassa. 60-vuotisjuhlien jälkeen toiminta työväentalolla hiljeni, koska talon kunto oli heikentynyt. Niinpä rakennus päätettiin vuonna 1974 myydä Postilaitokselle, jolle tontti sijaintinsa puolesta oli erittäin sopiva Tammisaaren keskustassa. Kaupasta saaduilla varoilla yhdistys osti kaksi tonttia Ystadinkadulta. Tonteille valmistui vuonna 1977 vuokratalo. Rakennuksessa on 42 asuntoa sekä yhdistyksellä omat kokous- ja kerhotilat.
Toimintaa
Ennen työväentalon valmistumista juhlia ja iltamia tansseineen pidettiin Palokunnantalossa ja kokoukset yksityisasunnoissa. Rakennuksen valmistuttua toiminta vilkastui. Vuonna 1962 yhdistys vietti 60-vuotisjuhlaansa uusitussa työväentalossaan. Puhujana oli Karl-August Fagerholm. Yhdistyksen toiminta alkoi tämän jälkeen hiljentyä vanhan työväentalon kunnon heikennyttyä. Mutta yhdistyksen toiminta jatkuu edelleen vuonna 1977 rakennetun vuokratalon alakerran toimintatiloissa.
Ray Bassil
Ray Bassil (s. 20. lokakuuta 1988) on libanonilainen haulikkoampuja.
Ray Bassil on saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia tyttöjen trapissa Nikosiassa 2007 tuloksella 61.
Pavel Grudinin
Grudinin on syntynyt Moskovassa ja on opiskellut Moskovassa koneinsinööriksi maatalousteknillisessä yliopistossa. Grudinin on toiminut Moskovan liepeillä sijaitsevan Lenin-sovhoosin toimitusjohtajana. Sovhoosi on yksi suurimmista hedelmien ja kasvisten tuottajista Moskovan tarpeisiin sekä Venäjän suurin mansikoiden tuottaja.
Grudinin on sanonut: "Нельзя быть богатым в бедной стране" ('Emme voi olla rikkaita köyhässä maassa').
Grudinin oli kommunistisen puolueen ehdokas Venäjän presidentinvaaleissa 2018. Grudinin on puolueen yllätysehdokas. Äänestyksessä Grudininin valintaa kannatti 300 ja vastusti 11. Valintahetkellä 23. joulukuuta Grudinin ei ollut kommunistisen puolueen jäsen.
Presidentinvaalit 2018
Grudinin julkisti presidentinvaaleihin liittyvän poliittisen manifestin 20 шагов Павла Грудинина (Pavel Grudininin 20 askelta). Grudininin poliittisia ajatuksia on köyhyyden vastainen taistelu. Manifestissa Grudinin esitti presidentin kausien rajoittamista perustuslailla kahteen ja talousjärjestelmän lännestä riippuvuuden vähentämistä. Grudininin mielestä Venäjän pitäisi lähteä Maailman kauppajärjestöstä (WTO), johon Venäjä on liittynyt jäseneksi 22. elokuuta 2012. Grudinin mielestä Venäjällä pitäisi luopua arvonlisäverosta, joka muodostaa kolmanneksen valtion verotuloista ja on veroista suurituottoisin. Grudinin haluaisi vapauttaa Bolotnajan aukion vangit.
Poloneesi
thumb|300px|Korneli Szlegel (1819-1870): "Poloneesia taivasalla" Poloneesi on alun perin puolalainen kansantanssi 3/4-tahtilajissa, sen alkuperäisessä muodossa on hidas alkuosa 4/4- tai 2/4-tahtilajissa ja nopea jälkimmäinen osa, josta kehittyi masurkka. Puolalaisia poloneesimelodioita on jo 1500-luvulta.
Poloneesiin voi osallistua varsin vähäiselläkin harjoittelulla, sillä tanssi muistuttaa pareittain käveltävää "seuraa johtajaa"-leikkiä. Ensimmäisen parin johdattamina tanssijat muodostavat nelirivin, käytävän, spiraalin ja piirin.
Ruotsissa ja Länsi-Suomessa poloneesi on perinteinen kansantanssi. Se on osa myös perinteisiä akateemisia tansseja, ja sitä tanssitaan usein lukioiden vanhojenpäivän tansseissa. Niiden loppuosana on yleisemmin valssi.
Aiheesta muualla
thumb|300px|left|Poloneesille tyypillinen rytmi
Włodzimierz Trams
Trams saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa Trams sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa.
Antti Autti
Antti-Matias Antero Autti (s. 15. maaliskuuta 1985 Rovaniemi) on suomalainen kilpailu-uransa lopettanut lumilautailija.
Vuonna 2005 Autti voitti half-pipen ja big airin MM-kultaa sekä X Gamesin lumikourukilpailun. Hän pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan ensimmäisenä ei-yhdysvaltalaisena, joka on voittanut X Gamesin. Torinon olympialaisissa 2006 Autti sijoittui viidenneksi lumikourukilpailussa. Häntä pyydettiin myös Vancouverin olympialaisiin 2010, mutta hän jatkoi lumilautailua vapaalaskijana.
Joulukuussa 2013 Autti laski viidenneksi halfpipen maailmancupin osakilpailussa Rukalla lähes kolmen vuoden kilpailutauon jälkeen ja toimi varaedustajana Sotšin olympialaisissa 2014.
Autti aloitti lumilautailun keväällä 1995. Kaudella 2003–2004 hän sijoittui lumilautailun maailmancupissa kokonaiskilpailun toiseksi.
Autti oli jo monta vuotta laskenut lumilautamerkki Flow:lle mutta vuonna 2009 tiet erosivat. Tämän seurauksena Autti vaihtoi laskemaan Ndk:lle.
Ana Brnabić
Ana Brnabić (, s. 28. syyskuuta 1975) on serbialainen poliitikko. Hän on toiminut Serbian pääministerinä 29. kesäkuuta 2017 alkaen. Brnabić on Serbian ensimmäinen naispuolinen ja avoimesti homoseksuaali pääministeri.
Joulukuussa 2019 Serbian pääministeri Ana Brnabić sai perheenlisäystä, kun hänen samaa sukupuolta oleva puolisonsa Milica Đurđić synnytti poikalapsen.
Pesäpallon B-sarja 1933
Pudotuspelit
' uusintaottelu. 1.ottelu Sortavalassa päättyi 1-1.
Salo-Uskela ja Sortavala nousivat Suursarjaan 1934. Muut aluemestarit pääsivät sarjalaajennuksen myötä yrittämään nousua keväällä 1934 järjestetyissä karsinnoissa.
Durham
Durham on noin asukkaan kaupunki (city) County Durhamin yhtenäishallintopiirissä ja muodollisessa kreivikunnassa Koillis-Englannissa. Kaupunki on tunnettu normannien 1000-luvulla rakentamista Durhamin linnasta ja katedraalista, jotka kuuluvat nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon. Durhamissa toimii myös Durhamin yliopisto.
Durham sijaitsee Wearjoen varrella. Kaupungin keskusta on kolmelta puolelta joen ympäröimä, ja koko kaupunkialue muodostuu kukkuloista. Sinne pääsee Lontoosta junalla kolmessa tunnissa. Kaupunkiin saavuttaessa rautatie kulkee loisteliaan Viktorian aikaisen viaduktin yli.
Durhamin kaupunki oli keskiajalla sotilaallisesti merkittävässä paikassa lähellä Skotlannin rajaa, ja sen piispalla oli suuret itsenäiset valtaoikeudet seitsemänsadan vuoden ajan. 1800-luvulla hiilikaivostoiminta oli alueen tärkein elättäjä. Alueella on myös lyijykaivoksia, sinapin kasvatusta ja muuta maanviljelyä sekä telakka. thumb|250px|left|Millburngaten sillalta näkyvissä Wearjoki, Durhamin katedraali ja linna.
Koreanjindonkoira
Koreanjindonkoira (진돗개) on eteläkorealainen koirarotu.
Luonne ja käyttäytyminen
Koreanjindonkoira on hyvin vahvaluonteinen, omanarvontuntoinen ja valpas. Se on rohkea ja kiivas, mutta myös luontaisen siisti. Vaikka se on omistajaansa kohtaan uskollinen, vieraisiin se suhtautuu pidättyväisesti. Se on aggressiivinen vieraita koiria kohtaan ja puolustaa pelottomasti omaa reviiriään. Vahva suuntavaisto ja metsästysvietti tekevät siitä hyvän riistakoiran, vaikka Suomessa sitä ei olekaan käytetty metsästykseen.
Alkuperä
Koreanjindonkoiran arvellaan eläneen Koreassa Jindon saarella tuhansia vuosia. Koska saarelle on aiemmin ollut vaikea päästä, rotu on pysynyt melko puhtaana ja alkuperäisenä.
On olemassa kaksi legendaa rodun synnystä. Ensimmäisen mukaan se olisi saapunut saarelle mongolialaisen kilpikonnalaivan mukana. Toisen mukaan se polveutuu tiedemiehen mukanaan manner-Koreasta tuoman punaisen nartun ja Jindon vuoristoissa eläneen korealaisen suden välisestä risteymästä - näiden pennuista yksi oli valkoinen, yksi punainen ja yksi musta.
Vuonna 1962 rodulle myönnettiin kansallisaarteen arvo.
Rotu Suomessa
Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 jolloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.
Cruella de Vil
Cruella De Vil ("cruel" tarkoittaa "julmaa" ja "devil" "paholaista") on fiktiivinen hahmo Dodie Smithin lastenkirjassa Satayksi dalmatiankoiraa ja sen pohjalta tehdyissä Disneyn elokuvissa. Muotisuunnittelijana toimiva De Vil on konna, joka kidnappaa dalmatiankoiran pentuja saadakseen tehtyä niiden pehmeistä turkeista huippumuodikkaan turkiksen. Cruellan hiuksien toinen puoli on musta ja toinen valkoinen. Hän rakastaa turkiksia, tupakoi jatkuvasti, asuu Lontoossa ja on hyvin laiha.
Englanniksi Cruella tunnetaan myös nimellä Crudelia De Mon ("demon", demoni). Joskus Cruellan nimi on käännetty suomeksi "Julmia Juonioksi" tai kirjan vanhimmassa suomennoksessa muotoon "Julmia de Vil". Myös Ankkalinnan tarinoita -sarjan 17. kirjassa 101 dalmatialaista Cruella on nimeltään Siira Julmio.
Vuonna 2002 arvostettu talousjulkaisu Forbes nimesi Cruella De Vilin kolmanneksitoista rikkaimmaksi fiktiiviseksi hahmoksi. . Forbesin mukaan 65-vuotiaan, naimattoman De Vilin omaisuus on noin 875 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Elokuvissa 101 dalmatialaista ja 102 dalmatialaista hänen omaisuutensa on tosin kuvattu pienemmäksi.
Moviefone listasi vuonna 2009 Cruella de Vilin 4 sijalle kaikkien aikojen 25. parhaasta animaatioelokuvien hahmosta.
Animaatio
Cruella De Vil esiintyi animoituna ensimmäistä kertaa vuonna 1961 Disneyn animaatiossa 101 dalmatialaista. Äänensä De Vilille antoi Betty Lou Gerson ja De Vilin piirsi Marc Davis. Huhujen mukaan Walt Disney ei itse pitänyt Cruella De Vilistä elokuvassa.
Tarinassa Cruella De Vil on Anitan (Perditan omistajan) vanha opiskelutoveri. Cruella tulee tapaamaan Anitaa ja alkaa haluta pilkullista turkista nähtyään Anitan ja Rogerin dalmatialaiskoirat. Kuultuaan, että perheeseen odotetaan koiranpentuja hän painostaa Anitaa lupaamaan pennut itselleen ja antaa tälle suurisummaisen sekin ennakkomaksuksi.
De Vil on myös esiintynyt 101 dalmatialaista- TV-sarjassa, jolloin hänen vuorosanansa lausui April Winchell. 1990-luvun lopussa esitetyssä TV-sarjassa Cruellan aikomuksena tosin oli ryöstää maatila, koska sillä hetkellä eläinten tappaminen muotia varten sai poliittista vastustusta. Cruella de Vilin suomenkielisinä ääninä ovat toimineet näyttelijät Hannele Lauri ja Irina Milan.
De Vil on myös esiintynyt Olipa kerran -sarjan neljännellä ja viidennellä kaudella sekä seitsemännellä kaudella. Sarjassa Cruellaa esitti Victoria Smurfit.
Elokuvaversio
Cruellaa esitti sekä elokuvassa 101 dalmatialaista (1996) että elokuvassa 102 dalmatialaista (2000) amerikkalainen Glenn Close. Vuoden 2000 elokuvassa Cruella halusi itseään kutsuttavan "Ella De Viliksi", koska "Cruella kuulostaa niin julmalta". Cruella esiintyy vuonna 2021 elokuvassa Cruella, jonka on tarkoitus kertoa Cruellan alkuperä eli kuinka hänestä tuli paha. Elokuvassa Cruellaa näytteli Emma Stone.
Kirja
Alkuperäisessä tarinassa Cruella oli hemmoteltu lontoolainen perijätär. Lapsuudessaan hän oli pahamaineinen oppilas, jolla oli musta-valkoiset letit. Myöhemmin hänet erotetaan hänen juotuaan mustetta. Hän on sukunsa ainoa perijä ja naimisissa turkkurin kanssa, joka toteuttaa kaikki hänen toiveensa, kuten esimerkiksi Cruellan kalliin kokovalkoisen minkkiturkin.
Rajakosken voimalaitos
Rajakosken voimalaitos ( / GES-6) on vesivoimala Petsamossa Paatsjoen varrella ja valmistunut 1956. Sähkövesivoimalaitoksen teho on 43,2 MW ja keskimääräinen vuosituotanto on 228 GWh/a. Voimalaitoksen omistaa RAO UES:n TGK-1:n tytäryhtiö Kolskenergo (Kuolan energia).
Cruella de Vil
Descendants
Descendants-elokuvassa kerrotaan, että Cruella on tekojensa seurauksena apulaisineen vangittu Isle of the Lostille, ja että hänellä on Carlos-niminen poika. Cruella asuu saarella poikansa kanssa Hell Hall -nimisessä vanhassa Viktoriaanistyylisessä kartanossa, jonka ulkonäkö on rapistunut vuosien kuluessa. Cruellan entisten apulaisten Jasperin ja Horacen lapset Jace ja Harry ovat Cruellan vaatimuksesta Carlosin valeystäviä ja apulaisia. Cruella kohtelee poikaansa huonosti ja teettää hänellä kaikki työnsä. Cruella myös opetti poikansa pelkäämään koiria, mutta myöhemmin Carlos pääsi yli pelostaan. Tämä oli osasyynä siihen, miksi Carlos myöhemmin päätti olla hyvä eikä paha, kuten äitinsä. Elokuvassa Cruellaa näytteli Wendy Raquel Robinson. Myös Cruellan veli Cecil B. De Vil, joka esiintyi 101 Dalmatialaista -animaatiosarjassa, on karkoitettu saarelle ja hänellä on Diego-niminen poika, joka on Carlosin serkku ja joka on Yen Sidin perustaman Anti-Heroes Clubin jäsen.
Quintus Voconius Saxa
Quintus Voconius Saxa oli kansantribuuni Roomassa vuonna 169 eaa.