cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baikaljärvi
Baikal on myös maailman vanhimpia järviä. Baikaljärvi muotoutui vanhasta hautavajoamasta ja on siksi pitkä ja kapea. Baikaljärven eläimistö on muotoutunut erilaiseksi kuin muualla. Sieltä tunnetaan yhteensä 2 500 kasvi- tai eläinlajia, joista yli puolet on kotoperäisiä.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Vuoria Baikaljärven itärannalla. Baikaljärvi on vuorten ympäröimä vajoamalaakso. Järvi on 636 kilometriä pitkä ja keskimäärin 48 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 31 722 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan maailman seitsemänneksi suurin järvi. Se on maailman syvin järvi, ja siinä on yli viidennes maailman kaikesta sulasta makeasta vedestä. Sen syvin kohta on 1 642 metrin syvyydessä 1 186,5 metriä merenpinnan tason alapuolella. Järven tilavuus on 23 615,390 kuutiokilometriä.
Baikaljärveä reunustaa yli 2 000 metriin kohoavia vuoristoja. Sen länsipuolella ovat kapea Primorjevuoristo ja Baikalvuoristo. Idässä ovat Barguzinvuoristo ja Ulan-Burgasy, etelässä Hamar-Daban.
Järven iäksi on arvioitu 25–30 miljoonaa vuotta, ja se on näin yksi maailman vanhimmista järvistä.
Baikaljärvessä on 27 saarta, joista suurin, Olhon, on pinta-alaltaan 730 neliökilometriä.
Baikaljärveen laskee yli 330 jokea, joista suurimpia ovat Selenga, Ylä-Angara, Barguzin, Turka, Snežnaja ja Sarma. Baikaljärven laskujoki on Angara, joka yhtyy Jeniseihin, joka puolestaan lopulta laskee Pohjoiseen jäämereen. pienoiskuva|Baikaljärven kartta.
Ilmasto
thumb|Baikaljärvi talvella. Baikaljärven ympäristössä vallitsee mannerilmasto, ja siksi alueen lämpötila vaihtelee merkittävästi vuodenajan mukaan. Talvet ovat pitkiä, kuivia ja kylmiä. Tammikuun päivän keskilämpötila on −25 astetta ja heinäkuun +18 astetta. Baikaljärvi vaikuttaa selvästi ympäristönsä ilmastoon, koska vesi lämpenee ja kylmenee hitaasti. Järven rannoilla lämpötila voi olla talvisin jopa viisi astetta korkeampi ja kesäisin viisi astetta matalampi kuin hieman kauempana sisämaassa.
Vuosittainen sademäärä järven pohjoisosassa on 200–350 millimetriä ja eteläpäässä 500–900 millimetriä. Pääosa sateista tulee kesämyrskyjen aikana. Sumuja on keväisin ja syksyisin.
Talvisin kylmät mannertuulet puhaltavat järvelle lounaasta, kesäisin taas tuulen suunta on järveltä mantereelle. Vuoristoista puhaltavat tuulet voivat olla myrskyisiä ja saada aikaan järvelle voimakasta aallokkoa.
Eläimistö
Vain muutamassa järvessä on yhtä monta kasvi- ja eläinlajia kuin Baikaljärvessä. Baikaljärvestä ja sen lähiympäristöstä on tunnistettu 1 085 kasvia ja yli 1 500 eläinlajia. Näistä yli 80 prosenttia elää vain Baikaljärven alueella. Kuuluisin kotoperäisistä eläimistä on baikalinhylje (Phoca sibirica). Toinen paikallisesti tärkeä laji on siiansukuinen kala omulsiika (Coregonus autumnalis migratorius), jota sitäkin tavataan ainoastaan Baikaljärvessä. Määrällisesti runsaimpia kaloja ovat rasvasimppu (Comephorus baicalensis) ja pikkurasvasimppu (Comephorus dybowskii), jotka elävät ulappavedessä 700–1 600 metrin syvyydessä ja ovat baikalinhylkeen pääravintoa.
Ympäristökysymykset
pienoiskuva|vasen|Baikalskin sellu- ja paperitehdas. pienoiskuva|upright|Ilmatyynyalus Hivus-10 tarkastusmatkalla. Baikaljärven rannalla on vain vähän asutusta. Suurin osa ihmisen aiheuttamasta kuormituksesta tulee Selengajoen mukana.
Järvi on alkanut houkutella matkailijoita, etenkin koronapandemian matkustusrajoitusten aikana sinne tuli paljon venäläisiä. Turistit majoittuvat usein Olhon-saareen, jossa ei ole viemäröintiä.
Baikaljärven etelärannalle Baikalskiin rakennettiin vuonna 1966 suuri sellu- ja paperitehdas. Tehdas valkaisi sellun klooridioksidilla ja päästi saasteet järveen. Noin 200 000 tonnia selluloosaa vuodessa tuottanut tehdas oli vuosikymmenten ajan ympäristöliikkeen protestien kohteena. Syyskuussa 2008 tehdas siirtyi viimein suljettuun jätevesikiertoon. Lähes heti tämän jälkeen tehtaan toiminta seisautettiin kannattamattomana. Alkuvuodesta 2010 pääministeri Vladimir Putin antoi kuitenkin tehtaalle luvan jatkaa tuotantoa. Ympäristönormeja helpotettiin, ja valtio tukee tappiollista toimintaa. Ympäristöliike reagoi päätökseen voimakkaasti. Venäjän viranomaiset tekivät jälleen keväällä 2013 päätöksen lopettaa tehtaan järveä saastuttava tuotanto. Suljetun tehtaan yhteyteen jäi kuitenkin suuri lietelampi, joka on ympäristöriski etenkin alueella esiintyvien maanjäristysten takia. Se on määrätty tyhjennettävälsi vuoteen 2024 mennessä.
Baikal Neutrino Telescope NT-200
Baikal Neutrino Telescope NT-200 on Baikaljärvessä 3,6 kilometriä rannikosta 1,1 kilometrin syvyydessä sijaitseva neutriinoilmaisin. Muodoltaan sateenvarjomainen ilmaisin koostuu 192 optisesta moduulista. Se on yhdistetty rannikolle kolmella merikaapelilla.
Huhtikuussa 1993 NT-200:n ensimmäinen osa, ilmaisin NT-36 (36 OM:ää) aktivoitiin, ja se keräsi dataa maaliskuuhun 1995 asti. Vuosina 1995–1996 käytössä oli 72 optisesta modulista koostunut NT-72. Se korvatiin vuonna 1996 vielä suuremmalla NT-96-ilmaisimella. Suurempi NT-144 otettiin käyttöön 6. huhtikuuta 1997, ja nykyinen NT-200-ilmaisin valmistui noin vuotta myöhemmin huhtikuussa 1998.
Muuta tietoa
Baikal tarkoittaa mongolin kielellä luontoa. Järveä kutsutaan myös ”Siperian helmeksi”. Se on burjaattien pyhä järvi, pyhin paikka on järven rannalla kohoava Shamaanin kiveksi kutsuttu rantakallio, jota reunustavat 13 rukouspylvästä.
Pekka Pitkänen (kuvanveistäjä)
Pekka Sakari Pitkänen (s. 15. maaliskuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen kuvanveistäjä.
Pitkänen on opiskellut 1970-luvulla Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hän on työskennellyt kuvanveiston opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1979–1984. thumb|upright|Pitkäsen teos Masuunin henki vuodelta 1999 on Keravan Puuvalonaukiolla. Pitkänen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1979 alkaen. Hänen teoksiaan on esillä julkisissa tiloissa, muun muassa Eduskuntatalossa. Hän suunnitteli myös Kalevalan 150-vuotisjuhlamitalin. Hänelle on myönnetty Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto 1982, ja hän on menestynyt useissa veistoskilpailuissa. Hänelle on myönnetty valtion 5-vuotinen taiteilija-apuraha vuosina 1991, 1996 ja 2002.
Pitkäsen varhaista tuotantoa leimasi rosoinen ekspressionismi, mutta hän on sittemmin siirtynyt koruttomiin monumentaalisiin muotoihin.
Pekka Pitkäsen toinen puoliso vuodesta 1990 oli kuvanveistäjä Minna Tuominen.
William Bennett (säveltäjä)
thumb|200px|Säveltäjä William Bennett. William Sterndale Bennett (13. huhtikuuta 1816 Sheffield Britannia – 1. helmikuuta 1875 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.
Bennettin isä oli urkuri. Felix Mendelssohn kuuli Bennettiä ja kutsui hänet Leipzigiin. Robert Schumann kirjoitti hänestä innostuneena ja omisti hänelle teoksensa "Etudes Symphoniques" pianolle. Muut työt kuitenkin kuluttivat hänen voimiaan, eikä nuoruuden lupaus toteutunut.
Sheffield oli kansallisromanttisen tyylin alkuunpanijoita. Hän oli professori Cambridgen yliopistossa vuodesta 1856 ja Kuninkaallisen musiikkiakatemian johtaja vuodesta 1886. Hän sävelsi orkesterimusiikkia muun muassa pianokonsertot 1–4 ja lisäksi kaksi muuta pianokonserttoa, pianosonaatteja ja lauluja. Parhaimpina pidetään hänen uransa alkukauden teoksia.
Heikki Kännö
Heikki Kännö (s. 1968) on suomalainen kirjailija. Hän on valmistunut taidemaalariksi Turun piirustuskoulusta ja työskennellyt muun muassa vapaana taiteilijana ja graafisena suunnittelijana. Kännö asuu ja työskentelee Turussa.
Ura
Kännön esikoisromaani Mehiläistie (2017) oli ehdolla Tulenkantaja-palkinnon sekä Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Toisella romaanillaan Sömnö (2018) Kännö voitti Runeberg-palkinnon. Teos on ilmestynyt myös Liettuassa ja Virossa.
Kolmas romaani Runoilija ilmestyi vuonna 2020, ja se oli yksi vuoden Finlandia-palkintoehdokkaista.
Kännön neljäs romaani Ihmishämärä (2022) oli sekin Finlandia-palkintoehdokkaana. Ihmishämärä rakentuu Richard Wagnerin Nibelungin sormus -oopperan pohjalle. Teos ammentaa eurooppalaisesta aatehistoriasta sekä skandinaavisesta mytologiasta ja käsittelee ympäristötuhoa sekä taiteen ja mystiikan suhdetta. Ihmishämärä tuo yhteen Kännön aiemman tuotannon, ja siinä on aineksia kolmesta ensimmäisestä romaanista. Kriitikko Toni Jerrmanin mukaan teos kiinnittää Kännön suomalaiseen kirjallisuushistoriaan.
Kriitikko Vesa Rantaman mukaan Kännön tuotanto on omalaatuista ja se ammentaa viime vuosisatojen eurooppalaisesta hengenelämästä. Kännö ottaa vakavasti esoterian ja magian vuosisataiset perinteet ja käyttää niitä taitavasti fiktionsa polttoaineena.
Populaarimusiikki
Populaarimusiikilla tarkoitetaan yleisimmän määritelmän mukaan suosittua, suuren yleisön kuuntelemaa ja levylistoilla näkyvää musiikkia, kuten popmusiikkia, rockia tai iskelmämusiikkia. Tässä määritelmässä ei taidemusiikkia, jazzia ja etnistä musiikkia lasketa populaarimusiikkiin kuuluvaksi. Hieman marginaalisetkin rock- ja popmusiikista erkaantuneet tyylit, kuten metallimusiikki äärimmäisine muotoineen, lasketaan kuitenkin populaarimusiikiksi. Laajemman määritelmän mukaan populaarimusiikki tarkoittaa kaikkea sellaista musiikkia, joka omana aikanaan on ollut suuren yleisön suosiossa.
1800-luvun teollistumisen ja kaupungistumisen aikakaudella taidemusiikin ja kansanmusiikin väliin syntyi vähitellen oma tyylisuuntansa, joka vastasi aluksi lähinnä nykyistä viihdemusiikkia. Se levisi nopeasti aluksi nuottien ja myöhemmin äänitteiden sekä radion ja television mukana. 1950-luvulla syntyneen rock and roll -musiikin myötä populaarimusiikki kytkeytyi vahvasti nuorisokulttuuriin. Populaarimusiikin monet tärkeät muodot saivat liki nykyistä muistuttavan asunsa 1960- ja 1970-luvulla, joskin tärkeitä muutoksia on tapahtunut senkin jälkeen.
Populaarimusiikilla on Suomessa nykyään myös koulujen musiikinopetuksessa usein hallitseva asema, ja sitä opetetaan harrastelijoille ja ammattilaisille omissa oppilaitoksissaan (jazz-musiikkia voidaan opettaa samassa laitoksessa).
Outokummun rautatieasema
Outokummun rautatieasema oli Suomen rataverkon liikennepaikka Outokummun kaupungissa Pohjois-Karjalassa. Valtionrautateiden rautatieyhteys Joensuun rautatieasemalta Outokumpuun valmistui vuonna 1928.
Henkilöliikenne lakkautettiin 2. kesäkuuta 1957. Kokonaan Outokummun liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2000 ja rata Sysmäjärveltä Outokumpuun purettiin vuonna 2004. Asemapiha on nykyään yksityisomistuksessa.
Takharin maakunta
Takharin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan koillisosassa Tadžikistanin rajalla. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä on 931 024 asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Afganistanin kuudenneksi suurin kaupunki Taloqan.
Takharista kaivetaan kivihiiltä, vuorisuolaa ja rakennusmateriaaleja, ja Takhar-joesta huuhdotaan kultaa. Vuonna 2006 arvioitiin, että 16 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Pyroklastinen virta
Muodostuminen ja ominaisuudet
Pyroklastinen virta on kuumien kappaleiden ja kaasujen sekä ilman seos, joka liikkuu nopeasti ruskean harmaana pilvenä maanpinnan tasossa. Pilven vulkaanisten kaasujen lämpötila voi kohota 700 asteeseen, ja sen nopeus on usein yli 100 kilometriä tunnissa ja jopa 160 kilometriä tunnissa. Virran nopeus on osittain leijutuksena eli fluidisaationa tunnetun ilmiön seurausta. Sen takia virta etenee nestemäisenä massana. Kuumat räjähtävät kaasut pitävät pienimmät partikkelit suspensiossa, minkä seurauksena suuremmat esineet käytännössä kelluvat seoksen mukana.
Pyroklastinen virta on usein kaksiosainen, sillä lähempänä maanpintaa tyvivirta koostuu lähinnä karkeasta materiaalista ja sen päällä oleva virtaus liikkuu tuhkapilvenä. Tuhka voi pyroklastisen virran seurauksena levitä laajalle alueelle tulivuoren alarinteille.
Pyroklastinen virta voi syntyä kolmella eri tavalla. Yleisesti virtaus voi muodostua, kun laavaa, tuhkaa ja kaasuja sisältävä purkauspilvi menettää liike-energiansa ja romahtaa takaisin maanpinnalle. Romahtamiseen vaikuttaa se, että ilmakehään kohoava purkauspilvi alkaa viiletä, jolloin siitä tulee myös tiheämpää eikä se enää säilytä ylöspäin suuntautuvaa liikettänsä. Toisekseen purkausmateriaali voi jossain tapauksessa lähteä virtaamaan myös suoraan alas rinnettä, ja kolmanneksi pyroklastinen virtaus voi syntyä laavakupolin romahduksesta.
Nimitys ja tyypit
Nuée ardente eli ’hehkuva pilvi’ jättää jälkeensä tiheämpää ainetta kuin ignimbriitit. Ranskalainen geologi Alfred Lacroix antoi Mont Peléen vuoden 1902 purkauksessa syntyneelle pyroklastiselle virralle nimen nuée ardente. Se syntyi, kun tulivuoren huipun laavakupoli romahti räjähtäen.
Nuée ardentien nopeus ei ole aivan yhtä suuri kuin hohkakivivirtauksien. Osittain tämä johtuu siitä, että hohkakivivirtaukset eivät ole niin tiheitä. Lisäksi hohkakivivirroilla on usein enemmän liike-energiaa, sillä ne voivat alkaa useiden kilometrien korkeudessa romahtavasta tuhkapilvestä. Mitä korkeammalta pilvi romahtaa, sitä enemmän sillä on liike-energiaa ja sitä kauemmaksi sillä on mahdollisuus edetä.
Pyroklastikseksi hyöyksi sanotaan sellaista ilmiötä, jossa virtauksen tiheys on varsin pieni. Hyökykerrostuma on ohut tuhkasta muodostunut tuffikerros.
Uhkat
thumb|Jokilaaksoa ennen ja jälkeen Pinatubon purkausta. Jälkimmäisessä kuvassa laakso on peittynyt pyroklastisen materiaaliin. Pyroklastisen virtauksen mukana liikkuu materiaalia lohkareista hienoon hiekkaan. Materiaali voi virtauksen mukana kaataa, tuhota, haudata tai viedä mukanaan lähes kaiken sen tielle osuvan. Samalla kuumat kivet ja kaasut sytyttävät tulipaloja sekä sulattavat lunta ja jäätä. Pyroklastiset virtaukset kulkevat usein laaksoja ja muita matalalla olevia alueita pitkin, ja ne voivat peittää alueet paksun kivikerroksen alle. Pyroklastista materiaalia voi olla jopa 200 metrin syvyydeltä. Jopa varsin pieni virtaus voi tuhota rakennuksia, metsiä ja viljelysmaita.
Pyroklastiset virtaukset voivat aiheuttaa myös välillisiä hasardeja, erityisesti tulvimista ja lahareita. Lumen ja jään sulaminen sekä rapautuvan aineksen seos voi synnyttää äkkitulvan. Tulva voi syntyä myös, kun virtauksessa liikkuva aines tukkii uomia.
Karjunen
Karjunen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Tietokoneen nestejäähdytys
Tietokoneen nestejäähdytin on pienikokoisen pumpun aikaansaaman nestekierron avulla toimiva lämmönsiirtojärjestelmä. Järjestelmä jäähdyttää lähinnä suoritinta ja mahdollisesti muita tietokoneen komponentteja.
Pumppu kierrättää nestettä laitteistoissa yleensä kuparisten tai alumiinisten blokkien läpi siirtäen lämpöä muualle. Neste kierrätetään jäähdyttimen kautta, jossa prosessorista siirretty lämpö siirretään ilmaan, tai muuhun väliaineeseen. Jos väliaineena on ilma, jäähdytin on yleensä varustettu tuulettimella. Nestejäähdytyksen etuna on, että aktiivinen jäähdytys (tuuletin) voidaan keskittää yhteen tiettyyn paikkaan (jäähdytin). Jäähdyttimen tehoa voidaan kasvattaa helposti kasvattamalla sen kokoa, koska se ei ole rajoitettu pieneen tilaan jäähdytettävän komponentin välittömään läheisyyteen.
Vesijäähdytystä ei yleensä tarvita tavallisissa kuluttajien tietokoneissa, mutta vesijäähdytysjärjestelmää pidetään useimmiten esteettisesti mielyttävämpänä kuin ilmajäähdytteistä järjestelmää. Tietokoneiden harrastajat myös pitävät vesijäähdytysjärjestelmiin liittyvästä rakentelusta ja säätämisestä. Useimmiten vesijäähdytysjärjestelmä on helpompi saada hiljaisemmaksi kuin vastaavantehoisia komponentteja jäähdyttävä ilmajäähdytysjärjestelmä. Vesijäähdytyksen käyttäminen voi olla välttämätöntä jos tavoitteena on ylikellottaa komponentteja, varsinkin jos sitä tehdään kilpailullisessa tarkoituksessa.
Jäähdytysnesteenä voidaan käyttää tavallista vettä, mutta tavallisemmin nesteenä on vesi-glykoliseos. Glykolia käytetään tappamaan mahdolliset levät ja bakteerit, jotka muutoin voisivat lisääntyessään aiheuttaa tukoksia tai muita vaurioita. Tavallisesti autojen jäähdytysnesteen lisäaineeksi tarkoitetussa etyleeniglykolissa on mukana myös korroosiota hidastavia aineita, jotka hidastavat sähkökemiallista reaktiota silloin kun jäähdytysneste on kosketuksissa useamman erilaisen metallin muodostaman galvaanisen parin kanssa. Värilliseksi denaturoitua glykolia käytetään myös puhtaasti ulkonäöllisistä syistä. Suositeltava glykolipitoisuus on noin 10–20 %, yli 50 % sekoitussuhteella seoksen lämmönjohtokyky putoaa alle puoleen. Yli 20 % seoksilla myös glykolia hajottavat bakteerit ja hiivat kuolevat.
Järjestelmän koostumus
Yleensä jäähdytysjärjestelmä koostuu vähintään seuraavista osista:
Järjestelmä voi sisältää myös säiliön nesteelle. Yleisimpiä säiliöitä ovat muovisanko, tietokonevalmistajien tuottama säiliö tai tiivis elintarvikerasia. Jäähdyttimenä voi toimia erikseen tietokoneen nestejäähdytykseen valmistettu jäähdytin tai mikä tahansa vedestä ilmaan lämpöä siirtävä laite. Henkilöautojen lämmityslaitteiden kennot ovat hyvin suosittuja jäähdyttimiä harrastelijoiden keskuudessa.
Kaupalliset sovellukset
Apple oli ensimmäinen tietokoneiden valmistaja, joka alkoi toimittaa esiasennettua nestejäähdytysjärjestelmää G5-tietokoneidensa mukana kesäkuussa 2004. Applen järjestelmä sisältää yksinkertaisuudessaan kaksi blokkia, pumpun ja jäähdyttimen yhdessä kompaktissa paketissa. Järjestelmä on täysin huoltovapaa. Myöhemmin Cooler Master on tuonut vastaavanlaisen huoltovapaan jäähdytysjärjestelmän PC-tietokoneisiin.
Marunat
Marunat (Artemisia) on laaja, noin 400 lajia käsittävä mykerökukkaisten suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu erityisesti pohjoisen pallonpuoliskon lajistoa. Nimensä suku on saanut kreikkalaiselta Artemis-jumalattarelta.
Ulkomuoto
Marunat ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja tai pieniä pensaita. Tulokaslajit voivat olla yksivuotisiakin. Marunoiden kasvutapa on esiin tunkeva ja helposti havaittava. Sukuun kuuluvilla kasveilla on tavallisesti liuskaiset tai jopa tasasoukat lehdet ja huiskilomainen tai lehtien seassa oleva kukintoryhmä. Kukat ovat mykerönä yhteisellä kukkapohjuksella.
Ekologiaa
Marunat leviävät yleensä helposti: niitä esiintyy etenkin osana macchiakasvustoa Euroopassa ja osana chaparralkasvustoa Pohjois-Amerikassa. Marunat eivät yleisesti ottaen ole piikkisiä eivätkä myrkyllisiä, mutta voivat aiheuttaa allergisia oireita. Ne sisältävät eteerisiä öljyjä ja sopivat mausteeksi ruoanlaittoon ja alkoholijuomiin.
Lajistoa
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena ainakin seitsemän marunalajia, joista alkuperäiskasvistoa ovat pujon ja ketomarunan merenrantamuodot. Näistä ketomarunan alalaji perämerenketomaruna (Artemisia campestris subsp. bottnica) on uhanalainen.
Viljeltyjä marunoita ovat esimerkiksi aaprottimaruna, koiruoho ja rakuuna, joka on tärkeä maustekasvi.
Marunalajeja
Pohjoismaissa ja Suomessa luonnonvaraisia marunoita:
Viljeltyjä marunoita:
Muita marunalajeja:
ATC-koodi P
Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen P-koodiryhmään kuuluvat loisten ja hyönteisten häätöön tarkoitetut lääkkeet. Ryhmän lääkkeet jaetaan kolmeen ryhmään.
Liikeri
Liikeri on risteymä eikä siten maailman suurin kissaeläin joka on tiikeri. Liikerin suuri koko johtuu siitä, että urostiikerin ja naarasleijonan kasvua rajoittavat geenit eivät ilmenny liikerissä. Painoa liikerille voi kertyä yli, pituutta 3–4 metriä, ja se voi juosta jopa tunnissa.
Laihianjoen vesistö
Laihianjoen vesistö (vesistöaluetunnus 41) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Laihianjoki laskee Selkämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 506,49 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,33 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Polyteknikkojen Kuoro
thumb|Polyteknikkojen Kuoro ja taiteellinen johtaja Saara Aittakumpu vuonna 2017. Polyteknikkojen Kuoro (PK,, ) on vuonna 1900 perustettu akateeminen mieskuoro, joka esiintyy säännöllisesti Suomessa ja ulkomailla. Kuoron taiteellisena johtajana on toiminut vuodesta 2013 lähtien musiikin maisteri Saara Aittakumpu.
Polyteknikkojen Kuoro on Suomen vanhin teekkarien kulttuuriyhdistys. Kuoron laulajat ovat pääosin Aalto-yliopiston tekniikan opiskelijoita tai valmistuneita diplomi-insinöörejä.
Teekkari- ja mieskuorolaulun perinteiden lisäksi PK on edistänyt uutta musiikkia kantaesittämällä, levyttämällä ja kustantamalla modernien suomalaisten säveltäjien kappaleita. Kuoro on esiintynyt johtavien sinfoniaorkestereiden kanssa Suomessa sekä ulkomailla. Ohjelmistona orkesterien kanssa on usein ollut Sibeliuksen Kullervo.
Perustaminen ja varhaisvuodet
Laulaminen on ollut kiinteä osa tekniikan ja arkkitehtuurin opiskelijoiden eli polyteekkarien opiskelijakulttuuria. Helsingin teknillinen reaalikoulu tarjosi vuodesta 1857 lähtien laulunopetusta opiskelijoilleen, kuten myös sen seuraaja Polyteknillinen opisto aina syksyyn 1896 saakka. Illanvietoissa ovat esiintyneet ainakin monet kvartetit, mutta 1880-luvulta on viitteitä polyteekkareiden piirissä jossain laajuudessa toimineesta lauluyhdistyksestä (sångförening), jonka toiminta lakkasi 1890-luvun alkuun mennessä. Laulutaitoisimmat polyteknikot hakeutuivat 1800-luvulla Akademiska Sångföreningenin, Ylioppilaskunnan Laulajien ja Muntra Musikanterien riveihin.
Polyteknikkojen Kuoron syntyhistoria ajoitettiin maisteri Kimmo Korhosen satavuotishistoriateoksen taustatutkimuksiin saakka Polyteknikkojen Yhdistyksen uuden ylioppilaskuntatalo Polin vihkiäisten jälkihuumaan vuonna 1904, mutta Polyteknillisen yhdistyksen pöytäkirjojen lähempi tarkastelu varhaisti perustamisajankohtaa neljällä vuodella. Talohankkeen myötä Polyteknikkojen Yhdistyksen piirissä heräsi ajatus kuoron perustamisesta. Perustamista selvittäneen komitean selonteon käsittely yhdistyksen kokouksessa 13.10.1900 määritellään nykyisin Polyteknikkojen Kuoron syntyhetkeksi.
Kuoron alkuvuosien toiminnasta on jäljellä hyvin vähän kirjallisia lähteitä, mutta kuoron ensimmäisenä johtajana lienee toiminut Heikki Klemetti. Kolmannes kuoron ensimmäisestä satavuotiskaudesta oli vaihtuvien johtajien aikaa, ja alkuvuosikymmeninä kuoron toiminta on saattanut olla ajoittain keskeytyksissä. Merkittävänä pidetään esiintymistä ensimmäisenä kuorona yleisradiolähetyksessä vuonna 1926 R.R. Ryynäsen johdolla.
Kantalinnoite
thumb|[[Bunkkeri, tyypillinen kantalinnoite]] Kantalinnoite eli kestolinnoite on sotilaiden suoja-asemaksi tehty rakennus, joka on useimmiten rakennettu rauhan aikana ammattityönä, ja jossa on käytetty erityisen lujia ja kestäviä materiaaleja, kuten raudoitettua betonia, terästä ja kiveä.
Filippiinienkäpinkäinen
Filippiinienkäpinkäinen (Edolisoma mindanense) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Filippiinienkäpinkäistä tavataan Filippiineillä. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä metsien tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Bardon Millin rautatieasema
Bardon Millin rautatieasema on rautatieasema Bardon Millin kylässä Northumberlandissa. Se sijaitsee Tyne Valley Linen varrella.
Asema avattiin 18. kesäkuuta 1838. Sitä käytti 10 482 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Salmijärvi (Vihti)
Salmijärvi on Vihdin kaakkoisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 1,2 neliökilometrin laajuinen matala ja luonnostaan rehevä järvi. Etäisyys Nummelasta on yksitoista kilometriä itäkoilliseen ja Helsingin keskustasta 31 kilometriä luoteeseen. Salmijärvi on Vihdin kahdeksanneksi laajin järvi.
Maantiede
Salmijärven pituus on 2,7 kilometriä ja tilavuus 1,87 miljoonaa kuutiometriä. Järven keskiosan leveys on noin 700 metriä. Järven keskiosassa sijaitsee viiden hehtaarin laajuinen Lammassaari ja länsirannan tuntumassa muutaman aarin laajuinen Sikasaari. Rannoilla on levittäytyy tavanomainen eteläsuomalainen kulttuurimaisema. Lammassaaren eteläpuolella sijaitseva Lautmäen niemi on metsäistä, kuten Lammassaari. Myös länsirannan Kutumäki on metsämaata, sen korkeustaso on noin 100 metriä merenpinnan yläpuolella, eli 50 metriä Salmijärven pinnan yläpuolella.
Salmijärveen virtaa vettä useasta laskuojasta. Järven luoteiskolkasta lähtee Härkälänjoki itään kohti Vantaanjokea.
Salmijärvi (21.045.1.007) kuuluu Härkälänjoen valuma-alueeseen (21.045), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vantaanjoen vesistössä (21). Toinen jakovaihe on Lepsämänjoen valuma-alue (21.04). Salmijärvi on Härkälänjoen valuma-alueen laajin vakavesi ja Vantaanjoen vesistön lounaisia vakavesiä.
Muuta
Salmijärvi on runsasravinteinen, sen ekologinen tila on huono ja kemiallinen tila hyvä. Maa- ja metsätalous sekä haja-asutus kuormittavat järveä. Yleisimmät kalat ovat särki ja hauki.
Tasis
Tasis (aikaisemmin Tasapaino, oikealta nimeltään Markku Lauri Johannes Wettenranta) on helsinkiläinen, Porvoosta kotoisin oleva rap-artisti, sanoittaja ja sovittaja, joka yhdessä Uniikin (Dan Tolppanen) ja Andun (Anders Westerholm) kanssa muodostaa Kapasiteettiyksikkö-yhtyeen. Hän on ollut myös perustamassa Rähinä Records -levy-yhtiötä ollen sen hallituksen puheenjohtaja.
Tasiksen tuotantoon kuuluu Kapasiteettiyksikkö-albumien (Päivästtoiseen, 2001, Klassikko, 2002, Itsenäisyyspäivä, 2003, Usko parempaan, 2004, Susijengi, 2006 ja I ♥ KY 2008) lisäksi useita vierailuja muiden artistien levyillä, vaikkakin nykyään häntä kuullaan useammin laulamassa kertosäkeitä kuin räppäämässä säkeistöjä.
Tasis on suunnitellut julkaisevansa oman soololevyn.
Tasis on myös näytellyt muutamissa internetissä julkaistuissa lyhytelokuvissa. Lisäksi hän on toiminut MTV3 AVAn uutena juontajana voitettuaan internet-äänestyksen kanavan uusista juontajista.
Cartersville
Cartersville on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 60,9 km² (vettä 0,3 km²) ja asukasluku 18 965 (2009). Asukkaista 76,5 % on valkoisia ja 17 % mustia, lisäksi 7 %:lla on latinotausta.
Tasis
Tasis on myös valmistanut muun muassa Rähinä Recordsin artistien albumi- ja single-levyjen kansia Make It Happen -nimellä.
Sandra Völker
Sandra Völker (s. 1. huhtikuuta 1974 Lyypekki, Schleswig-Holstein) on entinen saksalainen uimari, joka voitti Atlantan kesäolympialaisissa 1996 yhteensä kolme mitalia, hopeaa 100 metrin vapaauinnista sekä pronssia 50 metrin vapaauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Völker osallistui urallaan kaiken kaikkiaan neljiin olympialaisiin. Hän voitti urallaan yli 60 kansainvälistä arvokilpailumitalia.
...There and Then
...There and Then on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen livetaltiointi, ja se on julkaistu 14. lokakuuta, 1996 DVD- ja VHS-formaatissa. Julkaisu on kasattu konserteista Manchesterissa Maine Road Stadionilla ja Earls Courtissa Lontoossa. I Am The Walrus kappaleella vierailee The Bootleg Beatles.
Tallenteen Sisältö
+ Uudemmissa DVD julkaisuissa on myös Acquiesce ja Roll With It kappaleiden videot sekä Wonderwall ja Champagne Supernova kappaleiden musiikkiraidat.
Maalahdenjoen vesistö
Maalahdenjoen vesistö (vesistöaluetunnus 40) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Maalahdenjoki laskee Selkämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 499,75 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,05 %.
Vesistöalueen jako
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Song Ligang
Song Ligang (, s. 8. kesäkuuta 1967 Shanxi) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Song edusti Kiinan miesten maajoukkuetta Soulin kesäolympialaisissa 1988, Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1990. Barcelonan olympiakisoissa Song toimi Kiinan lipunkantajana avajaisissa.
Amerikanbassi
Ulkonäkö ja koko
Amerikanbassi on suhteellisen pienikokoinen bassilaji, keskimäärin 13-18 senttimetrin mittainen. Kalan kyljet ovat hopeiset, rintaevät oranssit, muut evät sekä pyrstö tummanharmaat. Amerikanbassi voi elää jopa lähes 20 vuoden ikäiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Amerikanbassi esiintyy luontaisesti Pohjois-Amerikan itärannikolla Kanadan Quebecista Yhdysvaltain Pohjois-Carolinaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Se on pohjakala, joka elää meri- ja murtovesiympäristössä etupäässä estuaareissa keskimäärin 10 metrin syvyydessä. Se on kuitenkin levittäytynyt laajasti myös Yhdysvaltojen sisävesiin, mm. Suuriin järviin ja Mississippijoen vesistöön.
Amerikanbassi on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi koko EU:n alueella ja siis myös Suomessa, vaikka lajia ei ole vielä Euroopassa tavattu.
Yksi maa, kaksi järjestelmää
pienoiskuva|Propagandaa Maweissa, Kiinassa osoittaen kohti [[Lienchiangin piirikunta|Matsun saaria: "Rauhanomainen yhdistyminen. Yksi maa, kaksi järjestelmää" ]] Yksi maa, kaksi järjestelmää on Kiinan kansantasavallan ja siihen 1990-luvun lopussa liittyneiden erityisalueiden Hongkongin (aiemmin Brittiläinen Hongkong) ja Macaon (aiemmin Portugalin Macao) välinen sopimus tai toimintaperiaate, jossa taataan erityisalueiden taloudellinen ja osittainen poliittinen autonomia 50 vuodeksi emämaahan nähden. Hongkongin kohdalla tämä tarkoittaa lyhyesti sitä, että Hongkong on osa Kiinan kansantasavaltaa, mutta toteuttaa omaa poliittistaloudellista järjestelmäänsä, joka ei ole sosialistinen. Hongkongin autonomiaan kuuluvat oma toimeenpanovalta, lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja talous, kun taas emämaa vastaa alueiden ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Järjestelmä muistuttaa jokseenkin valtioliittoa.
Kiina on tarjonnut samanlaista järjestelmämallia myös Taiwanille, joka on siitä kuitenkin kieltäytynyt. Tiibetin hengellisen johtajan 14. dalai-laman on kerrottu olleen kiinnostunut järjestelmän käytöstä myös Tiibetin alueella, jota taas Kiina ei ole hyväksynyt, sillä sen virallisen kannan mukaan Tiibet on jo osa Kiinaa.
Kiina pyrki melko pian lisäämään valvontaansa Hongkongissa ja näin hävittämään läntisen hallintatavan Hongkongista.
Suuntaus voimistui Xi Jinpingin hallitessa Kiinaa.
Hongkongissa oli laajoja protesteja vuonna 2019. Kiina vastasi niihin julistamalla turvallisuuslain. Arvostelijoiden mukaan tämä käytännössä lakkautti ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatteeseen perustuvan hallintotavan, tai ainakin heikensi sitä tuntuvasti Hongkongin autonomian osalta.
Jaana Eskelinen
Jaana Marjut Eskelinen (s. 8. huhtikuuta 1985 Pyhäselkä) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Pyhäselän Urheilijoita ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2007 lähtien toiminut Ari Lyytikäinen. Kalevan kisoista Eskelinen on saavuttanut 10 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 2007 ja pronssia vuonna 2005. Lisäksi hän on ollut voittamassa kultaa 3 x 3 000 metrin kävelyviestissä.
Carrollton (Georgia)
Carrollton on kaupunki Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on 53,6 km² (vettä 1,3 km²) ja asukasluku 23 419 (2009). Asukkaista 62,5 prosenttia on valkoisia, 31 prosenttia mustia ja 6 prosenttia latinoja.
Storm (SuRien kappale)
Storm on brittiläisen laulajan SuRien esittämä kappale, jolla hän edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 48 pistettä ja saavutti sijan 24. thumb|left|250px|SuRie esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Katoava liftari
Katoava liftaaja eli haamuliftari on vanha ja kuuluisa kummitusjuttu, jossa ajoneuvolla matkustavat ihmiset tapaavat tai poimivat kyytiin liftarin, joka myöhemmin katoaa jälkiä jättämättä ilman selitystä, yleensä liikkuvasta kulkuneuvosta. Kummitustarinaa versioineen on kerrottu ympäri maailmaa vuosisatojen ajan ja sitä kuulee vielä nykyäänkin. Yksi vanhimmista katoavan kyytiläisen sisältävistä tarinoista löytyy Ruotsista vuodelta 1602.
Ruotsi 1602
Ruotsalaisen papin ja historioitsijan Joen Petri Klintin teoksessa Om the tekn och widunder som föregingo thet liturgiske owäsendet kirkkoherra ja kaksi viljelijää olivat paluumatkalla kynttilänpäivän markkinoilta kotiinsa Västergötlannissa 1602. He kohtasivat palvelijan asuun pukeutuneen nuoren ja viehättävän naisen, joka pyysi kyytiä ja sai sen. Myöhemmin seurue pysähtyi majataloon tauolle. Muut tilasivat ruokaa, mutta nainen pyysi vain juotavaa. Hänelle toimitettiin kannu olutta kuten miehillekin. Nainen ei juonut kannusta, mutta totesi sen olevan täynnä mallasta. Samalla toisen olutkannun sisältö muuttui mystisesti tammenterhoiksi ja papin nenän edessä olleen kannun sisältö vereksi. Tällä hetkellä nainen lausui: "Tämän vuoden sato tulee olemaan hyvä. Puut kantavat riittävästi hedelmiä, mutta tulee myös sotia ja ruttoa." Sen sanottuaan nainen katosi.
Tyypillinen nykyversio
Yöllä yksin autoa ajava henkilö näkee tiellä hahmon, joka liftaa kyytiä. Kuljettaja ottaa liftarin kyytiin ja jatkaa matkaa. Kyytiläinen ei puhu juuri mitään ja matka jatkuu hiljaisuuden vallitessa. Myöhemmin kuljettaja huomaa liftarin kadonneen mystisesti, vaikka auto ei ollut pysähtynyt kertaakaan. Myöhemmin selviää, että kyseessä oli ollut kummitus.
Eri versioita
Muun muassa Suomessa kerrotuissa versioissa autossa on saattanut olla useampikin henkilö, esimerkiksi pariskunta, joka on poiminut mukaansa mustiin pukeutuneen tai jopa surupukuisen naisen. Nainen on sitten kadonnut tai noussut pois tietyssä paikassa, kuten hautausmaan tai autiotalon kohdalla. Myöhemmin pariskunta on saanut kuulla, että kyseessä oli aikoja sitten kuolleen naisen haamu ja tämä oli kadonnut joko sen hautausmaan kohdalla, jossa hänen hautansa sijaitsi tai vanhan kotitalonsa tai kerrotun kuolinpaikkansa kohdalla. Joissakin muunnelmissa liftari on saattanut lainata kaulahuivia tai vastaavaa esinettä, joka tämän kadottua on jäänyt penkille muistuttamaan kyytiläisen olleen todella autossa. Esineen on myös saattanut löytää kyytiläisen haudalta tai hänen kerrotusta kuolinpaikastaan.
1970-luvulla Suomessa kiertäneen tarinan mukaan surupukuinen naisliftari saattoi puhua kuskille Jumalasta. Tunnetun selvänäkijän Aino Kassisen mukaan liftarit olivat linnunradan sisäpihalla sijaitsevan temppelikaupungin asukkaita, joilla on viesti ihmiskunnan pelastamiseksi.
Kyytiläisellä ei ole aina välttämättä surupuku. Esimerkiksi Arkansasissa maantie 365:n varrelta tai Sveitsissä olevan Belchen-tunnelin alueelta poimitut naispukuiset liftarit ovat pukeutuneet valkoisiin vaatteisiin. Joskus kyytiläinen on ollut runnellun näköinen ja maininnut olleensa auto-onnettomuudessa.
Kaikkien tarinoiden kyytiläiset eivät ole kummituksia. Havaijilaisen version mukaan tulen, tanssin ja tulivuorten jumalatar Pele kulkee teillä ihmishahmossa ja palkitsee ystävällisiä matkalaisia. Itä-Afrikassa bantujen keskuudessa kerrotaan hengistä, joita kutsutaan jineiksi. Bantujen versiossa jini esiintyy kaunottaren hahmossa, jonka väsynyt kuljettaja ottaa kyytiinsä, jotta pysyisi paremmin hereillä pitkällä matkalla. Jossain vaiheessa kuljettaja katsoo kyytiläistä ja huomaa järkytyksekseen, että tällä on vuohen jalat. Tässä vaiheessa nainen nauraa ja katoaa. Pahimmassa tapauksessa kuljettaja ajaa järkytyksen vuoksi ojaan tai törmää toiseen autoon - mikä olikin jinin tarkoitus.
Uuden testamentin kirjassa Apostolien teot etiopialaisen hoviherran kyydissä kulkenut Filippos kastaa hoviherran, mutta katoaa saman tien Herran hengen ottamana. Kuitenkin Filippos ilmestyy myöhemmin Asdodiin.
Tutkimusta
1971 esitettiin Huhu-ohjelma, jossa Yleisradion TV1:n reportteriryhmä selvitti katoavan liftarin tarinan alkuperää. Kertomukset eivät johtaneet pitkälle, tapauksesta tiesi omakohtaisesti vain kertojan "ystävän työtoverin äidin asiakkaan tyttären tuttava". Huhuissa mainituilla poliisiasemilla ja huoltoasemilla ei tiedetty liftarista järkyttyneistä autoilijoista tai sinne toimitetusta laukusta.
Toimittajat löysivät kuitenkin henkilön, joka väitti itse kohdanneensa salaperäisen aaveliftarin. Ohjelmassa esitettiin hänen nimetön haastattelunsa.
Nakajima Ki-43 Hayabusa
Nakajima Ki-43 Hayabusa ( Tyypin 1 hävittäjä,, liittoutuneiden raportointinimi Oscar) oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien yksimoottorinen hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu ja kehitys
Nakajima Ki-43:n suunnitteli Japanin avaruus- ja rakettitieteen pioneeri Hideo Itokawa. Koneen kehitystyö oli Nakajiman esitys Nakajima Ki-27:n korvaajaksi. Vaatimuksiin kuuluivat muun muassa 500 km/h vaakalentonopeus, 800 kilometrin toimintasäde ja nousunopeutena 5 000 metriä viidessä minuutissa.
Ensilento tammikuussa 1939 oli pettymys. Japanilaiset koelentäjät raportoivat koneen olevan kömpelömpi ja vain hieman nopeampi kuin Ki-27. Tämän seurauksena Nakajima valmisti sarjan uusia prototyyppejä, joista 13. sisälsi niin sanotut perhostyyppiset laskusiivekkeet. Koelennot osoittivat uusien laskusiivekkeiden parantaneen koneen kaarto-ominaisuuksia ja liikehtimiskykyä ratkaisevasti.
Ensimmäisen tuotantoversion nimeksi tuli Ki-43-Ia. Toimitukset Nakajiman Otan tehtailta alkoivat huhtikuussa 1941. Koneella oli erinomainen suorituskyky aikansa hävittäjiin verrattuna. Koneen keveys johti hävittäjäkoneiden parhaimmistoon kuuluviin kaarto- ja nousukykyarvoihin. Voimanlähteenä oli 925 hevosvoiman kaksirivinen tähtimoottori Nakajima Ha-25. Potkuri oli kiinteäsäätöinen ja kaksilapainen, mutta pian se vaihdettiin säätyvälapaiseksi. Aseistuksena oli aluksi kaksi potkurikehän läpi ampuvaa 7,7 millimetrin konekivääriä moottoripellityksen päällä. Koneen aseistus vaihteli kahden 7,7 mm:n, yhden 7,7 mm:n, yhden 12,7 mm;n sekä kahden 12,7 mm:n konekiväärin välillä. Alitehoinen asekuorma oli yksi Hayabusan heikkouksista, edes räjähtävillä ammuksilla ladatulla 12,7 mm konekiväärillä ei ollut tuhoisaa vaikutusta Yhdysvaltain vahvarakenteisiin koneisiin.
Käyttö
Konetta käytettiin kaikkialla Tyynenmeren alueella, erityisesti Kiina–Burma–Intia-alueella ja sen nopeus ja ketteryys tekivät siitä vaarallisen vastustajan liittoutuneiden sodan alun hitaille hävittäjille. Tilanne kuitenkin muuttui sodan edetessä, ja lopulta Ki-43, tai ”Oscar”, jolla nimellä liittoutuneet konetta kutsuivat, jäi pahasti alakynteen amerikkalaisia Vought F4U Corsair- ja P-38 Lightning -hävittäjiä vastaan taisteltaessa. Toisen maailmansodan jälkeen Indonesian vapautusarmeija taisteli ”Oscareilla” isäntämaansa Alankomaiden ilmavoimia vastaan Indonesian itsenäistymissodan aikana vuonna 1946. Toisaalta Ranskan ilmavoimat taisteli sillä Indokiinassa vuosina 1945–1946 vietnamilaisia itsenäisyystaistelijoita vastaan. ”Oscarilla” oli kaksi pahaa heikkoutta: huono aseistus ja panssaroinnin puuttuminen. Ki-43 oli helppo ampua alas – kunhan sen vain sai ensin kiinni. Aseistusta paranneltiin sodan aikana tuotantoon tulleiden uusien Ki-43-versioiden kohdalla. Koneen alhainen siipikuormitus sekä elohopeatoimiset kaartolaipat merkitsivät kuitenkin, että kone oli erittäin ketterä, ja taitava lentäjä pystyi selviämään sillä hengissä ylivoimaisia vihollisia vastaan.
Ludza
pienoiskuva|167x167px|Vaakuna. Ludza on kaupunki Latgallian alueella itäisessä Latviassa. Kaupungin väkiluku oli 8 931 asukasta vuonna 2011. Ludzan pormestarina toimii Alīna Gendele.
Nakajima Ki-43 Hayabusa
Käyttö
Konetta valmistettiin yhteensä 5 878 kappaletta, joista 3 200 Nakajiman ja 2 629 Tachikawan lentokonetehtailla. Ki-43:n korvaajaa alettiin kehittää vuonna 1942 ja tuloksena oli erinomainen Nakajima Ki-84 Hayate (liittoutuneiden raportointinimi ”Frank”).
Grigori Mirošnitšenko
Grigori Iljitš Mirošnitšenko (, 22. tammikuuta 1904 – 26. huhtikuuta 1985 Azov) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Grigori Mirošnitšenko syntyi rautatieläisen perheeseen ja osallistui Venäjän sisällissotaan. Hän työskenteli viilaajana ja liittyi komsomoliin ja kommunistiseen puolueeseen.
Maksim Gorkin ja Romain Rollandin kiittämä pienoisromaani Nuorten armeija (Junarmija, 1927) teki Mirošnitšenkosta tunnetun tunnetun kirjailijan. Sen sankareita ovat Venäjän sisällissodan nuoret soturit. Mirošnitšenko muutti Leningradiin, valmistui kommunistisesta yliopistosta ja sotilasakatemiasta ja työskenteli kirjakustantamoissa sekä kirjallisuuslehden toimittajana. Hän osallistui talvisotaan ja toiseen maailmansotaan ja keskittyi sen jälkeen historialliseen suurromaaniinsa Azov.
Kirjailijana vähäpätöinen Mirošnitšenko toimi vuosina 1936–1938 Leningradin kirjailijajärjestön puolueosaston puheenjohtajana. Han laati poliittisia ilmiantoja, väärensi henkilötietojaan ja osallistui Vera Ketlinskajaan vuonna 1949 kohdistuneeseen vainoon. Mirošnitšenko erotettiin puolueesta vuonna 1964.
Fritz Todt
thumb|240px|Valtakunnanministeri Todt maaliskuussa 1940. Fritz Todt (4. syyskuuta 1891 Pforzheim – 8. helmikuuta 1942) oli saksalainen insinööri, Organisation Todtin perustaja ja varustelusta vastaava Saksan valtakunnanministeri, Reichsminister für Bewaffnung und Munition.
Nuoruus, opinnot ja työura
Fritz Todt syntyi ylempään keskiluokkaan kuuluneeseen perheeseen. Hänen isänsä omisti tehtaan.
Todt aloitti 1911 opintonsa Münchenin teknillisessä yliopistossa. Hän palveli ensimmäisessa maailmansodassa aluksi jalkaväessä ja myöhemmin ilmavoimissa. Hänelle myönnettiin ansioistaan rautaristi. Sodan jälkeen vuonna 1920 hän päätti opintonsa Karlsruhessa ja alkoi työskennellä rakennusyhtiö Sager & Woernerilla.
Todt liittyi varhaisessa vaiheessa tammikuussa 1922 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Vuonna 1931 hänestä tuli SA:n Oberführer ja puolueen taloustekniikan ja työvoimanvälityksen toimiston tekninen asiantuntija. Hän myös väitteli vuonna 1931 tohtoriksi (väitöskirjan otsikko oli: Fehlerquellen beim Bau von Landstraßendecken aus Teer und Asphalt, ).
Toinen maailmansota
Kun Adolf Hitleristä tuli Saksan valtakunnankansleri, Todt nimettiin Saksan tiestön ylitarkastajaksi (Generalinspektor für das deutsche Straßenwesen) ja hänen vastuulleen tuli uusi moottoriteiden (Reichsautobahnen) rakennusyhtiö. Todt sai vielä 1938 vastuulleen läntisen puolustuslinjan Siegfried-linjan rakentamisen. Hän perusti työpalvelujärjestö Organisation Todtin, jotta linja voitaisiin saada valmiiksi mahdollisimman nopeasti.
Todti nimettiin maaliskuussa 1940 varusteluministeriksi (Reichsminister für Bewaffnung und Munition). Hänen vastuullaan on muun muassa Atlantin vallin rakentaminen Alankomaihin, Belgiaan ja Ranskan pohjoiselle rannikolle. Todt oli useasti erimielisyyksissä Hermann Göringin kanssa, mutta Hitler arvosti Todtia suuresti. Hitler teki tästä vuonna 1941 teiden, vesiteiden ja voimaloiden ylitarkastajan.
thumb|left|160px|Fritz Todtin hauta. Neuvostoliittoon hyökkäämisen jälkeen Todtin vastuulle tuli infrastruktuurin jälleenrakentamisesta huolehtiminen. Tehtyään tarkastusretken itärintamalle hän ilmoitti Hitlerille, että ilman parempaa kalustoa ja tarvikkeita olisi parasta lopettaa sota Neuvostoliittoa vastaan.
Vaikka Todt epäili vahvasti Saksan mahdollisuutta sodassa, hän palveli uskollisesti maatansa. Hän kuitenkin vältti läheisia suhteita puolueen johtohenkilöihin ja pyrki pysymään erossa kaikista valtataisteluista.
Varusteluministeri Todtin palatessa 8. helmikuuta 1942 Rastenburgista, jossa oli tavannut Hitlerin, häntä kuljettanut lentokone räjähti ja syöksyi maahan. Hänen seuraajansa Albert Speer oli ollut aikeissa osallistua samalle lennolle.
Venäläinen
Venäläinen voi tarkoittaa seuraavia:
Zhang Yongjun
Zhang Yongjun (, s. 4. tammikuuta 1963 Hubei) on kiinalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Zhang edusti Kiinan miesten maajoukkuetta Soulin kesäolympialaisissa 1988, Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, Espanjan MM-kilpailuissa 1986 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1990.
Jorma Toiviainen
Jorma Anselmi Toiviainen (9. syyskuuta 1949 Eura – 5. lokakuuta 2011 Kerava ) oli suomalainen sanoittaja.
Toiviainen aloitti sanoittajana 1970-luvulla. Veikko Samulin säveltämä tunnettu "Atsipoppaa"-lastenlaulu syntyi 1983. Muita suosittuja ovat ”Sanat leikkivät huulillas”, ”Yön kuningatar” ja ”Mun aika mennä on”, ja lähes kaikki merkittävimmät suomalaiset artistit ovat levyttäneet hänen tekstejään. Itse valtiaat -animaatioiden laulutekstit ovat hänen.
Toiviainen sai vuonna 2004 Juha Vainio -palkinnon, ja vuodesta 1993 alkaen hän voitti useita kertoja Seinäjoen Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun. Tunnetuimpia Toiviaisen säveltämiä voittotangoja ovat Yön kuningatar (1993), Mun aika mennä on (1994), Soittakaa lujempaa (2002) ja En kasvojas muista (2008).
Toiviainen valmistui diplomi-insinööriksi ja työskenteli Valtion Rautateillä rataverkon tarkastajana, kunnes sanoitukset alkoivat 1990-luvun lopulla työllistää häntä runsaammin. Hän teki parhaimmillaan vuodessa yli sata levytettyä sanoitusta. Hän toimi myös luottamustehtävissä, Elvis ry:n johtokunnassa 1991–1992 ja Teoston johtokunnassa. 1999–2003. Toiviainen kuoli syksyllä 2011 syöpään, johon hän oli sairastunut jo 1990-luvulla.
Sirkka Rikka
Sirkka Rikka syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa 1912. Hän työskenteli nuoruudessaan muun muassa tavaratalossa ja vaatemallina. 1930-luvun laman aikaan irtisanottu Rikka muutti suomalaistaustaisen miehensä Aarne Rikan kanssa yleisen muuttoliikkeen houkuttelemana Neuvostoliittoon vuonna 1932. Sirkka Rikka opiskeli lääketiedettä, mutta äänialaltaan koloratuurisopraanon Rikan kyvyt huomattiin ja hänet kiinnitettiin neuvostokarjalaiseen kansanmusiikkiin erikoistuneeseen Kantele-yhtyeeseen.
Sirkka Rikka lauloi muun muassa suomenkielisiä, karjalankielisiä, venäjänkielisiä, englanninkielisiä, saksankielisiä ja ranskankielisiä kappaleita. Hänen äänensä taipui myös ooppera-aarioihin.
Formula 1 -kausi 1955
Formula 1 -kausi 1955 oli kautta aikain kuudes Formula 1 -kausi. Kaudella ajettiin seitsemän MM-osakilpailua. Mestaruuden voitti Argentiinan Juan Manuel Fangio, joka ajoi Mercedeksellä. Kausi muistetaan erityisesti kaksinkertaisen maailmanmestarin Alberto Ascarin kuolemaan johtaneesta testionnettomuudesta Monzassa.
Niilo Saarikko
Niilo Erik Saarikko (31. elokuuta 1898 Turku – 27. tammikuuta 1979 New York ) oli suomalainen äänilevyjen tuottaja ja laulaja. Hän perusti Sähköliike Columbuksen Helsinkiin yhdessä veljensä kanssa ja alkoi julkaista levyjä. Vuonna 1932 Saarikko perusti Levytukun, joka toi maahan levyjä ja soittimia. Nuoruudessaan Saarikko osallistui Suomen sisällissotaan, Viron vapaussotaan ja Aunuksen retkeen.
Iskelmälaulajaksi Saarikko joutui vahingossa, koska varsinainen laulusolisti Ville Alanko sairastui levytysmatkalla eivätkä muut mukana olleet suostuneet laulamaan. Myöhemmillä levytysmatkoilla Berliinissä ja Lontoossa Saarikko ilmeisesti joutui paikkaamaan alkoholiongelman kanssa kamppailevaa, Euroopan vapaamman alkoholipolitiikan hullaannuttamaa Arvi Hännistä.