cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristinusko
Uskon sisältö
pienois|[[Messu eli ehtoollisjumalanpalvelus Filippiineillä.]] Kristinuskon keskeiset pyhät toimitukset ovat kaste ja ehtoollinen. Ehtoollisen merkityksestä kristittyjen kesken on suurtakin erimielisyyttä. Useissa vanhoissa kirkkokunnissa (muun muassa katolinen, ortodoksinen, luterilainen ja anglikaaninen kirkko) ehtoollisen katsotaan antavan yhteyden Kristuksen todelliseen ruumiiseen ja vereen ja siten yhteyden Jumalaan. Sen sijaan reformoidun kirkon käsityksen mukaan ehtoollinen on lähinnä muistoateria, jota vietetään Kristuksen käskyn johdosta. Reformoitua tulkintaa edustavat myös monet vapaakirkot.
Monissa kirkoissa katsotaan sakramentteja olevan seitsemän: kaste, ehtoollinen, konfirmaatio tai mirhavoitelu, rippi eli katumuksen sakramentti, avioliittoon vihkiminen, pappeus ja sairaiden voitelu. Protestanttisissa kirkkokunnissa on kaksi sakramenttia, kaste ja ehtoollinen, ja muista viidestä toimituksesta käytetään nimitystä pyhä toimitus tai pelkästään kirkollinen toimitus. Kaikissa protestanttisissa vapaakirkoissa näitä toimituksia ei välttämättä tunnusteta tai käytetä. Joissakin kirkkokunnissa on myös muita pyhiä toimituksia, joita joskus nimitetään ”sakramentaaleiksi” on esimerkiksi hautaan siunaaminen, munkiksi vihkiminen, kirkon vihkiminen ja veden pyhitys. Niiden ei katsota välittävän Jumalan armoa.
Kristillisissä kirkkokunnissa on yleensä käsitys pappis- tai saarnavirasta, jonka tehtävänä on hoitaa pyhiä toimituksia sekä julistaa pelastuksen sanomaa niille, jotka eivät ole sitä vielä kuulleet.
Dogmit
Kristinuskon yleisimmissä muodoissa on käytännössä kaksi yhteistä dogmia: dogmi kolmiyhteisestä Jumalasta ja dogmi inkarnoituneesta Kristuksesta eli siitä miten Kristus on tosi Jumala, joka syntyi ihmiseksi sovittaakseen ihmiskunnan synnit. Usein kaikkia oppeja kutsutaan virheellisesti dogmeiksi. Dogmaksi voidaan nimittää sekä kirkkokunnan koko oppia että virallisten dogmien joukkoa.
pienois|[[Metodismin perustaja John Wesley saarnaa evankeliumia 1700-luvulla.]] Kristillinen teologia on pyrkinyt käsitteellisesti ilmaisemaan kristinuskon keskeisiä käsityksiä. Sen juuret ovat yhtäältä juutalaisuudessa ja apostoli Paavalin kirjeissä sekä toisaalta antiikin opeissa, erityisesti platonismin eri muodoissa. Kristillinen oppi ja Uuden testamentin ajattelu pohjautuvat osittain juutalaisten pyhiin kirjoituksiin, joista useimmat on koottu Vanhaan testamenttiin.
Kristinuskossa kanonisointi viittaa ensisijaisesti prosessiin, jossa lopullisesti määriteltiin, mitkä kirjat kuuluvat Raamatun pyhien kirjojen kokoelmaan. 300-luvulta lähtien Raamatun kaanonista on vallinnut laaja konsensus kristikunnassa lukuun ottamatta Vanhan testamentin apokryfikirjojen asemaa.
Monet uudet uskonnolliset liikkeet, kuten mormonismi ja Jehovan todistajat, ovat syntyneet kristinuskoon pohjautuen 1800–1900-luvulla. Monilla kristillisperäisillä liikkeillä on ollut poikkeavia käsityksiä siitä, mitkä ovat kristinuskon dogmaattiset peruspilarit. Valtavirran kristilliset kirkot eivät tunnusta tällaisia suuntauksia kristityiksi.
Tunnukset
pienois|pysty|Risti eri muodoissaan on yleinen kristinuskon tunnus. Toinen varhainen tunnus on kala eli iktys.
Risti
Teloitusvälinettä kuvaava risti on kristinuskon tunnetuin tunnuskuva. Kristinoppi nojaa siihen, että Kristus antoi naulita itsensä vapaaehtoisesti ristille. Vertauskuvallisia selityksiä ristille on esimerkiksi se, että tyhjä risti kuvaa toivoa: Kristus on noussut kuolleista ja istuu Jumalan oikealla puolella.
Kala
Kala on vanhimpia kristillisiä tunnuksia. Kalaa merkitsevä kreikankielinen sana koostuu kirjaimista (ikhthys), jotka ovat samat kuin alkukirjaimet sanoissa Iesous Khristos Theou Yios Soter eli Jeesus Kristus Jumalan Poika Pelastaja. Tunnusta on sanottu käytetyn kristityksi tunnustautumiseen alkukirkon aikana: henkilö piirsi maahan kepillä yhden kaarevan viivan ja toinen piirsi siihen toisen, niin että muodostui kyseessä oleva kalakuvio.
Kristillisiä kirkkokuntia ja yhteisöjä
pienois|[[Kirkko (rakennus)|Kirkkorakennus Connecticutissa Yhdysvalloissa.]]
Digimon Frontier
Digimon Frontier on Digimon-animesarjan neljäs tuotantokausi. Digimon Frontier eroaa kolmesta ensimmäisestä kaudesta siten, että lapset muuttuvat itse digimoneiksi henkiolentojen avulla.
Juoni
Viisi lasta saavat kännykkäänsä outoja viestejä, jotka käskevät heidän mennä rautatieasemalle maan alle. He menevät junaan, joka vie heidät Digimaailmaan. Perillä lapset tapaavat kaksi digimonia, Bokomonin ja Neemonin, jotka toimivat oppaina ja kertovat, että Digimaailma on vaarassa. Lasten pitää taistella pahaa Cherubimonia vastaan päästäkseen kotiin. Sarjan loppuvaiheilla joukkoon liittyy kuudes lapsi.
Ilmakehän kiertoliike
Ilmakehän kiertoliike, joka tunnetaan myös nimellä ilmakehän yleinen kiertoliike, on ilmakehän virtausjärjestelmä, joka kattaa koko maapallon ja vaikuttaa lämmön jakautumiseen maapallolla. Eri alueiden ilmaston voidaan katsoa johtuvan juuri ilmakehän kiertoliikkeestä.
Ilmakehän kiertoliike esitetään joskus leveyspiirien suuntaisina kaaviomaisina tai suuntaa antavina vyöhykkeinä. Vanhoissa maantieteen kirjoissa saattaa esiintyä termi "tuulivyöhykkeet". Viime vuosikymmeninä on ymmärretty, miten tärkeitä ovat vaihtelevat ja liikkuvat sääjärjestelmät, kuten keskileveysasteiden liikkuvat matalapaineet ja trooppiset hirmumyrskyt. Nämä ovat tärkeä osa itse kiertoliikettä, ja osallistuvat energian ja vesihöyryn siirtämiseen. Ilmakehän kiertoliike on vuorovaikutuksessa merivirtojen kanssa ja keskeinen tekijä veden kiertokulun jakautumiseen maapallolla.
Kiertoliikemalli ei kuvaa hetkellistä tilaa eikä myöskään havaintojen pitkäaikaisia keskiarvoja; koska malliin kuuluvat rakenteet liikkuvat jatkuvasti, niiden rajat eivät näy selvinä keskiarvoissa.
Ilmakehän kiertoliikettä ylläpitävä energianlähde on Aurinko. Sen lämmitys jakautuu maapallon pallomuodon takia epätasaisesti: päiväntasaajan seutu saa enemmän energiaa kuin napa-alueet. Lämpötilaero saa aikaan paine-eroja, ja paine-erovoima pitää ilman liikkeessä. Maapallon pyöriminen, mannerten ja merien jakauma sekä vuodenaikojen vaihtelu tuovat kuvioon omat sävynsä.
Tasoitettuna perusrakenteena ilmakehän kiertoliike muodostaa soluja, joissa ilma virtaa maanpinnan lähellä yhteen suuntaan, nousee solun reunassa ylös, palaa ylhäällä vastakkaiseen suuntaan ja laskeutuu taas alas. Ilmamassat vastaavat sijainniltaan suunnilleen näitä soluja. Solujen välissä on nousevan tai laskevan liikkeen vyöhykkeitä. Navalta navalle voidaan luetella: 350px|thumb|Yksinkertaistettu kuva keskimääräisestä kiertoliikkeestä
Solut liikkuvat vuodenajasta toiseen. Eteläisen ja pohjoisen Hadleyn solun välissä on pasaatituulten kohtaamisvyöhyke, jossa ilma nousee voimakkaasti ylöspäin, mikä aiheuttaa pilviä ja sadetta. Tämä vyöhyke näkyy esimerkiksi sääsatelliittikuvissa pilvien muodostamana helminauhana. Vyöhyke liikkuu etelään ja pohjoiseen auringon zeniittiaseman mukana niin, että se on eteläisimmässä kohdassaan talvipäivän seisauksen aikaan, pohjoisimpana kesäpäivän seisauksen aikaan ja päiväntasaajalla sekä kevät- että syyspäiväntasauksen aikaan. Tämän vyöhykkeen liikkeet selittävät tropiikin sadekaudet.
Jérôme Pétion de Villeneuve
Elämä
Pétion de Villeneuve valittiin kolmannen säädyn edustajana Chartresista vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen. Sitä seuranneessa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa hän johti Maximilien Robespierren ja François Buzot’n kanssa pientä radikaalia demokraattista oppositioryhmää, joka vaati muun muassa äänioikeutta alemmille yhteiskuntaluokille. Pétion de Villeneuve toimi pari viikkoa kansalliskokouksen puhemiehenä joulukuussa 1790. Hän oli myös Pariisin rikostuomioistuimen presidenttinä vuonna 1791. Kansalliskokous lähetti hänet yhdessä Antoine Barnaven ja Victor de Fay de La Tour-Maubourgin kanssa saattamaan kuningas Ludvig XVI:n takaisin Pariisiin tämän kesäkuun 1791 pakoyrityksen jälkeen. Pétion de Villeneuve oli lyhyesti jakobiiniklubin puheenjohtajana syksyllä 1791 ja uudelleen syksyllä 1792.
Pétion de Villeneuve valittiin uuteen kansalliskonventtiin Eure-et-Loirin edustajana, ja hän toimi konventin ensimmäisenä puhemiehenä kaksi viikkoa syys–lokakuussa 1792. Hänet valittiin vielä uudelleen Pariisin määriksi 4. lokakuuta, mutta hän erosi virasta vain 11 päivää myöhemmin. Sen jälkeen hän keskittyi työhönsä kansalliskonventissa. Oltuaan aluksi puolueeton hän kääntyi vähitellen Robespierren johtaman vuoripuolueen vastustajaksi ja tuki girondisteja näiden vastustaessa lisääntyvää poliittista väkivaltaa ja anarkiaa. Hän äänesti kuitenkin enemmistön mukana Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Pétion de Villeneuve oli yksi niistä 29:stä girondistiedustajasta, jotka erotettiin kansalliskonventista 2. kesäkuuta 1793 girondistivastaisen kansannousun painostuksesta. Hänet asetettiin kotiarestiin Pariisissa, mutta hän pakeni 23. kesäkuuta.
Pétion de Villeneuve yritti yhdessä muiden lainsuojattomiksi julistettujen girondistijohtajien kanssa nostattaa vuoripuoluetta vastaan suunnattua kapinaa ensin Caenissa ja sitten Bordeaux’ssa, mutta kumpikin hanke epäonnistui. Sen jälkeen hän pakeni Gironden maaseudulle, jossa hän onnistui piilottelemaan lähes koko terrorin ajan. Jouduttuaan jälleen jättämään piilopaikkansa Pétion de Villeneuve ja hänen kanssaan ollut Buzot tekivät ilmeisesti itsemurhan kesäkuussa 1794. Heidän ruumiinsa löydettiin susien raatelemina pellolta läheltä Saint-Émilionia 26. kesäkuuta. Kuolinpäiväksi on eri lähteissä arveltu 18. tai 24. kesäkuuta.
Armavir (kaupunki)
Armavir on Armenian länsiosassa, maanteise 46 kilometriä Jerevanin länsipuolella sijaitseva Armavirin maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 29 319; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli 32 034 (2001).
Jerevanista johtaa Armaviriin M5-valtatie (Jerevan–Vagharšapat–Metsamor–Armavir). Armavir on myös Armenian länsiosissa kulkevan, Georgian Tbilisistä Jerevanin eteläpuolelle Masisiin johtavan pääradan Tbilisi–Armenian raja–Ajrum–Gjumri (risteysasema)–Armavir–Masis (risteysasema) varrella.
Armenian ydinvoimalaitos (Metsamor) sijaitsee maanteitse 13 kilometriä Armavirin itäpuolella.
Historiallinen Armavirin kaupunki, joka oli Armenian pääkaupunki Orontidin dynastian aikana (331–210 eaa.), sijaitsee 7 kilometriä nykyisen Armavirin eteläpuolella. Nykykaupunki perustettiin vuonna 1931 nimellä Sardarapat, ja uudelleennimettiin Armaviriksi vuonna 1935.
Underworld (Symphony X:n albumi)
Underworld on Symphony X:n yhdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2015.
Kaarta
Kaarta oli lyhytikäinen bambarakuningaskunta nykyisen Länsi-Malin alueella.
Kuningas Bitòn Coulibalyn tiukentaessa otettaan Ségousta, juuri perustamansa Bamana-valtakunnan pääkaupungista, osa Ségoun bambaroista pakeni länteen, jonne he perustivat Kaartan kuningaskunnan vuonna 1753. Kuningaskunta sijaitsi heidän entisellä kotialueellaan muinaisen Ghanan kuningaskunnan paikalla. Kaartan pääkaupungiksi tuli Nioro du Sahel. Kaarta tuhoutui vuonna 1854 monien muiden valtakuntien ohella Umar Tallin Länsi-Afrikan jihadissa. Tall valloitti Nioron ja teloitti kuninkaan (Fama) Mamady Kanian ja koko tämän suvun.
Genböle
Genböle on kylä Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän ja Taalintehtaan välisen seututien varrella Kullan ja Björkbodan välissä.
Genbölen kyläasutus sijaitsee seututien pohjoispuolella. Kylässä on kauppa, vanhainkoti sekä ultrakevyille lentokoneille tarkoitettu Genbölen lentokenttä.
Holger Kraemer
Kraemer valmistui kadettikoulusta 1923 ja palveli kouluttajana Jääkäritykistörykmentissä sekä Kenttätykistörykmentissä 1923–1931. Hän kävi sotateknisen kurssin 1929 sekä Sotakorkeakoulun 1931. Tämän jälkeen hän toimi yleisesikuntaupseerina Uudenmaan rykmentissä 1931–1933 ja Tampereen sotilaspiirissä 1933–1939.
Genböle
Genbölestä on löytynyt pronssikautinen röykkiöhauta. Kemiönsaaren jätteenlajitteluasema valmistui Genböleen 2000-luvulla.
Holger Kraemer
Talvisodan aikana Kraemer toimi 4. divisioonan operatiivisen osaston päällikkönä. Välirauhan aikana hän palveli eteläisen Uudenmaan suojeluskuntapiirissä. Jatkosodan aikana hän oli patteristonkomentajana sekä rykmenttiupseerina KTR 11:ssä sekä 21. prikaatin tykistökomentajana. Sodan jälkeen hän oli patteristonkomentajana KTR 4:ssä 1944 ja KTR 2:ssa 1947. Myöhemmin hän johti Turun sotilaspiiriä 1955–1962.
HMS Anna Teresa
HMS Anna Teresa oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1795 ostama tykkipurreksi varustettu alus.
Nižni Novgorodin metro
undefined Nižni Novgorodin metro on Nižni Novgorodin kaupungin metrojärjestelmä Venäjällä. Se käsittää kaksi linjaa. Metron rakennustyöt aloitettiin 17. joulukuuta 1977, ja se avattiin käyttöön 20. marraskuuta 1985. Se oli Neuvostoliiton kymmenes metrojärjestelmä.
HMS Anna Teresa
Hankinta ja palvelus
Britannian amiraliteetti antoi 3. helmikuuta 1794 määräyksen lunastaa Thamesin jokipursia laivastolle. Anna Teresa ostettiin seuraavana vuonna, ja se säilytti nimensä palvelukseenotossa. Alus varustettiin elokuussa Plymouthissa tykkipurreksi, minkä kustannukset olivat 735 puntaa. Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1796 ensimmäisenä päällikkönään Lewis Moon (k. 1797), jonka jälkeen päällikkönä toimi T. D. Fry (tai Finney) aina vuoteen 1801.
Holger Kraemer
Kraemerin veljiä ovat everstit Bror Kraemer ja Nils Kraemer.
Nižni Novgorodin metro
Nižni Novgorodin metro muistuttaa arkkitehtuuriltaan suuresti Moskovan ja Pietarin metroja.
Petri Böckerman
Petri Böckerman on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa terveystaloustieteen professorina ja Palkansaajien tutkimuslaitoksella erikoistutkijana. Aiemmin hän työskenteli terveystaloustieteen professorina Turun yliopistossa. Böckerman on toiminut professorina Tampereen yliopistossa ja hän on Tampereen yliopiston dosentti erikoisalana työn taloustiede ja Turun kauppakorkeakoulun dosentti erikoisalana terveystaloustiede. Hän on työskennellyt tutkijana Palkansaajien tutkimuslaitoksella vuodesta 1996 lähtien.
Koulutukseltaan Böckerman on filosofian tohtori pääaineena kansantaloustiede. Hän väitteli Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 2003 otsikolla "Empirical Studies on Working Hours and Labour Market Flows".
HMS Anna Teresa
Hankinta ja palvelus
Alus siirrettiin 12. marraskuuta 1801 annetulla amiraliteetin määräyksellä poistolistalle.
Kanchenjunga
thumb|right|302px|Aamuinen Kanchenjunga nähtynä [[Darjeelingista, Intiasta]] thumb|right|302px|Kanchenjunga nähtynä [[Goechala Lasta 4 940 metrin korkeudelta]] thumb|right|302px|Kangchenjungan itärinnettä nähtynä Zemu-jäätiköltä (Zemu Glacier)
Kanchenjunga (muita kirjoitusasuja Kantshenjunga, Kantšenjunga, Kangchenjunga, Kangchen Dzö-nga, Khangchendzonga, Kanchenjanga, Kachendzonga ja Kangchanfanga) on Himalajalla sijaitseva maailman kolmanneksi korkein vuori. Se sijaitsee Nepalin ja Intian rajalla. Kanchenjungaan kuuluu viisi yli kahdeksan kilometrin korkuista huippua, joista korkein on 8 586 metriä korkea Päähuippu. Muita huippuja ovat 8 482 metriä korkea Keskushuippu, 8 476 metriä korkea Eteläinen huippu sekä 8 433 metriä korkea Läntinen huippu eli Yalung Kang.
Vuoteen 1852 asti Kanchenjungan uskottiin olevan maailman korkein vuori. Brittien mittaukset kuitenkin osoittivat Mount Everestin olevan korkein ja Kanchenjungan vasta kolmanneksi korkein vuori.
Vuorikiipeily
Kanchenjungan valloittivat ensimmäisinä George Band ja Joe Brown 25. toukokuuta 1955. Brittiläinen retkikunta kunnioitti kuitenkin paikallisten ihmisten uskomusta, jonka mukaan vuoren huippu on pyhä ja pysähtyivät hieman ennen varsinaista huippua. Useimmat retkikunnat tämän jälkeen ovat noudattaneet samaa perinnettä.
Keväällä 2006 suomalainen Veikka Gustafsson teki nousun Kanchenjungalle, jonka eri vaiheista hän lähetti muutaman päivän välein viiden minuutin satelliittipuheluja Suomeen ja ne kuultiin radion aamulähetyksissä.
Vuori fiktiossa
Kanchenjunga esiintyy fiktiossa harvakseltaan; Stanislaw Lem kertoo eräästä fiktiivisestä retkikunnasta osana juonen kehittelyä esikoiskirjassaan Astronauicij (suom. Kuoleman planeetta); Arthur Ransome käyttää nimeä kirjassaan Pääskylaakso jossa kuusi kouluikäistä nuorta kiipeää korkeimmalle norfolkilaiselle huipulle; kahden tytön vanhemmat ja eno kiipesivät heidän ikäisinään samalle huipulle jota kutsuivat silloin Matterhorniksi; molemmat ryhmät jättivät paikalle viestin käynnistään ja aikakautensa puoli- tai neljännespennin kolikon-
thumb|center|700px|[[Panoraamakuvassa Kanchenjunga nähtynä Darjeelingista.]]
Sivakka-yhtymä
Sivakka-yhtymä Oy on oululainen yleishyödyllinen vapaarahoitteinen yhtiö, jonka toimiala on kiinteistöjen omistaminen ja hallinta sekä asuntojen vuokraaminen. Yhtiö on täysin Oulun kaupungin omistama.
Sivakka-yhtymään kuuluvat lisäksi vuokra-asuntoja välittävät tytäryhtiöt Oulun Sivakka Oy ja Oulun Tervatalot Oy, sekä rakenteelliseen kunnossapitoon erikoistunut Oulun Remonttimylly Oy. Yhtymän kiinteistöhuoltoyhtiö Oulun TOP-huolto Oy myytiin Lassila & Tikanojalle vuoden 2008 lopussa. Konserniin on kuulunut myös Oulun Pölli Oy, joka rekisteröitiin asunto-osakeyhtiöksi marraskuussa 2007. Yhtiön arvioitu liikevaihto vuonna 2008 on noin 45 miljoonaa euroa.
Sivakka-yhtymä on Oulun suurin vuokranantaja. Vuonna 2007 Sivakka-yhtymän ja sen tytäryhtiöiden omistuksessa oli noin 7 000 vuokra-asuntoa ja sillä oli noin 13 000 vuokralaista. Noin kymmenesosa kaikista oululaisista asuu Sivakka-yhtymään kuuluvien yhtiöiden omistamissa asunnoissa.
Max on the Rox
Alkuperäisessä kokoonpanossa rumpuja soitti Kai Hahto, joka vaihdettiin Riku Airaksiseen 2019.
Karmiinipunavarpunen
Karmiinipunavarpunen (Agraphospiza rubescens) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Karmiinipunavarpusta tavataan Nepalista Myanmarin pohjoisosiin ja Kiinan keskiosiin ulottuvalla alueella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Przybylskin tähti
thumb|Przybylskin tähden [[valokäyrä]] Przybylskin tähti tai HD 101065 on kemiallisesti poikkeava tähti. Se sijaitsee noin 355 valovuoden päässä Maasta Kentaurin tähdistön suunnalla. Se kuuluu Ap-tähtien (CP2) luokkaan voimakkaan magneettikenttänsä ja hitaan pyörimisaikansa vuoksi. Sen fotometrisesti havaittu kirkkauden vaihtelu on kuitenkin nopeaa, noin 12,15 minuuttia.
Vuonna 1961 puolalais-australialainen tähtitieteilijä Antoni Przybylski havaitsi että tällä tähdellä on poikkeava spektri, joka ei sopinut silloiseen tähtien spektroskooppiseen luokitteluun. Przybylskin havaintojen mukaan tähdessä on poikkeuksellisen vähäisiä määriä rautaa ja nikkeliä mutta korkeampia pitoisuuksia epätavallisia alkuaineita kuten strontiumia, holmiumia, niobiumia, skandiumia, yttriumia, cesiumia, neodyymiä, praseodyymiä, toriumia, ytterbiumia, ja uraania. Alkujaan Przybylski jopa epäili ettei spekrissä olisi rautaa ollenkaan. Myöhemmät tutkimukset osoittavat että rauta-ryhmän alkuaineita on hiukan vähemmän kuin normaalisti, mutta lantanoideja ja muita harvinaisia alkuaineita on merkittävästi tavallista enemmän.
Przybylskin tähti on myös poikkeuksellinen siinä, että sen pintakerroksissa on spektroskooppisten havaintojen mukaan merkittäviä määriä lyhyen puoliintumisajan aktinoideja, kuten aktiniumia, protaktiniumia, neptuniumia, plutoniumia, amerikiumia, curiumia.
Siitä löytyy jopa korkean järjestysluvun harvinaisia aktinoideja berkeliumia, kaliforniumia, ja einsteiniumia. Einsteiniumin pitkäikäisimmän isotoopin puoliintumisaika on vain 472 päivää, joten näiden täytyy muodostua tähdessä jatkuvasti tapahtuvissa ydinreaktioissa. Muita radioaktiivisia alkuaineita joita tähdestä on löydetty ovat teknetium ja prometium.
Ágnes Heller
Ágnes Heller (12. toukokuuta 1929 – 19. heinäkuuta 2019 ) oli unkarilainen filosofi. Hän oli Georg Lukácsin oppilas ja työtoveri 1950-luvulla, ja kuului tunnetun Budapestin koulukunnan jäseniin, jotka lähtivät Unkarista Australiaan 1970-luvulla. Hän luennoi politiikan teoriaa New Yorkissa 25 vuoden ajan. Heller kirjoitti paljon historianfilosofiasta, moraalista ja modernin teoriasta. Hän oli myös Viktor Orbánin hallinnon kriitikko ja syytti tätä demokratian heikentämisestä.
Devlet I Giray
Devlet I Giray (I Девлет Герай, I Devlet Geray, ١ دولت كراى‎ ; 1512–1577 Bahtšisarai, Krimin kaanikunta) oli Krimin kaanikunnan hallitsija, Krimin kaani vuosina 1551–1577. Giray hallitsi Krimiä Osmanien valtakunnan vasallina ja liittolaisena.
Devlet oli kaani Meñli I Girayn poika ja hänet nimitti valtaistuimen ensimmäiseksi perilliseksi kaani Saadet I Giray vuonna 1532. Edeltäjänsä hallintokauden aikana Devlet asui vuosia Istanbulissa, jossa hän solmi merkittäviä poliittisia yhteyksiä. Hän peri valtaistuimen Osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren tuella vuonna 1551, kun hänen edeltäjänsä Sahib I Giray oli salamurhattu Devletin kannattajan toimesta.
Kaanin sota Venäjää vastaan
Edeltäjiensä lailla hän jatkoi Krimin kaanikunnan perinteisen vihollisen Venäjän vastustamista ja solmi tämänvastaisen liittolaissopimuksen Jagellonien dynastian kanssa 1552 ja aloitti Moskovaan suuntautuneen sotaretken, joka päättyi tappiollisesti Tulassa ja Šivoronjoella käydyissä taisteluissa. Vuonna 1555 hänen sotaretkensä oli kuitenkin voitokas. Hän osallistui myös Astrahanin sotaretkeen 1569 Osmanien valtakunnan kanssa. Tappion jälkeen hän aloitti jälleen oman sotaretkensä Iivana IV Julman hallitsemalle Venäjälle 1571. Voitettuaan venäläisarmeijan taistelussa Oka-joella hän onnistui ajamaan tsaarin pois Moskovasta, joka syttyi palamaan tataarien sitä vallatessa. Onnistuneesta sotaretkestään Devlet sai lisänimen Taht alğan, "Pääkaupungin Valtaaja". Nöyryytetty tsaari lupaamaan entisen Astrahanin kaanikunnan alueen luovuttamisen kaanille vihollisuuksien välittömäksi lopettamiseksi. Seuraavana vuonna Devletille kävi ilmi, ettei Iivanalla ollut aiettakaan pitää lupaustaan, joten hän kokosi toisen suuren armeijan ja marssi jälleen kohti Moskovaa. Tämä armeija kuitenkin hävisi venäläisille Moskovan eteläpuolella käydyn Molodin taistelun 1572 ja joutui vetäytymään.
Perhe
Devlet I kuoli huhti-toukokuussa 1577. Hänellä oli monta vaimoa, joiden kanssa hän sai kahdeksantoista poikaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli adygei-ylimys Tarzatiqin tytär. Myös hänen neljäs vaimonsa oli kansallisuudeltaan tšerkessi. Devlet sijoitti poikansa usein johtotehtäviin, kuten kaanin lähintä apulaiskomentajaa merkitsevän qalgan asemaan. Esimerkiksi voittoon päättyneessä Sudbištšin taistelussa 24-25. kesäkuuta 1555 Devletin poika Ahmed Giray johti toista tataariosastoa, mutta hän kuoli taistelun aikana. Hänen seuraajakseen Devlet nimitti toisen poikansa, Mehmedin, josta tuli seuraava Krimin kaani. Mehmedin lisäksi viidestä Devletin pojasta tuli aikanaan myös Krimin kaaneja.
Route nationale 27
Bamakon ja Koulikoron välinen osuus asfaltoitiin vuosina 1999–2001 ja Koulikoron–Banamban osuus vuosina 2004–2007. Banamban ja Nionon välinen 210 kilometrin pituinen soratie rakennettiin vuosina 2003–2004. Sen tehtävänä on välittää Office du Nigerin keinokastelualueen viljaa Sahelin vyöhykkeen kuluttajille.
Bamakon ja Koulikoron välille on rakenteilla 45 kilometrin pituinen nelikaistainen osuus, joka liittyy Nigerjoen yli rakennettavaan Kayon siltaan. Sillan eteläpuolella RN30 johtaa RN6-valtatielle Zantiguilaan.
Fourier'n luku
Fourier'n luku on dimensioton suure ja se kuvaa aineen lämmönjohtokykyä. Sitä käytetään erityisesti epästationäärisissä lämmönsiirtolaskuissa.
Eno Kalle
Kalle Juhonpoika (Johansson), kirjailijanimi Eno Kalle (1884 Klaukkala – 1941 Perttula ) oli Nurmijärvellä Lepsämän kylässä asunut kansanrunoilija.
Eno Kalle kirjoitti lauluja ja viisuja joita julkaistiin myös painettuina vihkoina. Hän kiersi myös itse esittämässä viisujaan.
Haukikalat
Haukikalat (Esociformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuuluu 14 lajia, jotka jaetaan kahteen heimoon: haukien (Esocidae) ja koirakalojen (Umbridae) heimoihin. Suomessa esiintyy lahkon kaloista vain hauki (Esox lucius).
Jyrki Mikkonen
Mikkonen oli Kuopiossa ilmestyneen Pohjois-Savo-lehden toimittajana ja toimitussihteerinä 1926–1937 ja lehden päätoimittajana 1938. Tämän jälkeen hän oli Lappeenrannassa ilmestyvän Etelä-Saimaa-lehden päätoimittajana 1939–1948 ja pakinoi sitten nimimerkillä Peilaaja.
Haukikalat
Haukikaloja tavataan Euraasian pohjoisosien ja Pohjois-Amerikan makeissa vesissä. Ne ovat ahnaita petoja, joille on tunnusomaista terävät hampaat, samantapaiset kuin hailla.
Hauet ovat pitkulaisia petokaloja, jotka kykenevät nopeisiin uimapyrähdyksiin saaliinsa perässä. Koirakalat ovat pienempiä, ja vaanivat saalistaan väijymällä.
Jyrki Mikkonen
Mikkonen julkaisi myös tietokirjallisuutta, pakinoita ja lehtiartikkeleita.
Muksut
Muksut oli 1960-luvun jälkipuolella toiminut suomalainen lauluyhtye. Sen folk-vaikutteinen musiikki tunnettiin kantaa ottavista sanoituksistaan – yhtye levytti muun muassa Pentti Saarikosken ja Anselm Hollon teksteihin sävellettyjä lauluja. Yhtye oli suosittu esiintyjä Yleisradion ja Mainos-TV:n ohjelmissa.
Kokoonpano
Yhtyeen kokoonpanot levyillä:
Moraalinen motivaatio
Moraalinen motivaatio tarkoittaa syitä, jotka yksilöillä on toimia eettisesti.
Juha Sihvola on sanonut, että vaikka ihmiset tietäisivät maailman tuhoutuvan huomenna, heillä olisi silti syy toimia moraalisesti. Hänen mukaansa voitaisiin ajatella seuraavasti. Tietoisena yksilönä oleminen edellyttää vuorovaikutusta muiden yksilöiden kanssa. Tämä edellyttää toisten ihmisten kohtelua itsessään arvokkaina olentoina sekä sellaisen yhteiskunnan muodostamista, jossa vuorovaikutus voi toteutua. Sihvolan mukaan monet ihmiset ajattelevat moraalista juuri tällä tavalla.
Esa Pulliainen C-Combo
Esa Pulliainen C-Combo on suomalainen yhtye, joka perustettiin sivukokoonpanoksi Agents-yhtyeen rinnalle vuonna 2008. Yhtye soittaa rautalankamusiikkia, ja sen muodostavat Esa (kitara) ja Kai Pulliainen (bassokitara) sekä Toni ”El Blanco” Liimatta (rummut). Esa Pulliainen C-Combo on levyttänyt ja esiintynyt myös rock and roll -laulaja ja -pianisti Mr. Breathlessin kanssa.
Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2013. Se sisältää rautalankahenkisiä kitarainstrumentaaleja. Vuonna 2015 julkaistiin Mr. Breathlessin kanssa tehty toinen albumi, Keep On Rockin’. Albumi sisältää pääosin laulettua rock and rollia, mutta mukana on myös kolme kitarainstrumentaalia. Toinen instrumentaalialbumi, Shaking All Over, julkaistiin kesäkuussa 2018.
Córdoba CF
Córdoba Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura Córdoban kunnasta Andalusiasta. Seura perustettiin vuonna 1954 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssa.
Nykyisen seuran edeltäjiä olivat Real Club Deportivo Córdoba ja Club Deportivo San Álvaro, joista jälkimmäisen paikan seura peri silloiselta kolmannelta sarjatasolta Tercera Divisiónista. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Córdoba debytoi vajaa vuosikymmen perustamisensa jälkeen kaudella 1962–1963 ja pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti seitsemän kauden ajan. Vuonna 1971 se palasi vielä yhdeksi kaudeksi pääsarjaan, mutta tuon jälkeen seuraa ei ole enää pääsarjatasolla nähty, vaan se on pelannut vaihtelevalla menestyksellä Segunda Divisiónissa ja Segunda División B:ssä. Parhaimmillaan Córdoba sijoittui pääsarjassa viidenneksi kaudella 1964–1965. Vuonna 2007 seura nousi kahden kauden tauon jälkeen taas Segunda Divisióniin.
Seuran kotikenttänä toimii Guadalquivirjoen rannalla sijaitseva noin 14 000 -paikkainen El Arcángelin stadion, joka avattiin vuonna 1993. Vuonna 2004 stadionilla aloitettiin mittavat uudistustyöt, joiden valmistuessa yleisökapasiteetti tulee kasvamaan 25 000 paikkaan.
Córdoba tunnetaan lempinimellä Blanquiverdes, joka tulee sen perinteisestä vihreävalkoraidallisesta pelipaidasta.
Moskovan Venäjä
Moskovan Venäjä eli Venäjän tsaarikunta syntyi virallisesti, kun Iivana Julma kruunattiin tsaariksi vuonna 1547. Alueena se muodostui suurelta osin vuonna 1478, kun Novgorod liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Moskovan ruhtinaskunta oli valloittanut alaisuuteensa myös useita muita ruhtinaskuntia.
Moskovan Venäjän pääkaupunki sijaitsi sen keskuksessa, Moskovan Kremlissä. Maata hallitsi tsaari. Hallitsijan arvonimi otettiin Bysantista sen jälkeen, kun Venäjä julistautui ”kolmanneksi Roomaksi” ja Itä-Rooman perinteen jatkajaksi.
Moskovan Venäjän aikakausi päättyi 1700-luvulla, jolloin valtaan noussut Pietari Suuri siirsi hallinnon Pietariin ja perusti Venäjän keisarikunnan.
Daniel Aleksandrovitš perustaa Moskovan ruhtinaskunnan
Daniel Aleksandrovitš, Aleksanteri Nevskin nuorin poika, perusti Moskovan kaupungin pohjalle Moskovan ruhtinaskunnan, joka myöhemmin yhdisti Venäjän. Moskovan nousua edesauttoi edullinen sijainti jokien suhteen ja metsien ja suoalueiden tarjoama suoja, mutta päätekijä oli sen yhteistyö mongolivaltiaiden kanssa. Mongolit nimittivät Moskovan hallitsijat suuriruhtinaiksi ja antoivat näille oikeuden kerätä veroa muilta ruhtinaskunnilta. Myöhemmin ruhtinaskunnan etuoikeuksia yhä lisättiin tekemällä siitä Venäjän ortodoksisen kirkon keskus.
Kirkon johtaja metropoliitta muutti hoveineen Kiovasta Vladimirin kautta Moskovaan vuonna 1299.
Mongolien valta alkaa vähentyä
1300-luvun puolivälistä alkaen mongolien voima alkoi heiketä sisäiseen kamppailuun ja suuriruhtinaat näkivät mahdollisuuden avoimeen mongoleita vastaan asettumiseen. Vuonna 1380 mongolit voitettiin Kulikovon taistelussa ja vaikka tämä ei vielä lopettanut Venäjän mongolivaltaa, toi se paljon mainetta suuriruhtinas Dmitri Donskoille, josta myöhemmin tehtiin pyhimys, ja vahvisti Moskovan johtavan aseman ruhtinaskuntien joukossa.
Iivana III kaksinkertaistaa suuriruhtinaskunnan alueet
1300-luvulta alkaen Moskovan suuriruhtinaat pyrkivät yhdistämään Venäjän maat alaisuuteensa. Tässä menestynein oli Iivana III Suuri (1462–1505), joka laski modernin Venäjän perustukset. Hän kaksinkertaisti Moskovan alueet liittämällä suurimman osan silloista Pohjois-Venäjää mukaan lukien Novgorodin Moskovaan ja myöhemmin kolminkertaisti ne lännestä hankituilla alueilla. Hän kehitti hallintoa itsevaltaisuuden suuntaan typistäen aatelisten ja paikallisruhtinaiden vallan. Iivana irtisanoutui Kultaisen ordan vero-orjuudesta ja avasi tien sen lopulliselle kukistamiselle. Iivana nai kukistuneen Bysantin viimeisen keisarin tyttären ja ajatus Venäjästä kolmantena Roomana alkoi kehittyä. Sitä levitti etenkin munkki Filofei Pihkovalainen kirjeissään Iivanan seuraajalle Vasili III:lle.
Iivana IV Julma
pienoiskuva|[[Iivana Julman aikainen taistelu.]] Hallitsijan itsevaltaisuus sai huippunsa Iivana IV Julman hallituskaudella (1547–1584). Iivana, joka ensimmäisenä käytti säännöllisesti titteliä tsaari (edeltäjät olivat käyttäneet satunnaisesti), saattoi teloituttaa ylimyksiä pienimmästäkin vastarinnasta. Toisinaan Iivana kohteli omia kaupunkejaan vihollisena: Novgorod hävitettiin erityisen verisesti. Julmuudestaan huolimatta Iivana oli kuitenkin varsin kaukonäköinen valtiomies, joka sääti uuden lakikokoelman, kohensi papiston moraalia, löi Kultaisen ordan jäljellä olleet kaanikunnat ja rakennutti Pyhän Vasilin katedraalin nykyiselle Punaiselle torille.
Zollikon
Zollikon on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2017 lopulla 12 983 vakinaista asukasta.
Moskovan Venäjä
Sekasorron aika ja Romanovit
Järjestys palautui 1613, kun viisikymmentä kaupungin edustajaa valitsi hallitsijaksi Iivana Julman veljenpojan pojan Mikael I Romanovin. Romanov-suku hallitsi Venäjää sen jälkeen aina vuoteen 1917. Uuden dynastian välttämätön tehtävä oli järjestyksen palauttaminen. Moskovan onneksi sen pääviholliset, Puola-Liettua ja Ruotsi olivat katkerassa keskinäisessä konfliktissa, joka mahdollisti Moskovalle rauhan solmimisen Ruotsin kanssa 1617 ja aselevon Puola-Liettuan kanssa 1619.
Zollikon
Sijainti
Zollikon sijaitsee Zürichinjärven itärannalla viitisen kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Moskovan Venäjä
Sekasorron aika ja Romanovit
Venäjän ylhäisaatelisto eli pajarit valitsivat mieluummin yhteistyön Romanovien kanssa kuin uuden sisällissotajakson, ja sen ansiosta Romanoveilla oli mahdollisuus viimeistellä keskitetty virkakoneisto. Valtio tarvitsi aateliston tuen etenkin sotilasasioissa ja antoi vastineeksi pajarien viimeistellä talonpoikien maaorjuutus. Aiempina vuosisatoina valtio oli ainoastaan rajoittanut talonpoikia siirtymästä isännältä toiselle, mutta nyt maaorjuus kirjattiin kokonaisuudessaan lakiin ja paenneita talonpoikia kohdeltiin lainsuojattomina. Maanomistajat olivat saaneet täydellisen vallan talonpoikiinsa ja kykenivät ostamaan, myymään ja kiinnittämään heitä. Valtio ja ylimystö asettivat talonpoikien ylle ylettömän verotaakan, joka oli 1600-luvun puolivälissä huomattavan paljon suurempi kuin sata vuotta aiemmin. Myös kaupunkien kauppiaita ja käsityöläisiä alettiin verottaa, ja heitäkin kiellettiin vaihtamasta asuinpaikkaa. Kaikki väestöryhmät tulivat sotilaallisten ja muiden erityisverojen piiriin.
Zollikon
Liikenne
Zürichinjärven itärantaa seuraileva SBB:n rautatie ja valtatie 17 Zürichistä Rapperswiliin kulkevat Zollikonin kautta. Kaupungista on ZSG:n (Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft) säännöllinen laivayhteys Zürichiin ja Rapperswiliin.
Moskovan Venäjä
Talonpoikaiskapinat
Talonpoikaiskapinat olivat enimmäkseen paikallisia, mutta Euroopan 1600-luvun suurin talonpoikaiskapina puhkesi 1667, kun kasakat nousivat vallan keskityspyrkimyksiä vastaan ja maaorjat liittyivät heihin paeten isänniltään. Kasakkakapinallinen Stenka Razin johti kannattajansa Volgajoelle, kiihotti talonpojat kapinaan ja perusti aiemman paikallishallinnon tilalle kasakkahallituksen. Tsaarin armeija löi hänen joukkonsa 1670, ja seuraavana vuonna Stenka vangittiin ja teloitettiin. Kansannousu ja sitä seurannut pula nostivat alueen talonpoikaiskuolleisuutta huomattavasti.
Moskovan Venäjä muuttuu keisarikunnaksi
Jo Iivana IV:n itselleen ottama arvonimi tsaari juontuu Caesarista. Ensimmäiseksi Venäjän keisariksi kruunattiin vuonna 1721 Pietari Suuri, josta oli tullut yksinvaltias vuonna 1696.
Pietari uudisti Venäjää monella tavalla. Hän perusti laivaston, jolla hän voitti Ruotsin, ja länsimaisti armeijan, uudisti hallintojärjestelmän, perusti ensimmäisen virkamieskunnan ja senaatin. Kirkko liitettiin osaksi valtiota, ja patriarkaatti korvattiin pyhällä synodilla, jota johti valtion virkamies. Kerättyjen verojen määrä kolminkertaistui Pietarin aikana. Henkiveron lisäksi alettiin verottaa viinaa ja suolaa. Hän länsimaisti Venäjää tapojen ja taiteen suhteen, perusti ensimmäisen kirjapainon ja Venäjän tiedeakatemian. Länsimaistaminen tosin johti kansan ja ylimystön väliseen juopaan. Pääkaupunki siirrettiin vuonna 1703 perustettuun länsimaistyyliseen Pietarin kaupunkiin, joka oli rakennettu Ruotsilta vallatuille maille Suomenlahden pohjukkaan.
Vainosjärvi
Vainosjärvi (inarinsaameksi Vannjiikeessimjävri, koltansaameksi Vainosjäuʹrr ) on Lapissa Inarissa Sevettijärven ja Kirakkajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 820 hehtaaria eli 8,2 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa Vainospään itäpuolella. Vainospää on kalliopäinen tunturi, jolla on kaksi noin 270 metriin kohoavaa huippua. Huipput kohoavat noin 130 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja sen rinteet laskevat loivasti järven länsirantaan. Järveen sukeltaa koillis-lounais-suuntainen harjujakso, joka alkaa ensin Sollomusjärveltä ja se nousee Vainosjärvestä sen koillispäässä yli 1,5 kilometriä pitkänä ja hyvin kapeana niemenä. Järvessä on kartan mukaan 46 saarta, jotka ovat pieniä. Osa saarista muodostavat järven itärantaa seuraavan rivin, joten ne on voineet syntyä harjujakson pilkistäessä järvestä. Kartassa vain harvoilla järvillä on nimiä. Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä. Pohjoisrannalla on kolme kämppää, joille johtaa polku Kirakkajärveltä. Myös itärantoja seuraa polku. Järven ympäristö on hyvin kivikkoinen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Näätämöjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 69) Sevettijärven valuma-alueella (69.06), jonka Kirakkajärven valuma-alueeseen (69.065) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Järvi kuuluu vesistöalueen itäiseen latva-alueeseen ja se saa pääosan vedestään sen valuma-alueelta. Kirakkajärven valuma-alueella on 91 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Vainosjärven alueella on noin 40 järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Useimmat järvet ovat kartassa nimettömiä. Järven laskujoki on Vainosjoki, joka laskee ensin Vainoslompoloon (78 ha), sitten Karekkilompoloon ja lopuksi Kirakkajärveen (306 ha). Karekkilompoloom laskee myös Karekkijärvi (213 ha). Kun vesireitti käy vielä Sevettijärvellä ja laskee tämän jälkeen Näätämöjokeen, alkaa sen matka kohti Norjaa ja siellä Näätämövuonossa Jäämereen.
Abraham Dee Bartlett
thumb|Abraham Dee Bartlett noin vuonna 1871. Abraham Dee Bartlett (27. lokakuuta 1812 Lontoo – 7. toukokuuta 1897 Lontoo) oli brittiläinen eläintieteilijä.
Hän oli syntyisin kampaajan yhdeksänlapsisesta perheestä Covent Gardenista ja täysin itseoppinut. Lontoon vuoden 1851 maailmannäyttelyssä hän voitti eläintentäyttämisessä ensimmäisen palkinnon. Hän hoiti ja vartioi kuningattaren lintutarhaa Windsorissa tämän poissa ollessa. Hän oli Kristallipalatsin luonnonhistoriallisen osaston johtaja 1852–1859.
Myöhemmin hänestä tuli Lontoon eläintarhan johtaja vuosiksi 1859–1897. Hän esitti, että eläintarhan eläinten tulisi saada mahdollisimman luonnollista ruokaa ja asua niiden luonnollista elinympäristöä muistuttavassa tilassa ja että niiden tulisi saada olla sekä ulkona että sisätiloissa. Hän nimesi erään nuoren afrikannorsun Jumboksi. Hän julkaisi suuren määrän kirjoituksia eläintarhassa tekemistään havainnoista. Kirjoitukset julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen kahtena kirjana, Wild Animals in Captivity (1898) ja Life among Wild Beasts in ’the Zoo’ (1900).
Bartlettilla oli seitsemän lasta, joista Clarence oli eläintarhan apulaisjohtaja ja Edward Bartlett (1836–1908) Maidstonen museon intendentti Kentissä 1874–1890 ja Sarawakin museon intendentti Borneossa 1895–1897.
Hohmannin siirtorata
Hohmannin siirtorata määrittää ratamekaniikassa nopeudenmuutoksen ja sitä kautta ajoaineen määrän, joka teoriassa tarvitaan planeetalta toiselle matkaamiseen. Siirtoradan teorian kehitti saksalainen Walter Hohmann vuoteen 1916 mennessä.
Hohmannin siirtorata on puolikas siitä ellipsistä, joka koskettaa rataa, jolta lähdetään, ja rataa, jolle halutaan päästä. Radan muuttaminen vaatii kaksi luotaimen rakettimoottorin polttoa, joilla lisätään tai vähennetään ratanopeutta. Oletuksena on nopea, pulssimainen ratanopeuden lisääminen. Todellisuudessa rakettimoottorin poltot kestävät kymmeniä sekunteja, mutta oletus toteutuu suhteellisen tarkkaan.
Hohmann-ratoja on käytetty eniten satelliittien siirtoon Maata kiertävältä matalalta radalta (LEO) geosynkroniselle kiertoradalle (GEO). Rata määrittää myös siirtoon kuluvan ajan. Esimerkiksi LEO-radalta GEO-radalle kuluu viisi tuntia ja LEO-radalta Kuuhun viisi päivää.
Vaikka Hohmannin siirtoradat olisivat nopeimpia reittejä, kaukaisille planeetoille ei yleensä voida lentää Hohmannin ratoja pitkin, sillä luotaimeen ei ole mahdollista lastata nopeudenmuutosten tekemiseen vaadittavia ajoainemääriä. Tällöin luotain ohjataan lentämään eri planeettojen ohi ottaen niiden painovoimasta lisänopeutta luotaimelle painovoimalinko-periaatteella. Painovoimalingolla säästetään merkittävä määrä ajoainetta, mutta luotaimen lentoaika pitenee huomattavasti.
Yksinkertaisen ratasiirroksen matematiikkaa
Luotaimen nopeus millä tahansa ellipsiradalla on jossa:
Hohmannin siirron vaatima lisänopeus, Δv (delta-V), on
Keplerin lakien mukaan matka siirtorataa pitkin radalta toiselle kestää:
jossa:
Lahden moskeija
Lahden moskeija on Päijät-Hämeen maakunnassa ja Lahden asemantaustalla sijaitseva turkkilainen moskeija, oikeastaan kuitenkin vain rukoushuone. Lahden moskeija avajaistilaisuus suoritettiin kaupunginjohtaja Jyrki Myllyvirran johdolla 4. huhtikuuta 2012. Moskeija kuuluu nykyisin Suomen Islamilaiseen Diyanet Yhdyskuntaan, jonka toimiin ja tehtäviin kuuluu Lahden lisäksi myös Vantaan, Turun sekä Porin moskeijoiden uskonnolliset sekä hallinnolliset tehtävät.
Historia
1950-luvulla rakennettu puutalo toimi alun perin Lahden Adventtiseurakunnan kirkkorakennuksena 1990-luvulle saakka. Sen jälkeen rakennus toimi kuvataiteilija Ismo Pyykön ateljeena, ennen kuin Lahden islamilainen valistusyhdistys restauroi sen rukoushuoneeksi vuonna 2012. Avajaisissa yhdistyksen puheenjohtaja Fayrullah Evirken korosti, ettei kyseessä ollut moskeija, sillä rukoushuoneen yhteydessä on myös luokkatiloja.
Yhdistyksen taustalla on Turkin uskonnollisten asioiden virasto Diayanet, joka on käyttänyt viime vuosina puoli miljardia dollaria moskeijoiden rakentamiseen Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Viraston toiminta on ollut aatteellisesti lähellä Muslimiveljeskuntaa. Saksassa yhdistyksen imaameja on syytetty vakoilusta. Suomessa Diyanet on imaamien avulla kerännyt tietojan Erdoğanin vastustajista.
Vierailu ja sisäänkäynnit
Moskeijan kahdesta sisäänkäynnistä Uudenmaankadun puoleinen etuovi johtaa suoraan naisten ja lasten rukous-, pesu-, opetus- ja oleskelutiloihin. Pihanpuoleinen ovi puolestaan johtaa miesten pesu- ja rukoustiloihin. Moskeijassa niin rukoilijoiden kuin myös vieraiden tulee aina muistaa riisua ulkokengät rakennuksen ulkopuolella.
Toiminta ja kävijät
Päijät-Hämeen muslimivähemmistölle moskeijalla on erittäin tärkeä yhteiskunnallinen tehtävä esim. avioliiton, kuoleman sekä hautaustoimeen liittyvien tehtävien parissa.
Lahden moskeijassa rukoilijat koostuvat useista eri etnisistä ja kansallisista ryhmistä. Kävijöistä suurin osa puhuu joko suomen, turkin, arabian, ranskan, saksan, englannin, albanian, darin, farsin tai tadžikin kieltä. Moskeija tarjoaakin viikoittain niin aikuisille, kuin myös lapsille uskontoon sekä Koraaniin liittyvää opetusta turkiksi ja arabiaksi. Tämän lisäksi moskeijassa on yhdyskunnan rukoilijoille tarjolla kirjallista materiaalia edellä mainittujen kielten lisäksi myös venäjäksi, espanjaksi ja ruotsiksi.
Abdulmecit Aksan
Turkin tasavallan edustuston lähettämänä Lahden moskeijan henkilöstöön kuuluu kansainvälisissä tehtävissä toiminut ja akateemisen arabian kielen omaava imaami Abdulmecit Aksan, joka yli nelikymmenvuotisen uransa aikana on toiminut useiden eri EU-maiden moskeijoiden parissa. Aksan on Suomessa olonsa aikana tuonut merkittävää erityisosaamista Lahden muslimiyhteisölle, mikä puolestaan on näkynyt moskeijan kävijämäärien kasvuna viimeisen kolmen vuoden aikana.
Mansour Matloubi
Mansour Matloubi (s. Walesissa) on walesilainen pokeriammattilainen. Matloubi voitti pokerin maailmanmestaruutena pidettävän World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1990. Hän oli turnauksen ensimmäinen ei-amerikkalainen voittaja. Ratkaisevassa kädessä Mansourin kutospari piti Hans "Tuna" Lundin nelosparia vastaan. Voitostaan Matloubi ansaitsi 835 000 dollaria.
WSOP:n pääturnauksessa 1993 Matloubi oli neljäs. Kahden pääturnauksen finaalipöytäsijoituksen lisäksi 1990-luvulla Matloubi pelasi finaalipöydässä useissa muissakin WSOP-turnauksissa. Muun muassa vuoden 1994 $ 1,500 Seven-Card Stud -turnauksessa hän oli toinen. 2000-luvulla Matloubi on pelannut vain muutamissa turnauksissa.
Syyskuussa 2007 Matloubin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Syyrusto
Syyrusto on yksi elimistön rustokudostyypeistä eli se kuuluu tukikudoksiin. Muita rustokudostyyppejä ovat lasirusto ja elastinen rusto. Syyrusto on tiivistä sidekudosta, jossa on soluväliaineen ympäröimänä rustosoluryhmiä. Syyrustoa esiintyy muun muassa nikamien välilevyissä, polven nivelkierukassa ja lantioliitoksessa. Syyrusto on ainoa rustotyyppi, joka sisältää tyypin 2 kollageenisäikeiden lisäksi tyypin 1 säikeitä.
Sissipartio
Sissipartio (Soldier Boyz) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Louis Morneau ja pääosassa on Michael Dudikoff.
Elokuva kertoo entisestä merijalkaväen majurista Howard Toliverista joka istuu vankilassa tuomiotaan. Vankilaan häntä tulee tapaamaan epätoivoinen isä, joka kertoo että Vietnamin sissit ovat ampuneet alas YK:n avustuslentokoneen ja siepanneet hänen tyttärensä. Toliver suostuu tehtävään ja saa ottaa mukaana muita vankeja, tälle pelastusretkelle. Kovalla kurilla Toliver kouluttaa väkivaltarikollisista kovia iskuryhmän jäseniä valmiina pelastustehtävään.
Ap- ja Bp-tähdet
Ap- ja Bp-tähdet ovat spektriluokkiin A ja B kuuluvia kemiallisesti poikkeavia tähtiä (engl. chemically peculiar stars, mistä tulee "p"), joiden spektristä erottuu ylimäärin eräitä metalleja, kuten strontiumia, kromia ja europiumia. Lisäksi praseodyymiä ja neodyymiä havaitaan usein huomattavan suuria määriä. Nämä tähdet pyörivät paljon hitaammin kuin tyypilliset A- ja B-tyypin tähdet.
Magneettisuus
Näillä tähdillä on poikkeuksellisen voimakas magneettikenttä. Tähden HD 215441 tapauksessa se on 33,5 kG (3,35 T) Ap-tähtien magneettikenttä on tyypillisesti muutamasta kilogaussista kymmeniin kilogausseihin. Kenttä näyttäisi olevan yksinkertainen magneettinen dipoli. Koska sen navat eivät ole pyörimisakselin suuntaisia, tähden pyöriminen aiheuttaa ajoittaista vaihtelua kentän voimakkuudessa.
Voimakkaiden magneettikenttien selitykseksi on esitetty kaksi teoriaa. Ensimmäinen on niin sanottu fossiilisen kentän hypoteesi, jonka mukaan kyse on tähtienvälisen aineen magneettikentästä, joka on jäänyt muodostuvan tähden "vangiksi". Tämä ei kuitenkaan selitä, miksi tällaisia kenttiä havaitaan vain pienellä osalla A-tyypin pääsarjan tähdistä. Toinen selityksen mukaan tähden ydin toimii dynamon tavoin, mutta tämä ei selitä tähden pyörimisakselin ja magneettikentän napojen eroa, joka aiheuttaa kentän vaihtelua.
Kuuloluut
thumb|200px|Korva. 6 – vasara, 7 – alasin, 8 – jalustin. Kuuloluita on ihmisellä kolme kappaletta – vasara (malleus), alasin (incus) ja jalustin (stapes) – ja ne sijaitsevat välikorvassa välikorvanontelossa. Kaikilla nisäkkäillä on edellä mainittuja korvaluun osia kolme kappaletta. Muilla selkärankaisilla on vain yksi kuuloluu, joka vastaa lähinnä jalustinta. Kaloilla ei ole kuuloluita.
Kuuloluuketjun toiminta
Vasaraluu on kiinni tärykalvossa, jonka värähtelyt siirtyvät kuuloluuketjun värähtelyiksi. Samalla ne vahvistavat ääntä. Kuuloluuketjun viimeinen jäsen, jalustin, on kiinni sisäkorvan eteisikkunassa, jonka kautta kuuloluiden värähtelyt siirtyvät sisäkorvan nesteen värähtelyiksi.
Kuuloluuketju vahvistaa äänen värähtelyä välikorvassa, koska tärykalvon koko on suhteessa moninkertainen verrattuna jalustimen litteään osaan, joka kiinnittyy eteiskäytävään. Ilman värähtely saa herkkäliikkeisen tärykalvon värähtelemään, mikä liikuttaa edelleen siihen ketjussa kiinnittynyttä kuuloluuketjua. Kuuloluuketjun viimeinen luu – jalustinluu (stapes) – välittää mekaanisen ilman värähtelyn eteisikkunan kautta nesteliikkeiden värähtelyksi sisäkorvan eteiskäytävään. Tämän seurauksena syntyy myöhemmin kuuloaistimus.
Arripit
Arripit (Arripidae, joskus myös Arripididae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Australian ja Uuden-Seelannin lähistöltä.
Lev Šestakov
Lev Lvovitš Šestakov (, 8. joulukuuta 1915 – 13. maaliskuuta 1944) oli neuvostoliittolainen hävittäjälentäjä ja Espanjan sisällissodan johtavia ässiä.