cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gulabo Sapera
Sapera syntyi käärmeenlumoojakastiin kuuluvaan saperaheimoon Rajasthanissa. Lapsena hänet haudattiin elävältä, koska heimon vanhimmat eivät halunneet vaivautua huolehtimaan tytöistä. Hänen perheensä onnistui pelastamaan hänet kuolemalta ja isä päätyi piilottelemaan tytärtään. Hänen tanssijan uransa alkoi 1980-luvun alkupuolella, jolloin kaksi Rajasthanin turismista vastaavaa viranomaista näkivät hänen tanssivan. Viranomaiset houkuttelivat hänen isänsä antamaan luvan, jotta Sapera saisi esiintyä julkisesti. Menestyneestä esityksestä seurasi tilaisuus esiintyä Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Menestyessään tanssijana Saperan asema hänen heimossaan parani ja yhteisö lopetti tyttölasten surmaamisen.
Saperan mukaan hänen tanssinsa on saanut innoituksensa käärmeiden liikehdinnästä, jota hän lapsuudessaan seurasi isänsä työn vuoksi. Hän vastustaa nimitystä kalbeliyatanssi, koska se tarkoittaa kuoleman ystävää. Sen sijasta hän haluaisi tanssiaan kutsuttavan saperatanssiksi.
Sapera on viiden lapsen äiti.
Valtteri Jeskanen
Valtteri Jeskanen (s. 7. marraskuuta 2000 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Helsingin Jokereissa.
Ura
Maaliskuussa 2020 Jeskanen teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Kausi 2020–2021 oli hänelle varsinainen tulokaskausi liigassa ja Jeskanen pelasi 34 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi SM-liigassa 33 runkosarjaottelua tehden seitsemän syöttöpistettä.
Kaudeksi 2022–2023 Jeskanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Helmikuussa 2023 seura lainasi Jeskasen yhden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Saimaan Palloon.
Muuta
Jeskasen isoveli Eemeli pelaa hyökkääjänä Hyvinkään Jää-Ahmojen II-divisioonajoukkueessa. Hän on aiemmin luonut myös pääsarjauraa Puolassa. Veljesten isä Kimmo Jeskanen on valmentanut II-divisioonassa Hoki Klupi Hyvinkäätä ja Järvenpään Haukkoja.
Mikkelin lentoasema
Mikkelin lentoasema sijaitsee Mikkelissä noin kolme kilometriä kaupungin keskustasta länteen. Lentoasemaa ylläpitää Mikkelin kaupunki. Viimeksi European Executive Express lensi lokakuuhun 2005 asti arkipäivisin yhden edestakaisen lennon Helsingistä Mikkeliin, ja aiemmin lentoja on operoinut mm. Finnair, mutta nykyisin Mikkeliin ei ole säännöllistä kaupallista ilmakuljetusta. Suomen Ilmavoimat käyttävät Mikkelin lentoasemaa aktiivisesti miehistönkuljetuslentojen operoimiseksi. Erityisesti kesäisin lentoasemalla on kuitenkin vilkasta purjelento-, harrastuslento- sekä laskuvarjohyppytoimintaa.
Lentoaseman kiitotie (11/29) on 1 702 metriä pitkä. Kiitotie 11 on varustettu myös ILS-mittarilaskeutumisjärjestelmällä.
Historia
Lentokentän suunnittelu aloitettiin vuonna 1932, ja lentokenttä rakennettiin 1930-luvun puolivälissä. Ensimmäinen lentokone laskeutui kentälle vuonna 1936. Lentoasema peruskorjattiin vuosina 1986–1987 kohonneiden matkustajamäärien takia, mutta 1990-luvulla lentoaseman käyttö laski huomattavasti ja Finnair lopetti lennot Mikkeliin vuonna 2000. Liikennöitsijänä toimi 1990-luvulla muun muassa Air Botnia.
Lentoyhtiöt ja kohteet
Nykyisin puolustusvoimat operoi Mikkelin lentoasemalle säännöllisesti. Mikkelin lentoasema palvelee myös tilauslentoja, HOSP-operaatioita, ja lentokoulutusorganisaatioita. Vuonna 2017 Lentokoulu Pirkanmaa Oy aloitti lentokoulutustoiminnan Mikkelin lentoasemalla.
Z16 Friedrich Eckoldt
Z16 Friedrich Eckoldt oli Saksan laivaston tyypin 1934A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. tammikuuta 1935 Blohm + Vossilta Hampurista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 4. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1937 ja valmistui 28. heinäkuuta 1938.
2005
2005 (MMV) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi lauantaista.
Yhdistyneiden kansakuntien julistamia vuoden teemoja olivat kansainvälinen fysiikan vuosi ja kansainvälinen mikroluoton vuosi.
Tammikuu
thumb|200px|Kääpiöplaneetta [[Eris (plutoidi)|Eris löydettiin 5. tammikuuta.]] thumb|200px|Mahmud Abbas valittiin palestiinalaisten presidentiksi 9. tammikuuta.
Helmikuu
thumb|Rafik Haririn kuvilla peitetty BMW-avoauto.
Huhtikuu
thumb|200px|Benedictus XVI valittiin uudeksi paaviksi edesmenneen Johannes Paavali II:n tilalle.
Toukokuu
thumb|Ranskan presidentti [[Jacques Chirac, Ljudmila ja Vladimir Putin, Laura ja George W. Bush 60. voitonpäivän tilaisuuksissa Moskovassa 9. toukokuuta]]
Kesäkuu
thumb|Kampin keskus avattiin.
Heinäkuu
thumb|Terroristit iskivät Lontoon metrossa.
Elokuu
thumb|Suomenlahteen pudonnutta Copterlinen helikopteria nostetaan merestä. thumb|Suurin osa New Orleansista jäi veden alle, kun hurrikaani Katrina iski Yhdysvaltojen rannikolle elokuun lopulla 2005.
Lokakuu
thumb|right|[[Hurrikaani Wilma satelliittikuvassa.]]
Marraskuu
thumb|200px|Angela Merkel.
Joulukuu
thumb|Hertfordshiren öljyvaraston palo 11. joulukuuta.
Histria
right|thumb|300px|Antiikin kaupungit ja siirtokunnat Tonavan suulla. Nykyinen rantaviiva merkitty Histria oli antiikinaikainen kaupunki, joka sijaitsi Mustanmeren rannalla Tonavan suulla nykyisen Romanian valtion alueella. Kaupunki tunnetaan myös kreikkalaisella nimellä Istros. Kaupungin perustivat kreikkalaiset 600-luvulla eaa. Merenranta tarjosi hyvän paikan satamalle, ja kalastus oli tärkein elinkeino. Ajanlaskumme alussa kaupungista tuli roomalainen, jollaisena se oli ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla jaa. Tonavan muta täytti vähitellen lahden, jonka rannalla kaupunki sijaitsi, mutta kaupankäynti jatkui kuudennelle vuosisadalle saakka. Kansainvaellusten aikana kaupunki tuhoutui ja jäi unohduksiin, kunnes sen rauniot löydettiin vuonna 1868. Arkeologiset kaivaukset alkoivat alueella vuonna 1914. Kaivaukset jatkuvat edelleen, ja kaupunkiin on perustettu museo.
Suomessa Histria tuli tunnetuksi vuonna 1966 Muksujen laulun Histria ansiosta.
Xu Jie
Xu Jie (s. 21. tammikuuta 1982 Tianjin, Kiina) on puolalainen pöytätennispelaaja. Hän edustaa seuratasolla GLKS Nadarzyniä.
Xu on saavuttanut ITTF:n ranking-listalla parhaimmillaan sijan 48. Hän oli mukana Pekingin olympialaisissa 2008 joukkuekilpailussa, jossa Puola oli jaetulla viimeisellä sijalla sekä kaksinpelissä, jossa hän putosi ensimmäisellä kierroksella.
Karagan piiri
thumb|180px|Karagan piiri on numero 4 [[Kamtšatkan aluepiirin kartalla]]Karagan piiri on kunnallinen itsehallintoalue Kamtšatkan aluepiirin Korjakian piirikunnassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 40 600 neliökilometriä. Asukkaita on 4 800 henkeä (vuonna 2009).
Karagan piiri sijaitsee Kamtšatkan niemimaan pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Penžinan ja Oljutorin piireihin, idässä Beringinmereen, etelässä Ust-Kamtšatskin piiriin sekä lännessä Tigilin piiriin ja Ohotanmereen.
Piiri on saanut nimensä Karagan kylästä, joka toimi sen hallinnollisena keskuksena vuoteen 1942 saakka. Nykyinen piirikeskus on Ossoran taajama (kaupunkikunta). Sen lisäksi piiriin kuuluu viisi kylää (maalaiskuntaa): Ilpyrskoje, Ivaška, Karaga, Kostroma ja Tymlat.
Pohjoiset alkuperäiskansat muodostavat 36 % piirin väestöstä. Korjakkeja on 18,7 %, itelmeenejä 6,6 % ja tšuktšeja 4,1 %.
Talous perustuu kalastukseen ja kalateollisuuteen. Lisäksi harjoitetaan poronhoitoa.
Alueella on kaksi luonnonsuojelusuojelualuetta: Karaginskin saari ja Kirjohanhilaguuni (Laguna kazarok). 29 luonnonmuistomerkin joukkoon kuuluvat mm. Ossorskoje ja Tsarskoje -järvet sekä Rusakovan, Drankan ja Tymlatin kivennäisvesilähteet. Luontomatkailu on toistaiseksi kehittymätöntä.
Paikallislehtenä ilmestyy Karaginskije vesti (”Karagan sanomat”). Ossorassa toimii kotiseutumuseo.
Thurop Van Orman
Mark "Thurop" Van Orman (s. 26. huhtikuuta 1976 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen animaattori, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tuli tunnetuksi luomastaan animaatiosarjasta The Marvelous Misadventures of Flapjack.
Elämäkerta
Van Orman kiinnostui piirtämisestä jo nuorella iällä, mutta high schoolissa hän halusi tulla seikkailijaksi. Lopulta Van Orman suuntasi koulun jälkeen piirtämisen ja kirjoittamisen pariin aikomuksenaan tulla kirjailija. Hän sai ensimmäisen varsinaisen työn videopeliyhtiöltä Zantarolta, jossa Van Orman teki kuvasuunnitelmia ja muita piirroksia. Samalla hän kiinnostui yhä enemmän animaatiosta ja päätti tehä matkan Cal Artsiin, jossa Van Orman sai huomata, että animoinnille on oma koulunsa.
Ura
Opiskellessaan Cal Artsissa hänen opettajansa Randy Myers suositteli työharjoittelupaikkaa Cartoon Network Studiosin Tehotytöt -piirrossarjaan. Van Orman teki storyboardien lisäksi käsikirjoituksia muutamiin jaksoihin. Sittemmin Van Orman on työskennellyt Cartoon Networkilla vuodesta 2004 lähtien ja ollut mukana animaatioissa kuten The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Camp Lazlo. Myöhemmin hän sai toteuttaa omaa piirrossarjaa The Marvelous Misadventures of Flapjack, jonka ideaa Van Orman oli kehitellyt vuodesta 2001 lähtien. Vuosien 2007-2008 aikana hän julkaisi muutamia lyhytanimaatioita sarjasta ja sai lopulta luvan Cartoon Networkilta tuottaa kokonaisen sarjan Flapjackin tarinoista.
Rakkauden kiertokulku (livealbumi)
Rakkauden kiertokulku on vuonna 2001 julkaistu Marjorien, Anneli Saariston ja Eija Kantolan samannimisen konserttikiertueen konsertin live-taltiointi.
Schulman (suku)
Schulman on vanhaa aatelia (uradel) edustava suku, joka on tullut Suomeen ja Ruotsiin 1600-luvulla. Sukunimi esiintyi ensimmäisen kerran Itä-Preussissa 1300-luvun puolivälissä. Suvun juuret ovat 1400-luvun Saarenmaalla. Schulmanien tarkempi alkuperä ei ole tiedossa, todennäköisesti suku on peräisin Itä-Preussista ja saapunut Baltiaan saksalaisen ritarikunnan mukana. Mahdollisesti suku saapui Saarenmaalle 1200-luvun alussa kuningas Valdemar II Sejrin sotajoukkojen mukana.
Schulmanien sukuvaakuna on musta kolmio kultaisella pohjalla. Ikonografiassa kultainen tausta viittaa Jumalan valtakuntaan ja kolmio Pyhään kolmiyhteiseen Jumalaan eli Isään, Poikaan ja Pyhään henkeen. Ottaen huomioon, että luostarilaitos toimi Europpassa keskiajan alussa ainoana kouluna ja papit opettajina, voidaan olettaa Schulman/Koulumies-nimen ja uskonnollista symboliikkaa sisältävän sukuvaakunan viittaavan tällaiseen taustaan.
Everstiluutnantti Otto Schulman introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1634 sukuna numero 176. Suku introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen sen järjestäytyessä vuonna 1818 numerolla 13. Osa suvun suomalaisista jäsenistä on suomentanut nimen muotoon Koulumies.
Nuorempi sukuhaara
Schulmanien nuorempi suku Schulmanien suvun nuorempi sukuhaara käyttää nykyään nimeä Koulumies. Sukuhaara sai alkunsa Otto Christopherin pojan Gustaf Robertin nuoremmasta pojasta. Tämän sukuhaaran huomattavia jäseniä ovat:
Christine
Christine on naisen etunimi, joka on käytössä muun muassa englannin-, ranskan- ja saksankielisissä maissa sekä Skandinavian maissa. Se on alun perin ranskankielinen muoto latinalaisesta nimestä Christina tai Christana, joka on Kristian-nimen naispuolinen vastine ja tarkoittaa kristittyä naista. Nimen suomenkielinen vastine on Kristiina.
Suomessa nimi Christine on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 912 henkilölle. Vuodesta 2020 lähtien Christinen nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 24. heinäkuuta, joka jo vanhastaan on ollut Kristiinan nimipäivä.
Joel ja Ethan Coen
Joel David Coen (s. 29. marraskuuta 1954, St. Louis Park, Minnesota) ja Ethan Jesse Coen (s. 21. syyskuuta 1957, St. Louis Park, Minnesota) eli Coenin veljekset ovat yhdysvaltalaisia Oscar-palkittuja elokuvantekijöitä. He käsikirjoittavat, ohjaavat, tuottavat ja leikkaavat elokuvansa yleensä yhdessä, vaikka Joel merkittiinkin aiemmin yleensä ohjaajaksi ja Ethan tuottajaksi. Leikatessaan elokuviaan veljekset käyttävät yhteistä salanimeä "Roderick Jaynes".
Coenin veljesten elokuville on tunnusomaista eksentriset hahmot ja monimutkaiset juonet. Heidän luottonäyttelijöitään ovat etenkin George Clooney, Steve Buscemi, Frances McDormand, John Goodman ja John Turturro.
Elämä ja ura
Joel ja Ethan Coen syntyivät juutalaiseen yliopisto-opettajaperheeseen Minnesotassa. He kiinnostuivat elokuvanteosta jo nuorina ja tekivät kotifilmejä Super-8-kameralla kavereidensa kanssa. Joel opiskeli New Yorkin yliopiston filmikoulussa ja työskenteli valmistumisena jälkeen apulaisohjaajana halvoissa kauhuelokuvissa. Ethan opiskeli filosofiaa Princetonin yliopistossa ja alkoi valmistumisensa jälkeen kirjoittaa elokuvakäsikirjoituksia yhdessä veljensä kanssa New Yorkissa.
Coenit nousivat tunnetuiksi trillerillään Blood Simple (1984). Sen menestyksen ansiosta veljekset saivat sopimuksen independent-tuotantoyhtiön kanssa, joka tarjosi heille täydellisen luovan vapauden. Seuraavilla elokuvillaan kuten Arizona Baby (1987) Coenit saivat maineen monipuolisina ja omalaatuisina lahjakkuuksina. Barton Fink (1991) sai muun muassa parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen palkinnot Cannesin elokuvajuhlilla. Coenien seuraava elokuva Coenin veljesten Valtapeli (1994) oli Hollywood-elokuva, jossa esiintyi tähtinäyttelijöitä kuten Paul Newman, mutta se ei noussut kriitikoiden tai yleisön suosioon. Fargo (1996) oli jälleen pienen budjetin independent-elokuva. Se voitti kaksi Oscaria, mukaan lukien parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Big Lebowski (1998) ei saavuttanut suuria lipputuloja, mutta siitä on tullut kulttielokuva. Voi veljet, missä lienet? (2000) toi veljeksille heidän toisen Oscar-ehdokkuutensa parhaasta käsikirjoituksesta. Mies joka ei ollut siellä (2001) sai tunnustusta film noir -tyylistään.
Muutaman vähäiselle huomiolle jääneen komedian jälkeen Coenin veljekset saavuttivat jälleen menestystä elokuvalla Menetetty maa (2007), jolle myönnettiin neljä Oscaria, mukaan lukien parhaan elokuvan, ohjauksen ja sovitetun käsikirjoituksen palkinnot. A Serious Man (2009) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja Kova kuin kivi (2010) kymmenen ehdokkuutta. 2010-luvulla veljekset ovat ohjanneet myös folkmusiikkiaiheisen Inside Llewyn Davis (2013) ja Hollywoodin kulta-aikaan sijoittuvan Hail, Caesar! (2016) sekä olleet tekemässä käskirjoituksia muiden ohjaamiin elokuviin, kuten Steven Spielbergin ohjaamaan Vakoojien silta (2015).
Yksityiselämä
Joel Coen on naimisissa näyttelijä Frances McDormandin kanssa, ja heillä on Paraguaysta adoptoitu poika. Ethan Coen on naimisissa leikkaaja Tricia Cooken kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Veljekset asuvat perheineen New Yorkissa.
Luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan (PPP)
Tämä on luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan. Bruttokansantuote (BKT) on ilmoitettu Yhdysvaltain dollarein ostovoimapariteetilla (PPP) korjattuna. Ostovoimapariteettia käyttäen voidaan verrata saman rahamäärän todellista arvoa (ostovoimaa) kussakin maassa. Näin saatuja lukuja pidetään parempina maiden välisiin vertailuihin kuin suoraan valuuttakursseilla muutettuja lukuja. Suoraan valuuttakursseista katsotut luvut kuvaavat kuitenkin paremmin maan kykyä tuottaa tuotteita ja palveluita vaikkakaan eivät kerro ihmisten elinkustannuksista. Luettelossa on myös mukana merentakaisia alueita sekä itsehallinnollisia alueita vaikka ne eivät ole itsenäisiä valtioita.
Emäkit
Emäkit (Fumaria) on unikkokasveihin (Papaveraceae), aiemmin emäkkikasveihin (Fumariaceae) sijoitettu kasvisuku. Siihen kuuluu noin 50 lajia, joista suurin osa kasvaa alkuperäisenä Euroopassa. Emäkit ovat kiurunkannusten (Corydalis) lähisukulaisia.
Tuntomerkkejä ja elinympäristö Pohjoismaissa
Pohjoismaissa kasvaa neljä emäkkilajia: isoemäkki, peltoemäkki, pikkuemäkki ja valkoemäkki. Ne ovat yksivuotisia, sinivihreitä ruohokasveja, joilla on pariliuskaiset lehdet. Emäkit ovat usein rikkakasveja esimerkiksi puutarhoissa ja pelloilla. Suomessa peltoemäkki on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle asti yleinen muinaistulokaskasvi.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten pariairokaksikko
Miesten soudun pariairokaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 23.–28. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 venettä.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 13 venettä. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin 11 maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa.
HSLA-teräs
HSLA-teräs (High-strength low-alloy steel) eli hienoraeteräs eli luja hitsattava teräs on kehitysversio rakenneteräksestä (tai hiili-mangaani teräksestä). Teräksen lujuus on perinteistä rakenneterästä suurempi pienen raekoon vuoksi, mikä saadaan aikaa mikroseostamalla ja termomekaanisella valssauksella.
Jalo Kohonen
thumb|right|Jalo Kohonen Jalo Johan (Juhani) Kohonen (20. elokuuta 1884 Viipuri – 17. toukokuuta 1935 Petroskoi ) oli suomalainen toimittaja ja Suomen kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettu, joka pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle.
Kohosen vanhemmat olivat ylijunailija Petter Kohonen ja Klara Maria Kakkinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1910. Kohonen työskenteli toimittajana Työ-lehdessä Viipurissa 1910–1915 ja Sanantuoja-lehdessä Kuopiossa 1915–1917. Hän toimi myös työväenopiston opettajana 1911–1915, Viipurin sos.dem. nuorisopiirisihteerinä 1911–1912 sekä osuuskaupallisena piirineuvojana Viipurissa ja Kuopiossa 1912–1916. Kohonen oli SDP:n kansanedustajana 1917 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä; hän oli myös tämän vaalipiirin sos.dem. piiritoimikunnan puheenjohtajana.
Vuonna 1917 Kohosesta tuli työväen vallankumousoikeuden keskusneuvoston tiedotusosaston hoitaja ja Suomen sisällissodan aikana hän oli kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettuna ja Suomen Pankin komissaarina. Sodan loppuvaiheessa Kohonen pakeni Venäjälle ja oleskeli sitten 1918–1920 Ruotsissa SKP:n keskuskomitean edustajana valvoen Suomen punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan muodostamista 1919. Palattuaan Venäjälle Kohonen toimi muun muassa SKP:n sotilasjärjestön sihteerinä loppuvuonna 1920. Kohosesta tuli Kustannusosuuskunta Kirjan hallituksen jäsen 1923 ja Inkerin suomalaisen sivistystoimiston johtaja 1925.
Kohonen oli naimisissa vuodesta 1911 kansanedustaja Johanna (Hanna) Rönkön kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä, jotka elivät 1950-luvulla Moskovan lähellä.
Bengt Schalin
Bengt Michael Schalin (7. tammikuuta 1889 Uusikaarlepyy – 9. marraskuuta 1982 Espoo) oli suomalainen puutarha-arkkitehti ja Helsingin kaupunginpuutarhuri. Hän suoritti myös koristekasvien koeviljelyä ja kirjoitti kokeilutoimintaansa perustuvan teoksen Koristepensaista kauneimmat vuonna 1938.
Ura
Schalin valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1907. Vuosina 1910–1912 hän opiskeli Saksassa Köstritzissä Höhere Gärtnerlehranstalt und Gartentechnikum -oppilaitoksessa. Hän työskenteli puutarha-alalla sekä Suomessa että ulkomailla. Hänellä oli oma suunnittelutoimisto vuosina 1916–1944 ensin Helsingissä ja sitten Kirkkonummen Jorvaksessa. Kirkkonummella on Bengt Schalinin mukaan nimetty tie. Helsingin kaupunginpuutarhurina hän toimi vuosina 1946–1957. Schalin opetti puutarhasuunnittelua ja puutarhataidetta Teknillisessä korkeakoulussa ja muissa alan oppilaitoksissa.
Yksityiselämä
Schalin oli naimisissa opettaja Helga Kronströmin kanssa vuodesta 1931 alkaen. Heille syntyi kaksi lasta: Helga Benita vuonna 1932 ja Christer Olof vuonna 1936.
Washington Square (elokuva)
Juoni
Washington Square sijoittuu 1800-luvun New Yorkiin. Nuori perijätär on ikänsä kuunnellut isänsä huomautuksia ulkonäöstään ja hienostuneisuuden puutteesta. Vanhaksipiiaksi tuomittu tyttö saa kuitenkin yllättävän ihailijan komeasta, mutta köyhästä nuorukaisesta. Isälle nuori mies ei kelpaa, sillä hän epäilee tämän havittelevan hänen rahojaan. Tytär on kuitenkin eri mieltä.
Tuotanto
Jennifer Jason Leighin lisäksi Meg Ryan ja Diane Lane olivat ehdolla naispääosaan.
Láppa
Láppa (virallisesti Δημοτική Ενότητα Λαππαίων, Dimotikí Enótita Lappaíon) on yksi Réthymnon kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 216 (vuonna 2011).
Washington Square (elokuva)
Tuotanto
Washington Square kuvattiin Marylandin Baltimoressa 15 miljoonan dollarin budjetilla.
Morfeus
thumb|250px|Morpheus, Phantasos ja Iris, [[Pierre-Narcisse Guérinin teos vuodelta 1811.]] Morfeus on unten jumala kreikkalaisessa mytologiassa. Morfeus on yksi kolmesta unen jumala Hypnoksen pojasta. Roomalaisen runoilijan Ovidiuksen runoissa Morfeus lähettää ihmisten uniin ihmisiä tai ihmisten kuvia. Hän kykenee matkimaan kaikkia luonnonääniä. Hänen veljensä Fobetor luo unien eläimet ja Fantasos elottomat objektit. Nämä kolme Hypnoksen poikaa johtavat unten maailmaa ja luovat unet. Morfiini on saanut nimensä Morfeuksen mukaan.
Washington Square (elokuva)
Julkaisu ja vastaanotto
Washington Square sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 12. syyskuuta vuonna 1997. Teatterilevitykseen elokuva pääsi Kanadassa 10. lokakuuta 1997; samana päivänä elokuva julkaistiin laajasti Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa elokuva oli saanut ensi-iltansa New Yorkin elokuvajuhlilla 3. lokakuuta 1997. Isossa-Britanniassa elokuva sai ensi-illan 29. toukokuuta vuonna 1998. Buena Vista Pictures toimi elokuvan levittäjänä.
Láppa
pienoiskuva|vasen|230px|[[Argyroúpoli (Réthymno)|Argyroúpolin kylä.]] Láppan kunnallisyksikkö käsittää Réthymnon kunnan länsiosan ja sijaitsee Nikifóros Fokáksen kunnallisyksikön länsipuolella Kreetan saaren pohjoisrannikolla. Kunnallisyksikkö on saanut nimensä antiikin ajan Lappan kaupungista, joka sijaitsi sen alueella nykyisen Argyroúpolin kylän paikalla. Kunnallisyksikön suurin asutus on Episkopí.
Washington Square (elokuva)
Julkaisu ja vastaanotto
Washington Square sai ilmestyessään kiitettävän vastaanoton kriitikoilta. Maggie Smith oli ehdolla vuonna 1998 Chlotrudis-palkinnon saajaksi parhaasta naissivuosasta.
Láppa
Láppa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Réthymnon kuntaan yhdessä Arkádin ja Nikifóros Fokáksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Láppan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Washington Square (elokuva)
Julkaisu ja vastaanotto
Washington Squarella on Rotten Tomatoesissa 82 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kahteenkymmeneenkahdeksaan arvosteluun.
Elokuva julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 3. syyskuuta vuonna 2002.
Eero Uusitalo
Eero Uusitalo (1946 Perniö – 5. joulukuuta 2015 Perniö) oli suomalainen maaseutupolitiikan tutkija ja virkamies. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2005. Uusitalo jäi eläkkeelle 2012.
Uusitalo väitteli 1994 aiheesta elinkeinojen edistäminen maaseudun kehittäjäyhteisöissä. Hän toimi Turun yliopistossa sosiologian yliassistenttina ja Varsinais-Suomen maaseutukeskuksessa ja 1980-luvun puolivälistä Kunnallisliitossa. Hän työskenteli sisäasiainministeriössä ja maa- ja metsätalousministeriössä ja 1990-luvun puolivälistä hänestä tuli valtioneuvoston asettaman maaseutupolitiikan yhteistyörymän pääsihteeri ja työ- ja elinkeinoministeriön maaseutuneuvos. Tehtävässä hän vastasi maaseudun laaja-alaisesta kehittämisestä.
Uusitalo oli muun muassa Suomen Kylätoiminta ry:n ja Ykkösakselin puheenjohtaja
Uusitalo kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Perniössä.
Serge Tšerepnin
Serge Tšerepnin (s. 2. helmikuuta 1941 Issy-les-Moulineaux, Ranska) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja elektronisen musiikin taitaja.
Myöhemmin hän perusti yrityksen nimeltään Serge Modular Music Systemsin, jonka hän myi vuonna 1986 ja palasi Ranskaan. Nykyään hän esiintyy muun muassa kaddiš-juhlissa.
Hänen pikkuveljensä Ivan Tšerepnin, isänsä Aleksandr Tšerepnin ja isoisänsä Nikolai Tšerepnin olivat myös säveltäjiä. Hänen äitinsä oli kiinalaissyntyinen pianisti Lee Hsien Ming.
Vuonna 1960 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
Helen Huang
Helen Huang (s. 1982 Japani) on yhdysvaltalainen pianisti.
Jim Carey
Jim Carey (s. 31. toukokuuta 1974 Dorchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen NHL-jääkiekkomaalivahti. Washington Capitals varasi hänet NHL:ään vuoden 1992 varaustilaisuuden toisella kierroksella sijalla 32. Peliurallaan hän pelasi Wisconsinin yliopistojoukkueessa, AHL-liigan joukkueissa Portland Pirates ja Providence Bruins sekä NHL-joukkueissa Washington Capitals, Boston Bruins ja St. Louis Blues sekä lopuksi IHL-liigan Cincinnati Cyclones -joukkueessa.
Helen Huang
Huang syntyi taiwanilaisille vanhemmille Japanissa ja muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1985. Hänen vanhempansa eivät olleet itse musikaalisia, mutta rohkaisivat kolmea lastaan opiskelemaan soitinten soittoa. Huang aloitti pianotunneilla käymisen vuonna 1987. Hän voitti New Yorkin filharmonikkojen Young Performer Auditions -kilpailun vuonna 1992, jolloin hänen uraansa alkoi edistää Kurt Masur. Huang sai tämän ansiosta kiinnityksiä New Yorkin filharmonikkojen kanssa ja levytyssopimuksen Teldeciltä. Sittemmin hän on esiintynyt muiden muassa Clevelandin orkesterin, Yhdysvaltain kansallisorkesterin, Philadelphian orkesterin, Berliinin filharmonikkojen, Leipzigin Gewandhaus-orkesterin, Orchestre National de Francen, Lontoon filharmonikkojen ja Israelin filharmonikkojen kanssa.
Jim Carey
Careyn ura NHL:ssä oli erittäin lyhyt, mutta loistavan pelinsä ansiosta hän nousi nopeasti tähdeksi. Hän voitti vuonna 1996 Vezina Trophy -palkinnon. Yhtä nopeasti kuin Carey nousi tähdeksi hänen tähtensä hiipui kun hänet kaupattiin Boston Bruinsiin. Kaupassa Carey sekä hyökkääjät Anson Carter ja Jason Allison siirtyivät Bostoniin ja maalivahti Bill Ranford sekä hyökkääjät Adam Oates ja Rick Tocchet siirtyivät Washingtoniin. Kauppa oli suuri kolaus nuoren maalivahdin itsetunnolle ja otteet Bostonissa eivät olleet lähelläkään sitä tasoa, jota kaudella 1995–1996 oli nähty. Kahden Bostonissa vietetyn kauden jälkeen Carey solmi sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, pelatakseen vain neljä ottelua ilman mainittavia saavutuksia. Lopettamispäätöstä kypsytellessään Carey käväisi pelaamassa kaksi ottelua IHL:ssä ennen kuin ripusti lopullisesti luistimet naulaan.
Helen Huang
Vuonna 1994 Huang sai Lincoln Centerin Martin E. Segal -palkinnon lupaaville nuorille artisteille, ja vuonna 1995 hänestä tuli yksi nuorimmista Avery Fisher -urastipendin saaneista. Hän opiskeli Juilliard Schoolissa Yoheved Kaplinskyn johdolla ja sai sieltä valmistuessaan Arthur Rubinstein -palkinnon. Tämän jälkeen hän eteni maisteriopintoihin Yalen yliopistoon Peter Franklinin johdolla. Sittemmin Huang on itse opettanut Juilliardin precollege-osaston henkilökunnassa ja työskennellyt Kaplinskyn avustajana.
Jim Carey
Jim Carey on ainoa maalivahti, joka on ollut ehdolla Vezina Trophyn saajaksi kahdella ensimmäisellä kaudellaan. Ennen NHL-uraa, Carey voitti Dudley "Red" Garrett Memorial Award -palkinnon AHL-liigan parhaana tulokkaana, pelatessaan Portland Piratesin joukkueessa.
Helen Huang
Huang on levyttänyt paitsi Teldecille, myös esimerkiksi Naxokselle. Masurin johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa hän levytti konserttoja Ludwig van Beethovenilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Felix Mendelssohnilta ja Dmitri Šostakovitšilta. Viulisti Cho-liang Linin kanssa hän levytti Georg Tintnerin teoksia sekä Cho-liang Linin ja Hai-Ye Nin kanssa Zhou Longin musiikkia. Kamarimuusikkona Huang on tehnyt yhteistyötä myös viulisti Sara Trobäckin kanssa.
Jim Carey
Johtuen melkein identtisestä nimestä näyttelijä Jim Carreyn kanssa hänen lempinimiään olivat Net Detective, Ace ja The Mask. Carey asuu nykyisin Floridassa ja on naimisissa yliopistoaikaisen rakkaansa Stephanien kanssa.
Helen Huang
Huang asuu miehensä ja kahden tyttärensä kanssa New Jerseyssä.
S/S Vetäjä V
pienoiskuva|Hinaaja Luonnonmaan telakalla Naantalissa 27.4. 2022. Satamahinaaja S/S Vetäjä V on suomalainen vuonna 1891 rakennettu höyryhinaaja, joka on nykyisin osana Forum Marinumin museolaivastoa Aurajoessa.
Vetäjä V rakennettiin vuonna 1891 Lehtoniemen konepajalla Joroisissa. Se on viimeinen käytössä ollut höyryhinaaja. Turun kaupunki osti Vetäjä V:n vuonna 1954 ja antoi sille aluksen nykyisen nimen. Vetäjä V:tä käytettiin satamahinaajana vuoteen 1984 asti. Vuonna 1965 sen korsteenia lyhennettiin kahdella metrillä, kun alus muutettiin hiilipolttoisesta öljypolttoiseksi, samalla ohjaamo uusittiin ajan mukaiseksi.
Alusta säilytettiin telakalla Ruissalossa, kunnes se vuonna 1986 luovutettiin Turun maakuntamuseolle, joka siirsi sen Oy Laivateollisuus Ab:n telakalle Pansioon. Vuonna 1993 perustettu kannattajayhdistys aloitti Vetäjä V:n kunnostamisen toimivaksi museolaivaksi. Vetäjä V laskettiin vesille ja kiinnitettiin syksyllä Aurajokeen. Vetäjä V on edelleen toimiva, ja se on vieraillut mm. Kotkan meripäivillä. Kesäisin se on liikenteessä suorittaen koe- ja esittelyajoja, joiden aikana myös perehdytetään yhdistyksen jäseniä höyryaluksen käyttöön. Alus on viimeksi telakoitu 2022. Turun korjaustelakalla.
Tekniset tiedot
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin, ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä. Alusta ylläpitää ja käyttää Vetäjä V kannatusyhdistys ry
Atlanttiset kielet
Ryhmän suurin kieli on fulani, jonka puhuma-alue ulottuu Länsi-Afrikasta aina Sudaniin saakka. Sen muita jäseniä ovat Senegalin ja Gambian kansalliskielet wolof, serer ja jola-fonyi sekä monet Senegalin eteläosan ja Guinea-Bissaun kielet, joista suurin on balanta.
Kieliryhmän kokoonpanosta ja sisäisestä luokittelusta on esitetty erilaisia näkemyksiä. Konstantin Pozdnjakovin ja Guillaume Segererin mukaan atlanttiset kielet jakautuvat pohjoiseen ja bak-ryhmään, joihin kuuluu 50–60 Senegalista Guineaan ulottuvalla alueella puhuttua kieltä. Heidän mukaansa ryhmään eivät kuulu Guinea-Bissaun, Guinean, Sierra Leonen ja Liberian mel-kielet kuten temne ja kissi, jotka David Sapir luki atlanttisten kielten eteläryhmään. Eteläryhmän jäseniksi katsotut limba, gola ja sua ovat Pozdnjakovin ja Segererin mukaan nigeriläis-kongolalaisia isolaattikieliä ja isolaattina pidetty bijago kuuluu bak-ryhmään.
Atlanttisten kielten ominaisuuksiin kuuluvat nominiluokat, jotka yhdistävät ne bantukieliin. Toinen kielitieteilijöitä kiinnostava piirre on sanakannan alkukonsonanttien morfofonologinen vaihtelu. Atlanttisissa kielissä on lainasanoja arabiasta, ranskasta ja englannista sekä mandelaisista ja mel-kielistä. Fulani ja wolof ovat vaikuttaneet moniin pienempiin kieliin.
Fulania ja wolofia on kirjoitettu arabialaisella kirjaimistolla jo ennen siirtomaa-aikaa. Senegalissa vahvistettiin vuonna 1971 latinalaiset kirjaimistot wolofia, fulania, sereriä ja jolaa varten.
Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liitto
Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liitto ry (SAJL) on suomalaisen amerikkalaisen jalkapallon valtakunnallinen lajiliitto. Se on perustettu vuonna 1979 ja se on lajin Euroopanliiton EFAF:n, Maailmanliiton IFAF:n ja Suomen Olympiakomitean jäsen.
Suomen miesten maajoukkue on voittanut amerikkalaisen jalkapallon Euroopan mestaruuden viisi kertaa (1985, 1993, 1995, 1997, ja 2000). Suomen naisten maajoukkue on voittanut kaikki järjestetyt Euroopan-mestaruuskilpailut (2015 ja 2019) ja saanut pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa kolmesti (2010, 2013, 2022).
Liiton puheenjohtaja on Roope Noronen.
Miehet
Vaahteraliigasta II-divisioonaan kentällä pelataan IFAF:n hyväksymillä säännöillä, jotka ovat pienin muutoksin Yhdysvaltojen NCAA-tason säännöt, kun taas III-divisioonassa kentällä on seitsemän pelaajaa ja kenttä on lyhyempi (80 jaardia).
Naiset
Naisten sarjoja pelataan kolmella sarjatasolla
Naisten sarjoissa pelataan samoilla säännöillä, kuin miesten sarjoissa, mutta pallo on pienempi.
Juniorit
Kaudella 2022 pelataan seuraavilla junioritasoilla :
Korkeakoulusarja
Kaudella 2022 korkeakoulusarjassa pelaa yhteensä viisi joukkuetta. Lappeenranta Wildmen, Wasa Dogs, Tampere Mahti Cocks, UTU Beaverhunters Turku ja Aalto Predators Espoo.
Hall Of Fame
Suomen amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fame on vuonna 2004 SAJL:n perustama kunniagalleria. Sen tarkoituksena on kunnioittaa ja tuoda esiin lajin parissa vuosien varrella ansioituneita henkilöitä. Hall of Fame -jäsenyys on mahdollista saavuttaa niin pelikentällä kuin sen ulkopuolella tehdyn työn tuloksena. Jäsenyys voidaan myöntää kenelle tahansa lajin parissa toimineelle, jolla on riittävä liittymäkohta suomalaiseen amerikkalaiseen jalkapalloon.
Ensimmäisenä ei-suomalaisena jäsenenä Hall of Fameen nimettiin Ken Meyer syyskuussa 2014.
Hanna Kohonen
Johanna ”Hanna” Kohonen, o.s. Rönkkö, (11. lokakuuta 1885 Iisalmi – 22. helmikuuta 1944 Karaganda, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Hän pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle miehensä Jalo Kohosen kanssa, hänet vangittiin 1930-luvulla ja hän menehtyi vankileirillä Kazakstanissa.
Elämä
Kohonen vangittiin 23. joulukuuta 1937 syytettynä vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen, ja hänet passitettiin suorittamaan rangaistusta Kazakstaniin Karagandan työleirille. Kohonen kuoli Karagandassa 22. helmikuuta 1944. Hänen maineensa puhdistettiin 1955.
Hanna ja Jalo Kohosella oli kaksi tytärtä jotka elivät 1950-luvulla Moskovan lähellä.
Oscar Furlong
Furlong pelasi pääsarjakoripalloa ainoastaan argentiinalaisessa Gimnasia y Esgrima Valle del Parquessa, jonka kanssa hän voitti Buenos Airesin mestaruuden kuudesti vuosina 1945–1948, 1951 ja 1954. Myös NBA-joukkueet osoittivat kiinnostusta häneen, ja esimerkiksi sekä Minneapolis Lakers että Baltimore Bullets tarjosivat hänelle pelaajasopimusta kesken peliuran. Furlong pelasi myös yliopistokoripalloa Southern Methodist Universityn joukkueessa. Hän opetteli joukkueessa hyppyheiton, jonka hän toi Argentiinaan.
Furlong pelasi Argentiinan maajoukkueessa 50 ottelua. Hän voitti vuoden 1950 kotikisoissa MM-kultaa, minkä lisäksi hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Furlong oli myös yksi kisojen parhaista korintekijöistä. Hän osallistui maajoukkueurallaan lisäksi kahdesti olympialaisiin.
Hierro – salaisuuksien saari
Tarina
Elokuva kertoo Maríasta joka on meribiologi ja 5-vuotiaan poikansa Diegon yksinhuoltaja. Ollessaan lauttamatkalla El Hierron saarelle nukahtaa ja herättyään ei löydä poikansa. Poliisien tutkittua katoamista oletetaan että Diego on pudonnut laidan yli hukkunut. Kuusi kuukautta myöhemmin häntä pyydetään palaamaan saarelle, koska Diegon ruumis on mahdollisesti löytynyt.
Rooleissa
Lähde:
Neulajärvi
Neulajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kuohulla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 16 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on yksi lahti, joka työntyy kohti pohjoista. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen keskisyvyyttä ei ole ilmoitettu, mutta sen suurin syvyys on 2,8 metriä. Syvimpiä kohtia on kaksi: keskellä järveä ja järven kaakkoispäässä Neulajoen suun edustalla. Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Kuohun taajama-alue ulottuu joen luusuaan asti ja näiden vastarannalla sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16613, joka ylittää lasku-uoman sen luusuassa, ja valtatieltä 18, joka kulkee ohi järven pohjoispuolella. Joen luusuassa on uimaranta ja sen vastarannalla on Metsärannan leirintäalue.
Luontoarvoja
Järveen on istutettu planktonsiikaa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa. Yksi ojista tuo Neulalammen vesiä. Tärkein tulouoma on Neulajoki, joka tekee järvestä läpivirtausjärven. Joen vedet tulevat Vesankajärvestä, mutta virtaavat ennen Neulajärveä Mustajärven ja Kotasen läpi. Järven laskujoki on alle 400 metriä pitkä ja se laskee Iso-Lampsiin. Lasku-uomalla on pudotusta tällä matkalla 1,2 metriä.
Slovenian presidentti
Slovenian presidentti on Slovenian valtionpäämies. Presidentti valitaan kansanvaalilla viiden vuoden kaudeksi. Presidentin asema on pääasiassa seremoniallinen.
Godokoro
Godokoro oli shōgunin gon opettaja ja gota käsittelevän valtion viraston johtaja Edo-kauden Japanissa. Godokoron virka ja virasto olivat toiminnassa vuodesta 1603 aina Meiji-restauraatioon asti. Godokoro oli korkein mahdollinen asema, jonka gon pelaaja voi saavuttaa. Go viraston ja Godokoron viran perusti Tokugawa Ieyasu. Ensimmäinen Godokoro oli Honinbo Sansa. Godokoroksi pyrkivällä miehellä piti olla hallussaan maan parhaan pelaajan titteli; Meijin.
Godokoro myönsi gon pelaajien "ylennykset" pelaajien luokittelujärjestelmässä, sovitteli neljän gon koulukunnan välisiä kiistoja ja toimi shōgunin henkilökohtaisena gon opettajana. Tämän lisäksi hänellä oli myös monia muita tehtäviä. Godokoron virka oli elinikäinen, sillä virkaa tekevä Godokoro ei saanut osallistua peleihin, joissa hän olisi voinut hävitä Godokoron tai Meijin tittelinsä.
Dirty Work
Dirty Work on The Rolling Stonesin vuonna 1986 julkaistu albumi. Sen tunnetuin kappale on cover ”Harlem Shuffle”. Levyllä esiintyy nimekkäitä vierailevia muusikoita, kuten Jimmy Page ja Tom Waits. Dirty Work on myös yhtyeen viimeinen albumi, jolla soittaa yhtyeen pitkäaikainen sessio- ja kiertuemuusikko Ian Stewart. Hän kuoli sydänkohtaukseen joulukuussa 1985.
Rumpali Charlie Watts kärsi 1980-luvun puolivälin aikoihin huume- ja alkoholiongelmasta, jonka vuoksi hän ei pystynyt osallistumaan äänityksiin täysipainotteisesti. Tästä syystä albumilla soittavat rumpuja Wattsin lisäksi sessiomuusikot Anton Fig ja Steve Jordan. Lisäksi kappaleessa ”Sleep Tonight” rumpuja soittaa yhtyeen kitaristi Ron Wood.
Sign o’ the Times (kappale)
Sign o’ the Times on Princen klassikkokappale vuodelta 1987. Se oli toiseksi menestynein single samannimiseltä albumilta yltäessään listasijalle kolme. Duetto Sheila Eastonin kanssa, U Got the Look sijoittui Amerikan listalla yhtä pykälää paremmin (#2). Suomessa kappale nousi virallisen singlelistan sijalle 9.
Sign o’ the Times on Princen luultavasti tunnetuin kantaa ottava kappale. Kappaleen lyriikka heijasteli taitavasti aikansa Amerikkaa ja se käsittelee väkivaltaa, AIDSia ja huumeongelmaa. Sign o’ the Timesin musiikkivideossa nähdään ainoastaan kappaleen teksti, sillä sille halutaan antaa kaikki painoarvo.
Sign o’ the Times valittiin vuoden singleksi Pazz & Jopin vuosilistauksessa.
Sosiaalinen eristäminen
Sosiaalinen eristäminen on yhteisöväkivallan muoto, jossa henkilöltä tai hänen ryhmältään kielletään tasavertainen osallistuminen muun ryhmän toimintaan. Historiallinen muoto sosiaalisesta eristämisestä on ns. katolisen kirkon asettama kirkonkirous. Sosiaalista eristämistä pidetään vakavana henkisen väkivallan muotona.
Fukaya
Fukaya on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Tone- ja Arajokien välissä. Kaupungin eteläosassa levittäytyy Arajoen alluviaalikeila ylänköalueineen, pohjoisessa kaupunki ulottuu Tonejoen alluviaalitasangolle ja rajautuu Gunman prefektuuriin. Fukayassa on 143 035 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 138,37 neliökilometriä.
Fukaya kehittyi Japanin keskiajalla linnanaluskaupunkina Fukayan linnan ympärille. Myöhemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se oli yksi vilkkaan Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Historiallisesti tärkeitä elinkeinoja olivat tiilien ja kattotiilien valmistus. Kaupunkiin kuuluvilla ylänköalueilla viljellään mulperia ja koristekukkia, alavilla mailla aiemmin väritatarta, Taishō-kaudelta lähtien pillisipulia ja muita vihanneksia. Kaupunkioikeudet Fukayan maaseutukaupunki sai vuonna 1955, kun siihen liitettiin neljä kyläkuntaa. 1960-luvulta lähtien kaupunkiin on sijoittunut alumiini-, elektroniikka- ja sementtiteollisuutta. Fukaya laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Hanazonon, Kawamoton ja Okaben maaseutukaupungit.
Fukaya tunnetaan liikemies Shibusawa Eiichin syntymäpaikkana, ja kaupungissa toimiikin hänelle omistettu museo. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluvat myös Fukayan linnan rauniot ja entisen Nihon rengaseizōn tiilitehtaan rakennukset, joista osa on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Fukayaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja ja Chichibu-rautateiden Chichibu-päälinja.
Dachaun sotarikosoikeudenkäynnit
Dachaun sotarikosoikeudenkäynnit olivat sarja Yhdysvaltain asevoimien pitämiä oikeudenkäyntejä Saksasta ja Itävallasta löytämiään sotarikollisia vastaan toisen maailmansodan jälkeen 1946–1948.
Nürnbergin oikeudenkäyntien varjoon jäänyt Dachaun sotatuomioistuin kävi 489 erillistä oikeudenkäyntiä, joissa syytettyinä oli yhteensä 1 672 saksalaista ja Saksan joukoissa palvellutta henkilöä. Syytteet koskivat pääosin amerikkalaisia siviilejä ja sotilashenkilöstöä vastaan tehtyjä rikoksia.
Entinen keskitysleiri oli valittu paikaksi, koska suurena ja tyhjänä kiinteistönä se tarjosi riittävät tilat sekä miehittäjille että vangeille. Tietoisuus siitä, että paikalla oli murhattu lukemattomia ihmisiä natsiaatteen nimissä, antoi oman lisänsä oikeudenkäynneille. Oikeuden jäsenten ei tarvinnut kuin kävellä muutamia kymmeniä metrejä kaasukammioiden ja polttouunien viereen ymmärtääkseen sen, mihin saksalaiset pystyivät.
Kuuluisin ja eniten arvostelua herättänyt tapaus oli Malmedyn verilöylyn oikeudenkäynti, jossa 73 Waffen-SS:ään kuulunutta upseeria ja sotamiestä tuomittiin 84 amerikkalaisen sotavangin teloittamisesta Ardennien taistelun alussa. Jutun virallinen nimi oli ”Yhdysvallat vs. Valentin Bersin ja muut”, johtuen Bersinin nimen sijainnista aakkosjärjestyksessä olleen nimilistan kärjessä.
Otto Skorzenya ja yhdeksää hänen alaisuudessaan palvellutta SS-upseeria syytettiin sotalakien rikkomisesta saman taistelun aikana. Skorzenyn miehet olivat pukeutuneet yhdysvaltalaisten univormuihin tunkeutuakseen linjojen läpi herättämään sekaannusta yhdysvaltalaisten riveissä. Skorzeny miehineen todettiin syyttömäksi, koska liittoutuneiden sotatoimista löydettiin vastaavan kaltaisia tapauksia.
Yhdysvallat vs. Valentin Bersin ja muut
Malmedyn joukkomurhan tapauksen käsittely aloitettiin Dachaussa 12. toukokuuta 1946. Syytettyinä teloituksista olivat vastuullisena Joachim Peiper ja 71 hänen alaisuudessaan palvellutta SS-miestä. Lisäksi syytettyjen listalla olivat armeijan komentaja, esikuntapäällikkö ja armeijakunnan komentaja. Yksi heistä ehti tehdä itsemurhan ennen käsittelyjen alkamista. Lisäksi yksi ranskalaissyntyinen syytetty vapautettiin Saksan värväämiä elsassilaisia koskeneen yleisen armahduksen vuoksi. 73 jäi tuomittavaksi oikeudessa.
Kyseenalaista oikeutta
Oikeudenkäynnin asetelmat ovat herättäneet arvostelua varsinkin jälkeenpäin. Suurin osa kuulustelijoista ja syyttäjistä oli juutalaisia, jotka ymmärrettävistä syistä tunsivat vihaa natseja kohtaan. Pääkuulustelijana toimi luutnantti William R. Perl, joka oli Yhdysvaltoihin paennut Itävallan juutalainen. Ennen pakoaan hän oli ollut sionistiaktiivi, joka oli toimittanut Euroopan juutalaisia Palestiinaan. Hänen vaimonsa oli selviytynyt hengissä naisille tarkoitetusta Ravensbrückin keskitysleiristä.
Puolustuksen pääasianajajana toimi everstiluutnantti Willis M. Everett, joka ei ollut osallistunut urallaan yhteenkään oikeudenkäyntiin, eikä osannut saksaa vaan joutui turvautumaan tulkkiin. Hän oli myös saapunut maahan vasta muutamaa viikkoa aiemmin eikä hänellä ollut myöskään minkäänlaista taistelukokemusta. Everett ei ollut ehtinyt haastatella jokaista asiakastaan ennen istuntojen alkamista.
Oikeudenkäynnin jälkeen
Uudelleenkäsittelylautakunta oli yhdysvaltalaisen miehitysarmeijan sisäinen elin, joka seurasi automaattisesti oikeudenkäyntiä. Tuomioihin tyytymätön Willis Everett lähetti lautakunnan jäsenille 228-sivuisen analyysinsa oikeudenkäynnistä. Käyttäen lähteinään tuomittujen kirjoittamia valituksia Everett esitti useita syytöksiä kuulustelijoiden toimia ja sotatuomioistuimen menettelyä vastaan. Uudelleenkäsittelylautakunta suositteli 31 kuolemanrangaistuksen muuttamista vankeusrangaistuksiksi sekä joidenkin tuomittujen vapauttamista. Yhdysvaltojen miehitysalueen komentaja Lucius D. Clay hyväksyi lautakunnan muutosehdotukset.
Valitukset
Kylmän sodan käynnistämän poliittisen muutoksen vuoksi entiset natsit pääsivät uudelleen merkittäviin asemiin kommunisminvastaisessa Länsi-Saksassa. Prinsessa Helene Elisabeth von Isenburgin johtama Stille Hilfe oli apujärjestö, joka työskenteli vangittujen ja tuomittujen sekä paossa olevien natsien ja saksalaisten sotavankien auttamiseksi. Stille Hilfen perustajajäseniin kuului entisiä korkea-arvoisia SS-miehiä kuten William Spengler ja Heinrich Malz. He olivat myös seuranneet oikeudenkäyntiä ja puhuivat nyt tuomittujen puolesta. Stille Hilfessä työskenteli myös saksalainen asianajaja Rudolf Aschenauer, joka oli toiminut puolustajana eräässä toisessa Dachaussa pidetyssä oikeudenkäynnissä.
Tuomitut SS-miehet esittivät valaehtoiset todistuksensa vuoden 1948 alussa, joissa he väittivät tulleensa kohdelluksi väkivaltaisesti ja epäoikeudenmukaisesti oikeudenkäynnin tutkimusvaiheen aikana. Syytekohdissa puhuttiin muun muassa valeoikeudenkäynneistä, uhkailuista ja kiduttamisista. Everett vei asian edelleen Haagin kansainväliseen tuomioistuimeen sekä Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen, jossa ei tehty päätöstä uudelleenkäsittelystä neljän tuomarin äänestäessä puolesta ja neljän vastaan. Yhdeksäs tuomari Robert Jackson jääväsi itsensä, koska oli toiminut Nürnbergin oikeudenkäyntien pääsyyttäjänä. Haagissa kieltäydyttiin käsittelystä, koska kansainvälinen tuomioistuin käsittelee vain valtioiden välisiä kiistoja. Tyytymätön Everett valitti edelleen Yhdysvaltojen armeijalle.
Simpsonin komissio ja tuomari Van Roden
Epäily siitä, että yhdysvaltalainen oikeusistuin olisi toiminut epäeettisesti herätti myös amerikkalaiset. Armeijan ministeri Kenneth Royall perusti komission, jota johti tuomari Gordon A. Simpson. Se lykkäsi kuolemantuomioita, joista ensimmäiset oli aiottu panna täytäntöön muutaman päivän kuluessa. Kuusi viikkoa kestäneen tutkintansa jälkeen komissio julkaisi raporttinsa 14. syyskuuta 1948. Komission mukaan vankeja ei ollut kidutettu, mutta tutkinnan aikana oli tehty muita virheitä, kuten valeoikeudenkäyntien käyttö. Se suositteli viimeisten 14 kuolemantuomion muuttamista vankeusrangaistuksiksi.