cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lääkemääräys
160px|thumb|right|Lääkemääräyksen symboli ℞. Lääkemääräys eli -resepti on lääkärin kirjoittama asiakirja, joka välittää lääkärin ja potilaan yhdessä tekemän hoitopäätöksen tiedoksi apteekille. Laillistettu sairaanhoitaja, optikko ja suuhygienisti, joka on suorittanut rajatun lääkkeenmääräämisen koulutuksen voi määrätä rajatusti lääkkeitä. Tämä sairaanhoitajan, optikon ja suuhygienistin rajattu lääkkeenmääräämisoikeus on toimipaikkakohtainen ja siinä on rajattu ne lääkeaineet, joita henkilö saa määrätä. Lääkemääräys koskee lääkkeen toimittamista eikä sen käyttöä, sillä potilaalla on lakiin erikseen kirjattu oikeus kieltäytyä lääkehoidosta. Apteekit sen sijaan saavat myydä monia lääkkeitä vain lääkemääräyksellä (katso Lääkevalmisteiden sääntely).
Lääkkeen reseptille laittamiselle on oltava hyvät syyt. Esimerkiksi antibioottien teho laskisi, jos niitä käytettäisiin liikaa. Monet lääkkeet on määritelty reseptilääkkeiksi väärinkäytön mahdollisuuden ja/tai niiden vaarallisuuden vuoksi. Osa on määritelty reseptilääkkeiksi, jotta niiden käyttöä kyettäisiin seuraamaan.
Suomalaiset apteekit on velvoitettu vaihtamaan reseptilääkkeen halvempaan vaihtokelpoiseen valmisteeseen, ellei potilas tai lääkäri ole kieltänyt lääkevaihtoa.
Reseptin määräämismahdollisuudet
Perinteisesti lääkkeitä on määrätty lomakkeella, joko käsin tai kirjoituskoneella täytetyllä – nykyisin lääkäri usein täyttää lomakepohjan tietokoneella ja tulostaa paperille. Suomessa reseptin voi kuitenkin kirjoittaa mille paperille tahansa, eli reseptilomakkeen käyttö ei ole välttämätöntä. Lääkäri vahvistaa lääkemääräyksen allekirjoituksellaan. Huumausaineiksi luokiteltava lääke määrätään Suomessa erityisellä huumausainelääkemääräyslomakkeella, joka on Suomen Pankin setelipainon painama.
Lääkemääräykset voidaan toimittaa apteekkiin myös sähköisesti, mikä säästää vaivalta ja ehkäisee mahdollisia väärinkäytöksiä. Suomessa sähköinen lääkemääräys on vallitseva tapa määrätä lääkkeitä: lääkäri kirjoittaa reseptin tietokoneella ja lähettää sen salatulla yhteydellä tietokantaan, josta se voidaan hakea missä tahansa apteekissa. Potilas ei saa paperista reseptiä (halutessaan hän saa vastaavat tiedot sisältävän potilasohjeen) mukaansa, mutta hän voi hakea lääkkeensä mistä vain apteekista esittämällä henkilöllisyystodistuksen. Myös Ruotsissa sähköinen resepti on yleisessä käytössä.
Alkoholia saa suomalaisista apteekeista toimittaa vain lääkärille, hammaslääkärille ja eläinlääkärille omassa työssä tarvittavaan tarkoitukseen kuten esimerkiksi välineiden puhdistus ja reseptissä on merkintä ”Pro auctore” (’tekijää varten’). Myös lääketieteelliseen käyttöön tarkoitettua alkoholia voi määrätä vastaavanlaisella reseptillä.
Lääkemääräyksen tiedot
Invocatio tarkoittaa jumalolentojen avuksi kutsumista. Antiikin roomalaiset lääkärit aloittivat lääkemääräyksensä jumala Juppiterin merkillä (14px|♃). Myöhemmin kristityt lääkärit korvasivat tämän ristimerkillä. Nykyisin resepti aloitetaan recipe-kehotuksella (latinaa, ’ota’), joka voidaan lyhentää esimerkiksi Rec. tai symbolilla ℞. Yhdysvalloissa resepti alkaa superscriptiolla, johon kuuluu tämän aloitusmerkin lisäksi potilaan tiedot.
Prescriptio eli ordinatio (yhdysvaltalaisessa käytännössä inscriptio) on reseptin se osa, johon on merkitty lääkkeen nimi ja vahvuus tai lääkevalmisteeseen käytettävät aineet ja niiden määrät.
Subscriptiossa ilmoitetaan toimitettava määrä sekä miten ko. valmiste tulee apteekissa mahdollisesti valmistaa. Signatura sisältää ohjeet lääkkeen käyttäjälle. Suomessa reseptin lopussa inscriptio-osa sisältää ajan ja paikan sekä lääkkeen määrääjän tiedot.
Ex tempore -resepti
Ex tempore -resepti on apteekissa valmistettavan lääkkeen resepti, johon lääkäri on kirjoittanut reseptin prescriptioon valmistettavat ainesosat ja määrät ja subscriptioon valmistustavan. Esimerkki: Viisaanmiehen haavasalva Invocatio..............Rec. Prescriptio............ZnO                                   5,0 Bism.subnitr. 3,0                      Acid.bor. 3,0                      Diacetylaminoazotoluol. 1,5                      Vaslin.alb. ad   100,0 Subscriptio............M.f.ungt.D.S. Signatura..............Tarvittaessa, kahdesti päivässä, ohuelti haavaan. Inscriptio.............Helsinki 11.2.2006 Paavo Potilas SV 123456 Liisa Lääkäri 1.3.2000
Sähköinen resepti Suomessa
21. tammikuuta 2019 alkaen suomalainen sähköinen resepti hyväksytään Viron apteekeissa. Omakanta.fi-palvelussa täytyy hyväksyä tietojen luovuttaminen.
Aiheesta muualla
Rezept (Medizin)
Tara (Montenegro)
Tara on joki Montenegrossa. Se muodostuu Dinaarisilla Alpeilla Ospanica- ja Veruša-jokien yhdistyessä. Tara virtaa 144 kilometriä pohjoiseen ja lähellä Bosnia ja Hertsegovinan rajaa yhdistyy Pivan kanssa muodostaen Drinan.
Tara-joki on leikannut vuoriseudulle 78 kilometriä pitkän ja jopa 1300 metriä syvän kanjonin, joka on maailman toiseksi suurin heti Yhdysvaltojen Grand Canyonin jälkeen. Rotko sijaitsee UNESCOn maailmanperintökohteen Durmitorin kansallispuiston alueella.
Bosnian ja Montenegron hallitukset ovat suunnitelleet rotkon täyttämistä vedellä rakennuttamalla Drinaan vesivoimalan. Vuonna 2005 he kuitenkin hylkäsivät suunnitelmansa useiden rotkon säilyttämisen puolestapuhujien onnistuneiden vastalauseiden ansiosta.
Lars Reinius
Lars Reinius (26. heinäkuuta 1919 Tampere – 16. tammikuuta 2012 Kauniainen) oli suomalainen elintarvikehygienian professori, joka kehitti eläinlääkärikoulutusta ja osallistui aktiivisesti alan yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Reinius valmistui eläinlääketieteen lisensiaatiksi 1947 Ruotsin kuninkaallisesta eläinlääkärikoulusta ja väitteli tohtoriksi 1953. Hänestä tuli 1961 Suomen ensimmäinen elintarvikehygienian professori, ja hän perusti oppiaineen, käynnisti elintarvikehygienian opetuksen ja tutkimuksen. Hän toimi Eläinlääketieteellisen korkeakoulun rehtorina vuosina 1966–1969, jolloin hän kehitti alan koulutusta näkyvästi.
Uransa aikana Reinius oli aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija. Hän toi esiin elintarvikehygienian ongelmia ja esitti niihin ratkaisuja. Muun muassa elintarvikkeiden sisältämien radioaktiivisten aineiden säteilymittauksten tekemiseen ryhdyttiin hänen aloitteestaan. Vuonna 1970 Reinius siirtyi Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön palvelukseen ja vuonna 1972 Maailman terveysjärjestön palvelukseen tieteelliseksi asiantuntijaksi. Hän jäi eläkkeelle 1984.
Mihail Kukuškin
Mihail Aleksandrovitš Kukuškin (, s. 26. joulukuuta 1987 Volgograd, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen kazakstanilainen ammattilaistennispelaaja, joka aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006. 183 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Kukuškin pelaa oikealla kädellä. Hänen valmentajaan toimii hänen aviovaimonsa Anastasia Kukuškina.
Kukuškinin paras sijoitus kaksinpelin ATP-rankingissa on ollut 39. sija helmikuussa 2019. Australian avoimissa Kukuškin on ollut parhaimmillaan neljännellä kierroksella, Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa kolmannella kierroksella sekä Ranskan avoimissa toisella kierroksella. Hän on saavuttanut urallaan yhden ATP-turnausvoiton, lokakuussa 2010 Pietarin avoimista.
Nelinpelissä Kukuškin on ollut ATP-rankingissa parhaimmillaan sijalla 114 vuonna 2012. Ranskan ja Yhdysvaltain avoimissa hän on ollut parhaimmillaan kolmannella kierroksella, Wimbledonissa toisella kierroksella ja Australian avoimissa ensimmäisellä kierroksella.
Kukuškin edusti vuodet 2006–2008 synnyinmaataan Venäjää. Vuodesta 2008 hän on kuitenkin edustanut Kazakstania.
Markala
Markala on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diamarabougou sijaitsee Nigerjoen rannalla 40 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 46 000 asukasta (vuonna 2009).
Markalan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Dougabougoun, koillisessa Sansandingin, kaakossa Togoun, lounaassa Pelenganan ja lännessä Baguindadougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu 30 kylää. Asukkaat koostuvat lukuisista eri kansallisuuksista. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa asuu myös kristittyjä ja perinteisen uskonnon harjoittajia.
Markalassa sijaitsee Nigerjoen keinokastelujärjestelmää hoitavan Office du Nigerin 2 600 metriä pitkä säännöstelypato, joka rakennettiin Ranskan siirtomaa-aikana vuosina 1933–1949. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan vesimeloneja ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Paikkakunnalla toimii armeijan varikko sekä sokeritehdas. Office du Nigerin ja armeijan toimintojen supistaminen on aiheuttanut laajaa työttömyyttä.
Demjanskin motti
thumb|Demjanskin motti kartalla. Demjanskin motti oli Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu toisessa maailmansodassa. Keskustan armeijaryhmän rintaman eteläosassa neuvostojoukot onnistuivat motittamaan 100 000 akselivaltojen sotilasta Demjanskin.
Motti
Saarroksiin joutuivat muun muassa Saksan 12., 30., 32., 123. ja 290. jalkaväkidivisioonat sekä SS-divisioona Totenkopfin, Reichsarbeitsdienstin (RAD:n), Ordnungspolizein ja Organisation Todtin joukkoja sekä avustavia lisäjoukkoja. Puna-armeija loi pienemmän motin myös Holmiin noin 100 kilometrin päähän lounaaseen Demjanskista.
Taistelun seuraukset
Demjanskin ilmasilta vaikutti myönteisenä esimerkkinä siihen, että Saksan sodanjohto uskoi myöhemmin Stalingradin motin huollon onnistuvan myös lentokoneilla. Puna-armeijan hyökättyä Adolf Hitler kielsi kenraaleita ehdottomasti perääntymästä parempiin puolustusasemiin ja vaati, että valloitetuista alueista ei saanut luopua. Myöhemmin Hitler katsoi, että hänen valitsemansa strategia pelasti keskustan armeijaryhmän tuholta talvella 1941 ja se vahvisti hänen uskoaan omiin sotilasstrategikon kykyihinsä. Talvella 1941 koetut tappiot lisäsivät Hitlerin armeijan kenraaleita kohtaan tuntemaa epäluuloa, samoin kuin Hitlerin esikuntansa vastustuksesta huolimatta vaatiman siilipuolustustaktiikan onnistuminen muun muassa Demjanskin motissa.
Markala
Markalan kautta kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat koulut, terveysasema ja poliklinikka. Paikkakunnalla on pieni hotelli ja muita matkailupalveluja. Maaliskuussa järjestetään perinteinen naamio- ja nukkefestivaali Fesmamas.
Futon
Futon on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa vuodevaatteita, joita käytetään mm. Japanissa ja Etelä-Koreassa. Futon koostuu alla käytettävästä patjasta shikibutonista (敷き布団) ja päällä käytettävästä peitosta kakebutonista (掛け布団). Futon voidaan asettaa sekä vuoteeseen että lattialle, joka Japanissa on yleensä päällystetty tatamilla. Japanissa futon laitetaan usein päiväksi pois tatamilta sitä varten huoneeseen rakennettuun kaappiin oshiireen (押入れ).
Futoneja on aina valmistettu monista raaka-aineista, kuten untuvasta, höyhenistä, luonnonkumista, kookoskuidusta, villasta, silkistä sekä puuvillasta, joka ajan myötä vakiintui yleisimmäksi perinteisen futonin materiaaliksi. Nykyään futoneita valmistetaan myös vaahtomuovista ja erilaisista kemiallisista kuiduista.
Länsimaissa futon-sanaa käytetään laajasti kuvaamaan itse patjaa tai tietyntyyppistä vuodesohvaa.
Pista Stelvio
Stelvio (myös Pista Stelvio) on laskettelurinne Valdisottossa ja Bormiossa Italiassa.
Stelviossa kilpaillaan vuosittain miesten maailmancupin syöksylaskussa, yleensä joulun ja uudenvuoden välipäivinä. Maailmancupkilpailuja on käyty joka kausi kaudesta 1993–1994 alkaen, poikkeuksena vuodet 2014–2016.
Historia
Menestynein alppihiihtäjä Stelviossa on italialainen Dominik Paris, joka on voittanut yhteensä kuusi kertaa, syöksylaskun viidesti ja supersuurpujottelun kerran.
Reitti
Stelvion yläasema sijaitsee 2 255 metriä merenpinnan yläpuolella, jossa on myös syöskylaskun lähtöpaikka.
Lähdön jälkeen on välittömästi koko rinteen jyrkin kohta 73 % ja alun S-mutkan jälkeen on radan ensimmäinen hyppyri Salto La Rocca (Linnakehyppyri). Sen jälkeen rinne menee kapeahkoon Canalino Sertorelliin (Sertorellin vesirotko), joka on suora liukuosuus. Liukuosuus päättyy radan toiseen varsinaiseen hyppyriin Salto Fontana Lungaan (Pitkä suihkulähde -hyppyri).
Fontana Lungan jälkeen tulee pitkä vaihtelevan jyrkkä Pian dell’Orso (Karhun taso), mikä alkaa Curvoni degli Ermellini (Kärpän mutkat) S-mutkilla, niiden jälkeen tulee vaativa ulospäin kalteva kohta Carcentina. Carcentinan jälkeen tulee vielä laaja S-mutka ennen lyhyttä loivaa osuutta Ciuk. Ciukin jälkeen tulee radan suurin hyppyri Salto di San Pietro (Pyhä Pietari -hyppyri) Muro di San Pietrossa (Pyhän Pietarin jyrkänne), jossa on koko rinteen toiseksi jyrkin kohta 61 %. Jyrkänteen jälkeen tulee La Piana di San Pietro (Pyhän Pietarin tasanko), jossa rinne on loiva, lyhyen matkaa jopa vastamäkeen. Sitten tulee loppujyrkänne La Konta, jossa on laajoja S-mutkia.
S-mutkien jälkeen alkaa lyhyt maalisuora, jossa on vielä hyppyri Feleit. Stelvion syöksylasku päättyy 1 245 metriä merenpinnan yläpuolelle lähelle Bormion keskustaa. Syöksylaskuradalla on pituutta 3 270 metriä ja korkeuseroa 1 010 metriä.
Jan Karaś
Karaś edusti urallaan Puolan pääsarjassa I ligassa varsovalaisia Legiaa ja Poloniaa yhteensä kahdeksan kauden ajan. Lisäksi hän pelasi kaksi kautta Kreikan Alfa-liigassa Larissan joukkueessa.
Suomessa Karaś pelasi II divisioonassa vuonna 1991 Vaasan Palloseuran riveissä.
Puolan jalkapallomaajoukkueessa Karaś esiintyi 16 kertaa. Hän oli mukana vuoden 1986 Meksikon MM-kisoissa.
Ortolin komissio
Ortolin komissio oli neljäs Euroopan komissio. Komission toimikausi oli 6. tammikuuta 1973–5. tammikuuta 1977. Komission puheenjohtajana toimi ranskalainen François-Xavier Ortoli.
Rikin oksidit
Rikin oksidit ovat kemiallisia yhdisteitä, joissa rikki on sitoutunut happeen. Rikin oksidien kemialliset kaavat ovat muotoa SOx, jossa X on happiatomien määrä. Rikin oksidit aiheuttavat happamoitumista.
Ann Bell Fell
pienoiskuva|Ann Bell Fell ensimmäisen levyn aikaan vuonna 1996 Ann Bell Fell oli suomalainen vuosina 1994–1998 toiminut yhtye, joka teki elektronista musiikkia. Eurodance-duon jäsenet olivat laulaja Ann Bell Fell, eli Ann-Katrine "Kati" Lindfelt ja lauluntekijä Illusion Rake, eli Rauli Eskolin. Heidän tunnetuimpia kappaleitansa ovat "Around & 'Round", Basic Elementin kanssa tehty "I Feel It Coming" sekä Howard Blake n Lumiukko-teemaa mukaileva "Frost".
Kolme kappaletta sisältäneen debyyttisinglen yhtye teki vuonna 1994. Todellinen läpimurto tapahtui kuitenkin keväällä 1996 hittisinglellä "Around & 'Round". Tätä seurasi debyyttialbumi We Come We Go (1996), jolta julkaistiin singleinä "Dogheart", "We Come We Go" ja "I Feel It Coming", sekä Aku Louhimiehen ohjaamana musiikkivideona "Rainy Dayz".
Ensimmäisen levyn menestyksen siivittämänä yhtye teki vielä toisen albumin - Annbellievable! julkaistiin vuonna 1998. Siltä irrotettiin sinkut "Heart Goes Boom" ja "Frost (Snowman)". Toisen levyn jälkeen Rake keskittyi tuottamaan ja kirjoittamaan musiikkia muille artisteille, ja Ann Bell Fell työskentelemään musiikinopettajana.
Myöhemmin Ann Bell Fell on laulanut muun muassa CMX:n, Maj Karman, Mokoman ja Neljän Ruusun levyillä.
Atomimassa
Atomimassasta puhutaan, kun käsitellään yksittäisten atomien massoja. Atomimassan yksikkönä käytetään atomimassayksikköä, jonka tunnus on u tai amu. 1 u on määritelty olevan kahdestoistaosa hiili-isotoopin 12C massasta (1,992646547·10−26 kg) eli 1,660539040·10−27 kg. 12C atomimassa on siten 12,0 u.
Avogadron vakio NA ja mooli on määritelty siten, että mooli ainetta, jonka atomimassa on 1 u, painaa 1 gramman. Siten 1 u on lukuarvoltaan sama kuin 1 g/mol eli moolimassa.
Molekyyleille määritellään vastaavasti molekyylimassa.
Lähes aina puhuttaessa jonkin alkuaineen atomimassasta, käytetään todellisuudessa suhteellista atomipainoa (tunnus Ar). Suhteellinen atomipaino on alkuaineen luonnossa esiintyvän isotooppiseoksen erimassaisten atomien atomipainojen pitoisuuksilla painotettu keskiarvo. Suhteellinen atomipaino ei varsinaisesti ole luonnonvakio, vaan riippuu materiaalin fysikaalisesta tai kemiallisesta historiasta.
Suhteellisen atomipainon taulukoituja arvoja on julkaistu tieteellisessä kirjallisuudessa aina F. W. Clarken vuonna 1882 tekemistä mittauksista saakka. Nykyään IUPAC julkaisee nämä joka toinen vuosi. Eräiden alkuaineiden atomipainoille on myös määritetty epätarkkuutta ilmaisevat virherajat. Ensimmäisenä virherajan sai rikki vuonna 1951 ja vuoteen 2007 mennessä niitä oli annettu 18 alkuaineelle. Vuoden 2009 julkaisusta alkaen joidenkin alkuaineiden atomipainolle on käytetty yksittäisen lukuarvon sijasta vaihteluväliä <tt>[a; b]</tt>, jos alkuaineen E luonnossa esiintyvien isotooppien seoksen atomipainolle pätee <tt>a ≤ Ar(E) ≤ b</tt>.
Alkuaineet, joiden virallinen atomipaino on vaihteluväli, on lueteltu seuraavassa taulukossa. IUPAC on myös määritellyt näille ns. konventionaalisen atomipainon, jota voidaan käyttää esimerkiksi kaupallisiin tarkoituksiin tai tuntemattomalle näytteelle, silloin kun tarkkuudella ei ole merkitystä. Esimerkiksi se että argonin atomipaino on [39,792; 39,963], tarkoittaa että minkä tahansa maapallolta löytyvän argonnäytteen mitatun atomipainon tulisi osua tälle välille. Jos atomipaino ei ole vaihteluväli, epätarkkuus voidaan ilmoittaa viimeistä desimaalia käyttäen. Esimerkiksi iridiumin suhteellinen atomipaino 192,217(2) tarkoittaa sitä että minkä tahansa luonnosta löytyvän näytteen atomipaino osuisi välille 192,215–192,219.
Keinotekoisesti valmistetuille radioaktiivisille alkuaineille ei ole määritelty standardia atomipainoa, koska niitä ei löydy (ainakaan hyvin vähäistä suurempia määriä) luonnosta. Näille ilmoitetaan taulukoissa usein atomipainon sijasta pysyvimmän isotoopin massaluku, tyypillisesti sulkumerkkien tai hakasulkujen sisällä. Esimerkiksi plutoniumin pitkäikäisin isotooppi on 244Pu, joten atomipainoksi merkitään (244) tai [244]. Raskaimmat alkuaineet joille on annettu standardi atomipaino ovat torium, protaktinium ja uraani.
Tenavatähti 1993
Tenavatähti 1993 on vuoden 1993 Tenavatähti-lastenlaulukilpailun yhteydessä julkaistu kokoelmalevy. Levyn kappaleet koostuvat pääsääntöisesti iskelmä- ja lastenmusiikista.
Ojaniitty
Ojaniitty on Kouvolan kaupungin pienalue, Keskustan suuralueella. Se sijaitsee Vahteron kaupunginosassa Mielakan rinnekeskuksen vieressä. Ojaniityssä on omakotitaloja ja päiväkoti.
Anastasija Kuzmina
Anastasija Vladimirovna Kuzmina (,, o.s. Šipulina , s. 28. elokuuta 1984 Tjumen, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, joka on edustanut vuodesta 2008 lähtien Slovakiaa. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja.
Kuzmina saavutti junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa normaalimatkalla ja takaa-ajossa 2003 sekä pronssia sprintissä 2005. Venäjän viestijoukkueen jäsenenä hän sai kultaa 2003 ja 2005 sekä hopeaa 2002 ja 2004. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009, joissa hän saavutti hopeaa Olga Zaitsevan voittamassa yhteislähtökilpailussa. Lisäksi hän oli seitsemäs sprinttikilpailussa. Ennen Pyeongchangin kisoja hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 13:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Kuzmina saavutti kultaa sprintissä. Kultamitali oli Slovakian ensimmäinen olympiavoitto talviolympialaisista itsenäisenä valtiona. Ainoa slovakialainen olympiavoittaja talvikisoissa Tšekkoslovakian aikana oli miesten yksinluistelun vuonna 1972 Sapporossa voittanut taitoluistelija Ondrej Nepela. Myöhemmin samoissa olympialaisissa Kuzmina sijoittui hopealle takaa-ajossa ja oli kahdeksas yhteislähdössä. Maailmancup-kaudella 2009–2010 hän oli lisäksi kolmas Pokljukan normaalimatkan kilpailussa ja Hanty-Mansijskin yhteislähdössä. Kaudella 2010–2011 hän voitti Hochfilzenin sprinttikilpailun ja oli samalla matkalla toinen Pokljukassa sekä Antholzissa. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 Kuzmina sijoittui sprintissä pronssille, takaa-ajossa kuudenneksi, normaalimatkalla yhdeksänneksi ja yhteislähdössä kymmenenneksi. Hän voitti Oslossa maailmancupin takaa-ajokilpailun. Cupin loppupisteissä hän oli yhdeksäs ja sprintticupissa viides.
Kaudella 2011–2012 Kuzmina sijoittui toiseksi Antholzin yhteislähtökilpailussa. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän oli yhteislähdössä kahdeksas sekä sprintissä ja normaalimatkalla kymmenes. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2012–2013 hän voitti Antholzin sprinttikilpailun. Oslossa hän oli toinen takaa-ajossa sekä kolmas sprintissä ja takaa-ajossa. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimatkalla neljäs. Sotšin sprintissä hän sijoittui toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi sekä normaalimatkan cupissa viidenneksi.
Kaudella 2013–2014 Kuzmina voitti Oslossa takaa-ajon ja yhteislähtökilpailun sekä oli toinen Östersundin normaalimatkalla. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kuudes, yhteislähtöcupissa toinen ja normaalimatkan cupissa kolmas. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti sprintin kultaa. Takaa-ajokilpailussa hän oli kuudes ja sekaviestissä viides. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui pikakilpailussa kahdeksanneksi.
Kaudella 2017–2018 hän sijoittui Hochfilzenissä sprintissä toiseksi ja voitti takaa-ajon. Le Grand-Bornandissa hän voitti pikakilpailun ja oli takaa-ajossa toinen. Oberhofissa hän voitti pikakilpailun ja takaa-ajon. Antholzin yhteislähdössä hän sijoittui toiseksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti kultaa yhteislähtökilpailussa sekä hopeaa takaa-ajokilpailussa ja normaalimatkalla. Pikakilpailussa hän oli kolmastoista. Oslon maailmancupissa hän voitti pikakilpailun ja oli toinen takaa-ajossa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi sekä voitti pikakilpailun ja takaa-ajon cupit.
Kaudella 2018–2019 hän voitti Nové Měston yhteislähtökilpailun. Oberhofin takaa-ajossa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Ruhpoldingenin pikakilpailun. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa pikamatkalla ja oli takaa-ajossa kuudes. Oslon maailmancupissa hän voitti pikakilpailun ja takaa-ajon. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi, voitti pikakilpailun cupin ja oli takaa-ajocupissa kolmas.
Kuzmina lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2019.
Kuzminalla on yksi poika. Hänen veljensä on myös menestynyt ampumahiihtäjä, Venäjää edustava Anton Šipulin.
Durmitorin kansallispuisto
Durmitorin kansallispuisto sijaitsee Montenegrossa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1952. Kansallispuiston pinta-ala on 390 neliökilometriä ja korkein huippu, Bobotov kuk, kohoaa 2 522 metrin korkeuteen. Tarajoen laakso on Euroopan syvin kanjoni.
Maantiede ja ilmasto
Durmitorin kansallispuisto sijaitsee Dinaarisilla Alpeilla 450–2522 metrin korkeudessa lähellä Välimeren ja Tonavan välistä vedenjakajaa. Durmitorin massiivin huipuista 48 yltää 2 000 metriin. Niistä korkein on 2 522 metrin korkuinen Bobotov Kuk.
Kansallispuiston maisemia hallitsevat kalkkikivimuodostelmat, jotka ovat peräisin keski- ja myöhäistriaskaudelta sekä myöhäisjura- ja myöhäisliitukausilta. Jää ja vesi on kaivertanut kalkkikiveen erilaisia muodostelmia. Tarajoen kanjoni on Euroopan syvin. Joki virtaa 60 kilometrin ajan jopa 1 300 metriä syvässä kanjonissa.
Kansallispuistossa on 18 jäätikköjärveä, joista suurin on Crno jezero, ”Mustajärvi”. Osa järvistä laskee vetensä maanalaisiin luoliin, joista suurin on 897 metriä syvä.
Kansallispuiston ilmasto vaihtelee laaksojen välimerellisestä ylätasankojen viileään ilmastoon.
Luonto
Durmitorin kansallispuistosta on löydetty noin 700 kasvilajia. Kasvillisuus vaihtelee laaksojen ainavihannoista metsistä, välimerellisiin havumetsiin, alpiinisiin metsiin ja soihin sekä alppiniittyihin.
Kansallispuiston metsien nisäkkäisiin kuuluvat karhu, saukko, villisika, villikissa ja gemssi. Birdlife Internationalin mukaan puistossa elää 130 lintulajeja. Niihin kuuluvat maakotka, käärmekotka, muuttohaukka, mehiläishaukka, kivikkopyy, metso ja teeri.
Puiston vesissä elää useita lohikaloja, kuten tonavanjokilohi, purotaimen, puronieriä ja harjus.
Asutus
Kansallispuiston alueella elää noin 1 500 ihmistä, joista suurin osa saa elantonsa maanviljelystä ja paimentamisesta. Suurinta osaa korkeimmista niityistä paimentaa kesäisin lampaita ja karjaa. Puiston itärajalla on Žabljakin kylä, jossa on noin 2 000 asukasta.
Suojelu
Kansallispuisto perustettiin 1952, mutta aluetta on suojeltu jo vuodesta 1907, jolloin Crno jezero -järvi suojeltiin.
Kansainvälistä tunnustusta sille tuli 1976, jolloin Tarajoen laakso listattiin Unescon biosfäärialueeksi. Maailmanperintöluetteloon se otettiin 1980.
Paternosterpapu
Paternosterpapu (Abrus precatorius) on tropiikissa kasvava monivuotinen köynnöskasvi, jonka siemeniä käytetään korujen ja rukousnauhojen valmistukseen. Siemenet ovat kovia ja kiiltäviä, väriltään kirkkaanpunaisia ja mustakärkisiä. Se kasvaa luonnonvaraisena Intiassa, mutta sitä on levitetty laajasti maailman lämpimille alueille.
Siementen paino on varsin tarkkaan gramman kymmenesosa, joten Intiassa kultasepät käyttävät niitä punnuksina. Siemenet ovat hyvin myrkyllisiä, koska ne sisältävät aitotumallisten solujen proteiinisynteesiä estävää toksiinia nimeltä abriini.
Paternosterpavun juuri ja lehdet sisältävät lakritsihappoa ja sitä on käytetty myös varsinaisesta lakritsikasvista (Glycyrrhiza glabra) tehdyn lakritsin korvikkeena (valelakritsina). Kasvi on myös monipuolinen lääkekasvi, sillä sen eri osia on käytetty eri kulttuureissa monipuolisesti sairauksien ja vaivojen hoitoon.
Edo de Waart
thumb|Edo de Waart Edo de Waart (s. 1. kesäkuuta 1941) on alankomaalainen kapellimestari. Hän opiskeli pianon- ja oboensoittoa sekä orkesterinjohtoa. Ennen menestymistään kapellimestarina hän soittikin oboetta Concertgebouw-orkesterissa. Hän myös johti Nederlands Blazers Ensembleä, Alankomaiden puhallinorkesteria.
Waart on ollut useiden orkesterien ylikapellimestarina. Hän on johtanut myös oopperaa. Hänen levyttämiensä teosten joukossa on muiden muassa John Adamsin, Steve Reichin ja Sergei Rahmaninovin tuotantoa.
Attalos (sotilas)
Attalos (noin 390–336 eaa.) oli makedonialainen sotilas ja Makedonian kuninkaan Filippos II:n vaimon Kleopatran holhooja.
Vuonna 337 eaa. Attaloksen veljentytär ja holhokki Kleopatra avioitui Filippos II:n kanssa. Filippoksella oli jo aikaisemmin useita vaimoja ja lapsia. Plutarkhoksen mukaan Attalos oli hääjuhlan aikana toivonut, että Filippos nyt saa laillisen kruununperillisen. Tästä Filippoksen vanhin poika Aleksanteri oli suuttunut. Tarinan mukaan Filippos oli aikonut nuhdella poikaansa mutta oli juovuksissaan kompastunut. Riidan vuoksi Aleksanteri ja hänen äitinsä Olympias matkustivat Olympiaan veljen Aleksanteri I:n luokse Epeirokseen. Aleksanteri ei koskaan antanut nöyryytystä Attalokselle anteeksi. Erään tulkinnan mukaan Filippos avioitui Kleopatran kanssa, koska vaikutusvaltaiset makedonialaiset, kuten Attalos ja hänen appensa Parmenion, vaativat sitä. Toisaalta Attaloksesta ei tiedetä mitään ennen vuotta 337 eaa., ja ilmeisesti hänen arvovaltansa kasvoi vasta sen jälkeen kun Filippos oli avioitunut Kleopatran kanssa.
Attalos oli tiettävästi nuoren Pausaniaan ystävä. Pausanias oli kertonut Attalokselle erään Pausanias Orestislaisen pilkanneen häntä. Attaloksen ystävä suunnitteli kuolevansa urhollisesti tämän takia. Näin kävikin vuonna 336 eaa. Illyriassa käydyssä taistelussa. Attalos kosti ystävänsä kuoleman juottamalla toisen Pausaniaan humalaan ja antamalla palvelijoidensa raiskata hänet. Justinuksen mukaan Attalos olisi itse raiskannut Pausaniaan.
Vuoden 336 eaa. keväällä Attalos nimitettiin johtamaan Vähään-Aasiaan lähetettävää armeijaa Parmenionin kanssa. Filippos oli haluton tuomitsemaan Attalosta, ja tämän takia Pausanias suuntasi kostonsa kuningasta kohden.
Vähässä-Aasiassa Attalos ja Parmenion sotivat persialaisia vastaan. Persialaisia johti Memnon Rhodoslainen, joka kukisti makedonialaiset Magnesian lähettyvillä. Makedonialaiset joutuivat pakenemaan kaupunkiin. Kun Attaloksen ja Parmenionin armeija oli perääntymässä Hellespontokselle, he saivat kuulla, että Filippos oli salamurhattu ja että Aleksanterista oli tullut uusi kuningas. Attalos suunnitteli kapinaa, koska hän oli suosittu armeijan sotilaiden keskuudessa. Hän neuvotteli myös Makedonian vihollisten kanssa Ateenassa. Attaloksen väitettiin myös olleen mukana olleessa salajuonessa, joka johti Filippoksen murhaan, mutta tästä ei ole mitään varmuutta. Aleksanteri lähetti erään Hekaitoksen vangitsemaan tai teloittamaan Attaloksen. Parmenion ei estänyt vävynsä teloitusta. Justinuksen mukaan Aleksanteri tapatti kaikki Kleopatran sukulaiset, mutta ilmeisesti hän teloitutti vain Attaloksen.
Aleksanteri Suuren ratsuväenkomentaja Hegelokhos Hippostratoksen poika oli ehkä Attaloksen holhokin Kleopatran veli.
Merry
thumb|Merry esiintymässä vuonna 2007. Merry (メリー) on japanilainen yhtye, joka perustettiin lokakuussa vuonna 2001. Merry yhdistelee musiikissaan hardrockia, punkia, jazz- ja blues-vivahteita ja kauniita balladeja luoden omalaatuisen soundin.
Jäsenet
- 6.7, Gunma. Entinen bändi: After effect (nimellä Makoto) - 2.4, Ehime. Entinen bändi: Shiver - 14.7, Gunma. Entiset bändit: Crescent, Syndrome - 21.11, Owari. Entinen bändi: ACiD - 11.2, Saitama. Entiset bändit: Smoky flavor, After effect (nimellä Kuni)
Myöhään vuonna 2000 Merryn nykyinen vokalisti Gara ja kitaristi Yuu ottivat yhteyttä toisiinsa uuden bändin perustamisen merkeissä. Pian mukaan saatiin myös basisti, toinen kitaristi ja rumpali.
Gegiyaku records julkaisi Merryn ensimmäisen "virallisen" maxi-single Haikarasan ga tooru:n vuonna 2002. Kaikki levyn painokset myytiin loppuun ja keikat alkoivat lisääntyä. Maaliskuussa bändi piti ensimmäisen one-man livensä Meguro Rockmaykanissa. Myös seuraavat maxi-singlet myytiin loppuun.
Vuoden päästä julkaistiin ensimmäinen albumi Gendai stoic, jonka julkaisi Kiyoharun Fullfaces records -yhtiö. Yhteistyö Kiyoharun kanssa ei loppunut siihen, kesäkuussa Merry toimi SADS:in lämmitysbändinä. Samana vuonna Merry alkoi työskennellä ensimmäisen musiikkivideonsa Violet harenchin parissa, joka julkaistiin vain Shibuya Koukaidou live-esiintymisen yhteydessä. Merry nähtiin myös vuoden Beautifool's festissä 03'.
Vuonna 2005 Merry julkaisi kokoelmalevyn indie-suosikeista nimeltään 'Koseiha Blend Classic ~ Oldies Tracks~'. Seuraava albumi Nu chemical rhetoric oli menestys.
Ulkomailla
Ensimmäiset ja tällä hetkellä ainoat ulkomailla julkaistut albumit ovat Nu chemical Rhetoric ja PEEP SHOW. Joulukuussa 2006 bändi vieraili myös ensimmäistä kertaa ulkomailla keikalla Saksassa ja Ranskassa. Paluu ulkomaille koitti vuonna 2007, kun Merry esiintyi J-rock revolution festivaaleilla Los Angelesissa.
CORE
Bändin virallinen faniklubi, joka tällä hetkellä sallii vain kotimaiset jäsenet. Faniklubilaiset saavat jäsenlehden tietyn väliajoin, omia keikkoja ja muita etuja.
Snillfjord
Snillfjord on entinen kunta Etelä-Trøndelagin läänissä Norjassa. Snillfjordin kunta syntyi, kun se erotettiin Hemnen kunnasta 1. heinäkuuta 1924. Itäinen osa Heimistä yhdistettiin Snillfjordiin 1. tammikuuta 1964. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Snillfjordin kunnassa oli 985 asukasta.
Kunta jaettiin kolmeen osaan vuoden 2020 kuntauudistuksessa, osa siitä liitettiin Hitran, osa Heimin ja osa Orklandin kuntaan.
The Hunting of the President
The Hunting of the President on vuonna 2004 kuvattu dokumenttielokuva, joka kertoo Bill Clintonin ja Hillary Clintonin elämästä. Elokuvan pääosia esittävät Clintonien lisäksi muun muassa Paul Begala, Sidney Blumenthal, David Brock, Jerry Falwell ja Paula Jones. Morgan Freeman toimii elokuvan kertojana. Elokuvan ovat ohjanneet Nickolas Perry ja Harry Thomason. Elokuva perustuu kirjaan The Hunting of the President: The Ten Year Campaign to Destroy Bill and Hillary Clinton, jonka kirjoittivat Joe Conason ja Gene Lyons. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundancen elokuvajuhlilla.
Lucius Shepard
Lucius Shepard (21. elokuuta 1947 Lynchburg, Virginia – 18. maaliskuuta 2014 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen kirjallinen tuotantonsa sisältää ja yhdistelee fantasiaa, tieteiskirjallisuutta ja kauhua.
Uusi päivä
Uusi päivä voi tarkoittaa:
Juhani Mikkola
pienoiskuva|Juhani Mikkola [[Paavo Nurmi Games|Paavo Nurmen kisoissa 2009]] Juhani Aukusti Mikkola (s. 27. helmikuuta 1984 Hämeenlinna) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hän edustaa Hämeenlinnan Tarmoa ja häntä valmentaa Ilkka Seppänen.
Mikkola on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2003 lähtien. Hän on sijoittunut 400 metrin maaottelujuoksuissa parhaimmillaan kolmanneksi niin ulkorata- kuin hallimaaottelussakin. Kalevan kisoissa hän on saanut samalla matkalla kultaa Lappeenrannassa 2007, hopeaa Tampereella 2008 ja pronssia Helsingissä 2003.
Vulkanuslaiset
pienoiskuva|Vulkanuslaiset [[Mr. Spock (Leonard Nimoy) sekä T'Pring (Arlene Martel)]] Vulkanuslaiset ovat Vulkanus-planeetan asukkaita Star Trek -televisiosarjoissa ja -elokuvissa. Mr. Spock, tähtilaiva USS Enterprisen tiedeupseeri, on tunnetuin vulkanuslainen.
Samoin jaksossa ”All Our Yesterdays”, jossa Spock joutuu jääkautiseen menneisyyteen, ja hän muuttuukin siellä alkukantaiseksi raakalaiseksi, jonka valvontahuoneeseen jäänyt kapteeni ja mukana menneisyyteen mennyt tohtori onnistuvat viime hetkellä palauttamaan ennalleen ja pelastamaan.
Vulkanuslaiset olivat vuonna 2063 ensimmäinen ihmisten kohtaaman ulkoavaruuden olentoryhmä, kun Zefram Cochranen poimuajoon kykenevä avaruusalus Phoenix teki ensilentonsa ja vulkanuslaisten tutkimusalus huomasi tämän synnyttämän poimujäljen sekä kävi tutustumassa aluksen lähettäjiin.
Joutukaa sielut
Joutukaa sielut on Jukka Kuoppamäen lokakuussa 2013 julkaistu jazz-tyylinen hengellinen albumi. Sillä on samat kappaleet kuin kuukautta aiemmin ilmestyneellä levyllä Matkamiehen virsi, mutta Joutukaa sielut on yhtyeen kanssa äänitetty studiolive, siinä missä Matkamiehen virsi on kokonaan akustinen.
Vulkanuslaiset
Noin sata vuotta myöhemmin vulkanuslaiset pyrkivät estämään ihmisten ensimmäisen poimukerroin viiteen kykenevän NX-luokan tähtilaiva Enterprisen rakentamisen, mutta Surakin oppien uudelleenlöytäminen lopulta paransi vulkanuslaisten ja ihmisten suhteita. Vulkanuslaiset näkivät ihmiskunnan liian epäkypsänä ja impulsiivisena avaruusmatkailuun, sillä ihmiskunta oli kehittänyt poimuajon vasta alle sata vuotta sitten. Vulkanuslaiset eivät halunneet että ihmiset toistaisivat niitä virheitä joita Vulkanuksella tehtiin ennen Surakin oppien leviämistä.
Vulkanuslaiset olivat sittemmin perustajajäseniä Yhdistyneiden planeettojen liitossa, huolimatta jatkuvista konflikteistaan toisen perustajajäsenen, andorialaisten, kanssa.
Joutukaa sielut
Joutukaa sielut -albumin julkaisi Unja Gospel -levy-yhtiö, joka on Unja Recordsin hengelliseen musiikkiin erikoistunut yhtiö.
Vulkanuslaiset
Vulkanuksen omaa kieltä kuullaan jonkin verran; merkittävimmät kerrat ovat elokuvissa Star Trek: Avaruusmatka (1979), kun Spock päättää hylätä kolinahrin, täyden loogisuuden tunnuksen ja palata Tähtilaivastoon sekä Star Trek II: Khanin viha (1982), jossa Spock ja luutnantti Saavik keskustelevat lyhyesti vulkaanin kielellä.
Lähteet
Völker im Star-Trek-Universum Vulkano (Star Trek) Vulcano (Star Trek) バルカン (スタートレック) Vulcano (Star Trek) Vulkán (Star Trek)
Ray Katz
Esa Johannes Nissi (s. 9. toukokuuta 1964) on suomalainen muusikko ja elokuvatyöntekijä. Hänet tunnetaan muusikkona paremmin nimellä Ray Katz, myöhemmin pelkästään Katz. Hän on laulanut ja soittanut kitaraa yhtyeissä Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars ja Rastas. Nykyään hän soittaa kitaraa Radiopuhelimet-yhtyeessä. Elokuva-alalla hän on toiminut lähinnä äänitöissä, mutta myös ohjannut ja käsikirjoittanut joitain dokumenttielokuvia.
Tesla Cybertruck
Tesla Cybertruck on Teslan vuonna 2019 esittelemä sähköauto.
Teslan tavoitteena on luoda vaihtoehto fossiilisilla polttoaineilla toimiville lava-autoille, joita Yhdysvalloissa myydään päivässä noin 6 500 kappaletta.
Auton toimintasäteeksi on arvioitu 400–800 kilometriä ja kiihtyvyyden 0–100 km/h on arvioitu olevan 2,9–6,5 sekuntia, mallista riippuen.
Tesla mainostaa auton kiihtyvän nopeammin kuin Porsche 911 ja pystyvän vetämään 6 350 kg kuormaa.
Cybertruck on nykyajan ainoa auto, jonka kori on suunniteltu valmistettavan ruostumattomasta teräksestä. Aiemmin ainoastaan DeLorean on yrittänyt samaa. Tätä pidetään Cybertruckin viivästymisen syynä. Cybertruckin valmistus ei ollut alkanut vielä vuoden 2023 alussa, jolloin se oli kaksi vuotta myöhässä aikataulustaan. Viiveen seurauksena Tesla menetti etulyöntiasemansa, kun muut autonvalmistajat ehtivät aloittaa omien sähköisten lava-autojensa valmistuksen ennen Teslaa.
Ajoneuvon takavetoisen (RWD) mallin perushinnaksi ilmoitettiin 39 900 dollaria, ja nelivetoisten (AWD) mallien perushinnaksi 49 900 dollaria. Kaksimoottorisen AWD:n ja kolmimoottorisen AWD Cybertruckin tuotannon oli määrä alkaa vuoden 2021 lopulla, ja RWD-mallin julkaisupäivä vuoden 2022 lopulla, mutta sitä lykättiin useita kertoja. Tämänhetkinen arvio tuotannon alkamisesta on vuoden 2023 puolivälissä.
Historia
pienoiskuva|Auton lava takaa kuvattuna. Vuosina 2012 ja 2013 Elon Musk kertoi aikomuksistaan valmistaa hyötyajoneuvo, jossa on kuormitusta kompensoiva jousitus. Musk vertasi sitä Ford F-250:een. Alkuvuodesta 2014 Musk ennusti, että kuluu 4–5 vuotta ennen kuin tuotteen työstäminen voi alkaa.
Vuoden 2016 puolivälissä Musk hahmotteli uudenlaisen kuluttajalava-auton aikomusta ja ehdotti saman alustan käyttöä pakettiautossa ja lava-autossa. Vuoden 2017 lopulla koon arvioitiin olevan vähintään Ford F-150:n kokoinen, jotta se olisi tarpeeksi suuri mahdollistamaan "peliä muuttavan (game-changing)" ominaisuuden. Tesla Semin ja Tesla Roadsterin esittelyn aikana marraskuussa 2017 näytettiin kuva "avolava-autosta, joka voi kuljettaa lava-autoa". Tausta-ideoita oli valmisteltu lähes viisi vuotta.
Vuoden 2018 lopulla Musk odotti prototyypin olevan valmis näytettäväksi vuonna 2019.
Maaliskuussa 2019 Tesla Model Y -lanseerauksen jälkeen Elon Musk jakoi teaser-kuvan ajoneuvosta, jonka kuvailtiin olevan kyberpunk- tai Blade Runner -tyylisiä sekä muodoltaan futuristista panssaroitua miehistönkuljetusvaunua muistuttavia. Sen huhuttiin saavan nimeksi Model B.
Vuoden 2019 puolivälissä ajoneuvon vetokyvyn ilmoitettiin vastaavan tai ylittävän Ford F-150 :n vetokyvyn. Kesäkuussa 2019 Musk totesi, että sukellusveneajoneuvon suunnittelukonsepti, joka perustui osittain Wet Nellieen ja The Spy Who Loved Me -elokuvan sukellusveneautoon, oli mahdollinen. Musk oli ostanut Wet Nellien, jota käytettiin kuvauksissa vuoden 2013 Sothebysin huutokaupassa.
Huhtikuussa 2022 Elon Musk liittyi Cybertruckin uuteen prototyyppiin lavalla Cyber ​​Rodeo Eventissä Texasissa, jossa hän paljasti uuden yksityiskohdan - ajoneuvossa ei ovenkahvoja. Musk sanoi, että auto voi aistia lähestymisesi ja "tietää vain, että sen on avattava ovet". Lisäksi Tesla on väitteiden mukaan päättänyt antaa auton takalasin pudota, mikä optimoi Cybertruckin kyvyn kuljettaa lastia.
Paljastus
Cybertruck esiteltiin Tesla Design Studiossa Los Angelesissa 21. marraskuuta 2019. Paljastuksen aikana Tesla väitti, että Cybertruckin "Armor Glass" -ikkunat olivat käytännössä särkymättömiä, mutta kaksi ikkunaa särkyi, kun Franz von Holzhausen heitti metallipallon kumpaankin. Musk huudahti leikillään, että "pallo ei päässyt läpi" ja "we'll fix it in post" (elokuvatuotannossa käytetty sanonta, jolla viitataan virheiden korjaamiseen jälkituotannossa). Myöhemmin hän väitti, että ikkunat vaurioituivat, koska aikaisemmassa demonstraatiossa oveen osui vasara, joka rikkoi lasin pohjan.
Esityksen lopussa Tesla Cyberquad -mönkijä ajettiin Cybertruckin lavalle käyttämällä takaluukun sisäänrakennettuja ramppeja. Cyberquad liitettiin Cybertruckissa olevaan pistorasiaan Cyberquadin akkujen lataamiseksi. ATV on saatavana lisävarusteena Cybertruckin kanssa.
Monet sosiaalisen median kommentaattorit eivät pitäneet terävistä muodoista ja epätavallisesta ulkokuoresta. Teslan osake laski 6 % ilmoituksen jälkeen.
Automobile Magazine nimesi Cybertruckin Vuoden 2019 konseptiautoksi.
Ominaisuudet
Ehdotetussa autossa käytetään automaattista jousitusta, joka kompensoi vaihtelevaa kuormaa, ja joissakin malleissa on neliveto. Yhtiön mukaan muita vakio-ominaisuuksia ovat muuntajat, jotka tuottavat sekä 120 että 240 voltin sähköä, mikä mahdollistaa sähkötyökalujen käytön ilman kannettavaa generaattoria. Mukana tulee ilmakompressori pneumaattisten työkalujen tehoa varten. Ulkopuolisen ruostumattoman teräslevyn sanotaan olevan luodinkestävä. Kaikkiin ajoneuvoihin suunnitellaan myös Tesla Autopilotin käyttöä, ja niillä suunnitellaan olevan laitteistoominaisuudet täysin itsenäiseen toimintaan. Vuodesta 2019 lähtien Musk ilmoitti, että olisi olemassa aurinkokattovaihtoehto, joka lisäisi 15 mailia (24 km) vuorokaudessa.
Marraskuusta 2019 alkaen Tesla on hyväksynyt Cybertruckin ennakkotilauksia 100 dollarin talletuksella ja tarjonnut 10 000 dollarin " täysi itseohjautuvaa " vaihtoehtoa.
Sisustus
21. marraskuuta 2019 julkistetun prototyypin sisustukseen sisältyi 17 tuuman keskinäyttö, istumapaikat 6 hengelle kahdella penkkipenkillä, jossa keskimmäinen etuistuin oli taitettava keskikyynärnoja, digitaaliseen taustakameraan perustuva peili, kilpa-autotyylinen ohjaustanko ja kojelauta, jonka pinta muistuttaa marmoria. Takaosan keskimmäinen istuin taittuu alas, jotta pitkät kuormat ulottuvat ohjaamoon holvista (suljettu lukittava lava). Esittelyauton "marmorinäköinen" kojelauta oli paperikomposiittimateriaali, joka oli valmistettu "paperista, puupohjaisista kuiduista, luonnollisista puupigmenteistä ja ei-öljypohjaisista hartseista".
Lava
Auton lava on suunniteltu vakiokokoiseksi, kaksi metriä pitkäksi, joka on samanlainen kuin perinteisen lava-auton lava. Siinä on ensimmäisen sukupolven Honda Ridgelinen kaltevat sivuseinät ja suunniteltu integroitu moottoroitu rullakaihtimen tyylinen tonneau -peite parantaa ajoneuvon aerodynamiikkaa. Tämän tarjoaman lisäturvallisuuden vuoksi Tesla kutsuu tätä 100 kuutiojalan (2,8 m3) suljettua tilaa "holviksi". Se sisältää LED-valonauhat kummallakin sivulla, lisäsäilytystilan lattian alla takapyörien takana, 120 ja 240 V AC pistorasioita  sekä paineilman ulostulonpneumaattiset työkalut. Vaikka eräässä artikkelissa väitetään, että pitkää lastia varten on läpivienti hytissä, näytetystä prototyypistä puuttuu vastaava aukko lavan etuosassa. Hytin ilmastoinnin odotetaan olevan saatavilla holvissa esimerkiksi retkeilyyn.
Tekniset tiedot
Muiden Tesla-mallien tapaan Cybertruck voidaan tilata ennakkoon Full Self-Driving -ohjelmistopäivityksellä, mikä lisää kokoonpanon hintaan 10 000 dollaria. undefined Kaikissa malleissa on 100 kuutiojalkaa (2,8 m3) etutavaratilaa ja kaksi metriä pitkä takatavaratila. Maastoajoneuvoissa on jopa 40 cm maavaraa 35 asteen lähestymiskulmalla ja 28 asteen lähtökulmalla.
Lokakuussa 2021 Tesla poisti Cybertruckin hinnoittelun ja tekniset tiedot verkkosivustoltaan ilman selitystä, mutta silti hyväksyi talletuksia.
Vuoden 2022 varsinaisessa yhtiökokouksessa Elon Musk totesi, että lopulliset tekniset tiedot ja hinnoittelu eroavat olennaisesti vuonna 2019 julkistetusta konseptiajoneuvosta.
Tuotanto
Marraskuusta 2019 lähtien Tesla Cybertruckin tuotannon oli määrä alkaa vuoden 2021 lopulla ja laajentaa tarjoamaan lisää kokoonpanoja vuonna 2022. 22. heinäkuuta 2020 mennessä Tesla oli päättänyt rakennuttaa Austiniin tehtaan (Gigafactory Texas) Cybertruckin, Model Y:n ja Semin tuotantoa varten. Tehdas on tiettävästi avoinna yleisölle, ja se sisältää vaellus- ja pyöräilyreittejä sekä rantakadun lähellä Coloradojokea.
Maaliskuuhun 2021 mennessä oli tilattu Giga Press -painevalukone, joka kykenee 80 000 kilonewtonin voimaan, Cybertruck-takarungon valun tuotantoon.
Teslan verkkosivujen 9. elokuuta 2021 mukaan Cybertruckin tuotannon aloittaminen jouduttiin lykkäämään vuoteen 2022. Tammikuussa 2022 tuotantoa lykättiin edelleen vuoden 2023 alkuun ja sitten jälleen vuoden 2023 puoliväliin.
Markkinapotentiaali
Yhdysvalloissa täysikokoisten avolava-autojen kokonaismarkkinat ovat yli kaksi miljoonaa ajoneuvoa vuodessa. On väitetty, että Cybertruck pystyy hyödyntämään Teslan jaettujen ajoneuvojen verkkoa tuodakseen tuloja, jos jälkimmäinen tulee saataville Yhdysvalloissa ja maailmanlaajuisesti.
Turvallisuushuolet
Cybertruckin suunnittelu on saanut kritiikkiä autoalan turvallisuusryhmiltä, kuten Australian New Car Assessment Programilta ja Euro NCAP:lta, koska se ei täytä jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden turvallisuutta koskevia standardeja. Auto nykyisessä muodossaan ei todennäköisesti olisi liikennekelpoinen Australiassa tai Euroopan unionissa. Kaksi merkittävintä ongelmaa ovat "exoskeleton" -ulkopinnan suuri jäykkyys, joka johtaa törmäysvyöhykkeiden puuttumiseen, sekä auton korkea ja litteä etuosa, mikä voi onnettomuuksissa pahentaa matkustamossa syntyviä jalkavammoja.
Kestävä kehitys
pienoiskuva|221x221px|[[Yhdistyneet kansakunnat|YK:n kestävän kehityksen logo.]] Kestävä kehitys on kehitystä, jolla pyritään tyydyttämään nykyisen yhteiskunnan tarpeet tekemättä myönnytyksiä tulevien sukupolvien kustannuksella. Tärkeitä huomioon otettavia tekijöitä ovat luonnonvarojen riittävyys ja köyhyys. Kestävä kehitys on erityisesti Yhdistyneiden kansakuntien (YK) hanke Kestävän kehityksen tavoitteiden muodossa. Nykyiset YK:n tavoitteet ulottuvat vuoteen 2030 ja niistä käytetään myös nimitystä Agenda2030.
Kestävän kehityksen määrittely
Kestävä kehitys on paikallista ja globaalia yhteiskunnallista muutosta, jonka päämääränä on turvata tuleville sukupolville yhtä hyvät tai paremmat toimintamahdollisuudet kuin nykyisillä sukupolvilla on. Tähän pyritään pääsemään niin, että ympäristö, ihminen ja talous otetaan huomioon päätöksenteossa ja toiminnassa. Kestävän kehityksen lähtökohtana on huoli ihmisten välisestä eriarvoisuudesta ja elämän perustan muodostavien ekosysteemien elinvoimaisuuden ehtymisestä.
Kestävää kehitystä käsiteltiin ensimmäisen kerran Yhdistyneiden kansakuntien Brundtlandin komissiossa 1987. Gro Harlem Brundtland totesi vuonna 1987: ”Kestävä kehitys on kehitystä, joka tyydyttää nykyhetken tarpeet viemättä tulevilta sukupolvilta mahdollisuutta tyydyttää omat tarpeensa.”
Rio de Janeirossa järjestettiin vuonna 1992 YK:n ympäristö ja kehityskonferenssi (UNCED), jonka tavoitteena oli sopia kestävästä kehityksestä siten, että taloudellinen ja sosiaalinen kehitys sovitetaan luonnonvarojen määräämiin puitteisiin niin, että luonto ja inhimillisen elämän edellytykset säilyvät myös tuleville sukupolville.