cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Estadio Nueva Condomina
Estadio Nueva Condomina on jalkapallostadion Murciassa Espanjassa. Stadionin yleisökapasiteetti on 31 179, ja se toimii paikallisen jalkapalloseuran Real Murcian kotistadionina.
Real Murcia pelasi ensimmäisen ottelunsa stadionilla Segunda Divisiónin 14. sarjakierroksella 26. marraskuuta 2006 Valladolidia vastaan. Avausottelu sujui kuitenkin kotijoukkueen kannalta surullisissa merkeissä, sillä vierasjoukkue korjasi voiton nimiinsä lopulta selvin numeroin 4–1.
Jan Hejda
Jan Hejda (s. 18. kesäkuuta 1978 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hejda edusti NHL-uransa aikana Edmonton Oilersia, Columbus Blue Jacketsia ja Colorado Avalanchea.
Ura
Kaudeksi 2003–2004 Hejda siirtyi Venäjän superliigassa pelaavaan TsSKA Moskovaan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Hän siirtyi tämän jälkeen yhdeksi kaudeksi saman sarjan HK Atlantiin. Heinäkuussa 2006 Sabres myi Hejdan Edmonton Oilersiin vaihtokaupassa seitsemännen kierroksen varausoikeuteen. Hän teki samalla viikolla Oilersin kanssa vuoden sopimuksen. Hejda teki ensimmäisen NHL-maalinsa tammikuussa 2007 Los Angeles Kingsia vastaan jatkoajalla.
Heinäkuussa 2007 Hejda teki yhden vuoden ja yhden miljoonan dollarin sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän oli joukkueen parhaimpia puolustajia kaudella 2007–2008, jolloin hänen tehotilastonsa näytti lukemaa +20. Tämän seurauksena hän sai seuran kanssa kolmen vuoden 6 miljoonan dollarin jatkosopimuksen huhtikuussa 2008.
Kaudella 2008–2009 teki NHL:n piste-ennätyksensä 3+18=21. Hän pelasi myös Blue Jacketsin ensimmäisessä pudotuspelisarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan. Kaudella 2009–2010 häneltä jäi väliin 12 runkosarjaottelua polvivamman vuoksi.
Maajoukkueura
Hejda osallistui vuoden 2008 MM-kilpailuihin ilman suurempaa menestystä. Hän pelasi myös Vancouverin talviolympialaisissa 2010.
Alexandra Popp
Alexandra Popp (s. 6. huhtikuuta 1991 Witten) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 121 maaottelua ja tehnyt 59 maalia syyskuun 2022 puoliväliin mennessä.
Katariina Räikkönen
Katariina Räikkönen (s. 2001) on suomalainen videobloggaaja ja kansalaisaktivisti. Räikkönen on aktiivinen lasten oikeuksien puolestapuhuja ja hän kertoo nykyisin omalla YouTube-kanavallaan ja TikTokissa elämästään Touretten oireyhtymän kanssa. Hän käsittelee kanavallaan myös muita sairauksia, diagnooseja ja vammoja. Katariina on ollut nuoresta asti kiinnostunut kestävästä kehityksestä ja sen eri osa-alueista.
Räikkönen oli 2018 Raision nuortenvaltuustossa. Räikkönen on ollut mukana myös Plan Suomen lastenhallituksessa. Räikkönen toimi 2017 pääministeri Juha Sipilän työparina yhden päivän ajan osana Plan Internationalin kansainvälistä Girls takeover -kampanjaa. Räikkönen muun muassa veti naiskansanedustajien kokouksen ja toi esiin ilmastokysymyksiä, sekä tyttöjen oikeuksia maailmalla. Päivän päätteeksi Juha Sipilän ja Katariina Räikkösen yhteinen viesti oli vahvistaa EU:n johtajuutta kansainvälisessä ilmastopolitiikassa.
Räikkösellä diagnosoitiin Touretten oireyhtymä keväällä 2019. Oireet alkoivat kuitenkin jo keväällä 2018, Katariinan ollessa 16-vuotias. 2019 Räikkönen aloitti YouTube-kanavansa jossa hän kertoo Touretten syndroomastaan ja näyttää millaista elämä sairauden kanssa on. Kanavalla Räikkönen jatkoi ennen Tourettea alkanutta yhteiskunnallista aktiivisuuttaan. Omasta elämästään kertomisen lisäksi hän alkoi kanavallaan haastatella myös muita ihmisiä, joilla oli sairauksia.
Katso itään -politiikka
Intian vuonna 1991 käyttöön ottama katso itään -politiikka kuvastaa Intian politiikan strategista muutosta. Politiikka kehitettiin ja otettiin käyttöön pääministeri P. V. Narasimha Raon hallituskaudella. Raon seuraajat Atal Bihari Vajpayee ja Manmohan Singh ajoivat politiikka voimakkaasti.
Intialainen journalisti Sunanda K. Datta-Ray on kirjoittanut katso itään -politiikkaa käsittelevän kirjan "Looking East to Look West: Lee Kuan Yew's Mission India". Datta-Rayn mukaan Rao kehitti politiikan ensimmäiseksi vaiheeksi strategiaa, jonka tavoitteena on edistää Yhdysvaltojen kanssa tapahtuvaa taloudellista ja turvallisuusyhteistyötä. Lopulta politiikasta kuitenkin tuli itsessään tavoite. Tämä oli pitkälti pääministerin mentorin Lee Kuan Yewin ansiota. Politiikan johtavana ajatuksena on, että Intian tulisi tehdä yhteistyötä Aasiassa sijaitsevien naapurimaidensa kanssa integroituakseen osaksi maailmaa. Intian tulevaisuus ja taloudellinen etu rakentuvat parhaiten itä- ja Kaakkois-Aasian maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä. Katso itään on pyrkimys muodostaa syvempiä suhteita Intian itänaapureina olevien maiden kanssa. Osallistuminen Kaakkois-Aasian yhteistyöelimen ASEANin toimintaan on osoitus Intian näkemyksestä alueen merkityksestä maan kehitykselle. Intian pääministerin Manmohan Singhin mukaan katso itään -politiikka ei ole ainoastaan taloudellinen politiikka vaan myös strateginen muutos Intian näkemyksestä maailmaa kohtaan.
Latex Cult
Latex Cult on black metal -yhtyeen Impaled Nazarenen neljäs studioalbumi, jonka on julkaissut Osmose Productions vuonna 1996. Albumia julkaistiin myös rajoitettuna painoksena metallilaatikon kera, jossa oli lievästi erilainen kansikuva.
Helmut Sick
Heinrich Maximilian Friedrich Helmut Sick (10. tammikuuta 1910 Leipzig – 5. maaliskuuta 1991 Rio de Janeiro) oli saksalais-brasilialainen lintutieteilijä.
Sick opiskeli ornitologiaa Berliinissä Erwin Stresemannin johdolla vuodesta 1936 alkaen. Hänen väitöskirjansa (Studie zur funktionalen Morphologie über die Feinstruktur von Federn 1937) käsitteli höyhenen rakennetta. Sick sai assistentin paikan Berliinin eläintieteellisen museon lintutieteen osastolla, mutta pian hänet määrättiin Brasiliaan suuntautuneelle tutkimusretkelle vuonna 1939. Brasilian liityttyä toiseen maailmansotaan Saksan rinnalla vuonna 1942 Sick pidätettiin ja hän vietti vankilassa kolme vuotta, vapautuen 1945. Häi jäi kuitenkin asumaan Brasiliaan ja sai maan kansalaisuuden 1952. Hän liittyi American Ornithologists' Unionin (AOU) jäseneksi 1947 ja hänet valittiin seuran kunniajäseneksi 1983.
Sick teki useita tutkimusmatkoja keskiseen Brasiliaan ja julkaisi yli 200 tieteellistä artikkelia sekä kirjoitti useita kirjoja. Hän nimesi ja kuvaili muutamia uusia lintulajeja, kuten brasiliantapakulon (Scytalopus novacapitalis), kultakruunutanssijan (Lepidothrix vilasboasi), isosukastapakulon (Merulaxis stresemanni) ja brasilianvirtaorneeron (Cinclodes pabsti).
Heikki Taskinen (yleisurheilija)
Taskinen sijoittui Amsterdamin 1928 olympialaisten kiekonheitossa 11:nneksi. Hän edusti seuratasolla Kuopion Sisu-Veikkoja, Paltamon Urheilijoita, Kiuruveden Jännettä ja Heinäveden Hyrskettä. Hän voitti Suomen mestaruuden viisiottelussa vuonna 1934. Hän saavutti SM-hopeaa kiekonheitossa vuosina 1932 ja 1936 sekä viisiottelussa vuonna 1933. Hän saavutti SM-pronssia viisiottelussa vuonna 1931 sekä kiekonheitossa vuonna 1937.
Taskisen henkilökohtainen ennätys kiekonheitossa oli 45,81 m, kuulantyönnössä 14,50 m, keihäänheitossa 62,00 m sekä 100 metrin juoksussa 11,1 s.
Aktiiviuransa jälkeen Taskinen toimi valmentajana sekä muun muassa Helsingin 1952 olympialaisissa tuomaritehtävissä. Hän oli Heinäveden Hyrskeen puheenjohtaja vuosina 1945–1950 ja kuului Suomen Urheiluliiton liittovaltuustoon. Ammatiltaan hän oli kansakoulunopettaja.
Ydinturvallisuus
Ydinturvallisuus tarkoittaa toimenpiteitä, joilla pyritään estämään ydinonnettomuudet ja, jos estäminen ei onnistu, lieventämään onnettomuuden seurauksia. Ydinenergian käytön yhteydessä syntyy suuria määriä radioaktiivisia aineita, joiden pääsy ympäristöön pitää estää luotettavasti. Jos ydinreaktori vaurioituu niin, että radioaktiivisia aineita pääsee leviämään ympäristöön, niiden lähettämä säteily voi aiheuttaa vahinkoa ihmisille. Ydinenergian käyttöön liittyvää riskiä ei pystytä täysin poistamaan, mutta huolellisella suunnittelulla ja käytöllä riski saadaan hyvin pieneksi.
Tämä artikkeli käsittelee ydinturvallisuuden periaatteita. Onnettomuuksien syistä ja seurauksista kerrotaan tarkemmin artikkeleissa Ydinonnettomuus ja Sydämen sulamisonnettomuus. Säteilyltä suojautumista käsitellään artikkelissa Säteilyturvallisuus.
Ydinturvallisuuden perustoiminnot
pienoiskuva|Ydinvoimalan suojarakennus (containment building) estää radioaktiivisten aineiden leviämisen ympäristöön onnettomuustilanteessa. Ydinturvallisuuden kolme perustoimintoa ovat ketjureaktion hallinta, polttoaineen jäähdyttäminen ja radioaktiivisten aineiden leviämisen estäminen. Jos nämä perustoiminnot pystytään hoitamaan, ydinvoima on turvallista.
Ketjureaktion hallinta
Ketjureaktion hallinnan menettäminen voi johtaa niin sanottuun reaktiivisuusonnettomuuteen, jossa ydinreaktorin teho kasvaa äkillisesti. Tällöin reaktorin polttoaine kuumenee nopeasti, mikä voi johtaa sen vaurioitumiseen tai sulamiseen ja radioaktiivisten aineiden vapautumiseen. Näin tapahtui Tšernobylin onnettomuudessa.
Ydinreaktorit pyritään suunnittelemaan siten, että lämpötilan nousu tai veden kiehuminen hidastaa ketjureaktiota. Tämä estää reaktorin tehon hallitsemattoman kasvun. Ketjureaktion nopeaa pysäyttämistä varten reaktoreissa on pikasulkujärjestelmä ja sitä varmentava boorausjärjestelmä. Painevesireaktoreissa pikasulku saadaan aikaan pudottamalla säätösauvat reaktorin sydämeen ylhäältä päin. Pudotus tapahtuu katkaisemalla sauvoja kannattelevien sähkömagneettien virta. Kiehutusvesireaktoreissa säätösauvat taas laukaistaan reaktoriin alhaalta päin hydraulisen pikasulkujärjestelmän avulla. Säätösauvojen juuttumisen varalta ketjureaktio voidaan pysäyttää myös pumppaamalla reaktoriin booriliuosta, joka absorboi neutroneja.
Polttoaineen jäähdyttäminen
Jos ydinreaktorin polttoainetta ei pystytä jäähdyttämään, sen lämpötila nousee. Tämä voi johtaa polttoaineen vaurioitumiseen tai sulamiseen ja radioaktiivisten aineiden vapautumiseen. Näin tapahtui Three Mile Islandin ja Fukushiman onnettomuuksissa. Ydinreaktorin toimiessa sen polttoaineeseen kertyy fissiotuotteita, joiden radioaktiivisessa hajoamisessa syntyy lämpöä, jota kutsutaan jälkilämmöksi, koska sen tuotto jatkuu vielä ketjureaktion pysäyttämisen jälkeen. Suuren reaktorin jälkilämpöteho on niin suuri, että se voi sulattaa polttoainesauvat. Sen takia polttoainetta täytyy jäähdyttää vielä ketjureaktion pysäyttämisen jälkeen.
Ydinreaktorit varustetaan hätäjäähdytysjärjestelmillä, joilla reaktoriin voidaan pumpata lisää jäähdytysvettä. Jos primääripiirissä on suuri vuoto, lisävettä on pystyttävä toimittamaan paljon ja nopeasti. Pienissä vuodoissa on puolestaan kyettävä lisäämään jäähdytysvettä primääripiiriin silloin, kun sen paine on vielä korkea. Tämän vuoksi reaktoreissa on normaalisti kaksi erilaista hätäjäähdytysjärjestelmää, korkeapaineinen ja matalapaineinen. Painevesireaktoreissa käytetään lisäksi passiivista hätäjäähdytysjärjestelmää, jossa vettä on varastoitu typellä paineistettuihin säiliöihin, joita kutsutaan myös hätäjäähdytysakuiksi. Vesi purkautuu näistä säiliöistä automaattisesti reaktoriin, kun reaktorin paine alittaa säiliöiden paineen. Hätäjäähdytysjärjestelmien pumppujen ja venttiilien sähkönsyöttö on varmistettu dieselgeneraattoreilla. Hätäjäähdytysjärjestelmät on tavallisesti mitoitettu riittäväksi kaikkiin muihin tilanteisiin paitsi reaktoripainesäiliön suureen murtumaan.
Radioaktiivisten aineiden leviämisen estäminen
Reaktorin normaalin toiminnan aikana lähes kaikki ydinvoimalan radioaktiiviset aineet ovat polttoainesauvojen sisällä. Onnettomuustilanteessa polttoainesauvat voivat rikkoutua, jolloin radioaktiiviset aineet pääsevät vapautumaan. Viimeinen este radioaktiivisuuden leviämiselle ympäristöön on suojarakennus. Tšernobylin ydinvoimalassa ei ollut varsinaista suojarakennusta ollenkaan. Fukushimassa taas suojarakennukset eivät kestäneet onnettomuuden aiheuttamia kuormituksia. Sen sijaan Three Mile Islandin onnettomuudessa suojarakennus pysyi ehjänä ja esti suuret päästöt ympäristöön.
Syvyyspuolustusperiaate
pienoiskuva|Syvyyspuolustusperiaate. Juustosiivut kuvaavat peräkkäisiä puolustustasoja, ja niissä olevat reiät kuvaavat virheitä tai vikoja. Onnettomuus voi tapahtua, jos uhka (hazard) pystyy läpäisemään kaikki puolustustasot. Ydinturvallisuuden perustoiminnot pyritään hoitamaan usealla peräkkäisellä, toisiaan varmentavalla tasolla. Tätä toimintatapaa sanotaan syvyyspuolustusperiaatteeksi tai syvyyssuuntaiseksi turvallisuusajatteluksi (defence in depth).
Eri maissa on hieman erilaisia tapoja luokitella syvyyspuolustuksen puolustustasoja. Suomessa on käytössä seuraavat viisi puolustustasoa:
Olennaista syvyyspuolustuksessa on se, että eri puolustustasojen täytyy olla toisistaan riippumattomia. Esimerkiksi onnettomuustilanteiden hallintaan ei voi varautua samoilla laitteilla, joita tarvitaan häiriötilanteissa. Näin yksittäisen järjestelmän vikaantumisen seurauksena voidaan menettää vain yksi viidestä puolustustasosta. Oikein toteutettu syvyyspuolustus varmistaa, että mikään yksittäinen laitevika tai ihmisen tekemä virhe ei voi aiheuttaa säteilyvaaraa, ja että sellaiset useiden vikojen ja virheiden yhdistelmät, jotka voisivat aiheuttaa vaaraa, ovat hyvin harvinaisia.
Radioaktiivisten aineiden leviämisesteet
pienoiskuva|Radioaktiivisten aineiden leviämisesteet: 1 polttoaineen kiinteä, keraaminen rakenne; 2 polttoainesauvan suojakuori; 3 reaktoripainesäiliö; 4 suojarakennus; 5 reaktorirakennus, joka toimii suojarakennusta varmentavana rakenteena. Kolmatta ydinturvallisuuden perustoimintoa eli radioaktiivisten aineiden leviämisen estämistä varten ydinvoimalassa on useita peräkkäisiä leviämisesteitä. Ensimmäisen esteen muodostavat fissiotuotteita pidättävä polttoaineen keraaminen rakenne sekä zirkoniumista tehty polttoaineen suojakuori. Polttoaine on toisen leviämisesteen eli reaktoripainesäiliön sisällä. Kolmantena esteenä on reaktoria ympäröivä paineenkestävä ja kaasutiivis suojarakennus. Varsinainen suojarakennus ympäröidään usein toisella rakennuksella niin, että rakennusten väliin jäävä tila voidaan pitää alipaineisena. Välitilasta poistettava ilma ohjataan suodattimen kautta ilmastointipiippuun. Ulompi suojarakennus myös suojaa varsinaista suojarakennusta ulkoisilta uhilta, kuten lentokoneiden törmäyksiltä.
Redundanssi, diversiteetti ja fyysinen erottelu
Turvallisuusjärjestelmien luotettavuutta pyritään parantamaan redundanssin, diversiteetin ja fyysisen erottelun avulla.
Redundanssi eli moninkertaisuusperiaate tarkoittaa, että jokainen turvallisuusjärjestelmä koostuu monesta samanlaisesta rinnakkaisesta osajärjestelmästä. Tärkeimmät järjestelmät suunnitellaan niin, että turvallisuuden perustoiminnot pystytään suorittamaan, vaikka mikä tahansa yksittäinen laite vikaantuisi ja mikä tahansa toinen laite olisi poissa käytöstä huollon vuoksi. Tämä on niin sanottu N+2-vikakriteeri. Se toteutetaan usein neljällä rinnakkaisella osajärjestelmällä, joista kahden kapasiteetti riittää turvallisuustoiminnon suorittamiseen. Redundanssin heikkous on, että se on altis yhteisvioille. Yhteisvika tarkoittaa, että monta samanlaista laitetta vikaantuu yhtä aikaa samasta syystä, esimerkiksi suunnittelu- tai valmistusvirheen tai virheellisen huoltotyön takia.
Yhteisvikoja voidaan välttää diversiteetin eli erilaisuusperiaatteen avulla. Se tarkoittaa, että sama turvallisuustoiminto voidaan toteuttaa kahdella erilaisella järjestelmällä. Esimerkiksi ketjureaktion pysäyttämiseen on kaksi erilaista järjestelmää, joista toinen käyttää säätösauvoja ja toinen syöttää booriliuosta reaktoriin.
Fyysinen erottelu tarkoittaa, että turvallisuusjärjestelmän rinnakkaiset osajärjestelmät sijoitetaan eri tiloihin. Silloin esimerkiksi tulva tai tulipalo yhdessä tilassa voi rikkoa vain yhden osajärjestelmän, mutta sen rinnakkaiset redundanssit pysyvät toimintakuntoisina. Fukushiman laitoksella fyysinen erottelu oli laiminlyöty, kun kaikki sähköä tuottavat dieselgeneraattorit oli sijoitettu samaan tilaan. Sen takia tsunami pystyi hukuttamaan kaikki generaattorit ja katkaisemaan sähköt koko laitokselta.
Passiiviset ja aktiiviset turvallisuusjärjestelmät
Passiiviset järjestelmät voidaan jakaa puolipassiivisiin ja täysin passiivisiin. Puolipassiiviset tarvitsevat aktiivisen käynnistyksen, kuten venttiilin avaamisen, mutta sen jälkeen ne toimivat itsestään. Täysin passiiviset järjestelmät taas eivät tarvitse aktiivisia komponentteja edes käynnistykseen. Esimerkki puolipassiivisesta järjestelmästä on Hanhikiven reaktoriin suunniteltu höyrystimien kautta toimiva passiivinen jäähdytysjärjestelmä. Se käynnistyy avaamalla venttiilit, mutta sen jälkeen jäähdytysvesi kiertää höyrystimen ja lämmönvaihtimen välillä luonnonkierrolla, joka perustuu siihen, että kuuma vesi on kevyempää kuin kylmä vesi. Hanhikivelle on tulossa myös täysin passiivinen suojarakennuksen jäähdytysjärjestelmä. Se toimii myös luonnonkierrolla, mutta sen käynnistyminen ei vaadi mitään toimenpiteitä, vaan jäähdytysvesi alkaa virrata, jos lämpötila suojarakennuksessa nousee. Molemmat järjestelmät pystyvät Fennovoiman mukaan poistamaan reaktorin jälkilämmön kolmen vuorokauden ajan.
Syvyyspuolustusperiaatteen mukainen neljäs puolustustaso eli suojarakennuksen pitäminen ehjänä vakavassa onnettomuudessa pyritään hoitamaan mahdollisimman pitkälle passiivisilla järjestelmillä, koska sähkökatkos voi olla onnettomuuden aiheuttaja. Sen takia onnettomuuden seurausten lieventämisessä ei voida luottaa siihen, että sähkövirtaa olisi saatavilla. Vetyrekombinaattori on tavallinen esimerkki täysin passiivisesta laitteesta. Se poistaa vetyä ydinvoimalan suojarakennuksesta vakavan onnettomuuden aikana. Sen tarkoituksena on estää vetyräjähdykset, ja se käynnistyy itsestään ja toimii passiivisesti. Rekombinaattoreita on Loviisan ydinvoimalan suojarakennuksissa ja Olkiluoto 3:ssa, ja sellaisia tulee myös Hanhikivelle.
Aktiiviset, pumppuihin perustuvat turvallisuusjärjestelmät ovat usein tehokkaampia kuin passiiviset. Sen takia passiivisia turvallisuusjärjestelmiä on helpompi suunnitella pieniin ydinreaktoreihin, jotka tarvitsevat vähemmän jäähdytystehoa. Passiivisia järjestelmiä pidetään usein luotettavampina kuin aktiivisia, koska ne eivät ole riippuvaisia sähkövirrasta ja niissä on muutenkin vähemmän liikkuvia osia, jotka voisivat vikaantua. Toisaalta passiivisilla järjestelmillä voi olla muita vikaantumistapoja, joista kaikkia ei ehkä vielä tunneta, koska niistä on vähemmän käyttökokemuksia kuin perinteisistä aktiivisista järjestelmistä.
Järjestelmien turvallisuusluokittelu
Ydinvoimalaitoksen järjestelmät ja laitteet luokitellaan turvallisuusluokkiin niiden turvallisuusmerkityksen mukaan. Turvallisuusluokittelun tarkoitus on, että laitteiden suunnittelussa ja valmistuksessa osataan asettaa tiukimmat laatuvaatimukset turvallisuuden kannalta tärkeimmille laitteille ja toisaalta ei käytetä liikaa resursseja vähemmän tärkeisiin laitteisiin. Turvallisuusluokittelu otetaan huomioon myös laitteiden tarkastuksessa ja testauksessa: korkeampien turvallisuusluokkien laitteita tarkastetaan useammin ja tarkemmin kuin matalampien.
Suomessa on käytössä kolme turvallisuusluokkaa (1, 2 ja 3) sekä luokka EYT (ei ydinteknisesti turvallisuusluokiteltu). Turvallisuusluokkaan 1 kuuluvat kaikkein tärkeimmät järjestelmät eli ne, joiden vaurioituminen voi aiheuttaa onnettomuuden, esimerkiksi reaktorin polttoaine, painesäiliö ja primääripiiri. Turvallisuusluokkaan 2 kuuluvat mm. ne järjestelmät, joita tarvitaan onnettomuustilanteissa estämään polttoaineen vaurioituminen, esimerkiksi reaktorin hätäjäähdytysjärjestelmät. Turvallisuusluokkaan 3 kuuluvat mm. ne järjestelmät, joita tarvitaan suojarakennuksen pitämiseen ehjänä vakavassa onnettomuudessa, esimerkiksi vetyrekombinaattorit. Luokkaan EYT kuuluvat ne järjestelmät, jotka eivät ole tärkeitä ydinturvallisuudelle.
Todennäköisyysperusteinen riskianalyysi
Ydinvoimalaan liittyvien riskien suuruutta arvioidaan todennäköisyysperusteisella riskianalyysillä (PRA, Probabilistic Risk Assessment). Siitä käytetään myös nimitystä todennäköisyyspohjainen turvallisuusanalyysi (PSA, Probabilistic Safety Assessment). Todennäköisyyspohjaiset analyysit täydentävät deterministisiä analyysejä, joissa tutkitaan, miten laitos selviää erilaisista onnettomuustilanteista, mutta ei arvioida näiden tilanteiden todennäköisyyksiä.
PRA:ssa onnettomuutta tarkastellaan tapahtumaketjuna, jonka aloittaa ns. alkutapahtuma eli poikkeama voimalaitoksen normaalikäytöstä. Alkutapahtuma voi olla esimerkiksi jäähdytysveden vuoto tai voimalaitoksen muuntajan vikaantuminen. Alkutapahtuman jälkeen tapahtumat voivat edetä monella eri tavalla riippuen mm. siitä, onko turvallisuusjärjestelmissä vikoja ja miten laitoksen työntekijät toimivat. Kaikille alkutapahtumille, turvallisuusjärjestelmien vioille ja työntekijöiden virheille määritetään todennäköisyydet. Apuna käytetään mm. samantyyppisissä laitteissa aikaisemmin esiintyneiden vikojen tilastointia. Samalla otetaan huomioon myös seurausviat: esimerkiksi jos alkutapahtuma on tulipalo, niin sen seurauksena monet laitteet voivat vikaantua. Ydinvoimalaitoksen PRA on laaja projekti, jonka tekeminen vaatii jopa kymmeniä henkilötyövuosia. PRA:n tekeminen myös parantaa laitoksen henkilökunnan asiantuntemusta laitoksen turvallisuusominaisuuksista ja eri toimintojen turvallisuusmerkityksestä.
PRA-malleja päivitetään jatkuvasti, kun tehdään laitosmuutoksia ja laitteiden vikaantumistodennäköisyyksiä arvioidaan uudelleen. Vuoden 2021 PRA:n mukaan Loviisan ykkösreaktorin sydänvauriotaajuus oli 6,1∙10−6 /vuosi (eli onnettomuus kerran 160 000 vuodessa) ja Olkiluodon ykkösreaktorilla 3,9∙10−6 /vuosi (eli onnettomuus kerran 260 000 vuodessa). Koekäytössä olevalla Olkiluodon kolmosreaktorilla sydänvauriotaajuus on 1,7∙10−6 /vuosi (eli onnettomuus kerran 590 000 vuodessa).
PRA:n toisella tasolla selvitetään onnettomuuksissa ympäristöön pääsevien radioaktiivisten aineiden määriä ja erikokoisten päästöjen todennäköisyyksiä. Suomessa vaaditaan, että uusilla ydinvoimalaitoksilla suuren radioaktiivisen päästön taajuus on pienempi kuin 5∙10−7 /vuosi (eli kerran 2 000 000 vuodessa). Suureksi luokitellaan yli 100 terabecquerelin cesium-137 päästö. Vuoden 2021 PRA:n mukaan suuren päästön taajuus oli Loviisan ykkösreaktorilla 3∙10−6 /vuosi (eli kerran 330 000 vuodessa), Olkiluodon ykkösreaktorilla 1,9∙10−6 /vuosi (eli kerran 530 000 vuodessa), ja koekäytössä olevalla Olkiluodon kolmosreaktorilla se on 7,7∙10−7 /vuosi (eli kerran 1,3 miljoonassa vuodessa).
PRA:n tulosten perusteella ei voi suoraan sanoa, onko joku ydinvoimala turvallisempi kuin joku toinen, koska PRA:n laajuus vaihtelee eri maissa. Esimerkiksi Fukushiman ykkösyksikön PRA:n mukaan sen sydänvauriotaajuus oli hyvin pieni, 3,9∙10−8 /vuosi (eli onnettomuus kerran 26 000 000 vuodessa), mutta Fukushiman PRA:ssa ei arvioitu ollenkaan tsunamin tai yleensäkään tulvan todennäköisyyttä. Kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n mukaan huolella tehty PRA olisi paljastanut Fukushiman onnettomuusriskit etukäteen.
Sydänvauriotaajuuden ja suuren päästön taajuuden lisäksi PRA:sta saadaan paljon tietoa, joka auttaa parantamaan ydinvoimalan turvallisuutta. PRA:n avulla löydetään laitoksen todennäköisimmät onnettomuuteen johtavat tapahtumat, ja turvallisuuden parantamisessa voidaan sitten keskittyä näiden riskien pienentämiseen. Esimerkiksi vuoden 2021 PRA:n mukaan Loviisan ydinvoimalassa suurimmat riskit liittyvät tulipaloihin valvomossa sekä nosturin painavien taakkojen putoamiseen. PRA kertoo myös, mitkä laitteet ovat turvallisuuden kannalta kaikkein tärkeimpiä. Näitä tärkeimpiä laitteita voidaan sitten testata ja tarkastaa useammin kuin muita laitteita.
Käyttökokemustoiminta
Käyttökokemustoiminta tarkoittaa, että jos yhdessä ydinvoimalassa sattuu vaaratilanne, laitevika tai ihmisen tekemä virhe, niin kaikissa maailman ydinvoimaloissa pyritään estämään samanlaisen tapahtuman toistuminen. Maailmassa tuotetaan sähköä yli 400 ydinreaktorilla. Maailman kaikki ydinvoimaa tuottavat yhtiöt ovat jäseniä WANO-nimisessä järjestössä (World Association of Nuclear Operators). WANOn kautta yhtiöt jakavat toisilleen noin tuhat käyttökokemusraporttia vuosittain. Usein toistuvia tapahtumia ovat materiaaliviat ja ohjeiden väärintulkinnasta johtuva työntekijöiden virheellinen toiminta. Suurin osa tapahtumista on turvallisuusmerkitykseltään vähäisiä, mutta niiden hyödyntäminen auttaa vähentämään häiriötilanteita, jotka joissain olosuhteissa voisivat kehittyä onnettomuuksiksi. Turvallisuuden parantamisen lisäksi käyttökokemusten hyödyntäminen säästää rahaa, kun häiriöiden takia menetetään vähemmän sähköntuotantoa.
Suomessa Säteilyturvakeskus määrää, että ydinvoimaloiden käyttötapahtumat on tutkittava ja niiden perussyyt selvitettävä ja korjattava. Ydinvoimayhtiöiden täytyy seurata muiden ydinvoimalaitosten käyttökokemuksia ja toteuttaa niiden esiin tuomia mahdollisuuksia turvallisuusparannuksiin.
Turvallisuuskulttuuri
Turvallisuuskulttuurin käsitettä käytettiin ensimmäisen kerran Tšernobylin onnettomuuden tutkinnassa havainnollistamaan sitä, että onnettomuudet eivät johdu pelkästään teknisistä vioista tai yksittäisten ihmisten tekemistä virheistä. Onnettomuuksiin vaikuttavat myös johtamiseen, organisaatioon, työyhteisöön ja jopa yhteiskuntaan liittyvät tekijät. Turvallisuuskulttuuri tarkoittaa organisaation ja yksittäisten työntekijöiden arvoja ja asenteita, joiden tuloksena turvallisuus on etusijalla päätöksiä tehtäessä. Hyvässä turvallisuuskulttuurissa on kyse siitä, että henkilöstöllä on edellytykset suoriutua hyvin työstään, turvallisuutta pidetään aidosti tärkeänä asiana ja toimintaan liittyvät vaarat ymmärretään.
Hyvän turvallisuuskulttuurin piirteitä ovat esimerkiksi:
Ydinenergian käytön oikeutus
Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA esittää Safety Fundamentals -julkaisussaan periaatteet ydinenergian käytölle:
Suomessa nämä periaatteet on sisällytetty suoraan säteilylakiin ja ydinenergialakiin.
Vastuu ja viranomaisvalvonta
Ydinturvallisuusmääräysten noudattamista valvoo viranomainen, Suomessa Säteilyturvakeskus (STUK). Viranomainen asettaa yksityiskohtaiset turvallisuusvaatimukset, osallistuu lupahakemusten käsittelyyn sekä valvoo lupaehtojen noudattamista laitoksen rakentamisen ja käytön aikana. Jatkuvan turvallisuusarvioinnin lisäksi Suomessa ydinvoimalaitoksille tehdään noin kymmenen vuoden välein perusteellinen ja kattava määräaikainen turvallisuusarviointi. Viranomaisen tehtäviin kuuluu myös ydinturvallisuusasioista tiedottaminen kansalaisille ja tiedotusvälineille.
Roksarsoni
Roksarsoni (C6H6AsNO6) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lisäaineena eläinten rehuissa kokkidien aiheuttaman kokkidioosin ehkäisyyn ja hoitoon sekä siipikarjan kasvua lisäävänä aineena.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa roksarsoni on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kiteet suurenevat ja lopulta rikkoontuvat lämmitettäessä. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja hyvin kuumaan. Se liukenee myös metanoliin ja etanoliin, mutta ei poolittomiin orgaanisiin liuotiimiin kuten dietyylieetteriin tai etyyliasetaattiin. Roksarsoni tehoaa muun muassa Histomonas- ja Eimeria-sukujen eliöihin.
Valmistus ja käyttö
Roksarsonia valmistetaan nitraamalla natrium-p-hydroksifenyyliarsonaattia väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella 0 °C:n lämpötilassa.
Roksarsonia on lisätty siipikarjan ja sikojen rehuun kokkidioosin ehkäisemiseksi erityisesti Yhdysvalloissa. Sen on havaittu myös parantavan eläinten ravinnon hyötyosuutta ja edistävän siipikarjan kasvua. Sitä on lisätty rehuihin tyypillisesti 44–47 ppm:n pitoisuuksina. Aine vedettiin Yhdysvalloissa markkinoilta, koska kanojen maksassa havaittiin huomattavan korkeita arseenipitoisuuksia ja aineen pelättiin siirtyvän kanojen muniin ja lihaan ja sitä kautta myös ihmiselimistöön. FDA kielsi roksarsonin käytön eläinten rehuissa yhdessä karbarsonin ja arsaniilihapon kanssa helmikuusta 2014 alkaen. Euroopan unionin alueella arseenia sisältävien aineiden lisäys eläinten rehuihin on kielletty jo aikaisemmin. Roksarsoni on lääkeaineena käytetyn salvarsaanin valmistuksen lähtöaine.
Ihmisjahti
Ihmisjahti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Benjamin Vulliamy
thumb| Vlliamyn takanreunuskello [[Derbyn kaupunginmuseossa. ]] Benjamin Vulliamy (1747–1811) oli englantilainen kelloseppä. Hän seurasi ammatissa sveitsiläissyntyistä isäänsä. Benjamin Vulliamy pääsi kuningas Yrjö III:n suosioon ja sai vuonna 1773 nimityksen Kuninkaalliseksi kellojen hovihankkijaksi.
Vulliamyn valmistama kello valittiin mittaamaan virallista Lontoon aikaa kuninkaallisessa observatoriossa, joka sijaitsi siihen aikaan Kew’ssa, Tämän Vulliamyn tarkkuuskellon pyöräkoneisto oli ripustettu herkkien kuulalaakerien ja heinäsirkkamaisten tukirakenteen varaan, mikä vähensi voitelun tarvetta. Siinä käytettiin gridiron-heiluria, jonka pituus ei muuttunut lämpölaajenemisen takia, joten kello pysyi hyvin ajassa, vaikka observatorion lämpötila vaihteli.
Vulliamy tuli kuuluisaksi takanreunuksella pidettävien koristeellisten kellojen valmistajana. Kellot koristeltiin posliinisin pienoispatsain, jotka valmistettiin Royal Crown Derbyn posliinitehtaalla. Kellojen koristeosat tehtiin polttamattomasta posliinista. Niitä hankittiin moniin Englannin merkittäviin kartanoihin.
Fenyylisalisylaatti
Fenyylisalisylaatti (C13H10O3) on fenolin ja salisyylihapon esteri. Yhdistettä käytetään kosmetiikassa ja muoveissa lisäaineena.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa fenyylisalisylaatti on valkoisia kiteitä, joilla on makea tuoksu. Yhdiste liukenee veteen vain hyvin vähän, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin.
Valmistus ja käyttö
Fenyylisalisylaattia voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat fenolin ja salisyylihapon esteröinti. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää rikkihappoa tai tyypillisemmin fosforyylikloridia. Reaktio suoritetaan noin 110 °C ja sula tuote jäähdytetään, kuivataan ja puhdistetaan tislaamalla alipaineessa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on vaihtoesteröinnillä metyylisalisylaatista ja natriumfenoksidista.
Fenyylisalisylaattia on käytetty aikaisemmin suolistoinfektioiden hoidossa antiseptisena aineena. Nykyisin tähän sitä ei enää kuitenkaan käytetä. Yhdiste absorboi hyvin UV-säteilyä, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää aurinkovoiteissa sekä lisäaineena esimerkiksi maaleissa, vahoissa ja muoveissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena.
Valajapatsas
Valajapatsas on kuvanveistäjä Terho Sakin veistos Karkkilassa. Se paljastettiin Karkkilan Keskuspuistossa 22. toukokuuta 1973. Kymin Osakeyhtiö lahjoitti veistoksen Karkkilan kauppalalle sen kunniaksi, että Högforsin tehdas täytti 150 vuotta. Teos kuvaa Karkkilassa raudan parissa tehtyä työtä. Valun teki taidevalaja Erkki Savolainen taidevalimossaan Nurmijärvellä.
thumb|left|Veistoksen jalustassa lukee lahjoittajan nimi ja lahjoitusvuosi.
Rapture (Impaled Nazarenen albumi)
Rapture on Impaled Nazarenen viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998. Albumin vinyyliversio sisältää kaksi bonuskappaletta, Nuclear Metal Retaliation ja Sodomin coverin Burst Command Till War.
Kappaleet
Albumin livekappaleet nauhoitettu Strasbourgissa, Ranskassa vuonna 1996.
Pyöräväylä
thumb|Pyöräkaista 30 km/h kadun reunassa [[Alankomaat|Alankomaissa.]]
Pyöräväylät ovat pyöräliikenteelle tarkoitettuja teitä tai tien osia. Suomessa tyypillisiä pyöräväyliä ovat yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä sekä pyörätie ja jalkakäytävä rinnakkain. Muita pyöräväyliä ovat erilliset pyörätiet sekä pyöräkaistat. Joillakin pyöräteillä saa ajaa myös mopolla, edellyttäen että pyörätiestä kertovan liikennemerkin alla on ”sallittu mopoille” -lisäkilpi.
Pyöräkaista on polkupyöräliikenteelle tarkoitettu, tiemerkinnöin osoitettu ajoradan pituussuuntainen osa.
Pyöräkatu on sekaliikenteenä, mutta pyöräliikenteen ehdoilla toteutettu katuosuus. Pyöräkadulla polkupyöräilijälle tulee antaa esteetön kulku ja muun ajoneuvoliikenteen tulee sovittaa ajonopeus pyöräilyn mukaiseksi. Pyöräkatu on tyypillisesti osa pyöräliikenteen pääverkkoa ohjattuna ajoradalle yhdessä paikallisen tonttiliikenteen kanssa.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1101–1200
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1101–1200.
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam (Isossa-Britanniassa nimellä Empire Rising) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Kayvan Mashayekhin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen historiallinen seikkailudraamaelokuva, joka kertoo intellektuelli Omar Khaijamin (1048–1131) elämästä. Elokuvan pääosia näyttelevät Bruno Lastra, Moritz Bleibtreu ja Vanessa Redgrave. Ohjaaja Mashayekh laati elokuvan käsikirjoituksen Belle Averyn kanssa. Avery oli myös tuottamassa elokuvaa Mashayekhin ja Sep Riahin kanssa. Riahi myös näyttelee pientä roolia elokuvassa. Elokuva on ohjaaja Mashayekhin ensimmäinen ohjaustyö.
Juoni
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam kertoo 12-vuotiaasta Kamran-nimisestä pojasta, joka saa tietää polveutuvansa 1000-luvun alussa eläneestä persialaisrunoilija, -matemaatikko ja -tähtitieteilijä Omar Khaijamista. Tarina tästä Khaijamin elämästä on kulkeutunut Kamranin suvussa sukupolvelta toiselle, ja nyt on hänen vuoronsa pitää huolta tarinan kulkeutumisesta tuleville sukupolville. Elokuvan juoni menneessä, 1000-luvun alussa, kertoo kuinka Omar Khaijamin, Hassan-i Sabbahin ja heidän yhteinen rakkautensa kauniiseen naiseen erottavat heidät ikuisesta ystävyydestään.
Tuotanto
Alun alkaen The Keeper: The Legend of Omar Khayyam -elokuvan hanke aloitettiin ja lopetettiin kahteen kertaan rahoituksen puutteen takia. Syksyllä 2001 elokuvan hanke keskeytettiin syyskuun 11. päivän terroritekojen takia, koska kaikki rahoittajat vetäytyivät projektista. Tämän jälkeen kukaan ei halunnut puhua Mashayekhin kanssa elokuvaprojektista vuoteen.
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam kuvattiin työnimillä Omar ja The Keeper lähes kokonaan Uzbekistanin Bukharan ja Samarkandin kaupungeissa. Elokuvan muita kuvauspaikkoja olivat Santa Clarita Kaliforniassa, Houston Texasissa ja Lontoo Englannissa. Guide Company Films Inc. oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
Julkaisu ja vastaanotto
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 41% kriitikoista on antanut The Keeper: The Legend of Omar Khayyam -elokuvalle positiivisen arvosanan 5,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 22 arviointiin. 153 käyttäjästä 43% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 12 arvostelun perusteella elokuva on saanut 43 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 15 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,9/10. Internet Movie Databasen 532 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,9/10. Arrival Pictures julkaisi elokuvan DVD:nä 5. syyskuuta 2006.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Elokuvan käsikirjoitus on valittu säilytettäväksi Yhdysvaltain elokuva-akatemian käsikirjoituskokoelmassa.
Yleiskäyttö
Yleiskäyttö tarkoittaa lainsäädännön sallimaa oikeutta käyttää irtainta tai kiinteää omaisuutta ilman, että omistaa sen tai on sopinut käytöstä omistajan kanssa tai käyttäjällä on esittää jokin muu oikeusperuste. Omistajattoman tai toisen omistaman esineen käyttöoikeus koskee joko kaikkia ihmisiä tai jonkin yhteisön tai henkilöryhmän jäseniä. Ympäristön yleiskäyttöoikeuksia kutsutaan jokamiehenoikeuksiksi. Suomessa yleiskäyttöön kuuluu
Vesioikeudessa yleiskäyttö tarkoittaa vesilainsäädännössä säänneltyä jokamiehenoikeutta. Yleiskäytön perusteella vesialuetta saa käyttää tietyin tavoin omistajan voimatta sitä estää. Vesioikeudellinen yleiskäyttö jaetaan suureen ja pieneen yleiskäyttöön. Suurta yleiskäyttöä on vesistössä kulkeminen ja puutavaran uitto. Sitä saa suorittaa avoimessa vesistössä eli myös valtaväylän ulkopuolella. Yleiskäytön aiheuttamaa tarpeetonta haittaa pitää välttää, mutta haitta ei sinänsä estä yleiskäyttöä. Liikenteen aiheuttamien vahinkojen ja haittojen, kuten esimerkiksi aallokon tai saastumisen, korvaamisessa noudatetaan ankaraa vastuuta. Uittoa varten pitää tietyissä tapauksissa olla uittosääntö, jolloin ei enää ole kyseessä yleiskäyttö. Pientä yleiskäyttöä on muun muassa talousveden ottaminen ja uiminen vesistössä silloin, kun se tapahtuu mahdollista omistajaa haittaamatta. Pienen yleiskäytön on täytettävä harmittomuusedellytys ja käyttäjän täytyy jokamiehenoikeuden nojalla päästä veden äärelle. Uimaranta vertautuu tässä pihapiiriin.
The Light (elokuva)
The Light on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara, Eugene Ormonde ja Robert Walker. Elokuvan nykyään oletetaan olevan kadonnut.
The Light perustuu Luther Reedin ja Brett Pagen novelliin, minkä pohjalta Adrian Johnson ja Charles Kenyon laativat käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin Louisianan New Orleansissa, ja sen tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. The Light sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 12. tammikuuta vuonna 1919. The Light oli ilmestyessään yleisö- ja arvostelumenestys.
Juoni
Blanchette Dumond tunnetaan "Pariisin häijyimpänä naisena", koska hän pelehtii ennemmin varakkaan rakastajansa Chabinin kanssa kuin liittyy sotaponnistuksiin. Halpamaisen maineensa takia Blanchette ei edes pääse sairaanhoitajaksi ensimmäiseen maailmansotaan, joten hänestä tulee tanssija. Blanchette tapaa nuoren kuvanveistäjän, Etienne Desechetten, joka pyytää Blanchettea tulemaan hänelle malliksi. Kuitenkaan rakastaja Chabin ei anna Blanchetten tehdä sitä. Blanchette liikuttuu Etiennen sanoista ennen kuin tämä lähtee sotaan ja päättää tulla sairaanhoitajaksi, mutta Blanchette saa vain nuhtelut sairaalaviranomaiselta. Raivostunut Blanchette kostaa Chabinille flirttailemalla Auchat’n kanssa ja jättämällä Chabinin Auchat’n takia. Kun Blanchette näkee Etiennen tulevan sodasta, hän jättää Auchat’n Etiennen takia. Etienne tulee sodasta takaisin sokeana, ja Blanchette mielellään hoitaa häntä. Etienne ja Blanchette lähtevät maaseudulle sijaitsevalle huvilalle, missä Blanchette hoivaa miestään ja poseraa hänelle, kun Etienne veistää Blanchettesta veistosta kosketusten kautta. Molemmat entiset Blanchetten miesystävät jäljittävät hänet, ja kun Auchat on tappamassa Etienneä, Blanchette tappaa hänet. Kun vuorostaan Chabin saapuu paikalle, ja näkee Blanchetten onnellisuuden, hän kertoo poliisille tappaneen itse Auchat’n, joka oli ryöstämässä taloa.
Ismael Rueda Sierra
pienoiskuva|Ismael Rueda Sierra vuonna 2022. Ismael Rueda Sierra (s. 11. toukokuuta 1950 Suaita) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Sonsón-Rionegron hiippakuntaan 22. elokuuta 1981 ja inkardinoitiin Girardotin hiippakuntaan vuonna 1988. Hänet nimitettiin 20. joulukuuta 2000 Cartagenan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Burunin titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Ardila Serrano, jota avustivat Carlos José Ruiseca Vieira ja Flavio Calle Zapata.
Kalevantalo
pienoiskuva|Kalevantalo. Kalevantalo (eli Kalevan koulu, ent. Riihimäen kauppaoppilaitos) on Riihimäen Harjukylässä sijaitseva opistorakennus.
Vuonna 1951 Riihimäen, Hausjärven ja Lopen kunnat muodostivat Riihimäen ammattioppilaitoskuntainliiton. Liiton tarkoituksena oli alkujaan perustaa ammatti- ja kauppakoulun yhdistävä oppilaitos, mutta koulut perustettiin lopulta erilleen. Arkkitehtien Marjatta ja Martti Jaatisen suunnittelema kauppaoppilaitos valmistui Harjukylään, Kalevankadun varteen vuonna 1963. Rakennusta laajennettiin vuonna 1989 arkkitehti Erkki Valovirran suunnitelmin. Rakennus laajennuksineen edustaa modernismin parhaimmistoa Riihimäellä.
Kauppaoppilaitoskäytöstä rakennus on sittemmin poistunut. Vuosina 2011-2013 rakennuksen tiloissa olivat evakossa Harjunrinteen koulun oppilaat remontin vuoksi. Tämän jälkeen vuosina 2013-2019 rakennuksessa oli vuorostaan evakossa Uramon koulun oppilaat Uramon vanhan koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi. Tällä hetkellä rakennuksessa toimii Peltosaaren koulu, sillä Peltosaaressa sijaitseva koulurakennus on suljettu lopullisesti ja odottaa purkupäätöstä. Vuonna 2019 rakennus nimettiin Kalevantaloksi.
Lähteet
60.73893°N, 24.76522°W
Michael Denis
pienoiskuva|Michael Denis
Johann Nepomuk Cosmas Michael Denis oli itävaltalainen luonnontieteilijä ja Wienin Theresianumin opettaja. Denis tutki etenkin perhosia. Yhdessä Ignaz Schiffermüllerin kanssa hän julkaisi luettelon Wienin alueen perhoslajeista. Denisin ja Schiffermüllerin perhoskokoelma oli esillä Hofburgissa, missä se paloi vuoden 1848 vallankumouksen aikana.
When Men Desire
When Men Desire on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. When Men Desire kertoo amerikkalaisesta Marie Lohrista, joka on vierailemassa Saksassa setänsä luona, kun ensimmäinen maailmansota syttyy Yhdysvalloissa. Elokuva on muuten kadonnut lukuun ottamatta 17:n sekunnin materiaalia, joka elokuvasta on säilynyt.
When Men Desire perustuu J. Searle Dawleyn ja E. Lloyd Sheldonin novelliin The Scarlet Altars, minkä pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laati Adrian Johnson. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä toimi Fox Film Corporation. When Men Desire sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 9. maaliskuuta vuonna 1919. Elokuva ei ollut menestys.
Jorge Ardila Serrano
Jorge Ardila Serrano (17. syyskuuta 1925 Zapatoca – 12. lokakuuta 2010) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. lokakuuta 1948 ja nimitettiin Bogotán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tisedin titulaaripiispaksi 27. lokakuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aníbal Muñoz Duque, jota avustivat Angelo Acerbi ja Mario Revollo Bravo.
Ardila Serrano sai 21. toukokuuta 1988 nimityksen Girardotin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2001.
Ramón Alberto Rolón Güepsa
Ramón Alberto Rolón Güepsa (s. 28. helmikuuta 1959 Arboledas) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nueva Pamplonan arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1984 ja nimitettiin Monterían hiippakunnan johtoon 27. lokakuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Madrid Merlano, jota avustivat Jorge Enrique Jiménez Carvajal ja Ismael Rueda Sierra. Rolón Güepsa asetettiin virkaansa 15. joulukuuta.
Huppukolibri
Huppukolibri (Eugenes fulgens) on amerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Yhdysvaltain lounaisosista (Kaakkois-Arizona, Lounais-New Mexico, ja Lounais-Teksas) Meksikon kautta Keski-Amerikkaan ja aina Panaman länsiosiin saakka. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. William John Swainson kuvaili lajin holotyypin Meksikon Temascáltepecista vuonna 1827.
Asagao (1922)
Asagao oli keisarillisen Japanin laivaston Wakatake-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Sodan alkaessa alus oli vanhentunut ja soveltui lähinnä toisarvoisiin saattajatehtäviin.
Valmistus
Alus tilattiin Ishikawajiman telakalta, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1922. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 4. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1923.
Palvelus
Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Chinkai kaartin laivastoalueen 32. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Karukaya ja Fuyō. Viirikön tehtävänä oli saattueiden suojaaminen Tsushimansalmen alueella. Alus liitettiin 10. huhtikuuta 1942 viirikön mukana vasta muodostettuun Lounaisen alueen laivaston 1. pinta-alussaattajaviirikköön, jossa alus suojasi saattueita laivaston toiminta-alueella.
Vuonna 1943 alus kävi saattueiden mukana Mojilla, Makolla ja Takaolla puolisen tusinaa kertaa kussakin. Lisäksi alus kävi Manilassa neljästi, Palaulla kahdesti ja Balikpapanilla kerran. Tammikuussa 1944 alus saapui saattueen mukana Takaosta Camranhinlahteen, kun se sai tiedon Amatsukazen torpedoinnista. Alus kutsuttiin hinaamaan pahoin vaurioitunut alus Cape St. Jacquesiin. Helmikuun lopulla Asagao palasi Takaoon Manilaan ja Hainaniin matkanneiden saattueiden suojaksi.
Alus joutui 9. heinäkuuta Hainanin lähellä pyörremyrskyyn, minkä seurauksena se viipyi Hainanissa seuraavat kolme kuukautta liikuntakyvyttömänä. Se joutui 29. heinäkuuta ilmahyökkäykseen kärsimättä kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Alus saatiin 15. lokakuuta jälleen kellumaan. Se palasi Japaniin vuoden lopulla.
Huhtikuussa 1945 alus Takaosta Japaninmerelle, missä se oli partioalusten ja miinanraivaajien emäaluksena. Alus ajoi miinaan 22. elokuuta lähellä Shimonosekiä. Sodan päätyttyä alus antautui merikelvottomassa kunnossa liittoutuneille. Se romutettiin 1948 Yoshimissa.
Jussi Lukkarinen
Juhana ”Jussi” Lukkarinen (30. heinäkuuta 1884 Kontiolahti – 1. heinäkuuta 1963 Seinäjoki) oli suomalainen kansanperinteen kerääjä ja tutkija sekä valokuvaaja. Hän teki useita tutkimusmatkoja Pohjois-, Raja- ja Itä-Karjalaan sekä Inkeriin.
Elina Korhonen (johtaja)
Elina Korhonen toimii Väestöliiton kansainvälisten asioiden johtajana. Hän on tunnettu työstään inhimillisen kehityksen, yhdenvertaisuuskysymysten sekä seksuaaliterveyden ja -oikeuksien edistämiseksi. Korhonen toimii muun muassa Eduskunnan seksuaalioikeudet- ja kehitys -ryhmän sihteerinä sekä asiantuntijana, Kehityspoliittisen toimikunnan jäsenenä, Naiset, rauha ja turvallisuus -verkoston puheenjohtajana ja Setan kansainvälisessä toimikunnassa.
Jussi Lukkarinen
Lukkarinen liittyi valkoisiin joukkoihin sisällissodan aikana ja oli aktiivisesti mukana hankkeissa Itä-Karjalan liittämiseksi Suomeen. Hän oli mukana myös yleisesikunnan tiedustelutoiminnassa.
Elina Korhonen (johtaja)
Korhonen on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi pääaineena sosiaalipolitiikka. Valtiotieteiden kandidaatiksi hän on valmistunut kehitysmaatutkimuksen pääaineesta. Lisäksi hän on koulutukseltaan seksuaalineuvoja ja seksuaaliterapeutti. Maantieteellisesti Korhonen on erikoistunut Venäjään ja entisiin Neuvostoliiton maihin sekä itäiseen Afrikkaan.
Korhonen on aktiivinen ihmisioikeuksien puolustaja, Ylen artikkelissa 1.8.2020 hän totesi, että "Ilman seksuaali- ja lisääntymisterveyttä ja -oikeuksia muutkaan ihmisoikeudet eivät voi oikein toteutua".
Kimmoinen törmäys
thumb|right|350px|Elastisessa törmäyksessä kokonaisliike-energia ja liikemäärä pysyvät samoina. Kimmoinen eli elastinen törmäys on törmäys, jossa törmäävien hiukkasten kokonaisenergia ja kokonaisliikemäärä ovat samat ennen ja jälkeen törmäyksen.
Elina Korhonen (johtaja)
Korhonen on ollut esillä myös Afganistanin tilanteen takia ja Ukrainan sodan alettua. Hän on puhunut lukuisissa haastatteluissa ihmisarvon ja kansainvälisen yhteisön vastuun puolesta. Ukrainan tilannetta hän on kommentoinut muun muassa A-studiossa.