cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holtin linna
Nykytilanne
Nykyään linnasta on jäljellä ainoastaan hiekkakivinen perusta ja muutamia yksittäisiä rakenteita, kuten sivuportti ja neliönmuotoisen tornin perustukset.
Kollaa kestää
Kollaa kestää on talvisodan Kollaan taisteluihin liittyvä sanonta, joka kuvaa suomalaisten tietynlaista periksiantamattomuutta ja yleensä niin sanottua talvisodan henkeä. Suomi hävisi talvisodan, mutta Kollaanjoen rintama Laatokan Karjalassa kesti sodan loppuun asti.
Tarinan mukaan sanonta olisi saanut alkunsa kenraalimajuri Woldemar Hägglundin ja kapteeni Aarne Juutilaisen välisestä keskustelusta sodan alkuvaiheessa joulukuussa 1939. Etulinjassa tarkastusmatkalla ollut armeijakunnan komentaja Hägglund kysyi komppanianpäällikkö Juutilaiselta ”Kestääkö Kollaa?”, mihin Juutilainen vastasi ”Kyllä, herra kenraali. Kyllä kestää, ellei käsketä karkuun juoksemaan.” Sanonta levisi jo sodan aikana Kollaan rintamalla taistelleiden sotilaiden keskuudessa. Toisen tarinan mukaan sodan viimeisinä päivinä kaatunut luutnantti ja entinen olympiamitalisti Martti Uosikkinen olisi kuolettavasti haavoittuneena sanonut viimeisiksi sanoikseen ”Muistakaa, että Kollaa kestää…”
Sanonnan teki laajemmin tunnetuksi Erkki Palolammen Kollaan taisteluista kertova romaani Kollaa kestää, joka ilmestyi vain muutaman kuukauden kuluttua talvisodan päättymisestä kesällä 1940 ja kohosi välittömästi myynti- ja arvostelumenestykseksi. Palolampi oli palvellut Kollaan rintamalla viestintäupseerina.
Muuta
Kontiolahdella entisen Pohjois-Karjalan prikaatin varuskunta-alueen pääsisäänkäynnin edustalla on kuvanveistäjä Kalervo Kallion vuonna 1959 toteuttama, keihäänkärkeä kuvaava patsas, Kollaan vasama, jonka jalustassa lukee: ”Kollaa kesti”.
1970-luvun lopulla toiminut tamperelainen punk-yhtye Kollaa kestää nimettiin sanonnan mukaan. Yhtye tunnetaan parhaiten rauhanlaulustaan Jäähyväiset aseille.
Mutsun provinssi
thumb|240px|Kartta Japanin provinsseista vuonna 1868, Mutsun provinssi merkitty punaisella. Mutsun provinssi on entinen Japanin provinssi, joka sijaitsi Honshūn pohjoisosassa. Se koostui nykyisistä Fukushiman, Miyagin, Iwaten ja Aomorin prefektuureista sekä Akitan prefektuuriin kuuluvista Kazunon ja Kosakan kunnista. Joskus siitä käytettiin myös nimeä Ōshū, vaikka virallisesti nimitys tarkoittaa Mutsun ja Dewan yhdistettyjä provinsseja.
Mutsu oli yksi viimeisistä provinsseista, jotka Japani valtasi alkuperäisiltä ainuilta. Provinssin muinainen pääkaupunki sijaitsi nykyisen Miyagin prefektuurin alueella. Vuonna 709 Mutsu ja naapuriprovinssi Echigo kapinoivat, mutta hallinto lähetti joukkoja tukahduttamaan kapinan. Vuonna 712 Mutsu erotettiin Dewasta ja siitä tehtiin oma provinssinsa.
Meiji-kauden aikana Mutsu hajotettiin neljään uuteen provinssiin: Rikuchū, Rikuzen, Iwaki, and Iwashiro.
Kongō-luokka
Kongō-luokka voi tarkoittaa seuraavia keisarillisen Japanin laivaston ja Japanin itsepuolustusvoimien laivaston alusluokkia:
Davalos
Davalos on muun muassa seuraavien sukunimi:
Nicolás Salmerón
Nicolás Salmerón y Alonso (10. huhtikuuta 1838 Alhama de Almería – 21. syyskuuta 1908 Pau, Ranska) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan ensimmäisen tasavallan kolmantena valtionpäämiehenä vajaan kahden kuukauden ajan vuonna 1873.
Salmerón oli alkujaan filosofian ja kirjallisuuden professori Madridin yliopistossa. Hän puolusti julkaisuissaan demokraattisia aatteita ja kuului vuodesta 1865 pienen tasavaltalaispuolueen johtoon. Poliittinen ura aukeni hänelle vuoden 1868 syyskuun vallankumouksen myötä. Vuonna 1871 hänet valittiin parlamenttiin eli cortesiin, jossa hän tuli tunnetuksi yhtenä tasavaltalaisten näkyvimmistä edustajista. Ensimmäisen tasavallan perustamisen jälkeen helmikuussa 1873 Salmerónista tuli Estanislao Figuerasin hallituksen oikeusministeri. Salmerón tuli itse hallituksen johtoon ja valtionpäämieheksi Francisco Pi y Margallin erottua 18. heinäkuuta. Salmerón kuitenkin erosi protestiksi jo 8. syyskuuta, kun cortes oli hyväksynyt karlistien kapinan ja maakuntien separatismin tukahduttamiseen tarkoitetut sota-artiklat, joihin sisältyi muun muassa kuolemanrangaistuksen käyttöönotto. Hän toimi sen jälkeen cortesin puhemiehenä, mutta vetäytyi politiikasta tasavallan kukistuttua vuonna 1874. Bourbonien palattua valtaan vuonna 1875 Salmerón joutui luopumaan myös professuuristaan ja pakenemaan maasta.
Sagastan hallitus armahti Salmerónin vuonna 1881 ja hän palasi Espanjaan. Vuodesta 1886 hän oli uudelleen edustajana cortesissa, jossa hän pyrki yhdistämään hajanaiset tasavaltalaisryhmät. Hänet tunnustettiin Espanjan tasavaltalaisten johtajaksi Manuel Ruiz Zorrillan kuoltua.
Miika Hosio
Miika Hosio (s. 27. kesäkuuta 1989 ) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Mantova Calcio a5 seuraa. Hosio siirtyi Italiaan Futsal-liigassa pelaavasta espoolaisesta Golden Futsal Teamista joulukuussa 2018.
Uransa alussa Hosio edusti FTK:ta ja Sievi Futsalia. Kaudet 2011–2015 Hosio pelasi Kampuksen Dynamossa iskien tuona aikana tehot 117+63 pelaamissaan 102:ssa ottelussa. Hosio myös voitti Dynamon paidassa Futsal-liigan pistepörssin kaudella 2014-2015 (35+22=57). Kauden 2015-2016 Hosio pelasi espoolaisen Golden Futsal Teamin paidassa. Kauden 2016-2017 alkupuoliskon Hosio pelasi Italiassa Serie B:n G.S. Giovinazzo C5 -joukkueessa. Joulukuussa 2017 Hosio allekirjoitti loppukauden mittaisen sopimuksen Kampuksen Dynamon kanssa.
Hosio pelaa myös Suomen futsalmaajoukkueessa, jossa on kertynyt 60 ottelua ja 26 maalia.
Hosio on pelannut myös jalkapalloa. Viimeksi hän edusti Kakkosessa pelannutta Jämsänkosken Ilvestä. Jalkapallossa Hosion pelipaikka on keskikenttäpelaaja.
Ernest Thomas Gilliard
Ernest Thomas Gilliard (23. marraskuuta 1912 York, Pennsylvania – 26. tammikuuta 1965 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. thumb|250px|American Museum of Natural History New Yorkissa. Gilliard aloitti koko elämän kestäneen yhteistyön American Museum of Natural Historyn (AMNH) kanssa New Yorkissa vuonna 1932 työskentelemällä ensin vapaaehtoisena. 1933 hänet palkattiin assistentiksi, ja lopulta virkaportaita edettyään hän päätyi lintuosaston kuraattoriksi 1963. Gilliard kuoli sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen 1965.
1930-luvulla Gilliard osallistui tutkimusretkiin, jotka suuntautuivat Quebeciin, Newfoundlandiin ja Venezuelaan. 1940-luvulla hän tutki Brasilian, Filippiinien ja Uuden-Guinean linnustoa. 1950-luvulla hän matkusteli yhä enemmän, nyt Uuden-Guinean lisäksi Nepalissa ja Länsi-Intian saaristossa. Uuden-Guinean linnut, eritoten paratiisilinnut ja lavastajat, kiehtoivat häntä niin suuresti, että hän teki sinne kaikkiaan viisi retkeä, viimeisen vuonna 1964.
Gilliard kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita niin museon omassa sarjassa kuin myös Natural History ja National Geographic Magazine -julkaisuihin.
Gilliard oli erinomainen valokuvaaja ja elokuvaaja ja osallistui Search for Paradise -dokumenttielokuvan tekemiseen vuonna 1957. Elokuvan ohjasi Otto Lang. Hänen vaimonsa Margaret Gilliard oli erinomainen piirtäjä ja maalari ja matkusti toisinaan miehensä mukana tallentaen kansatieteellisiä ja luonnonhistoriallisia yksityiskohtia.
Gilliard kuvaili ja nimesi suuren joukon lintujen alalajeja ja myös uusia lajeja, kuten rusosiipinapsijan (Phylloscartes chapmani) ja pitkäpartamesikon (Melidectes princeps), jälkimmäisen yhdessä Ernst Mayrin kanssa.
Summan kanava
Summan kanava on veneliikenteen avokanava Pohjois-Savossa, Kuopion ja Tuusniemen rajalla Summan kylässä. Se rakennettiin vuosina 2001–2002.
Kanava sijaitsee Suvasveden ja Muurasveden yhdistävällä väylällä ja kulkee Summankannaksen poikki.
Kanava on kaksiosainen: osien välissä on 100 metriä leveä ja 400 metriä pitkä Summanlampi. Kanavan yläosan pituus on noin 170 metriä ja alaosan noin 80 metriä. Leveys on noin 10 metriä, syvyys 1,2 metriä ja alikulkukorkeus 3,5 metriä.
1956
Vuosi 1956 oli karkausvuosi, joka alkoi sunnuntaista.
tammikuu–maaliskuu
pienoiskuva|right|200px|[[Urho Kekkonen]]
Kuolleita
pienoiskuva|right|200px|[[Juho Kusti Paasikivi]]
Lemströmin kanava
Lemströmin kanava on Ahvenanmaalla Jomalan ja Lemlandin rajalla sijaitseva avokanava, joka valmistui 1882. Maarianhaminan itäsataman ja Lumparnin yhdistävällä väylällä oleva kanava on pituudeltaan 350 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä, syvyys 3,5 metriä ja alikulkukorkeus 3,5 metriä silloin kun kanavan yli johtava kääntösilta ei ole avattuna. Kanavan yli johtava kääntösilta avataan normaalisti kerran tunnissa 10 minuutin ajaksi.
Lähteet
60.09667°N, 20.01556°W
František Jež
František Jež (s. 16. joulukuuta 1970 Valašské Meziříčí, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Matthew Kennedy
Matthew L. Kennedy (s. 14. maaliskuuta 1957 Redding, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija, elokuvahistorioitsija ja antropologi.
František Jež
Atiiviurallaan Tšekkoslovakiaa edustanut Jež saavutti kaksi aikuisten arvokisamitalia. 1992 Albertvillen olympialaisissa hän saavutti Tšekkoslovakian joukkueessa joukkuemäen pronssia, ja vuotta myöhemmin Falun MM-kisoissa Tšekin ja Slovakian yhteisjoukkueessa joukkuemäen hopeaa. Vuonna 1988 hän voitti nuorten MM-kisoissa joukkuemäen pronssia. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa oli Albertvillen talviolympialaisten suurmäen 15. sija. Maailmancupissa Jež saavutti neljä henkilökohtaista osakilpailuvoittoa, kaikki kaudella 1989–1990, jolloin hän oli kokonaiskilpailussa viides.
Matthew Kennedy
Kennedy kävi Shasta High Schoolia ja opiskeli teatteritaidetta Los Angelesin Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1979. San Franciscossa hän jatkoi opiskelua ja esiintyi koreografi Margaret Jenkinsin Dance Companyssa, jonka jälkeen Kennedy muutti New Yorkiin opiskelemaan ja esiintymään Jonathon Apples + Companyn kanssa. Vuonna 1992 Kennedy valmistui Davisin Kalifornian yliopistosta, jossa hän kävi antropologian tutkinnon. Kennedy opettaa antropologiaa ja elokuvan historiaa San Franciscon collegessa ja San Franciscon konservatoriossa. Hän aloitti collegessa vuonna 1993 ja konservatoriossa vuonna 2004.
Kennedyn teoksiin lukeutuvat muun muassa Marie Dressler: A Biography (1999), Edmund Goulding’s Dark Victory: Hollywood’s Genius Bad Boy (2004), Joan Blondell: A Life Between Takes (2007) ja ''Roadshow! The Fall of Film Musicals in the 1960s'' (2014). Kennedyn elokuvan historiaa koskevat kirjat ovat saaneet paljon kehuja. Kennedy on kirjoittanut myös artikkeleita lukuisiin sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän on saanut myös palkintoja kirjoituksistaan ja opetuksestaan. Kennedy asuu nykyään San Franciscossa.
Uuraan satama
Uuraan satama (myös Vysotskin satama,, LOCODE: RUVYS ) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirin Uuraan saarella sijaitseva, maantieteellisesti kaksiosainen merisatama. Satamasta on Suomen rajalle noin 50 kilometriä ja Pietariin noin 90 kilometriä. Satamaan kuuluu noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustan eteläpuolella sijaitseva Lukoil-yhtiön öljyterminaali ja kantakaupungissa sijaitseva kuivarahtisatama. Molemmille satama-alueille johtaa rautatieyhteys. Syväväylä Viipurin satamaan ja Saimaan kanavalle kulkee Uuraan satama-alueen eteläisemmän osan eli öljyterminaalin editse ja pohjoisemman kuivarahtisatama alueen kautta.
Uuraan öljyterminaali
Uuraan öljyterminaali (60.5925°N, 28.5464°W) on rakennettu erityisesti öljy-yhtiö Lukoilin tarpeisiin kaupungin eteläpuolelle. Satamassa on petrokemiallisiin kuljetuksiin kaksi 344,5 metriä pitkää laituripaikkaa 13,2 metrin syväyksellä ja yksi 83 metriä pitkä laituri 5,5 metrin syväyksellä. Lisäksi on avustaville aluksille kuten hinaajille ja luotsille tarkoitettu 4. laituri. Öljyterminaalin toimintaa hoitaa RPK-Vysotsk-Lukoil-II -yhtiö.
Uuraan kuivarahtisatama
Uuraan kuivarahtisatama sijaitsee Uuraan kaupungissa (60.6192°N, 28.5608°W). Siellä on neljä 140- 213 metriä pitkää laituripaikkaa aluksille, joilla on enintään 9,3 metrin syväys. Satamaa operoi ООО Port Vysotski-yhtiö. Sataman kautta kuljetetaan esimerkiksi kivihiiltä.
Sataman rahtimäärät
Tonnimääräisesti selvä enemmistö rahdista on vuodesta 2005 lähtien kulkenut öljyterminaalin kautta. Uuraan sataman vuosittainen rahtimäärä:
Kirishima (1913)
Kirishima oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kongō-luokan taisteluristeilijä sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 1911 Mitsubishin telakalta Nagasakista, missä köli laskettiin 17. maaliskuuta 1912. Se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1913 ja siirrettiin 26. joulukuuta Saseboon, jossa Kamaya Rokuro vastaanotti aluksen valmistumisesta vastaavan komentajan tehtävät 15. joulukuuta 1914. Alus valmistui 19. huhtikuuta 1915 ja liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään Kamaya. Alus aloitti palveluksensa Sasebon laivastoalueella.
Palvelus
Yhdysvaltain laivasto upotti 15. marraskuuta 1942 aluksen Guadalcanalin meritaistelussa. Alukseen osui yhdeksän taistelulaivojen USS South Dakota ja USS Washington pääaseiden kranaattia, jotka jumittivat aluksen ohjauksen. Lisäksi aluksen saamat vuodot aiheuttivat kahdeksantoista asteen kallistuman. Kevyt risteilijä Nagara yritti hinata vaurioituneen aluksen pois, mutta aluksen pelastustoimien epäonnistuttua hävittäjät pelastivat Kirishiman eloonjääneet. Taistelulaiva kaatui vieden mukanaan 212 miehistön jäsentä.
Huuhaa
Huuhaa on sana, jota käytetään perättömistä, epätieteellisistä väitteistä ja uskomuksista. Skepsis ry myöntää vuosittain Huuhaa-palkinnon taholle, joka on vakiinnuttanut näennäistieteiden asemaa.
Sanan taustalla on englannin slangisana hoo-ha ’meteli, hässäkkä, kohu’, jonka alkuperästä sanakirjat eivät ole yksimielisiä. Suomessa huuhaasta on puhuttu ainakin 1970-luvulta alkaen.
Pippurilimopuu
Pippurilimopuu eli pippuriruutapuu (Zanthoxylum piperitum) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva ruutakasvien heimoon kuuluva puu.
Kiinassa ja Itä-Aasiassa kasvava piikikäs pippurilimopuu tekee ruosteenpunaisia pieniä marjoja, joiden sisällä on pieni musta siemen. Siemeniä ei yleensä käytetä, joten ne poistetaan myytävistä marjoista. Mausteen maku on sitruunainen, sen polte on melko terävä ja se aiheuttaa kielessä lievää tunnottomuutta. Paahtamalla maku pyöristyy huomattavasti. Mauste on suosittu muun muassa Sichuanin, Bhutanin, Tiibetin, Nepalin ja Japanin keittiöissä. Pippurilimopuun marjoja myydään muun muassa nimillä anispippuri, kiinanpippuri, japaninpippuri, sichuaninpippuri ja fagara.
Myös puun lehtiä käytetään mausteena ja koristeena, erityisesti japanilaisessa keittiössä.
Nimestään huolimatta puu ei ole läheistä sukua pippurille.
Aaron Rosenberg
Aaron Rosenberg (26. elokuuta 1926 Brooklyn, New York, New York – 1. syyskuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa Glenn Miller Story (1954), Rytmin kuningas – Benny Goodman (1956) ja Kapina laivalla (1962).
Rosenberg pelasi amerikkalaista jalkapalloa opiskeluaikanaan University of Southern Californiassa ja hänet valittiin All-America -joukkueeseen vuosina 1932 ja 1933. Hänet on myös valittu College Football Hall of Fameen.
Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö
thumb|Asia-suurnopeusjuna
Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö ( tai 満鉄 Mantetsu) oli japanilaisten hallitsema rautatieyhtiö, joka liikennöi 1 128 kilometrin pituista merkittävää rautatietä Kiinalle kuuluneessa Mantšuriassa vuosina 1906–1945. Keskeisin osa siitä oli Kiinan itäiseen rautatiehen liittynyt ratayhteys, joka ulottui Port Arthurin satamakaupungista Liaotungin niemimaalta aina Changchuniin.
thumb|Kartta Mantšurian rautatieverkostosta vuodelta 1945, jossa Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön osuus merkittynä punaisella. Kyseessä oli alun perin Kiinan itäisen rautatien sivurata, jonka Venäjä rakennutti Kiinan kanssa tekemänsä sopimuksen pohjalta vuosina 1898–1903. Venäjän–Japanin sodan jälkeen Venäjä joutui vuonna 1905 luovuttamaan Japanille sivuradan Changchuniin asti. Sivuradan pohjoisin osa, joka yhtyi Harbinissa Kiinan itäiseen rautatiehen, jäi Venäjälle. Japanilaiset perustivat Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön vuonna 1906 hallinnoimaan rataa. He rakensivat myös yhteydet Mukdeniin (nykyään Shenyang) ja Dandongiin. Muita rautatieyhteyden varrella olevia kaupunkeja olivat muun muassa Dalian, Anshan ja Fushun.
Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö oli Mantšurian suurin yritys, ja se yhdisti sisämaan raaka-ainevarat satamiin. Varsinaisen toimintansa lisäksi yhtiö harjoitti kaupungeissa julkista rakentamista, satamien kehittämistä sekä hiili- ja rautakaivostoimintaa, muuta infrastruktuurin kehittämistä sekä maatalouteen liittyviä kokeiluja. Toisen maailmansodan päätteeksi Kiinan tasavalta kansallisti yhtiön.
Yhtiön rautatiellä 1931 tapahtunut pommiräjähdys oli alkusyynä japanilaisten vuosien 1931–1932 Mantšurian valtaamiselle ja Mantšukuon valtion julistamiselle. Mantšukuon aikana rautatieyhtiön toiminta laajeni entuudestaan ja se sai myös julkiselle hallinnolle kuuluneita tehtäviä. Toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945 Neuvostoliitto valtasi Mantšurian ja japanilainen rautatieyhtiö ajettiin alas. Neuvostoliitto luovutti myöhemmin itse radan Kiinalle.
Pyhän Ristin kirkko (Kouvola)
Pyhän Ristin kirkko on ortodoksinen kirkko Kouvolassa. Rakennus kuuluu Haminan ortodoksisen seurakunnan tiloihin.
Pyhän Ristin kirkko on rakennettu alun perin ortodoksiseksi venäläiseksi varuskuntakirkoksi vuosina 1913–1915 ja se vihittiin 1916. Suomen itsenäistymisen jälkeen kirkko siirtyi Suomen valtion omistukseen ja vihittiin luterilaiseksi. Rakennus toimi luterilaisena kirkkona 1919–1978, aluksi silloisen Valkealan luterilaisen seurakunnan kirkkona ja 1920-luvulta Kouvolan luterilaisen seurakunnan pääkirkkona. Kouvolan luterilaisen seurakunnan uudeksi pääkirkoksi vihittiin Kouvolan keskuskirkko 1978, jonka jälkeen Kouvolan luterilainen seurakunta lahjoitti vuonna 1981 Pyhän Ristin kirkon Haminan ortodoksiselle seurakunnalle, jolloin se muutettiin takaisin ortodoksiseksi kirkoksi.
Tämän kirkon palauduttua ortodoksiseksi voitiin siihen asti väliaikaisratkaisuna käytetty Pyhän Ristin rukoushuone, joka oli sisustettu erääseen kerrostalossa sijaitsevaan kokoushuoneistoon, poistaa käytöstä, koska uuteen kirkkoon mahtui myös seurakuntasali.
The Super Powers Team: Galactic Guardians
Pääosin vihollisena toimi Darkseid yhdessä apulaistensa Desaadin ja Kalibakin kanssa. Sankareista vähiten esiintymisiä teki Salama, joka esiintyi vain yhdessä jaksossa, jossa se ei edes käyttänyt voimiaan. Äänirooleihin tuli pääosin yksi muutos, kun aiemmin Batmanin roolissa toiminut Olan Soule korvattiin jo 1960-luvun Batmanin televisiosarjassa näytelleellä Adam Westillä. Soule pysyi sarjassa mukana mutta sai roolikseen professori Martin Steinin.
Sarja julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 23. lokakuuta 2007.
Arvin Sloane
Arvin Sloane on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Ron Rifkin.
Taustaa
Hiukan myöhemmin Sloane ja moni muu CIA:n agentti lähti virastosta terroristiselle polulle ja he perustivat Allianssin, joka uskotteli olevansa osa CIA:ta. Sloanesta tuli Allianssin solun, SD-6:n, johtaja. Vuosia myöhemmin hän rekrytoi Sydneyn alaisekseen, joka luuli työskentelevänsä CIA:lle.
Hahmon tarina
Ensimmäisellä kaudella Sloane määrää joukkojensa etsiä Rambaldin esineitä. Samaan aikaan hän saa kuulla, että Emily sairastaa syöpää, josta hän sai huonon mahdollisuuden selvitä. Sloane saa ylennyksen Allianssissa, mutta vastineeksi hänen tulisi surmata vaimonsa, koska tämä paljasti tietävänsä miehensä rikollisesta työstä. Kykenemättömänä tähän, Sloane lavastaa Emilyn kuoleman.
Sydneyn ja Jackin ansiosta Allianssi tuhotaan toisella kaudella, ja Sloane pakenee. Hän alkaa työskennellä Julian Sarkin kanssa. Emily avustaa salaa CIA:ta, mutta päättää lopulta lähteä miehensä matkaan. Marcus Dixon kuitenkin ampuu hänet ja kostoksi Sloane tapattaa Dixonin vaimon.
Kaksi vuotta myöhemmin kolmannella kaudella Sloane on antautunut viranomaisille ja armahdusta vastaan hän avustaa CIA:ta lukuisten rikollisorganisaatioiden alasajossa. Hän omistaa humanitäärisen yrityksen, mutta Sydney ei usko miehen hyvyyteen.
Aiemmalla kaudella Sloane kokosi Rambaldin laitteen, joka antoi hänelle DNA:n henkilöstä, jota kutsutaan Matkustajaksi. Sloane saa selville, että Matkustaja on hänen ja Irinan tytär, Nadia Santos. Nadia jäljitetään ja Sloane sieppaa hänet antaakseen hänelle Rambaldin eliksiiriä, minkä avulla hän huumautuneena paljastaa erään Rambaldin esineen sijainnin. Nadia ja Sloane etsivät esineen, mutta Nadia palaa kotikunnilleen Argentiinaan, koska ei kestä isänsä pakkomiellettä Rambaldiin.
Neljännellä kaudella Sloane rekrytoidaan CIA:n salaisen osaston, APO:on, johtoon. Hän rekrytoi Sydneyn, Jackin ja muut vanhat tutut APO:on sekä tyttärensä Nadian. Sloane yrittää vakuuttaa tarkoitusperänsä hyväksi Nadian sieppaamisen jälkeen. Eritoteen Sydney on yhä katkera kaikesta, mitä mies on menneisyydessä tehnyt. Samaan aikaan Sloane ja Jack yrittävät jäljittää Irinan siskoa, Elenaa, joka on vastuussa monista rikollisuuksista.
Kauden lopulla Elena löydetään ja Sloane lähtee hänen matkaansa, mutta todellisuudessa hän yrittää pysäyttää naisen. Elena rakentaa Rambaldin laitteen, jolla hän ajaa erään venäläisen kaupungin mielipuoliksi. Nadia saa tartunnan, mikä pakottaa Sloanen ampumaan tytärtään. Nadia vaivutetaan koomaan, kunnes löydetään parannuskeino hänen tautiinsa. Sloane vangitaan ja Sydney vihdoin kertoo uskovansa tämän hyvyyteen.
Viidennellä kaudella Sloane on vankilassa ja Gordon Dean -niminen mies kertoo pystyvänsä vapauttamaan Sloanen, mutta vastineeksi Sloanen tulisi työskennellä Allianssin kaltaiselle rikollisorganisaatio Prophet 5:lle kaksoisagenttina. Sloane suostuu ja vapautuu, mutta pettää myöhemmin Deanin, koska ei halua vahingoittaa lähimmäisiään. Prophet 5:n toinen taho yrittää houkutella Sloanen apua Nadian parannuskeinoa vastaan. Epätoivoisena Sloane suostuu, ja myöhemmin Nadia paranee. Sloane on onnellinen tyttärensä paluusta, mutta tämä tulee epäuskoiseksi löydettyään Rambaldin asiakirjan Sloanen hallusta. Hän yrittää polttaa tuon asiakirjan, mikä saa Sloanen työntämään Nadian lasipöydän läpi pelastaakseen asiakirjan. Nadia kuolee, minkä seurauksena Sloane tajuaa uskonsa Rambaldiin olevan kaikki mitä hänellä on, ja hän pettää CIA:n liittyäkseen Prophet 5:en.
Nadia ilmestyy Sloanelle kuolemansa jälkeen. Sloane tajuaa, että Prophet 5 ei tarvitse häntä enää, joten hän lähettää liittolaisensa Kelly Peytonin murhaamaan Prophet 5:n johtajat ja Sarkin puolestaan tuhoamaan APO:on. Kauden lopussa Sloane vihdoin löytää Rambaldin loppupelin, ikuisen elämän, maanalaisesta luolasta. Sydney ja Jack jäljittävät hänet ja hän ampuu Jackia. Kostoksi Sydney ampuu hänet ja hän kaatuu kuolleena altaaseen, joka on täynnä mystistä Rambaldi-nestettä. Hän paranee hetken kuluttua haavoistaan ja tulee kuolemattomaksi. Jack tulee kuitenkin takaisin ja räjäyttää luolan, minne Sloane jää loukkuun. Nadia ilmestyy hänelle viimeisen kerran ja jättää hänet yksin pimeyteen.
Titus (apostoli)
thumb|200px|[[Ikoni Ágios Títos -kirkossa Iraklionissa.]] Titus (vuoden 1933 raamatunsuomennoksessa Tiitus) oli apostoli ja Paavalin opetuslapsi.
Maininnat Raamatussa
Titus mainitaan useita kertoja Paavalin kirjeissä, mutta ei Apostolien teoissa. Paavali kirjoitti hänelle yhden kirjeistään, joka on nykyisin osa Raamattua. Sen alussa Paavali nimittää Titusta ”hengelliseksi pojakseen” (vanhan suomennoksen mukaan ”oikeaksi pojakseen yhteisen uskon perusteella”), minkä on tulkittu tarkoittavan, että Titus oli juuri Paavalin vaikutuksesta kääntynyt kristinuskoon.
Titus oli kreikkalainen. Paavali otti hänet sekä Barnabaan mukaansa osallistuessan Jerusalemissa vuonna 48 pidettyyn apostolien kokoukseen. Paavali lähetti myöhemmin Tituksen myös sovittelijaksi itsensä ja Korintin seurakunnan välille. Tämän jälkeen Paavali yritti tavata hänet Trooaassa, mutta onnistui kohtaamaan hänet vasta myöhemmin Makedoniassa.
Titus apokryfikirjoissa
Tituksen nimellä kulkee apokryfinen Tituksen kirje, jossa ylistetään naimattomuutta. Se tunnetaan kuitenkin vain 700-luvulla tehdystä latinankielisenä käsikirjoituksena. .
Tituksesta on kirjoitettu myös Tituksen teot -niminen apokryfinen kirja. Siinä kirjoittajaksi ilmoitetaan Zeenan, joka mainitaan myös Paavalin kirjeessä Titukselle ja jonka Titus Paavalin kehotuksesta varusti matkalle yhdessä Apolloksen kanssa. Kirjan vanhimmat tunnetut käsikirjoitukset ovat 400-luvulta.
Titus Kreetassa ja pyhäinjäännökset
Titus saapui yhdessä Paavalin kanssa Välimeressä sijaitsevan Kreetan saaren etelärannikolle vuonna 59 jaa. He toivat saarelle kristinuskon. Raamatun mukaan Titus jäi tällöin Kreetaan ja Tituksesta tuli saaren ensimmäinen piispa. Tituksella oli vaikeuksia käännyttää pakanallisia kreetalaisia, ja lopulta hän kuolikin marttyyrina. Perimätiedon mukaan hän kuoli 93-vuotiaana elettyään koko ikänsä naimattomana. Hänet haudattiin Ágios Títoksen kirkkoon Iraklioniin. Vähitellen kristinusko kuitenkin pääsi vallalle saarella ja kehittyi edelleen ortodoksisuudeksi.
Nykyiset tutkijat ovat kuitenkin kyseen­alaistaneet pastoraali­kirjeiden aitouden, minkä vuoksi ei myöskään pidetä varmana, onko Titus todella toiminut Kreetassa.
Osmanien saatua koko Kreeta haltuunsa vuonna 1669, poistuivat saarella ennen heitä hallinneet venetsialaiset saarelta mukanaan Tituksen pääkallo. Pääkallo palautettiin Venetsiasta takaisin Kreetalle vasta vuonna 1966. Nykyisin pääkallo on Ágios Títoksen kirkossa Iraklionissa, ja se on yksi kirkon arvokkaimmista pyhäinjäännöksistä.
Myöhemmin Tituksesta tehtiin Kreetan suojeluspyhimys. Kreetalla järjestetään vuosittain 25. elokuuta juhla Tituksen kunniaksi.
Muistopäivä
Ortodoksisessa kirkossa Tituksen muistopäivä on 25. elokuuta, kun taas katolisessa kirkossa Tituksen ja Timoteuksen yhteinen muistopäivä on 26. tammikuuta.
Keilankannan kanava
thumb|[[Saaristokaupunkia ilmakuvassa. Keilankannan kanava ja sen yli johtava silta kuvan vasemmassa reunassa.]] Keilankannan kanava on Kuopiossa sijaitseva avokanava, joka rakennettiin vuosina 2006-2007 Keilankannan kannaksen poikki lyhentämään matkaa Jynkän venesatamasta Kallavedelle. Lopullisesti kanava ja sen yli johtava silta valmistuivat kesällä 2008. Kanava on pituudeltaan 180 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä ja sen alikulkukorkeus on 16 metriä.
Lähteet
62.85083°N, 27.69778°W
Matt Jarvis
Matthew Thomas "Matt" Jarvis (s. 22. toukokuuta 1986) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Norwich Citya. Pelipaikaltaan Jarvis on vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut yhden ottelun Englannin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura
Gillingham FC:ssä ammattilaisuransa aloittanut Jarvis siirtyi Wolverhampton Wanderersiin vuonna 2007. Hän pelasi seurassa kuusi kautta ja oli yksi joukkueensa tärkeimpiä pelaajia. Hän voitti seuran riveissä Englannin Mestaruussarjan vuonna 2009. Hänet valittiin fanien kauden pelaajaksi kaudella 2010-11. Wolwesin pudottua uudestaan Mestaruussarjaan 2012, siirtyi Jarvis Valioliigaan nousseeseen West Ham Unitediin. Kausilla 2012-2013 ja 2013-2014 Jarvis teki kummallakin 32 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2014-2015 hän pelasi vain 11 ottelua.
Jarvis siirtyi syyskuussa 2015 kauden kestävällä lainasopimuksella Norwich Cityyn. Norwich ilmoitti jouluaattona 2015 Jarvisin siirron muuttuvan pysyväksi siirtoikkunan auetessa tammikuussa 2016.
Maajoukkueura
Jarvis pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maaottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueen paidassa maaliskuussa 2011, kun Englanti kohtasi harjoitusottelussa Ghanan. Hän tuli kentälle 70. minuutilla Jack Wilsheren tilalle ja oli näin ensimmäinen Wolverhamptonin pelaaja maajoukkueessa sitten vuoden 1990 ja Steve Bullin.
Clint Jones
Clint Jones (s. 5. lokakuuta 1984 Monroe, Wisconsin) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Hauras (albumi)
Hauras on Hectorin vuonna 2014 julkaistu 22. studioalbumi. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2014 levymerkillä Sony Music. Levy myi kultaa jo ennakkomyynnissä. Se nousi Suomen listaykköseksi viikon ajaksi.
Clint Jones
Jonesin paras arvokisasijoitus on 22. sija lentomäen MM-kisoista Planicasta 2004. Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hän oli normaalimäessä sijalla 23 ja sivusi sijoitustaan kahden vuoden kuluttua Oberstdorfin MM-kilpailuissa. Vuonna 2002 hän oli Schonachissa käydyissä nuorten MM-kisoissa normaalimäessä seitsemäs.
Maailmancupissa Jonesin paras henkilökohtainen sijoitus on yhdeksäs, jonka hän saavutti Kuopiossa 23. marraskuuta 2001. Continental Cupissa Jones on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan kymmenen palkintokorokesijoitusta.
Harmaakorvayökkö
Harmaakorvayökkö (Plecotus austriacus) on eurooppalainen isokorvainen lepakkolaji. Se saalistaa enimmäkseen päiväsaikaan perhosia. Laji on melko samannäköinen kuin korvayökkö, mutta sillä on vaaleampi vatsan alue.
Valeria Borovskaya
Valeria Borovskaya (s. 17. helmikuuta 1995 Belgorod) on kuuro suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Häntä valmentaa Reijo Jokela, Kaisa Siitonen ja Matti Laatikainen.
Borovskaya voitti kuurojen korkeushypyn EM-kultaa 2011 Kayserissa, Turkissa. Hän hyppäsi tuloksen 171 cm, joka on myös kisaennätys sekä nuorten Euroopan- ja maailmanennätys. Hän saavutti EM-hopeaa 2012 kuurojen Euroopan hallimestaruuskilpailuissa Tallinnassa ja voitti kuurojen MM-pronssia Torontossa. Euroopan juniorien EM-kisoissa 2012 Bydgoszczissa Valeria Borovskaya toi historian ensimmäinen EM-nuorten korkeushypyn kultamitalin Suomeen.
Hallissa Borovskaya on hypännyt 171 cm.
Samu Kaaresvirta
Samu Kaaresvirta (s. 2. maaliskuuta 1981 Turku) on suomalainen koripalloilija. 16 kautta Suomen pääsarjassa pelannut ja vuonna 2004 Suomen mestaruuden voittanut Kaaresvirta edustaa I-divisioona B:ssä pelaavaa kasvattajaseuraansa, kaarinalaista Ura Basketia. Hänet on tunnettu muun muassa tarkkana kolmen pisteen heittojen heittäjänä.
Ura
Kaaresvirta on Kaarinan Uran kasvatti. Hän siirtyi Piilosetista Salon Vilppaaseen kaudeksi 2001–2002 ja pelasi joukkueessa kahden kauden ajan. Kaaresvirta siirtyi Kouvoihin vuonna 2003 ja voitti seuran kanssa heti ensimmäisellä kaudella SM-kultaa. Kuuden kauden jälkeen Kouvoissa Kaaresvirta siirtyi takaisin Saloon yhden vuoden sopimuksella. Kaaresvirran johdattamana Vilpas onnistui säilyttämään sarjapaikan ja sopimusta jatkettiin. Toukokuussa 2014 Kaaresvirta teki Vilppaan kanssa jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2014 Kaaresvirta pelasi 500. runkosarjaottelunsa pääsarjatasolla. Kaaresvirta päätti pääsarjauransa kauden 2014–2015 jälkeen ja teki seuraavaksi kaudeksi pelaajasopimuksen I-divisioona B:ssä pelanneen kaarinalaisen Ura Basketin kanssa.
George Hainsworth
thumb|George Hainsworth George Hainsworth (26. kesäkuuta 1895 Toronto, Ontario, Kanada – 9. lokakuuta 1950) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. National Hockey Leaguessa hänen seuransa olivat Montreal Canadiens ja Toronto Maple Leafs.
Ennen Montrealiin siirtymistä Hainsworth pelasi WCHL-liigan joukkueissa Saskatoon Crescents ja Saskatoon Sheiks. Canadiensissa hänen epäkiitollinen tehtävänsä oli paikata tuberkuloosiin kuollutta rakastettua Montreal-legenda Georges Vezinaa, joka oli pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 1909 kauden 1925–1926 avausotteluun.
Hainsworth osoitti sopivansa suuriin saappaisiin voittamalla edesmenneen edeltäjänsä mukaan nimetyn parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophyn kolmesti peräjälkeen. Kaudella 1928–1929 hän piti nollan joka toisessa runkosarjan pelissä (22 ottelussa kaikkiaan 44:stä) ja päästi keskimäärin 0,98 maalia ottelua kohden. 1930 hän saavutti yhä lyömättömän ennätyksen pitämällä maalinsa koskemattomana läpi play off -vaiheen yhteensä 270 minuutin ja 8 sekunnin ajan.
Hänet myytiin Torontoon 1933 ja hän auttoi Maple Leafsin Stanley Cupin finaaliin 1935. Hainsworth lopetti pelaajauransa Turk Brodan syrjäyttäessä hänet Toronton maalin suulta vuonna 1936. Hainsworth teki kuitenkin vielä samana vuonna neljän ottelun mittaisen paluun Montrealiin ennen lopullista lopettamistaan.
Hainsworthilla on toiseksi eniten Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoissa pelattuja nollapelejä: 104 kappaletta. Hänen edellään on vain Martin Brodeur, jolla nollapelejä on 125. NHL:n historiassa hänen 94 nollapeliään oikeuttavat kolmanteen sijaan Terry Sawchukin (103) ja Martin Brodeurin (125) jälkeen.
George Hainsworth kuoli auto-onnettomuudessa 55 vuoden iässä vuonna 1950.
Humanoidi
thumb|150px|Taiteilijan näkemys ”[[Harmaat|harmaista”, joka on yksi laajalti elokuvissa ja tieteiskirjallisuudessa esiintyvä muukalaisrotu]]
Humanoidi tarkoittaa mitä tahansa olentoa, joka muistuttaa ruumiinrakenteeltaan ihmistä. Humanoidi voi olla esimerkiksi ihmisapina, robotti tai mytologinen olento. Yleensä termillä kuitenkin viitataan ihmisen muotoiseen avaruusolentoon. Väitetyissä humanoidihavainnoissa esiintyy monia eri rotuja, joista Harmaat ovat yleisimmin nähty laji.
Tyypillisiä humanoidiufohavainnon piirteitä
Humanoidihavaintoon liittyy monesti tämäntyyppisiä piirteitä.
Seurauksia havaitsijassa:
Ted Bloecherin humanoiditapausten luokittelu
Humanoidihavaintoa kutsutaan Hynekin ufoluokittelussa lyhenteellä CE III, kolmannen asteen lähituntuma. Abduktio on CE IV. Ted Bloecherin humanoidiluokitus kuvaa humanoidihavainnon yleistä tyyppiä, ei nähtyjen olioiden lajia.
Pinkkiruusu
Sosialidemokraattinen HLBT-yhdistys – Pinkkiruusu ry on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen aseman sekä oikeuksien parantamista ajava poliittinen HLBT-yhdistys. Yhdistys on perustettu vuonna 2006. Yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Jani Ryhänen. Puheenjohtajana vuosina 2012, 2013 ja 2014 toimii Pauliina Painilainen.
Yhdistyksen tavoitteena on yhteiskunta, jossa ei esiinny seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kohdistuvaa välillistä tai välitöntä syrjintää.
Pinkkiruusu ry on ajanut julkisuudessa verenluovutuksessa miesten välisestä seksistä aiheutuvan karenssin järkevöittämistä ja vaatinut, että SDP nostaa Venäjän huonontuneen ihmisoikeustilanteen esiin kansainvälisissä valtiojohdon tapaamisissa sekä kansallisesti.
Yhdistys toimii läheisessä yhteistyössä SDP:n sekä sosialidemokraattisten nuoriso- ja opiskelijajärjestöjen kanssa, mutta on itsenäinen järjestö.
King Diamond
Diamond esiintyi nuoruudessaan useissa punk- ja metalliyhtyeissä. Tunnetuksi hän tuli 1980-luvun alun äärimetalliyhtye Mercyful Faten keulahahmona. Mercyful Faten hajottua hän perusti King Diamond -yhtyeen, jonka ensimmäinen albumi ilmestyi 1986. Sooloyhtyeen diskografia käsittää 12 studioalbumia ja useita livealbumeja.
Lapsuus ja nuoruus
Kim Bendix Petersen varttui kolmen nuoremman veljensä kanssa Hvidovren kunnassa Tanskan pääkaupunkiseudulla. Omien sanojensa mukaan hänellä oli läheiset välit vanhempiinsa ja sisaruksiinsa, hieman ankara lapsuus mutta toisaalta paljon vapautta. Petersenin vanhemmat pitivät itseään kristittyinä mutta olivat myös kiinnostuneita okkultismista. Petersenin isä oli toiminut toisen maailmansodan aikana Tanskan vastarintaliikkeessä.
Kahdeksanvuotiaana Petersen aloitti jalkapallon harrastamisen. Hän saavutti lajissa junioritasolla mainittavaa menestystä ja edusti Tanskan nuorisomaajoukkueita eri ikäluokissa. Hän pelasi muun muassa Hvidovre IF:ssä Søren Lerbyn ja Frank Andersenin kanssa, joista sittemmin tuli Tanskan ensimmäisiä ammattijalkapalloilijoita.
Musiikkiharrastuksen alku
Petersen kuunteli nuoruudessaan päivittäin tanskalaista radio-ohjelmaa, jossa soitettiin rock–musiikkia, ja äänitti paljon radio-ohjelmia kaseteille. Kuultuaan vuonna 1970 Jimmy Pagen kitaransoittoa Led Zeppelinin kappaleessa ”Communication Breakdown” hän päätti opetella soittamaan kitaraa. Seuraavana vuonna hän osti ensimmäisen levysoittimensa ja pari kuukautta myöhemmin ensimmäisen kitaransa. Hän sai vanhempiensa tutuilta lahjaksi yksinkertaisen vahvistimen, jonka tämä oli rakentanut itse. Petersen innostui mm. Black Sabbathista, Deep Purplesta ja Jethro Tullista, mutta Led Zeppelin pysyi hänen suosikkiyhtyeenään. Kouluvuosinaan Petersenillä ei ollut tyttöystäviä, sillä hän käytti kaiken aikansa jalkapalloharrastuksen ja musiikin parissa. Vaikka hän joutui olemaan paljon pois koulusta, hän sai melko hyvät arvosanat.
Petersenin ensimmäinen yhtye oli nimeltään Brainstorm, johon hän liittyi vuonna 1973. Tällöin hän toimi vielä pelkästään kitaristina. Yhtyeen ensimmäisellä keikalla Petersen esiintyi meikattuna yhtyeen muiden jäsenten tavoin. Petersen oli saanut maskeerausidean nähtyään Alice Cooperin konsertin vuonna 1975. Jäsenet käyttivät taiteilijanimiä, ja Petersen valitsi nimekseen King Diamond. Ajanpuutteen vuoksi hän luopui 20 vuoden iässä tavoittelemasta jalkapalloammattilaisen uraa ja alkoi suhtautua vakavammin musiikkiin. Lukiosta lähdettyään hän työskenteli vähän aikaa laboranttina muttei pitänyt työstään, koska hänen piti muun muassa työskennellä rottien parissa.
Vuonna 1978 King Diamond jätti Brainstormin ja aloitti Black Rose -yhtyeen solistina. Hän olisi halunnut jatkaa kitaristina, mutta yhtye etsi nimen omaan laulajaa ja Black Rosen vanha kitaristi halusi soittaa yksin. Diamondin laulutyyli oli yhä kehittymätön ja muistutti lähinnä korkea-alaista huutamista. Huonon tekniikan vuoksi hänen äänensä tuli nopeasti käheäksi laulamisesta. Diamond ei halunnut ottaa laulutunteja, ja ajan myötä hänen äänensä parani itsestään. Saatuaan konserttiyleisöltä palautetta hän alkoi kehittää falsettiaan, josta tuli myöhemmin hänen tunnusmerkinsä. Hän omaksui myös lisää satanistisia elementtejä lavashow’hunsa ja käytti rekvisiittana esimerkiksi sian päitä ja verta.
Mercyful Fate
King Diamond jätti Black Rosen joulukuussa 1980 noin kymmenen konsertin jälkeen. Tämän jälkeen hänet kutsuttiin punk-yhtye Bratsin solistiksi. Diamond suostui pyyntöön, ja hänen liittymisensä jälkeen Bratsin musiikki muuttui aikaisempaa raskaammaksi. Brats solmi myös levytyssopimuksen levy-yhtiö CBS:n kanssa, mutta yhteistyö päättyi CBS:n vaadittua yhtyeeltä pehmeämpää, tarttuvampaa tyyliä. King Diamond jätti Bratsin yhdessä Hank Shermannin kanssa. He liittyivät aikaisemmin Bratsissa soittaneen Michael Dennerin yhtyeeseen Danger Zone, joka muutti pian nimekseen Mercyful Fate.
Mercyful Fate levytti kaksi albumia, jotka nousivat kulttimaineeseen. King Diamond jatkoi satanististen ja okkultisten teemojen ammentamista yhtyeen lavashow’hun ja musiikkiin. Tämä johti osaltaan musiikillisiin erimielisyyksiin yhtyeen toisen keulahahmon Shermanin kanssa. Don't Break the Oath –albumia seuranneen kiertueen jälkeen Diamond jättikin yhtyeen lähteäkseen soolouralle. Diamondin sooloyhtyeeseen liittyivät myös Michael Denner sekä basisti Timi Hansen.
Soolouran alku
Mercyful Faten hajottua King Diamond perusti uuden, omaa nimeään kantavan yhtyeen, jonka musiikki ja julkisuuskuva muistuttivat hänen edellisen yhtyeensä tyylistä. Mukaan tulivat myös Mercyful Faten kitaristi Michael Denner ja basisti Timi Hansen. King Diamond -yhtyeen kokoonpanot ovat vuosien mittaan vaihdelleet huomattavasti, ja nykyään sen ainoat alkuperäisjäsenet ovat kitaristi Andy LaRocque ja King Diamond itse.
King Diamondin ensimmäinen albumi Fatal Portrait ilmestyi 1986. Seuraavana vuonna ilmestyi yhtyeen tunnetuin levytys Abigail, joka pysyi Billboardin albumilistalla 13 viikkoa. Myös vuonna 1988 ilmestynyt ”Them” menestyi hyvin, ja sen saavuttama 89. sija oli King Diamondin paras listasijoitus Yhdysvalloissa. Vuosikymmenen vaihteessa ilmestyivät vielä Conspiracy ja The Eye. Ne eivät yltäneet Abilgailin ja ”Themin” veroiseen menestykseen, mutta nousivat silti Billboardin listalle.
NBC esitti lokakuussa 1988 TV-juontaja Geraldo Riveran ohjelman Devil Worship: Exposing Satan’s Underground, jossa väitettiin metallimusiikkiyhtyeiden yllyttävän nuorisoa Saatanan palvontaan ja raakoihin rituaalimurhiin. Eräs ohjelmassa mainituista muusikoista oli King Diamond. Tapaus herätti suuren kohun. Samoihin aikoihin Gene Simmons haastoi Diamondin oikeuteen, koska tämän kasvomaalaus muistutti liikaa Simmonsin 1970- ja 1980-lukujen taitteessa käyttämää meikkiä. Juttu sovittiin oikeussalien ulkopuolella, ja Diamond muutti kasvomaalauksensa tyyliä.
Mercyful Faten paluu
Mercyful Fate oli 1990-luvun alkuun mennessä saavuttanut kulttimaineen, ja monet thrash- ja death metal -yhtyeet nimesivät sen tärkeäksi esikuvakseen. Yhtye perustettiin uudestaan ja julkaisi vuosina 1993–1999 viisi uutta studioalbumia. King Diamond laittoi yhtyeen tauolle vuonna 2000, koska halusi jälleen keskittyä soolouraansa.
Paluu soolouralle
1990-luvun puolivälissä Diamond alkoi muutaman vuoden tauon jälkeen julkaista uusia sooloalbumeja. Vuonna 1995 ilmestynyt The Spider’s Lullabye oli ensimmäinen Metal Bladen kautta julkaistu King Diamond -levytys. The Graveyard (1996) ja Voodoo menestyivät hyvin varsinkin Suomessa. Vuosituhannen vaihteen jälkeen ilmestyivät vielä House of God (2000), Abigailin jatko-osa Abigail II: The Revenge (2002), The Puppet Master (2003) ja Give Me Your Soul... Please (2007), joka sai Grammy-ehdokkuuden.
Abigail II: The Revenge –albumin aikoihin hän tapasi unkarilaisen Livia Zitan, josta tuli myöhemmin hänen vaimonsa. Zita oli myös taustalaulajana mukana vuoden 2002 jälkeen ilmestyneillä albumeilla. Vuonna 2009 King Diamondista muuntui pelattava hahmo Guitar Hero: Metallica -pelissä, jossa hän esiintyy Mercyful Faten laulussa ”Evil”.
Marraskuussa 2010 King Diamond joutui sairaalaan sydänongelmien vuoksi. Hänellä havaittiin olleen useita sydänkohtauksia sekä sepelvaltimotauti. Diamondille tehtiin sepelvaltimon ohitusleikkaus onnistuneesti, ja hän pääsi joulukuun alussa kotiin toipumaan. Diamondin musiikilliset projektit joutuivat kuitenkin tauolle. Joulukuussa 2011 Diamond esiintyi lavalla Metallican kanssa Metallican 30-vuotisjuhlissa San Franciscossa, ja kesäkuussa 2012 King Diamond -yhtye teki esiintyi Sweden Rock Festivalissa. Comeback-konserttia seurasi kiertue, jonka aikana yhtye esiintyi mm. Tuska-festivaaleilla kesäkuussa 2013.
Vuonna 2013 Diamond esiintyi vierailevana laulajana tanskalaisyhtye Volbeatin albumilla Outlaw Gentlemen & Shady Ladies, mikä toi hänelle uuden Grammy-ehdokkuuden.
Mercyful Faten uusi paluu
Vuonna 2022 Mercyful Fate teki paluun keikkalavoille ja esiintyi myös Helsingin Tuska-festivaaleilla.
Lavaesiintyminen
Diamondilla on tapana käyttää lavaesiintymisissään mikrofonia joka on kiinni kahdessa reisiluussa joista muodostuu risti. Toinen asia, jota King käytti esiintymisissään 80-luvun alussa, oli ihmispääkallo "Melissa", joka varastettiin 80-luvun puolivälissä esiintymisen jälkeen Alankomaissa. Vuonna 2006 julkaistiin artikkeli jonka mukaan "Melissa" olisi palautettu takaisin Kingille, mutta tämä paljastui myöhemmin huijaukseksi ja kallo on edelleen kateissa. 1980-luvun loppupuoliskolla KISS-yhtyeen basisti Gene Simmons valitti Kingin käyttämän kasvojen meikkaustyylin olevan liian lähellä hänen omaansa, tämän vuoksi on olemassa harhaluulo että Diamond olisi vaihtanut maalauskuviointiaan Simmonsin uhkailujen perusteella mutta tällä ei ole mitään tekemistä maalaustyylien vaihtumisten kanssa.
Satanismi
King Diamond on yksi Saatanan kirkon kuuluisimmista jäsenistä ja hän oli hyvissä väleissä kirkon perustaneen satanisti Anton Szandor LaVeyn kanssa. Vaikka King on tunnettu kristinuskoa vastaan hyökkäilevistä sanoituksistaan ja kristittyjä arvostelevista mielipiteistään, hänellä ei todellisuudessa ole mitään kristittyjä vastaan (keskustelu lehdestä MegaMetal Kerrang! #1). Huomattavaa on myös, että aiemmin Mercyful Fatessa sekä musiikissa että esiintymisessä vahvasti esillä ollut okkultismi muuttui Kingin omassa yhtyeessä lähemmäksi yliluonnollisia kauhuelokuvateemoja. Uskonto (=kristinusko) oli kuitenkin yhä vahvasti mukana monissa hänen kirjoittamissaan tarinoissa, ja nimenomaan negatiivisessa mielessä.
Vuonna 2006 tehdyn haastattelun mukaan, King Diamond kertoi ettei enää varsinaisesti kuulu mihinkään uskontokuntaan, koska uskonto on saanut niin monet ihmiset tappamaan toisiaan, vaikkei Jumalan olemassaoloa pystytä mitenkään todistamaan. Diamond kertoo että hän on saavuttanut pisteen elämässään, jolloin hän on kokonaan lopettanut uskomasta mihinkään uskonnolliseen, eikä hän tiedä mitä vastata, kun häneltä kysytään onko hän satanisti vai ei.
Hietakala
Koko ja ulkonäkö
Hietakala on pienikokoinen kala ja voi suurimmillaan kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on hyvin pitkulainen ja selkä- ja peräevät sijaitsevat ruumiin takaosassa. Muista piikkikalalajeista poiketen hietakalalla ei ole selässään piikkejä. Kalalla ei ole vatsaeviä. Hietakalan ruumis on suomuton.
Levinneisyys
Hietakala on lauhkeiden merivesien laji. Sitä tavataan Japanista, Korean niemimaalta ja Ohotanmereltä. Lajia kalastetaan kaupallisesti sen levinneisyysalueella.
Joachim Lelewel
thumb|Joachim Lelewel Joachim Lelewel (1786–1861) oli puolalainen historioitsija, joka merkittävästi vaikutti maansa historian tutkimukseen, tosin hänen teoksissaan näkyy hänen intohimoinen luontonsa. Lelewel oli professori Varsovassa vuosina 1818–1821 ja sittemmin Vilnassa vuoteen 1824, jolloin hänet erotettiin. Hän kuului Puolan marraskuun kansannousun aikana väliaikaiseen hallitukseen. Lelewel oli yksi ulkomaille paenneista puolalaispatriooteista, jotka tekivät Puolan kysymystä tunnetuksi koko Länsi-Euroopassa. Vuonna 1831 Lelewel asettui Pariisiin ja vuodesta 1833 Brysseliin.
Justiina (palkinto)
Justiina on suomalaisen elokuvan varjopalkinto Jussi-palkinnon rinnalla. Palkintoa jakaa Filmikaura-niminen rekisteröimätön yhdistys, ja palkintokategorioita on 14. Ensimmäiset palkinnot julkistettiin 29.1.2010. Palkitut valitsi nimetön raati.
Palkitut 2010
Lähde
Vuosaaren metrosilta
Vuosaaren metrosilta (ruots. Nordsjö metrobro) on osa Helsingin metron Vuosaaren haaraa. Vartiokylänlahden ylittävä silta yhdistää metron Puotilasta alkavan kalliotunneliosuuden Rastilasta alkavaan pintarataan.
Toisin kuin Kulosaaren ja Junatien metrosilloilla Vuosaaren metrosillalla kiskotus on jatkuvaa, eikä kiskoissa ole liikuntasaumalaitteita. Matkustajille tämä näkyy periaatteessa niin, että juna ei heilahda eivätkä pyörät kolahda metrojunan ajaessa sillalle. Toinen ratatekninen parannus Junatien ja Kulosaaren siltoihin verrattuna on (Rastilan) pääopastimien sijoittaminen ennen siltaa, jolloin Puotilasta lähteneet junat voidaan vielä pysäyttää opastein, mikäli sillassa tai sillalla havaitaan yllättäen vaaratekijöitä. Lisäksi raiteen 2 puolella (eli pohjoisella puolella) on melukaide vähentämässä liikennöinnin aiheuttamaa melua Vartiokylän suuntaan.
Rakennustyöt
Sillan rakennustyöt aloitettiin samaan aikaan Vuosaaren muun metroradan rakentamisen yhteydessä vuoden 1995 keväällä, ja siltarakenteet valmistuivat vuoden 1996 lopulla. Kiskotyöt, radan sähköistys ja turvalaitteet saatiin viimeisteltyä syksyllä 1997. Silta avattiin virallisesti metroliikenteelle Vuosaaren metroradan avajaisten yhteydessä 31. elokuuta 1998. Sillan suunnitteli Siltatekniikka Oy Viadukt, ja urakoitsijana toimi Insinööritoimisto Tekra Oy. Vuosaaren metrosillan arvonlisäverottomat kustannukset olivat noin 22,9 miljoonaa markkaa.