cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viistinä
Tulevaisuudennäkymät
Laukaansuun sataman kehittäminen tulee aiheuttamaan suuria muutoksia Viistinän kunnassa. Suunniteltu satama-alue ulottuu etelästä Ruutsian kylän länsipuolelle. Kunnan eteläosaan ja Soikkolan niemimaan keskiosaan suunnitellaan teollisuusalueita ja tavaraliikenteen lentokenttää. Sataman työntekijöiden uudet asuinalueet on tarkoitus rakentaa etupäässä Laukaansuun kunnan puolelle. Viistinän kunnalle on varattu muun muassa virkistysalueen tehtäviä.
Bretignolles
Bretignolles on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Bressuiren kaupungin luoteispuolella. Kunnan pinta-ala on 13,2 neliökilometriä ja siellä on arviolta 614 asukasta (vuonna 2016).
Porvarinlahti
Porvarinlahti on arvokasta luonnonsuojelualuetta. Sen kanssa vierekkäin sijaitsee Mustavuoren suojelualue. Koko alue kuuluu Natura 2000-ohjelmaan ja sen pinta-ala on 36,6 hehtaaria, josta vettä on 0,13 hehtaaria. Lahti on osa Östersundomin lintuvesiä ja kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan.
Lahden merenpuoleiseen suuhun valmistui vuonna 2008 Vuosaaren satama, ja lahden alitse on louhittu kallioon nelikaistainen tieyhteys Kehä III:lta Vuosaaren satamaan. Lahden ylittää sillalla Vuosaaren satamarata.
Kettujoki
thumb|right|Kettujoen rantaa Inarissa. Kettujoki on joki Inarin kunnassa Lapin maakunnassa. Sen alkulähde on Muddusjärvi, ja joki laskee Matkajokeen lähelle Paatarin laskukohtaa.
Nimi Kettujoki on väännös saamenkielisestä nimestä Kiäptuvei, joka viittaa mahdollisesti joko joen mutkaisuuteen tai tummaan pohjaan.
Arto Merenheimo
Arto Pekka Kalervo Merenheimo (s. 1952 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Sonderweg
Sonderweg (erillistie) on kiistanalainen historiantutkimuksen näkökanta, jonka mukaan Saksan historiallinen kehitys poikkesi Länsi-Euroopasta jo viimeistään Saksan keisarikunnasta alkaen, ja natsien hallinto oli tulosta tästä erilliskehityksestä.
Arto Merenheimo
Lapsuutensa ja nuoruutensa Merenheimo vietti Helsingin Punavuoressa Viiskulman ja Johanneksen kirkon tienoilla. Merenheimo kävi Helsingin normaalilyseota 1963–1968, ja hän kirjoitti yksityisoppilaana ylioppilaaksi Karjalan yhteiskoulusta vuonna 1973. Merenheimo on koulutukseltaan HuK (tutkielma uskontotieteestä), ja hänellä on opintoja myös teologiasta, filosofiasta, psykologiasta, kotimaisesta kirjallisuudesta, estetiikasta ja valtiotieteistä. Hän on toiminut aiemmin muun muassa opettajana lukiossa, yläasteella ja lastentarhassa, sosiaaliterapeuttina alkoholistiparantolassa, nuoriso-ohjaajana, antikvariaatin myyjänä ja satamatyöntekijänä. Nykyisin hän on vapaa kirjoittaja ja asuu Itä-Helsingissä.
Sonderweg
Sonderwegin käsite luotiin Saksassa jo 1800-luvun alkupuolella, jolloin sillä kuvattiin Preussin ja muiden saksalaisvaltioiden vastakkaisuutta Ranskan suuren vallankumouksen aiheuttamille ”rappioilmiöille”. Vahvan monarkian, armeijan, autoritäärisyyden ja henkisten arvojen nostamisen materiaalisten arvojen yläpuolelle katsottiin erottavan Saksan Länsi-Euroopasta ja nostavan sen suurvallaksi. Tällöin käsitteellä oli positiivinen arvolataus.
Arto Merenheimo
Merenheimon runoteokset ovat kristillisyydellä höystetyn zen-hengen läpitunkemia. Kovan ja kaupallisen kulttuurin vastainen "aktiivinen joutilaisuus" ja rakentava kansalaistottelemattomuus on tyypillistä Merenheimon runoissa. 2000-luvulla tuotantoa on sävyttänyt voimakkaasti myös länsimaiden taloudelliset intressit etusijalle asettavien katsomusten vastaisuus sekä maailmanpoliisiaatteiden kritiikki.
Sonderweg
Negatiivisen mielleyhtymän käsite sai vasta toisen maailmansodan jälkeen, jolloin etenkin vasemmistoliberaalit historioitsijat alkoivat käyttää käsitettä kuvaamaan natsihallintoon johtanutta kehitystietä, joka heidän mukaansa oli nähtävillä jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Saksan keisarikunnan erillispiirteiksi Ranskaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan verrattuna on esitetty muun muassa porvariston heikkoutta, voimakasta aatelia, voimakasta virkamiehistöä, onnistuneesti ylhäältä päin toteutettuja reformeja ja modernisaation ja kansalaisyhteiskunnan kehityksen jäämistä kaiken kaikkiaan puolittaiseksi. Monet konservatiiviset historioitsijat ovat sodan jälkeen torjuneet erillistienäkemyksen (ja esimerkiksi siihen kuuluvan väitteen porvariston heikkoudesta) ja esittäneet Saksan olleen olennaisilta osin samanlainen muun Länsi-Euroopan kanssa ja natsihallinnon ainoastaan poikkeama, jonka syitä ei voi löytää ajallisesti ensimmäisen maailmansodan loppua kauempaa.
Straight Outta Lynwood
Straight Outta Lynwood on ”Weird Al” Yankovicin kahdestoista albumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 26. syyskuuta 2006. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”White & Nerdy”, ”Don’t Download This Song”, ”Canadian Idiot” ja ”Trapped in the Drive-Thru”. Albumin nimi viittaa hip hop -kollektiivi N.W.A:n esikoisalbumiin Straight Outta Compton.
Juha Karvonen
Juha Ilkka Karvonen (s. 15. heinäkuuta 1943 Vehmersalmi) on lääketieteen ja kirurgian tohtori ja maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Karvonen on ollut Kuopion yliopiston liikuntalääketieteen dosentti vuodesta 1981 lähtien, ja hän on Suomen ensimmäisiä liikuntalääketieteen erikoislääkäreitä. Hän on toiminut Suomen urheiluliiton lääkäriasiantuntijana 1972–1987 sekä McMasterin (1988–1989) ja Edmontonin yliopiston (1993) vierailevana urheilulääketieteen professorina. Kokemuksistaan urheilulääkärinä hän kirjoitti kirjan Väärät kapselit vaasissa kuin juoksija Jolkkosella. Karvonen on julkaissut tieteellisiä artikkeleita ja kirjoja liikuntalääketieteestä ja pohjoiseurooppalaisesta viiniköynnöksen kasvatuksesta. Hän suoritti myös kaikki maatalous- ja metsätieteiden tohtorin opinnot (2013–2017), mutta ei väitellyt tohtoriksi, koska Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta ei hyväksynyt suomen kielen käyttöä väitöskirjan valmistelussa ja julkaisussa.
M-98 (1940)
M-98 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1939. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 10. heinäkuuta.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Alus katosi marraskuussa 1941 Suomenlahdella mahdollisesti osuttuaan miinaan.
Takavarikko
Takavarikko on pakkokeinolaissa säädetty toimenpide, jossa esine otetaan esitutkinnassa pois sen haltijalta.
Takavarikko Suomessa
Takavarikko on myös oikeudenkäymiskaaressa säädetty turvaamistoimi muissa kuin rikosasioissa. Sitä käytetään siis mm. tavallisen velan maksamisen vakuudeksi. Jos hakija saattaa todennäköiseksi, että hänellä on saaminen, joka voidaan määrätä maksettavaksi, ja on olemassa vaara, että vastapuoli kätkee, hävittää tai luovuttaa omaisuuttaan taikka menettelee muulla hakijan saamista vaarantavalla tavalla, tuomioistuin voi määrätä pantavaksi vastapuolen irtainta tai kiinteätä omaisuutta takavarikkoon niin paljon, että saaminen tulee turvatuksi.
Vastapuolen hallussa oleva esine tai muu tietty omaisuus voidaan määrätä takavarikkoon myös silloin, kun hakija saattaa todennäköiseksi, että hänellä on sanottuun esineeseen tai omaisuuteen parempi oikeus, ja on olemassa vaara, että vastapuoli menettelee hakijan oikeutta vaarantavalla tavalla.
Vakuustakavarikosta rikostapauksessa on erilliset säännökset.
Pakkokeinolain mukainen takavarikko rikosasiassa on kumottava niin pian kuin se ei ole enää tarpeen. Takavarikko on kumottava myös, jollei syytettä sen aiheuttaneesta rikoksesta nosteta neljässä kuukaudessa esineen takavarikoimisesta. Tuomioistuin saa pidättämiseen oikeutetun virkamiehen edellä tarkoitettuna määräaikana tekemästä pyynnöstä pidentää tätä aikaa korkeintaan neljäksi kuukaudeksi kerrallaan (Pakkokeinolaki 4 luku 11 §).
Asiakirjan takavarikko rikostutkinnassa
Suomen lain mukaan kahden henkilön välisen tiedonannon sisältävää asiakirjaa ei saa takavarikoida, ellei tutkittavana olevasta rikoksesta säädettävä ankarin rangaistus ole vähintään kuusi vuotta vankeutta. Henkilön hallussa olevaa asiakirjaa ei saa takavarikoida todisteena käytettäväksi, mikäli sen voidaan olettaa sisältävän asioita, joista hän ei saa todistaa oikeudenkäynnissä tai joista hän saa kieltäytyä kertomasta, ellei häntä ole esitutkinnassa oikeutettu tai velvoitettu todistamaan kyseiseen asiakirjaan liittyvästä seikasta.
Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto
Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto on Espanjan jalkapallon kattojärjestö. Liiton pääkonttori ja harjoituskeskus Ciudad del Fútbol sijaitsee Las Rozasissa, lähellä maan pääkaupunkia Madridia.
Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto perustettiin vuonna 1909. Kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan jäsen siitä tuli vuonna 1913 ja Euroopan maanosaliiton Uefan jäsen vuonna 1954. Liiton puheenjohtaja on Ángel María Villar. Maajoukkueen päävalmentajana on vuodesta 2008 toiminut Vicente del Bosque.
Parempi kuin Beckham
Parempi kuin Beckham on romanttinen urheilukomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Parminder Nagra, Keira Knightley ja Jonathan Rhys Meyers. Elokuva valmistui vuonna 2002.
Juoni
Jesminder (Nagra) asuu Lontoossa ja on maahanmuuttaja toisessa polvessa. Jesminderin koko perhe on intialainen, ja se tarkoittaa etteivät tytön vanhemmat ja sukulaiset hyväksy tytön rakkautta jalkapalloon, vaan tahtovat tämän opettelevan ruoanlaittoa. Englantilainen poikatyttö Jules (Knightley) kuitenkin näkee Jessin pelaavan puistossa ja pyytää tätä tulemaan tämän jalkapallojoukkueen Hounslow Harriersien pääsykokeisiin. Jess pääsee sisälle ja rupeaa käymään harjoituksissa väittäen vanhemmilleen että hän käy kesätöissä. Lopulta vanhemmat kuitenkin saavat selville että tyttö on pelannut salaa jalkapalloa ja pitävät huolen ettei sellainen toistu. Tämä ei kuitenkaan ole Jessin ainoa huoli: kun Hounslow Harriersien pelimatkalla Saksassa valmentaja Joen (Rhys Meyers) ja Jessin suhde lähenee, mistä Jules ei pidä, ystävysten välit katkeavat. Tämän lisäksi Julesin äiti luulee että Jessillä ja Julesilla on suhde. Mutta kun tärkeä peli, jossa myös amerikkalainen kykyjenetsijä on paikalla, koittaa, tytöt unohtavat riitansa ja päättävät keskittyä vain peliin. Se kannattaa, sillä kykyjenetsijä tarjoaa molemmille tytöille stipendiä Kaliforniaan, missä heidän on mahdollisuus kouluttautua ammattilaispelaajiksi. Lopussa Jess saa Joen itselleen.
Esitys Pohjois-Koreassa
Parempi kuin Beckham oli ensimmäinen Pohjois-Korean televisiossa näytetty länsimaalainen elokuva. Elokuvasta oli sensuroitu kymmenen minuutin verran materiaalia ja sillä juhlistettiin Pohjois-Korean ja Ison-Britannian pitkiä diplomaattisuhteita.
Ladysmith Black Mambazo
Ladysmith Black Mambazo on eteläafrikkalainen kuoro, joka esittää säestyksetöntä mbube-musiikkia. Kuoro saavutti kansainvälistä mainetta esiintyessään Paul Simonin albumilla Graceland.
Kuoron perusti Joseph Shabalala (1940–2020). Köyhään kahdeksanlapsiseen perheeseen Etelä-Afrikan Ladysmithissä syntynyt Shabalala lauloi zulukuoro Blacksissa, jonka johtaja hänestä sittemmin tuli. Ladysmith Black Mambazon hän perusti 1975 kuultuaan Jumalan äänen, joka määräsi hänet paastolle. Paasto sai hänet näkemään näkyjä uudenlaisesta laulumusiikista, joka syntyikin kun Shabalala yhdisti zulu-perinteen kolme erillistä laulutapaa ja otti vaikutteita myös amerikkalaisesta gospelista.
Vuonna 1973 Ladysmith Black Mambazo julkaisi ensimmäisen albuminsa Amabutho, jota myytiin kuoron kotimaassa kultalevyyn oikeuttava määrä. Tämän jälkeen kuoro on esiintynyt laajalti Yhdysvalloissa ja Euroopassa muun muassa The Corrsin, Stevie Wonderin, Dolly Partonin ja George Clintonin kanssa. Kuoro on voittanut Grammy-palkinnon vuonna 1987 parhaasta folk-levystä albumilla Shaka Zulu ja parhaan maailmanmusiikkialbumin palkinnon vuonna 2005 albumilla Raise Your Spirit Higher.
Ladysmith Black Mambazo vieraili Pori Jazz -festivaaleilla vuonna 2004.
MP 3008
MP 3008 (tunnetaan myös nimillä Maschinenpistole 3008 ja Volksmaschinenpistole) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum -kaliiperinen konepistooli. Aseen rakenne perustui isobritannialaiseen Sten-konepistooliin.
Syy MP 3008:n kehittämiseen oli paheneva materiaalipula ja lähestyvä Saksan teollisuuden romahtaminen liittoutuneiden sotatoimien johdosta. Heikosta tilanteesta johtuen Natsi-Saksa tarvitsi MP 40:sta merkittävästi halvemman konepistoolin joukoille jaettavaksi. Erityisesti MP 3008:n käyttäjiksi kaavailtiin siviileistä koostuvia Volkssturm-joukkoja. Aseen yksinkertainen rakenne mahdollisti sen valmistamisen pienissä metalliverstaissa ja konepajoissa. MP 3008:sta valmistettiinkin erilaisina versioina noin 10 000 kappaletta vuonna 1945 ennen sodan loppua ja Saksan antautumista.
Katharine Ross
thumb|Katharine Ross vuoden 1966 elokuvassa [[Nainen ilman kasvoja.]]
Katharine Juliet Ross (s. 29. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Rossilla on ollut tunnettuja rooleja muiden muassa elokuvissa Miehuuskoe (1967), Tappajakoirat (1972), Stepfordin naiset (1975), Murha luonnollisista syistä (1979), Hurrikaani (1980) ja Donnie Darko (2001). Vuosina 1985–1987 Ross näytteli televisiosarjassa Colbyt.
Ross oli vuonna 1967 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hänelle on myönnetty Bafta-palkinto vuonna 1971 ja Golden Globe vuonna 1977.
Ross syntyi Hollywoodissa ja on ollut vuodesta 1984 lähtien naimisissa näyttelijä Sam Elliottin kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Valmiera
Valmiera (historiallisesti saksaksi Wolmar) on 27 569 (2008) asukkaan kaupunki Latvian pohjoisosassa. Valmiera sijaitsee noin sadan kilometrin päässä maan pääkaupungista Riiasta ja 50 kilometrin päässä Viron rajasta. Kaupungin läpi virtaa Gauja-joki. Valmiera on vuodesta 2009 alkaen yksi Latvian yhdeksästä tasavallan tason kaupungista.
Historia
Valmiera on Latvian vanhimpia kaupunkeja. Paikallisen Liivinmaan ritarikunnan rakentaman linnan tarkkaa rakentamisajankohtaa ei tiedetä, mutta rakentaminen saattaa ajoittua 1200-luvulle. Valmieran kaupunki mainittiin ensimmäisen kerran aikakirjoissa vuonna 1323, jolloin sillä oli jo oma maistraatti.
Keskiajalla Valmiera oli pieni käsityö- ja kauppakaupunki. Vuonna 1365 se liittyi Hansaliittoon. Kaupungin keskeisen sijainnin vuoksi siellä pidettiin vuosina 1385–1500 yli 30 tapaamista, joissa päätettiin Hansaliiton taloudellisista asioista. Tuolloin siellä pidettiin myös useita Liivinmaan säätyvaltiopäiviä.
1400–1600-luvuilla rutto riepotteli Valmieraa useaan otteeseen. 1500–1600-luvuilla Puola, Ruotsi ja Venäjä taistelivat Valmierassa. Vuonna 1583 Liivinmaan sodassa vahingoittunut kaupunki kuului Cesisin hiippakunnalle, joka taas kuului Puolalle. Vuonna 1622 ruotsalaiset miehittivät Valmieran, ja vuonna 1702 venäläiset hyökkäsivät kaupunkiin ja tuhosivat sen.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Valmieraan perustettiin monia pieniä yrityksiä, muun muassa saha, kangasvärjäämö ja -kutomo. 1900-luvun taitteessa kaupunkiin perustettiin opetuksellisia yksiköitä, mikä edisti Valmieran asemaa Vidzemen koulutuskeskuksena. Myöhemmin kaupungista tuli myös Pohjois-Vidzemen taloudellinen, kulttuurillinen ja urheilun keskus.
Toisen maailmansodan yhteydessä Saksan ja Neuvostoliiton armeijoiden taistellessa Valmierassa noin kolmasosa kaupungin rakennuksista tuhoutui. Lähes kaikki keskustan historialliset rakennukset menetettiin. Neuvostoliiton saatua Latvian haltuunsa sodan jälkeen Valmieran tehtaita laajennettiin niin paljon, että kaupunkiin piti tuoda lisää työläisiä muualta Neuvostoliiton alueelta.
Nykypäivä
Valmiera toimii erilaisten kulttuuri- ja urheilutapahtumien paikkana. Siellä pidetään erilaisia musiikkitapahtumia ja esimerkiksi moottoripyöräilytapahtuma Gauja Cup.
Leijamies
Leijamies (eng. Kite Man) oikealta nimeltään Charles "Chuck" Brown on superroisto, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Häntä kuvataan yleisesti Batmanin vihollisena, joka käyttää leijapohjaisia ​​aseita rikosten tekemiseen. Hänen nimensä on kunnianosoitus Tenavat-päähenkilölle Charlie Brownille. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Batman #133 tarinassa elokuussa 1960 ja hänet loivat Bill Finger ja Dick Sprang. Hahmoa on pidetty yleisesti vitsinä muihin superpahiksiin verrattuna hänen erikoisvoimien puutteensa, hämärän persoonallisuuden ja hauraan keskeisen konseptin vuoksi, joka uskoo hänen identiteettiinsä superrikollisena. Tämän jälkeen häntä käytettiin ensisijaisesti sivuhahmona, kunnes Tom King ja Ivan Reis esittelivät hänet Batman-juoksussaan DC Rebirth -aikakaudella.
Taustaa
Charles "Chuck" Brown on mies, joka aseistautui leija-aseilla tehdäkseen pahoja tekoja. Hän lentää itseensä kiinnitetyllä isolla leijalla tai leijakoneessa. Hän käyttää myös erilaisia ​​erikoisleijoja voittaakseen vihollisensa ja tehdäkseen rikoksia.
Ensimmäisellä esiintymisellään tarinassa Batman #133, hän ensin pudottaa kyynelkaasua leijastaan varastaakseen arvokkaan rubiinin ja vapauttaa sitten gangsteri Big Bill Collinsin, melkein tappaen Robinin matkan varrella ja vangiten Batmanin. Jätettyään gangsterit vartioimaan Batmanin huonetta, palattuaan Leijamies kukistuu, kun Robin palaa, vapauttaa Batmanin ja he käyttävät tämän omia upeita leija-aseita häntä vastaan ​​jättäen hänen käyttämänsä Leijalentokoneen palkintona Lepakkoluolan seinälle.
Myöhemmin kirjailija Len Wein toi hänet takaisin tarinassa Batman #315 syyskuussa 1979 tarinaan palkkahallinnon ryöstöistä. Tällä kertaa hän ilmestyi visiirillä silmiensä päällä, mitä hänellä ei ollut alkuperäisessä tarinassa. Petettyään joitain palkatuista seurueistaan ​​Batman voitti hänet uudelleen lentämällä omaa lepakon muotoista leijaansa. Myöhemmin Haukkamies, Haukkatyttö ja Zatanna kohtaavat hänet jälleen tarinassa Hawkman (vol. 2) #4 marraskuussa 1986. Hänen oikea nimensä paljastetaan, samoin kuin hänen lapsuuden kiehtovuus leijoihin. Leijamiehen kohteena oli kultainen kotka nimellä tunnettu aarre, mutta kolme sankaria estivät hänen suunnitelmansa. Törmäyksessä puuhun Kite-Man huusi: "Rotat!". Tämä on viittaus Tenavat sarjakuvan kohtaukseen, jossa Jaska Jokusen lennättämät leijat joutuvat leijoja syövän puun uhreiksi.
Infinite Crisisissä Jokeri kertoo, että Deathstroke heitti Leijamiehen alas Wayne Towerista ilman leijaansa, kun hän kieltäytyi liittymästä uuteen Superrikollisten Salaiseen Yhteisöön. Brown kuitenkin selviytyy putoamisestaan ​​ja saavuttaa jonkin verran alhaisen sijoituksen kriisin jälkeisessä Gotham Cityn alamaailmassa viikoittaisen sarjan 52 sivuilla. Hänet vangitaan viemärikuninkaan, Dawsonin, Lamellen, The Squidin ja Miragen rinnalla. Kuten muutkin vangit, Bruno Mannheim tappaa ja syö Leijamiehen tämän kieltäydyttyä olemasta hänen puolellaan.
Leijamies esiintyy uudelleen DC Rebirth -universumissa. Tätä versiota kutsutaan nimellä Charles, Chuck ja Charlie Brown. Hän näyttää olevan onnellisempi ja laulaa jatkuvasti iskulausetta "Kite Man, hell yeah!", joka viittaa hänen poikansa Charles Brown Jr.:n reaktioon ensimmäisellä kerralla, kun hän yritti lennättää leijaa. Hän näyttää ensin ryöstävän ylellisissä juhlissa, ennen kuin Gotham Girl tyrmäsi hänet nopeasti. Sitten hänet nähdään Arkhamin mielisairaalan vankiselissä, kun Batman kävelee käytävillä katsomassa rikollisia.
Jossain vaiheessa hän pakenee, sillä hän on myöhemmin yksi niistä monista konnista, jotka Batman ja Kissanainen kukistivat sen jälkeen, kun hän otti hänet mukaansa keskimääräisenä iltana työssään Gotham Cityssä. Leijamies myi myöhemmin leijan panttilainaamoon, josta Headhunter osti sen käyttääkseen sitä Swamp Thingin isän tappamiseen. Batman ja Swamp Thing kuulustelivat Kite Mania myöhemmin.
Batmanin uran alkuvuosiin sijoittuvassa tarinassa paljastetaan, että Leijamies opiskeli tuulta koulussa. Hän oli entinen poliisi ja eronnut isä, hänestä tuli alkoholisti ja hän aloitti rikollisen elämän. Jokeri palkkasi hänet lopulta suunnittelemaan Jokermobilen. Vitsien ja arvoitusten sodan aikana Batman kohtaa hänet ja käskee häntä hankkimaan Jokerin puhelinnumeron ja myöhemmin tapaamaan hänet. Pian tämän jälkeen Arvuuttaja sieppaa Charlesin haluten tietää hänen tulevasta tapaamisestaan ​​Jokerin kanssa. Vapautumisen jälkeen hänet kidnapataan jälleen, tällä kertaa Jokerin toimesta, joka kertoo hänelle kohtaamisestaan ​​Batmanin ja Arvuuttajan kanssa. Sitten Jokeri pakottaa hänet toimimaan itsemurhapommittajana tappaakseen Batmanin, mutta tajuaa, että pommi on väärennös. Charles Brown Jr., hänen poikansa, myrkytetään Arvuuttajan toimesta ja kuolee myöhemmin. Charles Brown haluaa kostaa Arvuuttajalle ja luo Leijamiehen persoonan liittyäkseen Jokerin puolelle.
Kun Batman liittyy Arvuuttajan puolelle sodassa, hän ryhtyy kukistamaan kaikki Jokerin puolella olevat roistot jättäen Leijamiehen viimeiseksi. Kun Leijamies vangitaan, hän kertoo Batmanille ja Arvuuttajalle Jokerin viimeisestä salaisesta piilopaikasta rakennuksessa ja tarjoaa heille ja kaikille Arvuuttajan puolella oleville konnille leijoja, jotta he voivat soluttautua sinne. Sisään murtautuessaan Arvuuttaja ja hänen roistonsa kääntyvät Batmania vastaan, joka käskee Kite Mania aktivoimaan pakkauksissaan olevat käänteiset laskuvarjot, jolloin roistot joutuvat Alfred Pennyworthin vangiksi Batmanin valmistamaan Lepakkoilmalaivaan. Räjähdyksen jälkeen Arvuuttaja paljastaa, että Leijamiehen luominen ja hänen oma tappionsa Leijamiehen käsissä olivat osa epäonnistunutta suunnitelmaa ratkaista Jokerin masennus ja saada hänet nauramaan uudelleen. Sodan päätyttyä Chuck ei kyennyt palauttamaan järkeään ja huomasi olevansa jumissa elämässään pikkurikollisena ja Arkhamin vankina.
Myöhemmin Banen ja Flashpointin Batmanin epäonnistuneen Gothamin vallankaappauksen jälkeen Charles onnistui uusiutumaan ja toipumaan pahuudesta ja hänestä tuli normaali Gothamin kansalainen.
Flashpoint-maailmaan sijoittuvissa sarjakuvissa paljastetaan, että Leijamies oli yksi Thomas Waynen tappamista rikollisista.
TVL
TVL voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Brion-près-Thouet
Brion-près-Thouet on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 8,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 752 asukasta (vuonna 2016).
Kunta sijaitsee 7 kilometrin päässä Thouarsista ja Montreuil-Bellaystä, 20 km Saumuristä ja 50 km:n päässä Angers’n kaupungista.
Tymoteusz Puchacz
pienoiskuva|Tymoteusz Puchacz vuonna 2017. Tymoteusz Puchacz (s. 23. tammikuuta 1999 Sulechów) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on kotimaassaan edustanut Lech Poznańia sekä lainasopimuksilla Zagłębie Sosnowiecia ja GKS Katowicea. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Union Berliniin. Kevätkauden 2022 hän oli lainalla turkkilaisseura Trabzonsporissa, jossa hän pelasi yhdeksän Superliigan ottelua.
Puchacz pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa kesäkuussa 2021. Hänen kolmas maaottelunsa oli EM-kilpailujen alkulohko-ottelu Slovakiaa vastaan; hän tuli vaihdosta kentälle 74. minuutilla. Toisen alkulohko-ottelun Espanjaa vastaan hän pelasi kokonaan ja kolmannesta alkulohko-ottelusta Ruotsia vastaan hän pelasi ensimmäisen jakson. Puchacz on pelannut syyskuun 2022 loppuun mennessä 12 A-maaottelua, joissa kymmenen kertaa avauskokoonpanossa.
Consumer Electronics Show
Ensimmäinen CES järjestettiin kesäkuussa 1967 New Yorkissa. Vuodesta 1978 vuoteen 1994 messut pidettiin kahdesti vuodessa: tammikuussa Las Vegasissa nimellä Winter Consumer Electronics Show (WCES) ja kesäkuussa Chicagossa nimellä Summer Consumer Electronics Show (SCES).
CES:ää pidetään yhtenä tärkeimmistä teknologiaan liittyvistä tavaramessuista sen jälkeen kun Comdex-messut on lopetettu.
Kotietsintä
Kotietsintä on rikostutkinnassa käytettävä pakkokeino, jossa normaalisti suojattuun kotirauhan piiriin tunkeudutaan asukkaan tahdosta riippumatta. Useissa maissa kotietsintä edellyttää tuomarin tai tuomioistuimen antamaa kotietsintälupaa. Poliisi tai muu esitutkintaviranomainen hakee tällaista lupaa esittämällä perusteet sille, miksi rikostutkinnassa on tarpeen loukata perus- ja ihmisoikeutena suojattuja kotirauhaa ja yksityisyyttä. Tavanomaisia perusteita kotietsinnälle ovat etsintäkuulutetun henkilön löytäminen ja todisteiden hankkiminen rikosepäilyn tueksi.
Suomen lainsäädäntö
Vuoden 2014 alusta kotietsintä jaetaan kolmeen eri pakkokeinoon:
Kotietsintä on pakkokeinolaissa säädetty menettely, jossa esitutkintaviranomainen epäillessään rikosta tekee tutkimuskäynnin kohteeseen. Suomen lain mukaan kotietsinnän saa suorittaa vain sellaisten rikosten perusteella, joista ankarin mahdollinen rangaistus on vähintään kuusi kuukautta vankeutta.
Carnival Conquest
Carnival Conquest on Carnival Cruise Linesin omistama Conquest-laivaluokan risteilyalus, joka on rakennettu Fincantierin telakalla Monfalconessa. 60% laivan hyteissä on merinäköala ja 37% on parvekehyttejä. Aluksen ranskalainen impressionistinen sisustus täydentää laivan kotisatamaa New Orleanssia. Carnival Conquest on uusittu vuonna 2009 ja saanut uuden Circle "C" Clubin 12-14-vuotiaille ja samalla ulkouima-altaiden alueelle lisättiin suuri LED-näyttö. Lisäksi kahdeksaantoista merinäköalahyttiin lisättiin parvekkeet.
Kotietsintä
Suomen lainsäädäntö
Erityistä kotietsintää lukuun ottamatta kotietsintä ei Suomessa edellytä tuomioistuimen poliisille antamaa kotietsintälupaa, vaan poliisi voi itse päättää kotietsintöjen suorittamisesta. Päätöksentekijän tulee olla pidättämiseen oikeutettu virkamies, eli käytännössä komisario tai tätä ylempi päällystöön kuuluva poliisimies. Myös syyttäjä voi määrätä poliisin tekemään kotietsinnän. Asunnon haltijalle, vuokralaiselle, sen vuokranmaksua hoitaneelle henkilölle tai sitä käyttäneelle henkilölle on pyrittävä varaamaan tilaisuus olla läsnä kotietsinnässä, toisin sanoen kotietsintää ei saada suorittaa salassa. Asukkaalla on oikeus tietää kotietsintää suorittavien virkailijoiden henkilöllisyys. Toisin kuin kotietsinnästä ja paikanetsinnästä, erityisestä kotietsinnästä sekä etsintävaltuutetun määräämisestä päättää tuomioistuin.
Carnival Conquest
Konsepti ja rakentaminen
Carnival Conquest tilattiin 4. elokuuta 1998. Laiva rakennettiin Fincantierin telakalla Monfalconessa ja se maksoi 500 miljoonaa dollaria. Laiva kastettiin 19. marraskuuta ja sen kastoi entinen Yhdysvaltain kongressiedustaja Lindy Boggs. Carnival Conquest otettiin käyttöön joulukuussa 2002.
Kotietsintä
Suomen lainsäädäntö
Kotietsintä voidaan suorittaa rakennuksessa, huoneessa, suljetussa säilytyspaikassa tai kulkuneuvossa. Tavoitteena on löytää takavarikoitava esine tai muuten selvittää sellainen seikka, jolla voi olla merkitystä rikoksen selvittämisessä. Paikassa, joka ei ole sen hallinnassa, jota on syytä epäillä rikoksesta, saadaan kotietsintä toimittaa vain, kun rikos on tehty siellä tai epäilty on siellä otettu kiinni taikka muuten voidaan erittäin pätevin perustein olettaa, että etsinnällä löydetään takavarikoitava tai väliaikaiseen hukkaamiskieltoon tai vakuustakavarikkoon pantava esine tai omaisuus taikka muutoin saadaan selvitystä rikoksesta.
Etsittävän henkilön hallinnassa olevassa paikassa saadaan toimittaa kotietsintä kiinni otettavan, pidätettävän tai vangittavan, tuomioistuimeen tuotavan taikka sinne rikosasiassa haastettavan vastaajan taikka henkilönkatsastukseen toimitettavan tavoittamiseksi.
Muualla kuin etsittävän henkilön hallinnassa olevassa paikassa saadaan kotietsintä toimittaa vain, jos etsittävän henkilön erittäin pätevin perustein voidaan olettaa oleskelevan siellä. Tästä riippumatta etsintä saadaan toimittaa paikassa, johon yleisöllä on pääsy tai jossa rikoksentekijöillä on tapana oleskella.
Kotietsintä voidaan tehdä myös, mikäli selvitettävänä ovat yhteisösakon tuomitsemiseen liittyvät asiat.
Suomessa tehdään vuosittain noin 14 000 kotietsintää. Ne ovat suhteellisen yleinen kantelujen aihe. Suomi on saanut Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelta useamman langettavan tuomion virheistä kotietsinnöissä. Myös vuonna 2014 voimaan tullut pakkokeinolain muutos perustui EIT:n langettaviin tuomioihin. EIT:n mukaan Suomen silloinen pakkokeinolaki oli ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen kanssa, koska se ei tarjonnut riittäviä oikeusturvatakeita.
Jameson
thumb|300px|Jamesonin viskitislaamomuseon portti.
Jameson (lausutaan /ˈdʒɛməsən/) on irlantilainen viskimerkki. Alun perin Jamesonin viskitislaamo sijaitsi Dublinissa, mutta nykyään Jameson valmistetaan kokonaan Corkissa Etelä-Irlannissa.
Viskimerkin juuret ulottuvat vuoteen 1780, kun John Jameson perusti tislaamon. Vanha tehdas Dublinissa toimii nykyään museona.
Tuotemerkin omistaa Pernod Ricard. Jameson on myydyin irlantilainen viski maailmalla ja sitä myydään yli 130 maassa.
Sun Goes Down
Sun Goes Down on saksalaisen DJ-tuottaja Robin Schulzin kappale, jolla myös vierailee brittiläinen laulaja-lauluntekijä Jasmine Thompson. Kappale julkaistiin Saksassa digitaalisesti ladattavana 24. lokakuuta 2014. Kappale on päässyt viiden parhaan joukkoon neljän eri valtion singlelistoilla.
Henrique Mitchell de Paiva Couceiro
thumb|200px|Paiva Couceiro. Henrique Mitchell de Paiva Couceiro (30. joulukuuta 1861 Lissabon – 11. helmikuuta 1944 Lissabon) oli portugalilainen sotilasjohtaja ja poliitikko. Hän toimi Angolan sotilaskuvernöörinä vuosina 1907–1909.
Paiva Couceiro oli Portugalin ensimmäisen tasavallan (1910–1926) perustamisen aikaan monarkismin vahva kannattaja. Hän johti monarkistien kahta hyökkäystä pohjoiseen Portugaliin, erityisesti Chavesin kaupunkiin, vuosina 1911 ja 1912. Myöhemmin, ennen ja jälkeen vuoden 1933 Estado Novon perustamisen, Paiva Couceiro joutui useamman kerran maanpakoon johtuen hänen omistautumisestaan monarkismille.
Pandion I
Pandion I oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan myyttinen kuningas, Erikhthonioksen ja Praksithean poika. Vaimonsa Zeuksippen, joka oli hänen äitinsä sisko, kanssa heillä oli tyttäret Prokne ja Filomela sekä kaksoisveljet Erekhtheus ja Butes. Apollodoroksen mukaan Demeter ja Dionysos saapuivat Attikaan Pandioniin hallituskaudella Ilmeisesti Pandionin mukaan myös nimettiin Attikan Pandionis-fyle, koska sekä Ateenassa että Delfoissa oli fyleille nimensä antaneita eponyymejä heeroksia esittänyt veistosryhmä, ja Pandion oli näiden joukossa. Kyseessä saattoi kuitenkin olla myös Pandion II.
Rajariitojen kärjistyttyä sodaksi Theban kuninkaan Labdakoksen kanssa Pandion sai liittolaisen Traakian Tereuksesta. Kiitokseksi avusta Pandion antoi tyttärensä Proknen Tereukselle puolisoksi.
Pandionin kuoleman jälkeen hänen poikansa Erekhtheus seurasi häntä valtaistuimelle. Buteksesta puolestaan tuli Pallas Athenen ja Poseidonin ylipappi.
Jussi Piironen
Juho Armas ”Jussi” Piironen (30. huhtikuuta 1901 Joroinen – 25. kesäkuuta 1970 ) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Vuonna 1927 alkaneella teatteriurallaan hän toimi pisimpään Porin Teatterissa vuodesta 1951 lähtien ja sitä ennen Varkauden, Turun ja Helsingin työväenteattereissa, Kotkan ja Joensuun kaupunginteattereissa sekä Vaasan suomalaisessa teatterissa. Hän näytteli sivuosia elokuvissa Miehen tie (1940), Yövartija vain... (1940), Ryhmy ja Romppainen (1941) ja Kuisma ja Helinä (1951).
Piironen sai vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalin.
Biopsia
Biopsia tarkoittaa koepalan tai solunäytteen ottamista elävästä kudoksesta ja näytteen tarkastelua. Termi tulee kreikan kielen sanoista bios eli elämä ja opsy eli näkö tai ulkonäkö.
Biopsian avulla voidaan selvittää muun muassa kudoksen tyyppi, pahanlaatuisuus ja tulehdusten läsnäolo. Kudosnäytteestä nähdään kudoksen rakenne, jolloin pystytään tarkastelemaan esimerkiksi syöpäsolukon kasvutapaa ympäröivässä kudoksessa. Solunäytteestä voidaan nähdä vain yksittäisten solujen ominaisuuksia. Biopsioita otetaan esimerkiksi ihomuutoksista, pateista, kasvaimista ja kuvantamistutkimuksissa epäselviksi jääneistä muutoksista. Tähystysten yhteydessä otetaan yleensä koepaloja terveenkin näköisestä kudoksesta. Biopsioita voidaan käyttää myös seulontatutkimuksen välineenä, kuten kohdunkaulasta otettava PAPA-näyte.
Biopsian tutkii patologi, ja se voidaan myös analysoida kemiallisesti erilaisten laboratoriotekniikoiden kuten PCR:n avulla. Patologi antaa kudoksesta patologisanatomisen diagnoosin (PAD).
Eicca Toppinen
Eino Matti "Eicca" Toppinen (s. 5. elokuuta 1975 Vantaa) on suomalainen sellisti ja Apocalyptica-yhtyeen perustajajäsen. Toppinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa. Apocalyptican ohessa Toppinen on tehnyt musiikkia teatterille (Suomen Kansallisteatterin näytelmä Rikos ja rangaistus), vieraillut Moonsorrow-, HIM-, Sepultura- ja Bullet for My Valentine -yhtyeiden levyillä sekä soittanut Total Cello Ensemblessa ja Avantissa. Toppinen on säveltänyt Musta jää -elokuvaan musiikin, josta hän voitti Jussi-palkinnon vuonna 2008. Yhdessä Perttu Kivilaakson kanssa Toppinen on säveltänyt Suomen Kansallisoopperalle teoksen Indigo (2016).
Uran alkuvaiheet
Toppisella on kolme siskoa ja yksi veli. Perhe on lähtöisin Vantaan Hakunilasta. Lapsena hän opiskeli Vantaan musiikkiopistossa Pirkko Tolosen oppilaana. Toppinen harrasti nuorempana ratsastusta ja pyrki saamaan siitä ammatin, mutta musiikin viedessä häntä eteenpäin, hän joutui luopumaan unelmasta työskennellä hevosten parissa. Vanhemmat kehottivat häntä menemään lukioon, mutta hän ei koskaan kirjoittanut ylioppilaaksi, koska keskittyi Apocalypticaan.
Yksityiselämä
Toppinen oli naimisissa näyttelijä Kirsi Ylijoen kanssa ja heillä on kaksi lasta. Toppinen ja Ylijoki seurustelivat vuodesta 1996 alkaen ja menivät naimisiin vuonna 1997. Maaliskuussa 2020 he ilmoittivat eronneensa. Heillä on myös yhteinen musiikkiprojekti, kellariyhtyeenä aloittanut Cherry and the Vipers, jossa Toppinen soittaa rumpuja ja Ylijoki laulaa.
Satavuotinen sota
Satavuotinen sota on nimi, jonka historioitsijat ovat antaneet sarjalle toisiinsa liittyviä sotia, joita käytiin 116 vuoden jakson aikana Englannin ja Ranskan välillä. Yhteenotot alkoivat vuonna 1337 ja päättyivät 1453.
Sotaa käytiin lähinnä Ranskassa, ja sitä voidaan pitää ranskalaisena sisällissotana yhtä paljon kuin kansainvälisenä konfliktina. Historioitsija Philippe de Vriesin mukaan sotaa käytiin ”enimmäkseen maakunnallisella tasolla”. Häntä lainannut Fernand Braudel lisää, että ”Englanti toimi maakuntana (tai maakuntien ryhmänä) englantilais-ranskalaisessa yksikössä, joka oli sekä taistelukenttä että voittajan palkinto”.
Satavuotista sotaa pidetään yhtenä keskiajan merkittävimmistä konflikteista. Sen kuluessa otettiin käyttöön uusia aseita ja taktiikoita, jotka rapauttivat vanhan, raskaan ratsuväen hallitseman feodaaliarmeijajärjestelmän. Lisäksi sodan aikana nähtiin ensimmäiset vakinaiset armeijat Länsi-Euroopassa sitten Länsi-Rooman valtakunnan. Sota muutti aatelisten ja talonpoikien suhdetta sekä vauhditti kansallisvaltioiden kehitystä ja monarkioiden vahvistumista. Ennen sotaa etenkin Ranska oli ollut jakautunut hyvin itsenäisten vasallien johtamiin läänityksiin. Sodan vaikutuksesta kuninkaan asema alkoi vahvistua. Sota vaikutti myös eurooppalaisen identiteetin ja sen eri kansallisten vivahteiden syntymiseen ja kehittymiseen.
Varhaiset alkujuuret 911–1328
Satavuotisen sodan varhaisimmat juuret lienevät löydettävissä siitä, että frankkien Kaarle Yksinkertainen antoi viikinkipäällikkö Rollolle läänitykseksi osan Normandiaa vuonna 911. Tämä johti voimakkaan Normandian herttuakunnan syntyyn, ja lopulta normannien Vilhelm I Valloittajan suorittamaan Englannin valloitukseen 1066. Normannikuninkaat hallitsivat sekä Normandiaa että Englantia 150 vuotta. Normannivalta liitti Englannin osaksi Ranskan monimutkaisia feodaalikuvioita, millä oli kauaskantoiset seuraukset.
Vuonna 1216 kuollut kuningas Juhana Maaton kuitenkin oli menettänyt valtakunnan ranskalaiset alueet. Englannin ylimysaatelisto puhui aina 1300-luvulle ranskaa eikä lakannut haikailemasta ranskalaisten omistusten perään, varsinkin kun Normandia oli erittäin vauras. Sodan taustalla voidaan nähdä sekä ”kansallinen” ajatus ”kotimaan” palauttamisesta, että aatelisten oman edun ja vaurauden tavoittelu.
Edeltävät tapahtumat 1328–1337
Englantilaiset kuitenkin unohtivat, että Kaarle IV:n veljen Ludvig X:n kuoltua kuninkuus siirtyi lyhyeksi ajaksi hänen jälkisyntyiselle pojalleen Juhana I:lle (1416). Tämän jälkeen perimys olisi siirtynyt englantilaisen logiikan mukaan Juhanan sisarelle Jeannelle, josta tuli isänsä ja veljensä jälkeen kyllä Navarran hallitsija, mutta jolle näin kuuluva Ranskan kruunun maan herrat luovuttivat sedälle Filip V:lle. Samaa periaatetta noudatettiin Filip V:n jälkeen, kun hallitsijaksi tuli Filipin tyttärien sijaan veli Kaarle IV. Tähän jo perinteeksi muodostuneeseen tapaan Kaarle IV:n kuoltua kruunu siirrettiin lähimmälle miespuoliselle perijälle, kuolleen kuninkaan serkulle Valois’n Filipille.
Myöhemmin 1300-luvun lopulla ranskalaiset vetosivat niin sanottuun Saalilaiseen lakiin (Lex Salica), jonka mukaan nainen ei voinut periä maata, johon liittyi velvollisuus aseelliseen puolustukseen. Ensimmäisen kerran saalilainen laki tulee esiin tuntemattoman kronikoitsijan kirjoituksessa Poitiers’n taistelun jälkeen vuonna 1356.
Vuonna 1333 Edvard III aloitti sodan Skotlannin palauttamiseksi Englannin vallan alle. Skotlanti oli vanhan liittolaissopimuksen mukaan liitossa Ranskan kanssa, ja Filip näki tilaisuuden Gascognen palauttamiseen. Sota päättyi kuitenkin englantilaisten nopeaan voittoon, ja Skotlannin kuningas David II Bruce joutui pakenemaan Ranskaan. Vuonna 1336 Filip teki suunnitelmia Skotlannin kruunun palauttamiseksi Davidille ja Gascognen takaisinottamiseksi.
Sodan alku 1337–1360
Sota voidaan karkeasti jakaa neljään osaan: Englannin alkumenestykset Edvard III:n aikana vuosina 1337–1360, vuosien 1360–1400 jakso jolloin ranskalaiset lähes karkottivat englantilaiset mantereelta, Henrik V:n suurten voittojen leimaama jakso 1400–1429, ja loppujakso 1429–1452, jona aikana Ranska yhdistyi Kaarle VII:n alaisuuteen ja karkotti englantilaiset mantereelta Calais’ta lukuun ottamatta. thumb|250px|[[Sluysin taistelu|Sluysin meritaistelu]] thumb|250px|[[Crécyn taistelu]] Sodan alkaessa Ranskan väkiluku oli 14 miljoonaa, ja kahden miljoonan asukkaan Englanti vastasi vain ranskalaista herttuakuntaa. Ranska oli myös huomattavasti Englantia vauraampi. Alkuvuosina Englanti liittoutui Alankomaiden aateliston ja Flanderin herttuoiden kanssa, mutta liitto kariutui tuloksettomana 1340. Meritaisteluissa Ranska menestyi jonkin aikaa ja joitain Kanaalin englantilaisia kaupunkeja hävitettiin. Vuonna 1340 englantilaisten maihinnousuyritystä estänyt Ranskan laivasto kuitenkin tuhottiin suurimmilta osin Sluysin meritaistelussa. Englanti pystyi tämän jälkeen estämään ranskalaisten maihinnousun, koska se hallitsi nyt Englannin kanaalia.
Edvard III teki vuonna 1346 maihinnousun Normandiaan ja marssi sen läpi Caeniin hävittäen seutua. Edvardin tarkoitus oli vetäytyä Ranskan paljon suuremman armeijan tieltä, mutta se sai englantilaiset kiinni ja seurasi Crécyn taistelu. Ranskalaiset tekivät useita tuloksettomia rynnäköitä vanhentuneilla ritaritaktiikoilla, ja englantilaiset ja walesilaiset harjoitetut jousimiehet kaatoivat heitä kasapäin pitkäjousillaan, kunnes ranskalaisten oli pakko vetäytyä. Filip VI pääsi onnekkaasti pakenemaan.
Edvard siirtyi pohjoiseen ja valtasi 1347 Calais’n kaupungin. Osin tuntemattomista syistä kuusi kaupunkilaista joutui uhrautumaan, jotta kaupunkia ei tuhottaisi. Samana vuonna toisaalla englantilaiset voittivat skotit Neville’s Crossin taistelussa ja David II vangittiin, mikä vähensi skotlantilaisten uhkaa. Vuonna 1348 musta surma alkoi levitä läpi Euroopan tuhoisin seurauksin, mikä sen ohella, että Englanti oli ajautunut pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin, hillitsi sotatoimia. Filip VI kuoli 1350, ja Ranskan kruunu siirtyi Juhana II:lle. Sota jatkui pienin taisteluin.
Kun musta surma oli ohi Englannissa ja valtion taloustilanne oli parantunut, Edvard III:n poika Edvard Musta prinssi hyökkäsi vuonna 1356 Ranskaan Gascognen kautta. Tästä seurasi Poitiers’n taistelu, joka päättyi englantilaisten suurvoittoon suuremmasta ranskalaisarmeijasta samaan tapaan kuin Crécyn taistelu. Lukuisia ranskalaisia ylimyksiä ja itse kuningas Juhana II vangittiin.
Juhanan vapauttamiselle asetettiin kahden miljoonan écun lunnaat, mutta hän itse katsoi olevansa arvokkaampi ja vaati lunnaiden nostamista neljään miljoonaan. Samaan aikaan Ranskan sisäinen tilanne oli erittäin sekava nuoren kruununperijä Kaarle V:n kamppaillessa vallasta Juhanan neuvonantajien ja Navarran kuningas Kaarle Pahan kanssa ja pariisilaisten mellakoidessa. Kaarle V pääsi vain vaivoin pakenemaan Pariisista jacqueriekapinaa, joka oli seurausta sodan, mustan surman ja verorasituksen talonpojille aiheuttamasta ahdingosta. Vuonna 1360 solmittiin Bretagnyn rauhansopimus, jonka nojalla Juhana vapautettiin kolmen miljoonan écun lunnaita vastaan ja Calais ja Akvitania vahvistettiin englantilaisten omistukseksi. Juhana kuoli 1364 ja Kaarle V seurasi häntä Ranskan valtaistuimelle.
Ranskan voitot Kaarle V:n aikana 1360–1400
Kaarle V:n aika merkitsi Englannin jatkuvaa vetäytymistä valtaamiltaan Ranskan alueilta. Vaikkakin englantilaisten puolella ollut Bretagnen herttua Juhana V voitti ranskalaiset Aurayn taistelussa 1364, joutui hän perillisineen pian alistumaan Ranskan kuninkaan valtaan. Vuonna 1366 Espanjan kanssa syttynyt sota vei Mustan prinssin huomion. Englantilaisten käskynhaltija Poitoun provinssissa, John Chandos, voitettiin Chateau Lussacin taistelussa 1370, mikä oli suuri tappio Englannille. Ranskalaisten puolelle siirtynyt bretonilaiskomentaja Bertrand du Guesclin kävi varovaista sotaa välttäen suuria yhteenottoja, vallaten englantilaisilta kaupungin kaupungilta.
Vuonna 1376 Musta prinssi kuoli ja vuonna 1377 kuoli Edvard III. Englannin kruunu siirtyi alaikäiselle Rikhard II:lle, Mustan prinssin pojalle. Vasta kun Henry Bolinbroke syrjäytti Rikhardin ja julistautui kuningas Henrik IV:ksi vuonna 1399, alkoivat englantilaisten vaatimukset Ranskan kruunuun uudestaan.
Englannin voitot Henrik V:n aikana 1400–1422
Henrik IV teki suunnitelmia menetettyjen alueiden takaisinvaltaamiseksi, mutta ei ehtinyt lyhyenä valtakautenaan niitä toteuttaa. Samaan aikaan Ranskan Kaarle VI tuli mielisairaaksi, mikä johti valtakamppailuun Burgundin Juhanan ja Orleansin Ludvigin välillä. Orleansin Ludvigin murhan jälkeen Burgundin Juhanan vastustajien johtoon nousi Armagnacin hallitsijasuku. Molemmat puolet yrittävät saada englantilaiset puolelleen sisällissodassa.
Englannin uusi kuningas Henrik V hylkäsi vuonna 1414 Armagnacien tarjouksen vuoden 1369 rajoista vaatien kaikkia Henrik II:n aikaisia alueita. Vuonna 1415 hän nousi maihin Harfleuriin Normandiaan ja valtasi kaupungin. Hän olisi halunnut marssia suoraan Pariisiin, mutta valitsi kuitenkin etenemisen englantilaisten hallitsemaa Calais’ta kohti. Hän kohtasi Ranskan armeijan pienen Agincourt’n kylän luona Pohjois-Ranskassa. Englantilaiset olivat määrällisesti ja laadullisesti pahoin alakynnessä. Ranskalaiset kuitenkin taistelivat taas vanhaan ritaritapaan, ja englantilaiset saivat Azincourtin taistelussa samanlaisen suurvoiton kuin aiemmin Crécy’ssä ja Poitiers’ssa ja useita Armagnacin johtomiehiä vangittiin. Tämä oli kuitenkin viimeinen englantilaisten suuri voitto satavuotisessa sodassa.
Agincourtin jälkeen Henrik valloitti suurimman osan Normandiaa, kuten Caenin (1417) ja Rouenin (1419) kaupungit ja saattoi Normandian takaisin englantilaisten valtaan lähes kahdensadan vuoden ranskalaisvallan jälkeen. Hän sopi liittolaisuudesta burgundilaisten kanssa, jotka olivat ottaneet haltuunsa Pariisin sen jälkeen kun Armagnacit olivat teloittaneet Burgundin Juhanan.
Burgundi liittyy Ranskaan 1422–1453
thumb|Ranska vuonna 1435 satavuotisessa sodassa. Vuoteen 1424 mennessä Henrik VI:n sedät olivat ottaneet vallan alaikäiseltä kuninkaalta ja eräs heistä, Gloucesterin herttua Humprey valloitti Hollannin. Seurauksena oli konflikti Burgundin herttua Filip II:n kanssa, mikä horjutti Burgundin ja Englannin liittoa. Vuonna 1428 Englanti oli valmis jatkamaan sotaa ja aloitti Orléansin kaupungin piirityksen. Kaupungin valtaamiseen voimat eivät riittäneet, mutta ranskalaisjoukot pysyivät passiivisina. left|thumb|[[Orléansin piiritys]] Vuonna 1429 maalaistyttö Jeanne d’Arc kertoi saaneensa Jumalalta käskyn ajaa englantilaiset pois ja pyysi Kaarle VII:n lähettämään hänet Orléansiin. Orléansiin Jeannen kanssa lähteneen pienen joukon mukana oli muun muassa myöhemmin pahan maineen saanut Gilles de Rais. Jeanne d’Arc nostatti ranskalaisjoukkojen moraalia, ja nämä mursivat Orléansin piirityksen. Jeanne johti ranskalaiset vielä muutamiin uusiin voittoihin ja avasi Kaarle VII:lle tien Reimsiin kruunattavaksi. Vastineeksi englantilaiset kruunasivat alaikäisen Henrik VI:n Ranskan kuninkaaksi Notre Damessa, mutta sillä ei ollut juuri merkitystä. Jeanne d’Arc joutui 1430 burgundilaisten käsiin, nämä myivät hänet englantilaisille, ja hänet poltettiin roviolla, ja Ranska tuntui menettäneen etunsa.
Vuonna 1435 burgundilaiset kuitenkin vaihtoivat puolta Filip III:n johdolla, solmivat Arrasin sopimuksen ja palauttivat Pariisin kuninkaalle. Burgundilaisten uusi liitto oli hatara, mutta heidän intressinsä Alankomaissa eivät enää jättäneet aikaa Ranskan tilanteeseen sotkeutumiseen. Niinpä Kaarle VII oli kiistatta Ranskan kuningas, ja ehti aselevon aikana lujittaa valtakuntaa, purkaa vanhentuneita feodaalirakenteita ja vahvistaa armeijaa.
Vuoteen 1449 mennessä Ranska oli vallannut takaisin Rouenin, ja vuonna 1450 Caenin valtausta yrittänyt englantilaisarmeija voitettiin Formignyn taistelussa, jossa Ranskan tykit murskasivat Englannin jousimiehet. Ranskalaiset jatkoivat valloittamalla Cherbourgin, Bordeaux’n ja Bayonnen vuonna 1451. Englantilaisten John Talbotin yritys Gascognen takaisinvaltaamiseksi estettiin Castillionin taistelussa 1453, jota on pidetty satavuotisen sodan viimeisenä taisteluna.
M-99 (1940)
M-99 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1939. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 3. heinäkuuta.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Alus upposi 29. kesäkuuta 1941 Suomenlahdella osuttuaan miinaan.
Kummisetä osa III
Kummisetä osa III on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikoselokuva, jonka ohjasi ja tuotti Francis Ford Coppola. Elokuva on Coppolan ja Mario Puzon käsikirjoittaman Kummisetä-trilogian päätösjakso. Elokuvan pääosissa esiintyvät Al Pacino, Diane Keaton, Talia Shire ja Andy García. Toisin kuin aiemmat kaksi osaa, kolmas elokuva ei perustu Mario Puzon alkuperäisromaaniin.
Elokuvan teon kustannusten suhteellinen nousu näkyy selvästi elokuvan budjetin kasvussa, nyt käytettiin 54 miljoonaa dollaria. Pelkästään Pacinon viiden miljoonan dollarin korvauksella olisi melkein voitu tehdä ensimmäinen osa 18 vuotta aikaisemmin.
Elokuva oli julkaisunsa yhteydessä suuri taloudellinen ja arvostelumenestys, mutta sen saama suosio ei kestänyt pitkään. Ohjaaja Francis Ford Coppolakin on myöntänyt tehneensä elokuvan rahan takia.