cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Halistenkoski
Aurajoen keskivirtaamat ovat vuosina 1938–2010 olleet Halistenkoskella 6,8 m³/s, keskialivirtaama 0,1 m³/s ja keskiylivirtaama 100 m³/s. Kuivina aikoina Turun vesilaitos on ottanut Halisten pintavesilaitokselle lähes koko Aurajoen virtaaman. Vuoden 1966 keväällä Etelä-Suomessa oli ennätystulvat, jolloin Halisissa mitattiin 2. toukokuuta virtaamaksi 286 m³/s. Vuonna 1980 oli myös suuri virtaama, 200 m³/s.
Historia
Halistenkosken seutu on ollut asuttu jo rautakaudella ja tuotantokäyttöön koski valjastettiin keskiajalla. Ensimmäiset maininnat paikalla sijainneesta myllystä ovat vuodelta 1352. Myöhemmin koskea ovat hyödyntäneet muun muassa 1500-luvulla Suomen ensimmäinen verkatehdas, jauhomyllyjä ja vanuttamo. Halistenkoskessa on sijainnut keskiajalla myös kruununkalastamo. Yhdessä viereisen Halisten kylämäen ja Turun vesilaitoksen rakennusten kanssa Halistenkoski on osa Halisten kylämäen valtakunnallisesti merkittävää rakennettuaa kulttuuriympäristöä.
900px|thumb|centre|Halistenkoski ja pato syyskuussa 2011.
Aiheesta muualla
60.46464°N, 22.30611°W
40 päivää ja 40 yötä
40 päivää ja 40 yötä (40 Days and 40 Nights) on Michael Lehmannin vuonna 2002 ohjaama komediaelokuva, jossa Matt Sullivan (Josh Hartnett) kokeilee 40 vuorokauden selibaattia.
Moskovan lentokenttä
Moskovan lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
Evon virkistyskalastusalue
thumb|Virkistyskalastusaluetta Ylisellä Niemisjärvellä Evon virkistyskalastusalue, Metsähallituksen laatiman Evon retkeilyalueen hoito- ja käyttösuunnitelman mukaan Niemisjärvien kalastusalue, on Evon retkeilyalueeseen sisältyvä suuri 30 hehtaarin laajuinen kalastusalue, joka käsittää kolme Niemisjärveä (Ylisen, Keskisen ja Alisen) sekä Vähä Koukkujärven, Kalliojärven sekä Syväjärven. Aluetta hoitaa metsähallituksen luontopalvelut-yksikkö, joka käyttää toiminimenään Villiä Pohjolaa.
Palvelut
Alueella on majoitusta varten Latvatupa (M615), Ahdin kämppä (M431), Niemistupa (M435) sekä Rieska (M462) sekä Ruuhijärvi ja Hokajärvi. Alueella toimii kioski, josta vuokrata veneitä, saunan tai asuntovaunupaikkoja. Kalastusluvat voi hankkia matkapuhelimella automaatista Alisen Niemisjärven pohjoisrannalta.
Alisella ja Ylisellä Niemisjärvellä sekä Ylisen Niemisjärven pohjoispuolella Vähä-Koukkujärvellä on kalastusalueopastustaulut, kuten vielä pohjoisempana olevalla Kalliojärven alueella sijaitsevalla Kalliojärven rannalla. Niemisjärvien välisen niemen itäpuolella kiertää kolmen kilometrin pituinen Niemisjärven luontopolku.
Alinen Niemisjärvi
thumb|Alinen Niemisjärvi pohjoisesta nähtynä Alinen Niemisjärvi sijaitsee 141,4 metrin korkeudella merenpinnasta. Sinne pääsee Ruuhijärventietä pitkin kääntymällä Niemisjärventielle länsiluoteeseen Ison Ruuhijärven kohdalta. Tie päättyy Alisen ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle, jossa on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.
Keskinen Niemisjärvi
thumb|Keskinen Niemisjärvi kaakosta nähtynä Keskinen Niemisjärvi sijaitsee Ylisen ja Alisen Niemisjärven välissä niemen länsipuolella. Keskinen Niemisjärvi ei ole kooltaan suuri.
Hōzan Yamamoto
Hōzan Yamamoto (6. lokakuuta 1937 – 10. helmikuuta 2014) oli japanilainen shakuhachinsoittaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Yamamoto valmistui musiikkikorkeakoulusta vuonna 1962. Hän perusti vuonna 1966 Reibo Aokin ja Katsuya Yokoyaman kanssa Shakuhachi Sanbon Kai -trion. Vuodesta 1967 lähtien hän teki genrerajat ylittänyttä yhteistyötä, aluksi jazzin parissa. Yamamoton yhteistyökumppaneiden joukossa olivat Ravi Shankar, Jean-Pierre Rampal, Tony Scott ja Gary Peacock. Hän oli 1970–1980-luvuilla johtava soittimensa taitaja, joka teki sadoittain levytyksiä ja sai lukuisia palkintoja.
Yamamoto luennoi Tokion taideyliopistossa. Hän sai Elävän kansallisaarteen arvonimen vuonna 2002. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa Elliot Weisgarber.
Vtoraja Liga
Vtoraja Liga (, "kakkosliiga") oli Venäjän jääkiekon neljäs sarjataso. Liiga oli jaettu keskiseen ja Uralin divisioonaan.
Vtoraja Liga oli neuvostoaikana maan kolmas sarjataso. Neuvostoliiton kaaduttua Venäjällä perustettiin Vysšaja Liga, mistä tuli uusi toinen sarjataso ja neuvostoaikaiset alemmat sarjat putosivat pykälän alemmas.
Prokop Chocholoušek
thumb|upright|Prokop Chocholoušek Prokop Chocholoušek (1819−1864) oli tšekkiläinen novellinkirjoittaja. Hän on Walter Scottin malliin kirjoittanut historiallisia romaaneja (Temppeliherrat Böömissä, 1843, ei suom.) ja kertomuksia Böömin menneisyydestä. Huomattavia ovat hänen eteläslaavilaisten elämää kuvaavat jännittävät novellinsa, jotka ovat ilmestyneet yhteisellä nimellä Jih (Etelä).
Havannansilkkikoira
Havannansilkkikoira (havana silk dog, silk havanese) on kuubalainen koirarotu. Se muistuttaa havannankoiraa mutta sitä ei tule sekoittaa siihen. Rodun tarkoituksena oli luoda uudelleen Euroopassa aiemmin suosittu, mutta sittemmin sukupuuttoon kuollut sylikoira, jonka juurten oli uskottu olleen siirtomaa-aikaisessa Kuubassa.
Finland Ice Marathon
thumb|250px|Finland Ice Marathon 2006
Finland Ice Marathon on vuosittain helmi–maaliskuussa Kuopiossa järjetettävä maratonluistelukilpailu ja luistelutapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984 nimellä Kuopion luistelumaraton.
1976–1983 Lahti, Oulu, USA
Aluksi kilpailu järjestettiin lähes vuorovuosina Lahdessa ja Oulussa. Oulussa maraton on järjestetty vuosina 1977 ja 1979 - 1981. Lahden epävarmat jääolosuhteet ja Oulun tuulinen merijää eivät tyydyttäneet kilpailijoita ja vuonna 1983 se järjestettiin USA:ssa.
1984–1985 Kuopion luistelumaraton
Tapahtuma siirtyi Kallaveden luonnonjäälle vuonna 1984. Ensimmäisenä vuonna Kuopion luistelumaraton keräsi 400 osallistujaa ja radan pituus oli 50 kilometriä. Kilpailumatkat olivat 200, 100, 50, 25 ja 10 kilometriä ja katsojia noin 10 000. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Finnair, MEK, Suomen Luisteluliitto ja Kuopion Matkailupalvelu.
1986–1991 Finland Ice Marathon
Tapahtuman koko kasvoi ja oli huipussaan vuonna 1988, jolloin kilpailijoita oli 1 500, ja katsojia noin 15 000. Vuonna 1989 tapahtuma jouduttiin kuitenkin perumaan. Vuonna 1990 järjestettiin samanaikaisesti kaksi kilpailua, Finland Ice Marathon ja epäviralliset MM-kilpailut Marathon Skating World Games 100 km, mutta jälkimmäinen päivä jouduttiin tuolloinkin perumaan, joka aiheutti hollantilaisluistelijoiden Alternative Elfstedentocht:in siirtymisen Rovaniemelle seuraavina vuosina.
2009–2010
Järjestelyvastuussa oli Kuopion Matkailupalvelu Oy apunaan Kuopion Luisteluseura ja Kuopion kaupungin vapaa-ajankeskus. Tapahtuman pääpaikka siirtyi matkustajasatamaan. Pisimmän luisteluradan pituus oli 12,5 km ja pisin luistelumatka oli 200 kilometriä. Vuonna 2010 tapahtuma järjestettiin –32 asteen aamupakkasen viivästyttämänä ja tapahtumassa oli 600 kilpailijaa.
2011–
Vuonna 2011 järjestelyvastuu siirtyi Pohjois-Savon Liikunta ry:lle, mutta käytännön järjestelyt hoiti Kuopion Luistinseura. Tapahtumassa luistelurata jäi jääolosuhteiden vuoksi 4 kilometrin mittaiseksi lenkiksi jossa pisimmillään luisteltiin 140 kilometrin matka. Hollantilaiset olivat jättäneet kilpailun pois cup-sarjastaan, joten ulkomaalaisten kilpailijoiden osuus oli aiempaa pienempi. Kilpailun aikana pakkasta oli –29...–19 astetta.
Kamajoen autotehdas
Kamajoen autotehdas tai Kamajoen kuorma-autotehdas on Venäjän Tatarstanissa, Volgan sivujoella sijaitseva autotehdas, joka rakennettiin Neuvostoliittoon. Se oli valmistuessaan maailman suurin autotehdas, ja tehdasalueen pinta-ala oli 57 neliökilometriä. Neuvostoliitolla ei kuitenkaan ollut riittävää osaamista tehtaan toteuttamiseksi, ja se hankki osaamista ja osia länsimaista.
Tausta
Kamajoen autotehdas perustettiin vuonna 1969 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen päätöksellä raskaiden kuorma-autojen valmistamiseksi. Neuvostoliitossa ei ollut riittävästi kuorma-autoja maataloustuotteiden kuljettamiseen. Lisäksi Neuvostoliitto tarvitsi kuorma-autoja teollisuuden kehittymiseksi. Samaan aikaan rakennettiin henkilöautotehdasta Toljattiin.
Suunnitelma
thumb|Vuodesta 1976 valmistettu 1. sukupolven Kamaz-kuorma-auto. Autotehdas suunniteltiin 150 000 kuorma-auton ja 250 000 dieselmoottorin vuosittaiselle tuotantokapasiteetille. Alkuperäisen suunnitelman mukaan tehdas olisi tuottanut 150 000 kuorma-autoa vuodessa jo vuoden 1974 loppuun mennessä. Valmistuessaan tehdas olisi ollut maailman suurin autotehdas, jonka tehdasalue olisi 57 neliökilometriä, alue jakaantuisi seitsemään osaan ja rakennuksia olisi 150. Länsisaksalaisen autonvalmistaja Daimler Benzin kanssa neuvoteltiin tuotantoteknologian toimittamisesta. Tehtaan kustannukseksi arvioitiin 2,5 miljardia ruplaa (3,29 miljardia US-dollaria) vuonna 1974. Alueen kehittämisen arvioitiin vaativan lisäksi 1,5 miljardia ruplaa (1,97 miljardia US-dollaria). Tehtaan rakentaminen alkoi 13. joulukuuta 1969, ja ensimmäinen auto valmistui 16. helmikuuta 1976.
Ensimmäinen valmistettu kuorma-auto perustui ZiL-170-kuorma-auton insinöörityöhön.
Ulkomaiset sopimukset
Ulkomaisille toimittajille tarjottavien sopimusten arvo oli miljardi Yhdysvaltain dollaria, ja sopimuksista yhdysvaltalaiset yritykset saivat 40 prosenttia. Sopimuksista 65 solmittiin yhdysvaltalaisten yritysten kanssa, ja näistä kahdeksan yrityksen sopimusten arvo oli yli 10 miljoonaa dollaria. Suurin yhdysvaltalainen sopimuskumppani oli Swindell-Dressler, joka oli Pullman-yhtiön tytäryritys. Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välisen Kamajoen autotehdasta ja muita projekteja koskeneen kauppasopimuksen allekirjoitti George P. Shultz.
Yli 700 kansainvälistä yritystä toimitti osia tehtaan rakennusprojektissa, esimerkiksi Swindell-Dressler, Holcroft, CE-Cast, Ingersoll Rand, Ex-Cello (Yhdysvallat), Hueller-Hille, Liebherr (Länsi-Saksa), Morando, Fata (Italia), Renault (Ranska), Sandvik (Ruotsi), Kamatsu ja Hitachi (Japani).
Myöhemmin
Neuvostoliitto käytti Kamajoen tehtaalla valmistettuja kuorma-autoja Afganistanin sodassa vuonna 1979.
64 Angelina
64 Angelina on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Wilhelm Tempel 4. maaliskuuta 1861. Asteroidin nimeäminen aiheutti kiistoja, sillä sitä ei nimetty perinteisellä tavalla mytologisten hahmojen mukaan.
63 Ausonia
63 Ausonia on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Annibale de Gasparis 10. helmikuuta 1861. Asteroidin aiottiin nimetä "Italiaksi", mutta myöhemmin sille valittiin nimi Ausonia, Italian muinainen kutsumanimi.
Dominic Storey
Dominic Storey (s. 25. lokakuuta 1989 Auckland) on uusiseelantilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2006 hän kilpaili Formula BMW Asia-sarjassa sijoittuen viidenneksi. Vuonna 2007 Storey kilpaili Toyota Racing Series-sarjassa sijoittuen seitsemänneksi. Hän kilpaili myös kaksi kilpailua Formula BMW UK sarjassa. Vuonna 2008 Storey kilpaili Formula Renault-sarjassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault, Formula Renault 2.0 ja Britannian F3-sarjoissa. Vuonna 2011 Storey kilpaili neljä kilpailua GP3-sarjassa Addax-tallissa ja kaksi kilpailua Formula Renault 3.5-sarjassa.
Alinen Niemisjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 15 hehtaaria. Se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa ja sen rannat ovat metsämaata. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Järvelle tulee tie, joka päättyy Alisen- ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle. Niemellä on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78) (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Siihen on johdettu läntiseltä suolta kuivatusoja ja Keskisestä Niemisjärvestä tulee yhdysoja niemen kärjen ohi. Järven laskuoja Niemisoja yhtyy etelämpänä Evojokeen, joka laskee Ekojärveen.
Giuseppe Chiarini
thumb|upright|Giuseppe Chiarini Giuseppe Chiarini (1833 −1908 ) oli italialainen kirjailija ja kriitikko. Chiarini oli jo opintoajallaan Firenzessä Giosuè Carduccin hyvä ystävä ja esiintyi vuosina 1855−1860 julkaisemalla muutamia kriitillisiä kirjoitelmia. Chiarinin vaikutus Carducciin on melkoinen. Aikakauskirjassa I critici italiani e le prime odi barbari Chiarini puolusti odi-barbare-runomuotoa, jota Carduccin käyttämää runoudenlajia niin monet italialaiset runoilijat sittemmin ovat jäljitelleet.
Chiarinin oma runous nojaa etupäässä klassikoihin, etenkin Horatiukseen sekä saksalaiseen kirjallisuuteen, jonka hän perin pohjin tunsi. Lisäksi hän käänsi italiaksi saksalaisia, varsinkin Heinrich Heinen runoja. Chiarinin omista runoista ovat etevimmät Poesie (1875), Lacrymæ (1879−1880) ja Esperimenti metrici (1882). Parasta Chiarini kuitenkin on tuottanut kirjallisuuskritiikin alalla. Hänen kriitillisistä teoksistaan ja tutkielmistaan mainittavia ovat Ombre e figure (1883), Donne e poeti (1885), Gli amori di Ugo Foscolo (1892), Giosuè Carducci, impressioni e ricordi (1901), ja Vita di Giacomo Leopardi'' (1905). Chiarini on julkaissut Giacomo Leopardin (1867−1870) ja Ugo Foscolon (1882) teosten painoksia.
Bad to the Bone (albumi)
Bad to the Bone on yhdysvaltalaisen blues rock -yhtyeen George Thorogood & The Destroyersin viides studioalbumi. Sen julkaisi 1982 EMI American Records. Albumi sisältää yhtyeen ehkä tunnetuimman kappaleen "Bad to the Bone". Osa kappaleista on cover-versioita, kuten alun perin Johnny Cashin levyttämä "Wanted Man".
Lampaannata
Lampaannata (Festuca ovina) on natojen sukuun kuuluva tiheästi mätästävä heinälaji. Se on myös nurmiheinä, jota viljellään Suomessakin.
RN Caio Duilio
Caio Duilio on ollut ainakin neljän Regia Marinan ja Marina Militaren aluksen nimenä. Alukset on nimetty roomalaisen sotapäällikön Gaius Duiliuksen mukaan.
Lampaannata
Ulkonäkö ja koko
Lampaannata kasvaa tuppaina. Sen lehdet ovat kapeat, kuin jäykkää karvaa. Se kukkii alkukesästä. Syksyllä lampaannatatuppaat ovat vaaleaa, melkein valkoista kortta, joka pysyy pitkään pystyssä.
Elinympäristö
Lampaannata pärjää hyvin kuivissa paikoissa. Se viihtyy hiekkapitoisessa maassa.
Lampaannata Suomessa
Suomessa lampaannata kasvaa koko maassa ja on erittäin yleinen heinä. Sen kasvupaikkoja luonnossa ovat kuivahkot niityt, kedot, kalliot, kuivat metsät, hietikot, letot ja tien- ja polunvarret.
Siansiittiötesti
thumb|Värjättyjä siittiösoluja Siansiittiötesti on vasteperusteinen solutoksikologinen koe, jonka avulla voidaan mitata kemiallisten aineiden biologista myrkyllisyyttä sian siittiöiden avulla. Testiä on sovellettu pääasiassa toksisten ruokamyrkytys- ja hometalomikrobien tutkimiseen. Testi soveltuu erityisen hyvin biologisten myrkkyjen läsnäolon todentamiseen, sillä sian siittiöt reagoivat useisiin toksiineihin. Myrkkyvaikutukset näkyvät usein solun lamaantumisena, mikä voidaan havaita mikroskoopitarkastelussa. Sian siittiön voi odottaa oleva siittiöistä herkin reagoimaan myrkkyaltistuksille, koska sen solukalvo sisältää vain vähän kolesterolia verrattuna muiden tuotantoeläinten siittiöihin.
thumb|left|Siat tuottavat hyödyllisiä testisoluja biologisten myrkkyjen läsnäolon todentamiseen
Sian siittiö liikkuu mitokondrioiden tuottaman energian voimalla. Jos mitokondriot vaurioituvat, siittiö lamaantuu. Tämän vuoksi siittiöt soveltuvat mitokondriovaikutusten tutkimiseen. Siittiösolussa ei tapahdu DNA-, RNA- tai proteiinisynteesiä, joten solu ei reagoi aineisiin, joiden ensisijainen vaikutus kohdistuu solun makromolekyylisynteeseihin. Siittiöillä on useita signaaliaktivoituvia reaktioita, kuten uintinopeus, -suunta ja -tapa sekä akrosomireaktion ja kapasitaation käynnistyminen. Näitä voidaan tutkia mikroskoopilla. Akrosomin aktivoituminen on tärkeä osa monien elimistön muidenkin solujen kuin siittiöiden toiminnassa. Siittiöillä akrosomin aktivoitumiseen johtavia biokemiallisia viestintäjärjestelmiä on erityisen paljon tutkittu, koska ne ovat merkittäviä ihmisen ja tuotantoeläinten lisääntymisen kannalta. Siittiösolun ATP:n kokonaissisältöä voidaan suoraan mitata, jolloin nähdään glykolyysin ATP-tuotantoaktiivisuus sytoplasmassa ja mitokondrioissa, tai kumpikin erikseen, jos käytetään toista inhiboivia metaboliamyrkkyjä apuna. Sian siittiön plasmamembraanissa eli solukalvossa on asetyylikoliini-reseptoreita, jotka säätelevät siittiön liikkeitä. Asetyylikoliini on parasympaattisen autonomisen hermojärjestelmän impulssien välittäjäaine. Koska siittiöllä on tämä reseptori, se reagoi autonomisen hermoston välittäjäaineiden eli neurotransmitterien toimintaan vaikuttaville myrkyille, kuten esimerkiksi alfa-bungarotoksiinille. Asetyylikoliini vaikuttaa siittiöön edistämällä kalsiumionien kulkua solun ulkopuolelta solun sisään. Siittiöiltä voi näin ollen odottaa reaktioita myös ionikanaviin vaikuttaville biologisille myrkyille.
Sian siittiöitä on saatavilla kaupallisesti keinosiemennystä varten ja ne säilyvät laimennusnesteessä huoneenlämmössä toimintakykyisinä 1-2 viikkoa. Sian siittiöitä myy Suomessa esimerkiksi Faba Sika oy. Sian siittiötestiä käytetään muun muassa kosteusvauriomikrobien tuottamien toksiinien myrkyllisyysmittauksiin. Testi on kehitetty Helsingin yliopistossa.
Testin periaate
Siittiötestillä mitataan näytteen toksisuutta eli kykyä vaurioittaa solua, tarkemmin sanottuna pitoisuutta, joka lamaannuttaa puolet soluista. Pitoisuus, joka lamaannuttaa puolet soluista, on arvoltaan EC50. Tällaista testiä voidaan kutsua EC50-testiksi, joka sananmukaisesti tarkoittaa half maximal effective concentration (= puolet maksimaalisesti vaikuttavasta pitoisuudesta). Monille toksiineille on määritetty edellä mainittu arvo.
Siittiötestattuja yhdisteitä
Sian siittiötestillä on mitattu useiden toksiinien solumyrkyllisyyttä. Tähän mennessä siittiömyrkyllisimmäksi tutkituksi yhdisteeksi on osoittautunut kereulidi. Sian siittiön liikuntakyvyn halvaannuttamiseen riittää 5400 molekyyliä / siittiö, eli 77 kereulidimolekyyliä / mitokondrio. Kereulidi on tiettävästi ensimmäinen bakteerimyrkky, jonka tuhoisa annos voidaan laskea painoyksiköiden sijasta molekyyleissä. Muita erittäin siittiömyrkyllisiä, hometaloista löytyneitä toksiineja ovat esimerkiksi valinomysiini ja amylosiini.
Siittiömyrkyllisten yhdisteiden rakenteita
Kuvissa esitetyt molekyylit ovat erilaisten homeiden ja bakteerien tuottamia biologisesti aktiivisia yhdisteitä. Esimerkiksi antimysiini A on joidenkin streptomykeettien tuottama, biologisesti aktiivinen yhdiste. Se estää soluhengitystä siten, että elektroninsiirto sytokromista b sytokromille c estyy. Monensiini A taas on Streptomyces cinnamonensin tuottama natriumionofori. Molekyyli asettuu solukalvolle ja kuljettaa natriumioneja solukalvon "väärälle" puolelle, jolloin solukalvon sähkökemiallinen gradientti saattaa järkkyä.
Siittiötestaus tekstiilien turvallisuuden tutkimisessa
thumb|Ulkomaiset tekstiilit ovat joissakin tapauksissa sisältäneet ihoa ärsyttäviä yhdisteitä.
Erityisesti allergiset ja herkistyneet kuluttajat voivat reagoida voimakkaasti tekstiilien sisältämiin kemikaaleihin, mutta tekstiilituotteiden turvallisuudesta on varsin vähän tietoa saatavilla. Tekstiilien käyttöturvallisuudesta saadaan kuitenkin tietoa solukokeiden avulla, joissa on käytetty muun muassa karjun siittiöitä. Solukokeilla saadaan kuitenkin suuntaa antavia tuloksia, eikä täydellistä varmuutta turvallisuudesta voida taata niiden perusteella. Siittiötesti on kuitenkin herkkä menetelmä, joka antaa arvokasta tietoa silloin, kun tutkitaan esimerkiksi täysin tuntemattomia tekstiilimateriaaleja. Siittiötestauksella on tutkittu tekstiilivärien ja värjättyjen kankaiden akuuttia toksisuutta, jolloin lyhytkestoisella analyysillä saadaan tietoa haitattomuudesta tai haitallisuudesta. Tekstiilitoksikologisissa tutkimuksessa on käytetty karjun siittiöiden lisäksi ihmisen ihosoluja (HaCaT-soluja) ja hiiren maksan syöpäsoluja (hepa-1-soluja).
Esimerkiksi useat reaktiiviväreillä värjätyt kankaat on todettu siittiömyrkyttömiksi, mutta toisaalta valkaistu, värjäämätön puuvillakangas voi olla hyvin toksinen soluille. Tekstiilin solutoksisuus johtuu kemikaaleista, joita tekstiilin prosessoinnissa on käytetty. Tämän vuoksi tekstiilin solumyrkyllisyyttä ei voida ennustaa, vaan toksisuus on todettava kokeellisesti. Tämä johtuu siitä, että tekstiilin myrkyllisyyteen vaikuttavat useat tekijät. Esimerkiksi itse kankaan käsittelyprosessi vaikuttaa kemikaalien myrkyllisyyteen: tutkimuksissa jotkut reaktiivivärit ovat osoittautuneet myrkyllisiksi vapaina kemikaaleina, mutta myrkyttömiksi tekstiilin käsittelyn jälkeen. Lisäksi kankaaseen kemiallisesti sitoutuneena aine ei välttämättä aiheuta haittaa.
Laji
thumb|Orkidealajeja Laji (, lyhenne sp., monikko spp.) on biologiassa eliöiden ryhmä, jonka jälkeläiset pystyvät lisääntymään keskenään tai jotka ovat joillakin muilla tärkeillä tavoilla keskenään samankaltaisia. Taksonomisessa luokittelussa eliöt luokitellaan hierarkkiseen järjestelmään, joka heijastelee lajien välisiä sukulaisuussuhteita. Tämän luokittelun perusyksikkö on laji.
Maapallolla nykyään elävistä lajeista on kuvattu ja nimetty yli neljä miljoonaa. Arviot lajien todellisesta lukumäärästä vaihtelevat yleensä välillä 5–30 miljoonaa.
Tieteellinen lajinimi
Biologiassa käytettyjen nimistösääntöjen mukaan lajin tieteellinen nimi koostuu kahdesta osasta (binominen nimistö), sukunimestä ja lajimääritteestä. Jälkimmäisestä käytetään kasvitieteessä myös nimitystä epiteetti. Esimerkiksi ihmisen lajinimi on Homo sapiens, jossa Homo tarkoittaa ihmisen sukua ja sapiens on lajimäärite, jonka käännös suomeksi on tässä tapauksessa ”viisas”. Hieskoivu taas on Betula pubescens, jossa Betula on koivujen suku ja pubescens epiteetti, jonka käännös on ”nukkainen”. Sukunimeä voidaan käyttää yksinkin, sillä jokaisella suvulla on eri nimi. Sen sijaan lajinimen jälkimmäinen osa ei ole yksinään käyttökelpoinen, sillä sama lajimäärite voi olla useilla lajeilla, jotka kuuluvat eri sukuihin (esimerkiksi tammien suvussa on laji Quercus pubescens eli nukkatammi).
Lajikäsitteet
Käytännössä lajia ei voi määritellä yksiselitteisellä tavalla, vaan eri tilanteissa käytetään erilaisia lajikäsitteitä. Mikään tunnettu määritelmä ei sovi kaikkiin elämän muotoihin.
Biologinen lajikäsite
Yleisimmin käytetty lajikäsite on Ernst Mayrin määrittelemä biologinen lajikäsite, jonka mukaan eliöt kuuluvat samaan lajiin, jos ne pystyvät luonnonoloissa tuottamaan lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä keskenään. Tämän määritelmän mukaan hevonen ja aasi ovat eri lajeja, sillä niiden risteymät eli muulit ovat lisääntymiskyvyttömiä.
Edes jälkeläisten lisääntymiskyky ei ole yksiselitteisesti luokiteltavissa niin, että sitä joko on tai ei ole. Esimerkiksi muulin tapauksessa useimmat yksilöt ovat lisääntymiskyvyttömiä, mutta tunnetaan myös tapauksia, joissa muuli on pystynyt jatkamaan sukua. Suomessa elävät harmaalokki ja selkälokki eivät risteydy keskenään, mutta lajien keskenään lisääntyviä välimuotoja elää ympäri pohjoisen pallonpuoliskon. Biologisen määritelmän mukaan harmaalokki ja selkälokki ovat vain katkeamattoman rengaslajin ääripäät.
Kasveilla rajanveto on vielä vaikeampaa. Euroopassa esiintyvä metsähaapa (Populus tremula) ja Pohjois-Amerikan amerikanhaapa (Populus tremuloides) risteytyvät elinvoimaiseksi hybridihaavaksi (Populus × wettsteinii), mutta tämä risteymä on lisääntymiskyvytön. Monet eri lajeina pidetyt pajut sen sijaan risteytyvät keskenään melko helposti. Vaikka tunturikoivua pidetään hieskoivun alalajina, sen perimässä arvellaan olevan myös vaivaiskoivun geenejä. Orkideoilla tunnetaan jopa sukujen välisiä risteymiä.
Muita lajikäsitteitä
Morfologinen lajikäsite, joka erottelee lajit niiden morfologisen rakenteen perusteella. Laji on ryhmä eliöitä, jotka muistuttavat rakenteellisesti toisiaan.
Ekologisessa lajikäsitteessä luokittelussa otetaan huomioon erot eliöiden ekologiassa ja käyttäytymisessä. Laji määritellään ryhmänä, joka asuttaa muista poikkeavaa ekologista lokeroa.
Fylogeneettisessä lajikäsitteessä laji määritellään sukuhaarana tai kehityslinjana, joka on erilainen muista ryhmistä ja jolla on oma evolutiivinen suuntansa.
Koheesiolajikäsitteen mukaan laji on ryhmä, jonka eliöiden koheesiomekanismit pystyvät pitämään yhtenäisenä. Näillä mekanismeilla voidaan tarkoittaa esimerkiksi geenivaihtoa ja luonnonvalintaa jotka pitävät lajin yksilöt samankaltaisina.
Uwu
Uwu tai UWU voi tarkoittaa:
Keskinen Niemisjärvi
Keskinen Niemisjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen ja erityisesti Evon virkistyskalastusalueeseen. Sen rannalla sijaitsee laavu.
Rikke Møller Pedersen
Rikke Møller Pedersen (s. 9. tammikuuta 1989 Odense) on tanskalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin.
Møller Pedersen saavutti Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hopeaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.20,08. Hän oli samoissa kilpailuissa neljäs 100 metrin ja kuudes 50 metrin rintauinnissa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sai 200 metrin rintauinnissa pronssia ajalla 2.22,76. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli 100 metrin rintauinnissa kuudes ja 200 metrillä seitsemäs. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 100 metrin rintauinnissa niin ikään kuudes.
Møller Pedersenin nimissä on pitkien ratojen 200 metrin rintauinnin maailmanennätys 2.19,11, jonka hän ui Barcelonassa 1. elokuuta 2013. Hän ui lyhyiden ratojen 200 metrin rintauinnin Euroopan ennätyksen 2.15,21 Herningissä 13. joulukuuta 2013.
Whaley Bridge
pienoiskuva|Whaley Bridge Whaley Bridge on noin asukkaan kylä ja kunta (civil parish) Derbyshiren kreivikuntaan kuuluvassa High Peakin hallintopiirissä Keski-Englannissa. Kylän alueelta on löydetty merkkejä pronssikautisesta asutuksesta.
Elokuussa 2019 Whaley Bridgen asukkaita evakuoitiin kylän vieressä sijaitsevan padon romahtamisvaaran vuoksi. Padon seinämä oli vaurioitunut rankkasateiden seurauksena.
Bad to the Bone
Bad to the Bone on George Thorogood & The Destroyersin single samannimiseltä albumilta vuodelta 1982. Kappaleelle on tehty musiikkivideo vuotta julkaisua myöhemmin.
Kappale on kuuluisa riffistään. Kappaletta on kuultu monessa televisio-ohjelmissa, mainoksissa ja elokuvissa, kuten Terminator 2 – Tuomion päivä ja Christine – tappaja-auto.
Kitaravire kappaleessa on avoin G eli D-G-D-G-B-D.
Mark Geiger
Mark W. Geiger (s. 25. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen jalkapallotuomari, joka tuomitsee ammatikseen Kanadan ja Yhdysvaltain MLS-liigassa. Hän on entiseltä ammatiltaan matematiikan opettaja. Geiger valittiin MLS:n vuoden tuomariksi vuonna 2011.
Daniel Oliveira
pienoiskuva|Daniel Oliveira Daniel Oliveira (s. 12. heinäkuuta 1985 ) on brasilialainen ralliautoilija.
Oliveira osallistui ensimmäistä kertaa rallin MM-sarjaan vuonna 2009 Argentiinan rallissa, jossa hän sijoittui sijalle 23. Vuonna 2010 Oliveira kilpaili IRC-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. Oliveira kilpaili MM-sarjassa vuosina 2011 ja 2012 Brazil World Rally Team -tallissa.
FC Vaajakoski
FC Vaajakoski (FCV) on vuonna 1993 perustettu jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Jyväskylässä sijaitseva Vaajakoski. Jäseniä seuralla on noin 420 (2012). Vaajakosken Pallon ja Vaajakosken Kuohun jalkapalloilijat muodostivat seuran ensin junioriseuraksi ja lopulta myös aikuiset liitettiin toimintaan.
FCV:n jalkapallon edustusjoukkue putosi kauden 2006 päätteeksi Kakkosesta Kolmoseen, mutta eteni Suomen cupissa kuudennelle kierrokselle pudottamalla viidennellä kierroksella liigajoukkue Jaron. 6. kierroksella IFK Mariehamn koitui kuitenkin liian kovaksi vastukseksi. Kaudeksi 2009 FCV nousi takaisin Kakkoseen ja sijoittui ensimmäisellä kaudella Kakkosen C-lohkossa 6. sijalle. Kaudeksi 2012 FCV tippui uudelleen kolmoseen.
Kaudella 2013 FCV kamppaili pitkään noususta takaisin Kakkoseen, mutta jäi sarjassa lopulta toiseksi. Edustusjoukkueen päävalmentajana toimii Mika Järvinen. Kauden 2014 päätteeksi seura nousi jälleen Kakkoseen, säilyen siellä kahden kauden ajan. Vuonna 2017 seuran edustusjoukkue pelasi jälleen Itä/Keski-Suomen Kolmosessa. Kaudeksi 2018 FC Vaajakoski nousi Kakkoseen täydennysmenettelyn kautta, kun OPS jäi ilman Ykkösen lisenssiä ja KTP nostettiin sen tilalle Kakkosesta. FCV täydensi siis kotkalaisten paikan ja pelaa Kakkosen A-lohkossa.
Kausilla 2019 ja 2020 seuralla on miesten joukkueet Kakkosessa ja Kutosessa. Kausi 2019 sujui hyvin ja tuloksena oli seurahistorian paras sijoitus, viides tila. Kauden jälkeen seurassa tehtiin muutoksia, kun pitkään päävalmentajana toiminut Mika Järvinen astui sivuun ja tilalle valittiin helsinkiläistaustainen Sami Okkonen.
Kausi 2021 päätyi edelleen seurahistorian parhaaseen sijoitukseen joukkueen ollessa neljäs (4). Joukkueesta siirtyi kesken kauden ulkomaille Toni Takamäki ja kauden päätteeksi Ykkösen KPV:n Julius Järvinen.
Joukkueen kotikenttä on Panda Areena (Vaajakosken keskuskenttä), jonka katettuun katsomoon mahtuu yli 1 000 katsojaa. Harjoituskenttinä junioreille on keskuskentän nurmen lisäksi Jyskän tekonurmikenttä sekä hiekkakenttiä.
FC Vaajakosken pelaajat muissa seuroissa
FC Vaajakosken paidassa uransa aloittaneista pelaajista korkeammilla sarjatasoilla ovat pelanneet maalivahdit Jiri Koski sekä Pauliina Tähtinen. Koski on edustanut urallaan JJK:ta, HJK:ta, tanskalaista Vejle ä, sekä nykyistä seuraansa KTP:tä. Tähtinen puolestaan on pelannut Pallokissojen riveissä, mutta palasi edustamaan JyPK:iä sen noustua korkeimmalle sarjatasolle. Molemmat pelaajat ovat debytoineet Suomen nuorten maajoukkueissa.
FCV:ssä kausina 2014 ja 2015 pelannut Ykkösen maalikuningas Babatunde Wusu teki seuralle 23 ottelussa 13 maalia. Wusu siirtyi kesken kauden 2015 Kotkaan KTP:n pelatessa Veikkausliigaa.
FCV:ssä Kakkosta pelannut Tuomas Korpela toimi usean kauden ajan Ykkösessä pelaavan joensuulaisen JIPPO n kapteenina. Korpela muistetaan Vaajakoskella erityisesti jatkoajalla syntyneestä saksipotkumaalistaan Jaron verkkoon vuoden 2006 Suomen Cup issa. Korpela päätti uransa kauden 2013 jälkeen.
FC Vaajakosken salibandytoiminta
FC Vaajakosken salibandyjoukkueet ovat keränneet mainetta usean vuoden ajan, tuloksena C-junioreiden SM-hopea, B-junioreiden SM-4., sekä kirkkaimpana vuonna 2008 voitettu B-junioreiden SM-kulta. Vahva menestys juniorisarjoissa on poikinut useita poikien maajoukkue-edustuksia sekä pelipaikkoja miesten Salibandyliigassa, jonne FCV:n kasvateista ovat tiensä raivanneet Juuso Heikkinen, Tuomas Turunen, Tommi Moilanen, Joni Haapamäki, Joonas Pylsy, Jonne Junkkarinen, Petteri Kääriäinen, Eemil Ukkonen, Lauri Liikanen sekä Toni Kuosmanen. B-junioreiden kultaa juhlinut Petri Hakonen pelasi kauden 2010-2011 sveitsiläisessä Alligator Malans-pääsarjajoukkueessa ja on sittemmin edustanut Suomessa Classic ia sekä Seinäjoen Peliveljiä, jonka riveissä voitti Suomen mestaruuden kahdesti keväällä 2013 ja 2015. Seinäjoelta Hakonen siirtyi Ruotsiin, jossa edustaa nykyään FC Helsingborgia. Hakonen, Heikkinen ja Junkkarinen ovat pelanneet myös Suomen miesten maajoukkueessa. Kaikki FCV-taustaiset pelaajat ovat edustaneet Salibandyliigassa jyväskyläläistä Happeeta, jota heistä suurin osa edustaa edelleen.
Salibandyssa miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2010–2011 I-divisioonaa, mutta tippui kauden päätteeksi takaisin II-divisioonaan. Vuonna 2011 FC Vaajakosken jalkapallojaosto ja salibandyjaosto päätyivät yhteisymmärrykseen, että toiminnot erotetaan ja päädyttiin ratkaisuun, jossa FCV jatkaa jalkapalloseurana ja salibandya varten perustetaan uusi seura. Salibandyseuran nimeksi tuli FBC DUX.
Bellamyn tervehdys
thumb|Joukko koululaisia tekee Bellamyn tervehdyksen toukokuussa 1942 thumb|Lapset tervehtivät Yhdysvaltain lippua maaliskuussa 1941
Firebox Records
Firebox Records oli Seinäjoella vuonna 2001 perustettu levy-yhtiö, joka oli erikoistunut metallimusiikin julkaisemiseen. Yrityksen päämaja sijaitsee Kolilla, mutta kaikki toiminta tapahtui kolmen kumppanikeskuksen kautta Jyväskylässä, Unkarin Csongrádissa sekä Englannin Nottinghamissa. Firebox Records lakkautti liiketoimintansa vuonna 2012, mutta Fireboxin verkkokauppa on edelleen toiminnassa.
Yhtiöllä on ollut kolme alamerkkiä: Firedoom Music, Off Records sekä Roihu Records.
Bellamyn tervehdys
Koska monet vierastivat sotilaallisen tervehdyksen käyttämistä lippuvalan yhteydessä (joka yleensä vannottiin luokkahuoneissa koulupäivän aluksi), Bellamy korvasi sen pian käden asettamisella rinnalle, sydämen korkeudelle. Siitä käsi nostettiin ylös tervehdykseen.
Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 Yhdysvallat joutui mukaan toiseen maailmansotaan. Tällöin Bellamyn tervehdys joutui entistä kiusallisempaan valoon. Presidentti Franklin D. Roosevelt määräsikin, että lippuvalan yhteydessä lippua tuli tervehtiä pitämällä käsi sydämellä koko valan ajan; sama koski myös Yhdysvaltain kansallislaulua, Tähtilippua. Yhdysvaltain kongressi hyväksyi asiaa koskevan lain 22. kesäkuuta 1942. Tämän jälkeen Bellamyn tervehdys poistui käytöstä nopeasti, vaikkakin osa kansalliskonservatiivisista piireistä halusikin ensiksi jatkaa sen käyttöä.
Petteri Lotila
Petteri Lotila (s. 24. maaliskuuta 1978 Pyhäranta) on norjansuomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän lopetti uransa vuoteen 2011.
Ura
Lotila aloitti Rauman Lukon C-junioreissa kaudella 1993–94 ja tämän jälkeen portaittain B- ja A-juniorieiden joukkueissa 2–3 vuotta per taso. Kaudella 1999–2000 oli aika debytoida Lukon liigajoukkueessa. Ensimmäinen liigakausi tuotti vain kaksi tehopistettä 49 ottelussa. Kaikkiaan Lotila pelasi Lukon liigajoukkueessa kolme kautta piipahtaen välillä sekä Kajaanissa ja Uudessakaupungissa pelaamassa Mestistä. Kauden 2002–03 alussa Lotila pelasi viisi Mestis-ottelua Kajaanissa ja Ukissa ennen siirtymistään loppukaudeksi Norjan II tason Stavanger Oilersiin. Kauden 2003–04 Lotila pelasi Englannissa EIHL-liigan Manchester Phoenixin riveissä, jossa teki yhden kauden henkilökohtaisen piste-ennätyksensä 7+10. Manchester Phoenix kuitenkin suljettiin sarjasta taloudellisten ongelmien vuoksi kauden jälkeen joten Lotila palasi takaisin Stavangeriin. Stavangerissa Lotila pelasi aina kevääseen 2011 asti. Stavangerin vuosilta palintokaappiin tuli myös yksi Norjan mestaruus kaudelta 2010
Muuta
Lotila otti Stavangerissa pelatessaan Norjan kansalaisuuden, jotta ei veisi yhtä paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä. Lotilan perheeseen kuuluu norjalainen vaimo, joka työskentelee nuorisotyöntekijänä ongelmanuorten keskuudessa sekä kolme lasta.
Häpykieli
thumb|Naisen ulkoisten sukupuolielinten yläosa. Ylimpänä häpykielen esinahka eli huppu, joka peittää häpykielen pään eli terskan. Häpykielen ulkonäön yksilöllinen vaihtelu on suurta. Häpykieli eli klitoris on naisen ulkoisten sukupuolielinten osa. Joillakin naisilla häpykielestä näkyy sen pieni pää, jonka peittona on huppumainen esinahka. Kokonaispituudeltaan häpykieli voi olla jopa yli 13 senttimetriä. Häpykieli on hyvin tuntoherkkä.
Sanan klitoris on väitetty tulevan kreikkalaisesta sanasta kleitoris, joka tarkoittaa pientä kukkulaa.
Anatomia
thumb|350px|Normaalia häpykielen ulkoisten osien variaatiota. Joillakin naisilla häpykielen esinahka on kokonaan piilossa isojen häpyhuulten alla, mutta toisilla (alarivissä) se on näkyvillä. thumb|Häpykielen osat punaisella ja oranssilla varjostuksella häpyhuulten takana. thumb|Häpykielen kolmiulotteinen mallinnos. Häpykieli kuvassa etualalla virtsarakon ja [[Kohtu|kohdun edessä.]]
Häpykielen näkyvin osa on sen pää eli terska, joka sijaitsee pienten häpyhuulten yläosan risteyskohdassa. Terska on kärjestä kehään eli koronaan mitattuna keskimäärin 5,1 millimetriä pitkä, ja leveimmältä kohdaltaan se on 3,4 millimetriä. Terskan koko vaihtelee kuitenkin huomattavasti naisten välillä.
Terskan peittona on ohuesta kudoslevystä muodostunut esinahka eli huppu, joka kasvaa häpykielen selkäpuolta alaspäin. Esinahka suojelee häpykielen herkkää päätä. Se on hupun muotoinen sikiökehityksen aikana tapahtuneen vetäytymisen johdosta. Esinahan alapintaa kutsutaan frenulumiksi eli häpykielen siteeksi. Häpykielen esinahka ei ole kovinkaan joustava, ja sitä on vaikea vetää taakse.
Terskasta alkaa häpykielen runko. Se koostuu kahdesta pitkittäissuuntaisesta paisuvaiskudoksesta, jonka kudosjärjestys vastaa peniksen paisuvaiskudosta. Häpykielen paisuvaiskudoksessa ei kuitenkaan sidekudoskerroksen ja paisuvaiskudoksen välissä ole kerrosta. Naisen ikääntyessä paisuvaiskudoksen sidekudoksen määrä lisääntyy ja sileän lihaksen määrä vähenee.
Häpykielen rungon paisuvaiset ovat kahdesta neljään senttimetriä pitkät. Rungon leveys on yhdestä kahteen senttimetriä. Rungon kiinnittää häpyliitokseen viuhkamainen tukiside.
Häpykieltä hermottavat häpyhermo, lantiohermo ja alavatsahermo. Häpykielessä on noin 8 000 hermopäätettä, joista suurin osa terskassa. Tämä tekee häpykielestä ihmiskehon herkimmän alueen ja erogeenisen alueen.
Kun nainen kiihottuu, häpykieleen virtaa verta, ja se jäykistyy ja kasvaa, ja terska tulee esiin hupun alta.
Merkitys
Häpykieli on naisen elimistön herkin paikka, ja sillä on suuri merkitys seksuaalisuudessa. Klitoriksen hyväileminen tai hierominen tuottavat voimakasta mielihyvää ja lisäävät seksuaalista kiihottumista. Riittävän voimakas kiihottuminen huipentuu orgasmiin.
Häpykielellä ei näyttäisi olevan muuta toimintoa kuin mielihyvän tuottaminen ja kiihottumisen lisääminen stimuloituna. Nämä kuitenkin edesauttavat muun muassa yhdynnän onnistumista (emättimen kostuminen) sekä lisäävät yhdyntähalukkuutta ja sitä kautta raskauden mahdollisuutta.
Häpykielen poistaminen
Joissakin kulttuureissa on edelleen tapana poistaa ympärileikkauksessa nuoren tytön häpykieli.
Vaikka häpykielen poistamista tehdään nykyisin lähinnä kolmannen maailman maissa, kuten Afrikassa, sitä tehtiin aikoinaan myös länsimaissa naisen itsetyydytyksen lopettamiseksi, epilepsian parantamiseksi, naisen seksuaalisen halukkuuden säätelemiseksi, masennuksen parantamiseksi sekä lesbouden korjaamiseksi. Yhdysvalloissakin vielä vuonna 1948 poistettiin erään 5-vuotiaan tytön häpykieli.
Koska häpykieli on hyvin keskeinen elin naisen seksuaalisen mielihyvän saamisessa, sen poistaminen vaikeuttaa huomattavasti naisen orgasmin saamista. Silpomisiin liittyy myös monia muita haittoja.
Klitorismi
Klitorismiksi kutsutaan tilaa, jossa häpykieli on jatkuvassa ja kivuliaassa kiihotustilassa. Tila vastaa miesten priapismia.
Kotisten aarnialue
Kotisten aarnialue on hakkaamatta jätetty 232 hehtaaria laaja Evon alueen Natura 2000 -suojelualueen osa-alue. Kotisten ydinalue on ollut rauhoitettuna toista sataa vuotta, minkä vuoksi siellä on vanhoja lahoja puita sekä järeitä haapoja. Aarniometsämäisyys tarjoaa elinympäristön monille sellaisille lajeille, joita ei voi olla hyvin hoidetuissa talousmetsissä. Kotisten alue on yksi Evon alueen tutkimuksellisesti arvokkaimmista alueista tämän vuoksi.
Havaittuja lajeja
Vuoden 1974 Lammin makrosienikurssin yhteydessä alueelta löydettiin 304 sienilajia. Näihin kuuluu muiden muassa sitruunakääpä.
Liikkuminen
Osassa aluetta liikkuminen on rajoitettua.
Jupu group
Jupu Group on suomalainen rockyhtye. Viulisti-säveltäjä Juhani "Jupu" Poutanen ja kitaristi Janne Louhivuori perustivat alkuperäisen kokoonpanon 1970-luvulla. Mikael Wiik tuotti kokoonpanon ainoaksi jääneen albumin Ahmoo, joka julkaistiin Hi-Hat-levymerkillä vuonna 1975. Levyn ilmestyessä kokoonpano oli jo hajonnut.
Vuonna 2020 Poutanen kokosi uuden nuorista muusikoista koostuvan kokoonpanon. Huhtikuussa 2021 yhtye äänitti albumin Umpeen kasvoivat polut, joka sisältää instrumentaalikappaleita ja Helena Anhavan, Helvi Juvosen, Otomo no Yakamochi n sekä laulaja Meerika Ahlqvistin runoihin tehtyjä sävellyksiä.
Sæunn Þorsteinsdóttir
Sæunn Þorsteinsdóttir (s. 16. huhtikuuta 1984) on islantilais-yhdysvaltalainen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton opettelun Hauk Hannessonin johdolla Suzuki-metodilla 5-vuotiaana. 7-vuotiaana hän muutti Yhdysvaltoihin, joka on suurimmaksi osaksi ollut hänen asuinmaansa. Hän valmistui Cleveland Institute of Musicista; hänen pääasialliset opettajansa olivat Tanya Lesinsky Carey, Michel Strauss ja Richard Aaron. Hän on lisäksi opiskellut Juilliard Schoolissa Joel Krosnickin johdolla.
Sæunn on tehnyt vuodesta 2006 yhteistyötä New Yorkissa tapaamansa pianisti Alexandra Joanin kanssa. Hän on esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa, Suntory-salissa ja Harpassa. Hän on esiintynyt solistina monien orkesterien, kuten Los Angelesin filharmonikkojen, Toronton sinfoniaorkesterin, Elbphilharmonien ja Islannin sinfoniaorkesterin kanssa. Sæunn julkaisi Sono Luminus -levymerkillä albumin Vernacular, jolla hän tulkitsee islantilaisten Páll Ragnar Pállssonin, Þuríður Jónsdóttirin, Halldór Smárasonin ja Hafliði Hallgrímssonin teoksia soolosellolle. Sæunn myös kantaesitti Páll Ragnar Pállssonin hänelle omistaman konserton Quake Jonathan Stockhammerin johtaman Elbphilharmonien kanssa Hampurissa.
Sæunn on tullut palkituksi moneen otteeseen, muun muassa Des Moinesin nuorten kilpailussa ja kansainvälisessä soolosellokilpailussa Katowicessä. Hän oli vuonna 2019 ehdolla Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon saajaksi.
Sæunn on tehnyt opetustyötä Washingtonin yliopistossa, Seattlessa.
Ylinen Niemisjärvi
Ylinen Niemisjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen ja erityisesti Evon virkistyskalastusalueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11 hehtaaria. Se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi on erämaajärvi, jonka rannat ovat kokonaan metsämaata. Osa rannoista ovat soistuneita. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannalla sijaitsee pari laavua. Viereisen Alisen Niemisjärven rannalla sijaitsee kämppä. Viereiseltä tieltä on kulku pohjoispään lähellä sijaitsevaan Vähäiseen Koukkujärveen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme kuivatusojaa viereisiltä soilta. Näiden kautta tulevat myös Ison Koukkujärven. Järven vedet jatkavat etelään Keskisen ja Alisen Niemisjärven läpi Niemisojaan, joka yhtyy kauempana Evojokeen.
Carl Magnus von der Pahlen
pienoiskuva|Carl Magnus Freiherr von der Pahlenista muotokuvamaalauksen kuvannut von George Dawe Carl Magnus Freiherr von der Pahlen (19. helmikuuta 1779 − 20. toukokuuta 1863) oli baltialais-saksalainen paroni, sotilas, valtiomies ja kartanonherra, Carl oli Peter Ludwig von der Pahlenin veljenpoika.
Von der Pahlen osallistui Aleksanteri I: n sotaan Napoleonia, Ruotsia ja Turkkia vastaan. Hän hoiti siviilihallinnollisia tehtäviä. Vuonna 1830 hänestä tuli kenraaliluutnantti ja Baltian kenraalikuvernööri. pienoiskuva|Pahlen-suvun vapaaherrallinen vaakuna Carl syntyi vanhassa saksalaisessa herttuoiden jälkeläisten perheessä, jonka olemassaolosta on merkintöjä Liivinmaalla jo vuonna 1290. Hän syntyi Hansen von der Pahlenin (1740−1817) vanhimpana poikana.
Lippuvala (Yhdysvallat)
thumb|Yhdysvaltalaisia oppilaita vannomassa lippuvalaa Yhdysvaltain [[Lippupäivänä 1899.]] Lippuvala on Pohjois-Amerikan Yhdysvalloissa käytössä oleva rituaali, jossa osanottajat vannovat uskollisuutta Yhdysvaltain lipulle ja sille kansakunnalle, jota se edustaa. Vala lausutaan yleensä seisaaltaan yhteen ääneen, ja sen aikana oikea käsi tulisi pitää rinnalla, sydämen kohdalla. Miesten tulisi valan aikana paljastaa päänsä, mikäli heidän käyttämällään päähineellä ei ole uskonnollista merkitystä. Sotilaallisissa univormuissa olevat tekevät valan aikana kunniaa.
Carl Magnus von der Pahlen
Magnus asui Viron Palmsenin kartanossa.
Lippuvala (Yhdysvallat)
Lippuvala on Yhdysvalloissa yleinen ennen muuta koulujen aamunavausrituaalina. Se on tällä hetkellä käytössä 25 osavaltiossa ja kuudessa sen käyttämistä kouluissa "suositellaan". 2000-luvulla eri oikeusistuimet ovat kuitenkin useasti linjanneet, että kaikilla oppilailla on perustuslaillinen oikeus kieltäytyä lippuvalasta. Lisäksi lippuvalaa voidaan käyttää yleisötapahtumissa, jossa Yhdysvaltain lippu nostetaan juhlallisesti salkoon, ja se voi olla käytössä esimerkiksi oikeuskäsittelyn aluksi.
Lippuvala sai virallisen aseman 22. kesäkuuta 1942, jolloin Yhdysvaltain kongressi sääti asiaa koskevan lain. Kongressin tarkoituksena oli lujittaa amerikkalaisten yhteenkuuluvuuden tunnetta ja uskollisuutta kotimaahansa toisen maailmansodan raivotessa. Alun perin tervehdys otettiin käyttöön jo vuonna 1892, jolloin valan teksti julkaistiin Youth's Companion Magazine -lehdessä Bostonissa, Massachusettsissa. Sitä käytettiin aluksi Kristoffer Kolumbuksen löytöretkien 400-vuotisjuhlien yhteydessä. Alkuperäisen valatekstin oli laatinut Francis Bellamy. Bellamyn laatimassa versiossa vannottiin uskollisuutta "lipulleni" (to my flag), ei "Yhdysvaltain lipulle".
Lippuvalaan lisättiin sanat "Jumalan alaiselle" (under God) kongressin päätöksellä 14. kesäkuuta 1954. Samassa yhteydessä säädettiin myös, että "kansakunta" (Nation) kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Aloitteen Jumalan lisäämisestä teki presidentti Dwight D. Eisenhower, joka halusi lisäyksellä taistella "jumalattomia kommunisteja" vastaan kylmän sodan ilmapiirissä. Lisäys on erityisen huomattava, koska Yhdysvaltain perustuslaki erottaa kirkon ja valtion hyvin tarkkaan toisistaan. Esimerkiksi yleisissä kouluissa, joissa vannotaan uskollisuutta "Jumalan alaiselle kansakunnalle", ei saa olla minkäänlaista uskonnonopetusta.
Sanamuoto
Lähde:
Ignacy Chodźko
thumb|upright|Ignacy Chodźko Ignacy Chodźko (1795−1861) oli puolalainen kirjailija. Hän on oivallisesti kuvaillut liettualais-puolalaisen aatelin elämää 1700-luvulla. Hänen huomattavimmat teoksensa ovat kertomussarjat Obrazy litewskie (1840−1862, 'Liettuan kuvia') ja Podania litewskie (1852−1860, 'Liettuan muistoja').
ULAS J1120+0641
thumb|Kvasaari on merkitty kuvaan keskelle pienellä punaisella pisteellä. ULAS J1120+0641 on kvasaari, jonka löytämisestä tiedotettiin 29. kesäkuuta 2011. Sen punasiirtymäksi on mitattu 7,085, mikä viittaa siihen, että kvasaari nähdään Maassa sellaisena kuin se oli noin 770 miljoonaa vuotta alkuräjähdyksen jälkeen eli noin 13 miljardia vuotta sitten. Tällöin se on kaukaisin havaittu kvasaari. Sen valovoima on 6,3 × 1013 Lo ja sen keskuksessa olevan supermassiivisen mustan aukon massa 2 × 109 MO
Kereulidi
Kereulidi on myrkyllinen rengasmainen 12 aminohapon depsipeptidi. Ihmisellä sille altistuminen aiheuttaa useimmin oksentelua. Runsas altistus on hengenvaarallinen. Altistusta tapahtuu lähinnä ruokamyrkytysten yhteydessä.
Kemia
Kereulidi on syklinen dodekadepsipeptidi. Siinä toistuu kolme kertaa neljän perättäisen aminohapon sarja. Sarjassa D-alaniinissa on esterisidoksella kiinni L-valiini, jossa on amidisidoksella L-valiini, jossa on esterisidoksella D-leusiini.
Kereulidi kestää pH-arvoja 2–11 ja korkeita lämpötiloja. Se ei hajoa merkittävästi ollessaan esimerkiksi 126 °C:ssa 90 min ajan. Ruuansulatuksen entsyymit eivät hajota sitä.