cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vaalealahnanruoho
Levinneisyys
Vaalealahnanruoho on eurooppalainen laji. Sen päälevinneisyysalueeseen kuuluu Etelä-Norja, Ruotsi, Suomi, Venäjän Karjala ja Skotlanti. Lisäksi lajia tavataan paikoitellen muualla Euroopassa hyvin harvinaisena Pohjois-Espanjasta Länsi-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella sitä kasvaa pienellä alueella Itä-Siperiassa. Suomessa vaalealahnanruohoa kasvaa harvinaisena koko maassa. 1900-luvulla laji on kuitenkin harvinaistunut.
Elinympäristö
Vaalealahnanruohoa esiintyy melko matalissa vesistöissä pehmeillä tai melko kovilla mineraalimaapohjilla. Se viihtyy karuhkoissa ja jossain määrin rehevissä järvissä, hitaasti virtaavissa joissa ja murtovedessä suojaisissa paikoissa.
Käyttö
Vaalealahnanruohoa kasvatetaan myös akvaariokasvina.
Tel Hazor
thumb|250px|Tel Hazor
Tel Hazor on muinaisen Hazorin kaupungin rauniokumpu. "Tel" tarkoittaa esihistoriallisen asutuksen paikalla Välimeren itäpään alankoalueilla olevaa kumpua. Pronssikaudella Tel Hazoriin rakennettiin useita palatseja ja temppeleitä. Paikka on määritelty kuningas Salomonin aikaiseksi. Ensimmäiset kaivaukset Tel Hazorissa tehtiin vuonna 1928, mutta tarkempia tutkimuksia tehtiin vasta 1950-luvulla ja tuloksia esiteltiin vuonna 1990.
Kel Nagle
Kelvin David George ”Kel” Nagle (21. joulukuuta 1920 Sydney – 29. tammikuuta 2015 Sydney ) oli australialainen golfammattilainen.
Hänet muistetaan parhaiten British Openin voitosta, jonka hän saavutti vuonna 1960. Vaikka hänen British Open -voittonsa jäi hänen ainoaksi Major-voitokseen, loi hän myös sen ulkopuolella menestyksekkään uran ja voitti esimerkiksi Canadian Openin vuonna 1964.
Vuonna 1965 Nagle sijoittui toiseksi U.S. Openissa. Hänet valittiin vuonna 2007 World Golf Hall of Fameen.
Nagle kuoli sydneyläisessä sairaalassa 94-vuotiaana 29. tammikuuta 2015.
Maria Mena
Maria Viktoria Mena (s. 19. helmikuuta 1986) on norjalainen pop-laulaja.
Juho Perälä
Juho Sylvester Perälä (24. elokuuta 1887 Teuva − 20. tammikuuta 1938 Karhumäki, Neuvostoliitto) oli suomalainen maanviljelijä ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Teuvan Perälänkylässä syntyneen Perälän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Perälä ja Johanna Sofia Mikontytär. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Teuvalla vuoteen 1930 saakka. Hän oli SDP:n jäsen vuodesta 1907 ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen jäsen vuosina 1921–1923. Vuonna 1925 Perälästä tuli SKP:n jäsen. Hän oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1928–1930 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä.
Maria Mena
Ura
Mena julkaisi ensimmäisen singlensä "Fragile" vuonna 2002. Toisella singlellään "My Lullaby" hän pääsi Norjan virallisen listan viidenneksi. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa oli Another Phase (2002). Albumia myytiin Norjassa 40 000 kappaletta. Hänen seuraava albuminsa Mellow julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin. Yksityiselämässä Menalla ei mennyt yhtä hyvin. 17-vuotiaana hänelle kehittyi masennus ja syömishäiriö. Hän parani sittemmin syömishäiriöstä.
Juho Perälä
Lapuan liikkeen edustajat sieppasivat Perälän 19. kesäkuuta 1930 ja muiluttivat hänet Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa Perälä lähti ensin Toivo Antikaisen mukana Leningradiin ja sieltä edelleen Petroskoihin, mistä hänet Edvard Gyllingin suosituksella lähetettiin Sunun valtiontilalle tallinhoitajaksi. Perälä oli Sunun tilan poliittisena ohjaajana 1933 ja Tunkuan piirin instruktorina 1934–1935. Hänet erotettiin puolueesta ja tehtävistään Kontupohjan piirikomitean päätöksellä 14. marraskuuta 1935 puolueen puhdistuksen yhteydessä.
Maria Mena
Ura
Vuonna 2004 Mena julkaisi kansainvälisen debyyttialbuminsa White Turns Blue, joka sisälsi kappaleita Menan kahdelta aiemmalta albumilta. Mena on saavuttanut menestystä kansainvälisillä markkinoilla albumin julkaisun jälkeen. Albumin kappale "You're the Only One" nousi listoille Norjassa, Hollannissa ja Yhdysvalloissa.
Juho Perälä
Perälä vangittiin 10. joulukuuta 1937 vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta syytettynä. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 20. tammikuuta 1938 Karhumäen lähistöllä. Perälän maine palautettiin 1956.
Maria Mena
Ura
Menan seuraavan albumin Apparently Unaffected single "Just Hold Me" saavutti suosiota useissa Euroopan maissa, mm. Saksassa ja Hollannissa. Vuonna 2008 Mena julkaisi albumin Cause and Effect, jonka lauluissa hän käsittelee mm. nuoruutensa traumoja ja ihmissuhteita. Albumin single "All This Time" nousi listoille mm. Norjassa, Saksassa ja Suomessa. Menan uusin albumi Viktoria julkaistaan syyskuussa 2011.
Juho Perälä
Perälä oli naimisissa vuodesta 1911 Elsa Eulaalia Salmelan (s. 1884) kanssa. Heillä oli neljä poikaa ja kaksi tytärtä. Yksi pojista jäi asumaan Suomeen isovanhempien luokse. Vaimo, tyttäret ja yksi poika toimitettiin takaisin Suomeen isän vangitsemisen jälkeen, sillä heillä ei ollut Neuvostoliiton passia.
Daniela Luján
thumb|uprightDaniela Luján Daniela Barrios Rodríguez (s. 5. huhtikuuta 1988) on meksikolainen pop-laulaja ja näyttelijä.
Luján esiintyi jo viisivuotiaana Sesame Streetin meksikolaisversiossa. Hän näytteli 1997 telenovelassa Luz Clarita, jossa hänellä oli nimirooli. Hän sai esiintymisiä myös muissa telenoveloissa.
Luján on julkaissut kaksi studioalbumia: Por Un Mundo Mejor (1999) ja Corazón.com (2001). Hän on ollut kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi.
Simo Uotila
Simo Uotila (15. lokakuuta 1755 Lempäälä – 21. tammikuuta 1842 Lempäälä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Lempäälän Sarvikaisen kylän talollisen Simo Uotilan vanhemmat olivat Tuomas Jaakonpoika ja Kaisa Heikintytär Halkola ja puolisot Valpuri (Walborg) Mikaelintytär (k. 1781) ja Anna Anterontytär (k. 1848). Uotila edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Ylä-Satakunnan ylistä kihlakuntaa.
Hanhilampi (Ähtäri)
Hanhilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärinrannan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,4 metriä mpy.
Arena am Rennsteig
Arena am Rennsteig (sponsorinimeltään Lotto Thüringen Arena am Rennsteig) on Oberhofissa Thüringenin osavaltiossa Saksassa sijaitseva ampuma- ja maastohiihtostadion.
Stadionilla kilpaillaan vuosittain tammikuussa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailuja. Vuosien 2009 ja 2014 välillä Oberhofissa kilpailtiin maastohiihdon maailmancupin Tour de Skin osakilpailuja. Lisäksi stadionilla on järjestetty kerran ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut; vuonna 2004.
Simo Ylinen
Simo Ylinen (Winkiä, Wingiä) (15. heinäkuuta 1765 Längelmäki – 8. helmikuuta 1829 Längelmäki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen, herastuomari Simo Ylisen eli Winkiän vanhemmat olivat Jöran Simonpoika Ylinen ja Valpuri (Walborg) Juhanantytär ja puoliso Anna Mikkelintytär (k. 1816). Längelmäen Vinkiän kylän Ylinen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Ylä-Sääksmäen kihlakuntaa. Ylinen oli ollut valtiopäiväedustaja jo Ruotsin säätyvaltiopäivillä.
Indifferenssikäyrä
thumb|Jos henkilö yhtä mieluusti söisi omenan ja 3 banaania, 2 omenaa ja 2 banaania tai 3 omenaa ja banaanin, kaikki nuo yhdistelmät olisivat samalla indifferenssikäyrällä. thumb|Indifferenssikäyrä I1 yhdistää suuremman määrän hyödykkeitä x ja y kuin indifferenssikäyrä I2. Tyypillisesti kuluttujat haluavat mieluummin olla kauimpana origosta sijaitsevalla indifferenssikäyrällä. Indifferenssikäyrä on taloustieteessä käytetty kuvaaja, joka osoittaa ne yhdistelmät kahta hyödykettä joita kuluttaja pitää saman arvoisina, ilman preferenssiä suuntaan tai toiseen. Nimensä mukaisesti (indifference = välinpitämättömyys) samalla indifferenssikäyrällä olevat hyödykkeet ovat kuluttajalle samanarvoisia: kuluttajalle ei määritelmällisesti olisi mitään eroa millä indifferenssikäyrän pisteellä hänen omistamansa tuoteyhdistelmä on. Indifferenssikäyrä on yksi keskeisistä nykyaikaisen mikrotaloustieteellisen teorian osista: indifferenssikäyriin liittyvät ominaisuudet määrittelevät osaltaan kysyntään liittyvät ominaisuudet. Indifferenssikäyrän keskeinen sovellus liittyy taloudellisten toimijoiden valintojen analysoimiseen.
Mitä kauempana origosta indifferenssikäyrä sijaitsee, sitä enemmän tarkastelun alla olevia hyödykkeitä kyseisellä indifferenssikäyrällä on. Tyypillisesti kuluttajien oletetaan mieluummin olevan sillä indifferenssikäyrällä, joka on kauimpana origosta.
Vaikka indifferenssikäyrä vertaileekin vain kahden hyödykkeen yhdistelmiä, voidaan indifferenssikäyriin perustuvaa tarkastelua laajentaa koskemaan tietyn hyödykkeen kulutusta suhteessa kaikkeen muuhun kulutukseen määrittelemällä toinen hyödyke niin sanotuksi komposiittihyödykkeeksi, eli kattamaan kuluttajan kaiken muun kulutuksen. Tällä lähestymistavalla voidaan vastata kysymykseen "kuinka paljon kuluttaja on valmis luopumaan kaikesta muusta kulutuksestaan saadakseen yhden yksikön lisää hyödykettä X".
Indifferenssikäyriin perustuvan kuluttajan valinnan analysoinnin kehittivät Francis Ysidro Edgeworth, Vilfredo Pareto ja monet muut 1900-luvun alkupuolen taloustieteilijät.
Ominaisuuksia
Taloustieteessä oletetaan, että indifferenssikäyrillä on seuraavat ominaisuudet:
Indifferenssikäyriin liittyvät oletukset
Edellä esitetyt indifferenssikäyrien ominaisuudet ovat seurausta seuraavista indifferenssikäyriin liittyvistä oletuksista:
Hyvinkään lentokenttä
thumb|Koneita Hyvinkään kentällä. Hyvinkään lentokenttä on Hyvinkäällä sijaitseva lentopaikka. Se on niin kutsuttu korpikenttä, sillä kentällä ei ole lennonjohtoa.
Purjelentoa varten kentällä on käytössä purjelentoalue G-47, mikä mahdollistaa purjelentotoiminnan Helsingin lähestymisalueella ilman transponderia. Kentän osoite on Lentokentäntie 50, 05820 Hyvinkää.
Kentällä toimivat muun muassa Jukolan Pilotit, Hyvinkään Ilmailukerho ja Mäntsälän ilmailukerho. Lentokonekorjaamo Konekorhonen sijaitsee myös kentällä.
Historia
Hyvinkään lentokenttää alettiin rakentaa välirauhan aikana. Kentän sijaintipaikkaan vaikuttivat Hyvinkään ja Riihimäen rautateiden risteyskohdat sekä sijainti lähellä Helsinkiä.
Kentän rakentaminen oli Tie- ja vesirakennushallituksen vastuulla ja rakentamiseen käytettiin muun muassa työvelvollisia sekä joukkuetta virolaisia vapaaehtoisia. Kentän valmistumiskatsaus pidettiin 30. syyskuuta 1940 ja sen rakentaminen oli tullut maksamaan 4,7 miljoonaa silloista markkaa.
Perimätiedon mukaan ensimmäinen kentälle laskeutunut lentokone oli Bristol Blenheim, jonka miehistö oli laskeutunut vielä keskeneräiselle kentälle kyselemään polttoainetta. thumb|Fokker D.XXI -pari. thumb|Muistomerkki
Sota-aika
Jatkosodan alussa kentältä toimi Lentolaivue 32 komentajanaan kapteeni Erkki Heinilä. Laivue suoritti kentältä useita sotalentoja, mutta tuloksia saatiin vain 25. kesäkuuta 1941 suoritetulla torjuntalennolla, jolla seitsemän Hyvinkäältä lentoon lähtenyttä Fokker D.XXI -hävittäjää onnistui torjumaan neuvostoliittolaisten DB-3-pommikoneiden hyökkäyksen Keravan tasalla. Koneista yksi pudotettiin Malmin tasalla ja toinen putosi Suomenlahteen. Molempien pudottaja oli Veikko Evinen FR-116-koneella.
Kentän ongelmana torjunnoissa oli, että korkealla harjun päällä sijaitsevalta kentältä nousi aina selvä pölypilvi koneiden startatessa ja tämä sai viholliskoneet kääntymään takaisin ennen kuin hävittäjät olivat saavuttaneet kohteitaan. Lentolaivue 32 siirtyi pois Hyvinkäältä 2. heinäkuuta 1941 ja seuraavana päivänä kentälle saapui Lentolaivue 30:n esikunta ja 2. lentue kalustonaan Fokker D.XXI -koneet. Laivue toimi Hyvinkäältä käsin työkenttänään Malmi. Laivue 30 siirtyi pois Hyvinkäältä 1. syyskuuta 1941 ja toiminta-aikana laivue oli saavuttanut useita ilmavoittoja lähinnä Suomenlahdella.
Sodan loppupuolen kenttä toimi lähinnä varakenttänä ja sillä oli koulutustoimintaa mikä näkyy tilastoissa muun muassa runsaina koneiden rikkomisina. Sodan jälkeen ilmavoimilla oli vielä jonkin verran toimintaa Hyvinkäältä esikuntalentueen Brewster B 239 -koneiden pitäessä Hyvinkäätä ja Malmia tukikohtinaan.
Kentän rakennuksen yhteydessä paikalle suunniteltiin myös ilmapuolustusta. Tarinan mukaan ilmapuolustus osui muun muassa neuvostoliittolaiseen pommikoneeseen, joka syöksyi lähellä sijaitsevaan Rutikka-nimiseen lampeen, jonka pohjassa kone edelleen makaa.
Suomen päälentoasemana
Sodan jälkeen Hyvinkään lentokenttä toimi jonkin aikaa Suomen päälentoasemana Helsinki-Malmin lentoaseman ollessa liittoutuneiden valvontakomission käytössä. Kentällä toimi tällöin Aero Oy kalustonaan muun muassa Junkers Ju 52- sekä DC-2-liikennekoneet. Aeron hankkimat DC-3:t saapuivat kentälle vähän ennen toiminnan muuttamista takaisin Malmille.
Lokakuun lopulla 1945 Aero Oy:n kolmimoottorinen Junkers Ju 52/3m matkustajakone OH-LAK Sampo putosi metsään yrittäessään laskeutua sankassa sumussa Hyvinkään lentokentälle. Kone tuhoutui pakkolaskussa mutta kolmesta miehistön jäsenestä ja 14 matkustajasta vain kaksi loukkaantui.
Aeron aikainen terminaalirakennus on yhä olemassa ja se toimii Hyvinkään ilmailukerhon kerhorakennuksena. Aeron kaarihallin rauniot sijaitsevat lyhyen kiitotien varrella. Halli paloi purkutöiden yhteydessä.
Harrastustoiminta
Myöhemmin kentällä on ollut vilkasta harrasteilmailutoimintaa. Kenttä on isännöinyt muun muassa purjelennon 15 metrin luokan SM-kisoja vuonna 1987. Puolustusvoimat käyttävät yhä kenttää jonkin verran harjoituksiinsa. Useammin nähtyjä vieraita ovat olleet ilmatorjuntarykmentin varusmiehet sekä helikopterilentue. Alkuperäisistä sodan aikaisista neljästä kiitotiestä kaksi on metsittynyt ja kaksi käytössä.
Kiitotiet
Lentoasemalla on kaksi kiitotietä, 04/22 ja 12/30, joilta molemmilta voidaan suorittaa vintturihinauksia purjelentokoneille. Kiitotietä 12/30 ei aurata talvella.
Saint-Émilion
Saint-Émilion on Ranskan kunta Gironden departementissä, lähellä Bordeaux'n kaupunkia. Kunta on pinta-alaltaan 27,02 neliökilometriä, ja asukkaita on vajaat 2 000.
Saint-Émilionin ympäristö tunnetaan viinialueena. Kunta valittiin vuonna 1999 ensimmäisenä viinitarhana UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Maailmanperintökohde kattaa noin viisituhatta hehtaaria viiniviljelmiä kahdeksan kylän alueella.
Saint-Émilion kuuluu Bordeaux'n alueen neljän merkittävimmän viinialueen joukkoon.
Historia
Viiniä on viljelty Saint-Émilionissa jo Rooman valtakunnan ajoista lähtien. Jopa runoilija Ausonius työskenteli siellä viininkasvattajana. Nykyisen kylän alkuperä on 700-luvulta, jolloin kiertelevä tunnustaja Emilian asettui alueelle kallioon kaiverrettuun erakkomajaan.
Saint-Émilion oli merkittävä etappi Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä Santiago de Compostelaan.
Henry Hermansen
Henry Arne Hermansen (13. huhtikuuta 1921 Lunner – 18. tammikuuta 1997 Oslo) oli norjalainen maasto- ja ampumahiihtäjä. Hän saavutti pronssia 4×10 km viestissä vuoden 1950 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Lake Placidissä. Squaw Valleyn talviolympialaisissa vuonna 1960 hän oli ampumahiihdossa 20 kilometrillä kymmenes. Ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän saavutti kaksi pronssia joukkuekilpailussa vuosina 1959 ja 1962.
Jake ja Mikä-Mikä-Maan merirosvot
Jake ja Mikä-Mikä-Maan merirosvot (Jake and the Never Land Pirates) on Disneyn tuottama lasten animaatiosarja, joka kertoo Jake-pojasta ja hänen ystävistään Liisistä ja Lassista. He seikkailevat Mikä-Mikä-Maassa opettavaisella tavalla. Usein he myös kamppailevat Kapteeni Koukkua ja tämän miehistöä vastaan. Sarjaa ovat Suomessa esittäneet Disney Junior ja Nelonen.
Suomenkielinen
Lisä-äänet: Katja Aakkula, Ninni Norra, Ilari Hämäläinen, Pete Parkkonen, Tero Koponen, Aapo Pennanen, Reino Nordin, Akira Takaki, Henri Piispanen, Aku Laitinen, Antti L. J. Pääkkönen, Hanna Kaila, Petrus Kähkönen, Tiia Louste, Ella Pyhältö, Ella Leppälä, Valtteri Saarinen, Joonas Janhunen, Kimmo Härmä, Katja Sirkiä & Riitta Havukainen
Reetta Tuura
Vuoristoneuvoksetar Reetta Tuura on päähahmo Uuno Turhapuro -elokuvissa. Hän on vuorineuvos Tuuran vaimo, Elisabethin äiti ja Uuno Turhapuron anoppi. Reetta Tuura suhtautuu Uunoon täysin eri tavalla kuin aviomiehensä, sillä hän ymmärtää Uunon mielipiteitä ja on valmis auttamaan ja kuuntelemaan tätä.
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa elokuvassa Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975) nimellä Elisabethin äiti. Tuolloin häntä näytteli Anja Pohjola. Seuraavassa elokuvassa, Lottovoittaja UKK Turhapurossa (1976) hahmoa esitti Marita Nordberg. Vuonna 1977 elokuvassa Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon hahmoa esitti Ritva Valkama. Seuraavasta vuodesta lähtien hahmoa on näytellyt taas Marita Nordberg.
Reetta Tuura seurusteli kauppaneuvos Johannes Paukun kanssa ennen kuin tapasi Huugo Tuuran. Paukku kosi Reettaa joka kieltäytyi ja meni naimisiin Hugo Tuuran kanssa, vaikka tämä oli kitupiikki. Elisabet jäi heidän ainoaksi lapsekseen. Erottuaan Hugosta Reetta avioitui toisen kerran. Mies otti hänen ex-puolisonsa, nimen arvon ja varallisuuden. Vuonna 2004 Huugo ja Reetta kuitenkin asuivat jälleen yhdessä vanhainkodissa.
North River Steamboat
thumb| Vuonna 1909 valmistettu replika North River Steamboat ankkurissa
Hudsonjoen liikennöintiin New Yorkin ja Albanyn kaupungin välillä käytetyn aluksen rakensivat sijoittaja ja poliitikko Robert R. Livingston (1746–1813) ja keksijä Robert Fulton (1765–1815). Alus oli 43 metriä pitkä ja 4,3 metriä leveä. Sen syväys oli 4,8 metriä. Tässä siipirataslaivassa käytettiin Boultonin ja Wattin tehtaan höyrykonetta. Aluksen nopeus oli 4,7 solmua. Laiva poistettiin käytöstä vuonna 1814.
Clermont on Livingstonien Hudsonjoen rannalla olevan kotitilan nimi, joka on jo varhaisessa vaiheessa on erehdyksessä sekoitettu laivan nimeen.
Tbilisin metro
Tbilisin metro on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä toimiva metro. Sen ensimmäinen osuus avattiin 11. tammikuuta 1966, ja nykyään se koostuu kahdesta linjasta: 19,6 kilometriä pitkästä Ahmeteli–Varketili-linjasta ja lyhyemmästä 6,7 kilometriä pitkästä Saburtalo-linjasta.
Historia
Ajatus metroverkon rakentamisesta Tbilisiin syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun maa kuului Neuvostoliittoon. Ensimmäiset kuusi asemaa avattiin 11. tammikuuta 1966: Rustaveli, Mardžanišvili, Vagzlis moedani, Oktomberi (”lokakuu”, myöhemmin Nadzaladevi), Elektrodepo ja Didube. Metrolinjaa jatkettiin jo vuonna 1967 ja seuraavaksi vuonna 1971 viidellä uudella asemalla.
Metron toinen linja Vagzlis moedanin ja Viktor Gotsiridzen (nykyinen Delisi) välillä avattiin vuonna 1979. Ensimmäistä linjaa jatkettiin jälleen molempiin suuntiin vuosina 1985 ja 1989, jolloin se saavutti nykyisen mittansa. Toiseen linjaan lisättiin vielä yksi asema vuonna 2000, Važa-Pšavela.
Monet Tbilisin metron asemat saivat uuden nimen Neuvostoliiton hajottua: esimerkiksi entinen Leninis moedanin asema (”Lenininaukio”) sai nimen Tavisuplebis moedani (”Vapaudenaukio”) ja Komkavširin (”Komsomol”) asemalle annettiin nimi Sameditsino universiteti (”lääketieteellinen yliopisto”). 1990-luvulla metro kärsi Georgian talousromahduksesta ja oli toiminnassa vain ajoittain sähköpulan vuoksi.
Nykytila
thumb|260px|Tbilisin metron junia
Metro koostuu kahdesta linjasta, joiden yhteispituus on noin 26 kilometriä ja joissa on 22 asemaa. Pidempi Ahmeteli–Varketili-linja seurailee Mtkvarijokea pohjoisesta kaakkoon, se on 19,6 kilometrin pituinen ja siinä on 16 asemaa. Lyhyempi Saburtalo-linja yhtyy Ahmeteli–Varketili-linjaan Vagzlis moedanin metroasemalla ja kulkee länteen 6,7 kilometrin matkan. Linjalla on kuusi asemaa, ja yksi on rakenteilla (Universitetin metroasema). Lähes kaikki asemat ovat maan alla, lukuun ottamatta kolmen kilometrin pituista rataosuutta (Elektrodepon ja Diduben metroasemat). Asemat ovat 100 metrin pituisia ja ne on tarkoitettu viiden vaunun pituisille junille, mutta nykyään käytetään vain neljän tai kolmen vaunun junia.
Metro on Tbilisin joukkoliikennevälineistä suosituin, ja sitä käyttää päivittäin noin 300 000 matkustajaa. Se on toiminnassa aamukuudesta keskiyöhön saakka. Matkakortti maksaa 2 laria; ensimmäinen matka on 0,4 larin hintainen, toinen matka maksaa 0,3 laria ja kolmas 0,2 laria. Opiskelijoille, invalideille ja huhtikuun 9. päivän tragediassa loukkaantuneille on voimassa alennus ja toisen maailmansodan veteraanit sekä lapset matkustavat metrossa ilmaiseksi (2011).
Olympialaiset 1948
Olympialaiset 1948 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1948.
Kreikankilpikonna
Kreikankilpikonna (Testudo hermanni) on yksi kolmesta Välimeren Euroopan puoleisilla rannoilla elävistä kilpikonnalajista. Sitä ei pidä sekoittaa espanjankilpikonnaan (Testudo graeca), jonka englanninkielinen nimi on Greek tortoise. Myös nimitystä Eurotestudo hermanni näkyy kirjallisuudessa. Kaiken kaikkiaan Välimeren seudun kilpikonnien taksonomiaa tutkitaan ja muutoksia lienee tulossa.
Ulkonäkö ja koko
Kreikankilpikonnan kilpi on 12–20 senttiä pitkä, ja siinä on keltaisella pohjalla tummia kuvioita. Naaras on hiukan suurempi kuin koiras. Kreikankilpikonna on myös isompi kuin nelivarvaskilpikonna. Kilpi on matala ja leveä, vatsakilpi on kiinteä ja jäykkä. Hännän päässä on sarveispiikki, eikä reisissä ole tuberkkeleita. Etujaloissa on yleensä viisi kynttä ja takajaloissa neljä. Voi kasvaa jopa reikäleivän kokoiseksi. Uroksella on yleensä vaaleampi kilpi kuin naaraalla.
Levinneisyys
Kreikankilpikonnaa tavataan Etelä-Euroopassa ja Balkanilla.
Ravinto
Kreikankilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkinä se lihoo helposti, ja sille on varottava antamasta liian energiapitoista ruokaa. Se syö melkein kaikkea vihreää.
Muuta
Kreikankilpikonnan maahantuontiin on oltava CITES-lupa.
Aske
Aske (suom. tuhka) on norjalaisen black metal -yhtyeen Burzumin vuonna 1993 julkaisema EP-levy. Osa julkaisun painoksesta myytiin yhdessä Zippo-sytyttimen kanssa, jossa oli sama kuva kuin EP:n kansikuvassa. Levyn kansikuva esittää Fantoftin sauvakirkon raunioita sen tuhopolton jälkeen. Yhtyeen ainoa jäsen Varg Vikernes väittää ottaneensa valokuvan itse, mutta tietoa ei ole vahvistettu.
Emperor-yhtyeen Samoth soittaa bassokitaraa EP:n kaikilla kappaleilla.
EP julkaistiin vuonna 1995 yhdessä Burzumin nimikkodebyytin kanssa.
Kappaleet
Side: Hate
Side: Winter
Olympialaiset 1936
Olympialaiset 1936 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1936.
Olympialaiset 1932
Olympialaiset 1932 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1932.
Tehy
Tehy (Tehy ry, ruotsiksi Tehy rf ) on suomalainen sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattijärjestö. Sillä on yli 160 000 jäsentä. Tehyn suurin ammattiryhmä ovat sairaanhoitajat, joita on järjestön jäsenistä noin puolet. Yli 90 prosenttia tehyläisistä on naisia. Tehy on Toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n suurin ammattiliitto.
Tehyyn kuuluu yli 200 ammattiosastoa, jotka hoitavat edunvalvontaa ja yhdistävät saman työnantajan palveluksessa olevat ja saman alueen tehyläiset. Kaikki tehyläiset kuuluvat ammattiosastoihin tai Tehyn opiskelijayhdistykseen. Tehyyn kuuluu myös yhdeksän ammatillista yhteistyöjäsenjärjestöä sekä ammatillisia jaostoja, jotka edistävät jäsentensä ammatillista toimintaa.
Tehy perustettiin 7. kesäkuuta 1982, kun kuusi TVK:laista terveydenhuoltoalan ammattijärjestöä yhdistyi. Perustettaessa liittoon kuului 51 000 jäsentä. Fuusiota oli valmisteltu jo pitkään ja nimellä ”Tehy” viitattiin terveysalan ammattiliittojen yhteistyöhön jo 1960-luvulta alkaen.
Tehy on käynyt suurempia lakkotaisteluja vuosina 1983, 1995, 2003 ja 2007. Vuoden 2007 työtaistelu sai suurta huomiota, kun Tehy käytti painostuskeinona joukkoirtisanoutumista.
Järjestön jäsenlehti on 11 kertaa vuodessa ilmestyvä Tehy-lehti.
Jäsenistö
Noin 75 % jäsenistä työskentelee kuntien tai kuntayhtymien palveluksessa ja vajaat 20 % yksityisellä sektorilla. Tehyyn kuuluu johto-, esimies-, asiantuntija-, erikois- ja perustehtävissä toimivia sekä tutkijoita ja ammatinharjoittajia.
Jäsenistön ammattinimikkeitä ovat muun muassa:
Yhteistyöjäsenjärjestöt
Tehyn jäsenjärjestöinä on ammattiosastojen lisäksi kahdeksan ammatillista yhdistystä, jotka ovat valtuuttaneet Tehyn neuvottelemaan jäsentensä työehdoista. Jäsenjärjestöjä ovat:
Valtuusto
Tehyn valtuusto valitaan vaaleilla. Valtuuston koko kasvoi 2017 vaaleissa aiemmasta 63 valtuutetusta 83 valtuutettuun. Käytössä on suhteellinen vaalitapa. Vaaleissa voi äänestää sähköisesti. Ehdokaslistoja asettavat suurin piirtein puoluepoliittisten jakolinjojen mukaan järjestäytyneet ryhmät.
Valtarinlampi
Valtarinlampi, tai myös Vallarinlampi , on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä Salmenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,4 metriä mpy.
Road (kappale)
”Road” on suomalaisyhtye Don Johnson Big Bandin kappale heidän kolmannelta, yhtyeen omaa nimeä kantavalta studioalbumilta. Universal Music julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 5. huhtikuuta 2006. Kappaleen sävelen ja sanat on yhtye tehnyt itse. Kappaleella vierailee myös laulaja Emma Salokoski.
Vuonna 2012 Nuorgam-verkkomedia listasi ”Roadin” heidän 2000-luvun kotimaiset pophelmet -listan 90. sijalle.
Single nousi huhtikuussa 2006 viikoksi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiseksi. Radiolistalla ”Road” oli parhaimmillaan ensimmäisenä, eli Suomen soitetuin radiokappale. Se oli myös vuoden 2006 15:nneksi soitetuin kappale suomalaisissa kaupallisissa radioissa.
Kappaleesta on julkaistu Akseli Tuomivaaran ohjaama musiikkivideo, joka sai Oulun musiikkivideofestivaaleilla kunniamaininnan samana vuonna.
Elina Vaara
Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas; 29. toukokuuta 1903 Tampere – 26. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen runoilija, satukirjailija ja suomentaja.
Ura
Elina Vaaran vanhemmat olivat työnjohtaja Hugo Sirén ja Elin Cecilia Mäkelä. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta keväällä 1923, opiskeli sen jälkeen Turun yliopistossa suorittamatta kuitenkaan tutkintoa, ja muutti asumaan Helsinkiin vuonna 1926. Hän osallistui 1920-luvulla Tulenkantajiksi kutsutun kirjallisen ryhmän toimintaan.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Lauri Viljanen vuosina 1926–1930. Erottuaan Vaara avioitui samana vuonna taiteilija Väinö Vormalan (ent. Virtanen) kanssa. Liiton purkauduttua hän avioitui 1937 kirjailija Tatu Vaaskiven kanssa. Vaaskivi kuoli syksyllä 1942. Neljännen avioliittonsa Vaara solmi 1944 taiteilija Aarne Einari Wehmaksen kanssa. Avioliitostaan Väinö Vormalan kanssa Elina Vaaralla oli yksi poika.
Vaaraa on sanottu unen, lumotun ja romantiikan utuisten maisemien runoilijaksi. Professori Kerttu Saarenheimon hänestä kirjoittama elämäkerta ja syntymän satavuotisjuhlavuosi nostivat Vaaran hetkeksi esiin, mutta muuten Vaara on paljolti jäänyt unohduksiin.
Elina Vaara on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Michael Pearse Lacey
Michael Pearse Lacey (26. marraskuuta 1916 Toronto – 2. huhtikuuta 2014) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. toukokuuta 1943 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dianon titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gerald Emmett Carter, jota avustivat Philip Francis Pocock ja Aloysius Matthew Ambrozic.
Lacey jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 1993.
Janet Ågren
thumb|Janet Ågren [[Laura Lanza|Carinin paronittaren rooliasussa vuonna 1975.]] Janet Ågren (s. 6. huhtikuuta 1949 Landskrona, Ruotsi) on entinen ruotsalainen näyttelijä, joka esiintyi enimmäkseen italialaisissa eksploitaatioelokuvissa. Hän teki nuoruudessaan mallintöitä Roomassa ja kävi Alessandro Fersenin näyttelijäkoulua. Vuonna 1972 hän näytteli pienissä rooleissa Michael Cainen tähdittämässä elokuvassa Pulp ja Billy Wilderin ohjaamassa elokuvassa Avanti!, jonka pääosaa esitti Jack Lemmon. Samana vuonna Ågren näytteli myös Ettore Scolan komediassa La più bella serata della mia vita.
Ågren esiintyi uransa aikana yhteensä 57 elokuvassa, joista tunnetumpia ovat City of the Living Dead (1980), Red Sonja (1985) ja Bud Spencerin komediaelokuva Konnat kehään (1986). Vuonna 1975 hän näytteli pääosaa Rai-televisioyhtiön tuottamassa minisarjassa Carinin paronittaren katkera kohtalo, joka on esitetty myös Suomen televisiossa (MTV). Italiassa sarja saavutti miljoonayleisön, ja siitä tehtiin uusversio vuonna 2007, jolloin pääosan esitti Vittoria Puccini. Sarja perustuu 1500-luvulla eläneen paronitar Laura Lanzan murhamysteeriin, mutta käsikirjoituksessa tapahtumat on siirretty 1800-luvun alkuun.
1990-luvulla Ågren muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän on työskennellyt sisustusarkkitehtina ja tekstiilitaiteilijana.
Sayin’ Somethin’
Sayin' Somethin' on kornetisti Nat Adderleyn albumi.
Olympialaiset 1924
Olympialaiset 1924 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1924.
Hoitotason ensihoito
Hoitotason ensihoidolla tarkoitetaan ensihoitoyksikköä, joka on miehitetty vähintään yhdellä hoitotason tasotestauksen läpäisseellä ensihoitajalla. Näiden ensihoitajien tulee kyetä aloittamaan potilaan hoito tehostetun hoidon tasolla ja kyettävä toteuttamaan kuljetus siten, etteivät potilaan elintoiminnot vaarannu. Näitä toimenpiteitä ovat esimerkiksi potilaan tilaan oleellisesti vaikuttavan ensihoitolääkkeen anto, 12-kanavaisen EKG:n otto ja sen tulkinta, elvytystilanteen johtaminen ja hoito, elottoman aikuisen ja lapsen intubaatio, tajuttoman intubaatio kevyttä anestesiaa käyttäen sekä rytmihäiriöiden hoito ulkoisella tahdistuksella. Lisäksi hoitotasoiselta ensihoitajalta odotetaan valmiutta päätellä tutkimusten ja haastattelun perusteella työdiagnoosi ja valita hoitolinjat sen mukaan sekä toimia monipotilastilanteessa lääkinnällisen pelastustoiminnan johtajana.
Valvonta
Hoitotason ensihoitoa valvovat sairaanhoitopiirit, jotka täydentävät oman alueensa hoito-ohjeita ja määrittelevät, mitä toimenpiteitä hoitotasolla saa ja tulee tehdä. Lisäksi sairaanhoitopiirin vastuulla on järjestää hoitotasolla toimivien henkilöiden tasotestaus ja valvoa opitun tiedon ja taidon ylläpitoa.
Lääkintäesimiestoiminta
Monissa suurissa kaupungeissa on aloitettu lääkintäesimiestoiminta, jossa hoitotasolla olevalla sairaankuljettajalla miehitetty ajoneuvo toimii perustason ambulanssien tukiyksikkönä ja lääkinnällisen pelastustoiminnan johtajana. Potilas hyötyy, kun perustason ensihoitoyksikön tueksi saadaan tehostettuun hoitoon kykenevä yksikkö. Tällaisia tilanteita voivat olla esimerkiksi lääkitykset, hengitysteiden varmistaminen intubaatiolla, hengitysvaikeuspotilaan CPAP-hoito ja muut toimenpiteet, joiden hoitamiseen ei ole perustason yksikössä valmiutta.
Koulutus
1. toukokuuta 2011 astui voimaan uusi terveydenhuoltolaki, jonka nojalla on annettu myös ensihoitoa ohjaava asetus. Asetuksen mukaan hoitotason tehtävissä voivat jatkaa ennen kyseistä päivämäärää pätevyyden saaneet henkilöt. Tämän jälkeen uuden työntekijän on oltava joko ensihoitaja tai vähintään 30 opintopisteen laajuisen ensihoitoon suuntaavan lisäkoulutuksen käynyt sairaanhoitaja. Tällä tavoin pyritään varmistaman hoitotasolla toimivien henkilöiden tieto-taitotason riittävyys lääkehoidossa ja potilaan elintoimintojen turvaamisessa.
KesäQ
KesäQ oli suomalainen Yleisradion tuottama kesäkuussa 1995 ja 1996 esitetty nuortenohjelma. Ohjelmaa esitettiin Yle TV1-kanavalla, ja se lähetettiin suorana Oulusta.
Ohjelman yhtenä juontajana toimi Juha Vidgrén. Ennen KesäQ:ta Vidgrén oli käynyt koekuvauksessa Taikuri Luttisen ohjelmaan, mutta häntä ei valittu. Myöhemmin hänelle tarjottiin juontajan paikkaa KesäQ-ohjelmaan, jota hän juonsi molempina vuosina.
Ohjelmassa oli muun muassa ruudukkopeli, johon katsojat pystyivät osallistumaan puhelimella, ja voittamaan palkintoja. Jokaisessa ohjelmassa esitettiin nuorisotelevisiosarjan osa, vuonna 1995 Majakan väki (Round the Twist) ja vuonna 1996 The Adventures of Pete & Pete. Välitauoilla esitettiin hiirianimaatioita. Ohjelmassa käytiin tutustumassa muun muassa taikuri Iiro Seppäseen, kilpakävelijä Sari Essayahiin ja muusikko Marko Ahtisaareen.
"Riehuva reportteri" Kärkkäri
pienoiskuva|"Riehuva reportteri" Kärkkäri (oikealla) haastattelemassa muusikko Marko Ahtisaarta (keskellä) KesäQ-ohjelmassa kesäkuussa 1996. Ohjelmassa esiintyi Jari Vesan esittämä humoristinen toimittajahahmo "Riehuva reportteri" Kärkkäri, joka kiersi ympäri Suomea ja tutustui ajankohtaisiin ilmiöihin persoonallisella lähes gonzo-journalistisella tavalla. Hän muun muassa haastatteli useita julkisuuden henkilöitä sekä osallistui Oulun Rotuaarilla järjestettyyn uimapukumuotinäytökseen ja koiranäyttelyyn.
Jari Vesa ja Idealside Orkesteri julkaisi hahmoon perustuen studioalbumin vuonna 1996 Snap Records -levymerkillä. Muun muassa albumin kappaleesta "Jesse pesse pakana" julkaistiin myös musiikkivideo, joka esitettiin KesäQ-ohjelmassa.
Lehtilampi (Alajärvi)
Lehtilampi on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä Lehtikylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 197 metriä mpy.
Missoula
Missoula on kaupunki Yhdysvalloissa Montanan osavaltiossa. Se on osavaltionsa toiseksi väkirikkaimman Missoulan piirikunnan hallintokeskus. Kaupunki perustettiin 1866 läntiseen Montanaan lähelle paikkaa, jossa Clark Fork-, Bitterroot- ja Blackfoot-joet ja viisi vuorijonoa yhtyvät. Kaupunkia kutsutaankin joskus ”viiden laakson keskukseksi”. Vuonna 2015 Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi kaupungin väkiluvuksi 71 022 asukasta ja metropolialueen 114 181. Kaupungissa sijaitsee Montanan yliopisto.
David Coulthard
thumb|250px|Coulthard Belgian GP:ssä 2007 David Marshall Coulthard (s. 27. maaliskuuta 1971 Dumfries, Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka aloitti kilpauransa Williams-tallissa korvaten San Marinon GP:ssä kuolleen Ayrton Sennan. Ennen F1:tä Coulthard kilpaili muun muassa Formula Fordissa, Formula 3:ssa ja Formula 3000:ssa.
Williams 1994-1995
23-vuotias Coulthard aloitti kauden Williams-tallin testikuljettajana, mutta hänet nostettiin kisakuskiksi, kun tallin toista autoa ajanut Ayrton Senna kuoli San Marinon GP:ssä. Toisena kuljettajana jatkoi Damon Hill. Williams-kuljettajaksi oli huhuttu myös kauden maailmanmestaria Nigel Mansellia sekä Jean Alesia ja Riccardo Patresea. Coulthard jätti väliin Ranskan GP:n ja kauden kolme viimeistä kilpailua, joissa Williams korvasi hänet Mansellilla.
Debyyttikautensa loppupuolella Coulthard teki sopimuksen McLaren-tallin kanssa seuraavasta kaudesta, mutta Williams esti kuljettajansa lähtemisen. Coulthardilla oli voimassa oleva kolmen kauden mittainen sopimus Williamsin kanssa. Sopimus oli allekirjoitettu, kun Coulthard aloitti testikuljettajana vuoden 1993 jälkipuoliskolla, eivätkä Coulthardin taustavoimat pitäneet sitä sitovana. Asia vietiin F1-sopimuslautakunnan ratkaistavaksi, joka piti Williams-sopimusta lainvoimaisena ja kehotti kuljettajaa jatkamaan tallissa.
Kaudella Coulthard otti uransa ensimmäisen ja kauden ainoan osakilpailuvoittonsa Portugalin GP:ssä. Hän sijoittui MM-kokonaispisteissä kolmanneksi.
McLaren 1996-2004
Coulthard siirtyi kaudella McLaren-talliin, jossa ajoi kauden  loppuun asti. Hän sijoittui MM-sarjan kolmanneksi kausina, ja , ja toiseksi kaudella.
Kausi alkoi kohulla. Avauskilpailussa Australiassa Coulthard päästi Mika Häkkisen ohitseen kaksi kierrosta ennen maalia, luovuttaen tallikaverilleen osakilpailuvoiton. Kilpailun jälkeen kuljettajat ilmoittivat sopineensa jo ennen kilpailua, että voittoon saisi ajaa se McLaren-kuljettaja, joka johtaa kilpailua ensimmäisen mutkan jälkeen. Belgian GP:n lähdössä Coulthard aiheutti F1-historian suurimman joukkokolarin ja myöhemmin samassa kilpailussa Michael Schumacher törmäsi hänen peräänsä yrittäessään ohittaa Coulthardin kierroksella. Kauden loppupisteissä Coulthard sijoittui kolmanneksi.
Kaudella Coulthard kärsi teknisistä ongelmista ja Häkkiseen verrattuna heikoista aika-ajosuorituksista. Hän sijoittui MM-sarjan neljänneksi.
Kaudella Coulthard järjesti aikataulunsa uudelleen, keskittyen enemmän ajamiseen ja vähemmän markkinointityöhön. Hänen suorituksensa muuttuivat jälleen tasaisemmiksi, vaikka Häkkinen olikin edelleen McLaren-kuljettajista yleensä nopeampi aika-ajoissa. Coulthard sijoittui Brasilian GP:ssä toiseksi, mutta McLaren diskattiin sääntöjenvastaisen etusiiven vuoksi.
Kaudella McLarenin tallipäällikö Ron Dennis uskoi testejä hamunneen Coulthardin taistelevan maailmanmestaruudesta. Coulthard ajoi kauden aikana kaksi voittoa ja sijoittui MM-sarjan toiseksi, häviten mestaruuden Ferrarilla ajaneelle Michael Schumacherille 58 pisteellä.
oli ensimmäinen kausi, jolloin Coulthard oli kokeneempi kuljettaja omassa tallissaan. Häkkisen lopetettua uransa hänen tilalleen värvättiin Kimi Räikkönen. Ennen kautta antamissaan haastatteluissa edellisvuosina Häkkisen varjoon jäänyt Coulthard uskoi olevansa nyt keskeisessä osassa tallin toiminnassa ja sanoi taistelevansa maailmanmestaruudesta. Hän sijoittui MM-sarjassa viidenneksi ja ajoi kauden ainoan voittonsa Monacon kilpailussa.
Kauden jälkeen McLaren ilmoitti, että kausi  olisi Coulthardin viimeinen tallissa, jonka jälkeen hänet korvaisi Juan Pablo Montoya. Kauden 2003 kohokohta Coulthardille oli Australian GP, jonka hän voitti.
Red Bull Racing 2005-2008
Coulthard siirtyi kaudeksi uuteen Red Bull -talliin, jossa hän ajoi myös kaudella.
7. elokuuta 2006 talli kertoi Coulthardin jatkavan tallissa myös kaudella, jolloin hänen tallitoverikseen siirtyi Mark Webber.
Red Bullilla Coulthard onnistui ajamaan kaksi kertaa palkintokorokkeelle: Monacossa 2006 ja Montrealissa 2008.
Kauden jälkeen Coulthard lopetti F1 -kilpauransa. Hän on Stirling Mossin jälkeen eniten osakilpailuja voittanut kuljettaja, joka ei ole voittanut maailmanmestaruutta.
DTM Mercedeksellä 2010-2012
Vuonna 2010 Coulthard solmi sopimuksen Mercedeksen kanssa DTM-sarjassa kilpailemisesta. Hän jatkoi sarjassa vuoteen 2012, jonka jälkeen ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa moottoriurheilussa.
Yksityiselämä
Coulthard on seurustellut ja ollut kihloissa monien mallien, kuten yhdysvaltalaisen Heidi Wichlinskin ja brasilialaisen Simone Abdelnourin kanssa. Hän oli naimisissa belgialaisen TV-toimittaja Karen Minierien kanssa vuosina 2002–2021. Heillä on vuonna 2008 syntynyt poika. Coulthard seurustelee itseään 23 vuotta nuoremman ruotsalaisen mallin Sigrid Silversandin kanssa.
Pysähtyneisyyden aika
thumb|Leonid Brežnev, jonka valtakauden viimeisinä vuosina pysähtyneisyyden ajan katsotaan alkaneen. Pysähtyneisyyden aika on Mihail Gorbatšovin keksimä termi, jolla hän kuvasi ajanjaksoa Neuvostoliiton historiassa 1970-luvun alkupuolelta 1980-luvun puoliväliin. Kauteen lasketaan tavallisesti Leonid Brežnevin vallan viimeiset kymmenen vuotta, Juri Andropovin sekä Konstantin Tšernenkon lyhyet valtakaudet kokonaan. Pysähtyneisyyden aika loppui glasnost ja perestroika -politiikkaan, kun Neuvostoliittoa yritettiin uudistaa Gorbatšovin kaudella.
Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen Brežnevin julkistettua doktriininsa Brežnevin opin, jonka mukaan muutoksia ei sallittu sosialististen maiden yhteiskunnissa.
Investoinnit ydinvoimaan
Pysähtyneisyyden aikana Neuvostoliitto investoi voimakkaasti ydinvoiman kasvuun. Ydinvoimalaitoksen investointikustannus oli 1,5-2-kertainen verrattuna fossiilista polttoainetta käyttävään voimalaitokseen. Vuosina 1976-1982 ydinvoimaloiden kapasiteetti kasvoi 12 500 megawatilla. Tavoitteena oli saada 14 prosenttia koko Neuvostoliiton sähköstä tuotettua ydinvoimalla ja Eurooppaan kuuluvan osan sähköstä 24 prosenttia vuonna 1985. Tavoitteena oli että vuodesta 1985 alkaen kaikki sähköntuotantokapasiteetin lisäykset olisivat ydinvoimaa. VVER-440-reaktorista kehitettiin suurempi 1 000 megawatin VVER-1000. Maaliskuussa 1983 suunnitelmat VVER-tyyppisten, joista valtaosa VVER-1000, uusien ydinreaktorien rakentamisesta ulottuivat vuoteen 1990 ja ideana oli myös tuottaa kaukolämpöä ydinvoimalla. Suunnittelun alla olivat uudet voimalaitostyypit, kolmannen sukupolven nopeat hyötöreaktorit BN-800 ja BN-1600, jotka otettaisiin kaupalliseen tuotantoon.
Investoinnit maakaasuun
Pysähtyneisyyden aikana Neuvostoliitolla oli käynnissä suuri hanke maakaasuun siirtymiseksi. Se rakensi kaasuputkien verkostoa, joihin kuuluvista putkista yksi oli Saksaan ulottuva ja viisi kotimaisia. Siperiasta oli löydetty runsaat Jamburgin ja Urengoin maakaasuesiintymät. Urengoi oli ensimmäinen valjastettavista kaasukentistä ja sen tuotanto käynnistyi vuonna 1978. Urengoin kaasukenttä oli tuottanut 25. helmikuuta 1981 mennessä ensimmäiset miljardi kuutiometriä maakaasua. Urengoin kaasukentältä rakennettiin noin 4 500 kilometrin pituinen kaasuputki Saksaan asti. Kaasuputken rakentamisen rahoittivat länsisaksalaiset ja ranskalaiset pankit kokonaisuudessaan Neuvostoliitolle myönnetyillä luotoilla. Toinen valjastettavista kaasukentistä oli Jamburgin kaasukenttä, jota ryhdyttiin kehittämään vuonna 1980 ja sen tuotanto käynnistyi vuonna 1986. Kasvanutta maakaasun tuotantoa hyödynnettiin siirtymällä sähköntuotannossa öljystä maakaasuun sähkövoimalaitoksissa jotka pystyivät käyttämään kumpaakin polttoainetta. Maakaasuputkisto oli 208 000 kilometrin pituinen vuonna 1988.
Lentokoneet ja lentoliikenne
Vuonna 1982 siviili-ilmailun ministeriö alkoi pohtia Tupolev Tu-154:n korvaavaa konetta. Tuolloin arvioitiin että lentokoneen vieminen suunnitelmasta ensilentoon kestää seitsemän vuotta. Tupolev toimitti suunnitelman Tupolev Tu-204 -koneesta ja suunnitelma hyväksyttiin vuonna 1983. Tupolev suunnitteli Tu-204:n kilpailukykyiseksi länsikoneiden kanssa ja sen ohjaamon elektroniikka oli myös suunniteltu samantasoiseksi kuin länsikoneissa. Vuonna 1985 Aeroflot tilasi 350 kyseistä konetta ja prototyypin rakentaminen alkoi vuonna 1985 ja saatiin valmiiksi vuonna 1988.
Tupolev Tu-204:n moottoreiksi kehitettiin D-90-turbopropmoottoreita, jotka valittiin myös vuonna 1984 Berijev A-50:n moottoreiksi. D-90-moottorista oli testikappale olemassa jo vuonna 1983. D-90A nimettiin vuonna 1987 uudelle nimelle PS-90A.
Gosplanin johtaja Baibakov
1970-luvun lopussa ja vuoteen 1985 Gosplanin johtajana toiminut Nikolai Baibakov oli eri mieltä talouskasvun pysähtymisestä. Elämänsä loppuun asti hän luetteli teollisen tuotannon tilastotietoja, jotka hänen mielestään osoittivat että taloustieteilijöiden ehdotukset talouden seisahtumisesta 1970- ja 1980-luvuilla olivat virheellisiä.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1917
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1917 käytiin 20. toukokuuta Viipurissa.
Panhard PL 17
300px|right|thumb|Panhard PL 17 Panhard PL 17 on vuosina 1959–1965 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli. Panhardin sisätilat ja ulkomitat ovat melko isot, mutta moottori on hyvin pieni alle 0,9 litran moottori. Suomessa malli oli melko harvinainen.
300px|right|thumb|Panhard PL 17 Panhard PL 17 kiihtyy 0-100 km/h 37 sekunnissa. Huippunopeus on 130 km/h.
PL 17:n mallinimen PL tulee Panhard-Levassorin alkukirjaimista ja numero 17 yhteenlaskusta 5 (verohevosvoimaa) + 6 (6 litraa bensiiniä / 100 km) + 6 (istumapaikkoja) = 17.
Kateri Tekakwitha
Kateri Tekakwitha tai Catharine Tekakwitha (1656 – 17. huhtikuuta 1680) oli katolilaisuuteen kääntynyt intiaani, jonka katolinen kirkko julisti hänen kuolemansa jälkeen autuaaksi ja lokakuussa 2012 pyhimykseksi. Hän on tärkeä henkilö etenkin katolilaisten intiaanien keskuudessa.
Elämäkerta
160px|thumb|vasen|[[Joseph-Émile Brunetin tekemä Kateri Tekakwhitan patsas Sainte-Anne-de-Beauprén basilikassa, Quebecissä.]] Kateri syntyi vuonna 1656 Ossernenonin mohawk-kylässä lähellä nykyistä Auriesvilleä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli mohawk-päällikkö ja hänen äitinsä kristinuskoon kääntynyt algonkini. Molemmat hänen vanhemmistaan ja hänen nuorempi veljensä kuolivat isorokkoon hänen ollessaan neljävuotias. Myös Kateri itse sairastui, ja sairaus jätti pahat rokonarvet ja huonon näön. Katerin vanhempien kuoleman jälkeen hän asui setänsä Ioweranon kanssa, joka oli hollantilaisten liittolainen ja katolisen kirkon vastustaja. Tästä huolimatta Kateri otti kasteen jesuiitta Jacques de Lambertvilleltä vuonna 1675. Kasteen myötä hän sai myös nimensä Kateri eli Catharine. Koska hänen sukunsa ei hyväksynyt kastetta, hän pakeni de Lambertvillen kehotuksesta Sault St. Louisin jesuiittalähetysasemalle lähelle Montrealia. Siellä hänestä tuli kristityn yhteisön keskipiste. Hän ei voinut ryhtyä nunnaksi intiaanitaustansa takia, mutta hän noudatti silti heidän elämäntapaansa. Hän teki myös lopulta ehkä ensimmäisenä irokeesina siveysvalan. Katerine vei lopulta askeettisen elämäntapansa äärimmäisen pitkälle ja lopulta hänen konfessorinsa kehotti häntä lieventämään elämäntapaansa. Lopulta hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. huhtikuuta 1680. Tarinan mukaan hänen rokonarpensa paranivat puoli tuntia hänen kuolemansa jälkeen.
Kuoleman jälkeen
Katerinen kuoleman jälkeen hänen konfessorinsa kirjoittivat hänen elämäkertansa hagiografiana. Suurin osa siitä, mitä Katerinesta tiedetään, tiedetään näiden kirjoitusten kautta. Kirjoitusten kautta hänestä tehtiin myös jesuiittakäännytystyön menestyksekkyyden symboli. Hänen tarinansa kasvoi ja vuonna 1884 jesuiitat ehdottivat hänen kanonisointiaan. Katerinen tarina esiteltiin Vatikaanissa vuonna 1932, ja vuonna 1943 paavi Pius XII julisti hänet kunnianarvoisaksi. Vuonna 1980 Katerine julistettiin autuaaksi ja hänen pyhimyskalenteripäivänsä on 14. heinäkuuta. Päivää juhlitaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kateri julistettiin pyhimykseksi 21.10.2012, häneen Yhdysvalloissa liitetyn ihmeen takia. Väittämän mukaan sairaalassa ollut poika parantui sairaudestaan sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat rukoilleet Katerin väliintuloa sairaudessa.