cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toivo Gustafsson
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Gustafsson oli ammatiltaan kemigraafi ja työskenteli useissa liikkeissä ensin Suomessa ja myöhemmin Tukholmassa vuosina 1913–1915, kunnes liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille rautatienrakennuskursseille.
Suomen sisällissota
Gustafsson astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodassa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa, missä hän haavoittui.
Sisällissodan jälkeinen aika
Gustafsson palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jolla oli myöhemmin nimet Savon jääkärirykmentti n:o 3 ja Uudenmaan rykmentti. Hän toimi. rykmentissä 26. toukokuuta 1918 lähtien 3. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 9. syyskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Janakkalan suojeluskuntaan 15. tammikuuta 1920 ja oli palveluksessa 1. marraskuuta 1920 saakka ja uudelleen 1. huhtikuuta 1921 – 1. kesäkuuta 1923 välisen ajan, jonka jälkeen hän oli entisessä ammatissaan sekä liikemiehenä Helsingissä. Hänet on haudattu Helsingin Kaartin hautausmaalle.
Turkiskauppa
thumb|300px|[[Albertalainen turkiskauppias 1890-luvulla.]] Turkiskauppa on maailmanlaajuinen teollisuuden ala, johon kuuluu eläinten turkiksien keräys ja niiden myyminen. Ennen Pohjois-Amerikan asuttamista, Venäjä oli suurin turkiksien myyjä Länsi-Euroopassa ja Aasiassa. Suurin osa Venäjän viemistä turkiksista oli majavan, suden, ketun, oravan ja jäniksen turkkeja. Amerikan asuttamisen jälkeen majavannahoista tuli tärkeä vientituote, jota kuljetettiin Eurooppaan suuria määriä. Eurooppalaiset hankkivat majavannahkoja ostamalla ja vaihtamalla niitä intiaaneilta. Varsinkin kanadalaiset olivat aktiivisia tässä toiminnassa, ja esimerkiksi Quebec kasvoi juuri turkiskaupan keskukseksi. Majavan karvoista tehtiin huopahattuja, ja majavannahkakauppa kukoisti 1500-luvulta 1800-luvulle. Silloin majavat olivat vähentyneet ja silkkihatut tulleet muotiin.
Turkiskauppaa on käyty esihistorialliselta ajalta asti. Oravannahan sanotaan olleen suomalaisten ensimmäinen raha. Myöhemmin metsästäjät myivät myös näädän, ketun ja majavan nahkoja. Vuonna 1391 turkulaisporvari Peter van dem Berghellä oli Tallinnassa myynnissä 300 000 suomalaista turkista.
Suomessa on tarhattu kettuja 1910-luvulta ja minkkejä 1930-luvulta asti. Suomalaiset turkikset menevät pääosin vientiin.
AMD Am5x86
pienoiskuva|AMD Am5x86-P75 AMD Am5x86 on AMD:n valmistama x86-yhteensopiva suoritin. Se esiteltiin marraskuussa 1995, ja sitä käytettiin 486-luokan tietokoneissa.
Am5x86 oli tavallinen 486-suoritin, jonka sisäinen kerroin oli 4. Se toimi 133 megahertsin kellotaajuudella ja käytti 33 megahertsin väylää. Am5x86:ssa oli 16 kilotavua takaisinkirjoitusperiaatteella toimivaa L1-välimuistia verrattuna normaalin 486:n 8 kilotavun läpikirjoittavaan L1-välimuistiin. Korkea kellotaajuus sekä suuri ja kehittyneempi välimuisti tekivät Am5x86:sta yhden nopeimmista 486-luokan suorittimista. Kokonaislukulaskennassa se oli vähintään yhtä nopea kuin 75 megahertsin Intel Pentium, jonka takia AMD myi suoritinta myös nimellä Am5x86-P75. Ylikellottajat käyttivät suoritinta usein 160 megahertsin taajuudella, jolloin piiri oli kokonaislukulaskennassa yhtä nopea kuin noin 90 megahertsin Intel Pentium.
Liukulukulaskennassa 5x86 ei kuitenkaan pystynyt haastamaan Pentiumia, mutta tuohon aikaan liukulukulaskentaa käyttivät suuressa määrin ainoastaan jotkin tieteellisessä laskennassa sekä CAD-työssä käytettävät ohjelmat sekä Quake-peli; muiden tuon ajan pelien suorituskyvylle liukulukulaskennan nopeudella ei ollut suurta merkitystä.
Am5x86:n myynti oli AMD:lle hyvin tärkeää, sillä sen seuraajan AMD K5:n julkistuksen myöhästyminen aiheutti suuren uhan AMD:n taloustilanteeseen. Am5x86:tta myytiin PC-koneisiin vuoteen 1999 asti. Se oli suosittu halvimmassa hintaluokassa sekä kannettavissa tietokoneissa. Monet yritykset valmistivat päivityspaketteja, joiden avulla Am5x86 voitiin liittää suoraan mihin tahansa 486-emolevyyn. Viimeisimpiin Socket 3 -emolevyihin suoritin kävi ilman muutoksia. Suoritinta valmistetaan edelleen. Nykyisin sitä myydään sulautetuksi kontrolleriksi.
Kaikkien pyhien kirkko (Thornton Hough)
Kaikkien pyhien kirkko on vuonna 1867 valmistunut kirkkorakennus, jonka on suunnitellut John Kirk and Sons. Se sijaitsee Englannissa Thornton Houghin kylässä. Kirkko on ollut Grade II -luokan suojelukohde vuodesta 1986.
Elhotovo
Elhotovo tai Elhot   on kylä ja maalaiskunta Kirovin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian pohjoisosassa, Kabardi-Balkarian rajalla. Vuonna 2002 Elhotovossa oli 12 208 asukasta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Elhotovon maalaiskuntaan (Эльхотовское сельское поселение - село Эльхотово) kirjattiin 12 626 asukasta ja koko Kirovin piirissä 27 807.
Elhotovo on Kirovin piirin hallinnollinen keskus ja sijaitsee Terekjoen itärannalla. Venäjän valtatie M29, joka muodostaa osan eurooppatietä E50, kulkee kylän eteläpuolitse.
Äyräpää
thumb|150px|right|Äyräpään perinnevaakuna.
Äyräpää on entinen Suomen kunta Etelä-Karjalassa Karjalankannaksella Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Pinta-ala oli 186,6 km² ja asukkaita 6 113 (1939). Äyräpäässä oli neljä tehdasta, joista merkittävimmät olivat Hackmann & Co:n Pölläkkälän saha ja A. Ahlström Oy:n Suursaaren saha.
Äyräpäässä sijaitsi Pölläkkälän taajaväkinen yhdyskunta, jossa oli muun muassa kunnantoimisto. Taajaväkisestä yhdyskunnasta pohjoiseen sijaitsi Pölläkkälän kylä, joka oli Äyräpään kirkonkylä, sillä siellä sijaitsi Äyräpään kirkko. Pölläkkälän kylään kuului myös Äyräpään asemanseutu, jossa oli Äyräpään rautatieasema. Taajaväkisessä yhdyskunnassa taas oli Pölläkkälän rautatieasema.
Historia
Äyräpää on ikivanha asutuskeskus. Se mainitaan Äyräpään (Ägräpään) pogostana eli kihlakuntana jo Pähkinäsaaren rauhansopimuksessa vuonna 1323. Äyräpään kanta-asukkaita sanotaan äyrämöisiksi (äkrämöisiksi). Äyrämöiset pysyttelivät Länsi-Kannaksella ja myöhemmin myös Inkerinmaalla pitkään omana heimonaan, jolla oli oma murteensa, pukunsa ja tapansa eikä esimerkiksi avioliittoja muunheimoisten kanssa juuri solmittu.
Äyräpäässä käytiin kiivaita taisteluita sekä talvisodassa vuonna 1940 että jatkosodassa kesällä 1944 (ns. Äyräpään-Vuosalmen taistelut). Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut kirkko tuhoutui talvisodan aikana maaliskuussa 1940. Neuvostojoukot räjäyttivät sen rauniot jatkosodan jälkeen.
Äyräpään väestöä sijoitettiin jatkosodan jälkeen Kanta- ja Päijät-Hämeen alueelle Hollolan, Koski Hl:n, Lahden, Lammin ja Nastolan kuntiin.
Kylät
Kaukila, Mälkölä, Paakkola, Pölläkkälä, Rahkola, Vuosalmi
Sloppy Seconds
Sloppy Seconds on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen TT Quickin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1989.
Pannukakko
Maantietoa
Soikion muotoisen järven halkaisija on 130 metriä. Se sijaitsee soistuneessa metsänotkelmassa ja sen rannat ovat avosuota. Läheisen maatilan läpi juoksee järven laskuoja, joka on 300 metriä pitkä ja laskee 150 metrin päässä sijaitsevaan Järvenjärveen. Järvi on asumaton.
Irbid
Irbid on Jordanian kolmanneksi suurin kaupunki (Ammanin ja Zarqan jälkeen) ja 1 572 neliökilometrin laajuisen Irbidin kuvernoraatin keskus. Se sijaitsee ylängöllä 85 kilometriä Ammanista pohjoiseen. Vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan Irbidin kaupungissa asui 502 614 ja koko kuvernoraatissa 1 770 158 asukasta. Alueen väkiluku on noussut viime vuosina Palestiinan Länsirannalta sekä Syyrian Eteläpuolelta tulleiden pakolaisten takia.
Henry le Despenser
thumb|Henry le Despenseriä esittävä veistos 1300-luvulta. Henry le Despenser (k. 1406) oli englantilainen aatelismies ja Norwichin piispa, joka sai mainetta ”taistelevana piispana” vuoden 1381 talonpoikaiskapinan kukistamisen yhteydessä.
Henry le Despenser oli Edward le Despenserin nuorin poika. Hän syntyi samana vuonna kun hänen isänsä kuoli Vannesin piirityksessä.
Kun Urbanus VI valittiin paaviksi vuonna 1378, Avignonissa valittiin vastapaaviksi Genevan Robert, joka otti nimekseen Klemens VII. Paavi Urbanus valitsi Henryn johtamaan ristiretkeä Klemensin seuraajia vastaan Flanderissa.
Despenser vihittiin Norwichin piispaksi Roomassa 20. tai 21. huhtikuuta 1370. Hän toimi aktiivisesti John Wycliffen seuraajia vastaan. Kronikoitsija Thomas Walsingham ylisti hänen työtään harhaoppia vastaan. Ketään ei kuitenkaan tästä syystä teloitettu hänen ollessaan piispana. Hän kuoli 23. elokuuta 1406 ja hänet on haudattu Norwichin tuomiokirkkoon.
Jane Barnell
thumb|Jane Barnell valokuvassa noin vuodelta 1915. Mies hänen vierellään on mahdollisesti hänen puolisonsa. Jane Barnell, taiteilijanimeltään Lady Olga, (1871 Pohjois-Carolina – tuntematon) oli yhdysvaltalainen parrakas nainen, joka esiintyi sideshow-näytöksissä.
Joseph Mitchellin artikkelissa ”Lady Olga” kerrotaan Barnellin äidin myyneen hänet Great Orient Family Circus -sirkukseen, joka myöhemmin yhdistyi osaksi isompaa sirkusta. Sirkus teki matkan Saksaan, missä Barnell sairastui ja hänet jätettiin orpokotiin. Sieltä hänet myöhemmin löysi hänen oma isänsä.
Vuonna 1935 Barnell esiintyi The Ringling Brothers and Barnum and Bailey sideshowssa New Yorkissa.
Barnell oli naimisissa kolme kertaa ja sai kaksi lasta.
Eeva-Liisa Poutanen
Eeva-Liisa Poutanen (s. 1953) on suomalainen kemisti ja merentutkija.
Poutanen oli Merentutkimuslaitoksen ylijohtaja Pentti Mälkin jälkeen vuodesta 2005 alkaen aina siihen saakka, kun laitos lakkautettiin ja sulautettiin Suomen ympäristökeskukseen vuoden 2008 lopussa. Sitä ennen hän on ollut töissä Ympäristöministeriössä, sekä pitkään tutkijana ja erikoistutkijana Merentutkimuslaitoksella. Oppiarvoltaan hän on filosofian tohtori pääaineena polymeerikemia, ja toimii myös Helsingin yliopiston kemian dosenttina.
Tutkimusurallaan hän on selvittänyt muun muassa Itämeren saastumista ja mahdollisuuksia sen puhdistamiseen.
Vytautas Bacevičius
Bacevičius asui muutaman vuoden Pariisissa ja asettui Yhdysvaltoihin pian toisen maailmansodan alettua. Hän kuoli New Yorkissa 1970.
Pianistina Bacevičius esiintyi Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Yhdysvaltoihin muutettuaan hän pääsi esiintymään muun muassa Carnegie Halliin. Hänen ohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Franz Lisztin, Frédéric Chopinin, Aleksandr Skrjabinin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Mikalojus Konstantinas Čiurlionisin teoksia sekä hänen omaa pianomusiikkiaan.
Bacevičius on keskeinen hahmo liettualaisen taidemusiikin historiassa, ja hänen säveltäminään pidetään sekä Liettuan ensimmäistä pianokonserttoa että yhtä varhaisimmista liettualaisista baleteista. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sinfonioita.
Erkki Aho
Erkki Aho voi tarkoittaa ainakin näitä henkilöitä:
Väisälänsaari
Väisälänsaari eli Väisälä on asuttu saari saari Puulavedessä, Etelä-Savossa. Pääosin saari sijaitsee Hirvensalmen kunnassa, noin 22 kilometriä Hirvensalmen keskustasta pohjoiseen. Saaren koillisosa kuuluu naapurikunta Mikkeliin. Väisälänsaareen johtaa tieyhteys saaren etelä- ja pohjoispäästä.
Väisälänsaaren sisäosissa on maisemansa ja kulttuurihistoriallisten arvojensa vuoksi maakunnallisesti merkittäväksi luokiteltu maisemakokonaisuus. Saaristolaiskylän peltoaukeat ja pääosin 1800- ja 1900-luvuilta olevat rakennukset edustavat tyypillistä perinteistä saaristoasutusta. Rinteillä on säilynyt pieniä latoja ja pihoissa hirsiaittoja. Epäsäännöllisten neliömäisten pihapiirien läpi kulkee vanha kylätie.
Nimensä saari on saanut ensimmäisten asukkaidensa mukaan. Väisälän ensimmäiset asukkaat olivat Väisäsiä. Ensimmäiset asiakirjatiedot Väisälänsaaren asukkaista löytyvät vuoden 1541 hopeaveroluettelosta. Tuolloin Väisäläsaari oli jakautunut kahteen kylään. Saaren pohjoisosat kuuluvat tuolloin Kynsiänsalon kylään, kun puolestaan eteläpuoliskon alueet muodostivat Väisälän kylän.
Vakituisten asukkaiden ohella Väisälänsaarella on runsaasti kesäasutusta. Saarella sijaitsee noin 300 mökkiä ja kesällä saaren elämä on varsin vilkasta.
Tieyhteydestä huolimatta Väisälänsaari mainitaan saaristokuntia koskevassa valtioneuvoston asetuksessa (1529/2015) Hirvensalmen kohdalla.
Tappuri
Tappuri voi tarkoittaa seuraavia:
Mizuki Fukumura
Mizuki Fukumura (, s. 30. lokakuuta 1996, Tokio) on japanilainen poplaulaja. Hän liittyi Morning Musumeen yhdeksännen sukupolven jäsenenä. Ennen Morning Musumea hänet tunnettiin Shugo Chara Egg! -kokoonpanon jäsenenä ja roolistaan Shugo Chara! Party! -televisiosarjassa.
2006–2010
Fukumura osallistui Kirarin Revolution -animesarjan kilpailuun vuonna 2006. Hän jäi kuitenkin toiselle sijalle.
Fukumura liitettiin osaksi Shugo Cha Egg! -kokoonpanoa 2009. Hän sai Amulet Heartin roolin. Fukumura oli päävokalistina animen kappaleessa "Watashi no Tamago".
Fukumura esiintyi Hello! Projectin artistin Erina Manon kahdessa musiikkivideossa taustatanssijana 2010. Shugo Chara Egg! lopetti toimintansa samana vuonna. Fukumura osallistui Morning Musumen yhdeksännen sukupolven koe-esiintymisiin, mutta ei läpäissyt niitä.
2011–2013
Fukumuralle ei oltu kerrottu, että hän oli oikeasti läpäissyt koe-esiintymiset. 2. tammikuuta 2011 hänestä tuli osa Morning Musumea yhdessä Erina Ikutan, Riho Sayashin ja Kanon Suzukin kanssa. 7. tammikuuta Fukumura valmistui Hello! Projectin harjoittelijaryhmästä virallisesti. 4. huhtikuuta Fukumura ja muu yhdeksäs sukupolvi debytoi Morning Musumessa singlellä "Maji Desu ka Ska!".
Syyskuussa 2012 Fukumura avasi yhdessä sukupolvensa kanssa internet-sivuston. Loka-marraskuussa hän osallistui maailmanlaajuiseen fanitapahtumaan ja kävi muun muassa Thaimaassa, Taiwanissa, Ranskassa ja Etelä-Koreassa.
Fukumura julkaisi ensimmäisen kuvakirjansa 15. toukokuuta 2013. 21. toukokuuta hänestä tuli Morning Musumen varajohtaja yhdessä Haruna Iikubon kanssa.
2014–nykyhetki
Fukumura julkaisi toisen kuvakirjansa 25. kesäkuuta 2014. 26. lokakuuta hänestä tuli Morning Musumen johtaja, kun entinen johtaja Sayumi Michishige valmistui ryhmästä.
The Eyes of the Overworld
The Eyes of the Overworld on Jack Vancen fantasiaromaani vuodelta 1966. Teos sijoittuu nimellisesti samaan ympäristöön kuin Vancen esikoisteos Iltaruskon maa, mutta on tyyliltään erilainen. Kirjan päähenkilö on huijari ja varas nimeltä Cugel. Kirjailijan alkuperäinen nimi teokselle oli Cugel the Clever, millä nimellä se on julkaistu kirjailijan kootuissa teoksissa.
Pikku Samelusjärvi
Pikku Samelusjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Mizuki Fukumura
2014–nykyhetki
Vuonna 2017 Fukumurasta tuli Hello! Projectin ensimmäinen varajohtaja, tehden Ayaka Wadan ensimmäiseksi Hello! Projectin johtajaksi, jonka rinnalla oli varajohtaja. 15. heinäkuuta julkaistiin Fukumuran neljäs kuvakirja.
Pikku Samelusjärvi
Maantietoa
Soikion muotoisen järven halkaisija on noin 100 metriä. Vaikka rannat ovat metsän peitossa, on järvi peltojen ympäröimänä. Sen rannalla on yksi rakennus. Järveen laskee Samelusjärven vedet pellon alta virtaavassa ojassa ja siitä laskee oja yhtyen Hanhijärvestä laskevaan ojaan. Tämä oja päätyy neljän kilometrin jälkeen Kallioistenselkään.
Thrown Together
__EISISLUETT__ Thrown Together on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen TT Quickin konserttitaltiointi, joka julkaistiin vuonna 1992. Konsertti nauhoitettiin 31. lokakuuta vuonna 1990 New Jerseyssä, Yhdysvalloissa.
The Eyes of the Overworld
Juoni
Kauppias Fianostherin innoittamana Cugel yrittää ryöstää nauravan taikuri Iucounun talon, mutta jää kiinni itse teossa. Loitsuilla uhattuna Cugel myöntyy tekemään velholle palveluksen: hankkia pari tämän hallussa olevalle violetille linssille kaukaisesta Cutzin maasta. Nämä maagiset linssit, joista kirja saa nimensä, antavat käyttäjänsä kokea ympäröivän todellisuuden ylevöitettynä versiona: kurjat hökkelit näyttävät loistavilta palatseilta, rumat ja likaiset ihmiset vaikuttavat ylväiltä, kauniilta ja upeasti puetuilta, ja kehnon ruoka muuttuu eksoottisiksi herkuiksi. Iucounu lähettää Cugelin matkaan taikuuden avulla, ja hänen onnistuu hankkia puuttuva linssi haltuunsa. Loput kirjasta kuvaa Cugelin vaiheikasta ja vaivalloista kotimatkaa, johon kuuluu poikkeama kaukaiseen menneisyyteen. Lopulta hän pääsee eroon muukalaisoliosta, jonka Iucounu oli istuttanut Cugeliin varmistaakseen tämän tottelevaisuuden, ja löytää velhon toisen samanlaisen olennon vallasta. Jonkin aikaa Cugel viettää mukavaa elämää Iucounun kartanon herrana, kunnes hän lopulta, yrittäessään rankaista Fianostheria ja Iucounua, erehdyksessä taikoo itsensä samaan paikkaan mihin Iucounu hänet aluksi oli lähettänyt.
Muuta
Teoksesta on suomennettu luku ”Pyhiinvaeltajat” (The Pilgrims, 1963) Markku Sadelehdon toimittamassa antologiassa Pimeyden linnake (1991).
Casimir Palmroth
pienoiskuva|Volter Casimir Palmroth Wolter Casimir Palmroth (4. marraskuuta 1826 Lappeenranta – 10. joulukuuta 1880 Pietari) oli suomalainen virkamies, joka toimi Suomen ministerivaltiosihteerin apulaisena Pietarissa vuosina 1876–1880.
Palmrothin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Johan Wilhelm Palmroth ja Johanna Wilhelmina Berg. Palmroth kävi Viipurin lukiota vuosina 1841–1844 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1848 ja maisteriksi 1850. Suoritettuaan vuonna 1851 tuomarintutkinnon hän aloitti auskultanttina Viipurin hovioikeudessa, mutta jo seuraavana vuonna hän siirtyi Pietariin Suomen valtiosihteerinvirastoon, jossa loi koko lopun virkauransa. Hän oli aluksi vanhin kanslisti ja kirjaaja, vuodesta 1855 apulaistoimitussihteeri, vuodesta 1857 toinen toimitussihteeri ja vuodesta 1867 ensimmäinen toimitussihteeri. Palmroth nimitettiin vuonna 1876 ministerivaltiosihteerin vt. apulaiseksi ja seuraavana vuonna vakinaiseksi apulaiseksi. Tätä virkaa hän hoiti, kunnes kuoli äkisti 54-vuotiaana.
Palmrothilla ei ollut ylhäistä syntyperää, joten hänen urakehityksensä perustui hyvään kielitaitoon ja sulavaan käytökseen. Ministerivaltiosihteeri Emil Stjernvall-Walleenin korkean iän ja sairastelun vuoksi merkittävä osa vastuusta siirtyi vähitellen Palmrothille. Tärkeitä päätöksiä, joihin Palmroth oli vaikuttamassa, olivat muun muassa Suomen asevelvollisen sotaväen perustaminen ja Suomen markan siirtäminen kultakantaan sekä Suomen rataverkon kehittäminen. Juuri Palmroth hoiti asevelvollisuuslain lopullisen esittelyn keisari Aleksanteri II:lle vuonna 1878. Palmroth oli mielipiteiltään suomenmielinen, mutta hänellä oli ystävyyssuhteita myös muita poliittisia ryhmiä edustaneisiin suomalaisiin poliitikkoihin. Hänellä oli tapana välttää esittelijänä keisarin mielipiteiden haastamista, minkä vuoksi muut suomalaiset pitivät häntä joskus liian taipuisana.
Palmroth sai vuonna 1870 valtioneuvoksen ja 1874 todellisen valtioneuvoksen arvon. Hän oli naimaton.
Mizuki Fukumura
2014–nykyhetki
Fukumura julkaisi viidennen kuvakirjansa 30. lokakuuta 2018. 31. joulukuuta ilmoitettiin, että Fukumurasta tulisi Hello! Projectin uusi johtaja Wadan valmistumisen jälkeen.
2019 vuoden alussa Fukumurasta tuli Morning Musumen pisimpään palvellut johtaja. 11. kesäkuuta Fukumura avasi Instagram-tilin. Hänestä tuli Hello! Projectin johtaja kesäkuussa 2019.
Yksityiselämä
Fukumuralla on kaksi veljeä. Hänen tiedetään tulevan hyvin toimeen yhtyekaverinsa Erina Ikutan kanssa.
Lämpökäsittely
Lämpökäsittely voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jumalan kahdeksan sormea
Jumalan kahdeksan sormea on Philip K. Dickin vuonna 1957 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut Pekka Markkula.
Juoni
Belmontin hiukkaskiihdytinlaboratoriossa 1959-10-02 tapahtuu vakava onnettomuus, jossa kahdeksan matkailijaa putoaa päälläolevan hiukkaskiihdyttimen säteilykammioon. Sattumalta matkailijat siirtyvät toiseen maailmaan, joka on täysin erilainen kuin oikea maailma. Uudessa maailmassa jumala on konkreettisella tavalla mukana ihmisten elämässä; Vääristä teoista saa jumalallisia rangaistuksia, ja rukouksilla ja rituaaleilla voi hankkia fyysisiä tavaroita, ihmeparannuksia ja muita etuja itselleen. Kirjan päähenkilö, tiedemies Jack Hamilton, joutuu saman tien hankaluuksiin tämän uskonnollisen yhteiskunnan kanssa ja alkaa selvittää, mistä uudessa maailmassa on todella kyse.
Norman Robert Campbell
Norman Robert Campbell (1880–1949) oli englantilainen fyysikko ja tieteenfilosofi. Campbell tunnettiin paitsi fysiikan asiantuntijana myös tieteellisten kysymysten popularisoijana. Tieteenfilosofiassa hän katsoi, ettei se, mitä tieteen alueella saatetaan pitää ”totuutena”, ole välttämättä sovellettavissa totuutena muilla alueilla. Campbell katsoi, että tieteellisten teorioiden tehtävänä oli selittää lainmukaisuuksia, jotka oli havaittu hypoteesien, havaintojen ja kokeiden avulla, ja jotka voitiin verifioida kokemuksella. Hän myös katsoi, että tällaisten lakien tuli ollakseen hyödyllisiä olla jossain määrin analogisia muiden tieteellisellä menetelmällä muodostettujen lakien kanssa.
Hän opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän on osallistunut fysiikan alan tutkimukseen Cavendish Laboratoryssä ja Leedsin yliopistossa sekä General Electricin palveluksessa Lontoossa.
Macintosh Performa
right|thumb|Macintosh Performa 5200, [[iMac-tyyppinen, yhteen koteloon pakattu tietokone.]] right|thumb|Macintosh Performa 6300 -työasema right|thumb|Tornimallinen Macintosh Performa 6400 Macintosh Performa -tietokonesarja oli joukko Apple Computerin uudelleen julkaisemia Macintosh-sarjan malleja vuosina 1992–1997. Performat olivat uudelleen nimettyjä, Applen aiemmin julkaisemia tietokoneita. Kauppaan kuului tietokoneen keskusyksikön lisäksi näyttö, ulkoinen modeemi ja ohjelmistopaketti. Tavalliseen ohjelmistopakettiin kuului ClarisWorks, opetusohjelmia ja pelejä sekä esiasennettu Mac OS -käyttöjärjestelmä. Käyttöjärjestelmä oli muunneltu Performan käyttöön sisältäen erilaisia, ylimääräisiä apuohjelmia, ja sen versionumerossa oli System 7.5:een saakka "P"-kirjain (esimerkiksi System 7.1P5) erotuksena käyttöjärjestelmän normaaliversiosta.
Performa-sarjan tavoitteena oli saavuttaa laajempaa kiinnostusta kuluttajamarkkinoilla. Markkinointiin käytettiin 1990-luvun alussa runsaasti markkinoinnin työkaluja, kuten jälleenmyyntisopimuksia, televisiomainontaa ja esitteitä. Markkinoinnilla ei kuitenkaan saatu aikaan merkittäviä tuloksia.
Odotus
Odotus tarkoittaa seuraavia:
Ala dos Namorados
Ala dos Namorados on Lissabonissa, Portugalissa vuonna 1993 perustettu folkkia ja poppia soittava yhtye. Kokoonpanoon kuuluvat João Monge, Manuel Paulo ja Nuno Guerreiro.
Vuoden 2007 Suomen Idolsin finaalissa Anna Abreu esitti Ala dos Namoradosin kappaleen "Solta-se o Beijo".
Ninjan kosto
Ninjan kosto (Revenge of the Ninja) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Firstenberg. Pääosassa esiintyivät Shō Kosugi ja Keith Vitali. Ninjan kosto on jatkoa vuoden 1981 elokuvalle Enter the Ninja.
Juoni
Elokuva kertoo Cho Osakista, jonka perhe joutui ninjojen hyökkäyksen kohteeksi. Raivoissaan Cho kostaa perheensä kuoleman ja tämän jälkeen muuttaa elossa olevan poikansa kanssa Yhdysvaltoihin, tarkoituksenaan aloittaa uusi elämä ja unohtaa vanhan elämänsä, väkivaltaisuuksineen. Cho aloittaa galleristin uran, mutta menneisyytensä takia sotkeutuu pian huumekauppoihin.
Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo asetti ennakkotarkastuksessa elokuvalle 30.11.1983 ikärajaksi KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti levittää eikä esittää. Perusteena tarkastamo esitti elokuvan olevan "raaistava". Uusintatarkastuksessa maaliskuussa 1984 päätös pysyi samana. Elokuva sai kuitenkin samana vuonna VHS-julkaisun ikärajalla K18 mutta 1 minuutilla ja 47 sekunnilla leikattuna versiona. Tuleva vuoden 1986 videolaki esti elokuvan levittämisen, joten videolla levitystä varten elokuvaa ennakkotarkastettiin jälleen kevät-kesällä 1988 peräti kolmasti, mutta jokaisella kerralla tarkastamo määräsi elokuvalle täyskiellon. Lyhyen aikaa levityksessä olleen leikatun VHS-version lisäksi elokuvaa sai laillisesti esttää ja levittää vasta aikuissensuurin poistuttua lakimuutoksella 1.1.2001.
Setup (elokuva)
Setup (esitetty televisiossa nimellä Setup - Petetty) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan pääosia esittävät 50 Cent, Bruce Willis, Ryan Phillippe, Jenna Dewan, Brett Granstaff, Randy Couture, Will Yun Lee, Shaun Toub, Susie Abromeit, Jay Karnes ja James Remar. Elokuvan on ohjannut Mike Gunther. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 20. syyskuuta 2011.
Vuoksenranta
pienoiskuva|150px|Vuoksenrannan epävirallinen perinnevaakuna Vuoksenranta oli Suomen kunta Etelä-Karjalassa Karjalankannaksella Vuoksen rannalla Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Kunnan pinta-ala oli 270,6 km², ja siellä oli asukkaita 3 602 (1939). Sen peltopinta-ala oli 3 394 ha eli 15,2 %, ja tiloja, joiden viljelypinta-ala oli vähintään 25 ha oli 9 kpl vuonna 1932.
Kunnan sijainti oli hyvin syrjäinen ja sen maantieverkosto harva. Vuoksessa harjoitettu laivaliikenne kuitenkin helpotti maantieverkon vähäisyydestä johtuvia haittoja.
Historia
Vuoksenrannan alueella on ollut niin kivikautista kuin keskiaikaistakin asutusta. Korpilahden kylän alueelta löydettiin 1900-luvun alussa maailman vanhimpiin kuuluva kalaverkko. Keskiajalla Pähkinäsaaren rauhan raja kulki tuolloin Jääsken suurpitäjään kuuluneen Vuoksenrannan sivuitse, mikä vaikutti kylien elämään tuoden lähinnä sotia ja ryöstäjiä. Vuonna 1857 tapahtunut Vuoksen lasku synnytti Vuoksenrantaan tuhansia hehtaareja lisää hedelmällistä viljelysmaata, mikä oli eduksi erittäin maatalousvaltaiselle pitäjälle.
Vuoksenrannan kunta erotettiin Antrean pitäjästä 1924; senaatin päätös eroamisesta oli tehty jo 5. marraskuuta 1913 ja toimintansa kunta aloitti 1. tammikuuta 1919. Vuoksenrannan seurakunta perustettiin samassa yhteydessä kymmenestä Antrean itäosan kylästä.
Vuoksenrannan väestö asutettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin Itä-Hämeen kuntiin: Asikkala, Hartola, Joutsa, Luhanka, Pertunmaa ja Sysmä. Pienempi vuoksenrantalainen kyläyhteisö muodostui Someron Kauraketoon vapaaehtoisen maakaupan tuloksena.
Kylät
Karkiala (Karkeala), Kaskiselkä, Korpilahti, Kuivaniemi, Oravankytö, Parsikanmaa, Pöyryniemi, Sintola, Taljala, Virkinniemi, joista Korpilahti oli suurin.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 8 koulupiiriin.
Maasto ja luonto
Vuoksenrannan maasto on melko yksitoikkoista ja alavaa. Yleisin maalaji on moreenisora, mutta hiekkamaita on myös melko runsaasti, mm. pitäjän eteläosissa, Vuoksen rannoilla länsiosissa ja Juoksemajärven eteläpään tuntumassa. Savimaita on mm. Virkinselän itäisillä rantamailla, josta se jatkuu vyöhykkeenä pohjoiseen, Otamoinjoen molemmille puolille.
Alueen selänteet ovat varsin loivarinteisiä. Ainoastaan Muolaan seudulta alkava Pölläkkälän-Paakkolan harjanne päättyen Virkinselälle muodostaa poikkeuksen seudun yleisilmeestä. Sen hiekkaiset rinteet ovat paikoin hyvinkin jyrkkiä ja kauniita Vuoksen varrella.
Järviä ja jokia on vain Torhon- ja kunnan alueelle ulottuva Juoksemajärvi sekä Otamoinjoki. Pölläkkälän-Paakkolan harjanteen vierillä on monin paikoin pieniä lampia ja kirkasvetisiä lähteitä.
Elinkeinot
Vuoksenrannan maatalouteen vaikutti merkittävästi Vuoksen lasku. Sen synnyttämiä vesijättömaita raivattiin viljelykseen mm. Virkinselän ympäristössä. Laajoja viljelysmaita oli myös Oravankydön kylän alueella. Maa- ja metsätalouden ohella harjoitettiin vähäisessä määrin kalastusta Vuoksen ja Juoksemajärvien rannoilla. Kotiteollisuus oli pienimittakaavaista.
Vaakuna
Vuoksenrannan vaakunan pohjana ovat monen muun karjalaisen perinnevaakunan tapaan maakunnan perinteiset värit, punainen ja musta. Yläkentän tähdet viittaavat kunnan kymmeneen kylään, alakentän verkko Korpilahden verkkolöytöön ja hopeinen hirsi pitäjän sijaintiin Vuoksen varrella sekä muinaisella Pähkinäsaaren rauhan rajalla. Tunnuksen on suunnitellut Antti Miikkulainen vuonna 1985, ja se on hyväksytty Suomen Heraldisen Seuran rekisteriin numerolla 308.
Vaakunan heraldinen selitys:
Punaiseen ja mustaan katkoisella kilvellä yläreunaltaan sakarakoroinen ja alareunaltaan aaltokoroinen hirsi yläpuolellaan kymmenen hopeista kreikkalaisristin ja Andreaksen ristin yhdistelmäristiä 5+5 ja alapuolellaan hirrestä lähtevä reunoihin ulottuva hopeinen verkko.
Nykytilanne
Nykyisin entisen Vuoksenrannan kunnan alue kuuluu pääasiassa Sokkalan kylähallintoalueeseen, joka käsittää myös entisen Antrean kunnan itäosan. Kirkonkylä on vuodesta 1948 tunnettu venäjäksi nimellä Ozjorskoje (Озёрское).
Muuta
Vuoksen Säätiö myöntää apurahoja opiskelijoille, joiden vanhemmat tai isovanhemmat ovat kotoisin Antrean tai Vuoksenrannan kunnista.
Digoran piiri
Digoran piiri on kunnallinen itsehallinnollinen alue Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan pohjoisosassa Venäjällä Kaukasiassa. Se rajoittuu lännessä Irafin piiriin ja Pohjois-Ossetian naapurialueeseen Kabardi-Balkarian tasavaltaan, pohjoisessa Kirovin piiriin sekä idässä Ardonin ja Alagirin piireihin. Digoran piirin pinta-ala on 640 km², ja vuonna 2002 piirissä oli 20 625 asukasta. Piirin hallinnollinen keskus on Digoran kaupunki.
Alkioinduktio
Induktiolla tarkoitetaan kehitysbiologiassa tapahtumaa, jossa kudos määrää toisen kudoksen kehityssuunnan. Joskus induktorina tai induktion kohteena ovat yksittäiset solut.
Esimerkki induktiosta on ihmisen silmän linssin muodostuminen. Väliaivot pullistuvat ektodermia eli alkion päällyskerrosta kohti. Väliaivon pullistuma indusoi ektodermin kuroutumaan sisälle päin ja muodostamaan linssin. Linssi indusoi edelleen ektodermista sarveiskalvon.
Induktiot jaetaan primaari- ja sekundaari-induktioihin. Primaari-induktio on neurulaatio, eli neuraaliputken muodostuminen. Sekundaari-induktioita ovat kaikki primaari-induktion jälkeiset tapahtumat. Esimerkiksi silmän induktio on sekundaari-induktio.
Induktion saa aikaan kudoksen erittämät aineet, jotka vaihtelevat tapauskohtaisesti. Esimerkiksi neurulaatiossa tärkeässä osassa on mesodermin erittämä noggin-proteiniini.
Induktiossa välittyvät kemikaalit aiheuttavat soluille kudosspesifisen geenitoiminnan. Induktion alettua on kudoksen kohtalo yleensä peruuttamattomasti päätetty. Joissain tapauksissa, kuten raajan regeneraatiossa solut pystyvät muuttamaan kohtaloaan.
Nokiankoski
thumb|220px|Nokiankoski 1890-luvulla, Valokuva: [[I. K. Inha.]] Nokiankoski eli Emäkoski on entinen koski Nokianvirrassa.
1900-luvun alussa koskeen rakennettiin Nokiankosken vesivoimala, joka sijaitsi entisen sellutehtaan kohdalla lähellä Nokian keskustaa. Voimalan omisti selluloosaa valmistanut Nokia-yhtiö. Padon jäänteet ovat vielä selvästi nähtävissä Emäkoskentien sillalta. Sen korvaajaksi on rakennettu Melon vesivoimalaitos.
Kino-Palatsi
thumb|Kino-Palatsin rakennus vuonna 1965. Kino-Palatsi oli Helsingissä Pohjoisesplanadi 39:ssä Keskuskadun kulmatontilla vuosina 1911–1965 toiminut 786-paikkainen jugendtyylinen elokuvateatteri, jonka suunnitteli arkkitehti Valter Jung. Kino-Palatsi toimi Suomi-Filmin ensi-iltateatterina, ja siellä pidettiin myös konsertteja ja kauneuskilpailuita. Rakennus on sittemmin purettu nykyisen Akateemisen Kirjakaupan Kirjatalon tieltä.
Elokuvateatteri käytti aluksi nimeä Maxim, mutta nimi muuttui, kun Suomi-Filmi osti teatterin 1919. Teatterirakennus sijaitsi korttelin sisällä, ja sinne päästiin Eliel Saarisen vuonna 1921 suunnitteleman Käsityöläispankin talon kautta. Tässä talossa oli myös Suomi-Filmin pääkonttori.
Teatteri oli tilava ja suosittu, ja sille leimaa antava piirre oli klassinen ns. kreikkalaistyylinen sisustus pylväineen ja koristeellisine seinineen. Erityisen tunnettu oli sen Keskuskadulle auennut holvimainen sisäänkäynti, johon urheilusukeltajat muodostivat kunniakujan Jacques Cousteaun elokuvan Hiljainen maailma kutsuvierasnäytännön edellä kesällä 1965. Teatterin ongelmana olivat kuitenkin alusta lähtien teatterisalin kokoon nähden liian ahtaat aulatilat.
Teatterin omistaja ajautui 1960-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin eikä pystynyt enää ylläpitämään sinänsä suosittua teatteria. Kiinteistön vuokrasopimuksen päättyessä vuonna 1965 kiinteistö myytiin Stockmann Oy:lle. Arkkitehti Alvar Aalto suunnitteli tiloihin uusia toimintoja, tärkeimpänä Akateemisen Kirjakaupan.
Kino-Palatsin pilvenpiirtäjähanke
Vuonna 1928 Suomi-Filmi tilasi arkkitehti Väinö Vähäkalliolta suunnitelman samalle tontille rakennettavasta toimistopilvenpiirtäjästä, johon oli tarkoitus saada tilat Suomi-Filmin pääkonttorille, studioita sekä avarat aulatilat elokuvateatteri Kino-Palatsille. Vähäkallion ensimmäinen ehdotus oli 68 metriä korkea rakennus, jossa olisi ollut 17 maanpäällistä ja yksi maanalainen kerros. Esikuvana suunnitelmalle olivat New Yorkiin samoihin aikoihin valmistunut 40-kerroksinen Paramount-elokuvayhtiön pilvenpiirtäjä sekä Tukholman Kungsgatanin kaksoistornit.
Helsingin kaupungin rahatoimikamari suositti kuitenkin yhtiön jättämän rakennuslupahakemuksen hylkäämistä huhtikuussa 1928 ja toistamiseen vuotta myöhemmin. Monet arkkitehdit suhtautuivat suunnitelmaan kriittisesti, mutta lehtien palstoilla hanketta arvioitiin myönteisemmin. Vuonna 1930 laadittiin uusi suunnitelma, jossa rakennus oli madaltunut 11-kerroksiseksi, ja Helsingin kiinteistölautakunta puolsikin suunnitelmaa 1931 tietyin varauksin. Tässä vaiheessa Suomi-Filmin taloudellinen tilanne oli kuitenkin lamakauden myötä jo heikentynyt niin paljon, että hankkeesta luovuttiin.
Suomi-Filmi joutui myymään Kino-Palatsin kulmatontin Esplanadin puoleisen osan Suomen Käsityöläis-Osakepankille syksyllä 1931, ja huhtikuussa 1932 myytiin loput Kino-Palatsin osakkeet Kreuger & Tollille. Pilvenpiirtäjähanketta voimakkaasti ajanut toimitusjohtaja Erkki Karu erosi yhtiön johdosta 1933. Helsingin 1920-luvun lopun pilvenpiirtäjähankkeista toteutui lopulta vain 14-kerroksinen 68 metriä korkea Hotelli Torni.
Viimeiset vaiheet
thumb|Valkokangas vuonna 1964. Stockmann osti Kino-Palatsin tontin vuonna 1963, ja sekä korttelin keskellä sijainnut teatterirakennus että kadun varressa ollut pankkirakennus purettiin vuonna 1965 vuokrasopimuksen päätyttyä. Viimeiseksi Kino-Palatsissa useita kertoja esitetyksi elokuvaksi jäi Agatha Christien aiheeseen perustunut Murha hotelli Laukassa. 1. huhtikuuta 1965 järjestetyssä jäähyväisnäytöksessä esitettiin Risto Orkon Jääkärin morsian, joka vapautettiin esityskiellosta näytöstä varten. Kino-Palatsin tilalle valmistui 1967–1969 Alvar Aallon suunnittelema Akateemisen kirjakaupan Kirjatalo. Akateemisen kirjakaupan valopiha sijaitsee Kino-Palatsin teatterisalin paikalla.
Nykyään Helsingissä toimii Finnkinon elokuvateatteri Kinopalatsi Kaisaniemenkadun varrella.
Muun muassa Kino-Palatsin purkua kuvataan Risto Jarvan vuoden 1965 elokuvassa Onnenpeli, jossa elokuvan päähenkilö, aikauslehden toimittaja Jussi, valmistelee artikkelia Helsingin keskustasuunnittelusta.
Ink
__EISISLUETT__
Ink on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen TT Quickin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet
1. Ink (4:03)
3. Whippin' Time (3:30)
4. World On Display (4:54)
5. Run (3:17)
6. Age and Treachery (4:35)
7. Thick As Thieves (4:18)
8. Stone Dirt Cowboy (5:00)
9. Water Song (5:50)
10. Back To The Bottom (4:15)
11. Take A Lickin (3:10)
Jennifer Miller
thumb|Jennifer Miller Jennifer Miller (s. 1961) on yhdysvaltalainen lesbo- ja feministiaktivisti, tulennielijä, jonglööri, parrakas nainen sekä Los Angelesin yliopiston maailman taiteiden ja kulttuurien professori.
Millerin molemmat vanhemmat olivat juutalaisia professoreja. Hänen äitinsä kuoli hänen ollessa hieman yli 20-vuotias. Miller kiinnostui esittävistä taiteista ja teatterista ollessaan lukiossa. Hän on työskennellyt urallaan lukuisten tunnettujen koreografien, tanssijoiden ja sirkustaiteilijoiden kanssa. Vuonna 1989 hän perusti Circus Amok -ryhmän ja toimii yhä sen johtajana. Hän toimii opettajana erilaisissa oppilaitoksissa.
West Side Story (albumi)
West Side Story on vuonna 1961 julkaistu soundtrack-albumi vuonna 1957 ensi-iltansa saaneen musikaalin elokuvaversiosta.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1918
Suomen uintimestaruuksista kilpailtiin 10. - 11. elokuuta 1918 Lahdessa. Miesten yleisessä sarjassa ei mestaruuskilpailuja järjestetty. Naisten lisäksi kilpailuja järjestettiin alokkaille.
50 m vapaauinti
<br style="clear:both;"/>
100 m vapaauinti
<br style="clear:both;"/>
4 × 50 m vapaauintiviesti
<br style="clear:both;"/>
Suorat hypyt
<br style="clear:both;"/>
Thorsoe oli Tanskan kansalainen ja kilpaili kilpailun ulkopuolella.
Taideuinti
<br style="clear:both;"/>
Jukka Huhtamella
Jukka Olavi Huhtamella (s. 5. toukokuuta 1970 Ivalo) on suomalainen harmonikansoittaja. Hän voitti vuonna 1988 Kultainen Harmonikka -kilpailun ja sijoittui toiseksi vuonna 1987 Pohjoiskalotin Harmonikkamestaruuskilpailuissa.
Tausta
Jukka Huhtamella sai ensimmäisen harmonikkansa 8-vuotiaana. Aluksi soitonopettajana toimi hänen isänsä Reino Huhtamella ja myöhemmin Seppo Leino. Kesäisin oppia haettiin mm. Kalajoella ja Pattijoella järjestetyiltä harmonikkaleireiltä.
Just My Luck
Satumainen onni (Just My Luck) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Donald Petrie. Elokuvan pääosia esittävät Lindsay Lohan ja Chris Pine.
Juoni
Ashley on onnekas nuori tyttö ja Jake huono-onninen mies, jolle tapahtuu jatkuvasti pahaa. Suudeltuaan Jakea naamiaisjuhlissa Ashley tajuaa hyvän onnensa vaihtuneen Jaken huono-onnisuuteen. Ashley ajautuu lukuisiin surkeisiin tapahtumiin, kun taas Jake saa upouuden asunnon ja levytyssopimuksen McFly-yhtyeelleen. Ashley yrittää löytää Jaken uudestaan ja suudella tätä palauttaakseen onnensa. Jake on kuitenkin naamioitunut eikä Ashley tiedä miltä hän näyttää, joten hän päätyy suutelemaan kaikkia juhlien miestanssijoita, jotka voisivat olla Jake. Hän kokeilee, onko mies se oikea raaputtamalla peliarpaa suutelun jälkeen. Hän löytää viimeisen miehen, jota ei ole suudellut, ja suutelee tätä esittäen miehen saaneen sydänkohtauksen ja antavansa tälle tekohengitystä. Kuinka hyvänsä, hän kaatuu mutakasaan, joka oli taidenäyttelyssä, ja joutuu jälleen raahatuksi putkaan. Luovutettuaan hän tapaa Jaken kahvilassa.
Irafin piiri
Irafin piiri eli Æræfin piiri (, Ирæфи район, Iræfi rajon)  on hallinnollinen alue Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan länsiosassa Venäjällä Kaukasiassa. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Kabardi-Balkarian tasavaltaan, idässä Digoræn piiriin ja etelässä Georgiaan. Irafi piirin pinta-ala on 1 370 km² ja vuonna 2002 siellä oli 15 708 asukasta. Piirin hallinnollinen keskus on Tšikolan kylä. Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa ja yhteensä 31 kylää.
HMS Brave (J305)
HMS Brave (viirinumerot J305 ja M305) oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 30. toukokuuta 1941 Blyth Shipbuilding and Dry Docks Companyltä, missä köli laskettiin 23. huhtikuuta 1942. Se laskettiin vesille 4. helmikuuta 1943 ja valmistui vielä samana vuonna 3. elokuuta.
Palvelus
Elokuussa 1943 alkoivat valmistajan koeajot. Alus sai määräyksen liittyä perustettavaan 19. miinanraivaajalaivueeseen ja valmistui 3. elokuuta. Se siirrettiin laivaston vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä alus siirrettiin Tobermoryyn miehistön koulutukseen. Syyskuussa alus siirtyi Port Edgariin ja oli Firth of Forthissa miinanraivauskoulutuksessa, jonka päätyttyä alus liittyi lokakuun alussa laivueeseensa Kyle of Lochalshissa.
Alus siirtyi laivueen mukana Clydestä Milford Haveniin, jossa laivue liittyi Gibraltarille matkaavan saattueeseen KX12. Saattueeseen kuului kaksi rahtialusta, kahdeksan pienempää raivaajaa ja hiilikäyttöinen troolari, joka rajoitti saattueen nopeuden kuuteen solmuun sekä tuotti runsaasti savua. Joulukuussa Brave, Rinaldo ja Waterwitch siirtyivät Gibraltarilta Maltalle, jossa ne aloittivat raivaukset ja saattueiden suojaamisen. Alus siirrettiin 14. tammikuuta 1944 Napoliin, jossa se valmistautui tukemaan 2. miinanraivaajaryhmän mukana raivauksin Anzion maihinnousua. Alus oli 21. tammikuuta korjattavana Napolissa eikä se osallistunut raivauksiin. Alus liittyi 23. tammikuuta ryhmään Nazin edustalla aloittaen raivaamisen. Alus vapautettiin 26. tammikuuta operaatio Shinglestä ja palasi Maltalle.
Heinäkuussa laivue osallistui operaatio Lobsteriin, jossa raivattiin Cape Corson pohjoispuolinen väylä Civitavecchiaan. Operaation päätyttyä 18. heinäkuuta alus jatkoi laivueen mukana Italian länsirannikon miinoitteiden raivaamista kohti Livornoa. Elokuussa laivue palasi Napoliin valmistautumaan Etelä-Ranskan maihinnousuun (operaatio Dragoon).
Brave suojasi 12. elokuuta laivueensa ja viiden Yhdysvaltain laivaston partioaluksen kanssa Delta-hyökkäysosaston saattuetta SF2A, johon kuului kolme maihinnousualusta. Seuraavana päivänä saattue määrättiin Ajaccioon, mistä se jatkoi matkaansa 14. elokuuta St. Tropeziin. Seuraavana päivänä alus vapautui laivueen mukana saattueen suojaamisesta aloittaen miinojen raivaamisen saattueen edellä. Ainuttakaan miinaa ei kuitenkaan löydetty. Alus vaurioitui kolaroidessaan maihinnousualuksen kanssa, minkä seurauksena se poistettiin palveluksesta. Alus palasi Napoliin korjattavaksi, mistä palattuaan se liittyi TG 80.1:een raivaamaan miinoja Toulonin ja Marseillen satamista ja niihin johtavilta väyliltä. Laivue vapautui operaatiosta 4. syyskuuta ja lähti Maltalle. Oltuaan levossa laivue palasi palvelukseen 15. syyskuuta ja siirtyi Tarantoon. Brave ja Spanker siirtyivät 2. lokakuuta Anconaan raivaamaan Anconan ja Sibinekin välistä väylää. Alus raivasi miinoja 11. marraskuuta risteilijä HMS Delhin edellä alusten matkatessa saaristossa kohti Splitiä, jonka partisaanit olivat vallanneet edellisenä päivänä. Seuraavana yönä alus oli partiossa ja jatkoi miinoitusten raivaamista päivän valjettua Adrianmerellä.
Adrianmeren ylittävä väylä saatiin valmiiksi 6. joulukuuta. Yhdeksän viikon aikana raivattiin kaikkiaan 214 miinaa. Alus palasi laivueen mukana Anconaan ennen paluumatkaa Maltalle, josta se lähti 25. tammikuuta 1945 eteläiselle Adrianmerelle raivaamaan miinoja (operaatio Antagonize III). Operaation päätteeksi laivue raivasi helmikuussa miinoja Anconan ja Gruzin välillä. Työn valmistuttua maaliskuussa alus palasi laivueen mukana Tarantoon.
Huhtikuussa alus määrättiin laivueen mukana raivaamaan Genovaan ja Triesteen johtavia väyliä. Toukokuussa alus pääsi lepoon Anconaan, mistä se palasi Triesteen jatkamaan raivausta. Väylät saatiin raivattua 12. toukokuuta, mihin mennessä oli raivattu 77 miinaa. Kesäkuussa alus siirrettiin laivueen mukana Triesteen laajentamaan aiemmin raivattuja väyliä. Alus lähti 2. heinäkuuta Triestestä työn tultua valmiiksi Maltalle, mistä jatkettiin keskisen Välimeren miinoitteiden raivausta.
Alus osallistui raivaamiseen toukokuuhun 1946, jolloin se palasi Britteinsaarille. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin varastojen tyhjentämisen päätyttyä. Vuonna 1951 alus valittiin Newcastleen reservin koulutusalukseksi, missä tehtävässä se oli nimellä HMS Satellite aina poistolistalle siirtoonsa saakka. Alus myytiin 1957 BISCOlle ja saapui Clayton and Daviesille Dunstoniin romutettavaksi 25. marraskuuta. Alus romutettiin 1958.
Päälliköt
HMS Braven päällikkönä oli 5. heinäkuuta 1943 alkaen aina huhtikuuhun 1946 komentajakapteeni Frank Seymour Tolliday.
Carrapicho
Carrapicho on brasilialainen yhtye, jonka tavoite on levittää amatsonilaista kulttuuria musiikin avulla.Yhtyeen laulajana toimii Zezinho Corrêa.
Tunturikoisa
Levinneisyys
Lajia on tavattu Suomesta ainoastaan Käsivarren Lapin Mallan luonnonpuistosta yhteensä 14 yksilöä vuosina 1929, 1934 ja 1936. Siitä ei ole sen jälkeen havaintoja Suomesta. Ruotsin Pältsatunturilta havaintoja on tehty vielä 1990-luvulla. Vuoden 2010 uhanalaisuusluokituksessa tunturikoisa luokiteltiin Suomesta hävinneeksi (RE)
Carrapicho
Carrapicho on myynyt yli 15 miljoonaa levyä Ranskassa, Saksassa, Belgiassa, Sveitsissä, Puolassa, Israelissa, Libanonissa, Argentiinassa, Chilessä, Paraguyaussa ja Brasiliassa. Yhtye tunnetaan parhaiten Tic, Tic, Tac -sinkustaan.
Jukka Ahti
Jukka Ahti (alkujaan Hietanen, 26. huhtikuuta 1897 Kotka – 26. helmikuuta 1938 Petroskoi ) oli amerikansuomalainen laulaja, sanoittaja ja näyttelijä. Hän oli Katri Lammin aviomies.
Tunturikoisa
Elinympäristö ja elintavat
Tunturikoisan elintapoja ei juuri tunneta. Se elää kuivalla, kalkkipitoisella tundralla. Perhoset lepäävät kivien päällä ja lentävät lähellä maanpintaa.
Ravintokasvi
Nimen arnikkikoisa laji on saanut tuntureilla kasvavasta kasvista arnikista eli siroarnikista (Arnica angustifolia), jonka on siperialaisten havaintojen pohjalta arveltu olevan toukan ravintokasvi. Pohjoismaisilla esiintymispaikoilla arnikki on kuitenkin harvinainen. Toukan todellista ravintokasvia ei tunneta.
Jukka Ahti
Ahti levytti RCA Victor-levymerkille kolmekymmentä laulua New Yorkissa vuosina 1929–1931. Levytykset tehtiin Alfredo Cibellin orkesterin kanssa. Ahti ja Katri Lammi muuttivat Petroskoihin vuonna 1931. Stalinin terrorin aikana, tuhansia suomalaisia siirtolaisia vangittiin ja teloitettiin. Ahti vangittiin 18. tammikuuta 1938 ja ammuttiin 26. helmikuuta Petroskoin lähellä.
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto (SuHoL) ry. on suomalaisten humanistisen alan korkeakouluopiskelijoiden valtakunnallinen yhteistyöjärjestö. Liiton tarkoituksena on valvoa humanistiopiskelijoiden etuja ja edistää Suomen humanististen tiedekuntien opiskelijajärjestöjen yhteistyötä. SuHoL järjestää erilaisia opiskelijatapahtumia, kuten koulutuspoliitisia seminaareja ja syksyisin järjestettävän Humanistiristeilyn.
Naisten parrakkuus
thumb|Julia Pastrana (1834–1860) oli kuuluisa meksikolainen parrakas sirkusnainen. Naisten parrakkuus on ilmiö, jossa naisella kasvaa luonnostaan parta. Sen taustalla on yleensä hirsutismi tai hypertrikoosi, mutta joissain tapauksissa parran kasvu voi olla perinnöllistä ilman sairautta. Myös munasarjojen monirakkulaoireyhtymä voi aiheuttaa parrankasvua.
Parrakas nainen oli yleinen näky entisajan sirkuksissa. 1800- ja 1900-luvuilla sirkuksissa esiintyi lukuisia naisia, joilla oli hyvin pitkä parta. Suurin osa tapauksista on kuitenkin huijauksia, joissa parta ei ollut aito tai esiintyjä oli todellisuudessa mies.