cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arja Koriseva
Teatteri
Vuonna 2005 Arja Koriseva otti vastaan pääroolin Mariana Seinäjoen Kaupunginteatterin musikaalissa The Sound Of Music. Musikaalin ensi-ilta oli 1. syyskuuta 2005 ja viimeinen esitys 14. lokakuuta 2006. Musikaali ylitti teatterin aiemmat katsojaennätykset yli 52 000 katsojallaan. Ennen Seinäjokea Koriseva näytteli muun muassa Lahden kaupunginteatterissa (Laulavat sadepisarat 1997–1998) ja vuonna 2000 Turun Samppalinnan kesäteatterissa musikaalin My Fair Lady nimiroolissa. My Fair Lady toi Turkuun teatterin historian menestyksekkäimmän näytöntökauden. Kesän aikana musikaalin näki 64 000 katsojaa. Vuonna 2008 Koriseva palasi The Sound of Musicin päärooliin esittämään kotiopettajatar Mariaa Imatran teatteriin runsaaksi kahdeksi kuukaudeksi. Syksyllä 2008 Suomen kanta-esityksensä sai musikaali Herrasmieshuijarit (Dirty Rotten Scoundrels) Tampereen työväen teatterissa. Koriseva näytteli naispääosan, perijätär Christine Colgaten.
Koriseva jatkoi teatteria, tällä kertaa Marilyn Monroen tunnetuksi tekemässä Sugar Kanen roolissa Piukat paikat -musikaalissa, Heinolan kesäteatterissa kesäkuussa 2009. Esitys oli katsojamenestys. . Vuosina 2010–2011 Koriseva näytteli Ava Gardneria Ava & Frank -musikaalissa Tampereella Musiikkiteatteri Palatsissa. Keväällä 2012 hän esiintyi uudessa Delilah-musikaalissa Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. Kesällä 2012 Koriseva oli pääosassa Tampereen Komediateatterin tuottamassa Suuri tangomusikaali -musikaalissa Laajavuoren kesäteatterissa Jyväskylässä. Jyväskylässä hän oli mukana myös Tommi Auvisen ohjaamassa ja dramatisoimassa musikaalissa Kun isoisä Suomeen hiihti. Koriseva on vieraillut Helsingin Aleksanterin teatterissa Menopaussi-musikaalissa, jossa hänen lisäkseen esiintyivät Hanna Kaila, Nina Tapio ja Kirsi Ylijoki. Korisevan kanssa samassa roolissa vuorottelee Mari Rantasila.
Yksityiselämä
Arja Koriseva avioitui 20. heinäkuuta 1996 ohjaavan opettajan Juha-Pekka (Pekka) Karmalan kanssa. Heillä on kolme lasta. Arja Korisevalla on kaksi sisarta: Eija, jonka kanssa hän aloitteli laulajauraa Peräkylän pojat -orkesterissa jo 13-vuotiaana, ja juontajana tunnettu Piia Koriseva.
Koriseva tiedotti marraskuun alussa 2015 sairastuneensa rintasyöpään ja vetäytyvänsä vähintään puoleksi vuodeksi julkisuudesta. Hän palasi esiintymään Tangomarkkinoiden finaalikarsinnassa 18. kesäkuuta 2016.
Pirttijärvi
Pirttijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Marchena (Galápagossaaret)
Marchena on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on suurin saariston pohjoisista saarista. Saaren lounaisrannikolla on hylkeiden suosimia luolia. Saarella tapahtui vuonna 1991 ensimmäinen tulivuorenpurkaus sataan vuoteen. Saarelle on päästetty kesyvuohia vuonna 1967. Niistä on tullut ongelma, ja vuohia on yritetty hävittää. myös aggressiivinen muurahaislaji Wasmannia auropunctata on saarella haitallinen vieraslaji.
Vepsä (Turku)
Vepsä on 17 hehtaarin saari ja Turun kaupunginosa Airistolla Turun saaristossa Rymättylän ja Satavan välillä.
Saari on tunnettu kieltolain aikaisena salakuljettajien kätköpaikkana. Nykyään Vepsä on suosittu Turun kaupungin virkistysalue, jonne M/S Lily kuljettaa matkalaisia pari kertaa vuorokaudessa kesäisin. Saarella on vuokrattavana 20 mökkiä ja telttailumahdollisuudet. Vepsään tehdään kesäisin paljon päivämatkoja. Saarella on hyvät kalastusmahdollisuudet, kaksi saunaa, kioski ja kahvilaravintola. Saaren eteläosassa kohoaa 27 metriä korkea kallio, jolta on hieno näköala ympäröivälle merialueelle ja sen saarille. Kallion juurella on Turun kaupungin edustussauna.
OK! Ryos
'''OK! Ryos''' on uusikaledonialainen yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita paikallisesta kansanmusiikista ja länsimaisesta populaarimusiikista. Yhtye on kotoisin Marén saarelta ja sen kappaleet ovat laulettu nengonen kielellä.
Yhtyeessä on kahdeksan jäsentä ja sen perusti laulaja Edouard Wamejo.
Nengone
Nengone on Uudessa-Kaledoniassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 8 720 puhujaa (2009). Kieli kuuluu oseanialaiseen kieliryhmään. Kielen puhujat asuvat Marén saarella. Kielen sanajärjestys riippuu aikamuodosta, jossa lause on.
Uusikaledonialainen OK! Ryos -yhtye laulaa musiikkiaan nengonen kielellä.
Kara
Kara voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Common
Lonnie Rashid Lynn, Jr. (s. 13. maaliskuuta 1972), taiteilijanimeltään Common (aikaisemmin Common Sense), on yhdysvaltalainen rap-artisti. Chicagosta kotoisin oleva Common on tehnyt levyjä vuodesta 1992 lähtien. Hänen sanoituksensa keskittyvät enimmäkseen rakkauteen ja henkisiin aiheisiin. Hänelle on myönnetty uransa aikana muun muassa kolme Grammy-palkintoa.
Common siirtyi hyvän ystävänsä Kanye Westin levy-yhtiöön GOOD Music, jolla hän julkaisi albumin Be, joka on hänen myydyin albuminsa Yhdysvalloissa. Kyseiseltä albumilta nousivat hiteiksi singlet Go! ja Testify ja Commonista tuli suosittu artisti kotimaassaan. Vuonna 2006 julkaistiin ainoastaan singlejulkaisuna kappale A Dream, joka lainaa Martin Luther Kingin kuuluisaa puhetta I Have a Dream. Kappaleessa oli mukana The Black Eyed Peasista tuttu will.i.am. Siitä tehtiin myös musiikkivideo.
Vuonna 2007 julkaistiin myös menestyksekäs albumi Finding Forever. Albumi oli hänen ensimmäinen, joka nousi Yhdysvaltojen albumilistan ykköseksi. Albumilta hiteiksi nousivat Drivin' Me Wild (mukana Lily Allen) ja The Game kotimaassaan, mutta esimerkiksi Euroopassa kyseinen albumi ei saanut samanlaista vastakaikua kun Yhdysvalloissa. Saman vuoden lopulla julkaistiin kokoelma ThisIsMe Then: The Best of Common, joka sisälsi materiaalia kolmelta ensimmäiseltä albumilta.
Syyskuussa 2008 julkaistiin albumi Universal Mind Control (aikaisemmin Invincible Summer), joka sisältää Commonin mukaan enemmän iloisia ja hyvin kesäisiä teemoja vanhan pohtivamman lyriikan sijaan.
Vuonna 2011 Common toimi ääninäyttelijänä Happy Feet 2 -elokuvassa antaen äänensä Seymour-hahmolle. Hän on tehnyt äänirooleja myös muun muassa Wanted: Weapons Of Fate -videopeliin sekä Game Over -nimiseen televisiosarjaan.
Diskografia
thumb|Common [[Ilosaarirockissa vuonna 2008.]]
Scott Valentine
Ura
Valentine on Anaheim Ducksin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2009. Ennen ammattilaisuraansa Valentine pelasi OHL.ssä. 30. syyskuuta 2011 NHL-joukkue Nashville Predators kiinnitti Valentinen itselleen kolmen vuoden tulokassopimuksella. Hän pelasi koko sopimuksensa ajan farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa.
Valentine ei saanut jatkosopimusta Nashvilleen ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Hän aloitti kauden 2014–2015 ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa. Tehtyään 12 pelissä kuusi pistettä hän siirtyi AHL:ään Texas Starsiin 19. marraskuuta 2014.
Kaudeksi 2015–2016 Valentine siirtyi Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguineen, jota hän edusti kauden ajan. Valentine teki keväällä 2016 sopimuksen DEL-liigassa myös pelaavan Augsburger Pantherin kanssa.
Willie ”Big Eyes” Smith
thumb|right|Willie "Big Eyes" Smith vuonna 2008 Willie ”Big Eyes” Smith (19. tammikuuta 1936 – 16. syyskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko. Smith sai Grammy-palkinnon vuonna 2011 parhaasta bluesalbumista.
Grammy-palkittu levy oli Joined at the Hip, jonka hän äänitti Joe Willie ”Pinetop” Perkinsin kanssa. Perkins kuoli aiemmin samana vuonna.
Telatykistö
thumb|250px|152 TelaK 91, eli 2s5 "Giatsint-S". thumb|right|250px|Yhdysvaltalainen [[M109A6 Paladin -telatykki.]] thumb|right|250px|Saksalainen moderni Panzerhaubitze 2000 -telatykki. thumb|right|250px|Venäläinen [[2S19 Msta -telatykki.]] thumb|right|250px|Telamörssäri [[Karl-Gerät on suurin itseliikkuva mörssäri.]] Telatykistö (artillery, Self Propelled Gun) on panssaroidulla itsevetävällä alustalla varustettua tykistöä. Mekanisoiduissa tai panssariyhtymissä käytettävillä telatykeillä ammutaan alakulmilla epäsuoraa tulta koko taistelualueen syvyydessä, erikoisampumatarvikkeilla jopa 30–40 kilometriin saakka.
Telatykeistä voidaan erottaa suojaustason perusteella kaksi päätyyppiä, telatykit ja panssaritykit. Telatykeissä, eli telakanuunassa, telahaupitsissa tai jo vanhentuneessa tyypissä, telamörssärissä, miehistölle ei ole tarjolla panssarisuojaa tulitoiminnan aikana. Panssaritykeissä, eli panssarihaupitseissa tai harvinaisissa panssarikanuunoissa, taas miehistö voi toimia jatkuvasti panssarin suojissa. Nykyisissä panssaritykeissä tykki on usein sijoitettu kääntyvään torniin. Nykyisin itseliikkuvaa tykistöä on sijoitettu myös kuorma-autoihin perustuvalle pyöräalustalle.
Telatykistön etuina vedettäviin kenttätykkeihin verrattuna ovat maastoliikkuvuus, nopea asemaan ajo ja siitä poistuminen sekä miehistön kevyt panssarisuoja. Esimerkiksi kuudesta telatykistä muodostuva patteri voidaan ajaa tuliasemaan minuuteissa, eikä tuliasema vaadi linnoittamista tai langallisten viestiyhteyksien rakentamista. Myös patterin ja patteriston komentopaikka on liikkuva, useimmiten tarkoitusta varten räätälöity komentovaunu.
Tykistön kaliiperi on nykyisin yleensä 152 mm tai 155 mm. Suomen puolustusvoimissa yhtymätason tykistöryhmillä on käytössä noin 27,5 kilometrin kantamaan kykenevä 152 TelaK 91 -tyyppinen 152 mm telakanuuna, jonka alkuperäinen venäläinen tyyppinimi on 2S5, lempinimeltään Giatsint-S. Prikaatitasolla panssariprikaatin kenttätykistörykmenteissä pääaseena on noin 15 kilometrin kantamaan kykenevä 122 panssarihaupitsi 74 (venäläinen tyyppinimi 2S1, lempinimi Gvozdika, ), joka on panssaroidulla itsevetävällä alustalla liikkuva, panssarijoukoille epäsuoraa tulitukea antava haupitsi.
William Smith
William, Willie, Will tai Bill Smith tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Saudi Vision 2030
Saudi Vision 2030 (arabiaksi: رؤية السعودية 2030) on saudiarabialainen suunnitelma, jonka tarkoitus on vähentää maan riippuvuutta öljyyn, sekä monipuolistaa sen taloutta. Suunnitelmaan kuuluu myös julkisten palvelujen, kuten terveydenhuollon, koulutuksen, infrastruktuurin ja turismin kehittäminen. Tavoitteena on mm. Saudi-Arabian ja muitten maitten välisen kaupan lisääminen kuluttajatuotteitten avulla, sekä kasvattaa valtion menoja puolustusasioissa.
Saudi-Arabian kruununprinssi Mohammed bin Salman julkisti suunnitelman ensimmäiset yksityiskohdat 25. huhtikuuta 2016.
Thulin
Yhtiön historia
Tohtori Enoch Thulin perusti vuonna 1913 yhdessä Oscar Askin kanssa Aeroplanvarved i Skåne-yhtiö (AVIS). Se rakensi kaksi Blériot XI -konetta nimellä Thulin A. Thulin osti toisen osakkaan pois vuonna 1914, kun ilmailuala alkoi kehittyä ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Yhtiö vaihtoi nimensä muotoon AB Enoch Thulins Aeroplanfabrik (AETA). Loput 21 Bleriot-kopiota tehtiin uudistuneessa yhtiössä. Morane-Saulnier 3L konetta valmistettiin nimellä Thulin B ja Morane-Saulnier Parasolia nimellä Thulin D, molempien valmistus alkoi syksyllä 1914.
Enoch Thulin perusti lentokoulun, jonka pari konetta tuotiin Suomeen valkoisille joukoille. Thulinin tehdas myi koneita Tanskalle ja Hollannin laivaston lentojoukoille.
Yhtiö ajautui rahoitusvaikeuksiin jo I maailmansodan aikana ja ajautui konkurssiin vuonna 1920. Ruotsin (tulevat) ilmavoimat ostivat lentokoneita mm. Itävallan Phönix-tehtaalta. Viranomaiset halusivat kaksitasoja, Thulin valmisti lähinnä 1-tasoja.
Vuonna 1920 Thulin alkoi valmistaa autoja. Autotuotanto jatkui vuoteen 1928.
Vuonna 1922 yhtiö muuntui muotoon AB Thulinverken.
Yhtiö valmisti myös ajoneuvojen jarruja. Tämä johti yhtiön jarrutuotannon sulautumiseen vuonna 1958 vuonna 1913 perustettuun Svenska AB Bromsregulator-yhtiöön. Loppuosa Thulinverkenistä on nykyisin osa SAB Wabco AB-yhtiötä. Sen on vuodesta 2004 alkaen omistanut ranskalainen Faiveley Transport.
Gösta Diehl
Gösta Diehl (5. maaliskuuta 1899 Viipuri – 3. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Diehl tuli tunnetuksi sekä kubistina että koloristina. Diehl perusti yhdessä Yngve Bäckin, Ragnar Ekelundin, Torger Enckellin, Unto Pusan, Sigrid Schaumanin ja Sam Vannin kanssa Prisma-taiteilijaryhmän, joka painotti modernismia ja voimakasta väri-ilmaisua.
Elämä ja ura
Diehlin vanhemmat olivat norjalais-ruotsalainen valokuvaaja Fredrik Diehl ja riikinruotsalainen Maria o.s. Dryselius. Gösta syntyi perheeseen vuonna 1899 Viipurissa. Perhe joutui talousvaikeuksiin, kun isä teki itsemurhan Göstan ollessa viiden vanha. Äiti joutui asumaan kuuden lapsensa kanssa pienessä huoneen ja keittiön asunnossa.
Gösta Diehl sai perheensä talousvaikeuksista huolimatta käydä koulua ja pääsi ylioppilaaksi 1917. Hän muutti Helsinkiin ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Albert Gebhardin johdolla. Vuonna 1922 hän pääsi erään metsäteollisuuden edustuston kirjeenvaihtajaksi Pariisiin, missä avautui mahdollisuus opiskeluun kaupungin vapaissa taidekouluissa.
Diehl sai vähitellen töitään esille Pariisin taidegallerioihin ja alkoi menestyä taiteilijana. Helsingissä hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Stenmanin taidesalongissa Heikinkadulla vuonna 1926. Vakinaisesti takaisin Suomeen palattuaan Diehl vuokrasi 1935 Albert Edelfeltin entisen ateljeen Helsingin Kruununhaan Liisankatu 27:n piharakennuksesta. Seitsemännen kerroksen ullakkoasunnosta oli siihen aikaan avarat näkymät muun muassa Pitkänsillan yli Hakaniemeen.
Gösta Diehlin ensimmäinen puoliso oli Greta o.s. Hult vuosina 1926–1936. Erottuaan Diehl meni vuonna 1937 naimisiin Elsa Ramsayn kanssa. Parille syntyi pian kolme lasta. Diehlit asuivat Liisankadun ateljeeasunnossaan lähes 20 vuotta. Huoneiston varustelutaso oli niukka, joten perhe joutui tulemaan toimeen ilman omaa kylpyhuonetta tai keittiötä, ja myös portaikossa sijainnut wc oli naapureiden kanssa yhteinen. Talvella lämmittämiseen tarvittiin puita ja koksia, joita jouduttiin kantamaan päivittäin kellarista seitsemänteen kerrokseen ilman hissiä. Vuonna 1954 perhe muutti taiteilijakoti Lallukkaan, jossa Diehlit asuivat Gösta Diehlin kuolemaan asti.
Monet Gösta Diehlin tunnetuista töistä syntyivät Kruununhaan ateljeekodissa. Näihin kuuluvat muun muassa Pommitettu kylä ja Näköala ikkunasta, jotka ovat nykyisin Ateneumin taidemuseon kokoelmissa.
Prisma-ryhmä järjesti monia yhteisnäyttelyitä, joista ensimmäinen oli Taidehallissa keväällä 1956. Prisman aikana Diehlin työt alkoivat saada yhä laajempaa huomiota ja tunnustusta.
Vuonna 1953 Diehlille myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Diehl opetti Helsingin yliopiston piirustussalissa vuosina 1945–1946 ja 1948–1949 ja toimi vuodesta 1957 lähtien kuvataiteiden opettajana Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla.
In the Woods
In the Woods on ranskalais-suomalaisen popduon Eva & Manun vuonna 2019 julkaistu EP.
EP on kirjoitettu, äänitetty ja tuotettu raaseporilaisella mökillä.
Illusia Juvani
Illusia Juvani (synt. Jari Juvani, aik. J. A. Juvani, s. 1988 Ylitornio ) on suomalainen kuvataiteilija, jonka ilmaisukeinoja ovat video, valokuva ja kuvanveisto. Hän on opiskellut Tampereen ammattikorkeakoulun kuvataidelinjalla ja valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta. Juvani käsittelee töissään muun muassa sukupuolirooleja ja sukupuoli-identiteettiä.
Vuonna 2017 hänet valittiin Vuoden nuoreksi taiteilijaksi.
Punavirma
Punavirma (Centranthus ruber) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon ja virmojen (Centranthus) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Punavirma kasvaa luonnonvaraisena Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä. Pohjois-Amerikassa punavirma on karannut luontoon puutarhoista ja on siellä villiytynyt tulokaslaji.
Punavirma on monivuotinen ja kasvaa noin 40–90 cm korkeaksi. Lehtien muoto vaihtelee soikeasta suikeaan ja ne ovat möyheitä sekä harmaanvihreitä. Kukat ovat punaisia sekä näyttäviä ja ne houkuttelevat perhosia. Punavirma kukkii toukokuussa.
Benner & Benner
Benner & Benner on Helsinkiin sijoittuva suomalainen lakimiessarja, jota tehtiin yhteensä 18 jaksoa vuonna 2001. Sarjaa esitettiin MTV3-kanavalla. Sarjan käsikirjoittivat Kirsti ja Katri Manninen.
Pääosan esittäjä Milka Ahlroth esitti Silja Benneriä, tiukkaa asianajajaa joka tasapainoilee hoitaessaan rapistuvaa avioliittoaan sekä mitä erinäisimpiä oikeustapauksia. Ohjelmassa oli myös yliluonnollinen puolensa: Kristo Salmisen esittämä lakitoimiston siivooja Rafael Mustavuori rakastui sarjan aikana Siljaan ja osoittautui myöhemmin enkeliksi. Ohjelma keräsi luonteensa vuoksi sekä kiitosta että kritiikkiä.
Oona
Oona on alun perin irlantilainen naisen etunimi, joka pohjautuu muinaisirlantilaiseen nimeen Oonagh (engl. Una). Nimen on selitetty johtuvan iirin kielen sanasta uan, joka merkitsee karitsaa. Kelttiläisessä mytologiassa Oonagh on keijukaisten kuningattaren nimi. Muoto Oona on käytössä harvinaisena englantilaisella kielialueella. Samaa alkuperää on ilmeisesti myös nimi Ona, joka tosin voi pohjautua myös ona-päätteisiin nimiin, kuten Fionaan. Vanhastaan tunnettu oli yhdysvaltalainen näyttelijä Oona Chaplin. Suomessa nimi oli vielä 1970-luvulla varsin harvinainen, mutta on myöhemmin voimakkaasti yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on Suomessa annettu noin 8 070 naiselle ja alle 10 miehelle. Suomessa Oonan nimipäivä on 21. tammikuuta.
Louis de Breteuil
thumb|Louis de Breteuil, François-Guillaume Ménageot’n maalaama muotokuva. Louis Charles Auguste Le Tonnelier de Breteuil (7. maaliskuuta 1730 Azay-le-Ferron – 2. marraskuuta 1807 Pariisi) oli ranskalainen paroni, diplomaatti ja poliittinen vaikuttaja. Hän toimi Ranskan viimeisenä ancien régimen aikaisena pääministerinä neljän päivän ajan aivan vallankumouksen kynnyksellä heinäkuussa 1789.
Breteuil syntyi Azay-le-Ferronin linnassa. Hänet nimitettiin vain 28-vuotiaana Ranskan suurlähettilääksi Kölnin vaaliruhtinaskuntaan ja kaksi vuotta myöhemmin Venäjälle. Vuosina 1763–1767 hän oli suurlähettiläänä Ruotsissa, jossa hän tuki hattupuoluetta ja järjesti sille avokätisesti rahaa Ranskasta. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä Hollannissa 1767–1771, Napolissa 1771–1775 ja Itävallassa 1775–1783. Vuonna 1783 Breteuil nimitettiin hovin valtiosihteeriksi. Hänet valittiin myös Ranskan tiedeakatemian kunniajäseneksi vuonna 1785. Breteuil oli kuningatar Maria Antoinetten läheinen ystävä ja ajautui riitoihin valtiovarainministeri Charles Alexandre de Calonnen kanssa. Hänet erotettiin lopulta Calonnen vaatimuksesta vuonna 1787.
Breteuil oli itsevaltiuden vankkumaton tukija. Kuningas Ludvig XVI nimitti hänet pääministeriksi 11. heinäkuuta 1789 samassa yhteydessä kun uudistusmielinen valtiovarainministeri Jacques Necker erotettiin, mutta kolme päivää myöhemmin tapahtunut Bastiljin valtaus pakotti Breteuilin hallituksen eroamaan. Breteuil pakeni Sveitsiin ensimmäisten emigranttien joukossa.
Ludvig XVI antoi marraskuussa 1790 Solothurnissa oleskelleelle Breteuilille salaiset valtuudet neuvotella kuninkaan nimissä Euroopan muiden hovien kanssa Ranskan kansalliskokouksen tietämättä. Samaan Calonne edusti kuninkaan nuorempien veljien kilpailevaa maanpakolaishallintoa, jonka kanssa Breteuil oli huonoissa väleissä. Breteuil oli mukana kuningasperheen vuoden 1791 epäonnistuneen pakoyrityksen järjestelyissä. Ranskan tasavallan perustamisen jälkeen kansalliskonventti syytti häntä valtiopetoksesta. Kuningasparin teloituksen jälkeen Breteuil vetäytyi viettämään hiljaiseloa Hampuriin, kunnes hän pääsi palaamaan Ranskaan Napoleonin aikana vuonna 1802.
Michael Cohen
pienoiskuva|Cohen vuonna 2019. Michael Dean Cohen (s. 25. elokuuta 1966) on yhdysvaltalainen asianajaja, joka toimi Donald Trumpin juristina vuosina 2006–2018. Häntä vastaan käynnistettiin rikostutkinta huhtikuussa 2018. Elokuussa Cohen tunnusti rikkoneensa Yhdysvaltain kampanjarahoituslakeja.
Marraskuussa hän tunnusti valehdelleensa todistuksessaan Yhdysvaltain senaatille Trump Organizationin aikeista rakentaa pilvenpiirtäjä Moskovaan. Cohen sanoi vuoden 2017 kirjallisessa lausunnossaan kongressille, että Trumpin Moskovan projekti lakkasi vuoden 2016 tammikuussa. Myöhemmin Cohen sanoi, että Trumpin liiketoiminta Moskovassa jatkui aina kesäkuuhun 2016.
Joulukuussa 2018 Cohen tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen ja kahden miljoonan dollarin sakkoihin veronkierrosta, valehtelusta kongressin kuulemisessa sekä vaitiolorahan järjestämisestä kahdelle henkilölle. Hän alkoi suorittaa tuomiotaan Otisvillen vankilassa 6. toukokuuta 2019.
Trumpin poliittisten vastustajien kokoamassa ns. Steelen muistiossa väitettiin Cohenin tavanneen Venäjän viranomaisia Prahassa kesällä 2016 ja sopineen salaliitosta jolla Trump voittaisi vaalit. Cohen kielsi tämän valaehtoisessa todistuksessaan Yhdysvaltain kongressille vuonna 2019.
Lokakuussa 2016 Cohen maksoi 130 000 dollaria eroottisissa elokuvissa esiintyvälle näyttelijä Stephanie Cliffordille, jotta tämä ei väittäisi julkisesti olleensa seksisuhteessa Donald Trumpin kanssa. Karen McDougal, joka on vuoden 1998 Playmate of the Year -kilpailun voittaja, sai Cohenilta 150 000 dollaria samantyyppisellä perusteella kuin Cliffordkin. McDougalin tapauksessa varsinaisen maksun suoritti mediayhtiö American Media, joka toimi yhteistyössä Cohenin kanssa.
Cohen oli todistajana jutussa, jossa tutkittiin Donald Trumpin yhteyksiä Venäjälle ja sitä, vaikuttiko Venäjä Yhdysvaltain presidentinvaaleihin vuonna 2016.
Ateenan maanjäristys 2019
Maanjäristys kesti noin 15 sekuntia ja tuntui erityisesti Ateenan keskustassa. Järistys aiheutti sähkö- ja telekommunikaatiokatkoksia. Suurempia tuhoja se aiheutti lähinnä jo valmiiksi huonokuntoisissa rakennuksissa. Järistyksessä loukkaantui neljä henkeä. Maanjäristystä seurasi jälkijäristyksiä, joiden magnitudi oli 2–3,2.
Stereonäkö
Stereonäkö on kyky havaita visuaalisesti rakenteiden kolmiulotteisuus, mikä mahdollistaa suhteellisten etäisyyksien arvioimisen. Eliömaailmassa luonnollisesti kehittynyt ominaisuus voidaan toteuttaa koneellisesti tietotekniikassa. Stereonäössä hyödynnetään binokulaarisia syvyysvihjeitä eli se on eräänlaista syvyysnäköä. Biologinen havainnointi toteutuu käyttämällä vähintään kahta silmää ja tekninen vähintään kahta kameraa. Valohavaitsimien välinen etäisyys, niiden resoluutio ja kulmaerotuskyky vaikuttavat stereonäön toimintasäteeseen. Sen ulkopuolelle jäävien piirteiden välisestä etäisyydestä ei selviä stereonäöllä muuta kuin että ne ovat tiettyä etäisyyttä kauempana.
Monokulaaristen syvyysvihjeiden hyödyntäminen esimerkiksi valokuvaa tarkkaillessa ei ole stereonäön tyyppistä syvyysnäköä.
Stereonäön toiminta vaatii, että mitattavissa pinnoissa tai valonlähteen projisoimassa kuviossa on riittävästi yksityiskohtia, jotka voi tunnistaa samoiksi eri kuvakulmista.
Pisteentunnistin
Pisteentunnistusalgoritmi tai sama ominaisuus eliössä antaa tunnistaa eri kulmista nähdyn tai kuvatun pisteen samaksi eli liittää kohteen pisteen pikseleihin.
Tulos
Stereonäön avulla muodostetaan eräänlainen syvyyskartta kahden näkymän perusteella. Syvyyskartan resoluutio on murto-osa kummankin lähteenä olleen kuvan resoluutiosta. Ohjelmistossa tai eliössä voi olla mutkikkaita, olennaisuutta selvittäviä ominaisuuksia. Syvyyskartan tekeminen vain kuva-alan osasta niiden avulla säästää aikaa.
Parallaksi
Tähtitieteessä ja astrometriassa yksi tapa mitata tähden etäisyyttä on ollut mitata tähden näennäinen paikka puolen vuoden välein eli Maan radan eri puolilta. Tästä johdettava kulma on niin sanottu parallaksi, jonka perusteella etäisyyden voi laskea. Parallaksin mittaus onkin tavallaan kaikkein suurinta stereonäköä. Esimerkiksi Hipparcos-satelliitti mittasi parallakseja.
Kalle Ylöstalo
Kalle Ylöstalo on kuvitteellinen punakaartin komppanianpäällikkö Väinö Linnan romaanissa Täällä Pohjantähden alla.
Sisällissodan aikana Ylöstalo toimii Urjalan punakaartin komppanianpäällikkönä. Hän osallistuu Ikaalisten rintaman taisteluihin, kunnes saa vapautuksen tehtävistään ja seuraajaksi valitaan Akseli Koskela. Sodan jälkeen Ylöstalo saa valkoisten kenttäoikeudessa kuolemantuomion ja teloitetaan. Hänen veljenpoikansa kaatuu talvisodassa.
Super Formula
Super Formula, entinen Formula Nippon on korkein japanilainen formula-autojen kilpailusarja. Sarjan säännöt ja tekniikka muistuttaa hyvin paljon GP2-sarjaa.
Super Formula -sarjalla on ollut neljä nimeä aikaisemmin. Vuosina 1973–1977 sarja tunnettiin nimellä Japanin Formula 2000. Vuodesta 1978 alkaen sarjan nimeksi muutettiin Japanin Formula 2. Vuodesta 1987 eteenpäin sarjaa kutsuttiin nimellä Japanin Formula 3000 vuoteen 1995 saakka, jonka jälkeen sarjaa tunnettiin pitkään nimellä Formula Nippon vuoteen 2012 asti.
Historia
Vuonna 1973 Japanissa perustettiin kansallinen mestaruussarja, joka oli käytännössä Formula 2:ta vastaava ja kutsuttiin Japanin Formula 2000:ksi ensimmäiset viisi kautta johtuen moottorisäännöistä. Vuonna 1978 sarja nimettiin Japanin F2:ksi, jolloin paikalliset valmistajat tulivat mukaan sarjaan. Vuonna 1987 sarja nimettiin Formula 3000:ksi. Vuonna 1996 sarjalle tuli uusi promoottori ja nimeksi tuli Formula Nippon. Vuonna 2003 Lola alkoi toimittaa autoja viritettyjen Mugen-moottorien kanssa. Kolme vuotta myöhemmin Toyota palasi sarjaan. Vuonna 2009 sarjasta tuli itsenäinen Swift Engineeringin toimittaman auton myötä. Vuonna 2013 sarjan nimi muuttui Super Formulaksi.
Sarja siirtyi V8-moottoreista nelisylinterisiin moottoreihin vuonna 2014.
Sarja on panostanut ympäristötietoisuuteen polttoaineessa, rengasmateriaaleissa sekä auton valmistukseen käytettävissä materiaaleissa. Kaudella 2023 osa rengasmateriaaleista on ekologisesti kestäviä materiaaleja ja auton rakenne käyttää perinteisen hiilikuidun lisäksi sveitsiläisen Bcompin tuottamaa materiaalia. Polttoaine on biomassasta tehtyä ja sen toimittaa saksalainen Haltermann Carless.
Runko
Sarjan autot käyttävät samaa runkoa, joka on ollut vuodesta 2009 Swift 017.n. Sitä seurasivat Dallara SF14 (2014) ja Dallara SF19 (2019).
Vuodesta 2023 alkaen käytössä on hiilikuitua käyttävä Bcompin kanssa valmistettu Dallara SF23.
Moottorit
Voimanlähteinä autoissa ovat joko Hondan tai Toyotan valmistamat moottorit. Nykyiset moottorit ovat turboahdettuja kaksilitraisia moottoreita, jotka tuottavat yli 540 hevosvoiman tehon.
Autoissa on aiemmin käytetty V8-moottoreita, jotka olivat vapaasti hengittäviä ja iskutilavuudeltaan 3,4-litraisia. Ne tuottivat yli 600 hevosvoiman tehon ja suurin kierrosluku oli rajoitettu 10 300 kierrokseen minuutissa.
Samalla moottorilla on ajettava kolme kilpailua. Rangaistuksena moottorinvaihdosta seuraa kymmenen lähtöruudun pudotus aika-ajoissa. Rangaistukselta vältytään, jos moottori hajoaa kesken kilpailun.
Renkaat
Sarjassa kaikki tallit käyttivät aiemmin Bridgestonen renkaita, joita Bridgestone on toimittanut vuodesta 1997 lähtien.
Siviili
Siviili on henkilö, joka ei ole asevoimien palveluksessa. Siviileihin eivät kuulu sotilaat, rajavartijat eivätkä poliisit. Sanaa siviili käytetään myös etuliitteenä erottamaan asevoimien toimintaa muusta vastaavasta toiminnasta, esimerkiksi siviili-ilmailu.
Oskari Salminen
Oskari Salminen (s. 22. syyskuuta 1999 Kotka) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Manitoba Moosessa.
Ura
Salminen on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän puki kaudella 2016–2017 seuran miesten joukkueen paidan kolmeen Suomi-sarjan otteluun, mutta Salminen ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla KooKoon A-nuorissa, jonne Salminen siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2017–2018. Hän toimi joukkueen selkeänä ykkösmaalivahtina, mutta Salminen vahvisti kevätkaudella myös seuran B-nuoria. Hän puki kauden aikana myös 14 SM-liigaotteluun, kun Samu Perhonen kärsi loukkaantumisista, mutta Salminen ei kuitenkaan saanut vielä peliaikaa.
Joulukuussa 2017 Salminen teki KooKoon kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SM-liigasopimuksen. Hän lähti kauteen 2018–2019 niin ikään joukkueen kolmosmaalivahtina ja A-nuorten ykkösmaalivahtina. Salminen debytoi miesten peleissä pelattuaan yhden Mestis-ottelun lainalla Kiekko-Vantaassa lokakuussa 2018, jolloin hän paikkasi Eetu Mäkiniemen loukkaantumista. Salminen debytoi KooKoon SM-liigajoukkueen maalinsuulla 12. joulukuuta 2018 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän lähti otteluun Juha Järvenpään kakkosmaalivahtina Samu Perhosen oltua sivussa. Salminen vaihdettiin KooKoon maalille ottelun kolmanteen erään Kärppien johtaessa 5–0. Hän torjui erän aikana viisi kertaa ja päästi taakseen Mika Pyörälän tekemän ylivoimamaalin. KooKoo hävisi ottelun lopulta lukemin 6–1. Ensimmäisen liigaottelunsa aloittavana maalivahtina Salminen pelasi 4. tammikuuta 2019 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan, kun alun perin ykkösvahdiksi merkitty Juha Järvenpää loukkaantui yllättäen alkulämmittelyissä. Hän torjui KooKoon 3–4-jatkoaikavoittoon päättyneessä ottelussa 21 kertaa.
Kun Juha Järvenpään loukkaantuminen tammikuussa 2019 päätti hänen koko kauden 2018–2019, Salminen jatkoi KooKoon SM-liigajoukkueen maalivahtiosastolla, jonne myös Samu Perhonen kuntoutui tammikuussa. Perhonen kuitenkin loukkaantui uudelleen helmikuussa, jolloin Salminen nousi lopulta KooKoon pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Hänen aisaparinaan kauden viimeisissä otteluissa toimi toinen A-juniori Kasper Lehikoinen. Salminen pelasi SM-liigassa kauden aikana kaikkiaan 16 runkosarjaottelua. Huhtikuussa 2019 hänen sopimustaan KooKoon kanssa jatkettiin vuodella kevääseen 2021 saakka. Toukokuussa seura lainasi Salmisen alustavasti koko kauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. 30. marraskuuta 2019 vieraissa Heinolan Peliittoja vastaan hän onnistui tekemään maalin viimeisteltyään SaPKolle 3–6-loppulukemat vastustajan tyhjään maaliin. Salminen valittiin Mestiksen tammikuun kuukauden kentälliseen. Hän jakoi varsin tasaisesti SaPKon torjuntavastuun Roope Urpolahden kanssa, mutta pelasi kuitenkin häntä enemmän otteluita. Salminen sai tililleen 27 runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua.
Kauden 2020–2021 Salminen aloitti KooKoon toisena maalivahtina Victor Brattströmin aisaparina. Hän torjui SM-liigauransa ensimmäisen nollapelin 19. marraskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Salminen torjui KooKoon 0–4-voittoon päättyneessä ottelussa 17 kertaa. Jussi Heikkinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Helmikuussa 2021 Salminen joutui viikoiksi sivuun loukkaantumisen vuoksi. Hän jäi alkukaudella pääasiassa kakkosmaalivahdiksi Brattströmille ja pelasi kauden aikana kaikkiaan 14 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun torjuen kaksi nollapeliä. Kuntouduttuaan maaliskuun lopulla Salminen kuitenkin jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuun varsin tasaisesti Brattströmin kanssa.
Salminen siirtyi kaudeksi 2021–2022 1+1-vuotisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Hänet valittiin SM-liigan joulukuun kuukauden pelaajaksi. Salminen teki lopulta ison läpimurron SM-liigassa. Hän pelasi runkosarjassa 55 ottelua ja koko liigan maalivahdeista eniten yhteensä 3914.14 minuutillaan. Salminen torjui myös eniten voittoja (29) ja hän jakoi yhdeksällä nollapelillään SM-liigan nollapelitilaston kärkisijan Christian Heljangon kanssa, joka tosin pelasi Salmista kuusi ottelua vähemmän. Pudotuspeleissä hän pelasi viisi ottelua torjuen kaksi voittoa. Kolmannessa puolivälieräottelussa 31. maaliskuuta 2022 Salmisen entistä seuraa KooKoota vastaan hän torjui Jukureille nollapelin, kun joukkue voitti lukemin 1–0-voittomaalin. Salminen torjui ottelussa 16 kertaa. Voitto oli Jukureille kaikkien aikojen ensimmäinen SM-liigan pudotuspeleissä. Joukkue hävisi ottelusarjan lopulta kuitenkin seitsemännen ottelun jälkeen KooKoon voitettua sarjan voitoin 4–3. Salminen oli kauden päätteeksi kolmen parhaan ehdokkaan joukossa ehdolla SM-liigan parhaalle maalivahdille myönnettävän Urpo Ylönen -palkinnon voittajaksi, mutta hän sijoittui lopulta äänestyksessä kolmanneksi, kun palkinnon vei Tapparan Christian Heljanko. Tammikuussa 2022 Jukurit käytti Salmisen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Toukokuussa 2022 NHL-varaamaton Salminen teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 925 000 dollaria. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet AHL-joukkue Manitoba Mooseen.
Muuta
Salmisen isoveli Markus pelaa puolustajana Kotkan Titaanien Suomi-sarjajoukkueessa.
Adam Burish
Adam Burish (s. 6. tammikuuta 1983 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on voittanut urallaan kertaalleen Stanley Cupin Chicago Blackhawksin riveissä.
Ura
Burish pelasi kaudella 2001–2002 USHL-juniorisarjassa Green Bay Gamblersin joukkueessa. Chicago Blackhawks varasi Burishin vuoden 2002 varaustilaisuudessa kierroksella 9, varausvuorolla 282. Kaudet 2002–2006 Burish edusti Wisconsinin yliopiston joukkuetta WCHA-liigassa. Kaudella 2005–2006 hän toimi Wisconsinin kapteenina, kun joukkue voitti NCAA:n mestaruuden. Wisconsin kaatoi finaalissa Boston Collegen Robbie Earlin ja Tom Gilbertin maaleilla 2–1.
Burish pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä 14. lokakuuta 2006. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain yhdeksän ottelua NHL:ssä ja suurimmaksi osassa seuran farmijoukkueessa AHL:n Norfolk Admirals. Kaudella 2007–2008 Burish edusti jo koko kauden Chicagossa. Hän pelasi NHL:ssä 81 ottelua, joissa teki kahdeksan pistettä. Burish sai kauden aikana 214 jäähyminuuttia, eli eniten Chicagon pelaajista. Kauden jälkeen hän allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen Chicagon kanssa. Kausi 2009–2010 alkoi Burishilta huonosti, sillä hänen eturistisiteensä repeytyi harjoitusottelussa Minnesota Wildia vastaan. Polvi jouduttiin leikkaamaan, ja Burish palasi kaukaloon vasta maaliskuun alkupuolella Chicagon pelattua jo 65 runkosarjaottelua. Runkosarjassa Burish pelasi lopulta 13 ottelua ja pudotuspeleissä 17 ottelua, kun Chicago eteni aina Stanley Cupin voittoon.
Kesällä 2010 Burish teki kahden vuoden sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Toisella kaudellaan Starsissa hän teki piste-ennätyksensä 19 pistettä. San Jose Sharks solmi kesällä 2012 Burishin kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Burish on edustanut Yhdysvaltojen maajoukkuetta vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa. Burish teki turnauksessa tehopisteet 0+3 seitsemässä ottelussa.
Pekka Franck
Pekka Franck on suomalainen vapaa urheilutoimittaja, joka on toiminut pitkään urheilulehti IS Veikkaajan kirjeenvaihtajana Saksassa, jossa hän on asunut toistakymmentä vuotta. Vuodesta 2002 lähtien hän on toiminut myös Ilta-Sanomien urheiluliitteen IS Urheilun avustajana.
Franck kirjoitti yhdessä Jussi Eskolan ja Mauri Forsblomin kanssa jalkapallon vuoden 2006 MM-kisoista kirjan Saksa 2006 – Jalkapallon MM-kisat. Turnauksen aikana hän toimi televisiokanava MTV3:n kisareportterina.
Nieminen & Litmanen
Nieminen ja Litmanen on Hammond-urkuri Sami Niemisen ja rumpali Juha Litmasen muodostama kahden miehen yhtye. Se sai päivänvalonsa syksyllä 2001, ensiesiintyminen oli Lasse Mårtenson-tribuuttikeikalla ravintola Mocambossa Helsingissä. Ohjelmassa oli yksi kappale joka oli Mårtensonin "Marraskuu." Yhtye on siitä lähtien esiintynyt säännöllisesti eri puolilla Suomea, mm lukuisilla festivaaleilla ja klubeilla. Satunnaisia ulkomaan keikkoja on ollut Venäjällä, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Saksassa ja Ruotsissa. Niemisen ja Litmasen musiikkia kuullaan myös Mika Kaurismäen elokuvassa "Veljekset".
Yhtyeen musiikkia ei niinkään voi kuvailla millään olemassa olevalla tyylillä. Sen esikuvana oli kuitenkin ruotsalainen duo Hansson & Karlsson. Ohjelmisto joka on lähes kokonaan omaa käsialaa sisältää hyvinkin erilaisia elementtejä, vaikutteita on niin jazzista, monenlaisesta rytmimusiikista, rockista, elokuvamusiikista, vanhasta iskelmämusiikista kuin muualtakin. Enemmänkin leimaavaa on soitinvalikoima eli aitojen Hammondien vahva ja maanläheinen soundi lisättynä jazzahtavilla rummuilla. Improvisaatiolla on myös keskeinen osa musiikissa.
Molemmat jäsenet soittavat myös Hypnomen-yhtyeessä ja toimivat freelance-muusikoina.
Helsingin Laulu
Helsingin Laulu on helsinkiläinen sekakuoro, joka on perustettu vuonna 1951. Se syntyi, kun osa Kilven Kuoron laulajista perusti oman kuoron. Helsingissä toimivan kuoron toiminta käynnistyi näyttävästi musiikin monitoimimiehen Kalervo Tuukkasen johdolla. Helsingin laulun historia on monimuotoinen ja nyt 2000-luvulla kuoro elää yhtä aktiivisimmista kausistaan.
Helsingin Laulu toimi aikaisemmin osana Toimelan opistoa, joka on yksityinen helsinkiläinen kansalaisopisto. Nykyään kuoro toimii itsenäisenä rekisteröitynä yhdistyksenä ja kuorolla on itsenäinen toiminta- ja ohjelmistopolitiikka.
Helsingin Laulu on jäsenenä Sulasolin alajärjestössä Sekakuoroliitossa.
Helsingin Lauluun valitaan laulajia harjoitusten yhteydessä järjestettävissä koelaulutilaisuuksissa sovitusti. Nykyisin kuoron laulajavahvuus on hieman alle 40 henkilöä.
Ohjelmisto, projektit ja kuorokilpailut
Kuoro esiintyy koko kuorona, mutta myös erilaisina pienryhminä, kuten duoina, kvartetteina sekä mies- ja naisryhminä. Ohjelmisto muodostuu kirkkomusiikista kevyeen kapakkalaulantaan keskittyen suomalaiseen ja italialaiseen musiikkiin. Helsinki-teema on myös muodostunut kuorolle olennaiseksi ja ominaiseksi ohjelmistossa.
Williams Point
Williams Point on Antarktiksen Eteläisiin Shetlandinsaariin kuuluvan Livingstoninsaaren pohjoisin kärki. Se kuuluu Varnan niemimaahan ja sen erottaa pohjoispuolella olevasta Zed Islandsista Iglika Passage.
Helsingin Laulu
Ohjelmisto, projektit ja kuorokilpailut
Helsingin Laulun ohjelmistoa on 2000-luvulla leimannut Italia-projekti. Kuoron ohjelmisto on muodostunut suomalaisesta ja italialaisesta kuoromusiikista.
Williams Point
Eteläisten Shetlandinsaarten löytymisestä ilmoitti 1819 William Smith, joka oli priki Williamsin kapteeni ja nähnyt kohdan 19. helmikuuta samana vuonna. Vuonna 1820 eräässä julkaisussa sanotaan, että Smith antoi lähellä olevalle kohdalle nimen ”Williams”. Viime vuosina nimi Williams Point on vakiintunut paikan nimeksi kansainvälisessä käytössä.
Helsingin Laulu
Ohjelmisto, projektit ja kuorokilpailut
Ohjelmiston säveltäjänimiä ovat vanhat mestarit Claudio Monteverdi ja Giovanni Pierluigi da Palestrina sekä nykysäveltäjät, Bepi de Marzi, Roberto Padoin, Lamberto Pietropoli ja Marco Maiero.
Helsingin Laulu on käynyt neljästi Italiassa konsertti- tai kilpailumatkalla. Kulttuurivaihtoa on tehty pohjoisitalialaisten mieskuorojen Coro San Lorenzon ja Coro Coneglianon kanssa, Friulissa sekakuoro Coro G. Coceancighin ja Rooman lähellä Ardeassa sekakuoro Rutuli Cantoresin kanssa.
Viimeisimmät matkat on tehty keväällä 2006 Sardiniaan ja Roomaan, syksyllä 2010 Wieniin ja syksyllä 2014 Calellaan (Espanja). Kahdella viimeksi mainitulla matkalla kuoro saavutti sakraalimusiikin sarjoissa kultatason Interkulturin järjestämissä kansainvälisissä kuorokilpailuissa. Calellan "Canta al Mar"-kilpailussa kuoro sijoittui sakraalisarjassa neljänneksi saaden 2.tason kultadiplomin. Sen lisäksi Helsingin Laulu on esiintynyt Tampereen Sävelessä vuosina 2009 ja 2011, ja sijoittunut hopea- sekä pronssitasoille.
Helsingin Laulu on ensimmäisenä sekakuorona levyttänyt Karl Collanin Sylvian joululaulun. Laulun sovituksen Helsingin Laululle on tehnyt Säde Rissanen. Vuonna 2007 julkaistu cd sisältää suomalaista ja italialaista joulumusiikkia. Vuonna 2012 ohjelmistoon alettiin ottaa helsinkiläisidentiteettiä korostavia ja vahvistavia Helsingistä kertovia lauluja joista osa on stadin slangilla sanoitettuja. Näistä Helsingin Laulu julkaisi vuonna 2014 levyn Lauluja Helsingistä - Stadi Sjungaa. Myös joululaulut ovat merkittävä osa Helsingin Laulun ohjelmistoa, ja niitä on stadin slangillakin laulettuna mukana viimeisimmällä levyllä.
Egeanmeren maanjäristys 2017
Egeanmeren maanjäristys 2017 oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Egeanmerellä Kreikan ja Turkin välillä 21. heinäkuuta 2017 kello 1.31 Kreikan ja Turkin aikaa. Sen keskus sijaitsi Turkin Bodrumin ja Kreikan Kosin saaren välissä noin 8 kilometriä lounaaseen ensin mainitusta ja 12 kilometriä koilliseen viimeksi mainitusta. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,6 ja intensiteetti VII, ja se tapahtui noin 7 kilometrin syvyydessä.
Pohjukaissuoli
thumb|250px Pohjukaissuoli eli duodenum käsittää 20-30 cm ohutsuolen alkuosasta ja alkaa mahanportista. Suurin osa ravintoaineiden imeytymisestä tapahtuu duodenumissa ja jejunumissa. Tämän vuoksi duodenumin seinämä on voimakkaasti poimuuntunut ja siinä on imeytymispinta-alaa kasvattavia mikrovilluksia ja nukkalisäkkeitä. Pohjukaissuolen avartuma on pohjukaissuolen leveähkö alkuosa, jonka sisältö on hapan siihen tulevan mahanesteen vaikutuksesta. Pohjukaissuolen avartumassa on runsaasti erityisiä pohjukaissuolirauhasia, joiden erittämä lima suojaa limakalvon soluja happamalta mahanesteeltä. Jos pohjukaissuolirauhasten toiminta on häiriintynyt, hapan ruokasula saattaa aiheuttaa pohjukaissuolen limakalvoon haavaumia.
Egeanmeren maanjäristys 2017
pienoiskuva|vasen|Järistyksen aiheuttama halkeama [[Kos (kaupunki)|Kosin kaupungin rannassa.]] Järistyksessä kuoli kaksi ja loukkaantui noin 500 henkeä. Kuolemantapaukset, ruotsalainen ja turkkilainen turisti, sattuivat Kosilla, jossa loukkaantui noin 120 henkeä. Tuhoja aiheutui erityisesti Kosin kaupungin rannassa. Kaupungissa halkeili katuja ja esimerkiksi Defterdarin moskeijan minareetti sortui. Bodrumissa loukkaantui noin 360 henkeä. Turkissa maanjäristys vaikutti myös muun muassa Datçassa.
Pohjukaissuoli
Puolessavälissä pohjukaissuolta mahasta tullut hapan ruokasula neutraloituu sapen ja haimanesteen vaikutuksesta. Sappi erittyy sappirakosta sappitiehyttä pitkin pohjukaissuoleen ison pohjukaissuolinystyn eli papilla Vaterin kohdalle. Samaan kohtaan tulee myös haimasta haimatiehyt, mutta sillä voi olla toinenkin laskukohta, jota kutsutaan pieneksi pohjukaissuolinystyksi. Haimatiehyt ja sapenjohdin saattavat olla yhtyneinä loppuosastaan. Pohjukaissuoli on koko leveydeltään kiinni vatsaontelon takaseinämässä, kun taas muut ohutsuolen osat ovat kiinni siinä suoliliepeen välityksellä.
Pohjukaissuolen rakenne
Pohjukaissuolen seinämässä on neljä kerrosta: limakalvo, limakalvon alainen kerros, lihaskerros ja sidekudoksinen ulkokerros. Pohjukaissuolessa erotetaan seuraavat osat: pars superior (yläosa), pars descendens (laskeutuva osa), pars horizontalis (vaakaosa) ja pars ascendens (nouseva osa). Kohta, jossa pohjukaissuoli ja tyhjäsuoli yhtyvät, on flexura duodenojejunalis.
Thomas Bodström
thumb|Thomas Bodström Thomas Lennart Bodström (s. 9. huhtikuuta 1962) on ruotsalainen poliitikko, joka edustaa sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta. Hän toimi lokakuusta 2000 lokakuuhun 2006 saakka maansa oikeusministerinä.
Tultuaan lokakuussa 2000 nimitetyksi Göran Perssonin hallituksen oikeusministeriksi asuntokaupoistaan nousseen kohun vuoksi tehtävästä eronneen Laila Freivaldsin jälkeen Bodström oli vielä tuntematon nimi suurelle yleisölle ja politiikan toimittajille. Hän ei ollut nimittämishetkellä minkään puolueen jäsen, mutta liittyi pian sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Bodström toimi oikeusministerinä kuusi vuotta aina syksyyn 2006 asti, jolloin sosiaalidemokraatit joutuivat oppositioon porvarikoalition voitettua valtiopäivävaalit. Vuonna 2004 Bodström kirjoitti ensimmäisistä ministerivuosistaan kirjan nimeltä 700 dagar i Rosenbad. Kesällä 2008 hän julkaisi ensimmäisen rikosromaaninsa Pakenija (Rymmaren). Hän jatkoi rikoskirjailijana romaaneilla Idealisten (2009) ja Lobbyisten (2010).
Bodströmin ollessa oikeusministerinä epäiltiin, että hän olisi yhdysvaltalaisten tekijänoikeusjärjestöjen painostuksesta määrännyt 2006 BitTorrent-seurantapalvelin The Pirate Bayn laitteiston takavarikoiduksi. Neljä eri puolueen kansanedustajaa teki ministeri Bodströmin menettelystä kantelun perustuslakivaliokunnalle. Todisteita siitä, että Bodström olisi painostanut poliisia, ei löytynyt.
Vuonna 2002 Bodström tuli valituksi Ruotsin valtiopäiville Örebron läänin vaalipiiristä puolueensa puoluelistan kärkinimenä. Bodströmin jatkettua vaalien jälkeen ministerintehtävissä hänen tilallaan valtiopäivillä istui neljä vuotta varaedustaja Matilda Ernkrans. Hän uusi edustajanpaikkansa vuoden 2006 vaaleissa, joissa hän oli aiempaan tapaan sosiaalidemokraattien puoluelistan ykkösnimi. Vuoden 2006 vaalien jälkeen Bodström toimi valtiopäivien oikeusvaliokunnan puheenjohtajana sekä lastensuojelujärjestö ECPATin Ruotsin puheenjohtajana.
Bodström valittiin valtiopäivien jäseneksi myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta hän luopui paikastaan muutama viikko vaalien jälkeen. Hän oli pyytänyt oikeutta jäädä vanhempainvapaalle muutettuaan syyskuussa 2010 perheensä kanssa Yhdysvaltoihin, mutta pyyntöön ei oltu suostuttu. Thomas Bodström on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Pro Cultura -säätiö
Pro Cultura -säätiö oli vuonna 1993 Turun kulttuuritoimen apuorganisaatioksi perustettu säätiö. Ajatuksena oli, että tällaisen apuorganisaation avulla voitaisiin saada myös helpommin yksityistä rahoitusta julkisille taidehankinnoille. Säätiön ensimmäinen suuri projekti oli eurooppalainen veistoskaupunkihanke, jonka tavoitteena oli saada toistakymmentä merkittävän kuvanveistäjän taideteosta Turun kaupunkikuvaan. Hanke jäi ainoaksi säätiön suuremmaksi hankkeeksi. Säätiö lakkautettiin vuonna 2017.
Säätiön sääntöjen mukaisena tarkoituksena oli tarjota kuvataiteiden, teatterin, musiikin, elokuvan ja muiden taiteenalojen korkeatasoisia ja monipuolisia esityksiä sekä edistää näiden taiteenalojen harrastusta ja tunnetuksi tekemistä Turun seudulla.
Turku – eurooppalainen kuvanveistokaupunki
Turku – eurooppalainen kuvanveistokaupunki -ympäristötaideprojektin nimissä toteutettiin yhteensä neljätoista ympäristötaiteen teosta:
Milla
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Milla on annettu Suomessa noin 10 200 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1960 jälkeen.
Marvelman
Marvelman (tunnettu nimikiistojen takia Yhdysvalloissa myös nimellä Miracleman) on fiktiivinen Isossa-Britanniassa luotu supersankari, jonka loi Mick Anglo L. Miller & Son -kustantamolle. Hahmo luotiin alun perin vastakohdaksi yhdysvaltalaiselle Kapteeni Marvel -hahmolle.
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2005
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2005 kymmenennen kerran. Kilpailut käytiin Suomen Rukalla 17.–20. maaliskuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, parikumparelasku, hypyt, half-pipe ja skicross.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Robert Penn Warren
Robert Penn Warren (24. huhtikuuta 1905 Guthrie, Kentucky, Yhdysvallat – 15. syyskuuta 1989 Stratton, Vermont, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen prosaisti, runoilija ja kriitikko. Hän on kirjoittanut muun muassa suomennetun romaanin Kaikki kuninkaan miehet (1946). Kriitikkona hän edusti uuskritiikkiä. Hän kirjoitti laajalla kaarella eri kirjallisuudenlajien teoksia.
Warren opiskeli Nashvillessa Vanderbiltin yliopistossa ja Yalen yliopistossa. Myöhemmin hän toimi yliopistonopettajana ja vuodesta 1961 Yalessa englanninkielisen kirjallisuuden professorina.
Warren kuului agraarikkojen ryhmään, jota johti John Crowe Ransom. Ryhmä julkaisi The Fugitive -nimistä lehteä ja 1930 manifestin I'll take My Stand. Hän perusti Cleanth Brooksin kanssa The Southern Review -nimisen kirjallisuuslehden, ja yhdessä he kirjoittivat uuskritiikin oppikirjat Understanding Poetry (1938) ja Understanding Fiction (1943), joilla oli suuri merkitys toisen maailmansodan jälkeisessä yhdysvaltalaisessa akateemisessa maailmassa. Hänen esikoisromaaninsa Night Rider ilmestyi 1939. 1950-luvulta alkaen hän kirjoitti lähinnä lyriikkaa.
Warren kuoli luusyöpään Vermontissa 84-vuotiaana.