cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert II (Skotlanti)
thumb|210px|Robert II:sen sinetti Robert II (2. maaliskuuta 1316 – 19. huhtikuuta 1390) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas. Hän oli kuninkaana 1371–1390. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Elisabeth Mure of Rowallan (s. 1324, k. 1355) ja toinen Euphemia Ross (s. 1320, k. 1387). Robert II:lla tiedetään olleen ainakin 21 lasta. Robert II:sta tuli kuningas Robert Brucen lähimpänä jälkeläisenä (hänen äitinsä oli Brucen tytär) aiemman kuninkaan, Brucen pojan David II:n kuoltua lapsettomana. Robert Stewart oli yksi päätekijöistä yhdessä William Douglasin kanssa 1363 kapinassa kuningas David II:ta vastaan. Robertin isä oli Walter Stewart (k. 1326) ja äiti Marjory Bruce (1296–1316). Marjoryn lyhyt elämä oli värikäs. Hän oli muun muassa äitinsä ja tätinsä kanssa kuningas Edward I:n ja Edward II:n vankina Englannissa 1306–1314. He vapautuivat, kun heidät vaihdettiin Herefordin jaarliin Marjorien isänsä Robert I Brucen voitettua Bannockburnin taistelun. Marjory kuoli pudottuaan hevosen selästä vuonna 1316, hänen ainoan poikansa Robertin ollessa vain parin kuukauden ikäinen. Walter Stewartin isä oli Robert Brucen liittolainen James Stewart.
Lähteet
<br style="clear:both;" />
Arie de Jong
thumb|Arie de Jong Arie de Jong (18. lokakuuta 1865 Batavia (nyk. Jakarta, Indonesia) – 12. lokakuuta 1957 Putten, Alankomaat) oli hollantilainen kieltenharrastaja, joka tuli tunnetuksi volapükiin tekemillään uudistuksilla.
Jong opiskeli Leidenin yliopistossa ja oli ammatiltaan lääkäri. Hän julkaisi Wörterbuch der Weltsprachen (saksa–volapük) ja volapükin kieliopin. Lisäksi hän edisti kielen käyttöä toimittamalla Volapükagased pro Nedänapükans -sanomalehteä ja kääntämällä Uuden testamentin (1952).
Jong muutti Leideniin jo vuonna 1873 mutta vietti huomattavan osan lääkärinurastaan nykyisessä Indonesiassa. Hän palasi Alankomaihin toisen vaimonsa kuoltua vuonna 1919 ja solmi uuden avioliiton Louise van Disselin kanssa vuonna 1921. Parille syntyi kolme lasta, Louisa Cornelia, Arie de Jong nuorempi ja Gÿsbertus Hendrienus.
Jong kuoli Alankomaissa vain muutamaa päivää ennen kuin olisi täyttänyt 92 vuotta.
Jussi Seppä
Jussi Seppä (1885–1951) oli teuvalainen harrastelijalintutieteilijä ja opettaja.
Seppä opiskeli ensin maanviljelysopistossa ja sitten Jyväskylän seminaarissa, josta valmistui vuonna 1908. Hän jatkoi opintojaan taidekouluissa ja Helsingin yliopistossa, jossa hän sai pätevyyden maantiedon ja biologian opettajaksi. Hän sai Pieksämäen yhteiskoulusta opettajan viran vuonna 1927 ja opetti siellä vuoteen 1946, jolloin jäi eläkkeelle.
Seppä perehtyi etenkin lintujen lauluun ja ääniin. Hän oli taiteellisesti lahjakas ja kuvitti itse kirjansa. Vuonna 1922 hän julkaisi hyvän vastaanoton saaneen kirjan Lintujen äänet. Siinä hän kuvailee yli 150 lintulajin, enimmäkseen varpuslintuja, ääniä ja laulua nuottiviivaston avulla ja sanallisesti kuvaillen. Lopputyössään hän tarkasteli lintujen laulun anatomisia, etologiasta ja kehitysopillisia aspekteja.
Sepän toinen tärkeä tutkimus oli kirjoitus Havaintoja valon ja sääsuhteiden vaikutuksesta lintujen päivittäisen elintoiminnan alkuhetkiin (1928), missä hän tarkoin mittauksin seurasi lintujen aamutoimien kehittymistä. Se oli uraauurtava tutkimus Suomessa. Käpylän pysäkin ympäristön linnusto (1927) tutki pesimälintujen runsautta ja esiintymistä tietyllä suppealla maantieteellisellä alueella ns. ruutututkimuksen avulla ja oli yksi ensimmäisistä koko lintutieteen alalla.
Jussi Sepän ensimmäinen aviopuoliso oli Maija o.s. Stenman (1884–1943). Heidän poikansa Otro Seppä kaatui toisessa maailmansodassa. Hänen muistolleen on testamenttivaroin perustettu Otro Sepän muistorahasto, joka jakaa apurahoja eteläpohjalaiselle lintu-, nisäkäs- tai kasvitutkimukselle. . Jussi Sepän toinen aviopuoliso oli Nanny o.s. Kyllönen (1897–1963).
Erik Kakko
Kakko on Kiekkoreippaan kasvatti. Hän edusti SM-liigassa Pelicansia, jonka kapteenina hän toimi, Turun Palloseuraa ja Hämeenlinnan Pallokerho. Kakko pelasi urallaan yhteensä 708 ottelua SM-liigassa. Lisäksi hän pelasi Langnaussa Sveitsin liigaa ja Färjestadissa sekä Västra Frölundassa Elitserieniä. Kakko voitti urallaan kaksi Ruotsin mestaruutta.
Isometrinen projektio
thumb|Isometrinen projektio Isometrinen projektio on yksi ortografisen tai tarkemmin aksonometrisen projektion alalaji. Se on eräs menetelmä, jossa kolmiulotteinen kappale voidaan esittää kaksiulotteisena niin, että kappaleesta nähdään kolme sivua. Projektion x-, y-, ja z-akseleiden väliset kulmat ovat 120°. Isometristä projektiota käytetään lähinnä teknisessä piirustuksessa ja joissakin peleissä.
Termi isometrinen tulee kreikan sanoista "sama mitta", joka tarkoittaa sitä että kaikkien akseleiden suuntaiset viivat ovat samassa skaalassa.
Isometristä projektiota voidaan havainnollistaa kuution muotoisen kappaleen avulla. Isometrisessä projektiossa kuutiota katsotaan jommankumman yläkulman suunnasta kohti vastapäistä alakulmaa. x-akseli on viistosti alhaalla oikealla, y-akseli viistosti alhaalla vasemmalla ja z-akseli on suoraan ylöspäin. Syvyyttä vastaa kuvassa kappaleen korkeus. Akseleiden suuntaiset viivat ovat 120°kulmassa toisiinsa nähden.
Kappaleella, jonka pinnat ovat toistensa kanssa kohtisuorat tai rinnakkaiset, isometrinen projektio saadaan, kun kappaletta käännetään ensin +/- 45° pystysuoran akselin ympäri, jonka jälkeen kappaletta käännetään vaakasuoran akselinsa ympäri noin +/- 35,264° (eli ) alkuasennon ollessa kohtisuoraan edestä katsottuna.
Aiheesta muualla
Perspektive Assonometria
Varšavjanka
Varšavjanka (myös Warshavjanka, Warchavjanka;, , = ”Varsovatar”; , ), myös Varsovattaren jäähyväiset tai Varsovan laulu on tunnettu alkujaan puolalainen vallankumouslaulu. Kappaleen sanoitti Wacław Święcicki vuonna 1883 ollessaan karkotettuna. Säveltäjää ei tiedetä. Sävelmän on sanottu myös olleen vanha ranskalainen sotilasmarssi. Laulusta tuli Varsovan vappumielenosoituksen 1905 vertauskuva.
Espanjalainen tasavaltalainen Valeriano Orobуn Fernandez sanoitti laulun 1936 espanjaksi Espanjan sisällissotaan nimellä ”A las barricadas” ( = ”Barrikaadeille!” ). Laulusta tuli anarkosyndikalistien marssi.
Suomessa
Kappaleen suomensi venäjänkielisen version pohjalta ensi kerran pietarinsuomalainen räätäli Santtu Piri jo 1908 nimellä ”Ankarat viimat” ja se käännettiin uudelleen 1918. Nykyisin käytössä oleva suomennos julkaistiin Työväen laulukirjassa ensimmäisen kerran 1923. Sen tekijää ei tunneta.
Suomessa laulu ei ollut pitkään yleisesti tunnettu, sillä työväenliikkeen lauluperinnettä koonnut Pekka Gronow ei 1968 tuntenut laulua. KOM-teatteri levytti kappaleen suomeksi 1970-luvulla.
Sanat
Santtu Pirin vuoden 1908 suomennos:
Vuoden 1923 Työväen laulukirjassa julkaistu suomennos:
2-heksanoli
2-heksanoli on orgaaninen yhdiste (alkoholi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C6H13OH ja rakennekaava on CH3(CH2)3CHOHCH3. 2-heksanolista käytetään myös nimityksiä sek-heksyylialkoholi ja butyylimetyylikarbinoli.
2-heksanolin moolimassa on 102,2 g/mol, sulamispiste −23 °C, kiehumispiste 136 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukenee huonosti veteen, leimahduspiste 41 °C ja CAS-numero 626-93-7. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
2-heksanolilla on kaksi muuta isomeriaa, 1-heksanoli ja 3-heksanoli, jotka eroavat toisistaan alkoholin toiminnallisen ryhmän (-OH) paikalla. Muita 2-heksanolin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat ainakin:
Hippuarhot
Hippuarhot eli lehtoarhot (Moehringia) on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 29 lajia. Lajeista Euroopassa esiintyvät lähes kaikki. Suomessa kasvavat luonnonvaraisina alkuperäiskasveina lehtoarho (Moehringia trinervia) ja laaksoarho (Moehringia lateriflora).
Gory Gopéla
Gory Gopéla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Kayesista koilliseen. Kunnassa on 7 900 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Gory Gopélan kunnan pinta-ala on 330,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Koussanén, idässä Séro Diamanoun ja Gouméran, etelässä Khouloumin ja lännessä Bangassin kuntiin.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, bambaroita, fulbeja ja maureja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Pipo
thumb|200px|Piirros naisesta pipo päässään. Pipo on päälaen peittävä vaatekappale, jota usein käytetään kylmällä säällä pitämään päälaki ja korvat lämpiminä. Jotkut kuitenkin käyttävät pipoa kesälläkin varsin lämpimillä ilmoilla, joskus vain muodikkuuden takia. Pipoja on käytetty kylmässä ilmanalassa Aasiassa, Pohjois-Euroopassa ja Amerikassa ikimuistoisista ajoista asti, ja ne ovat edelleen metsästäjien, kalastajien ja muiden paljon ulkona aikaa viettävien suosiossa.
Pipot on perinteisesti valmistettu villalangasta neulomalla tai virkkaamalla. Nykyään varsinkin teollisesti tuotetuissa pipoissa käytetään usein keinokuituja. Pipon reunassa voi olla käänne ja päälaella on usein tupsu. Nykyään valmistetaan myös ohuella vuorikankaalla varustettuja, tuulenpitäviä pipoja.
Kommandopipo
thumb|120px|left|Kommandopipo Kommandopipo eli balaklava on vaatekappale, jota käytetään peittämään kasvoja. Kommandopipoa käytetään varsinkin kylmissä olosuhteissa ja joissakin urheilulajeissa, mutta sitä käyttävät myös terroristit ja varkaat, jotta eivät tulisi tunnistetuiksi rikosta tehdessään. Kommandopipoja valmistetaan erilaisista materiaaleista, kuten silkistä ja puuvillasta. Norjassa sitä kutsutaan nimellä Finlandshette. Nimi syntyi, kun norjalaisnaiset neuloivat talvisodan aikana kommandopipoja suomalaissotilaille.
Beauregardin piirikunta
Beauregardin piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 36 928 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3 020 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus DeRidder on myös sen suurin kaupunki.
Piirikunta on saanut nimensä Konfederaation kenraali P. G. T. Beauregardilta.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 79,8 prosenttia on valkoisia, 13 prosenttia mustia ja 3,57 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 4,13 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,4 vuotta.
Valentina Matvijenko
Valentina Ivanovna Matvijenko (o.s. Tjutina,, s. 7. huhtikuuta 1949) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti, joka on etniseltä taustaltaan mokšalainen. Vuosina 2003–2011 Matvijenko toimi Pietarin kuvernöörinä. Syyskuusta 2011 hän on Venäjän parlamentin ylähuoneen puheenjohtaja, ja siirtoa pidetään yleisesti alennuksena, vaikka virka on muodollisesti maan kolmanneksi merkittävin tehtävä.
Hän on kotoisin Šepetivkan kaupungista, nykyisin H'melnytskyin alueelta Länsi-Ukrainasta. Hän valmistui 1972 Leningradin farmaseuttisesta instituutista ja 1985 keskuskomitean sosiaalitieteiden akatemiasta. Hän työskenteli Leningradin Komsomolin Petrogradin piirissä ja nousi sen johtoon. 1984 hän siirtyi Krasnogvardeiskin piirin komitean johtoon ja 1986 Leningradin kansanedustajien toimeenpanevan komitean varapuhemieheksi, 1989 korkeimman neuvoston naisten, perheiden, lasten ja äitien asioiden komitean puhemieheksi. Vuonna 1991 hänet lähetettiin Neuvostoliiton edustajaksi Maltaan, joka 1992 muuttui Venäjän federaation edustajan toimeksi. Hän oli tehtävässä vuoteen 1994.
Matvijenko toimi erikoislähettiläänä ja Venäjän ulkoministeriössä, vuodet 1997–1998 lähettiläänä Kreikassa. Syyskuussa 1998 hänet nimitettiin varapääministeriksi, ja siitä tehtävästä hänet nimitettiin 19. maaliskuuta Venäjän federaation presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi luoteisessa federaalisessa piirikunnassa. Lokakuussa 2003 hänet valittiin Pietarin kuvernööriksi (pormestari) Vladimir Jakovlevin seuraajaksi. Matvijenko sai äänistä 63,12 prosenttia.
Matvijenko on naimisissa ja hänellä on poika. Hän puhuu sujuvasti saksaa ja englantia.
Toukokuussa 2006 Venäjän turvallisuuspalvelu FSB ilmoitti paljastaneensa suunnitelman murhata Matvijenko. Kaksi pidätettyä olivat islaminuskoon kääntyneitä venäläisiä Hizb ut-Tahririn jäseniä, joiden hallusta löydettiin räjähteitä. Vastustajien mukaan kyseessä oli pelkkä julkisuustemppu.
Jönköpingin lääni
thumb|right|300px|Jönköpingin läänin kunnat vuonna 1952. Lääninrajat on muuttunut tämän jälkeen. [[Hylten kunta|Hylten maalaiskunta ja Unnarydin maalaiskunta (lukuun ottamatta Bolmsön pitäjää) siirrettiin Hallandin lääniin 1970-luvulla. Tannåkerin pitäjä ja Bolmsön saariosa liitettiin Kronobergin lääniin. Vuonna 1998 Habon kunta ja Mullsjön kunta liitettiin Jönköpingin lääniin Skaraborgin läänin lakkauttamisen yhteydessä.]]
thumb|right|300px|Lääninhallitus sijaitsee Jönköpingissä [[Munksjönin järven rannalla.]]
Jönköpingin lääni on lääni Vätternin eteläpuolella Smålandissa Etelä-Ruotsissa. Lääniin kuuluu Smålandin maakunnan koilliosa sekä kaksi aiemmin Länsi-Götanmaalla sijainnutta kuntaa (Habo ja Mullsjö). Läänin pääkaupunki on Jönköping. Valtiopäivävaaleissa lääni muodostaa Jönköpingin läänin vaalipiirin.
Vuonna 2007 läänissä oli 896,83 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 8,5 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Läänijaon kehitys
Vuonna 1634 perustettiin Jönköpingin ja Kronobergin lääni. Se oli välillä yhtenä kokonaisuutena ja välillä jaettuna kahteen osaan. Vuodesta 1687 on ollut jatkuvasti olemassa nykyinen Jönköpingin lääni ja Kronobergin lääni. 1970-luvun kuntauudistuksissa Jönköpingin läänin rajat muuttuivat hieman läänin lounaisosassa. Lisäksi Jönköpingin kaupungin lähellä sijainneet Habon ja Mullsjön kunnat liitettiin lääniin vuonna 1998, kun Skaraborgin lääni lakkautettiin.
Vaakuna
Vaakunaselitys: Punaisessa kentässä alimpana sininen aaltokoro, josta kohoaa kolmitorninen varustettu linna, keskimmäinen torni korkein, ikkunat, ovet ja portti mustia, porttiristikko hopeaa, yläpuolella kolme vierekkäin aseteltua kruunua sinisessä palkissa. (Ruotsiksi I rött fält en från en av en vågskura bildad blå stam uppskjutande krenelerad borg av silver med tre krenelerade torn, det mittersta högst, svarta fönster, dörrar och port samt upphissat portgaller av silver och däröver en med tre bjälkvis ordnade kronor av guld belagd blå ginstam.)
Vaakunan pääosan muodostaa Jönköpingin vanha vaakuna ja kolme kruunua edustavat valtiovaltaa lääninhallituksen muodossa. Vaakuna vahvistettiin vuonna 1942. Aikaisemmin oli käytetty muunnosta, jossa kolme kruunua oli sijoiteltu samoin kuin Ruotsin vaakunassa. Smålandissa oli kolme lääniä ja maakuntavaakunan leijona oli jo tullut käyttöön kahden muun läänin vaakunassa, joten Jönköpingin kohdalla leijonaa ei käytetty.
Kulttuurimaantiedettä
Jönköpingin lääni on vanhaa kulttuuriseutua, jossa sijaitsee yli 20 000 muinaisjäännöstä. Visingsön saari Vätternissä on yksi Ruotsin monimuotoisimmista kulttuuriympäristöistä. Keskiajalla monet Ruotsin kuninkaat asuivat saarella, josta he johtivat valtakuntaa. Eräitä läänin tunnetuimpia rakennuksia ovat tulitikkumuseo Jönköpingissä, Eksjön kaupungin pohjoisosa, Gripenbergin linna Tranåsin ulkopuolella ja metallitehdas Gnosjössä.
Maisema läänissä on vaihtelevaa, mutta suurimmaksi osaksi metsien peitossa. Maisemaa leimaa sijainti Smålannin ylängöllä. Läänissä on yli 2 300 järveä, ja suurimmat joet ovat Lagan ja Emån. Läänin suurin ja syvin järvi on Vättern, joka ulottuu eteläpäässään Jönköpingiin. Läänin eteläosassa sijaitsee Stora Mossen suoalue, joka on Ruotsin suurin Lapin eteläpuolella. Läänin korkein kohta Tomtabacken on 377 metriä merenpinnan yläpuolella.
Jönköpingin lääniä pidetään usein pienyritys- ja yrittäjälääninä. Niin sanottu Gnosjön henki (ruots. Gnosjöandan) tarkoittaa pyrkimystä löytää perinteisestä poikkeavia ratkaisuja, yhteistyön tekemistä ja ennen kaikkea uskaltamista. Vaikka Gnosjö on antanut tälle ilmiölle nimen, niin Gnosjön henki on tunnusomaista suurelle osalle Jönköpingin lääniä.
Jönköpingin lääni sijaitsee eteläisen Skandinavian keskiosassa. 350 kilometrin säteellä Jönköpingistä asuu 80 % Ruotsin väestöstä ja tällä etäisyydellä ovat myös Skandinavian viisi suurinta kaupunkia Tukholma, Kööpenhamina, Oslo, Göteborg ja Malmö. Keskeisen sijainnin vuoksi läänissä on paljon läpikulkuliikennettä. Suurin liikenneväylä on E4-moottoritie, joka kulkee läänin halki pohjoisesta etelään. Valtatie 40 kulkee Jönköpingin ja Göteborgin välillä ja valtatie 27 kulkee Värnamo ja Gislavedin ohi matkallaan Karlskronasta Göteborgiin. Läänin teillä kulkee paljon raskasta rekkaliikennettä. Monissa läänin taajamissa on rautatieasema ja läänin rautatieverkko on kattavimpia koko maassa. Yhteensä läänissä on 600 kilometriä rautateita. Södra stambanan kulkee läänin läpi ja Nässjö on yksi Ruotsin suurimmista rautateiden risteyspaikoista.
Suurimmat taajamat
Vuonna 2010 Jönköpingin läänissä sijaitsi 84 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat useampaan kuin yhteen kuntaan.
Politiikka
Jönköpingin lääni on pitkään ollut porvaripuolueiden vahvaa aluetta, vaikka sosiaalidemokraateilla on ollut paljon kannatusta monilla teollisuus- ja rautatiepaikkakunnilla. Porvaripuolueiden kannatuksen uskotaan johtuvan esimerkiksi vahvasta yksityissektorista, suuresta yrittäjien määrästä vapaakirkkojen vahvasta asemasta ja smoolantilaisesta mentaliteetistä, joista seuraa vähäinen tarve yhteiskunnan tuille. Tällä hetkellä porvaripuolueet johtavat kaikkia läänin kuntia lukuun ottamatta rautatiekaupunki Nässjötä, jota johtaa sateenkaarikoalitio. Jönköpingin lääni on myös kristillisdemokraattien vahvin alue Ruotsissa ja puolueella on suurin kannatus Jönköpingin läänin vaalipiirissä. Vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa Kristillisdemokraatit saivat 13 % äänistä, ja kunnallisvaaleissa ääniosuudet olivat 15 ja 25 %:n välillä.
Valtiopäivävaalit
Jönköpingin lääni kuuluu kokonaisuudessaan Jönköpingin läänin vaalipiiriin. Vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa vaalipiirillä oli 11 kiinteää paikkaa (ruots. fasta mandat) valtiopäiville. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Yhteensä vaalipiiristä valittiin 13 valtiopäiväedustajaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien valtiopäivävaalien tulos.
Maakäräjäkunta
Jönköpingin lääni kuuluu kokonaisuudessaan Jönköpingin läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Jönköpingin lääni on jaettu seuraaviin 7 vaalipiiriin: Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 81 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
Läänin kunnat
Jönköpingin lääniin kuuluu nykyään seuraavat 13 kuntaa:
Väestönkehitys
Vuoden 2011 lopussa 17,0 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 12,9 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 3 677 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia läänin väestöstä.
Seuraavien vuoden 1984 lopun mukaisista tiedoista puuttuvat tuolloin Skaraborgin lääniin kuuluneet Habon ja Mullsjön kunnat. Kyseisten tietojen mukaan 5,5 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 4 632 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 190 152 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Väestö maakunnittain
Kaikki maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Punahärö
Punahärö on melko kookas, 11–15 mm pitkä ja hyvin litteä kovakuoriainen. Punahärön toukat elävät suurten, vioittuneiden haapojen kuoren alla.
Punahäröä on tavattu Suomessa kaikkiaan 11 paikassa, jotka kaikki ovat eteläisessä Suomessa. Vuonna 2014 se eli tiettävästi kuitenkin vain kahdella alueella Kuhmoisissa Kärppäjärvellä ja Hämeenlinnassa Evolla. Suomessa punahärön kaikki tunnetut esiintymät on suojeltu. Punahäröyksilön tappamisen ohjeelliseksi korvausarvoksi on määritelty Suomessa 1 682 euroa.
Laji on taantumassa, koska sopivia isokokoisia hitaasti kuolevia haapoja ei metsissä juuri ole. Muualla sitä tavataan Pohjoismaissa ja Itä-Euroopassa.
Reserviläisliitto
thumb|Reserviläisliitto – Reservistförbundet ry:n tunnus Reserviläisliitto – Reservistförbundet ry (RES, vuosina 1955–1996 Reservin Aliupseerien Liitto – Reservunderofficersförbundet ry, RAUL, vuosina 1996–2017 Reserviläisliitto – Reservin Aliupseerien Liitto – Reservistförbundet – Reservunderofficersförbundet ry) on yli 47 000 jäsenellään Suomen suurin maanpuolustusjärjestö. Liittoon kuuluu 18 maakunnallista piiriä, joiden alaisuudessa on noin 320 jäsenyhdistystä.
Henkilöjäsenet kuuluvat liittoon jäsenyhdistyksensä kautta. Liittoon voi periaatteessa kuulua kuka tahansa täysi-ikäinen Suomen kansalainen, mutta jäsenyysehdot vaihtelevat yhdistyksittäin.
Reserviläisliiton toiminnan tarkoitus on ylläpitää maanpuolustustaitoa, -kykyä ja -tahtoa. Liiton yleisimpiä toimintamuotoja ovat ammunta, urheilu, sotilaskoulutus, maastotoiminta ja maanpuolustustahdon ylläpitämiseen tähtäävä työ. Veteraanien tukitoiminta ja muu perinnetyö on myös yleistä. Liiton äänenkannattajana toimii Reserviläinen-lehti.
Liiton puheenjohtaja on Kari Salminen. Varapuheenjohtajina toimivat Juha Parkkonen, Lotta Nissi ja Pasi Parkkila.
Historia
thumb|Reservin Aliupseerien Liiton perustamisen muistolaatta Helsingin suojeluskuntatalon seinässä. 1940-luvun luvun lopun uusi yhteiskunnallinen tilanne käynnisti maanpuolustustyön uudelleen. Koko maassa alettiin perustaa uusia reservin aliupseeriyhdistyksiä sekä jatkaa ennen sotia perustettujen yhdistysten toimintaa. Reservinaliupseeriyhdistysten lukumäärän lisääntyessä vuosi vuodelta tehtiin pääkaupunkiseudulla aloite valtakunnallisen keskusjärjestön perustamisesta. Aloitteen perusteella kokoontuivat Helsingin, Tampereen, Valkeakosken ja Hämeenlinnan yhdistysten edustajat valmistelemaan asiaa Hämeenlinnan Alipäällystökerholle Poltinahon kasarmille keväällä 1954. Kokouksessa valittiin toimikunta kehittämään edelleen valtakunnallisen liiton perustamista. Reservin Aliupseerien Liiton perustamiskokous pidettiin ravintola Motissa Helsingin suojeluskuntatalolla 17. huhtikuuta 1955. Kokoukseen oli kutsuttu edustaja 28 yhdistyksestä, joista vain yksi jätti lähettämättä edustajansa paikalle. Valtakunnallinen järjestö sai nimekseen Reservin Aliupseerien Liitto ry.
Liitto merkittiin virallisesti yhdistysrekisteriin syyskuussa 1955, kun ennen sotia toiminut Suomen Reservin Aliupseeriliitto ry oli ensin lakkautettu. Paikallisten aliupseeriyhdistysten toimintaa johdettiin aluksi suoraan Reservin Aliupseerien Liitosta Helsingistä. Yhdistysten lukumäärän kasvaessa voimakkaasti toiminnan hallinnointi alkoi tuottaa vaikeuksia. Vuonna 1957 alettiin perustaa aliupseeripiirejä. Piirien määrä kasvoi nopeasti: kun vuoden 1957 lopussa oli toiminnassa vasta viisi piiriä, kolmen vuoden kuluessa oli perustettu koko maan kattava 18 piirin verkosto. Vuonna 1995 tehdyllä sääntömuutoksella liitto muuttui kaikille avoimeksi maanpuolustusjärjestöksi. Samassa yhteydessä liiton uudeksi nimeksi otettiin Reserviläisliitto – Reservin Aliupseerien Liitto ry. Valtaosa liiton jäsenyhdistyksistä on muuttanut sääntöjään vastaavasti.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan Suomeen perustettiin uusia reserviläisyhdistyksiä ja vanhoihin ja uusiin yhdistyksiin liittyi paljon uusia jäseniä. Myös Ahvenanmaalle perustettiin tässä yhteydessä uusi järjestö Ålands Reservister rf. Ahvenanmaan reserviläisyhdistys on merkittävä asia, sillä alue on demilitarisoitu, eikä siellä esimerkiksi voi järjestää mitään aseellista Maanpuolustuskorkeakoulun toimintaa. Yhdistysvapauden ansiosta sinne voitiin kuitenkin perustaa reserviläisyhdistys.
MLS-kausi 2013
Pohjois-Amerikan jalkapalloliigan MLS:n 18. kausi pelattiin vuonna 2013. Sarjassa pelasi 19 joukkuetta, 3 joukkuetta Kanadasta ja 16 joukkuetta Yhdysvalloista. Joukkueet jaettiin maantieteellisesti kahteen konferenssiin. Lohkojen viisi parasta selviytyivät MLS Cupiin, jonka voittaja oli liigan mestari. Mestaruuden voitti Sporting Kansas City.
Knockout
Idän knockout
Lännen knockout
Konferenssien välierät
Itäinen konferenssi
Läntinen konferenssi
Konferenssien finaalit
Läntinen konferenssi
MLS-cupin finaali
Sporting Kansas City voitti MLS:n mestaruuden 2013, ja selviytyi CONCACAF Champions Leagueen kaudelle 2014–2015.
Pääsolu (lisäkilpirauhanen)
Pääsolut ovat lisäkilpirauhasen parathormonia tuottavia soluja. Ne ovat oksifiilisten solujen ohella toinen ja runsaslukuisempi lisäkilpirauhasen solutyypeistä. Lisäkilpirauhasen pääsolujen halkaisija on n. 7-10µm ja niiden tuma sijaitsee keskellä solua. Pääsolut varastoivat tuottamaansa lisäkilpirauhashormonia solulimassaan oleviin lipidipisaroihin. Pääsolut erilaistuvat alkionkehityksen aikana ja säätelevät yksilön kalsiumaineenvaihduntaa sikiöajasta kuolemaan.
John Higgins
John Higgins (s. 18. toukokuuta 1975 Wishaw, Skotlanti) on skotlantilainen snooker-ammattilainen. Higgins on voittanut maailmanmestaruuden neljä kertaa vuosina 1998, 2007, 2009 ja 2011.
Higgins on yltänyt kaksitoista kertaa maksimibreikkiin 147, sekä tehnyt yli 900 kertaa sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla, toiseksi eniten kaikkien aikojen listalla. Ranking-turnausvoittoja hänellä on yhteensä 31, joka on kaikkien aikojen listalla kolmanneksi eniten.
Maailmanmestari ja UK Championship -voittaja
Higgins voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa jo vuonna 1998, ja hän on yksi harvoista pelaajista, jotka ovat samana vuonna voittaneet myös toiseksi suurimman ranking-osakilpailun UK Championship.
Higgins pelasi yhden kuuluisimmista otteluistaan vuoden 2005 Grand Prix-turnauksen finaalissa, jossa hän voitti sen hetkisen maailman ykköspelaajan Ronnie O’Sullivanin tehdessään ennätykselliset neljä sadan sarjaa peräkkäin. Sarjat olivat 103, 104, 138 ja 128 pistettä pitkiä ja kokonaisuudessaan Higgins löi 494 pistettä ennen kuin O’Sullivan sai seuraavan pisteensä.
Masters-voittaja
Toinen loistelias finaalivoitto tuli vuoden 2006 Saga Insurance Masters-turnauksen finaalissa, joka oli tiukka taistelu Ronnie O'Sullivanin ja Higginsin välillä. Ratkaisevassa erässä O'Sullivan meni 60 pisteen johtoon Higginsin saadessa lyöntivuoron. Higgins tyhjensi pöydän ilmiömäisesti ja voitti ratkaisevan erän pistein 64-60 ja vei täten finaalin erin 10-9. Monet pitävät tätä ottelua yhtenä kaikkien aikojen parhaista finaalipeleistä. O`Sullivan totesi tämän finaalin jälkeen, että ei ole ikinä pelannut niin hyvää pelaajaa vastaan kuin Higginsiä. Higginsin lempinimi on Wizard of Wishaw.
Member of the British Empire
Higgins jahtasi kauan toista maailmanmestaruutta ja vihdoin kaudella 2006–2007 onnistui saavuttamaan tämän toisen kerran, vaikka kausi muuten ei ollut sujunut erityisen hyvin.
Elisabet II myönsi Higginsille Member of the British Empire (MBE) -arvon uutenavuonna 2008 kiitokseksi hänen työstään snookerin parissa.
Kausi 2007/2008 sujui Higginsin osalta kohtalaisesti ilman suurempaa menestystä, mutta hän keräsi kuitenkin kohtalaisesti ranking-pisteitä säilyttäen paikkansa 10 parhaan joukossa listalla kaudelle 2008/2009. Maailmanmestaruusturnauksessa Higgins johti toisen kierroksen ottelua selvästi, mutta nuori walesiläinen Ryan Day kuitenkin voitti ottelun, ja päätti näin Higginsin mestaruuden puolustamisen varhaisessa vaiheessa.
Nelinkertainen maailmanmestari
Kauden 2008/2009 Higgins aloitti vahvasti etenemällä välieriin avausturnauksessa Northern Ireland Trophy elokuun lopussa. Higgins loisti kolmannessa London Royal Watches Grand Prix -turnauksessa voittamalla ammattilaisturnauksen ensimmäistä kertaa kotimaassaan, sillä turnaus järjestettiin Glasgow'ssa. Finaalissa Higgins kukisti koko turnauksen ajan edukseen esiintyneen, mutta pitkän välieräottelun väsyttäneen, Ryan Dayn tiukasti erin 9-7. Maplin UK Championship sujui myös Higginsin kannalta vahvasti, koska tässä syyskauden päätösturnauksessa hän eteni neljännesfinaaliin asti. Welsh Open-turnauksessa Neil Robertson pudotti Higginsin 16. parhaan joukossa edeten neljännesfinaaliin Ronnie O'Sullivanin pudottanutta Marco Futa vastaan. Vuoden 2009 Bank of Beijing China Open-turnauksen finaalissa John Higgins kohtasi Peter Ebdonin häviten finaalin luvuin 10-8. Vuoden 2009 maailmanmestaruusturnauksessa Higgins eteni finaalin asti, jossa hän kohtasi englantilaispelaaja Shaun Murphyn. Higgins voitti finaalin selkeästi numeroin 18-9, ja näin saavutti uransa kolmannen maailmanmestaruuden 33 vuoden iässä. Kausi 2009/2010 alkoi syyskauden osalta myös vakuuttavasti, sillä kahdessa ensimmäisessä turnauksessa (Shanghai Masters ja Grand Prix) Higgins oli välierissä, sekä pääsi yrittämään kolmatta UK Championship-pokaaliaan häviten kuitenkin finaalin Ding Junhuille (10-8), joka otti jo toisen UK-tittelinsä. Higgins voitti tammikuun lopulla pelatun Welsh Openin toisen kerran urallaan. Finaalissa hän löi vuoden 2009 Welsh Openin voittajan Ali Carterin luvuin 9-4. Näin Higgins teki Ronnie O'Sullivanille lähes mahdottomaksi pitää ykköspelaajan paikkansa seuraavalle kaudelle. . Kovin odotuksin maailmanmestaruuttaan puolustamaan lähtenyt Higgins koki kuitenkin maailmanmestaruuskisoissa pettymyksen kun jo 30 kertaa maailmanmestaruuskisoissa esiintynyt 52-vuotias Steve Davis nosti hänen tiensä pystyyn toisella kierroksella, vaikka The Wizard of Wishaw tasoittikin pelin lukemiin 9-9 tekemällä sadannen yli sadan pisteen lyöntisarjan (115) Crucible Theaterissa. Pettymyksestä huolimatta Higgins varmisti ykköspelaajan paikan seuraavalle kaudelle.
Lahjusskandaali
Toukokuussa 2010 Higginsiä syytettiin 261 000 punnan (n. 314 000 euron) suuruisen lahjuksen ottamisesta. Higginsille epäiltiin maksetun yksittäisten erien häviämisestä kaudella 2009/2010 ja hänet asetettiin pelikieltoon. Higgins oli kuvattu yhdessä managerinsa Pat Mooneyn kanssa Kiovassa sopimassa neljän erän häviämisestä World Series of Snooker -turnaussarjan otteluissa. Tapaamisen olivat järjestäneet paikallisina liikemiehinä esiintyneet News of the World -lehden toimittajat. Snookerin kattojärjestön puheenjohtaja Barry Hearn käynnisti välittömästi tutkimukset asiasta ja ilmoitti rangaistuksen olevan pitkä kilpailukielto, mikäli Higgins todettaisiin syylliseksi. Higgins itse ilmoitti välittömästi olevansa täysin syytön. Viimeksi vastaavasta toiminnasta on tuomittu vuonna 2006 Quinten Hann, joka sai jopa kahdeksan vuotta pelikieltoa.
Higginsin on väitetty myös yrittäneen lyödä vetoa omasta ottelustaan vuoden 2009 maailmanmestaruuskisojen finaalin aikaan. Tällöin hän lehtiväitteiden mukaan olisi yrittänyt asettaa noin 1000 punnan vedon vedonlyöntitoimisto Ladbrokesin kautta vastustajansa Shaun Murphyn voitolle. Higgins voitti finaalin erin 18-9 ja on kiistänyt nämä väitteet.
Syyskuun 8. päivä 2010 järjestetyssä kuulemistilaisuudessa John Higgins todettiin syyttömäksi ottelujen järjestämiseen ja lahjusten vastaanottamiseen. Higgins sai kuitenkin kuuden kuukauden pelikiellon (laskien toukokuusta 2010) ja 75 000 punnan sakot, koska hän ei välittömästi ilmoittanut lahjusyhteydenotosta snookerin kattojärjestöllä, täten aiheuttaen vahinkoa lajin imagolle. John Higgins oli oikeutettu palaamaan peliareenoille marraskuussa 2010.
Paluu huippusnookeriin
Higgins voitti ensimmäisen ottelun helmikuussa 2011 pelatussa German Masters -ranking-turnauksessa Robert Milkinsiä vastaan, mutta vetäytyi myöhemmin ottelun jälkeen turnauksesta hänen isänsä, John Seniorin, huonon terveydentilan takia. Pian vetäytymispäätöksen jälkeen John Senior kuoli sairastettuaan pitkään syöpää. John Higgins palasi peliareenoille pari viikkoa myöhemmin pelattuun Welsh Open -turnaukseen. Higgins pelasi aina finaaliin asti, jossa hän kohtasi maanmiehensä ja hyvän ystävänsä Stephen Maguiren. Higgins oli finaalissa 2-5 tappiolla, mutta pystyi jälleen kerran osoittamaan loistavat turnauspelikykynsä ja voitti finaalin lopulta 9-6. Hän omisti voittonsa juuri menehtyneelle isälleen. Huhtikuun alussa pelatussa China Openissa Higgins pelasi itsensä puolivälieriin, jossa Englannin Shaun Murphy kaatoi hänet 2-5.
Kauden ehdoton kohokohta Higginsille oli neljännen maailmanmestaruuden saavuttaminen huhti-toukokuun vaihteessa pelatussa maailmanmestaruusturnauksessa. Matkalla kohti maailmanmestaruutta hänen täytyi voittaa sellaiset suuruudet, kuten Ronnie O'Sullivan ja Mark Williams erittäin tiukoissa otteluissa. Finaalissa hän kohtasi nuoren snooker-sensaation Judd Trumpin ja ottelusta tuli oikea klassikko. Higgins oli ajoittain suurissa vaikeuksissa erittäin hyökkäävää Trumpia vastaan ja oli pahimmillaan 7-10 ja 9-12 tappiolla. Higgins osoitti kuitenkin periksiantamattomuutensa ja taisteli lopulta itselleen neljännen maailmanmestaruuden luvuin 18-15.
Kausi 2011–2012
Kausi 2011/2012 oli pettymys Higginsille. Hän ei saavuttanut kauden aikana suurissa turnauksissa puolivälierää parempaa sijoitusta. Huhti-toukokuun vaihteessa pelatussa maailmanmestaruusturnauksessa Higgins putosi toisella kierroksella maanmiehelleen Stephen Hendrylle tylyin 13-4 numeroin. Eräs merkittävä syy hänen huonoon kauteensa oli harjoituksen puute.
Kausi 2012–2013
John Higgins aloitti kauden 2012/2013 suurten turnausten osalta syyskuussa pelatusta Shanghai Masters -turnauksesta. Higgins pelasi turnauksessa vakuuttavasti finaaliin asti, jossa hän kohtasi Judd Trumpin. Higgins teki finaalin kuudennessa freimissä uransa kuudennen maksimibreikin, mutta tästä huolimatta hän oli ensimmäisen session jälkeen 2-7 tappiolla. Higgins ei lannistunut, vaan teki jälleen tavaramerkikseen tulleen comebackin illalla pelatussa toisessa sessiossa ja voitti Trumpin lopulta freimein 10-9. Tämän voiton jälkeen Higgins ei saavuttanut kaudella mainittavaa menestystä. Loka-marraskuun vaihteessa Kiinassa pelatussa International Championship -turnauksessa Higgins hävisi ensimmäisellä kierroksella kiinalaiselle, vasta ranking-sijalla 66 olleelle Cao Yupengille sensaatiomaisesti 6-3. Joulukuussa pelatussa UK Championship -turnauksessa Higgins putosi toisella kierroksella hävittyään Englannin Mark Davisille. Higgins teki kyseisen ottelun kahdeksannessa freimissä uransa seitsemännen maksimibreikin. Tammikuussa pelatussa Masters-turnauksessa Higgins putosi toisella kierroksella hävittyään niukasti Englannin Shaun Murphylle 5-6. Helmikuussa pelatut German Masters ja  Welsh Open -turnaukset olivat pettymys Higginsille ja hän putosi kyseisissä turnauksissa jo varhaisissa vaiheissa. Helmi-maaliskuun vaihteessa pelatussa Haikou World Open -turnauksessa Higgins pelasi itsensä välieriin asti. Maaliskuun lopussa pelatussa China Openissa Higginsin tie nousi pystyyn jo avauskierroksella. Samoin kävi myös maailmanmestaruusturnauksessa, jossa hän hävisi Englannin Mark Davisille luvuin 10-6.
Kausi 2013–2014
Higgins aloitti kauden 2013/2014 vahvasti pelaamalla itsensä Wuxi Classic -turnauksessa aina finaaliin asti, jonka hän kuitenkin hävisi australian Neil Robertsonille luvuin 7-10. Hän myös voitti Bulgariassa pelatun pienemmän PTC-turnauksen. Tämän jälkeen Higginsin vire kuitenkin laski ja hän ei selviytynyt kauden muissa isoissa ranking-turnauksissa puolivälierää pidemmälle. Vuoden 2014 huhti-toukokuussa pelatussa MM-turnauksessa Higgins putosi jo ensimmäisellä kierroksella hävittyään maanmiehelleen Alan McManusille luvuin 7-10. Pienenä erikoisuutena Higgins koitti kauden aikana saada uutta virtaa peliinsä vaihtamalla keppiään useaan kertaan. Usein snooker-pelaajat pelaavat samalla kepillä useita vuosia, jotkut jopa koko uransa.
Kausi 2015–2016
Higgins aloitti kauden 2015/2016 vahvasti voittamalla Australiassa pelatun kauden ensimmäisen suuren ranking-turnauksen. Higgins voitti tiukassa ja korkeatasoisessa finaalissa englannin Martin Gouldin erin 9-8. Voitto oli Higginsin uran 27. suurten ranking-turnausten osalta ja hän tuli näin tasoihin tuolloin Ronnie O'Sullivanin kanssa kaikkien aikojen turnausvoittolistalla, edellään vain Steve Davis (28 ranking-turnausvoittoa) ja Stephen Hendry (36 voittoa). Loka-marraskuun vaihteessa Kiinassa pelatussa International Championshipissa Higgins pelasi jälleen erinomaisesti ja voitti koko turnauksen. Hän kaatoi finaalissa englannin David Gilbertin numeroin 10–5. Tämä oli Higginsin 28. turnausvoitto ja hän siirtyi näin jakamaan kaikkien aikojen turnausvoittolistan kakkossijaa lapsuuden idolinsa Steve Davisin kanssa. Joulukuussa pelatussa UK Championship -turnauksessa Higgins ylitti 600 sadan lyöntisarjan rajapyykin puolivälieräottelussa Neil Robertsonia vastaan, jonka Higgins lopulta hävisi niukasti 6-5. Vuoden 2016 tammikuussa pelatussa Masters-kutsuturnauksessa Higgins hävisi toisella kierroksella Englannin Stuart Binghamille luvuin 6–3. Helmikuussa pelatussa Welsh Openissa, Higginsin tie nousi pystyyn neljännesvälierissä Walesin Michael Whitea vastaan luvuin 1-4. Samoin kävi maaliskuussa pelatussa Grand Prix -turnauksessa, jossa Ryan Day voitti Higginsin 3–4. Maalis-huhtikuun vaihteessa pelatussa China Openissa Higgins selvitti tiensä aina välieriin asti, jonka hän hävisi niukasti englannin Ricky Waldenille erin 6–5. Huhti-toukokuussa pelatussa MM-turnauksessa Higgins selvitti tiensä puolivälieriin saakka, jossa hän koki yllätystappion hyvää ystäväänsä Alan McManusta vastaan erin 13–11. Higgins valittiin kauden päätteeksi vuoden pelaajaksi.
Kausi 2016–2017
Higgins aloitti kauden 2016–2017 kohtuullisesti selviytymällä useassa alkukauden turnauksessa puolivälieriin saakka. Higginsin kauden ensimmäinen turnausvoitto tuli kuitenkin Kiinassa marraskuun alussa pelatussa kutsuturnauksessa Evergrande China Championshipissä, joka oli tuolloin rahallisesti arvokkain Iso-Britannian ulkopuolella pelattava snooker-turnaus. Higgins voitti tiukassa finaalissa englannin Stuart Binghamin luvuin 10–7. Ottelu oli tasainen aina 7–7 tilanteeseen saakka, mutta tämän jälkeen Higgins nosti tasoaan entisestään ja voitti ottelun lopulta tekemällä kolme perättäistä sadan sarjaa ottelun loppuun. Higgins voitti heti seuraavalla viikolla järjestetyn toisen suuren kutsuturnauksen, Coventryssa järjestetyn Champion of Champions -turnauksen. Hän kohtasi finaalissa Ronnie O'Sullivanin, joka ei ollut koskaan aiemmin hävinnyt otteluakaan Champion of Champions -turnauksessa. Finaali oli korkeatasoinen ja myös tasainen aina 7–7 tilanteeseen asti, mutta tämän jälkeen Higgins voitti kolme freimiä putkeen voittaen näin ottelun lopulta 10-7 numeroin. Heti seuraavalla viikolla Belfastissa järjestettiin Northern Ireland Open -ranking-turnaus. Higgins teki toisen kierroksen ottelussaan Sam Craigieta vastaan uransa kahdeksannen maksimibreikin ottelun viimeiseen freimiin. Higgins kuitenkin hävisi neljännesvälieräottelunsa Mark Williamsia vastaan 4–1, joka päätti myös Higginsin 11 ottelun voittoputken.
Marras- joulukuun vaihteessa pelatussa UK Championship -turnauksessa Higgins pelasi aina puolivälieriin saakka, jossa hän koki tiukan 6-5 tappion turnauksen lopulta voittaneelle Mark Selbylle. Joulukuun puolivälissä Skotlannissa pelatussa Scottish Open -turnauksessa Higgins pelasi aina finaaliin saakka, jossa hän koki tappion hongkongilaista Marco Futa vastaan. Higgins johti ottelua 1–4, mutta hävisi lopulta erinomaisesti pelannutta Futa vastaan erin 9–4. Tämän jälkeen Higginsin vire notkahti. Hän karsiutui German Masters -turnauksesta. Tammikuussa Lontoossa pelatussa Masters-kutsuturnauksessa Higgins hävisi ensimmäisellä kierroksella Mark Allenia vastaan niukasti luvuin 6–5. Walesissa helmikuun alkupuolella pelatussa World Grand Prix -turnauksessa Higgins hävisi avausottelunsa Michael Whitea vastaan 4–3. Heti seuraavalla viikolla pelatussa Welsh Open -turnauksessa Higgins hävisi ensimmäisen kierroksen ottelun englantilaista Sam Bairdia vastaan 2–4. Higgins palasi voittojen tielle voittamalla maaliskuun alussa pelatun Championship League -liigan, joka on useasta pienemmästä kutsuturnauksesta koostuva kokonaisuus. Hän voitti finaalissa Ryan Dayn luvuin 3–0. Seuraavalla viikolla Walesissa pelatussa Players Championship -turnauksessa Higgins johti avausotteluaan Ding Junhuita vastaan jo 0–4, mutta Ding teki sensaatiomaisen nousun voittaen ottelun lopulta 5–4. Maalis- huhtikuun taitteessa Pekingissä pelatussa China Openissa Higgins selvisi neljännesvälieriin asti, häviten ottelunsa Mark Williamsia vastaan niukasti 5–4. Higgins johti ottelua parhaimmillaan 1–4, mutta hävisi tämän jälkeen neljä freimiä putkeen.
Huhti-toukokuussa pelatussa MM-turnauksessa Higgins pelasi aina finaaliin asti kuudennen kerran urallaan. Hän kohtasi finaalissa hallitsevan maailmanmestarin Mark Selbyn. Ottelu oli toisinto vuoden 2007 finaalista, jonka Higgins voitti luvuin 18–13. Tällä kertaa Selby oli kuitenkin vahvempi ja voitti finaalin luvuin 18–15 siitäkin huolimatta, että Higgins johti ottelua parhaimmillaan luvuin 10–4.
Kausi 2017–2018
Higgins ei saavuttanut kauden ensimmäisissä turnauksissa mainittavaa menestystä, mutta syyskuun puolivälissä pelatussa Indian Openissa Higgins saavutti uransa 29. ranking-turnausvoittonsa voittamalla finaalissa maanmiehensä Anthony McGillin selkeästi luvuin 5–1. Hän siirtyi näin kaikkien aikojen ranking-voittotilastossa yksin toiselle sijalle ohi Steve Davisin ja Ronnie O'Sullivanin. Lopuissa vuoden 2017 turnauksissa Higgins saavutti tasaisia sijoituksia ollen useasti neljännes- ja puolivälierissä. Piikkeinä olivat Shanghai Masters ja Scottish Open -turnausten välieräpaikat.
Huhti-toukokuussa pelatussa maailmanmestaruusturnauksessa Higgins pelasi itsensä aina finaaliin saakka seitsemättä kertaa urallaan. Hän kohtasi finaalissa, niin ikään erinomaisen kauden pelanneen ja samana vuonna ammattilaisena aloittaneen, Mark Williamsin, joka metsästi kolmatta maailmanmestaruuttaan. Higgins oli selkeä altavastaaja freimivoittojen valossa finaalin alkupuolella ja oli pahimmillaan jo 14–7 tappiolla. Higgins kuitenkin teki jälleen tavaramerkikseen tulleen nousun aina 15–15 tilanteeseen saakka. Williams oli kuitenkin vahvempi viimeisissä freimeissä ja vei maailmanmestaruuden lopulta niukasti luvuin 18–16.
Kausi 2018–2019
Higgins aloitti kauden 18-19 ranking-turnausten osalta syyskuun lopulla pelatusta China Championship -turnauksesta. Higgins pelasi itsensä aina finaaliin saakka, jossa hän kohtasi Mark Selbyn. Finaali oli tasainen ja ratkaisu nähtiin vasta pitkässä katkaisufreimissä, jonka Selby onnistui voittamaan ja vei näin turnauksen luvuin 10–9. Tämän jälkeen Higgins pelivire notkahti selvästi ja hän ei selviytynyt vuoden 2018 lopuissa turnauksissa neljännesvälieriä pidemmälle. Hävittyään ottelunsa UK Championship -turnauksessa Alan McManusta vastaan 64-kaaviossa joulukuun alussa, Higgins kertoi pohtivansa uransa päättämistä kauden päätteeksi. Vuoden viimeisessä turnauksessa, Scottish Openissa, Higgins teki uransa yhdeksännen maksimibreikkinsä ottelussaan pohjoisirlantilaista Gerard Greenea vastaan 64-kaaviossa kylkiluu murtuneena.
Vuoden 2019 puolella Higginsin alavire jatkui hänen tippuessa usein hyvin varhaisissa vaiheissa turnauksia. Ennen kevään maailmanmestaruusturnausta Higgins aloitti koordinoidumman harjoittelun maanmiestensä Stephen Maguiren ja Anthony McGillin kanssa, ja MM-turnauksessa Higgins pelasi itsensä jälleen finaaliin erittäin tiukkojen ottelujen kautta. Finaali oli toisinto vuoden 2011 finaalista Higginsin kohdatessa jälleen Judd Trumpin. Tällä kertaa Trump oli korkeatasoisessa finaalissa kuitenkin parempi luvuin 18–9, joten Higginsin kohtalona oli hävitä MM-finaali kolmatta vuotta putkeen.
Kausi 2019–2020
Higgins aloitti kauden kesäkuun lopussa pelatusta World Cup -turnauksesta, joka on maidenvälinen pariturnaus. Skotlannin parin muodostivat John Higgins ja Stephen Maguire. Skotlanti voitti koko turnauksen, josta Higgins ja Maguire kuittasivat 100 000 dollaria mieheen. Higgins oli voittanut kyseisen turnauksen myös vuonna 1996, jolloin turnaus pelattiin kolmen pelaajan joukkueilla.
Syyskaudella Higgins pelasi tasaisen hyvin, ollen useissa turnauksissa vähintään neljännesvälierissä. Parhaimmat tulokset olivat semifinaalipaikat World Openissa ja Northern Ireland Openissa. Joulukuussa pelatussa Scottish Openin neljännesvälieräottelussa Jack Lisowskia vastaan Higgins teki uransa 776 sadan pisteen lyöntisarjansa ja ohitti näin Stephen Hendryn kaikkien aikojen toiseksi eniten sadan pisteen sarjoja tehneenä pelaajana.
Kevätkausi venyi koronaviruspandemian vuoksi aina elokuun puoliväliin saakka. Higgins pelasi tasaisesti, ollen useissa turnauksissa puolivälierissä asti. Heinä-elokuussa pelatussa MM-turnauksessa Higgins selviytyi toiselle kierrokselle, häviten yllättäen Norjan Kurt Maflinille erin 13–11. Higgins teki kyseisessä ottelussa uransa kymmenennen maksimibreikin, joka oli myös hänen ensimmäinen MM-turnauksessa.
Kausi 2020–2021
Vuosi 2021 alkoi Higginsin osalta vahvasti. Hän pelasi tammikuussa pelatussa Masters-turnauksessa finaaliin asti, häviten finaalin niukasti Kiinan Yan Bingtaolle luvuin 10–8. Higgins katkaisi kolmen vuoden tauon ranking-voittojen osalta voittamalla helmikuun lopussa pelatun Players Championship -turnauksen. Higgins pelasi erittäin tasokkaasti läpi turnauksen, häviten yhteensä vain neljä freimiä koko turnauksessa, kolme niistä finaalissa. Hän voitti finaalissa Ronnie O'Sullivanin selkeästi numeroin 10–3. Voitto oli Higginsin uran 31. ranking-turnausvoitto.
Kausi 2021–2022
Syyskausi 2021 sujui Higginsin osalta varsin mallikkaasti. Hän teki elokuussa pelatussa British Openissa uransa 12. maksimibreikin ja selvisi yhteensä neljässä turnauksessa aina finaaleihin asti. Hän ei kyennyt kuitenkaan voittamaan yhtään näistä finaaleista.
John Higginsin finaalit syyskaudelta 2021: