cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kultapanda
Käyttäytyminen
Kultapanda on hämäräajan eläin, se liikkuu pääosin aamuisin, iltaisin ja yöllä. Kultapandat elävät yksinään tai pareittain. Niillä on reviireillään vakituiset lepo- ja nukkumispaikat, yleisimmin luolassa, tiheässä oksistossa tai ontossa puussa.
Mormonin kirja
Tausta
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon perustaja ja ensimmäinen profeetta Joseph Smith nuorempi vaikutti Koillis-Yhdysvalloissa 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Smithin kotiseudulla vaikutti 1800-luvun alussa useita restorationistisia liikkeitä. Näyt, enkeli-ilmestykset, armolahjat ja muut yliluonnolliset kokemukset olivat yleisiä, ja aikakautta kutsutaankin ”toiseksi suureksi herätyskaudeksi”. Erityisesti protestanttiset kirkot pyrkivät lisäämään painoarvoaan, mutta samalla tavallinen kansa tulkitsi uskontoa yhä itsenäisemmin ja monipuolisemmin.
Kultapanda
Lisääntyminen
Kultapandat pystyvät lisääntymään 18 kuukauden ikäisinä ja ovat täysikasvuisia 2–3-vuotiaina. Aikuiset kultapandat ovat luonnossa harvoin tekemisissä toistensa kanssa paitsi paritellessaan. Sekä uroksilla että naarailla voi olla useampi parittelukumppani lisääntymisaikana, joka kestää tammikuun puolestavälistä maaliskuun alkuun.
Naaras synnyttää pesään 1–4 sokeaa poikasta. Ne avaavat silmänsä 7–9 päivän ikäisinä ja lähtevät pesästä 45 päivän kuluttua. Emo hoitaa pentuja noin kahdeksan kuukauden ajan.
Mormonin kirja
Enkeli Moroni ja kultalevyt
vasen|pienoiskuva|[[Enkeli Moroni ojentaa kultalevyt profeetta Joseph Smithille. C. C. A. Christensenin maalaus 1800-luvulta.]]
Smithin profeetallisen kutsumuksen ensimmäinen tehtävä oli välittää nykyihmisille Mormonin kirja, jonka muinainen profeetta Moroni oli Smithin mukaan haudannut Kumoran kukkulaan. Smith kertoi rukoilleensa syksyllä 1823 Jumalalta syntiensä anteeksiantoa, jolloin ylösnoussut Moroni ilmestyi hänelle ja kertoi kultalevyille kaiverretusta kirjasta, joka sisälsi ”ikuisen evankeliumin täyteyden” ja Amerikan muinaisten asukkaiden historian. Smithin tuli kääntää aikakirja englanniksi urimin ja tummimin eli hopeakehyksiin kiinnitettyjen läpikuultavien kivien avulla. Ne, samoin kuin kultalevyt ja kultainen rintahaarniska, oli kätketty läheisen kukkulan alle. Smith ei kuitenkaan saanut niitä heti mukaansa, vaan vieraili seuraavien neljän vuoden ajan vuosittain kätköpaikalla, missä Moroni antoi hänelle opastusta ja opetusta. Smithit asuivat noihin aikoihin Palmyrassa New Yorkin osavaltiossa.
Kultapanda
Ravinto
Kultapandan pääravintoa ovat bambunversot, mutta ne syövät myös ruohoa, juuria, jäkäliä, hedelmiä, kasviksia, hyönteisiä sekä linnunmunia ja -poikasia.
Mormonin kirja
Enkeli Moroni ja kultalevyt
Syyskuussa 1827 Smithin sallittiin vihdoin ottaa aikakirja mukaansa. Vaimonsa Emman kanssa hän haki kultalevyt ja muut esineet Kumoran kukkulalta ja piilotti ne läheiseen puunrunkoon. Lähipäivinä Smith kaivoi maksua vastaan kaivon ja hankki kirstun, johon pani löytönsä. Huhujen levittyä monet pakalliset olisivat halunneet nähdä kultalevyt. Aikalaiset käyttivät levyistä usein nimeä Gold Bible, ”kultaraamattu”. Smithin aiemmat rahankaivajakumppanit uskoivat levyjen olemassaoloon ja pitivät niiden löytymistä yhteisen liiketoimen tuottona. Kun Smith kieltäytyi näyttämästä levyjä, hänen entiset työtoverinsa yrittivät varastaa ne. Skeptisemmät kyläläiset kaavailivat Smithin rankaisemista tervalla ja höyhenillä. Joulukuussa Joseph ja Emma Smith muuttivat 200 kilometrin päähän Pennsylvaniaan ja asettuivat Emman vanhempien luo.
Kultapanda
Ravinto
Bambunversot sulavat kultapandan ruoansulatuskanavassa bambunlehtiä paremmin; kesällä ja syksyllä bambuversot sulavat parhaiten, keväällä kohtalaisesti ja talvella heikoimmin. Tämä vaihtelu on yhteydessä bambun ravintokoostumukseen. Kultapandan ruoansulatuselimistö käsittelee ja sulattaa bambua heikosti, erityisesti sen sisältämää selluloosaa ja soluseinärakenteita. Selvitäkseen sen täytyy syödä suuria määriä bambukasvin ohkaisia lehtiä ja versoja. Päivittäisen määrän tulee olla yli 1,5 kiloa tuoreita lehtiä ja neljä kiloa tuoreita versoja. Syöty ruoka kulkeutuu ruoansulatuskanavan läpi melko nopeasti (noin 2–4 tunnissa), jotta ravintoaineiden saanti olisi suurin mahdollinen.
Mormonin kirja
Caractors ja kadonneet 116 sivua
Smithien palmyralainen tuttava Martin Harris vieraili heidän luonaan vuodenvaihteen 1827–1828 tienoilla. Tämä oli varakas maanviljelijä, joka naapurien keskuudessa tunnettiin rehellisenä, työteliäänä ja taikauskoisena miehenä. Harris oli ennen Smithin muuttoa kysellyt paikallisilta kultalevyistä selvittääkseen, täsmäsivätkö kertomukset keskenään. Yllätyksekseen hän sai kuulla Smithiltä, että enkeli oli määrännyt hänet auttamaan käännöstyössä.
Kultapanda
Ravinto
Kultapandat pystyvät maistamaan keinotekoisia makeutusaineita, kuten aspartaamia, ollen ainoita siihen pystyviä kädellisiin kuulumattomia eläimiä.
Mormonin kirja
Caractors ja kadonneet 116 sivua
Talvella 1827–1828 Smith alkoi sanella Emmalle Mormonin kirjan tekstiä. Huhtikuussa Harris palasi Harmonyyn voidakseen toimia kirjurina. Kesäkuun 14. päivään mennessä valmiina oli 116 käsin kirjoitettua sivua Emman ja Harrisin kirjaamaa tekstiä. Harrisin omaiset suhtautuivat hankkeeseen epäluuloisesti, ja kesäkuussa Harris pyysi lupaa näyttää käsikirjoitusta perheelleen. Smith kääntyi asiassa Jumalan puoleen, ja kahdesti häntä kiellettiin. Kolmannella kerralla Smith sai luvan sillä ehdolla, että Harris näyttäisi käsikirjoitusta ainoastaan perheenjäsenilleen.
Harris ei noudattanut ohjeita vaan näytti käsikirjoitusta kaikille uteliaille ja lopulta kadotti sen. Tapaus ahdisti suuresti sekä Smithiä että Harrisia, jotka kokivat vetäneensä päälleen Jumalan vihan. Smith kertoi enkeli Moronin ilmestyneen ja ottaneen pois kultalevyt, uurimin ja tummimmin. Samalla Smith menetti kykynsä kääntää muinaisia kieliä. Heinäkuussa Emma kirjasi Smithin saneleman ilmestyksen, joka nykyään on Opin ja liittojen 3. luku. Siinä Jumala nuhteli Smithiä tottelemattomuudesta ja lupasi, että mikäli tämä katuisi, tämä saisi kääntäjäkivet takaisin 22. syyskuuta, joka oli Moronin vuosittaisten vierailujen päivä.
Mormonin kirjan sanelu
pienoiskuva|pysty|Taiteilijan näkemys sanelutilanteesta: Smith pani ”[[Näkykivi|näkykiven” hattuun ja asetti hatun kasvojensa eteen niin, että se peitti valon.|vasen]]
Syksyllä Smith alkoi sanella tekstiä vaimolleen Emmalle, mutta työ jäi kesken, kun Smithien täytyi valmistautua talveen. Myös Smithin veli Samuel avusti häntä ajoittain. Smithin mukaan Jumala kielsi kääntämästä alkuperäistä tekstiä uudelleen, sillä varkaat aikoivat julkaista vääristellyn version, joka näennäisesti osoittaisi, ettei hän kyennyt tuottamaan samaa tekstiä kahdesti. Sen sijaan Smithin tuli kääntää toinen muinainen kirjoitus, joka kertoi samoista tapahtumista mutta keskittyi maallisen historian sijaan hengellisiin seikkoihin.
Työ eteni verkkaisesti, mutta Smithin ympärille kokoontui pieni joukko käännynnäisiä, joihin verisukulaisten, Emman ja Harrisin lisäksi lukeutuivat Josiah Stowell, Joseph Knight sekä hänen vaimonsa Emma. Keväällä 1829 22-vuotias opettaja Oliver Cowdery kuuli Smithin käännöstyöstä ja tarjoutui toimimaan kirjurina. Huhtikuun ja kesäkuun välillä Smith ja Cowdery tuottivat keskimäärin 3 500 sanaa päivässä. Smith jatkoi sanelua siitä, mihin oli Harrisin kanssa jäänyt. Ensin saneltiin Moosian kirja ja siitä aina Eterin kirjan loppuun asti, sitten nimiösivu ja Moronin kirja. Viimeisenä Smith Mormonin kirjan kuusi ensimmäistä kirjaa, jotka korvasivat kadonneet 116 sivua, sekä Mormonin sanat, jossa kerrotaan kirjan sisäisestä rakenteesta. Saneluun meni yhteensä noin 60 päivää, minkä jälkeen Mormonin kirja oli valmis.
Kultapanda
Levinneisyys
Kultapandat viihtyvät lauhkean vyöhykkeen lehti- ja havumetsissä, joiden lämpötila on 10–25 °C:n välillä. Vuotuisen lämpötilavaihtelun takia kultapandat siirtyvät vuorenrinteillä ylös tai alas sopivaan lämpötilaan. Tämän vuoksi kultapandoja on nähty jopa 2 200–4 800 metrin korkeudessa. Kultapandat liikkuvat myös ravinnon saatavuuden mukaan etenkin bambun perässä. Ne elävät samoilla alueilla kuin isopanda, joka samoin on erikoistunut bambun syömiseen.
Mormonin kirja
Mormonin kirjan sanelu
Mormonin kirjan sanelutapa on ollut historioitsijoiden yleisessä tiedossa jo kauan. MAP-kirkko on kuitenkin perinteisesti kuvannut käännösprosessin siten, että Smith tutki kultalevyjä ja käänsi ne uurimin ja tummimin avulla. Useimmat kirkon jäsenet ovatkin kuulleet näkykivestä ja hatusta vasta 2000-luvulla. Kim Östmanin (2019) mukaan ne on ”saatettu kokea kiusallisen maagisina”, ja niitä on voitu pitää pelkkänä kriitikoiden panetteluna. ”Näkijänkiven käyttö ilman kultaisia levyjä on herättänyt kysymyksen siitä, mihin perinteisen kertomuksen mukaisia levyjä sekä niiden vuosisataista luomis- ja säilytysprosessia lopulta tarvittiin”.
Todistajat
Smith ei alkuun näyttänyt kultalevyjä uteliaille, mutta hänen perheenjäsenensä saivat kosketella niitä sekä urimia ja tummimia kankaan läpi. Martin Harris ja monet muut pyysivät toistuvasti kouraantuntuvaa todistetta kultalevyjen olemassaolosta. Kesällä 1829 Smith, Martin Harris, Oliver Cowdery ja David Whitmer vetäytyivät läheiseen metsään. Yhteisen rukoushetken jälkeen heille ilmestyi enkeli, joka näytti kultalevyt. Samalla Jumalan ääni ilmoitti Smithin saneleman tekstin olevan totta. Myöhemmin Smith valitsi vielä kahdeksan muuta todistajaa, jotka kertoivat kosketelleensa levyjä, käännelleensä kirjan lehtiä ja tutkiskelleensa ”merkillisiä” kaiverruksia. Kaikki kahdeksan olivat hänen lähipiiriinsä kuuluneita miehiä. Smithin mukaan enkeli Moroni vei tämän jälkeen kultalevyt pois.
Kultapanda
Levinneisyys
Kultapandoja on monissa eläintarhoissa ympäri maailmaa, Suomessa sekä Korkeasaaren eläintarhassa että Ähtärin eläinpuistossa. Ähtäriin ensimmäinen kultapandanaaras saapui kesäkuussa 2015.
Mormonin kirja
Todistajat
Osa todistajista jätti sittemmin mormonismin. Kukaan heistä ei kuitenkaan kieltänyt kultalevyistä antamaansa todistusta. Kolmen ja kahdeksan silminnäkijän todistukset on liitetty kaikkiin Mormonin kirjan laitoksiin.
Julkaisu
pienoiskuva|pysty|Ensipainoksen nimiösivu: ”Mormonin kirja: Mormonin käden levyihin kirjoittama kertomus, otettu Nefin levyistä”.
Kultapanda
Uhat
Kultapandaa ensisijaisesti uhkaavat pyydystäminen tappaen tai henkiin jätettynä, elinympäristön huononeminen johtuen kilpailusta karjaeläinten kanssa sekä metsien häviäminen, mikä johtaa elinympäristön katoamiseen ja pirstoutumiseen. Näiden tekijöiden suhteellinen vaikutus eri alueilla vaihtelee, eikä sitä tunneta hyvin. Esimerkiksi Intiassa suurin uhka vaikuttaa olevan elinympäristön katoaminen, ja sitä seuraa toiseksi suurimpana uhkana salametsästys. Sen sijaan Kiinassa suurin uhka näyttää olevan metsästys ja salametsästys. Viimeisen 50 vuoden aikana Kiinan kultapandapopulaation on havaittu laskeneen 40 prosenttia, ja Himalajan läntisten alueiden kultapandapopulaatioita pidetään määrältään alhaisempana.
Mormonin kirja
Julkaisu
Smith oli sopinut Mormonin kirjan julkaisemisesta palmyralaisen kirjanpainajan Egbert Grandinin kanssa. Tämä piti Mormonin kirjaa huijauksena ja pelkäsi turvallisuutensa puolesta, sillä kirja oli saavuttanut suurta paikallista julkisuutta. Smith puolestaan pelkäsi, että käsikirjoitus varastettaisiin taas. Niinpä Cowdery ja kaksi muuta kirjuria tekivät käsin kopion, jota säilytettiin eri paikassa. Versiot tunnetaan alkuperäisenä ja kirjanpainajan käsikirjoituksena. Suurin osa alkuperäisestä käsikirjoituksesta tuhoutui kosteuden takia jo 1800-luvulla, mutta painajan käsikirjoitus on säilynyt lähes ehjänä.
Mormonin kirja julkaistiin Palmyrassa New Yorkin osavaltiossa 1830. Painos oli 5 000 kappaleen suuruinen ja käsikirjoitukselle niin uskollinen, että monet kielioppivirheetkin olivat samoja. Kirjan alussa oli Joseph Smithin selonteko 116 kadonneesta sivusta ja lopussa kolmen sekä kahdeksan silminnäkijän todistukset. Moderneista laitoksista poiketen tekstiä ei ollut jaettu jakeisiin, vaan se koostui pitkistä luvuista. Painokustannukset olivat 3 000 dollaria, jotka Martin Harris kustansi kiinnittämällä osan maatilastaan. Myynti alkoi maaliskuussa 1830, ja 6. huhtikuuta Smith perusti ”Kristuksen kirkon”. Kirja kävi kuitenkin huonosti kaupaksi, ja keväällä 1831 Harris joutui myymään osan maistaan voidakseen maksaa velkansa. Kirja herätti kiivasta vastustusta, mikä toi sille vähitellen näkyvyyttä. Myös lähetyssaarnaajat levittivät sitä aktiivisesti.
Kultapanda
Luonnonsuojelu
Kultapanda kuuluu CITES-sopimuksen ensimmäisen liitteen eläinlistaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut kultapandan vaarantuneeksi lajiksi vuodesta 2008, koska koko maailman kultapandapopulaation arvioidaan olevan noin 10 000 yksilöä ja kanta laskee yhä.
Mormonin kirja
Rakenne
Mormonin kirjan mukaan se on käännetty metallilevyistä, joihin muinaiset Amerikan mantereella eläneet juutalaiset kirjasivat historiansa. Nämä levyt muodostivat alkujansa viisi erilaista kokoelmaa:
Mormonin kirja alkaa nimiösivulla, joka Smithin mukaan oli käännös kultalevyjen viimeisestä lehdestä. Sen mukaan kirjan tarkoitus on vakuuttaa sekä juutalaiset että pakanat siitä, että ”Jeesus on Kristus, iankaikkinen Jumala, joka ilmoittaa itsensä kaikille kansoille”. Mormonin kirjan kerrotaan olevan ”lyhennelmä Nefin kansan ja myös lamanilaisten aikakirjasta [– – sekä] myös lyhennelmä Eterin kirjasta”. Lisäksi nimiösivu huomauttaa, että jos kirjassa on virheitä, ne ovat ihmisen eivätkä Jumalan tekemiä. Tätä seuraavat kolmen ja kahdeksan silminnäkijän todistukset sekä profeetta Joseph Smithin todistus. Niissä tehdään selkoa Mormonin kirjan syntyvaiheista ja vakuutetaan kirjan aitoutta.
Kultapanda
Luonnonsuojelu
Arviot koko maailman kultapandapopulaatiosta vaihtelevat alle 2 500 yksilöstä noin 16 000–20 000 yksilöön. Vuonna 1999 kokonaispopulaation arvioitiin olevan Kiinassa 3 000–7 000 eläintä. Vuonna 2001 Intian kultapandapopulaation arvioitiin luonnossa olevan 5 000–6 000 yksilöä. Nepalissa on arvioiden mukaan vain muutamia satoja yksilöitä. Bhutanista ja Burmasta ei ole populaatiotietoja.
Mormonin kirja
Rakenne
Mormonin kirjan ensipainos oli 588 sivua pitkä. Nykyinen virallinen englanninkielinen versio on 531-sivuinen.
Tyyli
Jana Kathryn Riessin mukaan Mormonin kirja on perusluonteeltaan historiallinen eikä teologinen kirja. Myöhempien aikojen pyhät uskovat sen kertovan Jumalan teoista muinaisessa Amerikassa samaan tapaan kuin Raamattu kertoo Jumalan teoista Vanhalla mantereella. Historialliseen kertomukseen on upotettu henkilöhahmojen puheita ja saarnoja, jotka muodostavat runsaat 40 % Mormonin kirjan koko pituudesta. Teoksen uskonnollinen luonne näkyy myös tapahtumissa: rukouksiin vastataan, profetiat toteutuvat ja yliluonnolliset ihmeet muuttavat historian kulkua. Yleissävy on didaktinen, traaginen ja huumoria vailla. Kirjan ydinviesti on kuitenkin toiveikas ja vakuuttaa, että Jumalan tahto lopulta toteutuu ihmisen heikkoudesta huolimatta.
Kultapanda
Luonnonsuojelu
Luotettavia tietoja populaatiomääristä on vaikea saada osittain myös siksi, että muita eläimiä on vahingossa luultu kultapandoiksi.
Mormonin kirja
Tyyli
Mormonin kirjan kieli muistuttaa kuningas Jaakon Raamatun englantia, joka 1800-luvun alussa oli jo vanhahtavaa. Kieli on hyvin toisteista, ja varsinkin fraasi and it came to pass toistuu yhä uudestaan. Kirjassa käytetään arkaismeja, kuten yksikkömuotoista sinä-pronominia thou sekä kolmannen persoonan verbien preesensin -eth-päätettä. Vanhahtava tyyli osoitti aikalaisille, että kyse oli pyhästä kirjoituksesta. Varhaisuusenglannin muotoja ei kuitenkaan aina käytetä johdonmukaisesti, ei edes Mormonin kirjan nykyisessä versiossa, jonka kieltä on jälkikäteen yhtenäistetty.
Mormonin kirjan ensipainoksen sidonta muistutti aikakauden Raamattuja. Tuoreemmissa laitoksissa raamatullista tyyliä jäljittelevät myös ristiviitteet (vuodesta 1879 alkaen), tekstin latominen kahteen palstaan (1920 alkaen, uudistettu 1981) sekä kunkin kappaleen aloittaminen yhteenvedolla tärkeimmistä tapahtumista (1920 alkaen, uudistettu 1981). Vuonna 1982 lisätty alaotsikko ”Toinen todistus Jeesuksesta Kristuksesta” korostaa, että kyse on Raamatun rinnakkaisteoksesta.
Kultapanda
Luonnonsuojelu
Kultapanda on aika sopeutuvainen elämään vankeudessa, ja sitä näkeekin yleisesti maailman eläintarhoissa. Vuoteen 1992 mennessä vankeudessa oli syntynyt kultapandoja yli 300, ja ympäri maailman 85 eri eläintarhassa eli yli 300 kultapandaa. Kansainvälisen rekisterikirjan mukaan vuonna 2006 maailmassa oli yli 800 kultapandaa eri eläintarhoissa ja puistoissa.
Eurooppalaisilla eläintarhoilla on oma suojeluohjelma lajille.
Mormonin kirja
Tarina
Mormonin kirjan tapahtumat alkavat Jerusalemista vuoden 600 eaa. tienoilla, hieman ennen Babylonian pakkosiirtolaisuutta. Jeremia ja muut profeetat varoittavat jumalattomuuteen langennutta Israelin kansaa turhaan. Eräs profeetoista on patriarkka Lehi, joka Herran kehotuksesta vie perheensä erämaahan ja saa lupauksen uudesta perintömaasta. Myöhemmin Lehi lähettää neljä poikaansa takaisin Jerusalemiin hakemaan pronssilevyjä, jotka sisältävät juutalaisten historian ja profetiat, mutta pronssilevyjen haltija Laaban ryöstää levyjen ostamiseen tarkoitetun kullan ja hopean. Herran käskystä Lehin vanhurskas poika Nefi surmaa juopuneen Laabanin ja ottaa levyt itselleen. Myöhemmin Lehin pojat palaavat Jerusalemiin vielä kerran hakemaan toisen perhekunnan, jolla on naimaikäisiä tyttäriä.
Lehi seurueineen vaeltaa kahdeksan vuoden ajan halki Arabian niemimaan. Hänen jumalattomat poikansa Laman ja Lemuel aiheuttavat toistuvia vaikeuksia ja jopa yrittävät useampaan otteeseen surmata Nefin. Enkelien ja Jumalan väliintulot palauttavat heidät kuitenkin toistaiseksi kuriin. Merenrannalle saavuttuaan Nefi saa käskyn rakentaa laivan ja purjehtia sillä lupauksen maahan. Oppaanaan heillä on liahona-niminen laite, joka kompassin tavoin osoittaa oikean suunnan.
Luvattu maa on Amerikan manner, jonka Jumala on pitänyt salassa muilta kansoilta. Lehin seurueen saapuessa Amerikka onkin käytännössä asumaton. Matkalaiset perustavat siirtokunnan, alkavat viljellä maata ja valmistavat metallista levyjä, joihin on määrä kirjoittaa Lehin jälkeläisten historia. Lehin kuoltua Nefistä tulee kansan uusi päällikkö. Erimielisyydet kärjistyvät ja Lehin jälkeläiset jakaantuvat kahdeksi keskenään sotivaksi ryhmäksi: vanhurskaiksi nefiläisiksi ja jumalattomiksi lamanilaisiksi. Nefi rakentaa temppelin, ja hänen jälkeläisensä perustavat kuningaskunnan. Lamanilaisista tulee barbaarisia metsästäjä-keräilijöitä, jotka palvovat epäjumalia, pukeutuvat pelkkään lannevaatteeseen ja syövät lihansa raakana. Lisäksi heitä kohtaa kirous: heidän ihonsa muuttuu tummaksi, kun taas nefiläiset ovat ”valkoisia ja tavattoman ihania”.
Kertomuksen alussa nefiläiset ja lamanilaiset ovat etnisiä ryhmiä. Kansat sotivat keskenään, ja nefiläiset pyrkivät käännyttämään lamanilaiset oikeaan uskoon. Myöhemmin nimitysten merkitys muuttuu siten, että nefiläisillä tarkoitetaan vanhurskaita ja lamanilaisilla jumalattomia. Vuosisatojen mittaan roolit vaihtuvat toistuvasti: Lamanin ja Lemuelin jälkeläisiä kutsutaan ajoittain nefiläisiksi ja Nefin jälkeläisiä lamanilaisiksi. Parannusta ja vanhurskautta seuraa menestys ja yltäkylläisyys, jotka puolestaan johtavat Jumalan unohtamiseen ja yliluonnollisiin rangaistuksiin. Vanhan testamentin historiakäsitystä muistuttava kaava toistuu Mormonin kirjassa useasti. Nefiläisten historian edetessä kohti loppuaan lisääntyvät kertomukset sisäisistä erimielisyyksistä, hallituksen korruptiosta sekä suurista rosvojoukkoarmeijoista. Nerokas johtajuus, kutsut parannukseen ja sankaritarinat lykkäävät väistämätöntä tuhoa, mutta vain väliaikaisesti.
Lehiläisten lisäksi Amerikassa asuu kaksi muuta ryhmää. Jeredin kansa saapuu jo kauan ennen lehiläisiä, sillä he lähtevät Baabelin tornilta. Jeredin veli pyytää Herralta, ettei hänen kieltään sekoitettaisi, ja Herra johdattaa hänet oivalliseen maahan, jossa hänen jälkeläisistään tulee suuri kansa. Jerediläisillä on sekä hyviä että huonoja kuninkaita, ja salaliitot tekevät myyräntyötään kulissien takana. Aikaa myöten he jakautuvat kahdeksi kansaksi, jotka käyvät tuhoisan sisällissodan. Viimeinen taistelu käydään Raman kukkulalla, joka on sama kuin Kumoran kukkula. Miljoonat saavat surmansa, ja viimeinen eloonjäänyt Coriantumr harhailee erämaassa, kunnes Sarahemlan kansa löytää hänet. Sarahemlan kansa on lähtenyt Jerusalemista hieman Lehin jälkeen, kun babylonialaiset ovat jo valloittaneet kaupungin. Heistä tulee sukupolvien myötä suuri kansa, joka kuitenkin sortuu jatkuviin sotiin ja unohtaa Jumalan. Aikanaan nefiläiset löytävät Sarahemlan ja kaksi kansaa yhdistyy nefiläisten kuninkaan alaisuuteen.
Vuoden 92 eaa. tienoilla kuninkaanvalta lakkautetaan ja nefiläiset siirtyvät pappistuomarien teokraattiseen tasavaltaan. Profeetat kutsuvat kansaa parannukseen ja näkevät ennalta Kristuksen tulon. Toisaalta ”anti-kristukset” houkuttelevat nefiläisiä harhaan väärine oppeineen. Vaikeuksia aiheuttaa myös vallanhimoinen salaseura Gadiantonin rosvot, joka vuosina 30–33 jaa. tuhoaa laillisen hallituksen. Pian tämän jälkeen nefiläisiä koettelevat suuret luonnonmullistukset, jotka tuhoavat kokonaisia kaupunkeja ja surmaavat suurimman osan jumalattomista. Surun keskellä ihmiset saavat kokea ylösnousseen Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen. Jeesus muun muassa valitsee opetuslapsia, opettaa ihmisille vuorisaarnan, asettaa ehtoollisen ja antaa lähetyskäskyn. Vierailunsa päätteeksi hän ilmoittaa jatkavansa muiden kansojen pariin. Kristuksen vierailu Amerikassa on Mormonin kirjan huipentuma.
Seuraa sukupolvia kestävä rauhan ja vaurauden aika, eikä eri ihmisryhmien välillä tehdä eroa. Aikaa myöten nefiläiset palaavat kuitenkin vanhoihin synteihinsä. Salaliitto perustetaan uudestaan, ja jumalattomat alkavat kutsua itseään lamanilaisiksi. Erimielisyydet ja sodat tuhoavat lopulta kaikki vanhurskaat. Ratkaiseva taistelu käydään Kumoran kukkulalla, missä sadattuhannet kaatuvat. Mormon, viimeinen suuri nefiläisten komentaja, selviytyy nähdäkseen kansansa tuhoutumisen. Hän saa tehtäväkseen koota kansansa kirjoitukset ja toimittaa niistä kokonaisuus kultalevyihin, jotka kätketään maahan, Jumalan suojeltavaksi. Hänen poikansa Moroni jatkaa isänsä työn loppuun nefiläisten aikakirjojen kokoajana. Hän kätkee aikakirjat noin vuonna 421 jaa. Lamanilaiset unohtavat menneisyytensä, ja heistä tulee intiaanien esi-isiä.
Opetukset
Mormonin kirjan teologia muistutaa pitkälti perinteistä kristinuskoa. Kirja viittaa toistuvasti Raamatun tapahtumiin ja vakuuttaa Raamatun olevan Jumalan sanaa. Käytetty kieli on raamatullista, ja Jesajan kirjaa sekä vuorisaarnaa siteerataan pitkästi. Kristillisten oppien lisäksi Mormonin kirjan teemana on Israelin kansan liittosuhde Jumalan kanssa. Temppeliseremoniat, kirkkauden asteet, viisauden sana, Jumalan kaltaiseksi kehittyminen, pre-eksistenssi ja iankaikkinen avioliitto sekä monet muut mormonismin keskeiset opit puuttuvat Mormonin kirjasta kokonaan. Smithin omintakeisimmat opit kehittyivätkin enimmäkseen vasta kirjan julkaisemisen jälkeen.
MAP-kirkko katsoo Mormonin kirjan sekä todistavan Raamatun paikkansapitävyydestä että täydentävän sitä. Vaikka kyseessä on muinainen aikakirja, on se laadittu nykypäivää varten. Jumala ilmoittaa itsensä kaikille kansoille, ja Mormonin kirjan sekä Raamatun todistukset tukevat toisiaan. Profeettojen sanat on syytä ottaa vakavasti, sillä Jumalalle kuuliaisia siunataan hengellisesti ja Herra huolehtii heidän tarpeistaan. Viimeisinä päivinä (nykyaikana) rehottavia harhaoppeja täytyy sen sijaan karttaa. Vaikka maailma rypee synnissä, uskovien on elettävä oikeudenmukaisesti ja vanhurskaasti. Ihmisen tulee rakastaa Jumalaa ja etsiä hänen Valtakuntaansa. Jumala vastaa rukouksiin ja tekee tahtonsa tiettäväksi ilmestysten ja profetioiden kautta. Hän ilmoittaa itsensä myös ihmeiden kautta. Ihmeiden puute on seurausta uskon puutteesta.
Syntien katuminen on tärkeää, mutta Jumala on armollinen ja antaa pahat teot anteeksi. Jumalan silmissä kaikki ihmiset ovat samanarvoisia, ja hän rakastaa kaikkia yhtäläisesti. Hän vapauttaa uskovat pahan vallasta ja keventää heidän taakkaansa. Heistä tulee Jumalan työvälineitä ja he levittävät ilosanomaa, mutta se ei aina ole helppoa, vaan uskovat joutuvat usein kärsimään vääryyttä uskottomien taholta. Jumalan sana säilyy kuitenkin ikuisesti, ja sillä on voima pyyhkäistä pois paholaisen juonet ja käännyttää ihmiset Kristuksen uskoon. Ihmisiä ei silti saa pakottaa uskomaan, vaan heille tulee suoda uskonnonvapaus. Viimeisenä päivänä tapahtuu ylösnousemus ja kuolleet kutsutaan tuomiolle. Vanhurskaat ja pikkulapsina kuolleet saavat ikuisen elämän Jumalan luona, mutta saastaiset henget joutuvat ikuiseen tuleen.
Amerikka kuvataan Mormonin kirjassa ”luvatuksi maaksi”, joka on ”kaikkia muita maita oivallisempi”. Kirjassa on profetioita Kolumbuksen löytöretkistä ja Yhdysvaltain itsenäisyyssodasta, ja Uuden-Jerusalemin ennustetaan sijaitsevan Amerikan mantereella. Jos Amerikan asukkaat ovat hurskaita ja tottelevat Jumalaa, he saavat elää vapaana ”orjuudesta ja vankeudesta ja kaikista muista kansakunnista”, mutta jos he rikkovat Jumalaa vastaan, heidät hävitetään. Amerikan alkuperäiskansat kuvataan lamanilaisten jälkeläisiksi, ja MAP-kirkko onkin historiansa aikana nähnyt erityistä vaivaa heidän käännyttämisekseen. Jo Joseph Smith lähetti lähetyssaarnaajia Missouriin, jotta nämä voisivat palauttaa lamanilaiset kirkon yhteyteen.
Asema kirkossa
Mormonin kirja antoi nimensä uudelle uskonnolliselle liikkeelle ja sen jäsenille, joita alettiin kutsua ”mormonilaisiksi” tai yksinkertaisesti ”mormoneiksi”. Mormonismi hylkäsi sekä katolisen käsityksen katkeamattomasta apostolisesta perimyksestä että protestanttisen käsityksen Raamatusta uskon keskipisteenä. Liikkeen legitimiteetti perustui 1800-luvulla tapahtuneisiin ilmestyksiin, joissa sekä raamatullisten että ei-raamatullisten hahmojen uskottiin vierailleen nykyajan Yhdysvalloissa. Mormonin kirjan kautta perinteinen juutalais-kristillinen historiakäsitys sai uuden tulkinnan, jonka keskiössä oli Amerikan manner.
Smithin arvovalta uudessa kirkossa perustui ennen kaikkea Mormonin kirjan kääntämiseen. Kannattajille kirja oli merkki siitä, että Jumala toimi jälleen aktiivisesti ihmiskunnan historiassa. Aika oli kypsä alkukirkon palauttamiselle ja Israelin kokoamiselle. Mormonin kirja ei kuitenkaan ollut pelkkä merkki vaan myös väline, jonka kautta Jumalan suuri työ toteutuisi. Se vastasi raamatullisen kristinuskon opillisiin epäselvyyksiin ja tarjosi hajaannuksen ja lahkolaisuuden sijaan yhtenäisyyttä. Tyypillinen käännynnäinen oli 1800-luvun oppiriitoihin pettynyt protestantti, joka haaveili paalusta kristinuskon juurille. Käännynnäiset olivat monimuotoinen joukko, mutta heitä yhdisti usko Mormonin kirjan pyhyyteen.
Smithin mukaan Mormonin kirja on ”virheettömin kirja maan päällä ja uskontomme lakikivi”. Käytännössä sen merkitys MAP-kirkolle oli pitkään lähinnä symbolinen. Varhaiset mormonisaarnaajat viittasivat enimmäkseen Raamattuun, joka oli heille ja yleisölle entuudestaan tuttu. Edes kirkon johtajat eivät puheissaan juuri viitanneet teokseen. Toisaalta suurin osa Smithin teologiasta syntyi vasta Mormonin kirjan julkaisun jälkeen, ja monet kirkon keskeisimmistä opetuksista puuttuvat siitä kokonaan. Tilanne muuttui vasta 1980–1990-luvuilla, kun presidentti Ezra Taft Bensonin alkoi määrätietoisesti vahvistaa Mormonin kirjan asemaa. Hän kannusti jäseniä lukemaan sitä päivittäin ja tekemään siitä hengellisen opiskelunsa tärkeimmän ohjenuoran. Bensonin mukaan Mormonin kirjan avulla pääsee lähemmäksi Jumalaa kuin mitään muuta kirjaa lukemalla. Teoksen asema MAP-kirkossa onkin nykyään hyvin hallitseva, jopa Raamattua tärkeämpi, ja se muodostaa MAP-kirkon opillisen perustan. Mormonin kirjalla on suuri merkitys myös lähetystyössä. Lähetyssaarnaajia kehotetaan opettamaan kirkon sanomaa nimenomaan Mormonin kirjan avulla, ja he jakavat kiinnostuneille ilmaiskappaleita.
Painokset
Smith lynkattiin kesäkuussa 1844. Mormonin kirjasta oli siihen mennessä otettu kaksi uusintapainosta. Toinen painos ilmestyi 1837 ja oli suuruudeltaan 3 000 tai 5 000 kappaletta. Tekstiin tehtiin tuhansia korjauksia, jotka enimmäkseen koskivat kielioppia, välimerkkejä ja muita pikkuseikkoja. Lisäksi joitakin ilmeisiä asiavirheitä ja ristiriitaisuuksia muutettiin. Lähdetekstinä toimi latojan käsikirjoitus, ei ensimmäinen painos. Kolmas painos oli suuruudeltaan 2 000 kappaletta ja ilmestyi 1840. Lähdetekstinä toimi alkuperäinen käsikirjoitus, jolloin havaitiin latojan käsikirjoituksen lukuisat kopiointivirheet. Myös tekstin asiasisältö muuttui, sillä Smith korjaili kirjan opetuksia vastaamaan muuttuneita teologia näkemyksiään. Muutokset koskevat enimmäkseen Jumalan luonnetta: alkuperäisessä tekstissä Jeesus ja Isä ovat sama henkilö, mutta nykyisen version mukaan Jeesus on ”Isän Poika”. Smithin kuoltua Mormonin kirjan sisältöön ei enää ole tehty opillisia muutoksia.
Ensimmäinen eurooppalainen laitos ilmestyi 1841. Teksti perustui vuoden 1837 laitokseen, mutta yhdysvaltalaisen kirjoitusasun sijaan teksti käytti brittiläistä oikeinkirjoitusta. Franklin D. Richardsin toimittama ja vuonna 1852 julkaistu brittilaitos sisälsi tekstikappaleita, joiden tarkoitus oli auttaa tietyn kohdan löytämiosessä. Se oli ensimmäinen Mormonin kirja, jossa oli mukana jonkinlainen jako jakeisiin. Orson Prattin vuonna 1879 toimittava laitos jakoi tekstin jakeisiin ja lisäsi alaviitteitä, jotka enimmäkseen viittaavat muihin pyhiin kirjoituksiin. Vuonna 1920 kirjaan lisättiin laajempi johdanto sekä tiivistelmä jokaisen kappaleen alkuun, ja vanhat viitteet korvattiin uusilla. Vastaava uudistus toteutettiin 1981, jolloin vanha johdanto, tiivistelmät ja viitteet jälleen päivitettiin. Lisäksi tekstiä on jatkuvasti pyritty korjailemaan uskollisemmaksi alkuperäisille käsikirjoituksille. Vuonna 1982 kirjaan lisättiin alaotsikko ”Toinen todistus Jeesuksesta Kristuksesta” (Another Testament of Jesus Christ).
Mormonin kirjan käännökset perustuvat englanninkieliseen versioon, sillä mormonit uskovat enkeli Moronin vieneen kultalevyt pois. Käännöstyö alkoi 1850–1851, jolloin mormonien lähetystyö Manner-Euroopassa käynnistyi. Ensimmäisenä painettiin tanskankielinen laitos vuonna 1851. Seuraavana vuonna ilmestyivät ranskan-, saksan-, italian- ja walesinkieliset käännökset ja vuonna 1855 havaijinkielinen käännös. Seuraava käännös ilmestyi vasta 20 vuotta myöhemmin, kun katkelmia Mormonin kirjasta julkaistiin espanjaksi. Sittemmin kirjaa on pyritty johdonmukaisesti kääntämään mahdollisimman monelle kielelle, ja vuonna 1971 kirkko perusti tätä tehtävää varten Translation Services Departmentin. Vuonna 1952 alkoi vanhojen käännösten korvaaminen uusilla, alkutekstille uskollisemmille versioilla.
Vuoteen 2020 mennessä Mormonin kirjaa arvioitiin painetun 192 miljoonaa kappaletta ja se oli osittain tai kokonaan saatavilla 112 kielellä. Tämä tekee siitä erään kaikkien aikojen laajalevikkisimmistä kirjoista.
Kuvitus
pienoiskuva|oikea|”Abinadi esittää sanomansa kuningas Nooalle.” [[Arnold Fribergin maalaus 1950-luvulta.]]
Oriental Beat
Albumi oli eräänlainen varhainen vedenjakaja yhtyeen historiassa. Vuotta aiemmin julkaistu debyyttialbumi Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks julkaistiin vain Suomessa ja Ruotsissa, mutta toinen albumi avasi enemmän tietä kansainväliselle uralle. Vaikutusvaltainen brittiläinen musiikkilehti Kerrang! julkaisi nimenomaan ensimmäisen Hanoi Rocks -juttunsa Oriental Beat -arvosteluna. Oriental Beat avasi markkinat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Japaniin. Oriental Beat oli ensimmäinen Japanissa julkaistu Hanoi Rocks -levy ja pian sen julkaisemisen jälkeen Japanissa julkaistiin yhtyeen esikoislevy sekä ”Tragedy”-single. Oriental Beatin myötä yhtyeen esikoisalbumi julkaistiin myös Keski-Euroopan markkinoille Belgiassa.
Mormonin kirja
Kuvitus
Tuoreemmissa Mormonin kirjan painoksissa on usein kuvituksena Arnold Fribergin maalauksia. Kirkon lastenjärjestön puheenjohtaja Adele C. Howells tilasi 1950-luvun alussa 12 kuvan sarjan, jotka oli tarkoitettu lastenjärjestön The Children’s Friend -lehteen. Mormonin kirjalle ei aiemmin ollut tehty ammattilaistasoisia kuvituksia, ja monet ehdottivat, että kuvat esittäisivät saarnoja ja muita hengellisiä tilaisuuksia, mutta Friberg kuvasi mieluiten väkeviä sankareita. Lihaksikkuuden oli tarkoitus heijastaa hahmojen sisäistä voimaa ja suuruutta. Friberg rukoili työhönsä johdatusta ja koki Jumalan ohjaavan kättään. Viimeiset maalaukset valmistuivat 1957, jolloin Howells oli jo kuollut. Fribergille maksettiin 1 000 dollaria maalaukselta. Kuvista tuli aikaa myöten suosittuja, ja lopulta niitä alettiin käyttää myös Mormonin kirjan kuvituksena.
Kirjoittaja
MAP-kirkon mukaan Joseph Smith käänsi Mormonin kirjan muinaisista kultalevyistä. Jos tekstiä tulkitaan kirjaimellisesti, on kultalevyjen kertomuksesta noin 99 % neljän henkilön käsialaa: Nefin (22 %) ja hänen veljensä Jaakobin (3 %) sekä Mormonin (66 %) ja hänen poikansa Moronin (8 %). Smithillä oli vain lyhyt muodollinen koulutus, eikä hän kirjan aitouteen uskovien mukaan olisi kyennyt lyhyessä ajassa tuottamaan niin pitkää ja monimutkaista teosta. Mormonin kirjaa sanellessaan hän ei käyttänyt muistiinpanoja, eikä häntä taukojen jälkeen tarvinnut muistuttaa aiemmin saneltujen osuuksien sisällöstä. Aikalaislähteissä Smith näyttäytyy kunnianhimottomana nuorukaisena, joka luki vain vähän eikä koskaan kirjoittanut mitään, eikä hän Emman mukaan kyennyt sanelemaan edes ymmärrettävää kirjettä saati kokonaista kirjaa. Mormonin kirjan ensipainoksessa hänet tosin mainitaan ”kirjoittajana ja omistajana” (author and proprietor). Kyseessä oli lakitekninen fraasi, jolla tekijänoikeus rekisteröitiin Smithin haltuun.
Epäilijöiden parissa Mormonin kirjan aitous kyseenalaistettiin jo ennen teoksen julkaisua. Smithin kertomusta kultalevyistä pilkattiin, ja hänen väitettiin joko kirjoittaneen teoksen itse tai plagioineen sen. Gideon Toury pitää Mormonin kirjaa esimerkkinä näennäiskäännöksestä, jonka avulla uudet ja radikaalit ajatukset voidaan esitellä ikivanhoina ja asemansa vakiinnuttaneina klassikoina. Fawn M. Brodien (1945) mukaan on virhe ajatella, että Smith olisi ollut liian tyhmä tai oppimaton keksimään Mormonin kirjan. Sen sisältö heijastaa Yhdysvaltain rajaseudun elämää ja ilmapiiriä, ja kirjoitustyyli muistuttaa Smithin myöhempiä tekstejä, jotka julkaistiin Opin ja liittojen kirjassa sekä Kallisarvoisessa helmessä. Dan Vogelin elämäkerta Joseph Smith: The Making of a Prophet (2004) tulkitsee Mormonin kirjan omaelämäkerralliseksi kertomukseksi, jonka tapahtumat ja hahmot on mukailtu Smithin omista vaiheista ja perheenjäsenistä. Esimerkiksi Lehin näky elämän puusta (1. Nefi 8) muistuttaa unta, jonka Joseph Smith vanhempi oli nähnyt 1811. Sekä Smithillä että Nefillä on kaksi vanhempaa ja kolme nuorempaa velejä.
Oriental Beat
Haastattelussaan musiikkitoimittaja Dave Dickson, josta tuli ensimmäisen juttunsa myötä lehden epävirallinen Hanoi Rocks -toimittaja, sanoi, että Kerrang!-lehden toimitukseen oli tullut albumi, jonka esittäjästä kukaan ei tiennyt mitään muuta kuin sen, ettei yhtye näyttänyt edustavan heavy metalia kannen perusteella. Lopulta, kun levyä oli pyöritelty toimistossa, se annettiin Dicksonille. Dickson kuunteli levyn ja vakuuttui täysin yhtyeen potentiaalista ja järjesti itsensä heti yhtyeen seuraavalle Lontoon keikalle. Ensimmäinen Kerrang!-lehden Hanoi Rocks -juttu ja Oriental Beat -arvostelu ilmestyi lehden 18. numerossa 17. kesäkuuta 1982:
Mormonin kirja
Kirjoittaja
Monet 1800-luvun skeptikot väittivät Mormonin kirjan perustuvan Solomon Spaulding -nimisen kirkonmiehen julkaisemattomaan romanssiin Manuscript Found. Tarinan mukaan käsikirjoitus olisi jotenkin päätynyt Sidney Rigdonin haltuun, joka puolestaan toimitti sen Smithille. Selitystä ei nykyään pidetä uskottavana. Spauldingin käsikirjoitus löytyi 1884, jolloin kävi ilmi, ettei se juurikaan muistuta Mormonin kirjaa. Ei myöskään ole näyttöä siitä, että Rigdon olisi ollut Smithin kanssa tekemisissä ennen Mormonin kirjan julkaisua.
Toisen väitteen mukaan Smith käytti Mormonin kirjan lähteenä pastori Ethan Smithin (ei sukua Josephille) vuonna 1823 julkaistua teosta View of the Hebrews, jonka mukaan Amerikan alkuperäiskansat polveutuvat juutalaisista. Teoksen mukaan intiaanien esi-isät saapuivat Palestiinasta Amerikkaan, missä heistä tuli suuri kansa. Osa juutalaisista vaali sivistyneitä juuriaan, mutta toiset taantuivat barbarismiin ja lopulta tuhosivat sivistyneen kansan. Teoksen mukaan intiaaneilla oli vielä hiljattain ollut hyvin vanha kirja, mutta he eivät enää osanneet lukea sitä ja siksi muuan intiaanipäällikkö hautasi sen maahan. Mormonin kirjan tavoin View of the Hebrews valittelee valitun kansan langennutta tilaa. Mormonin kirjasta poiketen View of the Hebrews ei kuitenkaan ole uskonnollinen teos vaan antropologinen tutkielma intiaanien alkuperästä. On epäselvää, tiesikö Joseph Smith View of the Hebrewsin olemassaolosta sanellessaan Mormonin kirjaa. Myöhemmin hän joka tapauksessa vetosi Ethan Smithin teeseihin puolustaessaan Mormonin kirjan aitoutta.
Oriental Beat
Kitaristi ja lauluntekijä Andy McCoy kommentoi itse Oriental Beatin ”soundia” näin:
Mormonin kirja
Historiallisuus
Mormonin kirja kuvaa suuria kansoja, joiden olemassaolosta ei ole tieteellistä näyttöä, ja kirjan kuvaukset Amerikan muinaisesta historiasta ovat ristiriidassa arkeologisen, historiallisen ja geneettisen todistusaineiston kanssa. Harvat Mormonin kirjan historiallisuutta puoltavat tutkijat eivät edusta alansa valtavirtaa. Antropologi Michael Coe totesi vuonna 1973, ettei kaivauksissa ole koskaan löytynyt mitään sellaista, joka kiihkottomalle tarkkailijalle vihjaisi Mormonin kirjan kuvaamien tapahtumien olevan totta. Coen mukaan Mormonin kirjan arkeologia on toivoton hanke. Antropologi John A. Pricen mukaan Amerikan esihistoria tunnetaan melko hyvin, eikä ole sellaista paikkaa tai aikakautta, johon mahtuisi toistaiseksi tuntematon muinaista Lähi-itää muistuttava sivilisaatio.
Oriental Beat
Michael Monroe on pitänyt levyä loistavana ja kunnon rocklevynä, mutta hän on syyttänyt tuottajan pilanneen levyn soundin, muun muassa asettamalla mikit huonosti sekä muutenkin huonolla tuottamisella ja äänittämisellä. Jälki ei Monroen mielestä ollut niin hyvää kuin itse tuotetulla esikoisalbumilla. ”Harvinaisen huono tuotanto verrattuna siihen, mitä se olisi voinut olla”, sanoi Monroe Radio Rockin haastattelussa 2. marraskuuta 2007 kyseisestä levystä. Muiden Hanoi Rocksin alkupään albumien tapaan Oriental Beat on kerännyt arvostusta myöhemmin. Sitä on muun muassa tituulerattu ”glam rockin klassikoksi”. Radio Rockin "Sata kaikkien aikojen parasta rock-albumia"-äänestyksessä levy sijoittui 91. sijalle mennen muun muassa Kissin Lick It Upin, The Doorsin Morrison Hotelin, AC/DC:n For Those About to Rock We Salute Youn ja The Beatlesin White Albumin ohi. Tosin tuolloin hetkellisesti katkeroitunut Sam Yaffa haukkui levyn täydeksi ”paskaksi” syksyllä 1985.
Kehätie
thumb|250px|[[Kehä I Espoossa]] thumb|250px|Kaupunkialuetta ympäröivä kehätie [[Washington D.C.:ssä johtaa läpikulkuliikenteen pääkaupungin keskustan ohi, sekä nopeuttaa siirtymäajoa sitä ympäröivien alueiden välillä.]]
Kehätie on kaupunkia ympäröivä päätie. Usein se alun perin ympäröi rakennetun alueen ja korvasi monesti puretun kaupungin muurin paikan, mutta myöhemmin kaupunki laajeni myös sen ympärille. Joillakin kaupungeilla on useampiakin kehäteitä. Esimerkiksi Moskovassa on useita sisäkkäisiä kehäteitä.
Viron NUTS-aluejako
Viron NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1- ja NUTS 2 -tasoilla Viro ei jakaudu pienempiin yksikköihin ja NUTS 3 -tasolla Viro jakautuu viiteen yksikköön.
Kehätie
Kehäteiden pääasiallinen tarkoitus on parantaa liikenteen sujuvuutta kaupunkien ympärillä, kun säteittäiset tiet helpottavat sitä kaupungista sisään ja ulos. Kehäteiden avulla ohikulkuliikenne saadaan ohjattua kaupungin keskustan ulkopuolelle ja kaupungin sisäinen poikittaisliikenne pois pienemmiltä teiltä.
Oriental Beat
Levyn takakannessa on Andy McCoyn silloisen tyttöystävän Anna Gederbyn maalatut rinnat. Aluksi McCoy piti maalata sormiväreillä, mutta Gederbyn tultua paikalle ja tarjouduttua hommaan suunnitelma muuttui. Takakansi ehti aiheuttaa Britanniassa pienen kohun, kun Lontoon feministit kehottivat boikotoimaan albumia.
Kehätie
Kehätiet eri maissa
Yhdysvalloissa monet kehätiet ovat osa Interstate highway -järjestelmää. Washington D.C. on ainut kaupunki, joka ei sijaitse lainkaan samassa osavaltiossa kuin sitä kiertävä kehätie. Pääkaupunkia kiertävää I-495-kehätietä kutsutaan nimellä Capital Beltway.
Oriental Beat
Michael Monroe kertoi kesäkuussa 2022, että levy tullaan julkaisemaan uudelleen miksattuna marraskuussa 2022.
Kappalelista
Kaikki kappaleet Andy McCoyn paitsi Motorvatin’ ja Teenangels Outsiders on sävelletty yhdessä Michael Monroen kanssa. Lightning Bar Blues on Hoyt Axtonin tekemä.
Viron NUTS-aluejako
Paikalliset hallinnolliset yksiköt
NUTS-tasojen rinnalla Virossa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:
Mormonin kirja
Historiallisuus
Mormonin kirjassa kuvataan eläimiä ja teknologiaa, joita ei ollut Amerikassa ennen Kolumbusta. Anakronismeja ovat esimerkiksi hevoset, kesysiat, lehmät, vuohet ja muut kotieläimet sekä sapelit, pyörät, sotavaunut ja silkki. Kehittyneestä metallurgiasta tai vanhan maailman kirjoitusjärjestelmien käytöstä ei ole merkkejä. Mormonin kirjan mukaan intiaanit polveutuvat pienestä joukosta juutalaisia, joka saapui Jerusalemista Amerikkaan vuoden 600 eaa. tienoilla. Intiaanien perimässä ei kuitenkaan ole yhtäläisyyksiä Lähi-idän kansojen DNA:han, vaan kaikki viittaa siihen, että Amerikan alkuperäisväestön esi-isät saapuivat Itä-Aasiasta. Amerikan alkuperäiskansat puhuvat monia keskenään hyvin erilaisia kieliä, jotka eivät mitenkään olisi ehtineet kehittyä yhdestä kantakielestä runsaan 2000 vuoden aikana. Pieni ihmisryhmä ei myöskään olisi voinut lisääntyä niin nopeasti kuin Mormonin kirja edellyttää.
Mormonin kirjassa on pitkiä Kuningas Jaakon Raamatusta lainattuja tai mukailtuja katkelmia. Monet niistä perustuvat myöhäisiin teksteihin, jotka kirjoitettiin vuosisatoja sen jälkeen, kun Lehi seurueineen oli Mormonin kirjan mukaan jättänyt Jerusalemin. Uuden testamentin vaikutus näkyy Mormonin kirjassa sekä sanavalintojen että sisällön tasolla. Toisinaan se täydentää tai tulkitsee alkutekstiä tavalla, joka on mielekäs englannin kielellä muttei hepreaksi tai kreikaksi, jotka olivat lainattujen katkelmien alkukieliä. Mukana on myös kuningas Jaakon Raamatun käännösvirheitä. Brent Lee Metcalfen (1993) mukaan Mormonin kirjassa on sisäisiä ristiriitaisuuksia, jotka johtuvat siitä, että Smith saneli ensin kirjan lopun ja vasta sitten alun. Kirjan alussa (2. Nefi 19) esimerkiksi profetoidaan Kristuksen nimi ja hänen tulonsa tarkka ajankohta, mutta myöhemmin nefiläiset vaikuttavat unohtavan koko asian.
MAP-kirkon virallinen kanta on edelleen se, Mormonin kirja on aito historiallinen asiakirja. Vertauskuvallista tulkintaa ei suosita, vaan kirjan henkilöjä ja tapahtumia pidetään kirjaimellisesti tosina. Kirkon jäseniksi hyväksytään tosin nekin, jotka eivät usko Mormonin kirjaan kirjaimellisesti, mutta käytännössä he yleensä vaikenevat näkemyksistään. Apologeetat havaitsivat kuitenkin jo 1920-luvulla läntisen pallonpuoliskon malliin (hemispheric model) liittyvät ongelmat. Niin sanottu ”rajoitetun maantieteen malli” (limited geography model) on yleistynyt 1960-luvulta alkaen. Se sijoittaa Mormonin kirjan tapahtumat suhteellisen pienelle alueelle, jossa Lehin jälkeläisten oletetaan sulautuneen alkuperäisväestöön. Yleisimmin ehdotettu miljöö on Mesoamerikka. Jotkut mormonit näkevät tekstissä epäsuoria viitteitä ei-juutalaisten kansojen olemassaolosta, kun taas toiset katsovat kirjaimellisen tulkinnan puoltavan perinteistä käsitystä Mormonin kirjasta koko läntisen pallonpuoliskon historiana.
Jotkut mormonitutkijat ovat pyrkineet löytämään tieteellisiä todisteita Mormonin kirjan kuvaamille tapahtumille. Amerikassa tehtyjen kaivausten jäätyä tuloksettomiksi mormoniarkeologit ovat enimmäkseen keskittyneet Lähi-itään, mistä he etsivät tukea Lehin erämaavaelluksen historiallisuudelle. Valtavirran tutkijoiden parissa Mormonin kirjan historiallisuutta puoltavaan tutkimukseen ei yleensä vaivauduta edes vastaamaan, sillä sitä pidetään metodologialtaan heikkolaatuisena eivätkä apologeetat yleensä julkaise tekstejään vertaisarvioiduissa julkaisuissa. Pieni joukko tutkijoita edustaa postmodernia näkökantaa. Heidän mukaansa keskustelu pyhien kirjoitusten historiallisuudesta on valistusaatteisiin perustuva nykyajan tuotos, eikä niiden todenperäisyyttä ole mielekästä tarkastella tieteellisin menetelmin. Näkökulman vaikutusvaltaisin edustaja on James Faulconer. Hänen mukaansa Mormonin kirjan kuvaus menneisyydestä on aivan erityisellä tavalla tosi, sillä se kertoo, kuinka Jumala ymmärtää historian.
Herätysliike
pienoiskuva|Metodistien kokous ”toisen suuren herätyskauden” aikana. Jacques Gérard Milbertin piirros vuodelta 1819. Mormonin kirja ottaa kantaa moniin 1800-luvun alun Yhdysvaltojen uskonnollisiin ja poliittisiin kysymyksiin. Kristitty pappi Alexander Campbell huomautti tuoreeltaan, ettei kirja näytä tuntevan Mooseksen lakia kunnolla eikä juuri käsittele sitä, vaikka se kertoo juutalaisista ja korostaa heidän noudattaneen Tooran määräyksiä. Campbellin mukaan teos tuntee 1800-luvun alun New Yorkin kiistat paremmin kuin Juudean maantieteen ja historian:
Intiaanien alkuperä
Intiaanien alkuperä herätti 1800-luvun alun Yhdysvalloissa paljon mielenkiintoa. Heidän esitettiin saapuneen Amerikkaan esimerkiksi Lähi-idästä, Egyptistä, Lapista, Pohjois-Aasiasta tai Kaukoidästä. Palmyra Herald huomautti vuonna 1823, että ”Pohjois-Amerikan ensimmäiset asukkaat olivat todennäköisesti aasialaisia, Seemin jälkeläisiä.” Usein intiaanien arveltiinkin polveutuvan Israelin kadonneista heimoista. Se ei ollut ainoa teoria, mutta nautti uskovaisten parissa suurta suosiota. Eurooppalaistaustainen väestö olikin kerännyt todisteita intiaanien juutalaisjuurista jo 1600-luvulla.
Yhteiskunnalliset teemat
Richard L. Bushmanin mukaan Mormonin kirja kritisoi 1800-luvun alun Yhdysvaltojen arvomaailmaa, joka perustui valistukseen, kapitalismiin ja nationalismiin sekä tasavaltalaisiin ja protestanttisiin aatteisiin. Bushmanin tulkinnassa ”pakanallinen, maallinen ja kovasydäminen” Yhdysvallat on epäonnistunut, sillä se on hylännyt Jumalan. ”Mormonin kirja ehdottaa Amerikalle uutta tarkoitusta: vapauden valtakunnan sijaan siitä tulee oikeamielisyyden valtakunta.” Vaurauden tavoittelun ja epätasa-arvon sijaan ihmisten tulisi huolehtia köyhistä, intiaaneille pitää suoda oikeus Amerikan mantereeseen, ja tasavaltalaisen hallitusmuodon sijaan valta tulisi antaa Jumalan lakia seuraaville tuomareille ja kuninkaille. Raamatun muuttumaton kaanon ja ihmeiden puute tulee korvata uskonnolla, jossa kaikki kansakunnat pääsevät osalliseksi ihmeistä ja profetioista. Nationalismin korvikkeeksi Mormonin kirja tarjoaa koko ihmiskunnan laajuista Israelia. Mikäli Yhdysvallat ei kykene muistamaan Jumalaa ja palauttamaan Israelia, sen kohtalona on tuhoutua.
Kaunokirjallinen arvo
pienoiskuva|oikea|”Ihmeellinen kompassi” eli [[liahona, joka Mormonin kirjan mukaan opasti Lehin ja Nefin laivan Arabiasta Amerikkaan. Kuvitusta Mark Twainin kirjaan Koiranelämää (1872).]]
Mark Twain kuvaili ”mormoniraamattua”, josta kaikki ovat kuulleet mutta jonka vain harvat ovat vaivautuneet lukemaan. Hän piti sitä hidastempoisena, sekavana ja ikävystyttävänä: