cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aseistakieltäytyminen Suomessa
Kutsunnoista kieltäytyminen
Asevelvollisuuteen voi reagoida myös jättämällä saapumatta kutsuntoihin, mikä on lainvastaista. Tätä tapaa on kokeillut anarkisti Antti Rautiainen. Hänelle langetettiin kutsunnoista poisjäämisen takia päiväsakkoja, joiden maksamatta jättämisen takia hän oli vankilassa useita kertoja. Rautiainen kieltäytyi kutsunnoista ensimmäisen kerran vuonna 1997 ja lopulta yhteensä 20 kertaa. Ensimmäisen kerran hän joutui vankilaan vuonna 2001. Vuonna 2005 hänet vietiin lopulta kutsuntapaikalle poliisiautolla, ja kun hän kieltäytyi siellä astumasta sisälle, paikalle tuotiin lääkäri, joka totesi hänet käytöshäiriön takia kelpaamattomaksi palvelukseen. Rautiainen ei hyväksynyt ratkaisua vaan piti sitä poliittisena. Hän on myös sitä mieltä, että hänen valitsemansa kutsunnoista kieltäytyminen on hankalin tapa hoitaa asevelvollisuus.
Laissa on rikosnimike "poissaolo kutsunnasta", josta määrätään sakkorangaistus. Liikekannallepanon aikana sama rikos saattaa johtaa puolen vuoden vankeuteen.
Jehovan todistajat
Suomessa vuonna 1987 voimaan tulleen lain mukaan Jehovan todistajien oli mahdollista saada vapautus asevelvollisuuden suorittamisesta rauhan aikana. Ennen vapautuslain voimaantuloa Jehovan todistajat tuomittiin totaalikieltäytyjinä vapausrangaistuksiin. Toisen maailmansodan aikana tuomio kieltäytymisestä oli esimerkiksi kolme ja puoli vuotta kuritushuonetta. Yhdenvertaisuusvaltuutetun mukaan Jehovan todistajat asepalveluksesta vapauttava laki on ristiriidassa perustuslain yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon kanssa.
Hallitus esitti vapautuslain kumoamista eduskunnalle lakiehdotuksessa HE 139/2018. Laki vapautuslain kumoamisesta astui voimaan 1. huhtikuuta 2019.
Itsenäisyyden alkuajat ja Arndt Pekurinen
Itsenäisen Suomen ensimmäiset kutsunnat pidettiin sisällissodan aikana vuonna 1918. Suomen ensimmäinen väliaikainen asevelvollisuuslaki vuodelta 1919 ei sisältänyt vakaumuksen suojaa koskevia säännöksiä. Vuoden 1922 uusi asevelvollisuuslaki mahdollisti aseettoman palveluksen suorittamisen Puolustusvoimissa. Aseeton palvelus oli mahdollista vain uskonnollisista syistä. Aseetonkin palvelus tapahtui osana armeijan joukkoja kasarmilla. Rauhanliikkeet vaativat oikeutta kieltäytyä aseellisesta palveluksesta muillakin eettisillä perusteilla, kuin uskontoon vedoten.
Rauhanliikkeet olivat syntyneet Suomessa itsenäistymisen ja sisällissodan aikana ja ne vastustivat yhteiskunnassa vallitsevaa yleistä militarismia, mikä ilmeni esimerkiksi jääkäriliikkeenä, punakaartina ja suojeluskuntina. Suomen Rauhanliitossa toiminut Arndt Pekurinen kieltäytyi menemästä kutsuntoihin vuonna 1924. Asiasta ei seurannut aluksi ongelmia. Sen jälkeen Pekurinen alkoi toimia myös Suomen Antimilitaristisessa liitossa, joka ajoi asevelvollisuuden lakkauttamista. Etsivä keskuspoliisi kiinnitti huomionsa Antimilitaristiseen liittoon, kun ilmeni että Pekurinen pakoili edelleen kutsuntoja. Tultuaan valituksi liiton puheenjohtajaksi hänet pidätettiin ja vietiin väkisin Santahaminan varuskuntaan palveluksen suorittamista varten. Pekurinen kieltäytyi palveluksesta ja ryhtyi nälkälakkoon, jolloin sotaoikeus antoi hänelle kolmen kuukauden vankeustuomion niskuroinnista.
Pekurisen tueksi syntyi keväällä 1930 laaja kampanja, johon kuului muun muassa puolustusministeri Juho Niukkaselle luovutettu kansainvälinen vetoomus. Sen allekirjoittivat Britannian parlamentin 60 jäsenen lisäksi muiden muassa H. G. Wells, Henri Barbusse ja Albert Einstein. Suomen Sosialidemokraatti ryhtyi puolustamaan Pekurista kirjoituksissaan. Pekurisen tuomiota kuitenkin vain pidennettiin ja kesällä 1930 Lapuan liike muilutti ja pahoinpiteli hänet. Tammikuussa 1931 tuomiota pidennettiin vielä yhdeksällä kuukaudella.
Pekurisen tapauksen herättämän kansainvälisen huomion seurauksena eduskunnassa tehtiin kesällä 1930 aloite asevelvollisuuslain muuttamisesta siten, että siviilipalveluksen voisi suorittaa myös eettisen vakaumuksen perusteella ja täysin armeijan ulkopuolella. Lakimuutos eli niin sanottu Lex Pekurinen hyväksyttiin eduskunnassa yksimielisesti. Tämä Suomen ensimmäinen siviilipalveluslaki astui voimaan 14. huhtikuuta 1931. Laki oli kuitenkin voimassa vain rauhan aikana.
Sivareiden teloitukset sota-aikana
Toisen maailmansodan puhjettua, Talvisodassa, siviilipalveluksen suorittaneet määrättiin töihin kouluihin ja sairaaloihin. Jatkosodassa heidät määrättiin kuitenkin rintamalle. Asepalveluksesta kieltäytyneitä määrättiin vankiloihin ja teloitettiin rintamalla. Myös Arndt Pekurinen kuljetettiin rintamalle, jossa hänet teloitettiin.
Aseeton siviilipalvelus ja tutkintalautakuntien perustaminen (1959)
Vakaumusta arvioiva tutkijatoimikunta perustettiin vuonna 1959, kun säädettiin Laki asevelvollisuuden täyttämisestä aseettomana. Laissa sallittiin nyt asevelvollisuudesta kieltäytyminen myös "siveellisistä syistä", eli eettisistä omantunnon syistä. Siitä huolimatta ei-uskonnollisia perusteluita ei yleensä kelpuutettu. Vakaumus piti osoittaa erityisen tutkintalautakunnan edessä, johon kuului tuomari, upseeri, sosiaaliministeriön edustaja, pappi ja psykiatri.
Ilmoituksia tutki viisihenkinen Asevelvollisten tutkijalautakunta, joka koostui lainoppineesta puheenjohtajasta, sekä vähintään yhdesta esiupseerista, psykiatrista ja oikeusministeriön edustajasta. Viidentenä jäsenenä toimi Suomen Rauhanliiton puheenjohtaja Göran von Bonsdorff. Päätökset tehtiin pääasiassa asiakirjojen perusteella, joskin henkilö voitiin myös tarvittaessa kutsua Helsinkiin lautakunnan eteen kuultavaksi.
Hakemukset siviilipalvelukseen – ja reservinkieltäytymiseen – olivat neljä sivua pitkiä. Niihin kirjattiin henkilötiedot ja kieltäytymisen perusteet. Sotilasviranomaiset myös kirjoittivat niihin omat näkemyksensä asiasta. Viimeinen sivu piti sisällään Asevelvollisten tutkijalautakunnan päätöksen. Hakemukseen tuli myös liittää kahden ihmisen todistus henkilön vakaumuksesta, virkatodistukset sekä hakijan itse laatimat kirjalliset perustelut omasta vakaumuksestaan ja omantunnon syistä, mitkä estivät aseellisen tai aseettoman sotilaspalveluksen.
Siviilipalveluksen kestoksi määrättiin 1959 asevelvollisuutta pidempi 14 kuukautta.
Kohu Karvian erityistyölaitoksesta
Asepalvelusta kokonaan kieltäytyneet Jehovantodistajat määrättiin muita pidempään 16 kuukauden vankeusrangaistukseen Karvian erityistyölaitokselle, jonka olot olivat hyvin huonot. Laitoksen sisälämpötila oli talvisin vain noin 10°C. 8–10 henkilöä majoittui 21 tuntia vuorokaudesta huoneessa, jossa oli yksi kuivakäymälä. Huoneen hajun arvellaan olleen hirvittävä, koska huussissa ei ollut tiivistä kantta. Laitoksen pesuhuoneessa oli vain 6 allasta, joista vain yhdestä tuli lämmintä vettä.
Monesti Jehovantodistajille määrättiin vielä vuoden verran lisää aikaa siviilipalveluksen suorittamisen jälkeen. Jehovat viettivät laitoksessa keskimäärin 2 vuotta.
Karvian työlaitos sai julkisuutta kun ruotsalainen Se-lehti julkaisi toukokuussa 1968 reportaasin ”suomalaisesta keskitysleiristä”. Reportaasissa oli muun muassa kuvia piikkilanka-aidoista ja sen takana seisovista laihoista miehistä. Vähän myöhemmin Nya Pressenin julkaisemassa artikkelissa todettiin että Karvian leiri ”näyttää aivan natsikeskitysleiriltä”.
Sosialidemokraattien Bror Lillqvist teki hallitukselle kirjallisen kysymyksen leirin olosuhteista. Kohun seurauksena presidentti Urho Kekkonen vieraili Karvian työlaitoksella 12. elokuuta 1968 ja keskusteli laitoksessa olleiden Jehovan todistajien kanssa. Vierailun jälkeen Kekkonen pyysi silloin sosiaali- ja terveysministeriön vanhempana hallitussihteerinä toiminutta K. J. Långia laatimaan raportin Jehovan todistajien asemasta asevelvollisina. Lång suositteli raporttinsa loppulausunnossa Jehovan todistajien vapauttamista asevelvollisuudesta.
Kohu johti siihen, että presidentti Kekkonen lakkautti Karvian erityistyölaitoksen vuonna 1969. Vuonna 1969 säädettiin laki aseettomasta siviilipalveluksesta, jonka mukaan vakaumuksen tutkintamenettelyllä voitiin ohjata asevelvollinen siviilipalvelukseen. Kieltäytymisperusteeksi hyväksyttiin uudessa vuoden 1969 laissa myös yhteiskunnalliset ja "rationaaliset" syyt ensimmäistä kertaa.
Yllytysoikeudenkäynnit – reservin kieltäytyminen mahdollistuu (1969)
Vuonna 1967 Erik Schüller kehotti Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan Vanhalla ylioppilastalolla kieltäytymään asepalveluksesta. Aseista kieltäytymiseen yllytys oli säädetty rikokseksi jatkosodan aikana, joten Suojelupoliisi ilmiantoi Schüllerin. Hänen tueksi Suomessa kerättiin kahden tuhannen ihmisen lista, jotka myös yllyttivät aseistakieltäytymiseen. Kun viranomaiset sivuuttivat listan, rauhanaktivistit toimittivat nimilistan itse Suojelupoliisille ja lehdistölle. Syytetyt suhtautuivat Yllytysoikeudenkäynneissä oikeuslaitokseen epäkunnioitavasti ja tekivät oikeus- ja puolustuslaitoksen naurunalaiseksi, jolloin presidentti armahti kaikki syytetyt.
Reservin kieltäytyminen tuli mahdolliseksi vuonna 1969, kun laki aseettomasta palveluksesta ja siviilipalveluksesta astui voimaan. Reservinkieltäytyjällä tarkoitettiin aseistakieltäytyjää, joka kieltäytyi osallistumasta kertausharjoituksiin tai olemasta osa sotilasreserviä asepalveluksen suorittamisen jälkeen. Kieltäytyminen oli mahdollista uskonnollisista syistä ja eettisistä omantunnonsyistä.
Siviilipalveluksen suosio kasvaa
Vuonna 1972 Asevelvollisten tutkijalautakunnan päätösten valitusten käsittely siirtyi puolustusministeriöltä oikeusministeriöön. Oikeusministeriö harvoin kuitenkaan muutti lautakunnan päätöstä. 1970-luvulta alkaen omantunnon syistä kieltäytyminen nousi uskonnollisia syitä merkittävämmäksi ja aseistakieltäytyjien määrä kasvoi vuoteen 1982 asti. Samalla myös lautakunnan hylkäävien päätösten määrä lisääntyi 80-luvulle tultaessa, nousten aina 16,7%:in asti vuonna 1983.
Vakaumuksentutkintalautakuntien lakkauttaminen (1985)
Siviilipalveluksen osallistujien määrä kasvoi 1980-luvulla jo tuhanteen. Vakaumuksentutkintalautakunta reagoi kasvaneisiin hakemusmääriin hylkäämällä yhä enemmän hakemuksia. Vuonna 1974 perustettu Siviilipalvelusmiesliitto alkoi vaatia tutkintalautakunnan lakkauttamista.
Siviilipalveluslain uudistaminen aloitettiin 1980-luvun taitteessa. Puolustusministeriön asettaman valtakunnansovittelija Keijo Liinamaan työryhmä esitti siviilipalvelukselle kokonaismaanpuolustuksellista tavoitetta, joka keräsi kritiikkiä rauhanjärjestöiltä. Työryhmän esityksestä kriisin aikana siviilipalveluksen suorittaneet osallistuisivat ensiapuun ja väestönsuojeluun. Kun Veikko Pihlajamäki nousi puolustusministeriksi vuonna 1983 aloitti hän lain muuttamisen. Pihlajamäki piti ongelmallisena, että asepalveluksesta kieltäytyneitä tuomittiin vankeuteen, kun he kieltäytyivät siitä yhä Asevelvollisten tutkijalautakunnan hylkäävän päätöksen jälkeen. Pihlajamäki näki, että ihmisten vakaumuksellisten näkemysten tutkiminen luotettavasti oli hyvin vaikeaa.
Vakaumuksen tutkinnasta luovuttiin vuonna 1985 säädetyllä väliaikaislailla, joka oli voimassa vuosina 1987–1991. Väliaikaislain säännöksillä sovitettiin yhteen uskonnon- ja omantunnon vapaus sekä maanpuolustusvelvollisuus. Vuoden 1987 laki vapautti Jehovan todistajat asepalveluksesta kokonaan. Uudessa laissa siviilipalveluksen kesto piteni jälleen 16 kuukauteen. Amnesty International julisti kymmenkunta miestä mielipidevangiksi.
Reservinkieltäytyminen synnyttää täydennyspalveluksen (1987)
Rauhanjärjestöjen Sotareservistä rauhanrakentajaksi -kampanja pyrki 1980-luvun puolivälissä saamaan miehet eroamaan sotilasreservistä.
Täydennyspalvelus tuli syntyi vuonna 1987 uuden siviilipalveluslain tullessa voimaan. Lain mukaan täydennyspalvelukseen määrättiin aina ne, joilla oli voimassa oleva kutsu puolustusvoimien kertauspalvelusharjoitukseen. Muut Siviilipalveluskeskus sai kutsua oman harkinnan mukaan. Henkilöitä, joilla ei ollut puolustusvoimien kertauspalvelusmääräystä ei alkujaan kutsuttu täydennyspalveluskoulutukseen.
Kymmenen vuotta myöhemmin käytäntö muttui ja 1990-luvulla kaikki armeijasta eronneet alettiin kutsua täydennyspalveluskoulutukseen. Vuonna 2007 tämä käytäntö kirjattiin lakiin ja palvelus alkoi koskea kaikkia.
Sivareiden lakko ja sen vaikutukset vuoden 1992 siviilipalveluslakiin
Siviilipalvelukseen osallistujat aloittivat työnseisauksen. Lakkoon osallistuneet 400 miestä kieltäytyivät tekemästä työtä noin neljä viikkoa. Tämän seurauksena ministeriö aloitti uuden lain valmistelun. Vuoden 1991 siviilipalveluslain valmistelussa oli lähtökohtana kehittää siviilipalvelusta itsenäisenä palvelusmuotona.
Vuonna 1992 voimaan tullut laki irroitti siviilipalveluksen puolustushallinnosta lähes kokonaan. Kesto lyheni 13 kuukauteen. Myös yleishyödyllisille järjestöille annettiin rajoitettu oikeus toimia siviilipalveluksen palveluspaikkana.
Sivareiden vapauttaminen asevelvollisuudesta myös sodan aikana (2008)
Vuonna 2015 Krimin konfliktin myötä Siviilipalveluskeskus alkoi etsiä ulkopuolisia kouluttajia, sillä ennätykselliset noin tuhat hakijaa oli paljon keskukselle itselleen koulutettavaksi. Täydennyspalveluskoulutuksia alkoivat tällöin järjestämään myös muun muassa pelastuskoulutuslaitokset.
NHL-kausi 1927–1928
Kausi 1927–1928 oli National Hockey Leaguen historian 11. kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 ottelua. New York Rangers voitti Stanley Cupin kukistettuaan Montreal Maroonsin, ja näin siitä tuli NHL:n perustamisen jälkeen ensimmäinen Stanley Cupin voittanut yhdysvaltalainen joukkue. Edellinen yhdysvaltalainen Stanley Cupin voittanut joukkue oli PCHA-liigan Seattle Metropolitans vuonna 1917.
Kaudelle 1927-1928 otettiin uudelleen käyttöön O’Brien Trophy, joka oli aiemmin annettu NHL:n mestarille. Alun perin palkinto oli poistettu käytöstä Prince of Wales Trophyn tultua sen tilalle. Uuden käytännön mukaan O’Brien Trophy annettaisiin Kanadan divisioonan voittajalle, kun taas Prince of Wales Trophy menisi Yhdysvaltojen divisioonan kärkijoukkueelle.
Runkosarja
NHL:n suurin yleisömagneetti Howie Morenz hallitsi pistepörssiä ja oli Hart Trophyn selkeä voittaja. Hän teki 33 maalia ja keräsi eniten syöttöpisteitä. Ottawan talousvaikeuksista huolimatta joukkueen maalivahti Alex Connell teki kaikkien aikojen ennätyksen torjumalla kuusi peräkkäistä nollapeliä ja olemalla päästämättä maaliakaan 461 minuuttiin ja 29 sekuntiin.
Puolustaja Eddie Shoren sekä Connellin tavoin 15 nollapeliä kauden aikana torjuneen maalivahti Hal Winklerin hienojen pelien ansiosta Boston Bruins sijoittui ensimmäistä kertaa Yhdysvaltojen divisioonan ykköseksi ja saavutti divisioonan voittajalle jaettavan Prince of Wales Trophyn. Kauden keskivaiheilla muilta Kanadan divisioonan joukkueilta karkaamassa ollut Montreal Canadiens puolestaan romahti Pit Lepinen loukkaantumisen jälkeen, mutta se kuitenkin onnistui säilyttämään ensimmäisen sijansa kauden päätteeksi ja saavutti divisioonan voittajalle jaettavan O'Brien Trophyn.
Pistepörssin parhaat
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet
Pudotuspelit
Pudotuspeleissä pelattiin kaksi osaottelua, joiden yhteismaalit ratkaisivat otteluparin voittajan. Kanadan divisioonassa Montreal Maroons voitti Ottawa Senatorsin, ja välieräsarjassa Montreal Canadiensia vastaan Russell Oatman vei Maroonsin finaaleihin jatkoaikamaalillaan.
Yhdysvaltojen divisioonassa New York Rangers tyrmäsi Pittsburgh Piratesin kovassa ottelusarjassa ja löi sen jälkeen Bostonin. Näin varmistui joukkueen paikka loppuotteluihin Montreal Maroonsia vastaan. Sirkus esti Rangersin pelien järjestämisen Madison Square Gardenissa, joten kaikki ottelut pelattiin Montreal Forumissa, vaikka Boston olikin ilmaissut halukkuutensa isännöidä Rangersia. Maroons voitti ensimmäisen pelin Nels Stewartin ja maalivahti Clint Benedictin avustuksella 2–0. Toisessa pelissä alkoi varsinainen näytelmä, kun Nels Stewart ampui Rangers-maalivahti Lorne Chabot’n silmään osuneen kovan laukauksen. Chabot ei kyennyt jatkamaan, mutta Rangers tarvitsi maalivahdin. Maroonsin valmentaja Eddie Gerard ei kuitenkaan sallinut Rangersin käyttävän paikalla ollutta Alex Connellia tai alasarjan maalivahti Hugh McCormickia. Niinpä vihastunut Rangers-valmentaja Lester Patrick päätti itse sonnustautua maalivahdin varusteisiin. Tämän jälkeen Rangers vartalotaklasi rajusti jokaista Patrickin lähelle päässyttä Maroons-pelaajaa. Bill Cook teki ensimmäisen maalin ja antoi siten Rangersille 1–0-johdon, mutta Nels Stewart tasoitti pelin. Jatkoajalla Rangersin Frank Boucher teki voittomaalin, ja joukkueen pelaajat kantoivat Patrickin pois jäältä.
New York Americansin maalivahti Joe ”Red Light” Miller sai luvan korvata Chabot’n maalissa, ja hän pelasikin mainiosti 0–2-tappioon päättyneessä kolmannessa ottelussa. Frank Boucherin loistopelin siivittämänä Rangers voitti kuitenkin kaksi seuraavaa peliä ja vei nimiinsä Stanley Cupin. Myös viimeisessä pelissä oli draaman ainekset, kun Miller sai laukauksen seurauksena pahan haavan mutta pystyi jatkamaan. Yleisö tuli kuitenkin ajoittain erittäin villiksi, ja tuomari Mike Rodden joutui ankaran parjauksen kohteeksi hylättyään Maroonsin tekemän maalin. Jopa NHL-komissaari Frank Calder joutui joidenkin fanien solvaamaksi sen takia, ettei puuttunut asiaan. Lopulta Rangersistä tuli historian toinen yhdysvaltalainen ja NHL:n ensimmäinen USA:ssa kotipaikkaansa pitänyt Stanley Cup -voittajajoukkue.
Salomonsaarten vaakuna
pienoiskuva Salomonsaarten vaakuna on Salomonsaarten tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1978.
Vaakunassa toistuvat kansallislipun värit. Kilvessä on maan eri alueita kuvaavia asioita. Fregattilinnut lakiossa kuvaavat maan itäosaa. Lakion keskellä on kotka, joka kuvaa Malaitan aluetta. Kaksi kilpikonnaa kuvaavat maan länsiosaa. Keskellä olevat kilpi, jousi ja nuolet kuvaavat maan keskiosaa. Kilvenkannattajina vaakunassa on oikealla krokotiili ja vasemmalla hai. Niiden lisäksi vaakunassa on paikallinen perinteinen purjehdusalus ja nouseva aurinko.
Hankook Tire
Hankook Tire on eteläkorealainen rengasvalmistaja. Yritys perustettiin vuonna 1941 nimellä Chosun Tire Company ja sai vuonna 1968 uuden nimen Hankook Tire Manufacturing. Nimi Hankook tarkoittaa korean kielellä Koreaa.
Yritys on maailman seitsemänneksi suurin rengasvalmistaja. Se valmistaa myös alumiinivanteita, akkuja ja jarrulevyjä. Vuonna 2007 yrityksen liikevoitto oli 3,5 miljardia dollaria. Yrityksellä on tytäryhtiöitä Kiinassa, Unkarissa ja Indonesiassa. Yritys työllistää 21 000 ihmistä maailmanlaajuisesti. Se on toimittanut renkaita muun muassa Le Mans Series ja Super GT -sarjoihin ja vuodesta 2011 lähtien DTM-sarjaan. Yritys on yksi Melbourne Football Clubin pääsponsoreista.
Ugo Pignotti
Ugo Pignotti (19. marraskuuta 1898 Firenze – 7. tammikuuta 1989 Rooma) oli italialainen miekkailija. Hän voitti vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa kultaa floretin joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi seitsemänneksi yksilökilpailussa. Hän sai vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kaksi hopeamitalia, yhden floretin ja toisen säilän joukkuekilpailussa.
Neuburg am Inn
Neuburg am Inn on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee Inn-joen varrella 6 kilometriä Passausta etelään. Kunnan pinta-ala on 41,75 neliökilometriä, sen asukasluku oli vuoden 2020 lopulla 4 291 ja väentiheys oli 103 asukasta/km2. Kunnan pormestarina toimii Wolfgang Lindmeier.
Neuburgiin rakennettiin linna 1050-luvulla. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan aikana se muodosti ympärillään kaupunkivaltion. Vuodesta 1803 Neuburg on ollut osa Baijeria ja 1818 se sai itsenäisen kunnan aseman.
Maxwellin yhtälöt
Maxwellin yhtälöt on neljän yhtälön kokoelma, joka kuvaa sähkömagneettisten kenttien käyttäytymistä ja vuorovaikutuksia. Yhtälöjoukko on nimetty fyysikko James Clerk Maxwellin mukaan.
Maxwellin yhtälöjoukko sisältää Gaussin lain, Faradayn lain, Ampèren-Maxwellin lain ja Gaussin lain magnetismille. Lait kertovat;
Yhdessä sähkömagneettisen säteilyn väliainerelaatioiden ja Lorentzin voiman kanssa nämä yhtälöt mallintavat koko sähkömagneettisen luonnonilmiön.
Maxwell esitti nämä lait ja yhtälöt vuonna 1861 julkaistussa artikkelissaan On Physical Lines of Force. Oliver Heaviside kokosi yhtälöt vuonna 1884 nykyisin tunnetuiksi neljäksi yhtälöksi käyttäen vasta kehitetyn vektorianalyysin merkintätapaa.
Maxwell myös esitti, miten yhtälöt ennustivat vaihtuvien sähkömagneettisten aaltojen etenevän tyhjässä avaruudessa nopeudella, joka voitiin laskea sähkö- ja magneettiopissa tunnettujen luonnonvakioiden avulla ja joka laskujen mukaan näytti olevan sama kuin valon nopeus. Tästä hän päätteli, että valo koostuukin juuri sähkömagneettisista aalloista. Myöhemmin vuonna 1888 Heinrich Hertz osoitti, että valon nopeudella eteneviä sähkömagneettisia aaltoja, tosin pidempiaaltoisia (matala taajuisempia) ja täten ihmissilmälle näkymättömiä, voitiinkin saada aikaan sähkömagneettisten värähtelypiirien avulla. Maxwellin yhtälöistä juontunut valon vakioinen nopeus tyhjiössä oli myöhemmin Einsteinin suhteellisuusteorian peruspostulaatteja. Suhteellisuus­teorian mukaan Maxwellin yhtälöt pätevätkin sellaisenaan kaikissa inertiaali­järjestelmissä, eikä Maxwellin yhtälöihin siten tarvinnut tehdä lisäyksiä tai korjauksia suhteellisuusteorian myötä 1900-luvun alussa.
Maxwellin yhtälöt ovat siinä mielessä nykyaikaisen yhteiskunnan keskeistä pohjaa, että suuri osa sähkötekniikasta (sähkömoottorit, sähkön tuotanto, sähkön siirto, valokaapelit, radiot, lankapuhelin, tutkat jne.) perustuu sähkömagnetismiin, jota Maxwellin yhtälöt kuvaavat. Tosin usein sähkötekniikan sovelluksien mallintamiseen käytetään Maxwellin yhtälöiden kuvaaman sähkömagneettisen mallin tilannekohtaisia approksimaatioita, kuten esimerkiksi piiriteoriaa (Kirchhoffin piirilait). Tiedettä popularisoinut fyysikko Richard Feynman totesi kirjassaan Feynman Lectures on Physics, että tuhansien vuosien kuluttua tuskin on epäilystä, etteikö ihmiskunnan 1800-luvun merkittävin tapahtuma olisi ollut nämä Maxwellin löytämät sähködynamiikan, eli klassisen sähkömagnetismin lait.
Yhtälöt
Maxwellin yhtälöt voidaan esittää tarpeen mukaan joko differentiaali- tai integraalimuodossa.
Differentiaalimuoto
Differentiaalimuodossaan Maxwellin yhtälöt kuvaavat kuinka sähkömagneettiset vektorikentät vastaavat toisiaan pisteittäin. Kaksi ensimmäistä yhtälöä ovat Gaussin lait sähkö- ja magneettikentille, kolmas Faradayn induktiolaki ja viimeinen Ampère-Maxwellin laki. Differentiaalimuotoiset yhtälöt ovat
missä
Näissä merkintä (nabla piste) tarkoittaa vektorifunktion divergenssiä eli lähteisyyttä (yksikkönä 1/m). Merkintä (nabla risti) sen roottoria eli pyörteisyyttä (yksikkönä 1/m).
Integraalimuoto
Integraalimuodossa Maxwellin yhtälöt kuvaavat, miten sähkömagneettiset kentät riippuvat toisistaan, kun niitä integroidaan makroskooppisten kappaleiden yli. Integraalimuoto on erityisen hyödyllinen kenttien määrittämisessä, kun tutkittava geometria sallii symmetrioiden hyödyntämisen. Integraalimuotoiset Maxwellin yhtälöt ovat
missä D, \rho, B, E, H, J ovat kuten edellä ja
Kenttien riippuvuudet väliaineissa
Eri sähkömagneettiset kentät riippuvat toisistaan lineaarisessa väliaineessa seuraavasti :
missä:
Maxwellin yhtälöt tyhjiössä ja valonnopeus
Tyhjiössä Maxwellin yhtälöt kirjoitetaan muodossa
Tyhjiössä vuontiheyksien (D ja B) sekä kenttävoimakkuuksien (E ja H) suhteet ovat yleisiä luonnonvakioita:, sähkövakio, joka nykyisissä SI-yksiköissä on = 8,854 · 10-12 As/Vm, ja vastaavasti  = 1,2566 10-6/ Vs/Am, magneettivakio. Maxwellin yhtälöistä seuraa, että tyhjiössä sähkömagneettiset aallot etenevät nopeudella
Maxwellin yhtälöt ja magneettiset monopolit
Maxwellin yhtälöt on laadittu olettaen, että magneettisia monopoleja ei ole olemassa. Sellaisia ei ole myöhemminkään havaittu, mutta eräissä nykyisen hiukkasfysiikan teorioissa sellaisten olemassaoloa pidetään mahdollisena. Jos sellaisia löydetään, voidaan Maxwellin yhtälöihin kuitenkin melko luontevasti lisätä niiden edellyttämät termit. Tällöin yhtälöt saisivat alkuperäistä symmetrisemmän muodon.
Katso myös
Yksittäiset yhtälöt:
Muuta aiheeseen liittyvää:
Englanninkielinen lähde
<references group="Grant" />
Viivi Koivu
Viivi Koivu (o.s. Villa, s. 25. helmikuuta 1981 Anjalankoski) on suomalainen kivääriampuja. Hän edustaa Myllykosken Ampujia.
Marjo Yli-Kiikka
Marjo Eliisa Yli-Kiikka (s. 16. kesäkuuta 1978 Isokyrö) on suomalainen agronomi ja kivääriampuja. Hän edustaa Isonkyrön Metsästys- ja Ampumaseuraa.
Yli-Kiikka on osallistunut kolme kertaa olympialaisiin: Ateenassa 2004, Pekingissä 2008 ja Lontossa 2012.
Lontoon olympialaisissa Yli-Kiikka sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä 16:ksi. Hän putosi finaalista pienoiskiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa tuloksella 578 sijoittuen 23:ksi.
Boardface
Boardface on belgialais-australialaisen muusikko ja tuottaja Gotyen esikoisalbumi, jonka julkaisi Creative Vibes 15. helmikuuta 2003.
Rajalin
Rajalin voi viitata seuraaviin:
Hyvä ihminen
Hyvä ihminen on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen ensimmäinen single albumilta Kylmä tila. Singlen molemmat kappaleet on sanoittanut Jarkko Martikainen. "Samarialainen" on suomenkielinen cover-versio doom metal -yhtye Candlemassin kappaleesta "Samarithan". Kappaleella vierailevat Nightwish -yhtyeen kosketinsoittaja Tuomas Holopainen sekä basisti-laulaja Marco Hietala. Kappaleen sävellyksen ja alkuperäisen sanoituksen on tehnyt Candlemassin basisti ja keulahahmo Leif Edling.
Kappale nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen singlelistan ykköseksi ja pysyi listalla kaikkiaan kuusi viikkoa.
Branson City Limits
Branson City Limits on Bobby Vintonin livealbumi joka ilmestyi 1998.
Matti Viinamaa
Matti Viinamaa eli ”Viina-Matti” (8. helmikuuta 1859 Haapavesi – 15. helmikuuta 1936 Haapavesi) oli Haapavedeltä kotoisin ollut suomalainen kansanrunoilija ja originelli.
Elämäkerta
Haapaveden Rytkynperän Peltolassa syntyneen Matti Viinamaan vanhemmat olivat Pyhäjoelta kotoisin ollut Antti Eerkinpoika Ylioja ja Nivalasta kotoisin ollut Eeva-Stiina Antintytär Peräaho. Suurimman osan elämästään Viinamaa asui Vatjusjärvellä Viinala-nimisellä pientilalla. Viimeksi hän omisti Humalojan kylässä sijainneen Kanervan torpan.
Tuotanto
Viina-Matti oli tunnettu pilkkarunoistaan, joita hän teki myös tilauksesta maksua vastaan. Matilla oli musta pitkä parta ja tukka, joka valui harteille asti. Hän kiersi esiintymässä markkinoilla, käräjäpaikoilla ja muissa yleisötilaisuuksissa käyttäen esiintymisasunaan pitkää maahan asti ulottuvaa leninkiä ja päähineenä hänellä oli pannumyssy. Mattia myös pelättiin, koska hän saattoi tehdä pistävän pilkkarunon sellaisesta henkilöstä, joka oli jollakin tavoin loukannut häntä.
Pilkkarunojen ohella Viinamaa kirjoitti runoja myös ajankohtaisista tapahtumista (Nivalan konikapina, Lapuan liike) sekä muun muassa uskontoon ja politiikkaan liittyneistä aiheista. Viinamaa voitti Suomen Kuvalehden järjestämän kansanrunoilijoiden kilpailun runollaan Laulun into. Hän oli myös keksijä ja hän rakenteli erilaisia kulkuvälineitä ja soittimia.
Viinamaa ei kirjoittanut runojaan muistiin paperille vaan säilytti ne muistissaan. Hän tunsi tarkoin Raamatun ja Kalevalan ja hän käytti runoissaan enimmäkseen heksametri-mittaa. Viinamaa esiintyi usein runoineen Haapaveden nuorisoseuran järjestämissä lausuntakilpailuissa. Juhannusyöksi Viinamaa saapui tavallisesti Kalajoen hiekkasärkille, jossa hän keräsi ympärilleen suuren joukon innostuneita kuulijoita. Viina-Matin runoja on julkaistu Hilkka Merikallion toimittamassa kirjassa Viina-Matin veisuja vuonna 1968. Kaikkiaan Viina-Matti kirjoitti elämänsä aikana noin 150 runoa, mutta merkittävä osa niistä hävisi vuonna 1927, kun tulipalo tuhosi Matin kotimökin Viinalassa. Matti Viinamaa kuoli 77-vuotiaana Haapaveden kunnalliskodissa. Viinamaa oli toista viikkoa aikaisemmin sairastunut keuhkokuumeeseen ja lähtenyt sitten kotoaan kävelemään maantielle. Hän kaatui voimien pettäessä tielle ja kun hänellä ei ollut kotona ketään hoitajaa vietiin hänet Haapaveden kunnalliskotiin.
Matti Viinamaa testamenttasi Humalojan kylässä sijainneen torppansa Haapaveden osuuskaupalle. Runoilija J. H. Erkko poikkesi aikoinaan matkoillaan Haapavedelle ja tutustuttuaan Matti Viinamaahan hän totesi että Matti Viinamaa oli kuin rikkakasalla kasvanut kukkanen. Kaikki muodinmukaisuus sekä vaatetuksessa että sanoissa oli Matin mielestä raamatunvastaista ja pelkästään pahasta.
Lucius Tarquinius Collatinus
thumb|Tarquinius Collatinus [[Guillaume Rouillén teoksessa Promptuarii Iconum Insigniorum (1553).]] Lucius Tarquinius Collatinus oli toinen Rooman tasavallan ensimmäisistä konsuleista. Hän kuului kreikkalaislähtöiseen Tarquiniuksen sukuun. Hänen isänsä oli Egerius ja isoisänsä Arruns, kuningas Tarquinius Priscuksen veli. Collatinus asui Collatian kaupungissa, jonka kuvernööriksi hänen isänsä oli nimitetty Tarquinius Priscuksen vallattua kaupungin sabiineilta 585 eaa. Nimityksen myötä Egerius oli muuttanut perheensä sukunimen muotoon Collatinus.
Peter Mullan
Peter Mullan (s. 2. marraskuuta 1959 Peterhead, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen merkittävä ohjaustyönsä on Magdalena-sisaret. Ohjaamansa elokuvat hän on myös käsikirjoittanut.
Lucius Tarquinius Collatinus
Collatinus meni naimisiin Lucretian kanssa, jonka kuningas Tarquinius Superbuksen poika Sextus Tarquinius häpeällisesti raiskasi 509 eaa. Murheen murtama Lucretia teki itsemurhan mutta vannotti sitä ennen isäänsä ja aviomiestään kostamaan puolestaan. Junius Brutuksen johdolla miehet nostivat kansan kapinaan ja syrjäyttivät itsevaltaisen kuninkaan. Tämän jälkeen Rooman tasavalta perustettiin ja Collatinus ja Brutus valittiin sen ensimmäisiksi konsuleiksi. Rooman kansa kuitenkin vihasi Tarquiniuksen sukua niin syvästi, että Collatinus joutui eroamaan konsulin virasta ja viettämään lopun elämäänsä Laviniumin kaupungissa. Hänen tilalleen valittiin uudeksi konsuliksi Valerius Publicola.
Peter Mullan
Mullan tunnetaan paremmin näyttelijänä ja erityisesti entisen alkoholistin Joen roolista Ken Loachin ohjaamassa elokuvassa Nimeni on Joe.
Max Klinger
Max Klinger (18. helmikuuta 1857 Leipzig – 5. heinäkuuta 1920) oli saksalainen taidemaalari, graafikko ja kuvanveistäjä. Hän oli 1880−1890-lukujen symbolismin pääedustajia, jonka töissä yhdistyvät kirjallisuudesta aiheensa saanut symbolismi realistisiin yksityiskohtiin ja klassisoivaan muotokieleen. Ulkoilmamaalauksissaan Klinger liittyi myös realistisen tyylisuunnan edustajiin.
Yksi Klingerin tunnetuimmista veistoksista on Klingerin aikana kohua herättänyt Beethoven monumentti, joka paljastettiin Wienin näyttelyssä vuonna 1902 ja myytiin myöhemmin Leipzigiin.
Asteroidi 22369 Klinger on nimetty Max Klingerin mukaan.
Demonica
Demonica on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kokoelmamusiikkiboksi, joka on julkaistu vuonna 2006. Boksi sisältää demoja sekä ennenjulkaisemattomia että uudelleennauhoitettuja kappaleita yhtyeen varhaisilta vuosilta sen yhä soittaessa perinteistä black metalia.
Opintosuunnitelma
Opintosuunnitelma on opiskelijan tekemä ajankäyttösuunnitelma organisoimaan hänen omaa opiskeluaan siten, että tutkinto tulee suoritetuksi tavoitellussa aikataulussa. Opintosuunnitelmassa valitaan opiskelijan mieltymysten mukaan opintosuunta ja ylimääräisiä kursseja.
Opintosuunnitelma aikatauluttaa opiskelun siten, että kurssit tulevat suoritetuiksi sellaisessa järjestyksessä, että johonkin kurssiin vaatimuksena oleva kurssi on suoritettu ennen ko. kurssin aloittamista. Aikataulutuksen toinen tarkoitus on täyttää viikoittainen lukujärjestys siten, että opiskelijan resurssit tulevat hyödynnettyä tarpeeksi hyvin. Opintosuunnitelma huolehtii myös opiskelijan tiedon ja taitojen kasvusta mielekkäällä tavalla varsinkin sellaisissa oppiaineissa, joissa uuden tiedon oppiminen perustuu vanhaan osaamiseen.
Henkilökohtainen opintosuunnitelma
Henkilökohtaisen opiskelusuunnitelman (HOPS ) tarkoituksena on hahmottaa rakenteellisesti koulutuksen eri vaiheisiin tarvittavaa aikaa ja tarkentaa opintojen päämäärää. HOPS määrittää opiskelijalle kiinteän tavoitteen, jota on helpompi noudattaa. HOPS kannattaa laatia opiskelun alkuvaiheessa yhdessä koulutuksen ohjaajan, tuutorin, opinto-ohjaajan, koulutuksen johtajan tai vastaavan henkilön avustuksella.
Korkeakouluissa on vuoden 2005 tutkintouudistuksesta lähtien ollut pakollista tehdä HOPS. Se kuuluu sarjaan opinnonohjauksen parantamistoimenpiteitä, jolla tähdätään valmistumisajan pitkittymisen ennaltaehkäisyyn. HOPS on hyväksytettävä virallisesti, ja sitä säilytetään koululla. Henkilökohtainen opintosuunnitelma on tarpeen siksi, että korkeakouluissa on kurssien suhteen suuri valinnanvara, niillä on esitietovaatimuksia eikä kaikkia kursseja edes järjestetä joka vuosi. Toisekseen suunnitelma antaa käsityksen valmistusajankohdasta. Kouluissa, joissa opintosuunnitelma on valmiiksi kirjoitettu, laaditaan henkilökohtainen opintosuunnitelma, jos opiskelijalla on aiempia hyväksyttäviä opintosuorituksia, opiskelu on muuten tavanomaisesta poikkeavaa tai tarvitsee erityistä tukea.
Henkilökohtainen opetuksen järjestämistä koskeva suunnitelma (HOJKS) on erityisopetusta tarvitsevalle opiskelijalle tehty opintosuunnitelma silloin, kun oppiminen täytyy yksilöllistää. Suunnitelmassa määritellään opiskelijan yksilölliset oppimisen tavoitteet. HOJKS on käytössä perusopetuksen ja ammatillisen opetuksen kouluissa.
Jim Neilson
James Anthony ”Chief” Neilson (28. marraskuuta 1940 – 6. marraskuuta 2020 ) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajaurallaan New York Rangersissa, California Golden Sealsissa, Cleveland Baronsissa ja Edmonton Oilersissa. Taustaltaan hän kuului Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin.
Vuonna 2009 Neilson sijoitettiin New York Rangersin kaikkien aikojen 42:ksi parhaaksi pelaajaksi John Wiley & Sonsin kirjassa 100 Ranger Greats.
Veljesapu-Perinneyhdistys
Veljesapu-Perinneyhdistys ry on Waffen-SS:ään värvättyjen suomalaisten vuonna 1955 perustama järjestö. Järjestö toimii yhä. Sen jäsenistöön kuuluu kymmenen SS-veteraania (2018). Kokonaisjäsenmäärästä 302 on veteraanien leskiä 12 ja muita jäseniä 280.
Veljesapu ry:n jäsenlehti on nimeltään Achtung. Sen päätoimittaja on Pekka Kääriäinen.
Yhdistyksen kotisivuilta poistettiin SS-riimua muistuttava symboli. sen jälkeen kun asia oli herättänyt huomiota Saksassa. Kuvio kuitenkin palasi sivuston otsikkoon myöhemmin.
Puheenjohtajat
Lähde:
Rodolfo Terlizzi
Rodolfo Terlizzi (17. lokakuuta 1896 Firenze – 11. heinäkuuta 1971 Firenze) oli italialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä osallistuen sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailuun. Jälkimmäisessä hän oli mukana voittamassa kultaa.
Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa Terlizzi sai floretin joukkuekilpailussa hopeaa.
Ruderting
Ruderting on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee 11 kilometriä Passausta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 12,96 neliökilometriä, sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 3 155 ja väentiheys oli 243 asukasta/km2. Sen pormestarina toimii Rudolf Müller.
Rudertingissa oli pitkälle 1900-luvulle työllistävää liha- ja makkarateollisuutta. Nykyään suuri osa työssäkäyvistä käy töissä läheisessä Passaussa.
AKL
AKL tarkoittaa seuraavia:
Virolaisten suuri kapina
Virolaisten suuri kapina oli virolaisten kapina Tanskaa ja saksalaisia Kalparitaristoa vastaan, jotka olivat valloittaneet Viron mannermaan. Kapina käynnistyi vuonna 1222 ja se kukistettiin vuonna 1224.
Tapahtumat
Tanskan kuningas Valdemar II Sejr oli vuonna 1222 saapunut sotajoukon kanssa Saarenmaalle, vallannut sen ja rakentanut sinne linnoituksen. Tanska oli jo aikaisemmin ottanut haltuunsa Varbolan linnoituksen Harjumaalla. Linnoituksen valmistuttua Valdemar lähti Saarenmaalta, jolloin paikalliset hyökkäsivät linnoitukseen ja tuhosivat sen. Saarenmaalaiset jatkoivat sotatoimia mantereella ja nostattivat harju-, lääne-, järva- ja virumaalaisia kapinaan tanskalaisia vastaan.
Kansannousu levisi myös Kalparitariston hallitsemiin Sakalan ja Ugandin maakuntiin. Sakalalaiset tappoivat Viljandin linnassa olleet saksalaiset 29. tammikuuta 1223 ja ottivat hieman myöhemmin haltuunsa Lõhaveren linnan, jota oli aikoinaan komentanut virolaisten kansallissankari Lembitu. Ugandilaiset kapinoivat samoihin aikoihin ja kutsuivat apuun novgorodilaisia, joita sijoittettiin Sakkalaan Viljandin linnaan ja Tarton linnaan Ugandissa. Vuoden 1223 alkupuolella koko Viro oli vapaa vieraan vallan miehittäjistä tanskalaisten hallitsemaa Tallinnaa luukunottamatta.
Tanskalaisten pitivät puoliaan saarenmaalaisten, harjumaalaisten ja novgorodilaisten lukuisia hyökkäyksiä vastaan. Novgorodilaiset luopuivat piirityksestä neljän viikon kuluttua ja palasivat Novgorodiin lokakuussa. Syksyllä 1223 Tarttoon saapui ruhtinas Vjatškona ja hänen 200 sotilastaan. Hän alkoi kerätä veroa Tarton ympäristöstä ja lähetti veronkantoretkikuntia muihinkin Viron maakuntiin ja jopa Sakalaan. Saksalaiset protestoivat ja piirittivät Tarton 15. elokuuta Albert- ja Herman-piispojen johtamana. Saksalaisten onnistui tunkeutua linnaan, jossa he tappoivat 1 000 virolaista ja kaikki venäläiset Vjatškon mukaan lukien.
Seuraukset
Kapinan jälkeen saksalaiset ja tanskalaiset saivat jälleen koko Viron mannermaan haltuunsa. Vuonna 1227 kukistui kapinan aloittanut, Viron viimeinen itsenäinen maakunta Saarenmaa. Virolaiset kapinoivat myöhemminkin, mutta eivät onnistuneet siinä yhtä laajasti kuin suuressa kapinassa. Saksalaista valtaa Virossa uhkasivat valloitusten jälkeen myös sisäiset ristiriidat, kun paavi ja Kalparitaristo kiistelivät maa-alueiden jaosta.
Mårten Eskil Winge
pienoiskuva|Valokuva Wingestä Mårten Eskil Winge (21. syyskuuta 1825 – 22. huhtikuuta 1896) oli ruotsalainen taidemaalari, joka tunnettiin erityisesti Skandinaaviseen muinaisuskoon liittyvistä maalauksistaan. Hän oli myös professori Ruotsin kuninkaallisessa taideakademiassa Tukholmassa. Hänen ystävänsä oli toinen tunnettu taidemaalari August Malmström, ja hän oli naimisissa taiteilija Hanna Mathilda Tengelin kanssa.
Elämä
Winge syntyi Tukholmassa vuonna 1825. Hänen vanhempansa olivat Andrietta Sofia Rothman sekä Isak Martin Winge, joka oli rehtori ja kirkkoherra. Hän valmistui Uppsalalaisesta koulusta vuonna 1846, jonka jälkeen hän alkoi opetella maalausta P. E. Wallanderin johdolla Tukholmassa. 1847 hän opiskeli taideakademiassa, ja työskenteli samalla postissa sekä maalasi muotokuvia. Hän kiinnostui muinaissaagoista nuorena, ja hänen opiskeluaikoina piirtämänsä piirrokset aiheesta saivat huomiota. Hän piti goottilaisesta historiankirjoituksesta, ja yhdessä August Malströmin kanssa hän elvytti kirjoituksia.
Guru (albumi)
Guru on suomalaisen Mustat Enkelit -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2007.
Neukirchen vorm Wald
Neukirchen vorm Wald on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee 16 kilometriä Passausta pohjoiseen. Kunnalla on pinta-alaa 24,30 neliökilometriä, asukasluku oli vuoden 2020 lopulla 2 934 ja väentiheys oli 121 asukasta/km2. Pormestarina toimii Erwin Braumandl.
Asukasluvun kehitys
Lähde:
Louis Delétraz
thumb|Louis Delétraz vuonna 2021. Louis Delétraz (s. 22. huhtikuuta 1997 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen rata-autoilija. Hänen isänsä on entinen Formula 1- ja Le Mans -kuljettaja Jean-Denis Délétraz.
Ura
Delétraz aloitti uransa karting-sarjoista vuonna 2008. Vuonna 2009 hän voitti Vega Trofeo – Super Mini -luokan mestaruuden. Vuonna 2010 Delétraz sijoittui kolmanneksi Sveitsin KF3 -luokassa. Vuonna 2012 Delétraz aloitti kilpauransa Formula BMW Talent Cup -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2013 Delétraz kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen 77 pistettä sijoittuen sarjan 19:nneksi. Vuonna 2014 hän jatkoi sarjassa saavuttaen yhden voiton, yhden paalupaikan ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana.
Vuonna 2015 Delétraz kilpaili täyden kauden Eurocup-sarjassa saavuttaen kolme voittoa, viisi paalupaikkaa ja viisi palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän voitti Formula Renault NEC -sarjan mestaruuden. Hän ajoi samana vuonna myös kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2016 Delétraz ajoi täyden kauden uudelleennimetyssä Formula 3.5 V8 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän debytoi GP2-sarjassa ajaen kaksi kilpailua Carlin-tallissa.
Vuonna 2017 Delétraz ajoi Formula 2 -sarjassa Racing Engineering ja Rapax-talleissa.
Huhkojärvi
Huhkojärvi on Keski-Suomessa Keuruulla ja myös vähän Jämsässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Se on Suomen 80. syvin järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 120 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä luode-kaakko-suuntainen rotkojärvi. Järven länsirantaan ulottuu myös paikoin yli 185 metrin korkeuteen nousevan Huhkovuoren rinteet, jotka laskevat jyrkänteinä suoraan veteen. Vuoren huippu kohoaa yli 70 metriä vedenpintaa korkeammalle. Vaikka järvi on rotkojärven luonteensa mukaisesti pitkä ja kapea, on siinä joitakin erottuvia piirteitä. Pohjoispäässä sijaitsee lyhyt Salkkiniemi, jonka molemmille puolille jää pienet lahdet. Niistä läntinen on Luodelahti, joka on syvempi. Isosaaren kohdalla sijaitsee Tervaniemi ja järven puolivälissä Ekolanniemi.
Järvessä on kolme saarta. Niiden yhteispinta-ala on yli hehtaari, mikä on noin prosentti järven kokonaispinta-alasta. Isosaari on lähes hehtaarin suuruinen, ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen vieressä sijaitseva kartoissa nimettömänä merkitty saari on 60 metriä pitkä mutta kapea saari. Ekolanniemen vieressä sijaitsee Ainosaari, joka on 50 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Pienet saaret ovat runsaasti yli aarin kokoiset.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 17 miljoonaa kuutiometriä eli 0,017 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 14,3 metriä ja suurin syvyys on 41,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Tervaniemen edustalla. Alle puolet järvestä on yli 25 metriä syvää. Tervaniemen eteläpuolella on kahdessa kohdassa noin 35 metrin syvänteet. Ekolanniemestä Ainonsaareen on pitkä yli 30 metrin syvänne. Salkkiniemen edustalla on 33 metrin syvänne, ja Luodelahdessa on pienellä alueella noin 15 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 13,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 1,0 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, mutta järven keskellä olevien maatilojen peltoja ulottuu rantaan asti. Järven lähiympäristössä on viisi maatilaa ja vähän haja-asutusta. Sen rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Pohjoisjärven kylän ja Jaman kulmakunnan yhdistävältä kylätieltä. Pohjoisjärvi on kantatien 58 varressa.
Luontoarvot
Järven eteläpään rannat ovat mukana Natura 2000 -rantojensuojeluohjelmassa (FI0900029). Länsirannasta on suojeltu yksi kilometri ja itärannasta lähes kaksi kilometriä pitkät osuudet järven eteläpäästä Holmanpohjasta. Suojeltu alue kattaa vaihtelevasti noin 200 metriä leveän kaistaleen rantametsikköä. Suojellun alueen pinta-ala on 150 hehtaaria.
Giórgos Samarás
Geórgios ”Giórgos” Samarás (, syntynyt 21. helmikuuta 1985 Iraklion, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista West Bromwich Albionia. Pelipaikaltaan Samarás on hyökkääjä, ja hän on pelannut otteluita myös Kreikan maajoukkueessa.
Huhkojärvi
Luontoarvot
Eteläpään rannat kohoavat paikoin 60 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Kallioperässä esiintyy muun muassa metabasalttia ja amfiboliittia. Alueen kallioperässä oleva kalkki sopeuttaa muuten karuun ympäristöön sellaisia kasvilajeja kuin kissankäpälä, kissankello, kalliokeltanoja, ahokeltanoja ja pahtanurmikka. Humusväritteisessä vedessä kasvavat esimerkiksi lahnaruohoja, järvikorte, ulpukka, siimapalpakko ja suomenlumme. Lintulajistoon kuuluvat muun muassa huuhkaja, kuikka, metso ja pyy.
Giórgos Samarás
Samarás muutti yhdessä isänsä kanssa 16-vuotiaana Alankomaihin ja pelasikin neljä kautta SC Heerenveenissä. Kesken kauden 2005–2006 Samarás siirtyi Englannin Valioliigaan Manchester Cityn riveihin, jossa hän pelasi 55 ottelua kolmessa kaudessa. Hän siirtyi jälleen kesken kauden Skotlannin valioliigaan, jossa hän pelasi kaudet 2007–2014 Celticin joukkueessa. 2014 hän siirtyi Englannin valioliigaan West Bromwich Albionin riveihin.
Huhkojärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Letkujoen–Huhkojärven valuma-alueeseen (35.689) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy.
Loire-Nieuport LN.401
pienoiskuva|Loire-Nieuport LN.401 Loire-Nieuport LN.401 on ranskalainen Ranskan laivaston käyttämä toisen maailmansodan aikainen syöksypommittaja.
Huhkojärvi
Vesistösuhteet
Järvi saa pääosan vedestään ympäristönsä ojitetuilta soilta ja metsistä. Myllypuro, joka laskee järven itärantaan, tuo Autiosuon ja Ruokosuon kuivatusvesiä. Järven eteläpäähän laskee kaivettu oja, jonka valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi pikkulammet Vasikkalampi, Myllylampi ja Sauvalammi. Järven länsirantaan laskee vielä Pitkälampi (2 ha).
Loire-Nieuport LN.401
Prototyypin ensilento tapahtui kesällä 1938 (LN.40). LN.401 oli ensimmäinen tuotantomalli, ja sitä valmistettiin 23 kappaletta. Tilaus käsitti 42 konetta, mutta koko tuotantosarjaa ei ehditty saamaan valmiiksi. Tuotanto aloitettiin vuoden 1939 puolivälin tietämillä. Versio LN.411 oli muuten kuten edellinen, paitsi siitä oli poistettu tukialusvarusteet. Näin ollen siitä tehtiin lentotukikohdista operoitava malli. Vain muutama yksilö ehti valmistua ennen Toisen maailmansodan syttymistä.