cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Azerit
Iranilainen alkuperä
Azereiden iranilainen alkuperä on todennäköisesti peräisin muinaisilta iranilaisilta heimoilta, kuten Iranin Azerbaidžanin meedialaisilta ja 700-luvulla eaa. saapuneilta skyyttiläisiltä valloittajilta. Meedialaisten uskotaan sekoittuneen alueen alkuperäisväestöön, kaukasialaisiin mannaihin, jotka olivat urartulaisille sukua ollut koilliskaukasialainen ryhmä. Muinaiset kirjoitukset, kuten arabihistorioitsija Abu al-Hasan Ali ibn al-Husayn al-Masudin (896–956) kirjoittama kertomus, todistavat iranilaisten läsnäolosta alueella:
Tutkijat näkevät nykyisten persialaisten ja azerien kulttuuriset samankaltaisuudet todisteena muinaisesta iranilaisesta vaikutuksesta. Arkeologisten todisteiden mukaan iranilainen zarathustralaisuus oli huomattavassa asemassa Kaukasuksella ennen kristinuskoa ja islamia ja useiden persialaisten valtakuntien vaikutus vahvisti alueen iranilaista luonnetta. On myös esitetty hypoteesi, että Iranin Azerbaidžanin väestö puhui pääosin persiaa ennen oğuz-turkkilaisten saapumista. Väitettä tukevat monet persiankielisen kirjallisuuden hahmot, kuten Qatran Tabrizi, Shams Tabrizi, Nezami ja Khaghani, jotka kirjoittivat persiaksi ennen oğuz-muuttoa ja sen aikana, sekä lisäksi Strabon, Al-Istakhri ja Al-Masudi, jotka kaikki kertovat alueella puhuttavan persiaa. Väitteen mainitsevat myös muut keskiaikaiset historioitsijat, kuten Al-Muqaddasi. Muihin yhteisiin persialais-azerbaidžanilaisiin piirteisiin kuuluvat iranilaiset paikannimet, kuten Tabriz ja itse nimi Azerbaidžan.
Useat lähteet, kuten Encyclopaedia Iranica, selittävät, että "Azerbaidžanin turkkia puhuvat ovat lähtöisin pääosin aiemmista iranilaisen kielen puhujista, joita elää yhä alueella pienissä taskuissa." Iranilaisten talyšien ja tatien läsnäolo Azerbaidžanissa on lisätodiste alueen aiemmasta iranilaisesta luonteesta. Näiden nykyisten ryhmien edeltäjinä myös muinaisia azareita on esitetty nykyisten azereiden esi-isiksi.
Kaukasialainen alkuperä
thumb|150px|[[Zeynalabdin Tağıyev (1838–1924), johtava azeri teollisuusmies ja hyväntekeväisyyden harrastaja.]]
Encyclopædia Britannica kertoo Azerbaidžanin tasavallan azereista seuraavaa:
Genetiikka
Azerbaidžanin azerit muistuttavat geneettisesti erityisesti muita turkkilaisia kansoja, kuten turkmeenit, ja toisaalta Lähi-idän alueen asukkaita, eivätkä niinkään kieliryhmänsä muita kansoja.
Cambridgen yliopistossa tehty tutkimus
Cambridgen yliopiston geneetikkoryhmä teki tohtori Maziar Ashrafian Bonabin (Iranin azerin) johtamana tutkimuksen Iranin geneettisestä maisemasta. Bonab huomautti ryhmänsä tehneen laajamittaisia DNA-testejä Iranissa eri kieliryhmien edustajien kanssa, joihin kuului niin indoeurooppalaisten kuin ei-indoeurooppalaistenkin kielten puhujia. Tutkimuksen mukaan Iranin azereilla ei ole samanlaista fiksaatioindeksiä ja muita geneettisiä markkereita kuin Anatolian ja Euroopan turkkilaisilla. Geneettinen fiksaatioindeksi ja muut geneettiset piirteet kuten viimeinen yhteinen kantaisä ja mitokondrio-DNA olivat heillä kuitenkin samanlaisia kuin Iranin persialaisilla.
Kaukasuksella tehdyt tutkimukset
Vuonna 2003 tehdyn tutkimuksen mukaan "Y-kromosomin haploryhmät osoittavat, että indoeurooppalaista kieltä puhuvat armenialaiset ja turkkilaista kieltä puhuvat azerit (Azerbaidžanin tasavallassa) ovat geneettisesti läheisempää sukua naapureilleen Kaukasiassa kuin kielisukulaisilleen muualla". Tutkimuksen tekijöiden mukaan tämä on osoitus Kaukasuksen alkuperäisväestön keskuudessa tapahtuneesta kielenvaihdosta. Keskiaasialaisilta saadusta rajallisesta geneettisestä materiaalista on osoituksia (erityisesti haploryhmä H12), huomattavimmin turkmeeneilta, enemmän kuin naapurikansoilla georgialaisilla ja armenialaisilla. Mitokondrio-DNA-analyysin mukaan azereiden suhde iranilaisiin on läheisin suuremman länsieuraasialaisen ryhmän kautta, joka on toissijainen Kaukasuksen ryhmään nähden, mutta tutkimus ei sisältänyt azereita vaan georgialaisia, jotka ovat asettuneet heidän kanssaan samaan klusteriin muissa tutkimuksissa. DNA-testeistä voidaan päätellä, että Kaukasian azereilla on perimää eri tahoilta, ja he ovat sukua läheisyysjärjestyksessä kaukasuslaisille, iranilaisille ja lähi-itäläisille, eurooppalaisille ja turkmeeneille. Muiden mitokondrio-DNA- ja Y-kromosomi-analyysien mukaan Kaukasuksen populaatiot ovat geneettisesti eurooppalaisten ja Lähi-idän asukkaiden välillä, mutta yleisesti ottaen enemmän sukua Lähi-idän asukkaille. Eräässä tutkimuksessa kaukasuslaisten huomattiin olevan mitokondrio-DNA:ltaan lähempänä eurooppalaisia, mutta Y-kromosomeiltaan lähempänä Lähi-idän asukkaita, minkä arvellaan johtuvan lukuisista Lähi-idästä alueelle tulleista, pääosin miehistä koostuvista invaasioista. Toinen, vuonna 2003 tehty tutkimus liittää Azerbaidžanin iranilaiset (talyšit ja tatit) maan azereihin:
Etnonyymi
Historiallisesti turkkilaisen kielen puhujat Iranin Azerbaidžanissa ja Kaukasuksella kutsuivat itseään turkkilaisiksi tai muut viittasivat heihin turkkilaisina, ja uskonnollinen identiteetti ylitti kansallisen identiteetin. Kun Taka-Kaukasiasta tuli osa Venäjän keisarikuntaa, Venäjän viranomaiset, jotka kutsuivat perinteisesti kaikkia turkkilaisia kantoja tataareiksi, alkoivat kutsua azereita azerbaidžanilaisiksi/-beidžanilaisiksi tai Kaukasian tataareiksi erottaakseen heidät muista turkkilaisista kansoista. Venäläinen Brockhausin ja Efronin tietosanakirja viittaa myös azereihin azerbeidžanilaisina joissakin artikkeleissaan. Tietosanakirjan artikkelin Turkkilais-tataarit mukaan:
Väestö ja yhteiskunta
thumb|150px|Azerinainen perinteisessä vaatetuksessa vuonna 1900. thumb|Azerityttöjä Maailmassa elää arviolta 24–33 miljoonaa azeria, mutta heidän lukumääräänsä on vaikea vahvistaa. Suuri enemmistö asuu Azerbaidžanin tasavallassa ja Iranin Azerbaidžanissa. Iranissa asuu 16–23 miljoonaa azeria, pääosin maan luoteisissa osissa. Azerbaidžanin tasavallassa azereita on taas noin 7,6 miljoonaa. Mahdollisesti miljoonia ihmisiä käsittävä diaspora on levittäytynyt naapurimaihin ja ympäri maailmaa. Huomattavia azeriyhteisöjä on Turkissa, Georgiassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Saksassa ja muissa valtioissa.
Vaikka Azerbaidžanin väestötietoja pidetään säännöllisten väestönlaskentojen vuoksi luotettavina, Iranin luvut ovat edelleen kyseenalaisia. 1900-luvun alusta saakka Iranin hallitukset ovat välttäneet tilastojen julkaisemista maan etnisistä ryhmistä. Epäviralliset arviot azerien määrästä Iranissa vaihtelevat 20–24 prosentin välillä. Monet Irania tutkivat, kuten Nikki Keddie, Patricia J. Higgins, Shahrough Akhavi, Ali Reza Sheikholeslami ja muut, väittävät kuitenkin, että azerit saattavat käsittää jopa kolmasosan Iranin väkiluvusta.
Suuri azereiden diasporayhteisö elää Azerbaidžanin ja Iranin ulkopuolella. Ethnologuen mukaan yli miljoona azerin pohjoisen murteen puhujaa eli eteläisessä Dagestanissa, Armeniassa, Georgiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Turkmenistanissa, Uzbekistanissa, Venäjällä ja Virossa vuonna 1993. Muut lähteet, kuten maiden väestönlaskennat, vahvistavat azerien levittäytymisen koko entisen Neuvostoliiton alueelle. Ethnologuen luvut ovat vanhentuneita Armenian suhteen, jossa Vuoristo-Karabahista käyty konflikti on vaikuttanut azereiden määrään. Ethnologue kertoo lisäksi, että miljoona eteläistä azeria asuu Iranin ulkopuolella, mutta nämät luvut ovat todennäköisimmin viittaus Irakin turkomaaneihin, jotka ovat erillinen, mutta sukua oleva turkkilainen kansa.
Azerit Azerbaidžanissa
Azerit ovat ylivoimaisesti suurin etninen ryhmä Azerbaidžanissa (yli 90 prosenttia), ja he hallitsevat yleensä maan elämän eri aloja. Toisin kuin suurin osa Iranin azereista, he ovat maallistuneita Neuvostoliiton vuosikymmeniä kestäneen virallisen ateismin vaikutuksesta. Toinen Neuvostoliiton jättämä perintö on korkea lukutaitoaste, jonka arvioidaan olevan 98,8 prosenttia. Vaikka suurin osa kaupungeissa elävistä azereista on kouluttautuneita, koulutustaso on maaseudulla suhteellisen huono. Samanlainen epätasa-arvo toteutuu myös terveydenhuollossa.
Azeriyhteiskuntaan on vaikuttanut syvästi Armenian kanssa käyty sota Vuoristo-Karabahista, sillä se on pakottanut lähes miljoona azeria jättämään kotiseutunsa ja rasittanut maan taloutta. Azerbaidžan on hyötynyt öljyteollisuudesta, mutta korkea korruptio on estänyt vaurauden leviämisen kansan keskuuteen. Monet azerit ovat turhautuneet maansa politiikkaan, ja nykyisen presidentin İlham Əliyevin valtaan nostaneita vaaleja on kuvattu "korruptiosyytösten ja poliittista oppositioita kohtaan tehtyjen brutaalien hyökkäysten tärvelemiksi". Näistä ongelmista huolimatta Azerbaidžan on kokemassa renessanssin, sillä positiiviset talousennusteet ja aktiivinen poliittinen oppositio vaikuttavat kykenevän parantamaan tavallisten azereiden elämänlaatua.
Azerit Iranissa
Azerbaijanit elävät Iranissa pääosin maan luoteisissa maakunnissa: Āzārbāyjān-e Sharqīissa, Āzārbāyjān-e Gharbīissa, Ardabīlissa Zanjānissa, Kordestānissa, Qazvīnissa, Hamadānissa ja Markazīssa. Lukuisia azereita elää lisäksi Teheranissa, Farsin provinssissa ja muilla alueilla. Yleisesti ottaen tutkijat, kuten antropologi Patricia Higgins, ovat pitäneet Iranin azereita "hyvin integroituneena kielivähemmistönä". Itse asiassa ennen Pahlavikautta 1900-luvulla "iranilainen identiteetti ei ollut yksinomaan persialainen, vaan ylietninen", sillä suuri osa maan poliittisesta johdosta 1000-luvulta alkaen oli ollut turkkilaista. Iranilaiset ja turkkilaiset ryhmät olivat integroituneita, ennen kuin 1900-luvun nationalismi ja kommunalismi alkoivat muuttaa yleisiä käsityksiä. Kitkasta huolimatta Iranin azerit nousivat hyvin edustetuiksi "poliittisen, sotilaallisen ja intellektuaalisen hierarkian, sekä myös uskonnollisen hierarkian" kaikilla tasoilla.
Katkeruutta aiheutti Pahlavien politiikka, joka tukahdutti azerin kielen käyttöä paikallishallinnossa, kouluissa ja lehdistössä. Iranin vallankumouksen myötä vuonna 1979 paino kuitenkin siirtyi pois nationalismista uuden hallinnon nostaessa uskonnon tärkeimmäksi yhtenäisyyden luojaksi. Islamilaisen vallankumoushallituksen sisälle nousi azerinationalistinen ryhmittymä, jota johti ajatollah Kazem Shariatmadari, joka kannatti suurempaa alueellista autonomiaa ja halusi uudistaa perustuslain mainitsemaan maallistuneet ja oppositiopuolueet, mutta tämä kiellettiin. Toukokuussa 2006 Iranin azerit seurasivat mellakoita, jotka syntyivät monien azerien mielestä loukkaavan, sanomalehdessä julkaistun sarjakuvan vuoksi. Sarjakuvan piirsi Mana Neyestani, etninen azeri, joka erotettiin kiistan vuoksi toimittajansa lisäksi.
Ajoittaisista ongelmista huolimatta azerit muodostavat olennaisen ryhmän Iranissa. Nykyisin azerien elinolot muistuttavat Iranissa läheisesti persialaisten oloja:
Andrew Burke kirjoittaa:
Azereita on Iranissa korkeissa valta-asemissa, ja ajatollah Ali Khamenei on maan nykyinen ylin johtaja. Azerit ovat Iranissa konservatiivisia verrattuna suurimpaan osaan Azerbaidžanin azereita. Tästä huolimatta Azerbaidžanin itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991 kontaktit ja kiinnostus yhteistyöhön ovat lisääntyneet rajan molemmin puolin.
Kulttuuri
Azerit ovat monessa suhteessa euraasialaisia ja heillä on kaksi kulttuuria, sillä pohjoiset azerit ovat omaksuneet venäläis-neuvostoliittolaisia ja itäeurooppalaisia vaikutteita, kun taas eteläiset azerit ovat pysyneet turkkilais-iranilaisen ja persialaisen perinteen piirissä. Nykyaikainen azerikulttuuri on saavuttanut huomattavasti kirjallisuuden, taiteen, musiikin ja elokuvan aloilla.
Kieli ja kirjallisuus
thumb|150px|left|[[Füzuli, 1500-luvun runoilija.]]
Azerit puhuvat azerin kieltä, joka on turkkilainen kieli ja ymmärrettävissä turkin kielen puhujille huolimatta pienistä eroista ääntämyksessä, sanastossa ja kieliopissa. Muita toistensa kesken ymmärrettäviä turkkilaisia kieliä ovat turkmeeni ja Irakin turkomaanien sekä kaškaiden puhuma turkki. Azerin kieli on kehittynyt läntisestä oğuz-turkkilaisesta kielestä, joka vakiintui Azerbaidžaniin 1000-luvulla. Varhainen oğuz oli pääosin puhekieli. Kirjakieleksi se alkoi kehittyä 1200-lukuun mennessä. Varhainen puhuttu azeri, joka syntyi oğuz-kielestä, alkoi historiallisten kertomusten (dastan) myötä. Niihin kuuluvat Dede Korkutin kirja ja Köroğlu, jotka sisältävät turkkilaista mytologiaa. Jotkut varhaisimmista azerinkielisistä teksteistä on jäljitetty runoilija Nəsimin (kuoli 1417) ja vuosikymmeniä myöhäisemmän Füzulin (1483–1556) laatimiksi. Safavidien Persian šaahi Ismail I kirjoitti azerinkielistä runoutta nimimerkillä Khatā'i. Nykyaikainen azerikirjallisuus jatkoi aiempaa humanistista perinnettä, joka välittyy Səməd Vurğunin, Reza Barahenin, Shahriarin ja lukuisten muiden kirjailijoiden teoksista.
Azerit ovat yleensä kaksikielisiä, puhuen sujuvasti joko venäjää (Azerbaidžanin tasavallassa) tai persiaa (Iranissa). Noin viisi miljoonaa henkeä Azerbaidžanin kahdeksan miljoonan hengen väestöstä puhuu venäjää. Lisäksi vuonna 1999 noin 2 700 azeria ilmoitti Azerbaidžanin tasavallassa venäjän äidinkielekseen (0,04 prosenttia azerien väkiluvusta). Iranilainen tutkimus vuonna 2002 paljasti, että Iranilaisista kotitalouksista 90 prosentissa osataan puhua persiaa, 4,6 prosentissa vain ymmärretään kieltä ja 5,4 prosentissa ei osata puhua persiaa eikä sitä ymmärretä. Azeri on maan puhutuin vähemmistökieli (23,3 prosenttia kotitalouksista).
Uskonto
Valtaosa azereista on šiiamuslimeita. Uskonnollisiin vähemmistöihin kuuluvat sunnalaiset, zarathustralaiset, kristityt, juutalaiset ja bahá'ít. Azerbaidžanin tasavallan azereista tuntematon määrä harjoittaa uskontoaan, sillä maa on maallistunut. Monet pitävät itseään muslimeina kulttuurin kautta. Kristittyjä azereita on Azerbaidžanin tasavallassa noin 5 000, joista suurin osa on kääntynyt uskontoon hiljattain. Jotkut azerit ovat maaseutualueilla säilyttäneet esi-islamilaiset animistiset perinteensä, kuten joidenkin paikkojen pitämisen pyhänä ja joidenkin puiden ja kivien kunnioittamisen. Azerbaidžanin tasavallassa muiden uskontojen juhlapäiviä vietetään usein islamilaisten juhlien lisäksi, kuten nowruzia ja joulua. Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen azerit ovat enenevässä määrin palanneet islamilaisen perintönsä pariin viimeaikaisten raporttien kertoessa monien nuorten azerien kiinnostuneen islamista.
Esittävät taiteet
thumb|300px|Azerimuusikkoja esiintymässä.
Azerikulttuuriin kuuluu erilaisia esittäviä taiteita, kuten tanssi ja musiikki. Azerien kansantanssit ovat muinaisia ja muistuttavat Kaukasuksen ja Iranin naapurikansojen tansseja. Ryhmätanssi on yleinen tanssimuoto, jota tavataan Balkanilta Kaspianmerelle. Ryhmätanssissa esiintyjät muodostavat puoliympyrän tai ympyrän, ja "näiden tanssien johtaja toteuttaa usein erikoisliikkeitä sekä merkinantoja ja muutoksia askeleissa, liikkeissä tai ryhmän liikesuunnassa usein elehtimällä kädellään, jossa pidetään nenäliinaa". Yksintansseja esittävät sekä miehet että naiset, ja niihin kuuluu askelsarjojen lisäksi hienovaraisia kädenliikkeitä.
Azerielokuvaa ja televisiota näytetään pääosin Azerbaidžanissa ja vain rajoitetusti Iranissa. Jotkut azerit ovat nousseet huomattaviksi elokuvantekijöiksi, kuten Rüstəm İbrahimbəyov, joka kirjoitti Cannesin elokuvajuhlien Grand Prix'n ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin voittaneen Auringon polttaman vuonna 1994. Monet Iranin azerit ovat nousseet merkittäviksi Iranin elokuvaperinteessä, joka on saanut ylistystä kriitikoilta 1980-luvulta lähtien.
Urheilu
thumb|left|110px|Shakinpelaaja [[Teymur Rəcəbov.]]
Urheilu on historiallisesti ollut tärkeä osa azerien elämää. Lukuisia kilpailuita järjestettiin hevosilla ratsastaen, ja runoilijat ja kirjailijat kuten Gatran Tabrizi ja Nezāmī ylistivät niitä. Muihin vanhoihin urheilulajeihin kuuluvat paini, keihäänheitto ja härkäpaini.
Neuvostoliiton perinne on nykyaikana auttanut joitakin azereita nousemaan huomattaviksi urheilijoiksi olympiatasolle asti. Azerbaidžanin valtio tukee maan urheiluperinnettä ja rohkaisee nuorten osallistumista urheiluun. Jalkapallo on erittäin suosittua sekä Azerbaidžanin tasavallassa että Iranin Azerbaidžanissa. Merkittäviä azerijalkapalloilijoita on useita, kuten Ali Daei, maailman johtava maalintekijä kansainvälisissä otteluissa ja Iranin jalkapallomaajoukkueen entinen kapteeni. Azeriurheilijat ovat menestyneet erityisesti painonnostossa, voimistelussa, ammunnassa, keihäänheitossa, karatessa, nyrkkeilyssä ja painissa. Painonnostajat, kuten Iranin Hossein Rezazadeh, kaksinkertainen olympiavoittaja vuosilta 2000 ja 2004, sekä Nizami Pashayev, joka voitti Euroopan raskaansarjan mestaruuden vuonna 2006, ovat menestyneet kansainvälisesti.
Shakki on eräs yleinen ajanviettotapa Azerbaidžanissa. Maasta on lähtöisin useita merkittäviä pelaajia, kuten Teymur Rəcəbov ja Şəhriyar Məmmədyarov, joilla on molemmilla korkeat kansainväliset sijoitukset.
Instituutiot
Azerbaidžanin tasavaltaan ja Iranin Azerbaidžaniin on erillisten sosiaalis-poliittisten evoluutioiden vuoksi kehittynyt erilliset instituutiot. Azerbaidžanissa kehitys alkoi 1900-luvulla Venäjän ja Neuvostoliiton instituutioiden pohjalta niin, että valtio hallitsi tiukasti valtaosaa yhteiskunnan toiminnoista. Myöhemmin vuosisadan lopulla maa on edennyt länsimaisten sosiaalisten mallien omaksumista kohti. Itsenäistymisen jälkeen höllentynyt kontrolli on sallinut paikallisen kansalaisyhteiskunnan kehityksen. Iranin Azerbaidžanissa kuitenkin islamilaiset teokraattiset instituutiot hallitsevat lähes kaikkia yhteiskunnan osa-alueita, ja eniten poliittista valtaa on Iranin ylimmällä johtajalla ja valvojien neuvostolla. Silti molemmat yhteiskunnat ovat muuttumassa. Azerbaidžanissa on maallinen demokraattinen järjestelmä, jota haittaavat poliittinen korruptio ja syytteet vaalivilpistä. Azerbaidžanin kansalaisyhteiskunta on vasta kehittymässä:
Näistä ongelmista huolimatta Azerbaidžanissa on aktiivinen poliittinen oppositio, joka vaatii laajempia demokraattisia uudistuksia. Iranissa azerit ovat kietoutuneet Islamilaisen tasavallan teokraattiseen hallintoon, eikä heillä ole minkäänlaista merkittävää maallista kansalaisyhteiskuntaa, joka voisi haastaa maan hallinnon. Iranin hallituksen politiikka Iranin Azerbaidžanissa on aiheuttanut merkkejä kansalaislevottomuuksista, ja lisääntynyt kanssakäyminen Azerbaidžanin tasavallan azerien kanssa sekä satelliittitelevisiolähetykset Turkista ovat elvyttäneet azerinationalismia alueella.
Naiset
thumb|150px|Azerityttö [[Šušasta 1800-luvun lopussa tai 1900-luvun alussa.]]
Azerinaiset ovat historiallisesti kamppailleet miesten valta-asemaa vastaan mutta saavuttaneet huomattavasti 1900-luvun aikana. Azerbaidžanissa naisille annettiin äänioikeus vuonna 1919. Naiset ovat saavuttaneet länsimaalaistyylisen tasa-arvoisen aseman suurissa kaupungeissa, kuten Bakussa, vaikka maaseudulla vallitsevatkin perinteisemmät näkemykset. Eräs erityisen yleinen ongelma on väkivalta naisia kohtaan, erityisesti maaseutualueilla. Rikoksista, kuten raiskauksista, rangaistaan Azerbaidžanissa ankarasti mutta niitä raportoidaan vain harvoin, samoin kuin monissa muissa entisen Neuvostoliiton osissa. Azerinaiset pakotettiin "luopumaan hunnusta", minkä suhteen käytännöt ovatkin Azerbaidžanin tasavallassa ja Iranin Azerbaidžanissa huomattavan erilaiset. Naiset ovat aliedustettuja politiikassa, mutta he ovat saavuttaneet korkeita asemia parlamentissa. Azerinainen on Azerbaidžanin korkeimman oikeuden päätuomari, ja kaksi muuta naista toimii tuomareina perustuslakituomioistuimessa. 6. marraskuuta 2002 Azerbaidžanin parlamentin edustajista 12 prosenttia oli naisia (15 edustajaa). Azerbaidžanin tasavalta on myös yksi harvoista muslimivaltioista, jossa abortti on saatavilla tarvittaessa.
Iranissa naisten jatkuva epätasa-arvoinen kohtelu on saanut osakseen voimistuvaa kritiikkiä, jonka esittäjiin on kuulunut Shirin Ebadi, vahvasta naisten oikeuksien puolustamisesta Nobelin rauhanpalkinnon voittanut iranilainen. 1980-luvulta lähtien on syntynyt ruohonjuuritason liikkeitä, jotka tavoittelevat sukupuolten välistä tasa-arvoa. Hallituksen kieltoja uhkaavia mielenosoituksia järjestetään säännöllisesti, ja ne hajotetaan usein välivalloin, kuten kesäkuussa 2006, kun "[t]uhannet naiset ja heitä tukevat miehet kokoontuivat yhteen 12. kesäkuuta Teheranin Haft Tir -aukiolle" ja hajaannutettiin "brutaalilla sorrolla". Aikaisemmat iranilaiset johtajat, kuten Mohammad Khatami, lupasivat naisille suurempia oikeuksia, mutta hallitus on vastustanut muutoksia, jotka se tulkitsee islamilaisen doktriinin vastaiseksi. Vuoteen 2004 mennessä yhdeksän azerinaista oli valittu parlamenttiin (Majlis), ja vaikka suurin osa kannattaa sosiaalista muutosta, joidenkin kannat ovat sukupuolikysymyksissä konservatiivisia. Azerinaisten sosiaalinen tilanne muistuttaa suureksi osaksi Iranin muiden naisten tilannetta.
Ruotsin ritarihuone
300px|thumb|Ritarihuone [[Riddarhustorgetin puolelta katsottuna.]] 300px|thumb|Ritarihuone [[Riddarhuskajenilta meren puolelta katsottuna, etualalla 1800-luvulla lisätyt irralliset siipirakennukset.]] Ruotsin ritarihuone on Tukholman keskustassa sijaitseva rakennus, joka on alun perin rakennettu Ruotsin säätyvaltiopäivien aatelisia edustajia varten. Nimellä viitataan myös Ruotsin aatelin Svenska ridderskap och adel -nimiseen organisaatioon, joka käyttää edelleen rakennusta. Sen toimintaa säätelee vuodelta 1866 peräisin oleva ritarihuonejärjestys.
Ritarihuonerakennus sijaitsee Stadsholmenin saaren luoteiskolkassa Bonden palatsin vieressä, vastapäätä Riddarholmenia. Rakennuksen suunnitteli alkujaan vuonna 1641 arkkitehti Simon de la Vallée, mutta rakennustöiden venyessä yli 30 vuoden mittaisiksi suunnittelua jatkoivat useat muut arkkitehdit. Vuosina 1642–1652 suunnittelua johti Heinrich Wilhelm, 1652–1656 Justus Vingboons ja 1656–1674 Jean de la Vallée, joka suunnitteli talon viimeistelyn, porraskäytävän ja katon. Ritarihuone edustaa hollantilaistyylistä barokkiarkkitehtuuria. Talon taakse rakennettiin 1870 kaksi Adolf W. Edelsvärdin suunnittelemaa erillistä lisärakennusta.
Ruotsin aatelin edustajat kokoontuivat ritarihuoneelle säätyvaltiopäiviä varten ensimmäisen kerran vuonna 1668 ja viimeisen kerran vuonna 1866. Vuodesta 1869 alkaen talossa on kokoontunut joka kolmas vuosi aateliskokous.
Talon edessä on vuonna 1773 pystytetty kuningas Kustaa Vaasan patsas, jonka on tehnyt ranskalainen kuvanveistäjä Pierre Hubert L’Archevêque.
Aiheesta muualla
59.32588°N, 18.06578°W
Vahvikerengas
Vahvikerengas tai öljetti on kankaaseen, nahkaan tai muuhun ohueen materiaaliin tehtyä reikää ympäröivä ja sitä vahvistava rengas. Reikien läpi voi näin pujottaa ja liu’uttaa kiinnitysnaruja tai -hihnoja ilman, että reikä kuluu suuremmaksi tai materiaali rikkoutuu. Vahvikerenkaita käytetään esimerkiksi kengännauhojen pujotusreikien ympärillä sekä purjeiden, telttakankaiden, verhojen ja pressujen reunojen rei’issä.
Muita samaa tarkoittavia sanoja ovat läpivientirengas ja lävistysrengas. Yksiosaista vahvikerengasta voidaan kutsua sirkaksi tai sirkkarenkaaksi ja kaksiosaista purjerenkaaksi.
Läpivientirengas
Läpivientirenkaiksi tai vain läpivienneiksi kutsutaan myös kumisia, metallisia ja muovisia renkaita, joilla kehystetään sähköasennuksissa läpivientireiät vedettäessä johtoja erilaisten kovien ja teräväreunaisten levymateriaalien läpi. Niillä estetään sähköjohtojen ja niiden eristekerrosten kulumista.
Jaalan kirkonkylä
Jaalan kirkonkylä on taajama Kouvolassa, entisen Jaalan kunnan alueella. Taajama oli entisen Jaalan kunnan keskustaajama, suurin ja ainut taajama. Taajamassa asuu noin 600 ihmistä. Sen pinta-ala on 2,13 km² ja väestöntihys 287,1 as./km².
Palvelut
Jaalassa on kirkon ja hautausmaan lisäksi muun muassa päiväkoti, alakoulu, kirjasto, liikuntahalli ja muita liikuntapaikkoja, palvelukeskus, S-market, apteekki ja terveysasema.
Heksa
Heksa on kreikan kielen lukusana 6. Sitä käytetään muissakin kielissä seuraavissa merkityksissä:
Lumihome
Lumihome (Microdochium nivale) on yksi tärkeimmistä syysviljojen ja nurmikasvien taudeista Suomessa. Lumihome on myös haitta metsänhoidolle, sillä se tuhoaa varttuvia taimia lumen sisällä.
Tulikaulus
Tulikaulus (Pityriasis gymnocephala) eli aikaisemmalta nimeltään borneonlepinkäinen on varpuslintuihin kuuluva lintu ja tulikaulusten (Pityriaseidae) heimon ainoa laji. Tulikaulus on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi, ja sitä tavataan ainoastaan Kaakkois-Aasiassa. Lajin määrä on tippunut luultavasti metsien tuhoamisen seurauksena. Linnut elävät suurina äänekkäinä parvina ja lentäessään heiluttavat siipiään nopeaan tahtiin.
Koko ja ulkonäkö
Tulikaulus on pienehkö, pääosin punamusta lintu, jolla on punaista erityisesti päässä, päälaki on kuitenkin oranssin värinen. Pelkästään mustaa tulikauluksella on nokassa, siivissä, selän alaosassa ja pyrstössä. Korvien ympärillä on harmaanruskeat laikut, jotka näkyvät helpohkosti. Tulikauluksella on lyhyt pyrstö ja pienet jalat.
Levinneisyys
Lajia tavataan luonnonvaraisena ainoastaan Borneolla (Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa). Lajia tavataan yleensä alankojen turvesoilta alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Turvesoiden vähentymisen seurauksena myös kanta on pienentynyt. Tulikaulus on paikkalintu.
Forti FG03
Forti FG03 oli George Rytonin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Forti-talli käytti kaudella 1996. Autoa ajoivat italialaiset Luca Badoer ja Andrea Montermini.
Tulikaulus
Lisääntyminen ja ravinto
Tulikauluksen ruokavalioon kuuluu suuret hyönteiset ja pienet selkärankaiset. Etsiessään hyönteisiä, lintu heiluu sinne tänne.
Forti FG03
FG03 suunniteltiin korvaamaan hidas ja kilpailukyvytön B versio FG01 autosta. FG03 oli suuri edistysaskel Fortin mittakaavassa, mutta se tuli liian myöhään. Autossa oli keskitytty parantamaan aerodynamiikkaa ja luotettavuutta. Talli oli jo kuitenkin ajautunut taloudellisiin ongelmiin, ja uusi auto selviytyi maaliin vain kerran. Saksan GP:ssa talli vetäytyi Formuloista lopullisesti.
Forti sijoittui valmistajien MM-sarjassa viimeiseksi, eikä saavuttanut yhtään pistettä.
Formula 1 -tulokset
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Helsinki Vampires
Helsinki Vampires on helsinkiläisen The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 2003 ilmestynyt DVD. Se koostuu Helsingin Tavastialla nauhoitetusta keikasta ja lisämateriaaleista.
Gösta Tuuba Möller
Gösta Tuuba Möller on suomalaisen tuubansoittajan Gösta Möllerin studioalbumi vuodelta 1986.
Sari Sirkkiä
Sari Sirkkiä (ent. Sirkkiä-Jarva, s. 1970 tai 1971 ) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on työskennellyt 1990-luvun alkuvuosista saakka muun muassa Urheiluruudussa, Ylen Aamu-tv:ssä ja TV2:n Peliuutisissa. Radio Suomessa hän on ollut raportoimassa jääkiekon SM-liigakierroksilla. Lehtitoimittajana hän on työskennellyt muun muassa Aamulehdessä. Sirkkiä on ollut myös Jääkiekkojournalistit ry:n puheenjohtaja. Tietokirjailijana hän on kirjoittanut Esa Tikkasen omaelämäkerran Tiki – Viiden Stanley Cupin mies. Lisäksi hän on julkaissut kaksi sisustusalan tietokirjaa.
Sirkkiä oli aluevaaleissa 2022 keskustan ehdokkaana Pohjois-Karjalassa. Hän sai vaaleissa 83 ääntä eikä tullut valituksi. Syyskuusta 2022 alkaen hän on työskennellyt Keskustan Pohjois-Karjalan piirin toiminnanjohtajan sijaisena.
Suomen Lääkärilehti
Suomen Lääkärilehti (usein vain Lääkärilehti) on Suomen Lääkäriliiton julkaisema lääketieteellisen alan järjestö- ja ammattilehti. Se ilmestyy 26 numerona vuosittain, ja sen levikki on noin 31 500 kappaletta. Lehti jaetaan kotiosoitteeseen kaikille Suomessa toimiville lääkäreille ja lääketieteen opiskelijoille. Sen lisäksi lehteä tilataan terveydenhuollon hallintoon ja kirjastoihin. Lääkärilehden sisarjulkaisu verkossa on Potilaan lääkärilehti, jossa julkaistaan Lääkärilehden suurelle yleisölle sovellettua aineistoa. Lääkärilehdellä on myös laajat verkkopalvelut sekä sähköiset uutiskirjeet erikseen lääkäreille ja alan opiskelijoille.
Lääkärilehti julkaisee lääketieteellisiä pääkirjoituksia ja vertaisarvioituja artikkeleita lääketieteen ja terveydenhuollon aiheista.
Suomen Lääkärilehden vastaavana päätoimittajana vuodesta 2008 toiminut kauppatieteiden maisteri Hannu Ollikainen jäi syyskuussa 2016 osa-aikaeläkkeelle. Vastaavaksi päätoimittajaksi tuli Kauppalehden toimituksen kehityspäällikkö Pekka Nykänen. Lehden lääketieteellinen päätoimittaja on ollut joulukuusta 2016 lähtien neurologian erikoislääkäri, lääketieteen tohtori Pertti Saloheimo.
Korostus
Korostus eli aksentti tarkoittaa ääntämisen tapaa, joka on ominainen tietylle asuinseuduille, ihmisryhmälle tai kansalle.
Esimerkiksi englannin kielessä esiintyy runsaasti eri korostuksia maantieteelliseen jakoon perustuvien populaatioiden, sosioekonomisten ryhmien, etnisten ryhmien (kuten afroamerikkalaisten englanti) tai luokkien välillä. Korostukset eroavat toisistaan muun muassa äänen painon ja vokaalien ja konsonanttien lausumisten osalta.
Suomen kielessä sanaa korostus taas käytetään yleensä ulkomaalaisten puhuman suomen kielen kohdalla (esim. "hän puhuu suomea venäläisellä korostuksella").
Korostus on eri asia kuin murre. Vaikka kielioppi, semantiikka, sanasto ja muut kielen ominaispiirteet usein vaihtelevat samanaikaisesti korostuksen kanssa, sana viittaa erityisesti eroihin ääntämisessä, kun taas sanaan murre liitetään laajempi joukko lingvistisiä eroja.
Jin-Soo Kwon
Ennen onnettomuutta
Jin työskenteli hotellin ovimiehenä, kun hän tapasi ensimmäinen kerran tulevan vaimonsa Sunin. Kun Jin ja Sun halusivat mennä naimisiin, Jinin piti anoa Sunin isän suostumusta. Vastapalvelukseksi Jin joutui tekemään tälle töitä. Jin ja Sun halusivat lapsia, mutta yritykset eivät tuottaneet tulosta. Lääkäri kertoi, ettei Sun voi saada lapsia. Myöhemmin tohtori tapaa Sunin kahdestaan ja kertoo, että tosiasiassa Sun on terve ja Jin on steriili.
Lopulta Sun aikoo karata avioliitosta lähtemällä Sydneyn lentokentältä ennen edessä olevaa lentoa. Juuri kun hän on katoamassa oven edessä olevaan autoon, hän tajuaa rakastavansa Jiniä ja jää kentälle viime hetkellä.
Onnettomuuden jälkeen
Jin on saarella hyvin tarkka siitä, kenen kanssa Sun liikkuu. Jin puhuu vain koreaa, mutta Sun puhuu myös englantia. Jin ei kuitenkaan tiedä Sunin englannin kielen taidoista. Kun Jin ja Michael ajautuvat tappeluun, Sun käskee heitä lopettamaan englanniksi. Kun Jin saa tietää Sunin valehdelleen, kaksikon välit viilenevät. Jinin valmistautuessa lauttamatkaan Sun antaa hänelle lapun, joissa on tärkeitä sanoja englanniksi. Jin pyytää Sunilta anteeksi ja sanoo lähtevänsä lautalle sen takia, että hän voisi pelastaa Sunin saarelta. Kun Jin on lautalla Michaelin, Waltin ja Sawyerin kanssa, he huomaavat toisen laivan satelliitissa ja ampuvat hätäraketin. Laivan miehistö kaappaa Waltin, ampuu Sawyeria olkapäähän ja räjäyttää lautan kappaleiksi käsikranaatilla.
Toinen tuotantokausi
Ilman Jiniä Michael ja Sawyer ajelehtivat meressä räjäytetyn lautan kappaleilla. Saapuessaan rantaan kaksikko kuulee Jinin huutoa viidakosta. Kädet sidottuina pakeneva Jin juoksee rannalle. Ihmiset, joita he luulevat Toisiksi, paljastuvatkin koneen takaosassa olleiksi. Ana Lucian johtamana takaosan selviytyneet vaeltavat etuosan selviytyneiden luokse, jolloin Jin kohtaa jälleen Sunin. Pian Sun saa tietää olevansa raskaana. Jin on tiedosta iloinen, mutta Sun kertoo totuuden, että Jin ei voi hedelmöittää naista. Kun Sun vakuuttaa, ettei hän ole ollut muiden miesten kanssa, Jin uskoo ihmeen tapahtuneen.
Tuotantokauden päätösjaksossa Jin ja Sun auttavat Sayidia purjehtimaan Desmondin veneellä saaren toiselle puolelle. Jin, Sun ja Sayid odottavat Toisia, mutta menettävät veneen näille.
Kolmas tuotantokausi
Sun opettaa englantia Jinille, joka oppii tärkeitä sanoja myös Sawyerilta. Jin auttaa Hurleytä kääntämään viidakosta löytämänsä pakettiauton ympäri. Jin löytää Sawyerin ja Hurleyn kanssa Paulon makaamasta viidakossa halvaantuneina. He luulevat häntä kuolleeksi ja hautaavat elävältä Nikkin rinnalla.
Jin lähtee Desmondin, Charlien ja Hurleyn kanssa viidakkoon etsimään saarelle saapunutta Naomia. Löydettyään hänet he vievät Naomin rannalle.
Karlin varoituksen jälkeen Jin, Sayid ja Bernard jäävät väijymään Toisia. He tappavat Toisista seitsemän, mutta Toiset saavat heidät kuitenkin kiinni. Yksi Toisista uhkaa tappaa Jinin, jos Bernard ei kerro missä loput heistä ovat. Bernard kertoo, minkä vuoksi Jin jää henkiin. Hurley pelastaa kolmikon ajamalla yhden toisen päälle löytämällään autolla. Sawyer tappaa Tomin.
Neljäs tuotantokausi
Jin päättää jäädä Sunin kanssa rannalle, kun Locken ryhmä suuntaa parakeille. Kun Sun ja Jin keskustelevat lapsestaan, Jin ehdottaa lapselle nimeksi Ji Yeon. Sunin tivattua Faradaylta pelastavatko he heidät, Sun päättää lähteä Locken ryhmän luo Jinin kanssa. Juliet estää lähdön paljastamalla Jinille Sunin syrjähypyn, mistä Jin suuttuu ja jättää Sunin. Pian Jin antaa kuitenkin anteeksi Sunille.
Sayidin palattua rannalle pikaveneellä Jin, Sun ja Aaron matkaavat hänen kanssaan Kahana-laivalle. He järkyttyvät kohdatessaan Michaelin. Löydettyään pommin laivalta Jin ja Michael yrittävät purkaa sen. Pommi kuitenkin virittyy, ja Michael käskee Jinin paeta. Jin ei ehdi hypätä helikopteriin ennen kuin laiva räjähtää. Kaikki helikopterissa olleet luulevat Jinin kuolleen.
Viides tuotantokausi
Jin selviää laivan räjähdyksestä. Hän lentää räjähdyksen voimasta mereen ja ajelehtii lautanpalalla saaren lähistöllä. Kun aikahyppy vie Jinin vuoteen 1988, matkallaan saarelle oleva Rousseaun tutkimusryhmä löytää Jinin ja pelastaa tämän. Jin järkyttyy tajuttuaan olevansa vuodessa 1988. Jin lähtee Rousseaun ryhmän kanssa radiomastolle, mutta matkalla he kohtaavat savuhirviön, joka kaappaa yhden ryhmän jäsenen Temppelin alle. Aikahyppy vie Jinin aikaan, jossa Rousseau tappaa viimeisen ryhmänsä jäsenen ja yrittää tappaa Jinin, mutta seuraava aikahyppy pelastaa hänet. Myöhemmin Jin kohtaa Locken, Sawyerin, Julietin, Faradayn, Milesin ja Charlotten.
Matkallaan Orkidea-asemalle kuolemaisillaan oleva Charlotte varoittaa Jiniä tuomasta Sunia takaisin saarelle. He löytävät kaivon, josta pääsee aseman alle. Jin uhkaa katkaista kaivon köyden, ellei Locke lupaa olla tuomatta Sunia takaisin saarelle. Locken annettua lupauksensa Jin käskee antaa sormuksensa Sunille ja valehdella Jinin kuolleen.
Johnin käännettyä jäätynyttä pyörää viimeinen aikahyppy vie selviytyneet vuoteen 1974. Faraday kertoo heille aikahyppyjen pysähtyneen ja heidän jäävän nyt tähän aikaan. Kuljettuaan viidakossa Jin ja muut pelastavat Dharmaan kuuluvan Amyn Toisilta. Amy vie heidät parakeille, jossa he liittyvät Dharmaan.
Kolmen vuoden kuluessa Jin oppii puhumaan täydellisesti englantia. Viidakossa hän törmää saarelle Jackiin, Kateen ja Hurleyhyn, jotka ovat palanneet saarelle. Jin vie heidät Sawyerin luo. Jin löytää myös Sayidin viidakosta ja vie tämän parakeille. Sayidin paettua Jin lähtee hänen peräänsä. Löydettyään Sayidin hän yrittää soittaa Sawyerille, mutta Sayid tainnuttaa Jinin ja ampuu Beniä tämän aseella. Palattuaan tajuihinsa Jin vie haavoittuneen Benin parakeille.
Jinin havahduttua hän kertoo Hurleylle tunteneensa heidän matkanneen ajassa. He saapuvat Joutsen-aseman raunioille ja pakettiautolla siirtävät suuren metallipalkin sivuun auttaakseensa kuolevaa Julietia. Myöhemmin Jin johdattaa selviytyneet Temppelille. Toiset saavat heidät kiinni ja uhkaavat ampua heidät, mutta Hurley vakuuttaa Jacobin lähettäneen heidät. Jin katsoo kauhuissaan, kun Toiset hukuttavat Sayidin ja järkyttyy kun Sayidin henkiin heräämisestä. Sawyerin karattua Temppeliltä Jin, Kate, Aldo ja Justin lähtevät heidän peräänsä. Kate tainnuttaa heidät, jolloin Jin lähtee etsimään Sunia. Jin astuu karhunrautaan ja jää ansaan. Aldo yrittää ampua Jinin, mutta Claire pelasti tämän. Claire vie Jinin ja Justinin majaansa sekä kuulusteli Justinia Aaronin olinpaikasta. Jin kertoo Katen vieneen Aaronin pois saarelta ja kasvattaneen tämän omana lapsenaan. Claire tappaa Justinin ja sanoo Jinille tappavansa Katen mikäli Jin puhuisi totta. Musta-asuisen miehen saapuessa paikalle Claire sanoo Jinin olevan ”ystävä”.
Sawyerin saavuttua majaan he keskustelevat Musta-asuisesta miehestä. Sawyer lupaa Jinille, ettei hän lähde saarelta ilman Sunia. Musta-asuinen mies saapuu heidän luokseen Temppelistä selvinneiden Toisten kanssa. Jin seuratessa miestä viidakkoon tämä kertoo joko Jinin tai Sunin olevan ”ehdokas”. Mies väittää Jinille löytävänsä Sunin, mutta Jin usko häntä. Jin aikoo karata viidakkoon, mutta ryhmän kimppuun hyökkäävä Widmoren ryhmä vie Jinin mukanaan. Jin herää Hydra-saarella sijaitsevasta huoneesta 23. Widmore näyttää Jinille Ji Yeonin kuvia ja sanoo, että jos Musta-asuinen mies pääsee pois saarelta, heidän tuntemansa maailma ”lakkaa olemasta”. Jin katselee, kun Widmoren ryhmä testaa Desmondin kykyä kestää sähkömagneettista energiaa.
Kaksi päivää myöhemmin Sun saapuu Hydra-saarelle Sawyerin, Katen, Clairen ja Frankin kanssa. Jin ryntää halaamaan Sunia ja lupaa etteivät he enää koskaan ole erossa. Widmore purkaa sopimuksensa Sawyerin kanssa ja vangitsee selviytyneet häkkeihin. Jin keskustelee Sunin kanssa Ji Yenonista. Sun palauttaa Jinille tämän vihkisormuksensa. Jackin ja Sayidin avulla Musta-asuinen mies hyökkää saarelle. Jack vapauttaa vangitut häkeistään. Saavuttuaan lentokoneelle Musta-asuinen mies sanoo sen olevan viritetty räjähteillä ja että heidän on paettava sukellusveneellä. Selviytyneet Clairea lukuun ottamatta aloittavat paon sukellusveneellä, mutta heidän tietämättään Musta-asuinen mies oli piilottanut pommin Jackin reppuun. Pommin räjähtäessä Sun jää puristuksiin metallitankojen väliin. Jin antaa Jackille viimeisen happipullon ja käskee tätä viemään Sawyerin turvaan. Sun pyytää Jiniä jättämään hänet, mutta Jin kieltäytyy lähtemästä. Jin pitää Sunia kädestä sukellusveneen upotessa ja heidän molempien hukkuessa.
Vaihtoehtoinen aikajana
Vaihtoehtoisessa aikajanassa Jin ja Sun olivat edelleen rakastuneita toisiinsa ja olivat mukana Oceanic Airlinesin lennolla 815. Jin toi mukanaan kultakellon bisneslahjana sekä 25000 dollaria, jotka olivat Jinin tietämättä maksu Keamylle, jonka Sunin isä oli maksanut Jinin tappamisesta. Sunin kommentoidessa Jinille Rosen ja Bernardin onnellisuudesta Jin käski Sunia napittamaan puseronsa. Lentokentällä Jin joutui selvittämään turvatarkastajille tuomaansa rahasumman. Asian selvittyä Jin ja Sun kirjautuivat hotelliin. Jin pyysi eri huoneita jottei heidän suhteensa paljastuisi. Illalla Jin ja Sun päätyivät sänkyyn keskenään.
Lost
Pekka Clewer
Pekka Clewer (s. 18. lokakuuta 1980) on suomalainen entinen jalkapalloilija. 194 senttimetriä pitkän Clewerin pelipaikka oli keskuspuolustaja tai hyökkääjä.
Clewer edusti pelaajaurallaan FC Kuusysiä, TP-Lahtea, FC Hämeenlinnaa ja FC Viikinkejä. Veikkausliigaa Clewer pelasi FC Hämeenlinnan joukkueessa.
Clewer on suorittanut Suomen Palloliiton UEFA Pro-valmentajatutkinnon. Pelaajauran jälkeen Clewer on toiminut FC Viikinkien kehitys- ja valmennuspäällikkönä sekä Palloliiton valmentajakoulutuksen kehityspäällikkönä. Nykyään hän toimii Haaga-Heliassa valmennuksen lehtorina.
Äitien sota
Äitien sota on suomalainen televisio-ohjelma, joka alkoi Liv-kanavalla 5. helmikuuta 2015. Ohjelman jaksoissa kolme perheenäitiä vaihtaa keskenään paikkoja ja arvostelevat toistensa taidot kodinhoidossa ja kasvatuksessa. Jakson lopussa paras kolmesta kruunataan viikon äidiksi. Sarjaan kuuluu myös erikoisjakso, jonka keskiössä on erityislapsien äidit. Jaksoissa esiintyy julkisuuden henkilöitä, kuten Nina Mikkonen ja Claudia Eve.
Viinintuotannon ammattitutkinto
thumb|Tilaviinin jatkojalostus tislauslaitteistolla kuuluu osana viinintuotannon ammattitutkinnon valmentavaan koulutukseen Viinintuotannon ammattitutkinto on Suomessa näyttökokeena suoritettava ammatillista osaamista marjaviinien ja muiden alkoholipohjaisten juomien valmistuksessa, tuotteiden markkinoinnissa ja tilaviiniyrityksen liiketoimintaproblematiikan ymmärtämisessä kartoittava tutkinto. Näyttökokeeseen järjestää valmentavaa koulutusta Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitos Tuorlassa ja Hämeen Ammatti-instituutti Lepaalla. Valmentava koulutus kestää n. 1 vuoden sisältäen lähiopetustunteja, joissa tutustutaan tarkemmin viinin valmistukseen, eri alkoholijuomiin, tuotemarkkinointiin ja tilaviiniyrityksiin. Koulutuksen yhteydessä käydään läpi myös elintarvikehygieniaa ja suoritetaan hygieniapassi. Viinintuotannon ammattitutkinto antaa valmiuksia toimia itsenäisenä tilaviiniyrittäjänä, työntekijänä viinitilalla ja elintarvike-, matkailu- ja ravintola-alalla työtehtävissä, joissa tarvitaan parempaa tietoa eri alkoholipohjaisista juomista.
Taivaankappale
thumb|upright|Pallomainen tähtijoukko M80. Taivaankappaleet ovat yksittäisiä maailmankaikkeuden kappaleita. Niitä ovat esimerkiksi tähdet, mukaan luettuna oma Aurinkomme, kuut, planeetat, kääpiöplaneetat, asteroidit, transneptuniset kohteet, komeetat, meteoroidit, meteorit ja maahan asti päätyvät meteoriitit. Taivaankappaleita ovat myös ns. kompaktit tähdet, valkoiset kääpiöt, neutronitähdet eli pulsarit ja mustat aukot. Periaatteessa taivaankappaleita ovat kaikki maailmankaikkeuden aineelliset kappaleet, lukuun ottamatta tähtienvälisessä avaruudessa harhailevia atomeja ja pölyhiukkasia, äärimmäisen harvaa ainetta.
Taivaankappaleista koostuvia avaruuden erillisiä ryhmiä ovat muun muassa galaksit, pallomaiset tähtijoukot, tähtijärjestelmät, kuten oma Aurinkokuntamme, sekä meteoriparvet.
Flóilaisten saaga
Flóilaisten saaga [flouilaisten] (isl. Flóamanna saga tai Þorgils saga Örrabeinsstjúps) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Saagan alkuosa sijoittuu Islannin asuttamisen aikaan 800-luvun lopulle ja kuvaa saagan varsinaisen päähahmon, Þorgils Örrabeininkasvatin (isl. Örrabeinsfóstri), esi-isiä. Loppuosa keskittyy kuvaamaan Þorgilsin elämää 900-1000-lukujen taitteessa: tämä lähtee ensin 16-vuotiaana miehenalkuna Norjaan vaatimaan esi-isiensä perintöä. Matkojensa aikana Þorgils päätyy myös Britteinsaarille ja Irlantiin, missä saa itselleen kallisarvoisen miekan. Þorgils kääntyy kristityksi, ja kun hän matkustaa myöhemmin Grönlantiin, pakanajumala Þórr, jota hän on aiemmin palvonut, näyttää jatkuvasti seuraavan Þorgilsia. Þorgils pysyy kuitenkin uskossaan, vaikka hänen Grönlanninasutusyrityksensä epäonnistuukin täysin. Erinäisten seikkailujen ja konfliktien jälkeen Þorgils kuolee lopulta vanhana Islannissa, 85-vuotiaana. Flóilaisten saagaa ei ole suomennettu.
Kirjoittajasta ja ajoituksesta
Flóilaisten saaga on laadittu vuoden 1300 tietämillä. Sen kirjoittaja on todennäköisesti ollut Islannin eteläosasta, Gaulverjabæristä, missä oli keskiajalla pappila ja kirkko. Kirjoittajan oletetaan olleen kirkonmies. Saagan osalta on tuotu esille myös sen yhteys vuonna 1334 kuolleeseen islantilaiseen poliitikkoon ja laintuntijaan Haukr Erlendssoniin, jonka esi-isistä Flóilaisten saaga kertoo. Tämä on esimerkiksi saattanut olla työn tilaaja.
Käsikirjoitukset ja versiot
Saagasta on säilynyt nykypäivään kaksi eri versiota. Näistä pitempää on pidetty alkuperäisempänä. Se ei ole kuitenkaan säilynyt täydellisenä. Säilyneet sivut, jotka käsittävät luvut 18-25, ovat niin kutsutusta Pseudo-Vatnshyrna -käsikirjoituksesta (AM 455b 4to, n. 1390-1425). Tästä versiosta puuttuvista osista on säilynyt huonolaatuinen kopio nuoremmassa paperikäsikirjoituksessa AM 515 4to (n. 1660-1695). Lyhemmästä versiosta, jota pidetään nuorempana, on saatavilla useita käsikirjoituksia. Pääkäsikirjoituksena pidetään käsikirjoitusta AM 517 4to (v. 1686-1688), joka on perustunut Kööpenhaminan palossa vuonna 1728 tuhoutuneelle Vatnshyrna-käsikirjoitukselle. Sen lisäksi tästä lyhyemmästä versiosta on säilynyt myös lukuisia muita keskiajan jälkeisiä paperikäsikirjoituksia.
Muu saagakirjallisuus
Flóilaisten saagan kirjoittaja on todennäköisesti tuntenut muita islantilaissaagoja ja Islannin asuttamisesta kertovia tekstejä. Esimerkiksi saagan alkuosa (luvut 1-10 ja 18), jossa kuvataan Etelä-Islannissa sijaitsevan Flóin alueen asukkaita, seuraa monilta osin Landnámabókin Sturlubók-versiota. Sen lähteenä ei kuitenkaan todennäköisesti ole ollut Sturlubók, vaan joku siitä juontuva mutta ei identtinen käsikirjoitus, jonka kautta Sturlubókin tiedot ovat siirtyneet Flóilaisten saagan kirjoittajalle ja Landnámabókin Hauksbók-versioon. Tyylillisesti Flóilaisten saagan on katsottu saaneen vaikutteita myös ritarisaagoista. Osio, jossa kuvataan Þorgilsin pyrkimyksiä saada Norjassa haltuunsa esi-isiensä perintö, taas muistuttaa toista islantilaissaagaa, Egillin, Kalju-Grímrinpojan saaga. Flóilaisten saagassa Grönlantiin sijoittuva episodi, jossa haaksirikkoutuneen Þorgilsin matkalla mukana olleet miehet ja naiset alkavat vähitellen sairastua, kuolevat ja muuttuvat sen jälkeen elävien kuolleiden joukoksi, sisältää yhtymäkohtia pariin islantilaissaagaan. Vastaavia, tautiin kuolemisen jälkeen alkavaa kummittelua ja useista elävistä kuolleista muodostuvia kummitusjoukkoja kuvataan Grönlantiin sijoittuvissa saagoissa Eiríkr Punaisen saaga (isl. Eiríks saga rauða, suom. Viinimaan saaga) ja Grönlantilaisten saaga (isl. Grænlendinga saga) sekä Eyrin asukkaiden saagassa, jonka tapahtumat sijoittuvat Islantiin. Saagan viikinkiepisodit ja Norjaan sijoittuvat elävä kuollut -episodit ovat saaneet vaikutteita muinaissaagoista (esim. Nuoli-Oddrin saaga, Friðþjófr Uljaan saaga) sekä toisista islantilaissaagoista, kuten Hávarðr Jäävuonolaisen saagasta, Tappaja-Glúmrin saagasta sekä Savulaaksolaisten saagasta. Näiden lisäksi Flóilaisten saagan kirjoittaja on todennäköisesti tuntenut Grettir Väkevän saagan.
Eurooppalainen kristillinen kirjallisuus
Flóilaisten saaga sisältää myös useita kuvauksia unista, yhteensä kolmetoista kappaletta. Osa niistä on säilynyt vaihdellen vain joko saagan lyhyemmässä tai sen pitemmässä versiossa. Joissain Þorgilsin näkemissä unissa esimerkiksi Þórr-jumala ilmestyy hänelle ja uhkaa kostolla, toisissa taas Þorgilsin ystävä Auðunn ilmestyy hänelle ja antaa hänelle aseita tuleviin urotekoihin. Myöhemmin Þorgilsin vaimo Þórey näkee unessaan taivaallisen näyn hieman ennen kuolemaansa, ja Þorgils ja hänen poikansa Þorleifr näkevät enneunia. Flóilaisten saagan unikuvausten on katsottu saaneen vaikutteita kristillisestä kirjallisuudesta, mm. Raamatusta sekä Gregorius Suuren teksteistä. Viimeksi mainitut olivat keskiajan Islannissa erityisen suosittuja. Flóilaisten saagan lähteenä ja esikuvana on ollut todennäköisesti myös eurooppalainen hagiografinen kirjallisuus, jota oli alettu kääntää kansankielisiksi saagoiksi jo 1100-luvulta alkaen. Tähän viittaa Þorgilsin unikuvausten lisäksi myös Þorgilsin sankarillisen lujana pysyvä usko.
Kiderakenne
Kiderakenne on atomien järjestys kiteisessä aineessa. Kiderakenne koostuu alkeiskopeista, jotka toistuvat tasavälisessä avaruushilassa. Alkeiskopin särmien pituuksia kutsutaan kideakseleiksi ja niiden muodostamia kulmia hilakulmiksi.
Alkeiskoppi
Alkeiskoppi on kiderakenteen perusosa. Se on pienin rakenne, jota toistamalla koko kiderakenne saadaan rakennettua. Alkeiskoppi rakentuu molekyyleistä, atomeista tai ioneista, joita voidaan kuvata kovina, pyöreinä palloina.