cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joensuu
Arkkitehtuuri
2000-luvun alussa Joensuun keskustassa on tehty suuria kaupunkikuvaan vaikuttavia investointeja, muun muassa kävelykeskustaprojekti. Tätä ovat seuranneet yksityiset investoijat uusine torin ympäristön liikerakennushankkeineen.
Joensuu oli vuoteen 1954 pieni Pielisensuun kunnan saartama ja sen kanssa kilpaileva agraari kauppakaupunki. Kaupungille ja sitä ympäröiville esikaupungeille antoivat leimansa monet sahat ja niitä ympäröivät tehdasyhdyskunnat, kuten Utra, Sirkkala ja Penttilän saha. Kaupunkia oli laajennettu Pielisjoen itäpuolella Bertel Jungin laatimalla Niinivaaran kaupunginosan asemakaavalla. Siirtoväkeä ja rintamamiehiä oli sotien jälkeen asutettu myös Otsolan ja Kanervalan uusiin kaupunginosiin, joiden rakentaminen perustui Suomen Arkkitehtiliiton SAFA:n Standardoimistoimiston luomiin tyyppitaloihin.
Vuoden 1955 alussa tapahtuneen kuntaliitoksen jälkeen muodostuneen laajemman kaupunkikokonaisuuden avulla alueen tulevaisuutta oli helpompi suunnitella. Otto-Iivari Meurmanin laatimassa Joensuun yleiskaavassa (1953) luotiin perusteen tulevalle kasvulle soveltamalla lähiöperiaatetta uusien rakentamisalueiden osoittamiseen sekä päätiestön uusimisella muun muassa keskusta-alueen kiertävällä kehätiellä. 1990-luvun lopulta lähtien Joensuu on lisännyt omakotitonttien tarjontaa samalla, kun työssäkäynnin ja asioimisen alueet ovat seutuistumisen myötä laajentuneet.
Meurmanin yleiskaava loi myös pohjan kaupunkiseudun viheralueverkostolle, joka keskeisiä piirteitä ovat Pielisjoen ja Pyhäselän rantoja noudattavat reitit sekä Mehtimäen ja Linnunlahden vapaa-ajan palvelujen keskittymä. 1970-luvulta lähtien keskustan länsipuolelle Mehtimäen viereen on luotu Itä-Suomen yliopiston yliopistokampus.
Kaupunkisuunnittelussa on otettu huomioon viheralueiden jatkuvuus, ns. viherkäytävät, ja hyvät kevyen liikenteen yhteydet niin keskustassa kuin kaupungin reuna-alueillakin. Joensuu on rakenteeltaan selkeä kaupunki, eikä etenkään sen keskusta-alueelle ole kovin helppo eksyä.
Kaupunkikuvan ja kaupungin arkkitehtuurin virheenä pidetään sitä, että näköyhteydet aivan vieressä olevalle Pyhäselälle ovat monin paikoin heikot. Sen sijaan Pielisjoki on olennainen ja näkyvä osa kaupunkikuvaa. Näkymien parantaminen Pyhäselälle on otettu huomioon kaupungin kehittämisen yleisissä linjauksissa.
Uusista alueista merkittävimpiä ovat pääosin 1970-luvulla toteutettu punatiilen hallitsema Rantakylä ja 1980- ja 1990-luvuilla toteutettu vaalea Noljakka. Näistä sekä Niinivaarasta on pyritty kehittämään voimakkaita aluekeskuksia kerrostaloytimineen. Suurimmissa kaupunginosissa ovat erilliset kirjasto-, koulu-, terveysasema-, apteekki- ja postipalvelut ja kauppakeskukset yhtenäisinä palvelukeskuksina. Valtaosa väestöstä asuu melko suppealla alueella tärkeimmissä kaupunginosissa, ja siksi matkat palveluiden luokse ovat lyhyet.
Joensuun jokinäkymiä hallitsevan Niinivaaran laella on Pohjois-Karjalan keskussairaala. Aivan keskustan ruutukaava-alueen reunalla sijaitsevat Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampus ja osa Karelia-ammattikorkeakoulusta.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt
pienoiskuva|250px|[[Eliel Saarinen|Eliel Saarisen suunnittelema Joensuun kaupungintalo muistuttaa hänen suunnittelemiaan Lahden kaupungintaloa ja Helsingin päärautatieasemaa.]] pienoiskuva|250px|Rantakylälle tunnusomaisia ovat betoniset elementtitalot pienoiskuva|250px|Joensuun kävelykatu pienoiskuva|250px|Penttilään kohoaa Joensuun korkein asuinrakennus Tähtitorni. Niinivaaralla oli jo ennestään Pohjois-Karjalan keskussairaala, joka myös erottuu korkeana rakennuksena Joensuussa järjestettiin vuoden 1995 asuntomessut Marjalan kaupunginosassa. Messujen erityisteema oli esteetön ympäristö. Joensuussa on Eliel Saarisen suunnittelema kaupungintalo vuodelta 1913. Vuonna 1993 valmistui uusi kirjastotalo.
Merkittävimmät 2000-luvulla valmistuneet rakennukset ovat Joensuu-areena, joka valmistuessaan 2003 oli Suomen suurin puurakennus ja Metsäntutkimuslaitoksen Metla-talo, joka valmistuessaan 2004 oli Suomen suurin puinen toimistorakennus.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälistä alkaen kaupungin keskustassa on rakennettu vilkkaasti. Torin ympäristöön tuli runsaasti uusia liikerakennuksia, yliopistokampuksen uusi hallintorakennus Aurora II valmistui, Joensuun Tiedepuisto on saanut lisärakennuksia, puretun Lyseon peruskoulun tilalle valmistui 2007 uusi lyseon peruskoulun koulurakennus. Kauppakeskus Iso Myy valmistui kokonaisuudessaan syksyllä 2007, kattaen sisäänsä yli 70 liikettä. Myös vanhoja kauppakeskuksia, esimerkiksi Kauppakeskus Metropolia ja Centrumia, on uusittu ja laajennettu. Ison Myyn ja Metropolin, samoin Metropolin ja Centrumin välillä olevien katujen yllä kulkevat sillat, jotka yhdistävät kauppakeskukset. Joensuussa on monia kauppakeskittymiä ja kauppapuistoja, joissa on suurmyymälöitä. Esimerkiksi Voimatiellä, Joensuun kauppapuiston alueella on Prisma, ja muita massiivisia tavarataloja. Joensuun kaupungin alueella on 13 S-marketia. Joensuun Karsikkoon on suunniteltu kolmatta K-citymarkettia.
Manimal
Manimal on Suburban Triben kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 16. tammikuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Kappale ”Silent Rain” julkaistiin singlenä, ja siitä kuvattiin Taku Kaskelan ohjaama musiikkivideo.
Joensuu
Päätöksenteko
Kaupungin hallintosäännön mukaan kaupunginhallituksen tehtävä on johtaa kaupungin hallintoa ja taloutta kaupunginvaltuuston hyväksymien tavoitteiden mukaisesti. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana on toiminut heinäkuun 2022 alusta Jere Nuutinen (kesk.), 1. varapuheenjohtajana Seppo Eskelinen (sd.), ja 2. varapuheenjohtajana Sari Koskinen (vihr.). Heidän lisäkseen kaupunginhallituksessa on kahdeksan muuta jäsentä. Kaupunginhallitus voi asettaa toimikautensa ajaksi erilaisia tilapäisiä toimikuntia.
Manimal
Levyn vaiheista, tarkemmin vuoden 2003 alusta vuoden 2004 kesään asti, kuvattiin ja julkaistiin dokumentti "Suburban Tribe Manimal Instinct" jonka ensi-ilta oli "Rakkautta & Anarkiaa - Helsinki Film Festival" -elokuvajuhlilla 18. syyskuuta 2004.
Joensuu
Päätöksenteko
Kaupungin hallinto- ja palvelutoiminta tapahtuu lautakunniksi kutsuttujen luottamushenkilötoimielinten alaisuudessa. Lautakuntien jäsenistön valitsee kaupunginvaltuusto. Joensuun kaupungissa toimivat keskusvaalilautakunnan lisäksi seuraavat lautakunnat:
Joensuun kaupungin tuloveroprosentti vuonna 2019 on 20,5 %.
Manimal
Dokumentin käsikirjoituksesta, leikkauksesta, ohjauksesta ja tuotannosta vastaa yhtyeen lähipiiriin kuuluva Mika Seppälä.
Joensuu
Päätöksenteko
Päätöksentekoon osallistuu myös Joensuun nuorisovaltuusto (Nuva), joka toimikaudella 2019–2020 koostuu 14 varsinaisesta sekä 10 varajäsenestä, ja yhdestä työvaliokunnan jäsenestä, jotka ovat tulleet valituiksi marraskuun 2018 nuorisovaltuustovaaleissa. Nuva edistää nuorten asemaa Joensuussa. Istuva puheenjohtaja on Iina Laakkonen, I varapuheenjohtaja Neemi Sinkko, II varapuheenjohtaja Aaron Matray, ja sihteeri Aino Laakkonen. Nuorisovaltuustolla on omat puheoikeudelliset edustajansa ja heidän varaedustajansa kaupungin lautakunnissa. Nuva järjestää myös erilaisia tapahtumia.
Kaupunginjohtajat
Kaupunginjohtajana on syksystä 2010 lähtien toiminut Kari Karjalainen. Tehtäviin lukeutuvat kaupungin hallinnon, talouden sekä kaupunkikonsernin kehittäminen ja johtaminen ”yhdessä kaupunginhallituksen ja viranhaltijoiden kanssa.”.
Kari Karjalainen jää eläkkeelle 31. elokuuta 2023. Hänen seuraajakseen valittiin 29. toukokuuta 2023 Jere Penttilä, joka aloittaa virassa 1. syyskuuta 2023.
Kunta- ja alueliitokset
Pielisensuu yhdistyi Joensuuhun 1954. Kiihtelysvaara ja Tuupovaara yhdistyivät Joensuuhun vuonna 2005 ja Eno ja Pyhäselkä 1. tammikuuta 2009.
Joensuun kaupunginhallitus esitti 13.11.2006 Enon, Liperin, Outokummun, Polvijärven, Kontiolahden ja Pyhäselän kunnille kuntaliitosselvityksen aloittamista. Selvitys jatkui vain Enon, Polvijärven, Kontiolahden ja Pyhäselän kanssa. Kontiolahti jättäytyi pois hankkeesta syksyllä 2007 ja samalla myös Polvijärven osallisuus päättyi, koska kunnilla ei ole yhteistä maarajaa. Joensuu, Eno ja Pyhäselkä jatkoivat kuntaliitoksen selvittämistä. 17. joulukuuta 2007 Joensuu, Eno ja Pyhäselkä päättivät yhdistyä 1. tammikuuta 2009 alkaen uudeksi Joensuun kaupungiksi.
Väestö
pienoiskuva|250px|Rautatiemiestalot Niinivaaralla pienoiskuva|vasen|Joensuun väkiluvun kehitys Joensuun väkiluku on kasvanut kaupungin perustamisen jälkeen tasaisesti. Vuonna 1850 kaupungissa asui vain 129 henkeä. Vuoteen 1870 mennessä kaupunkiin oli asettautunut jo 2 819 ja vuoteen 1890 mennessä 4 940 asukasta. Kasvu oli 1900-luvun puolella ennen toista maailmansotaa hitaampaa (vuonna 1939 asukkaita 5 971 henkeä), mutta nopeutui sodan jälkeen tuntuvasti. Nopeimmillaan kasvu oli 1950- ja 1970-luvuilla, jolloin väkiluku moninkertaistui. Väkiluvun kasvuun ei vaikuttanut vain samaan aikaan osunut yhteiskunnan rakennemuutos maatalousyhteiskunnasta palveluyhteiskuntaan, joka yleisestikin kasvatti Suomen kaupunkeja, vaan myös alueliitos. Vuonna 1954 silloinen Pielisensuun kunta liitettiin kaupunkiin ja niin Joensuu sai muun muassa nykyiset esikaupunkialueensa Hukanhaudan, Karsikon, Mutalan ja Noljakan. 1970-luvulla asukasmäärää lisäsi erityisesti vuonna 1969 perustettu Joensuun korkeakoulu (nykyinen Itä-Suomen yliopisto). Uusin hyppäys väestönkasvussa selittyy 1.1.2005 tapahtuneella kuntaliitoksella. Muutenkin Joensuun väestön kasvu on tapahtunut ”vanhan kaupungin” ulkopuolisilla alueilla, sillä esimerkiksi vuonna 1995 ruutukaava-alueella asui noin 9 200 joensuulaista, joka on likimain saman verran kuin 40 vuotta aiemminkin. Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2018 lopussa Joensuussa oli 76 551 asukasta, joista 67 662 asui taajamissa, 8 050 haja-asutusalueilla ja 839:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Joensuun taajama-aste on 89,4 %. Joensuun taajamaväestö jakautuu 10 eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Joensuun keskustaajama ulottuu Joensuun lisäksi osittain Kontiolahden ja Liperin kuntien alueille. Yhteensä Joensuun keskustaajamassa on 71 798 asukasta ja sen pinta-ala on 80,17 neliökilometriä. Kulhon taajama ulottuu pääosin Kontiolahden kunnan alueelle. Vuonna 2017 määritellyistä taajamista Reijola on kasvanut yhteen Joensuun keskustaajaman kanssa vuoden 2018 taajamarajauksessa.
Koulutus
pienoiskuva|250px|[[Itä-Suomen yliopiston Agora-rakennus.]] pienoiskuva|250px|Joensuun seudun kansalaisopiston päätoimipaikka. Wivi Lönnin suunnittelemassa talossa toimii nykyään myös [[Joensuun yhteiskoulun lukio (vuonna 2015 perustettu)|Joensuun yhteiskoulun lukio. Rakennusta on jatkettu mm. vuonna 2015 valmistuneella Pasi Siistosen suunnittelemalla uudisosalla.]] Joensuussa toimivat korkeakoulut ovat Itä-Suomen yliopisto ja Karelia-ammattikorkeakoulu. Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella opiskelee n. 7 700 opiskelijaa ja ammattikorkeakoulussa n. 4 000 - näistä osa tosin koulujen muissa kaupungeissa olevissa sivupisteissä.
Eri alojen ammatillista koulutusta tarjoavat Pohjois-Karjalan ammattiopisto Joensuu tekniikka ja kulttuuri, Pohjois-Karjalan ammattiopisto Joensuu palvelut sekä Pohjois-Karjalan aikuisopisto. Lisäksi Joensuun konservatorio tarjoaa musiikillista koulutusta.
Joensuun kaupungin ylläpitämiä oppilaitoksia on perusasteella kaikkiaan 23. Näistä alakouluja on 17, yläkouluja 2 ja yhtenäiskouluja 4 (muun muassa Nepenmäen koulu).
Lukioita on viisi: Joensuun lyseon lukio, Tulliportin normaalikoulun lukio (Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu), Joensuun yhteiskoulun lukio, Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukio ja Pyhäselän lukio.
Joensuun kaupunki ylläpitää myös Joensuun seudun kansalaisopistoa.
Joensuun Urheiluakatemia on oppilaitosten yhteistyöverkosto, joka tarjoaa urheilijoille koulutusta ja valmentautumista.
Terveydenhuolto
Joensuussa sijaitsee Pohjois-Karjalan keskussairaala.
Talous
Joensuu on kasvava maakuntakeskus, jonka elinkeinoelämä on palvelupainotteinen. Tieto- ja viestintätekniikan yritysten keskittymistä on tapahtunut Joensuun Tiedepuiston tarjoamiin toimitiloihin. Suuria teollisuuden yrityksiä ovat lukkovalmistaja Abloy, metsäkoneita valmistava John Deere. Tutkimusta ja tuotekehitystä Joensuussa on yliopistossa, tiedepuistossa, METLA:ssa ja muutamissa yrityksissä muun muassa väritutkimuksen ja diffraktiivisen optiikan alalla.
Vuonna 2015 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat autojen varaosia ja tarvikeita myyvä Broman Group Oy, avainyritys Assa Abloy Oy, Pohjois-Karjalan Osuuskauppa, maarakennuksen ja autoliiketoiminnan alueilla toimiva E. Hartikainen Oy ja Autokiinteistöt Laakkonen Oy.
Työpaikat toimialoittain (2002): Joensuun työttömyysaste 31. joulukuuta 2018 oli 14,7 % Suurimmat työnantajat 2006: Joensuun kaupunki (4 409 työntekijää), Pohjois-Karjalan sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (2 220), Joensuun yliopisto (1 244), Abloy Oy (800), Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymä (537), Pohjois-Karjalan Osuuskauppa (512), VR-yhtiöt (430), Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oyj (317) ja Schauman Wood Oy (292).
Joensuuhun perustettiin 2010-luvulla Palkeet-virasto sekä Puolustusvoimien palvelukeskus.
Liikenne
250px|pienoiskuva|Tässä vuoden 2005 valokuvassa näkyy edustalla rautatieaseman makasiini, jonka puuseinäinen osa paloi maan tasalle tuhopoltossa vuonna 2012. Taustalla Niinivaara ja keskussairaala.
Joensuu on tärkeä rautateiden risteysasema. VR:n kaukoliikenne kuljettaa matkustajia Joensuusta etelään (Joensuu–Lappeenranta–Lahti–Helsinki), länteen (Joensuu–Pieksämäki) ja pohjoiseen (Joensuu–Nurmes). Myös Ilomantsiin johtavalla radalla oli säännöllistä henkilöliikennettä kokeiluluontoisesti 1967–1969. Sen jälkeen radalla on ollut säännöllisesti vain tavaraliikennettä, etenkin raakapuukuljetuksia. Ilomantsin rataa on kunnostettu 2010- ja 2020-luvulla teollisuuden tarpeiden johdosta.
Joensuun yöjunavuorot lakkautettiin vuoden 2006 syyskuun kolmen ensimmäisen päivän aikana. Toistaiseksi viimeinen Joensuusta matkaan lähtenyt yöjuna otti suunnaksi Turun perjantaina 1. syyskuuta 2006 kello 23.07. Ainakin Joensuu–Helsinki -junayhteyksille voidaan tulevien vuosien mittaan odottaa palvelutasoparannuksia, koska 3. kesäkuuta 2019 julkistetussa hallitusohjelmassa on kolmen rautatieverkon kärkihankkeen joukkoon päätetty sisällyttää myös “Helsingistä itään suuntautuva rata”.
Joensuun seudun joukkoliikennettä (JOJO) hoitavat viimeisimmän kilpailutuksen jälkeen Länsilinjat Oy, Savo-Karjalan linja oy, sekä Savonlinja Oy. JOJO-liikenne toimii myös Kontiolahden ja Liperin kuntien alueella.
Joensuun lentoasema sijaitsee Liperin kunnassa 11 km Joensuun keskustasta luoteeseen. Joensuusta on suora lentoyhteys Helsinkiin, jonne Finnair lentää 2 lentoa päivässä. Sisävesiliikennettä palvelevat etenkin Ukonniemen syväsatama Penttilän kaupunginosassa ja matkustajasatama kaupungin keskustassa.
Lappeenrannan ja Kajaanin suunnista (Helsinki)–Koskenkylä–Kouvola–Kajaani)
Kuopion ja Sortavalan suunnista (Turku–Niirala)
Varkauden suunnasta (Pori–Joensuu)
Vesi-, jäte- ja energiahuolto
Joensuun vesi- ja viemärilaitostoiminta alkoi vuonna 1927. Nykyään siitä vastaa Joensuu Vesi -liikelaitos.
Ystävyyskaupungit
pienoiskuva|230px|Joensuun lippu Joensuun ystävyyskaupungit ovat:
Lisäksi Joensuulla on yhteistyösopimus seuraavien kaupunkien kanssa:
Kulttuuri
pienoiskuva|250px|Näkymä Joensuun keskustassa taidemuseolta kaupungintalolle päin. Joensuu on vilkas kulttuurikaupunki.
Kulttuurikaupungiksi Joensuuta ovat luoneet osaltaan yliopisto ja muut oppilaitokset. Itä-Suomen yliopistossa on useita humanistisia, taiteisiin liittyviä ja perinnetutkimuksen koulutuslinjoja ja Karelia-ammattikorkeakoulussa on muun muassa kuvataiteen, käsityön, muotoilun, grafiikan ja monia media-alan koulutusohjelmia. Kaupungissa toimii myös konservatorio ja Pekkalan kuvataideoppilaitos.
Joensuussa ilmestyy seitsemänpäiväinen sanomalehti Karjalainen sekä kerran viikossa ilmestyvä Viikko-Pohjois-Karjala. Lisäksi kaupungissa ilmestyy kahdesti viikossa ilmaisjakelulehti Karjalan Heili.
Joensuun seutukirjasto palvelee myös Pohjois-Karjalan maakuntakirjastona.
Nähtävyydet
pienoiskuva|200px|[[Joensuun tori.]]
Museot
pienoiskuva|200px|[[Joensuun taidemuseo keskuskujalta päin.]]
Tunnettuja joensuulaisia
Musiikki on tärkeä osa joensuulaista kulttuurielämää. Tunnetuista suomalaisista rock-yhtyeistä muun muassa Hassisen Kone ja Neljä Ruusua ovat Joensuusta lähtöisin. Näiden yhtyeiden johtohahmot Ismo Alanko (Hassisen Kone) ja Ilkka Alanko (Neljä Ruusua) ovat nykyään tunnetuimpia Joensuusta lähtöisin olevia henkilöitä.
Joensuussa asuvia kulttuurihenkilöitä ovat muun muassa:
Tapahtumia
pienoiskuva|250px|Joensuulaisyhtye Joensuussa – [[Neljä Ruusua Ilosaarirockissa 2011.]] Joensuun lukuisista kulttuuritapahtumista tunnetuimpia ovat Ilosaarirock, Ilovaarirock, Popkatu, kansanmusiikkifestivaali Hippa, Joensuun musiikkitalvi, Joensuun kirjallisuustapahtuma, dokumenttielokuvafestivaali Viscult, rockelokuvafestivaali Rokumentti, elokuvatapahtuma Häivähdys Venäjää, Yksin sateessa -tanssitapahtuma, Joensuun Gospel-festivaalit, Supasoul Fest, Parafest ja Joen yö. Kaupungissa järjestettiin vuosina 1981–1997 Joensuun laulujuhlat -tapahtuma, joka kaatui sen tuottamaan taloudelliseen tappioon.
Joensuussa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Joensuussa kolme kertaa: 1961, 1995 sekä 2022. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Joensuussa vuosina 1947 ja 1964.
Karelia-soutu järjestetään heinäkuussa, Joen yö elokuussa.
Musiikki ja esittävät taiteet
Joensuussa toimii kaupunginorkesteri, kaupunginteatteri ja ajanmukainen, vuonna 2005 uudestaan avattu elokuvakeskus Tapio. Tärkeimmät kulttuuritilaisuuksien tapahtumapaikat ovat Laulurinne, kaupunginteatteri, Joensuu-areena, Carelia-sali, konservatorio, Karjalantalo, Ilosaaren lava, tori, elokuvakeskus Tapio, Pakkahuone, Taidekeskus Ahjo, Taitokortteli sekä kirkot. Kesällä toimii Hasanniemen kesäteatteri.
Media
Karjalan Heili ilmestyy Joensuussa.
Joensuussa toimii Ylen aluetoimitus.
Uskonto
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Joensuussa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Nämä seurakunnat muodostavat Joensuun seurakuntayhtymän.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Joensuun alueella toimii Joensuun ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Joensuussa toimii Joensuun helluntaiseurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Joensuun kaupungin nykyisellä alueella.
Pyhäkköjä
pienoiskuva|250px|Joensuun evankelis-luterilainen pääkirkko tunnetaan terävistä torneistaan. Evankelis-luterilainen ja ortodoksinen pääkirkko ovat Joensuun keskustan läpi kulkevan Kirkkokadun vastakkaisissa päissä, ja samalla keskustan eli ruutukaava-alueen vastakkaisilla puolilla. Idän ja lännen kirkot katsovat ikään kuin toisiaan kaupungin yli.
Kirkkokadun eteläpäässä pienellä mäellä sijaitsee luterilainen pääkirkko, Joensuun kirkko, joka edustaa tyyliltään uusgotiikkaa. Taajama-alueella on lisäksi neljä muuta luterilaista kirkkoa: Pielisensuun kirkko Niinivaaralla, Noljakan kirkko, Rantakylän kirkko ja Utran puukirkko.
Näiden lisäksi Joensuun kaupungissa on uudet alueet mukaan luettuna kymmenisen merkittävää luterilaista ja ortodoksista pyhäkköä, sekä moskeija.
Urheilu
Vuoden 1990 Maailman vahvin mies -kilpailu järjestettiin Joensuussa. Myös niin ikään kansainvälisen Strongman Champions Leaguen Suomen-osakilpailu järjestettiin Joensuussa, kauppatorilla 3.–4. elokuuta 2019.
Urheiluseuratoiminta
Joensuun suurimpia urheiluseuroja on vuonna 1900 perustettu Joensuun Kataja, jonka lajeihin kuuluvat koripallo, taitoluistelu, voimistelu, hiihto ja yleisurheilu. Katajan miesten koripallojoukkue on menestynyt viime vuosina SM-tasolla saavuttaen 2000-luvulla kaksi kultaa, kuusi hopeaa ja neljä pronssia. Koripallojoukkue on pelannut mestaruussarjatasolla 1970-, 1980- ja 2000-luvuilla. Koripalloiluharrastus Joensuussa virisi 1950-luvulla.
Jääkiekossa Joensuun Kiekko-Pojat pelaa miesten Mestiksessä.
Lentopallossa miesten seura Mutalan Riento ja naisten seura Joensuun Prihat pelaavat 1-sarjassa. Riennon huippupelaajia ovat olleet muun muassa Jimmy Hernandez ja serbialainen hakkuri Bojan Gluvajić.
Pesäpallossa Joensuun Maila pelaa miesten Superpesiksessä ja joukkue voitti seuran historian ensimmäisen miesten Suomen mestaruuden vuonna 2018. Joensuun Maila nousi Superpesikseen kaudelle 2004 ja on siitä lähtien pelannut yhtäjaksoisesti tällä sarjatasolla.
Miesten jalkapalloseuroista Jippo pelaa kaudella 2021 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä.
Joensuun Urheilusukeltajat on yksi Suomen suurimmista sukellusseuroista. Laitesukelluksen peruskurssi järjestetään vuosittain. Kouluttajina on maan kokeneimpia sukeltajia.
Liikuntapaikkoja
pienoiskuva|200px|[[Joensuu Areena.]] pienoiskuva|250px|Mehtimäen urheilukeskus Suurimmat Joensuun liikuntapaikat ovat keskustan läheisyydessä Mehtimäen alueella. Monitoimihalli Joensuu-areena on Joensuun Katajan miesten SM-koripallojoukkueen ja Josban SM-tason salibandyjoukkueiden kotihalli (7000 istumapaikkaa). Halli on nopeasti muunneltavissa eri lajien samanaikaisille harjoitteluvuoroille. Lisäksi kaupungissa on ravirata, kolme jäähallia ja yhteensä kahdeksan liikuntahallia maaseutualueen liikuntahallit mukaan lukien. Linnunlahden raviradalla järjestettiin kuninkuusravit ensimmäisen kerran vuonna 1984.
Joensuu Areenan takana Mehtimäellä sijaitsee Joensuun Mailan kotistadion, Bolt Stadion. Stadionilla on 2 500 katettua istumapaikkaa, ja siellä järjestetään pesäpallo-otteluiden lisäksi myös muita tapahtumia, kuten konsertteja.
Areenan vieressä oleva Joensuun jäähalli on Joensuun Kiekko-Poikien kotihallina (5040 katsomopaikkaa). Lisäksi Joensuun seudulla on rallicross sekä karting-rata Liperin Ylämyllyllä, joka sijaitsee lähellä Joensuun lentoasemaa.
Joensuun keskuskenttä on jalkapallojoukkue Jipon kotikenttä ja siellä on järjestetty yleisurheilun Eliittikisat vuodesta 2008 lähtien.
Joensuun kaupungin uimahallit ovat Mehtimäellä sijaitseva Vesikko ja Rantakylän uimahalli.
Palloilulajien toimintaa on tarjolla kaupallisesti toimivassa Kuntokeitaassa (tennis, squash, sulkapallo ja keilailu). Frisbeegolfratoja on Joensuussa neljä.
Ruokakulttuuri
Joensuun pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla karjalaisen pitopöydän antimet: karjalanpiirakka, sultsina, vatruska, syrjikäs, suolakala, syltty, sienisalaatti, hapankaali, karjalanpaisti, perunat, lanttulaatikko, kiisseli tai marjamämmi sekä kotikalja.
Viittauksia kulttuurissa
Joensuuhun sijoittuvia elokuvia ovat muun muassa:
Kei Kumai
pienoiskuva|Kei Kumai vuonna 1966. Kei Kumai (1. kesäkuuta 1930 Nagano – 23. toukokuuta 2007 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukkoon lukeutuu Oscar-ehdokkaaksi asetettu Sandakan No. 8 (1974).
Kumai oli useasti ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi ja voitti vuonna 1989 Venetsian elokuvajuhlien Hopeisen leijonan.
Kumain viimeiseksi työksi jäi The Sea Is Watching (2002). Ohjaaja kuoli aivoverenvuotoon hieman ennen kuin olisi täyttänyt 77 vuotta.
Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus
250px|thumb|Ranskan Ihmisoikeuksien julistus vuodelta 1789. Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus annettiin Ranskan suuren vallankumoksen yhteydessä 26. elokuuta 1789. Sen laati ja julisti Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous, ja siinä määriteltiin vallankumouksen tavoitteet, eli vapauden, veljeyden ja tasa-arvon toteuttaminen. Keskeisiä julistuksen periaatteita olivat sananvapaus, ihmisten tasa-arvo lain edessä (ei kuitenkaan sukupuolten välillä), uskonnonvapaus ja yksityinen omistusoikeus.
Historiaa
Moni ranskalainen oli taistelemassa Amerikan vallankumouksessa (1775–1783), ja kotiin tultuaan he halusivat levittää vapauden aatetta kotimaassaankin. Tästä ja yhteiskunnallisista epäkohdista puhkesi Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789–1799.
Molempien kumousten juuret olivat paitsi epäoikeudenmukaiseksi koetussa tilanteessa myös valistusaatteen liberalismissa, jonka pohjalta Thomas Jefferson, Benjamin Franklin ym. muotoilivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen (1776) ja myöhemmin ranskalaiset Ranskan ihmisoikeuksien julistuksen. Jälkimmäinen ennen hyväksymistä tarkastutettiin tuolloin Pariisissa suurlähettiläänä olleella Jeffersonilla.
Molemmissa julistuksissa taattiin muun muassa uskonvapaus, sananvapaus ja omaisuudensuoja, etuoikeudet lakkautettiin ja ihmiset olivat tasa-arvoisia lain edessä. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksessa toteutui ensimmäistä kertaa se ajatus, että hallitus saa hallita vain hallittujen suostumuksella, ja tämäkin toisinnettiin Ranskassa. Myös monessa muussa Euroopan ja Amerikan maassa syntyi Amerikan vallankumouksen innoittamia vallankumouksia ja ihmisoikeusjulistuksia.
Kohdat
Ihmisoikeuksien julistuksessa esiintyivät muun muassa seuraavat ihmisoikeudet (yksilönvapaus mukaan lukien sananvapaus, painovapaus, uskonvapaus ja omaisuudensuoja sekä lisäksi poliittiset oikeudet):
Ranskan ihmisoikeuksien julistus on yksi ensimmäisistä ihmisoikeusjulistuksista. Monia osia siitä on lainattu myös myöhempiin ihmisoikeusjulistuksiin, kuten Ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen ja Euroopan Ihmisoikeussopimukseen.
Kajamonvuori
Kajamonvuori on Varsinais-Suomessa Maskussa sijaitseva linnavuori. Muinaislinnaa ei ole tutkittu, mutta se on rauhoitettu. Museovirasto hoitaa linnan ympäristöä.
Vuorilinna
Kajamonvuori sijaitsee Maskun kirkosta neljä kilometriä itäkaakkoon ja Kajamon itäpuolella. Se on laaja kallioalue, joka kohoaa yli 30 metriä ympäristöään korkeammalle. Kallioinen alue on 400×200 metriä laaja, mutta linnavuoreen luetaan 200×80-metrinen alue. Kalliolaen pohjois-, itä- ja länsipuolella sitä reunustavat jyrkänteet, mutta etelän suunnalla vuori on loivarinteistä. Laelle onkin rakennettu suojavarustus, jonka kivivallin jäänne on itä- ja etelälaidalla. Kiveys on 50 metriä pitkä, mutta vain 0,35 metriä korkea. Vallin keskikohdassa on kaksi metriä leveä aukko, jonka jälkeen valli jatkuu pohjoiseen 15 metriä. Vallia seuraa linnapihan puolella kalliossa oleva luontainen syvennys. Rauhoitustaulun lähellä sijaitsee nelikulmainen kivirakenne.
Kohteen hoitaminen
Linnavuori otettiin hoitokohteeksi vuonna 1998. Valintaan vaikuttivat hyvin säilynyt maisema ja maanomistajien myönteinen suhtautuminen. Kohteen jyrkänteiden edestä on kaadettu puita. Myös linnavuoren laelta on karsittu puustoa pois näkyvyyden parantamiseksi. Kivivalli on tarkoitus pitää puuvartisesta kasvillisuudesta vapaana.
Tutkimukset
Torsten Edgren kävi tutkimassa kohteen vuonna 1962, jolloin Museovirasto sai tiedon mahdollisesta muinaislinnasta. Toisen tarkastuksen suoritti Juhani Kostet vuonna 1982. Vuonna 2006 Esa Laukkanen tarkasti kohteen uudelleen alueellisen inventoinnin yhteydessä. Paikalla ei ole suoritettu arkeologisia kaivaustutkimuksia.
Didenko
Didenko (myös Didanko, Dindenko, Dindanko) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 150 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 9 900 ja kylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Didenkon kunnan pinta-ala on 912 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Guémoukouraban, idässä Madinan, etelässä Namala Guimban ja Saboulan ja lännessä Kourouninkoton ja Djougounin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Etelärajalla sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää, joista neljässä asuu mandinkoja, kahdessa kakoloja ja yhdessä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, soninkeja ja maureja.
Didenkosta johtaa paikallistie RR5 Kitaan. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
TrSS St David (1906)
TrSS St David oli Great Western Railwaylle vuonna 1906 rakennettu matkustaja-alus.
Historia
Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwaylle se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta. Kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St Patrick.
Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se toimi sairaalalaivana. Se uudistettiin vuonna 1925.
20. elokuuta 1927 laiva törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa.
Vuonna 1932 laiva sai uuden nimen Rosslare. Laiva romutettiin syyskuussa 1933.
Tengen (yritys)
Tengen oli videopelijulkaisija ja kehittäjä, jonka loi kolikkopelejä tekevä Atari Games. Sen jälkeen kun Nintendo sai Yhdysvaltojen videopelimarkkinat elvytettyä vuoden 1983 laman jälkeen, Atari Games tajusi, että videopelibisnes kannatti yhä. Koska Atari oli jo mukana videopelimarkkinoilla konsoleillaan 2600 Jr., 7800, ja XEGS, yritys päätti luoda uuden brändin jonka alla markkinoida pelejään. Atari Games myös päätti tehdä pelejä markkinajohtaja Nintendo Entertainment Systemille. Uuden alajaoston nimeksi tuli Tengen, mikä japanilaisessa lautapelissä Go tarkoittaa pelilaudan keskustaa. Nimi Atari tulee samasta pelistä.
Tengen vs. Nintendo
Tengen yritti tuloksettomasti neuvotella Nintendon kanssa löyhemmästä lisenssistä - Nintendo rajoitti lisensoimiensa pelitalojen tuottaman pelimäärän viiteen kappaleeseen vuodessa, ja edellytti heidän peliensä olevan saatavilla kaksi vuotta vain NES:lle. Nintendo ei ollut kiinnostunut, joten Tengen hyväksyi standardilisenssin joulukuussa 1987. 1988 Tengen julkaisi ensimmäiset (ja viimeiset) kolme Nintendon kautta lisensoitua pelikasettia - RBI Baseball, Pac-Man ja Gauntlet. Samaan aikaan Tengen työskenteli salassa läpäistäkseensä Nintendon 10NES-lukitusmikropiirin, joka mahdollisti Nintendon kontrollin NES:lle julkaistavista peleistä. Kun lukuisat kehittäjä onnistuivat läpäisemään mikropiirin suojauksen jännitepiikillä, Tengenin teknikot pelkäsivät tämän vahingoittavan konsoleita ja täten asettavan heidät korvausvastuuseen. Sen sijaan Tengen päätti takaisinmallintaa mikrosirun ja näin tulkita koodin joka avaisi sen; teknikot eivät kuitenkaan onnistuneet yrityksissään.
Tengen kohtasi toisen oikeudenkäynnin Nintendon kanssa 1989 koskien Tetriksen tekijänoikeuksia. Nintendo todisti hankkineensa oman lisenssinsä peliin venäläiseltä kehittäjältä, kun taas Tengen oli hankkinut omansa yritykseltä, joka ei sitä omistanut. Tengen hävisi jutun, ja joutui vetämään markkinoilta kaikki myymättömät kasetit pois, joita oli arviolta satoja tuhansia - vain noin 50 000 kappaletta ehdittiin myydä.
Huolimatta ongelmista Nintendon kanssa Tengen tuotti pelejä myös Sega Mega Drivelle, Sega Master Systemille, Sega Game Gearille, Sega Mega-CD:lle, ja PC Enginelle. Vuonna 1993, sen jälkeen kun Time Warner osti hallinnointiin mahdollistavan osan Atari Gamesin osakkeita, Tengen-brändi lakkautettiin, ja pelit julkaistiin brändin "Time Warner Interactive" alla.
NES-pelit
Tämä luettelo sisältää Tengenin lisensoimattomat pelit Nintendo Entertainment Systemille. Kolme peliä tuotettiin sekä lisensoituina että lisensoimattomina.
Tengenin lisensoimattomat kasetit eivät ole perinteisen harmaita ja nelikulmaisia, kuten Nintendon lisensoidut kasetit, vaan pyöristettyjä ja mattamustia muistuttaen enemmän perinteisiä Atarin kasetteja.
Almedalen
thumb|Almedalen, [[Visby, 2005.]] Almedalen on puisto Visbyssä Gotlannissa. Siellä oli keskiajalla vanha satama, jossa oli yhdeksän porttia, jotka johtivat silloiselle kauppakadulle Strandgatanille. Suuren lammen vieressä on ympärysmuurin vanhin torni ruutitorni Kruttornet, jossa järjestetään vuosittaisen Keskiaikaviikon avajaiset. Almedalenissa pidetään kaupungin virallinen vappujuhla. Puiston vieressä on kirjasto Almedalsbiblioteket, kongressihalli Wisby Strand, Uppsalan yliopiston Campus Gotland ja Gotlannin ylioppilaskuoro Rindin kuorotalo Rindiborgen, joka on entinen uimahalli.
Puisto on tullut tunnetuksi myös siellä järjestettävästä Almedalsveckan-nimisestä vuosittaisesta ruotsalaispoliitikkojen tapaamisesta.
Abel Sandelin
Abel Sanfrid Sandelin (1. tammikuuta 1907 – 26. helmikuuta 1974) oli suomalainen diplomiarkkitehti, joka toimi Turun kaupunginarkkitehtina 1950-1970.
Sandelinin vanhemmat olivat Oulun teollisuuskoulun rehtori Karl Sanfrid Sandelin (1866–1962) ja Anna Maria Josefina Hultgren (1865–1958). Hän oli naimisissa Mildred Bluebell Hämäläisen kanssa.
Rakennuksia
thumb|Samppalinnan maa-uimala (1955).
Loyset Compère
thumb|right|Loyset Compèren motetin Omnium bonorum plena käsikirjoitus
Loyset Compère (n. 1445 Hainaut – 16. elokuuta 1518 Saint-Quentin) oli nykyisen Belgian alueella syntynyt, Ranskan kansalaisuuden vuonna 1494 saanut säveltäjä. Hän edusti ranskalais-flaamilaista koulukuntaa.
Compère oli 1470-luvulla Milanon herttua Galeazzo Maria Sforzan kapellin kuoron jäsen, mutta lähti kuoron supistamisen yhteydessä herttuan murhan jälkeen. Myöhemmin hän lauloi muun muassa Kaarle VIII:n hovissa ja työskenteli eri kirkoissa. Compèren musiikissa on tyylillisiä yhteneväisyyksiä Josquin Desprez'n teosten kanssa. Lisäksi teoksiin ovat vaikuttaneet burgundilaiset ja italialaiset tyylit. Compèren varhaisin tiedetty sävellys on neliääninen motetti Omnium bonorum plena (1472). Hänen teostensa joukossa on muun muassa 23 motettia, yli viisikymmentä chansonia ja kaksi täysimittaista messua.
Valtteri Välimäki
Valtteri Välimäki (s. 24. huhtikuuta 1995) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa Uudenkaupungin Kenttäkarhuja. Hänen valmentajansa on Jouko Kilpi.
Välimäki sai vuoden 2019 Kalevan kisoissa pronssia korkeushypyssä. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa vuonna 2021. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2016. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Tukholmassa 2017.
Ennätyksensä 211 Välimäki hyppäsi Jyväskylän hallikilpailussa helmikuussa 2018. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 210 Saarijärvellä kesäkuussa 2018.
Aku Räty (jääkiekkoilija)
Aku Veikka Juhani Räty (s. 5. heinäkuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Räty laukoo oikealta.
Seuraura
Räty on Oulun Kärppien kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 Kiekko-Laserin C-nuoriin, mutta Räty palasi kuitenkin kesken kauden Kärppien C-nuoriin. Kaudella 2016–2017 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 20+23=43. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Räty oli 21 syöttöpisteellään Kärppien paras syöttäjä pikkuveljensä Aatu Rädyn kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Räty valittiin sarjan tähdistökentälliseen.
Kaudella 2017–2018 Räty oli Kärppien B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 18+36=54, joilla hän sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Jami Krannila. Pudotuspeleissä Räty oli kolmella osumallaan joukkueensa paras maalintekijä Miko Pietilän kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia ja Räty valittiin B-nuorten SM-sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2018–2019 hän oli Kärppien A-nuorten neljänneksi paras pistemies tehoilla 19+26=45. Räty voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Arizona Coyotes varasi Rädyn viidennellä kierroksella 151. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Ennen tätä, toukokuussa 2019 hän teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Räty teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 30. elokuuta 2019 ranskalaista Brûleurs de Loups de Grenoblea vastaan. Hänet merkittiin Kärppien nelosketjun oikeaan laitaan Tino Metsävainion ja Otto Karvisen viereen. Räty sai ottelussa jääaikaa 10.21 minuuttia. SM-liigadebyyttinsä hän teki kauden 2019–2020 kuudennella kierroksella 24. syyskuuta 2019 vieraissa Tapparaa vastaan, jolloin myös Rädyn pikkuveli Aatu teki liigadebyyttinsä. Veljeksille avautui paikka Kärppien kokoonpanosta, kun Jussi Jokinen määrättiin pelikieltoon ja Janne Pesonen kärsi pienestä vammasta. Heidät merkittiin joukkueen kakkosketjuun yhdessä Jari Sailion kanssa, jossa Aku Räty pelasi oikeassa laidassa. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.22 minuuttia. Räty teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin ylivoimalla veljensä Aatun syötöstä. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. Teemu Virkkunen valitsi Rädyn ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigan tulokaskaudellaan 32 runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7. CHL:ssä Räty pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi osan kaudestaan vielä myös Kärppien A-nuorissa.
Räty pelasi alkukaudella 2020–2021 kaksi ottelua Kärppien U20-joukkueessa ennen SM-liigakauden alkua syyskuussa 2020. Hän oli kuitenkin käsivamman vuoksi sivussa lokakuun lopulle. Räty ei tehnyt vielä lopullista läpimurtoaan SM-liigatasolle ja hän pelasi lähinnä rotaatioroolissa 36 runkosarjaottelua tehopistein 4+3=7 ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Rädyn runkosarjan teholukema –9 oli Aleksi Mustosen ohella Kärppien heikoin. Kaudella 2021–2022 hän otti kehitysaskeleita SM-liigassa ja pelasi 56 runkosarjaottelua tehopistein 11+11=22 sekä seitsemän playoff-ottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudeksi 2022–2023 Räty siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän otti seuraavan askeleen urallaan ja otti kauden edetessä paikan joukkueen ykkösketjussa Petri Kontiolan ja Henrik Haapalan vierestä. Räty teki runkosarjassa tehot 18+24=42. Hän oli Ilveksen toiseksi paras maalintekijä Joona Ikosen jälkeen. Räty voitti myös koko SM-liigan tehotilaston lukemalla +26 ja hänet palkittiin Matti Keinonen -palkinnolla. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Patrik Oksasen mukaan kokemuksen puute tuli hänellä kuitenkin esille pudotuspeleissä, jossa Räty teki kymmenessä ottelussa vain yhden maalin ensimmäisessä puolivälieräottelussa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Toukokuussa 2023 Räty solmi kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen Arizona Coyotesin kanssa.
Maajoukkueura
Räty pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2020 ja 2021, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2020 turnauksessa hänet valittiin Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi, kuten myös vuoden 2021 turnauksessa Saksaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi. Räty pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 ja Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Yhteensä hän on pelannut 25 nuorten ja 47 poikien maaottelua.
Pelityyli
Future Considerations -sivuston mukaan Räty on työteliäs laitahyökkääjä, joka ei kaihda mennä kulmatilanteisiin ja on hyvä kaksinkamppailuissa yksi vastaan yksi -tilanteissa. Hockeyprospect.com -sivuston mukaan hän on tehokas karvaaja, joka on nopea luistelija, hyvä kiihdyttämään ja omaa hyvän huippunopeuden, jolla Räty luo painetta kiekolliseen vastustajaan.
Muuta
Rädyn pikkuveli Aatu pelaa NHL-seura Vancouver Canucksin organisaatiossa. Veljekset pelasivat yli vuoden ikäerostaan huolimatta lähes kaikki juniorivuotensa samoissa joukkueissa ja usein myös samoissa ketjuissa. Heidän isänsä Tuomo Räty pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 71 SM-liigaottelua JyP HT:ssä. Hän on myöhemmin valmentanut poikiaan Kärppien junioreissa.
Aku Räty valmistui ylioppilaaksi Kastellin urheilulukiosta syksyllä 2020.
Eurotroll
Eurotroll on ruotsalainen dubbausyhtiö, joka sijaitsee Tukholmassa. Yhtiö dubbaa sisältöä ruotsiksi, suomeksi, tanskaksi ja norjaksi. Se on yksi harvoista itsenäisistä dubbausyrityksistä Skandinaviassa. Yrityksen perusti vuonna 1992 Lasse Svensson. Hän oli sitä ennen ollut dubbausjohtajana Media Dubbissa, joka ei liity Eurotrolliin. Eurotroll dubbaa piirrettyjä ja videopelejä.
Eurotroll perusti vuonna 2019 Suomeen toimipisteen, joka sijaitsee Helsingissä. Sen projektipäällikkönä toimii Jaana Hovinen, joka aiemmin työskenteli Tuotantotalo Wernellä.
Monovisio
Monovisio on Turussa vuonna 2003 perustettu poprockyhtye. Se kiinnitettiin Poko Rekords -levy-yhtiön artistikaartiin keväällä 2007, ja ensimmäinen single Koti-ikävää julkaistiin saman vuoden toukokuussa. Ensimmäinen albumi Japanilaiset turistit ilmestyi 20. helmikuuta 2008. Yhtyeen laulaja Anssi Reini on ammatiltaan opettaja.
Led Zeppelin Box Set, Vol. 2
Led Zeppelin Box Set, Vol. 2 on Led Zeppelinin vuonna 1993 julkaistu kokoelma-albumi.
Albumi on jatkoa vuonna 1990 julkaistulle Box Setille. "Vol. 2" sisältää kuitenkin vain kahden CD:n verran digitaalisesti muokattuja kappaleita, Box Setin neljän levyn sijaan. Albumi sisältää myös kappaleen "Baby Come on Home", jota ei ole ennen julkaistu.
Led Zeppelin Box Set, Vol. 2:sen on julkaissut Atlantic Records ja sen on tuottanut Jimmy Page.
Sinkkisulfaatti
Sinkkisulfaatti eli rikkihapon sinkkisuola on väritön ja veteen liukeneva kemiallinen yhdiste, jonka kaava on ZnSO4. Sitä käytetään elektrolyyttinä sinkkipäällystämisessä, nahkan säilöntäaineena, lannoitteissa ja muissa maataloustuotteissa. Lääketieteessä sitä käytetään adstringenttina eli se kuivaa ihoa. Se on myrkyllistä vesieliöille.
Ashley Young
Ashley Simon Young (s. 9. heinäkuuta 1985 Stevenage) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia. Hänen aiempia seurojaan ovat Watford, Aston Villa, Manchester United ja Inter. Hän on kuulunut myös Englannin jalkapallomaajoukkueeseen. Hän on pelannut uransa aikana sekä oikealla että vasemmalla laidalla niin puolustajana kuin keskikenttäpelaajanakin.
Seurajoukkueura
Young on Watfordin nuorisoakatemian kasvatti, joka pelasi ensi kerran ykkösjoukkueessa vuonna 2003. Hän pelasi Watfordissa 78 1. divisioonan / Mestaruussarjan ottelua ja 20 peliä Valioliigassa. Hän siirtyi Aston Villaan 23. tammikuuta 2007 kahdeksalla miljoonalla punnalla. Young pelasi ensi kerran Aston Villan pelissä 31. tammikuuta 2007 ja teki kyseisessä ottelussa Newcastle Unitedia vastaan myös maalin. Häneltä jäi neljän ja puolen Aston Villassa viettämänsä vuoden aikana väliin vain yhdeksän valioliigaottelua. Hän pelasi Villassa myös UEFA Cupia ja Eurooppa-liigan karsintoja.
Tammikuussa 2020 Young siirtyi italialaisseura Interiin, jossa hän pelasi 1,5 kauden aikana 44 Serie A:n ottelua, ja teki viisi maalia. Hän voitti Italian-mestaruuden 2021. Hän palasi Aston Villaan ilmaissiirrolla kesällä 2021. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 53 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Hän teki kesällä 2023 sopimuksen Valioliigan Evertonin kanssa.
Maajoukkueura
Young pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kymmenen ottelua vuosina 2006–2007. Englannin miesten maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2007 lähtien 39 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012 Englannin kaikki neljä ottelua alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Englannin seitsemästä ottelusta viidessä. MM-kisojen jälkeen hän ei ole pelannut maajoukkueessa.
TrSS St Patrick (1906)
TrSS St Patrick oli matkustaja-alus, joka rakennettiin Great Western Railwayille vuonna 1906.
Historia
Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwayille se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta, jonka kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St David.
Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se muutettiin sairaalaivaksi ensimmäisen maailmansotaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käskystä.
20. elokuuta 1927 se törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa.
Hannes Þór Halldórsson
Hannes Þór Halldórsson (s. 27. huhtikuuta 1984 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, joka edustaa Azerbaidžanilaistassa pelaavaa FK Karabahia. Tämän lisäksi hän kuulluu myös Islannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Hannes aloitti ammattilaisuransa Leiknir Reykjavíkissa vuonna 2002. Tämän jälkeen hän on pelannut useissa seuroissa Islannissa ja Norjassa: Aftureldingissa, Stjarnanissa, Framissa, KR:ssä, Brannissa ja Sandnes Ulfissa. Vuonna 2015 alankomaalainen NEC ilmoitti solmineensa Hannesin kanssa kahden vuoden sopimuksen. Hän kuitenkin siirtyi vuonna 2016 lainalle FK Bodø/Glimtiin.
Hannes on pelannut kesäkuuhun 2016 mennessä 33 ottelua Islannin maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maajoukkueessa syyskuussa 2011 Kyprosta vastaan. Hannes valittiin Islannin joukkueeseen EM-kilpailuihin 2016.
Preeriakilli
Preeriakilli (Fundulus sciadicus) on amerikankillien (Fundulidae) heimoon kuuluva kalalaji. Edward Drinker Cope kuvasi sen tieteelle vuonna 1865. Preeriakilliä tavataan kotoperäisenä Yhdysvalloissa. Se viihtyy lauhkean vyöhykkeen 5–22 asteen lämpöisissä vesissä. Preeriakilli elää makeassa vedessä. Se on tavallisesti noin 5,1 senttimetrin mittainen ja voi kasvaa jopa 9 senttimetrin mittaiseksi.
Michael Janyk
Michael Janyk (s. 22. maaliskuuta 1982 Vancouver, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, pujottelun MM-mitalisti.
Janyk sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa 11:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samassa lajissa seitsemästoista ja Åren MM-kilpailuissa 2007 kuudes. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 Janyk saavutti lajissa pronssia. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän pujotteli 13:nneksi, Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 14:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 16:nneksi.
Janyk ei ole voittanut urallaan yhtään maailmancupin osakilpailua, mutta on ollut toinen kerran, Beaver Creekin pujottelussa joulukuussa 2006.
Myös Michaelin sisko Britt on menestynyt hyvin alppihiihdossa.
Blanca
Blanca on naisen etunimi. Se pohjautuu valkoista merkitsevään myöhäislatinan sanaan blanc. Nimen muinaissaksalainen (ja ruotsalainen) muoto Blanka on Suomessa tuttu taidemaalari Albert Edelfeltin merkkiteoksesta Kuningatar Blanka (1877).
pienoiskuva|[[Blanka Namurilainen ja prinssi Haakon Albert Edelfeltin historiamaalauksessa.]]
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 80–90 Blanca-nimistä ja noin 50–60 Blanka-nimistä naista.
Piikkiakantti
Piikkiakantti (Acanthus spinosus) on akanttikasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Sitä tavataan Etelä-Euroopassa. Kasvi kasvaa yleensä enintään 90 senttimetriä korkeaksi. Piikkiakantin kukat ovat purppuran värisiä.
Haroun Tazieff
Haroun Tazieff (11. toukokuuta 1914 – 2. helmikuuta 1998 ) oli ranskalainen vulkanologisti ja geologi.