cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pekka Sassi
Pienimuotoisia tarinoita
Kokeellisten Kolja-videoiden teemoja ovat väkivalta, uskonto ja kommunikaatio: ”metafyysinen huligaani” Kolja kumppaneineen kohtaa jumalan (Kolja ja minä, 2006 ), kuoleman (Bad news from heaven, 2007 ) ja eräänlaisen perhehelvetin (Sisäinen lähiö, 2009 ). Sarjaan linkittyvä dystooppinen lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014) kuvaa maailmaa, jossa raakuus ja epäinhimillisyys ovat arkistuneetSassin tuotannossa poikkeuksellisen pitkä teos on valmistunut Suomen Elokuvasäätiön tuella ja esitetty YLEn Uusi Kino -sarjassa.
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Säännöt
Pelin omaperäisin sääntö on mielenterveyspisteet (Sanity Points), jotka kuvaavat hahmon henkistä tilaa. Traumaattisten tapahtumien myötä ne vähenevät, ja hahmon toimintakyky heikkenee. Kun hahmo kohtaa jotain mielenterveydelle vaarallista, hän testaa, kestääkö hänen mielenterveytensä tapahtuman. Tämä on sitä todennäköisempää, mitä enemmän mielenterveyspisteitä on jäljellä. Testissä epäonnistuessa mielenterveyttä menettää huomattavasti enemmän kuin siinä onnistuessa. Näin mielenterveyden heikkeneminen johtaa nopeasti sen horjumiseen entistä enemmän. Pelissä on myös tarkemmat säännöt erilaisille psyykkisille oireille ja sairauksille, ym. haitoille joita mielenterveyden nopea putoaminen aiheuttaa. Kun mielenterveyspisteet putoavat nollaan, pelaaja ei yleisesti ottaen enää voi hallita hahmoaan.
Pekka Sassi
Pienimuotoisia tarinoita
Sassin teosten taustalla on usein mediasta tuttuja elementtejä. Lännenelokuvan Twin Peaks-sarjaan risteyttävässä teoksessa It’s all around us now, Frank (2006) kaksi miestä kohtaa tuntemattoman uhan. "”Sassin liikkuvat kuvat toimivat kuin moderni runous tai jazz-musiikki: ne leikittelevät olemassaolevilla, tunnistettavilla rakenteilla ja genreilla – ja samanaikaisesti rakentavat jotain uutta intuitiivisella otteella.”"Kauhuelokuvasta tuttuja kuva- ja ääniefektejä hyödyntävä The Dead House (2003) on kuvattu nukkekodissa ja tekijän sanoin ”vain leikkii olevansa elokuva”. Kolja-sarjan Sisäisen lähiön (2009) kuvailmaisu on sitä vastoin abstraktia ja kauhu eskaloituu ääniraidan muokatun puheen kautta.
Cthulhun kutsu (roolipeli)
Kriitikkojen vastaanotto
Cthulhun kutsu on eräs roolipelien suurimmista klassikoista ja lajissaan hyvin arvostettu. Roolipelisivusto RPGGeekin ylläpitämässä luettelossa nykyinen versio on sivuston käyttäjien antamien äänien perusteella listattu kaikkien aikojen parhaaksi roolipeliksi; sen äänikeskiarvo on vajaat 8,2 pistettä kymmenestä. Se on ainoa peli, jonka sivuston vakiokäyttäjiltä saamien äänien keskiarvo nousee yli kahdeksan (8,002). Myös Trail of Cthulhu on saanut sivustolla suosiota (reilut kahdeksan pistettä, kolmas sija), kun taas D20-versio on siellä arvioitu keskinkertaisesti (vajaat 6 pistettä, 437. sija).
Pekka Sassi
Abstraktia liikkuvaa kuvaa
Sassin tuotannon toinen keskeinen juonne on optista, kineettistä ja konstruktivistista taidetta lähenevää abstraktia liikkuvaa kuvaa. Videossa Seven (2006) yhteys on julkilausuttu: teos on mukaelma Perttu Näsäsen kineettisestä maalaussarjasta 1960-luvulta. "”Pekka Sassi rakentaa mielekkäällä tavalla siltaa kokeilevan modernismin ja nykytaiteen välille. Hän on tietyllä tavalla formalisti, jonka juuret on palautettavissa kokeellisen elokuvan varhaisvaiheisiin aina viime vuosisadan alkuun, mutta samalla hän on nykyaikaan ja sen teemoihin reagoiva tekijä, joka kasaa aineistoaan kaikesta tarjolla olevasta ähkystä.”"Sassi muokkaa ja yhdistelee yksinkertaisia, joskus sattumanvaraisia aineksia jotka hän poimii lähiympäristöstä. Pahvimukin läpi kuvattu valo muuttuu uudeksi planeetaksi (Void, 2004 ), veden yllä räpyttelevän linnun lento kiertyy galaksiksi (Bird, 2004 ) ja keittiön tiskialtaan viemärissä sykkii musta aukko (Schwarzschild Radius, 2004 ).
Uusimmissa videoinstallaatioissaan Sassi on keskittynyt värin, valon ja äänen vuoropuheluun. Minimalistis-konstrukivistisessa videoinstallaatiossa Colours (2016) katsoja astuu keskelle seinien laajuisia vaihtuvia väripintoja. Väritaideteoksen voi nähdä sekä liikkuvana kuvana että maalauksena. Sassin sanoin: ”Tutkin teoksessani sitä mitä tapahtuu, kun abstraktin maalauksen tarkasteluun otetaan mukaan aika rajaamalla ja rytmittämällä kuvia liikkuvan kuvan keinoin.”
Videoteoksessa Moving Colours (2020) väripinnat liikkuvat ja muuttuvat hitaasti. Vastaväreinä näkyvien jälkikuvien vuoksi kuvan pintaa tai sen todellista väriä on vaikea määrittää. Installaatioon kuuluu myös äänitausta ja videosta poimittuja still-kuvia.
Näyttelyitä ja festivaaleja
Pekka Sassin teoksia on esitetty hiljattain esimerkiksi Stuttgartin elokuvafestivaalilla (2017) sekä Kasselin (2017) ja Kanskin (2016) videofestivaaleilla. Useaan otteeseen hänen töitään on ollut esillä Tampereen lyhytelokuvafestivaaleilla, Rotterdamin ja Splitin elokuvafestivaaleilla, samoin Osnabrückin EMAF-festivaaleilla.
Sassin teoksia on ollut mukana suomalaisen taiteen esittelyissä ulkomailla – esimerkiksi kokeellisen musiikin näyttely Madridissa 2017, mediataiteen esittely Soulissa 2016 ja nykytaiteen esittely Madridin ARCO-taidemessuilla 2014.
Sassin teoksia on esitetty tiuhaan kotimaisissa mediataiteen tapahtumissa – esimerkiksi Avanto, AAVE ja AV-arkin View. Vuoden 2018 Tampereen biennale -musiikkitapahtumassa Sassin teoksia oli esillä kahden gallerian äänitaidenäyttelyissä.
Sassi oli mukana suomalaisen sähköisen taiteen historiaa luotaavan VILKE-kokoelman ensiesittelyssä Keravan taidemuseossa vuonna 2013. Tampereen lyhytelokuvafestivaalilla vuonna 2014 esitettiin osana AV-arkin 25-vuotisjuhlaohjelmaa retrospektiivi ”Viestejä Pekka Sassilta”, johon sisältyi 18 kokeellista ääni- ja videoteosta vuosilta 1999–2009. Festivaalilla sai myös ensiesityksensä Sassin lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014).
Palkintoja
Pekka Sassi sai Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinnon vuonna 1995, Tampereen elokuvafestivaalilla erikoispalkinnon ”vuoden lupauksena” vuonna 2000 ja mediataiteen AVEK-palkinnon vuonna 2006. Vuonna 2010 Sassin teos “Sisäinen lähiö” sai Osnabrückin EMAF-festivaalin pääpalkinnon.
Vuonna 2020 Pekka Sassi sai Maire Gullichsenin nykytaidepalkinnon. Palkintolautakunta totesi valitsemisperusteissaan:"”Sassi on monipuolinen taiteilija, joka on yli kahdenkymmenen vuoden ajan tehnyt taidetta avantgarden hengessä. Hänen taiteensa keskiössä ovat kokeellinen liikkuva kuva ja ääni. Sassilla on taito kiteyttää havaintonsa vähäeleisiksi fragmenteiksi täynnä aavistuksia ajan ja merkitysten kerrostumista.”"
Teoksia kokoelmissa
Pekka Sassin videoteokset Pass (2014) ja The Duplicate (2001) sisältyvät valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan. Kokeellinen lyhytelokuva The Duplicate koostuu kahtena päällekkäisenä ylhäältä alas ja alhaalta ylös liukuvasta kuvasta.
Kiasman kokoelmaan sisältyvä ääni-installaatio ”Yksinäinen talo mäen päällä” (2009) koostuu CD:lle äänitetystä musiikista sekä kuuntelemiseen tarvittavista kalusteista ja laitteista. Sassi on vastannut kuunnelmanomaisen ”autotallioopperan” sävellyksestä, sanoituksesta, laulusta ja kaikkien instrumenttien soittamisesta.
Sassin installaatiot “Tarinoita valosta” (2000) ja ”Parveke” (2002) ovat Helsingin kaupunginmuseon kokoelmassa. Parvekkeen puhuttua kertomusta tuhoisasta yhdyskuntasuunnittelusta tukee kuvamateriaali. Installaatiossa "Tarinoita valosta" (2000) katsoja astuu elokuvalavastuksen kaltaiseen olohuoneeseen kuuntelemaan äänitettyjä tarinoita, joissa lomittuvat avaruus, ihmisten ja planeettojen väliset etäisyydet, herooinen matkustaminen ja kaipuu kotiin. Kokonaisuus sai alkunsa kirpputorilta löydetystä neuvostoliittolaisesta vinyylilevystä, jolle on tallennettu kosmonautti Juri Gagarinin puhetta. Aineiston innoittamassa teoksessa 12-IV 1961 Gagarin soittaa avaruudesta äidilleen. Installaatio luotiin uudelleen Helsingin taidemuseon näyttelyyn vuonna 2002.
Valtion taideteostoimikunnan Pekka Sassilta tilaama videoinstallaatio Kolmas väri (2021) on sijoitettu Opetushallituksen tiloihin Helsingissä. Hissiaulan vastakkaisille seinille heijastetut videoprojisoinnit koostuvat ”abstrakteista väritapahtumista, joissa pelkistetyt, yksinkertaiset muodot liukuvat hitaasti arkaaissävytteisen äänimaiseman tahdissa ilman alkua tai loppua”.
A Real Diamond in the Rough
A Real Diamond in the Rough on Bucketheadin kahdeskymmenesneljäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2009. Albumin vinyylipainos julkaistiin 15. syyskuuta 2017.
Odomantike
Odomantike käsitti Orbelos (nyk. Órvilos) -vuoren alueen sekä sen ja Strymon (nyk. Strymónas) -joen välisen tasangon joen pohjoispuolella. Sen luoteispuolella sijaitsi Sintike, lounaispuolella Edonis, eteläpuolella Bisaltia, luoteispuolella Krestonia ja länsipuolella Parorbelia.
Odomantiken aluetta asutti sille nimensä antanut odomanttien (Odomantoi, ) heimo. Nämä olivat paionialaisia. Makedonia valloitti alueen Filippos II:n aikana 300-luvulla eaa.
Tommi Musturi
Tommi Musturi (s. 1975 Juupajoki) on suomalainen sarjakuvantekijä ja kuvataiteilija. Hänet on palkittu Puupää-hatulla vuonna 2011.
Hänen suunnittelemiaan julkisia taideteoksia on esimerkiksi Laurea-ammattikorkeakoulun Vantaan Tikkurilan kampuksen pohjoisseinään (Ratatie 22) maalattu joki-aiheinen seinämaalaus.
Ngerulmud
Ngerulmud on Palaun Babeldaobin saarella Melekeokin osavaltiossa sijaitseva paikkakunta, jossa toimii maan hallinto. Ngerulmudista tuli Palaun pääkaupunki virallisesti 7. lokakuuta 2006 alkaen, kun valtionhallinto siirrettiin sinne Kororista. Noin 300 asukkaalla kyseessä on maailman pienin itsenäisen valtion pääkaupunki.
Palau rakennutti Ngerulmudiin näyttävän hallintokompleksin. Havaijilaisen arkkitehdin suunnitelmaan kuuluu 13 metriä korkea kupoli ja erilliset uusklassiset rakennukset lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovallan käyttöön. Hankkeen kustannukset, 45 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, katettiin Taiwanin myöntämällä matalakorkoisella lainalla.
Lähteet
7.50056°N, 134.62417°W
Jari Kauppinen
Jari Kauppinen (21. huhtikuuta 1960 Helsinki – 4. kesäkuuta 2011 Helsinki) oli monella kulttuurialalla toimiva kirjallisuudentutkija, filosofi ja punkin harrastaja. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän toimitti Joukkohauta-nimistä punkfanzinea.
Kauppisen tutkimusaiheena oli erityisesti ranskalainen filosofi Jacques Derrida, ja tämän tutkijana hän kuului kansainväliseen huippuun. Hänen viime aikojen aiheitaan oli pahan ongelma, sen suhde lakiin.
Oskarin orkesteri
Oskarin orkesteri on brittiläinen vuosina 1994–1996 valmistunut animaatiosarja. Sarjaan valmistui kolme tuotantokautta, ja yhteensä 39 jaksoa. Tuotantoyhtiö oli Collingwood O’Hare.
Suomessa sarja ensiesitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä vuonna 1997 Yle TV2-kanavalla. Oscar Pianon ääntä esittää Pentti Siimes.
Juoni
Vuonna 2743 diktaattori Thaddius Vent on kieltänyt musiikin. Sininen flyygeli Oscar muodostaa ystäviensä kanssa vastarintaliikkeen musiikin sallimiseksi.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1938 loppuottelu
Tausta
Vuoden 1938 MM-lopputurnaus oli järjestyksessään historian kolmas ja se pelattiin vuoden 1934 kisojen tapaan Cup-muotoisena. Itävalta oli aikaisemmin keväällä liitetty Saksaan ja joukkue jäi pois turnauksesta. Mukana oli näin ollen 15 maata, joista Itävallan vastustajaksi arvottu Ruotsi pääsi suoraan puolivälieriin. Euroopan ulkopuolelta tulivat vain Brasilia, Kuuba sekä Alankomaiden Itä-Intia eli nykyinen Indonesia. Uruguay ja Argentiina eivät halunneet osallistua turnaukseen protestina kisojen järjestämiselle Euroopassa toista kertaa peräkkäin.
William Thurston
thumb|William Thurston vuonna 1991. William Paul Thurston (30. lokakuuta 1946 Washington – 21. elokuuta 2012 Rochester, New York ) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka oli erikoistunut topologiaan. Hän väitteli Kalifornian yliopisto, Berkeleystä vuonna 1972 ja työskenteli matematiikan professorina Cornellin yliopistossa. Thurston palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 1982. Häntä arvostettiin myös käytännönläheisistä opetusmenetelmistään.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1938 loppuottelu
Ottelu
Loppuottelu pelattiin 19. kesäkuuta kello 17.00 paikallista aikaa Pariisin Olympique Yves-du-Manoir -stadionilla. Italia oli välieräottelussa kukistanut Brasilian, joka pelasi ottelun ilman tähtipelaajaansa, turnauksen maalikuninkuuden voittanutta Leônidas da Silvaa. Unkari puolestaan oli välierissä kohdannut Ruotsin. Italialaiset pelasivat loppuottelun jälleen perinteisissä taivaansinisissä "azzurri"-pelipaidoissaan, vaikka olivat aikaisemmin esiintyneet diktaattori Mussolinin vaatimuksesta myös fasistien mustissa paidoissa.
Menaucourt
Menaucourtin väkiluku on kasvanut kymmenellä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 228 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 231, eli siellä asui seitsemän asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1938 loppuottelu
Ottelu
Ottelun avausmaalin teki Gino Colaussi jo 6. peliminuutilla Giuseppe Meazzan pitkän poikittaissyötön jälkeen. Unkari onnistui kuitenkin tasoittamaan pelin vain kahta minuuttia myöhemmin. Avausjaksolla nähtiin vielä kaksi maalia, kun ensin Silvio Piola laukoi pallon oikeaan yläkulmaan 16. minuutilla, jälleen Meazzan syötöstä, ja Colaussi vei Italian jo kahden maalin johtoon 19 minuuttia myöhemmin. Toinen jakso alkoi Italian hallinnassa, mutta Unkarin maalivahti Antal Szabo piti torjunnoillaan joukkueensa mukana taistelussa. Lopulta Unkari kavensi Gyorgy Sarosin maalilla 20 minuuttia ennen loppua, mutta 82. peliminuutilla Silvio Piola iski Unkarin puolustuksen harhasyötön jälkeen lopullisen ratkaisun. Näin Italia voitti toisen peräkkäisen maailmanmestaruutensa. Vittorio Pozzosta tuli ensimmäinen kaksi maailmanmestaruutta voittanut valmentaja. Pelaajista Giuseppe Ferrari, Guido Masetti, Giuseppe Meazza ja Eraldo Monzeglio olivat mukana voittamassa maailmanmestaruutta myös neljä vuotta aiemmin.
Joidenkin väitteiden mukaan unkarilaiset olisivat hävinneet ottelun tahallaan, koska Mussolini oli uhannut Italian pelaajien henkeä mahdollisen häviön seurauksena. Tarina ei kuitenkaan mitä todennäköisimmin pidä paikkaansa. Mussolini oli ennen ottelua lähettänyt pelaajilleen viestin "Vincere o morire!" – "Voitto tai kuolema!", mutta se ei ollut uhkaus, vaan pelkkää fasistista retoriikkaa. Mussolini tapasi Italian joukkueen myöhemmin Roomassa ja palkitsi heidät kultaisella ansiomerkillä sekä 8 000 liiran bonuksella, joka vastasi tavallisen työläisen kolmen kuukauden palkkaa.
MGMT:n diskografia
Studioalbumit
Listasijoitusten lähde:
Lymesykliini
Lymesykliini on tetrasykliiniryhmään kuuluva antibiootiksi luokiteltava lääkeaine. Sitä käytetään muun muassa aknen sekä klamydioiden hoitoon.
Munib-Ur-Rehman
Munib-Ur-Rehman on vaikutusvaltainen pakistanilainen uskonnollinen johtaja mufti. Hän kuuluu etnisesti pataaneihin. Munib-ur-Rehman on pakistanilaisen Dawood Islamic Bank -pankin islamilaisen lain šarianeuvonantaja.
Lymesykliini
Haittavaikutukset
Kuten kaikki lääkkeet, myös lymesykliini voi aiheuttaa haittavaikutuksia. Sen yleisempiin haittavaikutuksiin kuuluvat pahoinvointi, vatsakipu, ripuli ja päänsärky.
none|thumb|320px|Tetralysal-lääkkeen myyntipakkauksia
Sakramenttikaappi
thumb|150px|[[Gdańskin Mariankirkon goottilainen sakramenttikaappi.]] Sakramenttikaappi eli monstranssikaappi eli hostiarum eli tabernaakkeli on katolisissa kirkoissa kaappi, jossa säilytetään siunattua ehtoollisleipää eli hostiaa. Ehtoollisleipä säilytetään usein monstranssissa (lat. monstrare, näyttää) erityisessä säilytysastiassa, ciboriumissa.
Hostiaa kuljetettiin Kristuksen Pyhän Ruumiin juhlan yhteydessä, ja kuljetusta varten oli astia, monstranssi. Pohjoismaissa keskiajalta säilyneet monstranssikaapit olivat harvinaisia, mutta niitä on ollut kaikissa kirkoissa. Vain yksi tällainen kaappi on säilynyt Suomessa Naantalin kirkossa.
Ruotsin kirkossa on monissa kirkoissa otettu vanha, keskiaikainen sakramenttikaappi uudelleen käyttöön, tai sellainen on hankittu uudempiin kirkkoihin.
Žemoji Panemunė
Žemoji Panemunė on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 106 asukasta.
Kapteeni Nemo (yhtye)
Kapteeni Nemo oli suomalainen blues-yhtye, joka lyhyeksi jääneen uransa aikana ehti levyttää kolme albumia ja keikkaili ahkerasti. Yhtyeen perustivat Teatterikorkeakoulussa opiskellut Markku 'Musti' Mustonen ja hänen opettajanaan tuolloin toiminut Arno 'Nono' Söderberg.
Kappaleet olivat pääosin Mustosen ja Söderbergin käsialaa tai käännöksiä, mutta joukkoon mahtuu myös varsinaisia helmiä Jukka Itkoselta ja Juice Leskiseltä. Jälkimmäisen kynästä on lähtöisin pienoiseksi hitiksi tuolloin noussut Mansikoita Suonenjoelta.
Yhtye teki lyhyen comebackin vuonna 1998 esiintyen Järvenpään Puistobluesissa.
Trivia
Vuonna 2009 Mustonen liittyi vokalistiksi mikkeliläisen The White Hiacers -yhtyeen riveihin. Yhtye soittaa pääasaiassa lainakappaleita vanhoilta blueslegendoilta. Yhtye muutti nimensä 2011 ja soittaa nyt nimellä Kapteeni nemo evp & almost grown.
Valdai (täsmennyssivu)
Valdai tarkoittaa seuraavia asioita:
Finlandia (näyttely)
Vuoden 2017 näyttelyssä oli näytteilleasettajia yli 40 maasta.
Exile!
Exile! on Vukin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Verdura Records.
Lingala
Lingala on nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhutaan pääasiassa Kongon tasavallassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Virallinen kieli se on Kongon demokraattisessa tasavallan luoteisosissa. Kieltä puhuu äidinkielenään yhteensä noin kaksi miljoonaa ihmistä.
Kielelle ei ole vakiintunut mitään kirjoitusjärjestelmää, mutta useimmiten sitä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Suurin osa lingalaa äidinkielenään puhuvista on täysin luku- ja kirjoitustaidottomia.
Mygdonia
Maantiede
Mygdonia käsitti tasankoalueen Thermainlahden pohjukassa lännestä Aksios-joelta itään Bolbe-järvelle saakka. Alueen vanhastaan keskeinen kaupunki oli Therme, jonka paikalla hellenistiseltä kaudella lähtien sijaitsi Thessalonike. Mygdonian pohjoispuolella sijaitsi Krestonia, koillispuolella Bisaltia ja länsipuolella Bottiaia. Alueen eteläpuolella sijaitsivat Anthemus sekä Khalkidiken alue, josta koko Chalkidikín niemimaa myöhemmin on saanut nimensä. Mygdonian rannikkoalue tunnettiin nimellä Amfaksitis.
Polikset
Mygdonian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Muut kaupungit
Mygdonian muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa seuraavat:
Historia
Kreikkalaisessa mytologiassa Mygdonia sai nimensä Mygdonista, Areen pojasta. Mygdoniaa asutti alun perin mygdonien (Mygdones, ) heimo, jotka olivat traakialaisia. Alueen polikset olivat kreikkalaisten siirtokuntinaan noin 600–400-luvuilla eaa. perustamia. Makedonia valloitti alueen myöhemmin, mutta se säilytti silti entisen nimensä. Alue oli Makedonian hallussa viimeistään Perdikkas II:n aikana noin 432 eaa.
Thessaloniken kaupungin perusti alueelle Makedonian kuningas Kassandros hellenistisen kauden alussa vuonna 316 eaa. Tuolloin asukkaat suurimmasta osasta alueen vanhoista kaupungeista oletettavasti siirrettiin uuteen kaupunkiin.
Alueesta on ottanut nimensä samalla seudulla sijaitseva Oraiókastron kunnan osa Mygdonían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta.
Axel Weüdel
Axel Weüdel (alk. Pettersson, 1867 Kalmar – 1945 Minneapolis, Minnesota ) oli ruotsalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti. Suomessa hänet tunnetaan ruotsinkielisen työväenliikkeen varhaisvuosien organisoijana ja toiminnastaan sortokausien aktivistiliikkeessä.
Varhaiset vuodet
Kalmarissa syntynyt Weüdel oli ammatiltaan metallimies, joka opiskeli omatoimisesti töidensä ohella. Hän oli yksi kotikaupunkinsa ammatillisen järjestäytymisen alullepanijoita ja ajoi myös aktiivisesti yleistä äänioikeutta. Vuonna 1892 Weüdel käynnisti ensimmäisen oman opintopiirinsä, ja pian hänen toimintansa huomioitiin myös valtakunnallisesti. Weüdel oli mukana ammattiyhdistystoiminnassa vielä Malmössä ja Tukholmassa ennen kuin sosialidemokraattien puheenjohtaja Hjalmar Branting lähetti hänet Suomeen talvella 1898. Weüdelin tehtävä oli agitoida sosialidemokraattista aatetta suomenruotsalaisen työväestön keskuudessa ja auttaa suomalaisia ammattiyhdistysaktiiveja oman ruotsinkielisen työväenjärjestön luomisessa.
Suomessa
Vuonna 1901 Weüdel lähti mukaan aktivistien toimintaan avustamalla Venäjän tsaarinvaltaa vastustavia vallankumouksellisia kielletyn kirjallisuuden ja muiden painotuotteiden salakuljetuksessa. Aluksi hän järjesti uudelleen Suomen kautta kulkeneen Venäjän sosialidemokraattisen työväenpuolueen salakuljetusreitin puolueen kustantamilla varoilla. Hieman myöhemmin Weüdel muutti tehtävää varten Maarianhaminaan, jonne hän viranomaisten harhauttamiseksi perusti pienen metalliverstaan. Weüdelin organisoima salakuljetusreitti kulki Tukholmasta Ahvenanmaan kautta Turkuun, josta vallankumouksellista kirjallisuutta kuljetettiin edelleen Suomen halki Pietariin. Weüdel käytti apunaan värväämiään matkustajalaivojen miehistön jäseniä. Hän organisoi useiden vallankumouksellisten ryhmien, kuten bolševikkien, eserien, juutalaisen Bund-puolueen sekä Puolan ja Liettuan yhdistyneen sosialidemokraattisen puolueen propagandamateriaalin kuljetuksia. Myöhemmin Weüdelin toimintaa jatkoivat suomalaiset aktivistit Konni Zilliacuksen johdolla.
Viimeiset vuodet
Weüdel joutui pakenemaan Suomesta vuoden 1902 jälkeen. Hän muutti Australiaan ja Uuden Seelannin kautta Yhdysvaltoihin, jonne Weüdel saapui vuonna 1919. Hän asui muun muassa Indianapolisissa ja työskenteli paikallisessa autotehtaassa ja jatkoi samalla myös ammattiyhdistystoimintaansa. Viimeiset elinvuotensa Weüdel vietti Minnesotassa.
Muistaminen
Kalmarissa on Weüdelin mukaan nimetty katu sekä Axel Weüdelskolan -niminen lukio.
Pikku-Timonen
Pikku-Timonen on noin kilometrin pituinen ja puolen kilometrin levyinen järvi Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi kuuluu Kiiminkijoen vesistöön. Sen vieressä on Iso-Timonen. Järven pohjoisrannalla, aivan Olvasjärventien vieressä on lintutorni, jonne pääsee maantieltä pitkospuita myöten. Järvi on yhtä kesämökkiä lukuun ottamatta asumaton. Pääosin soiset rannat ovat matalat ja ruohottuneet. Martti Koskinen on tehnyt paikasta kappaleen Paikka ajaton, jonka Souvarit on levyttänyt vuonna 1997 albumille Tukkipojat + 6 lisäkappaletta.
Ansongo
Ansongo on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Ansongon piirin hallinnollinen keskus Malin Gaon alueella. Se sijaitsee Nigerjoen varrella sata kilometriä Gaosta kaakkoon. Kunnassa on 32 700 asukasta (vuonna 2009).
Ansongon kunnan pinta-ala on 496 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ansongon piirin Baran, koillisessa Talatayen, idässä Tin-Haman, etelässä Bourran ja lännessä Tessitin kuntiin.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja kaksi paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja ja arabeja. Heistä valtaosa on muslimeja.
Ansongosta on maantieyhteys Gaoon, Nigerin rajalle Labbézangaan sekä Ménakan kautta Anderamboukaneen. Gaon ja Ansongon välillä on ympärivuotista jokiliikennettä, Ansongon ja Labbézangan väli on liikennöitävissä vain syyskuusta helmikuuhun. Ansongon lähellä Zakoïréssa on huonokuntoinen ja vähän käytetty lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Monet hakeutuvat ansiotöihin Nigeriaan, Nigeriin ja Norsunluurannikolle.
Kunnassa on 14 alkeiskoulua, kaksi yläkoulua, kaksi koraanikoulua, keskikoulu ja lyseo. Terveyspalveluihin kuuluu terveyskeskus, terveysasema ja neuvola.
Baghdati
thumb|Kirkko Baghdatissa Baghdati on kaupunki Baghdatin piirikunnassa, Imeretin hallintoalueella Georgiassa.
Double Live Assassins
Double Live Assassins on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in toinen livealbumi. Se äänitettiin livenä K.F.D. maailmankiertueella 1997. Albumi julkaistiin helmikuussa 1998 Isossa-Britanniassa ja kesäkuussa samana vuonna Yhdysvalloissa. Albumi oli viimeisiä äänityksiä Chris Holmesin kanssa.
HMS Anchusa
HMS Anchusa (viirinumero K186) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 17. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1941 ja valmistui pari kuukautta myöhemmin 1. maaliskuuta.
Palvelus
Alus myytiin 1946 ja siitä tehtiin 1949 kauppalaiva Silverlord. Se nimettiin uudelleen 1954 Sir Edgariksi. Alus upposi 18. tammikuuta 1960, minkä jälkeen se nostettiin romutettavaksi Mauritiuksella.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Strukturoidut tuotteet
Strukturoidut tuotteet tarkoittavat rahoituksessa sijoitusstrategiaa, tavallisesti joukkolaina- tai velkasitoumusmuotoisia sijoituksia, jotka koostuvat tavallisesti suurimmaksi osin vähäriskisestä korkokomponentista ja riskillisestä johdannaiskomponentista tai muusta riskipitoisesta osasta.
Ensimmäinen strukturoitu sijoitustuote Suomessa oli joukkolaina, joka laskettiin liikkeeseen vuonna 1994. Vuonna 2020 Suomessa strukturoitujen tuotteiden kokonaismyyntivoluumi oli yhteensä 1,07 miljardia euroa ja suurimpia niiden myyjiä olivat OP-ryhmä, Alexandria Pankkiiriliike, Danske Bank ja Nordea.
Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen ESMA pitää strukturoituja tuotteita monimutkaisina sijoitustuotteina, joihin liittyy erityisiä riskejä.
Muurahaistangarat
Muurahaistangarat (Habia) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Muurahaistangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia. Suku on perinteisesti luokiteltu tangaroiden heimoon kuuluvaksi Viimeaikaisten molekyylibiologian tutkimusten mukaan muurahaistangaroiden suku olisi kuitenkin geneettisesti läheisempi kardinaaleille.
Joulujuhlan aika
Joulujuhlan aika on Juhamatin joululevy, joka julkaistiin vuonna 1999.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Thomas Katter.
Hopeakynä
thumb|250px|[[Hans Holbein vanhempi: Ambrosius ja Hans Holbein, hopeakynäpiirustus 1511.]] pienoiskuva|[[Leonardo da Vinci, Tytön pää, hopeakynä ja korostuksia valkoisella 1483, 18 x 15,9 cm.]]
Hopeakynä on kynä, jonka varteen on kiinnitetty hopeinen kärki.
Hopeakynällä voi piirtää vain liidulla tai luujauholla pohjustetulle alustalle. Kynän aluksi harmaa jälki muuttuu rusehtavaksi ajan myötä, samoin kuin huonosti kiinnitetyt hopeayhdisteet valokuvassa.
Pilviškiai
Pilviškiai on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Vilkaviškisin kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 1 493 asukasta.
221B Baker Street
thumb|left|Kyltti entisen Abbey House HQ:n seinällä. thumb|right|221b Baker Street Lontoossa.
221B Baker Street  on Lontoossa sijaitseva, Sir Arthur Conan Doylen kirjoittamissa tarinoissa käytetty osoite, jossa fiktiivinen salapoliisietsivä Sherlock Holmes asui tarinoiden mukaan rouva Hudsonin vuokralaisena. Yhdistyneen kuningaskunnan postiosoitteissa numero ja kirjain -yhdistelmä voi viitata erilliseen osoitteeseen suuremmassa, usein asuinkäyttöön varatussa rakennuksessa. Sherlock Holmes -tarinoiden Baker Streetillä kyseinen talo olisi ollut Yrjöjen ajan arkkitehtuurityyliin rakennettu kolmikerroksinen ja kellarihuoneistolla varustettu punatiilinen rivitalo.
Todellisuudessa tällaista osoitetta ei kuitenkaan ollut olemassa 1800-luvun lopulla, jolloin Sherlock Holmes -kirjat kirjoitettiin, sillä katu oli nykyistä lyhyempi. Osoitenumerot päättyivät numeroon 100, mikä oletettavasti oli syynä siihen, että Conan Doyle valitsi osoitteeksi suuremman numeron.
Myöhemmin 1930-luvulla kun katua pidennettiin liittämällä siihen sen jatkeena ollut Upper Baker Street, siirtyivät parittomat osoitenumerot 215–229 vuonna 1932 valmistuneelle Art Deco -rakennukselle. Sen rakennutti Abbey Road Building Society (myöhemmin Abbey National plc) minkä vuoksi uudisrakennusta alettiin kutsua nimellä Abbey House. Abbey National hallinnoi rakennusta vuoteen 2005 saakka ja vastasi tuolloin kaikkiin osoitteeseen 221b tuleviin postilähetyksiin. Tätä ennen kulmauksessa Upper Baker Street 45 (nykyinen Baker Steert 215) toimi posti ja muun muassa tupakkatuotteita myynyt siirtomaatavarakauppa.
Sherlock Holmes -museo perustettiin osoitteeseen 239 Baker Street. Myöhemmin sen osoitteeksi kuitenkin on museon pyynnöstä muutettu 221B Baker Street, tosin täysin poiketen normaalista osoite­numerointi­käytännöstä, sillä rakennus sijaitsee osoitteiden 237 ja 241 Baker Street välissä. Westminsterin kaupunginvaltuuston johtaja Lady Shirley Porter paljasti tämän mukaisen osoitelaatan 27. maaliskuuta 1990. Hänet kutsuttiin uudelleennumeroimaan museon rakennus, koska tätä osoitetta ei ollut merkitty alkuperäiseen viralliseen asemakaavaan. Tästä seurasi kuitenkin Abbey Nationalin ja Sherlock Holmes -museon välinen pitkäaikainen kiista siitä, kummalla oli oikeus vastata tähän osoitteeseen lähetettyihin kirjeisiin. Kiista päättyi vasta vuonna 2005, kun Abbey National muutti alueelta pois.
221B Doylen tarinoissa
Conan Doyle kuvaa kirjoissaan hyvin vähän Baker Streetin osoitetta, mutta antaa eri tarinoissa satunnaisia yksityiskohtia huoneista ja huonejärjestyksestä. niiden perusteella voidaan ainakin päätellä jotain vastaanottohuoneena toimivan oleskeluhuoneen sisustuksesta.
Huoneen sydän on manttelireunuksinen takka, jonka edustalla olevan karhuntajamaton ympärille on ryhmitelty kaksi samettivuorattua nojatuolia ja punainen leposohva. Takan molemmin puolin on kirjahyllyt ja takkamanttelin päällä on pöytäkello, marokkolainen nahkakotelo, persialainen tohveli, jossa Holmes säilyttää tupakkaa ja avaamattomia kirjeitä, jotka tämä on naulinnut manttelin reunukseen kääntöveitsellä. Keskellä oleskeluhuonetta sijaitsee ruokailupöytä, jossa etsivä ja tohtori Watson nauttivat vieraineen rouva Hudsonin valmistamia aamiaisia ja illallisia. Muita huoneen kalusteita ovat Holmesin työpöytä, kemistinpöytä, senkki, keinutuoli, korituoli ja suuri kaappi.
Kahdesta suuresta syvennykseen upotetusta ikkunasta tulvii valoa pieneen oleskeluhuoneeseen ja sieltä on ovet portaikkoon, jossa on seitsemäntoista askelmaa, sekä Sherlock Holmesin makuuhuoneeseen, jossa on Holmesin sänky, yöpöytä, kramofooni ja suuri messinkinen arkku täynnä vanhoja asiakirjoja.
Rouva Hudsonin ja tohtori Watsonin huoneet ovat ylemmässä kerroksessa eikä Watsonin huoneesta ole näkymää talon takapihalle, missä kasvaa suuri lehtipuu.
Gostinyi Dvorin metroasema
Gostinyi Dvor on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 3. marraskuuta 1967.
Siekiera / Destination Death
Siekiera / Destination Death on kahden puolalaisen death metal/grindcore-yhtyeen Antigaman ja Jan AG:n split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2003.
Kaikki albumin kappaleet ovat cover-versioita puolalaisen brutaalin hardcore punk -yhtye Siekieran kappaleista.
Kappalelista
Antigama
Luettelo pikkuplaneetoista: 336001–337000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 336001:stä ja päättyen 337000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Siekiera / Destination Death
Kappalelista
Jan AG
Bolnisin piirikunta
Bolnisin piirikunta on piirikunta Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 75 100 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 804 neliökilometriä. Noin 66 prosenttia maakunnan asukkaista on azereita, 27 prosenttia georgialaisia ja loput muun muassa armenialaisia.
Bolnisin piirikunta sijaitsee Kvemo Kartlin laaksossa ja rajautuu lännessä Dmanisin, idässä Marneulin ja pohjoisessa Tetri tsqaron piirikuntiin sekä etelässä Armeniaan. Alueen merkittävimmät joet ovat Ktsia ja sen sivujoki Mašavera. Piirikunnan alasta on metsää puolet, laidunta neljäsosa ja peltoa viidesosa. Alueella tuotetaan viiniä, hedelmiä ja maitotuotteita. Bolnisin kaupungin lisäksi piirikunnassa on kaksi kaupunkityyppistä taajamaa, Tamarisi ja Kazreti.
Slaughterhouse on the Prairie
Slaughterhouse on the Prairie on Bucketheadin 23. studioalbumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2009. Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2017.
Rarécourt
Rarécourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 222 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 15,41 neliökilometriä.
Rarécourtin väkiluku on pienentynyt yhdeksällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 231 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 212, eli siellä asui kymmenen asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Sam Houston
Sam Houston (2. maaliskuuta 1793 – 26. heinäkuuta 1863) oli yhdysvaltalainen valtiomies, poliitikko ja sotilas. Hän syntyi Timber Ridgessä Virginian osavaltiossa. Hän toimi elämänsä aikana muun muassa Teksasin tasavallan ensimmäisenä ja kolmantena presidenttinä, Tennesseen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja Teksasin edustajana Yhdysvaltain senaatissa. Lisäksi Houston toimi vajaat kaksi vuotta Tennesseen osavaltion kuvernöörinä.
Abhaasin kieli
Abhaasin kieli (abhaasiksi аҧсуа бызшәа, aphswa bəzš˚a) on abhaasien puhuma luoteiskaukasialainen kieli. Sillä on virallisen kielen asema Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Abhaasien perinteistä asuinaluetta on Mustanmeren koillisrannikolla sijaitseva Abhasia. Pieniä abhaasiryhmiä asuu myös Georgiaan kuuluvassa Adžariassa. Vuonna 1989 Neuvostoliitossa oli 105 300 abhaasia, joista 93,5 % puhui abhaasia äidinkielenään. Suurin osa abhaaseista muutti 1800-luvulla Kaukasian sodan jälkeen silloiselle Turkin alueelle. Nykyään Turkissa arvioidaan olevan noin 200 000 abhaasia. Heitä asuu myös Lähi-idässä, Länsi-Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa. Kaikkiaan abhaaseja lienee noin 300 000 henkeä. Venäjällä asuu vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 11 400 abhaasia ja 9 400 abhaasin kielen puhujaa.
Suurin osa abhaaseista on kaksikielisiä. Neuvostoliitossa 78,8 % heistä puhui toisena kielenään venäjää. Abhasian eteläosassa osataan myös mingreliä. Adžarian abhaasit puhuvat georgiaa ja turkkia, Turkissa asuvat turkkia ja Lähi-idässä asuvat arabiaa.
Historia ja murteet
Abhaasi kuuluu luoteiskaukasialaisten eli abhaasilais-adygelaisten kielten abazalais-abhaasilaiseen ryhmään. Sen lähin sukukieli on abaza. Yhteinen abhaasilais-adygelainen kantakieli on ajoitettu 2000-luvun alkuun eaa. Sen on arveltu olleen sukua pohjoiskaukasialaisille ja dagestanilaisille (nahilais-dagestanilaisille) kielille sekä muinaisten heettiläisten varhaisemmalle kielelle hatille.
Abhaasilais-adygelainen kantakieli jakautui jo varhain kolmeksi ryhmäksi: kanta-adygeksi, kanta-abhaasiksi ja kanta-ubyhiksi. Ne muodostivat murrejatkumon, jossa ubyhin kielellä oli välittävä asema. Abhaasilainen kieliyhteisö hajaantui ilmeisesti 1300–1400-lukujen vaihteessa, jolloin osa kansasta muutti Kaukasusvuoriston pohjoispuolelle muodostaen abazan kielen tapantan murteen. Muuttoliite jatkui 1600-luvun alussa, jolloin Abhasian vuoristoseudulla asuneet ašharuat siirtyivät Pohjois-Kaukasiaan. He sulautuivat myöhemmin muihin abazoihin osittain adygekielten vaikutuksesta.
1860-luvulle saakka abhaasi jakautui kolmeen murreryhmään. Sadzin murrealue ulottui Bzybjoelta nykyisen Sotšin seudulle. Bzybin murretta puhuttiin Gagran ja Suhumin välisellä alueella ja abžuin murretta Suhumista etelään aina Galin seudulle saakka. Nykyään jäljellä on kaksi murretta, bzyb ja abžui, joiden välillä on lähinnä foneettisia ja sanastollisia eroja. Kaukasian sodan seurauksena hävinneestä sadzin murteesta on saatu tietoja Adžariassa asuvien abhaasien kieltä tutkimalla. Sen sanastossa ja mahdollisesti myös kieliopissa on havaittavissa ubyhin ja adygen kielten vaikutusta.
Muiden luoteiskaukasialaisten kielten tavoin abhaasille on ominaista konsonanttien suuri määrä ja vokaalien vähäisyys. Bzybin murteessa konsonantteja on 65 ja abžuissa 57. Vokaalifoneemeja on vain kaksi: a ja redusoitunut ə (ortografisesti ы). Äänneympäristöstä riippuen esiintyvät vokaalit e, i, o, u eivät ole itsenäisiä foneemeja.
Kirjakieli
Abhaasin kielellä ei ole vanhaa kirjallista perinnettä. Vuonna 1865 julkaistiin Pjotr Uslarin laatimaan kyrilliseen kirjaimistoon perustunut aapinen. Vuonna 1892 suhumilainen opettaja Konstantin Matšavariani ja hänen oppilaansa, myöhempi kirjailija Dmitri Gulia loivat uuden kirjaimiston, jota kansanvalistaja Aleksei Tšotšua sittemmin paranteli. Ennen Venäjän vallankumousta abhaasiksi julkaistiin muutamia oppikirjoja sekä uskonnollisia ja kaunokirjallisia teoksia. Vuonna 1919 alkoi ilmestyä abhaasinkielinen sanomalehti Apsny.
Kirjakieli perustuu äänteistöltään yksinkertaisempaan abžuin murteeseen. Kaunokirjallisuudella ja suullisella kansanperinteellä on ollut huomattava merkitys sen normien kehitykselle. Sanastossa on paljon oman kielen aineksiin perustuvia neologismeja. Georgialaisten ja venäläisten lainasanojen käyttöä pyritään välttämään.
Abhaasi on yksi Abhasian tasavallan virallisista kielistä. Sitä käytetään opetuskielenä koulujen alaluokilla. Ylemmillä luokilla kieltä opetetaan aineena. Abhaasiksi julkaistaan sanoma- ja aikakauslehtiä, kaunokirjallisuutta, yhteiskunnallista ja tietokirjallisuutta. Kieltä käytetään radiossa, televisiossa ja teatterissa. Georgiasta irtautuneessa Abhasiassa kieltä on alettu voimakkaasti elvyttämään. Presidentti Sergei Bagapš allekirjoitti loppuvuodesta 2007 määräyksen, jonka mukaan kieltä on käytettävä vuodesta 2010 lähtien presidentin, hallituksen ja parlamentin kokouksissa ja vuodesta 2015 virkamiesten on osattava sitä. Suunnitelman toteutumista haittaa opettajien ja varojen puute.
Grodziskin piirikunta (Ison-Puolan voivodikunta)
Grodziskin piirikunta on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 51 893. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Granowo, Grodzisk Wielkopolski, Kamieniec, Rakoniewice ja Wielichowo.
Grodziskin piirikunnalla on yhteistä rajaa Poznańin, Kościanin, Wolsztynin ja Nowy Tomyślin piirikuntien kanssa. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Grodziskin piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeikäiset 17,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 656 lasta. Grodziskin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 50 702 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Pajevonys
Pajevonys on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Vilkaviškisin kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) ja Puolan rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 576 asukasta.
Morgemoulin
Morgemoulin on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 111 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 6,85 neliökilometriä.
Morgemoulinin väkiluku on kasvanut yhdeksällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 102 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 108, eli siellä asui kolme asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Busby Berkeley
Busby Berkeley, alkujaan Busby Berkeley William Enos (29. marraskuuta 1895 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 14. maaliskuuta 1976 ) oli merkittävä Hollywoodin elokuvaohjaaja ja musikaalien koreografi. Musikaalituotannoissa on hänelle tunnusomaisia monimutkaisia geometrisia kuvioita.
Berkeley syntyi teatteriperheeseen. Kun isä kuoli, äiti ei perunut esitystä vaan lausui: "Show must go on". Äidin vaikutus oli hyvin vahva tämän kuolemaan asti, ja Berkeleyn monet avioliitot jäivät lyhyiksi. Vielä äidin kuoltuakin ura meni aina puolison edelle.
Hänen elokuviensa ilmeen sanotaan juontuneen ajasta, jolloin hän suunnitteli Yhdysvaltojen ja Ranskan armeijoille paraatiharjoituksia. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän aloitti työn teatterinäyttelijänä mutta siirtyi pian ohjaajaksi ja koreografiksi. Samuel Goldwyn kutsui hänet Hollywoodiin 1930 tanssikohtausten ohjaajaksi. Hän työskenteli 1933–1939 Warner Brosille ja teki tuolloin aikakauden Hollywood-tuotantojen parhaita tanssinumeroita. Hänelle ominaista oli luoda liike pikemminkin elokuvallisin kuin koreografisin keinoin. Hän palasi MGM:lle 1939, mutta parhaan tuotantonsa hän oli jo tehnyt. Vielä 1971 hän palasi Broadwaylle ja ohjasi 1920-luvun menestysnäytelmän No, No, Nanette, jossa pääosassa oli jo pitkään eläkkeellä ollut hänen 1930-luvun elokuviensa tähti Ruby Keeler.
Theodahad
thumb|Theodahadin kuva kolikossa Theodahad (k. joulukuussa 536) oli ostrogoottien kuningas vuosina 534–536. Hän oli Teoderik Suuren sisarenpoika.
Edellisen kuninkaan Atalarikin kuoltua tämän epäsuosioon joutunut äiti Amalasunta julisti serkkunsa Theodahadin kuninkaaksi ja pyrki näin parantamaan omaa asemaansa. Theodahad kuitenkin vangitutti ja surmautti Amalasuntan vuoden kuluttua. Keisari Justinianus sai murhasta tekosyyn hyökätä ostrogoottien kimppuun, ja Sisiliassa maihin nousseet Belisariuksen johtamat Bysantin joukot valloittivat nopeasti Etelä-Italian. Ostrogootit syrjäyttivät vuonna 536 iäkkään Theodahadin ja valitsivat uudeksi kuninkaakseen sotilaana kunnostautuneen Vitigeksen.
Alkuperäislähteet
Tiedot Theodahadin elämästä pohjautuvat pääasiassa kahteen lähteeseen: Prokopios Kesarealaisen historiateoksiin sekä Cassiodoruksen Variae-kirjekokoelmaan. Prokopios toimi bysanttilaisen kenraali Belisariuksen neuvonantajana ja sihteerinä goottisodan aikana. Cassiodorus puolestaan oli pitkän linjan virkamies, joka toimi Teoderik Suuren kvestorina 507–511 sekä magister officiorumina 523–527 sekä viimein pretoriaaniprefektinä vuodesta 533, jatkaen tässä virassa koko Theodahadin hallituskauden. Massimiliano Vitiello toteaa, että vaikkei ole erityistä syytä olettaa, että Prokopios ja Cassiodorus koskaan tapasivat toisiaan, ovat heidän kuvauksensa Theodahadista ja tämän elämän tapahtumista yllättävän samankaltaisia. He eivät olleet kuitenkaan ainoita Theodahadista kirjoittaneita, vaan myös useat muut, kuten Jordanes ja Andreas Agnellus, tekivät nykyhistorioitsijalle tärkeitä huomiota Theodahadiin ja tämän hallintokauteen liittyen.
Ainoa arkeologinen lähde Theodahadin hallintokaudesta on hänen nimellään varustettu vesiputki, joka löydettiin Viterbon kunnan alueella olevasta Roccalveccestä. Tämän lisäksi Bolsano-järvessä sijaitsevalla Martana-saarella on raunioita, jotka sopivat periaatteessa Appendix Maximianissa säilyneiden runojen kuvauksiin Theodahadin linnoitetusta huvilasta, jotka on puolestaan yhdistetty useiden historioitsijoiden mainitsemaan linnoitettuun saarihuvilaan, jonka Theodahad omisti.
Nimi
Theodahadin nimi tulee gootin sanoista Þeudō (kansa) ja haÞuz (konflikti, taistelu). Elementti Þeudō oli yleinen amalien kuningassuvussa ja sitä kantoi esimerkiksi Theodahadin eno Teoderik. Theodahad esiintyy Cassiodoruksen kirjeissä roomalaistetulla nimellä Theodahadus. Aikalaiskirjoittajat kutsuvat häntä myös latinalaisella nimellä Theodatus. Syynä tähän on kreikkalais-roomalaisille kirjoittajille tutumman latinalaisen nimen samankaltaisuuden aiheuttama sekaannus.
Nuoruus ja perhe
Theodahad syntyi joko 480-luvun loppupuolella todennäköisesti Novaessa Moesiassa tai 490-luvun alussa Ravennassa Italiassa. Hänen äitinsä oli Amalafrida, joka oli Teoderik Suuren sisar tai sisarpuoli ja hän syntyi täten kuninkaalliseen Amalien sukuun. Hänen isäänsä ei kuitenkaan tiedetä. Tämä on varsin eriskummallista ja on herättänyt spekulaatiota tutkijoiden parissa. Amalafrida vaikuttaisi olleen vielä naimaton vuonna 487, mutta tuore leski vuonna 500. Koska hän asui veljensä luona suurimman osan elämästään, oli hän todennäköisesti naimisissa jonkun Teoderikin alaisuudessa palvelleen aristokraattisen goottisoturin kanssa, kuten monet muutkin amaliprinsessat.
Mahdollisesti Amalafridan aviomies joutui niin pahaan epäsuosioon, että kaikki maininnat hänestä siivottiin pois historiankirjoituksesta ja sukutauluista. On myös esitetty, että Theodahad olisi ollut Teoderikin nuorena kuolleen velipuolen Theodimundin poika, jonka Amalafrida adoptoi. Kolmas teoria on, että Amalafridan aviomies kaatui ostrogoottien vallatessa Italiaa tai kronologisesti epätodennäköisemmin jo ennen Italian sotaretkeä Balkanilla.
Theodahadilla oli sisar, Amalaberga, joka nai thüringeniläisten kuninkaan Herminafridin vuosina 510-11. Theodahad puolestaan oli vir spectabilis vuosina 507-508 ja ilmeisesti asui enonsa pääkaupungissa Ravennassa, mutta vuosina 510-511 hän niin ikään oli ilmeisesti muuttanut pois Ravennasta ja oli saanut korkeamman arvonimen vir illustris. Heidän molempien voidaan täten päätellä olleen nuoria aikuisia 510-511.
Theodahad oli itse naimisissa Gudeliva-nimisen naisen kanssa ja sai kaksi lasta. Tytär Theodenanda nai sotapäällikkö Ebremudin, jonka kanssa hän sai pojan. Theodahadin poika Theodegisklos oli todennäköisesti aikuinen vuoden 536 loppupuolella, jolloin Vittigeen miehet pidättivät hänet Roomassa.
Amalafridan naitua vandaalien kuningas Trasamundin vuonna 500, muutti hän Karthagoon. Hänen lapsensa jäivät tällöin todennäköisesti enonsa hoiviin Ravennaan. Teoderik arvosti paitsi goottilaisia sotilashyveitä myös kreikkalais-roomalaisen maailman oppineisuutta. Amaliprinsessat saivatkin hyvän klassisen sivistyksen ja sellaisen sai myös Theodahad. Sen sijaan Theodahadia ei koulittu sotataidossa eikä politiikassa, mikä on erikoista, sillä Teoderik selvästi arvosti sotilashyveitä seuraajaehdokkaissaan. On mahdotonta sanoa miksi Theodahad ei saanut sotilaskoulutusta, mutta sen perusteella on arveltu, ettei häntä alun perin pidetty mahdollisena seuraajana Teoderikille.
Theodahad kiinnostui latinankielisestä kirjallisuudesta, filosofiasta ja erityisesti Platonista. Hän oli myös perehtynyt Raamattuun. Theodahad ei osannut kreikkaa, mutta hän kykeni tutustumaan Platoniin latinankielisten käännösten sekä latinaksi kirjoittaneiden uusplatonistien tekstien kautta. Theodahad oli ylpeä sivistyksestään ja on spekuloitu, että hän olisi ollut lähellä roomalaista Aniciusten sukua, etenkin magister officiorum Boethiusta, joka olisi saattanut ryhtyä pitämään häntä kandidaattinaan Teoderikin perilliseksi. Liian ahkera Theodahadin tukeminen voisi täten myös selittää Boethiuksen teloituksen Teoderikin viimeisinä vuosina.
Pelagonia
pienoiskuva|280px|Pelagonia ja muut Makedonian ja sen ympäristön antiikin aikaiset alueet kartalla. Pelagonia ( tai ) on historiallinen alue Balkanilla nykyisen Pohjois-Makedonian eteläosassa. Se oli antiikin aikana Ylä-Makedoniaa ja Makedonian valtakunnan osa sen laajimmassa vaiheessa.
Theodahad
Maanomistaja Etruriassa
Ravennasta lähdettyään Theodahad asui yksityisenä kansalaisena Etelä-Etruriassa. Hänellä oli niin laajoja maaomistuksia Urbevetuksen kaupungin ja Bolsano-järven lähistöllä, että Gregorius Toursilainen kutsui häntä myöhemmin ”Toskanan kuninkaaksi”. Theodahadilla oli linnoitettu rantahuvila, jonka sijaintipaikka on saattanut olla Martanan saari Bolsano-järvellä. Vielä kuninkaanakin Theodahad jatkoi Etelä-Etrurian suosimista, sillä alueelta on löydetty hänen nimeään kantava vesiputki.
Olle Lycksell
Nils Olle Mattias Lycksell (s. 24. elokuuta 1999 Oskarshamn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Lycksell osaa pelata myös keskellä.