cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Netin Hauskimmat
Laajentuminen
Yksi Netin Hauskimpien operoima facebook sivusto on nimeltään Eläinlaakson Tarinoita jota seuraa 142.000 Suomalaista. Eläinlaakson Tarinoita julkaisee eläinaiheisia kuvia ja videoita faneilleen. Sivustosta on muodostunut eläinrakkaiden suurin Suomalainen palvelu.
Riitta Pitkänen
Pitkänen sijoittui viidenneksi Vailin MM-kilpailujen 1999 pujottelussa. Hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen kahdestoista, mutta nousi lopulta 12 sadasosan päähän pronssimitalista. Aiemmin suomalaisista alppihiihtäjistä oli MM-kilpailuissa sijoittunut paremmin vain Janne Leskinen. Pitkänen sijoittui samoissa kilpailuissa suurpujottelussa 29:nneksi. Vailin MM-kilpailut jäivät hänen ainoiksi aikuisten arvokilpailuikseen. Nuorten MM-kilpailuissa 1996 hän oli pujottelussa yhdestoista.
Netin Hauskimmat
Laajentuminen
Hauskimmat Store on kasvannut suureksi huumori tuotteiden verkkokaupaksi muutaman vuoden aikana. Kaupassa on satoja tuhansia käviöitä kuukausittain.
Netin Hauskimmat alkoi myymään omaa mainosinventaariotaan alkuvuonna 2019.
Riitta Pitkänen
Pitkänen sijoittui SM-kilpailuissa 1998 toiseksi sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Suurpujottelussa hän oli kuitenkin paras suomalainen, sillä kilpailun voitti Anja Pärson. Vuoden 2002 SM-kilpailuissa hän sai pronssia pujottelussa ja suurpujottelussa.
Pitkänen lopetti uransa alppihiihtäjänä vuonna 2004.
Vesiskootteri
thumb|Vesiskootteri. Vesiskootteri on sisämoottorilla varustettu veneenomainen vesikulkuneuvo, jossa kuljettaja istuu hajareisin. Rakenteeltaan ja ergonomialtaan vesiskootteri muistuttaa moottorikelkkaa.
Vesiskootteri eli ”vesijetti” viittaa periaatteelliseen eroon ”normaaliin” moottoriveneeseen verrattuna; vesijetissä on vesisuihkuvetolaite, josta käytetään yleisesti nimitystä jettivetolaite. Sen työntövoima perustuu tunneloituun potkuriin, joka on suihkuputkessa veneen rungon sisällä. Tämä mahdollistaa erittäin pienen syväyksen ja siten ajamisen matalassa vedessä, koska veneen pohjasta ei työnny alaspäin mitään. Ohjaus tapahtuu suihkusuutinta kääntämällä, jolloin vetolaitteen vesisuihkun suunta muuttuu ja ohjaa venettä.
Vesiskootterin voimanlähteenä käytettiin alun perin kaksitahtimoottoria, mutta nykyisin nelitahtimoottori on yleisempi. Vesiskoottereita valmistavat esimerkiksi Kawasaki-, Sea-Doo-, Polaris- ja Yamaha-yhtiöt. Viime vuosina useat kiinalaiset valmistajat ovat aloittaneet vesiskoottereiden valmistuksen.
Vesiskoottereita on sekä seisaaltaan ajettavia malleja että istuttavia. Istuttaviin mahtuu 1–3 ihmistä.
Yleistyessään vesiskootterit ovat jakaneet mielipiteitä käyttäjäkuntansa ulkopuolella puolesta ja vastaan. Harrasteajoneuvoa on arvosteltu melusaasteen aiheuttajana, ja joissakin maissa niiden käyttöä on rajoitettu. Uudempien vesiskootterien nelitahtimoottorit ovat kuitenkin jopa 70 prosenttia hiljaisempia kuin vielä muutama vuosi sitten, ja vähäkulutuksisina ja -päästöisinä ne ovat yksi ympäristöystävällisimmistä moottoriajoneuvoista vesillä. Viime vuosina on tullut myyntiin myös jopa 50 prosenttia kevyempiä vesiskootterimalleja, jotka siten mahdollistavat entistäkin ympäristöystävällisemmän mutta nopean liikkumistavan vesillä.
Aiheesta muualla
'''Harrastajien keskustelupalstoja
Kritiikkiä
Flanderin ympäriajo 2018
Flanderin ympäriajo 2018 oli järjestyksessään 102. miesten Flanderin ympäriajo. Se käytiin 264,7 kilometrin reitillä Antwerpenista Oudenaardeen 1. huhtikuuta 2018. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2018.
Niki Terpstra voitti kilpailun 12 sekunnin erolla Mads Pederseniin, Philippe Gilbert sijoittui kolmanneksi.
Samana päivänä ajettiin 15. naisten Flanderin ympäriajo. Se käytiin 153,3 kilometrin reitillä, jossa Oudenaarde toimi sekä lähtö- että maalipaikkana. Kilpailu kuului UCI Womwn's World Touriin 2018.
Anna van der Breggen voitti kilpailun 27 kilometrin sooloajon jälkeen karattuaan irtiottoon Kruisbergin ja Oude Kwaremontin nousujen välissä. Amy Pieters sijoittui toiseksi minuutin ja kahdeksan sekuntia hävinneenä, Annemiek van Vleuten oli kolmas.
Miesten tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
I Am Groot
I Am Groot on Kirsten Leporen luoma Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu sarja fotorealistisia lyhytelokuvia, jotka perustuvat Marvel Comicsin Groot-sarjakuvahahmoon. Sarja on osa Marvel Cinematic Universea (MCU) ja kertoo pikku-Grootin seikkailuista Guardians of the Galaxyn (2014) tapahtumien jälkeen, mutta ennen Guardians of the Galaxy Vol. 2:n (2017) lopputekstien välissä näytettyjä kohtauksia. Lyhytelokuvasarjan tuottaa Marvel Studios Animation, Leporen käsikirjoittaessa ja ohjaajatessa itse kaikki lyhytelokuvat.
Vin Diesel palaa lyhytelokuvissa ääninäyttelemään pikku-Grootia ja Bradley Cooperin palaa ääninäyttelemään Rocketia. I Am Groot julkistettiin joulukuussa 2020 Disneyn Investor Day -virtuaalitapahtumassa. Lyhytelokuvien animointi alkoi elokuussa 2021, ja Leporen rooli ohjaajana paljastettiin marraskuussa 2021.
I Am Grootin ensimmäinen tuotantokausi koostui viidestä lyhytelokuvasta, jotka julkaistiin Disney+:aan osana MCU:n neljättä vaihetta 10. elokuuta 2022. Toinen tuotantokausi, johon tulee myös kuulumaan viisi uutta lyhytelokuvaa, tullaan julkaisemaan osana MCU:n viidennettä vaihetta 6. syyskuuta 2023.
Käsikirjoitus
Lepore toimi itse lyhytelokuvien käsikirjoittajana, Lepore käytti sarjan inspiraationa omaa poikaansa, ja sanoi sarjan kuvailevan Grootin lapsuushenkiä science fiction -elementtien avulla. Hän ja Gunn tapasivat ja keskustelivat useita kertoja prosessin aikana siitä kuinka tarkasti pikku-Groot saataisiin kuvailtua, Gunnin itse kuvaillessa pikku-Grootia ”tuhmaksi vauvaksi”. Ensimmäisessä lyhytelokuvassa ”Groot’s First Steps”, Lepore halusi tutkia kuinka Groot kasvaisi irti ruukustaan ja sovitti siihen idean, että Groot kasvaisi ruukkunsa ulkopuolelle. Samalla syntyi idea Grootista taistelemassa elotonta puuta vastaan, mikä muistutti Leporea Buster Keaton -tyylisestä fyysisestä komediasta, ”missä eloton esine aina voittaa”. ”Groot’s Pursuit” sai inspiraationsa ajatuksesta kuinka jotkut lapset hermostuivat siitä, kun joku matki heitä. Lepore oli myös kiinnostunut Grootin fyysisten kykyjen tutkimisesta, mikä toteutui lyhytelokuvan ”Groot Takes a Bath” muodossa.
Gunn sanoi, ettei sarjalla välttämättä olisi yhteyttä hänen Guardians of the Galaxy -elokuviinsa, ja kuvaili niitä Marvel Cinematic Universesta (MCU) erilliseksi kaanoniksi. /Filmin Joshua Meyerin mielestä tämä muistutti Team Thor -piladokumentteja, joita hän itse kuvaili ”huvittavaksi apokryfiksi, joka ei ole MCU-jatkumon kannalta merkittävä”. Marvel Studiosin televisio- ja animaatiostriimauksen johtaja Brad Winderbaum sanoi, että lyhytelokuvat sijoittuisivat Guardians of the Galaxy Vol. 2:n (2017) lopun sekä elokuvan lopputekstien välissä näytettyjen kohtauksen väliin, jälkimmäisen näyttäessä Grootin kasvaneen teini-ikään. Lepore kuitenkin lisäsi, että lyhytelokuvat näyttäisivät myös Guardians of the Galaxyn (2014) lopun sekä Guardians of the Galaxy Vol. 2:n alun välisiä tapahtumia.
Roolijako
Vin Dieselin paluu pikku-Grootin ääneksi vahvistettiin kesäkuussa 2022. Saman kuukauden aikana Bradley Cooperin paljastettiin palaavan Rocketin ääneksi, ja Gunnin paljastettiin tekevän cameo rannekellon äänenä.
Musiikki
Daniele Luppi toimii ensimmäisen tuotantokauden lyhytelokuvien säveltäjänä. Marvel Music ja Hollywood Records julkaisivat singelinä laulut ”Groot Bossa Nova” ja ”Groot Tuttifrutti” 4. elokuuta 2022.
Julkaisu
I Am Grootin ensimmäisen tuotantokauden kaikki viisi lyhytelokuvaa julkaistiin Disney+:aan 10. elokuuta 2022. Toisen tuotantokauden kaikki viisi lyhytelokuvaa tullaan julkaisemaan 6. syyskuuta 2023.
Nelly Landry
Nelly Adamson Landry (28. joulukuuta 1916 Brugge – 22. helmikuuta 2010 ) oli Belgiassa syntynyt, Ranskan kansalaisuuden saanut tennispelaaja. Hän voitti Ranskan avoimen mestaruuden naisten kaksinpelissä vuonna 1948. Lisäksi hän hävisi kaksi kertaa kaksinpelin loppuottelussa Ranskassa, vuonna 1938 maannaiselleen Simone Mathieulle, ja vuonna 1949 yhdysvaltalaiselle Margaret Osborne duPontille.
Neppis
thumb|Hiekkaan tehty neppisrata ja muovisia neppisautoja.
Suosituimmillaan neppis oli 1970-luvun loppupuolella, mutta se on kasvattanut suosiotaan 2000-luvun alusta lähtien. ”Virallinen” neppisauto on muovirunkoinen, 1950-luvun kilpa-auton muotoinen leikkiauto, jossa on metalliset akselit ja tukevat mustat muoviset pyörät.
Säännöt
thumb|Neppisauto. Neppiksillä kilpaillaan hiekkaan rakennetulla radalla, joka on noin 15 senttimetriä leveä. Rataan voi tehdä myös hyppyreitä ja kuoppia. Radan voi tehdä mistä materiaalista vain, mutta suosituinta on tehdä se hieman märästä, hienojakoisesta hiekasta. Itse kilpa-ajon säännöt voivat vaihdella kisajärjestäjän mukaan.
Kilpailijat neppaavat vuorollaan autoaan eteenpäin eli tuuppaavat sitä koukistetulla etusormen syrjällä. Useimmiten autoa nepataan kolme kertaa omalla vuorolla. Auton voi asettaa leveyssuunnassa haluamaansa kohtaan ennen neppauksen aloittamista, ja keulaa voi kääntää koska tahansa kilpailun aikana. Nopeimmin radan kiertänyt voittaa. Jos pelaajan neppisauto lentää radalta ulos tai jos auto kääntyy väärin päin (menee kelliin), pelaaja joutuu palaamaan neppauksen alkupisteeseen, tai jos auto jää kyljelleen (puolikelli), auto pitää sijoittaa neppauksen puoliväliin. Radan manipulointi kilpailun aikana on kiellettyä.
Harrastus
Neppistä harrastettiin jo 1960-luvulla Helsingissä Eläintarhanajojen innoittamana. Suosituinta neppis oli 1970- ja 1980-luvuilla, mutta 1990-luvulla lajin suosio romahti. Sen harrastusta pitivät yllä työporukat ja teekkarit. 2000-luvulta lähtien suosio on noussut. Alun perin harrastus oli lasten suosiossa, mutta sittemmin sen pariin ovat palanneet myös aikuiset.
Neppiksen virallinen kisa-auto on suomalaisen Hot-Toysin valmistama Formula-Neppis. Egma Oy lanseerasi jo 1960-luvulla muovisen leluauton, joka muistutti 1950-luvun kilpa-autoa. Pelaaja voi parannella eli virittää neppistään leikkaamalla korista osia pois tai lisäämällä painoa pohjaan. Toisinaan paikallissäännöt kuitenkin kieltävät tällaisen virittelyn. Neppistä on ajettu myös metallisilla leikkiautoilla.
Kilpailutoiminta
thumb|[[Kannunvalajat|Kannunvalajien neppiskilpailu Suomenlinna Grand Prix]] Suomalaisia neppisliigoja ovat muun muassa Superneppis, Spedeneppis ja Neppisweekly. Harrastajia on Suomessa satoja ja lajia on viety myös ulkomaille. Simo Pihkala on tuomaroinut kolmen mainitun liigan yhteistä Helsinki Neppis Champion -kilpailua vuodesta 2012.
Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan opiskelijajärjestö Kannunvalajat järjestää vuosittain toukokuun puolivälissä Suomenlinnan Gran Prix -neppiskilpailun. Suomenlinnan ajot on järjestetty joka vuosi vuodesta 1996 alkaen, ja niiden keskeisenä organisaattorina sekä päätuomarina on toiminut Arto Aniluoto.
Kulttuurissa
Vuonna 2014 julkaistiin oululaisen Frozen Visionin kehittämä neppis-mobiilipeli Nepcar Racing. Pelin kehitys aloitettiin kesällä 2013, ja sitä rahoitti muun muassa Microsoft.
Saab 9000
Saab 9000 on Saabin vuosina 1984–1998 valmistama edustusluokan automalli. Se syntyi Fiat Groupin ja Saabin yhteisen Tipo 4 -projektin tuloksena, sillä Saabin taloudellinen tilanne oli 1980-luvun alussa heikko, eikä se pystynyt yksin kehittämään uutta automallia. Samasta hankkeesta syntyivät myös Alfa Romeo 164, Fiat Croma ja Lancia Thema. Mallin seuraajaksi tuli Saab 9-5. vasen|pienoiskuva|Saab 9000 CD Vaikka Tipo 4 -hankkeessa kehitettyjen autojen perusrakenne onkin yhteinen, määritti jokainen valmistaja itse mallinsa materiaalivahvuudet, törmäysvyöhykkeet ja alustan geometriat. Tämän vuoksi autoissa on loppujen lopuksi hyvin vähän vaihtokelpoisia osia. Fiatin kanssa yhteistyössä kehitetystä perusrakenteesta johtuen virtalukko oli muista Saab-malleista poiketen sijoitettu tavanomaiseen paikkaan ohjauspylvääseen keskikonsolin sijaan. Saabin italialaismerkkejä suurempi panostus turvallisuuteen näkyi mallissa selvästi, ja Saab 9000 onkin turvallisen auton maineessa. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (1990) Saab 9000 CC. Alkuperäinen malli oli viisiovinen hatchback, joka tunnettiin mallimerkinnällä CC (combi coupé). Alun perin moottoriksi oli saatavilla ainoastaan turboahdettu 2,0-litrainen (175 hv). Vuonna 1986 tuli saataville myös 130-hevosvoimainen vapaasti hengittävä versio, jonka mallinimenä oli Saab 9000i. Lisäksi samana vuonna saatavaksi tuli ZF:n neliportainen automaattivaihteisto.
Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 1992 esiteltiin CS-mallista urheilullinen Aero-versio, jossa oli 2,3-litrainen turboahdettu moottori. Suuremmalla Mitsubishin turboahtimella se oli saatu tuottamaan 225 hevosvoiman teho. Automaattivaihteisessa mallissa käytettiin kuitenkin perusmallin Garret-turboahdinta, jolloin teholukema oli 200 hevosvoimaa. Ulkoisesti Aeron tunnistaa korisarjasta ja takaspoilerista.
Vuonna 1994 tuli saataville General Motorsin valikoimista 3,0-litrainen V6 (210 hv), joka oli Opelin kehittämä. Kyseisen moottorin yhteydessä oli aina automaattivaihteisto.
Sauvosaari
thumb|240px|Meripuistokatu ja taustalla Selkäsaari Sauvosaari on Kemin kaupunginosa, joka käsittää kaupungin keskustan ulottuen rautatieasemalta meren rantaan. Sauvosaaresta pohjoiseen on Koivuharjun kaupunginosa ja etelässä Peurasaari. Sauvosaaren kaupunginosa kuuluu Sauvosaaren suuralueeseen.
Pähkinänsärkijä
Pähkinänsärkijä (, engl. The Nutcracker) on Pjotr Tšaikovskin säveltämä balettiteos. Sen juoni perustuu E. T. A. Hoffmannin vuonna 1816 kirjoittamaan satuun Pähkinänsärkijä ja hiirikuningas. Tšaikovski sävelsi kolmannen ja viimeisen balettinsa Alexandre Dumas vanhemman laatimaan mukaelmaan Hoffmannin sadusta. Pähkinänsärkijän tapahtumat sijoittuvat jouluyöhön, ja siksi sitä esitetään erityisesti joulunajan ohjelmistoissa.
Historia
Baletin tilasi säveltäjältä Keisarillisten teatterien johtaja Ivan Vsevolovski, joka halusi lastentarinaan perustuvan kaksinäytöksisen baletin. Sävellystyö alkoi helmikuussa 1891 ja pääbalettimestari, koreografiksi valittu Marius Petipa antoi Tšaikovskille listan ohjeita tanssiosuuksien musiikkia varten.
Tšaikovski ei ollut kovin tyytyväinen baletin aihepiirin eikä itse teokseensa, vaikka musiikista tulikin hyvin suosittu. Pähkinänsärkijä on ensimmäisiä teoksia, jossa käytetään soittimena celestaa. Kantaesitys oli 6. joulukuuta (J: 18. joulukuuta) 1892 Pietarin Mariinski-teatterissa.
Koreografian teki balettimestari Lev Ivanov, mutta hänen täytyi seurata pääbalettimestari Marius Petipan laatimia pikkutarkkoja ohjeita ja suunnitelmia. Petipa itse ei voinut tehdä koreografioita oman tyttärensä kuoleman ja oman sairastumisensa vuoksi. Ivanovin oma tyyli näkyy ensimmäisen näytöksen lopun lumihiutaleiden näyttävässä corps de ballet joukkokohtauksessa. Teos ei ollut syntyaikanaan kovin menestynyt osittain hankalasti näyttämölle soveltuvan librettonsa johdosta.
Ensi-illat
Moskovassa Pähkinänsärkijä sai ensi-iltansa Bolšoi-teatterissa vuonna 1919. Varhaisin ensi-ilta Venäjän ulkopuolella oli Prahan Kansallisteatterissa vuonna 1908. Nikolai Sergejevin versio sai ensi-iltansa Lontoossa Sadler’s Wells Balletissa vuonna 1934, Makeishaltijattaren roolissa tanssi Alicia Markova. Suomessa Alexander Saxelinin versio Pähkinänsärkijästä sai ensi-iltansa Suomalaisen Oopperan baletissa vuonna 1947, pääosassa Elsa Sylvestersson. Yhdysvalloissa George Balanchinen New York City Balletille tekemän version ensi-ilta oli vuonna 1954. pienoiskuva|Pähkinänsärkijä 1892, Stanislava Belinskaja (Clara) ja oikealla Vasili Stukolkin (Fritz-veli). Muita kuuluisia tuotantoja ovat Rudolf Nurejevin vuonna 1963 tekemä uusintaversio Englannin kuninkaalliselle baletille, joka tehtiin vuonna 1988 myös Pariisin oopperan baletille. Vuonna 2012 Juri Burlaka ja Vasili Medvedev tekivät Berliinin Valtionbaletille alkuperäistä vuoden 1892 lavastusta ja puvustusta käyttävän Keisarillisen baletin tuotantoa mukailevan hieman modernisoidun version.
Baletin juoni
Baletti kertoo pienestä Klara-tytöstä ja tämän unesta. Klara saa perheensä joulujuhlassa kummiltaan, nukentekijä herra Drosselmeyeriltä lahjaksi puisen pähkinänsärkijänuken, jonka Fritz-veli kuitenkin kateellisena rikkoo. Klara näkee pähkinänsärkijästä unta. pienoiskuva|Pähkinänsärkijä, Drosselmayer ja Klara, Serbian Kansallisteatterin baletti, 2011-2012 Kellon lyödessä kaksitoista Klara herää ja huomaa että joulukuusi on kasvanut kattoon asti ja sen alla olevat lahjalelut ovat heränneet henkiin. Klara joutuu valtavien hiirien hyökkäyksen kohteeksi, Pähkinänsärkijä herää eloon ja tinasotilasarmeijan avulla puolustaa Klaraa. Hiirikuningas tappaa Pähkinänsärkijän, mutta Klaran kyyneleet herättävät sen henkiin.
Pähkinänsärkijä muuttuu prinssiksi, joka vie Klaran matkalle Lumen maahan katsomaan lumihiutaleiden tanssimista metsässä ja sitten Makeismaahan Makeishaltijattaren Confituremburgin palatsiin, jossa hänen kanssaan tanssii prinssi Coqueluche. Siellä maan asukkaat, jotka edustavat erilaisia makeisia ja juomia (suklaa, kahvi, tee, karamellitangot, marsipaani), esittävät vieraille tansseja, kunnes Klara herää joulukuusen alta pähkinänsärkijä-nukke sylissään.
Aleksandr Goedicke
Aleksandr Fjodorovitš Goedicke (4. maaliskuuta (J: 20. helmikuuta) 1877 Moskova – 9. heinäkuuta 1957 Moskova) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja urkuri.
Goedicke syntyi Moskovassa ja hänellä oli saksalaisia sukujuuria. Hänet nimitettiin vuonna 1909 pianonsoiton professoriksi Moskovan konservatorioon. Hän opetti myös urkujensoittoa ja kamarimusiikkia ja sai mainetta muun muassa Bachin tulkitsijana.
Goedicken tuotantoon kuuluu pääasiassa piano- ja urkumusiikkia. Lisäksi hän sävelsi muun muassa konserton trumpetille ja pianolle (1948), orkesterimusiikkia puhallinorkesterille, oopperoita ja sinfonioita.
Jaakko Myllylä (valtiopäivämies)
Jaakko Myllylä (9. kesäkuuta 1825 Kalajoki – 12. syyskuuta 1903 Kalajoki) oli suomalainen liikemies, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Jaakko Myllylä vanhemmat olivat talollinen Juho Heikki Jaakonpoika Myllylä ja Pieta Liisa Niilontytär Silvasti ja puoliso Kaisa Kustaava Nauha (k. 1917). Myllylä oli maanviljelijä ja liikemies. Hän omisti makasiinin, jonne hän hankki ja josta hän myi viljaa ja voita. Hän oli myös osakkaana Kalaja-laivassa, joka upposi Atlantilla 1885, mutta toimi sitä ennen kymmenisen vuotta rahtilaivana. Jaakko Myllylän liikanimi olikin ”Myllylän porvari”. Hän oli talonpoikaissäädyssä Salon eli Saloisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Iso-Kukkanen
Iso-Kukkanen on Päijät-Hämeessä Lahdessa aivan Nastolan kirkonkylän pohjoispuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kymijoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 367 hehtaaria eli 3,7 neliökilometriä. Se on 5,2 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Järvi on kaksialtainen, joita yhdistää toisiinsa Karhunsillan alla virtaava salmi. Läntistä järviallasta kutsutaan Pikku-Kukkaseksi ja se on pitkulainen 2,8 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Se on itä-länsi-suuntainen järviallas, jonka puolivälissä on kapea Turpeensalmi ja jonka länsipäätä nimitetään Villähteen Kukkaseksi. Pikku-Kukkaseksi kutsutaan myös Turpeensalmen itäpuolista osaa järvialtaasta. Pikku-Kukkasella on koillisrannassa lähes sulkeutunut lahti Akalahti, joka on myös matala. Itäinen järviallas, jota kutsutaan myös Iso-Kukkaseksi, on myös muodoltaan pitkulainen, mutta se on pohjois-etelä-suuntainen. Se on 4,3 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Sen eteläpään halkaisee 650 metriä pitkä Hevosniemi kahdeksi lahdeksi ja järven pohjoispäässä on kaksi lahtea Rajasuonpohja ja Immilänhaara. Järven ympäristö on pääasiassa alavaa maastoa, mutta monissa kohdissa rannat ovat jyrkkärinteisiä. Esimerkiksi Vilpistönmäen, Pohjattomankallion, Salmenmäkien ja Kertunmaan rannat ovat jyrkkiä. Lahden puoleisessa päässä sijaitsee kaksi korkeaa mäkeä Huhkaimenkallio ja Turpeenkorkea, jotka kohoavat 40–50 metriä järven yläpuolelle. Järven etelärannat kohoavat kauempana koko järven pituudelta Salpausselän päälle.
Järvessä on kartan mukaan 10 saarta. Itäisen järvialtaan eteläpäässä sijaitsee Puukkolansaari, joka on 150 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Saari on luonnonsuojelualuetta samoin kuin järven eteläpään metsikkö. Samassa järvialtaassa on myös Isosaari, joka on saman kokoinen. Pikku-Kukkamossa sijaitsee Palonpohjan lashdessa Kotasaari. Muut saaret ovat pieniä tai jopa luotoja.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 32,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0321 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 8,8 metriä ja suurin syvyys on 33 tai 34 metriä. Läntinen järviallas on suhteellisen matala ja sen syvin kohta 9,0 metriä sijaitsee Pikku-Kukkasen itäpäässä. Villähteen Kukkasessa on noin 5 metriä syvää. Itäisen järvialtaan keskellä kulkee pohjois-etelä-suuntainen syvännejakso, jonka keskellä Pajulahden urheiluopiston Vähä-Mojon kohdalla sijaitsee järven syvin kohta. Syvänteen 30-metrinen osa on kilometrin pituinen ja sen yli 10-metrinen osa on 2,4 kilometriä pitkä. Myös Immilänpohjassa on yli 10 metriä syvää.
Vedenlaatu
Iso-Kukkanen kokonaisuutena kuuluu järvityypiltään pieniin ja keskikokoisiin vähähumuksisiin järviin (Vh). Sen valuma-alue muodostuu kalliomaasta ja karkearakeisesta maa-aineesta. Se sijaitsee Nastolan taajaman läheisyydessä ja siihen vaikuttaakin hajakuormituksen lisäksi pienet pistekuormitukset.
Järven vesi on varsin kirkasta ja sen näkösyvyys on yleensä 3–4 metriä. Vesi on sameampaa Villähteen Kukkasessa ja Pikku-Kukkasessa ja siellä näkösyvyys on noin 2 metriä. Vedenväriä on mitattu säännöllisesti vasta 2000-luvulla ja niiden arvot ovat vaihdelleet 2010-luvulla 20–50 mgPt/l, keskiarvon ollessa kesäisin 32 mgPt/l ja talvisin 36 mgPt/l. Mitatut väriluvut ovat tyypillisiä humusjärville, joissa on vähän humusta. Villähteen Kukkasessa ja Pikku-Kukkasessa väriluvut ovat korkeammalla kuin itäisessä järvialtaassa. Matalina niiden kohonneet arvot voivat johtua pohjan lähellä tapahtuvassa sisäisessä kuormituksessa, missä vähähappisella kaudella ravinteita ja rautaa liukenee takaisin veteen.
Järven kemiallis-fysikaalista tilaa ja ekologista tilaa tutkitaan mittaamalla ravinteiden ja levien klorofyllipitoisuuksia. Kokonaisfosforipitoisuuksia ja kokonaistyppipitoisuuksia on mitattu vuodesta 1966 alkaen, mutta viime vuosina mittauksia on tehty kahdesti vuodessa. Iso-Kukkasen fosforia on ollut pintavedessä 8–15 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja kesäkauden keskiarvo on ollut 12 μg/l. Talvien keskiarvo on ollut vain 10 μg/l. Syvänteestä huolimatta myös alusveden pohjanläheiset arvot ovat olleet pintavesien luokkaa. Pikku-Kukkasessa ja Villähteen Kukkasessa kesäkauden keskiarvot ovat olleet vastaavasti 22 μg/l ja 24 μg/l. Nämä vastaavat rehevöityneen järven tasoa. Talvikaudella fosforipitoisuudet laskevat 15 μg/l molemmissa pikkualtaissa. Keskimääräiset typpipitoisuudet ovat olleet 2010-luvulla kesällä 450 μg/l ja talvella 668 μg/l. Myös typpiarvot ovat pienemmissä järvialtaissa kohonneita.
Järven eliötoimintaa on mitattu levien klorofyllin pitoisuudella, joka on Iso-Kukkasessa 5,6 μg/l, Pikku-Kukkasessa 24 μg/l ja Villähteen Kukkasessa 12 μg/l. Pitoisuudet kuitenkin vaihtelevat suuresti, mikä on levien tyypillistä käyttäytymistä. Järvialtaiden happamuustaso on talvisin lähellä neutraalia, mutta kesäisin se kohoaa levien vilkkaan yhteyttämisen takia. Arvot ovat vaihdelleen arvojen pH 7,2–7,5 välillä, mutta ovat pysyneet pH 8 alapuolella. Veden puskurikykyä happamoitumista vastaan on mitattu vain muutaman kerran ja se on silloin ollut hyvä. Iso-Kukkanen on muita järvialtaita selvästi syvempi, joten sen vesi lämpötilakerrostuu selvästi. Sen syvänteissä riittää happea koko vuodeksi, mutta matalammassa Pikku-Kukkasessa se usein loppuu ennen syystäyskiertoa. Matalimmassa järvialtaassa Villähteen Kukkasessa eivät happiongelmat ole aiemmin olleet niin pahoja, mutta viime vuosina sielläkin on ollut happitalouden häiriöitä.
Virkistystoiminta
Villähden Kukkamossa on järven länsirannalla uimaranta, Pikku-Kukkamolla Luomaniemessä leirikeskus, itäisen järvialtaan eteläpäässä Pekkalassa uimaranta ja sen länsirannalla Pajulahden urheiluopisto.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,5 metriä mpy. Järveen on johdettu metsäojia, joista eräät ovat alun perin luontaisia. Tällaisia ovat esimerkiksi Akalahteen laskeva Kakarlammin (3 hehtaaria, ha) ja Roninlammin yhteinen laskuoja, Villähden Kukkasen pohjoisrantaan laskeva Kilpasenoja, joka on Kupparinniityn kuivatusojien laskuoja ja jonka kautta laskevat myös Pikilammi, Kilpanen (3 ha), Seelammi ja Kalliojärvi (59 ha). Vastaavasti itäisen järvialtaan itärantaan laskee Pömpänlammin (5 ha) ja Turranlammin (6 ha) yhteinen laskuoja, sekä pohjoispääjän laskee Kuusustonlammi. Järvi saa pääosan vedestään Kärkjärvestä (199 ha), josta laskee Härhönjoki Alvojärveen (23 ha), ja josta laskee Kukkasjoki Villähden Kukkaseen.
Iso-Kukkasen pohjoispäästä Immilänhaarasta laskee sen oma laskujoki 200 metriä leveä Venetaipaleen kannaksen yli Salajärveen. Joella on pudotusta 4,5 metriä ja sen alajuoksulla on Kumian säännöstelypato. Vesireitti jatkuu Salajärvestä Salajokea pitkin Ruuhijärveen, sitten Immilänjokea pitkin Sylvöjärveen, ja lopuksi Arrajokea pitkin Arrajärveen, josta vedet sekoittuvat Kymijokeen.
Napakymppi
Napakymppi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Steve Jocz
thumb|Steve Jocz esiintymässä vuonna 2003. Stephen Martin ”Steve” Jocz (tunnetaan myös nimeltä Stevo32; s. 23. heinäkuuta 1981 Ajax, Ontario) on kanadalainen muusikko, joka soittaa rumpuja punkrockyhtyeessä Sum 41. Jocz perusti Sum 41:n Deryck Whibleyn kanssa vuonna 1996.
Pyhimys
thumb|180px|Pyhä Sebastian, Pyhä Linhart ja Pyhä Katariina.
Monet pyhimyslegendat pohjautuvat antiikin mytologiaan. Pyhimystarinat ja -kuvat ovat kristinuskossa välittäneet kirkon sanomaa kristillisestä uskosta ja hyveistä. Niissä on ollut mukana myös kansanuskoa ja animismia. Pyhimyskertomusten vaikutus näkyy muun muassa nykyajan nimissä.
Katolinen kirkko
Katolinen kirkko kanonisoi eli julistaa pyhimyksiksi ihmisiä, jotka ovat osoittaneet sankarillista hyveellisyyttä elämässään ja vain, kun tämä on todistettu yleisellä maineella ja todennetuilla perusteluilla. Kirkon näkemyksen mukaan pyhimykset ovat Jumalan palvelijoita ja ystäviä, joiden elämä on tehnyt heidät hänen erityisen rakkautensa arvoisiksi. Kirkko katsoo, että pyhimyksiä tulee arvostaa ja kunnioittaa (kreik. douleía) ja heiltä voidaan pyytää esirukouksia.
Katolinen kirkko voi julistaa pyhimykseksi henkilön, jonka kuolemasta on kulunut vähintään viisi vuotta. Tätä edeltää autuaaksi julistaminen. Paavi Johannes Paavali II ehti julistaa virkansa aikana pyhimykseksi 1 100 henkilöä, mikä on tähän asti suurin määrä.
Merkittävimmillä pyhimyksillä on katolisessa kirkossa jokavuotinen muistopäivä, tavallisimmin hänen kuolinpäivänsä. Katolisissa maissa muutamien huomattavimpien pyhimysten muistopäivät ovat samalla pyhäpäiviä. Lisäksi joidenkin pyhimysten muistopäivät saattavat olla pyhäpäiviä niissä maissa tai niillä paikkakunnilla, joiden suojeluspyhimyksenä kyseistä pyhimystä pidetään. Esimerkiksi Irlannissa kansallispyhimyksen Pyhän Patrikin päivä 17. maaliskuuta on pyhäpäivä ja samalla Irlannin kansallispäivä.
Ortodoksinen kirkko
Ortodoksisessa kirkossa käytetään pyhimyksestä sanaa pyhä. Ortodoksisessa kirkossa paikalliskirkon tai patriarkaatin Pyhä Synodi kanonisoi eli julistaa virallisesti pyhäksi.
Protestanttiset kirkot
Uskonpuhdistus hylkäsi pyhimyskultin, vaikka korostikin pyhimysten merkitystä. Useissa protestanttisissakin maissa pyhäpäivinä ovat kuitenkin säilyneet Pyhän Stefanoksen päivä eli tapaninpäivä sekä Johannes Kastajan päivä, juhannus. Suomessa olivat ennen vuotta 1774 myös apostolien muistopäivät pyhäpäiviä. Lisäksi nimipäivien vietto on saanut alkunsa katolisista pyhimysten muistopäivistä.
Kansainvälinen Teosofinen Seura
thumb|200px|left|Kansainvälisen Teosofisen Seuran tunnus Kansainvälinen Teosofinen Seura on teosofiseen liikkeeseen kuuluva yhdistys, jolla on noin 60 kansallista osastoa eri puolilla maailmaa. Seuran kotipaikka on Adyarin kaupunginosassa Chennaissa, Intiassa.
Historiaa
Kansainvälisen Teosofisen Seuran perustivat madame H. P. Blavatsky ja eversti Henry Steel Olcott New Yorkissa 17. marraskuuta 1875. Seuran päämaja siirrettiin Bombay'hin Intiaan vuonna 1878, ja myöhemmin nykyiselle paikalleen Adyariin, Madrasiin, jossa se rekisteröitiin 3. huhtikuuta 1905.
Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi eversti Olcott aina kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä seuran johtajina ovat toimineet esimerkiksi Annie Besant ja George Arundale.
Toiminta
Teosofisella Seuralla on kolme ohjelmakohtaa:
Seuran tunnuslause on suomeksi Totuus on uskontoja korkeampi, sanskritinkielellä Satyan nasti paro dharmah.
Kansainvälisessä Teosofisessa Seurassa on noin 30 000 jäsentä. Seuran presidentti on Radha Burnier ja varapresidentti John Algeo.
Giovanni Riina
Varsin korkealle tasolle Corleonen perheessä isänsä nimen avulla jo nuorena noussut Giovanni Riina pidätettiin mafiarikoksista ja lukuisista murhista epäiltynä vuonna 1997. Giovanni tuomittiin lopulta vuonna 2001 neljästä vuonna 1995 tehdystä murhasta elinkautiseen vankeuteen. Murhatuomiot perustuivat paljolti mafiasta lähteneen todistajan lausuntoihin. Tuomion aikoihin myös jo kauan vankeudessa ollut isä Toto Riina sai uusia tuomioita mafiaan kohdistuneissa massaoikeudenkäynneissä.
Sisilian Cosa Nostran jäseneksi isänsä myötä noussut Giovanni on Salvatore Riinan neljästä lapsesta toiseksi vanhin. Veli Giuseppe Riina on myös tuomittu Italiassa mafiayhteyksistään.
Töyhtötinamit
Töyhtötinamit (Eudromia) on tinamien suku. Siihen kuuluu kaksi lajia, jotka kumpikin esiintyvät Etelä-Amerikassa:
13 (Six Feet Underin albumi)
13 on death metal-yhtye Six Feet Underin yhdeksäs studioalbumi. Albumin julkaisi Metal Blade Records 22. marraskuuta 2005.
Yaqayn kieli
Yaqay on marindkieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Uuden-Guinean saaren eteläosissa, Indonesiassa. Kielellä arvioidaan olevan noin 16 000 puhujaa.
Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Middletown
Middletown voi tarkoittaa seuraavia:
2268 Szmytowna
2268 Szmytowna on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty puolalaisen kemistin Maria Szmytownan mukaan.
Szmytownan likimääräinen läpimitta on 22 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,94 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta.
Pelinaiset
Pelinaiset on brittiläisen Shed Productionsin vuodesta 2002 tuottama draamasarja. Sarjassa seurataan Earls Park Football Club -nimisen jalkapallojoukkueen jäsenten elämää ja varsinkin heidän vaimojensa juonittelua. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen.
Pelinaisia on tehty yhteensä viisi tuotantokautta, joista vasta kaksi ensimmäistä on ilmestynyt myytäväksi suomenkielisillä tekstityksillä.
Sarja on päättynyt eikä sitä enää valmisteta.
Julian Corrie
Julian Victor Corrie (s. 20. kesäkuuta 1985 Nottingham, Englanti) (tunnetaan myös taiteilijanimellä Miaoux Miaoux) on brittiläinen muusikko, lauluntekijä, DJ ja tuottaja pääosin elektronisen musiikin alalla. Hän on nykyään myös rockyhtye Franz Ferdinandin jäsen.
Ura
Corrie aloitti uransa Miaoux Miaoux -taiteilijanimellä, ja hän julkaisi kolme studioalbumia: Rainbow Bubbles (2007), Light of the North (2012) ja School of Velocity (2015). Hän levytti kaksi viimeisintä albumiaan itsenäiselle Chemikal Underground -levy-yhtiölle. Hän on myös toiminut musiikkialalla tuottajana.
Corrie liittyi vuonna 2017 yhdessä Dino Bardotin kanssa skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin jäseneksi, kun he korvasivat aiemman jäsenen Nick McCarthyn. Corrie soittaa yhtyeen tulevalla Always Ascending -albumilla kosketinsoittimia ja syntetisaattoria.
Dino Bardot
Donald ”Dino” Bardot on brittiläinen muusikko ja lauluntekijä. Hän soitti vuosina 2004–2013 toimineessa skotlantilaisessa indie rock -yhtye 1990s:ssa. Nykyään hän on rockyhtye Franz Ferdinandin kitaristi.
Ura
Bardot oli vuosina 2004–2013 vaikuttaneen glasgowlaisen rockyhtye 1990s:n kitaristi, ja he julkaisivat kaksi studioalbumia.
Bardot liittyi vuonna 2017 yhdessä Julian Corrien kanssa skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin jäseneksi, kun he korvasivat aiemman jäsenen Nick McCarthyn. Bardot soittaa yhtyeen tulevalla Always Ascending -albumilla kitaraa ja laulaa taustalaulua.
George Abel
George Abel (23. helmikuuta 1916 Melville – 16. huhtikuuta 1996 Melville) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kanadan kultaa voittaneessa joukkueessa Oslon olympialaisissa 1952. Hänen nuorempi veljensä Sid Abel oli jääkiekkoilija ja kuului Hockey Hall of Fameen.
Amerikansaksinokka
Amerikansaksinokka (Rynchops niger) on sekä Pohjois- että Etelä-Amerikassa elävä rantalintu.
Koko ja ulkonäkö
Amerikansaksinokka on saanut nimensä suuresta saksien muotoisesta nokastaan, jonka alapuoli on lähes kaksi kertaa yläpuoliskoa pitempi. Linnun suora nokka myös toimii miltei saksien tapaan.
Linnun selkä, niska ja päälaki ovat mustia. Otsa, kaula ja höyhenpeitteen koko alapuoli ovat puolestaan valkoisia. Linnun jalat ovat väriltään kirkkaanpunaiset.
Levinneisyys
Amerikansaksinokan levinneisyys ulottuu Pohjois- ja Etelä-Amerikassa Atlantin ja Karibianmeren rannikoille New Yorkista Argentiinaan ulottuvalla alueella, sekä Tyynenmeren rannikolla Kaliforniasta aina Etelä-Amerikkaan asti.
Esiintyminen
Lajin tyypillisiä elinpaikkoja ovat, rannikoiden lisäksi, laguunit, jokisuistot, meret, hiekkasärkät ja merenrannikon tulvamaat.
Lisääntyminen
Naaras munii kerrallaan 2–4 munaa, joita se sitten hautoo 21–26 vrk.
Ravinto
Amerikansaksinokat syövät pääasiassa pieniä kaloja, kuten hopeakylkiä ja hammaskarppeja. Toisinaan linnut syövät myös äyriäisiä ja muita pieneliöitä.
Ruination
Ruination on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Job for a Cowboyn vuonna 2009 ilmestynyt albumi. Se on yhtyeen toinen albumi. Albumi julkaistiin 7. heinäkuuta 2009. Se debytoi Billboard 200 -listalla sijalla 42. Albumin kappaleet ovat saaneet inspiraationsa poliittisista kiistakysymyksistä, kuten Pohjois-Korean ydinasekysymyksestä ja Yhdysvaltain armeijan kidutuskuulusteluista. Kappaleista "Ruination" ja "Unfurling a Darkened Gospel" kuvattiin musiikkivideot.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 42.
Yhteisökylä
Yhteisökylä on asumisen ja elämisen muoto, jonka tavoite on toteuttaa kestävää elämäntapaa. Yhteisökylät ovat kohtalaisen omavaraisia paikallistalouksia. Suomen yhteisökylähanke on Suomen kestävän elämäntavan yhteisöt ry:n (SKEY), Elävä Maa ry:n ja Maan ystävien maaseuturyhmän alkuunpanema. Tavoitteena on alkuunsaattaa ja tukea muodostuvia kestävää elämäntapaa etsiviä yhteisöjä.
Anna Bond
Anna Bond on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Duniya Soori.
Kansanmusiikki-instituutti
300px|thumb|right|Instituutti toimii Kansantaiteenkeskuksessa Kaustisella Kansanmusiikki-instituutti ry on suomalaisen kansanmusiikin ja -tanssin tutkimus-, tiedotus- ja palvelukeskus, joka on perustettu 1974. Toimitilat ovat Kansantaiteenkeskuksessa Kaustisella. Instituutti tuottaa tutkimuksia, jotka käsittelevät Suomen historiallista kansanmusiikkia ja sen nykyhetken ilmiöitä. Tutkimustuloksia on julkaistu tutkielmina, äänitteinä ja lehtiartikkeleina.
Instituutin arkisto ja kirjasto koostuvat ääni- ja kuvanauhoista, valokuvista, kirjallisuudesta ja laajasta lehtileikekokoelmasta.
Instituutin johtaja on Matti Hakamäki.
Saksan Grand Prix 1969
Osallistujien lisäämiseksi Formula 2 -autoja osallistui kilpailuun. Kaksi kilpailua käytiin samaan aikaan, mutta Formula 2 -osallistujat (tuloksissa keltaisella) eivät taistelleet F1-pisteistä.
Sontiainen (järvi)
Sontiainen on pieni, pitkulainen järvi Karkkilan länsiosassa, pinta-alaltaan 3,11 hehtaaria. Rantaviivan pituus on 0,79 km, ja se on noin 100 metriä leveä ja 360 metriä pitkä. Sen päävesistö on Karjaanjoki.
Järvessä on mutapohja, ja järvi on melko matala, minkä takia veden lämpö voi kesäpäivisin olla jopa 25 °C, ja siksi järvi onkin kesäisin suosittu uimapaikka.
Eläimistö
Sontiaisen ympäristössä elää lukuisia eri lintulajeja. Havaittuja lintulajeja ovat:
Muita eläimiä alueella ovat vaskitsa ja toistaiseksi tunnistamaton lepakkolaji.
Jahangir Khan
Jahangir Khan (s. 10. joulukuuta 1963) on pakistanilainen entinen squashinpelaaja.
Ura
Khanista tuli 17-vuotiaana vuonna 1981 kaikkien aikojen nuorin squashin maailmanmestari. Hän oli pitkään lyömätön, ja voittoputken katkaisi vasta Ross Norman Toulousen MM-kilpailuissa 1986.
Khan ennätti uransa aikana voittaa maailmanmestaruuden kuudesti ja Britannian avoimet kymmeneen otteeseen. Hän vetäytyi peliuraltaan vuonna 1993 mutta toimi sen jälkeen Maailman squashliiton johtajana vuosina 2002–2008. Myös Khanin isä Roshan Khan oli squash-mestari. Toinen maailmankuulu pakistanilainen squashinpelaaja Jansher Khan ei ole hänen lähisukulaisensa.
Tobias Schneebaum
Tobias Schneebaum (25. maaliskuuta 1922 – 20. syyskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taiteilija ja kirjailija, joka tuli tunnetuksi elämästään alkuperäiskansojen keskuudessa. Yksi hänen tunnetuimmista teoksistaan on Ihmissyöjien kylä (Keep the River On Your Right). Siinä hän kertoo matkustaneensa stipendin turvin Peruun maalaamaan, minkä jälkeen hän muutti Amazonin viidakkoon ja eli niin sanottuna heimoveljenä harakmbut-intiaanikansan keskuudessa. Schneebaum tunnetaan myös Indonesian-matkastaan, jonka aikana hän eli myös alkuperäisasukkaiden keskuudessa.
Schneebaumista on tehty 2000-luvulla dokumentti Keep the River On Your Right. Dokumentissa hän käy tapaamassa asmateja Indonesiassa, vanhoja ystäviään sekä Amazonin viidakossa asuvia harakmbuteja.
2857 NOT
2857 NOT on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Kanariansaarilla sijaitsevan yhteispohjoismaisen Nordic Optical Telescope -kaukoputken mukaan.
Hamppuöljy
thumb|Kuorittuja hampun siemeniä thumb|Siemeniä ennen poimimista Hamppuöljy on hampun siemenistä puristettua öljyä, jossa on korkea pitoisuus välttämättömiä rasvahappoja. Kylmäpuristettuna hamppuöljy on vaalean vihreää ja se on maultaan pähkinäisen ruohoinen. Hamppuöljy on gluteenitonta ja kolesterolitonta.
Hamppuöljy on saanut huomiota mahdollisena biodieselin lähteenä. 1800-luvulle asti hamppuöljy oli yleisesti käytössä lamppuöljynä; vuonna 1818 Helsingissä otettiin käyttöön hamppuöljyä polttavia katulamppuja. Hamppuöljy jäi käytöstä mm. 1800-luvun loppupuolen öljylöytöjen takia.
Puhdistettu hamppuöljy on kirkasta ja melko mautonta. Sitä käytetään yleisimmin vartalonhoitotuotteissa, liukasteissa, maaleissa sekä teollisuudessa. Antibakteerisien ominaisuuksiensa takia se on hyödyllinen saippuoiden, shampoiden sekä pesuaineiden raaka-aine.
Hamppuöljy sisältää paljon terveellisiä ja ihmiselle välttämättömiä omega-3-, omega-6-, ja omega-9-rasvahappoja. Hampunsiementen monityydyttymätön ja paljon rasvahappoja sisältävä rasva koostuu pääosin linolihaposta (LA, omega-6), jota on siementen rasvapitoisuudesta noin 55 prosenttia ja alfalinoleenihaposta (ALA, omega-3) jota on 20–25 prosenttia. Hampunsiemenet sisältävät myös erittäin harvinaista ja terveellistä gammalinoleenihappoa (GLA, omega-6) neljä prosenttia ja stearidonihappoa (SDA, omega-3) suunnilleen kaksi prosenttia. Sen on myös todistettu lievittävän atooppisen kuivan ihon oireita.
Kylmäpuristusprosessin sivutuotteena syntyvää hamppurouhetta on myös ehdotettu valkuaisrehuksi lypsylehmille. Aiemmin soijapavun luultiin olevan kasvikunnan eniten aminohappoja sisältävä jäsen, sillä se sisältää jopa 18 aminohappoa kahdestakymmenestä proteiinisynteesissä tarvittavasta aminohaposta. Kuitenkin uudempien tutkimusten mukaan hampunsiemenet sisältävät kaikki ihmisen terveydelle välttämättömät 20 aminohappoa.
Hamppuöljyssä ei ole huomattavia määriä THC:tä, eikä se siten toimi psykoaktiivisen huumeen tavoin. Hamppuöljy saattaa kuitenkin aiheuttaa väärän positiivisen tuloksen huumekokeessa.
Aleksi Lahelma
Aleksi Lahelma (7. maaliskuuta 1913 Alavus – 5. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja järjestöjohtaja.
Aleksi Lahelman vanhemmat kauppaedustaja Yrjö Lahelma ja Helena Loginoffolivat kotoisin Vienan Vuokkiniemeltä ja hän vietti siellä osan lapsuuttaan. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasassa 1933 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1939. Varatuomarin arvon Lahelma sai 1944. Lahelma toimi Etelä-Pohjalaisen osakunnan kuraattorina 1944-1947. Hän teki opintomatkoja Saksaan 1939, Skandinaviaan useita kertoja 1938-1956 sekä Englantiin ja Yhdysvaltoihin 1957.
Lahelma oli työmarkkinajärjestöjen palveluksessa ja hän oli mukana lähes kolmenkymmenen vuoden ajan työehtosopimusneuvotteluissa. Lahelma erikoistui erityisesti työturvallisuuskysymyksiin, kirjoitti artikkeleita aiheesta ja oli asiantuntijatehtävissä työnantajapuolen edustajana. Lahelma oli Suomen työnantajain yleisen ryhmän sihteerinä 1946–1949, osastopäällikkönä 1949–1952, apulaisjohtajana 1954–1956, johtajana 1956–1971 ja varatoimitusjohtajana 1971–1973. Hän oli Otanmäki-Valmetin työnantajayhdistyksen asiamiehenä 1952–1954, Panimo- ja virvoitusjuomateollisuuden työnantajaliiton asiamiehenä 1965–1968 ja Vaatetusteollisuuden työnantajaliiton asiamiehenä 1961–1973.
Lahelma osallistui opiskeluaikanaan Helsingin karjalakerhon, sen laulukuoron ja Karjalakerhojen keskusliiton toimintaan kunnes nämä järjestöt lakkautettiin syksyllä 1944. Vuonna 1953 hänet valittiin Karjalan Sivistysseuran johtokunnan jäseneksi ja hän oli seuran puheenjohtajana 1953–1961. Lahelman kaudella seura hankki muistopatsaan runonlaulaja Anni Denisovin haudalle Vihtiin ja oli mukana perustamassa Domnan pirttiä Suomussalmen Kuivajärven kylään sekä Runonlaulajan Pirttiä Ilomantsiin. Seura alkoi järjestää vuosikokouksia Helsingin ulkopuolella ja käynnisti myös kyykkäpeliottelut eri puolilla Suomea.
Aleksi Lahelma oli naimisissa vuodesta 1941 Helvi Marjatta Mykkäsen kanssa.
Giuseppe Riina
Giuseppe Salvatore Riina (3. toukokuuta 1977) on italialainen mafioso ja Italian Mafian yhden tunnetuimman ja pahamaineisimman päällikön Salvatore "Toto" Riinan nuorin poika.
Corleonen perheessa isäänsä ja isoveljeänsä jalanjäljissä ollut Giuseppe Riina pidätettiin Italian poliisin suorittamassa massapidätyksessä Sisiliassa Palermossa vuonna 2002. Giuseppea syytettiin muun muassa mafiaan kuulumisesta, rahanpesusta, huumekaupasta, hämäristä kaupoista ja kiristyksestä. Giuseppe Riina tuomittiin alun perin 14 vuoden vankeusrangaistukseen, mutta lukuisat valitukset ja valitusten myötä tulleet syytteiden hylkäykset pienensivät rangaistusta lopulta noin yhdeksään vuoteen. Lopulta Riina selvisi vain kuuden vuoden tuomiolla ja vapautui yllättäen jo vuonna 2008, kun myös viimeinen eli kolmas syyte jouduttiin vetämään pois ja siten Riina oli vapautettava, koska Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6. artiklan määritämä kuuden vuoden enimmäisaika pidätykselle ilman lainvoimaista tuomiota täyttyi, vaikka uusia tutkimuksia olikin vireillä. Näin Giuseppe Riina käytännössä pääsi odottamaan tulevaa tuomiotaan vapaana, koska häntä ei voitu pitää enää pidätettynä. Tuomioistuin määräsi lopulta Riinan kotiseudulleen tarkan kontrollin alaisuuteen odottamaan mahdollista uutta tuomiota.
Myöhemmin pian vuoden 2009 alussa Giuseppe palautettiin jälleen vankilaan syytenimikkeellä mafiaan kuuluminen. Riina vapautui kuitenkin jälleen vuonna 2011, kun aiempi noin yhdeksän vuoden tuomio täyttyi määrällisesti. Mafiassa lopettamisesta vihjaillut Giuseppe ilmoitti samalla haluavansa muuttaa Pohjois-Italiaan Padovaan, muuttaa elämäänsä ja liittyä hyväntekeväisyysjärjestöön, mutta Riina ei ollut alueella haluttu vieras ja niin hän joutui jälleen kotiseudulleen vähintään kahdeksi vuodeksi tarkkailuun.
Giuseppe Riina on joutunut kuitenkin heti uusiin tutkimuksiin, kun mafiatodistaja kertoi Riinan suunnitelleen mafiaa vahvasti vastustaneen Italian entisen oikeusministerin Angelino Alfano murhaa.
Sisilian Cosa Nostran jäseneksi isänsä myötä noussut Giuseppe on Salvatore Riinan neljästä lapsesta toiseksi nuorin. Veli Giovanni Riina on tuomittu Italiassa mafiayhteyksistään ja lukuisista murhista elinkautiseen vankeuteen.
Terveysvaikutteinen elintarvike
Terveysvaikutteinen eli funktionaalinen elintarvike on tuote, jolla on tieteellisesti osoitettua näyttöä terveysvaikutuksesta, jotta nimitystä voi käyttää. Sen pitää edistää terveyttä, hyvinvointia tai pienentää sairastumisriskiä.
Terveysvaikutteisessa elintarvikkeessa voi olla luonnostaan muodostuneita terveysvaikutteisia ainesosia, tai niitä on voitu lisätä siihen. Elintarvikkeesta voi myös olla poistettu jokin haitallinen ainesosa, joka on korvattu hyödyllisellä. Terveysvaikutteinen elintarvike on suunniteltu osaksi päivittäistä ruokavaliota. Lääkkeet eivät ole terveysvaikutteisia elintarvikkeita.
Terveysvaikutteisia elintarvikkeita ovat esimerkiksi ksylitolipurukumit ja maitohappobakteereja sisältävät maitotuotteet. Myös terveyttä edistävä veren kolesterolia alentava kasvisterolia tai kasvistanolia sisältävä margariini kuuluu terveysvaikutteisiin elintarvikkeisiin.
Brian Hallisay
Brian Hallisay (s. 31. lokakuuta 1978 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten Rahaa ja rakkautta, The Client List ja Kosto.
Tausta
Hallisay syntyi Washingtonissa ja valmistui Cornell Universitystä vuonna 2000. Hän työskenteli Wall Streetillä ennen kuin muutti Los Angelesiin näyttelijänuran perässä.
Ura
Vuonna 2006 Hallisay oli Paris Hiltonin vastanäyttelijänä elokuvassa Bottoms Up.
Yksityiselämä
Vuonna 2012 Hallisay tapasi näyttelijä Jennifer Love Hewittin, kun molemmat esiintyivät televisiosarjassa The Client List. Pari avioitui vuonna 2013 ja heille syntyi tytär samana vuonna. Vuonna 2015 he saivat pojan.
Heinrich Otto Wieland
Heinrich Otto Wieland (4. kesäkuuta 1877, Pforzheim – 5. elokuuta 1957, München) oli saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon 1927 virtsahappojen tutkimisesta.
Vuonna 1901 Wieland väitteli tohtoriksi Münchenin yliopistossa Johannes Thielen johdolla. Vuonna 1917 hän seurasi Adolf von Baeyeria Münchenin yliopiston kemianprofessorina.
Vuonna 1941 Wieland eristi alfa-amanitiinin, joka on sienimyrkky, jota on erityisesti kavalakärpässienessä, yhdessä maailman myrkyllisimmistä sienistä.
Wieland suojeli juutalaisia oppilaitaan Nürnbergin lakien hyväksymisen jälkeen. Oppilaat, jotka erotettiin heidän taustansa takia, pystyivät edelleen olemaan Wielandin kemistiryhmässä.
Heinrich Wieland -palkinto
Vuodesta 1964 on myönnetty vuosittain Heinrich Wieland -palkintoa tukemaan kemian, biokemian ja lääketieteen tutkimusta. Nykyään se on yksi arvostetuimmista kansainvälisistä tiedepalkinnoista. Se on myönnetty 58 tutkijalle.