cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jori Lehterä
Ura
Ensimmäisen SM-liigapelinsä Lehterä pelasi kaudella. Hän aloitti kauden A-junioreissa, mutta hänet kutsuttiin kesken kauden Doug Sheddenin valmentamaan Jokereiden edustusjoukkueeseen. Vähitellen vastuu miesten joukkueessa kasvoi, ja alkutalvesta Lehterän pelipaikka löytyi jo kolmosketjun keskeltä. Joulutaukoon mennessä otteluita oli kertynyt 16 ja niissä tehot 5+3=8. Lopulta Lehterä keräsi 28 ottelussa tehopisteet 6+6=12. Lisäksi hän voitti A-nuorten SM-liigan pistepörssin tehoilla 18+48=66 vaikka ehti pelata vain 24 ottelua.
Kauden jälkeen Lehterä teki kolmivuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. Tapparassa Lehterä pelasi loistavan kauden ja muodosti Jonas Enlundin kanssa vaarallisen tutkaparin. Lehterä teki kaudella 2007–2008 Tapparassa 42 pistettä 54 ottelussa ja hänet valittiin helmikuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Tappara voitti kaudella pronssia. Hyvät otteet havaittiin NHL:ssä, ja kesän 2008 varaustilaisuudessa St. Louis Blues varasi Lehterän kolmannen kierroksen alussa 65:nnellä vuorolla.
Kaudella 2008–2009 Lehterä oli Tapparan paras pistemies. Hän teki 58 ottelussa tehot 9+38=47. Tapparan kauden päätyttyä maaliskuussa Lehterä teki kevätsopimuksen St. Louisin farmijoukkueen Peoria Rivermenin kanssa. Hän pelasi AHL:ssä seitsemän ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2009–2010 Lehterä voitti SM-liigan pistepörssin tehoilla 19+50=69 ja ansaitsi näin Veli-Pekka Ketola -palkinnon. Hänelle myönnettiin runkosarjakauden päätyttyä myös SM-liigan parhaalle pelaajalle jaettava Lasse Oksanen -palkinto, kauden syöttäjä -palkinto ja Veikkauksen Kultainen kypärä -kilpailun pääpalkinto. Viimeksi mainitun hän sai pelattuaan runkosarjassa eniten otteluita joukkueensa parasta pistemiestä symboloiva kultainen kypärä päässään. Lehterällä näitä otteluita oli tuolla kaudella 54, kuten myös Espoo Bluesin Stefan Öhmanilla, joten palkinnon saaja ratkesi pelaajien pistepörssisijoituksen perusteella. Maaliskuun lopussa hänet palkittiin vielä Suomen jääkiekkoilijat ry:n jakamalla erillisellä Kultainen kypärä -palkinnolla pelaajien valitsemana SM-liigakauden parhaana pelaajana ja toukokuussa hänet nimettiin liigan tähdistökentälliseen.
NHL 2014-2019
2017 NHL:n varaustilaisuuden yhteydessä Lehterä kaupattiin Philadelphia Flyersiin vaihdossa Brayden Schenniin ja varausoikeuksiin. Kausi 2017-18 oli Lehterälle vaikea, eikä vastuuta Flyersin riveissä irronnut. Hän teki kauden 62 ottelussa 3 maalia ja antoi 5 maaliin johtanutta syöttöä pelaten lähes koko kauden joukkueen nelosketjussa. Kaudella 2018-19 Lehterän peliaika Flyersissa väheni entisestään ja keväällä 2019 hänet laitettiin siirtolistalle. Lehterä pelasi loppukauden AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin riveissä.
Paluu Eurooppaan 2019–2020
Kesäkuussa 2019 Lehterä solmi vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura SKA Pietarin kanssa. Hän palasi Eurooppaan viiden Pohjois-Amerikassa vietetyn vuoden jälkeen, mutta sopimusta ei uusittu vuonna 2020.
Kaudeksi 2022–2023 Lehterä palasi vuoden mittaisella sopimuksella Tapparaan.
Maajoukkueura
Lehterä on kuulunut ikäkausimaajoukkueisiin ja hänet valittiin vuoden 2007 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin. Hän ei kuitenkaan pystynyt osallistumaan kisoihin olkapäävamman takia ja hänet korvasi Ville Korhonen.
Lehterä pelasi Suomen joukkueessa jääkiekon vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän jäi varsin vähäiselle peliajalle ja istui osan turnauksesta ylimääräisenä 13. hyökkääjänä. Lehterää peluutettiin myös hänelle vieraalla pelipaikalla, laitahyökkääjänä. Suomen turnaus päättyi puolivälierätappioon Tšekille, joka voitti lopulta maailmanmestaruuden.
Vuonna 2014 Lehterä valittiin Sotšin olympiapronssiin yltäneeseen Suomen joukkueeseen. Sotšissa hän muun muassa syötti kaksi maalia pronssiottelussa Yhdysvaltoja vastaan ja keräsi pelaamissaan kuudessa ottelussa tehot 1+3=4. Saman vuoden hopeaan päättyneissä MM-kilpailuissa Lehterä oli tärkeässä roolissa. Hän oli suomalaisten paras pistemies ja koko turnauksen neljänneksi tehokkain pistein 3+9=12. Pudotuspelivaiheen kolmessa ottelussa Kanadaa, Tšekkiä ja Venäjää vastaan hänen tehonsa olivat 2+5=7, joten Suomen tekemästä kahdeksasta maalista vain yhdessä hän ei ollut mukana maalintekijänä tai -syöttäjänä.
Lehterä edusti Suomessa syksyllä 2016 pelatussa Jääkiekon maailmancupissa.
Huumausainerikostuomiot
Lehterä oli vuonna 2018 yhtenä epäiltynä Tampereella toimineessa huumeliigassa. Syyttäjän mukaan Lehterä osti kesä–heinäkuussa 2018 kahdeksan grammaa kokaiinia, ja syyttäjä vaati hänelle viiden kuukauden vankeustuomiota. Pirkanmaan käräjäoikeuden mukaan Lehterä hankki ja piti hallussaan kuusi grammaa erittäin vaarallista huumausainetta ja yritti ostaa samaa huumausainetta gramman. Lehterä tuomittiin huumausainerikoksesta neljän kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Lokakuussa 2020 Turun hovioikeus lievensi Lehterän saamaa rangaistusta ja määräsi hänelle 15 päiväsakkoa huumausaineen käyttörikoksesta. Hovioikeuden mukaan syyttäjän esittämä näyttö riitti ainoastaan osoittamaan, että Lehterä oli yrittänyt hankkia gramman kokaiinia toukokuussa 2018. Huumausaineen ostamisesta ei hovioikeuden mukaan ollut näyttöä. Lehterä kiisti ostaneensa tai yrittäneensä ostaa kokaiinia ja vaati syytteen hylkäämistä. Lisäksi hän vaati, että rangaistuksen lieventämisperusteena on otettava huomioon tapauksen myötä häneen kohdistunut poikkeuksellinen julkisuus sekä sen vaikutukset hänen uraansa, työhönsä ja henkilökohtaiseen talouteensa. Hovioikeuden mukaan ei kuitenkaan ollut näyttöä siitä, että julkisuudesta olisi aiheutunut Lehterälle tosiasiallisia kielteisiä seurauksia. Lehterän tuloilla sakoista kertyy maksettavaa 11 715 euroa.
Muuta
Jori Lehterä on pelannut myös salibandya Suomen nuorisomaajoukkueessa ja Westend Indiansin juniorijoukkueissa.
Lehterän epäillään olevan osallinen syyskuussa 2018 julkisuuteen tulleessa kokaiinijutussa. Hän on yksi 23:sta epäillystä.
Arbeitsgemeinschaft Mennonitischer Brüdergemeinden in Deutschland
Arbeitsgemeinschaft Mennonitischer Brüdergemeinden in Deutschland on mennoniittakirkko Saksassa. Vuonna 2006 sillä oli 1519 jäsentä ja 15 seurakuntaa.
Kristin Bekkevold
Kristin Bekkevold (s. 19. huhtikuuta 1977 Gjøvik, Oppland, Norja) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti kultaa vuoden 2000 kesäolympialaisista Sydneystä.
Persepolis FC
Persepolis Football Club (persiaksi باشگاه فوتبال پرسپولیس) on jalkapalloseura Teheranista, Iranista. Seura tunnetaan myös nimellä Pirouzi, joka tarkoittaa voittoa persian kielellä. Persepolis on Iranin suosituin ja menestynein seura.
Persepoliksen ja Kuopion Palloseuran välillä oli siirtokiista nigerialaisesta Raphael Ederehosta vuosina 2006–08. Keväällä 2006, KuPS myi Ederehon Persepolikselle 100 000 euron siirtosummaa vastaan, mutta Persepolis ei suostunutkaan toimittamaan vaadittavaa korvausta KuPSin tilille. Vasta Kansainvälisen urheilun oikeusturvalautakunnan (CAS) ja Fifan kurinpitoelimien päätökset sekä kuuden pisteen menetysuhka mestaruustaistelussa olevalle iranilaisseuralle sai aikaan maksun suorittamisen.
Oakville (Ontario)
Oakville on kaupunki, joka sijaitsee Ontariojärven rannalla Ontarion provinssissa Kanadassa. Sieltä on noin 31 kilometriä Torontoon ja 20 kilometriä Hamiltoniin.
Kaupungin väkiluku on noin 194 000 (2016).
Stefanie Gottschlich
Stefanie Gottschlich (s. 5. elokuuta 1978 Wolfsburg) on entinen saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän teki maajoukkuevuosinaan (1997–2006) kolme maalia ja pelasi 43 ottelua. Arvokisoissa hän oli mukana Saksan pronssijoukkueessa Sydneyn olympialaisissa 2000 ja oli lisäksi mukana juhlimassa maailmanmestaruutta vuonna 2003, joka oli myös Saksan ensimmäinen naisten maailmanmestaruus.
Kaksoslampi (Keuruu)
Kaksoslampi on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Alanen (Keuruu, Haapamäki)
Alanen on Keski-Suomessa Keuruulla Yltiän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. .
Association for Research and Enlightenment
thumb|Association for Research and Enlightenmentin päämaja [[Virginia Beachissa, Yhdysvalloissa.]] The Association for Research and Enlightenment Inc. (lyhenne A.R.E.) on selvänäkijänä ja ihmeparantajana tunnetun Edgar Caycen vuonna 1931 perustama voittoa tavoittelematon järjestö, jonka tarkoituksena on tutkia kokonaisvaltaista terveyttä, muinaisia arvoituksia, hengellisyyttä, unia ja niiden tulkintaa, intuitiota eli sisäistä näkemystä, filosofiaa ja jälleensyntymistä.
A.R.E. on maailmanlaajuinen yksityisten ihmisten verkosto, joka järjestää konferensseja ja koulutustoimintaa ympäri maailman. Edgar Caycen elämästä ja toiminnasta on kirjoitettu yli 300 kirjaa, Edgar Cayce -keskuksia on perustettu 25 maahan ja järjestöllä on jäseniä yli kuudestakymmenestä maasta.
Järjestön päämaja sijaitsee Virginia Beachin kaupungissa Yhdysvalloissa.
Gadougou II
Gadougou II on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gallé sijaitsee lähellä Guineaan rajaa noin 60 kilometriä Kitasta etelään. Kunnassa on 9 300 ja keskuskylässä 3 700 asukasta (vuonna 2009).
Gadougou II:n kunta rajoittuu idässä Kitan piirin Sirakoron ja Senkon, pohjoisessa Benkady Founian, Kita Ouestin ja Bougaribayan ja lännessä Gadougou I:n ja Kouloun kuntiin sekä etelässä Guineaan. Maisemaa leimaavat Fouta Djallonin reuna-alueen harjanteet. Kunnan alueella virtaavat Bakoye ja sen sivujoet. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia ja jokivarsien galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, maapähkinä, puuvilla, lehmänpapu ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Liikenneyhteydet ovat heikot.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua sekä koulutus- ja kehittämiskeskus. Terveyspalvelut käsittävät Baguitan kylän sairastuvan ja synnytyslaitoksen. Vesihuoltoon kuuluu 14 porakaivoa. Sähköverkkoa ei ole.
Eduard Uspenski
Eduard Nikolajevitš Uspenski (, 22. joulukuuta 1937 Jegorjevsk, Neuvostoliitto – 14. elokuuta 2018 Moskova, Venäjä ) oli venäläinen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimmat hahmonsa ovat Fedja-setä (Дядя Фёдор) eläinystävineen, krokotiili Gena (Крокодил Гена) ja Muksis (Чебурашка, Tšeburaška). Uspenskin lastenkirjoja on julkaistu yli 20 maassa. Ne ovat erityisen suosittuja Suomessa.
Elämänvaiheet
Uspenski syntyi Moskovan lähistöllä Jegorjevskissa. Jo nuorena hän oli innostunut humorististen kertomusten kirjoittaja, ja kirjailijan ammatti vei lopulta voiton jo valmistumiseen asti edenneistä lentokoneinsinöörin opinnoista. Hän toimi myös Moskovan television lastenelokuvaosastolla piirroselokuvien tuottajana. Uspenskin tuotanto sisältää lastenkirjojen ohella runokokoelmia ja näytelmiä. Hän on myös sovittanut muiden tekstejä näytelmiksi ja elokuviksi: tästä esimerkkinä Hannu Mäkelän hahmo Herra Huu, jonka seikkailuista Uspenski laati venäjänkielisen mukaelman. Neuvostoaikana Uspenski ei saanut julkaista uusia kirjoja yli kymmeneen vuoteen: hänen teoksiaan moitittiin ideologian puutteesta. Viimeisinä vuosinaan hän asui maaseudulla vaimonsa Jelenan ja kaksoistyttäriensä Iran ja Svetan kanssa.
Fedja-sarja
Fedja-sedästä Uspenski on kirjoittanut useita kirjoja. Niistä ensimmäinen ja ehdottomasti suosituin, Fedja-setä, kissa ja koira (Дядя Фёдор, пёс и кот), ilmestyi venäjäksi vuonna 1974. Se käännettiin nopeasti suomeksi, ja käännöksen teki Martti Anhava. Suomessa on sittemmin myös nähty kirjasta useita näyttämösovituksia. Fedja-setä on aikuismainen kuusivuotias poika, jonka äiti ei halua päästää puhuvaa Matroskin-nimistä kissaa asumaan taloon. Siksi hän karkaa vanhempiensa luota asumaan maalle Prostokvašino-nimiseen kylään. Kylän nimi Простоквашино tulee venäjän sanasta Простокваша ’viili, kokkeli, kokkelipiimä’. Tovereina Fedja-sedällä ovat Matroskinin lisäksi muun muassa puhuva koira Musti, postiljooni Petškin, Mirri-niminen lehmä sekä keitolla ja perunoilla kulkeva traktori Tr-tr Mitja. Uspenski on jatkanut Fedja-sedästä kirjoittamista muissa teoksissa, mutta ne eivät ole osoittautuneet yhtä menestyksekkäiksi.
Cam Clarke
Cameron A. ”Cam” Clarke (s. 6. marraskuuta 1957 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarja Turtles – mutanttikilpikonnien Leonardon ja Rocksteadyn äänenä.
Biografia
Clarke syntyi Burbankissa. Hänen isänsä oli useissa 1950-luvun science fiction -elokuvissa esiintynyt näyttelijä Robert Clarke, ja hänen äitinsä Alyce King toimi laulajana. Clarke aloitti esiintymisensä jo kuusivuotiaana, kun hänen vanhempansa esiintyivät ABC:n musikaalisessa televisiosarjassa The King Family. Sarjan suosion myötä siitä tuli vuodesta 1965 lähtien viikoittainen ohjelma Yhdysvalloissa, joka kesti aina 1970-luvun lopulle.
Ääninäyttelijänä
2000-luvulla Clarke on tehnyt äänirooleja useimmiten videopeleihin, muun muassa World of Warcraftin lisäosassa World of Warcraft: The Burning Crusadeissa hän ääninäyttelee Blood Elves rodun miehiä. Sitä ennen Clarke oli vuonna 2006 Marvel: Ultimate Alliancessa Thorin ja Daredevilin ääninä, sekä Simban äänenä Kingdom Hearts II:ssa. Lisäksi hänellä oli pieni rooli God of War II:ssa Herkulesina, ja vuonna 2007 julkaistussa Eternal Sonatassa hän ääninäytteli Prinssi Crescendoa. Myös Metal Gear -pelisarjassa vuoden 1998 Metal Gear Solidista alkaen Clarke antoi äänensä yhdelle pelien viholliselle Liquid Snakelle (ensimmäisessä MGS-pelissä kreditoitu James Flinders -nimellä).
Gro Espeseth
Gro Espeseth (s. 30. lokakuuta 1972) on entinen norjalainen jalkapalloilija.
Espeseth pelasi urallaan IL Sandvikenissä ja Trondheims-Ørn SK:ssä. Maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 105 ottelua. Hän oli arvokilpailuissa voittamassa Norjalle olympiakultaa Sydneystä 2000, pronssia Atlantasta 1996. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Kiinassa 1991 ja oli lisäksi Ruotsissa 1995 voittamassa Norjalle sen ensimmäistä maailmanmestaruutta.
Harri Törmänen
Harri Törmänen (s. 1970) on kaarinalainen baarimestari, joka on Suomen ja maailmanmestari drinkkien kehittämisessä. Törmänen on toiminut turkulaisen Ravintola Zanzibarin toimitusjohtajana.
Mestaruudet
Vuonna 2005 Törmänen voitti Suomen mestaruuden baarijuomien luomisessa Sweet Suction -reseptillään, jossa maut vaihtelevat mansikasta vatukkaan ja kookoksesta mustikkaan. Saman vuoden syksyllä hän voitti MM-kisoissa samalla drinkkireseptillä pronssia. Vuonna 2006 Törmänen uusi Suomen mestaruuden longdrinkillään Stop-Ready-Go. Kyseinen drinkki menestyi myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa Kreikassa. Törmänen toi Suomeen jälleen pronssia. Vuonna 2006 Suomi toi kotiin Kreikasta myös joukkuekilpailun palkinnon. Jan Lindgren ja Harri Törmänen olivat edellisenä neljänä vuonna (2002–2006) keränneet MM-kisoissa pisteitä niin paljon, että Suomi voitti joukkuekilpailun ylivoimaisesti. Törmänen menestyi myös Suomen Finlandia cupissa ja edusti Suomea kansainvälisessä finaalissa tammikuussa 2007 Levillä.
Jacques Pierre Brissot
Vaiheet ennen vallankumousta
Brissot’n isä omisti kievarin Chartresissa. Brissot työskenteli nuoruudessaan avustajana asianajotoimistoissa Chartresissa ja Pariisissa, mutta hänen mielenkiintonsa siirtyi pian kirjoittamiseen. Englantilaismielisenä hän otti käyttöön lisänimen de Warville asetuttuaan Pariisiin vuonna 1774. Hän kirjoitti vuosina 1778–1783 Le Courrier de l'Europe -nimiseen lehteen. Seuratessaan vuoden 1782 vallankumousyritystä Genevessä hän tutustui kahteen sveitsiläiseen, jotka tulisivat myöhemmin vaikuttamaan Ranskan politiikassa, Honoré Mirabeauhon ja pankkiiri Étienne Clavièreen. Brissot julkaisi myös oikeustieteellisiä teoksia sekä vuosina 1782–1786 oikeusfilosofiaa käsitelleen kymmenosaisen teoksen Bibliothèque philosophique du législateur, du politique et du jurisconsulte. Näissä varhaisissa teoksissa näkyi Voltairen ja Jean-Jacques Rousseaun ajatusten vaikutus. Lehtikirjoituksillaan Brissot pyrki yhdistämään eurooppalaisen sivistyneistön yli valtiorajojen.
Asuessaan vuonna 1783 jonkin aikaa Lontoossa Englannissa Brissot perusti kaksi lyhytikäiseksi jäänyttä ranskankielistä aikakauskirjaa, joista toinen oli Englannin tieteen ja taiteen saavutuksia kuvannut Journal de Lycée de Londres. Palattuaan Ranskaan Brissot vangittiin Bastiljin linnoitukseen neljäksi kuukaudeksi syytettynä Ranskan hallitusta ja kuningatar Maria Antoinettea vastaan suunnattujen pamflettien julkaisusta, mutta hänet vapautettiin jo syyskuussa 1784. Brissot perusti helmikuussa 1788 Englannin orjuudenvastaisen liikkeen innoittamana Pariisissa Sociéte des amis des noirs (”Mustien ystävien seura”) -nimisen järjestön. Seuran kautta hän tutustui Emmanuel Joseph Sieyèsiin, Nicolas de Condorcet’hen ja La Fayetteen. Brissot matkusti toukokuussa 1788 Yhdysvaltoihin edistämään seuran toimintaa. Kuultuaan Ranskan säätyjen yleiskokouksen kutsumisesta koolle hän palasi toukokuussa 1789 Ranskaan ja perusti Le Patriote français -nimisen poliittisen sanomalehden, jonka sensuuri välittömästi kielsi, mutta hän perusti sen uudelleen heinäkuussa tilanteen muututtua.
Poliittiset vastustajat väittivät myöhemmin, että Brissot olisi ollut vallankumousta edeltäneinä vuosina poliisin salainen tiedottaja, petkuttaja ja pornografisten poliittisten häväistyskirjoitusten julkaisija. Väitteiden todenperäisyys on edelleen epäselvä, historiantutkija Robert Darnton väitti vuonna 1968 niitä tosiksi.
Poliitikkona
Brissot valittiin heinäkuussa 1789 Pariisin kommuunin ensimmäiseen kaupunginvaltuustoon ja hän muun muassa otti haltuunsa Bastiljin avaimet linnoituksen valtaamisen jälkeen. Hän nousi kuuluisuuteen pidettyään 10. heinäkuuta 1791 jakobiiniklubilla puheen, jossa hän julisti kuningas Ludvig XVI:n menettäneen koskemattomuutensa syyllistyttyään epäilyttävään pakoyritykseen. Brissot esitteli puheessa myös oman ulkopoliittisen ohjelmansa. Hänet valittiin syyskuussa 1791 edustajaksi lakiasäätävään kansalliskokoukseen, jossa hän erikoistui pian ulkopoliittisiin kysymyksiin. Hänestä tuli kansalliskokouksen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja ja pian käytännössä Ranskan ulkopolitiikan johtaja. Brissot kannatti vallankumouksen edistämistä sodalla, joka paljastaisi muiden valtioiden taantumuksellisuuden ja levittäisi saavutettua vapautta muualle Eurooppaan. Sota julistettiin Itävallalle huhtikuussa 1792.
Brissot’n ympärille syntyi kansalliskokouksessa uusi vaikutusvaltainen puolueryhmä, girondistit, joita kutsuttiin hänen mukaansa myös ”brissotiineiksi” (les brissotins). Pohjana olivat hänen kolmen edellisen vuoden aikana solmimansa ystävyyssuhteet muun muassa Condorcet’n, Buzot’n, Pétionin sekä Rolandin ja tämän vaimon kanssa. Brissot oli jonkin aikaa hyvin vaikutusvaltainen Pariisin jakobiiniklubilla ja toimi lokakuussa 1791 pari viikkoa sen puheenjohtajanakin. Sodassa kärsityt tappiot romahduttivat hänen suosionsa, ja jakobiiniklubin enemmistö siirtyi kesän 1792 aikana radikaalimman Maximilien Robespierren puolelle. Ranskan ajautuessa kohti seuraavaa vallankumousta girondistit yrittivät turhaan pelastaa monarkian. Monarkian kumoamisen jälkeen Brissot ilmaisi vastenmielisyytensä Pariisin kommuunin ja sektioiden piiristä noussutta uutta sanskulottien liikehdintää kohtaan. Robespierre tuomitsi hänet ”vapaudenmurhasta” kommuunissa 1. syyskuuta 1792 pitämässään puheessa. Brissot erotettiin jakobiiniklubista 12. lokakuuta 1792.
Brissot valittiin kuitenkin syyskuussa 1792 uuteen kansalliskonventtiin Eure-et-Loirin edustajana ja hän säilytti edelleen vaikutusvaltansa ulkoasiainvaliokunnassa. Ranskan sodanjulistus Englannille ja Hollannille helmikuussa 1793 perustui Brissot’n laatimassa mietinnössä esitettyyn suositukseen. Ludvig XVI:n oikeudenkäynnin yhteydessä Brissot äänesti vähemmistössä kuolemantuomion lykkäyksen puolesta. Valtataistelun kiihtyessä Robespierre syytti 3. huhtikuuta 1793 Brissot’ta vihollisen puolelle loikanneen kenraali Charles-François Dumouriez’n ystäväksi ja syypääksi tappiolliseen sotaan. Brissot ei ollut kovin näkyvässä asemassa vuoripuolueen ja girondistien välisessä lopullisessa yhteenotossa, mutta hänet yhtä kaikki määrättiin girondistivastaisen kansannousun yhteydessä 2. kesäkuuta 1793 kahdenkymmenenyhdeksän girondistiedustajan mukana erotettavaksi kansalliskonventista ja asetettavaksi kotiarestiin. Brissot onnistui pakenemaan Pariisista, mutta hän jäi kiinni Moulinsissa. Vallankumoustribunaali tuomitsi hänet 30. lokakuuta pidetyssä oikeudenkäynnissä kuolemaan ja hänet teloitettiin giljotiinissa seuraavana päivänä.
Brissot kirjoitti vankeusaikanaan muistelmansa, jotka hänen poikansa julkaisi postuumisti vuonna 1830.
Vähätjärvet
Vähätjärvet ovat Pirkanmaalla Kangasalla Kauppilassa sijaitsevat kaksi vierekkäistä järveä Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa
Järvillä ei ole kartan mukaan saaria. Eteläisen järven rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, ja poisten järven rantaan yksi. Niille johtaa tie Välimaan kylästä.
Vesistösuhteet
Järvet sijaitsevat Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueeseen (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) ne kuuluvat. Eteläisen järven vedenpinnan korkeus on 138,7 metriä mpy, mikä on kaksikymmentä senttimetriä korkeampi kuin pohjoisemmalla järvellä. Ne on yhdistetty väliojalla ja pohjoisemmasta järvestä on laskuoja Isoon Saarijärveen. Se laskee Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Hello, Goodbye
Hello, Goodbye on The Beatles -yhtyeen vuoden 1967 marraskuussa julkaistu kappale ja single. Se nousi seitsemän viikon ajaksi Britannian listan ykköspaikalle. Myös Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla laulu saavutti kärkisijan kolmen viikon ajaksi. Kappaleen tekijöiksi on merkitty John Lennon ja Paul McCartney, mutta se on kokonaan McCartneyn kirjoittama.
”Hello, Goodbye” äänitettiin keskellä Magical Mystery Tour -EP:n sessiota, mutta virallisesti sitä ei pidetty elokuvan soundtrackiin kuuluvana. Singlen B-puolella julkaistiin John Lennonin säveltämä ”I Am the Walrus”. Molemmat kappaleet ilmestyivät Yhdysvalloissa julkaistulla Magical Mystery Tour -albumilla.
Kappaleen synty ja työstö
Kappale syntyi, kun yhtyeen assistentti Alistair Taylor kysyi McCartneylta, kuinka tämä tekee kappaleensa. Tällöin McCartney alkoi soittaa uruilla melodiaa, ja pyysi Tayloria huutamaan vastakohdan kaikelle, minkä hän laulaisi, ja tästä syntyi kappaleen lapsenomainen sanoitus. Kappaleen työnimi oli aluksi ”Hello Hello”, kunnes lopullinen nimi vakiintui.
Viikkoja myöhemmin McCartney toi kappaleesta äänitetyn demon studioon äänitettäväksi. Lontoon Abbey Road Studiosissa suoritetut äänitykset tapahtuivat useassa osassa aina lokakuun alusta marraskuun alkuun. Levytyksessä kappaleesta otettiin kaikkiaan 21 ottoa. Lopullinen miksaus tehtiin marraskuun toisena, kuudentena ja viidentenätoista päivänä. John Lennon vihasi laulua kuvaten sitä täysin yhdentekeväksi McCartneyn sävellykseksi. Kappale merkittiin kuitenkin Lennonin ja McCartneyn yhdessä tekemäksi, kuten suurin osa Beatlesin kappaleista.
Singlen B-puolelle otettiin John Lennonin kirjoittama ”I Am the Walrus”, joka erosi huomattavasti ”Hello, Goodbyen” yksinkertaisuudesta. Lennon tunsi itsensä loukatuksi, kun se päätyi ainoastaan singlen B-puolelle.
Julkaisu ja vastaanotto
”Hello, Goodbye” osoitti, että The Beatles kykeni musiikillisista kokeiluistaan huolimatta edelleen tekemään tarttuvia hittejä. Single ilmestyi Britanniassa 24. marraskuuta 1967 ja nousi listaykköseksi seitsemän viikon ajaksi joulukuun 6. päivästä lähtien. Beatles-singleistä yhtä pitkään listaykkösenä aikaa vietti ainoastaan vuoden 1963 hitti ”From Me to You”. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla ”Hello, Goodbye” nousi listaykköseksi 30. joulukuuta ja piti kärkitilaa hallussaan kolme viikkoa. Single ylsi listaykköseksi myös Norjassa (5 viikkoa), Alankomaissa (4 viikkoa), Ruotsissa ja Länsi-Saksassa. Suomessa kappale jäi myyntilistoilla sijalle 11. Se lisäksi levytettiin suomen kielellä. Kappaleen nimeksi tuli "Kenties, kenties" ja esityksestä vastasi Jormas-yhtye.
Kappaleesta oli kuvattu 10. marraskuuta promovideo, jonka BBC kuitenkin hyllytti, koska yhtye esiintyi siinä liian selkeästi playbackinä. Laulusta kuultiin myös pieni pätkä Magical Mystery Tour -elokuvan loppupuolella, vaikka se ei virallisesti kuulunutkaan elokuvan soundtrackille.
”Hello, Goodbye” julkaistiin myöhemmin myös kokoelma-albumeilla The Beatles 1967–1970 (1973) ja 1 (2000).
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Ajonaikainen kääntäminen
Ajonaikainen kääntäminen (Just-In-Time compilation eli JIT) on prosessi, jossa suoritettavan ohjelman lähdekoodi käännetään ohjelman ajon aikana sopivaksi kohdeympäristön konekieliseksi koodiksi tarkoituksena parantaa ohjelman suorituskykyä.
Kohdekielenä voi toimia esimerkiksi konekieli tai virtuaalikoneella tulkattava tavukoodi. Kääntäjien toteutukseen on monia tapoja. Ohjelman kääntäminen lähtee yleensä liikkeelle ohjelman merkkijonoesityksen muuttamisesta syntaksialkioiksi (tokenizing).
Tunnetuimmat ajonaikaista kääntämistä käyttävät sovellukset ovat Java-virtuaalikone ja Microsoftin .NET Framework. Myös useat emulaattorit käyttävät ajonaikaista kääntämistä.
Radeon DNA
pienoiskuva|Yleiskuva grafiikkasuorittimeen liittyvistä lohkoista. Radeon DNA (RDNA) on AMD:n arkkitehtuuri grafiikkasuorittimille (GPU). Arkkitehtuuri on seuraaja AMD:n Graphics Core Next (GCN) -arkkitehtuurille.
RDNA
Arkkitehtuuri käyttää Navi-koodinimellä tunnettua suoritinta. Piirisarjaa käytetään Radeon RX 5000 -sarjassa, joista ensimmäinen on RX 5700. Suorittimet käyttävät 7 nanometrin tekniikkaa ja tukevat PCI Express 4.0 sekä GDDR6 -tekniikkaa.
AMD on julkaissut arkkitehtuurin käskykantadokumentaation elokuussa 2019.
RDNA 2
Arkkitehtuurin päivitysversiossa RDNA 2 on laitteistotuki säteenseurannalle. Big Navi -nimellä tunnettu GPU on tulossa Radeon RX 6000 -sarjassa. Navi 21 (Big Navi) sisältää Infinity Cache -nimellä tunnetun välimuistin GPU-piirille integroituna, joka toimii samankaltaisesti kuin L3-välimuisti suorittimissa (CPU). Välimuisti mahdollistaa pienemmän virrankäytön kapeammalla muistikaistanleveydellä nostaen kaistanopeutta: 256-bittinen väylä välimuistilla tarvitsee vain 90% 384-bittisen väylän virrankäytöstä.
RDNA 3
RDNA 3 -versio on esitelty marraskuussa 2022 ja ensimmäiset arkkitehtuuria käyttävät Radeon RX 7900 XTX ja Radeon RX 7900 XT -näytönohjaimet saapuvat myyntiin joulukuussa 2022. Uudessa arkkitehtuurissa on muutoksia, joilla AMD:n mukaan yhdessä saavutetaan 54 prosenttia parempi suorituskyky wattia kohden kuin RDNA 2:lla. Korkeammat kellotaajuudet ovat mahdollisia TSMC:n viiden ja kuuden nanometrin valmistusprosessin myötä, mutta myös korkeampi kokonaisvirrankulutus. Muistiväylä 7900 XTX -mallissa on 384-bittiä leveä ja 7900 XT -mallissa 320-bittiä, kun taas aiemmissa 6950 XT ja 6900 XT -malleissa muistiväylä oli 256-bittiä leveä. Välimuistin määrä on pienempi, mutta muistikaista on suurempi ja muistia voi olla enemmän (24 ja 20 gigatavua aiemman 16 gigatavun sijaan). Välimuistia on kehitetty, jolloin tiedon uudelleen käyttöä on parannettu korvaamaan pienempää kapasiteettia. Transistorien määrä on noussut 58 miljardiin aiemmasta 26,8 miljardista.
RDNA 3:ssa AMD käyttää chiplet-ratkaisua, jolloin GPU käyttää useampia pienempiä piirejä yksittäisen suuren sijaan. Chiplet-ratkaisu sallii suunnittelijoiden skaalata prosessoria nykyisen suurimman piirikoon ja valmistustuoton ohi. AMD kutsuu tätä "kehittyneeksi" chiplet-suunnitteluksi. Chiplet-suunnittelu mahdollistaa myös valmistusprosessien yhdistelemistä kun monoliittinen GPU valmistetaan useampana pienempänä osana, mutta tiedon välittäminen eri osien välillä on erittäin vaikeaa ja tarpeellista. Navi 3x -sarjan piirissä GPU:n ydintoiminnot ovat Graphics Compute Die (GCD) -piirissä ja Memory Cache Die (MCD) -piiri sisältää Infinity Cache -välimuistin ja GDDR6-muistiohjaimen. MCD-piirien määrää voi muuttaa ja 7900 XTX -näytönohjaimessa on kuusi MCD-piiriä. GCD valmistetaan viiden nanometrin tekniikalla ja MCD valmistetaan kuuden nanometrin tekniikalla. GCD- ja MCD-piirien välillä käytetään Infinity Link -linkkiä, joka reitittää Infinity Fabricin piirien välillä.
ALU-yksiköitä (stream processor) on muutettu kaksinkertaistamalla kellojaksoa kohden suoritettujen käskyjen määrää (dual issue), mutta tämä vaatii käskytason rinnakkaisuutta suoritettavissa käskyissä: jos seuraavaa käskyä ei voida suorittaa samanaikaisesti mahdollisuutta ei voi hyödyntää. Tästä johtuen FLOPS-arvot eivät ole suoraan vertailtavissa edelliseen RDNA 2 -arkkitehtuuriin. Säteenseurantatukea on kehitetty uusilla lajittelu- ja seurantaominaisuuksilla.
AMD julkaisi käskykantadokumentaation tammikuussa 2023.
RDNA 4
RDNA 4 -versio on tulossa vuonna 2024.
Ralph Lauren
thumb|Ralph Lauren Ralph Lauren (alkujaan Ralph Lifshitz, s. 14. lokakuuta 1939) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hän syntyi Bronxissa New Yorkissa juutalaisille maahanmuuttajille, Frank ja Frieda Lipschitzille. Hänen isänsä Frank oli maalari.
Lauren kävi DeWitt Clintonin High Schoolia Bronxissa. Samaa koulua kävivät myös Burt Lancaster, Calvin Klein ja Stan Lee. 16-vuotiaana Lauren ja hänen keskimmäinen veljensä Jerry vaihtoivat sukunimensä Lifshitzistä Laureniksi. Jotkut pitivät tekoa heidän juutalaisen perintönsä hylkäämisenä; Laurenin mielestä se oli välttämätöntä menestymisen kannalta.
Lauren lähti opiskelemaan New Yorkin City Collegeen. Hän keskeytti opinnot opiskeltuaan kaksi vuotta liiketaloutta. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa 1962–1964. Sen jälkeen hän avioitui Ricky Low-Beerin kanssa. Hän ei opiskellut muotia missään vaiheessa, mutta työskenteli Brooks Brothersilla myyntimiehenä. Vuonna 1967 Ralph Lauren loi Polo-brändin ja alkoi harjoittaa solmiobisnestä. Lauren nimesi brändin urheilulajin mukaan, joka edusti hänen mielestään klassista tyyliä ja ylellisyyttä. Vuonna 1969 avattiin New Yorkiin ensimmäinen Ralph Laurenin vaateliike, ja vuonna 1971 luotiin ensimmäinen Ralph Laurenin naistenmallisto. Vuonna 1972 Lauren toi markkinoille Polo-paidan.
1986 Lauren muutti valokuvaaja Edgar de Evian ja Robert Denningin entisen asunnon Rhinelander Mansionin Polo Ralph Laurenin lippulaivamyymäläksi. Samana vuonna de Evia valokuvasi Laurenin Jamaikan kodin Round Hillin aikakauslehti House & Gardeniin.
Vuonna 1987 Laurenilta leikattiin hyvänlaatuinen aivokasvain.
Nivalan kirkko
Nivalan kirkko on Nivalan seurakunnan kirkko Nivalan kirkonkylässä. Kirkko on valmistunut vuonna 1803 Nivalan tultua omaksi seurakunnaksi edellisvuonna. Simon Jylkkä-Silvenin suunnittelemaan kirkkoon mahtuu noin 600 ihmistä. Kirkkorakennuksen nykyinen ulkomuoto syntyi vuonna 1874 uuden kellotapulin ja seinien laudoituksen myötä.
Ralph Lauren
Vuonna 1993 Lauren toi markkinoille urheilullisen Polo Sport -malliston ja vuonna 1994 ylellisen miesten Purple Label -malliston, joka keskittyi laadukkaisiin, käsin tehtyihin pukuihin. 1990-luvun keskivaiheessa Polo Ralph Laurenista tuli julkinen osakeyhtiö, kun se listautui New Yorkin pörssiin symbolilla RL.
Nivalan kirkko
Nykyinen kirkko on Nivalan kolmas kirkko, ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1682 noin puolen kilometrin päähän nykyisen kirkon paikasta lounaaseen Sarparannalle Malisjoen törmälle. Paikalle on pystytetty muistokivi, ensimmäinen kirkkorakennus oli olemassa vuoteen 1802 asti. Toinen kirkko valmistui vuonna 1761 suurin piirtein nykyisen kirkon paikalle. Kirkon käyttöikä jäi lyhyeksi, sillä isompaa kirkkoa tarvittiin pian.
Ralph Lauren
Lauren tunnetaan myös vanhojen autojen keräilijänä. Hänen autonsa ovat voittaneet kilpailuja useita kertoja.
Vaatemerkkejä
Luotuaan Polon 1967 Lauren on luonut useita muitakin brändejä:
Nivalan kirkko
Historia
Kellotapulin uusimista onnistuttiin lykkäämään aina vuoteen 1874, jolloin kirkkoa muutoinkin korjattiin Tuolloin vanha kellotapuli purettiin ja kirkon länsisakaran jatkeeksi tehtiin uusi erillinen kellotapuli, joka liitettiin kirkkoon pienellä väliosalla. Lääninarkkitehti Frans Wilhelm Lüchowin suunnittelema korjaus oli mittava: kirkkoon tehtiin uusi kivijalka niin, että rakennus korottui metrin verran, lattiat korjattiin, kattomuoto muutettiin, tehtiin ulkolaudoitus ja sisäseinät paperoitiin.
Kirkkoa korjattiin myöhemminkin, sinne tehtiin keskuslämmitys 1950-luvulla, jolloin korjattiin myös perustuksia ja tehtiin kirkon alle ruumishuone. Kirkon nykyinen keltainen väri on myös alkuperäinen. Tyyliltään kirkko on uusgotiikkaa ja siellä on tilaa noin 600 hengelle.
Sisustus ja irtaimisto
Alttaritaulu esittää ristiinnaulittua, sen on maalannut A. Vendelin ja se on vuodelta 1875. Etelä- ja ristisakaroiden päätyseinillä on vanhoja maalauksia, muun muassa kaksiosainen alttaritaulu, joiden tekijöistä ei ole tietoa. Kuorin yläosassa olevat Jeesuksen kärsimyshistoriaa esittävät maalaukset on tehnyt Lauri Välke vuonna 1952.
Kirkossa on ollut urut vuodesta 1897 lähtien. Ne uusittiin vuonna 1956. Nykyiset urut ovat kirkon kolmannet urut. Ne on rakentanut Urkurakentamo Veikko Virtanen vuonna 2009 ja ne ovat 43-äänikertaiset.
Kirkon ympäristö
thumb|Nivalan sankarihaudat kesällä 2017. Talvi- ja jatkosodan muistomerkin on suunnitellut [[Kalervo Kallio ja vuoden 1918 sankarimuistomerkin Emil Wikström.]] thumb|Kyösti ja Kaisa Kallion hauta. Seurakunnalla on nykyään viisi hautausmaata, joista kirkon ympärillä oleva Vanha kirkkopuisto on ollut käytössä 1760-luvulta lähtien. Alavalla maalla olevaa hautausmaata on korotettu kirkon ympäriltä 1870-luvulta alkaen. Vuonna 1873 hautausmaata levennettiin ja samalla se aidattiin kiviaidalla, jota korjattiin noin kymmenen vuoden kuluttua. Seurakuntalaisilla oli velvoite toimittaa hautausmaalle täyttömaata ja kiviä aidan tekoon ja korjauksiin. Vanha kirkkopuisto oli käytössä 1920-luvulle asti. Sankarihautausmaata kirkon itäpuolella on laajennettu 1943, jonka takia hautoja jouduttiin siirtämään ja vanhaa kirkkopuistoa laajentamaan hiukan länsipäästä.
Nykyään päähautausmaana on Uusi hautausmaa, joka on vihitty käyttöön 1890 ja on historiansa aikana ollut täyttö- ja korotustöiden takia ajoittain pois käytöstä. Uusi hautausmaa on noin neljän kilometrin päässä kirkosta.
Muistomerkit
Vanhassa kirkkopuistossa on Suomen neljännen presidentin Kyösti Kallion ja hänen vaimonsa Kaisan hauta. Hautamuistomerkki on heidän poikansa kuvanveistäjä Kalervo Kallion suunnittelema ja paljastettu vuonna 1949. Kalervo Kallio on suunnitellut myös Nivalan sankarihautojen talvi- ja jatkosodan muistomerkin, joka on paljastettu 1960 sekä hautausmaalla olevan Karjalaan jääneiden muistomerkin, jonka on vuodelta 1966. Sankarihautojen vuoden 1918 muistomerkin on suunnitellut Emil Wikström.
Bengt von Törne
Bengt Axel von Törne (22. marraskuuta 1891 Helsinki – 4. toukokuuta 1967 Helsinki ) oli suomenruotsalainen säveltäjä ja tietokirjailija.
Elämä
Von Törne opiskeli Helsingin musiikkiopistossa Erik Furuhjelmin johdolla vuosina 1910–1916, ja lisäksi hän oli saanut jonkin verran sävellystunteja Jean Sibeliukselta vuosina 1916–1917. Von Törnen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kuusi sinfoniaa, joista viimeinen valmistui 1966. Säveltäjä kirjoitti myös muuta orkesterimusiikkia, kuten sinfonisia runoja ja pianokonserton, sekä kolme jousikvartettoa. Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään perinteisen tonaalisia. Sibeliuksen vaikutus ilmenee von Törnen sävellystuotannossa vahvana.
Vuonna 1937 von Törne julkaisi kokemuksistaan kirjan Sibelius: A Close-Up (Sibelius: Lähikuvia ja keskusteluja), jossa hän kehui opettajaansa ja vähätteli Gustav Mahleria ja Claude Debussytä. Tämä sai Theodor W. Adornon tuohtumaan ja laatimaan hyvin kielteisen arvostelun, joka vähensi Sibeliuksen arvostusta Manner-Euroopassa 1950-luvulla.
Von Törne julkaisi lisäksi suuren määrän kulttuurihistoriallisia kirjoituksia, jotka painottuivat renessanssin aikaan.
Perhe
Bengt von Törnen vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Olof Reinhold von Törne (1849–1910) ja Olga Elisabeth Alexandrine von Knorring (1856–1946). Hänen veljiään olivat historiantutkija Per Olof von Törne ja toimitusjohtaja Carl von Törne. Törnen kaksoisveli oli hovioikeuden auskultantti Nils Lennart von Törne (s. 1891), joka surmattiin sisällissodan aikana Akaassa 12. huhtikuuta 1918.
Cristal Clear
Cristal Clear on Cristal Snow'n singlejulkaisu ja kappale vuodelta 2007. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kappale kohosi Suomen single-listalla parhaimmillaan seitsemännelle sijalle.
Koiralampi (Keuruu, Yltiä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Ernst Boepple
pienoiskuva|Ernst Boepple Ernst Boepple (30. marraskuuta 1887 – 14. joulukuuta 1949) oli korkea-arvoinen natsipoliitikko toisen maailmansodan aikana. Boepple oli alkuaan Baijerin kulttuuriministeri, kunnes hänet korvattiin. 1. syyskuuta 1941 hänet nimitettiin valtiosihteeriksi Puolan kenraalikuvernementin hallintoon. Boepple palveli kuvernööri Josef Bühlerin alaisena. Boepple osallistui "Lopullisen ratkaisun" suunnitteluun yhdessä tohtori Bühlerin kanssa, ja oli myös SS:n jäsen, arvoltaan SS-Oberführer ("ylieversti"). Sodan jälkeen Boepple joutui Puolassa oikeuteen vastaamaan sotarikossyytteisiin. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin 14. joulukuuta 1949.
Mayflower
Mayflower oli laiva, joka kuljetti 102 puritaania Plymouthista Englannista Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1620. Matka kesti yli kaksi kuukautta, ja sen pituus oli noin 3 000 kilometriä.
Perille saavuttuaan Mayflowerilla tulleet pyhiinvaeltajat perustivat Uuden-Englannin ensimmäisen pysyvän siirtokunnan Massachusettsin rannikolle. Ensimmäisten kuukausien aikana siirtokuntaa koetteli korkea kuolleisuus. Selvittyään talven yli puritaanit omaksuivat seudun intiaaneilta monia tärkeitä taitoja, joiden avulla pystyivät vahvistamaan Plymouthin siirtokuntaa.
Mayflower saapui takaisin Englantiin toukokuussa 1621. Tämän jälkeen alus teki vielä yhden matkan Ranskaan, mutta se päätyi romutettavaksi vuonna 1624.
Tietoja laivasta
Mayflowerin rakennuspaikka ja -aika eivät ole tarkalleen tiedossa, mutta todennäköisesti alus rakennettiin Harwichissa Essexin kreivikunnassa vuonna 1609 tai hieman aiemmin. Ominaisuuksiltaan Mayflower oli aikakautensa tyypillinen kauppa-alus ja laivatyypiltään kolmimastoinen karakki. Etu- ja päämasto olivat täystakiloidut. Karakkien tapaan se oli kyllin vakaa ja tilava tekemään pitkiäkin merimatkoja. Sen vetoisuus oli 180–200 tonnia. Mayflowerin korkeat, linnamaiset rakenteet suojasivat miehistöä ja matkustajia mutta hidastivat laivan liikkumista vastatuuleen. Navigointilaitteisiin kuuluivat muun muassa kompassi, astrolabi, tiimalasi, kvadrantti ja jaakobinsauva. Aluksen keskinopeus oli noin 125 kilometriä päivässä. Ranskalaisten ja espanjalaisten mahdollisten merihyökkäysten varalta alus oli varustettu 12 kanuunalla.
Mayflowerin alkuvuodet
Mayflowerin komentajana toimi vuodesta 1609 eteenpäin Christian Jones, joka aikakirjoissa mainitaan myös yhdeksi aluksen omistajista. Jonesin komennossa Mayflower teki monia edestakaisia matkoja läpi kanaalin. Vuosina 1613–1616 aluksesta on useita havaintoja Thamesilla, ja aluksen mukana tulleet viinilastit viittaavat sen tekemiin matkoihin Euroopan johtaviin viininvalmistusmaihin Espanjaan, Ranskaan ja Portugaliin. Laivan tiedettiin myös kuljettaneen espanjalaista suolaa ja etikkaa Norjaan ja tehneen valaanpyyntimatkan Grönlantiin.
Matka yli Atlantin
Mayflowerin tukirakennelmat olivat kovilla, mutta puusepän avulla alus onnistuttiin pitämään kasassa. Laivalääkäri oli ylityöllistetty jatkuvien sairauksien vuoksi. Komentaja Jones aikoi luopua matkasta ja kääntyä takaisin Englantiin mutta jatkoi suostuttelujen jälkeen matkaa. Vain kaksi ihmistä menehtyi, mutta monet matkustajista olisivat kuolleet, mikäli matka olisi jatkunut pidempään.
Uudella mantereella
thumb|250px|left|Pyhiinvaeltajien maihinnousu (Michele Felice Cornèn maalaus) Mayflower saapui Cape Codiin nykyiseen Massachusettsiin marraskuun lopulla 1620 tehtyään matkaa noin 3 000 mailia. Tuulelle altis niemenkärki ei vaikuttanut sopivalta asuinpaikalta siirtokunnalle, ja alus jatkoi matkaansa Patuxet-nimiseen paikkaan, jonne matkustajat päättivät perustaa Plymouthin siirtokunnan. Rakennustyöt kuitenkin viivästyivät, sillä suurin osa matkustajista oli kuumetaudissa, ja Mayflower joutui toimimaan sairaalalaivana. Joulupäivänä 1620 osa matkustajista ja miehistöstä aloitti ensimmäisen rakennuksen pystyttämisen, ja paikalle nousi tyypillinen englantilaisten maanviljelijöiden käyttämä savimaja.
Pyhiinvaeltajat olivat kuitenkin varustautuneet huonosti talven varalle, eikä siemenien istutus onnistunut routaiseen maaperään. Seuraavien kuukausien aikana tullut nälänhätä heikensi siirtolaisten asemaa, ja kevääseen mennessä monet olivat kuolleet.
Maaliskuun lopulla pyhiinvaeltajat tutustuivat kahteen englantia puhuvaan paikalliseen intiaaniin, jotka kertoivat, että Patuxet oli autioitunut eurooppalaisten kauppiaiden ja kalastajien mukana tulleiden kulkutautien surmattua suurimman osan väestöä. Nuorempi intiaaneista, joka tunnettiin nimellä Squanto, oli siepattu 1610-luvun alussa brittiläiseen alukseen ja kuljetettu Lontooseen. Monien vaiheiden kautta hän oli päätynyt takaisin synnyinseudulleen ja oli valmis auttamaan siirtolaisia. Squanto toimi siirtolaisten tulkkina ja esitteli näiden johtajat paikallisten wampanoagien vaikutusvaltaiselle päällikölle Massasoitille. Tämä ystävyyssuhde osoittautui puritaanien tulevaisuuden kannalta elintärkeäksi. Intiaanit opettivat heitä metsästämään ja kalastamaan ja näyttivät, miten kuolleita sillejä käytettiin lannoitteena onnistuneen maissisadon takaamiseksi.
Viimeiset vuodet
5. huhtikuuta 1621 Mayflower aloitti paluumatkansa vajaalla miehistöllä. Aliperämies, pursimies ja kokki sekä 12 muuta miehistön jäsentä olivat menehtyneet ankaran talven aikana. Laivan ruumaan oli kerätty painolastiksi Uuden-Plymouthin satamasta suuri määrä kiviä. Voimakas länsituuli, joka oli menomatkalla hidastanut Mayflowerin etenemistä, kuljetti aluksen puolta lyhyemmässä ajassa takaisin. Mayflower saapui Lontooseen toukokuun ensimmäisen viikon aikana vuonna 1621.
Saman vuoden aikana Jones ehti kuljettaa Mayflowerilla vielä yhden suolalastin Ranskaan. Hänen vointinsa ei kuitenkaan ollut palannut ennalleen Uudessa-Plymouthissa vietetyn ankaran talven jälkeen, ja hän kuoli keväällä 1622. thumb|Mayflowerin lato. Mayflower jäi seisomaan Thamesjoelle kahden seuraavan vuoden ajaksi. Vuonna 1624 alus todettiin nopeasti lahoavaksi hylyksi, jonka omistajat, Jonesin leski mukaan lukien, määräsivät arvioitavaksi muutamalle laivanrakentajalle ja merimiehelle. Mayflowerin hinnaksi saatiin tuolloin 128 puntaa, joka oli vajaa kuudesosa sen alkuperäisestä arvosta vuodelta 1609. Aluksen kohtalo on tuntematon tästä eteenpäin, mutta todennäköisesti se romutettiin. Erään lähteen mukaan Mayflowerista puretut puurakenteet ostettiin eräästä laivanromuttamosta ja kuljetettiin Buckinghamshireen, jossa niitä käytettiin ladon rakentamiseen. Mayflowerin lato on nykyään matkailunähtävyys.
Mayflower-niminen alus lähti Lontoosta Plymouthin siirtokuntaan myös vuonna 1629 ja kuljetti mukanaan 35 matkustajaa. Kysymyksessä oli kuitenkin eri laiva, sillä Mayflower oli paljon käytetty aluksen nimi.
Mayflower II
thumb|Mayflower II kuvattuna Plymouthissa Massachusettsissa 2006. Vuosina 1955–1956 rakennettiin Devonissa Englannissa Mayflower II, joka oli näköismalli vuonna 1620 pyhiinvaeltajia kuljettaneesta aluksesta. Myös aluksen sisustus pyrki noudattamaan tarkkaan alkuperäistä mallia. Mayflower II:n kapteeniksi valittiin kokenut merenkävijä Alan Villiers, joka suuntasi aluksensa Atlantin yli huhtikuussa 1957. Samalla purjelaivan miehistö pääsi kokemaan millaista oli purjehtia Jaakko I:n aikaisella aluksella. Ensimmäisen kahden viikon ajan laivan laatikkomainen muoto aiheutti käytöksellään ongelmia miehistölle, mutta oikeaoppinen myrskypurjeen käyttö vakaannutti aluksen kulun kovassakin merenkäynnissä.
Sittemmin laivasta on tullut suosittu matkailukohde Massachusettsissa, ja se on valittu monien kansallisten ja valtiollisten juhlien pitopaikaksi. Kiitospäivänä vuonna 1970 Russell Meansin johtamat Amerikan intiaaniliikkeen (AIM) jäsenet valtasivat Mayflower II:n vastalauseena Yhdysvaltojen hallituksen kyvyttömyydelle hoitaa Amerikan intiaanien asioita.
Dysfasia
Dysfasia eli kehityksellinen kielihäiriö tai kielellinen erityisvaikeus tarkoittaa kielen kehityksen häiriötä. Henkilöllä voi olla kielellisiä ongelmia joko puheen ymmärtämisessä tai tuottamisessa tai näissä molemmissa.
Mayflower
Mayflower II
Joulukuussa 2012 Mayflower II hinattiin kuivatelakalle, jossa sen runkorakenteita ja laudoitusta vahvistettiin.
Cristal Snow
Cristal Snow (oik. Tapio Mikael Huuska, s. 14. heinäkuuta 1975 Naantali ) on suomalainen muusikko, ohjaaja, näyttelijä ja juontaja.
Dysfasia
Dysfasia-sanan alkuperä on kreikan kielessä: dys- tarkoittaa vaikeutta ja phasis puhetta.
Tarkkaa syytä dysfasialle ei tiedetä, mutta perinnöllisyys näyttäisi olevan merkittävä osatekijä. Kielellisessä erityisvaikeudessa lapsen muu kokonaiskehitys on normaalia. Ongelmat painottuvat selkeästi puheen ja kielen kehityksen osa-alueille. Dysfasia voi syntyä myös aikuisella aivovaurion yhteydessä (aivokontuusio, aivohalvaus, aivoverenvuoto). Dysfasian sijaan aikuisten aivovaurioiden yhteydessä käytetään nykyään termiä afasia jonka aste voi vaihdella puhumattomuudesta muutaman esineen nimeämisvaikeuksiin. Dysfasiaa ei pidä sekoittaa termiin dysfagia (nielemisen häiriö).
Dysfasiaa on mahdollisuus luokitella monella tavalla muun muassa vaikeusasteen perusteella ja sen perusteella, kohdistuuko ongelma puheen tuottamiseen (ekspressiivinen vaikeus) vai ymmärtämiseen (reseptiivinen vaikeus) vai molempiin. Seuraavassa yksi käytetty luokittelu (Rapin&Allen 1987):
Kansainvälisessä ICD-10-diagnoosiluettelossa dysfasia kuuluu ryhmään F80.
Cristal Snow
Hän on syntynyt Naantalissa mutta viettänyt lapsuutensa Kankaanpäässä. Hän muutti 19-vuotiaana New Yorkiin ja aloitti teatteritaiteen ja luovan kirjoittamisen opinnot City College of New Yorkissa. Snow opiskeli Yhdysvalloissa seitsemän vuotta. Suomeen palattuaan hän voitti pian Miss Drag Queen 2006 -kilpailun.