cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ksylitoli
Kemia
pienoiskuva|200px|[[Fischerin projektio.]] Ksylitoli on lievästi hygroskooppinen, sen vesiliuokset ovat lievästi happamia ja sen lämpöarvo on 16,96 kJ/g. Ksylitoli liukenee veteen endotermisesti eli sitä viilentäen. Liukenemisen entalpia on noin –35 cal/g. Ksylitoli on optisesti inaktiivinen, sillä se on akiraalinen. Ksylitolin 10 massaprosenttisen 25 °C vesiliuoksen taitekerroin on 1,3471 ja 50 % liuoksen taitekerroin on 1,4132. Ksylitolissa ei ole reaktiivista karbonyyliryhmää, joten se ei karamellisoidu.
Valmistus
thumb|200px|Ksylitolikiteitä. Ksylitolia voidaan tuottaa ksylaanirikkaista kasveista kuten koivuista, mantelin kuorista, oljista, maissintähkistä, kauran kuoresta, tai sellun tuoton sivutuotteista. Ksylaanipitoiset materiaalit hajotetaan ja ksylaani hydrolysoidaan ksyloosiksi. Ksyloosi erotetaan kromatografisesti ja se vedytetään nikkelipohjaisella katalyytillä ksylitoliksi. Vaihtoehtoisesti vedytys suoritetaan ensin ja sitten vasta muodostuneen ksylitolin erottelu. Saatu ksylitoli puhdistetaan uudelleen kiteyttämällä.
Ksylitolia voidaan teoriassa myös tuottaa mikrobikäymisen avulla.
Aineenvaihdunta
Ksylitolissa on ravintoenergiaa noin 2,4 kcal/g eli 10 kJ/g, mutta todellinen arvo voi vaihdella. Ksylitolin glykemiaindeksi on noin 13 (glukoosi = 100). Ihmisillä noin 50 % ksylitolista imeytyy suolistosta – loput menevät suolistobakteerien energiaksi, josta kuitenkin pienempi osa poistuu muuntumattomana ulosteessa. Virtsan mukana poistuu alle 2 g ksylitolia per 100 g syötyä ksylitolia. Ksylitoli ei vaikuta merkittävästi kehon insuliinin eritykseen. Ksylitoli käsitellään ihmisillä lähinnä maksassa, jossa se dehydrogenoituu solulimassa NAD-riippuvaisella polyolidehydrogenaasilla (EC-numero 1.1.1.B19) D-ksyluloosiksi. Tämä fosforyloituu ksylulokinaasilla (EC 2.7.1.17) D-ksyluloosi-5-fosfaatiksi, joka on pentoosifosfaattireitin tuote. Ksylitolia myös muodostuu ihmiskehossa aineenvaihduntatuotteena itsestään ilman ksylitolin ulkoista saantia arviolta 2–15 g per päivä.
Bakteerit, plakki ja hammasmätä
Euroopan unioni hyväksyi vuonna 2009 ksylitolin markkinoinnissa käytettävän terveysväitteen, jonka mukaan täysksylitolipurukumin on osoitettu vähentävän hammasmätää aiheuttavaa hammasplakkia, jos sitä käytetään 2 palaa 3–5 kertaa päivässä aterioiden jälkeen. Käytön on oltava säännöllistä, jotta plakin määrä alenisi. Terveysväitteen myöntäminen perustuu lähinnä Cloetta Oy:n teettämiin kliinisiin tutkimuksiin, kuten suomalaisten tutkijoiden johtamaan Väli-Amerikan Belizessä tehtyyn tutkimukseen, jonka tuloksena oli, että Cloettan ksylitolipurukumi oli tehokkaampi kuin muiden valmistajien.
Ksylitoli lisää syljen tuottoa sen aikaa, kun sitä on suussa. Sylki neutraloi bakteerien tuottamia happoja ja vähentää hammaseroosiota remineralisoimalla hammaskiillettä. Osa kariesta aiheuttavista bakteereista kykenee hyödyntämään ksylitolia ravinnokseen, mutta ksylitoli estää esimerkiksi hampaita syövyttäviä happoja tuottavien Streptococcus mutans ja Streptococcus sobrinus -bakteerien energiantuottoa vaikka läsnä olisikin muita energiaksi sopivia sokereita.
Ksylitolin bakteereille haitallinen vaikutus johtuu siitä, että kyseiset bakteerit fosforyloivat sisäänsä ottaman ksylitolin ksylitoli-5-fosfaateiksi fosfoenolipyruvaatti-fosfotransferaasi-entsyymijärjestelmällä. Ksylitoli-5-fosfaatit puolestaan estävät bakteereille energiaa tuottavaa glykolyysiä, jossa muodostuisi sivutuotteena happoja. Lisäksi ksylitoli-5-fosfaattien kertyessä bakteerien sisään ne defosforyloivat niitä samalla entsyymijärjestelmällä takaisin ksylitoliksi, jonka ne poistavat ulkopuolelleen. Tämä ksylitolin käsittely vie bakteerilta energiaa muttei tuota sitä.
Ksylitolin säännöllinen pitkäaikaiskäyttö saa kuitenkin yleensä aikaan sen, että kariesta ensisijaisesti aiheuttava Streptococcus mutans -bakteeri muuntuu ksylitolille vastustustuskyiseksi. Jatkuvasti ksylitolia käyttävistä noin 80 %:lla on siksi suussaan ksylitolille sietokykyisiä S. mutans -kantoja. Näiden taudinaiheuttamiskyky saattaa olla heikompi kuin sietokyvyttömillä kannoilla, mutta tutkimusnäyttö tästä on ollut ristiriitaista. Ksylitolin hammasterveyttä edistävästä vaikutuksesta ei ollut kertynyt myöskään vahvaa tieteellistä näyttöä vielä vuoteen 2015 mennessä tutkimusten huonon laadun ja vähäisyyden vuoksi.
Ksylitolipastillit eivät ole yhtä tehokkaita kuin ksylitolia sisältävä purukumi. Toisaalta ksylitolipurukumikaan ei ole välttämättä tehokas menetelmä, koska vaikuttavan annoksen saavuttamiseksi pitäisi pureskella päivittäin suuria määriä purukumia. Aikuisten kohdalla ksylitolilla näyttäisi olevan myönteinen vaikutus ainoastaan juurikarieksen esiintyvyyteen. Ksylitolin pitkäaikaiskäyön aiheuttamaa merkittävää reikiintymisen vähentymistä on havaittu kuitenkin esimerkiksi sokeripitoisilla juomilla ruokituilla vauvoilla. Ksylitolipurukumi ei vähennä suun bakteereita kuitenkaan yhtä tehokkaasti kuin propolispurukumi.
Laksatiiviset vaikutukset
Ksylitoli on laksatiivi. Aikuiset sietävät ksylitolia usein hyvin noin 40 gramman päiväannoksina, mutta yli 100 g per päivä voi aiheuttaa ripulia. Lapsilla yli 45 g päiväannokset voivat aiheuttaa ripulia. Ihmiset eivät pysty käyttämään ksylitolia tehokkaasti ravinnoksi, joten se päätyy osin muuntumattomana suolistoon. Suolistobakteerit tuottavat 50–75 prosentista suolistoon päätyneestä ksylitolista itselleen energiaa. Samalla suolistobakteerit vapauttavat lyhyitä rasvahappoja kuten propionaattia, mutta myös kaasuja kuten vetyä, metaania ja hiilidioksidia. Suolistossa ksylitoli myös lisää osmoottisesti veden siirtymistä suolistoon. Vaikutukset ovat samat joillain muillakin polyoleilla kuten sorbitolilla, joka on noin 2 kertaa ksylitolia laksatiivisempi. Sen sijaan erytritoli ei ole niin laksatiivinen sokerialkoholi kuin ksylitoli.
Korvatulehdus
Ksylitolin käyttö missä tahansa muodossa voi vähentää korvatulehduksen riskiä 22–30 % alle 12-vuotiailla lapsilla suhteessa ksylitolia käyttämättömiin saman ikäisiin lapsiin.
Myrkyllisyys eläimille
Koirille jo 0,1 grammaa ksylitolia per painokilo voi olla hengenvaarallinen annos. Koirilla ksylitoli aiheuttaa 2,5–7 kertaa suuremman insuliinin erittymisen vereen suhteessa samaan määrän glukoosia, joka taas johtaa liian alhaiseen verensokeriin eli (hypoglykemiaan). Tästä aiheutuu 30–60 min kuluttua ksylitolin syömisestä oksentelua, jota voi seurata muun muassa ataksia ja lihasheikkous. Suuret annokset voivat aiheuttaa maksavaurion ja jopa kuoleman.
Ksylitoli on verrattain turvallinen aine muun muassa kissoille, hevosille, rotille ja reesusapinoille.
Ksylitolisuositukset
Lääkäriseura Duodecimin 2014 voimaan tulleiden Käypä hoito -suositusten mukaan ksylitolin säännöllisen käytön hyödyllisyyden puolesta karieksen ehkäisyssä on kohtalainen tutkimusnäyttö, erityisesti siinä vaiheessa kun hampaat ovat puhkeamassa. Kyse ei ole sokerin korvaamisesta ksylitolilla vaan ksylitolin lisäämisestä ruokavalioon.
Tom Kristensen
thumb|250px|Tom Kristensen vuonna 2011. Tom Kristensen (s. 7. heinäkuuta 1967 Hobro) on tanskalainen entinen kilpa-autoilija. Hän on yhdeksänkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja vuosilta 1997, 2000-2005, 2008 ja 2013.
Ura
Kristensen aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 1984. Hän voitti useita eri Karting-luokkien mestaruuksia. 1989 Kristensen siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan ja vuonna 1991 hän onnistui voittamaan sarjan mestaruuden. Vuonna 1993 Kristensen voitti Japanin Formula 3 -sarjan mestaruuden. Vuodet 1994-1995 Kristensen ajoi Japanin Formula 3000 sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Japanin Touring Car -sarjaa. Vuodet 1996-1997 Kristensen kilpaili Formula 3000 -sarjassa sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kuudenneksi. Vuonna 1998 Kristensen toimi Formula 1 -talli Tyrrellin testikuljettajana. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Supertouring -sarjassa.
Vuonna 2000 Kristensen kilpaili British Touring Car Championship -sarjassa. Hän voitti siellä kolme kilpailua sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuodet 2001-2002 Kristensen kilpaili American Le Mans Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2001 yhdessä Rinaldo Capellon kanssa.
Vuodet 2004-2011 Kristensen on kilpaillut DTM-sarjassa Audilla. Parhaaksi sijoitukseksi jäi sarjan kolmas sija vuosilta 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Kristensen joutui vakavan näköiseen onnettomuuteen DTM-kilpailussa Hockenheimissa. Hän pyörähti, minkä jälkeen toinen kuljettaja osui hänen autoonsa. Hän oli kolme kilpailua sivussa ja palasi myöhemmin takaisin ajohommiin.
Vuodet 2012-2014 Kristensen kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa. Vuonna 2013 Kristensen voitti Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa koko sarjan mestaruuden.
Le Mansin 24 tunnin ajo
Kristensen on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon peräti yhdeksän kertaa. Voitoista kuusi on tullut peräkkäisinä vuosina 2000–2005. Ensimmäinen voitto tuli vuonna 1997 TWR-Porschella, 2000-2002 Audi R8:lla yhdessä Frank Bielan ja Emanuele Pirron kanssa, 2003 Bentleyllä Rinaldo Capellon ja Guy Smithin kanssa, ja kaksi seuraavaa jälleen Audilla 2004 Capellon ja Seiji Aran kanssa ja 2005 JJ Lehdon ja Marco Wernerin kanssa. Vuonna 2008 voitto tuli Audilla Capellon ja Allan McNishin kanssa. Viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 2013 Kristensen voitti jälleen Le Mansin kilpailun Audilla yhdessä Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa. Menestyksensä ansiosta hän on saannut itselleen lempinimen "Mr Le Mans".
Vuonna 2002 Kristensen valittiin Tanskan vuoden urheilijaksi. Vuonna 2014 Kristensen ilmoitti lopettavansa kilpauransa vuoden päätteeksi.
Bumba (Kongon demokraattinen tasavalta)
Bumba on kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja Kongo-joella. Bumbasta kulkee rautatie Isiroon. Vuonna 2004 kaupungissa oli vajaat 90 000 asukasta.
Lintulammen Palloseura
Lintulammen Palloseura (LiPS) on vuonna 1993 perustettu oululainen kaukalopalloseura. Seuran puheenjohtajana toimii Teemu Pohjonen.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonassa.
Jean-Michel Roux
upright|pienoiskuva|Jean-Michel Roux.
Jean-Michel Roux (s. 1964) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi.
Roux on vieraillut Rakkautta ja anarkiaa (R&A) -elokuvafestivaalilla useita kertoja, ensimmäisen kerran vuonna 1998 esikoiselokuvansa Les mille merveilles de l’univers kanssa. Hän on tehnyt dokumentteja Islannista. Roux’n dokumentti Pohjolan enkeli on tutkimusmatka suomalaisuuteen. Elokuva kertoo Hugo Simbergin maalauksesta Haavoittunut enkeli. Elokuvan ensi-ilta oli R&A-festivaalilla, jossa on esitetty kaikki muutkin hänen elokuvansa.
Helsingin telakka
Helsingin telakka voi tarkoittaa seuraavia nykyisiä ja entisiä telakka-alueita Helsingissä:
Dirceu
pienoiskuva|Dirceu (oikealla) ja [[Walter Schachner]]Dirceu José Guimarães, lyhyemmin Dirceu, (15. kesäkuuta 1952 Curitiba, Brasilia – 15. syyskuuta 1995 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja pelasi urallaan Brasilian, Meksikon, Espanjan, Italian ja Turkin pääsarjoissa.
Dirceu aloitti ammattilaisuransa vuonna 1970 kotikaupungissaan Coritiban joukkueessa. Hän edusti kaikkiaan neljää brasilialaisseuraa ennen siirtymistään ulkomailla. Yhden Meksikossa vietetyn kauden jälkeen Dirceu liittyi vuonna 1979 espanjalaiseen Atlético Madridiin, jonka riveissä hän pelasi kolmen kauden ajan. Tänä aikana kymppipaitaa kantaneen pelintekijän tilille kertyi 18 maalia 84 pelatussa ottelussa. Espanjan pelivuosista ikimuistoisimmat osunevat kaudelle 1980–1981. Pahojen talousvaikeuksien kanssa kamppaileva seura oli tuolloin menettänyt aiempia tähtipelaajiaan, muiden muassa brassilibero Luís Pereiran ja ykkösmaalivahti Miguel Reinan, eikä nuorisopelaajia vilisevältä kokoonpanolta odotettu minkäänlaista menestystä. Dirceun johdolla kokematon joukkue nousi kuitenkin liigan kärkitaistoihin ja sijoittui lopulta kolmanneksi menetettyään pitkään säilyneen sarjajohtonsa vasta kolmanneksi viimeisellä pelikierroksella. Vuonna 1982 Dirceu kaupattiin Napoliin tuntuvalla siirtosummalla, jonka espanjalaisseura tarvitsi kipeästi suurten velkojensa lyhentämiseen. Dirceu edusti Italiassa peräti viittä eri seuraa vuosien 1982 ja 1987 välillä.
Dirceu pelasi Brasilian maajoukkueessa yhteensä 44 kertaa tehden seitsemän maalia. Hän edusti maataan MM-tasolla kolmasti. Paras saavutus oli Argentiinan kisoissa vuonna 1978 voitettu pronssimitali. Dirceu maalasi turnauksessa kolmasti ja hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Hänet valittiin alun pitäen myös vuoden 1986 kisoihin Meksikossa, mutta loukkaantuminen esti osallistumisen lopputurnaukseen.
Dirceu kuoli 43-vuotiaana auto-onnettomuudessa. Kuolema katkaisi hänen jo 25 vuotta kestäneen aktiiviuransa.
Mandy
Mandy on englanninkielinen kutsumanimi, joka on voitu lyhentää naisen etunimestä Amanda mutta myös muista miehen tai naisen etunimistä. Suomessa Mandy oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu nimeksi noin 80 henkilölle
Blues-Finland.com
thumb|Blues-Finland.comin etusivu Blues-Finland.com on suomalainen, ammattimaisesti toimitettu bluesia ja sen sukuista musiikkia käsittelevä verkkolehti.
Mandy
Tunnettuja nimellä Mandy kutsuttuja
Tunnettuja nimellä Mandy kutsuttuja naisia tai miehiä ovat:
Blues-Finland.com
Toimittaja Pasi Tuominen perusti Blues-Finland.comin 11.9.2006. Englanninkielinen tiivistelmäversio BluesWebzine.com avattiin marraskuussa 2008.
Blues-Finland.comissa julkaistaan levy-, konsertti- ja festivaaliarvioita, haastatteluja, muita artikkeleita sekä alan uutisia. Journalistisen materiaalin ohella julkaistaan konsertti- ja festivaalikalenteria sekä artis­tilistoja. Verkkolehti ylläpitää lisäksi keskustelufoorumia.
Sindia
Sindia on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 717 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 58,57 neliökilometriä. Se sijaitsee 509 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Kärpästen herra
Kärpästen herra on Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajan William Goldingin romaani vuodelta 1954. Teos julkaistiin Suomessa vuonna 1960. Se kertoo englantilaisista koulupojista, jotka muuttuvat vähitellen villi-ihmisiksi asuessaan keskenään autiolla saarella lentokoneonnettomuuden jälkeen. Kirjan nimi on käännös nimestä Beelzebub.
Teoksesta on tehty kaksi elokuvaa. Ensimmäinen on Peter Brookin ohjaama mustavalkoelokuva Kärpästen herra vuodelta 1963. Vuonna 1990 valmistunut elokuva Kärpästen herra eroaa alkuperäisen romaanin juonesta melko paljon.
Juoni
Joukko englantilaisia poikia päätyy autiolle saarelle lentokoneen murskauduttua. Maailmassa on sota, ja ydinsodastakin huhutaan. Aluksi kirjassa esitellään vain kaksi poikaa: urheilullinen Ralph ja paksu, silmälasipäinen Possu, jotka torvisimpukkaan puhaltamalla kutsuvat muut pojat luokseen. Koska saarella on ainoastaan nuoria poikia eikä lainkaan aikuisia, he äänestävät johtajan. Ralphin lisäksi Jack-niminen poika havittelee valtaa mutta häviää äänestyksen Ralphille. Tarinan alkupuoli on vielä silkkaa hauskanpitoa kiltin, demokraattisen ja järkevän Ralphin johdolla. Jack nimitetään metsästäjien päälliköksi, mikä pitää tämän osin tyytyväisenä. Poikajoukko sytyttää saaren huipulle merkkitulen pelastumisen toivossa.
Kirjan edetessä poikien sivistys alkaa kuitenkin rapistua. Aluksi niin turvallinen saari kätkee pian metsiinsä pedon, jonka todenperäisyydestä riidellään kiivaasti. Jack ei tyydy asemaansa Ralphin alaisena vaan alkaa kapinoida tämän valtaa vastaan. Pojat hajaantuvat lopulta kahdeksi erilliseksi heimoksi. Jack saa houkuteltua poikia heimoonsa tarjoamalla aluksi maukasta lihaa, juhlia ja metsästystä, mutta lopulta hänen valtansa perustuu pelkoon ja väkivaltaan, jopa kidutukseen. He jättävät pelkäämälleen ”Pedolle” uhrilahjoja, maalaavat kasvonsa pelottavin kuvioin ja alkavat muistuttaa monin tavoin villi-ihmisiä. Kirjassa kuvataan, kuinka poikien järki alkaa rakoilla ja mieli yksinkertaistua eläimellisemmäksi. Valtataistelun raaistuessa kaksi poikaa, Simon ja Possu kuolevat.
Kulttuurissa
Brittiläinen heavy metal -yhtye Iron Maiden on tehnyt romaaniin pohjautuvan kappaleen nimeltään ”Lord Of The Flies”. Se julkaistiin lokakuussa 1995 albumilla The X Factor ja myöhemmin singlenä helmikuussa 1996.
Romaania on käytety johtamispsykologian opetuksessa.
Vuonna 2018 julkaistiin kirjaan perustuva elokuva Ladyworld, jossa poikajoukon tilalla ovat tytöt.
Ihmiskuva
Kirjaa on ylistetty ihmisluonnon realistiseksi kuvaukseksi. Historioitsija Rutger Bregman kritisoi tätä käsitystä kirjassaan Hyvän historia. Vuonna 1965 kuusi tongalaista poikaa lähti karkuteille ankarasta sisäoppilaitoksesta. Pojat varastivat veneen tarkoituksenaan seilata Nukuʻalofasta tuhannen kilometrin päähän Fidžille, mutta pian matkan alettua veneen purje repeytyi ja sen peräsin murtui. Pojat ajelehtivat Tyynellä valtamerellä kahdeksan päivää, kunnes päätyivät 'Ata-nimiselle saarelle. Karulla saarella pojat kärsivät kuivuudesta ja onnettomuuksista, mutta eivät muuttuneet villi-ihmisiksi. Veistä apunaan käyttäen he rakensivat saarelle kasvimaan, vedenkeruuvälineitä, kanahäkkejä, kuntosalin, sulkapallokentän ja tulen. He onnistuivat pitämään merkkitulen palamassa yhtäjaksoisesti yli vuoden ajan. Sovussa ja yhteistyössä pojat sinnittelivät saarella 15 kuukautta, kunnes ohi kulkenut kalastajavene poimi heidät mukaansa.
Sami Miettinen
Sami Miettinen (s. 1970 Lahti) on suomalainen kauppatieteiden maisteri, investointipankkiiri ja kirjailija. Hän on kirjoittanut Juhana Torkin kanssa kirjat Neuvotteluvalta sekä Uusi neuvotteluvalta ja pitää neuvotteluaiheista blogia suomeksi ja englanniksi. Hän myös kirjoittaa neuvottelu- ja talousaiheisia artikkeleja muun muassa Aamulehteen ja Talouselämään.
Miettinen on neuvotteluasiantuntija sekä Translink Corporate Finance:in partneri. Aiemmin hän on toiminut pohjoismaiden suurimman jvk-asiamiehen Nordic Trusteen toimitusjohtajana. Miettinen on työskennellyt investointipankkiirina ja rahoituksen johtotehtävissä yli 20 vuotta, joista 12 Lontoossa Credit Suissen, RBS:n, SEB:n, Pöyry Capitalin ja Meritan palveluksessa toteuttaen noin sata kansainvälistä yrityskauppaa, osake- ja listautumisantia, joukkovelkakirjaa ja pankkilainajärjestelyä. Koulutukseltaan Miettinen on MBA Tulane Universitystä New Orleansista sekä KTM Helsingin kauppakorkeakoulusta ja on sen rahoituksen koulutusohjelman kehittäjäjäsen. Hän on myös suorittanut kansainvälisen CFA-tutkinnon.
Vuonna 2008 Miettisen ja Juhana Torkin julkaisemaa Neuvotteluvalta-kirjaa on mm. Helsingin Sanomat käyttänyt huippupoliitikkojen neuvottelutaitojen arviointiin. Neuvotteluvalta sisältää neuvottelutaitojen nelijaon valtaan, analyyttisyyteen, sosiaalisuuteen ja periaatteellisuuteen. Kehikkoa täydentävät kymmenet selkeät käytännön esimerkit yksityishenkilön basaarineuvotteluista politiikan huippuneuvotteluihin.
Miettinen on osallistunut kahden Libera-säätiön kirjan kirjoittamiseen: Euron tulevaisuus - Suomen vaihtoehdot (2014) ja Miten Suomi voidaan pelastaa - Talouspoliittinen manifesti (2015), joista Miettinen ja Torkki toteavat sivulla 15 Uuden neuvotteluvallan (2019) johdannossa "Edellinen teos kuvaa Suomen selviytymistä euron ja euromaiden rakenteiden ongelmista, jälkimmäisessä on suosituksia rakennemuutoksista, joita kestävyysvajeen kanssa painiva Suomi tarvitsee menestyäkseen taloudellisesti".
Vuonna 2019 Juhana Torkin kanssa julkaistu Uusi neuvotteluvalta – Saat mitä neuvottelet, et mitä ansaitset (2019) kuvattiin Talouselämän arvostelussa kirjana, josta "oppii neuvottelemaan kuin Björn Wahlroos" ja että "Kirjan lukemisen jälkeen ymmärrät, kuinka surkea neuvottelija olet tähän asti ollut."
Vuonna 2020 Sami Miettinen aloitti #neuvottelija Youtube -kanavan isännöinnin, jossa hän haastattelee yritysjohtajia ja asiantuntijoita.
Nimetön kaupunki
Nimetön kaupunki (The Nameless City) on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin vuonna 1921 kirjoittama novelli. Saman vuoden marraskuussa se ilmestyi The Wolverine -lehdessä.
Hossam Ghaly
Ura
Al-Ahlyn nuorisojoukkueesta edustusjoukkueeseen vuonna 2001 murtautunut Ghaly siirtyi Feyenoord Rotterdamiin vuonna 2003. Kolmen vaivalloisen kauden jälkeen Alankomaissa Ghaly siirtyi tammikuussa 2006 Tottenhamiin.
Nimetön kaupunki
Juoni
Nimetön arkeologi etsii Arabian niemimaan autiomaassa sijaitsevaa kaupunkia, josta hullu runoilija Abdul Alhazred kirjoitti salaperäisen runon:
Hossam Ghaly
Ura
Toukokuussa 2007 Ghaly sai kyseenalaisella teollaan Tottenhamin kannattajien vihan ylleen. Toukokuisessa pelissä hänet vaihdettiin kentälle ja vielä myöhemmin samassa pelissä kentältä pois. Ghaly menetti hermokontrollinsa pois vaihtamisen johdosta ja heitti pelipaitansa kentälle, ikään kuin hän ei olisi arvostanut Tottenhamia seurana. Toistaiseksi tuo on jäänyt Ghalyn viimeiseksi peliksi Tottenhamissa. Tammikuussa 2008 Ghaly siirtyi loppukaudeksi lainalle Valioliigassa kaudella 2007/2008 pelanneeseen Derby Countyyn. Tammikuussa 2009 Tottenhamin manageri Harry Redknapp pyysi Tottenhamin faneilta että he antaisivat Ghalylle anteeksi ja unohtaisivat Ghalyn tempun.
Nimetön kaupunki
Juoni
Suuri osa kaupungista on hautautunut hiekkaan, mutta kertoja löytää käytävän, josta hän pääsee sisälle muinaiseen temppeliin. Sen katto on matala ja hän joutuu ryömimään ahtaissa käytävissä. Temppelistä kertoja laskeutuu yhä syvemmälle maan alle ja löytää seinämaalauksia, jotka esittävät ihmisen ja liskon risteytystä muistuttavien kääpiöiden elämää.
Hossam Ghaly
Ura
26. tammikuuta 2009 Ghaly siirtyi Saudi-Arabiaan Nassr Saudi Clubiin.
Nimetön kaupunki
Juoni
Kertoja arvelee, että olennot ovat kaupungin asukkaiden jumalia tai toteemieläimiä. Syvältä maan alta hän löytää kuitenkin luolan, joka on täynnä maalauksissa kuvattuja olentoja. Kauhuissaan kertoja pakenee kaupungista.
Hossam Ghaly
Maajoukkueura
Ghaly on edustanut Egyptin maajoukkuetta 31 kertaa.
Nimetön kaupunki
Kirjoittaminen ja julkaisu
Lovecraftin mukaan novelli perustui hänen näkemäänsä uneen, jonka innoittajana puolestaan oli Lordi Dunsanyn Book of Wonderissa esiintyvä lause: The unreverberate blackness of the abyss (”Kuilun äänetön mustuus”). Novelliin vaikutti myös Encyclopaedia Britannican hakusana ”Arabia”, jossa kerrotaan Iremistä, pilarien kaupungista. Irem mainitaankin ohimennen ”Nimettömässä kaupungissa”.
”Nimetön kaupunki” on ensimmäinen novelli, jossa Abdul Alhazred esiintyy. Hahmo oli Lovecraftin lapsuuden leikkien hahmo; hän oli lukenut Tuhannen ja yhden yön tarinat viisivuotiaana ja leikki niiden innoittamana usein arabia. Myöhemmissä tarinoissaan Lovecrafft mainitsi usein Abdul Alhazredin kirjoittaman Necronomiconin, mutta ”Nimettömässä kaupungissa” se ei vielä esiinny. ”Nimetöntä kaupunki” pidetään toisinaan ensimmäisenä Cthulhu-tarustoon kuuluvana novellina.
Italian Grand Prix 1982
Italian Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. syyskuuta 1982 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut René Arnoux, jolle voitto oli kauden toinen.
Nimetön kaupunki
Kirjoittaminen ja julkaisu
Lovecraftin vuonna 1931 kirjoittamaa pienoisromaania Hulluuden vuorilla voidaan pitää laajennettuna ”Nimettömän kaupungin” uusioversiona. Tarinoiden lähtökohta on periaatteessa sama, mutta Hulluuden vuorilla on huomattavasti edeltäjäänsä pitempi.
Vastaanotto
Lovecraft piti ”Nimetöntä kaupunkia” eräänä parhaista töistään. Lovecraft-tutkija S. T. Joshi pitää tätä hämmentävänä, sillä ”hurja, epäuskottava ja teatraalinen” kertomus lukeutuu kirjailijan huonoimpiin.
Juhani Hinkkanen arvosteli ”Nimettömän kaupungin”, kun se ilmestyi ensimmäistä kertaa suomeksi vuonna 1991. Hän kuvailee novellia ”tavanomaiseksi keskiverto-Lovecraftiksi”, jonka arvot ovat lähinnä myöhemmän Cthulhu-taruston taustoittamisessa.
Preussin optinen lennätinlinja
thumb|200px|Lennätinasema nro 50 [[Kölnissä.]] thumb|200px|Lähellä [[Nalbachia sijaitseva lennätinasema.]] Preussin optinen lennätinlinja oli optinen lennätinverkko, joka välitti tietoliikennettä Preussin pääkaupungin Berliinin ja Reinin provinssin välillä. Linjan pituus oli lähes 550 kilometriä ja se käsitti enimmillään 62 välitysasemaa, joukossa observatorio ja kolme kirkkoa. Lennätin oli viranomaiskäytössä vuosina 1832-1849, kunnes sähköinen lennätin teki siitä tarpeettoman.
Optinen lennätin oli verrattain nopea, mutta erittäin kallis ja haavoittuva viestijärjestelmä. Viestin välittäjät olivat kaukoputken varassa, eikä siipiopastimia voinut käyttää pimeällä. Koko linjan saattoi lamaannuttaa valtaamalla vain yhden lennätinaseman; näin tapahtui ainakin kerran, hullun vuoden 1848 toukokuussa.
thumb|center|600px| Lennätinlinjan reitti ja asemat.
Kenian historia
Kenian historia kertoo Kenian historiaan liittyvistä asioista. Kenian alueelta Turkanajärven ympäristöstä on löydetty fossiililöytöjä miljoonien vuosien takaisista varhaisimmista ihmisen edeltäjistä, mikä on merkkinä siitä, että alueen voidaan olettaa olleen ihmiskunnan syntypaikkoja Tansaniassa sijaitsevan Olduvain rotkon ohella.
Nykyisistä Kenian alueen heimoryhmistä varhaisimmat merkit on noin 2000 vuoden takaa, jolloin kusiitit tulivat asumaan alueelle. Muut heimoryhmät, bantut ja nilotit tulivat nykyisen Kenian alueelle noin 400 jkr. Bantut tulivat Nigerian ja Kamerunin suunnalta. Tämä heimoryhmä jakautui useisiin heimoihin, joita olivat Kikuyut, Mijikendat, Davidat, Tavetat ja Akombat. Nilottien heimoryhmästä syntyneitä heimoja olivat Masait, Luot, Kabiniinit ja Turkanat. Noin 1000 jkr. kaikkialla Kenian alueella oli siirrytty rautakauteen ja samoihin aikoihin alkoi maanviljelyn kehitys. 700-luvulta alkaen Keniassa vieraili arabikauppiaita. 800-luvulla suurin osa Keniasta Joutui Persian ja arabialaisten valtojen valtaan. Samalla alueelle levisi islamin usko. 1500-luvullla osa Keniasta siirtyi Portugalin valtaan. Tuona aikana Mombasaan rakennettiin linnoitus nimeltä Fort Jesus. Osa Keniasta pysyi arabien vallassa ja yksi näistä arabimaista oli Oman. 1800-luvun lopulla Iso-Britannia valtasi Omanin. Tämän jälkeen Euroopassa tehtiin jako Afrikan alueista, jolloin Itä-Afrikasta Kenia ja Uganda joutuivat brittien hallintoon. Iso-Britannian aikana alkoi Kenian halki kulkevan rautatien rakentaminen.
Budapest Aircraft Service
Budapest Aircraft Service tai BASe Airlines on unkarilainen vuonna 1991 perustettu lentoyhtiö. Yhtiö hankki ensimmäisen Embraer 120 Brasilia -potkuriturbiinimoottoria käyttävän matkustajalentokoneensa vuonna 2005 ja kaksi konetta lisää vuonna 2008.
Yhtiö voitti Porin kaupungin kilpailutuksen Porin ja Helsingin välisestä reittiliikenteestä 1.8.2019 alkaen. Sopimus on voimassa vuoteen 2022 asti. Yhtiö markkinoi Helsingin ja Porin välisiä lentoja tavaramerkillä Karhu.aero.
Kulho
thumb|Lasinen kulho Kulho on korkeareunainen, yläpuolelta avoin, pohjallinen astia, josta voidaan tarjoilla esimerkiksi keittoa tai käyttää esineiden säilyttämiseen. Pienistä kulhoista voidaan tarjoilla esimerkiksi pähkinöitä tai jäätelöä ja isoimmista salaatteja, jolloin jopa useampi henkilö pystyy ottamaan samaan aikaan.
Kulhoja on valmistettu vuosituhansia. Kulhoja voidaan valmistaa esimerkiksi savesta (keramiikka), lasista, muovista, metallista tai posliinista.
Kulhoja kutsutaan usein myös kipoiksi, tosin ei välttämättä virallisissa yhteyksissä.
Miika Tenhunen
pienoiskuva|Miika Tenhunen juoksi SM-pronssia Kalevan Kisoissa Jyväskylässä heinäkuussa 2018.Miika Juhani Tenhunen (s. 11. lokakuuta 1996 Nivala) on suomalainen estejuoksija. Hän edustaa Nivalan Urheilijoita.
Kalevan kisoissa Tenhunen on saavuttanut estejuoksussa hopeaa Lappeenrannassa 2019 ajalla 9.01,28 ja pronssia Jyväskylässä 2018 ajalla 9.03,58 sekä Turussa 2020 ajalla 8.56,85. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän oli kuudes estejuoksussa vuonna 2018 ajalla 9.01,81 ja neljäs 5 000 metrillä vuonna 2019 silloisella ennätysajallaan 14.48,15. Tenhusen estejuoksuennätys on 17. heinäkuuta 2019 Lapinlahdella juostu 8.54,96.
Pat Stevens
Patricia ”Pat” Stevens (16. syyskuuta 1945 Linden, New Jersey, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 2010 Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Scooby-Doo-sarjoista tutun Velma Dinkleyn ääniroolista. Roolissa hän oli vakituisesti vuosien 1976–1982 aikana animaatiosarjoissa ja elokuvissa. Stevens esiintyi uransa aikana myös näytelmärooleissa televisiosarjoissa, kuten M*A*S*H ja The Bob Newhart Show.
Näyttelijäuransa jälkeen Stevens siirtyi opettamaan näyttelemistä.
Laosin sisällissota
Laosin sisällissota oli vuosina 1959–1975 käyty sisällissota Laosin kuningaskunnan hallituksen ja Pathet Lao-sosialistiliikkeen välillä. Laosin sisällissota liittyi kiinteästi Vietnamin sotaan.
Taustaa
Vuonna 1956 hallituksen johtomiehenä toiminut Souvanna Phouma ryhtyi neuvottelemaan veljensä Souphanouvongin ja Pathet Laon kanssa. Neuvotteluissa päästiin kompromissiin ja muodostettiin koalitiohallitus. Pathet Laon joukot oli tarkoitus sulauttaa Laosin kuninkaalliseen armeijaan ja Souphanouvongin olla mukana Laosin hallituksessa. Yhdysvallat vastusti jyrkästi kommunistitaustaisen Souphanouvongin roolia hallituksessa. Pian osoittautui että hallitusyhteistyö ei toiminut, sillä maan kuninkaallinen eliitti ei halunnut tehdä yhteistyötä kommunistien kanssa, eivätkä kommunistit suostuneet oikeistolaisia rojalisteja alempaan asemaan.
Sodan kulku
Koska Pathet Lao oli liittoutunut Pohjois-Vietnamin Viet Minhin kanssa, Yhdysvallat tarjosi taloudellista ja sotilaallista tukea Laosin kuninkaalliselle hallitukselle ja sen armeijalle. Monet Yhdysvaltain hallituksen rekrytoimista sotilaista olivat hmongeja, joita johti Vang Pao. Vietnamin sota levisi Laosin puolelle vuonna 1964, kun Yhdysvallat alkoi pommittaa Kambodžan ja Etelä-Vietnamin välillä kulkevaa Hồ Chí Minhin huoltotietä, joka kulki Laosin kautta. Yhdysvallat kylvi Laosiin yli 2 miljoonaa tonnia pommeja, ja Laosista tuli maailman tiheimmin pommitettu valtio. Kuitenkaan Yhdysvallat ei kyennyt katkaisemaan Pohjois-Vietnamin armeijan käyttämää huoltoreittiä.
Laosin tilanne säilyi suhteellisen vakautettuna vuoteen 1968 saakka. Maan pohjoinen osa oli Kiinan miehittämä, kun taas länttä hallitsivat Yhdysvaltain ja Thaimaan armeijan joukot. Vakaus loppui kun Pohjois-Vietnam lähetti alueella yhä enemmän tavallisen armeijan yksiköitä, hmong-kyliä vallattiin, ihmisiä evakuoitiin niistä Yhdysvaltain ylläpitämille leireille.
Sini (Italia)
Sini on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 524 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 8,75 neliökilometriä. Se sijaitsee 255 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Laosin sisällissota
Sodan kulku
Vuoden 1968 lopussa Laosissa oli 40 000 Pohjois-Vietnamin sotilasta. Hmongjohtaja Vang Pao valtasi Ruukkujen tasangon takaisin 1969 Yhdysvaltain ilmavoimien tuella. Pohjois-Vietnamin joukot valtasivat alueen uudestaan vuoden 1970 alkupuolella. Taistelut alueella jatkuivat, kunnes Yhdysvaltain tuki lakkasi 1973. Amerikkalaiset joukot vedettiin pois Indokiinasta ja Laosin kuninkaallinen hallitus joutui neuvottelemaan vihollistensa kanssa. Heidän täytyi tuoda sosialistit koalitiohallitukseen. Etelä-Vietnamin kukistumisen jälkeen huhtikuussa 1975 Laosin vasemmisto vahvisti poliittista valtaansa, kuninkaallinen hallitus romahti, kuningas luopui kruunustaan ​​ja Laosin demokraattinen kansantasavalta julistettiin perustetuksi, samalla päättäen maan 600-vuotisen monarkian.
Kuningas kuoli noin vuonna 1978 eristysleirillä Pohjois-Laosissa yhdessä kuningatar Khamphouin ja kruununprinssi Vong Savangin kanssa.
John Wooden
thumb|John Wooden John Robert Wooden (14. lokakuuta 1910 Hall, Indiana – 4. kesäkuuta 2010 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän oli kaikkien aikojen ensimmäinen henkilö, joka kelpuutettiin Basketball Hall of Fameen sekä pelaajan (1961) että valmentajan (1973) ominaisuudessa.
Woodenia pidetään yhtenä amerikkalaisen yliopistourheilun legendoista. Hän johti UCLA:ssa (University of California, Los Angeles) The Bruinsia, joka voitti hänen aikanaan 620 ja hävisi 147 peliä. Joukkue voitti kaikkiaan kymmenen NCAA-mestaruutta.
Wooden valmistui Purduen yliopistosta. Hän oli naimisissa Nellie Rileyn kanssa 53 vuoden ajan, kunnes tämä kuoli sairauteen 21. maaliskuuta 1985. Hänet valittiin Sports Illustratedin "Vuoden urheilijaksi" vuonna 1972, ja hänelle myönnettiin Presidential Medal of Freedom. Hän on kuulunut vuodesta 2006 College Basketball Hall of Fameen.
Uimahalli Wellamo
Uimahalli Wellamo on uimahalli, joka sijaitsee Jyväskylässä osoitteessa Savonmäentie 7. Wellamossa on 25 metrin allas, monitoimiallas, lastenallas, kylmäallas ja kuntosali.
Wellamossa järjestetään uimakouluja ja ohjattua uintitoimintaa. Jyväskylän Aalto järjestää Wellamossa uimakouluja ja Jyvässeudunuinti puolestaan uimaopetusta ja aikuisten tekniikkakursseja.
Linda Lampenius
Linda Magdalena Cullberg Lampenius (s. 26. helmikuuta 1970 Helsinki ), tunnetaan myös taiteilijanimellä Linda Brava, on suomalainen viulisti sekä entinen malli ja julkisuuden henkilö.
Lampenius on asunut ja työskennellyt pääasiassa ulkomailla vuodesta 1997 lähtien, muun muassa EMI Classics -levymerkin maailmanlaajuisena artistina usean vuoden ajan. Lampenius on soittanut useille kuninkaallisille ja valtionpäämiehille. Lisäksi hän on esiintynyt Sir Andrew Lloyd Webberin teoksessa Englannissa, Italian suurimman televisiokanavan Rai Unon 160 maahan levittämässä musiikkispesiaalissa ja yli 250 PBS-televisiokanavan kautta lähetetyssä konserttiohjelmassa Yhdysvalloissa. Lampenius on saanut huomiota ja tunnustusta muusikkona erityisesti ulkomailla, kun taas Suomessa huomio on kiinnittynyt enemmän hänen yksityiselämäänsä. Lampenius saavutti julkisuutta muun muassa esiintymällä Playboy-lehden alastonkuvissa vuonna 1998.
Musiikillisen uransa ohessa Lampenius on työskennellyt satunnaisesti mallina kansainvälisille brändeille ja julkaisuille sekä vieraillut näyttelijänä eurooppalaisissa ja yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa, muun muassa Baywatchin yhdeksännellä tuotantokaudella. Lampenius on ollut myös Helsingin kaupunginvaltuustossa ja Helsingin kaupunginorkesterin johtokunnassa.
Taustaa
Lampenius syntyi suomenruotsalaiseen taiteilijaperheeseen, jossa musiikki oli osa jokapäiväistä elämää. Hänen isänsä Börje Lampenius on entinen ohjaaja, näyttelijä, laulaja ja säveltäjä ja hänen äitinsä Ulla Eklund on entinen näyttelijä ja laulaja. Lampeniuksen vanhemmat työskentelivät pääasiassa Svenska Teaternissa, mutta myös elokuvissa ja televisiossa.
Lampenius alkoi esiintyä vanhempiensa kanssa laulajana kolmivuotiaana. Myöhemmin hän soitti viulua samalla kun hänen isänsä soitti pianoa ja hänen äitinsä lauloi. Lisäksi Lampenius esiintyi jo nuorella iällä solistina sekä eri orkestereissa. Vuonna 1978 Vasabladet uutisoi hänestä erään sooloesiintymisen jälkeen ja kehotti lukijoita pistämään nuoren viulistin nimen mieleensä.
Varhaiset vuodet lapsiviulistina
Lampenius soitti useita eri instrumentteja musiikkileikkikoulussa, mutta keskittyi viisivuotiaana viuluun Colourstrings-metodin kehittelijän, professori Géza Szilvayn alaisuudessa. Lampeniuksen ura alkoi Helsingin Juniori­jousien solistina seitsemänvuotiaana. Helsingin Juniori­jouset on nimetty maailman parhaaksi nuoriso-orkesteriksi, ja Max Rostal sekä Yehudi Menuhin ovat toimineet sen suojelijoina.
Juniorijouset kiersivät ympäri maailmaa koko Lampeniuksen lapsuuden ajan esiintyen konserteissa muun muassa Lontoossa, New Yorkissa ja Tokiossa. Juniorijouset esiintyivät myös lukuisia kertoja Suomen televisiossa osana Yleisradion taidekasvatusohjelmaa Viuluviikarit musiikkimaassa.
Lyhyessä ajassa Lampenius palkittiin Ruotsalaisen kulttuurisäätiön stipendillä lupaavana nuorena viulistina, hänestä tuli Helsingin Juniorijousien konserttimestari ja jo 11-vuotiaana hän esiintyi Radion sinfoniaorkesterin solistina. Samoihin aikoihin Lampenius valittiin solistiksi kansallisissa orkestereissa, jotka tekivät kiertueita muun muassa Englannissa.
Koulutus ja orkesterimuusikon työ
Lampenius opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1985–1997, ensin nuorisokoulutuksessa ja sen jälkeen yliopiston puolella. Sibelius-Akatemiassa Lampenius opiskeli viulunsoittoa, musiikinteoriaa, musiikinhistoriaa sekä pedagogiikkaa ja oopperalaulua; hänellä oli myös omia soitto-oppilaita. Lampenius oli myös mukana eri kamariyhtyeissä.
Opiskelun ohella Lampenius työskenteli orkesterimuusikkona. Hän toimi vuosina 1990–1997 Jorma Panulan kapellimestariluokan sinfoniaorkesterin konserttimestarina sekä eri yhteyksissä myös Sibelius-Akatemian sinfoniaorkesterin konserttimestarina. Vuosina 1994–1996 Lampenius toimi Suomen Kansallisoopperan orkesterin 1. viulistina, minkä lisäksi hän keikkaili muun muassa Tapiola Sinfoniettassa.
Sibelius-Akatemian lisäksi Lampenius on opiskellut professoreiden Mauricio Fuks ja Eduard Schmieder yksityisoppilaana Yhdysvalloissa. Hän on ottanut osaa myös mestarikursseille Ranskassa ja Israelissa, jossa hän on osallistunut Shlomo Mintzin Keshet Eilon -mestariohjelmaan.
Sibelius-Akatemian solistisen osaston entinen johtaja, musiikin tohtori Lajos Garam on sanonut Lampeniuksen olevan "herkkä taiteilijatyyppi ja hyvin taitava ja kokenut muusikkona. Hänen soittonsa on laadukasta ja verevää." Kapellimestari Atso Almilalle oli "itsestään selvää, että [Linda Lampeniuksesta] oli tulossa yksi merkittävimmistä suomalaisviulisteista". Viulisti ja pedagogi Päivyt Meller on puolestaan todennut Lampeniuksen olevan "hyvin moniulotteisesti lahjakas. Hänellä on poikkeavan paljon ilmaisukykyä, voimaa ja taiteellisuutta ja hänen soittonsa on teknisesti varsin korkealla tasolla." Kapellimestari ja viulisti Ari Angervo on puolestaan kertonut, että Lampenius "vain halusi oppia soittamaan mahdollisimman hyvin, mennä mahdollisimman syvälle musiikkiin. Siinä hän mielestäni on onnistunut. Linda on viulistina huippulahjakas".
Klassinen musiikki
Lampenius on esiintynyt kamariviulistina eri puolilla Eurooppaa, Aasiaa ja Yhdysvaltoja työskennellen useiden suomalaisten, ruotsalaisten ja englantilaisten pianistien kanssa, kuten Timo Koskinen, Folke Gräsbeck, Carina E. Nilsson, Laura Mikkola, Linn Hendry ja John Lenehan. Lampenius on esiintynyt useasti myös orkestereiden solistina. Suomalaisten ja ruotsalaisten kaupunginorkestereiden  lisäksi hän on esiintynyt Milanon La Scala -oopperatalon filharmonikkojen, BBC National Orchestra of Walesin ja Irlannin kansallisen sinfoniaorkesterin solistina sekä ollut kiertueella kahdesta Prahan suurimmasta orkesterista kootun sinfoniaorkesterin ja Schönbrunnin linnaorkesterin kanssa. Klassisen musiikin festivaaleilla Lampenius on esiintynyt muun muassa oopperalaulaja José Carrerasin ja pianisti Kevin Kennerin kanssa, minkä lisäksi hän on ollut mukana vierailevana solistina tenori Paul Pottsin kiertueella sekä konsertoinut huilisti Andrea Griminellin kanssa.
Lampenius on asunut Ruotsissa vuodesta 2002, ja vuonna 2004 hän teki siellä ensimmäiset konserttikiertueensa ja sai myönteisiä kritiikkejä. Lampenius on sittemmin osallistunut useille kiertueille sekä soittanut lukuisissa konserteissa ympäri Ruotsia esiintyen muun muassa pianisti Robert Wellsin, sopraano Hannah Holgerssonin ja harpisti Monica Ramosin kanssa.
Ruotsin lisäksi Lampenius on jatkanut esiintymisiään myös kansainvälisesti. Hän on muun muassa esiintynyt Nato-joukoille Kosovossa, Rhapsody in Rock -spektaakkelissa Royal Albert Hallissa Lontoossa sekä konsertoinut Kazakstanissa, Siperiassa ja Cannesin elokuvajuhlilla. Lampenius esiintyy myös säännöllisesti yritystilaisuuksissa sekä Pohjoismaissa että muualla.
Vuoden 1781 Gagliano-viulullaan, arvoltaan noin 200 000 €, Lampenius on esiintynyt useita kertoja valtionpäämiehille ja kuninkaallisille, mukaan lukien Suomen presidentille, Monacon ruhtinaalle ja Ruotsin kuningasperheelle. Lampenius on soittanut myös useille eurooppalaisille ja yhdysvaltalaisille poliitikoille, kuten Yhdysvaltain puolustusministeri William Perrylle, sekä Nobel-palkituille pohjoisella napapiirillä järjestetyissä juhlallisuuksissa. Vuosien aikana Lampenius on esiintynyt myös useissa hyväntekeväisyyskonserteissa muun muassa suomalaisten lastenklinikoiden hyväksi. Lisäksi hän on esiintynyt Ruotsin kuningatar Silvian lastensairaalan 150-vuotisjuhlakonsertissa Ruotsissa ja Unicefin hyväksi järjestetyssä gaalassa Sankt Moritzissa Sveitsissä.
Muu musiikki
Sir Andrew Lloyd Webber kutsui Lampeniuksen kirjoittamansa Metal Philharmonic -teoksen solistiksi nähtyään dokumentin tästä Ison-Britannian televisiossa ja selvitettyään tarkemmin tämän musiikillista taustaa. Lampenius esitti Lloyd Webberin yhteistyössä Jim Steinmanin kanssa kirjoittaman sinfonian yhdessä orkesterin, kuoron, bändin ja tanssijoiden kera 23. Sydmontonin festivaaleilla. Lampeniuksen ja Lloyd Webberin yhteistyö tarkoitti Lampeniukselle merkittävää kansainvälistä mediahuomiota erityisesti Euroopassa, mukaan lukien The Sunday Timesin kulttuuriliitteen kansiartikkelin. Lampeniusta alettiin kutsua brittiläisissä tabloideissa lisänimellä Bach Babe, ja The Sun julkaisi hänestä etusivun artikkelin arvioiden hänet myös Vanessa-Maen yläpuolelle jutussaan, jonka otsikko oli "Vanessa Mae, Linda does" ("Vanessa saattaa, Linda tekee").
Asuessaan Englannissa Lampenius opiskeli, soitti ja levytti poprock-musiikkia yhdessä Dave Gregoryn (XTC:n ykköskitaristi), Chris Blackwellin (Robert Plantin rumpali) ja Charlie Jonesin (Robert Plantin ja Jimmy Pagen basisti) kanssa maineikkaan tuottajan Craig Leonin (The Ramones, Blondie) alaisuudessa. Lampenius työskenteli myös yhdessä Ofra Hazan kanssa, ja he levyttivät Abbey Road Studioilla yhteiskappaleen "Tarab", joka jäi Hazan viimeiseksi levytykseksi tämän kuoltua pian äänitysten jälkeen. Violators -bändinsä kanssa Lampenius puolestaan keikkaili eri puolilla Eurooppaa.
Vuonna 2003 Lampenius esiintyi omassa Fantastix -show’ssaan teatterissa Tukholmassa soittaen viulua, näytellen, tanssien ja niellen tulta. Sittemmin hän on esiintynyt useiden ruotsalaisten laulajien kanssa, kuten Sofia Källgren, Pernilla Wahlgren ja LaGaylia Frazier. Lampenius on esiintynyt myös rock- ja hevimetallibändien kuten Takidan ja Mustaschin kanssa, minkä lisäksi hän soittaa viulua Celine Dionin levyllä Taking Chances. Lampenius soittaa viulua myös Ruotsin saamelaisen laulajan Yana Mangin vuonna 2010 julkaistulla levyllä Earth Shadow, jonka on tuottanut Kee Marcello. Jazzmusiikkia Lampenius on puolestaan soittanut ja esittänyt muun muassa Jeff Goldblumin kanssa Los Angelesissa, sekä muissa konserteissa New Yorkissa ja Tukholmassa.
Vuonna 2007 Lampenius työskenteli irlantilaisen Anúna -kuoron kanssa Pohjois-Amerikassa. Heidän palkittu musiikkispesiaalinsa PBS-kanavalla lähetettiin yli 250 televisioaseman kautta ympäri Yhdysvaltoja, ja se on julkaistu myös DVD:nä. Anúnan ja Lampeniuksen Celtic Origins -albumi nousi puolestaan maailmanmusiikin kategoriassa Pohjois-Amerikan myydyimmäksi levyksi viisi viikkoa peräkkäin elo–syyskuussa 2007. Saman vuoden lopulla Lampenius osallistui myös Anúnan kaksi kuukautta kestäneelle ja lähes 40 kaupunkia kattaneelle konserttisalikiertueelle eri puolille Yhdysvaltoja.
Vuonna 2008 Lampenius oli yksi Robert Wellsin Rhapsody in Rock -show’n 10-vuotisjuhlakiertueen solisteista, ja Skandinavian suurin sanomalehti Aftonbladet nimesi hänet kiertueen parhaaksi artistiksi, joka "herättää kunnioitusta, kuten tavallista". Loppuvuodesta Lampenius esiintyi toistamiseen Ruotsin alkuperäisellä joulukiertueella esiintyen konserttisaleissa ja areenoilla ympäri Ruotsia. Vuonna 2010 Lampenius esiintyi useissa joulukonserteissa sekä Ruotsissa että Suomessa, muun muassa kahdesti Porvoon tuomiokirkossa.
Vuosien varrella Lampenius on esiintynyt useasti myös erilaisissa urheilutapahtumissa. Hän on soittanut kansallisissa koripallo-, jalkapallo- ja jääkiekko-otteluissa Suomessa ja Ruotsissa, kahdesti ATP Champions -tilaisuudessa Royal Albert Hallissa Lontoossa (televisiointi BBC:lle ja Eurosportille) ja Formula 1 -väelle sekä Monacossa että Monzassa. Globenissa Lampenius on puolestaan avannut televisioituja urheiluotteluita, kuten K-1-gaaloja ja GE Galan 2008. Moskovassa Lampenius on soittanut Ferrarille ja Maseratille. Vuoden 2004 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin Lampenius levytti Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen virallisen tunnuskappaleen "Tre Kronor (Slå Oss Om Ni Kan)".
Linda Lampenius
Lampeniuksen popalbumi Linda Lampenius julkaistiin vuonna 1997, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 8. Vaikka albumi julkaistiin vain Suomessa, Lampeniuksen single "Violator/Toccata and Fugue" sai kansainvälistä huomiota. Muun muassa Daily Record kirjoitti uudesta "sensaatiosta", joka oli The Sunday Timesin mukaan "nauttinut suuresta suosiosta Skandinaviassa eloisalla versiollaan Toccata and Fuguesta". Lampenius on esittänyt musiikkia popalbumiltaan Suomessa ja ulkomailla, muun muassa Sporting Clubilla Monacossa sekä televisioiduissa esiintymisissään Royal Albert Hallissa Lontoossa ja Playboy Mansionissa Los Angelesissa.
Linda Brava
EMI tarjosi Lampeniukselle maailmanlaajuista levytyssopimusta vuonna 1997, ja hän työskenteli EMI Classicsen artistina vuosina 1998–2002. Lampenius aloitti ensimmäisen klassisen levynsä äänitykset Abbey Road Studioilla pianisti John Lenehanin kanssa elokuussa 1998, ja hänen klassinen albuminsa Linda Brava julkaistiin maailmanlaajuisesti syksyllä 1999 levyn ohjelmiston koostuessa Edvard Griegin c-molli-sonaatin lisäksi Edward Elgarin, Gabriel Faurén, Jean Sibeliuksen, Johann Sebastian Bachin, Charles Gounod’n, Jules Massenetin, Niccolò Paganinin ja Fritz Kreislerin viuluminiatyyreistä. Levy nousi pian julkaisunsa jälkeen Ison-Britannian klassisen musiikin albumilistalla sijalle 14, ja Lampeniuksesta tuli vuosituhannen vaihteen myydyin klassisen musiikin suomalaisartisti.
Lampenius esiintyi levynsä tiimoilta lukuisissa lehdissä sekä televisio- ja radio-ohjelmissa ympäri Eurooppaa ja Aasiaa. Maailman suurimmalla ostoskadulla Oxford Streetillä Lontoossa kulkevan kaksikerroksisen bussin koko takaseinä oli peitetty Lampeniuksen levyä mainostavalla kuvalla, ja hänen musiikkivideonsa Ave Maria -kappaleesta pyöri vuosia Classic FM TV -musiikkikanavalla. Video löytyy myös Classic FM [2003] -DVD:n ensimmäisestä painoksesta. Nykyisin Ave Maria -musiikkivideon voi nähdä muun muassa C Music TV -kanavalla, joka valitsi sen elokuun 2010 kohokohtien joukkoon.
Nordic Light
Lampeniuksen kolmas albumi Nordic Light julkaistiin Pohjoismaissa vuonna 2005 ja uudelleenjulkaistiin Ruotsissa vuonna 2008, jossa se nousi maan virallisella albumilistalla sijalle 12. Albumi on kokoelma kansansävelmiä Suomesta ja Ruotsista, ja se sisältää myös potpurin musikaalista Kristina från Duvemåla. Lampenius inspiroitui levyttämään Nordic Light -albuminsa tehtyään Ruotsissa kaksi 25 kaupungin konserttikiertuetta yhdessä Kalle Moraeuksen kanssa. Moraeus on Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin entinen viulisti ja yksi Ruotsin kysytyimmistä kansanmuusikoista. Kriitikoiden kiittelemällä levyllä esiintyy Lampeniuksen kanssa Benny Anderssons Orkesterin jäseniä, minkä lisäksi Anders Ekborg laulaa kahdessa kappaleessa.