cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juha Hakola (poliitikko)
thumb|Juha Hakola lokakuussa 2009. Juha Tapio Hakola (s. 24. elokuuta 1967 Harjavalta) on suomalainen Helsingin poliisilaitoksen ylikomisario ja poliisin kansainvälisen toiminnon johtaja. Hakola oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2007–2011. Vuodesta 2001 Hakola on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Vuosina 2001–2007 hän toimi pelastuslautakunnan puheenjohtajana. Huhtikuusta 2007 alkuvuoteen 2015 Hakola toimi Helsingin kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Helsingin kiinteistölautakunnan puheenjohtaja vuoteen 2017 saakka. Nykyisellään hän toimii Helsingin Kaupungin Asunnot Oy:n (Heka] puheenjohtajana sekä Ami-Säätiön puheenjohtajana (Taitotalo).
Hakola valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä vuoden 2007 vaaleissa. Eduskunnassa Hakola oli puolustusvaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen sekä perustuslakivaliokunnan varajäsen. Hän oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Ennen kansanedustajuutta Hakola työskenteli poliisin johtokeskusyksikön johtajana ja Helsingin rikospoliisin huumerikosyksikössä rikostutkijana ja tutkinnanjohtajana vuodesta 1990 heinäkuuhun 2004. Tultuaan valituksi heinäkuussa 2004 johtokeskusyksikön johtajan tehtävään hän siirtyi huumerikosyksikön tutkinnanjohdosta poliisin johtokeskusyksikköön.
Hakola on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, mutta hän on suorittanut myös poliisin perus-, alipäällystö- ja päällystötutkinnon. Hän on toiminut Suomen pelastusalan keskusjärjestön (SPEK) hallituksen puheenjohtajana vuosina 2008–2016. Hän on toiminut Jääkenttäsäätiön puheenjohtajana, Urheiluhallit Oy:n hallituksen varapuheenjohtajana sekä Vuosaari Golf Oy:n hallituksen jäsenenä. Sotilasarvoltaan Hakola on reservin sotilasmestari. Hän on suorittanut valtakunnallisen maanpuolustuskurssi nro 182:n ja toimii Uudenmaan Maanpuolustusyhdistyksen puheenjohtajana sekä Maanpuolustuskorkeakoulun neuvottelukunnan jäsenenä. Tasavallan presidentti myönsi Hakolalle Vapaudenristin (VR3) 6.12.2022.
Vapaa-aikanaan Hakola harrastaa golfia. Lisäksi hän on aktiivisesti mukana autourheilun ja jääkiekkoilun järjestötoiminnassa sekä Helsingin jääkiekkoerotuomaritoiminnassa (HJT).
Vuonna 2019 Hakolasta aloitettiin rikostutkinta. Tutkinta liittyi siihen, että Helsingin poliisi oli tehnyt hankintoja Hakolan vaalirahoittajalta. Syyttäjä ei nostanut asiassa syytettä.
M/S Finbo Cargo
M/S Finbo Cargo on Eckerö Linen alus, joka aloitti liikennöinnin Helsingin Vuosaaren ja Tallinnan Muugan välillä 25. kesäkuuta 2019. Muugan satama sijaitsee noin 15 kilometriä Tallinnan keskustasta koilliseen.
Modaliteetti
Modaliteetti (< ) merkitsee jonkin asian tai tapahtuman laatua.
M/S Finbo Cargo
Alus kuljettaa pääosin rahtia, mutta alukseen mahtuu myös autoja ja 366 matkustajaa. Laivassa on pieni myymälä, ravintola, baari ja istumasalonki.
Modaliteetti
Ontologiassa modaliteetti tarkoittaa olemisen tapaa, esimerkiksi välttämätön, sattumanvarainen (kontingentti) tai mahdollinen. Logiikassa arvostelmat voidaan jakaa varmuusasteensa mukaan kolmeen modaliteettiin: problemaattisiin (mahdollinen), assertorisiin (aktuaalinen) ja apodiktisiin (välttämätön).
Psykologiassa modaliteetilla tarkoitetaan yleensä aistikanavaa, esimerkiksi näkö, kosketus tai kuulo. Lääketieteellisessä tekniikassa ja radiologiassa modaliteetti tarkoittaa erilaisia menetelmiä, joilla tutkimus voidaan suorittaa, esimerkiksi röntgenkuvaus, magneettikuvaus tai ultraääni.
Olemisen tavat
Ontologiassa olevaa voidaan jaotella paitsi kategorioihin eli entiteettiluokkiin myös modaliteetteihin eli olemisen tapoihin. Eri modaliteetteja ovat mahdollinen, kontingentti ja välttämätön. Aristoteles erotteli toisistaan lisäksi aktuaalisen ja potentiaalisen olevan.
Se, miten modaliteetteja on tulkittu, on muuttunut filosofian historiassa vähitellen.
Nykyajan synkroninen tulkinta
Modaliteetit voidaan määritellä suhteessa toisiinsa seuraavasti (missä a on entiteetti, kuten esim. olio, väittämä tai asiaintila):
Tällainen tulkinta on synkroninen: sen mukaan tapahtumien kululle on olemassa aitoja vaihtoehtoja. Tämän johdosta modaliteetteja tutkitaan nykyisin mahdollisten maailmojen avulla.
Aktuaalisuus ja potentiaalisuus
Aktuaalisuus ja potentiaalisuus ovat Aristoteleen metafysiikan ja luonnontieteen peruskäsitteitä, jotka liittyvät muutokseen. Aristoteleelle muutos oli potentiaalisen tulemista aktuaaliseksi, potentiaalisen tarkoittaessa olion kykyä tai mahdollisuutta tulla joksikin ja aktuaalisuuden tarkoittaessa olion nykyistä tilaa. Hänen filosofiassaan aito mahdollisuus (kontingenssi) ja potentiaalisuus käytännössä samaistuivat toisiinsa.
Arvostelmien modaliteetit
Apodiktinen arvostelma on sellainen arvostelma, joka on välttämättä tosi. Apodiktisuus (, ”todistettavissa oleva”) tarkoittaa ehdotonta varmuutta, epäilemättömyyttä.
Assertoriset arvostelmat väittävät vain, että jokin asiantila on tosi tai epätosi.
Problemaattiset arvostelmat väittävät vain, että jokin on mahdollista.
Esimerkiksi arvostelma ”2 + 2 = 4” on apodiktinen, arvostelma ”Helsinki on suurempi kuin Lappi” on assertorinen, ja arvostelma ”yritys voi olla varakkaampi kuin valtio” on problemaattinen.
Ptolemaios VIII
thumb|Ptolemaios VIII hopeisessa [[Kreikan drakma|drakmassa.]] Ptolemaios VIII Euergetes II Fyskon (, noin 182 eaa. – 26. kesäkuuta 116 eaa. ) oli Egyptin faarao vuodesta 170 eaa. kuolemaansa asti. Vallassa hän oli ensimmäisen kerran vuosina 164–163 eaa. ja toisen kerran 145–116 eaa. Hänelle annettiin lisänimi Fyskon (osapuilleen "möhömaha") lihavuutensa takia. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios V ja Kleopatra I.
Elämä
Ptolemaios V:n kuoltua Ptolemaios VI:stä tuli faarao, mutta koska hän oli liian nuori hallitsemaan, hallitsi maata hänen äitinsä Kleopatra I. Vuonna 170 alkoi sota Egyptin ja seleukidien välillä. Egyptissä Ptolemaios Euergeteestä ja tämän siskosta Kleopatra II tehtiin Ptolemaios VI:n hallitsijakummpanit. Seuranneen valtataistelun jälkeen Ptolemaios Euergetes ajoi veljensä ja siskonsa maanpakoon vuonna 164 eaa. Ptolemaios Filometor haki tukea Roomasta. Ptolemaios Euergetes hallitsi yksin vuosina 164–163 eaa., mutta Ptolemaios Filometor pääsi palaamaan Egyptiin heinäkuussa 163 eaa. Ptolemaios Euergetes sai tyytyä hallitsemaan Kyrenaikaa.
Ptolemaios VIII Euergetes pääsi palaamaan Egyptiin vuonna 145 eaa., kun hänen veljensä Ptolemaios Filometor kuoli. Hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n kanssa. Vuonna 141 eaa. hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n tyttären Kleopatra III:n kanssa, ilman että olisi eronnut siskostaan. Kleopatra III:n isä oli Ptolemaios VIII Euergeteen veli Ptolemaios Filometor.
Vuonna 132 eaa. Aleksandriassa syttyi mellakoita, joiden takia Ptolemaios, Kleopatra III ja heidän lapsensa pakenivat Kyprokselle. Kleopatra II hallitsi yksin Aleksandriasta käsin vuoteen 127 eaa. asti. Maaseudun asukkaat taas suosivat Ptolemaiosta. Kleopatra II joutui pakenemaan Syyriaan vuonna 127 eaa., mutta hän palasi Ptolemaioksen kanssahallitsijaksi vuonna 124 eaa. Ptolemaios kuoli vuonna 116 eaa.
Kalevan kisat 1975
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1975 Seinäjoella 18.–20. heinäkuuta. Kisapaikkana oli Seinäjoen keskuskenttä. Kalevan maljan voitti Viipurin Urheilijat. Naiset kilpailivat ensimmäistä kertaa 400 metrin aitajuoksussa 200 metrin aitajuoksun sijaan. Kymmenottelu ja viisiottelu järjestettiin Vammalassa 9.–10. elokuuta.
Lahjakas herra Ripley
Lahjakas herra Ripley on Patricia Highsmithin romaaniin Lahjakas herra Ripley perustuva elokuva vuodelta 1999. Sen ohjasi Anthony Minghella ja pääosissa ovat Matt Damon päähenkilö Tom Ripleynä sekä Gwyneth Paltrow, Jude Law, Cate Blanchett, Philip Seymour Hoffman, Jack Davenport ja James Rebhorn.
René Clémentin Kuuma aurinko (1959) on Highsmithin samaisen romaanin aiempi elokuvasovitus.
On My Way (Jennifer Lopezin kappale)
On My Way on yhdysvaltalaislaulajan Jennifer Lopezin musiikkikappale. Sen julkaisivat Universal Studios ja Sony Latin digitaalisesti ladattavana singlenä 18. marraskuuta 2021. Kappale on mukana vuonna 2022 julkaistavan elokuvan Marry Me soundtrack-levyllä. Kappaleen ovat sanoittaneet Ivy Adara, Leroy Clampitt sekä Michael Pollack ja sen tuotti Keith Hetrick. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Santiago Salviche ja se julkaistiin 3. joulukuuta 2021.
"On My Way" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan singlelistoille. Lopez on esittänyt kappaleen ensimmäisen kerran livenä Global Citizen Live-konsertissa New York Cityssä 26. syyskuuta 2021.
Checkpoint Charlie
Checkpoint Charlie oli länsipuolen antama nimitys eräälle Länsi- ja Itä-Berliinin väliselle rajanylityspaikalle. Se sijaitsi Friedrichstraßen varrella Zimmerstraße- ja Mauerstraße- nimisten poikkikatujen välissä, ja se johti Länsi-Berliiniin kuuluneesta Kreuzbergin kaupunginosasta Itä-Berliiniin kuuluneeseen Mitten kaupunginosaan eli Berliinin vanhaan keskustaan. Sen kautta kulkivat varsinkin diplomaatit. Saksan jaon loppuaikoina rajanylityspaikka oli avoinna myös ulkomaisille turisteille, mutta saksalaisten oli käytettävä muita rajanylityspaikkoja.
Checkpoint Charlie oli Berliinin muurin lisäksi yksi tärkeimpiä Berliinin jaon ja kylmän sodan symboleista. Entisen Checkpoint Charlien läheisyydessä on Berliinin jaosta kertova museo.
Checkpoint Charlie suljettiin 22. kesäkuuta 1990.
Keuhkonsiirto
Keuhkonsiirto on toimenpide, jossa vaikeasta keuhkosairaudesta kärsivälle potilaalle siirretään yksi keuhko tai molemmat keuhkot. Lisäksi tehdään blokkisiirtoja, joissa myös sydän siirretään. Keuhkonsiirtoja tehdään muun muassa fibroosin, emfyseeman ja sydänvian aiheuttaman keuhkosairauden takia. Hyljintä ja infektio ovat riskeinä elinsiirron jälkeen.
Ensimmäinen keuhkonsiirto tehtiin Yhdysvalloissa vuonna 1963. Suomessa tehdään vuosittain noin 10–15 keuhkonsiirtoa. Ensimmäinen keuhkonsiirto Suomessa tehtiin vuonna 1990. Blokkisiirto oli tehty jo vuonna 1988.
Keuhkonsiirto kystisessä fibroosissa
Keuhkonsiirtoon voidaan ryhtyä kystisen fibroosin takia, jos keuhkojen toiminta on erityisen heikkoa. Ensimmäinen kystisestä fibroosista kärsineen keuhkonsiirto tehtiin Pittsburghissa vuonna 1984.
Hätäkeskus
thumb|300px|Hätäkeskus [[Krakovassa, Puolassa]] Hätäkeskus (lyh. häke) vastaanottaa ja käsittelee yleiseurooppalaiseen hätänumeroon 112 soitetut hätäpuhelut. Hätänumero 112 toimii kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa, ja siihen voidaan Euroopan unionin alueella soittaa maksutta kaikista kiinteistä puhelimista ja matkapuhelimista. Hätäkeskustoiminnan toteutusmalli vaihtelee eri maiden yhteyskeskustyyppisistä puhelinpalveluista Suomen hätäkeskusjärjestelmän tyyppisiin moniviranomaiskeskuksiin.
Friedrichstraße
300px|thumb|Friedrichstraße thumb|[[Friedrichstraßen rautatieasema]] Friedrichstraße on yksi Berliinin keskeisimmistä kulttuuri- ja ostoskaduista. Se kulkee etelä–pohjoissuunnassa Mitten kaupunginosan halki ja on yksi Unter den Lindenin tärkeimmistä poikkikaduista. Etelässä katu jatkuu Kreuzbergin puolelle ja päättyy Mehringplatz-aukiolle, pohjoispää on Oranienburger Torin luona. Friedrichstraße ylittää pohjoispäässään Spreejoen Weidendammer Brücke -siltaa pitkin. Katu on nimetty Preussin kuningas Fredrik I:n mukaan.
Saksojen yhdistymisen jälkeen muurin läheisyydessä olevat korttelit on rakennettu täysin uudestaan, ja Friedrichstraßesta on tullut jälleen yksi tärkeimmistä Berliinin huvittelukaduista. Kadun varrella on 1990-luvulla käynnistyneen uudisrakentamisen ansiosta paljon näyttävää modernia arkkitehtuuria. Vuonna 1996 kadulla avattiin Pariisin Galeries Lafayette -tavaratalon Berliinin-toimipiste. Se on osa kolmen modernilla tyylillä rakennetun korttelin kokonaisuutta, jonka osat tunnetaan nimillä Quartier 205, 206 ja 207.
Kadun varrella Mittessä sijaitsee Friedrichstraßen rautatieasema. Koska muutamat Länsi-Berliinin metrolinjat kulkivat Berliinin jaon aikana osan matkastaan Itä-Berliinin puolella ja pysähtyivät siellä Friedrichstraßen asemalla, myös tämä yhdistetty rautatie- ja metroasema toimi jaon aikana rajanylityspaikkana.
Johdatus tieteelliseen ajatteluun
Kirja käsittelee muun muassa seuraavia aiheita:
Vénuste Niyongabo
Vénuste Niyongabo (s. 9. joulukuuta 1973 Vuzigo, Burundi) on tutsi-heimoon kuuluva burundilainen entinen juoksija.
Niyongabo nousi kansainvälisen yleisön tietoisuuteen juostuaan hopealle 1 500 metrillä 1992 nuorten MM-kisoissa. 1995 Göteborgin MM-kisoissa hän sijoittui 1 500 metrillä pronssille.
1996 Atlantan olympialaisissa Niyongabo oli eräs ennakkosuosikeista 1 500 metrillä, mutta antoikin kilpailuoikeutensa maanmiehelleen Dieudonné Kwizéralle, joka ei aikaisemmin ollut voinut kilpailla olympialaisissa, koska Burundilla ei ollut aikaisemmin ollut olympiakomiteaa. Sen sijaan Niyongabo kilpaili itse 5 000 metrillä ja voitti kaikkien yllätykseksi kultamitalin.
Atlantan olympialaisten jälkeen Niyongabo kärsi loukkaantumisista, eikä noussut parhaimpien päiviensä tasolle.
Ian Maxtone-Graham
Ian Howes Maxtone-Graham (s. 3. heinäkuuta 1959) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten TV-sarjojen Saturday Night Live (vuosina 1992–1995) ja Simpsonit (vuosina 1995–2015) käsikirjoittajana. Hän kirjoitti Simpsoneihin 22 jaksoa 8.–25. tuotantokausille ja oli yksi The Simpsons Movie -elokuvan yhdestätoista käsikirjoittajasta.
Sauria
Sauria on matelijoiden kladi joka sisältää kaikki nykyiset diapsidit sekä niiden yhteisen esi-isän ja kaikki sen hävinneet jälkeläiset. Saurian esi-isä eli permikaudella ja oli todennäköisesti pieni liskomainen matelija. Termillä "Sauria" viitataan perinteisesti liskojen alalahkoon. Nykyisen määritelmän antoi Gauthier 1984.
Sauria luokitellaan kallon ja luurangon yksityiskohtien perusteella. Se käsittää kaksi suurta ryhmää, Lepidosauromorpha, joka sisältää liskot ja käärmeet, sekä Archosauromorpha, joka sisältää krokotiilieläimet, lentoliskot ja dinosaurukset (myös linnut). Jotkut tutkijat sisällyttävät Sauriaan myös kilpikonnat (Testudines), jotka perinteisesti luokitellaan anapsideihin.
In the Rectory of the Bizarre Reverend
In the Rectory of the Bizarre Reverend on suomalaisen doom metal-yhtye Reverend Bizarren ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Albumin nimi viittaa progressiivinen rock -yhtyeen, King Crimsonin debyyttialbumin, In the Court of the Crimson King, nimeen. Julkaisun kantta koristaa Francisco de Goyan varhaisempi, vuoden 1798, Noitasapatti (El aquelarre) teos.
El cuerpo del deseo
El cuerpo del deseo on televisioyhtiö Telemundon esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Andrés García, Lorena Rojas, Mario Cimarro ja Martín Karpan.
Hirtshals
Hirtshalsissa on Pohjanmeri-museo, jonka yhteydessä on kurssikeskus. Pohjanmerimuseo on merkittävä matkailukohde, jossa on yksi Euroopan suurimmista yleisöakvaarioista. Akvaario on erikoistunut Pohjanmeren biotooppien esittelyyn ja sen yleisöaltaissa on 4,5 miljoonaa litraa vettä.
Hirtshalsista on lauttayhteys Color Linen lautoilla Osloon, Kristiansandiin ja Larvikiin. Toinen lauttayhtiö, Fjord Line hoitaa nykyään liikennettä Bergeniin ja Stavangeriin. Hirtshals on myös merkittävä kalasatama. Hiekkarantoineen ja lukemattomine vuokramökkeineen Hirtshals on suosittu lomailukohde, jossa käy etenkin norjalaisia ja saksalaisia turisteja.
Hirtshalsista etelään johtava rautatie yhdistyy Hjørringin kaupungissa Aalborgin ja Frederikshavnin väliseen rataosuuteen.
Joseph Whitworth
thumb|Joseph Whitworth Joseph Whitworth (21. joulukuuta 1803 – 22. tammikuuta 1887) oli englantilainen insinööri, yrittäjä, keksijä ja filantrooppi. Vuonna 1841 hän esitteli Whitworth-kierteen, joka oli ensimmäinen standardoitu kierrejärjestelmä ja joka yhä kuuluu brittiläisiin standardeihin. Hän kehitti myös Whitworth-kiväärin, joka oli tunnettu tarkkuudestaan. Kuollessaan hän jätti omaisuutensa Manchesterin asukkaille. Näillä rahoilla on perustettu Whitworth-taidegalleria ja rahoitettu sairaalaa. Manchesterin yliopiston Whitworth Hall on nimetty hänen kunniakseen. Hänet aateloitiin 7. lokakuuta 1869.
Whitworthin kehittämä höyläkone oli tärkeä työväline 1800-luvun uusien koneiden, kuten vetureiden ja kutomakoneiden suorien pintojen tekemisessä. Withworthin koneet olivat tarkempia ja yksinkertaisempia käyttää kuin kilpailijansa.
John Utaka
John Chukwudi Utaka (s. 8. tammikuuta 1982 Enugu, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaavaa Utakaa kutsutaan myös lempinimellä "Torpedo". Hän on seuratasolla pelannut muun muassa Ranskassa ja Englannissa. Utaka on 179 cm pitkä ja painaa 82 kg.
Utakan paras saavutus seurajoukkuetasolla on Egyptin Cupin voitto vuodelta 2000. Vuosina 2002–2005 pelatessaan RC Lensissä hän muodosti yhden Euroopan pelätyimmistä kärkipareista yhdessä Daniel Moreiran kanssa. Tuolloin Lens nousi aina Mestareiden liigaan asti pitkälti tämän kaksikon maaleilla.
Kesällä 2007 Utaka siirtyi Portsmouthiin, jossa pelasi muun muassa hänen maanmiehensä Nwankwo Kanu.
MM-kilpailuissa 2002 Utaka pelasi alkulohko-ottelun Ruotsia vastaan.
Hartiavyö
thumb|250px|Hartiavyö kuvattuna edestäpäin.
Ihmisillä hartiavyön ja päätukirangan ainoat liitokset ovat rintalastan ja solisluun liitännät molemmilla puolilla.
Leewardsaaret (Karibia)
Leewardsaaret ovat Pienten Antillien pohjoisimman saariryhmän nimi Karibianmerellä. Nimitys merkitsee suojanpuoleisia saaria. Purjelaivojen aikakaudella suotuisin reitti Afrikan rannikolta länteen toi purjelaivat Pienille Antilleille, usein saarijonon puoliväliin suunnilleen Dominican ja Martiniquen saarten kohdalle. Koska vallitseva tuuli puhaltaa kaakosta, tuosta pisteestä pohjoiseen olevat saaret sijaitsivat myötätuulen eli "suojan" puolella ja siitä etelään sijaitsevat saaret vastatuulen eli "tuulen" puolella. Martiniquesta etelään sijaitsevia saaria kutsutaan vastaavasti Windwardsaariksi.
Edellä esitetty jako Leeward- ja Windwardsaariin perustuu englantiin. Muissa kielissä jakopiste saattaa olla eri paikassa. Esimerkiksi ranskassa, saksassa ja espanjassa kaikkia Atlantin puolella olevia Pieniä Antilleja kutsutaan suojanpuoleisiksi ja tuulenpuoleisiksi kutsutaan Venezuelalle kuuluvasta Margaritasta länteen Etelä-Amerikan rannikkoa pitkin sijaitsevaa saarijonoa. Karibian lisäksi jakoa Leeward- ja Windwardsaariin on käytetty muuallakin maailmassa, sillä esimerkiksi myös Havaijisaaret voidaan jakaa englanniksi Leeward- ja Windwardsaariin.
Saariryhmän saaret
Saariryhmän merkittävimmät saaret lännestä itään ja pohjoisesta etelään:
Peter Drost
pienoiskuva|Peter Drost vuonna 1980. Peter Willem Drost (s. 25. helmikuuta 1958, Amersfoort, Utrecht) on alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui kaksiin olympialaisiin, vuoden 1980 ja vuoden 1984 olympialaisiin. Drostin veli Frank Drost on myös olympiauimari.
Moskovan kesäolympialaisissa 1980 Drost osallistui 200 metrin vapaauintiin (karsiutui alkuerissä, aika 1.55,41), ja 4x200 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Cees Vervoorn, Drost, Cees Jan Winkel, ja Fred Eefting, karsiutuivat alkuerissä, aika 7.42,85).
Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 Drost osallistui 4x200 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Hans Kroes, Peter Drost, Edsard Schlingemann ja Frank Drost, seitsemäs sija, aika 7.26,72).
Isaac Deutscher
Isaac Deutscher (3. huhtikuuta 1907 Chrzanów, Galitsia, Puola – 19. elokuuta 1967 Rooma, Italia) oli brittiläinen toimittaja, puolanjuutalainen historian ja politiikan tutkija. Deutscher tunnetaan parhaiten Lev Trotskin ja Josif Stalinin kuvaajana ja Neuvostoliiton asiantuntijana. Deutscher Memorial Prize -kirjallisuuspalkinto on perustettu Isaac Deutscherin ja hänen vaimonsa Tamara Deutscherin kunniaksi.
Pa’ Ti + Lonely
Pa’ Ti ja Lonely (kollektiivisesti viitataan muodossa Pa’ Ti + Lonely) ovat kaksi yhdysvaltalaislaulajan Jennifer Lopezin ja kolumbialaislaulajan Maluman musiikkikappaletta. Ne julkaisi Sony Music digitaalisesti ladattavina singleinä 24. syyskuuta 2020. "Pa’ Tin" ovat sanoittaneet Lopez, Maluma, Elena Rose, Jon Leone ja Edgar Barrera, joista kaksi viimeisintä tuotti sen. "Lonelyn" ovat puolestaan sanoittaneet Maluma, Lopez, Kevin Mauricio Jiménez Londoño ja Bryan Snaider Lezcano Chaverra "Chan El Genio", joista Kevin ja Genio myös tuottivat sen. "Pa’ Ti" on lajityypiltään keskitempoinen reggaeton-kappale, kun taas "Lonely" on hitaampi trap-kappale. Kappaleille toteutetun kaksiosaisen musiikkivideon ohjasi Jessy Terrero ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Yhdysvaltain Huntingtonissa ja New York Cityssä.
Lawrence Bender
thumb|Lawrence Bender vuonna 2009. Lawrence Bender (s. 17. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on tuottanut myös kaikki Quentin Tarantinon ohjaamat elokuvat paitsi elokuvaa Death Proof. Lawrence tuotti pari elokuvaa vuonna 1989, kunnes hän tapasi Tarantinon, jolla oli idea ja käsikirjoitus elokuvasta, joka sijoittuisi autotalliin. Tarantino myös sanoi, että se saataisiin tehtyä 50 tuhannella dollarilla. Lawrence luki Tarantinon käsikirjoituksen tästä elokuvasta, Reservoir Dogsista ja innostui siitä toden teolla ja rupesi keräämään rahaa elokuvaa varten. Elokuva menestyi hyvin ja nosti Lawrencea korkeammalle urallaan. Hän tuotti myös Quentinin toisen elokuvan Pulp Fiction, joka oli jättimenestys. Lawrence sai tästä Oscar-ehdokkuuden kategoriassa "Paras elokuva". Palkinto kuitenkin meni Forrest Gumpille. Lawrence on myös näytellyt pienissä cameo-rooleissa esim. Tarantinon Reservoir Dogsissa kadulla juoksevaa poliisia ja Pulp Fictionissa 50-luvun ravintolassa Zorro-asusteeseen pukeutunutta tarjoilijaa. Hän oli ehdolla Oscariin toisen kerran kategoriassa "Paras elokuva" vuonna 1997 elokuvasta Will Hunting.
Isaac Deutscher
Poliittinen toiminta
Deutscher muutti 18-vuotiaana Varsovaan, missä opiskeli filosofiaa ja taloutta ja missä hänestä tuli marxilainen. Hän liittyi laittomaan Puolan kommunistipuolueeseen ja pian hän toimitti puolueen julkaisujen maanalaisia painoksia. Deutscher vieraili Neuvostoliitossa vuonna 1931. Moskovan yliopisto tarjosi hänelle sosialismin ja Marxin teorian professorin virkoja. Hän hylkäsi tarjouksen ja palasi maanalaiseen työhön Puolaan.
Deutscher julkaisi artikkelin "Barbarismin vaara Euroopan yllä", jossa hän kehotti muodostamaan yhteisen sosialistien ja kommunistien rintaman natsismia vastaan. Tämä kannanotto kohdistui virallista kommunistisista linjaa vastaan, joka näki sosiaalidemokraattien, tai "sosiaalifasistien", olevan kommunistipuolueiden tärkeimpiä vihollisia. Deutscherista tuli trotskilainen, mutta hän katkaisi suhteensa trotskismiin vuonna 1938, vastustaen Trotskin päätöstä perustaa Neljäs Internationaali. Hän liittyi myöhemmin Puolan sosialistipuolueeseen.
Pa’ Ti + Lonely
"Pa’ Ti" ja "Lonely" saivat pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät Lopezin ja Maluman välistä kemiaa. Kappaleista "Pa’ Ti" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Bulgariassa ja Puerto Ricossa sekä viiden parhaan joukkoon Dominikaanisessa tasavallassa, Hondurasissa, Perussa ja Unkarissa. "Lonely" oli puolestaan huono menestys, sen päästyä singlelistalle ainoastaan Unkarissa.
Aristotelismi
Aristotelismiksi kutsutaan Aristoteleelle ominaista filosofista ajattelua ja Aristoteleen filosofian myöhempää systematisointia. Aristotelismi on saanut alkunsa Platonin ajatusten kriittisestä edelleenkehittelystä. Aristotelismia kuvaa teleologia, jossa Platonin ideat on palautettu maan pinnalle eri lajeille ominaisiksi sisäisiksi päämääriksi, jotka toteutuvat yksilöiden toiminnassa. Tämä näkyy muun muassa aristoteelisessa etiikassa ja aristoteelisessa käytännöllisen järjen (fronesis) hyveessä.
Isaac Deutscher
Toimittajana
Deutscher muutti Puolasta Lontooseen huhtikuussa 1939. Tämä liike mahdollisesti pelasti hänen henkensä. Hän ei koskaan palannut Puolaan eikä koskaan nähnyt perhettään uudelleen. Hän työskenteli kirjeenvaihtajana puolalais-juutalaisessa sanomalehdessä Lontoossa, jossa hän liittyi trotskilaiseen Vallankumoukselliseen työläisten liigaan. Saksan vallatessa Puolan hän opiskeli englantia ja alkoi kirjoittaa englantilaisiin lehtiin. Hän oli pian pääkirjeenvaihtaja arvovaltaisessa The Economist -viikkolehdessä. Hän liittyi Puolan pakolaisarmeijaan Skotlannissa 1940. Kotiuduttuaan vuonna 1942 hän liittyi The Economist -lehden johtoon ja hänestä tuli Neuvostoliiton suhteiden ja Euroopan politiikan asiantuntija. Hän kirjoitti myös vierailevana eurooppalaisena kirjeenvaihtajana The Observer -lehteen.
Aristotelismi
Aristoteleen ajattelu on vaikuttanut suuresti koko länsimaiseen tieteelliseen ajatteluun. Alun perin aristotelismi eli Ateenan peripateettisessa koulussa. Myöhemmän antiikin aikana se vaikutti muun muassa stoalaisuuteen ja keskiplatonismiin. Keskiajalla se eli ennen kaikkea skolastiikassa, sekä kristittyjen, islamilaisten että juutalaisten skolastikkojen parissa. Nykyisin aristotelismi vaikuttaa edelleen niin kutsuttuna uusaristotelismina.
Isaac Deutscher
Kirjailijana
Deutscher julkaisi ensimmäisenä suurena kirjallisena työnään Stalinin poliittisen henkilökuvan vuonna 1949. Tämä oli kiistanalainen työ, sen sisältö oli enemmän kirjallinen kuin akateeminen. Kylmä sota oli käynnissä, Stalin oli vielä elossa ja Deutscher oli suuntautunut trotskismiin, mutta Deutscherin kirja kuvasi Stalinin rakentaneen sosialismin muodon Neuvostoliitossa. Se oli kuitenkin Deutscherin mukaan kieroutunut versio Karl Marxin, Vladimir Leninin ja Lev Trotskin näkymistä. Stalinin henkilökuva teki Deutscherista johtavan henkilön Neuvostoliiton suhteiden ja Venäjän vallankumouksen tutkimisessa.
Aristotelismi
Aristoteleen seuraajia kutsutaan aristoteelikoiksi tai peripateetikoiksi.
Isaac Deutscher
Kirjailijana
Deutscher jatkoi työtä päätyökseen muodostuneessa kolmiosaisessa Trotskin henkilökuvassa: The Prophet Armed (1954), The Prophet Unarmed (1959) ja The Prophet Outcast (1963). Nämä kirjat perustuivat Trotskin arkistoon Harvardin yliopistossa. Suurin osa kolmannen aineistosta oli ennestään julkaisematonta Trotskin vaimon Natalja Sedovan annettua kirjailijalle pääsyluvan arkiston suljettuun osaan. Deutscher ei koskaan tavannut Trotskia henkilökohtaisesti. Deutscher suunnitteli sisältävänsä nämä sarjat tutkielmaan Leninistä, mutta tämä jäi kesken hänen kuoltuaan.
Aristotelismi
Hellenistinen aika ja keisariaika
thumb|180px|[[Aristoteles (Francesco Hayez)]]
Isaac Deutscher
Luennoitsijana ja opettajana
Vasemmiston voimistuminen länsimaissa Vietnamin sodan aikana teki Deutscherista suositun henkilön yliopistojen kampuksilla sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Hänen trotskisminsa oli ajan ilmapiirissä muodostunut eräänlaiseksi marxilaisen humanismin muodoksi. Hän otti osaa ensimmäisen Vietnamin sodan johdosta järjestettyyn "opetustapahtumaan" Kalifornian Berkeleyn yliopistossa, jossa tuhannet opiskelijat kuuntelivat hänen esitystään kylmästä sodasta. Hän oli G. M. Trevelyan -lehtorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1966–1967, hän myös opetti New Yorkin kaupunginyliopistossa, New Yorkin yliopistossa, Princetonissa, Harvardin ja Columbian yliopistossa. G. M. Trevelyan -lehtorina hän kirjoitti teoksen The Unfished Revolution joka julkaistiin hänen äkillisen ja odottamattoman kuolemansa jälkeen Roomassa Italiassa vuonna 1967.
Aristotelismi
Hellenistinen aika ja keisariaika
Aristoteleen kuoltua hänen ajattelunsa perintö säilyi Lykeionin peripateettisessa koulussa. Aristoteleella oli kuitenkin pienempi vaikutus oman koulunsa myöhempään ajatteluun kuin Platonilla Akatemiaan. Aristoteleesta ei tullut samanlaista ihailun kohdetta, ja tämä mahdollisti toisaalta vapaan kritisoinnin, avoimuuden ja joustavuuden, ja toisaalta merkitsi yhteisen tutkimusohjelman ja laajemman yhteistyön puutetta: Theofrastos, Aristoteleen seuraaja koulun johdossa, ja Straton päätyivät monissa asioissa hyvin erilaisiin tuloksiin kuin Aristoteles. Aristoksenos pyrki yhdistelemään Aristoteleen ajattelua pythagoralaisuuteen, ja Klearkhos pyrki yhdistämään Platonin sielua koskevat ajatukset aristotelismiin.
Isaac Deutscher
Juutalainen toisinajattelija
Huolimatta ateistisuudestaan ja pitkäaikaisesta toimimisesta sosialistina Deutscher piti tärkeänä juutalaista toisinajattelua ja hänellä riitti aikaa juutalaispolitiikalle. Hän kirjoitti teoksen Non-Jewish Jew itselleen ja muille juutalaishumanisteille. Deutscher ihaili Elisha ben Abuayahia, juutalaista 200-luvun harhaoppista. Varsovassa hän liittyi kommunistipuolueeseen, ei juutalaisliikkeeseen, jossa vaikuttaneita "jiddištien" ajatuksia hän vastusti. Hän kuvaili omaa juutalaisuuttaan: "Uskonto? Minä olen ateisti. Juutalainen nationalismi? Minä olen internationalisti."
Aristotelismi
Hellenistinen aika ja keisariaika
Stratonin kuoltua (270/268 eaa.) alkoi koulukunnan ensimmäinen taantumiskausi. Jo parin sukupolven jälkeen suuri osa Aristoteleen ajatuksista oli unohdettu, ja koko hellenistisen filosofian ajan aristotelismi oli pitkälti stoalaisuuden, epikurolaisuuden ja skeptisyyden varjossa.
Vasta ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Andronikos Rhodoslainen toimitti kokoelman Aristoteleen luennoista tehdyistä muistiinpanoista, jotka oli tarkoitettu sisäpiirin oppilaille. Aristoteleen kirjoittamat dialogit, jotka sen sijaan oli tarkoitettu suurelle yleisölle, kuitenkin katosivat roomalaisella keisariajalla.
Myöhemmän antiikin aikana monet Aristoteleen kommentaattorit kirjoittivat tämän tunnetuista teoksista lukuisia kommentaareja, ja tämä työ jatkui läpi keskiajan. Andronikos ja Boethius pyrkivät systematisoimaan Aristoteleen teorioita ja puolustamaan niitä ennen kaikkea stoalaisia vastaan. Tuohon aikaan Aristoteleeseen ei kuitenkaan suhtauduttu, niin kuin usein myöhemmin, auktoriteettina, jota on seurattava kritiikittömästi, vaan ennemmin filosofina, jonka mielipiteet ja johtopäätökset ovat arvokkaita ja tarkemman tutkimisen arvoisia.
Roomalaisella keisariajalla, 100-luvun puolessa välissä, kommentaareja kirjoittivat muun muassa Adrastos Afrodisiaslainen ja Aspasios. Plotinos ja Porfyrios hyödynsivät niitä vielä kolme sukupolvea myöhemmin. Aspasioksen kommentti Aristoteleen etiikasta on vanhin säilynyt kommentaari aristoteeliseen tekstiin. Kolmannelle vuosisadalle tultaessa Aleksanteri Afrodisiaslainen oli merkittävin aristotelismin edustaja. Hänestä tuli pian arvostetuimpia Aristoteleen ajattelua välittäneistä hahmoista, ja hän oli myös eräs viimeisiä, joiden voidaan katsoa tulkinneen Aristotelesta autenttisemmin.
Myöhäisantiikki
Aleksanterin jälkeen kommentointi siirtyi enimmäkseen uusplatonilaisille filosofeille, jotka pyrkivät autenttisuuden sijasta soveltamaan Aristoteleen ajattelua, erityisesti aristoteelista logiikka, enemmän omaan filosofiaansa. Heidän työnsä seurauksena aristotelismi välittyi varhaiskeskiajan filosofeille uusplatonilaisesti värittyneenä. Vaikka Aristoteles oli suhtautunut platonismin ydinajatuksiin hyvin kriittisesti, uusplatonilaiset pyrkivät yhdistämään Aristoteleen teoriat ja logiikan platonismiin. Heille Aristoteleen kategoriaoppi toimi johdantona kaikkeen filosofiaan, ikään kuin menetelmällisenä esityönä Timaiokselle ja Parmenideelle.
Uusplatonilaisista Aristoteleen kommentaattoreista merkittävimpiä olivat 200-luvulla Porfyrios (Plotinoksen oppilas) ja Iamblikhos, 400-luvulla Proklos ja 500-luvulla Simplikios. Porfyrios kirjoitti Aristoteleen kategorioihin vaikutusvaltaisen johdannon, Eisagoge, joka toimi myöhemmin alan johdantoteoksena keskiajan yliopistoissa. Themistios kirjoitti 300-luvulla myöhemmin tärkeään asemaan nousseita parafraaseja Aristoteleen teoksiin. Hän oli myöhäisantiikin filosofeista ainoita puhtaita aristoteelikkoja, joka ei pyrkinyt yhdistelemään platonismia ja aristotelismia.
Myöhäisantiikin kirkkoisistä erityisesti Johannes Damaskolainen arvosti Aristoteleen hyvin korkealle. Hän oli kiinnostunut erityisesti Aristoteleen metafysiikasta ja logiikasta (dialektiikasta). Suuri osa kirkkoisistä oli kuitenkin taipuvaisempia platonismiin. Uusplatonismin kautta monet aristoteeliset ajatukset kuitenkin löysivät tiensä kristilliseen teologiaan. Teologiassa hyödynnettiin muun muassa aristoteelisia termejä (substanssi, luonto, aksidenssi, muoto) Jumalan kolminaisen olemuksen kuvaamiseen. Plotinoksen ja Porfyrioksen aristoteelisen kategoriaopin pohjalta kehittämät kolme hypostaasia (yksi, henki ja mieli/sielu) eivät olleet kaukana ortodoksisesta kolminaisuusopista.
Monet kristilliset gnostilaiset ja harhaoppisiksi myöhemmin julistetut, kuten areiolaiset (Aetios, Eunomios), monofysiitit, pelagiolaiset ja nestoriolaiset, suhtautuivat Aristoteleeseen useita kirkkoisiä positiivisemmin. Nestoriolaisten kautta aristotelismi tuli tunnetuksi Syyriassa ja Armeniassa, ja Organon käännettiin syyrian kielelle.
500-luvulla erityisesti uusplatonilainen Simplikios jatkoi aristoteelista perinnettä. Hänen kommentaarinsa kategorioista tarjoaa parhaan kuvan myöhäisantiikin aristotelismista. Samaan aikaan Aristoteleen kommentaareja kirjoitti Johannes Filoponos, joka kritisoi voimakkaasti aristoteelista kosmologiaa ja fysiikkaa.
Keskiaika ja uusi aika
thumb|180px|[[Tuomas Akvinolainen (Fra Angelico)]]
Makrychóri
Makrychóri on Kreikan kylä sekä samanniminen Témpin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μακρυχωρίου, Dimotikí Enótita Makrychoríou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 553 ja varsinaisen Makrychórin kylän väkiluku 1 615 (vuonna 2011). Makrychóri on Témpin kunnan kuntakeskus.
Aristotelismi
Keskiaika ja uusi aika
Skolastinen aristotelismi syntyi, kun varhaiset islamilaiset, juutalaiset ja myöhemmin kristityt filosofit omaksuivat Aristoteleen ajattelun. Tunnetuimpia keskiajan aristoteelisia filosofeja ovat Averroes, Maimonides ja Tuomas Akvinolainen. Averroismi oli eräs oppisuunta, joka pyrki yhdistämään aristoteelista ajattelua islamin ja kristinuskon oppeihin. Sen mukaan oli olemassa yksi totuus, mutta sen saavuttamiseen kaksi tietä. Tuomas sen sijaan katsoi, että kristinuskon ilmoitus täydentää Aristoteleen opetukset ja tekee ne täydelliseksi. Katolinen kirkko otti Tuomaalle ominaisen eli tomistisen ajattelun uudelleen käyttöön 1870-luvulta alkaen (uustomismi).
Makrychóri
Makrychórin kylä sijaitsee noin 20 kilometriä Lárisasta pohjoiskoilliseen. Makrychóri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Témpin kunnaksi yhdessä Ampelákian, Gónnoin, Káto Ólympoksen ja Néssonaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Aristotelismi
Keskiaika ja uusi aika
Uuden ajan tieteen kehittyessä aristotelismi kohtasi yhä kasvavaa kritiikkiä, ja luonnonfilosofiassa ja luonnontieteessä se syrjäytettiin vaiheittain. Periaristoteelinen ajatus teleologiasta siirtyi kuitenkin Christian Wolffin ja Immanuel Kantin kautta G. W. F Hegelille, joka sovelsi sitä historianfilosofiassaan koko historian kulkuun. F. A. Trendelenburg ja Franz Brentano kritisoivat tätä projektia epäaristoteelisena, mutta Hegelin ja sitä kautta Aristoteleen vaikutus voidaan nähdä muun muassa Karl Marxin ajattelussa. Postmodernistit sen sijaan hylkäsivät aristotelismin väitteet teoreettisten totuuksien paljastamisesta. Tässä he seuraavat Martin Heideggerin Aristoteles-kritiikkiä. Myöhempi aristoteelinen eettinen ja käytännöllinen filosofia, kuten Hans-Georg Gadamerin ja John McDowellin ajattelu, on toisaalta perustunut aristotelismin perinteisen metafyysisen ja teoreettisen filosofian hylkäämiseen.
Makrychóri
Kunnallisyksikön osat
Makrychórin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Aristotelismi
Nykyajan aristotelismi
Tunnetuin nykyajan aristoteelisista filosofeista on Alasdair MacIntyre, joka tunnetaan muun muassa hyve-etiikan uudelleenherättämisestä teoksessaan After Virtue. MacIntyre on uudistanut aristotelismia katsomalla, että korkein hyvä, joka on ihmisolennoille sisäistä, aktualisoituu yhteiskunnalliseen toimintaan osallistumisessa. Hän asetti aristotelismin kilpailevia perinteitä — kuten David Humen ja Friedrich Nietzschen ajattelua — vastaan, koska ne kieltävät olemuksellisen inhimillisen hyvyyden ja hyveet, ja sen sijaan oikeuttavat kapitalismin. Siksi aristotelismi ei ole MacIntyren mukaan yhtenevä koko länsimaisen filosofian kanssa; sen sijaan se on hänen mielestään ”paras tähänastisista teorioista, [mukaan lukien] paras tähänastisista teorioista koskien sitä, mikä tekee jostakin teoriasta parhaan”. MacIntyren poliittisesti ja yhteiskunnallisesti aktiivinen aristotelismi eroaa näin tavanomaisista, epäpoliittisista ja konservatiivisista aristotelismin muodoista, kuten Gadamerin ja McDowellin ajattelusta.
Filosofian määritelmä
Aristoteles määrittelee filosofian "tieteenä universaaleista välttämättömyyksistä, jotka ovat aktualisoituneet". Hänen opettajansa Platon puolestaan oli määritellyt sen "tieteenä ideoista", tarkoittaen ideoilla sellaisia ilmiöiden perusteita, joilla ei ole ehtoja.
Sekä oppilas että opettaja käsittivät filosofian sellaiseksi, että se käsittelee universaaleja asioita. Aristoteles löytää universaaliutta ainoastaan havaittavista asioista, joita hän kutsuu välttämättömyyksiksi, kun taas Platonin mielestä universaalit ideat olivat olemassa erikseen havaittavista asioista, ja suhtautuvat niihin ikään kuin niiden prototyyppeinä tai malleina. Aristoteleelle filosofisella menetelmällä voidaan nousta havaittavien asioiden ja ilmiöiden tutkimisesta välttämättömyyksien tuntemiseen, kun taas Platonille filosofisella menetelmällä voidaan laskeutua universaaleiden ideoiden tuntemisesta näiden ideoiden imitaatioiden mietiskelyyn. Näin Aristoteleen menetelmä on sekä induktiivinen että deduktiivinen, kun taas Platonin menetelmä on puhtaasti deduktiivinen.
Aristoteleen terminologiassa termi luonnonfilosofia vastaa luonnollisen maailman ilmiöiden tutkimista. Siihen kuuluvat muun muassa liike, valo ja fysiikan lait. Vuosisatoja myöhemmin näistä asioista tuli modernin tieteen perustuksia, ja niitä tutkittiin tieteellisen menetelmän avustuksella. Aristoteleelle termi filosofia oli eri asia kuin se metafysiikka, jota nykyään kutsutaan filosofiaksi.
Sanan laajemmassa merkityksessä, Aristoteles yhdistää filosofian todisteluun ja pohdiskeluun, jota hän kutsui myös "tieteeksi". Hänen merkityksensä sanalle "tiede" on erilainen kuin mitä tieteellisellä menetelmällä nykyään käsitetään. Hän sanoi, että kaikki tiede (dianoia) on joko käytännöllistä, tuottavaa tai teoreettista.
Sanan tiukemmassa merkityksessä hän määrittelee filosofian "aineettoman olemisen tuntemisena". Tätä hän kutsuu "ensimmäiseksi filosofiaksi", "teologiseksi tieteeksi" tai "korkeimmalla abstraktiotasolla olemiseksi". Jos logiikka, tai kuten Aristoteles kutsuu sitä, analytiikka, ajatellaan alustavana tieteenä filosofialle, Aristoteleen filosofia voidaan jaotella seuraaviin osiin:
Aristoteelinen tiede
Aristoteelinen keskustelu tieteestä oli ainoastaan kvalitatiivista (eli laadullista), ei kvantitatiivista (eli määrällistä). Nykyisen määritelmän mukaan aristoteelinen filosofia ei ollut tiedettä, eikä se yrittänyt selvittää kokeellisesti kuinka maailma todella toimi. Esimerkiksi teoksessaan Eläinoppi Aristoteles esitti väitteen, että ihmismiehillä on enemmän hampaita kuin naisilla. Jos hän olisi tehnyt asiasta yhdenkin kokeen, hän olisi huomannut että väite on väärä.
Näin ollen aristoteelinen filosofia riippui lähinnä oletuksesta, että ihmisen mieli kykenee selvittämään universumin kaikki lait pelkästään yksinkertaisella tarkastelulla ja pelkästään järjen käytön avulla ilman kokeellisia tutkimustuloksia. Yksi syy tähän oli siinä, että Aristoteles uskoi, että fysiikka koskee muuttuvia asioita, joilla on oma todellisuutensa, kun taas matematiikka koskee muuttumattomia asioita, joilla ei ole omaa todellisuuttaan. Tällaisessa filosofiassa hän ei voinut kuvitella, että näiden kahden välillä olisi jotain yhteyttä.
Nykyään tieteessä sen sijaan ajatellaan juuri päinvastoin, että ajattelu yksistään johtaa usein harhateille, ja siksi ideoita tulee verrata olemassa olevaan maailmaan tutkimusten kautta; vain siten voidaan olla varmoja, että ideat perustuvat todellisuuteen.
Metafysiikka
Metafysiikka (ta meta ta fysika) sisältää luontoon liittyvät asiat, jotka tulevat luonnon (physica) tutkimisen jälkeen (meta).
Metafysiikkaan sisältyy tärkeimpänä kaiken alkusyy, ja yleensäkin syyt kaikille olemassa oleville ja tapahtuville asioille. Aristoteles haluaa siis vastata samaan asiaan, jota joonialaiset luonnonfilosofit, pythagoralaiset ja Platon olivat pohtineet ennen häntä.
Neljä syytä
Aristoteles luettelee Metafysiikassaan (I.3, V.2, VII.17) neljä syytä, jotka luokittelevat kaikki mahdolliset eri syyt sille, että jotain tapahtuu tai joku on jotakin. Näin "syyllä" ei tarkoiteta aivan samaa, kuin nykyaikaisen tieteen käyttämässä "syyn ja seurauksen" merkityksessä.
Koska nämä syyt ovat hyvin erityyppisiä, Aristoteleen mielestä samalla asialla voi siis hyvin olla useita syitä. Esimerkki esineestä jolla olisi kaikki nämä neljä syytä olisi pöytä, jolla on materiaalinen syy (puu ja naulat), formaalinen syy (pöydän piirustukset, tai yleinen käsitys siitä millaisia pöydät ovat), aiheuttaja (puuseppä) ja päämääräsyy (pöytää tarvitaan sen ääressä syömiseen).
Aristoteles esittää, että kaikilla luonnollisilla olennoilla kuten ihmisyksilöillä on kaikki nämä neljä syytä. Ihmisyksilön materiaalinen syy olisivat liha ja luut, joista hänet on tehty. Formaalinen syy olisi ihmisen suunnitelma, joka on ohjannut ihmisen tekemistä ja ohjaa pitämään hänet ihmisenä olemisen tilassa. Aiheuttaja olisi ihmisyksilön isä, tai kaikkien ihmisten tapauksessa Jumala "liikkumattomana liikuttajana", joka on puhaltanut sielun ihmisiin. Ihmisen päämääräsyy olisi, kuten Aristoteles sanoo: "Ihmisen tarkoitus on elää tietyntyyppistä elämää, ja tämä elämä on sielun toimintoja ja sen tekemiä tekoja, jotka osoittavat järkeä. Näin hyvän ihmisen tulee elää hyvin hyvin. Kukin toiminto on suoritettu hyvin, kun sen loppuunsaattaminen on ilmaissut jonkun sopivan hyveen. Näin ollen inhimillinen hyvä on sellaista sielun toimintaa, joka osoittaa hyveitä." <!--
Universaalit
Aristotle's theory of universals is one of the classic solutions to the problem of universals. Aristotle thought—to put it in a not-very-enlightening way—that universals are simply types, properties, or relations that are common to their various instances. On Aristotle's view, universals exist only where they are instantiated; they exist only in things (he said they exist in re, which means simply "in things"), never apart from things. Beyond this Aristotle said that a universal is something identical in each of its instances. So all red things are similar in that there is the same universal, redness, in each red thing. There is no Platonic form of redness, standing apart from all red things; instead, in each red thing there is the same universal, redness.
Hence, Aristotle disagreed with Plato's brand of realism by saying that universals do exist in space and time. They exist all around us, rather than in some Platonic heaven.
To further flesh out Aristotle's theory of universals, it is useful to consider how the theory might satisfy the constraints on theories of universals listed in the problem of universals article.
-->
<!--
Aristoteelinen näkemys Jumalasta
In his book on first philosophy, which most now call the Metaphysics, Aristotle discussed the meaning of "being as being". Some see contradictions in this book, and conclude that it puts together many different works that Aristotle wrote at different times. Others find a coherent argument in the book. According to the latter reading, Aristotle concluded that "being" primarily refers to the Unmoved Movers, and assigned one of these to each movement in the heavens. In the Aristotelian theory each Unmoved Mover continuously contemplates its own contemplation, and everything that fits the second meaning of "being" by having its source of motion in itself, moves because the knowledge of its Mover causes it to emulate this Mover (or should).
This influenced Anselm's view of God, who he called "that than which no greater being can be conceived". Anselm thought that God did not feel emotion such as anger or love, but appeared to do so through our imperfect understanding. The incongruity of judging "being" against something that might not exist may have led Anselm to think that he had proved God's existence.
Many medieval philosophers made use of the idea of approaching a knowledge of God through negative attributes. For example, we should not say that God exists in the usual sense of the term; all we can safely say is that God is not nonexistent. We should not say that God is wise, but we can say that God is not ignorant, i.e. in some way God has some properties of knowledge. We should not say that God is One, but we can state that there is no multiplicity in God's being. See apophatic theology.
Aristotle devotes special attention to the Platonic theory, according to which ideas are the ultimate principles of Being. That theory, he contends was introduced to explain how things are, and how things are known; in both respects, it is inadequate. To postulate the existence of ideas apart from things is merely to complicate the problem; for, unless the ideas have some definite contact with things, they cannot explain how things came to be, or how they came to be known by us. Plato does not maintain in a definite, scientific way a contact between ideas and phenomena -- he merely takes refuge in expressions, such as participation, imitation, which, if they are anything more than empty metaphors, imply a contradiction. In a word, Aristotle believes that Plato, by constituting ideas in a world separate from the world of phenomena, precluded the possibility of solving by means of ideas the problem of the ultimate nature of reality.
What, then, are, according to Aristotle, the principles of Being? In the metaphysical order, the highest determinations of Being are Actuality (entelecheia) and Potentiality (dynamis). The former is perfection, realization, fullness of Being; the latter imperfection, incompleteness, perfectibility. The former is the determining, the latter the determinable principle. Actuality and potentiality are above all the Categories; they are found in all beings, with the exception of the Supreme Cause, in Whom there is no imperfection, and, therefore, no potentiality. God is all actuality, Actus Purus. All other beings are composed of actuality and potentiality, a dualism which is a general metaphysical formula for the dualism of matter and form, body and soul, substance and accident, the soul and its faculties, passive and active intellect. In the physical order, potentiality and actuality become Matter and Form. To these are to be added the Agent (Efficient Cause) and the End (Final Cause); but as the efficiency and finality are to be reduced, in ultimate analysis, to Form, we have in the physical order two ultimate principles of Being, namely, Matter and Form. The four generic causes -- Material, Formal, Efficient, and Final -- are seen in the case, for instance, of a statue: