cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suva
Suva on Fidžin pääkaupunki. Sen asukasluku esikaupunkeineen oli 185 913 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Varsinaisen kaupungin väkiluvuksi saatiin vuoden 2017 väestönlaskennassa 93 874, kun vuoden 2010 arviossa luku oli 85 754. Kaupunki sijaitsee Viti Levun saaren kaakkoisrannalla. Kaupunki on suurin asutuskeskus eteläisellä Tyynellämerellä (Uuden-Seelannin ja Australian kaupunkeja lukuun ottamatta).
Historia
Suvan kaupunki perustettiin vuonna 1849. Saarten päälliköt pyysivät vuonna 1874 Britanniaa ottamaan saarten hallinnon hoitaakseen. Niinpä Fidžistä tuli samana vuonna Ison-Britannian siirtomaa. Tästä alkoi voimakkaan taloudellisen kasvun aika. Syynä brittien edessä alistumiseen oli Yhdysvaltojen painostus. Seru säilytti kuitenkin asemansa arvovaltaisimpana päällikkönä kuolemaansa 1883 asti.
thumb|Suvan liikekeskus 1950-luvun postikorttikuvassa. Kun heimopäällikkö Seru Epenisa Cakobau oli luovuttanut saaren briteille, nämä siirsivät pääkaupungin Levukasta Suvaan vuonna 1877, koska Levuka todettiin liian syrjäiseksi. Pääkaupungin siirto toteutui vuonna 1882. Brittiläinen eversti F. E. Pratt nimitettiin Fidžin kenraalikuverööriksi vuonna 1875 ja hän suunnitteli Suvalle asemakaavan. Kaupunki kasvoi, kun lähistön kyliä liitettiin siihen. Suvan pinta-alaksi tuli kaksi neliökilometriä. Väkiluku kasvoi, koska britit toivat huomattavia määriä siirtotyövoimaa Intiasta.
Suva sai kaupungin aseman ensimmäisenä Fidžissä vuonna 1952.
Maamerkit
Maan korkein rakennus Reserve Bank of Fiji Building sijaitsee Suvassa, kuten myös Etelä-Tyynenmeren yliopisto (USP). Vanhimpia rakennuksia on Suvan kaupunginkirjasto, joka rakennettiin vuonna 1909.
Suvassa on 78 puistoa. Suvan kaupat ovat keskittyneet Cumming Streetin varrelle. Alueen rakennukset ovat pääosin peräisin 1900-luvun alusta, mutta uusiakin on rakennettu.
Nausori International Airport sijaitsee Suvassa, mutta se on kooltaan pieni ja tarkoitettu ennen muuta lähialueen lennoille. Matka keskustasta kestää puolisen tuntia. Lentoja lähtee lähinnä Tuvaluun ja Tongaan. Kentälle voivat laskeutua vain pienet suihkukoneet. Nykyisin kansainväliset lennot laskeutuvat saaren toiselle puolelle Nadiin (Nadi International Airport (NAN)), mutta Suvan kentän laajentamista kansainvälisen liikenteen vaatimiin mittoihin on harkittu. pienoiskuva|Katukuvaa Suvan satama on merkittävä Eteläisen Tyynenmeren ja muiden maanosien välillä kulkevan tavaraliikenteen keskus. Sitä on uudistettu vuosikymmenten varrella, esimerkiksi Ro-ro-alusten käyttöön sopivaksi 1970-luvulla. Konttivarastoon mahtuu nykyisin 80 tuhatta TEUta rahtitavaraa konteissa.
Patonki
thumb|right|Kokonaisia patonkeja. thumb|Katkaistu patonki. Patonki (< <  ’sauva’) on kapea, pitkä ja rapeakuorinen leipä.
Valmistus ja käyttö
Patonkitaikinan perusraaka-aineet ovat vehnäjauhot, vesi, suola, leivinhiiva ja ruokaöljy. Taikina muotoillaan pitkulaisiksi leipäsiksi, annetaan kohota ja paistetaan kuumassa uunissa. Pinta voidaan tehdä rapeaksi lisäämällä pinnalle vettä ennen paistamista. Valmis patonki voidaan halkaista ja täyttää halutuilla täytteillä. Perinteisiä ranskalaisia täytteitä ovat esimerkiksi juusto ja patee. Patonkiin voi sivellä myös voita tai hilloa, tai se voidaan kastaa kahviin. Ranskalaiset syövät patonkinsa usein sipulikeiton kera.
Historia
Patonki (ransk. baguette) yhdistetään usein ranskalaiseen ruokakulttuuriin. Sen alkuperä on kuitenkin Wienissä 1800-luvun keskivaiheilla kehitellyssä leivässä. Tällöin höyryuunit otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön mahdollistaen rapean kuoren ja valkoisen, reikäisen leivän sisuksen tekemisen. Nämä ominaisuudet ovat vieläkin moderneissa patongeissa.
Ranskalainen patonki syntyi 1920-luvulla. Pitkiä leipiä oli jo tehty jonkin aikaa, kun lokakuussa 1920 laki kielsi leipureita työskentelemästä aamuisin ennen kello neljää. Tämä teki mahdottomaksi valmistaa perinteistä, usein pyöreää leipää niin, että se ehtisi asiakkaiden aamiaiselle. Kapea patonki ratkaisi ongelman, koska se pystyttiin valmistelemaan ja paistamaan huomattavasti nopeammin.
Marraskuussa 2022 ranskalainen patonki lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Museotie
thumb|250px|[[Tuusulan Rantatie on asfaltoitu 1970-luvun lopulla.]] thumb|250px|Sorapäällysteinen [[Vanhalinnantie nähtynä Liedon linnavuorelta. Oikealla virtaa Aurajoki.]] Museotie on tieverkon osa, joka on erityispiirteiltään tai historiansa perusteella merkityksellinen. Tie voi olla edelleen normaalissa käytössä tai sen on syrjäyttänyt uudempi tieyhteys. Museotiet on useimmiten merkitty tiekarttoihin ja maastoon. Tiet on pyritty jättämään siihen tilaan, että kävijä saa käsityksen entisajan tiestöstä ja liikenneolosuhteista. Joskus tie itsessään vaikuttaa tavalliselta maantieltä, mutta sillä on historiallinen tausta. Esimerkkinä museotiestä on Petsamoon johtaneen Jäämerentien eräs osuus, Inarin kunnassa sijaitseva Magneettimäki, joka on katsottu historiallisesti merkittäväksi kohteeksi. Toinen huomattava museotie on Suomussalmella Raatteeseen johtava tie jonka varrella käytiin ankaria taisteluja talvisodan aikana.
Tiehallinnon ja sen edeltäjän Tie- ja vesirakennuslaitoksen valintaperusteina on ollut tien valtakunnallinen historiallinen ja kulttuurihistoriallinen merkitys, tietekninen merkitys, tie- ja liikennehistoriallinen merkitys, paikallinen erikoismerkitys, ennallaan säilyttämisen edellytykset sekä alkuperäisyys. Lähes kaikki museotiet on otettu luetteloon 1982.
Vastuu tienpidon perinneasioista kuuluu Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselle.
Suomen museotiet
Museoteitä ovat Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen luettelon mukaan vuoden 2012 joulukuussa seuraavat 22 tietä:
Museoteistä Fagervikintie ja Tallimäki–Virojoki-tie ovat osia Suuresta Rantatiestä, ja Vanhalinnantie ja Porras–Renko-tie ovat osia Hämeen Härkätiestä. Kuortti–Miekansalmi-tie on osa Suurta Savontietä. Taistelutantereentien aikaisempi nimi oli Minnestodsintie. Peräkunnantiestä on käytetty museokohdeselvityksessä myös rinnakkaisnimeä Kuru–Ruovesi-tie. Luettelosta on poistettu Rautalammilla oleva Toholahti–Hankavesi -tie, joka oli vielä vuonna 2007 julkaistussa tiehallinnon museokohdeselvityksessä.
Minskajan metroasema
Minskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. maaliskuuta 2017.
Aromammutti
Aromammutti (Mammuthus trogontherii) oli viileille aroille sopeutunut suurikokoinen mammuttilaji, joka ilmestyi maapallon ilmaston viiletessä suuriin jääkausiin. Se oli Euraasiaan 250 000 vuotta sitten ilmestyneen villamammutin edeltäjä.
Aromammutti
Aromammutti oli todella suurikokoinen mammuttilaji. Löydetty melko täydellinen naaraan luuranko on 4,7 m pitkä, 3,5 m korkea ja eläin painoi elävänä 7 tonnia. On arvioitu, että suurin yksilö olisi ollut 5 m korkea ja painanut jopa 10–18 tonnia. Tällöin se oli suurimpia koskaan eläneitä norsun sukuisia eläimiä ja kuului kooltaan samaan sarjaan Deinotheriumin, sukupuuttoon kuolleen Aasian norsulajin Elephas reckin ja Pohjois-Amerikan Palaeoloxodonin sekä kolumbianmammutin kanssa. Aromammutin suuri koko on saattanut johtua osin mammutin kannalta runsasravinteisesta aroista, osin tarpeesta puolustautua saalistajia vastaan.
Aromammutin hampaissa oli edeltäjäänsä korkeammat kruunut ja enemmän kiilleharjanteita, jotka sopivat kuivien arokasvien syömiseen. Ruohossa on hampaita kuluttavia piikappaleita, joita vastaan kiille on muodostunut.
Laji eli etelänmammutin elinalueita osin lämpimämmillä etelän metsäalueilla, osin viileämmillä aroilla ja savannimaisilla metsäaroilla.
Evoluutio
Aromammutti eli 1000000/700 000–200 000 tai 300 000/200 000 vuotta sitten keskipleistoseenikaudella.
Aromammutti ilmestyi, kun ilmasto kylmeni ja kuivui laajoilla alueille Euraasiassa, kun niin sanotut suuret 100 000 vuoden jääkaudet alkoivat. Tällöin alkoi laajoilla alueilla jäätiköiden eteläpuolella metsien, arojen ja tundran sekä näiden välityyppien vuorottelu, joka kehitti luultavasti Luoteis-Siperiassa Mammuthus meridionalis-lajista aromammutin. On väitetty, että aromammutti olisi elänyt Siperiassa jo noin miljoona vuotta sitten. Varmasti aromammutti oli jo 750 000–500 000 vuotta sitten, eli Cromer-lämpökaudella. Se hävisi noin 300 000–200 000 vuotta sitten. Villamammutti kehittyi aromammutista noin 800 000–200 000 vuotta sitten.
Eä
Eä on J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen universumi. Tolkienin teoksessa Silmarillion kerrotaan, kuinka tehdessään maailman olevaksi Ilúvatar nimeää maailmankaikkeuden Eäksi, joka tarkoittaa ’se on’ tai ’olkoon oleva’. Arda on planeetta Eässa ja Keski-Maa maanosa Ardassa.
Maastohiihdon Suomen Cup 2019–2020
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2019–2020 oli kilpailusarjan yhdeksäs kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 2. marraskuuta 2019 ja päättyi Vöyrin SM-kisoihin 2. helmikuuta 2020. Kilpailun viimeiset osakilpailut Pyhäjärvellä ja Ristijärvellä peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Pisteet
Suomen Cupin kilpailut pisteytetään identtisesti maastohiihdon maailmancupin henkilökohtaisten kilpailujen kanssa. Pisteitä jaetaan jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaetaan kaksinkertaiset pisteet.
Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset
Viestit
Tulokset
Palkintorahat
Palkintorahoja maksettiin kaudella 2019–2020 yhteensä noin 55 000 €. SM-kilpailuista ei jaeta osakilpailukohtaisia palkintoja. Viestikilpailujen palkinnot jaetaan seuroille. Palkinnot jaetaan oheisen taulukon perusteella.
Taulukossa lyhenne HK tarkoittaa henkilökohtaisia kilpailuja.
Televisiointi
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.
Moto Guzzi V11
Historiaa
Vuonna 1999 aika oli kypsä legendaarisen V7 Sport:in perilliselle. Mandellon suunnittelijat käyttivät edelleen keskusputkeen perustuvaa ”Spine” runkorakennetta, jota muunneltiin hieman edelliseen Centauro –malliin nähden. Jo ensimmäinen malli oli arvokas ja näyttävä naku tyyppinen pyörä. Siinä käytettiin Moto Guzzin perinteistä 1100cc:n V2-moottoria. V11 oli luotettava muutamine lastentauteineenkin (vaihteensiirtimen jousi ja woblaustaipumus ennen ajogeometrian muutosta). Asiat muuttuivat parempaan suuntaan 2001 Aprilian ostettua Moto Guzzin. Aprilia alkoi varioida V11-mallisarjasta useita eri mallinimiä. Värisävyt tulivat täyteläisiksi ja monipuolisiksi. Käytetyt komponentit olivat laadukkaita ja työn laatu ja luotettavuus parani. V11-mallisto on myös tunnettu siitä, että sen mukana Moto Guzzi toi markkinoille hyvin toimivan 6-nopeuksisen vaihteiston.
V11-mallit ja niiden tekniikka
V11-moottori periytyy Le Mans-malleista. 8-venttiilisten Daytona- ja Centauro-moottorien jälkeen oli palattu takaisin edullisempaan työntötanko-ohjattuun 4-venttiilirakenteeseen jo edeltäjän, Sport 1100 kohdalla. V11-moottori sai uudet männät ja sylinterikannet. Kansissa on loivempi säde imukanavan kohdalla. Alueita palotilojen reunalla muutettiin. Polttoaineseos kulkeutuu paremmin palotilaan ja palaminen on täydellisempää.
Kampiakselin takana tuskin mikään oli enää edellisestä mallista. Vauhtipyörää kevennettiin ja sen hammastus uusittiin. Painejousia vasten liikkuva kytkinlevy sai olla edelleen Sport 1100-, Daytona RS- ja Centauro-malleissa käytettyä keveämpää mallia ja jousia oli edelleen 10 kappaletta, mutta itse jouset uusittiin ensimmäisen kerran 25 vuoteen. Niissä on 7 kierrosta ja jousilanka on ohuempaa kuin ennen. Kytkimen käytöstä tuli hydraulinen. Toimet johtivat keveämpään kytkimen käyttöön mutta aiheuttivat myös lisää äänekkyyttä tyhjäkäynnillä kytkinkahva vedettynä. Hydraulinen käyttö vaatii aluksi totuttelua, koska kytkin ottaa kiinni huomattavan ylhäällä aikaisempiin vaijerivälitteisiin verrattuna.
Suurin uutuus oli 6 vaihdetta, jotka kytkeytyvät helposti vaikka vaihdevivun liike on edelleen pitkähkö. Ykkösen välitys on lyhyempi kuin missään "isolohkossa" siihen asti, ja kuutonen on hieman lyhyempi kuin Sport 1100 -mallien viitonen. Välityksien jako on välillä 1-5 lähes sama kuin Sport 1100-malleissa ja Daytonassa. Vaihteiden jako kokonaisuudessaan on laajempi kuin missään "isolohkon" 5-vaihteisessa laatikossa. Vaihdelaatikko on myös kokonaispituudeltaan 70 mm lyhyempi kuin aiemmat, jolloin takapyörän ripustuksen rakennetta voitiin muuttaa vapaammin ja käyttää lyhyempää akseliväliä. Kardaaniakselista tehtiin nyt aikaisempaa pidempi, ja se tulee ulos vaihdelaatikosta sivummalla ja alempana kuin aikaisemmin. John Wittnerin mukaan pidempi kardaaniakseli loiventaa nivelien käyttökulmia ja on eduksi takajousitukselle. Kaiken lisäksi välitykset ovat nyt niin, että kardaanin pyörintänopeus on pienempi.
Moto Guzzi V11:n kytkin pyörii aina moottorin kampiakselin nopeudella ilman yleisesti käytettyä edeltävää välitystä alemmalle kierrosluvulle. Vaihteiston sisällä 6-vaihteisen vaihdelaatikon ensimmäinen kiinteä välitys alemmalle nopeudelle tapahtuu vasta vaihteiden jälkeen. Tämän ansiosta kaikilla neljällä akselilla voidaan käyttää pienempiä hammaspyöriä, koska niiden kuormitus on vähäisempää ja vääntömomentti ei kertaannu. Pienemmät hammaspyörät kytkeytyvät helpommin. Rakenteesta saattoi päätellä, että vaihteistoa ei suunniteltu pelkästään 91 kampiakselihevosvoimalle, vaan tulevaisuus oli myös huomioitu. Laakerointi oli vankkaa ja akselipituudet olivat lyhyempiä kun 5-vaihteisissa laatikoissa. Myös takavaihteistoon tehtiin paljon uudistuksia, kyseessä oli ensimmäinen uusi "isolohkon" takavaihteisto sitten vuoden 1975. Öljytilavuutta suurennettiin ja vaihteiston pohjalle tehtiin ”pullistuma”, jotta öljyn taso ei nousisi niin lähelle hammasrattaita. Sen tarkoitus on vähentää paineenmuodostusta. Käyttöön tuli myös hengittävä täyttötulppa "pikkulohkojen" takavaihteistojen tapaan. Rakenteessa on yksityiskohtia, jotka kertovat että vaihteisto pystyy käsittelemään nyt enemmän tehoa.
Nelimäntäiset etujarrut ovat uudempaa Brembon 6800-sarjaa, joka joustaa vähemmän kuin edellinen 5165-sarja, jolloin jarrukahva on vakaampi.
Suuri sylinteritilavuus, puristussuhde ja kevyt vauhtipyörä yhdessä joustamattoman moottorin kiinnityksen kanssa aiheuttavat kuitenkin myös värinöitä, jotka tuntuvat ohjaustangossa 4000 rpm tienoilla. 1999–2002 vuosimallit (ennen 19 mm akselivälin pidennystä) ovat helppoja käsitellä mutta vastaavasti joskus taipuvaisia ”woblaukseen” 130 km/h nopeudesta ylöspäin.
Tekninen rakenne lyhyesti:
V11 Sport oli ensimmäinen, ja myöhempi kehitys tuotti versioita lisää. Niissä on paljon eri värejä ja katteiden malleja, mutta perusrakenne on hyvin samankaltainen kaikilla malleilla:
ZGUKR0000XM111111 jossa: ZGU=alkumerkintä ja sen jälkeen on tyyppi: KR, KS, KT tai LM. Valmistusvuosi sijaitsee numerosarjassa ennen kirjainta M: X=99,Y=2000,1=2001,2=2002,3=2003,4=2004,5=2005. Valmistusnumero sijaitsee kilven numerosarjassa kirjaimen M jälkeen: 111111 = ensimmäinen sarjassa valmistettu.
On valmistettu (v11lemans sivujen mukaan) myös numeroituja sarjoja rajoitettuja määriä.
Maahantuoja on arvioinut Suomessa olevan käytössä n. 50 kpl V11-mallia, joista erikoismalleja on nelisen kappaletta. Vuonna 2006 oli Saksassa V11-malleja rekisteröitynä vajaat 1700 kpl, joista n. 400 kpl olivat erikoismalleja. Viimeisen valmistusvuoden jälkeen uusia V11-malleja myytiin ns. ”ylivuotisina” Euroopassa tuntuvan edullisesti (veroton hinta alle 9 000 €). Tämän vuoksi on mahdollista, että joidenkin yksilöiden ensimmäinen käyttöönottopäivä on valmistusvuotta myöhempi.
Mr. Crowley (Live EP)
Mr. Crowley Live-Ep on Ozzy Osbournen julkaisema live-ep vuodelta 1980. Kappale "You Said It All" sävellettiin keikkaa edeltävässä soundcheckissä. Julkaisunsa aikoihin siitä tuli maailman myydyin kuvalevy (vinyyli oli kuvitettu).
Don Jessop
Donald Scott "Don" Jessop (21. kesäkuuta 1927 – 21. toukokuuta 2018 ) oli australialainen poliitikko. Hän syntyi Adelaidessa ja opiskeli Adelaiden yliopistossa, minkä jälkeen hänestä tuli optometristi Port Augustassa. Hän pääsi valtuutetuksi City of Port Augustassa. Vuonna 1966 hänet valittiin liberaalina Australian edustajainhuoneeseen Greyn vaalipiiristä; hän voitti istuneen Jack Mortimerin.
Vuonna 1969 Jessop putosi edustajainhuoneesta, ja häntä seurasi siellä Laurie Wallis. Vuonna 1970 Jessop tuli valituksi Australian senaattiin, jossa hän istui, kunnes hänet voitettiin vuonna 1987.
Witenagemot
Ennen Englannin yhdistymistä 800-luvulla Essexin, Kentin, Mercian, Northumbrian, Sussexin ja Wessexin kuninkaat kutsuivat koolle erilliset witenagemotit. Vaikka Wessexistä tuli johtava kuningaskunta Englannissa, paikalliset witanit jatkoivat kokoontumista aina vuoteen 1065 asti.
Witenagemotin kutsui koolle kuningas, myöhemmin paikallinen jaarli. Kokous neuvoi kuningaskunnan hallintoa ja organisointia koskevissa asioissa, kuten verotuksessa, juridiikassa sekä sisäisessä ja ulkoisessa turvallisuudessa. Witenagemotia tarvittiin myös vahvistamaan jokaisen kuninkaan seuraaja. Uusi kuningas oli aina se, jonka kokous päätti parhaaksi johtamaan maata. Hän ei välttämättä ollut edellisen monarkin jälkeläinen. Kokous saattoi myös syöstä kuninkaita tai jaarleja virastaan. Näin kävi Wessexin Sigeberthille vuonna 755 ja Northumbrian Ethelwaldille vuonna 765.
Witenagemot oli jossain mielessä parlamentin edeltäjä, mutta sillä oli varsin erilainen valta ja joitakin tärkeitä rajoitteita, kuten kiinteän työjärjestyksen, aikataulun tai tapaamispaikan puute. Kuninkaalla oli noina päivinä rooli, jossa oli joitakin presidentin tehtävän piirteitä. Witanit näin ollen valvoivat kuninkaallista valtaa, ehkäisivät itsevaltiutta ja johtivat hallintoa interregnumin aikana.
Tunnetuin witenagemot kokoontui 5. tammikuuta 1066. Se hyväksyi Harald Godwininpojan kuninkaaksi Edvard Tunnustajan kuoltua.
Witenagemot instituutiona päättyi, kun normannit valloittivat Englannin vuonna 1066. Witenagemotin korvasi curia regis, "kuninkaan hovi". Witenagemotin vaikutuksesta kuitenkin kertoo se, että kronikoitsijat nimittivät curia registä "witaniksi" vielä 1100-luvulle asti.
KV21
KV21 on tunnistamattoman henkilön, mahdollisesti kuningattaren, hauta Kuninkaiden laaksossa. Arkkitehtuurisen tyylin perusteella haudan arvioidaan olevan Uuden valtakunnan 18. dynastian aikainen.
Haudasta on löydetty muumioita, mineraaleja, amuletteja, hautakalusteita ja astioita. Tulva on aiheuttanut vahinkoa rakenteille ja haudasta löytyneille esineille. Vandaalit tuhosivat haudasta löytyneet muumiot sen ensimmäisen avaamisen jälkeen.
Mathias Kolström
pienoiskuva|oikea|Kolströmin hautakivi Mathias Kolström oli Muonion kappelisaarnaaja ja myöhemmin Muonion ensimmäinen kirkkoherra (1812–1829), joka on tullut monien ulkomaisten matkakirjojen kuvaamaksi. Suomen kirkkohistoriassa häntä on käytetty esimerkkinä pappisköyhälistöstä.
Kolström oli kotoisin Torniosta, jossa hänen isänsä toimi seppänä. Suku oli alkuaan lähtöisin Kolarista. Kolström kävi lukion Härnösandissa ja opiskeli Uppsalan yliopistossa. Papiksi hänet vihittiin 1788. Kun Suomi liitettiin Venäjään, Muonionniskasta tehtiin keisarillinen pastoraatti ja Kolströmistä sen ensimmäinen kirkkoherra. Muonion kirkko rakennettiin hänen aikanaan. Kolström harrasti myös luonnontiedettä ja hyönteisten keräämistä. Kokoelmansa hän lahjoitti myöhemmin osaksi Fauna-seuran kokoelmia. Keväällä 1827 hän vihki Lars Levi Laestadiuksen avioliittoon Enontekiön kirkossa.
Kolström oli naimisissa Brita Elisabeth Wahlbomin (1764–1844), Arbogasta kotoisin olevan räätälimestarin tyttären kanssa. Orléansin herttua Ludvig Filipin viivyttyä pappilassa salanimellä Kolströmin vaimon sisar Beata-Kaisa synnytti aviottoman lapsen, jota on pidetty Ludvig Filipin, myöhemmän Ranskan kuninkaan poikana. Kolströmiä kuvailevat yksityiskohtaisesti monet ulkomaiset aikalaismatkailijat, kuten italialainen Giuseppe Acerbi, ruotsalainen eversti Anders Fredrik Skjöldebrand, englantilainen Edward Daniel Clarke, Erik Forsström, ruotsalainen Johan Wilhelm Zetterstedt ym. Perimätietoa Kolströmistä on tallettanut myös Samuli Paulaharju.
Kolströmin jälkeläiset ovat vaikuttaneet pappeina Torniojokilaaksossa ja Lapissa. Osa jälkeläisistä on suomentanut sukunimen muotoihin Kolamo, Hiilivirta ja Viherkenttä.
Morocco (Indiana)
Morocco on kaupunki Newtonin piirikunnassa, Indianassa, Yhdysvalloissa.
Moroccon pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 1,5 km². Vesistöä ei ole. Vuoden väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 1 127 asukasta, 469 taloutta ja 296 perhettä. Asukastiheys oli 750,2/km².
Moroccossa on muun muassa North Newton Junior-Senior High School. Kaupunki sijaitsee 44,6 mailia Garystä etelään.
Charles Napier
Charles Napier -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Melkkilä
Melkkilä sijaitsee Perniönjoen laaksossa pitkulaisella mäellä peltojen ympäröimänä. Saman mäen länsireunalla sijaitsevat Metsäkylän ja Penttilän kylät. Melkkilä on syntynyt mäen itäosaan Melkkilän kartanon ympärille. Muut naapurikylät ovat Ali-Melkkilä etelässä, Haarla pohjoisessa ja Lupaja joen toisella puolella idässä. Melkkilään kuuluu myös alue Kankkonummen eteläreunalta, jota halkova Piiloja laskee mutkien kautta kylän kanta-alueella Juottimenojana Perniönjokeen.
Melkkilän kartano on edelleen suuri maatila ja sen yhteyteen on syntynyt muutakin yritystoimintaa. Kankkonummella sijaitsee Perniön ravirata, joka on aktiivisessa käytössä.
HMAS Hobart
HMAS Hobart on ollut kolmen Australian laivaston sotalaivan nimenä:
Haus
Haus tai HAUS voi tarkoittaa seuraavia:
Miinanraivaus
thumb|Miinanraivauksessa käytettävä suoja-asu. Itävallan Bundesheerin näyttely. thumb|Miinanraivausasun suojajalkineet. Bundesheer. Miinanraivaus tarkoittaa meri- tai maamiinojen vaarattomaksi tekemistä. Ensin miinat on tarkalleen paikannettava ja sen jälkeen joko purettava, ammuttava tai räjäytettävä hallitusti. Miinanraivauksesta vastaa usein pioneeriaselaji.
Robert Banks (poliitikko)
Robert George Banks (s. 18. tammikuuta 1937) on brittiläinen poliitikko. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi konservatiivina, ja hän istui parlamentissa helmikuusta 1974 toukokuuhun 1997. Hän tuli valituksi englantilaisesta Harrogaten vaalipiiristä. Häntä edelsi James Ramsden, ja hänen vetäydyttyään hänen seuraajakseen valittiin Phil Willis.
Miinanraivaus
Miinanraivaus on tärkeä vaihe sodan jälkeisen yhteiskunnan rakentamisessa. Ennen kuin laajamittainen jälleenrakennus voidaan aloittaa, on maa- ja merialueet saatettava turvallisiksi siviileille puhdistamalla ne miinoista. Miinanraivauksesta on tullut yksi YK:n rauhanturvaajien avaintehtävistä konfliktien jälkeisessä rauhanrakentamisessa.
Maamiinojen raivaus
Toinen vaihtoehto on koneellinen miinanravausajoneuvo, joka laukaisee miinat mekaanisesti pyörivän varstan (raivausroottorin) avulla. Tällainen toiminta on parhaimmillaan tunnetuilla miinakentillä. Eräs tunnettu ja YK-tehtävissäkin käytetty raivausajoneuvo on suomalainen Raisu.
Merimiinojen raivaus
Merimiinojen raivaustapa riippuu niiden aktivointitavasta, jonka mukaan miinat jaetaan kosketusmiinoihin ja herätemiinoihin. Pinnan alla ankkurinsa pitelemänä odottava kosketusmiina laukeaa kohteen koskettaessa sen sarvia. Pohjassa makaava herätemiina puolestaan toimii monimutkaisemmin reagoiden läheltä kulkevan aluksen potkuriääniin, rungon magneettikenttään tai näiden yhdistelmiin.
Kosketusmiina voidaan tehdä vaarattomaksi räjäyttämällä, purkamalla tai upottamalla. Sodan jälkeisessä laajamittaisessa miinanraivauksessa käytettiin usein tykkitulella upottamista. Räjäyttäminen ja etenkin purkaminen tulivat kysymykseen lähinnä erityisolosuhteissa.
Herätemiinat raivataan aiheuttamalla raivauskalustolla tarvittava sähköinen tai akustinen ärsyke miinan räjäyttämiseksi turvallisen etäisyyden päässä raivaaja-aluksesta.
Nykyään tarkoitukseen käytetään myös ohjattavia vedenalaisia robotteja eli ROVeja.
Miinanraivaus Suomenlahdella toisen maailmansodan jälkeen
Toisen maailmansodan rauhanehtojen mukaisesti Suomen tehtäväksi tuli suorittaa merimiinakenttien raivaus Suomenlahdella. Nämä miinat olivat Suomen, Saksan ja Neuvostoliiton laskemia. Vuosina 1944–1948 yli 2 000 miehen ja 200 aluksen voimin raivattiin laaja merialue Suomenlahden perukasta Ahvenanmaalle asti puhtaaksi sodan aikana lasketuista miinoista. Tässä työssä menetti henkensä 28 miestä. Kotkan Haapasaaressa sijaitsee raivaajamuistomerkki. Yksittäisiä miinoja on löytynyt Suomenlahden saaristoista vielä 2000-luvullakin.
1990-luvulla Turussa paljastettiin toinen raivaajamuistomerkki; se on alustalle asennettu tähysmiinan kuori. Paljastuspuheen piti jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth, joka sanoi puheessaan, että kauan unohdetuille ja ilman veteraanien tammenlehvää jääneille miinanraivaajille kuuluisi ehdottomasti huomattava osa hänen henkilökohtaisesta tammenlehvästään.
Kids of 88
Kids of 88 on new wave -musiikkiduo Aucklandista, Uudesta-Seelannista. Duoon kuuluu Jordan Arts ja Sam McCarthy.
Erkki Mykrä
thumb|Erkki Mykrän veistos [[Iines-padonvartija on Koijärvellä.|443x443px]] Erkki Kalervo Mykrä (s. 26. tammikuuta 1948 Heinola) on turkulainen kuvanveistäjä. Hän on myös tehnyt musiikkia.
Arsenal of Megadeth
Arsenal of Megadeth on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin musiikki-DVD, joka on julkaistu vuonna 2006. Se sisältää kaikki yhtyeen musiikkivideot aikaväliltä 1986–1999 sekä haastatteluja ja televisioesiintymisiä. Julkaisu on saavuttanut kultaa Yhdysvalloissa ja platinaa Kanadassa ja Argentiinassa.
Erkki Mykrä
Ura
Erkki Mykrä opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1969-1972. Hän myös toimi Turun Piirustuskoulun kuvanveiston opettajana 1977-1988. Mykrä on osallistunut kotimaisiin ja ulkomaisiin näyttelyihin vuodesta 1969. Hän on pitänyt yksityisnäyttelyjä vuodesta 1971. Mykrän töitä on useissa museoissa ja kokoelmissa.
Arsenal of Megadeth
DVD debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Erkki Mykrä
Ura
Kuvataiteilijan ammatin ohessa Mykrä on toiminut muusikkona ja tehnyt omaa musiikkia yhteistyössä muun muassa Pirjo ja Matti Bergströmin kanssa. Yleisradio lähetti Helsingin Vanhalta Ylioppilastalolta Mykrän konsertin vuonna 1979. Vuonna 1980 Yleisradio nimesi Mykrän "Viikon suomalaiseksi lauluntekijäksi". Mykrä julkaisi ensimmäisen LP-levynsä julkistamiskonsertissa Helsingin Tavastia-klubilla 1988.
Valajärvi (Tammela)
Valajärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Tammelan Letkun kylässä. Järvi kuuluu Paimionjoen sivujoen Pajulanjoen valuma-alueeseen. Sen pinta-ala on 51,8 hehtaaria, rantaviivan pituus 4,1 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 107,4 metriä.
Arsenal of Megadeth
DVD 1
(1986) (1988) (1990) (1992)
Erkki Mykrä
Diskografia
Singlet Albumit
Valajärvi (Tammela)
Järvi laskee lounaassa olevaa puroa myöten Pajulanjoen latvahaaraan Suojokeen. Purossa on Valakoski-niminen koski.
Järveen laskee koillisesta Vatalammi, jonka korkeus merenpinnasta on 107,5 metriä ja pinta-ala 2,45 hehtaaria. Vatalampeen laskee idästä Kaitalammi ja kaakosta Kaakkolammi, jonka korkeus merenpinnasta on 115,7 metriä ja pinta-ala 1,34 hehtaaria.
Arsenal of Megadeth
DVD 2
(1994) (1997) (1999) (2005) (DVD Credits)
Yhtäläisyysmerkki
thumb|Tunnettu [[Yhtäsuuruus (matematiikka)|yhtäläisyys, jossa yhtäläisyysmerkki]] Yhtäläisyysmerkki eli yhtäsuuruusmerkki (=) on matemaattinen merkki, joka ilmaisee yhtäläisyyttä. Matematiikassa yhtäläisyydellä ja yhtäsuuruudella voidaan tarkoittaa useita asioita, mutta kyse on kuitenkin aina vertailusta. Yhtäläisyysmerkin keksijänä pidetään 1500-luvulla elänyttä walesilaista matemaatikkoa Robert Recordea.
Erisuuruutta merkitään matematiikassa yhtäläisyysmerkillä, jonka päällä on vinoviiva (≠).
Finspångin läänin kihlakunta
thumb|Finspångan läänin kihlakunnan sijainti Itä-Götanmaan läänin kartalla.
Finspångan läänin kihlakunta oli kihlakunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 591,21 neliökilometriä ja asukasluku 26 207 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Godegård, Tjällmo, Hällestad, Vånga, Finspångin kauppala, Regna ja Skedevi.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Godegård ja Tjällmo kuuluvat nykyään Motalan kuntaan, Vånga Norrköpingin kuntaan ja muut muodostavat Finspångin kunnan.
Julma maailma
Julma maailma (World Gone Wild) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva, jonka ohjasi Lee H. Katzin. Käsikirjoituksesta vastasi Jorge Zamacona. Pääosassa esiintyyvät Bruce Dern, Michael Paré, Catherine Mary Stewart ja Adam Ant.
Juoni
Ydinpommin runteleman jäljiltä oleva maailma vuonna 2087 on veden pulassa. Ainoastaan syrjäinen Lost Wells asuinalue on selvinnyt holokaustista ja sen asukkaat yrittävät pitää hengissä olemisen lähdettä turvassa. Paha kultti on kuitenkin heidän perässään saatuaan tietää kylässä olevan vettä. Ethan huomaa ettei kyläläisistä ole suojelemaan omiaan väkivaltaisilta kulttilaisilta, joten hän pyytää apua George Landonilta, joka saa mukaansa muutaman lisävahvistuksen.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen luonnehti elokuvaa Seitsemän samurain ja Mad Maxin aineksista kootuksi, aggressiivisesti hyvän maun vastaiseksi dystopiaksi, jossa käytetään huumeita, lietsotaan homofobiaa, kidutetaan ihmisiä ja syödään skorpioneja. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Tiina Vainionpää
Tiina Johanna Vainionpää (s. 11. joulukuuta 1987 Kurikka) on suomalainen naispainija ja painivalmentaja. Hän edustaa Haukiputaan Heittoa edustettuaan aikaisemmin Valkealan Kajoa. Vainionpää kilpailee 55 kilogramman painoluokassa, ja häntä ovat valmentaneet Esko Isokoski ja Petri Isokoski.
Vainionpää oli EM-kilpailuissa vuonna 2004 yhdeksäs ja vuonna 2008 17:s. Opiskelijoiden MM-kilpailuissa Vainionpää oli vuonna 2012 yhdeksäs, ja Saksan Grand Prix -turnauksessa hän on yltänyt parhaimmillaan viidenneksi vuosina 2005 ja 2012. Nuortensarjoissa Vainionpää saavutti kadettien (alle 17-vuotiaiden) EM-hopeaa vuonna 2005, minkä lisäksi hän saavutti juniorien (alle 20-vuotiaiden) ikäluokassa kahdesti PM-hopeaa ja EM-kilpailuissa parhaimmillaan viidennen sijan. Aikuisten Suomen mestaruuden Vainionpää on voittanut viidesti, ja yhteensä hänellä on 11 aikuisten SM-mitalia.
Vuodesta 2014 Vainiopää on ollut kehittämässä tyttö- ja naispainin valmennusta ja on vastannut Painiliiton tyttöjen painileirestä. Vuonna 2020 Kuortaneen urheiluopisto aloitti Petra Ollin kanssa tyttöjen painikoulun jossa Vainiopää toimii Petra Junior Teamin vastuuvalmentajana. Vainiopää on vuonna 2021 painiliiton valitsemassa olympiakarsintojen valmentajatiimissä.
Nuorten ja aikuisten arvoturnauksia
Vainionpää aloitti painin vuonna 1996 mentyään painisalille pikkuveljensä mukana. Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokilpailuissaan, juniorien (alle 20-vuotiaiden) Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa vuonna 2002, hän sijoittui sarjassa 52 kg hopealle. Samana vuonna Vainionpää oli kadettien (alle 17-vuotiaiden) Euroopan-mestaruuskilpailuissa kahdeksas painoluokassa 49 kg, ja seuraavana vuonna hänen sijoituksensa samojen kilpailujen sarjassa 52 kg oli kymmenes. Vuonna 2004 Vainionpää saavutti toisen kerran juniorien PM-hopeaa, tällä kertaa 56 kilogramman painoluokassa. Huhtikuussa hän kilpaili ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Haaparannan EM-kilpailuissa sarjassa 51 kg. Hän hävisi ottelunsa lopulta pronssille ja neljänneksi sijoittuneita valkovenäläistä Alena Kareišaa ja bulgarialaispainijaa vastaan. Lopputuloksissa Vainionpää sijoittui yhdeksän painijan joukossa viimeiseksi. Saman vuoden kadettien EM-kilpailuista Albenasta suomalainen saavutti painoluokassa 52 kg hopeamitalin ruotsalaisen Johanna Mattssonin voitettua kultaa.
55-kiloisiin
Vuonna 2008 naisten ikäluokkaan siirtynyt Vainionpää oli vaihtanut painoluokkansa 55 kilogrammaan olympiakisojen sarjajaon vuoksi. Hän osallistui vuoden 2008 maaliskuussa Klippan Lady Openiin, jossa oli 17:s. Huhtikuussa Tampereen EM-kilpailuissa Vainionpää kohtasi avausottelussaan kreikkalaisen Sofia Pumburidun, joka ensimmäisellä jaksolla yhden pisteen saatuaan alkoi puolustaa kovasti, eikä Vainionpään onnistunut tehdä tarvittuja pisteitä. Toisella jaksolla kreikkalainen hyödynsi Vainionpään aktiivisuuden ja voitti suomalaisen jaksoin 0–2. Kreikkalainen saavutti lopulta pronssia, ja Vainionpää sijoittui 17:nneksi. Vuoden 2008 aikana Vainionpää paini vielä Saksan Grand Prix'ssä, jossa sijoittui 13:nneksi ja olympiakarsintaturnauksessa, jonka yhdeksäs sija ei riittänyt paikkaan Pekingin kesäolympialaisiin. Olympiakarsintaturnauksessa Vainionpää voitti ensimmäisen ottelunsa uzbekistanilaisvastustajaansa vastaan, mutta hävisi seuraavan romanialaiselle Ana Maria Pavălille ja keräilyottelun Kreikan Pumburidulle. Valmentaja Petri Isokosken mukaan Vainionpään tappiot johtuivat fyysisesti vahvemmista vastustajista, jotka onnistuivat tekemään pisteitä sidottuaan suomalaisen kädet.
Vuonna 2009 Vainionpää oli Klippan Lady Openin ja Saksan Grand Prix'n 14:s. Vuoden arvoturnaustauon jälkeen hän oli vuonna 2011 Klippan Lady Open -turnauksessa seitsemäs ja Golden Grand Prix'ssä 15:s. Vuonna 2012 hän ylsi Saksan Grand Prix'ssä viidenneksi ja opiskelijoiden MM-kilpailuissa yhdeksänneksi.
Saavutukset
Sarja 55 kg, ellei toisin mainittu.
Kashmir
thumb|Tummanvioletilla [[Jammu ja Kashmir, Intian osa Kashmirin alueesta. Vaaleammalla Pakistanin ja Kiinan alueet]] thumb|Kashmirin alue vuonna 2004 thumb|[[Intialle kuuluva Kashmirin laakso]]
Allaihan ulus
Allaihan ulus eli Allaihan piiri on paikallinen itsehallintoalue Indigirkan alajuoksun ympärillä Itä-Siperian meren rannalla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Itä-Siperian mereen, idässä Nižnekolymskin piiriin, kaakossa Srednekolymskin ulusiin, etelässä Abyin ulusiin ja lännessä Ust-Janskin ulusiin (piiriin). Nimensä Allaihan ulus on saanut Indigirkaan laskevasta Allaiha-joesta. Ulusin hallinnollinen keskus on Tšokurdahin taajama.
Kashmir
Intia, Pakistan ja Kiina ovat jakaneet Kashmirin siten, että Intialla on väkirikkain alue, jolla asuvat enimmät hindut, mutta joka on muslimienemmistöinen. Pakistanilla on vuoristoinen pohjois- ja luoteisalue ja Kiinalla pieni itäinen pala. Intia hallitsee noin 61 prosenttia Kashmirin pinta-alasta ja 77 prosenttia väestöstä. Osa Intian vaatimasta Kashmirista on Pakistanin ja osa Kiinan hallussa.
Allaihan ulus
Allaihan ulusin pinta-ala on 107 400 km². Vuonna 1995 väkiluku oli 5 200. Alueen tärkeimmät elinkeinot ovat porotalous, kalastus sekä turkiseläinten kasvatus ja metsästys.
Kashmir
Kashmir tunnetaan alueella tuotetusta kašmirvillasta. Alue on luonnonkaunista ja sitä onkin kutsuttu ”Idän Sveitsiksi”.
Allaihan ulus
Ulus eli piiri käsittää Tšokurdahin kaupunkikunnan lisäksi neljä maalaiskuntaa, naslegia, ja on yhteensä kuusi asutusta.
Dantian
Dantian (丹田 pinyin: dāntián; Wade-Giles: tant'ien; japani: tanden; korea: 단전 danjeon; thai: dantian ตันเถียน; kirjaimellisesti "sinooperipelto", myös "eliksiiripelto") on kiinalaisen fysiologian mukaan kolme sormenleveyttä navan alapuolella, kahden sormenleveyden syvyydessä sijaitseva alue, jota pidetään ihmisen fyysisenä painovoimakeskuksena.
Kashmir
Väestö
Koko Kashmirin alueen noin 14 miljoonaa asukasta elävät enimmäkseen maanviljelyllä ja karjanhoidolla. Maanviljelyalue on pieni osa Kashmirin alasta.
Dantian
Sana dan merkitsee sinooperia, josta valmistetaan elohopeaa. Kiinalaisessa alkemiassa sinooperia ja siitä valmistettua elohopeaa käytettiin alkemistisen kullan sekä kuolemattomuuspillerien valmistamiseen. Kun kullanvalmistus alettiin käsittää ihmisen oman energian jalostamisena kuolemattomuuden saavuttamiseksi, sinooperi tuli symbolisoimaan elämäneliksiiriä. Tämän takia dan voidaan kääntää myös eliksiiriksi.
Kashmir
Väestö
Kashmirin alueella yleisimmät uskonnot ovat islam, hindulaisuus ja buddhalaisuus. Maan väestön enimmäkseen kaksijakoinen hindu-muslimitausta onkin johtanut vuodesta 1947 Kashmirissa moniin väkivaltaisiin levottomuuksiin. Hinduvetoinen Intia ja muslimivetoinen Pakistan ovat pitkään kiistelleet alueen omistuksesta. Idän kiinalaistiibetiläistyyppisen väestön takia myös Kiinalla on ollut vaatimuksia joitain alueen osia kohtaan. Sekä äärimuslimit että äärihindut ovat kohdelleet toista uskonnollista ryhmää kaltoin.
Dantian
Dantian on keskeinen käsite sekä fyysisissä että meditatiivisissa harjoituksissa.
Kashmir
Luonnonolot
Tämä Himalajan ja Tiibetin länsipuolinen alue on enimmäkseen vuorista, varsinkin pohjoisosissa ja eteläosan itäosassa. Pohjoisosissa on huippuja jotka nousevat yli 8 500 metrin korkeuteen. Kashmirin laaksossa on suuri kaupunki Srinagar. Indusjoki virtaa Kashmirin halki suurimmaksi osaksi aavikkoisessa jokilaaksossa, jossa on paikoin sivujokien luomia keitaita. Kashmirin ilmasto vaihtelee subtrooppisesta kosteasta kuivien lauhkeiden vuoristometsien kautta viileisiin alppiniittyihin ja hyytävän kylmiin vuorten lumihuippuihin ja jäätiköihin. Kashmirissa viljellään lämpimillä ja lauhkeilla alavilla mailla riisiä ja siemenviljoja, ja ylempänä harjoitetaan paimentolaisuutta laajoilla alueilla.
Dantian
Fyysisissä harjoituksissa kuten qigong ja kamppailulajit, harjoittajan pitää kerätä energiansa (qi) dantianiin sekä suorittaa liikkeet pitäen sitä liikeratojen keskipisteenä, josta energia johdetaan liikkeen välityksellä eri ruumiinosiin tai vastustajaan.
Kashmir
Luonnonolot
Kashmirin ala on 222 237 km² ja siellä asuu noin 14 miljoonaa ihmistä. Harvaan asuttuja aavikkomaisia jokilaaksoja ja vuoristoja on noin 75 % Kashimirin alasta.
Dantian
Taolaisissa ja buddhalaisissa meditatiivisissa harjoituksissa sekä hengitysharjoituksissa kuten neidan (kiinalainen alkemia), neigong ja daoyin, qitä kierrätetään dantianista tiettyjä reittejä pitkin ympäri kehoa ja palautetaan sitten takaisin dantianiin varastoon. Dantianiin keskittyminen auttaa ajatusten ja tunteiden hallinnassa. Lopulta voidaan saavuttaa samadhi.
Kashmir
Luonnonolot
Kashmirissa sijaitsee maailman toiseksi korkein vuori K2, joka nousee merenpinnasta noin 8611 metrin korkeuteen. Kashmiria halkovat korkeat vuoristot, muun muassa Karakorum ja läntinen Himalaja. Kashmirin alueen keskus on luoteis-kaakkoissuuntainen soikea 130 kilometrin pituinen, 30-50 kilometriä leveä Kashmirin laakso, entinen järvi, joka on 1 500-1 900 metrin korkeudessa meren pinnasta. Laakson pinta-ala on 15 520,3 km2. Laakson halki kulkee Jhelumjoki, joka on eräs Indusjoen sivuhaara. Se tulvii kesäisin ja tulva on joskus peittänyt suuren osan laaksoa .Laakson alapäässä on muutamia järviä, muun muassa vesimäärän mukaan vaihteleva Wularjärvi. Laakso on kesällä kuuma, ja kylmänä aikana erittäin kylmän ilman saareke. Srinagarissa sataa keskimäärin 635 mm vuodessa.
Dantian
Myöhemmässä historian vaiheessa joidenkin oppien puitteissa alettiin puhua kolmesta dantianista: ala-, keski- ja ylädantian. Kolme dantiania ovat kolmen aarteen, jingin, qin ja shenin keskuksia.
Kashmir
Luonnonolot
Laakson pohjoispuolella on Himalaja, eteläpuolella noin 5 000 metriä korkea Pir Panjal. Kashmirin laakso kuuluu Intialle. Kashmirissa on lukuisa pienempiä asuttuja laaksoja, muun muassa Tawin, Chenabin, Poonchin, Sindin ja Lidderin laaksot.
Dantian
Aladantian on varsinainen dantian navan alapuolella. Sitä kutsutaan myös kultaiseksi uuniksi. Se on fyysisen voiman keskus ja liittyy jingiin ja munuaisiin. Keskidantian on qin keskus. Sen sijainnista on kaksi eriävää mielipidettä. Toisen mukaan se sijaitsee sydämen seudulla ja liittyy kateenkorvaan. Toisen näkemyksen mukaan se sijaitsee sisuspunoksessa (solar plexus). Ylädantian löytyy aivoista kulmakarvojen välin takaa. Se vastaa kolmatta silmää ja aivolisäkettä. Se on shenin, mielen ja hengen keskus.
Dantianeja käytetään energian varastointiin, luovuttamiseen, muuntamiseen ja energiavirtojen yhdistämiseen.
Japanilaisista opeista puhuttaessa alatanden sekoitetaan usein "haraan", joka todellisuudessa tarkoittaa vatsaa. Mestaruutta kalligrafiassa, miekkailussa, teeseremoniassa, kamppailulajeissa ja muissa perinteisissä opeissa kutsutaan japanilaisittain "haran kautta toimimiseksi".
KV22
KV22 on Amenhotep III:n hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajatlta. Hautaa on käytetty myös kolmannen välikauden aikana. Se on läntisen laakson haudoista suurin.
1800-luvulla tuntemattomat vierailijat poistivat seinäkoristeita, joista osa on nyt Louvressa. Suolapitoinen ilma on aiheuttanut vauriota maalauksille. Myös pilareiden halkeamat ovat laajentuneet.
Haudasta on löydetty muun muassa puusepän ja kuvanveistäjän työkaluja, huonekaluja ja hautakalusteita, muumioita, ihmisten ja eläinten jäännöksiä, koruja, tulentekotarvikkeita, veistoksia, astioita, aseita ja kirjallisia dokumentteja.
Vaalirengas
Vaalirengas on vaaliliittoa muistuttava, kahden tai useamman puolueen tai muun ehdokaslistan vaaleja varten muodostama liitto. Sen tarkoituksena on parantaa näiden ryhmien asemaa siihen verrattuna, että ne toimisivat erillään, mutta samalla ehkäistä vaaliliittoihin liittyvä riski, että yksi tai osa liitossa olevista ryhmistä saisi hyödyn muiden kustannuksella. Vaalirenkaan muodostavia yksittäisiä ehdokaslistoja – myös puolueiden asettamia – kutsutaan myös vaaliliitoiksi.
Vaalirenkaan ja pelkän vaaliliiton ero on se, että vaaliliitossa liiton saamat paikat jaetaan liiton ehdokkaille suoraan henkilökohtaisen äänimäärän mukaisessa järjestyksessä, kun taas vaalirenkaassa paikat jaetaan renkaaseen kuuluvien ryhmien kesken niiden äänimäärien mukaisessa suhteessa ja sen jälkeen vasta ehdokkaille. Vaalirenkaan sisällä siis toteutuu ehdokaslistojen kesken parempi suhteellisuus kuin jos ehdokaslistat olisivat muodostaneet keskenään vaaliliiton.
Koska vaalirenkaassa jokainen vaaliliitto saa vähintään sen verran paikkoja kuin se saisi omillaan, on vaalirengas keskikokoisille puolueille edullisempi vaihtoehto kuin pelkkä vaaliliitto. Suomessa laki ei salli vaalirenkaita valtiollisissa vaaleissa, mutta niiden käyttöön ottoa on ehdotettu d'Hondtin menetelmän suuria puolueita suosivien piirteiden tasapainottamiseksi.
Paikkajaon laskeminen
Vaalirenkaan ehdokkaille lasketaan ensin liittojen sisäiset vertausluvut eli liittovertausluvut laskemalla kunkin liiton sisäiset äänet yhteen ja jakamalla ne esimerkiksi d'Hondtin kaavan mukaisesti henkilökohtaisten äänimäärien mukaisessa järjestyksessä. Tämän jälkeen kaikille renkaan ehdokkaille lasketaan lopulliset eli rengasvertausluvut jakamalla koko renkaan yhteenlasketut äänet vuorostaan liittovertauslukujen mukaisessa järjestyksessä. Ehdokkaat valitaan rengasvertausluvun mukaisessa järjestyksessä.
Esimerkki
Sinertävät saivat yhteensä 29 ja Punertavat 46 ääntä. Jos jaossa on kolme paikkaa, saavat Sinertävät yhden paikan (Sininen) ja Punertavat kaksi paikkaa (Vaaleanpunainen, Punainen). Vaaleanpunaista ja Punaista enemmän henkilökohtaisia ääniä saanut Mariini jää valitsematta, sillä suhteellisuus vaaliliittojen kesken on etusijalla ja Punertavien osuus renkaan äänistä oli suurempi kuin Sinertävien.
Jos Sinertävät ja Punertavat olisivat muodostaneet vaalirenkaan sijaan vaaliliiton, Sinertävät olisivat saaneet kaksi paikkaa ja Punertavat yhden, vaikka Punertavat kokonaisuutena saivat enemmän ääniä (vrt. esimerkki artikkelissa Vaaliliitto).
Kashmir
Luonnonolot
Vain noin 1/12 väestöstä asuu pohjoisella Ladakhin, Gilgit-Baltistanin vuoristoalueella, joka kattaa kaksi kolmasosaa Kashmirista.
Ladahkin ja Zanskarin alueella vuoristossa on hyvin kylmää ja kuivaa. Sadepilvet eivät pääse vuorten takaa alueille, ja korkealla ilma on luonnostaan kylmää. Yli 3 000 metrin korkeudessa talvi on hyvin kylmä. Zanskarissa lämpötila putoaa talvella -20 °C:een, jopa -40 °C:hen, mikä jäädyttää joet niin, että niiden yli voi kävellä. Kesäisin lämpö nousee 20 °C:hen, mutta koska ilma on korkealla ohutta ja kosteutta vähän, yöt ovat silti kylmiä.
Korkealla koillisen vuorilla sijaitsee melko lähellä Karakorumin solaa, K2:ta ja Siachenin jäätikköä, jonka Intia valtasi Pakistanilta 1984.
Kashmirin alueet
right|250px|thumb|Kashmirin topografinen kartta, johon on merkitty maailman toiseksi korkein vuori [[K2 ja Kashmirin jako Pakistanin, Intian ja Kiinan kesken.]]
Kashmir rajoittuu Intian ja Pakistanin rajaseuduilla Punjabiin ja Intian puolella Himachal Pradeshiin ja Pakistanin rajalla luoteisalueeseen. Kashmirin rajoittuvat myös Afganistan ja Kiina.
Kashmirin aluejako:
Kashmirin historia
Kashmirissa on ollut jo varhaista Indus-kulttuurin asutusta. Kashmir on ollut historiassaan monesti itsenäinen ja hallinnut joskus lyhyen aikaa suurta osaa Intiasta. Kashmirissa, niin kuin muuallakin Intian niemimaalla, on näkynyt hindulaisuuden, buddhalaisuuden ja islamin leviäminen.
Vuosina 1339–1588 aluetta hallitsi Kashmirin sulttaanikunta, minkä jälkeen suurmoguli Akbar yhdisti sen Suurmogulien valtakuntaan. Vuonna 1752 Kashmir liitettiin Afganistaniin, vuodesta 1819 lähtien sitä hallitsivat sikhit. Vuodesta 1846 lähtien sitä hallitsi Englannin ylivallan alaisena Jammun maharadžalle. Myöhemmin Kashmirista tuli osa brittivallan alaista Intian keisarikuntaa.
Kashmirin alue on ollut pitkään ankaran kiistan kohde. Kashmir itsenäistyi Brittiläisestä Intiasta, mutta liittyi valtionpäämiehensä maharadža Hari Singhin päätöksellä 26. lokakuuta 1947 itsenäistyneeseen Intian liittovaltioon autonomisena osavaltiona, koska muslimien asemiehet kapinoivat maassa. Autonomisen osavaltion asema kesti vuoteen 1953 saakka. Kashmirin alueella on sodittu muutaman kerran ja hyvin usein ollut pienempiä kahakoita. Pakistanista on soluttautunut muslimiterroristeja Intian hallitseman Jammu ja Kashmirin puolelle. Nämä terroristit ovat räjäytelleet Kashmirin kysymyksen takia pommeja Intian puolellakin, mikä on ajanut Intian vastatoimiin Kashmirin muslimeja ja Pakistaniakin vastaan. Islamilaisterroristeja vastaan taistelevat ja mielenosoituksia tukahduttaneet Intian armeija ja poliisi ovat rikkoneet Kashmirissa monta kertaa ihmisoikeuksia muun muassa murhaamalla muslimeja joukoittain, sieppaamalla, kiduttamalla ja raiskaamalla sekä kohtelemalla muslimivanhuksia kaltoin. Intia ja Pakistan ovat kahakoineet monesti Kashmirin raja-alueella 2000-luvullakin. Vuonna 2005 Kashmirin seudullakin tuntui suuri maanjäristys, joka tappoi alueella yli 70000 ihmistä.
Kashmirin konflikti
thumb|right|Kashmirin poliittinen kartta. Kashmir on Intian, Pakistanin ja Kiinan miehittämä, mutta jaosta ei ole päästy yksimielisyyteen ja Intian ja Pakistanin alueiden välillä kahakoidaan usein. [[Siachenin jäätikkö on Intian hallinnassa.]]
Vuonna 1990 Intia lähetti sotilaita Kashmiriin pitämään järjestystä, mikä kiristi Intian ja Pakistanin välit äärimmilleen. Kansainvälisten ihmisoikeusjärjestöjen mukaan intialaiset sotilaat rikkoivat 1990-luvulla ihmisoikeuksia muun muassa tekemällä joukkomurhia ja kiduttamalla ja raiskaamalla naisiakin. Intian poliisi ampui rauhallisia muslimimielenosoittajia ja niin edelleen.
Toukokuussa 1998 Intian joukot tekivät suuren hyökkäyksen muslimisissejä vastaan. Vuonna 1999 Pakistanin joukkoja ja muslimisissejä soluttautui Intian puolelle Jammu ja Kashmirissa ja ne katkaisivat tärkeän maantien. Tämän takia Intia vastasi ilmaiskuilla Pakistanin joukkoja ja muslimisissejä vastaan. Kargilin konflikti päättyi, kun Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton kehotti Pakistania peräytymään kiistassa. Intia piti vuonna 2000 Kargilin kriisiä voitettuna.