cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sorana Cîrstea
WTA-turnauksen loppuottelussa ja turnausvoitto (2007–2008)
Cirstea pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2008, missä hävisi ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan kolmoselle Ana Ivanovićille. Helmi-maaliskuussa Cirstea eteni puolivälieriin Méxicon turnauksessa ja huhti-toukokuussa Marokon turnauksessa. Toukokuun lopulla Cirstea saavutti ensimmäisen voittonsa grand slam -turnauksen pääsarjassa, kun hän voitti Ranskan avointen avauskierroksella Anne Kremerin. Toisella kierroksella hän hävisi Viktoryja Azarenkalle. Wimbledonissa 2008 hän hävisi toisella kierroksella jälleen Azarenkalle. Pekingin olympialaisissa Cirstea hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Shahar Pe'erille. Elokuussa hän pääsi puolivälieriin WTA 500 -turnauksessa Cincinnatissa voitettuaan maailmanlistan sijalla 17 olleen Flavia Pennettan. Yhdysvaltain avoimissa Cirstea hävisi toisella kierroksella maailmanlistan neloselle Svetlana Kuznetsovalle. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä Cîrstea saavutti Taškentissa, kun hän voitti loppuottelussa Sabine Lisickin luvuin 2–6, 6–4, 7–6(4). Vuoden viimeisessä turnauksessaan Luxemburgissa Cirstea eteni välieriin, missä hävisi Jelena Dementjevalle. Kauden loppuessa Cirstea oli maailmanlistan sijalla 37.
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Keski-Suomi. Päätoimipaikkana on Jyväskylä (ollen myös ainoa toimipaikka).
Sorana Cîrstea
2009–2011
Ranskan avoimissa 2009 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Carly Gullicksonin lukemin 6–4, 6–2, toisella kierroksella 21:nneksi sijoitetun Alizé Cornetin 6–3, 6–2, kolmannella kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Caroline Wozniackin 7–6(3), 7–5 sekä neljännellä kierroksella viidenneksi sijoitetun Jelena Jankovićin 3–6, 6–0, 9–7. Puolivälierissä hän hävisi 30:nneksi sijoitetulle Samantha Stosurille luvuin 1–6, 3–6. Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle.
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa.
Sorana Cîrstea
2009–2011
Vuoden 2010 Ranskan avoimissa Cîrstean pelit päättyivät avauskierrokselle, kun hän kohtasi hallitsevan mestarin, Svetlana Kuznetsovan. Kuznetsova voitti ottelun 6–3, 6–1, vaikka oli tappiolla ensimmäisessä erässä jo 3–0. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Petra Kvitoválle ja Yhdysvaltain avoimissa Sofia Arvidssonille.
British Rail
British Rail oli Britannian valtiollinen rautatieyhtiö vuosina 1948–1997. Se oli rautateiden omistaja ja myös liikenteenharjoittaja. Yhtiö muodostettiin kansallistamalla maan neljä suurinta rautatieyhtiötä, ja se purettiin vaiheittain rautateiden yksityistämisen myötä vuosien 1994–1997 aikana. Virallisesta nimestä British Railways (BR) johdettu markkinointinimi British Rail otettiin käyttöön vuonna 1965. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2001.
Sorana Cîrstea
2009–2011
Vuonna 2011 Cîrstea pääsi Australian avoimissa toiselle kierrokselle voitettuaan Mirjana Lučićin. Toisen kierroksen ottelunsa hän hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Shahar Pe'erille. Ranskan avoimissa Cîrstea selviytyi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Patty Schnyderin ja Alexandra Dulgherun. Kolmannella kierroksella hän hävisi Li Nalle. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Pauline Parmentierille ja Yhdysvaltain avoimissa Yanina Wickmayerille.
British Rail
Rautateiden kansallistaminen
Ison-Britannian rautatieverkosto laajeni merkittävästi 1800-luvun aikana. Maan 120 eri rautatieyhtiön sulautumisen jälkeen vuonna 1923 jäi jäljelle neljä suurempaa rautatieyhtiötä, niin kutsuttu Big Four. Kukin niistä hallitsi omaa maantieteellisesti rajattua aluettaan. Toisen maailmansodan jälkeen rautatieyhtiöiden talous oli kriisissä, ja vuoden 1947 Transport Actilla pyrittiin vakauttamaan tilannetta ja turvaamaan mm. rautatieliikenteen toiminta. Rautateiden kansallistaminen oli Britannian Työväenpuolueen agendalla, ja se myös toimeenpantiin vuoden 1948 alusta alkaen.
Sorana Cîrstea
2009–2011
Nelinpelissä Cîrstea on voittanut viisi WTA-turnausta: vuonna 2008 Fèsissä ja Luxemburgissa, vuonna 2010 Estorilissä, vuonna 2011 Dallasissa ja vuonna 2019 Luganossa.
2020
Joulukuussa Cîrstea otti ensimmäisen ammattilaisturnausvoittonsa lähes viiteen vuoteen voitettuaan Dubain W100-ITF-turnauksen.
Kaksinpelin turnausvoitto 13 vuoden tauon jälkeen (2021–)
Vuonna 2021 Cîrstea eteni Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle. Huhtikuussa hän saavutti uransa toisen WTA-turnausvoiton kaksinpelissä, kun hän voitti Istanbulin turnauksen. Hän voitti loppuottelussa turnauksessa ykköseksi sijoitetun Elise Mertensin.
Kuusankosken–Voikan rautatie
pienoiskuva|Entinen Voikkaan tehtaiden kapearaidetalli. Tässä tallissa majailivat viimeksi höyrysäiliöveturi KVR7 ja moottoriveturit KVR12 ja KVR13.
Kuusankosken–Voikan rautatie (lyhenne KVR) oli Kymintehtaan, Kuusaansaaren paperitehtaan ja Voikkaan paperitehtaan yhdistänyt raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteinen rautatie, jota liikennöitiin yleisessä liikenteessä vuosina 1922–1959.
Liikenne
Radan rakentaminen aloitettiin sisällissodan viivästyttämänä heinäkuussa 1919. Väliaikainen liikenne radalla alkoi 1. joulukuuta 1920. Yleiselle liikenteelle rautatie avattiin vasta 1.1.1922. Radan liikenne käsitti yksinomaan Kuusankosken ja Voikan tehtaiden välistä tavara- ja henkilöliikennettä; yhtiön työntekijöille ja perheenjäsenille tarkoitetut koululais- ja työläisjunat olivat maksuttomia, ulkopuolisilta perittiin nimellinen korvaus (aikuinen 1 markka, lapsi 50 penniä).
Kalusto
Yksi vetureista, KVR 5 (Henschel 15949/1918, 0-8-0T) oli saksalainen ns. prikaativeturi, jossa oli erikoiset Klien-Lindner -akselit: ulommaiset akselit liikkuivat sivusuunnassa hylsyrakenteen ja keskittävän jousiston avulla, mistä johtuen veturi kulki muita helpommin jyrkissä mutkissa mutta alkoi heittää sivulle raskasta junaa vedätettäessä. Veturi ostettiin käytettynä ja sen kyljissä oli sen saapuessa rintamalta peräisin olleita luodinreikiä.
Yleisradion hallintoneuvosto
Yleisradion hallintoneuvosto on Yleisradion korkein päättävä elin, jonka 21 jäsentä valitsee eduskunta. Lisäksi yhtiön henkilöstöllä on hallintoneuvostossa kaksi edustajaa, joilla on kokouksissa läsnäolo- ja puheoikeus, mutta ei äänioikeutta. Kaikki varsinaiset jäsenet ovat kansanedustajia.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Kalusto
Lisäksi kolme moottoriveturia oli vain tehtaiden sisäisessä käytössä. Niiden erikoisuus oli se että kaikissa oli erilainen kone: KVR12 (Valmet 1947) oli bensiinikoneinen Move1, KVR13 (Valmet 9/1951) sekamoottorinen Move4 ja vain hetken käytössä ollut KVR14 dieselmoottorinen Move4, joka hankittiin käytettynä hetkelliseen tarpeeseen ja romutettiin hiukan myöhemmin. Sen valmistusvuosi ja -numero eivät ole enää tiedossa, samoin KVR12-veturista tiedetään vain valmistusvuosi.
Yleisradion hallintoneuvosto
Hallintoneuvoston jäseniksi on valittava tiedettä, taidetta, sivistystyötä ja elinkeino- ja talouselämää tuntevia sekä eri yhteiskunta- ja kieliryhmiä edustavia henkilöitä.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Kalusto
Ainoa linja-ajoon hankittu moottoriveturi, KVR9-veturi, oli Schwartz & Dückerhof/ Ruhrthalerin valmistama 0-6-0dm –tyyppinen veturi 92106/1937. Veturi osoittautui heti tultuaan epäonnistuneeksi hankinnaksi: väärin suunnitellun vaihteiston vuoksi ylöspäin vaihtaminen onnistui vain välikaasulla eikä aina silloinkaan, alaspäin ei ensinkään vaan kone piti sammuttaa ja vasta sitten sen sai vapaalle. Veturi oli toisarvoisessa käytössä sotaan asti. Se ei kelvannut edes Merisuon rautatielle josta se tuli takaisin. Veturi oli koeajossa vuonna 1947 Riihimäen-Lopen rautatiellä mutta miltei valmis kauppa purkautui veturin kaatumiseen tiilikuorman edessä Huhtimossa 3. huhtikuuta 1947. Veturi palasi Kuusankoskelle ja makasi loppuajat peitteiden alla ruostumassa ennen romutusta muun kaluston mukana noin vuonna 1960. Sotakorvauksena se ei kelvannut
HMS Bergamot (K189)
HMS Bergamot (viirinumero K189) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1940 telakkanumerolla 1100. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1941 ja valmistui kaksi kuukautta myöhemmin 12. toukokuuta.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Sotakorvauksia
Menetetyn veturin tilalle ostettiin Belgiasta kaksi Tubize-veturia, KVR 10´´ ja KVR11 (molemmat 0-6-0WT); viimeksi mainittu tuli Suomeen vain tavarajuniin kelpaavana eli ilman soittokelloa ja karkeata vihellintä, jotka kuitenkin lisättiin täällä valvovan viranomaisen määräyksestä. Venäläiset tarkastivat veturit niiden tullessa, mutta kumpikaan ei kelvannut sotakorvaukseksi.
Nämä veturit olivat tullessaan Suomen nykyaikaisimpia 600 mm vetureita: niissä oli hiililämmitys sekä sähkövalo. Erikoisuutena oli se, että takapyörien vastapainot oli sijoitettu kankikoneiston yhteyteen. Ennen käytöstä poistoa alun perin keulassa ollut vedentäyttöpiste siirrettiin vasemman käyntisillan etupäähän.
HMS Bergamot (K189)
Palvelus
Alus myytiin 1947.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Sotakorvauksia
KVR10´´ -veturi oli viimeinen linjaveturi, joka oli liikenteessä. Se veti paitsi viimeiset massajunat ratalinjalla myös radanpurkujunat. Veturi romutettiin vuonna 1962.
Liikenne loppuu
Henkilöliikenne Kymintehtaan ja Kuusankosken aseman välisellä osuudella lopetettiin jo 1930-luvulla. Koko radan viimeinen matkustajajuna lähti Myllykalliolta Kuusaalle kesäkuussa 1954. Rautatien tavaraliikenne loppui vuonna 1960 ja sisäinenkin – joka pari viimeistä vuotta käsitti lähinnä moottoriveturein tehtyjä suurten varastojen vaihtotöitä - vuonna 1968, jonka jälkeen loput kiskot purettiin.
Viimeiset veturit
Yhtiön viimeiseksi ajaneeksi höyryveturiksi – ja samalla viimeiseksi vakituisesti ajaneeksi 600 mm ammattiliikenteen höyryveturiksi – jäi yhtiön voimakkain veturi, höyrysäiliöveturi KVR 7, Hohenzollern 4575/1927, 0-6-0F, jonka työpäivä päättyi varastointiin uittokauden päättyessä 2. elokuuta 1963.
Tämä veturi oli erityisen outo ilmestys: se oli pitkä, korkea ja kapea ja sen sylinterit oli useimmista muista poiketen sijoitettu rungon sisäpuolelle periaatteessa samaan tapaan kuin leveäraiteisessa C5 Blikstissä, jotta veturilla saattoi ajaa ahtaissa paikoissa; tämä myös optimoi veturin teho-painosuhteen. Tällainen rakenne oli ominainen kaikille Hohenzollern -tehtaan vetureille. Veturi oli toinen kahdesta saman tehtaan veturista Suomessa ja sen erityisominaisuus oli harvinainen Joy-tyyppinen luistikoneisto.
Veturi olikin täydellä latauksella ratansa voimakkain ja hätätilassa se jaksoi tuoda ilman välilatausta täysmittaisen junan Kuusankoskelta Voikkaalle, joskin normaalisti se työskenteli vain Voikkaan tehtaalla raakapuun kuljetuksessa. Veturi varastoitiin vuonna 1963 ja romutettiin kolme vuotta myöhemmin.
KVR 12 eli Move1 24-hevosvoimaisine bensiinikoneineen osoittautui nopeasti liian heikoksi puunvetoon, ja sen tehtäväksi muotoutuikin viedä pois tehtaan polttouunien tuhkat. Tämänkin veturin palvelus loppui joskus 1960-luvulla.
Utin–Haukkasuon rata
Utin–Haukkasuon turverata oli osa Kuusankosken–Voikan rautatietä, vaikka näillä kahdella ei ollutkaan kapearaiteista ratayhteyttä ja se näin ollen muodosti aivan erillisen rataosuuden. Kalustoa kuljetettiin radan tarpeisiin VR:n kyydissä valtion leveäraiteisella radalla.
Alkuperäinen rata
Kymi-yhtiön vuonna 1919 rakentama rata kulki Utin asemalta Haukkasuolle Sippolaan. Rata oli kapearaiteinen ja pituutta oli noin 7 km. Radan raideleveys oli oletettavasti 600 mm, koska radalla käytettiin höyryveturiaikana KVR:n kevyimpiä vetureita ilman teknisiä muutoksia. Vuodesta 1923 radalla alettiin kuljettaa myös puuta VR:n rakennettua leveäraiteisen sivuraiteen Utin asemalle. Vuonna 1926 rata siirtyi metsäosaston hallintaan.
Jatkettu rata
Rataa jatkettiin 3,5 kilometrillä Kaihlasuolle vuonna 1928 ja myöhemmin vielä Heinojalle. Radan enimmäispituus oli 16 km. Radan jatke purettiin pääosin vuonna 1941 ja loputkin siitä 1940-luvun lopulla.
Radan eri käyttötarkoitukset
Rataa käytettiin turpeen ja tukkien kuljetusten lisäksi myös arvokuljetuksiin joista esimerkkeinä metsästysmatkat, sekä Yksityismetsänhoitajayhdistyksen kesäretki vuonna 1929.
Vulcain (rakettimoottori)
thumb|right|H158 Vulcain Vulcain on eurooppalainen rakettimoottori. Se käyttää kryogeenistä nestevetyä ja nestehappea. Tosinaan sitä kutsutaan EPC (Étage Principal Cryotechnique).
thumb|right|H173 Vulcain II
Yleisradion hallintoneuvosto
Jäsenet
Eduskuntavaalien 2023 jälkeiset uudet Yleisradion hallintoneuvoston jäsenet valittiin 28. kesäkuuta 2023.
Vulcain (rakettimoottori)
Historia
Kehitys alkoi 1988 samaan aikaan Ariane 5 kantorakettiohjelman kanssa. Ensimmäinen lento tapahtui 1996, mutta se epäonnistui ohjelmistovian takia. Moottori toimi kuitenkin niin kuin pitikin ja ensimmäinen onnistunut lento tehtiin 1997. Uusi kehittyneempi versio Vulcain II, joka tuottaa 20% enemmän työntövoimaa, lensi ensi kerran 2002. Tälläkin kertaa lento epäonnistui, mutta nyt vika oli moottorissa. Uuden moottorin onnistunut toinen koelento tapahtui 2005.
Tekniikka
Vulcain käyttää nestehappea ja -vetyä ajoaineenaan. Se on halkaisijaltaan 1.76 metriä ja 3 metriä korkea. Sen toimintaperiaate on kaasugeneraattorimoottori, jossa on erilliset turbopumput polttoaineelle ja hapettimelle. Molemmissa turbopumpuissa on omat pienet polttokammionsa ja pakoputkensa joissa poltetulla polttoaineella pumput toimivat, eikä pumpuissa poltettu polttoaine kulje pääasiallisen polttokammion läpi. Nestehapen turbopumppu pyörii 13 600 kierrosta minuutissa 3 MW teholla ja nestevedyn pumppu 34 000 kierrosta minuutissa 12 MW teholla. Nämä pumppaavat yhteensä 235 kg/s kryogeenisiä ajoaineita, josta 41.2 kg/s on nestevetyä, palokammioon.
Vulcain II palokammiossa on hieman suurempi paine, ja ajoaine sekoituksessa on 20% enemmän happea, siksi sen palokammio ja happea pumppaava turbopumppu täytyi suunnitella uudestaan. Lisäksi siinä on suurempi suutin, jonka ansiosta ominaisimpulssi tyhjiössä on aiempaa versiota parempi, vaikka suurempi hapen osuus muuten pienentäisi moottorin ominaisimpulssia.
Yleisradion hallintoneuvosto
Jäsenet
Yleisradion henkilöstön edustajat:
M/S Birka Stockholm
M/S Birka Stockholm (aiemmalta nimeltään M/S Birka Paradise) on Viking Line- ja Gotlandsbolaget -laivayhtiöiden omistama risteilyalus, jonka on määrä aloittaa liikennöinti Tukholma–Maarianhamina–Visby ja Tukholma–Maarianhamina -reiteillä keväästä 2024 lähtien. Vuosina 2006–2020 Birka oli tehnyt kesäisin useita pidempiä risteilyjä Tukholmasta.
Alus on tasokkaasti sisustettu ja muistuttaa Karibianmeren loistoristeilijöitä kokoaan lukuun ottamatta. Laivalla on muun muassa ympärivuotinen auringonotto- ja uintimahdollisuus. Alus on alun perinkin tarkoitettu vain risteilykäyttöön, minkä vuoksi siinä ei ole autokantta.
Gotlandsbolaget osti M/S Birka Stockholmin Rederiaktiebolaget Eckeröltä vuonna 2023 noin 38 miljoonalla eurolla. Alus aiotaan asettaa Tukholman, Maarianhaminan ja Visbyn väliseen liikenteeseen. Liikennöinti on tarkoitus aloittaa keväällä 2024. Elokuussa 2023 Viking Line ilmoitti ostavansa 50 % Birka Stockholmista 19 miljoonalla eurolla.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Veturit
Radalla palveli vuoteen 1956 asti vuorollaan yksi KVR:n höyryvetureista, tavallisesti n:o 3 (Hudson 1318/1919, 0-6-0WT) joka oli höyryvetureista kevein. Veturi siirrettiin Kuusankoskelta Uttiin VR:n kyydillä ja takaisin se tuli yleensä konepajakorjausta varten. Koska liikennettä ei voinut kuitenkaan keskeyttää, niin mikäli korjaus osui pahimpaan aikaan, tilalle lähetettiin joku toinen pienemmistä vetureista. Viimeksi muuna kuin vakituisena siellä oli veturi n:o 1 (Tampella 166/1910, 0-6-0T), ja siellä se hylättiin vuonna 1954.
Kiinteistö ja vetokalusto
Kuusankosken–Voikan rautatiestä on jäljellä suojellut Voikkaan tallit ja yksi moottoriveturi KVR13 (Move4 9/1951, 0-4-0dm), joka on tätä kirjoitettaessa varastoituna (ei ajokunnossa) Jokioisten Museorautatiellä. Tämän veturin erikoisuus on sekamoottori: siinä on sekä kaasutin että dieselruiskutuspumppu joten se voi käyttää mitä tahansa polttoainetta. Veturi myytiin Forssaan vuonna 1968, ja siellä se muutettiin 750 millin raideleveydelle, jonka valmius on kaikissa Move4-vetureissa jo alun perin. Veturi maalattiin oranssinväriseksi 1970-luvun alussa samalla kertaa kuin pääosa muustakin yksityisratojen veturikalustosta. Sen palvelu, joka Jokioisten rautatien ja Forssan sähköradan sulkemisen jälkeen käsitti pääasiassa Forssan sahan lautatarhan vaihtotöitä, loppui 1980-luvun alussa, jonka jälkeen veturi luovutettiin Museorautatieyhdistykselle.
thumb|KVR13 -veturi varastoituna Humppilassa vuonna 1999
Vaunut
Lisäksi KVR:n tai Haukkasuon kalustosta on tallessa kaksi matkustajavaunua, kaksi umpitavaravaunua sekä kaivinkoneen kuljetusta varten kahdesta Move 1 -veturin alustasta rakennettu raskaskuljetuslavetti. Lisäksi Kuusaansaaren tehdasalueella on varastoituna ainakin yksi raakapuun kuljetukseen käytetty avovaunu.
Matkustajavaunujen kunnostus
Matkustajavaunut siirrettiin keväällä 2007 Jokioisten Museorautatien varikolle odottamaan kunnostusta, joka alkoi tammikuussa 2008 omistusoikeuksien ja rahoituksen ratkettua lopullisesti. thumb|KVR:n matkustajavaunut Minkiön varikolla viimeisteltävinä juuri ennen Höyryfestivaalien alkua perjantaina 23. heinäkuuta 2010. Käyntisiltojen porttiketjut vielä kuvauksen aikana pajalla Kunnostuksen ensimmäinen vaihe eli vaununkorit valmistui 31. toukokuuta 2008 ja vaunut siirrettiin ulos korjaamosta nähtäville ensimmäisenä kauden 2008 liikennepäivänä. Seuraavaksi vuorossa on telien, sisustuksen ja ikkunoiden asennus. Runkojen jäykistimet asennettiin kesäkuussa 2009. Telien hankinta onnistui ja ne saapuivat Minkiölle ennen kesäkuun 2008 loppua. Telit tosin kaipasivat muun muassa hiekkapuhallusta ja maalausta, mutta tämä työ alkoi tammikuussa 2009 ja valmistui kesäkuussa samana vuonna. Lokakuussa 2009 telit on jo asennettu molempiin vaunuihin.
Vaunut saatiin liikenteeseen höyryfestivaaleilla 2010: lauantaina 24. heinäkuuta niillä ajettiin kaksi junaa Jokioisiin höyryfestivaalien runsaan kuljetustarpeen vuoksi. Varsinainen virallinen käyttöönotto tapahtui sunnuntaina 25. heinäkuuta.
thumb|Kuusankoskelaisten edustaja lähettää KVR:n vaunuista kootun pikajunan 63 kohti Jokioisia sunnuntaina 25. heinäkuuta 2010
Vaunuihin asennettiin toimintakuntoiset kaminat. Molempiin asennettiin myös toimiva valaistus vuonna 2014.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylemmässä jatkosarjassa ja muut alemmassa. Ylempi jatkosarja yhdistettiin yhdeksi kuuden joukkueen sarjaksi ja lohkovoittajt saivat 2 ja lohkokakkoset yhden lähtöpisteen. Alemmat jatkosarjat pelattiin alkulohkojen sisäisinä. Alempaan loppusarjaan kaikki joukkueet läksivät nollilta, eli minkäänlaisia lähtöpisteitä runkosarjan perusteella ei annettu. Pudotuspeleihin pääsystä liigakarsintaan selvisivät kaikki kuusi ylemmän jatkosarjan joukkuetta sekä alemman jatkosarjan lohkovoittajat.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Muu kalusto ja pienoismalli
Tavaravaunuista ja lavetista neuvotellaan edelleen. Lisäksi samassa romuttamossa on kaksikin Haukkasuon Move1 -veturin alustaa, mutta ne on jätetty neuvottelujen ulkopuolelle koska tätä tyyppiä on säilynyt muutenkin runsaasti.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012
Lohko 2
Kuortaneen pelit päättyivät jatkosarjaan.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Muu kalusto ja pienoismalli
Vuonna 2008 saatiin lahjoituksena höyryveturin numero 1 höyryllä toimiva pienoismalli, joka sijoitettiin lasivitriinissä kapearaidemuseoon.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012
Pudotuspelit
Pudotuspelit aloitettiin heikommin sijoittuneen kotikentällä. Toinen ottelu ja tarvittaessa lisäerä välittömästi toisen ottelun jälkeen pelattiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Liigakarsinta
Sun Volleyn luovuttua liigapaikastaan, Mutalan Riennolle myönnettiin liigalisenssi.
Kuusankosken–Voikan rautatie
Arkistoaineistoa
Yhtiön kapearaidekalustosta on olemassa runsaasti korkealaatuisia mustavalkokuvia, koska yhtiö kuvautti kalustoaan runsaasti eri tarkoituksiin.
Vanha ratalinja on yleisenä kevyen liikenteen väylänä lähes koko mitaltaan. Ratalinja kulki Kymintehtaalta Kuusaansaaren itärantaa pitkin ja rautasiltaa Kymijoen yli. Loppureitti Kuusaalta Voikkaalle oli nykyiseen ympäristöön sijoitettuna suurin piirtein: Ekholmintie-Kuusaantie-Lossikujan länsipuoli-pyörätie-Kymenrannantie-veturitalli/asema-Kymijoen silta-Voikkaan tehdasalue.
Radan asemarakennukset ovat hävinneet kokonaan. Naukion asemasta Kuusaantien ja Sairaalanmäentien risteyksessä oli jäljellä betoninen kivijalka vielä 1980-luvun alussa. Suojeltujen Voikkaan veturitallien museointia hankaloittaa niiden sijainti vedenpuhdistamon vieressä. Suojelutilanne on kuitenkin helpottunut Voikkaan tehtaan ja puhdistamon lopetettua toimintansa vuonna 2006.
Radan edeltäjänä toimi Kuusaanlammen ja Kymintehtaan välillä, nykyisen Ahlmannintien kohdilla, vuosina 1898–1912 liikennöinyt 488 mm:n raidelevyinen sähkörata. Se oli olemassa vielä 1940-luvulla. Radalla oli yksi veturi, AEG 8/1898.
Mustakoiranköynnös
Mustakoiranköynnös (Bryonia alba) on monivuotinen, myrkyllinen koiranköynnöslaji, jota viljellään koristekasvina. Sitä esiintyy Euroopassa. Kasvin kaikki osat ovat vahvasti myrkyllisiä, etenkin mukulamainen tyvi ja marjat.
Mustakoiranköynnöksen varsi kasvaa kahdesta kolmeen metriä pitkäksi ja on karheakarvainen, köynneliäs, haarova. Kukintona on lehtihankainen röyhy. Vihertävät teriöt ovat kooltaan alle yhden senttimetrin. Hedelmät ovat mustia marjoja.
Wise Man
Wise Man on Uriah Heepin kappale ja single vuodelta 1977. Se julkaistiin albumilla Firefly. Balladimaisen kappaleen kirjoittajaksi on merkitty yhtyeen urkuri-kitaristi Ken Hensley. Singlen b-puoli on kitaristi Mick Boxin, rumpali Lee Kerslaken sekä Hensleyn yhteistyössä kirjoittama ”Crime of Passion”, joka ei kuulu Firefly-albumille.
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Falconer
Falconer on ruotsalainen power metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1999 Mjölbyssä. He yhdistävät musiikkiinsa vahvoja folkmusiikkivaikutteita ja ammentavat laulujen aiheita Ruotsin keskiajan historiasta. Koko yhtyeen uran ajan heidän levyjään on julkaissut Metal Blade Records.
Historia
Black metal -yhtye Mithotynin hajottua vuonna 1999 sen kitaristi Stefan Weinerhall alkoi suunnitella uutta yhtyettä, jonka sisältäisi samoja folkmusiikista muistuttavia melodioita kuin Mithotyn, mutta olisi tyyliltään power metallia. Weinerhall nauhoitti yksin rumpukoneen avustuksella demon, jonka neljä kappaletta päätyisivät ensimmäiselle Falconer-albumille. Demolle tarvittiin vielä laulaja, ja Weinerhall löysi Mathias Bladin, joka ei aikaisemmin ollut laulanut rockyhtyeessä, vaan jonka kokemus tuli musiikkiteatterista.
Demoa lähetettiin useisiin levy-yhtiöihin, ja Falconer päätyi allekirjoittamaan amerikkalaisen Metal Blade Recordsin levytyssopimuksen. Samalla yhtye täydentyi, kun rumpaliksi liittyi mukaan Karsten Larsson, joka oli myös soittanut Mithotynissä. Koska yhtye ei löytänyt sopivaa basistia, ja koska Weinerhallilla ja Larssonilla oli negatiivisia kokemuksia kiertämisestä ja live-esityksistä Mithotynin kanssa, Falconerista päätettiin tehdä vain studioyhtye, ja Weinerhall soitti bassot itse.
Yhtye alkoi nauhoittamaan esikoisalbumiaan Varbergissa sijaitsevassa Los Angered -studiossa tuottajanaan King Diamondin kitaristina tunnettu Andy LaRocque. Heidän yhteistyönsä oli hedelmällistä, ja LaRocque tuotti jatkossa kaikki seuraavatkin Falconerin albumit. Albumi, joka nimettiin yhtyeen mukaan Falconeriksi, ilmestyi vuonna 2001, ja samana vuonna yhtye alkoi saman tien säveltää sille seuraajaa.
Saatuaan lupaavia tarjouksia eri festivaaleilta Falconer päätettiin täydentää livekokoonpanoksi. Rytmikitaraan valittiin Anders Johansson ja bassoon Peder Johansson. Yhtyeen valmistautuessa festivaalikeikoille heidän toinen albuminsa Chapters From a Vale Forlorn ilmestyi. Kesällä 2002 Falconer esiintyi Saksassa ja Espanjassa, ja erityisesti Wacken Open Air -festivaaliesiintyminen oli yhtyeelle mieleenpainuva kokemus, ja he päättivät jatkaa live-esiintymisten tekemistä. Valitettavasti Mathias Bladin, joka työskenteli vakituisesti näyttelijänä, aikataulut eivät sopineet yhtyeen liveaktivoitumiseen, joten hänelle päätettiin etsiä korvaaja.
Bladin tilalle Falconeriin liittyi Destiny-yhtyeen laulaja Kristoffer Göbel, joka oli perehtyneempi power metal -tyyliin. Samalla Johanssonit otettiin mukaan yhtyeen viralliseen kokoonpanoon, ja tällä työryhmällä levytettiin The Sceptre of Deception -konseptialbumi. Vuonna 2004 Falconer lähti ensimmäiselle Euroopan kiertueelleen, lämmittelijänään Axenstar ja Doomsword. Kiertueen jälkeen Anders ja Peder Johansson erosivat yhtyeestä musiikillisten erimielisyyksien takia, ja koska heiltä kului liikaa aikaa matkustaa toisilta paikkakunnilta Mjölbyhyn soittoharjoituksiin. Heidän tilalleen löytyivät nopeasti Magnus Linhardt ja Jimmy Hedlund.
Uudella kokoonpanolla äänitettiin Grime vs. Grandeur -albumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Sillä yhtye jätti folkmusiikkielementit pois ja esitti perinteisempää power metallia. Sivuaskel ei jäänyt pitkäkestoiseksi, sillä seuraavalle albumille sävelletty materiaali muistutti vahvasti Falconerin Bladin aikaisia levytyksiä. Yhtye päätti palata juurilleen ja he pyysivät Bladia takaisin erottaen samalla Göbelin. Blad jatkoi uraansa näyttelijänä, mutta Falconer päätti lopettaa aktiivisen kiertämisen ja esiintyä vain silloin, kun se sopi kaikkien jäsenten aikatauluihin.
Bladin comeback-albumi nimettiin Northwindiksi, ja se julkaistiin vuonna 2006. Albumilla oli mukana yhtyeen ensimmäinen ruotsinkielinen kappale, Himmel så trind. Ruotsin kieltä käytettiin lisää seuraavalla Among Beggars and Thieves -albumilla, joka julkaistiin vuonna 2008. Falconer on parhaillaan säveltämässä seitsemättä albumiaan, jonka julkaisupäivä on vielä epävarma.
Yhtyeen musiikki
Falconerin musiikki on power metallia, jossa käytetään paljon eurooppalaisesta folkmusiikista muistuttavia melodioita. Varsinaiset folkmusiikkivaikutteet jäävät siihen, joten Falconeria ei voi luokitella varsinaiseksi folk metal -yhtyeeksi. Melodiat soitetaan täysin soolokitaralla, ja kosketinsoittimia käytetään vain paikoin. Yhtyeen kitarasoundi on raskas ja säröinen, vaikka musiikki soitetaan pääosin duurissa, ja tästä syntyvä vastakohtaisuus on yhtyeen musiikin ominainen piirre. Falconerin laulajista Mathias Bladin lauluääni on sangen matala, kun taas Kristoffer Göbel lauloi power metallille tyypillisemmällä korkealla lauluäänellä.
Yhtyeen sanoitusten aiheet vaihtelevat. Monet sanoitukset ovat folkmusiikista muistuttavia kantaa ottavia "protestilauluja", kun taas monet perustuvat Ruotsin historiaan. Jotkin historiallisista sanoituksista ovat vain entisaikojen inspiroimia, mutta jotkin kertoivat historiallisista tositapahtumista.
ARIA Charts
ARIA Charts on australialainen musiikkilista, jota julkaisee viikoittain Australian Recording Industry Association (ARIA). Listaa pidetään eniten myyneistä singleistä ja albumeista eri musiikkityyleissä. Listasijoitukset perustuvat myyntiin; myyntiä seurataan lauantaista perjantaihin. Listat top 5 singleistä ja albumeista julkaistaan joka sunnuntai ensimmäisenä News Limitedin omistamissa sanomalehdissä. Kokonaisina kaikki listat julkaistaan ARIA Chartsin kotisivuilla joka sunnuntai kello 18.30.
Michiko Matsuda
Michiko Matsuda (s. 26. lokakuuta 1966) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Matsuda debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1981. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991. Hän on pelannut 45 maaottelua ja tehnyt niissä 10 maalia.
Deb Fischer
Debra Lynelle Strobel ”Deb” Fischer (s. 1. maaliskuuta 1951 Lincoln, Nebraska) on yhdysvaltalainen republikaanisenaattori. Hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien toisena Nebraskan senaattoreista. Hänen nykyinen kautensa senaatissa päättyy tammikuussa 2025.
Ennen politiikkaan lähtemistä Fischer opiskeli Nebraskan yliopistossa ja työskenteli farmarina. Politiikassa Fischer on Yhdysvaltain senaatin lisäksi ollut Nebraskan yksikamarisessa lainsäädäntöelimessä vuosina 2005–2012.
Kuningasprotea
thumb|Kuningasprotean kukka. Kuningasprotea (Protea cynaroides) on Etelä-Afrikan kansalliskukka. Sen tieteellinen lajinimi cynaroides merkitsee artisokan kaltaista.
Hangover
Hangover voi viitata:
Kuningasprotea
Ulkonäkö ja koko
Protean siemenet ovat suuria ja nukkapintaisia ja ne putoavat yleensä vasta ruohikkopalon jälkeen. Jyrsijät ja linnut levittävät niitä. Vain pieni osa siemenistä itää. Viljelyssä kasvia lisätään versopistokkaista.
Käyttö
Kuningasproteaa käytetään leikkokukkana. Maljakossa nämä kukat kestävät hyvin kuusi viikkoa ja niitä voidaan myös kuivattaa.
Major League Baseball -kausi 1940
Major League Baseball -kauden 1940 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat Detroit Tigers ja Cincinnati Reds. Kahdeksas MLB:n All-Star -ottelu pelattiin Sportsman's Parkilla, St. Louisissa, Missourissa, 9. heinäkuuta 1940. NL voitti ottelun juoksuin 4–0.
Lindsay Crosby
Lindsay Harry Crosby (5. tammikuuta 1938 – 11. joulukuuta 1989) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli Bing Crosbyn nuorin poika.
Lindsay Crosby syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän opiskeli kolmen veljensä Garyn, Phillipin ja Dennisin kanssa Bellarmine Academyssä San Joséssa. He esiintyivät yhdessä nimellä The Crosby Boys 50-luvun loppupuolella yökerhoissa ja Ed Sullivanin televisio-ohjelmassa.
The Crosby Boys sai lupaavan alun, mutta showbisneksen paineet ja heidän oma kyvyttömyytensä yhteistyöhön turmeli heidän elämänsä. Heihin myös vaikutti syvästi äitinsä Dixie Leen alkoholismi ja ennenaikainen kuolema syöpään. Raskas juominen ja tunne-elämän ongelmat veivät veronsa. Lindsay teki itsemurhan joulukuussa 1989 ampumalla itseään päähän 51-vuotiaana.
Timo Hyvönen
Timo Hyvönen (s. 1961 Nokia, Suomi) on suomalainen kauppatieteilijä. Hän toimii laskentatoimen professorina Tampereen yliopistossa 1.8.2015 alkaen. Ennen nykyistä työtehtäväänsä Hyvönen toimi määräaikaisena laskentatoimen professorina Turun yliopistossa (1. toukokuuta 2011 – 31. joulukuuta 2015).
Hyvönen on toiminut aiemmin (vuodesta 2000 lähtien) myös laskentatoimen ja rahoituksen lehtorina Tampereen yliopistossa. Hyvönen suoritti kauppatieteiden lisensiaatin tutkinnon Tampereen yliopistossa, ja hänen väitöskirjansa Exploring Management Accounting Change in ERP Context – Four Perspectives (suom. Johdon laskentatoimen muuttuminen ERP-järjestelmän käyttöönotossa) tarkastettiin vuonna 2010.
Tve5
Tve5 on VR:n käyttämä, kumipyörillä varustettu pienveturi. Veturi kykenee siirtymään raiteelta toiselle poikittaissuuntaisten kumipyöriensä avulla. Tämän rakenteen johdosta veturia kutsutaan joskus lempinimellä "Hourimo".
Historia
1970-luvun puolivälissä Valtionrautatiet tilasi Insinööritoimisto Saalastilta kymmenen pientä vaihtoveturia. Ne olivat valmistajan mallia Nalle ja saivat numerot 601–610. Kaksi ensimmäistä veturia valmistuivat koeajoihin keväällä 1978, ja loput veturit toimitettiin vuoden 1979 aikana. Veturit valmistettiin Saalastin tehtaalla Kirkkonummella.
Tekniikka
Tve5 muistuttaa ulkoisesti tavallista pienveturia, ja tällainen se onkin perusrakenteeltaan. Ohjaamo on veturin takaosassa, ja sen edessä on konesuoja. Sisäänkäynti ohjaamoon tapahtuu konesuojan viereisiltä käyntisilloilta. Poikkeuksellisen tästä veturista tekee se, että siinä on neljä pituusakseliin nähden poikittain asennettua kumirenkain varustettua pyörää, jotka saavat käyttövoimansa kahdesta hydraulimoottorista. Niiden avulla veturi pystyy siirtymään raiteelta toiselle sivuttaissuunnassa. Kumipyörien akseliväli on valittu niin, että kaikkien pyörien ollessa kiskojen ulkopuolella veturi alas laskettaessa asettuu automaattisesti kiskoille.
Tve5:n voimanlähteenä on 6-sylinterinen Scania D11-dieselmoottori. Voimansiirto tapahtuu hydrodynaamisesti. Veturin ajosuuntaa on mahdollista vaihtaa kesken ajon pysähtymättä. Tve5:n huippunopeus on 20 kilometriä tunnissa.
Käyttö
Vaikka veturi vaikuttaa kumipyöriensä ansiosta kätevältä käytettäväksi ahtailla varikoilla ja ratapihoilla, on kumipyörien käyttö kuitenkin jäänyt olemattomaksi. Nykyään vetureiden käyttö on kokonaisuudessaan varsin vähäistä. Niitä käytetään pääasiassa kevyeen vaunujen ja vetureiden siirtelytyöhön ratapiha-alueella.
Tve5 603 on romutettu 2005, joten VR:llä on tällä hetkellä yhdeksän kappaletta Tve5-vetureita sijoiteltuna kuudelle varikolle ympäri Suomea:
Sianpuolukka
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|300px|Sianpuolukka esitettynä Franz Eugen Köhlerin teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen (1897). Sianpuolukan rennosti kasvavat varret ovat 0,2–1 metrin pituisia ja muodostavat mattomaisia kasvustoja. Kasvin kasvukorkeus on 5–15 senttimetriä. Talvehtivat lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehden lapa on kova, vastapuikea, 12–30 mm pitkä ja ehyt- mutta ripsilaitainen. Puolukasta poiketen lehdet ovat pilkuttomat. Ruukkumaiset, lyhytperäiset kukat vaihtelevat väriltään vaaleanpunaisista vihertävänvalkoisiin. Teriö on 5–6 mm pitkä ja viisiliuskainen. Heteitä on kymmenen. Sianpuolukka kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Sileä, kirkkaanpunainen pallomainen marja on kooltaan 10 millimetriä ja kypsänäkin kiinteä; sen malto on jauhoinen ja mauton.
Levinneisyys
Sianpuolukan levinneisyysalue Euroopassa on hajanainen ja keskittyy Pohjois- ja Itä-Eurooppaan sekä eteläisen Euroopan vuoristoalueisiin. Sitä tavataan yleisesti Irlannissa ja Skotlannissa, kaikissa Pohjoismaissa, Pohjois-Saksassa, Puolassa, Baltian maissa, Valko-Venäjällä ja Venäjän pohjoisosissa. Etelämpänä lajia tavataan muun muassa Pyreneillä, Alpeilla, Apenniineilla, Balkanin vuoristoalueilla, Karpaateilla ja Kaukasuksen alueella. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän Aasian puoleisilla alueilla läpi Keski-Siperian aina Tyynellemerelle saakka. Sianpuolukkaa tavataan myös laajalla alueella Pohjois-Amerikassa Alaskasta ja Kanadasta Yhdysvaltojen keskiosiin. Suomessa sianpuolukka on alkuperäislaji, jota tavataan koko maassa.
Elinympäristö
Sianpuolukka kasvaa kuivissa kangasmetsissä, harjuilla, kallioilla, aurinkoisilla hiekka- ja sorapenkereillä sekä tunturikankailla. Hyvillä avoimilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla se saattaa muodostaa jopa useita neliömetrejä kattavan kasvuston, jolla voi olla ikää useita kymmeniä vuosia.
Sianpuolukan tuholaisia ovat sianpuolukkapöhöt (Exobasidium uvae-ursi ja E. sydowianum) sekä sianpuolukkakirva (Aphis uvae-ursi).
Käyttö
Sianpuolukka sisältää parkkiaineita ja sitä onkin aikaisemmin käytetty parkitsemiseen. Se on myös värikasvi, josta saadaan mustaa tai harmaata väriä.
Sianpuolukasta tehtyä rohdosta saattoi aikaisemmin ostaa apteekista. Kasvin kuivattuja lehtiä käytettiin virtsateiden-, virtsarakon- ja munuaistulehduksien hoidossa. Rohdon vaikutus perustuu arbutiiniin, joka on eräs hydrokinonijohdannainen. Sianpuolukan lehdistä tehtyä rohdosta ei kuitenkaan suositella pitkäaikaiseen käyttöön eikä raskauden ja imettämisen aikana, koska sen vaikuttavat aineet ovat myrkyllisiä antiseptisistä vaikutuksista huolimatta. Sianpuolukka on edelleen tärkeä lääkekasvi, josta uutetaan lääkettä rakkotulehduksiin.
Sianpuolukan kuivat marjat ovat myrkyttömiä mutta mauttomia. Tähän viittaavat lajin monet kansanomaiset nimet, kuten sianpuola, sianmarja, koiranpuolukka, jauhopuolukka ja pahapuolukka. Marjoja on kuitenkin käytetty pula-aikoina leivän seassa hätäruokana.
Sianpuolukkaa käytetään myös puutarhoissa maanpeitekasvina esimerkiksi paikoissa, joissa nurmikko ei menesty.
Viidakkotimalit
Viidakkotimalit (Pellorneum) on kerttutimalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Viidakkotimalien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan viisi lajia. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Jahja Ling
Jahja Ling syntyi Jakartassa, Indonesiassa, ja opiskeli Jakartassa, Juilliard Schoolissa ja Yale School of Musicissa. Hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Vuonna 1977 hän voitti pronssimitalin kansainvälisessä Rubinstein-pianokilpailussa Israelissa.
Jahja Ling teki Euroopan-debyyttinsä kapellimestarina johtamalla Leipzigin Gewandhaus-orkesteria 1988. Hän johti Clevelandin orkesteria 1984–2002 ja toimii nykyään San Diegon sinfoniaorkesterin kapellimestarina.
Kirjokärsäpalko
Kirjokärsäpalko eli kirjonivelvirna (Securigera varia) on monivuotinen hernekasvilaji, jota esiintyy Euroopassa. Sen rento varsi kasvaa 40:stä sataan senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on viidestä kymmeneen paria soikeita lehdyköitä. Kukinto on 5–20 kukasta koostuva pallomainen sarja. Teriöt ovat kirjavia, terälehdistä purje on tavallisesti vaaleanpunainen, venho ja siivet valkoisia ja venhon kärki tummanvioletti. Palko on kolmesta viiteen senttimetriä, nelisärmäinen ja katkeilee nivelkohdista.
Robin Cook (kirjailija)
Robert Brian ”Robin” Cook (s. 4. toukokuuta 1940 New York) on yhdysvaltalainen lääkäri (silmäkirurgi) ja kirjailija. Suurin osa Cookin kirjoista käsittelee tavalla tai toisella lääketiedettä ja kansanterveyttä. Hän sekoittaa lääketieteellisiä faktoja fiktioon ja luo näin sairaalatrillereitä. Kirjailija itse kuvailee teoksiaan ”faktioniksi”.
Cookin useimmin käyttämä hahmo on patologi Jack Stapleton, joka esiintyy monissa hänen romaaneissaan. Monissa teoksissaan hän käyttää kuitenkin muita hahmoja päähenkilöinään. Cook käsittelee kirjoissaan usein myös terveydenhuollon keskittymistä suuryhtiöille. Kirjoissa suuryhtiöille tärkeintä on voiton saavuttaminen, ei potilaat. Cook on sanonut, että hän haluaa kirjoillaan saada ihmiset pohtimaan lääketieteen eettisiä kysymyksiä.
Cook valmistui Columbian yliopistosta. Hän on toiminut myös syvänmerensukeltajana Jacques-Yves Cousteaun ryhmässä.
Erich von dem Bach-Zelewski
Erich von dem Bach-Zelewski, oik. Erich Julius Eberhard von Żelewski, myös Erich von dem Bach (1. maaliskuuta 1899 Lauenburg, Pommeri, Saksa - 8. maaliskuuta 1972 München, Baijeri, Saksa) oli saksalainen SS-kenraali. Hänen korkein arvonsa SS:sä oli SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS und Polizei.
Pian ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen 15-vuotias Bach-Zelewski ilmoittautui vapaaehtoiseksi. Päästäkseen armeijaan hän valehteli ikänsä värväystoimistossa. Maaliskuussa 1916 hänet ylennettiin luutnantiksi. Sodan jälkeen hän jäi palvelemaan armeijaan, ja hän osallistui myös Freikorps-joukkojen toimintaan.
Raision Nuorisokiekko
Raision Nuorisokiekko ry (lyh. RNK) on raisiolainen jääurheiluseura, jonka lajeina ovat jääkiekko ja ringette. Seuran joukkueet pelaavat kotiottelunsa Raision Kerttulan jäähalleissa.
I’m Every Woman
I’m Every Woman on Chaka Khanin hittisingle vuodelta 1978. Se oli Khanin ensimmäinen hitti, jonka hän levytti omillaan, ilman funk-yhtye Rufusia. Kappaleen on kirjoittanut kuuluisa laulunkirjoittajatiimi Ashford & Simpson, ja tuottanut Afir Mardin. Siitä tuli yksi Khanin suurimmista hiteistä, ja se nousi muun muassa Yhdysvaltain R&B-listan ykköseksi. Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, joista tunnetuin lienee Whitney Houstonin tulkinta vuonna 1992.
Raision Nuorisokiekko
Seuran jääkiekon edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa. Ringeten edustusjoukkue pelaa Ringeten SM-sarjassa. Vuoden 2011 ringeten seurajoukkueiden MM-kilpailuissa RNK sijoittui toiseksi.
Tihon Hrennikov
thumb|Tihon Hrennikov Tihon Nikolajevitš Hrennikov (, 10. kesäkuuta (J: 28. toukokuuta) 1913 Jelets, Lipetskin alue – 14. elokuuta 2007 Moskova) oli venäläinen säveltäjä ja merkittävä kulttuuripoliittinen vaikuttaja Neuvostoliitossa. Hrennikov sävelsi kolme sinfoniaa, kolme piano-, kaksi viulu- ja kaksi sellokonserttoa, oopperoita, operetteja, baletteja ja kamari- sekä elokuvamusiikkia.
Erich von dem Bach-Zelewski
Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1930 ja SS:n vuonna 1931. Hänestä tuli edustaja Reichstagiin 1932 ja hän toimi sellaisena vuoteen 1944 asti. Hän nousi SS:n arvoasteikossa nopeasti ja jo kansallissosialistisen puolueen valtaannousun vuonna 1933 hänet ylennettiin SS-Brigadeführeriksi. Noihin aikoihin Bach-Zelewski alkoi käyttämään äitinsä tyttönimeä Bach kuulostaakseen saksalaisemmalta. Virallisesti hän vaihtoi nimensä asuun Erich von dem Bach vuonna 1940.
Tihon Hrennikov
Hrennikovin tunnetuin sävellys lienee melankolinen rakkauslaulu Moskovan valot, joka tuli Suomessa tunnetuksi erityisesti Georg Otsin esittämänä. Tunnetummat suomenkieliset sanat kirjoitti lauluun Pauli Salonen, mutta vanhempi suomennos on Saukin eli Sauvo Puhtilan. Kappaleen ovat levyttäneet Suomessa useat muutkin laulajat, mm. Reijo Taipale, Pekka Himanka, Ragni Malmstén ja Erkki Junkkarinen sekä harmonikalla Taito Vainio ja Esko Könönen.
Erich von dem Bach-Zelewski
Kesäkuussa 1934 hän oli mukana pitkien puukkojen yön puhdistuksissa, joissa SS kukisti Sturmabteilungin ja joissa teloitettiin toisinajattelijoita ja kansallissosialistisen puolueen vastustajia. Bach-Zelewski käytti tilaisuutta hyväkseen ja antoi määräyksen teloittaa vihamiehensä SS-upseeri Anton von Hohberg und Buchwaldin. Vuoteen 1937 mennessä Bach-Zelewski oli noussut Sleesian korkeimmaksi SS- ja poliisijohtajaksi.
Bonsoir
Bonsoir on suomalaisen tyttöbändi U.G.H.:n kappale. Sen julkaisi Sony Music Entertainment 10. lokakuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 17. lokakuuta 2014.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Erich von dem Bach-Zelewski
Toisen maailmansodan aikana Bach-Zelewski osallistui partisaani-iskujen kostoihin siviiliväestöä vastaan ja juutalaisväestön tuhoamiseen Valko-Venäjällä. Hänen ehdotuksestaan perustettiin Auschwitzn keskitysleiri. Kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941 Bach-Zelewski sai tehtäväkseen Bandenkämpfverbände-osastojen (”joukkotaisteluosastot”) johtamisen itärintamalla. Riiassa Bach-Zelewskin osastot teloittivat 35 000 siviiliä ja itä-Puolassa sekä Valko-Venäjällä 200 000 lisää. Bach-Zelewskin partisaanien vastaiset operaatiot olivat erittäin raakoja ja laajamittaisia, mutta niillä oli vain vähän vaikutusta partisaanitoimintaan. Hänen johtamansa joukot tukahduttivat myös Varsovan kansannousun 1944, tappaen yli 200 000, joista yli 65 000 joukkoteloituksissa.
Sodan loputtua Bach-Zelewski teki sopimuksen liittoutuneiden kanssa ja toimi todistajana Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä ja useissa muissa sotarikoksia käsitelleissä tuomioistuimissa. Vuonna 1951 Münchenin de-nazifikaatio-oikeusistuin tuomitsi hänet itsensä kymmenen vuoden vankeuteen. Seuraavana vuonna hän ilmoitti julkisesti olleensa joukkomurhaaja sodan aikana. Kun Bach-Zelewski vapautui edellisestä vankeusrangaistuksestaan 1961, hänet tuomittiin uudelleen neljäksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen osallisuudestaan pitkien puukkojen yönä tapahtuneisiin murhiin. Oikeudenkäynnissä hän julisti: ”Olen yhä täysin hitleriläinen.” Seuraavana vuonna hänet tuomittiin elinkaudeksi vankeuteen osallisuudestaan saksalaisten kommunistien murhiin vuonna 1933. Bach-Zelewski kuoli München-Harlaching-vankilan sairaalassa maaliskuussa 1972.
HMS Bryony (K192)
HMS Bryony (viirinumero K192) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 16. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 1102. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1941 ja valmistui kolmea kuukautta myöhemmin 16. kesäkuuta.
Perussuomalainen
Perussuomalainen on perussuomalaisten pää-äänenkannattaja, joka ilmestyy kerran neljässä viikossa. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran huhtikuussa 1996. Vuodesta 2012 lähtien vastaavana päätoimittajana on toiminut Matias Turkkila. Vuodesta 2014 Perussuomalaiset on julkaissut myös Suomen Uutiset -verkkolehteä, jolla on yhteinen toimitus Perussuomalaisen kanssa.
Perussuomalainen ei ole Julkisen sanan neuvoston jäsen eikä sitoutunut noudattamaan journalistin ohjeita.
Erillinen pataljoona 8 (talvisota)
Erillinen pataljoona 8:n (ErP 8) perusti Salmin suojeluskuntapiiri 6.10.1939 saamansa käskyn mukaisesti Pitkärannassa seuraavasta päivästä alkaen.
Varustaminen
Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Määrävahvuuksia ei kuitenkaan kaikilta osin saavutettu.
Keskittäminen
Erillinen pataljoona 8 perustettiin sen tulevalla toiminta-alueella Laatokan Karjalassa ja se oli jo 9.10.1939 toimintavalmiina puolustusalueellaan Salmin pitäjässä.
ErP 8 kuului IV armeijakunnan puolustusalueen ns. suojajoukkoihin. Suojajoukkotehtävää varten IV armeijakunnan esikunta oli perustanut alajohtoportaakseen Karjalan ryhmän.
Suojajoukkojen tehtävänä oli aluksi suojata kenttäarmeijan keskittäminen YHn julistamisen jälkeen. Kenttäarmeijan keskittämisen jälkeen Karjalan Ryhmä lakkautettiin ja joukot liitettiin IV armeijakuntaan.
Sodan alkaessa 30. marraskuuta ErP 8 oli ryhmittyneenä itärajan tuntumaan Laatokan rannasta pohjoiseen päin teiden suunnissa. Tehtävänä oli viivyttäen vetäytyä IV armeijakunnan pääpuolustuslinjalle.
Mayumi Kaji
Mayumi Kaji (s. 28. kesäkuuta 1964) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kaji debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1981. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991. Hän on pelannut 48 maaottelua.
Katri Suoranta
Katri Suoranta, oikea nimi Katri Maria Wähä-Muotia (12. maaliskuuta 1899 Hämeenkyrö − 18. heinäkuuta 1985 Karhula) oli suomalainen runoilija.
Koripallon Amerikan-mestaruuskilpailut
Koripallon Amerikan-mestaruuskilpailut on koripalloturnaus Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan, Länsi-Intian ja Etelä-Amerikan valtioille. Turnaus järjestetään kahden vuoden välein ja se toimii karsintajärjestelmänä MM-kilpailuihin ja olympialaisiin.
Jean-Éric Vergne
Jean-Éric Vergne (s. 25. huhtikuuta 1990 Pontoise ) on ranskalainen moottoriurheilija. Vuoden 2014 joulukuussa hän siirtyi kilpailemaan Formula E -sarjaan jossa hän kilpailee tällä hetkellä Techeetah -tallissa.
One Way or Another
One Way or Another on englantilaisen hard rock -yhtye Uriah Heepin kappale vuodelta 1976. Se on samanvuotisen High and Mighty -albumin avausraita.
Jean-Éric Vergne
Hän ajoi kaudet 2012-2014 Toro Rosson Formula 1 -tallin kilpakuljettajana. Hän sijoittui vuonna 2011 World Series by Renault -sarjassa toiseksi.
One Way or Another
Yleistä kappaleesta
”One Way or Another” edustaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia ja se on kokonaan kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn käsialaa. Kappaleen laulavat normaalista poiketen basisti John Wetton ja kosketinsoittaja-kitaristi Hensley, sillä yhtyeen solisti David Byron ei ollut läsnä kappaleen nauhoituksissa, koska oli sairastunut vesirokkoon.
Kappaleen sanoituksissa minäkertoja kertoo naisesta, joka ”tavalla tai toisella tulee olemaan hänen”.