cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toimi Kiviharju
Kiviharju kuului Suomen Taiteilijaseuran hallitukseen, Taidehallin isännistoon, Suomen Taidegraafikot ry:n johtokuntaan, Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton hallitukseen, Työväen Sivistysliiton taidetoimikuntaan ja Kansalaisten taiteenedistämisyhdistyksen kuvataidelautakuntaan.
Kiviharju esiintyi myös sivuosissa monissa kotimaisissa elokuvissa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa.
Mahatškala
Mahatškala (, avaariksi МахIачхъала, kumykiksi Магьачкъала, dargiksi МяхIячкъала, lakiksi МахIачкъала, lezgiksi Махачкъала) on Venäjään kuuluvan Dagestanin tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kaspianmeren länsirannalla 2 166 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungin pinta-ala on 498 neliökilometriä. Vuonna 2010 kaupungissa asui 572 076 henkeä.
Maantiede ja ilmasto
Mahatškala sijaitsee Kaspianmeren kapealla rantavyöhykkeellä. Esikaupunkeineen se on levittäytynyt yli 70 kilometrin pituisella kaistaleelle. Kaupungin yläpuolella kohoaa Kaukasuksen reuna-alueeseen kuuluva Tarkitau-vuori. Talvi on leuto ja kesä lämmin. Tammikuun keskilämpötila on –1 °C ja heinäkuun 24 °C. Vuotuinen sademäärä on noin 400 millimetriä.
Historia
Tarkitaun ja Kaspianmeren välillä on muinoin kulkenut tärkeä kauppareitti. Kaupungin lähellä sijaitsevan Tarkin taajaman paikalla oli legendan mukaan 600–900-luvuilla Semenderin kaupunki, joka noin vuoteen 723 saakka toimi kasaarien pääkaupunkina. 1400-luvun lopusta 1800-luvun alkuun Tarki oli kumykkien šamhalikunnan keskus. Venäläiset rakensivat sinne vuonna 1821 Burnajan linnoituksen.
Nykyinen kaupunki on saanut alkunsa venäläisten vuonna 1844 perustamasta Petrovskojen linnoituksesta. Sen nimi perustuu Pietari Suureen, jonka kerrotaan leiriytyneen paikalle vuonna 1722. Dagestanilaiset kutsuivat linnoitusta nimellä Andži-Kala eli ”Jauholinna”. Vuonna 1857 linnoituksen esikaupunki sai kaupunginoikeudet ja nimen Petrovsk-Port (Petrovsk ). Linnoitus lakkautettiin vuonna 1867. 1860-luvulla rakennettu kauppasatama yhdistettiin 1890-luvulla rautatiellä Vladikavkaziin ja Bakuun. 1800–1900-lukujen vaihteessa paikkakunnalle alkoi syntyä teollisuutta.
Venäjän kansalaissodan aikana vuosina 1918–1920 kaupunki oli saksalaisten, turkkilaisten, brittien ja venäläisten valkoisten hallussa. Neuvostojoukot valloittivat sen maaliskuussa 1920. Vuonna 1922 kaupunki nimettiin uudelleen dagestanilaisen bolševikkivallankumouksellisen Mahatš Dahadajevin mukaan. Vuonna 1923 siitä tuli Dagestanin ASNT:n pääkaupunki. Neuvostoaikana Mahatškalasta kehittyi tasavallan talouden, koulutuksen, kulttuurin ja tieteen keskus. Kaupunki kärsi huomattavia vahinkoja 14. toukokuuta 1970 tapahtuneessa maanjäristyksessä.
Hallinto
Kaupunginhallinnon päämiehenä toimii vuonna 1998 virkaan astunut Said Amirov.
Väestö
Seudun kanta-asukkaita ovat kumykit. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan kaupungin väestöstä 26,8 % on avaareja, 17,7 % kumykkeja, 13,8 % dargeja, 13,0 % lakeja, 12,0 % lezgejä, 8,0 % venäläisiä, 2,0 % tabasaraneja, 1,1 % rutuleja, 0,9 % nogaita, 0,7 % aguleja, 0,4 % tsahureja ja 3,6 % muita kansallisuuksia. Kaikkiaan kaupungissa asuu yli 60:n etnisen ryhmän edustajia.
Liikenne ja talous
Mahatškalassa on Venäjän ainoa kautta vuoden toimiva Kaspianmeren kauppasatama. Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Bakun välinen rautatie sekä Donin Rostovista Azerbaidžanin rajalle johtava M29-valtatie. Rautatieliikennettä palvelee Pohjois-Kaukasian rautateiden Mahatškalan osasto. Kaupungissa on myös kansainvälinen lentoasema. Kaupunkiliikennettä hoitavat linja- ja johdinautot sekä reittitaksit.
Neuvostoaikana Mahatškalasta kehittyi huomattava teollisuuskeskus. Viime vuosikymmeninä varsinkin sotateollisuuden tuotanto on supistunut voimakkaasti. Nykyään kaupungissa toimii yli 60 suurta ja keskisuurta teollisuusyritystä. Kone- ja laiteteollisuus tuottaa muun muassa autojen varaosia, elektroniikkaa, sähkölaitteita ja elintarviketeollisuuden koneita. Elintarviketeollisuus valmistaa leipomotuotteita, viinejä, vodkaa, brandya, lihajalosteita ja kivennäisvesiä. Lisäksi on muun muassa nahka-, tekstiili-, jalkine- ja muoviteollisuutta.
Koulutus ja tiede, kulttuuri ja urheilu
Mahatškalan kuudesta valtiollisesta korkeakoulusta tärkein on Dagestanin valtionyliopisto. Lisäksi on kymmeniä eri korkeakoulujen haaraosastoja, yli 20 yksityistä korkeakoulua sekä yli 30 keskiasteen ammattioppilaitosta. Kaupungissa toimii Venäjän tiedeakatemian Dagestanin tiedekeskus ja noin 20 eri alojen tutkimuslaitosta.
Kulttuurilaitoksia ovat historiallinen ja taidemuseo, venäjän-, avaarin-, lakin- ja kumykinkieliset teatterit, nukketeatteri, ooppera- ja balettiteatteri sekä filharmonia. Nykyaikaisia elokuvateatterita on viisi. Valtiollisten kansallis-, nuorten- ja lastenkirjaston lisäksi toimii kaupunginkirjasto sivuosastoineen.
Mahatškalassa toimii yli 20 televisio- ja radioasemaa sekä seitsemän tietotoimistoa. Kaupungissa ilmestyy 14 sanomalehteä, 12 kaupunkilehteä ja 30 aikakauslehteä. Sanomalehtiä ovat muun muassa venäjänkieliset Dagestanskaja pravda, Molodjož Dagestana ja Mahatškalinskije izvestija, avaarinkielinen Hakikat, kumykinkielinen Joldaš, darginkielinen Zamana, lakinkielinen Ilči ja lezginkielinen Lezgi gazet.
Mahatškalan tunnetuin jalkapalloseura FK Anži Mahatškala pelaa Venäjän valioliigassa. Kotiottelunsa Anži Mahatškala käy Dynamon stadionilla. FK Dynamo Mahatškala on myös samasta kaupungista, mutta jouduttuaan ongelmiin 2000-luvun puolessavälissä se on siitä lähtien pelannut amatööritasolla.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
thumb|160px|[[Mahatškalan suuri moskeija on maantieteellisen Euroopan suurimpia moskeijoita.]] Mahatškalalla on suorakulmainen asemakaava. Kaupungissa on runsaasti viheralueita ja 1800–1900-lukujen vaihteessa rakennettuja yksi- ja kaksikerroksisia kivitaloja. Paikoitellen voi nähdä itämaisia koristeaiheita. Keskusta sijaitsee meren rannalla. Maanjäristysvaarasta huolimatta kaupunkiin on rakennettu runsaasti korkeita kerrostaloja.
Huomattavia julkisia rakennuksia ovat musiikki- ja draamateatteri (1967) rantabulevardilla sekä Lenin-aukiolla sijaitsevat hallituksen rakennus (1967), lääketieteellinen instituutti (1935) ja historiallinen museo. Muistomerkkejä on pystytetty muun muassa Leninille, Sergei Kiroville, Mahatš Dahadajeville, Aleksandr Puškinille, Suleiman Stalskille ja Gamzat Tsadasalle. Kaupungissa on Mahatškalan suuri moskeija (tilaa 17 000 rukoilijalle), joka on yksi Euroopan ja Venäjän suurimmista moskeijoista, ja vuonna 1906 rakennettu Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen katedraali.
Tulevaisuudennäkymät
Kaupungin infrastruktuurin tärkein kehittämishanke on Kaspianmeren saastumista estävän viemäriverkon rakentaminen. Tulevaisuudessa 20 kilometriä pitkä viemäritunneli johtaa Mahatškalan jätevedet Kaspijskin eteläpuolella sijaitsevaan puhdistuslaitokseen. Toinen suurhanke on Kaspianmeren rannalle rakennettava esikaupunki Lazurnyi bereg (”Lasuurirannikko”), josta suunnitellaan suurta matkailu- ja huvittelukeskusta.
Oligarkit
Oligarkkeja ovat:
Pikku-Marjan eläinkirja
Pikku-Marjan eläinkirja on vuonna 1947 ilmestynyt Laura Latvalan eläinrunoja sisältävä lastenkirja, jonka on kuvittanut Helga Sjöstedt. Se on Lastenkirjainstituutin vuonna 2007 tekemän selvityksen mukaan Suomen kaikkien aikojen myydyin lastenkirja, jota on painettu yhteensä yli 310 000 kappaletta. Siitä on otettu vuoteen 2011 mennessä jo 29 painosta.
Aapiskirjaa muistuttava teos koostuu aakkosittain etenevistä riimitellyistä loruista, jotka Latvala kirjoitti kotipaikassaan Lapualla keväällä 1946. Se on omistettu hänen tyttärelleen Marjalle, jolle osoitettu runo myös avaa kirjan. Teoksen suosio lähti parin vuosikymmenen jälkeen uudelleen nousuun vuonna 1980, kun Marjatta Meritähti sävelsi kirjan runoja ja julkaisi niitä Pikku-Marjan eläinlauluja -nimisellä albumilla. Tunnetuimpia loruista ovat muun muassa Aa aa ankka sekä laulunakin tunnettu Ihahaa, ihahaa, hepo hirnahtaa.
Teoksen heti sotavuosien jälkeen kirjoitetut runot sijoittuvat 1930-luvun Suomea muistuttavaan aurinkoiseen maalaisidylliin. Päähenkilöitä ovat Pikku-Marjan ja hänen Otto-veljensä (molemmat Latvalan lasten oikeita nimiä) lisäksi maatalon eläimet. Professori Juhani Niemen mukaan säröjä idylliin muodostaa runoissa toistuva pakenemisen motiivi, jonka tyyppihahmo on karkuun juokseva porsas. Samaa edustaa myös veräjää pökkivä äkäinen vuohipukki, mutta vapauteen pääsevät kuitenkin lopulta vain taivaan linnut. Latvala on ilmeisesti saanut riimittelyynsä vaikutteita Aleksis Kiveltä, sillä tämän runon Lintukoto tiedetään olleen Latvalan nuoruuden lempiruno.
Halvdan Musta
pienoiskuva|Halvdanshaugen, yksi Halvdanin hautapaikoista. Halvdan Musta (muinaisnorjaksi Halfdanr Svarti) oli 800-luvulla elänyt norjalainen päällikkö ja Vestfoldin lääninherra sekä Norjan ensimmäisen kuninkaan Harald Kaunotukan isä. Halvdania koskevat tiedot ovat peräisin saagoista ja legendoista ja osin ristiriitaisia. Tarinoiden mukaan Halvdan Musta kuului tarunomaiseen Ynglinga-suvun norjalaiseen haaraan. Halvdan kuoli upottuaan jäihin Randsfjordenilla.
Ynglingien saaga mainitsee Halvdanin olleen Gudröd Metsästäjän ja tämän toisen vaimon Åsan, Agderin kuninkaan tyttären, poika. Saagan kirjoittajan Snorri Sturlusonin mukaan Halvdanin isän kuoltua hänen äitinsä vei pojan Agderiin, jossa Halvdanista tuli kuningas täytettyään 18 vuotta. Silloin hän meni Vestfoldiin ja jakoi kuninkuuden velipuolensa Olafin kanssa. Halvdan ulotti valtansa myös muualle Norjan itäosiin sekä mahdollisesti myös länsirannikolle Sognevuonon alueelle. Halvdan Mustan saagan mukaan useat kunnat halusivat hänen kuoltuaan kunnian saada haudata Halvdanin omalle alueelleen. Sen vuoksi hänen ruumiinsa jaettiin neljään osaan, ja osat haudattiin Raumarikiin, Ringarikiin, Hedmarkiin ja Vestfoldiin.
Lovćen
thumb|260px|Lovćenin kansallispuisto. thumb|260px|Njegošin mausoleumi.
Lovćen on lounaisessa Montenegrossa sijaitseva vuori ja kansallispuisto. Vuoren kaksi suurinta huippua ovat Štirovnik (1 749 m) ja Jezerski vrh (1 657 m). Lovćen sijaitsee aivan Adrianmeren rannalla mutkaisen Kotorinlahden päässä. Myös Kotorin rannikkokaupunki sijaitsee Lovćenin ja toisen kalkkikivijätin, Orjen-vuoren, varjossa.
Lovćenin rinteiden piirteet ovat hyvin kivisiä ja niissä on kuiluja ja halkeamia. Vuori on sekä mereisen että mantereisen ilmaston vaikutuksen alainen, mikä johtuu sen sijainnista Adrianmeren ja Montenegron sisämaan välissä. Erityisen ilmaston vuoren alueelle luoma ekosysteemi on hyvin monipuolinen ja poikkeuksellinen, mistä kertovat muun muassa alueella tunnetut 1 158 erilaista kasvilajia, joista neljä on endeemisiä.
Kansallispuisto
Lovćenin kansallispuistoon kuuluu noin 62 neliökilometrin kokoinen alue, joka käsittää vuoren keskiosat sekä korkeimmat osat sen massiivista. Alueesta tehtiin kansallispuisto vuonna 1952. Perustamissyinä olivat luonnonolosuhteiden lisäksi myös alueen historialliset, kulttuuriset sekä arkkitehtoniset perinteet. Merkittävä arkkitehtoninen muistomerkki alueella on vuorella mutkitteleva serpentiinitie Kotorin kaupungin ja Njegušin kylän välillä. Njeguši tunnetaan Montenegron kuningasperheen, Petrović-suvun, synnyinpaikkana. Montenegrolaisruhtinaan Petar II Petrović-Njegošin muistoksi Jezerski vrh -huipulle rakennettu Njegošin mausoleumi on kansallispuiston merkittävin monumentti.
Mirjami Paso
Mirjami Paso (s. 1972 Posio) on suomalainen oikeustieteen tohtori, hovioikeudenneuvos, varatuomari ja dosentti. Hän on toiminut vuodesta 2016 hovioikeudenneuvoksena Helsingin hovioikeudessa. Sen ohella Paso työskentelee Itä-Suomen yliopistossa vuosina 2017–2022 määräaikaisena oikeustieteen työelämäprofessorina. Itä-Suomen yliopiston mukaan Paso on ensimmäinen oikeustieteen Professor of Practise -tehtävään nimitetty henkilö Suomessa, joka samaan aikaan työskentelee tuomarina.
Nuoruus ja uran alku
Mirjami Paso syntyi Posiolla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1991 Kiimingin lukiosta. Lukion jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Lapin yliopistossa ja valmistui sieltä 1998 oikeustieteen kandidaatiksi ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 2000. Tohtoriksi Paso väitteli yleisen oikeustieteen alalla Turun yliopistossa vuonna 2009. Väitöskirjassaan hän vertaili erilaisten retoriikan tutkimuksen menetelmien avulla korkeimman oikeuden ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita sekä niiden perusteluja 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Hän analysoi väitöstutkimuksessaan tuomioistuinten päätösten tekstin retoriikkaa. Paso huomasi, että EY-tuomioistuimen ratkaisuissa ja niiden perusteluissa on tavallisesti suostuttelevan poliittisen retoriikan piirteitä. Sen sijaan korkeimman oikeuden tuomioissa ja niiden perusteluissa vastaavaa ei hänen mukaansa esiintynyt.
Ammatillinen ura
Valmistuessaan tohtoriksi (2009) Paso työskenteli Joensuun yliopiston eurooppaoikeuden lehtorina. Sen ohella hän on työskennellyt Turun ja Itä-Suomen yliopistoissa tutkijana, lehtorina ja määräaikaisena professorina. Hän on heinäkuusta 2013 lukien ollut myös Lapin yliopiston yleisen oikeustieteen dosentti.
Akateemisen työn ohella Mirjami Paso on työskennellyt oikeuslaitoksen palveluksessa. Hän auskultoi Kuopion käräjäoikeudessa ja sai varatuomarin arvon vuonna 2000. Sen jälkeen hän on toiminut erilaisissa tuomaritehtävissä. Hän on sittemmin ollut tuomarina Itä-Suomen hallinto-oikeudessa ja vuodesta 2016 lähtien Helsingin hovioikeudessa.
Oikeustieteellisenä asiantuntijana Paso on osallistunut erilaisiin julkisiin lainvalmisteluhankkeisiin oikeusministeriössä ja opetus- ja kulttuuriministeriössä. Hän on ollut lainsäädännön asiantuntijana myös Suomen ortodoksisen kirkon kirkollishallituksessa.
Työelämäprofessori
Mirjami Paso nimitettiin viiden vuoden määräaikaiseen oikeustieteen työelämäprofessorin tehtävään Itä-Suomen yliopistoon 1.2.2017 alkaen.
Pason nimityksen tarkoituksena on vahvistaa Itä-Suomen yliopiston ja tuomioistuinlaitoksen välistä viestintää. Mirjami Paso hoitaa tehtävää osa-aikaisesti normaalin työnsä (hovioikeudenneuvos) ohella. Tehtävässä oikeustieteellinen teoria ja Pason käytännön kokemus tuomarin työstä yhdistyvät. Itä-Suomen yliopiston oikeustieteiden laitoksen johtajan, professori Tapio Määtän mukaan uusi tehtävä tukee oikeudellisen ratkaisun teorian ja prosessioikeuden opetuksen sekä tutkimuksen kehittämistä, koska Paso tuomarintyönsä kautta tuo yliopistoonsa ajankohtaista tietoa tuomioistuinten toiminnasta. Käytännöllisen tiedon avulla Itä-Suomen yliopisto pystyy kehittämään oikeustieteen opetusta. Käytännön osaamisen linkittyminen tutkimukseen vahvistaa myös oikeustieteellisen tutkimuksen yhteiskunnallista vaikuttavuutta Itä-Suomen yliopistossa. Määtän mukaan nimityksestä on hyötyä myös toisinpäin: tavoitteena on auttaa tuomarikoulutuksen kehittämistä käytännössä ja vaikuttaa tuomioistuinten tekemään laatutyöhön.
Tutkimustyö
Oikeustieteilijänä Paso on tutkinut erityisesti yleisen oikeustieteen alaan liittyviä kysymyksiä. Hän on mm. analysoinut tuomioistuimien päätöksiä ja niiden perusteluja. Kotimaisen oikeuskäytännön lisäksi hän on perehtynyt syvällisesti eurooppaoikeuteen.
Paso on laatinut useita julkaisuja muun muassa oikeudellisen argumentaation, oikeusvertailun, hallintoprosessioikeuden sekä oikeustieteellisen koulutuksen ja tieteellisen kirjoittamisen alalta.
Sansibar
thumb|300px|Sansibarin saaristo 200px|thumb|[[Sansibarin lippu tammikuusta 2005 lähtien]] Sansibar on joukko Tansanialle kuuluvia Intian valtameren saaria. Pääsaari on Unguja, josta käytetään myös nimeä Sansibar; pääsaarella sijaitsee Sansibarin kaupunki. Toiseksi suurin saari on Pemba. Saarten pinta-ala on 2 650 km² ja asukkaita niillä on 1,3 miljoonaa.
Suurin osa Sansibarin asukkaista on afrikkalaisperäisiä, mutta siellä asuu myös huomattava arabiväestö. Pääsaaren asukasluku on noin 1 303 569 (2012) ja pinta-ala 1 554 neliökilometriä. Sansibarin pääelinkeinoja ovat mausteet (mausteneilikka, muskottipähkinä, kaneli ja pippuri) sekä turismi. Viralliset kielet ovat swahili ja arabia; saarilla puhutaan myös englantia.
Historia
Vuosina 1503–1698 saaria hallitsi Portugali, joka viljeli siellä viljaa. Pemban ja Mombasan satamakaupungit joutuivat portugalilaisten haltuun.
Arabivallan aika
Uusi vaihe Sansibarin historiassa alkoi vuonna 1698, kun saaret siirtyivät Omanin sulttaanin alaisuuteen. Tuolloin saarelle tuli arabeja, jotka ovat edelleen yksi saaren suurimpia väestöryhmiä. Arabit ajoivat portugalilaiset pois saarelta. Kun Omanin sulttaani Said bin Sultan muutti hovinsa Masqatista Sansibariin 1800-luvulla, Sansibarista tuli Itä-Afrikan tärkein kauppakaupunki. Merkittävimpiä kauppatavaroita olivat tuolloin orjat ja norsunluu. Said bin Sultan edisti mausteviljelyä saarella ja tällöin perustettiin paljon plantaaseja, minkä seurauksena arabit jäivät alueelle.
1870-luvulla Sansibarissa asui noin 200 000–300 000 mustaihoista afrikkalaista orjaa ja sieltä heitä kuljetettiin tuhansia muihin maihin. Vuonna 1873 Iso-Britannia vaati Omanin sulttaania luopumaan orjakaupasta, mikä johti sulttaanin ja Ison-Britannian orjakaupan vastaisen yhteissopimuksen allekirjoittamiseen. Vallanperimysriitojen seurauksena Oman ja Sansibar erosivat eri sulttaanikunniksi vuonna 1861.
Brittiläisen vallan aika
Saksan keisarikunta valtasi siirtomaakseen Saksan Itä-Afrikan, jolloin Iso-Britannia päätti ottaa saaret haltuunsa. Vuonna 1896 uusi sulttaani vastusti tätä, joten britit päättivät tulittaa sulttaanin palatsia. Tämä johti Sansibarin sotaan, joka oli maailman lyhyin sota ja kesti vain 38 minuuttia, kello 9.02–9.40.
Brittien tuella valtaannoussut uusi sulttaani Hamoud bin Muhammed lakkautti vihdoin orjakaupan, joka oli alkanut 1600-luvulla omanilaisten valtakaudella ja päättyi vuonna 1897, jolloin koko saari joutui englantilaisten haltuun. Britit päättivät hallita Sansibaria arabisulttaanien avulla, jonka seurauksena arabit saivat pitää Sansibarilla oman hallintojärjestelmän ja koulutuksen. Arabeja alettiin suosia Sansibarissa ja he saivatkin tärkeimmät virat; arabit hallitsivat myös talouselämää. Kun orjat vihdoin vapautettiin, muodostivat he saaren merkittävän väestönryhmän. Orjat jäivät saarelle pääasiassa vuokraviljelijöinä.
Lisää työvoimaa oli kuitenkin saarelle hankittava ja samalla kun mausteiden hinta laski, velkaantuivat monet entiset orjanomistajat. Intialaisia alkoi tulla saarille ja monet maa-alueet joutuivat intialaisten hallintaan.
Itsenäisyys ja vallankumous
19. joulukuuta 1963 Sansibar itsenäistyi Isosta-Britanniasta ja siitä tuli perustuslaillinen sulttaanikunta, jota hallitsi arabisulttaani. Vajaa kuukausi myöhemmin, 12. tammikuuta 1964 tapahtui vallankumous. Sitä johti Afro Shiraz -puolue, johon kuului paljon afrikkalaisia entisten orjien jälkeläisiä. Vallankumouksen johdossa oli ugandalaissyntyinen John Okello, joka oli ennen vallankumousta lähes tuntematon henkilö ja asui Pemban saarella, mutta pian šeikki Abeid Karumesta tuli vallankumouksen johtohahmo. Vallankumous eteni hyvin nopeasti, muutaman päivän kuluttua se oli saavuttanut sulttaanin pääkaupungin Kivikaupungin ja sulttaani Jamshid bin Abdullah Al Said yritettiin pakottaa tekemään itsemurha. Hän kuitenkin onnistui pakenemaan maasta perheineen Englantiin, jossa hän elää yhä maanpaossa.
Vallankumous johti länsimaissa lähes tuntemattomaan kansanmurhaan, jossa murhattiin raa'asti noin 5 000-12 000 ihmistä Sansibarin etnisistä väestöryhmistä, pääasiassa saaren aasialais- ja arabiväestöä, jotka olivat asuneet saarella vuosisatoja.
Italialainen elokuvaohjaaja Gualtiero Jacopetti ja tämän kuvausryhmä filmasi tapahtumia helikopterista ja teki tästä vuonna 1966 dokumenttielokuvan Hyvästi Afrikka (Africa Addio), joka kertoo tammikuussa vuonna 1964 Sansibarilla tapahtuneista joukkosurmista.
Tansanian osana
Vallankumouksen jälkeen Tanganjikan presidentti Julius Nyerere lähetti saarelle sotilaita ja poliiseja auttamaan šeikki Abeid Karumeta palauttamaan järjestystä. Sansibar ja Tanganjika yhdistyivät 26. toukokuuta 1964, jonka jälkeen muodostettiin Tansanian yhdistynyt tasavalta.
Vallankumouksen jälkeen kehitys Sansibarilla oli ristiriitaista. Terveydenhuoltoa ja koulutusta kehitettiin saarella ja väestölle rakennettiin uusia väliaikaisia asuntoja, mutta Karume hallitsi saarta itsevaltaisesti ja elitistisesti. Karume kieltäytyi vaalien järjestämisestä ja luovuttamasta saarella olleita entisen sulttaanin ulkomaanvaluuttoja Tansanian keskuspankille.
Vuonna 1972 Karume murhattiin. Murhaaja oli armeijan luutnantti, joka väitti että Karume olisi surmauttanut hänen perheensä. Karumen murhan takana oli luultavasti salaliitto, sillä satoja ihmisiä pidätettiin ja kuulusteltiin. Karumen jälkeen saarten presidentiksi tuli Aboud Jumbe, joka demokratisoi Sansibaria ja yhdisti Afro Shiraz -puolueen TANU-puolueen kanssa. Vuonna 1980 saarilla pidettiin ensimmäiset vapaat vaalit.
Sansibaria hallitaan mantereelta. Tansanian parlamentissa on 274 jäsentä, joista 232 valitaan vaaleilla ja viisi on Sansibarin oman lainsäädäntöelimen jäseniä. Nykyinen presidentti on Hussein Mwinyi, joka on Tansanian entisen presidentin Ali Hassan Mwinyin poika.
Laivaonnettomuudessa Sansibarin saaristossa kuoli yli 200 ihmistä 10. syyskuuta 2011.
Lahden aikuiskoulutuskeskus
Lahden aikuiskoulutuskeskus on arkkitehti Arto Sipisen suunnittelema rakennus, joka valmistui vuonna 1987. Aikuiskoulutuskeskus on osa Lahden kulttuurikeskusta, jonka suunnittelusta järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1982. Kilpailun voittanut Sipinen suunnitteli myös Lahden kaupunginkirjaston.
Aikuiskoulutuskeskus koostuu kuutiomaisista osista. Rakennus sijoittuu Lahden kaupunginteatterin ja Lahden kaupunginkirjaston välittömään läheisyyteen.
José Francisco Ulloa Rojas
José Francisco Ulloa Rojas (s. 1. lokakuuta 1940) on costaricalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San José de Costa Rican arkkihiippakuntaan 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Limónin hiippakunnan johtoon 30. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Giacinto Berloco, jota avustivat Román Arrieta Villalobos ja Alfonso Coto Monge.
Ulloa Rojas sai 24. toukokuuta 2005 nimityksen Cartagon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. heinäkuuta.
Vaalituomioistuin tuomitsi Ulloa Rojasin vuonna 2010 tämän pyrittyä messun aikana vaikuttamaan uskovaisten äänestyskäyttäytymiseen.
Katarina Martinson
Katarina Maria Fredrika Martinson (s. 1981, Norrköping) on ruotsalainen yritysjohtaja ja miljardööri. Hän sai sisarensa Louise Lindhin tavoin vuonna 2015 isältään osuuden isoisänsä Lars Erik Lundbergin (1920-2001) vuonna 1944 alkujaan rakennusyritykseksi perustamasta L E Lundbergföretagen AB:sta. Molemmat sisarukset istuvat tämän sijoitusyhtiön hallituksessa. Martinson on konserniin kuuluvan kiinteistöyhtiön (Lundbergs fastigheter) toimitusjohtaja. Hän on toiminut tai toimii hallituksen puheenjohtajana tai jäsenenä useissa perheen sijoitusyhtiön tytäryhtiöissä tai sijoituskohteissa. Hän on sijoittanut varojaan myös esimerkiksi Husqvarnaan. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Martinsonin omistusten arvoksi 1,3 miljardia dollaria.
Martinson muutti vuonna 1985 vanhempiensa ja sisaruksensa kanssa Sveitsiin, sillä hänen isänsä halusi tuolloin edullisemman perintöveron. Martinson oppi sujuvan saksan kielen taidon sveitsiläisessä päiväkodissa.
Martinson on valmistunut maisteriksi Tukholman kauppakorkeakoulusta (MBA).
Makua
Makua tarkoittaa seuraavia:
Stieg Trenter
pienoiskuva|200px|Stieg Trenter (vas.) ja valokuvaaja [[K. W. Gullers, joka toimi esikuvana Trenterin luomalle Harry Friberg -hahmolle. Kuva on 1950-luvulta.]]Stieg Ivar Trenter (14. elokuuta 1914 – 4. heinäkuuta 1967 ) oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on ruotsalaisen salapoliisiromaanin luoja. Teosten tunnelma tiivis, kerronta elokuvamainen, ja tapahtumaympäristönä niissä on Tukholma.
San Franciscon kansainvälisen lentoaseman vaaratilanne
Lento
Kone oli lähtenyt Torontosta ja oli määrä laskeutua keskiyön aikaan San Franciscoon.
Onnettomuuspäivänä kiitotie 28L oli suljettu. Kello 23:55 kone oli noin kilometrin päässä lentokentästä 90 metrin korkeudella. 450 metrin päässä kentästä koneelle oli annettu lupa laskeutua kiitotielle 28R, mutta jostain syystä, todennäköisesti lentäjän virheestä, kone suuntasi kohti rullaustietä C. Koneesta ilmoitettiin: "Tämä on Air Canada 759, ja haluamme varmistaa: näemme valoja kiitotiellä. Vahvistatteko, että voimme laskeutua?", jolloin lennonjohdosta vastattiin: "Air Canada 759, vahvistamme, että voitte laskeutua kiitotielle 28R. Siellä ei ole muita kuin te."
Rullaustiellä oli kuitenkin neljä muuta konetta odottamassa pääsyä kiitotielle:
Muista koneista huomattiin Air Canadan koneen tulevan suoraan heitä kohti. "Minne tuo on oikein menossa, hänhän on rullaustiellä!", kuului United Airlinesin lennon 1 koneesta, jolloin Air Canadan kone alkoi nostaa. Kone kävi noin 17 metrissä. Myös lennonjohto käski konetta tekemään ylösvedon. Kone oli noin 30 metrissä kahden ensimmäisen koneen yläpuolella, nousi 60 metriin ylittäessään kolmannen, ja 90 metriin ylittäessään neljännen.
15 minuuttia myöhemmin kone laskeutui onnistuneesti, eikä vaaratilanteesta tullut henkilövahinkoja.
Huurre
thumb|300px|Huurretta aidassa Huurre on pakkasella nestemäisestä vedestä pintoihin, etenkin pystypintoihin, syntynyt jääkidekerros. Sitä voi syntyä ilmassa leijuvasta vesihöyrystä tai vesipisaroista, kun ilman lämpötila laskee kastepisteen alapuolelle ja vesi joutuu kosketuksiin kylmän kiinteän aineen kanssa. Huurretta esiintyy yleisimmin avoveden lähellä, syksyisin ja öisin.
Syntyminen
Huurretta voi syntyä kahdella tavalla. Ensimmäisessä tavassa ilmassa leijuva vesihöyry tiivistyy vedeksi, kun se esimerkiksi joutuu kosketuksiin kylmän pinnan kanssa. Riittävän matalassa lämpötilassa vesi jäätyy ja muodostaa pinnalle yhtenäisen poimuisen kalvon. Tällä tavoin syntyy huurretta esimerkiksi auton ikkunaan.
Toisessa syntytavassa vesi on tiivistynyt ilmassa leijuviksi vesipisaroiksi. Riittävän kovalla pakkasella sumupisarat alijäähtyvät voimakkaasti ja jäätyvät hetkessä huurteeksi osuessaan johonkin kiinteään aineeseen. Näin syntyvä jääkerros on usein väriltään likaisenharmaata, mikä johtuu vedessä olevasta noesta tai muista hiukkasista. Tällä tavoin huurretta voi syntyä esimerkiksi puiden oksille koskien lähellä.
Muodostumisen ehdot
Huurteen syntyyn vaikuttavat etenkin lämpötilaolot, ilman vesihöyry- tai vesipitoisuus sekä kylmävarastovaikutus. Usein huurretta esiintyy pienenpienten olosuhde-erojen johdosta yhdessä paikassa mutta ei viereisessä tai samankaltaiselta vaikuttavassa paikassa.
Huurretta voi syntyä vain, kun ilman lämpötila on niin sanotun kastepisteen alapuolella ja ilmassa oleva vesihöyry jäähtyy sille tasolle. Seuraavaksi lämpötilan on laskettava niin matalaksi, että vesi jäätyy. Koska maanpinnan lämpötila ja vain hieman maanpinnan yläpuolella olevan ilman lämpötila voivat poiketa huomattavasti toisistaan, ensimmäisenä huurteeseen peittyy syksyllä ruohikon tai heinikon ylin kerros, jossa on kylmempää kuin maanrajassa.
Kanta-Hämeen pelastuslaitos
pienoiskuva|150x150px|Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen tunnus. Kanta-Hämeen pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa pelastustoimesta ja ensihoidosta Kanta-Hämeen maakunnan kaikkien 11:n kunnan alueella. Sen hallintoa hoitaa Hämeenlinnan kaupunki.
Paloasemat
Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen paloasemat :
Huurre
Muodostumisen ehdot
Huurteen syntymiseksi ilmassa on oltava runsaasti vesihöyryä. Sellaiset olosuhteet ovat usein avoveden lähellä, etenkin virtaavan veden läheisyydessä. Joen uomaa voi myös edetä alavirtaan hidas, kylmä ilmavirtaus, joka lisää huurtumista.
Kylmävarastovaikutus viittaa lämmön siirtymiseen huurtumisessa ja lämmön varastoitumiseen esimerkiksi suurissa kivissä. Se voi aiheuttaa esimerkiksi sen, että huurretta on joillain perusmuureilla ja talonseinillä, mutta toisilla ei.
Esiintyminen
Huurretta on useimmiten syksyllä ja yöllä, sillä huurteen synnyn edellytyksiä on, että lämpötila laskee ja ilmankosteus on korkea. Huurretta muodostuu kirkkaina öinä herkemmin vaakasuorille kuin pystysuorille pinnoille.
Kasvillisuus vaikuttaa lämpötilamuutoksia vaimentavasti, ja sään täytyykin olla erittäin kylmä, jotta huurretta muodostuisi tiheän metsän sisällä. Myös irtolohkareiden, autojen ja muiden vastaavien katveiden alapuolella huurretta on vain harvoin. Huurretta voi syntyä myös suojasäällä, jos maanpinnan lämpötila on pakkasen puolella.
Pohjois- ja Itä-Suomen tunturi- ja vaaramaastossa huurretta syntyy huomattavia määriä, kun matalalla viistävät pilvet koskettavat vaaranlakia. Puiden oksille kertyvästä huurteesta syntyy tykkyä, kun jääkiteet kasvavat kiinni toisiinsa.
Lumihiutaleiden pinnoilla
Lumihiutaleiden ja jääkiteiden huurtuminen on tavallista niiden pudotessaan alijäähtyneitä pisaroita sisältävien pilvikerrosten läpi. Huurtuessa lumihiutaleiden massa kasvaa poikkipinta-alaa nopeammin, jolloin niiden putoamisnopeus kiihtyy. Ilmiötä voidaan käyttää hyväksi huurtumisen havaitsemiseksi Dopplertutkalla. Satavan lumen huurtumisen havaitseminen on hyödyllistä säähavainnonteossa, sillä esimerkiksi Suomen oloissa huurre selittää n. 5-40% lumen vesiarvosta.
Pullonpalautus
thumb|175px|Kierrätyksen symboli. thumb|250x250px|[[Tomran T-820 BC pullonpalautus­automaatti]] Pullonpalautus on logistinen järjestelmä, jossa tyhjät tölkit tai pullot kierrätetään uudelleenkäyttöön. Suomessa pullonpalautusjärjestelmä perustuu palautusautomaatteihin, jotka sijaitsevat pääasiassa palautuskelpoisten pullojen myyntipisteiden läheisyydessä.
Suomalainen panttijärjestelmä
Panttijärjestelmä on erittäin kattava. Pantillisia juomapakkauksia ovat oikeastaan kaikki virvoitusjuoma-, kivennäisvesi-, energiajuoma-, olut-, siideri-, lonkero- ja urheilujuomapullot ja -tölkit. Kierrätysmuovipullon tulon myötä pantillisiksi ovat tulleet myös muun muassa lähdevesi, sima, jäätee ja uusimpana tulokkaana viini. Alkon tuotteista myös moni ”taskumatti”-kokoinen muovipullo on pantillinen. Pantilliset kierrätysmuovipullot sekä useimmat pantilliset alumiinipakkaukset tunnistaa panttimerkinnästä. Kaikissa lasipulloissa panttimerkintää ei ole, vaikka tuotteesta maksetaan pantti. Metallisten juomatölkkien pantillinen kierrätys aloitettiin Suomessa vuonna 1996.
Panttijärjestelmä on valmistajille Suomessa vapaaehtoinen, mutta hyvin suosittu. Suosio johtuu siitä, että panttijärjestelmään kuulumattomista pakkauksista peritään pakkausveroa 0,51 € / litra. Useimmiten pantilliset pakkaukset otetaan liikkeessä vastaan automaattiin, mutta joissain liikkeissä henkilökunta ottaa panttipakkaukset vastaan käsin. Automaatti lukee nykyisessä suomalaisessa järjestelmässä pulloista yksittäin EAN-viivakoodit ja antaa sen mukaan palautetuista pulloista pantin käteisenä tai lunastettavana kuittina, jota voi käyttää joko ostosten yhteydessä tai lunastamalla pantti käteisenä kassalta. Aiemmin suomalainen järjestelmä perustui pullon muodon ja merkkien tunnistamiseen, jolloin pullon etiketin kunto ei vaikuttanut palauttamiseen. Uudistuksen syiksi mainittiin muun muassa se, että pulloista pystytään tällä tavalla tekemään halutun muotoisia, eikä panttijärjestelmä häiriinny erimuotoisista pulloista. Ainakin osa panttiautomaateista maksaa kuitenkin edelleen tietyistä lasipulloista pantin viivakoodista riippumatta pullon ominaisuuksien perusteella.
Nykyisin suomalaisista Palpan järjestelmässä olevista pulloista pantti on 10, 15, 20 tai 40 senttiä. Suomessa pullonpalautusjärjestelmästä huolehtii Suomen Palautuspakkaus Oy (Palpa). Kaikissa maissa ei ole pullonpalautusjärjestelmää. Juomapakkausten pantillisuus on kansainvälisten kokemusten perusteella todettu ylivoimaiseksi tavaksi huolehtia niiden kierrätyksestä. Pantti motivoi palauttamaan – ja nykyään yhä enemmän myös se, että palauttaminen koetaan ekoteoksi.
Liittyminen pantillisten juomapakkausten piiriin
Juomien valmistajat ja maahantuojat voivat liittyä pantillisten juomapakkausten kierrätysjärjestelmään. Jokainen juomapakkaus, tölkki tai kierrätysmuovipullo, on rekisteröitävä erikseen järjestelmään. Palpa tarkastaa tuotteen tiedot ja merkinnät rekisteröinnin yhteydessä ja tekee hyväksymispäätöksen mallitölkkien tai -pullojen testaamisen jälkeen. Jos pakkaukseen tehdään materiaali-, muoto-, koko- tai merkintämuutoksia, ne on hyväksytettävä Palpassa aina uudelleen ja uudet mallit toimitettava sekä Palpalle että palautusautomaattitoimittajille.
Aiheesta muualla
Garantiaĵo
Pemba (kaupunki)
Pemba on satamakaupunki Mosambikin pohjoisosissa. Se on Cabo Delgadon provinssin pääkaupunki. Vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 200 529 asukasta. Kaupungin asukkaat ovat pääosin makondeja ja macuoita. Kun Mosambik oli Portugalin hallussa, Pemban nimi oli Porto Amelia.
Emma Pooley
Emma Jane Pooley (s. 3. lokakuuta 1982 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen maantiepyöräilyn aika-ajon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän päätti pyöräilyn ammattilaisuransa 2014, ja kilpaili triathlonissa, mutta palasi ammattipyöräilijäksi kesällä 2016. Hän on osallistunut myös juoksukilpailuihin, esimerkiksi maratoneille.
Pooley aloitti pyöräilyn ammattilaisuransa Team FBUK -tallissa 2006. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Team Specialized Designs for Women -joukkuetta, 2009–2010 Cervélo TestTeam Women -tallia, 2011 Garmin-Cerveloa, 2012 AA Drink - Leontien.NL Cycling Teamia, 2013 Bigla Girls Cycling Teamia ja 2014 Lotto Belisol Ladies -joukkuetta. Hän palasi ammattipyöräilyyn Lotto Soudal Ladies -joukkueessa kesäkuussa 2016.
Pooley saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa aika-ajossa runsaat 24 sekuntia Kristin Armstrongille hävinneenä. Melbournessa 2010 hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan hopeamitalisti Judith Arndtin 15 sekunnilla. Seuraavana vuonna Kööpenhaminassa hän oli samassa kilpailussa kolmas.
Pooley voitti duathlonin pitkän matkan (10 km juoksu – 150 km pyöräily – 30 km juoksu) maailmanmestaruuden 2014 ja 2015.
Pyöräily
Lähteet: Cycling Archives, CycleBase , Pro Cycling Stats
The Best of Jethro Tull – The Anniversary Collection
The Best of Jethro Tull – The Anniversary Collection on Jethro Tullin kokoelma-albumi, joka käsittää vuodet 1968–1991. Se julkaistiin yhtyeen 25-vuotisjuhlavuonna 1993.
Daniel Joseph Hannon
Daniel Joseph Hannon (12. kesäkuuta 1884 Rotherham – 26. huhtikuuta 1946) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1907 ja nimitettiin walesilaisen Menevian hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Godfrey, jota avustivat Michael Joseph McGrath ja Thomas Edward Flynn. Hannon kuoli 61-vuotiaana virassa.
Yle Uutiset Suora linja
Yle Uutiset Suora linja tai Suora Linja oli Yle TV2:n esittämä ajankohtaisohjelma, jossa aiheet kerättiin ajankohtaisista nettikeskusteluista sekä sosiaalisen median kuten Facebookin, Twitterin ja Skypen kautta.
Ohjelmaa esitettiin arki-iltaisin kello 19.20 ja sen kesto oli 10 minuuttia. Juontajina toimivat Niku Hooli, Riika Raitio ja Timo Keränen.
Suoralla Linjalla oli syyskuussa 2013 keskimäärin 231 000 katsojaa viikossa. Ohjelman on tarkoitus loppua Ylen ajankohtaisjournalismin uudistuksen myötä syksyllä 2014, mutta se jatkuu eri muodoissa verkossa ja muiden ajankohtaisojelmien osana.
Heittoistuin
thumb|Testinukke heittoistuinkokeessa thumb|Lentäjä pelastautuu heittoistuimella putoavasta [[F-16 hävittäjästä.]]Heittoistuin on lentokoneissa ja joissakin helikoptereissa käytössä oleva pelastautumisväline. Sitä käytetään, jos ilma-aluksesta tulee jostain syystä lentokyvytön.
Heittoistuin on lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan rakettimoottoreilla ulos koneesta. Ennen heittoistuimen laukeamista koneen kuomu irtoaa paineilman tai räjähdyspanosten vaikutuksesta tai pirstoutuu räjähdysaineen ansiosta istuimen tieltä. Maahan, tai joskus veteen, lentäjä laskeutuu laskuvarjon avulla. Laskuvarjon aktivoituessa painava istuin irtautuu ja putoaa alas vapaasti.
Heittoistuimia on useimmiten sotilaslentokoneissa. Istuimen lähtönopeus on suuri ja lentäjän vahingoittumisen mahdollisuus on olemassa. Siksi heittoistuimen aktivoituessa istuinvyöt kiristyvät, jotta lentäjä olisi mahdollisimman edullisessa asennossa ja tiukasti istuimessa kiinni. Istuimen poistuttua koneesta sen nopeutta ja kieppumista jarrutetaan ja vakautetaan vakautusvarjolla ennen pelastuslaskuvarjon aukeamista. Siksi tapahtumasta saattaa näkyä maasta käsin hetken aikaa, koneen hylyn lisäksi, kolme osaa: laskuvarjon varassa laskeutuva lentäjä, irtautunut vakautusvarjo ja vapaasti putoava istuin. Suomen Ilmavoimien mukaan heittoistuinhypyn jälkeen lentäjä useimmiten pystyy palaamaan palvelukseen. Istuimen liikkeelle lähtö ja mahdollinen koneen virheliike yhdistettynä suureen ilmavirran nopeuteen aiheuttavat niin suuria G-voimia, että lentäjä saattaa menettää tajuntansa. Muutkin loukkaantumiset ovat mahdollisia.
Historia
Heittoistuimen keksivät saksalaiset toisen maailmansodan aikana. Sen kehitti Heinkel ja ensimmäinen lentokone, johon se asennettiin oli Heinkel He 280. Sarjamallina se asennettiin Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjään.
Joissakin potkurikoneissa, joiden nopeus oli huomattavan suuri – kuten Dornier Do 335 ja Hawker Sea Fury – oli myös heittoistuin.
Renault R31
Renault R31 on James Allisonin suunnittelema Formula 1 -auto, jolla Renault -talli kilpaili kaudella. Autolla saavutettiin kaksi kolmossijaa.
Mark Lee
Mark Lee (s. 11. syyskuuta 1984 Mount Pearl, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja, joka toimii päävalmentajana Newfoundland and Labrador Major U18 Hockey Leaguen joukkueessa East Coast Blizzard.
Juniorisarjoissa
Lee pelasi junioriuransa aikana kolme kautta (2002–2005) MJAHL:ssä, QMJHL:ssä ja UHL:ssä. Hänen joukkueensa olivat:
Junioriliigoissa Lee pelasi yhteensä 373 ottelua, joissa teki 346 pistettä (101 maalia ja 245 syöttöpistettä). Jäähyaitiossa Lee vietti aikaa 385 minuuttia.
ECHL
ECHL:ssä hän pelasi samat kaudet kuin AHL:ssä ja yhden kauden sen jälkeenkin. Kaudella 2005–2006 hän teki 36 ottelussa tehot 6+19=25, ja sai jäähyminuutteja 30. Pudotuspeleissä hän sai yhdessä ottelussa tehot 1+1=2. Hänen joukkueensa oli Trenton Titans. Seuraavalla kaudella hän sai 59 ottelussa 80 (26+54) pistettä ja 64 jäähyminuuttia sekä pudotuspeleissä viidessä ottelussa tehot 1+3=4 ja jäähyminuutteja kuusi. Tällä kertaa joukkue oli Charlotte Checkers, joka säilyi hänen ECHL-joukkueenaan myös seuraavalla kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi 34 ottelua ja sai niissä 39 (18+21) pistettä. Pudotuspeliotteluita kertyi kolme, mutta pisteitä ei herunut kuten ei jäähyminuuttejakaan. Viimeisellä ECHL:ssä pelaamallaan kaudella 2008–2009 hän pelasi 49 ottelua: 14+33=47 pistettä ja 44 jäähyminuuttia.
Tanskan vuosi
Tanskassa Lee on pelannut yhden kauden AL-Bank Ligaenissa. Hänen joukkueensa oli Esbjerg IK. Otteluita hän pelasi 36. Pisteitä hän sai pelaamissaan otteluissa yhteensä 42, joista 15 oli maaleja ja 27 syöttöpisteitä. Pudotuspeleissä otteluita kertyi tilille viisi, joissa pisteitä syntyi neljä (3 maalia ja 1 syöttöpiste) ja jäähyminuutteja neljä. Onnistuneen vuotensa jälkeen hän vaihtoi jälleen joukkuetta ja liigaa siirtyen pelaamaan SM-liiga -joukkue Tampereen Ilvekseen.
Ilves ja Ässät (2010–2012)
pienoiskuva
Kaudeksi 2010–2011 Lee siirtyi Suomeen SM-liigassa pelaavaan Tampereen Ilvekseen, joka hankki hänet vahvistukseksi edellisen kauden katastrofisen joulu–helmikuuvälin takia, jolloin joukkue ei voittanut melkein yhtäkään ottelua. Ensimmäisen ottelunsa SM-liigassa hän pelasi 16. syyskuuta 2010 toista tamperelaisseuraa Tapparaa vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän saavutti seuraavassa ottelussa HPK:ta vastaan. Lopulta hän saavutti runkosarjassa aikana 53 ottelua, tehot 11+25=36 ja jäähyminuutteja 48 sekä pudotuspeleissä 6 ottelua, 3+3=6 ja 6 jäähyminuuttia. Seuraavalla kaudella 2011–2012 hän pelasi Ilveksessä tammikuuhun 2012 asti, kunnes Ilves ilmoitti, että joukkue on purkanut sopimuksen Leen kanssa.
Kolme päivää myöhemmin 26. tammikuuta 2012 Satakunnan Kansa kertoi Porin Ässien tehneen loppukauden sopimuksen Leen kanssa. Hän teki heti ensimmäisessä ottelussaan Ässissä maalin. Hän pelasi Ässissä 17 ottelua ja teki niissä yhteensä 13 pistettä (6 maalia ja 7 syöttöpistettä).
SaiPa ja Blues (2012–2013)
Kesäkuussa 2012 SaiPa ilmoitti tehneensä yksivuotisen sopimuksen Leen kanssa. Tammikuussa 2013 SaiPa ilmoitti purkaneensa sopimuksen yhteisymmärryksessä Leen kanssa. Lee ehti pelata SaiPan paidassa 18 ottelua ja teki siinä ajassa yhden maalin sekä syötti seitsemän. Seuraavana päivänä Lee teki loppukauden kattavan sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Lee sai Bluesissa heti ensimmäisessä ottelussaan Ässiä vastaan syöttöpisteen. Ensimmäisen maalinsa Bluesin paidassa Lee teki helmikuussa 2013 HPK:ta vastaan. Runkosarjan aikana Lee pelasi myös Bluesissa 18 ottelua. Yhteensä hän pelasi SaiPassa ja Bluesissa 36 ottelua tehden 2 maalia ja syöttäen 11.
ECHL, DEL, EIHL ja Italia
SaiPaa ja Bluesia edellisellä kaudella edustanut Lee siirtyi lokakuussa 2013 ECHL:ssä pelaavaan San Francisco Bullsiin, jossa hän pelasi varakapteenina. Lee oli pelannut ECHL:ssä aikaisemmin 178 ottelua ja tehnyt niissä 191 pistettä (64+127). ECHL:ssä Lee pelasi 17 ottelua. Hän teki kolme maalia ja syötti kahdeksan. Hänelle kertyi myös 21 jäähyminuuttia.
Kesken kauden 2013–2014 Lee siirtyi San Franciscosta Saksaan DEL-joukkue Schwenninger Wild Wingsiin koeajalle.
Kaudeksi 2014–2015 Lee siirtyi pelaamaan EIHL:ään Nottingham Panthersiin. Lee ei kuitenkaan pelannut kauden aikana yhtäkään ottelua.
Seuraavaksi kaudeksi Lee teki sopimuksen italialaisen HC Fassan kanssa. Kesken kauden hän siirtyi SønderjyskEn joukkueeseen.
Kaudella 2016-2017 Lee kiekkoili Eispiraten Crimmitschaun joukkueessa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Kaudella 2017-2018 Lee pelasi Sterzing/Vipitenon joukkueessa Italiassa.
Kaudella 2018-2019 Lee pelasi romanialaisessa ASC Corona Brașovn joukkueessa 13 ottelun verran. Lee päätti ammattiuransa tähän kauteen.
Kaudesta 2019-2020 eteenpäin Lee on valmentanut East Coast Blizzardin joukkuetta.
Pahoinpitelyepäily
Leetä epäiltiin vuodenvaihteessa 2011–2012 pahoinpitelystä. Leen epäiltiin lyöneen hänelle vierasta miestä kasvoihin ravintola Miamissa, Tampereella. Hän sai tapahtumassa myös pienen vamman peukaloonsa, joka tulehtui. Vamman seurauksena oli tapausta seuranneista peleistä sivussa. Lee oli kertonut asiasta Ilveksen tuolloiselle päävalmentajalle Seppo Hiitelälle.
Macuat
thumb|Makua-perhe Mosambikissa Macuat (makuat, makhuwat) ovat pohjoisen Mosambikin suurin etninen ryhmä. He elävät pääosin Sambesi -joen pohjoispuolella ja puhuvat nigeriläiskongolaisten kielten ryhmään kuuluvaa macuan kieltä.
Macuoita asuu Mosambikin lisäksi Tansaniassa. Heitä on yhteensä noin kuusi miljoonaa.
Förby
Förby on Särkisalon suurin kylä. Se sijaitsee Isoluodon länsirannalla nykyisessä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa.
Förbyn asutus on hajallaan pitkin kylän aluetta. Kylän eräänlainen keskus on Förbyn satama, jonka yhteydessä sijaitsee ravintola ja uimaranta. Sataman pohjoispuolella on entinen kalkkitehdas ja lakkautettu Förbyn kaivos. Kaivos ja tehdas ovat leimanneet Förbytä koko 1900-luvun ajan ja kylästä löytyy vanhaa työväenasutusta.
Förbyn maasto on hyvin kallioista. Kylän alueella on louhittu kalkkia jo 1600-luvulta lähtien. Kylän eteläosassa mäkien väliin jäävät laaksot ovat peltoa. Förbyn kaakkoiskulmaan on syntynyt koivistolaisten rakentama Uudenkylän kulmakunta. Förbyn lounaiskulmalla on pitkä niemimaa Vähämaa. Kylän ranta-alueille on syntynyt paljon kesäasutusta samalla kun vanha vakituinen asutus on vähenemässä työpaikkojen vähetessä.
William Eric Grasar
William Eric Grasar (18. toukokuuta 1913 Scunthorpe – 28. joulukuuta 1982) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1937 ja nimitettiin Shrewsburyn hiippakunnan johtoon 26. huhtikuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Joseph Grimshaw, jota avustivat John Aloysius Murphy ja Edward Ellis.
Grasar erosi tehtävistään Shrewsburyn piispana 20. maaliskuuta 1980. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Misato (Saitama)
Misato on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Edo- ja Nakajokien välissä. Kaupungin alue on alavaa alluviaalitasankoa. Etelässä se rajautuu Tokion metropoliin. Misatossa on 142 868 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 30,13 neliökilometriä.
Nykyisen kaupungin alue oli historiallisesti varhaisriisin (hayabamai) viljelyaluetta. Riisin lisäksi siellä tuotettiin myös vihanneksia, joita kuljetettiin Nakajokea pitkin myytäviksi Edoon. Toisen maailmansodan jälkeen alueelle alkoi sijoittua teollisuutta, ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien se on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Misaton kyläkunta perustettiin vuonna 1956 liittämällä yhteen Hikonarin, Tōwan ja Wasedan kyläkunnat. Tästä se on saanut nimensäkin, joka merkitsee ’kolmea kylää’. Misatosta tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1964, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1972.
Misatoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Musashino-linja ja Tsukuba Express -pikarautatie.
Dizengoff Centerin itsemurhaisku
Dizengoff Centerin itsemurhaisku 4. maaliskuuta 1996 oli Hamasin terroriteko Dizengoff Center -ostoskeskuksen ulkopuolella Tel Avivissa Israelissa. Ostoskeskus oli poikkeuksellisen täynnä Purim-juhlan aattona. Isku oli parin viikon sisällä neljäs itsemurhahyökkäys, jotka aiheuttivat yhteensä 61 kuolonuhria.
Pian räjähdyksen jälkeen nimetön henkilö soitti israelilaiselle radioasemalle ja ilmoitti pommittajan olleen Ramallahista kotoisin ollut Abdel-Rahim Ishaq, jolla oli yhteyksiä Hamasiin.
Lazy Raiders
Lazy Raiders on kanadalaisen Sarbakan-pelitalon kehittämä toiminta- ja pulmapeli. Peli julkaistiin Xbox 360 -konsolin Xbox Live Arcade -latauspalvelussa 24. helmikuuta 2010.
Lazy Raidersissa tutkimusmatkailija Dr. Diggabone kerää aarteita erilaisista ansojen täyttämistä sokkeloisista kentistä. Pelaaja ei voi liikuttaa Diggabonea itseään, vaan hahmoa ohjataan kääntelemällä kenttää siten, että Diggabone vierii haluttuun suuntaan. Pelaaja voi halutessaan käyttää pelihahmona myös omaa Xbox Live -avatariaan.
Lazy Raidersis sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. IGN antoi sille pisteet 8/10 kehuen niin pelin perusideaa kuin visuaalista ilmettäkin. Gamespot puolestaan antoi arvosanaksi 7,5/10 todeten pelin olevan viihdyttävä.
Há dias assim
Há dias assim on Filipa Azevedon esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.