cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patrick Cowley
Giorgio Moroderin ja Donna Summerin alkuperäiskappaleen ”I Feel Love” lähes 16-minuuttisesta remix-versiosta tuli klassikko. Candida Cosmica (2016) on 1973–1975 äänitetty kokoelma kokeellista syntetisaattorimusiikkia, jota Cowley teki silloisen kumppaninsa Candida Royallen kanssa.
Dark Entries Records julkaisi lokakuussa 2020 albumin Some Funkettes, joka käsittää seitsemän aiemmin julkaisematonta cover-kappaletta, kuten Donna Summerin ”I Feel Love” ja The Temptationsin ”Papa Was a Rolling Stone”, jotka Cowley nauhoitti 1975–1977.
Laulaja Jorge Socarrasin kanssa 1975–1977 äänitetyt kappaleet julkaistiin 2009 nimellä Catholic. Albumi Mind Warp (1982) oli Cowleyn viimeinen.
Cowley kuoli aidsiin 1982.
Angelspit
Angelspit on Sydneyssä vuonna 2004 perustettu australialainen industrialyhtye, johon kuuluvat laulaja Destroyx sekä musiikin ”teknisestä” puolesta huolehtiva ZooG. Yhtye yhdistelee musiikissaan vaikutteita useista eri genreistä, kuten punkista, elektrosta ja EBM:stä. Yhtye on julkaissut tähän mennessä neljä albumia.
Karl Learmont (ZooG) ja Amelia Tan (Destroyx), tapasivat online zine-foorumilla. Angelspit syntyi vuonna 2004, kun he julkaisivat ensimmäisen EP:nsä Nurse Grenade.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Krankhaus julkaistiin 6. kesäkuuta 2006, ja siitä on julkaistu remix-levy vuonna 2007. Bändi kiersi Australiassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa ja jäivät Berliiniin äänittämään toisen studioalbuminsa Blood Death Ivory.
Kesäkuussa 2008 yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa Blood Death Ivory. Albumi on kirjoitettu ja äänitetty vuosina 2006 ja 2008. Jälleen bändi jatkoi kiertueella uuden materiaalin kanssa ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Kokonaiskuvaa albumin luomisesta voi lukea yhtyeen virallisella sivustolla, http://www.angelspit.net/news/diary/bdi-overview.htm. Remix-levy nimeltä Black Kingdom Red Kingdom julkaistiin vuonna 2009. Näihin aikoihin yhtye alkoi tuottaa lyhyitä videoblogeja ja videoita eri aiheista, esimerkiksi kolmannen albumin julkaisusta.
9. syyskuuta 2009 (09/09/09) julkaistiin yhtyeen kolmas pitkäsoitto Hideous and Perfect. Kuten aikaisempien kahden levyn kanssa, ei julkaistu sinkkuja, mutta video "Fuck The Revolution" julkaistiin, ja uusi EP / remix-levy nimeltä "Larva Pupa Tank Coffin" julkaistaan lokakuussa 2010. "Larva Pupa Tank Coffin" kuuluu 3 upouutta kappaletta, Angelspitin itse sekä muiden esiintyjien tekemiä remixejä. Video kappaleesta "Sleep Now" on ilmoitettu julkaistavaksi. Angelspit tunnetaan omalaatuisesta esiintymisestään ja erikoisesta ulkonäöstään.
Karenga
Karenga on Lenan vesistöön kuuluvan Vitimin sivujoki Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa Venäjällä. Sen pituus on 366 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 100 neliökilometriä. Karengan virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 180 kilometrin päässä joen suusta on 16,5 kuutiometriä sekunnissa.
Karenga saa alkunsa Jablonovyivuorilta ja virtaa pohjoiseen vuorten muodostamassa kattilalaaksossa. Joen varrella sijaitsee Tungokotšenin kylä.
Cursus publicus
Cursus publicus oli keisarillisen Rooman virkamiehille tarkoitettu kulku- ja kuljetusjärjestelmä, joka mahdollisti viestinnän ja liikkumisen valtakunnan osien välillä. Latinankielinen termi käännetään usein postilaitokseksi tai valtiolliseksi postiksi, mutta nämä käsitteet ovat harhaanjohtavia, sillä toiminnallisesti cursus publicus poikkesi suuresti siitä, mitä nykyään ymmärrämme postin käsitteellä. Cursus publicus ei toiminut minkään vakituisen aikataulun mukaisesti, eikä se ollut yleisesti käytettävissä. Enemmänkin kyseessä oli kulkuvälineiden sekä vaihto- ja taukopaikkojen verkosto, joka oli tietyin, keisarillisin valtuutuksin varustetun henkilön käytettävissä.
Ensimmäinen maininta aiheesta löytyy Suetoniuksen keisari Augustuksen elämäkerrasta. Siinä Suetonius kertoo (Aug.49.3), miten Augustus perusti cursus publicuksen saadakseen nopeasti tietoja tapahtumista eri maakunnissa. Ensimmäisessa vaiheessa järjestelmä toimi säännöllisin välimatkoin sijoitettujen lähettien avulla, jotka kantoivat viestit aina seuraavalle asemalle. Lähetit korvattiin kuitenkin jo Augustuksen aikana vaunuilla, joita ajamalla sama henkilö vei viestin perille asti. Järjestelmä toimi näin aina 400-luvulle asti.
Vaunujen ja niiden kuljettamiseen tarvittavien eläinten hankkiminen ja ylläpito olivat paikallisten yhteisöjen, kaupunkien tai kylien, vastuulla. Vaunujen ja eläinten käytöstä oli säädetty maksu, joka niitä käyttävän tuli suorittaa aina paikallisilla vaihtoasemilla; tämä tapa katosi kuitenkin viimeistään 300-luvulla, ja tässä vaiheessa cursus publicusta käyttävät kulkijat saivat vaunut ja eläimet käyttöönsä ilmaiseksi.
Matkalaisten majoittamiseksi rakennettiin teiden varsille vaihto- ja lepoasemia, joita myöhäisantiikissa kutsuttiin nimillä mansio tai mutatio. Näitä on löydetty mm. arkeologisissa kaivauksissa (Mm. Mansio romana di Collesalvetti ja Mansio ad Baccanas, molemmat roomalaisen via Aurelian varrella.). Myös Tabula Peutingerianassa niitä on mainittu useita.
Riihilammi (Karkkila)
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Järvi sijaitsee korkealla mäellä neljän kukkulan välissä ja sitä ympäröivän suon ojat laskevat siihen. Suolta on laskuojia kuitenkin kaksi, sillä järvi sijaitsee tarkalleen vedenjakajalla. Toinen laskuoja laskee Isojärvi ja toinen Kololammiin, joka kuuluu Ruokjärven valuma-alueeseen. Järviä, joilla on kaksi eri laskevat kahteen eri vesistöön, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.
Järven rantaviiva on 420 metriä pitkä ja sen rannat ovat suota, jota ympäröivät moreenipohjainen metsämaasto. Rannat ovat rakentamattomia eikä järvelle johda teitä. Isojärvelle on matkaa 400 metriä ja lähimmälle tielle 200 metri.
Historia
Sitä ei piirretty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, mutta vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Riihilampi". Se oli tuolloin vielä ojaton.
Tatsuya Itō
Tatsuya Itō (s. 26. kesäkuuta 1997 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Itō kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Tungir
Tungir on Lenan vesistöön kuuluvan Oljokman sivujoki Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa Venäjällä. Sen pituus on 500 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 14 700 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama on noin 90 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Tungirin harjanteelta ja virtaa vuorten muodostamassa leveässä laaksossa. Tungirin varrella sijaitsee Tungirin–Oljokman piirin keskuskylä Tupik.
Humppasheikkailu
Humppasheikkailu on 14. maaliskuuta 2012 julkaistu Eläkeläisten studioalbumi. Albumilla on versioita muun muassa Black Sabbathin, Kissin ja HIMin kappaleista. Orkesterin käsittelyssä on myös uudempaa kotimaista musiikkia, kuten Kalma-Almaa (Mirel Wagner) ja Battle Beastia.
Kappaleet
Levyllä on myös n. 26-minuuttinen piiloraita, jota ei ole mainittu levyn kannessa. Raidan lopussa on n. 2.30 kestävä kappale Humppapaimen (Hüsker Dü - Diane).
Tuomas Toivainen
Tuomas Toivainen (s. 11. huhtikuuta 1998 Rovaniemi) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, ääninäyttelijä ja itseoppinut animaattori.
Toivainen on käsikirjoittanut ja ohjannut Yle TV2:lla ja Yle Areenassa esitettävän animaatiosarjan Hullu – hullumpi – yläaste sekä Yle Areenassa olevan sarjan Näin tehtiin Hullu – hullumpi – yläaste. Yle Areenassa on esitetty myös Toivaisen animaatioelokuva Karin enkelit, joka on Hullu – hullumpi – yläasteen eräänlainen esiaste.
Toivainen oli Talent Suomi -kisan semifinalisti vuonna 2012. Vuonna 2013 hän voitti yhdessä Mikael ja Joel Mannisen kanssa Yle Areenan viikon sketsikilpailun yleisöäänestyksen ja vuonna 2014 Pasila 2.5 – The Spin-Offin hahmopiirustuskilpailun. Toivainen on palkittu vuonna 2015 Rovaniemen kaupungin kulttuuritekopalkinnolla ja vuonna 2016 Koura-palkinnolla vuoden 2015 parhaasta lasten- ja nuortenohjelmasta Hullu – hullumpi – yläaste. Hullu – hullumpi – yläaste on ollut myös ehdolla vuosien 2015 ja 2018 parhaaksi lasten- ja nuortenohjelmaksi Kultainen Venla -kilpailussa.
Toivainen on tehnyt vuonna 2017 Kirjastokaistalle 8-osaisen YouTube -animaation Kallen ja Keijon kirjastoluokat.
Toivanen toimii itse perustamansa Tarinapaja Oy:n toimitusjohtajana.
Ivan Southall
Ivan Southall l (8. kesäkuuta 1921 Canterbury, Victoria, Australia – 15. marraskuuta 2008 Wantirna, Victoria, Australia) oli australialainen lastenkirjailija.
Southall joutui isänsä kuoltua lopettamaan koulunkäynnin 14-vuotiaana. Vapaa-ajallaan hän kirjoitti novelleja, joista osa julkaistiin, ja 20-vuotiaana hän oli julkaissut neljä kirjaa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani ja asui sodan jälkeen kaksi vuotta Lontoossa.
Southall palasi 1947 Australiaan, ja vuonna 1950 ilmestyi ensimmäinen osa hänen suositusta Simon Black -seikkailukirjasarjastaan. Teoksia on käännetty maailmanlaajuisesti vähintään parillekymmenelle kielelle, myös suomeksi, ja niille myönnettiin arvostettuja palkintoja useissa maissa. Vuonna 1971 hän sai teoksestaan Josh Carnegie-mitalin.
Rockin klassikkolevyt
Rockin klassikkolevyt (Classic Albums) on englantilainen dokumenttisarja albumeista, jotka saavuttivat kuuluisan aseman rockin tai popin historiassa. Ohjelma selvittää levyjen synnyn ja historian. Ohjelmassa haastatellaan myös taustajoukkoja. Suomessa sarjaa esittää Yle Teema. TV-sarjan on tehnyt Isis/Eagle Rock Entertainment ja sitä on esitetty maailmanlaajuisesti (BBC, ITV, VH1, VH1 Classic). Joitakin dokumentteja on julkaistu DVD:llä.
Eino H. Ahti
Eino H. (Hannes Eino Gabriel) Ahti (ent. Andersson; 14. maaliskuuta 1894 Vaasa – 2. helmikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kuplettilaulaja ja sanoittaja. Hän käytti nimimerkkejä Hannes Ahti, Ahti H. Einola, Aukusti Salo, Saaren Pekka, Eino Taatto ja Gabriel Tossu.
Ahti oli suutarin roolissa Nyrki Tapiovaaran 1938 ohjaamassa elokuvassa Varastettu kuolema. Teuvo Tulion vuonna 1944 ohjaama elokuva Sellaisena kuin sinä minut halusit perustui taas Ahti H. Einolan aiheeseen.
Teoksia
Nimellä Eino H. Ahti: Nimimerkillä A. H. E: Nimimerkillä Hannes Ahti: Nimimerkillä Ahti H. Einola: Nimimerkillä Saaren Pekka: Nimimerkillä Aukusti Salo: Nimimerkillä Eino Taatto: Nimimerkillä Gabriel Tossu:
Huikko
Huikko on nimi kahdella kylällä Suomessa:
Nivelles
Nivelles, ) on kunta ja kaupunki Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Kunta kuuluu Nivellesin arrondissementtiin. Pinta-alaa Nivellesillä on 60,6 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2007 kunnassa oli 24 622 asukasta ja asukastiheys oli 406 as./km². Kunnan pormestarina toimii Pierre Huart.
Nivelles muodostuu seuraavista osista: Baulers, Bornival, Thines ja Monstreux.
Kunnan alueella sijainneella Nivelles-Baulersin radalla ajettiin vuosina 1972 ja 1974 Formula 1 -osakilpailu. Myöhemmin radan tilalle on rakennettu teollisuusalue.
Historia
Nivelles syntyi ja kehittyi vuonna 648 perustetun Sainte-Gertruden luostarin ympärille. Luostarin perusti Pyhä Gertrud, Austrasian major domus Pipin I:n tytär, merovingikuningas Klotar II:n neuvosta.
Vuonna 1830, Belgian vallankumouksen aikana Nivelles oli yksi ensimmäisistä kaupungeista, joka lähetti sotajoukkoja taistelemaan Brysseliin. Seuraavina vuosina kaupungin raskas teollisuus alkoi kasvaa. Nivellesissä oli muun muassa rautatieteollisuutta. Toisen maailmansodan aikana, 14. toukokuuta 1940 lähes koko kaupungin keskusta tuhoutui. Ainoastaan collegiate-kirkon muurit jäivät jäljelle. Kirkon uudelleenrakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1984.
Huikko (Tuusula)
Huikko on kylä Tuusulassa noin kolme kilometriä Jokelasta etelään pääradan ja Jokelantien varrella. Kylässä sijaitsee Jokelan Valu Oy.
Huikossa on ollut myös rautatieseisake, joka lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Paikalla sijaitsi tasoristeys vielä 2000-luvun alkuun asti.
Erik Eriksen
Erik Eriksen (20. marraskuuta 1902 – 7. lokakuuta 1972) oli tanskalainen liberaalipoliitikko ja toimi Tanskan pääministerinä lokakuusta 1950 syyskuuhun 1953. Hän johti Tanskan oikeistoliberaalista Venstre-puoluetta 1950–1965. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli maanviljelijä.
Eriksen toimi aktiivisesti Venstren nuorisojärjestössä ja valittiin kansankäräjille vuonna 1935. Hän toimi maatalousministerinä Vilhelm Buhlin hallituksessa 1945 ja Knud Kristensenin hallituksessa 1945–1947.
Eriksenin ”VK-hallitus” oli vähemmistöhallitus Venstren ja Konservatiivisen kansanpuolueen kesken. Se ehdotti muutoksia maan perustuslakiin, jotka hyväksyttiin kansanäänestyksellä 1953. Vuonna 1952 hallitus sai läpi lain lapsilisästä.
Eriksenin pääministerikaudella 1950–1953 Venstre lähentyi konservatiiveja niin, että puolueiden niin sanottua VK-yhteistyötä ilmeni sittemmin myös oppositiotilanteessa. 1960-luvulla tämä tiivis suhde kuitenkin vaikeutti Venstren yhteistyötä Radikale Venstre -puolueen kanssa, mikä oli yksi syistä miksi Eriksen erosi Venstren puheenjohtajan paikalta 1965 ja sai seuraajakseen Poul Hartlingin.
Erikseniä kutsuttiin kotikylänsä mukaan ”Ringen oraakkeliksi”, koska hän oli erityisen taitava muotoilemaan lausuntonsa ympäripyöreiksi ja moniselitteisiksi.
Tškalovskajan metroasema (Moskovan metro)
Tškalovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 28. joulukuuta 1995.
VJ (taidemuoto)
Esiintymismenetelmät
thumb|Mary Hallock Greenewalt, suunnittelemiensa [[valourku|valourkujen "Sarabetin" rinnalla, 1925. Pianistina toimineen Greenwaltin suunnittelemat urut muistuttivat suuresti nykyisiä valopöytiä]] Tuottaakseen visuaalista kuvavirtaa VJ voi muusikoiden tapaan miksata esityksensä aiemmin tuotetusta materiaalista tai tuottaa esityksen reaaliaikaisesti improvisoiden. Näin toimiessaan hän hyödyntää usein generatiivista grafiikkaa sekä visuaalisia tehosteita tuottavia ohjelmia ja laitteita. Kuvavirtaa ohjataan tyypillisesti tietokoneohjelmien sekä kuvamanipulaatiolaitteiden, kuten videomiksereiden avulla. Laitteiden tehosteita ohjataan usein osittain automoidusti. Visualistit voivat myös kehittää omia sovellutuksia esityksen hallintaan.
Esiintymisympäristöt
Tyypillisesti VJ:t esiintyvät musiikkitapahtumissa, kuten keikoilla sekä festivaaleilla. Näissä yhteyksissä tuotettu kuvasto muodostaa usein tulkinnan muusikoiden tai DJ:n tuottamasta musiikista sekä muista lavan ja esiintymispaikan tapahtumista. Ammattimaisina kuvantuottajina VJ:t saattavat työskennellä myös sisustajien, graafikkojen, valaisijoiden tai tapahtumatuottajien rinnalla, osallistuen esimerkiksi yökerhojen visuaalisen ilmeen luomiseen tai vastaten julkisissa tiloissa toteutettujen yleisötapahtumien visuaalisesta ilmeestä. VJ-kulttuurilla on ollut vastavuoroista vaikutusta demoskenessä hyödynnettävän tietokonedemo-estetiikan kehittymiseen.
Visualistien työskentelyyn törmää usein myös yhteyksissä kuvataiteeseen ja monet Suomessa toimivista visualisteista ovat myös mediataiteilijoita. VJ-kulttuurin kehittymiseen on myötävaikuttanut videotaiteen kehitys. Usein taidegallerioissa esitettävät interaktiiviset videoinstallaatiot hyödyntävät samoja teknologioita ja ohjelmistoja kuin VJ:t keikkatilanteissa.
Aiheesta muualla
VJing Visual Jockey VJing Vj (artiest)
Ryōsuke Kojima
Ryōsuke Kojima (s. 30. tammikuuta 1997 Aichi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kojima kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Delta Cygni
Delta Cygni(δ Cyg / δ Cygni), Rukh, Urakhga tai Al Fawaris, on Joutsenen tähdistön tähti, jonka näennäinen kirkkaus on 3.15. Tähti on napatähtenä nelisensataa vuotta noin vuonna 11250, koska Maan akseli kiertyy prekessio­liikkeen mukana.
The Days
The Days on ruotsalaisen DJ Aviciin kappale, joka sisältää brittiläisartisti Robbie Williamsin esittämiä kreditoimattomia sanoituksia. Kappaleen sanoittivat Brandon Flowers, Salem Al Fakir, Avicii sekä Vincent Pontare ja sen tuottivat Avicii, Fakir ja Pontare. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 3. lokakuuta 2014. Isossa-Britanniassa se olisi tarkoitus julkaista 23. marraskuuta 2014. Se on ensimmäinen single Aviciin tulevalta toiselta, Stories-studioalbumilta.
Tškalovskajan metroasema
Tškalovskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Frida Sigfrids
Frida Sigfrids (s. 8. huhtikuuta 1996 Porvoo) on suomalainen järjestöjohtaja, mediahenkilö ja poliitikko. Hän on toiminut RKP-nuorten puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022 ja on aktiivinen kunnallispolitiikassa Porvoossa. Hän toimii myös aluevaltuutettuna Itä-Uudenmaan hyvinvointialueella.
Tausta
Sigfrids kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2015 Borgå Gymnasiumista. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuoden 2022 lopulla.
Elly Sigfrids, Fridan isoäiti, oli myös tunnettu poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1970-luvulla ja RKP:n naisjärjestön puheenjohtajana.
Sigfrids on myös toiminut kirjailijana ja on julkaissut kirjan "Borgå Profiler" yhdessä yhteistyökumppaneidensa kanssa lokakuussa vuonna 2014. Hän on myös yksi päähenkilöistä suomalaisessa dokumentissa nimeltä "Ung politiker", joka julkaistiin Yle Areenassa keväällä 2018.
Sigfrids on myös aktiivinen urheilija ja juoksi puolimaratonin Wienissä vuonna 2015 hyvällä tuloksella.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Sigfrids aloitti poliittisen uransa kunnallisvaaleissa vuonna 2017 Porvoossa. Hän keräsi 121 ääntä ja toimi Porvoon kaupunginvaltuuston varajäsenenä. Vuonna 2021 Sigfrids keräsi 379 ääntä. Tällä hetkellä hän toimii Porvoon kaupunginhallituksessa sekä -valtuustossa.
Sigfrids oli ehdolla myös aluevaaleissa vuonna 2022 ja keräsi 250 ääntä ja toimii näin ollen myös RKP:n nuorimpana aluevaltuutettuna koko maassa.
Syyskuussa 2022 Sigfrids aloitti kansanedustaja Mikko Ollikaisen eduskunta-avustajana.
Hän on toiminut puolueen valtuustossa 2018–2019 sekä -hallituksessa 2019–2022. Hän on myös ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2023 ja toivoo voivansa edustaa Uuttamaata eduskunnassa vuonna 2023. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi.
RKP-nuoret
Frida Sigfrids valittiin yksimielisesti RKP-nuorten puheenjohtajaksi 5. toukokuuta 2019 ja hän toimi puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022. Ennen puheenjohtajuuttaan Sigfrids oli toiminut järjestön varapuheenjohtajana kaksi vuotta.
Korkeakoulupolitiikka
Frida Sigfrids on ollut ehdolla Åbo Akademin ylioppilaskunnan edustajistovaaleissa vuosina 2015 ja 2017. Vuonna 2018 hän toimi ylioppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtajana. Hänen vastuualueensa hallituksessa oli sosiaalipolitiikka.
Dare Vršič
Ura
Mariborissa syntynyt Vršič on NK Muran kasvatti. Vuodet 2003-2005 hän edusti NK Celjeä, jonka riveissä Vršič saavutti Slovenian cupin voiton. Vuonna 2005 hän siirtyi MSK Zilinaan Slovakian pääsarjaan. Zilina voitti kaudella 2006-2007 Slovakian liigan. 2007 Vršič siirtyi Romaniaan, jossa hän edusti vuodet 2007-2010 FC Timișoaraa käyden välillä lainalla kotimaansa FC Koperissa, jossa hän saavutti PrvaLigan voiton. Vuonna 2011 Vršič palasi kotimaahansa Olimpija Ljubljanan riveihin. Hän pelasi seurassa kaksi kautta. Vuodet 2012-2014 Vršič vietti Itävallan Bundesliigan Austria Wienissä voittaen sarjan kaudella 2012-2013. Vuonna 2014 hän palasi jälleen takaisin Sloveniaan, nyt kotikaupunkinsa NK Mariborin paitaan. Mariborin riveissä Vršič on voittanut PrvaLigan ja Slovenian supercupin. Syksyllä 2014 Maribor selvisi myös Mestareiden liigaan.
Slovenian jalkapallomaajoukkueessa Vršič debytoi vuonna 2007 ja ensimmäinen maaottelumaali syntyi samana vuonna EM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan. Vuonna 2011 EM-karsintaottelussa Serbiaa vastaan Vršič laukoi upean osuman vapaapotkusta lähes puolesta kentästä. Viimeisimmän maaottelunsa Vršič pelasi vuonna 2012.
Accelerated Evolution
Accelerated Evolution on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin viides studioalbumi. Se on julkaistu 31. maaliskuuta 2003 Townsendin omistamalla levymerkillä HevyDevy Records. Albumi on ensimmäinen nimikkeellä The Devin Townsend Bandin levy. Tämän sen alle Townsend oli halunnut koota pysyvän soittajakunnan. Hänen soolotuotannoissaan soittajat olivat vaihdelleet eri albumeilla useasti.
Albumin kirjoitti ja tuotti Townsend. Sen tyyli yhdistelee alternative rockia, hard rockia sekä progressiivista metallia. Albumi tehtiin Strapping Young Ladin vastakohdaksi.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend, sovituksista vastaa Townsend sekä Brian Waddell, Ryan Van Poederooyen, Dave Young ja Mike Young.
Project EKO
InsideOut Musicin erikoispainokseen sisältyi Townsendin electronica EP.
Romanttinen sinfonia
Romanttinen sinfonia on:
Gujratin taistelu
Gujratin taistelu oli toisen sikhisodan aikana 21. helmikuuta 1849 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittien välillä hieman Gujratin kaupungin ulkopuolella nykyisessä Pakistanissa. Taistelu päättyi sikhien tappioon ja lopulta myös sodan päättymiseen brittien voittoon.
Tausta
thumb|vasen|Taistelu maalauksessa. Britit olivat kärsineet tappion Sikhivaltion joukkoja vastaan toisen sikhisodan Chillianwalan taistelussa 13. tammikuuta 1849. Britit vetäytyivät Hugh Goughin johdolla ja sikhien komentaja Šere Singh sai vahvistuksia. Sikhiarmeija oli nyt kooltaan noin 50 000–60 000 miestä ja heidän mukanaan oli 59 tykkiä. Joukkoihin kuului myös 1 500 afgaaniratsumiestä. Joukkoja oli kuitenkin vaikea huoltaa alueella, joten Šere Singh päätti siirtyä uusiin asemiin Gujratiin Lahoren pohjoispuolella. Tarkoituksena oli iskeä myöhemmin brittien selustaan Chenabjoen yli. Šere Singh johti joukkonsa uusiin asemiin yöllä 11.–13. helmikuuta brittien aluksi huomaamatta.
Britit saivat vahvistuksia Multania piirittäneiden joukkojen yhdistyessä Goughin armeijan kanssa 16. helmikuuta. Brittejä oli nyt 24 000 ja heillä oli 96 tykkiä. Gough oli Chillianwalan tappion jälkeen tarkoitus korvata toisella komentajalla ja hän päätti yrittää ennen seuraajansa saapumista ottaa vielä voiton sikheistä.
Taistelu
Britit aloittivat etenemisen sikhien puolustuslinjoja vastaan Gujratin ulkopuolella aamulla 21. huhtikuuta 1849. Sikhien puolustuslinja nojasi vasemmalla siivellä Chota Karlan kylään ja oikean siiven edustalla oli Bara Karlan kylä. Bara Karlassa oli sikhien tykistöä, jota oli sirtoteltu myös pitkin puolustuslinjaa.
Britit marssivat kohti puolustuslinjaa paraatinomaisesti. Kello 9 aamulla sikhien tykistä alkoi avata tulta brittejä vastaan. Gough pysäytti joukkonsa ja määräsi oman tykistönsä vastaamaan tuleen. Noin kaksi tuntia kestäneen tykistötaistelun jälkeen sikhien tykistö oli voitettu. Brittien etulinja jatkoi etenemistä. Chota Kalrassa ja Bara Karlassa käytiin kiivaita taisteluita sotilaiden vallatessa taloja ovelta ovelle. Sikhien yrittämä vastahyökkäys tyrehtyi brittien tykistön tulitukseen jo joukkojen kokoontuessa. Sikhit alkoivat perääntyä kello 12.30. Aluksi järjestelmällisesti alkanut vetäytyminen muuttui kaookseksi brittien ratsuväen hyökätessä ja sikhit pakenivat taistelukentältä.
Seuraukset
Sikhit antautuivat 14. maaliskuuta, mikä päätti toisen sikhisodan. Punjab liitettiin brittien hallitsemaan Intiaan.
Hämeen Härkätie
Hämeen Härkätie on historiallinen maantie ja matkailutie, joka kulkee Turusta Hämeenlinnaan. Historiantutkija Jaakko Masosen esittämän teorian mukaan Härkätie syntyi viimeistään 800-luvulla, jolloin sisämaasta tuotiin turkiksia ja lääkkeenä käytettyä haustetta Länsi-Suomen kauppapaikoille. Hämeeseen taas on rannikolta viety aseita, koruja, metallia ja suolaa. Hämeen Härkätie oli tärkeä liikenneväylä, sillä rannikolta Hämeeseen ei ollut muuta kulkuväylää, koska joet olivat vähävetisiä ja koskisia. Silti tie ei esihistoriallisen kauden lopussa todennäköisesti ollut kuin kapea kasvillisuudesta raivattu kulku-ura, joka ylitti vesistöjä ja kosteikkoja pitkospuiden ja kivilatomusten avulla. Varmoja todisteita Härkätien olemassaolosta on keskiajalta lähtien, jolloin se yhdisti Turun ja Hämeen linnat toisiinsa. thumb|right|Härkätietä [[Someron Pitkäjärvellä.]] thumb|Härkätietä Someron [[Pajula (Somero)|Pajulassa.]]
Etymologia
thumb|right|Härkätien vanhaa linjausta [[Tammelan Portaassa.]] thumb|[[Härkätien museo Rengossa.]] Härkätien nimen alkuperää ei tunneta. Euroopassa tunnetaan yleisesti myytti tai perimätieto, jonka mukaan jokin tietty kulku-ura on syntynyt härän tai muun ison eläimen raivaamana. Toisaalta Lounais-Suomessa käytettiin myös härkiä vetojuhtina. Härkätiellä ei kuitenkaan ole käytetty pitkillä matkoilla härkiä. Toisen selityksen mukaan tie on Hämeen linnan ja Turun linnan rakentamisen jälkeen saattanut olla armeijan marssitie, härväg, josta nimi on vääntynyt suomeksi härkätieksi. Jyllannista Tanskasta tunnetaan juuri härväg-niminen tie.
Reitti
Tien linjaus tunnetaan 1500-luvulta, jolloin Härkätie oli 162 kilometriä pitkä reitti, joka kulki Liedon, Tarvasjoen, Marttilan, Kosken, Someron, Tammelan Letkun ja Portaan kylien ja Rengon kautta, läpi karun ja harvaan asutun Tammelan ylängön. Talvisin reitti ei ollut sama, vaan piti käyttää Hattulan ja Tammelan kautta kulkevaa talvitietä. Olojen vakiintuessa matkan varrelle perustettiin krouveja sekä kievareita kruunun asialla liikkuneita varten. Matka Turun ja Hämeen välillä kesti 4–6 päivää.
Hämeen Härkätien linjaus säilyi pitkään muuttumattomana, joskin Rengossa tehtiin pitkä, suoraviivainen niin kutsuttu Rehbinderin oikaisu jo 1850-luvulla. Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Hämeen Härkätiestä Rengosta Turkuun tuli valtatie 10. Vuonna 1962 valmistui pohjoisemmaksi uusi Turusta Forssan kautta Hämeenlinnaan johtava valtatie 10, joka syrjäytti Härkätien valtatienä koko matkaltaan, ja muinainen pääväylä muuttui hiljaisiksi sivuteiksi. Nykyisin se on suurimmalta osaltaan luokiteltu yhdystieksi, mutta sen tienumero vaihtuu matkan varrella monissa risteyksissä. Vanhaa härkätietä ovat osaksi tai kokonaan nykyiset yhdystiet 2230, 2250, 12307, 2264, 2810, 2802, 2824, 2831 ja  2855. Näiden ohella osuuksia Härkätiestä on myös yksityisteinä. Kuntien hallinnoimia Hämeen Härkätien osia ovat muiden muassa Hämeenkatu ja Vanha Hämeentie Turussa, Vanhalinnantie Liedossa ja Kaarinassa sekä Härkätie Hämeenlinnassa.
Matkailu- ja kulttuurikohde
Viime aikoina Hämeen Härkätietä on elvytetty matkailunedistämistarkoituksessa, ja se on yksi valtakunnallisesti määritellyistä matkailuteistä. Se on myös yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Kaksi osuutta Härkätiestä kuuluu myös Tiehallinnon määrittelemiin museoteihin. Yksi näistä on Aurajoen itärantaa noudatteleva sorapäällysteinen Vanha Härkätie Liedossa, joka on Härkätien pisin vanhassa asussaan säilynyt tieosuus. Toinen, niin ikään sorapäällysteinen museotieosuus on Rengossa yhdystiellä 2831 oleva Porras–Renko-tie. Rengossa on lisäksi Härkätien museo.
Daiki Suga
Daiki Suga (s. 10. syyskuuta 1998 Hokkaido) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Suga kuului Japanin joukkueeseen myös Copa América 2019 -turnauksessa.
Ulla Järvi
Ulla Järvi (s. 20. syyskuuta 1962 Korpilahti) on suomalainen toimittaja ja terveysviestinnän tutkija. Hän työskentelee Suomen tiedetoimittajain liiton pääsihteerinä.
Järvi on väitellyt journalistiikasta Jyväskylän yliopistossa 2011. Hänen väitöskirjansa ”Media terveyden lähteillä. Miten sairaus ja terveys rakentuvat 2000-luvun mediassa” käsittelee terveysjournalismia ja mediavälitteistä terveysvalistusta. Väitöstutkimus jakaa terveysjournalismin kolmeen lajityyppiin: tieteelliseen, inhimilliseen ja taloudelliseen terveysjournalismiin. Käytännön journalismissa korostuvat yksilön vastuu omasta terveydestään, joka nähdään pääsääntöisesti fyysisenä terveytenä. Sairauden kuluista yksittäisille potilaille vaietaan, mutta sairauksille annetaan mediassa mielellään "hintalappuja", jotka osoittavat sairauksien tulevan kalliiksi yhteiskunnalle. Aikakauslehden sairauskuvastoissa potilaat esitetään toimeliaina ja pärjäävinä kansalaisina. Sairauden rujous piiloutuu mediassa.
Ulla Järvi kolumnoi säännöllisesti muun muassa Salon Seudun Sanomissa.
Gustaf Cannelin
Gustaf Cannelin (26. elokuuta 1815 Pyhäjoki – 5. kesäkuuta 1885 Mustasaari) oli suomalainen rovasti, lehtori, filosofian tohtori, suomentaja ja kirjailija.
Cannelinin vanhemmat olivat Pyhäjoen lukkari Tomas Cannelin ja Juliana Ticklén. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Cannelin opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1839, maisteriksi 1840 ja lisensiaatiksi 1844. Hän väitteli tohtoriksi 1844.
Cannelin toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1842, konsistorin amanuenssina 1844–1845 ja Vaasan lukion kreikan kielen lehtorina 1845–1860. Cannelin vihittiin papiksi 1859 ja hän toimi tämän jälkeen Sääksmäen kirkkoherrana 1861–1873 ja Mustasaaren kirkkoherrana 1873–1885. Hän sai rovastin arvon 1862.
Cannelin julkaisi 1865 uuden suomennoksen vuoden 1734 laista uudistaen kieliasua. Vuosina 1869–1875 hän oli mukana Elias Lönnrotin toimittaman ja vuonna 1880 ilmestyneen suomalais-ruotsalaisen sanakirjan teossa. Hänen veljensä Alexander Cannelin oli suomenkielisen merenkulkualan sanaston kehittäjä. Gustaf Cannelinin poika filosofian tohtori, lehtori Knut Cannelin julkaisi useita suomalais-ruotsalaisia ja ruotsalais-suomalaisia sanakirjoja.
Adolfo Suárezin Barajasin Madridin kansainvälinen lentoasema
thumbnail|250px|right|Terminaali 4 thumbnail|250px|Terminaali 4 thumbnail|250px|right|T4 Adolfo Suárezin Barajasin Madridin kansainvälinen lentoasema Madridissa, Espanjassa on maan tärkein kotimaisten ja kansainvälisten lentojen lähtö- ja laskeutumispaikka. Se avattiin vuonna 1928 ja siitä on kasvanut Euroopan suurimpiin kuuluva lentoasema. Euroopan lentoasemista Barajasista on eniten suoria lentoja espanjankieliseen Amerikkaan.
Lentoasema nimettiin 24. maaliskuuta 2014 uudelleen Espanjan entisen pääministerin Adolfo Suárezin muistolle. Lentoaseman uusi nimi on espanjaksi Aeropuerto Adolfo Suárez, Madrid-Barajas ja englanniksi Adolfo Suárez Madrid-Barajas Airport.
Aseman matkustajamäärä on viime vuosina ollut aleneva: 39,7 miljoonaa vuonna 2013 (52,1 milj. vuonna 2007). Vuonna 2014 matkustajamäärä nousi 41,8 miljoonaan, joka oli 5,3 % enemmän kuin edellisenä vuonna.
Liikenneyhteydet
Barajasista on suora metroyhteys keskikaupungin Nuevos Ministeriosin liikekeskukseen. Viimeinen osuus tästä reitistä avattiin toukokuussa 2002. Matkustajien on ollut mahdollista suorittaa lähtöselvitys Nuevos Ministeriosissa jo ennen siirtymistään lentoasemalle.
Cercanías-lähijunayhteys lentoaseman ja Madridin Chamartínin rautatieaseman välillä otettiin käyttöön syyskuussa 2011.
Lentoyhtiöt ja kohteet
Barajas toimii Iberian tukikohtana ja on myös pääportti Iberian niemimaalle Euroopasta ja muualta maailmasta, erityisesti Latinalaisesta Amerikasta.
Neljännen terminaalin ja kahden uuden kiitotien rakennustyöt aloitettiin vuonna 2000. Uusi terminaali avattiin helmikuussa 2006.
Terminaaleja 1, 2 ja 3 käyttävät Star Alliance- ja SkyTeam-alliansseihin kuuluvat lentoyhtiöt sekä liittoutumattomat yhtiöt. Terminaali 4 on varattu yksinomaan Iberian, sen tytäryhtiöiden ja Oneworld-kumppanien liikenteelle.
Tapio Nummenmaa
Tapio Nummenmaa (9. marraskuuta 1931 – 12. toukokuuta 2000 ) oli suomalainen psykologi ja professori. Hän tutki ilmeiden ulottuvuuksia, kehityspsykologiaa ja psykologian menetelmäkysymyksiä. Hän julkaisi tutkimuksia ja oppikirjoja.
Nummenmaa kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1950. Hän oli Tampereen yliopiston psykologian professori 1965–1996 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1998 aiheesta ''Divine motions and human emotions in the Philebus and in the Laws. Plato's theory of psychic powers''.
Jalkojen sitominen
thumb|Kuvassa oikealla sitomisen takia tyngiksi taipuneet jalat. Jalkojen sitominen oli Kiinassa harjoitettu tapa, jossa nuorten tyttöjen varpaat taivutettiin jalkapöydän alle ja sidottiin, minkä johdosta jalat kasvoivat vääristyneeseen muotoon. Sidotut jalat myös vaikeuttivat kävelemistä.
Jalkojen sitominen sai tiettävästi alkunsa Kiinan keisarihovissa Song-dynastian aikana (969–1279), joskin myöhemmin levinneiden legendojen mukaan se olisi peräisin jo Shang-dynastian ajalta, toiselta vuosi­tuhannelta ennen ajan­laskumme alkua. Syynä tähän erikoiseen ja kivuliaaseen tapaan oli muoti: mitä pienemmät jalat naisella oli, sitä kauniimpi hän oli. Lisäksi kaupungistuneen yläluokan miehet halusivat tällä tavoin osoittaa, että heidän keskuudessaan naisten ei tarvinnut tehdä maatalous­töitä. Tavan yleistyttyä myös sen aiheuttama vaappuva ja hidas kävelytapa tuli ihanteeksi. Jalkojen sitominen jatkui pitkän aikaa varsinkin yläluokan keskuudessa, kunnes se lopetettiin kommunistien tultua valtaan.
Jalkojen sidonta oli jo aikaisemmin useita kertoja pyritty kieltämään, joskin huonolla menestyksellä. Kiinan 1600-luvulla valloittaneet mantšut kauhistelivat sitä, ja vuonna 1664 keisari Qing Kangxi kielsi sen, mutta kielto kumottiin jo muutaman vuoden kuluttua. Myös mantšuhallintoa 1800-luvulla vastustaneet Taiping-kapinalliset vastustivat jalkojen sitomista. Myöhemmin Kiinan viimeinen keisarinna Cixi vaati han-kiinalaisia lopettamaan sidonnan. Toisaalta Cixi totesi, että tapojen muuttamiseen menisi aikaa. Vuonna 1915 Kiinan tasavalta kielsi jalkojen sidonnan lailla, mutta sääti siitä rangaistukseksi vain sakkoa. Kuitenkin vasta vuoden 1949 jälkeen Kiinan kansantasavallan kommunistihallinto onnistui lopullisesti kitkemään tämän tavan pois.
Guillaume de Beaujeu
thumb|150px|Guillaume de Beaujeun henkilökohtainen vaakuna. Guillaume de Beaujeu oli Temppeliherrojen 21. suurmestari vuodesta 1273 vuoteen 1291 saakka, jolloin hän sai surmansa Akkon piirityksessä.
Guillaume de Beaujeu oli Pouillen alueen komentaja, eli hän ei ollut Pyhällä maalla, kun hänet valittiin ritarikunnan suurmestariksi 13. toukokuuta 1273. Hän saapui Akkon linnoituskaupunkiin vasta seuraavan vuoden aikana. Kaupunki oli tuolloin lähes ainoa kristittyjen tukikohta Pyhällä maalla.
Vuonna 1291 Egyptin sulttaani Kalil Ascarf piiritti Akkon linnoitusta ja tässä puolustustaistelussa Guillaume de Beaujeu osoitti loistavat sotilaalliset kykynsä ja suurta rohkeutta. Hän kuitenkin kohtasi myös kuolemansa linnoituskaupungin muureilla.
Hänen edeltäjänsä ritarikunnan suurmestarina oli Thomas Bérard ja seuraajansa Thibaud Gaudin.
Kangasniemi (täsmennyssivu)
Kangasniemi tarkoittaa seuraavia:
Juho Timonen
Juho Antti Timonen oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana. Hän osallistui myös niin sanottuihin heimosotiin Petsamon retkellä vuonna 1920.
Perhetausta
Hänen äitinsä oli Elsa Maria Timonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna vasta 1920 Hilma Sylvia Haikan kanssa.
Opinnot
Timonen suoritti yksityisesti viidennen luokan Hämeenlinnan suomalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1925 ja seitsemänen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuosina 1925 – 1926 ja Kadettikoulun erikoiskurssin vuosina 1927 – 1928 sekä suoritti Sotilashallinnollisen koulun Iensimmäisen jakson vuosina 1931 – 1932 ja toisen jakson vuosina 1935 – 1936.
Jääkärikausi
Timonen työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 5. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin vähän myöhemmin aluksi 3:nteen ja 1. huhtikuuta 1917 alkaen 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Timonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 8. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 5. maaliskuuta 1918 niin ikään joukkueenjohtajaksi 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Timonen palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Pohjolan jääkäripataljoona ja myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Kajaanin sissipataljoonasta Timonen siirtyi 1. lokakuuta 1920 Kainuun rajavartiostoon, josta hän palasi 1. toukokuuta 1921 takaisin Kajaanin sissipataljoonaan. Hänet määrättiin 16. syyskuuta 1926 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Porin rykmenttiin, josta hänet siirrettiin 31. tammikuuta 1929 nuoremmaksi upseeriksi Uudenmaan rykmentin 3. komppaniaan ja 1. huhtikuuta 1930 alkaen 1. konekiväärikomppaniaan. Timonen komennettiin Uudenmaan rykmentistä 15. helmikuuta 1932 ja lopulta siirrettiin 18. helmikuuta 1935 alkaen Kokkolan sotilaspiirin talouspäälliköksi.
Talvi- ja jatkosota
Timonen osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 24:n huoltopäällikkönä ja osallistui taisteluihin Kiviniemellä, Sakkojassa ja Vuosalmella. Välirauhan aikana hän toimi Kokkolan sotilaspiirin huoltopäällikkönä.
Sinfonia nro 4 (Bruckner)
Anton Brucknerin neljännestä sinfoniasta Es-duuri (WAB 104) käytetään nimitystä Romanttinen. Teoksen ensimmäinen esitys Wienissä vuonna 1880 Hans Richterin johdolla oli menestys. Bruckner uudisti sen alkuperäistä versiota (1874) muun muassa korvaamalla alkuperäisen scherzon nykyisin tunnetummalla metsästysaiheisella ja alkuperäisen finaalin uudella "Volkfestiksi" nimetyllä. Finaali kuitenkin korvattiin parin vuoden kuluttua jälleen vähemmän ohjelmallisella. Säveltäjä teki laajoja muutoksia myös kahteen ensimmäiseen osaan. Näistä muutoksista syntynyt vuosien 1878–1880 versio on nykyisin tunnetuin ja esitetyin. Brucknerin oppilaat toteuttivat myöhempiä muutoksia vuosien 1887–1888 versiossa, jota Wilhelm Furtwängler suosi.
Säveltäjä hahmotteli teostaan ohjelmallisesti, mikä erottaa sen hänen muista sinfonioistaan. Lisänimi Romanttinen viittaa tutkijoiden mukaan keskiaikaiseen romanssiin.
Maameren tarinat (minisarja)
Sarjan päähenkilö on nuori mies Ged, jolla on taikavoimia. Hän lähtee etsimään muinaisten taikojen lähdettä. Gedin kohtalo on sidoksissa koko Maameren kohtaloon. Gediä näyttelee Shawn Ashmore.
Näyttelijät
Lähde:
Steve Seymour
Stephen "Steve" Seymour (4. lokakuuta 1920 – 18. kesäkuuta 1973) oli yhdysvaltalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Seymour saavutti keihäänheitossa olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 67,56 m. Hän hävisi Suomen Tapio Rautavaaralle 2,21 metriä. Vuoden 1951 Pan-Amerikan kisoissa hän sai hopeaa tuloksella 67,08 m. Argentiinan Ricardo Heber voitti hänet tasan metrillä.
Marcus Paulsson
Marcus Paulsson (s. 10. tammikuuta 1984 Karlskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Hockeyettan-joukkue Mörrums GoIS:issa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Paulsson osaa pelata myös keskellä. Elite Prospects -sivuston mukaan hänellä on hyvä laukaus, hän luistelee hyvin ja tykkää pelata fyysisesti. Sivusto mainitsee Paulssonin vahvuuksiin myös tekniset taidot, intensiteetin, aggressiivisuuden, työmoraalin ja maalintekotaidot.
Seuraura
Paulsson on Mörrum GoIS IK:n kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäiset miesten pelinsä vain 17-vuotiaana Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa kaudella 2001–2002, jolloin Paulsson teki 31 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. New York Islanders varasi hänet 149. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Samana kesänä Paulssonin varasi myös WHL-joukkue Saskatoon Blades 12. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudeksi 2005–2006 Paulsson siirtyi SM-liigajoukkue Pelicansiin lyhyen koejakson päätteeksi. Hänet houkutteli joukkueeseen Paulssonin joukkuetoverina Malmössa pelannut maalivahti Pasi Nurminen, joka siirtyi syksyllä 2005 Pelicansin maalivahtivalmentajaksi. Paulsson teki Pelicansissa 42 runkosarjaottelussa tehot 13+5=18, kunnes hän siirtyi siirtorajan kynnyksellä tammikuussa 2006 loppukaudeksi Turun Palloseuraan. Paulsson oli ennen siirtoaan Pelicansin paras maalintekijä ja kauden päätyttyä joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tuomas Santavuoren jälkeen.
Paulsson palasi kaudeksi 2006–2007 kaksivuotisella sopimuksella Malmö Redhawksiin, joka oli noussut takaisin Elitserieniin. Joukkue putosi taas keväällä 2007 HockeyAllsvenskaniin. Kaudella 2007–2008 Paulsson voitti HockeyAllsvenskanin maalipörssin 30 osumallaan. Pistepörssissä hän sijoittui 53 tehopisteellään neljänneksi. Malmö pääsi kauden päätteeksi Elitserienin karsintoihin, mutta jäi ilman sarjanousua.
Kesken kauden 2008–2009 Paulsson palasi Elitserieniin ja siirtyi Färjestad BK:hon, jossa hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 16+13=29 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Joulukuussa 2009 Paulsson teki Färjestadin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti Ruotsin-mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Paulsson oli kymmenellä osumallaan Färjestadin kolmanneksi paras maalintekijä Hannes Hyvösen kanssa. Kaudella 2012–2013 hän teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+18=37. Paulsson oli Färjestadin paras maalintekijä Per Åslundin kanssa ja he jakoivat koko Elitserienin maalipörssin neljännen sijan.
Paulsson siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National League A:n HC Davosiin. Hän jakoi koko liigan maalipörssin voiton EHC Klotenin Peter Muellerin kanssa ja oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 24+11=35. Maaliskuussa 2014 Paulsson teki Davosin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2014–2015 hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 14+21=35. Pudotuspeleissä Paulsson jakoi kuudella osumallaan Davosin sisäisen maalipörssin voiton Dick Axelssonin kanssa, kuten myös Spengler Cupissa kahdella osumallaan Nicklas Danielssonin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden.
Kaudeksi 2016–2017 Paulsson palasi kotimaahansa ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Karlskrona HK:n riveihin.
Maajoukkueura
Paulsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003. Ruotsin A-maajoukkueessa hän on pelannut yhdeksän ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Paulsson teki A-maajoukkuedebyyttinsä Oddset Hockey Gamesissa 7. helmikuuta 2013 Malmössä Tšekkiä vastaan. Hänet merkittiin heti Ruotsin ykkösketjuun Carl Söderbergin ja Martin Thörnbergin viereen.
Elmo Heinonen
Elmo Heinonen (s. 2. huhtikuuta 1997 Salo) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Heinonen siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan espoolaiseen Honkaan Salon Palloilijoista elokuussa 2019. Hän pelasi ensimmäisellä veikkausliigakaudellaan Hongassa yhden ottelun ja toisella seitsemän. Kesken kauden 2020 hän siirtyi lainalle Turun Palloseuraan, jossa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa veikkausliigaottelussa ja yhdessä liigakarsintaottelussa. Hän jatkaa lainalla Ykköseen pudonneessa TPS:ssä kaudella 2021. Heinonen on oikeajalkainen pelaaja ja pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Marcus Paulsson
Muuta
Paulssonin isä Gary pelasi alempia sarjoja Mörrumissa.
Särkijärvi (Ylöjärvi, Lavajärvi)
Särkijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto
Järvi on 800 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Järveen laskee vain kaksi ojaa ja sen laskuoja lähtee järven luoteispäästä. Noin 400 metriä pitkä laskuoja laskee Sammatinjärveen. Vesi viipyy järvessä laskennallisesti 269 vuorokautta. Järvellä on kaksi maatilaa ja sen 1,7 kilometriä pitkälle rantaviivalle on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2773. Järven itäpuolella kulkee kantatie 65 ja länsipuolella Tampere-Seinäjoki-junarata. Särkivuoren etelärinteella järven rannan tuntumassa on luonnonsuojelualue.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1964, 1985, 1990, 1994, 1995, 2000 ja 2003. Vesi on ruskeaa, mutta siinä on vähän humusta. Veden happamuustaso on kesät ja talvet normaalitasolla. Järven puskurikyky happamuutta vastaan on hyvä. Vedessä on kohonneita ravinnepitoisuuksia. Tämän vuoksi järvi on lievästi rehevöitynyt, mutta levää esiintyy kuitenkin ennustettua enemmän. Vesi kerrostuu lämpötilan mukaan ja on aiheuttamassa pohjakerrkoksissa happivajetta. Happivaje on talvisin voimakkainta, jolloin pohjan tasolla vesi on hapetonta ja pintavesien hapipitoisuus alentunutta. Happikato on aiheuttanut kalakuolemia vuonna 1994 ja 2003. Happikato aiheutti sisäistä kuormitusta. Särkijärvi soveltuu virkistyskäyttöö tyydyttävästi.
Wuxi
Wuxi on prefektuuritason kaupunki Jiangsun maakunnassa Kiinassa. Kaupunkia reunustaa länsipuolella Changzhoun kaupunki. Jangtse-joki sijaitsee kaupungin pohjoispuolella. Eteläpuolella on suuri järvi, Tai Hu. Kaakossa järven itäpuolella sijaitsee Suzhoun kaupunki ja hieman kauempana Shanghai.
Kaupungissa on rakenteilla suomalaisten suunnittelema Wuxin oopperatalo.
Sunan Shuofangin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 10 kilometriä kaupungin kaakkoispuolella. Lentoasemalta on suorat reittilennot Pekingiin, Kantoniin, Shenzheniin, Hongkongiin ja Osakaan.
Lahti on Wuxin ystävyyskaupunki Suomessa.
Ilmasto
Wuxissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on leutoa ja melko kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 010 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 170 millimetriä. Lokakuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 33 millimetriä.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu viiteen kaupunkipiiriin ja kahteen piirikuntatason kaupunkiin.
Ulitsa Akademika Jangeljan metroasema
{{Metroasema }}
Ulitsa Akademika Jangelja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 31. elokuuta 2000.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1903
Vuoden 1903 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Buenos Airesissa, ensimmäistä kertaa Euroopan ulkopuolella. Kilpailut olivat seitsemännet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri ja vapaapistooliammunta. Vapaakiväärin joukkuekilpailun voittajalle jaettiin ensimmäistä kertaa uusi kiertopalkinto: Argentiina-pokaali.
Taishi Matsumoto
Taishi Matsumoto (s. 22. elokuuta 1998 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Matsumoto kuului Japanin joukkueeseen myös Copa América 2019 turnauksessa.
Sisällissota
Sisällissota on poliittisesti järjestäytyneen yhteisön, kuten valtion, sisällä käytävä sota.