cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anttila
2010-luku
Konkurssipesän selvittelyssä on paljastunut talousrikosepäily, joka ei kuitenkaan liity konkurssiin vaan sitä edeltävään liiketapahtumaan. Tapaus on yhteydessä 4K Investin vastuuhenkilöihin. 4K Investin yhtiöitä eri maissa on ajettu alas, ja yrityksen verkkosivut on suljettu. Keväällä 2020 selviää siirtyykö epäily syyteharkintaan.
Tavaratalot
Anttilan mentyä konkurssiin heinäkuussa 2016 Suomessa oli kaksikymmentäkahdeksan Anttila-tavarataloa, joista yksi Anttila Outlet -myymälä. Tavaratalot sijaitsivat yleensä joko kaupunkien keskustoissa tai kauppakeskusten yhteydessä.
=== Anttila-tavaratalot ennen konkurssiin asettamista heinäkuussa 2016 ===
Anttila-tavaratalot 1952-2016
Anttilan historian aikana tavarataloja on sijainnut myös muilla paikkakunnilla sekä tavaratalot ovat voineet muuttaa toisiin kiinteistöihin. Anttilan tavarataloja on ollut seuraavissa paikoissa:
Anttila Outlet
Anttila Outlet oli myymäläkonsepti, jonka toimintakonseptina oli myydä vaihtuvia eriä, valikoimasta poistuvia tuotteita ja tasarahatarjouksia edullisempaan hintaan. Anttila Outletin ostokset eivät kerryttäneet K-Plussa-pisteitä. Anttilan mentyä konkurssiin toiminnassa oli vain yksi Anttila Outlet -myymälä, joka sijaitsee Vantaan Tammistossa. Ensimmäinen Anttila Outlet toimi Lappeenrannassa vuonna 2014 ennen uuden Anttila-tavaratalon avaamista. Anttila Outlet on toiminut myös Espoon kauppakeskus Sellossa ja Torniossa ennen varsinaisen Anttila-tavaratalon avaamista.
Anttila Store
Marraskuussa 2008 Vihdin Nummelaan avattiin Anttila Store. Anttila Storessa oli sesonkialue StoreTori, jossa tuotetarjonta vaihtui kuukausittain. Lisäksi pysyvinä osastoina olivat kosmetiikkaosasto ja musiikki-, elokuva-, peli-, viihde-elektroniikka- ja tietotekniikkaosasto eli TopTen. Sittemmin liikkeen konsepti vaihdettiin vastaamaan uutta Anttila Kotia.
Anttila Koti
Hämeenlinnan Tiiriössä toimi vuosina 2011-2014 myyntipinta-alaltaan pienempi kodin tarvikkeisiin sekä sisustukseen keskittyvä Anttila -Koti myymälä. Saman konseptin myymälä on toiminut myös Vihdin Nummelassa, mutta se lopetettiin jo vuoden 2013 alussa kannattamattomuuden takia.
Tuotevalikoima
Anttila myi tavarataloissaan muun muassa seuraavien tuoteryhmien tuotteita:
Tuliminivetti
Tuliminivetti (Pericrocotus igneus) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Tuliminivettiä tavataan Kaakkois-Aasiassa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Slime and Punishment
Slime and Punishment on crossover thrash -yhtye Municipal Wasten kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 2017 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi on yhtyeen ensimmäinen kitaristi Nick ”Nikropolis” Poulosin kanssa äänitetty albumi.
Eric Szmanda
Eric Kyle Szmanda (s. 24. heinäkuuta, 1975 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan C.S.I.:n laboratorioteknikkona Greg Sandersina.
Szmanda vietti lapsuutensa pienessä Mukwonagon kaupungissa. Hänellä on kaksi veljeä, Rob ja Brett. Szmanda valmistui lukiosta vuonna 1993. Hänen isosetänsä, Ray Szmanda, on paikallinen radiopersoona Wisconsinissa.
Maailmanpyörä palaa
Maailmanpyörä palaa on Tuomari Nurmion ja Viidennen kolonnan albumi vuodelta 1980. Se on Tuomari Nurmion toinen albumi. Vuoden 2003 remasteroidun CD:n bonuksena olevista kappaleista Ankara ja Paha tyttö ovat singlellä julkaistuja versioita ja Huda huda! on eri otto kuin levyllä oleva.
Slime and Punishment
Kokoonpano
+
Maailmanpyörä palaa
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomari Nurmio, ellei toisin mainittu, sekä kaikki sovitukset Tuomari Nurmio & Viides Kolonna, paitsi B3 säveltänyt Luumu Kaikkonen.
A-puoli
B-puoli
Tuomari Nurmio & Viides Kolonna
+
Miehen puolikkaat
Miehen puolikkaat on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja. Alun perin sarjan päähahmot olivat samassa talossa asuvat veljekset Charlie ja Alan Harper ja Alanin poika Jake (Charlie Sheen, Jon Cryer ja Angus T. Jones). Miehen puolikkaat keskittyi sanailuun ja veljesten ihmissuhdeongelmiin. Sarjaa esitettiin CBS-kanavalla vuodesta 2003 vuoteen 2015. Suomessa sarjaa esittävät MTV3, Sub ja Star Channel. Seksuaalissävytteiseen keskinäiseen naljailuun perustuva sarja kuului Yhdysvaltain suosituimpiin komediasarjoihin.
Syksyllä 2010 aloitettu kahdeksas tuotantokausi keskeytettiin ennenaikaisesti tammikuussa 2011, kun sarjan päätähti Charlie Sheen joutui päihdevieroitushoitoon. Tuotannon oli määrä jatkua jälleen helmikuun loppupuolella. Charlie Sheen kuitenkin ehti haukkua julkisesti ohjelman tuottajaa, ja niin kanava ja tuotantoyhtiö päättivät lopettaa ohjelman tuotannon kahdeksannen kauden osalta. Maaliskuussa 2011 Sheen sai potkut ja hänen tilalleen palkattiin Ashton Kutcher, jolle käsikirjoitettiin sarjaan uusi roolihahmo.
Jakea näytellyt Angus T. Jones tuli uskoon, ja hän poistui sarjasta 11. tuotantokaudella. Sitä ennen Jones haukkui YouTubessa sarjaa moraalittomaksi roskaksi.
Sarjan suosio teki päänäyttelijöistä rikkaita. Charlie Sheen oli television parhaiten palkattu näyttelijä, jolle maksettiin sarjasta parhaimmillaan 40 miljoonaa dollaria vuodessa. Hänen seuraajansa Ashton Kutcher peri häneltä tuon ykkössijan, vaikkei yltänyt aivan samaan tulotasoon. Vuonna 2010 Angus T. Jonesista tuli television parhaiten palkattu lapsinäyttelijä, kun hän sai liki 7 miljoonan euron palkkiot kahdesta tuotantokaudesta.
Juoni
Sarjan keskushahmoja ovat veljekset Charlie ja Alan sekä Alanin poika Jake. Charlie on mainoslaulujen säveltäjä, ikuinen poikamies ja naistenmies, joka asuu eronneen veljensä ja veljenpoikansa kanssa omistamassaan talossa rannalla. Sivuhahmoja ovat veljesten vähemmän sympaattinen ja narsistinen äiti Evelyn, sarkastinen kodinhoitaja Berta, omituinen mutta rikas naapurintyttö Rose sekä Alanin ex-vaimo Judith.
Henkilökuviota oli pakko muuttaa sen jälkeen, kun Charlie Sheen oli erotettu sarjasta. Käsikirjoitusta muutettiin niin, että Sheenin hahmo Charlie on kuollut ja hänen talonsa myyty eronneelle internet-miljardöörille Walden Schmidtille (Ashton Kutcher). Ensin Alan ja Jake muuttavat äiti-Evelynin luo. Walden kuitenkin kutsuu heidät takaisin taloon koska kärsii yksinäisyydestä isossa rantatalossa. Kolmen keskushahmon kuvio säilyi pääpiirteissään, kunnes aikuistunut Jake poistettiin sarjasta.
Michael
Michael on yleinen miehen etunimi. Suomessa Michaelia käytetään usein muodossa Mikael. Michael voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä ja asioita:
Pegrema
thumb|Hajoavia taloja hylätyssä Pegreman kylässä.
Pegrema on entinen kylä Karhumäen piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Äänisen rannalla noin 10 kilometrin päässä Uunitsasta. Pegrema koostuu useista suurista maalaistaloista, joiden julkisivut ovat järven suunnalle. 1770-luvulla Hutynin luostarin kappeli rakennettiin pienelle niemelle talojen eteen.
John Harrison
thumb|170px|John Harrison
Hänen 1726 kehittämässään kompensaatioheilurissa messinki ja teräs kompensoivat toistensa lämpölaajenemisen. Vuonna 1735 keksimällään kronometrillä hän voitti 20 000 punnan palkkion meriministeriöltä, sillä laitteen avulla pituuspiiri pystyttiin määrittämään 50 kilometrin tarkkuudella.
Tony Leon
thumb|210px|Tony Leon Anthony James Leon (15. joulukuuta 1956–) on eteläafrikkalainen poliitikko ja Demokraattinen allianssi -puolueen entinen puheenjohtaja.
Leonin ensimmäinen työpaikka oli Progressive partyn organisoijana kahdeksantoistavuotiaana. Valmistuttuaan lakimieheksi Witwatersrandin yliopistosta hänestä tuli luennoitsija oikeustieteen laitokselle vuonna 1986. Samana vuonna hänet valittiin Johannesburgin kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1989 hänet valittiin Etelä-Afrikan parlamenttiin. Vuosina 1990–1994 Leon toimi Demokraattisen puolueen kansalaisoikeuskomissiossa ja toimi neuvonantajana CODESA:ssa. Vuonna 1994 hänet valittiin Demokraattisen puolueen johtoon ja puolueen yhdistyessä Uuden kansallispuolueen kanssa Demokraattiseksi allianssiksi hän nousi myös uuden puolueen puheenjohtajaksi ja maan keskeisimmäksi oppositiojohtajaksi.
Leon ilmoitti marraskuussa 2006 astuvansa sivuun puheenjohtajan tehtävistä toukokuun 2007 puoluekokouksessa, mutta jatkavansa parlamentissa vuoden 2009 vaaleihin asti.
Rawalpindi
Rawalpindi (pandžabiksi ja ) on kaupunki Pakistanin Punjabin provinssissa. Rawalpindi oli Pakistanin pääkaupunki vuosina 1959–1969, kunnes pääkaupunki siirrettiin Rawalpindin vieressä sijaitsevaan nykyiseen pääkaupunki Islamabadiin. Rawalpindi ja Islamabad muodostavat nykyisin käytännössä kaksoiskaupungin. Rawalpindin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 098 231, mikä teki siitä maan neljänneksi suurimman kaupungin.
Maantiede
thumb|vasen|Rawalpindi ja Islamabad satelliittikuvassa. Rawalpindi sijaitsee Pakistanin Punjabin provinssissa. Ympäröivä seutu on Potwarin ylänköä. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 530 metriä. Rawalpindin vieressä sen koillispuolella sijaitsee Pakistanin pääkaupunki Islamabad. Matkaa kaupunkien keskustojen välillä on noin 14 kilometriä. Käytännössä kaksi kaupunkia muodostavat kaksoiskaupungin etenkin, kun Islamabadin asuntorakentaminen on ajan kanssa levinnyt Rawalpindin puolelle. Kaupunki saa juomavettä läheisellä Kurangjoella sijaitsevalta Rawalin padolta.
Historia
thumb|vasen|[[Rawatin linnan rauniot.]] Rawalpindi sijaitsee vanhalla valloittajien käyttämällä reitillä luoteesta kohti Intian niemimaata. Nykyisen kaupungin alue kuului aikanaan Gandharaan ja myöhemmin akhaimenidien Persiaan. Joitakin kilometrejä nykyisen kaupungin luoteispuolella sijaitsevat muinaisen Taksilan kaupungin rauniot. Kaupungin eteläpuolella sijaitsevat puolestaan Mankialin buddhalaistenstupien rauniot. Jotkin lähistön rauniot on myös yhdistetty muinaiseen Gajipurin tai Gajnipurin kaupunkiin, joka sai alkunsa ennen ajanlaskun alkua. Kaupunki kuitenkin tuhoutui mongolien sotaretkillä 1300-luvulla jaa.
Nykyinen kaupunki lienee saanut alkunsa noin 400 tai 500 vuotta sitten. Sen rakennuttivat Pohjois-Punjabin ghakkar-heimon jäsenet. Sen nimi "Rawalpindi" viittaa "rawalien kylään". Nimen antoi ghakkarpäällikkö Jhanda Khan. 1500-luvulla Sur-dynastian hallitsija Šer Šah Suri rakennutti paikan läpi tien Peshawarista Lahoreen, sekä sieltä edelleen Delhiin ja Bengaliin. Kuitenkin laajemmassa mittakaavassa kaupunki kasvoi huomattavammin vasta, kun Milka Singh-niminen sikhipäällikkö valtasi sen ghakkareilta vuonna 1763. Milka Singh kutsui paikalle uusia siirtolaisia muun muassa Jhelumin ja Shahpurin alueilta.
Britit saivat Rawalpindin ja muun Punjabin toisen sikhisodan jälkeen vuonna 1849. Britit perustivat paikalle oman sotilastukikohtansa, josta tuli yksi koko Brittiläisen Intian suurimmista. Paikka oli strateginen, sillä se sijaitsi suhteellisen lähellä esimerkiksi Kashmiria ja Khaibarsolaa. Vanha sotilasalue on nykyisin oma kaupunginosansa, jota erottaa muusta kaupungista Lehjoki. Kun Pakistan itsenäistyi Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 Muhammad Ali Jinnah päätti sijoittaa armeijan pääesikunnan Rawalpindiin tuolloisen pääkaupunki Karachi sijaan esimerkiksi koska vanha brittien rakentama sotilasalue tarjosi hyvän infrastruktuurin.
Huomattavana asevoimien keskuksena Rawalpindi liittyi myöhemmin moniin armeijan ja siviilihallinnon välisiin välikohtauksiin. Vasemmistolaiset upseerit kaavailivat Rawalpindissa pääministeri Liaqat Ali Khanin vallastasyöksyä ja hänet murhattiin 16. lokakuuta 1951. Samasta kaupungista käsin myös kenraali Mohammad Ajub Khan toteutti oman vallankaappauksensa lokakuussa 1958. Seuraavana vuonna Rawalpindista tehtiin Pakistanin pääkaupunki, jonka aseman se säilytti aina vuoteen 1969 saakka. Vuonna 1969 pääkaupunki siirrettiin viereiseen Islamabadiin. Pakistanin toisen poikkeustilan aikana 4. huhtikuuta 1979 pääministeri Zulfikar Ali Bhutto hirtettiin Rawalpindissa.
Rawalpindi on myöhemmin säästynyt osittain poliittiselta kuohunnalta, joka on vaivannut Pakistanin monia muita suuria kaupunkeja, kuten Karachia, Lahorea ja Peshawaria. Kaupungin poliittinen elämä on pitkälti seuraillut muiden kaupunkien esimerkkiä ilman omia tuulahduksiaan. Täysin se ei ole kuitenkaan säästynyt. Esimerkiksi joulukuussa 2007 Benazir Bhutto murhattiin Rawalpindissä vaalikampanjansa aikana.
Talous ja liikenne
thumb|[[Rawalpindin rautatieasema.]] Rawalpindi on huomattava taloudellinen ja teollinen keskus. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi liikennevälineet, sahatavara, vaatteet, rauta, elintarvikkeet ja puuvillatuotteet. Kaupungilla on myös hallinnollista merkitystä. Se on edelleen Pakistanin armeijan esikunnan kotipaikka.
Rawalpindin rautatieasemalta on yhteys maan muihin suuriin kaupunkeihin, kuten Lahoreen ja Karachiin. Benazir Bhutton kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin lähellä. Lentoasemalta lennetään kotimaan ja ulkomaan reittilentoja. Rawalpindin linja-autoasemalta lähtee myös pitkän matkan vuoroja esimerkiksi Peshawariin ja Lahoreen.
Väestö
Rawalpindin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 098 231. Rawalpindi oli tuolloin asukasluvussa mitattuna Paksitanin neljänneksi suurin kaupunki. Vuoden 1998 vastaavan laskennan mukaan asukasluku oli 1 409 768. Vuoden 1972 asukasluku oli noin 615 000.
HMS Active (1911)
HMS Active oli Britannian kuninkaallisen laivaston Active-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus
Active liitettiin palvelukseen otettaessa lippulaivaksi Harwichiin] sijoitettuun 2. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli Englannin kanaalin itäpään meriliikenteen suojaaminen. Alus liitettiin 1915 Suureen laivastoon, jonka mukana se otti osaa Skagerrakin taisteluun. Alus selvisi taistelusta ja se liitettiin myöhemmin samana vuonna johtoalukseksi Portsmouthiin sijoitettuun 4. hävittäjälaivueeseen. Alus siirrettiin 1917 Queenstowniin ja edelleen samana vuonna Välimeren laivastoon. Active myytiin 21. toukokuuta 1920 romutettavaksi.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä käsittää Ruotsin kirkon käyttämän suomenkielisen virsikirjan, Ruotsin kirkon virsikirjan, virret liitteineen.
Sovetsk (Kaliningradin alue)
Sovetsk, vuoteen 1946 saksalaisena Tilsit , on noin 43 000 asukkaan kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Niemenjoen rannalla Liettuan vastaisella rajalla, noin 40 kilometriä rannikolta sisämaahan.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Ruotsin kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja, Den svenska psalmboken, on vuodelta 1986. Vuonna 1992 päätti Ruotsin kirkon kirkolliskokous, että virsikirja suomennetaan. Käännös- ja toimitustyö valmistui vuonna 2001 ja Kirkolliskokous hyväksyi suomenkielisen virsikirjan Ruotsin kirkon virsikirja vuonna 2002. Virsikirja ilmestyi painosta vuonna 2003. Se on Ruotsin kirkon virallinen suomenkielinen käännös ruotsinkielisestä virsikirjasta Den svenska psalmboken 1986. Käännettyjen virsien ohella siihen on lisätty liite, jonka virret eivät olet Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa. Virsikirjassa on 749 virttä. Virsikirjan virret 1–700 ovat yhteneviä Den svenska psalmbokenin vastaaviin virsiin, mutta virret 71:2 ja 701–749 ovat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjasta valittuja tunnetuimpia virsiä, joita ei löydy ruotsinkielisestä virsikirjasta. Virsikirjan julkaisi Verbum förlag AB.
Ruotsinkielisessä virsikirjassa on kaksi pääosaa:
Sovetsk (Kaliningradin alue)
thumb|left|Saksalaisajalta säilynyttä kaupunkiarkkitehtuuria.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Ruotsin kirkon virsikirja
Suomenkielisessä virsikirjassa on näiden lisäksi kolmas osa, ''Lisäys. Virsiä Suomen ev.-lut. kirkon virsikirjasta'' (virret 71:2, 701–749). Näissä virsissä on myös ruotsinkielinen teksti. Tässä luettelossa ei ole mainittu ruotsinkielisiä alkusanoja eikä ruotsinkielisen tekstin kääntäjää tai muokkaajaa..
Samat osastot toistuvat virsikirjan kaikissa osissa samassa järjestyksessä ja saman osaston virsiä voi olla kolmessa eri kohdassa virsikirjassa. Tässä luettelossa virret esitellään osastoittain, samalla tapaa, kuin ne ovat painetun kirjan sisällysluettelossa. Siten on helpompaa nähdä esimerkiksi kaikki kirjan jouluvirret, joita on kolmessa eri kohdin virsikirjaa (virret 112–129, 428–433, 713).
Sovetsk (Kaliningradin alue)
Tilsit kasvoi Saksalaisen ritarikunnan vuonna 1288 perustaman linnan, Schalauenin talon ympärille. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1552. Kaupungissa solmittiin 1807 Tilsitin sopimus, jolla Ranskan ja Venäjän keisarit Napoleon I ja Aleksanteri I solmivat rauhan ja liittoutuivat sekä jakoivat Euroopan etupiireihin ja jättivät Preussin voimattomaksi. Sopimus allekirjoitettiin Niemenjokeen ankkuroidulla lautalla.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Virsikirjan osastojako ja virret
Tässä luettelossa esitellään tietoja virsien alkuperästä. Luettelossa mainitut tiedot poikkeavat joidenkin virsien kohdalla Virsikirjassa olevista tiedoista. Luetteloon on otettu mukaan virsikirjan valmistumisen jälkeen tarkentuneet tiedot.
Sovetsk (Kaliningradin alue)
Marraskuussa 1918 kaupungissa allekirjoitettiin Tilsitin vetoomus, jossa vaadittiin liettualaisten asuttaman Itä-Preussin koillisosan (Vähä-Liettua) liittämistä juuri itsenäistyneeseen Liettuaan. Alue pysyi kuitenkin osana Saksaa lukuun ottamatta Memelin mandaattihallintoaluetta, jonka Liettua valtasi vuonna 1923 ja joka liitettiin siihen 1925.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Virsikirjan osastojako ja virret
Ensimmäinen sarake:
Virren numero.
Sovetsk (Kaliningradin alue)
Sovetskissa on sodan tuhoista huolimatta jäljellä saksalaista jugendtyylin arkkitehtuuria. Kuningatar Luisen silta yhdistää kaupungin Liettuan Panemunėen.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Virsikirjan osastojako ja virret
Toinen sarake:
Sovetsk (Kaliningradin alue)
Kaupungista on saanut nimensä Tilsit-juusto, Tilsiter, jota myös Sovetskissa valmistetaan.
Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä
Virsikirjan osastojako ja virret
Virren alkutekstin alkusanat.
Kolmas sarake:
Virren kirjoittaja tai virren alkutekstin lähde.
Neljäs sarakeː
Virren kääntäjä(t) ja käännösvuosi.
Virren ensimmäinen ruotsinkieisen tekstin kääntäjä ja vuoden 1986 virsikirjassa olevan tekstin muokkaaja. Jos virsi on vanhempi ruotsalainen virsi, mainitaan ensimmäisenä sen nykyisen ruotsinkielisen tekstin muokkaaja. Joidenkin, esim. latinankielisten hymnien tai virsien kohdalla saattaa sarakkeessa olla ensimmäisenä maininta sen kääntäjästä saksaksi, jos saksankielinen teksti on pohjana ruotsinnokselle.
Virren ensimmäisen suomenkielisen tekstin kääntäjä ja sen jälkeiset tärkeimmät muokkaukset.
Virren Ruotsin kirkon virsikirjassa olevan suomenkielisen tekstin kääntäjä.
Sarakkeessa esiintyviä lyhenteitäː
Ruots. - Ruotsiksi, Suom. - Suomeksi, Lat. - Latinankielinen, latinalainen, uud. - uudelleen, Vk-komitea - Suomen ev. lut.kirkon virsikirjakomitea, Vk-ehdotus - Virsikirjaehdotus (Suomen vuoden 1984 ehdotus), vːn -vuoden, säk. - säkeistö, vk-työryhmä - Ruotsin kirkon virsikirjan käännöstyöryhmä, tuntem. - tuntematon, muk. - mukaelma/muokkaus, muokk.- muokkaus.
Viides sarake:
Virren säveltäjä ja sävellysvuosi tai sävelmän varhaisin julkaisuajankohta. Jos sävellysvuosi on tuntematon, mainitaan säveltäjän syntymä- ja kuolinvuosi. Jos säveltäjää ei tiedetä, mainitaan sävelmän ensimmäinen julkaisupaikka ja -vuosi..
Useiden virsien kohdalla on merkitty myös etenkin anglosaksisissa sävelmistä usein käytetty sävelmän nimi. Nimen ympärillä on lainausmerkit. Sävelmien nimien kirjoitustapa, esim. isot alkukirjaimet, on säilytetty alkuperäisinä.
Numerot joidenkin virsien kohdalla tarkoittavat kyseisen sävelmän esiintymistä jonkin toisen virren sävelmänä. Tähti (*) tarkoittaa että ko. virressä sävelmä esiintyy eri muunnelmana. Merkintä (a) tai (b) tarkoittaa, että virrelle on kaksi sävelmää. Sen lisäksi joidenkin virsien kohdalla merkitty vaihtoehtoinen sävelmä, joka on viittaus virsikirjan johonkin muuhun virteen. Luettelossa näistä on maininta muodossa "Voidaan laulaa virren XX sävelmällä".
Tiedot virsien numeroista ja alkusanoista ovat Ruotsin kirkon virsikirjan tietoja, samoin tiedot virsien tekstin kirjoittajista, kääntäjistä ja sävelmän alkuperästä. . Virsien alkutekstin alkusanat ja sävelmistä käytetyt nimet on koottu eri lähteistä, joista tärkeimmätː Cyberhymnal-verkkosivusto ja "Psalmernas väg" kirjat.
Niilo Niemi
Niilo Antero Niemi (16. syyskuuta 1889 Tampere – 30. huhtikuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi arkkitehtinä puolustusministeriössä.
Max Frisch
Max Rudolf Frisch (15. toukokuuta 1911 Zürich – 4. huhtikuuta 1991 Zürich) oli merkittävä saksankielinen sveitsiläiskirjailija.
Varhaisvaiheet
Frisch syntyi Zürichissä, jossa hän ensin opiskeli saksan kieltä ja kirjallisuutta, sittemmin rakennustaidetta. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Sveitsin armeijassa. Hän kokeili jo nuoruudessaan näytelmien kirjoittamista. Hänen elämänsä mullistui vuonna 1933 hänen isänsä, itävaltalaissyntyisen arkkitehdin kuoleman takia. Frisch ryhtyi lehtimieheksi ja matkusteli kolmen vuoden ajan Keski-Euroopassa, Kreikassa ja Turkissa. Tämän välivaiheen jälkeen Frisch jatkoi arkkitehtiopintojaan ja valmistui arkkitehdiksi. Hän toimi pitkään sekä arkkitehtina että kirjailijana.
Tuotanto
Vuoden 1948 alussa Frisch tutustui näytelmäkirjailija Bertolt Brechtiin. Tällä oli suuri merkitys Frischin työhön. Yleisestikin Brecht hallitsi aikakauden saksankielistä kirjailijajoukkoa, joka jakaantui Brechtin kannattajiin ja vastustajiin. Frisch ei hyväksynyt Brechtin ajatuksia vaan puolusti yksilökeskeisempää näyttämötaidetta. Brechtiläisyys askarrutti silti häntä ja vaikutti häneen epäsuorasti. Myös eksistentialismi vaikutti Frischiin, varsinkin Jean-Paul Sartren humanismi. Koko Frischin tuotannossa on mukana omantunnon ristiriidan teema.
Isiah Thomas
thumb|Isiah Thomas Isiah Lord Thomas III (s. 30. huhtikuuta 1961) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA:n Detroit Pistonsissa vuosina 1981–1994 ja pääsi Basketball Hall of Fameen vuonna 2000. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa päävalmentajana NBA-seuroissa Indiana Pacers (vuosina 2000–2003) ja New York Knicks (vuosina 2006–2008). Hän on 1,85 metrin mittainen.
Thomas kuuluu vuonna 1996 valittujen NBA:n historian viidenkymmenen parhaimman pelaajan listalle.
Ubrique
Ubrique on yksi niistä 19 kylästä, jotka muodostavat Valkoisten kylien reitin (espanjaksi Ruta de los pueblos blancos).
Ubrique on tunnettu nahkatuotteiden valmistuksesta. Monien huippusuunnittelijoiden nahka-asusteet valmistetaan siellä.
Sourou
Vuonna 2016 provinssissa arvioidaan olevan 280 500 asukasta.
Mob 47
Mob 47 on ruotsalainen vuonna 1982 perustettu hardcore punk -yhtye. Varhaisissa harjoituksissa yhtyeen nimi oli vielä Censur, mutta Mob 47 -nimike vakiintui vuonna 1983. Suurimmat vaikutteet yhtye sai aikalaisistaan hardcorevaikuttajista kuten Discharge ja D.R.I.. Ruotsin ulkopuolella yhtye sai tunnustusta vasta esiinnyttyään vuonna 1985 Pusmort Recordsin Cleanse the Bacteria –kokoelmalla. Monen muun hardcore-yhtyeen tavoin Mob 47:kin kuivui kasaan 1980-luvun loppuun mennessä.
Vuonna 2006 yhtye aloitti yhdessä soittamisen uudestaan rikkoen 20 vuoden keikkatauon Tukholman Debaserissä 25. toukokuuta.
Lakewood (Ohio)
Lakewood on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Eriejärven rannalla Clevelandin länsipuolella. Sen aikaisempi nimi oli Rockport, se nimettiin uudelleen 1889 metsäisen järvenrannan mukaan. Lakewood on pääasiassa asuinaluetta, mutta siellä on vähän kevyttä teollisuutta.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Lakewoodin väkiluku oli 52 131. Väestöstä 88,12 % puhui englantia, 3,01 % arabiaa, 1,84 % espanjaa, 1,03 % albaniaa ja unkaria 0,74 %.
Lappeenrannan kaupunginvaltuusto
Kaupunginvaltuusto kokoontuu jokaisen kuukauden ensimmäisenä arkimaanantaina klo 18.30 Lappeenrannan kaupungintalon valtuustosalissa osoitteessa Villimiehenkatu 1. Kokoukset ovat avoimia yleisölle. Niitä voi seurata kaupungin verkkosivuilla joko suorana lähetyksenä tai katsoa videotallenteita aiemmista kokouksista.
SDP oli pitkään valtuuston suurin puolue, mutta vuoden 2021 vaaleissa kokoomus nousi suurimmaksi puolueeksi. Vuosina 1996–2021 valtuustossa vaikutti Sitoutumaton Kansalaisliike Myö.
Kaupunginvaltuuston paikkajako 2021–2025
Lappeenrannan kaupunginvaltuuston paikkajako kaudella 2021–2025.
Nurmijärvi (Rautjärvi)
Nurmijärvi on Etelä-Karjalassa Rautjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 990 hehtaaria eli 9,9 km². Se on 5,6 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Järvellä ei ole suurta järvenselkää, sillä Suurisaari sijaitsee keskellä järveä. Sen kaakkoispuolelle jää Kummiinselkä, lounaispuolelle Nikonselkä ja pohjoinen osa järveä muodostaa saarea kiertävän saarettoman järvenosan. Pohjoisosaan kuuluu 1,6 kilometriä itään työntyvä Lahdenkylänlahti ja Haapasaaren takana siihen kuuluvat Heinlahti ja Rautlahti. Nikonselän jakaa kahdensi osaksi yli puoli kilometriä pitkä Huiperonniemi.
Järvessä on laskettu olevan 41 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 212 ha, mikä on noin 18 % järven kokonaispinta-alasta. Vain Suurisaari on yli neliökilometrin suuruinen saari ja Pennasaari, Kummiinsaari, Haapasaari, Kuolio ja Mustasaari ovat yli hehtaarin suuruisia saaria. Muista saarista 25 saarta ovat yli aarin ja loput 10 ovat alle aarin kokoisia. Suurisaari on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 75 miljoonaa m³ eli 0,075 km³. Järven keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys on 28,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee Suurisaaren pohjoispäässä Antinohdan edustalla. Nikonselän eteläosassa on 24 metriä syvää, Suurisaaren itäpuolella on lähes 20 metriä syvää ja pohjoisessa Rautlahdella on vielä 24 metriä syvää. Yli kymmenen metrin syvänteitä on useita eri puolella järveä.
Järven rantaviivan pituus on 45 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 16 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota yksittäiset pellot ja Kekäleniemen peltoaukea rikkovat. Järven asutus on haja-asutusta, jonka lomassa on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet valtatieltä 6 ja yhdystieltä 14898 haarautuvilta tieltä. Lahdenkylänlahdelta on matkaa Venäjän rajalle 6,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Vuoksen alueella (04.19), jonka Kostamon valuma-alue (04.195) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95 metriä mpy.
Valuma-alue on vesitöalueensa latvavesiä ja se saa siksi pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Nurmijärven lähialueella on alle 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Heinlahteen laskeva Ridanlampi (23 ha), jonka kautta laskevat myös Kurkilampi (5 ha) ja Täilampi (2 ha). Luoteessa Rautlahden viereen laskee Säynäänjoki, joka on Latvajärven (84 ha) laskujoki. Latvajärvi kokoaa useiden järvien vedet Säynäänjokeen. Ridanlammen ltärantaan laskee Mustajoki, joka on Mustalammen (4 ha) lasku-uoma. Mustalampeen laskevat Kuoppalampi ja Kurkilampi (5 ha) yhteistä uomaa myöten ja Murronjokea myöten muun muassa Pekanmäen Hatikainen (25 ha), Keski-Hatikainen (17 ha) ja Kalpialan Hatikainen (41 ha). Latvajärven eteläpäähän laskee Hoikan (5 ha) laskuoja, jonka kautta tulevat myös Kankaisen (47 ha) ja Soilammen (4 ha) vedet. Kummiinselän etelärantaan laskee yksinäinen Hauklampi (2 ha).
Kaiser Friedrich III -luokka
Kaiser Friedrich III -luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului viisi alusta.
Christina Rosenvinge
Christina Rosenvinge Hepworth (s. 29. toukokuuta 1964, Madrid) on espanjalainen laulaja-lauluntekija.
Hän on toiminut pop/rock/indie muusikkona 1980-luvulta tähän päivään pääosin Espanjassa, mutta myös Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa Hans Jørgen Christian Rosenvinge ja Daphne Ankerstjerne Hepworth muuttivat Espanjaan 1950-luvulla. Hän oli jäsenenä useissa espanjalaisyhtyeissä ennen soolouraansa. Rosenvingen ensimmäinen sooloalbumi oli vuonna 1997 julkaistu Cerrado. Rosenvinge on asunut New Yorkissa ja julkaissut kolme albumia englanninkielisenä.
Professori Power
Professori Power, oikealta nimeltään Anthony Power on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui Marvel Team-Up (vol. I) -lehden numerossa 117 (1982).
Professori Power esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Semicin Sarjakirjan numerossa 86 (1986).
Voimat ja varusteet
Alkuperäisessä kehossaan Professori Power omasi tavallisen, ikäisensä ihmisen voimat (joka ei urheile säännöllisesti). Uusitussa kehossaan Professori Power ja hänen taisteluhaarniskansa takasivat hänelle yli-inhimilliset fyysiset voimat, joiden avulla Power kykenee nostamaan noin 10 tonnia. Tämän lisäksi Professori Power on taitava strategikko ja suunnittelija.
Powerilla on paljon muutakin korkeateknologista laitteistoa, kuten kehittyneitä Mandroideja, valtava lentävä linnoitus ja suuri maanalainen käytäväverkosto, jonka avulla Power kykeni liikuttelemaan linnoitustaan maan alla. Lisäksi siirtyessään ensimmäistä kertaa Matthewin ruumiiseen Power asensi tämän aivoihin alfa-muuntajan - salaperäisen laitteen, jonka todelliset kyvyt ovat vielä tuntemattomat.
Ilmestyessään jokin aika sitten jälleen piinaamaan supersankareita Powerin mieli valtasi voimallisen kyborgin, jonka voimien tasot ovat toistaiseksi tuntemattomat.
Haarniska
Haarniska on tehty hiilikuituteräksestä, jonka punoskuvio takaa hyvän liikkuvuuden ja uskomattoman suojan. Haarniska painaa noin 169 kg ja kesti kerran 33 kg TNT:ta metrin päästä laukaistuna. Haarniskan pääasiallinen voimanlähde on kylmäfuusiolla toimiva generaattori, joka sijaitsee haarniskan vyössä.
Haarniskassa on myös kehittynyt tietokoneistettu sensori, joka myötäilee Professori Powerin liikkeitä ja siirtää ne vaivatta raskaan haarniskan liikkeiksi.
Haarniskan tehokkain ase on kuitenkin alfa-muuntaja, joka lasertähtäyksen avulla ampuu korkeataajuuksisen elektroni-iskun, E-säteen vastustajaan. Ase sijaitsee hänen oikeassa kädessään ja tulituksen voima vastaa noin 45 kg TNT:ta. Ase tarvitsee kuitenkin massiivisen määrän virtaa ja siksi viiden sekunnin mittainen laukaisu vaatii ainakin 45 minuutin latausajan.
Haarniskassa on myös molemmissa saappaissa tehokkaat turbiinit, joiden ansiosta Professori Power kykenee lentämään noin 240 km/h ja nousemaan liki 152 metrin korkeuteen.
HMS Daring (D05)
HMS Daring (viirinumero D05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Swan, Hunter and Wigham Richardsonilta Tynejoen varrelta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1945. Moottorin toimitti Wallsend Slipway and Engineering Company. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1949 ja valmistui 8. maaliskuuta 1952.
Palvelus
Uransa alussa alus oli Välimeren laivastossa ja Kotilaivastossa. Se osallistui Kreikan maanjäristyksen pelastustöihin ja Egyptin vastaisiin sotatoimiin maan vallattua Suezin kanavan 1956.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Operaatio Seelöwe
pienoiskuva|Kartta operaatio Seelöwen suunnitellusta etenemisestä Operaatio Seelöwe oli koodinimi Saksan asevoimien suunnittelemalle maihinnousulle Isoon-Britanniaan toisessa maailmansodassa. Saksalaiset kaavailivat operaatiota aloitettavaksi syksyllä 1940. Suunnitelmaa ei koskaan pantu toimeen, koska sen toteuttamisehdot eivät täyttyneet.
Suunnitelma ja sen taustat
Saksan laivaston komentaja suuramiraali Erich Raeder oli vastuussa hyökkäyssuunnitelmista maihinnousun toteuttamiseksi ja laati niistä useita versioita. Aikaisimmat näistä suunnitelmista ajoittuvat jo vuoden 1939 marraskuuhun. Suunnitelmien reunaehtoina olivat seuraavat asiat:
pienoiskuva| Operaatio Seelöwen valmisteluja: panssarivaunua lastataan laivaan Ranskassa.
Lopullisesta suunnitelmasta vastasi OKH eli Oberkommando des Heeres. Sen suunnitelmaan kuului yhdeksän divisioonan hyökkäys meritse, sekä ilmalaskudivisioona. Valittuna maihinnousualueena oli Doverin ja Portsmouthin välinen rannikko. Tavoitteena oli vallata Gloucester ja saartaa Lontoo, sekä edetä 52. leveyspiirille, minkä jälkeen Britannian odotettiin antautuvan.
Saksalaiset keräsivät maihinnousua varten Ranskan rannikolle suuret määrät tavallisesti lähinnä Reinillä toimivia aluksia. Saksalaiset joutuivat kuitenkin huomaamaan jo maihinnousua edeltävissä harjoituksissa, että nämä jokiproomut eivät soveltuneet suunniteltuun tarkoitukseensa. Lisäksi proomujen kokooma-alueet olivat helppoja maalitauluja brittien pommikoneille, ja Bomber Command -lennosto tuhosikin useita kuukausia kestäneillä hyökkäyksillään suuren määrän lotjia. Tuhoutuneet alukset olivat poissa saksalaisten huoltoliikenteestä maihinnousun peruuntumisen jälkeenkin.
Suunnitelmasta luopuminen
19. syyskuuta 1940 Saksan sodanjohto lykkäsi operaation aloitusta. 2. lokakuuta 1940 se siirrettiin seuraavaksi kevääksi. Hitlerin uskomuksen mukaan Britannia antaisi periksi, kun Neuvostoliitto olisi lyöty operaatio Barbarossan myötä. Moskovan taistelun lopputulos ja Yhdysvaltain liittyminen sotaan joulukuussa 1941 kuitenkin muuttivat tilanteen Saksan kannalta epäedulliseksi. Ne johtivat kahden rintaman sotaan, josta OKH oli varoittanut. Neuvoteltuaan Raederin kanssa Hitler perui lopullisesti koko maihinnoususuunnitelman 13. helmikuuta 1943.
Max Jakobson on esittänyt, että Saksan päätös lykätä operaatio Seelöwen aloittamista koitui useimpien silloin tietämättä pelastukseksi myös Suomelle. Mikäli operaatio olisi käynnistetty alkuperäisen suunnitelman mukaisesti, Saksan voimat olisivat pitkään olleet sidottuina Britteinsaarten valtaamiseen. Suomen ja Saksan välinen saksalaisten joukkojen kauttakulkusopimus olisi todennäköisesti jäänyt syntymättä, ja Neuvostoliitolla, joka ei ollut talvisodan jälkeen suinkaan luopunut aikeistaan miehittää Suomi, olisi ollut vapaat kädet Suomen suhteen.
Suunnitelman onnistumismahdollisuudet
Sotahistorioitsijoista Michael Burleigh ja Andrew Mollo ovat uskoneet operaation onnistumismahdollisuuksiin.
Vuonna 1974 Sandhurstin sotakorkeakoulussa järjestettiin The Daily Telegraph -lehden ja sotakorkeakoulun Department of War Studies -osaston organisoima sotapeli, jossa tuomareina olivat Saksan puolella Adolf Galland, Friedrich Ruge ja Heinrich Trettner ja Britannian puolella Christopher Foxley-Norris, Edward Gueritz ja Glyn Gilbert. Skenaarion perusoletuksena oli, että Luftwaffe ei ollut saanut ilmaherruutta. Saksalaiset onnistuivat maihinnousun ensimmäisessä vaiheessa miinoittamalla Englannin kanaalin suojaamaan operaatiota. Tämän jälkeen he etenivät GHQ-linjalle, jossa Home Guardin joukot pysäyttivät etenemisen. Muutamia päiviä myöhemmin Kuninkaallinen laivasto murtautui läpi katkaisten saksalaisten huoltoreitit, upottaen valtaosan seuraavasta vaiheesta maihin laskettavia joukkoja ja estäen vahvistusten kuljettamisen jatkossa kanaalin yli, mikä pakotti maihin nousseet joukot antautumaan.
Árnes
thumb|Kunnan sijainti Árnes on kunta Islannissa Länsivuonojen alueella. 1.1.2018 Árnessissa asui 43 asukasta, joten se on väkiluvultaan Islannin pienin kunta. Pinta-alaa on 718,0 km², joten väestötiheys on ainoastaan 0,06 as./km². Naapurikunnat ovat Ísafjörður luoteessa, Strandabyggð lännessä sekä Kaldrananes etelässä. Kunnanjohtajana toimii Oddný S. Þórðardóttir.
Liikenne
Árnesin yhdistää muuhun Islantiin tie 643 (Strandavegur). Kunnan pienestä koosta huolimatta Árnesin Gjögurissa on lentokenttä, jossa on yksi 927-metrinen kiitotie.
Mikko Eloranta
Mikko Henrikki Eloranta (s. 24. elokuuta 1972 Aura) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Eloranta pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 264 runkosarjaottelua tehopistein 32+44=76 ja keräten 186 jäähyminuuttia sekä seitsemän pudotuspeliottelua tehopistein 1+1=2 ja keräten 2 jäähyminuuttia. SM-liigassa hän toimi kaudet 1998–1999 ja 2003–2004 Turun Palloseuran kapteenina. Eloranta pelasi urallaan myös Sveitsissä ja Ruotsissa. Hänen vahvuuksiin kuuluivat voimakkuus, johtajuus, voima ja pelintekeminen. Elorannan varsin fyysinen pelityyli aiheutti kuitenkin helposti loukkaantumisia varsinkin hänen uransa loppupuolella.
Ammattilaisuran alku
Eloranta on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1992 ja hopeaa vuonna 1993. Kaudella 1993–1994 Eloranta pelasi ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä, jossa tulokaskausi toi 45 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7. Kaudella 1994–1995 hän teki tehot 14+13=27 ja oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 1995–1996 Eloranta oli tehnyt Kiekko-67:ssä kahdeksassa ottelussa tehot 6+7=13, kunnes lokakuussa 1995 hän siirtyi pelaamaan SM-liigaa Tampereen Ilveksen riveihin. Eloranta pelasi varsin hyvän tulokaskauden SM-liigassa ja teki 43 runkosarjaottelussa tehot 18+15=33. Hän oli Ilveksen toiseksi paras maalintekijä Mika Arvajan jälkeen. Eloranta keräsi myös 86 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui jäähypörssissä yhdeksänneksi.
Kaudeksi 1996–1997 Eloranta kasvattajaseuraansa TPS:ään. Hän jakoi kevään 1997 pudotuspeleissä viidellä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Kimmo Rintasen ja Antti Aallon kanssa. Eloranta voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 1997–1998 hän oli 23 osumallaan TPS:n paras maalintekijä ja sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä kolmanneksi SaiPan Dale McTavishin ja Tapparan Lasse Pirjetän jälkeen. Eloranta jakoi myös jäähypörssin kymmenennen sijan 82 minuutillaan Ässien Niko Mikkolan kanssa. Kaudella 1998–1999 hänestä tuli TPS:n kapteeni. Eloranta teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+21=40, joilla hän oli TPS:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Tony Virran jälkeen. Eloranta voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hän edusti TPS:ää myös EHL:ssä kausina 1996–1997 ja 1997–1998.
Vuodet ulkomailla
Boston Bruins varasi Elorannan yli-ikäisenä (26 vuotta) 247. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1999. Hän teki kaudeksi 1999–2000 sopimuksen Jokereiden kanssa, mutta ei ikinä siirtynyt joukkueeseen tehtyään NHL-sopimuksen jo varauksensa jälkeen kaudeksi 1999–2000. Eloranta teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 1999 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.52 minuuttia, keräsi yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä ja teholukeman –1. Elorannan NHL-uran avausmaali syntyi kauden neljännellä kierroksella 13. lokakuuta 1999 vieraissa Colorado Avalanchea vastaan. Kaikkiaan hän teki ensimmäisellä NHL-kaudellaan 50 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18. Kaudella 2000–2001 Eloranta teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+11=23. Kesken kauden 2001–2002, lokakuussa 2001 hänet kaupattiin Jason Allisonin kanssa Los Angeles Kingsiin vaihdossa Jozef Stümpeliin ja Glen Murrayyn.
Neljän NHL:ssä vietetyn kauden jälkeen Eloranta palasi syyskuussa 2003 kolmivuotisella sopimuksella TPS:ään. Sopimus sisälsi pykälän ulkomaille siirtymisestä sekä NHL:ään siirtymisestä kauden 2003–2004 aikana. Elorannasta tuli joukkueen kapteeni. Hän oli tehoilla 23+19=42 TPS:n paras maalintekijä Kai Nurmisen kanssa ja joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Eloranta ja Nurminen sijoittuivat SM-liigan maalipörssissä neljänneksi JYPin Jarkko Immosen kanssa. Eloranta oli myös TPS:n eniten jäähyminuutteja kerännyt pelaaja sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä kerättyään yhteensä 126 jäähyminuuttia. Hänen kautensa päättyi kuitenkin välierissä Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan Elorannan murrettua niskanikamansa. Tilanne oli vaarallinen, sillä hän ajoi kovalla vauhdilla, pää edellä laitaan. Tilanteessa myös Elorannan kypärä halkesi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Eloranta käytti TPS-sopimuksessaan olleen pykälän ulkomaille siirtymisestä ja teki kaudeksi 2004–2005 kaksivuotisen sopimuksen sveitsiläisen Nationalliga A-joukkue SC Rapperswil-Jonan kanssa. Hän oli siellä ensimmäisellä kaudellaan tehoilla 19+28=47 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudeksi 2005–2006 SC Rapperswil-Jonan nimi vaihtui Rapperswil-Jona Lakersiksi. Eloranta pelasi runkosarjan aikana kuitenkin vain yhden ottelun jalkavamman vuoksi. Toukokuussa 2006 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Rapperswilin kanssa. Eloranta ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa toista sopimuskauttaan tehtyään kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin HockeyAllsvenskanissa pelaavan Malmö Redhawksin kanssa kesäkuussa 2007.
Absalon
thumb|100px|Absalonin hautakivi Sorøn luostarikirkossa Absalon (n. 1128 Fjenneslev, Sjælland, Tanska – 21. maaliskuuta 1201 Sorø, Sjælland, Tanska) oli tanskalainen arkkipiispa ja valtiomies, jota pidetään Kööpenhaminan perustajana.
Mikko Eloranta
Viimeinen kausi TPS:ssä
Kaudeksi 2008–2009 Eloranta palasi vuoden mittaisella sopimuksella TPS:ään. Lähinnä hänen runkosarjansa osoittautui kuitenkin useiden jäähyjen takia pettymykseksi. Eloranta tekikin SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 122 minuutillaan, joilla hän sijoittui jäähypörssissä seitsemänneksi JYPin Olli Malmivaaran kanssa. Eloranta lopetti pelaajauransa kevääseen 2009.
Absalon
left|thumb|100px|Absalonin ratsastajapatsas Kööpenhaminassa
Mikko Eloranta
Maajoukkueura
Eloranta edusti Suomea Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002 sekä MM-kilpailuissa vuosina 1998, 1999, 2003 ja 2005. Hän voitti kahdesta ensimmäisenä mainitusta MM-turnauksesta hopeaa. Eloranta pelasi myös maailmancupissa vuonna 2004 voittaen hopeaa. Yhteensä hän pelasi 88 A-maaottelua tehopistein 17+12=29.
Absalon
Elämä
Absalon syntyi noin vuonna 1128 Fjenneslevissä Sjællandin saarella. Hän kuului vaikutusvaltaiseen sjællandilaiseen Hvide-sukuun. Hänen vanhempansa olivat Asser Rig ja tämän vaimo Inge. Asser Rigin isä oli mahtava Skjalm Hvide, joka oli ollut kuningas Sven Estridinpojan aikana koko Sjællandin päämies ja joka kuningas Eerik I Ejegodin kuoltua otti tämän pojan Knud Lavardin kasvatettavakseen. Absalonilla oli veli Esbern Snare sekä sisko Ingefred, muista sisaruksista ei ole tietoa. Absalon oli tulevan kuninkaan Valdemar I:sen lapsuudenystävä. Hän olikin auttamassa Valdemaria vuosien 1156-1157 aikana nousemaan Tanskan valtaistuimelle. Vuonna 1158 Absalon nimitettiin Roskilden piispaksi. Hän oli kuninkaan läheisin neuvonantaja ja tuki Valdemarin liittoutumista Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik I Barbarossan kanssa paavi Aleksanteri III:ta vastaan. Vuonna 1167 Absalon ja Valdemar sopivat paavin kanssa.
Mikko Eloranta
Uran jälkeen
Kaudella 2009–2010 Elorannasta tuli TPS Juniorijääkiekko ry:n yhteyspäällikkö. Vuosina 2011–2016 hän toimi organisaation toiminnanjohtajana. Eloranta vahvisti 29. tammikuuta 2011 II-divisioonajoukkue Kuusamon Pallo-Karhuja ottelussa Ylivieskan Jääkarhuja vastaan. Ottelussa PaKaa vahvisti myös muita entisiä TPS-pelaajia; Kai Nurminen, Marko Kiprusoff, Kimmo Eronen ja Niko Mikkola. Eloranta oli vahvistuksista tehokkain tehopistein 1+2. Vastaavanlainen II-divisioonaottelu järjestettiin PaKassa myös vuotta myöhemmin 11. helmikuuta 2012 ottelussa Sotkamon Kiekkoa vastaan. Elorannan lisäksi joukkuetta vahvisti tällä kertaa vuotta aiemminkin mukana ollut Kiprusoff sekä Kalle Sahlstedt, Tony Virta, Jani Kiviharju ja Mika Suoraniemi. Kaudella 2012–2013 hän oli vahvistamassa Tarvasjoen Urheilijoiden III-divisioonajoukkuetta kauden viimeisessä ottelussa 9. maaliskuuta 2013 Kankaanpään Jääkarhuja vastaan. Eloranta sai ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Absalon
Elämä
Absalon oli mukana päättämässä vendien muodostamaa uhkaa tanskalaisille laivoille johtamalla vuonna 1169 sotaretkeä ja valloitti vendien tukikohdan Rügenin. Alueen liittäminen Absalonin johtamaan Roskilden hiippakuntaan sai aikaan tanskalaisen ylivallan pohjoisessa Saksassa, joka kesti vuoteen 1225. Näihin aikoihin Absalon myös johti Havnin linnoituksen rakentamista. Tämä johti myöhemmin Kööpenhaminan kehittymiseen samalle paikalle. Hän oli keskeisenä toimijana Valdemarin isän Knud Lavardin kanonisoinnissa. Lisäksi hän vaikutti siihen, että Valdemarin poika Knuut kruunattiin vuonna 1170 Valdemarin kanssakuninkaaksi, mikä varmisti vallanperimyksen Valdemarin suvulle.
Vuonna 1177 Absalon valittiin Lundin arkkipiispaksi. Samalla hän toimi Knuutin holhoojana ja opasti häntä ottamaan itsenäisemmän aseman keisari Fredrik I:stä Knuutin tultua yksin kuninkaaksi vuonna 1182. Vuonna 1184 Absalon johti eteläisellä Itämerellä operaatiota, joka johti Tanskan hallintaan Pommerissa ja Mecklenburgissa. Tämän jälkeen hän palasi kirkollisiin tehtäviinsä.
Absalon kuoli 21. maaliskuuta 1201 Sorøssä.
Floresinminivetti
Floresinminivetti (Pericrocotus lansbergei) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Floresinminivettiä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bad Soden am Taunus
pienoiskuva|250px|Bad Soden am Taunuksen sijainti Main-Taunuksen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Bad Soden am Taunus on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. Bad Soden oli 1800- ja 1900-luvuilla huomattava kylpyläkaupunki.
Maantiede
Nykyinen Bad Soden am Taunus muodostettiin 1977 kunnista Altenhain, Bad Soden ja Neuenhain.
Historia
pienoiskuva|vasen|200px|Königsteiner Straße Sydänkeskiaikana nykyisen Bad Sodenin alueelle oli kehittynyt kaksi kylää, Soden ja Sulzbach. Sodenista ja Neuenhainista on ensimmäinen asiakirjamaininta vuodelta 1191 ja Altenhainista vuodelta 1232. Sigismund Luxemburgilainen vahvisti 1434 Sulzbachin ja Sodenin asema kylinä, jotka olivat suoraan keisarin alaisia; niitä kutsuttiin termillä Reichsdorf. Lääkäri Johann Bernhard Gladbach tutki Sodenin seudun lähteitä 1700-luvun alussa, ja siitä alkoi kehittyminen kylpyläkaupungiksi. Ensimmäinen kylpylä valmistui 1722 ja seuraavalla vuosisadalla Soden tunnettiin kylpylöistään myös muualla Euroopassa. Kaupunkiin rakennettiin hotelleja ja liikenneyhteyksiä parannettiin.