cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ella Vanhanen
Vanhanen edusti uransa alkupuolella Kuopion Palloseuraa, Kuopion MimmiFutista ja kolmatta kuopiolaisseuraa Pallokissoja. Kaudet 2014–2016 hän edusti Åland Unitedia, josta hän palasi Pallokissoihin kaudeksi 2017. . Kausina 2019–2021 hän edusti Kuopion Palloseuraa. Hän on pelannut kaikkiaan 211 liigaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2021.
Ensimmäiset maaottelunsa Vanhanen pelasi huhtikuussa 2013 Slovakiaa vastaan. Vuoden 2014 loppuun mennessä hän on pelannut seitsemän naisten maaottelua. EM-kilpailuissa 2013 hän pääsi kentälle vaihtopelaajana alkulohkon ottelussa Ruotsia vastaan.
Peter Pan ja merirosvot
Sarjan kuvaus
Sarja rakentui suurimmilta osin Peter Panin ja merirosvojen välille, mutta heistä erityisesti Kapteeni Koukun ja puosu Kieron välille. Kapteeni Koukku on katkeroitunut, koska menetti toisen kätensä taistellessaan Peter Pania vastaan. Koukku on vannonut, että merirosvot eivät lähde Mikä-Mikä-Maasta ennen kuin hän on saanut kostonsa. Sarjan aikana Koukku yrittää tätä usein eri keinoin ja monta kertaa, tosin onnistumatta.
Monissa sarjan jaksoissa seikkaillaan tunnetuissa Mikä-Mikä-Maan osissa, kuten Maanalaisessa kodissa, Maanataisaarella, Intiaanikylässä ja Merenneitojen laguunissa. Sarjaan on myös lisätty uusia paikkoja, kuten Kuningas Ukkuokin kuningaskunta tai Kuu. Muutamissa jaksoissa kerrotaan tapahtumista ennen sarjaa. Lisäksi joissain tarinoissa on mukana teemoja mm. Jules Verneltä, Siegfried Wagnerilta ja William Shakespearilta.
Hahmot
Kadonneet pojat Merirosvot Intiaanit
Keijut ja muut hahmot
Sarja Suomessa
Suomessa sarjaa esitettiin MTV3 kanavalla 1995–1998. Sarjan suomenkielisen jälkiäänityksen teki Agapio Racing Team. Suomessa jaksojen esitysjärjestys poikkesi jonkin verran alkuperäisestä. Suomessa sarjan viimeinen Jakso oli Mikä-Mikä-Maan tuho, vaikka virallisen järjestyksen mukaan se oli Poika, joka kasvoi isoksi – osa 2.
Luettelo Yhdysvaltain ja Kanadan pääsarjoissa jääkiekkoilleista ruotsalaisista
Luettelo Yhdysvaltain ja Kanadan pääsarjoissa jääkiekkoilleista ruotsalaisista sisältää tiedot Kanadan ja Yhdysvaltojen jääkiekon pääsarjoissa eli NHL:ssa, WHA:ssa, WCHL:ssa, PCHA:ssa ja NHA:ssa pelanneista ruotsalaisista. Luettelossa on laskettu yhteen kaikki pääsarjatilastot. Koska ruotsalaiset jääkiekkoilijat siirtyivät Pohjois-Amerikkaan ammattilaisiksi vasta 1960-luvulta alkaen on listassa vain NHL:ssa ja WHA:ssa pelanneita.
Lista on päivitetty runkosarjan 2014-2015 jälkeen.
Muuta
Ruotsalaisista NHL-pelaajista muutama on syntynyt ulkomailla, mutta he muuttivat jo lapsina Ruotsiin:
Ruotsissa on syntynyt muutama NHL-pelaaja, jotka kuitenkin jättivät Ruotsin taakseen jo nuorina ja saivat kiekko-oppinsa muualla:
Heikkiönlampi (Ikaalinen)
Heikkiönlampi eli Heksiönlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Heikkiönlampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee mäkien täplittämän metsäisen suoalueen keskellä Latonevan ja Mekkonevan välissä. Siihen on kaivettu viisi suo-ojaa. Lännestä laskee Koivistonlammen ja Nevalammen yhteinen laskuoja, etelästä Kaukalolammesta lähtevän suuremman suon johto-oja. joka virtaa Heikkiölammen vieressä olevan lampareen läpi. Luoteinen oja on lammen laskuoja, ja se kulkee 2,4 kilometriä ennen laskemistaan Ylisenlampeen. Rantaviivan pituus on 400 metriä ja ranta on lähes kokonaan suomaata. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Lähin tie tulee Onkilammelta ja ohittaa Heikkiönlammen puolen kilometrin päästä.
Parjakanneva
250px|thumb|Parjakannevaa etelään päin lähellä Parjakannevan taistelun muistomerkkiä. Parjakanneva on suoalue Kauhajoella, kirkonkylän ja Päntäneen kylän välillä, Päntäneenjokilaakson pohjoispäässä. Lännessä suo rajoittuu Päntäneenjokeen.
Kauhajoen kapinan aikana, yöllä 8.–9. heinäkuuta 1808 Parjakannevalla käytiin lyhyt laukaustenvaihto pohjalaisten talonpoikien ja venäläisten välillä. Venäläinen kuormasto oli tulossa Karijoen suunnasta kohti Kauhajokea, jonka vuoksi talonpojat menivät tuhoamaan Parjakannevalla sijaitsevan sillan ja jäivät sinne myös odottamaan kuormastoa. Kahakka päättyi talonpoikien pakenemiseen paikalta.
Suolla käytiin yöllä 28.–29. heinäkuuta 1808 Suomen sotaan kuuluva Parjakannevan taistelu. Taistelu päättyi Ruotsin perääntymiseen.
Petchtai Wongkamlao
thumb|pysty|Petchtai Wongkamlao Petchtai Wongkamlao (s. 1965 Yasothon, Thaimaa) on thaimaalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Ong-bak: The Muay Thai Warrior (2003), Midnight My Love (2005), Honour of the dragon (2005), Ghost Variety (2005) ja The Odd Couple (2007).
Tampa Bay
Maantiede
Tampa Bay työntyy Meksikonlahdesta koilliseen ja jakautuu pohjoisosastaan kahteen pienempään lahteen, Old Tampa Bayhin ja Hillsborough Bayhin. Old Tampa Bayn ja Meksikonlahden pääaltaan välissä on Pinellan niemi. Tampa Bayhin laskevat seuraavat joet: Hillsborough River, Alafia, Manatee ja Little Manatee. Tampa Bayn fauna ja floora on rikasta. Alueella elää muun muassa delfiinejä, pelikaaneja, merikilpikonnia ja manaatteja. Kalalajeja on yli 200.
Tampa Bayn metropolialueen asukasluku oli noin 3,1 miljoonaa vuonna 2018. Suurimpia kaupunkeja ovat Tampa, St. Petersburg, Clearwater, Brandon ja Spring Hill. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Dunedin, Largo, Palm Harbor, Pinellas Park, Tarpon Springs, Wesley Chapel ja Zephyrhills.
Eurooppalaisista Tampa Bayn saavutti ensimmäisenä konkistadori Pánfilo de Narváez huhtikuussa 1528. Espanjalainen tutkimusmatkailija Hernando de Soto saapui alueelle toukokuussa 1539.
Eddie the Eagle
Eddie the Eagle voi tarkoittaa seuraavia:
Dynami:t
Dynami:t on virolaisvalmisteinen energiajuoma. Sitä valmistaa Olvin omistama sisaryhtiö A. Le Coq. Juomasta on saatavilla eri makuja. Tuotetta myydään lähinnä Baltian maissa, mutta myös joissakin pienissä liikkeissä Suomessa. Myös laivoilla voi olla mahdollisuus ostaa tuotetta.
Ainesosat
Ainesosat: vesi, hiilidioksidi, sokeri, väriaine (E150d), luontainen värisaflori- ja sitruunaväriuute, happamuudensäätöaine (E330), säilöntäaine (E202, E211), luontaiset aromit, kofeiini, tauriini, vitamiinit (niasiini, B5, B6, B9, C). Juoma sisältää kofeiinia 26 mg/100 ml.
Rönnskär (Maalahti)
Rönnskärin saaristo sijaitsee Merenkurkussa noin 40 kilometriä länteen Vaasasta. Saariryhmään kuuluu noin 100 luotoa ja saarta. Useimmiten puhuttaessa Merenkurkun Rönnskäristä tarkoitetaan tähän saaristoon kuuluvaa Fäliskäretin saarta. Saarilla on tavattu 67 pesivää lintulajia joista yleisimpiä ovat riskilä, haahka ja ruokki.
Fäliskäretin saarella sijaitsee Suomen vanhin säilynyt puinen tunnusmajakka eli pooki. Punaiseksi maalattu kellotapulia muistuttava pooki on rakennettu 1784 ja se on lähes 22 metriä korkea. Saarella on kaksi 1800-luvulta peräisin olevaa luotsiasemarakennusta jotka ovat yksikerroksisia puutaloja joiden yhteydessä on matala tähystystorni. Luotseja varten rakennettiin saarelle myös navetta, tuulimylly, leivintupa ja makasiini. Vuonna 1967 saarelle valmistui kaksikerroksinen tiilirakennus luotsi- ja merivartioasemaa varten. Luotsiaseman toiminta päättyi 1976. Rönnskärin satama sijaitsee Fäliskäretin saaren itärannalla. Nykyisin Fäliskäretissä toimii Metsähallituksen luontoasema.
Lähteet
63.06222°N, 20.80361°W
Maastohiihdon maailmancup 2010–2011
Maastohiihdon maailmancup 2010–2011 oli historian 30. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 20. marraskuuta 2010 Ruotsin Jällivaarassa ja päättyi 20. maaliskuuta 2011 Falunissa.
Toyota Corona Mark II
Toyota Corona Mark II tai Mk II oli Toyota Motor Corporationin mallisarja, jota valmistettiin vuodesta 1968 vuoteen 2007. Samalla mallimerkinällä on valmistettu useita eri korimalleja ja eri markkina-alueilla Mark II on kulkenut myös täysin eri mallinimellä. Vaikka samaa mallia on myyty monella eri nimellä, on korimallin koodi kuitenkin sama ympäri maailman.
Suomen markkinoille tuotiin Corona Mk II:n ensimmäisen ja toisen sukupolven malleja, kaikkina koriversioina.
Kolmannen (X30 / X40, 1976–1980 ) ja neljännen ( X50 / X60, 1980–1984 ) sukupolven mallit myytiin täällä nimellä Toyota Cressida.
Ensimmäinen sukupolvi (1968–1972) T60 / T70
Corona Mk II esiteltiin vuonna 1968 Japanissa ja myös vienti aloitettiin samana vuonna. Kokoluokassaan se sijoittui jo markkinoilla olevien, pienemmän Coronan ja isomman Crownin väliin. Pohjalevynä käytettiin jo olemassa olevaa Coronan rakennetta, mutta kooltaan Mk II oli isompi niin ulkoa kuin sisätiloiltaan. Sisätilojen varustus oli oman aikakautensa parhaimpia, jotkin varusteet olivat samoja ylellisemmän Crownin kanssa.
Tekniikan järjestely oli aikakaudelleen tyypillinen, moottori edessä pitkittäin, sen jatkeena vaihdelaatikko ja takapyöräveto. Vaihteenvalitsin oli sedan ja coupe mallissa lattiassa, farmarimallissa oli rattivalitsin, koska etupenkki oli yhtenäinen kolmen hengen sohvaistuin. Lattiavalitsimella vaihteisto oli 4-portainen, rattivalitsimella 3-portainen.
Mattimeo
Mattimeo on englantilaisen fantasiakirjailijan Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan kolmas osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1999.
Toyota Corona Mark II
Ensimmäinen sukupolvi (1968–1972) T60 / T70
Etupyörien ripustus oli järjestetty päällekkäisin kolmiotukivarsin ja kierrejousin. Jäykkä taka-akseli oli ripustettu pitkittäisin lehtijousin.
Mattimeo
Juoni
On kulunut kahdeksan vuotta Myöhäisen ruusun kesän suuresta sodasta ja Redwallin luostarissa vallitsee rauha. Luostarin asukkaat valmistautuvat juhannusjuhliin, mutta Redwallin soturin Matiaksen ja hänen vaimonsa Ruiskaunokin poika Mattimeo (oikealta nimeltään Matias Metusalem Mortimer) aiheuttaa hankaluuksia keppostelemalla ystäviensä kanssa ja tappelemalla luostarin uuden asukkaan Vinku-nimisen hiiren kanssa. Kukaan ei osaa aavistakaan, että Vinku on oikeasti rotta, joka toimii ilkeän ketun Slagar Julman vakoojana. Slagar Julma orjakauppiasjoukkoineen vannoo kostoa Redwallin luostarille ja eritoten soturi Matiakselle.
Toyota Corona Mark II
Ensimmäinen sukupolvi (1968–1972) T60 / T70
Eurooppaan tuotujen versioiden moottorivaihtoehdot olivat aluksi T60 sedan ja T70 coupe -malleissa 1.5 2R ja 1.6 7R. Mallistolle parikin kertaa tehdyn kasvojenkohotuksen myötä myös moottorivalikoimaa muutettiin, kun 1.6 7R-moottorin tilalle tuli 1.7 6R.
Mattimeo
Juoni
Kesken juhannusjuhlien Slagar Julma joukkoineen pyytää päästä sisään luostariin, naamioituneina kierteleviksi komenjanttareiksi. Luostarin asukkaat suostuvat ja ketun hilleri-, lumikko- ja kärppäapurit järjestävät sirkusesityksen, jonka aikana Slagar myrkyttää asukkaiden juomat ja huumaa heidät. Sitten hän sieppaa luostarin nuoret: Mattimeon, Kirkonhiirien kaksoset Tessin ja Timin, Siiri Vesimyyrän ja Ville Oravan.
Toyota Corona Mark II
Ensimmäinen sukupolvi (1968–1972) T60 / T70
Myös mallimerkinnän loppunumero vaihtui kasvojenkohotuksen myötä.
Mattimeo
Juoni
Herätessään seuraavana aamuna sateeseen luostarin asukkaat saavat selville, mitä on tapahtunut. Tapauksella oli kolme silminnäkijää: rouva Vesimyyrä, luostarin kokki munkki Hugo sekä Timin ja Tessin isä, John Kirkonhiiri. Rouva Vesimyyrä ja Hugo löydetään kuolleena, mutta herra Kirkonhiiri on vielä ihmeenkaupalla elossa ja hänet kiidätetään sairastuvalle. Siellä hän kertoo huonot uutiset Matiakselle. Ystäviensä hautajaisten jälkeen, Matias, Basil Hirvi-Jänis ja Villen Oravan äiti Jess lähtevät jäljittämään lapsensa ryöstäjiä.
Toyota Corona Mark II
Ensimmäinen sukupolvi (1968–1972) T60 / T70
RT62 sedan ja RT72 coupe -mallien moottorina oli 1.9 8R
RT63 sedan, RT73 coupe ja RT78 / 79 farmari -mallien moottorina oli 2.0 18R. thumb|left|1971 Toyota Corona Mk II coupe thumb|center|Toyota Toyopet Mark II 1900 thumb|left|Toyota Corona Mk II thumb|center|Toyota Corona Mk II
Mattimeo
Juoni
Redwallin luostarissa apotti Mordalfus näkee kummallisen unen, jossa käsketään etsimään "pikkuväkeä". Arvoitus johtaa luostarin kellariin, josta myyrien avustuksella luostarin asukkaat löytävät Redwallin luostarin perustuskiven ja ensimmäisen abbedissan Germainen haudan. Haudasta he löytävät mystisen kivilaatan, jossa on kummallista kirjoitusta. Kirjoitus paljastuu Hiirikodon, kaukana etelässä sijainneen luostarin, kirjoitukseksi, jota osaa tulkita vain yksi henkilö koko luostarissa: John Kirkonhiiri. Hän tulkitsee kivilaatan arvoituksellisen viestin. Viestin avulla selviää, että luostarin katolla on varislinnun patsas, jonka juureen on kaiverrettu runo. Runo toimii karttana, josta luostarin asukkaat luulevat olevan apua Matiakselle, Basilille ja Jessille. He lähettävät varpuset kuningattarensa Sotanokan johdolla etsimään kolmikkoa viedäkseen viestin heille.
Toyota Corona Mark II
Toinen sukupolvi (1972–1976) X10 / X20
Toisen sukupolven Corona Mark II oli nyt saanut oman, X-sarjan, pohjalevyn, Corona Mk I:n T-pohjalevyn tilalle. Korimallien merkinnät olivat siten myös muuttuneet edellisistä, X20 oli nyt mallimerkintänä 2-ovisille coupeille, kun the X10 oli sedan ja farmarimallien koodi. Joillain markkina-alueilla oli saatavana keulalle kuusisylinterisiä rivimoottoreita, Suomeen Corona Mk II:a ei näillä koneilla tuotu. Coupe malleja tuotiin Eurooppaan perusversiota tehokkaammalla 18R-G moottorilla. Kori oli kokenut edeltäjäänsä verraten täydellisen muodonmuutoksen. Vuonna 1973 mallit saivat osakseen keulan ja perän kevyen muutoksen.
Euroopan moottoriversiot:
Mattimeo
Juoni
Orjakaravaani pysähtyessä lepäämään eräänä iltana, Mattimeo viedään Slagarin eteen. Kettu paljastaa nuorelle hiirelle todellisen henkilöllisyytensä. Slagar on oikeasti Kanakoira, parantaja Selan poika. Hänet ja hänen äitinsä Ruoska-Cluny määräsi tapettavaksi petoksesta, mutta Kanakoira selviytyi, koska luostarilaiset ottivat hänet hoiviinsa. Paetessaan Redwallista, hän tappoi vanhan portinvartijan Metusalemin ja Constance-mäyrä kellarinvartijasiili Ambrosen kanssa ajoi kettua takaa, mutta Kanakoira piiloutui. Tietämättään Kanakoira oli piiloutunut kyykäärme Asmoudeuksen koloon ja käärme puri häntä kasvoihin. Slagar paljastaa naamion peittämät kasvonsa kauhistuneelle Mattimeolle ja vannoo kostonsa olevansa täydellinen.
Myöhemmin siepatut nuoret tapaavat nuoren Jussi-siilin. He yrittävät paeta, huolimatta Slagarin uhkauksesta tappaa jokainen karkuri. Nuoret lähes onnistuvat, mutta Slagar järjestää heidän vanhempansa ansaan ja näin houkuttelee nuoret piilostaan kaapatakseen heidät uudelleen. Etsijät, Matias, Basil, Jess, Veitikka sekä Auman isä Kirves-Orlando ja Jussin isä Jahvetti Kantolainen jäävät tukahduttavaan luolaan ansaan, mutta Possu (Päästäisten Oma Sammalkukkametsän Sissiunioni) auttaa heidät pulasta. Heidän johtajansa Log-a-Log lupaa auttaa ystäviään ja joukkio jatkaa taka-ajoaan, mutta joutuu väijytykseen. Aivan viime hetkellä Sotanokka varpusineen saapuu apuun, mutta kuningatar saa surmansa taistelussa.
Tällä välin Redwallin luostari on vaikeuksissa: pohjoisen pelätty korppikenraali Rautanokka varisarmeijoineen on ottanut tilaisuudesta vaarin ja hyökkää luostariin. Hän ahdistaa asukkaat Luolakoloon ja sieppaa Ruiskaunokin, rouva Kirkonhiiren ja vesimyyräpienokaisen Rollo. Neuvokkaat redwallilaiset tekevät vastaiskun ja ottavat taasen panttivangiksi Rautanokan kolme omaa sotilasta. Ruiskaunokki saa idean soturi Martinin haamusta, joka kummittelisi ja pelottelisi Rautanokan joukkoja. Juoni osoittautuu menestykseksi, mutta siitä huolimatta Rautanokan onnistuu lähes vallata Redwallin luostari. Salama Haarahaukka, redwallilaisten hoitama haavoittunut haukka pelastaa luostarin tappamalla korppikenraalin ja loput taistelusta selvinneet häädetään Sammalkukkametsästä.
Etsijät saavuttavat monien vaikeuksien kautta määränpäänsä: Malkarissin kuningaskunnan, jolle nuoret on viety orjiksi. He taistelivat Malkarissin suurta mustakaapurotta-armeijaan vastaan ja Log-a-Log kuolee taistelussa saamaan haavaan. Maanalainen valtakunta romahtaa, mutta nuoret vanhempineen pakenevat ajoissa. Myös Slagar selviää kamppailusta hengissä, mutta saa lopulta surmansa pudotessaan vanhaan kaivoon. Palatessaan takaisin luostariin, kotiinpalaajille järjestetään suuret juhlat.
Viimeisessä luvussa kerrotaan, että vuosia myöhemmin Mattimeo ja Tess menevät naimisiin ja saavat pojan, jonka nimeksi tulee Martin II. Basil adoptoi Veitikan ja Timistä tulee luostarin kronikoitsija eläkkeelle jääneen isänsä tilalle.
Helsingin vapaa-ajattelijat
Helsingin vapaa-ajattelijat on Vapaa-ajattelijain liiton itsenäinen jäsenyhdistys. Yhdistyksen toiminta alkoi 1936 siviilirekisteriin kuuluvien yhdistyksenä. Nykyisen nimensä järjestö sai 1946.
Historia
Vuonna 1911 Helsinkiin perustettiin Vapaa Ajattelijain liitto, mutta senaatti ei hyväksynyt liiton sääntöjä. Vuonna 1923 Suomessa astui voimaan uskonnonvapauslaki ja kirkosta eroaminen tuli mahdolliseksi. Helsingissä kirkosta erosi vuoden loppuun mennessä lähes 4 000 henkilöä. Helsingin siviilirekisteriin kuuluvat olivat jakautuneet Kampin ja Kruununhaan sivistyneistöön ja Sörnäisten ja Kallion työläisiin. Heti vuoden 1923 tammikuussa 80 prosenttia Sörnäisten suomalaisen seurakunnan jäsenistä erosi kirkosta.
Arto Tiukkanen kirjoittaa Helsingin vapaa-ajattelijoiden historiikissa, kuinka ”kirkosta eronnutta ei saatu kuoltuaan seurakunnan omistamaan hautausmaahan muutoin kuin poliisivoimin, tai hautasija saatiin tavattoman korkealla hinnalla”. Helsingin siviilirekisteriläiset tarvitsivat oman hautausmaan, mutta sellaista ei saatu koko 1900-luvun aikana.
Ensimmäinen yritys kirkosta eronneiden järjestäytymiseksi Helsingissä tehtiin vuonna 1930, jolloin perustettiin Vallilan vapaa-ajattelijat -niminen yhdistys. Valtiollinen poliisi otti yhdistyksen paperit haltuunsa muutaman kuukauden kuluttua.
Alkuvuodesta 1936 perustettiin siviilirekisteriin kuuluviin yhdistys Helsinkiin. Tuolloin Helsingissä oli 14 132 siviilirekisteriin kuuluvaa. Nykyisen Helsingin Vapaa-ajattelijat ry:n toiminta alkoi tästä. Yhdistyksen puheenjohtajaksi valittiin Helsingin rautatieaseman asemapäällikkö Emil Rautela, joka oli jo 1900-luvun alussa toiminut näkyvästi vapaa-ajattelijaliikkeessä. Asemapäällikön toimistoasunnosta tuli yhdistyksen ensimmäinen toimisto- ja kokoontumispaikka. Yhdistys muun muassa lähetti hautaustoimistoihin puhujaluetteloita, antoi haastatteluja sanomalehdille ja järjesti kerhotoimintaa. Vuonna 1937 yhdistyksellä oli maksavia jäseniä 148 ja vuonna 1940 kaikkiaan 272.
Yhdistyksen toimintaa vetivät aluksi Rautelan ohella liberaaliin sivistyneistöön kuuluvat Ernst Lampén Iso-Keisari, Vilho Setälä ja Helge Halme ja heidän jälkeensä työväenliikkeen toimijat Kusti Kulo, Veikko Huuskonen ja Viljo Suutari. Vuonna 1937 Helsingissä pidettiin Suomen Siviilirekisteriyhdistysten Keskusliiton perustava kokous.
Sota-aikana Helsingin siviilirekisteriyhdistyksen toiminta keskittyi jäsenten hautaamiseen ja muistotilaisuuksiin. Vuonna 1943 yhdistys sai jälleen luvan julkisten tilaisuuksien järjestämiseen. Niihin osallistui 20–50 jäsentä. Tilaisuuksissa pidettiin esitelmiä ja alustuksia sekä luettiin tieteellisiä kirjoja, joista keskusteltiin. Myös nuoret ja lauluryhmät kokoontuivat.
Vuonna 1945 Lahden liittokokouksessa Siviilirekisteriyhdistysten Keskusliiton nimeksi muutettiin Vapaa-ajattelijain liitto ry ja sen kotipaikaksi Helsinki. Jäsenyhdistysten tavoitteeksi asetettiin tieteellisen maailmankatsomuksen levittäminen ja tietojen antaminen siviilirekisteriin kuuluville heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Helsingin yhdistyksen nimi muutettiin 1946 ja uudet säännöt ja nimi merkittiin yhdistysrekisteriin 1947.
1960-luvulla yhdistys järjesti kaksi erityisen paljon yleisöä kerännyttä keskustelutilaisuutta. Marraskuussa 1964 Helsingin yliopistolla pidettiin paneelikeskustelu aiheesta sivistyneistö ja kirkko. Keskustelijoina olivat maisteri Pertti Hemánus, kirjailija Pentti Saarikoski, toimittaja Arvo Salo ja pastori Juhani Simokoski. Tammikuussa 1965 pidettiin Hämäläisen osakunnan salissa paneelikeskustelu jumalanpilkasta ja sananvapaudesta. Tilaisuus pidettiin muutama päivä sen jälkeen, kun oikeusministeriö oli nostanut syytteen Juhannustanssit-romaanin kustantaja Otavaa ja kirjailija Hannu Salamaa vastaan. Keskustelijoina olivat kansanedustaja Margit Borg-Sundman, maisteri Pehr Charpienter, maisteri Ralf Friberg, sihteeri Taisto Johtelainen, kirjailija Markku Lahtela, toimittaja Max Rand ja tuomari Väinö Voipio. Läsnä oli yli 400 henkilöä.
Pikkujouluaikaan Helsingin vapaa-ajattelijat pitivät kommunistisen esikuvan mukaan pakkasjuhlaa.
Kirkostaeroamiskampanjoita yhdistys toteutti mainostarroin, maksetuin ilmoituksin ja lentolehtisin. Kampanjoita järjestettiin marraskuussa, koska entisen lain mukaan seuraavan vuoden kirkollisveron vältti ainoastaan, jos erosi kirkosta marraskuun loppuun mennessä.
Vuonna 1970 yhdistys painatti ”Siirry sinäkin siviilirekisteriin” -tarroja. Niitä kiinniteltiin esimerkiksi pylväisiin, katukulmien suojakaiteisiin ja liikennepysäkkien paperikoreihin. Tarrat herättivät huomiota lehdistössä. Vuonna 1971 yhdistys kiinnitytti raitiovaunuihin liikennelaitoksen kanssa tehdyn kahden viikon sopimuksen mukaisesti mainosjulisteen: ”Siirry siviilirekisteriin – vältyt verosta”. Kolmen päivän kuluttua liikennelaitoksen päällikkö Matti Laamanen käski poistaa julisteet ”hyvän tavan vastaisina”.
Vuonna 1983 pitkäaikainen yhdistyksen jäsen seisoi Helsingin tuomiokirkon tasanteella kansanedustajien ja ministerien kulkiessa valtiopäivien avajaisjumalanpalvelukseen. Mies huusi muutaman kerran: ”Kirkko irti valtiosta”. Poliisit ottivat miehen kiinni ja rangaistuksena tuli 15 päiväsakkoa haitanteosta virkamiehelle (poliisille). Raastuvanoikeuden ja hovioikeuden käsittelyjen jälkeen voimaan jäi 10 päiväsakkoa.
Historiikki yhdistyksen 60-vuotisesta toiminnasta valmistui 1998.
Pakanakilta
Helsingin vapaa-ajattelijoilla oli 1960-luvulla keskustelukerho nimeltä Pakanakilta. Oikeustieteen ylioppilas Raimo Toivosen aloitteesta Pakanakilta rekisteröitiin itsenäiseksi yhdistykseksi vuonna 1968. Tavoitteena oli koota uskonnottomia opiskelijoita yhteen. Toivonen halusi yhdistyksen puheenjohtajaksi Erkki Hartikaisen, joka oli ajatellut perustaa ylioppilaiden ateistiyhdistyksen ennen liittymistään vapaa-ajattelijoihin.
Pakanakilta kokoontui Helsingin kaupungin nuorisotiloissa, yhdistys järjesti tapahtumia, jotka saivat julkisuutta muun muassa Helsingin Sanomissa ja Ilta-sanomissa. Eräässä Wiipurilaisessa osakunnassa järjestetyssä Pakanakillan tapahtumassa esiintyi M. A. Numminen yhtyeineen, ja tilaisuuden juonsi Juha Virkkunen. Helsingin tuomiokirkon oveen naulatut teesit pääsivät Helsingin Sanomain pääuutissivulle kuvalla varustettuna. Temppeliaukion kirkkoa nimitettiin mielenosoituksessa Piruntorjuntabunkkeriksi. 1970-luvulla yhdistyksen toiminta hiipui opiskelijaradikalismin tavoin. Hartikaisen mukaan yhdistys päätettiin lakkauttaa, kun vuosikokoukseen tuli hänen lisäkseen enää yksi jäsen.
Tavoitteet
Tavoitteidensa mukaan Helsingin vapaa-ajattelijat ajaa uskonnottomien ja uskontokuntiin kuulumattomien etuja, oikeuksia sekä oikeusturvaa. Toiminnan tarkoitus on edistää tieteellistä ja järkiperäistä ajattelua ja yksilön ajatuksenvapautta. Tärkeimpänä yhteiskunnallisena tavoitteena on molempien valtionkirkkojen erityisaseman purkaminen. Valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Kaksi valtionkirkkoa tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, eikä niillä tule olla julkisoikeudellista asemaa tai muita erioikeuksia. Tavoitteena on myös uskonnonopetuksen poistaminen kouluista, päivähoidosta sekä valtion yliopistoista.
Toiminta
Helsingin vapaa-ajattelijat on osakkaana vuonna 1999 perustetussa Prometheus-seremoniat Oy:ssä, jonka muina yhteistyökumppaneina ovat Vapaa-ajattelijain liitto, Suomen humanistiliitto, Tampereen vapaa-ajattelijat ja Prometheus-leirin tuki. Pro-seremoniat tarjoaa uskontokuntiin sitoutumattomien juhliin tietoa ja palveluita. Taustajärjestöjen jäsenet saavat puhujapalvelusta jäsenalennuksen.
Kannanotossaan vuonna 2009 yhdistys arvosteli Helsingin kaupunginhallituksen suunnitelmaa antaa Kampin kauppakeskukseen rakennettavan kappelin alue Helsingin evankelis-luterilaiselle seurakuntayhtymälle ilman vuokraa ja kiinteistöveroa. Helsingin vapaa-ajattelijoiden mielestä julkisiin tiloihin sopisi paremmin kaikille sopiva hiljentymishuone, jollainen on useilla kansainvälisillä lentokentillä.
Hautausmaahanke
Suomessa on kymmenkunta Vapaa-ajattelijain liiton jäsenyhdistysten ylläpitämää hautausmaata. Sellaista ei ole kuitenkaan Helsingin alueella, koska kaupunki ei ole myöntänyt sopivaa aluetta Helsingin yhdistykselle hakemuksista huolimatta eikä myöskään kunnallista hautausmaata ole perustettu 1930-luvulta jatkuneista ehdotuksista huolimatta.
Vuonna 1968 yhdistys teki kaupungille esityksen kunnallisesta hautausmaasta. Kaupunginhallitus teki kielteisen päätöksen. Vuonna 1969 korkein hallinto-oikeus totesi kaupunginhallituksen menneen toimivaltaansa edemmäksi ja määräsi asian valtuuston päätettäväksi. Vuonna 1970 valtuusto päätti perustaa komitean tutkimaan hautausmaan perustamista. Tuloksia ei tullut. Vuonna 1977 kaupunkisuunnitteluvirasto ehdotti paikkaa hautausmaalle. Lautakunta oli samaa mieltä, mutta kaupunginhallitus torjui jälleen ehdotuksen.
Vuonna 1985 Helsingin vapaa-ajattelijat esitti vaatimuksen apulaiskaupunginjohtaja Erkki Tuomiojalle. Tuomioja pani asian vireille ja kaupunkisuunnittelulautakunta etsi hautausmaalle uuden paikan. Kaupunginhallitus käsitteli asiaa neljä kertaa ennen kuin pani hankkeen jäihin. Vuonna 1991 Taloustutkimuksen tekemän tutkimuksen mukaan 35 prosenttia pääkaupunkiseudun asukkaista olisi halunnut hautausmaat kuntien hoitoon. Helsingin vapaa-ajattelijoiden edustajat puhuivat asiasta kaupungintalolla apulaiskaupunginjohtaja Pekka Korpiselle. Korpinen tahtoi, että lautakunnilta on tultava vuoden loppuun mennessä esitys, mihin kunnallinen hautausmaa perustetaan.
Helsingin vapaa-ajattelijoiden sihteerin Juha Kukkosen mukaan ”yhteiskunnan on huolehdittava kuolleista kuten se huolehtii vastasyntyneistäkin, eli ihmisen on elämässä ja kuolemassa voitava olla asioimatta seurakuntien kanssa.” Hautauskustannukset uskonnottomille olivat seurakunnan jäseniin verrattuna moninkertaiset, minkä yhdistys nimesi epätasa-arvoiseksi. Viimeksi esillä oli hanke kunnallisesta tunnustuksettomasta hautausmaasta Viikissä, mutta hanke laitettiin jäihin uuden hautaustoimilain vuoksi.
Helsingin kaupunki harkitsi Helsingin Krematorioyhdistyksen omistaman Hietaniemen krematorion ostamista. Kiinteistölautakunta antoi hankkeelle tukensa vuonna 1990, mutta kaupunki ei jättänyt yhdistykselle tarjousta. Krematorion tontti oli kaupungin omistuksessa.
Raamatut pornolehtiin -tempaus
Yhdistys järjesti 4.6.2010 Helsingissä kampanjan, jossa se tarjosi Raamatun vaihtoehdoksi pornolehtiä. Tempauksen tavoitteena oli tiedotteen mukaan arvostella erityisesti kristinuskon ja islamin seksuaalikielteisyyttä. Aloitteentekijänä oli Sexpo-säätiön puheenjohtaja ja Seksualistin päiväkirja -blogin pitäjä Tommi Paalanen. Paalanen sai tempauksen ajatuksen Teksasin ateistiopiskelijoilta. Heidän tunnuslauseensa oli ”vaihda roskasi roskaan”. Näiden perustelujen mukaan Raamattu on ”ikivanhoihin uskomuksiin perustuva tekstikokoelma, joka sisältää runsaasti väkivaltaa ja vihaa, epäeettisiä elämänohjeita ja naisten alistamista”. Porno olisi näistä kahdesta pienempi paha. Paalasen perusteluissa porno oli sen sijaan myönteinen asia.
Kristillisdemokraattien eduskuntaryhmä piti ala-arvoisena mielenilmaisua, jossa Raamattuja pilkataan. Kotisataman Kristillinen Kirjakauppa puolestaan vastasi vapaa-ajattelijoiden kampanjaan omalla tempauksellaan, jossa vaihdettiin pornolehtiä Raamattuun. Poliisille tehtiin vapaa-ajattelijoiden tempauksesta tutkintapyyntö. Usealle liiton hallituksen ja valtuuston jäsenelle tuli tempauksen jälkeen tekstiviestinä uhkauksia, joista tehtiin tutkintapyyntö.
Juha Sihvola kirjoitti kirjassaan Maailmankansalaisen uskonto, että tämän tyyppiseen kampanjaan voi suhtautua hyväntahtoisesti, sikäli kuin tarkoituksena on ”satiiri tosikkomaisia, laumahenkisiä, suvaitsemattomia, hurskastelevia, ahdistusta lievittäviä ja omasta oikeaoppisuudestaan vakuuttuneita katsomuksia kohtaan. Niiden kritiikissä pilkallisuus voi olla aiheellista.”
Luettelo Boeing 737:n onnettomuuksista
pienoiskuva|300px|[[China Airlinesin lento 120 tuhoutui tulipalossa Okinawan lentoasemalla vuonna 2007. Kukaan ei kuollut onnettomuudessa.]] Boeing 737 on Boeingin vuonna 1967 esittelemä kaksimoottorinen lyhyiden ja keskipitkien matkojen kapearunkoinen matkustajalentokone. Sitä on syyskuuhun 2018 mennessä valmistettu 10 271 kappaletta.
Valmistetuista koneista 209 eli noin 2,0 prosenttia on lokakuuhun 2018 mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa ja terroriteoissa. Vertailu muihin konetyyppeihin on vaikeaa, sillä yhtä pitkään ja yhtä laajasti käytössä olleita konetyyppejä ei juuri ole. Kenties lähimmäs pääsee Douglas DC-9 ja sen jatkokehityksenä syntyneet MD-80, MD-90 ja Boeing 717. Niitä valmistettiin vuosina 1965–2006 yhteensä 2 350 kappaletta, joista noin 6,2 prosenttia menetettiin onnettomuuksissa. Boeing 737:n pääkilpailijalla, Airbus A320 -sarjalla, vastaava osuus on vain noin 0,5 prosenttia. Se kuitenkin lensi ensilentonsa vuonna 1987, 20 vuotta Boeing 737:n jälkeen.
Boeing 737:n toistaiseksi pahin onnettomuus sattui 29. lokakuuta 2018, kun Lion Airin lento 610 syöksyi Jaavanmereen pian lähdettyään Jakartasta. Koneen korkeus alkoi lentoonlähdön jälkeen heitellä, minkä jälkeen kone lähti syöksyyn. Lennolla oli 189 ihmistä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki onnettomuudet ja muut tapahtumat, jotka ovat johtaneet koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen. Lisäksi artikkelin lopussa on listattu muita huomattavia onnettomuuksia, joissa osallisena ollut lentokone ei tuhoutunut. Listassa ovat onnettomuudet, joissa tuli kuolonuhreja, sekä kaappaukset, joissa kuoli vähintään yksi muu henkilö kuin kaappari.
Muita huomattavia onnettomuuksia
Onnettomuudet ja muut tapahtumat, joissa lentokone ei ole tuhoutunut, mutta joissa kuoli vähintään yksi henkilö. Lisäksi listassa ovat kaappaukset, joissa kuoli kaappareiden lisäksi vähintään yksi henkilö.
Japanin pörssi
pienoiskuva|Japanin pörssiin (JPX) kuuluva Tokion pörssirakennus. Japanin pörssi (, JPX) on vuoden 2013 alussa silloisten Japanin suurimpien pörssien eli Tokion pörssin ja Osakan pörssin yhdistyessä syntynyt uusi pörssiyritys. Japanin markkinakilpailua valvova viranomainen oli hyväksynyt yhdistymisen heinäkuussa 2012. Japanin pörssin osake on listattu tytäryritys Tokion pörssissä. Japanin pörssi on pörssissä listattujen yritysten markkina-arvoltaan maailman kolmanneksi tai neljänneksi suurin pörssi. Tammikuussa 2016 JPX-pörssissä listattujen yritysten markkina-arvo 4 522 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tätä suurempia olivat pörssissä listattujen yritysten tammikuun 2016 markkina-arvon perusteella ainakin New Yorkin pörssi (NYSE, USA; 16 813 mrd. USD) ja NASDAQ (USA; 6 734 mrd. USD). Viime vuosina myös Lontoon pörssi (LSE, sis. Italian pörssi) on toisinaan listattu 3.–5. suurimmaksi, mutta se ei ollut mukana Maailman pörssifederaation (WFE) tammikuun 2016 pörssien listalla. Esimerkiksi huhtikuussa 2014 LSE oli sijalla neljä ja marraskuussa 2014 sijalla viisi ja lokakuussa 2015 sijalla kolme.
Japanin pörssin pääosat (tytäryhtiöt) olivat helmikuussa 2016:
Liberaalinationalismi
Liberaalinationalismi on "ei-ksenofobista" nationalismia. Siihen sisältyvät vapaus, suvaitsevaisuus ja yksilön vapaudet. Varhaisina liberaalinationalisteina pidetään muun muassa Ernest Renania ja John Stuart Milliä.
Tarrakuva
Tarrakuva oli Kurikassa kesällä 1996 perustettu suomirockyhtye. Saman vuoden syksyllä Tarrakuva voitti rockin SM-kilpailut Tampereella. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli Levy-yhtiön vuonna 1997 julkaisema split-EP, jolla oli kaksi Tarrakuvan ja kaksi Tre Molosin kappaletta. Tämän jälkeen yhtye solmi levytyssopimksen Spinefarm Recordsin kanssa, jonka Ranka Recordings -alamerkillä siltä ilmestyi kaksi singleä ja kaksi albumia.
Liberaalinationalismi
Keskeinen sisältö
Liberaalinationalismi perustuu kansalaisten yhteisiin arvoihin eikä esimerkiksi yhteiseen uskontoon tai etnisyyteen, kuten etnonationalismissa. Aatteella voidaan perustella kansojen yleismaailmallista itsemääräämisoikeutta sekä vapautta omaan maahansa.
Mer (käyttöjärjestelmä)
Mer on Linux-pohjainen mobiililaitteille suunnattu käyttöjärjestelmä. Sen on tarkoitus toimia alustana laitteistovalmistajille, jotka voivat tehdä sen pohjalta varsinaisen loppukäyttäjän käyttöjärjestelmän. Mer on ensisijaisesti nk. middleware.
Liberaalinationalismi
Keskeinen sisältö
Sen sijaan, että oma maa nostettaisiin muiden yläpuolelle, liberaalinationalismissa katsotaan kaikkien maiden olevan yhtä arvokkaita. Liberalismiin perinteisesti liitetty universalismi luo pohjan ja tarpeen rakentaa itsenäisten valtioiden välisiä ylikansallisia keskusteluareenoita, joilla väitellään yhteisesti sovituilla säännöillä sotimisen sijaan. Liberaalinationalistit ovatkin kannattaneet sellaisia instituutioita kuten Yhdistyneitä kansakuntia ja Euroopan unionia, joissa internationalismi ja nationalismi eivät sulje toisiaan pois, vaan täydentävät toisiaan.
Mer (käyttöjärjestelmä)
Esimerkiksi Jollan Sailfish OS pohjautuu Mer:iin.
Mer haarautui lopetetusta Nokian MeeGo-alustasta. Merin tavoitteena on tarjota vaihtoehto Maemo-alustalle, mikä oli Meegon edeltäjä. Projekti tavoittelee lähdekoodin jakamista Tizen-alustan kanssa, minkä historia myös juontaa Meegoon.
Henni Malinen
Henni Malinen (s. 17. marraskuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa espoolaista FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Malisen kasvattajaseura on Savonlinnan Työväen Palloseura. Hän on FC Hongan lisäksi edustanut Kuopion MimmiFutista, FC Kuusysiä ja porilaista NiceFutista. Hän kuului Suomen naisten maajoukkueeseen vuoden 2013 EM-kisoissa, mutta ei päässyt siellä pelaamaan yhtään ottelua.
Liberaalinationalismi
Keskeinen sisältö
Liberaalinationalismin kritiikki tulee suurelta osin etnonationalisteilta, joiden mukaan aatteella ei ole muuta tarkoitusta, kuin vain kritisoida etnonationalismia.
Liberaalinationalistisia puolueita
Yhdysvaltojen republikaaninen puolue kannatti 1860-luvulla (ns. jälleenrakentamisen vuosikymmenellä) liberaalinationalistisia arvoja: sisällissodan jälkeen se halusi rakentaa USA:n, jossa kansalaisuus perustuisi rodun sijaan lojaliteettiin tasavaltaa kohtaan, eli myös afroamerikalaisilla tulisi olla mahdollisuus tuntea itsensä amerikkalaisiksi. .
Talouden taito
Talouden taito on Ksenofonin kirjoittama sokraattinen dialogi, joka käsittelee yksityisen talouden hoitoa.
Teos on merkittävä lähde klassisen kauden Ateenan yhteiskuntahistorian kannalta. Kotitalouden lisäksi teos käsittelee muun muassa sellaisia asioita kuin miesten ja naisten väliset suhteet, kaupunkilais- ja maalaiselämä, maanviljely, orjuus, uskonto ja koulutus. Dialogin keskeisenä teemana on johtamisen ja vastuunkantamisen merkitys.
Historia
Ksenofon kirjoitti 300-luvun ensimmäisellä puoliskolla eaa. Talouden taito on yksi neljästä Ksenofonin kirjoittamasta sokraattisesta dialogista. Teoksen on joskus ajateltu olevan Ksenofonin Sokratesta koskevien Muistelmien jatko-osa. Ksenofonin on arvioitu kirjoittaneen teoksen noin vuonna 362 eaa. Näin se olisi syntynyt hänen elämänsä loppupuolella.
Ei ole täysin selvää, missä määrin Ksenofonin (kuten Platoninkaan) antama kuva ja käydyt keskustelut vastaavat todellista historiallista Sokratesta (niin kutsuttu sokraattinen ongelma). Ainakin Talouden taidossa Ksenofon selvästi värittää omaa kuvaustaan. Jotkut tutkijat ovat nähneet Ksenofonin kuvauksen teoksessa käytännössä historiallisesti arvottomana. Toisaalta teos antaa monissa kohden Sokrateesta samantyyppisen kuvan kuin Platonin teokset. Kuvattu keskustelu sijoittuu aikaisintaan vuoteen 401 eaa., sillä teos viittaa tuona vuonna käytyyn Kunaksan taisteluun.
Cicero käänsi Talouden taidon latinaksi noin vuonna 85 eaa. Teos sai suosiota renessanssiaikana useiden käännösten kautta.
Sisältö
Ksenofonin teos koostuu 21 luvusta. Hän kuvaa siinä Sokrateen käymiä keskusteluja järkevästä taloudenhoidosta toimien itse ikään kuin keskustelun muistiinmerkitsijänä. Sokrateen keskustelukumppaneita ovat yläluokkaiset ja varakkaat Kritobulos ja Iskhomakhos.
Teos voidaan jakaa kahteen osaan. Sen ensimmäiset kuusi lukua kuvaavat Sokrateen käymää keskustelua Kritonin pojan Kritobuloksen kanssa. Tämä suhtautuu omaisuutensa hoitoon melko huolettomasti. Sokrates käsittelee muun muassa varallisuutta ja määrittelee sen hyödyllisyydeksi, ei pelkästään omaisuudeksi. Menestys seuraa kohtuullisuudesta ja kovasta työstä. Loput viisitoista lukua kuvaavat keskustelua omaisuudestaan tarkasti yhdessä vaimonsa ja taloudenhoitajansa kanssa huolehtivan Iskhomakhoksen kanssa. Sokrates vetoaa tähän Kritobuloksen kysyttyä talouden hoitoon liittyvistä käytännöistä; Sokrates sanoo olevansa tietämätön asioista ja kertovansa vain, mitä oli kuullut Iskhomakhokselta. Tämän Sokrates kuvaa kunnon herrasmieheksi (kalos kagathos). Käydyssä keskustelussa Iskhomakhos kuvaa menetelmiä, joita hän oli käyttänyt vaimonsa kouluttamisessa taloudenhoitoon, heidän yhdessä orjiinsa soveltamia menetelmiä, sekä maanviljelyssä tarvittavia taitoja. Keskustelu ei palaa enää takaisin Sokrateen ja Kritobuloksen väliseksi.
Teos alkaa Sokrateen ja Kritobuloksen keskustelulla taloudenhoitamisen taidosta ja siitä, miten omaisuus tulisi määritellä. Todetaan, että taitava taloudenhoitaja hyötyy jopa vihollisistaan. Intohimojen orjaksi joutuva sen sijaan ei pysty menestymään. Tämän jälkeen Kritobulos pyytää Sokrateelta neuvoja taloudenpitoon, vaikka onkin monin verroin köyhää Sokratesta rikkaampi. Sokrates lupaa ohjaavansa Kritobuloksen sellaisten pariin, jotka hallitsevat talousasiat.
Sokrates osoittaa, että toiset saavat paljolla rahalla aikaan kelvottoman lopputuloksen, toiset taas vähällä paljon. Esimerkkeinä käsitellään taloa ja sen järjestystä, orjien ohjaamista, hevosten kasvattamista sekä vaimon kouluttamista hoitamaan miehen taloutta. Tämän jälkeen käsitellään ammatteja, joista toiset ovat arvostetumpia ja toiset vähempiarvoisia. Vapaalle miehelle sopivat maanviljely ja sotataidot, mutta eivät käsityöammatit. Sokrates kuvaa myös Lysandroksen ja Kyyroksen keskustelua aiheesta. Jaloin ammatti on maanviljely, joka tukee myös sotataitoja. Se on paras ammatti myös perheen ja orjien näkökulmasta sillä se vahvistaa yhteiskuntaa ja tarjoaa uhrattavaa jumalille.
Ensimmäisen osan lopuksi muodostetaan yhteenveto aiemmin käsitellystä. Tämän jälkeen Sokrates esittelee Iskhomakhoksen, jonka jälkeen alkaa keskustelu tämän kanssa. Ensimmäisenä puhutaan Iskhomakhoksen vaimosta; Iskhomakhos kertoo tämän kanssa käymästään keskustelusta, joka koski miesten ja naisten rooleja taloudenhoidossa. Tämän jälkeen käsitellään hyvän järjestyksen merkitystä kotona. Iskhomakhos käyttää esimerkkinä kuoron ja sotajoukon järjestämistä.
Seuraavaksi esitellään Iskhomakhoksen perheen kotitalous ja sen järjestys talon, tavaroiden ja emännän töiden osalta. Emännästä siirrytään käsittelemään naisen todellista kauneutta: se ei synny ulkoisten seikkojen vaan vapaalle naiselle sopivan toiminnan kautta. Tämän jälkeen käsitellään Iskhomakhoksen omia toimia: velvollisuuksien hoitamista, omaisuudesta huolehtimista, sekä terveyden ja puhetaitojen harjoituttamista; tilanhoitajan tehtäviä ja koulutusta, jossa tärkeimpinä ovat uskollisuuden ja vastuuntunnon opettaminen; sekä alaisten johtamista palkitsemalla ja rankaisemalla. Tilanhoitajan tulee olla rehellinen ja oikeamielinen. Iskhomakhos soveltaa häneen sekä Drakonin että Solonin lakeja, mutta myös Persian kuninkaan esimerkkiä.
Tämän jälkeen käsitellään usean luvun verran maanviljelyä. Sen kuvataan olevan jaloin taito joka tekee myös sen harjoittajat jaloiksi. Iskhomakhos käsittelee muun muassa maan laadun tunnistamista, lannoittamista, kyntämistä ja rikkakasvien hävittämistä; kylvämistä ja kylvön jälkeisiä toimia; sekä eri maatyyppejä ja maanparannusta. Aiheena ovat myös sadonkorjuu sekä viiniköynnöksen, viikunapuun ja oliivipuun istuttaminen. Sokrates huomaa tienneensä maanviljelystä yllättävän paljon, koska on yksinkertaisesti pitänyt silmänsä ja korvansa auki.
Lopuksi todetaan, ettei epäonnistuminen maanviljelyssä johdu tiedon puutteesta vaan haluttomuudesta tehdä kaikki vaaditut työt. Työtä rakastava sen sijaan voi rikastua omalla työllään. Teos päättyy yhteenvetoon toteamalla, että johtamistaito on tekijä, joka yhdistää maanviljelyä, politiikkaa, liiketoimintaa ja sotataitoa. Johtajaksi aikova tarvitsee paitsi oikeat taipumukset ja itsehillintää myös kasvatusta.
Arviointeja ja tulkintoja
Michel Foucault omisti luvun teoksestaan Seksuaalisuuden historia (1976–1984) Iskhomakhoksen perheelle. Hän näki Ksenofonin kuvauksen Iskhomakhoksen ja tämän vaimon välisestä suhteesta ilmaisuna klassisesta kreikkalaisesta valtaa koskevasta ajattelusta, jonka mukaan miehen itsehillintä saa ulkoisen ilmenemismuotonsa siinä, että hän hallitsee vaimoaan, orjiaan ja poliittisia alamaisiaan. Foucault'a seuraten monet feministitutkijat ja yhteiskuntahistorioitsijat ovat tutkineet Talouden taitoa lähteenä antiikin kreikkalaisille miesten ja naisten välisiä suhteita koskeville asenteille. Tulkinnat ovat kuitenkin vaihdelleet.
Teosta on tulkittu myös ironisena: Iskhomakhos on nähty ennemmin Ksenofonin satiirin kohteena kun tämän omien ajatusten esittelijänä ja malliesimerkkinä. Tällöin on ehdotettu, että dialogin Iskhomakhos olisi sama mies, jonka perhe joutui naurunalaiseksi ateenalaisissa poliittisissa puheissa ja oli osallisena tuon ajan seksiskandaaliin: Iskhomakhoksen kuoltua hänen leskensä muutti tyttärensä ja tämän miehen Kalliaan kotiin ja tuli pian raskaaksi vävylleen. Tämä sai tyttären yrittämään itsemurhaa. Näin Iskhomakhos ei vaikuta juurikaan onnistuneen vaimonsa kouluttamisessa hyveeseen.
Insuliinikynä
pienoiskuva|400px|Kaksi nykyaikaista insuliinikynää. Ylempi ei sisällä insuliinia ja on vain demonstroimiseen tarkoitettu.
Insuliinikynää käytetään insuliinin annostamiseen varsinkin ykköstyypin diabeteksen hoidossa. Kynässä voi olla pidike kuten tavallisissa kuulakärki- ja lyijytäytekynissä, jolloin sitä voi helposti pitää mukana povitaskussa. Insuliinikyniä on kahdenlaisia: esitäytettyjä sekä vaihtoampullilla täytettäviä.
Esitäytetyt insuliinikynät
Esitäytetyissä insuliinikynissä on valmiiksi täytetty insuliinisäiliö, josta insuliini annostellaan kääntämällä tai kiertämällä kynän päässä olevaa vipua tai nuppia. Kynästä näkee montako yksikköä insuliinia kulloinkin on säiliöstä lähdössä.
Toisessa päässä insuliinikynää on vaihdettava neula, joka työnnetään useimmiten vatsan tai reiden rasvanahkaan. Tämän jälkeen kynän yläpäässä olevaa nappia painamalla työnnetään insuliini neulan kautta kehoon.
Esitäytettyjä Insuliinikyniä säilytetään jääkaapissa. Käytössä olevaa kynää voi pitää huoneenlämmössä.
Vaihtoampullilla täytettävät insuliinikynät
Vaihtoampullilla täytettävät insuliinikynät eroavat esitäytetyistä siten että insuliinit ovat pienissä lasiampulleissa, jotka vain kiinnitetään kynään ja näin samaa kynää voi käyttää monta vuotta kun ampullin saa vaihdettua. Tällaisissa insuliinikynissä on usein myös muistitoiminto jonka avulla saa katsottua viimeisimmän pistoksen yksikkömäärän, sekä siitä kuluneen ajan.
Umbrella
Umbrella tai Umbrellas voi tarkoittaa:
Syyttämättäjättämispäätös
Syyttämättäjättämispäätös on syyttäjän tekemä päätös jättää syyte nostamatta rikoksesta epäiltyä henkilöä vastaan. Päätöksen tapahtumatiedoissa kerrotaan, mitä asiassa on epäilty tapahtuneen tai on tapahtunut. Syyttämättä jätetyn henkilön yhteys tapahtuneeseen kerrotaan lyhyesti eli kerrotaan, mitä henkilö on tehnyt tai mitä hänen on epäilty tehneen sekä miksi juuri hänen on epäilty syyllistyneen asiassa rikokseen. Tietoja tai päätöksen perusteluja ei tule esittää rikosta syyksilukevassa muodossa.
Päätöksessä on perusteltava, miksi syyte on jätetty nostamatta. Syitä voivat olla seuraavat:
Syyttäjän on virkavastuun uhalla nostettava syyte, jos rikoksesta ja tietyn henkilön syyllisyydestä on tarpeeksi näyttöä. Syyttäjän on myös otettava huomioon sekä rikosepäilyä tukevia että sitä vastaan puhuvia seikkoja (tasapuolisuusvaatimus).
Syyttäjä saa kuitenkin jättää syytteen nostamatta, vaikka asiassa olisi tarpeeksi näyttöä rikoksesta, jos
Perusteluista täytyy ilmetä ne seikat ja todisteet sekä näytön arviointi ja oikeudellinen päättely, joihin ratkaisu perustuu. Perustelut pitää esittää yleiskielellä, eikä niissä pääsääntöisesti tulisi käyttää ammattisanoja tai harvinaisia vierasperäisiä sanoja. Mitä lievempi epäilty rikos on, sitä lyhyemmät perustelut yleensä riittävät.
Jos syyttäjä on päättänyt jättää syytteen nostamatta, asianomistajan on mahdollista käyttää niin sanottua toissijaista asianomistajan syyteoikeutta. Asianomistaja voi tällöin nostaa itse syytteen epäiltyä tekijää kohtaan ja viedä asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. Näissä tapauksissa oikeudenkäyntikulut voivat kuitenkin nousta todella korkeiksi ja ne voivat jäädä kokonaan asianomistajan maksettavaksi.
Tarrakuva
Yhtyeen kokoonpanon muodostivat Janne (laulu), Jari (kitara, urut, laulu), Juniori (kitara, urut, laulu), Ykke (basso) ja Jussi (rummut). Raketilla vierailevina soittajina olivat Jani Viitanen ja Frogley, Turistilla Jaan Wessman.
Bror Ulrik af Björkstén
Björksténin vanhemmat olivat Hollolan kappalainen Johan Björkstén (1744–1809) ja Eva Magdalena Tuderus. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Björkstén suoritti kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1815.
Björkstén oli naimisissa vuodesta 1822 Gustava Ulrika Kuhlbergin (k. 1856) kanssa, Heidän poikiaan olivat Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Johan Alfred af Björksten (1823–1873), juristi, kartanon omistaja ja valtiopäivämies Frans Henrik af Björksten (1828–1873) sekä senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Axel Gabriel af Björksten (1832–1895).