cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venhoton
Historiaa
Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa Venhottoman koillispuolella oli peltoja, joista osa jatkui järven rantaan asti. Vuoden 1965 peruskartassa järvellä oli kolme saarta. Vuoden 1986 peruskartassa yksi niistä oli yhdistynyt mantereeseen.
Gregory Harrison
pienoiskuva|200px|Harrison (oik.) vuonna 1977 Gregory Neale Harrison (s. 31. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjan Trapper John, M.D. (1979–1986) ohella muiden muassa elokuvista Pohjoisrannikko (1987), It's My Party (1996), Au Pair (1999), Au Pair II (2001) ja Au Pair III (2008).
Esiintyminen saippuasarjassa Viinitila Falcon Crest toi Harrisonille vuonna 1991 Soap Opera Digest Award -ehdokkuuden.
Odysseus
thumb|[[Christian Gottlob Heyne: Odysseus ja Eurykleia. piirros.]] Odysseus oli kreikkalainen tarusankari ja  Ithakan saaren myyttinen kuningas, Laerteen ja Antikleian poika. Hänen kerrotaan olleen jumalatar Pallas Athenen suosiossa. Hän oli tunnettu älystään ja neuvokkuudestaan, mistä hän ansaitsi epiteetin "viekas Odysseus". Odysseuksen henkilöhahmo esiintyy sekä Homeroksen nimiin pannussa Iliaassa että Odysseiassa.
Kuohun paloasema
pienoiskuva|Kuohun paloasema sijaitsee osoittessa Kuohunraitti 61, 41930 Kuohu. Paloasemalla toimii Kuohun VPK. Keski-Suomen pelastuslaitoksen Kuohun paloasema sijaitsee Jyväskylässä Kuohulla osoittessa Kuohunraitti 61. Paloasema on otettu käyttöön vuonna 1968. Jyväskylän kaupunki omistaa paloaseman 3880 m2 suuruisen tontin.
Odysseus
Ithakalta on löydetty mykeneläisaikainen palatsi, jota kutsutaan yleisesti Odysseuksen palatsiksi.
Kuohun paloasema
Paloasemalla toimii vapaaehtoinen palokunta, Kuohun VPK.
Odysseus
Troijan sota
Odysseus osallistui Troijan sotaan kreikkalaisten joukoissa. Häntä pidettiin kreikkalaisista ovelimpana, ja juuri Odysseus keksikin Troijan hevosen, jonka avulla kreikkalaiset lopulta valloittivat Troijan.
Odysseia
Eepos Odysseia kertoo Odysseuksen kotiinpaluusta vaimonsa Penelopen ja poikansa Telemakhoksen luo. Matka kestää kymmenen vuotta. Sen aikana hän kohtasi kyklooppeja, seireenejä ja velhottaria. Hän kävi myös manalassa tapaamassa sokeaa tietäjää.
Kykloopit olivat jättiläisiä, joilla oli ainoastaan yksi silmä keskellä otsaa. He viettivät huoletonta elämää, sillä maa kasvoi viljaa ja puut rypäleitä työtä tekemättä. He eivät tunteneet lakia eivätkä tienneet mitään kansankokouksista, vaan asuivat kukin yksikseen vuorenluolissa. Odysseus saapui kyklooppien saarelle ja astui kahdentoista kumppaninsa kanssa erääseen luolaan, kun siinä asuva jättiläinen oli paimentamassa lampaitaan laitumella. Luolassa oli juustokoreja ja maitoastioita sekä karsinoissa karitsoja ja kilejä.
Jättiläinen palasi kotiin ja rysäytti maahan niin suuren puutaakan, että kreikkalaiset pakenivat ryskettä säikkyen luolan nurkkaan. Nostettuaan suuren kalliolohkareen luolan suulle, lypsettyään karjansa ja juotuaan maitoa hän teki tulen. Silloin hän huomasi muukalaiset. Odysseus kehotti turhaan häntä muistamaan, että Zeus suojelee vieraita. Kyklooppi tempaisi kaksi Odysseuksen kumppania ja paiskasi heidät maahan, niin että veri ja sisälmykset roiskuivat ympäri luolaa. Hän paloitteli heidän ruumiinsa ja söi ne pala palalta. Sitten hän ojentautui luolan lattialle ja vaipui uneen.
thumb|250px|Odysseuksen kotisaari [[Ithaka ja lähisaaret.]] Odysseus ei kuitenkaan uskaltanut tappaa jättiläistä, koska kreikkalaiset eivät olisi jaksaneet nostaa pois kiveä luolan suulta. Herättyään aamulla kyklooppi otti taas kaksi Odysseuksen kumppania ja syötyään heidät ajoi laumansa laitumelle. Sillä aikaa Odysseus teroitti nuijansa varrenpään ja kätki sen roskakasaan. Kun jättiläinen palasi ja taas söi kaksi miestä, Odysseus lähestyi häntä ja antoi hänelle kannun viiniä, jota kreikkalaisilla oli mukanaan. Ilahtuneena lahjasta jättiläinen kysyi Odysseuksen nimeä voidakseen antaa hänelle vastalahjan. Odysseus sanoi nimensä olevan Ei kukaan. "No hyvä," sanoi jättiläinen, "minun vieraslahjani on se, että minä syön sinut, Ei kukaan, viimeiseksi kaikista kumppaneistasi." Ja hän vaipui uneen.
Hänen nukkuessaan kreikkalaiset ottivat teroitetun nuijan, joka oli suuri kuin laivan masto, ja sysäsivät sen yhdessä hänen silmäänsä. Jättiläinen alkoi ulvoa, ja muut kykloopit kokoontuivat luolan suulle. Kyklooppi valitti näille, että Ei kukaan oli vahingoittanut häntä ja että Ei kukaan yrittää tappaa hänet. Kykloopit pitivät jättiläistä hulluna ja päättelivät, ettei kukaan ollut tehnyt hänelle pahaa, ja menivät pois. Kun jättiläinen laski laumaansa ulos, kreikkalaisetkin pääsivät ulos piiloutuneina roikkumaan villoista suurten pässien alla. He purjehtivat pois saaresta.
Uusia seikkailuja oli vielä edessä. Odysseus sai tuulten jumala Aiolokselta säkin, johon kaikki tuulet olivat suljettuina. Odysseuksen nukkuessa hänen kumppaninsa uteliaisuudesta avasivat säkin, ja kaikki tuulet ryntäsivät ulos ja nousi suuri myrsky. Vain yksi laiva pelastui. Laivalla Odysseus saapui saarelle, jossa asui noita Kirke, joka muutti Odysseuksen kumppanit sioiksi, mutta Odysseus pakotti noidan palauttamaan heidät entiseen muotoonsa. Sitten Odysseus kävi Manalassa puhumassa äitinsä kanssa.
Odysseus sattui retkellään myös lähelle seireenien saarta, jotka houkuttelivat viekkaasti suloisella laulullaan ohi purjehtivia luokseen tappaakseen heidät. Odysseus välttyi joutumasta laulun tenhovoiman uhriksi siten, että sulloi vahaa kumppaniensa korviin ja sidotti itsensä kiinni mastoon. Faiakilaisten saareella hänet otettiin ystävällisesti vastaan, ja sieltä hänet saatettiin omaan valtakuntaansa, pieneen kalliosaareen Ithakaan.
Matkan päätyttyä hänen täytyi vielä lepyttää merenjumala Poseidon, jonka pojan hän oli surmannut Troijan sodan aikana ja jonka jälkeläisen, kyklooppi Polyfemoksen hän oli sokeuttanut. Poseidon vihasi Odysseusta ja yritti monilla keinoillaan tappaa tämän. Poseidon löi myös Pallas Athenen kanssa vetoa, että Odysseus ei palaa Ithakaan elävänä, mutta hävisi vedon.
Kun Odysseus oli palannut Ithakaan, Penelopea piirittivät useat kosijat. Penelope kaipasi yhä Odysseusta ja lupasi kosijoilleen päättää, kenet ottaa, vasta kun oli kutonut kankaan valmiiksi. Kangas edistyi hitaasti, sillä Penelope purki yöllä sen, mitä oli päivällä kutonut. Kun kangas vihdoin valmistui, viimeisenä kokeena Penelope pani kosijat ampumaan Odysseuksen jousella, mutta kukaan kosijoista ei jaksanut jännittää sitä. Odysseus pukeutui kerjäläiseksi ja pyysi saada ampua, mutta muut vain nauroivat. Kun Odysseus jännitti jousen vaivattomasti ja ampui nuolen 12 kirveenreiän läpi, Penelopen oli uskottava, että hänen miehensä oli palannut.
Shanghain yllätys
Shanghain yllätys (Shanghai Surprise) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut seikkailukomedia. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Tony Kenrickin samannimiseen romaaniin vuodelta 1978. Elokuvan pääosia esittävät Sean Penn, Madonna, Paul Freeman, Richard Griffiths, Philip Sayer, Clyde Kusatsu, George Harrison ja Victor Wong. Elokuvan on ohjannut Jim Goddard. Elokuva epäonnistui taloudellisesti, ja Madonna voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta.
Juoni
1930-luvun Kiinassa lähetystyöntekijä palkkaa seikkailijan hankkimaan takaisin rosvojen viemän lääkeoopiumilastin.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa lähinnä Madonnan ja Pennin tuolloisen tosielämän suhteen varaan rakennettuna ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Pará
Pará on osavaltio Brasilian pohjoisosassa. Sen pääkaupunki on Belém. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Santarém, Óbidos ja Anapu. Osavaltiossa on arviolta 8 272 724 asukasta ja sen pinta-ala on 1 247 950 neliökilometriä.
Parán lipussa valkoinen raita symboloi eläinrataa, osavaltion lävistävää päiväntasaajaa ja Amazonjokea. Sininen tähti on Neitsyen tähtikuvioon kuuluva Spica, joka symboloi Paráa myös Brasilian lipussa. Punainen pohjaväri symboloi paikallisen väestön elinvoimaa.
Jarkko Tamminen
Jarkko Tamminen (s. 23. syyskuuta 1976) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja imitaattori.
Pará
Aluejako
Pará on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten kuuteen suuralueeseen: Baixo Amazonas, Belémin metropolialue, Marajó, Kaakkois-Pará, Koillis-Pará, Lounais-Pará. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 22 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 144 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Jarkko Tamminen
Opiskelu
Tamminen suoritti ylioppilastutkinnon Kallion lukiossa. Armeijan hän kävi Merivoimissa. Käytyään armeijan hän pääsi opiskelemaan Ylioppilasteatterin ja Stella Polariksen improvisaatiokursseille. Keväällä 2003 hän pääsi neljännellä yrittämällä Teatterikorkeakouluun. Hän valmistui sieltä näyttelijäksi keväällä 2008. Vuodesta 2010 hän opiskeli laulua Compelete Vocal Institutessa, josta valmistui laulunopettajaksi/voice coachiksi keväällä 2019.
Imitaattorina
Tamminen osaa imitoida esimerkiksi Andy McCoyta, Aira Samulinia, Timo T. A. Mikkosta, Kaj Kunnasta, Tarja Halosta ja Iiro Seppästä. Hän sai jo nuorena oppia imitaattori Joonas Myllyveräjältä ja näyttelijä Jukka Puotilalta. 12-vuotiaana Jarkko pääsi esittämään ensimmäisiä imitaatioitaan Yy-Kaa-Koo -lastenohjelmassa. Sittemmin Tamminen on esiintynyt useassa televisiosarjassa esittämässä imitaatioitaan.
Tammisen monipuoliset imitaatiotaidot tulivat kunnolla esille imitaatioshow Stars Show’ssa, joka pyöri syksyllä 2013 Linnanmäen Peacock-teatterissa. Siinä Tamminen imitoi yli 40 hahmoa, joista yli puolet olivat lauluimitaatioita Paula Koivuniemestä J.Karjalaiseen ja Robinista Antti Tuiskuun. Syksyllä 2014 esityksestä esitettiin lisäesityksiä. Keväällä 2015 Nelosella esitettiin Tammisen imitaatioihin perustuvaa viihdeohjelmaa Big Bang!
Stars Show sai jatkoa 2016 syksyllä, jolloin Tammisen ja Laura Voutilaisen yhteisshow nähtiin Oulussa, Kuopiossa, Lahdessa, Jyväskylässä, Tampereella ja Turussa. Kiertue huipentui Maailman Suurimpaan Imitaatioshowhun Stars Show XXL:ään Hartwall Arenalle, jossa nähtiin myös useita vierailevia esiintyjiä. Stars Show XXL nähtiin syksyllä 2017 televisiosarjana MTV3-kanavalla. Syksyllä 2019 Jarkko valmisti uuden liveshow "Jarkko Tamminen Show":n. Kiertueen päätyttyä esityksestä tehtiin tallenne, jota esitettiin televisiosarjana MTV3-kanavalla syksyllä 2020 sekä uusintana vuoden 2021 aikana. Tammisen "Kuuleeko..?"-imitaatiokiertue kiertää Suomea syksyllä 2021 ja keväällä 2022.
Ääninäyttelijänä
Tamminen on toiminut myös dubbaajana lukuisissa animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Hän aloitti dubbauksen jo 15-vuotiaana Disneyn Peter Panissa. Muihin hänen tunnetuimpiin äänirooleihin kuuluvat mm. aikuinen Herkules Herkuleksessa, Keisari Kuzco Keisarin uusissa kuvioissa ja sen jatko-osissa sekä Tintti Tintin seikkailut-piirrossarjassa. Hän on myös ohjannut dubbauksia, joista suurin työ on Pienen merenneidon uusi jälkiäänitys keväällä 1998. Hän teki VR:lle kuulutuksia vuoden 2015 kesän aikana, osana VR:n "junakesäylläreitä". Tamminen toimi myös vuosina 2009-2019 NRJ- ja Nostalgia-radiokanavien kanavaäänenä. Helmikuussa 2022 Jarkko palkittiin Kaiku-Gaalassa "Vuoden ääninäyttelijä"-palkinnolla.
Näyttelijänä
Tamminen on näytellyt sekä teattereissa että elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän esiintyi myös kesällä 2007 UIT:n revyyssä Da Lintsi -koodi. Vuonna 2009 hänellä oli päärooli Melchiorina Helsingin Kaupunginteatterin musikaalissa Spring Awakening. Tammisella on myös rooli elokuvassa Vares – Uhkapelimerkki (2012).
Laulajana
Jarkko Tamminen oli mukana Masked Singer Suomi -ohjelman toisella kaudella syksyllä 2020. Tamminen sai kilpailussa hopeasijan. Yllätys oli melkoinen, kun tuli aika paljastaa henkilö hahmon takana. Tamminen nimittäin esiintyi ja lauloi naispuolisena hahmona nimeltä Hiirulainen. Hiirulaisen yllä oli vaaleanpunainen "karvainen" kotelomekko ja säärystimet. Mekon alla oli harmaa ohut paita ja käsissä satiinihansikkaat ja sormuksia, hiirenpäisen hahmon korvissa roikkui korut. Hahmon elekieli oli tulkittavissa naiselliseksi, ja Hiirulainen oli yhtä aikaa upea diiva ja vaatimaton harmaa "hiirulainen".
Panelisteista sekä Jenni Kokander, Maria Veitola että Christoffer Strandberg arvelivat, että Hiirulaisen maskin alta paljastuu Jutta Larm. Vain Janne Kataja uskalsi veikata, että naamion takana olisikin miespuolinen henkilö, mutta hänen arvauksensa osui Sami Hintsaseen.
Yrittäjänä
Tamminen perusti ohjelmatoimisto Ohjelmakauppa Oy:n yhdessä Totte Westerlundin kanssa 2005. Vuonna 2020 hän perusti yhdessä Petri Roivaisen kanssa viihdetoimisto Superstar Agency Oy:n.
Muuta
Jarkko Tammisen isoisän isä oli kirjailija Juuse Tamminen.
Kempele
Kempele on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Kunta kuuluu Oulun seutukuntaan. Kempeleessä asuu 0 asukasta. Kunnan pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on sisävesiä ja 0 km² merialueita. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Kempeleen naapurikunnat ovat Liminka, Oulu ja Tyrnävä. Kempele sijaitsee pääosin sisämaassa, mutta kuntaan kuuluu myös kapea kieleke merenrantaa Vihiluodon kylässä.
Kempeleen kunta on perustettu vuonna 1867, jolloin kappeliseurakunta siirtyi kunnallishallintoon. Varhaisimmat kirjalliset maininnat Kempeleen asutuksesta ovat 1500-luvulta, jolloin Kempele kuului suur-Liminkaan. Itsenäinen kappeliseurakunta Kempeleestä muodostettiin vuonna 1774.
Yksi Kempeleen kunnan ominaisuuksista on kahtia jakaantunut keskustaajama. Länsi- ja itäpuolen rajana on pidetty valtatie 4:ää. Länsipuolella niin sanotussa vanhassa keskustassa sijaitsevat muun muassa vanha ja uusi kirkko sekä koulukeskus. Itäpuolella sijaitsee Ylikylän osa-alue, jossa sijaitsee muun muassa Pohjois-Suomen suurimpiin kauppakeskuksiin kuuluva Zeppelin ja Köykkyrin virkistysalue, jossa talvisin toimii hiihtokeskus, jota pidetään myös Suomen pienimpänä laskettelukeskuksena.
Kempele valittiin Suomen luovimmaksi kunnaksi vuonna 2006.
Etymologia
Nimi Kempele on harvinainen. Paikannimenä se esiintyy Kempeleen lisäksi Paltamossa ja Siilinjärvellä.
Ennen vakiintumistaan nykyiseen kirjoitusasuun Kempele (kunnan nimi) on esiintynyt eri variaatioina kartoissa ja muissa asiakirjoissa: Kembele, Kembelä, Kämbele, Kämbelä, Kiembele sekä Kiemböle. Sanan alkuperä on ilmeisesti saamen kielen sanassa gaeppel, joka tarkoittaa hylkeen etujalkaa. Kempe voi myös viitata skandinaaviseen tai alasaksilaiseen vaikutukseen.
Taskulamppu
225px|thumb|[[Maglite-merkkinen taskulamppu.]] Taskulamppu on pieni lamppu joka tuottaa useimmiten melko kirkkaan ja kapean valokeilan. Se on suunniteltu mukana kannettavaksi, jotta sillä voisi valaista kohteita myös siellä, mistä kiinteä valaistus ja sähköverkko puuttuu.
Kempele
Etymologia
Paikannimenä Rautjärvellä sijaitseva Simpele on nimenä samankaltainen, mutta taipuu eri tavoin.
Historia
pienoiskuva|Kempeleen kunnan rajat vuoden 1960 tilastokartassa. Kempeleen alue on varsin myöhään noussut merestä, joten siellä ei ole ollut asutusta kivikaudella. Kempeleen Kuuselan tilalla on tehty rautakautinen löytö, joka sisältämä esineistö osoittaa karjalaisten erämiesten liikkuneen alueella.
Kempele asutettiin todennäköisesti 1500-luvun puolivälissä. Kirjallisissa lähteissä Kempele mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1568, jolloin alueella oli kolme taloa. Asutus vakiintui vuosisadan loppupuolella. Kempeleen ensimmäiset asukkaat olivat todennäköisesti kotoisin Oulunsalosta ja pääasiassa uudisasukkaat tulivatkin naapuripitäjistä. Eräelinkeinoilla ei Kempeleen historiassa ole koskaan ollut kovin suurta merkitystä, koska Kempeleen asutus syntyi ja vahvistui 1500-luvulta lähtien maanviljelyn ja karjanhoidon varassa. Alkuaikoina myös kalastus oli tärkeä elinkeino, mutta sen merkitys väheni maanviljelyn ja karjatalouden voimaperäistyessä. Laajat luonnonniityt ovat soveltuneet eriomaisen hyvin rehuviljelyn kasvattamiseen ja myös kivettömien entisten merenpohjamaiden muokkaus on ollut suhteellisen helppoa. Voi ja juusto olivat pitkään viljan ohella Kempeleen tärkeimmät myyntituotteet. Pääosa tuotannosta myytiin Ouluun.
Taskulamppu
Perinteisessä taskulampussa on polttimena pieni hehkulamppu ja voimanlähteenä paristo. Polttimen takana on paraboloidinen heijastin, jonka etäisyyttä valonlähteestä voi merkistä ja mallista riippuen säätää ja siten muokata valokeilan muotoa.
Kempele
Historia
Kempele kuului aluksi seurakunnallisesti Liminkaan. Oulu ja Oulunsalo erosivat Limingasta vuonna 1610, jolloin Kempele jäi edelleen emäseurakunnan yhteyteen. Kun Oulunsaloon rakennettiin kappelikirkko vuonna 1665, alkoivat kempeleläiset puuhata liittymistä Oulunsaloon. Tilanne jatkui epäselvänä, kunnes muodostettiin Limingan alainen Kempeleen kappeli vuonna 1688. Oma kirkko Kempeleeseen valmistui vuonna 1691, mutta oma pappi saatiin vasta vuonna 1740. Vuonna 1735 Kempeleessä oli 444 asukasta. Asukasluku kasvoi tasaisesti, sillä vuonna 1800 asukkaita oli 608, vuonna 1850 921 ja vuonna 1900 jo 1 237.
Kempeleen ja Oulunsalon yhdistämishankkeet tulivat uudestaan esille 1800-luvulla, jolloin yhdistämistä suunniteltiin kolme kertaa. Kuitenkin aina joko kempeleläiset tai oulunsalolaiset vastustivat hanketta. Vuonna 1899 Kempele määrättiin itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta ero Limingasta toteutui vasta vuonna 1918. Tiilien valmistuksella on Kempeleessä vanhat perinteet, jotka ulottuvat aina 1600-luvulle saakka. Oulun kaupungin nopea teollistuminen 1800-luvun jälkipuoliskolla johti voimakkaaseen rakennustoimintaan. Tällöin ryhdyttiin polttamaan tiiliä kaupungin tarpeisiin ympäröivällä maaseudulla. Teolliseksi tiilien tuotanto muuttui Kempeleessä vuonna 1898, kun Kempeleen tiilitehdas perustettiin. Tehtaan toiminta keskittyi kesäkausiin. Keskimäärin tehdas työllisti 20–25 henkilöä, mutta parhaimpina aikoina saattoi tiilien valmistuksessa työskennellä 50-60 henkeä. Tiilitehdas lopetti tuotantonsa vuonna 1952.
Taskulamppu
2000-luvulla ovat yleistyneet LED-teknologiaa käyttävät taskulamput. Ledien etuna perinteisiin polttimoihin on pienempi sähkönkulutus, mikä mahdollistaa pidemmän toiminta-ajan. Ne kestävät myös iskuja hehkulamppuja paremmin sekä kuumenevat vähemmän. Nykyään on käytössä myös erilaisia vaihtoehtoisia energianlähteitä (kuten veivattava dynamo tai sähkömagneettinen induktio), jolloin varsinaisia paristoja ei tarvita ollenkaan.
Kempele
Historia
1930-luvulla ehdotettiin jälleen kahden pienen seurakunnan, Kempeleen ja Oulunsalon yhdistämistä, mutta kempeleläiset vastustivat ja asia raukesi. Kun Oulujoen kunta lakkautettiin vuoden 1965 alussa, siitä liitettiin Kempeleeseen noin 6 km²:n alue ja sen mukana 64 henkeä. Alueliitos käsitti suurimmaksi osaksi Oulujoen kuntaan kuuluneen Juurussuon kylän. Pääsääntöisesti Limingan kylänä pidetyn Tupoksen alueosat, jotka kuuluivat Kempeleeseen liitettiin Valtioneuvoston päätöksellä Liminkaan vuonna 1970. Samana vuonna Oulun lääninhallitus ehdotti Kempeleen ja Oulunsalon kuntien yhdistämistä uudeksi kunnaksi. Kuitenkin molempien kuntien valtuustot vastustivat ehdotusta. Kunnanvaltuustot kuitenkin suhtautuivat myönteisesti ottamalla Hailuodon kunnan mukaan yhteistoiminta-alueen muodostamiseen.
François Blank
François Blank (30. joulukuuta 1930 Neuchâtel – 3. marraskuuta 2021 Le Landeron) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka kilpaili Sveitsin maajoukkueessa vuoden 1952 talviolympialaisissa.
Gasellit
Gasellit (Antilopinae, kreikan sanasta 'kukkasilmäiset') on onttosarvisten (Bovidae) alaheimo, johon kuuluu useita Aasiassa ja Afrikassa eläviä lajeja. Useimmilla lajeilla on kevyt ruumiinrakenne ja erityisen sirot jalat.
Kempele
Historia
Kempeleen väestö kasvoi 1900-luvun alusta 1960-luvulle 1 230:stä 2 700:aan. Sen jälkeen väestönkehitys kääntyi voimakkaaseen kasvuun, joka alkoi taittua vasta 1980-luvun alussa. Vuonna 1985 asukkaita oli 8 604. Väkiluvun kasvu on johtunut Oulun läheisyydestä, sillä sinne on matkaa keskustaajamasta noin 10 kilometriä. Kempeleen teollisuus oli pitkälle 1900-lukua vähäistä. Kempeleen tiilitehtaan toiminnan loppumisen jälkeen vuonna 1952 ei kunnassa juuri ollut teollisia työpaikkoja, ellei mukaan lasketa vähäistä pienteollisuutta. Uutta teollisuutta syntyi vasta 1960-luvulla. Kunnan huomattavin teollisuusyritys oli toimintansa vuonna 1969 aloittanut Oy Nokia Ab Pohjolan Kaapeli, joka toimii nykyään PKC Group nimellä. Muita huomattavia yrityksiä olivat vuonna 1973 aloittanut Kumi-Helenius Oy Kumitehdas, joka oli toinen kempeleläinen teollisuuslaitos, Lauri Kuokkanen Oy, Ouman Oy, Oulun puukaluste Oy, Kempeleen Elektrometalli, Temelex Oy sairaalakalustetehdas, Polar Electro Ky, Rakennuslaite Ky ja OU-SE Oy.
Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista (naiset)
Tämä on luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista.
Kempele
Kaupunkinimitys
19 kunnanvaltuuston jäsentä tekivät keväällä 2017 aloitteen, jossa Kempeleen kunnan ehdotettiin ottavan kaupunkinimityksen käyttöön. Huhti-toukokuussa 2018 asiasta pidettiin neuvoa antava äänestys, jossa kysyttiin kunnan asukkailta mielipidettä pitäisikö Kempele muuttaa kaupungiksi. 64,2 prosenttia äänestivät Kempeleen pysyvän kuntana, ja 35,6 prosenttia kaupungin puolesta. Kunnanvaltuusto teki lopullisen päätöksen syyskuussa 2018, että Kempele jatkaa kuntana. Kempeleen muuttamisesta kaupungiksi on tehty aiemmin kaksi aloitetta: vuosina 1992 ja 2015.
Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista (naiset)
Luettelossa on mainittu kaikki Pyrinnön naisten edustusjoukkueessa Suomen pääsarjassa pisteitä tehneet pelaajat ja pelaajat, jotka on merkitty Suomen Koripalloliiton tietokantaan Pyrinnön SM- tai cup-mitalisteina. Koripalloliiton pelaajatilastot alkavat naisten osalta kaudesta 1973–1974, ja tätä aikaisemmalta ajanjaksolta tietokanta mainitsee vain SM-mitalistit. Myös kausien 1988–1989 ja 1989–1990 kokoonpanotiedot puuttuvat.
Kempele
Kirjallisuutta
Kempeleen historiaa 1500-luvulta 1980-luvun alkuun käsitellään Mauno Hiltusen vuonna 1982 julkaistussa kirjassa Kempeleen historia.
Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista (naiset)
Pyrinnön miesten edustusjoukkueen pelaajat on lueteltu artikkeleissa Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista.
Kempele
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista (naiset)
Luettelo pelaajista
''Luettelo päivitetty 27. syyskuuta 2015.''
Kempele
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kempeleessä oli 17 535 asukasta, joista 16 734 asui taajamissa, 648 haja-asutusalueilla ja 153:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kempeleen taajama-aste on 96,3 %. Kempeleen taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Kempeleen keskuspaikka Asemanseutu ei muodosta omaa taajamaansa, vaan se on osa Oulun keskustaajamaa, joka ulottuu sekä Kempeleen että Oulun alueelle. Yhteensä Oulun keskustaajamassa on 200 400 asukasta ja sen pinta-ala on 201,26 neliökilometriä. Ketolanperän kylässä sijaitsee Murto-niminen osa-alue, joka on jakanut nimensä Tyrnävän kunnan puolella olevan samannimisen kylän mukaan mutta sittemmin Kempeleen kunnan kaavoituksessa kuulunut Ketolanperän osa-alueeseen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kempeleessä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kempeleen alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.
Luonto
pienoiskuva|Mourunginjärvi on Kempeleen kunnan ainoa järvi. Kempele on muun Pohjanmaan tavoin tasaista lakeutta. Kunta on entistä merenpohjaa, jota luonnehtivat alavat ja laakeat niitty- ja peltomaisemat, sekä harvaa metsää kasvavat kankaat ja suot. Erityisesti kunnan itäosassa on laajoja suoalueita. Kempele kuuluu laajaan sedimenttikivialueeseen, niin sanottuun Muhoksen muodostumaan, joka Satakunnan hiekkakivien tavoin on säilynyt kulutukselta peruskallion vajoamassa. Muhoksen muodostuma ulottuu merelle päin leveänä vyönä Muhoksen, Tyrnävän, Limingan ja Kempeleen sekä Oulunsalon alueiden kautta aina Hailuotoon saakka. Sitä ympäröi lähes homogeeninen granaattivyö. Kalliopaljastumia alueella on vähän.
Kallioperää peittävät irtaimet maalajit paksuna kerroksena. Yleisimmät maalajit ovat savi, hiekka, turve ja moreeni, joka muodostaa kunnan itäosassa 5–10 metriä ympäristöstään kohoavia kumpareita. Korkeusvaihtelut ovat kunnan alueella vähäiset. Maasto on alavaa ja kohoaa loivasti Perämerestä pistävien Liminganlahden ja Kempeleenlahden tulvaniityiltä sisämaata kohti. Kirkon seudun maisemaan tuo vaihtelua vähäinen harjumuodostuma. Vaihtelevinta maasto on itäosassa, jossa on myös kunnan korkein kohouma Mourunginjärven pohjoisrannalla. Maankohoaminen, jonka nopeus on kahdeksan millimetriä vuodessa, aiheuttaa alati muutoksia rannikolla. Rantavedet Liminganlahdessa ja Kempeleenlahdessa ovat matalia, joten rantaviiva muuttuu nopeasti. Vielä 1500-luvun puolimaissa Kempeleen ja Oulunsalon välissä oli noin 2,3 kilometriä leveä merensalmi ja Kempele oli niemimaa. Maayhteys Kempeleen ja Oulunsalon välille syntyi todennäköisesti 1700-luvun alkupuolella. Kohoaminen on ollut nopeinta Kempeleen ja Limingan välisellä Isollaniityllä. Myös Kempeleenlahti on maantunut nopeasti.
Sisävesiä Kempeleessä on vähän. Ainoa huomattava järvi on Mourunginjärvi. Aikaisemmin rannikon vesijättömaalla oli useampiakin matalavetisiä järviä ja lampia, mutta ne ovat joko maatuneet tai kuivattu.
Liikenne
Historiallinen Pohjanmaan rantatie on aikoinaan kulkenut Kempeleen halki. Valtatie 4 kulki alun perin keskustaajaman kautta, mutta vuonna 1990 valmistunut moottoriliikennetie siirsi läpikulkuliikenteen pois keskustasta. Moottoriliikennetie parannettiin 2000-luvun alussa moottoritieksi ja sitä jatkettiin samalla Limingan Haaransiltaan. Nykyisin Limingan Haaransillan liikenneympyrästä alkava ”Vanha Nelostie” on numeroitu seututieksi 847. Merkittävä tieyhteys Kempeleessä on myös nykyisin Kempeleen keskustaajamasta Tyrnävän kunnan puolelle Murron kylään johtava Ketolanperäntie, joka oli ensimmäinen kunnantie, ja jonka linjausta on muutettu historian aikana muutamaan otteeseen. Kempeleen keskustaajamassa pari kilometrin pituinen yhdystie 8154 eli Piriläntie on osa vanhaa Pohjanmaan rantatien linjausta ja entistä valtatie 4:ää.
Kempeleen keskustaajamasta sekä Ylikylästä on useita päivittäisiä paikallisliikenteen vuoroja Ouluun. Liikennöitsijöinä toimii Oulun seudun liikenne. Kaukoliikenteen pikavuorot pysähtyvät Zeppelinin rampilla sekä Kempeleen keskustaajamassa, ja niistä vastaa muun muassa Käkelän Liikenne. Linja-autoliikennöitsijä Onnibus pysähtyy myös Zeppelinin rampilla.
Kempeleen keskustaajamassa Asemanseudun asuinalueella sijaitsee vuonna 1886 rakennettu rautatieasemarakennus. Matkustajaliikenne lopetettiin Kempeleen rautatieasemalla vuonna 1990. Matkustajaliikenne aloitettiin uudestaan kesäkuussa 2016. Vanha asemarakennus ei ole nykyisin käytössä, vaan asemalla on nykyaikainen 450 metriä pitkä asemalaituri odotuskatoksineen. Säännöllistä rautateiden tavaraliikennettä Kempeleessä ei ole.
Koulutus
pienoiskuva|Ylikylän koulu on tullut tunnetuksi painotuksestaan musiikkiin. Kempeleen keskustaajamassa toimii ammattikoulu OSAO:n Kempeleen-Limingan yksikkö. Kempeleen yksikössä voi opiskella muun muassa kuljetusalaa, ravintola- ja catering-alaa sekä puutarha-alaa. Puutarhuriksi Kempeleessä on voinut opiskella vuodesta 1952 lähtien, kun silloinen Kempeleen Puutarhurikoulu aloitti kunnan suurimmalla tilalla Pirilässä.
Kunnanvaltuusto
Paikat jakaantuivat seuraavasti vuoden 2021 kuntavaaleissa:
Talous
Kempeleessä on pääkonttorit ja tuotantoa Lehto Groupilla, Polar Electrolla, PKC-Groupilla ja Ouman Oy:llä.
Urheilu
pienoiskuva|Kempelehalli. Kempeleen Kiri on yleisseura, joka tunnetaan parhaiten pesäpallosta. Sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat kaudella 2019 pesäpallon pääsarjassa Superpesiksessä. KeKin joukkueet nousivat miesten Superpesikseen kaudelle 2019 ja naisten Superpesikseen kaudelle 2012.
Kempeleessä toimi lentopallon SM-liigaa vuosina 2006–2009 pelannut Kempeleen Lentopallo. KempeLe pelasi pääsarjassa suurin satsauksin ilman mainittavaa menestystä. Joukkueeseen hankittiin muun muassa maajoukkuepelaaja Teppo Heikkilä, SM-liigan pistepörssin kolminkertainen voittaja Marko Aho ja SM-liigan parhaana pelaajana 2007 palkittu Pekka Kortteinen. Myös beach volley -pelaaja Anssi Hakala kuului joukkueen vahvuuteen. Edustusjoukkue siirtyi Ouluun kaudeksi 2009–2010 ja vaihtoi nimeksi Sun Volley.
Jääkiekkoseura Kiekko-Laser syntyi kun Kiekko-Oulu ja Kempeleessä ja Oulunsalossa toiminut Laser HT yhdistyivät. Suomi-sarjaan]] noustuaan, edustusjoukkue siirtyi Ouluun. Seuralla on edelleen junioritoimintaa Kempeleessä. Tunnetuin Laser HT:n kasvatti on Kempeleestä kotoisin oleva NHL-maalivahti Pekka Rinne.
Vammaishiihtäjänä menestynyt Pertti Sankilampi edusti Kempeleen Kiriä.
Paikkakunnalla toimii myös urheilun yleisseura Kempeleen Pyrintö, jalkapalloseura Ajax-Sarkkiranta ja salibandyseura Kempele Wild Duckz.
Muuta
pienoiskuva|Kempeleen kunnanraja. Kempele-sanan yhteydessä käytettävät sijamuodot ovat paikkakunnalla vakiintuneen tavan mukaisesti inessiivi (Kempeleessä), elatiivi (Kempeleestä) ja illatiivi (Kempeleeseen). Tosin ulkopaikkakuntalaiset käyttävät kunnasta varsin usein myös virheellisiä adessiivi- (Kempeleellä), ablatiivi- (Kempeleeltä) ja allatiivi muotoja (Kempeleelle).
Kempeleen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla suutarinlohi, maitopotut, ruisleipä ja puolukkakiisseli.
Kunnantalo
Kempeleen kunnantalon tilat sijaitsevat nykyään Vihiluodon kylässä Vihikarissa. Edellinen keskustaajamassa sijainnut kunnantalo purettiin vuonna 2019 sisätilaongelmien vuoksi.
Z
Kempeleessä on yleisessä käytössä Z-kirjain. Z-kirjainta on käytetty muun muassa kauppakeskus Zeppelinin, uimahalli Zimmarin ja monitoimihalli Zemppi Areenan nimissä. Lisäksi Kempeleestä löytyy Z-alkuinen yritysalue nimeltä Zatelliitti. Linnakankaan asuinalueelle ollaan suunnittelemassa tulevaisuudessa Zeniitti-nimistä matkailualuetta.
Badrinath Ki Dulhania
Badrinath Ki Dulhania (suomeksi ”Badrinathin morsian”) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Shashank Khaitan ja tuottanut Hiroo Yash Johar, Karan Johar ja Apoorva Mehta. Se on hengellinen jatko-osa vuoden 2014 elokuvalle Humpty Sharma Ki Dulhania. Päärooleja näyttelevät Varun Dhawan ja Alia Bhatt. Elokuva seuraa tarinaa Intian maaseudulta kotoisin olevasta itsenäisestä lentoemännästä, joka kieltäytyy mukautumasta sovinistisen sulhasensa patriarkaalisiin odotuksiin.
Mašhadin kansainvälinen lentoasema
Aiheesta muualla
Aeroporto Internazionale di Teheran-Mehrabad
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1992
Vuoden 1992 jalkapallon EM-kisat (Euro 92) järjestettiin Ruotsissa 10. - 26. kesäkuuta 1992. Kisoihin osallistui 8 maata. Isäntämaana Ruotsi pääsi automaattisesti mukaan kisoihin. 7 muuta osanottajaa selvisi kisoihin karsintojen kautta. Poliittiset mullistukset näkyivät osanottajalistassa. Neuvostoliitto oli selviytynyt karsinnoista EM-lopputurnaukseen, mutta valtiona Neuvostoliitto oli jo hajonnut ennen kisoja. Niinpä Neuvostoliiton paikan EM-kisoissa peri IVY. Myös Jugoslavia oli selvittänyt karsinnat, mutta Jugoslavian sotien puhkeamisen takia joukkue suljettiin kisoista, ja sen paikan peri Jugoslavian voittamassa lohkossa kakkoseksi sijoittunut Tanska. Tanska etenikin kaikkien yllätykseksi Richard Møller Nielsenin johdolla Euroopan mestaruuteen asti. Loppuottelussa se kaatoi Saksan 2-0. Ruotsin EM-lopputurnaus oli ensimmäinen merkittävä jalkapalloturnaus, jossa pelaajien paitoihin oli numeroiden lisäksi painettu myös nimet.
A-lohko
Jatkoon Ruotsi ja Tanska.
B-lohko
29. Karl-Heinz Riedle 0-1, 47. Stefan Effenberg 0-2
Amityville 1992 – aika on tullut
Amityville 1992 – aika on tullut on järjestyksessään kuudes Amityville-kauhuelokuva. Se julkaistiin vuonna 1992 suoraan videolle. Elokuvan ohjauksesta vastasi Tony Randel, jonka ohjaustöihin kuuluu myös Hellbound – Hellraiser II.
Hirvilammi (Kuhmoinen)
Hirvilammi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella. Hirvivuori jää järven eteläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Lammen länsipuolella kulkee Poikuskulman ja Kylämän välinen kylätie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,0 metriä mpy. Siihen on johdettu vain Hattujärvestä tuleva oja. Sen laskuoja lähtee lammen lounaispästä ja se laskee 250 metrin päähän Hirvijärven Pitkäpohjaan.
Hirvijärvi (Kuhmoinen)
Hirvijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Poikuskulmalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella. Hirvivuori jää järven itäpuolelle ja sen viimeiset rinteet laskevat järven itärantaan. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, mutta sen keskelle on jäänyt pyöreä niemi, joka jakaa järven itäiseen ja läntiseen osaan. Itäosassa sijaitsee pitkä ja kapea lahti Pitkäpohja. Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Poikuskulman ja Kylämän väliseltä kylätieltä. Tie seuraa järven kaakkoisrantaa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,1 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa, joista Pitkäpohjaan laskee pieni Hirvilammi. Järven laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee noin 600 metrin päässä Venhottoman pohjoispäähän.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty. Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa järvellä oli kaksi taloa.
Konqueror
Konqueror on KDE-työpöytäympäristön ohjelma, jota voidaan käyttää verkkoselaimena ja tiedostonhallintaan. Se on alun perin kehitetty Unix-käyttöjärjestelmille, etenkin Linuxille, mutta nykyisin se on saatavissa myös mm. Windowsille. Kuten koko KDE-projekti, Konqueror on saatavilla GPL-lisenssillä. HTML-koodin tulkkauksessa Konqueror käyttää KHTML-selainmoottoria.
Konqueror on oikeasti vain eräänlainen kuori, joka voi sisällyttää sisäänsä erilaisia (KParts-tekniikalla tehtyjä) ohjelmia. Esimerkkeinä KHTML-selainkuori sekä tiedostonhallinta. Lisäksi Konqueror osaa näyttää esimerkiksi dokumentteja KWord-KPartin avulla.
Konqueror esiteltiin KDE-versiossa 2.0.
Ketunputket
Ketunputket (Silaum) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kaksi lajia: lännenketunputki (Silaum silaus) ja idänketunputki (Silaum alpestre). Idänketunputki luetaan joskus lännenketunputken alalajiksi tai muunnokseksi, jolloin sukuun kuuluisi vain yksi laji.
Ketunputket ovat monivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja, joiden varret ovat pystyjä ja tanakoita. Ketunputkien lehdet ovat kertaalleen tai useampaan kertaan parilehdykkäiset. Kukat ovat sarjoissa. Hedelmä on pituudeltaan reilut kaksi kertaa leveytensä verran.
Anni-Linnea Alanen
Anni-Linnea Katariina Alanen (s. 11. marraskuuta 2002 Vähäkyrö) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja häntä valmentaa Martin Grandell. Aiemmin hän edusti Vaasan Vasamaa ja häntä ovat valmentaneet isänsä Marko Alanen, Mikaela Ingberg ja Petteri Piironen. Hänen ennätyksensä on vuonna 2023 heitetty 62,45, joka on 22-vuotiaiden Suomen ennätys. Hänen nimissään on myös 19-vuotiaiden Suomen ennätys tuloksella 59,52.
Alanen saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021 tuloksella 54,80. Samana vuonna käydyissä Nairobin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli yhdestoista. Hän karsiutui loppukilpailusta Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia tuloksella 56,67.
Alanen saavutti Kalevan kisoissa kultaa 2023 sekä hopeaa 2021.
Kultainen keihäs -kilpailun Alanen on voittanut kolme kertaa peräkkäin vuosina 2021, 2022 ja 2023.
Harhaoppeja vastaan
Harhaoppeja vastaan on nimitys, jota käytetään kahdesta varhaiskristillisestä harhaoppeja vastaan suunnatusta teoksesta:
Lourdes (tiedusteluasema)
Lourdesissa on oma satelliittivastaanottokeskus, puhelinkeskustelujen, telekopioviestien ja tietokoneyhteyksin toimitettavien viestien sieppaamismahdollisuus.
Karlsruhe (1927)
Karlsruhe oli Saksan laivaston Königsberg-luokan risteilijä toisessa maailmansodassa. Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene HMS Truant torpedoi aluksen 9. huhtikuuta 1940, jolloin alus menetti liikuntakykynsä. Miehistö jätti aluksensa ja siirtyi torpedovene Greifiin, joka sen jälkeen upotti hylyn.
Lourdes (tiedusteluasema)
Lourdesin kuunteluaseman uskotaan kykenevän valvomaan Pohjois-Amerikan ja Euroopan välistä liikennettä. Kuuban puolustusministeri Raúl Castron mukaan (1993) 75 prosenttia Venäjän hankkimasta sotilaallisesta tiedosta tuli Lourdesin kautta.
Karlsruhe (1927)
Valmistus
Alus tilattiin 1925 nimellä risteilijä C (Medusan korvaaja) Deutsche Werkeltä, missä köli laskettiin 27. heinäkuuta 1926 telakkanumerolla 207. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1927 nimellä Karlsruhe. Kastetilaisuudessa puheen piti Karlsruhen pormestari ja aluksen kummina oli vuonna 1914 upotetun ensimmäisen risteilijä SMS Karlsruhen päällikön Köhlerin leski. Alus lähti propulsiojärjestelmän testeihin 15. lokakuuta 1929, joiden päätyttyä alus siirrettiin Wilhelmshaveniin viimeisteltäväksi. Alus otettiin palvelukseen 6. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään Eugen Lindau. Alukselle siirrettiin miehistöksi palveluksesta poistetun risteilijän Berlinin miehistö.
Palvelus
Alus vietti ensimmäiset palveluskuukautensa Itämerellä koulutuksessa, jonka aikana alus saavutti 15. tammikuuta 1930 kolmen tunnin ajossa 29 solmun keskinopeuden.
Mike Kelley
Michael "Mike" Kelley (27. lokakuuta 1954 Wayne, Michigan, Yhdysvallat – 31. tammikuuta 2012 South Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taiteilija, jota pidetään eräänä maansa merkittävimmistä taiteilijoista 1900-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa. Kelley käytti töissään löytötavaroita, tekstiilijulisteita, piirustuksia, assemblaaseja, kollaaseja, performanssia, sekä videota.
Kelley saavutti mainetta kansallisesti ja kansainvälisesti 1980-luvun puolivälistä eteenpäin. Hän sai mainetta ensin Euroopassa, ennen Yhdysvaltoja, missä hänellä oli innostunutta yleisöä etenkin Ranskassa ja Saksassa. Hän tuli tunnetuksi erityisesti roskia kuvaavista piirroksistaan, parodioista etenkin uskonnollista ja poliittista undergroundia kohtaan. Hän teki "mystisiä" teoksia, kuten "Plato's Cave", "Rothko's Chapel" ja "Lincoln's Profile", jotka innoittivat myöhemmin lukuisia nuorempia taiteilijoita. Sonic Youth -yhtye käytti Kelleyn työtä levykannessaan "Dirty" vuonna 1992.
Kelley löydettiin kotoaan, lähipiirin ja South Pasadenan poliisin arvioiden mukaan itsemurhan tehneenä, tiistai-iltana 31.1.2012.
Guamin taistelu (1944)
thumb|Yhdysvaltain merijalkaväen ensimmäinen maihinnousuaalto suojautumassa ennen hyökkäyksen jatkumista Guamin sisäosiin.
Guamin taistelu käytiin 11. heinäkuuta – 10. elokuuta 1944 yhdysvaltalaisten vallatessa Guamin takaisin japanilaisilta, jotka olivat vallanneet sen Tyynenmeren sodan alussa 10. joulukuuta 1941.
Tausta
Japani oli vallannut Guamin Yhdysvalloilta Guamin taistelussa joulukuussa 1941. Guam oli ollut japanilaisten hallussa vain vajaa kolme vuotta, eikä siksi ollut yhtä lujasti linnoitettu kuin Japanille ensimmäisestä maailmansodasta alkaen kuulunut Saipan Mariaanien saaristossa.
Taistelu
Iltaan mennessä yhdysvaltalaiset olivat laajentanet asemansa ulottumaan kahden kilometrin päähän rannasta. Japanilaisten vastahyökkäyksiä suoritettiin pääasiassa yöaikaan ja tunkeutumalla, mitkä torjuttiin japanilaisille raskain miehistö ja kalustotappioin. Hyökkäyksen alkupäivät olivat yhdysvaltalaisille huollollisesti vaikeita, koska kuljetusalusten piti jäädä satojen metrien päähän rannasta ja amfibioajoneuvoja tavaroita noutamaan oli vähän. Kuitenkin 28. heinäkuuta mennessä molemmilla rannoilla vallatut alueet laajenivat siten, että hyökkäävät yksiköt tavoittivat toisensa ja 30. heinäkuuta Oroten lentokenttä ja Apran satama joutuivat yhdysvaltalaisten haltuun.
Japanilaisten komentaja, kenraaliluutnantti Takeshi Takashima kaatui 28. heinäkuuta, minkä jälkeen puolustavien joukkojen komentajuus siirtyi kenraaliluutnantti Hidejoshi Obatalle. Japanilaisten voimat olivat ehtyneet niiden suorittamien vastahyökkäysten vuoksi. Elokuun alkuun mennessä japanilaisilla alkoi olla pula ruoasta eikä panssarivaunujakaan ollut monta jäljellä. Japanilaisten komentaja veti joukot Guamin eteläosasta ja aikoi perustaa tukialueen saaren keskiosan vuoristoiselle alueelle. Koska yhdysvaltalaiset kuitenkin valvoivat jo merta ja ilmatilaa, eivät japanilaiset uusissa asemissaan kyenneet saamaan huoltoa. 2. elokuuta – 4. elokuuta japanilaisten asemat etelässä murtuivat, ja loppuosa hyökkäyksestä suuntautui pohjoisosiin. Japanilaiset yleensä kieltäytyivät antautumasta, ja lopuista japanilaisista kuoli moni.
Viimeiset pakenivat viidakkoon, ja vielä aselevon jälkeenkin 8. joulukuuta 1945 kolme Yhdysvaltain merijalkaväen sotilasta sai surmansa väijytyksessä. 24. tammikuuta 1972 metsästäjät löysivät kersantti Shoichi Yokoin, joka oli asunut luolassa 27 vuotta. Yokoi kivääri oli edelleen toimintakunnossa, aseen tukki oli vain lahonnut pois.
Seuraukset
Guamin pinta-ala teki siitä paremman tukikohdan Yhdysvaltain seuraaville Filippiineille, Ryūkyūsaarille ja Taiwanille kohdistuville sotaoperaatioille. Guamin syväsatama Apra oli sopiva suurimmille kuljetusaluksille, ja saaren kaksi lentokenttää olivat sopivia strategisille B-29 Superfortress -pommikoneille.
Taisteluiden jälkeen Guamista tuli liittoutuneiden tukikohta, jolle laivaston pioneerit rakensivat viisi lentokenttää pääasiassa B-29-pommikoneiden läntiselle Tyynellemerelle ja Japaniin suuntautuvia pommituslentoja varten.
Saarelle 1944 perustettu Pohjoinen lentokokenttä nimettiin myöhemmin prikaatikenraali James R. Andersenin mukaan Andersen-lentotukikohdaksi. James R. Andersen oli Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö Tyynellä valtamerellä ja hän katosi paluumatkallaan Honoluluun 1945.
Pelle Miljoona Unabomber!
Pelle Miljoona Unabomber! oli suomalainen, Pelle Miljoonan johtama rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2007 ja lopetti toimintansa vuonna 2010. Viimeisessä kokoonpanossa yhtyeen muut jäsenet olivat kitaristi Mela ja basisti Maria Hänninen, Pellen hoitaessa rummut ja laulun.
Historia
Unabomber! soitti ensimmäisen keikkansa Järvenpään Esperancessa torstaina 28. kesäkuuta 2007. Ensimmäinen albumi Unabomber! julkaistiin 26. syyskuuta samana vuonna. Nimensä yhtye otti amerikkalaiselta terroristilta Theodore Kaczynskiltä, josta media käytti nimeä "Unabomber".
Pelle Miljoonan nettisivuilla arvioidaan Unabomberia! seuraavasti:
Makeisvero
Makeisvero on valmistevero. Sitä kerättiin Suomessa viimeksi 2011–2016. Veron kohteena olivat Suomessa valmistettavat ja Suomeen tuotavat makeiset, jäätelöt ja virvoitusjuomat. Aiemmin vero oli käytössä vuosina 1926–1999.
Valmisteveroa sääteli laki makeisten, jäätelön ja virvoitusjuomien valmisteverosta (1127/2010). Veron määrä oli 1.1.2012 alkaen 95 senttiä kilogrammalta ja 11 senttiä litralta.
Vanha makeisvero
Aikaisempi makeisvero oli kulutusvero, jota kerättiin Suomessa myytävistä tuotteista. Euroopan unioni antoi Suomelle huomautuksen ksylitolin verottomuudesta. Eduskunta ratkaisi asian luopumalla makeisverosta 1. tammikuuta 2000.
Vuosina 1987–1999 makeisveron määrä oli 3,50 markkaa kilolta makeisia. Veron tuotto oli 154 milj. mk (1990), 152 milj. mk (1995), 155 milj. mk (1996) ja 157 milj. mk (1997).
Suomen Hammaslääkäriliitto vaati jo vuonna 2003 makeisveroa takaisin, sillä makeisten kulutus oli lisääntynyt merkittävästi. Vuonna 1985 makeisia syötiin henkeä kohden 7,2 kg, vuonna 2001 12,5 kg ja vuonna 2005 14 kg.
Vaikutus kulutukseen
Kaupan ja makeisvalmistajien mukaan makeisveron myötä makeiskauppa notkahti vuonna 2011 viidellä prosentilla, mutta makeisten myynti kasvoi vuonna 2012 kolme prosenttia vuoteen 2010 nähden. Fazer Makeisten mukaan makeisvero vähensi sokerimakeisten myyntiä, mutta suklaan myynti kasvoi.
Kritiikki
Makeisveroa kritisoitiin muun muassa siitä, että se jätti keksit veron ulkopuolelle, mutta verotti toisaalta esimerkiksi kivennäisvesiä. Vero johti muun muassa siihen, että valmistajat kehittävät makeistenomaisia tuotteita, mutta luokittelevat ne kekseiksi.
Makeisten kulutus ei juurikaan vähentynyt veron astuttua voimaan. Tutkijoiden mukaan kansanterveyttä edistäisikin enemmän ruokien sokeripitoisuuksiin pohjaava verotus tai arvonlisäverotus, jolla voitaisiin alentaa terveellisten ja korottaa epäterveellisten ruoka-aineiden hintaa.
Fritz Hartjenstein
Fritz Hartjenstein (3. heinäkuuta 1905 Peine, Saksan keisarikunta - 20. lokakuuta 1954 Pariisi, Ranska) oli saksalainen SS-eversti, joka toimi Birkenaun ja Natzweiler-Struthofin keskitysleirien komentajana. Hän kuoli vankilassa odotellessaan kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa.
Sotilasura
Hartjensteinista tuli 1940 Theodor Eicken SS-divisioona Totenkopfin upseeri ja palveli rintamalla vuoteen 1942. Hänet vapautettiin rintamavastuista epäpätevyyten takia ja siirrettiin Auschwitzin, jossa hän palveli vartijoiden erillisosaston komentajana.
Auschwitzin hallinnollisten uudistusten jälkeen Birkenaun ja Monowitzin leirit erotettiin siitä marraskuussa 1943. Hartjenstein toimi Birkenaun ensimmäisenä komentajana maaliskuuhun 1944 asti. Maaliskuusta 1944 tammikuulle 1945 hän komensi Natzweiler-Struthofin keskitysleiriä. Sieltä hänet siirrettiin vielä Flossenbürgin keskitysleirin komentajaksi.
Tuomio
Brittiläinen sotatuomioistuin, joka kokoontui Wuppertalissa tuomitsi hänet 1. kesäkuuta 1946 elinkautiseen neljän vastarintamiehen teloituksesta. Myöhemmin hänet tuomittiin ammuttavaksi kuoliaaksi sotavangin hirttämisestä. Hänet siirrettiin Ranskaan, jossa hänet tuomittiin Natzweilerin julmuuksista kuolemaan. Hartjenstein kuoli sydänkohtaukseen 1954 tuomion täytäntöönpanoa odotellessaan.
Hattujärvi (Kuhmoinen)
Hattujärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella, missä Hirvuori jää järven länsipuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, vaikka sen keskelle on merkitty kivi. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järvi on autio, mutta sen pohjoisrantaan tulee kävelypolku Kylämäjärven länsipäästä. Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa Hattujärven kaakkoispuolella oli pelto.