cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Näsijärvi
Saaret
Järvessä on laskettu olevan 710 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 984 hehtaaria, mikä on noin 3,8 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista vain Iso-Otava (113 ha ) on yli neliökilometrin suuruinen, mutta 100 muuta saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, ja 496 saarta ovat vielä yli aarin kokoisia, mutta loput 113 saarta ovat tätä pienempiä. Kartoissa nimeltään mainittuja merkittäviä saaria ovat etelästä lukien Siilinkari, joka näkyy Tampereen rannoilta, Pallosaari, Karso, Harvasalo ja Pikku-Otava, jotka sijaitsevat kaikki Näsinselällä. Kaiharinlahdella ovat Niinisaari, Korpinsaari, Lammassaari ja Äijänsaari. Koljonselkä on avointa järvenosaa, mutta sieltä voidaan mainita Taulasalo, Koljonsaari, Selkäsaari, Iso Lammassaari, Heinisaari ja Säynäsaaret. Koljonselän pohjoisosissa sijaitsevat Lehtisaari, Kontusaari, Vetämäkanta, Vähä Vesassalo, Iso Vesassalo, Toltaansalo ja Iso Leppisalo (31 ha ). Ylös Vankavedelle mentäessä löytyy lännestä Taninsaari (38 ha ), Muurainen (47 ha ) ja Pikku-Muurainen, jotka suojaavat Kukkulanselkää. Vankaselällä ovat vielä Onniansaari (49 ha ) ja Lietsaari. Saarten rantaviivan yhteispituus on 223 kilometriä.
Geologiaa
Järven etelärannan poikittain kulkee saumamuodostuma, joka on lyhyt osuus Salpausseliltä Lahden pohjoispuolelta alkavasta harjujaksosta, joka päättyy parinsadan kilometrin päässä Suomenselälle. Sen Kalevankankaan korkein kohta nousee 135 metrin korkeuteen ja Pispalanharjun ja Pyynikinharjun korkeimmat kohdat 155 metriin, mikä on noin 60 metriä korkeammalle kuin Näsijärven vedenpinta.
Näsinselän keskivaiheella järven ylittää kallioperän murroslinja, joka kulkee itä-länsi-suuntaisena Käälahden ja Kaiharinlahden kohdalla. Murroslinjan eteläpuolella kallioperä on liuskekiveä ja pohjoispuolella syväkiveä. Murroslinja on kulunut paikoin syväksi kalliorotkoksi, jonne jääkauden aikana kertyneet moreenikerrokset puhdistuivat jääkauden päättymisen aikana jäätikköjokien virtauksissa. Murroslinja on helposti havaittavissa Näsijärven itäpuolella, jossa se jatkuu Käälahden jälkeen itään 12 kilometriä pitkänä Paarlahtena.
Jääkauden aikainen Sisä-Suomen reunamuodostuma ylittää Näsijärven Koljonselällä järven lounas-koillissuuntaisena. Jääkaudella kesäisten sulamisvesien tuomat sora- ja hiekka-ainekset kerääntyivät jäätikön reunan eteen ja muodostivat siihen harjuja. Samaan aikaan talvisten ja kesäisten olosuhteiden vaikutuksesta mannerjäätikön reuna vuorotellen puski talvisin kesällä syntyneitä harjuja eteenpäin ja kesäisin se vetäytyi niistä erilleen. Hiekan ja soran joukkoon sekoittui jäätikön tuomaa moreenia ja näin syntyneet pääteselänteet ovatkin sekoitus näistä maa-aineksista. Näiden pääteselänteiden kanssa samanikäisiä harjuja tai deltoja esiintyy noin 250 kilometriä pitkällä rintamalla, jota kutsutaan myös nimellä Sisä-Suomen reunamuodostuma. Muodostuman läntinen reuna alkaa Jämijärvellä Hämeenkankaalla ja jatkuu Hämeenkyrön keskustaajaman läpi itään ja se tulee Näsijärvelle Kyrönlahden eteläpuolelta, sukeltaa veteen Pengonpohjan lahdessa, jossa reunamuodostuma kurkistaa Kuhaluotona vedestä ja sitten se nousee Kotkannokassa ylös järvestä. Reunamuodostuma ylittää niemimaan Länsi-Teiskon eteläpuolelta ja sitten se ylittää Näsijärven Koljonselän pohjoisosassa sukeltamalla Kariniemessä järveen, kurkistaen vedestä Vetämäkantana. Reunamuodostuma jatkaa Yrjönkylän ja Kaanaan kautta koilliseen Teiskon lentokentälle. Koljonselän keskellä kulkee järven pohjassa kallioperän murros, jonka muodostaman syvänteen löytää seuraamalla Leppäjärven suuntaista laaksoa järvelle. Murros jatkuu Koljonselän itärannalle, jossa se näkyy Terälahtena ja sen itäpuolisessa Kirkkojärvessää lahtina. Toinen kalliomurros ylittää Koljonselän Vähä- ja Ison Vesassalon saarten välistä.
Taina Sampakoski
Taina Sampakoski (s. 1957) on suomalainen kirjailija ja opettaja.
Näsijärvi
Geologiaa
Myös Vankaveden eteläosassa muodostavat kallioperän murrokset Näsijärven pohjaan syvänteitä ja rannoille lahtia. Esimerkiksi Parkkuussa Parkkuunlahti ja Kiertäänperä kuuluvat murrokseen, joka jatkuu Nimettömänojan laaksona luoteeseen ja ylittää Näsijärven Toikossa ja Löytänänjärven itäpuolella. Myös Sikkilänjoen laakso jatkuu Jakaman poikki ja jatkuu kaakkoon päin Leppälahteen. Monet Vankaveden Kurun puoleisella rannoilla olevat kallioperän murrokset ovat pohjois-etelä-suuntaisia. Ne alittavat järvenselän Kurunlahden suunnassa useasta kohtaa ja jatkavat vielä Kukkulanselän alitse.
Taina Sampakoski
Sampakosken esikoisromaani Ikoni oli Finlandia-palkintoehdokkaana 2006. Romaanin pohjana oli Sampakosken Jyväskylän avoimen yliopiston luovan kirjoittamisen kurssilla lopputyönä kirjoittama novelli jonka hän laajensi romaaniksi. Sampakoski on opettanut suomen kieltä peruskoululaisille Kalixissa Ruotsissa.
Sampakosken isä on kestävyysjuoksija Väinö Koskela.
Näsijärvi
Asutus
thumb|250px|Näsijärven etelärannalla Tampereella on runsaasti asutusta. Ennen siellä oli myös paljon teollisuutta. Kuva heinäkuulta 2013.
Järven rantaviivan pituus on 806 kilometriä ja tähän lukuun sisältyvät myös saarien rannat. Näsijärven rannalla sijaitsevat muun muassa Tampere, Ylöjärvi ja Kuru. Tampereella Näsijärven eteläpäässä, Särkänniemen huvipuistossa sijaitsee korkea näkötorni Näsinneula, joka on myös Suomen korkein rakennus. Särkänniemen vieressä sijaitsee Mustalahden satama.
Luonnontila
Näsijärven eteläosassa järven vesi on luokiteltu fysiokemiallisesti erinomaiseksi, biologisesti hyväksi, kemiallisesti hyvää huonommaksi ja ekologisesti hyväksi.
Näsijärven pistekuormittajat ovat lähinnä yhteiskunnan jätevedenpuhdistamot ja yksittäiset teollisuuslaitokset. Puhdistamoiden tulokset ovat olleet hyviä. Tilanne oli aiemmin paljon huonompi, kunnes suuret paperi- ja sellutehtaat lopettivat toimintansa. Näsijärven eteläosaan laskivat jätevetensä Näsijärven Pahvi Oy ja Haarlan paperitehdas, jotka lopettivat toimintansa vastaavasti vuosina 1983 ja 1989. Vuonna 2008 M-realin ja Ligno Tech Finland Oy:n tehtaiden sulkeminen paransi edelleen Näsijärven eteläosan tilannetta huomattavasti. Mäntän tehtaiden sellunvalmistuksen lopettaminen vuonna 1991 vaikutti merkittävästi Näsijärven pohjois- ja keskialueiden luonnontilaan. Näsijärven eteläpäätä kuormittavat edelleen Tampereen Sähkölaitoksen Naistenlahden voimalaitos, Tampereen Veden Kaupinojan pintavesilaitos ja Tampereen Kaukolämpö Oy.
Vesiliikenne
Näsijärvellä kulkee kesäisin vilkkaasti liikennöity Tampereelta Muroleen kanavan kautta Virroille johtava laivareitti, joka on niin sanotun Runoilijan tien eteläosa. Järvellä toimii useita veneseuroja, jotka ovat usein paikkakuntakohtaisia. Muita veneilijöitä varten on rakennettu lukuisia veneenlaskupaikkoja.
Kalastus ja ravustus
Näsijärvi ja sen lähialueet muodostavat Näsijärven kalastusalueen. Järvessä elää yleisenä ahven, hauki, järvilohi, kiiski, kuha, kuore, lahna, made, muikku, pasuri, salakka, siika, sorva, särki ja taimen. Näiden lisäksi tavataan harvalukuisena ankerias, harjus, kirjolohi, kivisimppu, kymmenpiikki, pikkunahkiainen, puronieriä, ruutana, spleiknieriä, suutari ja säyne. Satunnaisesti tavattavia lajeja ovat härkäsimppu ja sulkava. Näistä kalalajeista ovat taloudellisesti tärkeimmät hauki, ahven, siika, kuha, muikku, lahna ja made. Vapaa-ajan kalastajien tavoitelluimmat lajit ovat taimen ja järvilohi. Ammattikalastusta harjoittaa yleensä noin viisi ja ammattiravustusta viisi kalastajaa. Näsijärvellä on rapuruttoa, joten jokirapuja on järvessä hyvin vähän. Vuosina 1991–1997 järveen istutettiin täplärapua, joka näyttää kestävän Näsijärven rapuruton hyvin ja laji menestyy.
Tammerkoski
Tammerkoski, joka laskee 18,2 metriä alempana sijaitsevaan Pyhäjärveen, on nykyään padottu energiantuotantoa varten ja sen veden juoksutuksia säädellään padon ympäristöluvassa. Säännöstelyn hoitaa Tampereen sähkölaitos Näsijärven säännöstely-yhtiön puolesta. Tavoitteena on hallita Näsijärven vedenpintaa samalla, kun tuotetaan sähköenergiaa. Veden virtaamista on pidetty kirjaa vuodesta 1933 asti ja tällä aikavälillä on joen keskivirtaama (MQ) ollut 65 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Kun tarkasteluväliksi otetaan viimeiset vuodet 1980–2008, tulee keskivirtaamaksi 73 m³/s. Joen keskiylivirtaama (MHQ) on ollut 142 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) 2,4 m³/s, mutta suurin vuosittainen virtaama (HQ) on ollut 247 m³/s (kesäkuussa 1988) ja pienin (NQ) 0 m³/s.
Vedenkorkeudet
Järven vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 94,13 metriä ja 95,62 metriä mpy. Suurin mahdollinen säännöstelyväli on siten 1,49 metriä, mikä vastaa Näsijärvessä 385 miljoonan kuutiometrin vesitilavuutta.
Näsijärven vedenpinnan korkeuteen on yritetty vaikuttaa jo 1800-luvulla, ja kun joki lopulta oli padottu kokonaan, järveä on myös säännöstelty. Ensimmäinen säännöstelyehto on vuoden 1923 lupapäätöksessä. Sitä ei päivitetty vuosina 1937 ja 1945, jolloin kiinnitettiin ainoastaan huomiota yksittäisten voimaloiden toimintaan. Vasta vuonna 1980 annettiin tarkistetut lupaehdot, joita edelleen noudatetaan. Vuosien 1911 ja 1979 välisenä aikana on vedenpinnan keskikorkeus ollut 94,99 metriä mpy. ja vuosina 1980–2008 se on ollut 95,03 metriä mpy. Kesäkuukaisina vesi on yleensä parikymmentä senttimetriä näitä arvoja korkeammalla. Alin vedenkorkeus on nykyään (1980–2008) ollut keskimäärin 93,92 metriä ja ylin vedenkorkeus 95,49 metriä mpy. Yhden vuoden aikana mitattujen vedenkorkeuserojen vaihteluväli on ollut 1,15 metriä. Pienin yhden vuoden aikainen vedenkorkeusero on ollut 0,59 metriä (vuonna 1990) ja suurin 1,54 metriä (vuonna 1981).
Järven jäätyminen
Näsijärven jäätymisestä on laadittu tilastoja vuodesta 1836 alkaen. Jäätymisen ja jäiden lähdön julistaa Tampereen kaupungin satamapäällikkö. Jäätilanne todetaan suurten selkien Näsinselän ja Koljonselän mukaan. Näsijärvi jäätyy keskimäärin 19. joulukuuta ja jäät lähtevät 8. toukokuuta. Varhaisin kirjattu jäätyminen on tapahtunut 7.11.1910 ja myöhäisin 07.02.2020. Vastaavasti varhaisin jäidenlähtö on tapahtunut 13.4.2014 ja myöhäisin 17.6.1867, jolloin Suomea vaivasivat suuret nälkävuodet.
Jääkauden päättyminen
Aivan viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikkö suli Näsijärveltä pois noin 11 300 vuotta sitten (Keuruun jäänperääntymisvaihe ) ja jäätikön reuna vetäytyi pohjoiseen jonnekin Virtain ja Kihniön taajamien eteläpuolelle. Silloin paikallinen ilmasto kylmeni äkisti, eikä jäätikkö enää sulanut yhtä nopeasti kuin aikaisemmin. Sen seurauksena jäätikkö alkoi edetä (Jyväskylän etenemisvaihe ) ja ehti Länsi-Teiskon ja Terälahden lähettyville, missä jäätikön reuna pysähtyi noin 11 000 vuotta sitten noin 100 vuodeksi muodostaen päätemoreeniselänteen, joka kuuluu Sisä-Suomen reunamuodostumaan. Reunamuodostumisen jälkeen ilmasto lämpeni taas, jolloin jäätikön reuna vetäytyi Perämeren rannikon suuntaan. Tällöin Näsijärvi vapautui jäätikön alta lopullisesti.
Jääkauden jälkeen
Jääkauden jälkeen maan kamara oli nykyistä paljon syvemmällä. Jäästä vapautunut muinainen Itämeri oli Yoldia-vaiheessaan ja sen vedenpinta huuhtoi aluksi mäkiä ja kallioita noin 170–165 metrin korkeudella mpy. Silloin näkyi vain seudun kaikkein korkeimmat kohdat Yoldiameren pinnalla, mutta myöhemmin maankohoaminen nosti veden alta uutta maata. Saaristo tiheni niemimaiksi ja lopulta alkoi Näsijärven ympäristö nousta vedestä. Tuleva järvi erottui heikosti pohjoiseen aukeavana Itämeren Ancylus-vaiheen lahtena, jonka lahdensuu oli yhteydessä avoveteen useita väyliä pitkin. Maankohoamisen seurauksen väylä toisensa jälkeen maatui ja lahdella oli lopuksi enää yksi lahdensuu jäljellä.
Näsijärven ja Tammerkosken syntyvaiheet
Muinais-Näsijärvi kuroutui maankohoamisen seurauksena Itämerestä sen Ancylus-vaiheessa erilliseksi järveksi noin 9 000 vuotta sitten (ajankohdaksi on ehdotettu myös 6400–6200 eaa. tai 8 000 vuotta sitten ). Kuroutumiskohta oli Alavuden Sampsalammen kohdalla, jossa virtasi aluksi hyvin lyhyt Perämereen laskeva joenuoma. Muinais-Näsijärvi oli nykyistä Näsijärveä huomattavasti suurempi, vaikka sen vedenpinta oli Tampereella noin 5 metriä alempana kuin se on nykyään. Maankohoamisen takia lasku-uoma piteni meren peräännyttyä kauemmaksi ja muinainen lasku-uoma haki maastosta Lapuanjoen nykyäänkin käyttämän reitin. Perämerellä tapahtuvan nopeamman maankohoamisen vuoksi Näsijärven luoteispää kohosi nopeammin kuin järven eteläpää, jolloin järvialtaan pohja kallistui kohti etelää. Jatkuvan kallistumisen vuoksi järven vedenpinta kohosi kaiken aikaa ja se aiheutti järven eteläpäässä hitaan tulvan, joka on nostanut vedenpintaa Tampereella yhteensä 8 metriä. Kun noin 7 500 vuotta sitten (on myös ehdotettu 5600 eaa., 5 000 vuotta sitten tai 6 500 vuotta sitten ) järven vesi oli kohonut 3 metriä nykypinnan yläpuolelle, murtautui vesi Pyynikinharjun matalimman kohdan yli ja valloilleen päässeet vedet puhdistivat harjun löyhään maaperään leveän uoman ja uursivat uoman keskelle kivisen Tammerkosken. Tammerkosken vesi laski Pyhäjärveen, joka laski nykyistä Kokemäenjoen käyttämää lyhyttä alkureittiä pitkin suoraan Selkämereen. Näsijärven vedenpinta aleni samalla muutaman metrin, joka riitti kuivattamaan pohjoisessa Lapuanjoen luusuassa sen laskukynnyksen. Näin oli Näsijärven laskusuunta vaihtunut Perämereltä Selkämerelle yhden kevään aikana ja järven vanhaan luusuaan siirtyi Pispalan vedenjakaja Suomenselän vedenjakajaksi.
Muinaisrantoja
Pispalan ja Pyynikin harjut ovat syntynyt jäätikkökielekkeiden saumaan eli se on niin sanottu saumaharju. Kun jäätikkö suli jäi Pispalan harju veden alle, mutta se alkoi maankohoamisen johdosta nousta pinnalle. Tässä vaiheessa aallokko alkoi kuluttamaan harjun kylkiä. Joihinkin paikkoihin ja eri korkeuksille on jäänyt jäljelle kivikkorivejä, jotka syntyivät aallokon kuluttaessa hiekan pois kivien ympäriltä. Näitä muinaisrantoja esiintyy Pispalanharjulla ja Pyynikin harjulla sekä Näsijärven että Pyhäjärven puolilla. Muuallakin Näsijärven lähialueilla on tavattu muinaisrantoja.
Vesistösuhteet
Järvi saa pääosan vedestään Muroleen kanavan ja Muroleenkosken kautta Palovedeltä, ja tämä edelleen Ruovedeltä, joka kerää vetensä Ähtärin reitiltä ja Pihlajaveden reiteiltä pohjoisesta ja Keuruun reitiltä idästä, ja joiden yhteenlaskettu valuma-alueen pinta-ala on 6 102 neliökilometriä (km²). Pienempiä järveen laskevia valuma-alueita ovat Keihäsjoen (192 km²), Jakaman (157 km²), Karjulanjoen (138 km²), Elänteen (75 km²), Velaatanjoen (106 km²) ja Pukalan (69 km²) valuma-alueet.
Näsijärven lähialueella on 72 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimmat ovat Näsijärven itärantalla Niihamajärvi (8 ha), joka laskee Aitolahteen, Vääräjärvi (32 ha), joka laskee Tervalahteen, Valkeajärvi (31 ha) ja Kukonjärvi (16 ha), jotka laskevat Paarlahden Matehiseen sekä Ahvenlammi (15 ha) ja Syväjärvi (13 ha), jotka laskevat Paarlahden pohjukkaan, sitten on Haikanlahteen laskevat Iso Ripojärvi (21 ha) ja Kuusjärvi (16 ha), ja vielä Toijalanjärven lahteen laskeva Taulajärvi (50 ha). Näsijärven länsirannalla on Ylöjärvellä Siivakkalanlahteen laskeva Ilmarinjärvi (19 ha), Laakonselälle laskevat Mastosjärvi (15 ha), Antaverkanlammi (4 ha) ja Kaitijärvi (17 ha), Lempiäniemellä Perttulanlahteen laskeva Kohmalanjärvi (6 ha), Ylisen pohjoispuolelle laskeva Säynäväjärvi (7 ha) ja Kyöstilän Kaskilahteen laskeva Himotunjärvi (9 ha) sekä Huhkaankylältä Kaiharinlahteen tuleva Majajärvi (6 ha). Lopulta suureen Pengonpohjaan laskevat Koijärvi (10 ha), Leppäjärvi (25 ha) ja Iso Haapajärvi (13 ha). Vankaveden alueella on 17 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimmat ovat Vanhankylänjärvi (13 ha) ja Pimeäjärvi (10 ha), jotka laskevat Kukkulanperään, Yläisjärvi (20 ha), joka laskee Kurunlahteen, Iso Majajärvi (10 ha), joka laskee Paappasenlahteen, ja vielä Keskinen (13 ha), joka laskee Murolelahteen.
Luettelo Jakovlev Jak-40:n onnettomuuksista
pienoiskuva|Tajik Airin Jak-40. Vastaava kone oli osallisena Jak-40:n pahimmassa onnettomuudessa 28. elokuuta 1993. Jakovlev Jak-40 on Jakovlevin valmistama kolmimoottorinen lyhyen matkan matkustajakone. Se lensi ensilentonsa 21. lokakuuta 1966 ja tuli liikennekäyttöön 30. syyskuuta 1968. Sitä valmistettiin vuosina 1966–1980 yhteensä 1 136 kappaletta.
Näsijärvi
Vesistösuhteet
Näsijärvi laskee vetensä Tammerkosken ja Pyhäjärven kautta Kokemäenjokeen, joka laskee Porissa Itämeren Selkämereen.
Luettelo Jakovlev Jak-40:n onnettomuuksista
Valmistetuista koneista 106 eli noin 9,3 prosenttia on vuoden 2018 loppuun mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus Fokker F.28 Fellowshipillä on 18,7 prosenttia ja VFW-Fokker 614:llä 5,3 prosenttia.
Al-Anbiya’
Al-Anbiya’ on Koraanin 21. suura ja se ajoitetaan mekkalaiseksi. Suura on saanut nimensä siitä, että siinä mainitaan poikkeuksellisen paljon profeettoja.
Luettelo Jakovlev Jak-40:n onnettomuuksista
Jak-40:n toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui 28. elokuuta 1993 Tadžikistanin Horugissa, kun Tadžikistanin sisällissodassa naisia, lapsia ja militantteja kuljettaneen Tajik Airin Jak-40:n lentoonlähtö epäonnistui. Kone kulki yli kiitotien pään suurella nopeudella, osui maapenkkaan ja betonirakennukseen ja päätyi jokeen. Koneessa oli kolme tonnia ylikuormaa. Miehistö pakotettiin ottamaan koneeseen liikaa matkustajia, ja lopulta 28-paikkaisessa koneessa oli yhteensä 86 ihmistä, joista vain neljä selvisi onnettomuudesta. Se on myös pahin Tadžikistanin alueella tapahtunut lento-onnettomuus.
Al-Anbiya’
Sisältö
Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Luettelo Jakovlev Jak-40:n onnettomuuksista
Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki onnettomuudet ja muut tapahtumat, jotka ovat johtaneet koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen.
Al-Anbiya’
Alkujakeet
Johdantokatkelma (jakeet 1–4) varoittaa tuomiopäivästä, mikä on Koraanin tavanomainen aihe. Ihmiset torjuvat profeetan, joka suurassa 21, kuten monessa muussakin, on vailla nimeä. Seuraavat jakeet sisältävät Koraanille tyypillistä aineistoa: Jumalan ykseyden korostamista, tunnusmerkkejä luonnossa ja polemiikkia uskottomia vastaan.
Maan rakenne
Jakeet 31–33 sisältävät kuvauksen maailman rakenteesta: Kuvauksen mukaan vuoret kiinnittävät maan paikoilleen, ettei se huoju. Taivas on maan päälle levitetty katto, ja taivaankappaleet kiertävät maan yläpuolella:
Maan pallonmuotoisuus ei ole vakiintunut käsitys islamilaisessa maailmassa vieläkään, sillä eräät uskonoppineet kiistävät sen yhä. Vuonna 1993 Saudi-Arabian korkein uskonnollinen auktoriteetti, šeikki Abdul-Aziz Ibn Baaz antoi fatwan, jonka mukaan "Maa on litteä. Kuka tahansa, joka väittää, että se on pyöreä, on ateisti ja ansaitsee rangaistuksen."
Profeetat
Jakeet 51–92 käsittelevät profeettoja, joita esiintyy Raamatussa. Eniten tilaa saa Abraham (51-71). Sen jälkeen mainitaan Iisak, Jaakob, Loot, Nooa, Daavid, Salomo, Job, Ismael, Idris ja Dhul-Kifl. Jälkimmäiselle ei ole löydetty esikuvaa Raamatusta. Lisäksi mainitaan Dhun-Nun eli "kalan mies", jonka täytyy olla Joona. Seuraava luettelossa on Sakarias, Johannes Kastajan isä.
Jae 21:91 puhuu Mariasta ja Jeesuksesta kuitenkin ilman nimiä: "Mainitse myös se nainen, joka pysyi siveänä. Me puhalsimme häneen henkemme ja teimme hänestä ja hänen pojastaan merkin kaikille ihmisille." Arabiankielisessä Koraanissa käytetään sanaa al-farj, joka kirjaimellisesti tarkoittaa vaginaa. Eurooppalaisissa käännöksissä se jätetään kääntämättä. Joissakin puhalluksen kohteeksi mainitaan vaatteet tai kohtu. Syyriasta Yhdysvaltoihin muuttanut lääkäri Wafa Sultan on todennut, että kaikki Koraanin läntiset käännökset ovat sievisteltyjä.
Suuran päätös
Suuran loppuosa käsittelee Tuomiopäivää, viitataan Psalttariin eli Raamatun Psalmien kirjaan, joka sisältää lupauksen uskoville. Lähettiläs tuo ihmisille Jumalan sanoman.
Sierra Leonen mutavyöryt 2017
Vuoden 2017 Sierra Leonen mutavyöryt tapahtuivat aamuyöllä maanantaina 14. elokuuta 2017. Useita päiviä kestäneet rankkasateet olivat aiheuttaneet tulvia Sierra Leonen pääkaupungin Freetownin ympäristössä, ja 14. päivän aamuyönä vuorenrinne Freetownin suurkaupunkialueeseen kuuluvassa Regentissä sortui sateiden vaikutuksesta, jolloin kaupunkialueelle vyöryi suuri määrä vetistä maa-ainesta ja sadat talot tuhoutuivat.
Maanvyörymän syynä eivät ole vain runsaat sateet vaan myös ihmisen toiminta. Maastoa on muokattu aiempaa alttiimmaksi vyöryille ja metsää hakattu, kun asutus on laajentunut vuoren rinteille.
Mutavyöryjen on vahvistettu aiheuttaneen ainakin 499 ihmisen kuoleman, ja sadat olivat 19. elokuuta yhä kateissa. Kuolleista yli 150 oli lapsia. Mutavyöryjen vuoksi yli 20 000 ihmistä ovat joutuneet jättämään tai menettäneet kotinsa.
Luonnonkatastrofin seurauksena oli elokuun 31. päivän tiedon mukaan vahvistettu kuolleeksi jo yli 500 ihmistä. Lisäksi 810 henkeä oli virallisten lukujen mukaan yhä kateissa. Uhriluvun arvioitiin nousevan vielä merkittävästi, joskin osan kadonneista uskottiin sisältyneen tunnistamattomaksi jääneiden kuolleiden joukkoon. Tässä vaiheessa yli 5 900 ihmisen, joista yli 960 oli lapsia ja yli 390 raskaana olevaa tai vauvaa hoitavaa naista, raportoitiin tarvitsevan välitöntä apua ja suojaa kodin tuhouduttua luonnonmullistuksessa tai muusta vastaavasta syystä. Paikallishallinnon 27. elokuuta esittämän arvion mukaan luonnonmullistuksessa menehtyi yli 1 000 henkeä.
Göle
Göle on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gölen väkiluku oli 24 863.
Morristown (New Jersey)
Morristown on kunta (town) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 20 180 vuonna 2020. Kunta toimii Morrisin piirikunnan hallintokeskuksena.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1910
Suomen hiihtomestaruudesta kilpailtiin Viipurissa 27. helmikuuta 1910. Vain miehet kilpailivat ja heillä oli ohjelmassa 30 kilometrin kilpailu. Kilpailut kuuluivat osana Viipurin kansainvälisiin talvikisoihin, jotka käytiin 23. – 28. helmikuuta. Suomen mestaruudesta hiihdettiin toisen kerran ja mestaruuden vei Virolahden Sampoa edustanut Edvard Niska, Haapaveden Matti Koskenkorvan – puolustavan mestarin – saadessa tyytyä toiseen sijaan. Kilpailut järjesti Liitto Suomen hiihtourheilun edistämiseksi. SVUL ei järjestänyt omia mestaruuskilpailujaan vuonna 1910.
Morristown (New Jersey)
Väestö
Vuonna 2020 Morristownin 20 180 asukkaasta valkoisia oli 77,9 %, mustia 8,8 % ja aasialaisia 5,8 %. Vuonna 2019 34,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 26,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1910
Miehet 30 km
<br style="clear:both;"/>
Toimikas
Toimikkaita on monenlaisia. Tasatoimikkaassa loimi ja kude ovat yhtä paljon näkyvissä kankaan oikealla puolella. Kudevaltaisessa perustoimikkaassa kude on vallitsevana kankaan pinnalla. Loimivaltaisessa perustoimikkaassa loimi on vallitsevana kankaan pinnalla. Muita perustoimikkaasta johdettuja toimikkaita ovat kärkitoimikas, ristitoimikas, murtotoimikas, ruudullinen murtotoimikas, punostoimikas, katkotoimikas, kierretoimikas, aaltotoimikas ja vinotoimikas.
Pirjo Hassinen
Pirjo Annikki Hassinen (o.s. Kinnunen, s. 14. marraskuuta 1957 Kuopio) on suomalainen kirjailija.
Elämä ja ura
Hassinen syntyi ja varttui Kuopiossa. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta vuonna 1977, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oppia ja filosofiaa Jyväskylän yliopistossa.
Vuonna 1991 ilmestyi Hassisen ensimmäinen romaani Joel. Tämän jälkeen hän on julkaissut omalla nimellään 15 muuta romaania. Ennen esikoisromaaniaan hän julkaisi kolme historiallista rakkausromaania nimellä Birgitta Hurme. Romaanien lisäksi Hassinen on kirjoittanut kaksi Radioteatterin tuottamaa kuunnelmaa.
Hassinen on saanut kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 2001 ja Savonia-palkinnon vuosina 1995 ja 2013. Finlandia-palkintoehdokkaana hän on ollut neljästi (1996, 2002, 2004, 2012).
Hassiselle myönnettiin vuoden 2023 alusta taiteilijaeläke, 1 515,94 euroa kuukaudessa.
Hassinen asuu Jyväskylän Kuokkalassa, ja hänellä on yksi tytär aviomiehensä Pekka Hassisen kanssa.
Carl-Henning Wijkmark
pienoiskuva|Carl-Henning Wijkmark vuonna 2014. Carl-Henning Wijkmark (21. marraskuuta 1934 Tukholma – 4. syyskuuta 2020 ) oli ruotsalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko, esseisti ja kääntäjä, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.
Wijkmark työskenteli opettajana Tukholman yliopistossa ja Ruotsin kirjastokoulussa ennen kuin vuonna 1972 teki kaunokirjallisen debyyttinsä teoksella Jägarna på Karinhall. Hän käänsi Friedrich Nietzschen ja Walter Benjaminin teoksia.
Wijkmark asui pitkiä aikoja Saksassa ja Ranskassa. Wijkmark oli journalisti Kerstin Bernadotten veli.
Naamiointi
thumb|Sekä väritykseltään että rakenteeltaan maastoa jäljittelevä tarkka-ampujan [[ghilliepuku.]] Naamioinnin tarkoitus on suojata kohde näkijältä siten, ettei sitä havaittaisi helposti vaan erottuisi mahdollisimman huonosti ympäristöstään. Naamiointi ei siis ole kohteen ehdotonta peittämistä.
Sotilaallinen naamiointi
thumb|250px|Naamioitu puolijoukkueteltta
Maastovärit
Havaitsemisen vaikeuttamiseksi panssarivaunut, miehistönkuljetusvaunut, merivoimien alukset maalataan maastoväreillä. Maastoväri tekee kohteen maaston kaltaiseksi, mutta ei estä havaitsemista muodon tai koon perusteella.
Naamioverkko
Naamioverkko on tehokkaampaa naamiointia kuin pelkät maastovärit, koska naamioverkolla voidaan muuttaa kohteen ulospäin näkyvää muotoa.
Maastokuvio
thumb|250px|Suomalainen m/91 maastokuvio
Univormun maastokuviointi on saksalainen 1930-luvun keksintö, joka on laajennut kaikkialle maastopukujen myötä. Maastokuviot vaihtelevat eri maittain ja on erilainen eri vuoden aikoina. Suomen puolustusvoimissa maastopuvuissa m/62, m/91 ja m/05 on erilainen maastokuvio. Uudessa m/05 on lehtimetsämäisempiä piirteitä.
Muu käyttö
Naamiointia käytetään myös henkilön tunnistamisen vaikeuttamiseksi. Myönteisimpinä sovelluksina siitä on järjestetyt naamiaistanssit ja muut leikkimieliset tapahtumat. Suomessa mielenosoituksissa naamioituminen on laissa rangaistava teko, mikäli naamioitumisen ilmeisenä tarkoituksena on ryhtyä käyttämään henkilöön kohdistuvaa väkivaltaa tai vahingoittamaan omaisuutta.
Naamiointi eläinkunnassa
Eläinkunnassa ja jopa kasvikunnassa on naamioinnilla suuri merkitys olemassaolon taistelussa lajin säilymisen kannalta. Maapallon niillä alueilla, joissa vuosittain vaihtelee luminen ja lumeton vuodenaika monet eläimet ovat sopeutuneet siihen ja vaihtavat väriään vuodenaikojen mukaan. Värin vaihto tapahtuu paikkakunnan keskimääräisen lumisen ja lumettoman rytmissä ja tapahtuu siellä asustaville eläimille automaattisesti, geeneihin "kirjoitettuna". Jos siellä asunut eläin siirretään muualle, vaihtaa se väriään entisen "kotinsa" mukaan, vaikka olosuhteet olisivat aivan toisenlaiset. Jotkut eläimet ovat erityisen nopeita naamioitumaan ja vaihtamaan suojaväritystään. Esimerkiksi kameleontti on naamioinnissa nopeimpia ja pystyy vaihtamaan väritystään siirtyessään eriväriseltä alustalta toiselle. Myös kalojen väri noudattelee elinympäristönsä veden väriä. Jos kala siirretään toisenväriseen vesistöön, muuttuu se ennen pitkää uuden vesistön värin mukaiseksi.
Aiheesta muualla
Camouflage (militaire)
Daniel Shechtman
Daniel Shechtman (s. 24. tammikuuta 1941 Tel Aviv, Palestiinan brittiläinen mandaatti) on israelilainen materiaalitieteilijä, joka sai Nobelin kemianpalkinnon 2011 kvasikiteiden löytämisestä.
Elämä
Shechtman syntyi Tel Avivissa 1941. Hän valmistui maisteriksi Israelin teknillinen korkeakoulusta Technionista 1968 ja väitteli tohtoriksi siellä 1972. Valmistumisensa jälkeen Shechtman kuului Yhdysvaltojen Wright-Pattersonin lentotukikohdassa sijaitsevan ilmavoimien tutkimuslaboratorion henkilökuntaan. Shechtman tutki siellä titaanialuminidin mikrorakenteita ja metallurgiaa.
Shechtman liittyi Technionin materiaalitekniikan osastolle 1975. Hän oli sapattivapaalla Johns Hopkinsin yliopistossa 1981–1983 ja tutki siellä nopeasti jähmettyneitä alumiinin ja siirtymämetallien välisiä seoksia. Huhtikuussa 1982 Shechtman huomasi elektronimikroskoopissa oudon kiderakenteen. Siihen asti oletettiin, että kiinteä aine muodostui symmetrisestä kiderakenteesta. Shechtmanin löydöksessä kiteet olivat kuitenkin sääntöä rikkovassa muodossa. Hänen havaintoon suhtauduttiin aluksi ristiriitaisesti, ja häntä jopa pyydettiin poistumaan tutkimusryhmästä. Uudet kiteet hyväksyttiin pian, ja 1984 julkaistussa paperissa niistä kutsuttiin kvasikiteiksi.
Shechtman palasi Technioniin Johns Hopkinsista, mutta piti uuden sapattivapaan 1992–1994, jolloin hän oli tutkijana National Institute of Standards and Technologyssä, jossa hän tutki CVD-timanttien rakennetta.
Shechtman palkittiin 1999 Wolfin fysiikanpalkinnolla kvasikiteiden löytämisestä. Nobelin kemianpalkinnon hän sai 2011 samasta ansiosta.
Lee Cheon-su
pienoiskuva|Lee Cheon-su Lee Cheon-su (hangul 이천수, hanja 李天秀, kirjoitetaan myös Lee Chun-Soo; s. 9. heinäkuuta 1981) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän pelasi seuratasolla muun muassa Espanjassa ja Alankomaissa.
Lee oli yksi Etelä-Korean maajoukkueen kantavia voimia vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2004 kesäolympialaisissa. MM-kisojen jälkeen Lee siirtyi Espanjaan Real Sociedadin joukkueeseen. Hän oli ensimmäinen korealainen pelaaja Primera Divisiónissa. Heikon kauden jälkeen hänet lainattiin Numanciaan, josta hän palasi takaisin kotimaahansa Ulsanin joukkueeseen. Koreassa Lee johdatti Ulsanin maansa mestaruuteen vuonna 2005 ja hänet valittiin K-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kesällä 2007 hän siirtyi Alankomaiden pääsarjassa, Eredivisiessä pelaavan Feyenoordin joukkueeseen.
Lee kuului Etelä-Korean joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa ja pelasi avauskokoonpanossa joukkueen jokaisessa kolmessa ottelussa.
In Search Of... (Fu Manchun albumi)
In Search Of.. on kalifornialaisen stoner rock -yhtyeen Fu Manchun kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996 Mammoth Records -levy-yhtiöllä. Tämä levy oli Fu Manchun viimeinen levy, jolla esiintyvät Ruben Romano ja Eddie Glass. Pian levyn julkaisun jälkeen he jättivät yhtyeen perustaakseen Nebulan.
Kaikista Fu Manchun levyistä, In Search Of.. on paras esimerkki ”hardcore stonerista”. Tuoreemmat albumit ovat vaihtaneet tämän albumin raskaat kitaraäänet kevyempiin, silti säilyttäen raa'an voimakkaan tyylin.
Carlos Roa
Carlos Ángel Roa (s. 15. elokuuta 1969 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti.
Roa aloitti ammattilaisuransa Racing Clubissa vuonna 1988. Hän edusti seuraa useiden vuosien ajan, kunnes siirtyi vuonna 1994 Lanúsin riveihin. Lanúsissa hänen paras saavutuksensa oli Copa CONMEBOLin voitto vuonna 1996. Vuonna 1997 Roa teki sopimuksen espanjalaisen pääsarjajoukkueen RCD Mallorcan kanssa. Mallorcassa hän piti ykkösmaalivahdin paikkaa kaksi ensimmäistä kauttaan, mutta menetti tuon aseman liityttyään seitsemännen päivän adventisteihin. Kausi 1999–2000 jäi kokonaan väliin, kun Roa kulutti vuoden hyväntekeväisyys- ja uskontotyöhön. Johtuen uskonnostaan hän ei voinut pelata perjantai-iltaisin eikä lauantaisin, ja kun ottelut pelattiin useimmiten viikonloppuina, Roa piti pitkän tauon tositoimista. Hän palasi kentille kaudeksi 2000–2001, mutta peliaikaa ei hänelle enää juuri herunut, ja vuonna 2002 hän siirtyi sarjatasoa alemmas Albaceteen. Kuitenkin pian siirron jälkeen Roan peliura keskeytyi jälleen, kun hänellä todettiin kivessyöpä. Kemoterapia ja kuntoutus pitivät hänet poissa vuoden verran. Kyseessä ei ollut Roan ensimmäinen vakavampi sairastuminen, sillä vähän ennen siirtoa Lanúsiin hän sairastui malariaan ollessaan Afrikassa. Toivuttuaan syövästä hän aloitti harjoittelun ensin espanjalaisen pikkuseuran Constancia de Incan joukkueessa, mutta muutti pian takaisin kotimaahansa, ja liittyi vuonna 2004 Olimpoon, jossa hän pääsi vähitellen lähelle menestysvuosiensa virettä.
Argentiinan maajoukkueessa Roa oli ykkösmaalivahtina vuoden 1998 MM-kisoissa, joissa hän piti maalinsa puhtaana kaikissa alkulohkon otteluissa ja sai sankarin aseman torjuttuaan David Battyn ratkaisevan rangaistuspotkun Englantia vastaan pelatun neljännesvälieräottelun rangaistuspotkukilpailussa. Puolivälierissä Argentiina kuitenkin hävisi Alankomaille.
Teho
Fysiikassa teho (tunnus P ) on tehdyn työn tai käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti (W), joka vastaa joulen energiamäärää sekunnissa.
Mekaaninen teho
Määritelmää sovelletaan usein seuraavasti:
Mekaaninen teho voidaan siis lausua kappaleeseen vaikuttavan voiman ja sen saaman nopeuden tulona.
Pyörivän akselin tapaus: missä on akselin välittämä vääntömomentti, \theta on akselin kiertokulma, \omega on akselin kulmanopeus (yksikkö rad/s).
Sähköteho
Sähköinen teho P lasketaan virran voimakkuuden I ja jännitteen U tulona:
Virtapiirissä, jota voidaan kuvata jännite- tai virtalähteeseen yhdistetyllä resistanssilla, teho voidaan Ohmin lain avulla laskea myös kaavoista
missä R on sen virtapiirin resistanssi (vastus), jonka ylitse jännite U vaikuttaa tai jonka läpi virta I kulkee.
Vaihtovirtapiirissä jännitteen ja virran välillä voi vallita vaihe-ero. Siksi vaihtosähkön tapauksessa tehoa käsitellään usein näennäistehona, joka jaetaan pätötehoon ja loistehoon. Vain pätöteholle käytetään yksikkönä wattia, loisteholle sen sijaan varia ja näennäisteholle volttiampeeria. Teho voidaan ilmaista kompleksiluvulla S = UI^*, missä I^*on virran kompleksikonjugaatti. Tällöin kompleksiluvun S reaaliosa ilmaisee pätötehon ja imaginaariosa loistehon.
Esimerkki
Yksittäisen komponentin aiheuttama tehohäviö virtapiirissä voidaan laskea yllä olevilla tiedoilla. Lasketaan esimerkiksi diodin aiheuttama tehohäviö kaavalla P = UI. Jos diodin yli vaikuttava jännite on 0,6 V ja diodin läpi kulkeva virta on 0,006 A, niin diodin tehohäviö on P = U · I = 0,6 V · 0,006 A = 0,0036 W = 3,6 mW.
Hydraulinen teho
Hydraulinen teho saadaan lasketuksi tilavuusvirran Q [m³/s] ja paine-eron p [Pa] tulona:
Auton teho ja tehonormit
Auton tehon mittaamiseksi on olemassa eri normeja, joista Euroopassa käytetään nykyään pelkästään DIN-normia ja Yhdysvalloissa SAE-normia. Saksalaisessa DIN-normissa moottorin kaikki lisälaitteet ovat mukana tehomittauksessa.
Ennen vuotta 1972 SAE-teho ilmoitettiin SAE-bruttonormin mukaan (englanniksi SAE gross horsepower), SAE-standardit J245 ja J1995. Tässä normissa moottorin teho mitattiin ilman lisälaitteita mahdollisimman suuren teholukeman saamiseksi, joten SAE-tehon mittauksessa käytetty moottori poikkesi melko paljon sarjatuotantomoottorista. Mittauksesta puuttuvia lisälaitteita olivat ilmanpuhdistin, generaattori, tuuletin tai vesipumppu, kytkin, bensiinipumppu ja äänenvaimennin. Näin ilmoitetut teholuvut liioittelivat huomattavasti autojen tehoa.
Vuodesta 1971 lähtien Yhdysvalloissa on käytetty SAE netto -mittaustapaa (englanniksi SAE net horsepower, SAE-standardi J1349). Tässä mittaustavassa moottorissa ovat kiinni kaikki lisälaitteet kuten myös imu- ja pakosarjat. Vuodesta 1972 alkaen yhdysvaltalaiset autonvalmistajat ovat ilmoittaneet tehon SAE-nettonormin mukaan ja merkinnällä SAE net hp. SAE-nettoteho vastaa Euroopassa yleisesti käytettyä DIN-normia.
Italialaiset käyttivät 1950- ja 1960-luvulla CUNA-normia autojen tehon mittaamiseen. CUNA-normin tehonmittauksessa moottorin lisälaitteet ovat mukana lukuun ottamatta äänenvaimenninta. CUNA-teho on hieman DIN-tehoa suurempi johtuen äänenvaimentimesta, joka on mukana DIN-tehomittauksessa.
Eräs esimerkki saman auton tehosta eri normien mukaan. NSU Prinz 1000L vuonna 1964: 43 hv DIN, 47 hv CUNA ja 51 hv SAE. Prinzin teho nykyisin käytettyinä kilowatteina on 31,6 kW DIN.
Advance Wars: Dual Strike
Advance Wars: Dual Strike on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon vuonna 2005 julkaisema vuoropohjainen strategiapeli Nintendo DS:lle.
Dual Strike on kolmas osa Advance Wars -sarjaa, jonka pelit ovat osa Nintendo Wars -sarjaa.
Bahama
Bahaman yhteisö eli Bahama on Atlantin valtameressä sijaitseva saarivaltio. Se koostuu noin 700 saaren ketjusta, joista noin 30 on asuttuja. Bahama käsittää Länsi-Intian saariston pohjoisimman saariryhmän Bahamasaaret, jota nimeä käytetään epävirallisissa yhteyksissä suomen kielessä myös itse valtiosta. Bahama sijaitsee Kuuban ja Floridan välissä. Bahaman saarivaltion kokonaispinta-ala on noin 14 000 neliökilometriä ja asukkaita on noin 353 000. Saarilla käy vuosittain miljoonia turisteja, joita houkuttavat lauhkea ilmasto, hiekkarannat ja trooppiset metsät. Bahama on Kansainyhteisön jäsen ja suosittu offshore-yhtiöiden rekisteröintipaikka ja laivojen mukavuuslippumaa.
Maantiede
thumb|left|Bahaman kartta Bahama sijaitsee Kuuban ja Hispaniolan saarten pohjoispuolella, ja Bahamasaaret levittäytyvät kaakkois-lounaisakselilla 800 kilometrin matkalle Grand Bahamalta, joka on noin 100 kilometrin päässä Floridan rannikolta Great Inaguan saarelle, joka on noin 80 kilometrin päässä Kuuban itäkärjestä. Vaikka saarten maapinta-ala on vain vajaat 14 000 neliökilometriä, ne sijaitsevat noin 259 000 neliökilometrin alueella.
Bahamasaariin kuuluu yhteensä 700 saarta, jotka koostuvat vulkaanisen kallioperän päällä olevasta korallikalkista. Korkokuvaltaan saaret ovat erittäin matalia, ja korkein kohta sijaitsee Cat Islandilla, korkeudeltaan 63 metriä. Saarista noin 30 on asuttuja. Saarilla ei ole jokia, mutta New Providencella, San Salvadorilla ja Great Inagualla on huomattavia järviä.
Saarien ilmasto on viileämpi kuin muilla Karibian saarilla. Talvella keskilämpötila on 21 °C, kesällä 30 °C. Pääosa sateista tulee kahden sadekauden aikana: touko-kesäkuussa ja syys-lokakuussa. Trooppiset hirmumyrskyt saattavat aiheuttaa suurtakin vahinkoa. Hurrikaanikausi sijoittuu kesä–marraskuulle.
Bahamasaarilla on monipuolinen linnusto, kasvillisuus ja kalasto sekä mielenkiintoisia matelijoita, mutta vain harvoja alkuperäisiä nisäkäslajeja. Saaria ympäröivät koralliriutat, ja siellä tavataan myös valaita ja delfiineitä. Karibianmäntymetsiä on Grand Bahamalla, Abacolla, Androsilla ja New Providencella.
Bahamalla on 32 kansallispuistoa. Vanhin niistä on vuonna 1958 perustettu Exuma Caysin kansallispuisto, jossa suojellaan läntisen pallonpuoliskon toiseksi suurinta koralliriuttaa, ja sekä maa- että merialueita. Tällaisten alueiden rauhoittaminen kalastukselta ja muulta saalistukselta on erityisen tärkeää, kun turismi ja loma-asutus alueella lisääntyvät.
Varhaishistoria
Bahamasaarten ensimmäiset asukkaat saapuivat 600-luvun tienoilla. He olivat sukua tainoille ja saapuivat Bahamasaarille Hispaniolasta tai Kuubasta. Muuttoliike Bahamalle jatkui muutaman vuosisadan ja sen asukkaat tulivat tunnetuksi lucayaneina. Ennen eurooppalaisten saapumista lucayaneja oli ehkäpä 80 000, mutta heidän määränsä väheni nopeasti kulkutautien ja orjuutuksen takia. Bahamaa on usein pidetty kokonaan tyhjentyneenä vuoteen 1513 mennessä, mutta on mahdollista että lucayaneja eli vielä jonkin aikaa tuon vuoden jälkeenkin.
Kolumbus saapui ensimmäisenä eurooppalaisena Bahamasaarille lokakuussa 1492. Tutkijat kiistelevät yhä siitä, mille Bahamasaarista Kolumbus rantautui ensimmäisenä. Kolumbus nimitti saarta San Salvadoriksi, mutta ei ole varmaa, oliko kyseessä sama saari, jota kutsutaan nykyään San Salvadoriksi. Kyseessä on saattanut olla myös Samana Cay.
Siirtomaakausi
Espanja ei ollut kovinkaan kiinnostunut Bahaman asuttamisesta. He kuitenkin orjuuttivat tai siirsivät arawakit pois saarilta 20 vuoden kuluessa. Noin 40 000 arawakia vietiin orjiksi Hispaniolan saarelle. Tämän jälkeen saaret olivat käytännössä asumattomia, kunnes englantilaiset siirtolaiset saapuivat Bermudalta vuonna 1647.
Vuonna 1717 Bahamasta tuli Brittien siirtokunta. Saarelle muutti Yhdysvalloista maan vapaussodan jälkeen lojalisteja orjineen. New Providencen asukasluku esimerkiksi kolminkertaistui 1780-luvulla. Yhdysvaltain sisällissodan aikana Bahaman talous kukoisti, kun Nassaun kautta konfederaatio pystyi kiertämään satamasaartoa. Sodan jälkeen talous kuitenkin jäi vuosikymmeniksi polkemaan paikoilleen.
Yhdysvaltain kieltolain aikana saaret toimivat rommikauppiaiden tukikohtana. Matkailuelinkeinon kehittäminen auttoi, kun kieltolain purkaminen 1933 päätti rommikaupan ja vuonna 1938 tauti tuhosi merisienten keräämisen. pienoiskuva|Bahaman lippu sen ollessa kruununsiirtomaa vuosina 1964–1973. Vuonna 1950 Britannia antoi Yhdysvalloille luvan perustaa saarille ohjusvalvonta-aseman. Vuonna 1955 perustettiin Freeportin vapaakauppa-alue, joka houkutteli sekä matkailijoita että pankkipalveluita.
Itsenäisyys
Bahama sai autonomian 1964 ja vuonna 1973 täyden itsenäisyyden. Ensimmäinen itsenäinen edustajisto valittiin vuonna 1967 Bahaman kaksikamariseen parlamenttiin.
Vuonna 1983 hallitusta syytettiin yhteyksistä huumeiden salakuljetukseen. Lynden Pindling oli hallituksen johdossa 1967–1992. Hänen jälkeensä pääministeriksi nousi keskustavasemmistolaisen Hubert Ingrahamin puolue FNM. Ingraham palautti kuolemanrangaistuksen lakiin vuonna 1996, ja vuonna 1998 kaksi murhaajaa teloitettiin kansainvälisestä painostuksesta huolimatta. Vuonna 2002 Edistyksellinen liberaalipuolue PLP nousi valtaan syrjäyttäen FNM:n. Vuonna 2007 FNM palasi enemmistöpuolueeksi.
Politiikka
220px|thumb|Bahaman entinen pääministeri [[Hubert Ingraham.|alt=]] Saarten johdossa on kuningas Charles III, sillä Bahama kuuluu Kansainyhteisöön. Häntä edustaa saarilla Bahaman kenraalikuvernööri. Hallituksen johdossa on pääministeri. Bahaman kaksikamarisen parlamentin ylähuoneeseen valitaan 16 senaattoria, jotka kuvernööri nimittää pääministerin ja oppositiojohtajan esityksestä. Alahuoneeseen valitaan yksi edustaja jokaisesta vaalipiiristä. Vuoden 2017 vaaleissa vaalipiirejä oli 39. Äänestysikäraja on 18 vuotta. pienoiskuva|Bahaman parlamenttitalo vuonna 2006. Edustalla kuningatar [[Viktoria (Iso-Britannia)|Viktoriaa esittävä patsas. ]] Bahama on käytännössä kaksipuoluejärjestelmä, jonka puolueet ovat Vapaa kansallinen liike FNM (Free National Movement) ja Edistyksellinen liberaalipuolue PLP (Progressive Liberal Party). FNM:n Hubert Minnis nousi pääministeriksi toukokuussa 2017 PLP:n Perry Christien tilalle.
Aluejako
Bahama on jaettu 32 alueeseen. New Providence on suoraan keskushallinnon alaisena, ja sen lisäksi on 31 piiriä. Niistä 13 on jaettu edelleen kuntiin ja 18 on yhtenäishallintopiirejä. Aluehallinto päättää kaavoituksesta, liiketoiminnan lisensseistä, liikennesuunnittelusta ja huolehtii valtion rakennusten ylläpidosta. Paikallisvaalit pidetään kolmen vuoden välein. Kuntien ja yhtenäishallintopiirien valtuustot valitaan suoraan, ja 13 piirin valtuustot epäsuoraan kunnanvaltuustojen jäsenistä.
Kaikkiaan alueita on 32:
Talous
thumb|left|Hilton-hotellin rantaa Nassaussa. Bahama on Karibian alueen rikkaimpia valtioita. Sen talous perustuu markkinatalouteen ja pohjautuu pitkälti matkailuun ja kansainvälisiin finanssipalveluihin. Jossain kaakkoisosien kylissä harjoitetaan edelleen perinteistä pienmaataloutta ja kalastusta. Vain pieni osa maasta on viljelykelpoista, joten maatalouden kokonaisosuus bruttokansantuotteesta ja työvoimasta on pieni. Vaikka maa viekin hedelmiä, vihanneksia ja mereneläviä, suurin osa ruokatuotteista tuodaan ulkomailta.
Yhdysvaltain talouden suhdanteet vaikuttavat Bahaman talouteen merkittävästi. Yhdysvalloista tulee suurin osa matkailijoista, ja se on myös Bahaman tärkein kauppakumppani. Vuonna 2016 Bahaman viennistä 82,8 % suuntautui Yhdysvaltoihin ja tuonnista 82,1 prosenttia tuli Yhdysvalloista. Asukaskohtaisen BKT:n perusteella Bahama on Pohjois-Amerikan kolmanneksi rikkain maa (USA:n ja Kanadan jälkeen).
Michael Regan
Michael Stanley Regan (s. 6. elokuuta 1976) on yhdysvaltalainen virkamies, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston EPAn johtajaksi virkakautensa alussa 2021. Regan on työskennellyt pitkään ympäristöasioiden parissa.
Bahama
Talous
Turismin osuus Bahaman bruttokansantuotteesta oli vuonna 2016 noin 44,8 prosenttia. Matkailuala työllisti suoraan 53 000 ihmistä eli 27,3 prosenttia kaikista työssä kävijöistä. World Travel and Tourism Councilin mukaan matkailun osuus työntekijöistä oli vuonna 2016 koko maailman kolmanneksi suurin. Toinen merkittävä talouden ala on finanssipalvelut. Monet pankit ja säätiöt ovat muuttaneet Bahamalle, koska maassa ei ole tulo- eikä yritysveroja. Bahaman lainsäädäntö erottaa toisistaan ne pankit, jotka tarjoavat palveluita paikallisille asukkaille offshore-pankeista, jotka palvelevat pelkästään ulkomailla toimivia asiakkaita, jotka harjoittavat liiketoimintaa muissa kuin Bahaman valuutassa. Jako on tehty valvonnan helpottamiseksi.
Michael Regan
Regan on toiminut EPAn ilmanlaatuosastolla Bill Clintonin ja George W. Bushin presidenttikausilla. Vuodet 2017–2020 hän johti Pohjois-Carolinan ympäristöhallintoa, ja sai monien ympäristönsuojelijoiden kannatuksen puolustamalla ympäristöä kemian ja energiateollisuuden toimia vastaan. Hänen republikaanitaustainen edeltäjänsä oli tukenut enemmän teollisuuden etuja. Samanlaista muutosta kohti ilmaston ja ympäristön suojelua häneltä odotetaan myös EPA:n johdossa, jossa tiede on jäänyt teollisuuden jalkoihin Trumpin kaudella.
Bahama
Talous
Vuonna 2000 G8-maiden rahanpesun vastainen työryhmä listasi 15 maata, joiden se katsoi olevan yhteistyöhaluttomia talousrikollisuuden vastaisessa toiminnassaan. Bahama oli tällä listalla. Maa teki nopeasti muutoksia lainsäädäntöönsä ja poistettiin listalta seuraavana vuonna.
Liikenne
Bahamasaarille pääsee lentäen ja vesiteitse. Tärkeimmät lentoasemat ovat Lynden Pindlingin kansainvälinen lentoasema Nassaussa ja Grand Bahaman kansainvälinen lentoasema Freeportissa. Saarilla on kaikkiaan kymmeniä lentoasemia, mutta suurin osa niistä palvelee vain saarten välistä lentoliikennettä. Nassaussa ja Grand Bahaman saarella vierailee vuosittain useita risteilyaluksia, joista monet ovat Floridasta. Pienet postiveneet puolestaan kuljettavat matkustajia, rahtia ja postia Nassausta muille saarille.
Bahama on yksi viidestä suurimmasta mukavuuslippumaasta. Vuonna 2010 Bahaman lipun alla purjehti 1 170 alusta, kymmenenneksi eniten maailmassa.
Väestö
Bahaman tilastokeskuksen arvioiden mukaan vuonna 2016 saarilla asui 373 000 ihmistä. Bahaman sisäinen muuttoliike on vienyt asukkaita matkailukeskuksiin, ja New Providencen saarella asuu kaksi kolmasosaa saarten asukkaista.
Noin 74 prosenttia bahamalaisista on afrikkalaista alkuperää. Eurooppalaistaustaisia on noin 11 prosenttia asukkaista. Haitilta on muuttanut 1900-luvun puolivälin jälkeen paljon ihmisiä, ja heidän osuutensa asukkaista on 15 prosenttia. Englanti on Bahaman ainoa virallinen kieli. Lisäksi erityisesti haitilaisten tulokkaiden takia ranskaa ja haitin kreolia puhutaan paljon. . Maahanmuuton vuoksi Bahaman väestönkasvu on selvästi suurempi kuin Karibialla keskimäärin.
Uskonnoltaan bahamalaisista suurin osa on protestantteja. Vuoden 2000 väestönlaskennassa baptisteja oli 35,4 %, anglikaaneja 15,1 %, katolisia 13,5 %, helluntailaisia 8,1 %, Church of Godiin kuuluvia 4,8 %, metodisteja 4,2 %, muita kristittyjä 15,2 %, määrittelemättömiä tai uskonnottomia 2,9 % ja muita 0,8 %.
Kulttuuri
pienois|Kotilo, jonka liha on perinneruokaa. Bahamalaisilla on voimakas kansallinen identiteetti, mutta he korostavat myös eroja pääkaupunkilaisten ja eri pikkusaarten paikallisten kulttuurien välillä. Kulttuuri on syntynyt brittiläisistä ja länsiafrikkalaisista aineksista. Paikalliset olosuhteet, kuten meren läheisyys, vaikuttivat myös kulttuurin muodostumiseen.