cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arthur Ponsonby
Vuonna 1928 Ponsonby kirjoitti kirjan Falsehood in Wartime: Propaganda Lies of the First World War. Se on kuuluisa muun muassa lauseesta ”When war is declared, truth is the first casualty” (”Kun sota julistetaan, totuus on ensimmäinen uhri”), vaikka sen lausui ensimmäisenä yhdysvaltalainen senaattori Hiram Johnson.
Sotien välisenä aikana Ponsonbysta tuli entistä innokkaampi rauhan kannattaja. Vuonna 1940 hän erosi Työväenpuolueesta vastalauseena sen päätökselle liittyä Winston Churchillin yhteishallitukseen. Hän kuoli 1946.
Vereštšaginon piiri
thumb|175px|Vereštšaginon piiri Permin aluepiirin kartalla. Vereštšaginon piiri on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 621 neliökilometriä. Asukkaita on 43 500 henkeä (vuonna 2009).
Vereštšaginon piiri sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittu Sivan ja Karagain, idässä Nytvan ja etelässä Otšorin piireihin sekä lännessä Udmurtiaan. Pinta-alasta noin kolmannes on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kalkkikivi ja merkeli.
Piiriin kuuluu Vereštšaginon kaupunki sekä kuusi maalaiskuntaa: Boroduli, Nižneje Galino, Putino, Sepytš, Voznesenskoje ja Zjukaika. Hallinnollinen keskus on Vereštšagino. Asutuskeskuksia on yhteensä 169.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,9 % venäläisiä, 2 % udmurtteja ja 1,1 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestön osuus on 52,3 %.
Piirin kautta kulkee Iževsk ja Kirovin sekä Permin välinen rautatie. Seudulla on rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä, trikootehdas ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon.
Piirissä toimii maatalous- ja osuustoimintateknikumit, lasten luomistyön keskus, kolme musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja Sepytšin kansatieteellinen museo. Paikallislehtenä ilmestyy Zarja (”Aamunkoitto”).
Samuel L. Jackson
Samuel Leroy Jackson (s. 21. joulukuuta 1948 Atlanta, Georgia) on gabonilais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Quentin Tarantinon elokuvasta Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, josta hän sai Oscar-ehdokkuuden, George Lucasin Tähtien sodan esiosatrilogiasta sekä Marvel Cinematic Universe -tuotannoista.
Lapsuus ja nuoruus
Jacksonin vanhemmat erosivat ennen hänen syntymäänsä. Isä muutti Kansas Cityyn Missouriin ja kuoli myöhemmin alkoholismiin. Äiti muutti lapsensa kanssa Chattanoogaan Tennesseehen. Nuori Jackson oli hyvin musikaalinen ja harrasti käyrätorven ja trumpetin soittoa. Jackson valmistui Morehouse Collegesta Atlantasta pääaineenaan teatteritaide. Hänen opiskelutoverinsa oli tuleva elokuvaohjaaja Spike Lee.
Näyttelijän ura
Jacksonin ensimmäinen elokuvarooli oli Michael Schultzin ohjaamassa elokuvassa Together for Days vuonna 1972, jolloin hän oli vielä opiskelija. Vuonna 1976 hän muutti New Yorkiin ja aloitti ammattinäyttelijän uransa. Aluksi hän esiintyi televisioelokuvissa, mutta 1990-luvulla näyttelijänura lähti nousuun. Jackson sai sivuosarooleja amerikkalaisissa menestyselokuvissa, ja vuonna 1994 hän teki yhden ikimuistoisimmista rooleistaan Jules Winnfieldina Quentin Tarantinon elokuvassa Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta. Juuri Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, jonka ansiosta Jackson oli Oscar-ehdokkaana, teki hänestä yhden Hollywoodin suosituimmista näyttelijöistä. Nykyisin hänet muistetaan myös rooleistaan jedimestari Mace Winduna George Lucasin uudemmassa Tähtien sota -trilogiassa ja Nick Furyna Marvel Cinematic Universessa.
Jackson valitaan usein rooleihin valkoisen sankarin nokkelana mustana apurina. Hänen rooleissaan esiintyy usein sukkelaa ja nasevaa kielenkäyttöä. Jacksonia pidetään tärkeänä ”älykkäiden nuorten mustien miesten” roolimallina.
Yksityiselämä
Jackson on ollut vuodesta 1980 naimisissa näyttelijä LaTanya Richardsonin kanssa. Heillä on yksi tytär. Jackson pitää golfin pelaamisesta ja on tunnustautunut myös innokkaaksi koripallofaniksi. Hän on sanonut kannattavansa Harlem Globetrotters -joukkuetta.
Valikoitu filmografia
thumb|Samuel L. Jackson [[San Diego Comic-Con International|San Diegon Comic-Conissa vuonna 2008.]]
HMS Agincourt (1817)
HMS Agincourt oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1817 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Plymouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi syyskuuhun 1815 Thomas Roberts ja sen jälkeen Edward Churchill. Köli laskettiin toukokuussa 1813. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1817 ja valmistui huhtikuussa, jolloin se sijoitettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 85 720 puntaa sisältäen takiloinnin ja varustamisen.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1842, jolloin se sijoitettiin Itä-Intian asemalle. Alus muutettiin elokuusta 1833 helmikuuhun 1836 koululaivaksi Plymouthissa. Se palautettiin palvelukseen tammikuussa 1848.
Alus nimettiin Amiraliteetin 29. huhtikuuta 1865 antamalla määräyksellä HMS Vigoksi. Siitä tehtiin kolerasairaala toukokuussa 1866, kunnes se sijoitettiin 1870 vastaanottoalukseksi Plymouthiin. Alus myytiin lokakuussa 1884 Castle & Sonsille, joka sai romutuksen Charltonissa päätökseen 5. tammikuuta 1885.
Bafta
Baftan palkinto on teatterinaamio, jonka on suunnitellut yhdysvaltalainen kuvanveistäjä Mitzi Cunliffe. Yhdysvalloissa sijaitseva Baftan toimisto BAFTA/LA pitää vuosittain palkintojuhlan, joka siellä tunnetaan nimellä Britannia Awards.
British Academy of Film and Television Arts syntyi vuonna 1947 perustetun British Film Academyn ja vuonna 1953 perustetun Guild of Television Producers and Directorsin yhdistyttyä 1958. Järjestö käytti nimeä Society of Film and Television Arts vuoteen 1976, jolloin se sai nykyisen nimensä.
Palkintoon liittyy myös Bafta Los Angeles sekä sen myöntämä valinta vuoden brittiläiseksi näyttelijäksi.
BAFTA järjesti vuosittain BAFTA Interactive Entertainment Awards palkinnon vuodesta 1998 vuoteen 2003, jolloin palkinto jakaantui kahdeksi: BAFTA Video Games Awards ja BAFTA Interactive Awards. Ensimmäinen palkinnoista on nykyään British Academy Games Awards (lyhyesti BAFTA Games Awards) ja jälkimmäinen ei ole enää esillä promootiomateriaalissa.
Otšorin piiri
thumb|175px|Otšorin piiri Permin aluepiirin kartalla. Otšorin piiri kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 330 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2009).
Otšorin piiri sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Vereštšaginon, idässä Nytvan ja Ohanskin, etelässä Bolšaja Sosnovan piireihin sekä lännessä Udmurtiaan. Pinta-alasta 48 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kalkkikivi, savi, sora, turve ja kaoliini.
Piiriin kuuluu Otšorin kaupunki, Pavlovskin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä kolme maalaiskuntaa: Kiprino, Novovoznesensk ja Speškovo. Hallinnollinen keskus on Otšor. Asutuskeskuksia on yhteensä 76.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 95 % venäläisiä ja 1,2 % udmurtteja. Kaupunkiväestön osuus on 74,6 %.
Piirin kautta kulkee Permin ja Udmurtian välinen asfaltoitu maantie. Otšorissa ja Pavlovskissa on konepajateollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa ja -jalostusta.
Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Otšorin ja Pavlovskin ortodoksiset kirkot ja historialliset rakennukset.
Jukka Saarinen
thumb|250px|Jukka Saarinen elokuussa 2009. Jukka Saarinen (s. 4. elokuuta 1951 Punkalaidun) on suomalainen toimittaja, sanoittaja ja kirjailija.
Sanoittajana Saarinen on keskittynyt suomalaiseen iskelmämusiikkiin sekä tangoihin. Hänen sanoittamiaan kappaleita ovat muun muassa ”Tule luo” (levyttänyt muun muassa Katri-Helena; kappale oli Suomen edustaja Eurovision laulukilpailussa vuonna 1993), ”Se on mahtavaa” (Matti ja Teppo), ”Minä taistelen” (Arja Koriseva), "Myrskyn maa" (Jari Sillanpää), "Yhdestoista hetki" (Jukka Hallikainen) ja ”Rannalla tuulee” (Tiina Räsänen, Niina Päivänurmi).
Toimittajana Saarinen on työskennellyt muun muassa Lauttakylä-lehden päätoimittajana sekä Turun Sanomien uutispäällikkönä ja lukemistoliitteiden päällikkönä.
Kirjailijana Saarinen on kirjoittanut riimillisiä runoja, mietelmiä, värssyjä sekä teoksen Finlanders-yhtyeestä. Saarisen runoja ja sanoituksia on myös julkaistu monissa antologioissa.
Saarinen työskentelee Turun Sanomien kulttuuritoimittajana.
Port Royal
thumb|Aikalaiskuva Port Royalista ennen vuoden 1692 maanjäristystä. thumb|[[Bermudakuunari Port Royalin edustalla John Lynnin maalauksessa vuodelta 1834.]]
Port Royal on kylä Jamaikan kaakkoisosassa nykyisen Kingstonin sataman suulla. Se oli Karibianmeren kaupankäynnin keskus 1600-luvun loppupuoliskolla ja kaappareiden kotisatama aikana, jolloin Britannia, Ranska ja Hollanti eivät uskaltaneet käydä suoraa sotaa uuden mantereen suurinta siirtomaavaltaa Espanjaa vastaan.
Port Royal oli nousukasmaisesta rikkaudesta ja tapojen turmeltuneisuudesta tunnettu satamakaupunki. Se oli hyvin suosittu kaappareiden kokoontumiskeskus. Aikanaan Karibianmeren alueen siirtomaavallat lakkasivat antamasta kaapparikirjoja kapteeneille, jotta nämä voisivat ryöstää erityisesti Espanjan aarrelaivastoja ja kaupunkeja. Tällöin useat kaapparit siirtyivät merirosvoukseen ja käyttivät Port Royalia tukikohtanaan 1600-luvun piratismin kulta-aikana. Port Royal oli suosittu kokoontumispaikka merirosvoille, joista etäisimmät tulivat aina Madagaskarin meriltä saakka.
Keskipäivällä 7. kesäkuuta 1692 Port Royal tuhoutui lähes kokonaan maanjäristyksessä, jossa noin kaksi kolmasosaa kaupungista vajosi mereen. Arviolta noin 2 000 asukkaista kuoli mullistuksen yhteydessä ja noin 3 000 seuranneina päivinä. Port Royal pysyi tärkeänä tukikohtana kuninkaalliselle laivastolle ja sieltä käsin operoitiin iskuja Espanjan omistuksia vastaan muun muassa sodassa Jenkinsin korvasta.
Kaupungin tehtävä kaupankäynnin keskuksena siirtyi Kingstonille, jonka sataman osa Port Royal nykyään on. Vanha Port Royal on säilynyt arvokkaana kohteena meriarkeologeille, jotka tutkivat myös ajan saatossa sen läheisyyteen uponneita merirosvolaivoja. thumb|left|150px|[[Calico Jack Rackhamin tunnettu lippu. Calico Jack hirtettiin Port Royalissa 1720.]]
DubaiSat 1
pienoiskuva|Taiteilijan piirros DubaiSat 1 -satelliitista.
DubaiSat 1 on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien "The United Arab Emirates Institute for Advanced Science and Technology"- eli EIAST-instituutin kehittämä piensatelliitti. Satelliitti on käyttötarkoitukseltaan kaukokartoitussatelliitti, ja se painaa noin 20 kiloa.
Satelliitti on tehty yhteistyössä Etelä-Korean kanssa, jossa satelliitin varsinainen rakentaminen on tapahtunut Satrec Initiative -yrityksessä. Yhdysvaltalainen Viasat on rakentanut Dubaihin satelliitin maa-aseman. Satelliitti piti laukaista huhtikuussa 2009 Dnepr-1-kantoraketilla yhdessä usean muun piensatelliitin kanssa. Laukaisu siirtyi heinäkuuhun 2009, mutta tällöin ilmeni, että DubaiSat joko otetaan pois raketin hyötykuormasta tai laukaisua lykätään.
Ehto
Ehto on oikeustieteessä oikeustoimeen liittyvä määräys, jonka mukaan ratkaistaan oikeustoimen toteuttamistapa ja toteuttaminen tulevaisuudessa tapahtuvan seikan perusteella. Kaikkiin oikeustoimiin ehtoja ei voida asettaa. Tällaisia ovat esimerkiksi avioliitto, adoptio ja vekseli.
Lykkäävä eli suspensiivinen ehto tarkoittaa, että oikeusvaikutus alkaa ehdon täyttymishetkestä. Purkava eli resolutiivinen ehto merkitsee oikeusvaikutuksen lakkaamista ehdon täyttyessä. Teonvarainen eli potestatiivinen ehto on sellainen, että sen täyttyminen riippuu henkilön toimista tai niiden tekemättä jättämisestä. Tapahtumanvarainen eli kasuaalinen ehto täyttyy tai on täyttymättä asianosaisten tahdosta riippumatta. Epävarsinainen ehto ei perustu asianosaisten tahtoon, vaan lain säännökseen, mutta se on yhtä lailla oikeustoimen oikeusvaikutuksen edellytyksenä.
Ehdon täyttymistä odotellessa vallitsee väliaika, jolloin ei tiedetä täyttyykö ehto vai raukeaako se. Väliaikanakin ehdollinen oikeustoimi merkitsee sitä, että ehdon täyttyessä etua saavalla henkilöllä on odotusoikeus, jota muut eivät saa loukata. Joskus tietyt ehdot ovat kiellettyjä.
Allyylialkoholi
Allyylialkoholi (C3H6O) on yksinkertaisin tyydyttymättömiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä ja polymeerejä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa allyylialkoholi on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja muihin poolisiin orgaanisiin liuottimiin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin liuottimiin ja hieman vähäisemmässä määrin alifaattisiin hiilivetyihin. Allyylialkoholi muodostaa veden kanssa atseotrooppisen seoksen, joka sisältää 72,4 massaprosenttia allyylialkoholia ja kiehuu 88,6 °C:n lämpötilassa. Allyylialkoholi voidaan hapettaa joko akroleiiniksi, glyseroliksi tai glysidoliksi. Yhdiste reagoi myös halogeenien kanssa ja tetrakloorimetaani reagoi allyylialkoholin kanssa muodostaen 2,4,4,4-tetrakloori-1-butanolia. Yhdiste reagoi kiivaasti hapettimien kanssa, mutta ei kuitenkaan polymeroidu itsestään kovin helposti muista tyydyttymättömistä alkoholeista poiketen. Polymeroitumista tapahtuu vasta kuumennettaessa sen vesiliuoksia yli 100 °C:n lämpötilaan. Allyylialkoholi on suhteellisen myrkyllinen yhdiste ja ärsyttää ihoa, hengitysteitä sekä silmiä aiheuttaen muun muassa kyynelvuotoa, pääkipua ja huonovointisuutta.
Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran allyylialkoholia valmistivat Auguste Cahours ja August Hofmann vuonna 1856 käsittelemällä allyylijodidia hydroksidiliuoksella. Nykyään yhdisteen teollinen valmistus perustuu neljään tapaan. Näitä ovat allyylikloridin hydrolysointi emäksisissä vesiliuoksissa, propeenin hapetus akroleiiniksi ja akroleiinin pelkistys isopropanolin avulla, propyleenioksidin isomerointi litiumfosfaatin katalysoimana sekä propeenin, etikkahapon ja hapen välinen palladiumin katalysoima reaktio allyyliasetaatiksi, joka hydrolysoidaan allyylialkoholiksi ja etikkahapoksi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös pelkistämällä propargyylialkoholia.
Tärkein allyylialkoholin käyttökohde on glysidolin valmistus, josta valmistetaan edelleen muun muassa glyserolia, epoksideja ja muita orgaanisia yhdisteitä. Muita allyylialkoholista saatavia yhdisteitä ovat diallyylieetteri, muovien pehmentimenä käytettävät allyyliesterit, hydroformyloinnilla saatava 1,4-butaanidioli, polymeerit ja niiden monomeerit esimerkiksi diallyyliftalaatti ja allyylialkoholi-styreeni-kopolymeeri. Ainetta voidaan käyttää myös fungisidisena ja bakterisidisena säilöntäaineena.
Martti Suosalo
Martti Juhani Suosalo (s. 19. heinäkuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa koti­maisissa elo­kuvissa ja televisio­sarjoissa. Häntä pidetään lahjakkaana muuntautujana, joka on esittänyt tunnettuja suomalaisia kulttuuri­hahmoja, kuten Reino Helismaata, Jean Sibeliusta, Irwin Goodmania ja Kari Hotakaista.
Suosalosta ilmestyi huhtikuussa 2022 WSOY:n kustantama Johanna Venhon kirjoittama kirja Martti Suosalon tähänastinen elämä.
Nuoruus
Suo­salon iso­isä oli vuonna 1954 kuollut näyttelijä ja teatterin­johtaja Martti Suo­salo, jonka mukaan hänet myös nimettiin, ja iso­isän isä kansan­edustaja Kalle Suosalo.
Ura
Suo­salo pääsi kolmannella yrittämällä Teatteri­korkea­kouluun vuonna 1983. Tuolloin vuosina 1982–1985 Teatterikorkeakoulun rehtorina toimi Jouko Turkka. Suosalo on arvioinut, että ei olisi koskaan päässyt kouluun opiskelemaan ilman Turkkaa. Suosalo valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1987.
Suuren yleisön tietoisuuteen Suosalo tuli kun hän näytteli Aapoa Turkan ohjaamassa televisio­sarjassa Seitsemän veljestä. Myöhemmin Suosalo vaikutti osana Ryhmäteatterin näyttelijä­kaartia. Hän kuuluu Helsingin Kaupunginteatterin henkilö­kuntaan.
Suo­salo on myös laulanut sekä elo­kuvissaan että itse sanoitettuja Jacques Brel -tulkintoja Pekka Tegel­manin kanssa.
Palkinnot
Suo­salo on voittanut kolme Jussi-palkintoa: paras mies­sivu­osa elo­kuvasta Palkka­soturi, paras mies­pää­osa Kulkuri ja joutsen ja paras mies­pää­osa Rentun ruusu ja myös yksi vuoden suosikki­näyttelijän palkinto Thalia-gaalassa vuonna 2011. Vuonna 2012 Suo­salo palkittiin parhaan mies­näyttelijän Kultaisella Venlalla, vuonna 2014 hän sai Oulun OP:n myöntämän Taitaja-stipendin. Vuonna 2016 hän sai Pro Finlandia -mitalin ja hänet palkittiin vuonna 2020 Britannian televisio- ja elo­kuva­taiteiden akatemian BAFTA Games Awards -gaalassa parhaasta sivu­osasta video­pelissä Control.
Yksityiselämä
Martti Suosalon aviopuoliso on dokumentti­ohjaaja Virpi Suutari. Heillä on poika Iivari Suosalo sekä kaksi tytärtä. Tytär Siiri Suo­salo on esiintynyt isänsä kanssa elo­kuvassa Kalteva torni.
Eetu Salinin muistomerkki
Eetu Salinin muistomerkki voi tarkoittaa seuraavia Eetu Salinin kunniaksi pystytettyjä patsaita:
HMS America (1810)
HMS America oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 22. elokuuta 1807 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin tammikuussa 1808. Se laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1810 ja valmistui 11. kesäkuuta Woolwichin telakalla, mistä se siirrettiin 9. kesäkuuta 1811 Sheernessiin. Valmistuskustannukset olivat 57 456 puntaa ja sen lisäksi takilointi ja varustaminen Woolwichissa 14 529 puntaa. Aluksen varustaminen siirtoa varten maksoi 2 778 puntaa ja Sheernessissä varustaminen maksoi 16 659 puntaa.
Palvelus
huhtikuussa 1811 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Thomas Ussher ja lähti 4. syyskuuta Välimerelle. Aluksen päällikkönä oli 1812-1814 Josias Rowley. Alus tuhosi tai valtasi 10. toukokuuta 1812 Laiguegliassa kohtaamansa Ranskan laivaston saattueen. Alus sijoitettiin Genovaan huhtikuussa 1813 ja poistettiin palveluksesta lokakuussa 1814.
Alus huollettiin marraskuusta 1814 huhtikuuhun 1815 Plymouthissa, jonka jälkeen se makasi ankkurissa. Maaliskuusta 1827 huhtikuuhun 1835 alukselta poistettiin Plymouthissa ylempi tykkikansi ja se muutettiin 50-tykkiseksi neljännen luokan alukseksi (fregatti). Työn lopulla aluksen kansi katettiin, minkä jälkeen se ankkuroitiin majoitusalukseksi. Alus varustettiin helmikuusta kesäkuuhun 1844 Plymouthissa meripalvelukseen ja palautettiin palvelukseen helmikuussa 1844 Tyynellemerelle, mistä se palasi lokakuussa 1847 Plymouthiin ankkuroitavaksi.
James Irwin
James Benson Irwin (17. maaliskuuta 1930 – 8. elokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen astronautti ja insinööri. Hänellä oli skotlantilais-irlantilaiset sukujuuret. Irwin toimi Apollo 15:n kuumoduulin pilottina neljännellä miehitetyllä Kuuhun laskeutuneella avaruuslennolla; hän käveli kahdeksantena ihmisenä kuussa.
Irwin valmistui East High Schoolista Salt Lake Cityssä, Utahissa vuonna 1947. Hän suoritti Bachelor of Science tutkinnon  Yhdysvaltain laivastoakatemiassa vuonna 1951 ja Master of Science tutkinnon lento- ja mittaustekniikassa Michiganin yliopistossa 1957.
Hän sai lentokoulutuksen Hondon ja Reesen ilmavoimien tukikohdissa Texasissa. Hän valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien koelentokoulusta vuonna 1961 ja ilmavoimien Aerospace Research Pilot Schoolista 1963.
Kymmenen vuotta ennen Apollo-lentoaan Irwinin lentokone syöksyi maahan tavanomaisella harjoituslennolla: Irwinin koulutettavana oleva ohjaajaoppilas syöksi koneen maahan. Kumpikin säilyi hengissä, mutta Irwin sai murtumia, kärsi muistihäiriöistä ja lähes menetti toisen jalkansa.
Astronauttivalinta
James Irwin valittiin huhtikuussa 1966 NASAn 19 hengen astronauttiryhmään. Hän oli myös Apollo 10:n tukiryhmässä, ensimmäisen lennon joka kuljetti kaiken tarvittavan laitteiston Kuun kiertoradalle ja "kuivaharjoitteli" ensimmäistä Kuuhun laskeutumista. Hän toimi myös toisen Kuuhun laskeutuneen Apollo-lennon Apollo 12:n varamiehistössä  kuumoduulin  pilottina.
Apollo 15
26. heinäkuuta – 7. elokuuta 1971 toimiessaan Apollo 15:n kuumoduulin pilottina (LMP) Irwin vietti 295 tuntia 11 minuuttia avaruudessa. Hänen avaruuskävelynsä (EVA) Kuun pinnalla kesti yhteensä 18 tuntia 30 minuuttia tehtäväajasta (lisäksi käytettiin 33 minuuttia seisten paikallaan kuumoduulin telakointiluukussa ympäristöä tarkkaillen ja valokuvia ottaen).
Irwinin ja David Scottin kuulento painottui edeltäviä lentoja enemmän tieteeseen, mikä merkitsi sitä että he olivat ennen lentoa osallistuneen geologian intensiivikoulutukseen täyttääkseen "J-tyypin lennon" (J-Mission) vaatimukset. Tämän ylimääräisen koulutuksen katsotaan tehneen mahdolliseksi Apollo-lentojen yhden tärkeimmistä löydöistä, Genesis-kiven.
Apollo 15 laskeutui Kuussa Hadleyn rilliin, vuoristaan ja laaksoistaan tunnetulle alueelle. J-tyypin lento tarkoitti sitä, että he olisivat Kuussa pidempään kuin aikaisemmat lennot, jotta kolme avaruuskävelyä voitaisiin suorittaa. Irwin oli ensimmäinen kuuauton matkustaja, sillä hän ei ollut sen ohjaaja. Kuuauto vietiin Kuun pinnalle kuumoduuli (LM) Falconin laskeutumisvaiheen sisällä. Scott ja Irwin viettivät kuussa lähes kolme vuorokautta; 66 tuntia 54 minuuttia.
Christie's huutokauppasi Irwinin kuuhun jätetystä selkärepustaan leikkaamansa palan vuonna 2001 310 500 dollarilla.
Terveysongelmia Apollo 15 lennolla
Kuusta nousun lähdön ja kuumoduuli Falconin ja huolto/komentomoduuli Endeavourin telakoitumisen jälkeen Irwin ja Scott olivat kiireisiä siirtäessää muun muassa kuukiviä komentomoduuliin ja valmistellessa kuumoduulin lopullista irrotusta komentomoduulista. Tämän kiireisen ajanjakson aikana ilmaantuivat ensimmäiset sydänoireet.
Sekä Scott että Irwin olivat työskennelleet 23 tuntia ilman unta, minkä aikana he suorittivat viimeisen kuukävelyn, nousivat Kuusta, telakoituivat komentomoduulin kanssa ja kohtasivat ongelmia, jotka hidastivat kuumoduulin irrottamista komentomoduulista. Astronauttien elintoimintoja tarkkailtiin maassa telemetriatietojen välityksellä ja lääkärit huomasivat Irwinin sydämessä rytmihäiriön ("engl. bigeminy") (ehkä kaliuminpuutoksen takia). Tri. Charles Berry ilmoitti Christopher Kraftille, miehitettyjen avaruuslentojen (MSC) apulaisjohtajalle: "Se on vakavaa. Jos hän olisi maan pinnalla olisin sijoittanut hänet teho-osastolle sydäninfarktipotilaana." Endeavourin sisätiloissa hengitettiin 100 % happea (avaruudessa ollessa), joten Dr. Charles Berry päätti, ettei Irwin ollut suuressa vaarassa. "... Itse asiassa...hän on tehohoidossa. Hän nauttii puhdasta happea, hänen tilaansa valvotaan koko ajan, ja mikä parasta, hän on painottomuudessa. Minkä tahansa rasituksen alaisena hänen sydämensä onkaan, emme voisi toimia paremmin kuin pitää häntä painottomuudessa"
Miesten Superpesiksen kausi 2004
Miesten Superpesiksen kausi 2004 oli Suomen Pesäpalloliiton järjestämän pesäpallon korkeimman sarjatason Superpesiksen 15. kausi. Kausi alkoi 11. toukokuuta ja päättyi 19. syyskuuta 2004.
James Irwin
Postimerkkiskandaali
thumb|300px|Irwin tervehtii Yhdysvaltain lippua Kuussa. Kuumoduuli ja kuuauto myös kuvassa. Apollo 15:n palattua maahan saatiin selville, että miehistö oli ottanut mukaansa Kuuhun, ilman lupaa, 398 ensipäiväkuorta, joista 100 oli myyty saksalaiselle postimerkkienvälittäjälle Hermann Siegerille. Myyntituloilla oli tarkoitus perustaa rahasto Apollo 15:n miehistön jäsenten lapsille. Vaikka heidän toimintansa ei ollut mitenkään laitonta (matkamuistojen ottamille lennoille ei ollut laitonta), ja vaikka NASA oli ummistanut silmänsä samanlaisilta tapauksilta aikaisemmilla lennoilla, NASAn hallinto päätti tehdä Scottista ja hänen miehistöstään varoittavan esimerkin eikä kukaan heistä lentänyt enää myöhemmin avaruudessa.
Ura NASAn jälkeen
Astronauttiuransa lisäksi Irwin tunnetaan luultavasti parhaiten työstään kristittynä. Hän jätti NASAn ja jäi eläkkeelle ilmavoimista everstinä vuonna 1972 ja perusti High Flight -nimisen kristityn liikkeen. Hän puhui usein siitä, miten hänen kokemuksensa avaruudessa oli tehnyt Jumalan läsnäolon hänelle todellisemmaksi kuin aikaisemmin.
Miesten Superpesiksen kausi 2004
Suomen-mestaruuden voitti Sotkamon Jymy, jolle mestaruus oli neljäs peräkkäinen. Sotkamo kukisti loppuottelusarjassa Kiteen Pallo -90:n 2–1. Pronssiottelusarjassa Seinäjoen Maila-Jussit voitti Hyvinkään Tahkon niin ikään 2–1.
James Irwin
Ura NASAn jälkeen
Vuodesta 1973 lähtien Irwin johti useita retkikuntia Ararat-vuorelle Turkkiin etsimään Nooan arkkia. Retkikunnat eivät löytäneet merkkejä arkista. Vuonna 1982 hän loukkaantui vuorelta alastulon aikana ja luutnantti Orhan Baserin ja hänen kommandonsa täytyi saattaa Irwin hevosen selässä vuorelta lähimpään sairaalaan. Baser määrättiin suojelemaan ja johtamaan retkikuntaa kyseisellä matkalla.
Kuolema
Irwin sai vakavan sydänkohtauksen kotinsa lähellä Colorado Springsissä, Coloradossa. Hän kuoli 8. elokuuta 1991 seuraavan sydänkohtauksen aikana Glenwood Springsissä, Coloradossa. Häntä jäivät kaipaamaan puoliso Mary Ellen ja heidän viisi lastaan. Irwin kuoli ensimmäisenä kahdestatoista Kuussa kävelleestä astronautista, muut tähän mennessä kuolleet kuukävelijät ovat Apollo 14:n komentaja Alan Shepard, joka kuoli leukemiaan vuonna 1998, Apollo 12:n komentaja Charles Conrad, joka kuoli moottoripyöräonnettomuudessa Kaliforniassa vuonna 1999 ja Apollo 11:n komentaja Neil Armstrong, joka kuoli leikkauksessa 2012.
Teoksia
Vuoden 1998 minisarjassa Avaruuden sankarit Irwiniä esitti näyttelijä Gareth Williams.
Miesten Superpesiksen kausi 2004
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin nelinkertainen sarja oman lohkon sisällä sekä kaksinkertainen sarja muiden joukkueiden kanssa. Yhteensä runkosarjassa pelattiin 28 ottelua joukkuetta kohden. Kahdeksan parasta joukkuetta etenivät jatkosarjaan ja neljä viimeistä Superpesiskarsintaan. Jatkosarjassa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka jälkeen neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Välierät pelattiin paras viidestä ja mitalipelit paras kolmesta -järjestelmällä.
Superpesiskarsinnassa runkosarjan neljä heikointa kohtasivat Ykköspesiksen neljä parasta joukkuetta. Karsintasarja pelattiin yksinkertaisena ja neljä parasta joukkuetta saivat oikeuden pelata Superpesiksessä kaudella 2005.
Lohkojako
Seuraavat joukkueet kohtasivat toisensa neljästi runkosarjassa:
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Jatkosarja
Jatkosarjassa pelattiin yksinkertainen sarja. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta saivat hyvityspisteitä sijoituksensa perusteella (Sotkamo 6, Kitee 5, Hyvinkää 3, Kuopio 2 ja Nurmo sekä Seinäjoki 1). Neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin.
Pudotuspelit
Välieräparit muodostettiin jatkosarjan neljästä parhaasta joukkueesta siten, että sarjan voittaja kohtasi neljänneksi sijoittuneen ja toiseksi sijoittunut kolmanneksi sijoittuneen. Välieräsarjojen voittoihin vaadittiin kolme ja mitalipelisarjojen voittoihin kaksi osaotteluvoittoa.
Superpesiskarsinta
Superpesiskarsinnassa Superpesiksen runkosarjan neljä heikointa kohtasivat Ykköspesiksen neljä parasta joukkuetta yksinkertaisessa sarjassa. Karsintasarjan neljä parasta saivat oikeuden pelata Superpesistä kaudella 2005.
Lauttakylä-lehti
Lauttakylä-lehti on Huittisten seudulla keskiviikkoisin ilmestyvä tilattava, puoluekannaltaan sitoutumaton paikallislehti. Sen päätoimittajana on vuodesta 2023 toiminut Heli Lehtelä. Aiempi päätoimittaja oli Marja-Liisa Hakanen. Lehden toimitus sijaitsee Karpintiellä Lauttakylässä (Huittisten keskustaajama).
Lauttakylä-lehden levikki oli vuoden 2013 levikintarkastuksen mukaan 4 891.
Historia
Lauttakylä lehti ilmestyi ensimmäisen kerran joulukuussa 1913. Lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa, mutta 1979 se alkoi ilmestyä kahdesti viikossa. Se vaihtoi sivukokonsa broadsheetista eurotabloidiin vuonna 2003. Lehti muuttui takaisin yksipäiväiseksi vuonna 2013.
Friskalanlahti
Friskalanlahti on Turun Hirvensalossa sijaitseva kansallisesti tärkeä lintuvesi. Se kuuluu sekä Natura 2000-suojelualueverkostoon että FINIBA-verkostoon.
Friskalanlahti sijaitsee Hirvensalon kaakkoisosassa, Friskalan kartanon kaakkoispuolella. Se on matala, umpeenkasvava, ruovikkoinen merenlahti, ja sen pinta-ala on noin sata hehtaaria. Lahden rannalla on 12 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue. Lahden rantaniityillä on laidunnettu lihakarjaa vuodesta 1989 lähtien. Laitumien laajuus oli noin 51 hehtaaria vuonna 2007.
Friskalanlahden pesimälinnusto on selvitetty useita kertoja. Ruovikoitumisen myötä ovat lisääntyneet lajit, jotka suosivat tiheitä ruovikoita, kuten kerttuset, pajusirkku ja viiksitimali. Laidunnuksen ansiosta avoimina pysyneillä rantaniityillä pesii runsas avomaalinnusto, joista runsaimpia ovat niittykirvinen, kiuru, pensastasku, keltavästäräkki ja västäräkki. Kahlaajista lahdella pesivät vakituisesti enää vain taivaanvuohi ja punajalkaviklo, sekä epäsäännöllisesti töyhtöhyyppä, rantasipi ja pikkutylli.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1949
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1949 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1949 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Nässjö IF ja Edsbyns IF. Jääpallofinaali jouduttiin pelaamaan poikkeuksellisesti huonojen jääolosuhteiden vuoksi Tukholman ulkopuolella Smålannissa Eksjön läheisyydessä Perstorpsgölenissä 27. helmikuuta. Loppuottelussa olivat vastakkain Nässjö IF ja Edsbyns IF. Nässjö voitti ottelun suurinumeroisesti 7-1.
Loppuottelu
27.2.1949 Eksjö, Perstorpsgölen 14 809 katsojaa
Keisarilokki
Keisarilokki (Larus pacificus) on Australian kotoperäinen lokkilaji. Sen esiintymisalue ulottuu Länsi-Australian Shark Baystä itärannikon Victoriaan, Tasmaniaan ja Kengurusaarelle. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili John Latham Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1801. Keisarilokilla on heimonsa kookkain nokka. Tämä 63 cm:n pituiseksi kasvava lokki etsii ruokansa merenrannoilta. Se sukeltelee ravinnokseen kaloja, mustekaloja, rapuja ja muita meren eläviä. Keisarilokki on oppinut hyödyntämään rantakiviä suurten rapujen kuorien rikottamiseen. Myös linnun munat ja poikaset kuuluvat sen ruokavalioon. Keisarilokki elää pienissä yhdyskunnissa tai pareittain; se on satunnainen sisämaassa. Se rakentaa pesänsä pensaan tai kallion alle, joka koostuu heinistä ja muista kasveista.
Viitteet
pienoiskuva|vasen|250px|Nuori keisarilokki
Keltajalkalokki
Keltajalkalokki (Larus belcheri) on eteläamerikkalainen lokki. Sen elinympäristö käsittää rannikkokaistaleen Pohjois-Perun Libertadista Pohjois-Chilen Tarapacáan. Lajin holotyypin kuvaili Nicholas Aylward Vigors mahdollisesti Perusta 1829. Laji on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan Edward Belcherin kunniaksi.
Haereul pumeun dal
Haereul pumeun dal on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Kim Soo-hyun, Han Ga-in ja Jung Il-woo.
Wladimir Gröndahl
pienoiskuva|pysty|Wladimir Gröndahl noin vuonna 1938. Wladimir Gröndahl oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen kenraalieversti.
Hope Hicks
thumb|right|Hope Hicks (marraskuu 2017)
Wladimir Gröndahl
Perhetausta
Gröndahl syntyi Helsingissä keisarin armeijan 10. reservinpataljoonan kapteenin David Gröndahlin ja Maria Galotschkinin pojaksi ja sai kasteessa nimekseen Woldemar Gröndahl. Hänen isänsä kuoli everstin arvoisena Japanin sodassa. Vladimir Gröndahl siirtyi puna-armeijan palvelukseen Venäjän vallankumouksen jälkeen eikä enää koskaan nähnyt perhettään. Hänen vaimonsa ja lapsensa asuivat tuolloin Tallinnassa Virossa, mistä he muuttivat Suomen sisällissodan jälkeen Helsinkiin. Hänen vaimonsa avioitui myöhemmin Suomessa uudelleen.
Hope Hicks
Hope Hicks (s. 21. lokakuuta 1988 Greenwich, Connecticut) on yhdysvaltalainen poliittisen viestinnän toimija.
Wladimir Gröndahl
Perhetausta
Gröndahlin poika Boris Gröndahl varttui aikuiseksi Suomessa ja taisteli talvisodassa Suomen armeijan riveissä isäänsä vastaan. Gröndahlin veli puolestaan yleni myös Neuvostoliitossa kenraaliksi.
Hope Hicks
Hicks valmistui Southern Methodist Universitysta pääaineenaan englannin kieli. Hän toimi alun perin mallina ja siirtyi viestinnän pariin valmistuttuaan. Hän aloitti New Yorkissa työskentelyn Ivanka Trumpin palveluksessa ja liittyi vuonna 2016 Donald Trumpin presidentinvaalikampanjaan vanhempana viestinnän neuvonantajana. Elokuussa 2017 Hicks ylennettiin Valkoisen talon viestintäpäälliköksi. Hän oli nuorin tehtävään koskaan nimitetty. Helmikuussa 2018 hän luopui tästä toimenkuvasta päivä sen jälkeen kun oli toiminut Yhdysvaltain edustajainhuoneen tiedustelukomitean edessä todistajana tutkimuksissa Venäjän sekaantumisesta Yhdysvaltain presidentinvaaleihin 2020. Hicks oli todistajana myöntänyt kertoneensa satunnaisesti valkoisia valheita presidentin hyväksi. Valkoisen talon viestintäpäällikön tehtävistä luovuttuaan Hicks siirtyi Fox Newsin palvelukseen. Vuonna 2020 hän palasi työskentelemään Trumpin hallintoon tämän avustajana. Hänen viimeinen työpäivänsä Valkoisessa talossa oli 12. tammikuuta 2021.
Wladimir Gröndahl
Sotilasura
Gröndahl aloitti sotilasuransa isänsä tavoin keisarin armeijassa yleten jo ensimmäisen maailmansodan aikana everstiksi. Hän liittyi Venäjän vallankumouksen jälkeen puna-armeijaan.
Hope Hicks
1. lokakuuta 2020 Hicksin todettiin saaneen tartunnan koronaviruspandemiassa. Hän oli matkustanut Donald Trumpin seurassa useita kertoja Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 kampanjoinnin yhteydessä, viimeksi positiivista koronavirustestitulostaan edeltäneenä päivänä. Sekä Donald että Melania Trumpilla todettiin koronavirustartunta Hicksin sairastuttua. Hicksiä on luonnehdittu yhdeksi Trumpin luotetuimmista neuvonantajista.
Tansaniantöpösieppo
Levinneisyys
Tansaniantöpösieppoa tavataan Keniassa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wladimir Gröndahl
Sotilasura
Neuvostoliiton aloitettua talvisodan Gröndahl toimi korkeimpana tykistöupseerina Karjalan kannaksella ja sodan alkupäivinä hänet nimitettiin Neuvostoliiton 7. armeijasta erotetun, 7. armeijan oikean ryhmän komentajaksi, joka taisteli Taipaleen suunnalla. Myöhemmin 7. armeijan oikeasta ryhmästä muodostettiin Neuvostoliiton 13. armeija, minkä komentajana Gröndahl jatkoi.
Kymmenen päivää ennen talvisodan loppumista Gröndahl siirrettiin Luoteisen rintaman tykistökomentajaksi. Tämä merkitsi alenemista sotilasuralla, mikä johtui mahdollisesti siitä, että hänellä näihin aikoihin todettiin keuhkosyöpä.
Talvisodan päätyttyä puna-armeijan otettua kenraaliarvot käyttöön hänet ylennettiin kenraalieverstin arvoon 4. kesäkuuta 1940. Gröndahl menehtyi syöpään 16. marraskuuta 1940 ja hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin.
Kamienna Góran piirikunta
Kamienna Góran piirikunta on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 43 239. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Kamienna Góra. Kolme maalaiskuntaa ovat Kamienna Góra, Lubawka ja Marciszów ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Lubawka. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Kamienna Góran piirikunnassa arvioitiin olevan 43 239 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 45 959 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 30 555 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,6 prosenttia ja eläkeikäisten 23,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 302 lasta.
Aimonen
Aimonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Norfolkinpussiliito-orava
Norfolkinpussiliito-orava (Petaurus norfolcensis) on pussiliito-oravien heimoon kuuluva laji. Lajia esiintyy Itä-Australian valoisissa eukalyptusmetsissä, joissa se on liikkeellä pieninä ryhminä ja etsii ravinnokseen mettä, eukalyptuksen mahlaa, hyönteisiä ja ilmeisesti myös pieniä selkärankaisia.
Norfolkinpussiliito-oravan ruumis on noin 20 cm pitkä ja tuuhea häntä on suunnilleen yhtä pitkä. Norfolkinpussiliito-orava kykenee liitämään noin 15 metriä.
Naaraan pussissa on neljä nisää, mutta sillä on tavallisesti vain kaksi poikasta; ne viipyvät pussissa noin 10 viikkoa ja sitten vielä pari kuukautta pesäkolossa.
Katō (Hyōgo)
Katō on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa. Pohjoisessa ja idässä kaupungin alue ulottuu Chūgokuvuorille, länsiosien alluviaalitasangon läpi virtaa Kakojoki. Katōssa on 40 348 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 157,55 neliökilometriä.
Katō on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen kolme entisen Katōn piirikunnan maaseutukaupunkia, Takino, Tōjō ja Yashiro. Kaupungin ydinaluetta on Yashiro, joka kehittyi historiallisesti jo 700-luvun alussa perustetun Sahon pyhäkön portineduskaupunkina. Edo-kaudella se oli paikallinen hallinnollinen ja taloudellinen keskus. 1500-luvun lopulta lähtien Kakojoen vesiliikenne muodosti tärkeän kauppareitin, jota pitkin kuljetettiin tavaraa rannikon Takasagoon. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi riisin, viinirypäleiden, mansikoiden ja kastanjoiden viljely. Kaupunkiin on sijoittunut myös elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta sekä kalastuskoukkujen ja koinobori-tuulipussien valmistusta. Sen itäosien kukkulaisille alueille on rakennettu useita golfkenttiä. Kaupungissa toimii Hyōgon kasvatustieteellinen yliopisto.
Ruwenzorintöpösieppo
Ruwenzorintöpösieppo (Batis diops) on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Katō (Hyōgo)
Katōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Sahon pyhäkön lisäksi muun muassa vanha Chōkō-jin temppeli, jonka päähalli on yksi Japanin kansallisaarteista, Kannōn välikohtauksen ja Ōnin-sodan näyttämönä toiminut Kōmyō-ji sekä Kiyomizu-dera, yksi Saigokun pyhiinvaellusreitin temppeleistä. Sumiyoshin pyhäkön päähalli on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, ja pyhäkkö on säilyttänyt keskiaikaisen dengaku-juhlaperinteen. Eräs luonnonnähtävyys on Tōjōjärvi retkeilyalueineen kaupungin itäosassa. Katōta palvelee JR Nishi-Nihonin Kakogawa-linja.
Ruwenzorintöpösieppo
Levinneisyys
Ruwenzorintöpösieppoa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti melko yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Phobos
Phoboksen ja Deimoksen löysi yhdysvaltalainen astronomi Asaph Hall vuonna 1877. Phobos on nimetty kreikkalaisen mytologian Foboksen mukaan. Phobos tarkoittaa pelkoa, Deimos taas kauhua.
English National Ice Hockey League
Pelaajasäännöt
Mikä tahansa joukkue saa pukea peliin kaksi ”non-UK trained” (Britannian ulkopuolella kasvanutta) pelaajaa, mutta näistä kahdesta vain toinen saa olla missään vaiheessa kentällä. Toinen voi pelata, mikäli ”non-UK trained” -pelaaja kärsii joukkuerangaistusta. ”UK trained” -statuksen saa pelaaja, joka on pelannut vähintään kaksi kautta alle 19-vuotiaiden kiekkosarjoissa Isossa-Britanniassa.
Putoaminen ja nouseminen
Konferenssien sisällä divisioonan 1 viimeinen putoaa divisioonaan 2, kun taas divisioonan 2 voittaja nousee divisioonaan 1. Lisäksi molemmissa konferensseissa pelataan nousukarsinta divisioonan 1 toiseksi viimeisen ja divisioonan 2 kakkosen välillä.
Phobos
Kiertorata
Phobos kiertää Marsia synkronisen radan sisäpuolella, eli se kiertää Marsia planeetan kiertymisnopeutta nopeammin. Siten se nousee lännestä, liikkuu hyvin nopeasti taivaanrannan halki ja laskee itään, yleensä kahdesti päivässä. Kiertoaika Marsin ympäri on 7 tuntia 39,2 minuuttia ja Marsin pyörähdysaika on 24 tuntia, 39 minuuttia ja 36 sekuntia. Matalasta kiertoradasta johtuen se ei näy kaikkialta Marsin pinnalta.
Hajoaminen
Vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan Phoboksen kiertorata laskee 2 metriä vuosisadassa. Tämän myötä tutkijat arvioivat kuun hajoavan vuorovesivoiman vaikutuksessa 30-50 miljoonassa vuodessa ja leviävän renkaaksi Marsin ympärille. Renkaan kesto kiertoradalla riippuu mm. millä korkeudella Phobos hajoaa, mutta arvioiden mukaan osia siitä säilyisi 1-100 miljoonaa vuotta. Phoboksen pinnassa jo näkyvien uurteiden arvioidaan olevan osa tätä prosessia. Tutkimusryhmän mallinnusten mukaan kyseessä on vuorovesivoimien aiheuttamat venymisjäljet.
Fyysiset ominaisuudet
Phoboksessa on lukuisia kraattereita. Se on muodoltaan hyvin epäsäännöllinen, kooltaan 27 kilometriä kertaa 22,4 kilometriä kertaa 18,8 kilometriä. Phobos ja Deimos muistuttavat hieman perunaa ulkomuodoltaan.
Phobos koostuu tummasta pintamateriaalista, samanlaisesta mitä esiintyy uloimmalla asteroidivyöhykkeellä. Phoboksen on arveltu olevan Marsin kiertoradan vangiksi jäänyt alun perin ulommasta aurinkokunnasta lähtöisin oleva asteroidi. Toisen arvion mukaan se on Marsin pinnalta törmäyksessä lentäneestä materiaalista kasaantunut löyhä sorakasa.
Luultavammin Phobos koostuu kiven ja jään sekoituksesta. Mars Global Surveyor -luotaimen kuvien mukaan Phobosta peittää noin metrin paksuinen hieno pölykerros, mikä muistuttaa Kuussa esiintyvää regoliittiä.
thumb|none|Phobos [[Mars Global Surveyor -luotaimen kuvassa 1.6.2003]]
Dirk Schuster
Dirk Schuster (s. 29. joulukuuta 1967) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Toukokuusta 2022 lähtien hän on toiminut FC Kaiserslauternin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Schuster hankki jalkapallo-oppinsa FC Karl-Marx-Stadtin juniorijoukkueissa ja voitti vuonna 1986 DDR:n junioriliigan mestaruuden seuran II-joukkueen paidassa. Läpimurtonsa edustusjoukkuetasolla Schuster Sachsenring Zwickaussa, jossa pelasi syyskauden 1987. Tammikuussa 1988 hän siirtyi 1. FC Magdeburgiin, jossa pelasi puolitoista kautta DDR-Oberligassa.
Vuonna 1990 Schuster siirtyi Eintracht Braunschweigiin, jossa pelasi 2. Bundesliigaa. Menestyksekkäimmät pelivuotensa Schuster edusti Karlsruhea, jonka edustusjoukkueessa hän urakoi vuosina 1991–1997 yli 160 liigaottelua. KSC:n kanssa Schuster pääsi myös europeleihin ja oli mukana Wunder am Wildparkin joukkueessa, joka murskasi Valencian UEFA Cupissa vuonna 1993.
Jätettyään KSC:n vuonna 1997 Schuster jatkoi vielä peliuraansa ja edusti 2000-luvun taitteessa useita eri seuroja, mutta vailla mainittavaa menestystä. Hän lopetti pelaajauransa kaudella 2006/07 ASV Durlachin pelaajavalmentajana.
Maajoukkuetasolla Schuster edusti DDR:n maajoukkuetta sekä junioritasolla että A-maajoukkueessa. Hän oli mukana voittamassa alle 198-vuotiaiden Euroopan mestaruutta vuonna 1986 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuotta myöhemmin. DDR:n A-maajoukkueessa hän pelasi neljä maaottelua vuonna 1990. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Schuster edusti maajoukkuetta kolmessa ottelussa vuosina 1994–1995.
Swiftsure-luokka (linjalaiva)
Swiftsure-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka, jonka suunnitteli Sir John Henslow.
Suunnittelu
Aluksen kummallakin tykkikannella oli kaksikymmentäkahdeksan tykkiä, alemmalla 32 naulan ja ylemmällä 18 naulan tykkejä. Puolikannella oli neljä 18 naulan tykkiä ja kymmenen 32 naulan karronadia. Lisäksi etukannella oli kaksi 18 naulan tykkiä ja kaksi 32 naulan karronadia ja takakannella kuusi 18 naulan karronadia.
Dirk Schuster
Ura valmentajana
Valmennusuransa Schuster aloitti kesällä 2006 ASV Durlachin pelaajavalmentajana. Hän opiskeli valmentajantutkinnon Kölnin urheiluakatemiassa, josta valmistui vuonna 2007 muun muassa yhdessä Viktor Skrypnykin ja Jos Luhukayn kanssa. Schusterin valmennusura jatkui kesällä 2009 Stuttgarter Kickersin peräsimessä. Hän luotsasi seuraa Regionalligassa ja pesti huipentui sarjan voittoon sekä nousuun 3. Ligaan kauden 2011/12 päätteeksi. Sarjatasoa ylempänä menestys jäi kuitenkin heikoksi ja seura erotti Schusterin marraskuussa 2012.
Pian Kickers-potkujensa jälkeen, aivan joulukuun 2012 lopussa Schusterista tuli SV Darmstadtin päävalmentaja. Schusterin johdolla Darmstadt on tehnyt noususuhtaista tulosta. Vuonna 2013 seura voitti Hessenin cupin ja kaudella 2013/14 seura juhli nousua 2. Bundesliigaan voitettuaan DSC Arminia Bielefeldin nousukarsinnoissa. Menestys jatkui kaudella 2014/15, kun Schuster luotsasi Darmstadtin yllättäen sarjakakkosena historiallisesti Bundesliigaan. Kauden jälkeen seura teki Schusterin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Darmstadtin debyyttikausi 2015/16 Bundesliigassa sujui kohtalaisesti ja joukkue onnistui säilyttämään pääsarjapaikkansa kahden pisteen erolla putoamisviivaan. Kauden jälkeen Schuster siirtyi kolmivuotisella sopimuksella FC Augsburgin päävalmentajaksi.
Schusterin pesti Augsburgissa jäi lyhyeksi. Joukkueen kausi Bundesliigassa alkoi heikosti, kun se voitti vain kolme pelaamistaan 14 ottelusta syyskaudella. Lopulta seurajohto erotti Schusterin tehtävistään joulukuun puolivälissä 2016.
Joulukuussa 2017 Schuster palasi 2. Bundesliigan putoamiskamppailuun vajonneen SV Darmstadt 98:n päävalmentajaksi. Schusterin johdolla Darmstadt nousi kauden päätteeksi 2. Bundesliigan keskikastiin ja oli 10:s. Kaudella 2018/19 Darmstadt vajosi jälleen putoamiskamppailuun ja seurajohto erotti Schusterin tehtävistään helmikuussa 2019, kun Darmstadt oli vain neljä pistettä putoamisviivan yläpuolella.
Elokuun lopulla 2019 Schusterista tuli Erzgebirge Auen päävalmentaja. Debyyttikaudellaan Schuster luotsasi Auen 2. Bundesliigassa seitsemänneksi, mikä oli joukkueen paras sijoitus lähes kymmeneen vuoteen. Kaudella 2020/21 joukkue jäi keskikastiin sijalle 12 ja kauden jälkeen seura ei jatkanut Schusterin sopimusta.
HMS Armada (1810)
HMS Armada oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 21. lokakuuta 1806 Isaac Blackburnilta Turnchapelista, missä köli laskettiin helmikuussa 1907. Se laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1810 ja valmistui 27. syyskuuta Plymouthissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 56 890 puntaa. Lisäksi aluksen takilointi ja varustaminen Plymouthissa maksoivat 33 174 puntaa.
Palvelus
Elokuussa 1810 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Adam M'Kenzie ja sijoitettiin Texeliin. Tammikuussa 1812 aluksen päälliköksi tuli Charles Grant. Se lähti 10. maaliskuuta Välimerelle. Alus oli Plymouthissa reservissä syyskuusta marraskuuhun 1814 ja telakalla huhtikuusta 1815 tammikuuhun 1816.
Alus sijoitettiin huhtikuussa 1844 ruutiproomuksi Keyham Pointiin, mistä se vapautui HMS Conquerorin ottaessa tehtävän vastaan 12. marraskuuta 1862. Se myytiin 27. toukokuuta 1863 Marshallille Plymouthiin.
Kirjotöpösieppo
Levinneisyys
Kirjotöpösieppoa tavataan Afrikan eteläosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.