cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FINE Vakuutus- ja rahoitusneuvonta
Pankkilautakunta
Pankkilautakunta antaa ratkaisusuosituksia asiakkaan tai pankin lautakunnalle esittämistä, pankkisuhdetta koskevista erimielisyyksistä.
Risteilijä
Yhdysvallat luokitteli 1950–1970-luvuilla uusia aluksiaan fregateiksi, vaikka ne aseistukseltaan vastasivat lähes aiempia risteilijöitä. Vuonna 1974 Yhdysvaltain laivastossa oli kuusi risteilijäksi luokiteltua alusta ja Neuvostoliitolla 19, joskin Yhdysvalloilla oli lisäksi 21 fregattia, joista osa vastasi kooltaan Neuvostoliiton risteilijöitä. Fregatti-luokituksesta luovuttiin 1975, jolloin osa aluksista nimettiin risteilijöiksi ja osa hävittäjiksi.
FINE Vakuutus- ja rahoitusneuvonta
Sijoituslautakunta
Sijoituslautakunta antaa ratkaisusuosituksia ei-ammattimaisten asiakkaiden ja palveluntarjoajien lautakunnalle esittämistä erimielisyyksistä. Lautakunta käsittelee sijoituspalvelulaissa ja sijoitusrahastolaissa tarkoitettuihin sijoitus- ja sijoitusrahastopalveluihin liittyviä palveluntarjoajan ja ei-ammattimaisen asiakkaan välisiä asioita. Lisäksi lautakunta käsittelee vakuutussopimuslain mukaisia sijoitusvakuutuksia koskevia palveluntarjoajan ja ei-ammattimaisen asiakkaan välisiä asioita. Ratkaisusuositukset koskevat lain, viranomaismääräysten, hyvän arvopaperimarkkinatavan, hyvän vakuutustavan ja sopimusehtojen soveltamista sekä palveluntarjoajan menettelyä. Ne voivat koskea myös korvauksen määrää. Sijoituslautakunta ei käsittele vaatimuksia, jotka kohdistuvat muuhun kuin sijoituspalveluja tarjoavaan yritykseen, rahastoyhtiöön tai sijoitusvakuutuksia tarjoavaan vakuutuksenantajaan.
Risteilijä
Nykyisin ainoastaan Yhdysvalloilla ja Venäjällä on laivastoissaan risteilijöiksi luokiteltuja aluksia. Samanaikaisesti tapahtunut risteilijöiden ja hävittäjien välisen rajan hämärtyminen on aiheuttanut sen, että osa hävittäjistä on saman kokoisia tai jopa suurempia ja raskaammin aseistettuja kuin palveluksessa olevat risteilijät.
Varhaishistoria
"Risteilijä" nimitys otettiin käyttöön 1600-luvun puolivälissä kuvaamaan itsenäisesti toimivaa sotalaivaa, jolloin sana kuvasi enemmän aluksen tehtävää kuin sen kokoa tai aseistusta. Alustyyppi oli pienempi kuin linjalaivat, jotka soveltuivat huonosti suuren kokonsa vuoksi tehtävään tai olivat muuten liian arvokkaita hajautettaviksi maailman merille.
Höyryristeilijät
pienoiskuva|Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijä [[Aurora (1900)|Aurora (1903).]] 1800-luvullä höyrykoneiden käyttöönoton seurauksena laivastot rupesivat käyttämään termiä risteilijä joistakin panssarilaivoista sekä joukosta panssaroimattomia fregatteja, sluuppeja ja korvetteja, joiden voimanlähteenä oli sekä höyrykone että purjeet.
Ensimmäiset yhdellä tykkikannella varustetut panssarilaivat luokiteltiin edelleen fregateiksi, vaikka ne olivat suurempia ja raskaammin aseistettuja kuin monet linjalaivat. Ranskan laivastolle valmistettiin pienempiä panssarilaivoja merentakaisiin risteilijätehtäviin. Näistä ensimmäinen oli Belliqueuse, joka otettiin palvelukseen 1865, ja se oli ensimmäinen panssaroitu risteilijä.
Grace Drummond-Hay
pienoiskuva|Grace Marguerite Lethbridge. Grace Marguerite, Lady Hay Drummond-Hay (o.s. Lethbridge, 1. syyskuuta 1895 Liverpool, Englanti – 12. helmikuuta 1946 Manhattan, Yhdysvallat) oli brittiläinen toimittaja, joka lensi ensimmäisenä naisena Graf Zeppelinillä maailman ympäri. Vaikka hän ei itse ollut lentäjä, hän edisti 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa lentämiseen liittyvää hohtoa ja yleistä tietämystä lentoseikkailuistaan kirjoittamalla matkastaan artikkeleita yhdysvaltalaisiin sanomalehtiin.
K. W. Blomqvist
K. W. Blomqvist (30. heinäkuuta 1947 Helsinki – 22. marraskuuta 2006 Helsinki) oik. Klaus William Blomqvist oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja, toimittaja ja radiojuontaja. Hänen kuuluisin kappaleensa oli ”Metsämökin tonttu”, jolla Jussi & The Boys voitti Syksyn sävel -kilpailun 1974. Blomqvist toimi yhteistyössä erityisesti Jussi & The Boysin ja Hullujussin kanssa.
Grace Drummond-Hay
Lapsuus ja nuoruus
Gracie Lethbridge oli Sidney Thomas Lethbridgen ja hänen vaimonsa Grace Emily (o.s. Willis) Lethbridgen tytär. Hän oli 25-vuotias, kun hän vuonna 1920 meni naimisiin Robert Hay Drummond-Hayn (1846–1925) kanssa, joka oli häntä lähes 50 vuotta vanhempi. Tangierissa Marokossa syntynyt Drummond-Hay oli ollut vuosien ajan Britannian pääkonsuli Libanonissa Beirutissa. Drummond-Hay oli aiemmin ollut naimisissa Euphemia Katrina Willis Flemmingin kanssa, ja avioliitosta oli syntynyt neljä lasta. Lapset olivat huomattavasti vanhempia kuin uusi äitipuoli, vanhin 15 vuotta vanhempi. Kuuden vuoden avioliiton jälkeen Robert Hay Drummond-Hay kuoli. Grace Drummond Hay oli silloin 31-vuotias.
Risteilijä
Höyryristeilijät
Panssaroimattomat risteilijät, joita valmistettiin puusta, raudasta, teräksestä tai niiden yhdistelmistä, säilyttivät asemansa 1800-luvun loppuun saakka. Panssarointi aiheutti yleensä höyryvoimalla kuljettavan matkan lyhenemisen, ja siten monet panssarilaivat eivät sopineet toimimaan siirtomaissa. Vastaavasti panssaroimattomat risteilijät, joita olivat muun muassa potkurisluupit ja -fregatit, kykenivät toimimaan siirtomaissa. Vaikka panssaroimattomien alusten aseistus oli moderni, ne eivät kyenneet kohtaamaan panssarilaivoja taistelussa. Tämä tuli todistetuksi Kuninkaallisen laivaston HMS Shahin kohdatessa Perun laivaston monitorin Huáscarin, joka kesti hyvin 50 tykin osumaa.
K. W. Blomqvist
K. W. Blomqvist oli amerikkalaisen rock'n rollin, rockabillyn ja countryn asiantuntija. Hän toimi 1990-luvulla Yleisradion Radiomafiassa vanhaan rockiin ja niin sanottuun juurimusiikkiin erikoistuneen Tutti Frutti Rock'n Roll Show’n toimittajana ja juontajana nimellä ”The Hound Dog Man”. Siviiliammatiltaan Blomqvist oli Ilmailulaitos Finavian lennonvarmistusasioista vastaava apulaisjohtaja.
Grace Drummond-Hay
Ura
pienoiskuva|Toimittajat kuvattiin ennen heidän nousemistaan Graf Zeppeliniin, vasemmalta oikealle: [[Karl von Wiegand, Grace Drummond-Hay, Rolf Brand ja Robert Hartmann.]] Drummond-Hay oli kirjoittanut artikkeleita englantilaisiin lehtiin, muun muassa The Sphereen, ja 1920-luvun lopulla hän työskenteli William Randolph Hearstin lehdille. Tähtitoimittajana hän kirjoitti artikkeleita The Chicago Herald and Examinerille vuonna 1929 Zeppelinin ensimmäiseltä siviililennolta Atlantin yli.
Risteilijä
Teräksiset risteilijät
1880-luvulta alkaen laivastojen arkkitehdit aloittivat teräksen käytön valmistusmateriaalina ja aseistuksessa. Teräksiset risteilijät olivat kevyempiä ja nopeampia kuin raudasta tai puusta valmistetut risteilijät. Ranskan laivaston oppi niin sanottu Jeune Ecole esitti, että nopeista panssaroimattomista teräsristeilijöistä muodostettu laivasto olisi paras mahdollinen kauppamerenkulun häirintään, kun taas (moottori)torpedoveneet kykenisivät tuhoamaan vastustajan taistelulaivat.
Grace Drummond-Hay
Ura
Ilma-alus LZ 127 Graf Zeppelin lensi ensimmäisenä myös maailman ympäri 1929. Elokuussa 1929 tehty matka alkoi Lakehurstista New Jerseystä ja päättyi sinne kolmen viikon kuluttua. Matkan varrella oli pysähdytty muun muassa Saksassa Friedrichshafenissa, Tokiossa ja Los Angelesissa. Sen oli luvattu käyvän myös Moskovassa, mutta matka suuntautuikin suoraan yli Siperian – sään vuoksi, kuten sanottiin. Lady Drummond-Hay, kuten häntä tavattiin nimittää, oli ainoa naismatkustaja. Matkaseurueeseen kuului australialainen tutkimusmatkailija George Hubert Wilkins, yhdysvaltalainen monimiljonääri William B. Leeds, Yhdysvaltojen laivaston komentaja Charles Emery Rosendahl, laivaston tarkkailija Jack C. Richardson, maineikas yhdysvaltalainen Hearstin kirjeenvaihtaja Karl von Wiegand, Hearstin valokuvaaja Robert Hartman, espanjalaisten lehtien kirjeenvaihtaja Joachim Rickard, ja saksalainen kirjeenvaihtaja Heinz von Eschwege-Lichbert. Mukana oli myös lääkäri Geronimo Megias, joka oli Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n henkilääkäri. Aluksen kapteeni oli Hugo Eckener. Lady Drummond-Haysta tuli tähti, kun hän saapui New Yorkiin, ja hänen uransa vakiintui seuraavaksi vuosikymmeneksi.
Drummond-Hay työskenteli sotavyöhykkeillä, kuten Abessiniassa (Etiopia) ja ulkomaankirjeenvaihtajana Kiinan Mantšuriassa. Hän teki tiivistä yhteistyötä kollegansa Karl H. von Wiegandin kanssa. Drummond-Hayta kehuttiin poikkeuksellisen kauniiksi ja älykkääksi, mutta myös hänen artikkeleitaan ylistettiin, ja hänestä tuli aikansa tunnettu ja arvostettu toimittaja. Haudattaessa hänellä oli yllään Etiopian keisarin Haile Selassien lahjoittamia arvokkaita koruja.
Risteilijä
Teräksiset risteilijät
Teräs myös mahdollisti risteilijöiden suojan parantamisen taistelukestävyyden parantamiseksi. Teräs antoi paremman suojan kuin rauta painoon suhteutettuna. Suojaamalla aluksen elintärkeät osat ohuella teräspanssarilla ja sijoittamalla hiilivarastot pysäyttämään kranaatit saatiin alusten suojaa parannettua hidastamalla niitä merkittävästi.
Ensimmäinen panssarikansiristeilijä oli Chilen laivaston Esmeralda, jonka valmisti Armstrongin omistama Elswickin telakka Britteinsaarilla. Aluksesta kehittyi lopulta niin sanottu Elswick-tyyppi, jonka etukansi, peräkansi ja puinen pääkansi oli korvattu panssarikannella. Esmeraldan aseistuksena oli kaksi 10 tuuman tykkiä etu- ja takakannella ja kuuden tuuman tykit keskilaivassa. Alus saavutti 18 solmun nopeuden ja se oli täysin höyryvoimalla toimiva eli ilman purjeita. Aluksen uppouma oli kuitenkin alle 3000 tonnia. Seuranneiden kahden vuosikymmenen aikana panssarikansiristeilijät loivat perustan ajatukselle yhdistää raskas tykkiaseistus, suuri nopeus ja pieni uppouma.
Grace Drummond-Hay
Viime vuodet
Toisen maailmansodan aikana Drummond-Hay ja Karl H. von Wiegand olivat internoituina japanilaisella leirillä Filippiineillä Manilassa. Vapauduttuaan 1943 he palasivat Yhdysvaltoihin Gripsholmilla. Drummond-Hay kuoli New Yorkissa sydänveritulppaan. Tuhkauksen jälkeen hänen elinikäinen ystävänsä Karl von Wiegand vei tuhkan Britanniaan.
Jälkimaine
1920-luvun ja 1930-luvun alun tähden Drummond-Hayn maine on hiipunut. Hänet mainitaan useissa kirjoissa, joissa kerrotaan Zeppelinin lentojen historiasta, mutta elämäkertaa hänestä ei ole kirjoitettu. Sen sijaan hollantilainen Ditteke Mensink on tehnyt Zeppelin-matkasta puolitoistatuntisen dokumentin Hyvästi, rakkaani (Vaarwel, 2009), jonka aineistona on muun muassa Drummond-Hayn päiväkirja ja alkuperäistä kuva-aineistoa. Dokumentti on palkittu Alankomaiden elokuvajuhlilla 2010 Gouden Kalf -palkinnolla parhaana dokumenttina.
Risteilijä
Panssariristeilijät
Vuosien ajan risteilijät täyttivät aukon pienten ja kevyiden alusten, kuten torpedoveneiden, ja suurten laivastotaisteluihin tarkoittettujen, kuten taistelulaivojen, välissä. Risteilijät olivat tarpeeksi suuria torjuakseen pienempien pinta-alusten hyökkäykset ja kykeneviä operoimaan kaukana kotitukikohdista. Taistelulaivat olivat tulivoimaisimpia taistelussa, mutta hitaita ja niiden suuri polttoaineenkulutus aiheutti ongelmia kaukotoiminnalle. Suurimman osan 1800-lukua ja 1900-luvun alkupuoliskon ajan risteilijät olivat laivaston pitkänmatkan voimannäyttöaseita ja suuremmat laivat pysyttelivät lähellä kotimaata. Risteilijöiden päätarkoitus oli hyökätä vihollisen kauppalaivastoa vastaan. Tämä strategia nimettiin "risteilijäsodankäynniksi." Risteilijät toimivat myös taistelulaivastossa tiedustelutehtävissä: ne purjehtivat laivaston edellä etsimässä vihollista.
Kehitys johti pian siihen, että uudemmat risteilijät olivat aina suurempia kuin edeltäjänsä. Siirryttäessä purjeista höyryyn syntyi panssariristeilijä, joka käytännössä oli pieni, nopea taistelulaiva. Kehitys oli niin nopeaa, että 1800-luvun lopulla uusimmat risteilijät olivat tehokkaampia kuin vain muutaman vuoden ikäiset taistelulaivat.
Risteilijät ensimmäisen maailmansodan jälkeen
pienoiskuva|Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1938 valmistettu kevyt risteilijä [[HMS Belfast, joka on nykyään museona.]] Risteilijät jaettiin raskaisiin ja kevyihin risteilijöihin. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen nämä termit määriteltiin tarkasti useissa sopimuksissa, joilla pyrittiin hillitsemään kilpavarustelua. Kevyen risteilijän aseistuksen määriteltiin olevan 6,1 tuumaa (155 mm) tai pienemmät tykit ja raskaan risteilijän aseistukseksi tuli 8 tuumaa (203 mm), mikä oli suurin Washingtonin laivastosopimuksen sallima raskaan risteilijän tykkikoko. Vain viisi risteilijää on rakennettu tätä suuremmilla tykeillä: kolme saksalaista Deutschland-luokan taskutaistelulaivaa ja kaksi yhdysvaltalaista Alaska-luokan "suurta risteilijää".
Apuristeilijät
Apuristeilijä oli sodan puhjetessa pikaisesti varustettu ja aseistettu kauppalaivaston alus, jossa oli pienet tykit eikä lähes lainkaan panssarointia. Apuristeilijöiden tarkoitus oli toimia kauppalaivaston pitkillä reiteillä suojaus- ja saattuetehtävissä muille rahtialuksille. Molemmissa maailmansodissa saksalaiset käyttivät myös pieniä kauppalaivaston aluksia aseistettuna risteilijäluokan tykeillä yllättääkseen liittoutuneiden kauppa-aluksia. Muutamia suuria linjalaivoja aseistettiin samalla tavalla ja niitä nimitettiin aseistetuiksi kaupparisteilijöiksi (AMC). Britit, saksalaisen ja ranskalaiset käyttivät niitä ensimmäisessä maailmansodassa kaappareina niiden nopeuden takia (noin 30 solmua tai 56 km/h) ja toisessa maailmansodassa saksalaiset ja japanilaiset käyttivät niitä jälleen kaappareina sekä britit sodan alussa saattuetehtävissä.
Pilleus
Pilleus tai pilos  oli antiikin Roomassa ja Kreikassa käytetty matkahattu. Se oli yleensä valmistettu huovasta, villasta tai nahasta, ja muodoltaan se oli pyöreä, ylöspäin suippeneva, hieman kartiomainen. Muinaisen Kreikan asukkaille matkahatussa esiintyvä ihminen tiedettiin matkustavaiseksi ja siten taiteessa sillä oli symbolista merkitystä eli sitä käytettiin ilmaisemaan esitetyn henkilön matkalla oloa. Esimerkiksi Hermes, kulkevien ihmisten suojelija, kuvattiin usein matkahattu päässään.
Risteilijä
1900-luvun loppupuolisko
Ilma-ase muutti toisessa maailmansodassa täydellisesti merisodankäynnin luonteen. Nopeinkaan risteilijä ei pystynyt pakenemaan lentokonetta, joiden kyky hyökätä yli aavan meren parani. Upotussodassa puolestaan sukellusvene nousi tärkeimmäksi aseeksi. Tämä muutos johti itsenäisesti toimivien laivojen tai pienten alusryhmien operaatioiden loppumiseen ja 1900-luvun toisella puoliskolla laivasto-operaatiot perustuivat erittäin suuriin laivastoihin, jotka pystyivät torjumaan lähes kaiken kokoiset ilmahyökkäykset. Tämän takia useimmat merivoimat muuttivat laivastojensa kokoonpanoa yleiskäyttöön tarkoitetuista sotalaivoista tiettyyn tarkoitukseen suunniteltujen alusten suuntaan, kuten esimerkiksi sukellusveneiden torjuntaan tai ilmatorjuntaan. Vain Yhdysvaltain, Venäjän ja Perun laivastot operoivat vielä risteilijöillä. Näistä kaksi ensimmäistä maata ovat varustaneet ydinkäyttöisiä risteilijöitä.
Pilleus
Lakkia käytettiin alemman sosiaaliluokan piirissä lähinnä Saturnalia-juhlien ja orjien vapautuksen aikaan. Pilleus sai vapauslakin merkityksen Caesarin murhan jälkeen, kun sitä käytettiin aiheena symboloimaan vapautta Brutuksen lyöttämissä kolikoissa. Vapaiden orjien päähineenä se liitettiin vapauden Libertas-jumalattareen.
Risteilijä
1900-luvun loppupuolisko
Neuvostoliiton laivastossa risteilijät muodostivat taisteluosastojen perustan. Sodan jälkeen neuvostoliittolaiset rakensivat suurilla tykeillä aseistettuja laivoja, mutta korvasivat nämä hyvin pian monilla merimaali- ja ilmatorjuntaohjuksilla varustetuilla laivoilla. Uusimmat tällaiset laivat olivat neljä Kirov-luokan ohjusristeilijää, jotka rakennettiin 1970- ja 1980-luvulla, mutta suurin osa on poistettu käytöstä. Viimeinen palveluksessa olevan Kirov-luokan risteilijä Pjotr Veliki ("Pietari Suuri") palasi satamaan maaliskuussa 2004 ydinreaktoriongelmien takia. Alus palasi telakoinnin jälkeen palvelukseen myöhemmin samana vuonna. pienoiskuva|[[Slava-luokka]] Yhdysvaltain laivaston taisteluryhmät toisen maailmansodan jälkeen keskittyivät lentotukialuksien ympärille. Aikaisemmin jokaista lentotukialusta oli tarkoitus seurata ydinkäyttöinen risteilijä, joka kykeni samaan nopeuteen eikä ollut riippuvainen huoltoaluksista, mutta näistä risteilijöistä on luovuttu virallisesti niiden korkeiden käyttökustannusten takia. Nykyiset Ticonderoga-luokan ohjusristeilijät, jotka on rakennettu 1980-luvulla, oli alun perin suunniteltu ja tarkoitettu hävittäjäluokan aluksiksi tarkoituksena mahdollistaa hyvin tehokas ilmatorjunta lentotukialusryhmälle. Alun perin luokka nimettiin väärin julkisuuskuvan vuoksi, mutta nykyään kun laivoja on nykyaikaistettu ja niiden sukellusveneen torjuntakykyä on parannettu sekä niihin on asennettu maamaaleja vastaan BGM-109 Tomahawk -ohjukset, joten ne ovat risteilijäluokkaa. Kuten venäläisiä vastaavantyyppisiä aluksia, myös nykyisiä Ticonderoga-luokan risteilijöitä voi käyttää kokonaisen taisteluosaston perustana.
Image (lehti)
Image on suomalainen aikakauslehti, joka ilmestyy 11 kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia ilmiöitä populaarikulttuurista politiikkaan. Tunnusomaista lehdelle ovat laajat artikkelit. Image on Suomen vanhimpia lifestyle-lehtiä. Lehti perustettiin vuonna 1985. 1990-luvun alussa lehti muuttui neljä kertaa vuodessa ilmestyvästä kulttuurialbumista kulttuurin yleisaikakauslehdeksi.
Scrapper
Scrapper on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.
Image (lehti)
Imagen perustaja Raoul Grünstein omisti lehden vuoteen 2005 saakka, jolloin hän myi enemmistön Image Kustannus Oy:stä A-lehdet Oy:lle. Vuodesta 2007 lähtien Image Kustannus Oy on ollut kokonaan A-lehtien omistama tytäryhtiö. Kansallisen mediatutkimuksen KMT2020 mukaan Imagen lukijamäärä on 51 000.
Scrapper
The Transformers
Scrapper on ensimmäisessä Transformers-sarjassa Constructiconien ryhmän johtaja. Constructiconit loivat Cybertronissa Crystal Cityn, mutta nykyään ovat osa Megatronin joukkoja.
Image (lehti)
Imagen päätoimittajana on syyskuusta 2017 lähtien toiminut Niklas Thesslund. Häntä ennen päätoimittajana toimi Heikki Valkama vuosina 2013–2017 ja Mikko Numminen vuosina 2003–2013.
Scrapper
Transformers: Animated
Transformers: Animatedissa Scrapper oli alun perin tavallinen kaivinkone kun jaksossa "Uusia ystäviä" hän ja Mixmaster heräsivät henkiin Ikikipinän sirujen vaikutuksesta.
Transformers: Kaatuneiden kosto
Elokuvassa Transformers: Kaatuneiden kosto Scrapper esiintyy vain Egyptin lopputaistelussa ja siellä saa surmansa Operaatio Tulimyrskyssä, kun F-16 Fighting Falcon -hävittäjät tulittavat häntä.
Kohdassa, jossa Decepticonit sukelsivat Laurentian Vajoamaan elvyttämään Megatronia, esiintyvä Scrapperin näköinen Decepticon ei ole Scrapper, vaan joku eri hahmo, sillä tämä hahmo tapetaan, jotta Megatronin haarniskaan saataisiin uusia osia.
Scrapper muuntautuu Caterpillar 992G-kuormaajaksi. Samanlainen ajoneuvo muuntautuu myös Devastatorin oikeaksi käsivarreksi.
Transformers: Kuun pimeä puoli
Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli yksi Chicagoon hyökänneistä Decepticoneista oli identtinen Scrapperin kanssa ja sai surmansa Optimus Primen käden kautta.
Transformers: Viimeinen ritari
Elokuvassa Transformers: Viimeinen ritari esiintyy Autobotti nimeltä Trench, joka on identtinen Scrapperin kanssa. Trench piileskeli useiden Optimus Primen riveissä aiemmin taistelleiden Autobottien tavoin Cade Yeagerin ja Jimmyn romuttamolla Etelä-Dakotassa.
Tenjō tenge
Tenjō tenge on japanilainen anime- ja mangasarja. Sarja kertoo kahdesta kamppailulajia harrastavasta ryhmästä, The Enforcers ja The Jyūkenbu.
Juoni
Nagi Sōchirō ja Bob Makihara saapuvat Tōdō Academy -kouluun eikeinaan hallita koulua voimillaan. Jo ensimmäisenä päivänä he kohtaavat The Jyūkenbu- nimisen ryhmän, koulun kamppailulajiryhmän. Ryhmän jäsenet Maya Natsume, hänen siskonsa Aya Natsume ja Masataka Takayanagi ovat aivan ylivoimaisia Sōchirōhon ja Bobiin verrattuna. Ei kestä kauan kun Enforcement-ryhmä hyökkää kaksikon kimppuun, eikä Sōchirōlla ja Bobilla ole muuta mahdollisuutta kuin liittyä Jyūkenbu- ryhmään ja koettaa tulla vahvemmiksi.
Arturo Frondizi
Frondizi valmistui lakimieheksi, toimi asianajajana ja sitten Buenos Airesin yliopiston oikeustieteen professorina vuodesta 1932. Vuoden 1946 vaaleissa hänet valittiin parlamenttiin vasemmistolaisen radikaalipuolueen Unión Cívica Radical edustajana. Juan Perónin valtakaudella Frondizi oli toistuvasti vangittuna, mutta hänen arvovaltansa vain kasvoi ja vuonna 1954 hänet valittiin radikaalipuolueen puheenjohtajaksi. Perónin kukistuttua 1955 tilanne oli pitkään sekava, ja Frondizi valittiin 1958 presidentiksi Pedro Eugenio Aramburun jälkeen sekä monien upseerien että entisten peronistien tuella. Vuoden 1962 presidentinvaaleissa tilanne oli kääntynyt päinvastaiseksi: Frondizin saatua eniten ääniä sotilaat syyttivät häntä vaalivilpistä ja eristivät hänet eräälle Río de la Platan saarelle.
Frondizin valtakautta leimasi konservatiivien ja upseerien lisääntyvä vaikutus Argentiinan sisä- ja ulkopolitiikkaan, jotka vuonna 1959 johtivat levottomuuksiin. Sen jälkeen hänen developmentalismiksi kutsuttu politiikkansa sai suosiota maan suuren keskiluokan parissa taloudellisen tilanteen paranemisen myötä.
Matti Saurio
Matti Saurio (28. toukokuuta 1898 Virolahti – 21. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja yrittäjä, joka tunnetaan Solifer-tuotemerkin alullepanijana. Hän perusti vuonna 1935 Matti Saurio Oy:n ja vuonna 1950 Saurion tehdas Oy:n, joka alkoi valmistaa Solifer-merkillä aluksi polkupyörien ajovalaisimia ja dynamoja. Yhtiöstä kehittyi Bensowin omistuksessa mopojen, polkupyörien ja matkailuvaunujen valmistaja ja Oy Lohja Ab:n omistuksessa Pohjoismaiden suurin matkailuvaunuyritys Oy Lohja Caravan Ab, joka nykyisin tunnetaan nimellä SoliferPolar Ab.
Saurio pääsi ylioppilaaksi 1917, kävi kadettikoulun 1919–1920 ja sotakorkeakoulun 1923–1927. Hän eteni sotilasuralla ja ylennettiin everstiluutnantiksi 1935, samana vuonna jona hän siirtyi siviilitöihin ja perusti oman yrityksensä.
Yrityksessään Saurio oli mukana kehittämässä muun muassa Solifer-dynamoa ja kuulasaranaa, jollainen on yhä Abloy-yhtiön tuotannossa. Saurion tärkeä yhtiökumppani oli myöhemmin Hackmanin toimitusjohtajana toiminut Heinz Ramm-Schmidt.
Elatusaine
thumb|right|350px|Hyytelömäistä elatusainetta petrimaljoilla. right|thumb|Bakteeriviljelmä elatusaineella.
Elatusaineella, ravinneliuoksella tai kasvatusalustalla tarkoitetaan nestemäistä tai hyytelömäistä kasvualustaa, jota käytetään pieneliöiden tai solujen kasvatukseen laboratorio-olosuhteissa. Elatusaine sisältää ihanteellisen määrän kaikkia solun kasvuun tarvittavia ravinteita ja hivenaineita. Liuoksesta löytyvät kaikki solun kasvuun tarvittavat alkuaineet, joita ovat hiili, vety, happi, typpi, fosfori ja rikki. Liuos sisältää tyypillisesti myös suoloja, jonkin verran metalleja ja vitamiineja, joita tarvitaan solurakenteiden ylläpitoon ja erilaisiin aineenvaihdunnan toimintoihin.
Erilaisia liuoksia on useita, ja liuosten koostumus määräytyy aina tutkittavan eliön ravinnevaatimusten mukaan. Liuosten koostumusta säätelemällä voidaan valita halutut eliöt tai solut, joita halutaan kasvattaa. Tällaisia alustoja kutsutaan selektiivisiksi kasvualustoiksi.
Erilaiset kasvualustat
Ravinneliuos voi olla nestemäisessä tai hyytelömäisessä muodossa: ravintoliemi tai ravintoagar. Ravintolientä käytetään muun muassa solumäärän lisäämisen. Jos ravintoliemessä kasvatettava eliö vaatii happea, on lientä ravisteltava koko kasvatuksen ajan. Ravintoliemi soveltuu hyvin myös anaerobisten mikrobien kasvattamiseen, kun liuoksen päälle lisätään kerros öljyä, jonka läpi happi ei kulje. Ravintoagar tai ravintomalja tehdään nestemäisestä ravinneliuoksesta lisäämällä seokseen agar-agaria. Ravintoagarilla mikrobit kasvavat ravintoalustan päällä, jolloin ne saavat runsaasti happea. Ravintoagarilla yksi solu voi muodostaa pesäkkeen.
George Gershwin
Gershwin 1910-luvulla: Ensimmäinen läpimurto
Jacob Bruskin Gershowitz syntyi Brooklynissä 26. syyskuuta vuonna 1898 juutalaiseen perheeseen. Georgen isä Moishe Gershowitz muutti perheen nimen Gershwiniksi juuri kun oli muuttanut Pietarista Yhdysvaltoihin 1890-luvun alussa. Georgen äiti Rosa oli toisen polven venäjänjuutalainen siirtolainen. Ajalle tyypilliseen tapaan Gershwininkin perheeseen hankittiin piano, mutta vanhin veli Ira Gershwin ei kuitenkaan ollut se, jota piano kiinnosti vanhempien odottamalla tavalla, vaan George, joka oli kiinnostunut klassisesta musiikista 10-vuotiaana kuultuaan Dvorakin Humoreskin ystävänsä soittamana. Näin ollen George alkoi opiskella pianonsoittoa Charles Hambizerin johdolla. Vasta 16-vuotiaasta Georgesta tuli ammattipianisti Tin Pan Alleyllä, New Yorkin tunnetulla musiikkikadulla, jolla sijaitsivat johtavien kustantajien toimistot. Hän toimi ns. pianontakojana, eli esitteli uusimpia kappaleita, mutta alkoi myös säveltää omia lauluja. 1917 hän lopetti työnsä Remick-kustantamossa.
Gershwin sävelsi ennen vuotta 1919 muutamia lauluja musikaaleihin, mutta omia musikaaleja hän ei vielä tehnyt. 1919 Gershwin löi itsensä ensimmäisen kerran läpi tunnetulla laulullaan ”Swanee”, joka tuli tunnetuksi erityisesti Al Jolsonin esittämänä. Gershwinin ensimmäinen Broadway-musikaali oli La-la-Lucille! vuodelta 1919. Samana vuonna hän sävelsi myös vähemmän tunnetun kehtolaulunsa.
Gershwin 1920-luvulla: Toinen, tärkeä läpimurto
1920-luvun alussa Gershwin jatkoi pianonsoittotaitojensa itsenäistä hiomista. Hän sävelsi 1922 poliittisen satiirin Scandals of 1922, joka sisältää yksinäytöksisen jazz-oopperan Blue Monday. Hän vieraili ensimmäistä kertaa Euroopassa 1923 ja 1924 sävelsi tunnetun musikaalin Lady, Be Good!. 1924 oli kuitenkin merkittävä vuosi Gershwinin koko uran kannalta, mutta ei Lady, Be Goodin vuoksi.
1924 Gershwin otti osaa musiikkikilpailuun ”Mikä on amerikkalaista musiikkia?” teoksellaan ”Rhapsody in Blue”. Se oli syntynyt junassa New Yorkin ja Bostonin välillä, ja oli pitkän ja hajanaisen konserttiohjelman päätösnumero. Kilpailun yleisö piti Gershwinin teoksesta valtavasti, ja alkoi osoittaa suosiotaan seisten ennen viimeisen soinnun loppumista. Gershwin voitti kilpailun, ja tämän seurauksena orkesterinjohtaja, viulisti ja kilpailun järjestäjä Paul Whiteman lähti Gershwinin kanssa kiertueelle, jolla esitettiin ”Rhapsody in Blueta”. Teosta kutsutaan merkittäväksi koko Amerikkalaisen musiikin kannalta ja sen on mainittu olevan ensimmäinen varsinainen sinfonisen jazzin edustaja.
Vaaliliitto
Vaaliliitot voivat olla motivaatioltaan ideologisia tai teknisiä. Ideologisessa vaaliliitossa toisiaan lähellä olevat puolueet tukevat toisiaan. Tekniseen vaaliliittoon voivat yhtyä puolueet, jotka eivät välttämättä ole toisiaan lähellä poliittisesti, mutta arvelevat itse voivansa hyötyä vaaliliitosta. Puhtaasti teknisiä vaaliliittoja arvostellaan siitä, että yhdelle puolueelle annettu ääni saattaa auttaa vastakkaista mielipidettä olevan henkilön valintaa.
Puolueen asettama ehdokaslista on sekin eräänlainen vaaliliitto.
George Gershwin
Gershwin 1920-luvulla: Toinen, tärkeä läpimurto
1920-luvun lopulla Gershwin sävelsi useita tunnettuja musikaalejaan. Yksi näistä oli jo edellä mainittu Lady, Be Good, joka sisältää muun muassa tunnetun laulun ”The Man I Love”. 1927 vuodelta ovat musikaalit Funny Face ja Strike Up the Band. Vuodelta 1926 ovat Gershwinin kolme preludia, joiden arvellaan liittyvän suunnitelmaan säveltää Chopinin tavoin 24 preludia. Ainoastaan kolme on kuitenkin julkaistu. Lisäksi 20-luvun lopulla hän sävelsi musikaalit Oh, Kay (1926) ja Treasure Girl (1928).
Vaaliliitto
Vaaliliitot Suomen vaalijärjestelmässä
Suomen vaaleissa vaaliliitossa olevat puolueet muodostavat yhden ehdokaslistan kuin yhden puolueen ehdokkaat, joten valituiksi tulevat vaaliliiton eniten ääniä saaneet ehdokkaat puolueidensa äänimääristä riippumatta.
George Gershwin
Gershwin 1930-luvulla: Lisää musikaaleja ja elokuvia
thumb|220px|George Gershwin 1930-luku alkoi menestysmusikaalilla Girl Crazy, joka sisältää muun muassa laulut ”I Got Rhythm”, ”Could You Use Me”, ”Sam and Delilah” sekä ”But Not for Me”. Tätä seurasi vielä suurempi menestys Of Thee I Sing, joka esitettiin New Yorkissa, pörssiromahduksen ja laman aikaan, ennätykselliset 441 kertaa. ”Kuubalainen alkusoitto”, alkuperäisnimeltään Rhumba, oli taas värikäs sekoitus latinalais-amerikkalaisia rytmejä tehostettuina bongorummuilla, claveseilla, marakasseilla ja Gershwinin tavaramerkillä jazzilla. 1933 olivat vuorossa musikaalit Pardon My English ja Let 'Em Eat Cake.
Vaaliliitto
Vaaliliitot Suomen vaalijärjestelmässä
Eduskunta- ja kunnallisvaaleissa paikat jaetaan puolueiden ja ehdokaslistojen kesken D'Hondtin menetelmää käyttäen, mikä suosii enemmän ääniä saavia puolueita varsinkin pienissä vaalipiireissä. Tämä tekee vaaliliittojen muodostamisesta kannattavaa.
Vaikka vaaliliiton toinen puolue saisi enemmistön äänistä, se voi jäädä ilman paikkaa ja vähemmistön äänistä saanut puolue voi saada useampia paikkoja. Tämä on mahdollista etenkin pienissä vaalipiireissä, missä valtuutettujen määrä on pieni. Tällöin vain eniten ääniä saanut vaaliliiton edustaja valitaan valtuustoon, vaikka toinen vaaliliiton puolueista olisi saanut enemmän ääniä. Tämän takia suurten puolueiden vaaliliitot ovat harvinaisia, ja vaaliliittoja muodostavatkin yleensä vain puolueet, jotka ilman vaaliliittoa jäisivät todennäköisesti ilman paikkaa.
George Gershwin
Gershwin 1930-luvulla: Lisää musikaaleja ja elokuvia
1934 Paul Whiteman pyysi Gershwiniä säveltämään teoksen juhlistamaan ”Rhapsody in Bluen” kymmenvuotista menestystä. Tuloksena syntyi ”Variations on I Got Rhythm”, joka on vauhdikas muunnelmateos musikaalisävelmä ”I Got Rhythmin” pohjalta.
1935 koitti ehkä Gershwinin uran tärkein hetki vuoden 1924 ”Rhapsody in Blue” -menestyksen lisäksi: Kolminäytöksinen American Folk Opera Porgy and Bess. Se perustuu DuBose Heywardin romaaniin Porgy, jonka Gershwin oli juuri lukenut. Teos on saanut kritiikkiä osakseen muun muassa siitä, että se antaa yhdysvaltojen mustista liian ”stereotyyppisen ja rahvaanomaisen” kuvan. Vaikka yleisö piti sen yksittäisistä hiteiksi muodostuneista numeroista, kuten ”Oh, a Woman Is a Sometime Thing”, ”Summertime” ja "I Got Plenty of Nuttin’”, se kuitenkin poistui melko pian ohjelmistosta. Sen lopullisen menestyksen kuitenkin takasi 1940-luvun Euroopankiertue ja 1959 valmistunjut elokuva oopperasta. Nykyään Porgy and Bess on koko ajan jossain päin maailmaa mukana ohjelmistossa, esimerkiksi kesällä 2008 vierailevassa näytöksessä Berliinissä. Porgy and Bess on kuitenkin, vaikka siitä näkee monenlaista tietoa, muodoltaan ooppera, ehkä kuitenkin hieman rajatapaus musikaaliin nähtynä, jos puhutaan sen musiikista. Mielenkiintoisesti asian ilmaisi John Mauceri Porgy and Bess -levytyksessään 2006: ”Porgy and Bess oli Sam Goldwynin viimeinen elokuva. Sen lauluja ja duettoja on kuultu televisiossa, nauhoituksilla, Metropolitanin oopperan esityksenä ja Las Vegasin kasinoiden lavoilla. Sitä on esitetty jazz-albumina, Broadway-musikaalina ja erittäin suurena (ja pitkänä) oopperana. Ja siinä se ongelma onkin: Mikä on Porgy and Bess? Ja, jos meillä kaikilla on omat mielipiteemme, niin mitä George Gershwin sen halusi olevan?”
Vaaliliitto
Vaaliliitot Suomen vaalijärjestelmässä
Teknisiä vaaliliittoja solmitaan usein kunnanvaltuustoissa edustajia kaupunginhallitukseen ja lautakuntiin valittaessa.
George Gershwin
Gershwin 1930-luvulla: Lisää musikaaleja ja elokuvia
Niin tai näin, Porgy and Bess kuuluu kuitenkin amerikkalaisen musiikin merkittävimpiin teoksiin. Sen musiikista voidaan kuulla afroamerikkalaisia vivahteita, johtuen siitä, että Gershwin vietti kesän 1934 Folly Islandilla. Afroamerikkalainen musiikki kun kiehtoi Gershwiniä.
Vaaliliitto
Vaaliliitot Suomen vaalijärjestelmässä
Valitsijayhdistysten vaaliliitto on nimeltään yhteislista. Valitsijayhdistykset eivät Suomessa voi olla vaaliliitossa puolueiden kanssa.
Vaalirenkaan ja vaaliliiton ero
Vaalirengas on vaaliliiton kaltainen järjestelmä, jossa renkaan saamat paikat jaetaan renkaan muodostaneiden ryhmien kesken niiden ääniosuuksien mukaisessa suhteessa ja vasta tämän jälkeen edelleen ehdokkaiden kesken. Vaalirenkaisiin ei siis sisälly puolueiden kannalta samanlaista riskiä kuin vaaliliittoihin, että vain osa liiton puolueista hyötyisi toisten kustannuksella.
George Gershwin
Gershwin 1930-luvulla: Lisää musikaaleja ja elokuvia
1937 Gershwin teki sopimuksen RKO-elokuvastudion kanssa, jonne hän sävelsi kolme musiikkielokuvaa, joiden rooleissa nähtiin muun muassa Fred Astaire ja Ginger Rogers: Saanko luvan?, Neito ahdingossa ja Goldwynin hullutukset, joka kuitenkin jäi kesken, koska kesken kaiken häntä alkoi huimata ja hän pyörtyi. Häneltä löydettiin aivokasvain. Hän kuoli vain vähän ennen 39-vuotissyntymäpäiväänsä. Hänen ja Ira Gershwinin viimeiseksi lauluksi jäi ”Our Love Is Here to Stay”.
Vaaliliitto
Vaalirenkaan ja vaaliliiton ero
Vaalirenkaassa yksittäistä ehdokaslistaa kutsutaan vaaliliitoksi. Vaalirengas voidaan ajatella näiden liittojen yhteenliittymänä.
Esimerkki
Sinertävät saivat yhteensä 29 ääntä ja Punertavat 46. Jos jaossa on kolme paikkaa, saavat Sinertävät kaksi paikkaa (Sininen, Mariini) ja Punertavat yhden paikan (Vaaleanpunainen), vaikka Punertavat saivat kokonaisuutena enemmän ääniä. Tämä johtuu siitä, että Sininen ja Mariini saivat liiton sisällä enemmän henkilökohtaisia ääniä kuin yksikään Punertavien ehdokas.
Jos puolueilla ei olisi ollut vaaliliittoa, olisivat Punertavat saaneet enemmän paikkoja kuin Sinertävät, mutta ne eivät yhteensä olisi välttämättä saaneet kolmea paikkaa.
Häme-Wiki
Häme-Wikiin on koottu asukkaiden tarinoita, muistoja ja tunnelmia sekä entisiltä ajoilta että tästä päivästä. Häme-Wikissä on tekstien lisäksi myös kuvia. Yhdistykset ja laitokset voivat esitellä toimintaansa, yksittäiset asukkaat voivat kertoa muistelmiaan tuntemistaan henkilöistä tai omasta kotiseudustaan. Häme-Wikiin mahtuu monenlaista aineistoa. Harrastajakuvaajat voivat tallentaa sinne kiinnostavia kuvia tai videopätkiä, soittajat laittaa näytteitä musiikistaan. Siellä voi olla Aulangolta otettu isovanhempien hääkuva 1920-luvulta, videopätkä kotiseutuyhdistyksen pikkujoulusta tai kuvia nuorten taide- tai urheilutapahtumista.
Kuinka Häme-Wikiin voi lisätä aineistoa?
Kuka tahansa voi kirjoittaa Häme-Wikiin artikkeleita sekä myös muokata siellä olevia kirjoituksia. Häme-Wikin sivuilla on ohjeet, joiden avulla on helppo tallettaa tekstejä ja kuvia. Hämeenlinnan pääkirjastossa ja tarvittaessa myös muissa kirjastoissa järjestetään opetusta wiki-kirjoittamisessa ja kuvien tallentamisessa. Jos asukkaat tai yhdistykset eivät itse halua tai voi tallentaa aineistoa Häme-Wikiin, kannattaa ottaa yhteyttä palvelun ylläpitäjiin Hämeenlinnan kaupunginkirjastoon. Tällöin voidaan yhdessä miettiä, miten kannattaa toimia.
Periaatteet
Vaikka Häme-Wiki on avoin kaikille kirjoittajille, sinne ei kuitenkaan voi kirjoittaa mitä tahansa. Kirjoituksissa tulee kunnioittaa yksityisyyden suojaa ja tekijänoikeuksia. Jos Häme-Wikiin laittaa kuvia tai ääninäytteitä, on tekijöiltä oltava lupa verkkojulkaisemiseen. Wiki-periaatteen mukaisesti jokaisesta muutoksesta jää jälki, jonka perusteella ylläpitäjät näkevät, kuka on tehnyt muutoksen ja millainen muutos on ollut. Tarvittaessa ylläpitäjä voi aina palauttaa aiemmat sivut.
Ongelmia
Syyskuun 2015 tilanteessa maaliskuuta 2013 aiemmat versiot artikkelien historioista puuttuivat eikä niitä syyskuuhun 2015 mennessä oltu saatu palautetuksi.
Häme-Wikin toteuttaminen
Hämeenlinnan kaupunginkirjastossa alettiin kehittää Häme-Wikiä syksyllä 2008. Häme-Wiki on toteutettu ”Tiedon ja kulttuurin avoin oppimisympäristö verkossa” -projektissa, joka saa rahoitusta Manner-Suomen ESR-ohjelmasta vuosina 2008–2011. Häme-Wikin teknisestä toteutuksesta vastaa hämeenlinnalainen yritys Opiferum ja ulkoasusta graafikko Kaarina Helenius ja Hämeenlinnan kaupunginkirjasto.
thumb|Häme-Wikin logo
Haka
Haka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jaap de Hoop Scheffer
Jakob (Jaap) Gijsbert de Hoop Scheffer (s. 3. huhtikuuta 1948 Amsterdam) on hollantilainen poliitikko, joka toimi vuosina 2004−2009 Naton 11. pääsihteerinä.
Opinnot ja työura
Amsterdamissa syntynyt de Hoop Scheffer opiskeli lakia Leidenin yliopistossa ja valmistui vuonna 1974. Suoritettuaan asepalveluksensa 1974–1976 ilmavoimissa hän aloitti työt Alankomaiden ulkoministeriössä. Ministeriön palveluksessa de Hoop Scheffer työskenteli vuosina 1976–1986. Ensimmäiset kaksi vuotta de Hoop Scheffer oli töissä Alankomaiden suurlähetystössä Ghanan pääkaupungissa Accrassa, minkä jälkeen hän toimi Alankomaiden delegaatiossa Naton päämajassa Brysselissä vuoteen 1980.
Poliittinen ura
Alun perin de Hoop Scheffer vaikutti Demokraatit 66 -puolueessa (Democraten 66), mutta liittyi vuonna 1982 kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDA). Vuoden 1986 vaaleissa de Hoop Scheffer tuli valituksi parlamenttiin. Vuosina 1997−2001 hän toimi oppositiossa olleen CDA:n puheenjohtajana.
Kun vuonna 2002 vaalien ehdokkaita valittiin, de Hoop Schefferin puheenjohtajuudesta tuli epävakaa, minkä seurauksena hän erosi tehtävästään. Häntä seurasi puheenjohtajana Jan Peter Balkenende, jonka johdolla kristillisdemokraatit voitti vaalit ja uusi pääministeri Balkenende nimitti de Hoop Schefferin ulkoministeriksi. Hallitus joutui kuitenkin pian eroamaan, mutta de Hoop Scheffer sai jatkaa ja toimi ulkoministerinä vuoden 2003 loppuun. Alankomaat piti vuonna 2003 hallussaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) puheenjohtajan tehtävää, jolloin de Hoop Scheffer toimi järjestön puheenjohtajana.
De Hoop Schefferin nelivuotisen toimikauden jälkeen hänen seuraajakseen valittiin 4. huhtikuuta 2009 tanskalainen Anders Fogh Rasmussen.
Yksityiselämä
De Hoop Scheffer puhuu hollannin lisäksi englantia, saksaa ja ranskaa. Hänen puolisonsa Jeannine de Hoop Scheffer-van Oorschot on ranskanopettaja. Yhdessä heillä on kaksi tytärtä.
Azealia Banks
Azealia Banks (s. 31. toukokuuta 1991 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pop-laulaja ja rap-artisti. Hänet tunnetaan parhaiten hittikappaleestaan 212. Banks on myös tunnettu lukuisista riidoista muiden julkkisten kanssa.
1991–2011: Lapsuus ja Miss Banks
Azealia Amanda Banks syntyi vuonna 1991 New Yorkissa, Brooklynissä. Ja hän eli kahden siskonsa ja äitinsä kanssa lapsuutensa. Hän kiinnostui näyttelemisestä ja laulamisesta ja kirjoitti aluksi muutamia R&B-tyylisiä lauluja. Banks lähetti kappaleet ”Gimme Me Change” Ja ”Seventeen” amerkikkalaiselle DJ:lle Diplolle ja sai levytyssopimuksen, joka myöhemmin irtisanottiin.
2011–2012: Fantasea
Banks julkaisi ensimmäisen singlensä 212 vuonna 2011 ja se sai paljon huomiota. Myöhemmin samana vuonna Banks julkaisi ensimmäisen ep:nsä 1991.
Joulukuussa 2011 Banks ilmoitti työskentelevänsä studioalbumiin parissa. Hän julkaisi nettiin kappaleen NEEDSUMLUV joka oli kunnianosoitus Aaliyahille, joka olisi täyttänyt julkaisupäivänä 33 vuotta. Kesäkuussa 2012 Banks ilmoitti että hänen ensimmäinen mixtape Fantasy julkaistaan pian. Hän julkaisi Fantasyn jonka julkaisi 11. heinäkuuta 2012 ja hänen oli tarkoitus julkaista singlenä Esta Noche, mutta se peruutettiin koska Banksilla oli ristiriitoja kappaleen tuottajan kanssa.
2012–2015: Broke with Expensive Taste
Joulukuussa 2012 Banks julkaisi BBD:n joka meni albumille Broke with Expensive Taste ja saman vuoden lopulla Banks julkaisi albumin nimen.
Albumin ensimmäisenä singlenä oli tarkoitus olla Miss Amor ja B-Puolella Miss Camaraderie mutta kappaleita ei ikinä julkaistu tuntemattomista syistä. Maaliskuussa 2013 Banks julkaisi SoundCloudiin kappaleen Yung Rapunxel joka oli ensimmäinen single albumilta. Kesäkuussa hän julkaisi ATM Jam Pharrell Williamsin kanssa, mutta kappale poistettiin myöhemmin myynnistä ja albumilta joka päättyi Pharrelin ja Banksin välirikkoon. Banks julkaisi vuonna 2014 ”Heavy Metal And Reflective” ja ”Chasing Time”. Banks julkaisi Broke with Expensive Tasten syyskuussa 2014.
2015–2016: Slay-Z
Vuonna 2015 Banks julkaisi vielä ”ICE Princess” joka oli albumilta Broke with Expensive Taste. Kappaleen bonuksena oli tarkoitus olla ”Anna Wintour”, ”Skylar Diggins” ja ”Big Talk” jossa on mukana Rick Ross. Banks innostui tekemään uutta musiikkia ja julkaisi 2016 ”The Big Big Beat” joka sai paljon huomiota. Banks julkaisi albumin helmikuussa, 2016.
2015–2017: Love Beats Rhymes
Banks näytteli elokuvassa Love Beats Rhymes. Elokuvan kuvausten takia hän joutui perumaan muun muassa Suomen keikkansa vuonna 2015.
2015–2019: Business and Pleasure ja Fantasea II: The Second Wave
Banks sanoi olavansa kiinnostunut tekemään jatko-osaa vuoden 2014 Broke with Expensive Tastesta. Banks lupasi julkaista vuosina 2015-2016 Business and Pleasuren. 2017 Banks julkaisi kappaleet ”Chi Chi” ja ”Escapades” mutta jäi epäselväksi olivatko ne singlenä vai promootiosinglejä.
Banks julkaisi 2018 ”Anna Wintour” ja ”Treasure Island” singlenä Fantasea II: The Second Wavelle. 2018 Banks julkaisi ”Pyrex Princess” jonka oli tarkoitus tulla Business and Pleasurelle. Hän julkaisi ”Playhouse” vuonna 2019. Banks kertoi aikovansa julkaista mixtapen Yung Rapunxel: Pt.II.
Angel Haze
Banks ajautui riitaan vuonna 2012 Angel Hazen kanssa koska Banks oli sitä mieltä että Haze leikkii että Brooklyn on hänen alueensa koska Angel Haze muutti Brooklyniin vasta 16-vuotiaana kun taas Banks on asunut siellä koko ikänsä. Riita ajautui niin pahaksi että Haze julkaisi mollauskappaleen ”On The EDGE” ja Banks ”No Problems”, lopulta Haze julkaisi vielä ”Shut The Fuck Up” -nimisen kappaleen.
Mika Ryynänen
Mika Johannes Ryynänen (s. 17. tammikuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko uransa ajan Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Tero Selvinen. Kalevan kisoista Ryynänen saavutti hopeaa 1 500 metrin juoksussa vuonna 1990. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksun kultaa vuonna 1994 sekä 4 x 800 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1992, hopeaa vuonna 1991 ja pronssia vuonna 1989. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2000 jälkeen.
Vauva (lehti)
Vauva oli vauvoihin, odotukseen ja perhe-elämään erikoistunut suomalainen aikakauslehti, jonka keskustelupalsta on edelleen toiminnassa. Lehteä kustansi Sanoma Media Finland, ja sitä julkaistiin vuosina 1992–2020. Lehden suurin ja ainoa kilpailija Suomen mediakentällä oli Kaksplus.
Vauva-lehden verkkosivusto on Suomen aikakauslehtien suosituin verkkosivusto, ja se tunnetaan myös vanhemmuuspiirien ulkopuolella. Naistenlehtien verkkosivustoista opinnäytetyönsä tehnyt Outi Sonkamutka arvioi tämän johtuvan sekä lehden selvästä kohderyhmästä mutta myös lehden aktiivisesta keskustelupalstasta. Vuonna 2016 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla esiintyi Kalevauva.fi-yhtye, jonka kappaleiden sanoitukset ovat vauva.fi:n keskusteluja lauluiksi sovitettuna.
Vauva-lehti lakkautettiin vuonna 2020, mutta sen keskustelupalstan ylläpitämistä jatketaan.
Narvan taistelu (1944)
Narvan taistelu oli Saksan ja Neuvostoliiton välinen taistelu Narvan kaupungista Virossa toisessa maailmansodassa vuonna 1944. Saksa oli aiemmin vallannut Baltian maat itselleen vuonna 1941 operaatio Barbarossan aikana. Taistelu alkoi 2. helmikuuta 1944 ja päättyi Saksan torjuntavoittoon 10. elokuuta 1944. Itse kaupungin puna-armeija sai vallattua 26. heinäkuuta 1944. Saksalaiset vetäytyivät kaupungista Sinimägein kukkuloille ja onnistuivat torjumaan puna-armeijan hyökkäyksen Tannenbergin Linjan taistelussa. Myöhemmin seuranneissa Riian ja Tallinnan offensiiveissä Neuvostoliitto sai vallattua Viron itselleen 26. syyskuuta 1944 mennessä. Riika saatiin vallattua 24. lokakuuta 1944 mennessä ja Liettua Memelin taistelussa 28. tammikuuta 1945 mennessä. Loput Baltian maista ja siellä olevista saksalaisjoukoista antautuivat lopullisesti 8.–10. toukokuuta 1945 Neuvostoliiton valloitettua Berliinin ja Saksan antauduttua.
Niskavuoren nuori emäntä
Niskavuoren nuori emäntä on Hella Wuolijoen kirjoittama draamanäytelmä vuodelta 1940. Wuolijoki julkaisi näytelmän salanimellä Juhani Tervapää. Se on kolminäytöksinen, kaikissa näytöksissä on kaksi kuvaelmaa. Tapahtumat sijoittuvat Niskavuoren rustholliin 1880-luvulla.
Niskavuori-näytelmien kronologiassa Niskavuoren nuori emäntä on ensimmäinen. Sitä ennen Wuolijoki oli kirjoittanut teokset Niskavuoren naiset ja Niskavuoren leipä, jotka viiden näytelmän sarjassa sijoittuvat tapahtumien aikajärjestyksen mukaisesti kolmanneksi ja neljänneksi.
Ensimmäinen kuvaelma
Paikkana on Niskavuoren valtavan suuri tupa, joka kuitenkin toimii myös tyttöjen makuuhuoneena. Loviisa on vielä varsin tuore miniä, hänellä ja Juhanilla on vauva. Loviisa ja Liisu kantavat korennolla vesisaavia, ja asettavat sen hellan ääreen. Loviisan vaikea suhde ilkeään kälyynsä Hetaan tehdään selväksi jo ensi repliikeissä. Ajan tavan mukaan Juhanin sisarukset Antti, Heta ja Kustaava asuvat lapsuudenkodissaan, sillä he eivät ole vielä naimisissa. Juhanista tehdään valtiopäivämies, Hetan mielestä kirjoitustaidoton Loviisa sopii huonosti valtiopäivämiehen vaimoksi. Juhanilla ja meijerska Malviinalla on ollut jo pitkään rakkaussuhde, ja heillä on yhteinen lapsi. Suhteesta autuaan tietämättömänä elellyt Loviisa menee täysin tolaltaan yhyttäessään Juhanin ja Malviinan kuhertelemassa tuvassa. Hän säntää vauva mukanaan järkyttyneenä ulos, on yö.
Toinen kuvaelma
Seuraavana aamuna samassa tuvassa Liisu kyselee Iitalta, mitä edellisyönä on tapahtunut. Loviisaa on etsitty koko yö tuloksetta. Loviisan isä saapuu vierailulle. Heta ja Kustaava tekevät parhaansa, jotta tämä ei huomaisi tapahtunutta. Vanha emäntä Villemiina on kovin huonossa kunnossa, ja häntä täytyy kantaa. Kun Loviisa vihdoin saapuu vauva sylissään, hänen valehdellaan vierailleen kumminsa luona. Loviisalle tarjotaan kuumaa kahvia viinalla terästettynä, mihin Loviisa: "Kiitoksia. Ainahan Niskavuorella vieraita hyvin vastaanotetaan." Heta puolestaan tokaisee terävästi: "Ja omaisiksi ne pian tulevat". Loviisan isä on myynyt metsää, ja kaupoista lohkeaa huomattava rahasumma Loviisalle. Kuvaelman lopussa vanhaemäntä kuolee, omena putoaa hänen sylistään.
Ensimmäinen kuvaelma
On kulunut noin kaksi viikkoa. Loviisa on ottanut ohjat käsiinsä, minkä hän tekee perin pohjin selväksi Hetalle, joka tähän asti on tottunut määräämään Niskavuoren taloutta. Heta nälvii Loviisaa: "Et sinä ole omaisiamme, olet otettu tänne vain lapsia tekemään". Loviisa vastaa: "Rahojeni vuoksi, tiemmä". Heta vaatii virallista perinnönjakoa. Juhani tekee lähtöä suomalaisen puolueen kokoukseen. Hän huomauttaa Hetalle, että Loviisa on vastedes Niskavuoren ainoa emäntä. Loviisa ja Malviina selvittävät välinsä, Loviisa yrittää ostaa Malviinan pois Niskavuorelta, mutta ylpeä Malviina ei huoli rahoja. Malviinan äidille Juselle ne kelpaavat. Sovitaan, että Malviinan ja Juhanin lapsi jää Niskavuorelle Jusen hoiviin.
Toinen kuvaelma
Pari viikkoa on kulunut. Malviina on lähtenyt lopullisesti, mutta Juhani yrittää edelleen tavoittaa häntä. Juhani ratkeaa ryyppäämään, mihin Antti kommentoi: "Älä ryyppää, ole mies, tyydy kohtaloosi äläkä loukkaa Loviisaa." Seuraavana päivänä Niskavuorelle on saapumassa herrasväkeä, Meurman ja Yrjö-Koskinen muiden muassa, mikä lisää Juhanin paineita entisestään. Heta puolestaan suivaantuu siitä, että Loviisalle neulotaan hienoja silkkihameita. Juhani saa tietää Jusen kautta, että Malviina on ostettu pois Niskavuorelta. Juhani raivostuu Loviisalle, joka ei järkyty tämän uhkailuista. Loviisa kertoo, että hän on Juhanin laillisesti vihitty vaimo, eikä hän hyväksy jalkavaimoja.