cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Isomaksaruohot
Tuntomerkit
Isomaksaruohot ovat monivuotisia, kaljuja tai karvaisia ruohoja. Juuret ovat rihmamaisia tai turvonneita, usein porkkanamaisia. Juurakko on lyhyt, mehevä tai puutunut. Nuorissa varren haaroissa ei ole suomupeitettä. Kukintovarsi kehittyy edellisvuotisesta hankasilmusta ja on yksivuotinen ja kariseva tai pysyvä ja tyvestä puutuva. Varren lehdet ovat vuorottaisesti, vastakkaisesti tai kiehkuraisesti, kussakin kiehkurassa on 3–5 lehteä. Lehden lapa on litteä, kalju ja kannukseton.
Levinneisyys
Isomaksaruohot ovat levinneet Eurooppaan, Aasiaan ja Pohjois-Amerikkaan.
Luokittelu
Isomaksaruohojen suvussa on 26 tai 33 lajia.
Lajeja
Lajeja:
Miettilä
Miettilä oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Se sijaitsi Rautuun johtavan tien varressa, puolimatkassa Kivennavan kirkonkylästä Raudun kirkonkylään, Kauksamon ja Lipolan välillä. Kylässä oli ennen talvisotaa 24 taloa.
Suomalaisesta kylästä ei ole nykyisin jäljellä taloja, kuitenkin selkeä kulttuurimaisema ilman rakennuksia avautuu Kirovskojen eli entisen Vuottaan pohjoispuolella entisen Miettilän kylän kohdalla.
Liesilampi
Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä ojitettua Liesinevaa, joiden suo-ojista vain yksi laskee lampeen. Toinen oja toimii laskuojana, joka yhtyy pohjoisempana Myllyluomaan ennen Matkuslammen kierto-ojia. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Ranta on kauttaaltaan suota, jossa kasvaa harvaa puustoa. Lampi on autio, mutta sen rannan läheisyyteen johtaa traktorinura.
Luurat
Luurat (Grallariidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin heimon suvut luettiin kuuluviksi muurien heimoon, mutta molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella ne on erotettu siitä omaksi heimokseen. Luuriin kuuluu 4 sukua ja 53 lajia.
Katja Vainikainen
Katja Anneli Vainikainen (s. 30. heinäkuuta 1977 Elimäki) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti vuoteen 1999 asti Korian Pontta ja sen jälkeen Karhulan Katajaisia. Urallaan häntä valmensi Esa Vanhanen vuoteen 1997, Matti Nieminen vuosina 1998–1999 ja vuodesta 2000 lähtien Juha Isolehto. Kalevan kisoista Vainikainen voitti korkeushypystä kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista kultaa ja hopeaa. Virallisissa kilpailuissa Vainikainen ei ole esiintynyt vuoden 2003 jälkeen.
Luurat
Luuralajeja tavataan Väli- ja Etelä-Amerikasta. Niiden elinympäristöä ovat metsien pohjakerrokset.Luurien ravintoa ovat hyönteiset.
DABCO
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa DABCO on valkoista voimakkaasti hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja bentseeniin. Yhdiste on heikko emäs ja muodostaa happojen kanssa kvaternäärisiä suoloja. Se on voimakkaasti nukleofiilinen yhdiste. DABCO muodostaa eräiden organometalliyhdisteiden kanssa kiteisiä komplekseja.
Valmistus ja käyttö
DABCO:a voidaan valmistaa ammoniakin ja trietanoliamiinin välisellä reaktiolla tai kuumentamalla dietyleenitriamiinia zeoliittikatalyyttien läsnä ollessa. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä.
DABCO:a käytetään emäksisenä katalyyttinä muun muassa Baylis–Hillman-reaktioissa, dehydrohalogenoinneissa, pyrolyyseissä ja esterien hydrolyyseissä. Teollisuudessa yhdistettä käytetään suuria määriä katalyyttinä valmistettaessa polyuretaanivaahtoja. DABCO:a voidaan käyttää myös lisäaineena voiteluaineissa.
Itella Pankki
Itella Pankki oli kevääseen 2013 saakka Itella-konsernin (nyk. Posti Group) omistama talletuspankki, jonka pyrkimyksenä oli laajentaa Itellan palvelutarjoamaa taloushallinnon palveluissa, verkkokaupassa ja pakettipalveluissa. Itella myi pankkiliiketoimintansa Säästöpankkiryhmälle keväällä 2013. Yrityskaupan myötä pankki toimii nykyisin Säästöpankkiryhmän keskusluottolaitoksena nimellä Säästöpankkien Keskuspankki.
Historia
Itella Pankki toimi ensin nimellä Itella IPS Oy (Itella Payment Services). Itella IPS Oy:llä oli maksulaitostoimilupa ja se tarjosi Finvoice-verkkolaskujen välityspalveluja yritysasiakkaille ja kuluttajille sekä maksujen välityspalvelua yrityksille. Nämä palvelut olivat osa Itella Pankin toimintaa.
18. maaliskuuta 2013 Itella Oyj tiedotti myyvänsä Itella Pankki Oy:n koko osakekannan Säästöpankeille.
18. huhtikuuta 2013 Itella Pankin myynti Säästöpankeille saatettiin päätökseen. Kaupan myötä pankin nimi muuttui Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Oy:ksi.
Utin räjähdysonnettomuus 1945
Utin räjähdysonnettomuus tapahtui Utin rautatieasemalla 14. helmikuuta 1945 kello 14.30. lentopommeja rautatievaunuun lastattaessa tapahtui räjähdys, joka aiheutti 11 miehen kuoleman.
Valkealassa sijaitsevalla Utin rautatieasemalla oli lastattu lentopommeja rautatievaunuihin jo kahden viikon ajan, kun urakan viimeisiä eriä vaunuun sijoitettaessa sattui tuntemattomasta syystä räjähdys. Paikalle rientäneet näkivät seitsemän nuoren miehen silpoutuneen kuoliaaksi ja kolmen olevan kateissa. Räjähdyksen voimasta asemarakennuksen ikkunat särkyivät, samoin lähellä ollut auto ja lastauslaiturikin vaurioituivat. Kouvolasta matkusti onnettomuuspaikalle poliisitutkintoa pitämään Valkealan piirin nimismies N. Aalto ja apulaisnimismies Vanhanen.
Räjähdyksen uhreista kuoli heti 9 miestä ja myöhemmin kaksi. Onnettomuuden syystä ei ollut täyttä varmuutta, sillä loukkaantuneet kuolivat ennen kuin heitä voitiin kuulustella. Sen verran he ehtivät kertoa, että miesten lastattua pommilastin kuorma-autosta rautatievaunuun he havaitsivat metsässä lumen alla olleen pommilaatikon. Miehet avasivat sen ja näkivät sen sisällä 150 kappaletta saksalaisia yhden kilon sirpalepommeja. Yksi pommeista putosi maahan ja räjähti räjäyttäen muutkin laatikossa olleet pommit. Sirpalepommit olivat herkkiä räjähtämään, sillä niissä ei ollut kuljetuksen aikanakaan varmistinta.
Onnettomuudessa kuoli 45-vuotias sekatyömies, 25-vuotias autonkuljettaja, 41-vuotias autonasentaja, 30-vuotias liikeapulainen, 33-vuotias myymälänhoitaja, 53-vuotias muurari, 38-vuotias rakennusmestari, 24-vuotias autonkuljettaja, 28-vuotias autonkuljettaja, 40-vuotias talonomistaja ja 26-vuotias maalari.
Onnettomuuden uhrit haudattiin valtion kustannuksella yhteishautaan Kouvolassa sunnuntaina 25. helmikuuta 1945. Vaikka päivä oli kylmä ja myrskyinen, Kouvolan seurakunnan hautausmaalla järjestettyyn surutilaisuuteen osallistui arvion mukaan toistatuhatta ihmistä. Yhteishauta oli valmistettu sankarihautojen taakse ja vainajien valkoiset arkut laskettu hautaan ennen tilaisuutta ja sitten peitetty havuilla. Papin puheen, vainajien siunauksen ja kuoron esityksen jälkeen sotilaat loivat haudan umpeen ja aloitettiin seppelten lasku. Haudalla vietetyn suruhetken jälkeen saattoväki siirtyi sotilaskotiin vainajien muistoa viettämään. Tilaisuuden musiikista vastasi varuskunnan soittokunta ja muistopuheesta pastori Arjanheimo.
C’mon (Catch ’Em by Surprise)
”C’mon (Catch ’Em by Surprise)” on Busta Rhymesin kappale. Se on DJ:ten Diplo vs Tiësto - C’mon, mutta siihen on lisätty sanat. Kappaleen koko nimi on C’mon (Catch ’Em by Surprise) - Diplo vs Tiesto ft. Busta Rhymes. Kappale on julkaistu vuonna 2011.
Rinaldi
Rinaldi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Monika Michalik
Monika Ewa Michalik (o.s. Rogień, s. 2. toukokuuta 1980 Międzyrzecz) on puolalainen naispainija ja Euroopan mestari.
Michalik on voittanut urallaan kaksi MM-pronssia ja yhdeksän EM-mitalia. EM-mitaleista neljä on kultaisia: mestaruudet ovat tulleet Riiasta 2003, Varnasta 2005, Vilnasta 2009 ja Novi Sadista 2017. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Michalik sijoittui 63 kilogramman painoluokassa kahdeksanneksi ja Lontoossa 2012 viidenneksi. Rio de Janeirossa 2016 hän saavutti olympiapronssia.
Antti Vasala
Antti Antero Vasala (s. 13. toukokuuta 1977 Heinola) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimi Simo Kaukonen. Kalevan kisoista Vasala voitti hopeaa ja kaksi pronssia 800 metrin juoksussa sekä kaksi hopeaa 1 500 metrin juoksussa. Lisäksi hän voitti viestijuoksun SM-kilpailuista neljä kultaa 4 x 800 metrin viestijuoksussa sekä kolme kultaa, hopeaa ja pronssia 4 x 1 500 metrin viestijuoksussa. Virallisissa kilpailuissa Vasala ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen.
Verkkovuorovaikutus
Verkkovuorovaikutuksesta puhuttaessa voidaan viitata samanaikaiseen eli synkroniseen tai eriaikaiseen eli asynkroniseen henkilöiden väliseen vuorovaikutukseen.
Synkroninen vuorovaikutus on useimmiten chatti-pohjaista, jossa osallistujat ovat samaan aikaan verkossa. Asynkroninen vuorovaikutus voi tapahtua erilaisten verkkopohjaisten keskustelufoorumien välityksellä, jolloin osallistujat voivat osallistua keskusteluihin eri aikana.
Verkkovuorovaikutusta voidaan käyttää muun muassa erilaisissa verkko-oppimisympäristöissä.
Lähteet
Järvelä, Häkkinen, Lehtinen: Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö. WSOY, 2006.
Stefan Kaufmann
Stefan Kaufmann (s. 4. elokuuta 1960 Solingen, Länsi-Saksa) on saksalainen rumpali ja kitaristi. Hän soitti rumpuja Accept issa levyn Death Row (1994) nauhoittamiseen saakka ja oli U.D.O. n kitaristina vuodesta 1996 vuoteen 2012 asti.
Accept-vuodet
Kaufmannista tuli 17-vuotiaana Acceptin roudari, ja hän pääsi seuraamaan yhtyeen ensimmäisen levyn äänityksiä. Frank Friedrichin jätettyä yhtyeen nauhoitusten jälkeen, Kaufmannia pyydettiin yhtyeen rumpaliksi. Hän ei soittanut ensimmäisellä levyllä mutta hän on mukana levyn takakanteen otetuissa kuvissa.
Kaufmann joutui keskeyttämään rumpujen soittamisen Eat the Heat -kiertueen aikana selkäkipujen vuoksi. Yhtye jäi pian tämän jälkeen tauolle mutta Kaufmann palasi rumpaliksi 1993. Hänen selkävaivansa palasivat Death Rown nauhoitusten aikana, ja hän joutui lopettamaan rumpujen soittamisen. Hän teki Acceptin kanssa yhteensä yhdeksän studiolevyä.
Kaufmann on tuottanut Acceptille livealbumit Staying a Life ja All Areas – Worldwide ja oli huomattavassa osassa yhtyeen kappaleiden säveltämisessä.
U.D.O-vuodet
pienoiskuva|Stefan Kaufmann U.D.O.n konsertissa vuonna 2004. Kaufmaan kuvassa oikealla. Kaufmann vaikutti Acceptin entisen laulajan Udo Dirkschneiderin U.D.O.-yhtyeeseen taustaryhmässä vahvasti jo yhtyeen kolmannesta, Faceless World levystä asti. Hänestä tuli U.D.O.n kitaristi vuonna 1996 ja soittaa viidenneltä Solid -levyltä lähtien kitaraa aina Rev-Raptor -levylle asti. Kauffmann oli soittanut kitaraa kahdeksanvuotiaasta saakka, joten siirtyminen kitaristiksi oli hänelle helppo ratkaisu sen jälkeen kun selkäkivut estivät rumpujen soittamisen. Hän oli on levyillä merkittävässä osassa sävellyksissä sekä tuotti ja äänitti useita levyjä. Kaufmann kertoi pitävänsä molemmista työnsä osa-alueista, soittamisesta ja tuottamisesta.
13. syyskuuta 2012 U.D.O. ilmoitti, että Kaufmann eroaa yhtyeestä terveydellisistä syistä. Hän on tuottanut tai yhteistuottanut kaikki U.D.O.-albumit vuodesta 1990 nykypäivään asti. Kaufmann palasi vielä tilapäisesti Udon kokoonpanoon kesällä 2018. Konsertit olivat osa "Dirkschneider" -kiertuetta, jolla Udo soitti Acceptin vanhoja kappaleita.
Yhtyeestä eroamisen jäkeenkin Kaufmann on tehnyt yhteistyötä Dirkschneiderin kanssa. Hän osallistui entisten U.D.O. -kitaristin Mathias Dieth in ja entisen Accept -basistin Peter Baltes in kanssa Udo Dirkschneiderin kokoamaan projektiin DATOG, Dirkschneider & The Old Gang. Kokoonpano teki singlen "Where The Angels Fly" vuonna 2020 ja kolmen kappaleen EP-levyn Arising vuonna 2021.
Benedict Cumberbatch (kirja)
Benedict Cumberbatch – Henkilökuva (Benedict Cumberbatch) on Nigel Goodallin kirjoittama elämäkerta Uudessa Sherlockissa läpimurtoroolin tehneestä näyttelijästä Benedict Cumberbatchista. Kirjan alkuteos on ilmestynyt 2014, suomennos 2016, ja sen on kustantanut Minerva Kustannus ja suomentanut Jere Saarainen.
Cumberbatch on varsin vaitelias yksityiselämästään, ja siksi teos keskittyy ennen kaikkea hänen uraansa.
Kirjassa on Cumberbatchin rooleista ja palkinnoista kattavat luettelot, joita suomentaja on täydentänyt alkuteoksen ilmestymisen jälkeiseltä ajalta. Lisäksi mukaan on liitetty Charlotte Rasmussenin laatima elokuvasanasto. Lopussa on kirjoittajan käyttämät lähteet sekä nimihakemisto.
Michael Ankeny
Michael Ankeny (s. 17. tammikuuta 1991 Deep Haven) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Buck Hill Ski Racing Clubia.
Ankeny kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016.
Plejad-luokka
Plejad-luokka oli Ruotsin merivoimien yhdentoista vuosina 1954-1957 valmistetun torpedoveneen muodostama alusluokka, jonka alukset poistettiin palveluksesta vuosina 1977-1980.
Sukkulatetrat
Sukkulatetrat (Lebiasinidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta. Useita sukkulatetralajeja, erityisesti Nannostomus-suvusta, pidetään akvaariokaloina.
Lajit ja anatomia
Sukkulatetrojen heimoon kuuluu 7 sukua ja noin 61 lajia. Lajit jaetaan kahteen alaheimoon Lebiasininae ja Pyrrhulinae. Ruumiinrakenteeltaan heimon lajit ovat pitkänomaisia, sukkulamaisia ja virtaviivaisia. Niiden koko vaihtelee alle 2 cm:n mittaisesta hehkusuppusuusta aina 15–18 cm pitkiin Lebiasininae-alaheimon lajeihin. Tyypillisiä piirteitä ovat pinikokoinen suu, suurikokoiset suomut, lyhyehköt selkä- ja peräevät ja Pyrrhulinae-alaheimon lajeilla pyrstöevän yläosa on alaosaa pidempi. Osalla sukkulatetroja ei ole rasvaevää. Pyrrhulinae-alaheimon lajit ovat hyvin värikkäitä.
Levinneisyys ja elintavat
Sukkulatetralajeja tavataan alueelta, joka ulottuu Costa Ricasta Argentiinan pohjoisosiin. Ne elävät tummavetisissä puroissa niin Lebiasininae-alaheimon lajit Andeilla aina 1 000 metrin korkeuteen asti. Monet heimon lajeista sietävät hyvin seisovaa vähähappista vettä ja eräät kykenevät ottamaan happea myös ilmasta. Sukkulatetrojen ravintoa ovat vesihyönteiset ja hyttysten toukat.
Zalmai Rassoul
thumb|right|Zalmai Rassoul
Zalmai Rassoul on afganistanilainen poliitikko, joka valittiin maansa ulkoministeriksi tammikuussa 2010. Hän syntyi Kabulissa ja opiskeli Pariisissa valmistuen lääketieteen tohtoriksi vuonna 1973. Vuonna 2002 hänet valittiin Afganistanin siviili-ilmailuministeriksi, ja myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi, jona hän toimi tammikuuhun 2010.
Rassoul on American Society of Nephrologyn jäsen, ja hän on tehnyt yli 30 kirjoitusta länsimaisiin lääketieteellisiin julkaisuihin.
Elefanttiviikuna
Elefanttiviikuna (Ficus auriculata) on mulperikasvien (Moraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Elefanttiviikunan runko on tavallisesti 4–10 metriä korkea. Sen hedelmät ovat syömäkelpoisia. Elefanttiviikunaa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Puutteellisesti tunnettu laji
thumb|Puutteellisesti tunnetun tunnus IUCN:n [[Uhanalaisuusluokitus|uhanalaisuusluokituksessa.]] Puutteellisesti tunnettu laji (engl. Data Deficient, DD) on eräänlainen uhanalaisuusluokitus lajista, jonka populaation kokoa ja levinneisyyttä ei tunneta niin hyvin, että sille voitaisiin määrittää jokin tarkka uhanalaisuuden taso. Tämä tarkoittaa sitä, että lajin kannan koosta, tilasta ja kehityksestä on vain vähän tai erittäin vähän tietoa, vaikka lajia oltaisiinkin tutkittu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN suosittelee varovaisuusperiaatteen mukaisesti, että harvoin havaittavia tai suppealla alueella eläviä lajeja ei arvioitaisi puutteellisesti tunnetuksi, vaan mieluummin uhanalaisiksi.
Leena Lumme
Elämä ja ura
Lumme syntyi everstiluutnantti Kokko Lumpeen ja arkistonhoitaja Kaija Miettisen perheeseen. Hänen toinen puolisonsa on arkkitehti Erkki Mäkiö. Lumpeen poika on muusikko Niko Ahvonen hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Lumme valmistui ylioppilaaksi 1960 ja kuvaamataidon opettajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta 1967. Hän työskenteli opettajana eri oppilaitoksissaa vuodesta 1967 vuoteen 1982. Vuodesta 1982 hän on ollut freelancer-kuvittaja. Hän on kuvittanut yli 80 teosta.
Pilliin puhaltaja
thumb|[[NSA|Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuspalvelun työntekijä Edward Snowden paljasti vuonna 2013 maailmanlaajuisen joukkovalvonnan olemassaolon.]] Pilliin puhaltaja eli whistleblower on ilmiantaja, joka jonkin organisaation sisältä käsin raportoi organisaation rikkeistä ja paljastaa sen väärinkäytöksiä. Tällaisia voivat olla esimerkiksi julkisten varojen väärinkäyttö, tuhlaus, huono johtaminen, turvallisuusongelmat, seksuaalinen häirintä, syrjintä ja lakien rikkominen.
Motiivit
Pilliin puhaltajaa voivat motivoida velvollisuuden tunne, altruismi, kosto, palkkio tai muu oma hyöty. Paljastusten motivoijana voi myös olla organisaation sisäisten toimintojen pettäminen, jolloin järjestelmä ei itse pysty korjaamaan tapahtunutta rikkomusta.
Raportointi
Pilliin puhaltaja työskentelee itse organisaatiossa, jonka toiminnasta hän tekee ilmiannon. Hän toimii luottamuksellisesti ja usein anonyymisti. Hän nostaa epäkohdat esiin avoimesti ja käyttää raportointiin soveltuvia välineitä. Hän osoittaa ilmiantonsa jollekin virastolle tai muulle organisaatiolle. Paljastusten vastaanottaja voi olla kyseinen organisaatio itse, tai jokin ulkopuolinen taho kuten valtio tai media. Organisaatiossa voi olla juuri tällaista raportointia varten perustettuja kanavia kuten sisäisiä kuumalinjoja tai anonymiteetin suojaavia sähköpostipalveluja. Joskus organisaatio palkitsee pilliin puhaltajan esimerkiksi varkauksien paljastamisesta.
Suoja
Suomessa laki suojaa joukkoviestimien lähdesuojaa eli oikeutta olla paljastamatta lähdettään. Tämä suojelee myös pilliin puhaltajaa.
Euroopan unionissa ei ole yhteisiä sääntöjä tietojen paljastamisesta. Kymmenessä EU-maassa on lainsäädäntöä, mutta joissakin maissa se on rajattu kattamaan vain tiettyjä sektoreita tai pelkästään julkisen sektorin työntekijöitä. Suomessa ei ole minkäänlaista lainsäädäntöä tai lain suojaa ilmoittajille.
Euroopan komissio suunnittelee helpottavansa väärinkäytöksistä kertovien tietojen vuotamista. Sen huhtikuussa 2018 tekemässä lainsäädäntöehdotuksessa ehdotetaan valtioille, aluehallinnoille, yli 10 000 asukkaan kunnille ja yli 50 työntekijän yrityksille velvollisuutta tarjota menettely väärinkäytöksistä ilmoittamista varten. Kaikenlaiset vastatoimet ilmiantajaa vastaan kiellettäisiin ja organisaation olisi osoitettava, ettei vastatoimia ole tehty. EU:n neuvosto hyväksyi säännöt vuonna 2019, ja uudistukset ovat tulossa käytäntöön vuonna 2021.
Wolf Hoffmann
Wolf Hoffmann (s. 10. joulukuuta 1959 Mainz, Länsi-Saksa) on saksalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye Acceptin kitaristina. Hoffmann on soittanut kaikilla Acceptin albumeilla ja säveltänyt suuren osan yhtyeen kappaleista. Hän on yhtyeen ainut alkuperäisjäsen Peter Baltesin lähdettyä yhtyeestä marraskuussa 2018.
Acceptin ollessa tauolla Hoffmann työskenteli valokuvaajana. Hän on tehnyt myös kaksi soololevyä, joilla on rock- ja metalliversioita klassisen musiikin tunnetuista teoksista.
Lapsuus ja nuoruus
Länsi-Saksan Mainzissa syntynyt Wolf Hoffmann muutti kuusivuotiaana perheensä kanssa Wuppertalin kaupunkiin. Hänen isänsä oli kemian professori ja äitinsä kotiäiti. Vanhemmat toivoivat poikansa menevän yliopistoon ja suuntautuvan akateemiselle uralle. Hoffmann kuitenkin kiinnostui kitaransoitosta ja sai vanhemmiltaan ensimmäisen akustisen kitaransa lupaamalla käydä soittotunneilla. Hoffmann kävi soittotunneilla lopulta vain vuoden ajan, koska ei innostunut akustisen kitaran soittamisesta. Into soittamiseen palasi hänen saatuaan ensimmäisen sähkökitaransa.
Yläasteella opiskellessaan Hoffmann soitti kitaraa kavereidensa kanssa päivittäin. Soittaminen oli enimmäkseen hauskanpitoa, ja kokoonpanot kestivät usein vain muutamien harjoitusten ajan. Vuoden 1975 loppupuolella Hoffmann kuuli paikallisessa musiikkikaupassa, että Accept-niminen yhtye etsii uutta kitaristia. Yhtye harjoitteli läheisessä Solingenin kaupungissa vain 15 minuutin ajomatkan päässä Wuppertalista. Hoffmannista tuli Acceptin kitaristi muutamaa viikkoa ennen 17-vuotissyntymäpäiväänsä.
Perhe-elämä
Hoffmann ja Gaby Hauke alkoivat seurustella hieman sen jälkeen, kun Haukesta oli tullut Acceptin manageri vuonna 1981. Pariskunta piti suhteen vuosia salassa jopa yhtyeen muilta jäseniltä, koska halusivat varmistaa, ettei suhde vaikuta yhtyeen toimintaan. Managerina Hauke panosti paljon siihen, että kaikki yhtyeen jäsenet saivat tasapuolisen kohtelun. Wolf Hoffmann ja Gaby Hauke menivät naimisiin vuonna 1989.
Hoffmannit jäivät asumaan Yhdysvaltoihin 1980-luvulla, kun Accept oli siellä kiertueilla. Pariskunta asui aluksi Vermontissa, mutta muutti myöhemmin Nashvilleen.
Ura Acceptissa
Hoffmann on soittanut valtaosan Acceptin studioalbumien kitaraosuuksista, vaikka levyille tekijöiksi on tyypillisesti merkitty koko yhtye. Acceptissa tekijänoikeudet on jaettu kaikkien yhtyeen jäsenten kanssa riippumatta siitä, ovatko kaikki jäsenet osallistuneet levyn tekemiseen.
Hoffmann on julkaissut Acceptin kanssa 16 studioalbumia. Ensimmäinen albumi Accept julkaistiin vuonna 1979. Yhtye julkaisi 1980-luvulla seitsemän albumia: I’m a Rebel, Breaker, Restless and Wild, Balls to the Wall, Metal Heart, Russian Roulette ja Eat the Heat. Vuonna 1989 yhtye hajosi, mutta vuonna 1992 se palasi albumilla Objection Overruled. Accept teki vielä albumit Death Row ja Predator ennen kuin se hajosi uudelleen vuonna 1997.
Accept teki paluun Hoffmannin kanssa vuonna 2009. Sen jälkeen yhtye on julkaissut albumit Blood of the Nations, Stalingrad, Blind Rage, The Rise of Chaos ja Too Mean to Die.
Sooloura
pienoiskuva|Wolf Hoffmann Wacken Open Air festivaalissa vuonna 2017. Hoffmann julkaisi vuonna 1997 albumin Classical, jossa on rockversioita klassisen musiikin teoksista. Hoffmannin toinen sooloalbumi Headbangers Symphony julkaistiin heinäkuussa 2016. Ensimmäisellä levyllä Hoffmann pelkisti musiikin pääasiassa pelkästään kitaralla soitettavaksi, kun taas toiselle levylle hän otti mukaan orkesterin. Molemmilla levyillä on kuitenkin sama perusajatus: niillä on tunnettuja klassisia sävellyksiä, joista Hoffmann on tehnyt omat rock/metallisovitukset.
Hoffmannin pitkäaikainen unelma esiintyä yhdessä sinfoniaorkesterin kanssa lavalla toteutui vuonna 2017 Wacken Open Air-festivaalilla, kun hän esitti Headbangers Symphonyn kappaleita ensimmäisen kerran yleisön edessä Tšekin sinfoniaorkesterin kanssa. Konsertti oli nähtävissä suorana livestriiminä festivaalin kotisivuilla ja se julkaistiin myös livelevynä ja DVDnä Accept – Symphonic Terror Live at Wacken 2017. Huhtikuussa 2019 Accept aloitti Symphonic Terror -kiertueen, jossa kuultiin kappaleita myös Wolf Hoffmannin ensimmäiseltä soololevyltä, Classicalilta.
Esiintymiset muiden artistien kanssa
Hoffmann sävelsi kappaleen ja soitti kitaraa Skid Row’n laulajan Sebastian Bachin sooloalbumilla Bring ’Em Bach Alive!. Tuottaja Michael Wagener työskenteli Hoffmannien tilalla Tennesseessä sijaitsevalla studiolla. Sebastian Bach tuli vuonna 1999 äänittämään sinne levyään ja Wagner ehdotti Hoffmannille, että tämä kirjoittaisi kappaleen Bachille. Parin päivän kuluttua kappale ”Rock’N’Roll” oli valmis. Kuusi vuotta myöhemmin Hoffmann soitti vierailevana kitaristina Sebastian Bachin konsertissa New Yorkissa.
Michael Wagner houkutteli Hoffmannin mukaan vuonna 2000 julkaistulle japanilaiselle Randy Rhoads -tribuuttialbumille. Kyseisellä Randy Rhoads Tributella Hoffmann soittaa Sebastian Bachin kanssa Ozzy Osbournen kappaleen ”I Don’t Know” ja Joe Lynn Turnerin kanssa kappaleen ”Diary of a Madman”. Lisäksi Hoffmann on soittanut Skew Siskinin albumin Peace Breaker kappaleessa ”Who The Hell Are You” ja Vengeancen albumin Back In The Ring kappaleessa ”Mind Over Matter”. Vuonna 2016 Hoffmann soitti kitaraosuudet Devin Townsendin versioissa Acceptin ”Fast As A Shark” -kappaleesta, joka julkaistiin Metal Hammer -lehden 30-vuotisjuhlan kunniaksi tehdyllä levyllä.
Ura valokuvaajana
Hoffmann kertoi vuonna 2016 tehdyssä haastattelussa siirtymisestään valokuvaukseen: ”Kuten muistat, 1990-luku oli karmeaa aikaa meidän genreillemme ja monille yhtyeille. Olimme kaikki kyllästyneitä, ja ajattelin: ’Okei, heavy metallin aika on nyt ohi. Kukaan ei halua kuulla sitä enää. Ehkä on aika tehdä jotain muuta elämässä’. Siksi päätin keskittyä toiseen rakkauteeni ja intohimooni, joka on valokuvaus.”
Hoffmann oli aloittanut valokuvaamisen 1980-luvulla, kun hän dokumentoi Acceptin matkoja ympäri maailmaa. Vaimonsa kannustuksesta Hoffmann perehtyi ammattimaiseen valokuvaukseen Acceptin jäätyä ensimmäiselle tauolle 80-luvun lopussa. Hoffmann pääsi avustajaksi düsseldorf ilaiselle valokuvaajalle Dieter Eikelpothille, joka oli valokuvannut Acceptin Balls To The Walls levyn kansikuvan vuonna 1983. Valokuvaaminen sai kuitenkin tässä vaiheessa väistyä viideksi vuodeksi musiikin tekemiseltä, kun Accept teki paluun vuonna 1992.
Hoffmann jatkoi valokuvausta vielä joitakin vuosia Acceptin paluun jälkeen 2010-luvulla, kunnes lopetti ammattimaisen valokuvauksen ajanpuutteen vuoksi. "Tahdon tehdä asiat joko hyvin tai en ollenkaan, mikään puolivillainen puuhastelu siinä sivussa ei kiinnosta. Totta puhuen elannon ansaitseminen valokuvaamisella on huomattavasti helpompaa kuin musiikkibisneksessä. Se on yksinkertaisesti realiteetti. Mutta en ole musiikin parissa tekemässä helppoa rahaa, vaan siksi, että tämä on minun kutsumukseni."
Säveltäminen ja soittotyyli
Hoffmann on sanonut, että säveltäminen tapahtuu tavallisesti nopeasti ja riffit syntyvät helposti,  mutta varsinainen kappaleiden toteutus on usein pitkä ja kivulias prosessi. Säveltäminen on hänelle tärkeämpää kuin virtuoosimainen soittaminen, tärkeämpää on luoda soittamisella tunnelmaa kuin näyttää kykyjään kitaristina.”Tarkastelen aina kappaletta ja ajattelen, mikä tähän parhaiten sopisi tai mitä kappale tarvitsee."
Hoffmannin soitossa on vahva dynamiikka, jossa hän luo soittoon kontrasteja hitaasta nopeaan ja pehmeästä kovaan. Raskaita, matalilla kielillä soitettuja riffejä soitettaessa hän lisää usein riffin toiseen osaan soinnun, jossa vain korkeat sävelet B ja E (joskus G, B, E) soivat. Riffin läpi soivat korkeat sävelet luovat dynaamisen kontrastin, mistä on muodostunut eräs Hoffmannin tavaramerkeistä. Lisäksi yhtenä tavaramerkkinä on pidetty sitä, että toisin kuin monet kitaristit, Hoffmann ymmärtää milloin kappaleessa on parempi pitää tauko soittamisen sijaan.
Hoffmannin vahvuutena on pidetty hänen melodisia riffejään ja kappaleiden rakenteita. Kappaleissa hän rakentaa melodisia teemoja sekä luo ja vapauttaa jännitystä vuoron perään. Usein hän ensin esittelee melodian ja palaa siihen myöhemmin. Myös sooloissa asenne, tunnelma ja melodisuus ovat keskeisiä tekijöitä. Soiton sävy (”tone”) on puhdas metallisävy ilman rock- tai blues-vivahteita.
Vaikutteet
Hoffmannin soittotyyliin ovat vaikuttaneet muun muassa Rory Gallagher, Mark Farner ja Queenin kitaristi Brian May. Hän itse arvioi myöhemmin, että hänen soittoonsa eniten vaikuttaneet kitaristit ovat Ritchie Blackmore ja Angus Young sekä Judas Priestin kitaristit Glenn Tipton ja K. K. Downing. Saksalaisista kitaristeista hän arvostaa etenkin Uli Jon Rothia.
Hoffmann on saanut tärkeitä vaikutteita länsimaisestä taidemusiikista. Hän on kertonut pitävänsä klassisesta musiikista ja haluavansa yhdistää sitä metallimusiikkiin. Hän ihastui klassiseen musiikkiin jo 20-vuotiaana, ja se on ollut kiinteä osa hänen elämäänsä 1980-luvun alusta saakka. Ensimmäiset säveltäjät, joihin hän kiinnitti huomionsa, olivat Pjotr Tšaikovski ja Edvard Grieg. Eräitä hänen suosikkiteoksiaan, joista hän on tehnyt omia sovituksia, ovat Tšaikovskin Joutsenlampi ja Pähkinänsärkijä sekä Edvard Griegin Peer Gynt -sarja.
Hoffmann on tehnyt soololevyillään versioita Bedrich Smetanan, Maurice Ravelin, Edward Elgarin, Ludwig van Beethovenin, Modest Musorgskin, Georges Bizet’n, Antonio Vivaldiin, Tomaso Albinoniin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Giacomo Puccinin, Jules Massenet’n ja Johann Sebastian Bachin sävellyksistä.
Hoffmann on lisännyt myös Acceptin musiikkiin otteita klassisesta musiikista. Kappaleessa ”Metal Heart” on vaikutteita Beethovenilta ja Tšaikovskilta ja kappaleessa ”Sodom & Gomorrah” on Aram Hatšaturjanin melodia. Myös konserttien soolo-osuuksissa hän on usein soittanut otteita klassisen musiikin kappaleista.
Soittimet ja välineet
thumb|upright|Wolf Hoffmann ja Framus Wolf Hoffmann -nimikkokitara, joka valmistettiin Rise of Chaos -kiertuetta varten. Hoffmanin pääasiallinen studiossa käyttämä kitara on ollut Fender Stratocaster, ja lisäksi hän on käyttänyt Gibson ES-335- ja Hamer Duo Tone Sunburst -kitaroita. Keikoilla hän on suosinut V-mallisia kitaroita. Alkuaikoina hän käytti Gibson Flying V -kitaraa. Myöhemmin hänellä oli ensin Hamerin Flying V -nimikkokitara ja vuodesta 2013 lähtien Framus WH -kitaroita, joilla hän on soittanut konserttien lisäksi myös studiossa.
Hoffmann käytti pitkään Marshall-, Randall- ja EVH-vahvistimia sekä Wizard-vahvistinta, kunnes siirtyi 2010-luvulla Kemper-vahvistimiin. Niitä Hoffmann on siitä lähtien käyttänyt sekä levyillä että konserteissa.
Jouni Vento
Vento pelasi myös useita vuosia Saksan ja Tanskan jääkiekkoliigoissa. Pelaajauransa jälkeen hän on muun muassa toiminut juniorivalmentajana Turun Palloseurassa.
Vennon poika Eetu Vento on myös jääkiekkoilija.
Rachid Belhout
Rachid Belhout (s. 14. kesäkuuta 1944 Sétif, Ranskan Algeria) on algerialais-belgialainen jalkapallovalmentaja.
Valmennusura
Belhout opiskeli jalkapallovalmentajaksi Belgiassa, jossa hän myös aloitti valmentajauransa Jeunesse Arlonaisen joukkueessa. Sittemmin Belhout valmensi vuorotellen belgialaisia ja luxemburgilaisia seuroja.
Vuonna 2006 Belhout palasi kotimaahansa valmentamaan kaudeksi ES Sétifiä, mutta sai vuoden 2007 alussa potkut ailahtelevien tulosten myötä Arabian Mestarien liigassa. Belhout siirtyi samantien ASO Chlefiin, jossa ei myöskään menestystä tullut ja hänet erotettiin syyskuussa 2008.
Sittemmin Belhout oli MC El Eulman valmentajana ennen siirtymistään Tunisiaan Olympique de Béjan päävalmentajaksi kaudella 2009–2010. Hän korvasi kauden aloittaneen Khaled Ben Sassin, joka sai potkut heikkojen tulosten vuoksi. Joukkue sijoittui sarjassa seitsemänneksi, mutta sen sijaan voitti Tunisian cupin. Se oli samalla joukkueen historian toinen cup voitto. Belhout jatkoi joukkueen valmentajana alkukauden kaudella 2010–2011.
Joulukuussa 2010 JS Kabylie ilmoitti tehneensä sopimuksen Belhoutin kanssa. Edelliskaudella joukkue sijoittui Algerian pääsarjassa kolmanneksi. Belhoutin alaisuudessa joukkue jäi kuitenkin kauden päätteeksi Algerian pääsarjassa sijalle 12. Belhout onnistui kuitenkin saavuttamaan Algerian cupin voiton kauden päätteeksi.
20. heinäkuuta 2011 Belhout palasi takaisin Tunisiaan allekirjoitettuaan vuoden sopimuksen US Monastirin kanssa. Joulukuussa 2011 hän erosi tehtävistään riitannuttuaan joukkuejohdon kanssa AS Marsalle hävityn ottelun jälkeen. Monastir onnistui voittamaan yhden ottelun kuudesta ottelusta.
Helmikuussa 2012 Belhout siirtyi vuoden sopimuksella valmentamaan kotimaahansa CS Constantinen joukkuetta. Kesäkuun alussa 2012 hän jätti Constantinen ja siirtyi ASO Chlefin päävalmentajaksi.
Woldeghiorghis Mathewos
Woldeghiorghis Mathewos (s. 1942 Wassera) on etiopialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. toukokuuta 1969 ja nimitettiin Hosannan apostolisen vikariaatin johtoon sekä Turudan titulaaripiispaksi 20. tammikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Berhaneyesus Demerew Souraphiel, jota avustivat Rodrigo Mejía Saldarriaga ja Giovanni Migliorati.
Päivi Hyvönen
Päivi Helena Hyvönen (s. 8. marraskuuta 1961 Joensuu) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen yleisurheilija, jonka päälajeja olivat viisiottelu ja korkeushyppy. Hän edusti Joensuun Katajaa ja hänen valmentajanaan toimi Pauli Pakarinen.
Kalevan kisoista Hyvönen saavutti pronssia viisiottelusta vuonna 1977 ja korkeushypyn pronssia vuonna 1978. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista korkeushypyn pronssia vuonna 1979. Ennätyksekseen Hyvönen otteli viisiottelussa pisteet 3655 (1979) ja hyppäsi korkeutta ulkona 179 cm (1978) ja hallissa 173 (1979). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1979 jälkeen.
KNM Bergen (D304)
KNM Bergen (runkonumero D304) oli Norjan laivaston Bergen-luokan hävittäjä toisen maailmansodan jälkeen. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston Cr-luokan hävittäjä HMS Cromwell (ex- HMS Cretan).
Valmistus
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1945 nimellä HMS Cromwell ja otettiin palvelukseen 6. syyskuuta 1946 miehitettynä ainoastaan aluksen siirtoon tarvittavalla miehistöllä.
Palvelus
Alus siirrettiin 25. lokakuuta Norjan laivastolle, joka nimesi sen KNM Bergeniksi. Miehistön koulutuksen päätyttyä se lähti 27. marraskuuta Chathamista Norjaan Bergeniin, jonne se saapui 30. marraskuuta.
Alus lähti 26. joulukuuta New Yorkiin mukanaan yli sata merimiestä, joiden tehtävänä oli kuljettaa Norjan hallituksen lunastamat Liberty-alukset sekä kymmenen tankkeria Norjaan. Matkan aikana alus joutui kovaan myrskyyn ja vaurioitui pahoin menettäen muun muassa runsaasti kansilastistaan. Ne jotka kykenivät syömään joutuivat elämään suolakalalla.
Aluksella tehtiin lukuisia ulkomaan purjehduksia palveluksessa ollessaan. Se oli osan ajasta kadettien koululaivana. Alus poistettiin 1. tammikuuta 1967 alusluettelosta ja myytiin kesäkuussa Staubo et Sonsille Oslossa 583 500 Norjan kruunulla. Alus hinattiin Grimstadiin romutettavaksi.
Rodrigo Mejía Saldarriaga
Rodrigo Mejía Saldarriaga (s. 5. syyskuuta 1938 Medellín) on Etiopiassa toimiva kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 13. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Soddo-Hosannan apostoliseksi vikaariksi sekä Vulturian titulaaripiispaksi 5. tammikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Berhaneyesus Demerew Souraphiel, jota avustivat Ramiro Moliner Inglés ja Domenico Crescentino Marinozzi.
Apostolisen vikariaatin jakauduttua Mejía Saldarriaga sai 20. tammikuuta 2010 nimityksen pelkäksi Soddon apostoliseksi vikaariksi. Hosannan apostoliseksi vikaariksi nimitettiin samalla Woldeghiorghis Mathewos.
Irmeli Mäkipää
Pirkko Irmeli Mäkipää (s. 16. joulukuuta 1951 Laukaa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Laukaan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Esko Rantamäki.
Kalevan kisoista Mäkipää saavutti pronssia keihäänheitosta vuonna 1977. Ennätyksekseen hän heitti 50,72 metriä (1978). Virallisiin kilpailuihin Mäkipää ei ole osallistunut vuoden 1979 jälkeen.
Reijo Lahti
Reijo Lahti on Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani ja Biokemian ja elintarviketieteen laitoksen professori. Lahti johtaa Polyfosfataasien molekulaarinen ja sellulaarinen entsymologia -tutkimusryhmää.
Antanas Merkys
thumb|Antanas Merkysin hautamuistomerkki. Antanas Merkys (1. helmikuuta 1887 Bajorai – 5. maaliskuuta 1955 Vladimirin alue) oli Liettuan viimeinen pääministeri vuosina 1939–1940. Presidentti Antanas Smetonan paettua maasta Merkysistä tuli maan de facto presidentti vuonna 1940. Merkys teki yhteistyötä Neuvostoliiton kanssa ja luovutti presidenttiyden Liettuan kansanhallituksen perustaneelle Justas Paleckisille. Merkysin yrittäessä paeta maasta hänet vangittiin ja karkotettiin Venäjän sisäosiin. Hän kuoli karkotettuna vuonna 1955.
Elämäkerta
Merkys opiskeli lakia ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän armeijassa. Liettuan itsenäistyessä hänestä tuli itsenäistyneen maan puolustusministeri ja myöhemmin hän toimi Liettuan armeijassa. Myöhemmin hän toimi lakimiehenä.
Klaipėdan vallankaappauksen jälkeen Merkysistä tuli Memelin mandaattihallintoalueen komission sihteeri. Vuoden 1926 vallankaappauksen jälkeen hänestä tuli uudelleen puolustusministeri ja vuonna 1927 hänestä tuli Klaipėdan alueen kuvernööri. Saksan vaatimuksesta Merkys luopui kuvernöörin virasta vuonna 1932, jolloin hän palasi uudelleen lakimiehen virkaan. Hän toimi Kaunasin kaupunginjohtajana vuosina 1933–1939. 1936 hänet valittiin Seimasiin ja pääministeri hänestä tuli 17. marraskuuta 1939.
Neuvostoliiton uhkavaatimus ja miehitys
14. kesäkuuta 1940 Neuvostoliiton annettua uhkavaatimuksen Liettualle presidentti Antanas Smetona ehdotti aseellista vastarintaa. Merkys ehdotti uhkavaatimuksen hyväksymistä ja halusi luopua pääministerin tehtävistä, mutta päättikin Neuvostoliiton uhan takia pysyä virassaan. Smetona antoi Merkysille presidentin valtuudet paettuaan Saksaan. Päivää Smetonan poistumisen jälkeen Merkys ilmoitti radiossa ottavansa presidentin valtuudet, vaikka se olikin perustuslain vastaista.
17. kesäkuuta 1940 Merkys hyväksyi Neuvostoliiton vaatimukset ja antoi presidentin ja pääministerin valtuudet Justas Paleckisille. 17. heinäkuuta hän yritti perheensä kanssa paeta Ruotsiin, mutta hänet pidätettiin Riiassa. Hän ja hänen perheensä karkotettiin Saratoviin. Vuonna 1954 Merkys vapautettiin, mutta häneltä kiellettiin paluu Liettuaan. Hän eli Vladimirissa kuolemaansa saakka. Merkys kuoli vuonna 1955 67-vuotiaana. Hänen hautaansa ei ole koskaan löydetty ja näin ollen Kaunasissa on ainoastaan muistomerkki hänestä.
Tim Kelley
pienoiskuva|oikea|Tim Kelley Tim Kelley (s. 20. toukokuuta 1986 Burlington) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Cochran Ski Clubia.
Kelley kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beaver Creekin pujottelussa joulukuussa 2006. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 12:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Kelley sijoittui pujottelussa 23:nneksi.
Asterix ja Obelix Britanniassa
Asterix & Obelix Britanniassa (Astérix et Obélix: Au Service de Sa Majesté) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Laurent Tirard’n ohjaama neljäs näytelty Asterix-elokuva. Elokuva on 3-D.
Juoni
Asterix lähtee kanaalin toiselle puolelle auttamaan pikkuserkkuaan roomalaisten invaasiossa.
Mäyrämäki (täsmennyssivu)
Mäyrämäki voi tarkoittaa seuraavia:
Barcelonetan metroasema
Barceloneta on Barcelonan metron linjan 4 asema, joka sijaitsee La Barcelonetan kaupunginosassa Ciutat Vellan alueella. Asema on rakennettu Carrer Doctor Aiguader- ja Passeig de Joan de Borbó -katujen risteyksen alle. Se avattiin vuonna 1976 linjan 4 laajennuksen yhteydessä.
Barcelonetan asema on lähin metroyhteys Barcelonan kaupungin toiseksi vilkkaimmalle rautatieasemalle Estació de Françalle. Noin puolen kilometrin päässä toisistaan sijaitsevien asemien välillä ei kuitenkaan ole suoraa vaihtoyhteyttä.
Pääluokka
Pääluokka (diateesi, verbigenus) on produktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia. Pääluokka voi olla verbien taivutuskategoria, kuten suomen passiivi "Talo rakenne-ttiin", tai liittorakenne, kuten englannin passiivi "The house was built".
Tunnusmerkitönta pääluokkaa, joka koodaa verbin/lauseen tavallista argumenttirakennetta, kutsutaan aktiiviksi. Muut pääluokat laskevat verbin/lauseen argumenttirakennetta poistamalla tai taka-alaistamalla jonkin argumentin.
Passiivi poistaa tai taka-alaistaa verbin subjektin eli agentin. Passiivirakenteet eroavat siinä koodataanko jokin muu argumentti uudeksi subjektiksi. Englannin passiivi on ns. persoonallinen passiivi, jossa aktiivilauseen objektia käsitellään passiivilauseen subjektina. Suomen passiivi sen sijaan on persoonaton passiivi, jolla ei ole subjektia.
Antipassiivi poistaa tai taka-alaistaa verbin/lauseen objektin.
Refleksiivi ilmaisee, että objekti ja subjekti ovat sama, eli objekti katoaa syntaksista. Suomessa ei ole kieliopillistunutta refleksiivi-pääluokkaa, vaan merkitys ilmaistaa käyttämällä objektina refleksiivipronominia "itseään" tai "itsensä". Myös ei-produktiivisia refleksiiviverbijohdoksia esiintyy, esim. "Hän peseytyi."
Resiprookki ilmaisee, että subjektina olevat kaksi referenttiä tekevät asian toinen toisilleen, eli objekti katoaa syntaksista. Suomessa ei ole kieliopillistunutta resiprookki-pääluokkaa, vaan merkitys ilmaistaa käyttämällä objektina resiprookkipronominia "toisiaan".
Joissakin kielissä, esimerkiksi klassisessa kreikassa, on medium, joka osoittaa tekijän kohdistavan jonkin teon tavalla tai toisella itseensä. Täten se vastaa merkitykseltään monien muiden kielten refleksiiviverbejä.
Viktor Lodin
Viktor Lodin (s. 2. kesäkuuta 1999 Leksand,Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa SHL-joukkue IK Oskarshamnissa. Lodinilla on voimassa oleva NHL-sopimus Ottawa Senatorsin kanssa. Lodin laukoo vasemmalta. Ottawa Senators varasi hänet vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Lodin debytoi SHL:ssä vuonna 2018 Örebrön paidassa.
Synkooppi
Synkooppi on musiikissa normaalisti painottoman iskun painotus.
Esimerkiksi 4/4-tahtilajissa iskut 1 ja 3 ovat tyypillisimmin painollisia. Jos näiden sijasta painotetaan iskuja 2 ja 4, rytmi on synkopoitu.
Synkooppi voi olla myös sävel, joka alkaa iskualan iskuttomasta osasta ja jatkuu seuraavaan iskualaan. Seuraavassa esimerkissä neljäsosanuotit ovat synkopoituja, koska ne ovat kahdeksasosanuotin verran sivussa iskualoista.
Dominikaanit Turussa
thumb|Kimmo Ojaniemi, Dominikaanit Turussa, 2005. Dominikaanit Turussa on Veritas-eläkevakuutusyhtiön pääkonttorin edessä oleva veistos Turun Kaskenmäessä. Kimmo Ojaniemen tekemä veistos paljastettiin Veritas-yhtiön satavuotisjuhlavuonna 2005.
Teos pystytettiin paikalle, josta on löydetty 1200-luvulla Turkuun perustetun Pyhän Olavin dominikaanikonventin rakennusten raunioita. Veritas luovutti veistoksen Turun kaupungille 7. lokakuuta 2005.
Teos koostuu pyöreästä diabaasilaatasta, jonka päällä on pronssista ja messingistä valmistettuja munkkihahmoja ja suippokärkistä porttia kuvaava kaari. Kivijalustaan on kaiverrettu Pyhän Olavin konventin sinetti sekä arkeologisten kaivausten perusteella laadittu entisen luostarirakennuksen pohjapiirros.
Veistos sijaitsee Kaskenkadun ja Itäisen Rantakadun risteyksen Olavinpuistossa.
Lähteet
60.4476°N, 22.2697°W
HMS Perseus (T101)
HMS Perseus (runkonumero T101) oli Ruotsin merivoimien torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Götaverkeniltä. Se laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1950 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1951 nimellä HMS T101.
Palvelus
Alus nimettiin 1953 HMS Perseukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1967, minkä jälkeen se oli maalilaivana. Alus myytiin 1971 Ystadissa romutettavaksi.
Jouni Vento (muusikko)
Jouni ”Joppe” Vento on suomalainen basisti.
Hänet tunnetaan parhaiten Eläkeläisistä, jossa hän esiintyy taiteilijanimellä Martti Waris. Vento on myös vuodesta 1990 lähtien ollut mukana Kumikameli-yhtyeessä.
Arja Lehtinen (kuulantyöntäjä)
Arja Inkeri Lehtinen (o.s. Patja, s. 18. helmikuuta 1952 Punkalaidun) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuoteen 1977 asti Punkalaitumen Kuntoa ja sen jälkeen Heinolan Iskua.
Ciutadella-Vila Olímpican metroasema
Ciutadella-Vila Olímpica on Barcelonan metron linjan 4 asema Sant Martín alueella. Lähistöllä on myös samanniminen Trambesòs-raitiotien linjan 4 pysäkki.
Asema on nimetty läheisen Vila Olímpican kaupunginosan ja aseman vieressä sijaitsevan Parc de la Ciutadellan mukaan. Parc de la Ciutadella on yksi kaupunkialueen merkittävimmistä puistoista ja sen alueella on myös Barcelonan eläintarha.
Ciutadella-Vila Olímpican asema avattiin vuonna 1977. Vuoteen 1982 asti asema tunnettiin läheisen kaupunginosan mukaan nimellä Ribera ja siitä vuoteen 1992 pelkästään nimellä Ciutadella. Asema oli suljettuna vuosien 1991 ja 1992 välillä, kun alueen infrastruktuuria parannettiin vuoden 1992 Barcelonan olympialaisia varten.
Atilano Vidal Núñez
Vidal Núñez sai 24. toukokuuta 1985 nimityksen Santa Rosan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 4. elokuuta. Hän kuoli 63-vuotiaana virassa.
Juan Pablo Carrizo
Juan Pablo Carrizo (s. 6. toukokuuta 1984 Villa Constitución, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa paraguaylaista Cerro Porteñoa. Hän pelasi pitkään Italiassa ja on kotimaansa lisäksi pelannut myös Espanjassa ja Meksikossa.
Ura
Carrizo on argentiinalaisen River Platen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 29. tammikuuta 2006 Tiro Federalia vastaan, jossa hän piti myös maalinsa koskemattomana ottelun päätyttyä River Platen 5–0-voittoon.
6. kesäkuuta 2008 Carrizo siirtyi italialaisseura Lazioon, jonne hän oli siirtymässä jo edellisenä kesänä, tällöin siirto kuitenkin epäonnistui. Carrizon virallinen esittely faneille ja medialle tapahtui 8. heinäkuuta 2008, hänen saavuttua Roomaan.
Hänen kautensa roomalaisseurassa ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan heikkojen esitysten takia. 25. tammikuuta 2009 pelatussa kotiottelussa Cagliaria vastaan, Carrizo päästi selkänsä taakse neljä maalia. Tämän jälkeen päävalmentaja Delio Rossi päätti korvata hänet uruguaylaisnuorukaisella Fernando Musleralla. Muslera onnistui huomattavasti paremmin maalillaan kuin Carrizo, ja hän olikin yksi joukkueen tärkeimpiä pelaajia sen voittaessa vuoden 2009 Italian cupin. Carrizon tilanne joukkueessa vaikeutui ja hän juuttui lopulta penkkimieheksi.
Kaudeksi 2009–2010 Carrizo siirtyi lainasopimuksella espanjalaisseura Real Zaragozaan. Osana kauppaa Matuzalém siirtyi pysyvällä siirrolla Lazioon.
Maajoukkue
Hän teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 18. huhtikuuta 2007 ottelussa Chileä vastaan.
Käsipallo kesäolympialaisissa 2004
150px|right|Olympiarenkaat 150px|right|Käsipallo Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa pelattiin käsipalloa sekä miehissä että naisissa. Kummankin sukupuolen alkulohkon neljä parasta maata selvisi pudotuspelivaiheeseen, jonka lopuksi pelattiin finaali ja pronssiottelu.
Miehet
Miehissä 12 joukkuetta jaettiin kahteen kuuden maan alkulohkoon.
Vladimir Krutov
Maajoukkue
Krutov liittyi puna-armeijan joukkueeseen vuonna 1977. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän voitti talviolympialaisista kaksi kultamitalia ja yhden hopean, kun Neuvostoliitto taipui Yhdysvalloille Lake Placidissa 1980.
Käsipallo kesäolympialaisissa 2004
Miehet
Lohko A