cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1955
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1954 ja kaksi nousijaa kauden 1954 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja VPS ja Itälohkon voittaja KoRe nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet Jäntevän ja KPT:n.
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1956
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Uusintaottelu
HJK:n ja TuTo:n päädyttyä tasapisteisiin Mestaruussarjan kahdeksas sija ratkaistiin uusintaottelulla.
''HJK säilytti sarjapaikkansa. TuTo putosi Suomensarjaan.''
Yleisömäärät
Lähde: Uusi Suomi
Suomen mestarit
Lähteet: Jalkapallokirja 1981 ; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Tuomas Nikkanen
pienoiskuva|Pianisti Tuomas Nikkanen
Tuomas Nikkanen (s. 1981) on suomalainen pianisti ja säveltäjä sekä Iittalan musiikkijuhlien taiteellinen johtaja.
Tuomas Nikkanen opiskeli Hämeenlinnan musiikkiopistossa (nyk. Sibelius-opisto) Kristiina Kask-Valveen johdolla pianonsoittoa 1992–1997, vuosina 1997–2000 Sibelius-Akatemian nuoriso-osastolla Erik T. Tawaststjernan, 2000–2009 Liisa Pohjolan ja Juhani Lagerspetzin johdolla pianonsoittoa sekä Tapio Nevanlinnan johdolla (2004–2005) sävellystä. Nikkanen myös sai yksityistä sävellyksenohjausta jyväskyläläiseltä Kai Niemiseltä. Hän on osallistunut kahteen kertaan Olli Mustosen mestarikursseille.
Nikkanen nousi kansallisen musiikkielämän tietoisuuteen vuoden 1997 Maj Lind -kilpailun finalistina. Nikkanen on myös voittanut vuoden 1997 Leevi Madetoja -kilpailun, sekä yhdessä sellisti Timo-Veikko Valveen kanssa (jaettu 1-palkinto) vuoden 1998 Juvenalia-kamarimusiikkikilpailussa Espoossa. Hänen kansainvälisiin kilpailumenestyksiin kuuluu erikoispalkinto ”The Best Youngest Performer” Artur Rubinstein -kilpailuissa Bydgoszcissa Puolassa vuonna 1998 sekä palkinto parhaasta liettualaisen modernin pianoteoksen esityksestä Ciurlionis-kilpailussa Vilnassa Liettuassa vuonna 1999.
Jean Sibeliuksen 150 vuoden juhlavuonna 2015 Nikkanen toteutti yhteistyössä Sibeliuksen syntymäkodin, sopraano Riitta Muikku-Piiraisen, sekä veljensä, äänisuunnittelija Milko Nikkasen kanssa Hämeenlinnassa Sibeliuksen syntymäkodissa, nauhoitetun Sibelius-levyn.
Hämeenlinnan Sibelius-seura myönsi vuonna 2016 Tuomas Nikkaselle Sibeliuksen syntymäkotimitalin ”merkittävästä työstä Sibeliuksen elämäntyön tulkkina".
Kohtaamiset ja erot
Kohtaamiset ja erot on 21-osainen suomalainen televisiosarja, joka esitettiin Yle TV2-kanavalla 1994–1995. Sarja on esitetty uusintana 1998.
Ihmissusi ja Frankenstein
Ihmissusi & Frankenstein on kauhu- ja scifitarinoihin erikoistunut suomenkielinen sarjakuvalehti, jota julkaistiin 29 kappaletta vuosina 1973–1976. Numerosta 1/1974 lehti muutti nimensä muotoon Frankenstein & Ihmissusi. Sen tarinoissa oli mukana myös Marvelin hahmoja.
Ptolemaios III
thumb|Ptolemaios III vanhaan kolikkoon kuvattuna Ptolemaios III Euergetes (, 246–222 eaa.) oli Egyptin faarao vuosina 246–222 eaa. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios II ja Arsinoë II. Ptolemaioksesta tuli faarao kun hänen isänsä kuoli vuonna 246 eaa. Hän menin naimisiin Kyrenen Bereniken kanssa noin vuonna 244 eaa. ja sai tämän kanssa pojan, Ptolemaios IV:n, ja tyttären, Arsinoë III:n.
Ptolemaios aloitti sodan seleukidien valtakuntaa vastaan sen jälkeen kun hänen siskonsa Berenike murhattiin. Berenike oli ollut naimisissa Antiokhos II:n kanssa, mutta tämä oli eronnut hänestä Ptolemaios II:n kuoltua.
Ptolemaios lahjoitti Ateenaan niin kutsutun Ptolemaioksen gymnasionin, joka oli kaupungin merkittävimpiä kouluja.
Hitachi
Hitachi, Ltd. on japanilainen monikansallinen yhtiö, joka on erikoistunut korkeateknologiaan. Yhtiön päämaja sijaitsee Tokiossa, Japanissa.
Vuonna 2007 Hitachi oli Forbes Global 2000 -listan mukaan maailman 374:nneksi suurin yritys. Vuonna 2012 sen osa, Hitachi Automotive Systems, oli maailman 19:nneksi suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Tietokoneet
Hitachi on valmistanut myös tietokoneita kuten supertietokoneet HITAC S-810 ja Hitachi SR2001.
HIPAC MK-1 oli yhtiön ensimmäinen digitaalinen tietokone, joka valmistui vuonna 1957.
Hitachi BASIC Master MB-6880 -mikrotietokone esiteltiin vuonna 1978.
Tekniikkaa
Hitachi patentoi kosketusnäytön vuonna 1979.
Hitachin kehittämiin suorittimiin kuuluu SuperH.
Hitachi Suomessa
Yhtön Suomen toimintoihin kuuluvan Hitachi Energy Finlandin tehtaasssa syttyi maaliskuussa 2023 laaja muuntajatulipalo.
Jettime
pienoiskuva| Jettime (ICAO: JTD, kutsukoodi: NEW JET ) on tanskalainen vuonna 2020 perustettu tilauslentoyhtiö. Se lensi ensimmäisen lentonsa 1. heinäkuuta 2021 Kööpenhaminasta (Tanska) Chaniáan (Kreikka). Jettime on perustettu heinäkuussa 2020 konkurssiin hakeutuneen Jet Time -lentoyhtiön tilalle.
Jettimen pääkonttori sijaitsee Kastrupissa.
Pöytävuori
thumb|[[Etelä-Amerikka|Etelä-Amerikan pöytävuorista, kuten kuvan Roraimasta käytetään nimitystä tepui.]] Pöytävuori eli mesa on eroosion synnyttämä laakea, yleensä jyrkkärinteinen ympäristöään korkeampi kohta.
Pöytävuoret syntyvät, kun vaakasuuntaan kerrostuneet kalliot ensin liikkuvat tektonisen toiminnan takia ja sitten eroosio kuluttaa kovia kivilajeja ympäröivät pehmeämmät kivilajit pois.
Etelä-Amerikassa pöytävuoria kutsutaan nimellä tepui. Niiden laella on eriytynyt omia kasvi- ja eläinlajejaan, koska ne ovat olleet niin pitkään eristyksissä vuorten alla levittäytyvästä sademetsästä.
Roraima, Kukenan ja Auyantepui ovat näitä eteläamerikkalaisia tepuita. Muita tunnettuja pöytävuoria ovat Pöytävuori Etelä-Afrikassa Kapkaupungin lähellä, Debre Damo Etiopiassa, Mount Conner Australiassa ja Brown Bluff Etelämanterella. Herðubreið Islannissa on vulkaaninen tulivuori (tuya), joten sen syntytapa poikkeaa muista pöytävuorista.
Pieneksi ja kapeaksi kulunutta pöytävuorta kutsutaan butteksi.
Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan
pienoiskuva|Kovaresmian valtakunta noin vuonna 1220. Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan tapahtuivat vuosien 1216–1221 välillä.
Taisteluissa Tšingis-kaanin käyttämä hämäävä sotataktiikka ja tapa johtaa viholliset aukealle taistelemaan oli suurin ratkaisija. Hänen lisäkseen sodan muita merkittäviä mongolipäälliköitä olivat hänen poikansa Ögödei ja Tolui sekä hänen kolme lapsenlastaan. Sodan loputtua Tšingis-kaani suuntasi armeijansa Volga-joen varrella olevia valtioita kohti.
Mongolų invazija į Chorezmiją
Douglas Costa
Douglas Costa de Souza (s. 14. syyskuuta 1990 Sapucaia do Sul, Rio Grande do Sul) tunnetaan nimellä Douglas Costa, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltojen MLS-liigassa pelaavaa Los Angeles Galaxya lainalla italialaisesta Juventuksesta. Hän on vasenjalkainen hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Kausina 2015–2017 hän edusti Saksan Bundesligassa Bayern Müncheniä, johon hän siirtyi 30 miljoonan euron siirtosummalla. Kauden 2020–2021 hän pelasi jälleen Bayernissa lainalla Juventuksesta.
Douglas Costa on tunnettu Brasiliassa myös lempinimellä uusi Ronaldinho. Useat suurseurat kiinnostuivat hänestä vuonna 2008. Hän siirtyi tammikuussa 2010 ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin, jossa hän pelasi 5,5 vuotta. Bayern Münchenissä hän pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 50 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Italian Serie A:ssa Juventuksen joukkueessa hän pelasi 31 ottelua ja teki neljä maalia kaudella 2017–2018 ollessaan vielä lainalla Bayern Münchenistä sekä pelasi 17 ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2018–2019. Italian cupin loppuottelussa 2018 hän teki joukkueensa toisen maalin, kun Juventus voitti AC Milanin 4–0.
Douglas Costa on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä Mestarien liigassa 76 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Douglas Costa on pelannut Brasilian maajoukkueessa 31 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua, joissa molemmissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle.
Stefan Lithén
Stefan Lithén (s. 18. huhtikuuta 1970) on suomalainen 400 metrin aitajuoksija. Hän edusti IF Femmania ja hänen valmentajanaan toimi Stefan Träskvik. Kalevan kisoissa Lithén voitti hopeaa ja pronssia 400 metrin aidoissa. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa 300 metrin aitajuoksussa. Virallisiin kilpailuihin Lithén ei ole osallistunut vuoden 1997 jälkeen. Hänen ennätyksensä 50,65s on vuodelta 1992 ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa (heinäkuussa 2022) sijaan 14.
Kirsten De Graaff
Kirsten De Graaff on hollantilainen Aku Ankka -käsikirjoittaja. Hän on yksi harvoista naisista, jotka tekevät Aku Ankkaa. Hänet on tunnettu vitsisarjoistaan, jotka hän kirjoittaa pääasiassa Mau Heymansin kanssa.
Winger (albumi)
Albumi sisältää myös coverin Jimi Hendrixin kappaleesta ”Purple Haze”. Viimeinen kappale, ”Higher and Higher”, on CD-julkaisun bonusraita, jota ei ole vinyyli- tai kasettiversioissa.
Tahko (työkalu)
thumb|Käsikäyttöinen kampitahko vesilaatikolla.
Tahko on akselin varassa pyöritettävä raskas, tyypillisesti hiekkakivestä tehty kiekko, jolla voi hioa ja teroittaa työkaluja, esimerkiksi talttaa. Tahkot voivat olla käsi- tai sähkökäyttöisiä. Tahkokiven voi kostuttaa vedellä ja sitä varten tahkossa voi olla oma vesisäiliökin.
Vapaan koulutuksen tukisäätiö
Vapaan koulutuksen tukisäätiö (VKTS) oli Suomessa vuosina 1973–1991 toiminut elinkeinoelämän rahoittama säätiö. Aluksi 1970-luvulla sen päämääränä oli vasemmistolaisen koulutuspolitiikan vastustaminen. Vasemmistoaallon taituttua säätiöllä oli käytössään tehokas ja kouliintunut organisaatio, ja 1980-luvulla se ryhtyi ajamaan omien taustaryhmiensä koulutuspoliittisia tavoitteita.
Säätiö syntyi 1970-luvulla toteutuneen peruskoulu-uudistuksen myötä, jota poliittinen oikeisto vastusti. Oikeisto halusi säätiön kautta vastustaa koulutuspolitiikan vasemmistolaisina pitämiään päämääriä, kuten kansalaisaktiivisuuteen kasvattamista ja peruskoulun politisoitumista. Oikeiston tavoitteena oli alun alkaen ollut yksityiskoulujen ja tasokokeiden lisääminen. Vuonna 1973 syntynyttä säätiötä alkoivat tukea pääasiassa Elinkeinoelämän valtuuskunta (EVA) ja Suomen Työnantajain Keskusliitto (STK).
Vapaan koulutuksen tukisäätiön keskeisimpiä tavoitteita olivat uusien kouluneuvostojen lakkauttaminen, yhteiskuntatiedon opetuksen vähentäminen ja peruskoulutuksen huomion siirtäminen kansalaiskasvatuksesta elinkeinoelämälle hyödyllisten aineiden eli niin sanottujen tieto- ja taitoaineiden opetukseen. Kouludemokratia oli säätiön mielestä yksiselitteisesti haitallista. Säätiössä sovittiin, että sen toiminnasta ei puhuta ulkopuolisille. Tämä mahdollisti sen, että mukaan pyydetyt poliitikot ja virkamiehet uskalsivat tulla mukaan toimintaan ilman paljastumisen vaaraa.
John Knittel
John Knittel (alun perin Hermann Emanuel Knittel, 24. maaliskuuta 1891 Dharwar, Intia – 26. huhtikuuta 1970 Maienfeld, Graubünden) oli sveitsiläinen kirjailija.
Intiassa lähetyssaarnaajaperheeseen syntynyt Knittel vietti lapsuutensa Baselissa, mutta matkusteli elämänsä aikana paljon. Ensimmäisen romaaninsa The Travels of Aaron West hän julkaisi Englannissa vuonna 1919. Hän liittyi myös Pen-klubin jäseneksi. Vuonna 1921 Knittel muutti perheineen Sveitsiin lähelle Genevenjärveä, mutta teki matkoja Egyptiin, Algeriaan ja Tunisiaan. Vuonna 1938 perhe muutti Maienfeldiin. Ennen sotaa kirjoitettuja Knittelin teoksia ovat muun muassa Kuin myrskyssä puu (1927, engl. Into the abyss, saks. Thérèse Etienne) ja Synnin tie (1934, Via Mala). Jälkimmäisen jatko-osa Power for sale ilmestyi 1939. Vuonna 1943 hänen tyttärensä tuomittiin kuolemaan Valkoisen Ruusun jäsenyyden vuoksi. Knitteliä itseään pidettiin kollegoiden silmissä natsimielisenä ja hänet erotettiin Sveitsin kirjailijaliitosta. Sodan jälkeen Knittel kirjoitti vielä kolme romaania: Terra Magna (1948), Jean-Michel (1953) ja Arietta (1959). Hän kirjoitti urallaan myös useita näytelmiä. Knittel kirjoitti kaikki teoksensa englanniksi.
Lolita
Lolita on Vladimir Nabokovin vuonna 1955 julkaistu romaani. Romaani on saavuttanut kuuluisuuden uutta luovan tyylinsä ja kiistanalaisen aiheensa vuoksi. Se kertoo keski-ikäisen miehen seksuaalisesta hullaantumisesta 12-vuotiaaseen tyttöön. Monet tunnetut kirjailijat pitävät Lolitaa 1900-luvun suurimpana kaunokirjana.
Henkilöt
Ensimmäisessä persoonassa kirjoitetun kirjan päähenkilö ja minä-kertoja on keski-ikäinen, Euroopasta Yhdysvaltoihin muuttanut kirjallisuudentutkija, joka kertoo tarinan salanimellä Humbert Humbert.
Romaanin nimihenkilö on Dolores Haze, jota Humbert kutsuu nimellä Lolita.
Juoni
Päähenkilö Humbert Humbert vuokraa itselleen huoneen keski-ikäisen leskirouvan Charlotte Hazen asunnosta. Humbertia kiehtovat esiteini-ikäiset tytöt, joita hän mielessään kutsuu ”nymfeteiksi”, ja suhtautuu vinoutuneessa maailmassaan heihin kuin aikuisiin lasten vartaloissa. Humbert on ihastunut Charlotten tyttäreen, hurmaavaan Lolitaan, ja pian hän naikin rouva Hazen voidakseen olla aina Lolitan lähellä. Rouva Hazen yllättävän kuoleman jälkeen, josta Lolita syyttää Humbertia, Humbert ottaa Lolitan mukaansa ja lähtee pakomatkalle peläten jatkuvasti kiinnijäämistä.
Teemat
Kirjan teemoihin kuuluu vahvasti ihmisen tutkinta. Kirja tutkii seksuaalista himoa ja sen vaikutusta ihmisen luonteeseen, kuten Humbertin muuttuminen näennäisen normaalista, mukavasta miehestä voimakkaan omistushaluiseksi, häikäilemättömäksi ja pelokkaaksi. Kirja peilaa myös erilaisia ihmisiä ja pelkoa, joita nämä ihmiset kokevat muun maailman suhtautumisesta heidän poikkeaviin taipumuksiinsa.
Filmatisoinnit ja sovitukset
Kirja on filmatisoitu kahdesti: vuonna 1962 Stanley Kubrickin ohjaamana nimellä Lolita sekä vuonna 1997 Adrian Lynen ohjaamana samoin nimellä Lolita.
Kirja on myös innoittanut musiikkia ja kuvataidetta, esimerkiksi Suomessa Virtasen laulu ”Lolita”, Johanna Kurkelan vuonna 2010 ilmestynyt levy Hyvästi, Dolores Haze ja Venäjällä Rodion Štšedrinin ooppera Lolita vuodelta 1992.
Vastaanotto
Kirja julistettiin heti ilmestyttyään vuonna 1955 kielletyksi kirjaksi. Siitä kuitenkin tuli bestseller Euroopassa ja Amerikassa. 2000-luvulla julkaistussa englanninkielisessä tietokirjassa The Top Ten: Writers Pick Their Favorite Books 125 tunnettua kirjailijaa pisteytti fiktiivisiä teoksia niiden suuruuden mukaan; J. Peder Zanen toimittamassa kyselyssä Lolita sai 1900-luvun kaunokirjoista eniten pisteitä.
Helle Kannila totesi Arvostelevaan kirjaluetteloon vuonna 1960 kirjoittamassaan arviossa Nabokovin olevan lahjakas kirjoittaja ja kirjan sisältävän ”kosolti taidokkaasti, usein ironisesti esitettyjä havaintoja ja ajatuksia”. Hän oli kuitenkin myös sitä mieltä, että teosta tuskin lopulta voi pitää niin merkittävänä, että sitä olisi kirjastoille erityisesti suositeltava, vaan ”niissä tullaan jos halutaan hyvin toimeen ilman tällaista varmaan monenlaista harmia aiheuttavaa sensaatiokirjan maineen saanutta romaania”.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1978
Jalkapallon II divisioonassa 1978 pelattiin kolmessa kahdentoista joukkueen lohkossa kaksinkertainen sarja, jonka päätteeksi lohkon voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi I divisioonaan, ja kolme viimeistä vastaavasti putosi III divisioonaan.
Sky Pilots
Levyltä julkaistiin singleinä Let Me Take You Far, Since the Beginning ja Save Rock'n'Roll. Sky Pilots nousi Suomen albumilistan sijalle 6. Single Let Me Take You Far nousi singlelistan sijalle 2.
Vihikoira
Vihikoira (Chien de Saint-Hubert), puhekielessä usein verikoira, on suurikokoinen belgialainen ajava metsästyskoirarotu. Myös jälkikoirana tunnettu vihikoira kuuluu FCI:n roturyhmään 6. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis sanguinarius.
Ulkonäkö
Vihikoira on suuri ja voimakasrakenteinen, korkeuttaan pitempi koira. Rodun tunnusomaisin piirre on sen löysä nahka, joka muodostaa poimuja erityisesti pään ja kaulan seutuvilla. Vihikoiran kallo on hyvin syvä. Sen luusto on poikkeuksellisen raskas; suurin osa sen painosta on luuston painoa. Olemukseltaan vihikoira on arvokas ja rauhallinen. Korvat ovat riippuvat ja hyvin pitkät: ne ulottuvat eteenpäin vedettäessä koiran kuonon kärkeen saakka ja ylikin.
Vihikoiran karva on lyhyttä ja tiheää. Pään alueella karva on pehmeämpää kuin muualla. Sallitut värit ovat punaruskea, musta punaisin merkein ja maksanruskea punaisin merkein. Myös pienet valkoiset merkit varpaissa, rinnassa ja hännänpäässä sallitaan.
thumb|150px|left|Vihikoiran naama on persoonallinen.
Luonne
Rotu on pehmeä, rauhallinen, ystävällinen ja seurallinen ihmisten suhteen ja kiintyy syvästi omistajaansa. Sen pitää sietää muita koiria ja kotieläimiä. Sen on oltava pikemminkin pidättyväinen ja itsepäinen, ja se on yhtä herkkä niin kiitokselle kuin arvostelulle. Se ei saa olla aggressiivinen.
Artturi Lehtinen
Artturi August Lehtinen (10. lokakuuta 1896 Muurla – 9. lokakuuta 1966 Helsinki ) oli suomalainen diplomaatti. Hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1927. Hän toimi Ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1951–1953. Sen jälkeen hän oli pääkonsulina New Yorkissa 1953–1959, asiainhoitajana Ottawassa 1959–1960, suurlähettiläänä vuodesta 1961, kun lähetystöstä tuli suurlähetystö, vuoteen 1964.
Vihikoira
Luonne
Luonteeltaan itsepäinen vihikoira on vahvan jäljestyshalunsa vuoksi jokseenkin hankala koulutettava.
Alkuperä
Nykyisen vihikoiran tärkein kantarotu oli hubertuksenajokoira, joka oli peräisin 600-luvulta. Ranskalainen metsästäjä (sittemmin munkki, piispa ja pyhimys St. Hubertus) Francois Hubert kasvatti oman linjansa metsästyskoiria Ranskan Ardenneilla. Hänen kuolemansa jälkeen luostarin munkit jatkoivat koirien kasvattamista.
Vihikoiralla on erinomainen hajuaisti, ja sitä on käytetty esimerkiksi rikollisten ja kadonneiden ihmisten etsimiseen. Se ei ole Suomessa kovin yleinen.
Terveys
Rodulla on taipumusta lonkkaniveldysplasiaan. Toinen sen yleinen sairaus on mahalaukunkiertymä. Sen voimakkaasti poimuttunut pää on myös terveysriski. Se on yksi lyhytikäisimpiä koirarotuja.
Gaston de Galliffet
thumb|200px|Markiisi de Galliffet Gaston Alexandre Auguste de Galliffet (23. tammikuuta 1830 Pariisi – 8. heinäkuuta 1909 Pariisi) oli ranskalainen markiisi ja kenraali, joka osallistui vuonna 1871 Pariisin kommuunin kukistamiseen ja toimi 1899–1901 sotaministerinä.
Galliffet liittyi Ranskan armeijaan 1848 ja osallistui Krimin sodan Sevastopolin piiritykseen sekä Ranskan sotaretkiin Algeriassa, Italiassa ja Meksikossa. Meksikon sotaretkellä hän haavoittui vakavasti Pueblan taistelussa. Ranskan–Saksan sodassa vuonna 1870 hän komensi prikaatinkenraalina ratsuväkijoukkoja Sedanin taistelussa, jossa jäi muun Ranskan armeijan tavoin saksalaisten sotavangiksi. Vuonna 1871 Galliffet sai tehtäväkseen Pariisin kommuunin kukistamisen. Hän suoritti tehtävän tehokkaasti, mutta ei kaihtanut julmuutta kommunardien kohtelussa. Tämän seurauksena hän sai Ranskan vasemmiston keskuudessa elinikäisen kielteisen maineen, vaikka olikin itse tasavaltalainen. Myöhemmin Galliffet palasi Algeriaan, jossa hän yleni 1875 divisioonankenraaliksi. Palattuaan kotimaahan hänestä tuli Léon Gambettan suojatti ja hän osallistui Ranskan ratsuväen kehittämiseen. 1880–1882 hän toimi Pariisiin sijoitettujen joukkojen komentajana. Vuonna 1885 hänestä tuli ylimmän sotaneuvoston jäsen.
Galliffet palveli vielä 1889–1895 armeijassa, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän oli kuitenkin kesäkuusta 1899 toukokuuhun 1900 sotaministerinä Pierre Waldeck-Rousseaun hallituksessa. Dreyfus-jutussa hän tuki syytettynä ollutta Alfred Dreyfusia. Galliffet ei kuitenkaan sopinut politiikkaan ja maine Pariisin kommuunin ankarana kukistajana vainosi häntä edelleen. Ranskan ja koko Euroopan sosialistien parissa paheksuttiin erityisesti sosialistisen ministerin Alexandre Millerandin osallistumista samaan hallitukseen Galliffet’n kanssa.
Kempelehalli
Kempelehalli on Kempeleessä, kunnan koulukeskuksen läheisyydessä sijaitseva vuonna 2001 rakennettu 6 000 neliömetrin kokoinen monitoimihalli.
Rakennuksessa on jäähalli 900-paikkaisella katsomolla, palloiluhalli, jossa voi pelata muun muassa salibandya, sulkapalloa, lentopalloa ja käsipalloa sekä kuntosali. Hallissa järjestetään liikuntatapahtumien lisäksi erilaisia näyttelyitä ja messuja sekä konsertti- ja juhlatilaisuuksia.
Teuvan vaakuna
thumb|150px|Teuvan vaakuna Teuvan vaakuna on Teuvan kunnan tunnus, joka viittaa maatalouteen.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista varstaa ristikkäin.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Teuvan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. joulukuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. huhtikuuta 1953.
Keys to the Highway
Keys to the Highway on The Flaming Sideburns -yhtyeen kolmas studioalbumi. Levy äänitettiin kesällä 2006 ja julkaistiin tammikuussa 2007. Levyn julkaisi Suomessa Spinefarm ja muualla Euroopassa Bitzcore. Levyn on tuottanut Pentti Dassum.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Natja Brunckhorst
thumb|right|Natja Brunckhorst Natja Brunckhorst (alk. Nadja Brunckhorst) (s. 26. syyskuuta 1966 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Christiane F. - tyttö metroasemalta (1981), Quarelle: A Film About Jean Genet's 'Quarelle Best' (1982), Babylon (1992), Eine Fast Perfekte Liebe (1995), The Warrior and the Empress (2000) ja Mein (2009). Hän on näytellyt myös sarjassa Etsivä Lea Sommer. Brunckhorst on käsikirjoittanut elokuvan Never Mind the Wall (2001).
Yksityiselämä
Brunckhorstilla on yksi tytär joka on syntynyt vuonna 1991, suhteesta näyttelijä Dominick Haakeen joka kesti vuodet 1988-1993.
Nachtflug
Nachtflug on itävaltalaisen Falcon kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 1992. Albumi debytoi Itävallan albumilistan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
Albumin tunnetuimpana kappaleena voidaan pitää Titanicia. Titanic voitti useita palkintoja ja melkein nousi Slovakian Top 25:n joukkoon, jonka johdosta se olisi oletettavasti levinnyt muiden Euroopan maiden listoille, joten kappale saavutti suosiota vain Itävallassa nousten listalle sijalle 3. Kappaleesta tehtiin erillinen englanninkielinen versio kappaleen musiikkivideoon Amerikkaa varten. Albumin toinen kappale Dance Mephisto saavutti Itävallan listoilla sijan 17. Nimikkokappale Nachtflug ei saavuttanut listasijoitusta.
Anna Nordell
Anna Sara Christina Engh (o.s. Nordell) (s. 19. helmikuuta 1982 Gävle) on ruotsalainen laulaja ja ääninäyttelijä. Hän käyttää taiteilijanimeä Anorah.
Ura
Nordell esitti 14-vuotiaana Sound of Music -musikaalin Lieslin osaa Tukholman Göta Lejon -teatterissa. Hänen esittämänsä laulu "Giving Up" päätyi kokoelmalevylle "Fame Factory 4".
Nordell on laulanut taustoja useille maailmantähdille kuten Celine Dion, Victoria Beckham, Tata Young, Dannii Minogue, Enrique Iglesias, Fredrik Kempe, Mauro Scocco, G.E.S., E-type ja Vanessa Hudgens.
Nordell on ääninäytellyt monissa ruotsiksi dubatuissa lastenelokuvissa ja tv-sarjoissa kuten Ben 10, Hannah Montana, Shrek kolmas, Ice Age 2 sekä Alvin ja pikkuoravat 2.
Yksityiselämä
Nordell meni 13. kesäkuuta 2009 naimisiin muusikko ja laulunkirjoittaja Samuel Enghin kanssa ja otti käyttöön miehensä sukunimen. Heillä on kesällä 2010 syntynyt tytär.
Impressions
”Impressions” on John Coltranen säveltämä jazzkappale vuodelta 1961. Coltrane nauhoitti kappaleen newyorkilaisella jazzklubilla nimeltä Village Vanguard ja julkaisi sen albumilla Impressions. Nauhoituksessa soittivat Coltranen lisäksi alttosaksofonisti Eric Dolphy, pianisti McCoy Tyner, basisti Jimmy Garrison ja rumpali Elvin Jones. Coltrane nauhoitti kappaleen konsertissa useita kertoja; se on julkaistu muun muassa livealbumeilla Live at the Vanguard, The 1961 Helsinki Concert ja My Favorite Things: Coltrane at Newport.
Sävellys on esimerkki modaalisesta jazzista. Se perustuu Ahmad Jamalin vuoden 1955 versioon kappaleesta ”Pavanne” ja on harmonialtaan identtinen Miles Davisin vuoden 1959 sävellyksen ”So What” kanssa.
Louis-Nicolas Davout
thumb|upright|Louis-Nicolas Davout. Louis-Nicolas d’Avout, d’Auerstädtin ensimmäinen herttua, d’Eckmühlin ensimmäinen ruhtinas (10. toukokuuta 1770 Annoux – 1. kesäkuuta 1823) oli ranskalainen sotilas ja Napoleonin marsalkka. Hän oli taitava sotapäällikkö, ja häntä kutsuttiinkin ”Rautamarsalkaksi”. Häntä pidetään Jean Lannesin ja André Massénan ohella yhtenä Napoleonin parhaista marsalkoista.
Elämä
Davout syntyi Annouxin kaupungissa Yonnen maakunnassa vuonna 1770. Hänen isänsä Jean-François d’Avout (1739–1779) ja äitinsä Adélaïde Minard de Velars (1741–1810) olivat menneet naimisiin vuonna 1768, ja he kuuluivat kumpikin aatelissukuun. Hän liittyi Ranskan armeijaan aliluutnanttina vuonna 1788. Kun Ranskan vallankumous syttyi, hän omaksui sen periaatteet. Hän oli vapaaehtoiskomppanian päällikkö vuoden 1792 sotaretkellä. Hän oli juuri päässyt prikaatin kenraaliksi, kun hänet siirrettiin syrjään aatelistaustansa takia. Hän osallistui kuitenkin Reinin sotaretkeen 1794–1797 ja seurasi Louis Desaixia Napoleonin sotaretkelle Egyptiin.
Napoleonin keisarikunnan palveluksessa
Hänen palattuaan Napoleonin kanssa Ranskaan 1799 Napoleon teki samana vuonna vallankaappauksen. Vuonna 1800 Davout osallistui Marengon taisteluun, tällä kertaa Napoleonin komennossa. Napoleon huomasi Davoutin taidot ja tekikin tästä divisioonan kenraalin hyvin pian Marengon jälkeen. Vuonna 1801 Napoleon teki Davoutista konsulin kaartin kenraalin (Napoleonista tuli konsuli vuonna 1799, ja keisari vasta 1804). Kun Napoleonista tuli keisari, Davout oli yksi niistä kenraaleista, jotka saivat Ranskan marsalkan arvonimen, ja hänestä tuli Grande Arméen kolmannen armeijakunnan päällikkö, jona hän tekikin suurimmat saavutuksensa.
thumb|upright=0.5|Grande Arméen tunnus. Austerlitzin taistelussa, nejännen liitokunnan sodassa, kolmas armeijakunta vähensi liittoutuneiden etenemisen haittavaikutuksia. Auerstädtin taistelussa hän löi preussilaisten pääarmeijan. Davoutilla 27 000, ja preussilaisilla 90 000. Davoutin maine kasvoi muun muassa Eylaun ja Friedlandin taisteluissa. Vuonna 1807 Davoutista tuli Tilsitin jälkeen Varsovan herttuakunnan kenraalikuvernööri, ja seuraavana vuonna Auerstädin herttua. Sodassa 1809 Davout oli mukana Eckmühlin ja Wagramissa, missä hän hankki paljon kunnioitusta ja mainetta. Tämän sodan jälkeen hänestä tuli Eckmühlin prinssi.
Venäjä ja satapäiväinen keisarikunta
Davout auttoi Napoleonia kokoamaan suuren Grande Arméen Venäjän sotaretkelle 1812. Venäjällä Davout komensi ensimmäistä armeijakuntaa, vahvuudeltaan yli 70 000 miestä. Davout voitti venäläiset Mogiljovissä, ennen kuin hänen joukkonsa liittyivät pääarmeijaan. Moskovan vetäytymisen jälkeen, vuonna 1813, hän johti Hampurin alueen puolustusta, mistä seurasi pitkä Hampurin piiritys. Hän selvisi vain luovuttamalla ja asettumalla kuningas Ludvig XVIII:n alaisuuteen, joka oli noussut valtaistuimelle, kun Napoleon oli syrjäytetty huhtikuussa 1814.
Hänen uskollisuutensa Napoleonille oli kuitenkin täydellinen, ja sen lisäksi hän ei pitänyt Bourbonien suvun hallinnosta, ja kun Napoleon palasi maanpaosta Elbalta, hän liittyi välittömästi tämän joukkoihin. Hän oli tavallan Napoleonin satapäiväisen keisarikunnan sotaministeri, ja hän organisoi Ranskan armeijan uudestaan. Napoleon käski Davoutin pysyä Pariisissa, ja Napoleonille tappiollisen Waterloon taistelun jälkeen, kun liittoutuneet viimein olivat lyöneet Napoleonin, Davout yritti turhaan puolustaa Pariisia hyökkäyksiltä. Kun Pariisi oli vallattu, Davout luopui kaikista hänelle suoduista arvonimistä. Davoutilla oli hyvä onni, sillä toisin kuin esimerkiksi Michel Ney ja Joachim Murat, häntä ei teloitettu. Kun sota oli loppunut saivat Bourbonit suostuteltua näivettyneen Davoutin monarkian palvelukseen.
Vuonna 1819 Davoutin arvonimet palautettiin.
Anabaena cylindrica
Anabaena cylindrica on syanobakteerien jaksoon kuuluva bakteeri. A. cylindrica osaa louhia sekä tuottaa happea ja typpeä jopa kasveja tehokkaammin.
John Reilly
John Reilly on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Klintti
thumb|Päiteen kliffi [[Sillamäen lähellä Pohjois-Virossa, osa Baltian klinttiä.]] Klintti on sedimenttikiveen eroosion vaikutuksesta syöpynyt laaja törmä eli kliffi. Klinttejä tavataan kallioisilla rannikoilla ja ne voivat olla osittain taluksen peittämiä tai terassimaisia. Klintti tarkoitti alkuaan Viron Suomenlahden puoleisen rannikon abraasiotörmää, mutta nimitys sai myöhemmin yleisemmän merkityksen. Ruotsissa klintti merkitsee paitsi rantajyrkännettä myös muunlaisessa maastossa sijaitsevaa jyrkännettä.
Kliffi tarkoittaa klintin tavoin rannan geologisiin kerrostumiin (sedimentteihin) muodostunutta äkkijyrkkää törmää. Nimitystä käytetään varsinkin Englannin kanaalin kalkkikivitörmistä.
Harri Palola
Harri Jukka Edvard Palola (29. lokakuuta 1966 Ylivieska – 8. maaliskuuta 2016 Lempäälä) oli suomalainen seiväshyppääjä. Palola edusti Ylivieskan Kuulaa, ja hänen valmentajanaan toimi Tapani Haapakoski.
Elämä ja urheilu-ura
Kahdeksanvuotiaana seiväshypyn aloittanut Palola voitti Kalevan kisoista kaksi hopeaa ja pronssin. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa, hopeaa ja pronssia. Palola edusti Suomea useissa maaotteluissa, kerran sisäratojen MM-kilpailuissa ja kahdesti sisäratojen EM-kilpailuissa. Vuonna 1985 hän sijoittui nuorten EM-kilpailuissa neljänneksi. Palolan huippuvuosi ajoittui Soulin olympiavuoteen 1988, jolloin hänet olisi voitu valita Suomen olympiajoukkueeseen, mitä ei kuitenkaan tapahtunut, mahdollisesti valitsijoiden henkilökohtaisten mielipiteiden vuoksi. Hänen ennätyksensä 562 cm syntyi 21-vuotiaana Parkanossa kesäkuussa 1988.
Soulin olympiakisoihin valitsematta jättäminen ja sponsorien menetys johtivat Palolan uran hiipumiseen, ja hän lopetti kilpauransa olkapäävamman vuoksi vuonna 1992. Palolan muistokirjoituksen mukaan hänelle kehittyi tämän jälkeen vaikeuksia elämässään. Urheilu-uransa jälkeen Palola työskenteli urheiluvälinemyyjänä ja kouluisäntänä. Palola työskenteli koulunkäyntiohjaajana Sääksjärven koulussa. Palola löytyi kuolleena kotoaan Lempäälän Sääksjärvellä 8. maaliskuuta 2016. Hänen kuolinsyykseen ilmoitettiin sairaskohtaus.
USS Detroit (C-10)
USS Detroit (runkonumero C-10) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1891 vesille laskettu Montgomery-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Columbian Iron Worksiltä Baltimoresta Marylandistä, missä köli laskettiin helmikuussa 1890. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1891 kumminaan neiti F. Malster ja otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1893 päällikkönään Willard Herbert Brownson.
Palvelus
Alus lähti 5. lokakuuta 1893 Norfolkista Brasiliaan Rio de Janeiroon, jossa sen tehtävänä oli suojata Yhdysvaltain kansalaisia ja etuja Brasilian kapinan aikana. Alus kohtasi kapinoivan Brasilian laivaston risteilijän Trajanon lyhyessä ja verettömässä kahakassa. Kapinan rauhoituttua alus palasi Norfolkiin 24. huhtikuuta 1894. Alus lähti merelle 16. lokakuuta liittyäkseen Aasian laivueeseen, jonka mukana se partioi Kiinan rannikolla ja vieraili Japanissa ja Koreassa.
Alus palasi 13. toukokuuta 1897 New York Cityyn. Huollon jälkeen alus lähti Key Westiin, jonne se saapui 16. lokakuuta. Alus valvoi Karibianmeren alueen jännitteiden lisääntymistä. Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus kuului Yhdysvaltain laivaston osastoon, joka tulitti Fort San Cristobalia, Castillo San Felipe del Morroa ja useita rannikkopattereita Yhdysvaltain hyökätessä San Juaniin 12. toukokuuta 1898.
Alus palasi Karibianmeren alueelle helmikuussa 1899. Alus suojasi Yhdysvaltain etuja Nicaraguassa ja syyskuussa Venezuelassa, jossa oli alkanut kapina. Alus viipyi ankkurissa La Guairassa loka-marraskuun, minkä jälkeen se palasi Key Westiin 21. joulukuuta. Lukuun ottamatta kahta lyhyttä purjehdusta alus oli vuoden 1900 Karibialla. Alus oli Key Westissä toukokuuhun, jolloin se lähti Portsmoouthiin New Hamsphireen. Alus poistettiin palveluksesta 23. toukokuuta 1900.
Alus palautettiin 23. syyskuuta 1902 palvelukseen ja se lähti Karibialle marraskuussa. Alus osallistui laivueen mukana sotaharjoituksiin Culebrassa ja San Juanissa. Alus kohtasi Port of Spainissa Trinidadissa tammikuussa 1903 USS Fortunen, jonka se hinasi pitkin Etelä-Amerikan rannikkoa Talcahuanaan Chileen. Alus operoi Uruguayn Montevideon sekä Brasilian Bahian ja Santosin välillä aina tammikuuhun 1904 asti, jolloin se saapui Puerto Plataan Santo Domingoon suojatakseen Yhdysvaltain etuja vallankumoukseen nousseella saarella. Kesäkuussa aloitettiin rauhanneuvottelut, kun kapinoivat sotilaat olivat antautuneet Monte Cristissä.
Lyhyttä purjehdusta kesällä 1904 Bostoniin ja edelleen Nova Scotiaan ja New Brunswickiin lukuun ottamatta alus oli rauhattoman Santo Domingon aluevesillä. Alus palasi heinäkuussa 1905 Bostoniin, jossa se poistettiin palveluksesta 1. elokuuta. Alus myytiin 22. joulukuuta 1910.
Horsepower
Horsepower on vuonna 1986 perustettu suomalainen hard rock -yhtye.
Monotrysia
Monotrysia on erilaissuonisten perhosten toinen ryhmä (toisen muodostavat aitoperhoset). Monotrysiaan kuuluvien lajien naarailla on vain yksi genitaaliaukko, kun aitoperhosilla niitä on kaksi. Kaikki lajit ovat pienikokoisia ja yleensä suhteellisen vaatimattoman näköisiä. Ryhmällä ei katsota olevan varsinaista taksonomista asemaa eikä esimerkiksi ITIS käytä sitä luokituksessaan.
Vittoria Puccini
Puccini seurusteli pitkään näyttelijä Alessandro Preziosin kanssa, jonka hän tapasi Ihanan Elisan kuvauksissa vuonna 2003. Heillä on yksi tytär, Elena Preziosi. Puccinin nykyinen kumppani on kuvaaja Fabrizio Lucci.
Angel with a Lariat
Angel with a Lariat on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä k.d. langin ja hänen taustayhtyeensä The Reclinesin studioalbumi vuodelta 1987. Yhtyeen jäseniä ei ole mainittu LP-levyllä.
Albumin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluu kakkospuolen aloittava versio Joe Southin tekemästä kappaleesta "Rose Garden". Lang on itse osallistunut viiden kappaleen tekoon.
Albumin on tuottanut Dave Edmunds ja levy-yhtiö on Sire Records Company, jonka osoite on ollut 75 Rockefeller Plaza, New York, New York 10019. LP-levyn luettelotunnus on 925 441-1 ja C-kasetin 925 441-4. Ranskan osalta tunnus on WE 381.
Yhdysvaltain ulkopuolella Sire Records Companyn asioita on hoitanut WEA International Inc. Markkinoinnista on huolehtinut Warner Bros. Records Inc., joka on Warner Communicationsin yhtiö.
LP-levyjen valmistukseen Euroopassa ovat osallistuneet Saksassa toimivat WEA Musik GmbH ja Record Service GmbH, Aldsdorf, jotka ovat Warner Communicationsin yhtiöitä.
Kannen tekoon osallistuneita ei ole mainittu LP-levyllä. Takakannen kuvassa Lang esiintyy cowgirl-asussa.
Fridolf Michael
Hjalmar Fridolf Martin Michael (6. marraskuuta 1898 Houtskari – 4. syyskuuta 1975 Turku) oli suomalainen pappi ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Angel with a Lariat
Kappaleet
Sivu 1
1. "Turn Me Round" (Ben Mink) – 3:13 2. "High Time for a Detour" (K.D. Lang / Ben Mink) – 4:09 3. "Diet of Strange Places" (K.D. Lang) – 3:53 4. "Got the Bull by the Horns" (Billy Jones / Amos Boyd) – 3:03 5. "Watch Your Step Polka" (K.D. Lang / Dennis Marcenko / Gordon Matthews / Tradeuz Borowiecki) – 2:01
Fridolf Michael
Michael toimi ylimääräisenä pappina Paraisilla 1935–1941, Vaasan ruotsalaisen seurakunnan virallisena apulaisena 1942–1945, Liljendalin vt. kirkkoherrana 1947–1949 ja Paraisten ruotsalaisen seurakunnan kappalaisena 1952.
Angel with a Lariat
Kappaleet
Sivu 2
Fridolf Michael
Teoksia
Nimellä F. M. Michael:
Angel with a Lariat
Kappaleet
1. "Rose Garden" (Joe South) – 3:19 2. "Tune into My Wave" (Ben Mink) – 3:32 3. "Angel with a Lariat" (K.D. Lang) – 3:08 4. "Pay Dirt" (K.D. Lang) – 2:09 5. "Three Cigarettes in an Ashtray" (Eddie Miller / W.S. Stevenson) – 2:25
Kappaleiden julkaisuyhtiöt on mainittu Iso-Britannian osalta.
Karen Brødsgaard
Karen Brødsgaard (s. 10. maaliskuuta 1978 Horsens ) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Hän voitti Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Knez
pienoiskuva|Knez (2015) Knez (oik. Nenad Knežević, Ненад Кнежевић, s. 5. joulukuuta 1967) on montenegrolainen laulaja. Hänen uransa alkoi vuonna 1992 jugoslavialaisella MESAM-musiikkifestivaalilla ja samana vuonna hän julkaisi debyyttialbuminsa Kao magija. Knezin myynein albumi on ollut vuonna 1997 julkaistu Automatic. Vuonna 2000 hän voitti Budva 2000 Festival -kilpailun kappaleella Vjeruj. Knez edusti Montenegeroa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Adio.
Karen Brødsgaard
Seuratasolla Brødsgaard on edustanut Viborg HK:ta, Larvik HK:ta, Ikast-Bording EH:ta ja Aalborg DH:ta.
Pikkunokipöllö
Pikkunokipöllö (Tyto multipunctata) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Australian kosteassa tropiikissa. Muiden petolintujen tavoin sen naaras (37 cm) on suurempi kuin koiras (33 cm). Se kuuluu ympäristön kannalta tärkeään pöllöryhmään, sillä se on tehokas saalistaja, joka pitää kurissa jyrsijäpopulaation. Se syö lähinnä rottia, pussimäyriä ja muita jyrsijöitä, mutta joskus myös lintuja ja liito-oravia (Petauristini). Pikkunokipöllö on pitkäikäinen, ja sen pesintäkausi ulottuu tammikuusta elokuuhun. Se luokitellaan yleiseksi vaikka sen esiintymisalue on aika pieni. Se kuuluu Australiassa suojeltuihin lintuihin.
Jotkut auktorit pitävät sitä nokipöllön alalajina, esimerkiksi BirdLife International ja IUCN, joka arvioi sen määräksi 2 000 pesivää paria.
Klaus Flaming
Klaus Flaming (s. 21. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen radiojuontaja. Hän aloitti radiouransa Yleisradiossa vuonna 1988, ja oli mukana Radiomafian toiminnassa kanavan perustamisesta sen lopettamiseen saakka. Flaming aloitti Yleisradiossa postimiehenä vuonna 1974 ja toimi päätoimisesti vahtimestarina tehden radio-ohjelmia freelancerina.
Flaming juonsi Radiomafiassa ja sen seuraajassa, YleX:ssä, Metalliliitto-nimistä radio-ohjelmaa 772 lähetyksen verran, vuosina 1990–2006. Tammikuussa 2007 Flaming siirtyi Yleisradiosta Nelonen Median Radio Rock -kanavalle, jossa hän aluksi juonsi maanantaista torstaihin kello 20–22 lähetettyä erikoisohjelmaansa, jossa ohjelman soittolistoissa oli joka päivänä eri teema. Flaming juonsi myös Radio Rockin 100 Rockin legendaa - Eihän sitä koskaan tiedä -ohjelmaa.
Vuoden 2007 Finnish Metal Expo -tapahtumassa Flaming sai Imperiumi-palkinnon, joka myönnettiin raskaasta elämäntyöstä.
Stephenson
Stephenson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Katso myös
Stephenson
Pariisin katakombit
pienoiskuva|Pariisin katakombien käytävää
Pariisin katakombit on Pariisissa sijaitseva laaja maanalainen huoneiden ja käytävien verkosto, jota on käytetty hautapaikkana.
Historia
Alkujaan kalkkikivilouhoksina syntyneitä luolia alettiin käyttää hautoina 1700-luvulla, kun eräät Pariisin hautausmaat olivat muuttuneet terveysriskiksi. Silloin maanpäällisistä haudoista alettiin siirtää luita maanalaisiin käytäviin, joita samalla vahvistettiin uudella kiviaineksella. Luiden siirtäminen jatkui vuoteen 1814.
Katakombien seinät ovat täynnä piirroksia, joista vanhimmat ovat peräisin 1700-luvulta. 1800-luvulla käytävissä jopa asui ihmisiä. Victor Hugo on käyttänyt Pariisin katakombien tuntemustaan romaanissaan Kurjat. Toisen maailmansodan aikana katakombeja käyttivät vastarintaliikkeen jäsenet, ja maan alla 6. kaupunginosassa sijaitsi myös saksalaisten bunkkeri.
Maanalaiset tunnelit ja kammiot ovat jo pitkään aiheuttaneet turvallisuusongelmia. Toisinaan käytäviä romahtaa, mikä aiheuttaa usein vahinkoa rakennuksille. Tämän estämiseksi hallitus perusti jo vuonna 1777 IGC:n (Inspection générale des Carrières) valvomaan jo olemassa olevia käytäviä ja estämään uusien kaivamisen. Valvonta ja tunnelien lujittaminen ovat jatkuneet tähän päivään saakka.
Katakombit nykyään
Nykyään katakombit ovat turistikohde, jossa vierailija voi nauttia aavemaisesta retkestä pimeissä käytävissä miljoonien pariisilaisten jäännöksien lomitse. Vainajat on merkitty hautausvuoden mukaan. Sisäänkäynti opastetuille kierroksille on Denfert-Rochereaulla. Kierroksen pituus on noin 1,7 km ja se kestää vajaan tunnin. Turvallisuussyistä katakombeihin otetaan vain 200 henkilöä kerrallaan. Kierroksilla ei ole opastusta, mutta tärkeimmissä kohteissa on esittelytaulut myös englanniksi.
Yleisölle avoinna olevat osat ovat vain pieni osa Pariisin alla kulkevista käytävistä. Yhteensä tunneleita on yli 300 kilometriä. Katakombeihin pääsee kuitenkin joistakin kohdin myös Pariisin viemäri- ja metroverkoston kautta. Myös räjähteitä tiedetään käytetyn, ja katakombit houkuttelevatkin huumekauppiaita, erikoisuudentavoittelijoita ja salaisten kokouksien pitäjiä. Innokkaimmat käytävien ystävät kutsuvat itseään katafiileiksi (cataphiles) ja saattavat viettää maan alla päiväkausia. Syyskuussa 2004 katakombeista löydettiin sinne piilotettu salainen elokuvateatteri. Katakombeissa käyminen on kuitenkin ollut laitonta jo vuodesta 1955 lähtien. Määräyksen rikkojia odottaa sadan euron sakko, ja katakombeissa seikkailevia vahtii erityinen tunnelipoliisi. Jotkut vaarallisimmista osuuksista on kokonaan suljettu. Valokuvatessa katakombeissa salamavalon käyttö on kielletty.
Liisa Tiiro
Liisa Lusiina Tiiro, o. s. Viljamaa (20. maaliskuuta 1898 Alavieska – 6. huhtikuuta 1984 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Tiiron vanhemmat olivat itsellinen Jaafet Viljamaa (1856–1929) ja tämän toinen puoliso Hanna Gunnari (1853–1942). Liisa Tiiro oli naimisissa talollinen, pankinjohtaja ja kirkonisäntä Yrjö Erik Tiiron (1902–1966) kanssa.
Tiiro toimi vuodesta 1928 alkaen opettajana Alavieskassa, Vihannissa, Iissä ja Kempeleessä.
Paranormaali avaruus
Topologiassa paranormaali avaruus on topologinen avaruus, jonka jokaisella numeroituvalla deskreetillä kokoelmalla suljettuja joukkoja on lokaalisti äärellinen laajennus.
Natti Natasha
Natalia Alexandra Gutiérrez Batista (s. 10. joulukuuta 1986 Santiago de los Caballeros, Dominikaaninen tasavalta), tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Natti Natasha, on dominikaanilainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on levytyssopimus Don Omarin omistaman Orfanato Music Groupin kanssa. Hänen debyytti-EP:nsä nimeltään All About Me julkaistiin kesäkuussa 2012. Helmikuussa 2019 Natti Natasha julkaisi debyyttialbuminsa IlumiNATTI.
Porin puuvillatehtaan palo
thumb|Porin puuvillatehdas vuonna 2010. Palossa tuhoutunut kutomo sijaitsi oikealla näkyvän tornin takana. Porin puuvillatehtaan palo oli aikanaan Suomen sodanjälkeisen historian tuhoisin tulipalo. Palo syttyi Porin Puuvillan kutomossa 20. toukokuuta 1981, ja sen taloudelliset vahingot kohosivat noin 100 miljoonaan markkaan. Vuoden 2011 rahassa laskettuna vahingot ovat lähes 42 miljoonaa euroa. Tulipalo oli vuoden suurin tehdaspalo koko Euroopassa. Henkilövahinkoja se ei kuitenkaan vaatinut.
Palon syttyminen
Porin puuvillatehdas sijaitsee aivan kaupungin keskustan tuntumassa Kokemäenjoen pohjoisrannalla. Yritys oli perustettu 1898, palossa tuhoutunut kutomo oli valmistunut vuonna 1900. Kutomo oli suorakaiteen muotoinen 203 metriä pitkä ja 58 metriä leveä avonainen tehdassali.
Tehdassalissa oli yhteensä 360 kutomakonetta, joista yhden sähkömoottori syttyi tuleen 20. toukokuuta 1981 noin klo 21.20. Liekit levisivät nopeasti koneen yläpuolella olevaan liikkuvaan pölynkeräimeen. Siitä tulipalo eteni kattorakenteisiin. Samalla syttyi myös lattialla ja ulkoseinän tiilisaumoissa oleva pöly. Työntekijät yrittivät aluksi sammuttaa paloa onnistumatta kuitenkaan siinä.
Katossa ollut kiskoilla liikkuva pölynkeräin onnistui levittämään tulta hetken aikaa ympäri tehdassalia ennen kuin se pysäytettiin. Palon leviämistä vauhditti myös kutomon epäkuntoinen sprinklerijärjestelmä. Ensimmäiset sprinklerit alkoivat toimia vasta 20 minuuttia palon syttymisen jälkeen. Hälytys palokunnalle annettiin noin 6–7 minuutin kuluttua tulipalon syttymisestä, ja se saapui paikalle viittä minuuttia myöhemmin.
Sammutus
Paloa olivat sammuttamassa Porin palolaitoksen lisäksi Porin VPK, Uudenkoiviston VPK sekä kaikki kaupungin tehdaspalokunnat sekä naapurikuntien palokuntia. Parhaimmillaan paikalla oli samanaikaisesti yli 170 palomiestä.
Sammutustöitä vaikeutti huomattavasti, että kattorakenteita oli korjattu useaan otteeseen vuosikymmenten aikana. Uutta oli aina rakennettu vanhan päälle; kattoa purkavilla palomiehillä oli vastassaan useita kerroksia puurakenteita, peltiä ja lasivillaa. Sisäkatolla oli avonaisia onteloita, jotka olivat vuosien saatossa keränneet ruudin lailla syttyvää puuvillapölyä. Lisäksi katossa ei ollut minkäänlaisia savunpoistoluukkuja, joten sammuttaminen rakennuksen sisällä oli erittäin vaikeaa.
Ponnistelut kutomon pelastamiseksi epäonnistuivat, ja 11 tuntia palon syttymisen jälkeen kaikki voimat keskitettiin viereisen kehräämön suojelemiseen. Lopulta kello 13 iltapäivällä ilmoitettiin palon olevan hallinnassa, ja tehtaan muut osat onnistuttiin säästämään liekeiltä.
Seuraukset
Tulipalon johdosta lomautettiin välittömästi yhteensä 250 työntekijää, ja 150 sai lomautusvaroituksen. Kutomon palo oli myös vaikuttamassa koko puuvillatehtaan lopettamiseen. Toimintoja alettiin vähentää heti palon jälkeen. Lopullisesti tehdas sulki ovensa vuonna 1994.
Nykyään Porin Puuvillan tiloissa toimii muun muassa Porin yliopistokeskus, Kauppakeskus Puuvilla sekä useita muita eri alojen yrityksiä.
Timo Ruuskanen
Timo Juhani Ruuskanen (s. 24. elokuuta 1968 Sääminki) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti SM-kultaa ennen kahdeksattatoista syntymäpäiväänsa Vaasan Kalevan kisoissa vuonna 1986 tuloksella 218 cm. Turun Kalevan kisoissa vuonna 1989 hän saavutti SM-hopeaa. Sisäradoilta hänellä on kaksi SM-hopeaa, vuosilta 1987 ja 1989. Ennätyksensä 222 cm Timo Ruuskanen hyppäsi vuonna 1988. Korkeushypyn lisäksi hän harrasti myös kolmiloikkaa, missä hänen ennätyksensä on 16,11 m.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Timo Ruuskanen pelasi lentopalloa SM-sarjassa Jyväskylän Metso-Lentiksen riveissä vuosina 1994–1998. Beach volleyssä hän saavutti kaksi SM-pronssimitalia, vuosina 1996 ja 1997.
Jessica Jones
Jessica Campbell Jones Cage on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen hahmo. Hahmon loivat käsikirjoittaja Brian Michael Bendis ja sarjakuvapiirtäjä Michael Gaydos. Jessica Jonesin ensiesiintyminen tapahtui Alias-lehden ensimmäisessä numerossa (marraskuu 2001), jossa hän on entinen supersankari ja perustamansa Alias-nimisen yksityisetsivätoimiston omistaja ja ainut työntekijä.
Paavo V. Suominen
Paavo Viljo Mikael Suominen (12. helmikuuta 1920 Hanko – 9. huhtikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen vuorineuvos ja kylmälaitteita valmistaneen Huurre Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.