cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moottoritykkivene Nuoli
Turun Laivateollisuusyhtiön telakka valmisti veneet 1960-luvun alkupuolella. Niiden pituus oli 22 metriä, syväys 1,5 metriä, ja ne painoivat 40 tonnia. Niissä oli kolme neuvostoliittolaista V-12-moottoria, ja niiden nopeus oli 45 solmua. Keulassa oli 20 mm:n tykki, perässä 40 mm:n tykki.
Afanasijs Kuzmins
Afanasijs Kuzmins (s. 22. maaliskuuta 1947) on latvialainen ampuja. Hänen päälajinsa on 25 metrin olympiapistooli.
Kuzmins on osallistunut 8 olympiakisoihin vuosien 1976-2008 välillä. Kuzmins voitti kultaa päälajissaan Soulin olympiakisoissa 1988. Neljän vuoden päästä Barcelonan olympiakisoissa hän sijoittui hopealle Soulin kultamitalistin Ralf Schumannin jälkeen.
Kuzmins sai vielä villin kortin Pekingin 2008 olympialaisiin, jossa hän kilpaili 61-vuotiaana. Siellä hän sijoittui 13. tuloksella 565. Hän jäi 14 pisteen päähän finaalipaikasta.
Babka
Babka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jääskeläinen
Jääskeläinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Burkina Fason turvallisuus
Tilanne 2023 alkaen
Maaliskuun 2023 alussa uutisoitiin, että aseelliset terroristiryhmät tappoivat 44 siviiliä kahdessa kylässä Koillis-Burkina Fasossa lähellä Nigerin rajaa.
Burkina Fason sotilasjuntta julisti 14.huhtikuuta 2023 "yleisen liikekannallepanon" antaakseen valtiolle "kaikki tarvittavat keinot" torjua terrori-iskuja. Tavoitteena on luoda "oikeuden mukainen kehys kaikille kapinallisia vastaan ​​toteutettaville toimille". Sotilasjuntan päällikkö on sanonut pyrkivänsä valloittamaan takaisin 40 prosenttia maan alueesta kapinan jatkuessa.
Hyökkäyksessa sotilasyksikköön Burkina Fason itäosassa tapettiin 33 sotilasta ja haavoitettiin 12.
Sotilaspukuiset miehet tappoivat yli 130 ihmistä Karman kylässä Yatengan maakunnassa 20. huhtikuuta 2023. Murhanhimoiset hyökkäykset jatkuivat sen jälkeen useisiin ympäröiviin kyliin vaatien lisää uhreja. Murhattuja oli yhteensä noin 150. YK:n lausunnossa tapahtumasta todettiin, että hyökkääjät olivat "väitetysti puolustus- ja turvallisuusjoukkojen jäseniä, joita seurasivat puolisotilaalliset apujoukot, jotka tunnetaan nimellä Kotimaan puolustajien vapaaehtoiset (VDP)". Joukkomurha herätti kasvavaa närkästystä ja suuttumusta.
Toukokuun 5. 2023 tapahtuneessa jihadistien hyökkäyksessä kuoli 21 ihmistä, joista suurin osa kuului turvallisuusjoukkoihin. Hyökkäys tapahtui Sawengassa Burkina Fason itäisessä keskiosassa.
Venäjä "strateginen liittolainen"
Venäjä on pyrkinyt laajentamaan läsnäoloaan Sahelin alueella ja on arveltu, että Malin tavoin Burkina Faso pyrkisi liittämään Venäjän turvallisuusjärjestelmäänsä. Vaikka maa on virallisesti kieltänyt lähentymisen, vieraili pääministeri Apollinaire Kyelem de Tambela Moskovassa useiden päivien ajan joulukussa 2022 keskustelemassa yhteistyöstä maiden välillä.
Useat raportit osoittavat, että Wagnerin käyttöönotto on todennäköistä. Joulukuussa 2022 Ghanan presidentti Nana Akufo-Addo sanoi, että Burkina Fason sotilashallitus oli jo tehnyt sopimukset Wagner-ryhmän kanssa. Hän sanoi tiedotustilaisuudessa uskovansa, että Wagnerille on luvattu kaivos Etelä-Burkina Fasossa maksuna heidän palveluistaan. Väite aiheutti diplomaattisen riidan maiden välillä. Venäjällä on ainakin yksi kaivostoimintaan liittyvä yritys Burkina Fasossa. Wagner-konsernin tytäryhtiöillä on tapana hyödyntää luonnonvaroja maista maksun lähteenä.
Wagner-palkkasoturit tuovat merkittäviä riskejä mille tahansa maalle. Ryhmää on syytetty julmuuksista siviilejä kohtaan ja mineraalivarojen ryöstöstä, mikä on johtanut turvallisuusympäristön heikkenemiseen entisestään. Malissa Wagner-taistelijoiden osuus on yhdistetty siviilien joukkomurhiin, mukaan lukien noin 300 ihmisen teloitukset Keski-Malissa maaliskuussa 2022. Keski-Afrikan tasavallassa venäläisiä palkkasotureita on syytetty siviilien tappamisesta, raiskaamisesta ja kidutuksesta ryöstettäessä kultaa ja timantteja.
Wagnerin toimintaan kuuluu luoda vaikutelma paikallisesta tuesta väärennetyillä ruohonjuuritason liikkeillä, joita johtavat paikalliset vaikuttajat, jotka tyypillisesti jakavat mielenosoituksissa Venäjän lippuja.
Euroopan unionin ja Burkina Fason väliset neuvottelut mahdollisesta turvallisuustuesta jatkuivat huhtikussa 2023. EU haluaa ylläpitää yhteyksiä kapteeni Traorén johtamaan junttaan, mutta jäädyttää kaikki avustussuunnitelmat jos Ouagadougou allekirjoittaa sopimuksen venäläisen puolisotilaallisen ryhmän Wagnerin kanssa.
Luxemburgin parlamenttivaalit 2013
Luxemburgin parlamenttivaalit 2013 toimitettiin Luxemburgissa 20. lokakuuta 2013. Vaalit pidettiin ennenaikaisesti maan tietopalveluihin liittyvien skandaalien vuoksi. Vaalit olivat ensimmäiset ennenaikaisesti pidetyt vaalit sitten vuoden 1969. Vaalit voitti Kristillissosiaalinen kansanpuolue, joka tuki pääministeriä. Äänestysprosentti oli yli 91.
Burkina Fason turvallisuus
"Uusia yhteistyömuotoja"
Ibrahim Traore sanoi toukokuun alussa 2023, että Venäjästä on tullut Burkina Fason keskeinen strateginen liittolainen, mutta kiisti venäläisten palkkasotureiden tukeneen burkinalaisia joukkoja niiden taistelussa islamistisia aseellisia ryhmiä vastaan. Harvinaisessa televisiohaastattelussa Traorelta kysyttiin, keitä Burkina Fason kansainväliset liittolaiset ovat nyt konfliktissa, joka on tappanut tuhansia ja siirtänyt noin 2,5 miljoonaa asuinsijoiltaan laajemmalla Sahelin alueella viimeisen vuosikymmenen aikana.
"Ranskan armeijan lähtö ei tarkoita, etteikö Ranska olisi liittolainen", Traore vastasi. "Mutta meillä on myös strategisia liittolaisia. Meillä on uusia yhteistyömuotoja. Esimerkiksi Venäjä on strateginen liittolainen."
Hän sanoi, että Venäjä on merkittävä sotatarvikkeiden toimittaja ja pysyy sellaisena, mutta ei antanut lisätietoja. Burkina Fason johtaja sanoi: "Olen tyytyväinen yhteistyöhön Venäjän kanssa.”
Markus Lyra
Markus Ludvig Lyra (s. 3. elokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva diplomaatti. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Ruotsissa vuosina 2010–2011.
Lyra työskenteli ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1973 lähtien. Vuosina 1996–2000 hän palveli suurlähettiläänä Moskovassa. Hän toimi poliittisen osaston osastopäällikkönä vuodet 2000–2004 ja poliittisista asioista vastaavana alivaltiosihteerinä vuodet 2005–2010.
Koulutukseltaan Lyra on valtiotieteen kandidaatti Helsingin yliopistosta vuodelta 1970.
Suomenniitty
Suomenniitty on pieni kylä Perniössä, nykyisessä Salossa. Kylä sijaitsee Perniön lounaisosassa.
Suomenniityn kyläalue on kahdessa osassa. Ensimmäinen, Suomenniittynä tunnettua alue, sijaitsee Kemiöntien eteläpuolella Laukanlahteen laskevan ojan peltolaaksossa. Toinen alue, Heinässuo, sijaitsee Kemiöntien pohjoispuolella Joutnan kulmakunnan yhteydessä. Molemmilla alueilla on pääasiassa peltoa ja muutamia asuintaloja.
Suomenniitty tai Suomenniittu on ollut useamman kylän yhteisomistuksessa ollut niittyjakokunta. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1449. Jakokunnan alueelle on myöhemmin perustettu torppia, merkittävimpänä Melkkilän kartanon omistama rajatalo, joka itsenäistyi vuonna 1922 ja samalla jaettiin kahtia. Suomenniityn kylä lienee muodostettu tuolloin. Kylään lohkottiin muutamia pientiloja 1950-luvulla. Osa vanhasta asutuksesta on sittemmin hävinnyt, eikä uudempaa ole tullut.
Ranskan vallankumoussodat
Ranskan vallankumoussodat olivat sarja vuosina 1792–1802 käytyjä sotia, joissa pääosapuolina olivat yhtäältä Ranskan ensimmäinen tasavalta ja toisaalta ensimmäisen ja toisen liittokunnan jäsenet. Ensimmäisen liittokunnan sota käytiin vuosina 1792–1797 ja toisen liittokunnan sota 1799–1801.
Babel
Babel voi tarkoittaa seuraavia:
Ranskan vallankumoussodat
Ranskan suuri vallankumous alkoi vuonna 1789. Vallankumoukselliset pelkäsivät ulkovaltojen suunnittelevan Ranskan-vastaista sotaa vanhan järjestelmän (l’ancien régime) palauttamiseksi. Tähän pelkoon vaikutti niin sanottu Pillnitzin julistus (1791). Etenkin girondistit vaativat sotaa Ranskan lakiasäätävässä kansalliskokouksessa.
Ranska julisti sodan Itävallalle vuonna 1792. Preussi yhtyi sotaan Itävallan puolelle ja itävaltalais-preussilaiset joukot hyökkäsivät Ranskaan. Ranskalaiset voittivat Valmyn taistelun, jonka jälkeen he hyökkäsivät Itävallan Alankomaihin, voittivat Jemappesin taistelun ja valtasivat Itävallan Alankomaat. Marraskuussa 1792 Ranska valtasi Nizzan ja Savoijin.
Ensimmäinen liittokunta
Britannia, Hollanti, Espanja, Itävalta, Preussi ja Venäjä muodostivat ensimmäisen Ranskan vastaisen liittokunnan, koska Ranska levitti vallankumousta omien rajojensa ulkopuolelle. Seuranneessa ensimmäisen liittokunnan sodassa liittoutuneet menestyivät aluksi kaikilla rintamilla, mutta takaiskujen jälkeen ranskalaisten asevelvollisarmeijat alkoivat menestyä ja työnsivät liittoutuneiden joukot pois Ranskasta. Ranskalaiset valloittivat uusia alueita ja loivat niistä tasavaltoja, jotka olivat puskurivaltioita. Liittokunnan jäsenet lopettivat sotimisen yksi toisensa jälkeen vuodesta 1794 lähtien. Ensimmäinen liittokunnan sota päättyi lopullisesti Itävallan irtauduttua sodasta kenraali Napoléon Bonaparten Italian-sotaretken jälkeen Campo Formion rauhassa vuonna 1797.
Toinen liittokunta
Toinen Ranskan vastainen liittokunta perustettiin Venäjän johdolla ja siihen kuuluivat Britannia, Itävalta, Portugali, Napoli ja Osmanien valtakunta. Liittokunnan sotatoimet sujuivat aluksi hyvin, mutta se kärsi tuhoisan tappion Sveitsissä, minkä jälkeen Venäjä vetäytyi sodasta. Ranska ja osmanit saavuttivat sovun vuonna 1800. Ranska voitti Marengon ja Hohenlindenin taistelut pakottaen Itävallan irtautumaan sodasta helmikuussa 1801. Britannia jatkoi sotaa merillä vuoteen 1802, jolloin se solmi Ranskan kanssa Amiensin rauhan.
Vuonna 1803 syttyneitä uusia sotia kutsutaan Napoleonin sodiksi.
Vr3
Vr3 (ennen 1942 O1) eli Kukko on suomalainen järjestelyhöyryveturi. Sen rinnakkaismalli on Pr1 (Paikku). Näissä vetureissa on sama alusta, kattila ja kuljettajansuojus, mutta kupujen asettelu, koneisto sekä pyörästö ovat erilaisia johtuen veturien erilaatuisesta käyttötarkoituksesta. Samoin Vr3-vetureissa oli karja-auran paikalla kummassakin päässä vaihtotyössä tarvittava astinlauta.
Ensimmäinen Vr3 tilattiin vuonna 1924. Sen valmisti Hanomag Saksassa tehtaannumerolla 10351 ja se sai numeron 752. Loput neljä valmisti Tampella Oy Tampereella.
Käyttökokemuksia
Vr3 oli aikanaan suurin ja tehokkain järjestelyveturi Suomessa. Se osoittautui nopeasti onnistuneeksi hankinnaksi. Veturi oli Dr14-veturien tuloon asti tehokkain ja käyttökelpoisin laskumäkiveturi.
Linja-ajossa nopeutta lisättäessä veturi alkoi helposti keikkua pituussuunnassa, koska siinä ei ollut telipyöriä vaan ainoastaan viisi vetopyöräparia. Myös hiili- ja vesitilojen ratapihatyöstä johtuva pieni kapasiteetti aiheutti ongelmia erityisesti siirtoajoissa.
Yleisesti ottaen Kukko oli kuitenkin pidetty veturi. Osa nimestä sanotaan aiheutuneen sen mahtavaäänisistä hiukan normaalia kookkaammista viheltimistä; ne oli tarkoituksella suunniteltu niin, jotta kuuluisivat hyvin laajoilla ratapihoilla, joiden yleinen melutaso saattoi olla hyvinkin korkea. ”Kukon iloinen kiekaisu” oli puolen vuosisadan ajan tuttu ja pidetty ääni laskumäissä ja ratapihoilla.
Veturimallissa kokeiltiin myös halkoturbiinia sodan jälkeen hiilipulan aikana vuonna 1949. Veturiin ei kuitenkaan mahtunut yhtenä päivänä tarvittavaa määrää puita vaan lisää piti hakea jatkuvasti. Sen sijaan hiilipoltolla polttoainetta riitti mainiosti koko päiväksi.
Käytöstä poisto ja säilytetyt veturit
pienoiskuva|Vr3 numero 755 entisellä [[Hyvinkään konepajalla kesäkuussa 2020.]] Vr3-veturit olivat käytössä aivan höyrykauden loppuun eli vuoteen 1975.
Prototyyppikappale 752 peruskorjattiin Kuopion konepajalla ja sijoitettiin Kuopion asemalle muistomerkiksi.
Veturi numero 753 on Haapamäen museovarikolla ruostesuojattuna ja numero 755 Hyvinkään konepajalla.
Kaksi huonokuntoisimmaksi päässyttä, numerot 754 ja 756, romutettiin 1970-luvulla.
Harkovan alue
Harkovan alue on hallinnollinen alue Ukrainan itäosassa. Vuonna 2021 alueella oli 2,6 miljoonaa asukasta eli 6,3 prosenttia Ukrainan väestöstä, ja se on vapaan Ukrainan neljänneksi runsasväkisin alue. Luvuissa ei ole huomioitu Venäjän vuodesta 2014 miehittämää Krimin aluetta, joilla asui tuolloin runsaat viisi prosenttia väestöstä. Pinta-alansa (31 418 km²) puolesta se on maansa neljänneksi suurin alue.
Itä-Ukrainaan kuuluvan Harkovan alueen naapurina on pohjoisessa Venäjän Belgorodin alue, idässä Ukrainan Luhanskin alue, etelässä Donetskin ja Dnipropetrovskin alueet, lännessä Pultavan alue ja luoteessa Sumyn alue. Alueen keskus Harkova sijaitsee maan pääkaupungista Kiovasta noin 410 kilometriä linnuntietä itään.
Väestö
Asukkaista 81,3 prosenttia asuu kaupungeissa tai kaupunkityyppisissä taajamissa ja loput 18,7 prosenttia maaseudulla (2021). Kaupungistuminen oli jatkunut vuoden 2001 väestönlaskennan jälkeen, sillä tuolloin asukkaista kaupunkilaisia oli 78,5 prosenttia.
Harkovan alueen väestöstä oli vuonna 2001 etniseltä taustaltaan ukrainalaisia 70,7 prosenttia, venäläisiä 25,6 prosenttia ja valkovenäläisiä 0,5 prosenttia. Muita etnisiä ryhmiä oli kutakin tätä vähemmän. Harkovan alueella ukraina oli äidinkielenä 53,8 prosentilla ja venäjä 44,3 prosentilla (2001). Etniseltä taustaltaan venäläisistä ilmoitti vuonna 2001 äidinkielekseen ukrainan 4,3 ja venäjän 95,6 prosenttia vastaajista. Käytännössä paikoin puhutaan myös venäjän ja ukrainan sekoitusta suržykia.
Alueen hallinnollinen keskus on Harkovan kaupunki (2021 alun väkilukuarvio: 1 433 886 as.), joka on Ukrainan toiseksi suurin kaupunki ja jossa asuu yli puolet koko alueen asukkaista. Harkovan alueen keskikokoisia, kooltaan 20 000–60 000 asukkaan kaupunkeja tai taajamia ovat: Lozova (54 026 as.), Izjum (45 884 as.), Tšuhujiv (31 575 as.), Pervomaiskyi (31 061 as.), Balaklija (29 499 as.), Kupjansk (27 169 as.), Pisotšyn (kaupunkityyppinen taajama, 23 616 as.), Merefa (21 421 as.), Ljubotyn (20 376 as.) ja Krasnohrad (20 013 as.).
Oheinen taulukko kuvaa Harkovan alueen väestökehitystä virallisten väestönlaskentojen (1959–2001) ja Ukrainan tilastokeskuksen arvion (2013 ja 2021) perusteella. Väkiluku oli vuoden 2013 alkuun mennessä vähentynyt 14,1 prosenttia Neuvostoliiton aikaiseen vuoden 1989 väestönlaskentaan verrattuna.
Hallinnollinen jako
Harkovan alueen aluehallinnon toisen tason muodostavat piirit (raion), joiden lukumäärä supistettiin vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa seitsemään. Alueen 17 kaupunkia, 61 kaupunkityyppistä taajamaa ja 1 673 kylää ja muuta maaseutuasutusta ovat paikallishallinnossa piirien alaisuudessa. Harkovan alueen piirit ovat:
Talous
Harkovan alue on merkittävä teollisuus-, maatalous-, tiede- ja kulttuurikeskittymä. Alue tuottaa 5,9 prosenttia maan teollisuustuotannosta. Harkovan alueella on erityisesti koneenrakennusta, laitevalmistusta sekä polttoaineisiin, energiatalouteen ja sähkötekniikan liittyviä yrityksiä, samoin kuin maatalousalan ja elintarvikejalostuksen toimijoita.
Eugen d'Albert
thumb|right|Eugen d’Albert Eugen Francis Charles d’Albert (10. huhtikuuta 1864 – 3. maaliskuuta 1932) oli saksalainen säveltäjä ja pianisti.
Harkovan alue
Talous
Ukrainan tilastokeskus Ukrstatin vuoden 2011 tilastojen mukaan Harkovan alue tuotti 76,866 miljardia Ukrainan hryvniaa (UAH), joka vastasi vuoden 2011 lopun virallisen vaihtokurssin mukaan 7,46 miljardia euroa. Tämä oli 5,9 prosenttia Ukrainan bruttokansantuotteesta. Jokaista alueen asukasta kohti tämä on vain 27 966 hryvniaa eli noin 2 716 euroa vuodessa. Tämä oli kuitenkin 98 % Ukrainan keskiarvotasosta.
Rauni Magga Lukkari
Rauni Magga Lukkari (s. 30. syyskuuta 1943 Utsjoki) on saamelainen runoilija ja kääntäjä. Hän kirjoittaa pohjoissaameksi.
Harkovan alue
Talous
Vuonna 2013 keskimääräinen palkkataso alueella oli 2 975 UAH eli 289 euroa.
Eugen d'Albert
D'Albert syntyi Glasgow’ssa. Hän opiskeli isänsä johdolla, kunnes pääsi stipendillä Lontoon Royal College of Musiciin, jossa häntä opettivat Ernst Pauer, Ebenezer Prout, John Stainer ja Arthur Sullivan. Myöhemmin hän opiskeli Weimarissa iäkkään Lisztin johdolla. D’Albert saavutti jo nuorena laajalti mainetta erinomaisena pianistina, vaikka hän tulikin sittemmin tunnetuksi ennen kaikkea oopperasäveltäjänä. Häntä on pidetty huomattavimpana veristisen oopperatyylin omaksuneena saksalaisena säveltäjänä.
Rauni Magga Lukkari
Lukkari syntyi Utsjoen Vetsikossa, mutta on asunut yli 20 vuotta Norjan puolella Tromssassa.
Stiller (televisio-ohjelma)
Stiller oli Ruben Stillerin juontama televisio-ohjelma, jota esitettiin Nelosella vuosina 1998–2001. Ohjelmassa Ruben Stiller kommentoi ajankohtaisia asioita ja haastatteli julkisuuden henkilöitä. Stillerin päätyttyä Ruben Stiller ryhtyi juontamaan R-Studio-ohjelmaa.
Eugen d'Albert
D’Albertin ansiokkaimpia teoksia ovat hänen useat oopperansa, jotka eivät ole kuitenkaan jääneet vakio-ohjelmistoihin. Muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi sinfonia, kaksi pianokonserttoa, sellokonsertto, lauluja ja pianomusiikkia. Hän oli elämänsä aikana kuudesti naimisissa; yksi puolisoista oli venezuelalainen pianisti Teresa Carreño. D’Albert oli läpi elämänsä hyvin työteliäs ja kirjoitti sävellyksiä viimeisiin elinpäiviinsä saakka.
D’Albert kuoli Riiassa ja sai hautapaikan Morcotesta Sveitsistä.
Marja Pirttivaara
Marja Pirttivaara (s. 1958 Keikyä ) on suomalainen fysiikan tohtori ja MBA (sosiaali- ja terveysjohtaminen), Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran johtava asiantuntija sekä  geneettisen sukututkimuksen asiantuntija ja tietokirjailija.
Toiminta
Pirttivaara on tehnyt geneettistä sukututkimusta tunnetuksi ja kansantajuiseksi. Hän tekee vapaaehtoistyötä geneettisen sukututkimuksen ja genomitiedon parissa, muun muassa hallinnoi Family Tree DNA (FTDNA) Suomi DNA -projektissa, Suomi DNA-Facebook-ryhmää sekä kirjoittaa SNPediaan. Pirttivaara on mukana International Society of Genetic Genealogy ISOGGin toiminnassa ja kansainvälisessä fylogeneettisessä haploryhmä-työssä, erityisesti Haploryhmä N (Y-DNA) -työhön liittyen. Hän on kirjoittanut blogeja  Suomen Sukututkimusseuran sivuilla ja omalla DNAguru-sivullaan.
Särkilahden koulu (Turku)
Särkilahden koulu oli Turun Hirvensalossa, Särkilahden kaupunginosassa vuosina 1959–2007 toiminut alakoulu, alun perin Särkilahden kansakoulu.
Särkilahden kansakoulu valmistui vuonna 1959. Aluksi sinne ei ollut hyvää tieyhteyttä, ja esimerkiksi Pikisaaresta lapset joutuivat kulkemaan Lauttarannan kautta viiden kilometrin matkan, vaikka kouluun oli linnuntietä matkaa vain kilometrin verran.
Särkilahden koulu lakkautettiin vuonna 2007. Loppuaikoina sitä kävi 30 oppilasta. Osoitteessa Häppiläntie 18 sijaitsevan koulukiinteistön osti Matti Myöhänen, joka siirsi Orikedolta sinne Ekomatti-nimisen rakennusosien ja -tarvikkeiden kirpputorinsa.
Transport triggered architecture
Transport triggered architecture (TTA) on yksi tietokoneen suorittimen suunnittelufilosofioista.
TTA menee vieläkin pidemmälle kuin VLIW vastuun siirtämisessä laitteistolta kääntäjälle: VLIW-käskykannalla ohjelmakoodi määrittelee, mitkä käskyt saa suorittaa rinnakkain, mutta ei ota kantaa siihen, miten suoritin ne sisäisesti suorittaa, TTA-suorittimilla suorittimen sisäiset väylät näkyvät käskykannassa ja koko suoritinta ohjelmoidaan antamalla näille väylille käskyjä siirtää dataa.
Esimerkiksi kahden rekistereissä olevan luvun yhteenlasku, joka RISC-suorittimella olisi muotoa add R0, R1 → R2 koostuu TTA-suorittimella kolmesta datansiirrosta: R0 → adder.operand R1 → adder.trigger adder.result → R2 Siirroista ensimmäiset kaksi voidaan suorittaa samalla kellojaksolla ja siten sijoittaa samaan käskysanaan. Viimeinen siirto tulee sijoittaa myöhempään käskysanaan.
TTA-suorittimessa yhdessä käskysanassa voi olla niin monta siirtoa kuin suorittimella on väyliä.
TTA-suorittimen suurimmat hyödyt saadaan siitä, että paljastamalla suorittimen sisäiset väylät käskykannassa voidaan vähentää sekä väylien että väylien ja laskentayksiköiden välisten yhteyksien määrää. Näin suorittimien tehontarve laskee ja siitä saadaan pienempi ja suurempaan kellotaajuuteen kykenevä kuin vastaava VLIW-suoritin. Toinen merkittävä hyöty on muokattavuus: TTA-suorittimesta on helppo suunnitella erilaisia versioita, joissa esimerkiksi laskentayksiköitä on lisätty. Lisäksi käskykantaa on helppo laajentaa, koska uusi käsky voidaan toteuttaa lisäämällä toimilohko, joka puolestaan on vain uusi kohde, jonne dataa voidaan siirtää.
TTA:n haittapuolia ovat suorittimen huono sopeutuminen dynaamisiin tilanteisiin. Keskeytysten toteuttaminen TTA:lla on hyvin hankalaa, ja koska mitään käskyjen uudelleenjärjestelyjä itse suorittimella ei voida tehdä, välimuistihuti pysäyttää koko suorittimen. Lisäksi TTA:n konekielikoodi vie verraten paljon tilaa, koska yhden laskuoperaation suorittamiseen joudutaan yleensä tekemään vähintään kaksi datansiirtoa, jotka pitää erikseen koodata käskysanoihin. TTA-konekielikoodi on myös aina suoritinkohtaista, eikä minkäänlaista binääriyhteensopivuutta suorittimen eri mallien välillä ole.
Täyden tehon saaminen irti TTA-suorittimesta vaatii myös erittäin hyvän kääntäjän, koska kääntäjän vastuulla on enemmän kuin muiden suoritintyyppien tapauksissa.
Näistä syistä TTA-suorittimia kaavaillaan lähinnä signaaliprosessoreiksi eikä yleiskäyttöisiksi suorittimiksi. Toistaiseksi TTA-suorittimia on tutkittu yliopistojen tutkimusprojekteissa eikä niitä tiedetä vielä otetun käyttöön sovelluksissa.
Agía Dynatí
Agía Dynatí on vuori Kefalonián saarella Kreikassa. Se on saaren toiseksi korkein vuori ja sen korkeus on metriä. Vuori sijaitsee saaren pohjoisissa keskiosissa linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länteen Sámin kylästä. Vuoren nimen alkuperä on epäselvä, sillä kirkko ei tunne sen nimistä pyhää (Agía).
Jakke Holvas
Jakke Holvas (s. 16. syyskuuta 1968 Turku) on suomalainen tietokirjailija, filosofian tutkija ja Yleisradion toimittaja. Vuonna 2023 Yle julkaisi häneltä 7-jaksoisen podcastin "Jakke Holvas ja filosofia", sekä 2021 12-osaisen digitaalista murrosta käsittelevän podcastin "Tohtori Holvaksen lähiöfilosofiaa". Hänen teoreettisen filosofian väitöskirjansa käsitteli talouden rajoja Aristoteleella, Platonilla sekä modernissa vaihdon teoriassa. Väitöskirja valmistui 2009. Holvas on kuulunut televisio-ohjelma T-Klubin toimituskuntaan ja kirjoittanut talouskolumneja Helsingin Sanomiin. Hän on työskennellyt Ylen aamu-tv:n, Yle Radio 1:n Ykkösaamun ja Kulttuuriykkösen juontajana.
Esoteerinen natsismi
pienoiskuva|Musta aurinko on esoteerisen natsismin kannattajien symboli, jota käytetään usein hakaristitunnuksen sijasta. Esoteerisen natsismin mukaan musta aurinko on myyttinen energian lähde, joka liittyy arjalaisen rodun syntymään. Esoteerinen natsismi (myös esoteerinen fasismi ja esoteerinen hitlerismi) on okkultistinen uusnatsistinen ajatussuunta. Esoteerisen natsismin sisällä on lukuisia eri ajatusperheitä. Näiden keskeinen yhdistävä tekijä on usko siihen, että Natsi-Saksa ja sen johtohahmo Adolf Hitler omaavat mystisen, yliluonnollisen ja uskonnollisen merkityksen, joka kytkeytyy tiiviisti koko maailmanhistoriaan ja jopa kosmologiseen maailmankuvaan.
Historia
Natsismi sisälsi esoteerisia ja okkultistisia piirteitä jo historiallisen Natsi-Saksan aikana. Esimerkiksi natsien puoluekokousten ja muiden massatapahtumien uskonnollisen kaltainen ja jopa liturginen luonne mahdollistivat sen, että uskonnollista maailmanselitystä kaipaavien ihmisten oli helppo kiinnittyä natsiaatteeseen. Adolf Hitlerin ympärille alettiin myös jo varhain kehittämään henkilökulttia, jossa Hitler esitettiin paitsi kyvyiltään poikkeuksellisena johtajana, myös saksalaisen kansan ja liki mytologisoidun arjalaisen rodun messiaanisena pelastajahahmona. Tämä natsismin kulttimainen luonne on toiminut myös alustana myöhempien esoteeristen uusnatsiliikkeiden ajattelulle.
1950-luvulta alkaen etenkin Yhdysvaltalaiset uusnatsiliikkeet usein pyrkivät imitoimaan Natsi-Saksalle ominaista estetiikkaa ja symboliikkaa. Esimerkiksi uusnatsiaatteen kannattajat saattoivat omaksua Natsi-Saksan univormuihin pohjautuvia asusteita tai käyttivät hakaristitunnuksia. Natsi-Saksan nostalginen ihannointi ja imitointi loi myös aatteellisen pohjan, jonka varaan Hitleriin ja natsisymboliikkaan keskittyvä yhä uskonnollistuva henkilökultti pystyi rakentumaan.
1970-luvulta alkaen osa uusnatsismin kannattajista on pyrkinyt enenevissä määrin irtautumaan läntisestä valtavirtakulttuurista ja sen poliittisesta paradigmasta. Lopulta esoteeriseksi kehittyneeseen oppijärjestelmään on alettu omaksumaan yhä enemmän uskonnollisia elementtejä esimerksiksi tiibetiläisestä tai hindulaisesta hengellisyydestä tai tantrajoogasta. Aatteellinen perusta näille vaikutteille on saatu aasialaisen hengellisyyden väitetystä arjalaisuudesta. Myös erilaisia pseudotieteellisiä ja pseudohistoriallisia ajatuksia esimerkiksi Natsi-Saksan ja myyttisen Atlantiksen valtakunnan yhteydestä, arjalaisen rodun maan ulkopuolisesta alkuperästä tai kosmokseen mystistä energiaa luovasta mustasta auringosta alettiin kehittämään.
Aasialaisen hengellisyyden lisäksi esoteerisen natsismin kannattajat ovat alkaneet myös lainaamaan vaikutteita uuspakanuudesta. Uuspakanuus mahdollistaa esoteeriselle natsismille ominaisen irtautumisen yhteiskunnassa vallitsevista uskonnollisista ajattelutavoista. Paikallisiin uuspakanallisiin ajatusperinteisiin on myös mahdollisesti helppo liittää ajatus oman kansakunnan ja rodun erikoisasemasta suhteessa muihin kansakuntiin. Huomionarvoista on, että uuspakanuus ei tästä huolimatta ole itsessään sukua esoteeriselle natsismille.
RadioMedia
RadioMedia ry, aikaisemmalta nimeltään Suomen Radioiden Liitto SRL ry, on Suomen kaupallisten radioiden edunvalvonta- ja markkinointiliitto. Se vastaa kaupallisen radiotoimialan tutkimus- ja tietopalveluista, koulutuksesta, tiedotuksesta sekä markkinoinnista. RadioMedia edustaa lähes kaikkia Suomen radiotoimiluvan haltijoita. Tähän kuuluvat kaikki valtakunnallisten ja osavaltakunnallisten radiotoimilupien haltijat sekä 49 alueellisen tai paikallisen radiotoimiluvan haltijaa.
Historia
Liitto perustettiin syyskuussa vuonna 1983. Silloin se toimi nimellä Suomen Paikallisradioliitto ry. Liiton tavoitteena oli perustaa Suomeen kaupallinen radio Yleisradion monopolin rinnalle. Valtioneuvosto myönsi ensimmäiset toimiluvat 24. tammikuuta 1985. Niiden myötä Suomeen perustettiin vuonna 1985 yhteensä 18 radioasemaa, joista puolet on yhä toiminnassa. Ensimmäisenä aloitti Radio Lakeus 27. huhtikuuta Nivalassa ja heti perään Radio City vapunaattona Helsingissä.
Toiminta
RadioMedia tilaa yhdessä Yleisradion ja Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton kanssa tutkimusta, jossa seurataan suomalaisten radiokanavien kuuntelijamääriä ja kuunteluun käytettyä aikaa. Tutkimus on nimeltään Kansallinen Radiotutkimus KRT ja sen toteuttaa kerran kuukaudessa Finnpanel.
RadioMedia organisoi vuosittain ammattilaisten Kaiku-radiomainoskilpailun. Se järjestää myös joka syksy RadioGaalan, jossa palkitaan kaupallisen radiotoimialan parhaimmisto.
Johto
Toimitusjohtaja:
Hallitus:
Puheenjohtaja:
Varapuheenjohtaja:
Jäsenet:
Ernő Dohnányi
thumb|Ernő Dohnányi Ernő Dohnányi (27. heinäkuuta 1877 – 9. helmikuuta 1960) oli unkarilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti.
Dohnányi syntyi nykyisessä Bratislavassa. Hänen isänsä oli sellonsoittoa harrastanut matematiikanprofessori, jolta saamiensa alkeisopintojen jälkeen nuori säveltäjä pääsi opiskelemaan Hans von Koesslerin johdolla. Johannes Brahmsin järjesti Dohnányin ensimmäisen julkaistun sävellyksen, pianokvintetto c-molli, ensiesityksen Wienissä.
Emmerich Kálmán
Emmerich Kálmán (myös Imre Kálmán, 24. lokakuuta 1882 Siófok – 30. lokakuuta 1953 Pariisi) oli unkarilainen säveltäjä.
Ernő Dohnányi
Opiskeltuaan lyhyesti Eugen d'Albertin johdolla Dohnányi debytoi Berliinissä 1897, ja pian hän saavutti pianistina mainetta eri puolilla Eurooppaa. Hän ei rajoittunut resitaaleihin tai orkesterien solistinosiin, vaan esitti myös kamarimusiikkia. Hän selvisi toisen maailmansodan kotimaassaan, mutta siirtyi sen jälkeen Yhdysvaltoihin. Hän kuoli keuhkokuumeeseen New Yorkissa 82-vuotiaana.
Emmerich Kálmán
Kálmán syntyi Siófokissa juutalaiseen perheeseen. Hän haaveili konserttipianistin urasta, mutta tämän esti varhain puhjennut artriitti. Hän päätyi opiskelemaan musiikin teoriaa ja sävellystä Franz Liszt -musiikkiakatemiaan Budapestiin.
Ernő Dohnányi
Dohnányin viimeinen esiintyminen tapahtui kapellimestarina 30. tammikuuta 1960. Hänen tuotantonsa säveltäjänä on muodoltaan monipuolista: siihen kuuluu mm. oopperoita, kuoromusiikkia, orkesteriteoksia, konserttoja, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Vaikutteita on haettu paitsi perinteisestä eurooppalaisesta taidemusiikista, myös kotiseudun kansanmusiikista sekä myöhemmin amerikkalaisesta kansanmusiikista (American Rhapsody) ja jazzista.
Statement Festival
Statement Festival on elokuussa 2018 Ruotsissa Göteborgissa järjestetty musiikkifestivaali, jolle sai sekä lavalla että yleisössä osallistua, jos oli nainen, transmies tai muunsukupuolinen.
Ruotsin tasa-arvoasiamies (DO) ilmoitti, että rajoitus on syrjivä, mutta koska suurempaa vahinkoa ei syntynyt koska sisääntullessa ei vieraita tarkastettu, rangaistuksia ei koidu. thumb|Festivaalin perustaja Emma Knyckare. Festivaalin perustaja on koomikko, tv-esiintyjä Emma Knyckare.
Baesweiler
pienoiskuva|250px|Baesweilerin sijainti Aachenin kaupunkialueella. Pienemmässä kuvassa alueen sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Baesweiler [] on kaupunki Aachenin alueella Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisimmässä Saksassa. Kaivosteollisuus hallitsi Baesweilerin elämänmenoa 1920-luvulta 1970-luvulle, ja sen myötä väkiluku moninkertaistui.
Maantiede
Baesweiler sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 20 kilometriä Aachenin keskustasta pohjoiskoilliseen ja noin 55 kilometriä Kölnistä länteen. Baesweiler on Aachenin kaupunkialueen pohjoisin kunta.
Baesweilerin kaupunginosat ovat Baesweiler, Beggendorf, Floverich, Loverich, Oidtweiler, Puffendorf ja Setterich. Beggendorf liitettiin Baesweileriin 1952, Oidtweiler, Puffendorf ja Setterich puolestaan 1972. Noin puolet kaupungin väestöstä asuu Baesweilerin kaupunginosassa. Oidtweiler on kasvanut yhteen Baesweilerin kanssa, muut kaupunginosat ovat toisistaan hieman erillään peltoaukeiden erottamina.
Historia
pienoiskuva|200px|vasen|Baesweilerin linna Rooman valtakunnan aikana Baesweiler sijaitsi Via Belgican varrella. Via Belgica oli aikakautensa valtaväyliä, joka yhdisti Kölnin Boulogneen. Baesweilerin alueelta on löydetty jäänteitä roomalaisasutuksesta. Paljon myöhemmin Baesweiler kuului Jülichin kreiveille. Jülichin herttuakunta, Herzogtum Jülich, muodostettiin 1356. Brabantin herttuakunta ja Jülichin herttuakunta ottivat yhteen Baesweilerissa 22. elokuuta 1371, taistelun voitti Jülich.
Baesweilerin kylät olivat maatalousvaltaisia 1900-luvun alkuun saakka. Vuonna 1921 Baesweileriin avattiin kivihiilikaivos Grube Carl Alexander, ja paikkakunnan väkiluku moninkertaistui lyhyessä ajassa. Kaivos suljettiin 1975 ja sen paikalla sijaitsee puisto Carl-Alexander-Park. Baesweilerin itäisen naapurikunnan Aldenhovenin länsiosassa sijaitsevaan Siersdorfin kylään avattiin kivihiilikaivos Grube Emil Mayrisch 1952, ja kaivoksen työntekijät kasvattivat Baesweilerin keskustan koillispuolisen Setterichin väkilukua. Kaivos suljettiin 1992.
Baesweilerin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa katoliset kirkot St. Pankratius ja St. Petrus. Maallisesta arkkitehtuurista huomattaviin kuuluu entinen vesilinna Burg Baesweiler, jonka historia alkaa 1500-luvun puolivälistä. Linnat tilat peruskorjattiin kulttuurikeskukseksi 2000-luvun alussa.
Talous ja liikenne
Kaivosteollisuuden kuihduttua Baesweileriin asettui keskisuuria yrityksiä. Maataloudella on edelleen merkitystä alueen hedelmällisen, lössipitoisen maaperän ansiosta. Baesweilerissa viljellään sokerijuurikasta, jota viedään Jülichiin jalostettavaksi. Baesweiler on Aachenin paikallisliikenteen linja-autoyhteyksien piirissä, rautatieyhteys on poistettu käytöstä. Moottoritie BAB 4 kulkee Baesweilerin eteläpuolitse ja BAB 44 itäpuolitse.
Hôpital Raymond-Poincaré
Se on rakennettu vuonna 1936.
Luxemburgin parlamenttivaalit 2009
Luxemburgin parlamenttivaalit 2009 toimitettiin 7. heinäkuuta 2009. Vaalit toimitettiin samanaikaisesti europarlamenttivaalien kanssa. Vaaleissa valittiin 60 edustajaa Luxemburgin edustajainhuoneeseen. Valituista 15 oli naisia. Vaaleissa Kristillissosiaalinen kansanpuolue säilytti suurimman puolueen paikkansa. Ehdolla oli 452 ehdokasta. Äänestysprosentti oli lähes 91.
Tulokset
Paikkajako vaalien jälkeen:
Purren valitus
thumb|upright=1.25|Akseli Gallen-Kallela, Purren valitus, 1907. Purren valitus on Akseli Gallen-Kallelan öljyvärimaalaus vuodelta 1907. Maalauksen aihe liittyy löyhästi Kalevalaan, mutta se ei kuvaa mitään tiettyä runoa. Maalauksessa aloilleen asettunut soturi muistelee menneitä lahonneen sotapurtensa äärellä. Gallen-Kallela kertoi maalauksen kuvastaneen myös hänen silloista mielentilaansa.
Maalauksen leveys on 236 ja korkeus 156 senttimetriä. Maalauksen miehen mallina oli ruoveteläinen suutari Johannes Front (Rinta), mutta lopulliseen työhön Gallen-Kallela maalasi ystävänsä kapellimestari Robert Kajanuksen kasvot.
Tham Luangin luolan pelastusoperaatio
Tham Luangin luolan pelastusoperaatio oli kesä- ja heinäkuussa 2018 toteutettu operaatio kahdentoista 11–16-vuotiaan pojan ja heidän jalkapallovalmentajansa pelastamiseksi Tham Luangin luolasta Pohjois-Thaimaassa lähellä Myanmarin rajaa, Doi Nang Non vuoristoalueella. Pojat ja valmentaja menivät tutkimaan luolastoa 23. kesäkuuta 2018. Rankkasade sulki ulospääsyreitit luolasta, jolloin ryhmä jäi veden saartamaksi luolan sisällä olevalle kielekkeelle.
10. heinäkuuta 2018 Thaimaan laivasto ilmoitti saaneensa kaikki luolan pojat ja heidän valmentajansa pelastettua.
Pelastusoperaatio
thumb|Pelastustyöntekijät luolan sisäänkäynnillä sijoittamassa putkea veden pumppaamista varten. Kaksi brittiläistä sukeltajaa sai heihin yhteyden 2. heinäkuuta, jonka jälkeen heille vietiin ruokaa ja heidän luonaan kävi lääkäri. Luolan suulta oli matkaa ryhmän luokse noin neljä kilometriä. Reitin varrella oli ahtaita ja kapeita kohtia, veden virtaus oli paikoitellen voimakasta ja vesi sameaa, joten näkyvyys oli heikko tai olematon. Luolaan vedettiin operaation aikana putkia, joiden kautta hapen määrää lisättiin. Vettä pumpattiin pois parhaimmillaan satoja litroja sekunnissa.
6. heinäkuuta Tham Luangin operaatiossa kuoli thaimaalainen entinen Navy SEAL -joukkojen aliupseeri, joka oli palaamassa luolasta toimitettuaan sinne happilaitteita. Hänen oma ilmasäiliönsä tyhjeni ennen kuin hän ehti pintaan.
8. heinäkuuta aamulla Chiang Rain kuvernööri ilmoitti, että poikia aletaan hakea saman päivän aikana. Noin kello kymmeneltä aamupäivällä paikallista aikaa luolaan lähetettiin kahdeksantoista sukeltajaa. Iltapäivällä Suomen aikaa kahden ensimmäisen pojan kerrottiin päässeen luolasta pois. Heidän pelastamisensa sujui siis yli kolme tuntia nopeammin kuin aamulla ilmoitettu optimistinen arvio operaation kestosta oli.
Pelastusreitin varrelle perustetussa leirissä odotti lisää poikia, jotka pääsivät maan pinnalle melko pian kahden ensimmäisen jälkeen. Eri uutislähteissä tiedot pelastettujen määrästä vaihtelivat. 10–20 tunnin tauon jälkeen pelastettiin seuraavat neljä, jotka kuljetettiin helikoptereilla sairaalaan. Heidät pidettiin eristyksessä perheestään mahdollisten tarttuvien tautien takia.
Operaation aikana luolan läheisyyteen perustettiin mediakeskus, jossa työskennelleet toimittajat raportoivat tapahtumia kaikkialle maailmaan. Itse pelastustöihin osallistui Suomesta sukeltaja Mikko Paasi. Hän toimi operaation ratkaisuvaiheessa 8.–10. heinäkuuta luolaston toiseksi viimeisessä kammiossa parin sadan metrin päässä pelastettavien sijaintipaikasta.
Loukkuun jääneen joukkueen jäsenet olivat seuraavat:
Jälkipyykki
Pelastusoperaation johtaja ja Chiang Rain maakunnan entinen kuvernööri Narongsak Osatanakorn sanoi, että luolajärjestelmästä muutetaan elävä museo korostamaan operaation etenemistä. Pääministeri Prajut Tšan-otša myönsi lausunnon, mutta korosti huolta matkailijoiden turvallisuudesta ja totesi, että varotoimet olisi lisättävä ja toteutettava oikein sekä sisällä että ulkopuolella turistien turvaamiseksi.
Tapahtuman jälkeen Thaimaan laivaston SEAL-joukot sisällyttävät luolasukelluksen koulutusohjelmaan ollakseen paremmin valmistautuneita vastaaviin hätätilanteisiin. Kolme pojista ja heidän valmentajansa olivat valtiottomia ja heille myönnettiin Thaimaan kansalaisuus 26. syyskuuta 2018.
Thaimaan laivasto tiedotti 27. joulukuuta 2019, että aliupseeri Beirut Pakbara oli kuollut pelastusoperaatiossa saamaansa infektioon. Kyseessä oli toinen operaatioon osallistuneen pelastajan kuolema.
Kirkkonummi LP
Kirkkonummi LP on suomalaisen räp yhtyeen Likasen Etelän esikoisalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2015.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Rumban listan ensimmäiselle sijalle ja Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. Kirkkonummi LP pysyi albumilistalla neljä viikkoa.
Luxemburgin parlamenttivaalit 2004
thumb|Tulokset alueittain. Oranssilla [[Kristillissosiaalinen kansanpuolue|kristillissosiaaliset, punaisella työväenpuolue ja sinisellä reformistipuolue.]] Luxemburgin parlamenttivaalit 2004 toimitettiin Luxemburgissa 13. kesäkuuta 2004. Vaaleissa valittiin Luxemburgille 60 uutta edustajaa maan edustajainhuoneeseen. Noin 91,7 % äänioikeutetuista äänesti. Ehdokkaita oli 413. Kuudestakymmenestä valitusta 12 oli naisia. Vaaleissa eniten paikkoja sai Kristillissosiaalinen kansanpuolue.
Tulokset
Paikkajako vaalien jälkeen:
Odin kieli
Od eli oad tai odki on Pakistanin Sindhin provinssissa puhuttu indoarjalainen kieli. Se muistuttaa läheisesti marathia ja siihen on otettu aineksia myös muun muassa gudžaratista, marwarista ja pandžabista. Odia kirjoitetaan arabialaisilla kirjaimilla.
Kevin Valentine
Kevin Valentine on yhdysvaltalainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten Donnie Iris and the Cruisers -yhtyeestä. Valentine on työskennellyt myös sessiomuusikkona. Hän soitti lähes kaikki rumpuosuudet Kissin Psycho Circus -albumille vuonna 1998 ja ”Take It Off” -kappaleen rumpuosuudet Revenge-albumille vuonna 1992.
Odin kieli
Odia puhui vuonna 1998 äidinkielenään 50 000 ihmistä.
Jussi Vähämäki
Vähämäki on tutkinut työelämän ja talouden muutoksia yhteiskuntatieteellisestä näkökulmasta. Teemaa käsittelee erityisesti Tutkijaliiton julkaisema teos Kuhnurien kerho (2002).
Kirjojen lisäksi Vähämäki on julkaissut artikkeleita tieteellisissä aikakauslehdissä ja kokoelmateoksissa ja suomentanut eurooppalaista filosofiaa.
Naurun tasapaino
Naurun tasapaino on suomalainen televisio-ohjelma, jossa kymmenen stand up -koomikkoa kisaa voitosta. Sitä on tehty kolme kautta, joista ensimmäinen esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuonna 2013, toinen kausi 2014 ja viimeisin käynnistyi syksyllä 2015.
Ohjelmaa on juontanut kaikilla kausilla Sanna Stellan. Ohjelmassa koomikot vierailevat erilaisissa paikoissa, joista heidän on löydettävä aiheita 5 tai 10 minuutin esityksiinsä. Pudotuksista päättää finaaliin asti kolmihenkinen tuomaristo, joka koostuu kahdesta vakiotuomarista sekä yhdestä vierailevasta tuomarista. Finaalissa, johon selviää kolme kisaajaa, katsojat äänestävät voittajan. Ohjelma perustuu brittiläiseen formaattiin Show Me the Funny.
Ensimmäinen kausi (2013)
Ensimmäinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla kesällä 2013. Tuomareina toimivat Ilari Johansson ja Janne Ruusuvaara. Jokaisessa jaksossa nähtiin myös yksi vieraileva tuomari.
Kauden finaalin, joka esitettiin suorana lähetyksenä Helsingin Peacock-teatterista, voitti Robert Pettersson. Toiseksi tuli Tommi Tuominen ja kolmanneksi Tomi Walamies. Muut kilpailijat olivat Johanna Tohni, Joonatan Pitkänen, Marju-Nella Kivimäki, Jaakko Suomala, Nickolay Antonov, Mika Kivinen ja Joonas Korhonen. Pääpalkinto oli 20 000 euroa sekä Suomen-kiertue.
Toinen kausi (2014)
Toinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. syyskuuta 2014 alkaen. Ruusuvaaran tilalle toiseksi vakiotuomariksi tuli stand up -kriitikko Liisa Kukkola. Kilpailijoina olivat Henric Chezek, Tomi Haustola, Risto Koo Järvinen, Iikka Kivi, Päivi Kuuva, Arimo Mustonen, Aatu Raitala, Peter Sapiano, Jussi Simola ja Janne Westerlund. Voittajaksi selviytyi Iikka Kivi. Toiseksi sijoittui Jussi Simola ja kolmanneksi Tomi Haustola.
Kolmas kausi (2015)
Kolmas kausi alkoi Yle TV2:lla 11. syyskuuta 2015. Tuomariston puheenjohtajana jatkoi Ilari Johansson. Uutena vakiotuomarina toimi käsikirjoittaja-ohjaaja Anna Dahlman. Kilpailijoina olivat Fathi Ahmed, David Fagerudd, Petri Hankonen, Toni Jyvälä, Saana Peltola, Matti Patronen, Mebe, Helena Pöllänen, Heikki Vilja ja Pietari Vihula.
Vuoden 2015 Naurun tasapainon ja samalla 20 000 euron pääpalkinnon voitti Matti Patronen. Yleisö äänesti hänet Helsingin Suvilahdessa pidetyssä finaalissa voittajaksi. Toiseksi eniten ääniä keräsi Toni Jyvälä ja kolmanneksi Heikki Vilja. Finaalikolmikko suuntasi 2016 koko Suomen kattavalle kiertueelle.
Luxemburgin parlamenttivaalit 1999
Luxemburgin parlamenttivaalit 1999 toimitettiin Luxemburgissa 13. kesäkuuta 1999. Vaaleissa valittiin 60 edustajaa Luxemburgin edustajainhuoneeseen viisivuotiskaudeksi, joista kymmenen oli naisia. Vaalien äänestysprosentti oli 87. Vaalit pidettiin samanaikaisesti europarlamenttivaalien kanssa.
Tulokset
Paikkajako vaalien jälkeen:
Ağaçören
Ağaçören on piirikunta Turkin Aksarayn maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Ağaçörenin väkiluku oli 7 972.
Ágkistro (vuori)
Ágkistro eli Tsingéli (Τσιγγέλι) on vuori Keski-Makedoniassa Kreikassa. Sen korkeus on metriä (toisessa lähteessä  metriä).
Ágkistro-vuori sijaitsee Sérresin alueyksikössä lähellä Bulgarian rajaa. Sen korkeimman huipun nimi on Dasotó (Δασωτό). Vuoren pohjoispuolella sijaitsee siitä nimensä saanut Ágkistron kylä. Vuoren länsipuolella sijaitsee Kerkíni- eli Belasitsa-vuori, josta sen erottaa Roúpelin sola.
Vuorikatu
thumb|Vuorikatu Yliopistonkadun kulmasta nähtynä. Oikealla Porthania, vasemmalla entisen Heimolan talon paikalle rakennettu liiketalo. Kadun oikeassa reunassa Helsingin yliopiston metroasemalle johtava käytävä, Opintoputki. thumb|Vuorikatu Kaisaniemenkadun risteyksestä etelään nähtynä. Keskellä Helsingin yliopiston metroaseman sisäänkäynti ja sen vasemmalla puolella Vuorikadun eteläosaan johtava portaikko. Vasemmalla Helsingin yliopiston [[Kaisa-talo.]] thumb|Vuorikadun ramppi Kaisaniemenkadun risteyksestä etelään nähtynä vuonna 1970. Sivulla molemmin puolin pengermillä jalkakäytävät, joiden päistä oli portaat alas Kaisaniemenkadulle. Kuvannut Rista Eeva, Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmat. thumb|Vuorikadun pohjoisosa Kaisaniemenkadun risteyksestä nähtynä thumb|Vuorikatu Kaisaniemen puiston reunasta nähtynä. Oikealla Säätalo vasemmalla Kaisaniemen koulun pihan rakennelmia. Vuorikatu (ruots. Berggatan) on noin 500 metrin pituinen katu Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa. Se johtaa Yliopistonkadulta, Porthanian ja entisen Heimolan talon paikalle rakennetun liiketalon välistä Kaisaniemen puiston eteläreunaan. Pohjoisesplanadilta Yliopistonkadulle johtava Kluuvikatu päättyy Yliopistonkadulle vain hieman länteen siitä kohdasta, mistä Vuorikatu alkaa.
Vuorikatu on saanut nimensä alueen mäkisen maaston mukaan. Nimi annettiin vuonna 1820, aluksi vain ruotsinkielisenä muodossa Berg Gatan. Myös suomenkielinen nimi oli käytössä jo 1800-luvulla mutta vahvistettiin virallisesti vasta vuonna 1909.
Kaisaniemenkadun risteysalue, siihen liittyvä Helsingin yliopiston metroasema sisäänkäynteineen sekä välittömästi risteyksen eteläpuolella jyrkkään kalliorinteeseen rakennettu portaikko jakavat Vuorikadun kahteen erilliseen osaan, joiden välillä ei enää ole suoraa ajoyhteyttä. Vuorikadun eteläosaan ja sieltä pois pääsee ajamaan ainoastaan Yliopistonkadun kautta. Tältä katuosuudelta Kaisaniemenkadulle johtavat vain portaikot metroaseman eteläisen sisäänkäynnin molemmin puolin. Metroasemalle johtaa myös Yliopistonkadulta Porthanian vierestä Opintopoluksi nimetty katettu käytävä, joka pääasiassa kulkee Vuorikadun alla.
Kadun varrella olevia kohteita
Vuorikadun eteläosan varrella on useita Helsingin yliopistolle kuuluvia rakennuksia. Porthanian pääovi on tosin Yliopistonkadun puolella, mutta viereisessä rakennuksessa osoitteessa Vuorikatu 5 toimii yliopiston teologinen tiedekunta. Samassa korttelissa Vuorikadun ja Kaisaniemenkadun risteyksessä on yliopiston kirjaston Kaisa-talo.
Vuorikadun pohjoisosan varrella sijaitsevat muun muassa Hotel Arthur sekä entinen SOK:n pääkonttori. Aivan Kaisaniemen puiston laidassa sijaitsi Ilmatieteen laitoksen talo, Säätalo, joka on nyttemmin purettu.
Historia
Vuorikadun varrella oli aikoinaan enimmäkseen empiretyylisiä puutaloja. Ne purettiin enimmäkseen 1900-luvun alkupuolella, jolloin paikalle rakennettiin nykyiset kerrostalot.
Ennen Helsingin metron rakentamista Vuorikadulla välittömästi Kaisaniemenkadun eteläpuolella oli jyrkkärinteinen ramppimainen ajorata, jonka molemmin puolin jalkakäytävien kohdalla olivat kiviset portaikot. Liukkailla talvikeleillä ajo tässä rinteessä oli kuitenkin vaikeaa, ja katua pidettiin Helsingin pahimpiin kuuluvana pullonkaulana. Sen tasoittamista suunniteltiin useita kertoja ja mäkeä ehdotettiin myös puhkaistavaksi tunnelilla, jolloin katu sen yläpuolella olisi jäänyt kävelykaduksi.
Howaldtswerke-Deutsche Werft
Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (HDW) on saksalainen telakka, jonka pääkonttori on Kielissä. Se on osa ThyssenKrupp Marine Systemsiä (TKMS). Howaldtswerke on perustettu Kielissä vuonna 1838 ja se yhdistyi hampurilaisen Deutsche Werftin kanssa vuonna 1968 muodostaen varsinainen Howaldtswerke-Deutsche Werftin.
Historia
August Howaldt ja Johann Schweffel perustivat 1. lokakuuta 1938 Maschinenbauanstalt und Eisengiesserei Schweffel & Howaldtin, joka valmisti höyrykattiloita. Yhtiö valmisti laivastolle ensimmäisen höyrykoneensa vuonna 1949 Schleswig-Holsteinin laivaston tykkiveneeseen Von der Tann. Vuonna 1850 yhtiö valmisti varhaisen Wilhelm Bauerin suunnitteleman sukellusveneen Brandtaucherin. Vene piti valmistaa alun perin Rendsburgissa, mutta tanskalaisten joukkojen eteneminen  liian lähelle ensimmäisessä Schleswigin sodassa siirsi yhtiön telakkatoiminnan Kieliin.