cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Satanic Temple
Vertailu LaVeyn satanismin kanssa
Lucien Greaves on kuvannut temppelin olevan progressiivinen ja päivitetty versio LaVeyn satanismista. Temppeli näkee itsensä erillisenä LaVeyn satanisteista. Greaves on kritisoinut Saatanan kirkkoa poliittisen lobbauksen puutteesta ja kutsunut sitä autokraattiseksi ja hierarkkiseksi, ja sanonut, että kirkko fetisisoi autoritaarisuutta. Saatanan kirkko on vastavuoroisesti sanonut, että The Satanic Temple vain "leikkii satanistiryhmää" eikä edusta oikeaa satanismia.
Vastaanotto
Sekä Greaves että Blackmore ovat ilmoittaneet saaneensa tappouhkauksia vastauksena TST:n toimintaan.
Jöns Jacob Berzelius
Jöns Jacob Berzelius oli ruotsalainen kemisti, jonka tutkimukset rikastuttivat miltei kaikkia silloisia kemian aloja. Hän otti käyttöön kemialliset merkit ja reaktioyhtälöt. Hän löysi ja valmisti useita alkuaineita.
Berzelius mittasi hämmästyttävän tarkasti yli 2 000 aineen atomi- ja molekyylipainot. Berzelius löysi alkuaineista piin, seleenin, toriumin, ja ceriumin.
Hän löysi proteiinit vuonna 1838 yhdessä Gerardus Johannes Mulderin kanssa ja antoi niille nimen. Hänen pääteoksensa Lärobok i kemi (1808–1830) käännettiin useille kielille. Berzelius uudisti myös mineralogisen tutkimuksen ja laski perustan fysiologiselle kemialle.
Tukholmaan avattiin vuonna 1853 hänen nimeään kantava puisto, Berzelii park. Berzelius aateloitiin 1818 ja korotettiin vapaaherraksi vuonna 1835. Hänen mukaansa on nimetty Ruotsin lääkäriseuran vuodesta 1901 lähtien jakama Berzelius-mitali.
Koffi Olomide
Antoine Koffi Olomide (s. 13. elokuuta 1956) on kinshasankongolainen soukousmuusikko. Hän syntyi Kisanganissa kongolaiselle isälle sekä ghanalaiselle äidille ja kasvoi Kinshasassa. Hän on tehnyt muiden projektiensa ohella yhteistyötä Papa Wemban kanssa ja osallistunut Africando-kokoonpanon toimintaan.
Japanilainen musiikki
thumb|Japanilainen kansannainen soittamassa [[shamisenia. Valokuva vuodelta 1904.]] Japanilaiselle musiikille luonteenomaista on pyrkimys harmoniaan luonnon kanssa. Usein soittimina ovat kielisoittimet, joista tärkeimpiä ovat koto ja shamisen. Muita soittimia ovat esimerkiksi taiko, biwa ja shakuhachi. J-popin lisäksi esimerkiksi enka on Japanissa suosittu musiikkityyli.
Perinteinen japanilainen musiikki käyttää pentatonista asteikkoa, mutta länsimaisella musiikilla on ollut vaikutusta siihen, erityisesti kevyen musiikin alueella.
Nykyään suosittuja japanilaisia yhtyeitä ovat muun muassa B'z, Orange Range sekä L'Arc~en~Ciel. Suosituista artisteista mainittakoon Ayumi Hamasaki sekä Hikaru Utada. Japanilainen rockmusiikki on nostanut suosiotaan huimasti. Sen kantaisiin voi laskea legendaarisen X Japanin.
1900-luvun alku
1900-luvun alkuvuosikymmeninä populaarimusiikista kehittyi Japanissa tyylilaji ryūkōka, joka jakaantui melko pian genreiksi enka ja poppusu. Enka-musiikissa länsimaisiin soittimiin saatetaan liittää shakuhachi-huilu. Siinä keskitytään pentatonisiin asteikkoihin.
J-pop
J-pop on löyhästi määritelty genre, johon kuuluu japanilainen popmusiikki miltei kokonaan. Määritelmä keksittiin 1990-luvulla. Genren juuret ovat 1900-luvun alkupuolella Japaniin rantautuneessa jazz-musiikissa ja länsimaisessa musiikissa. J-popin suosiota on kasvattanut muun muassa laulaja Hikaru Utada, joka vuonna 2009 ensimmäisenä japanilaisena nousi albumillaan iTunesin myyntilistan top 20:een.
Tuomas Vento
Tuomas Ruben Elia Vento (24. toukokuuta 1922 Lahti – 26. helmikuuta 2001) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija. Hän kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja työskenteli toimittajana Apu-lehdessä sekä toimituspäällikkönä Koiramme-lehdessä. Vento työskenteli myös taidemaalarina.
Papa Wemba
thumb|Papa Wemba maaliskuussa 2009.
Jules Shungu Wembadio Pene Thabani Kikumba eli Papa Wemba (14. kesäkuuta 1949 Léopoldville, Kongon demokraattinen tasavalta – 24. huhtikuuta 2016 Abidjan, Norsunluurannikko ) oli tunnetuimpia afrikkalaisia maailmanmusiikin esittäjiä. Hän syntyi Léopoldvillessä (nyk. Kinshasa) Kongon demokraattisessa tasavallassa belgialaisen siirtomaavallan aikana ja liittyi soukous-yhtye Zaiko Langa Langaan Kinshasassa vuonna 1969.
Jules Shungu jätti Zaiko Langa Langan vuonna 1974 mutta jatkoi menestyksekästä uraansa muissa kokoonpanoissa. Hän otti taiteilijanimensä käyttöön vuonna 1975.
Afrikkalaisen maailmanmusiikin huipulla viettämiensä vuosikymmenten aikana Papa Wemba vaikutti aktiivisesti sekä Kinshasassa että Euroopassa. 1980-luvulla hän muutti Pariisiin ja vaikutti kongolaisen musiikin leviämiseen Afrikan ulkopuolelle. Vuonna 1993 hän oli lämmittelijänä Peter Gabrielin maailmankiertueella. Hän esiintyi Suomessa Helsingin juhlaviikoilla 1999.
Papa Wemba tunnettiin myös prameasta pukeutumistyylistään, ja hän oli esikuva sodan ja köyhyyden kurittamassa maassa kasvaneille kongolaisille nuorille, jotka käyttivät kalliita muotivaatteita vastauksena kokemiinsa vastoinkäymisiin.
2000-luvun alussa Papa Wemba sai Ranskassa vankeustuomion avunannosta laittomien siirtolaisten salakuljettamisessa. Hän oli vankilassa noin neljä kuukautta.
Papa Wemba kuoli 66-vuotiaana kesken konsertin Abidjanissa Norsunluurannikolla 24. huhtikuuta 2016.
Kyllikki Hämäläinen
Kyllikki Hämäläinen (23. huhtikuuta 1906 Viipuri – 8. huhtikuuta 1993) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä.
Mjini Magharibin alue
Mjini Magharibin alue on yksi Tansanian 31 alueesta. Se sijaitsee Ungujan saarella, ja sen pääkaupunki on Sansibar. Alueen väkiluku on 593 678.
Kyllikki Hämäläinen
Kyllikki Hämäläisen vanhemmat olivat toimittaja Toivo Torsten Ferdinand Kaukoranta ja Aura Dagmar Lahdenpohja. Hämäläinen suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1925. Hän avioitui Lauri Hämäläisen kanssa, mutta tämä kuoli jo vuonna 1952.
Mjini Magharibin alue
Alueet
Minji Magharibin alue on jaettu kahteen alueeseen:
Kyllikki Hämäläinen
Ensimmäiset Hämäläisen käännöstyöt julkaistiin 1940-luvun puolivälissä. Muutamaa ensimmäistä työtään lukuun ottamatta hän työskenteli Otavalle. Useiden dekkarien ja nuortenkirjojen ohella Hämäläisen laajaan käännöstuotantoon kuuluu muun muassa Jules Vernen Maailman ympäri 80 päivässä (1956) ja Virginia Woolfin Mrs. Dalloway (1956). Lastenkirjoista hänen kuuluisimpia käännöksiään ovat C. S. Lewisin Narnian tarinoiden neljä ensimmäistä osaa: Taikurin sisarenpoika (1959), Velho ja leijona (1960), Prinssi Kaspian (1961) ja Kaspianin matka maailman ääriin (1963). Loput kolme Narnia-kirjaa käänsi Kaarina Helakisa 1970-luvulla.
Hämäläisen omat kirjalliset tuotokset olivat pääosin tytöille suunnattuja nuortenkirjoja. Ne hän kirjoitti nimellä Kyllikki Häme. Hänen esikoisromaaninsa Matkatoverukset julkaistiin 1944, samana vuonna kuin hänen ensimmäinen käännöksensäkin.
Kuhmoinen
Kuhmoinen on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
John Prescott
Työväenluokkaistaustainen Prescott on rautatietyöläisen poika. Hän epäonnistui 11+-kokeessa, ei päässyt grammar schooliin, ja aloitti työuransa 15-vuotiaana kokin apulaisena. Hän oli kymmenen vuotta kauppalaivastossa muonittajana ja suoritti 1963 tutkinnon taloustieteessä ja politiikassa ammattiyhdistysten kursseja järjestävästä Ruskin Collegesta Oxfordista. Myöhemmin hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon taloustieteessä Hullin yliopistolta.
Kuhmoinen
Kuhmoinen on kesäasukkaiden suosima kunta: kunnan asukasluku kolminkertaistuu kesäkuukausien aikana.
Alasäiniö
thumb|right|Kyltti Alasäiniön eli Verhne-Tšerkasovon rautatieasemalla. Alasäiniö (vuodesta 1948 ) on kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Nykyisin kylän alue kuuluu Viipurin piiriin. Alasäiniö oli pieni kylä ja se käsitti Säiniönjoen ja Viipurin kaupungin välisen alueen maalaiskunnan eteläosassa ja ulottui kylän keskustan kohdalla myös Säiniönjoen eteläpuolelle. Alasäiniön naapurikyliä maalaiskunnan puolella olivat Tirhiä, Uskila ja Hämäläinen.
Vuonna 1937 Alasäiniöllä oli 83 asukasta. Tärkeä elinkeino oli maa- ja metsätalous. Vuonna Alasäiniöllä oli 142 ha peltoa ja 167 ha metsää. Alasäiniön kylä kuului Uskilan kansakoulupiiriin, jonka koulu sijaitsi viereisessä Uskilan kylässä.
Talvisodan aikana Alasäiniön väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Alasäiniölle asti. Moskovan rauhassa Alasäiniö muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Kuhmoinen
1. tammikuuta 2021 Kuhmoinen siirtyi Keski-Suomen maakunnasta osaksi Pirkanmaan maakuntaa.
Maantiede
Päijänteen rannalla sijaitseva Kuhmoinen kuuluu Tampereen seutukuntaan. Kuhmoisten naapurikuntia ovat Jämsä, Kangasala, Luhanka, Orivesi, Padasjoki ja Sysmä. Entisiä naapurikuntia ovat Kangasalaan liitetty Kuhmalahti sekä Jämsän ja Oriveden kesken jaettu Längelmäki.
Kuhmoisissa on kaikkiaan 316 järveä, joista Päijänteen jälkeen suurimmat ovat Vehkajärvi ja Isojärvi.
Isojärven kansallispuisto sijaitsee Kuhmoisissa. Kunnan muita Natura-kohteita ovat vanhojen metsien alue Edessalo-Haukkasalo, arvokas kallioluontokohde Hertunvuori, monipuolinen korpisuokokonaisuus Hopeaharjunkorpi, Huhkainvuori jonka laelta avautuvat hienot näkymät Päijänteelle, Isojärvi-Arvajanreitti, Kaitajärvi, Kylämän lammet joka on arvokas kaakkurin pesimälampikeskittymä, monimuotoinen Kärppäjärven alue ja rehevä Rajalan metsäalue.
Kylät
Harjunsalmi, Harmoinen, Kirkonkylä, Kissakulma, Kylämä, Patavesi, Pihlajakoski, Poikkijärvi, Puukkoinen, Päijälä, Ruolahti, Sappee ja Tehi.
Historiaa
Kuhmoisten alueella on liikkunut ihmisiä jo tuhansien vuosien ajan, mistä osaltaan todistavat kunnan alueelta löytyneet kalliomaalaukset ja muut muinaisjäännökset. Kuhmoisten Päijälässä on linnavuori, jota käytettiin rautakaudella puolustusvarustuksena. Kuhmoisten Papinsaaressa on tehty keskiaikaisia löytöjä, sieltä on kaivettu esiin muun muassa Kalevalakorunakin tunnettu Kuhmoisten kukot.
William Roache
Roachesta tehtiin vuonna 2007 Chesterin yliopiston kunniatohtori. Näyttelijä Linus Roache on hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta.
William Roache on ollut naimisissa kahdesti. Ensimmäisestä avioliitostaan Anna Cropperin kanssa (1961–1974) hänellä on kaksi lasta. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1974. Toisen kerran Roache avioitui näyttelijä Sara McEwan Mottramin kanssa 1978 ja liitto päättyi puolison kuolemaan vuonna 2009. Tästä liitosta Roachella on kolme lasta.
Kuhmoinen
Historiaa
Kuhmoisten kauniita luonnonmaisemia ovat tallentaneet kankaalle useat kultakauden taiteilijat, kuten Pekka Halonen, Kalle Löytänä, Marcus Collin ja Väinö Hämäläinen.
Kuhmoisten halki kulki pitkään valtatie 4, kunnes se siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse 1990-luvulla. Tällöin valtatien numeroksi muutettiin 24. Tieltä erkanee seututie 325 länteen Tampereen suuntaan.
Kuhmoinen oli ennen vuoden 1997 lääniuudistusta osa Päijät-Hämeen maakuntaa, vaikka se siirrettiinkin Hämeen läänistä Keski-Suomen lääniin vuonna 1974.
Kuhmoinen siirtyi Pirkanmaan maakuntaan sote-uudistuksen myötä vuoden 2021 alussa.
Talous
Vuonna 2015 kunnassa oli 657 työpaikkaa. Niistä 16 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 65 % palveluissa ja 17 % jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli suurempi kuin koko maassa (3 %).
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Kuhmoisten Osuuspankki, Harmonia-Kaluste ja Kuhmoisten Maa ja Kiinteistö.
John Prescott
Hänet valittiin 1970 työväenpuolueen edustajaksi Itä-Hullin vaalipiiristä sen pitkän oppositiokauden aikaan. Vuonna 1994 hänestä tuli Työväenpuolueen varapuheenjohtaja. Vuoden 1997 vaalivoiton jälkeen hänestä tuli varapääministeri ja First Secretary of State vastuullaan ympäristö, liikenne ja alueet. Varapääministerin vakinaistettiin Britannian hallitukseen 2001. Prescott ilmoitti 10. toukokuuta 2007, samana päivänä kuin Tony Blair, eroavansa kesäkuussa.
Kuhmoinen
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kuhmoisissa oli 2 252 asukasta, joista 1 261 asui taajamassa, 978 haja-asutusalueilla ja 13:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kuhmoisten taajama-aste on 56,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Kuhmoisten kirkonkylä.
John Prescott
Prescott on ollut median huomion kohteena useita kertoja. Hän tunnusti olleensa suhteessa sihteerinsä Tracey Templen kanssa vuosina 2002–2004. Sen sijaan hän kielsi nimittäneensä George W. Bushin hallinnon Lähi-idän tiekartta-rauhansuunnitelman hoitoa 'paskaksi' (crap). The Independent totesi hänen tehneen ehkä enemmän hallaa englannin kielelle kuin kenenkään muun poliitikon.
Kuhmoinen
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kuhmoisissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Hollolan, Kärkölän ja Padasjoen kuntien alueella.
John Prescott
Prescott kertoi keväällä 2008 ilmestyneissä muistelmissaan sairastaneensa bulimiaa 1980-luvulla, jolloin hänelle jäi pitkien työpäivien aikana ainoaksi rentoutumiskeinoksi ruoan ahmiminen.
Kuhmoinen
Seurakunnat
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Kuhmoisissa toimii Kuhmoisten helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kuhmoisten alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Muuta
Kuhmoinen osallistuu Mynämäen, Padasjoen, Parikkalan ja Uudenkaupungin kanssa Kohti hiilineutraalia kuntaa -hankkeeseen, jonka tarkoituksena on vähentää hiilidioksidipäästöjä enemmän kuin Euroopan unioni edellyttää. Vuonna 2016 arvioitiin että Verkostossa mukana olevissa kunnissa, lähinnä niiden energiantuotannossa ja rakennusten energiankulutuksessa, on vähennetty kasvihuonekaasupäästöjä 7–67 % vuodesta 2008. Keskimääräinen vähennys oli 20 %.
Kuhmoisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla liha-perunakeitto, suolasärjet ja perunalimppu, uunipuuro, penkkivelli eli perunajauhosta tehty mutti sekä keitetty ja paistettu kaurapuuro.
Nähtävyyksiä
Kuhmoisten kirkonmäki, Kuhmoisten sahan lahti ja Päijälän raittikylä ovat valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä (RKY).
Liikenne
Kunta sijaitsee valtatie 24:n varrella. Suoria linja-autoyhteyksiä kulkee Helsinkiin, Jyväskylään ja Tampereelle. Kesäisin liikennöi sisävesilaivoja Kuhmoisten, Kelventeen, Virmailan ja Padasjoen kirkonkylän välillä.
2,2-dibromi-2-syanoasetamidi
2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi (C3H2N2Br2O) eli 2,2-dibromi-3-nitriilipropionamidi tai DBNPA on amideihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään biosidina paperiteollisuuden prosesseissa ja muissa teollisuusvesissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 2,2-dibromi-2-syanoasetamidi on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. 2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi estää bakteerien, levien ja hiivojen kasvua. Tämän vuoksi sitä käytetään estämään niiden lisääntymistä ja biofilmien muodostusta paperi- ja selluteollisuudessa, teollisuuden jäähdytysvesissä ja vesisärötysnesteissä. Yhdistettä valmistetaan bromaamalla syanoasetamidia.
Jasmin Stavros
Jasmin Stavros (1. marraskuuta 1954 Split – 3. toukokuuta 2023 Zagreb ) oli kroatialainen poplaulaja. Hänen tunnetuimpiin lauluihinsa kuuluu "Dao bi sto Amerika", jota innoittivat hänen Yhdysvalloissa viettämänsä ajat. Hän palasi Kroatiaan hieman ennen maan itsenäistymistä. Hän oli entisen Jugoslavian tunnetuimpia rumpaleita.
Lev Šubnikov
Šubnikov opiskeli Leningradin valtionyliopistolla ja polyteknisessä instituutissa.
Šubnikov työskenteli Neuvostoliitossa ja Alankomaissa. Alankomaissa hän työskenteli vuoteen 1930 de Haasin kryogeenisessa laboratoriossa. Palattuaan Neuvostoliittoon hän muutti Harkovaan ja perusti sinne Neuvostoliiton ensimmäisen kryogeenisen laboratorion.
Šubnikov teloitettiin häntä ja muita Ukrainan fysiikan ja teknologian instituutin tieteilijöitä vastaan tekaistujen syytteiden nojalla.
2379 Heiskanen
2379 Heiskanen on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Väisälän langon, geodeetikko V. A. Heiskasen mukaan.
Nymfi
thumb|[[Hylas ja nymfit. Junius Bassuksen basilikasta Roomasta (4. vuosisadan alkupuolisko).]]
Ominaispiirteet
thumb|upright|[[Plejadit (mytologia)|Plejadeihin kuuluva nymfi Merope William-Adolphe Bouguereaun maalauksessa.]]
Nymfit ovat yleensä sidoksissa johonkin tiettyyn paikkaan tai maanmuotoon. He liikkuivat usein jumalien ja jumalattarien seurassa. Satyyrit pitivät nymfeistä ja halusivat usein tyydyttää halunsa näiden kanssa.
Koska nymfejä kutsuttiin asuttamansa luonnonosan tai maantieteellisen sijainnin mukaan, oli heitä lukematon määrä kaikkialla. Nymfejä oli maalla (dryadit), meressä (nereidit) ja makeissa vesissä (najadit), puissa (Hamadryadit) ja Haadeksessa (Eurydike). Lisäksi nymfeiksi laskettiin klassiset muusat (Korykian nymfit).
Kultin levinneisyys
Nymfien kultti alkoi levittäytymisensä koko kreikkalaiseen maailmaan Homeroksen ajoista alkaen, ja lopulta heistä tuli osa roomalaista jumaltarustoa. Nymfejä palvottiin usein luolissa, kuten Varin kaupungin lähettyvillä, jonne Arkhedemos perusti pyhätön vuoren nymfille. Taiteessa nymfejä saatettiin kuvata tanssivina tyttöinä Hermeksen ja Pan-jumalan seurassa.
M/S Breant
M/S Breant on ahvenanmaalaisen Rederi Ab Lillgaardin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1979 Karlskrona Varvet AB:n telakalla Karlskronassa, Ruotsissa. Kuollutta painoa aluksella on 3 328 tonnia. Breant on rekisteröity Suomen lipun alle. Nykyisin laiva on aikarahdattu Stella Linesin liikenteeseen.
Aluksella on skandinaavinen päällikkö ja puolalainen miehistö.
Breantin sisaraluksia ovat M/S Ipswich Way, M/S Baltic Print, M/S Baltic Press ja M/S Ostend Way.
Käyttöhistoria
Marraskuussa 1979 alus luovutettiin Ivar Lundh & Co AB:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Tämän jälkeen Iggesund Product aloitti liikennöinnin Breantilla Alankomaiden ja Ruotsin välillä.
Vuonna 1996 alus aikarahdattiin suomalaisen Transfennican liikenteeseen, reitille Suomi–Lyypekki–Englanti. Syksyllä 1997 laiva vaihtoi kaksi kertaa reittiä; ensin Rauma–Kotka–Hanko–Lyypekki ja sitten Rauma–Rostock–Lyypekki. Myöhemmin Brax Shipholding Rederi AB osti Breantin. Tammikuussa 2001 alus aikarahdattiin Bow Marine Oy:n liikenteeseen linjalle Helsinki–Hamina–Tallinna–Bremerhaven–Bremen. Jonkin ajan kuluttua laivan kotisatamaksi vaihdettiin Lontoo. Lokakuussa 2002 Breant aikarahdattiin SCF Viborg Linen liikenteeseen välille Kiel–Viipuri.
Suomalaiseen omistukseen
Vuonna 2004 suomalainen Rederi Ab Lillgaard osti Breantin. Omistajan suomalaisuudesta huolimatta alus rekisteröitiin Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Vuonna 2005 laiva aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen Pietarin ja Kielin välille. Syyskuussa Breantin rahtaussopimus DFDS Tor Linen kanssa päättyi ja uusi solmittiin SeaMaltan kanssa. SeaMalta meni kuitenkin jo joulukuussa konkurssiin. Maaliskuussa 2006 alus aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen.
11. kesäkuuta 2007 alus hinattiin telakalle Ruotsiin konehuoneessa sattuneen tulipalon vuoksi. Myöhemmin samana vuonna Breant aikarahdattiin Stella Linesin liikenteeseen. Vuonna 2008 alus rekisteröitiin Suomen lipun alle.
Sammilanjärvi
Sammilanjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vesijaon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy.
Alessandro Gamberini
Alessandro Gamberini (s. 27. elokuuta 1981 Bologna, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tällä hetkellä italialaista ACF Fiorentinaa. Gamberini aloitti uransa Bolognan junioreissa, josta hänet myöhemmin nostettiin edustusjoukkueeseen kaudella 1999–2000.
Maajoukkueessa Gamberini teki ensi esiintymisensä Etelä-Afrikkaa vastaan 17. lokakuuta 2007. Hänet valittiin ensi kerran arvokisoihin vuoden 2008 EM-kisoissa Fabio Cannavaron loukkaantuessa juuri ennen kisojen alkua.
Talia Shire
Talia Rose Shire, o.s. Coppola, (s. 25. huhtikuuta 1946 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka veli on ohjaaja Francis Ford Coppola.
Talia Shiren menestyksekkäimmät roolit ovat Connie Corleone Kummisetä-elokuvissa ja Adrian Balboa Rocky-elokuvissa. Shire oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta naissivuroolista elokuvista Rocky ja Kummisetä osa II.
Yhteisötalous
Yhteisötalous tarkoittaa julkisen sektorin ja yksityisen sektorin väliin jäävää talouden sektoria, jossa toimii esimerkiksi osuuskuntia sekä sellaisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka harjoittavat havaittavissa määrin liiketoimintaa. Osa niistä on sosiaalisia yrityksiä. Niina Immosen tutkimuksen mukaan yhteisötalous työllisti Suomessa vuonna 2003 noin 5 % kaikista palkansaajista, ja se muodosti myös 5 % nettokansantulon palkkojen ja palkkioiden määrästä.
Yhteisötalous ei tähtää ensisijaisesti taloudelliseen voittoon, vaan taloudellisen ja sosiaaliseen hyvinvoinnin yhdistämiseen.
Enimex
Laivasto
thumb|Enimexin [[Antonov An-72]] Elokuussa 2006:
Frank Roque
Frank Silva Roque (8. heinäkuuta 1959 – 11. toukokuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen rikollinen.
Roque ampui 15. syyskuuta 2001 huoltoasemanpitäjä Balbir Singh Sodhin kuoliaaksi Arizonassa kostona syyskuun 11. päivän iskuista. Hän oli luullut intialaissyntyistä sikhimiestä muslimiksi tämän turbaanin vuoksi.
Surman jälkeen Roque ajoi noin 10 mailia ja yritti ampua autostaan amerikanlibanonilaista virkailijaa, mutta epäonnistui. Hän ammuskeli myös afganistanilaisten asuttaman talon pihalla saamatta uusia kuolonuhreja.
Roquen oikeudenkäynti alkoi 18. elokuuta 2003. Hänet tuomittiin alun perin kuolemaan, mutta vuonna 2006 tuomio muuttui Arizonan korkeimmassa oikeudessa elinkautiseksi vankeudeksi ilman armahduksen mahdollisuutta.
Eileen Derbyshire
Eileen Derbyshire (s. 6. lokakuuta 1930) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan Emily Bishopin pitkäaikaisesta roolista televisiosarjassa Coronation Street.
Derbyshire on varsin vaitonainen yksityiselämästään ja antaa harvoin haastatteluja. Hänen poikansa Oliver Holt on urheilutoimittaja.
Alfredo Le Pera
Alfredo Le Pera oli argentiinalainen toimittaja, näytelmäkirjailija, ja sanoittaja, joka parhaiten tunnetaan hedelmällisestä yhteistyöstä argentiinalaisen tangolaulajan Carlos Gardelin kanssa. Heidän tunnetuimpia tangojaan ovat Mi Buenos Aires Querido, Amores de estudiante, Soledad, Volver, Por Una Cabeza sekä El día que me quieras.
Le Pera syntyi São Paulossa, Brasiliassa. Uransa alkuvaiheessa hän toimi teatterikriitikkona useissa argentiinalaisessa aikakauslehdessä. Matkallaan Pariisissa 1931 hän tapasi hän tapasi Gardelin, ja pian tämän jälkeen rupesi sanoittamaan Gardelin säveltämiä tangoa ja teki käsikirjoituksia hänen elokuviinsa.
Hän menehtyi lentokoneonnettomuudessa Medellínissä, Kolumbiassa yhdessä Carlos Gardelin ja muiden kiertueella olleiden muusikkojen kanssa.
Vectrex
Vectrex on 8-bittinen kotikäyttöön tarkoitettu pelikonsoli, joka tuli markkinoille vuonna 1982. Laitteen kehittäjä on John Ross.
Vectrexille ilmestyy edelleen harrastajavoimin pelejä 2–5 pelin vuositahtia. Monet uusista peleistä lyövät alkuperäiset laudalta laadullisesti ja teknisesti. 3D-pelejä Vectrexillä pystyi pelaamaan erityisten 3D-lasien avulla. Lisäksi konsolille on valokynä ja sittemmin harrastelijoiden rakentamia lisälaitteita (muun muassa halvempi versio 3D-laseista ja pelien kehitykseen tarkoitettuja laitteita).
David Live
David Live on lokakuussa 1974 julkaistu David Bowien livealbumi. Levyn materiaali äänitettiin Bowien Yhdysvaltain-kiertueella Philadelphian Tower Theaterissa järjestetyissä konserteissa. Albumi sisälsi soul-vaikutteita puhaltimien ja taustalaulajien muodossa, joita kuultiin myös Bowien seuraavalla studioalbumilla Young Americans (1975).
LP 1
A-puoli B-puoli
LP 2
A-puoli B-puoli
James Caan
James Edmund Caan (26. maaliskuuta 1940 Bronx, New York, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli Oscar-ehdokkaana Sonny Corleonen roolista elokuvassa Kummisetä. Kummisetä oli myös Caanin läpimurtoelokuva, ja hän esiintyi monissa merkittävissä elokuvissa 1970-luvulla. Huumeongelmien takia hän ei juurikaan esiintynyt 1980-luvulla, mutta Stephen Kingin romaaniin perustunut Piina nosti hänet uudestaan pinnalle. Vaikka Caan tunnettiinkin elokuvanäyttelijänä, hän aloitti uransa teatterista ja näytteli säännöllisesti televisiossa.
Nuoruus ja uran alku
James Caan syntyi kolmihenkiseen saksanjuutalaiseen perheeseen New Yorkin Bronxissa 26. maaliskuuta 1940. Hänen isänsä oli košer-lihakauppias Arthur Caan (1909–1986) ja äitinsä Sophie Caan (os. Falkenstein) (1915–2016). Caan ei halunnut seurata isänsä jalanjälkijä ja pyrki nuorena urheilu-uralle. Hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa Michiganin osavaltionyliopistosa, mutta vaihtoi ensimmäisen vuoden lopulla Hofstra-yliopistoon. Siellä hän kiinnostui näyttelemisestä ja tapasi muun muassa Francis Ford Coppolan, jonka kanssa teki myöhemmin elokuvia.
Caan valmistui New Yorkin Neighborhood Playhouse -teatterikoulusta, ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuoden 1961 Broadway-näytelmästä Blood, Sweat and Stanley Poole. Caan teki tämän jälkeen joitakin pieniä elokuva- ja televisiorooleja. Hänen ensimmäinen pääosansa oli Howard Hawksin autourheiluelokuvassa Vauhtihurjat (1965). Sen jälkeen hän näytteli muun muassa Hawksin lännenelokuvassa El Dorado (1966) ja Robert Altmanin tieteiselokuvassa Askel avaruuteen (1967).
Läpimurto Kummisedässä
Caan sai vuonna 1969 roolin Coppolan elokuvasta Sadeihmisiä, ja hänen läpimurtoelokuvansa oli Coppolan ohjaama Kummisetä (1972), joka perustuu Mario Puzon romaaniin. Caan haki alkujaan Michael Corleonen rooliin, joka annettiin kuitenkin Coppolan vaatimuksesta Al Pacinolle. Caan sai kuitenkin näytellä Michaelin isoveljeä Sonny Corleonea, ja hän oli elokuvasta ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon.
Kummisedän jälkeen Caan sai 1970-luvulla useita rooleja isoista tuotannoista. Hän näytteli muun muassa elokuvassa Piru pakassa, Alan Arkinin kanssa poliisia buddy-elokuvassa Jästipääjeparit, dystooppisessa tieteiselokuvassa Rollerball, musikaalissa Funny Lady ja sotaelokuvassa Yksi silta liikaa. Caan oli myös ehdolla Emmyyn televisioelokuvasta Ystäväni Brian, jossa hän näyttelee syöpään kuolevaa amerikkalaisen jalkapallon pelaajaa Brian Piccoloa.
1980-luvun vaikeudet ja paluu
Caanin ura lähti 1980-luvulla alamäkeen. Caanin vaikuttivat hänen siskonsa kuolema ja runsas huumeiden käyttö. Caan oli ollut hyvin läheinen siskonsa Barbara Lickerin kanssa, joka kuoli vuonna 1981 leukemiaan. Caan alkoi tämän jälkeen käyttää kokaiinia ja hakeutui lopulta vieroitushoitoon. Hän jätti Robert Ludlumin Verirahat kesken kuvausten, eikä työskennellyt Hollywoodissa useaan vuoteen. Caan ajautui tuolloin talousvaikeuksiin. Hän kertoi myöhemmin, että hän oli tottunut tuossa vaiheessa elämäntyyliin, johon kuului naisia, huumeita ja biletystä.
Caanin seuraava Hollywood-elokuva oli Coppolan sotadraama Kiviset puutarhat (1987). Sen jälkeen hän näytteli muun muassa elokuvissa Muukalaiset ja Piina. Stephen Kingin samannimiseen romaaniin perustuva Piina nosti Caanin takaisin huipulle. Siinä hän näytteli kirjailijaa, joka joutuu sänkypotilaaksi pakkomielteisen fanin hoidettavaksi.
Viimeiset vuodet
pienoiskuva|300x300px|James Caan vuonna 2013. Caanin ura jatkui 1990-luvulla tasaisesti, ja hän näytteli useissa erilaisissa elokuvissa. Hän esiintyi muun muassa Bette Midlerin kanssa kehutussa komediassa Eilen, tänään, ikuisesti (1991), mafiamiljonääriä elokuvassa Kuherruskuukausi Vegasissa (1992) ja jalkapallovalmentajaa The Programissa. Caanilla oli keskeinen rooli Wes Andersonin elokuvassa Lurjukset. Mafiosoja Caan näytteli jälleen komediassa Sinisilmä-Mickey ja draamassa The Yards. 2000-luvulla Caan oli mukana muun muassa Lars von Trierin avantgarde-elokuvassa Dogville, elokuvassa City of Ghosts, mysteerielokuvassa House of Jericho ja joulukomediassa Elf.
Caan näytteli vuosina 2003–2007 kasinopomoa Las Vegas -draamasarjassa. Hän ääninäytteli vuosina 2006 ja 2007 myös monissa Kummisetä-aiheisissa videopeleissä sekä palasi 2010-luvulla televisioon. Hän oli 2012 vierailevana näyttelijänä muun muassa Havaiji 5–0 -sarjassa, jossa näytteli hänen poikansa Scott.
Caan kuoli sepelvaltimotaudin aiheuttamaan sydänkohtaukseen 6. heinäkuuta 2022.
Yksityiselämä
Caan oli neljä kertaa naimisissa ja sai viisi lasta, joista kuuluisin on Scott Caan, joka on seurannut isänsä jalanjälkiä näyttelijänä. Caanin puoliso vuosina 1961–1966 oli Dee Jay Mathis, vuosina 1975–1976 Sheila Marie Ryan, vuosina 1990–1994 Ingrid Hajek ja vuosina 1995–2017 Linda Stokes.
Barbara Knox
Barbara Knox, o.s. Brothwood (s. 30. syyskuuta 1933 Oldham, Lancashire) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan Rita Sullivanin roolista saippuasarjassa Coronation Street.
Hendryn piirikunta
Vuonna 1923 perustettu piirikunta on saanut nimensä Konfederaation maavoimien kapteeni Francis A. Hendryltä.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 51,9 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 33.5 prosenttia valkoisia ja 10,9 prosenttia mustia. 81,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33,7 vuotta.
Kanadan Grand Prix 1999
thumb|250px|Kilpailun voittaja Mika Häkkinen Kanadan Grand Prix 1999 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. kesäkuuta 1999 Circuit Gilles Villeneuve -radalla Montrealissa, Kanadassa. Kilpailun voitti Mika Häkkinen. Erot maaliin tulleiden välillä jäivät pieniksi, koska turva-auto poistui radalta vasta viimeisellä kierroksella.
NFS
NFS voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Takaperänjärvi (Padasjoki)
Takaperänjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vesijaon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,8 metriä mpy.
Formula 1 -kausi 1969
Formula 1 -kausi 1969 oli 20. Formula 1 -kausi. Se alkoi 1. maaliskuuta ja päättyi 19. lokakuuta 1969 11:n kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Jackie Stewart, ja valmistajien mestaruuden Matra.
Gerhard Mitter kuoli Formula 1- ja Formula 2 -autoilla ajetussa Saksan osakilpailussa.
Winchester (täsmennyssivu)
Winchester voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Viljo Vänskä
Viljo Antero Vänskä (2. maaliskuuta 1922 Pyhäjoki – 16. marraskuuta 2014 Kangasala) oli suomalainen kauppias, talousneuvos ja runoilija. Hän kävi keskikoulun ja suoritti 1944 osuuskauppakoulun sekä Vähittäiskauppaopiston 1957. Työuransa Vänskä aloitti Pyhäjoen osuuskaupassa toimien myyjänä ja myymälänhoitajana vuosina 1937–1950. Vuodet 1950–1953 hän työskenteli Kangasalan osuuskaupassa ja vuodesta 1953 lähtien K-kauppiaana.
Diskomyrkkyluikero
Diskomyrkkyluikero (Meiacanthus smithi) on luikeroihin kuuluva kala. Meriakvaariossa se viihtyy elävän kiven joukossa.
Koko ja ulkonäkö
Diskomyrkkyluikero kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Se on vaalean sinivihreän sävyinen. Selkäevän tyvessä kulkee musta raita, joka jatkuu ohuempana silmän poikki leukaan.
Alkuperä
Diskoluikero elää luonnossa Sri Lankan ympäristössä ja Jaavanmeren länsiosassa.
Käyttäytyminen
Diskomyrkkyluikero käyttää hampaitaan puolustautumiseen. Se piileksii elävän kiven joukossa ja etsiskelee pieniä äyriäisiä. Kalan purema on lievästi myrkyllinen ja voi aiheuttaa allergisen reaktion.
Ravinto
Diskomyrkkyluikero syö lihapitoista ruokaa.
Niko Nirvi
Nirvi menestyi koulussa vaihtelevasti ja lukion jälkeen hän opiskeli ensin laskentamerkonomiksi ja myöhemmin datanomiksi.
Peliarvostelijan ura
Nirvi aloitti peliarvostelijan uransa vuonna 1986 MikroBitti-lehdessä arvostelemalla Commodore 64 -pelin Zoids: The Battle Begins. Nirvi oli lyönyt vetoa, saisiko hän arvostelunsa julkaistua ja voitti vedon. Numerossa 6–7 julkaistu arvostelu herätti paljon huomiota humoristisella kirjoitustyylillään, ja pian Nirvi sai tietokonepelaajien keskuudesta vankan ja laajan ihailijakunnan. Hänestä tuli ”suomalaisen pelijournalismin uranuurtajia”, joka otti satiirisesti ja kärkkäästi kantaa myös pelimaailman ilmiöihin ja herätteli aktiivisesti keskustelua. Nirvin myönteinen kirjoittelu Atari ST:stä sai Commodoren käyttäjiltä kritiikkiä, mutta toisaalta hänen faninsa puolustivat häntä voimakkaasti.
Nirvi piti Uutuudet-palstaa MikroBitissä, kunnes siirtyi Pelit-lehteen, jossa hänellä on ollut alusta asti oma kolumni. Nirvi on kirjoittanut peliarvosteluja edellä mainittujen lehtien lisäksi myös C=lehteen, joka lakkautettiin Pelit-lehden perustamisen yhteydessä. Nirvi perusti Pelit-lehden yhdessä Tuija Lindénin kanssa.
Nirvi käyttää peliarvosteluissaan nimimerkkiä ”Nnirvi”. Arvostelut hän on saattanut toisinaan allekirjoittaa muillakin nimimerkeillä, arvosteltavan pelin nimeä mukaillen: esimerkiksi Barbarian-pelin hän arvosteli nimimerkillä ”Nikon the Barbarian”. Alkuaikoina nimien muuntelu sai lukijat arvuuttelemaan, kuinka monta kirjoittajaa nimimerkin takana on.
Nirvin kasvokuvaa ei ole koskaan julkaistu kokonaisena lehdissä. Ajatus kuvien välttelystä tuli MikroBitin lukijakirjeestä, jossa vaadittiin hänen kuvaansa lehteen. Välttelystä tuli lopulta pakkomielteen omaista. ”Sanoin, että ei käy, ja sitten se alkoi tuntua hyvältä idealta. Jokainen saa kuvitella, millainen olen”, Nirvi kertoi Suomen Kuvalehden haastattelussa 2021. Wallun joissakin piirroksissa Nirvi on kuvattu pitkäpartaisena, Spockin korvilla varustettuna miehenä. Häntä on kuvattu sanoilla ”isohko, tummatukkainen mies” ja hänen kollegansa Jukka O. Kauppinen kuvailee häntä ”karvaiseksi”.
Vuonna 2012 hänet valittiin Figman yleisöäänestyksessä vuoden pelijournalistiksi. Julkisuutta vältellyt Nirvi ei saapunut noutamaan palkintoa.
Nirvin erikoisimpia arvosteluja ovat Hydra-moottorivenepelin arvostelu, joka oli kirjoitettu kokonaan riimiloruna (”On todennut päättävä elin, otamme vanhan pelin; julkaisemme uusissa kuorissa, ostovimma herää nuorissa”) sekä Battle Island -pelin arvostelu, joka oli kahden sanan pituinen (”Paska Commando-klooni”). Molemmat näistä arvosteluista julkaistiin C=lehdessä.
Nirvin eniten arvostamia pelejä 1980-luvulta ovat Star Wars (Atarin kolikkopelinä), Gunship, Ultimat I-V, Hack (NetHackin edeltäjä), Elite ja Dungeon Master. Vuonna 2000 hän totesi kaikkien aikojen parhaan DOS-pelin mielestään olevan UFO: Enemy Unknown. Vuonna 2021 hän kertoi sen hetkisiksi lempipeleikseen Dark Souls -toimintaroolipelit.
Tietokonepelien hyödyllisyyteen Nirvi on ottanut kantaa pari kertaa vuosien varrella. Satakunnan Kansassa Nirvi sanoi, että useat strategiapelit ”voivat olla älyllisesti kehittäviä, niistä voi oppia englannin kieltä, historiaa, strategista ajattelua”. Hänen mukaansa pelaaminen myös pitää aivot ja refleksit kunnossa vanhemmalla iällä.
Illuminatus
Illuminatus on kuvitteellinen tietokonepeli, joka oli MikroBitti-lehden aprillipilan aiheena vuonna 1989. Tästä ”maailman parhaasta pelistä” kertonut artikkeli aiheutti lehden ilmestyttyä runsaasti kohua, jonkin verran jopa Suomen ulkopuolella.
Aprillipilan tekstin kirjoitti Niko Nirvi. Peli kuvailtiin siinä laajana avaruuteen sijoittuvana pelinä, jonka tärkeimpänä esikuvana oli Elite. Monet pitivät Eliteä vielä 1980-luvun loppuvuosina kaikkien aikojen parhaana tietokonepelinä, vaikka sen ikä ja rajoittuneisuus olivatkin jo alkaneet näkyä. Pelin fanit unelmoivatkin huomattavasti pidemmälle viedystä ja kehittyneemmästä ”elitentappajasta”, ja Illuminatus vaikuttikin monen peliharrastajan silmissä todelliselta unelmien täyttymykseltä. Arvostelun lopussa pelaajia kehotettiin ”itkemään itsensä uneen” peliä odotellessa, ja eräs lehden lukijapalstalle kirjeen lähettänyt poika kertoi, että juuri näin oli tapahtunut.
Illuminatuksen piti laajentaa Eliten ideaa huomattavasti. Siihen piti kuulua tutun avaruuskaupankäynnin, -taistelun ja -ryöstelyn lisäksi muun muassa taktista ja strategista sodankäyntiä niin avaruudessa kuin planeetoillakin, kehittynyt tekoäly ja moninpelimahdollisuus. Peli oli artikkelin mukaan tehty Atari ST:lle ja toteuttajiksi oli mainittu kuvitteelliset, saksalaiset ohjelmoijat Jürgen Sternreise ja Erik Dorf.
Illuminatus muistettiin hyvin pitkään ja siitä muodostui ennen pitkää osa suomalaisten tietotekniikkaharrastajien kulttuurihistoriaa. Muun muassa suomalainen demoryhmä Future Crew oli 1990-luvulla alkanut toteuttaa Illuminatus-nimistä avaruuspeliä Windowsille alkuperäisen aprillipilan innoittamana, mutta projekti jäi keskeneräiseksi.
Skrolli-lehden aprillipila vuonna 2014 nosti Illuminatuksen uudelleen esiin. Skrolli julkaisi aprillipilan videota varten tekemänsä pelattavan demon Skrolli International Edition -lehden ensimmäisen numeron yhteydessä huhtikuussa 2016.
Narciso Yepes
pienoiskuva|Narciso Yepes vuonna 1939. Narciso Yepes (14. marraskuuta 1927 Lorcassa – 3. toukokuuta 1997 Murciassa) oli espanjalainen kitaristi. Hänen ensimmäinen kitaranopettajansa oli Jesús Guevara. Kun Yepes oli 12-vuotias, hän muutti perheensä kanssa Valenciaan. Siellä Yepesiä opetti Vicente Asensio. Yepes esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1943. Vuonna 1958 hän meni naimisiin puolalaissyntyisen, Pariisissa tapaamansa filosofian opiskelijan kanssa. Yepes kuoli imukudossyöpään vuonna 1997. Yepes esiintyi sekä soolokitaristina että orkesterin kanssa.
Betty Driver
Elizabeth Mary "Betty" Driver MBE (20. toukokuuta 1920 – 15. lokakuuta 2011) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnettiin Bettyn roolista saippuasarjassa Coronation Street.
Leicesterissä syntynyt Driver aloitti uransa laulajana. Hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi 31. joulukuuta 1999. Driver kuoli lokakuussa 2011 oltuaan sairaalassa kuusi viikkoa.
Franklin (kirjasarja)
Franklin (, alun perin suomeksi Konrad) on kanadalaisten kirjailija Paulette Bourgeois'n ja kuvittaja Brenda Clarkin luoma lastenkirjasarja. Kirjasarja kertoo kilpikonnalapsi Franklinin elämästä. Kirjasarjan on suomentanut Tiina Hemming-Sotejeff.
Kirjasarjasta on tehty kaksi siihen perustuvaa animaatiosarjaa: Franklin sekä Franklin ja ystävät, joita molempia on Suomessa esitetty Yle TV2:lla.
RFA Fort Austin
RFA Fort Austin (viirinumero A386) oli Royal Fleet Auxiliaryn Fort Rosalie -luokan yhdistetty varastolaiva ja tankkeri.
Valmistus
Alus tilattiin 28. huhtikuuta 1972 Scott Lithgow'lta, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1975. Alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1978 ja valmistui 11. toukokuuta 1979.
Lapin maakunta
Lapin maakunta (,, ja ) on Suomen pohjoisin, laajin ja harvimmin asuttu maakunta. Se vastaa alueeltaan aiempaa Lapin lääniä, mutta nykyinen Lapin maakunta on laajempi kuin Lapin historiallinen maakunta, koska sen eteläosa, joka myös tunnetaan nimellä Peräpohjola, on osa Pohjanmaan historiallista maakuntaa.
Saamelaiset ovat Lapin alueen alkuperäiskansa, mutta lukumääräisesti he ovat nykyisin vähemmistössä Lapin maakunnassa.
Valtiollisissa vaaleissa Lapin maakunta muodostaa Lapin vaalipiirin.
Maantiede
Lappi sijaitsee suunnilleen 66. ja 70. leveyspiirien välillä. Niinpä suurin osa Lapista on napapiirin pohjoispuolella.
Rovaniemi on Lapin maakuntakeskus. Se on yliopistokaupunki ja alueensa kaupan, hallinnon ja koulutuksen keskus sekä urheilu- ja kulttuurikaupunki. Se on pinta-alaltaan Suomen ja Euroopan suurin kaupunki (8 016,84 km²). Muut kaupungit ovat Kemi, Tornio ja Kemijärvi. Lappi on eräällä tapaa kaksinapainen maakunta, sillä Rovaniemen ohella Kemi-Tornio-alue on merkittävä kaupunkikeskus. Tornio on maakunnan vanhin kaupunki. Se on suomalaisittain ja lappilaisittain erityinen kaupunki, sillä se on kasvanut lähes yhteen Ruotsin puolella sijaitsevan Haaparannan kanssa. Rajakaupungit ovatkin laatineet yhteisen kehittämissuunnitelman raja-alueelleen. Kemi on suurin teollisuuskaupunki.
Maakunnan suurin järvi on Inarijärvi (pinta-ala 1 084 km²) Suurimmat joet ovat Kemijoki, Tornionjoki ja Ounasjoki. 1960-luvun lopulla Lappiin rakennettiin kaksi suurta tekojärveä, Lokka ja Porttipahta.
Korkein kohta on Enontekiön Halti, joka yltää Suomen puolella 1 324 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Lapin kallioperä kuuluu Fennoskandian kilpialueeseen. Se on hyvin vanhaa, suurin osa siitä on muodostunut paleoproterotsooisella maailmankaudella, jotkut alueet jo arkeeisen aionin aikana yli 2500 miljoonaa vuotta sitten.
Lapin maaperässä on monenlaisia rikkauksia. Lapista löytyi kultaa 1860-luvulla, mikä käynnisti kultaryntäyksen. Kultaa huuhdotaan edelleen Lapin joista, mutta nykyisin on aloitettu myös kultakaivoksia.
Kolarin ja Kemijärven rautakaivokset otettiin käyttöön 1900-luvun puolivälissä. Vuonna 1965 löytyi Kemin kromimalmi. Kevitsasta kaivetaan nikkeliä ja kuparia. Kevitsan kaivoksessa on Suomen suurimmat kupari-, nikkeli- ja kobolttivarat, kun taas Suomen tunnetut kromivarat sijaitsevat Kemin kaivoksessa. Kittilän kaivoksessa on Suomen ylivoimaisesti suurimmat kultavarat ja Kevitsan kaivoksessa suurimmat platinaryhmän metallien varat.
Luoston Lampivaarassa sijaitsee myös Euroopan ainoa toimiva ametistikaivos. Kaivos on harvinainen myös siinä mielessä, että se on avoin yleisölle. Opastetulla kiertueella pääsee myös itse etsimään ja kaivamaan ametisteja. Lampivaaran ametistikaivos on osa Pyhä-Luoston kansallispuistoa ja tärkeä turisti- ja matkailukohde lapissa.
Suomen luonnontieteellisistä maakunnista Lappiin kuuluvat Inarin Lappi, Enontekiön Lappi, Sompion Lappi, Kittilän Lappi ja Koillismaa.
Lapissa on kymmenen kansallispuistoa: Lemmenjoen, Oulangan, Pallas-Yllästunturin, Perämeren, Pyhä-Luoston, Riisitunturin, Syötteen, Urho Kekkosen ja Sallan kansallispuisto.
Ilmasto
Lapin ilmasto on subarktinen. Kesällä suuressa osassa Lappia vallitsee yötön yö, jolloin aurinko ei laske lainkaan ja talvella puolestaan kaamos, jolloin aurinko ei nouse lainkaan. Utsjoella yötön yö kestää 72 ja kaamos 53 vuorokautta.
Lapin eri osien ilmasto on hyvin erilainen. Keski-Lapin mantereiseen ilmastoon vaikuttavat laajat suoalueet. Jäämeri vaikuttaa paikoin Pohjois-Lapin muuten hyvin mantereiseen ilmastoon. Terminen kesä kestää Rovaniemellä keskimäärin 90 päivää, Kilpisjärvellä vain 46 päivää.
Ensimmäiset lumisateet havaitaan korkeimmilla tunturinhuipuilla yleensä elo-syyskuun vaihteessa. Yhtenäinen lumipeite saadaan keskimäärin syyskuun lopussa tai lokakuun aikana. Pysyvä lumi tulee kuukauden verran tämän jälkeen. Maa on lumen peitossa 6–7 kuukautta. Lumipeite on paksuimmillaan huhtikuun alussa, ja alkaa sulaa pian sen jälkeen. Suurin koskaan mitattu lumensyvyys on ollut 190 cm Kilpisjärvellä 19. huhtikuuta 1997.
Historia
Ei ole varmaa, tulivatko ensimmäiset Lapin asukkaat etelästä Suomen poikki vai pohjoisesta merenrannalta. Vanhimmat asutusvaiheen jäänteet ovat Inarissa lähes 9 000 vuotta vanhoja, ja Utsjoen Vetsijärven asutus on ajoitettu noin vuoteen 8 100 eaa. Lapin kivikauden asutuksesta kertoo myös Rovaniemen hirvenpää, joka on ajalta 5800 eaa.
Varhaisia rautakautisia raudan sulatusuuneja on löydetty muun muassa Kemijärven Räisälästä ja Rovaniemen Sierijärveltä.
Pähkinäsaaren rauhassa Lappi jäi Kemijokilaaksoa myöten Novgorodin puolelle. Ruotsalaisten vaikutus sillä suunnalla oli kuitenkin suurta, rajasta käytiin useita kiistoja kunnes se Täyssinän rauhassa asetettiin suunnilleen Suomen nykyisen itärajan kohdalle.
1500-luvulla Lapissa asui noin 5 000 ihmistä. Saamelaisten asuttama alue oli jaettu ns. Lapinmaihin. Valtakunnanrajojen kulku oli epäselvää, vuonna 1751 Inarista kerättiin veroja kolmeen valtakuntaan (Norjaan, Ruotsiin ja Venäjälle).
1560-luvulta alkaen savolaisia kaskiviljelijöitä muutti sankoin joukoin Lappiin. Maakunnan väkiluku kaksinkertaistui. Lapin ensimmäinen kaupunki Tornio perustettiin 1621. 1600-luvun lopun katovuodet Lapissa vähemmän nälänhätää kuin maataloudesta enemmän riippuvaisessa etelässä.
Suuren Pohjan sodan jälkeen Lappiin alkoi jälleen virrata uuttaa asutusta. Vanha pyyntikulttuuri väistyi maatalouden tieltä. Kuningas antoi julistuksia, joilla pyrittiin toisaalta edistämään uudisasutusta, toisaalta turvaamaan erityisesti poronhoidon edellytykset. Lappiin muuttavat talonpojat saivat verovapauden 15 vuoden ajaksi. Vuosien 1673 ja 1695 julistukset eivät juuri innostaneet talonpoikia. Vasta vuoden 1749 kuninkaallinen ohjesääntö aiheutti nopean muuttoliikkeen Lappiin.
Kun Suomi siirtyi Venäjän vallan alle 1809, Torniojoesta tuli rajajoki.
1800-luvun elinkeinoja olivat maatalous ja porotalous, ja uutena metsätalous. Sitä varten kehitettiin rautatietä ja maantieverkkoa.
Talvisodan alkaessa ei uskottu Neuvostoliiton kiinnostuvan huonojen kulkuyhteyksien Lapista. Tilanne muuttui kun Saksa miehitti Norjan. Jatkosodassa Lapin miehet olivat saksalaisen komennuksen alla ja heidät kuljetettiin taistelemaan Sallan rintamalle. Jatkosodan lopulla Lapissa oli noin 200 000 saksalaista sotilasta, kun Lapin oma asukasmäärä oli vain 150 000. Välirauhassa Suomi menetti Petsamon ja osan Sallaa Neuvostoliitolle, ja sitoutui poistamaan maasta yli 200 000 saksalaista sotilasta kahden viikon kuluessa. Lapin sota alkoi 28. syyskuuta 1944. Runsaan viikon kuluttua sota raivosi täydellä teholla Tornion ja Kemin suunnalla. Saksalaiset vetäytyivät pohjoiseen Jäämeren- ja Kilpisjärventietä pitkin. Vetäytyessään he polttivat tienvarsikylien rakennukset ja Rovaniemi tuhottiin lähes kokonaan. Sillat räjäytettiin ja tiet ympäristöineen miinoitettiin. Viimeiset saksalaiset poistuivat maasta 27. huhtikuuta 1945. Suomi menetti Lapin sodassa 772 miestä, 262 katosi ja 2904 haavoittui. Saksalaisten tappiot olivat 4500 miestä.
Lapin sodan alta evakuoidut asukkaat saivat luvan palata vasta kesän 1945 aikana, mutta miinat tappoivat ja vammauttivat asukkaita vielä pitkään. Lapin alueen rakennuskannasta oli tuhoutunut jopa 70–90 %. Jälleenrakennukseen saatiin kansainvälistä apua Pohjoismailta ja erilaisilta järjestöiltä, mm. United Nations Relief and Rehabilitation, Punainen Risti sekä UNICEF.