cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Constantine John Phipps
4. heinäkuuta 1773 kapteeni Phipps lähti Deptfordista matkalle kohti Pohjoisnapaa. Hänellä oli 2 laivaa, Racehorse ja Carcass. Luonnontieteilijänä ja lääkärinä matkalla oli tohtori Irving ja Israel Lyons tähtitieteilijänä. Yksi Carcassin miehistön jäsenistä oli nuori Horatio Nelson. He purjehtivat Huippuvuorten pohjoispuolelle, mutta joutuivat jäiden vuoksi kääntymään takaisin ja saapuivat Orfordnessiin, Kaakkois-Englantiin, 17. syyskuuta. Matkan aikana Phipps ensimmäisenä eurooppalaisena kuvaili jääkarhun ja jäälokin, jotka esiintyvät hänen kirjassaan A Voyage towards the North Pole undertaken... 1773 (1774).
Phipps palveli laivastossa aina vuoteen 1783 saakka, komentaen Courageux nimistä sotalaivaa.
1775 hän seurasi isäänsä paroni Mulgravena (Irlanti). Hänet nimitettiin Ison-Britannian aatelissäätyyn vuonna 1790, mutta titteli menetti merkityksensä hänen kuoltuaan. Hänen veljensä Henry Phipps peri paronin arvon.
Astiahuilu
pienoiskuva|Astiahuilu [[Costa Ricasta. Sen on arvioitu olevan vuosien 800–1525 väliltä.]] upright|pienoiskuva|12-reikäinen okariina. Astiahuilu kuuluu maapallon vanhimpiin soittimiin. Se oli tunnettu jo kivikaudella ja vanhoissa korkeakulttuureissa kaikkialla maailmassa. Materiaali voi olla keramiikkaa, posliinia, sarvea, puuta, muovia. Tavataan myös näkinkengästä ja hedelmänkuoresta, kuten kookospähkinästä ja kalebassista valmitettuja huiluja.
Ääni
Kuten muissakin huilusoittimissa, ilmavirta kulkee joko huulten ohjaamana tai äänikanavaa pitkin aukossa olevaan särmään, joka halkaisee ilmavirran. Ilmavirta alkaa värähdellä ja tuottaa äänen.
Astiahuilun pohjasävelen korkeus riippuu ilmakammion tilavuudesta. Pieni huilu tuottaa korkeita ääniä, suuri matalia. Huilun kyljissä olevia sormireikiä avaamalla tuotetaan useampia ääniä. Yksinkertaisimmissa pilleissä on vain 0–3 sormiaukkoa. Useampireikäisillä voidaan tuottaa jopa 1,5 oktaavin asteikko. Sormituksia on monenlaisia, huilun rakentaja voi luoda omansa. Tunnetuin on italialaisen Donatin keksimä 10 -reikäinen okariina, joka tuottaa diatonisen asteikon.
Useimmiten astiahuilu on tyypiltään tulppakanavahuilu, jossa ohut kanava johtaa ilman särmään ; vertaa: nokkahuilu. Astiahuilu voi olla myös reunahuilun kaltainen; vertaa: panhuilu. Soitinsystemaattisesti ääni syntyy astiahuilussa kuten vihellys. Mikäli astiahuilun ilmakanavan tilavuus on portaattomasti säädettävissä (kuten viheltäessä), luetaan astiahuilu liukuhuiluihin.
Astiahuiluihin luetaan mm.:
Hollanninpuoliverinen
thumb|Hollanninpuoliverinen
Hollanninpuoliverinen (myös KWPN ) on hollantilainen puoliverihevosrotu, joka on lähtöisin 1900-luvulta. Vuonna 1960 alettiin risteyttää keskenään kahta hollantilaista vaunuhevosrotua, ja rotuun risteytettiin myös englannintäysiveristä parantamaan muun muassa ratsastusominaisuuksia ja antamaan keveyttä. Näin syntyi hollanninpuoliverinen.
Hollanninpuoliveristen rekisteri ja kantakirja on jaettu kahteen osaan, ratsuhevosiin ja ajohevosiin.
Ismail al-Azhari
Ismail al-Azhari (30. lokakuuta 1900 – 26. elokuuta 1969) oli sudanilainen poliitikko, joka osallistui Sudanin itsenäistymiseen, toimi maansa pääministerinä 1950-luvulla ja presidenttineuvoston johdossa maan valtionpäämiehenä 10. kesäkuuta 1965 – 25. toukokuuta 1969.
Hollanninpuoliverinen
Ominaisuudet
Säkäkorkeudeltaan hollanninpuoliverinen on noin 160–170 cm, väriltään yleensä yksivärinen.
Ismail al-Azhari
Al-Azhari opiskeli Gordon Memorial Collegessa Khartoumissa, ja myöhemmin Beirutissa. Gordonissa opiskelleet järjestäytyivät poliittiseksi liikkeeksi, ja al-Azharista tuli sen puheenjohtaja vuonna 1940. Aluksi liike keskittyi sosiaalisiin ja koulutusuudistuksiin, mutta se sai enemmän poliittisia päämääriä ja keskittyi saamaan Sudanin irti Britannian vallasta ja liittoon Egyptin kanssa. Vuonna 1952 hänestä tuli NUP-puolueen puheenjohtaja. Puolue voitti ylivoimaisesti Sudanin ensimmäiset parlamenttivaalit, ja Al-Azharīista tuli Sudanin pääministeri tammikuussa 1954. Hän ilmoitti päämääräkseen Sudanin itsenäisyyden. Pian Sudanin itsenäistyttyä (vuoden 1956 alussa) hänen valtansa mureni puolueen hajotessa eri osiin.
Hollanninpuoliverinen
Ominaisuudet
Hollanninpuoliveriset ovat säyseitä, luonteeltaan miellyttäviä ja atleettisia. Niillä on pyöreät liikkeet ja lihaksikkaat lautaset. Hollanninpuoliverisen jalostuksen tavoitteena ovat uljaat, sopusuhtaiset ja voimakkaat hevoset.
Ismail al-Azhari
Vuonna 1964 al-Azhari nousi uudelleen NUPin johtoon, ja 1965 hänestä tuli presidenttineuvoston puheenjohtaja eli Sudanin valtionpäämies. Vuonna 1969 hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa.
Hollanninpuoliverinen
Käyttö
Hollanninpuoliveristä käytetään ratsuna ja erityisesti urheiluhevosena. Monet maailman menestyksekkäimmistä koulu- ja estehevosista ovat hollantilaista syntyperää. Tunnettuja hollanninpuoliverisiä ovat muun muassa brittiläisen Charlotte Dujardin kouluratsu Valegro, brittiläisen John Whitakerin esteratsu Milton, kouluratsu ja jalostusori Totilas sekä jalostusori Calypso.
William Cavendish
William Cavendish (8. toukokuuta 1720 – 2. lokakuuta 1764), Devonshiren 4. herttua, oli brittiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä marraskuusta 1756 kesäkuuhun 1757. Cavendish suostui virkaan vastahakoisesti, kuninkaan pyynnöstä, ja hänen pääministerikaudellaan todellista valtaa käytti valtiosihteeri William Pitt. Pääministerikauden merkittävimmät tapahtumat olivat sotaoikeudenkäynti Menorcan menettänyttä amiraalia vastaan, ja kiista Cumberlandin herttuan kanssa Hannoverin puolustuksesta.
Veli Koljonen
Veli Koljonen (s. 1951) on muoniolainen taiteilija. Koljonen kuvaa Lapin luontoa, kasveja ja eläimiä. Koljonen hankki nuorena oppia maalaamiseen Saksassa. Hänet tunnetaan värikkäänä taiteilijapersoonana. Maalauksen lisäksi hän ilmaisee itseään musiikin avulla, laulaen ja soittaen uruilla. Koljonen on myös erämies ja hän löytää aiheita eräreissuilta. Hänellä on itse rakentamansa kelolinna yli sadan oman maalauksensa galleriana ja ateljeekotina Muonion Särkijärven kylässä.
Veli Koljosen isä oli tunnettu kirjailija, valokuvaaja ja lauluntekijä Vilho Koljonen.
Sylve Bengtsson
Sylve Boris Bengtsson (2. heinäkuuta 1930 Halmstad – 30. huhtikuuta 2005 Halmstad) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Bengtsson kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Itä-Makedonia ja Traakia
Itä-Makedonia ja Traakia eli Itä-Makedonian ja Traakian alue (Περιφέρεια Ανατολικής Μακεδονίας και Θράκης, Periféreia Anatolikís Makedonías kai Thrákis) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Makedonian ja Traakian hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Komotiní.
Hallintoalueeseen kuuluvat kreikkalaisen Makedonian itäiset osat sekä kreikkalainen Traakia (Länsi-Traakia). Sen pinta-ala on 14 158 neliökilometriä ja asukasluku 608 182 (vuonna 2011).
Alueyksiköt ja kunnat
Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Kenneth Matthews
Kenneth "Ken" Joseph Matthews (21. kesäkuuta 1934 Birmingham, Englanti – 2. kesäkuuta 2019 ) oli brittiläinen kilpakävelijä, jonka kilpailumatkana oli 20 kilometriä.
Matthews voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 20 kilometrillä. Tuolloin hän teki uuden silloisen olympiaennätyksen 1.29.34. Pari vuotta aikaisemmin (1962) hän voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 20 kilometrillä, joten hän oli yksi ennakkosuosikeista voittamaan olympialaisissa. Hän voitti kahdesti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin: Luganossa 1961 ajalla 1.30.55 ja Varesessa 1963 ajalla 1.30.11.
Hänelle myönnettiin olympiamenestyksestään 14 vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi MBE (Brittiläisen imperiumin jäsen).
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Euroopassa
Tämä on luettelo UNESCOn maailmanperintöluettelon kohteista Euroopan alueella.
Venäjä (Euroopan puoli)
Katso myös: Luettelo Venäjän Aasian puoleisista kohteista
The Mahavishnu Orchestra
The Mahavishnu Orchestra on kitaristi John McLaughlinin 1960-luvun lopussa perustama jazz-rock-fuusiota soittanut yhtye.
The Mahavishnu Orchestra -nimeä käytettiin useista McLaughlinin johtamista kokoonpanoista. Näistä ensimmäinen on tunnetuin. Sen riveissä soittivat englantilaisen McLaughlinin lisäksi amerikkalainen viulisti Jerry Goodman, panamalainen rumpali Billy Cobham, irlantilainen basisti Rick Laird sekä tšekkiläinen kosketinsoittaja Jan Hammer. Yhtye julkaisi vuosina 1971 debyyttilevynsä Inner Mounting Flame ja seuraavana vuonna levyn Birds of Fire. Nämä levyt kuuluvat fuusion arvostetuimpiin. Levyissä psykedeelisen rockin tai varhaisen heavy metalin soundit yhdistyvät jazz-muusikoiden taidolla soitettuihin improvisoituihin sooloihin. Yhtyeen musiikki ei muistuta perinteistä jazzia päällisin puolin juuri ollenkaan ja levyt nousivatkin pop-listoilla kahdenkymmenen kärkeen. Levyjen sävellykset, jotka ovat McLaughlinin käsialaa, ottavat vaikutteita myös itämaisesta musiikista.
The Mahavishnu Orchestran ensimmäinen versio ei kuitenkaan saanut enää aikaiseksi useampia studioalbumeita, koska yhtyeen välit olivat tulehtuneet osin rojaltikiistojen vuoksi. Orchestran myöhemmissä 1970-luvun kokoonpanoissa soitti esimerkiksi viulisti Jean-Luc Ponty ja 1980-luvulla basisti Jonas Hellborg.
Sébété
Sébété on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Banamban piirissä Malissa. Se sijaitsee 72 kilometriä Banambasta koilliseen. Kunnassa on 4 100 ja kylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Sébétén kunta rajoittuu etelässä Banamban piirin Toubacoron, lännessä Boronin, pohjoisessa Naran piirin Niamanan ja Guirén ja idässä Ségoun piirin Bellenin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, kakoloja ja maureja. Puhutuin kieli on bambara. Uskontoja ovat islam ja animismi.
Sébétén kautta kulkee Bamakosta Nionoon johtava maantie RN27. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Louise Edlind Friberg
pienoiskuva|Louise Edlind Friberg Sandra Louise Maud Edlind Friberg (s. 15. heinäkuuta 1946) on ruotsalainen näyttelijä ja Kansanpuolue liberaalien poliitikko. Hän on esiintynyt sekä televisiossa (mm. Saariston lapset) että elokuvissa (mm. Le Mans).
Edlind Friberg oli vuonna 2006 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä.
Cafer Höyük
Cafer Höyük on kivikautinen asuinpaikka Malatyan maakunnassa 40 km Malatyasta koilliseen, nykyisessä Turkissa. Kivikautisissa löydöissä on nähtävissä obsidiaanista valmistettujen työkalujen määrän lisääntyminen ajan mukana.
Kehitys ajan mukana
Nykykäsityksen mukaan Lähi-idän esikeraamisen neoliittisen kauden "vanha jakso" alkoi jo noin 8900 eaa, eikä 8450 eaa, niin kuin aiemmin ajateltiin ja  jatkui täällä vuoteen 7180 eaa. Aikakauden kauden talot muistuttavat Cayonun solumaisen pohjakaavan talonrakennuskautta. Härkökaiverrukset seinissä tuovat mieleen Catal Hyuykin häränpääkuvat. Ensimmäinen merkki domestikoidun viljan viljelystä ilmestyi pian tämän vaiheen jälkeen kauden keskivaiheilla. Ensimmäiset viljalajit olivat emmer- ja einkornvehnä. Mutta karjanhoito ilmaantui vasta myöhemmin.
Deborah Compagnoni (laskettelurinne)
Deborah Compagnoni on laskettelurinne Santa Caterinan talviurheilukeskuksessa Valfurvassa Italiassa.
Rinnettä raivattiin lisää yläosaan puuttomalle alueelle miesten syöksylaskua varten. Uusitulla rinteellä laskettiin ensimmäistä kertaa miesten syöksylasku 28. joulukuuta 2014. Rinne on korkeuseroltaan kolmanneksi suurin Wengenin Lauberhornin ja Bormion Stelvion jälkeen sekä keskijyrkkyydeltään jyrkin, tehden siitä yhden haastavimmista syöksylaskuradoista.
Karsten Warholm
Karsten Warholm (s. 28. helmikuuta 1996 Ulsteinvik) on norjalainen yleisurheilija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa ja 400 metrin juoksussa. Warholm edustaa Dimna IL -seuraa. Hän on 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari ja 400 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen haltija.
Warholm voitti Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 kultaa kahdeksanottelussa pistein 6451. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 kymmenottelussa kymmenenneksi. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Hän saavutti Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hopeaa sekä 400 metrin juoksussa ajalla 46,50 että kymmenottelussa pistein 7764.
Warholm sijoittui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Hän kilpaili samalla matkalla vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa selviytyen välieriin. Hän saavutti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 48,37 ja hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 45,75.
Vuoden 2017 yleisurheilun MM-kilpailuissa Lontoossa Warholm voitti kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 48,35. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun euroopanmestaruuden Berliinissä 2018 Norjan ennätysajalla 47,64. Lisäksi hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Hän voitti 400 metrin sisäratojen euroopanmestaruuden Glasgow'ssa 2019 sisäratojen Euroopan ennätyksellä 45,05.
Warholm paransi kesällä 2019 kolme kertaa 400 metrin aitajuoksun Euroopan ennätystä. Hän juoksi ajan 47,33 Oslossa kesäkuussa, 47,12 Lontoossa heinäkuussa ja 46,92 Zürichissa elokuussa. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa ajalla 47,42. Warholm paransi 400 metrin aitajuoksun Euroopan ennätystään Tukholmassa elokuussa 2020 aikaan 46,87. Hän juoksi maailmanennätyksen 46,70 Oslon Timanttiliigan kilpailussa 1. heinäkuuta 2021. Aiempi maailmanennätys oli Kevin Youngin Barcelonan olympialaisissa 1992 juoksema 46,78. Tokion olympialaisten loppukilpailussa Warholm voitti olympiakultaa ja paransi maailmanennätystään 76 sekunnin sadasosalla juostuaan 45,94.
Warholm loukkasi takareitensä Rabatin kilpailussa kesäkuussa 2022. Eugenen MM-kilpailuissa hän jäi seitsemänneksi, vaikka johti juoksua kahdeksannelle aidalle saakka. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Warholm voitti EM-kultaa ajalla 47,12. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 400 metrin juoksussa Istanbulissa 2023 ajalla 45,35.
Warholm pitää hallussaan 400 metrin aitojen ulkoratojen maailmanennätyksen lisäksi Euroopan ennätystä 400 metrin sileällä sisäradalla (45,05). Lisäksi hän on juossut maailman kaikkien aikojen parhaan tuloksen 300 metrin aitajuoksussa ulkoradoilla (33,26) ja sisäradoilla (34,26).
Day Eleven
Day Eleven on suomalainen rock-yhtye, jonka musiikissa on kuultavissa vaikutteita metallista, grungesta, punkista ja popista. Yhtyeeltä on julkaistu kolme pitkäsoittoa: Almost Over Everything (2005), Sleepwalkers (2007) ja Matador (2010).
Historia
Day Elevenin esiaste kasattiin vuonna 1994 Lappeenrannassa, jossa Olli, Janne ja Kimmo alkoivat soittaa yhdessä ja esiintyä Larha-nimellä. Rumpali Luca liittyi yhtyeeseen vuonna 1996. Larha-nimisenä yhtye soitti vuosina 1996–2001 kuutisenkymmentä keikkaa ympäri Suomea ja julkaisi useita demoja omakustanteina. Olli jätti yhtyeen vuonna 2001, minkä jälkeen kolmimiehiseksi kutistunut yhtye päätti jatkaa nimellä The Lost Soul Movement (myöhemmin yhtye käytti nimestään lyhennemuotoa The LSM). The LSM julkaisi 2002 omakustannesinglen 7 Days, jonka 500 kappaleen painos on myyty loppuun. Matti liittyi yhtyeeseen alun perin keikkakitaristin roolissa vuonna 2003, ja oli mukana virallisena jäsenenä yhtyeen solmittua levysopimuksen tamperelaisen GBfam Recordsin kanssa vuonna 2004. Yhtye otti levysopimuksen solmimisen aikoihin käyttöön nykyisen nimensä, ja ensimmäinen virallinen Day Eleven -julkaisu, single Lost My Love, ilmestyi 10. marraskuuta 2004. Olli liittyi takaisin yhtyeeseen debyyttialbumin Almost Over Everythingin julkaisun jälkeen toimimalla aluksi keikkakitaristina ja myöhemmin virallisena jäsenenä.
Ratsastuskoulu
thumb|Ratsastustunti meneillään. Ratsastuskoulussa opetetaan ratsastusta ja hevosmiestaitoja monentasoisille ja -ikäisille harrastajille. Ratsastuskoulut ovat Suomessa tavallisesti yksityisiä yrityksiä, joskin varsinkin ennen 1900-luvun viimeisiä vuosikymmeniä monen suomalaisen ratsastuskoulun toiminnasta vastasi paikallinen ratsastusseura. Ratsastusseurojen ja ratsastuskoulujen yhteys on yhä varsin tiivis; joillakin paikkakunnilla kaikkien ratsastuskoulujen oppilaat saattavat kuulua samaan seuraan. Koska valtaosa ratsastuksen harrastajista ei omista omaa hevosta tai käy joka tapauksessa ratsastuskoulujen oppitunneilla tai valmennuksissa, ja ratsastuskoulut yhdessä niiden yhteydessä toimivien ratsastusseurojen kanssa vastaavat pitkälti sekä opetustoiminnasta ja valmennuksesta että eritasoisten ratsastuskilpailujen järjestämisestä, ratsastuskoulujen rooli on tämän urheilulajin harrastus- ja kilpailutoiminnassa merkittävä.
Toiminta
Ratsastuskoulun opetusohjelmaan kuuluu itse ratsastustaidon lisäksi hevosten hoidon ja käsittelyn perustaitoja kuten suitsinta ja satulointi sekä miten hevosta lähestytään ja talutetaan turvallisesti. Osa oppilaista voi osallistua tallin toimintaan laajemmin hevosten hoitajina, jotka muun muassa siivoavat karsinoita ja tallin yleisiä tiloja, pitävät nimikkohevosensa ja sen varusteet puhtaana, ja tarvittaessa opastavat uusia aloittelevia oppilaita. Hoitajat eivät saa työstään palkkaa, mutta ratsastuskoulu voi järjestää heille muunlaisia palkkioita kuten ilmaisia ratsastustunteja tai kevät- ja joulujuhlia.
Ratsastus tapahtuu ratsastuskentällä ja/tai maneesissa eli ratsastushallissa. Myös maastolenkkejä tehdään, jos ratsastuskoululla on käytettävissään sopivia maastoreittejä. Pelkästään maastoretkiä tai vaelluksia tarjoavia talleja ei kuitenkaan kutsuta ratsastuskouluiksi vaan esimerkiksi ratsastustalleiksi tai maastotalleiksi.
Suomalaisten ratsastuskoulujen opetus keskittyy lähinnä koulu-, este- ja maastoratsastukseen ; eri ryhmissä voidaan opettaa pelkästään jompaakumpaa tai niin kutsutuissa yleisryhmissä molempia. Osa ratsastuskouluista painottaa jompaakumpaa lajia tai tarjoaa opetusta harvinaisemmissakin lajeissa, kuten maastoesteratsastus (kenttäratsastus), lännenratsastus, valjakkoajo tai vikellys. Yleisimmin kouluratsastus ja esteratsastus.
Sleeping Beauty
Sleeping Beauty voi viitata seuraaviin asioihin:
Ratsastuskoulu
Kilpailut
Useimmat ratsastuskoulut järjestävät melko säännöllisesti ratsastuskilpailuita harjoitus- ja seuratasolla, ja ratsastuskoulujen oppilailla on taitojensa mukaan mahdollisuus vuokrata koulun hevosia ja saada valmennusta osallistuakseen erilaisiin kilpailuihin. Suomessa järjestetään myös vuosittain valtakunnalliset tuntiratsastajien mestaruuskilpailut, joihin saavat osallistua nimenomaan harrasteratsastajat ratsastuskoulujen opetushevosilla.
SRL:n hyväksyntä
Suomen Ratsastajainliiton hyväksymiä ratsastuskouluja ja harrastetalleja on ympäri Suomea noin 200. Tämä hyväksyntä takaa melko hyvin sen, että tallilla annetusta opetuksesta vastaa ammattikoulutuksen saanut ratsastuksenopettaja tai -ohjaaja ja että hevoset ja niiden hoito sekä ratsastusalueet ja -maastot ovat asianmukaiset. Myös "villi talli" voi kuitenkin olla aivan asiallinen ja turvallinen ratsastuspaikka, sillä kaikki hyvätkään ratsastuskoulut eivät syystä tai toisesta halua hankkia SRL:n hyväksyntää. Ratsastusta aloittavan kannattaakin käydä tutustumassa eri tallivaihtoehtoihin esimerkiksi yhdessä jonkun harrastajan kanssa.
Kolvi
thumb|right|150px|Kolveja Kolvi on kemian laboratoriotöissä käytettävä borosilikaattilasista valmistettu astia, jossa voidaan säilyttää, kuumentaa ja lämmittää erilaisia aineita, ja jossa myös voidaan tehdä kemiallisia reaktioita. Yleisimmät kolvin tyypit ovat pyörökolvi eli keittopullo, joka on nimensä mukaisesti pyöreä, kolmikaulakolvi, joka on pyörökolvi, jossa on kolme kaulaa, tyypillisesti aineen lisäykselle, sekoittimelle ja lämpömittarille sekä kartion muotoinen ja tasapohjainen erlenmeyerkolvi eli erla.
Syksyllä kaikki on toisin
Erään kriitikon mukaan elokuvassa on patetiaa pelkäämättömälle Niskaselle ominaista herkkyyttä, ja on myös sitä mieltä, että realistinen elokuva on turhaan jäänyt unohduksiin. Toisaalta sen jännitteiden jäsentymisessä kantavaksi kokonaisuudeksi nähdään puutteita ja kerronnan rytmiikassa kompurointia.
Elokuva perustuu löyhästi tositapahtumiin ja Ilmari Eskolan romaaniin Tikapuut huipulle vuodelta 1960.
Aida (nimi)
Aida on alkujaan italialainen naisen etunimi. Nimen alkuperää ei varmuudella tunneta, mutta se on mahdollisesti Ada-nimen muunnelma. Toisen selityksen mukaan se on arabialaista alkuperää ja johtuu joko etiopialaista naista taikka palannutta henkilöä tai vierailijaa tarkoittavasta sanasta. Nimen teki tunnetuksi Giuseppe Verdin vuonna 1871 säveltämä ooppera Aida. Jo 1800-luvun lopulla nimi tuli käyttöön myös Ruotsissa, jossa se yleistyi uudelleen 1990-luvulta lähtien.
Suomessa nimi Aida on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu joulukuuhun 2018 mennessä 1303 henkilölle. Nimi oli Suomessakin käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Aida-nimisistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Aidan nimipäivä on 22. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.
Ğ
Ğ (ğ) on turkissa, azerissa, krimintataarissa ja tataarissa käytettävä kirjain.
Käyttö turkissa
Turkissa ğ tunnetaan nimellä ’pehmeä g’ (turk. ’yumuşak ge’) ja se on aakkosten yhdeksäs kirjain. Kirjaimella ei ole omaa ääntämystä, vaan se osoittaa edellisen vokaalin pidentymisen, jota ei yleensä esiinny ilman ğ-kirjainta. Esimerkiksi sana dağ (’vuori’) äännetään /daa/. Kirjain esiintyy aina vokaalin jälkeen, eikä sitä näin ollen käytetä koskaan sanan alkukirjaimena. Vokaalien /e/, /i/, /ö/ ja /ü/ jälkeen se lausutaan konsonanttina /j/, kuten myös toisinaan silloin, kun se esiintyy kahden vokaalin välissä.
Käyttö azerissa, krimintataarissa ja tataarissa
Azerissa, krimintataarissa ja tataarissa ğ on konsonanttiäänne nimeltään Soinnillinen velaarinen frikatiivi. Kirjainta käytetään alkukirjaimena ainoastaan krimintataarissa ja tataarissa. Esimerkiksi arabialainen nimi Abdullah kirjoitetaan tataariksi Ğabdulla.
Aikaansaamattomuus
Aikaansaamattomuus (myös esimerkiksi prokrastinaatio, vitkuttelu, vetkuttelu, ryhtymisrajoitteisuus ) tarkoittaa sellaista asioiden tekemisen viivyttämistä, joka aiheuttaa ihmiselle itselleen haittaa. Aikaansaamaton ihminen siirtää tehtäviään tai päätöksiään myöhempään, ja päätyy lopulta tekemään ne vasta viime hetkellä ja kovalla kiireellä. Tämä voi aiheuttaa hänelle konkreettista haittaa tai ahdistusta. Aikaansaamattomuus ei ole laiskuutta, vaan johtuu mielen sisäisestä kamppailusta.
Yleisyys
Aikaansaamattomuudesta kärsii noin 30% ihmisistä Yhdysvalloissa. Kroonisesta aikaansaamattomuudesta on kyselytutkimuksissa kertonut kärsivänsä 10–20 prosenttia kaikesta aikuisväestöstä.
Opiskelijoilla aikaansaamattomuutta esiintyy ainakin joka toisella. Alempaa korkeakoulututkintoa suorittavista ihmisistä 80–95 prosenttia on vastannut olevansa aikaasaamaton ainakin joskus, ja puolet arvioi olevansa aikaansaamaton säännöllisesti ja ongelmallisesti.
Aikaansaamattomuuden yleisyyttä ja voimakkuutta mitataan yleensä itsearviointilomakkeiden avulla. Sitä on tutkittu myös päiväkirjamenetelmällä.
Vaikutukset
Aikaansaamattomuus voi aiheuttaa vahinkoa esimerkiksi opiskelijalle siten, että kun hän lukee tärkeään kirjatenttiin vasta viime tipassa, hän on tenttiin huonosti valmistautunut ja reputtaa, millä voi olla hänelle kauaskantoista haittaa omassa elämässään.
Aikaansaamattomuus voi aiheuttaa ihmisessä myös ahdistusta suuresta määrästä lykättyjä töitä. Se voi aiheuttaa myös huonommuuden tunnetta siitä, että henkilö ei saavuta omia tavoitteitaan.
Syyt
Psykologi Satu Kasken mukaan kyse ei ole laiskuudesta vaan mielensisäisestä kamppailusta. Aikaansaamattomuudelle on annettu useita selityksiä, kuten palkinnon puute, määräajan kaukaisuus, epäonnistumisen pelko, itseluottamuksen vähäisyys, tehtävän suuret vaatimukset, opittu avuttomuus, masennus, motivaation puute ja persoonallisuuden piirteet.
Tutkimusten mukaan aikaansaamattomuudella on yhteys tehtävän välttelyyn, tehtävän aloittamisen viivyttelyyn, impulsiviisuuteen, tunnollisuuteen ja omiin kykyihinsä uskomiseen. Impulsiivisella ihmisellä tärkeä asia voi jäädä tekemättä, kun hän keskittyy enemmän mielihyvää tuottaviin asioihin. Vitkuttelu voi johtua jännityksen kaipuusta, jolloin tylsä tehtävä ei tunnu kiinnostavalta. Tunnollinen ihminen taas haluaa kaiken onnistuvan täydellisesti, ja epäselvä tai hämärä tehtävä voi vaikeuttaa työn aloittamista. Aikaansaamattomuudella on yhteys itsekontrolliin, järjestelykykyihin ja kuinka paljon motivoituu tavoitteiden saavuttamisesta, sekä kuinka helposti häriintyy.
Aikaansaamattomuus on ymmärretty myös itsesäätelyn tai toiminnanohjauksen ongelmaksi. Esimerkiksi Piers Steelin vuonna 2007 esittelemässä motivaation odotusarvomallissa (TMT) oletetaan, että ihminen tarttuu kullakin hetkellä aina houkuttelevimpaan ärsykkeeseen tai mahdollisuuteen. Jos sijaistoiminnot ovat helpommin saavutettavia ja välittömästi palkitsevampia kuin tärkeät mutta tylsät asiat, ihminen tekeekin niitä ja lykkää tärkeitä asioita. Mallin mukaan aikaansaamattomuus on juuri kyvyttömyyttä säädellä tai ohjata omaa toimintaa oman edun kannalta tärkeissä asioissa.
Aikaansaamattomat ihmiset eivät ole muita neuroottisempia, kapinallisempia tai mielihyvää etsivämpiä.
Korrelaatioita
Viiden suuren persoonallisuuspiirteen mallin mukaisista persoonallisuuspiirteistä voimakkain yhteys aikaansaamattomuuteen on vähäisellä tunnollisuudella. Se ilmenee matalana itsekurina ja velvollisuudentuntona, epäjärjestelmällisyytenä ja vähäisenä kunnianhimona. Myös neuroottisuudella ja vähäisellä ekstraversiolla on yhteys aikaansaamattomuuteen, mutta perfektionismilla ei juurikaan ole. Nuoret kärsivät aikaansaamattomuudesta herkemmin kuin vanhemmat ihmiset.
Itsehoitomenetelmiä
Psykologi Satu Kaski neuvoo Helsingin Sanomissa pyrkimään miettimään syitä mitkä ovat vitkuttelun taustalla. Esimerkiksi johtuuko tehtävän aloittamisen vaikeus omasta epävarmuudesta tai siitä että tehtävä tuntuu liian suurelta. Kaski neuvoo sen jälkeen kirjoittamaan ylös asioita jotka helpottaisivat niiden kanssa. Impulsiivisen vitkuttelijan kannattaa poistaa aistiärsykkeitä ympäristöstänsä hänen mukaansa, esimerkiksi laittaa puhelin äänettömälle. Itseään voi myös yrittää huijaamaan tekemään asioita, ja lisäksi itselleen voi olla armollinen.
Pentti Kokkonen
Pentti Juhani Kokkonen (s. 15. joulukuuta 1955 Jämsä) on suomalainen mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon ja kaksi joukkuekilpailun maailmanmestaruutta. Koulutukseltaan Kokkonen on liikunnanohjaaja.
Kilpailu-ura
Kokkonen voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kaudella 1978–1979. Tällöin hän oli mäkiviikon kahdessa ensimmäisessä osakilpailussa kolmas mutta voitti kaksi seuraavaa osakilpailua. Kokkonen oli voittamassa joukkuemäen MM-kultaa vuosina 1984 ja 1985. Oslon MM-kisoista 1982 tuli joukkuepronssia. Henkilökohtaisissa kilpailuissa Kokkonen oli MM-tasolla parhaimmillaan viides Lahden MM-kisojen 1978 normaalimäessä, kuudes Oslon MM-kisojen 1982 suurmäessä ja kahdeksas Seefeldin MM-kisojen 1985 suurmäessä. Kokkonen osallistui kaksiin olympialaisiin (1980 ja 1984). Paras sijoitus oli Lake Placidin 1980 normaalimäen viides tila. SM-tasolta Kokkosella on kaksi mestaruutta suurmäestä (1978 ja 1979), yksi normaalimäestä (1985) sekä neljä joukkuemäestä (1980, 1981, 1984, 1985).
Seuratasolla Kokkonen edusti Kaipolan Virettä ja huippuvuosinaan Lahden Hiihtoseuraa.
Valmentajana
Vuodesta 1987 Kokkonen on toiminut mäkihyppyvalmentajana.
The Burning (Thunderstonen albumi)
The Burning on power metal -yhtye Thunderstonen vuonna 2004 julkaistu toinen studioalbumi.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 13.
Maria Johansson
Maria Johansson (s. 7. huhtikuuta 1956) on ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet muistetaan ennen kaikkea Maria "Pampula" Grankvistin roolista televisiosarjassa Saariston lapset (1964).
Hän opiskeli Ruotsin Teatterikorkeakoulussa ja valmistui sieltä vuonna 1981. Hänet on nähty Ruotsissa useassa televisiosarjassa ja elokuvassa 1980- ja 1990-luvuilla, muun muassa Suomessakin esitetyssä Saaristolaislääkäri-tv-sarjassa. Johansson on esiintynyt muun muassa elokuvassa Yksinkertainen murhaaja (Den enfaldige mördaren, 1982). Nykyään Johansson on myös ohjaaja ja näyttämötaiteen professori.
Bengt Gustavsson
Bengt Olov Emanuel ”Julle” Gustavsson (13. tammikuuta 1928 Ringarum – 16. helmikuuta 2017) oli ruotsalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Gustavsson kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Ruotsissa 1958. Hän pelasi kaikkiaan 57 maaottelua vuosina 1951–1963. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana.
Abdul Hussein
Abdul "Abba" Hussein (s. Libanon 1997 ) on palestiinalaissyntyinen suomalainen ammattivapaaottelija ja lajin maailmanmestari. Hän ottelee bahrainlaisessa Brave Combat Federation -ammattivapaaotteluorganisaatiossa. Aikaisemmin Hussein otteli helsinkiläisessä Cage MMA Finland -ammattivapaaotteluorganisaatiossa.
Hussein syntyin palestiinalaispakolaisten leirillä Libanonissa, josta perhe eteni Suomeen. Suomessa Hussein kiinnostui kamppailulajeista vanhemman veljensä innoittamana.
Amatööriura
Amatööriurallaan Hussein otteli 18 ottelua ja kärsi vain yhden tappion. Hän saavutti amatöörinä IMMAF Euroopan mestaruuden 2015 ja Maailman mestaruuden 2016, sekä useita Suomen mestaruuksia.
Cage MMA Finland
Hussein aloitti ammattiuransa suomalaisen Cage MMA Finland -vapaaotteluorganisaation ottelijana. Hän teki ammattidebyyttinsä 26. marraskuuta 2016, Cage 37 -tapahtumassa, italialaista Adriano Andre Colazingaria vastaan voitokkaasti. Ottelu päättyi toisen erän tyrmäyksellä.
Hussein kilpaili Cagen -otteluilloissa kolme kertaa vuoden 2017 aikana. Hussein voitti kaikki kolme otteluaan ensimmäisessä erässä.
Tammikuussa 2018 Hussein tiedotti tehneensä sopimuksen bahrainilaisen Brave Combat Federation -ammattivapaaotteluorganisaation kanssa.
Brave CF
Brave CF 31-tapahtumassa Etelä-Afrikan Durbanissa 7. joulukuuta 2019 Hussein päihitti paikallisen Martin DeBeerin ensimmäisessä erässä giljotiinikuristuksella.
Naimavuosi
Erään uskomuksen mukaan kelvolliset tytöt naidaan naimavuonna, ja jos ei naida, tytössä on jotain vikaa, ja hän on suuressa vaarassa jäädä vanhaksipiiaksi. Eräs sananlasku toteaakin julmasti: "kun ei naida naimavuonna, kihlata kilo-kesänä, niin ei ilmoissa ikänä". (SKVR:VI2 6123, Pohjois-Savo, 1890)
Abdul Hussein
Brave CF
Husseinin oli tarkoitus kohdata ruotsalainen Amir Albazi, Brave CF 37 -otteluillassa Tukholmassa 18. huhtikuuta 2020. Tapahtuma siirrettiin COVID-19 -pandemian vuoksi.
24. syyskuuta 2020 Bahrainissa järjestetyn, Brave CF 42 -tapahtuman aamuna Hussein perui ottelunsa terveydellisistäsyistä. Husseinin oli tarkoitus kohdata UFC-veteraani ja entinen Bellator MMA-mestari Zack "Fun Size" Makovsky, BRAVE CF Flyweight World Title -turnauksen puoli-välierä ottelussa. Turnauksen panoksena on kaikkien aikojen ensimmäinen Brave CF -kärpässarjanmestaruus. Makovsky eteni suoraan turnauksen välieriin.
Hussein kohtasi brittiläisen Muhammad Mokaevin 25. maaliskuuta 2021 Brave 49 -tapahtumassa, Bahrainin Kuningaskunnassa. Ottelu käytiin pääosin matossa. Mokaev dominoi kahta ensimmäistä erää ja Hussein kolmatta. Molemmat ottelijat näyttivät maailmanluokan mattopaini taitoja. Ottelu päättyi pistetuomioon täysin tuomariäänin brittiläisen hyväksi.
Eino Ruutsalo
Eino Kalevi Ruutsalo (vuoteen 1936 Ruuth; 19. syyskuuta 1921 Tiutinen, Kymi – 2. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen elokuvantekijä ja kuvataiteilija.
Kuvataiteilija
Ruutsalo palveli toisessa maailmansodassa hävittäjälentäjänä. Sodan jälkeen Ruutsalo julkaisi romaanin Toropainen tyrmätään (1945), työskenteli jonkin aikaa Aeron mainospäällikön apulaisena ja Tukholmassa mainosgraafikkona, kunnes sai lukuvuodeksi 1949–1950 stipendin New Yorkiin Parsons School of Designiin, jossa opiskeli piirtämistä ja maalausta. Palattuaan Helsinkiin Ruutsalo opiskeli Suomen taideakatemian koulussa 1952–1953 Aukusti Tuhkan johdolla. Maalausteoriassa häntä ohjasi Ahti Lavonen.
Ruutsalo aloitti kuvataiteilijan uransa 1950-luvulla graafikkona ja maalarina. Vuonna 1961 hän lopetti maalaamisen kankaalle pitkäksi aikaa ja siirtyi maalaamaan filminauhalle kokeellisissa elokuvissaan. Ruutsalon 1960-luvun tuotanto sisältää mm. kuvarunoja, kirjainkuvia, veistoksia, kollaaseja ja valokineettisiä teoksia. 1970-luvulla Ruutsalo palasi jälleen maalaamaan kankaalle ja syventyi kineettisiin konstruktioihin.
Ruutsalo oli niin sanotun Brondan vintin taiteilijaryhmän johtohahmo ja teki ryhmästä myös dokumenttilyhytelokuvan Ullakko elää (1958). Kirjailija Alpo Ruuth oli Ruutsalon serkku.
Elokuvaohjaaja
Ruutsalo oli tehnyt lyhytelokuvia jo 1950-luvulla, mutta teki 1960-luvulla myös neljä pitkää näytelmäelokuvaa. Hetkiä yössä (1961) on perinteistä dramaturgiaa karttava symbolistinen elokuva. Visuaalista ilmaisua tarinan kustannuksella painottavaa tyyliä jatkoi myös hänen toinen pitkä elokuvansa Tuulinen päivä (1962). Kolmannen pitkän elokuvansa Viheltäjät (1964) Ruutsalo kuvasi Pariisissa. Se on tarina elokuvayhtiöiden varjoissa pyörivistä nuorista aloittelevista näyttelijöistä, "viheltäjistä", jotka kärttävät elokuvarooleja.
Laituri (1965) jäi Ruutsalon viimeiseksi varsinaiseksi pitkäksi elokuvaksi. Sen dramaturgia on hänen töistään kaikkein lähimpänä perinteistä elokuvakerrontaa. Tragikoomisessa tarinassa Matti Ruohola näyttelee kirjailijaa, joka pakenee viinanhuuruisesta Helsingistä maalle kirjoittamaan. Sittemmin Ruutsalo teki vielä hieman yli tunnin mittaisen elokuvan Havis Amanda – Helsingin kaunotar (1982), joka kuvaa elämää 1900-luvun alun Helsingissä. Elokuvaan on rekonstruoitu mm. kuvanveistäjä Ville Valgrenin Havis Amandan paljastustilaisuus vuonna 1908 sekä flaneerausta Esplanadin puistossa.
Ruutsalon 1960-luvulla tekemät kokeelliset lyhytelokuvat, kuten Kineettisiä kuvia (1962), tekivät hänestä tämän alan pioneerin Suomessa. Kokeelliset lyhytelokuvansa, pitkät näytelmäelokuvansa ja muun vapaan taiteellisen tuotantonsa Ruutsalo rahoitti tekemällä mainos- ja tilauselokuvia.
Ase itse
Ase itse on Joe Abercrombien vuonna 2006 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos avaa Ensimmäinen laki -trilogian. Kirja ilmestyi suomeksi Kirjavan kustantamana vuonna 2009.
Marie d’Agoult
Marie d’Agoult (31. joulukuuta 1805 Frankfurt am Main, Saksa – 5. maaliskuuta 1876 Pariisi, Ranska) oli saksalaissyntyinen kirjailija joka kuvasi nimellä Daniel Stern kirjoittamissaan teoksissaan 1840-luvun Pariisin seurapiirielämää.
Ase itse
Tyyliltään Abercrombien esikoisromaania on verrattu George R. R. Martinin, Patrick Rothfussin ja Scott Lynchin sarjoihin. Abercrombie oli kirjallaan ehdokkaana parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon saajaksi vuonna 2008.
Vastaanotto
Portti-lehden arvostelijan mukaan kirjailija onnistuu monipuolisten, rosoisten ja kiinnostavien henkilöhahmojen luonnissa. Teos rakentuu juuri vahvojen ja luonteikkaiden henkilöiden varaan. Raadollisen aikuisfantasian lukijoille teos on arvostelun mukaan parasta viihdettä George R. R. Martinin jälkeen.
Marie d’Agoult
Jätettyään Lisztin Marie d’Agoult palasi Pariisiin ja ryhtyi kirjailijaksi. Omaelämäkerrallinen teos Nerida ilmestyi 1846. Hän emännöi kirjallista salonkia, jossa kirjailijat, muusikot ja taiteilijat keskustelivat ajan uusista ideoista jotka huipentuivat vuoden 1848 vallankumoukseen.
Merenkulku
thumb|Konttialus Merenkulku tarkoittaa vesitse tapahtuvaa tavaroiden ja henkilöiden kuljetusta.
Historia
jo antiikin Kreikassa Argonauttien ja Hellenismin kaudella rakennettiin suuria laivoja, joita käytettiin muun muassa kaupankäyntiin. Viikingit kuuluivat aikansa taitavimpiin merenkulkijoihin. Merenkulku liittyi myös löytöretkiin, joita Eurooppalaiset tekivät muun muassa Amerikan mantereille. Merenkulku on ollut olennainen osa myös napaseutujen tutkimuksessa.
Liikennöintityypit
Linjaliikenteessä olevat laivat kulkevat tiettyjen etukäteen ilmoitettujen satamien välillä säännöllisin väliajoin riippumatta siitä, saadaanko täysi lasti vai ei. Esimerkkejä linjaliikenteestä ovat mm. matkustajalaivoilla ajettavat linjat.
Hakurahti- eli tramppiliikenne on taas sitä, että alus tilataan kulloinkin tietylle matkalle, ja liikennöinti riippuu siitä, saako alus lastia vai ei. Tramppiliikenteessä ei ole yleensä kiinteitä reittejä, vaan alus kuormataan lähtösatamassa ja rahdin määräsatamaan tuotuaan alus lähtee lastin purkamisen ja uuden lastin kuormaamisen jälkeen toiselle rahtausmatkalle, joka suuntautuu usein muualle kuin edelliseen lähtösatamaan.
Sopimusliikenteessä sovitaan tietyn tavaraerän kuljettamisesta ostajalle; kuten hiili, vilja, kontti, paperi tai selluloosa. Sopimusliikennettä voidaan pitää linjaliikenteen muotona, sillä lähtö- ja määräsatamat ovat aina samat. Tosin sopimusliikenteessä ei yleensä käytetä tiukkoja aikatauluja kuten linjaliikenteessä. Tramppiliikenteestä sopimusliikenne poikkeaa siten, että sopimusliikenne saattaa kestää pitkiäkin aikoja sitoen tietyt alukset samalle reitille.
Kääpiögalago
Kääpiögalago (Galago demidoff) on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää keskisessä ja läntisessä Afrikassa. Se on kaikista galagolajeista pienin. Sen ruumiin pituus on noin 15 cm ja hännän pituus 20 cm.
Toukoroba
Toukoroba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Banamban piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Banambasta itään. Kunnassa on 12 000 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Toukoroban kunta rajoittuu lännessä Banamban piirin Duguwolowulan, Kibanin, Banamban ja Madina Sackon, pohjoisessa Toubacoron, etelässä Koulikoron piirin Nyaminan ja idässä Ségoun piirin Bellenin kuntiin.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä, riisi, maissi ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Toukorobassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Toubacoro
Toubacoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Banamban piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Banambasta koilliseen. Kunnassa on 14 400 ja keskuskylässä 700 asukasta (vuonna 2009).
Toubacoron kunta rajoittuu etelässä Banamban piirin Toukoroban, lännessä Madina Sackon ja Boronin, pohjoisessa Sébétén ja idässä Ségoun piirin Bellenin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä hiekkaista tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, soninkeja, fulbeja ja maureja. Vallitseva uskonto on islam.
Toubacoron kautta kulkee Bamakosta Nionoon johtava maantie RN27. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, vähäisessä määrin kamelit sekä siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Touba-Syllassa pidetään viikoittaiset markkinat.
R.Smg. Adua
'''R. Smg. Adua''' oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin CRDA:n Monfalconen telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta ja luovutettiin laivastolle 14. marraskuuta.
Palvelus
Maaliskuusta toukokuuhun 1941 alus partioi Tarantonlahdella ja Kreikan vesillä. Alus kävi 10. toukokuuta Leroksella, josta se lähti 24. toukokuuta partiomatkalle Aleksandrian ja Kreetan väliselle merialueelle. Littinoksenniemen edustalla alus kohtasi 3. kesäkuuta moottoripurren, jossa oli 72 Egyptiin pyrkivää brittisotilasta. Sukellusveneeseen siirrettiin kahdeksan upseeria ja pursi pakotettiin palaamaan Kreetalle. Partiomatkalta alus palasi Tarantoon, jossa se siirrettiin huoltoon telakalle.
Syyskuun puolivälissä alus sai päätökseen partiomatkan Minorcalla ja se saapui Cagliariin 16. syyskuuta. Alus palasi 29. syyskuuta merelle aloittaen partioinnin Palosinniemen edustalla Cartagenan pohjoispuolella, missä odotettiin suurta saattuetta. Aluksen miehistö havaitsi 30. syyskuuta yksitoista hävittäjää, joita vastaan alus hyökkäsi laukaisten neljä torpedoa. Alus väisti hyökkäystä, mutta sen lähettämä ilmoitus saattueesta on viimeinen havainto aluksesta.
Sodan jälkeen julkaistut Britannian kuninkaallisen laivaston raportit kertovat HMS Gurkhan ja HMS Legionin upottaneen alueella sukellusveneen, josta ei jäänyt eloonjääneitä.
Mary Rose (1509)
Mary Rose oli Englannin laivaston vuonna 1511 vesille laskettu karakki. Se oli laivaston lippulaiva upotessaan Wightsaaren erottavaan Solentinsalmeen taistelussa ranskalaisia vastaan 19. heinäkuuta 1545. Silminnäkijöiden mukaan uppoaminen tapahtui, kun laiva äkisti kääntyi jyrkästi voimakkaan tuulenpuuskan vuoksi ja kallistui tykkiporttien puolelle, jotka olivat avoinna taistelua varten. Laivalla olleesta noin 400 miehistön jäsenestä vain 25 selviytyi. Hylky löytyi vuonna 1971, ja se nostettiin vuonna 1982, yli 400 vuotta uppoamisen jälkeen. Nostettu alus on asetettu näytteille Portsmouthin museotelakalle.
Valmistus
Alus valmistettiin HMNB Portsmouthissa vuosina 1510–1511, ja se nimettiin Mary Roseksi kuningas Henrik VIII:n sisaren Maryn ja Tudor-suvun vaakunan ruusun mukaan.
Aluksen valmistuttua se siirrettiin Thamesjoelle, jossa se varustettiin ja aseistettiin.
Peruskorjaus
Vuonna 1535 alukselle tehtiin suuria muutostöitä. Alkujaan limisaumainen laidoitus muutettiin puskusaumaisiksi. Laivan kylkiin avattiin tykkiportit. Jotta aluksesta saatiin vakaa, raskaat tykit jouduttiin sijoittamaan rungossa alemmaksi. Lähellä vesirajaa sijaitsevat tykkiportit voitiin sulkea vesitiiviillä luukuilla, jotka pystyttiin rakentamaan tasaiseen puskusaumaiseen laitaan.
Palvelus
pienoiskuva|Solentin salmen taistelu. Alus sai lippulaivana tulikasteensa ensimmäisessä Englannin ja Ranskan välisessä sodassa vuosina 1512–1514. Brestin edustalla vuonna 1512 käydyssä taistelussa aluksen päällikkönä oli sir Edward Howard.
Henrik VIII erotti 1534 Englannin kirkon Rooman kirkon vallasta ja tiesi sen vuoksi odottaa hyökkäystä katolisista maista. Sata ranskalaista alusta saapui 16. heinäkuuta 1545 Solentinsalmeen, missä niitä oli vastassa 80 englantilaista laivaa. 18. heinäkuuta käytiin taistelu, joka jäi ratkaisemattomaksi. Seuraavan päivän tyyni sää esti purjehtimisen. Ranskalaiset soudettavat kaleerit tulivat kohti englantilaisia ja avasivat tulen. Tuuli alkoi nousta ja englantilaisetkin pääsivät liikkeelle. Silloin Mary Rose kallistui äkkiä ja upposi. Kuningas itse seurasi Solentin taistelua Southsea Castlesta. Mary Rosen kansi oli peitetty entrausta estävillä verkoilla, jotka estivät merimiehiä pelastautumasta. Vesi oli päässyt sisään avoimista tykkiluukuista. Aluksen nostamisen jälkeen aluksesta löytyi myös ranskalainen tykinkuula, joka on voinut vaikuttaa tapahtumaan.
Laivan nostaminen
pienoiskuva|Merestä nostettu Mary Rosen runko. pienoiskuva|Mary Rosen konservointi. Laivaa yritettiin nostaa jo 1540-luvulla, mutta se oli juuttunut syvälle pohjamutaan, johon vajonneet aluksen osat säilyivät tuhoutumiselta. Ensimmäiset sukeltajat kävivät aluksella 1836 ja nostivat joitakin tykkejä, joiden avulla hylky tunnistettiin Mary Roseksi. Amatöörisukeltaja Alexander McKee (1918–1992) kokosi vuonna 1965 sukeltajia kartoittamaan Solentinsalmen hylkyjä. He löysivät jälkiä puisista aluksista, kuten HMS Royal Georgesta ja HMS Boynesta, ja siksi he uskoivat myös Mary Rosen säilyneen. Vuonna 1966 löytyi painanne paikasta, jossa Mary Rose upposi, ja vuonna 1971 sukeltajat löysivät hylyn. Seuraavien vuosien aikana hylyn osien esille kaivamiseen ja osien nostamiseen osallistui yli 600 sukeltajaa, jotka tekivät yli 28 000 sukellusta. Merestä nostettiin yli 19 000 esinettä. Vuonna 1982 rungon ympärille rakennettiin putkikehys. Aluksen viereen laskettiin rungonmuotoinen kehto, johon kehyksessä oleva runko nostettiin veden alla. Kehto runkoineen nostettiin merestä ja tuotiin maihin. Tapahtuma televisioitiin, ja sillä oli 60 miljoonaa katsojaa. Runkoa alettiin konservoida samoin kuin aikaisemmin Ruotsissa nostettua Vasa-laivaa.
Hylystä tehdyt löydöt
pienoiskuva|Mary Rosen hylky vuonna 2019. pienoiskuva|Mary Rosen hylystä löytyneitä pylpyröitä ja muita köysistön osia. Hylystä nostettiin ruokailuun liittyviä esineitä, kuten miehistön puu- ja upseerien tinalautasia, myös laivaston komentajan vara-amiraali sir George Carewin nimikirjaimilla varustettuja. Laivakeittiö oli rakennettu tiilistä, ja siellä oli valtavia keittoruukkuja. Pienet esineet, kuten arpakuutiot, pelilaudat, rummut ja nahkaiset kirjankannet, paljastivat miehistön vapaa-ajan viettotapoja. Laivasta löytyi noin kahdensadan miehistön jäsenen jäännökset. Mudassa oli säilynyt vaatetusta. Käsiaseita, kuten jousia löytyi 138 ja nuolia 3 500 kappaletta. Laivalla oli ollut jousiampujien osasto.
Laivasta löytyi 92 ihmisen jäänteitä, ja niistä yhdeksästä on selvitetty, mistä he olivat kotoisin. Miehistö oli hyvin kansainvälistä. Kaksi tutkituista oli kotoisin Välimeren tienoilta ja kolmas Pohjois-Afrikasta, ja neljännellä oli afrikkalainen isä. Myös esinelöydöt kertovat miehistön alkuperästä. Yksi englantilaiseksi oletettu jousimies paljastui eri tutkimuksien perusteella olleen kotoisin Pohjois-Afrikasta, vähintään 50 kilometriä rannikolta.
Patrick Swayze
Patrick Wayne Swayze (18. elokuuta 1952 Houston, Teksas, Yhdysvallat – 14. syyskuuta 2009 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen tanssija, laulaja ja näyttelijä. Hän nousi parrasvaloihin tanssinopettajan roolissa vuonna 1987 elokuvasta Dirty Dancing – kuuma tanssi. Vuonna 1990 hän sai pääosan romanttisesta trilleristä Ghost – näkymätön rakkaus. Swayzen elokuvaluetteloon kuuluvat myös Myrskyn ratsastajat (1991) ja Donnie Darko (2001).
Nuoruus ja perhe
Swayze syntyi elokuussa 1952 Texasin Houstonissa. Hänen isänsä Jesse Wayne Swayze oli insinööri ja rodeoratsastaja ja äiti Patsy Swayze oli tanssinopettaja ja koreografi. Patsystä tuli myöhemmin Houstonin balettiseurueen johtaja, ja hänen esimerkkinsä veti Patrickinkin tanssimaailmaan. Patrick aloitti tanssiharrastuksensa jo lapsena ja joutui sen takia myös kiusatuksi. Vastapainona hän harrasti myös ”miehisempiä” ajanvietteitä, kuten amerikkalaista jalkapalloa, taistelulajeja, sukellusta ja juoksua. Swayzen nuorempi veli Donald Swayze (s. 1958) on myös näyttelijä. Hänen vanhempi siskonsa Vickie Lynn kuoli oman käden kautta vuonna 1994. Swayzella on myös toinen pikkuveli Sean Kyle (s. 1962) sekä adoptiosisar Bambi Swayze.
Swayze tapasi 1970-luvulla tulevan vaimonsa, suomalaista syntyperää olevan Lisa Niemen. Niemi oli tuolloin hänen äitinsä oppilaana. Pariskunta meni naimisiin 1975, ja he muuttivat New Yorkiin. Heillä ei ollut lapsia.