cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pääesikunta (Suomen puolustusvoimat)
Historia
Pääesikunnan juuret ulottuvat itsenäisen Suomen puolustusvoimien perustamiseen eli vuoteen 1918. Suomen sisällissodassa tasavallan joukkojen ylipäällikön, kenraali Gustaf Mannerheimin johtoesikuntana oli Päämaja, joka toimi Vaasassa. Sodan jälkeen nimitykseksi tuli Esikunta ja myöhemmin Yleisesikunta sijoituspaikkanaan Helsinki. Lokakuun 1939 liikekannallepanossa Yleisesikunnasta muodostettiin 18. lokakuuta 1939 Päämaja Mikkeliin. Talvisodan jälkeen Päämaja jatkoi toimintaansa vielä muutamia kuukausia, kunnes se 16. syyskuuta 1940 muutettiin Puolustusvoimain pääesikunnaksi, joka oli Puolustusvoimien ylin johtoesikunta niin sanotun välirauhan aikana vuosina 1940–1941. Sijoituspaikkana oli edelleen suurimmalta osalta Mikkeli. Seuraava merkittävä muutos oli Päämajan perustaminen uudelleen 18. kesäkuuta 1941 uuden sodan alkaessa näyttää väistämättömältä. Päämaja toimi 4. joulukuuta 1944 saakka, jolloin tuli voimaan puolustusvoimien rauhanajan kokoonpano Moskovan välirauhansopimuksen (19. syyskuuta 1944) mukaisesti. Ylimmän johdon osalta siirtyminen rauhanaikaiseen kokoonpanoon tarkoitti sodanaikaisen Päämajan muuttumista jälleen Puolustusvoimain pääesikunnaksi (Pv.PE), mutta toimipaikka oli vielä pääosin Mikkeli heinäkuulle 1945 saakka, jolloin loputkin Pv.PE:n osat siirrettiin Helsinkiin. Nimi lyhennettiin nykyiseen Pääesikunta-muotoon Puolustusvoimien organisaatiouudistuksen yhteydessä joulukuussa 1952.
Burning Hearts
Burning Hearts on vuonna 2006 perustettu Turusta kotoisin oleva indie pop -yhtye. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia.
Yhtyeen perustivat Jessika Rapo ja Henry Ojala vuonna 2006. Se julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Aboa Sleeping vuonna 2009. Toinen albumi Extinctions julkaistiin vuonna 2012. Se oli ehdolla kahden Emma-palkinnon, kriitikoiden valinta ja albuminkansi, saajaksi.
Aiheesta muualla
Yhtyeen kotisivu
Sanfrid Takala
Sanfrid Martin Takala (27. kesäkuuta 1883 Ylihärmä – 31. tammikuuta 1945 ) oli suomalainen laulaja ja viulisti, joka teki vuonna 1912 kuusi levytystä omalla säestyksellään. Hänen veljensä oli hevosmies ja kansanmuusikko Matti Edvard Takala.
Kilpikierrot
Kilpikierrot (Menispermum) on kilpikiertokasvien (Menispermaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin kaksi lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin parikymmentä muutakin lajia, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Aasiankilpikiertoa (Menispermum dauricum) ja kanadankilpikiertoa (Menispermum canadense) käytetään köynnöstävinä koristekasveina eri puolilla maailmaa.
Barbro
Barbro on ruotsalainen naisen etunimi, Barbara-nimen muunnelma.
Suomessa nimi Barbro on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 786 henkilölle, joista yli puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Barbaran nimipäivä suomen­ruotsalaisessa kalenterissa on 4. joulukuuta.
Pauli Klemetti
Pauli Klemetti (s. 11. heinäkuuta 1986 Iisalmi ) on suomalainen ammattinyrkkeilijä. Amatööriaikanaan hän voitti nuorten Pohjoismaiden mestaruuden. Ammattilaisena hän ehti otella neljä ottelua, jotka kaikki voitti, ennen kuin jäi kiinni dopingista. Hänen dopingnäytteensä keskisarjan SM-ottelun yhteydessä 3. lokakuuta 2015 oli positiivinen. Hän voitti ottelun, jonka tuloksena hän olisi ollut Suomen-mestari mutta joutui palauttamaan vyön. Aiemmin samana vuonna dopingista kärysi nyrkkeilijä Juho Tolppola Suomen-mestaruusottelun yhteydessä. Hän sai kahden vuoden ottelukiellon.
Kivikoski
Kivikoski on ollut muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Samantha (televisiosarja)
Samantha (Samantha Who?) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin 15. lokakuuta 2007 – 23. heinäkuuta 2009 ABC:llä. Sarjan loivat Cecelia Ahern ja Don Todd, joka tuottaa myös sarjaa. Vaikka sarja keräsikin paljon katsojia ensimmäisellä kaudellaan, komedia menetti suuren osan katsojistaan toisen kauden aikana ja ABC päätti lopettaa sarjan toukokuussa 2009.
Juoni
Sarja keskittyy Samantha Newlyyn (Christina Applegate), 30-vuotiaaseen kiinteistövälitysyrityksen varajohtajaan, joka saa muistinmenetyksen jouduttuaan auton yliajamaksi. Herätessään onnettomuuden jälkeen, Samantha tajuaa olleensa aikaisemmin itsekäs ja epäpidetty ihminen ja yrittääkin siitä lähtien olla parempi tytär vanhemmilleen Howardille (Kevin Dunn) ja Reginalle (Jean Smart), parempi ystävä itsekeskeiselle Andrealle (Jennifer Esposito) ja hyväätarkoittavalle Danalle (Melissa McCarthy), sekä parempi tyttöystävä on/off-poikaystävälleen Toddille (Barry Watson). Samanthan muuttumista "vanhasta Samista" "uudeksi Samiksi" seuraa vierestä hapan ovimies, Frank (Tim Russ).
Katsojamäärät
Samanthan tuotantokausien katsojamäärät (perustuen jaksojen keskimääräisiin katsojalukuihin) ABC:llä:
HUOM: Jokainen Yhdysvalloissa esitetty kausi alkaa syyskuun lopussa ja päättyy toukokuun lopussa, tai kesäkuun alussa.
Mateo Cañellas
thumb|Mateu Cañellas Mateo Cañellas (s. 27. huhtikuuta 1972) on espanjalainen entinen keskimatkojen juoksija. Hän sai hopeaa Barcelonan yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1995 ja seuraavana vuonna euroopanmestaruuskilpailuissa Tukholmassa kultaa.
Stefan Praetorius
Stefan Praetorius (1536–1603) oli saksalainen evankelinen pappi. Hän on kirjoittanut paljon luetun hartauskirjan Uskovaisten hengellinen aarreaitta (Geistliche Schatzkammer der Gläubigen). Kirjassa ei ole vielä puhdasoppisuuden kaavamaisuutta, vaan sitä leimaa evankelinen henki.
Etunimestä esiintyy kirjoitusmuotoja: Stefan ja Stephan, sukunimestä muotoja Praetorius, Pretorius, Prætorius, Prätorius.
Lennätin
thumb|Kartta tärkeimmistä lennätinlinjoista vuodelta 1891. Lennätin on yleisnimitys useille erityyppisille laitteille, joilla tekstimuotoinen viesti voidaan välittää alkuperäistekstiä fyysisesti siirtämättä. Yleensä, kuten tässä artikkelissa, lennättimellä tarkoitetaan sähköistä lennätintä, jossa viesti siirretään sähköisesti johdinta pitkin. Ennen sähköistä lennätintä oli käytössä optisia lennättimiä. Radiota kutsuttiin aluksi usein langattomaksi lennättimeksi.
Lennättimellä välitettyjä viestejä kutsuttiin sähkösanomiksi. Nimitys on myöhemmin lyhentynyt sähkeeksi. 1930-luvulta alkaen teleksi syrjäytti morseaakkoset sähkösanomien välittämisessä. Ennen kaukopuheluiden yleistymistä sähkösanomat olivat hyvin suosittuja. Sähkösanomia käytettiin usein liiketoimien vahvistamiseen, koska sähkösanomasta jäi aina kirjallinen dokumentti.
Historiaa
thumb|250px|left| Ensimmäisen kaupallista liikennettä välittäneen sähköisen lennättimen rakensivat William Fothergill Cooke ja sir Charles Wheatstone. Heidän laitteensa otettiin käyttöön Lontoossa 1838. Cooken ja Wheatstonen lennätin käytti useaa johdinta, joilla ohjattiin viiden mittarineulan liikkeitä. Sen mukaan, mitkä kaksi neulaa kulloinkin kääntyivät ja mihin suuntiin, vastaanottaja saattoi lukea, minkä kirjaimen lähettäjä lähetti.
Ensimmäisen käytännöllisen lennätinjärjestelmän rakensivat Yhdysvalloissa Samuel Morse ja Alfred Vail. New Yorkin ja Baltimoren välinen lennätinlinja otettiin käyttöön 24. toukokuuta 1844. Tälle lennättimelle riitti yksi johdinyhteys, sillä eri merkit koodattiin sähköttämällä erilaisia pulssijonoja eli Morsen aakkosia. Morsen ja Vailin lennättimen käyttö levisi nopeasti ja muutaman vuoden kuluessa syrjäytti kilpailevat järjestelmät lähes täysin.
Kesäkuussa 1860 USA:n kongressi sääti lain mantereen halki kulkevasta lennätinlinjasta. Siinä säädettiin esimerkiksi sanomien enimmäishinnoista. Uutta linjaa tarvittiin Chicagon sekä San Franciscon lähellä olevan Carson Cityn välille 1 700 km. Järjestelmän rakentamisen tarjouskilpailun voitti Western Union -yhtiö, jota johti Hiram Sibley. Linja rakennettiin Yhdysvaltojen sisällissodan riehuessa. Jotta työ etenisi nopeasti, siitä tehtiin kahden yhtiön välinen kilpailu: voittanut saisi hävinneeltä 50 dollaria jokaiselta sen tarvitsemalta ylimääräiseltä päivältä. Rakentaminen eteni 5–12 km päivässä ja parhaimmillaan rakentajaryhmä pystytti 200 pylvästä päivässä. Arvaamaton vastus olivat intiaanit, joita linjan varrella hyviteltiin monin tavoin. Linja valmistui puolessa vuodessa 24. lokakuuta 1861, jolloin kalifornialainen tuomari lähetti sähkeen presidentti Lincolnille Washingtoniin. Rakentamiskilpailun voittanut ryhmä oli valmis 6 päivää aikaisemmin. Lennättimestä tuli suuri kaupallinen menestys, ja se teki Pony Express -nimisen pikapostilinjan tarpeettomaksi.
Suomeen perustettiin Venäjän Keisarikunnan Lennätinlaitoksen alaisuuteen oma lennätinpiiri, jonka pääpaikka oli Pietarissa. Suomen lennätinpiirin ensimmäinen sähkölennätinlinja valmistui vuonna 1855 Helsingistä Pietariin, ja ensimmäinen sähkösanoma lähetettiin sen kautta Viipuriin 5.6. samana vuonna. Ensimmäinen suomenkielinen sähkösanoma lähetettiin 9.4.1862 Turusta Elias Lönnrotille hänen 60-vuotispäivänään. Vuonna 1917 perustettiin Suomen valtion lennätinlaitos, jonka pääkonttori oli Helsingissä.
Lennätin rautateillä
Suomen rataverkolla lennätinlinja rakennettiin jokaisen radan yhteyteen. Valtionrautatiet käytti lennätintä 1950-luvulle asti, jolloin puhelimen uudistuminen syrjäytti sen. Vain Neuvostoliiton liikenteessä lennätin säilytti asemansa aina vuoteen 1978 asti. Suomalaisista kapearaiteisista rautateistä vain Loviisan–Vesijärven rautatie käytti lennätintä, muut käyttivät alusta alkaen puhelinta. Joillakin yksityisillä kapearaiteisilla oli omat puhelinlinjansa asemien välillä.
Merkitys
Lennätin oli ensimmäinen viestintäväline, jolla pystyttiin luomaan lähes välittömät kansain- ja mannertenväliset yhteydet. Tämän muutoksen seuraukset olivat mullistavia. Lennättimen ansiosta sanomalehdet pystyivät kertomaan maailman tapahtumista tuoreeltaan. Liike-elämän, erityisesti kaupankäynnin, rytmi muuttui: nyt ei enää merkinnyt niin paljon, missä tavaraa oli, kuinka paljon se maksoi ja kuinka nopeasti se oli toimitettavissa. Kilpailukykyisenä säilyminen vaati lennättimen käyttämistä.
Sodankäynnissä lennätin vaikutti ensimmäisen kerran Krimin sodassa. Sähköisillä viestivälineillä on ollut merkitystä lähes kaikissa sen jälkeisissä sodissa. Lennätin mahdollisti rautateiden tehokkaan käytön ja joukkojen nopean keskittämisen valtakunnan haluttuun osaan. Ensimmäisessä maailmansodassa tästä tuli erittäin merkittävä osa sodan alkuvaiheen suunnitelmia.
George Grey (hiihtäjä)
thumb|250px|George Grey Tour de Ski -osakilpailussa 2010. George Grey (s. 22. heinäkuuta 1979 Sidcup, Lontoo, Englanti) on kanadalainen entinen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Grey kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2001. Paras maailmancupin sijoitus Greyllä on kolmas sija Whistlerin parisprintistä vapaalla hiihtotavalla, jossa hän hiihti yhdessä Alex Harveyn kanssa. Paras henkilökohtainen saavutus maailmancupissa hänellä on 16. sija Davosin 15 km:n perinteisen hiihtotavan kisasta joulukuulta 2008 ja Canmoren 15 km:n vapaan hiihtotavan kisasta joulukuulta 2005.
Grey sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa hän on ollut 4 × 10 kilometrin viestissä viides Liberecissä 2009 ja parisprintissä kuudes Oberstdorfissa 2005. Hän lopetti uransa vuonna 2011.
Ilamin piirikunta
Ilamin piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Mechin vyöhykkeellä. Ilamin piirikuntaa rajaa idässä Intian Länsi-Bengalin osavaltio. Naapuripiirikuntia ovat etelässä Jhapa, lännessä Morang ja pohjoisessa Panchtharin piirikunta.
Luonnonmaantieteellisesti Ilamin piirikunta luokitellaan osaksi Nepalin itäistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 15,5 % alempaan trooppiseen, 33,5 % ylempään trooppiseen, 40,1 % subtrooppiseen, 10,6 % lauhkeaan ja 0,3 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Piirikunta kertoo olevansa tunnettu luonnonmaisemistaan, teentuotannosta ja maataloudestaan. Ilam on Nepalin tärkeimpiä ja perinteisiä teetuotantoalueita.
Fort Clatsop
thumb|Vuonna 1955 rakennettu Fort Clatsop thumb|2007 uudelleen rakennettu Fort Clatsop Fort Clatsop oli Lewisin ja Clarkin retkikunnan väliaikainen linnake, joka toimi tutkimusmatkaajien tukikohtana talvella 1805 - 1806. Rakennus sijaitsi Tyynenmeren rannalla Oregonissa Columbiajoen suulla ja oli nimetty alueella asuvien clatsop-intiaanien mukaan.
Nykyisen Astorian kaupungin lähellä sijaitseva paikka on yksi Lewisin ja Clarkin kansallispuiston suojelukohteista, ja tunnettu myös Fort Clatsopin kansallisena muistomerkkinä. Linnakkeen jäljennös rakennettiin 1955 kunnes se tulipalon jäljiltä rakennettiin uudelleen vuonna 2006. Uusi jäljitelmä on vähemmän viimeistelty kuin edeltäjänsä ja antaa todentuntuisemman kuvan alkuperäisestä Fort Clatsopista.
Tinja Ruusuvuori
Tinja Ruusuvuori (s. 1988) on suomalainen toimittaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän käsikirjoittaa ja juontaa lastenohjelma Neppajymykerhoa, joka tulee Yle TV2-kanavalta arkiaamuisin. Lisäksi Ruusuvuori on vapaa toimittaja ja kirjoittaa mm. kulttuurialan julkaisuihin.
Fort Clatsop
Historia
Fort Clatsopin rakennustyöt aloitettiin joulukuun ensimmäisellä viikolla. Sateiset ja tuuliset sääolosuhteet sekä miesten sairastelu hidastivat tukikohdan valmistumista. Rakennukseen päästiin asumaan hieman ennen joulua. Alkeellinen kasarmi sisälsi kaksi eri rakennelmaa ja seitsemän huonetta, joista miehistö jakoi keskenään kolme. Retkikunnan vetäjillä oli käytössään yhteinen huone, samoin oppaana ja tulkkina toimineilla Sacagawealla ja hänen miehellään. Kuudes huone oli tehty tupakointia varten ja seitsemäs toimi vartiotupana.
Tinja Ruusuvuori
Ruusuvuori on suorittanut dokumentaarisen elokuvan kandidaatin tutkinnon Aalto-yliopistossa 2016 ja taiteen maisterin (MA) tutkinnon Glasgow School of Artissa 2018.
Fort Clatsop
Historia
Retkikunta ei onnistunut aikomuksessaan tavata mahdollisimman monia Tyynenmeren rannikolla asuvien kansojen päämiehistä. Paikalliset heimot olivat nähneet valkoisia miehiä jo aiemmin merimiesten käydessä kauppaa heidän kanssaan. Tämän vuoksi retkikunnan saapuminen ei tehnyt intiaaneihin suurta vaikutusta. Columbiajoen pohjoisia rantoja kansoittavat chinookit olivat suurin, vaikutusvaltaisin ja parhaiten aseistettu rannikon kansoista. Tutkimusmatkaajat yrittivät turhaan luoda chinookeihin hyvät suhteet. Kaiken lisäksi nämä pitivät tuotteillaan siksi kovia hintoja että amerikkalaisten oli tyydyttävä kaupankäyntiin pääasiassa heidän linnakkeensa läheisyydessä asuvien clatsopien kanssa. Missourijoen maaseudulla menestykseksi osoittautunut Yhdysvaltain diplomatia ei toiminut rannikkokansojen keskuudessa.
23. maaliskuuta 1806 retkikunta jätti Fort Clatsopin. Viimeisenä työnään Lewis ja Clark jättivät tukikohtaan täydellisen listan retkikunnan jäsenistä, tarvikkeista ja kartan suunnitellusta paluureitistä siltä varasta, että joku alueella liikkuva euro-amerikkalainen ryhmä löytäisi sen.
Wehrmachtin komentajareservi
pienois|Kenraalieversti [[Franz Halder oli sodan lopulla yhtä aikaa sekä komentajareservissä että keskitysleirin vankina.]] Wehrmachtin komentajareservi oli vuonna 1939 perustettu natsi-Saksan sotavoimien Wehrmachtin nimellinen yksikkö, johon sijoitettiin ne korkea-arvoiset upseerit, joilla ei ollut tehtäviä eikä komennuksia. Komentajareserviin kuuluneella ei ollut varsinaisia velvollisuuksia eikä tehtäviä, vaan se vastasi eräänlaista palkallista pakkolomaa.
Komentajareservi oli usein normaali välivaihe upseerien sijoittamisessa, mutta siihen siirtämistä käytettiin myös rangaistuksena niskoittelusta tai tehottomuudesta sodankäynnissä varsinkin korkeampaan kenraalikuntaan kuuluvien upseerien kohdalla. Esimerkiksi Pohjoisen armeijaryhmän komentaja sotamarsalkka Wilhelm von Leeb siirrettiin Wehrmachtin komentajareserviin tammikuussa 1942, koska hän ei saanut vallattua Leningradia. Adolf Hitler raivostui Leebille eikä antanut tälle enää uusia tehtäviä. Hänet korvattiin kenraalieversti Georg von Küchlerillä, joka ei myöskään onnistunut valtaamaan Leningradia. Sen sijaan tammikuussa 1944 puna-armeija onnistui purkamaan Leningradin piirityksen ja saartamaan Küchlerin komentaman armeijaryhmän. Kun Küchler vaati Hitleriltä lupaa vetäytymiseen säästääkseen joukkonsa varmalta tuholta, Hitler raivostui vuorostaan Küchlerille ja siirsi tämänkin komentajareserviin. Myöskään Küchler ei saanut enää uusia tehtäviä sodan aikana.
Myös poliittisesti epäluotettavina pidetyt upseerit joutuivat usein viettämään pitkiä aikoja Wehrmachtin komentajareservissä. Heihin lukeutuivat esimerkiksi saksalaisten suorittamia siviileihin ja sotavankeihin kohdistamia sotarikoksia ilmituoneet ja arvostelleet upseerit. Esimerkiksi majuri Karl August Meinel protestoi Gestapon ja Sicherheitsdienstin harjoittamaa venäläisten sotavankien julmaa kohtelua ja teloittamisia vastaan. Hän kirjoitti 13. tammikuuta 1942 kenraali Ritter von Saurin puoltaman raportin, joka lähetettiin Wehrmachtin toimistoon Berliiniin, jossa sen vastaanotti kenraali Meinecke. Raportti suututti sekä poliisin että armeijan johtoa, ja Meinel siirrettiin kahdeksi kuukaudeksi Liettuassa olevan vankileirin komendantiksi ja sen jälkeen komentajareserviin. Meinel totesi myöhemmin, että raportin jälkeen kaikessa oli rangaistuksen maku. Samoin raporttia puoltanut Saur siirrettiin pian komentajareserviin.
Maxim (Helsinki)
Maxim on Finnkinon elokuvateatteri Kluuvikadulla Helsingissä. Teatteri on toiminut vuodesta 1909 elokuvateatterikäytössä ensin nimellä Olympia (vuoteen 1923), sitten Piccadilly-nimellä ja vuodesta 1931 alkaen nimellä Maxim. Nykyinen rakennus valmistui vuonna 1974. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eliel Muoniovaara. Maxim on Suomen vanhin elokuvateatteri. Toinen kahdesta salista on suojeltu. Saleissa on yhteensä 249 paikkaa.
Teatterin ohjelmisto on yleensä painottunut laatuelokuvaan. Maximissa on saanut ensi-iltansa moni Ingmar Bergmanin elokuva, ja siellä on järjestetty Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhla useana vuonna vuoteen 2013.
Historia
Alkuperäinen rakennus valmistui elokuvateatteriksi. Siinä oli yksi sali ja 551 katsojapaikkaa, ja se oli aikanaan Suomen suurin elokuvateatteri. Salin korkeus oli kahdeksan metriä ja istuimet mahonkia. Suunnittelija oli arkkitehti David Frölander-Ulf.
Vanha rakennus purettiin huonokuntoisena vuonna 1972, ja nykyinen valmistui vuonna 1974. Saleja rakennettiin yksi lisää. Kakkossalissa käytettiin vanhan salin koristepaneeleja ja kristallilamppuja. Vuonna 1997 uusi omistaja, Sandrew Metronome, remontoi teatterin. Molemmat salit saivat uudet istuimet ja esitystekniikan, vaikkakin Museoviraston suojelemassa kakkossalissa uudistus oli hillitympää.
Nykyisen rakennuksen omistaa Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen.
Remontti ja hotellisuunnitelmat
Loppuvuodesta 2014 kerrottiin suunnitelmista rakentaa Maxim-taloon Kämp Groupin hotelli, jonka tieltä Maxim 1 -sali oli määrä purkaa. Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen irtisanoi vuokrasopimuksen Finnkinon kanssa. Toukokuussa 2015 suunnitelmat kuitenkin muuttuivat siten, että vanhat salit piti säilyttää ja lisäksi piti vielä rakentaa kolmas sali, jotta Maximissa olisi ollut jatkossa 640 paikkaa. Viimeinen remonttia edeltävä elokuvanäytös oli tammikuussa 2016. Molemmat salit kunnostettiin ja talotekniikka uusittiin. Teatteriin lisättiin myös kaksi baaria, jotka palvelevat elokuvakävijöitä.
Europa Cinemas -jäsenyys
Vuonna 2014 Maxim liittyi osaksi eurooppalaista Europa Cinemas -verkostoa. Jäsenyyden edellytyksenä on, että teatterin esitettämistä elokuvista merkittävä osa tulee olla eurooppalaisia ei-kansallisia tuotantoja. Muita verkostoon kuuluvia elokuvateattereita ovat Helsingissä Kino Engel, Korjaamo Kino ja Orion sekä Espoossa Kino Tapiola, Lahdessa Kino Iiris, Tampereella Niagara ja Kuopiossa Kino Kuvakukko.
Jericho (täsmennyssivu)
Jericho, Jeriko tai Jerico voi tarkoittaa monia eri asioita:
Ristin teologia
Ristin teologia on kristinuskon sisäinen ajatussuuntaus, jonka mukaan Jumala kätkeytyy vaivaan ja kärsimykseen, erityisesti Jeesuksen ristinkuolemaan. Pääajatuksena on, että Jumala ei vaikuta ensisijaisesti korkeana Kuninkaana, vaan kärsimykseen kätkeytyvänä mukanakulkijana. Näkemys oli erityisesti Martti Lutherin painottama ja sitä kautta sen vaikutus luterilaisuudessa on suuri.
Käsitykset ihmisestä, kärsimyksestä ja Jumalasta
Kyseisen opin mukaan jopa sairaudet, vararikot, onnettomuudet ja tappiot saattavat olla Jumalan hyvä tahto sen sijaan, että Jumala rankaisisi niillä. Ristin teologitkin myöntävät, että ihmisen järki ja tunteet taistelevat tällaista ajattelua vastaan, mutta uskolla sen voi tunnustaa ja sisäistää - ainakin ajan kanssa. Samoin taas terveys ja menestys eivät välttämättä olekaan aina hyväksi meille.
Muun muassa sellaisten raamatunkohtien kuin pohjalta ristin teologia toteaa, että yhtäältä Jumala saattaa syntiseksi, heikoksi, sairaaksi, hulluksi, ei-miksikään ja toisaalta tekee vanhurskaaksi, vahvaksi, terveeksi ja viisaaksi. Edellinen on Jumalan vasemman käden työtä eli vierasta työtä. Jumalan laki Raamatussa ja elämänkohtaloissa tekee tätä meille näin työntäen sekä vetäen meitä yhä uudestaan Kristuksen hankkiman armon varaan. Jälkimmäinen on Jumalan omaa työtä eli oikean käden toimintaa. Tämä on evankeliumin virka sanan ja sakramenttien kautta.
Saattaessaan ihmisen hulluksi ja kadotetuksi Jumala ei lisää ihmiseen mitään uutta tai aktiivisesti vaikuta häneen pahaa, vaan saattaa jo ihmisessä olevan hulluuden ja synnin ilmeiseksi, jotta hän sitten voisi antaa oman lääkkeensä ihmisen tilanteeseen.
Ristin teologian mukaan Jumala kuolettamalla tekee eläväksi.
Kunnian teologia
Kunnian teologian pääajatus perustuu voimakkaasti sille, mitä ristin teologia kutsuu Jumalan oikean käden työksi. Kunnian teologia nimittäin opettaa, että toiminta ja teot ovat parempi kuin kärsimys, kunnia parempi kuin risti, voima parempi kuin heikkous, viisaus parempi kuin tyhmyys ja hyvä yleisesti parempi kuin paha. Kunnian teologi ei niin sanotusti pidä silmiensä edessä ristiä. Ristissä näkyy puolestaan Jumalan rakkaus alaspäin ei mihinkään ja pahaan suuntautuva rakkaus. Jumala on omaksunut ihmisyyden, hulluuden, synnin ja ihmisen helvetin kuin ne olisivat hänen omiaan. Yhtyessään ja kärsiessään ihmisen puolesta Jumala lahjoittaa hänelle hyvänsä.
Tavoitellessaan Jumalaa kunnian teologi etsii Jumalaa suurista ja näyttävistä ominaisuuksista. Hän rakastaa Jumalaa ohitse ristin. Kunnian teologin järki ja rakkaus kohdistuu siihen mikä on jotakin ja mikä on hyvää. Siksi todellinen Jumala, joka rakkautensa mukaisesti on siellä missä hänen rakkautensa kohteet ovat nimittäin ihmisyydessä, heikkoudessa ja hulluudessa, näyttää kunnian teologista ja ihmisistä yleensä ei-miltään ja pahalta.
Aaron Stanford
thumb|upright|Aaron Stanford vuonna 2002. Aaron Stanford (s. 27. joulukuuta 1976 Westford, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Pyrona X-Men-elokuvasarjassa ja Doug Bukowskina The Hills Have Eyes -elokuvassa.
Bødker
Bødker on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kulomäki (Hyvinkää)
pienoiskuva|Kulomäki vuonna 2006 otetussa valokuvassa.
Kulomäki on Hyvinkään Paavolan kaupunginosassa sijaitseva osa-alue ja täyttömäki, joka rajautuu etelässä Paavolan asuinalueisiin ja pohjoisessa Hyvinkään Golfin golf-rataan. Kulomäellä toimi alun perin kaatopaikka, ja se toimi myös soranottoalueena. Varsinainen täyttömäki rakennettiin 1980-luvulla, ja se kohoaa noin 80 metrin korkeuteen.
Kulomäellä sijaitsee paikallisesti merkittävä Sveitsin hiihtokeskus. Hiihtokeskuksessa on neljä valaistua rinnettä, joiden korkeudet ovat 40 ja 80 metriä ja pituudet 250–400 metriä. Lisäksi hiihtokeskuksessa on pulkkamäki.
Vapautuksen teologia
Vapautuksen teologia on marxilaisvaikutteinen kristillinen, erityisesti katolisen kirkon teologian suuntaus, joka sai alkunsa Latinalaisessa Amerikassa 1960- ja 1970-luvuilla. Sen tähtäyspisteenä on ihmisen vapauttaminen.
Leon Shamroy
Leon Shamroy (16. heinäkuuta 1901 New York, New York – 7. heinäkuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän aloitti elokuvateollisuuden palveluksessa laboratorioapulaisena Foxilla 1920-luvun alussa. Shamroy siirtyi Pathélle, jossa ollessaan hän kuvasi muun muassa useita Charles Hutchisonin ohjaamia elokuvia. Shamroy palasi Foxin palvelukseen vuonna 1940 ja erikoistui Technicolor-kuvaamiseen. Vuonna 1953 hän kuvasi Foxin ensimmäisen CinemaScope-elokuvan Näin hänen kuolevan. Viimeisinä vuosinaan Shamroy kuvasi Foxin televisiosarjoja.
Vapautuksen teologia
Yleisimmin vapautuksen teologialla tarkoitetaan latinalaisamerikkalaista suuntausta. Vapautukseen perustuvia teologioita ovat myös esimerkiksi feministiteologia, musta teologia, alkuperäiskansojen vapautuksen teologia, juutalainen vapautuksen teologia ja palestiinalainen vapautuksen teologia.
Leon Shamroy
Shamroy oli naimisissa näyttelijä Mary Andersonin kanssa, jonka hän oli tavannut vuonna 1944 valmistuneen Wilsonin kuvausten aikana. Shamroy oli kaikkiaan 18 kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Palkinnon parhaasta kuvauksesta hän sai elokuvista Musta joutsen (1942), Wilson (1944), Minun on kosto (1945) ja Kleopatra (1963). Shamroy on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Vapautuksen teologia
Oppi
Latinalaisen Amerikan vapautuksen teologian ensimmäinen perusteema on, että liike suuntautuu kohti köyhiä ja sorrettuja, ja koska Jumala on köyhien puolella, köyhillä on erityisen tärkeä asema tulkittaessa kristillistä uskoa. Kristillisen teologian ja lähetyksen täytyy aina lähteä “alhaalta”, köyhien kärsimyksestä ja ahdingosta. Liikkeen toinen perusteema on, että se tarkastelee kriittisesti kirkollisia ja yhteiskunnallisia käytäntöjä. Teologia ei sen mukaan saa olla irrallaan yhteiskunnallisesta osallistumisesta ja poliittisesta toiminnasta.
Vapautuksen teologit lukevat Raamattua vapautuskertomuksena ja antavat erityistä painoa kertomuksille israelilaisten vapautumiselle Egyptistä, profeettojen tuomion sanoille sortajia kohtaan sekä Jeesuksen köyhille ja hyljeksityille julistamalle ilosanomalle. Raamatun lukemisen tavoitteena pidetään halua soveltaa Raamatun vapauttavia näkemyksiä Latinalaisen Amerikan tilanteeseen. Vapautuksen teologia pyrkii myös samaistamaan pelastuksen ja vapautuksen sekä painottaa pelastuksen sosiaalisia, poliittisia ja taloudellisia aspekteja.
Suhtautuminen yhteiskuntaan
Vapautuksen teologia suhtautuu kriittisesti kapitalismiin ja puhuu sosialismin puolesta. Vapautuksen teologit ovat viitanneet Karl Marxiin ja nähneet marxismin “yhteiskunnallisen analyysin välineenä”, joka mahdollistaa latinalaisamerikkalaisen yhteiskunnan tämänhetkisen tilan tarkastelun. He katsovat marxismin myös antavan välineitä köyhien surkean elämäntilanteen parantamiseksi sekä tarjoavan poliittisen ohjelman vallitsevan yhteiskunnallisen järjestelmän purkamiseksi ja korvaamiseksi tasa-arvoisemmalla yhteiskunnalla.
Historia
Suuntauksen juuret johtavat vuoteen 1968, jolloin Medellínissä Kolumbiassa järjestettiin Latinalaisen Amerikan roomalaiskatolisten piispojen CELAM II -kongressi. Se julkisti tunnustuksen, että kirkko oli usein asettunut alueen sortohallitusten puolelle ja vakuutti, että tulevaisuudessa kirkko olisi köyhien puolella. Kolme vuotta myöhemmin perulainen teologi Gustavo Gutiérrez esitteli kirjassaan Vapautuksen teologia (1971) liikkeen määräävät teemat. Liikkeen muita merkittäviä teologeja olivat brasilialainen Leonardo Boff, uruguaylainen Juan Luis Segundo ja argentiinalainen José Míguez Bonino, joista viimeinen oli poikkeuksellisesti protestantti.
Ruohonjuuritasolla alkunsa saanut vapautuksen teologia sai 1960-luvulla virallisen muodon, kun paavi Johannes XXIII vaati köyhien ja sorrettujen asettamista etusijalle. Myöhemmin katolinen kirkko on kuitenkin suhtautunut liikkeeseen varauksellisesti ja paavi Johannes Paavali II tuomitsi sen marxilaisena.
Outlaws
Outlaws (joskus myös muodossa American Outlaws Association tai A.O.A.) on rikollinen moottoripyöräkerho, joka perustettiin alun perin McCookissa, Illinois'n osavaltiossa Yhdysvalloissa vuonna 1935. Nykyisin sillä on 247 aluekerhoa 27 valtiossa. Järjestön maailmanjohtajana toiminut Harry Joseph Bowman oli FBI:n pitämällä Ten Most Wanted Fugitives -listalla (suomeksi: 10 eniten etsittyä karkuria) ja on istunut liittovaltion vankilassa vuodesta 1999 lähtien.
Outlawsien pahimpana vihollisena on jo pitkään ollut toinen yhdysvaltalainen moottoripyöräkerho, Helvetin Enkelit. Outlawsit käyttävätkin akronyymiä "ADIOS" (Angels Die In Outlaw States, ).
Käkisalmen läänin rykmentti
Käkisalmen läänin rykmentti oli suomalainen joukko-osasto vuosina 1920–1921.
Perustaminen
Kaakkois-Suomen rajanvartiointi tehtäviin määräsi Tasavallan Presidentti perustettavaksi Käkisalmen läänin rykmentin 21. tammikuuta 1920. Rykmentti liitettiin perustamisvaiheessa 2. Divisioonaan. Rykmenttiin siirrettiin Terijoen rajavartiopataljoona, jossa oli seitsemän komppaniaa. Puuttuvat komppaniat otettiin Valkoisesta Kaartin rykmentistä, Viipurin rykmentistä, Pohjois-Savon rykmentistä, Kaartin jääkäripataljoonasta ja Pohjanmaan jääkäripataljoonasta, kustakin joukko-osastosta yksi komppania. Rykmentin ensimmäinen päiväkäsky julkaistiin 5. helmikuuta 1920, mitä päivää pidetään sen perustamispäivänä.
Rykmentin esikunta oli sijoitettuna Terijoelle ja Uudellekirkolle kaikkiaan viiteen rakennukseen. Rykmentin pataljoonat sijoitettiin seuraavasti:
Tehtävät
Rykmentin perustamisen syynä oli vakinaisen sotilaallisen rajavartioinnin aikaan saaminen Karjalankannakselle. Tähän tehtävään kuului sotilaallisen rajanvartioinnin lisäksi tulli- ja poliisitehtävät raja-alueella.
Lakkauttaminen
Tasavallan Presidentti hyväksyi esityksen rykmentin hajottamisesta 15. maaliskuuta 1921 ja rykmentti lopetti toimintansa 19. huhtikuuta. Sotaministeriön käskyn mukaisesti rykmentin esikunta hajotettiin, I Pataljoonasta muodostettiin I Polkupyöräpataljoona ja II Pataljoonasta II Polkupyöräpataljoona. Rykmentin III Pataljoona siirrettiin Savon Jääkärirykmenttiin.
Pokémon Ultra Sun ja Ultra Moon
Pokémon Ultra Sun ja Ultra Moon ovat marraskuussa 2017 julkaistuja Pokémon-sarjan pelejä. Pelien kansissa näkyvät pokémonit Solgaleo ja Lunala, jotka ovat yhdistyneet Necrozma-pokémonin kanssa.
Lisäyksiä Pokémon Suniin ja Mooniin verrattuna ovat muun muassa uudet alueet, mahdollisuus palata Ultra-avaruuteen, erilainen juoni, uusi kuvaustoiminto, ja liikkuvat pokémonit taisteluiden ulkopuolella.
Nou Barris
thumb|Nou Barris Barcelonan kartalla Nou Barris on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Sant Andreun ja Horta-Guinardón alueiden välissä. Lisäksi sitä rajoittavat Santa Coloma de Gramenetin ja Montcada i Reixacin kunnat. Vuonna 2005 Nou Barrisissa oli 164 981 asukasta, joista suuri osa oli maahanmuuttajia.
Aiheesta muualla
thumb|left|Nou Barrisin keskuspuisto
Milan Melindo
Milan Melindo (s.29. helmikuuta 1988) on filippiiniläinen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Ammattiura
Melindo aloitti ammattinyrkkeilyuran 17-vuotiaana vuonna 2005. Voitettuaan 29 ensimmäistä ottelua Melindo pääsi haastamaan kärpässarjan mestari Juan Francisco Estradan mutta hävisi ottelun kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2015 Melindo kohtasi Javier Mendozan IBF liiton mestaruusottelussa mutta hävisi teknisellä päätöksellä kuudennen erän jälkeen haavojen vuoksi. Melindolta myös vähennettiin piste viidennessä erässä vyön alle lyömisestä. Vuonna 2016 Melindo kohtasi Maximino Floresin voittaen ottelun seitsemännessä erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun vahingossa tapahtuneen päiden yhteentörmäyksen vuoksi. Melindo voitti väliaikaisen IBF liiton mestaruuden voittamalla Teeraphong Utaidan kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi yksimielisesti tuomariäänillä. Melindo virallisti mestaruuden voittamalla Akira Yaegashin ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla. Melindo on puolustanut mestaruutta kerran voittaen Hekkie Budlerin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi hajaäänituomiolla.
Aiheesta muualla
| Boxrec.com
Esa Furuholm
Esa Furuholm (s. 19. elokuuta 1950 Pori) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hän pelasi urallaan yhteensä viisi kautta SM-sarjassa seuroinaan Porin Ässät, Valkeakosken Haka ja Turun Pyrkivä.
Keskikentällä pelanneen Furuholmin paras kausi pääsarjatasolla oli vuonna 1971, jolloin hän teki Hakan riveissä kuusi maalia.
Muun muassa toimittajana ja opettajana työskennellyt Furuholm siirtyi 1990-luvun alussa Suomen Palloliiton palvelukseen. Hän toimi pitkään Palloliiton kehityspäällikkönä.
Nykyään Esa Furuholm pelailee harrastesarjaa joukkueessa FC Lost Boys.
Välinehuoltaja
Välinehuoltaja on vastuussa sairaanhoidossa tarvittavien välineiden ja laitteiden puhdistamisesta ja käyttövalmiudesta: hän pesee, desinfioi ja steriloi ne sekä varmistaa niiden toimivuuden.
Välinehuoltaja työskentelee esimerkiksi sairaalan tai terveyskeskuksen välinehuoltokeskuksessa, leikkaussalissa tai laboratoriossa.
Välinehuoltajan ammattitutkinnon ja erikoisammattitutkinnon voi suorittaa toisella asteella näyttötutkintona.
Juha Viitasaari
Juha Viitasaari (s. 21. heinäkuuta 1987 Kuortane ) on ollut Soinin kunnanjohtajana vuosina 2017–2019 ja Virtain kaupunginjohtajana marraskuun puolivälistä 2019 vuoden 2021 alkupuolelle. Tammikuussa 2021 hänet valittiin Etelä-Pohjanmaan neljässä kunnassa toimivan Kuusiolinna Terveyden toimitusjohtajaksi.
Israel Ruong
Johan Israel Ruong, (26. toukokuuta 1903 Arjeplog – 6. huhtikuuta 1986 Uppsala domkyrkoförsamling) oli ruotsinsaamelainen kielentutkija, poliitikko ja Uppsalan yliopiston saamen kielen ja kulttuurin professori. Yhtenä alan merkittävistä asiantuntijoista hän edisti voimakkaasti saamelaistutkimusta ja taisteli saamelaisten oikeuksien puolesta.
Israel Ruong puhui äidinkielenään piitimensaamea. Hänen vanhempansa olivat katekeettoja ja vakinaisesti asuvia Labbas-järven rannalla. He ja suuri osa Ruongin sisaruksista kuolivat espanjantautiin, joka esiintyi Arjeplogissa 1920. Harrokissa varttunut Ruong kuvasi yksityiskohtaisesti kylää artikkelissaan ”Harrok – ett samiskt nybygge i Pite Lappmark”, joka on julkaistu teoksessa Kultur på karrig jord: festskrift til Asbjørn Nesheim.
Ruong opiskeli kirjeoppilaana opettajaksi Luulajan Folkskoleseminaarissa vuosina 1923-1927. Hän suoritti ylioppilastutkinnon yksityisoppilaana Tukholman Östermalmilla joulukuussa 1934 ja kirjoittautui Uppsalan yliopiston opiskelijaksi maaliskuussa 1936. Sieltä hän valmistui filosofian maisteriksi 1938, lisensiaatiksi 1942. Hän väitteli joulukuussa 1943 ja nimitettiin saamen kielen dosentiksi samassa kuussa. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1943) oli otsikoitu Lappische Verbalableitung argestellt auf Grundlage des Pitelappischen. Filosofian tohtoriksi Ruong valmistui toukokuussa 1944. Hän oli Uppsalan yliopiston saamen kielen ja etnologian dosentti 1949-1969.
Opettajaopintojensa lomassa Ruong työskenteli jaksoittain opettajan sijaisena Arjeplogissa (1923-1927). Vuodesta 1927 lähtien hän oli ensin opettajan sijaisena, ja sittemmin vakituisena opettajana Jukkasjärvellä kiertokoulussa (poronhoitajien mukana liikkuva nomadikoulu ) vuoteen 1945 saakka. Hän työskenteli myös Landsmåls- o folkminnesarkivetissa Uppsalassa vuosina 1943-1945. Hän toimi tilapäisenä nomadikoulujen koulutarkastajana syyskuusta 1945, ja vakituisena 1947-1967. Tänä aikana hänellä oli useita saamelaisten asioihin liittyviä luottamus- ja johtotehtäviä. Uppsalan yliopiston professoriksi Ruong nimitettiin heinäkuussa 1969.
thumb|Tohtori Israel Ruong keskustelemassa Amma Pavvelin kanssa (1954). Kielentutkijana Ruong työskenteli erilaisten saamen kielen näkökulmien kuten muoto-opin parissa.
Israel Ruong oli yksi niistä, jotka tekivät aloitteen Nordisk samisk instituttin perustamiseksi, ja työskenteli Uumajan yliopiston saamelaisinstituution kehittämiseksi. Yhdessä Knut Bergslandin kanssa hän oli alkuunpanija Bergsland-Ruong-ortografialle vuodesta 1948. Ruong julkaisi uudella ortografialla oppikirjan ja kieliopin Min sámigiella (1970).
Ruong oli myös saamelaispoliitikko ja Ruotsin saamelaisten keskusliiton perustaja 1950. Hän oli Ruotsin saamelaisten keskusliiton puheenjohtaja vuosina 1959–1967. Vuosina 1960–1973 Ruong oli Samefolket-sanomalehden toimittaja.
1983 perustettiin Israel Ruong -stipendi.
Kevyt Kanava
Kevyt Kanava Oy on yksityinen, radiotoimintaa harjoittanut mediatalo. Se sijaitsee Lapualla ja toimi pääosin Etelä- ja Keski-Pohjanmaan alueella.
Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanava Oy:n radiotoiminnot. Kanavat liitettiin osaksi Nelonen Mediaa syyskuun 2019 alussa.
Kanavat
Kevyt Kanava hallinnoi alla olevia kanavia:
Pohdonsaari
Pohdonsaari (myös Sarvunsaari) on Vesilahden kunnassa Pyhäjärven Laukonselällä sijaitseva pieni kallioinen saari, jokan on pinta-alaltaan noin 0,46 hehtaarin suuruinen. Se on saanut nimensä vanhasta kansantarusta, joka on kuvattu muun muassa Zachris Topeliuksen julkaisemassa Maamme kirjassa. Tarinan mukaan pirkkalaispäällikkö Matti Kurki ja novgorodilainen jättiläskokoinen Pohto kävivät saarella kaksintaistelun, jonka yhteydessä Kurki surmasi Pohdon. Palkkiokseen hän sai Ruotsin kuninkaalta Laukon kartanon, joka sijaitsee mantereella vain muutaman sadan metrin päässä Pohjonsaaren luoteispuolella.
Pohdonsaari on myös toiminut uhripaikkana jo ainakin rautakaudella. Lokakuussa 2015 saarelta löydettiin ainutlaatuiseksi kuvailtu uhrimenoissa käytetty kotkariipus, joka on peräisin merovinkiajalta 600–800-luvuilta ja valmistettu Venäjällä Permin alueella.
Kapina laivalla (vuoden 1935 elokuva)
Kapina laivalla (Mutiny on the Bounty, Suomessa myös nimillä Kapina laivassa ja Kapina kannella) on Frank Lloydin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1935. Se perustuu James Norman Hallin romaaniin Kapina laivassa, joka perustuu HMS Bountylla 1789 puhjenneeseen kapinaan. Pääosia esittivät Clark Gable ja Charles Laughton.
Kapina laivalla voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja oli ehdolla viidessä muussa kategoriassa. Gable, Laughton, ja Franchot Tone olivat kaikki ehdolla parhaasta miespääosasta. Se on toistaiseksi (Oscar-gaala 2009) ainut parhaan elokuvan Oscarin voittanut elokuva, joka ei voittanut muita Oscar-palkintoja.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kapinan laivalla vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tarina
Kapteeni Bligh on julma ja säälimätön mies. Bountyn ollessa matkalla takaisin Englantiin, kapteenin julmuudet saavat sellaiset mittasuhteet, että perämies Christian järjestää kapinan. Bligh ja hänelle uskolliset upseerit jätetään ajelehtimaan pelastusveneessä. Christian johtaa laivan ja sen miehistön vaikeuksien kautta Tahitille.
Palkinnot
Voitetut Oscar-palkinnot:
Mokšen pravda
Mokšen pravda (Мокшень правда, ”Mokšan totuus”) on Saranskissa Mordvan tasavallassa ilmestyvä mokšankielinen sanomalehti.
Lehden historia alkaa Moskovassa vuonna 1921 perustetusta mordvalaisesta Jakstere tešte -lehdestä. Se ilmestyi lähes kolmen vuoden ajan mokšan ja ersän kielillä. Vuonna 1924 Penzassa alkoi ilmestyä ensimmäinen kokonaan mokšankielinen lehti Od vele (”Uusi kylä”). Vuonna 1932 se sai nimen Mokšen pravda.
Kapina laivalla (vuoden 1935 elokuva)
Palkinnot
Oscar-ehdokkuudet
Mokšen pravda
Lehdellä on ollut huomattava merkitys mokšan kirjakielen ja mordvalaisen kirjallisuuden kehityksessä. Vuonna 1973 se ilmestyi kolmesti viikossa 8 000 kappaleen painoksena.
Nykyään lehti ilmestyy tabloid-kokoisena ja 16-sivuisena kerran viikossa. Julkaisijoina toimivat Mordvan parlamentti, hallitus ja lehden toimitus. Levikki on noin 4 500 kappaletta.
Miguel La Fay Bardi
La Fay Bardi jäi eläkkeelle 10. heinäkuuta 2013.
Sanzō Nosaka
thumb|Sanzō Nosaka, 1949. Sanzō Nosaka (30. maaliskuuta 1892 Yamaguchin prefektuuri – 14. marraskuuta 1993 Tokio) oli japanilainen kommunistipoliitikko, joka toimi Japanin kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1958–1982.
Nosaka valmistui Keiōn yliopistosta vuonna 1917. Hän kuului opiskeluaikanaan Suzuki Bunjin perustamaan Yūaikai-nimiseen vasemmistolaiseen järjestöön. Nosaka jatkoi opintojaan Englannissa ja liittyi vuonna 1920 Ison-Britannian kommunistiseen puolueeseen, minkä seurauksena hänet karkotettiin maasta muutamaa kuukautta myöhemmin. Hän palasi Japaniin vuonna 1922 ja osallistui Japanin kommunistisen puolueen perustamiseen. Hänet pidätettiin poliittisen toimintansa vuoksi muutamaksi kuukaudeksi vuonna 1923 ja uudelleen vuonna 1928 niin sanotuissa maaliskuun 15. päivän joukkopidätyksissä, mutta hänet vapautettiin terveyssyistä. Vuodesta 1931 Nosaka oleskeli Neuvostoliitossa ja edusti puoluettaan Kominternin toimeenpanevassa komiteassa. Hän asui 1930-luvulla ajoittain myös Yhdysvalloissa. Toisen maailmansodan aikana hän oli Kiinan Yenanissa kommunistisissien hallitsemalla alueella ja tuotti Kiinan aluetta miehittäviä japanilaisia joukkoja vastaan suunnattua propagandaa.
Hans Pieren
Pieren sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987, 14:nneksi Calgaryn 1988 ja 11:nneksi Albertvillen 1992 olympialaisissa sekä viidenneksi Moriokan MM-kilpailuissa 1993.
Sanzō Nosaka
Nosaka palasi vuonna 1946 Japaniin, jossa hänet valittiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan ja parlamentin alahuoneeseen. Hän ryhtyi nyt kannattamaan julkisesti ajatusta kommunismiin johtavasta rauhanomaisesta kehityksestä väkivaltaisen vallankumouksen sijaan, minkä johdosta Kominform arvosteli häntä. Nosaka joutui piilottelemaan vielä 1950-luvun alussa, kun Yhdysvaltain miehitysviranomaiset vangitsivat näkyvissä asemissa olleita kommunisteja. Vuonna 1955 hänet valittiin kommunistisen puolueen ensimmäiseksi sihteeriksi ja vuonna 1958 keskuskomitea puhemieheksi. Hänestä tuli puolueen johtava hahmo ja pitkäksi aikaa sen rauhanomaisen politiikan tärkein takuumies. Hän oli myös Japanin ylähuoneen edustajana vuosina 1956–1977. Nosaka luopui asemastaan puolueen johdossa vasta 90-vuotiaana vuonna 1982, minkä jälkeen hänet nimettiin puolueen kunniapuheenjohtajaksi.
Syyskuussa 1992 kaksi Shūkan bunshun -viikkolehden toimittajaa toi julkisuuteen salaisia KGB:n asiakirjoja, joiden mukaan Nosaka oli helmikuussa 1939 Yhdysvalloista käsin lähettämässään kirjeessä valheellisesti ilmiantanut Neuvostoliitossa asuneen japanilaisen kommunistijohtajan Kenzō Yamamoton Stalinin hallinnolle väittäen epäilevänsä Yamamotoa ja tämän avovaimoa vakoojiksi, mahdollisesti mustasukkaisuuden vuoksi. Seurauksena oli ollut Yamamoton teloitus. Nosakan myönnettyä kiusallisen tiedon todeksi Japanin kommunistinen puolue joutui joulukuussa 1992 erottamaan satavuotiaan kunniapuheenjohtajansa. Hän kuoli seuraavana vuonna 101-vuotiaana.
Kenny Miller
Kenneth ”Kenny” Miller (s. 23. joulukuuta 1979 Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaisseura Dundee FC:tä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Millerillä on tilillään kolme Skotlannin valioliigan ja kaksi Skotlannin cupin voittoa.
Hibernian
Miller aloitti pelaajauransa pääsarjatasolla edinburghilaisessa Hibernianissa tehden debyyttinsä vuonna 1998. Hibernianista Miller siirtyi samana vuonna lainalle Stenhousemuiriin, jossa tulleiden onnistumisien myötä hän palasi takaisin Hibernianin kokoonpanoon heti seuraavana vuonna. Kaudella 1999–2000 Miller oli joukkueensa paras maalintekijä ja voitti Skotlannin parhaan nuoren pelaajan palkinnon.
Rangers
Miller siirtyi Hibernianista glasgowlaiseen Rangersiin kesäkuussa 2000 kahden miljoonan punnan siirtosummalla. Ensimmäisellä Rangersin kaudellaan hän teki Skotlannin valioliigan ennätyksen iskemällä viisi maalia ottelussa St. Mirreniä vastaan. Muuten maaleja ei syntynyt odotetulla tahdilla, minkä vuoksi Miller siirtyi syyskuussa 2001 kolmen kuukauden lainasopimuksella Wolverhampton Wanderersiin.
Celtic
Wolverhampton-sopimuksensa päätyttyä Miller siirtyi vapaalla siirrolla Celticin riveihin. Näin hänestä tuli yksi harvoista pelaajista, jotka ovat edustaneet molempia Glasgow'n suurseuroista. Celticissä pelaamissaan 33 sarjaottelussa hän onnistui maalinteossa seitsemän kertaa.
Derby County
Vuonna 2007 Miller siirtyi Celticistä jälleen Englantiin, tällä kertaa juuri Valioliigaan nousseeseen Derby Countyyn. Derbyssä hän ei kuitenkaan menestynyt erityisen hyvin ja siirto takaisin Skotlantiin alkoi jo pian näyttää todennäköiseltä.
Paluu Rangersiin
Kesäkuussa 2008 julkistettiin Millerin siirto Derbystä Rangersiin kahden miljoonan punnan siirtosummalla. Rangersissa hän on vakiinnuttanut paikkansa avauskokoonpanossa ja onnistunut myös maalinteossa tasaisella tahdilla.
Maajoukkueura
Skotlannin maajoukkueessa Miller esiintyi ensimmäistä kertaa huhtikuussa 2001 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Seuraava maajoukkuekomennus tuli vasta vuonna 2003, mutta siitä eteenpäin Miller on kuulunut maajoukkueen vakiomiehistöön. Hän on pelannut kaikkiaan 69 maaottelua ja tehnyt niissä 18 maalia.
Harry Pollitt
thumb|Harry Pollitt pitämässä puhetta lontoolaisille työläisille vuonna 1941. Harry Pollitt (22. marraskuuta 1890 Droylsden, Lancashire – 27. kesäkuuta 1960 Intian valtameri) oli brittiläinen kommunistipoliitikko, joka toimi Ison-Britannian kommunistisen puolueen (CPGB) pääsihteerinä vuosina 1929–1939 ja 1941–1956 sekä puolueen puheenjohtajana vuosina 1956–1960.
Pollitt oli lähtöisin työläisperheestä; hänen isänsä oli tehdastyöläinen ja hänen äitinsä kutoja. Hän joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä 13-vuotiaana työskennelläkseen kutomossa. Myöhemmin hän toimi levyseppänä ja levyseppien ammattiliiton johtajana. Hän oli mukana sodanvastaisessa toiminnassa ensimmäisen maailmansodan ja Neuvosto-Venäjää vastaan suunnatun kansainvälisen intervention aikana. Pollitt oli mukana perustamassa Ison-Britannian kommunistista puoluetta vuonna 1920 ja osallistui 1921 puolueen edustajana Kominternin kolmanteen kongressiin Moskovassa. Kotimaassaan hän eteni vuoteen 1929 mennessä puolueensa pääsihteeriksi. Yhdessä Rajani Palme Duttin kanssa hän pyrki kehittämään puolueesta keskitetysti johdettua vahvaa organisaatiota. Pollitt tuomittiin vuonna 1925 kansankiihotuksesta vuodeksi vankeuteen. Vuonna 1934 häntä syytettiin jälleen kiihotuksesta, mutta tällä kertaa hänet vapautettiin syytteistä.
Pollitt ilmaisi syyskuun 1939 alussa tukevansa Britannian sodanjulistusta natsi-Saksalle. Kun Neuvostoliiton hyökkäys Puolaan kaksi viikkoa myöhemmin osoitti Saksan ja Neuvostoliiton olevan liittolaisia, Pollitt joutui eroamaan puoluesihteerin tehtävistä virheelliseksi julistetun linjansa vuoksi. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 tilanne kuitenkin kääntyi päinvastaiseksi ja hänet kutsuttiin takaisin tehtäväänsä. Sodan jälkeen Britannian kommunistinen puolue hyväksyi Pollittin johdolla The British Road to Socialism -nimisen periaateohjelman. Pollitt tosiasiassa johti kommunistista puoluetta vuoteen 1956. Kun Neuvostoliiton kommunistinen puolue tuolloin virallisesti tuomitsi edesmenneen Josif Stalinin henkilökultin, stalinistina pidetty Pollitt joutui luopumaan puoluesihteerin tehtävästä. Hänet nimitettiin puolueen puheenjohtajaksi, mikä oli lähinnä kunniatehtävä. Hän kuoli vuonna 1960 ollessaan laivamatkalla Australiasta Englantiin.
FS Cormoran (P677)
Cormoran (runkonumero P677) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientista Leroux et Lotz Navalilta (LLN), missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1994. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1997.