cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
OOMPH!
Ensimmäiset albumit (1989–1996)
Vuonna 1994 Machinery Recordsin sisaryhtiö Dynamican julkaisemalla yhtyeen toisella albumilla Sperm yhtyeen tyyli muuttui kitarapainotteisemmaksi, mutta se ei jättänyt elektronista perustaansa. Tällä albumilla OOMPH!:ia pidetään yhdessä KMFDM:n ja Die Kruppsin kanssa uuden musiikkityylin, Neue Deutsche Härten, aloittajana. Tämä tyyli yhdistää metallimusiikkia matalan, puhtaan lauluäänen, säröisten sähkökitarien ja rumpujen muodostaman äänen kanssa, ja käyttää usein myös koskettimia tai syntetisaattoria, samplejä ja joskus myös rumpukonetta. Muita tyylilajin edustajia ovat muun muassa Rammstein, Eisbrecher, Megaherz, Stahlhammer ja Unheilig. OOMPH!:ia onkin usein verrattu kaupallisesti huomattavasti paremmin menestyneeseen Rammsteiniin, jota on usein luultu OOMPH!:in esikuvaksi, vaikka Rammstein onkin kertonut OOMPH!:in olleen yksi yhtyeen esikuvista.
Virgin Records (1997–2003)
Myöhemmin OOMPH! teki sopimuksen EMIin kuuluvan levy-yhtiö Virgin Recordsin kanssa. Vuosina 1998–2001 yhtye julkaisi levy-yhtiön kautta sopimuksen mukaiset kolme albumia, muttei halunnut jatkaa sopimusta. Vuonna 2006 Virgin Records julkaisi näiden albumeiden kappaleista vielä kokoelmalevyn 1998-2001: Best of Virgin Years yhtyeen tahdon vastaisesti, ja laulaja Dero kehottikin yhtyeen ihailijoita olemaan ostamatta levyä.
Viimeiseksi Virgin Recordsilla jäänyt albumi, vuonna 2001 julkaistu Ego, oli ensimmäinen yhtyeen albumi, joka saavutti edes pientä suosiota saksankielisten maiden ulkopuolella. Levy meni Suomenkin albumilistalla suoraan kärkituntumaan. Samana vuonna julkaistut singlet Supernova ja Niemand ylsivät samalle tasolle.
Suurempaan suosioon (2004–2020)
Saksankielisissäkin maissa OOMPH! nousi suurempaan suosioon vasta vuonna 2004, kun se julkaisi ensimmäisen singlensä Augen auf! uudella levy-yhtiöllään, Sony BMG:hen kuuluvalla Supersonic Recordsilla. Single pysyi Saksan singlelistalla 21 viikkoa, joista viisi viikkoa sijalla 1. Kappale esiintyi myös FIFA 2005 -pelin soundtrackillä.
Yhtyeen samana vuonna julkaistu kahdeksas albumi, Wahrheit oder Pflicht, jolla myös kappale ”Augen auf!” oli, oli Saksan albumilistalla 22 viikkoa, joista kaksi viikkoa sijalla 2. Albumi myikin Saksassa lähes platina-albumiin oikeuttavan määrän. Albumilla yhtyeen tyyli muuttui melodisemmaksi. Wahrheit oder Pflichtin lisäksi kansainväliseen jakeluun on päässyt vuonna 2006 ilmestynyt albumi GlaubeLiebeTod, joka ylsi Saksan albumilistalla parhaimmillaan sijalle 5 ja Suomen virallisella listalla sijalle 7.
Maapallon ihmeet ja salaisuudet
Maapallon ihmeet ja salaisuudet on Valittujen Palojen kustantama tietokirjasarja.
OOMPH!
Suurempaan suosioon (2004–2020)
Vuonna 2007 OOMPH! osallistui saksalaisen Eurovision laulukilpailua muistuttavaan Bundesvisionin laulukilpailuun Ala-Saksin edustajana. Kappale oli yhdessä Die Happy -yhtyeen Marta Jandován kanssa esitetty uusintaversio GlaubeLiebeTod-albumilla ilmestyneestä kappaleesta ”Träumst Du?”. Yhtye voitti kilpailun.
Vuonna 2007 yhtye julkaisi myös DVD:n Rohstoff, joka sisältää 23 kappaleen keikkataltioinnin, haastattelun, lähes kaikki yhtyeen videot sekä niiden tekemisestä kertovia dokumentteja.
Vuonna 2008 yhtyeen uusi kappale Wach auf! esiintyi elokuvassa Aliens vs. Predator 2, ja se julkaistiin myös singlenä. OOMPH!:n kymmenes studioalbumi, Monster, ilmestyi 22. elokuuta 2008.
Yhtyeen seuraavat albumit olivat vuonna 2012 julkaistu Des Wahnsinns fette Beute ja vuonna 2015 julkaistu XXV.
Vuonna 2018 OOMPH! 14 vuotta aiemmin julkaistu albumi Wahrheit oder Pflicht ylitti Saksassa 200 000 myydyn levyn rajan ja ansaiten siten yhtyeen ensimmäisen platina-albumin. Vuonna 2018 OOMPH! vaihtoi levy-yhtiötä ja aloitti yhteistyön Napalm Recordsin kanssa. Loppuvuodesta yhtye julkaisi tulevalta albumiltaan ensimmäisen singlen, Kein Liebeslied.
Deron lähdön jälkeen (2021–)
Syyskuussa 2021 OOMPH! ilmoitti, ettei Dero ole enää 30. syyskuuta 2021 alkaen osa yhtyettä, mutta yhtye jatkaa toimintaansa Crapin ja Fluxin johdolla. Lokakuussa 2021 yhtye kertoi koko ympärillä olevan muun tiimin jatkavan OOMPH!:n kanssa. Lisäksi samalla kerrottiin, että yhtyeeltä on tulossa uusi albumi, jolle Crap ja Flux ovat kirjoittaneet useita uusia kappaleita ja sanoituksia. Vuodelle 2022 on myös suunnitteilla konsertteja uuden, vielä julkaisemattoman laulajan kanssa.
Sanoitukset
OOMPH!:in pääasiallinen laulukieli on saksa, mutta viimeisimpiä albumeita lukuun ottamatta kaikilla albumeilla on ollut myös joitakin englanninkielisiä kappaleita. Sanoitukset käsittelevät usein rakkautta, uskontoa ja kuolemaa.
Tioeetterit
thumb|200px|Tioeettereiden yleinen rakenne; R1 ja R2 ovat orgaanisia ryhmiä. Tioeetteri tai orgaaninen sulfidi on yhdiste tai funktionaalinen ryhmä, jossa rikissä (S) on kaksi alkyyliryhmää. Rakenteeltaan tioeetterit muistuttavat eetteriyhdisteitä, ja niiden ominaisuudet muistuttavat toisiaan. Alkyylitioeettereillä on tyypillisesti epämiellyttävä haju ja alhainen hajukynnys. Yksinkertaisin tioeetteri on esim. punajuuren, kaalin ja meren hajusta tuttu dimetyylisulfidi (C2H6S). Tioeetteriryhmän sisältävät esimerkiksi luonnollinen aminohappo metioniini tai B7-vitamiini eli biotiini.
Sulfideista käytetään nimitystä tioeetteri vanhemmassa kirjallisuudessa. Tioeetterit nimetään yleisesti sulfideiksi, jolloin rikkiatomissa olevat substituentit nimetään nimen edessä -yyli-pääteellä. Esimerkiksi (CH3)2S nimetään dimetyylisulfidi ksi ja C6H5SCH3 fenyylimetyylisulfidiksi, mutta sitä kutsutaan yleisemmin tioanisoliksi. IUPAC:n uusissa suosituksissa sulfidien systemaattinen nimi on sulfaani.
Sulfidien kemia poikkeaa ilmeisimmin eettereistä siinä, että ne voidaan hapettaa suhteellisen helposti, jolloin muodostuu sulfoksideja (R2SO) tai sulfoneja (R2SO2). Esimerkiksi dimetyylisulfidin voi helposti hapettaa vetyperoksidilla (H2O2):
Sulfidit ovat reaktiivisempia kuin eetterit. Eettereiden alkylointi on hankalaa, mutta sulfideista saa helposti tehtyä sulfoniumsuoloja:
Samasta syystä sulfidit muodostavat myös metallikomplekseja.
Albrunsola
Albrunsola (, tai Bocchetta d’Arbola) on alppisola, joka yhdistää Italian ja Sveitsin. Tarkemmin sanottuna se yhdistää Sveitsin Valais’n kantonissa sijaitsevan Binnin kunnan Italian Piemontessa sijaitsevaan Bacenon kuntaan. Sen korkein kohta on 2 409 metrin korkeudessa meren pinnasta. Solassa ei ole tietä.
Albrunin sola sijaitsee Lepontisilla Alpeilla Simplonsolan ja Sankt Gotthardin solan välillä.
Luettelo Perun laivaston aluksista
Luettelo Perun laivaston aluksista sisältää Perun laivastossa vuoden 1840 jälkeen palveluksessa olleet alukset.
1840- ja 1850-luvuilla hankitut alukset
Uusille aluksille sijoitettujen upseerien koulutustason nostamiseksi hän lähetti upseereita koulutettavaksi Euroopan laivastoihin. Amazonin alueen suojaamiseksi hän perusti Amazonaksen laivaston ostamalla Moronan, Pastazan, Napon ja Putumayon.
Suuremmat sotalaivat
pienoiskuva|siipiratasalus Rimac pienoiskuva|Amazonas
Risteilijät
pienoiskuva|BAP Almirante Grau''
Fregatit
pienoiskuva|ASH-3D Sea King laskeutuu BAP Mariáteguille (FM-54)
Korvetit
pienoiskuva|BAP Sánchez Carrión (CM-26).''
Maihinnousualukset
pienoiskuva|Merijalkaväki nousee maihin BAP Callaosta (DT-143).
Tankkerit
Parinas-luokka
Kuljetusalukset
pienoiskuva|BAP Mollendo (ATC-131).
Callao-luokka
Ilo-luokka
Mollendo-luokka
Hinaajat
Contraestre Navarro -luokka
Amazasp II
Amazasp II (, joskus latinisoitu muotoon Amazaspus) oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itä- ja keskiosan) kuningas ja Parnavaziani-dynastian viimeinen edustaja keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan. Amazasp oli kuningas Parsman III:n poika ja seuraaja, ja hänen oletetaan hallinneen toisen vuosisadan lopussa. Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 185–189 hänen valtakautensa ajankohdaksi.
Suomen sotavankileirit jatkosodassa
Suomen sotavankileirit jatkosodassa olivat suomalaisten jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 saamien sotavankien vankileirejä. Niillä pidettiin noin 64 000 neuvostosotilasta. Suomalaiset jakoivat sotavangit eri ryhmiin, kuten poliittisiin, upseereihin ja miehistöön ja usein myös eri etnisiin ryhmiin, ja esimerkiksi juutalaiset olivat omana ryhmänään.
Sotavankileirien hallinto
Sotavankikomentajan esikunnan alaisuudessa toimi myös sotavankitarkastajia, joiden tehtävänä oli valvoa vankien käsittelyä, käyttöä, vartiointia ja huoltoa. Sotatoimiyhtymissä toimi sotavankiasian upseereita, jotka tekivät tarkastuksia sotatoimialueen vankimuodostelmissa. Kotialueella myös suojeluskuntapiirien komentajat olivat vastuussa piirinsä alueella olevien sotavankien kohtelusta.
Marsalkan huomiot
Jatkosodan ensimmäisenä talvena marsakka Mannerheim oli huolissaan sotilaiden ja siviilien ravitsemuksesta sekä sotavankien ruoka-annoksista. Mannerheim piti raportteihin syvennyttyään sotavankien muonan vitamiinipitoisuutta riittämättömänä ja vaati parannuksia sotavankien oloihin. Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana marsalkka vetosikin Genevessä sijaitsevaan Kansainvälisen Punaisen Ristin komiteaan. Seurauksena Yhdysvalloista ja Sveitsistä saatiin seuraavan kahden vuoden aikana 200 tonnia elintarvikkeita ja lääkkeitä sotavangeille. Jakelu sotavankileireille tapahtui Suomen Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ohjeiden mukaan ja heidän edustajiensa valvonnassa.
Mannerheim myös vieraili sotavankileirillä tarkastaen vankien vaatetusta ja asuinoloja ja jopa maistoi heidän ruokaansa. Palattuaan Mikkelin päämajaan hän lähetti jokaiselle upseerivangille savukeaskin omalla kustannuksellaan. Tämä maksoi marsalkalle 9 000 silloista markkaa.
Leirien organisaatio
Sotavankileirit jakaantuivat pää,- ala-, tai työmaaleireiksi. Pääleirissä sijaitsivat esikunta ja vartioston tukikohta. Alaleiri oli pääleirin alaisuudessa toimiva yksikkö, joka oli sotilasvartioinnissa, -huollossa ja majoituksessa. Leirien vartijoina toimivat sotilaat olivat pääsääntöisesti B I -luokan tai B II -luokan sotilaita. Heidän piti suorittaa kymmenen päivän vartijakurssi, joka käsitti aseenkäsittely- ja kurinpalautusharjoituksia. Alle 18-vuotiaat saivat toimia vain lähetteinä.
Kaakonkulma
Kaakonkulma on suomalainen paikallislehti, joka ilmestyy kerran viikossa. Kaakonkulma on perustettu vuonna 1968 ja se on pääasiassa Virolahden, Miehikkälän ja Ylämaan (osa Lappeenrantaa) paikallislehti. Lehden tilauksista jopa yli puolet menee ydinlevikkialueen ulkopuolelle, esimerkiksi Kotkaan, Haminaan ja pääkaupunkiseudulle. Kaakonkulman entinen päätoimittaja Osmo Havuaho nimitettiin vuoden 2009 lopulla Virolahden kunnan kunnanjohtajaksi, joten hän jätti paikkansa ja joulukuussa 2009 Kaakonkulman uutena päätoimittajana aloitti Jukka Kinnunen.
Kaakonkulman omistaja Sanoma myi muiden paikallislehtiensä mukana myös Kaakonkulma-lehden Länsi-Savo-konsernille joulukuussa 2010. Vuoden 2011 alusta alkaen Kaakonkulman on omistanut Länsi-Savo-konserniin kuuluva Etelä-Savon Paikallislehdet Oy, joka muutti kaupan yhteydessä nimensä ESV-Paikallismedia Oy:ksi.
Kaakonkulman levikki on ollut hiljaisessa laskussa koko 2000-luvun ajan. Vuonna 2001 Kaakonkulman levikki oli 5336 kappaletta. Viiden tuhannen kappaleen raja alitettiin vuonna 2009, jolloin lehden levikki oli enää 4914 kappaletta, mikä oli vuoteen 2008 verrattuna yli sata vähemmän.
Vihan liekit
Vihan liekit on yhdysvaltalaisen Suzanne Collinsin kirjoittaman Nälkäpeli-trilogian toinen osa vuodelta 2009. Teos on ilmestynyt suomeksi Helene Bützowin suomentamana, WSOYn kustantamana 2010. Vihan liekit on jatkoa sarjan ensimmäiselle osalle Nälkäpelille ja sitä seuraa trilogian viimeinen teos Matkijanärhi.
Juoni
Vuotuinen voittajakiertue oli tuloillaan. Voittajakiertueelle lähtee aina viimeisimmän Nälkäpelin voittaja. Voittajia on tänä vuonna poikkeuksellisesti kaksi, Katniss Everdeen ja Peeta Mellark. Ennen kiertuetta presidentti Snow vierailee Katnissin luona ja syyttää Katnissia kapinan lietsomisesta vyöhykkeillä. Hän tietää, että Katnissin ja Peetan suhde ei ole aivan niin aito kun he antavat ymmärtää. Edes Peetan kosinta ei pelasta tilannetta, sillä Peeta ei ole nyt se, jonka pitää tunnustaa rakkautensa, vaan Katniss. Katniss ei kuitenkaan ole hyvä tunteidensa näyttämisessä tai näyttelemisessä. Katnissia hämmentää myös Galen kuukausien takainen suudelma. Oliko sillä kuitenkaan mitään merkitystä?
Presidentti Snow antaa ilmoituksen, että Nälkäpelin voittajien täytyy kilpailla toisiaan vastaan seuraavassa Nälkäpelissä neljännesjuhlan kunniaksi. Katniss joutuu areenalle uudestaan, kieltäytymisyrityksistään huolimatta. Peeta ilmoittautuu kisaan vapaaehtoisena jo valitun Haymitchin tilalle pystyäkseen suojelemaan Katnissia areenalla. Kisaa edeltävänä iltana pidettävässä haastattelussa Katnissin stailaaja Cinna pukee Katnissin hääpukuun presidentin käskystä. Kesken haastattelun Katnissin puku alkaa palaa, ja se muuttuu matkijanärhen puvuksi. Cinna saa kärsiä liian rohkeasta asuvalinnastaan, sillä matkijanärhi symboloi meneillään olevaa kapinaa.
Selviytyäkseen kellomaiselta areenalta Katnissin on osattava sekä liittoutuminen että uskottava näytteleminen. Katniss sekä Katnissin ja Peetan ohjaaja Haymitch yrittävät pitää Peetaa elossa, kun taas Peeta yrittää pitää Katnissin hengissä. Nälkäpeli päättyy, kun eräs tribuutti Beetee keksii tuhota areenaa ympäröivän sähköisen kuvun. Capitol ei hyväksy sitä ja yrittää korjata tilannetta kaappaamalla tribuutit. Kapinalliset onnistuvat pelastamaan Katnissin, Beeteen ja vyöhykkeen 4 tribuutin Finnickin ilmatyynyalukseen hävityksen turvaamana, mutta Peeta ja loput elossa olevat tribuutit joutuvat Capitolin vangeiksi. Nälkäpeli on taas vihdoin ohi, mutta Katniss ei tiedä mitä tehdä. Hän joutuu paniikin valtaan herätessään ilmatyynyaluksessa, sillä hän luulee olevansa Capitolin vankina. Katniss lähtee injektioruisku kädessä etsimään Peetaa antaakseen tälle armokuoleman kidutuksen sijasta. Mutta Katniss törmääkin ohjaajaansa Haymitchiin, joka kertoo tälle kaiken. Capitol on saanut Peetan ja kiristää varmasti tälläkin hetkellä tietoja kapinoijista ja vyöhykkeestä 13, josta hän ei Katnissin kanssa edes tiennyt aikaisemmin. Capitol on raivoissaan mielenosoituksista, joita vyöhykkeillä järjestetään. Kostoksi ja varoittavaksi esimerkiksi Capitol tuhoaa vyöhykkeen 12, vaikkei se ole edes kapinoinut. Gale ei salaa asioita suojellakseen itseään, vaan paljastaa Katnissille totuuden: Vyöhykettä 12 ei enää ole. Ilmatyynyalus, jossa Katniss ja muut ovat, on matkalla turvaan vyöhykkeelle 13, jonka luultiin tuhoutuneen ja joka ei ole siitä syystä Capitolin vallan alaisena.
Míkran metroasema
Míkra ( eli Σταθμός Μίκρα, Stathmós Míkra) on Thessalonikin metron rakenteilla oleva asema Linjalla 2 (sininen). Se on alkuvaiheessa linjan eteläinen pääteasema. Asema sijaitsee Kalamarián kaupungissa Thessalonikin metropolialueen eteläosassa, ja se on nimetty läheisen mutta naapurikunnan puolella olevan Míkran mukaan.
Metroasema on tarkoitus avata vuonna 2023. Seuraava asema pohjoiseen on Néa Kríni. Linjaa on tarkoitus jatkaa etelään Thessalonikin kansainväliselle lentoasemalle.
Afgedamde Maas
Afgedamde Maas on Maasin entinen suuhaara Pohjois-Brabantin ja Gelderlandin provinssien välisellä rajalla Hollannissa. Se oli Maasin pääuoman osa vuosina 1273–1904, jolloin sen nimi oli Andelsche Maas. Nykyinen nimi tarkoittaa padottua Maasia. Ennen patoamista joki virtasi samaan uomaan kuin Waal, mikä aiheutti huomattavaa haittaa tulvien aikana. Pyhän Elisabetin tulva vuonna 1421 muutti suuren osan Dordrechtin ja Werkendamin välisestä alueesta jokien, purojen, soiden, salmien ja kaislikoiden verkostoksi. Tämä alue sijaitsee Afgedamde Maasista noin 15 kilometriä länteen Merweden alajuoksun suuntaan, ja siellä on nykyään Biesboschin kansallispuisto.
Afgedamde Maas padottiin vuonna 1904. Sitä ennen oli rakennettu Maasin uusi suuhaara Bergse Maas, joka laskee Amerin kautta Hollands Diepiin Dordrechtin saaren eteläpuolella.
Kartta
300px
Luomumaatalous
thumb|Iranilaista luomuteetä. Luomumaatalous tarkoittaa mahdollisimman luonnonmukaista maataloutta. Luomumaatalouteen kuuluvat luomuviljely (ravinto- ja kuitukasvit) ja luomueläintuotanto (eläinperäiset tuotteet). Luomumaatalouden tuotteita kutsutaan luomutuotteiksi. Luomumaataloudessa käytetään usein lannoitteena muun muassa kanan, lehmän ja hevosen ulostetta. Toimintaa valvoo usea viranomainen.
Hopeajalohaukka
Hopeajalohaukka (Falco hypoleucos) on australialainen uhanalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 30–45 cm, siipien kärkiväli 85–95 cm ja paino 350–600 g. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin harmaa, vatsapuoli on valkoinen ruskehtavin viiruin. Vahanahka, paljas alue silmän ympärillä ja mustakärkinen nokka ovat keltaiset ja koivet oranssinkeltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Elinympäristö
Hopeajalohaukat asuvat kuivilla seuduilla, sekä harvapuustoisissa metsissä, akasiapensaikoissa että ruohotasangoilla.
Lisääntyminen
Pesä on puussa jonkun toisen lintulajin vanhassa pesässä. Munamäärä on kaksi tai kolme.
Ravinto
Ruokavalio koostuu pääosin linnuista, etenkin papukaijoista ja kyyhkyistä. Sille kelpaavat myös matelijat, pikkunisäkkäät ja hyönteiset.
Joensuun postitalo
thumb|350px|Postitalo joenrannasta päin kuvattuna. Joensuun postitalo valmistui vuonna 1955 Rantakadulle Pielisjoen rantaan Joensuun keskustaan. Sitä ennen posti toimi Mustosen talossa Ranta- ja Koskikadun kulmassa.
Talo rakennettiin alun perin myös jakelukeskusta ja valtion puhelinkeskusta varten. Postitalossa toimi vuosikymmenien ajan lennätin, kaukopuhelupalvelut, postipankki ja lajittelukeskus. Posti muutti pois Kauppakadulle vuonna 2009. Jo sitä ennen 5-kerroksisesta talosta oli muodostunut useiden eri alojen pienten yrityksen toimitalo.
Tomi Purmola
Tomi Purmola (s. 1. tammikuuta 2000 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaata. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura
Purmola on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Purmola oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+9=11. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Kiekko-Vantaan B2-nuorissa, joiden paras maalintekijä Purmola oli 25 osumallaan. Kaudella 2016–2017 hän toimi Kiekko-Vantaan B-nuorten varakapteenina. Purmola oli B-nuorten SM-sarjassa kahdeksalla osumallaan joukkueen paras maalintekijä.
Kaudeksi 2018–2019 Purmola siirtyi Pelicansin junioreihin. Kaudella 2019–2020 hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Purmola pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki liigadebyyttinsä 4. maaliskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Purmola merkittiin heti Pelicansin ykkösketjun vasempaan laitaan Roope Elimäen ja Miro-Pekka Saarelaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.48 minuuttia. Kauden 2020–2021 Purmola pelasi kokonaan Pelicansin U20-joukkueessa, jonka varakapteeniksi hän nousi. Purmola oli tehoilla 22+20=42 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi koko U20 SM-sarjan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun maalipörssin neljännen sijan JYPin Joakim Kemellin kanssa. Purmola voitti myös Pelicansin sisäisen tehotilaston lukemalla +27.
Kaudeksi 2021–2022 Purmola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi alkukaudella yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja kaksi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+2=3, kunnes marraskuussa 2021 Purmola palasi loppukauden kattavalla sopimuksella jatkamaan Mestis-pelejään kasvattajaseuraansa Kiekko-Vantaaseen. Hän teki siellä loppukaudella 26 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6 ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Huhtikuussa 2022 Purmola teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta
Purmolan pikkuveli Eetu on pelannut myös jääkiekkoa hyökkääjänä.
Merz
Merz on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Serra do Mar
pienoiskuva|Serra do Marin huippuja lähellä [[Teresópolista.]] Serra do Mar <span class="IPA" title="Representation in the International Phonetic Alphabet (IPA)">[ˈsɛʁɐ du ˈmaɾ] on 1 500 km pitkä vuoristojen ja jyrkänteiden ketju Kaakkois-Brasiliassa. Brasilian rannikkoa myötäilevä jyrkänne ulottuu yhteensä 2 600 kilometriä Rio Grande do Sulin osavaltiosta etelässä Bahian osavaltioon pohjoisessa, mutta vain sen eteläisintä osaa kutsutaan nimellä Serra do Mar.
Maantiede
Serra do Mar seuraa Atlantin Valtameren rannikkoa Espírito Santon osavaltiosta Santa Catarinan eteläosaan. Joissakin lähteissä siihen sisällytetään myös Serra Geral, jolloin alue ulottuisi myös Rio Grande do Sulin koillisosaan.
Jyrkänne muodostaa rajan lähellä merenpinnan tasoa olevan rantavyöhykkeen ja sisämaan ylängön (planalto) välille. Ylängon keskimääräinen korkeus on 5 00–1 300 metriä.
Luonnonsuojelu
Kun eurooppalaiset saapuivat Brasiliaan 1500-luvulla, Serra do Marilla oli rikas ja erittäin monipuolinen ekosysteemi, joka koostui pääasiassa rehevästä trooppisesta sademetsästä, nimeltään Mata Atlântica. Kaupungistumisen ja hakkuiden takia suurin osa metsää on tuhoutunut. Jäljellä olevat metsäpirstaleet ovat lähes yksinomaan merelle päin suuntautuvilla jyrkänteillä ja jyrkillä rinteillä.
Joukko erilaisia suojelualueita on nyt perustettu suojelemaan Mata Atlanticaa ja sen biologista perintöä, mutta happosateet, saastuminen, salametsästäjät, salahakkuut, metsäpalot ja kasvavavt kaupunkien alueet ja maatilat aiheuttavat aktiivisesti tuhoja, erityisesti kaupunkeja ympäröivillä alueilla. Useat suuret metropolit, kuten Vale do Itajaí, Curitiba, Sao Paulo ja Rio de Janeiro, ovat lähellä Serra do Maria.
Sademetsien tuhottujen elinympäristöjen elvyttäminen ja biologisen monimuotoisuuden palauttaminen metsittämällä on tunnetusti erittäin vaikeaa.
Immuunipuutostauti
Immuunipuutostauti tarkoittaa sairautta, joka johtuu immuunipuolustujärjestelmän liian heikosta toiminnasta. Esimerkiksi autoimmuunisairautena pidetty Crohnin tauti on paljastunut virusten tai bakteerien aiheuttamaksi tulehdustaudiksi, joka johtuu immuunipuolustuksen liiasta passiivisuudesta.
Norkko
thumb|200px|[[Harmaaleppä|Harmaalepän (Alnus incana) norkko.]] Norkko on pehmeälapakkoinen tähkäntapainen kukinto, jossa on pienet kukat ja joka kukkimisen jälkeen varisee kokonaisena. Norkkoja ovat esimerkiksi useimpien koivukasvien ja pyökkikasvien heimoihin kuuluvien puiden, kuten koivujen, leppien, pyökkien ja tammien kukinnot.
thumb|left|100px|Norkkoja
Slender: The Arrival
Slender: The Arrival on Gerald Bolickin kehittämä ja Blue Isle Studiosin julkaisema selviytymiskauhupeli. Pelin betaversio julkaistiin Microsoft Windowsille ja OS X:lle helmikuussa 2013, ja koko peli julkaistiin maaliskuussa.
Päivitykset
Slender: The Arrival on saanut päivityksiä, jotka ovat vähentäneet pelin ohjelmointivirheitä. Peliin tuli suuri päivitys, kun se syksyllä 2013 julkaistiin Steamissa. Samalla muun muassa pelin ensimmäinen luku ja viimeinen luku kehitettiin pidemmiksi.
Pelaaminen
Kuten edeltäjässään Slender: The Eight Pagesissa, pelissä on tarkoitus kerätä lappuja ennen kuin Slenderman saa pelaajan kiinni. Pelissä suoritetaan myös muita tehtäviä. Pelissä on viisi lukua. Pelihahmo on Lauren, Katen hyvä ystävä. Kate on pyytänyt Laurenia tulemaan tämän luokseen auttamaan talonsa myymisessä. Pelaaja on pelissä varustettu vain taskulampulla, jolla voi näyttää laajempaa tai kohdennettavaa valoa. Pelissä on eri vaikeusasteita: helppo, normaali ja hardcore. Helpossa pelaajalla on suuri kestävyys, loputon taskulampun patteri ja viholliset ovat vähemmän aggressiivisia. Hardcoressa pelaajan kunto on suhteellisen heikko, taskulampun pariston varaus voi loppua ja viholliset ovat erittäin aggressiivisia.
Kun Slenderman katsoo pelaajaa, kamera alkaa päästää omituisia ääniä, toimintahäiriöitä ilmenee, kuva vääristyy ja nykii sekä värit esineiden reunoilla vaihtelee vihreän ja violetin kanssa. Jos Slendermania katsoo liian kauan, ruutu pimenee, Slendermanin kasvot tulee mustana ja nykien näytön eteen mikä merkitsee sitä, että pelaaja on hävinnyt. Kate juoksee pelaajan perässä kaivoksessa luvussa kolme ”Into The Abyss”. Katella on mustat hiukset, valkoinen huppari ja pelottava maski. Päästessään liian lähelle pelaajaa Kate hyppää Laurenin päälle ja Katen naama näkyy ruudussa lähietäisyydellä. Sen jälkeen Kate hyppää pois pelaajan päältä, ja pelaaja voi jatkaa aluksi linkuttaen jalkaansa mutta sen jälkeen kävellen normaalilla nopeudella. Jos tämä kuitenkin toistuu 2–3 kertaa pelaaja häviää ja joutuu aloittamaan tason alusta.
2. The Eight Pages
Lauren kävelee Oakside-puistoon, josta hän kuuli huutoa. Kun hän menee ilmoitustaulua kohti, hänen näkönsä menee vaihtelevasti mustavalkoiseksi ja hänen liikkuminensa hidastuu. Tämä kestää kuitenkin vain hetken ja hän jatkaa eteenpäin. Matkan varrella Lauren löytää lapun ja huomaa, että Slenderman seuraa häntä. Kun Lauren on kerännyt kaikki kahdeksan lappua, Slenderman pyörryttää hänet.
3. Into The Abyss
Kun Lauren herää Oakside-puistossa, hän etenee läheiseen Kullman Mining -kaivokseen. Hän huomaa hissin mutta tajuaa että hänen täytyy käynnistää kuusi generaattoria ja käynnistää ensimmäisen mikä oli hissin vieressä. Generaattorin ollessa päällä ja Laurenin etsieessä muita hän kuulee outoa ääntä, ja tunnelista hyökkää oudon näköinen olio (Kate eli Proxy, Slendermanin ”avustaja”). Lauren juoksee karkuun ja saa peräänsä myös Slendermanin. Laurenin käynnistettyä kaikki kuusi generaattoria hän pääsee pois tehtaasta hissillä.
4. Flashback
Lauren on paennut kaivoksesta ja saapuu kauniille metsäalueelle. Hän löytää metsästä muutaman lapun lisää CR:ltä. Lauren löytää luolan, jonka edessä palaa valosoihtu tuoden hieman valoa luolaan. Luolassa hän löytää lisää lappuja CR:ltä. Hän löytää tiensä konttiin missä on lappu CR:ltä. Hän löytää myös television, ja pelaaja pääsee pelaamaan Katellä. Kate on piirtelemässä lappuja mutta kuulee omituista ääntä talosta ja päättää sulkea kaikki ovet ja ikkunat. Slenderman kuitenkin pääsee sisään ja Kate piiloutuu huoneeseensa ja hyppää ulos ikkunasta päättäen videon.
5. The Arrival
Videon loputtua Lauren lähtee kontista ja jatkaa luolaa takaisin, mutta ulos tullessaan hän huomaa, että valosoihtu on sytyttänyt koko metsän tuleen ja että Slenderman jahtaa häntä. Lauren pääsee tulimeren läpi ja ehtii radiotorniin ennen kuin Slenderman saa hänet kiinni. Laurenin taskulamppu sammuu, mutta hän jatkaa syvemmälle rakennukseen. Sokkeloisen käytävän päässä on ovi, ja kun Lauren astuu ovesta sisään, se paukahtaa kiinni hänen takanaan. Lauren näkee erilaisia seinään raaputettuja tekstejä. Käytävän päästä löytyy palava nuotio, videonauhuri ja CR:än palanut ruumis, jonka päälle on kaiverrettu isoin kirjaimin ”I FAILED YOU”.
Lopetukset
Slender: The Arrivalin loppuja on yhteensä kolme. Osa on vanhoista versioista ja yksi on uudesta. Hardcore-loppu on hieman erilainen, ja Steam-loppu on pidempi ja sisältää muutaman erikoiskohtauksen.
Normaali lopetus
Lauren laittaa videonauhurin päälle ja kuulee Katen ja CR:än juttelevan ja Katen itkevän. Molemmat alkavat kiljua paniikin vallassa. Yhtäkkiä video päättyy ja käytävän alussa oleva tuli sammuu. Ovi avautuu ja pelaajan ruudulle tulee kasvojen kuvia ja ikävää ääntä. Ruutu pimenee.
Hardcore-lopetus
Lauren laittaa videonauhurin päälle ja kuulee Katen ja CR:än juttelevan ja Katen itkevän. Molemmat alkavat kiljua paniikin vallassa. Yhtäkkiä video päättyy ja käytävän alussa oleva tuli sammuu. Ovi avautuu ja pelaajan ruudulle tulee kasvojen kuvia ja ikävää ääntä. Ruutu pimenee ja Lauren tippuu tornin päältä maahan. Kamera jää kallellaan maahan, jättäen pelaajan siihen uskoon että Lauren joko kuoli pudotuksessa tai henkiin jäädessään muuttui Slendermanin Proxyksi. Ruutu pimenee.
6. Genesis
Kun pelaaja on läpäissyt alkuperäisen pelin, avautuu luku nimeltä Genesis. Luku on remake alkuperäisestä Slender: The Eight Pages -pelistä ja sisältää paremman näköisen ja vähemmän ohjelmointivirheitä sisältävän alkuperäisen Slender-tason. Kun pelaaja on kerännyt kaikki kahdeksan lappua, Slender tulee pelaajan eteen, ottaa tämän kiinni ja sanoo että hänellä on suunnitelmia Katea varten. Tämä viittaa siihen, että Kate muuttui Slendermanin avustajaksi eli proxyksi.
Leea Hiltunen
Leea Lea Elisabeth Hiltunen (o.s. Siltala, s. 28. helmikuuta 1942 Kouvola) on suomalainen poliitikko, joka oli kristillisdemokraattien kansanedustajana vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Koulutukseltaan hän on erikoissairaanhoitaja.
Eduskuntatyö
Hiltunen toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Hän edusti vuosina 1991–1995 Turun läänin pohjoista vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Satakunnan vaalipiiriä ja kuului Kristillisdemokraattiseen (30. toukokuuta 2001 asti Kristillisen liiton) eduskuntaryhmään.
Suku
Leea Hiltusen kaksoissisar on ex-kansanedustaja, lehtori Leena Rauhala.
Perhe-elämä
Leea Hiltusen puoliso on erikoislääkäri Pertti Hiltunen. Heillä on kaksi poikaa.
Mustajalohaukka
Mustajalohaukka (Falco subniger) on kookas australialainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 45–55 cm ja paino keskimäärin 750 g. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin noenmusta tai tummanruskea, kurkku on vaaleampi, ja nokka sekä koivet ovat sinertävänvalkoiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Mustajalohaukat elävät pääosassa Australiaa, ne puuttuvat kuitenkin mantereen läntisistä osista ja Tasmaniasta. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä.
Elinympäristö
Mustajalohaukat asuvat jokivarsien metsissä ja eristyneissä metsiköissä kuivilla seuduilla.
Lisääntyminen
Pesä on korkealla puussa jonkun toisen lintulajin vanhassa pesässä. Munamäärä on kolme tai neljä ja haudonta-aika 33 päivää. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä 42 päivän ikäisinä. Naaras hoitaa pääosan haudonnasta ja poikasten hoidosta koiraan keskittyessä perheen ravinnon hankintaan.
Ravinto
Ruokavalio koostuu pääosin linnuista, matelijoista, pikkunisäkkäistä ja hyönteisistä. Toisinaan sille kelpaavat myös raadot.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – naisten seiväshyppy
Naisten seiväshyppykilpailu käytiin 16.–18. elokuuta Pekingin kansallisella stadionilla. Olympiakultaa voitti venäläinen Jelena Isinbajeva maailmanennätyskorkeudella 505 senttimetriä.
Karsinnat Olympialaisiin
Karsintarajat olivat 445 cm (A-raja) ja 430 cm (B-raja).
Ennätykset
Ennätykset ennen kilpailua olivat seuraavat:
Finaali
Finaali käytiin 18. elokuuta
Imperiumin vastaisku (albumi)
Imperiumin vastaisku on suomalaisen rockyhtye Eppu Normaalin kymmenes studioalbumi. Albumin tuotti yhtyeen kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä, ja se julkaistiin 23. kesäkuuta 1988. Albumin nauhoitukset aloitettiin 1. huhtikuuta ja ne saatiin päätökseen Puolustusvoimain lippujuhlan päivänä 4. kesäkuuta 1988. Pantse on jälkeen päin vitsaillut ihmetelleensä, miksi albumin nauhoitusten päätöspäivänä liputettiin ja pidettiin paraateja. Imperiumin vastaisku jäi Eppu Normaalin viimeiseksi studioalbumiksi, jolla bassokitaraa soitti Mikko Nevalainen.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Afrikka, sarvikuonojen maa” sekä ”Näin kulutan aikaa”, joista molemmat ovat edelleen yhtyeen suosituimpia kappaleita. Myös kappale ”Linnunradan laidalla”, sekä kitaristi Pantse Syrjän laulama juomalaulu ”Baarikärpänen” ovat edelleen yhtyeen konserttiohjelmistossa.
Kokoonpano
Vierailijat:
Jouko Tuovinen
Jouko Armas Antero Tuovinen (29. joulukuuta 1941 Polvijärvi – 25. lokakuuta 2020 ) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Hän asui Liperissä. Tuovinen työskenteli vuosina 1962–1973 Valtionrautateiden palveluksessa Joensuussa ja toimi työläistarkastajana Pohjois-Karjalan työsuojelupiirissä vuodesta 1973. Kansanedustajana hän toimi kolme vaalikautta vuosina 1975–1987. Hän edusti Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Käki (ryhmä)
Käki-ryhmä on kuvataiteilijaryhmä Espoosta. Ryhmä perustettiin vuonna 1996 ryhmän ensimmäisen taidenäyttelyn yhteydessä, joka pidettiin Espoon virastokeskuksen tiloissa. Ryhmän ensimmäisen näyttelyn tarkoituksena oli elävöittää autioitunutta Espoon liikekeskus]a ja aktivoida ryhmän jäseniä.
Tämän jälkeen Käki-ryhmä on pitänyt useita taidenäyttelyitä paitsi taidegallerioissa, myös hylätyissä entisissä tehdashalleissa, kuten Porvoon taidetehtaassa sekä Suomessa, että ulkomailla. Vuonna 1997 ryhmä toteutti Uudenmaan läänin taidetoimikunnan tuella ympäristötaideteoksen Valoa ateljeessa.
Vuonna 2010 Liettuan taiteilijaseura otti mukaan Käki-ryhmän kansainväliseen taideprojektiin, jonka nimi on Art-Line. Projektiin sisältyi ryhmän taidenäyttely Kaunasissa kesäkuussa vuonna 2010 Liettuan taiteilijaseuran Meno Parkas galleriassa. Vuonna 2011 Tallinnan kaupunki otti ryhmän mukaan "Tallinna Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2011" - ohjelmaan, johon sisältyi ryhmän taidenäyttely Tallinnassa kulttuurikeskus Salmessa maaliskuussa 2011. Keväällä 2012 ryhmä järjesti näyttelynsä Berliinin Suomi keskuksen taidegalleriassa ryhmäperformanssilla, jonka nimi oli "Harlekiini".
Kaikki Käki-ryhmän kuvataiteilijat ovat jäseniä Espoon kuvataiteilijat r.y:ssä ja samalla monien muiden kuvataiteilijoiden ammattijärjestöjen jäseniä.
Seutu Majakka
SeutuMajakka on Pohjanmaan Viitosmedia Oy:n kustantama ilmaisjakelulehti, jonka kotipaikkana on Oulainen. Lehti perustettiin vuonna 2010, PookiSanomien lopetettua toimintansa.
Lehden omistavat paikalliset yrittäjät. Lehti ilmestyy keskiviikkoisin.
Millionaire Hot Seat
Millionaire Hot Seat, tunnetaan myös nimellä Hot Seat, on australialainen visailuohjelma. Se on spin-off Haluatko miljonääriksi? -ohjelmasta ja sitä alettiin esittää Nine Network -kanavalla 20. lokakuuta 2009. Kuten alkuperäisessä formaatissa, sitä juontaa Eddie McGuire.
Kansainväliset versiot
On ollut 12 eri versiota Millionaire Hot Seat -ohjelmasta siitä lähtien kun Australian versio debytoi
Doubt – Epäilys
Doubt – Epäilys on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut John Patrick Shanleyn ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Shanleyn Tony-palkittuun näytelmään Doubt: A Parable vuodelta 2004. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Philip Seymour Hoffman, Amy Adams ja Viola Davis.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvaltain elokuvainstituutissa 30. lokakuuta 2008. Suomessa ensi-ilta oli 30. tammikuuta 2009.
Kriitikot ylistivät päänäyttelijöiden roolisuorituksia, ja he kaikki saivatkin Oscar-ehdokkuudet vuoden 2009 Oscar-gaalassa. Viola Davis sai ensimmäisen ehdokkuutensa ja Amy Adams toisen ehdokkuutensa parhaasta naissivuosasta; Philip Seymour Hoffman sai toisen ehdokkuutensa parhaasta miessivuosasta, joka oli hänen kolmas Oscar-ehdokkuutensa; ja Meryl Streep sai kahdennentoista ehdokkuutensa parhaasta naispääosasta, joka oli hänen viidestoista Oscar-ehdokkuutensa.
Helge Talvitie
Helge Jorma Johannes Talvitie (s. 23. heinäkuuta 1941 Ylistaro) on suomalainen poliitikko. Talvitie toimi kansanedustajana vuosina 1975–1979. Hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Suomen kansan demokraattisen liiton eduskuntaryhmään. Ammatiltaan hän oli ennen kansanedustajuuttaan levyseppä ja vuodesta 1975 Metallityöväen liiton toimitsija.
Grigor Tatevilainen
Grigor Tatevilainen (1346–1409) oli armenialainen munkki, filosofi ja taiteilija, joka vaikutti Tatevin luostarissa. Hän kävi nuorena pyhiinvaelluksella Jerusalemissa, jonka jälkeen hän asettui luostariin, jossa hän opiskeli ja kopioi käsikirjoituksia. Hänen kuvittamansa evankeliumikirja vuodelta 1378 on säilynyt. Hänet vihittiin pappismunkiksi 26-vuotiaana, ja 41-vuotiaana hänestä tuli Tatevin yliopiston johtaja. Hän kirjoitti kymmenisen filosofista ja uskonnollista teosta ja pohti edelläkäyvästi sellaista koulujärjestelmää, joka olisi suunniteltu lapsen iän ja henkisten valmiuksien mukaisesti.
Grigorin aikana Tatevista tuli Armenian johtava yliopisto.
Viettelyksen vaunu
thumb|250px|[[Vivien Leigh]] thumb|250px|[[Marlon Brando]]
Viettelyksen vaunu (A Streetcar Named Desire) on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1951. Sen on ohjannut Elia Kazan, ja sen pääosia näyttelevät Vivien Leigh ja Marlon Brando. Elokuva perustuu Tennessee Williamsin samannimiseen näytelmään vuodelta 1947.
Yleistä
Elokuva sai aikoinaan kaksitoista Oscar-ehdokkuutta ja voitti neljä Oscaria. Marlon Brando oli neljästä ehdokkaana olleesta näyttelijästä ainoa, joka ei saanut patsasta. Sekä Vivien Leigh että Brando olivat näytelleet roolinsa teatterissa ennen elokuvaa, Leigh Lontoossa ja Brando Broadwaylla. Jessica Tandy esitti Blanchea Broadwaylla, mutta Leigh sai filmiroolin, sillä pääosaan haluttiin suuri tähti.
Viettelyksen vaunun Suomessakin ilmestynyt DVD-painos on ohjaajan versio, jossa on kolme minuuttia elokuvasta alun perin sensuroitua materiaalia. Sensuroituja kohtauksia pidettiin aikoinaan eroottisuutensa takia sopimattomana elokuvaan. Alkuperäisessä näytelmässä käsiteltiin monien muiden Tennessee Williamsin näytelmien tavoin homoseksuaalisuutta. Viittaukset tähän puuttuvat elokuvasta, sillä aihe oli 1950-luvun Hollywoodissa tabu.
Viettelyksen vaunua pidetään Marlon Brandon läpimurtoroolina. Sen ansiosta hänestä tuli yksi aikansa suurimmista miestähdistä ja seksisymboleista. Elokuva toi Brandolle hänen ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa.
Suomen kansallisfilmografian Elonetin tietokannasta selviää että televisioesityksissä ja videolevityksessä elokuvasta on käytetty myös nimeä ”Viettelysten vaunu”.
Näytelmän nimi viittaa New Orleansin raitiotielinjaan ”Desire”, joka sai nimensä kadusta Desire Street.
Juoni
Opettajatar Blanche DuBois (Vivien Leigh) matkustaa raskaana olevan sisarensa Stellan (Kim Hunter) luo New Orleansiin. Stella on mennyt naimisiin amerikanpuolalaisen Stanley Kowalskin (Marlon Brando) kanssa. Blanche ja Stanley eivät tule keskenään toimeen. Blanche on menettänyt koko omaisuutensa, myös hänen ja sisarensa perinnön. Stanley ärähtää, sillä Stellan aviomiehenä hän pitää oikeutenaan osuutta vaimonsa perintöön.
Blanche elää haavemaailmassa. Hän aloittaa suhteen Stellan ja Stanleyn tuttavan Mitchin (Karl Malden) kanssa. He suunnittelevat naimisiinmenoa. Suhde kariutuu, kun Stanley saa selville ja paljastaa, että Blanchella on ollut suhde alaikäisen oppilaansa kanssa.
Lopulta Stellan synnytys alkaa ja hän lähtee sairaalaan. Stanley, onnellisena isäksi tulostaan, palaa kotiinsa ja ryhtyy juomaan. Blanche, omassa haavemaailmassaan, vieraantuu todellisuudesta yhä enemmän. Humalainen Stanley raiskaa Blanchen. Blanche menettää järkensä lopullisesti ja hänet viedään mielisairaalaan.
Näytelmässä Stella hyväksyy Stanleyn tekemän raiskauksen osana hänen luontoaan, mutta elokuvassa Stella jättää Stanleyn.
Lee Mi-ja
Lee Mi-ja (, s. 6. syyskuuta 1963) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Lee saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986. Vuonna 1986 Lee saavutti Aasian kisoissa hopeaa.
Kansainvälinen terrestrinen vertausjärjestelmä
Kansainvälinen terrestrinen vertausjärjestelmä (lyh. ITRS, ) on maailmanlaajuinen kolmiulotteinen geosentrinen terrestrinen vertausjärjestelmä, joka on määritelty IUGG:n ja IAG:n päätöslauselmissa vuosilta 1991 ja 2007.
Vertauskehykset
Vertausjärjestelmän viimeisin realisaatio on Kansainvälinen terrestrinen vertauskehys 2014 (lyh. ITRF 2014, ).
Avaruusteollisuus
Avaruusteollisuus koostuu pääasiassa yrityksistä, jotka rakentavat kantoraketteja tai avaruusaluksia ja operoivat näitä.
Entisiä
Nämä ovat aiemmin itsenäisiä yrityksiä mutta sittemmin ne on sulautettu osaksi jotain toista yritystä tai muuten lopettaneet toimintansa.
Satelliittialijärjestelmien ja laiteiden valmistajat
Suurin osa avaruusteollisuuden yrityksistä on valmistaa kokonaista satelliittia pienempiä osuuksia - satelliittien alijärjestelmiä tai niiden osia eli avaruuslaitteita, jotka yleensä ovat sähköisiä ja elektronisia laitteita. Tämä merkitsee sitä, että satelliitin pääurakoitsija joutuu yleensä toimimaan kymmenien tai satojen alihankkijoiden kanssa toteuttaessaan satelliitin. Satelliittien valmistusmäärät ovat globaalisti luokkaa 100 kappaletta vuodessa. Tämä aikaansaa sen, että avaruusteollisuus on hyvin erikoistunut ja riippuvainen julkisen sektorin satelliittitilauksista. Alalle tuloon on korkea kynnys - avaruusteollinen toiminta vaatii usein tuotantovolyymiin nähden suuria investointeja ja varsin kouliintuneen työvoiman.
Satelliitin tehoalijärjestelmä tuottaa satelliitin tarvitsevan sähkön, jakaa sen eri laitteille ja varastoi ja purkaa sähköä akuista. Satelliittien akkuja valmistaa länsimaissa ranskalainen SAFT, yhdysvaltalainen EaglePicher ja japanilainen Mitsubishi. Näiden yritysten yhteinen liikevaihto on 80-100 miljoonaa dollaria vuodessa. Luonnollisesti akkuja tehdään Venäjällä, Kiinassa ja Intiassa, mutta markkina on aina ollut hyvin jakautunut ja alueellisesti suljettu. Yhdysvaltain vientikiellot voivat olla eräs syy vapaan kaupan toteutumattomuuteen tällä alalla.
Néa Elvetían metroasema
Néa Elvetía ( eli Σταθμός Νέα Ελβετία, Stathmós Néa Elvetía) on Thessalonikin metron rakenteilla oleva asema Linjalla 1 (punainen). Se on linjan eteläinen pääteasema ja sijaitsee Néa Elvetían kaupunginosassa Thessalonikin varsinaisen kaupunkialueen eteläosassa.
Metroasema on tarkoitus avata vuonna 2023. Seuraava asema pohjoiseen on Voúlgari.
Vineland (New Jersey)
Vineland on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Cumberlandin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 60 724.
Historia
thumb|vasen|Vineland vuonna 1885. Vineland sai alkunsa vuonna 8. elokuuta 1861, jolloin Charles K. Landis osti paikalta maata asutuskeskuksen perustamiseksi. 12 950:n hehtaarin kokoiselle alueelle tuotiin siirtolaisia Uudesta-Englannista ja Italiasta. Vineland poikkesi monista muista maaseutukaupungeista suunniteltuna kaupunkina. Sen perustaminen herätti myös kansainvälistä huomiota. Uusia siirtolaisia houkuteltiin mainoksin ja 1870-luvun loppuun mennessä Vineland oli kasvanut noin 5 000–6 000:n asukkaan kaupungiksi. Siirtolaisten joukossa oli esimerkiksi juutalaisia Venäjän keisarikunnasta. 1940-luvulta lähtien siirtolaisia tuli etenkin Vinelandin keskustan alueelle Puerto Ricosta. Puertoricolaiset työllistyivät maatalouden työtehtävissä. Toisen maailmansodan jälkeen Vineland oli kasvanut yhdeksi suurimmista kanaloiden keskuksista Yhdysvalloissa. Nykyinen Vinelandin kaupunki perustettiin hallinnollisesti 1. heinäkuuta 1952, kun silloinen Vineland ja Landis yhdistettiin yhdeksi kaupungiksi.
Talous
Vineland on edelleen merkittävä maatalouden keskus. Alueella kasvatetaan esimerkiksi vihanneksia ja kanoja. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi lasi, tekstiilit ja vaatteet.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Vinelandissä aikavälillä 2014–2018 olivat 55 054 USD ja henkilöä kohden 25 800 USD. 14,4 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 60 724 ja vuoden 2019 arvion mukaan 59 439. Vinelandin-Millvillen-Bridgetonin suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 156 898. Kaupungin asukkaista 70,2 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 43,7 %), 13,7 % afroamerikkalaisia, 40,3 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1,5 % aasialaisia. 38,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 12,5 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1980
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1980 Rovaniemellä 15.-17. helmikuuta. Kilpailut olivat avoimet eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. Moniotteluiden mestaruuksista kilpailtiin Turussa 22.-23. helmikuuta.
Niko-Petteri Nuutinen
Niko-Petteri Nuutinen (s. 7. heinäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Nuutinen pelannee lähinnä seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimii. Nuutinen laukoo oikealta.
Ura
Nuutinen on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Pelicansiin kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2019–2020 Nuutinen nousi seuran A-nuorten varakapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Tammikuussa 2020 Pelicans lainasi Nuutisen yhden ottelun ajaksi Suomi-sarjajoukkue HC Giantsiin. Hän sai Pelicansissa tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 4. maaliskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Nuutinen merkittiin otteluun vain kolmella ketjulla lähteneen Pelicansin ylimääräiseksi hyökkääjäksi nelosketjuun. Hän jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa.
Gamay
thumb|250px|Tumma Gamay Noir -rypäle.
Gamay on viinirypälelajike. Siitä on 31 eri muunnosta, joista useimmat ovat peräisin Ranskasta, muutama myös Sveitsistä. Yleisin Gamay lienee Gamay Noir, joka on Pinot- ja Heunisch Weiss -rypäleiden tumma risteymä. Gamay Noiria viljellään kaikkialla viinimaailmassa yhteensä noin 150 eri nimellä.
Viljely ja viinit
Ranskassa Gamay-rypälettä käytetään erityisesti Beaujolais-viinin valmistukseen.
Italiassa Gamaytä viljellään Umbrian, Toscanan ja Aostanlaakson alueilla. Gamay on yksi Valle d’Aosta / Vallée d’Aoste DOC -viinin rypäleistä. .
Sveitsissä Gamay on toiseksi viljellyin rypälelajike, jota viljellään lähinnä Valais’n, Vaud’n ja Geneven kantoneissa.
FRAM
FRAM (FeRAM, Ferroelectric RAM) on tietokoneen muistityyppi, joka on samankaltainen kuin vanhemmat EEPROM- ja flash-muistit. FRAM saa nimensä ferrosähköisestä kiteestä, joka toimii muistin haihtumattomana osana. Tallennukset kuluttavat kuitenkin kidettä, joten tarpeeksi monesti sinne kirjoitettaessa se ei enää pidä tilaansa. Muistiin voidaan kuitenkin kirjoittaa noin 10 miljardia kertaa ja vaikka kide menettää haihtumattomuutensa, sitä voidaan käyttää sen jälkeen vielä RAM-muistina.
Frankenstein
'''Frankenstein. Uusi Prometheus''' on englantilaisen Mary Shelleyn kirjoittama romaani, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Lontoossa vuonna 1818. Kirja kertoo tohtori Victor Frankensteinista, joka luo hirviön.
Frankenstein on eräs merkittävimmistä koskaan kirjoitetuista kauhutarinoista. Teosta pidetään ensimmäisenä varsinaisena tieteiskirjallisuuden teoksena. Romaanin on suomentanut Paavo Lehtonen ja se on ilmestynyt Gummeruksen Klassikko-sarjassa 1973.