cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
July Morning
Äänitys
Kappaleessa kosketinsoittimia soittanut Ken Hensley on kertonut, että yhtye lisäsi kappaleen ensinauhoituksen albumille, koska yhtye ei saanut millään tallennettua alkuperäisessä versiossa ollutta tunnelmaa uudelleen. Sitä pidetäänkin Look at Yourself -albumin nauhoitusten muistettavimpana kappaleena. Yhtye itse pitää myös kappaletta yhtenä suosikeistaan. Yhtye huomasi nauhoitusten aikana, että heillä oli kolme erillään olevaa sävellystä, jotka kaikki olivat C-mollissa. Yhtye liitti nämä sävellykset yhteen, jolloin kappaleen intro syntyi. Myös Manfred Mann vieraili kappaleessa soittaen moogia, ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa.
Julkaisut
”July Morning” on julkaistu Look at Yourself -albumin ja Japanissa, Venezuelassa ja Yhdysvalloissa (liveversio), julkaistujen singlejen lisäksi mm. monilla yhtyeen live- ja kokoelma-albumeilla. Lisäksi Etelä-Koreassa on julkaistu kappaleen nimeä kantava yhtyeen kokoelma-albumi. Yhtye julkaisi vuonna 2009 Celebration-albumilla uuden version kappaleesta.
Vastaanotto
Vaikka ”July Morning” julkaistiin singlenä vain Japanissa, Venezuelassa ja Yhdysvalloissa (liveversio), kappale on yksi Uriah Heepin tunnetuimmista ja samalla sitä pidetään yleisesti yhtenä yhtyeen legendaarisimmista lauluista. Japanin- ja Venezuelan-versioissa singlejen b-puolena toimi ”Love Machine”, joka on myös julkaistu Look at Yourself -albumilla. Yhdysvaltain liveversiossa b-puolena toimi sen sijaan kappaleen ”Tears in My Eyes” liveversio.
Vuonna 1995 Radiomafia lisäsi ”July Morningin” Top 500 -kappalelistalleen.
Cover-versiot ja viittaukset kulttuurissa
Joka vuosi 30. kesäkuuta Bulgariassa ihmisiä ympäri maata matkustaa Mustanmeren rannikolle katsomaan 1. heinäkuuta tapahtuvaa auringonnousua. Ihmiset monesti laulavat ”July Morningia” tapahtuman aikana. Kappaleen alun urkuintroa on käytetty jopa häämarssina.
Turritopsis nutricula
Turritopsis nutricula on polyyppieläimiin kuuluva polttiaiseläinlaji. Se kuuluu mahdollisesti kymmenen lajia sisältävään Turritopsis-sukuun, jonka taksonomia on vielä vakiintumaton. Monet nykyään erillisinä pidetyt lajit luokiteltiin aiemmin samaan lajiin nimen Turritopsis nutricula alle. 2000-luvun tutkimukset ovat kuitenkin paljastaneet, että Koillis-Atlantin, Välimeren, Uuden-Seelannin ja Japanin polyyppieläimet eivät olekaan lajia T. nutricula. Erityisen tunnettu Turritopsis-laji on Välimeressä elävä biologisesti kuolematon Turritopsis dohrnii, joka niin ikään aiemmin kulki nimellä T. nutricula.
Ulkomuoto ja levinneisyys
Turritopsis nutriculan meduusavaihe on sekä vaaka- että pystymitaltaan 4–5 millimetriä ja muodoltaan kellomainen. Sen seinämät ovat tasapaksut. Kirkkaanpunainen, kookas, keskiosa on poikkileikkaukseltaan ristin muotoinen. Turritopsis elää valtamerissä lauhkeilla ilmastovyöhykkeillä.
Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
pienoiskuva|Kumpulan kampuksen [[Physicum-rakennuksessa koulutetaan fysikaalisten tieteiden, geotieteiden ja maantieteen osaajia.]]Kumpulan tiedekampuksella sijaitseva Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston yhdestätoista tiedekunnasta.
Tiedekunnan tunnus on oranssi Prometheuksen liekki, jossa on kolme päällekkäistä neliötä.
Hallinto
Tiedekuntaa johtaa 1.8.2018 alkaen vt. dekaani, analyyttisen kemian professori Marja-Liisa Riekkola, joka vastaa myös tutkimuksesta ja tutkimusinfrastruktuurista. Opetuksesta ja kansainvälisyysasioista vastaa varadekaani, tietojenkäsittelytieteen professori Hannu Toivonen, ja ulkosuhteista sekä viestinnästä varadekaani, teollisuusmatematiikan professori Samuli Siltanen.
Tiedekunnan ylin päättävä elin on 18-jäseninen tiedekuntaneuvosto, jossa ovat edustettuina professorit (8 kpl), muut opettajat ja tutkijat sekä muu henkilöstö (5 kpl), sekä opiskelijat (5 kpl).
Tiedekunnan piirissä toimii joukko koulutusohjelmia, osastoja ja tutkimusinstituutteja. Helsingin yliopiston yliopistopalvelut tuottaa tiedekunnan lähipalvelut opiskelijoille, tutkijoille ja muulle henkilöstölle.
Opetus
Tiedekunnassa on perustutkinto-opiskelijoita noin 5 300, jatko-opiskelijoita noin 500 ja professoreita 73. Tiedekunta tarjoaa opiskelijoilleen nykyaikaisen ja dynaamisen ympäristön sekä mahdollisuuden perehtyä monipuolisesti luonnontieteisiin. Laadukas opetus perustuu kansainvälisesti korkeatasoiseen tutkimukseen.
Matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan opetus tapahtuu 8 kandiohjelmassa, 13 maisteriohjelmassa ja 7 tohtoriohjelmassa. Maisteriohjelmat ovat monikielisiä eli niiden opetuskielenä on englanti, lukuun ottamatta Matematiikan, fysiikan ja kemian opettajan maisteriohjelmaa. Koulutusohjelmilla on johtoryhmät, jotka valmistelevat opetussuunnitelmat ja hyväksyvät maisterintutkielmien arvosanaesitykset. Matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa annetaan Suomessa ainoana opetusta meteorologiassa ja geofysiikassa. Tiedekunnassa on myös Suomen ainoa ruotsinkielinen maantieteen aineenopettajakoulutus. Vuonna 2019 tiedekunnassa käynnistyy englanninkielinen luonnontieteiden kandiohjelma, josta valmistutaan Bachelor of Science (BSc) -nimikkeellä.
Merimelojat
Merimelojat ry on toukokuussa 1931 perustettu Suomessa toimiva melontaseura, jonka tarkoituksena on edistää jäsentensä hyvinvointia luomalla melonnan parissa urheilun, liikunnan, elämysten ja yhdessä tekemisen mahdollisuuksia. Se on Suomen Melonta- ja Soutuliitto ry:n jäsen ja siihen kuuluu yli tuhat jäsentä. Jäsenyyden edellytyksenä on todistettu melontataito.
Merimelojien maja, sauna ja kajakkivajat sijaitsevat Vajasaarella Helsingissä, Eteläisellä Humalluodolla.
Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
Opetus
Tiedekunnan maisteriohjelmat ovat alkeishiukkasfysiikka ja astrofysikaaliset tieteet, datatiede, elämäntieteiden informatiikka, geologia ja geofysiikka, ilmakehätieteet, kaupunkitutkimus ja -suunnittelu, kemia ja molekyylitieteet, maantiede, matematiikka ja tilastotiede, materiaalitutkimus, teoreettiset ja laskennalliset menetelmät, tietojenkäsittelytiede sekä matematiikan, fysiikan ja kemian opettajan maisteriohjelma. Syyslukukaudesta 2017 lähtien opiskelijalla on yksi tai useampia vaihtoehtoja maisteriohjelmaksi kanditutkinnon suorittamisen jälkeen. Ohjelmiin voidaan myös hakeutua Helsingin yliopiston ulkopuolelta maisterihaun kautta. Koulutusohjelmista voi valmistua filosofian maisteriksi (FM).
Luonnontieteellisen tutkijakoulun tohtoriohjelmat ovat Alkeishiukkasfysiikka ja maailmankaikkeuden tutkimus (PAPU), Geotieteet (GEODOC), Ilmakehätieteet (ATM-DP), Kemia ja molekyylitieteet (CHEMS), Matematiikka ja tilastotiede (DOMAST), Materiaalitutkimus ja nanotieteet (MATRENA) sekä Tietojenkäsittelytiede (DOCS). Ohjelmista voi valmistua filosofian lisensiaatiksi (FL) tai filosofian tohtoriksi (FT).
Tutkimus
Matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa toimivat seuraavat osastot (engl. department): Tiedekunnan yhteydessä toimii myös erillislaitoksena Fysiikan tutkimuslaitos (HIP).
Historia
Matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan perinteet ulottuvat aina vuoteen 1640 asti. Tuolloin Turun akatemian filosofisessa tiedekunnassa oli seitsemän professuuria, joista kaksi oli luonnontieteiden professuureja eli matematiikan ja tähtitieteen sekä fysiikan ja kasvitieteen professuurit. Vuonna 1852 filosofinen tiedekunta päätettiin jakaa fyysis-matemaattiseen ja historiallis-kielitieteelliseen osastoon seuraavan vuoden alussa. Osastoja on pidettävä itsenäisinä tiedekuntina siinä mielessä, että kummallakin oli oma dekaani. Osaston nimi muutettiin matemaattis-luonnontieteelliseksi vuonna 1924. Nimi matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta tuli käyttöön vuonna 1992. Promootioissa Helsingin yliopiston humanistinen ja matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta muodostavat edelleen yhdessä filosofisen tiedekunnan.
Vuoden 2004 alusta lukien tiedekunnasta erotettiin farmasian laitos omaksi tiedekunnakseen ja biotieteiden, ekologian ja systematiikan sekä ympäristöekologian laitokset liitettiin osaksi uutta biotieteellistä tiedekuntaa.
1.1.2018 Helsingin yliopistossa tuli voimaan johtosääntöuudistus, jolloin yliopisto siirtyi laitoksettomaan tiedekuntarakenteeseen. Matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa entiset ainelaitokset on korvattu koulutusohjelmilla ja henkilöstöä johdetaan osastorakenteen välityksellä.
Urkonjärvi
Urkonjärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä ja Kangasalla Välimaan ja Sappeen kylien lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Urkonvuoren juurella peltomaiden ympäröimänä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja peltomaan suoja-aluetta. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa ja yksi kiinteä asunto. Järven läheltä kulkee yhdystie 3230.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy. Siihen laskee kaksi Välimaan suunnalta tulevaa järveä ja sen laskuoja Honkaoja virtaa etelään laskien Sappeenjärveen, joka laskee vuorostaan heti Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Urkojärvi” ja sen rannalla sijaitsi torppa, jonne tuli maantie Tursolan kylästä. Järven laskuojan varret oli raivattu niityiksi ja niiden läheisyydessä sijaitsi kaksi torppaa ja Humalanojan talo. Humalanojan talo on ilmeisesti sijainnut Humalaojan yhtymäkohdassa.
Kaarina Multiala
Kaarina Multiala (1500-luku) on ensimmäinen suomalaisissa asiakirjoissa mainittu kauppiaana toiminut nainen.
Kaarina Multiala oli viipurilaisen kauppiaan Esko Multian leski ja kävi kauppaa Tallinnassa jo vuonna 1555, jolloin hänet mainitaan tulliluettelossa laivojen omistajana. Hän oli Viipurin kahdeksanneksi varakkain veronmaksaja 1550-luvun lopulla. Vuosina 1555–1559 Multiala maksoi veroja Viipurin pitäjässä, Lihamäen kylässä olleesta maatilasta. Multiala katoaa kaupungin asiakirjoista 1560-luvulla. Hänellä oli mahdollisesti tytär, sillä Viipurin kaupungin hopeaveroluettelossa mainitaan varakas vaimo Elina Multiala vuonna 1571.
Serres
Serres voi tarkoittaa seuraavia:
Kalevan kisat 1918
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1918 Helsingissä 31. elokuuta – 1. syyskuuta. Kilpailupaikka oli Eläintarhan kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingfors IFK.
Pistemiehet
Kalevan Malja kilpailussa laskettiin pisteitä viidelle parhaalle:5-4-3-2-1. Samanaiheisista kilpailuista, kuten keihäänheitto ja keihäänheiton yhteistuloskilpailu näkyy annettaneen puolitetut pisteet kummastakin.
Arecibo
thumb|Arecibon lippu thumb|250px|Arecibon sijainti [[Puerto Ricossa]] Arecibo on kunta Puerto Ricon pohjoisrannikolla. Sen asukasluku on 100 131 (2000) ja maapinta-ala 326,31 km².
Sen keskuspaikka on Arecibo Pueblo. Kaupunki asutettiin 1556 ja siitä tuli Espanjan kruunun tunnustama 1616. Kaupunki on myös piispanistuin. Vuonna 1898 espanjalaiset rakensivat majakan, joka on edelleen automatisoituna käytössä.
Kim Kaijalainen
Kim Johan Matias Kaijalainen (s. 3. joulukuuta 1981 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Hoitoaine
Hoitoaine on hiusten hoitotuote, joka selvittää, kosteuttaa ja suojaa hiuksia. Jotkin hoitoaineet lisätään hiuksiin pesun aikana ja huuhdotaan pois. Toiset hoitoaineet lisätään pyyhekuiviin hiuksiin pesun jälkeen ja jätetään niihin. Hoitoaineita on saatavilla suihkeina, nesteinä, vaahtoina ja voiteina.
Pelle Molin
Pelle Molin (1864 Multrå, Ruotsi – 1896 Bodø, Norja) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja taidemaalari. 1880-luvulla hän työskenteli toimittajana ja asui sen jälkeen vuoteen 1894 erakkona kotiseudullaan siihen asti, kunnes muutti Norjaan. Häntä luonnehditaan syrjäseuturomantiikan edustajaksi sekä kirjailijana että taidemaalarina. Suomeksi on julkaistu postuumi novellikokoelma Tunturikertomuksia (Ådalens poesi, 1897).
Elis Bergroth
Gustaf Elis Bergroth (11. joulukuuta 1854 Uusikaupunki – 7. huhtikuuta 1906 Jääski) oli Suomen ensimmäinen merimiespappi, Räisälän kirkkoherra, päätoimittaja ja valtionpäivämies, mutta ennen kaikkea väkevä julistaja-persoonallisuus, jonka saarnat ovat säilyneet monien kuulijoiden mielessä läpi vuosikymmenien.
Perhe
Eliksen isä Gustaf Wilhelm Bergroth ja äiti Eva Elise Bergroth (Lindholm) vihittiin avioliittoon 29. syyskuuta 1853 Perheeseen syntyi lapsia: Gustaf Elis esikoisena, Albin Frithiof (s. 20.9.1856), Ringa Gustava (s. 8.6.1860) ja Nils Albin Wilhelm (s. 20.2.1863). Lapsista Albin kuoli seitsemänvuotiaana nähtävästi sen tulirokkoepidemian uhrina, johon kuoli suuri määrä Uudenkaupungin lapsia. Myös Elis sairastui siihen, oli jo tiedottomana, mutta naapurin rouva pelasti hänet nokkoskylpymenetelmällä, joka oli hänen omaan lapseensakin tehonnut. Elis-pojan lapsuudesta F. M. Karrakoski kertoo, että "hän oli iloinen luonteeltaan, älykkään kujeellinen ja lasten leikeissä usein johtajana."
Akseli Gallén-Kallelan kotiopettajana
tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1867 Elis oli päättänyt ryhtyä tulevaksi lukuvuodeksi kotiopettajaksi saadakseen varoja tulevaan opiskeluun. Huittisissa ollessaan hän seurasi lehtiä nähdäkseen ilmoituksia kotiopettajan paikoista. Sellainen hänelle avautui Tyrväässä Suomen pankin Poriin konttorin kasöörin ja maatilanomistajan Peter Wilhelm Gallénin, Akseli Gallén-Kallelan isän, perheessä. Elis vietti vuoden 1874–1875 perheessä opettaen; oppilas Akseli oli yhdeksänvuotias.
Ura
Elis Bergroth oli Suomen tunnetuimpia saarnamiehiä ja merimieslähetyksen kehittäjä. Hän toimi Suomen merimieslähetysseuran ensimmäisenä lähettinä merimiespappina Englannissa 1880–1883 ja merimieslähetysseuran sihteerinä 1886–1898. 1880-luvulla hän hoiti papin virkoja Jääskessä ja Porvoossa. Vuonna 1898 hän siirtyi kirkkoherraksi Räisälään ja vuonna 1905 Jääskeen. Hän oli kirkolliskokouksen jäsen vuosina 1898 ja 1903. Hän kuului vanhasuomalaiseen puolueeseen ja oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891, 1899 ja 1900.
Hänen kirjallinen toimintansa oli runsasta, monipuolista ja tyyliltään korkeatasoista. Hän toimitti kolme vuosikertaa Suomen pappien evankeliumisaarnoja ja tekstien selityksiä "Vartijanääniä Suomen Siionista" (1886–1891) sekä valaisi suomalaisen saarnan historiaa julkaisullaan "Vartijanääniä Suomen Siionista menneiltä vuosisadoilta" (1886). Hän julkaisi merimiehille rukous-, saarna- ja virsikirjan sekä toimitti suomen ja ruotsin kielellä "Merimiehen ystävää". Vuonna 1892 hän julkaisi suomen ja ruotsin kielellä ensimmäisen kokonaisesityksen Suomen kirkkohistoriasta "Suomen kirkon historia pääpiirteissään", josta vuonna 1902 ilmestyi laajennettu laitos "Suomen kirkko". Hänen johdollaan perustettiin kirkollinen kuukausilehti "Vartija" vuonna 1888, jonka päätoimittajana hän vaikutti papiston mielipiteisiin. Hän oli nousevan raittiusliikkeen huomatuimpia johtomiehiä, Raittiuden Ystävien monivuotinen puheenjohtaja ja alkoholistiparantola Turvan perustaja.
Hänen ohjauksestaan saivat nuoruudessaan nauttia muun muassa Rolf Lagerborg, Aino Achté, Maila Talvio, Katri Bergholm, Aino Kallas, Helmi Krohn ja Aune Krohn.
Elis Bergroth oli Gustaf Johanssonin rinnalla Suomen kirkon vaikutusvaltaisin johtomies 1800-luvun loppupuolella.
Mikko Luopajärvi
Mikko Luopajärvi (15. marraskuuta 1871 Jalasjärvi – 5. tammikuuta 1920 Jalasjärvi) oli suomalainen maanviljelijä joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1914–1920 ja ministerinä 1919–1920. Luopajärven hoitamiin asioihin kuuluivat muun muassa Itä-Karjalan asiat, jossa pyrittiin itsenäisyys julistamalla hakeutumaan Suomen yhteyteen heimosotien aikana ennen Tarton rauhan sopimusta 1920-vuoden lopulla. Luopajärvi kuoli kesken vaalikauden ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Heikki Peura.
Luopajärven vanhemmat olivat talollinen Gustaf Luopajärvi ja Susanna Serafia Tukeva. Käytyään kansakoulun ja kansanopiston hän toimi maanviljelijänä Jalasjärvellä 1900–1920. Luopajärvi oli myös Ilkka-lehden taloudenhoitaja 1907–1910 ja toimi lehden väliaikaisena toimittajana.
Luopajärvi oli Maalaisliiton kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä 1914–1917 ja 1917–1920 ja itäisestä 1917–1919. Luopajärvi oli salkuttomana ministerinä Kaarlo Castrénin I hallituksessa ja Vennolan I hallituksessa 1919–1920.
Ville Siuruainen
Ville ”Welho” "Hammasharja" "Sille" Siuruainen (s. 1980) on suomalainen muusikko. Hän on soittanut rumpuja muun muassa yhtyeissä Blake, Kirofoni, Soulcage, Circuitry, Yes Ma’aM, Jaarli Padington, Palava, DJ Jaba ja Trio Taantuma, Ilari Hämäläinen (Ice Eye), Dearra, DJ Welho Vuosina 2008-2014 Siuruainen toimi rumpalina Dingossa. Siuruainen soittaa Kumu-rummuilla.
Marketta Ristontytär Punasuomalainen
Marketta Ristontytär Punasuomalainen (s. 1600-luvun alussa – 1658 Vaasa) oli kansanparantaja, joka tuomittiin noitana roviolla poltettavaksi.
Marketta oli mahdollisesti syntyisin Ruovedeltä, sillä hän muutti nälkävuosina Ruoveden Kukonpohjasta miehensä, talonpoika Simo Antinpojan kanssa Vaasan seudulle. Marketta elätti itseään ja miestään kerjäämällä ja ihmisiä parantamalla. Hänen maineensa kasvoi ja vuonna 1655 talonpojat tekivät hänestä valituksen piispalle. Käräjillä kukaan ei uskaltanut todistaa häntä vastaan. Vaasan kappalainen Jacob Vasenius ryhtyi vainoamaan Markettaa ja sai hänet haastettua oikeuteen. Päivää ennen oikeudenkäyntiä Vasenius kuitenkin kuoli ja koska Marketan oli kuultu kiroavan kappalaista, syytettiin häntä noituudesta.
Vuonna 1657 Simo Antinpoika meni vaimonsa puolesta oikeuden eteen ja syytti Vaseniuksen lankoa, kauppias Hannu Tuurenpoikaa Marketan pieksämisestä. Tästä oikeudenkäynnistä oli seurauksena, että muutkin uskaltautuivat nousta todistamaan Markettaa vastaan, ja niinpä raastuvanoikeus tuomitsi Marketan poltettavaksi roviolla. Vuonna 1658 hovioikeus vahvisti tuomion. Marketta Punasuomalainen oli ensimmäisiä noituudesta kuolemaan tuomittuja naisia.
Marketalla ja Simolla oli tytär Kaarina, joka joutui vuonna 1659 oikeuden edessä puhdistamaan mainettaan, koska ihmiset olivat syyttäneet häntä noita-akan tyttäreksi.
U-laakso
Esimerkkejä U-laaksoista löytyy vuoristoisilta seuduilta, kuten Alpeilta tai Kalliovuorilta, mutta myös Skotlannista, Skandinaviasta tai Kanadasta.
Muodostuminen
Vuoristoissa syntyy lumirajan yläpuolelle jäätiköitä, joista valuu laaksojäätiköitä kielekkeinä alaspäin. Kun uutta lunta kasaantuu vanhan päälle, lumi pakkautuu yhä tiiviimmäksi, ja siitä tulee jäätä. Alimmat jääkerrokset muuttuvat jään painosta taipuisiksi ja niiden alapinnasta tulee öljymäisen liukas. Yleensä laaksojäätiköt liikkuvat vajaan metrin vuorokaudessa. Jää murskaa mukaansa laakson pohjalta ja reunoilta kiviä ja maata. Syntynyt moreeni uurtaa ja kuluttaa kallioita jäätikön mukana vyöryessään. Vuorenhuiput terävöityvät jään hangatessa rinteitä yhä jyrkemmiksi. Laaksot hioutuvat sekä sivuilta että pohjalta ja alkavat muistuttaa poikkileikkaukseltaan U-kirjainta. Lumirajalla, missä jää sulaa, jäätikön edustalle kasaantuu moreenia poikittaiseksi harjanteeksi. Moreenin patoama laakso voi täyttyä vedellä, jolloin se muodostaa mahdollisesti kiemurtelevan järven.
Viime jääkauden aikana vuoristoihin, mm. Alpeille, syntyi paljon U-laaksoja. Nykyisin nämä jäätiköt sulavat ylempänä ja U-laaksojen alaosat ovat asuttuja.
U-laaksosta vuonoksi
U-laaksoista voi kehittyä myös vuonoja. Tällainen vuono syntyy, kun U-laakson kaivertaman jäätikön vetäytyessä merivesi pääsee täyttämään jäljelle jääneen laaksonpohjan. Näin ollen vuonon syntyminen edellyttää U-laakson yltämistä mereen asti. Suomea lähimmät isot vuonomuodostumat sijaitsevat Norjassa, jossa lukuisat kapeat, jyrkkäreunaiset ja mereen yhteydessä olevat vuonot rikkovat maan rannikkoalueen muotoja. Nämä vuonot voivat toisinaan olla jopa yli 1 300 metriä syviä.
Valtuutus
Valtuutus on henkilön edustajalleen antama lupa erilaisten oikeustoimien tekemiseen valtuuttajan puolesta.
Valtuutettu voi tehdä valtuuttajan puolesta varallisuusoikeudellisia sopimuksia ja muita oikeustoimia. Hän toimii valtuutetun edustajana ja voi antaa tahdonilmaisuja toisen puolesta harkintansa mukaan. Valtuutettu toimii päämiehensä puolesta niin, että jää itse sopimussuhteen ulkopuolelle. Valtuutetun tekemän sopimuksen vaikutukset kohdistuvat välittömästi valtuuttajaan. Valtuuttajan tulee olla oikeustoimikelpoinen, joten alaikäinen tai vajaavaltainen ei voi valtuuttaa toista toimimaan puolestaan silloin, kun ei itse olisi toimeen oikeutettu.
Yksilöidystä valtuutuksesta ilmenevät valtuutuksen rajat. Esimerkiksi valtuutettu voi olla kelpoinen tekemään valtuuttajan puolesta kiinteistökaupan, kunhan se tapahtuu määräajassa ja valtuuttajan ilmoittamalla hinnalla. Kiinteän omaisuuden panttaamiseen ja luovuttamiseen toisen puolesta tarvitaan yksilöity valtakirja. Sen vastakohta on yleisvaltakirja, joka suo valtuutetulle melko laajan kelpoisuuden. Oikeudenkäynnissä käy myös niin sanottu avoin asianajovaltakirja.
Henkilön asemaan toisen palveluksessa liittyy usein niin sanottu asemavaltuutus. Niinpä kaupassa myyjänä olevan henkilön kanssa voidaan tehdä kauppiasta sitovia oikeustoimia niissä puitteissa, jotka voidaan katsoa myyjällä tavanomaisesti olevan.
Jos valtuutettu ylittää valtuutensa, jotka päämies on hänelle antanut, sitoo valtuutetun tekemä sopimus kuitenkin valtuuttajaa, jos sopimuskumppani on toiminut vilpittömässä mielessä.
Molin
Molin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Formula 1 -kausi 2007
Formula 1 -kausi 2007 oli Formula 1 -historian 58. maailmanmestaruuskausi. Se alkoi 18. maaliskuuta 2007 ja päättyi 21. lokakuuta yhteensä 17 osakilpailun jälkeen. Mestaruuden voitti Ferrari-tallin suomalaiskuljettaja Kimi Räikkönen. Kauden pistetilanne oli kuljettajien MM-sarjassa erityisen tiukka. Viimeinen osakilpailu, Brasilian Grand Prix, ratkaisi kuljettajien maailmanmestaruuden Räikkösen eduksi yhden pisteen erolla toisena olleisiin Lewis Hamiltoniin ja Fernando Alonsoon. Kansalaisuuden mukaan laskettuna suomalaiset kuljettajat keräsivät eniten pisteitä.
Ennen kautta
Kautta 2007 mullistivat useat tallivaihdokset, sekä muun muassa seitsenkertaisen maailmanmestarin Michael Schumacherin päätös lopettaa uransa edelliseen kauteen. Räikkönen siirtyi Ferrarille Schumacherin tilalle, Räikkösen puolestaan korvasi McLarenilla Renault'lta siirtynyt hallitseva maailmanmestari Fernando Alonso. Alonson korvasi Renault'lla tulokaskuljettaja Heikki Kovalainen.
Vakoilujupakka
Kautta sävytti Ferrarin ja McLarenin välinen vakoiluskandaali. McLarenia syytettiin, ja lopulta tuomittiin Ferrarin luottamuksellisten tietojen hankinnasta. Jupakka alkoi, kun Ferrari syytti McLarenia autojensa sabotoinnista Monacon GP:ssä. 13. syyskuuta FIA tuomitsi McLarenin 100 miljoonan euron sakkoihin ja menettämään koko kauden tallipisteet. Kuljettajapisteet sen sijaan jätettiin voimaan. Myös Renault'ta syytettiin vakoilusta, syyttäjänä tosin McLaren. Renault ei saanut tapauksesta kuitenkaan mitään rangaistusta.
Poistuneet kuljettajat
Kauden 2006 päätöskilpailussa mukana olleista kuljettajista sarjan jättivät:
Televisiointi
Suomessa Formula 1 -lähetyksiä esitti kaudella 2007 maksutelevisiokanava MTV3 Max.
Suomen euroviisukarsinta 1983
Suomen euroviisukarsinta 1983 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1983 Eurovision laulukilpailuun. Edellisvuoden nollapistetuloksen jälkeen Suomen karsinta uudistettiin perusteellisesti. Karsinta järjestettiin jälleen avoimena kilpailuna, johon saatiin noin 300 sävelmää. Kilpailun sääntönä osallistuvien säveltäjien oli oltava syntyperäisiä Suomen kansalaisia, millä mahdollisesti yritettiin estää kaksi heikosti menestynyttä Suomen euroviisua säveltäneen brittitaustaisen Jim Pembroken osallistuminen. Tuohon mennessä hänen lisäkseen vain kaksi ei-suomalaista säveltäjää oli osallistunut Suomen karsintoihin.
Sérres
Sérres on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Σερρών, Dímos Serrón), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 601,5 neliökilometriä ja väkiluku 76 817. Varsinaisen Sérresin kaupungin väkiluku on 58 287 (vuonna 2011).
Suomen euroviisukarsinta 1983
Lähetetyistä kappaleista kymmenen valittiin finaaliin, jossa jokaisen säveltäjän oli valittava kappaleensa esittäjäksi joko Ami Aspelund, Meiju Suvas, Kirka, Tapani Kansa tai Opus 5. Karsinnan finaali pidettiin Ylen tv-studiossa 2 perjantaina 28. tammikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 21.30 alkaen. Edellisvuonna asiantuntijaraatien maku oli herättänyt kritiikkiä, joten tällä kertaa tv-katsojat valitsivat Suomen edustajan postikorttiäänestyksellä. Postikortteja lähetettiin runsaat 120 000. Äänestyksen tulos julkistettiin 11. helmikuuta kello 21.25 ohjelmassa "Väärän kuninkaan päivä".
Palanneet artistit
Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.
Ivangorod
Ivangorod (,, vanha suomennos Iivananlinna ) on entinen linnoitus ja nykyinen kaupunki Narvanjoen itärannalla Venäjän puolella. Hallinnollisesti se kuuluu Leningradin alueeseen ja asukkaita kaupungissa oli 9 797 (2010). Ivangorodin vastapuolella Narvanjoen toisella puolella sijaitsee Viron itäisin kaupunki Narva.
Historia
thumb|210px|left|Ivangorod vuonna 1616. Nimi Ivangorod tulee suuriruhtinas Iivana III:lta. Venäläiset rakensivat Iivananlinnan vuonna 1492 vastapäätä Narvanjoen toisella puolella sijaitsevaa Narvan linnoitusta estääkseen Ruotsin yhteyden Saksalaisen ritarikunnan alueisiin Virossa ja Liivinmaalla, mutta 1496 ruotsalaiset hävittivät sen Knut Possen ja Svante Sturen johdolla. On väitetty, että kaupungin asukkaat olivat pääasiassa vatjalaisia.
Ivangorod rakennettiin uudelleen ja vuonna 1612 Ruotsi kaappasi sen itselleen Evert Hornin johdolla. Vuonna 1617 Stolbovan rauhansopimuksessa Ivangorod siirtyi Ruotsille, kuten muutkin Inkerin alueella sijainneet linnoitukset. Kaupungissa oli linnoituksen lisäksi kivestä rakennettu venäläinen kirkko sekä luostari. Kaupunki, jota ympäröi puusta rakennettu palisadi, toimi myös markkinapaikkana. Stolbovan rauha takasi ivangorodilaisille heidän kreikkalaisen uskonsa ja vahvisti kaupungin privilegiot, jotka antoivat heille oikeuden käydä kauppaa Novgorodin kanssa. Kaupunginhallinnon päättävät elimet olivat kaupunginvanhin (starost) varamiehineen ja porvariskokous. Kaikki kaupungin asukkaat olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Kuningatar Kristiina yhdisti Narvan ja Ivangorodin kaupungit päätöksellään joulukuun 17. päivänä 1645, ja Ivangorodin itsenäisyys päättyi. Yhteensä noin tuhat venäläistä pakkosiirrettiin joen länsirannalle Narvan esikaupunkiin. Ivangorod oli Ruotsin vallan alla vuoteen 1704 asti, jolloin suuren Pohjan sodan yhteydessä Venäjä hyökkäsi sinne.
Vuonna 1918 Saksa valtasi Ivangorodin ja vuonna 1920 se liitettiin Viroon Tarton rauhassa. Vuonna 1945 Ivangorod liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan ja nykyään se kuuluu Venäjälle.
Kaupunki nykyään
thumb|210px|left| Ivangorod on EU:n ja Venäjän rajakaupunki. Viron ja Venäjän välinen raja kulkee [[eurooppatie E20:llä Narvanjoen sillalla.]] Ivangorod on pieni Venäjän ja Euroopan unionin rajakaupunki, jolle rajaa ylittävä liikenne on merkittävää. Liikenneväylistä tärkein on Pietarista saapuva valtatie M11 (Narva, osa :tä). Tämä eurooppatie jatkaa Viron puolella Tallinnaan (Viron valtatie 1). Kaupungin läpi kulkee rautatie, jonka Ivangorod-rautatieasemalla pysähtyy Tallinna–Pietari–Moskova -pikajuna ja vastaava paluujuna öisin.
Sérres
Nykyinen Sérresin kunta muodostui, kun Sérres, Áno Vrontoú, Kapetán Mitroúsi, Lefkónas, Oreiní ja Skoútari yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Ilmasto
Sérresissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 470 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 26 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 5 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 60 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 21 millimetriä.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Sérresin kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Hero, Hero
Hero, Hero on vuonna 1981 julkaistu Judas Priestin kokoelma. Sen julkaisi vanha levy-yhtiö ja se koostuu kahden ensimmäisen albumin kappaleista sekä "Diamonds And Rust"-kappaleen varhaisversiosta. Black Sabbathin varhaislevyjen sekä Judas Priestin ensimmäisen levyn Rocka Rollan tuottaja Rodger Bain on ollut koostamassa kokoelmaa.
Judas Priestin jäsenet ja manageritoimisto ovat varoittaneet yleisöä ostamasta vanhan levy-yhtiönsä julkaisemia kokoelmia syyttäen heitä rahastuksesta ja yleisön harhaanjohtamisesta.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
C-puoli
D-puoli
Irving Caesar
pienoiskuva|Irving Caesar vuonna 1930 Irving Caesar (4. heinäkuuta 1895 – 18. joulukuuta 1996) eli Isidor Caesar oli yhdysvaltalainen muusikko ja laulunsanoittaja, jonka levytetyimpiä kappaleita ovat muun muassa ”Swanee”, ”Sometimes I’m Happy”, ”Crazy Rhythm” ja ”Tea for Two”. Hän oli George Gershwinin läheinen ystävä ja musiikillinen yhteistyökumppani.
Caesarin ensimmäinen hitti oli George Gershwinin kanssa kirjoitettu ”Swanee” (1919), jonka laulaja Al Jolson teki tunnetuksi. Vuonna 1925 Caesar kirjoitti Vincent Youmansin kanssa kappaleen ”Tea for Two” musikaaliin No, No, Nanette. Hän sanoitti Joseph Meyerin ja Roger Wolfe Kahnin kappaleen ”Crazy Rhythm” vuonna 1928, ja vuonna 1930 ilmestyi hänen englanniksi sanoittamansa, alun perin saksalainen kappale ”Just a Gigolo”. Caesar osallistui vuoden 1939 elokuvan Ihmemaa Oz laulujen tekemiseen Harold Arlenin ja Otto Harbachin kanssa. Hän kirjoitti 1930-luvulla laulukirjoja lasten musiikkiopetukseen. Hän vetäytyi musiikkimaailmasta 1950-luvulla.
Irving Caesarin vanhempi veli Arthur oli käsikirjoittaja. Caesar syntyi, varttui ja kuoli New Yorkin kaupungissa.
Caesar toimi ASCAPin johtokunnassa yhteensä 33 vuotta. Hän eli 101-vuotiaaksi. Vuonna 1972 hänet kelpuutettiin Songwriters Hall of Fameen.
Sammasjärvi
Sammasjärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä Sappeen kylässä sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Sammasvuoren pohjoisrinteen juurella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 800 metriä. Järven rannat ovat soistuvaa metsämaata ja se on autio. Järven itäpuolelle tulee metsätie. Kangasalan vastainen raja ohittaa järven 100 metrin päästä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,1 metriä mpy. Järveen ei ole johdettu ojia, mutta sen laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se yhtyy Humalistonojaan ja sitten Honkaojaan yli kilometrin päässä. Oja laskee Sappeenjärven läpi Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Sumajärvi”. Se oli tuolloin autio metsäjärvi. Vuoden 1957 peruskartassa ei ollut järvellä laskuojaa, mutta se näkyi jo vuoden 1979 kartassa.
Lc
Lc tarkoittaa seuraavia:
Trabant Express
Trabant-Express on suomalainen Aleksi Mäkelän ohjaama, vuonna 1997 MTV3-televisiokanavalla esitetty sketsisarja. Sarjasta lähetettiin kaksi tuotantokautta ja yhteensä 22 jaksoa. Sarjassa kaksi itäsaksalaista toimittajaa, Hans Hütteldorf (Santeri Kinnunen) ja Uli Palsternak (Kari Hietalahti) lähettävät piraattiohjelmaa maanalaisesta lähetyskeskuksestaan. Apurina lähetyksissä toimii räjähtävä teknikko The Monkey (Silu Seppälä). Sarjan käsikirjoittajina toimivat Kari Hietalahti ja Santeri Kinnunen. Sarja on julkaistu DVD:llä vuonna 2007.
Svaneholmin linna
pienoiskuva|Svaneholmin linna Skånessa Svaneholmin linna on 1500-luvulta peräisin oleva linna Skurupin kunnassa, noin 40 kilometriä itään Malmöstä, Ruotsin Skånen maakunnassa. Linnassa toimii nykyisin museo ja ravintola.
Linna rakennettiin alun perin vuoden 1530 tienoilla goottilaiseen renessanssityyliin. Se on kuitenkin aikojen saatossa kokenut useita merkittäviä muutoksia. Linnan uudelleenrakennutti 1600-luvulla aatelismies Axel Gyllenstierna italialaiseen barokkityyliin. Sen peri 1700-luvulla Rutger Macklean, joka muun muassa palautti linnan ympärille vallihaudan ja loi alueelle englantilaisen puiston.
Vuonna 1816 Svaneholmin omistajuus siirtyi Kjell Kristoffer Bennetille ja vuonna 1839 Carl Johan Hallenborgille. Vuonna 1882 sen osti Carl Augustin Ehrensvärd, joka vuosina 1933–1934 toteutti linnassa suuria kunnostustöitä, lisäten sinne muun muassa keskuslämmityksen ja entisöiden seinämaalauksia. Ehrensvärdin kuoltua vuonna 1935 linnan osti puistoineen kotiseutuyhdistys.
Aiheesta muualla
55.50083°N, 13.47806°W
Milt Dunnell
Milt Dunnell (24. joulukuuta 1905 – 3. tammikuuta 2008) oli kanadalainen urheilutoimittaja, joka tuli kuuluisaksi työstään Toronto Star -lehden hyväksi.
Libuše Moníková
Libuše Moníková (1945 Praha, Tšekkoslovakia – 1998 Berliini, Saksa) oli tšekkiläinen kirjailija. Hän muutti 1971 Länsi-Saksaan ja kirjoitti saksaksi. Hänen Kafka-esseensä Eseje o Kafkovi toivat hänelle julkisuutta. Merkittävämpi oli kuitenkin hänen kolmas romaaninsa Julkisivu (Die Fasade, 1987), jota luonnehditaan Tšekkoslovakiaa käsitteleväksi avainromaaniksi. Se kuvaa neljän miehen työtä renessanssilinnan entistämisessä, ja tuloksena on maailmanhistoriaa kuvaavan monumentaalifresko. Teos toi hänelle Alfred Döblinin palkinnon.
Moníková kuului samaan joukkoon kuin bosnialainen Saša Stanišić ja äidinkieleltään venäläinen, ukrainansaksalainen juutalainen Katja Petrowskaja. He olivat itäblokin maista Länsi-Saksaan muuttaneita kirjailijoita, jotka kirjoittivat kielellä, joka ei ollut heidän äidinkielensä. He kaikki käsittelivät monikulttuurista identiteettiä, historiaa ja eurooppalaisuutta.
Vähä Kiimasjärvi
Vähä Kiimasjärvi ,tai myös Vähä Kiimajärvi, on Pirkanmaalla Kangasalan Kauppilassa sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Välimaan kylältä tulee tie järven pohjoisrannan ohitse.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,8 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu metsäojia ja sen lyhyt laskuoja on johdettu Isoon Kiimasjärveen.
Donna D’Errico
thumb|Donna D'Errico ja [[Jeremy Jackson.]] Donna D'Errico (s. 30. maaliskuuta 1968 Dothan, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Baywatchissa. Hän oli myös BattleBotsin juontaja ja hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Candyman: Day of the Dead. Donna oli myös Playboyn Playmate of the Month syyskuussa 1995.
Donna D'Errico oli naimisissa hard rock -yhtye Mötley Crüen basistin Nikki Sixxin, kanssa. Heillä on tytär Frankie-Jean Sixx, vaikkakin he ovat kasvattaneet yhdessä myös kolme Nikkin lasta tämän aiemmasta suhteesta. 27. huhtikuuta 2006 Donna haki avioeroa. He ovat olleet aiemminkin erossa toisistaan mutta menneet kuitenkin yhteen uudestaan. Keväällä 2006 Sixx ja D'Errico kuitenkin erosivat, ja Mötley-rokkari ja D'Errico ovatkin oikeuden kautta jakaneet omaisuuttaan avioeron jälkeen.
Donna ja Nikki tapasivat toisensa Mötley-rumpali Tommy Leen järjestämillä sokkotreffeillä. Tommy Lee oli tuolloin kimpassa Baywatch-tähti Pamela Andersonin, joka on Donnan ystävä, kanssa. Nikki rakastui Donnaan ensisilmäyksellä, ja oli iloinen siitä että kerrankin hänellä oli joku joka rakasti ja välitti hänestä, ja jonka kanssa oli helppo puhua asioista. Vuonna 2001 Donna sai tietää olevansa raskaana, ja he alkoivat heti miettiä lapselle nimeä. Tytön nimeksi tuli Frankie-Jean sillä Nikkille oli annettu syntyessään nimi Frank, ja teini-iässään hän oli hylännyt tuon nimen joten hän tahtoi nyt 43-vuotiaana tuoda sen nimen takaisin. Nimi Jean on Donnan äidin nimi.
Sixx ja D'Errico harrastivat liittonsa aikana huumeita. Myös D'Erricon tuhlaileva elämäntyyli aiheutti ongelmia. Hiljattain Sixx sai tietää salattuja asioita ex-vaimonsa menneisyydestä. Donna D'Errico oli työskennellyt stripparina Teksasissa ja Las Vegasissa. Prostituutio ei myöskään ollut ex-vaimolle vieras asia. Eräässä haastattelussa Sixx kertoo järkyttyneensä asiasta, sillä hänellä ei ollut asiasta mitään aavistusta.
Horace Bénédict de Saussure
Horace Bénédict de Saussure (17. helmikuuta 1740 Geneve, Geneven tasalta – 22. tammikuuta 1799 Geneve) oli sveitsiläinen luonnontieteilijä ja alpinisti.
Elämä
Saussure toimi fysiikan ja filosofian professorina Genevessä. Alppien tutkiminen geologiselta, meteorologiselta, kasvitieteelliseltä ynnä muulta kannalta on ensi sijassa tehnyt Saussuren nimen tunnetuksi. Hän muun muassa ensimmäisenä tutki jäätiköitä geologisina ja fysikaalisina ilmiöinä. Vuonna 1787 Saussure toisena järjestyksessä nousi Mont Blanc’ille ja teki siellä ensimmäiset onnistuneet ilmapuntarimittaukset sekä muita tieteellisiä havaintoja. Saussure rakensi myös erilaisia meteorologisia ynnä muita kojeita, muun muassa hiushygrometrin, diafanometrin (läpinäkyväisyysmittarin) ja ensimmäisen syanometrin (taivaansinen mittaajan). Hän myös tutki kappaleiden laajenemista lämmön vaikutuksesta ja rakensi ensimmäisen aurinkokeittimen.
Hänen alppeja käsittelevä pääteoksensa on Voyages dans les Alpes (4 os., 1779-1796). Saussure kirjasi suuren määrän tarkkoja ja arvokkaita geologisia, fysiologisia, minerologisia ja kasvitieteellisiä havaintoja eri näkökulmista.
Hebron
Hebron (arab. al-Khalīl, VT:ssa myös Kirjat-Arba) on kaupunki Länsirannalla 32 kilometriä Jerusalemista lounaaseen. Vuonna 2016 sen asukasluku oli arviolta 215 452. Kaupungin merkittävin nähtävyys on Makpelan luola, jonka kohdalle sanotaan haudatun Aabraham ja Saara, Iisak ja Rebekka sekä Jaakob ja Lea. Kaupunki on nykyisin jaettu kahteen sektoriin, H1 ja H2. Palestiinalaishallinto hallitsee suurempaa H1 sektoria ja Israelin armeija sektoria H2, jolla asuu myös kaupungin noin 400 juutalaissiirtolaista. Hebronin väestön valtaosa on palestiinalaisia.
Historia
thumb|vasen|[[Makpelan luola.]] thumb|vasen|Israelilaissotilaita partioimassa Hebronin kaduilla. Arkeologisten löydösten perusteella Hebronin alueella on ollut ihmisasutusta jo vuonna 3200 eaa. ja mahdollisesti aikaisemminkin. Muinainen foinikialainen kaupunki sijaitsi nykyisin Jebal ar-Rumaydana tunnetulla tellillä ja paikalla lienee ollut jonkinlainen uskonnollinen merkitys kulttipaikkana. Lähellä telliä sijaitsee Makpelan luola, jonne Abraham on tarinan mukaan haudattu. Mooses mainitsee Hebronin Vanha testamentissa yhtenä kaupunkina, josta israelilaiset saisivat turvapaikan sen vallattuaan ja israelilaiset kukistivat ja surmasivat Hebronin foinikialaisen kuningas Hohamin Joosuan johdolla. Myöhemmin Daavid johti ensin Juudaa ja myöhemmin yhdistynyttä Israelin kuningaskuntaa Hebronista käsin, mutta maan pääkaupunki siirrettiin sittemmin Jerusalemiin. Hebron tuhoutui Juudas Makkabin johtamassa makkabilaiskapinassa vuonna 164 eaa. ja sen jälleenrakennutti Juudean kuningas Herodes, mutta se tuhoutui jälleen ensimmäisessä juutalaissodassa Rooman keisari Vespasianuksen joukkojen käsissä ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Josephuksen mukaan vuonna 76 jaa. Abrahamin haudalla oli tuolloin rakennus ja että sen lähellä kasvanut tammi houkutteli paikalle pyhiinvaeltajia. Ensimmäisen vuosisadan loppuun mennessä kaupunkiin oli muodostunut kristitty yhteisö ja pyhiinvaeltajat jatkoivat matkoja kaupunkiin Bysantin valtakunnan alaisuudessa.
Osmanien valta Hebronissa päättyi joulukuuhun 1917, jolloin sen miehittivät brittijoukot. Vuonna 1922 siitä tehtiin osa Palestiinan brittiläistä mandaattia. Pieni mutta vanha juutalainen vähemmistö kaupungissa päätyi brittihallinnon ja sionistien vastaisten mellakoiden kohteeksi vuonna 1929 ja surmansa sai noin 70 paikallista. Mellakoiden jälkeen britit siirsivät juutalaiset pois kaupungista. Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948 Hebronin miehittivät Jordanian joukot ja paikalliset päättäjät äänestivät liittymisestä Jordaniaan vuonna 1950. Hebronilaisilla vaikuttajilla oli oleellinen asema Jordanian taloudellisessa kehityksessä 1950-luvulla ja kaupunki hyötyi yhteyksistään Ammaniin. Israel miehitti Hebronin Kuuden päivän sodan aikana ja Hebronista tuli osa Länsirantaa Israelin sotilashallinnon alaisuudessa. Kaupungin viereen vuonna 1971 rakennettu Kiryat Arba oli ensimmäinen juutalainen siirtokunta Länsirannalla. Siirtolaisten ja paikallisten välit ovat olleet kireät ja kärjistyvät ajoittain väkivallaksi. Yhdessä verisimmistä tapauksista helmikuussa 1994 juutalaissiirtolainen ampui 29 muslimia moskeijassa. Syyskuussa 1995 Israel ja Palestiinan vapautusjärjestö allekirjoittivat sopimuksen, jonka mukaan Israel veti joukkonsa Länsirannan kaupungeista lukuun ottamatta Hebronia, jonne jäi armeijan yksiköitä suojaamaan siirtolaisia ja pyhiä paikkoja. Israelin armeija hallinnoi Hebronin H2 sektoria palestiinalaishallinnon hallitessa loppuosaa.
Kaupunkikuva
thumb|Näkymä Hebroniin. Hebron on yksi oman alueensa parhaiten säilyneistä keskiaikaisista kaupungeista ja sen vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2017 lähtien. Vanhakaupunki on rakentunut Makpelan luolan ympärille ja sille ovat tyypillisiä kapeat kadut, tasakattoiset kivirakennukset, basaarit ja sisäpihat. Vanhallakaupungilla ei ole varsinaista kaupunginmuuria, mutta sen ulkoreunan muodostaa toisiinsa yhteen rakennettujen talojen ketju, jonka rikkoo viisi sisäänkäyntinä käytettyä porttia. Vanhankaupungin arkkitehtuuri on peräisin Osmanien valtakunnan ajoilta ja jotkin rakennukset ovat säilyneet aina Mamelukkien ajoilta lähtien.
Kaupungin tunnetuin historiallinen kohde on Makpelan luola, jonka muslimit tuntevat Ibrahimin moskeijana. Tarinan mukaan paikalle on haudattu Abraham, hänen vaimonsa Saara, Rebekka, Jaakob ja Iisak. Paikkaa ovat rakentaneet ajan kuluessa roomalaiset, muslimit ja ristiretkeläiset. Vanhankaupungin toisella puolella sijaitsee pieni Tel Hebronin tai Tel Rumeidan kukkula, jolla joidenkin israelilaisten tutkijoiden mukaan alkuperäinen raamatullinen Hebron sijaitsi. Kukkulan eteläpuolella on paikka, jonka uskotaan olevan Daavidin isän Iisaian hauta. Toinen tunnettu historiallinen paikka on Hebronin länsipuolella nykyisin venäläisortodoksiselle luostarille kuuluvalla maalla sijaitseva tammi, jolle Abraham tarinan mukaan pystytti telttansa.
Väestö
thumb|Hebronin sektorit H1 (Palestiinalaishallinto) ja H2 (Israelin armeija). Vuoden 2016 arvion mukaan Hebronin asukasluku oli 215 452. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 160 702. Hebronin vanhakaupunki on menettänyt pitkään asukkaita Israelin miehityksen aiheuttamien hankaluuksien takia. Vuonna 1967 siellä asui 7 500 palestiinalaista, vuonna 1970 6 000, vuonna 1985 enää 1 620 ja vuonna 1990 vain 1 501. Sittemmin vanhankaupungin alueita on pyritty elvyttämään ja kunnostamaan. Nykyisin vanhassakaupungissa asuu noin 6 000 palestiinalaista ja 1800-luvun lopulta lähtien Hebron on kasvanut etenkin kaupunkiin johtavien teiden varsia pitkin, ensin pohjoiseen kohti Betlehemiä ja Jerusalemia. Asukasluku kasvoi etenkin Jordanian kaudella vuosina 1948–1967, jolloin kaupunki sai 35 000 uutta asukasta. Israelin armeijan hallinnoimalla Hebronin H2 sektorilla asuu noin 400 juutalaissiirtolaista ja noin 30 000–35 000 palestiinalaista.
Vagit Alekperov
Vagit Jusufovitš Alekperov, (s. 1. syyskuuta 1950 Baku, Azerbaidžanin SNT) on Venäjän azerbaidžanilainen oligarkki. Alekperov oli Venäjän suurimpiin kuuluvan öljy-yhtiö Lukoilin pääjohtaja. Kansallisuudeltaan hän on azeri.
Alekperov oli Lukoilin pääjohtaja huhtikuuhun 2022 asti, jolloin ilmoitettiin hänen erostaan, mutta eron syytä ei kerrottu. Lukoil oli jo maaliskuussa vaatinut Venäjän sotatoimien lopettamista Ukrainassa.
Forbesin vuoden 2018 listauksessa Alekperov oli noin 16,4 miljardin dollarin netto-omaisuudella mitattuna Venäjän kuudenneksi ja maailman 78. rikkain henkilö. Alekperov on naimisissa ja hänellä yksi lapsi. Hänellä on hyvät suhteet Venäjän presidenttiin Vladimir Putiniin.
Henkilöhistoria
Alekperov syntyi Bakussa Azerbaidžanin neuvostotasavallassa vuonna 1950. Hänen isänsä Jusuf työskenteli öljykentillä koko ikänsä, ja Vagit seurasi isänsä jalanjälkiä saaden 18-vuotiaana ensimmäisen työpaikkansa alalta. Isä Jusuf oli azeri-muslimi, joka kuoli poikansa ollessa nuori. Äiti Tatjana oli puolestaan venäläinen ortodoksi. Valmistuttuaan Azerbaidžanin öljy- ja petrokemian-instituutista hän kouluttautui insinööriksi ja työskenteli Kaspianmeren öljykentillä. Alekperov lähetettiin vuonna 1979 Länsi-Siperiaan, missä hänestä tuli myöhemmin paikallisen öljy- ja kaasutuottajan Kogalymneftgazin johtaja. Vuonna 1990 hänet nimitettiin Neuvostoliiton öljyn- ja kaasuntuotannosta vastaavaksi apulaisministeriksi.
Ministerinä Alekperov käytti valtaansa ajamalla Venäjän kolmen suurimman öljykentän yhdistämistä yhdeksi yhtiöksi. Vuonna 1991 nämä kolme öljykenttää, Langepas, Urai ja Kogalymneft, yhdistettiin yhdeksi valtionyhtiöksi, joka sai nimen LUKoil. Alekperov luopui ministerintehtävistään ja aloitti yhtiön pääjohtajana. Vuoden 1993 yksityistämisen myötä LUKoilin hallinta siirtyi Alekperovin käsiin.
Nykyään Lukoil kuuluu maailman suurimpien öljy-yhtiöiden joukkoon. Monien muiden oligarkkien tapaan myös Alekperov on toiminut myös media- ja pankkimaailmassa.
Italian Grand Prix 2001
Kilpailu tapahtui vain viisi päivää Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen, ja viikonloppuna nähtiin useita kunnianosoituksia. Esimerkiksi Ferrareista puuttuivat kaikki sponsorien logot, ja lisäksi autojen nokat olivat poikkeuksellisesti mustat. Ennen kilpailua oli puhetta jopa suunnitelmasta, jonka mukaan kaikki kuljettajat ajaisivat ensimmäisen kierroksen kunnianosoituksena hiljaa eivätkä ohittaisi toisiaan. Näin ei lopulta kuitenkaan käynyt.