cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Santi Mina
Seurajoukkueura
Mina teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 16. helmikuuta 2013 tultuaan vaihdosta kentälle 66. peliminuutilla ottelussa Getafea vastaan. Ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mina teki 16. syyskuuta 2013 ottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hänestä tuli maalin tehdessään seurahistorian nuorin maalintekijä maan pääsarjassa 17 vuoden, yhdeksän (9) kuukauden ja kymmenen (10) päivän ikäisenä.
11. huhtikuuta 2015 Mina teki neljä maalia kotiottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hänestä tuli maan pääsarjahistorian nuorin pelaaja, joka on onnistunut tekemään neljä maalia ottelun aikana ja seurahistorian ensimmäinen sitten vuoden 1979.
4. heinäkuuta 2015 Mina siirtyi Valenciaan 10 miljoonan euron siirtokorvauksella ja kuusivuotisella sopimuksella.
Sifonki
thumb|upright=0.4|[[Ossie Clarkin satiinihousut ja sifonkitunika (1969).]] Sifonki tai šifonki (< ’lumppu, riepu’) on erittäin ohutta, läpikuultavaa ja hyvin laskeutuvaa kangasta. Sitä käytetään muun muassa huiveissa, naisten puseroissa ja puvuissa sekä verhoissa. Sifonkia tehdään eri materiaaleista, alun perin silkistä, vuodesta 1938 lähtien myös nailonista ja 1958 lähtien polyesteristä. Sifonki on hiukan joustavaa, kiiltävää ja karkean tuntuista. Ohutta ja liukasta sifonkia on haastavaa ommella.
Tapani Hietaniemi
Tapani Antti Olavi Hietaniemi (23. maaliskuuta 1958 Mikkeli – 3. lokakuuta 2009 Helsinki) oli filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston sivilisaatiohistorian dosentti. Hietaniemi luennoi Suomessa ja Virossa sekä suomensi kirjoja ja artikkeleita kaikkiaan seitsemästä kielestä. Hän oli myös Vihreän liiton vaikuttaja.
Toiminta
Hietaniemi toimi muun muassa Vihreän liiton periaateohjelmatyöryhmän puheenjohtajana 1997–1998 ja vuosina 1995–2003 puoluevaltuuskunnan jäsenenä ja varajäsenenä sekä puoluehallituksen varajäsenenä. Hietaniemi kuului Osmo Soininvaaran taustatukijoihin ja toimi muun muassa tämän eduskunta-avustajana 1990-luvulla. Vuonna 2009 hän oli perustamassa Vihreää miesliikettä.
Nampula (kaupunki)
Nampula on kaupunki Mosambikissa. Se sijaitsee valtion pohjoisosassa ja on Nampulan maakunnan pääkaupunki.
Vuonna 2007 Nampulassa oli noin 478 000 asukasta. Se on Mosambikin kuudenneksi suurin kaupunki. Kaupungin asukkaista suurin osa on makua-kansan jäseniä.
Francisco Rodríguez (meksikolainen pyöräilijä)
Francisco Rodríguez Ledesma (10. lokakuuta 1915 Amealco de Bonfil – 1. kesäkuuta 1998 México) oli meksikolainen maantiepyöräilijä. Hän osallistui Lontoon olympialaisissa 1948 sekä maantie- että aika-ajoon, mutta joutui keskeyttämään molemmissa lajeissa.
Patkuli
Patkuli oli halventava nimitys, jota käyttivät 1930-luvulla Suomessa Lapuan liikkeen kannattajat erityisesti presidentti K. J. Ståhlbergia kannattaneista maltillisista keskustaporvareista. Nimi viittasi liivinmaalaiseen aatelismieheen Johann Reinhold Patkuliin, joka juonitteli suuren Pohjan sodan aikana Ruotsia vastaan ja oli ensin Saksin kuninkaan August II Väkevän ja sitten Venäjän tsaarin Pietari Suuren palveluksessa.
Patkuli-nimitystä käytettiin myös jo aikaisemmin sisällissodan aikana punaisiin maltillisesti tai ymmärtäen suhtautuvasta porvarista.
Faizabadin lentoasema
Faizabadin lentoasema on Faizabadin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa.
Koulutuskeskus Sedu
Sedulla on toimipisteitä Ilmajoella, Kurikassa, Lappajärvellä, Lapualla, Seinäjoella ja Ähtärissä.
Torricelliaceae
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat puita, joilla on liuskaiset ja hammaslaitaiset tai pelkästään hammaslaitaiset lehdet. Lehdet ovat toisinaan kourasuoniset. Ruodin reuna on alaosastaan palteinen; eräissä tapauksissa laajentuma ympäröi varren. Joillakin lajeilla on pieni kieleke. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukissa yhdislehtinen ja kehänalainen sikiäin muodostuu 2–4 emilehdestä. Hedelmässä on kaksi suurta tyhjää lokeroa ja yksi pieni lokero, jossa siemenet sijaitsevat. Hedelmänseinässä on vahvikesoluja (sklereidejä). Siemen on enemmän tai vähemmän käyrä. Kromosomiluku on n = 12, 20 ± 2.
Anatomia
Varren anatomiaa: Putkiloelementtien perforaatiot ovat yksinkertaiset ja itse putkiloelementit ovat nilassa ryhmittäin. Syysolujen huokosissa on vähäpätöiset reunukset. Putkiloiden viereinen perussolukko eli parenkyymi on niukka. Soluissa on oksalaattihiekkaa ja limasoluja on. Ilmaraot ovat tavallisesti anomosyyttisiä, so. apusolujen määrä ja suunta on epämääräinen. Erittäviä karvoja on.
Suvussa Torricellia kasvit ovat tanniinipitoisia, emikukat ovat terälehdettömiä, luotit enemmän tai vähemmän kaksijakoisia, siemenkuori on hieman kovettunut ja alkio on pitkä ja ohut. Aralidium-suvussa putkiloelementtien perforaatiot ovat tikapuumaisia, ruodin johtojänteet ovat hajallaan, emikukan mesiäinen on johtojänteellinen, siemenaiheessa on massiivinen kalvo eli integumentti, siemenvalkuainen eli endospermi on kirjava. Suvussa Melanophylla on siemenkuoressa uloin kerros tikapuumaisesti paksuuntunut eikä siinä ole ligniiniä.
Evoluutio ja systematiikka
Heimon iäksi on arvoitu noin 53 tai jopa 103 miljoonaa vuotta. Torricellia-suku on ollut laajalle levinnyt pohjoisella pallonpuoliskolla eoseenikauteen mennessä ja se voidaan jäljittää vähintään 55,8 miljoonan vuoden taakse.
Varhemmin systematiikan historiassa heimon suvut on viety kanukkakasvien (Cornaceae) yhteyteen.
Kosa (kylä)
Kosa on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiiriin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Kosan piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosa-joen lähellä 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 2 300 henkeä (vuonna 2002).
Kosassa toimii rakennus- ja korjausyrityksiä. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo ja kaksi kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1802–1845 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko ja vuonna 1914 pystytetty sairaalarakennus. Lähistöllä on keskiaikainen muinaislinna ja kivikautinen asuinpaikka.
Girls Like You
Girls Like You on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin viidentenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta Red Pill Blues toukokuussa 2018. Kappaleessa vierailee rap-artisti Cardi B.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Cardi B, Henry Walter, Brittany Talia Hazzard, Jason Evigan ja Gian Stone. Sen tuotannosta vastaa Evigan ja Cirkut.
”Girls Like You” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Se oli yhtyeen ensimmäinen listaykkönen sitten vuoden 2012 singlen ”One More Night”.
Lloyd Bentsen
Lloyd Millard Bentsen jr. (11. helmikuuta 1921 – 23. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen demokraattinen poliitikko ja senaattori. Bentsen oli ehdokkaana Yhdysvaltain varapresidentiksi vuonna 1988. Myöhemmin hän toimi Yhdysvaltain valtiovarainministerinä 1993–1994.
Ahjo
thumb|300px|Seppä työskentelemässä perinteisellä ahjolla. thumb|300px|Ahjon toimintaperiaate: Coal tranforming to coke, [[koksiksi muuttuvaa kivihiiltä. Burning coke, palava koksi. Firepot, tulisija / palotila. Moving air source, ilmapuhallin. Moving air, paloilma. Ash, tuhka. Hearth, ahjon takaosa (hearth = suom. takka).]]
Ahjon polttoaineena käytetään tavallisimmin puuhiiltä tai kivihiilestä kuivatislattua koksia. Vielä 1800-luvun puoleenväliin asti suurin osa raudasta valmistettiin puuhiilellä. Metsien ehtymisen vuoksi oli siirryttävä käyttämään kivihiiltä, joka aiheutti monenlaisia ongelmia sisältämiensä epäpuhtauksien vuoksi. Koksilla saavutettiin jonkin verran suurempi lämpötila, jolloin vieraiden metallien oksidit hapettuivat tehokkaammin.
Hiilten palamista tehostetaan yleensä puhaltamalla niihin ilmaa. Perinteisesti sepät ovat käyttäneet ilman puhaltamiseen palkeita, mutta nykyaikana tarkoitukseen soveltuu myös sähköinen puhallin esim. puhaltava pölynimuri.
Ahjon polttoaineena voidaan käyttää myös kaasua, mikä sopii taontaan yhtä hyvin kuin perinteisempi hiili. Kaasua käytettäessä ei metallin pintakerroksiin kuitenkaan saada hiiltä perinteisen menetelmän tavoin, jolla raudan tapauksessa on metallin ominaisuuksia parantava vaikutus.
NHL-kausi 1943–1944
NHL-kausi 1943–1944 oli National Hockey Leaguen historian 27. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 50 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Dick Irvinin valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Montreal Canadiensin neljäs ja seuran koko historian viides Stanley Cup -mestaruus. Runkosarjassa Canadiens voitti 38 ottelua ja hävisi ainoastaan viisi kertaa. Joukkueen menestyksessä keskeisessä roolissa oli Toe Blaken, Elmer Lachin ja Maurice Richardin muodostama, myöhemmin lempinimellä ”Punch Line” kutsuttu ketju, jonka oikeana laitahyökkääjänä pelannut Richard teki yhdeksässä pudotuspeliottelussa 12 maalia. Tämä kolmikko vei nimiinsä pudotuspelien pistepörssin kolme kärkisijaa.
Runkosarjan pistepörssin voitti Boston Bruinsia edustanut Herb Cain. Cain keräsi 48 ottelussa yhteensä 82 tehopistettä, joista 36 oli maaleja ja 46 syöttöpisteitä. Maalitilaston puolestaan voitti Chicago Black Hawksin Doug Bentley 38 osumallaan. Arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn sai Toronto Maple Leafsin puolustaja Babe Pratt.
Pudotuspelien pistepörssin voittanut Toe Blake teki 9 pudotuspeliottelussa 18 tehopistettä, joista 7 oli maaleja ja 11 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Toronto Maple Leafsin Gus Bodnar. Hän keräsi kauden aikana 62 tehopistettä, joista 22 oli maaleja ja 40 syöttöpisteitä.
Runkosarja
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.''
Runkosarjan pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Pudotuspelien pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Gerald Moore
pienoiskuva|Gerald Moore vuonna 1968. Gerald Moore (30. heinäkuuta 1899 – 13. maaliskuuta 1987) oli brittiläinen liedpianisti. Hän esiintyi useiden maailman suurimpien laulajien, kuten Dietrich Fischer-Dieskaun kanssa. Moore teki kiertueiden lisäksi useita luentomatkoja ja kirjoitti kirjoja säestämisestä. Hän vieraili eräitä kertoja myös Helsingissä.
Electric Lady Studios
thumb|Studion sisäänkäynti [[Greenwich Villagessa.]] Electric Lady Studios on New Yorkin Greenwich Villagessa, Yhdysvalloissa sijaitseva musiikkistudio. Sen rakennutti kitaristilegenda Jimi Hendrix ja suunnitteli John Storyk vuonna 1970. Studiossa ovat äänittäneet albumeitaan muun muassa Kiss, John Lennon, AC/DC, Led Zeppelin, The Rolling Stones, David Bowie ja Frank Zappa.
Hollister Co.
Hollister Co, tunnettu myös nimillä Hollister tai HCO, on yhdysvaltalainen Abercrombie & Fitchin omistama lifestyle-brändi. Etelä-Kalifornia-teemaisten vapaa-ajan vaatteiden ympärille rakentuva konsepti oli alunperin suunniteltu houkuttelemaan 14–18-vuotiaita kuluttajia, mihin pyrittiin muun muassa emoyhtiön Abercrombie & Fitch -brändiä halvemmilla hinnoilla. Tuotteet ovat saatavilla myymälöissä ja yhtiön verkkokaupan kautta.
Perustaminen ja fiktio perustajasta
Hollister Co on perustettu vuonna 2000. Sillä ei ole varsinaista historiaa, mutta Abercrombie & Fitch on luonut kuvitteellisen historian sen perustajan ympärille. Tämän historian mukaan John Hollister muutti New Yorkista Alankomaiden Itä-Intiaan ja perusti hänen nimeään kantavan yrityksen palattuaan Yhdysvaltoihin ja asettautuessaan Kaliforniaan vuonna 1922.
Avaaminen ja vaikutus
Ensimmäinen myymälä avattiin heinäkuussa 2000 kauppakeskukseen nimeltä Easton Town Center Columbus, joka sijaitsee Ohiossa.
HCo:n menestys johti nopeasti Abercrombie & Fitch Co.:n ohittamiseen suosiossa. Jotta erottautuminen A&F:n ja HCo:n välillä tapahtuisi, paremmat materiaalit otettiin käyttöön A&F:n vaatteiden ja tavaroiden tuotannossa, mikä samalla nosti tuotteiden hintoja. Hollister oli ensisijaisesti tarkoitettu 14–18-vuotiaille; kuitenkin se myy pääasiassa 12–27-vuotiaille.
Kansainvälistymisestä nykypäivään
pienoiskuva|Hollister-myymälä Hongkongissa Abercrombie & Fitch Co laajeni Kanadaan tammikuun puolivälissä vuonna 2006 kun A & F avasi Abercrombie & Fitch ja Hollister Co. -myymälät Toronto Eaton Centreen ja Sherway Gardens -ostoskeskuksiin, jotka molemmat sijaitsevat Torontossa. Liikkeiden avaukset myöhästyivät vuoden 2005 lopusta vuoden 2006 alkuun rakentamiseen ja suunnitteluun liittyvien syiden takia. Vuonna 2009 HCo:n paikkakunnat olivat Kanadassa: Sherway Gardens, Toronto Eaton Centre ja Fairview Mall Torontossa, West Edmonton Mall Edmonton, Albertassa, Upper Canada Mall, Newmarketissa, Ontariossa, ja Pacific Centre Vancouverissa, British Columbiassa. Vuonna 2010 kahdeksas sijainti Kanadassa avattiin Polo Parkiin Winnipegissä, ja samana vuonna uusi myymälä avattiin myös Fairview Mall:iin, Kitcheneriin Ontarioon. Vuonna 2011 ensimmäinen Hollister myymälä Atlantic Canadassa avattiin Halifax Shopping Centeriin Halifaxissa. Myymälöitä on avattu myös Hamiltonissa ja Bramptonissa Ontariossa vuonna 2011. pienoiskuva|vasen|Kaksi Hollisterin miesmallia. Vuoden 2007 kesästä lähtien, Abercrombie & Fitch Co kulutti arviolta 10 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria videoseinien asentamiseen maailmanlaajuisesti kaikkiin Hollister-myymälöihin. Seinät näyttävät jatkuvaa livekuvaa Surf City Huntington Beachiltä, Kaliforniasta tarjoten asiakkaille SoCal surf-tunnelmaa, jota HCo mainostaa. Hollister maksaa Kalifornian kaupungille Huntington Beach kameroista, jotka sijaitsevat Huntington Beach Pier'ssa. 2. lokakuuta vuonna 2008, 100 valittua Hollister California myymälää alkoi mainostaa Abercrombie & Fitch Co:n viidettä merkkiä nimeltä Gilly Hicks. Mainontaa tehtiin erilaisten ihonhoitotuotteiden avulla, Sessions-nimiset vartalosuihkeet, deodorantit, saippuat, voiteet ja huulivoiteet mukaan lukien.
Hollister Co. avasi ensimmäisen myymälänsä Yhdysvaltojen ja Kanadan ulkopuolelle Brent Crossiin, Lontooseen 25. lokakuuta 2008. Joulukuussa 2008 Hollister Co. avasi toisen myymälänsä Britanniassa Westfield Londoniin ja kolmannen Bluewater-ostoskeskukseen Kentissä. Hollister Co:n Lontoon myymälöiden menestyksen jälkeen, ensimmäinen Hollister myymälä Lontoon ulkopuolella avattiin 14. toukokuuta vuonna 2009 WestQuay-kauppakeskukseen Southamptoniin, ja pian Iso-Britannian viides Hollister-myymälä avattiin Milton Keynesiin vuoden 2010 alussa. Hollister-myymälöitä on myös Sheffieldin Meadowhall kauppakeskuksessa, Norwich Chapelfield -ostoskeskuksessa, Birminghamin Bullringissa, Manchesterin Trafford Centre -kauppakeskuksessa, Solihullin Touchwood Centre:ssa ja Newcastle:ssa Tyne Eldon Squaren äärellä. Myymälät on myös Westfield Stratford kaupungissa ja Oracle-ostoskeskuksessa Readingissa, Glasgow'ssa kuten myös Edinburghissa. Hollister Co. on avannut myymälöitä myös Italiaan (Rooma, Venetsia, Milano, Firenze, Bergamo), Saksaan (Berliini), Frankfurtiin, Oberhauseniin, Hampuriin, Ludwigshafeniin, Neussiin, Bonniin, Kölniin ja Dresdeniin ja myös Espanjaan (Barcelona ja Madrid). Vuonna 2011 Hollister avasi ensimmäisen myymälänsä Dublinissa sekä Irlannissa Dundrumin kaupungin keskustassa.
HCo:n keskeinen markkinointikampanja käynnistettiin toukokuussa 2009. Markkinointikampanja mainostaa myymälää "Epic Hollister Store":na. A & F käynnisti HCORideTheWave.com nettisivun, joka tarjosi sähköisiä postikortteja, ladattavia taustakuvia ja näytönsäästäjiä. Nettisivustolla oli muun muassa ajastin nimeltään "Epic Countdown" kertoi jatkuvasti jäljellä olevat sekunnit ennen myymälän avaamista.
Tuotteet
pienoiskuva|vasen|Tunnettu Hollister t-paita. pienoiskuva|Hollister farkut nuoren naisen päällä Hollister-tuotteet ovat saaneet nimensä SoCal-rannoista, samalla tavoin kuin Gilly Hicks -tuotteet ovat saaneet nimensä Australian rantojen mukaan. A&F Corporate tavoittelee lähinnä lukioikäisiä kuluttajia, josta johtuen HCo:n hinnat ovat noin 20 % edullisemmat kuin sen emoyhtiön Abercrombie & Fitch. SoCal-teeman mukaan kaupat ja tavarat luokitellaan joko "Dudes" -nimisiksi (miehet) tai "Bettys" -nimisiksi (naiset).
Hollister Co.:n tuotetarjonta sisältää muun muassa t-paitoja, pooloja, neuletakkeja, paitoja, neulepuseroita, päällysvaatteita, "huuhtele tai pese" slim farkkuja, sandaaleja, Kölnin vettä tai hajuvettä ja boksereita.
Tuoksut
Vuonna 2001 Hollister julkaisi nimikkotuoksun Hollister Co. naisille sekä miehille. Se lopetettiin neljän vuoden jälkeen vuonna 2005. Elokuussa 2004 julkaistiin August naisille ja Drift miehille. Molemmat lopetettiin vuonna 2007. Vuonna 2005 julkaistiin Malaia-tuoksu naisille ja Jake miehille. Vuonna 2006 Ryder julkaistiin naisille, HCO22 miehille. Molemmat lopetettiin vuonna 2009. Vuonna 2007 SoCal hajuvesi julkaistiin naisille ja SoCal Kölninvesi miehille. SoCal Köln on tällä hetkellä huonesuihkeena. Vuonna 2008 Kaliforniassa hajuvesi oli julkaistu naisille, California Kölnin vesi miehille. Miesten California lopetettiin vuonna 2011.
New Yorkin lippulaivamyymälän avaamisen yhteydessä Hollister julkaisi Kölnin veden nimeltään Epic. Vuonna 2010 julkaistiin naisille Sadie ja vuonna 2011 miehille Break Line. Vuonna 2012 julkaistiin Addison naisille.
Vartalonhoito
Alun perin "Sessions"-nimeä kantanut vartalonhoitotuote on nimetty "Body Care" -nimiseksi, suomennettuna "Vartalon hemmottelu." Alun perin "Hollister Body Care" tuotteet sisälsivät muun muassa vartalosaippuaa, vartalovoidetta, sumua, vartalosuihketta, deodoranttia/antiperspiranttia, huulikiiltoa, huulikimalletta ja huulirasvaa. Myöhemmin tuotesarja täydentyi hiusvahalla ja käsirasvalla. Deodorantin/antiperspirantin, huulikiillon, huulikimalteen, huulirasvan, hiusvahan ja naisten (Betty's) vartalosaippuan tuotanto on jo lopetettu.
Naisille
Miehille
Karviainen
Kellertävä karviainen on maultaan makeahko, vihreä ja punertava karviainen ovat maultaan happamia. Ne ovat kuitenkin varsin meheviä ja pehmeänmakuisia marjoja. Niistä saadaan hyvin säilyviä hilloja, hyydykkeitä ja marmeladeja. Karviaispensaat tarvitsevat runsasmultaisen maan. Kasvupaikan tulee olla myös valoisa, ilmava ja avoin, jotta härmän vaara jäisi vähäiseksi. Hyvin tavallisesti karviaismarja saa kasvaa pensaana, mutta se voidaan leikata myös puun muotoon. .
Historiaa
200px|left|thumb|Punaisen karviaisen marjoja. Vanhin kirjallinen tieto karviaismarjasta Englannissa on hedelmäkauppiaan lasku vuodelta 1276, jolloin Edvard I:n hoviin ostettiin karviaispensaan taimia Ranskasta. Marja onkin ollut suositumpi Englannissa ja Skotlannissa kuin Ranskassa. Ranskalaisillahan ei ole ollut marjalle edes vakiintunutta nimeä. Keskiajalta 1900-luvun alkuun asti marja oli erittäin suosittu Euroopassa ja varsinkin Englannissa. Kehiteltiin eri lajikkeita, joista toiset sopivat paremmin keitettäväksi ja toiset oli jalostettu syötäväksi kypsentämättömänä jälkiruuissa.
Vuonna 1905 tuotiin Amerikasta erehdyksessä karviaishärmä-niminen sienitauti, joka tappoi koko karviaissadon Euroopasta. Tauti voitettiin risteyttämällä eurooppalainen karviainen amerikkalaisten, härmänkestävien lajien kesken. Tarkkaan ottaen nykykarviainen ei siis ole sama alkuperäinen eurooppalainen, mutta ero lienee varsin pieni. Innostus marjaan kuitenkin laantui tämän onnettomuuden myötä, eikä se ole koskaan palautunut ennalleen.
Lenkimai
Lenkimai on kauppala Luoteis-Liettuassa, Klaipėdan läänissä, Skuodasin kunnallispiirissä, lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 779 asukasta.
Trials & Tribulations
Trials & Tribulations on rap-artisti Bizzy Bonen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2007.
Honda CX
thumb|Honda CX500. Hondan CX-sarja on Hondan valmistamia moottoripyöriä, joihin lukeutuvat mallimuunnokset GL500 ja GL650. Sarjan valmistus alkoi 1970-luvun loppupuolella ja päättyi 1980-luvun puoliväliin. Malliston erikoisuuksiin kuului uudet innovatiiviset ominaisuudet ja teknologia, joita ei ollut totuttu vielä näkemään kyseisen ajan moottoripyörissä, kuten vesijäähdytys, pelkkä sähköstartillinen käynnistys, sekä kardaanivetotapa. Käynnistysjärjestelmä oli erotettu muusta sähköjärjestelmästä, mikä salli käynnistyksen työntämällä, mikäli sähköjärjestelmä olisi täysin vaurioitunut.
Stanisław Rouppert
Stanisław Rouppert (15. huhtikuuta 1887 Varsova – 13. elokuuta 1945 Edinburgh, Skotlanti) oli puolalaislääkäri, kenraali ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen.
Rouppert aloitti opintonsa Varsovassa, mutta erotettiin yliopistosta vuonna 1905 osallistuttuaan koulun lakkotoimintaan vuonna 1905. Sen jälkeen hän siirtyi Krakovaan, joka oli siihen aikaan Itävalta-Unkarin osa Varsovan kuuluessa Venäjän keisarikuntaan. Rouppert suoritti Krakovassa lääkärin tutkinnon. Elokuussa 1914 käynnistyneessä maailmansodassa hän toimi Itävalta-Unkarin alaisuudessa perustetun Puolan Legioonan johtavana lääkärinä aina heinäkuuhun 1917.
Syyskuussa 1939 käynnistyneessä toisessa maailmansodassa Saksan hyökäyttyä ja vallattua Puolan Roupertin onnistui paeta Ranskaan, jossa hän oleskeli marraskuusta 1939 kesäkuuhun 1940 eli aina siihen asti, kun Saksa tunkeutui Ranskaan. Rouperti siirtyi tällöin Englantiin ja sieltä edelleen Skotlantiin, jossa hän eli elämänsä viimeiset vuodet aina kuolemaansa eli elokuuhun 1945 asti.
Stanisław Rouppert nimitettiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) puolalaisjäseneksi vuonna 1931, jossa tehtävässä toimi aina kuolemaansa asti. Roupert vieraili KOK:n jäsenenä kesällä 1939 vuoden 1940 kesäolympialaiset järjestääkseen saaneen Helsingin kisojen järjestelyjä tarkastamassa.
John R. Brinkley
pienoiskuva|John Brinkley noin vuonna 1921. John Richard Brinkley (synt. John Romulus Brinkley, 8. heinäkuuta 1885 Jackson County, Pohjois-Carolina — 26. toukokuuta 1942) oli yhdysvaltalainen valelääkäri ja radioaseman omistaja.
Brinkleyn ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1907 vuoteen 1913. Tästä liitosta syntyi kolme tytärtä. Brinkley suoritti lääketieteen opintoja Bennet Medical Collegessa Chicagossa, muttei koskaan valmistunut sieltä. Tutkintotodistuksensa hän hankki vuonna 1915 Kansas City Eclectic Medical University -nimisestä laitoksesta, joka oli tunnettu todistusten tehtailusta. Oman praktiikan hän perusti vuonna 1917 Kansasin Milfordiin. Pian tämän jälkeen Brinkley alkoi suorittaa operaatioita, joissa hän siirsi vuohen kivekset potilaan vatsaonteloon. Hänen oman näkemyksensä mukaan operaatio palautti miehisen kyvykkyyden.
Aluksi operaatio näyttikin menestyksekkäältä ja huhut tuloksista kiirivät eteenpäin. Leikkauksen hinta oli 750 dollaria (nykyrahassa noin 7 000 euroa). Asiakkaita riitti ja Brinkley rikastui vauhdilla. Vuonna 1923 hän avasi oman koko Yhdysvalloissa kuuluvan KFKB-radioaseman, jonka pääasiallisin tarkoitus oli hankkia lisäasiakkaita hänen klinikalleen. Pian potilaille alkoi kuitenkin ilmaantua monenlaisia komplikaatioita ja Brinkleyn joutui Kansasin terveyshallinnon (Kansas Board of Medical Registration) tarkkailuun. Myös monet lääketieteellisen yhteisön jäsenet suhtautuivat Brinkleyhin kriittisesti ja esimerkiksi The Journal of the American Medical Associationin toimittaja Morris Fishbein kutsui Brinkleytä lipeväkieliseksi huijariksi. Kun 42 hänen potilastaan oli kuollut epäilyttäviin komplikaatioihin, viranomaisten oli pakko toimia.
Vuonna 1930 hänen lupansa työskennellä lääkärinä sekä pyörittää radioasemaa peruttiin. Brinkley muutti perheineen Del Rioon Texasissa vuonna 1932. Siellä hän saattoi yhä toimia lääkärinä. Paikan sijaintiin vaikutti myös se, että hän saattoi pyörittää Meksikosta käsin uutta XERA-radioasemaa, joka kuului laajoilla alueilla Yhdysvaltojen puolella. Hänen toinen klinikkansa sijaitsi Arkansasin Little Rockissa.
Vielä 1930-luvulla Brinkley oli varakas mies, mutta kuollessaan vuonna 1942 hän oli käytännöllisesti katsoen vararikossa. Uransa aikana hän suoritti jopa 16 000 leikkausta.
Darkest Hour
pienoiskuva|Darkest Hour esiintymässä Barcelonassa vuonna 2009. Darkest Hour on vuonna 1995 perustettu viisijäseninen yhdysvaltalainen yhtye. Se saavutti läpimurron vuonna 2003 julkaistulla kolmosalbumillaan Hidden Hands of a Sadist Nation. Vahvasti poliittissävyinen levy kritisoi Yhdysvaltojen syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeistä militarismia ja esitteli metalcoresta yhä enemmän melodisen deathmetallin suuntaan kasvaneen yhtyeen. Sittemmin yhtye on julkaissut kuusi albumia ja saavuttanut menestystä myös Yhdysvaltojen Billboard-listalla.
Bedfordin piirikunta (Virginia)
Bedfordin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 78 997 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Forestin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1754.
Kyuu Eturautti
Kyuu Antti Arimo Eturautti (s. 1979 Tampere) on tamperelainen järjestöaktiivi. Kyuu Eturautti toimi 2000-luvulla sarjakuva-, anime- ja cosplay-tapahtumien järjestäjänä sekä yhtenä Anime- ja Japan Pop -lehtien perustajista. Eturautti on aiemmin ollut Muutos 2011 -puolueen 2. varapuheenjohtaja. Aiemmin Eturautti oli Piraattipuolueen jäsen ja hän oli myös yksi puolueen perustajista. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Eturautti sai 374 äänen kannatuksen.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Eturautti oli Kokoomuksen ehdokkaana Tampereella.
Siviiliammatiltaan Eturautti on tietoturvapäällikkö ja yrittäjä.
Über Alles
Über Alles on industrial metal -yhtyeen Hanzel und Gretyl kolmas studioalbumi. Albumin kappaleiden kansallissosialismiin viittaavia nimiä ja sanoituksia on kritisoitu ja niistä kiistelty. Vaikka albumi menestyi hyvin, kaksi ensimmäistä albumia olivat menestyneet paremmin. Albumia ei saa julkaista Saksassa.
Edvard I (Englanti)
Edvard I (17./18. kesäkuuta 1239 – 7. heinäkuuta 1307) oli Englannin kuningas vuosina 1272–1307. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Walesin valloittajana, Englannin juutalaisten karkottajana ja skottien pitämisestä kovin ottein Englannin ylivallan alla. Edvard I oli kärsimätön ja kunnianhimoinen hallitsija, joka kohteli kapinoitsijoita säälimättömästi. Pituutensa vuoksi hänet tunnetaan lisänimellä Pitkäsääri.
Edvard I oli järjestyksessään jo neljäs samanniminen kuningas Englannissa.
Lapsuus ja avioliitto
Edvard syntyi Westminsterin palatsissa 17. tai 18. kesäkuuta 1239 kuningas Henrik III:n ja Eleonora Provencelaisen vanhimpana lapsena. Vuodet 1239–1246 Edvardia hoitivat Hugh Giffard (Worcesterin piispan Godfrey Giffardin poika) ja tämän vaimo Sybil, joka oli kätilönä Edvardin synnytyksessä. Giffardin kuoltua Bartholomew Pecche korvasi tämän. Vuonna 1249 Edvardille annettiin läänityksenä Gascogne, mutta Henrik oli nimennyt Simon V de Montfortin vuotta aiemmin alueen kuninkaalliseksi käskynhaltijaksi, joten Edvardilla ei käytännössä ollut käskyvaltaa eikä tuloja alueelta.
Henrik III ja Kastilian hallitsija Alfonso X Viisas järjestivät Edvardin ensimmäisen avioliiton vuonna 1254. Edvard nai Eleonoora Kastilialaisen 1. marraskuuta 1254 Las Huelgasin luostarissa ja samalla Alfonso löi hänet ritariksi. Seuraavana vuonna aviopari palasi Englantiin.
Nuoruus ennen valtaannousua
Pian tämän jälkeen Henrik lähti Ranskaan rauhanneuvotteluihin. Thomas Wykesin kronikka väittää, että Henrik sai tietää Edvardin yrittävän juonitella häntä vastaan ja kuningas palasi Lontooseen. Sen jälkeen Henrik pakotti Edvardin liittolaisten palauttamaan saamansa linnat ja Edvardin itsenäisyyttä rajoitettiin jyrkästi.
Seuraavien vuosien aikana vastakkainasettelu paronien ja kuninkaan välillä lisääntyi. Simon de Montfort joukkoineen valtasi suurimman osan kaakkoista Englantia vuonna 1263. Lewesin taistelussa 14. toukokuuta 1264 Henrik lyötiin ja otettiin vangiksi. De Montfortista tuli nyt väliaikainen hallitsija ja Henrik ja Edvard joutuivat kotiarestiin. Vain viisitoista kuukautta myöhemmin Edvard Pitkäsääri oli paennut vankeudesta ja johti kuningasmielisten joukot voittoon Eveshamin taistelussa 4. elokuuta 1265. Simon de Montfort sai surmansa taistelukentällä. Henrik eli viimeiset vuotensa nimellisenä hallitsijana, tosiasiallista valtaa käytti jo hänen poikansa Edvard.
Ristiretket
pienoiskuva|Edvardin ristiretki Vuonna 1269 kardinaali Ottobono, paavin lähettiläs, saapui Englantiin ja pyysi prinssi Edvardia ja hänen veljeään Edmundia osallistumaan Ludvig IX:n mukana kahdeksannelle ristiretkelle. Pystyäkseen osallistumaan Edvard joutui lainaamaan rahaa runsaasti Ludvigilta ja ranskalaisilta. Oppineet kuten P.R. Cross ovat arvioineet Edvardin keränneen ja kuluttaneen lähes puoli miljoonaa livreä. Edvardin mukana lähti suhteellisen pieni joukko ritareita, luultavasti vain noin 230. Monet retkikunnan jäsenistä olivat Edvardin sukulaisia. Ristiretken alkuperäisenä tavoitteena oli mennä piiritetyn Akkon avuksi, mutta Ludvig oli suunnannut Tunisiaan. Edvardin saavuttua sinne Ludvig oli jo kuollut sairauteen. Suurin osa ranskalaisista joukoista palasi kotiin, mutta pieni osa heistä seurasi Edvardia Akkoon osallistuakseen yhdeksänteen ristiretkeen.
Lyhyen pysähdyksen Kyproksella jälkeen Edvard saapui Akkoon kolmentoista laivan kanssa. Akkossa Edvard yritti solmia diplomaattisuhteet mongolien kanssa toivoen liittoa, jonka avulla lyödä Egyptin sulttaani Baibars. Ajatus ei kuitenkaan toteutunut.
Vuonna 1271 Kyproksen Hugo III saapui Pyhälle maalle mukanaan joukko ritareita. Vahvistusten saapuminen rohkaisi Edvardia hyökkäämään Ququnin kaupunkiin. Pian tämän jälkeen Edvard solmi kymmenen vuoden rauhansopimuksen Baibarsin kanssa. Jokseenkin samoihin aikoihin hänet yritettiin myös salamurhata. Saatuaan tiedon isänsä kuolemasta vuonna 1272 Edvard palasi Englantiin Euroopan hovien kautta kulkeneen huvipitoisen paluumatkan jälkeen vuonna 1274 ottaakseen vallan käsiinsä.
Yleisesti Edvardin ristiretki oli varsin merkityksetön ja antoi vain Akkolle kymmenen vuotta armonaikaa. Edvardin maineelle osallistuminen teki kuitenkin hyvää, ja jotkut vertasivat häntä jopa Rikhard Leijonamieleen.
Vahvistaakseen valtaansa Edvard aloitti laajat tutkimukset palauttaakseen lain ja oikeuden maahan. Ne paljastivatkin laajoja väärinkäytöksiä ja Edvard käynnisti laajat lainsäädäntöuudistukset.
Walesin sodat
Vuonna 1267 Montgomeryn rauhassa Llywelyn ap Gruffudd oli laajentanut Walesin alueita etelämmäksi ja saavuttanut Walesin prinssin arvonimen. Llywelyn ei kuitenkaan suostunut antamaan uskollisuuden valaa kuninkaalle, joten tämä päätti käyttää voimakeinoja hänen alistamisekseen. Edvard kieltäytyi hyväksymästä isänsä tekemää rauhaa ja palkkasi vuonna 1275 merirosvot kaappaamaan Eleonoora de Montfortin, Simon de Montfortin ainoan tyttären. Tämä oli matkalla Ranskasta (jossa oli ollut maanpaossa) Walesiin naidakseen Llywelynin. Vuonna 1276–1277 Edvard kävi ensimmäisen sotaretkensä Walesin prinssiä vastaan. Llywelyn vangittiin Snowdonian vuorilla. Seuranneessa Aberconwyn rauhassa Eleonoora vapautettiin ja Llywelynin sallittiin mennä naimisiin hänen kanssaan. Loistava hääseremonia pidettiin Worcesterin tuomiokirkossa ja Edvard vastasi kuluista. Llywelyn sai pitää Walesin prinssin arvonsa, mutta maa-alueista hänelle jätettiin vain pieni pala Gwyneddia.
Vuonna 1282 Llywelynin nuorempi veli Dafydd ap Gruffydd aloitti kapinan. Llywelyn kuoli pian tämän jälkeen. Sitten Edvard tuhosi jäljelle jääneen vastarinnan, kaapaten, brutaalisti kiduttaen ja teloittaen Dafyddin seuraavana vuonna. Suojellakseen valloitustaan hän rakennutti massiivisia kivilinnoja ympäri Walesia. Näistä Caernarfonin, Beaumarisin ja Harlechin linnat ovat säilyneet nykypäiviin. Rhuddlanin asetuksella vuonna 1284 Walesista tuli osa Englantia. Vuonna 1301 Edvard I nimitti vanhimman poikansa Walesin prinssiksi, ja arvonimi on siitä lähtien ollut Englannin kuninkaan vanhimmalla pojalla.
Skotlannin sodat
pienoiskuva|Edvard I:n ja Eleonoora Kastilialaisen patsas, Lincolnin katedraali. Walesin jälkeen Edvard I:n mielenkiinto suuntautui Skotlantiin. Vuonna 1286 Skotlannin kuningas Aleksanteri III kuoli ja jätti perijäkseen vasta kolmevuotiaan tyttärentyttärensä Margareetan, joka oli Aleksanterin tyttären ja Norjan kuninkaan lapsi. Edvardilla oli suunnitelma Margareetan naittamiseksi pojalleen, mutta tämä kuoli matkallaan Norjasta Skotlantiin. Kolmetoista aatelista vaati tämän jälkeen Skotlannin kruunua itselleen. Välttääkseen sisällissodan ja Englannin hyökkäyksen Edvardin annettiin valita kruununperimyksestä ja tämä valitsi Skotlannin kuninkaaksi marraskuussa 1292 John Balliolin. Edvard vaati Balliolilta uskollisuudenvalaa ja teki selväksi, että halusi tämän sotilaallista ja taloudellista tukea Ranskaa vastaan. Tämä oli liikaa Balliolille, joka solmi neuvonantajiensa taivuttelemana liiton Ranskan kanssa ja aloitti sodan. Edvard kokosi suuren armeijan ja marssi Skotlantiin tuhoten muun muassa Berwick-upon-Tweedin kaupungin ja valloittaen Dunbarin ja Edinburghin. Niin sanottu Sconen kivi (”kohtalon kivi”) eli hietakivi, jolla skottihallitsijat oli kruunattu 800-luvulta, vietiin Sconen palatsista Westminster Abbeyyn Englantiin. Kivi asetettiin Edvardin valtaistuimen, jolla kaikki myöhemmät Englannin hallitsijat on kruunattu, alle, jossa se oli aina vuoteen 1996.
Skotlantilaisten kapinat kuitenkin jatkuivat yli Edvardin valtakauden. Kuninkaalle tuotti päänvaivaa erityisesti itsenäisyystaistelija William Wallace, mutta hän voitti tämän Falkirkin taistelussa 1298. Oltuaan yhdeksän vuotta leskenä, Edvard meni vuonna 1299 naimisiin Ranskan Filip III:n tyttären Margareetan kanssa. Edvard jatkoi hyökkäyksillä Skotlantiin vuosina 1300, 1301, 1303 ja 1304. Wallace saatiin kuitenkin vangiksi vasta 1305 ja teloitettiin 23. elokuuta 1305. Vuotta myöhemmin toinen skottisankari Robert Bruce antoi St. Andrewin piispan kruunata itsensä Skotlannin kuninkaaksi. Vaikka Edvard ensin löikin Brucen, vuonna 1307 tämä kokosi joukkonsa, ja Edvard kuoli sairauden heikentämänä 7. heinäkuuta 1307 Burgh-on-Sandsissa ennen kuin sai Skotlannin täysin liitetyksi Englantiin. Vastoin toiveitaan hänet haudattiin Westminster Abbeyhin. Hänet haudattiin lyijyarkussa. Edvardin toive oli, että lyijyarkku vaihdettaisiin kultaiseen vasta kun Skotlanti olisi kokonaan valloitettu ja liitetty Englannin kuningaskuntaan. Tämä tapahtui vuonna 1707, mutta vielä nykyään Edvard I:n jäännökset ovat lyijyarkussa. Hänen poikansa Edvard II seurasi isäänsä valtaistuimella.
Barstyčiai
Barstyčiai on kauppala Luoteis-Liettuassa, Klaipėdan läänissä, Skuodasin kunnallispiirissä, lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 659 asukasta.
Rapallo
Rapallo on Pohjois-Italian kunta Genovan metropolikaupungissa Ligurian alueella. Se sijaitsee Rivieran rannikolla olevassa pienessä Tigullionlahden eli Rapallonlahden poukamassa, jota reunustavat vuoret.
Nähtävyyksiä
Rapallon tunnuskuva on sen edustalla oleva Rapallon linna (Castello di Rapallo), joka on rakennettu meressä olevalle pienelle luodolle. Sinne pääsee kulkemaan pientä kävelysiltaa pitkin. Linna on rakennettu vuonna 1549, sen jälkeen kun turkkilainen merirosvo Dragut oli piirittänyt kaupunkia. thumb|left|Rapallon linna
Läheisen mäen päälle noin 600 metrin korkeuteen on rakennettu kirkko Santuario di Nostra Signora di Montallegro. Sinne pääsee Rapallon keskustasta köysiradalla. thumb|left|Santuario di Nostra Signora di Montallegro
Gaon alue
Gaon alue on hallintoalue Malin itäosassa. Sen hallinnollinen keskus on Gao. Alueen pinta-ala on 170 566 neliökilometriä. Asukkaita on 542 300 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede ja ilmasto
Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka läpi virtaa Nigerjoki. Joen oikeanpuoleista tasankoa kutsutaan Gourmaksi ja vasemmanpuoleista Haoussaksi. Muita vesistöjä ovat väliaikaiset tai pysyvät tulvajärvet. Maaperä on savi- ja hiekkamaata tai hiekkaista kivikkoa. Kasvillisuus on etupäässä ruohoniittyä tai aroa. Tilemsin laaksossa on fosfaattiesiintymä.
Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin ilmastovyöhykkeisiin. Nigerjoen laaksossa on oma mikroilmastonsa. Vuodenaikoja on kolme. Kuiva ja viileä kausi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta kesäkuuhun ja sadekausi heinäkuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 400 millimetrin välillä.
Hallinnollinen jako ja asutus
Alueeseen kuuluu neljä piiriä: Ansongo, Bourem, Gao ja Ménaka. Maalaiskuntia on yhteensä 22 ja kaupunkikuntia kaksi: Gao ja Bourem. Kyliä, kaupunginosia ja nomadiryhmiä on 451.
Alueella asuu 3,7 % Malin väestöstä. Asukastiheys on Kidalin ja Timbuktun alueiden jälkeen maan kolmanneksi pienin, 2,7 henkeä neliökilometrillä. Kaupunkiväestön osuus on Bamakon ja Kidalin alueen jälkeen kolmanneksi suurin, 21,0 %. Nomadit muodostavat 9,2 % alueen kotitalouksista.
Historia
thumb|[[Askian hauta Gaossa.]] Gao oli keskiajalla Songhain valtakunnan pääkaupunki ja tärkeä kaupan ja sivistyksen keskus. Marokko valloitti sen vuonna 1591, minkä jälkeen kaupunkia hallitsivat marokkolaisten ja songhaiden jälkeläiset armat. Tuaregit valtasivat Gaon vuonna 1770 ja ranskalaiset vuonna 1898.
Malin itsenäistyttyä Gaon alue käsitti maan koko pohjoisosan. Timbuktun alue erotettiin siitä vuonna 1977 ja entinen Kidalin piiri vuonna 1991. Alue kärsi suuresti vuosien 1972 ja 1984–1985 kuivuudesta. Tuaregit kapinoivat vuosina 1962–1964, 1990–1992 ja vuonna 2012. Gaon alueen itäosasta päätettiin vuonna 2012 erottaa Ménakan alue. Suunnitelmaa ryhdyttiin toteuttamaan vuonna 2016.
Liikenne ja elinkeinot
Gaosta on maantieyhteydet Moptin ja Ségoun kautta Bamakoon, Ansongon kautta Ménakaan ja Nigeriin, Bouremin kautta Timbuktuun ja Kidaliin sekä pohjoisessa edelleen Tessalitin kautta Algeriaan. Nigerjoella on vesiliikennettä. Kaupungissa on myös kansainvälinen lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra, hirssi, juurekset ja vihannekset. Bouremin piirissä kasvatetaan tupakkaa. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, siipikarja ja vähäisessä määrin hevoset. Kalaa viedään kaupunkeihin ja naapurimaihin tuoreena, kuivattuna ja savustettuna. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Koulutus ja terveys
thumb|Gaon lapsia. Esi-, ala- ja yläkoulujen, lukutaitokeskusten ja koulutus- ja kehittämiskeskusten (CED) lisäksi alueella toimi vuonna 2005–2006 viisi lyseota (Gaossa ja Ansongossa) ja viisi ammattikoulua (Gaossa ja Bouremissa)
Vuonna 2009 koulua kävi 54,5 % alueen alakouluikäisistä, mikä on alle Malin keskiarvon (68,4 %), mutta huomattavasti enemmän kuin Kidalin, Timbuktun ja Moptin alueilla. Koulua käyvien osuus tytöistä ja pojista on lähes sama. Lukutaitoisten osuus yli 15-vuotiaista on 21,9 %, mikä on alle keskiarvon (27,7 %), mutta enemmän kuin Moptin, Timbuktun ja Kayesin alueilla.
Julkiset terveyspalvelut käsittivät vuonna 2006 aluesairaalan, neljä piirinpoliklinikkaa ja 42 toimivaa kunnallista terveyskeskusta. Alueen imeväis- ja lapsikuolleisuus (123,7 ‰) on pienempi kuin maassa keskimäärin (154,0 ‰), mutta yleinen kuolleisuus (13,4 ‰) on keskimääräistä (12,5 ‰) hieman korkeampi. Vesihuolto kattaa vain noin puolet tarpeesta, ja 20,7 % talouksista joutuu käyttämään juomavetenään pintavettä (koko maassa 3,5 %).
Matkailu
Gao on yksi Malin tärkeimmistä matkailukohteista. Alueen matkailupalvelut ovat kuitenkin vielä vähäisiä.
Faizabad
Faizabad on kaupunki Afganistanissa Badakhšanin maakunnassa. Sen asukasluku oli vuonna 2014/2015 Yk:n arvion mukaan 79 538–95 445.
Maantiede
thumb|vasen|Faizabad ilmakuvassa. thumb|vasen|Maisemaa [[Faizabadin lentoasemalla.]] Faizabad sijaitsee Afganistanin Badakhšanin maakunnassa. Kaupunki on maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 1 200 metriä. Alue on Kokčajoen laaksoa.
Historia
1400-luvun loppupuolella Badakhšanin eteläosia hallitsi naqšbandijahallitsija Yaftal. Yaftal oli muodollisesti Buharan emiirin alainen hallitisja. Yaftal siirsi oman pääkaupunkinsa vanhasta keskustasta noin 5 kilometriä ylävirtaan. Paikka tunnettiin ensin nimellä Jawzan. Nykyisen nimensä Faizabad se sai pyhätön rakennuttamisen jälkeen vuonna 1697–1698. Pyhätössä säilytettiin Mir Yar Begin ryöstämää profeetta Muhammadin kaapuna pidettyä vaatetta. Ahmad Šah Dorrani vei vaatteen sittemmin Kandahariin.
Vuonna 1829 uzbekkihallitsija Morad Beg teki ryöstöretken Faizabadiin ja vei mennessään sen asukkaat. Faizabad jälleenrakennettiin 1860-luvulla, jolloin alue oli Afganistanin alaisuudessa. 1800-luvun lopulla sitä kuvailtiin surkean köyhäksi paikkakunnaksi. Sen asukasluku oli noin 4 000 vuonna 1886.
Liikenne
Kaupungista kulkee sen Baghlanin ja Konduzin välseen maantiehen yhdistävä tie pohjoiseen. Kaupunkia palvelee myös Faizabadin lentoasema.
Väestö
Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Faizabadin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 79 538 ja ylemmän arvion mukaan 95 445. Paikalliset puhuvat daria ja useita pienempiä iranilaisia kieliä.
Halttu
Halttu on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kazakstanin pääkaupunki
Keski-Aasiassa sijaitsevalla Kazakstanin tasavallalla on ollut historiansa aikana useita pääkaupunkeja. Ensimmäiset muinaiset asutukset ja kaupungit alkoivat muodostua II–I vuosisadalla eaa. Issyk Kul -järven, Ili-n ja Syrdarjan välisiin, Etelä-Kazakstanissa Arys- ja Koillis-Kazakstanissa Irtyšjoen laaksoihin. 900-1100-luvuilla luonteenomainen piirre oli vakiintuneen kulttuurin leviäminen Kazakstanin keski- ja itäosissa sekä kaupunkien lukumäärän kasvu. Turkkilaiset valtiot alkoivat 1100-luvulla rakentaa kaupunkeja Kazakstanin nykyiselle alueelle kaupankäyntiin ja hallitsijoiden asuinpaikoiksi ja ne tulivat tunnetuiksi kauan ennen valtion syntymistä. Kazakstanin alueelle syntyneiden muinaisten valtioiden ja kaanikuntien pääkaupunkeihin kuuluivat mm. 500–600-luvulla jaa. perustettu Suyab (Ordukent), joka on kuuluisa paitsi kristillisistä myös buddhalaisista rakennuksistaan ja on yksi uskonnollisen arkkitehtuurin mestariteoksia koko Keski-Aasian alueella , Karakitain valtakunnan pääkaupunki, Tšingis-kaanin joukkojen "hyväksi kaupungiksi" (Ғабалық), myös ”suloiseksi kaupungiksi” (Gobalik) kutsuttu, venetsialaisten ja genovalaisten tukikohta Balasagun ja Taraz-joen varrella sijaitseva Taraz. Vaikka Kazakstanissa on ollut asutusta jo kivikaudelta alkaen, eri paimentolaiskansojen yhteinen kieli, kulttuuri ja talousjärjestelmä kehittyi vasta 1400-luvulla. Kazakstanin ja Kazakkien kaanikunnan historian aikana on ollut yhdeksän tai kymmenen pääkaupunkia. Jotkut niistä ovat olleet pääkaupunkeja vain muutamaa vuotta ja jotkut ovat pysyneet vuosisatojen ajan, joitakin mm. Sozakin, Sighnaqin (myös Sygnak t. Syganak), Türkistanin (Turkestanin) on katsottu johtaneen kaanikunnan vaurauteen. Kaanikunnanaikaisia pääkaupunkeja oli vielä Taškent ja joidenkin lähteiden mukaan Saray-Jük, senjälkeisiä Alaş-qala, Orenburg, Kyzylorda ja vuosina 1929–1997 Almaty. Alkaen vuodesta 1997 maan pääkaupunkina on Astana (vuosina 2019–2022 nimellä Nur-Sultan).
Kazakstanin kaupungeista Sighnaq, Saray-Jük (Saraitšik) ja ym. ovat UNESCOn suojelemia. Pääkaupunkipäivää (Astana-päivää) vietetään maassa nyt 6. heinäkuuta.
Созақ (Sozak) (1465–1469 ja 1511–1521)
Sozak, myös Sozaq (, ven. Suzak), ent. nimeltään Sauran sijaitsee sen pohjoispuolella avartuvan Muyunkumin aavikon ja etelässä nousevan Karatau-vuoriharjanteiden välisellä tasangolla Türkistanin alueen keskiosassa, Etelä-Kazakstanissa. Sozak on yksi Kazakstanin vanhimmista asutuksista ja sillä on historiaa noin kahden vuosituhannen verran. Karataun pohjoisilla rinteillä sijaitseva Sozak oli päätukikohta ja strateginen piste Kazakkien kaanikunnan hallitsijoille sekä valtataisteluissa aroalueilla että Türkistanin kaupungeissa. Se ei ollut pelkästään hyvä linnoitus, vaan myös kauppa- ja käsityökeskus, jonka rajat ulottuivat steppiin saakka. Vaikka se sijaitsee kuivalla aavikolla, jossa juomavettä ei ole tarpeeksi, tutkijat havaitsivat, että Sozakin alueella on ollut siirtokunta ja siinä on asuttu 500 -luvulta lähtien. Silloinen Sozak kasvoi laajan karavaaniteiden verkoston, Silkkitien haaran kauppapaikaksi, jossa aikaa myöten syntyi keraamista käsityötä ja perinteistä kansanmaalausta. Tämän kaupungin nimi mainitaan ensimmäistä kertaa matkakirjelmässä XIII vuosisadalta, jolloin paikkakunnan asukkaat olivat suurimmalta osin paimentolaisia, mutta jokijärvien runsauden vuoksi kaupungin väestö harjoitti myös maataloutta. Sozakin markkinoilla rahaa ei tarvittu, koska ihmiset olivat tottuneet vapaasti vaihtamaan. Kaupunki kukoisti XIV–XVI vuosisatojen aikana ja oli kahdesti Kazakkien kaanikunnan pääkaupunki, kuitenkin joka kerta lyhyen ajan, yhteensä 15 vuotta. Muinainen Sozak oli Kerej- ja Žanibek- (Džanibek- tai Jani Bek-) kaanien perustaman kazakkien ordan (t. kaanikunnan) ensimmäinen pääkaupunki vuosina 1465–69, joka on antanut erityisen panoksen 1400-luvulla alkaneeseen kasakkien kansallisuuden eriytymiseen uzbekeista ja kasakoista ja Kazakkien kaanivaltion kehitykseen. Abulkhairin kuoleman jälkeen taistelu vallasta puhkesi uudella voimalla ja pääkaupunki muutettiin pois kaupungista. Puuttuvat tiedot siitä, miten mongolien hyökkäykset vaikuttivat kaupunkiin ja myöskään ei ole todisteita siitä, että Tšingis-kaani olisi valloittanut tämän kaupungin. XI–XVI vuosisatojen aikana Syrdarjan ja Turkestanin suurimmat kaupungit kuuluivat Uzbekkien ja Kazakkien kaanikuntiin ja taistelut näissä kaupungeissa kestivät noin 30 vuotta, jolloin Sozakin historiassa viitataan usein kahteen valtakuntaan. Joidenkin lähteiden mukaan Sozakista tuli uudelleen pääkaupunki 1500-luvulla Šigai-kaanin valtakautena ja silloin kaanikunnan pääkaupungin Sozakin hallitsijana toimi Janibekin lapsenlapsi Hak Nazar-kaani, vaikka samaan aikaan keskipisteenä oli Sighnaq (Syganak). Seuraavina vuosisatoina Sozakista tuli maakuntakaupunki ja Sozakin piirin hallinnollinen keskus vuosina 1928–34. Nykypäivän Sozak on pieni kylä ja muiden alueen asutusten joukossa se erottuu muinaiselta arkkitehtuuriltaan. Keskiaikaisten linnoitusten jäännökset ovat edelleen säilyneet kylän keskustassa ja suurinta osaa sen arkkitehtonisesta perinnöstä edustavat 1800-luvun rakennukset. Muinaisten muistomerkkien joukossa on viisi mausoleumia ja Shahi-Akhmet-Ishanin moskeija.
Sighnaq 1469-1511 ja 1521-1598
Jatkuvien sotien seurauksena kaupunkiin hyökättiin ja sitä tuhottiin, jolloin XVII-luvun lopuksi kaupungista jäi jäljelle vähitellen vain valtava kukkula. Nykyisin kaupungin rauniot sijaitsevat 20 hehtaarin alueella keskellä kuivaa, saksauleja ja piikki- ja orjantappurapensaita umpeen kasvanutta aroa. Sen matalissa kukkuloissa löytyy edelleen arkkitehtonisten poltettuja savitiili- ja laattarakennuksien jäännöksiä. Tämä muinainen kaupunki on kansallinen muistomerkki ja se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.