cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apassit
Tabut ja uskonto
Tämän vuoksi monet eri tabut rajoittivat apassien metsästystä. Karhunliha oli kiellettyjen ruokien listalla. Myöskään koiraa tai kalkkunaa ei pidetty soveliaana syötävänä. Apassit eivät liiemmin kalastaneet, koska kala toi heidän mieliinsä käärmeen, joita he kammosivat. Sen sijaan muut eläimet kelpasivat pito­pöytään, joskin heidän riistamaillaan pyydystettävää lienee ollut niukan­laisesti. Alun perin metsästys­aseina toimivat jousi, pitkä keihäs ja linko, jolla ammuttiin kiviä.
Seremoniat
Apassien yli­luonnollinen voima Ussen oli kaikkien muiden ylä­puolella toimiva ”Elämän luoja”. Tärkeä osa seremonioissa oli vuorten hengillä, jotka tunnettiin nimellä gan. Mustiin maskeihin ja kiltti­hameisiin pukeutuneet gan-tanssijat sonnustautuivat moni­värisiin sulkapäähineisiin ja omistivat esityksensä vuorten hengille, jotka suojelivat elämää ja olivat opettaneet maan­viljelyn.
Vaatetus ja ulkonäkö
Monista naapureistaan poiketen apassit eivät tatuoineet itseään, mutta käyttivät iho­maalia muun muassa silmiensä ympärillä. Vartaloltaan apassit olivat jänteviä, ja heidän lihas­kestävyyttään on kuvattu erin­omaiseksi. Miesten paino oli keski­määrin hieman alempi kuin eurooppalaisilla.
Andy Roddick
Andrew ”Andy” Stephen Roddick (s. 30. elokuuta 1982 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka oli vuonna 2003 lajin maailmanlistan ykköspelaaja. Hän voitti urallaan yhden Grand Slam -turnauksen, Yhdysvaltain avoimet vuonna 2003 ja oli kolme kertaa Wimbledonin finaalissa (2004, 2005, 2009). Roddick voitti urallaan 32 ATP-turnausta kaksinpelissä. Roddick tunnetaan kovana syöttäjänä. Hänellä oli maaliskuuhun 2011 asti ammattilaistenniksessä kaikkien aikojen kovin syöttö, 249 km/h.
Roddick on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 2003. Vuonna 2000 hän voitti junioreiden vastaavan tittelin. Roddick ilmoitti 30-vuotissyntymäpäivänään 30. elokuuta 2012, kesken Yhdysvaltain avointen, lopettavansa uransa turnauksen jälkeen. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi neljännen kierroksen tappio Juan Martín del Potroa vastaan.
Yksityiselämä
Yksityiselämänsä saralla Roddick on tullut tutuksi seurustelemalla yhdysvaltalaisen pop-laulajan Mandy Mooren kanssa. Pari seurusteli vuodesta 2002 vuoteen 2004 asti. Siitä lähtien Roddick on liitetty lukuisiin tunnettuihin naishenkilöihin. Huhtikuussa 2009 Roddick avioitui malli Brooklyn Deckerin kanssa.
Bardu
Bardu eli Perttula  on kunta Tromssan ja Finnmarkin läänissä pohjois-Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 3 933 asukasta. Kunnan hallintokeskus on Setermoen, jossa on 2 317 asukasta. Bardusta on kotoisin entinen yhdistetyn hiihtäjä Fred Børre Lundberg.
Ensio Laine
Volmar Into Ensio Laine (2. marraskuuta 1927 Maaria – 9. heinäkuuta 2021 Turku ) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL), Demokraattisen vaihtoehdon (Deva) ja Vasemmistoliiton kansanedustajana yhteensä 27 vuotta (1968–1995).
Ura
Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) aktiivi Laine kuului Raunistulan demokraattisiin nuoriin. Hänet valittiin 1954 Turun kaupunginvaltuustoon, jonka jäsenenä hän oli seuraavat 46 vuotta. Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Laine sai SKDL:n listoilla 3 277 ääntä, joilla pääsi varapaikalle. Kansanedustajaksi hän nousi 24. toukokuuta 1968 Pekka Silanderin kuoltua pitkäaikaiseen sairauteen. Laine tuli valituksi kaikissa seuraavissa eduskuntavaaleissa, joihin osallistui. Laineelle myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi 1995.
Laine liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) vuonna 1946. 1960-luvulla alkaneissa kiistoissa Laine oli yksi puolueopposition johtohenkilöistä, ja vuonna 1969 hänet valittiin keskeisen Tiedonantaja-yhdistyksen johtoon. Osapuolineuvotteluissa Laine oli neuvottelukykyisimpiä omiensa joukosta. SKDL:n eduskuntaryhmän jakauduttua kesällä 1986 Laine siirtyi Demokraattisen vaihtoehdon ryhmään. Laine valittiin Devan listoilta eduskuntaan vaaleissa 1987. 1980-luvun lopussa hän kuului Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) (SKPy) poliittiseen toimikuntaan.
Muu toiminta
Laine toimi myös Kansan raittiusliiton (KRL) puheenjohtajana 1969–1986 sekä osallistui osuus- ja ystävyysseuratoimintaan. Hän oli Turun vapaa-ajattelijoiden jäsen, ja hän sai vuonna 2008 Vapaa-ajattelijain liiton kultaisen ansiomerkin.
Laine oli aktiivinen Suomi–Neuvostoliitto-Seuran (SNS) jäsen, ja hän havaitsi herkästi neuvostovastaisuuksia. Helmikuussa 1985 Laine tovereineen teki eduskuntakyselyn Raid over Moscow -tietokonepelistä, joka heidän tulkintansa mukaan vahingoitti ”naapuriystävyyttä ja lasten rauhankasvatustavoitteita”. Kansanedustajien aloitteikkuus huomattiin tiedotusvälineissä, ja kohun ansiosta kyseinen – ”sinänsä keskinkertaiseksi” luonnehdittu – peli nousi myyntilistojen kärkeen.
Laine oli myös jäsenenä Suomi–Korea-seuran hallituksessa. Hänelle myönnettiin Pohjois-Korean Kansojen ystävyyden ritarikunnan toisen luokan kunniamerkki vuonna 1986 seuran 15-vuotisjuhlan kunniaksi.
Yksityiselämä
Ensio Laine syntyi Maarian Kaerlanmäessä. Hän vietti nuoruutensa Turussa Raunistulan alueella. Käytyään kansakoulun Laine siirtyi sähköasentajan töihin ja toimi ammatissa vuoteen 1959. Hän harrasti aktiivisesti urheilua ja erityisesti jalkapalloa, ja hänet valittiin Työväen urheiluliiton (TUL) Varsinais-Suomen toiminnanjohtajaksi 1959. Laine avioitui 1955 Terttu Tukkisen kanssa.
Floodaus
thumb|Esimerkki IRC-kanavan floodauksesta. Floodaus (, suomeksi tulviminen) tarkoittaa sitä, että esimerkiksi IRC-palvelimella oleva käyttäjä tai IRC-botti lähettää palvelimelle useita ja/tai samoja viestejä peräkkäin pienellä aikavälillä. Floodaukselta suojaudutaan siten, että viestien peräkkäislähettämisen maksimilukumäärää kontrolloidaan IRC-palvelimilla suhteutettuna aikaan (estetään toisto/"vuodatus"). Jos joku ylittää tuon arvon (toistaa), hänen yhteytensä palvelimeen katkaistaan ja hänen yhteyskatkoviestiksi ilmoitetaan "Excess Flood". Floodaus on eri asia kuin roskapostitus.
Floodausta voidaan väärinkäyttää esimerkiksi palvelunestohyökkäyksissä.
Herakleitos
pienoiskuva|upright|[[Rafael, Ateenan koulu, 1510, yksityiskohta Herakleitos.]] Herakleitos (, ; noin 535–475 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi ja merkittävimpiä esisokraatikkoja. Filosofin näkemysten monitulkintaisuuden vuoksi aikalaiset antoivat hänelle lempinimen ”Hämärä” (Skoteinos). Herakleitos käytti tiettävästi länsimaisen filosofian historiassa ensimmäisenä kreikan logos-sanaa sen arkimerkityksen 'puhe' ylittävässä merkityksessä '(maailman)järki'. Hänen ajatuksensa vaikuttivat Sokrateehen, Platoniin ja stoalaisuuteen. Myös 1800-luvun filosofia kiinnitti paljon huomiota Herakleitokseen.
Elämä
Herakleitos oli kotoisin Efesoksesta Vähästä-Aasiasta, joka oli hänen eläessään Persian vallan alla. Hänen isänsä nimi oli Bloson. Herakleitos oli todennäköisesti aristokraattisesta perheestä; hänen kerrotaan polveutuneen kuninkaallisesta suvusta mutta luopuneen eduistaan voidakseen elää riippumatonta elämää.
Herakleitosta on pidetty yhtenä värikkäimmistä Sokratesta edeltäneistä filosofeista. Häntä on pidetty jopa ihmisvihaajana, sillä hänen filosofiansa oli kaikkea muuta kuin populistista. Hänen ajatteluaan sävyttää kriittinen suhtautuminen ihmisiin, ja osan elämästään hän elikin yhteiskunnasta eristäytyneenä. Luonteeltaan hän oli itsetietoinen, ja hänen sanotaan arvostelleen ankarasti sekä aikansa muita ajattelijoita että ylipäätään koko ihmiskuntaa. Hänen sanotaan halveksineen ihmisjoukkoja, ”liian monia”, jotka viettivät unielämää heräämättä koskaan tietoiseen ajatteluun. Erityisen halveksivasti Herakleitos suhtautui uskonnollisuuden ulkokohtaisiin muotoihin.
Diogenes Laertioksen mukaan Herakleitos myös kirjoitti kirjan. Hän omisti kirjansa Efesoksen Artemiin temppelille, Artemisionille, joka oli yksi 500-luvun eaa. suurimmista temppeleistä, ja kirja talletettiin temppeliin. Tämä oli mahdollista, koska tuohon aikaan temppeleitä käytettiin usein arvokkaiden tavaroiden säilytykseen. Useat myöhemmät filosofit viittaavat kirjaan. Kirjan kerrotaan olleen saatavilla vielä Plutarkhoksen ja Klemens I:n aikana. Herakleitoksen suuri maine perustuu paljolti kyseiseen kirjaan. Sukupolvi tai pari sen jälkeen ”kirja sai niin suuri maineen, että se synnytti hänen filosofiansa kannattajien joukon, joita kutsuttiin herakleitoslaisiksi”.
Herakleitos lienee kirjoittanut ja opettanut aforismeja. Mietelmien tarkoituksena oli rohkaista ajattelemaan luonnollisen lain ja järjen mukaisesti. Hänen omista kirjoituksistaan voidaan havaita viitteitä siitä, että hän eli Pythagoraan, Ksenofaneen ja Hekataioksen jälkeen, mutta hän ei vaikuta tunteneen Parmenidesta. Parmenides sen sijaan viittaa häneen.
Herakleitos kuvataan usein melankolikoksi, ja häneen viitataan joskus ”itkevänä filosofina”, vastakohtana Demokritokselle, joka tunnetaan ”nauravana filosofina”. Herakleitoksesta kerrotaan useita tarinoita, joihin kuuluu kertomus hänen kuolemastaan. Sen mukaan hän kylpi sairaana karjanlannassa ja hylkäsi lääkärien ohjeet. Kertomukset johtunevat hänen katkelmallisten vertauskuvien väärästä tulkinnasta ja siitä, että kertomus haluttiin johtaa kyseisistä katkelmista.
Ajattelu
pienoiskuva|upright|Hendrick ter Brugghen, Herakleitos, 1628.
Jatkuva muutos
Herakleitos kirjoitti monien muiden esisokraatikkojen tavoin teoksen nimeltä Luonnosta. Kuten muidenkin aikalaistensa ajattelu, myös Herakleitoksen ajattelu tunnetaan vain muiden kirjailijoiden teoksissa säilyneiden katkelmien kautta.
Toisin kuin muun muassa Thales, Anaksimandros ja Pythagoras, Herakleitos katsoi, ettei aineellisessa todellisuudessa voi olla mitään pysyvää. Siksi hän ajatteli, että muutos on todellista ja pysyväisyys vain harha. Hänelle kaikki oli liikkeessä, kuten hänen tunnetuimmassa aforismissaan Panta rhei:
Hänet tunnetaan myös siitä, että hän sanoi, ettei kukaan voi astua kahdesti samaan virtaan, sillä sen enempää astuja kuin virtakaan ei ole sama:
Pentti Saarikoski on suomentanut saman fragmentin seuraavasti:
Nämä sanonnat tunnetaan ennen kaikkea Platonilta, joka mainitsee ”panta rhein” muodossa panta khôrei (, ”kaikki liikkuu”), mutta niitä ei tunneta sellaisenaan Herakleitokselta säilyneistä teksteistä.
Muutoksen korostaminen johti siihen, että Herakleitos korosti myös ristiriitoja (, agon 'taisto') ja katsoi, päinvastoin kuin Homeros, että taisto johti muutokseen: ”Sota on kaiken isä ja kuningas” ja ”kaikki eläimet ajetaan laitumelle lyönnillä”.
Parmenides vastusti ankarasti Herakleitoksen näkemystä siitä, että muutos on perustavanlaatuinen osa luontoa, ja esitti sen sijaan, että muutos on vain harhaa ja kaikki on perustavanlaatuisessa muuttumattomuuden tilassa.
Vastakohtien dialektiikka
Herakleitosta on sanottu yhdeksi ensimmäisistä dialektisista filosofeista, koska hän tunnusti muutoksen yleisyyden ja kehityksen sisäisten vastakohtien kautta. Herakleitos opetti, että vastakohdat ovat yhtä. Tällä hän tarkoitti, ettei asioita voi ymmärtää ilman niiden vastakohtia. Tummaa ei ole ilman vaaleaa, kuumaa ei ilman kylmää, oikeutta ei ilman vääryyttä ja niin edelleen.
Herakleitoksen ajatukset vastakohdista tulevat esille muun muassa seuraavissa katkelmissa:
Vastakohtien ykseys ilmenee muun muassa kätkettyinä yhteyksinä vastakohtien välillä. Herakleitoksen ajatuksissa merkittävää ei näin ole pelkästään se, mitä hänen sanansa sanovat, vaan myös se, kuinka ne sanovat sen. Herakleitos leikittelee usein kielellä ja yksittäisten sanojen monimerkityksellisyydellä tai vihjaamalla mahdollisesta syvemmästä yhteydestä kahden samankaltaisen sanan välillä. Hän antaa ymmärtää, että monet asiat määrittyvät vasta niiden asiayhteyden kautta: esimerkiksi merivesi on haitallista ihmisille, mutta hyödyllistä kaloille.
Herakleitos vaikuttaa esimerkiksi pilkkaavan perinteisen kreikkalaisen uskonnon käytäntöjä, mutta hänet voidaan tulkita niin, että hän haluaa lähinnä korostaa asiayhteyden merkitystä asioiden mielekkyydelle: sama toiminta, joka vaikuttaa tavallisessa asiayhteydessä kummalliselta tai jopa säädyttömältä, voi olla uskonnollisessa asiayhteydessä mielekästä; vastaavasti toiminta, joka sopii yhden jumalan palvontamenoihin (esimerkiksi falliset menot Dionysokselle), ei välttämättä sovi jonkun toisen jumalan (kuten Haadeen) palvonnan yhteyteen.
Logos ja tuli
Herakleitokselle todellisuus on näin kokonaisuus, jossa muutokset yhteen suuntaan lopulta tasapainottuvat vastakkaissuuntaisin muutoksin. Kaiken taustalla on todellisuutta määrittävä ja säätelevä yleinen periaate, logos, joka ilmenee erityisesti juuri vastakohtien kautta. Logos oli jonkinlainen kaikkea muutosta hallitseva järki, joka on pysyvä ja säännöllinen jatkuvan muutoksen keskellä. Se on ikään kuin mitta, joka pysyy samana, vaikka mitattavat asiat vaihtuvat toisiksi.
Herakleitos uskoi kaiken saavan alkunsa logoksesta. Hän yhdisti logoksen tuleen; koko todellisuus on tulen tavoin koko ajan liikkeessä ja muuttaa muotoaan. Näin tuli toimi hieman samassa roolissa kaiken alkusyynä (arkhē) kuin vesi Thaleella ja ilma Anaksimeneella. Herakleitoksen ajattelussa tuli tuhosi kaikkeuden määrävälein ja synnytti sen sitten uudestaan (ekpyrosis).
Herakleitos ei kuitenkaan tarkoittanut, että tuli olisi pysyvä aineellinen pohja kaikelle. Tämä erottaa hänet muista joonialaisista esisokraatikoista, jotka pyrkivät löytämään jonkun yhdistävän aineen, joka pysyisi itsessään samana kaikessa muutoksessa. Esimerkiksi Anaksimeneelle ilma säilyi kaikissa muutoksissa, vaikkakin sen tiheys vaihteli. Herakleitokselle kaikki asiat eivät kuitenkaan olleet tulta koko ajan, ainoastaan "polttoainetta" tulelle. Kaikki asiat vaihtuivat välillä tuleen, joka puolestaan taas synnytti jotain muuta tilalle. Näin kaikessa oli kuitenkin säilyvä ykseys ja jatkumo tulen kautta.
Vaikutus
pienoiskuva|Johannes Moreelse, Herakleitos, n. 1630.
Herakleitoksen vaikutus on ollut kenties syvällisin kaikista esisokraatikoista. Monet filosofit, kuten Platon ja Aristoteles, ovat tunnustaneet hänen merkityksensä ontologisten ongelmien esillenostamisessa. Hänen ajatuksensa ”tulemisesta”, jossa ontologiset vastakohdat nähdään perustavasti toisiinsa kytkeytyneenä, on herättänyt enemmän pohdintaa. Herakleitos kirjoitti: ”Vastakohta tuo sopusointua. Epäsovusta tulee puhtain harmonia” (fragmentti 98). Sekä Platon että Aristoteles olisivat olleet tästä eri mieltä. Platon katsoi, että kaikella on yksi muuttumaton olemus. Aristoteles taas muotoili ensimmäisenä ristiriidattomuuden lain: ”Jostakin ei voida sanoa, että se on ja se ei ole samalla tavalla ja samaan aikaan.” Näin aristoteelinen logiikka on selvä vastakohta Herakleitoksen logokselle, koska Herakleitokselle tyypilliset ilmaukset, kuten ”Olen koska en ole”, ovat ristiriidassa ristiriidattomuuden lain kanssa.
Herakleitoksen ajatukset logoksesta ja maailmanpalosta vaikuttivat suuresti stoalaisuuteen. Myöhemmin Herakleitoksen filosofiaa on tulkittu hyvin monin tavoin, erityisesti koska hänen ajatteluaan tunnetaan ainoastaan tekstikatkelmien kautta. Friedrich Nietzsche omaksui Herakleitoksen opin tulemisesta. Martin Heidegger käsitteli vuosien 1943–1944 luennoissaan laajalti Herakleitosta puhuessaan länsimaisen ajattelun alkuperästä sekä logiikasta (erityisesti Herakleitoksen oppia logoksesta).
Karl Popper puolestaan syytti Herakleitosta siitä, että hän oli osaltaan luomassa perustaa suljetulle yhteiskunnalle. Erityisesti Popper katsoi Herakleitoksen tehneen moraalisista arvoista suhteellisia ja lainasi hänen sanojaan koskien vastakohtien ykseyttä: ”Hyvä ja paha ovat identtisiä.” Popper katsoi Herakleitoksen myös muotoilleen historisistisen opin, joka perustuu ”sodan oikeutukseen ja ihmisen ylemmyyteen”. Toisaalta Popper viittaa Herakleitokseen esisokraatikkona, joka keskittyi muutoksen ongelmaan ja ymmärsi todellisuuden liekin kaltaiseksi, tapahtumasarjaksi.
S/S Savonmaa
S/S Savonmaa oli suomalainen rahtihöyrylaiva, joka upposi Norjan etelärannikolla Mandalin edustalla, Skagerrakissa 20. tammikuuta 1937. Onnettomuus, jossa koko sen 26 hengen miehistö sai surmansa, teki suuren vaikutuksen paikallisiin norjalaisiin asukkaisiin. Sekä valtakunnallisesti radioituun miehistön siunaustilaisuuteen helmikuussa 1937 että laivan onnettomuuspaikalle pystytetyn muistomerkin paljastustilaisuuteen elokuussa 1938 osallistui tuhansia ihmisiä. Nykyisin laivan hylky on harrastajasukeltajien keskuudessa tunnettu kohde.
Omistajat
Laiva valmistui Eriksbergin telakalla Göteborgissa, Ruotsissa vuonna 1921. Laivaa kutsuttiin rakennusvaiheessa nimellä Franconia, mutta se valmistui nimellä Roland, jolla nimellä se luovutettiin omistajalleen Svenska Levantlinjen Dan Brostromille rahtiliikenteeseen. Yhtiön osakekanta siirtyi vuonna 1927 emoyhtiö Tirfingille, jolta Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö osti aluksen vuonna 1936. Laiva nimettiin uudelleen S/S Savonmaaksi.
Viimeinen matka ja onnettomuus
Jo joulukuusta 1936 lähtien, 30 vuorokauden ajan, Pohjois-Atlantilla ja Pohjanmerellä oli puhaltanut lähes taukoamaton hirmumyrsky. Useita laivoja oli tuhoutunut, ja noin 300 merimiestä oli kuollut. Myrskystä huolimatta S/S Savonmaa oli lastattu valmiiksi Helsingissä 16. tammikuuta 1937 matkalle kohti Manchesteria sekä Liverpoolia. Lastiruumissa oli 1 904 tonnia erilaista kappaletavaraa, kuten puuta, selluloosaa, graniittisia hautakiviä sekä Britannian Helsingin suurlähettilään paluumuuttokuorma. Laivan päällikkö oli nimeltään Ragnar Bäckman.
Savonmaa tuli Skagerrakiin 19. tammikuuta, jolloin se kohtasi saman varustamon höyrylaiva S/S Castorin. Castorin kapteeni Hänninen, joka sattui olemaan Bäckmanin lanko, keskusteli tämän kanssa radion kautta. Hänninen, joka ei ollut aiemmin nähnyt Savonmaata, kuvaili radioon, kuinka kaunis näky laiva oli kapeine runkoineen ja terävine muotoineen seilatessaan voimakkaassa etelälounaisessa myrskyssä kohti Castoria.
Sähkövaraus
Sähkövarauksen yksikkö SI-järjestelmässä on coulombi (C). Fysiikan kaavoissa varauksen tunnuksena käytetään yleensä kirjainta Q.
Klassinen elektrodynamiikka tutkii sitä, miten sähköisesti varautuneet kappaleet vuoro­vaikuttavat keskenään sähkökentän välityksellä. Se pätee tilanteissa, joissa kvantti­mekaanisia ilmiöitä ei tarvitse ottaa huomioon. Alkeis­hiukkasten välisiä sähkö­magneettisia vuoro­vaikutuksia, joita välittävät fotonit, tutkii kvanttielektrodynamiikka.
Sähkövaraus on eräiden alkeis­hiukkasten perus­ominaisuus, joka kuvaa sitä, miten voimakkaasti hiukkaset vuorovaikuttavat sähkömagneettisen kentän kanssa. Sähkövarausta koskee yleinen säilymislaki.
Robert Millikan osoitti vuonna 1909, että sähkö­varaus on kvantittunut suure, toisin sanoen on olemassa tietty pienin mahdollinen sähkö­varaus, jota sanotaan alkeis­varaukseksi (e), suuruudeltaan noin 1,602 · 10−19 C, ja jonka moni­kertoja kaikki havaitut sähkö­varaukset aina ovat. Esimerkiksi protonin varaus on +e, elektronin −e. Myöhemmin on kuitenkin ilmennyt, että kvarkkien varaus on alkeisvarauksen kolmasosia, mutta kvarkit eivät koskaan esiinny irrallisina.
Yleistä
Varaus on sellaisten aineen muotojen perusominaisuus, joiden välillä ilmenee sähköstaattisia voimia.
Sopimuksen mukaan protonin varausta sanotaan positiiviseksi (+1 e) ja elektronin varausta negatiiviseksi (−1 e). Varaukselliset hiukkaset, joiden varaus on samanmerkkinen, työntävät toisiaan luotaan, kun taas hiukkaset, joiden varaus on vastakkaismerkkinen, vetävät toisiaan puoleensa. Coulombin lain mukaan tämä voima (sähkömagneettinen vuorovaikutus) on suoraan verrannollinen varausten tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden välimatkan neliöön. Tämän vuorovaikutuksen välittäjänä on klassisessa fysiikassa sähkövarausta ympäröivä sähkökenttä ja sähkömagneettiset aallot. Kvanttimekaniikka selittää välittymisen välittäjähiukkasin - fotonein. (Katso Kvanttisähködynamiikka)
Makroskooppisen kappaleen varaus on yhtä suuri kuin siinä olevien hiukkasten varausten summa. Se on yleensä pieni, koska aine on muodostunut atomeista, joissa elektroneja on yleensä yhtä monta kuin protoneja, minkä vuoksi niiden varaukset kumoavat toisensa ja atomin kokonaisvaraus on nolla.
Ioni on atomi tai atomiryhmä, joka on luovuttanut elektroneja, jolloin se on positiivisesti varautunut kationi taikka vastaanottanut lisää elektroneja, jolloin se on negatiivisesti varautunut anioni. Yksiatomiset ionit ovat muodostuneet vain yhdestä atomista, moniatomiset eli kompleksi-ionit sen sijaan useammasta atomista, kuitenkin siten, että ionissa on yhteensä eri määrä elektroneja kuin sinä olevien atomien ytimissä on protoneja.
thumb|right|280px|Vasemmalla positiivisen varauksen, keskellä negatiivisen varauksen ja oikealla sähköisesti neutraalin hiukkasen aiheuttamat sähkökenttäviivat.
Kun atomit tai ionit sitoutuvat toisiinsa muodostaen makroskooppisia kappaleita, ne pyrkivät muodostamaan sähköisesti neutraaleja rakenteita. Tämän vuoksi makroskooppisten kappaleiden sähkövaraus on yleensä pieni, mutta harvoin tarkalleen nolla.
Joissakin makroskooppisissa kappaleissa on kaikkialla ioneja sillä tavoin, että koko kappaleella on positiivinen tai negatiivinen nettovaraus. Sähköä johtavat aineet voivat myös melko helposti luovuttaa tai vastaanottaa elektroneja ja saada tällä tavoin positiivisen tai negatiivisen varauksen. Kun kappaleen sähkövaraus on nollasta poikkeava ja liikkumaton, siinä sanotaan olevan staattista sähköä.
Emil Öhmann (pääjohtaja)
Emil Öhmann (13. toukokuuta 1860 Teisko – 17. marraskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvos. Hän oli itsenäisen Suomen lennätinlaitoksen ensimmäinen pääjohtaja 1918–1926.
Sähkövaraus
Yleistä
Metallit eivät tule hankaamalla sähköisiksi, mutta niihinkin voidaan saada sähkövaraus esimerkiksi kytkemällä ne jännitelähteen napoihin. Kun kondensaattori kytketään jännitelähteeseen, sen toiseen levyyn tulee positiivinen, toiseen yhtä suuri negatiivinen varaus. Tämän varauksen suuruus saadaan kertomalla jännite kondensaattorin kapasitanssilla.
Emil Öhmann (pääjohtaja)
Öhmann syntyi Teiskossa vuonna 1860 ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Alkeisopistosta vuonna 1879. Öhmann palveli jonkin aikaa sotilaana Turun 2. tarkka-ampujapataljoonassa, ja siirtyi lennätinlaitoksen palvelukseen Helsingin lennätinkonttoriin 25. syyskuuta 1883. Vuonna 1884 hän yleni Suomen lennätinpiirin hallitukseen sihteerin apulaiseksi ja vuonna 1890 sihteeriksi. Helsingin lennätinkonttorin päälliköksi hänet nimitettiin vuonna 1893 ja Suomen lennätinpiirin päällikön apulaiseksi vuonna 1904.
Sähkövaraus
Yleistä
Kun varaus on liikkeessä, sen ympärille muodostuu sähkökentän lisäksi myös magneettikenttä. Magneettikentästä aiheutuvat voimat vaikuttavat liikkuviin, mutta eivät paikallaan oleviin varauksiin. Sähkö- ja magneettikenttä yhdessä muodostavat sähkömagneettisen kentän; miten se jakautuu sähkö- ja magneettikentäksi, riippuu kuitenkin havaitsijan liiketilasta ja käytetystä koordinaatistosta.
Emil Öhmann (pääjohtaja)
Sisällissodan jälkeen Suomen lennätinlaitos irtautui Venäjän lennätinlaitoksesta, ja Öhmann nimitettiin sen pääjohtajaksi. Öhmann erosi pääjohtajan virasta vuoden 1926 lopussa. Hän kuoli Helsingissä vuonna 1932.
Sähkövaraus
Yksiköt
SI-järjestelmässä sähkövarauksen yksikkö on coulombi (C), joka on noin 6,242 · 1018 kertaa alkeisvarauksen suuruinen. Ampeerin nykyisen määritelmän mukaan alkeisvaraus on tarkalleen 1,602 176 634 · 10-19 coulombia eli ampeerisekuntia. Coulombi määritellään varaukseksi, joka kulkee sähkönjohtimessa poikkipinnan läpi yhdessä sekunnissa, kun siinä kulkee yhden ampeerin sähkövirta. Sähkövaraukselle käytetään yleisesti tunnusta Q. Sähkövaraus voidaan suoraan mitata elektrometrilla, epäsuorasti myös galvanometrilla. Kun oli todettu, että sähkövaraus esiintyy vain tietyn pienimmän varauksen monikertoina, George Stoney ehdotti vuonna 1891 tälle varauksen perusyksikölle nimeä elektroni. Sana tuli myöhemmin käyttöön J. J. Thomsonin löytämän hiukkasen nimenä, jolla on tämän suuruinen negatiivinen varaus. Varsinkin kemiassa elektronin varauksen itseisarvoa eli alkeisvarausta käytetään usein varauksen yksikkönä.
Eräillä sähköteknisillä aloilla kuten akkujen kapasiteetin mittauksessa varauksen yksikkönä käytetään ampeerituntia (Ah). Yksi ampeeritunti on 3 600 coulombia.
S/S Savonmaa
Viimeinen matka ja onnettomuus
Göteborgin radioasema oli yhteydessä Savonmaahan kello 17.45. Sään kovuutta keskiyön jälkeen 20. tammikuuta kuvaa se, että Songvårin majakanhoitaja Theodor Gundersenin piti naulata kiinni 18 metriä merenpinnan yläpuolella olevan vanhan majakan kellarin ikkunat, jottei kellari olisi täyttynyt sinne roiskuvasta merivedestä. Gundersen kertoi myös tunteneensa höyrylaivan hiilistä tulevaa savunhajua noin viisi minuuttia puoli yhden jälkeen yöllä. Seuraavana aamuna uutiset kuultuaan hän ymmärsi kyseessä olleen S/S Savonmaa.
Savonmaan on arvioitu todennäköisesti törmänneen Balderskjærene (tai Ballastskjærene) -nimiselle karikolle, josta alus on sittemmin ajautunut edelleen kohti Kneblingenin luotoa. Aiemmin aluksen on arveltu kulkeneen läheltä Songvårin majakkaa, koska majakanvartija oli tuntenut aluksen piipuista lähteneeksi arvioitua savunhajua kyseisenä ajankohtana. Myrskyn aiheuttama voimakas lounainen merivirta oli painanut aluksen viisi merimailia kurssistaan sivuun, minkä vuoksi se ei päässyt suunnitellusti ja turvallisesti ohittamaan Ryvingenin ja Lindesnesin majakoita, vaan kariutui Mandalin edustalle.
Etsinnät
Koska Savonmaa oli ilmoittanut sijainnikseen Songvårin, ei hälytystä annettu aluksi lainkaan lännemmäksi Mandalin rannikolle. Etsinnät keskittyivät päivän valjettua siten aluksi oletetulle onnettomuuspaikalle noin kaksi meripeninkulmaa liiaksi itään. Ensimmäisenä aluksen hylyn löysi kalavesiltään lännemmäksi ajautunut flekkerøyläinen kalastusalus Løvspring lähestyessään Kneblingenin luotoa. Aluksella olleet Georg Kristiansen, Birger Berge, Sakarias Johannesen ja Martin Nilsen Kjellevik näkivät laivasta vain mastoja sekä hieman peräosaa merenpinnan yläpuolella. Sää oli edelleen äärimmäisen vaikea, mutta Johannesen ja Kjellevik onnistuivat hyppäämään aluksesta vaikeapääsyiselle Kneblingenin luodolle. Rantautuminen oli erittäin vaarallista, ja miesten täytyi heittää saappaansa edeltä käsin saarelle ja hypätä perässä vasta sitten, jotta he eivät liukastuisi. Miehet etsivät tuloksetta eloonjääneitä lähinnä merta olevista lumikinoksista.
Läheisen Landøyn saaren asukas, Otto Udø, oli mukana etsintäpartiossa, joka löysi Nymanin ruumiin. Udø kertoi olleensa jo onnettomuusyönä kello neljä aamuyöstä isänsä Ovin Udøn ja kolmen muun miehen kanssa merellä. Miehet olivat havainneet aikaisemmin edellispäivänä puutavaraa meressä ja lähteneet keräämään sitä tuulen yöllä hetkeksi hieman laannuttua. Heidän 20-jalkainen moottorialuksensa oli käynyt vain puolen merimailin päästä onnettomuuspaikasta. He havaitsivat lisää puutavaraa ja paperipaalin Sæsøyn saaren lähistöllä, ja ne osoittautuvat myöhemmin olevan peräisin Savonmaasta. Miehet olivat kuitenkin olettaneet tavaran olevan peräisin mereltä mahdollisesti yli laidan huuhtoutuneesta lastista, eivätkä he osanneet etsiä vedessä olevia ihmisiä. Udø kertoo olleensa katkera Kristiansandin viranomaisille, koska he eivät olleet tiedottaneet onnettomuudesta aiemmin sinä yönä Mandaliin. Hänen arvionsa mukaan ainakin Nyman olisi saattanut pelastua, mikäli myös ihmisiä olisi osattu etsiä kyseisenä aikana. Vene oli kääntynyt kuitenkin pian takaisin tuulen jälleen yltyessä havaitsematta onnettomuutta.
Uusi Suomi uutisoi onnettomuudesta seuraavasti 21. tammikuuta :
Jälkeenpäin ensiksi luodolla olleita etsijöitä kritisoitiin voimakkaasti, koska he eivät olleet löytäneet sen huipulla lumeen paleltunutta Nymania. Vaikka kritiikki ei asiaa tutkineen Nils Reidar Christensenin mukaan ollutkaan aivan aiheetonta, se herätti kuitenkin suurta katkeruutta etsijöissä. Christensenin mukaan kalastusalus Løvspringenin rooli hylyn ensimmäisenä löytäjänä ja etsintöjen aloittajana on myös jäänyt pois sekä onnettomuudesta tehdystä virallisesta raportista että varustamon juhlakirjasta, jossa onnettomuudesta niin ikään kerrotaan.
Siunaustilaisuus Mandalissa 1937
Onnettomuus teki syvän vaikutuksen paikallisiin Mandalin ja Søgnen asukkaisiin. Miehistön siunaustilaisuuteen Mandalin kirkossa ja sen ulkopuolella osallistui 7. helmikuuta 1937 yli 3 000 paikallista asukasta. Mandalin kirkko, johon mahtuu 1 800 ihmistä, oli ääriään myöten täynnä, ja ulkopuolella arvioitiin tilaisuutta seuranneen kovaäänisten välityksellä yhtä paljon ihmisiä. Varustamo oli lähettänyt paikalle höyrylaiva Carelian kapteeni Isakssonin johdolla Lontoosta noutamaan siihen mennessä löydettyjen miehistön jäsenten ruumiit kotimaahan. Norjan yleisradio NRK lähetti tilaisuuden valtakunnallisessa radiossa. Pääpuheen tilaisuudessa piti piispa Maroni, ja Mandals Sangforening esitti Suomen laulun. Tilaisuuden jälkeen Mandalin merimiesyhdistyksen edustajat kantoivat viiden miehistön jäsenen arkut Careliaan.
Varustamon juhlakirjan ja ajalta peräisin olevien lehtiartikkelien mukaan paikallisväestön valtaisa osanotto viiden tuntemattoman suomalaismerimiehen siunaustilaisuuteen yllätti kaikki asianosaiset. Noin 4 000 ihmisen kerrotaan seuranneen arkkua Klevenin laivasatamaan, minkä on arvioitu olevan Mandalin kaupungin ja kenties koko norjalaisen saaristohistorian suurin yksittäinen surukulkue. Arkut nostettiin laivaan, ja liikuttunut kapteeni Isaksson kiitti kaupungin väestöä myötätunnosta. Carelia alkoi kotimatkan luotsi Edvardsenin opastamana, Suomen lippu puolitangossa.
Sähkövaraus
Staattinen sähkö ja sähkövirta
Staattinen sähkö ja sähkövirta ovat kaksi eri ilmiötä, joista kumpaankin sähkövaraus liittyy, mutta ne voivat samaan aikaan esiintyä samassakin kappaleessa. Kun kappaleessa on staattista sähköä, vallitsee epätasapaino, joka pyrkii purkautumaan sähköpurkauksena. Sähköpurkauksessa molempien kappaleiden varaus muuttuu. Sähkövirta sen sijaan on sähkövarauksen liikettä kappaleen läpi, eikä se muuta sen kappaleen sähkövarausta, jonka läpi se kulkee.
Yleisimpiä varauksellisia hiukkasia ovat positiivisesti varaukselliset protonit ja negatiivisesti varaukselliset elektronit. Varauksellisten hiukkasten liike on sähkövirtaa. Monissa tilanteissa ei ole merkitystä sillä, oletetaanko positiivisten varausten liikkuvan tiettyyn suuntaan vai negatiivisten varausten liikkuvan päinvastaiseen suuntaan. Tämä makroskooppinen näkökanta yksinkertaistaa monia sähkömagnetismiin liittyviä käsitteitä ja laskuja. Mikroskooppiselta kannalta on monia tapoja, joilla sähkövirta voi muodostua. Metalleissa se on elektronien liikettä. Mutta esimerkiksi eräissä puolijohteessa voi olla elektronin vajauksia eli "aukkoja", jotka käyttäytyvät monessa suhteessa ikään kuin ne olisivat positiivisesti varautuneita hiukkasia, jolloin sähkövirta on niiden liikettä. Elekrolyytissa ja plasmassa sähkövirta on positiivisten ja negatiivisten ionien liikettä.
Sovitun määritelmän mukaan sähkövirran suunnaksi katsotaan se suunta, johon positiivisen varauksen voidaan ajatella liikkuvan. Tämä voi kuitenkin aiheuttaa sekaannusta, sillä käytännössä tärkeimmässä tapauksessa eli metallijohtimissa sähkövirta on negatiivisesti varauksellisten elektronien liikettä, ja niiden liikesuunta on päinvastainen kuin virran suunta.
Hankaussähkö
Hankaussähköä voidaan tutkia esimerkiksi seuraavilla kokeilla.
Hangataan toisiaan vasten lasikappaletta ja pihkakappaletta, joista kummassakaan ei ilmene sähköisiä ominaisuuksia, ja jätetään ne hankaamisen jälkeen toisiinsa kiinni. Edelleenkään niissä ei ilmene sähköisiä ominaisuuksia. Mutta jos ne otetaan irti toisistaan, ne vetävät toisiaan puoleensa.
Jos sitten toista lasikappaletta hangataan toisella pihkakappaleella, otetaan sen jälkeen kappaleita toisistaan irti ja viedään ne lähelle ensin hangattuja kappaleita, voidaan todeta:
Näitä veto- ja työntövoimia kutsutaan sähköisiksi ilmiöiksi, ja kappaleita, joissa ne ilmenevät, sanotaan sähköisiksi tai sähkövarauksellisiksi.
Molempien lasikappaleiden sähköiset ominaisuudet ovat samanlaisia, mutta päinvastaiset kuin pihkakappaleiden ominaisuudet: lasi vetää puoleensa sitä, mitä pihka työntää luotaan ja päinvastoin.
Jos millä tavalla tahansa sähköiseksi tehty kappale toimii samoin kuin lasinkappale, siis työntää luotaan lasia ja vetää puoleensa pihkaa, siinä voidaan sanoa olevan lasisähköä. Päinvastaisessa tapauksessa on kyseessä hartsisähkö. Kaikki sähkövaraukselliset kappaleet ovat joko lasi- tai hartisähköisiä.
Lasisähköä sanotaan vakiintuneen käytännön mukaisesti positiiviseksi, hartsisähköä negatiiviseksi sähköksi. Näiden sähköisten tilojen täysin vastakkaiset ominaisuudet ovat antaneet aiheen antaa niille vastakkaiset etumerkit, mutta se, että positiivinen etumerkki on annettu lasisähkölle, perustuu sinänsä täysin mielivaltaiseen sopimukseen.
Sähkövarauksellisen ja varauksettoman kappaleen välillä ei vallitse vetäviä eikä työntäviä voimia.
Sähkövaraus suhteellisuusteoriassa
Suhteellisuusteorian mukaan sähkövaraus on invariantti, eli se ei riipu havaitsijan liiketilasta eikä käytetystä koordinaatistosta. Tämä merkitsee, että hiukkasella on aina sama sähkövaraus, liikkuipa se millä nopeudella tahansa.
S/S Savonmaa
Muistomerkki
thumb|250px|SS Savonmaan muistomerkki Kneblingenin luodolla lännestä päin nähtynä toukokuussa 2010. thumb|250px|Onnettomuudessa menehtyneen miehistön jäsenten nimet hylyn lastista peräisin olevaan, graniittiseen hautakiveen ikuistettuna muistomerkin kaakkoisseinällä. Radioitu siunaustilaisuus sai erään kuuntelijan lähettämään piispalle kirjeen, jossa hän ehdotti muistomerkin pystyttämistä onnettomuudessa kuolleille merimiehille. Anonyymi kuuntelija oli liittänyt kirjeeseensä myös 100 kruunun lahjoituksen muistomerkkirahaston alkusummaksi. Aloite johti yleiseen keräykseen, jonka järjesti Mandalin merimiesyhdistys. Komiteaa johti Suomen kunniakonsulina Mandalissa tuolloin toiminut Christen A. Christensen. Komitean muita jäseniä olivat kunniakonsulin poika, arkkitehti Christon Christensen, joka suunnitteli muistomerkin, muistojuhlassa puhunut pastori Iversen ja myöhemmistä etsinnöistä vastannut nimismies Askildsen. Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö, majakkavirasto ja muutkin viranomaiset hyväksyivät muistomerkkiesityksen. Maanomistaja Tobias Rasmussen lahjoitti paikan muistomerkille Kneblingenin luodolta (luodon sijainti: 57.97831°N, 7.63166°W). Muistomerkki pystytettiin kesällä 1938 talkoovoimin muurari Syvertsenin johdolla.
Karhu (olut)
Karhu on suomalainen olutmerkki, tyypiltään vaalea tai tumma lager sekä India pale ale. Karhua valmistaa tanskalaisen Carlsberg-konsernin omistama Sinebrychoff Keravalla. Karhu-oluen nykyreseptin on kehittänyt Porin panimolla tuotantopäällikkönä ja panimomestarina toiminut Ilkka Vanhatalo.
S/S Savonmaa
Muistomerkki
Muistomerkki koostuu kahdeksan metriä korkeasta nelisivuisesta pyramidista, jonka huipulla on kahden metrin korkuinen raudasta tehty risti. Perustus on muurattu Marius Christensenin lahjoittamasta spangereid-graniitista. Muistomerkin kaakkoissivuun, hylyn sijaintipaikan suuntaan, on upotettu hylyn lastista nostettu graniittinen hautakivi. Hautakiveen on kaiverrettu turmassa kuolleiden miesten nimet ja onnettomuuden päivämäärä.
Karhu (olut)
Vuonna 2015 Karhu A -olut oli Alkoissa litramäärältään myydyin olutmerkki. Samana vuonna se oli Suomen neljänneksi arvostetuin olutbrändi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä, edellään Sandels, Olvi ja Kukko.
Historia
Karhu-oluen historia alkaa 1920-luvun Porista. Tuotteen valmistus keskeytyi 1930-luvun alkupuolella, mutta jatkui vuonna 1958 ykkösoluena. Kolmoskarhu lanseerattiin vuonna 1961 ja Tosi Vahva Karhu (8,0 %) keväällä 1999. Karhu siirtyi Sinebrychoffin omistukseen vuonna 1972, mutta oli porilainen paikallisolut vuoteen 1993, jolloin siitä tuli valtakunnallinen. Vuonna 2008 Sinebrychoff kunnioitti Porin 450-vuotisjuhlaa erikoisoluella.
Porin panimon sulkeminen
Vuoden 2006 lopulla Sinebrychoff lopetti Karhun pullottamisen Porin Oluttehtaalla. 25. syyskuuta 2009 Sinebrychoff ilmoitti 156-vuotiaan Porin panimon sulkemisesta kokonaan ja sen myötä Karhun valmistamisen lopettamisesta siellä. Liike aiheutti runsaasti kritiikkiä. Valmistamisen lopettamiselle pidettiin erilliset ”hautajaiset”.
S/S Savonmaa
Muistomerkki
Mandalissa vietettiin Savonmaan onnettomuuden 70-vuotismuistopäivää Mandalin ja Søgnen merimiesyhdistysten järjestämänä 20. tammikuuta 2007. Juhlaan osallistui noin 250 henkeä. Suomen Merimieskirkkoa tilaisuudessa edusti sen entinen pääsihteeri Jorma Bäckman, joka sattui olemaan myös onnettomuudessa kuolleen päällikkö Bäckmanin serkun poika. Muistojuhlan yhteydessä järjestettiin näyttely, jossa oli yli 60 laivasta peräisin olevaa esinettä.
Sähkövaraus
Varauksen säilymislaki
Eristetyn systeemin sähkövaraus pysyy vakiona riippumatta siitä, mitä muutoksia sen sisällä tapahtuu. Tämä laki pätee kaikissa fysiikan tuntemissa ilmiöissä, ja se voidaan teoreettisesti johtaa fysikaalisten suureiden invarianssista kvanttielektrodynaamisessa mittamuunnoksessa.
Karhu (olut)
Kiinan markkinoille
Sinebrychoffin emoyhtiö Carlsberg valitsi Karhun vuonna 2015 satojen olutmerkkiensä joukosta yhdeksi Kiinan ravintolamarkkinoilla myytävistä oluista. Ensiesittely tapahtui Shanghain olutfestivaaleilla. Vuonna 2016 Kiinaan vietiin Keravalta Karhu-olutta sadoissa tuhansissa markkinoita varten räätälöidyissä lasipulloissa.
Nancy
Nancy [] on Ranskan kunta ja kaupunki, joka sijaitsee Meurthe-et-Mosellen departementissa Koillis-Ranskassa. Se sijaitsee useiden kukkuloiden välissä metsäisellä tasangolla. Nancyssa on 105 468 (2006) asukasta, mutta koko suur-Nancyn alueella asuu yhteensä noin 300 000 ihmistä.
Karhu (olut)
Karhu-oluet
thumb|right|150px|Karhu III
Karhun ainesosia ovat vesi, ohramallas, ohratärkkelys ja humala. Korpisavussa on lisäksi käytetty savuaromia. Sulkeissa alkoholiprosenttimäärät.
Sähkövaraus
Varauksen säilymislaki
Muissa ilmiöissä kuin ydin- ja hiukkasreaktiossa varauksen säilyminen seuraa jo siitä, että sekä protonin että elektronin varaus on vakio, eikä kumpiakaan synny eikä häviä, vaan ne vain siirtyvät paikasta toiseen. Mutta esimerkiksi beetahajoamisessa neutroni hajoaa protoniksi, elektroniksi ja antineutriinoksi. Silti tässäkin ilmiössä kokonaisvaraus säilyy, sillä neutronin samoin kuin antineutriinon varaus on nolla, protonin +1 ja elektronin −1 alkeisvarausyksikköä. Yleensäkin varauksen säilymislaki pätee myös kaikissa tunnetuissa hiukkasreaktioissa.
Nancy
Paikalla ei ole juuri ollut asutusta ennen merovinki-aikaa 900-luvun lopulla. Kaupungin nimi on kelttiläistä alkuperää ja se muistuttaa gallialaista sanaa nant, joka tarkoittaa rämettä. Kaupungin perusti Gerhard Elsasslainen, ja siitä tuli Lothringenin herttuakunnan pääkaupunki 1000-luvulla.
Sähkövaraus
Varauksen säilymislaki
Sähkövarauksen säilyminen seuraa myös varauksen ja virran välisestä jatkuvuusyhtälöstä. Yleisemmin tietyn tilavuuden V yli integroidun varaustiheyden muutos on yhtä suuri kuin virrantiheyden J integraali saman alueen rajapinnan S yli, ja kumpikin integraali on yhtä suuri kuin pinnan läpi kulkeva nettomääräinen sähkövirta I :
Muhu Alijev
thumb|169px|Muhu Alijev Muhu Gimbatovitš Alijev (, s. 6. elokuuta 1940) oli Venäjän federaatioon kuuluvan Dagestanin tasavallan presidentti vuosina 2006–2010. Alijev on kansallisuudeltaan avaari ja hän on syntynyt Tanusin kylässä Hunzahin piirissä. Ennen presidentiksi valintaansa Alijev toimi Dagestanin parlamentin puhemiehenä. Dagestanin parlamentti valitsi hänet presidentiksi 20. helmikuuta 2006 Venäjän federaation presidentin Vladimir Putinin esityksestä. Alijev korvasi näin Dagestanin pitkäaikaisen johtajan Magomedali Magomedovin. Hänen seuraajakseen tuli Magomedovin poika Magomedsalam Magomedov.
Sähkövaraus
Varauksen säilymislaki
Täten sähkövarauksen säilyminen voidaan ilmaista myös jatkuvuusyhtälöllä seuraavasti :
Tietyssä ajassa paikasta toiseen kulkenut sähkövirta hetkien t_i ja t_f välisenä aikana saadaan integroimalla molemmat puolet :
Nancy
Kaupungissa sijaitsee myös arvostettu Ranskan valtiohallinnon eliittikoulun Institut d'études politiques Paris:n eurooppalainen kampus.
Urheilu
Nancyn alueella on yksi tärkeä jalkapallojoukkue AS Nancy, joka voitti Ligue 2:n vuonna 2006 ja nousi Ligue 1:een. Koripallossa kaupunkia edustaa SLUC Nancy, joka voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2006.
Sähkövaraus
Varauksen säilymislaki
missä I on suljetun pinnan läpi kulkeva nettomääräinen sähkövirta ja Q pinnan rajoittamalla alueella oleva sähkövaraus.
Osittaisvaraus
Molekyylissä olevalla atomilla sanotaan olevan osittaisvarausta, kun atomin ympärillä on eri suuruinen elektronitiheys kuin samalla neutraalilla atomilla olisi yksinään. Laskennallisesti tämä esitetään siten, että osittaisvarautuneille alueille syntyy tehollinen (efektiivinen) sähkövaraus, joka ei ole alkeisvarauksen kokonaislukumonikerta. Esimerkiksi hiilidioksidin (CO2) hiiliatomi vetää yhteisiä sidoselektroneja puoleensa heikommin kuin happiatomit, joten sen osittaisvaraus on positiivinen (merkitään +δ). Happiatomien osittaisvaraukset ovat hiilidioksidissa negatiiviset (−δ). Toisaalta esimerkiksi happimolekyylissä (O2) elektronit jakautuvat atomien kesken tasan, joten siinä ei esiinny osittaisvarauksia.
Ketunperä
Ketunperä on runsaan 50 asukkaan kylä entisen Saloisten kunnan alueella Raahessa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Saloisten kirkonkylältä ja noin kaksitoista kilometriä Raahen keskustasta kaakkoon. Lähin ala-aste on Mattilanperällä noin neljän kilometrin päässä ja yläaste Saloisissa noin kahdeksan kilometrin päässä.
Sähkövaraus
Osittaisvaraus
Ulkoisessa sähkökentässä dielektrinen aine polarisoituu eli sen molekyylien varaukset siirtyvät sähkökentän vaikutuksesta niin, että ulkoinen kenttä heikkenee materiaalin sisällä. Sähköjohteissa taas elektronit asettuvat ulkoisen sähkökentän vaikutuksesta metallin pinnalle siten että metallin sisällä sähkökenttä häviää.
Ketunperä
Ketunperällä on maauimala ja luistelurata. Kylän läpi virtaavat Haapajoki ja Poikajoki.
Suomen valokuvataiteen museo
Suomen valokuvataiteen museo on valokuvan valtakunnallinen vastuumuseo, joka sijaitsee Helsingin Kaapelitehtaalla. Museolla on Kämp-galleriassa sivutoimipisteenä näyttelytila K1. Museon tehtävänä on edistää ja vaalia suomalaista valokuvataidetta ja valokuvakulttuuria. Valokuva-alan järjestöjen aloitteesta perustettu museo aloitti toimintansa vuonna 1969. Museota ylläpitää Suomen valokuvataiteen museon säätiö. Vuonna 2019 museoon tutustui yhteensä 31 306 kävijää, joista 10 885 sai ilmaiskäynnin ja 20 421 maksoi pääsymaksun.
S/S Savonmaa
Hylky
Helmikuun loppupuolella 1937 Savonmaan hylkyyn tehtiin kaksi sukellusta. Merenkäynti oli yhä kovaa, eikä alukseen päästy sisälle. Molemmat paapurinpuoleiset pelastusveneet oli laskettu merille, mutta tyyrpuurin puoleisissa pelastusvenetelineissä roikkuivat yhä veneiden jäännökset. Pohja oli painunut sisään pitkältä matkalta, peräkeula oli vääntynyt ja peräsin oli poissa. Molemmat ankkurit olivat paikallaan. Lastiruumien luukut olivat poissa, ja paperi- sekä selluloosapaalit olivat tukkineet ruuman aukot.
Ketunperä
Historia
Kylä sai alkunsa vuonna 1788, jolloin Tapani Henrikinpoika Ström perusti Kettukankaan kantatilan. Toiseksi vanhin asuinpaikka on Tolppa, perustettu vuonna 1826. Seuraava on Poltto, perustettu ennen vuotta 1860, jolloin se on merkitty isojaon täydennyskarttaan. Tolppa oli alun perin Kettukankaan, myöhemmin Juusolan, torppa. Poltto oli Hongan torppa.
Kettukankaan isännyys vaihtui aluksi tiuhaan, kunnes vuonna 1816 isännäksi tuli haukiputaalainen Mikko Mikonpoika Kettukangas (ent. Bisi, o.s. Luukela), jonka jälkeen tila on ollut samalla suvulla. 1800-luvun loppupuolella perustettiin vielä ainakin seuraavat torpat: Päivärinne, Koivikko eli Markkuu ja Hyväri. Hyvärin isäntä Mikko Jaakonpoika tuli vuonna 1870 osaomistajaksi Kettukankaan tilaan neljänneksen osuudella poikansa Jaakko Mikonpojan kanssa.
1800–1900-luvun vaihteessa Ketunperälle perustettiin vielä Kalevan ja Joensuun torpat sekä Vierimaa joka oli aluksi niittypirtti. Kylän kaikki torpat, Polttoa lukuun ottamatta, itsenäistyivät 1900-luvun alkupuolella. 1930-luvulla rakennettiin vielä Jokirannan talo, joka kuului Kettukankaan tilaan. Kantatilalla oli jo vanhastaan ollut kaksi päärakennusta sekä Hyvärin talo hieman etäämpänä. 1950–1960-luvuilla kylällä toimi myös kyläkauppa Kettukankaaseen kuuluvassa vuonna 1948 rakennetussa Lepolan talossa. Myöhempinä vuosikymmeninä kylälle on rakennettu yli kymmenen uutta taloa, ja joitain vanhoja on autioitunut. Kettukankaan kantatila jaettiin vuonna 1983. Vuonna 2010 Ketunperällä on 18 asuttua taloa.
Kivirakankankaan pyyntikuopat
Saloisten Ketunperällä noin 400 m Koivikon talosta etelälounaaseen olevalla Kivirakankankaalla on hieman yli 30 hiekkamaahan kaivettua pyyntikuoppaa; osa saattaa olla keittokuoppia. Suurimman kuopan halkaisija on noin kolme metriä ja syvyys nykyisellään noin metrin. Alueella on myös tervahauta. Kuopat sijaitsevat kahtena peräkkäisenä rykelmänä siten, että toinen rykelmä kulkee pitkän ja kapean, soiden reunustaman kuivankankaan eli taipaleen poikki, toinen puolestaan taipaleen suuntaisesti. Peurat tai muut eläimet, jotka ovat mielellään käyttäneet näitä kuivia taipaleita kulkureittinään, ovat sitten pudonneet näihin ansakuoppiin. Alueesta on arkeologi J. Itäpalo laatinut kartan, joka on Pohjois-Pohjanmaan kiinteät muinaisjäännökset -kirjassa. Alue on noussut merestä rautakauden alussa, joten kuopat ovat peräisin aikaisintaan ajanlaskun alun tienoilta. Kuoppapyyntiä on tosin harjoitettu vielä historiallisella ajallakin.
S/S Savonmaa
Hylky
thumb|250px|SS Savonmaan hylky vuonna 1937. Muutamia päiviä hylyn löytämisen jälkeen paikallinen sukeltaja Ovin Udø nouti kapteenin hytistä tämän univormun, vaatteita, postimerkkikokoelman, kirjeenvaihtoa, rahaa ja muita irtotavaroita. Kapteenin kirjoituspöydän laatikossa ollutta revolveria ja kaapissa ollutta kultakelloa ei löytynyt. Myös laivan lokikirja oli poissa, minkä johdosta täydellinen selitys onnettomuudelle jää vajaaksi. Sukeltajat nostivat myös 150 hautakiveä lastista. Myöhemmin lastin nostamisesta vastasi sukellusyritys, eivätkä paikalliset sukeltajat enää puuttuneet asiaan.
Hylkyä, jonka peräosa oli pitkään näkyvillä merenpinnan yläpuolella, räjäytettiin osiin lastin pelastamisen yhteydessä. Operaatio vaati vielä yhden sukeltajan hengen seuraavana kesänä. Sukeltaja oli huutanut emoalukselle jääneensä kiinni, joutunut paniikkiin ja kuollut huolimatta happiletkun toimivuudesta. Apuun hälytetty sukeltaja Ovin Udø havaitsi, että kuollut sukeltaja ei ollut erityisesti jumissa. Syyksi sukeltajan panikointiin epäiltiin sairauskohtausta, minkä johdosta tämä oli menettänyt arvostelukykynsä.
Hylky vajosi lopullisesti pinnan alle vasta joulukuussa 1937, ja sen osat ovat nykyisin 18–25 metrin syvyydessä. Hylyn sijainti on 57.97806°N, 7.63639°W , ja se on suosittu harrastajasukeltajien kohde. Hylky sijaitsee muistomerkin ja Ballastskjærene-karikon lyhdyn välisellä linjalla noin neljänkymmenen metrin päässä luodolta. Mandalin sukelluskerhon tietojen mukaan vain aluksen perä on säilynyt suhteellisen alkuperäisessä muodossaan. Hylkytavaraa on edelleen löydettävissä laajalta alueelta hylyn ympäriltä.
Evald Odenwall
Karl Evald Hamilkar Odenwall (7. lokakuuta 1873 Lappajärvi – 28. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen matematiikan ja luonnontieteiden opettaja, luonnontutkija ja tutkimusmatkailija.