cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sisältösana
Sisältösana eli leksikaalinen sana tarkoittaa sanaa, jolla on referentiaalinen merkitys eli joka viittaa kielenulkoisen maailmaan. Sisältösanoja ovat substantiivit, adjektiivit ja verbit. Sisältösanojen lisäksi kielessä on funktiosanoja, joilla ei ole referentiaalista merkitystä. Esimerkiksi lausekkeessa tyttö ja poika sisältösanoja ovat sekä tyttö että poika, jotka viittaavat kielenulkoisiin olioihin, mutta ja on funktiosana, joka ilmaisee rinnastuksen, kieliopillisen suhteen kahden olion välillä. Sisältösanat muodostavat avoimen luokan, eli kieleen voi tulla koko ajan lisää esimerkiksi substantiiveja ja verbejä.
Tampere Biennale
Tampere Biennale on ainoa uuteen suomalaiseen musiikkiin keskittyvä musiikkitapahtuma. Vuodesta 1986 järjestetyn tapahtuman ideoija ja ensimmäinen taiteellinen neuvonantaja oli säveltäjä Usko Meriläinen. Perustamisesta lähtien tavoitteena oli tuoda esiin nimenomaan suomalaista uutta musiikkia, koska nykymusiikille jo 1980-luvun alussa omistautuneet tapahtumat Helsinki Biennale ja Viitasaaren Musiikin Aika keskittyivät vahvasti kansainvälisyyteen. Tampere Biennale kuuluu osana Tampereen musiikkijuhlien festivaaliperheeseen.
Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja Aila Sauramo oli alusta lähtien mukana perustamassa Tampere Biennalea. Sittemmin hän työskenteli Biennalen toiminnanjohtajana aina 1990-luvun lopulle saakka. Säveltäjä Olli Kortekangas toimi taiteellisen suunnittelun asiantuntijana juhlien vakiintumisen vaiheessa vuosina 1994–2000. Säveltäjät ovat vastanneet Tampere Biennalen taiteellisesta suunnittelusta myös myöhempinä vuosina. Vuosina 2002–2006 säveltäjä Juhani Nuorvala suunnitteli festivaalin yhdessä Ilari Laakson kanssa. . Vuosien 2008 ja 2010 festivaalin taiteellisena suunnittelijana toimi Lotta Wennäkoski, vuosina 2012 ja 2014 Olli Virtaperko. Tampere Biennalen 30-vuotisjuhlafestivaalin vuonna 2016 suunnitteli säveltäjä Sami Klemola. ,.
Eric Roberts
Eric Anthony Roberts (s. 18. huhtikuuta 1956 Biloxi, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttelijä Julia Robertsin 11 vuotta vanhempi veli. Hänen tyttärensä Emma Roberts on myös näyttelijä.
Roberts on näytellyt muun muassa elokuvissa Yön ritari ja The Expendables. Vuonna 1986 hän sai Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Pakojuna. Roberts on nähty myös laulaja Akonin musiikkivideolla "Smack That".
Reinin provinssi
Reinin provinssi oli osa Preussia vuosina 1822–1946. Provinssin pinta-ala oli noin 27 000 neliökilometriä. Vuonna 1910 sen asukasluku oli 7,12 miljoonaa. Provinssin pääkaupunki oli Koblenz, jonka asukasluku oli noin 54 000 vuonna 1905.
Nykyisin entisen Reinin provinssin alue on jaettu Hessenin, Nordrhein-Westfalenin, Rheinland-Pfalzin ja Saarlandin osavaltioiden kesken. Lisäksi osa provinssia liitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen Belgiaan (Eupen-Malmedy).
Horst Skoff
Skoff ylsi kaksinpelissä parhaimmillaan maailmanlistan 18. ja nelinpelissä 70. sijalle. Hän pelasi vuosia maansa Davis Cup -joukkueessa ja osallistui kaksiin kesäolympialaisiin (1988 ja 1992).
Skoff voitti kaksinpelimestaruudet Athens Openissa (1988), BA-CA TennisTrophyssa (1988), ATP Genevassa (1990) ja Swedish Openissa (1993). Hän vetäytyi vuonna 1995 ja kuoli Hampurissa sydänvikaan ollessaan vain 39-vuotias.
Pertti Lähteenmäki
Pertti Juhani Lähteenmäki (13. helmikuuta 1950 Saarijärvi – 18. elokuuta 2022 Saarijärvi) oli suomalainen sanoittaja ja muusikko. Hän sanoitti 1980-luvun puolesta välistä 1990-luvun alkuun kappaleet ”Merimies”, ”Näätkö sateen laantuvan”, ”Sun kuvaasi kankaalle maalaan”, ”Sydän tietää”, ”Tuulet nuo kantaa” ja ”Viisi peninkulmaa”. Hän sanoitti myös levytetyt kappaleet ”Jos aikaa vaan saan”, ”Ei koskaan rakastaa voi liikaa”, ”Tule luokseni mun taas koko elämän” ja ”Lapsuuden usko”. Hän soitti bassoa ja lauloi Markku Suominen Band -yhtyeen levyllä Soittorasia.
Ghost Hound
Ghost Hound on animesarja, jonka ovat tuottaneet Production I.G sekä Ghost in the Shell -sarjan luojana tunnettu Masamune Shirow. Shirow kehitteli sarjassa käytettyä pohjaa alun perin jo vuonna 1987.
Sarjan henkilöstöön kuuluvat ohjaaja Ryūtarō Nakamura (Serial Experiments Lain, Kino's Journey), käsikirjoittaja Chiaki J. Konaka (Serial Experiments Lain, The Big O), hahmosuunnittelija Mariko Oka (Jigoku Shōjo, King of Bandit Jing) ja taiteellinen johtaja Hiromasa Ogura (Patlabor 2: The Movie, Jin-Roh: Susiprikaati). Ensi-ilta oli Japanissa 18. lokakuuta 2007 WOWOW -kanavalla. Kanata Asahin piirtämä Ghost Houndin mangaversio on julkaistu Mag Gardenin kustantamassa Comic Blade -sarjakuvalehdessä.
Päärata
Päärata on maan tai alueen tärkein rataverkon osa. Yleensä päärata yhdistää suuria kaupunkeja toisiinsa, jolloin maan tai alueen taloudellekin on tärkeää radan toimivuus. Yleistä on, että päärataan panostetaan kunnossapidon ja parannusten osalta.
Päärata onkin voinut saavuttaa asemansa historiallaan: päärata on helposti maan ensimmäisenä valmistuneen rataosuuden osa. Radanvarsi muodostaa usein tiheän asutuksen, joka lisää pääradan toiminnan merkitystä.
Suomen päärata
Suomen rautateiden keskinen päärata kulkee Suomen poikki etelä-pohjoissuunnassa reittiä Helsinki–Hämeenlinna–Tampere–Seinäjoki–Kokkola–Oulu. Nimi päärata tulee siitä, että tämä reitti on kaikista merkittävin junaliikenteelle. Tärkein pääradan osuus on Helsinki–Tampere. Osuutta Tampere–Oulu kutsutaan nimellä Pohjanmaan rata.
Pääradan osuus Helsinki-Tampere muodostaa nauhakaupungin ja maan tärkeimmän kasvukäytävän. Helsingin, Riihimäen, Hämeenlinnan, Etelä-Pirkanmaan ja Tampereen seutukuntien ketjun varrella asuu kolmannes suomalaisista.
Kellia
Kellia oli varhainen kristillinen luostarialue Nitriaissa eli Nitrian aavikolla Egyptissä. Se sijaitsi aavikon pohjoisosissa etelään Nitriasta.
Kellia oli myöhäisantiikin aikana yksi Nitriain kolmesta tärkeimmästä luostarialueesta Nitrian ja Sketiksen eli Skiitan ohella. Näistä kolmesta Sketis eli nykyinen Wadi El Natrun on ainoa, jossa on edelleen luostareita.
Bulldoggi
Bulldoggi on yleisnimitys seuraaville koiraroduille:
Vähäjärvi (Nokia)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Ovaalinmuotoisen järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja sen halkaisija on 200 metriä. Järveen laskee yksi metsäoja ja sen laskuoja on 750 metriä pitkä ja se laskee Kankariin.
Järven rantaviiva on 0,53 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on itäpuolelta soistunutta. Järven lounaisrannalla on useita loma-asuntoja.
Djiboutin presidentti
Djiboutin presidentti on Djiboutin valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle. Ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Vanhojen metsien suojelualue
Vanhojen metsien suojelualue on Suomessa Metsähallituksen valtion maille perustama suojelualue. Ennen vastaavaa aluetta nimitettiin muun muassa luonnonhoitometsäksi. Ensimmäiset vanhojen metsien suojelualueet perustettiin vuonna 1994. Ne sisältyvät myös Natura 2000 -ohjelmaan. Vanhojen metsien suojelualueita on Suomessa yhteensä 100 km².
Afonso de Albuquerque (1884)
Afonso de Albuquerque oli Portugalin laivaston vuonna 1884 vesillelaskettu siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus
Alus tilattiin Lontoosta Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1884.
Palvelus
Alus romutettiin noin vuonna 1912.
Eeli Erkkilä
Eeli Johannes Erkkilä (21. marraskuuta 1909 Oulainen – 1. huhtikuuta 1963 Oulainen) oli suomalainen pienviljelijä joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana ja ministerinä 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa.
Erkkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Erkkilä ja Anna Ylikivelä. Hän kävi kansakoulun ja oli sen jälkeen pienviljelijänä Oulaisissa. Erkkilä osallistui jo ennen sotia nuorisoseura- ja raittiusliikkeen toimintaan kotiseudullaan ja hänet valittiin Oulun raittiuspiirin piirisihteeriksi vuonna 1938. Erkkilä aloitti poliittisen uransa Maalaisliiton rivijäsenenä ja eteni vähitellen puolueen johtoelimiin toimien muun muassa Maalaisliiton Oulun piirin toiminnanjohtajana 1947–1951. Hän oli puolueen kansanedustajana vuosina 1951–1963 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä.
Erkkilä oli toisena sosiaaliministerinä Sukselaisen II hallituksessa 1959–1961, toisena kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Miettusen I hallituksessa 1961–1962, kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Miettusen I hallituksessa helmikuulta huhtikuulle 1962 ja sisäasiainministerinä Karjalaisen I hallituksessa 1962–1963. Erkkilä joutui jättämään ministerintehtävänsä sairauden vuoksi 8. helmikuuta 1963 ja hänen tilalleen sisäministeriksi nimitettiin Niilo Ryhtä.
Erkkilä oli Maalaisliiton puoluevaltuuskunnan ja MTK:n valtuuskunnan jäsen sekä jäsenenä useiden yritysten hallintoneuvostoissa. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Oulaisten kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1953 ja myös kunnanhallituksen jäsenenä. Politiikan ulkopuolella Erkkilä toimi Mustalaislähetyksen varapuheenjohtajana ja vuonna 1954 hänestä tuli Oulun raittiuspiirin puheenjohtaja.
Alousséni Sanou
Alousséni Sanou (s. 1964 Kati ) on malilainen taloustieteilijä, joka toimii maansa talous- ja valtiovarainministerinä.
Eeli Erkkilä
Erkkilä oli naimisissa vuodesta 1938 Martta Elisabet Jääskelän kanssa.
Alousséni Sanou
Sanou valmistui ylioppilaaksi Bamakon teknisestä lyseosta vuonna 1982 ja suoritti taloustieteen maisterintutkinnon Malin hallintokorkeakoulusssa vuonna 1987. Hän on käynyt useita koulutuksia ulkomailla.
Maatalouden kehityspankissa työskennellyt Sanou nimitettiin Moctar Ouanen hallituksen talous- ja valtiovarainministeriksi lokakuussa 2020. Hän jatkoi samassa tehtävässä Choguel Maïgan hallituksessa kesäkuussa 2021.
Sanou on naimisissa ja neljän lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia ja bambaraa ja pitää matkustamisesta, lukemisesta ja lentopallosta.
Constant Lambert
thumb|upright|[[Christopher Wood (taidemaalari)|Christopher Wood: Constant Lambert, 1926.]] Constant Lambert (23. elokuuta 1905 Lontoo – 21. elokuuta 1951 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä, kapellimestari ja kriitikko. Hänellä oli johtava asema baletin vakiinnuttamisessa taidemuotona Englannissa.
Elämä ja ura
Lambert kävi lapsena sairaalakoulua Lontoossa; hänellä oli vihurirokko ja septinen niveltulehdus, jotka johtivat merkittäviin kipuihin, moniin leikkauksiin ja olivat hengenvaarallisia. Myöhemmin hän opiskeli vuonna 1922 saamallaan stipendillä Royal College of Musicissa ja teki tänä aikana vaikutuksen aikalaiseensa Michael Tippettiin. Lambertin sävellysopettajia olivat Ralph Vaughan Williams ja George Dyson. Ensin mainittua Lambert ihaili jäljittelemättä kuitenkaan tämän tyyliä, jälkimmäisestä hän ei pitänyt. Lambert ystävystyi jo varhain säveltäjäkollegojensa William Waltonin ja Peter Warlockin kanssa.
Vuonna 1926 Sergei Djagilev tilasi Lambertilta baletin Romeo and Juliet. Hänen muihin sävellyksiinsä kuuluvat baletti Horoscope (ensituotanto 1938) ja laulusarja Eight Chinese Songs (sävelletty 1926). Vuonna 1929 Lambertista tuli Camargo Societyn kapellimestari; Camargo Societyn pohjalta muodostettiin Sadler's Wells -teatterin baletti, jota Lambert johti vuoteen 1947. Hänen kanssaan sitä perustamassa olivat Ninette de Valois ja Frederick Ashton. De Valois kuvasi myöhemmin Lambertia "Englannin Djagileviksi", ja jotkut pitivätkin Lambertia Djagilevin korvaajana Djagilevin kuoltua vuonna 1929. Lambertin kouluttamiin tanssijoihin kuuluivat Frederick Ashton, Robert Helpmann ja Margot Fonteyn.
Lambertin ensimmäinen orkestraalinen menestysteos oli Rio Grande, josta tehtiin myös Ashtonin laatimaan koreografiaan baletti A Day in a Southern Port, jonka tähtenä esiintyi Margot Fonteyn. Lambert suosi kriitikkona ja kapellimestarina saksalaisten sijaan ranskalaisia ja venäläisiä säveltäjiä. Hän sai merkittävyyttä johtamalla vähälle huomiolle jätettyä tai esittämätöntä musiikkia. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Jean Sibeliuksen, Arnold Schönbergin ja Eric Satien sekä muodista silloin jääneiden Edward Elgarin ja Franz Lisztin tuotantoa. Hän teki yhteistyötä myös Duke Ellingtonin kanssa aikana, jolloin arvostuksen puute jazzia kohtaan oli laajaa.
Lambertin uraa varjostivat työuupumus, heikko terveys ja liiallinen alkoholinkäyttö. Pian Sadler's Wellsin siirryttyä pysyvästi Covent Gardeniin Lambert pakotettiin eroamaan musiikillisen johtajan tehtävistä, kun oopperataloa johtanut David Webster oli jo salaa tarjonnut paikkaa toiselle kapellimestarille. Lambert sai vuoden kuluttua osan tehtävistään takaisin. Lambertin omat teokset ovat usein melankolisia. Yksi hänen merkittävistä teoksistaan oli Thomas Nashen sanoihin sävelletty kuorosävellys Summer's Last Will and Testament, jonka Lambert johti viimeisen kerran vielä 15. heinäkuuta 1950, vain runsas kuukausi ennen kuolemaansa.
Kriitikkona Lambert tarkasteli siihenastista 1900-luvun musiikkia kirjassaan ''Music Ho! A Study of Music in Decline'' (1934).
Lambert oli kahdesti naimisissa.
M/S Aallotar
M/S Rogalin oli autolautta, tilattiin Ranskasta, Dubegion-Normandie telakalta vuonna 1971. Tilaajana oli alun perin Siljavarustamo, mutta se siirrettiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiölle ennen aluksen valmistumista. Laivan tilaushinta oli 65 miljoonaa Ruotsin kruunua. Samanlaisia aluksia oli tilattu kaksi kappaletta, joista toisen tilaussopimus siirrettiin ruotsalaiselle Rederi AB Svealle.
Alus valmistui nimellä M/S Aallotar vuonna 1972, luovutettiin 22. helmikuuta ja saapui Helsinkiin ensimmäistä kertaa kuusi päivää myöhemmin. Se asetettiin yhdessä hieman myöhemmin valmistuneen sisaraluksensa M/S Svea Reginan kanssa Silja Linen Helsinki–Tukholma-reitille. Laiva törmäsi 21. joulukuuta 1972 aallonmurtajaan Tukholman lähellä Brevikissä, kun sen ohjauskoneeseen tuli vika. M/S Floria irrotti laivan ja se pääsi Tukholmaan neljä tuntia myöhemmin.
Aallotar-nimi oli SHOY:llä ollut käytössä jo aiemminkin, ja yhtiöllä olikin tapanaan nimetä aluksensa perinteikkäästi. Vuonna 1975 uuden M/S Wellamon valmistumisen myötä, Aallotar siirrettiin Turku–Ahvenanmaa–Norrtälje-reitille jossa se palveli aina vuoteen 1976, jonka jälkeen se makuutettiin ja otettiin seuraavana kesänä Siljan lisälautaksi Turku–Tukholma-linjalle. Laiva aikarahdattiin 5. lokakuuta 1977 seitsemäksi kuukaudeksi Polferriesin käyttöön Gdansk–Helsinki-reitille. 2. toukokuuta 1978 ilmoitettiin, että laiva oli myyty Puolaan.
Rogalin liikennöi puolalaisena Swinoujsciestä ja Gdańskista lähinnä Ruotsiin. Alus törmäsi syyskuussa 1979 hollantilaiseen säiliölaiva Coral Rubrumiin Porkkalan majakasta kaakkoon ja sai vasempaan kylkeensä useita metriä pitkän repeämän. Alus oli kolmeen otteeseen myös rahdattuna, ensin Islannin ja Tanskan ja myöhemmin Walesin ja Irlannin välille. Rogalin myytiin romutettavaksi Intiaan vuonna 2003.
Luettelo Singaporen Mass Rapid Transitin asemista
Tämä on luettelo Singaporen Mass Rapid Transitin asemista. Asemia on käytössä 117.
Arletty
pienoiskuva|Arlettyn muistolaatta [[Pariisissa.]] Arletty (oik. Arlette-Léonie Bathiat) (15. toukokuuta 1898 – 24. heinäkuuta 1992) oli ranskalainen malli, laulaja ja näyttelijä.
Arletty syntyi työläisperheeseen. Hän aloitti uransa näyttelemällä varieteessa, kabareessa ja näytelmissä 1920-luvulla. Hänen elokuvadebyyttinsä oli vuonna 1930, ja hän teki lukuisia suosittuja elokuvia 1930-luvulla. Hänen kuuluisimmaksi elokuvakseen tuli kuitenkin rooli elokuvassa Paratiisin lapset (1945), elokuva joka kuvasi elämää miehitetyssä Ranskassa ja josta tuli yksi ranskalaisen elokuvan suurista klassikoista. Onnettomuus, joka vei häneltä lähes näon toisesta silmästä, pakotti hänet eläkkeelle vuonna 1963. Hänen viimeisimpiä elokuviaan oli vanhenevan naisen rooli elokuvassa Atlantin valli murtuu 1962.
Wolfgang Strödter
Wolfgang Strödter (5. huhtikuuta 1948 Bad Homburg vor der Höhe – 4. kesäkuuta 2021) oli saksalainen maahockeypelaaja ja -valmentaja. Pelaajana Strödter voitti olympiakultaa ja Euroopan mestaruuden. Valmentajana hän johdatti Länsi-Saksan naisten maajoukkueen maailmanmestaruuteen ja olympiahopealle.
Elämä ja urheilu-ura
Strödter voitti pelaajana Länsi-Saksan miesten maajoukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972 ja oli olympiatasolla lisäksi viides Montréalissa 1976. Euroopan mestaruuden Strödter voitti vuonna 1978 ja MM-pronssia vuosina 1973 ja 1975. Hän pelasi miesten maajoukkueessa vuosina 1969–1980 137 maaottelua ja 39 hallimaaottelua. Seuratasolla Strödter voitti Länsi-Saksan mestaruuden Rot-Weiss Kölnissä kolmesti peräkkäin vuosina 1972–1974 ja Gladbacher HTC:ssä vuosina 1966, 1967 ja 1981.
Valmentajana Strödter valmensi Saksan naisten maajoukkuetta vuosina 1980–1988. Hän johti Länsi-Saksan olympiahopealle Los Angelesissa 1984 ja viidenneksi Soulin kesäolympialaisissa 1988. Lisäksi Länsi-Saksa voitti hänen aikanaan maailmanmestaruuden vuonna 1981 ja MM-hopeaa vuonna 1986.
Strödter kuoli 73-vuotiaana 4. kesäkuuta 2021.
Siipimies
Siipimies on toisesta maailmansodasta peräisin oleva sotilasilmailutermi.
Toisessa maailmansodassa tuli laajaan käyttöön niin sanottu paritaistelun periaate ilmasodassa: hävittäjät jakautuivat kaksikoneisiin ryhmiin, joissa lentäjät vartioivat toinen toistaan.
right|300px|thumb|Suomen ilmavoimien Fokker-pari l. partio. Todellisessa tilanteessa koneiden väli oli satoja metrejä
Varsinaiseksi ilmasodankäynnin taktisesti toimivaksi tunnetuksi perustaksi menetelmän kehitti Luftwaffen ässä, sittemmin General der Jagdflieger Werner Mölders, joka muutoinkin kehitti ilmataistelun menetelmiä.
Espanjan sisällissota kehitti ilmataistelumenetelmiä
Saksan ilmavoimille periaate kehittyi Espanjan sisällissodassa kansallismielisiä tukeneiden natsi-Saksan ilmavoimien Legion Condor -yksikön keskuudessa. Menetelmä syntyi aluksi käytännön sanelemana konemäärien pienuuden seurauksena. Esimerkiksi viidestä toimintakuntoisesta koneesta oli järkevämpää muodostaa kaksi paria ja jättää yksi varakoneeksi kuin lähettää yksi perinteinen kolmen koneen muodostelma. Pareissa lentämisen edut huomattiin nopeasti.
1. maailmansodasta periytyvä tiukka kolmikoneinen parvi puolestaan vaati runsaasti huomiota lentämiseen parven koossapitämiseksi ja jätti valvomattomia alueita parven alapuolelle, mitkä tekivät em. hyökkäysmenetelmistä vaarallisen tällaista muodostelmaa vastaan. Tiukassa parvessa nopeat väistöliikkeet aiheuttivat lisäksi törmäysvaaran parven muihin koneisiin.
Pareittain lennettäessä taktinen liikehtiminen oli helpompaa ja mahdollisti toistensa sokeiden alueiden vahtimisen sekä paremman puolustautumisen hyökkääjää vastaan. Toisaalta vastustajan oli vaikeampi havaita väljää muodostelmaa.
Saksassa
Toisen maailmansodan aikana saksalaisilla oli parin johtajana aina kokeneempi lentäjä sotilasarvosta riippumatta ja toista lentäjää sanottiin hänen siipimiehekseen. Yleensä kokeneet lentäjät ottivat mielellään uusia tulokkaita siipimiehekseen; näin tulokaslentäjät saattoivat kerätä kokemusta. Saksalaiset käyttivät parista nimitystä Rotte ja siipimiehestä Kacmarek. Kaksi paria muodosti parven Schwarm, josta edelleen suurempia yksiköitä, kuten lentue.
Neuvostoliitossa
Tasavaltalaisia Espanjan sisällissodassa tukeneet neuvostoliittolaiset lentäjät totesivat taktiikan edut ja kopioivat sen. Heillä paria ja parvea vastaavat nimitykset olivat pary ja zveno. Josif Stalinin toiminta esti ehdotetut uudistukset maan ilmavoimissa ennen sotaa. Operaatio Barbarossan jälkeen pareina lentäminen otettiin nopeasti käyttöön kolmikoneisten muodostelmien tilalle, mutta taktiikan leviämistä hidasti vanhan taktisen järjestelmän mukaan koulutettujen ilmavoimien suuri koko ja toisaalta saksalaisten nopea eteneminen. Aleksandr Pokryškin lienee tunnetuin taktisista uudistajista.
Suomessa
Suomen kielen nimitykset ovat partio ja parvi. Lentolaivue 24:n lentueenkomentaja Gustaf "Eka" Magnusson esimiehensä laivueenkomentaja Richard Lorentzin kanssa olivat tulleet samoihin tuloksiin riippumattomasti 1930-luvun alussa. Magnusson palveli Saksassa "Richthofen Geschwader" JG 132:ssa Tammi-Maaliskuussa 1938 todeten Luftwaffen olevan ottamassa taktiikkaa käyttöön kuullen samalla Espanjan-kokemuksista.
Toinen maailmansota
Majuri (eversti) Adolph "Sailor" Malan (27 ja 7 jaettua pudotusta vahvistettuna) esitteli muodostelman tekemiensä havaintojen perusteella. Hän jakoi 12 koneen laivueet kolmeen nelikoneiseen löyhään jonomuodostelmaan jotka jakautuivat tarvittaessa pareiksi. Menetelmä korvasi jaon neljään kolmen koneen kiilaan lopullisesti 1941. Rinnakkain lentämisen parvissa britit ottivat käyttöön vuoden 1943 aikana. Englannin kielessä parven termit ovat wingman, pair ja finger four (formation). Parimenetelmä osoittautui niin hyväksi, että se on käytössä vieläkin.
Siipimiestaktiikasta kertovat monet ilmailukirjailijat, kuten Joppe Karhunen, Adolf Galland, Pierre Clostermann ja Saburo Sakai.
Luettelo Joutsan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Joutsan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Joutsan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Joutsaan on liitetty Leivonmäen kunta.
Valko-Venäjän koripallomaajoukkue
Valko-Venäjän koripallomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää koripallon arvokisoissa.
Harjavallan Kuparikiekko
Kuparikiekko on harjavaltalainen jääkiekkoseura joka pelaa II-Divisioonassa ja Suomen Cupissa
Cosmopolitan
Cosmopolitan tarkoittaa seuraavia:
Valko-Venäjän koripallomaajoukkue
Maa edusti Neuvostoliiton koripallomaajoukkuetta aina vuoteen 1992 saakka, jolloin Valko-Venäjä itsenäistyi. Tämän jälkeen Valko-Venäjä ei ole päässyt kertaakaan koripallon arvokisoihin.
Luettelo kansallispuista
Kansallispuu on kansalliseksi symboliksi valittu puu.
Lappeenrannan varuskunta
thumb|250px|Rakuunamäki
Lappeenrannan varuskunta on varuskunta Lappeenrannan kaupungissa. Se sijaitsee Leirin ja Lentokentän kaupunginosissa ja jakautuu Rakuunamäen, Sairaalanmäen ja Leirikentän alueisiin.
Varuskunnassa toimii Suomen maavoimien joukko-osasto ja puolustushaarakoulu Maasotakoulu. Varuskunnan päällikkö on Maasotakoulun johtaja. Maasotakoulun ohella varuskuntaan kuuluvat myös Sotilaslääketieteen keskuksen alainen Lappeenrannan terveysasema, Leijona Cateringin Rakuuna-varuskuntaravintola, Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen Kouvolan johtamisjärjestelmäyksikön Lappeenrannan alayksikkö ja Puolustushallinnon rakennuslaitoksen Lappeenrannan toimipiste.
Ennen nykyistä toimintaansa varuskunnassa on koulutettu ratsuväkeä ja tykistöä sekä ali-, toimi- ja opistoupseereita. Varuskunnan entisiä joukko-osastoja ovat muun muassa Uudenmaan rakuunarykmentti, Karjalan tykistörykmentti ja Maanpuolustusopisto edeltäjineen.
Lappeenrannan historia leiri- ja varuskuntakaupunkina ulottuu 1600-luvulle. Varuskunta sekä läheiset Lappeenrannan linnoitus ja Lappeenrannan reservikomppanian alue muodostavat Lappeenrannan linnoitus- ja varuskuntakaupungin valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Nykyisen varuskunnan rakentaminen aloitettiin vuonna 1889, jolloin perustettiin Suomen rakuunarykmentti. Tältä ajalta ovat peräisin muun muassa Sebastian Gripenbergin suunnittelemat Rakuunamäen kolmikerroksiset tiili kasarmit, upseerikerho ja upseerien asuinrakennukset sekä Sairaalanmäen sotilassairaala. Leirikentän alueen, jonne varuskunnan toiminta nykyään enemmän keskittyy, vanhimmat rakennukset ovat 1930-luvulta, ja ne suunnitteli Ragnar Ypyä.
Varuskuntaan liittyvät Laukkaradan harjoitusalue Mattilan ja Mäntylän kaupunginosien länsipuolella sekä Taipalsaaren harjoitus- ja ampuma-alue ja Merenlahden harjoitusalue naapurikunta Taipalsaarella.
Juhani Koppelomäki
Juhani Armas Koppelomäki (6. marraskuuta 1936 Teuva – 13. huhtikuuta 1980 Teuva) oli suomalainen shakkitehtävien laatija ja dekkarikirjailija.
Harjakatto
pienoiskuva|Harjakatto, [[Markham]] Harjakatto tai satulakatto on yleinen kattomalli, jota käytetään muun muassa pien- ja omakotitaloissa. Katto koostuu yleensä kahdesta eri lappeesta, jotka laskevat katon harjasta eli aumasta. Harjakatto on käytännöllinen kylmissä sekä sateisissa ilmastoissa, sillä vettä ei kerry katolle vaan se valuu alas usein sadevesikourun ja vesirännin kautta. Täten myös harjakattoa on myös helpompi huoltaa kun esimerkiksi tasakattoa. Harjakaton yleisiä vesikatetyyppejä ovat muun muassa pärekatto, tiilikatto ja peltikate.
Rahan kiertonopeus
Rahan kiertonopeudella tarkoitetaan taloudessa sitä nopeutta, millä raha siirtyy rahanhaltijalta toiselle. Toisin sanottuna se on luku, joka kertoo, kuinka monta kertaa rahavarannon kukin rahayksikkö on vuoden aikana käytetty. Se lasketaan jakamalla kansantaloudessa tiettynä ajanjaksona maksettujen maksujen kokonaissumma rahan määrällä.
Rahamäärän lisäämisen arvioidaan aiheuttavan yleisen hintatason nousua ja sen vähennys taas hintatason laskua. Rahan arvo siis riippuu osittain liikkeessä olevan rahan määrästä.
Väitetään, että Itävallan Wörglin pikkukaupungissa vuosina 1932–1933 tehdyssä paikallisvaluuttakokeilussa onnistuttiin lisäämään paikallisrahan kiertonopeus 12-14 kertaa nopeammaksi kuin kansallisen Itävallan shillingin, pelkästään yksinkertaisen demurrage-veron eli "hamstrausveron" tai "valuutan parkkimaksun" avulla.
Juhana I (Aragonia)
Juhana I oli Aragonian kuningas vuosina 1387–1395 isänsä Pietari IV:n jälkeen. Kuninkaana hän keskittyi metsästykseen, musiikkiin ja kirjallisuuteen ja jätti hallinnon hoidon vaimolleen ja suosikeilleen. Juhana kuoli pudottuaan hevosen selästä, jolloin hänen nuorempi veljensä Sisilian käskynhaltija Martin I tunnustettiin kuninkaaksi. Tämän kuoleman jälkeen Juhanan sisarenpoika Kastilian Ferdinand I nousi vuonna 1412 Aragonian kuninkaaksi.
FK Spartak Moskova
thumb|Spartakin kannattajia vuonna 2020. FK Spartak Moskova on moskovalainen jalkapalloseura.
Spartak on yksi koko Neuvostoliiton ja Venäjän historian suurimmista seuroista. Kun Neuvostoliiton alkuvuosina monet erilaiset hallinnon ja yhteiskunnan yksiköt ja järjestöt, kuten poliisi, asevoimat ja rautatieläiset perustivat omia seurojaan, oli vuonna 1922 Spartak eräänlainen koko kansan seura.
Apu (ratsastus)
thumb|oikea|Ratsastajalla on tasapainoinen, itsenäinen istunta, joten hän voi antaa toisiinsa vaikuttamattomia apuja. Apu on merkki, jonka ratsastaja antaa hevoselle osoittaakseen, mitä tämän tulisi tehdä. Avut voidaan jakaa "luonnollisiin" ja "keinotekoisiin".
Luonnolliset avut
Kaikkia apuja käytetään tilanteesta riippuen laajalla skaalalla hyvin kevyestä hyvin voimakkaaseen. Täytyy kuitenkin muistaa, ettei laiskemmanpuoleistakaan hevosta tarvitse koskaan potkaista, vaan yleensä on hyvä palata kevyisiin apuihin ja korjata tekniikka jolla avut on annettu.
Myös jalkojen, istunnan ja käsien asennot vaihtelevat riippuen ratsusta ja halutusta vaikutuksesta. Esimerkiksi pohkeen asento on erilainen laukannostossa, hevosen taivutuksessa ja takaosan muodon kohennuksessa.
Hevosta koulutettaessa pyritään aina siihen, että se vastaa pienimpiin mahdollisiin apuihin sen sijaan, että ratsastaja joutuisi käyttämään apuja ronskisti saadakseen hevosen reagoimaan. Tästä syystä pitkälle koulutetut hevoset voivat olla vaikeita ratsastaa, sillä ne reagoivat ratsastajan pieniinkin liikkeisiin satulassa. Ne luulevat ratsastajan virheitä (esimerkiksi reisien puristusta tai horjahdusta) ohjeiksi ja toimivat koulutuksensa mukaan. Ratsastajan on varmistuttava aina siitä, ettei hevosen "tottelemattomuus" johdu hänen omista virheistään.
Ratsastajan koulutuksessa pyritään siihen, että hän oppii käyttämään eri apuja toisistaan riippumatta. Ratsastajan ensimmäinen tavoite on oppia ratsastamaan häiritsemättä hevosta siten, että hän istuu satulassa rennosti ja tasapainossa, pitää tasaisen kuolaintuntuman ja kykenee pitämään pohkeensa kiinni hevosen kyljessä. Vasta tämän opittuaan ratsastaja voi alkaa ohjata hevosta siten, että auttaa tätä.
Velociraptor
Velociraptor (nimen merkitys: ”nopea varas”) on myöhäisellä liitukaudella (83–70 mvs) elänyt dinosaurussuku, joka kuuluu liskonlantioisten lahkon Dromaeosauridae-heimoon. Suvun fossiileja on löydetty Mongolian ja Kiinan rajamailta, josta löydettiin myös tunnettu fossiili, jossa Velociraptor on kuollut saaliinsa kanssa. Lajin nimesi Henry Fairfield Osborn vuonna 1924. Velociraptor ei todellisuudessa ollut niin älykäs ja nokkela petoeläin, eikä myöskään todistetusti saalistanut laumassa. Todellisuudessa Velociraptor oli älykkyydeltään samalla tasolla kuin nykyajan linnut.
Apu (ratsastus)
Luonnolliset avut
Apujen käytössä pyritään myös niiden hetkellisyyteen. Hevonen pysyy herkkänä avuille ja ymmärtää ratsastajaansa parhaiten, kun avun käyttö loppuu heti hevosen reagoitua siihen toivotulla tavalla ja suoritettua halutun liikkeen. Esimerkiksi pohkeen puristuksen tulisikin loppua heti, kun hevonen on siirtynyt haluttuun nopeampaan askellajiin, ja samoin käsillä ja ohjalla tehtävän pidätteen myödätä heti kun hevonen on siirtynyt toivottuun hitaampaan askellajiin tai pysähtynyt. Avuilla pyydetäänkin yleensä nimenomaan muutosta senhetkiseen liikkeeseen; niillä muistutetaan sen jatkamisesta vain siinä tapauksessa, että hevonen tuntuu olevan aikeissa hidastaa tai nopeuttaa vauhtiaan tai lopettaa pyydetyn liikkeen ennen aikojaan. Jos hevonen reagoi apuun liian voimakkaasti eli esimerkiksi lisää vauhtiaan liikaa, ratsastajan tulee muistaa hevosen kuitenkin reagoineen periaatteessa oikein. Paras tapa korjata tilanne onkin keskeyttää ei-toivottu liike tai askellaji rauhallisesti ja pyytää haluttua asiaa uudelleen, tällä kertaa varovaisemmin tai selvemmin. Koulutuksellisista syistä ei koskaan ole mielekästä rangaista hevosta liian innokkaasta reaktiosta ratsastajan apuihin tai siitä, ettei se ymmärrä mitä siltä halutaan.
Velociraptor
Velociraptorin sukulaisen, Zhenyuanlongin, fossiilin löytyminen Kiinasta julkistettiin heinäkuussa 2015.
Apu (ratsastus)
Pohje
thumb|Pohje on hieman perusasennon takana, jotta hevonen pysyisi ympyrän kaarella oikein. Suurin osa avuista annetaan istunnalla ja pohkeilla. Pohkeen tulisi istunnan ohella olla tärkein apu. Pohkeet hallitsevat hevosen takaosaa ja ohjaavat sitä liikkumaan eteenpäin, käyttämään enemmän voimaa, astumaan sivuittain ja taipumaan oikein. Pohje on tärkein hevosta eteenpäin ajava apu, mutta erittäin tärkeä myös kokoamisessa, hidastamisessa sekä pysädyksessä. Jos pohje on liian irtonainen kyljestä, ei istuntaa voida käyttää oikein ja varsinkin kuumempi hevonen sivuuttaa tällöin hidastavat avut.
Velociraptor
Käyttäytyminen
Apu (ratsastus)
Pohje
Eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa pohje sijoittuu normaaliasennossa hiukan satulavyön taakse ja kantapää on osapuilleen samalla pystysuoralla linjalla ratsastajan vartalon keskilinjan kanssa. Sitä ei tästä asennosta ole tarkoituksenmukaista siirtää enempää kuin noin kymmenen senttiä eteen- eikä taaksepäin silloinkaan, kun pohjetta käytetään edessä tai takana.
Velociraptor
Velociraptorit ovat lauma eläimiä joten jos velociraptor on yksin niin se on varmaan menettänyt laumansa tai etsii semmoista
Koko ja ulkonäkö
Velociraptor ei ollut aikansa suurimpia petoja, vaan olisi ihmisen rinnalla vain hieman yli polven korkuinen. Pituus oli 1,8 metriä ja korkeus yhden metrin pään kohdalta. Paino oli 7–15 kg. Velociraptorilla oli pitkä, litteäkuonoinen pää. Hampaita oli noin 80, joista pisimmät olivat pituudeltaan 2,5 cm. Takaraajoissa oli sirppimäinen, noin 9 cm pitkä kynsi.
Viimeaikaiset dinosauruslöydöt viittaavat siihen, että myös Velociraptorilla oli höyhenpeite.
Jurassic Park
Velociraptor tuli erityisen tunnetuksi elokuvasta Jurassic Park. Eläinten kokoa oli elokuvassa hieman liioiteltu, sillä todellisuudessa ne olivat pienempiä. Elokuvan raptorit muistuttavat ulkomuodoltaan enemmän lähisukulaistaan Deinonychusta, minkä lisäksi elokuvan raptoreiden anatomia oli virheellinen, sillä todellisuudessa niiden hännät olivat jäykkiä ja eturaajat malliltaan erilaisia. Elokuvassa myös Velociraptoreiden höyhenpeite oli poistettu. Velociraptorin uskotaan olleen nopea juoksija, mutta ei kuitenkaan yhtä nopea kuin gepardi, kuten elokuvassa väitettiin.
Dominican presidentti
Dominican presidentti on Dominican valtionpäämies. Presidentti valitaan viisivuotiselle toimikaudelle, parlamentti äänestää pääministerin ja oppositiojohtajan asettamista ehdokkaista. Sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Apu (ratsastus)
Pohje
Molempien pohkeiden tasainen puristus hevosen kylkiin perusasennossa kehottaa hevosta lisäämään vauhtia tai siirtymään nopeampaan askellajiin (kuten käynnistä raviin). Riippuen samanaikaisten pidättävien apujen (istunta ja kädet) voimakkuudesta pohkeet voivat pyytää hevoselta myös lennokkuutta, kokoamista tai peruutusta. Peruutusta pyytäessään ratsastaja pyytää pohkeilla liikettä, mutta suuntaa askeleen sitten taakse kevyin ohjasottein, jolloin hevonen peruuttaa. Ensin tulee aina pohje, sitten ohja. Ennen peruutusta hevosen on oltava hyvin avuilla, joten aloittelijoille peruutus on turhan vaikea liike oikein suoritettuna. Peruuttamisen pyytäminen vetämällä ohjia on väärin, eikä hevonen voi silloin liikkua rennosti ja halukkaasti vaan vastustelee peruutusta.
Kun toinen pohje on taaempana mutta passiivinen tukevassa roolissa ja toinen pohje perusasennossa mutta aktiivinen, hevosen tulisi taipua jälkimmäisen suuntaan aktiivisen pohkeen ympärille. Esimerkiksi ympyrää myötäpäivään ratsastettaessa ratsastaja pitää vasemman eli ulkopohkeensa hieman taaempana ja käyttää sisäpohjettaan aavistuksen edempänä pyytääkseen hevosta taipumaan ympyrän kaarelle. Tämä pohjeapu on tärkeä myös, kun pyritään taipumista vaativiin liikkeisiin kuten taivutusväistöihin tai piruettiin.
Laukkaa nostettaessa hevosta valmistellaan ensin puolipidätteellä (istunta tiivistyy, pohje kiinni, mahdollisesti kevyt ohjasote ylöspäin) ja kun hevonen kevenee, siirretään ulkopohjetta pari senttiä taakse, ja sisäpohkeella annetaan varsinainen laukannostomerkki puristaen.
Kädet
oikea|thumb|upright|Ratsastajan oikea ohja taivuttaa hevosta oikealle. Hieman edessä oleva oikea pohje ja hieman takana oleva vasen pohje tukevat hevosen taivutusta. Käsi- eli ohjasavut vaikuttavat hevoseen ohjien ja kuolaimen välityksellä. Ne hallitsevat lähinnä hevosen päätä ja kaulaa, muuta ruumista eivät juurikaan. Useimmiten pohkeiden ja joissakin tapauksissa (kuten kouluratsastuksessa) myös istunnan tulisi olla tärkeimmät avut. Monet aloittelijat käyttävät käsiapuja ylen määrin ennen kuin oppivat käyttämään hienovaraisempia keinoja ja kääntämään ja hidastamaan hevosta pohje- ja istunta-avuin. Parhaat ratsastajat voivat ratsastaa hyvinkoulutettuja hevosia jopa ilman suitsia käyttäen pelkkiä pohje- ja istunta-apuja.
Ohjasapuja käytetään kolmeen tarkoitukseen. Yksinkertaisimmat ovat ohjaspidätteet, jotka rajoittavat tai pysäyttävät eteenpäin suuntautuvaa liikettä, sekä kääntävät avut, joilla tuetaan taivutuksia, kaartuvia liikkeitä ja käännöksiä. Etenkin kouluratsastuksen korkeammilla tasoilla tärkein käyttö ohjasavuille on asetusten ohella täydentää istunta-apuja, jotka kehottavat hevosta kohentamaan ja pyöristämään ryhtiään.
Pidätteessä molemmat kädet pidättävät yhtä aikaa taaksepäin; kokemattomat ratsastajat suoranaisesti vetävät ohjista hieman, kokeneet käytännössä vain sulkevat nyrkkinsä napakasti ohjan ympärille ja lakkaavat myötäilemästä kädellä hevosen kaulan ja pään liikettä. Ratsastajan käyttämästä voimasta riippuen pidäte voi pyytää hevosta pysähtymään, siirtymään hitaampaan askellajiin, peruuttamaan tai tuomaan takajalkojaan enemmän alleen. Pidätettä tulisi tukea pohjeavuin ja istunnalla, sillä mikäli ratsastaja pidättää hevosta käyttäen pelkkiä käsiään ilman pohjetta, hän saa hevosen etupainoiseksi ja siirtymisestä tulee tasapainoton, vino ja töksähtävä. Jokaisen ratsastajan on opittava tasapaino käden ja pohkeen käytössä - useimmiten aloittelijat pysäyttävät hevosen vain vetämällä ohjista.
Kun toisella ohjalla vaikutetaan enemmän kuin toisella, apu ohjaa hevosta tähän suuntaan. Ohjaavia käsiapuja on kolme päätyyppiä, joissa sisäpuolen ohja kehottaa hevosta käännökseen. Kaikissa tapauksissa tulisi kuitenkin säilyttää ulko-ohjan tasainen tuki, jotta hevosen lavat pysyvät suorassa ja sen liike säilyy.
Mikäli ratsastaja nostaa käsiään (nostava ohjasote), kuolain vaikuttaa hevosen hammasloman sijasta enimmäkseen sen huuliin. Näin menetellään silloin tällöin koulutustarkoituksessa, mutta tällainen ohjasote on lyhytaikainen ja tilapäinen.
Luja toispuoleinen veto toisen käden ottaessa tukea hevosen sä'ästä on hätäkeino, kun ratsastajan hallinnasta riistäytynyt hevonen ei pysähdy muilla konsteilla. Avun tavoite on hevosen päätä kääntämällä ohjata liike pienenevälle ympyrälle, jolloin hevosen on tasapainonsa säilyttääkseen hidastettava.
Lännenratsastuksessa käytetään niin kutsuttua kaulaohjausta ("neck rein"), jossa molempia ohjia samassa kädessä pitävä ratsastaja siirtää ohjakättään sivulle siihen suuntaan johon on tarkoitus kääntyä; lännenhevoset koulutetaan väistämään kaulaansa koskettavaa ohjaa kääntymällä. Kuolain ei tällöin vaikuta asiaan, eikä lännenhevosta yleensä ratsastetakaan ohjat kuolaintuntumalla silloinkaan, kun suitsiin ylipäätään kuuluu kuolain. Tätä apua käytetään joskus myös eurooppalaistyylin ratsastuksessa.
Istunta
Yleensä istunta satulassa on neutraali ja vain myötää hevosen liikkeitä pidättämättä tai hoputtamatta. Yleensä ratsastajan lantion tulisi vastata hevosen lantion asentoa ja hartioiden hevosen lapojen asentoa. Näin ratsastaja voi myödätä liikettä oikein, pysyä tasapainossa ja ohjata hevosta vähimmällä vaivalla.
Istuntaa voidaan käyttää pidättävänä apuna keskeyttämällä hetkeksi sen hevosta myötäilevä liike. Tähän liitetään usein käsi- ja pohjeapuja.
Toinen istuinluu voi myös painaa eteen ja sivulle rohkaistaessa hevosta nostamaan laukan. Istunta-apua tukevat asianmukaiset käsi- ja pohjeavut.
Istuntaa voi käyttää myös eteenpäin ajavana apuna. Tällöin ratsastaja siirtää lantiotaan ja painaa istuinluitaan satulaan samaan tapaan kuin otettaessa vauhtia keinussa. Tätä tekniikkaa ei yleensä pidetä suositeltavana, koska sitä pidetään epämiellyttävänä hevoselle ja vahingollisena ratsastajan joustavuudelle. Pohkeiden tulisi olla tärkein ajava apu.
Ääni
Ääntä tulisi ratsastettaessa käyttää apuna mahdollisimman vähän, mutta se voi hyvin käytettynä olla erinomainen keino kommunikoida hevosen kanssa. Ääntä käytetään joskus moitteena (esimerkiksi tiukka "hyi!") tai yleisemmin hevosta kehuttaessa. Tietyt äänet kuten kielen naksautus voivat auttaa rohkaisemaan hevosta eteenpäin, ja rauhoittavat äänet voivat rauhoittaa hermostunutta tai kimmastunutta hevosta. On kuitenkin huomattava, että tiettyjen lajien kilpailuissa (kuten kouluratsastuskilpailuissa) äänen käytöstä saa virhepisteitä, ja monissa muissakaan lajeissa äänen liikakäyttöä ei pidetä asianmukaisena. Ääniavut ovat kuitenkin erittäin yleisiä liinajuoksutuksessa.
Hevoset oppivat helposti sanallisia käskyjä kuten "seis" tai "ravia". Sanojen merkityksellä ei ole väliä, kunhan niitä käytetään johdonmukaisesti. Äänen sävyllä ja painotuksella voi kuitenkin olla vaikutusta. Rauhallinen ääni tehostaa hidastuskäskyjä, ja innokas ääni voi voimistaa eteenpäin ajavia apuja. Hellä äänensävy sopii hevosen kehumiseen ja ärähtävä tai muriseva sävy torumiseen. Ääniavut (kuten mitkä tahansa avut) voivat kuitenkin menettää tehonsa liikakäytössä. Ratsastettaessa onkin parasta käyttää mieluummin pohjetta, käsiä ja istuntaa kuin ääntä. Ratsuksi koulutettavalle hevoselle opetetaan usein ensin liinajuoksutuksessa sanalliset komennot siirtyä eri askellajeihin tai pysähtyä, ja samoja komentoja käytetään aluksi myös ratsastajan istuessa satulassa yhdistäen ne muihin apuihin, kunnes ääntä ei enää tarvita.
Ratsastuskoulujen tuntihevoset kuulevat ratsastuksenohjaajan tai -opettajan oppilaille suunnatut ohjeet ja tottelevat helposti pikemminkin näitä komentoja kuin ratsastajaa, mikä saattaa antaa väärän vaikutelman siitä, että oppilas hallitsisi ratsunsa. Samoin jotkin kokeneet näyttelyhevoset tottelevat pikemminkin äänentoiston kaiuttamia kehotuksia vaihtaa askellajia kuin omia ratsastajiaan tai taluttajiaan. Kokenut ratsastaja pitääkin huolta, että hevonen todella odottaa ja kuuntelee hänen apujaan eikä suorita siirtymisiä ja liikkeitä muiden sanallisista komennoista sen kummemmin kuin vanhasta muististakaan.
Keinotekoiset avut
thumb|Voimaperäisiä pidättäviä apuja [[montélähdössä. Kilpailusääntöjen mukaan laukkaavaa hevosta on voimakkaasti pidäteltävä eli hidastettava avuin kunnes se siirtyy takaisin raviin.]] Keinotekoiset avut ovat välineitä, joita ratsastaja käyttää tehostaakseen luonnollisia apuja tai pitääkseen hevosen kurissa. Niitä ei tulisi käyttää liikaa, koska tämä saattaa johtaa hevosen turtumiseen luonnollisillekin avuille ja saattaa aiheuttaa hevosessa pelkoa ja epäluottamusta ihmisiä kohtaan. Keinotekoisten apujen äärimmäinen käyttö saattaa täyttää eläinrääkkäyksen tuntomerkit, ja monilla hevosurheilujärjestöillä on tiukat säännöt niiden käyttöä koskien.
Kuolaimet ja suitsitus
Yleisin keinotekoinen apu on päitsien tai suitsien kanssa käytettävä kuolain tai hackamore, joiden avulla ratsastaja voi käsillään vaikuttaa hevosen suuhun ja turpaan. Riippuen mallista ja ratsastajan taidoista näiden välineiden vaikutus voi vaihdella hyvin lempeästä erittäin ankaraan. Jotkin hevoset voidaan kouluttaa työskentelemään ilman suitsia, mutta näin menetellään yleensä vain näytöstarkoituksessa rajatulla alueella. Ratsastaminen ilman suitsia voi olla vaarallista erityisesti avoimessa maastossa, jos hevonen säikkyy tai pyrkii karkuun, koska koulutettukin hevonen on saaliseläin ja saattaa koulutuksestaan huolimatta paeta paniikinomaisesti.
Kannukset
oikea|thumb|200px|Kannus kiinnitettynä ratsastajan nilkkaan
Kannukset kiinnitetään ratsastajan saappaisiin. Niitä käytetään tehostamaan pohjeapuja, ei rangaistusvälineinä. Kannusta voidaan käyttää monin erin tavoin kevyestä hipaisusta terävään näpäytykseen. Vain istuntansa ja pohkeensa hyvin hallitsevien kokeneiden ratsastajien tulisi käyttää kannuksia. Oikein käytettynä ne tehostavat pohjeapuja siten, että ratsastajan tarvitsee käyttää pohjetta vain hyvin hienovaraisesti eikä hän näytä tekevän jaloillaan juuri mitään.
Vaikka näkemys siitä mikä voima kannusten käytössä lasketaan rääkkäykseksi vaihtelee, kannuksia ei ainakaan saisi käyttää siten, että niistä tulee hevosen kylkiin haavoja. Hevosen kyljillä kannuksen käyttöalueella kasvavaa valkoista arpikarvaa ei katsotakaan hyvällä. Monilla ratsastusjärjestöillä on tiukat säännöt koskien kannusten käyttöä, muotoa (yleisimmin sallitaan tylppäkärkiset kannukset) ja sallittua pituutta. Pyörälliset kannukset eli kannukset, joiden päissä on pienet pyörivät levyt voivat järjestöstä riippuen olla sallitut. Lännenratsastuksessa tällaiset rullapäiset kannukset ovat melko yleisiä.
Piiska
Piiska on raippaa pidempi ja taipuisampi, ja siinä on päässä siima. Piiskaa käytetään tarvittaessa korostamaan ratsastajan apuja ja kohdistamaan niitä tiettyyn ruumiinosaan. Piiskaa voidaan käyttää myös hevosen koulutuksessa esimerkiksi opetettaessa askellajien kokoamista tai esimerkiksi piaffen kaltaisia liikkeitä joko ratsailta tai maasta käsin. Tällöin sillä kosketetaan hevosta kevyesti. Piiskan pituus mahdollistaa esimerkiksi hevosen jonkin jalan koskettamisen satulastakin käsin, jolloin hevonen ymmärtää siirtää juuri tätä jalkaa. Hevonen totutetaan piiskaan ja opetetaan reagoimaan siihen oikein (eli esimerkiksi siirtämään kosketettua jalkaa tai lisäämään vauhtia) koulutuksen alkuvaiheissa palkitsemalla halutunlaisista reaktioista.
thumb|center|400 px|Yllä kouluratsastuspiiska, alla lyhyt raippa
Raippa
Raippa on lyhyt (noin 60 cm), jäykkä piiska, jossa on usein päässä läppä. Ratsastaja napauttaa raipalla pohkeen taakse tai hevosen lavalle tehostaakseen pohjeapuja, jos hevonen ei reagoi. Raippaa saatetaan käyttää myös kurinpitoon esimerkiksi silloin, kun hevonen kieltäytyy hyppäämästä esteen yli; tällöinkään raipalla "hakkaamisesta" ei ole hyötyä, vaan tottelemattomuutta välittömästi seuraavan napautuksen tulisi riittää kertomaan hevoselle, ettei se toiminut halutulla tavalla. Hevonen ei ylipäätään osaa yhdistää rangaistusta tiettyyn tapahtumaan, jollei se seuraa silmänräpäyksellisen välittömästi, ja koulutuksellisestikin on yleensä tarkoituksenmukaisempaa tehdä hevoselle helpoksi tehdä mitä siltä pyydetään ja vaikeaksi se, mitä ei haluta.
Useimmilla ratsastusjärjestöillä on raipan käyttöä ja enimmäispituutta koskevia sääntöjä. Säännöt kattavat useimmiten myös sen, kuinka monta kertaa raippaa saa kilpailun aikana käyttää, mihin hevosen osiin sitä saa käyttää (useimmat säännöt kieltävät raipan käytön missään hevosen pään lähettyvilläkään), ja missä tilanteissa sitä saa käyttää (esimerkiksi käyttö esteellä kieltäytymisen jälkeen sallitaan, mutta radalta poistumisen jälkeen "rangaistuksena" huonosta suorituksesta ei). Moni esteratsastaja käyttää raippaa satunnaisesti esteen lähestymisen loppuvaiheessa, jos hevonen ei tunnu olevan tulossa esteelle riittävän halukkaasti tai tarmokkaasti, mutta kilpailuissa tällainen tehostekäyttö joka esteellä johtaa hylkäykseen.
Vaikka nykyisin ja varsinkin kilpailuissa käytetään lähes poikkeuksetta teollisesti valmistettua raippaa, tarvittaessa tilapäisraipaksi käy aivan hyvin sopivan pituinen ja paksuinen puunoksa, josta on karsittu enimmät lehdet ja haarat.
Raúl Corriveau
Raúl Corriveau PME (s. 27. kesäkuuta 1930) on Hondurasissa toiminut kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Cholutecan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 25. elokuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Héctor Enrique Santos Hernández, jota avustivat Marcel Gérin y Boulay ja Óscar Andrés Rodríguez Maradiaga.
14. huhtikuuta 1984 Corriveausta tuli Cholutecan piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 17. joulukuuta 2005.
Óbuda
300 px|right|thumb|Óbudan kaupungintalo.
Óbuda on historiallinen kaupunki Unkarissa. Vuonna 1873 Óbudan, Budan ja Pestin kaupungit yhdistyivät Budapestiksi, ja nykyään Óbuda kuuluu Budapestin III osa-alueeseen. Kaupungin nimi tarkoittaa unkariksi Vanhaa Budaa.
Historia
Ensimmäiset merkit asutuksesta Óbudan alueella ovat peräisin kivikaudelta. Roomalaiset rakensivat paikalle Aquincumin, Pannonian provinssin pääkaupungin. Unkarilaiset saapuivat alueelle 900-luvulla, ja tuolloin Óbuda toimi tärkeänä asutuskeskuksena suurille heimopäälliköille, myöhemmin kuninkaille. Unkarin kuningas Béla IV rakennutti uuden pääkaupungin Óbudan eteläpuolelle mongoleiden valloitettua Budan kaupungin vuosina 1241-1242. Tammikuun 1. päivänä 1873 Óbuda yhdistyi Budan ja Pestin kaupunkien kanssa muodostaen Budapestin.
Bryan Forbes
Bryan Forbes (oik. John Theobald Clarke, 22. heinäkuuta 1926 Lontoo – 8. toukokuuta 2013 Virginia Water ) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa näyttelijä Nanette Newmanin kanssa.
Forbes opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa. Hänen varhaisten käsikirjoitustensa joukkoon lukeutuvat Itsemurhapartio (1955) ja Pankkirosvojen kerho (1960), joista viimeksi mainitussa hän myös näytteli. Hän aloitti lisäksi Richard Attenboroughin kanssa yhteistyön, josta syntyi muun muassa elokuva Vihainen hiljaisuus (1960).