cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kirveslampi (Savitaipale)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,7 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Échame la Culpa
Échame la Culpa on puertoricolaisartisti Luis Fonsin ja yhdysvaltalaislaulaja Demi Lovaton kappale. Se julkaistiin Fonsin kymmenennen, Vida-studioalbumin toisena singlenä 17. marraskuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Fonsi, Alejandro Rengifo, Andrés Torres ja Mauricio Rengifo, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. Kappaleesta on toteutettu myös englanninkielinen miksattu versio nimeltään "Not on You" joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2018.
Kappaleesta tuli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Espanjassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Itävallassa, Libanonissa, Meksikossa, Panamassa, Perussa, Sloveniassa ja Uruguayssa. Lisäksi se pääsi listan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Italiassa, Portugalissa, Puolassa, Ruotsissa, Saksassa, Slovakiassa, Sveitsissä ja Unkarissa. Yhdysvalloissa sen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 47. "Échame la Culpa" myi platinaa tai enemmän kymmenessä eri valtiossa, mukaan lukien timanttia Brasiliassa ja Meksikossa.
Sándor Garbai
Sándor Garbai (27. maaliskuuta 1879 Kiskunhalas, Itävalta-Unkari – 7. marraskuuta 1947 Pariisi, Ranska) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin neuvostotasavallan pääministerinä maaliskuusta elokuuhun 1919.
Échame la Culpa
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin vuorokausi ennen singlejulkaisua. Video sijoittuu ensin Lovaton makuuhuoneeseen, jonka jälkeen Fonsi ja Lovato tapaavat toisensa hylätyssä varastossa ja pitävät juhlat. Video keräsi ensimmäisen vuorokauden aikana yli 17,4 miljoonaa näyttökertaa, joka teki siitä Lovaton katsotuimman musiikkivideon.
Sándor Garbai
Garbai oli alkujaan muurari Budapestissa. Hän liittyi Unkarin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (MSZDP) ja kuului sen johtoon. Hän perusti vuonna 1903 Unkarin rakennustyöläisten ammattiliiton ja toimi sen puheenjohtajana vuoteen 1919. Hän oli myös työläisten vakuutuslaitoksen ja työläisten vakuutusrahaston puheenjohtaja. Garbai valittiin vuonna 1917 kreivi Mihály Károlyin perustaman yleistä äänioikeutta ajaneen kansalaisjärjestön varapuheenjohtajaksi. Lokakuun 1918 vallankumouksen jälkeen Garbai toimi Unkarin kansallisen asuntoneuvoston johtajana. Hän asettui kannattamaan maaliskuussa 1919 tapahtunutta MSZDP:n ja Unkarin kommunistisen puolueen (KMP) yhdistymistä.
Kun Unkarin neuvostotasavalta perustettiin maaliskuussa 1919, Garbai valittiin hallituksena toimineen vallankumouksellisen hallitusneuvoston puheenjohtajaksi, mutta todellinen päätösvalta keskittyi ulkoministerinä toimineelle Béla Kunille. Neuvostotasavallan romahdettua sosiaalidemokraatti Gyula Peidl perusti 1. elokuuta 1919 työväenjärjestöjen hallituksen, jossa Garbai oli opetusministerinä, mutta tämä hallitus syrjäytettiin vain viisi päivää myöhemmin vastavallankumouksellisella kaappauksella. Budapestin vallanneet romanialaiset joukot vangitsivat Garbain, mutta hänet vapautettiin muutamaa kuukautta myöhemmin ja saatettiin Transilvaniaan.
Garbai eli loppuikänsä maanpaossa, vuosina 1920–1934 Wienissä Itävallassa, vuosina 1934–1938 Bratislavassa Tšekkoslovakiassa ja sen jälkeen Pariisissa Ranskassa. Hän vaikutti maanpaossa toimineissa sosiaalidemokraattisissa järjestöissä ja tuomitsi bolševismin. Toisen maailmansodan jälkeen häntä kiellettiin palaamasta Unkariin. Garbai kuoli vuonna 1947 Ranskassa. Unkarin kansantasavallan viranomaiset tuomitsivat vuonna 1965 postuumisti hänen toimintansa maanpakovuosina.
Snake Rattle ’n’ Roll
Snake Rattle ’n’ Roll on Raren kehittämä tasohyppelyvideopeli. Peli julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille Pohjois-Amerikassa heinäkuussa 1990 ja Euroopassa 27. maaliskuuta 1991. Peli käännettiin Mega Drivelle kesäkuussa 1993. Pelissä on kaksi käärmettä, Rattle ja Roll, joiden pitää kulkea yhdentoista isometrisen tason läpi. Pelin tarkoituksena on väistellä esteitä ja syödä tarpeeksi ”Nibbley Pibbleysejä” jotta pystyy soittamaan tasoilta löytyvää kelloa, jolloin tason uloskäynti avautuu. Peliä voi pelata yksin tai kaksinpelinä samaan aikaan.
Snake Rattle ’n’ Rollin kehittivät Raren työntekijät Tim Stamper ja Mark Betteridge ja musiikin sävelsi David Wise, joka sai inspiraatiota kappaleesta ”Shake, Rattle and Roll” ja muista 1950-luvun kappaleista. Peli sai hyvän vastaanoton pelilehdissä, ja peli sai kehuja hyvin suunnitellusta 3D-ympäristöstä, grafiikoista, pelattavuudesta, ohjauksesta ja haastavuudesta. Tradewest julkaisi vuonna 1991 Game Boylle jatko-osan nimeltään Sneaky Snakes. Snake Rattle ’n’ Rollia pidetään yhtenä NES:in parhaimpana pelinä ja yhtenä parhaimpana Raren julkaisemana pelinä. Vuonna 2015 peli julkaistiin Xbox Onelle osana Rare Replay -kokoelmaa.
Kari Lehtola
Kari Lehtola -nimisiä henkilöitä:
Cape Town Stadium
Cape Town Stadium on Etelä-Afrikan Kapkaupungissa oleva stadion. Se oli yksi Etelä-Afrikan jalkapallon MM-kisojen stadioneista.
Rakennusvaiheessa se tunnettiin nimellä Green Point Stadium, jota käytettiin myös MM-kisojen aikana. Sen paikalla sijaitsi myös aikaisemmin Green Point Stadium -niminen stadion, joka purettiin vuonna 2007. Vanhalla stadionilla järjestettiin myös konsertteja.
Digoin
Digoin on kunta Saône-et-Loiren departementissa Burgundin hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Charollesin arrondissementtiin ja Digoinin kantoniin. Kunnassa oli 8 527 asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Pinta-alaa Digoinilla on 34,72 neliökilometriä.
Kunnan asukkaita kutsutaan ranskaksi nimellä Digoinais, Digoinaises.
Kunnasta on matkaa La Motte-Saint-Jeaniin 1,9 kilometriä, Molinetiin 3,9 km, Chassenardiin 4,8 km, Vitry-en-Charollaisiin 6,7 km, Rigny-sur-Arrouxiin 6,7 km, Varenne-Saint-Germainiin 6,8 km ja Les Guerreauxiin 7,3 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 292 kilometriä.
Digoinin ystävyyskaupunki on Saksassa sijaitseva Gerolstein.
Väkiluvun kehitys
Digoinin väkiluvun kehitys vuodesta 1968 vuoteen 2006:
Laken piirikunta (Florida)
Laken piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 367 118 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Tavaresin kaupunki. Piirikunta perustettiin 27. toukokuuta 1887.
Yoro Ly
Yoro Lamine Ly (s. 27. elokuuta 1988 Pikine) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edusti kaudella 2016 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä ja on pelannut myös Armenian, Israelin, Portugalin sekä Latvian pääsarjoissa. Oikeajalkainen Ly on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura
Ly aloitti uransa Senegalin valioliigan ASC Niarry Tallyssa, jossa hän pelasi vuosina 2009–2011 15 ottelua onnistuen kolmesti maalinteossa. Vuodet 2011–2014 Ly edusti Armenian jalkapalloliigan Shirak FC:tä, jossa hän onnistui 22 kertaa maalinteossa 62 pelaamassaan ottelussa. Kaudella 2012–2013 hän voitti seuran kanssa liigan mestaruuden ja kaudella 2011–2012 Armenian cupin. Vuonna 2013 Ly oli lainalla Israelin Ligat ha'Alin Bnei Yehuda Tel Avivissa.
Elokuussa 2014 Ly siirtyi Portugalin Primeira Ligan Boavistaan. Hän pelasi kaudella 2014–2015 kuudessa Primeira Ligan ottelussa. Huhtikuussa 2015 Ly siirtyi loppuvuoden kattavalla lainasopimuksella Latvian Virslīgan BFC Daugavpilsiin, jossa hän pelasi neljässä ottelussa tehden yhden maalin.
Elokuussa 2016 Ly siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen. Hän debytoi Veikkausliigassa jo seuraavana päivänä Turun Interiä vastaan. Avausmaalinsa Ly laukoi kolmannessa Veikkausliiga-ottelussaan elokuussa 2016 Helsingin IFK:ta vastaan.
Maajoukkueura
Ly debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Tuo ottelu on toistaiseksi hänen ainoa maaottelunsa.
Saavutukset
Shirak FC
Jussi Vuori (arkkitehti)
Vuori valmistui arkkitehdiksi 2012 Aalto-yliopistosta ja opiskeli Delftin teknillisessä yliopistossa 2005–2006. Vuori on työskennellyt muun muassa Helsingin keskustakirjaston projekti- ja työmaa-arkkitehtina. Nykyisin Vuori toimii arkkitehtitoimisto JADA:n toimitusjohtajana sekä Uusi Kaupunki -kollektiivin puheenjohtajana.
Palkkisillanlammi
Palkkisillanlammi Palkkisillanlammit on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Tornion kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,3 metriä mpy.
Iso Ylistenjärvi
Iso Ylistenjärvi on Harjajuovan–Pinkjärven vesistöön kuuluva pieni järvi Luvialla Eurajoella Satakunnassa.
Luonnonarvot
Järvi kuuluu yhdessä viereisen Vähän Ylistenjärven kanssa Pinkjärven Natura 2000 -suojelualueeseen. Sen erikoispiirteenä on rehevyys ja suorantaisuus. Kasvillisuuteen on kuulunut harvinainen sahalehti.
Historiaa
Ison ja Vähän ylistenjärven välistä on kulkenut 1910-luvulla toiminnassa ollut Vuojoen metsärata. Nykyinen järvien välitse kulkeva metsäautotie noudattaa vielä sen linjausta. Vuonna 1928 julkaistun Suomen taloudellisen kartan lähtötiedossa Iso Ylistenjärvi on vielä muodostanut yhtenäisen vesialtaan.
Kunnostushanke 2022
Vuonna 2022 Ison ja Vähän ylistenjärven välistä kosteikkoa ollaan kunnostamassa poistamalla vanhaa tielinjaa järvien välistä 120 m metrin matkalla. Samalla kunnostetaan Isosta Ylistenjärvestä Pinkjärven Pourunlahteen laskevaa purouomaa sekä Isoon Ylistenjärveen idästä laskevaa purouomaa. Ojia tukitaan myös yläpuolisella Lastensuolla veden palauttamiseksi suolle.
Sundantuulihaukka
Sundantuulihaukka, aikaisemmalta nimeltään molukkientuulihaukka (Falco moluccensis) on aasialainen jalohaukka.
Jääkiekon IV-divisioona
Jääkiekon IV-divisioona  on Suomen jääkiekon kuudenneksi korkein sarjataso.
Sundantuulihaukka
Levinneisyys ja elinympäristö
Sundantuulihaukat elävät Indonesiassa Wallacean saariryhmässä ja Itä-Timorissa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, moluccensis ja microbalia. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Sundantuulihaukat elävät metsänreunoissa, harvapuustoisilla ruohomailla ja viljelysmailla, tienvarsilla ja kaupungeissa.
Lisääntyminen
Pesä on joskus palmunlatvassa tai rakennuksessa.
Ravinto
Ravinto koostuu pikkunisäkkäistä, linnuista, liskoista ja hyönteisistä.
Jere Pitkälä
Jere Pitkälä, ent. Jere Halme (s. 12. helmikuuta 1989) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigassa FC Lahdessa. Hän pelasi FC Lahdessa kaksi liigaottelua, mutta pääasiassa hän pelasi reservijoukkue FC City Starsissa ja Reippaan A-junioreissa. Pitkälän sopimus FC Lahden kanssa purettiin toukokuussa 2009. Pelannut U-19 em-alkukarsinnoissa ruotsissa 2007. Pitkälä on pelannut noin 20 nuorten maaottelua U-15,U-16,U-17,U-18,U-19 ja U-20 maajoukkueissa. Uransa aikana hän on kärsinyt polvivammoista, joten molemmat polvet on leikattu kertaalleen.
Savuruohot
Savuruohot (Conringia) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kuusi lajia, joiden lisäksi muutamien muiden sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Savuruohot ovat yksivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä tavallisesti haarattomia. Varsilehtiä on vain muutamia. Lehdet ovat pyöreitä ja niiden väri vaihtelee harmaanvihreästä sinivihreään. Ylimmät lehdet ovat sepiviä. Verholehdet ovat pystyjä, mutta kaksi niistä on maljamaisesti verhiön tyvellä. Terälehdet ovat kalvaan kellanvalkoisia. Hedelmät ovat lituja, jotka ovat pitkiä, nelisärmäisiä ja odattomia.
Suomessa on tavattu kahta savuruoholajia, idänsavuruohoa eli savuruohoa (Conringia orientalis) sekä aasiansavuruohoa (Conringia planisiliqua), joista ensimmäistä on tavattu huomattavasti useammin ympäri maata. Kumpaakaan ei tosin ole tavattu enää 1980-luvun jälkeen.
Savuruohojen (Conringia) suku on nimetty 1600-luvulla eläneen saksalaisen lääkärin Hermann Conringin mukaan.
Jääkiekon V-divisioona
Jääkiekon V-divisioona oli Suomen jääkiekon seitsemänneksi korkein sarjataso. Sitä pelattiin Jääkiekkoliiton eteläisellä alueella kauteen 2017–2018 asti.
Averøy
Averøy on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 176 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 5 472 vuonna 2004.
Itämeren maiden kansainvälinen iskelmäfestivaali
Itämeren maiden kansainvälinen iskelmäfestivaali oli musiikkikilpailu, joka järjestettiin vuosina 1962‒1975 kesäisin Rostockissa Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR). Tämä kilpailu oli osa Itämeri-viikon (Ostseewoche) ohjelmaa. Vuodesta 1958 alkaen järjestetty Itämeri-viikko oli poliittisesti ja kulttuurisesti merkittävä tapahtuma, jonka avulla DDR pyrki saamaan Itämeren alueen läntiset maat tunnustamaan se diplomaattisesti.
Ensimmäiseen kilpailuun 13.7.1962 osallistui kaksi artistia kustakin osanottajamaasta, jotka olivat DDR, Puola, Suomi, Norja, Ruotsi ja Tanska. Ensimmäisen kilpailun voittaja valittiin yleisöäänestyksen perusteella. Vuodesta 1963 alkaen voittajan valitsi tuomaristo, jossa kaikki osanottajamaat olivat edustettuina. Tuomariston palkinnon saajan lisäksi palkittiin yleisön suosikki meripihkalautasella, ja lisäksi jaettiin useita erityispalkintoja. Vuosina 1962‒1964 valittiin voittaja erikseen naisten ja miesten sarjoissa, tämän jälkeen vain yksi voittaja. Ensimmäisen kilpailun voittivat Bärbel Wachholz laululla ”Das kann ich niemals vergessen” ja Fred Frohberg laululla ”Am Kai wartest du”.
Vuonna 1967 DDR:n levy-yhtiö Amiga julkaisi LP-levyn ”5 Jahre Internationales Schlagerfestival der Ostseeländer”, jolla pohjoismaisten voittajien laulut olivat mukana instrumentaaliversioina. Levyllä on kaksi Anita Hirvosen esittämää laulua, joista toinen on osin saksaksi, osin suomeksi laulettu versio Suomen vuoden 1966 euroviisusävelmästä ”Playboy”.
Vuonna 1972 Amiga julkaisi LP:n ”Schlagerfestival der Ostseestaaten”. Tällä levyllä on mukana kaksi suomalaisartistia: Jukka Kuoppamäki laululla ”Pieni mies” ja Koivistolaiset laululla ”Kuin silloin ennen”, joka oli Suomen euroviisusävelmä vuonna 1969.
DDR:n diplomaattisen tunnustamisen jälkeen Itämeri-viikko menetti merkityksensä, ja sen järjestäminen päätettiin lopettaa vuonna 1975. Näin ollen myös iskelmäfestivaalin järjestäminen keskeytyi. Vuonna 1976 Rostockin kaupunki perusti Rostockin kesäfestivaalin (Rostocker Sommerfesttage), jonka ohjelma oli monessa suhteessa jatkoa Itämeri-viikolle. Kesäfestivaalin ohjelmaan lisättiin vuonna 1977 kansainvälinen laulufestivaali "Menschen und Meer" (suomeksi ”Ihmiset ja meri”), joka järjestettiin aina vuoteen 1989 asti. Laulufestivaalin järjestelyistä huolehtivat Rostockin konserteista ja vierailunäytännöistä vastaava johtokunta, DDR:n televisioyhtiön Itämeri-studio ja radiokanava Radio-DDR-Ferienwelle. Vuosittain festivaaliin osallistui solisteja ja yhtyeitä 18‒22 maasta. Vuoden 1989 poliittisen murroksen myötä "Menschen und Meer" -festivaali järjestettiin viimeisen kerran kesällä 1989.
Itämeren maiden kansainvälisen iskelmäfestivaalin voittajat
•	1962: Bärbel Wachholz ja Fred Frohberg •	1963: Jane Swärd ja  Tadeusz Wozniakowski •	1964: Jette Ziegler ja Otto Brandenburg •	1965: Wencke Myhre •	1966: Regina Thoss •	1967: Monika Hauff •	1968: Benny Borg •	1969: Ray Adams •	1970: Dagmar Frederic ja Siegfried Uhlenbrock •	1971: Jukka Kuoppamäki •	1972: Jukka Kuoppamäki •	1973: Chris Doerk •	1974: Zbigniew Wodecki •	1975: Thomas Lück •	1976: ei kilpailua
Kansainvälisen "Menschen und Meer" -laulufestivaalin voittajat
Eide
Eide on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 152 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Eiden kunnassa oli 3 476 asukasta.
Jääkiekon SM-liigan kuukauden pelaaja
SM-liigan kuukauden pelaaja on valittu syksystä 1993 lähtien. Valinnan tekevät Jääkiekkolehti ja SM-liiga ja valittu pelaaja palkitaan pronssisella pelaajapatsaalla, joka on kopio Kanada-maljassa olevasta pelaajasta.
Useimmiten palkinnon ovat voittaneet Aleksandr Barkov, Jan Čaloun, Juha-Pekka Haataja, Tim Thomas ja Kim Hirschovits, joille se on myönnetty kolmesti.
Sam Lafferty
Sam Lafferty (s. 6. maaliskuuta 1995 Hollidaysburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissä. Pittsburgh Penguins varasi keskushyökkääjänä pelaavan Laffertyn vuoden 2014 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella. Tammikuussa 2021 Penguins kauppasi Laffertyn Blackhawksiin vaihdossa Alexander Nylanderiin. Lafferty on kätisyydeltään right. Kaudella 2019-2020 alkaneella NHL-urallaan Lafferty on 19. helmikuuta 2020 mennessä pelannut 43 runkosarjaottelua, joissa on tehnyt kuusi maalia ja seitsemän syöttöä eli 13 tehopistettä.
Helmikuussa 2023 Blackhawks kauppasi Laffertyn, Jake McCaben, viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Joey Andersoniin, Pavel Gogoleviin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Nuori Saksa
Nuori Saksa (Das junge Deutschland) on Saksassa 1830-luvulla esiintynyt kirjallinen suuntaus, joka tahtoi vapauttaa runouden porvarillisen moraalin ja hedelmättömien ihanteellisten ja romanttisten aatteiden kahleista ja panna sen palvelemaan vapaamielisiä ja kansanvaltaisia pyrintöjä. Suunnan edustajia olivat Heinrich Heine, Ludwig Börne, Karl Gutzkow, Heinrich Laube ja Theodor Mundt. Suuntauksen edustajat karsastivat taiteellisuutta ja esteettisyyttä, ja tärkeää oli ajankohtaisuus ja vaikuttaminen ja vaatimus yksilön ja mielipiteen vapaudesta.
Nimeä Nuori Saksa tai Nuorin Saksa (Das jüngste Deutschland käytti itsestään myös Saksassa 1880-luvulla esiintynyt naturalistinen kulttuurisuuntaus, jonka johtajia olivat muun muassa Otto Brahm, Arno Holz, Wilhelm Bölsche, Hermann Bahr, Hermann Sudermann ja Gerhard Hauptmann.
1831 perustettu Nuori Saksa -niminen yhdistys oli yksi alkujaan kolmesta poliittisen Nuori Eurooppa -järjestön kansallisista yhdistyksistä.
Freikorps-kirjallisuus
Freikorps-kirjallisuus eli vapaajoukkokirjallisuus oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen harrastettu sotakirjallisuuden alalaji. Nimityksen taustalla on sodan jälkeen siviiliin palanneista veteraaneista muodostuneet Freikorps-joukot sekä sotaa ihannoiva henki. Sen valta-aikaa oli maailmansotien välinen aika, erityisesti 1920-luku, mutta se nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulla.
Kirjallisuudenlaji oli yksi modernismin vastustamisen muoto. Uutta henkeä vastusti muun muassa Thomas Mann, jonka teoksen Betrachtung eines Unpolitischen hengessä sitä kirjoitettiin. Se oli tasoltaan lähinnä kioskikirjallisuutta, ja se ihannoi sotaa ja väkivaltaa ja korosti miehisyyttä. Lajin romaanien ja muistelmien esitystapa oli popularisoivaa, ja alun perin laji oli suunnattu sodassa niin henkisesti kuin fyysisesti vammautuneille veteraaneille, mutta kirjoja luettiin myös laajemmin, joten painosmäärät saattoivat välillä olla suuria.
Inkee
Inkee (nimen rinnakkaismuoto on Inget, postiosoitteena 93470 Inget ) on Taivalkosken kunnassa sijaitseva kylä. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Taivalkosken kirkonkylältä koilliseen kunnan suurimman järven Kostonjärven rannalla.
Freikorps-kirjallisuus
Kirjoittajat olivat yleensä itsekin sodan käyneitä veteraaneja. Kirjailijoina he olivat keskinkertaisia, parhaimmistoa edusti Ernst Jünger. Hänen teostensa teemat eivät poikenneet muusta lajityypin kirjallisuudesta romantisoituina sodan ja väkivallan kuvauksina, mutta niiden taso oli korkea, mikä Anders Rydellin mukaan tekee niistä "tavallaan sitäkin pelottavampia". Muita lajityypin kirjailijoita ovat Rudolf Herzog, Werner Beumelburg ja Emil Strauss.
Inkee
Kylässä toimi vuoteen 2012 asti oma koulu. Alun perin koulurakennus valmistui vuonna 1953 opetuskäyttöön. Koulun rakentaminen aloitettiin sotavuosien jälkeen, mutta urakoitsijan konkurssiinmenon johdosta rakennustyömaa jäi kesken kolmeksi vuodeksi. Taivalkosken kunnan rakennusmestarina vuosina 1952–1953 toiminut Kalle Päätalo haki työmaalle uutta mestaria, ja valituksi tuli hänen tuntemansa tamperelainen rakennusmestari, joka jatkoi koulun rakennustöitä vuonna 1952.
Freikorps-kirjallisuus
Teosten päähenkilö on yleensä porvarisnuorukainen, jonka kehityskulkua teos kuvaa. Nuorukainen on hämmentynyt ajan pinnallisen materialismin ja henkisen köyhyyden keskellä. Hän etsii syvällisempää tarkoitusta, jonka tarjoaa sota. Taistelujen keskellä hän oivaltaa elämän merkityksen ja tajuaa, että ihmisen on hyväksyttävä kohtalonsa ja uhrauduttava isänmaan, tovereiden ja verisiteiden puolesta. Vastakkain asettuvat näin rintamalla koetut ihanteet ja kotirintaman valheellisuus ja turmeltuneisuus. Kotiin palaava nuori veteraani joutuu kokemaan siviilielämän ja modernismin kulttuurin vastenmieliset piirteet, kuten demokratian, työväenliikkeen esiinnousun, seksuaalisen vapauden ja naisten vapautumisen. Niiden naiskuvaan mahtuu vain kolmenlaisia naisia: äiti, "sisar hento valkoinen" ja huora. Kaikki tämä osui yksiin kansallissosialististen ihanteiden kanssa, joita kirjallisuudenlaji vahvisti ja jota monet lajin kirjailijat myöhemmin kannattivat.
Kirjallisuudenlajia on tutkinut saksalainen Klaus Theweleit väitöskirjassaan Freikorpsliteratur: Vom deutschen Nachkrieg 1918−1923 (1976), johon pohjautuu hänen teoksensa Männerphantasien.
Henkilöstörahasto
Henkilöstörahasto eli palkkiorahasto on koko henkilöstön kattava verotehokas palkitsemismuoto yrityksille, kunnille ja virastoille. Henkilöstön omistaman rahaston tehtävänä on hallinnoida rahastoon suoritettuja tulos- tai voittopalkkioeriä. Rahastoon kertyneet varat on sijoitettava 1) varmalla ja tuloa tuottavalla tavalla, tai 2) yritykseen tai saman konsernin yritykseen, jonka palveluksessa rahaston jäsenet ovat.
Henkilöstörahaston pääpiirteet
Lähde
Henkilöstörahaston perustaminen ja rahastosta nostaminen
Henkilöstörahaston perustamista ja toimintaa sääntelee henkilöstörahastolaki. Henkilöstörahaston perustamisen edellyttää, että yrityksessä on säännöllisessä työsuhteessa vähintään 10 henkilöä, sekä yrityksen liikevaihto on yli 200 000 euroa. 2011 voimaan tullut lakimuutos, jossa muun muassa poistettiin 5 vuoden määräaika ennen ensimmäistä mahdollista nostoa rahastosta, on lisännyt kiinnostusta henkilöstörahastoja kohtaan.
Hepolampi (Savitaipale)
Hepolampi on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Hämäläisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Henkilöstörahasto
Palvelun tarjoajat
Henkilöstörahastojen palveluntarjoajat neuvovat yrityksiä palkkiojärjestelmän luomisessa, henkilöstörahaston perustamisessa, hoitavat rahaston kirjanpidon ja hallinnoinnin, sekä toimivat varainhoidon asiantuntijoina. Suomessa alalla on kolme toimijaa: Elite Palkitsemispalvelut Oy, Mandatum Life , Evli Alexander Incentives Oy.
Hepolampi (Savitaipale)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 32 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Phillips (täsmennyssivu)
Phillips voi tarkoittaa seuraavia:
For Your Entertainment
Suomessa se ylsi virallisen albumilistan sijalle 5.
Lukáš Krpálek
Lukáš Krpálek (s. 15. marraskuuta 1990 Jihlava) on tšekkiläinen judoka ja olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 198 senttimetriä pitkä Krpálek on kilpaillut alle ja yli 100-kiloisten sarjassa. Hän edustaa USK Prahaa ja hänen valmentajanaan toimii Petr Lacina.
Krpálek saavutti olympiakultaa alle 100-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Hän oli Tšekin ainoa kultamitalisti kisoissa. Hän voitti Tokion olympialaisissa 2020 yli 100 kg sarjan. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Krpálek sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuista Krpálekilla on kultaa alle 100 kg:n sarjasta vuodelta 2014 ja yli 100-kiloisista 2019 sekä yksi hopea ja kaksi pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Krpálek saavutti hopeaa.
Michael Bisping
Michael Gavin Joseph Bisping (s. 28. helmikuuta 1979 Dhekelia, Kypros) on englantilainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän on entinen UFC:n keskisarjan mestari vuosina 2016–2017. Bisping on myös entinen Cage Warriors Fighting Championshipin ja Cage Ragen alemman raskaansarjan mestari. Hän oli myös mukana The Ultimate Fighter -televisio-ohjelmassa, jonka kautta hän pääsi UFC:hen. Voitettuaan TUF finaalissa Josh Haynesin hän sai The Ultimate Fighter -tittelin ja kuusinumeroisen sopimuksen UFC:hen.
Lukáš Krpálek
EM-kilpailuista Krpálekilla on kolme kultaa ja kaksi pronssia. Vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista hän voitti kultaa sekä alle 100-kiloisista että avoimesta sarjasta. Nuorten MM-kilpailuista Krpálekilla on kaksi kultaa. Nuorten EM-kilpailuista hänellä on alle 17-vuotiaissa yksi hopea, alle 20-vuotiaissa yksi kulta ja yksi hopea sekä alle 23-vuotiaissa yksi kulta.
Michael Bisping
Lapsuus ja nuoruus
Bisping syntyi brittiläisessä sotilastukikohdassa Kyproksella, mutta perhe muutti takaisin Englantiin hänen ollessaan kaksivuotias. Siellä hän aloitti jujutsun harrastamisen kahdeksanvuotiaana. Vuonna 1994 ollessaan 15-vuotias Bisping otti osaa amatöörinä Britannian ensimmäisissä No holds barred -otteluissa, joissa hän menestyi melko hyvin. 18-vuotiaana hän päätti jättää kaiken, joka hänen mielestään edusti väkivaltaa, "etsiäkseen todellista elämää". Vajaa vuosi myöhemmin hän kuitenkin alkoi harjoitella nyrkkeilyä, potkunyrkkeilyä ja karatea ja pari vuotta myöhemmin vapaaottelua.
Vapaaottelu
Bisping aloitti vapaaottelemisen 2004 kohdatessaan huhtikuussa Steve Mathewsin. Hän voitti uransa ensimmäisen kamppailun käsilukolla 38 sekunnissa. Bisping pääsi sittemmin ottelemaan kolmannessa vapaaottelussaan Cage Ragen alemman raskaansarjan mestaruudesta Mark Epsteinia vastaan. Bisping myös voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Epstein haastoi Bispingin uusintaan marraskuussa 2004. Bisping onnistui puolustamaan mestaruuttaan tyrmättyään Epsteinin kolmannessa erässä.
UFC
Menestyksekkään Cage Warriors saavutusten myötä hän sai tilaisuuden otella UFC:n Ultimate Fighter -tosi-tv-ohjelmassa. Tito Ortiz joukkueeseen kuulunut Bisping kilpaili kahdeksan ottelijan turnausmuotoisessa kilpailussa. Avauskierroksellaan Bisping voitti Kristian Rothaermel teknisellä tyrmäyksellä ja oli tämän jälkeen määrä kohdata joukkuekaverinsa Matt Hamillin. Hamill kuitenkin loukkaantui ja vastustajan joukkueenseen kuulunut Ross Pointon korvasi hänet välierissä. Bisping voitti kamppailun lyönneistä seuranneella luovutuksella ensimmäisessä erässä. Loppuottelussa hän kohtasi joukkuekaverinsa Josh Haynesin, jonka Bisping voitti teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä ja voitti The Ultimate Fighter 3 turnauksen.
Noin viisi kuukautta myöhemmin Bispingin oli määrä otella Eric Schaferia vastaan The Ultimate Fighter 4 loppuottelussa, mutta joutui jättämään kamppailun väliin, koska ei saanut viisumia. Kamppailu järjestettiin myöhemmin joulukuussa 2006 UFC 66 -tapahtumassa, jolloin Bisping voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Hän voitti myös seuraavan kamppailunsa Elvis Sinosicia vastaan huhtikuussa 2007. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Syyskuussa 2007 Bisping kohtasi Matt Hamillin UFC 75 -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun hajaäänin. Kaksi kuukautta myöhemmin Bisping koki uransa ensimmäisen tappion Rashad Evansille, joka voitti kamppailun hajaäänin.
Keskisarja
Bisping vaihtoi painoluokkaa alemmaksi keskisarjaan Evansille kärsityn tappion jälkeen. Hän otteli ensimmäisen kerran keskisarjassa Charles McCarthya vastaan Kanadassa UFC 83 -tapahtumassa. Bisping voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä, kun McCarthy loukkasi kätensä. Bisping otteli vielä kaksi kamppailua vuoden 2008 puolella. Toinen niistä päättyi voittoon teknisellä tyrmäyksellä Jason Dayta vastaan ja kolmas tuomariäänin voittoon Chris Lebenistä.
Bisping pääsi seuraavassa ottelussa kamppailemaan keskisarjan mestarin haastajan paikasta Dan Hendersonia vastaan. Kamppailu käytiin heinäkuussa 2009, UFC 100 -tapahtumassa, jossa Bisping hävisi tyrmäyksellä toisessa erässä. Tappion jälkeen Bisping voitti seuraavan kamppailunsa Denis Kangia vastaan vuorostaan teknisellä tyrmäyksellä. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Vuodet 2010 ja 2011 Bisping otteli yhteensä viisi kertaa. Hän aloitti uuden vuosikymmenen tappiolla Wanderlei Silvaa vastaan, joka voitti Bispingin tuomariäänin. Bisping voitti loput neljä kamppailua. Hän voitti muun muassa Yoshihiro Akiyaman tuomariäänin ja heidän välinen kamppailu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Tammikuussa 2012 Bisping sai toisen tilaisuuden kamppailla keskisarjan ykköshaastajan paikasta. Tällä kertaa hän kohtasi Chael Sonnenin, jolle Bisping hävisi tuomariäänin. Kamppailun jälkeen hän otteli vaihtelevalla menetyksellä. Bisping voitti muun muassa Brian Stannin tuomariäänin, mutta hävisi seuraavan kamppailunsa Vitor Belfortille teknisellä tyrmäyksellä. Sama toistui jälleen, kun Bisping voitti Alan Belcherin teknisellä tuomarin päätöksellä, mutta sitä vastoin hävisi seuraavan kamppailunsa Tim Kennedylle kolmieräisen kamppailun tuomariäänin. Elokuussa 2014 Bisping kohtasi Cung Len, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä. Hänet palkittiin Illan suoritus bonuksella. Bisping otteli vielä kolmannen kerran vuoden 2014 puolella, kohdattuaan Luke Rockholdin UFC Fight Night: Rockhold vs. Bisping -tapahtumassa. Bisping hävisi kamppailun luovutuksella toisessa erässä.
Vuosi 2015 alkoi Bispingin kannalta menestyksekkäästi. Hän voitti huhtikuussa 2015 C. B. Dollawayn tuomariäänin ja heinäkuussa Thales Leitesin hajaäänin. Helmikuussa 2016 Bisping sai tilaisuuden otella Anderson Silvaa vastaan UFC Fight Night: Silva vs. Bisping -tapahtumassa. Kamppailu päättyi Bispingin voittoon tuomariäänin (48–47, 48–47 ja 48–47). Kamppailu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Keskisarjan mestaruus
Chris Weidmanin loukkaannuttua otti Bisping haasteen kamppailla keskisarjan mestaria Luke Rockholdia 17 päivän päästä. Kaksikko kohtasi toisensa toisen kerran 4. kesäkuuta 2016 UFC 199 -tapahtumassa. Ensimmäinen kamppailu päättyi Bispingin tappioon luovutuksella. Tällä kertaa Bisping voitti kamppailun ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä, kun ottelua oli käyty kolme minuuttia ja 36 sekuntia. Hänestä tuli voiton myötä ensimmäinen brittiläinen UFC mestari. Bisping palkittiin samalla myös Illan suoritus bonuksella.
Bispingin oli määrä puolustaa ensimmäistä kertaa mestaruuttaan Dan Hendersonia vastaan, jolle hän hävisi kaksikon ensimmäisessä kohtaamisessa tyrmäyksellä. Kamppailu käytiin 8. lokakuuta 2016 UFC 204 -tapahtumassa. Bisping puolusti mestaruuttaan voittamalla kamppailun tuomariäänin (48-47, 48-47, 49-46). Ottelu palkittiin myös Illan kamppailu bonuksella.
Saavutukset
UFC
Cage Rage
Cage Warriors
FX3
Ginga Densetsu Weed Gengashū
Ginga Densetsu Weed Gengashū on Yoshihiro Takahashin tekemä Weed-aiheinen taidekirja. Siinä on 90 sivua ja 53 värikuvaa, juliste, 14-sivuinen Yoshihiro Takahashin haastattelu, hahmosuhdekartta, sekä profiilikuvat Weedistä, Jeromesta, Hirosta, G.B.:stä, Sasukesta, Melistä, Rocketista, Kenistä, Kagetorasta, Georgesta ja Kyōshirō Shiroganesta.
Katie Moon
Katie Moon (o.s. Nageotte, s. 13. kesäkuuta 1991) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän sijoittui viidenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 470 cm ja seitsemänneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 470 cm. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa vuonna 2019 hän saavutti hopeamitalin tuloksella 470 cm. Hän voitti olympiakultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksella 490 cm. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 485 cm.
Ennätyksensä 495 cm Moon hyppäsi kesäkuussa 2021.
TNS-hoito
TNS-hoito eli transkutaaninen hermostimulaatio kuuluu kivunhoitoon käytettäviin lääketieteellisiin stimulaatiomenetelmiin.
Menetelmässä kosketushermopäätteitä ärsytetään sähköisesti, jolloin ärsykkeet estävät kipuärsykkeiden etenemisen selkäytimestä aivoihin. Laitteilla voidaan antaa joko nopeafrekvenssistä ärsytystä, joka tuntuu iholla värinänä, tai hidasfrekvenssistä ärsytystä, joka tuntuu kivuttomina lihassupistuksina. Sitä käytetään monien akuuttien ja kroonisten kipujen hoidossa. Kun ärsytys kohdistetaan lihaksen kipeisiin laukaisupisteisiin, lihasten arkuus vähenee.
TNS-hoidon antamiselle on joitakin esteitä, kuten ihotulehdus, avoin ihohaava ja voimakas ihottuma, eikä sitä anneta jos on raskaana tai käyttää sydämen tahdistinta.
Menetelmän vaikutusmekanismista ei ole varmuutta, mutta sen oletetaan vaikuttavan kivunviestintäjärjestelmään selkäytimen tasolla ja keskushermostossa. Vaikutus ilmeisesti kohdistuu myös tahdosta riippumattomaan hermostoon ja vaikuttaa samoihin kohdesoluihin kuin vahvat kipulääkkeet. Sen on osoitettu tehoavan parhaiten nivelrikon, erityisesti polvinivelrikon, kuukautiskipujen, leikkauksen jälkeisen kivun, sepelvaltimotautiin liittyvän kivun, pitkäaikaisen hermoperäisen kivun ja nivelreumaan liittyvän kivun hoidossa, ja se tehoaa suureen osaan potilaita vähintään kohtalaisesti tai hyvin.
TNS on sähköisistä stimulaatiohoidoista tavallisimmin käytetty. Muita käytetään harvoin.
Shabe Niloufari
Shabe Niloufari on iranilaisen pop-laulaja Ebin studioalbumi.
Jean-Charles Valladont
Jean-Charles Valladont (s. 20. maaliskuuta 1989 Besançon) on ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
Valladont ylsi olympiahopealle Rion olympialaisissa 2016 miesten yksilökilpailussa. MM-tasolla Valladont saavutti joukkuekilpailussa pronssia vuonna 2013.
Giske
Giske on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 40 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Gisken kunnassa oli 7 541 asukasta.
Fræna
Fræna on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 369 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 9 004 vuonna 2004.
Australiantuulihaukka
Australiantuulihaukka (Falco cenchroides) on Oseaniassa tavattava jalohaukka.
Elinympäristö
Laji asuu harvapuustoisissa ja aukkoisissa metsissä ja avomailla, ja karttaa sulkeutuneita metsiä.
Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa, rakennuksessa, luolassa tai muussa kolossa, tai jonkun muun lintulajin vanhassa pesässä. Naaras munii tavallisesti kolme tai neljä, joskus jopa seitsemän munaa. Naaras hoitaa pääosan haudonnasta ja koiras ruoan hankinnasta. Haudonta-aika on 26–28 päivää ja poikaset jättävät pesän 28–35 päivän ikäisinä.
Ravinto
Ruokalistalle kuuluvat pikkujyrsijät, linnut, matelijat ja hyönteiset.
Virmojärvi
Virmojärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Silponkasan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,2 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 5,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,2 metriä mpy.
Lappeenrannan Pallo-Toverit
Lappeenrannan Pallo-Toverit (LrPT) oli vuonna 1947 perustettu lappeenrantalainen urheiluseura, joka jatkoi Lappeenrannan Työväen Urheilijoiden palloilutoimintaa. Sen lajeihin kuuluivat ainakin jalka-, jää- ja pesäpallo.
Panama City Beach
Panama City Beach on kaupunki Bayn piirikunnassa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 12 018. Panama City Beachin pormestarina toimii Mark Sheldon.
Lappeenrannan Pallo-Toverit
Jalkapallossa LrPT pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa vuonna 1956. Se oli ensimmäinen näin korkealle Palloliiton sarjoissa yltänyt lappeenrantalaisjoukkue, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen sijoituttuaan itälohkon viimeiseksi.
Pesäpallossa LrPT pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa neljä kautta vuosina 1951–1954. Joukkue kamppaili sijoituksista kaakkoislohkon keskikastissa ja luopui sarjapaikastaan kauden 1954 jälkeen.
Seura poistettiin yhdistysrekisteristä vuonna 1991.
Niina Murdvee
Niina Murdvee (s. 5. toukokuuta 1950 Tallinna) on virolainen viulisti.
Murdvee on konsertoinut Virossa, Venäjällä ja Ruotsissa. Hänen kanssaan musiikillista yhteistyötä ovat tehneet muiden muassa Nata-Ly Sakkos, Piret Aidulo, Vello Sakkos, Heljo Sepp, Peeter Paemurru, Piia Paemurru, Rolf Uusväli ja Kadri-Ann Sumera. Murdvee on tehnyt äänityksiä Viron radiolle ja televisiolle. Hän on kantaesittänyt useita virolaisten säveltäjien viuluteoksia. Erityisen läheisiä hänelle ovat olleet Heino Ellerin, Ester Mägin ja Lepo Sumeran teokset.
Murdvee on opettanut Tallinnan musiikkilukiossa ja Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Hänen oppilaidensa joukossa ovat olleet Kristel Pappel, Tarmo Truuväärt, Mikk Murdvee (oma poika ), Kristjan Hallik ja Danae Taamal. Murdvee on myös osallistunut kansainvälisiin konferensseihin ja kursseihin Virossa, Suomessa, Saksassa ja Venäjällä. Kotimaassaan hän on pitänyt mestarikursseja jousisoittajille. Murdvee on julkaissut monia musiikkiartikkeleita ja -arvosteluja. Vuosina 1989–2002 hän toimitti Keelpilliõpetaja-lehteä. Vuonna 2017 hän julkaisi kirjan Vladimir Alumäestä.
6. SS-vuoristodivisioona Nord
6. SS-vuoristodivisioona Nord oli toisen maailmansodan aikainen  Waffen-SS:ään kuulunut Saksan armeijan yksikkö, joka taisteli muun muassa Suomen Lapissa vuosina 1941–1944 osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa.
SS-taisteluryhmä Nord muodostettiin Norjassa helmikuussa 1941 ja syyskuussa siitä tehtiin divisioona, SS-divisioona Nord. Divisioona liitettiin myöhemmin suomalaiseen III armeijakuntaan, joka toimi Kiestingin alueella. Syyskuussa 1942 divisioona nimettiin uudelleen, siitä tuli SS-vuoristodivisioona Nord ja viimein lokakuussa 1943 nimeksi tuli ''6. SS-vuoristodivisioona Nord''.
Lapin sodan puhjettua 1944 divisioona taisteli suomalaisia joukkoja vastaan. Vetäydyttyään Suomen alueelta divisioona siirrettiin Tanskaan ja myöhemmin Saksaan. Divisioona antautui toukokuussa 1945 Yhdysvaltain armeijalle Baijerissa.
Saksan keskuspankki
Saksan keskuspankki (Deutsche Bundesbank, joskus lyhyesti Buba) on Saksan liittotasavallan keskuspankki, jonka pääpaikka on Frankfurt am Mainissa. Se kuuluu Euroopan keskuspankkijärjestelmään. Keskuspankki on perustettu 26. heinäkuuta 1957.
6. SS-vuoristodivisioona Nord
SS-taisteluryhmä Nordin muodostaminen
Pian vaihdoksen jälkeen Herrmann vetosi esikuntaan, että yksikkö kaipaisi 2–3 kuukauden verran taisteluharjoitusta. XXXVI armeijakunnan komentaja ratsuväenkenraali Hans Feige piti harjoituksia tarpeettomina ja vakuutti Herrmannille, että taisteluryhmän ”korkea moraali ja luja päättäväisyys” korvaisivat miesten puutteet taistelutaidoissa.
Motorisoitu divisioona siirtyi Norjan Kirkkoniemestä Suomen rajan yli 7. kesäkuuta 1941. 8 000–9 000 miehen vahvuisen divisioonan ajoneuvokolonnan ohimarssi kesti kymmenen tuntia. Divisioona marssi Jäämerentietä pitkin Vuotson ja Sodankylän kautta Rovaniemelle, jonne se saapui 10. kesäkuuta. Rovaniemen alueelle oli ryhmitettynä kaikkiaan runsaat 40 000 saksalaissotilasta, jotka siirtyivät 18. kesäkuuta kohti Sallaa ja Neuvostoliiton vastaista rajaa osana Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon.
Operaatio Hopeakettu
Jatkosodan hyökkäysvaiheessa SS-taisteluryhmä Nord osallistui operaatio Hopeakettuun (Operation Silberfuchs) saksalaisen 169. jalkaväkidivisioonan ja suomalaisen 6. divisioonan kanssa. Operaation tavoitteena oli turvata Petsamon Saksalle hyvin tärkeät Kolosjoen nikkelikaivokset ja vallata Neuvostoliiton ainoa jäätymätön pohjoinen satama, Murmansk, joka tarjosi esteettömän pääsyn Atlantille. Operaation täytäntöönpano oli Norjan Lappiin sijoitetun Eduard Dietlin johtaman vuoristoarmeijakunta Norjan vastuulla.
Heinäkuun 1941 alussa taisteluryhmä hyökkäsi neuvostoliittolaisten asemiin Sallassa. Suomalaisten menestyessä kokemattomien SS-miesten tulikaste epäonnistui täysin ja yksikkö menetti kahdessa hyökkäyksessä viisi pataljoonaa. Neuvostoliittolaiset tekivät myös vastahyökkäyksen ja onnistuivat saamaan SS-taisteluryhmä Nordin pakokauhun valtaan. SS-miehet jättivät aseensa, asemansa ja pakenivat taistelukentältä kärsien tappioina 86 kaatunutta, 232 haavoittunutta ja 147 kadonnutta. Sallan pakokauhuisesta SS-taisteluryhmästä tuli esimerkki siitä, ettei ”rodullisista ja ideologisista esikuvista” tule automaattisesti hyviä sotilaita ilman harjoitusta ja valmisteluja. SS:n johtaja Heinrich Himmler teki kuitenkin parhaansa, että tapaus pysyi pois julkisuudesta Saksassa.
Loppukesästä 1941 uudelleen järjestäytynyt SS-taisteluryhmä Nord alistettiin suomalaisen Hjalmar Siilasvuon johtaman III armeijakunnan alaisuuteen. Uudelleenkoulutustarkoituksessa se jaettiin osiin, joista toiset ottivat rintamavastuun Kiestingin ja Louhen välisellä tiellä ja toisia taas harjoitettiin linjojen takana. Samanaikaisesti Nord kärsi tappioista, joita aiheuttivat sekä puna-armeija että punatauti. Siihen liitettiin 700 miehen vahvuinen täydennysosasto, tällä kertaa perusteellisesti koulutettuja SS-miehiä. Syyskuussa taisteluryhmästä tehtiin uusi divisioona jonka nimeksi tuli SS-divisioona Nord. Tällöin siitä tuli ainoa saksalaisista koottu SS-divisioona, joka alistettiin Saksan liittolaisen johtoon.
Marraskuussa 1941 divisioona osallistui viimeiseen suureen yritykseen katkaista Muurmannin rata Louhen kohdalla. SS-prikaatinkenraali ja Waffen-SS:n kenraalimajuri Karl-Maria Demelhuber ilmoitti, että 1.–13. marraskuuta välisenä aikana hänen rykmenttinsä tuhosi 316 vihollisen bunkkeria taisteluissa sekä aiheutti viholliselle tappioita arviolta 900 kaatuneen ja 542 vangitun sotilaan verran. 7. SS-rykmentti aiheutti suuria tappioita Neuvostoliiton 426. jalkaväkirykmentille. Koska eteneminen oli hidasta ja aiheutti suuria tappioita sekä suomalaiselle divisioona J:lle että saksalaisille Siilasvuo keskeytti hyökkäysvaiheen marraskuun puolessa välissä.
Asemasota
Joulukuun 1941 ja syyskuun 1944 välisenä aikana divisioona asettui asemasotaan Kiestingin ja Louhen välisen tien varrelle. Sen yksiköt tekivät kaukopartiomatkoja ja iskuja Neuvostoliiton asemiin. Divisioona puolustautui myös useita hyökkäyksiä vastaan.
Kesäkuussa 1942 divisioonasta tehtiin 6. SS-vuoristodivisioona. Syyskuussa tanskalainen upseeri Gust Jonassen aloitti eliittikomppanian, SS-vapaaehtoishiihtokomppania Norjan kokoamisen. Komppanian muodostivat norjalaiset, ruotsalaiset ja tanskalaiset sotilaat ja sitä käytettiin sissitehtävissä, kuten väijytyksissä ja kaukopartioissa helmikuusta 1943 alkaen.
Saman vuoden heinäkuussa komppanian päällikkö Gust Jonassen kaatui taistelussa, mutta tammikuussa 1944 hiihtoyksiköstä tehtiin pataljoona. Aikaisemmin 1943 lokakuussa yksikköön oli liitetty norjalaisista koottu Norjalainen poliisikomppania 2. Maalis–huhtikuussa 1944 poliisikomppania siirrettiin muualle, mutta hiihtopataljoonaan liitettiin uusi 150-miehinen täydennysyksikkö.
Sodan loppuvaiheet
Kesäkuussa 1944 Neuvostoliitto hyökkäsi voimalla. Norjalaiset vapaaehtoiset kokivat suuria tappioita, 300 miehestä 135 kaatui. Jäljellä olevat norjalaiset siirrettiin motorisoituun SS-poliisikrenatööripataljoonaan 506. Samaan aikaan kun Suomi solmi erillisrauhan Neuvostoliiton kanssa, divisioona toimi takavartiona vetäytyvälle Saksan 20. vuoristoarmeijalle. Lapin sodan ajan divisioona vetäytyi 1 600 kilometrin matkan kohti Suomen ja Norjan rajaa käyden välillä viivytystaisteluita suomalaisten joukkojen kanssa.
Joulukuussa 1944 divisioona ylitti rajan Norjan Mo i Ranassa, josta se siirrettiin junalla etelään. Ylitettyään Skagerrakin laivastosaattueessa divisioona saapui Tanskaan, jossa se uudelleenvarustettiin ja siirrettiin edelleen Kaakkois-Ranskaan. Siellä se ehti osallistua operaatio Nordwindiin, viimeiseen Saksan hyökkäykseen länsirintamalla. 6. SS-vuoristodivisioona Nord ei ehtinyt vaikuttaa operaation lopputulokseen, mutta yksi rykmenteistä onnistui tuhoamaan viisi yhdysvaltalaista komppaniaa Reipertswilleristä pohjoiseen.
Sodan viimeisinä kuukausina divisioona taisteli Vogeeseilla ja Saarin ja Moselin jokien ympäristössä, kunnes huhtikuussa vetäytyi Wormsin ja Boppardin kautta Reinin yli aina Baijeriin saakka, jossa se antautui yhdysvaltalaisille joukoille.
From Earth, From Ashes, From Dust
EP oli YleX-radiokanavan viikon albumina marraskuussa 2015.
Pyhän Prokopiuksen basilika
Pyhän Prokopiuksen basilika  on romaanis-goottilainen kirkko Třebíčissä, Tšekissä. Kirkko on rakennettu 1200-luvulla alueella sijainneen benediktiiniluostarin yhteyteen. Pyhän Prokopiuksen basilika valittiin yhdessä Třebíčin juutalaisten korttelien kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2003.
Historia ja nykypäivä
vasen|pienoiskuva|Etualalla luostarin/renessanssilinnan siipirakennus, taustalla kirkon läntinen sisäänkäynti.
Bendiktiiniluostarin aika, osittainen tuhoutuminen ja aika osana linnaa
Unkarin kuningas Matias Corvinus todennäköisesti valloitti alueen ja poltti ainakin osan kirkosta 1468. 1502 kirkon eteläinen torni tuhoutui. Luostari hylättiin 1500-luvun alussa ja uudet omistajat muuttivat rakennuksen vaiheittain renessanssilinnaksi. Kirkkorakennus oli osa rakennelmaa, mutta sitä ei käytetty uskonnollisiin tarkoituksiin yli kahteensataan vuoteen. 1600-luvun loppupuolella ja 1700-luvun alussa kirkkorakennuksen päälaiva liitettiin suoraan muihin rakennuksiin ja kirkon kuori muutettiin linnankappeliksi. Basilikaa käytettiin hevostallina ja viileässä kryptassa säilöttiin olutta.