cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Canopus
Canopus, α Carinae, on Kölin tähdistön päätähti ja yötaivaan toiseksi kirkkain tähti Siriuksen jälkeen. Se sijaitsee suunnilleen Siriuksen ja eteläisen taivaannavan puolessavälissä, eikä siten nouse lainkaan horisontin yläpuolelle esimerkiksi Euroopassa. Kreikkalaisessa mytologiassa Kanopos oli Menelaoksen laivan kapteeni tämän matkatessa pelastamaan Helenaa, jonka Paris oli ryöstänyt. Nimi annettiin tähdelle, koska sen katsottiin olevan Argo-laivan, nykyisin jo käytöstä poistuneen suuren tähdistön, kapteeni. Toinen selitys nimelle on koptinkielinen sana Kahi Nub, joka tarkoittaa ’kultaista Maata’, sillä näkyessään Egyptissä matalalla horisontissa se on saattanut näyttää punertavalta. Samoin lähellä Niilin suistoa on todennäköisesti tähden mukaan nimetty muinainen satama.
Canopus on kellertävänvalkoinen F-spektriluokan ylijättiläinen. Ennen Hipparcos-satelliitin astrometrisiä mittauksia tähden etäisyydeksi oli arvioitu 96–1 200 valovuotta; jälkimmäisessä tapauksessa se olisi ollut yksi koko Linnunradan valovoimaisimmista tähdistä. Hipparcoksen mittaukset antoivat tähden etäisyydeksi 313,6 valovuotta 4,7 prosentin virhemarginaalilla. Tällöinkin Canopus on valovoimaisin tähti 700 valovuoden säteellä Auringosta; seuraava kirkkaampi tähti on Orionin Rigel noin 773 valovuoden päässä. Sirius voittaa Canopuksen näennäisessä kirkkaudessa, koska se sijaitsee yli 30 kertaa lähempänä.
Sijaitessaan Auringon paikalla Canopuksen pinta ulottuisi etäisyydelle, joka on kolme neljännestä Merkuriuksen radan säteestä. Canopuksen korona on kymmenen kertaa Auringon koronaa kuumempi ja lähettää havaittavia röntgen- ja radioaaltoja. Tähti on ehtinyt kehityskaarensa jättiläisvaiheeseen, ja siitä saattaa tulla tai se on jo saattanut olla Betelgeuzen kaltainen punainen ylijättiläinen. Se ei ole tarpeeksi massiivinen räjähtääkseen supernovana, joten se tulee päätymään Sirius B:n kaltaiseksi valkoiseksi kääpiöksi menetettyään ensin ulko-osansa avaruuteen.
Maisema-arkkitehtuuri
300px|right|thumb|[[Liselundin kartanon puisto on tanskalainen maisematyylinen puisto.]]
Maisema-arkkitehtuuri tarkoittaa ympäristön esteettistä olemusta ja muotoilua, arkkitehtuuria. Maisema-arkkitehtuuri sisältää aisteilla havaittavien ympäristöä muovaavien tekijöiden lisäksi kulttuurisidonnaisia ja sosiaalisia arvoja, sekä on sidoksissa vahvasti luontoon ja luonnon mekanismeihin. Maisema-arkkitehtuurissa korostuvat usein ekologiset ja humanistiset arvot, sekä ihmisen ja luonnon välisen suhteen tutkiminen. Maisema-arkkitehtuuri on sekoitus taidetta, luonnontieteitä ja tekniikkaa.
Toisin kuin perinteinen tilataide tai plastinen sommitelma, maisema-arkkitehtuuri on aikasidonnaista ja elää vuodenaikojen mukaan. Luonnon prosessit kuten veden kiertokulku, vuodenaikojen vaihtelu ja sääolot vaikuttavat maiseman ja sen arkkitehtuurin luonteeseen. Maisema-arkkitehtuurin rakennusaineita ovat perinteisten rakennusmateriaalien, kuten puun, kiven ja betonin lisäksi kasvillisuus, maaperä, vesi, valo ja varjo.
Maisema-arkkitehtuuriin voidaan katsoa lukeutuvaksi muun muassa puistot ja puutarhat, kadut, aukiot ja kaupunkitilat, kulttuurimaisemat ja erityyppiset viheralueet. Maisema-arkkitehtuurin ammattilainen on maisema-arkkitehti, joita kutsuttiin ennen puutarha-arkkitehdeiksi. Suomessa kansainvälisesti tunnetuin maisema-arkkitehtuurin kohde on Tapiolan kaupunginosa Espoossa.
Ratanopeus
Ratanopeus on keskuskappaletta kiertävän satelliitin nopeus radallaan. Kaukana kappaleesta ratanopeus on alhainen ja lähellä kappaletta suurempi. Ratanopeus riippuu keskuskappaleen massasta ja etäisyydestä siten, että lähellä olevaa suurimassaista kappaletta kiertolainen kiertää nopeasti, kaukana oleva kiertolainen hitaasti. Kulmanopeus on ratanopeus kulmayksikössä.
Ratanopeuden yhtälö
Jos satelliitin omaa massaa ja muita kuin keskuskappaleen massoja ei oteta huomioon, keskiratanopeus on:
Tarkemmassa yhtälössä halutaan tietää m1-massaisen satelliitin ratanopeus, kun m2 on keskuskappale.
Ellipsiradalle ratanopeus on
missä
Kozmikus sebességek
Alur
Alur on niloottinen kieli, jota puhutaan Kongon demokraattisen tasavallan koillisosassa ja Ugandan luoteisosassa. Se kuuluu luo-kieliryhmään ja on sukua muun muassa luolle ja adholalle.
Kongossa aluria puhui vuonna 2001 äidinkielenään 750,000 ihmistä. Ugandassa asuu vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 617,000 alurin puhujaa.
Barakaldo
thumb|Barakaldon sijainti Biskajan maakunnassa. Barakaldo on kaupunki Biskajan maakunnassa pohjoisessa Espanjassa, Baskimaan itsehallintoalueen luoteisosassa.
Joey
Joeyn hahmo
Frendeissä Joey oli vähä-älyinen ja lapsellinen mutta silti mukava naistenmies, joka oli aina tukemassa ystäviään. Joey-sarjassa hahmo muuttui epäsosiaaliseksi mieheksi, jonka oli hankalaa saada ystäviä, samalla kun hänellä oli vaikeuksia rakkauselämässään.
Barakaldo
Noin 100 000 asukkaan Barakaldo on osa Suur-Bilbaota ja sijaitsee Bilbaon estuaarin vasemmalla rannalla. Bilbaon lentoasemalle on matkaa noin 15 kilometriä.
Joey
Vastaanotto
Sarjan menestyneen pilotin jälkeen sen katsojaluvut romahtivat nopeasti, jonka vuoksi se lopetettiin jo toisen tuotantokauden jälkeen. Complex-sivusto on kutsunut sarjaa yhdeksi huonoimmista tilannekomediasarjoista sekä yhdeksi huonoimmista spin-off sarjoista.
Barakaldo
Kaupunki oli 1900-luvulla huomattava terästeollisuuden keskus, mutta vuosisadan loppuun tultaessa teollisuus taantui. Barakaldossa juhlitaan fiestaa 16. heinäkuuta Carmenin neitsyen kunniaksi.
Köykkä
Köykkä voi tarkoittaa seuraavia:
Green Onions
Green Onions on yhdysvaltalaisen Booker T. & the M.G.’s -yhtyeen vuonna 1962 levyttämä ja saman vuoden syyskuussa julkaistu musiikkikappale. Se pääsi Billboard Hot 100 -listalle syksyllä 1962 ja pysyi listalla 16 viikkoa. Korkeimmillaan kappale oli listan kolmannella sijalla. Rolling Stone -lehden vuonna 2004 kokoamalla 500 Greatest Songs of All Time -listalla kappale sijoittui sijalle 181.
Kappaleen säveltäjät ovat Booker T. Jones, Steve Cropper, Al Jackson, Jr. ja Lewis Steinberg. Vuonna 1934 syntynyt Jackson kuoli vuonna 1975.
Kappale levytettiin kun studioaikaa jäi vapaaksi toisen artistin levytyksen peruunnuttua. Yhtye oli studiossa valmiina ja alkoi soittaa klubeissa soittamaansa musiikkia, josta Stax Recordsin omistaja Jim Stewart piti ja äänitti sen aikomuksena julkaista.
"Green Onions" levytettiin B-puoleksi "Behave Yourself" -kappaleelle, mutta puolet vaihdettiin kun kappaletta soitettiin radiossa. Kappaletta on käytetty useissa suosituissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Afshan Azad
pienoiskuva|Afshan Azad vuonna 2019. Afshan Azad (s. 1988 Manchester, Iso-Britannia) on bangladeshilais-englantilainen näyttelijä, joka esitti Harry Potter -elokuvasarjassa Padma Patilia.
Azad kävi koulua manchesterilaisessa Whalley Range High School for Girlsissä, kun hänet valittiin esittämään Padma Patilia neljännessä Potter-elokuvassa Harry Potter ja liekehtivä pikari (2005). Hän uusi roolinsa myös elokuvasarjan myöhemmissä osissa.
Toukokuussa 2010 Azad joutui veljensä pahoinpitelemäksi, koska hän seurusteli hindun eikä muslimin kanssa. Tapauksen seurauksena Azad pakeni kotoaan ja muutti Lontooseen. Tammikuussa 2011 veli sai pahoinpitelystä vankeusrangaistuksen.
Mark Sykes
Sykes kuoli espanjantautiin 1919. 2000-luvulla Sykesin jälkeläiset antoivat tutkijoille luvan nostaa Sykesin ruumis haudasta, sillä he uskoivat lyijyarkun säästäneen espanjantaudin perimän.
Scott Andersonin mukaan Mark Sykesiä on jälkikäteen syytetty lännen omaksumista tuhoisista poliittisista linjoista Lähi-idässä.
Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kierrätys Suomessa
Sähkö- ja elektroniikkaromun keräämistä on laajennettu SER-jäteasemien lisäksi myös elektroniikkaa myyviin vähittäiskauppoihin, jotka keräävät kotitalouksien elektroniikkajätteitä. Toimivia sähkölaitteita kierrätetään myös siten, että niitä myydään käytettyinä uudelleen käytettäviksi, jolloin niiden elinkaari pitenee.
Osa sähkö- ja elektroniikkaromusta erotellaan purkamalla ja murskataan loppu, jota ei voida uudelleen hyödyntää kuin raaka-aineina.
Olešky
Olešky on Ukrainassa Dneprin alajuoksun etelärannalla Hersonin alueella sijaitseva 25 000 asukkaan kaupunki (2013), joka on heinäkuusta 2020 ollut osa Hersonin piiriä. Tätä ennen se oli Oleškyn piirin (72 267 as. vuonna 2013) hallintokeskus. H’ersonin kaupunki sijaitsee kaupungin kohdalla Dneprin pohjoisrannalla. Kaupungin kautta kulkevat eurooppatiet (joka saapuu Odessan ja H’ersonin kautta ja jatkaa itään kohti Rostov-na-Donua) ja  (H’ersonista Antonivkan sillan kautta edelleen Krimin Kertšiin).
Kaupungin aiempi nimi oli Aljoški ja se oli Venäjän keisarikunnan Taurian kuvernementin Dneprin kihlakunnan kihlakuntakaupunki. Kaupungissa asui vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan yhteensä 8 999 asukasta.
Vesipallon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vesipallon Euroopan-mestaruuskilpailut on joka toinen vuosi järjestettävä eurooppalaisten vesipallon maajoukkueiden arvoturnaus. Turnaus järjestettiin miehillä ensi kertaa vuonna 1926 ja naisilla 1985. Vuoteen 1997 saakka kilpailut järjestettiin uinnin EM-kisojen yhteydessä.
Miehet
pienoiskuva|Vesipallon miesten EM-kilpailut 2003 Kranjissa, Sloveniassa.
Naiset
pienoiskuva|Vesipallon naisten EM-kilpailut 2003 Ljubljanassa, Sloveniassa.
Petri Hannula
Petri Tapani Hannula (s. 20. maaliskuuta 1965) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Seuratasolla hän edusti vuodesta 1988 lähtien Karhulan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Ari Väänänen. Kalevan kisoista Hannula saavutti pronssia 100 metrin juoksussa vuonna 1989. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista pronssia 200 metrin juoksussa vuonna 1990 sekä pronssia 4 x 300 metrin viestijuoksussa vuonna 1988. Yleisen sarjan kilpailuissa Hannula ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen, mutta on kilpaillut veteraanien sarjoissa myös sen jälkeen.
Gwyneth Paltrow
Vuodesta 2008 Paltrow on näytellyt Rautamiehen rakastettua Pepper Pottsia Marvelin elokuvissa Iron Man (2008), Iron Man 2 (2010), The Avengers (2012), Iron Man 3 (2013), Spider-Man: Homecoming (2017), Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019). thumb|Gwyneth Paltrow [[Toronton elokuvajuhlat|Toronton elokuvajuhlilla 2000.]]
Yksityiselämä
Paltrow on näyttelijä Blythe Dannerin ja tuottaja Bruce Paltrow’n tytär. Hänen veljensä Jake Paltrow on ohjaaja ja käsikirjoittaja. Näyttelijä Katherine Moennig on heidän serkkunsa.
Vuosina 2003–2014 Paltrow oli naimisissa Coldplayn laulajan Chris Martinin kanssa. Ex-pariskunnalla on kaksi lasta: Lontoossa toukokuussa 2004 syntynyt tytär ja New Yorkissa huhtikuussa 2006 syntynyt poika.
Tussikynä
thumb|Tussikyniä Tussikynä tarkoittaa rakenteiltaan ja ominaisuuksiltaan vaihtelevia piirtämisvälineitä, joille on luonteenomaista piirrosmainen jälki.
Historia
Alun perin tussilla on tarkoitettu hienojakoisen noen kolloidista liuosta: mustaa väriä, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esim. arabikumia. Tussi on toinen nimitys musteelle, jota käytetään muun muassa piirroksiin ja kalligrafiaan. Puhekielessä se viittaa usein huopakyniin. Tussi-sanaa käytetään myös yleensä mistä tahansa kynämuodossa käytetyistä nestemäisistä väreistä.
Tussikynän keksijänä voidaan pitää amerikkalaista Sidney Rosenthalia. Hän keksi liittää musteen täyttämään lasiastiaan kiinteän siveltimen. Hänen yrityksensä alkoi myydä vuonna 1952 tähän oivallukseen perustuvia huopakärkikyniä nimellä Magic Marker. Tuote sai nopeasti suuren suosion. Vuonna 1958 markkinoille tuotiin kapeampi kynä, jonka kuoret olivat alumiinia. Myös Papermate ja Pentel ovat varhaisia tussien valmistajia.
Korostuskynät ja kapeakärkiset tussit tulivat markkinoille 1970-luvulla, samaan aikaan kuin ns. permanenttitussit, eli pysyvää jälkeä tekevät tussit. Erityisen kapeakärkiset tussit ja valkotaulutussit tulivat suosituiksi 1990-luvulla.
Erilaisia tussikyniä
Ainakin seuraavista käytetään nimitystä tussikynä:
Jorma Lempinen (kuulantyöntäjä)
Jorma Kalevi Lempinen (s. 18. huhtikuuta 1954 Hämeenlinna) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Seuratasolla hän edusti vuosina 1973–1981 Kyröskosken Pontta ja vuodesta 1982 lähtien Turun Weikkoja. Hän vastasi itse omasta valmennuksestaan. Kalevan kisoista Lempinen saavutti kuulantyönnöstä hopeaa vuonna 1989 sekä kolme pronssia vuosina 1977, 1980 ja 1987. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista kuulantyönnön hopeaa vuonna 1982 sekä kolme pronssia vuosina 1983, 1985 ja 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1991 jälkeen.
Afrikantrogoni
Afrikantrogoni (Apaloderma narina) on trogonien heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää suuren osan Saharan eteläpuolista Afrikkaa Sierra Leonesta ja Guineasta itään Somaliaan ja etelään aina Etelä-Afrikkaan saakka. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. James Francis Stephens kuvaili lajin holotyypin Knysnan alueelta Kapmaasta vuonna 1815.
Clifters
Cliftersin johtohahmoina toimivat Jiri Nikkinen ja Ari "Luri" Luokkala. Myös kitaristi Lauri "Lare" Murtomaa on ollut mukana yhtyeessä ensimmäisestä LP-levystä alkaen, mutta rumpaleita on ollut useita.
Historia
Clifters perustettiin vuonna 1979. Vuoden 1983 Rock SM -kilpailuissa yhtye sijoittui kolmanneksi. Ensimmäinen single "Sitting in My Room" vuonna 1984. Noihin aikoihin Agentsista tuttu Esa Pulliainen löysi Cliftersin ja vinkkasi yhtyeestä One Inch Rockin perustajalle Ralf Örnille. Sanoittaja Jaana Rinne rupesi kirjoittamaan suomeksi Cliftersin alkuaikojen kappaleita. Kuningas julkaistiin vuonna 1987. Ennen levyn julkaisua ilmestyi "Hyvä Bore" ja muita singlejä. Toinen levy Kuningatar valittiin vuoden levyksi 1988. Läpimurron yhtye teki vuonna 1989 julkaistun Sexi on in -levyn myötä. Levy sisälsi muun muassa kappaleet "Elekieltä", "Leikkikalu" ja "Angelica". Jaana Rinne on sanoittanut seuraavat Clifters-levyt: Kuningas (1987), Kuningatar (1988), Sexi on in (1989), Humala on jumala (1990), Sormus (1991), Pirun kaunis nainen (1992) ja Aurinkokuningas (1990).
One Inch Rock -levy-yhtiön painostuksesta Clifters julkaisi nopeasti toisenkin cover-levyn Humala on jumala vuonna 1990. Sitä seurasi vuonna 1991 Sormus, jolla oli omia sävellyksiä. Pirun kaunis nainen -levy julkaistiin vuonna 1992. Levy sisälsi pääosin julkaisemattomia cover-esityksiä Sexi on in (1989) ja Humala on jumala (1990) -äänityksistä. Vuonna 1992 Nikkinen ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Nikkinen jatkoi uraansa ensin Revolver-yhtyeessä ja tämän jälkeen sooloartistina. Revolver julkaisi levyt Revolver ja ''Materiaa. Soololevyjä Nikkinen on julkaissut kolme: Läpinäkyvää (1998), Sähköä (2000) sekä Viides ilmansuunta'' (2017).
Vuonna 2002 yhtye esiintyi Raumanmeren juhannus- musiikkifestivaalilla. Syksyllä 2002 julkaistulle Clifters on in -kokoelmalle yhtye nauhoitti kaksi uutta kappaletta (toinen oli uusi versio "Hyvä Bore" -kappaleesta) ja toinen Nikkisen kirjoittama "Vegas". Nikkinen palasi takaisin Cliftersin kokoonpanoon. Vuonna 2004 julkaistiin levy Nyt, joka sisälsi pelkästään uutta ja omaa materiaalia. Cliftersin viimeisin albumi on 9. toukokuuta 2007 ilmestynyt Bang Bang.
Clifters on julkaissut kahdeksan studioalbumia ja neljä kokoelmalevyä.
Siirtoistutus
Siirtoistutus on prosessi, jossa eliö siirretään sille täysin uudelle alueelle ja sen toivotaan muodostavan luonnollisesti lisääntyvän kannan. Siirrettävät eliöt (eläimet, kasvit) voivat olla joko tarhassa kasvatettuja tai muualla luonnosta pyydettyjä tai kerättyjä yksilöitä. Siirretty kanta on uudella alueellaan vieraslaji, jos sitä ei ole esiintynyt alueella aiemmin.
Eläinten siirtoistutuksia tehdään
Eläinten siirtoistutukset olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Nykyisin niitä tehdään vähän, sillä vieraslajit horjuttavat usein kohdealueen ekologista tasapainoa. Tällaiset ongelmat ovat olleet suurimpia Uudessa-Seelannissa sekä Australiassa, jonka luonto on järkkynyt muun muassa kettujen ja kaniinien takia.
Rarotonga
Rarotonga on eteläisellä Tyynellämerellä sijaitsevien Cookinsaarten runsasväkisin saari ja saariryhmän keskus. Siellä sijaitsee myös saarten pääkaupunki Avarua. Rarotonga on myös alueen taloudellinen keskus.
Maantiede
thumb|270px|vasen|Rarotongan luontoa Pinta-alaltaan saari on 67,1 km². Rarotonga on Cookinsaarten ainoa aktiivisesti tuliperäinen saari, ja se on myös eteläisen saariryhmän nuorin saari. Saari muodostui tuliperäisen toiminnan seurauksena noin 2 miljoonaa vuotta sitten. Tuliperäisyyden takia saaren sisäosissa on jyrkkiä laaksoja, kapeita harjanteita ja epätasaisia mäkiä, joita peittää sankka metsä. Saarella on myös samasta syystä monista muista alueen saarista poiketen kartiomaisia vuoria, jotka ovat jo hävinneet muilta alueen saarilta. Saaren korkein kohta sijaitsee 658 metrin korkeudella merenpinnasta. Rannikolla on tasaista ja hedelmällistä tasankoa, jonne rakentaminen on viime aikoina keskittynyt. Saarta ympäröi laguuni. Rarotongalla tavataan muutamia endeemisiä lintulajeja, kuten kakerori-nimellä tunnettu rarotonganmonarkki (Pomarea dimidiata) sekä rarotongankottarainen (Aplonis cinerascens). Suurin osa saaren sinänsä runsaasta linnustosta on istutettu muilta saarilta. Saarella ei tavata yhtään myrkyllistä eläintä.
Ilmasto
Rarotongan ilmasto on melko tasainen. Lämpötila vaihtelee talvisin yleensä 18–28 °C välillä. Talvi kestää Rarotongalla toukokuusta lokakuuhun. Marraskuusta huhtikuuhun kestävän kesäin aikana lämpötila vaihtelee 21–29 °C asteen välillä. Sadekausi kestää yleensä tammikuusta toukokuun alkuun. Rajuja sääilmiöitä ei yleensä ole, mutta esimerkiksi El Niño -kaudella helmikuussa 2005 alueella oli kohonneen pintaveden lämpötilan takia viisi syklonia kolmen viikon aikana.
Eurooppalaisten saapuminen
290px|thumb|Arorangin kappeli. Eurooppalaiset löysivät Rarotongan verrattain myöhään. Ensimmäiset saaren nähneet olivat luultavasti HMS Bountyn kapinoitsijat vuonna 1789. Ensimmäinen saarella vieraillut eurooppalainen oli todennäköisesti Philip Goodenough vuonna 1814. Hän etsi saarelta santelipuuta ja otti useaan otteeseen yhteen paikallisten kanssa. Kun useat hänen miehistöstään olivat saaneet surmansa hän joutui lähtemään saarelta. Vuonna 1821 Cookinsaarille saapui London Missionary Society lähetyssaarnaaja John Williams, joka käännytti saarelaisia menestyksekkäästi yhdessä Seurasaarilta peräisin olleen apulaisensa Papeihan kanssa. Rarotongaan hän saapui kuitenkin vasta vuonna 1823 vietettyään aikaa useilla muilla saarilla. Käännytys Rarotongallakin oli menestyksekästä, vaikkakin Williams sai surmansa Vanuatulla vuonna 1839. Hänet korvattiin muiden lähetyssaarnaajien taholta nopeasti. Lähetyssaarnaajat käänsivät raamatun maorin kielelle ja perustivat Arorangin kylän eräänlaiseksi mallikyläksi. Lähetyssaarnaajat kannustivat käännynnäisiä muuttamaan pois kotiseuduiltaan rikkoakseen näiden siteet pakanoihin. Lähetyssaarnaajat toivat saarelle muillakin Tyynenmeren saarilla tuhoa aiheuttaneet taudit ja noin kaksi vuosikymmentä lähetyssaarnaajien tulon jälkeen asukasmäärä oli puolittunut. Lähetyssaarnaajat yrittivät pitää muut eurooppalaiset poissa saarelta, mutta silloin tällöin siellä vieraili valaanpyytäjiä ja kauppiaita. Lähetyssaarnaajia alkoi myös huolestuttamaan Ranska, joka oli valloittanut Tahitin vuonna 1843. Tästä syystä he painostivat paikallisen päällikkö Makea Takaun pyytämään brittien suojelusta vuonna 1865. Ensimmäiseen pyyntöön ei suostuttu mutta useiden pyyntöjen jälkeen Cookinsaarista tuli brittien protektoraatti ja Rarotongasta alueen keskus.
Väestö
Rarotongan asukasluku on 13 890. Saarta asuttavat cookinsaarten maorit ovat läheistä sukua maoreille, maoheille ja rapanuille. Miltei kaikilla on myös jonkin verran muuta kuin polynesialaista perimää, lähinnä Euroopasta ja Aasiasta, mutta myös vähäisessä määrin Afrikasta .Saarella puhutaan maoria ja englantia. Paikallista maorin murretta kutsutaan nimellä rarotonga.
Kulttuuri
Rarotongan kulttuuri on samankaltainen muiden eteläisten saarien kanssa. Historiallisesti saaren asukkaat jakautuivat kuuteen heimoon, joita johti ariki ja mataiapo ja rangatira -nimellä tunnetut alipäälliköt. Saari jaettiin kolmeen vakaan eli alueeseen, joista Te Au O Tonga sijaitsi saaren pohjoisosassa, Takitumu idässä ja Puaikura lännessä. Jokaisella heimolla oli koutu eli ylin neuvosto, sekä marae -niminen pyhä paikka. Maraeilla suoritettiin uskonnollisia menoja kuten esimerkiksi ruuan uhraamista jumalille. Heimojen maa-alueita kutsuttiin nimellä tapere. Maa kulki suvussa ja sitä saatettiin voittaa tai menettää sodissa. Tämä kuitenkin loppui lähetyssaarnaajien tullessa 1820-luvulla. Nykyisin saaren asukkaat ovat varsin voimakkaasti kiristinuskoisia, vaikkakin kiinnostus vanhoihin tapoihin on viime aikoina kasvanut.
Sisäinen kuormitus
Sisäinen kuormitus tarkoittaa vesistön pohjalle kertyneitä ravinteita ja niiden vapautumista takaisin veteen. Tätä tapahtuu etenkin hapettomissa oloissa, mikä voi edelleen pahentaa jo alkanutta happikatoa.
Horišni Plavni
Horišni Plavni (aiemmin ) on kaupunki Pultavan alueella, Ukrainassa. Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Krementšukin piiriä. Sitä ennen Horišni Plavni oli suoraan Pultavan alueen alainen paikallishallinnollinen yksikkö piirien tapaan. Horišni Plavniin kaupunkialueen asukasluku on runsas 51 000 (2013).
Kaupunki sijaitsee Dneprin ja Pselin yhtymäkohdassa. Se perustettiin vuonna 1960. Kaupungin keskeinen työnantaja on nykyisin sveitsiläis-ukrainalainen Ferrexpo (juridisena kotipaikkanaan Lontoo), jolla on rautamalmia tuottavia avokaivoksia ja rikastamoja kaupungissa. Aiemmin tämä kaivos tunnettiin Pultavan kaivoskombinaattina.
Maailman Kuvalehti
Maailman Kuvalehti (vuoteen 2011 Maailman Kuvalehti Kumppani) on globaalikysymyksiin perehtynyt suomalainen aikakauslehti. Maailman Kuvalehti kertoo kehitysmaiden arjesta ja monikulttuurisesta Suomesta. Sen teemoja ovat kehityspolitiikka, ihmisoikeudet, ympäristö, kulttuuri ja pohjoisen ja etelän välinen kuilu. Lehden julkaisija on Fingo.
Maailman Kuvalehti on saanut kotimaisen Joutsenmerkki-ympäristömerkinnän. Maailman Kuvalehti palkittiin vuonna 2018 jo toista kertaa kunniamaininnalla Aikakausmedian Edit-kilpailussa Vuoden yleisölehti 2017 -sarjassa "lehtenä, joka erityisen hyvin tavoittaa kohderyhmänsä". Samassa kilpailussa lehden kansi 1/2017 oli ehdolla Vuoden kanneksi.
Historia
Kehitysyhteistyön palvelukeskus Kepa aloitti Kumppani-lehden julkaisemisen 1990-luvun alussa osana toimintaansa kehitysyhteistyön äänitorvena Suomessa. Lehden julkaiseminen oli mahdollista pitkälti ulkoministeriön tuen avulla. Vuoteen 2005 asti lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa ja oli täysin ilmainen. Vuodesta 2005 eteenpäin lehti muuttui maksulliseksi ja ilmestyi aluksi kuukausittain. Vuonna 2009 lehden nimi muuttui Maailman Kuvalehti Kumppaniksi, ja vuoden 2011 syksyllä lehti jätti Kumppanin pois nimestään ja on pelkkä Maailman Kuvalehti. Sen jälkeen kun Kepa ja Kehys ry yhdistyivät Fingoksi vuonna 2018, lehden julkaisemista jatkaa Fingo. Vuonna 2022 lehti ilmestyy neljä kertaa. Sillä on noin 5 000 lukijaa.
Keltaposkitrogoni
Keltaposkitrogoni (Apaloderma aequatoriale) on trogonien heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Päiväntasaajan seudun läntisessä Afrikassa, Itä-Nigeriasta Kameruniin, Päiväntasaajan Guineaan, Gaboniin, sekä kumpaankin Kongoon. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Kamerunin Efulensta vuonna 1901.
Sisters club
Sisters club on kirjasarja, joka kertoo kuudesta 13-vuotiaasta tytöstä. Kaikki tytöt asuvat Cabledenissa ja käyvät sen yläastetta. Tytöt työskentelevät yhden heistä (Fenin) tädille kuuluvassa kahvilassa. Kirjasarjan on kirjoittanut Ann Bryant.
Sarjan osat
Kirjoja on 13 kappaletta.
Žiganskin kansallinen piiri
Žiganskin evenkien kansallinen piiri on piiritason paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Žiganskin kansallinen piiri rajoittuu pohjoisessa Bulunin ulusiin, idässä Bytantain evenien kansalliseen ulusiin ja Kobjain ulusiin, etelässä Viljuiskin ulusiin ja lännessä Olenjokin kansalliseen piiriin. Žiganskin piirin hallinnollinen keskus on Žiganskin kylä.
Žiganskin kansallisen piirin pinta-ala on 140 200 km². Vuonna 1999 väkiluku oli 5 000. Tärkeimmät elinkeinot ovat porotalous, karjankasvatus, turkiseläinten kasvatus ja metsästys sekä maatalous.
Vuonna 1989 väestöstä oli evenkejä 32 %, jakuutteja 30 %  ja venäläisiä 29 %. Asukkaiden keski-ikä oli 32 vuotta.
Kunnat
Žiganskin piirissä on neljä maalaiskuntaa, naslegia, kussakin yksi kylä.
KV18
pienoiskuva|KV18:n rakenne. KV18 on mahdollisesti Ramses X:lle tarkoitettu hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 20. dynastian ajalta. Se ei koskaan valmistunut.
Haudasta on löydetty sinne tulvissa ajautuneita hautakalusteita, eläinten jäännöksiä, astioita sekä papyryksia. Tulvat ovat aiheuttaneet huomattavaa vahinkoa haudan koristelulle.
Sosiaalinen kestävyys
Sosiaalinen kestävyys on yksi kestävän kehityksen neljästä osasta. Sosiaalisen kestävyyden tarkoituksena on taata, että kaikilla ihmisillä on mahdollisuus perustarpeisiin, kuten ruokaan, koulutukseen ja sananvapauteen.
Puolikielisyys
Puolikielisyydellä tarkoitetaan kaksikielisyyttä, jossa äidinkielen taito kelpaa vain arkisiin kodin kielenkäyttötilanteisiin ja maan virallisen kielen taito on puutteellinen. Puolikielisyys johtuu äidinkielen osalta kieltä puhuvan yhteisön heikkoudesta ja virallisen kielen osalta lapsen syrjäytymisestä. Puolikieliselle on ominaista kielten sekoittaminen samaan virkkeeseen, koska osa keskeisestä sanastosta on opittu osin sattumanvaraisesti vain yhdellä, mutta ei toisella kielellä. Ilmiö oli yleinen Ruotsin Lapissa, kun lapsia kiellettiin puhumasta koulussa äidinkieltään eivätkä olosuhteet olleet suotuisat myöskään ruotsin kielen oppimiselle.
Termin puolikielinen teki tutuksi saamentutkija Nils Erik Hansegård.
Ray Wilkins
Raymond Colin Wilkins MBE (14. syyskuuta 1956 Hillingdon, Middlesex – 4. huhtikuuta 2018) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan Wilkins edusti muun muassa Chelseaa, Manchester Unitedia, AC Milania, Queens Park Rangersia ja Rangersia sekä Englannin maajoukkuetta. Hän on valmentanut muun muassa Queens Park Rangersia ja Fulhamia sekä toiminut Chelsean kakkosvalmentajana.
Seurajoukkueet
Ray Wilkinsin ura alkoi juniorina Chelseassa. Hän nousi edustusjoukkueeseen 1973 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 1973. Chelsea putosi pääsarjatasolta, 1. divisioonasta 1975 ja useat sen pelaajista jättivät seuran. Uusi päävalmentaja Eddie McCreadie teki 18-vuotiaasta Wilkinsistä kapteenin. Wilkinsin ja McCreadien johdolla Chelsea nousi 2. divisioonasta takaisin pääsarjatasolle kauden 1976–77 päätteeksi. Ensimmäinen kausi 1. divisioonassa sujui Chelsealta hyvin, mutta kaudella 1978–79 McCreadie jätti seuran yllättäen. Kausi päättyi lopulta sarjasta putoamiseen ja veloissa ollut Chelsea myi Wilkinsin Manchester Unitediin 800 000 punnalla.
Manchester Unitedissa Wilkinsin ura jatkui nousujohteisena. Hän oli Unitedin avauskokoonpanon pelaaja ja kaudella 1982–83 hän voitti seurassa FA Cupin. Wilkins teki maalin finaalissa Brighton & Hove Albionia vastaan, mutta ottelu päättyi 2–2. Uusintaottelun United voitti 4–0. Kesällä 1984 italialainen AC Milan osti Wilkinsin 1,5 miljoonalla punnalla. Hän pelasi Milanissa kolme kautta, mutta ei saavuttanut seurassa suurempaa menestystä. Milanista Wilkins siirtyi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin, jossa hän pelasi vain neljä kuukautta kunnes skotlantilainen Rangers osti hänet 250 000 punnalla.
Rangersissa Wilkins saavutti Skotlannin mestaruuden 1989 sekä liigacupin voiton 1988. Kahden Rangers-kauden jälkeen Wilkins palasi Lontooseen, kun hän päätti siirtyä Queens Park Rangersiin. Wilkins pelasi Queens Parkissa neljä vuotta kunnes hän kesällä 1994 siirtyi juuri Valioliigaan nousseen Crystal Palacen pelaaja-apuvalmentajaksi. Wilkinsin jalka murtui hänen debyyttiottelussaan eikä hän ehtinyt pelata seurassa enää sen jälkeen. Marraskuussa 1994 hän palasi Queens Park Rangersiin, jossa hänestä tuli pelaaja-valmentaja.
Wilkins ei enää valmennuksen ohella pelannut enää yhtä paljon kuin ennen. Hän lähti QPR:stä kesällä 1996, minkä jälkeen hän pelasi seuraavan kauden aikana lyhyitä jaksoja Wycombessa, Hibernianissa, Millwallissa ja Leyton Orientissa. Kauden päätteeksi Wilkins lopetti pelaajauransa.
Maajoukkue
Wilkins pelasi ensimmäisen maaottelunsa Englannin paidassa toukokuussa 1976. Hän oli mukana viemässä Englantia 1980 EM-kisoihin ja pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1982 ja 1986. Wilkins pelasi viimeisen maaottelunsa marraskuussa 1986 ja kaikkiaan hän edusti maajoukkuetta 84 ottelussa, joissa hän teki kolme maalia. Kapteenina Wilkins toimi kymmenessä maaottelussa.
Valmennusura
thumb|right|Ray Wilkins opastaa [[Josh McEachrania Chelsean ottelussa lokakuussa 2010.]] Wilkins aloitti valmennusuransa ollessaan vielä pelaaja. Queens Park Rangersin pelaaja-valmentajana hän johdatti QPR:n Valioliigassa kahdeksanneksi kaudella 1994–1995. Kaudella 1995–1996 Queens Park jäi toiseksi viimeiseksi ja seuraavan kauden alussa Wilkins jätti seuran.
Silmälläpidettävä laji
pienoiskuva|Luokka Silmälläpidettävä suhteessa muihin [[IUCN|IUCN:n luokittelun uhanalaisuuden tasoihin.]]
Ray Wilkins
Valmennusura
Syyskuussa 2008 Wilkins nimitettiin Luiz Felipe Scolarin kakkosvalmentajaksi Chelseassa. Scolarin saatua potkut hän toimi yhdessä ottelussa väliaikaisena päävalmentajana, minkä jälkeen hän jatkoi vanhassa tehtävässään. Marraskuussa 2010 Wilkinsin sopimusta ei yllättäen uusittu ja hän sai lähteä seurasta välittömästi. Wilkinsin lähdön syitä ei julkistettu, mutta Wilkinsin mukaan hänet irtisanottiin laittomasti. Joulukuussa Chelsea ja Wilkins pääsivät yhteiseen sopimukseen.
Silmälläpidettävä laji
Silmälläpidettävä laji on eliölaji, jonka populaatio on taantunut tai huomattavan harvalukuinen. Silmälläpidettäviksi luokitellaan myös huonosti tunnettuja lajeja ja lajeja, joiden elinympäristöt ovat uhattuina tai vähentyneet. Sen uhanalaisuusluokitus Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n punaisessa listassa on NT, Near Threatened.
Suomen vuoden 2019 uhanalaisarvioinnissa 8,5 prosenttia arvioiduista eliöistä luokiteltiin silmälläpidettäviksi. Silmälläpidettäviksi luokiteltiin viisi nisäkäslajia, 34 lintulajia ja 10 kalalajia eli 12,6 prosenttia arvioiduista selkärankaisista. Näiden lisäksi silmälläpidettäviin luokiteltiin 8,5 prosenttia arvioiduista selkärangattomista, 12,3 % arvioiduista putkilokasveista, 4,9 % arvioiduista sienistä, 13,6 % arvioiduista sienistä, 6,6 % arvioiduista sammalista ja 14,8 % arvioiduista levistä. Esimerkkejä Suomessa silmälläpidettävistä lajeista ovat kampela, karhu, pohjannoidanlukko, päärynärisakas ja västäräkki.
Šepetivka
Šepetivka on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1594. Se kuului Polesian kulttuuripiiriin. Kaupunginoikeudet Šepetivka sai vuonna 1923.
Barad-dûr
Barad-dûr tai Mordorin Musta Torni on fiktiivinen linnoitus J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa Keski-Maassa.
Barad-dûr kirjassa
Musta Ruhtinas Sauron aloitti Barad-dûrin rakentamisen vuonna 1000 Toista Aikaa, kun hän oli valinnut Mordorin valtakunnakseen. Vuonna 1600 Sauron takoi Tuomiovuoren tulessa Valtasormuksen ja sitoi Barad-dûrin perustusten voiman siihen. Tornin perustuksia ei voinut tuhota, ellei itse Sormusta tuhottaisi. Sauron sai Valtasormuksen voimalla Mustan Tornin valmiiksi ja hallitsi siellä Mordoria.
Barad-dûr oli suunnattoman korkea ja mahtava linnoitus. Se oli Keski-Maan historian suurin linnake Angbandin tuhon jälkeen. Se sijaitsi Tuhkavuorten eteläpäässä, Gorgorothin tasangon reunalla. Torni oli tehty erittäin kestävästä raudasta ja kivestä. Se oli musta ja sitä ympäröi Sauronin luoma varjo. Barad-dûrissa oli lukemattomia torneja, asepajoja ja vankityrmiä.
Vuonna 3434 Toista Aikaa Haltiain ja Ihmisten Viimeinen Liitto marssi Mordoriin ja löi Sauronin armeijat Dagorladin taistelussa. Haltiat ja ihmiset aloittivat Barad-dûrin piirityksen, joka kesti seitsemän vuotta. Piirityksen aikana paljon haltioita ja ihmisiä kaatui örkkien nuoliin ja Sauron lähetti monta pataljoonaa portista piirittäjien kimppuun. Kaatuneiden joukkoon kuului Arnorin ja Gondorin kuninkaan Elendilin nuorempi poika Anárion, jonka päähän osui tornista lentänyt kivi.
Vuonna 3441 Sauron joutui astumaan taisteluun ja surmasi Elendilin ja Gil-galadin taistelussa. Isildur leikkasi pirstoutuneen Narsilin jäänteillä Valtasormuksen Sauronin sormesta, muttei tuhonnut sitä. Sauronin henki jätti Mordorin ja Barad-dûr kaadettiin maan tasalle. Sen perustuksia ei kuitenkaan onnistuttu tuhoamaan, koska Isildur ei tuhonnut Sormusta.
Barad-dûr lepäsi raunioina yli 2940 vuotta. Sauron palasi vuonna 1000 Kolmatta Aikaa ja perusti Dol Guldurin linnakkeen Synkmetsään. Aikanaan Valkoinen Neuvosto karkotti Sauronin, ja se palasi Mordoriin ja aloitti Mustan Tornin jälleenrakentamisen. Torni valmistui uudelleen vuonna 3001. Nazgûlien valtaamasta Minas Ithilistä tuotiin Barad-dûriin palantír, jota Sauron käytti vakoiluun.
Sormuksen Sodan lopussa Barad-dûr ja Sauron kuitenkin tuhottiin. Sormus suli Tuomiovuoren uumenissa ja Barad-dûrin perustukset pettivät. Musta Torni sortui ja Sauron ja Mordor kukistettiin lopullisesti. Barad-dûr mureni raunioiksi, eikä sitä enää koskaan rakennettu uudelleen.
Barad-dûr elokuvissa
Elokuvassa Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu Barad-dûr näkyy selvästi Mustalta Portilta. Huolimatta valtaisasta koostaan, Barad-dûrin ei olisi pitänyt näkyä, koska niiden välillä oli satojen kilometrien välimatka, ja lisäksi Keski-Maan kartan mukaan välissä olisi ollut vuoria. Elokuvassa Barad-dûr ja Tuomiovuori näyttävät olevan miltei vierekkäin.
Jackson halusi Barad-dûrin tuhoutumisesta mahdollisimman vaikuttavan näköisen. Niinpä yksi erikoistehostemiehistä, tietokoneanimaatiosta vastaava Gray Horsfield käytti vapaa-aikansa Barad-dûrin romahtamisen toteuttamiseen. Aluksi Jacksonilla oli ongelmia romahtamisen esittämisessä, koska hän ei halunnut muistuttaa ketään syyskuun 11. päivän terrori-iskuista. Niinpä hän keksi, että torni voisi pirstoutua kuin lasi. Elokuvassa Barad-dûr romahtaa, kunnes Sauronin Silmä räjähtää ja hajottaa tornin kappaleiksi.
Nimi
Barad-dûr on harmaahaltiakieltä ja merkitsee "Mustaa Tornia". Barad merkitsee "tornia" ja dûr "mustaa". Mustalla Kielellä Barad-dûrin nimi on Lugburz, joka myös merkitsee "Mustaa Tornia". Örkit käyttivät tätä nimeä Barad-dûrista. Kirjassa Legolas näkee Rohanista Barad-dûriin (Silmarillionin lopusta saa tietoa viimeisestä liitosta). Barad-durissa oli kirjan mukaan 40000 ikkunaa.
Regionen und Orte in Tolkiens Welt Geographia Legendarii Tolkien Platser i Tolkiens värld
Sukupuuttovelka
Sukupuuttovelka tarkoittaa sitä, että vaikka joidenkin sukupuuttovaarassa olevien lajien elinympäristöjen muuttuminen loppuisikin, lajit katoaisivat. Tämä pätee nykyisessä sukupuuttoaallossa. Vaikka saastuttaminen lopetettaisiin heti, useita lajeja kuolisi vielä vuosikymmenien jälkeenkin saastuttamisesta ja ilmaston lämpenemisestä aiheutuneiden ilmiöiden takia.
Jäänmurtaja
thumb|right|250px|Yhdysvaltojen rannikkovartioston jäänmurtajia. thumb|right|250px|Jäänmurtajat Kontio ja Otso kuvattuna jäänmurtaja Urhon kannelta [[Katajanokka|Katajanokan rannassa.]]
Jäänmurtaja on laiva, joka on suunniteltu vesistön pinnalla olevan jään särkemiseen vesiväylältä, satamasta tai muulta alueelta. Se mahdollistaa talvimerenkulun merialueilla, joilla vesi jäätyy ja joilla satamat olisivat muuten kiinni jopa useita kuukausia vuodessa. Alus murtaa jään omalla painollaan ja painaa syntyneet jäälohkareet sivuilleen ja alleen. Näin syntyy kulkukelpoinen uoma murtajalle itselleen tai avustettavina oleville muille aluksille.
Jäänmurtajan ja jäissä kulkuun pystyvän (jäävahvisteisen) aluksen olennaisin ero on se, että jäänmurtaja pystyy omin avuin irrottautumaan jäästä, kun sen vauhti pysähtyy ja se tarttuu jäähän kiinni. Irrottautumiseen ei riitä pelkkä suuri koneteho, vaan siihen tarvitaan erikoislaitteita, kuten kallistus-, viippaus- tai ilmahuuhtelujärjestelmää tai keulapotkureita.
Jäänmurto ja avustus
Tasaisen jään murtuminen taivutuksesta ja murskaantuminen kuluttaa kokonaisenergiantarpeesta vain muutaman prosentin. Jäänmurtajan edetessä hitaasti eniten energiaa kuluu jään upottamiseen hydrostaattista painetta vastaan. Nopeammin liikuttaessa eniten energiaa kuluu jään kääntämiseen ja kiihdyttämiseen upotuksen aikana. Jokaiseen jäänmurtamisen vaiheeseen sisältyy melkoinen kitka murtajan rungon ja jään välillä.
Avustettavan aluksen irrottamiseen jääkentästä murtaja tarvitsee hyviä ohjailuominaisuuksia ja ketteryyttä. Kun jäät aluksen ympärillä on rikottu, niin tavallisesti jäänmurtaja kulkee edellä tehden uomaa eli ränniä, jossa yksi tai useampi avustettava seuraa. Jos uoma on raskaskulkuinen, avustettava alus murtajaan verrattuna leveä tai jäiden liike sulkee uoman nopeasti, tarvitaan hinausta. Jos olosuhteet sallivat tasaisen kulun, niin voidaan käyttää pitkää, 50–100-metristä hinauskaapelia. Hinaukseen liittyy kuitenkin päälleajoriski, jos murtaja pysähtyy jääesteeseen.
Yleensä käytetään haarukkahinausta, jossa murtajalta annetut kaksi vaijeria kiinnitetään avustettavan aluksen pollareihin ja aluksen keula vedetään kiinni murtajan peräosassa olevaan syvennykseen, hinaushaarukkaan. Tällainen kahden aluksen kytkye etenee tehokkaasti molempien käyttäessä potkureitaan. Hinattavan aluksen noudattaessa murtajan antamia ohjeita ruori- ja koneohjailussa se toimii samalla kytkyeen aktiiviperäsimenä. Kurssia muutettaessa hinattavan aluksen on käännettävä ruoria päinvastaiseen suuntaan kuin normaalisti, jotta kytkye kääntyisi haluttuun suuntaan.
Kallistelu ja viippaus
thumb|right|250px|Museojäänmurtaja [[Jäänmurtaja Tarmo (1907)|Tarmo Kotkan Kantasatamassa.]]
Jäähän juuttuneen murtajan keinuttamisen tarkoituksena on aluksen rungon ja jään välisen lepokitkan muuttaminen liikekitkaksi, jolloin murtajan eteneminen helpottuu. Liikkuvan murtajan kallistelu ei enää nopeuta sen kulkua.
Maksimi-minimi-lause
Maksimi-minimi-lause on analyysin lause, jonka mukaan funktiolla, joka on jatkuva suljetulla välillä on tällä välillä myös pisteet, joissa se saa suurimman (tai pienemmän) arvon kuin muissa välin pisteissä. Toisin sanoen: Jos funktio f(x) on jatkuva suljetulla välillä [a,b], on olemssa p\in[a,b] ja q\in[a,b] siten, että kaikilla x\in[a,b] pätee.
Jäänmurtaja
Kallistelu ja viippaus
Trimmi- eli viippausjärjestelmässä vettä siirretään nopeasti murtajan keulaosassa ja peräosassa olevien tankkien välillä. Näin murtajan keula ja perä saadaan nousemaan vuorotellen puolen metrin verran.
Ilmahuuhtelu
thumb|right|250px|Ydinkäyttöinen jäänmurtaja Jamal kuljettaa turisteja pohjoisnavalle elokuussa 2001
Kallistusjärjestelmä tarvitsee paljon tilaa ja painaa paljon. Keulapotkurit taas ovat kalliit, haittaavat avovedessä kulkua ja vaativat lisäkonehuoneen. Siksi ne eivät sovellu kauppa-aluksiin, joita varten on kehitetty ilmahuuhtelujärjestelmä. Se soveltuu myös polaarijäänmurtajiin, joissa keulapotkurit eivät kestä Jäämeren kovia ja paksuja jäitä.
Ilmahuuhtelussa eli ilmapulputuksessa laivan keulassa, vesiviivan alapuolella olevien reikien kautta puhalletaan veteen paineilmaa. Ilmakuplien noustessa pintaan ne saavat veden virtaamaan mukanaan ylöspäin, ja tämä vesivirta pienentää rungon ja jään välistä kitkaa. Kun kaikki ilma puhalletaan vain toiselle puolelle, saadaan alus kääntymään. Tunneliohjauspotkuriin verrattuna järjestelmän hyötysuhde on huono, ja alus reagoi ohjailuun paljon hitaammin. Ilmahuuhtelu toimii kuitenkin luotettavasti vaikeissakin oloissa. Pienellä nopeudella kuljettaessa ilmahuuhtelulla on sama vaikutus kuin pääkoneen tehon kaksinkertaistamisella.
Keulapotkurit ahtojäissä
Yksi keino aluksen rungon ja jään välisen kitkan pienentämiseen on rungon huuhtelu keulapotkurien synnyttämän vesivirran avulla. Keulapotkurien avulla murtaja selviytyy paksunkin jäävallin läpi, kunhan valli ei ole yhtä jääkappaletta.
Tuuli saa jään liikkeelle ja kasautumaan röykkiöiksi. Tällaiset kasautumat, ahtojäät, muodostavat pitkiä harjanteita eli ahtojäävalleja. Vallin näkyvää osaa nimitetään harjaksi ja vedenalaista osaa köliksi. Jäävallissa on Arkhimedeen lain mukaisesti vedenpinnan alapuolella 8–10 kertaa niin paljon jäätä kuin pinnan yläpuolella. Itämerellä on mitattu vedenpinnasta 3,5 metrin korkeudelle ulottunut valli, joka oli 31,5 metriä syvä. Yleensä vallit ovat 0,5–2 metriä korkeita. Itämerellä tyypillisessä metrin korkuisessa ahtojäävallissa on vedenpinnan alapuolella parimetrinen kerros ydinjäätä eli yhteenjäätyneitä jäälauttoja. Niiden alla voi olla 8-metrinen vyöhyke lähes irrallisia jäälauttoja ja jääsohjoa. Tällainen röykkiö siirtyy helposti sivuun murtajan edestä.
Arktisten merien monivuotisissa jäävalleissa saattaa olla 5–6 metrin paksuudelta kiinteää ydinjäätä, jollaisen murtamiseen keulapotkurit eivät kykene, vaan tarvitaan muunlaista murtotekniikkaa.
Keulapotkurien käyttö on ilmahuuhtelua tehokkaampi menetelmä rungon huuhteluun. Ne myös auttavat aluksen ohjailussa hitaasti kuljettaessa: alus voi kääntyä paikallaan ja kulkea sivuttain.
Muita menetelmiä
Pienissä sisävesialuksissa käytetty jäissä liikkumiskykyä parantava laite on tärinäherätin. Se perustuu siihen, että keulakannella pyörivä muutaman tonnin epäkesko saa aluksen keulan tärisemään, jolloin jään ja rungon välinen kitka pysyy liikekitkana.
Eräs keino optimoida aluksen kulku sekä jäissä että avovedessä on tehdä aluksesta kaksitoiminen. Tällainen DAT (double acting tanker)- tai DAS (double acting ship) -alus kulkee avovedessä keula edellä ja jäissä perä edellä. Menetelmää käytti jo 1880-luvulla Pohjois-Amerikan Isoillajärvillä murtaja Algomah kulkiessaan vaikeissa jääoloissa takaperin.
Uudelleen em. tapaa alkoivat käyttää 1990-luvulla rakennetut alukset, joissa on atsimutaaliset 360 astetta kääntyvät potkurijärjestelmät. Suomalaisista aluksista Nordicassa ja Fennicassa on Aquamaster-potkurilaitteet ja Botnicassa Azipod-potkurilaitteet.
Vinomurtaja on kokeiluasteella oleva alustyyppi, joka kulkisi joko normaalisti keula edellä tai vinosti sivuttain. Vinokulussa syntyisi riittävän leveä uoma suurillekin aluksille, jos idea toimii myös käytännössä.
Nykymurtajista on pyritty tekemään monitoimialuksia, jotta niitä voidaan käyttää myös avovesillä. Perinteinen pullea murtajatyyppi on vahva ja kulkee hyvin jäissä mutta on avovedessä kiikkerä ja paljon tehoa vaativa. Nykymurtajien keinumista vähennetään palleköleillä ja aktiivisella keinunnanvaimennuksella, joka pumppaa vettä edestakaisin tankista toiseen.
Historiaa
Pohjoisilla merialueilla on aina siitä lähtien kun jäisillä vesillä on ylipäänsä navigoitu suunniteltu laivoja jään kestävyyden huomioiden. Rakenteet on tehty tukeviksi, ja erityisesti keulaa on saatettu vahvistaa puulaivojen aikaan rautaisilla suojilla.
1800-luvun lopulla useissa maissa alettiin rakentaa jäänmurtajia, yleensä rannikoiden, satamien ja pienten merien, kuten Itämeren, laivaväylien aukipitämiseen. Tosin Neuvostoliitossa ja nykyään Venäjällä käytetään myös valtamerireiteille suunniteltuja suuria, ydinkäyttöisiä jäänmurtajiakin. Niillä pystytään murtamaan useiden metrien paksuista ikijäätä, ja edes pohjoisnapa ei ole niille saavuttamattomissa. Ensimmäisenä pinta-aluksena pohjoisnavan saavutti NS Arktika 17. elokuuta 1977.
Muita merkittäviä jäänmurtajien käyttäjiä ovat Suomi, Ruotsi, Norja, Kanada ja Yhdysvallat. Myös eräillä eteläisillä mailla, kuten Argentiinalla, on jäänmurtokalustoa.
Suomen jäänmurtajat
thumb|right|250px|Suomalaiset Kontio- ja Otso-jäänmurtajat
Chacal-luokka
Chacal-luokka voi tarkoittaa seuraavia:
Kalenjin-kielet
Kalenjin-kielet ovat ryhmä Keniassa, Tansaniassa ja Ugandassa asuvien kalenjinien puhumia niloottisia kieliä. Niitä puhuu äidinkielenään yhteensä runsaat viisi miljoonaa ihmistä.
Facu Regalia
thumb|Facu Regalia. Facundo ”Facu” Regalia (s. 23. marraskuuta 1991 Buenos Aires) on argentiinalainen moottoriurheilija. Hän muutti perheensä kanssa kahdeksanvuotiaana Madridiin, Espanjaan. Hän ajoi uransa alussa Espanjan lisenssillä, mutta vuodesta 2010 lähtien hän on edustanut Argentiinan lisenssiä.
Regalia aloitti karting-uransa vuonna 2006 ja ajoi siellä vuoteen 2007 saakka. Vuonna 2008 hän siirtyi Formula Racing -sarjaan. Samana vuonna hän ajoi Formula BMW -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan 16:nneksi. Vuonna 2009 hän jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän jatkoi vielä vuonna 2010 sijoittuen jälleen kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Regalia ajoi Italian Formula 3 -sarjassa, jossa hän saavutti kaksi palkintokorokesijaa ja sijoittui loppupisteissä kymmenenneksi. Vuonna 2012 Regalia ajoi European F3 Open -sarjassa voittaen kolme kilpailua ja sijoittuen loppupisteissä neljänneksi. Hän ajoi myös kymmenen kilpailua Auto GP World Series -sarjassa sijoittuen sarjan seitsemänneksi sekä neljä kilpailua GP3-sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Vuonna 2013 Regalia ajoi täyden kauden GP3-sarjassa ART -tallin kuljettajana. Hän ajoi paalulta voittoon Saksan viikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Toisen kilpailun hän joutui keskeyttämään auton teknisiin ongelmiin. Hän nousi kauden aikana mukaan sarjan mestaruustaisteluun ja johti sarjaa ennen kauden päätösviikonloppua. Lopulta Daniil Kvjat vei sarjan mestaruuden ja Regalia sijoittui sarjan toiseksi saavuttaen kuusi palkintokorokesijaa, yhden voiton, paalupaikan ja kisan nopeimman kierroksen. Vuonna 2014 Regalia siirtyi GP2-sarjaan Hilmer Motorsport -tallin kuljettajaksi. Hän ajoi vain kahdeksan kilpailua eikä saavuttanut yhtään pistettä. Vuonna 2015 Regalia teki paluun Auto GP -sarjaan.
Publius Licinius Crassus
Publius Licinius Crassus oli roomalainen nimi.
Viirupyrstötrogoni
Viirupyrstötrogoni (Apaloderma vittatum) on trogonien heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää trooppisen Afrikan Nigeriasta Kameruniin, Ugandaan, Burundiin, Ruandaan, Keniaan, Tansaniaan, Sambiaan, Malawiin, Mosambikin pohjoisosaan, Kongon demokraattisen tasavallan itäosaan ja Biokon. George Ernest Shelley kuvaili lajin holotyypin Tansanian Mamboiosta vuonna 1882.
Lähteet
pienoiskuva|vasen
Saija-Reetta Kotirinta
Saija-Reetta Kotirinta (s. 13. syyskuuta 1975 Halikko) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja laulaja.
Kotirinta näytteli Inka Haapalan roolissa vuosina 2001–2004 saippuasarjassa Salatut elämät. Sen jälkeen Kotirinta on näytellyt teatterissa ja sivuroolissa muun muassa elokuvassa Onnen varjot (2005). Kotirinta on myös antanut äänensä Hannah Montana -sarjassa Amber Addisonille. Kesällä 2011 Kotirinta näytteli Särkänniemessä Peter Pan-musikaalissa. Vuonna 2008 Kotirinta juonsi Sub-kanavalla esitettävää paranormaaleja ilmiöitä tutkivaa sarjaa Piiriä. .
Kotirinta työstää myös omaa musiikkia taiteilijanimellä Sare. Debyyttisingle Auki ja rikki julkaistiin toukokuussa 2012 ja sen musiikkivideo sai ensinäyttönsä Iltalehden verkkosivuilla 4. kesäkuuta. Kotirinta osallistui vuonna 2011 Tangomarkkinoille, mutta karsiutui kisasta juuri ennen semifinaaleja. Kotirinta on osallistunut myös The Voice of Finland -ohjelman toiselle tuotantokaudelle, jossa hän ei kuitenkaan edennyt kaksintaisteluvaiheeseen.