cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amazing Race
15. tuotantokausi
15. tuotantokausi kuvattiin heinä-elokuussa 2009. Kisa alkoi Yhdysvalloissa CBS-kanavalla 27. syyskuuta 2009. Kilpailijoiden joukossa oli mm. kaksi jäsentä Harlem Globetrotters-näytöskoripallojoukkueesta ja pokeriammattilaiset Tiffany Michelle ja Maria Ho. Yksi pari tippui kisasta ennen kuin he pääsivät lähtemään edes maaliviivalta. Joukkueet vierailivat mm. Japanissa, Ruotsissa, Virossa ja Tšekissä. Ruotsissa kilpailijat joutuivat saman uuvuttavan tiesulkutehtävän eteen kuin 6. tuotantokauden kilpailijat (etsiä yksi seitsemästä vihjeestä 186:sta heinäpaalista). Kisassa kilpaili 12 kahden hengen joukkuetta. Kilpailussa kilpailleet Gary ja Matt ovat amerikansuomalaisia Minnesotasta. Lisäksi kaudella kuullaan suomalainen saunalaulu. Kilpailun voittivat Meghan ja Cheyne.
16. tuotantokausi
16. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa televisiossa 14. helmikuuta 2010. Kisan aikana joukkueet vierailivat mm. Argentiinassa, Ranskassa, Seychelleillä ja Singaporessa. Kilpailijoiden joukossa oli mm. cowboy-veljekset, Big Brother -voittaja ja Miss Teen South Carolina 2007 Caitlin "Caite" Upton, joka on tunnettu tyhmästä vastauksestaan Miss Teen USA -kilpailussa. Hänen vastauksestaan tuli Internetissä suuri ilmiö ja se on yksi YouTuben katsotuimmista videoista. Kisassa kilpaili 11 kahden hengen joukkuetta, joista voittivat veljekset Dan ja Jordan.
17. tuotantokausi
17. tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa syksyllä 2010. Kisa vieraili ensimmäistä kertaa Ghanassa ja Bangladeshissa. Lisäksi kilpailu vieraili mm. Ruotsissa, Norjassa ja Etelä-Koreassa. Kisassa kilpaili 11 kahden hengen joukkuetta, joihin lukeutui mm. lääkärikaverit, ostos-tv-juontajat, YouTube-kuuluisuus isänsä kanssa sekä äiti tyttärensä kanssa, jonka hän oli antanut adoptoitavaksi. Kisan voittivat lääkärit Nat ja Kat.
18. tuotantokausi
18. tuotantokausi tunnettiin myös lisänimellä Unfinished Business, koska kilpailuun palasi kausilta 12-17 kilpailijoita, jotka eivät olleet voittaneet ja ansaitsivat nyt toisen mahdollisuuden. Kilpailijoita ei kuitenkaan päästetty tällä kaudella helpolla, vaan eteen tuli jatkuvasti uusia kisaa vaikeuttaneita yllätyksiä. Kilpailijat vierailivat mm. Australiassa, Japanissa ja Liechtensteinissa. Kisassa kilpaili 11 kahden hengen joukkuetta. Kilpailun voittivat siskokset Kisha & Jen.
19. tuotantokausi
19. tuotantokausi käytiin kesällä 2011. Kisassa olivat mukana mm. olympiatason lumilautailijaveljekset ja farmari-isovanhemmat. Kilpailun aikana käytiin mm. Indonesiassa, Thaimaassa ja Tanskassa. Kilpailun voittivat Ernie ja Cindy.
20. tuotantokausi
20. tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2012. Kisassa olivat mukana mm. Big Brother -ohjelmassa tutustunut pariskunta, klovnipariskunta sekä rajavartijakaverukset. Kisan aikana vierailtiin Azerbaidžanissa, Argentiinassa, Italiassa, Saksassa ja Japanissa. Kilpailun voittivat pariskunta Rachel ja Dave.
21. tuotantokausi
Kilpailun aikana käytiin mm.Turkissa, Ranskassa ja Kiinassa. Kilpailun voittivat Josh ja Brent.
22. tuotantokausi
22. tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013. Mukana olivat muun muassa jääkiekkoilijaveljekset, country-laulajat, palomieskaverukset ja YouTube-tähdet. Yksi kilpailijoista loukkasi jalkansa pahoin kilpailun alkupuolella. Kisassa vierailtiin muun muassa Ranskan Polynesiassa, Uudessa-Seelannissa, Vietnamissa, Sveitsissä, Saksassa ja Britanniassa.
Amazing Race Suomessa
Suomessa Amazing Race kävi 10. tuotantokaudella. Kyseessä oli kilpailun yhdeksäs jakso ja mukana oli 5 joukkuetta. Suomeen joukkueet tulivat Madagaskarilta, joka oli kisan kahdeksas etappi. Joukkueiden piti lentää Helsinkiin Johannesburgin ja Frankfurtin kautta. Suomen osuus oli jaettu kahteen eri jaksoon.
Lentokentältä joukkueet jatkoivat taksilla Helsingin keskustaan, ravintola Kappeliin, jossa heidän piti käyttää tietokonetta. Tietokoneessa oli jokaiselle kilpailijalle videoviesti heidän läheisiltään. Seuraavan vihjeen he saivat ravintola Kappelin omistajalta.
Tytyrin kaivoksessa joukkueet saivat tiesulkutehtävän. Toisen parin piti mennä syvälle kaivokseen pyörällä ja etsiä merkitty kaivupaikka. Kilpailun tehtävänä oli hakata kalkkikivi auki ja siten saada seuraava vihje. Vihjeen perusteella kilpailijat lähtivät ajamaan Helsinkiä kohti, Olympiastadionille, jossa heidän piti laskeutua alas stadionintornista. Kun tehtävä oli suoritettu, joukkueet olettivat että seuraavaksi suunnataan varikolle, mutta kilpailu jatkui edelleen.
Olympiastadionilta kilpailijat jatkoivat Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Heidän piti ostaa liput Ukrainaan, Kiovaan. Kilpailijat joutuivat odottamaan seuraavaa lentoa seuraavalle päivälle. Kilpailijat lähtivät Ukrainaan kahdella eri koneella eri reittejä pitkin. Jakso esitettiin Yhdysvalloissa 12. marraskuuta 2006 ja Suomessa 29. maaliskuuta 2009.
Tuotanto
Kilpailu työllistää Hollywoodissa noin 200 henkilöä, kilpailun ollessa käynnissä kilpailu työllistää maailmalla noin 2 000 henkilöä. Kilpailijoilla on mukana kamera- ja äänimies. Kameramiehiä ei yleensä näy kuvassa ja jos he näkyvät, heidät poistetaan kuvasta digitaalisesti. Tosin tuotantokaudella 7 erään parin kameramiestä kuvattiin kun hän loukkaantui auto-onnettomuudessa.
Oheistuotteet
Ohjelmasta on lautapeli sekä interaktiivinen lautapeli. Adam Troy-Castro on kirjoittanut ohjelmasta kirjan, jonka nimeksi tuli"My Ox Is Broken!": Detours, Roadblocks, Fast Forwards and Other Great Moments from TV's The Amazing Race".
Kaman sellu- ja paperitehdas
Kaman sellu- ja paperitehdas on Permin aluepiirin Krasnokamskissa sijaitseva tuotantolaitos, joka kuuluu nykyisin suurelle metsäteollisuuden Investlesprom-holdingyhtiölle. Tehdas on ensimmäisenä Venäjällä aloittamassa aikakauslehtipaperina käytettävän päällystetyn kevytpaperin tuotannon. Suomalainen Vaahto Group sai tehtäväkseen tehtaan paperikoneiden uudistamisen vuonna 2008. Keväällä 2011 tuotantolinjan käynnistäminen oli lykkääntynyt epäluotettavien laitetoimittajien takia.
Kaman sellu- ja paperitehdas oli suurimpia ja tunnetuimpia Neuvostoliiton paperitehtaita. Tehtaan perustaminen kuului Neuvostoliiton ensimmäiseen viisivuotissuunnitelmaan ja se aloitti toimintansa 1936. Neuvostoliiton hajottua tehdasta ei yksityistetty, vaan se pysyi valtion omistuksessa olevana, mutta silti itsenäisestä toimivana yhtiönä. Sittemmin se ajautui konkurssiin. Tehtaalla oli kolme kapeaa sanomalehtipaperikonetta, ja se sai Madridissa laatupalkinnon vuonna 1995.
Surma (täsmennyssivu)
Sanalla surma on useita merkityksiä.
Luettelo Etelä-Amerikan joista
Tämä on luettelo on Etelä-Amerikan mantereella sijaitsevista joista. Luettelo alkupiste on Panaman ja Kolumbian raja Tyynenmeren puolella, ja joet luetellaan vastapäivään Etelä-Amerikan rantavaltiot kiertäen. Jokien sivujoet on luokiteltu pääuoman nimen alle, ja valtio jossa ne päättyvät on mainittu.
Dire Dawa
Dire Dawa on kaupunki Etiopian koillisosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2007 341 834. Kaupunki on muodostunut Djiboutista tulevan rautatien varrelle 1900-luvun alussa.
Maantiede ja ilmasto
thumb|vasen|Paikallista maisemaa. Dire Dawa sijaitsee Etiopian keskiosan itäosassa noin 48 kilometriä Hararin kaupungista koilliseen. Sen länsipuolella on Itä-Afrikan hautavajoama. Kaupungin läpi virtaa Dachatujoki, joka kuivuu ajoittain kuivina kausina. Joki jakaa Dire Dawan uuden ja vanhankaupungin alueisiin.
Dire Dawan lämpötila vaihtelee 12 °C:n ja 29 °C:n välillä. Keskimääräinen alin lämpötila on koko vuoden noin 15 °C ja keskimääräinen ylin lämpötila noin 28 °C. Suurimmat sateet saadaan maaliskuun ja toukokuun sekä heinäkuun ja syyskuun välisenä aikana. Sateisin kuukausi on elokuu ja kuivin joulukuu. Vuosittainen sadanta on noin 800 millimetriä.
Historia
Lähistön luolista on löydetty esihistoriallisia luolamaalauksia. Aikanaan paikka oli myös tärkeä läpikulkureitti karavaaneille. Nykyinen kaupunki on kuitenkin perustettu vasta verrattain hiljattain. Paikkakunta alkoi kasvaa vuodesta 1904 alkaen, jolloin sinne rakennettiin Djiboutista tuleva rautatie. Dire Dawasta tuli rautatien pääteasema, ennen kuin sitä sittemmin laajennettiin edelleen pääkaupunki Addis Abebaan. Ranskalaiset rakennuttivat kaupungin uuden kaupunginosan.
Keisari Jeassu V rakennutti Dire Dawaan moskeijan ensimmäisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli puolestaan brittien hallinnollinen keskus heidän vapautettuaan maan vuonna 1941. Ogadenin sodan aikana vuosina 1977–1978 kaupunkia piirittivät Somalian joukot, mutta lopulta Neuvostoliiton ja Kuuban tukema vastahyökkäys ajoi heidät takaisin.
Liikenne ja talous
thumb|Dire Dawan rautatieasema. Dire Dawa sijaitsee Addis Abebasta, Hararista ja Djiboutista saapuvien maanteiden solmukohdassa ja sen kautta kulkee rautatie Djiboutiin. Kaupungilla on myös oma lentokenttänsä. Kaupungissa on esimerkiksi tekstiili- ja sementtiteollisuutta, sekä elintarviketeollisuutta. Siellä valmistetaan myös esimerkiksi kahvia ja nahkoja. Lähialue ei sovi maanviljelyyn, joten viljaa täytyy tuoda kauempaa Etiopiasta. Haramayan yliopiston pääkampus sijaitsee Dire Dawassa.
Rod Jones
Rod Jones (s. 5. helmikuuta 1953 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen kirjailija. Hän asuu Melbournen lähellä.
Jonesin äiti antoi poikansa adoptoitavaksi kuuden viikon ikäisenä. Jones sai tietää adoptioäidiltään asiasta 17-vuotiaana. Hän käsittelee aihetta romaanissa The Mothers (2015). Jones sai koulutuksensa Melbournessa. Hän opiskeli historiaa ja englannin kieltä Melbournen yliopistossa. Valmistuttuaan 1976 hän työskenteli opettajana kouluissa ja yliopistoissa. Hän jäi päätoimiseksi kirjailijaksi 1980-luvun lopulla saatuaan Australia Council for the Artsin apurahoja.
Esikoisromaanistaan Julian unet (1988) Jones sai SA Festival -palkinnon. Samaa aihetta, psyykkistä kokemusta, hän pohtii romaanissa Prince of the Lilies (1991), jossa hän todellisuuskäsityksiä tutkiessaan hyödyntää arkeolgiaa ja psykoanalyysiä kreikkalaisessa ympäristössä.
Soldem
Soldem (Suomen Telecenter Oy) on vuonna 2004 perustettu myyntitalo, joka on osa STC Group -konsernia. Vuoteen 2018 asti yritys toimi nimellä Suomen Telecenter, jonka jälkeen yritys otti käyttöön aputoiminimen Soldem. Yritys toimii Tampereella Hatanpäällä ja työllistää 230 ihmisiä. Kanavina myynnissä toimii puhelinmyynti, chat ja myynnillinen asiakaspalvelu.
Rod Jones
Jones sanoo kirjailijantyöstään:
Kaarlo Lanne
Carl (Kaarlo) Fredrik (K. F.) Lanne (e. Landén, e. Grönlund, 27. lokakuuta 1860 Lohja − 1. toukokuuta 1933 Ilmajoki) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos (1919) ja poliitikko. Hänen vanhempansa olivat rusthollari Erik Landén ja Edla Elisabeth Olin. Puoliso oli vuodesta 1889 Edla Loviisa Pihlman.
Rod Jones
Palkinnot ja tunnustukset
Henkilökohtaiset palkinnot:
Kaarlo Lanne
Lanne valittiin Suomalaisen puolueen kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1910 ja hän uusi paikkansa 1911. Lanne putosi parlamentista 1914, mutta palasi takaisin syksyllä 1917. Vuonna 1918 Lanne siirtyi Kokoomukseen, jonka listoilta hänet valittiin eduskuntaan kerran, 1919. Jätettyään eduskunnan 1922 Lanne oli vielä presidentin valitsijamiehenä 1925.
Milovan Rajevac
Milovan Rajevac (, s. 2. tammikuuta 1954) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Syyskuusta 2021 lähtien hän on toiminut Ghanan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura
Rajevac edusti peliurallaan useita jugoslavialaisseuroja pelaten kauden 1978–1979 Belgradin Punaisessa tähdessä muttei pelannut UEFA Cupin loppuottelussa. Hän lopetti uransa 1986 FK Sloboda Tuzlassa. Pelaajauransa jälkeen hän aloitti valmennusuransa Borac Čačakissa vuonna 1989 ja toimi vaihtelevissa valmennustehtävissä 1990-luvulla.
Vuonna 2004 Rajevac palkattiin Serbian suurseuran Belgradin Punaisen tähden päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin varsin lyhytaikaiseksi. Kaudella 2006–2007 hän johdatti FK Vojvodinan Serbian cupin loppuotteluun, jossa Punainen tähti oli kuitenkin vahvempi maalein 2–0. Tämän jälkeen hän valmensi lyhyen aikaa FK Borac Čačakia.
Elokuussa 2008 Rajevacista tuli yllättäen Ghanan maajoukkueen uusi päävalmentaja. Hänen johdollaan Ghana varmisti paikkansa MM-kisoissa 2010 kaksi kierrosta ennen karsintojen loppua. Tammikuussa 2010 pelatuissa Afrikan mestaruuskisoissa Rajevac luotsasi Ghanan finaaliin saakka. Hän ei joukkueineen onnistunut estämään Egyptin etenemistä historialliseen kolmanteen perättäiseen mestaruuteen 1–0-voiton myötä.
Goznak
Goznak on Venäjän valtiovarainministeriön omistama yritys, johon sisältyy useita rahapajoja ja setelipaperitehtaita. Setelipaperitehtaat ovat Pietarissa ja Krasnokamskissa, minne setelipaperituotantoa siirrettiin toisen maailmansodan vuoksi. Sanomalehtipaperin lisäksi Pietarin-tehtaassa on myös muuta, esimerkiksi pergamiinipaperin tuotantoa.
Milovan Rajevac
Ura
Syyskuussa 2010 Rajevac jätti Ghanan maajoukkueen ja siirtyi saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi. Helmikuussa 2011 hän jätti seuran ja siirtyi Qatarin maajoukkueen päävalmentajaksi. Rajevacin pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo elokuussa 2011, vaikka Qatar selvisikin hänen johdollaan Aasian MM2014-karsintojen toiselle kierrokselle.
Rajevac palasi valmennustehtäviin NK Rudar Velenjen peräsimessä kesäkuun puolivälissä 2016 oltuaan vapaalla lähes viisi vuotta. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, kun hän siirtyi jo kesäkuun lopussa Algerian maajoukkueen johtoon. Pesti Algeriassa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Rajevac sai potkut jo lokakuussa 2016, vain kolme kuukautta ennen Afrikan mestaruuskilpailuiden alkua.
Huhtikuussa 2017 Rajevacista tuli Thaimaan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Hän sai potkut tammikuussa 2019 Thaimaan
Syyskuussa 2021 Rajevac palasi Ghanan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi.
Ossi Malinen
Ossi Malinen (oik. Osmo Malinen) (12. joulukuuta 1928 Helsinki – 31. maaliskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi 1950- ja 1960-luvulla käännösiskelmien sovittajana. Hänen sovittamiaan iskelmiä esittivät useat sen ajan iskelmätähdet. Malisen sovittamista suosituista iskemistä mainittakoon Olavi Virran esittämät "Karavaani", "Maruzzella" ja "Delfiinipoika" vuodelta 1957 sekä "Eva" vuodelta 1959.
Malinen soitti tenorisaksofonia, huilua ja klarinettia ja esiintyi useissa orkestereissa, joista mainittakoon Onni Gideonin ja Ossi Runteen yhtyeet sekä Radion tanssiorkesteri. Malinen kuoli hiljaisuudessa ja hänen kuolemansa tuli tietoon vasta yli kaksi vuotta kuoleman jälkeen, vuonna 2010.
Patologia
thumb|250px|Patologiopiskelijat tutkimassa ohjaajan johdolla. thumb|250px|[[Murhan uhriksi joutuneen henkilön sydän.]]
Patologia on oppia taudeista (kreikan sanoista πάθος (pathos, "kärsimys") ja -λογία (-logia)). Patologia on tutkimusta tautien aiheuttajien ja ruumiin vuorovaikutuksesta sekä tästä seuraavista muutoksista kudoksissa, elimissä ja koko eliössä. Patologi tekee diagnoosin taudista kudos- ja eritenäytteiden tai ruumiinavauksen perusteella. Patologian eri aloja ovat kasvi-, eläin- ja ihmispatologia.
Patologi
Patologi on patologisen alan erikoislääkäri. Patologin työkuvaan kuuluvat ruumiinavaukset. Lisäksi hän tutkii kudos- ja solunäytteitä, joiden tutkimiseen menee enemmän aikaa kuin ruumiinavaukseen. Patologin tehtäviin kuuluvat myös ennalta ehkäisevät toimenpiteet muiden lääkäreiden kanssa.
Ennalta ehkäisevää hoitoa ovat esimerkiksi kasvainnäytteiden tutkiminen ja niistä diagnoosin tekeminen. Patologi auttaa näin potilasta hoitavaa lääkäriä. Suomessa on tällä hetkellä patologian osastot kaikissa yliopistosairaaloissa. Patologian osastoja on suurimmissa keskussairaaloissakin. Eläinten patologisista tutkimuksista vastaa Evira.
Ruumiinavaus
Lääketieteellisen ruumiinavauksen tekemiseen tarvitaan omaisten suostumus. Ruumiinavauksessa selvitetään kuolinsyy, mahdolliset muut taudit. Näistä selvitetään levinneisyys ja sairauden hoidon vaikeusaste. Ruumiinavauksen jälkeen voidaan antaa ruumiinavauspöytäkirja, johon kirjataan edellisten seikkojen lisäksi potilaan kuolinsyy. Oikeuslääketieteelliseen ruumiinavaukseen ei tarvita omaisten suostumusta, sillä se tehdään viranomaisen määräyksestä. Oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus tehdään aina, jos kyseessä on tapaturmainen, yllättävä tai rikokseen liittyvä kuolema.
Advance Wars
Advance Wars on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon julkaisema vuoropohjainen strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna Game Boy Advancelle. Advance Wars on jatkoa Nintendo Wars -sarjalle ja sille on tehty kolme jatko-osaa:
Juoni
Peli alkaa Orange Starin ja Blue Moonin välisestä sodasta. Pelaaja toimii Orange Starin taktisena neuvonantajana ja seuraa sodankulkua taisteluiden edetessä kolmen muun valtion lävitse.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9.1/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.9/10.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10.
Talonpojan ralli
Talonpojan ralli oli Yleisradion tuottama maatalousläheinen kilpailuohjelma, jota esitettiin kesäkausilla 1993–1998. Ohjelman tunnusmusiikin sävelsi Savukoskella asuva Toivo Keränen (s. 1942) Ohjelmassa muun muassa ajettiin kilpaa traktorilla ja harrastettiin muuta leikkimielistä kilpailua sekä haasteltiin maaseudun asukkaita ja esiteltiin kauniita suomalaisia maisemia. Ohjelmaa juonsivat Jorma Korhonen ja Lasse Tervonen.
Vuonna 1998 Talonpojan rallin voittivat Ari ja Mirja Koistinen Sonkajärveltä.
Phillippa Wilson
Phillippa Wilson (s. 1970 York, Englanti, UK) on englantilainen näyttelijä joka tunnetaan Suomessa parhaiten rooleistaan ITV:n draamasarjoissa. Hän esitti Cheryl Lampardia sarjassa Sydän paikallaan 2001–2002 sekä ylikonstaapeli Raymond Craddockin vaimoa Penny Craddockia sarjassa Sydämen asialla 1998–2002.
Mikko Iipponen
Mikko Iipponen (12. helmikuuta 1849 Laihia – 24. marraskuuta 1934 Laihia) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos (1924) ja poliitikko. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jakob Mäkelä ja Maria Iipponen. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Maria Kauppi 1869–1917 ja toinen puoliso Aini Maria Kuusisto vuodesta 1920.
Iipponen valittiin Suomalaisen puolueen kansanedustajaksi vuoden 1911 eduskuntavaaleissa ja uudelleen seuraavissa vaaleissa vuonna 1913. Edustajantoimi päättyi keväällä 1917. Iipponen osallistui myös kirkolliskokoukseen.
Jacksepticeye
Seán William McLoughlin (s. 7. helmikuuta 1990) eli Jacksepticeye on irlantilainen videopelejä pelaava ja niistä videoita tekevä YouTube-käyttäjä. Hänen YouTube-kanavansa on tilaajamäärältään Irlannin suurin. Lokakuussa 2021 hänellä oli 27,4 miljoonaa tilaajaa ja hänen videoillaan oli yhteensä yli 14,5 miljardia näyttökertaa.
McLoughlinin kanava alkoi saada suosiota sen jälkeen, kun ruotsalainen tubettaja PewDiePie mainitsi hänet vuonna 2013 videossaan Fridays With PewDiePie - Part 65. Hän asuu Brightonissa, Englannissa. Hänen katsotuin videonsa on musiikkivideo "All the way", joka on kerännyt yli 97 miljoonaa katselukertaa.
McLoughlin esiintyy myös elokuvassa Free Guy.
Coelophysis
Coelophysis oli ensimmäisiä hirmuliskoja, joka eli triaskaudella 222–215 miljoonaa vuotta sitten. Se oli pieni, noin kolme metriä pitkä ja pystyssä lantion kohdalta metrin korkea lihaa syövä hirmulisko, jonka epäillään painaneen noin kolmekymmentä kiloa. Coelophysiksen hampaat olivat sahalaitaisia ja kooltaan ne olivat muutaman millimetrin pituisia. Nimi tarkoittaa ”onttoa luuta” tai ”muodoltaan onttoa”.
Löytäminen ja ravinto
Fossiileista päätellen Coelophysis oli hyvin yleinen triaskaudella. Ensimmäisen Coelophysiksen fossiilin löysi paleontologi Edward Drinker Copelle työskennellyt amatööri fossiilien etsijä David Baldwin vuonna 1881 New Mexicon osavaltiosta Yhdysvalloista. Ne olivat puutteellisia. Vuonna 1947 tutkijat saivat tietää Coelophysiksesta enemmän kuin saattoivat toivoakkaan: Ghost Ranch-nimisestä paikasta löydettiin satoja Coelophysiksen fossiileja. Niiden uskotaan jääneen äkillisen tulvan aiheuttaman maavyörymän alle. Joissakin fossiileissa oli pieniä Coelophysiksia täysikasvuisen sisällä. Aluksi ajateltiin, että Coelophysikset olisivat synnyttäneet eläviä poikasia, mutta jatkotutkimuksen avulla todettiin, että ainakin jotkin fossiilit täysikasvuisten sisällä kuuluivat eräälle varhaiselle arkosaurille, Hesperosuchukselle. Kuivina kausina Coelophysikset saattoivat käyttää ravinnokseen lajitovereitaan, mutta se on varsin epätodennäköistä. Normaalisti Coelophysis saalisti pieniä eläimiä ja laumoissa haavoittuneita tai muuten huonokuntoisia eläimiä. Coelophysis oli myös haaskansyöjä.
Lähteet
↑ Haines, Tim & Chambers, Paul: Esihistoriallinen eläinmaailma, s. 181. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.
Helsingin Orkesteriyhdistys
Helsingin Orkesteriyhdistys oli Helsingissä vuosina 1921–1955 toiminut harrastajamuusikoiden sinfoniaorkesteri, joka esiintyi säännöllisesti vuosittain. Orkesteria johtivat Nikolai van der Pals 1921–1941 ja Josef Rauttenbacher 1945–1955.
EIGRP
Enhanced Interior Gateway Routing Protocol (EIGRP) on Ciscon suljettu, kaupallinen reititysprotokolla joka perustuu saman valmistajan protokollaan IGRP. EIGRP on IP-reititysprotokolla, joka on optimoitu vakaaksi topologian, kaistanleveyden ja reitittimen prosessointitehon muuttuessa
Osa reititysoptimoinnista perustuu DUAL:n toimintaan, joka varmistaa, ettei reitityksessä synny silmukoita. EIGRP-reititettyjen pakettien maksimihyppymäärä on 255.
Perustoiminnot
EIGRP:n data tallennetaan kolmeen tauluun:
Useita mittaustapoja
EIGRP käyttää viittä eri tapaa mitata reittiä
Reittien vertailemiseksi näistä mittausluvuista muodostetaan painotettu luku kaavalla::
jossa muuttujat K1-K5 ovat ylläpitäjän määriteltävissä erilaisten käyttäytymismallien aikaansaamiseksi. Jos K5 asetetaan nollaksi, K4/K5 saa arvon yksi ja sitä ei oteta kaavassa huomioon. Oletusarvoisesti K1 ja K3 ovat arvoltaan yksi ja muut nollia, joten kaavan todellinen muoto silloin on
Jotta reititykseen ei synny pysyviä silmukoita, on jokaiseen EIGRP-järjestelmää verkossa käyttävään reitittimeen asetettava muuttujille samat arvot.
Katso myös
Interior Gateway Routing Protocol
Karl Russwurm
Karl Russwurm (1812 Domhof Ratzeburg – 1883 Tallinna) oli saksalainen historiantutkija ja sukututkija.
Russwurm oli vuodesta 1869 lähtien arkistonhoitajana Viron ritariston arkistossa Tallinnassa. Hänen lukuisista tutkimuksistaan mainittakoon:
Protagoras (dialogi)
Protagoras on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen ryhmittelyssä on Sofistit (, Sofistai). Dialogissa Sokrates ja Protagoras keskustelevat siitä, voiko hyvettä opettaa.
Historia
Platonin teosten joukossa Protagoras kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VI tetralogiaan yhdessä dialogien Euthydemos, Gorgias ja Menon kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin todistavien (endeiktikos) teosten joukkoon.
Sisältö
Dialogi koostuu keskustelusta Sokrateen ja Protagoraan välillä. Se käsittelee ensisijaisesti sitä, voidaanko hyvettä opettaa toisille. Protagoras väittää, että yhteiskunta kykenee asettamaan ihmisyksilöihin oikeudenmukaisuuden tunteen. Tämä saavutetaan joko opetuksen (kuten koulu) tai rangaistusten (kuten vankila) kautta. Hän jatkaa sanomalla, että jos ihminen tietää mikä on hyvää ja mikä pahaa, hän ei koskaan tee pahaa.
Platon pyrkii Sokrateen suulla esittämään, että tämä on liian yksinkertaistettu käsitys, ensinnäkin koska hyve on vaikea määritellä ja eristää samankaltaisista muista asioista kuten ”rohkeus” ja ”viisaus”, ja toisekseen saamalla Protagoraan myöntämään, että ihmiset tekevät joskus tahtoen pahaa vaikka tietävät tekevänsä väärin. Hän esittää myös ajatuksen, jonka mukaan todellinen viisaus on kykyä määritellä oikein, mitkä teot tuottavat suurimman nautinnon ja pienimmän kivun, ja toimintaa tämän mukaisesti. Platon tekee johtopäätöksen, että ihmiset tekevät pahoja tekoja, koska heiltä puuttuu viisaus arvioida seuraukset oikein.
Lopulta Sokrates ja Protagoras ovat samaa mieltä, että hyve on tiedon tai viisauden muoto ja että sitä voidaan siksi myös opettaa, vaikkakin he ovat eri mieltä siitä, kuinka sitä opetettaisiin.
Dialogissa esitetty sokraattinen keskustelu tuo esille joitakin mielenkiintoisia seikkoja sekä Protagoraan että Sokrateen ajattelusta. Protagoras vaikuttaa poikkeavan monista muista sofisteista siinä, että hän ei kokenut tunnonvaivoja myöntää avoimesti olevansa sofisti, vaikka sofisteja pilkattiin usein. Hänen Sokrateelle antamansa vastaukset osoittavat, että hän uskoi että jumalia ei ole, että oligarkia on paras hallitusmuoto ja että Sokrates olisi näissä asioissa samaa mieltä. Sokrates oli eri mieltä ja sanoi, että heidän kahden välillä oli huomattavia eroja. Sokrateen huomautukset herättävät kysymyksiä hänen poliittisista ajatuksistaan ja antavat ymmärtää, että hän vastusti Ateenan senhetkistä hallitusmuotoa, suoraa demokratiaa.
Seppo Juntunen
Seppo Juntunen (s. 6. huhtikuuta 1949) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pastori, joka on tullut tunnetuksi rukoustyöstään ihmisten puolesta. Hän pitää paikallisten seurakuntien kanssa ns. Sanan ja rukouksen iltoja, joiden lopussa ihmisten puolesta rukoillaan henkilökohtaisesti. Tällöin monet kaatuvat ja useat ovat kokeneet parantuvansa. "Kaatajapastori" Seppo Juntunen on Suomen kuuluisimpia karismaatikkoja entisen Nokian kirkkoherran Markku Koiviston ohella.
Seppo Juntunen vihittiin papiksi vuonna 1983 ja hän sai ensimmäiseksi seurakunnakseen Helsingin Alppilan. Karismaattiset ilmiöt alkoivat siellä ja heti herättivät huomiota kaatumiset ja eri pituisten jalkojen väitettiin kasvaneen saman mittaisiksi rukouksen avulla. Pastori Seppo Juntunen keskittyi vuonna 1988 yksin karismaattiseen rukoustyöhön, kun hän sanoutui irti seurakuntavirasta ja Rukouspalvelu ry perustettiin hänen työtään tukemaan. Juntunen sai työtoverikseen ekonomi Pirkko Jalovaaran ja he kiersivät Suomen kirkkoja 16 vuoden ajan. Vuonna 2002 heidän yhteistyönsä päättyi ja Juntusen työ jatkui Rukouspalvelu ry -nimisen yhdistyksen yhteydessä. Pirkko Jalovaara jatkaa puolestaan Rukousystävät ry -yhdistyksessä.
Olli Valtonen on kirjoittanut Seppo Juntusesta kirjan ”Parantajan palveluksessa”.
Enterprise (huvipuistolaite)
thumb|Hussin valmistama Enterprise Drievlietin huvipuistossa [[Alankomaat|Alankomaissa.]]
Enterprise on pääosin Huss Maschinenfabrikin vuodesta 1972 valmistama huvipuistolaite. Laite on paranneltu versio Schwartzkopfin vastaavanlaisesta laitteesta, suurimpina eroina Enterprisen suurempi matkustajamäärä sekä hydraulinen nostovarsi. Tämän tyyppisiä laitteita valmistavat lisäksi Heintz Fahtze ja Emiliana Luna Park, ja kaikki käyttävät nimeä Enterprise. Sekä kiinteitä että liikutettavia versioita on valmistettu ja käytetty eri puolilla maailmaa.
Suunnittelu ja toiminta
Laitteessa yhdestä kahteen ihmistä istuu yhteen kahdestakymmenestä suljetusta vaunusta. Vaunut roikkuvat metallisesta renkaasta ja ne on asetettu yksi toisensa perään ympyräksi. Laite alkaa pyöriä vastapäivään ja muodostaa vapaasti heiluviin vaunuihin keskipakoisvoimaa. Hydraulinen nostovarsi nostaa laitteen ajon aikana 87° kulmaan, jolloin vaunut pyörivät pystysuunnassa.
Laitteessa ei ole mainittavampia turvalaitteita, sillä vaunuihin kohdistuva keskipakoisvoima riittää pitämään matkustajat paikoillaan. Joissakin Enterprise-malleissa käytetään kuitenkin jalkojen ylle laskeutuvaa turvakaarta. Emiliana Luna Parkin Enterprisessä käytetään pientä turvavyötä.
Liikuteltava versio kulkee kahdella kuorma-autolla, joista toinen kuljettaa rengasta, tukivartta ja ajojärjestelmiä, toinen vaunuja, alustoja ja loppuja tarvikkeita. Ensimmäinen rekka toimii myös laitteen pääalustana sen käytön aikana.
Schwartzkopf
Schwartzkopf-versio Enterprisesta kantaa kuuttatoista vaunua. Schwartzkopf valmisti myös 21 gondolin Enterprisea, kunnes yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2001 Anton Schwartzkopfin kuoleman jälkeen. Yksi näistä laitteista sijaitsi Kouvolan Tykkimäellä, kunnes se poistettiin käytöstä vuonna 2018. Vaunujen pienempi lukumäärä pienentää myös renkaan kokoa. Vaunut ovat myös pienempiä kuin Hussin valmistamassa versiossa. Alun perin yhtiö valmisti vaunut itse, mutta jälkeenpäin ne korvattiin Reverchon-yhtiön valmistamilla, paremmilla vaunuilla.
Heintz Fahtze
Heintz Fahtze on valmistanut yhden 16 vaunun Enterprisen, joka asennettiin vuonna 2003.
Emiliana Luna Park
Emiliana Luna Park on valmistanut yhden 20 gondolin Enterprisen, joka asennettiin Linnanmäelle kaudeksi 2009.
Enterpriset Suomessa
Suomessa on kaksi Enterpriseä, jotka sijaitsevat Linnanmäellä Helsingissä ja PowerParkissa Kauhavan Alahärmässä. Tykkimäen huvipuistossa Kouvolassa oli Enterprise (1999–2017). Se oli Linnanmäeltä aikoinaan poistettu laite. Linnanmäen kaudella 2009 käyttöönottaman uuden Enterprisen nimi on Kehrä. Tykkimäen Enterprise oli hieman suurempi kuin Linnanmäen Kehrä, sillä Tykkimäellä laitteessa oli 21 gondolia Linnanmäen 20 sijasta. Enterprisen korvaa Tykkimäellä Endeavour, joka muistuttaa hyvin paljon edeltäjäänsä. PowerParkiin saapui vuonna 2019 Saksassa valmistettu Enterprise, joka on ostettu käytettynä. Myös Wasalandiassa oli Enterprise vuosina 1988–1996.
Inkaliljakasvit
pienoiskuva|oikea|[[Bomarea acutifolia]]
Inkaliljakasvit (Alstroemeriaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Liliales-lahkossa.
Tuntomerkit
Inkaliljakasvien lehdet ovat leveälapaisia ja kiertyneet ympäri kannastaan niin, että lavan alapinta on yläpuolella. Kukinto on enemmän tai vähemmän viuhkomainen.
Saalem-temppeli
Saalem-temppeli on Helsingin Hakaniemessä sijaitseva Helsingin Saalem-seurakunnan helluntaikirkko. Rakennus on valmistunut vuonna 1977 ja vihittiin käyttöön vuoden 1978 alussa. Saalem-temppeli sijaitsee osoitteessa Näkinkuja 3, Hakaniemen metroaseman ja liikekeskuksen välittömässä läheisyydessä.
Inkaliljakasvit
Luokittelu
Inkaliljakasveihin kuuluu viisi sukua ja 170 lajia, jotka jaetaan kahteen tribukseen:
Suvut
Heimon suvut ovat :
Daklatasviiri
Daklatasviiri (C40H50N8O6) on karbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketeiteessä hepatiitti C-infektioiden hoitamiseen. Daklatasviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Daklatasviiri sitoutuu hepatiittiviruksen NS5A-proteiiniin ja estää sen toiminnan. Tämä proteiini on oleellinen viruksen lisääntymiskyvyn kannalta ja toimimattomana virus ei pysty lisääntymään. Daklatasviiri on tehokas useimpia hepatiittiviruksen genotyyppejä vastaan. Se annostellaan tablettina ja sitä käytetään yhdessä ribaviriinin ja pegyloidun interferoni-α:n kanssa tai vaihtoehtoisesti yhdessä sofosbuviirin kanssa. Daklatasviiri hyväksyttiin markkinoille Euroopan unionin alueella vuonna 2014 ja Yhdysvalloissa vuonna 2015.
Haittavaikutukset
Tyypillisiä daklatasviirin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla päänsärky, huonovointisuus, väsymys, anemia sekä lymfosyyttien ja neutrofiilien alhainen määrä veressä.
Shmita
Shmita on juutalaisuuden Tooran määräämä seitsemän vuoden välein toistuva  sapattivuosi, jota nykyaikainen ortodoksijuutalaisuus seuraa. Shmitan tärkeimmät määräykset ovat että "Israelin maiden" pitää jäädä viljelemättä ja vuoden lopussa velat annetaan anteeksi. Shmita toistuu juutalaisessa kalenterissa vuosina: 1951 (5712), 1958 (5719), 1965 (5726), 1972 (5733), 1979 (5740), 1986 (5747), 1993 (5754), 2000 (5761), 2007 (5768), 2014 (5775) ja 2021 (5782).
Shmitan katsotaan perustuvan seuraaviin Tooran kohtiin:
Juutalaisen lain mukaan kaikkien juutalaisten omistamalla maalla kasvatettujen vihannesten syöminen on kielletty shmita-vuoden aikana, joka alkaa roš hašana -päivästä (vuonna 2007 12. syyskuuta illalla).
Edah Hareditin rabbien mukaan ei-juutalaisten ei-juutalaisten omistamalla maalla kasvatetut vihannekset ovat kuitenkin sallittuja. Tämän vuoksi Israelissa on ajoittain salakuljetettu vihanneksia arabien kyliin ja väitetty että ne on kasvatettu arabien mailla. Aiemmin noin kolmannes Israelin vihanneksista on tuotu shmita-vuoden aikana Gazan kaistalta. Toisena vaihtoehtona on käytetty maan myymistä ei-juutalaisille vuoden ajaksi, sopimuksella joka velvoittaa sen myynnin takaisin vuoden loputtua. Tämän heter mechira -käytännön hyväksyvät monet modernit ortodoksijuutalaiset, mutta harediortodoksit eivät.
Lähteet
Sabbatical
Pikkutiarella
Pikkutiarella (Tiarella trifoliata) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon, tiarellojen (Tiarella) sukuun kuuluva kasvilaji. Pikkutiarellan ja Tiarella unifoliata -lajin taksonominen asema sekä suhde toisiinsa eivät ole täysin selviä. Pikkutiarella on kuvattu alun perin Pohjois-Aasiasta, jossa sitä ei tosin esiinny. Pikkutiarellaa esiintyy Länsi-Kanadassa.
Pikkutiarellalla on vankka, tummanruskea juurakko, josta varret kohoavat. Varren tyvellä olevat lehdet ovat pitkäruotisia, korvakkeellisia ja kolmilehdykkäisiä. Lehdykät ovat hammaslaitaisia ja päättölehdykkä on kolmiliuskainen. Kukkien verholehdet ovat soikeita ja terälehdet valkoisia.
Pikkutiarella kasvaa metsissä kosteilla paikoilla.
Vaivaiskoivu
thumb|oikea|200px|Vaivaiskoivu.
Vaivaiskoivu (Betula nana) on koivukasveihin (Betulaceae) kuuluva kasvi. Se on paljon muita koivuja pienempi, mistä sen nimikin johtuu.
Vaivaiskoivu ei kasva metriä korkeammaksi, sen kokoluokkaa on mm. varpu, suopursu ja pieni pensas. Lehdet ovat pienet, pyöreät ja nyhälaitaiset.
Vaivaiskoivu voi risteytyä sekä hies- että rauduskoivun kanssa. Tunturikoivun perimässä saattaa olla vaivaiskoivua, vaikka se katsotaankin hieskoivun alalajiksi. Risteymät tuottavat huonosti jälkeläisiä.
Levinneisyys
Vaivaiskoivu on esiintymiseltään maailman pohjoisin koivulaji. Alalaji Betula nana subsp. nana kasvaa lähinnä Pohjois-Euroopassa ja Venäjällä Jeniseille saakka, sekä muun muassa Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Alalaji Betula nana subsp. exilis kasvaa Yhdysvaltojen pohjoisosissa ja Koillis-Aasiassa. Eteläisimmät esiintymisalueet ovat vuoristoissa muun muassa Skotlannissa ja Alpeilla. Suomessa se kasvaa koko maassa, mutta Lapissa yleisempänä. Pohjoisessa Suomessa laji kasvaa soilla ja metsissä, etelässä vain soilla. Tunturipaljakalla vaivaiskoivu kasvaa yleisenä jopa kilometrin korkeudella merenpinnasta.
MG
thumb|250px|MG TA 1937 MG on brittiläinen automerkki. MG tunnetaan parhaiten kaksipaikkaisten urheiluautojen valmistajana, mutta MG:n mallistoon kuuluu myös sedaneja ja crossovereita.
MG on lyhennys sanoista ”Morris Garages”. Morris Garages toimi Oxfordissa alkujaan Morris-autojen jälleenmyyjänä, mutta aloitti oman autotuotannon vuonna 1924.
Historia
thumb|250px|MG EX 181 1957, prototyyppi Ensimmäiset Morris Garagesin valmistamat autot perustuivat Morrisin autoihin, joihin oli vaihdettu Carbodiesin valmistamat, urheilullisemmat autonkorit. Ensimmäiset autot oli merkitty sekä MG:n että Morrisin logoilla. Morrisin valmistamien autojen kustomointi jatkui aina vuoteen 1928, jolloin tuotanto oli kasvanut sellaisiin mittoihin, että itsenäistyminen oli tullut mahdolliseksi, ja M.G. Car Company Limited perustettiin. Tuotanto siirtyi vuonna 1929 Oxfordista naapurikaupunkiin, Abingdoniin, missä tuotanto jatkui aina vuoteen 1980 saakka.
Vuonna 1935 William Morris, jonka omistuksessa yhtiö oli siihen asti ollut, myi yhtiön Morris Motor Companylle, joka oli myös hänen omistuksessaan. Vuonna 1952 MG sulautui British Motor Corporationiin ja edelleen vuonna 1968 British Leyland Motor Corporationiin (BLMC).
BLMC muuttui vuonna 1975 British Leylandiksi (BL) ja aloitti 1970-luvun lopussa yhteistyön japanilaisen Hondan kanssa. 1980-luvulla tuotannossa tapahtui merkittäviä muutoksia ja lopulta autotuotanto päätyi 1995 saksalaiselle BMW:lle. Vuonna 2000 muodostettiin MG Rover -yhtymä, jonka toiminta jatkui vuoteen 2005, jolloin yhtymä ajautui konkurssiin. Yhtymän autotuotanto siirtyi tarjouskilpailun seurauksena lopulta kiinalaisen Nanjing Automobilen omistukseen.
Myynti Suomessa
MG:n maahantuojana Suomessa toimi Morris-autojen maahantuoja Oy Voimavaunu Ab. 1960-luvun alkuun mennessä tämän merkkisiä autoja oli tuotu Suomeen yksittäiskappaleina, mutta seuraavan vuosikymmenen aikana MG:t muodostivat hyvin suuren osan urheiluhenkisten autojen myynnistä Suomessa. Merkille toi näkyvyyttä se, että Timo Mäkinen ja Rauno Aaltonen kilpailivat tämän merkkisillä autoilla muun muassa Monte Carlo -rallissa, ja MG-tehdasjoukkue osallistui Jyväskylän Suurajoihin. MG-autoja myytiin parhaina vuosina 1960-luvun puolivälissä pari sataa kappaletta vuosittain. Virallisissa rekisteröintitilastoissa MG kuului silti koko ajan "muut merkit" -luokkaan. Vuonna 1971 MG:n maahantuonti siirtyi Sisu-autojen valmistajalle Oy Suomen Autoteollisuus Ab:lle. Koko 1970-luvun aikana Suomessa rekisteröitiin enää vain 26 MG-autoa. Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä 293 MG-merkkistä autoa.
Mama Said
Mama Said on yhdysvaltalaisen kitaristi Lenny Kravitzin vuonna 1991 julkaistu toinen studioalbumi.
Vuorijalava
Vuorijalava (Ulmus glabra) on jalavien (Ulmus) sukuun kuuluva jalo lehtipuu ja toinen Suomessa luonnonvaraisina esiintyvistä jalavalajeista. Vuorijalava on koko Suomessa rauhoitettu laji.
Per-Edvin Persson
Per-Edvin Persson (s. 16. lokakuuta 1949) on suomalainen maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hän oli tiedekeskus Heurekan johtaja vuosina 1991–2013, jota ennen hän toimi Heurekan tieteellisenä johtajana vuosina 1987–1991. Tätä ennen Persson toimi Tieteellisten seurain valtuuskunnan toiminnanjohtajana (1983–1987) ja sitä ennen tutkijana Helsingin yliopistossa sekä Freshwater Institutessa Winnipegissä Kanadassa. Vuonna 2011 tasavallan presidentti myönsi hänelle professorin arvonimen.
Perssonin oma tieteenala on limnologia, ja hän on julkaissut noin 50 tieteellistä artikkelia veden ja kalojen haju- ja makuhaitoista sekä vesistöjen rehevöitymisongelmista. Persson johti erikoisalansa kansainvälistä tieteellistä yhteistyötä vuosina 1982–1991 ja toimitti muun muassa alan tieteellisten kokousten julkaisut.
Vuorijalava
Ulkonäkö ja koko
Yksikotinen vuorijalava kukkii keväällä ennen lehtien puhkeamista. Kukinto on tiheä sarja. Pienet, pallomaiset kukat ovat lyhytperäisiä ja muistuttavat ulkonäöltään hieman pajunkissoja. Kukan kehä on yhdislehtinen, 4- tai 5-liuskainen ja väriltään rusehtava. Kukat ovat kaksineuvoisia: heteitä on neljä tai viisi, emejä on yksi. Suomessa vuorijalava kukkii toukokuussa. Vaikka laji on yksikotinen, vuorijalavan kukkien onnistuneeseen hedelmöitykseen tarvitaan lähes aina siitepölyä toisilta yksilöiltä. Pölytys tapahtuu pääasiassa tuulen avulla.
Per-Edvin Persson
Persson kehitti voimakkaasti Tieteellisten seurain valtuuskunnan toimintaa, muun muassa perustamalla valtuuskunnan yhteyteen julkaisukeskuksen. Perssonilla on ollut lukuisia tiedepolitiikan luottamustehtäviä, muun muassa Suomen Akatemian tieteen keskustoimikunnan jäsenyys vuosina 1992–1994 ja Pohjoismaisen tiedepoliittisen neuvoston jäsenyys 1986–1992. Hän on Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen johtokunnan puheenjohtaja 2012–2014.
Vuorijalava
Ulkonäkö ja koko
Vuorijalavan hedelmä on 16–30 mm pitkä ja 14–20 mm leveä siipipalteinen pähkylä. Siipipalle on kaljulaitainen ja siemenlokero sijaitsee keskellä hedelmää. Siemenet valmistuvat kesä-heinäkuussa ja varisevat maahan. Itäminen tapahtuu tavallisesti jo samana kesänä. Vuorijalava alkaa tuottaa siemeniä 30–40 vuoden ikäisenä. Suvullisen lisääntymisen ohella vuorijalava uudistuu kantovesojen avulla.
Per-Edvin Persson
Persson on johtanut Heurekan menestykseen Suomessa ja maailmanmaineeseen muualla. Hänen aikanaan laitoksen johdossa Heurekan näyttelyitä on kiertänyt 25 maassa neljässä maanosassa ja niitä on nähnyt yli 22 miljoonaa ihmistä. Persson on toiminut niin Pohjoismaisen tiedekeskusliiton (1987–1991), Euroopan tiedekeskusliiton (1997–1998) kuin kansainvälisen tiedekeskusliiton (2004–2005) puheenjohtajana ja aloitti alan maailmankongressien tradition. Perssonilla on ollut lukuisia alan luottamustehtäviä eri maissa. Suomessa hän on kansansivistysjärjestö Svenska folkskolans vännerin puheenjohtaja vuodesta 2010.
Vuorijalava
Ulkonäkö ja koko
Hyvillä kasvupaikoilla vuorijalava voi Suomessakin kasvaa varsin suurikokoiseksi. Vuonna 1991 mitattiin Tammisaaressa 39 metriä pitkä yksilö. Karjalohjalla mitattiin samana vuonna ympärysmitaltaan yli viisimetrinen vuorijalava. Laji voi kasvaa 500 vuoden ikäiseksi.
Per-Edvin Persson
Lokakuussa 2007 Perssonille myönnettiin ensimmäisenä eurooppalaisena kansainvälisen tiedekeskusliiton ASTCin korkein henkilökohtainen huomionosoitus ASTC Fellow Award for Outstanding Contribution. Hän on Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1.lk ritari sekä Ranskan ansioritarikunnan ritari.
Vuorijalava
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|oikea|Vuorijalava kuvattuna C. A. M. Lindmanin teoksessa Bilder ur Nordens Flora (1917–1926). Vuorijalava jaetaan ainakin kahteen alalajiin, lehtovuorijalava (Ulmus glabra ssp. glabra ja kalliovuorijalava (Ulmus glabra ssp. montana).
Levinneisyys
Vuorijalavaa tavataan lähinnä Euroopassa, jossa se kasvaa luontaisena Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta aina Etelä-Uraliin ja Kaukasukselle saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin ja Venäjällä Pietarin kaupungin korkeudelle, etelässä Italian keskiosiin ja Pohjois-Kreikkaan. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan muutamin paikoin Turkista ja Iranista.
Suomessa vuorijalava on luonnonvaraisena harvinainen ja eteläinen lehtojen puulaji. Luonnonvaraisena vuorijalavaa tavataan hyvin hajanaisesti, lähinnä paikallisesiintyminä, linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella. Erillisiä esiintymiä on kuitenkin myös pohjoisempana, muun muassa Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Yleisimmillään vuorijalava on Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Suomeen vuorijalava levisi jääkauden jälkeisen lämpökauden aikana, mutta on sen jälkeen vähitellen vähentynyt ilmaston kylmetessä ja kuusen levitessä kasvupaikoille. Luontaisina kasvavia, puun mitoissa olevia vuorijalavia arvioidaan Suomessa olevan nykyään vain noin kaksi tuhatta yksilöä. Suomessa tavattavat vuorijalavat luokitellaan tavallisesti kuuluviksi alalajiin lehtovuorijalava (Ulmus glabra ssp. glabra).
Viljeltynä vuorijalava on Suomessa yleisempi laji ja menestyy pohjoisempanakin aina Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö
Luonnonvaraisena vuorijalava kasvaa tuoreissa, runsasravinteisissa kallionalus- ja puronvarsimetsissä. Suomessa laji on myös usein viljelykarkulainen, jolloin sitä tavataan pihojen ja puistojen reunusmetsissä, tienvarsilla, rantapenkereillä ja kaatopaikoilla. Villiintyneet yksilöt kasvavat kuitenkin hyvin harvoin suurikokoisiksi puiksi.
Suomenhevonen
Suomenhevonen on hevosrotu, jolla on sekä ratsu- että työhevosominaisuuksia ja vaikutusta. Se on ainoa täysin Suomessa kehitetty hevosrotu, jota kutsutaan englanniksi joskus nimityksellä Finnish Universal (suomalainen yleishevonen), sillä sen katsotaan sopivan liki kaikkiin hevosen käyttötarkoituksiin Suomessa: maatalous- ja metsätöihin, raviurheiluun, ratsastukseen ja vikellykseen. Suomenhevonen valittiin vuonna 2007 Suomen viralliseksi kansallishevosroduksi.
Vuorijalava
Käyttö
pienoiskuva|oikea|Puistopuuna kasvava vuorijalava Vuorijalavaa on jo pitkään kasvatettu puistopuuna. Siitä on jalostettu runsaasti erilaisia lajikkeita, kuten riippajalava ('Horizontalis', 'Pendula') ja kartiojalava ('Exoniensis'). Sateenvarjojalava ('Camperdownii') on luonnonmutaatio, jonka alkuperäinen yksilö löydettiin Camperdown Parkista Dundeesta.
Suomenhevonen
Suomenhevosta pidetään yhtenä maailman nopeimmista ja monipuolisimmista kylmäveriroduista, vaikka rodun luokittelu aidoksi kylmäveriseksi on kiistanalaista. Eri lähteiden mukaan suomenhevonen voidaan luokitella kevyeksi kylmäveriseksi, raskaaksi lämminveriseksi tai yleishevoseksi. Suomessa rotua ei kuitenkaan koskaan pidetä lämminverisenä.
Vuorijalava
Käyttö
Vuorijalavan puuaines on sitkeää, kestävää ja sietää kuivuttuaan hyvin kosteutta. Tämän vuoksi puuta käytetään erityisesti huonekaluteollisuudessa viiluna sekä koriste-esineiden valmistamisessa. Vuorijalavasta on tehty myös tarve-esineitä, kuten hevosten luokkeja. Hyvän kosteudensietokykynsä takia sitä on aikaisemmin käytetty esimerkiksi pumppuihin ja vesijohtoihin. Puuaineksen lahonkestävyydestä hyvä esimerkki on Lontoossa 1600-luvulla vuorijalavasta rakennettu maanalainen putkisto, joka oli erittäin hyvin säilynyt, kun se kaivettiin esiin 1930-luvulla. Suomessa vuorijalavan taloudellinen merkitys on hyvin vähäinen lajin harvinaisuuden vuoksi.
Suomenhevonen
Suomenhevosen kantakirja jakautuu neljään jalostussuuntaan, jotka pyrkivät kehittämään rotua eri tyyppeinä: raskaanpuoleisena työhevosena, kevyenä ravurina, monipuolisena ratsuhevosena sekä sopusuhtaisen pienenä pienhevosena. Jalostussuunnille yhteinen rotumääritelmä määrittelee suomenhevosen voimakkaaksi, monipuoliseksi ja miellyttäväluonteiseksi. Rodun keskikorkeus on 155 senttimetriä ja tyypillisin väritys on rautias, usein liinakko valkoisin merkein.
Vuorijalava
Käyttö
Ahvenanmaalla oli aikaisemmin tapana leikata jalavien latvustoja oksastojen tihentämiseksi. Näistä saatuja, kuivattuja oksia käytettiin karjan ja lampaiden talviruokintaan. Tuoreita jalavien siemeniä on myös käytetty salaatin tapaan ihmisravinnoksi.
Suomenhevonen
Hautalöytöjen perusteella hevosia on ollut Suomen alueella jo keskirautakaudella, mutta näiden hevosten alkuperää ei tunneta. Suomenhevonen ja sitä edeltänyt suomalainen maatiaishevoskanta oli kuitenkin Suomen ainoa hevosrotu vuosisatojen ajan, joten Suomen hevoshistoria on ylipäätään miltei sama kuin suomenhevosen historia. Ensimmäiset asiakirjamerkinnät suomalaisesta hevosesta ovat 1300-luvun vaihteesta. 1500-luvulta alkaen on tietoja monien ulkomaisten lämmin- ja puoliverirotujen vaikutuksesta, jonka tuloksena oli kookkaampi ja paremmin ratsuksi soveltuva suomenhevonen. Rodun kantakirja perustettiin vuonna 1907. Suomen maatalouden koneellistuttua ja suomalaisen ratsuväen jalkauduttua 1900-luvun jälkipuoliskolla suomenhevoskanta romahti yli 400 000 hevosesta alle 20 000:een. Rotu kuitenkin säilyi perinteisen raviurheilukäytön ja myöhemmin myös monipuolisten ratsuominaisuuksiensa ansiosta.
Rotumääritelmä
thumb|vasen|Kantaori Jaakko Tt 118 vuonna 1882. Rotumääritelmän mukaan suomenhevonen on monipuolinen ja -käyttöinen, keskikokoinen ja tukevarakenteinen hevonen. Ihanteellinen suomenhevonen on monipuolinen, helposti käsiteltävä hevonen, jossa yhdistyvät voima, ketteryys, nopeus ja kestävyys. Suomenhevonen on eloisa, luotettava ja valpas. Rotumääritelmän mukaan luonteessa on tavoiteltavaa ”rehellisyys”; yhteistyöhalukkuus, tottelevaisuus ja into työskennellä. Suomenhevonen on kestävä, terveydeltään hyvä ja yleensä pitkäikäinen. Rotumääritelmän mukaan suomenhevosen pää on kuiva ja profiililtaan suora, ei pitkä tai kupera; korvat ovat sopivan etäällä toisistaan ja lyhyet. Kaulan tulisi olla hyvänmuotoinen, ei joutsenkaulamainen. Rungon tulisi olla pitkänpuoleinen, mutta pyöreämuotoinen ja sopusuhtainen. Lanteen ei tulisi olla tasainen tai hännän kiinnittyä liian ylös. Suomenhevoset ovat lihaksikkaita, ja niillä on hyvä luusto, vankat kuivat jalat sekä vahvat kaviot.