cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aya: Elämää Yop Cityssä
Aya: Elämää Yop Cityssä on Marguerite Abouetin käsikirjoittama ja Clément Oubrerien piirtämä sarjakuvaromaani, joka ilmestyi Ranskassa 2006. Albumin on julkaissut suomeksi Arktinen Banaani vuonna 2010 ja suomentanut Kirsi Kinnunen. Tarina kertoo Abouetin synnyinkaupungin, Norsunluurannikon Abidjanin lähiön Yopougonin nuorien elämästä.
Z34
Z34 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1941 telakkanumerolla 1004. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1942 ja valmistui 5. kesäkuuta 1943.
Palvelus
Miehistö upotti aluksensa 26. maaliskuuta 1946.
Punaisten uhrien muistomerkki
Punaisten uhrien muistomerkki on vuonna 2018 paljastettu kuvanveistäjä Marjo Heinon suunnittelema muistomerkki, joka sijaitsee Porissa Keski-Porin kirkon puistossa. Se on omistettu Suomen sisällissodan punaisen osapuolen uhreille.
Graniittiseen kivipaateen on kiinnitetty pyöreä pronssireliefi, jonka alapuolella on runoilija Aulikko Oksasen säe ”Ei synny rakkautta ilman oikeutta”. Reliefissä on kuvattuna muun muassa puita, jotka kasvoivat jo sodan aikana keväällä 1918. Muistomerkin kustansivat sosialidemokraattien ja vasemmistoliiton kunnallisjärjestöt.
Muistomerkki sijaitsee puiston Yrjönkadun puoleisella sivustalla sisällissodan valkoisten muistomerkin ja Karjalaan jääneiden muistomerkin välissä. Keski-Porin kirkkopuistossa on myös heimosotien muistomerkki sekä vuosien 1939–1945 sotien sankarihaudan muistomerkki.
Taustaa
Porin seudulla ei aikaisemmin ollut kokoavaa muistomerkkiä sisällissodan punaisille, vaan kaupungin hautausmailla on useita joukkohautojen muistomerkkejä. Muistomerkkiä oli ajettu jo yli 20 vuoden ajan, mutta aikaisemmin hanke oli kaatunut seu­ra­kun­nan vas­tus­tuk­seen.
Sosialidemokraattien ja Vasemmistoliiton kunnallisjärjestöt tekivät aloitteen muistomerkistä talvella 2016, ja asiaa käsiteltiin Porin yhteisessä kirkkoneuvostossa ensimmäisen kerran maaliskuussa, jolloin hanke kuitenkin palautettiin uuteen valmisteluun. Päätöksen muistomerkin toteuttamisesta tehtiin saman vuoden joulukuussa äänestyspäätöksen jälkeen äänin 10–4. Osa porvareista vastusti muistomerkin pystyttämistä kirkkopuistoon. Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu tietokirjailija Antti Pekola olisi halunnut sen kirkkopuiston sijasta Käppärän hautausmaalle, jossa sijaitsee 300 punaisen joukkohauta.
Myös vasemmistoliiton aktiivit Tapio Furuholm ja Aimo Ruusunen esittivät jo keväällä 2015 muistomerkin sijoituspaikaksi Käppärän hautausmaata. Tietokirjailija Tapio Niemi puolestaan ehdotti muistomerkkiin valkoisten surmaaman 12-vuotiaan Walfrid Bärlundin reliefiä, mutta Heinon suunnitelma oli jo tuolloin päätetty toteuttaa. Niemen ehdotuksen mukaan muistomerkki olisi pitänyt omistaa kaikille sisällissodan uhreille.
Paljastustilaisuus
Muistomerkki paljastettiin 18. heinäkuuta 2018 osana Porissa järjestettävän SuomiAreena-tapahtuman ohjelmaa. Muistomerkin paljasti Turun piispa Kaarlo Kalliala. Samana päivänä hän siunasi myös Käppärän hautausmaalla sijaitsevan punaisten joukkohaudan vainajat, jotka olivat aikoinaan jääneet siunaamatta. Paljastustilaisuudessa olivat paikalla muun muassa kuvanveistäjä Marjo Heino ja runoilija Aulikki Oksanen. Muistomerkin pystyttäjiä edustivat kaupunginvaltuutetut Esa Wahlman ja Milka Tommila.
Saint John (Antigua ja Barbuda)
thumb|150px|Saint Johnin sijainti Antiguan saarella Saint John on yksi Antigua ja Barbudan kunnista. Se sijaitsee Antiguan saaren luoteisosassa. Kunnan pinta-ala on 73,8 neliökilometriä ja siellä on 51 737 asukassta, mikä tekee kunnasta väkiluvultaan saarivaltion suurimman kunnan. Maan pääkaupunki St. John’s sijaitsee kunnan alueella.
Al-Qa’im
Qaim eli al-Qa’im (tai al-Qaim, al-Ka’im, al-Kaim; ) on rajakaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen etelärannalla, Syyrian rajalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista on linnuntietä 239 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 336 kilometriä itäkaakkoon.
thumb|250px|left|Al-Qa’imin sijainti Syyrian rajalla. Syyrian puoleinen rajakaupunki on [[Abu Kamal.]] Rajakaupunki on yksi kolmesta virallisesta Irakin ja Syyrian välisistä maanteiden rajanylityspisteistä ja on strategisesti tärkeä. Kaupungissa on sementtitehdas ja sinne johtaa myös rautatie. Kaupungin etelälaidalla on 317,9 metriä korkea Husaiban televisiolähetinmasto. Al-Qaimin piirikunnassa viljellään maata Eufratin varrella, ja seudun maaperää on kuvattu ravinteikkaaksi.
Qaimin kaupunki on Anbarin maakunnan Qaimin piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2014 tammikuussa Qaimin piirikunnassa arvioitiin asuvan 10 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 150 000 ihmistä. Samaan piirikuntaan kuuluva Karabilan kaupunki on kasvanut kiinni al-Qaimin taajaman itäosaan.
Qaimin seudun fosfaattikaivoksen yhteyteen rakennettu, vuonna 1984 toimintansa aloittanut lannoitetehdas teki Irakin omavaraiseksi lannoitteiden osalta. Osa lannoitetehtaan tuotannosta vietiin ulkomaille. Yhdysvaltojen mukaan osa laitoksesta muutettiin sittemmin uraanin rikastuslaitokseksi ja laitoksen vuosina 1984–1990 rikastamaa uraania käytettiin Irakin ydinaseohjelmassa. Persianlahden sodan aikana vuonna 1991 uraanin rikastuslaitos tuhottiin.
Irakin sodan aikana kaupunki oli raskaiden taistelujen kohteena keväällä 2005 sen jälkeen, kun joukko asemiehiä oli ensin pakottanut kaupungin poliisijoukot jättämään kaupungin.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1992
Jalkapallon II divisioonassa 1992 pelattiin kolmessa 12 joukkueen lohkossa kaksinkertainen sarja, jonka lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Lohkojen kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kolmoseen. Ykköseen nousivat Helsingin Ponnistus, Rauman Pallo-Iirot sekä Kajaanin Haka.
Itälohko
Uusintaottelu säilymisestä Lahdessa PU-62 - TiPS 2-0 (0-0) ja.
Länsilohko
R-Futis keskeytti sarjan
Giovanni Battista Ceirano
right|250px
Giovanni Battista Ceirano oli italialainen autoilun ja ajoneuvojen valmistuksen pioneeri.
Historiaa
Giovanni Battista oli nelihenkisen Ceiranon veljessarjan vanhin, muut veljet olivat ikäjärjestyksessä Giovanni, Matteo ja Ernesto. Vuonna 1886 hän perusti Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa mm. liikemies Emanuele di Bricherasio, jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa. Vakituinen vieras polkupyöräverstaalla oli tekniikasta kiinnostunut pikkupoika nimeltä Vincenzo Lancia. Hän imi täällä itseensä vaikutteita, joilla oli hänen tulevaisuutensa kannalta ratkaiseva merkitys.
Lakjärvenrahka
thumb|Kurki lennossa Lakjärvenrahkan avosuon yllä. Kuvan oikeassa laidassa näkyy Pukkipalon aarniometsän tiheä kuusikko.
Giovanni Battista Ceirano
Historiaa
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa Ceirano Giovanni Battista & C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus alkaa valmistaa insinööri Aristide Facciolin suunnittelemaa kevyttä kaksipaikkaista autoa, joka on varustettu Aristiden itsensä suunnittelemalla 3,5 hv:n, 663 cm3:n kaksisylinterisellä moottorilla ja kaksinopeuksisella vaihteistolla. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annetaan nimi "Welleyes" heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti. Heidän autolleen näyttäisi olevan odotettavissa kaupallista menestystä mutta heidän tuotantotilojensa rajallinen koko ei mahdollista laajamuotoisemman autojen valmistuksen aloittamista, joten he päättävät myydä autonsa patenttioikeudet torinolaiselle liikemieskonsortiolle, joka perustaa auton valmistamista varten "Fabbrica Italiana Automobili Torino" (F.I.A.T.) -nimisen yhtiön.
Lakjärvenrahka
Lakjärvenrahka on Kurjenrahkan kansallispuistossa, Varsinais-Suomessa sijaitseva suoalue. Se sijaitsee pääosin Mynämäen kunnassa, tosin suon eteläosa ulottuu Nousiaisten kunnan alueelle. Lakjärvenrahka muodostaa lisäksi yhtenäisen suoalueen sen eteläpuolella sijaitsevan Nousiaisten Lammenrahkan kanssa.
Giovanni Battista Ceirano
Historiaa
Kaupan yhteydessä, nyt Ceiranon oppipoikana työskennellyt Vincenzo Lancia, että Aristide Faccioli siirtyivät Fiatille ja myös Ceiranon veljekset saivat pestin uudesta yhtiöstä. Giovanni Battista aloitti toiminnan Fiatin myyntiedustajana. Neljä kuukautta kaupan jälkeen markkinoille tuli Fiatin ensimmäinen henkilöauto, Ceiranon veljesten Welleyes-patenttiin perustuva "FIAT 3½ HP".
Lakjärvenrahka
Yleiskuva ja suotyypit
Lakjärvenrahka ja sitä ympäröivät Laidassuo ja Nousiaisten Lammenrahka luokitellaan keidassoiksi, vaikka suotyypille ominaiset rakenteet eivät monin paikoin olekaan näillä soilla selvästi nähtävissä. Esimerkiksi soiden reunaluisut tai laiteet puuttuvat usein kokonaan tai ovat hyvin kapeat. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että suot ovat syntyneet kallioisten metsäsaarekkeiden pitkänomaisiin, sokkeloisiin väleihin. Kivennäismaasaarekkeista suurin osa on jäätikkösyntyisiä moreenikumpuja. Osa metsäsaarekkeista on myös säilynyt luonnontilassa.
Giovanni Battista Ceirano
Historiaa
Giovanni Battista ei ollut tyytyväinen pelkän myyntiedustajan toimeen ja vuonna 1901 hän perusti Matteon kanssa uuden autoja valmistavan yrityksen Fratelli Ceirano & C.. Vuoteen 1903 mennessä yhtiö oli kehittänyt yksisylinterisellä moottorilla varustetut "Ceirano 5 HP"- ja "Ceirano 6/8 HP" -mallit sekä 4562 cm3:n nelisylinterisellä moottorilla varustetun "Ceirano 16 HP":n. Matteo jätti yhtiön vuonna 1903 ja perusti Ceirano Matteo & C. -nimisen yhtiön. Giovanni Battista jatkoi nuoremman veljensä, joka oli myös nimeltään Giovanni, yhtiön toimintaa ja vuonna 1904 sen nimeksi muutettiin G.G. Fratelli Ceirano & C..
Lakjärvenrahka
Yleiskuva ja suotyypit
Lakjärvenrahkan pinta-ala on 420 hehtaaria, ja sen pinta on 75 metriä meren pinnan yläpuolella. Suon pinta on luoteeseen kallistunut, joten sen vedet valuvat Mynäjokeen. Lakjärvenrahkan luonnontilaisen, kansallispuistoon kuuluvan osan vallitsevat suotyypit ovat keidas- ja isovarpuräme sekä rahka- ja kalvakkaneva. Puiston ulkopuoliset alueet suosta on ojitettu. Keskimäärin suolla on turvetta 2,7 metrin paksuudelta ja sen pohjamaalajina on pääasiassa hiekka. Geologian tutkimuskeskuksen kartoituksissa Lakjärvenrahka todettiin soveltumattomaksi sekä teolliseen kasvu- että polttoturvetuotantoon.
Luonto ja nähtävyydet
Lakjärvenrahkan reunoilla sijaitsee yksi puiston merkittävimmistä luontokohteista. Pukkipalon aarniometsä suon itälaidalla on yksi Varsinais-Suomen edustavimmista. Suon koilliskulmassa sijaitsee puolestaan koko suolle nimensä antanut Lakjärven pieni suorantainen järvi, jonka koko on vain noin kolme hehtaaria. Suon länsireunalla on lisäksi yksi allikkoinen tasanne. Tasanteen ympärillä olevat kuivemmat kermit ja kosteammat kuljut ovat myös suuntautuneet melko selvästi. Suoalueelle avautuu komea näköala etelästä Takaniitunvuoren huipulta. Vuoren läheisyydessä on myös tulentekopaikka.
Giovanni Battista Ceirano
Historiaa
Vuonna 1905 Giovanni Battista vetäytyi autojen valmistuksesta ja liiketoimista ja muutti viettämään yksityiselämää Bordigheran rannikkokaupunkiin. Giovanni Battista Ceirano kuoli Torinossa vuonna 1912.
Dolgaani
Dolgaani tarkoittaa seuraavia asioita:
Robert La Caze
Robert La Caze (26. helmikuuta 1917 Pariisi – 1. heinäkuuta 2015 Le Cannet) oli ranskalainen F1-kuljettaja, mutta hän ajoi marokkolaisella lisenssillä.
La Caze ajoi uransa aikana enimmäkseen Pohjois-Afrikan ralleja, joissa hän tutustui Ken Tyrrelliin. Hän osallistui Tyrrellin tarjouksesta F2-luokan autolla yhteen F1-osakilpailuun, Marokon GP:hen vuonna 1958. Hän oli kilpailussa 14. eikä saavuttanut pisteitä. Myöhemmin La Caze perusti korjaamon Marrakechiin ja oli hiihtolajeissa kansallisen tason mestari. Hän kuoli Le Cannet´ssa vuonna 2015.
Napoleon Hill
thumb|Napoleon Hill Oliver Napoleon Hill (26. lokakuuta 1883 Pound, Virginia, Yhdysvallat – 8. marraskuuta 1970 Greenville, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja liikemies. Hänet muistetaan erityisesti itseapukirjastaan Think and Grow Rich  (1937), suom. Ajattele oikein – menesty! (2007), joka oli yksi 1900-luvun myydyimpiä itseapukirjoja. Sitä on väitetysti myyty yli 15 miljoonaa kappaletta.
Varhainen elämä ja hämärät liiketoimet
Vuoden 1908 toukokuussa 24-vuotias Hill pidätettiin sekkien väärentämisestä, mutta hänet myöhemmin vapautettiin syytteestä. Hänen puutavaraliiketoimintansa Acree-Hill Lumber Company -yhtiön kautta perustui huijaukseen, jossa Hill osti puutavaraa luotolla, ei koskaan maksanut tavarantoimittajilleen ja myi puutavaraa muille käteisellä selvästi markkina-arvoa alhaisemmalla hinnalla. Joulukuussa 1908 Hill pakeni viranomaisia Alabamasta Washingtoniin.
Washingtonissa Hill perusti Automobile College of Washington -koulun, joka todellisuudessa välitti sen "opiskelijoita" ilmaiseksi työvoimaksi Carter-autovalmistajalle. Koulu lopetti toimintansa vuonna 1912. Hill muutti seuraavaksi Chicagoon, jossa hän alkoi esiintyä asianajajana, vaikka ei ollut koskaan opiskellut lakitiedettä.
Syyskuussa 1915 Hill perusti Chicagossa "George Washingtonin mainontainstituutin", jonka tarkoituksena oli opettaa "menestys- ja itseluottamusperiaatteita". Todellisuudessa Hill myi koulun osakkeita sen "opiskelijoille". Hillin mukaan koulun markkina-arvo oli 100 000 dollaria, mutta viranomaisten mukaan se oli korkeintaan 1200 dollaria. Koulun toiminta päättyi pian viranomaistutkinnan jälkeen kesällä 1918.
Kirjailijanura
pienoiskuva|Napoleon Hill lukee kirjaansa Think and Grow Rich (1937) Hill muutti vuonna 1928 Philadelphiaan ja vakuutti Connecticutissa toimivan kustantajan julkaisemaan kahdeksanosaisen teoksensa Law of Success. Kirja oli Hillin ensimmäinen suuri menestys, jonka tuotoilla hän osti Rolls-Roycen ja kuudensadan hehtaarin suuruisen kiinteistön Catskillvuorilta. Hill hankki kiinteistölle rahoittajia väittämällä perustavansa sinne "maailman ensimmäisen yliopistotasoisen menestyskoulun".
1930-luvun laman seurauksena Hill ajautui talousongelmiin ja joutui myymään kiinteistönsä. Hänen seuraava kirjansa The Magic Ladder to Succes ei menestys kaupallisesti. 1930-luvulla Hill yritti menestyä elokuvien tuottajana ja lehtikustantajana. Myöhemmin Hill väitti toimineensa näihin aikoihin presidentti Franklin D. Rooseveltin neuvonantajana.
Vuonna 1937 Hill julkaisi myydyimmän ja tunnetuimman kirjansa Think and Grow Rich. Hillin uusi vaimo Rosa Lee Beeland osallistui merkittävästi teoksen kirjoittamiseen ja toimittamiseen. Teoksella uudelleen rikastunut Hill osti varoilla autoja, vaatteita ja suuren kartanon Floridasta.
Hill väitti haastatelleensa kirjojaan varten aikansa kuuluisa henkilöitä, muun muassa liikemies Andrew Carnegieta, Henry Fordia, and Alexander Graham Bellia, mutta todellisuudessa Hill ei koskaan tavannut näitä miehiä. Hill oli tavannut joulukuussa 1923 keksijä Thomas Edisonin, jonka kanssa hän poseerasi Hillin lehdissä julkaistussa valokuvassa. Hillin mukaan valokuvat Carnegien ja muiden merkkihenkilöiden tapaamisista tuhoutuivat tulipalossa. Kirjassaan Grow Rich!: With Peace of Mind, Hill kertoo saaneensa salaista tietoa henkimaailman olennoilta.
Tuhlaavan elämäntapansa ja avioeron vuoksi Hill oli pian jälleen talousvaikeuksissa. Hillin vuonna 1941 ilmestynyt kirja Mental Dynamite ei myynyt hyvin. Vuonna 1943 Hill meni viidennen kerran naimisiin, muutti Kaliforniaan, ja yritti elättää itseään luennoimalla ja myymällä kursseja.
1950-luvun alussa Hill tapasi vakuutusmyyjä W. Clement Stonen, joka oli rikastunut kehittämillään kyseenalaisilla, muun muassa ketjukirjeitä käyttäneillä myyntitaktiikoilla. Miehet kehittivät yhdessä luentosarjan ja Success Unlimited -lehden. He kirjoittivat myös yhdessä kirjan Success Through a Positive Mental Attitude (1960). Hill yritti myydä opiskelumateriaalejaan verkostomarkkinoinnin avulla.
Kuolema
Hill kuoli Greenvillessä, Etelä-Carolinassa 8. marraskuuta 1970. Hänen terveytensä oli huono vuosia ennen kuolemaansa, ja hänen vaimonsa Annie Lou hoiti häntä. Hillin varallisuuden uskotaan olleen hyvin vaatimaton tämän viimeisinä vuosina.
Ruukkumerivuokot
Ruukkumerivuokot eli varsinaiset ruukkumerivuokot (Ceriantharia) on korallieläinten alaluokka, johon kuuluu noin 150 lajia. Ne elävät meri- ja murtovedessä, ja niitä tavataan ainakin 2500 metrin syvyyteen asti. Ruukkumerivuokkojen levinneisyysalue ulottuu arktiselta alueelta aina Eteläiselle jäämerelle. Kaikki ruukkumerivuokot elävät erillisinä, yksittäisinä polyyppeina.
Perinteisesti Ceriantharia on ollut lahko laajemmassa ruukkumerivuokkojen alaluokassa (Ceriantipatharia), joka sisälsi myös mustakorallien lahkon (Antipatharia). Nykyään mustakorallit luokitellaan kuitenkin kukkakorallien alaluokkaan (Hexacorallia), jolloin Ceriantipatharia-alaluokka jää käyttämättömäksi nimeksi, ja Ceriantharia-lahko saa alaluokan aseman. Vaihtoehtoisesti myös varsinaiset ruukkumerivuokot voidaan lukea kukkakoralleihin.
Buddhalaiset neuvostot
pienoiskuva| Ensimmäinen buddhalainen neuvosto Historiallisen Buddhan, Siddhartha Gautaman, kuoleman jälkeen buddhalaiset munkkiyhteisöt ovat säännöllisin väliajoin kokoontuneet ratkomaan oppeihin ja munkkien käyttäytymissäännöstöön liittyviä kiistoja sekä tarkistamaan ja oikaisemaan sutrien sisältöä. Nämä kokoontumiset, joita historioitsijat kutsuvat ”buddhalaisksi neuvostoiksi”, mainitaan buddhalaisissa sutrissa, joissa niiden sanotaan alkaneen heti Buddhan kuoleman jälkeen ja jatkuneen uudelle ajalle saakka.
Länsimaisessa tutkimuksessa käytettävä buddhalaisten neuvostojen lukumäärä, ajoitus ja järjestys perustuvat pääasiassa Theravada-koulukunnan historiallisiin kronikoihin. Varhaisimpia neuvostoja pidetään kanonisina tapahtumina kaikissa buddhalaisuuden perinteissä, mutta niistä ei ole juurikaan historiallista näyttöä buddhalaisia sutria lukuun ottamatta. Joitain myöhemmistä neuvostoista käsitellään lähinnä vain Theravada-perinteessä.
Ensimmäinen buddhalainen neuvosto (n. 400 eaa)
Kaikkien buddhalaisten koulukuntien kirjoitusten mukaan, ensimmäinen buddhalainen neuvosto pidettiin pian Buddhan kuoleman jälkeen, noin 400 eaa., kuningas Ajatashatrun tukemana ja munkki Mahakasyapan johtamana, Sattapannin luolissa Rajgrihassa. Sen tavoitteena oli säilyttää Buddhan keskustelut (sutrat) ja munkkien käyttäytymissäännöstö (Vinaya). Perimätiedon mukaan Buddhan oppilaista Ananda resitoi sutrat ja Upali munkkien käyttäytymissäännöstön ulkomuistista. Länsimaisessa tutkimuksessa on ehdotettu, ettäAbhidhamma Pitaka muodostettiin todennäköisesti vuoden 300 eaa. jälkeen, koska siinä käytetty kieli ja sisältö eroaa muusta sutra-kirjallisuudesta.
Jotkut intialaisen buddhalaisuuden tutkijat ovat kyseenalaistaneet tapahtuman historiallisuuden.
Ensimmäisen buddhalaisneuvoston tapahtumat on kirjattu varhaisten buddhalaisten koulukuntien Vinaya Pitakaan. Tekstiä kutsutaan viidensadan resitaatioksi (Pañcasatikakkhandhaka), koska yhteisö valitsi viisisataa vanhempaa munkkia keräämään ja selventämään Buddhan opetuksia.
Toinen buddhalainen neuvosto
Niin sanotun "toisen buddhalaisen neuvoston" historialliset aineistot perustuvat pääasiassa eri koulukuntien käyttämiin kanonisiin munkkisäännöstöihin. Useimmissa tapauksissa nämä tiedot löytyvät Vinayan Skandhaka-osion lopusta. Vaikka eri koulukunnat ovat erimielisiä toiseen neuvostoon liittyvistä yksityiskohtista, he kuitenkin ovat samaa mieltä siitä, että perimmäinen näkemysero liittyi vinayaan eli munkkisäännöstöön.
Toinen neuvosto sai aikaan ensimmäisen skisman buddhalaisessa sanghassa. Nykytutkijat näkevät tämän näkemyseron johtuneen uudistusmielisestä, Sthaviras-ryhmästä joka irtosi konservatiivisen enemmistön muodostaneesta Mahāsāṃghikas-ryhmästä. Tätä näkemystä tukee näihin ryhmiin liitetyt vinaya-munkkisäännöstöt, sillä Sthaviras-ryhmään liitetyt vinayat sisältävät enemmän sääntöjä kuin Mahāsāṃghika-ryhmään liitetyt vinayat.
Lähes kaikki tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että tämä toinen neuvosto oli historiallinen tapahtuma. Tutkijat eivät kuitenkaan ole tapahtuman ajankohdasta yksimielisiä, eikä tiedetä pidettiinkö toinen neuvosto ennen vai jälkeen Ashokan (304–232 eaa.).
Toinen neuvosto pidettiin Vaishalissa kuningas Kalasokan tukemana sekä Sabakamin johtamana.
Kolmas neuvosto
pienoiskuva| [[Ašoka|Asoka ja Moggaliputta-Tissa kolmannessa buddhalaisessa neuvostossa, Nava Jetavanassa, Shravastissa ]] Selvänä erona toista neuvostoa koskeviin yhteneviin kirjoituksiin, on olemassa tietoja useista mahdollisista "kolmansista neuvostoista". Nämä eri versiot toimivat valtuutuksena erinäisten buddhalaisten koulukuntien perustamiselle.
Theravāda-buddhalaisuuden kommentaarien ja kronikoiden mukaan kolmas buddhalainen neuvosto pidettiin Mauryan kuningas Ashoka n kutsumana Pātaliputrassa (nykyisin Patna), Moggaliputta Tissa-munkin johtamana. Sen tavoitteena oli puhdistaa buddhalainen liike etenkin opportunistisista ryhmittymistä, joita kuninkaallinen tuki oli houkutellut. Kuningas kysyi epäilyn alaisilta munkeilta, mitä Buddha opetti, ja he väittivät Buddhan opettaneen näkemyksiä, kuten eternalismia yms., jotka tuomitaan kanonisessa Brahmajala Sutta-kirjoitukskokoelmassa. Hän kysyi samaa hyveellisiltä munkeilta, ja he vastasivat, että Buddha oli "analyysin (Vibhajjavādin) opettaja", jonka Moggaliputta Tissa vahvisti. Neuvosto jatkoi resitoimalla kirjoitukset vielä kerran lisäten niihin Moggaliputta Tissan oman kirjan, Kathavatthun. Katthavatthu sisältyy nykyisin Thravada-koulukunnan Abhidhamma Pitaka -kokoelmaan ja se sisältää keskustelua buddhalaisuudessa olevista eriävistä näkemyksistä. Tämä neuvosto näyttää olleen syynä Sarvastivada- ja Vibhajjavāda- koulukuntien eriytymiseen.
Lisäksi lähetystöjä lähetettiin eri maihin levittämään buddhalaisuutta aina lännessä oleviin Kreikalaisiin kuningaskuntiin asti (etenkin Kreikkalais-baktrialaiseen kuningaskuntaan ja mahdollisesti myös tätä kauemmas Ashokan kivipilareissa olevien kirjoitusten perusteella). Frauwallnerin (Frauwallner, 1956) mukaan useat näistä lähetyssaarnaajista olivat vastuussa eri koulukuntien perustamisesta Intian eri osiin: Majjhantika perusti Sarvastivādin-koulukunnan Kasmiriin; Yonaka Dhammarakkhita on saattanut olla Dharmaguptaka-koulukunnan perustaja; Mahādeva, joka lähetettiin Mahisa-maahan, on saattanut olla Mahisasaka-koulukunnan perustaja, Lisäksi useat opettajat matkustivat Himalajan alueelle, missä he perustivat Haimavata-koulukunnan, mukaan lukien tietyn Kassapagotta-koulukunnan, joka saattaa liittyä Kasyapiyas-koulukuntaan. Joidenkin Haimavatan munkkien jäänteitä on kaivettu esiin kaivauksissa, Vedisassa Keski-Intiassa. Tunnetuin lähetyssaarnaajista ja näiden Theravada-historioiden pääasiallisena kiinnostuksen kohteena on Mahinda, joka matkusti Sri Lankaan, missä hän perusti koulukunnan, jonka nykyisin tunnetaanTheravadana.
Theravādan oma Dipavamsa-kronikka mainitsee aivan erilaisen neuvoston nimeltä "suuri resitointi" (Mahāsangiti), jonka uudistetut Vajjiputtakas-koulukuntalaiset pitivät toisessa neuvostossa kokemansa tappion jälkeen. Dipavamsa-kronikassa arvostellaan Mahasangitika (Manasanghika) -koulukuntaa joidenkin tekstien hylkäämisestä ei-kanonisina: [Vinaya] Parivāra ; Abhidhamman 6 kirjaa; Patisambhida ; Niddesa ; osa Jatakoista ; sekä joitain jakeita. (Dipavamsa 76, 82)
Mahāsanghika-koulukunta puolestaan muistaa asiat eri tavalla: he väittävät Sāriputraparipricchassa, että yrityksenä oli laajentaa tarpeettomasti vanhaa Vinayaa. Mahasanghika-koulukunnan oma vinaya antaa käytännössä saman kuvauksen toisesta neuvostosta kuin muut, ts. he olivat samalla puolella.
Täysin erilainen selitys Mahāsanghika-koulukunnan alkuperästä löytyy Sarvāstivāda- koulukunnan teoksista. Vasumitra kertoo riidasta Pataliputrassa, joka tapahtui Ashokan hallinnon aikaan ja sen johtuneen viidestä harhaoppisesta näkemyksestä: että Arahant voi saada yöllisen siemensyöksyn; että hänellä voi olla epäilyksiä; että toinen voi opettaa häntä; että hänellä voi olla puutetta tiedosta; ja että polku voidaan saavuttaa huudahtamalla "Mitä kärsimystä!". Näistä samoista asioista keskustellaan ja ne tuomitaan Moggaliputta Tissan Kathavatthussa, mutta tätä neuvostoa ei mainita Theravada-koulukunnan lähteissä. Myöhemmässä Mahavibhasassa tämä tarina kehittyy rajuksi mustamaalauskampanjaksi Mahasanghika-koulukunnann perustajaa vastaan, jonka se nimeää " Mahadevaksi". Tämä versio tapahtumista korostaa Kasmirilaisen Sarvastivada-koulukunnan puhtautta. Heitä kuvataan arahanteista polveutuviksi, jotka pakenivat Mahadevan vainoa.
Neljäs buddhalainen neuvosto
Neljännen buddhalaisen neuvoston aikaan buddhalaisuus oli jo kauan sitten eriytynyt eri koulukuntiin. Theravada piti neljännen buddhalaisen neuvoston ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Tambapannissa (Sri Lanka), Aloka Lenan luostarissa, nykyisin Alu Vihara, kuningas Vattagamani-Abayan hallinnon aikana. On kuitenkin selvennettävä, että tuntematon paikallinen päällikkö oli antanut tukensa neuvostolle kuninkaan sijasta, koska hän oli Abayagir-koulukunnan (Mahayana-koulukunnan alalahko) vankka seuraaja. Itse asiassa yksi tärkeimmistä syistä neuvoston pitämiseen oli politiikka, jota kuningas noudatti Mahaviharan pappeja vastaan, jotka olivat Theravadilaisia, joita kohtaan hyökättiin kerran Mahaviharan alueella tappaen monia ja ajamalla muut pois. Temppeli tuhottiin ja sen paikalle rakennettiin mahajana-koulukunnan temppeli. Muut tärkeimmät syyt neuvostolle olivat epävakaa poliittinen tilanne maassa jatkuvien invaasioiden takia, jotka johtivat useasti itse kuninkaan pakenemiseen, sekä vakava nälänhätä. Sanotaan, että se omistautui koko Paali-kaanonin kirjoittamiseen ylös, sillä sitä oli aikaisemmin säilytetty ainoastaan muistitietona. Neuvoston johtajasta ei ole tehty mainintaa, jonka arvioitu syy on ollut silloin buddhalaisuuden heikentyvä asema, ja munkkien yhteinen pyrkimys säilyttää uskonto puhtaimmassa muodossaan, minkä vuoksi johtajaa ei tarvittu.
Toinen "neljäs buddhalainen neuvosto" pidettiin Sarvastivada--koulukunnassa, jonka kerrotaan olleen Kushan-valtakunnan keisarin Kanishkan koolle kutsuma vuonna 78 jKr Kundalbanissa Kashmirissa. Sanotaan, että Kanishka kokosi viisisataa munkkia Vasumitran johtamana Kashmiriin systematisoimaan Sarvastivadi-koulukunnan Abhidharma-tekstit, jotka oli käännetty aikaisemmista prakritin kielistä klassiseen sanskritin kieleen. Sanotaan, että neuvoston aikana koottiin kolmesataatuhatta jaetta ja yli yhdeksän miljoonaa lausetta. Prosessin valmistuminen kesti kaksitoista vuotta. Vaikka Sarvastivada-koulukuntaa ei ole enää olemassa itsenäisenä koulukuntana, sen traditiot periytyvät mahajana-koulukuntaan. Edesmennyt buddhologi professori Etienne Lamotte piti Kanishkan neuvostoa kuvitteellisena. Toinen huomattava buddhologi David Snellgrove pitää kuitenkin Theravada-koulukunnan mainintoja kolmannesta neuvostosta sekä Sarvastivada-koulukunnan mainintaa neljännestä neuvostosta "yhtä suuntauksellisena", mikä kuvaa näiden historiikkien totuudellisuuden epävarmuutta.
Theravada-koulukunnan buddhalainen neuvosto vuonna 1871 (viides buddhalainen neuvosto)
Eräs toinen buddhalainen neuvosto, tällä kertaa Theravada-munkkien johtama, pidettiin Mandalayssa, Burmassa, vuonna 1871 kuningas Mindonin hallinnon aikana. Tämän kokouksen päätavoitteena oli resitoida kaikki Buddhan opetukset ja tutkia niitä yksityiskohtaisesti tarkoituksena selvittää se, onko joitain niistä muutettu, vääristelty tai jätetty pois. Sitä johti kolme vanhinta munkkia, kunnianarvoisa Mahathera Jagarabhivamsa, kunnianarvoisa Narindabhidhaja ja kunnianarvoisa Mahathera Sumangalasami noin kahden tuhannen neljäsadan munkin (2400) seurassa. Heidän yhteinen Dhamma- resiotintinsa kesti viisi kuukautta. Tämän neuvoston tehtävänä oli myös hyväksyä koko Tripitaka jälkipolville, joka kirjoitettiin burmaksi seitsemällesadallekahdellekymmenelleyhdeksälle marmorilaatalle ennen sen lausumista. Tämän monumentaalisen tehtävän suorittivat munkit ja monet taitavat käsityöläiset, jotka jokaisen laatan valmistumisen jälkeen sijoittivat ne kauniisiin pieniin "pitaka" -pagodoihin, jotka sijaitsevat kuninkaan Mindonin Kuthodaw-pagodan alueella Mandalay-kukkulan juurella, missä se ja niin sanottu 'maailman suurin kirja', seisoo tänäkin päivänä. Tätä neuvostoa ei yleisesti tunnusteta Burman ulkopuolella.
Theravada-koulukunnan buddhalainen neuvosto vuonna 1954 (kuudes buddhalainen neuvosto)
pienoiskuva| Kuudes buddhalainen neuvosto Kuudes neuvosto kutsuttiin koolle Kaba Ayessa Yangonissa (entinen Rangoon) vuonna 1954, 83 vuotta sen jälkeen, kun viides neuvosto pidettiin Mandalayssa. Sitä sponsoroi Burman hallitus, jota johti silloinen pääministeri, arvoisa U Nu. Hän antoi luvan rakentaa Maha Passana Guhan, "suuren luolan", joka on keinotekoinen luola, kuten Intian Sattapanni-luola, jossa pidettiin ensimmäinen buddhalainen neuvosto. Luolan valmistuttua neuvosto kokoontui siellä 17. toukokuuta 1954.
Edellisten neuvostojen tapaan, sen ensisijaisena tavoitteena oli vahvistaa ja säilyttää aito dhamma ja aito vinaya. Neuvosto oli kuitenkin ainutlaatuinen siltä osin, että siihen osallistuneet munkit tulivat kahdeksasta eri maasta. Nämä 2500 oppinutta Theravada-munkkia tulivat Myanmarista, Thaimaasta, Kambodžasta, Laosista, Vietnamista, Sri Lankasta, Intiasta ja Nepalista. Saksa voidaan laskea mukaan vain siitä syystä, että kaksi kokouksen ainoaa länsimaista munkkia olivat sen kansalaisia: kunnianarvoisa Nyanatiloka Mahathera ja kunnianarvoisa Nyanaponika Thera. Heidät molemmat kutsuttiin mukaan Sri Lankasta. Edesmenneelle kunnianarvoisalle Mahasi Sayadawille nimitettiin jalo tehtävä kysyä vaadittavat Dhammaa koskevat kysymykset kunnianarvoisalta Bhadanta Vicittasarabhivamsalta, joka vastasi niihin kaikkiin oppineesti ja tyydyttävästi. Tämän neuvoston kokoontuessa, kaikki siihen osallistuvat maat olivat saaneet paalinkielisen Tripiṭakan käännettyä omille kielilleen Intiaa lukuun ottamatta.
Buddhalaisten kirjoitusten perinteinen resitaatio kesti kaksi vuotta, ja Tripiṭakaa ja siihen liittyvää kirjallisuutta kaikissa kirjoitusmuodoissa tutkittiin huolellisesti ja niiden erot merkittiin muistiin, tarvittavat korjaukset tehtiin, jonka jälkeen kaikki versiot koottiin yhteen. Lopputuloksena todettiin, että minkään tekstin sisällössä ei ollut juurikaan eroja. Lopuksi, kun neuvosto oli hyväksynyt ne virallisesti, kaikki Tipitakan kirjat ja heidän kommenttinsa valmisteltiin painamista varten nykyaikaisissa kirjapainoissa ja julkaistiin Burmaksi. Tämä merkittävä saavutus toteutettiin 2500:n munkin ja lukuisten maallikoiden työn tuloksena. Heidän työnsä päättyi perinteisen Theravada-koulukunnan käyttämän ajoituksen mukaan Vesak-juhlan iltana, 24. toukokuuta 1956, tasan kaksi ja puoli vuosituhatta jälkeen Buddhan parinirvanan jälkeen.
Aake Otsala
Aake Mikko Otsala (s. 19. marraskuuta 1976 Kuopio) on suomalainen muusikko, musiikkituottaja, äänittäjä ja miksaaja. Hän on toiminut Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen basistina. Hän on myös laulanut joitain säveltämiään kappaleita yhtyeen levyillä. Lisäksi hän on julkaissut ambient-musiikkia sisältäviä soololevyjä. Absoluuttisen Nollapisteen lisäksi Otsalan tuottamia yhtyeitä ja artisteja ovat muun muassa Sydän, sydän, Pikku Kukka, Tuiran Miliisi ja Gnu. Hän on tuottanut myös Tulenkantajat-yhtyeen levyjä taiteilijanimellä A. G. Otsala. Otsala on yhtyeen perustaman levy-yhtiön Diu Dau Recordsin toimitusjohtaja.
Juan Bautista Topete
Juan Bautista Topete y Carballo (24. toukokuuta 1821 Tlacotalpan, Meksiko – 31. lokakuuta 1885 Madrid) oli espanjalainen amiraali, joka osallistui vuoden 1868 vallankumoukseen.
Topete toimi laivaston komentajana Espanjan–Marokon sodassa vuonna 1860. Vuodesta 1867 hän palveli kontra-amiraalin arvoisena Cádiziin sijoitetun laivastoeskaaderin komentajana. Syyskuussa 1868 Topete ryhtyi yhdessä eräiden muiden kanssa johtamaan vallankumoukseksi paisunutta kapinaa, jolla kuningatar Isabella II syrjäytettiin. Lokakuussa 1868 perustetussa uudessa väliaikaisessa hallituksessa hän toimi meriministerinä vuoteen 1871 asti, ja oli uudelleen samassa tehtävässä lyhytaikaisesti vuosina 1872 ja 1874. Topete tuki ranskalaista Montpensierin herttuaa Antoine d’Orléansia Espanjan uudeksi kuninkaaksi. Topete vetäytyi politiikasta Alfonso XII:n noustua valtaistuimelle vuonna 1875.
Jeremy Boyce-Rotevall
Jeremy Boyce-Rotevall (usein Jeremy Boyce; s. 28. elokuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa HockeyAllsvenskan-joukkue Timrå IK:ssa.
Seuraura
Boyce on Huddinge IK:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Timrå IK:hon. Kaudella 2010–2011 hän oli Timrån J20 paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehopisteillä 15+15=30. 17-vuotias Boyce pelasi samalla kaudella myös 33 runkosarjaottelua Timrån Elitserien-joukkueessa tehopistein 1+2=3.
Kesäkuussa 2011 Boyce teki kaksivuotisen pelaajasopimuksen Timrån kanssa. Hän ajautui kahdella seuraavalla kaudella joukkueen kanssa Kvalserieniin, joista jälkimmäisen kauden 2012–2013 päätteeksi Timrå putosi HockeyAllsvenskaniin. Boyce kuitenkin jatkoi joukkueessa myös sarjatasoa alempana tehtyään vuoden mittaisen jatkosopimuksen Timrån kanssa toukokuussa 2013. Hänestä tuli kaudella 2013–2014 joukkueen varakapteeni.
Maajoukkueura
Boyce voitti myös alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2011, jolloin hän oli tehopisteillä 4+2=6 Ruotsin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Boyce voitti myös World U-17 Hockey Challengen pronssia vuonna 2010.
Pelityyli
Boycen vahvuudet ovat kahden suunnan pelaaminen, luisteluvoima, työnteko ja joukkuepelaaminen.
Muuta
Boycen isä on kanadalainen jääkiekkoilija Ian Boyce, joka pelasi farmiliigoissa sekä Ruotsin I-divisioonassa.
Edmond Rostand
thumb|Edmond Rostand 29-vuotiaana Cyrano de Bergeracin julkaisun aikoihin. Edmond Eugène Alexis Rostand (1. huhtikuuta 1868 Marseille – 2. joulukuuta 1918 Pariisi) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja runoilija.
Henkilöhistoria
Rostandin marseillelainen isä Eugene Rostand oli tunnettu juristi ja talousmies, joka oli julkaissut nuoruudessaan pari runovihkoa. Myös Rostandin äiti oli kotoisin Marseillesta. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Rostand lähti opiskelemaan ensin Collége Stanislasiin ja sitten oikeustiedettä Pariisin yliopistoon. Ranskan akatemian jäseneksi Rostand kutsuttiin vuonna 1901. Hän oli vuodesta 1890 naimisissa ranskalaisen runoilijan Rosemonde Etienette Gerardin kanssa. He saivat kaksi lasta, joista Jean Rostandista tuli luonnontutkija ja Maurice Rostandista isänsä tavoin kirjailija. Rostand kuoli vuonna 1918 riehuneeseen espanjantautiin.
Kirjallinen tuotanto
Rostand julkaisi ensimmäiset runonsa jo 1884 pienessä marseillelaisessa lehdessä, 20-vuotiaana häneltä ilmestyi runokokoelma Les Musardises (Joutohetkiä). Hänet tunnetaan kuitenkin erityisesti romanttisista näytelmistä ja etenkin vuonna 1897 ilmestyneestä teoksesta Cyrano de Bergerac. Hänen näytelmästään Les Romanesques (Haaveksijat, 1892) on tehty vuonna 1960 ensi-iltansa saanut off-Broadway menestysmusikaali The Fantasticks. Lukuisten Cyrano-tuotantojen lisäksi Suomen teattereissa on esitetty Haaveksijat (Suomen Maaseututeatteri, Turku 1900), Kaukomaan prinsessa (La Princesse lointaine, Maaseututeatteri 1905) ja Samarialaisnainen (La Samaritaine 1895, Maaseututeatteri 1906).
Teoksia
Rostandin teoksia ovat:
Kajagoogoo
thumb|250px|Kajagoogoo vuonna 2008. Kajagoogoo on brittiläinen popyhtye, joka tunnetaan kappaleestaan ”Too Shy”, joka tuli ensimmäiseksi Britannian singlelistalla ja Billboard Hot 100 listalla viidenneksi.
Nick Beggs, Steve Askew, Stuart Neale ja Jez Strode perustivat yhtyeen nimellä Art Nouveau. Christopher Hamill löydettiin laulajaksi vastattuaan yhtyeen ilmoitukseen Melody Maker -lehdessä. Hän oli aiemmin tehnyt pieniä televisio- ja musikaalirooleja ja oli ollut lyhytaikaisissa yhtyeissä, joiden aikana hän otti taiteilijanimensä. Art Nouveau muutettiin mitään tarkoittamattomaksi Kajagoogooksi ajatuksen tullessa lapsen jokelluksesta "gagagoogoo". Kajagoogoossa Limahlista tuli sanoittaja yhdessä Beggsin kanssa yhtyeen jäsenten säveltäessä musiikin.
Kihovauhkonen
Kihovauhkosesta on olemassa sadoittain tarinoita, mutta ilmeisesti nimi on kerännyt aikojen kuluessa ympärilleen sellaistakin tarina-ainesta, joka ei ole siihen alun perin kuulunut. Vankimmin Kihovauhkosen nimi on liitetty maailmanlopun ennustuksiin, joita on kerätty Savosta. Tässä yhteydessä Kihovauhkonen oli vaeltaja, joka kertoi tapaamilleen ihmisille maailmanlopun ennustuksia. Joskus nämä ennustukset koskivat hänen vierailemiaan paikkoja. Tämä savolaisten tarinoiden Kihovauhkonen sijoittuu kertojien tuntemaan historialliseen aikaan ja tuttuun ympäristöön, tosin aikaan selvästi ennen kertojien itsensä syntymää.
Kajagoogoo
Yhtyeessä kehittyi pian kansainvälisen läpimurron jälkeen erimielisyyksiä musiikin suunnasta ja käytettävistä ideoista ja Limahl erotettiin Beggsin alkaessa myös laulaa. Yhtye esiintyi Suomessa Limahlin ollessa vielä mukana.
Kihovauhkonen
Kihovauhkosen nimiin pantujen, eri puolilta Savoa kerättyjen ennustusten mukaan muun muassa seuraavat ajanmerkit kertoisivat maailmanlopun olevan lähellä:
Kajagoogoo
Kajagoogoo muutti tyyliään osittain jazz-vaikutteiseksi albumilla Islands. Stroden erottua nimeksi lyhennettiin Kaja. Yhtye hajosi varsin pian Crazy People’s Right to Speak -albumin jälkeen.
Yhtye kokoontui 1980-luvun nostalgia-aallon myötä uudelleen. Uusin albumi Gone to the Moon nauhoitettiin ilman Limahlia ja Jez Strodea ennen päätöstä koota suosituin kokoonpano uudelleen.
Kihovauhkonen
Erään monin paikoin tunnetun ennustuksen mukaan viimeisessä taistelussa vuotaa niin paljon verta, että iso puupölkky siinä ui. Joidenkin mukaan Kihovauhkonen kertoi vielä, että lopussa miehiä on jäljellä niin vähän, että kaikki jäljelle jääneet Suomesta tai joltain Savon paikkakunnalta mahtuvat sille pölkylle istumaan. Muutakin kuin maailmanloppua Kihovauhkosen sanottiin ennustaneen, kuten tulevien kirkkojen sijainteja ja onnettomuuksia. Joskus nämä ennustukset osuivat oikeaan, toisinaan taas eivät.
Samankaltaisia ennustuksia on pantu muidenkin myyttisten ennustajien suuhun, myös Savon ulkopuolella. Näin ennusti Tattaran kuningas Nakkilassa:
Päättömillä hevosilla ruvetaan ajamaan, siimaa tulee olemaan ilma täynnä, rautavarpaat otetaan käytäntöön, rahat muuttuvat niin pieniksi kuin kalan suomut (joissain versioissa raha katoaa kokonaan''). Uskonsota nousee pohjoisesta. Se on oleva viimeinen sota. Verta on vuotava niin paljon, että kuusituumainen parru siinä ui.''
Inagi
Inagi on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tamajoen oikealla rannalla ja rajautuu Tokion Chōfun, Fuchūn ja Taman kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Inagissa on 89 640 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 17,97 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Inagin kaupunki perustettiin 1. marraskuuta 1971. Ennen kehittymistään Tokion lähiöksi Tama New Town -projektin osana 1970-luvulta alkaen se oli tunnettu omenapäärynöiden ja viinirypäleiden tuotannosta. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Nanbu-linja, Keiō-rautateiden Sagamihara-linja ja Odakyū-rautateiden Tama-linja.
Too Shy
Too Shy on Kajagoogoon menestynein single, joka julkaistiin omalla singlellä ja albumilla White Feathers vuonna 1983. Kappaleesta tuli kansainvälinen menestys ja se on edelleen yhtyeen tunnetuin yksittäinen laulu. Se oli myös albumin White Feathers ensimmäinen single. Kappaleesta on tehty sen suosion vuoksi erilaisia versioita. Kuitenkin alkuperäinen versio on tunnetuin. ”Too Shy” on julkaistu myös useilla albumeilla, joilla on 1980-luvun hittisinglejä. Singlen B-puolena on kappaleen instrumentaaliversio.
Sosiaalityöntekijä Virtanen
Sosiaalityöntekijä Virtanen on Mainos-TV:n kevätkaudella 1976 esittämä kuusiosainen draamasarja sosiaalityöntekijän työstä. Jokainen osa on oma itsenäinen episodinsa, mutta osittain samat roolihahmot ja näyttelijät esiintyvät useammissa sarjan jaksoissa. Sosiaalityöntekijä Pirjo Virtasena esiintyy Leni Katajakoski. Ammattinäyttelijöiden lisäksi sarjassa esiintyy runsaasti Helsingin huoltoviraston toimihenkilöitä, joiden kanssa sarjan tositarinoihin perustuvaa sisältöäkin kehiteltiin. Tarinat käsikirjoitti Aira Ruishalme MTV:n perhetoimituksen päällikön Kyllikki Stenrosin tilauksesta. Sarjan ohjasi Pekka Parikka.
Ensimmäinen jakso ”Olkileipä” kertoo pätkätöistä eläköityvästä leskimiehestä ja hänen eläkkeensä suuruuden hankalasta laskemisesta. Toinen jakso ”Mistä rahat?” kuvaa huoltoviraston työtä kolmilapsisen lähiössä asuvan perheen auttajana, kun vanhemmat sairastelevat. Jaksossa ”Tyttö Helsingin viidakoissa” tutustutaan ensikodin toimintaan aviottoman lapsen saavan nuoren äidin auttajana. ”Kutosen mies” kertoo vaimoaan Helsinkiin pakenevasta miehestä, joka pääsee asumaan Intiankadun asuntolaan. Jakso ”Pavin tutut” kuvaa tuolloin ”irtolaisiksi” kutsuttujen syrjäytyneiden nuorten naisten elämää muun muassa työlaitoksessa. Viimeisessä jaksossa ”Anselm ja muut” siirrytään Helsingistä kuvaamaan maaseudun sosiaalityötä muun muassa skitsofreniaa sairastavan miehen ja alkoholistien parissa.
Dylan Olsen
Dylan Olsen (s. 3. tammikuuta 1991 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Slovakian Extraligassa HK Nitrassa. Chicago Blackhawks varasi Olsenin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Hän on isokokoinen ja hieman fyysinen puolustaja, joka pelaa myös kohtalaisen hyvää kiekollista peliä.
Ura
Olsen debytoi NHL:ssä kaudella 2011–2012, jolloin pelasi Blackhawksissa 28 ottelua ja antoi yhden maalisyötön. Pääosan kaudesta hän pelasi kuitenkin IceHogsissa. Työsulun lyhentämän NHL-kauden 2012–2013 Olsen pelasi kokonaan AHL:ssä, eikä näin ollut osa Stanley Cupin voittanutta Blackhawks-joukkuetta. Marraskuussa 2013 hän ja Jimmy Hayes siirtyivät Florida Panthersiin pelaajakaupassa, jossa Blackhawks sai vaihdossa Kris Versteegin.
Maajoukkue
Olsen voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2011. Hän oli edusti Kanadaa myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009.
Muuta
Olsenin isä Darryl on entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 1991–1992 yhden NHL-ottelun Calgary Flamesissa. Dylan syntyi Utahin Salt Lake Cityssä, koska Darryl pelasi tuolloin IHL-joukkue Salt Lake Golden Eaglesissa.
Big Time Rush
Big Time Rush (tunnetaan myös nimellä BTR) oli Nickelodeonin televisiosarja. Sarjan keskiössä on neljä jääkiekkopelaajaa – Kendall, James, Logan ja Carlos – ja heidän seikkailunsa Hollywoodissa. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Nickelodeonilla 28. marraskuuta 2009 ja sitä tehtiin neljä tuotantokautta. Sarjan ensimmäisiä tuotantokausia esitettiin Suomessa suomenkielisellä jälkiäänityksellä.
Z37
Z37 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Germaniawerftiltä Kielistä, missä köli laskettiin 1940 telakkanumerolla 627. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1941 ja valmistui 16. heinäkuuta 1942.
Palvelus
Alus tuhoutui elokuussa 1944 tulipalossa.
Jarl Andstén
Jarl Oskar Wilhelm Andstén (7. joulukuuta 1884 Helsinki – 2. heinäkuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa Örn-2-joukkueessa, joka sijoittui neljänneksi kahdeksan metrin luokassa. Samassa joukkueessa Andsténin kanssa oli muiden muassa hänen veljensä Curt Andstén.
Cha Cha Cha (elokuva)
Cha Cha Cha on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1989. Se oli ensimmäinen Kaurismäen kolmesta vuonna 1989 ensiesityksensä saaneesta elokuvasta. Cha Cha Chan tarina kertoo klassisen roolinvaihdon, jossa alkoholistista tehdään liikemies ja liikemies puolestaan joutuu asumaan siltojen alle. Elokuvan tuottivat Villealfa Filmproductions sekä ruotsalainen Svensk Filmindustri.
Hyljätyt
Hyljätyt eli Valitut on fantasiakirjailija Robert Jordanin Ajan pyörä -kirjoissa esiintyvä termi.
Cha Cha Cha (elokuva)
Taustaa
Cha Cha Cha kuvattiin noin kahdessa viikossa syksyllä 1988 ja yhdeksi sen tekemisen motiiviksi on kerrottu Matti Pellonpään hampaiden korjaus. Elokuva sisältääkin kohtauksen, jossa hänen hampaansa laitetaan kuntoon. Muissa pääosissa nähdään Kari Väänänen ja Sanna Fransman. Juonella on kytköksiä todellisuuteen, sillä elokuvan tavoin myös oikeassa elämässä Väänäsen ja Pellonpään ystävyys oli rikkoutua Sanna Fransmanin takia. Hän oli aikaisemmin Pellonpään seurustelukumppani, mutta myöhemmin Väänänen ja Fransman avioituivat. Muusikkona tunnetuksi tullut kahdeksanvuotias Siiri Nordin tekee elokuvassa lapsiroolin.
Hyljätyt
Juoni
Valitut on nimitys, jota käyttivät 13 mahtavinta Pimeän valtiaan puolelle liittynyttä Aes Sedaita itsestään tämän luvattua heille iankaikkisen elämän. Kerrotaan, että heidät kahlittiin Shayol Ghuliin Pimeän valtiaan rinnalle. Valittuihin kuului ja kuuluu kumpaakin sukupuolta olevia Aes Sedaita, kahdeksan miespuolista ja viisi naispuolista. Saidinin saastuminen ei vaikuta miespuolisten Hyljättyjen kanavoimiseen. He pystyivät kanavoimaan ilman vaaraa tulla hulluksi tai mädäntyä elävältä.
Cha Cha Cha (elokuva)
Juoni
Siltojen alla asuva alkoholisti Matti (Matti Pellonpää) saa Amerikan tädiltään perinnön, mikäli osaa käyttäytyä ja olla juomatta, kun täti saapuu Suomeen. Matin paras ystävä autokauppias Kari (Kari Väänänen) tarjoaa hänelle apuaan, mikäli saa puolet perinnöstä ja näin miehet vaihtavat osiaan parin viikon ajaksi.
Hyljätyt
Aginor
Aginor syntyi nimellä Ishar Marrad Chuain ja oli Legendojen Aikakaudella arvostettu biologisti joka "ymmärsi molekyylit ja geenit paremmin kuin kukaan". Tämä olikin Aginorin ainoa todellinen intohimo mutta Palvelijoiden Sali kielsi kaiken tutkimisen häneltä hänen suoritettuaan erittäin epäeettisiä kokeita. Aginor liittyi Varjon puolelle saadakseen vapaat kädet tutkimiseen ja "luodakseen voittamattoman valloitusarmeijan", ja häntä voidaan pitää Jordanin luomana Mengelenä. Kokeidensa tuloksena Aginor loi kaikki Varjonsikiöt: Trollocit, Draghkarit, Varjonhurtat, gholamit ja muita joilla ei ole edes varsinaista nimeä kuten Turmion Maassa oleva Puu ja "olento joka on pelkkää kynttä ja piikkiä" Randin mukaan. Lienee turha sanoa mutta kokeidensa aikana miljoonat ihmiset saivat surmansa.