cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paleoseenin-eoseenin lämpöhuippu
PETM
Arktisille vesille pohjoisnavan lähelle ilmestyi subtrooppisia leviä, veden lämpö nousi paleoseenin lopun 18 C:sta 23 °C:hen. Pohjoisnavan lähellä Lomonosovin selänteellä oli 20 °C, nyt vain -1,5 °C (suolainen merivesi on sulaa vielä nollan alapuolella). Nykyään syvämeren lämpötila siellä on hieman 0 °C yläpuolella. Etelämantereen lähellä valtameri kuumeni 10 °C. Hiilidioksidia oli ilmassa 1700 ppm, 2000–3000 ppm (nykyään vain 380 ppm, paloeseenin lopussa 1000 ppm ). 80° leveysasteilla kasvoi varhaispunapuita, ns. boreotrooppisia puita. Meren syvävirtaukset muuttuivat. Meren happamuus nousi, kun ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kasvoi, ja meriin satoi hiilihappoa, jonka takia pieneliöiden kalkkikuoret liukenivat. Kalkkiplankton häiriintyi 100 000 vuodeksi, ja syvävesivirta 140 000 vuodeksi. Syvämeren kalkkikuorisista pieneliölajeista kuoli 30–40% melko äkillisessä tapahtumassa. Planktonin tuho oli pahin syvimmällä, heikompi matalammalla. Mutta myös pinnalla hävisi planktonlajistoa, ja siellä vallitsivat normaalista poikkeavat olosuhteet. Ilmasto kuivui joksikin aikaa Coloradossa PETM.in alun jälkeen. Kuivuminen oli pahinta kuumimmalla kaudella, kerrostimien paksuus on 6-8m eri paikoissa. Tämä vastannee karkeasti 20 000 vuotta.
PETM liittynee tulivuorenpurkauksiin, joita sattui 55-54 miljoonaa vuotta sitten Grönlannin irtautuessa Euroopasta. Muinaisia tulivuoren tuhkakerrostumia on mm. Tanskassa Limvuonon Furin saarelle, missä satoi tuhkaa ainakin 200 kertaa. Grönlannista on löydetty tulivuoren jäänteitä Gardinerin tasangolta, Atlantin pohjasta Darwinista ja Englannista Cundystä. Nämä tulivuoret ovat ajautuneet mannerliikuntojen mukana erilleen toisistaan, Pohjois-Atlantin levitessä. Tulivuorenpurkaus vapautti valtavat määrät hiilidioksidia ilmakehään. Tämä lämmitti viileitä syvävesiä, joiden alisista kerrostumista alkoi vapautua metaanikaasua. Kaasu vapautui metaaniklatraattikivistä, jotka olivat varastoineet kiteisiinsä metaanihydraattia.
Metaani on 23 kertaa tehokkaampi kasvihuonekaasu kuin hiilidioksidi. Metaani hapettuu n 12 vuodessa hiilidioksidiksi.
Zidane: A 21st Century Portrait
Zidane: A 21st Century Portrait on ranskalais-islantilainen dokumenttielokuva. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran Cannesin elokuvajuhlilla 2006. Elokuva kuvaa jalkapalloilija Zinédine Zidanea kokonaisen jalkapallo-ottelun ajan (Real Madrid–Villarreal CF 23. huhtikuuta 2005). Elokuvan tekemiseen käytettiin 17:ää eri kameraa. 2007 elokuva voitti César-palkinnon parhaana dokumenttielokuvana.
Lapsuuteni luuserina
Lapsuuteni luuserina (Everybody Hates Chris) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuosina 2005–2009. Sarjaa käsikirjoittivat kuuluisa koomikko Chris Rock sekä Ali LeRoi. Tarina perustuu Rockin lapsuuteen ja sijoittuu 1980-luvun alkuun. Päätähtenä, nuorena Chris Rockina, nähtiin lapsinäyttelijä Tyler James Williams. Suomessa sarjaa esitti Nelonen.
Andrew McMahon
thumb|Andrew McMahon Andrew McMahon (s. 3. syyskuuta 1982) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Something Corporate -yhtyeen keulahahmona ja lauluntekijänä. McMahonin pääinstrumentteja ovat piano ja laulu. Hän on Something Corporaten lisäksi tehnyt sooloprojektin nimeltään Jack's Mannequin. McMahonilla oli myös leukemia, josta kuitenkin selvisi täysin.
Bežetskin piiri
thumb|250px|Bežetskin piiri Tverin alueen kartalla. Bežetskin piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen koillisosassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 2 810 neliökilometriä. Asukkaita on 37 200 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Bežetskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 13 maalaiskuntaa:
Seutu on tunnettua pellavan viljelyaluetta. Sen kautta kulkee Sonkovon ja Bologojen välinen rautatie sekä Tveristä pohjoiseen johtava maantie.
UPIC
UPIC (Unité Polyagogique Informatique du CEMAMu) on Iannis Xenakisin suunnittelema laite, joka muuttaa piirustuslaudalle piirretyn kuvan äänimuotoon. Se kehitettiin Pariisin matemaattisen ja automaattisen musiikin tutkimuskeskuksessa (Centre d'Etudes de Mathématique et Automatique Musicales).
Xenakis käytti laitetta muun muassa teoksessaan Mycènes Alpha (1978). Sitä on käyttänyt myös muut elektronimusiikin säveltäjät, kuten Jean-Claude Risset (Saxatile, 1992), Takehito Shimazu (Illusions in Desolate Fields, 1994) ja Curtis Roads.
UPIC:ssa on vektorinäyttöiseen tietokoneeseen yhdistetty piirustuslauta. Se on toiminnaltaan samankaltainen myöhemmin kehitetyn Fairlight CMI -syntetisaattorin kanssa, sillä molemmissa käyttäjä piirtää aaltomuodot sekä äänenvoimakkuuden, jotka tietokone tulkitsee. Aaltomuotojen lisäksi käyttäjä piirtää myös sävellyksen. Laudalla x-akseli kuvaa sävellyksen pituutta ja y-akseli sävelkorkeutta. Sävellyksiä voi myös venyttää, transponoida sekä kääntää päinvastaisiksi, ja niitä voi editoida erilaisin algoritmein. Systeemin avulla voi esittää myös elävää musiikkia reaaliajassa liikuttamalla piirrintä laudalla.
UPIC on myöhemmin päivitetty hyödyntämään myös digitaalisesti samplattua äänimateriaalia puhtaasti syntetisoitujen äänten ohella.
Famke Janssen
Famke Beumer Janssen (s. 5. marraskuuta 1964 Amsterdam, Alankomaat ) on hollantilainen näyttelijä ja malli, joka asuu nykyisin Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuimmat roolihahmonsa ovat Bond-tyttö Xenia Onatopp elokuvassa 007 ja kultainen silmä, Ava Moore sarjassa Muodon vuoksi ja supersankaritar Jean Grey X-Men-elokuvissa.
Ura
Janssen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1984 ryhtyäkseen malliksi. Muutettuaan Los Angelesiin Janssen pääsi näyttelemään amerikkalaisiin televisiosarjoihin. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1992, mutta ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli James Bond -elokuvassa 007 ja kultainen silmä vuonna 1995.
Toivo Ovaska
thumb|Toivo Ovaska Toivo Johannes Ovaska (25. toukokuuta 1920 Kirvu – 6. joulukuuta 1996 Orimattila) oli Mannerheim-ristin ritari numero 89. Mannerheim-ristin ritarin arvon hän sai 31. elokuuta 1942. Sotilasarvoltaan hän oli kersantti.
Famke Janssen
Yksityiselämä
Janssen oli naimisissa Kip Williamsin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2000.
Christoph Ullmann
Christoph Ullmann (s. 19. toukokuuta 1983 Altötting) on saksalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan 19 kautta Saksan pääsarjassa DEL-liigassa ja edusti Saksan maajoukkuetta useissa arvokisoissa.
Avgust Ipavec
Avgust Ipavec (s. 2. kesäkuuta 1940 Gorizia) on slovenialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän on myös katolisen kirkon pappi. Hän asuu Wienissä, jossa on työskennellyt musiikin alalla ja sairaalasielunhoitajana. Hänen musiikkituotantoonsa kuuluu muun muassa kuoromusiikkia.
Ipavec sai 4. joulukuuta 2006 Itävallan tasavallan kultaisen ansiomerkin.
Tupakointikielto Isossa-Britanniassa
Tupakointikielto Isossa-Britanniassa teki tupakoimisesta rikoksen julkisilla paikoilla sekä avoimilla työpaikoilla. Kielto tuli voimaan Skotlannissa 26. marraskuuta 2006, Walesissa 2. huhtikuuta 2007, Pohjois-Irlannissa 30. huhtikuuta ja Englannissa 1. heinäkuuta 2007. Kielto ei kuitenkaan koske tiettyjä paikkoja, kuten vankiloita sekä osaa puhelinkopeista.
Mm. British National Party (BNP) sekä United Kingdom Independence Party (UKIP) ovat tuoneet julki vastustuksensa kieltoa kohtaan.
Paikallisliikenne
pienoiskuva|[[Helsingin seudun bussiliikenne|Helsingin paikallisliikenteen bussi Helsingissä]] Paikallisliikenteellä tarkoitetaan jonkin paikkakunnan sisäistä tai joidenkin lähikuntien keskinäistä julkista liikennettä, johon voi kuulua muun muassa bussi-, juna-, metro- tai raitioliikenne. Esimerkkejä Suomessa toimivista paikallisliikennejärjestelmistä ovat muun muassa Helsingin seudun liikenne ja Tampereen seudun joukkoliikenne. Kuntarajat ylittävää paikallisliikennettä kutsutaan seutuliikenteeksi.
Muutoksenhakulupa
Muutoksenhakulupa oli Suomessa vuoden 1979 loppuun saakka käytössä ollut osa muutoksenhakumenettelyä hovioikeudesta korkeimpaan oikeuteen. Kun asianosainen halusi hakea muutosta hovioikeuden tuomioon tai päätökseen, hänen oli pyydettävä siihen lupaa korkeimmalta oikeudelta.
Muutoksenhakulupamenettelyä muutettiin vuoden 1980 alusta, jolloin otettiin käyttöön valituslupamenettely, ja korkein oikeus muuttui entistä selvemmin prejudikaattituomioistuimeksi eli oikeudenkäyttöä ennakkopäätösten antamisella ohjaavaksi elimeksi.
Luvan myöntäminen
Korkein oikeus voi myöntää muutoksenhakuluvan vain:
Jos riita-asiassa oli kysymys vain rahasta tai sellaisesta, joka voidaan rahana arvioida, ei muutoksenhakulupaa voitu myöntää kohdassa 1 mainituilla perusteilla, ellei asianosaisen muutosvaatimus koskenut yli 2 000 markan määrää (vuonna 1973). Kohdassa 2 mainituilla perusteilla asianosainen ei voinut väittää, että hovioikeus oli arvioinut asiassa esitetyt todisteet väärin tai jättänyt jonkin todisteen huomioon ottamatta.
Hugh Jackman
Hugh Michael Jackman (s. 12. lokakuuta 1968 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Wolverine-supersankarina X-Men-elokuvasarjassa. Hän näytteli Jean Valjeania vuoden 2012 musikaalielokuvassa Les Misérables, josta hän sai Golden Globen ja ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa.
Jackman tunnetaan myös teatterimusikaalista The Boy from Oz, josta hänet palkittiin Tony-palkinnolla.
Elämäkerta
Hugh Jackman syntyi Sydneyn kaupungissa Australiassa englantilaisten vanhempiensa perheen viidenneksi ja nuorimmaksi lapseksi. Jackmanilla on myös häntä nuorempi sisarpuoli. Hänen äitinsä palasi takaisin Englantiin Jackmanin ollessa kahdeksanvuotias ja hän jäi kirjanpitäjänä toimineen isänsä Chrisin luokse.
Jackman tapasi australialaisen Corelli-televisiosarjan kuvauksissa vuonna 1995 Deborra-Lee Furnessin, ja he menivät naimiisiin seuraavana vuonna. Heillä on kaksi adoptoitua lasta.
Ura
Jackman on näytellyt australialaisissa elokuvissa Erskineville Kings (1998) ja Paperback Hero (1999). Elokuvia ei ole julkaistu Suomessa. Hänen ensimmäinen elokuvansa Yhdysvalloissa ja Hollywoodissa on X-Men (2000), joka oli samalla myös Jackmanin läpimurto. Alun perin Wolverinen rooliin oli suunniteltu muusikko Glenn Danzigia. Tämän jälkeen Hugh Jackman on nähty hakkerielokuvassa Salasana: Swordfish (2001), romanttisissa komedioissa Teoria miehistä (2001) ja Kate & Leopold (2001), X-Menin jatko-osassa X-Men 2 (2003) sekä hirviöiden metsästäjänä Van Helsingissä (2004). Vuonna 2006 sai ensi-iltansa kuusi Jackmanin elokuvaa: X-Men: Viimeinen kohtaaminen, Scoop, The Fountain, The Prestige sekä animaatiot Virran viemää ja Happy Feet.
Hugh Jackman on myös tunnettu teatterityöstään. Aloittaessaan uraansa vierailemalla televisiosarjoissa, kuten Law of the Land, Blue Heelers ja Lumisen virran mies, hän esiintyi musikaaleissa Kaunotar ja Hirviö (1995), ilkeänä Gastonina; Sunset Boulevard (1996) ja Oklahoma! jossa hän esitti Curlya. Laulu- ja tanssitaitonsa hän näytti Yhdysvalloille musikaalissa Carousel (2002), mutta viimeistään Broadwayllä esitetyssä The Boy from Ozissa (2003), josta hän sai Tony-palkinnon parhaana musikaalinäyttelijänä. The Boy from Ozissa Jackman näyttelee kuuluisaa australialaista viihdetaiteilijaa, laulaja ja laulunkirjoittaja Peter Allenia.
Jackman on juontanut Tony-palkintogaalan peräti kolmesti peräkkäin, vuosina 2003, 2004 ja 2005, joista vuoden 2004 juonnolla hän voitti Emmyn. Vuonna 2009 hän juonsi Oscar-gaalan.
Aleksei Širov
Aleksei Dmitrijevitš Širov (,, s. 4. heinäkuuta 1972 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on shakin suurmestari. Hän on myös tunnustettu shakkikirjailija. Hän edustaa nykyisin Espanjaa, mutta asuu Latviassa.
Širovista tuli alle 16-vuotiaiden maailmanmestari 1988 ja hän saavutti suurmestarin arvon 1992. Širov on voittanut useita korkeatasoisia kansainvälisiä turnauksia: Bielissä 1991, Madridissa 1997 (jaettu ensimmäinen sija Veselin Topalovin kanssa), Ter Apelissa 1997, Monte Carlossa 1998, Méridassa 2000 ja kaksi kertaa Paul Keresin muistoturnauksen Tallinnassa 2004 ja 2005. Vuonna 2009 Širov voitti superturnauksen Sofiassa.
Vuonna 1998 Širovin vahvuusluku nousi maailman neljänneksi. Vahvuuslukunsa perusteella hän sai kutsun pelata Vladimir Kramnikia vastaan kymmenen pelin ottelun, jonka tarkoitus oli valita haastaja maailmanmestari Garri Kasparoville. Širov voitti ottelun häviämättä peliäkään ja voittaen kaksi peliä. Ottelu Kasparovia vastaan ei kuitenkaan toteutunut, koska riittävää rahoitusta ei löytynyt. Kun Kasparov pelasi sen sijaan Kramnikia vastaan Lontoossa 2000, Širov väitti, että ottelu on epäkelpo ja että ainoastaan hän olisi oikeutettu haastaja. Tapauksen aiheuttaman eripuran vuoksi Širov ja Kasparov eivät kohdatessaan shakkilaudan ääressä kätelleet toisiaan neljään vuoteen.
Vuonna 2000 Širov pääsi FIDE:n maailmanmestaruusturnauksen finaaliin, häviten Viswanathan Anandille.
Marras-joulukuussa 2007 Širov pääsi FIDE:n maailman cupin finaaliin, mutta hävisi sen 2½–1½ Gata Kamskille.
6. marraskuuta
6. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 310. päivä (311. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 55 päivää.
Nimipäivät
Vuodesta 2010 lähtien nimi Kustaa Aadolf ei enää esiinny almanakassa perusmuodossaan nimipäivien tavoin merkittynä, vaan päivän kohdalla on merkintä Kustaa Aadolfin päivä.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 5. marraskuuta, 7. marraskuuta
Patrick Leo McCartie
Patrick Leo McCartie (5. syyskuuta 1925 – 23. huhtikuuta 2020) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Birminghamin arkkihiippakuntaan 17. heinäkuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Elmhaman titulaaripiispaksi 13. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Patrick Dwyer, jota avustivat Joseph Gray ja Joseph Francis Cleary.
McCartie jäi eläkkeelle 29. maaliskuuta 2001.
Mahoningin piirikunta
Mahoningin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen hallinnollinen keskus on Youngstown.
Maantiede
Mahoningin naapuripiirikuntia ovat Columbiana etelässä, Stark lounaassa, Portage luoteessa ja Pennsylvanian puolella Mercerin sekä Lawrencen piirikunnat.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 238 823 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 81,1%, mustiin (16,1%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,8%).
Kotitalouden mediaanitulo on 40 570 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,1% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Domenico Crusco
Domenico Crusco (19. elokuuta 1934 Grisolia – 25. elokuuta 2013 Grisolia ) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Marco e Bisignanon hiippakuntaan (sittemmin San Marco Argentano-Scalea) 16. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin piispaksi 7. helmikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Poggi, jota avustivat Augusto Lauro ja Giuseppe Agostino.
Crusco sai 6. maaliskuuta 1999 nimityksen San Marco Argentano-Scalean piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. tammikuuta 2011.
Ruukinjärvi
Ruukinjärvi on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva järvi Johannislundissa Kiikalassa Salossa.
Jack Thompson
thumb|Jack Thompson. John Bruce ”Jack” Thompson (s. 25. heinäkuuta 1951) on yhdysvaltalainen aktivisti ja entinen asianajaja, joka asuu Coral Gablesissa, Floridassa. Thompson, joka on julistanut itsensä kristilliseksi konservatiiviksi,, on tunnettu julkisesta puolustuksestaan konservatiivisia kristillisiä moraalistandardeja kohtaan. Hän on myös puhunut monia videopelejä, kuten Grand Theft Autoa ja Bullya vastaan. Hän menetti asianajajan lupansa 25. syyskuuta 2008. Hän on yrittänyt saada käyttöön monta videopelejä rajoittavaa lakia mutta yhtäkään niistä ei tullut käyttöön koska ne todettiin Yhdysvaltain perustuslain ensimmäisen lisäyksen vastaisiksi.
Ruukinjärvi
Valuma-alue
Järven valuma-alue oli Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2016 valmisteilla olleen uuden valuma-aluejakoehdotuksen mukaan suuruudeltaan 6 868 635 m². Valuma-alueen sisään jää ehdotuksessa myös Säräjärvestä jonkin matkan päässä pohjoisessa sijaitseva Kolmperänen. Vuoden 1993 valuma-aluejaossa järven valuma-alueeseen luettiin myös Kolmperäsen luona pohjoisessa sijaitsevat Tervakas ja Suolammi, joiden alapuolisessa maastossa muodostuu bifurkaatio suo-ojien virratessa sekä Karjaanjoen vesistöön Hossojanlähteiden suunnassa että Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön Säräjärven kautta.
Historiaa
Järven rannalla sijaitsi vuosina 1813-1960 toiminnassa ollut Johannislundin lasitehdas, jonka alue kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Meltdown
Meltdown tarkoittaa seuraavia asioita:
Natriumtetrakarbonyyliferraatti
Natriumtetrakarbonyyliferraatti ei dinatriumtetrakarbonyyliferraatti (Na2[Fe(CO)4]) on natrium- ja tetrakarbonyyliferraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa natriumtetrakarbonyyliferraatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on kosteus- ja ilmaherkkää. Se on myös pyroforista eli voi syttyä palamaan ilman hapen vaikutuksesta. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, tetrahydrofuraaniin, ja dimetyyliformamidiin. Natriumtetrakarbonyyliferraatin tetrakarbonyyliferraatti-ioni on hyvin nukleofiilinen ja reagoi helposti elektrofiilien esimerkiksi organohalogeeniyhdisteiden kanssa, jolloin muodostuu organorautayhdisteitä.
Natriumtetrakarbonyyliferraattia valmistetaan pelkistämällä rautakarbonyyliä natriumamalgaamin avulla bentsofenonin läsnä ollessa. Liuottimena reaktiossa käytetään dioksaania ja tuote kiteytetään kompleksina dioksaanin kanssa. Natriumtetrakarbonyyliferraattia käytetään reagenssina useissa orgaanisen kemian synteeseissä. Se reagoi organohalogeeniyhdisteiden kanssa muodostaen aldehydejä tai ketoneja, muodostaa dieenien kanssa organorautakomplekseja ja pelkistää tyydyttymättömät karbonyyliyhdisteet selektiivisesti tyydyttyneiksi karbonyyliyhdisteiksi. Sitä voidaan myös käyttää katalyyttinä Tishchenko-reaktioissa.
Sara Trobäck
thumb|right|Sara Trobäck vuonna 2014.
Sara Trobäck (s. 1978 Örebro) on ruotsalainen viulisti. Hän pääsi vuonna 2002 Göteborgin sinfoniaorkesterin konserttimestariksi. Lisäksi hän on luonut kansainvälisen uran solistina.
Trobäck aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana ja aloitti opintonsa Göteborgissa. Vuonna 1996 hänet otettiin Lontoon Royal Academy of Musicin opiskelijaksi. Siellä häntä opetti György Pauk. Hän valmistui vuonna 2001. Hän on osallistunut mestarikursseille, joita ovat pitäneet Jehudi Menuhin, Ruggiero Ricci, Franco Gulli, Dmitri Sitkovetski ja Joshua Bell. Trobäck palkittiin vuonna 1996 Juventus-kilpailussa Ranskassa, ja vuonna 2000 hän voitti sekä ensi- että yleisöpalkinnon Kansainvälisessä Júlio Cardona -viulukilpailussa. Ruotsin musiikkifestivaalien liitto valitsi hänet vuoden 2002 artistiksi. Hän on saanut myös useita muita palkintoja. Vuonna 2008 Trobäck valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Trobäck on esiintynyt aktiivisesti solistina Ruotsissa ja sen ulkopuolella, muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa, Portugalissa ja Kiinassa. Vuonna 1999 hän teki Lontoon-debyyttinsä Academy of St. Martin in the Fieldsin kanssa tulkitsemalla Pjotr Tšaikovskin viulukonserton. Hän on esiintynyt myös muiden muassa Ruotsalaisen kamariorkesterin, Helsingborgin sinfoniaorkesterin ja Musica Vitaen solistina. Kamarimuusikkona Trobäck on soittanut pianisti Helen Huangin kanssa. Sellisti Claes Gunnarssonin ja pianisti Per Lundbergin kanssa hän perusti Trio Poseidonin. Trobäckiä on kuultu useasti Ruotsin radiossa ja televisiossa. Hän on myös tehnyt levytyksiä, joista yhden Ruotsalaisen kamariorkesterin kanssa Naxokselle.
Trobäck esiintyy Järnåkerfondenilta lainatulla Giovanni Battista Guadagninin viululla Parmasta vuodelta 1753. Jousi on Nicolas Malinen 1860-luvulla valmistama.
Gornjak Rudnyi
Gornjak Rudnyi on kazakstanilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Rudnyistä, Qostanayn alueelta. Joukkue pelaa Kazakstanin pääsarjassa.
Joukkue kaudella 2023–2024
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Auliot
Auliot (Abutilon) on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu 177 koko maailman trooppisilla ja lämpimillä alueilla alun perin kasvavaa lajia. Aulioiden suvussa on monia koristekasveja. Eräitä lajeja viljellään kuitukasveina Kiinassa.
Tuntomerkit
Auliot ovat enimmäkseen ainavihantia pensaita. Joidenkin aulioden kukat ovat riippuvia ja niissä on laajentunut verhiö ja kellomainen teriö, jossa on viisi limittäistä terälehteä. Tällaiset kukat ovat sopeutuma lintupölytykseen. Valtaosalla aulioista on kuitenkin enemmän hibiskusten kukkaa muistuttava avoin kukka. Kukan väri on useimmiten keltainen tai oranssi.
Levinneisyys
Aulioiden suku on levinnyt laajalle lämpimillä alueilla, mutta enemmistö lajeista on peräisin Etelä-Amerikasta. Chilen lauhkeilla alueilla esiintyy ryhmä lajeja, joiden kukat ovat malvanvärisiä ja lehdet karisevia.
Pohjoismaissa ja Suomessa tavataan luonnonvaraisena yksi auliolaji, kelta-aulio (Abutilon theophrasti). Se on harvinainen Kaakkois-Euroopasta ja Aasiasta kotoisin oleva satunnaistulokaskasvi.
Auliolajeja
Muutamia auliolajeja käytetään muun muassa huonekasveina.
Auliot viljelykasveina
Auliot viihtyvät hyvin vettä läpäisevässä mullassa aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa. Multa ei saa päästä kokonaan kuivumaan. Kasveja voi lisätä pistokkaista.
Stanford Moore
Stanford Moore (4. syyskuuta 1913 Chicago − 23. elokuuta 1982 New York) oli yhdysvaltalainen biokemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1972 ribonukleaasin ja deoksiribonukleaasin rakenteen selvittämisestä. Moore jakoi palkinnon yhdessä Christian Anfinsenin ja William Howard Steinin kanssa.
Preemio
Hintaeron suuruus muodostuu määrästä, jolla tarjousannissa tarjottu hinta ylittää markkinahinnan. Optiokaupassa option ostaja maksaa myyntivoiton, eli myyjän kannalta positiivisen hintaeron, myyjälle eli asettajalle.
Synteettinen a priori
Synteettinen a priori -arvostelma on arvostelma, joka voidaan tehdä a priori eli ennen havaintokokemusta, mutta jonka totuus ei perustu sen analyyttisyyteen eli siihen, että arvostelman predikaatti sisältyisi sen subjektiin. Synteettinen apriorinen tieto on siis informaatiota lisäävää, mutta tämä ei tapahdu havaintokokemuksen kautta.
Käsite on peräisin Immanuel Kantilta. Kantin mukaan synteettisten a priori –arvostelmien totuus riippuu tavasta, jolla jäsennämme todellisuutta. Eräs Kantin esimerkki koski kausaliteettia: tiedämme a priori, että kaikilla tapahtumilla on syy, sillä syyn ja seurauksen käsitteet ovat apriorisia käsitteitä, joita meidän on sovellettava kaikkiin mahdollisiin tapahtumiin, jotta kokemuksemme todellisuudesta olisi mielekäs. Vastaavanlaisia apriorisia ennakkoehtoja ovat aika ja tila. Meillä ei siis voisi olla mielekästä kokemusta todellisuudesta, ellei synteettisiä a priori -arvostelmia olisi olemassa: ajan, tilan ja kausaliteetin kaltaiset aprioriset ennakkoehdot jäsentävät kokemusta ja yhdistävät havaittuja ilmiöitä toisiinsa.
Eino Polón
thumb|Berndt Eino Edvard Polón|150px Berndt Eino Edvard Polón oli suomalainen jääkärieversti ja Mannerheim-ristin ritari numero 80. Mannerheim-ristin ritarin arvon hän sai 23. elokuuta 1942.
Opinnot
Polón kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Hämäläis-Osakuntaan ja jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1912–1915. Pro gradu-tutkinnon hän suoritti vuonna 1915. Hän kävi vuosina 1920–1921 Ranskan armeijassa kapteenien täydennyskurssin ja jalkaväen apuaseiden erikoiskurssin ja oli komennettuna sikäläiseen hyökkäysvaunu- ja jalkaväkirykmenttiin, missä hän seurasi taisteluharjoituksia leiriaikana. Vuosina 1925–1926 hän kävi Kurkijoen maamiesopiston. Kapteenikurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti vuosina 1936–1937.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan 2. komppania. Polón osallistui ylioppilasten aktivistiliikkeen toimintaan olemalla mukana järjestämässä etappitoimintaa Perämerellä ja merenkurkussa ja olemalla töissä Helsingissä Liisankatu 17:ssä (Karjalaisten talo) sijainneessa värväystoimistossa. Myöhemmin hän liittyi itsekin vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 31. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennukseltaan palattuaan hän kävi vuonna 1917 Libaussa järjestetyn sotakoulun B-kurssin.
Suomen sisällissota
Polón astui Valkoisen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 Saksassa ensin vannottuaan lippuvana ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen armeijalle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin Valkoisen armeijan luutnantiksi. Hän saapui takaisin Suomeen 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin adjutantiksi 9. Jääkäripataljoonaan (sisällissodan aikana Polón käytti peitenimeä Pälve). Polón siirrettiin adjutantiksi 6. huhtikuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin adjutanttina. Sisällissodassa Polón otti osaa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Polón siirrettiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 alkaen Suomen senaatin sota-asiaintoimituskuntaan, missä hän työskenteli aluksi toimituskunnan päällikön toisena adjutanttina. Polón siirrettiin 23. heinäkuuta 1918 alkaen sotaministeriön keskusosaston yleisten asiain toimiston (K 1. ) apulaispäälliköksi ja myöhemmin hänet nimitettiin keskusosaston osastopäälliköksi.
Polón joutui jättämään 7. huhtikuuta 1919 toimistotyöt, kun hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Karjalan kaartin rykmentin 9. komppaniaan. Komppanianpäällikön tehtävästä hän lähti vuonna 1920 opiskelemaan Ranskaan (katso opinnot). Ranskasta palattuaan hänet komennettiin Sotaväen esikuntaan koulutusosaston toimistopäälliköksi (toimisto 1b.). Koulutusosastolla hän työskenteli noin vuoden päivät ja hänet siirrettiin takaisin Karjalan kaartin rykmenttiin ja tällä kertaa 7. komppaniaan päälliköksi.
Armeijasta eronsa jälkeen hänet määrättiin pakkohoitoon. Myöhemmin hän muutti Kangasalle ja työskenteli siellä maanviljelijänä aina vuoteen 1934 saakka. Tänä aikana Polón kutsuttiin kertausharjoituksiin kannakselle vuonna 1931, jolloin hänessä heräsi jälleen sotilas ja hän päätti anoa paluuta puolustusvoimien palvelukseen, mikä hänelle myönnettiinkin vuonna 1935.
Polón astui ikämiehenä uudelleen armeijan palvelukseen 21. maaliskuuta 1935 ja hänet sijoitettiin Keski-Suomen rykmenttiin, niissä hän toimi aluksi 28. elokuuta 1936 alkaen 6:nnen ja 16. toukokuuta 1937 alkaen 3. komppanian päällikkönä.
Talvi- ja jatkosota
thumb|250px|Tyrjällä elokuussa 1941 Neuvostojoukkojen jälkeensä jättämää kalustoa. Polón osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 21:n III pataljoonassa (nimi aluksi Jalkaväkirykmentti 30). Hän otti osaa talvisodan taisteluihin Kiviniemen sillanpääasemassa ja Taipaleella. Talvisodan ansioista hän vastaanotti Suomen Marsalkka Mannerheimin esityksestä ruotsalaiselta Stålhammar-sotilassuvulta suomalaisupseerille lahjoitetun hopeapikarin vuonna 1940.
Välirauhan aikana hänet siirrettiin aluksi linnoitusupseeriksi ja myöhemmin pataljoonan komentajaksi 7. Prikaatin I pataljoonaan.
Jatkosodan puhjettua hän jatkoi pataljoonan komentajana 7. Prikaatista muodostetussa Jalkaväkirykmentti 7:ssä, jonka riveissä hän osallistui taisteluihin Tyrjällä. Ensimmäisenä sotavuonna hänet siirrettiin Vahvennetun Erillisen Rajajääkäripataljoonan komentajaksi ja otti osaa taisteluihin Kurkijoella. Seuraavaksi hänet siirrettiin Jääkäripataljoona 4:n komentajaksi ja hän otti sen komentajana osaa taisteluihin Aunuksessa, Syvärin voimalaitoksella ja Äänislinnassa. Jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 44:n komentajaksi Syvärille. Vuonna 1942 hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 8:n komentajaksi ja edelleen Ryhmä Snellmannin komentajaksi sekä Ryhmä Polónin komentajaksi. Tämän vuonna 1942 tapahtuneen siirtelyn jälkeen hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 30:n komentajaksi, missä tehtävässä hän oli sodan päättymiseen saakka. Edellä mainitun rykmentin komentajana hän otti osaa muun muassa torjuntataisteluihin Ihantalassa vuonna 1944. Vihollisuuksien päätyttyä hänet siirrettiin rintamalta Kotijoukkojen komentajan käyttöön.
Esitys Mannerheim-ristin ritariksi
Kenraalimajuri Taavetti Laatikainen esitti Polónin nimittämistä ritariksi jo elokuussa 1941, ilman että Mannerheim olisi kuitenkaan puoltanut esitystä. Uusintaesityksen teki 2. Divisioonan komentajan, kenraalimajuri Aarne Blick 25.lokakuuta 1941. Tätä lausuntoa puolsi VI Armeijakunnan komentaja kenraalimajuri Paavo Talvela, mutta vastusti Osasto Laguksen komentaja kenraalimajuri Ruben Lagus. Perusteluina oli esimerkiksi:
'' - Hyökkäyksen 31. heinäkuuta 1941 alkaessa sai majuri Polón pataljoonansa kanssa suoritettavakseen sisäänmurron erittäin lujasti varustettuun Tyrjän tukikohtaan, joka 4 päivää yhtäjaksoa kestäneiden sitkeiden lähitaistelujen jälkeen päättyi monisatalukuisen vihollisen täydelliseen tuhoon, mahdollistaen jo toisena hyökkäyspäivänä divisioonalle tilaisuuden suorittaa Laatokan luoteispuolisiin taisteluihin ratkaisevasti vaikuttaneen yli 13 km syvän läpimurron vihollisen selustaan.''
'' - Rajapataljoonan komentajana jatkoi 4. elokuuta 1941 lähtien hellittämättä vihollisen takaa-ajoa, suomatta sille missään tilaisuudessa asettua vastarintaan ja ottaen siltä runsaasti sotasaaliina tykkejä, hyökkäysvaunuja jne.''
Vasta VI Armeijakunnan v.a. komentajan Aarne Blickin 21. toukokuuta 1942 tekemän uusintaesitus pöydälle jääneeseen ritariesitykseen toi lopullisen päätöksen ritarinimitykselle 23. elokuuta 1942, IV Armeijakunnan komentajan kenraaliluutnantti Lennart Oeschin myötävaikutuksella.
Sotien jälkeinen aika
Polón erosi sotien jälkeen armeijasta ja siirtyi sosiaalipäälliköksi Suomen Kumitehdas Oy:n tehtaille Nokialle, missä hän työskenteli vuoteen 1956 saakka. Hän toimi vuodesta 1966 alkaen Jääkäriliiton hallituksen jäsenenä ja kokosi yli 400 julkaisua Sota-arkiston Jääkärikirjastoon.
Tor Lindblad
thumb|Tor Lindblad thumb|Tor Lindbladin ja [[Hans Windin muistomerkki Tammisaaressa]]Tor Robert Lindblad (26. joulukuuta 1909 Karjaa – 21. maaliskuuta 1982 Tammisaari) oli Mannerheim-ristin ritari numero 93. Mannerheim-risti hänelle myönnettiin 8. syyskuuta 1942. Sotilasarvoltaan hän oli majuri. Nimityshetkellä hän oli sotilasarvoltaan luutnantti
Sodan jälkeen Lindblad toimi komppanianpäällikkönä Uudenmaan Prikaatissa vuoteen 1956. Tämän jälkeen hän työskenteli myyntimiehenä ja jakelupäällikkönä. Lindblad harrasti nykyaikaista viisiottelua ja oli lajin puolustuslaitoksen mestari vuonna 1946.
Puolan ympäriajo
Puolan ympäriajo (Tour de Pologne) on Puolassa järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928 ja vuoteen 1952 se järjestettiin lähinnä satunnaisesti. Vuodesta 1953 lähtien kilpailu on kuitenkin järjestetty vuosittain. Kilpailu koostuu 7 tai 8 etapista ja kokonaismittaa sille on 2000-luvun alkuvuosina kertynyt noin 1200–1300 km. Kilpailu kuuluu UCI World Touriin.
Cap Blanc
Cap Blanc tarkoittaa seuraavia asioita:
Anthony Ekezia Ilonu
Anthony Ekezia Ilonu (13. marraskuuta 1937 – 17. kesäkuuta 2012) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Umuahian hiippakuntaan 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Okigwen hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Curis, jota avustivat Francis Arinze ja Anthony Gogo Nwedo.
Ilonu erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 22. huhtikuuta 2006.
Högsåra
Högsåra (vanhastaan Haukisaari ) on kylä Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten saaristossa. Kylä oli aiemmin tunnettu luotsiasemana, ja tätä perinnettä jatkaa kylässä sijaitseva Merenkulkulaitoksen väyläasema. Kylän vanhat tilat ovat suurimmaksi osaksi vanhoja luotsitiloja 1700-luvulta. Kylässä on noin 50 ympärivuotista asukasta. Högsåraan pääsee Kasnäsin saarelta lossilla.
Keisarilliset vierailut
Suuriruhtinas Aleksanteri III vietti osan kesistä 1885-1894 perheineen ja hoveineen Högsåran pohjoispoukamassa, joka sai näistä vierailuista nimekseen Keisarinsatama (Kejsarhamn). Saarella he tutustuivat paikalliseen kalastajaeukko Serafinaan, joka sai myöhemmin lempinimekseen Kejsar-Fina.
Myöhemmin suuriruhtinas Nikolai II:n 4338-tonninen keisarijahti Standard - suurin huvijahti maailmassa - ajoi 11.9.1907 matkalla Hangosta Rikalaan karille Högsåran lähellä. Jahti vedettiin irti kahdeksan päivää myöhemmin ja jahtia ohjannut luotsi todettiin syyttömäksi tapahtuneeseen, sillä hän oli varoittanut etenemästä niin suurella aluksella. Joka tapauksessa venäläiset käyttivät tapahtumaa hyväkseen venäläistäessään Suomen luotsilaitosta.
Nimen historia
Kylän nimi on tutkijoiden mukaan alun perin suomenkielinen "Haukisaari" tai "Haukkasaari", josta ajan myötä muuntunut nykyiseksi, kun seutu on saanut ruotsalaisen asutuksen.
Clara Henriksdotter-Puranen kirjoittaa kirjassaan "Högsåra" seuraavasti: "Vanhimmista lähteistä vuoden 1538 veroluetteloista löytyvät muodot Höckesar, Hökesure, Houcksur ja Höcksor. Vuoden 1540 maakirjassa puhutaan Houttsoorista ja Höuttsoorista. Lisäksi löytyvät Högsore (1553), Houcksåår (1555), Hökesår (1558), Hökesåår (1560), Houcksår (1566), Högsåår (1570), Högsar (1571), Hocksåår (1571), Hougesår (1601), Höcksåår (1611), Haucksår (1615), Höttsår (1632), Högsare (1638), Högsari (1650), Högsar (1659), Högsahr (1674), Högsaar (1684), Hyxora (1787) ja Högsår (1674 ja 1874) ... näin ollen nimi on voinut kehittyä Haukisaaresta tai Haukkasaaresta." Haukisaari nimisenä saari tunnetaan vielä vuoden 1775 isojako kartassa ja pöytäkirjassa.
Ja hän kirjoittaa vielä: "Voidaan olettaa että Högsåra oli asuttu ennen ruotsalaisten muuttoa, sillä saarella oli paljon maatiloja, 1530-luvulla peräti viisitoista. Tuskin niin suuri saari tärkeän väylän varrella oli asumaton 300 vuotta aikaisemminkaan, jos siellä 1500-luvulla tuli toimeen yli tusina tilaa...Jos Högsåra oli asuttu tuhat vuotta sitten, tukee tutkimus sitä olettamusta, että väestö puhui jonkinlaista suomea, mahdollisesti virolaisvaikutteista kieltä."
Tuulivoimalat
Högsårassa avattiin 15. kesäkuuta 2008 kolme 2 MW:n tuulivoimalaa. Ne omistaa Via Wind, jonka tuottaman sähköenergian myy Turku Energia. Tuulisina päivinä voimalat tuottavat täydet 6 MW sähköenergiaa.
David Halberstam
thumb|David Halberstam (1978) David Halberstam (10. huhtikuuta 1934 – 23. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan varhaisesta työstään kirjoittajana Vietnamin sotaan liittyvistä tapahtumista sekä myöhemmästä urastaan urheilutoimittajana.
Halberstam syntyi New Yorkissa ja valmistui Harvardin yliopistossa. Hän kirjoitti jo 1950-luvun lopulla The Tennessean -lehteen, mutta siirtyi sitten New York Timesiin. Hän kuvasi Vietnamin sotaa kattavasti ja näki myös Thích Quảng Đứcin polttoitsemurhan. Hänelle myönnettiin George Polk - ja Pulitzer-palkinnot. Häntä haastateltiin vuonna 1968 dokumenttielokuvassa Sian vuosi.
Halberstam julkaisi lukuisia faktapohjaisia kirjoja 1960–2000-luvuilla. Vuonna 1980 vankikarkuri murhasi hänen veljensä, kardiologi ja kirjailija Michael J. Halberstamin.
Pallosegmentti
Taso jakaa pallon kahteen kappaleeseen, joita kutsutaan pallosegmenteiksi. Pallosegmentin ulkopinnan nimi on kalotti. Pallon ”leikkaaminen veitsellä kahtia” synnyttää siis kaksi pallosegmenttiä, ja onton pallon vastaava leikkaaminen kahtia synnyttää kaksi kalottia.
Kaksi tasoa erottaa pallosta kappaleen, jonka nimitys on katkaistu pallosegmentti. Sen kummallekin puolelle jää yksi (katkaisematon) pallosegmentti. Katkaistun pallosegmentin ulkoreuna on nimeltään vyöhyke. Myös kalotti on siis vyöhyke, samoin kahden maapallon leveyspiirin välinen alue.
HMS Gloucester (D96)
HMS Gloucester (viirinumero D96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).
Pallosegmentti
Tilavuus
Pallosegmentin tilavuus on
HMS Gloucester (D96)
Valmistus
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Woolstonista, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1979. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta 1982 kumminaan kuningatar Elisabet II:n serkun puoliso Gloucesterin herttuatar Birgitte ja otettiin palveluskäyttöön 11. syyskuuta 1985.
Palvelus
Vuonna 1991 alus osallistui Persianlahden sotaan päällikkönään Philip Wilcocks. Sodan aikana alus torjui Sea Dart -ohjuksillaan Silkworm-ohjuksen, joka uhkasi USS Missouria ja miinantorjunta-aluksia. Tapahtuma oli samalla ensimmäinen merellä tapahtunut ohjuksella toteutettu ohjustorjunta. Alus selvisi myös kahdesta erillisestä miinaiskusta.
Pallosegmentti
Pinta-ala
Kalotin tai muun vyöhykkeen pinta-ala on
HMS Gloucester (D96)
Palvelus
Vuoden 2006 Libanonin sodassa alus oli ensimmäinen Britannian kuninkaallisen laivaston alus, joka evakuoi britannian kansalaisia Beirutista. Alus saapui Beirutiin 18. heinäkuuta ja teki kolme evakuointimatkaa Kyprokselle. Alus oli 2007 Rosythissä telakalla.
Pallosegmentti
Terminologiaa
Pallosegmentti on pallosta leikattu kolmiulotteinen kappale, ja kalotti ja muut vyöhykkeet käyriä kaksiulotteisia pintoja, osia pallon pinnasta.
Vastaavasti suoran kiekosta leikkaama alue on segmentti eli ympyräsegmentti.
HMS Gloucester (D96)
Palvelus
Alus palasi 23. toukokuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta.
Pallosegmentti
Muita merkityksiä
Joskus ”pallosegmentillä” tarkoitetaan katkaistua pallosegmenttiä, ja joskus ”kalotilla” tarkoitetaan pallosegmenttiä.
Esimerkiksi englanniksi katkaistu pallosegmentti on yleensä spherical segment, ja sekä pallosegmenttiä että kalottia voidaan kutsua termillä spherical cap.
Todellinen prinsessa
Todellinen prinsessa, tunnettu myös nimellä Prinsessa ja herne on yksi tanskalaisen Hans Christian Andersenin tunnetuimmista saduista. Satu julkaistiin ensi kertaa vuonna 1835, samassa kirjassa kolmen muun tarinan kanssa.
Juoni
Satu kertoo prinssistä, joka haluaisi löytää prinsessan kumppanikseen, mutta ei löydä sopivaa. Eräänä myrskyisenä yönä nuori nainen ilmestyy prinssin linnan ovelle pyytäen suojaa myrskyltä. Hän väittää olevansa prinsessa. Kuningatar, prinssin äiti, testaa puhuuko nainen totta piilottamalla herneen hänen vuoteeseensa, neljänkymmenen päällekkäin ladotun patjan alle, joiden välissä oli untuvahöyheniä. Aamulla nainen valittaa ettei nukkunut yhtään yön aikana, koska jokin kova pisteli hänen ihoaan ja lisäksi hän oli yltä päältä mustelmilla. Se todisti hänet todelliseksi prinsessaksi.
Jupiterin kuut
Jupiterin kuut ovat sitä kiertäviä taivaankappaleita. Niitä tunnetaan 92 (helmikuu 2023). Niistä tunnetuimmat ovat neljä suurinta galileilaista kuuta Io, Europa, Ganymedes ja Kallisto. Näiden kuiden sisäpuolella kiertää pienempiä epäsäännöllisen muotoisia kuita, joista tunnetuin on Amalthea. Hyvin kaukana kiertää joukko melko pieniä kuita, joiden arvellaan olevan Jupiterin sieppaamia asteroideja tai komeettoja. Näistä uloimmat kiertävät taannehtivasti eli toiseen suuntaan kuin Jupiterin muut kuut.
Tutkimuksen historiaa
Galileo Galilei (1564–1642) löysi Jupiterin kuut vuonna 1609, jolloin hän tutki taivasta uudella keksinnöllä, kaukoputkella. Hän kirjoitti havainnoistaan vuonna 1610 Venetsiassa ilmestyneen teoksen Sidereus Nuncius. Galilei havaitsi 7. tammikuuta 1609 Jupiterin vierellä kolme erittäin kirkasta tähteä. Seuraavana yönä niiden asema oli erilainen. 13. tammikuuta Galilei näki yhtä aikaa kaikkiaan neljä tähteä. Niille on annettu nimet Io, Europa, Ganymedes ja Kallisto. Galilei antoi niille yhteisen nimen "Medicien tähdet" Cosimo II del Medicin kunniaksi.
Galilein teos aiheutti aluksi kiivasta polemiikkia ja torjuntaa. Galilein kollega Padovassa, kuuluisa Cesare Cremonini kutsui väitteitä vehkeilyksi ja väitti, ettei Galilei ollut nähnyt yhtään mitään. Myöhemmin Johannes Kepler (1571–1630) antoi tunnustuksensa, samoin Rooman jesuiitat, jotka aluksi olivat olleet epäluuloisia. Myöhemmin Galilei kirjoitti: "vaikka nuo tähdet itse olisivat laskeutuneet maan päälle todistamaan ja puhumaan itsestään", sekään ei olisi vakuuttanut viimeisiä jääräpäitä.
Kuujärjestelmä kaavamaisesti
Jupiterin kuut voidaan jakaa eri ryhmiin niiden etäisyyden, radan soikeuden, radan kaltevuuden, koon ja niin edelleen mukaan. Jupiterin suurten kuiden ja näitä sisempien kuiden oletetaan syntyneen muodostuvaa Jupiteria ympäröineessä kaasukiekossa. Lähellä Jupiteria säännöllisillä radoilla kiertävät kuut muodostavat eräänlaisen pienoisaurinkokunnan. Sisin suurista kuista, Io, saattaa olla niin tiheä siksi, että muodostuttuaan kirkkaana hehkunut Jupiter haihdutti Iosta kaikki kevyet helposti haihtuvat aineet pois. Jupiterin suuret kuut ja pienistä kuista suurin, Amalthea, ovat keskenään rataresonanssissa 1:2:4.
pienoiskuva|Jupiterin kaikki epäsäännölliset kuut. Vaaka-akselilla etäisyys Jupiterista, pystyakselilla inklinaatio, keltainen jana ilmaisee kohteen pienintä ja suurinta etäisyyttä Jupiterista, ympyrän koko edustaa suhteellista kokoa.
Luettelo Jupiterin kuista
Kuut on lueteltu lyhyimmästä kiertoradasta lähtien. Jupiterin neljä suurinta kuuta, Galilein kuut on merkitty sinisellä. Niiden massa on riittävän suuri muodostamaan niistä pallomaisia. Muut kuut ovat epäsäännöllisen muotoisia. Tummanharmaalla on merkitty kuut, joiden kiertorata on retrogradinen, taannehtiva.
Michael Smuin
Michael Smuin (13. lokakuuta 1938 – 23. huhtikuuta 2007 ) oli yhdysvaltalainen balettitanssija ja koreografi.
Elephas
Elephas eli aasiannorsut on suku norsujen heimossa. Suvussa on vain yksi nykyajalle selviytynyt laji, aasiannorsu (Elephas maximus), mutta sukuun on varmistettu kuuluneen ainakin kymmenen hävinnyttä lajia. Suvun viimeinenkin elossa oleva laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Elephas-suvun lajit ovat geeneiltään hyvin lähellä sukupuuttoon kuolleita mammutteja.
Michael Smuin
Smuin oli menestynyt myös koreografina ja voitti tällä alalla sekä Tony- että Emmy-palkinnon. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen huhtikuussa 2007.
Jelle ten Rouwelaar
thumb|200px Jelle ten Rouwelaar (s. 24. joulukuuta 1980 Joure, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Eredivisie-seura NAC Bredaa.
Ten Rouwelaar on edustanut ammattilaisuransa aikana myös FC Emmeniä (1998–2002), PSV Eindhovenia (2002–2003), FC Groningenia (2003), Twenteä (2003–2004), FC Zwollea (2004–2005), FC Eindhovenia (2005–2006) ja itävaltalaista FK Austria Wieniä (2006–2007). Hän aloitti uransa synnyinkaupunkinsa pikkuseurassa SC Jouressa.
Meritta Veilleux
Meritta Koivisto, tunnetaan myös kirjailijanimellä Meritta Veilleux, (s. 14. joulukuuta 1955 Kouvola) on suomalainen kirjailija, kansainvälisesti palkittu elokuvakäsikirjoittaja, ohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Koivisto opiskeli ja asui Tukholmassa 1978–1984 ja Yhdysvalloissa, Berkeleyssä (1985–1986) ja Los Angelesissa (1986–1994). Sittemmin hän on asunut Helsingissä.
Tausta
Koivisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1977 Torkkelin lukiosta Kouvolasta. Koivisto opiskeli 1970-luvun lopulla kasvatustieteitä Tukholman yliopistossa, mutta siirtyi opiskelemaan matemaattisia aineita kielivaikeuksien takia ja suoritti insinöörin tutkinnon 1984 Stockholms Tekniska Institutessa, jossa suoritti yhteispohjoismaisen teknillisten korkeakoulujen betonikonstruktioiden loppukokeen.
Koivisto muutti pian valmistumisen jälkeen Yhdysvaltoihin opiskelemaan William Shakespearen draamoihin keskittyvään brittiläiseen yksityiskouluun Drama Studio Londoniin, josta valmistui 1986. Sen jälkeen hän opiskeli ohjausta ja käsikirjoitusta Kalifornian yliopistossa ja elokuva- ja TV-tutkimusta, viestintää ja sosiaalipsykologiaa Helsingin yliopistossa.
Keuhkolaajentuma
thumb|right|230px|Keuhkojen [[röntgenkuvaus|sivukuvassa havaittava keuhkolaajentuma.]] Keuhkolaajentuma eli emfyseema on tila, jossa keuhkorakkuloiden seinämät tuhoutuvat ja hengitysteho pienenee. Tupakointi on suurin riskitekijä taudille. Tauti voi olla myös synnynnäinen. Keuhkolaajentuma liittyy usein eriasteisena krooniseen keuhkoputkentulehdukseen ja varsinkin sen obstruktiiviseen muotoon, jolloin kliinisissä tilanteissa puhutaan keuhkoahtaumataudista (COPD). Sana emfyseema tulee kreikan kielisestä sanasta emphȳsēma, ja tarkoittaa sisään hengitystä.
Meritta Veilleux
Romaanit
Koivisto on julkaissut kolme romaania. Koiviston esikoisromaani on Englantiin sijoittuva Lontoolainen rakastaja (Otava 2006). Se ilmestyi vironkielisenä laitoksena 2007 (Varrak). Hänen toisen teoksensa Poissa julkaisi Avain 2011. Koivistolta on myös julkaistu laajasti novelleja eri lehdissä.
Keuhkolaajentuma
Taudin synty
Kroonisista keuhkolaajentumista 80–90 % aiheutuu tupakoinnista. Tupakointi heikentää hengityksen ulosvirtausta ja sen kompensoimiseksi elimistö pyrkii laajentamaan keuhkokudosta, mikä luo edellytykset keuhkolaajentumalle. Lisäksi keuhkorakkuloiden entsyymitoiminta muuttuu tupakansavun vaikutuksesta niin, että rakkuloiden seinämien rakenne alkaa tuhoutua.
Meritta Veilleux
Romaanit
Vuonna 2017 Koivisto julkaisi romaanin Sovinto kirjailijanimellä Meritta Veilleux. Romaanin kustantajana oli Aviador Kustannus.
Televisio ja elokuvat
Yhdysvaltojen vuosinaan Koivisto toimitti Los Angelesista käsin reportaaseja ja dokumentteja Ylelle muun muassa Ajankohtaiselle kakkoselle ja MTV:lle. Vuonna 1993 hän ohjasi lyhytelokuvan Balthazars’ Funeral, joka valittiin Yhdysvalloissa ehdokkaaksi elokuva-akatemian, Academy of Motion Picture Art and Science Awards, lyhytelokuvien ohjaussarjaan 1994, mutta jäi vaille finalistipaikkaa.
Koiviston englanniksi kirjoittaman pitkän elokuvan käsikirjoitus A Personal Matter sai kunniakirjan 1997 The Lone Star Screenplay Competition -kilpailussa Yhdysvalloissa.
Suomessa Koivisto käsikirjoitti ja ohjasi lyhytelokuvan Ampiaspaini 2000 (Wrestling With A Bee). Elokuva voitti Sveitsin Winterthurin kansainvälisen lyhytelokuvafestivaalin pääpalkinnon ja Sinisen Meren elokuvafestivaalin 1. palkinnon. Ranskalais-saksalainen televisiokanava ARTE Cinema osti sen esitysoikeudet. Elokuvaa on esitetty Ylellä ja laajasti kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Sen tuotti Kroma Productions.
Näytelmät
Koiviston englanniksi kirjoittama näytelmä Privacy oli kunniamainittu finalisti kansainvälisessä kirjoituskilpailussa New Century Writers Awards vuonna 2002.
Äänikirjat
Koivisto julkaisi marraskuussa 2018 Storytel-äänikirjapalvelussa 10-osaisen äänikirjasarjan Joka tuulta rakastaa, joka on psykologinen trilleri pienen pojan katoamisesta Helsingissä. Sarja sijoittuu keskustaan sekä Vanhankaupunginkosken ja Arabianrannan maisemiin.
Robert Cooper
thumb|225x225px Robert Francis Cooper (s. 1947) on toiminut vuodesta 2002 alkaen Euroopan unionin neuvoston ulko- ja turvallisuuspolitiikasta vastaavana pääjohtajana. Aiemmin hän työskenteli brittihallinnon korkeana virkamiehenä ja Tony Blairin erityisavustajana.
Cooper tunnetaan "uuden liberaalin imperialismin" puolestapuhujana.