cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hirvijärvi (järvi Juupajoella)
Luontoarvoja
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1977, 1987, 1988, 2000 ja 2005. Niiden tulosten mukaan järven ekologinen luokitus on hyvä. Järven veden humuspitoisuus on hieman kohonnut ja samoin ovat veden ravinnepitoisuudet, koska järvi luokitellaan karun ja lievästi rehevöityneen järven tasojen välille. Suuntaus on kuitenkin kohti rehevöitymistä ainakin fosforipitoisuuksien osalta. Tämä aiheuttaa osaltaan lämpötilakerrostuneisuuden vallitsessa alusvedessä happipitoisuuden vähenemistä, kun eliöt hengittävät ja ravinteet kuluttavat happea kemiallisesti. Veden happamuustaso on kohonnut 1970–1980-lukujen tasosta pH 6,2 nykyiseen tasoon pH 6,5. Järven virkistyskelpoisuusluokitus on hyvä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järvi saa pääosan vedestään sen lounaispäähän laskevan Luhtaanjoen valuma-alueelta. Luhtaanjoki tulee Petääjärviltä ja se laskee matkallaan Rautalammin läpi. Koillispäähän laskee Lamminjärvi ja Salkinojaa myöten Muhujärvi. Järven vedenpinnan korkeus on 114,6 metriä mpy. ja sen laskujoki on Pajujoki, joka laskee Pylkinjärveen. Pajujoelle tulee pudotusta 6,4 metriä. Vesireitti jatkuu Pylkinjärven jälkeen sen omalla laskujoella, joka yhtyy Sahajokeen.
Wakamiya (1913)
Wakamiya oli keisarillisen Japanin laivaston vesilentokoneidenemälaiva sekä ensimmäinen japanilainen lentotukialus. Alus muutettiin rahtialuksesta, ja se otettiin palvelukseen elokuussa 1914. Aluksen lentokalustona oli neljä Japanissa valmistettua Maurice Farmanin suunnittelemaa vesilentokonetta, joiden voimanlähteenä oli Renaultin 70 hevosvoiman moottorit. Syyskuussa alukselta lähteneet lentokoneet tekivät ensimmäisen laivaston ilmahyökkäyksen.
Valmistus
William R. Rea Shipping Company tilasi aluksen Port Glasgow'sta Robert Duncan and Companyn telakalta, missä köli laskettiin vuonna 1900. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1901 ja valmistui lokakuussa nimellä MS Lethington.
Palvelus
Alus vuokrattiin venäläisille. Venäjän-Japanin sodassa keisarillisen Japanin laivaston torpedovene No. 72 valtasi 12. tammikuuta 1905 Cardiffista Vladivostokiin matkanneen aluksen lähellä Okinoshimaa. Japanin hallitus lunasti aluksen ja liitti sen laivastoon, joka nimesi sen Takasakimaruksi. Alus sai virallisen nimensä Wakamiyamaru 1. syyskuuta.
Alus vuokratiin 22. maaliskuuta 1907 NYK:lle, joka vastasi sen liikennöinnistä. Vuonna 1913 alus siirrettiin laivastolle, joka muutti sen vesilentokoneidenemälaivaksi. Muutostyöt saatiin päätökseen 17. elokuuta 1914, jolloin sen uppouma oli 7 720 tonnia ja miehistöä aluksella oli 234 henkeä. Alus oli suunniteltu kahdelle kannella kuljetettavalle ja kahdelle reservissä olevalle lentokoneelle. Lentokoneet laskettiin veteen lentoonlähtöä varten, ja laskeutumisen jälkeen ne nostettiin jälleen vedestä alukseen.
Ensimmäisen maailmansodan alettua aluksesta tuli 5. syyskuuta 1914 maailman ensimmäisen alukselta tehdyn ilmahyökkäyksen lähtöpaikka, kun sen lentokoneet hyökkäsivät Kiinassa Tsingtaon edustalla olevalle Kiaochowinlahdelle. Seuraavana päivänä aluksen koneet hyökkäsivät Itävalta-Unkarin laivaston risteilijää SMS Kaiserin Elisabethia ja Saksan keisarikunnan laivaston tykkivenettä SMS Jaguaria vastaan Qiaozhounlahdella, mutta kumpaankaan alukseen ei saatu osumaa. Aluksen lentokoneet pommittivat maamaaleja Tsingtaossa sekä Qiaoxhounlahdella olleita aluksia syyskuusta alkaen aina 6. marraskuuta 1914 saakka piiritettäessä Tsingtaota.
Alus osui miinaan 30. syyskuuta, minkä seurauksena se joutui viikoksi telakalle. Korjausten aikana aluksen lentokoneet olivat maatukikohdassa Shazikoussa, mistä ne jatkoivat pommitus- ja tiedustelulentojaan. Lentokoneet tekivät piirityksen aikana kaikkiaan 49 lentoa, joiden aikana pudotettiin 190 pommia saksalaisten asemiin. Saksalaiset antautuivat 7. marraskuuta, minkä jälkeen alus kuljetti japanilaiset lentokoneet takaisin Japaniin.
Alus luokiteltiin 1. kesäkuuta 1915 lentokoneidenemälaivaksi ja se liitettiin Yokosukan lentotukikohtaan. Alus muutettiin 1. huhtikuuta 1920 lentotukialukseksi valmistamalla etukannelle metrin lentoonlähtötasanne, jolloin se nimettiin uudelleen Wakamiya-kaniksi. Alukselta teki luutnantti Torao Kuwabara ensimmäisen lentoonlähdön japanilaiselta alukselta Sopwith Pupilla kesäkuussa 1920. Alus oli vuodesta 1924 alkaen koealuksena. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931 ja romutettiin seuraavana vuonna.
Kaakkoinen suurpiiri
Kaakkoinen suurpiiri on yksi Helsingin hallinnollisista suurpiireistä. Se sijaitsee kantakaupungin vieressä, ja siihen kuuluvat manterelta Herttoniemi sekä sen etelä- ja länsipuolisia vesialueita ja saaria. Kantakaupungista sen erottavat Kruunuvuorenselkä ja Vanhankaupunginlahti. Vesialueet mukaan luettuna Kaakkoinen suurpiiri on Helsingin suurpiireistä pinta-alaltaan laajin, ja se ulottuu aluevesirajalle saakka.
Herttoniemen kautta kulkevat Itäväylä ja Helsingin metro. Suurpiirin alueella sijaitsevat Kulosaaren, Herttoniemen ja Siilitien metroasemat. Herttoniemen metroasemalta lähtevät liityntäbussilinjat suurpiirin eri osiin.
Suurpiiriin nykyisin luettavat Mustikkamaa ja Korkeasaari kuuluivat Helsingin kaupungin alueisiin jo 1600-luvulla. Muilta osin nykyisen suurpiirin alue liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa vuonna 1946. Kulosaari oli ollut 1920-luvulta lähtien eri kuntana, muilta osin alue kuului alueliitokseen saakka Helsingin maalaiskuntaan.
Kaupunginosat ja peruspiirit
Suurpiiriin kuuluvat seuraavat peruspiirit, kaupunginosat ja niiden osa-alueet:
Suurpiirin tiheimmin asuttu alue on Herttoniemen metroaseman eteläpuolella sijaitseva Herttoniemenranta, jota on 1990-luvulta lähtien rakennettu asuntoalueeksi entisen satama-alueen paikalle. Pääasiassa kerrostaloalueita ovat myös manterella sijaitsevat Länsi-Herttoniemi ja Roihuvuori.
Suurpiiriin kuuluvista saarista Kulosaari, Tammisalo ja Laajasalo ovat myös pääasiassa asuntoalueita. Niissä on sekä kerros- että pientaloalueita. Laajasalon länsiosassa on entinen öljysatama-alue, Kruunuvuorenranta, jota on suunniteltu uudeksi asuntoalueeksi. Muista saarista Mustikkamaa on viheraluetta, Korkeasaaressa on eläintarha, Vartiosaaressa ja Villingissä pääasiassa vanhoja huviloita. Santahamina samoin kuin avomeren äärellä sijaitseva Isosaari ovat sotilaskäytössä varuskunta-alueina.
Oskari Autere
Oskari Aadolf Jonathan Autere, sukunimi aik. Broms (15. helmikuuta 1881 Mikkeli – 1. kesäkuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja Tullihallituksen tilastokonttorin johtaja.
Autereen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Bengt Adolf Broms ja Elin Mathilda Lovisa Molander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Porvoon ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1907. Autereen pääaineena oli tilastotiede, jota hän opiskeli myös ulkomailla.
Autere toimi tullihallituksen tilastokonttorissa ensin aktuaarina ja sitten konttorinjohtajana 1911–1918. Autere oli tullihallituksen vt. pääjohtajana 1917. Hän siirtyi sitten 1918 pankkialalle ja oli Maakuntain Keskus-Pankki oy:n apulaisjohtajana vuodesta 1922 alkaen. Autere oli jäsenenä tai sihteerinä useissa valtion komiteoissa.
Autere oli naimisissa vuodesta 1909 Annie Aejmelaeuksen kanssa.
Oleg Šenin
Oleg Semjonovitš Šenin (, s. 2. heinäkuuta 1937 – 28. toukokuuta 2009) oli venäläinen kommunisti, entinen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen politbyroon ja sihteeristön jäsen.
Šenin opiskeli rakennusinsinööriksi. Hän kohosi kommunistipuolueen johtotehtäviin Hakassian aluekomiteassa 1970-luvulla. Hän palveli Afganistanin kansandemokraattisen puolueen neuvonantajana ja toimi Krasnojarskin aluekomitean ensimmäisenä sihteerinä. Hänet valittiin 1989 Neuvostoliiton kansanedustajain kongressiin. Vuonna 1990 hänestä tuli politbyroon ja keskuskomitean sihteeristön jäsen.
Šenin oli valtion hätätilakomitean jäsen elokuun 1991 kaappauksessa Gorbatšovia vastaan ja joutui vuodeksi vangituksi. Hänet armahdettiin 1994.
Šenin oli Sergei Skvortsovin uudelleen perustaman Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsenenä. Vuonna 1993 hän oli perustamassa Kommunististen puolueiden liitto – Neuvostoliiton kommunistinen puolue -puoluetta (SKP-KPSS, СКП-КПСС). Šenin johti Neuvostoliitosta irtautuneissa maissa toimivien kommunististen puolueiden liittoa.
Šenin kuului Venäjän federaation kommunistisen puolueen (KPRF) keskuskomiteaan ja hän edusti puoluetta keskusvaalilautakunnassa. SKP-KPSS hajosi 2000 kun KPRF:n johtaja Gennadi Zjuganov ei suostunut luomaan yhdistettyä Venäjän ja Valko-Venäjän kommunistista puoluetta. Zjuganov jäi SKP-KPSS:n puheenjohtajaksi, jolloin Šenin kannattajineen perusti uuden Neuvostoliiton kommunistisen puolueen.
Šenin pyrki ehdolle Venäjän presidentinvaaliin 2008, mutta rekisteröinti kaatui virheisiin dokumenteissa. Šenin piti hylkäämistä poliittisena.
Tyler, the Creator
Tyler Gregory Okonma (s. 6. maaliskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia), taiteilijanimeltään Tyler, The Creator, on yhdysvaltalainen artisti, musiikkituottaja ja musiikkivideo-ohjaaja Los Angelesista. Hän aloitti uransa Odd Future -rap-ryhmän keulahahmona. Hänellä on myös oma vaatemerkki Golf Wang, jonka vaatteita, asusteita ja muita esineitä hän suunnittelee itse.
Okonma on julkaissut kuusi studioalbumia: Goblin (2011), Wolf (2013), Cherry Bomb (2015), Flower Boy (2017), IGOR (2019) ja CALL ME IF YOU GET LOST (2021), sekä mixtapen Bastard (2009). Hän tuottaa kappaleensa itse.
Sivussa mainitut taiteilijanimet ovat Tylerin alter egoja.
Kiila (yhtye)
Kiila on suomalainen kokeellista folkmusiikkia soittava yhtye, jonka perustivat Niko-Matti Ahti ja Sami Sänpäkkilä Ulvilassa vuonna 1993. Yhtye aloitti duona, mutta vuosien varrella jäseniä on tullut lisää. Kiila levyttää Fonal Recordsilla.
Siikajärvi (Orivesi)
Siikajärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Siikaneva alueen eteläpuolella erämaassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 90 hehtaaria ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella, missä mäkien vuorottelu painaumien kanssa pakottaa järvet muodostamaan pitkiä lahtia ja niemiä sekä nostamaan vedenpinnan yläpuolelle saaria. Siikajärvi on juuri tällainen järvi. Järvenselkä rikkoontuu Isosaaren vuoksi, joka on 450 metriä pitkä ja 90 metriä leveä. Saaren eteläpuolella työntyy järvelle 900 metriä pitkä nimetön niemi, jonka pohjoispuolelle jää Haapalahti ja eteläpuolelle mutkainen ja sokkeloinen Aatunlahti ja Patmoslahti. Pohjoisinta lahtea kutsutaan Kuninkaanlahdeksi.
Järvellä on kartan mukaan kuusi saarta. Suurimman saaren Isosaaren pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Pohjoisosa saaresta on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi. Järvenselällä sijaitsee kolme muuta nimetöntä saaria, joista yhdessä on mökki. Kaksi muuta saarta sijaitsevat Aatunlahdessa.
Vladimir Jurkevitš
Vladimir Ivanovitš Jurkevitš (, 1885–1964) oli venäläinen laivasuunnittelija, joka suunnitteli aluksia Venäjällä, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hänen kuuluisin luomuksensa oli S/S Normandie.
Siikajärvi (Orivesi)
Maantietoa
Järven rantaviivan pituus on 12,7 kilometriä, mikä on paljon pienelle järvelle. Sen rannat ovat monin paikoin soistuneita. Saaren ja viereisen niemen mökit ovat järven ainoat rakennukset. Järvelle tulee muutama metsäautotie, jotka haarautuvat kantatieltä 66 haarautuvalta maantieltä.
Iso Petääjärvi
Iso Petääjärvi, joka voidaan kirjoittaa myös Iso-Petäjäjärvi , on Pirkanmaalla Juupajoen Petääjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 68 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvi jää kumpumaisen ylänköaluen mäkien väliin niin, että järven todellinen leveys on sen ulottuvuuksia pienempi. Järvi on suurimmillaan sen eteläosassa noin 400 metriä leveä. Eteläosassa järvi leviää myös kahdeksi lahdeksi Lakkarinpohjaksi, jossa sijaitsee myös Housulahti, ja Ahvenlahdeksi. Pohjoispäässä järvi haarautuu Sammalniemen takia kahdeksi lahdeksi, josta luoteeseen työnyvän pohjukassa sijaitsee salmi Vähään Petääjärveen. Järven rantoja jyrkentävät sen lähellä kohoavat korkeat mäet. Eteläpään itärannalla kohoaa Ahvenvuori 54 metrin korkeuteen ja sen rinteet päättyvät Ahvenlahden jyrkänteisiin. Myös järven keskivaiheilla nousee jyrkänteisiä ja kallioisia mäkiä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 7,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Seudun haja-asutus on rantojen rinteiden vuoksi keskittynyt rantojen läheisyyteen. Talouksia on seitsemän, joista maatiloja on mahdollisesti kolme. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14291 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä. Petääjärven kylän muodostavat kummankin Petääjärven asutus.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua ei ole tutkittu, mutta sen sijaan Vähän Petääjärvessä kylläkin. Koska Iso Petääjärvi laskee Vähän Petääjärven kautta, kertoo alapuolisen järven tila myös yläpuolisen järven tilasta jotakin. Suurin osa Petääjärven kylän maanviljelyksestä sijaitsee Vähän Petääjärven rannoilla, niin Ison Petääjärven tila tulisi olla parempi kuin se on alajuoksulla. Vähä-Petääjärven veden laatu ja virkistyskäyttökelpoisuus ovat hyvät, joten niin ne ovat myös Isolla petääjärvellä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,2 metriä mpy.Järvi on valuma-alueensa latvajärvi, sillä siihen ei laske muiden järvien ojia. Järveen on ainoastaan johdettu muutama metsien ja pikkusuon kuivatusoja.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa järven rantoja ja myös mäkien rinteitä oli raivattu viljelyyn nykyistä enemmän. Nämä pellot tai niityt on nykyään metsitetty.
Iso Sunijärvi
thumb|Sunijärven autiotupa kesäkuussa 2007 Iso Sunijärvi, yleisesti myös pelkkä Sunijärvi, on järvi Hailuodon saaren luoteisosassa. Se sijaitsee noin 1,4 kilometrin päässä Keskiniemestä kaakkoon ja noin 6,5 kilometrin päässä Hailuodon kirkonkylältä pohjoisluoteeseen.
Legnican voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Legnican voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Legnican voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Legnica. Legnican voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Sleesian voivodikuntaa.
Iso Sunijärvi
Järvi on matala, ja sen rannat ovat pääosin soistuvia. Järven etelä- ja kaakkoisrantaa ympäröivät Satajärvensuot, ja pohjoispäässä suoalue yhdistää sen Pikku Sunijärveen.
Alueella pesii ja levähtää runsaasti vesilintuja, sieltä on tavattu myös tunturipöllöjä.
Kvarnträsk (Siuntio)
Kvarnträsk on noin 20 hehtaarin laajuinen karu ja kirkasvetinen järvi Siuntion eteläosassa Suomenlahden rannikkoalueella. Se kuuluu Kopparnäs-Störsvikin luonnonsuojelu- ja virkistysalueeseen. Kvarnträskin länsiosassa on Träskholmenin saari. Järven ympäristö on kalliometsää, kaakossa sijaitsee pronssikautinen kalmisto. Kvarnträskin etäisyys Helsingin keskustasta on noin 38 kilometriä länsilounaaseen.
Suomessa on kahdeksan Kvarnträsk-nimistä järveä, viisi sijaitsee Raaseporissa, yksi Siuntiossa, yksi Espoossa ja yksi Mustasaaressa.
Speedway (urheilulaji)
thumb|300px|Speedway Extraliigaa Yyterin speedwayradalla toukokuussa 2010. Speedway tarkoittaa moottoripyöräkilpailua, jota ajetaan hiekkapintaisilla soikioradoilla. Speedway-pyörissä ei ole jarruja eikä vaihteita. Kaarteissa pyörät laitetaan sivuluisuun vauhdin hidastamiseksi. Suomessa speedway on tällä hetkellä melko pieni laji, mutta esimerkiksi Ruotsissa ja Puolassa kilpailuiden yleisömäärät lasketaan tuhansissa, ja jopa kymmenissä tuhansissa. Speedwayta ajetaan sorapintaisella, laitojen ympäröimällä radalla.
Säännöt lyhyesti
Speedwayn säännöt ovat melko yksinkertaiset. Radalla on yleensä kerrallaan neljä kuljettajaa, jotka tunnistaa paitsi ajoliivin numerosta myös kypärän tunnusväristä. Tunnusvärit ovat punainen, sininen, valkoinen ja keltainen/mustakeltainen. Kypärän tunnusväri määrää kuljettajan lähtöpaikan henkilökohtaisissa kilpailuissa. Punainen kuljettaja lähtee 1. radalta eli sisäradalta. Sininen 2. radalta, valkoinen 3. radalta ja keltainen 4. radalta eli ulkoradalta. Suomen Extraliigassa( nykyään Sm-liiga ) ajetaan ottelut neljällä joukkueella, jolloin jokaisella joukkueella on ottelun läpi sama tunnusväri. Joukkuekilpailuissa tunnusvärit eivät määrää lähtöpaikkaa. Yhdessä kilpailussa ajetaan 15–25 erää. Yhdessä erässä ajetaan neljä kierrosta ja ensimmäisenä maaliin tullut saa 3 pistettä, toinen saa 2 pistettä, kolmas saa pisteen ja neljäs jätetään pisteittä. Pisteet määräävät kilpailun voittajan.
Varusteet
Speedway on melko vaarallinen laji joten suojien täytyy olla hyvät. Selkäsuoja on pakollinen joka kisassa kuten myös kypärä. Speedway-pyörän sekä myös kypärän tulee olla vaatimusten mukaiset, jotta niillä saa ajaa kilpailuissa. Kuljettajilla on oltava myös jonkinlainen rintapanssari sekä kyynär- ja polvisuojat, vaikka niitä ei yleensä tarkisteta. Ajosaappaat ovat ajossa pakolliset. Yleensä saappaiden mukana toimitetaan myös pakollinen peltikenkä, joka kiinnitetään vasemman saappaan pohjaan ennen radalle menoa. Sen tarkoitus on suojata saappaan pohjaa ja pitää huoli siitä, että saapas liukuu radan pinnalla. Näiden lisäksi kuljettajat käyttävät ajohaalaria tai -pukua. Se voi olla yksi- tai kaksiosainen ja valmistettu kankaasta tai nahasta. Nahasta tehty haalari kestää enemmän, mutta se on lämmin kesällä eikä välttämättä jousta yhtä paljon kuin kangaspuku. Kuljettaja saa kuitenkin päättää, minkälaista ajoasua käyttää. Ennen kisaa suoritetaan katsastus, jossa tarkastetaan speedway-pyörä, lisenssi sekä kypärä ja todetaan ne kilpailukelvollisiksi.
Anna sen soida
Ohjelman juonsi Krista Siegfrids sekä joukkueina toimivat Arja Koriseva ja Ali Jahangiri.
Ohjelmassa joukkueet kilpailivat hittituntemuksellaan ja nopeudellaan, jossa napille nopeimmin hypännyt voitti eniten pisteitä. Biisivihjeet kilpailijoille tarjoili DJ Mista S ja lisäksi ohjelmassa nähtiin eturivin artistivieraita. Ohjelmaa voi pelata myös kotisohvalta Anna sen soida -sovelluksella, jossa katsojilla oli mahdollisuus kisata musatietämyksestä ja nopeudesta reaaliajassa. Ohjelman formaatti on ollut Ruotsissa ja Portugalissa.
Vladimir Jurkevitš
Elämäkerta
Jurkevitš opiskeli 1903–1907 Pietarissa. Valmistumisensa jälkeen hän meni Kronstadtin laivastokouluun. Venäjälle tuhoisan Venäjän–Japanin sodan jälkeen hän työskenteli kotimaansa laivaston ajanmukaistamiseksi. Hän omistautui työlleen täysin, ja vuonna 1911 valmistunutta taistelulaiva Sevastopolia pidettiin aikaansa edellä olevana. Lisäksi hän oli mukana sukellusveneiden suunnittelussa.
Venäjän sisällissodassa Jurkevitš kannatti valkoisia. Kun Pjotr Wrangelin johtama Etelä-Venäjän armeija kärsi 1920 tappion Krimillä, hän siirtyi Turkkiin.
Elämä Turkissa oli vaikeaa. Jurkevitš ei saanut oman alansa töitä, vaan työskenteli satamassa ahtaajana ja korjasi toisten emigranttien kanssa autoja. Hän siirtyi 1922 Pariisiin.
Jurkevitš pääsi töihin Penhoët-yhtiöön, jolla oli yksinoikeus matkustajalaivojen suunnitteluun. Yhtiö oli saanut tilauksen suuresta Atlantin linjalaivasta. Aluksesta oli tuleva myöhemmin kuuluisa S/S Normandie. Jurkevitš päätti tehdä työn lähes kokonaan yksin. Hän aloitti 1929 suunnittelun ja työskenteli lähes ympärivuorokautisesti.
Talouskriisi ja muut vaikeudet aiheuttivat sen, että Normandie teki neitsytmatkansa vasta 1935. Aluksen keskinopeus oli lähes 30 solmua, millä se voitti Atlantin Sinisen nauhan. Jurkevitšin luomat vallankumoukselliset tekniset ratkaisut tekivät Normandiesta lähes yhtä nopean kuin Queen Marysta, jonka koneet tuottivat 200 000 hevosvoiman tehon. Normandien koneet tuottivat 160 000 hevosvoiman tehon ja kuluttivat huomattavasti vähemmän polttoainetta.
Vuosina 1954–1957 Jurkevitš työskenteli projektissa, jonka tarkoituksena oli rakentaa laiva, joka purjehtisi Euroopasta Amerkikkaan kolmessa päivässä. Laivaan mahtuisi 6 000 matkustajaa, ja matkalipun hinta olisi ollut vain 50 dollaria. Ainuttakaan laivaa ei lopulta rakennettu. Jurkevitš konsultoi laivansuunnittelijoita Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Britanniassa kuolemaansa asti.
Siikajärvi (Orivesi)
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu vuodesta 1976 asti säännöllisesti. Tulosten mukaan järvi on kirkasvetinen ja rehevyydeltään karu järvi, jonka vedenväri on lähes väritön ja jonka humuspitoisuus on hyvin alhainen. Heikosta humusleimasta huolimatta vesi on hapahkoa, mutta sen happamuustaso laskee joskus selvästi happaman puolelle. Puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko. Tämä vaikuttaa jo kalojen lisääntymiskykyyn. Vesi on liian hapanta myös rapujen viihtymiselle. Päällysveden ravinnetasot fosforin ja typen osalta ovat alhaiset. Kesällä 2000 veden levämäärät kohosivat klorofylli-a pitoisuuden osalta lievästi rehevöityneiden järvien tasolle, mutta siitä huolimatta vesi oli kirkasta ja näkösyvyys oli yli neljä metriä. Tämä tapahtuma oli poikkeustilanne, sillä levien määrät ovat seuranneet muuten karujen järvien tasoa. Järven alusvedessä ei ole havaittu happitalouden ongelmia, vaikka vesi vaihtuukin hitaasti. Veden laskennallinen viipymä on 2084 vuorikautta eli 8,4 vuotta. Happipitoisuudet laskevat alusvedessä hitaasti ja happipitoisuudessa on ollut talvisin lievää laskua. Kesällä ei happipitoisuus alene ollenkaan. Järven vesi soveltuu virkistyskäyttöön erinomaisesti. Ongelmana on vain järven happamoituminen.
Luontoarvoja
Järvi kuuluu osana Oriveden kaupungin Iso-Vuorijärven ja Siikajärven kävelyreitteihin, jotka ohittavat järvet: Iso Vuorijärvi, Kirvesjärvet, Salmijärvi, Iso Petäjäjärvi, Siikajärvi, Siikajärvenlakkari ja Saarijärvi.
Monet järven rantametsistä ovat luonnontilassa olevia kangasmetsiä, korpia ja rämeitä. Järven itäpuolella seuraa rantoja retkipolku, joka on viitoitettu 5,5 kilometrin matkalta. Järven rannalle on rakennettu nuotiopaikka. Polku kuuluu Saarijärven ja Ison Vuorijärven kautta kulkevaan retkeilyreittiin.
Järven lähimetriä ja rantoja on rauhoitettu luonnonsuojelualueiksi. Niitä löytyy Isosaaresta, Haapalahden pohjois- ja etelärannasta, Patmoslahden luoteisrannasta ja siitä niemen yli järven lounaisrantaan.
Speedway (urheilulaji)
Speedway Grand Prix
Speedwayn maailmanmestaruudesta on ajettu ensimmäisen kerran vuonna 1936, silloin mestaruuden voitti Australian Lione van Praag. Henkilökohtainen maailmanmestaruus ratkaistiin yhdessä MM-finaalissa vuoteen 1994 saakka. Vuonna 1995 käynnistyi Speedway Grand Prix -sarja, jossa ajetaan tänä vuonna 12 osakilpailua. Speedway Grand Prix sarjaa organisoi brittiliäinen BSI Speedway.
Siikajärvi (Orivesi)
Luontoarvoja
Järveen on istutettu planktonsiikaa vuosina 2000–2009 ja koekalastuksen tietoja on saatavilla vuosilta 2001 ja 2003. Vuonna 2001 saatiin verkkokalastuksella eniten siikaa, seuraavaksi eniten haukea ja ahventa. Sama toistui vuonna 2003. Muita kalalajeja ei koekalastuksessa raportoitu.
Speedway (urheilulaji)
GP sarja Tampereella kausilla 2014–2016
Tampereen Ratinan stadion hyväksyttiin GP sarjan kilpailupaikaksi kausille 2014–2016. Tampereen osakilpailu oli mukana GP sarjan kisakalenterissa kausilla 2014–2015, mutta vuonna 2016 kilpailua ei ajeta.
GP sarjan kisaformaatti
Ensin ajetaan 20 alkuerää, sitten kaksi semifinaalia ja finaali joka ratkaisee kisan voittaja. Jokaisessa erässä voittaja saa 3 pistettä, toinen kaksi pistettä, kolmas yhden pisteen ja neljäs jää pisteittä. Kilpailussa kerätyt pisteen ratkaisevat kuljettajat kahteen semifinaaliin, semifinaaleiden kaksi parasta ajaa sitten finaalissa. Kaikista kahdestatoista osakilpailusta saadut pisteet lasketaan GP sarjan kokonaispisteisiin ja kauden aikana eniten pisteitä kerännyt kuljettaja on maailmanmestari.
Siikajärvi (Orivesi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,8 metriä mpy. Järvi on melko eristäytynyt erämaajärvi, joka sijaitsee Huikonjoen valuma-alueen latvoilla. Järven itärantaan laskee muutaman metsäojan lisäksi Siikajärvenlakkari yhdessä Kolonlammin kanssa. Järven lounaispäässä Patmoslahden länsipuolella sijaitsee laskujoeton Kailajärvi. Järven laskuoja lähtee järven länsirannasta Sammallamminsuolla mutkittelemaan kohti pohjoista Sammallammin läpi ja virtaa asteittain itään päin kääntyen ja samalla virraten Vääräjärven ja Isosilmän läpi. Lopulta se saavuttaa Jouttijoen, johon se yhtyy. Jouttijoki muuttuu Aituanjoen nimiseksi ennen yhtymistään Kuivajärvenojan kanssa Huikonjokeen, joka muuttuu Tehtaanjärven jälkeen Juupajoeksi. Tämä laskee Kylmälammiin, joka on osana järviketjua, joka muodostaa Leppähampaanjoen valuma-alueen pääuoman ja joka laskee lopuksi Koljonselkään.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa järveen oli johdettu vain yksi metsäoja ja sen rannoilla sijaitsi kaksi rakennusta. Huvilaksi on merkitty edelleen saaressa sijaitseva vapaa-ajan asunto ja Isosaaren pohjoispään suunnassa on niemessä toinen kämppä, joka katoaa vuoden 1977 kartassa. Alue on erämaata vielä 1986 kartassa, johon on merkitty tievaraukset Siikajärven pohjoispuolelta.
Aurinko Golf
thumb|250px|Aurinko Golfin kenttä kesäyössä Aurinko Golf on Naantalissa vuonna 2006 avattu 27-reikäinen golfkeskus. Se sijaitsee Naantalin pohjoispuolella Ladvo-Vengan kaupunginosassa. Vuonna 2020 kentällä pelattiin yli 60 000 kierrosta ja sen seuraan Aurinkogolf ry:hyn kuuluu yli 2700 jäsentä.
Aurinko Golfilla on 18 reiän par 72 kenttä ja yhdeksän reiän par 30 YSI+-kenttä, sekä range, lähipelialue ja harjoitusviheriöitä 4 kpl.
Alue on 93 hehtaarin suuruinen josta kaksi kolmasosaa on vaihtelevaa kallio sekä mäntymetsä maisemaa ja korkeuserot omaavaa maastoa. Loput alueesta on kumpuilevaa viljely- ja laidunmaata. Alueella on runsaasti omenapuita ja paikalla sijaitsikin ennen Vengan tila.
Aiheesta muualla
60.49967°N, 22.06828°W
Filippos Agathokleen poika
Filippos Agathokleen poika oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren aikana. Lysimakhos oli hänen veljensä.
Filippos kuului ilmeisesti makedonialaisen jalkaväen valiojoukon hypaspistien kuninkaalliseen osastoon eli agemaan. Quintus Curtius Rufus kertoo Kun Aleksanteri oli sotaretkellä Sogdianassa seurasi Filippos Aleksanterin mukana juosten, vaikka kuningas ratsasti. Lysimakhos tarjosi veljelleen hevosta, mutta tämä kieltäytyi. Seuranneessa taistelussa Filippos taisteli Aleksanterin rinnalla, mutta pyörtyi taistelun aikana ja kuoli Aleksanterin käsiin.
Eyjafjallajökull
Jäätikkö kuuluu Islannin korkeimpiin; sen korkein huippu kohoaa 1 666 metriin. Alas vuoren pohjoisreunaa ulottuu kaksi pitkää kielekettä: Gígjökull ja Steinsholtsjökull.
Vuoden 2010 purkauksessa ilmakehään levisi laaja tuhkapilvi, jonka vuoksi lähes koko Euroopan lentoliikenne jouduttiin pysäyttämään muutamaksi päiväksi. Purkauksen jälkeen läheistä Katla-tulivuorta tarkkailtiin, koska näillä kahdella on ollut taipumus aktivoitua samoihin aikoihin.
Etymologia
Nimi Eyjafjallajökull on yhdyssana, joka koostuu sanoista:
Kirjaimellinen käännös olisi ”saarivuorten jäätikkö”. Nimi Eyjafjöll kuvaa tulivuoren massiivin eteläistä puolta pienine vuorineen, jotka muodostavat tulivuoren alaosan. Skógarin kylä ja museo ovat Eyjafjallajökullin alapuolisella alueella.
Kultakirvinen
Kultakirvinen (Tmetothylacus tenellus) on västäräkkien heimoon kuuluva itäafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Sudanin kaakkoisosista ja Ugandan koillisosista etelään Tansanian koillis- ja keskiosiin. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Taitasta, Kenian kaakkoisosasta vuonna 1878.
Lesznon voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Lesznon voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Lesznon voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Leszno. Lesznon voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Ison-Puolan, Ala-Sleesian ja Lubuszin voivodikunnille.
Anne-Marie Berglund
Anne-Marie Linnea Berglund (31. tammikuuta 1952 Espoo – 6. maaliskuuta 2020 Tukholma) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen runoilija, prosaisti ja kuvataiteilija. Hän muutti Ruotsiin nelivuotiaana.
Berglund debytoi vuonna 1977 runokokoelmalla Luftberusningen. Hänen myöhempien kokoelmiensa joukossa oli Jag vill stå träd nu vuodelta 2000. Hän sai useita palkintoja, muun muassa Ruotsin akatemian palkinnon vuonna 1995 (novellikokoelmasta Raserier), Dobloug-palkinnon vuonna 2002 ja Ruotsin radion runopalkinnon 2005.
Runokokoelmien lisäksi Berglundin tuotanto käsittää novellikokoelmia ja kuunnelmia, ja hän teki myös radioreportaaseja. Berglund asui ajoittain Ranskassa, ja Pariisilla on tärkeä osa monissa hänen teksteissään. Hän hyödyntää myös omaelämäkerrallisia aineksia, joista kehittelee unenomaisia maailmoja; eroottiset intohimot vievät kertojaminää absurdeihin ja nöyryyttäviin tilanteisiin. Teoksen Flicklekar (1983) proosarunoja säestää kirjailijan oma kuvitus.
Kirjailijan nimikkoseura (Anne-Marie Berglund-sällskapet) perustettiin vuonna 2020.
Marc Lauenstein
thumb|Marc Lauenstein kilpailemassa Virossa vuonna 2009. Marc Lauenstein (s. 15. syyskuuta 1980) on sveitsiläinen kaksinkertainen suunnistuksen pitkän matkan MM-hopeamitalisti. Hän edustaa suomalaista Vehkalahden Veikot -nimistä suunnistusseuraa ja kotimaassaan CO Chenauta.
Nuorten sarjoissa kilpaillessaan Lauenstein harrasti aktiivisesti hiihtosuunnistusta voittaen myös nuorten maailmanmestaruuden viestissä vuonna 2000. Aikuisten sarjaan siirtyessään hän vaihtoi kuitenkin kesäsuunnistukseen. Hänen arvokisadebyyttinsä on vuodelta 2002 Unkarin EM-kisoista. Jo kolme vuotta myöhemmin Japanin MM-kisoissa 2005 hän juhli MM-hopeaa pitkällä matkalla häviten kultaa voittaneelle venäläiselle Andrei Hramoville kaksi minuuttia. Kisat kruunasi vielä viestipronssi, jossa Lauenstein juoksi toisen osuuden. Vuotta myöhemmin hän voitti jälleen hopeaa mielimatkallaan häviten Jani Lakaselle minuutin.
Launsteinin muita saavutuksia ovat Jukolan viestin kolmas sija vuosina 2005, 2007 ja 2008 Vehkalahden Veikkojen joukkueessa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun kahdeksas sija vuonna 2005.
Sveitsiläisen uraa ovat viime vuosina varjostaneet lukuisat loukkaantumiset ja vastoinkäymiset. Esimerkiksi vuoden 2007 Ukrainan MM-kisoissa Lauenstein sairastui juuri ennen pitkän matkan finaalia voitettuaan pari päivää aikaisemmin oman karsintaeränsä. Loukkaantumiset vaivasivat häntä varsinkin valmistautumisessa kauden 2008 arvokisoihin.
Avangard (taistelukärki)
thumb|right|Avangard-kärkeä kuljettavan ohjuksen koelaukaisu. Avangard, on Venäjän ohjusjoukkojen hypersooninen taistelukärki. Se voidaan asentaa joihinkin mannertenvälisiin ohjuksiin. Avangard on nopea, vaikeasti torjuttava ja tarkka. Kärki lentää liukuen ilmakehän yläosassa. Tällöin kärki pystyy mutkittelemaan ja lentämään pidemmän matkan. Tällöin se kykenee väistämään monet ballistiset torjuntaohjukset. Kärkeen sijoitettu ase voi olla ydinlataus tai tavanomainen räjähde. Avaruudessa toimiville torjuntajärjestelmille Avangard lentää liian matalalla.
Aseidenriisunnan asiantuntija Jeffrey Lewis Institute of International Studiesista on epäillyt Avangardin kykyä väistää ohjuspuolustus. Perusteluksi hän antaa sen, että liukuvana taistelukärki lähestyy maalia hitaammin kuin mannertenvälisten ohjusten perinteiset kärjet, jotka tulevat ilmakehään jyrkässä kulmassa.
Historia
Kärki on tunnettu aiemmin nimillä Objekt 4202, Ju-71 ja Ju-74.
Ohjukset
Monia Avangard-taistelukärkiä voidaan asentaa seuraaviin ohjuksiin: UR-100UTTH, R-36 M2 ja RS-28 Sarmat.
Muita hypersoonisia kärkiä
Muita hypersoonisia taistelukärkiä ovat Kiinan DF-ZF ja Yhdysvaltain vielä kehitteillä oleva AGM-183A ARRW.
Łomżan voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Łomżan voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Łomżan voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Łomża. Łomżan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Podlasian ja Masovian voivodikunnille.
Vähä Petääjärvi
Vähä Petääjärvi, joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Petäjäjärvi , on Pirkanmaalla Juupajoen Petääjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 59 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järven lahdet myötäilevät makisen ylänköalueen laaksoja ja siksi järven todellinen leveys on sen ulottuvuuksia pienempi. Se on suurimmillaan järven keskivaiheilla 350 metriä leveä. Järven pohjoispää haarautuu kahdeksi lahdeksi, joista luoteeseen työntyy 650 metriä pitkä Orilahti ja koilliseen työntyy toinen yli 650-metrinen lahti. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järven eteläpäässä sijaitsee pieni luoto ja Orilahdella 60 metriä pitkä saari. Järven rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja peltomaata. Järven pohjoispäässä sijaitsee kaksi soistunutta lahdenpohjukkaa. Osa Petääjärven kylän haja-asutuksesta sijaitsee tämän järven ympäristössä. Talouksia on 12, joista mahdollisesti kuusi on maatiloja. Rannoille on rakennettu 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14291 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1977, 1987, 1988, 2002, 2003, 2011 ja 2012. Tutkimustuloksien mukaan järvi vesi on humuspitoista, lievästi hapanta ja ravinteiden osalta lievästi rehevöitynyt. Talvella 2012 järven tila oli lähellä suomalaisen järven luonnontilaa eli se vastasi karun humusjärven tasoa. Järven vedenlaatu ja virkistyskäyttökelpoisuus ovat molemmat hyvät.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,2 metriä mpy. Siihen laskee koillisesta valkeajoki, joka alkaa Pienestä Valkeajärvestä (1 ha). Lampeen tulee Iso Valkeajärven (39 ha) laskuoja ja kaakosta Heinäoja, jonka valuma-alueella sijaitsee toistakymmentä yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Muut järveen laskevat ojat ovat peltojen, metsien ja pieneten soiden kuivatusojia. Järven laskujoki on Luhtaanjoki, joka alskaa Orilahdesta. Se virtaa ensin Rautalammin (6 ha) läpi ja laskee sitten Hirvijärveen (73 ha), josta vesireitti jatkaa Pajujokena Pylkinjärveen (20 ha) ja jonka laskujoki yhtyy lopulta Sahajokeen.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa kartan ja nykykarttojen välillä ei ole merkittäviä eroja muuten kuin peltopalstojen laajuudessa. Peltoala on vuosikymmenten aikana hieman pienentynyt. Suurin muutos on vapaa-ajan asuntojen määrän suuruus.
Gerich
Gerich ja von Gerich on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Nowy Sączin voivodikunta
250px|oikea|pienoiskuva|Nowy Sączin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla. Nowy Sączin voivodikunta oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Nowy Sącz. Nowy Sączin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Vähä-Puolan voivodikuntaa.
Belfastin oopperatalo
thumb|Belfastin oopperatalo Belfastin oopperatalo avattiin vuonna 1895 Pohjois-Irlannin pääkaupunkiin Belfastiin. Oopperatalon suunnitteli Frank Matcham.
Simo Rahunen
Simo Rahunen (s. 22. elokuuta 1990) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi Pattijoen Urheilijat Hän on edustanut myös Joensuun Mailaa. Hän siirtyi Joensuuhun syyskuussa 2018 pelattuaan sitä ennen koko uransa ajan Kiteen Pallo -90:ssä. Rahunen lyö vasemmalta ja heittää oikealta.
Rahunen on valittu junioreiden Itä-Länsi -otteluun neljästi.
Kelho
thumb|200px|Lempäälän kylät vuonna 1922: 1. Alkkula, 2. Tolvila, 3. Taipale, 4. Perälä, 5. Hyrkkälä, 6. Pyhältö, 7. Rikala, 8. Häihenmatka, 9. Hulaus, A. Peuraus, B. Miemola, C. Lietsamo, D. Hemminkilä, E. Haurala, F. Sukkila, G. Maakala, H. Lempoinen, J. Lippo, K. Kelho, L. Sotavalta, M. Innilä, N. Lastunen, O. Ihamaa, P. Putkisto, Q. Vaihmala, R. Suojala, S. Ahtiala, T. Hävältilä, U. Herrala, V. Pappila, X. Sarvikas, Y. Kuivaspää, Z. Moiso, Å. Maisenranta, Ä. Kulju, Ö. Kuokkala, 11. Lahti, 12. Aimala, 13. Hahkala, 14. Lumiala, 15. Luoto, 16. Nurkkila, 17. Korkeemäki, 18. Jokipohja, 19. Kärppälä, 20. Tiurala, 21. Ruuhola, 22. Hietaniemi.
Kelho on kylä Lempäälän kunnassa. Se sijaitsee Valkeakoskentien varrella, noin seitsemän kilometrin päässä Lempäälän kuntakeskuksesta, noin 12 kilometrin päässä Valkeakoskelta ja noin 30 kilometrin päässä Tampereelta. Kelhossa on noin 270 asukasta.
Alueella sijaitsevat Sotavallan, Innilän ja Kelhon kartanot.
Kelhon koulu
Kelhon koulussa on esiopetuksessa ja 1–6-luokilla yli 70 oppilasta (oppilasmäärä 2008). Luokkajaot muodostetaan vuosittain kulloisenkin tarpeen mukaan. Tällä hetkellä luokat ovat 0–1, 2–3 ja 4–6. Koulussa on kolme opettajaa sekä kiertävä erityisopettaja.
Koululta noin kahden kilometrin päässä sijaitseva huoltoasema Pirkanhovi on eräänlainen maamerkki, sillä se sijaitsee keskellä koulupiiriä. Kelhon koulupiirin alueeseen kuuluvat Innilä, Sotavalta, Kelho, Sorrinmäki ja Lippo. Koulu on kyläläisille tärkeä paitsi kylän elinvoimaisuuden säilyttämiseksi, myös keskuspaikkana kokoontumisille ja erilaisten tapahtumien järjestämiselle.
Christina Nilsson
thumb|right|Christina Nilsson thumb|Boeing 737, jonka pyrstöön Nilssonin kuva on maalattu. Christina Nilsson (20. elokuuta 1843 – 20. marraskuuta 1921) oli ruotsalainen sopraano.
Nilsson piti vuonna 1860 konsertteja Tukholmassa ja Uppsalassa. Opiskeltuaan neljän vuoden ajan Pariisissa hän piti vuonna 1864 oopperadebyyttinsä Théâtre Lyriquessa esittämällä Violettan roolin Giuseppe Verdin teoksessa La Traviata. Hän sai jo pian tärkeitä esiintymisiä New Yorkissa, Lontoossa, Wienissä ja Pietarissa. Hän esiintyi Charles Gounod’n oopperassa Faust Metropolitan-oopperan avajaiskonsertissa 22. lokakuuta 1883.
Nilssonin puoliso, ranskalainen pankkiiri Auguste Rouzaud, kuoli vuonna 1882. Hän meni vuonna 1887 uusiin naimisiin Angel Ramon Maria Vallejo y Miranda, Casa Mirandan kreivin kanssa. Hän kuoli Tukholmassa vuonna 1921.
Nilssonin ja Gaston Leroux’n romaanin Oopperan kummitus naispäähenkilö Christine Daaén välillä on useita samankaltaisuuksia. Usein Nilssonia pidetään hänen esikuvanaan. Virallisia todisteita tästä ei kuitenkaan ole.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Nilssonin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.
Marsjön
Marsjön on noin 2,7 neliökilometrin laajuinen järvi Inkoon länsiosassa. Järven luoteisosa on Raaseporin alueella. Marsjönin rantaviiva on muodokas, joten lahtia ja poukamia on useita, kuten Bladviken järven lounaisosassa, Björnviken keskiosassa ja pitkulainen, pohjoiseen työntyvä Varsviken itäosassa. Saarista suurimmat ovat Granholm ja Barnholm. Järven luoteisosassa Raaseporin puolella on pieni Lillholmenin saari. Marsjönin länsipuolella sijaitsee Bruksträsket, pohjoisessa ovat Högbensjön ja Linkullasjön.
Marsjön on matalahko, vähähumuksinen ja sen tila on arvioitu hyväksi. Järven ympäristö on enimmäkseen metsää.
Edith Wiklund
Edith Wiklund (27. marraskuuta 1905 Angelniemi – 13. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari.
Wiklund oli yksi keskeisistä kuivaneulatekniikkaa käyttäneistä 1930-luvun suomalaisista taidegraafikoista.
Porvoon öljynjalostamo
thumb|Porvoon jalostamon säiliöalue ja öljysatama kuvattuna ilmasta heinäkuussa 2011. thumb|Kuva jalostamoalueelta. Porvoon öljynjalostamo on Porvoon Kilpilahdessa sijaitseva Neste Oyj:n omistama Suomen suurin öljynjalostamo. Se perustettiin vuonna 1966. Öljynjalostamon yhteydessä on Kilpilahden satama.
Historia
1960-luvun alkuvuosina Suomen ainoa öljynjalostamo Naantalin jalostamo ei pystynyt vastaamaan jatkuvasti kasvavaan öljytuotteiden kysyntään. Pitääkseen ulkomaiset öljy-yhtiöt ulkona raakaöljyn jalostuksesta Neste Oy:n oli pyrittävä aggressiiviseen laajenemiseen kotimaisilla öljymarkkinoilla. Uuden öljynjalostamon paikaksi valikoitui Porvoo sen Helsingin kulutuskeskittymän läheisyyden ja hyvien meriyhteyksien vuoksi. Neste Oy:n suunnitelmissa oli toimittaa ulkomailta tuotava raakaöljy suurtankkereilla suoraan jalostamolle. Rakennuspäätös hankkeelle kirjoitettiin vuonna 1963 ja sen suunnittelu annettiin myös Naantalin jalostamon suunnittelusta vastanneelle amerikkalaiselle Lummus Company:lle.
Jalostamon rakennustyö aloitettiin Nesteen lunastamalle 622 hehtaarin Sköldvikin kartanon tilalle siten, että ensimmäiseen vaiheeseen kuuluvat tyhjötislaus-, lämpökrakkaus-, vetykrakkaus- ja vety-yksiköt oli tarkoitus käynnistää vuonna 1965. Yksikköjen käynnistys onnistui kuitenkin vasta vuotta myöhemmin vety-yksikön suunnitteluvirheiden takia. Ensimmäinen vaihe päästiin käynnistämään 10. huhtikuuta 1966.
Laitoksen vihkiäisiä vietettiin 19. syyskuuta 1966, jolloin myös toisen vaiheen raakaöljyn tislausyksikkö sekä kaasujen, bensiinin ja kaasuöljyn jatkojalostusyksiköt valmistuivat. Ensimmäisen ja toisen vaiheen raakaöljykapasiteetti oli noin 2,2 miljoonaa tonnia vuodessa. 1970-luvulla pystyttiin tuotantoteknillisillä seikoilla parantamaan vuosituotantoa ensimmäisten yksiköiden osalta kolmeen miljoonaan tonniin.
Jo ennen jalostamon vihkiäisiä oli yhtiö päättänyt kaksinkertaistaa Porvoon jalostamon raakaöljykapasiteetin ja rakentaa hydroskimming-tyyppisen linjan, joka käsitti raakaöljytislausyksikön lisäksi vain kaasujen ja bensiinin jatkojalostuslinjat. Tämä 2,8 miljoonan tonnin raakaöljyn tislauslinja, ns. kolmas vaihe, valmistui ja käynnistettiin vuonna 1968. Kuten ensimmäisten linjojen osalta myös kolmannen vaiheen tuotantoa pystyttiin parantamaan neljään miljoonaan tonniin vuodessa.
Vuonna 1969 tehtiin yhtiössä päätös uusien jatkojalostusyksiköiden rakentamisesta. Tämä ns. neljäs vaihe ei lisännyt raakaöljykapasiteettia, mutta nosti sen sijaan huomattavasti jalostusastetta. Neljäs vaihe valmistui ja käynnistettiin vuonna 1972, ja sen keskeisimpänä osana oli leijukatalyyttinen krakkausyksikkö (FCC). Lisäksi neljäs vaihe sisälsi tyhjiötislaus-, kaasuöljyn rikinpoisto- ja olefiinisten nestekaasujen polymerointiyksiköt. Laitoksen ympäristöystävällisyyttä pyrittiin parantamaan samassa yhteydessä rakennetuilla rikkivedyn talteenotto- sekä vedenkäsittely-yksiköllä. Vuonna 1973 valmistui ja käynnistettiin puhallettua bitumia valmistava yksikkö. Samana vuonna tehtiin myös päätös uuden öljynjalostamon sijoituksesta Porvoon öljynjalostamon yhteyteyteen.
Tämä ns. Porvoo B valmistui ja käynnistettiin vuoden 1975 lopulla. Sen raakaöljykapasiteetti oli viisi miljoonaa tonnia. Tyypiltään uusi laitos oli hydroskimming-jalostamo, jossa oli kaasujen, bensiinin ja kaasuöljyn jalostusyksiköt, mutta ei pohjaöljyn käsittelyä. Uuden öljyjalostamon toinen lämpökrakkausyksikkö valmistui vuoden 1978 lopulla. Uuden jalostamon yhteyteen valmistui lyijyä korvaavaa bensiinin seosainetta, metyylitertiääributyylieetteriä (MTBE), valmistava yksikkö syksyllä vuonna 1980.
Hondurasin viittomakieli
Hondurasin viittomakieli (, LESHO) on kehittymässä oleva lähinnä kuurojen käyttämä viittomakieli, joka poikkeaa muista viittomakielistä. Sitä käytetään yli kymmenessä alkeiskoulussa. Kieltä ei ole onnistuttu standardisoimaan ja onkin todettu, että kielessä on erilaisia vivahteita eri osissa maata. Maan kuulovammaiset kokevat yleisesti muodostavansa etnolingvistisen kokonaisuuden ja pyrkivät yhtenäistämään viittomajärjestelmää. Kielen ISO 639 -tunnus on hds.
Yvonne Ryding
thumb|Yvonne Ryding vuonna [[2007]] Yvonne Agneta Ryding (s. 14. joulukuuta 1962 Eskilstuna, Södermanlandin lääni, Ruotsi) on ruotsalainen valokuvamalli. Hän voitti Miss Universum -kauneuskilpailun vuonna 1984.
Laverna
Laverna oli antiikin Rooman mytologiassa varkaiden suojelija sekä vilpin ja alamaailman jumalatar. Häntä oli tapana lepytellä vasemmalla kädellä sekoitetuilla juomauhreilla. Roomalainen runoilija Horatius sekä kirjailija Plautus kutsuivat häntä Varkaiden Jumalattareksi. Hänen pyhäkkönsä Roomassa sijaitsi lähellä Porta Lavernalista.
Ndamukong Suh
Ndamukong Suh (s. 6. tammikuuta 1987 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi linjamies. Hän pelaa nykyisin NFL-joukkue Tampa Bay Buccaneersin riveissä.
Detroit Lions
Suhin varasi NFL:ään Detroit Lions vuonna 2010 varausnumerolla 2. Tätä ennen hän pelasi University of Nebraska–Lincolnin collegejoukkueessa.
Hän allekirjoitti elokuussa 2010 viiden vuoden sopimuksen, jonka arvo oli 68 miljoonaa dollaria. Suh pelasi tulokaskaudellaan kaikki 16 ottelua avauskokoonpanossa ja keräsi kauden aikana yhteensä 66 taklausta ja kymmenen säkitystä, joka oli myös eniten tulokkaista. Sporting News valitsi hänet kauden tulokkaaksi.
Kaudella 2011 Suh pelasi 14 ottelua, joissa keräsi 36 taklausta ja neljä säkitystä. Hän aiheutti ongelmia ottelussa Green Bay Packersia vastaan työnnettyään Evan Smithin maahan kolmesti ja astuttuaan vihellyksen jälkeen hänen käden päälle. Suh ajettiin ulos kesken ottelun tarpeettomasta kovuudesta. Myöhemmin Suh sai kahden ottelun pelikiellon jääden kyseisistä otteluista ilman palkkaa.
Kuivajärvi (Juupajoki, Hyytiälä)
Kuivajärvi on Pirkanmaalla Juupajoella ja Ruovedellä Juupajoen Hyytiälän kylässä sijaitseva järvi. Järven rannalla sijaitsee Helsingin yliopiston Hyytiälän metsäasema.
Ndamukong Suh
Detroit Lions
Kolmannella kaudellaan 2012 Suh pelasi 16 ottelua ja oli avauksessa jokaisessa ottelussa. Hän keräsi yhteensä 35 taklausta, joka oli hänen uransa vähin määrä yhdellä kaudella. Suh onnistui saamaan kuitenkin kahdeksan säkitystä, joka oli enemmän, kuin edellisellä kaudella.
Miami Dolphins
Suhista tuli NFL historian parhaiten palkatuin puolustuksen linjamies allekirjoitettuaan kuuden vuoden sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa, jonka arvo on 114 miljoonaa dollaria.
Avauskaudellaan Dolphinsissa Suh pelasi kauden aikana kaikki 16 ottelua avauksessa. Hän keräsi yhteensä 61 taklausta ja kuusi säkitystä. Edellisen kerran hän keräsi yli 60 taklausta kauden aikana tulokaskaudellaan, jolloin hän saavutti 66 taklausta.
Kuivajärvi (Juupajoki, Hyytiälä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 64 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee kallioperän ruhjevyöhykkeellä, jonka kaakkoispuolelle on viimeisen jääkauden loppuvaiheessa kasautunut hiekkaa laajaksi Huikonkankaan sanduuriksi. Järven molemmilla sivuilla kohoaa matala ylänköalue, jonka yksittäisiä huippuja ovat Rytövuori ja Karhumäki. Järven ympäristön voisi luonnehtia erämaaksi, vaikka järven läheltä löytyykin vähäistä asutusta.
Ndamukong Suh
Miami Dolphins
Kolmen kauden jälkeen, 14. maaliskuuta 2018 Miami Dolphins vapautti Suhin.
Los Angeles Rams
Suh solmi vuoden mittaisen 14 miljoonan dollarin sopimuksen Los Angeles Ramsin kanssa 14. maaliskuuta 2018.