cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rolf Nevanlinna
Nevanlinna matemaatikkona
Yhteenvedon kehittämästään teoriasta Nevanlinna esitti artikkelissaan Zur Theorie der meromorphen Funktionen, joka ilmestyi Acta Mathematicassa vuonna 1925. Tähän työhön liittyy erikoinen sattumus. Nevanlinna oli muotoillut toisen päälauseen siten, että mistä tahansa kolmesta arvosta korkeintaan kaksi saavutetaan harvemmin. Cambridgen yliopiston matematiikan professori John Littlewood ja hänestä riippumatta vielä nuori tohtori sir Edward Collingwood olivat huomanneet, että Nevanlinnan muotoilu voidaan helposti yleistää kolmen sijasta mielivaltaisen monelle arvolle. Näin saadaan olennaisesti pidemmälle meneviä tuloksia. Viime hetkellä Nevanlinna muutti esityksensä loppuosan siten, että sai teoriansa entistä täydellisemmin esitetyksi.
Nevanlinna julkaisi arvojenjakautumisteoriasta vuonna 1936 monografian Eindeutige analytische Funktionen (Springer-Verlag). Nevanlinnan tutkimuskohteita matematiikassa olivat myös muun muassa Riemannin pintojen teoria (monografia Uniformisierung, Springer 1953) ja funktionaalianalyysi (monografia Absolute Analysis, Springer 1959, yhdessä F. Nevanlinnan kanssa). Nevanlinnan luennot suhteellisuusteoriasta ja geometrian perusteista on myös julkaistu.
Rolf Nevanlinna oli Heidelbergin yliopiston, Bukarestin yliopiston, Giessenin yliopiston, Berliinin vapaan yliopiston, Jyväskylän yliopiston, Glasgow'n yliopiston, Uppsalan yliopiston ja Istanbulin yliopiston kunniatohtori. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian, Suomen matemaattisen yhdistyksen, London Mathematical Societyn, Suomen aktuaariyhdistyksen, Unkarin tiedeakatemian, Matemaattisten aineiden opettajien Liiton ja Schweitzerische Mathematische Gesellschaftin kunniajäsen.
Rolf Nevanlinna oli Erkki Laurilan ohella keskeinen vaikuttaja, kun Suomen ensimmäistä tietokoneprojektia, ESKO-koneen rakennusta pantiin alulle vuonna 1954. Vuodesta 1981 vuoteen 2018 International Mathematical Union (IMU) jakoi neljän vuoden välein Rolf Nevanlinnan nimeä kantavan palkinnon informaatio- ja tietojenkäsittelyteorian tutkimuksessa ansioituneille henkilöille, mutta kunnianosoituksesta Nevanlinnalle on nyttemmin luovuttu. IMU:n päätöksen mukaisesti vuodesta 2022 alkaen palkinnon uusi nimi on IMU Abacus Medal, joka viittaa helmitauluun.
Yhteyksiä muihin matemaatikoihin
Helsingin yliopistossa Nevanlinna opiskeli Ernst Lindelöfin johdolla.
Lars Ahlfors oli Nevanlinnan oppilas. Sinä aikana kun Nevanlinna oli Suomen Akatemian jäsen, hänellä oli neljä henkilökohtaista assistenttia. Ensimmäinen oli Leo Sario, joka sittemmin siirtyi Yhdysvaltoihin ja teki siellä merkittävän uran Los Angelesissa UCLA-yliopiston matematiikan professorina. Sariota seurasi Kalle Virtanen, akateemikko A. I. Virtasen poika. Hänestä tuli henkilökohtainen ylimääräinen professori Helsingin yliopistoon. Vuosina 1953–1956 Nevanlinnan assistenttina toimi Olli Lehto, joka valittiin Felix Iversenin seuraajana Helsingin yliopiston apulaisprofessoriksi ja joka teki sittemmin merkittävän uran professorina, akateemikkona, hallintomiehenä ja kansainvälisenä matemaatikkona. Olli Lehto on kirjoittanut Nevanlinnan elämäkerran Korkeat maailmat (Otava 2001). Viimeinen pitkäaikainen assistentti oli Ilppo Simo Louhivaara. Hän siirtyi myöhemmin professoriksi Jyväskylän yliopistoon, toimi siellä pitkään myös rehtorina ja siirtyi sitten Berliinin Vapaan yliopiston professoriksi.
Nevanlinnan johdolla valmistui ainakin 28 väitöskirjaa.
Nevanlinna oli matematiikan maailmanjärjestön, Kansainvälisen matemaattisen unionin IMU:n (International Mathematical Union) presidenttinä vuosina 1959–1962.
Yhteiskunnallinen toiminta
Nevanlinna oli aktiivinen myös yhteiskunnallisesti. 1930- ja 1940-luvuilla Rolf Nevanlinna oli saksalaismielinen ja joissakin yhteyksissä jopa natsien myötäilijä. Rolfin veljen Frithiofin mukaan tähän oli syynä se, että veljesten äiti oli saksalainen ja äidin suku (Romberg) oli saksalaista ja jo lapsuudesta oli kanssakäyminen Saksan suuntaan ollut aktiivista. Vuonna 1940 Nevalinna piti radioesitelmän, jossa hän ylisti natsi-Saksan valtakunnanmarsalkka Hermann Göringiä sankarilliseksi valtiomieheksi. Nevalinnan mukaan Göring toteutti Adolf Hitlerin rinnalla Saksan uutta nousua.
Myöhemmin erityisesti osallisuus SS-vapaaehtoispataljoonan toimikuntaan on tahrannut Nevanlinnan mainetta. Nevanlinna ei osallistunut pataljoonan perustamistoimiin, mutta suomalaisten ja saksalaisten jouduttua erimielisyyksiin pataljoonan asioiden hoidosta keväällä 1942 päätettiin perustaa virallinen SS-vapaaehtoistoimikunta, jonka puheenjohtajaksi haluttiin puolueiden ulkopuolinen, saksalaisille mieluinen, mutta nimenomaan Suomen hallitukselle lojaali henkilö. Nevanlinnan sodanaikainen toiminta ei varjostanut hänen myöhempiä matemaattisia yhteyksiään. Nevanlinnan johtama funktioteorian kollokvio Helsingissä kesällä 1957 oli ensimmäinen neuvostoliittolaisten matemaatikkojen esiintyminen länsimaisissa tilaisuuksissa toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1965 Nevanlinna oli Armeniassa järjestetyn funktioteorian konferenssin kunniavieras. Nevanlinnan valinta Kansainvälisen matemaattisen unionin presidentiksi vuonna 1959 oli lähes yksimielinen.
Nevanlinna oli Helsingin yliopiston rehtori vuosina 1941–1945. Toisen maailmansodan päätyttyä liittoutuneitten voittoon hän joutui poliittisen painostuksen kohteeksi ja joutui eroamaan rehtorin virasta vuonna 1945. Vuosina 1965–1970 Nevanlinna oli Turun yliopiston kansleri.
Nevanlinna oli Ylioppilastutkintolautakunnan jäsen vuosina 1927–46 ja sen puheenjohtaja vuodesta 1941. Nevanlinna oli aktiivinen musiikin harrastaja. Hänen soittimensa oli viulu. Sibelius-Akatemian johtokunnan puheenjohtajana Rolf Nevanlinna oli vuosina 1941–1945 ja 1964–1971. Hän oli vuonna 1946 perustamassa Suomen Kamarimusiikkiseuraa.
Ihmisen Poika
Ihmisen Poika on Raamatussa esiintyvä ilmaus, jota Jeesus käytti puhuessaan itsestään. Hänen juutalaisille kuulijoilleen ilmaus liittyi messiaan tulemiseen aikojen lopulla.
Traditio ennen Jeesusta
Vanhassa testamentissa esiintyvät heprean kielen sanaparit בן–אדם [ben-'adam] ja בן–אנוש [ben-'enosh], jotka molemmat tarkoittavat sananmukaisesti "ihmisen poika". Perusmerkityksessään ilmaus tarkoittaa yleisesti ihmistä, ja suomennetaan "ihmislapsi" esimerkiksi Psalmin 8 jakeessa 4 ותחסרהו מעט מאלהים וכבוד והדר תעטרהו׃ Mikä on ihminen että sinä häntä muistat, tai ihmislapsi, että pidät hänestä huolen? Jo ennen Jeesuksen aikaa oli juutalaisten apokalyptisessä kirjallisuudessa muodostunut näkemys "Ihmisen Pojasta" (määrätyssä muodossa), eskatologisena hahmona, jonka oli määrä toimia välittäjänä Jumalan ja ihmisen välillä lopun aikoina. Näkemyksen raamatullisena perustana pidetään yleisimmin Danielin kirjan kuvausta siitä, kuinka Ihmisen Poika asetetaan valtaistuimelle ja kuinka hänelle annetaan ikuinen kuninkuus.
Punapääbarbi
Punapääbarbi (Pethia nigrofasciata vanh. Puntius nigrofasciatus) on Aasian vuoristopurojen karppikala, jota pidetään myös akvaariokalana.
Ulkonäkö ja koko
Punapääbarbi voi kasvaa 6–8 cm pitkäksi. Sen vartalo on mustaharmaaraidallinen. Kutuvalmiilla aikuisella koiraalla on punainen pää. Koiraan raidat ovet selkeämmät ja evät tummemmat kuin naaraan.
Alkuperä
Punapääbarbi on kotoisin Sri Lankan vuoristopuroista jopa 300 metrin korkeudesta. Joidenkin populaatioiden sanotaan vähentyneen akvaariokaupan takia. Nykyisin myydään vankeudessa kasvatettuja yksilöitä.
Käyttäytyminen
Punapääbarbeja pidetään akvaariossa vähintään viiden yksilön parvissa. Kala on vilkas ja voi varsinkin yksinäisenä ahdistella rauhallisempia lajeja. Lajitoverien seura rauhoittaa sitä.
Ihmisen Poika
Uusi testamentti
Heprealaiskirjeessä psalmin 8 kuvaus ihmisen pojasta tulkitaan ennustukseksi Jeesuksen kuolemasta ja ylösnousemuksesta (Hepr 2:6-9):
Manjul Bhargava
thumb|Manjul Bhargava Manjul Bhargava (s. 1974) on amerikankanadalainen matemaatikko, joka työskentelee Princetonin yliopistossa lukuteorian parissa. Bhargava oli yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014. Palkintoperustelujen mukaan hän on poikkeuksellisen luova matemaatikko jolla on tajua yksinkertaisten ongelmien kauneudelle.
Shaunae Miller-Uibo
Shaunae Miller-Uibo (o.s. Miller, s. 15. huhtikuuta 1994) on bahamalainen pikajuoksija, jonka päämatkoja ovat 200 ja 400 metrin juoksut.
Miller-Uibo saavutti MM-kilpailuissa 400 metrillä kultaa Eugenessa 2022 ajalla 49,11 ja hopeaa Pekingissä 2015 ajalla 49,67 ja Dohassa 2019 silloisella ennätyksellään 48,37. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia 200 metrillä ajalla 22,15 ja oli 400 metrillä neljäs. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi.
Vuonna 2010 Miller-Uibo saavutti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja vuotta myöhemmin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Miller on naimisissa virolaisen kymmenottelijan Maicel Uibon kanssa.
Nick Pope (jalkapalloilija)
Nicholas David Pope (s. 19. huhtikuuta 1992 Soham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia, johon hän siirtyi kesällä 2022 edustettuaan kuusi kautta Burnleyä. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuodesta 2018 alkaen.
Orlando Guardians
Orlando Guardians (aiemmin nimeltään New York Guardians) on ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Floridan Orlandosta. Joukkue pelaa XFL-liigassa osana Eteläistä divisioonaa.
Nick Pope (jalkapalloilija)
Seurajoukkueura
Pope aloitti pelaajauransa Ipswich Townin nuorten juniorijoukkueessa, ja täytettyään 16 vuotta hän siirtyi Bury Townin joukkueeseen. Toukokuussa 2011 hän allekirjoitti sopimuksen Englannin ykkösliigassa pelaavan Charlton Athleticin kanssa. Tämän jälkeen hän on pelannut lainasopimuksilla Harrow Boroughissa, Welling Unitedissa, Cambridge Unitedissa, Aldershot Townissa, York Cityssä ja Buryssä.
Orlando Guardians
Joukkueen perusti Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys vuonna 2018, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Guardiansin kotikenttä on Camping World Stadium.
Nick Pope (jalkapalloilija)
Seurajoukkueura
Heinäkuussa 2016 Pope siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan Burnleyn joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän pelasi vain cup-otteluita, mutta kaudella 2017–2018 Valioliigassa 35 ottelua. Syyskauden 2018 hän kärsi olkapäävammasta eikä pelannut liigaotteluita koko kaudella. Hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua kaudella 2019–2020, 32 liigaottelua kaudella 2020–2021 ja 36 liigaottelua kaudella 2021–2022.
Orlando Guardians
Ensimmäisellä kaudellaan 2020 Guardians ehti pelata viisi ottelua, joista se voitti kolme ja hävisi kaksi. Maaliskuussa XFL-kausi päättyi ennenaikaisesti COVID-19-pandemian vuoksi.
Nick Pope (jalkapalloilija)
Seurajoukkueura
Pope siirtyi kesällä 2022 Newcastleen, ja pelasi kaudella 2022–2023 yhtä vaille kaikki valioliigaottelut.
Orlando Guardians
Kaudeksi 2023 joukkue muutti New Yorkista Orlandoon. Samalla joukkueen väriteema muuttui punaisesta vihreäksi.
DC Defenders
DC Defenders on ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Washingtonista. Joukkue pelaa XFL-liigassa osana Pohjoista divisioonaa.
Joukkueen perusti vuonna 2018 Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Defendersin kotikenttä on 20 000 katsojan Audi Field.
Ensimmäisellä kaudellaan 2020 Defenders ehti pelata viisi ottelua, joista se voitti kolme ja hävisi kaksi. Maaliskuussa XFL-kausi päättyi ennenaikaisesti COVID-19-pandemian vuoksi.
Archelon
Archelon ischyros on sukupuuttoon kuollut merikilpikonnalaji, joka eli Pohjois-Amerikkaa ympäröivissä vesissä noin 70 miljoonaa vuotta sitten. Se oli yksi suurimmista koskaan eläneistä kilpikonnista. thumb | left | Archelonin luuranko
Ulkonäkö ja koko
thumb | left | KokovertailuArchelon muistutti biologialtaan nykyisiä kilpikonnia, mutta oli paljon suurempi. Sen pituus oli 4,5 metriä ja evien kärkiväli 4,9 metriä. Toisin kuin nykyisten kilpikonnien, Archelonin kuori ei ollut kiinteä. Nahkamainen "kuori" pingottui useiden rinnakaisten luiden päälle, jolloin se ei muodostunut liian painavaksi. thumb | left
Ravinto
Archelon saalisti pintavesissä eläneitä ammoniittejä, äyriäisiä, meduusoja sekä kaloja. Se pystyi rikkomaan koviakin kuoria sen terävällä nokalla.
Alan Pulido
Alan Pulido Izaguirre (s. 8. maaliskuuta 1991 Ciudad Victoria) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosia. Vasenjalkainen Pulido on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Pulido on Tigres UANL:in kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Liga MX:ssä kaudella 2009–2010. Vuonna 2011 hän voitti Liga MX:n Aperturan ja vuonna 2014 Copa MX:n Clausuran. Yhteensä Pulido pelasi UANL:n paidassa 105 ottelua onnistuen maalinteossa 25 kertaa. Tammikuussa 2015 Pulido siirtyi Kreikan Superliigan Levadiakosiin. Hän pelasi seuran paidassa loppukauden aikana kuusi ottelua tehden yhden maalin.
Levadiakosin pudottua sarjasta Pulido siirtyi saman sarjan Olympiakosiin. Hän pelasi seuran paidassa kaudella 2015–2016 kahdeksan ottelua onnistuen maalinteossa viisi kertaa. Pulido debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa. Kauden päätteeksi hän juhli Superliigan mestaruutta.
Maajoukkueura
Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Pulido teki debyyttinsä tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän teki tuossa ottelussa hattutempun. Pulido kuului Meksikon joukkueeseen myös saman vuoden MM-kilpailuissa, joissa hän ei ollut kentällä yhdessäkään ottelussa.
Kidnappaus
Pulido kidnapattiin toukokuussa 2016, kun hän oli autossa tyttöystävänsä kanssa. Tyttöystävä vapautettiin lähes saman tien, mutta Pulido vapautettiin vasta seuraavana päivänä Meksikon turvallisuusjoukkojen toimesta.
Saavutukset
Seurajoukkuetasolla
Luettelo antiikin Kreikan jumalista
Tämä on luettelo antiikin Kreikan jumalista.
Tyystlampi
Tyystlampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Synsiän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Tyystijoen valuma-alueeseen (14.239) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,6 metriä mpy.
Valma
Valma on suomalainen naisen etunimi. Nimeä on arveltu alkuperältään luontoaiheiseksi, muunnokseksi unikkoa tarkoittavasta sanasta valmu.
Valman nimipäivä on 12. syyskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 3 201 henkilölle. Lisäksi nimi on annettu alle 30 henkilölle muodossa Walma.
Kapsaisiini
Kapsaisiini (8-metyyli-N-vanillyyli-6-noneeniamidi) on paprikoiden sukuun (Capsicum) kuuluvien chilipaprikoiden sisältämä aktiivinen kemiallinen yhdiste, joka aiheuttaa polttavan tunteen nisäkkäiden kudoksissa. Yhdisteen nimestä käytetään joissakin lähteissä (esimerkiksi Biologian sanakirja) muotoa "kapsaikiini". Puhdas kapsaisiini on rasvaliukoinen, väritön ja hajuton kiteinen tai vahamainen yhdiste. Luonnossa kasvavissa chileissä kapsaisiini esiintyy E-muodossa. Kapsaisiinin Z-isomeeria eli tsukapsaisiinia (CAS 25775-90-0) valmistetaan synteettisesti ja sitä käytetään lääkkeiden valmistuksessa.
Luonnollinen tehtävä
thumb|left|Thai-chilejä Chilipaprikat tuottavat kapsaisiinia ja muita sen kaltaisia kapsaisinoideja sekundaarimetaboliitteinaan luultavasti karkottamaan kasvinsyöjiä. Sen sijaan chilipaprikoiden siemeniä levittävät linnut eivät yleensä ole herkkiä kapsaisinoideille.
Kapsaisiineillä saattaa olla sienten kasvua torjuvia ominaisuuksia. Boliviassa tehdyt kenttähavainnot Capsicum chacoënse -lajilla, jonka kasviyksilöiden tuottamien marjojen kapsaisiinipitoisuus vaihtelee yksilöittäin olemattomasta tuntuvaan, osoittivat että 45 vuorokauden aikana yksikään kapsaisiinia tuottavan pensaan marja ei saanut sienitautia, kun 12 % kapsaisiinittomista marjoista sairastui. Kapsaisiini torjuu myös pikkujyrsijöiden yritykset päästä käsiksi kasvin siemeniin. Se ei kuitenkaan näytä haittaavan lehtiä ja versoja syöviä suuria kasvinsyöjiä.
Paprikoiden vihreissä osissa esiintyy myös emodiiniä, jota esiintyy kasveissa kasvinsyöjiä torjuvana aineena yleisemminkin. Sitä kuitenkin esiintyy paprikoilla samoina määrinä lajista riippumatta, kun taas kapsaisiini keskittyy vain tiettyjen lajien marjoihin. Tämä viittaa kapsaisiinin kehittyneen juuri marjojen ja siementen suojaksi.
Käyttö mausteena ja torjuntakeinona
Chilimausteiden aiheuttama polttava tunne suussa aiheutuu kapsaisiinista. Chilillä maustettuja ruokia syödään erityisen yleisesti esimerkiksi Meksikossa, Intiassa ja Thaimaassa. Kirpeän ja tulisen maun antamisen lisäksi chilimausteet voivat parantaa ruoansulatusta, tuhota loisia ruoansulatuskanavassa ja suojata mahahaavalta sopivina annoksina. Mahahaavalta suojaava vaikutus on havaittu rottakokeissa. Lisäksi kapsaisiini lisää kehoa viilentävää hikoilua, mistä on hyötyä etenkin lämpimissä trooppisissa maissa. Toinen hyvin tunnettu kapsaisiinin käyttöalue on käyttö nk. paprikasumuttimissa eli virallisesti OC-sumuttimissa vaikuttavana aineena kohdehenkilön vastarinnan murtamiseksi.
Vaikutusmekanismi
Kapsaisiiniin liittyvät polttavat ja jopa kivuliaat tuntemukset johtuvat sen kemiallisesta interaktiosta aistihermosolujen kanssa. Vanilloideihin kuuluvana aineena kapsaisiini sitoutuu reseptoriin, jota kutsutaan vanilloidireseptorin alatyyppi 1:ksi (VR1). Ionikanavareseptori VR1 kloonattiin ensimmäisen kerran v. 1997. VR1, joka stimuloituu myös lämmöstä ja fysikaalisesta hankauksesta, aiheuttaa aktivoituessaan kationeiden eli positiivisesti varautuneiden ionien (esimerkiksi kalsium- ja natriumionien) solukalvon läpäisyn lisääntymisen. Aktivoitumisen aiheuttama hermosolun depolarisaatio aiheuttaa hermoimpulssin välittymisen keskushermostoon. VR1-reseptoriin sitoutumalla kapsaisiini saa aikaan saman vaikutuksen kuin tulikuuma lämpö tai hankausvamma, mikä selittää kapsaisiinin aiheuttaman polttavan tunteen.
VR1-ionikanavareseptori kuuluu TRP (Transient Receptor Potential) -ionikanavareseptorien superperheeseen, joten sen pidempi merkintä on TRPV1. Monien TRP-ionikanavien on osoitettu olevan herkkiä eri lämpötila-alueille ja luultavasti niiden avulla lämpöaistimukset kyetään kokemaan. Kapsaisiinin ohella tunnetaan muitakin TRP-reseptorien kautta lämpöaistimuksen aiheuttavia aineita. Esimerkiksi kamferin aiheuttama lämpö- ja mentholin aiheuttama viileätuntemus tulevat saman reseptorisuperperheen kautta kuin kapsaisiinin, mutta reseptorialatyypit ovat erilaiset. Kamferi vaikuttaa pääasiassa TRPV3:een ja mentholi TRPM8:aan. Kamferin on osoitettu vaikuttavan myös TRPV1:een.
Lääkekäyttö
Mausteena ja torjuntakeinona käytön lisäksi kapsaisiinia käytetään muun muassa ulkoisesti neuropaattisen kivun lievitykseen. Lääketieteellistä näyttöä kipua lievittävästä tehosta on muun muassa diabetekseen liittyvän hermoston sairauden eli diabeettisen neuropatian kipujen lievityksessä, ääreishermovamman jälkeisissä kivuissa ja vyöruusun jälkeisen hermokivun eli postherpeettisen neuralgian lievityksessä. Kapsaisiinia on kokeiltu myös muun muassa psoriasiksen, kutinan ja pehmytosareuman eli fibromyalgian hoidossa. Voimakas puhdasta kapsaisiinia sisältä paikallisesti käytettävä voide Zostrix on Suomessa erityisluvallinen lääke.
Kapsaisiinia sisältäviä ulkoisesti käytettäviä lämmittäviä voiteita, geelejä ja linimenttejä käytetään myös erilaisten pienten kipujen tilapäiseen hoitoon, kuten lihas- ja nivelkipujen lievitykseen, nivelrikkoon liittyvien kipujen lievitykseen, selkäsärkyyn, venähdyksiin ja nyrjähdyksiin. Lisäksi lämmittävän vaikutuksen omaavia kapsaisiinilinimenttejä, -geelejä ja -voiteita käytetään lihaksien hoitoon, lämmitykseen ja rentoutukseen, lihasvenähdysten ehkäisyyn urheilusuorituksissa ja vilkastuttamaan ääreisverenkiertoa. Vapaasti saatavissa paikallisesti käytettävissä kapsaisiinivalmisteissa käytetään vaikuttavana aineena usein Capsicum oleoresiiniä eli chilipaprikoiden kuivattujen kypsien hedelmien alkoholiuutteita, jotka sisältävät kapsaisiinin lisäksi kemikaaleja, jotka heikentävät puhtaan kapsaisiinin vaikutuksia.
Antioksidanttinen ja antimikrobinen vaikutus
Kapsaisiinissa on todettu kiistatta useiden tutkimusten avulla olevan antimikrobisia ja antioksidanttisia vaikutuksia. Kapsaisiini olisi siis hyvä säilöntäaine ruoassa, koska se estää bakteerien kasvua. Käyttöä kuitenkin rajoittaa tulisuus, jonka monet kokevat epämiellyttäväksi. Myös tulehdusta hillitsevä vaikutus on havaittu.
Kapsaisiinin energiankulutusta lisäävä vaikutus
Chilipaprikoiden syömisen on todettu lisäävän rasvojen hapettumista ja ruokailun jälkeistä energiankulutusta. Myös ruokahalu vähenee chilin syömisen seurauksena. Beeta-adrenoreseptorien stimulaation on arveltu välittävän syömisen jälkeisen energiankulutuksen kasvun.
Kipuja poistava vaikutus
Iholle levitetty kapsaisiini aiheuttaa hetkellisen kipuhermojen herkistymisen, mitä seuraa kalsiumin liikkeitä säätelevien kipuhermopäätteiden vetäytyminen alueelta. Kipuhermopäätteet kasvavat kuitenkin takaisin viikkojen tai kuukausien sisällä.
Kapsaisiinin neurogeenista kipua poistava vaikutus perustuu erään yhdeksänkymmenluvulla julkaistun tutkimuksen mukaan aistihermopäätteen reseptorien stimuloitumisesta johtuvaan hermoston välittäjäaineiden ja etenkin kivunvälittäjäaine neuropeptidi substanssi P:n vapautumiseen ja niiden loppuun kulumiseen, kun hermopäätteitä altistetaan kapsaisiinille usein ja tarpeeksi pitkään. Substanssi P aiheuttaa kipusignaalin kulkeutumisen keskushermostoon ja vapauttaa tulehdusta tuottavia entsyymeitä. Kun substanssi P:tä on kipualueella vähemmän, neurogeeninen tulehdus lievittyy ja kipusignaalit aivoihin vähentyvät. Hermosolujen toiminta palautuu kuitenkin ennalleen, jos kapsaisiinin käyttö lopetetaan. Vaikka kapsaisiini onkin sopivalla pitoisuudella ja annostuksella kipusignaaleja estävä aine, suurilla annoksilla se vaikuttaa neurotoksisesti eli hermosoluja vaurioittavasti. Solutuhon mekanismeina ovat osmoottinen tuho ja soluun virtaavan kalsiumin aiheuttama proteaasientsyymien aktivoituminen.
Vuonna 2019 julkaistun kaksoissokkokokeen tuloksena oli, että kapsaisiinihoidon teho polven kävellessä ilmaantuvaan nivelrikkokipuun lisääntyi voimakkaasti ensimmäisen neljän käyttöviikon aikana, mutta alkoi heiketä 17 käyttöviikon jälkeen. Yksiprosenttinen voide tuotti parhaan tehon viikkojen aikana keskimäärin noin 4,3 pykälän kivunlievityksen 10-pykäläisellä kipuasteikolla arvioituna. Osa hoitovaikutuksesta perustui kuitenkin itse voitelutapahtumaan, koska plasebovoidekin tuotti noin 3 pykälän kivunlievityksen. Pykälävähenemän aikaansaamaa kokonaistehoa on vaikea arvioida, koska tutkimusraportissa ei ilmoitettu, mikä oli kivun keskitaso ennen hoidon alkua.
Olga Lavonius
Olga Erika Lavonius, o. s. Simelius (4. huhtikuuta 1876 Haukipudas – 16. marraskuuta 1948 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja suomentaja.
Lavoniuksen vanhemmat olivat nimismies Jaakko Simelius ja Matilda Amanda Slottsberg. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Tampereen tyttökoulusta vuonna 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1907. Lavonius opiskeli Wolfenbüttelin opettajaseminaarissa 1893-1894 ja teki opintomatkoja muun muassa Pariisiin ja Jenaan.
Lavonius toimi Tampereen kauppakoulussa kieltenopettajana 1896–1902 sekä Tampereen suomalaisessa yhteiskoulussa saksan- ja ranskankielen opettajana 1902–1908 ja koulun johtajana 1906–1908. Hän oli sen jälkeen Tampereen klassillisessa lyseossa uusien kielten kollegana, sittemmin vanhempana lehtorina 1908–1916.
Lavonius oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1922 ja 1926–1930. Hän oli Näsijärvellä vuonna 1929 uponneen höyrylaiva Kurun avustustoimikunnan, sittemmin säätiön johtokunnan puheenjohtajana.
Olga Lavonius oli naimisissa vuodesta 1908 insinööri, vuorineuvos Magnus Lavoniuksen kanssa.
Vihan nyrkki
Vihan nyrkki (, Jing wu men) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut eräs näyttelijä Bruce Leen suosituimmista kungfuelokuvista. Sen on ohjannut Wei Lo ja pääosissa esiintyvät Bruce Lee, Nora Miao, James Tin Jun sekä Maria Yi.
Elokuva oli aikoinaan kokonaan kielletty Suomessa. Kieltopäätös kumottiin vuonna 2000.
Käteni
Käteni on Samuli Edelmannin sekä Orkestra Suora Lähetyksen yhteistyössä tekemä studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018. Albumi sisältää uusia versioita Edelmannin hiteistä, sekä uusia kappaleita.
Vihan nyrkki
Juoni
Tapahtumat sijoittuvat 1900-luvun alun Shanghaihin, jossa vallitsee viha japanilaisia miehittäjiä kohtaan. Suuri Kung fu -mestari on kuollut, ja Chen (Lee) tajuaa, ettei kuolema ollutkaan luonnollinen. Mieleen nousee kosto ja siitä alkaa hurja taistelu.
Käteni
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25.
Olavi Angervo
Olavi Angervo (s. 22. marraskuuta 2003 Helsinki ) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Peter Franzenin ohjaaman Tumman veden päällä -elokuvan Petenä. Toisen lapsipääosan hän teki Visa Koiso-Kanttilan elokuvassa Kaiken se kestää (2017).
Kerim Mrabti
pienoiskuva|Kerim Mrabti Abdallah Kerim Mrabti (s. 20. toukokuuta 1994 Nacka, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Mrabti on 175 cm pitkä ja painaa 75 kg. Hän edustaa Djurgårdens IF:ää Ruotsin jalkapallon pääsarjassa Allsvenskanissa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Olavi Angervo
Angervo pääsi toisella yrittämällä Teatterikorkeakouluun vuonna 2023.
Kerim Mrabti
Kerim aloitti jalkapalloilun 5-vuotiaana Enköping SK:ssa. 17-vuotiaana hän pääsi seuran miesten A-joukkueeseen ja oli mukana voittamassa seuralle Division 2 -mestaruutta (Ruotsin jalkapallon 4:s korkein sarjataso). Vuonna 2013 hän siirtyi IK Sirius -joukkueeseen ja noli nostamassa sitä Superettaniin (Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle). 2015 IK Sirius myi hänet Djurgårdens IF:lle. Kerimin äidinisä ja -äiti ovat Suomesta ja Kerimin isä on Tunisiasta lähtöisin.
Olavi Angervo
Angervon veli on Niilo Angervo, ja vanhemmat pianisti Anna Laakso ja sellisti Lauri Angervo.
Perhe Addams
Perhe Addams on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kolmiulotteinen tietokoneanimaatiolla tehty komediaelokuva, joka perustuu Charles Addamsin sarjakuviensa pohjalta luomaan The Addams Family -perheeseen. Elokuvan ovat ohjanneet Conrad Vernon ja Greg Tiernan. Elokuvan pääosissa ovat Oscar Isaac, Charlize Theron, Chloë Grace Moretz, Finn Wolfhard, Nick Kroll, Bette Midler, Elsie Fisher ja Allison Janney.
Elokuvan jatko-osa Perhe Addams 2 sai ensi-iltansa lokakuussa 2021.
Näyttelijät
Muissa äänissä on mm. Joonathan Kettunen, Antti L. J. Pääkkönen, Jenny Pitkänen ja Hanna Mönkäre. Suomenkielisen version toteutuksesta vastaa Uptempo ja ohjauksesta Joonas Lähteenmäki.
NonStop Games
Nonstop Games on Singaporessa toimiva suomalaislähtöinen pelitalo. Yhtiön perustivat vuonna 2011 Teemu Ikonen, Henrik Karlström, Juha Paananen ja Henric Suuronen. Candy Crush Saga -pelistä tunnettu pelitalo King kertoi elokuussa 2014 ostaneensa Nonstop Gamesin 75 miljoonalla eurolla.
Infinite (Deep Purplen albumi)
Infinite (tyyliteltynä infinite) on englantilaisen rockyhtye Deep Purplen kahdeskymmenes studioalbumi. Se julkaistiin julkaistiin 7. huhtikuuta 2017 levymerkillä earMUSIC.
Kappale "Time for Bedlam" julkaistiin Youtubessa ja Spotifyssa 14. joulukuuta 2016. Kappale "All I Got Is for You" julkaistiin 10. maaliskuuta 2017.
Sveitsin valtioneuvosto
Valtioneuvosto (,, , retoromaaniksi Cussegl dals Stadis) on Sveitsin liittokokouksen ylähuone. Siihen kuuluu kaikkiaan 46 jäsentä.
Auringonpilkku
pienoiskuva|Aurinko pilkkuineen 22. kesäkuuta 2004. Auringonpilkku on Auringon pinnalla näkyvä tumma läiskä.
Muodostuminen ja rakenne
thumb|Auringonpilkussa on tumma keskusta ja vaaleampi reuna. Auringonpilkkuja muodostuu Auringon pinnan kohtiin, joissa voimakas magneettikenttä estää lämpöä Auringon syvyyksistä nostavan plasman virtailun. Kun kaasu jää pinnalle jumiin, kohta säteilee energiaansa avaruuteen, jäähtyy ja tummenee. Pilkku katoaa, kun magneettikenttä heikkenee ja hajaantuu, jolloin kuuma ja kirkas plasma pääsee jälleen nousemaan pinnalle.
Pilkusta voidaan usein erottaa syvä tumma umbra ja sitä ympäröivä vaaleampi osa, penumbra. Tumman keskusosan lämpötila on 2 200 °C. ja puolitumman reunuksen penumbran lämpötila jopa 3 500 °C. Pilkun lämpötila alenee siis normaalista pinnan 6 000 asteesta noin 3 000 astetta. Koska kirkkaus on verrannollinen lämpötilan neljänteen potenssiin, pilkut ovat muuta aurinkoa tummempia.
Tyypillinen auringonpilkku on läpimitaltaan muutaman tuhatta kilometriä, ja suurimmat auringonpilkut ovat kymmenien tuhansien kilometrien levyisiä.
Auringonpilkut esiintyvät yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Lyhytikäisimmät auringonpilkut kestävät vain muutaman tunnin, mutta isoimmat voivat kestää jopa viikkoja.
Auringonpilkkuluku
Auringonpilkkujen määrää kullakin hetkellä kuvataan suhteellisella auringonpilkkuluvulla, jossa otetaan huomioon eritasoisilla laitteilla tehtyjen havaintojen erot. Pilkkuluvun avulla seurataan Auringon aktiivisuutta.
Zürichin auringonpilkkuluku :
jossa
Vaihtelu
Auringonpilkkujen määrä vaihtelee 8–15 vuoden, keskimäärin 11 vuoden jaksolla, kun Auringon magneettikenttä kääntyy. Jakson aiheuttaa Auringon magneettikentän kääntyily 22 vuoden jaksoissa. Aurinkominimin aikana pilkkuja ei ole juuri lainkaan. Pilkkuja on eniten silloin, kun Auringon magneettikenttä on sotkuisimmillaan. Maksimien voimakkuus vaihtelee, ja 2000-luvulla Auringon magneettinen aktiivisuus on vähentynyt 1990-luvun loppupuolen ajoista. Niin sanotun Maunderin minimin aikana 1645–1715 auringonpilkkuna nähtiin erittäin vähän. Vastaavanlaisia pilkuttomia jaksoja on viimeisten 10 000 vuoden aikana esiintynyt parikymmentä.
Iso Hanslampi
Iso Hanslampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Synsiän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Tyystijoen valuma-alueeseen (14.239) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,7 metriä mpy.
Staatsratsgebäude
thumb|pysty=1.4|Rakennuksen julkisivu Schlossplatzille. ”Liebknecht-portaali” sijaitsee epäsymmetrisesti osana julkisivua. Staatsratsgebäude on Berliinin historiallisessa keskustassa Spreeinselin saarella, Schlossplatz-aukion etelälaidalla sijaitseva entinen Itä-Saksan valtioneuvoston rakennus.
Valtioneuvosto perustettiin Itä-Saksan ”kollektiiviseksi valtionpäämieheksi” maan ensimmäisen presidentin Wilhelm Pieckin kuoltua vuonna 1960. Roland Kornin ja Hans Erich Bogatzkyn suunnittelema valtioneuvoston talo valmistui vuosina 1962–1964. Se oli ensimmäinen Berliinin keskustaan rakennettu uusi hallintorakennus toisen maailmansodan jälkeen. Rakennus täyttää siipineen ja puutarhoineen kokonaisen korttelin. Sen tieltä purettiin Cöllnin vanhaankaupunkiin kuuluneita asuinkortteleita ja koko Brüderstrassen pohjoispää. Vaikka rakennus on moderni, sen tilojen jaottelu noudattelee historiallisen Berliinin kaupunkilinnan Lustgartenin puoleista osaa. Porraskäytävän ikkunoita koristavat Walter Womackan lasimaalaukset Saksan työväenliikkeen historiasta. Talo sisältää muitakin taideteoksia.
Rakennuksen julkisivuun on sisällytetty ainoa alkuperäisestä kaupunkilinnasta säilynyt osa, niin sanottu Liebknecht-portaali, eli portaali, jonka parvekkeella seisten Karl Liebknecht julisti vallankumouksen aikana 9. marraskuuta 1918 sosialistisen tasavallan perustetuksi. Portaali oli otettu talteen, kun muu linna purettiin vuonna 1950, ja se pystytettiin uudelleen osaksi valtioneuvoston taloa. Sen tarkoitus oli kytkeä symbolisesti DDR:n valtiolliset instituutiot osaksi vanhempaa vallankumouksen traditiota.
Hinausauto
250px|pienoiskuva|oikea|[[FSO 125P hinausauton lavalla.]] Hinausauto on muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto. Hinausautoa käytetään siirtämään onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneita sekä väärin pysäköityjä autoja. Hinausauto on usein varustettu vinssillä, jolla siirrettävä ajoneuvo saadaan vedettyä hinausauton liukulavalle. Isot, hydraulisella puomilla varustetut hinausautot voivat kuljettaa useita ajoneuvoa kerrallaan. Hinausauton keksi vuonna 1916 yhdysvaltalainen Ernest Holmes Sr.
Staatsratsgebäude
Saksan liittokanslerinvirasto toimi Staatsratsgebäudessa kaksi vuotta 1999–2001 ennen nykyisen rakennuksensa valmistumista. Vuodesta 2006 rakennusta on käyttänyt European School of Management and Technology.
Aiheesta muualla
52.51556°N, 13.40111°W
Mäkiluodon historia
Mäkiluoto on noin kuusi kilometriä Porkkalanniemestä lounaaseen Suomenlahdella sijaitseva kallioinen ulkosaari, joka on toiminut pitkän historiansa aikana niin kalastajien tukikohtana kuin merkittävänä rannikkolinnakkeena.
Mäkiluodolla oli vuosisatojen ajan aktiivista kalastustoimintaa, ja saaresta kehittyi 1900-luvun alkuun mennessä Uudenmaan keskeisin kalastustukikohta. Tilanne muuttui kuitenkin 1910-luvulla, kun Venäjän keisarikunta alkoi kehittää siitä vahvaa rannikkolinnaketta osana laajempaa Pietari Suuren merilinnoitusta. Keskeneräinen linnoitus siirtyi puolustusvoimille Suomen itsenäistyttyä, minkä jälkeen se rakennettiin liki valmiiksi 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Mäkiluotoon oli tuolloin sijoitettuna muun muassa ”suomalaisen rannikkotykistön ylpeydeksi” nimitetty 12-tuumainen Obuhov-tornitykki, jota käytettiin muun muassa talvi- ja jatkosodan merisotatoimissa. Toisen maailmansodan päätyttyä saari jäi Neuvostoliitolle luovutetulle Porkkalan vuokra-alueelle.
Saari ja sillä ollut linnake palautettiin Suomelle merkittäviltä osin tuhottuna vuonna 1956, kun Neuvostoliitto luopui Porkkalan tukikohdastaan. Mäkiluoto päätettiin mittavista tuhoista huolimatta kunnostaa toimivaksi linnakkeeksi, ja pitkällisten rakennustöiden jälkeen se toimi vuosikymmentenajan yhtenä Suomen rannikon koulutuslinnakkeena, kunnes suurin osa viimeisistä rannikkolinnakkeista muutettiin 2000-luvun alun leikkauksissa miehittämättömiksi vartiolinnakkeiksi. Alasajosta huolimatta Mäkiluoto oli edelleen vuoden 2018 tilanteessa puolustusvoimien aktiivisessa harjoituskäytössä. Saarella on myös merenkulun säätietoja mittaava rannikkosääasema.
Mac Elliot -nimeen liittyvät tarinat
Toinen kertomus kertoo saaren saaneen nimensä Suomenlahden eteläpuolelta tulleesta lähetyssaarnaajasta, joka oli joutunut pakenemaan veneellään pakanoiden aiottua uhrata hänet jumalilleen. Pakanat olivat tarinan erään version mukaan saaneet saarnaajan kiinni, ja surmanneet tämän Mäkiluodossa. Toiset lähteet kertovat saarnaajan pelkästään nousseen maihin Mäkiluodossa, ja antaneen saarelle tuolloin Mac Elliot -nimen.
Kertomukset ovat luonteeltaan vailla vahvempaa totuuspohjaa, ja näin ollen merikapteeni ja lähetyssaarnaaja ovat mahdollisesti versioita samasta tarinasta. Merikapteenitarinalla on tosin näistä jossain määrin vahvempi totuuspohja, sillä Mäkiluodossa paljaalla kalliolla sijainnut hautaholvi on dokumentoitu 1900-luvun alun aikalaisteksteissä. Saarta käyttäneet kalastajat olivat jättäneet holvin rauhaan, mutta sen kävivät kaatamassa muutaman kirvesmiehen porukka Rönnskärin majakan kunnostuksen yhteydessä vuonna 1838. Hautakummun jäänteet olivat edelleen kallion päällä kesällä 1913, mutta venäläiset hävittivät ne ensimmäisen maailmansodan aikaisissa linnoitustöissään.
Mac Elliotille pystytettiin uusi muistomerkki 1920-luvulla. Kieltolaki oli voimassa, ja Porkkalan seudusta oli päässyt muodostumaan yksi tärkeimmistä pirtun salakuljetuspaikoista. Irronneita pirtukanistereja ajautui silloin tällöin myös Mäkiluotoon, mikä kiinnosti etenkin saaressa koulutettavana olleita merivoimien reserviläisosastoja, joiden komentajana toimi luutnantti Eero A. Huima. Huima keksi pirtukanisterien etsinnän vastapainoksi uuden muistomerkin pystyttämisen merikapteeni Mac Elliotille. Vuonna 2015 puretun kasarmin koillisnurkalle rakennettua muistomerkkiä kutsutaan usein Mac Elliotin haudaksi, vaikka kyseessä on vain muistomerkki.
Aikakausi kalastustukikohtana
Nuotista siirryttiin isorysän käyttöön 1900-luvun alulla, ja Mäkiluodon mökkien merkitys väheni jonkin verran kevätpyynnin aikana. Saari tuli tosin syyspyynnin aikaan tärkeämmäksi, kun kilohailin ja silakan verkkokalastus käynnistyi. Mottoriveneiden yleistyttyä Mäkiluodosta tuli Uudenmaan merialueiden tärkein kalastustukikohta.
Oolannin sodassa englantilaisen sota-aluksen miehistö käytti Mäkiluotoa virkistykseen. Saareen haudattiin ruttoon kuolleita matruuseja. Heille pystytettiin vuonna 1903 muistomerkki.
Linnoittamisen tausta ja suunnitelmat
Venäjän keisarikunnan armeijan yleisesikunnassa lähdettiin vuonna 1907 kehittelemään suunnitelmia Pietarin suojaksi rakennettavasta laajasta puolustusjärjestelmästä. Myöhemmin nimen Pietari Suuren merilinnoitus saanut järjestelmä koostui useista Suomenlahden katkaisseista puolustustasoista, joita vartioivat rannikoille rakennetut vahvat tykistöpatterit.
Mäkiluodosta tuli jo suunnittelun alkuvaiheessa linnoituksen tärkeä lukko Tallinnan – Porkkalan puolustusasemassa, jonka tavoitteena oli suojata Venäjän keisarillisen laivaston päävoimien toimintatukikohta estää vihollisalusten eteneminen tasan itäpuolelle. Puolustusaseman linnoittamissuunnitelmat saivat vahvistuksen syksyllä 1909 keisari Nikolai II:lta, mutta niiden täytäntöönpano venyi vielä runsaalla kuudella vuodella erilaisten neuvostojen ja virastojen selvitellessä niiden toteutusta. Linnoitusohjelman tavoitteena oli toteuttaa linnoittamisen pääosa jo vuoteen 1918 mennessä, mutta määrärahojen vähyyden johdosta tätä tavoitetta ei kyetty saavuttamaan.
Pietari Suuren merilinnoituksen aseistussuunnitelma valmistui kesäkuussa 1911 ja eri puolustusasemien tehtävät määritettiin saman vuoden lopulla. Porkkalan linnoituksen tehtäväksi määritettiin tällöin suojata laivaston kevyiden voimien tukikohta Porkkalan itäpuolella ja estää vihollisen tunkeutuminen saaristoon Porkkalan ja Mäkiluodon välistä. Koko linnoitusjärjestelmän tykistökalusto oli mitoitettu määränsä ja kaliiperinsa puolesta torjumaan Saksan keisarikunnan laivaston Itämerelle sijoitettujen alusten hyökkäykset. Venäjän keisari antoi hyväksyntänsä suunnitelmille keväällä 1912, jonka jälkeen rakentaminen siirtyi meriministeriön tehtäväksi vuoden 1913 alulla. Suunnitelmaan tehtiin vielä useita muutoksia jälkikäteen, missä sen puolustusasemia täydennettiin sivusta-asemilla ja vaihdettiin linnakkeille sijoitettua tykkikalustoa. Muutokset lykkäsivät töiden aloittamista myös Mäkiluodossa, missä ne päästiin aloittamaan pitkällisten valmistelujen jälkeen syksyllä 1913.
Saaren linnoittaminen käynnistyy
Pietarin turvallisuuden takaaminen vaati linnoitustöiden nopeaa läpivientiä, kun ne vihdoin saatiin käyntiin. Mäkiluodon työmaa olikin toiminnassa yötä päivää ja sillä työskenteli pian aloituksen jälkeen noin 2 500 henkilöä. Suuri työvoimamäärä sai saaren muistuttamaan pientä kaupunkia, jonka loistava valaistus herätti huomiota alueen merenkulkijoissa, jotka eivät alueella vastaavia aktiviteetteja olleet ikinä aiemmin nähneet.
Linnoituksen rakentaminen käynnistyi kolmen laiturin rakentamisella eri puolille saarta, jolloin aina yksi niistä sijaitsisi suojan puolella. Alun perin betonikantiseksi suunniteltu päälaituri valmistui määrärahojen aiheuttamien rajoitteiden seurauksena puisena kesällä 1914. Toinen tärkeä kohde oli makean juomaveden kaivo, joka toteutui useiden koeporausten jälkeen 80-metrisenä porakaivona. Vettä kaivo tuotti noin sata litraa minuutissa.
Mäkiluodon patterien ryhmitys toteutettiin huomattavasti ajan tavasta poiketen. Mahdollisimman laajan ampumasektorin saavuttamiseksi tykit sijoiteltiin saaren pituussunnassa porrastaen noin kahden metrin korkeuseroin, jolloin ne pystyivät sotalaivojen aseistuksen tavoin ampumaan toistensa yli. Linnakkeen tykistön toimintaa suunniteltiin johdettavan saaren tulenjohtotornista tykkien suuntausta myöten. Tykeillä olisi ollut vain lataamiseen tarvittu henkilöstö muun toiminnan tapahtuessa kauko-ohjatusti tulenjohtotornin käskyillä.
Mäkiluotoon kaavailtu tykkikalusto oli seuraavanlainen:
14- ja 8-tuumaiset tykit oli tarkoitus sijoittaa kaksoistorneihin, joiden ampumasektori olisi ollut täysi 360 astetta. Linnakkeen sisäisten yhteyksien varmentamiseksi tykkitornien välille rakennettiin betonisista yhdyskäytävistä koostunut tunneliverkko, joka tarjosi suojaa niin linnakkeen miehistölle kuin sen sähkö- ja puhelinyhteyksille. Saaren lähipuolustusjärjestelyt koostuivat kiinteästi kantalinnoitetuista konekivääri- ja tykkiasemista sekä panssariautoista. Autoliikennettä varten saaren ympäri rakennettiin oma tieverkko, mutta panssariautoille tarkoitettu betonisuoja jäi rakentamatta.
Ensimmäisen maailmansodan syttyminen kiritti Mäkiluodon rakennustöitä entisestään, mutta työt keskeytyivät Venäjän vallankumoukseen vuonna 1917, kun työmaita johtanut työnjohtaja tuomittiin kuolemaan ”kansantuomioistuimessa”, eikä huutoäänestyksellä valittu uusi johtaja kyennyt jatkamaan projektin toteutusta.
Töiden keskeytyessä Mäkiluodon asemista valmiina olivat kahdeksantuumainen patteri ja valonheitinasema. 14-tuumaisista tykkiasemista kaksi oli betonitöiden osalta valmis, mutta tykkilaitteiden asennus oli vielä kesken. Kolmannelle tornin rakentaminen oli edennyt vain louhintoihin asti; tornin tarvitsemat maanalaiset tilat oli louhittu nykyisen Helmijärven paikalle. Tulenjohtotornin rakennustöitä ei ehditty edes aloittaa.
Sisällissota
Suomen sisällissodan ja sitä kautta ensimmäisen maailmansodan sotatoimen saavuttivat Mäkiluodon vuonna 1918. Kirkkonummelle muodostettu Sigurdsin kaarti oli punaisten painostamana joutunut pakotetuksi Upinniemen alueelle. Kaarti suunnitteli Mäkiluodon valtausta yrittäen ensin ostaa aseita linnaketta hallinnoineilta venäläisiltä. Kiväärejä he saivatkin ostettua noin 600–1000 markan kappalehintaan. Osaston johtaja luutnantti Ivar Hast yritti ostaa koko linnakkeen ollen jopa lähellä onnistua. Hastin alipäällikkö, maanviljelijä Roos lähti päiväsaikaan etenemään kohti Mäkiluotoa, jonka henkilökunta vangitsi Sigurdsin kaartin neuvottelijat ja karkotti muut hyökkääjät konekiväärien ja kahdeksan tuuman patterin tulella.
Hyökkäyksellä olisi ollut yöaikaan todennäköisesti huomattavasti paremmat onnistumismahdollisuudet, sillä venäläiset eivät pitäneet saaressa yövartiota. Saksalaiset joukot valtasivat Kirkkonummen huhtikuun alulla, minkä seurauksena Mäkiluodon linnoitusrakenteet räjäytettiin todennäköisesti sähköisesti läheiseltä Rönnskärin saarelta. Linnake päätyi sisällissodan päätteeksi itsenäisen Suomen haltuun, mutta se oli autio ja suurilta osin raunioina.
Uudelleenrakentaminen
Suomalaiset lähtivät selvittämään haltuunsa jääneiden rannikkolinnakkeiden kuntoa kesällä 1918. Everstiluutnantti Arno Alqvistin johtama toimikunta luovutti selvityksensä Yleisesikunnalle saman vuoden elokuussa. Siinä todettiin merimiinoitteiden suojaamiseen tarkoitetun Mäkiluodon olevan silloisessa raunioituneessa kunnossaan käyttökelvoton vastikään perustetuille Suomen puolustusvoimille. Neuvosto-Venäjän kanssa ei ollut myöskään tehty lopullista rauhansopimusta, mikä linnakkeiden materiaalin omistustilanteesta epäselvän ja rajoitti niiden käytön jatkosuunnittelua. Suomeen jääneiden linnoituslaitteiden kohtalo oli yksi Tarton rauhanneuvottelujen merkittävistä kysymyksistä. Mäkiluotoon ehdotettiin jo vuonna 1919 kahdeksantuumaista rannikkopatteria, mutta suunnitelma jäi toteutumatta. Linnaketta käsiteltiin itsenäistymisen jälkeen lähinnä entisen Pietari Suuren merilinnoituksen osana, eikä sen nähty olevan merkityksellinen Suomen puolustusjärjestelyjen kannalta. Linnakkeiden materiaali ja rakenteet jäivät vuonna 1920 solmitussa Tarton rauhansopimuksessa lopulta Suomelle, ja valtioneuvosto jakoi ne eri viranomaisille. Mäkiluodon rakennuskanta luovutettiin erikoisella järjestelyllä puoliksi puolustusvoimille ja yleisten rakennusten hallitukselle. Järjestely tuotti ongelmia, ja rakennukset siirtyivät vähitellen kokonaisuudessaan puolustusvoimien omistukseen vuoteen 1926 mennessä, jolloin valtioneuvosto päätti siirtää Mäkiluodon ja sitä ympäröivän vesialueen puolustusvoimille.
Linnakkeen uudelleenrakentamista ryhdyttiinkin suunnittelemaan vasta vuosien vatvomisen jälkeen 1920-luvun loppupuolella. Se oli tuolloin liitetty rannikkotykistörykmentti 1:een, jonka henkilökunta aloitti linnoitustyöt talvella 1930 aseteknikko I. Jolman johdolla. Pääosin ehjäksi jääneistä 14 tuuman tykkiasemista läntisen perusta purettiin ja siirrettiin Kuivasaareen. Itäiseen tykkiaseman rakentamista jatkettiin tavoitteena sijoittaa siihen sotasaaliina saaduista Obuhovin 12-tuumaisista merikanuunoita käyttänyt kaksoistorni. Työ oli varsin hidasta, sillä Mäkiluodon tornin tykit siirrettiin purettavalta Inon linnakkeelta, hankittiin tietyiltä osin Virosta (panssarointia, korotushammaskaaret ) ja tuotettiin tietyin osin uustuotantona suomalaisissa teollisuuslaitoksissa (lukkokehykset, ammukset, osia koneistoista). Mäkiluodon järeän patterin toteutus kuului meripuolustuksen materiaalitarpeita varten vuosina 1927–1928 laadittuihin laajoihin viisi- ja kymmenvuotisohjelmiin, joita jatkettiin vielä erillisellä kuusivuotisohjelmalla vuonna 1931.
Pitkällisten rakennustöiden päätteeksi tykkitorni saatiin koeampumavalmiiksi heinäkuussa 1933. Kuivasaaren 12-tuumaisen tornin peruskivi laskettiin seuraavan vuoden toukokuussa Mäkiluodon tornin ampuessa kunnialaukaukset Kuivasaaren edustalle. Mäkiluodon rakentaminen jatkui vuonna 1934 käynnistyneelle kahdeksantuumaisen patterin rakentamisella, joka kuitenkin valmistui vasta kesäksi 1938. Tulenjohto- ja mittaustornin rakentaminen ajoittui vuosille 1935–1936. Tornin valmistuttua suoritettiin patterin ensimmäiset meriammunnat hinattavaan maaliin.
Talvisota ja välirauha
Hieman ennen talvisotaa käynnistyneiden ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Mäkiluotoon perustettiin Porkkalan aluelohkon esikunta ja saaren patterit miehitettiin. Saaren puolustusta vahvennettiin lisäksi kahdella Kuivasaaresta siirretyllä 75-millimetrisellä ilmatorjuntatykillä ja kahdella 40-millimetrisellä Bofors -IT-tykillä. Linnakkeen vahvuus oli sodan syttyessä noin 280 miestä, taistelutoiminnan rajoittuessa lähinnä vihollisen ilmahyökkäysten torjuntaan, mikä pakotti vihollispommittajat suorittamaan tehtävänsä niin korkealta, että tuhot saaressa rajoittuivat lähinnä rikkoutuneisiin ikkunoihin. Mäkiluodon miehistöstä lähtettiin sodan edetessä vahvennusosasto Karjalan kannaksen Saarenpään linnakkeelle. Helmikuussa 1940 irrotettiin jälleen lisää miehistöä Pataljoona Kiveliöön, joka osallistui Viipurin lahden raskaisiin torjuntataisteluihin sodan lopulla.