cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fotiino
Fotiino voidaan jossain mielessä ajatella olevan fotonin supersymmetrinen kumppani eli ns. superpartneri, jonka spin on ½. Kenttien sekoittumisesta johtuen fotiino ei kuitenkaan ole samalla tavalla fysikaalinen hiukkanen kuin fotoni, mutta löyhästi ajatellen keveimmän neutraliinon voidaan ajatella vastaavan fotiinoa. Tässä kontekstissa fotiino on neutraali hiukkanen ja sitä pidetään ehdokkaana myös supersymmetrisen teorian kevyimmäksi hiukkaseksi (LSP), joka joissain malleissa on hajoamaton.
Tutkijat ovat selvittäneet, mitä tapahtuu, jos superhiukkasia ilmentäviä reaktioita tehdessä s-hiukkasia hajotettaessa tapahtuu. On selvinnyt, että tällöin syntyy todennäköisemmin elektroneja ja fotiinoja kuin higgsiinoja.
Kia Picanto
Kia Picanto on Kia Motorsin vuodesta 2003 lähtien valmistama A-segmentin automalli. Etelä-Koreassa sitä myydään nimellä Kia Morning.
Kia Picanto SA (2003–2011)
Ensimmäisen sukupolven Picanto esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2003. Taiwanissa auton nimenä oli Kia EuroStar. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (2007). Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Picanto sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Vuoden 2007 lopulla Picanto koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet ajovalot, puskurit ja etusäleikön. Myös takavaloihin tehtiin uudistuksia. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (2009). Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2009, jolloin se sai uudempia Kia-malleja vastaavan etusäleikön ja uudelleenmuotoillun etupuskurin. Vietnamissa uudistettu malli sai nimekseen Kia New Morning.
Kia Picanto TA (2011–2017)
Toisen sukupolven Picanto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2011. Se on Kian eurooppalaisen suunnitteluosaston Saksassa kehittämä ja edeltäjäänsä 60 millimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 15 millimetriä akseliväliltään. Ainoastaan Euroopassa tuli markkinoille kolmiovinen korimalli, joka erosi hieman keulailmeeltään viisiovisesta. vasen|pienoiskuva|Kolmiovinen Kia Picanto. Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Picanto sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2015 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Picanto, joka sai uudet etu- ja takapuskurit sekä pieniä muutoksia etusäleikköön.
Kia Picanto JA (2017–)
Kolmannen sukupolven Picanto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Edeltäjäänsä verrattuna sen akseliväli on 15 millimetriä aiempaa pidempi.
Kauko Kiisseli
Kauko Kiisseli (s. 9. maaliskuuta 1912 Ruokolahti – 1981 ) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle ja 1940-luvun alkuun. Tämä Tainionkosken Urheilijoita, Lahden Ahkeraa ja Valkeakosken Hakaa edustanut mies ylsi Euroopan mestariksi kreikkalais-roomalaisella tyylillä vuonna 1939.
Thorvald Stauning
Thorvald August Marinus Stauning (26. lokakuuta 1873 – 3. toukokuuta 1942) oli tanskalainen sosiaalidemokraattipoliitikko. Hän toimi Tanskan sosiaalidemokraattien puoluejohtajana vuosina 1910–1939.
Stauning toimi Tanskan pääministerinä vuosina 1924–1926 ja uudelleen 1929–1942. Hän kuoli lopulta Kööpenhaminassa kesken kauden.
Elämä
Stauning syntyi köyhään kööpenhaminalaiseen työläisperheeseen vuonna 1873. Hänen vanhempansa saivat kuitenkin kustannettua pojalle perusopinnot. Tämän jälkeen Stauning opiskeli savukkeenlajittelijaksi ja meni töihin tupakkatehtaalle Fredericiaan, jossa hänestä tuli ammattiyhdistysaktiivi ja hän pääsi tupakkatyöläisten liiton keskushallitukseen. Vuonna 1898 hän aloitti toimittajana keskusammattijärjestön lehdessä ja vuotta myöhemmin puolipäiväisenä kassanhoitajana sosiaalidemokraattisessa puolueessa, johon oli liittynyt vuonna 1890.
Stauning oli ensimmäistä kertaa ehdolla kansankäräjille vuonna 1901, ja vuonna 1906 hän tuli valituksi. Hän oli noussut puolueen sisällä nopeasti keskeiseen asemaan, ja vuonna 1910 hänestä tuli Peter Knudsenin seuraaja puolueen puheenjohtajana. Samana vuonna hän pääsi johtamaan toisen internationaalin kokousta Kööpenhaminassa.
Vuoden 1924 vaaleissa sosiaalidemokraatit menestyivät hyvin, ja Stauning pääsi muodostamaan maan ensimmäisen sosiaalidemokraattisen hallituksen. Taloudelliset ajat olivat kuitenkin vaikeat, ja kun Stauning ei vuonna 1926 saanut kansankäräjillä enemmistöä kriisipolitiikkansa taakse, hän julisti uudet vaalit ja hallitus erosi. Tilalle tuli porvarihallitus.
Vuonna 1929 Stauningista tuli jälleen pääministeri, tällä kertaa hallituksessa oli sosiaalidemokraattien kanssa Radikaali Venstre. Siitä tuli 1900-luvun pitkäikäisin Tanskan hallitus, joka kesti vuoteen 1942. Stauning olikin koko 1930-luvun keskeisin hahmo Tanskan politiikassa. Vuoden 1935 vaaleissa, joissa sosiaalidemokraattien tunnuslause oli "Stauning eller Kaos" (Stauning tai kaaos), puolue sai kaikkien aikojen parhaan tuloksensa, 46,1 prosenttia äänistä.
Vuonna 1939 Stauning koki takaiskun, kun esitys uudeksi perustuslaiksi hylättiin kansanäänestyksessä, ja samana vuonna Stauningin heikkenevän terveyden vuoksi Hans Hedtoftista tuli puolueen uusi puheenjohtaja. Stauning kuitenkin jatkoi pääministerinä kuolemaansa saakka vuonna 1942.
EU3
EU3 on Euroopan unionin ulkopuolella käytetty nimitys Isosta-Britanniasta, Ranskasta ja Saksasta.
Iso-Britannia ja Ranska ovat ydinasevaltioita ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston jäseninä niillä on vaikutusta Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmiin, koska ne voivat veto-oikeudella kieltää päätöslauselman hyväksymisen.
Saksa puolestaan on Euroopan unionin taloudellisesti merkittävä jäsenvaltio, jonka aikomus luopua ydinvoimasta ja ryhtyä lisäämään venäläisen maakaasun käyttöä vaikuttaa erityisesti Venäjän suuntaan ja myös Viron, Latvian, Liettuan sekä Puolan idänsuhteisiin.
Virallisesti Euroopan unioni kannattaa sitä, ettei muodostu kovia ytimiä, ja ettei unionin päätöksenteko pirstaloidu kiinteisiin maiden muodostamiin blokkeihin, minkä vuoksi EU3:a sisäpiirin tunnuksena ei käytetä.
Tittelintuure
Tittelintuure (, uudemmissa suomennoksissa Hopskukkeli ja Rompanruoja ) on Grimmin veljesten keräämä, Saksassa alkunsa saanut satu. Tämä satu julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1812 satukokoelmassa Kinder- und Hausmärchen. Sen lopullinen versio julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1857.
Juoni
Mylläri halusi nousta tärkeämpään asemaan, joten hän valehteli kuninkaalle, että hänen tyttärensä osaa kehrätä oljista kultaa. Kuningas kutsui tytön luokseen, sulki hänet torniin olkien ja rukin kanssa. Hän määräsi tytön kehräämään oljista kultaa aamuun mennessä kolmen päivän ajan tai muuten kuningas teloituttaisi tämän. Tyttö oli jo ehtinyt menettää toivonsa, kun eräs kääpiö ilmestyi tornikamariin. Kääpiö kysyi tytöltä, mitä tämä murehti, ja kuultuaan vastauksen hän kysyi: ”Mitä annat minulle, jos minä kehrään?” Myllärin tytär antoi kääpiölle kaulakorunsa. Kuningas oli ahne ja vaati tyttöä kehräämään vielä suuremman huoneellisen olkia kullaksi, edelleen henkensä kaupalla. Seuraavana yönä kääpiö saapui taas tytön luokse ja kehräsi oljet kullaksi, tällä kertaa tytön sormusta vastaan. Kolmantena yönä tytöllä oli entistäkin enemmän olkia kehrättävänä, mutta ei enää mitään annettavaa kääpiölle. Kääpiö kehräsi oljet kullaksi sillä ehdolla, että mentyään kuninkaanpojan kanssa naimisiin tyttö luovuttaisi kääpiölle esikoisensa.
Kuningas oli niin vaikuttunut tytön taidoista, että naitti tämän pojalleen, prinssille. Myöhemmin prinssin noustua kuninkaaksi ja myllärin tyttären kuningattareksi heille syntyi ensimmäinen lapsi, jolloin kääpiö palasi vaatimuksineen. Hän vaati kuningatarta pitämään lupauksensa ja luovuttamaan hänelle lapsensa. Kuningatar kauhistui ja tarjosi kääpiölle koko omaisuutensa, jos vain saisi pitää lapsen. Kääpiö suostui lopulta perumaan vaatimuksensa, mikäli kuningatar onnistuisi arvaamaan hänen nimensä kolmen päivän kuluessa. Kuningatar epäonnistui ensimmäisenä päivänä ja tuskastuneena lähetti palvelijansa ottamaan selvää kääpiön nimestä. Ennen toista yötä palvelija saapui ja kertoi kuulleensa kääpiön lauleskelleen nuotion ympärillä mainiten nimensä: Tittelintuure.
Kääpiön saapuessa kuningattaren luo kolmantena päivänä kuningatar osasi vastata oikein kääpiön kysymykseen, jolloin kääpiö raivostui ja repi itsensä halki.
Kirjallisuudessa
thumb|340px|Satukirjasta Household Stories by the Brothers Grimm, kuvittanut [[Walter Crane (kuvittaja)|Walter Crane (1845–1915); julkaistu 1886.]]
Suuri Satuseppo, 1973
Myllärin tytär ei avioidu kuninkaan pojan, vaan itse kuninkaan kanssa. Hänestä tulee kuningatar ja Tittelintuure tulee vaatimaan lasta omakseen. Ensimmäisenä päivänä kuningatar arvailee ensin tuntemillaan nimillä, joista mainitaan Kasperi, Melkkeri, Petteri, Viljami. Toisena päivänä hän arvailee nimillä ja lempinimillä, joita hänen sanansaattajansa ovat keränneet talosta taloon kiertämällä, ja mainitaan nimet Rustoroope, Jääränjänne ja Nyörijalka. Kolmantena päivänä kuningatar ensin arvailee nimillä Metsäläinen ja Nuotioinen. Yksi hänen airuensa ei ollut löytänyt uusia nimiä, mutta oli nähnyt vuoren lähellä olevassa metsässä ukkelin hyppelevän nuotion ympärillä kiljuen: Tässä versiossa vihaisesti ärjyvä Tittelintuure tömisyttää lattiaa niin lujasti, että putoaa sen läpi, eikä häntä enää sen jälkeen nähty.
Olipa kerran : klassillisia satuja, 1983
Tässäkin tarinassa myllärin tytär avioituu itse kuninkaan kanssa, kun kolmaskin huoneellinen olkia on kehrätty kullaksi. Tittelintuuresta ei käytetä nimitystä kääpiö vaan ”pieni mies”. Kun Tittelintuure tulee vaatimaan kuningatarta pitämään lupauksensa, kuningatar tarjoaa hänelle kaikkia kuningaskunnan rikkauksia lapsen sijaan. Tittelintuure vastaa: ”Ei, elävä olento on minulle rakkaampi kuin kaikki maailman aarteet.” Ensimmäisen yön kuningatar muistelee kaikkia nimiä, joita on kuullut. Hän myös lähettää airuen pitkin maata tiedustelemaan mitä muita nimiä on olemassa. Mutta kuningatar ei arvaa oikeaa nimeä. Toisena päivänä kuningatar tiedustelee naapureiltaan heidän nimiään. Kolmantena päivänä airut palaa takaisin ja kertoo kulkeneensa korkean vuoren ohi keskellä erämaata. Hän oli nähnyt siellä mökin, jonka edustalla paloi tuli, ja tulen ympärillä hyppi yhdellä jalalla lystikäs pikku mies, joka huusi: Kun kuningatar sanoo pikku miehen nimen, tämä huutaa: ”Sen on itse paholainen sinulle kertonut”. Suutuksissaan ukkeli polkee jalkaansa niin lujaa, että vajoaa vyötäisiään myöten maahan. Vimmoissaan hän tarttuu kaksin käsin vasempaan jalkaansa ja repii itsensä halki.
Svenska Aero
Vuonna 1921 Carl Clemens Bücker osti travemündeläisen Caspar-Werken valmistaman tiedustelukoneen. Rauhansopimuksen vuoksi sotilaslentokoneen viennissä ulkomaille oli odotettavissa vaikeuksia, joten Bücker tutki mahdollisuutta salakuljettaa kone osina koottavaksi Ruotsissa.
Asian helpottamiseksi Ernst Heinkel ja Bücker perustivat Svenska Aero AB:n Lidingöön vuonna 1921 koneen kokoamista varten. Heinkel ja joukko saksalaisia asentajia muutti tilapäisesti Lidingöön kokoamaan koneen.
Turn Blue
Turn Blue on The Black Keysin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2014. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa, Australiassa ja Kanadassa, jonka lisäksi se ylsi viiden parhaan joukkoon yhteensä kymmenessä maassa. Turn Bluelta julkaistiin singlenä viisi kappaletta.
Aleksei Kudrin
Aleksei Leonidivitš Kudrin (, s. 12. lokakuuta 1960, Dobele, Latvian SNT) on venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän talousministerinä vuosina 2000–2011.
Kudrin on valmistunut Leningradin valtionyliopiston taloustieteen laitokselta 1983. Hän työskenteli samaan aikaan Pietarin kaupunginhallinnossa Vladimir Putinin kanssa 1990-luvulla.
Svenska Aero
Bücker valmisti lentokoneita Ruotsin merivoimille. Koneiden osia valmistettiin salaa Saksassa ja kokoonpano tehtiin Ruotsin merivoimien telakalla, koska Svenska Aeron tilat eivät sopineet tähän käyttöön.
1920-luvun puolivälissä yhtiö alkoi suunnitella koneita Ruotsissa. Sven Blomberg, joka oli työskennellyt Heinkel Flugzeugwerkella, tuli pääsuunnittelijaksi. Vuonna 1930 suunnittelijaksi tuli Messerschmittin tehtaalla työskennellyt ruotsalainen Anders Andersson. Svenska Aero suunnitteli kuusi konetta, joiden myynti oli heikompi kuin saksalainen omistaja oli olettanut. Ruotsin ilmavoimat osti vain prototyypin kustakin koneesta ja sen jälkeen ulkomaisia lentokoneita.
Aleksei Kudrin
Kudrinin toimiessa talousministerinä Venäjä kokosi öljystä saamiaan varoja erityiseen vakausrahastoon. Samaan aikaan Venäjä käytännössä maksoi pois valtionvelkansa. Kudrin sai potkut talousministerin tehtävistään syyskuussa 2011. Presidentti Dmitri Medvedev oli kysynyt Kudrinin kiinnostusta jatkaa tehtävässä, jos Medvedevistä tulisi seuraava pääministeri. Kudrin ilmoitti, ettei ole talouspoliittisten erimielisyyksien takia kiinnostunut paikasta. Medvedev käski tämän jälkeen hänen erota talousministerin paikalta.
Svenska Aero
Syksyllä 1932 yhtiö myytiin AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelningelle eli ASJAlle 250 000 kruunulla. Heinkelin kotimarkkinoilla alkoi olla jälleen kysyntää. Bücker palasi Saksaan ja aloitti siellä Bücker Flugzeugbau-tehtaan. Anders Andersson siirtyi myös Saksaan, ja palasi vasta syyskuussa 1939 Saabille.
Kaikkiaan tehdas valmisti 58 lentokonetta, joista 7 myytiin Liettuaan ja yksi Norjaan. Vuosina 1926-1932 Ruotsin ilmavoimat hankki 15 eri konetyyppiä, joista kahdeksan tuli Svenska Aerolta.
Artur Tšilingarov
thumb|250px|right|Artur Tšilingarov. Artur Nikolajevitš Tšilingarov (s. 25. syyskuuta 1939 Leningrad) on venäläinen napatutkija, akateemikko ja parlamentaarikko. Hän on Venäjän tiedeakatemian jäsen ja Neuvostoliiton sankari.
Tšilingarov opiskeli S. O. Makarovin mukaan nimetyssä Leningradin meri-instituutissa. Hän johti Bellinsgausenin asemaa Neuvostoliiton 17. Antarktiksen tutkimusretkikunnan matkalla ja perusti 1973 Pohjoisnapa-22-aseman jäänmurtaja Vladivostokin tutkimusmatkalla. Tšilingarov teki kandidaatinväitöskirjansa Pohjoisen jäämeren purjehduksesta ja sai työstään kollegoineen Neuvostoliiton valtionpalkinnon.
Tšilingarov on ollut vuodesta 1993 Venäjän valtionduuman jäsen ja toiminut varapuhemiehenä. Hän johti Arktika-2007-retkikuntaa kesällä 2007 ja laskeutui Mir-1-aluksella merenpohjaan pohjoisnavalla.
Potala
thumb|230px|Potala Potala (tiib. པོ་ཏ་ལ, Po ta la; ) on palatsi Lhasassa, Tiibetissä. Se oli dalai-laman pääasuinrakennus aina vuoteen 1959, jolloin nykyinen dalai-lama Tenzin Gyatso pakeni Dharamsalaan, Intiaan, tiibetiläisten epäonnistuneen kapinan jälkeen. Nykyään Potala on suosittu matkailukohde ja kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Potala on rakennettu 3 700 metrin korkeuteen Marpo Ri -kukkulan rinteelle. Laajoine sisäänpäin viettävine muureineen, joka on vain yläosasta rikkoutunut useiden ikkunoiden riveillä, ja tasaisine kattoineen Potala näyttää lähes linnoitukselta. Kukkulan eteläisellä juurella on suuri aukio, joka on suljettu muureilla ja porteilla, ja jonka sisäosassa on suuri portiikki. Useiden portaikkojen sarja johtaa kukkulan huipulle.
Rakennusryhmän keskeinen osa kohoaa valtavana nelikulmaisena rakennuksena sivurakennusten yläpuolelle päättyen samantapaisiin kullattuihin katteisiin kuin Jokhangin temppelissä. Potalan keskirakennusta kutsutaan nimellä "punainen palatsi" purppuranpunaisen värinsa takia. Siinä ovat pääsalit ja aikaisempien dalai-lamojen kappelit ja pyhäköt. Rakennus on koristeltu monimuotoisilla maalauksilla jalokivikoristein, kaiverruksin ja muine ornamentteineen.
Historia
thumb|230px|Potrang Karpo (Valkoinen palatsi) Tiibetiläishallitsija Songtsen Gampon oli tapana meditoida alueella ja hän myös rakennutti vuonna 637 Potalan ensimmäisen rakennuksen. Nykyisen palatsin rakentamisen aloitti viides dalai-lama Lozang Gyatso vuonna 1645. Kolme vuotta myöhemminen Potrang Karpo (Valkoinen palatsi) oli valmis ja dalai-lama pystyi käyttämään Potalaa talvipalatsina. Vuonna 1694 valmistui Potrang Marpo (Punainen palatsi).
Potala hyväksyttiin maailmanperintölistalle vuonna 1994 ja kohdetta laajennettiin käsittämään myös Jokhangin temppeli vuonna 2000 ja Norbulingka vuonna 2001.
David Gillanders
John David "Dave" Gillanders (s. 18. toukokuuta 1939 Schenectady) on yhdysvaltalainen kilpauimari, joka saavutti olympiapronssia perhosuinnissa vuonna 1960.
Gillanders voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 200 metrin perhosuinnissa vuonna 1959. Rooman olympialaisissa 1960 hän saavutti samalla matkalla pronssia voiton mennessä hänen joukkuetoverilleen Michael Troylle, jonka hän oli voittanut Pan-Amerikan kisoissa. Gillanders ui olympialaisissa perhosuintiosuuden 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerissä, joissa Yhdysvaltain joukkue teki maailmanennätyksen 4.08,2, mutta loppukilpailuun hän joutui luovuttamaan paikkansa Lance Larsonille eikä siten saanut kultamitalia, jonka Yhdysvallat voitti ajalla 4.05,4. pienoiskuva|vasen|Neville Hayes, Michael Troy ja David Gillanders Rooman olympialaisten 200 metrin perhosuinnin palkintojenjaossa.
Monsit Khamsoi
Monsit Khamsoi (, s. 30. huhtikuuta 1964 Thaimaa) on thaimaalainen laulaja. Hän on laulaja elokuvissa "Jod Mai Phit Song", "Khai Kway Chuai Mae", "Sang Nang", "Ko Sam Phee", "Kluay", "Fak Phleng Tueng Ther".
Tuusulan puolesta
Tuusulan puolesta ry (Tupu) on tuusulalainen 28. lokakuuta 2003 perustamiskokouksensa pitänyt yhdistys, joka osallistui kunnallisvaaleihin 2004 ja joka saavutti 14 valtuustopaikkaa. Yhdistyksen perustamisen motiivina oli kunnallisen päätöksenteon keskittyminen kahteen kunnanvaltuustoryhmään.
Janne Halonen
Janne Halonen (s. 1980 Mikkeli) on suomalainen muusikko, musiikkialan yrittäjä ja opettaja. Hänet tunnetaan Helsinki-Cotonou Ensemble -yhtyeen kitaristina ja johtajana.
Varhaisvaiheet
Halonen kasvoi Jyväskylässä ja kävi koulunsa siellä. Hän opiskeli musiikkia paikallisessa musiikkiopistossa. Ensimmäiset levynsä hän osti Neuvostoliitossa, josta sai levyjä pilkkahintaan. Monet levyt olivat länsimaisia, mutta neuvostoliittolaisia julkaisuja, joten Halosella kesti vuosia saada selville, kenen musiikkia hän kuunteli. Ajan veivät musiikkiopisto ja kitaransoitto, ja koripalloharrastus sai jäädä, koska se oli vaarallinen sormien kannalta. Halonen vietti vaihto-oppilasvuoden Yhdysvalloissa, jossa aukeni uusi musiikillinen maailma. Se vaikutti koulunkäyntiin negatiivisella tavalla. Ylioppilaaksi pääsyn jälkeen Halonen palveli armeijassa Tikkakoskella Ilmavoimien sotilassoittokunnassa.
Ura
Armeijan jälkeen Halonen pääsi Paula Koivuniemen kesäkitaristiksi. Pesti oli jossain määrin pelottava, sillä kappaleet piti osata ulkoa eikä lavalla saanut olla nuotteja.
Kesän jälkeen Halonen muutti Helsinkiin. Ensimmäisten kahden vuoden aikana hänellä ei juuri ollut töitä, koska hän ei tuntenut helsinkiläisiä ja koska kilpailu muusikkojen välillä oli kova. Hän opiskeli ensin Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja myöhemmin Sibelius-Akatemiassa. Kun töitä sai, hän pääsi töihin teatteriin muusikkona, sovittajana ja kapellimestarina. Lisäksi hän soitti coverbändeissä. Hän pääsi myös Hair-musikaalista tehtyyn Let the Sunshine In -esityksen kapellimestariksi.
Noin vuonna 2005 hän kiinnostui afrikkalaisesta musiikista. Hän löysi beniniläisen kitaristin Lionel Loueken levyjä. “Minua häiritsi se, etten tajunnut siitä musiikista mitään. Pidin lopputuloksesta, mutten osannut analysoida sitä mitenkään”, Halonen kertoi Suomen Kuvalehdelle.
Halonen haki stipendiaatiksi Villa Karoon Beniniin ja pääsi sinne vuonna 2009. Sitä ennen hän kävi Göteborgissa kuuntelemassa Herbie Hancockin konsertin, koska Loueke soitti tämän orkesterissa. Konsertin jälkeen hän pääsi tapaamaan Louekea tämän hotellissa. Loueke suhtautui Haloseen ystävällisesti ja ilmoitti tuttavilleen Beniniin, että sinne on tulossa suomalainen kitaristi.
Ensimmäisenä iltana Beninissä hotellin oveen koputettiin ja Halosta pyydettiin ottamaan kitaransa mukaan. Paikallinen yhtye otti hänet mukaansa soittamaan. “Soitin heidän kanssaan koko yön, uiskentelin mukana, miten pystyin.” Halonen sanoo tuon yön muuttaneen hänen elämänsä suunnan. Hieman myöhemmin hän tapasi Grand Popossa Noël Saïzonoun, joka oli kuullut, että eräs suomalainen kitaristi etsii häntä. Saïzonousta tuli sitten hänen tärkein yhteistyökumppaninsa Beninissä.
Kun Halonen palasi Suomeen hänen silmänsä olivat avautuneet afrikkalaiselle musiikille, jota hän sittemmin on lähes yksinomaan harrastanut. Suomessa hän perusti yhdessä rumpali Juha Räsäsen ja basisti Sampo Riskilän kanssa yhtyeen. Saïzonou puolestaan vieraili vuonna 2011 musiikillisen yhteistyön merkeissä Suomessa. Näin sai alkunsa Helsinki-Cotonou Ensemble.
Yhtyettä pyöritetään nykyään kahdella mantereella, ja sitä varten Halonen, Räsänen ja Riskilä ovat perustaneet osuuskunnan nimeltä No Problem! Music. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia ja yhden livealbumin. Levyt ovat olleet arvostelumenestyksiä ja avanneet ovia ulkomaille.
Turrinapit
Turrinappeja ei kasva luonnonvaraisena Suomessa.
Jack & Jill
Jack & Jill on yhdysvaltalainen draamakomediasarja, joka esitettiin kokonaisuudessaan vuosina 1999–2000. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta, joista toinen oli ensimmäisestä poiketen vain 13 jakson mittainen. Päähenkilöt olivat David Jillefsky (Ivan Sergei) ja Jacqueline Barrett (Amanda Peet), jotka päätyivät yhteen koettuaan ongelmia silloisissa suhteissaan.
Indira Terrero
Indira Terrero Letuce (s. 29. marraskuuta 1985 Havanna, Kuuba) on espanjalainen 400 metrin juoksija. Terrero on syntyisin kuubalainen. Hän sai Espanjan kansalaisuuden huhtikuussa 2014 ja maan edustusoikeuden 15. toukokuuta 2014.
Terrero karsiutui 400 metrin välierissä Pekingin olympialaisissa 2008 sekä Osakan 2007 ja Berliinin 2009 MM-kilpailuissa. Hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa 2007 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä. Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2010 hän sai kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 800 metrin juoksussa. Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän voitti 400 metrillä kultaa 2008 ja 2009 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2008 ja 2009 ja pronssia 2005.
Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Terrero saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 51,38 ja Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hopeaa ajalla 52,63.
Academia Latinitati Fovendae
Academia Latinitati Fovendae on kansainvälinen, vuonna 1967 perustettu järjestö, jonka jäsenet ovat latinan opettajia ja tukijoita. Järjestön päätavoite on lisätä kiinnostusta latinaa ja sen opiskelua, latinankielistä kirjallisuutta ja Rooman kulttuuria kohtaan.
Järjestö on pitänyt vuodesta 1966 lähtien useita maailmankongresseja ympäri maailmaa. Elokuussa 1997 järjestö piti maailmankongressinsa Jyväskylässä.
Järjestön pääkonttori sijaitsee Roomassa.
Formula 3000 Euroopan Grand Prix 2002
Formula 3000 Euroopan Grand Prix 2002 oli Formula 3000 -kauden 2002 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 22. kesäkuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Ovikello
thumb|Vanha kaupan ovikello. Ovikello on oven ulkopuolelle kiinnitetty ääntä synnyttävä laite, jota käyttämällä on tarkoitus herättää sisäpuolella olevan henkilön huomio, jotta tämä tulisi avaamaan oven. Se vastaa tarkoitukseltaan oveen koputtamista tai kolkuttimen käyttöä, mutta synnyttää yleensä kuuluvamman äänen.
Vanhanaikaiset ovikellot ovat olleet mekaanisia soittokelloja. Nykyään ovikellot ovat usein sähköisiä. Oven vieressä on painike, jota painamalla talon sisäpuolella oleva kello saa signaalin ja antaa huomioäänen. Ovikello voi toimia myös automaattisesti esimerkiksi liiketunnistimen avulla. Näin saadaan tieto taloon avoimen oven läpi kulkevasta henkilöstä. Aiemmin ovikellot oli useimmiten suunniteltu niin, että painikkeelle johdotettiin kaapeli, jonka toinen pää meni laitteistoon, joka tuotti ääntä. Markkinoilla on nykyään myös langattomia ovikelloja, jolloin johdotusta ei tarvita.
Kuulovammaisten ovikello voi vilkuttaa valoa, jotta ovikellon soittamisen voi nähdä.
Perustuslaillinen monarkia
Perustuslaillinen monarkia on valtiomuoto, jossa monarkki toimii valtionpäämiehenä perustuslain rajoittamana. Demokraattisessa järjestelmässä (parlamentaarinen monarkia) monarkin rooli on epäpoliittinen ja seremoniallinen, ja hän symboloi kansallista yhtenäisyyttä, jatkuvuutta ja perinnettä.
Monarkki nimittää hallituksen johtajan eli pääministerin, mutta ei saa itse valita tätä tai muitakaan ministereitä. Monarkki tekee nimityksiä pääministerin ja muiden hallituksen ministerien ehdotuksesta, eikä hän itse ole poliittisessa vastuussa. Pääministeri taas ei ole poliittisessa vastuussa monarkille vaan parlamentille.
Hallituksen ministerit laativat lakiehdotukset ja vastaavat hallitsemisesta, ja monarkin kuuluu vain allekirjoittaa lait, vaikka perustuslaki määritteleekin nämä lait poliittisesti neutraalin monarkin laeiksi.
Monarkilla on pääministerin nimitysoikeuden lisäksi myös oikeus hajottaa parlamentti. Hänellä on lisäksi joitain valtaoikeuksia perustuslaillisessa hätätilanteessa. Monarkki voi myös nimittää tuomareita, ohjata puolustusvoimia, julistaa sodan, tehdä sopimuksia ja ohjata virkamiehistöä. Lisäksi hänellä on etuoikeuksia, joista tärkeimpiä ovat oikeus tulla konsultoiduksi, oikeus kehottaa, ja oikeus varoittaa.
Perustuslaillinen monarkia kehittyi Euroopassa antiikin ja keskiajan monarkioiden pohjalta. Ennen demokratisoitumista Euroopassa oli kahdentyyppisiä monarkioita: aristokraattinen eli feodaalinen monarkia sekä absoluuttinen monarkia. Jälkimmäisessä monarkin valta oli suurempi, mutta siinäkin hänen valtaansa rajoitettiin joillain tavoin. Perustuslaillisen monarkian vallanjako kehittyi rinnakkain modernin valtion kehityksen kanssa 1600-luvun Ranskassa. Britanniassa perustuslaillinen monarkia kehittyi Henrik VIII:n ja Elisabet I:n aikana. Vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen monarkista tuli Britanniassa perustuslain periaatteiden rajoittama, eli parlamentin alahuone jakaa lainsäädäntövallan monarkin ja ylähuoneen kanssa. 1900-luvulla monarkkien perustuslaillista valtaa on edelleen vähennetty vaiheittain tärkeimmillä alueilla.
Nykyiset perustuslailliset monarkiat
Euroopan demokraattiset perustuslailliset monarkiat 2000-luvulla ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja, Ruotsi, Tanska, Norja, Alankomaat, Belgia, Luxemburg ja Liechtenstein. Euroopan ulkopuolella perustuslaillinen monarkia on esimerkiksi Japanissa. Kansainyhteisön jäsenmaiden nimellinen valtionpäämies on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki. Eri maiden välillä on joitain historiaan perustuvia eroja siinä, kuinka paljon vaikutusvaltaa monarkilla on.
Adventure into Fear
Adventure into Fear oli suunniteltu joukko Marvel Cinematic Universeen (MCU) sijoittuvia kauhuteemaisia supersankaritelevisiosarjoja, jotka perustuvat Marvel Comicsin sarjakuviin. Marvel Televisionin ja ABC Signature Studiosin tuottamia, mutta muiden MCU-televisiosarjojen tapahtumat eivät vaikuta niihin vahvasti.
Kun Marvel lopetti kaikki Netflix-sarjansa, Hulu tilasi Marvelilta toukokuussa 2019 uusia kauhuteemaisia sarjoja. Gabriel Lunan oli tarkoitus palata ABC:n televisiosarjasta S.H.I.E.L.D. Agentit näyttelemään Robbie Reyesiä / Aaveajajaa sarjassa Ghost Rider ja Tom Austen ja Sydney Lemmon näyttelijät Daimon Helstromia ja Ana Helstromia sarjassa Helstrom. Ghost Rider peruttiin, mutta Helstrom julkaistiin lokakuussa 2020. Adventure into Feariin oli suunnitteilla muitakin televisiosarjoja, mutta ne peruttiin, kun Marvel Television yhdistyi joulukuussa 2019 osaksi Marvel Studiosia. Lisäksi Helstrom lopetettiin joulukuussa 2020 yhteen ainoaan tuotantokauteen.
Helstrom (2020)
<section begin=AIFTable />
Toukokuussa 2019 paljastettiin, että Hulu oli tilannut 10 jakson mittaisen sarjan, joka keskittyy sisaruksiin Daimon Helstrom / Helstrom ja Ana Helstrom / Satana. Paul Zbyszewski palkattiin sarjan showrunneriksi sekä toimimaan Jeph Loebin ohella yhtenä sarjan vastaavista tuottajista. Lokakuussa 2019 Tom Austen ja Sydney Lemmon valittiin Daimonin ja Anan rooleihin. Kuvaukset alkoivat Vancouverissa saman kuukauden aikana ja kestivät maaliskuuhun 2020 asti. Sarja julkaistiin kokonaisuudessaan 16. lokakuuta 2020. Hulu julisti sarjan virallisesti lopetetuksi 14. joulukuuta 2020.
Ghost Rider
Texasin ja Meksikon rajalla oleskeleva Robbie Reyes kostaa rikollisille viattomien kärsimykset demonisilla ”Aaveajajan” voimillaan.
Toukokuussa 2019 paljastettiin, että Hulu oli tilannut sarjan, joka keskittyy Robbie Reyesin versioon Aaveajajasta. Hahmon oman televisiosarjan toteuttamisesta oli keskusteltu jo siitä asti, kun hahmo esiintyi S.H.I.E.L.D. Agenttien neljännellä tuotantokaudella, Gabriel Lunan tullessa palaamaan rooliinsa. Ingrid Escajeda palkattiin sarjan showrunneriksi sekä toimimaan Paul Zbyszewskin ja Jeph Loebin ohella yhtenä sarjan vastaavista tuottajista. Syyskuussa 2019 ilmoitettiin, että luovien erimielisyyksien vuoksi sarja ei etene tuotantoon.
Sarjan ei ollut tarkoitus olla perinteinen S.H.I.E.L.D. Agenttien spin-off, vaan keksittyvän ”samaan hahmoon uudessa itsekseen elävässä tarinassa.”
Muut
Joulukuussa 2019, kun Marvel Television lakkautettiin ja vastuu kaikista jo tuotannossa olevien sarjojen tuotannoista siirtyi Marvel Studiosille, kehitysvaiheeseen jääneet sarjat päätettiin jättää toteuttamatta.
Ivan Ivančić
Ivan Ivančić (6. joulukuuta 1937 Grabovac, Jugoslavian kuningaskunta – 28. elokuuta 2014 Zagreb, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut kroatialainen kuulantyöntäjä.
Ivančić saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuista Sindelfingenistä 1980 ja Budapestista 1983. Hän kilpaili myös kaksissa kesäolympialaisissa, Münchenissä 1972 ja Montréalissa 1976, karsiutuen kummallakin kerralla loppukilpailusta. Hän sijoittui 12:nneksi Helsingin MM-kilpailuissa 1983.
Ivančić saavutti Välimeren kilpailuissa kultaa 1975 ja pronssia 1979. Hän voitti Balkanin kisoissa kultaa 1970, 1971, 1972 ja 1983. Jugoslavian-mestaruuden hän voitti 1970–1975 ja 1977. Hän paransi kuusi kertaa Jugoslavian ennätystä.
Ivančić työnsi ennätyksensä 20,77 vuonna 1983.
Aktiiviuransa jälkeen hän valmensi muun muassa Sandra Perkovićia.
Ivančić kuoli 76-vuotiaana Zagrebissa 28. elokuuta 2014.
Miljoonaohjelma
thumb|200px|Tyypillisiä miljoonaohjelmataloja [[Bredängissä vuodelta 1964.]] Miljoonaohjelma oli asuntojen rakennusohjelma Ruotsissa vuosina 1965–1974. Tavoitteena oli ratkaista 1960-luvun alun akuutti asuntopula rakentamalla kymmenen vuoden aikana miljoona uutta asuntoa. Tavoite myös saavutettiin, sillä ohjelman aikana valmistui 1 006 000 asuntoa. Samanaikaisesti Ruotsissa myös purettiin heikompitasoisia vanhoja rakennuksia, joten nettolisäykseksi tuli 650 000 asuntoa.
Asuntopulaa oli aikaisemmin yritetty ratkaista 1950-luvulla niin sanottujen ABC-kaupunkien (ruots. arbete, bostad och centrum; 'työ, asunto ja keskusta') avulla (esimerkiksi Vällingby ja Farsta). Asuntopula ei kuitenkaan hellittänyt. Vuonna 1964 Ruotsin valtiopäivät päätti, että maahan rakennettaisiin vuoteen 1974 mennessä miljoona uutta asuntoa. Hyvänä aikomuksena oli tarjota nykyaikaiset vaatimukset täyttävä huoneisto kohtuuhintaan. Asuntokannan taso keskimääräisesti kohosikin ohjelman myötä, tosin estetiikan kustannuksella. Vaativan tavoitteen saavuttamiseksi alettiin käyttää valmiita elementtejä, joita teollisuus teki sarjatyönä. Yhdenmukaisten ankarien linjojen ja muotojen toistuminen runsaan betonin käytön ohella loi alueille yksitoikkoisen ilmeen. Koska miljoonaohjelman tavoite kohdistui lukumääräisesti mahdollisimman suureen asuntotuotantoon, ei työpaikkojen syntymiseen alueille kiinnitetty erityistä huomiota.
Miljoonaohjelman toteuttamisen aikaan oli käynnissä ennätyksellinen muuttoaalto Suomesta Ruotsiin. Vuosien 1950 ja 1970 välisenä aikana Suomesta muutti Ruotsiin liki puoli miljoonaa ihmistä. Suuri osa heistä sai ensimmäisen asuntonsa miljoonaohjelman taloista. Muun muassa Rinkeby oli aikoinaan tunnettu nimenomaan suomalaisten asuinalueena.
Kritiikki
Vaikka miljoonaohjelma onnistui tavoitteessaan luoda miljoona asuinhuoneistoa, ovat monet arvostelleet sen toteutustapaa ja jälkivaikutuksia. Sen maisemalliset vaikutukset ovat olleet huomattavia. Yleisimmin on arvosteltu ohjelman luoneen lukuisia rumia betonilähiöitä. Alueiden arkkitehtuuria on luonnehdittu yksitoikkoiseksi ja niitä on verrattu Itä-Euroopan entisten sosialistimaiden massatuotantona luomiin lähiöihin. Tunnetut lähiöt kuten Tukholman Rinkeby, Göteborgin Hammarkullen ja Malmön Rosengård ovat nousseet eräänlaisiksi aikakautensa symboleiksi.
Miljoonaohjelmaa on arvosteltu myös siitä, että se on osaltaan aiheuttanut ruotsalaiseen yhteiskuntaan segregaatiota. Miljoonaohjelman asunnoissa asutaan enimmäkseen vuokralla, toisin kuin Ruotsissa koko valtakunnan tasolla. Maahanmuuttajien osuus miljoonaohjelman lähiöiden asukkaista saattaa olla jopa yli 90 prosenttia, kun koko Ruotsin väestöstä maahanmuuttajia on noin 20 prosenttia. Maahanmuuttajavaltaisissa miljoonaohjelmalähiöissä esiintyy yleisesti köyhyyttä ja työttömyyttä. Sosioekonomisten ongelmien kärjistyminen on johtanut rikollisuuden ja väkivallan lisääntymiseen.
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2006
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2006 Ivanovossa, Venäjällä, 22. helmikuuta - 26. helmikuuta.
Sprintti (3,25 km)
<br style="clear:both" />
Keskimatka (8,97 km)
<br style="clear:both" />
Pitkä matka, yhteislähtö (27,4 km)
<br style="clear:both" />
Spintti (2,97 km)
<br style="clear:both" />
Keskimatka (6,980 km)
<br style="clear:both" />
Pitkä matka, yhteislähtö (18 km)
<br style="clear:both" />
Kalle Kaijomaa
Kalle Kaijomaa (s. 1. kesäkuuta 1984 Joensuu) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Saimaan Pallossa, JYPissä, Tapparassa, Espoo Bluesissa ja Turun Palloseurassa yhteensä 467 runkosarjaottelua tehopistein 41+67=108 ja 61 playoff-ottelua tehopistein 5+9=14. Kaijomaa voitti JYPissä Suomenmestaruuden vuonna 2009 ja SM-pronssia vuonna 2010. Kaudella 2015–2016 hän toimi lyhyen ajan Bluesin ensisijaisena kapteenina, kunnes Kaijomaa siirtyi TPS:ään. Hän pelasi urallaan myös kolme kautta Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissa, jossa Kaijomaa kuului kaudella 2018–2019 joukkueen kapteenistoon. Hän pelasi myös Ruotsissa ja Unkarissa. Kaijomaa oli voittamassa myös Mestiksen mestaruutta Mikkelin Jukureissa vuonna 2006. Hän pelasi myös neljä ottelua Suomen A-maajoukkueessa.
Seuraura
Kaijomaa on Jokipoikien kasvatti. Hän siirtyi 17-vuotiaana JYPin junioreihin kaudeksi 2001–2002, jonka päätteeksi Kaijomaa voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kausi 2003–2004 päättyi A-nuorten SM-hopeaan. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Saimaan Palloon, jossa Kaijomaa teki myös SM-liigadebyyttinsä ja pelasi liigassa neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi kautensa pääsosin kuitenkin seuran A-nuorissa, joiden toiseksi paras pistemies Kaijomaa oli tehoilla 10+9=19. Hän jakoi myös koko A-nuorten SM-liigan puolustajien maalipörssin voiton HPK:n Juuso Hietasen kanssa. Maaliskuussa 2005 Kaijomaa teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kauden 2005–2006 kynnyksellä SaiPa vuokrasi Kaijomaan alustavasti joulutaukoon asti Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Tammikuussa 2006 hänen vuokrapestiään jatkettiin kauden loppuun. Kaijomaa jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Petri Lehtosen kanssa lukemalla +23. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden ja Kaijomaa valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Helmikuussa 2006 hän teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2006–2007 Kaijomaa teki SaiPassa 40 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Hän teki liigauransa avausmaalin 26. lokakuuta 2006 ylivoimalla vieraissa Kalevan Palloa vastaan.
Kaudeksi 2007–2008 Kaijomaa palasi 1+1-vuotisella sopimuksella hänelle junioriuraltaan tuttuun JYPiin, jota valmensi Kaijomaalle Jukureista tuttu Risto Dufva. Hänen roolinsa kasvoi SaiPa-kaudesta roimasti ja Kaijomaa teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+19=29. Hän oli JYPin eniten maaleja tehnyt puolustaja ja jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan KalPaa ja Jokereita edustaneen Mika Strömbergin kanssa. Kaijomaa jakoi myös joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Lars Helmisen kanssa lukemalla +17. Joulukuussa 2007 JYP käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kaijomaan kanssa. Kauden 2008–2009 päätteeksi Kaijomaa voitti JYPissä Suomenmestaruuden ja kausi 2009–2010 päättyi SM-pronssiin. Hän teki tammikuussa 2010 vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kauden 2010–2011 Kaijomaa aloitti JYPin farmijoukkue D Teamin vahvuudessa, Mestiksessä. Hän pelasi siellä kaksi ottelua.
Kaijomaa siirtyi kaudeksi 2011–2012 kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Joukkueen päävalmentajana toimi syyskuun 2012 lopulta hänelle tuttu Risto Dufva. Kaijomaa nousi varsinkin Tuukka Mäntylän lähdettyä joukkueen johtavaksi puolustajaksi. Hän oli Tapparan tehokkain puolustaja ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Miikka Männikön kanssa. Kaudella 2012–2013 Kaijomaa jäi kuitenkin Tapparan uuden päävalmentajan Jukka Rautakorven alaisuudessa vähälle peliajalle ja hän haki kauden aikana pelintuntumaa myös kahden ottelun verran Mestis-joukkue Lempäälän Kisasta. Lopulta Kaijomaa siirtyi lokakuun 2012 lopulla loppukauden sopimuksella Ruotsiin Elitserien-joukkue Växjö Lakers HC:n riveihin. Hänen teholukemansa +3 oli Jonas Holøsin ja Alexander Johanssonin ohella yli puolet kaudesta pelanneista pelaajista joukkueen paras.
Kaudeksi 2013–2014 Kaijomaa siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin, jota valmentaa hänelle tuttu JYPin entinen apuvalmentaja Jyrki Aho. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17. Marraskuussa 2014 Kaijomaa teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Kesken kauden 2015–2016, joulukuussa 2015 hänet nimettiin joukkueen uudeksi kapteeniksi, kun talousvaikeuksista kärsineen Bluesin oli jättänyt sekä kapteeni Kim Hirschovits että varakapteenit Olli Malmivaara ja Siim Liivik. Kaijomaa kuitenkin itsekin lähti joukkueesta tammikuussa 2016, kun Blues lainasi hänet ja Jussi Makkosen loppukaudeksi Turun Palloseuraan, joka puolestaan lainasi Bluesiin Oskari Siikin ja Matias Pullin.
Kaijomaa siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Huhtikuussa 2017 Kaijomaa teki Schwenningenin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Myös kaudella 2017–2018 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+16=22. Maaliskuussa 2018 Kaijomaa teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen Wild Wingsin kanssa. Hänet nimettiin kaudeksi 2018–2019 joukkueen varakapteeniksi. Kaijomaan kausi päättyi kuitenkin vain 16 ottelun jälkeen lantiovammaan.
Kuntouduttuaan edellisen kauden loukkaantumisestaan, joulukuussa 2019 Kaijomaa palasi Suomeen ja siirtyi 31. tammikuuta 2020 asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Joukkuetta valmentavat hänelle aiemmin JYPistä tutut joukkuetoverit Antti Virtanen ja Jouni Virpiö. Kaijomaan sopimus sisältää option ulkomaille siirtymisestä. Noin tammikuun puolessa välissä hän käytti sopimuksessaan olleen option ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisessa Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavan unkarilaisjoukkue Fehérvár AV19:n riveihin.
John Walter Bratton
John Walter Bratton tai John W. Bratton (21. tammikuuta 1867 – 7. helmikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja teatterituottaja.
Kalle Kaijomaa
Seuraura
Marraskuussa 2020 Kaijomaa ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Kaijomaa pelasi Suomen A-maajoukkueessa neljä ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 4. huhtikuuta 2012 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan. Kaijomaa merkittiin Suomen kakkospuolustajapariin Ville Lajusen viereen. Hän pelasi myös neljä poikien maaottelua.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Kaijomaa oli puolustava puolustaja, jolla oli hyvä koko ja liike. Anderssonin mukaan hän pelasi yksinkertaista peliä, mutta teki myös kohtalaisen hyvin pisteitä. Kaijomaa oli myös käyttökelpoinen alivoimapelaaja. Hänen vuosina 2016–2019 edustamansa Schwenninger Wild Wingsin urheilujohtaja Jürgen Rumrich luonnehti Kaijomaata klassiseksi kahden suunnan puolustajaksi, joka tuo puolustukseen vakautta ja mainitsi hänen vahvuuksiinsa hyvän ykkössyötön ja ylivoimapelaamisen.
Muuta
Kaijomaa aloitti joulukuussa 2020 rakennusalan perustutkinnon opinnot Jyväskylässä. Hänen pikkuveljensä Juuso on entinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi urallaan 38 SM-liigaottelua Saimaan Pallossa.
Galápagosin kansallispuisto
Kansallispuisto on jaettu kolmeen vyöhykkeeseen. Täydellisen suojelun alue pyritään pitämään kokonaisuudessaan ihmistoiminnan ulkopuolella. Ekosysteemien suojelun ja palauttamisen alueella sallitaan pienimuotoinen ihmisvaikutus. Asutuksia ja maatalousaluetta lähinnä olevaa vyöhykkeellä pyritään minimoimaan ihmisen aiheuttama vaikutus.
Galápagossaarten suojelua alettiin edistää 1930-luvulla, ja vuonna 1936 Ecuadorin hallitus julisti saaret kansallisvarannoksi ja perusti komission tutkimaan saarten suojelua. Irenäus Eibl-Eibesfeldt ja Robert Bowman ajoivat Kansainvälistä luonnonsuojeluliittoa ja Unescoa tutkimaan saarten asemaa. Järjestöjen tuella he tekivät vuonna 1957 tutkimusmatkan Galápagossaarille ja esittivät seuraavana vuonna Lontoossa eläintieteen kansainvälisessä konferenssissa vaatimuksen saarten välittömästä suojelusta.
Ecuador julisti 15. kesäkuuta 1959 Galápagossaaret kansallispuistoksi. Samana vuonna Belgiassa perustettiin Charles Darwin Foundation, joka aloitti toimintansa saarilla Charles Darwinin tutkimusasemalle ja jonka tehtävää oli kouluttaa, estää vieraslajien leviämistä ja suojella uhanalaisia lajeja.
Ecuador valitsi vuonna 1968 puistoon ensimmäiset suojelutyöntekijänsä, ja seuraavana vuonna kansallispuiston rajat määriteltiin virallisesti. Puistoon nimettiin vuonna 1972 ensimmäinen johtaja, ja seuraavana vuonna viralliseen puisto-organisaatioon kuului 18 työntekijää.
Aiheesta muualla
Kansallispuiston kotisivut
Uuden-guineanrotta
Uuden-guineanrotta (Rattus novaeguineae) on trooppisissa olosuhteissa elävä jyrsijälaji. Se painaa noin 133 grammaa. Uuden-guineanrotta on kaikkiruokainen. Se on levinnyt ainoastaan Papua-Uuteen-Guineaan.
Paavo Hietala
Paavo Iisakki Hietala (26. syyskuuta 1919 Lapua – 18. syyskuuta 1984 Lapua) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Jo aktiivivuosinaan hän toimi Lapuan Virkiän puheenjohtajana (1947–53).
Black Diamond Cheerleaders
Black Diamond Cheerleaders eli BDC on Kouvolan seudulla toimiva kilpacheerleadingseura. Se on perustettu vuonna 2013. Harrastajamäärä on kasvanut nopeasti. Seurassa on sekä kilpailevia että harrastajajoukkueita. Jäseniä oli vuoden 2018 lopussa yli 400.
Black Diamond Cheerleaders nimettiin Kymenlaakson urheilugaalassa tammikuussa 2019 Vuoden nuorisourheiluseuraksi. Seuran junioreiden edustusjoukkue Mystique pääsi karsinnoista vuonna 2018 ensimmäisen kerran lajin SM-finaaliin.
Seuralla on oma harjoitushalli Valkealassa, entisen leipomon tiloissa. BDC muutti tiloihin vuonna 2021. Aikaisemmin suurin osa seuran harjoituksista pidettiin Kouvolan keskustassa entisen ammattikoulun aulatiloissa, ja muissa Kouvolan kaupungin liikuntahalleissa.
Mark Strand
Mark Strand (11. huhtikuuta 1934 – 29. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi Prinssi Edwardin saarella, Kanadassa, ja opiskeli myös kuvataidetta.
Strand voitti vuonna 1999 runouden Pulitzer-palkinnon teoksellaan Blizzard of One.
Emmanuel Otteh
Emmanuel Otteh (1927 – 27. heinäkuuta 2012) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Onitshan arkkihiippakuntaan 30. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Covan titulaaripiispaksi 11. kesäkuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Stephen Nweke Ezeanya ja Michael Ugwu Eneja.
8. marraskuuta 1996 Otteh sai nimityksen Issele-Ukun piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 14. marraskuuta 2003.
Väinö Kuoppala
Väinö Jooseppi Kuoppala (22. huhtikuuta 1914 Ylistaro – 2. syyskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja kauppias, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Vaasan vaalipiiristä helmikuusta 1962 syyskuuhun 1963.
Sara Sieppi
Sara Josefina Sieppi (s. 3. kesäkuuta 1991 Tornio) on suomalainen tv-juontaja, sosiaalisen median sisällöntuottaja ja vuoden 2011 Miss Suomi.
Väinö Kuoppala
Kuoppala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1933 ja valmistui agronomiksi vuonna 1940. Suurimman osan työurastaan hän toimi maanviljelijänä, minkä lisäksi hän toimi myös muun muassa opettajana ja kauppiaana. Paikallispolitiikassa hän oli mukana Ylistarossa toimien kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Sara Sieppi
Sara Sieppi sijoittui vuoden 2011 Miss Suomi -kilpailussa ensimmäiseksi perintöprinsessaksi, mutta nousi Miss Suomeksi Pia Pakarisen (Lamberg) luovuttua kruunustaan 16. syyskuuta 2011. Sieppi kruunattiin virallisesti Miss Suomeksi 26. syyskuuta juhlatilaisuudessa Helsingin Punavuoressa sijaitsevassa tanssikoulussa. Hänen ensimmäinen edustusmatkansa oli loka–marraskuussa järjestetty Miss Maailma -kilpailu. Sieppi sijoittui kilpailussa sijalle 110.
Väinö Kuoppala
Kuoppalan vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Juho Kuoppala ja Matilda Hirvilammi. Kuoppala oli naimisissa Eila Malkamäen kanssa vuodesta 1943 lähtien. Hän oli sotilasarvoltaan vänrikki.
Sara Sieppi
Missivuotensa jälkeen Sieppi on toiminut juontajana televisiossa ja yleisötilaisuuksissa. Hän on juontanut Nelosen ohjelmia Paratiisihotelli Suomi (syksy 2015, syksy 2017), Ummikot ulkomailla (kevät 2016) ja Kiss Bang Love Suomi (syksy 2016). Hän juonsi myös vuoden 2016 Miss Helsinki -kilpailun finaalin. Lisäksi vuodesta 2018 alkaen hän toimi TV5:n Onnenpyörä-ohjelman kirjainten kääntäjänä.
Sieppi on myös kilpaillut tosi-tv-ohjelmissa. Vuonna 2013 hän osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan. Hän on ollut kilpailijana myös Martina ja hengenpelastajat-, Viidakon tähtöset- ja Selviytyjät Suomi -ohjelmissa.
Juontajana
*Onnenpyörässä pääjuontaja on Jethro Rostedt. Sieppi on Onnenpyörä-tyttö eli kirjaimen kääntäjä.
Yksityiselämä
Sieppi valmistui keväällä 2016 meikkitaiteilijaksi.
Sieppi seurusteli vuodesta 2015 lähtien ja asui avoliitossa vuodet 2016–2018 Roope Salmisen kanssa Helsingissä. He erosivat syyskuussa 2018. Sieppi seurustelee Suomen maajoukkueessa pelaavan jalkapalloilija Pyry Soirin kanssa.
Hän piti Jutta Larmin kanssa Boho -tyylistä sisustuskauppaa verkossa vuoden verran 2020-2021, mutta kauppa suljettiin koska heillä meni kiinnostus kyseiseen sisustustyyliin.
Joe Keenan (käsikirjoittaja)
Joe Keenan (s. 14. heinäkuuta, 1958, Cambridge, Massachusetts) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, televisiotuottaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut sarjoja Frasier ja Täydelliset naiset.
Lisäksi Keenan teki kaksi lyhytikäisiksi jäänyttä komediasarjaa Frasieria tuottaneen Christopher Lloydin kanssa: Bram and Alice vuonna 2002 ja Out of Practice vuonna 2005. Hän kirjoitti myös osittain elokuvan Sleep with Me, joka julkaistiin vuonna 1994.