cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liitukausi
Ilmasto
Liitukaudella syntyi mustia kerrostumia, joiden on yleensä ajateltu liittyneen äkillisen kuumuuden aiheuttamaan hapettomuuteen. Toisen selityksen mukaan äkilliset kuumuusaallot tuottivat joinakin aikoina normaalia herkemmin trooppisia hirmumyrskyjä, joiden aiheuttamat tulvat siirsivät eloperäistä ainesta maalta mereen. Ilmasto alkoi jäähtyä selvästi liitukauden keskivaiheen jälkeen, kun mannerliikunnot muuttivat merivirtojen kulkua. Ilmaston vyöhykkeisyys alkoi lisääntyä. Pohjoisilla leveysasteilla oli kaikesta huolimatta yhä nykyistä lämpimämpää. Myös vuoristojen muodostuminen viilensi ilmaa. Alligaattoreita ja krokotiileja alkoi esiintyä entistä harvemmin Pohjois-Euroopassa. Kuiva ilmasto alkoi muuttua kauden loppuvaiheilla kosteammaksi. Ilmasto viileni kauden keskivaiheilla hieman, viileni loppupuolella lisää kunnes lämpeni ja sitten viileni uudestaan. Liitukauden päättäneessä Maastricht-vaiheessa oli aiempaa pienempi lämpötilannousu ja aivan kauden lopussa lämpöhuippu.
Liitukauden kasvihuoneilmiö
Maapallon on sanottu olleen ”kuuma kasvihuone” muun muassa liitukauden Turonia-vaiheen aikana. Suuria määriä hiilidioksidia vapautui ilmakehään mittavissa laavapurkauksissa. Tutkijat ovat esittäneet vaihtelevia tietoja esimerkiksi hiilidioksidin enimmäismäärästä liitukaudella. Keskisellä liitukaudella oli monien arvioiden mukaan noin neljä kertaa nykyistä enemmän hiilidioksidia. Toisten arvioiden mukaan hiilidioksidia saattoi olla kauden aikana 3–15 kertaa esiteollista aikaa tai 2–6 kertaa nykyaikaa enemmän. Hiilidioksidia oli ilmakehässä erään arvion mukaan enimmillään 2 000 – 3 000 ppm:ää noin 90 miljoonaa vuotta sitten. Liitukauden keskivaiheen hiilidioksidipitoisuutta on arvioitu myös neljä kertaa nykyistä korkeammaksi. On laskettu myös, että vielä 70 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella kerrostumista päätelty napojen merivesien pysyminen yli 15 celsiusasteessa sekä päiväntasaajan vesien lämpeneminen yli 40 asteeseen olisi vaatinut jopa 7 100 ppmv:tä hiilidioksidia, mikä on 20 kertaa nykyinen määrä. Ilmakehän hiilidioksidipitoisuus lienee vaihdellut huomattavasti liitukauden kuluessa.
Maan ilmakehässä oli suuren hiilidioksidi- ja vesihöyrypitoisuuden lisäksi nykyistä runsaammin happea. Sen osuus oli ilmakehässä liitukauden alussa arviolta 24 prosenttia. Noin 120 miljoonaa vuotta sitten hiilidioksidia oli luultavasti nelinkertaisesti nykyiseen verrattuna ja keskilämpötila oli mahdollisesti 17,5 celsiusastetta nykyistä korkeampi. Noin 70 miljoonaa vuotta sitten Maan keskilämpötila oli erään arvion mukaan noin 16 astetta nykyistä korkeampi ja hiilidioksiditaso kaksi kertaa nykyistä suurempi.
Happi liitukaudella
Happea oli liitukauden ilmakehässä hieman nykyistä vähemmän, noin 18–20 prosenttia. Toisten arvioiden lukemat ovat hieman korkeampia, 22–25 prosenttia. Meripihkatutkimusten mukaan pitoisuus olisi ollut kauden alussa noin 25 prosenttia ja noussut 110 miljoonaa vuotta sitten yli 30 prosenttiin. Happipitoisuus olisi romahtanut äkillisesti liitukauden lopun aikoina noin 33 prosentista 27 prosenttiin.
Kasvillisuus
Havupuut, käpypalmut, neidonhiuspuut ja saniaiset jatkoivat mesotsooisen ajan perinnettä liitukauden alussa. Ajan myötä kukkakasvit ja lehtipuut syrjäyttivät kortteet sekä käpypalmut. Pölyttävät hyönteiset kehittyivät pölyttämään kukkia. Kukkakasvit runsaslajistuivat liitukauden edetessä.
Havupuut ja lehtipuut olivat yleisiä liitukaudella. Kukkakasvit kuten viikunat, magnoliat ja pyökit alkoivat menestyä, ja kauden puolivälissä ne muodostivat jo 90 prosenttia kasvillisuudesta syrjäyttäen samalla saniaiset sekä neidonhiuspuut. Tammi, vaahtera ja saksanpähkinä yleistyivät myöhäisliitukaudella.
Eläimistö
Dinosaurukset kukoistivat lämpimässä, kosteassa ja kasvillisuuden osalta monimuotoisessa ympäristössä. Osa dinosauruksista kehittyi entistä enemmän nykyisten lintujen kaltaisiksi. Liitukauden tunnetuin hirmulisko on noin 12–14 metriä pitkä, 6–7 metriä korkea ja 6 000 kilogrammaa painanut peto Tyrannosaurus rex. Se kykeni hotkaisemaan kerralla noin 70 kilogramman verran lihaa. Tyrannosaurus rex eli aivan liitukauden lopulla noin 68–65 miljoonaa vuotta sitten ja siitä on löydetty vähän yli kymmenen fossiilia. Muita tunnettuja liitukauden dinosauruksia ovat niin ikään aivan liitukauden lopulla elänyt, sarvikuonoa muistuttanut kolmisarvilisko Triceratops sekä kookas teropodi Giganotosaurus. Liitukaudella eli myös noin 85–75 miljoonaa vuotta sitten suurikokoinen lentolisko Pteranodon. Sen pituus oli 1,8 metriä, korkeus seisoma-asennossa 1,8 metriä ja siipien kärkiväli 7,6–10 metriä. Pteranodon ei ollut dinosaurus vaan lepakkoa muistuttanut suuri, lentokykyinen matelija. Sillä ei ollut pyrstöä. Nisäkkäät alkoivat runsastua liitukaudella. Hyönteiset olivat nykyisten kaltaisia.
Linnut lajiutuivat vauhdikkaasti liitukaudella. Niitä pidetään usein dinosaurusten jälkeläisinä. Hammaslinnut kuten Hesperornis ja Ichthyornis kehittyivät liitukaudella. Ne kuolivat sukupuuttoon kauden lopun joukkotuhossa. Joitakin nykyisenkaltaisia lintuja, kuten iibikset, flamingot ja pelikaanit, esiintyi jo liitukaudella.
Nisäkkäät lajiutuivat nopeasti liitukauden loppupuolella, varsinkin pussieläimet. Kädellisten edeltäjät lienevät ilmestyneet kauden keskivaiheilla. Nisäkkäille kehittyi karvapeite viimeistään 125 miljoonaa vuotta sitten liitukaudella, joidenkin löytöjen perusteella jo 164 miljoonaa vuotta sitten jurakaudella.
Merielämä kukoisti liitukaudella. Valtavat mosasaurit ilmestyivät kauden keskivaiheilla ja nousivat nopeasti merten valtiaiksi. Mosasaurit kehittyivät maalla eläneistä liskoista, jotka olivat todennäköisesti läheistä sukua varaaneille. Kalaliskot hävisivät kauden keskivaiheilla noin 90 miljoonaa vuotta sitten. Myös osa joutsenliskoista katosi keskisellä liitukaudella hävittyään todennäköisesti kilpailun elintilasta mosasaureille. Osa niistä, kuten Tylosaurus ja Mosasaurus saattoivat kasvaa jopa 15 metriä pitkiksi. Ne eivät kyenneet selviytymään menestyksestään huolimatta kauden joukkotuhosta, joka hävitti merikilpikonnia lukuun ottamatta kaikki merimatelijat. Myös ammoniitit hävisivät sukupuuttoaallossa. Ne kehittyivät jo noin 400 miljoonaa vuotta sitten devonikaudella ja olivat spiraalinmuotoisia nilviäisiä. Ammoniitit olivat sukua helmiveneille ja ulkonäöltään niiden kaltaisia. Ammoniittien fossiilit ovat hyvin yleisiä.
Nisäkkäät liitukaudella
Nisäkkäät lajiutuivat nopeasti liitukaudella. Sen aikana eli monia pussinisäkkäitä. Suurin osa aikakauden nisäkkäistä kuoli sen lopussa. Pienet hyönteisiä syövät nisäkkäät kehittyivät viimeistään liitukauden keskivaiheilla. Niihin kuului esimerkiksi myöhäisliitukaudella nykyisen Mongolian alueella elänyt, 15 senttimetriä pitkä Zalambdalestes, joka muistutti nykyisiä hyppypäästäisiä.
Liitukauden lopun joukkotuho
thumb|Monien tutkijoiden mielestä [[dinosaurukset|hirmuliskot hävitti Jukatanin niemimaan seudulle avaruudesta iskeytynyt asteroidi. Harvinaisen suuren, noin 10–20 kilometrin läpimittaisen asteroidin törmäys autioitti laajoja alueita muun muassa kuumuudella, paineaalloilla ja hyökyaalloilla. Lisäksi valtava törmäysräjähdys nosti ilmaan auringonvaloa pimentävän sekä ilmakehän lämpöä alentavan pölypilven, joka katkaisi yhteyttämisen kuukausiksi tai vuosiksi. Monet eläinten ravintokasvit kuolivat tai selvisivät pelkkinä juurakkoina tai siemeninä. Monet törmäyksen aiheuttamilta eri tuhoilta säästyneet eläimet menehtyivät täten nälkään ja kylmyyteen.]]
Dinosauruslajisto harveni liitukauden lopun lähestyessä, mahdollisesti ilmaston vähittäisen viilenemisen seurauksena. Kauden lopussa tapahtui valtavia tulivuorenpurkauksia, merenpinta laski ja suuria ilmastonmuutoksia syntyi hyvin todennäköisesti. Erittäin kuuma ilmasto oli alkanut viilentyä noin 100 miljoonaa vuotta sitten. Dinosauruslajeja esiintyi eniten noin 83,5–70,6 miljoonaa vuotta sitten Campania-vaiheen aikana. Liitukausi päättyi suureen joukkotuhoon, jossa kuoli sukupuuttoon dinosaurukset sekä 75 prosenttia kaikista eliöistä. Dinosaurukset, lentoliskot, kalaliskot, joutsenliskot, mosasaurit, ammoniitit ja puolet selkärangattomista merieläimistä hävisivät. Kaikki yli kolmemetriset dinosaurukset menehtyivät.
Nykykäsityksen mukaan Jukatanin niemimaalle nykyisen Meksikon alueelle iskeytyi noin 65,5 miljoonaa vuotta sitten osapuilleen kymmenen kilometriä leveä asteroidi, jonka synnyttämää, arviolta 180 kilometrin läpimittaista kraatteria kutsutaan Chicxulubin kraatteriksi (khikshulub). Sen arvellaan syntyneen joidenkin tutkimusten mukaan jo 300 000 vuotta ennen liitukauden päättävää K/T-rajaa. On myös mahdollista, että vielä suurempi asteroidi iskeytyi samoihin aikoihin Intian alueelle synnyttäen samalla noin 600 kilometrin läpimittaisen Shiva-kraatterin. Intiaan kohdistunut törmäys saattoi kiihdyttää huomattavasti Deccanin ylängön alueella tapahtuneita tulivuorenpurkauksia, jotka kestivät noin miljoona vuotta. Shiva-kraatterin alkuperä saattaa olla kuitenkin puhtaasti vulkaaninen, eikä asteroiditeoriaa ei ole kyetty todistamaan oikeaksi.
Jukatanin asteroiditörmäys tuotti kraatterin lisäksi valtavan ilmakehään levinneen pölypilven. Merta kiehui tuhansia kuutiokilometrejä ja loput vedet lämpenivät huomattavasti. Kuumat kaasut, palava kivisade ja hyökyaallot pyyhkivät laajoja alueita puhtaaksi. Ilmakehän meneminen sekaisin synnytti pyörremyrskyjä. Räjähdyskraatterista sinkoilleet kuumat kappaleet sytyttivät metsää tuleen. Ilmakehään mennyt pöly aiheutti ydintalven kaltaisen jääkauden. Ilmakehään vapautuneet kaasut synnyttivät kasvihuoneilmiön ja happosateita. Lukuisat luonnonkatastrofit katkoivat ravintoketjuja aiheuttaen lopulta vaihtolämpöisten hirmuliskojen joukkosukupuuton. Dinosaurusten häviäminen planeetalta antoi tilaa tasalämpöisille nisäkkäille. Kalkkikerrostumat loppuvat liitukauden päättyessä, sillä niitä muodostanut merieliöstö hävisi.
thumb|none|[[Deccanin laavapurkaukset|Deccanin ylängön laavapurkaukset tapahtuivat suunnilleen dinosaurusten häviämisen aikoihin. Niistä vapautuneet purkaustuotteet viilensivät sekä myöhemmin lämmittivät Maan ilmastoa: rikkihappopisarat jäähdyttivät aluksi maata, mutta hiilidioksidi lämmitti myöhemmin.]]
Löytölampi (Soini, Kukonkylä)
Löytölampi, tai myös Löytöjärvi , on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,5 metriä mpy.
Hannes Mikkelsson
Hannes Mikkelsson (s. 1989) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Joulukalenteri: Huiman hyvä joulu! -joulukalenterisarjassa Kaino Juhanaa. Hän on myös yksi Meriteatterin perustajista ja aloitti vuonna 2017 Ylioppilasteatterin taiteellisena vastaavana yhdessä sisarensa Anni Mikkelssonin kanssa. Mikkelsson on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Nätyltä vuonna 2016.
Hannes Mikkelssonin vanhemmat ovat urheiluvalmentaja Lasse Mikkelsson ja professori Marja Mikkelsson.
Aulis Sallinen
Aulis Heikki Sallinen (s. 9. huhtikuuta 1935 Salmi) on kansainvälisesti arvostetuimpia suomalaisia klassisen musiikin säveltäjiä. Hänet tunnetaan erityisesti oopperoistaan.
Ura ja tuotanto
Oopperasäveltäjänä Sallinen on ensimmäinen kansainvälisen tason suomalainen. Hänen teoksensa Punainen viiva on esitetty hyvin menestyksekkäästi muun muassa New Yorkin Metropolitanissa, ja Kullervo kantaesitettiin Los Angelesissa. Kuningas lähtee Ranskaan oli Suomen Kansallisoopperan ja Lontoon Covent Gardenin yhteistilaus. Sallinen on kirjoittanut useimmat oopperalibrettonsa itse, mutta teki aiemmin yhteistyötä Paavo Haavikon kanssa. Oopperoiden lisäksi Sallisen tuotantoon kuuluu muun muassa kahdeksan merkittävää sinfoniaa, sello-, viulu-, huilu- ja käyrätorvikonsertot sekä useita kamarimusiikkiteoksia, kuten kuusi jousikvartettoa ja pianokvintetto.
Aulis Sallinen toimi Sibelius-Akatemian sävellyksenopettajana. Hänen sävellysoppilaistaan mainittakoon Jouni Kaipainen ja Herman Rechberger.
Säveltäjänä Sallinen on selkeäpiirteinen ja tarkoituksenmukainen. Se ilmenee tarpeettomien tehokeinojen karttamisena ja sävellysten toimivuutena: teos on kirjoitettu esitettäväksi ja esittäjien mahdollisuudet huomioon ottavaksi. Vielä tärkeämpi piirre Sallisen tuotannossa on rehellisyys ja musiikillisten arvojen kunnioitus.
70-vuotispäivänsä tienoilla keväällä 2005 Sallinen julkaisi muistelmallisiakin aineksia sisältävän esseekokoelman Sadepäivän kirjoituksia. Vuonna 2015 julkaistiin hänen päiväkirjansa vuosilta 1981–2015.
Yksityiselämä
Sallinen avioitui vuonna 1955 Pirkko Ainikki Holvisolan (1935–1997) kanssa. Avioliitosta syntyi neljä lasta. Sallisen toinen puoliso on vuodesta 1999 ollut oopperalaulaja Maija Lokka.
Lorenz-säde
pienoiskuva|Ilmailun radiosuunnistusjärjestelmien vertailua. pienoiskuva|Lorenz-säteen mainos Aero O/Y:n henkilökuntalehdessä syksyllä 1937. pienoiskuva|SBA:n päämajakka (SBA MB, main beacon) ja merkkimajakat [[Helsinki-Malmin lentoasema|Helsinki-Malmin lentoaseman helmikuun 1952 mittarilähestymiskartalla. Kartalla näkyy myös mm. aina 2000-luvulle palvellut Järvenpään NDB (tunnus OJA), joka alkujaan toimi nimenomaan Malmin lähestymismajakkana. ]] Lorenz-säde (engl. Standard Beam Approach, SBA; saks. Ultrakurzweilen-Landefunkfeuer, LFF, myös Blindanflugsgerät, BAGe) oli ilmailussa 1930-60-luvuilla käytetty mittarilähestymisjärjestelmä ja nykyisen ILS-järjestelmän edeltäjä, joka mahdollisti laskeutumisen huomattavasti huonommissa sääolosuhteissa kuin aiemmat järjestelmät. Se otettiin ensimmäisenä käyttöön vuonna 1932 Tempelhofin lentoasemalla. Järjestelmän kehitti saksalainen C. Lorenz AG 1930-luvulla. Järjestelmää käytettiin niin siviili- kuin sotilasilmailussakin. Suomessa järjestelmä oli käytössä Malmin lentoasemalla vuosina 1937-1952, ja 1940-luvulla myös Turussa, Vaasassa sekä Kemissä. Uudelle Helsingin lentoasemalle järjestelmää ei hankittu, vaan päätettiin siirtyä ICAO:n tuolloin vasta standardoiman ILS-järjestelmän käyttöön. Viimeinen LFF-asennus poistui operatiivisesta käytöstä jo vuonna 1960, ILS:n syrjäyttäessä sen nopeasti ja maailmanlaajuisesti. Järjestelmän historiallinen merkitys on silti suuri, sillä ILS:ää voidaan pitää sen kansainvälisesti standardoituna versiona.
Tekniikka
pienoiskuva|Lorenz-säteen säteilykuvio ja toimintaperiaate. Järjestelmän toimintaperiaate muistuttaa erittäin paljon nykyistä ILS-järjestelmää. Siihen kuului kolme kiitotien päähän lähestymissuuntaan nähden poikittain sijoitettua antennia ja yksi päälähetin (päämajakka), joka toimi 33 Mhz taajuudella. Antennit olivat siis kiitotien keskilinjassa ja sivuilla. Yksi antenni lähetti jatkuvaa 33 Mhz kantoaaltoa, kahdessa muussa oli sähkömoottorikäyttöiset kytkimet, jotka katkoivat signaalia siten, että toinen antenni lähetti lyhyttä signaalia (piste), toinen pitkää (viiva). ILS:ää vastaavalla tavalla saatiin näin luotua säteilykuvio, jossa loppulähestymislinjan molemmin puolin kuullaan joko pistettä tai viivaa (ns. sivulohkot). Keskellä nämä summautuivat yhtenäissignaaliksi, jonka kuullessaan lentäjä tiesi olevansa oikeassa linjassa. Näiden ohella käytettiin paikka- ja korkeustarkistukseen kahta nykyisen kaltaista merkkimajakkaa, joiden lähetystaajuus oli 38 Mhz (nyk. 75 Mhz). Näitä moduloitiin 700 ja 1700 hz taajuuksilla. Perusmuodossaan järjestelmä tarjosi vain sivusuuntaopastuksen, mutta mm. Malmilla käytössä ollut, Telefunkenin toimittama järjestelmä sisälsi myös alkeellisen liukupolkuopastuksen. Järjestelmää voitiin käyttää joko kuuntelemalla Morse-lähetettä tai erillisen mittarin avulla. Nykyinen ILS toimii aina mittarin avulla. Edellisessä tapauksessa käytettiin kahta vastaanotinta, joista toisella kuunneltiin suuntaopastusta, toisella merkkimajakoita. Suomessa Lorenzin 1950-luvulta alkaen korvanneen ILS:n pääetu on huomattavasti suurempi tarkkuus, joka saavutetaan muuntelemalla signaalien amplitudimodulaatiota suunnan funktiona. Kasvanut opastustarkkuus johti 1960-luvulla automaattilaskeutumisjärjestelmien kehittämiseen. Lorenzissa signaalien suuntaamiseen käytettiin erityisiä sähkötoimisia heijastimia, joita ei ILS:ssä tarvita.
Sotilaskäyttö
Toisessa maailmansodassa järjestelmän pohjalta kehitettiin pommituksenopastusjärjestelmät nimeltään Knickebein "vääräjalka" tai "pihtikinttu" ja X-Gerät "laite X". Järjestelmät mahdollistivat pommikoneelle tarkan paikanmäärityksen maa-asemien avulla ja siten lentopommien pudottamisen ilman näkyvyyttä maahan. Liittoutuneet oppivat kuitenkin pian häiritsemään näitä saksalaisjärjestelmiä, lopettaen siten niiden käytön lyhyeen.
Koppelon järjestötalo
Koppelon Järjestötalo on sijainnut Inarissa, Ivalon Viekkalassa.
Historia
Talo on rakennettu talkoilla. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Rakennus
Vuonna 1965 rakennettu talo on lautarakenteinen. Katteena on huopaa. Sisäseinät ja sisäkatto ovat lautaa. Talon lämmityksestä huolehtii kamiina.
Talossa on juhlasali.
Toimintaa työväentalolla
Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, tansseja, elokuvia ja juhlia.(1982)
Hirsilampi (Soini)
Hirsilampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177 metriä mpy.
Mukkula
pienoiskuva|Mukkulan kirkko pienoiskuva|Helmikuista Ritaniemenkatua
Mukkula on Lahden kaupunginosa noin viiden kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta.
Palvelut ja liikenne
Mukkulan palveluihin kuuluvat muun muassa peruskoulu (lukio lakkautettiin vuonna 2007). Mukkulassa on myös kirjasto, ostoskeskus, Keski-Lahden seurakuntaan kuuluva Mukkulan kirkko, päiväkoti, kesähotellina toimiva Lahden ammattikorkeakoulun opiskelija-asuntola, 1700-luvun lopulla rakennetun Mukkulan kartanon yhteydessä toimiva leirintäalue ympäröivine puistoineen. Mukkulan kartanon alue tarjoaa mahdollisuuden virkistyskäyttöön kesällä ja talvella.
Pyörätiet ja bussiyhteydet Lahden keskustaan ovat hyvät. Linja 2 ajaa Niemenkadun kautta Mukkulaan ja kääntyy ostoskeskukselta Pilkotunmäelle, linjat 31 ja 32 ajavat Mukkulankatua ohi ja palvelulinja 35 ajaa Niemenkadun kautta ohi. Näillä busseilla pääsee ilman vaihtoa Riihelään (2), Renkomäkeen (31), Saksalaan (32) ja Päijät-Hämeen Keskussairaalalle (35). Mukkulan läpi kulkee tieyhteys sekä pyöräily- ja retkeilyreitti Kilpiäisten kautta Hollolan Kukkilan kylään. Väylän kautta ajetaan Lahden ja Kalliolan välisiä linja-autovuoroja.
Mukkulassa on Nesteen jakeluketjuun kuuluva Neste Express -kylmäasema ja Neste-Taukotuuli -liikenneasema.
Tapahtumat
Mukkula järjestettiin aiemmin joka toinen vuosi kansainvälinen Lahden kansainvälinen kirjailijakokous, joka kesällä 2009 siirtyi pidettäväksi Hollolan Messilässä. Vuodesta 2003 alkaen Mukkulan rannassa on lisäksi vuosittain juhlittu Summer Up -festivaalia, joka on kaksipäiväinen urbaanin musiikin festivaali. Se keräsi vuonna 2013 noin 30 000 kävijää.
Aiheesta muualla
61.01528°N, 25.6675°W
Hanna Raiskinmäki
Hanna Raiskinmäki on suomalainen näyttelijä, joka näyttelee Joulukalenteri: Huiman hyvä joulu! -joulukalenterisarjassa Huima Hurjaa.
Live in Hyde Park
Live in Hyde Park on Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa virallinen live-albumi.
Taustaa
Live in Hyde Park sisältää kappaleita albumeilta kuten Blood Sugar Sex Magik, Californication ja By The Way (myös kappale Fortune Faded albumilta Greatest Hits ). Kappaleita Leverage of Space ja Rolling Sly Stone ei ole julkaistu millään muulla albumilla. Lisäksi Live in Hyde Park sisältää useita lainakappaleita, kuten Brandy ja I Feel Love.
Hyde Parkissa esitetyt kappaleet I Like Dirt, My Lovely Man, The Chantels-laina Maybe, sekä yhtyeen julkaisematon kappale Mini-Epic (Kill for Your Country) jätettiin tuntemattomasta syystä pois albumikokonaisuudesta.
Yhtye ei esittänyt kappaleita albumeilta Mother's Milk tai One Hot Minute, sillä kitaristi John Frusciante ei pitänyt niiden kitaratyöskentelystä.
Kappalelista
Levy 1
Levy 2
Mirja Mane
Impi Maria Mirjami Mane (oik. Mirjami Manelius, 9. toukokuuta 1929 Helsinki – 21. huhtikuuta 1974) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa elokuvaohjaaja Toivo Hämerannan kanssa vuodesta 1953 vuoteen 1969, Hämerannan kuolemaan saakka.
Mane näytteli muutamissa elokuvissa ja oli lisäksi mukana muun muassa Vartiovuoren kesäteatterin monissa tuotannoissa.
Mirja Manen rooli elokuvassa Noita palaa elämään oli aikanaan kuohuttava, sillä se sisälsi runsaasti alastonkohtauksia ja kuvausaikanaan suomalaisessa elokuvassa harvinaista alleviivaavaa erotiikkaa. Alkujaan turkulainen Mane löydettiin Kulosaaren Casinon rannasta; itse näytelmän kirjoittaja Mika Waltari kiinnitti huomiota nuoreen tyttöön, jolla oli pitkät tummat hiukset ja ilmeikkäät kasvot. Tilannetta todistamassa olivat myös ohjaaja Roland af Hällström sekä tuottaja Mauno Mäkelä. Arviossa kriitikot havaitsivat Manessa myös selvää näyttelijänlahjakkuutta. Mane oli aikaisemmin näytellyt pienen roolin tummanuhkeana Juliskana oikealla nimellään Mirjami Manelius elokuvassa Kaunis Veera vuonna 1950. Noitaosansa jälkeen Mane näytteli toisen pääroolinsa Liisana elokuvassa Saariston tyttö. Roolia varten luonnostaan tumman Manen hiukset värjättiin vaaleiksi. Elokuvan jälkeen Mane näytteli vielä pari sivuosaa.
Arvostelijat pitivät Manen suoritusta Birgit-noitana kauniina mutta avuttomana. Erään arvion mukaan Mane kuitenkin suhtautui rooliinsa "kiitettävällä antaumuksella" ja noidan roolissa hänet koettiin "nuortean notkeaksi, vereväksi ja iskuvalmiiksi, paikoin pingoitetusti".
Manen ura elokuvien parissa jäi lyhyeksi, "tähdenlennoksi", kuten kriitikko luonnehtii.
Mirja Mane kuoli lyhyen sairauden jälkeen vain 44-vuotiaana.
AUKUS
AUKUS on 15. syyskuuta 2021 solmittu sotilaallinen yhteistyösopimus Australian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain välillä. Sana on akronyymi englanninkielisistä sanoista Australia, United Kingdom ja United States ja se on käytännössä, joskaan ei virallisesti, solmittu Kiinan kasvavaa vaikutusvaltaa vastaan. Sopimus myös suututti Ranskan, jonka Australian kanssa tekemä sopimus kariutui.
Australia oli vuonna 2016 tehnyt sopimuksen Ranskan DCNS:n kanssa (nykyisin Naval Group) 12 Barracuda-luokan sukellusveneen rakentamisesta. Kaupan arvo oli 40 miljardi euroa tai 50 miljardia dollaria. Huhtikuussa 2021 Australia kieltäytyi allekirjoittamasta sopimuksen seuraavaa vaihetta ja asetti Naval Groupille uusia ehtoja. Sopimuksen myötä Australia hankkiikin yhdysvaltalaiseen teknologiaan perustuvia ydinsukellusveneitä.
18 elektronin sääntö
18 elektronin sääntö on kemiassa käytetty nyrkkisääntö, jonka mukaan siirtymämetalli saavuttaa saman elektronikonfiguraation kuin jalokaasu, kun sillä on yhteensä 18 elektronia uloimmilla energiatasoilla. Sääntö on vastaava kuin oktettisääntö, joka puolestaan ei päde siirtymämetalleille. Se on usein käyttökelpoinen ennustettaessa siirtymämetallien, lantanoidien ja aktinoidien yhdisteiden, etenkin organometallisten yhdisteiden, ominaisuuksia. Säännössä otetaan s- ja p-elektronikuorien (ns. oktetin sisältävät kuoret) lisäksi huomioon myös d-orbitaalien elektronit. Säännössä oletetaan, että metallin d-orbitaalit kykenevät muodostamaan toisten atomien atomiorbitaalien, tai yhdisteiden molekyyliorbitaalien kanssa enintään 5 sidosta, sallien siten enintään 9 sidosta näille atomeille yhdisteissä. Säännöstä on olemassa poikkeuksia, joita kyetään muilla säännöillä selittämään.
Esimerkiksi ryhmän 11 alkuaineilla kupari, hopea, kulta, ja röntgenium on useita samankaltaisia ominaisuuksia. Samoin kuin alkalimetalleilla, on myös näillä siirtymämetalleihin kuuluvilla alku­aineilla vain yksi elektroni uloimmalla elektroni­kuorellaan. Mutta niillä on myös toiseksi uloimman elektroni­kuoren kaikki d-orbitaalit täysiä, ja myös nämä elektronit osallistuvat kemiallisiin sidoksiin. Tämä seikka antaakin näille alku­aineille useita alkali­metalleista selvästi poikkeavia ominaisuuksia. Toisin kuin alkalimetallit, ne reagoivat hyvin heikosti tai eivät juuri lainkaan. Ne kuitenkin johtavat erittäin hyvin sähköä, sillä ne saavuttavat 18 elektronin tilan jo metallimuodossa, sillä ne esiintyvät metallihilassa ionisoituneina.
Useasti siirtymämetallien yhdisteiden ominaisuuksia selitetään myös koordinaatiolukujen avulla.
Luettelo MTV:n tunnuksista
MTV3:n nykyinen kanavailme otettiin käyttöön 1. joulukuuta 2022. Kanavailme muutettiin yhtenäiseksi kaikkien MTV:n televisiokanavien (MTV3, MTV Ava ja MTV Sub) kesken.
1957–1963
Alkuvuosista 1960-luvun puoliväliin tunnusfilmissä oli silmiään räpyttelevä pöllö. Toisessa silmässä oli kirjain T ja toisessa V. Taustaväri oli musta, koska tuolloin Suomessa ei ollut värilähetyksiä. Tunnuksessa soi sähkökitaralla esitetty musiikki, jonka sävel oli suora lainaus kitaristi Les Paulin levyttämän kappaleen "Brazil" introsta. Tunnus toimi myös mainoskatkotunnuksena. Sen suunnitteli taiteilija Peppe Nyström, joka loi pöllölogon hahmottelemalla linnun ja munan, joista syntyi lopulta pöllö.
1963–1975
1960-luvun puolivälin tienoilla otettiin käyttöön uudistettu tunnusfilmi, jossa pöllö lensi oksalle, "pyöristi" vatsaansa, iski silmää ja lensi iloisesti pois oksalta. Tunnusväri oli harmaa, koska tunnuksen aikana ei ollut värilähetystä, ja tunnuksen aikana kuului musiikkia. Tunnus toimi myös mainoskatkotunnuksena.
1975–1983
MTV otti käyttöön 17. joulukuuta 1975 tunnuksen, jossa valkoiselle taustalle ilmestyi 48 palloa, joista reunimmaiset näkyivät vain osittain. Palloja oli kuuden värisiä: vihreitä, violetteja, vaaleanpunaisia, oransseja, sinisiä ja ruskeita. Yksi sinisistä palloista suureni ja pyöri oikealle, jolloin paljastui pöllön kasvot. Sen alle ilmestyi teksti ”MTV”. Pöllö iski silmää. Taustaväri oli valkoinen. Pöllöä kutsuttiin nimellä "Mainospöllö", ja sen oli suunnitellut Ilkka Levonranta markkinointi Viherjuuresta. Tunnusfilmin ideoi Sauli Rantamäki ja musiikin sävelsi MTV:n kapellimestari Rauno Lehtinen.
1983–1988
Tekstin kirjasinlaji vaihtui vuonna 1983, kun Oy Mainos-TV-Reklam-TV Ab:n nimeksi tuli MTV Oy. Samalla palloista tuli kolmiulotteisen näköisiä ja niiden määrä väheni 42:een, mutta musiikki oli sama. Vuonna 1984 ja 1985 tosin saatettiin satunnaisesti näyttää myös alkuperäistä tunnusta. Mainoskatkotunnus oli still-kuva, jossa oli musta tausta, jolla oli kolme eriväristä palloa. Kuvan alalaidassa oli MTV:n logo, jonka perässä luki sana ”Jatkuu”. Käytössä oli myös still-kuva, jossa ainoastaan oli MTV:n logo ja teksti "Jatkuu". Mainoskatkotunnuksen aikana ei ollut musiikkia. Joskus mainoskatkotunnuksen sijaan ohjelman aikana pysäytettiin still-kuvaan, jossa luki sitten ohjelman nimi ja "jatkuu...". Kuten esimerkiksi Spede Show -ohjelman aikana alkavan mainoskatkon alussa "Spede show / Jatkuu". Näissä viimeksi mainituissa tapauksissa mainoskatkotunnukset olivat jo valmiiksi sisällytetty lähetyskäyttöön tarkoitetuissa mastervideonauhoissa, joiden sisältö oli etukäteen jaettu mainoskatkoihin MTV:n omissa ohjelmatuotannoissa.
1988–1989
Vuosina 1988–1989 käytössä olleen tunnuksen alussa oli avaruusteema, jonne ilmestyi sininen, musta ja valkoinen pallo sekä keltainen kolmio. Sininen pallo edusti itse pöllöä, valkoinen pallo sen silmiä, musta pallo sen pupilleja ja kolmio sen nokkaa. Musta ja valkoinen pallo sekä kolmio jäivät sinisen pallon taakse ja sininen pallo muuttui pöllöksi, joka iski silmää. Pöllö katosi taustalle ja sen paikalle ilmestyi teksti ”MTV” yksi kirjain kerrallaan. Samalla tausta muuttui vaaleansiniseksi ja tekstin taakse ilmestyi raitoja. Tunnuksesta oli myös lyhyempi versio, joka alkoi pöllölogolla. Pitkää tunnusta käytettiin, jos MTV aloitti tai päätti illan kyseisessä lähetysverkossa. (Esimerkki: oletetaan, että tiettynä iltana MTV:llä oli yksi ohjelmaosuus TV1:n puolella ja kaksi ohjelmaosuutta TV2:n puolella. Tällöin illan ainoa TV1:ssä lähetetty ohjelmaosuus alkoi pitkällä tunnuksella ja päättyi myös pitkään tunnukseen. TV2:n puolella lähetetyistä ohjelmaosuuksista ensimmäinen alkoi pitkällä tunnuksella ja päättyi lyhyeen tunnukseen, ja jälkimmäinen alkoi lyhyellä ja päättyi pitkään. Sillä, miten TV1:ssä lähetetty osuus sijoittui kronologisesti TV2:ssa lähetettyihin osuuksiin nähden, ei ollut merkitystä.) Lyhyttä tunnusta käytettiin merkkinä siitä, että MTV jäi tauolle tai palasi tauolta kyseisellä lähetysverkolla. Tunnuksen aikana soi tunnusmusiikki. Mainoskatkotunnuksia oli kaksi: toista käytettiin mainoskatkon alussa ja toista mainoskatkon lopussa. Mainoskatkon alkutunnuksessa kuva kutistui kuvaruudun oikeaan alanurkkaan. Mainoskatkon lopputunnuksessa kuva kasvoi kuvaruudun oikeasta alanurkasta peittämään koko kuvaruudun. Mainoskatkotunnuksen musiikki oli eräänlainen hidastettu versio päätunnuksen musiikin loppuosasta ja tausta oli musta. Mainoskatkotunnuksen alussa esiintyivät samat pallot ja sama kolmio kuin päätunnuksessa. Lopuksi ilmestyi teksti ”MTV JATKUU”. Lyhyemmän version musiikkia oli vähän muunneltu. Ohjelmamainoksien yhteydessä käytettiin vuodesta 1986 tunnusta, jossa oli avaruusteema ja pöllö sekä MTV:n logo. Teksti "MTV" ja pöllö katosivat taustalle ja ruutuun ilmestyi teksti "MTV-KANAVA" ja musiikki oli erilainen. Musiikki vaihtui toiseen vuonna 1988 ilmeenkin vaihtuessa.
1990–1992
Vuosina 1990–1992 MTV:n tunnuksessa oli sininen tausta, jonne ilmestyi viisi eriväristä neliötä: yksi vasempaan ylänurkkaan, yksi oikeaan ylänurkkaan ja kolme alareunaan vierekkäin. Oikeassa alanurkassa oleva neliö kääntyi vasemmalle, jolloin neliön toiselta puolelta paljastui ykkösverkossa luku 1, kakkosverkossa luku 2 ja kolmosverkossa luku 3 (MTV:n tunnus esitettiin kolmosverkossa vain ennen Huomenta Suomi -ohjelmaa ja sen jälkeen). Myös oikean ylänurkan neliö kääntyi vasemmalle ja sen toiselta puolelta paljastui kirjaimet ”TV”. Tunnukseen ilmestyi M-kirjain, joka peitti suuren osan kuvaruutua. Se neliö, jossa näkyi televisioaseman numero, kääntyi vielä kerran vasemmalle, jolloin sen alta paljastui pöllötunnus. Pöllö iski silmää. Maaliskuun lopusta 1990 vuoden 1992 loppuun asti tunnuksessa oli tummemmat värit ja matalammat soinnut (kuitenkin sama musiikki eri sovituksella), kuin tammi–maaliskuussa 1990. Tosin vuonna 1992 käytettiin satunnaisesti tunnuksen alkuperäistä versiota. Mainoskatkotunnuksen alussa oli neliössä kukin yksi kirjain. Yhdessä neliössä oli pöllö, joka sitten kääntyi Jatkuu-sanan U-kirjaimeksi. MTV oli kuvan alalaidalla ja kirjaimet muodostivat sanan ”JATKUU”. Kirjain M oli iso ja TV olivat pieniä. Mainoskatkotunnuksessa musiikkia oli hiukan muunneltu. Vaikka alkuperäisessä tunnuksessa oli erilainen musiikki ja vaalea tausta, kuitenkin silti samat viisi neliöä olivat tunnuksessa.
Tunnusfilmiä näytettiin TV1:ssä ja TV2:ssa ennen MTV:n ohjelmaosuuksia ja niiden jälkeen. Kolmoskanavalla tunnusfilmiä ei näytetty, paitsi ennen Huomenta Suomi -lähetystä ja sen jälkeen.
MTV:n omatuotantoisilla ohjelmilla oli omat mainoskatkotunnuksensa vuoden 1992 loppuun asti. Myöhemmin MTV3-kanavalla nuortenohjelma Jyrkillä oli sen alkuaikoina samaan tapaan oma mainoskatkotunnuksensa. Yleistä mainoskatkotunnusta käytettiin elokuvien ja ulkomaisten sarjojen yhteydessä.
Ohjelmien loputtua esitettiin usein tunnus, jonka yläreunassa oli MTV:n päätunnuksen muunnelma pienoiskoossa ja alareunassa luki ohjelman tyylilajin nimi, kuten "Viihde", "Tulossa", "Urheilu", "Draama" tai "Sarjat". Muita vastaavanlaisia tunnuksia olivat muun muassa uutis- ja ajankohtaisohjelmien jälkeen esitetty "Lähetystoiminta", "Ajankohtaisohjelmat", Spede Pasasen tuottamien ohjelmien jälkeen esitetty "Spede" sekä elokuvien ja ulkomaisten sarjojen jälkeen esitetty "Filmi". Musiikkia oli muutettu hieman alkuperäisestä tunnuksesta.
1993–1996
MTV alkoi lähettää vuonna 1993 ohjelmia omalla kanavallaan MTV3, jolla oli sekä pitkä että lyhyt tunnus.
Pitkä tunnus kesti 30 sekuntia ja sen alussa oli aamuöinen merimaisema, jonne ilmestyi läpinäkyvä kolmio, elävä pöllö sekä vaaleansinisiä nauhoja, joista muodostui kolmion keskelle MTV3:n logo viestien MTV:n ja Kolmoskanavan fuusiosta. Kirjaimet ”MTV” olivat tummansinisiä ja luku 3 oli punainen. Pitkää tunnusta esitettiin ohjelmalähetyksen aluksi.
Lyhyt tunnus kesti noin 10 sekuntia ja sitä esitettiin Seitsemän uutisten jälkeen sekä ohjelmalähetyksen päätteeksi. Lyhyen tunnuksen musiikki oli muunnos pätkästä pitkän tunnuksen musiikkia. Lyhyessä tunnuksessa oli niin ikään aamuöinen maisema ja siinä esiintyi sama elävä pöllö ja samat siniset nauhat kuin pitkässä tunnuksessa. Tunnuksen lopussa sinisistä nauhoista muodostui MTV3:n logo. Tunnuksissa esiintyneen pöllön suunnitteli John Kennedy McCallum Kennedy D'Auria Ltd:stä. Vaikka kanavailmeet vaihtuivatkin vuosina 1994 ja 1996, päätunnus pysyi samana vuoteen 2001 asti.
Pikkuhiljaa päättyvän vuosikymmenen mittaan käytettiin myös niin sanottuja noppapöllöjä. Ensimmäinen noppapöllö oli sininen, hohtava pöllö punaisessa neliössä. Noppapöllön suunnitelli Pekka Hamberg Brand Seller DDB:stä. 15. elokuuta 1994 käyttöön otetun ilmeen ennakkomainosten sekä jatkuu-tunnuksen tausta oli vihreä-violetti ja muistutti jokseenkin sahapaperia. MTV3 alkoi soittaa ohjelmalistausten musiikkina ensi kertaa yksinomaan kanavalle toteutettuja tunnusmusiikkeja, jotka olivat Ile Kallion ja Pekka Witikan tuottamia. Kallio ja Witikka tekivät MTV3:lle aluksi kolme eri tunnusmusiikkiehdotusta ja kanava otti jokaisen käyttöön. He tekivät lopulta 104 eri sovitusta, joissa käytettiin eri tyylejä ympäri maailman. Kallion ja Witikan tunnusmusiikit olivat käytössä kanavalla vuosina 1994–2005, ja musiikeissa kuultiin tietty kolmesta sävelestä koostuva jingle.
1996–2001
1. huhtikuuta 1996 otettiin käyttöön hieman kehitellympi noppapöllö. Se ei juurikaan eronnut edeltäjästään, mutta hohto oli poistettu ja pöllö oli vaihtanut värinsä valkoiseksi. Taustaväri oli punainen. Mainoskatkoilla tunnuksessa näytettiin esimerkiksi Helsingin ympäristöstä otettua videokuvaa. Aluksi kuva näkyi tunnuksessa selvänä, mutta lopuksi se sumeni. Jatkuu-tunnus oli melko lyhyt, joka vain vilahti ruudussa ennen mainoskatkoa ja mainoskatkojen jälkeen. Jatkuu-tunnuksen musiikki oli vaihdellut. Joskus jatkuu-tunnuksen teksti ”jatkuu” oli keltainen, muuten valkoinen. Ohjelmalistauksen musiikkina säilyivät Kallion ja Witikan tuottamat musiikit. Jouluna Jatkuu-tunnuksen sana ”jatkuu” korvattiin Joulukatu -sanalla. Jatkuu-tunnuksen musiikki oli sama kuin edellisessä jatkuu-tunnuksessa, jota käytettiin vuoteen 2000. Vuonna 2000 musiikki muuttui hieman ja noppapöllöstä tuli kolmiulotteisemman näköinen, jota käytettiin vuoteen 2001 asti. Vuodesta 1998 lähtien ohjelmien jälkeen tuli tunnus, jossa sininen hohtava noppapöllö ja sininen nauha olivat taivastaustassa. Taustalla luki isolla "Ohjelma on tuotettu MTV3-kanavalle".
2001–2005
Pöllönsilmälogo oli ollut käytössä vuosina 2001–2013 kahden erilaisen kanavailmeen kera, jälkimmäinen oli käytössä vuosina 2005–2013. Luku 3 säilyi punaisena. 6. syyskuuta 2001 käyttöönotetun kanavailmeen ja -logon suunnitteli Novocom. Ilmeeseen kuului paljon erilaisia tunnuksia, joiden taustavärinä MTV3 käytti erityisesti punaista ja oranssia, tai kuvia Suomen luonto- ja kaupunkimaisemista. Tunnuksessa esiintyi läpinäkyvä pöllönsilmä. Sieltä kurkisti pöllö ja se pyörähti hitaasti. Omat tunnukset olivat muun muassa urheilu- ja lastenohjelmilla, sekä elokuvilla. Aamuisin näytettiin yön täyteohjelmien jälkeen tunnusta, jossa oli aamuöinen maisema ja auringonnousu. Lopussa ruutuun ilmestyi pöllönsilmälogo. Ohjelmalistauksessa näytettiin neljä (alkuvaiheessa kolme ja toisinaan koko loppupäivän ohjelmat) seuraavaa ohjelmaa ja kuvaruudun oikeassa alakulmassa oli erilaisia huonekaluja, kuten esimerkiksi sohva, laavalamppu, pöytä, tuuletin tai verhot, jotka heiluivat tuulen mukana. Lisäksi taustalla saattoi nähdä vinoneliöitä, jotka liikkuivat hitaasti. Lisäksi kanavailmeen alkuaikoina seuraavaksi alkava ohjelma sanottiin ääneen, mutta näin ei kuitenkaan aina tehty. Ohjelmalistauksen musiikit olivat edelleen Ile Kallion ja Pekka Witikan tuottamia. Uusi kanavailme toi tullessaan monia uusia heidän tekemiään musiikkeja, mutta myös monien vanhojen käyttö jatkui. Kanavailmettä päivitettiin 15. lokakuuta 2003 muuttamalla ja yhtenäistämällä eri elementtejä.
"Ennakkomainoksien" alussa oli alun perin vasemmassa laidassa aluksi pöllönsilmälogo ja sana "MTV3", ja sitten joko sana "Tulossa" tai "Tänään". Sen jälkeen oli iso kuvaruutu eri ohjelmien pätkistä ja lopussa luki ohjelman nimi ja esitysaika. Pian ennakkomainos muutti ilmettään ja siinä puolestaan näytettiin tulevista ohjelmista kuvaa ja tausta oli alalaidasta melko samanlainen kuin ohjelmalistauksessa. Ohjelman nimi ja esitysaika luki ruudun alalaidassa. Mainoskatkojen loppupuolella kanava saattoi vuosina 2003–2005 esittää niin kutsuttua täytekoostetta, jossa puna-harmaan taustan päällä leijui vinoneliöitä, joista suurin pysyi paikallaan ja siinä näytettiin kuvaa tulevista ohjelmista. Ohjelman nimi ja esityisaika olivat nyt vinoneliön vasemmalla puolella. Täytekoosteella synkronoitiin alueellisen mainonnan erot. Kun Helsingin seudulla näytettiin yhä mainoksia, muualla Suomessa lähetettiin täytekoostetta. Uudellamaalla täytekoostetta nähtiin harvoin, koska siellä lähetettiin eniten mainoksia, kun taas Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa se oli tuttu näky televisiossa. Täytekoosteen aikana soi kanavan tunnusmusiikkeja, mutta ennakkomainoksissa ohjelman ääniraita.
Jatkuu-tunnuksessa oli pöllönsilmä, joka pyörähti hitaasti ja kun se pysähtyi, alapuolelle ilmestyi MTV3-teksti. Taustalla saattoi huomata erittäin pientä tekstiä, jossa luki "jatkuujatkuujatkuujatkuu..." Alun perin tämän ilmeen aikana oli käytössä vain yksi jatkuu-tunnus, joka oli punainen ja taustalla saattoi huomata pöllönsilmän suurennoksen. Myöhemmin myös jatkuu-tunnukset saivat erilaisia teemoja, kuten esimerkiksi jouluna tunnuksen, jossa oli lumisadetta. Myös musiikki muuttui hieman.
2. lokakuuta 2005 MTV3:lla oli Design Off -ilta, jolloin suunnittelu, ääni ja kuva oli poistettu kanavailmeestä. Sen sijaan näkyi vain tekstit, jotka oli pelkistetty valkoiselle pohjalle. Tällä haluttiin korostaa ilmeen merkitystä ennen sen uudistamista.
2013–2017
Toukokuussa 2013 MTV Oy ilmoitti yrityksen uudistuvan kauttaaltaan, mikä tarkoitti myös sen omistamien kanavien uudistuvaa ilmettä. Kanavailmeiden ja logojen uudistukset tapahtuivat 3. marraskuuta 2013 kello 19.00. 4. marraskuuta 2013 MTV:n nettisivut ja MTV Tekstikanava uudistuivat, ja 5. marraskuuta 2013 MTV:n kanavat tulivat suorana katseltavaksi nettiin. Uudet kanavatunnukset on suunnitellut Lontoolainen Dixon Baci ja tuottanut Monami Agency ohjaajana Tuukka Kovasiipi. Kanavatunnuksia on useita erilaisia, ja tietyt teemat niissä sisältävät erilaisia versioita: Joissain versioissa lapset juovat mukeista, kun taas joissain he laskevat mäkeä, leikkivät lumessa tai nousevat mäkeä ylös. Näiden tunnusten kolmella lapsella on päällään eläinpuvut ja yhdellä kolmesta on poronsarvet. Lähes jokaisen kanavatunnuksen lopussa tulevat esiin pöllön siipisulat, lukuun ottamatta Kingi -ohjelman tunnuksia, joissa ei ollut lainkaan siipisulkia. Siipisulat vierähtävät myöhemmin nopeasti pois. Keskellä kuvaa näkyy MTV3:n logo valkoisena.
Myös ohjelmamainoksissa näkyy pöllön siipisulkia. Jatkuu-tunnuksessa näkyy keskellä kuvaa MTV3-logo valkoisena, oikeassa reunassa liikkuu pöllönsulat musiikin soidessa. Taustalla näkyy esimerkiksi rullaluistelijat. Ohjelmalistauksessa on kolme ohjelmaa, joiden nimet ovat vasemmassa reunassa. Keskellä on valkoinen kanavalogo, ja taustalla näkee esimerkiksi rullaluistinradan. Samalla kuuluttaja kertoo, mitä seuraavaksi tulee ja selostaa hieman tulevan ohjelman sisältöä. Kuvan alareunassa saatetaan mainostaa esimerkiksi Subilta tulevaa illan elokuvaa.
2017–2019
MTV3 uudisti 22. toukokuuta 2017 jälleen kanavailmettään, mutta logo pysyi samana. Uuden ilmeen inspiraationa on jo muutama vuosi sitten käyttöönotetut sloganit "Tähtien koti", "Vain yksi otto" ja "Koko ilta kotimaista". Uuden konseptin tarkoituksena on nostaa myös kameran toisella puolella toimivia tv-alan ammattilaisia huomion kohteeksi. Edellinen "Koko ilta kotimaista" -konsepti haluttiin uudistaa uudeksi kolmen vuoden konseptiksi. Uuden kanavailmeen toteuttivat MTV ja Valve Groupin spin-off Wake Dynamite. Kuten edellisessä ilmeessä, jatkuu- sekä päätunnuksessa näkyy keskellä kuvaa MTV3-logo valkoisena.
MTVuutiset.fi korvasi MTV.fi-palvelun loppuvuodesta 2018, Katsomo.fin nimeksi sen sijaan tuli mtv. MTV laajensi 2018–2019 vuodenvaihteessa uutistarjontansa digitaalisissa kanavissa ympärivuorokautiseksi. Myös uutisstudion ilme päivitettiin, sekä lisättiin teknologiaa ja toiminnallisuutta.
2019–2022
MTV3:n seuraava kanavailme sekä logo otettiin käyttöön 6. elokuuta 2019. Muutoksen myötä logon ympäriltä poistui ympyrä, ja tekstistä tehtiin tummempi.
Magnus von Wright
Magnus von Wright (13. kesäkuuta 1805 Kuopion pitäjä – 5. heinäkuuta 1868 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja ornitologi. Lintukuvitusten ja -maalausten ohella hänet tunnetaan maisemista, joita hän alkoi maalata 1860-luvulla. Magnus von Wright oli Suomen ensimmäisiä talvimaisemien kuvaajia, tunnettuja ovat esimerkiksi Talvimaisema Savosta (1860) ja Annankatu kylmänä talviaamuna (1868). Hänen Helsinki-kuvansa ovat myös kulttuurihistoriallisesti arvokkaita.
Elämä ja ura
Wright maalasi vuonna 1838 ensimmäisen öljymaalauksensa, joka kuvasi tilhiä. Hän teki vuonna 1857 lyhyen opintomatkan romanttisen maisemamaalauksen keskuspaikkaan Düsseldorfiin. Wright maalasi lisäksi runsaasti kukka- ja hedelmäasetelmia.
Magnus von Wright opiskeli Turun kymnaasissa vuosina 1823–1825 ja lähti Tukholman taideakatemian oppilaaksi. Samaan aikaan hän opiskeli myös Carl Johan Fahlcranzin ja J. F. Julinin johdolla. Eräiden muiden nuorten suomalaisten kanssa hän osallistui K. A. Gottlundin Otava-lehden kuvittamiseen. Ruotsalaisen kreivin ja ornitologin Nils Bonden aloitteesta ja kustannuksella hän ryhtyi valmistamaan suurta kuvateosta Svenska Foglar (1828–1838), jonka tekemisessä häntä avusti nuorempi veli Wilhelm von Wright. Hän palasi Suomeen vuonna 1829 ja toimi vuodesta 1831 maanmittauskonttorin kartanpiirtäjänä. Hän toimi yliopiston eläinmuseon preparaattorina vuosina 1845–1849. Vuonna 1859 hän julkaisi teoksen Finlands foglar, hufvudsagligen till deras drügter besgrifna. Von Wright julkaisi vuonna 1838 oppikirjan Grunder i teckna och rita ja osallistui 16 litografialla teoksen Finland framställdt i teckningar kuvittamiseen. Myös hänen päiväkirjojaan on julkaistu.
Magnus von Wright opetti yliopiston piirustussalilla vuosina 1849–1868. Hänet valittiin Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan yhdistyksen perustamisvuonna 1846 ja hän toimi tässä luottamustehtävässä aina kuolemaansa vuonna 1868 saakka. Magnus von Wrigh oli myös aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä vuosina 1863–1864.
Hänen vanhempansa vanhemmat olivat Haminalahden kartanon omistaja, majuri Henrik Magnus von Wright ja Maria Elisabet Tuderus ja puoliso vuodesta 1837 Christina Sofia Salmén (k. 1874). Magnus von Wright on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle. Haudalle pystytettiin vuonna 1872 Suomen Taideyhdistyksen järjestämällä kansalaiskeräyksellä rahoitettu muistokivi. Kiven suunnitteli arkkitehti Axel Hampus Dahlström ja Walter Runeberg toteutti siihen taiteilijan palettia esittävän pienen marmorireliefin.
Ricardo Arjona
thumb|Ricardo Arjona Ricardo Arjona (s. 19. tammikuuta 1964 Antigua) on guatemalalainen laulaja ja laulunkirjoittaja.
Arjona syntyi Antiguassa, mutta muutti 3-vuotiaana perheineen Guatemala Cityyn. Vuosina 1983-1988 hän toimi opettajana. Tämän jälkeen hän siirtyi Meksikoon, jossa hän on asunut siitä lähtien.
Luettelo Suomen lukioista
Lukioiden ohella ylioppilastutkinnon voi suorittaa myös esimerkiksi monessa ammatillisessa oppilaitoksessa osana kaksoistutkintoa. Tarkemmat tiedot lukioiden toiminnasta löytyvät lukioiden tai opetusta järjestävien kuntien Internet-sivuilta.
Montanan yliopisto
Montanan yliopisto eli University of Montana (UM) on julkisrahoitteinen tutkimusyliopisto Yhdysvalloissa Montanan osavaltiossa Missoulan kaupungissa. Vuonna 1893 perustettu yliopisto on osavaltion toiseksi suurin Montanan osavaltionyliopiston jälkeen. Yliopiston pääkampus on Sentinel-vuoren juurella. Vuoren rinteellä on kaupungin tunnetuin maamerkki, suuri M-kirjain.
Vuoden 2017 keväällä yliopistossa oli yli 13 000 opiskelijaa. Vuonna 2016 Times Higher Educationin parhaiden yliopistojen listalla Montanan yliopisto sijoittui välille 401-500. Rolling Stone -lehti on nimennyt yliopiston kampuksen Amerikan luonnonkauneimmaksi kampukseksi.
Yliopiston Maureen and Mike Mansfield Library -kirjastossa säilytetään ensimmäistä virallista versiota Lewisin ja Clarkin matkapäiväkirjoista.
Perävaaran huvikeskus
Perävaaran Huvikeskus sijaitsee Kemijärvellä.
Historia
Talo on rakennettu osittain talkoilla. Talon ovat piirtäneet Olavi Nurmi ja Y. Huovinen vuonna 1968. Talon piirustukset ovat Kemijärven Työväentalolla.
Rakennus
Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö ja eteinen.
Toimintaa työväentalolla
Taloa on vuokrattu ulkopuolisille.(1982)
Talossa järjestetään tansseja.
Simon rautatieasema
Simon rautatieasema on Simon kunnan Asemakylällä Simojoen pohjoisrannalla sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla. Asema sijaitsee 25 kilometriä Kemistä etelään ja 80 kilometriä pohjoiseen Oulusta. Asema avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1903 ja rautatiehallituksen arkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus rakennettiin vuosina 1903–1904. Asema-alueen muihin rakennuksiin kuuluvat tavaramakasiini sekä nykyisin yksityisomistuksessa olevat rautatiehenkilökunnan asunnot lisärakennuksineen. Asema-alue on säilynyt hyvin ja Museovirasto on luokitellut sen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Aseman yhteyteen kehittyi asutusta ja siitä kasvoi myöhemmin Simon kuntakeskus. 1970-luvulla asemanseutu oli kirkonkylää suurempi taajama. Asemalta johdettiin pistoraide Simojoen rantaan 1907, mutta raide purettiin 1960-luvulla.
Nykyisin Simon rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Liikennepaikkaa käytetään nykyisin vain junien kohtauttamiseen. Simosta lähin henkilöliikenteen asema on Kemi. Simon asemaa on kuitenkin suunniteltu uudelleen avattavaksi Pohjanmaan ratauudistuksessa.