cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harva hyvin kuolee
Vuonna 1930 ilmestyi kirjan siistitty versio, nyt nimellä Her Privates We. Teos oli myynti- ja arvostelumenestys. Ensimmäisen kolmen kuukauden aikana sitä myytiin 15 000 kappaletta. Vaikka teosta oli siistitty, sitäkin pitivät monet yhä edelleen rienauksena. Kirjan tyyli ja pohdinnat sekä tietty herkkyys kielivät, että tekijä ei voi olla aivan tavallinen sotamies. Arvailut tekijästä käynnistyivät lähes heti ja T. E. Lawrence osui arvailussaan oikeaan. Ernest Hemingway luki kirjan kerran vuodessa ”jotta muistaisin miten asiat todella olivat...”. Myös T. S. Eliot ylisti romaania.
Juoni
Kirjan päähenkilö on Bourne-niminen sotamies. Hän on erilainen kuin muut miehet hänen ympärillään, muita vanhempi, oppinut ja lukenut, mutta haluton hyödyntämään etuja, joita hänen taustansa voisi armeijassa antaa. Bourne on myös aliupseerien ystävä, ryypiskelee kersanttien kanssa ja toimii tulkkina, kun pitää asioida linjojen lähettyvillä asuvien ranskalaisten siviilien kanssa.
Romaanilla on melko vähän tekemistä taisteluiden kanssa, vaikka niitäkin käydään läpi aina lähitaisteluita myöten. Tapahtumat ovat enimmäkseen linjojen takana, työpalvelussa tai harjoituksissa. Esille tulee juoksuhautojen lieju ja kuoleman sattumanvaraisuus.
Tamias merriami
Tamias merriami tai Neotamias merriami on maaoravien sukuun kuuluva jyrsijä, joka elää eteläisessä Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa sekä pienehköllä alueella pohjoisessa Baja Californian osavaltiossa Meksikossa.
USS Terror
USS Terror voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Vilho Jyrinoja
Vilho Jyrinoja, nimi aik, Vasselei Jehrimäini (25. joulukuuta 1901 Akonlahti, Vienan Karjala – 15. lokakuuta 1956 Kajaani) oli Vienan Karjalassa syntynyt suomalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Jyrinoja keräsi muistitietoa vienankarjalaisesta kansanperinteestä ja hän julkaisi myös kuvauksen kotikylästään Akonlahdesta.
Jyrinoja kuoli 15. lokakuuta 1956 sydänkohtaukseen olleessaan keräämässä vienankarjalaista sana-aineistoa Karjalan kielen sanakirjaa varten. Hänet on haudattu Ruotsiin Örebron hautausmaalle.
Massachusetts General Hospital
thumb|MGH:n pääsisäänkäynti Massachusetts General Hospital (Mass General tai MGH) on Harvard Medical Schoolin alkuperäinen ja suurin opetussairaala sekä biolääketieteellisen tutkimuksen laitos. Se sijaitsee West Endin alueella Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa.
Se on kolmanneksi vanhin erikoistumaton sairaala Yhdysvalloissa ja Uuden-Englannin vanhin ja suurin sairaala. Siellä on noin tuhat potilaspaikkaa. Sairaalalla on maailman suurin sairaalapohjainen tutkimusohjelma, jonka vuosibudjetti on yli 750 miljoonaa dollaria. U.S. News & World Report- aikakauslehti arivoi sen vuoden 2013-2014 listallaan Yhdysvaltain toiseksi parhaaksi sairaalaksi.
Historia
thumb|MGH, Bulfinch Building, Boston vuonna 1943. Sairaala perustettiin vuonna 1811. Alkuperäisen sairaalarakennuksen suunnitteli tunnettu yhdysvaltalainen arkkitehti Charles Bulfinch. MGH on kolmanneksi vanhin yleinen sairaala Yhdysvalloissa ja vanhin ja suurin Uudessa-Englannissa. John Warren, anatomian ja kirurgian professori Harvard Medical Schoolissa, joka silloin sijaitsi Cambridgessa, johti lääketieteellisen koulun muuttoa Bostoniin. Warrenin poika John Collins Warren johti James Jacksonin kanssa yritystä saada Massachusetts General Hospital aloittamaan toimintansa. ne, joilla oli varaa, saivat hoitoa kotona, joten Massachusetts General Hospitalin, kuten useimpien muidenkin 1800-luvulla perustettujen sairaaloiden, tarkoituksena oli tarjota hoitoa köyhille. 1800-luvun puolivälistä 1800-luvun loppuun, Harvardin lääketieteellinen koulu sijaitsi Massachusetts General Hospitalin läheisyydessä.
Ensimmäisten amerikkalaisten sairaalan sosiaalityöntekijöiden tukikohta oli sairaalassa.
Sairaalan työ tietokoneohjelmien kehittäjänä lääketieteelliseen käyttöön 1960-luvulla johti MUMPS-ohjelmointikielen syntyyn. Lyhenne tulee sanoista "Massachusetts General Hospital Utility Multi-Programming System". Kyseessä on tärkeä ohjelmointikieli ja tietokanta, jota käytetään potilastietojen tallentamiseen ja laskutukseen. Potilastietokanta nimeltä File Manager, jonka kehitti United States Department of Veterans Affairs, luotiin käyttäen tätä kieltä.
Anestesian käyttö
thumb|250px|Ensimmäinen leikkaus, jossa käytettiin eetteriä, lavastettuna MGH:ssä pian alkuperäisen leikkauksen jälkeen. [[Daguerrotypiakuva, 1850.]] Vuonna 1846 MGH:n Ether Dome käytti dietyylieetteriä ensimmäisten joukossa. Bostonilainen hammaslääkäri William Thomas Green Morton esitteli lääketieteelliselle ammattialalle eetterin käyttöä kivun lievittämiseksi. Toimenpide suoritettiin cambridgelaisen William Abbottin niskassa olevan verisuonikasvaimen poistamiseksi. MGH:n pääkirurgi John Collins Warren suoritti leikkauksen ja huomautti, että se ei ole humpuukia. Uutiset merkittävästä "uudesta" keksinnöstä kulkeutuivat maailman ympäri nopeasti. Georgian Danielsvillestä kotoisin oleva Crawford Long käytti 1842 ensimmäisen kerron dokumentoidusti dietyylieetteriä potilaan saattamiseksi tiedostamattomaan tilaan ennen leikkausta. Termiä anestesia ehdotti Harvard Medical Schoolin lääketieteen professori Oliver Wendell Holmes vanhempi. Modernin anestesiaosaston perusti sairaalaan vuonna 1936 Henry Knowles Beecher. Ether Dome on nykyäänkin olemassa ja avoinna yleisölle. Se on yksi vanhimmista olemassa olevista toimenpidekatsomoista.
Nykyiset toimenpiteet
Sairaalassa on 905 vuodepaikkaa ja potilaita on vuodessa 45 000. Kirurginen henkilökunta suorittaa vuosittain yli 34 000 toimenpidettä. Synnytyspalvelu hoitaa joka vuosi yli 3 500 synnytystä. Sairaala hoitaa vuosittain yli miljoona avohoidossa käyvää potilasta pääkampuksellaan sekä sen kuudella satelliittilaitoksella Bostonin Back Bayllä, Charlestownissa, Chelseassa, Everettissa, Reveressä ja Walthamissa. Arkkitehti Hisham N. Ashkouri, joka työskentelee yhdessä Hoskins Scott Taylorin ja Partnersin kanssa tarjosi piirustukset ja kaavat lastenosastolle, vastasyntyneiden tehohoidolle ja sairaalapotilashoitoon liittyville kerroksille, kuten myös kolmannen kerroksen kirurgiselle huoneille ja avustustoimipaikoille.
Vuonna 2003 American Nurses Credentialing Center nimesi MGH:n osavaltion ensimmäiseksi magneettisairaalaksi. Magneettitunnustus tarkoittaa korkeinta kunniamainintaa, joka annetaan sairaanhoidon erinomaisuudesta.
Syksyllä 2004 avattiin Yawkey Center for Outpatient Care, joka on nimetty Jean R. Yawkeyn mukaan. Tämä 41 000 neliömetrin suuruinen kymmenkerroksinen laitos on suurin ja monipuolisin avohoitorakennus Uudessa-Englannissa.
Massachusetts General Hospital on yhteistyössä Harvard Medical Schoolin kanssa ja on sen alkuperäinen opetussairaala. Yhdessä ne muodostavat akateemisen terveyskeskuksen.
Vaikka MGH:lla on oma psykiatrian ylilääkäri, sairaala on läheisessä yhteistyössä lähistöllä sijaitsevan McLean Hospitalin kanssa, joka on yhteistyössä myös Harvard Medical Schoolin kanssa.
MGH on jatkuvasti U. S. News and World Reportin parhaiden sairaaloiden joukossa
42.36281°N, -71.06863°W
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1976
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin toisen kerran vuonna 1976. Mestaruuden voitti suomalainen Yrjö Vesterinen. Mestaruus oli Vesterisen ensimmäinen.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Veikko Lapinleimu
Veikko Olavi Lapinleimu (20. lokakuuta 1907 Loppi – 7. heinäkuuta 1987 Toijala) oli suomalainen diplomi-insinööri, kirjailija ja ilmanvaihtolaitteita valmistaneen Lapinleimu Oy:n perustaja.
Acrotelsella devriesiana
Acrotelsella devriesiana on Australiassa elävä toukkasukahäntäisiin kuuluva alkeellinen hyönteinen. Se kuuluu samaan Lepismatidae-heimoon kuin kosmopoliitti sokeritoukka ja muutama muu ihmisasutuksissa viihtyvä lähilaji. Acrotelsella devriesiana kuitenkin esiintyy luonnonvaraisena Australian etelä- ja keskiosissa. Se elää kaarnan, kivien ja pudonneiden lehtien alla.
Veikko Lapinleimu
Lapinleimun isä Felix Hjalmar Lapinleimu (1882–1934) toimi nahkurina Lopella ja vuodesta 1919 hänellä oli nahka- ja jalkinekauppa Toijalassa. Veikko Lapinleimu valmistui 1932 diplomi-insinööriksi ja hän oli sitten viiden vuoden ajan puusepänteollisuuden palveluksessa ensin Höyrypuuseppä Oy:ssä Tampereella ja sitten Lahdessa Asko-Avonius Oy:llä. Vuonna 1937 Lapinleimu siirtyi Helsingin teknillisen oppilaitoksen lehtoriksi ja oli opettajana aina vuoteen 1946 saakka.
Lapinleimu tutustui työmatkalla ollessaan 1934 Leipzigissa sikäläiseen muoviteollisuuteen ja hän päätti aloittaa nuppien ja huonekaluvetimien valmistamisen bakeliitista. Tätä varten hän perusti 1935 yhdessä veljensä Lauri Lapinleimun kanssa Taidehartsitehdas T:mi Lapinleimu nimisen yrityksen jonka nimeksi vaihtui myöhemmin Lapinleimu Oy. Toijalassa toimineen yrityksen johdossa oli ensimmäiset kymmenen vuotta Lauri Lapinleimu ja Veikko Lapinleimu oli mukana lähinnä tuotesuunnittelussa. Sotavuosina yritys valmisti armeijalle bakeliitista muun muassa kranaattien sytyttimiä ja ammusten suojatulppia.
Lapinleimu Oy:n muovituotteiden valmistus jatkui aina vuoteen 1984 saakka jolloin yritys alkoi keskittyä ilmanvahtolaitteiden valmistukseen. Veikko Lapinleimu jäi samana vuonna eläkkeelle. Vuonna 1990 Lapinleimu Oy myytiin ruotsalaisen Fläktin omistamalle Suomen Puhallintehdas Oy:lle ja vuonna 1991 yrityksen nimeksi muuttui ABB Fläkt.
Heikki Paakkanen
thumb|Heikki Paakkanen Turun kirjamessuilla 2010 Heikki Paakkanen (s. joulukuu 1948) on suomalainen animaatio- ja sarjakuvataiteilija, pilapiirtäjä ja kuvittaja.
Veikko Lapinleimu
Veikko Lapinleimu kirjoitti useita puusepänteollisuuden alan oppikirjoja sekä vuosina 1968–1976 neliosaisen johtamista käsitelleen teossarjan Johtamistehtävä. Hän julkaisi myös kaksi romaania Valta ja Loukatut sekä Maallikko lukee evankeliumia nimisen kirjan.
Antoine Plamondon
thumb|right|Antoine Plamondon n. v. 1865
Heikki Paakkanen
Paakkanen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sarjakuva-albumeita ja pilapiirroskokoelmia, ja hän on ohjannut seitsemän animaatioelokuvaa. Paakkasen pilapiirroksia on julkaistu muun muassa Ilta-Sanomissa ja Somero-lehdessä. Ilta-Sanomissa hänen kuviaan on ilmestynyt 1990-luvun alusta lähtien joka maanantaina ja Somerossa kahdesti viikossa.
Vuodesta 1976 2000-luvulle Paakkanen asui Someron Hirsjärvellä. Vuodesta 2008 hän on asunut ja työskennellyt Helsingin Vallilassa.
Paakkanen käyttää pilapiirtäjänä perinteisiä menetelmiä ja piirtää käsin. Hänen Sivari-albumiensa päähenkilö seikkailee albumeissa useissa maissa. Muut albumit on julkaistu kohdemaiden kielillä paitsi Amerikka, josta tosin Lola Rogersin englanninnos on valmiina odottamassa julkaisijaa. Albumien ilmestymisen rinnalla Paakkanen pitää usein näyttelyn. Pariisin näyttelyssä oli esillä Jean Cocteaun kokoama julkkisten ulostekokoelma, eikä sen aitoutta tullut kukaan epäilleeksi, kuten ei myöskään Tukholmassa esillä olleen mongolinpaljastajan. Paakkasella on tekeillä Japani-aiheinen albumi.
Paakkanen on aiemmin esiintynyt ammattimaisesti posetiivarina. Hän soittaa posetiivia edelleen joka vappuna Ullanlinnassa, kuten hän on tehnyt vuodesta 1982 alkaen.
2010-luvun alussa Paakkanen innostui miekkailusta. Hän voitti miekkailun SM-kultaa yli 60-vuotiaiden miesten sarjassa vuonna 2019.
Hänellä on hallussaan 150:n paristokäyttöisen avaruuspistoolin kokoelma.
Paakkaselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Heinäkuussa 2015 paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla Paakkasen yhdessä kuvanveistäjä Seppo Mannisen kanssa suunnittelema laulaja Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki.
Animaatioita (ohjauksia)
Lähde
Antoine Plamondon
Vuonna 1838 Québecin kirjallinen ja historiallinen seura lahjoitti Plamondonille mitalin teoksesta Zacharie Vincent, le dernier des Hurons. Vuonna 1841 hän maalasi kolme huomattavaa muotokuvaa nunnista; näiden töiden joukossa on Soeur Saint-Alphonse. Plamondon opetti useissa oppilaitoksissa, ja hänen oppilaidensa joukossa oli Théophile Hamel.
Plamondon kirjoitti usein poleemisia tekstejä sanomalehtiin. Vuonna 1850 hän voitti Exposition de Québec -tapahtumassa ensipalkinnon teoksellaan Chasse aux tourtes, ja seuraavana vuonna hän siirsi studionsa Neuvilleen, jossa hän jatkoi maalaamista 1880-luvulle saakka.
Frans Sammut
Frans Sammut (19. marraskuuta 1945 – 4. toukokuuta 2011 ) oli maltalainen romaani- ja tietokirjailija.
Elämä
Sammut sai ensi kerran tunnustusta 1960-luvun lopussa, jolloin hän oli mukana perustamassa kirjallisuuden elvytysliikettä (Moviment Qawmien Letterarju). Myöhemmin hän toimi Maltan kielen akatemian (Akkademja tal-Malti) sihteerinä.
Sammut työskenteli uransa loppuvaiheessa opetuksen parissa rehtorina, mutta hän toimi myös Maltan pääministerin kulttuurineuvonantajana vuosina 1996–1998. Hän oli naimisissa Catherine Cachian kanssa, ja heillä on kaksi poikaa, Mark ja Jean-Pierre.
Teokset
Sammut julkaisi lukuisia teoksia. Menestysromaanin Il-Gaġġa (Häkki) pohjalta Mario Philip Azzopardi ohjasi vuonna 1971 Rothmans-palkinnon voittaneen elokuvan Samuraj. Paceville sai valtion kirjallisuuspalkinnon, ja Il-Ħolma Maltija (Maltalainen unelma) on kirjallisuuskriitikko Norbet Ellul-Vincentin mukaan "vertaansa vailla maltalaisessa kirjallisuudessa". Entinen pääministeri ja näytelmäkirjailija Alfred Sant piti sitä Sammutin mestariteoksena, ja brittikirjailija ja -runoilija Marjorie Boulton kutsui sitä "huikeaksi saavutukseksi".
Sammut julkaisi myös novellikokoelmat Labirint (Labyrintti), Newbiet (Vuodenajat) ja Ħrejjef Żminijietna (Tarinoita ajastamme).
Sammut laati myös kriittisen laitoksen Mikiel Anton Vassallin Lexiconista. Vassallia (k. 1829) pidetään maltan kielen isänä. Vuonna 2006 julkaistiin Sammutin maltankielinen käännös Vassallin teoksesta Motti, Aforismi e Proverbii Maltesi (Għajdun il-Għaqal, Kliem il-Għerf u Qwiel Maltin). Vuonna 2007 esperantonkielinen käännös Vassallin elämästä kertovasta teoksesta Il-Ħolma Maltija (La Malta Revo) edusti Maltaa esperantonkielisessä klassikkokirjallisuuden kokoelmassa, jonka julkaisi New Yorkin Mondial Books.
Vuonna 2008 Sammutin romaanista Il-Gaġġa julkaistiin viides painos.
Vuonna 2009 Sammut esitti kumouksellisen uudelleentulkinnan Pietru Caxaron runosta "Xidew il-qada" (tunnetaan myös nimellä "Il-Kantilena"), joka on vanhin maltankielinen kirjallinen dokumentti.
Entinen Maltan yliopiston rehtori, filosofian professori ja johtava maltalaisintellektuelli Peter Serracino Inglott on todennut:
Viimeiset sanat
Frans Sammutin kuuluisat viimeiset sanat olivat: "Vaimoni ja minun pitäisi mennä Jerusalemiin, mutta näyttää siltä, että suunnitelmat ovatkin muuttuneet. Olen nyt menossa taivaalliseen Jerusalemiin."
Serracino Inglott totesi: "Ymmärsin silloin, että itku ja nauru ovat joskus sama asia."
Ülemiste
Ülemiste on asuinalue Lasnamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 340 hehtaaria ja väkiluku 1 487 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 24 prosenttia oli virolaisia.
Francisco de Rojas Zorrilla
Francisco de Rojas Zorrilla (1607 Toledo – 1648 ) oli espanjalainen näytelmäkirjailija ja hovirunoilija. Hän teki yhteistyötä Luis Vélez de Guevaran ja Antonio Mira de Amescuan kanssa, ja yhteistyön tuloksena syntyi komedia El pleito que tuvo el diabio con el cura de Madrilejos. Rojas Zorillan kaksi näytelmäkokoelmaa (1640–1645) osoittavat, että hän on kekseliäs näytelmäkirjailija, joka vie point d’honneurin pitemmälle kuin Calderón. Parhaissa näytelmissään, kuten García del Castañar eli Del Rey abajo ninguno, Rojas Zorilla kallistuu kohti kultismia, joskin tyyliä leimaa voima, ja hyvin rakennetuissa Lo que son mujeres ja Entre bobos anda el juego vuoropuhelu leiskuu salamoina. La traición busca el castigo on Alain-René Lesagen näytelmän Le traître puni lähde, samoin Donde hay gravios no hay celos, y amo criado on Paul Scarronin teoksen Jodelet, ou le maître valet lähde. Thomas Corneille on hyödyntänyt Rojas Zorillaa paljon. Obligados y ofendidos, y gorrón de Salamanca kekseliäine juonitteluineen on kiinnostava aikalaiskuva.
Minskin sopimus
Minskin sopimus solmittiin 5. syyskuuta 2014 Ukrainan, Venäjän federaation, ”Donetskin kansantasavallan” ja ”Luhanskin kansantasavallan” kesken, ja sen pyrkimyksenä oli pysäyttää taistelut Itä-Ukrainan sodassa. Se allekirjoitettiin pitkällisten neuvottelujen päätteeksi Minskissä, Valko-Venäjällä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö n johdolla. Sopimusta edelsi useita yrityksiä lopettaa taistelut Donbassin alueella, ja sen pyrkimyksenä oli välitön aselepo. Taistelut kuitenkin jatkuivat sopimuksesta huolimatta. Sopimusta seurasi Minsk II helmikuussa 2015.
Sopimuksen sisältö
Lähde:
Samuel Fröler
Samuel Fröler (s. 24. maaliskuuta 1957, Madesjön maalaiskunta) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Göteborgin teatterikorkeakoulusta. Fröler tuli tunnetuksi Gösta Nilssonin roolistaan televisiosarjassa Tre kärlekar (1989–1991), mutta lopullisen läpimurtonsa hän teki näytellessään päähenkilö Johan Steeniä suositussa ruotsalaisessa Saaristolaislääkäri-televisiodraamasarjassa, joka on esitetty Suomessakin. Hän on näytellyt myös useissa muissa televisiosarjoissa, elokuvissa ja teatterissa sekä tehnyt ääninäyttelijän työtä.
Fröler on ollut naimisissa. Hänellä on kuusi lasta, avioliitosta kolme ja nykyisen kumppanin kanssa myös kolme.
Matra Marconi Space
Matra Marconi Space (MMS) oli vuodet 1990-2000 toiminut ranskalais-englantilainen avaruusteollisuusyhtiö.
Matra Marconi Space perustettiin vuonna 1990 avaruus- ja tietoliikennealalle Lagardère Groupin Matra Espace ja General Electric Companyn Marconi Space Systemsin yhdistämisellä. Vuonna 1994 siihen liitettiin englantilaiset British Aerospace Space Systems ja Ferranti Sarcomms, joka oli konkurssissa.
BAE Systems syntyi kun British Aerospace fuusioitui GECn Marconi Electronic Systemsin kanssa.
Vuonna 2000 Matra MArconi Space sulautui DaimlerChrysler Aerospacen (DASA) kanssa, jolloin synnytettiin Astrium.
Rui Liang
Rui Liang (s. 18. kesäkuuta 1994) on kiinalainen kävelijä.
Rodong Sinmun
pienoiskuva|Lehti telineessä, jossa se on julkisesti luettavissa, Pyongyangin metroasemalla vuonna 2015 Rodong Sinmun ("Työläisten lehti") on Korean demokraattisessa kansantasavallassa ilmestyvä sanomalehti. Lehti on maata hallitsevan Korean työväenpuolueen pää-äänenkannattaja. Lehteä julkaiseen Rodong-uutistoimisto. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta 1945 nimellä Chongro ("Oikea tie"). 1. syyskuuta 1946 lehti sai nykyisen nimensä.
Rui Liang
Rui käveli 50 kilometrin kävelyn naisten maailmanennätyksen 4.04.36 kävelyn joukkuemaailmanmestaruuskilpailuissa Taicangissa 2018. Kyseessä oli hänen ensimmäinen 50 kilometrin kävelynsä. Hän rikkoi Inês Henriquesin nimissä olleen aiemman ennätyksen minuutilla ja 20 sekunnilla.
Rodong Sinmun
Rodong Sinmun ilmestyy päivittäin kuusisivuisena. Lehti on rakenteeltaan aina samanlainen; se seuraa seuraavanlaista kaavaa:
Viihteeseen ja vapaa-aikaan liittyviä artikkeleita lehdessä ei ole. Myös kulttuuriin liittyvät artikkelit ovat harvinaisia. Rodong Sinmunin tärkeimpänä osana pidetään ensimmäisen sivun pääkirjoitusta, joka käsittelee politiikkaa ja taloutta Korean työväenpuolueen näkökulmasta. Tärkeät, maan politiikkaan liittyvät muutokset tuodaan usein ensi kertaa esiin Rodong Sinmunin pääkirjoituksessa, samoin pääkirjoituksesta voi päätellä esimerkiksi maan johdon asennetta Yhdysvaltoja ja muita maita kohtaan.
Rodong Sinmun toimitetaan pääasiassa yhteisiin lukutiloihin, esimerkiksi kirjastoihin, kouluihin, sairaalohin, työpaikoille ja armeijan kasarmeihin. Myös Korean työväenpuolueen paikallistoimistoihin toimitetaan lehti. Vain Korean työväenpuolueen ja Korean demokraattisen kansantasavallan korkeimmat johtajat saavat lehden kotiin toimitettuna.
Rui Liang
Rui saavutti kävelyn Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä Nomissa 2016 ajalla 1.28.43.
Hän voitti naisten 50 kilometrin kävelyn vuoden 2019 maailmanmestaruuden Dohassa järjesteyissä yleisurheilun MM-kilpailuissa 29.9.2019 ajalla 4.23.26.
Giorgio Bambini
Giorgio Bambini (24. helmikuuta 1945 La Spezia – 13. marraskuuta 2015 La Spezia ) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Bambini saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa pronssia raskaassa sarjassa eli yli 81-kiloisissa. Hän voitti saksalaisen Dieter Renzin pistein 5–0 kuten myös bulgarialaisen Kiril Pandovin, mutta hävisi välierissä yhdysvaltalaiselle George Foremanille tyrmäyksellä toisessa erässä.
Majesteettirikos (täsmennyssivu)
Majesteettirikos voi tarkoittaa seuraavia:
Lentopallon miesten Afrikan olympiakarsinta 2012
Karsinta Lontoon olympiakisojen lentopalloturnaukseen suoritettiin Afrikan maiden osalta Yaoundessa, Kamerunissa 17. - 21. tammikuuta 2012. Tunisia voitti kaikki ottelunsa ja selviytyi suoraan olympiakisoihin. Egypti sai vielä mahdollisuuden maailmankarsinnan kautta.
Sarjataulukko
Niger luopui osanotosta.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1978
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Lentopallon miesten Etelä-Amerikan olympiakarsinta 2012
Karsinta Lontoon olympiakisojen lentopalloturnaukseen suoritettiin Etelä-Amerikan maiden osalta Almirante Brown Municipal Sports Centressa, Argentiinassa 11.–13. toukokuuta 2012. Argentiina voitti kaikki ottelunsa ja selviytyi suoraan olympiakisoihin.
Sarjataulukko
Argentiina olympiaturnaukseen. Venezuela jatkaa maailmankarsintaan.
Héctor Eduardo Vera Colona
Héctor Eduardo Vera Colona (s. 26. helmikuuta 1962 Chiclayo) on perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Chiclayon hiippakuntaan 8. joulukuuta 1987 ja nimitettiin Ican hiippakunnan johtoon 31. lokakuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Luis Cipriani Thorne, jota avustivat Rino Passigato ja Guido Breña López.
Otto Kalvitsa
Otto Kalvitsa (, 21. marraskuuta 1888 Kontiolahti – 7. maaliskuuta 1930 Sangar ) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle paennut Kalvitsa oli Neuvostoliiton Arktisten alueiden ilmailun pioneeri, joka teki useita pitkiä lentoretkiä Venäjän Kaukoidässä ja Siperiassa. Matkojensa aikana hän kartoitti muun muassa Itä-Siperian meren rannikkoseutuja lento- ja laivaliikennettä varten. Kalvitsa kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930.
Ragnar Ruskon ja Santeri Mäkelän toimittamat Kalvitsan muistelmat ilmestyivät postuumisti vielä hänen kuolinvuonnaan. Amerikansuomalaiset sosialistit julkaisivat teoksen myös Yhdysvalloissa. Hänen mukaansa on nimetty Novaja Zemljan eteläsaaren itärannikon merenlahti Zaliv Kalvitsa, Sahan tasavallan Kobjain piirisä sijaitseva Kalvitsan kylä, sekä kallio Antarktiksen Kuningatar Maudin maalla.
Wacker-hapetus
Wacker-hapetus tai Wacker-prosessi on kemiallinen reaktio, jossa happi hapettaa palladium- ja kupariyhdisteiden katalysoimana alkeenin aldehydiksi tai ketoniksi. Erityisen tärkeä reaktio on valmistettaessa asetaldehydiä eteenistä.
Otto Kalvitsa
Varhaiset vuodet
Otto Kalvitsa syntyi vuonna 1888 sahatyöläisen perheeseen Pohjois-Karjalan Kontiolahdella. Kansakoulun jälkeen hän pääsi isän kustantamana Helsingin teollisuuskouluun ja opiskeli kahtena vuotena myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Vuonna 1903 Kalvitsa meni töihin Hietalahden telakalle saadakseen rahaa jatko-opintoihinsa. Neljän vuoden kuluttua hän aloitti lämmittäjänä Suomen Höyrylaiva Oy:n aluksella Pollux ja oli myöhemmin konemiehenä Victor Ekin aluksella Sicilia. Kalvitsa jäi maihin 1912 ja valmistui vuotta myöhemmin teollisuuskoulusta koneenkäyttäjäksi. Tämän jälkeen hän purjehti Päijänteen sisävesilaivoilla ja ehti vielä sisällissodan alla työskentelemään lahtelaisessa metalliverstaassa.
Wacker-hapetus
Reaktion historiaa
F. C. Phillips havaitsi palladiumkloridin hapettavan etaanin asetaldehydiksi ja raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1894. Tässä reaktiossa palladiumkloridia tarvitaan kuitenkin stoikiometrinen määrä ja reagenssin kalleuden vuoksi reaktio ei yleistynyt. 1950-luvun lopulla saksalaisten kemianalanyhtiöiden Wacker Chemien ja Hoechst AG:N tutkijat kehittivät samanaikaisesti palladium- ja kuparikatalysoitua menetelmää asetaldehydin valmistamiseksi eteenistä. Prosessin julkaisi ensimmäisen kerran Wacker Chemiellä työskennellyt Juergen Smidt ryhmineen vuonna 1959.
Otto Kalvitsa
Varhaiset vuodet
Kalvitsa oli mukana työväenliikkeen toiminnassa jo vuoden 1905 suurlakon sekä 1906 Viaporin kapinan yhteydessä julistetun yleislakon aikana. Samana vuonna hän liittyi myös Helsingin konetehtaalaisten ammattiosastoon (nyk. Helsingin Metallityöväen ammattiosasto), 1910 Suomen koneenkäyttäjäliittoon ja 1917 Suomen rauta- ja metallityöntekijäin liiton Lahden ammattiosastoon.
Wacker-hapetus
Reagenssit ja mekanismi
Wacker-hapetus sopii niin kutsuttujen terminaalisten alkeenien, joiden kaksoissidos on hiilivetyketjun päässä, hapettamiseen. Eteeni hapettuu asetaldehydiksi, mutta muut terminaaliset alkeenit muodostavat pääasiassa metyyliketoneja. Liuottimena reaktiossa toimii veden ja orgaanisen liuottimen seos. Wacker-hapetuksen reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa palladiumkloridi koordinoituu yhteen kloridi-ioniin ja alkeeniin. Tämä on reaktion reaktionopeutta rajoittava vaihe. Vesi korvaa yhden kloridiligandeista seuraavassa vaiheessa ja muodostuu hydroksyylipalladiumkompleksi. Palladium katalysoi hydroksyyliryhmän liittämistä alkeenin kaksoissidokseen ja samalla palladiumiin koordinoituu uusi vesimolekyyli. Seuraavassa vaiheessa yksi kloridi-ioneista irtoaa palladiumista ja muodostuu palladiumin ja enolin välinen kompleksi. Enoli tautomerisoituu asetaldehydiksi tai ketoniksi ja irtoaa katalyytistä. Samalla palladium pelkistyy hapetusluvullta +II hapetusluvulle 0. Reaktioseokseen on lisätty kupari(II)kloridia, jonka tehtävänä on hapettaa palladium takaisin hapetusluvulle +II. Samalla kupari itse pelkistyy itse hapetusluvulle +I, mutta happi hapettaa sen jälleen hapetusluvulle +II.
Otto Kalvitsa
Suomen sisällissota ja vankeustuomio
Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 Kalvitsa liittyi Lahden punakaartiin ja toimi kertomansa mukaan vajaan kuukauden ajan Heinolan rintaman teknillisessä osastossa Kymi Oy:n konepajalla, jossa hänen tehtäviinsä kuului kiväärien huoltoa ja korjausta. Tämän jälkeen Kalvitsa nimitettiin Heinolan laivastokomissaariksi, tehtävänään pitää satamassa olleet alukset toimintakuntoisina. 19. huhtikuuta alkaneen Heinolan evakuoinnin jälkeen Kalvitsa pakeni Vuolenkosken ja Kouvolan kautta Kotkaan, josta hän siirtyi 4. toukokuuta Halla XVII-aluksella Kronstadtin kautta Pietariin.
Nancy Whang
Nancy Whang tunnetaan myös nimellä Nancy Wang.
Otto Kalvitsa
Suomen sisällissota ja vankeustuomio
Samalla aluksella olivat myös Heinolan rintamapäällikkö Hannes Järvimäki sekä Ruskealasta kotoisin ollut räätäli Albin Sutinen (s. 1867), joiden kanssa Kalvitsa matkusti puolentoista viikon kuluttua Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Kalvitsa vietti leirillä reilun kuukauden ajan, toimien muun muassa veturinkuljettajana. Buissa joukkoon liittyi loviisalainen sorvari Karl Heideman (s. 1895), jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kalvitsa yritti takaisin Suomeen perheensä luokse, mutta bolševikit vangitsivat hänet Vaskelan kylässä valkoisten vakoojana. Viikon kuluttua Kalvitsa vapautettiin Eino Rahjan myötävaikutuksella.
Pietarissa nelikko sai Rahjalta ja Evert Elorannalta toimeksiannon lähteä vakoojiksi Suomeen. Heidän tehtävänsä oli selvittää tilannetta vallankumouksellisen toiminnan jatkamista silmälläpitäen. Aseistetut miehet siirtyivät rajan yli, mutta jäivät kiinni jo Antreassa 2. elokuuta. Sutinen sai surmansa pidätyksen yhteydessä ammuttuaan sitä ennen pistoolillaan häntä kiinniottaneita suojeluskuntalaisia. Lokakuussa 1918 Kalvitsalle langetettiin 10 vuoden kuritushuonerangaistus valtiopetoksesta. Tammikuussa 1919 hän onnistui kaupunkimatkan yhteydessä karkaamaan Viipurin pakkotyölaitoksesta ja pakeni rajan yli Neuvosto-Venäjälle.
Miss A
Miss A (tyyliteltynä miss A) oli kiinalais-eteläkorealainen kolmijäseninen yhtye, joka debytoi vuonna 2010 singlealbumillaan Bad But Good. Yhtyeeseen kuuluu jäsenet Fei, Suzy ja Min, ja sen levy-yhtiönä toimii JYP Entertainment. Yhtyeen nimi tulee sanasta Miss Asia.
Otto Kalvitsa
Venäjän sisällissota
Venäjällä Kalvitsa aloitti upseerikurssin Pietarin kansainvälisessä punaupseerikoulussa, mutta pian hänet komennettiin Samarassa toimineeseen laivaston lentosotakouluun, josta hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1920. Kalvitsa tuli yksi yhdeksästä suomalaisesta, jotka Venäjän sisällissodan aikana palvelivat Itämeren laivaston ilmavoimissa. Vuonna 1921 hän osallistui Kronstadtin kapinan tukahduttamiseen ja taisteli myös Itä-Karjalassa suomalaisia heimosotureita vastaan. Kalvitsa palkittiin ansioistaan punaisen lipun kunniamerkillä.
Miss A
Historia
Miss A teki virallisen debyyttinsä Etelä-Koreassa nelihenkisenä yhtyeenä 1. heinäkuuta singlellään "Bad Girl Good Girl". Kappale on heidän debyyttialbumiltaan Bad But Good. Yhtye julkaisi toisen singlealbuminsa Step Up syyskuussa 2010, ja markkinoi sitä yhdessä albumin nimikkokappaleen "Breathe" kanssa. Miss A julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa A Class digitaalisesti 18. heinäkuuta 2011. Albumi koostuu aiemmin julkaistuista hiteistä ja neljästä uudesta kappaleesta, kuten "Good Bye Baby". Samana vuonna yhtye debytoi Kiinassa ensimmäisen kokopitkän albuminsa erikoisversiolla.
Otto Kalvitsa
Lentäjänä Neuvostoliitossa
Toukokuussa 1923 Kalvitsa loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa, mutta palasi palvelukseen pitkän toipumisajan jälkeen. Elokuussa 1925 hän teki ensimmäisen lentonsa arktiselle alueelle, kun Kalvitsa lensi yhdessä Boris Tšudnovskin kanssa Leningradista Arkangelin kautta Novaja Zemljan saarille. Heidän päätehtävänsä oli etsiä sopivia laivareittejä koillisväylää varten. Kalvitsa ja Tshudnovski tutkivat erityisesti Novaja Zemljan saaria erottavaa Matotškin Šarin salmea. Kesäkuussa 1926 hän matkusti lentokoneineen rahtilaivalla Vladivostokiin, jossa Kalvitsa osallistui Georgi Ushakovin johtamaan Wrangelinsaaren retkikuntaan. Tarkoituksena oli kartoittaa saarta sekä etsiä paikkaa ensimmäistä pysyvää neuvostoliittolaista siirtokuntaa varten. Strategisesti tärkeästä saaresta olivat kiinnostuneet myös Yhdysvallat ja Kanada.
Miss A
Historia
Miss A julkaisi ensimmäisen koreankielisen EP:nsä Touch 20. helmikuuta 2012. Yhtye alkoi markkinoida albumia M.Netin M! Countdownissa ja muissa eteläkorealaisissa musiikkiohjelmissa. Yhtye julkaisi kiinankielisen version Touch-albumistaan Hongkongissa ja Taiwanissa 23. maaliskuuta. Miss A julkaisi viidennen albuminsa Independent Women Pt.III 15. lokakuuta, ja alkoi markkinoida sitä kappaleellaan "I Don't Need a Man".
Otto Kalvitsa
Lentäjänä Neuvostoliitossa
Vuonna 1927 Kalvitsa siirtyi Neuvostoliiton siviili-ilmailua kehittäneen Dobrolet-organisaation palvelukseen. Hän lensi Ulan-Uden ja Mongolian pääkaupungin Ulan Batorin välistä reittiä, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen kansainvälinen lentoreitti. Seuraavana kesänä Kalvitsa lähetettiin Irkutskiin. Seutu tunnettiin vaihtelevista ja lentämisen kannalta haastavista sääoloista, joten Irkutskiin lähetettiin vain poikkeuksellisen taitavina pidettyjä lentäjiä. Irkutskissa hän sai myös lempinimen ”Pohjoisen susi”. Kesällä 1929 Kalvitsa teki pitkän lentoretken, jonka aikana hän tutki Tšuktšien niemimaan ja Jakutian rannikkoja. Kalvitsan apulentäjänä oli unkarilainen vallankumouksellinen Franz Leonhardt ja heidän koneenaan oli uusi Saksasta saapunut Junkers F 13. Kalvitsa kävi jälleen myös Wrangelinsaarella ja yli kolmen viikon pituinen matka päättyi lopulta 19. elokuuta, kun pahoin vaurioitunut kone saapui Bulunin kaupunkiin. Tarkoituksena oli tutkia alueen lento-olosuhteita sekä kalustovaatimuksia. Kalvitsa koulutti myös uusia lentäjiä arktiselle alueelle.
Miss A
Historia
Miss A vahvisti julkaisevansa toisen kokopitkän albuminsa Hush 29. lokakuuta 2013. Albumi nousi kärkisijalle lukuisilla musiikkilistoilla.
Otto Kalvitsa
Kuolema
Kalvitsan hengen vaatinut lento sai alkunsa 5. maaliskuuta 1930, kun hänet määrättiin viemään lääkintätarpeita Buluniin. Kaupungissa oli puhjennut jonkinlainen kapina ja lukuisia Tšekan poliiseja oli loukkaantunut. Kalvitsa lähti matkaan Jakutskista kahta päivää myöhemmin, tarkoituksenaan lentää Žiganskin kautta Buluniin. Hänen apulentäjänään oli jälleen F. F. Leonhardt ja lisäksi mukana oli radisti S. S. Kartševski. Sangarin kylän lähettyvillä Kalvitsa yritti laskeutua sankassa lumipyryssä, mutta menetti Junkers W 33 -koneensa hallinnan ja se murskaantui Lena-joen jäälle. Kaikki kolme miehistön jäsentä kuolivat. Kalvitsa ja Leonhardt haudattiin myöhemmin Irkutskiin Jerusalemin hautausmaan pääportin tuntumassa olevaan vallankumoussankarien joukkohautaan. Miehille pystytettiin muistomerkki, jossa kivipaaden yläosaan on kiinnitettynä lentokoneen propelli. Toinen muistomerkki on Lena-joen rannalla koneen putoamispaikalla.
Miss A
Historia
Yli vuoden tauon jälkeen, miss A ilmoitti julkaisevansa uuden albumin Colors. Albumin nimikkokappaleen "Only You" musiikkivideo julkaistiin 30. maaliskuuta YouTubessa. Kappale nousi pian kärkeen monilla korealaisilla musiikkilistoilla.
JYP Entertainment ilmoitti toukokuussa 2016, että Jia jätti yhtyeen sopimuksensa päätyttyä.
Jäsenet
Jäsenistä Fei ja Jia ovat kiinalaisia, Suzy ja Min korealaisia.
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 100 metrin hirven kerta- ja parilaukauskilpailu
Helsingin olympiakisojen hirviammuntaan osallistui 14 ampujaa seitsemästä eri maasta. Kilpailun ensimmäinen osa suoritettiin maanantaina 28. heinäkuuta, jolloin ammuttiin 50 kertalaukausta (20+20+10). Seuraavana päivänä jatkettiin parilaukauksilla, joita ammuttiin 25 (10+10+5). Ampumamatka oli 100 metriä. Hirviammunta oli tässä muodossaan ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa. Lajin maailmanennätys ennen kilpailua oli Norjan Bergersenin 398, joka nyt rikottiin neljän ampujan voimin.
Laagna
Laagna on asuinalue Lasnamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 136 hehtaaria ja väkiluku 24 162 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 24 prosenttia oli virolaisia.
Mattias Norström
Erik Johan Mattias Norström (s. 2. tammikuuta 1972 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja maailmanmestari. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 903 ottelun mittaisen uran ja teki niissä tehot 18+147=165. Jäähyminuutteja Norström keräsi 661. Hän toimi Los Angeles Kingsin kapteenina vuosina 2001–2007.
Norström kuului Ruotsin valmennustiimiin Vancouver olympiakisoissa 2010.
Ura
Norström oli Bredängs BK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Huddinge IK:hon, jonka jälkeen Norström siirtyi Mora IK:hon. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonassa kaudella 1990–1991. Norström siirtyi seuraavaksi kaudeksi 1991–1992 Elitserieniin ja AIK IF:n riveihin. Hänen tulokaskausi Elitserienissä toi 39 ottelussa tehot 4+3=7. New York Rangers varasi Norströmin 48. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1992.
Kaudeksi 1993–1994 Norström siirtyi New York Rangersin organisaatioon. Hän pelasi kauden suurimmaksi osaksi farmijoukkue Binghamton Rangersissa, AHL:ssä. Norström pelasi NHL:n puolella yhdeksän ottelua antaen yhden syöttöpisteen. Toisella kaudella 1994–1995 NHL-otteluita tuli saman verran, mutta tällä kertaa hän keräsi kolme syöttöpistettä. Hän pääsi pelaamaan myös kolme playoff-ottelua. Norström kaupattiin maaliskuussa 1996 Ray Ferraron, Ian Laperrièren, Nathan LaFayetten ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa Los Angeles Kingsiin vaihdossa Marty McSorleyhyn, Jari Kurriin ja Shane Churlaan. Kausi 1995–1996 toi Norströmille yhteensä 36 ottelussa tehot 2+2=4. Hän ei pelannut enää farmissa.
Norström murtautui NHL:ään kaudella 1996–1997, jolloin hän teki 80 ottelussa tehot 1+21=22, jotka jäivät Nordströmin uran toiseksi tehokkaimmiksi yhdeltä kaudelta. Hän pelasi Kingsissä vielä seuraavat seitsemän kautta, joista viitenä viimeisimpänä kautena Nordström toimi joukkueen kapteenina. Hänestä tuli Kingsin kapteeni lokakuussa 2001, kun joukkue kauppasi Rob Blaken Colorado Avalancheen. Nordström pelasi NHL:n tähdistöottelussa vuosina 1999 ja 2004. Työsulkukaudella 2004–2005 hän pelasi kotimaassaan tutussa seurassa AIK:ssa, joka oli tippunut jo Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonaan. Nordström edusti joukkuetta vain HockeyAllsvenskanin karsinnoissa keväällä 2005 ja oli nostamassa AIK:ta takaisin sarjatasoa ylemmäs. Työsulun jälkeen Nordström palasi Kingsiin. Hän teki kaudella 2005–2006 yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä tehoilla 4+23=27.
Viimeisellä Kings-kaudellaan 2006–2007 Norström kaupattiin Konstantin Puškarevin sekä kolmannen ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa Dallas Starsiin helmikuussa 2007. Vaihdossa Kings sai Jaroslav Modrýn, Johan Franssonin sekä toisen ja kolmannen kierroksen varausvuorot. Kaudeksi 2006–2007 Kingsiin palannut Rob Blake palasi myös joukkueen kapteeniksi, kun Norström vaihtoi seuraa. Kausi 2007–2008 oli Norströmille uran viimeinen. Hän kuitenkin teki keväällä 2008 NHL-uransa ensimmäisen playoff-maalin ratkaistessaan Starsille jatkoaikavoiton San Jose Sharksista puolivälierissä. Norströmin osuman jälkeen Stars johti ottelusarjaa 3–0. Norström teki lopettamispäätöksensä kesäkuussa 2008.
Maajoukkue
Norström edusti Ruotsia kaksissa talviolympialaisissa: Naganossa 1998 sekä Salt Lake Cityssä 2002. Hänet nimettiin Ruotsin miehistöön myös Torinon olympiakisoihin 2006, mutta Norström joutui jättämään turnauksen väliin loukkaantumisten takia.
MM-kilpailuissa Norström pelasi vuosina 1996, 1997, 1998, 2000, 2003 ja 2005. Hän voitti vuonna 1998 maailmanmestaruuden ja vuosina 1997 sekä 2003 tuli MM-hopeaa. Vuoden 2005 turnauksessa Norström oli Ruotsin tehokkain puolustaja seitsemällä syöttöpisteellään. Hän oli puolustajien pistepörssin toinen Slovakian Martin Strbakin ja Sveitsin Mark Streitin kanssa.
Vuonna 1992 Norström voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa.
Kenneth Lochhead
Kenneth Campbell Lochhead (22. toukokuuta 1926 Ottawa – 15. heinäkuuta 2006) oli kanadalainen taidemaalari. Hän opiskeli Pennsylvanian taideakatemiassa vuosina 1945–49 ja pääsi taidekoulun johtoon Reginassa vuonna 1950. Hän kuului ns. Regina Five -ryhmään.
Lochhead opetti Manitoban (1964–73), Yorkin (1973–74) ja Ottawan yliopistoissa (1975–89). Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikuntaan ylentämisen (1971) ja Kenraalikuvernöörin palkinnon (2006).
Gösta Enckell
Karl Gustaf (Gösta) Enckell (23. tammikuuta 1866 Suomenlinna – 24. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari.
Gösta Enckellin vanhemmat olivat kenraalimajuri Nikolai Enckell (1833–1916) ja Emilia Henrica Enckell (1847–1924). Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, lääketieteen kandidaatiksi 1891, lääketieteen lisensiaatiksi 1896 ja odontologian lisensiaatiksi 1905.
Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad
Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad (lyh. ABVP) on intialainen hindunationalistinen opiskelijajärjestö, jota pidetään Rashtriya Swayamsevak Sanghin (RSS) opiskelijajärjestönä. Päätös järjestön perustamisesta tehtiin vuonna 1948, mutta se rekisteröitiin virallisesti vasta 9. heinäkuuta 1949. Vuonna 2015 järjestön jäsenmäärä oli yli 3 000 000 henkeä. ABVP:n aktiiveista monet ovat päätyneet vaikutusvaltaisiin asemiin Intian hindunationalistisissa hallituksissa.
Gösta Enckell
Enckell toimi kunnanlääkärinä Hausjärvellä 1896–1903 ja sen jälkeen yksityisenä hammaslääkärinä Helsingissä. Enckell rakennutti vuonna 1904 arkkitehti Lars Sonckin suunnitteleman jugendtyylisen Villa Enckell (tai Villa Vårbacka) nimisen hirsihuvilan Tuusulanjärven lähelle. Hän myi huvilan 1918 Järvenpään kartanolle ja kartanon omistaja Bjarne Westermarck siirrätti huvilarakennuksen uuteen paikkaan kartanon työntekijöiden ruokala- ja asuntolarakennukseksi. Rakennus sai myöhemmin nimen Villa Cooper sen vuodesta 1931 omistaneen insinööri, mattotehtailija Edvard Cooperin mukaan. Huvila siirtyi testamenttilahjoituksena Järvenpään kaupungille 1973 ja viimeksi siinä on sijainnut vuodesta 2008 alkaen Järvenpään Käsintekijät ry:n myyntinäyttelytila.
Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad
Koulutuspoliittisesti ABVP on muun muassa vastustanut seksivalistusta. Järjestö on myös vastustanut RSS:n vastaisena pitämänsä oppimateriaalin sekä englanninkielen käyttöä valtiollisissa kouluissa. Kampusalueilla ABVP on muodostanut partioita, jotka muun muassa vahtivat, että maan asevoimia eikä terroristien kuolemantuomioita kritisoida. Uttar Pradeshin osavaltiossa ABVP-aktiivit ovat muodostaneet "rakkausjihadin" vastaisia partioita. Kyseiset partiot luotiin varoittamaan naisia muslimimiehistä, jotka pyrkivät järjestön mukaan viettelemään hindunaisia ja käännyttämään näitä islamiin.
Gösta Enckell
Gösta Enckell oli naimisissa vuodesta 1891 Sigrid Alexandra Ehrströmin (1870–1938) kanssa.
Maitiaiskehrääjä
Maitiaiskehrääjä (Lemonia dumi) on loppusyksyn perhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Koko ja ulkonäkö
Maitiaiskehrääjä on keskikokoinen, ruskea ja karvainen perhoslaji. Siipien pohjaväri on tasaisen ruskea tai harmaanruskea ja siipi on harvan suomutuksensa vuoksi läpikuultava. Sekä etu- että takasiiven poikki kulkee selvästi erottuva keltainen poikkiraita, minkä lisäksi etusiivessä on keltainen diskoidaalitäplä. Keltaista väriä on myös siipien tyvissä ja ulkoreunoissa. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Ruumis on kellertävän karvoituksen peittämä ja tuntosarvet ovat etenkin koirailla tuuhean sulkamaiset. Siipiväli 25–40 mm, naaraat ovat selvästi koiraita kookkaampia.
Levinneisyys ja lentoaika
Maitiaiskehrääjää tavataan lähes koko Euroopassa, mutta populaatiot ovat paikoittaisia ja erillään toisistaan. Idässä elinalue jatkuu Turkkiin ja Etelä-Siperiaan. Suomessa laji on aikaisemmin esiintynyt laajemmin, mutta nykyisin lajia esiintyy vain paikoittain pienillä alueilla Pohjois-Pohjanmaalla sekä Hankoniemellä. Aikuiset perhoset lentävät parin viikon ajan lokakuun alusta lokakuun puoleen väliin
Elinympäristö ja elintavat
Kuivien, avoimien niittyjen laji, joka on kuitenkin esiintymiseltään aina erittäin paikoittainen. Joskus sitä tavataan myös kosteammilla paikoilla, joilla on multava maaperä sekä rannoilla. Yksittäisellä paikalla perhosten lukumäärä saattaa kuitenkin olla suuri. Aikuiset perhoset aloittavat lentonsa syksyllä, vasta ensimmäisten hallaöiden jälkeen. Yöperhosmaisesta ulkonäöstään huolimatta maitiaiskehrääjä lentää päivällä ja on aktiivisin aurinkoisina aamupäivinä. Koiraat aloittavat lennon aikaisemmin ja liikkuvat huomattavasti naaraita enemmän. Lento on nopeaa ja tapahtuu muutaman metrin korkeudella munivan naaraan tehdessä nopeita pudottautumisia kasvillisuuden sekaan. Aikuinen perhonen kuolee usein jo samana päivänä jona se on kuoriutunut kotelostaan, mutta pariutumattoman naaraan tiedetään eläneen jopa kymmenen päivän ajan, joskin sen feromonituotanto loppuu aikaisemmin.
Parittelu kestää joitakin kymmeniä minuutteja ja sen jälkeen naaras munii 200–300 munaa parinkymmenen munan ryhminä kuiville heinänkorsille. Munaryhmien koko pienenee muninnan edetessä ja naaras kuolee pian viimeisten munien laskemisen jälkeen. Muna talvehtii ja toukat kuoriutuvat toukokuussa. Ne ovat aktiivisia öisin piileskellen päivät matalalla kasvillisuudessa ja nousevat illan tullen syömään kukintoja. Toukka saattaa myös oleskella maassa auringonpaisteessa. Ennen koteloitumista kesä-heinäkuun vaihteessa toukka hieroo itseensä tuottamaansa eritettä ja koteloituu maahan, pystysuoraan koloon jopa 10 cm:n syvyyteen. Kotelovaihe kestää noin kolme kuukautta. Aikuiset perhoset kuoriutuvat aikaisin aamulla.
Hyvin paikoittaisen esiintymisensä vuoksi maitiaiskehrääjä on monissa Euroopan maissa uhanalaisimpia perhoslajeja.
Ravintokasvi
Toukka syö monia mykerökukkaisia, erityisesti sarjakeltanoa (Hieracium umbellatum). Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa.
Luettelo pöytätenniksen olympiamitalisteista
Pöytätennis on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1988 lähtien. Menestynein maa olympialaisten pöytätenniksessä on Kiina.
Ubyhit
Ubyhit ovat Mustanmeren koillisrannikolla asunut luoteiskaukasialaista ubyhin kieltä puhunut kansa.
Ubyhit ovat läheistä sukua abhaaseille ja adygeille. 1860-luvulle saakka he asuivat Šahejoen ja nykyisen Sotšin välisellä alueella. Heitä arvioidaan olleen noin 25 000 henkeä. Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. Kaukasian sodan jälkeen vuonna 1864 ubyhit pakenivat Turkkiin, jossa he ovat sulautuneet turkkilaisiin.
Heartbreaker
Heartbreaker(s) tai The Heart Breaker(s) voi tarkoittaa:
Vallox
Vallox on loimaalainen pääasiassa ilmanvaihtokoneita kehittävä ja valmistava  yritys. Valloxin tuotteita ovat myös liesikuvut ja -tuulettimet, huippuimurit ja muut ilmanvaihdon rakentamisessa tarvittavat tarvikkeet. Vallox työllistää noin 180 henkeä, jotka työskentelevät Suomessa.
Heartbreaker
Elokuva
Heartbreakers
Vallox
Tuotteet
Vallox suunnittelee ja valmistaa
Historia
Valloxin juuret ovat Valtion metallitehtaiden, Valmet,  Tampereen tehtaalla, jossa ilmanvaihtolaitteita alettiin valmistaa sotakorvauksena jo vuonna 1945. Vuonna 1965 ilmanvaihtolaitteiden valmistus siirrettiin Tampereelta tilanpuutteen vuoksi Valmetin Pansion telakalle jossa laivanrakennusta vähennettiin.
Loimaan tehdas aloitti toimintansa 1971 - osana Pansion Tehdasta ja asumisen ilmanaihtolaitteiden kokoonpano siirretään Pansiosta Loimaalle. Valmet Pansion tehtaan laivailmastointi osasto liitettiin Loimaan tehtaaseen 1985.
Vallox Oy syntyi vuonna 1987, jolloin Valmet ja Wärtsilä jakoivat paperikone- ja laivanvalmistuksen. Samalla Valmet luopui ilmanvaihtoalasta ja myi sen MBO-kaupalla toimivalle johdolle. Vallox luopui laivailmastoinnista 1991 ja myi sen tanskalaiselle Novenco As:lle. Vuonna 2002 saksalainen TOP AIR AG osti Valloxin osake-enemmistön.
Vallox jatkoi asumisen ilmanvaihdon parissa. Vuonna 2011 Vallox täytti 40 vuotta ja samalla valmistui Loimaan tehtaan neljäs tehdaslaajennus.
Tunnettuja tuotteita
Vallox valmisti vielä Valmet-nimen alla toimiessaan Kotilämpö-nimistä ilmalämmitysjärjestelmää 1976-1984. 1980-luvulla valmistettiin myös Saituri-nimistä poistoilmapumppua sekä takan sisälle asennettavaa Valmet Vesitakkaa. 1984 kehitettiin lämmöntalteenotolla varustettu tulo-poistoilmanvaihtokone MUH-Ilmava, josta alkoi lämmöntalteenottolaitteiden valmistus.
2000-luvulla Vallox on kehittänyt Vallox-tuotemerkillä kulkevia matalaenergia-ilmanvaihtokoneita. Niistä Vallox 145 SE  voitti TM rakennusmaailman testin isojen ilmanvaihtokoneiden sarjassa.
Loopealse
Loopealse on asuinalue Lasnamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria ja väkiluku 2 884 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 49 prosenttia oli virolaisia.
Perunerakkokolibri
Perunerakkokolibri (Phaethornis koepckeae) on Perun kotoperäinen kiitäjälintu. Se elää Perun Andien itärinteiden eristyneillä vuorenrinteillä. John S. Weske ja John Whittle Terborgh kuvailivat lajin holotyypin Cerros del Sirasta vuonna 1977, ja nimesivät lajin Maria Koepcken kunniaksi.