cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yes
Yhtyeen musiikki
Yhtyeen musiikille, etenkin 1970-luvulla, on tunnusomaista pitkät kappaleet terävillä dynaamisilla kontrasteilla. Ne sisältävät sinfonisia elementtejä ja klassisessa musiikissa käytettyjä rakenteita, joiden kanssa on sekoitettu erilaisia musiikin tyylejä. Kappaleet myös tuovat esiin kunkin soittajan taituruuden. Monet Yes-yhtyeen kappaleista ovat pitkiä ja moniosaisia, yhden LP-levypuolen (yli 20 minuuttia) kestäviä rock-sinfonioita. Yhtyeelle tunnusomaista on myös Jon Andersonin omintakeinen, korkea lauluääni.
Yhtye hajosi 1980-luvun alussa. Parin vuoden päästä yhtye perustettiin uudestaan, mutta progressiivinen rock -musiikkityyli muuttui kaupallisempaan suuntaan. Tästä seurauksena oli yhtyeen suurin hitti ”Owner of a Lonely Heart” levyltä 90125 (1983). Yhtye palasi 1990-luvulla jälleen musiikillisesti kunnianhimoisempaan suuntaan.
Sajid Javid
Sajid Javid (s. 5. joulukuuta 1969 Rochdale, Lancashire, Englanti) on brittiläinen poliitikko, joka on toiminut sisäministerinä vuosina 2018-2019, valtiovarainministerinä vuosina 2019–2020 ja terveysministerinä vuosina 2021–2022. Javid on konservatiivipuolueen jäsen, ja on ollut kansanedustajana Bromsgroven vaalipiiristä vuodesta 2010. Javid oli ehdolla konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi vuonna 2019, mutta putosi kilvasta neljännellä kierroksella. Hän sai vaalissa keskimäärin noin kymmenen prosentin kannatuksen.
Javid nimettiin sisäministeriksi edeltäjänsä Amber Ruddin erottua huhtikuussa 2018.
Javid erosi terveysministerin virasta heinäkuussa 2022. Hän kertoi menettäneensä luottamuksen pääministeri Boris Johnsoniin. Valtiovarainministeri Rishi Sunak julkaisi oman erokirjeensä pian Javidin jälkeen. Javidin seuraajaksi valitttiin pääministerin kansliapäällikkönä toiminut Steve Barclay.
Beta Carinae
Beta Carinae (β Carinae, β Car) eli Miaplacidus on kirkas tähti Kölin tähdistössä eteläisellä taivaanpuoliskolla. Kölin tähtikuvio ei näy Suomessa. Tämä 1,68 suuruusluokan tähti on 155 valovuoden päässä. Miaplacidus on suhteellisen yleistä tyyppiä oleva valkoinen alijättiläistähti, jonka spektriluokka on A2IV ja väri-indeksi B-V 0. Absoluuttinen kirkkaus on -1,00, koko säteilymäärä 210 aurinkoa ja säde 5,85 Aurinkoa. Massa on 3,0 -- 3,1 Auringon massaa. Pintalämpötila on 9 100 kelviniä. Miaplacidus pyörii nopeasti. Pyörähdysaika on 2,1 vuorokautta eli pyörimisnopeus 139 km/s. Tähden ikä on 350 miljoonaa vuotta. Tähdestä tulee laskujen mukaan punainen jättiläinen 3,5 miljoonan vuoden kuluttua.
Airbus A350 XWB
pienoiskuva|A350-900-koneen economy-luokan matkustamoa. pienoiskuva|French Bee-yhtiön Airbus A350:n (F-HREU, ent. F-WYYB) ohjaamo. pienoiskuva|Yksityiskohta Airbus A350-liikennelentokoneen ECAM-näytöstä. Tässä simuloidussa esimerkissä useiden järjestelmävikojen takia koneen ohjaimet ovat siirtyneet suoratoimitilaan (direct law). Tästä seuraa muun muassa ohje noudattaa lentoliikkeissä erityistä varovaisuutta, sillä normaalit fly-by-wire-suojaukset eivät ole käytettävissä. Lisäksi koneen GPS-lähestymisvalmius on laskenut (RNP AR CAPABILITY LOST), älykäs automaattijarrutus ei toimi ja jarrut ovat ylikuumenneet (BRAKES HOT, BTV FAULT) ja vähennetty ylösvetoteho ei ole käytettävissä (GA SOFT FAULT). ECAM-järjestelmä, joka valvoo koneen komponentteja ja antaa toimintaohjeita vikatilanteissa, esiteltiin vuonna 1982 A310-koneessa. Airbus A350 XWB on Airbusin valmistama kaksimoottorinen, laajarunkoinen pitkän matkan matkustajalentokone.
Suunnittelu ja tekniikka
Alun perin koneen piti pohjautua rungoltaan Airbus A330:een ja siinä piti olla 250–300 matkustajapaikkaa sijoitettuina turistiluokassa kahdeksan rinnakkain (kaksi ikkunapaikoilla ja neljä käytävien välissä). Koneesta tarjottiin alkuvaiheessa kahta eri versiota, A350-800 ja A350-900. Boeingin julkaistua A350:n kanssa samaan markkinasegmenttiin kuuluvan huomattavasti taloudellisemmaksi luvatun ja teknologialtaan kehittyneemmän Boeing 787 Dreamliner -mallin Airbus otti A350:n takaisin piirustuspöydälle. Heinäkuussa 2006 Farnborough'n ilmailunäyttelyssä Airbus ilmoitti suunnittelevansa A350-mallin kokonaan uudelleen nimellä A350 XWB (eXtra Wide Body).
Uuteen leveämpään runkoon mahtuu turistiluokassa yhdeksän penkkiä rinnakkain. Matkustamo on 13 cm leveämpi kuin Boeing 787:ssä. A350XWB on rakenteeltaan erittäin moderni lentokone, ja sen valmistusmateriaaleista on 53 % komposiitteja, 19 % alumiini-litiumseoksia, 14 % titaania, 6 % terästä ja 8 % muita materiaaleja. Airbus lupaa koneen käyttökulujen olevan 8 % alemmat kuin Boeing 787:llä.
Ohjaamon näyttöpinta-alaa on suurennettu huomattavasti aiempiin kapearunkosukupolviin nähden ja se on suunniteltu A380-superjumbon pohjalta. Kokonaan uusiin ominaisuuksiin kuuluvat mm. koneen törmäysvaroitusjärjestelmän yhdistäminen autopilottiin siten, että väistöliikkeet muuhun liikenteeseen nähden voidaan suorittaa automaattisesti (Auto TCAS, ominaisuus on sittemmin tullut saataville myös vanhempiin Airbuseihin ), automaattinen hätäliuku paineistuksen pettäessä kaikissa 1000-sarjan koneissa ja osassa 900-sarjan koneita (liuku alkaa, jos matkustamon ilmanpaine laskee, eikä mitään tehdä 15 sekuntiin, tai jos ohjaamon vipupukin suojattua hätäliukukytkintä käytetään ja lentojarrut avataan  ), sähköjärjestelmän uudelleensuunnittelu siten, että autopilotti pysyy päällä molempien moottorien häiriötilanteessa (seurausta US Airwaysin lennon 1549 tapahtumista), kolmen hydrauliikkajärjestelmän korvaaminen korkeusvakaajaa ohjaavilla kahdella sähkömoottorilla, sekä kahdella hydrauliikkajärjestelmällä sekä useammalla osittain ja täysin sähköisellä varajärjestelmällä (Electro-Hydrostatic Actuator/Electrical backup hydraulic actuator, EHA/EBHA) siten, että koneen ohjattavuus säilyy jopa täyden hydraulipainekadon sattuessa, sekä kehittyneempi automaattijarrutusjärjestelmä (brake-to-vacate, BTV), joka optimoi pyöräjarrutuksen kiitotieolosuhteiden ja järjestelmän käyttöliittymästä valitun kiitotieltäpoistumiskohdan perusteella siten, että olosuhteiden ollessa riittävän hyvät, kone pysähtyy valittuun kohtaan, muutoin lentäjät saavat varoituksen. Käytettäessä järjestelmään esiasetetaan laskukiitotien oletetut olosuhteet, mutta järjestelmä lisää jarrutustehoa automaattisesti, jos kiitotie on odotettua liukkaampi. .Vanhempien koneiden tapaan myös automaattijarrutus vakiohidastuvuudella on valittavissa järjestelmästä, tosin aiempiin koneisiin verrattuna jarrutustehoja on tällöin vain yksi. Vuonna 2017 A350-koneisiin tuli saataville Soft Go-Around-toiminto, joka mahdollistaa ylösvedon suorittamisen käyttäen täyttä pienempää automaattista moottoritehoasetusta.
Kasvaneen sähköntarpeen takia generaattoreita on kaksi moottoria kohden. Kone pystyy myös näyttämään luotettavan ilmanopeustiedon, vaikka kaikki pitot-staattisen järjestelmän anturit olisivat epäkunnossa. Tämä nopeustieto lasketaan kohtauskulma-anturin ja digitaalisen moottorinohjausjärjestelmän (FADEC) saaman syötteen pohjalta. Tämän parannuksen taustalla on halu estää Air Francen lennon 447 kaltaisen onnettomuuden toistuminen. Useimmilla operaattoreilla on käytössä myös koneen sisäinen, suojattu Onboard Information System-tietoverkko eli OIS, jonka näytöt sijaitsevat ohjaamon sivuilla. Näytöillä käytetään mm. lentosuunnistukseen ja koneen suoritusarvolaskentaan liittyviä sovelluksia, jotka usein ovat kolmannen osapuolen toimittamia, ja vaihtelevat siten operaattorikohtaisesti. Vanhempiin Airbuseihin nähden uusia ovat myös kamerat, joilla voidaan tarkkailla koneen ulkoympäristöä (rullauskamera), ohjaamon ovea sekä rahtitiloja (turvakamerat).
Myös koneen lennonhallinta- (FMS) sekä keskusvalvontajärjestelmät (ECAM) on päivitetty aiempaan sukupolveen nähden, ja niitä voidaan ohjata pallohiiren kaltaisen ohjaimen sekä täyden QWERTY-näppäimistön avulla (Keyboard Cursor Control Unit, KCCU). Kaikki tarkastuslistat saadaan sähköisinä näkyviin uusimpien Boeing-koneiden tapaan. ECAM mahdollistaa nyt paitsi poikkeustilannetarkistuslistojen näyttämisen, myös normaali- ja automaattisesti tunnistumattomien poikkeustilannetarkastuslistojen (not-sensed abnormal checklists, ts. sellaisten tarkastuslistojen, joiden käyttötarvetta järjestelmä ei tunnista automaattisesti) näyttämisen. Yleisesti tehtyjä parannuksia luonnehtii entistä parempi vikatilannekestävyys sekä valmius uusien lennonjohdon tukijärjestelmien hyödyntämiseen (mm. digitaalinen tiedonsiirtoyhteys eri muodoissaan). Lentotuntumaltaan kone simuloi tarkoituksellisesti A330-konetta, joten periaatteessa A330:sta siirryttäessä ei varsinaista lentokoulutusta viranomaisnäkökulmasta edellytetä. Tästä huolimatta useat operaattorit ovat sisällyttäneet siirtymätyyppikurssiin myös varsinaisen simulaattorilento-osuuden. Vuodesta 2019 A350-koneita on toimitettu myös osittain ohjaamokosketusnäytöillä varustettuna. Finnairin kolmeen viimeisenä toimitettavaan koneeseen nämä tulevat tehdasasennuksena, vanhempiin ne asennetaan jälkikäteen. Yhtiö vastaanotti näistä kolmesta koneesta ensimmäisen, rekisteritunnukseltaan OH-LWS, 28. joulukuuta 2021. Vuoden 2023 alussa saatiin kymmeneen Finnairin A350-koneeseen valmiiksi rakenne- ja toimintamenetelmämuutos, joka nostaa niiden enimmäislentoonlähtömassan 268 tonnista 280 tonniin.
Koneen kokonaissuunnittelukustannukset kaksinkertaistuivat uudelleensuunnittelun johdosta, ja toimitukset viivästyivät kahdella vuodella. Koneen moottoreiksi Rolls-Royce on suunnitellut uuden muunnoksen Trent-moottoreista, TrentXWB:n. TrentXWB:ssä on turbiinikoneisto, joka on edelleen kehitetty Trent 900- (Airbus A380) ja Trent 1000 -moottoreista (Boeing 787) sekä Trent-moottoreiden tähän asti suurikokoisin puhallin, jonka halkaisija on 300 cm. TrentXWB 84 -moottori sertifioitiin 2011.
Suomalainen Patricomp Oy valmistaa koneisiin korkeusvakainten kärjet.
Tilaukset ja toimitukset
Ensimmäisen kymmenen A350-lentokoneen tilauksen teki espanjalainen Air Europa joulukuussa 2004. Myöhemmin lentokonetta tilasi myös muun muassa Finnair. Uuden version ensimmäinen tilaaja oli Singapore Airlines, joka tilasi kaksikymmentä A350-900 -mallista konetta heinäkuussa 2006 ja varasi lisäksi 20 optiota. Finnair oli ensimmäinen, joka muutti alkuperäisen mallin tilauksen uuden mallin tilaukseksi sovittuaan koneen uudelleen suunnittelun aiheuttaman viivästyksen aiheuttamista korvauksista Airbusin kanssa. Tässä yhteydessä Finnair kasvatti tilaustaan yhdeksästä yhteentoista ja varasi lisäksi 8 optiota. Koneesta on sitovia tilauksia marraskuussa 2017 48 eri yhtiöltä yhteensä 888 kpl, ja elokuuhun 2021 mennessä koneita oli valmistettu yhteensä 440 kpl.
Ensimmäinen kone luovutettiin Qatar Airwaysille joulukuussa 2014. Käyttöön se otettiin tammikuussa 2015. Finnairin ensimmäinen A350-kone laskeutui Helsinki-Vantaalle 7. lokakuuta 2015. Heinäkuussa 2023 Finnairin OH-LWB oli lentotunneissa mitattuna maailmanlaajuisesti eniten lentänyt A350-yksilö. Yhtiö käyttää A350-tyyppikoulutukseen CAE:n valmistamia 7000XR-sarjan simulaattoreita, joita sillä on 2 kpl. Ensimmäinen näistä tuli käyttöön maaliskuussa 2017.
Tyypit
Koneesta oli alun perin tarjolla kolme erikokoista versiota: kaksiluokkaisena noin 312-paikkainen A350-800, 366-paikkainen A350-900 ja 412-paikkainen A350-1000. A350-800 peruttiin syyskuussa 2014 vähäisen tilausmäärän johdosta ja tilaajille tarjottiin joko suurempaa A350-900 -mallia tai uusilla moottoreilla varustettua A330-800 -mallia. Lisäksi tarjolle tulee rahtiversio A350F (vuodesta 2025), erityisen pitkän kantomatkan (17 960 km) omaava A350-900ULR sekä A350-900ULR:ään perustuva yksityiskoneversio ACJ350 XWB. Air France-KLM-yhteenliittymä ilmoitti 12. huhtikuuta 2022 tilanneensa neljä A350F-rahtikonetta. Muita alkuvaiheen A350F-asiakkaita ovat Air Lease, CMA CGM, Singapore Airlines ja Etihad Airways.
Teknisiä tietoja
Lähde: Airbus
Marshall McLuhan
pienoiskuva|Marshall McLuhan Herbert Marshall McLuhan CC oli kanadalainen kulttuurifilosofi.
Marshall McLuhanin vanhemmat olivat skotlantilais-irlantilaista syntyperää. McLuhan kävi koulunsa Winnipegissä, mihin perhe muutti, ja jatkoi edelleen opintojaan Manitoban yliopistossa. Alun perin McLuhanin oli tarkoitus valmistua insinööriksi, mutta hän vaihtoi alaa ja alkoi opiskella englanninkielistä kirjallisuutta. McLuhanin suosikkikirjailijoita olivat T. S. Eliot ja James Joyce. McLuhan väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1942. Kanadaan palattuaan hän työskenteli ensin Windsorin ja sitten Toronton yliopistossa, josta sai vakituisen viran vuonna 1952. Vuodesta 1968 alkaen hän johti kulttuurin ja teknologian keskusta. Hänellä oli vuoden (1967–1968) ajan oppituoli myös Fordhamin yliopistossa New Yorkissa.
McLuhanin ensimmäisen teos The Mechanical Bride: Folklore of Industrial Man (”Mekaaninen morsian: teollisen ihmisen kansanperinne”) ilmestyi vuonna 1951 ja vuonna 1962 julkaistiin teos The Gutenberg Galaxy: the Making of Typographic Man. McLuhanin pääteoksena pidetään vuonna 1964 ilmestynyttä kirjaa Understanding Media: the Extensions of Man, jonka Antero Tiusanen suomensi nimelle Ihmisen uudet ulottuvuudet. Suomennos ilmestyi vuonna 1968 ja sen esipuheen laati Anto Leikola.
McLuhanilta on peräisin kuuluisa sanonta: ”väline on viesti”. Hän tarkoitti sillä, että medioiden sisällöt eivät ole kovinkaan merkittäviä verrattuna itse välineen vaikutuksiin. Sittemmin hän kirjoitti kirjan Medium is the Massage (viestin on ”hierontaa”).
Toisin kuin Neil Postman, joka väitti television tuhoavan järkiperäisen keskustelun yhteiskunnassa, McLuhan näki television vaikuttavan myönteisesti kulttuuriin (Postman: Huvitamme itsemme hengiltä, 1985).
M/T Stena Primorsk
M/T Stena Primorsk on ruotsalaisen Concordia Maritimen omistama öljytankkeri. Alus on rakennettu vuonna 2006 Brodosplit Shipyardin telakalla Splitissä, Kroatiassa. Kuollutta painoa Stena Primorskilla on 65 079 tonnia, ja jääluokitus on 1B. Stena Primorskin öljykapasiteetti on 65 000 tonnia. Alus on rekisteröity Ruotsin lipun alle, ja sen kotisatama on Göteborg.
Stena Primorsk on poikkeuksellinen, sillä se on suhteessa normaalia leveämpi. Siinä on kahdet peräsimet ja kaksoispohja. Väyläturvallisuus on haluttu Stena Primorskissa viedä mahdollisimman pitkälle.
Stena Primorskin sisaraluksia ovat M/T Stena Provence, M/T Stena Paris, M/T Stena Performance, M/T Stena Perros, M/T Stena President, M/T Stena Progress, M/T Stena Penguin, M/T Stena Polaris ja M/T Stena Premium.
Käyttöhistoria
10. toukokuuta 2006 alus luovutettiin CM P-Max III Ltd:n (Concordia Maritime) omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. Kesäkuussa laiva aikarahdattiin kymmeneksi vuodeksi venäläisen logistiikkayhtiö Progetran liikenteeseen. Tämän jälkeen laiva siirtyi Ruotsin lipun alle, ja kotisatamaksi tuli Göteborg. 9. kesäkuuta Ruotsin kuningatar Silvia kastoi aluksen.
Flensburg
Flensburg on kaupunki Saksan pohjoisimman osavaltion Schleswig-Holsteinin pohjoisosassa lähellä Tanskan rajaa. Flensburgissa on asukkaita 87 432, ja se on pinta-alaltaan 56,38 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys kaupungissa on 1 541 as./km². Se on osavaltionsa kolmanneksi väkirikkain kaupunki Kielin ja Lyypekin jälkeen.
Historia
Flensburgin perustivat keskiajalla tanskalaiset asuttajat. Vuonna 1284 vahvistettiin sen kaupunginoikeudet, ja siitä nousi nopeasti yksi Schleswigin ruhtinaskunnan tärkeimmistä kaupungeista. Kaupunki ei sijainnista huolimattaan ollut Hansaliiton jäsen, mutta se kuitenkin harjoitti sen kanssa elintärkeää kauppaa.
Vuosina 1460–1864 Flensburg oli Tanskan kuningaskunnan suurin satama Kööpenhaminan jälkeen. Vuonna 1864 kaikki kuitenkin muuttui, kun Tanska joutui luovuttamaan Schleswigin alueen Preussille toisessa Schleswigin sodassa. Vuonna 1920 osa Schleswigistä palautettiin Tanskalle kansanäänestyksen perusteella. Maakunnan eteläisessä osassa äänestys järjestettiin jokaisessa kunnassa erikseen, ja Flensburgissa 75 prosenttia äänestäneistä kannatti pysymistä osana Saksaa. Uusi raja tuli kulkemaan kuitenkin vain 5 kilometriä kaupungin pohjoispuolella.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa, neuvostojoukkojen vallattua Berliinin, Saksan hallitus siirtyi suuramiraali Karl Dönitzin johdolla Flensburgiin. Hallitus toimi vuonna 1910 perustetussa Mürwikin laivastokoulussa, jonka tiloihin oli sodan viimeisinä päivinä paennut tuhansia Saksan armeijan ja hallinnon edustajia. Siellä päätettiin myös Saksan antautumisesta 7. toukokuuta 1945.
Tanskalainen vähemmistö
Flensburgin tanskalainen vähemmistö ylläpitää kaupungissa ja sen ympäryskunnissa kouluja, kirjastoja sekä Tanskalaista Kirkkoa Etelä-Schleswigissä.
Lentolaivue 32
Lentolaivue 32 oli Suomen ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka perustettiin nimeämällä talvisodan aikana perustettu lentolaivue 22 uudelleen 9. huhtikuuta 1940. Jatkosodan alkuvaiheessa lentorykmentti 3:een kuulunut, aluksi Fokker- ja myöhemmin Curtiss-hävittäjäkoneilla varustettu laivue osallistui Etelä- ja Kaakkois-Suomen ilmapuolustukseen sekä Karjalankannakselle hyökkäävän kenttäarmeijan suojaukseen. Hyökkäysvaiheen jälkeen laivue suoritti suojaustehtäviä muun muassa Suursaaren valtauksen yhteydessä.
Keväällä 1942 laivue alistettiin lentorykmentti 1:lle ja sen toiminta-alueeksi tuli Aunuksenkannas. Laivue suoritti torjunta- ja suojauslentoja Nurmoilan lentokentältä aina kesäkuuhun 1944 saakka, jolloin venäläisten suurhyökkäys Aunuksenkannaksella alkoi. Laivue vetäytyi kenttäarmeijan mukana suorittaen eri työkentille tukeutuen rynnäköintiä, tiedustelua ja pommituskoneiden suojauslentoja. Aselevon solmimisen jälkeen laivue siirtyi Rantasalmen kautta Mikkeliin, jossa se lakkautettiin ilmavoimien rauhanajan organisaatioon siirtymisen yhteydessä 4. joulukuuta 1944. Laivue saavutti jatkosodassa 190 ⅓ ilmavoittoa ja menetti 24 konetta ja 16 ohjaajaa.
Perustaminen
pienoiskuva|Lentolaivue 32:n kalustona oli keväällä 1940 lyhyen aikaa Brewster B-239. pienoiskuva|Laivueen kalusto 1940–41, Fokker D.XXI Lentorykmentti 2:n alaisuuteen perustettu lentolaivue 22, komentajanaan kapteeni Erkki Heinilä, siirrettiin talvisodan jälkeen, 9. huhtikuuta 1940, lentorykmentti 3:een ja nimettiin uudelleen lentolaivue 32:ksi (LLv 32). Laivueen kalustona oli 18 Brewster B-239 -konetta, jotka kuitenkin luovutettiin toukokuun alussa lentolaivue 24:lle. Luovutetun kaluston tilalle laivue sai LLv 24:n Fokker-hävittäjät. Laivue siirtyi perustamisensa jälkeen Ruovedelle, Siikakankaan lentokentälle, jossa se jatkoi koulutustoimintaa koko välirauhan ajan.
Jatkosota
Jatkosodan liikekannallepanossa laivue sai 20. kesäkuuta 1941 siirtokäskyn Hyvinkäälle, joka toteutettiin 21. kesäkuuta alkaen siten, että laivueen viimeiset osat olivat perillä 25. kesäkuuta. Laivueen kalustona oli tässä vaiheessa 36 Fokker-hävittäjää. Laivueen päätehtävänä oli Helsingin ja sieltä Riihimäelle kulkevan rautatien suojaus mahdollisia venäläisten pommikoneiden hyökkäyksiä vastaan. 1. lentueen luutnantti Veikko Evinen saavutti 25. kesäkuuta laivueen ja samalla lentorykmentti 3:n ensimmäiset ilmavoitot ampuessaan alas kaksi SB-2 -pommituskonetta. Tämän jälkeen ei Hyvinkäältä suoritetuilla lennoilla kohdattu vastustajan koneita lukuisista hälytyslennoista huolimatta, koska neuvostokoneet kääntyivät Suomen rannikolta takaisin havaitessaan starttaavien suomalaishävittäjien nostattamat pölypilvet. Laivueen tehtävää muutettiin 1. heinäkuuta niin, että ilmasta suojattavaksi tuli Vuoksen lounaispuolella olevat kenttäarmeijan joukot sekä Lappeenrannan ja Vuoksenlaakson teollisuusalueet. Uudeksi tukikohdaksi määrättiin Utti, johon laivue siirtyi Vesivehmaan kautta 4. heinäkuuta mennessä. Samalla laivueelle alistettiin lentolaivue 30:n Hurricane-koneilla varustettu lentue, kapteeni Heikki Kalajan johtama osasto Kalaja. Kaksi venäläiskonetta hyökkäsi 11. heinäkuuta aamuyöllä Uttiin tuhoten kaksi ja vaurioittaen neljää Fokker-konetta. Seuraavana päivänä laivueen komentaja vaihtui kapteeni Heinilän siirtyessä täydennyslentolaivue 35:n komentajaksi ja uudeksi komentajaksi tuli majuri Olavi Ehrnrooth. Laivue luovutti 13. heinäkuuta annetun käskyn mukaisesti Fokker-hävittäjänsä lentolaivueille 12 ja 14 ja sai tilalle Curtiss Hawk -kaluston. Ensimmäinen ilmavoitto Curtiss-kalustolla saavutettiin 16. heinäkuuta kun kolmen CU:n osasto ampui alas yhden I-153-koneen neljän venäläisen osastosta.
Daejeon
Daejeon (, hanja 大田) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean keskiosassa. Se sijaitsee sisämaassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella ja rajautuu lännessä Etelä-Chungcheongin sekä idässä Pohjois-Chungcheongin maakuntaan. Se toimii Etelä-Chungcheongin hallintokeskuksena. Daejeon on maan viidenneksi suurin kaupunki: siellä on 1 445 640 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 539,87 neliökilometriä.
Lentolaivue 32
Jatkosota
Hyökkäyksen Karjalankannakselle alkaessa laivue alistettiin ilmavoimien komentajalle tehtävänään kenttäarmeijan suojaus. Laivue siirtyi tehtävän suorittamiseksi lähemmäs rintamalinjaa, Lappeenrantaan, 30. heinäkuuta. Alistus ilmavoimien komentajalle päättyi 14. syyskuuta, ja laivue palautettiin lentorykmentti 3:n yhteyteen. Laivueen tehtäväksi tuli 19. syyskuuta kenttäarmeijan edetessä Kannaksen joukkojen ja Vuoksen ylimenopaikkojen suojaus sekä tiedustelutehtävät, tämän vuoksi laivue siirtyi 23. syyskuuta Suulajärvelle. Lokakuussa laivue sai määräyksen yhden Curtiss-lentueen siirtämisestä Hangon alueelle. 1. lentue (Osasto H) siirtyi Nummelan lentokentälle 30. lokakuuta, josta se suoritti muutamia torjuntalentoja ampuen alas kaksi viholliskonetta menettäen kaksi omaa konetta. Venäläisten tyhjennettyä Hangon tukikohdan lentue siirtyi takaisin laivueen yhteyteen 7. joulukuuta. Ensimmäisen sotavuoden aikana laivue ampui alas 65 vastustajan konetta ja menetti 8 omaa konetta.
Daejeon
Daejeonin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”suuri pelto”. Japanin siirtomaakaudella Seoulin ja Busanin välinen rautatie rakennettiin kulkemaan Daejeonin kautta, ja kaupungista tuli tärkeä risteyskohta. Kaupunki kehittyi voimakkaasti myös sen jälkeen, kun siitä tehtiin Etelä-Chungcheongin pääkaupunki vuonna 1931. Kaupunki tuhoutui täysin Korean sodassa. Vuodesta 1973 lähtien kaupunkiin alettiin rakentaa Daedeok Science Town -aluetta, joka on nykyään merkittävä tieteen ja teknologian keskus ja jossa sijaitsevat muun muassa KAIST-instituutti, Korean avaruustutkimuskeskus (KARI) ja Korean ydinteknologinen tutkimuslaitos (KAERI). Daejeonissa järjestettiin maailmannäyttely vuonna 1993 (Expo ’93), ja metropolikaupunki siitä tehtiin vuonna 1995.
Lentolaivue 32
Jatkosota
pienoiskuva|Laivueen pääkalusto 1941–44 ollut Curtiss Hawk 75A. Vuoden 1942 alku oli rintamaosalla hiljainen. Laivueen koneet kohtasivat viholliskoneita vain kerran, 8. tammikuuta, kun luutnantti Pentti Nurmisen johtama osasto ampui alas kolme I-152-hävittäjää. Yhden tuloksettoman, 5. helmikuuta suoritetun torjuntalennon jälkeen laivue osallistui sotatoimiin seuraavan kerran Suursaaren valtauksen yhteydessä 27.–28. maaliskuuta. Laivueen lentäjät ampuivat saaren valtausparaatia suojatessaan alas 15 neuvostokonetta ilman omia tappioita. 3. toukokuuta 1942, ilmavoimien uudelleenjärjestelyn seurauksena, laivue alistettiin uudelleen perustetulle Lentorykmentti 1:lle. Laivueen tehtäväksi määrättiin 14. toukokuuta Aunuksenkannaksen alueella suoritettavat torjunta- ja suojauslennot. Lisätehtäväksi määrättiin näkötiedustelu vihollisen puolella lennettäessä. Laivueen uudeksi tukikohdaksi määrättiin rykmentin komentajan, everstiluutnantti Rekolan sekä majuri Ehrnroothin suorittaman tiedustelun perusteella Nurmoila. Laivueen viimeiset lennot Suulajärven tukikohdasta lennettiin 17. toukokuuta, jonka jälkeen koneet siirtyivät Immolaan, josta edelleen Nurmoilaan. Nurmoilan kentällä vallinnut kelirikko viivästytti siirtolentoja niin, että laivueen viimeiset lentävät osat olivat perillä 30. toukokuuta 1942. Venäläisten ilmatoiminta oli kesäkuukausina erittäin vilkasta; laivue joutui usein kiivaisiin ilmataisteluihin uuden venäläiskaluston kanssa, johon kuuluivat muun muassa nopeat MiG-1, MiG-3 ja Pe-2 -koneet. Pe-2-koneiden torjuntaan laivue joutui kehittämään uuden taktiikan, koska nopeat venäläispommittajat pääsivät taistelukosketukseen jouduttuaan irtautumaan helposti nopeutensa turvin. Ainut keino, jolla Pe-2-koneen kykeni yllättämään, oli syöksy ylempää korkeuseroa hyväksi käyttäen. Tätä taktiikkaa käyttäen laivue onnistui ampumaan loppuvuoden aikana alas kymmenen Pe-2-konetta.
Daejeon
Ystävyyskaupungit
Daejeonilla on kymmenen ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:
Lentolaivue 32
Jatkosota
Venäläiskoneet pommittivat 5. heinäkuuta Nurmoilan tukikohtaa useaan otteeseen pudottaen palavaa naftaa ja fosforia. Vaurioiden jäivät kuitenkin pieniksi. Elokuun taistelutoiminta oli vähäistä johtuen osin huonosta säästä ja toisaalta venäläisten vähäisestä lentotoiminnasta; kuukauden aikana laivue sai vain yhdeksän viholliskosketusta. Ainoastaan Pe-2-koneet lensivät säännöllisesti tiedustelulentojaan suomalaisten rintaman taakse. Syyskuussa laivue kävi useita kiivaita ilmataisteluita vihollisen suuria lentomuodostelmia vastaan. Merkittävin taistelu käytiin 5. syyskuuta, kun laivueen kaksi lentuetta taisteli läntisellä Aunuksenkannaksella vihollisen noin 40 hävittäjäkonetta vastaan. Yli tunnin kestäneen taistelun aikana suomalaiset onnistuivat ampumaan alas 13 venäläiskonetta ilman omia tappioita. Lokakuun alusta vuoden loppuun laivueen toiminta-alueella vallitsi huono sää, minkä vuoksi lentoja oli vähän.
Hellblazer
Hellblazer on DC Comicsin Vertigo-merkin alla julkaisema sarjakuvasarja. Se sijoittuu nykyaikaan, yliluonnollisuuksia sisältävään vaihtoehtomaailmaan ja sen päähenkilönä on eräänlainen nykyaikainen velho John Constantine. Sarjakuva on jatkunut vuodesta 1988.
Lentolaivue 32
Jatkosota
pienoiskuva|Laivueen käytössä 1943–44 ollut Lavotškin LaGG-3. Vuoden 1943 alussa lentotoiminta pysyi päivisin sään takia hiljaisena, mutta venäläiset pommittivat Nurmoilaa useana yönä. Näissä pommituksissa tuhoutui ja vaurioitui useita CU-koneita. Laivueen komentajan majuri Ehrnroothin siirtyessä komentamaan perustettavaa Lentolaivue 34:ää uudeksi komentajaksi määrättiin 20. tammikuuta 1943 majuri Lauri Bremer. Komentajan lisäksi siirrettiin alkuvuoden aikana 14 kokenutta ohjaajaa LeLv 34:ään, ja täydennyslaivueesta tilalle tulleiden ohjaajien myötä lentueet järjestettiin uudelleen siten että kokeneempia ohjaajia oli jokaisen lentueen runkona. Uutta kalustoa laivue sai, kun peruskorjauksesta saapui 18. maaliskuuta ensimmäinen sotasaaliiksi saatu LaGG-3-hävittäjä. Myöhemmin koneita saapui kaksi lisää. Konetyypillä oli tarkoitus parantaa pääsemistä taistelukosketukseen nopeiden Pe-2-koneiden kanssa. LG-koneiden käyttöarvoa rajoittivat kuitenkin toistuvat tekniset ongelmat.
Maaliskuun lopulla Nurmoilassa alkanut kelirikko keskeytti lentotoiminnan 25. huhtikuuta asti. Laivueen kuusi lentokunnossa olevaa CU-konetta oli sijoitettu kelirikon ajaksi Immolaan. 5. toukokuuta käydyn ilmataistelun jälkeen, jossa venäläiset menettivät neljä konettaan, ilmatoiminta rauhoittui venäläisten välttäessä harvoilla lennoillaan taistelukosketusta. Elokuun alkupuolella laivueeseen alkoi saapua keväällä 1943 Saksasta ostettuja, Valtion Lentokonetehtaan peruskorjaamia CU-koneita. Nämä paransivat kalustotilannetta niin, että syyskuun aikana lentokunnossa olevien koneiden määrä nousi toiselle kymmenelle. Lentotoiminta hiljeni syyskesällä molemmin puolin rintamaa. Tähän vaikutti osaltaan myös huonona pysynyt lentosää.
Hellblazer
John Constantine-hahmon kehitti alun perin Alan Moore erääseen Rämeen olento-sarjan jaksoon. Alun perin Constantine oli Stingiä ulkonäöltään muistuttava, moraaliltaan kyseenalainen sadetakkiin pukeutuva nykyajan maagi ja seikkailija. Myös The Sandmanissa sivuosassa esiintyvälle hahmolle luotiin vuonna 1988 oma sarjakuvansa, Hellblazer, jonka käsikirjoittajana aloitti Jamie Delano ja piirtäjinä John Ridgway ja Dave McKean. Sarjakuvan nimeksi kaavailtiin ensin Hellraiseria, mutta kun samaan aikaan julkaistiin sarjakuvaan liittymätön Clive Barkerin samanniminen elokuva, nimi vaihdettiin.
Lentolaivue 32
Jatkosota
pienoiskuva|Laivueella kokeilukäytössä vuonna 1944 ollut Curtiss P-40M. Vuoden 1944 alku oli laivueen osalta hiljaiseloa, ensimmäiset ilmataistelut käytiin vasta helmikuun puolessavälissä. 14. helmikuuta laivueen nimeä täsmennettiin lisäämällä siihen toimintaa kuvaava etuliite: uudeksi nimeksi tuli Hävittäjälentolaivue 32 (HLeLv 32). 16. helmikuuta käydyssä ilmataistelussa lentomestari Eino Koskinen saavutti laivueen ainoan LG-koneiden ilmavoiton ampuessaan alas 415 IAP:n LaGG-3-hävittäjän. Nurmoilassa huhtikuun alussa alkanut kelirikko lopetti lentotoiminnan yli kuukaudeksi, laivueen koneet aloittivat tiedustelu- ja torjuntalennot vasta 8. huhtikuuta. Kevään aikana venäläiset siirsivät La-5-kalustoaan myös Aunuksenkannakselle. Suorituskyvyltään CU-koneita tehokkaammat La-5-koneet aiheuttivat laivueelle vaikeuksia niin, että HLeLv 24:stä siirrettiin 12. toukokuuta kuuden Messerschmitt Bf 109 -koneen lentue (1/HLeLv 24) Nurmoilaan torjumaan lisääntyviä La-5-koneiden hyökkäyksiä. Lentueen päällikkönä toimi Mannerheim-ristin ritari luutnantti Lauri Nissinen. Osasto palasi takaisin laivueensa yhteyteen 3. kesäkuuta ammuttuaan alas viisi La-5-konetta.
Hellblazer
Hellblazer on tummasävyinen sarjakuva, jonka päähenkilö Constantine tekee "suuremman hyvän" periaatteella moraalisesti kyseenalaisia asioita, kuten manipuloi ihmisiä toimimaan tavoitteidensa eteen, luoviessaan taustalla käytävässä suuressa yliluonnollisessa konfliktissa. Constantine aiheuttaa välillisesti monen ystävänsä kuoleman, ja ystävät vainoavat häntä silloin tällöin ilmestyvänä äänettömänä haamujoukkona. Tämän ja muiden syiden vuoksi Constantine kärsii psyykkisistä tuskatiloista, joita yrittää lievittää alkoholilla vajoten toisinaan kadulla eläväksi rappioalkoholistiksi saakka.
Lentolaivue 32
Jatkosota
Laivueen komentaja majuri Bremer siirrettiin 17. kesäkuuta toisiin tehtäviin. Komentajan sijaisena toimi kapteeni Aaro Virkkunen 23. kesäkuuta asti, jolloin komentajaksi määrättiin kapteeni Kullervo Lahtela. Venäläiset aloittivat suurhyökkäyksen Aunuksenkannaksella 21. kesäkuuta. Tämä johti pian myös laivueen vetäytymiseen. Laivue vetäytyi 23. kesäkuuta Uomaalle, josta se suoritti rynnäköintiä venäläisten maihinnousujoukkoja vastaan Tuuloksessa. Laivueen päätehtäväksi määrättiin samana päivänä tiedustelu. Laivue vetäytyi edelleen 4. heinäkuuta Mensuvaaraan, josta se suoritti tiedustelutehtäviä sekä pommikoneiden saattolentoja. Laivue sai Mensuvaarassa käyttöönsä sotasaaliina saadun ja kunnostetun Curtiss P-40M -koneen, jolla ei suoritettu taistelulentoja, mutta useat ohjaajat suorittivat sillä kuitenkin tutustumislentoja. Rintamalinjojen vakiinnuttua heinäkuun puolessa välissä venäläiskoneita kohdattiin vain muutaman kerran. Laivueen viimeisen ilmavoiton saavutti 2. lentueen luutnantti Jorma Pesola, joka ampui 27. heinäkuuta alas U-2-tiedustelukoneen Syvälammella.
Hellblazer
John Constantine
Constantine on työväenluokan velho, okkulttinen etsivä ja huijari Liverpoolista, joka on sijoitettu Lontooseen. Hänet tunnetaan loputtomasta kyynisyydestään, älyttömästä nokkeluudestaan, häikäilemättömästä oveluudestaan ​​ja jatkuvasta ketjutupakointistaan, mutta hän on myös intohimoinen humanitaarinen henkilö, jota ohjaa sydämellinen halu tehdä jotain hyvää elämässään.
Lentolaivue 32
Lakkauttaminen
Aselevon alettua 4. syyskuuta laivue siirtyi 6. syyskuuta alkaen Rantasalmelle ja sieltä Mikkeliin 21. syyskuuta mennessä. Välirauhan ehtojen mukaan laivueen reserviläiset kotiutettiin 20. marraskuuta 1944 mennessä. Ilmavoimien organisaatio supistettiin tämän jälkeen rauhanajan vahvuuteen, jolloin muun muassa Lentolaivue 32 lakkautettiin 4. joulukuuta 1944. Laivueen konekalusto luovutettiin tämän jälkeen toimintaansa jatkaville laivueille, CU-kalusto hävittäjälentolaivueille 11 ja 13 sekä LG-koneet Hävittäjälentolaivue 11:lle.
Hellblazer
John Constantine
Toisin kuin muut sarjakuvataikurit, Constantine ei usein käyttänyt taikuutta ennen New 52:ta ja eteenpäin hänen taikuuttaan, vaan valitsi ensisijaisesti luottaa älykkyyteensä, okkultismin tuntemukseen, vastustajien ja liittolaisten manipulointiin sekä laajaan kontaktiluetteloon. Vaikka hänen loitsutaitojensa kuvataan olevan keskinkertaisia, hänen keskeisiä painopistealueitaan ovat demonologia, demoninen kutsuminen, illuusiot ja ennustaminen, vaikka hänellä on myös joitain taitoja muilla aloilla, kuten nekromantia ja henkinen kommunikaatio. Noituutta käyttäessään Constantine on aseistautunut tiedolla monista maagisista loitsuista, rituaaleista ja kirouksista, kuten mieleenpainumisesta, nekromantiasta, illuusioista, näkymättömyydestä ja jopa maagisesta aikamatkailusta. Hänellä on laaja valikoima suojataikoja, kuten sigilejä ja taikapiirejä, jotka voivat suojella häntä sekä fyysisiltä että yliluonnollisilta hyökkäyksiltä. Constantinen taidot noitana paranivat New 52:n uudelleenkäynnistyksen jälkeen lisäämällä muita maagisia voimia, kuten teleportaatiota, vastaloitsuja, elementaalitaikuutta, telekineesiä ja immobilisaatiota. Hän voi käyttää taikuutta heijastaakseen hänelle vihollisilleen aiheutettuja vahinkoja. John kantaa mukanaan myös voimakkaita maagisia esineitä auttamaan häntä taistelussa, kuten The House of Mystery, joka toimii myös hänen kuljettajanaan universumin eri maailmoihin, ja hänen tavaramerkkinsä trenssi, jolla on voimakkaita demonisia voimia.
Johnin tunnusomaisin yliluonnollinen kyky on synkroninen aaltomatka, joka on Constantinen vaistomainen yliluonnollinen kyky tehdä omaa onneaan. Tämä on johtanut Johnin uskomattomaan onneen onnenpeleissä, kykyyn välttää vahinkoja ja paeta niitä, tavata oikeanlaisen liittolaisen, joka auttaa estämään tai pysäyttämään maailmanlopputapahtuman tapahtumisen ja muokkaamaan taistelua, jota hän käy, oman tahtonsa mukaan. Constantine kestää hyvin monia psyykkisiä hyökkäyksiä, kuten telepatiaa, omistamista ja mielenhallintaa.
Nykyään John Constantine on Justice League Dark ryhmän jäsen ja hänellä on romanttinen suhde Zatannan kanssa. Hän on myös joskus tehnyt yhteistyötä Batmanin kanssa.
Elokuvassa
Keanu Reevesin tähdittämä elokuva Constantine (2005) perustuu löyhästi Hellblazeriin. Fanit ovat syyttäneet sitä päähenkilön muuttamisesta: sarjakuvissa Constantine on maailmaa kiertävä englantilainen, joka yrittää luovia puolueettomana Taivaan ja Helvetin välisessä sodassa, kun taas elokuvassa hän on Los Angelesiin asettunut amerikkalainen, joka selvästi asettuu Taivaan puolelle.
Televisiossa
Matt Ryan esittää Constantinea samannimisessä televisiosarjassa Constantine, jota esitettiin yhden tuotantokauden ja 13 jakson verran vuosina 2014-2015.
John Constantine esiintyi myös Arrow-televisiosarjan jaksossa "Haunted", The Flash -sarjan jaksossa "Crisis on Infinite Earths: Part Three" ja Legends of Tomorrow sarjan kolmannella ja neljännellä kaudella, joissa Matt Ryan uusi roolinsa.
Televisiosarjassa The Sandman esiintyi naispuolinen versio John Constantinesta nimeltä Johanna Constantine, jota esitti Jenna Coleman.
Aiheesta muualla
ג'ון קונסטנטין
Lawrence Alma-Tadema
Lawrence Alma-Tadema (8. tammikuuta 1836 Dronrijp, Alankomaat – 25. kesäkuuta 1912 Wiesbaden, Saksa) oli hollantilaissyntyinen taidemaalari. Vuonna 1873 hänelle kuitenkin myönnettiin Britannian kansalaisuus.
Alma-Tadema kuului kuningatar Viktorian aikalaisiin ja hänet tunnetaan parhaiten loisteliaista muotokuvista, jotka on sijoitettu antiikin maailmaan.
Elämäkerta
Lawrence Alma-Tadema oli alkuperäiseltä nimeltään Lourens Alma Tedema ja hän syntyi varakkaaseen alankomaalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli ammatiltaan notaari, mutta kuoli pojan ollessa vielä nuori, vasta neljän vuoden ikäinen.
Jo hyvin varhain poika osoitti merkittäviä taiteellisia kykyjä, joita hän kehitti piirrelleen ja maalaten. Näin hän maalasi vuonna 1851 muotokuvan sisarestaan, jonka hän numeroi Op. [Opus] i, tätä numerointimenetelmää hän sovelsi koko tuotantoonsa ja niin hänen viimeiseksi jäänyt maalauksensa on numeroltaan Op. CCCCVIII.
Vuonna 1852 hänestä tuli Antwerpenin taideakatemian oppilas. Hän sai opettajikseen Gustave Wappersin sekä myöhemmin Naicaise de Kayserin. Kumpainenkin opettajista oli lähellä romanttista taidesuuntausta, ja etenkin de Kayser rohkaisi oppilastaan maalaamaan historiallisia aiheita. Vuonna 1856 hän jätti taakseen akatemian ja ryhtyi taidemaalari Hendryk Leysin oppilaaksi. Lisäksi hän asettui taloksi arkeologi Louis de Tayen luokse ja samalla hän kiinnostui entistä syvällisemmin historiasta ja arkeologiasta. thumb|400px|left|Väsähtäneet kilpailijat (1893) Lawrence vieraili Lontoossa vuoden 1862 Suuren maailmannäyttelyn aikana. Käydessään British Museumissa häneen teki suuren vaikutuksen museon egyptiläisen taiteen kokoelma ja eritoten Antiikin Kreikasta peräisin oleva Parthenonin friisi, joka vaikutti voimakkaasta hänen tämän kohtaamisen jälkeiseen tuotantoonsa.
Palattuaan Italiasta Alma-Tadema asettui asumaan Pariisiin, jossa hän kohtasi tunnetun taidekauppiaan Ernest Gambartin, joka kehotti häntä jatkamaan valitulla taiteen tiellä ja samalla tilasi parikymmentä taulua Lontoossa olevaan galleriaansa. Teokset olivat välitön menestys. Kuitenkin vuonna 1865 hänen poikansa kuoli isorokkoon ja vuonna 1869 kuoli vuorostaan hänen puolisonsa Marie Pauline Gressin de Boisgirardin. Näin hän jäi kahden pienen tyttölapsen, Annan ja Laurencen yksinhuoltajaksi.
Taiteilijan uralla näyttelyt seurasivat toisiaan ja takasivat hänelle suunnattoman suosion, niin Euroopassa kuin Yhdysvalloissa ja Australiassakin. Australiassa hänelle myönnettiin lukuisia taidepalkintoja.
Vuonna 1876 hänestä tuli Kuninkaallisen taideakatemian jäsen ja vuonna 1899 kuningatar Viktoria aateloi hänet.
Alma-Tademan toisen puolison kuolema vuonna 1909 toi syvän surun hänen elämäänsä, mutta ei kuitenkaan vaikuttanut hänen luomiskykyynsä. Hän jatkoi maalaamista ja eräiden asiantuntijoiden mukaan hän maalasi tämän jälkeen eräät parhaista teoksistaan.
Hänen yli kuusikymmentä vuotta kestänyt uransa päättyi Wiesbadenin kylpylässä 25. kesäkuuta 1912. Taiteilijan maalliset jäännökset on sijoitettu Saint-Paulin katedraaliin Lontoossa.
Painovoimalinko
thumb|300px|Painovoimalingon periaate. Avaruusalus osuu nopeudella v planeetan vetovoimakenttään. Planeetta liikkuu nopeudella U. Aluksen nopeus voi kasvaa jopa kaksinkertaisen planeetan nopeuden verran eli 2*U.
Painovoimalinko on jonkin suuren taivaankappaleen vetovoiman käyttämistä avaruusaluksen nopeuden lisäämiseen. Nopeus tulee taivaankappaleen liikenopeudesta. Rata, jolla käytetään painovoimalinkoa, on linkorata. Painovoimalinko lyhentää matka-aikaa ja pienentää raketin polttoaineen tarvetta tai muun työntövoiman käyttöä. Painovoimalingon käyttäminen planeettaluotainten lennoilla on nykyään melko tavallista. Esimerkiksi Saturnuksen kiertoradalle saapuneen Cassini-Huygensin nopeuden lisäämiseen käytettiin sekä Venuksen että Jupiterin vetovoimaa ja liikenopeutta. Näin säästettiin polttoainetta Saturnuksen kiertoradalle asettumista varten. Taivaankappaleiden vetovoimaa voi muutenkin käyttää radanmuutoksiin, mm. lennettäessä Kuun ympäri. Käänteisesti painovoimalinkoa voi käyttää sopivissa oloissa myös avaruuslaitteen tai -aluksen nopeuden jarruttamiseen.
Periaate
thumb|350px|Voyager-luotaimet käyttivät Jupiteria painovoimalinkona.
Kun avaruusalus ohittaa taivaankappaleen, vaikkapa planeetan, taivaankappale tavallaan kiskaisee aluksen voimakkaan painovoimakentän alueeseen. Koska planeetta liikkuu, avaruusalus saa planeetan liike-energiaa itseensä ja planeetta menettää hieman liike-energiaansa. Planeetta ja avaruusalus vuorovaikuttavat vetovoiman avulla keskenään. Vaikka planeetta on huomattavasti avaruusalusta massiivisempi, planeetan vetovoimavaikutus avaruusalukseen on Newtonin kolmannen lain mukaan täsmälleen yhtä suuri kuin avaruusaluksen vetovoima planeettaan. Ohittaessaan läheltä planeetan avaruusalus muuttaa hieman suuntaansa. Planeetan vaikutusta aluksen liikkeeseen verrataan monesti tennismailan tennispalloon kohdistamaan vaikutukseen. Jos tennispallo osuu paikoillaan olevaan mailaan, vain pallon suunta muuttuu, ja nopeus vain hieman hidastuu törmäyksen takia. Mutta jos tennismaila liikkuu kyllin nopeasti, mailasta siirtyy palloon liike-energiaa. Jos halutaan lähettää avaruusluotain vaikkapa Saturnukseen, käytetään painovoimalinkona Jupiteria. Merkuriukseen lennettäessä käytetään Venusta ja Maatakin. Esimerkiksi Saturnukseen lennettäessä tyypillistä rataa, niin sanottua Hohmannin puoliellipsiä pitkin lennettäessä matka vie 6 vuotta, mutta linkorataa lennettäessä noin 3,6 vuotta.Uranukseen lennettäessä kuluu Hohmannin rataa pitkin 16 vuotta, linkorataa 6 vuotta. Vielä enemmän aikaa säästyy Neptunukseen mennessä, jonne Hohmannin ellipsiä pitkin kestää matka 45 vuotta, mutta samalla polttoaineen käytöllä linkorataa pitkin 8 vuotta.
Painovoimalinko luonnossa
Painovoimalinko-ilmiö esiintyy myös luonnossa. Jupiter muuttelee vetovoimallaan komeettojen ratoja. Aurinkoa melko läheltä ohittava tähti saattaa syöstä kaukana olevan näkymättömän komeetan sisempään aurinkokuntaan.
Aurinkokunnan synnyn alkuvaiheessa arvellaan kauas ulottuvan Oortin komeettapilven syntyneen jäisten planetesimaalien sinkoutuessa Jupiterin ja muiden jättiläisplaneettojen lähiohitusten avulla ulos sisemmästä Aurinkokunnasta. Tähtijoukoista ja nuorista tähtikasautumista, tähtiassosiaatioista, sinkoutuu ulos tähtiä muiden taivaankappaleiden pois ajamana hyperbeliradoilla. Pitkällä tähtäyksellä painovoimalinko muuttaa niin sanotuilla resonanssiradoilla olevien asteroidien ratoja niin, että niitä voi jopa törmätä Maahan.
James Levine
James Lawrence Levine [lɪ'vaɪn] (23. kesäkuuta 1943 Cincinnati, Ohio – 9. maaliskuuta 2021 Palm Springs, Kalifornia ) oli amerikanjuutalainen kapellimestari ja pianisti.
Levine aloitti pianon- ja viulunsoiton lapsena ja esiintyi jo 10-vuotiaana Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. Ennen pääsyään Juilliard School of Musiciin vuonna 1961 häntä opettivat Walter Levin, Rudolf Serkin ja Rosina Lhévinne.
Levinen kapellimestariura alkoi Clevelandin orkesterin apulaiskapellimestarina 1965–1970. Kesäkuussa 1971 hän johti Metropolitan-oopperassa Puccinin Toscan esityksen. Hänen saamansa suosio johti nimitykseen Metropolitan-oopperan ylikapellimestariksi vuonna 1973. Vuosina 1974–1978 hän oli myös Cincinnati May Festivalin musiikillinen johtaja.
Levine toimi 1999–2004 Münchenin filharmonisen orkesterin ja 2004–2011 Bostonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hän teki yhteistyötä myös Chicagon sinfoniaorkesterin sekä Berliinin ja Wienin filharmonikoiden kanssa.
Vuonna 2017 tuli esiin syytöksiä Levinen nuoriin miehiin ja alaikäisiin poikiin kohdistamasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä 1960-luvulta alkaen. Metropolitan-ooppera ensin keskeytti ja sitten lopetti yhteistyön hänen kanssaan. Levine nosti syytteen Metropolitania vastaan sopimusrikkomuksesta ja kunnianloukkauksesta. Asia sovittiin oikeuden ulkopuolella niin, että Metropolitan maksoi Levinelle 3,5 miljoonaa dollaria.
Borgward BX7
Borgward BX7 on Borgwardin vuodesta 2015 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se on autovalmistajan ensimmäinen uusi auto 55 vuoteen. BX7 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015. vasen|pienoiskuva|BX7 takaa
7. osasto
7. osasto oli puna-armeijan jokaisen esikunnan organisaatio, jonka päätehtävänä oli murentaa vihollisen taistelutahtoa. Tätä työtä teki esimerkiksi Moskovan Tiltu. Osastoissa muun muassa saksalaiset kommunistit olivat työssä neuvostoupseerien alaisina, ja myös monet saksalaiset sotavangit olivat olleet antifasistisessa koulutuksessa neuvostoleireillä. Saksalaiset kutsuivat heitä Seydlitzin miehiksi. Nimi johtui kenraalimajuri Walther von Seydlitz-Kurzbachista, joka oli antautunut Stalingradissa ja ollut mukana muodostamassa ns. Vapaan Saksan kansallista komiteaa, jonka johtajaksi hänet valittiin. Hän oli tosin pelkkä keulahahmo, sillä komitea oli täysin NKVD:n valvonnassa.
Ruotsinsuomi
Ruotsinsuomi on nimitys, jota käytetään Ruotsissa asuvien suomalaisten käyttämästä suomen kielestä.
Ruotsinsuomi muistuttaa hyvin paljon Suomessa käytettävää suomen kieltä. Erot liittyvät lähinnä sanastoon. Ruotsinsuomessa käytetään ruotsin kielestä johdettuja ilmaisuja esimerkiksi metro-sanan sijasta nimitystä tunnelbaana, tietokoneesta nimeä daata ja kännykästä nimeä  mopiili.
Ruotsalaisen yhteiskunnan kuvaamisessa tarvitaan sanatarkkoja käännöksiä huolimatta siitä, että monilta osin Suomen ja Ruotsin yhteiskuntajärjestelmät muistuttavatkin toisiaan. Esimerkiksi Ruotsin eduskunnasta käytetään nimitystä valtiopäivät, Suomen kansaneläkelaitosta vastaavasta Försäkringskassasta käytetään nimitystä Vakuutuskassa. Myös puoluenimiä on käännetty ruotsinsuomeksi. Suomen Kokoomus-puoluetta vastaava Moderaterna on käännetty muotoon maltilliset. Vastaavasti myös Ruotsin Alkoa vastaava Systembolaget on käännetty muotoon Systeemi ruotsinsuomalaisessa puhekielessä.
Ruotsinsuomalainen kielilautakunta (nykyään osa Kielen ja kansanperinteen tutkimuslaitosta) valvoo suomen kielen asemaa Ruotsissa, tarkastaa käännöksiä ja antaa kielineuvontaa, julkaisee Kieliviesti-lehteä ja levittää tietoa suomen kielestä.
7400
thumb|7400 TTL-piirin ja 4011 CMOS-piirin pinnijärjestykset. 7400 on TTL-logiikkaperheen integroitu piiri, johon on pakattu 4 kappaletta 2-sisääntuloista NAND-porttia. Piiriä valmistetaan nykyään CMOS-tekniikalla TTL-version pinnikonfiguraatioon ja eri jännitetasoille. Esimerkiksi 74HC00 CMOS-piirin käyttöjännitesuositus on 2,0–6,0 V. TTL-tasoinen versio vastaavasta piiristä on 74HCT00 ja sen käyttöjännitealue on 4,5–5,5 V.
CMOS-logiikkaperheen 4011 on myös samanlainen NAND-piiri, mutta sen pinnijärjestys on hieman erilainen.
Pakkaustyypit
7400-piiriä valmistetaan useaan eri pakkaustyyppiin tyypillisesti 14-nastaisena, mm.
Kirsty Smith
pienoiskuva|Kirsty Smith Kirsty Smith (s. 6. tammikuuta 1994) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 43 maaottelua. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikissa kolmessa ottelussa.
Smith edustaa englantilaisseura Manchester Unitedia, jonne hän siirtyi vuonna 2018 skottiseura Hibernianista.
The Diplomats
The Diplomats on yhdysvaltalainen hiphop-ryhmä, joka on peräisin New Yorkin Harlemista. Ryhmä tunnetaan myös nimillä Dipset ja Byrdgang.
thumb|250px|The Diplomats-logo Cam'ronin ja Jim Jonesin perustamaan ryhmään kuuluvat nykyään myös Freekey Zekey, Juelz Santana, 40 Cal, J.R. Writer, Hell Rell ja Jha Jha. Ryhmä on julkaissut yhteensä neljä albumia ja on erityisen aktiivinen mixtapejen julkaisija. The Diplomatsilla on myös oma levy-yhtiö Diplomat Records sekä oma alkoholijuomamerkki, Sizzurp. Ryhmään on yhteydessä myös muita ryhmiä, kuten Purple City ja brittiläinen S.A.S..
Diskografia
Albumit:
Mixtapet:
Sinfonia nro 3 (Šostakovitš)
Sinfonia nro 3 Es-duuri op. 20, alaotsikoltaan Toukokuun ensimmäinen, on Dmitri Šostakovitšin sävellys, joka sai kantaesityksensä Leningradissa 6. marraskuuta 1931. Leningradin filharmonikkoja ja Akateemista kapellikuoroa johti Aleksandr Gauk.
Šostakovitšin kolmannen sinfonian finaalissa on hänen Semjon Kirsanovin (1906–1972) tekstiin säveltämänsä kuoro-osuus Pervomaiskaja. Lauluteksti ylistää vapunpäivää ja neuvostovallankumousta: "Jokainen vapunpäivä on askel kohti sosialismia."
Sinfonian kesto on noin 30 minuuttia. Osat esitetään tauotta (attacca).
Franz Viehböck
Franz Artur Viehböck (s. 24. elokuuta 1960 Wienissä) on itävaltalainen elektroniikkainsinööri ja Itävallan ensimmäinen avaruuslentäjä.