cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brunei
Sulttaanin asema
Sulttaani Haji Hassanal Bolkiah on ollut vallassa vuodesta 1967 alkaen. Hän on yksi maailman rikkaimpia henkilöitä. Sulttaanin palatsia, Istana Nurul Iman, on pidetty maailman suurimpana asumiskäytössä olevana linnana. Se valmistui vuonna 1984, ja hinta oli 1,4 miljardia dollaria. Linnassa on 1800 huonetta. Sulttaanilla on noin 5000 autoa kokoelmissaan, mukaan lukien noin 500 Rolls Roycea. Henkilökohtaiseen käyttöön sulttaani omistaa kaksi Boeing 747-400 lentokonetta kullatuilla huonekaluilla, kuusi pienempää lentokonetta ja kaksi helikopteria. Tyttärelleen 18. syntymäpäiväksi hän osti Airbus-lentokoneen.
Vaalit ja oikeusjärjestelmä
Bruneissa on käyty vuonna 1959 saavutetun autonomian jälkeen vain yhdet yleiset vaalit. Maahan demokratiaa vaatinut Brunein kansanpuolue voitti vuonna 1962 kaikki lakiasäätävän neuvoston kymmenen vaaleilla valittavaa paikkaa. Vaalien jälkeen sulttaani Omar Ali Saifuddien julisti maahan yleisen hätätilan ja hajotti neuvoston.
Bruneissa vaikuttaa käytännössä kaksi rinnakkaista oikeusjärjestelmää. Siellä on brittiläiselle perinteelle muodostunut tapaoikeus sekä vuonna 2014 käyttöönotettu šaria-laki. Brunein korkein oikeuslaitos on Brunein korkein oikeus, johon kuuluu sekä vetoomustuomioistuin sekä ylioikeus. Šaria-laista on käytössä myös ankarimmat rangaistukset, kuten kivitystuomiot, käden katkaiseminen varkaalta sekä piiskarangaistus alkoholinkäytöstä. Kuolemantuomion voi saada esimerkiksi homoseksistä, aviorikoksesta sekä raiskauksesta. Laki koskee vain muslimeja. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch piti vuoden 2013 päätöstä šarian käyttöönotosta inhottavana ja epäoikeudenmukaisena.
Hallinnollinen jako
thumb|Brunein piirikunnat. Brunei jakautuu neljään piirikuntaan (daerah). Nämä ovat Belait, Brunei ja Muara, Temburong ja Tutong. Brunei ja Muara on piirikunnista ylivoimaisesti suurin; siellä asuu yli puolet valtion väestöstä. Piirikunnat jaetaan edelleen yhteensä 38:aan alemman tason hallintoyksikköön (mukim), ja nämä kyliin (kampong).
Brunei on keskusjohtoinen maa, ja aluehallinnon rooli on pienempi kuin monissa naapurimaissa. 2000-luvulla on kehitetty neuvoa antavien kyläneuvostojen verkosto. Niiden tehtävänä on toimia tiedonvälittäjinä sulttaanin ja kyläläisten välillä. Tämän toivotaan lisäävän paikallisten perinteiden kunnioittamista ja eri heimoyhteisöjen kuulemista.
Talous ja liikenne
Brunein talous on lähes täysin riippuvainen sen mittavista maaöljy ja -kaasuvaroista. Niiden ansiosta Bruneissa tulotaso asukasta kohden on maailman suurimpia, mutta talous on myös samaan aikaan sidottu yhteen hyödykkeeseen, joka on myös riskialtis markkinoiden heilumiselle. Koska talous pyörii öljy- ja kaasutuotannon ympärillä, muu teollisuus- ja maataloustuotanto on varsin vähäistä, minkä takia Brunei joutuu tuomaan maahan käytännössä kaikki tehdastuotteet ja ison osan ruoasta. Aiemmin suurena vientituotteena oli myös kumipuu, mutta sen tuotanto on lähes loppunut. Puutavaran vienti oli tärkeää, mutta nykyisin kokonaisten tukkien vienti on kielletty.
Brunei on 1990-luvun lopun jälkeen panostanut maatalouteen ja onnistunut pääsemään siipikarjan ja kananmunien suhteen omavaraiseksi. Myös vihannesten suhteen maa on lähes omavarainen. Riisin tuotanto on myös kasvanut 2000-luvulla.
Juha Järvenpää
Juha Järvenpää voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Brunei
Talous ja liikenne
Sulttaani Hassanal on maailman rikkaimpia ihmisiä. Vuonna 2020 tehdyn listauksen mukaan Hassanalin omaisuuden arvo on 28 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja hän on Thaimaan kuninkaan Maha Vajiralongkornin jälkeen toiseksi rikkain monarkki.
Brunein liikenne on perinteisesti perustunut vesiliikenteeseen, ja joet ovat edelleenkin tärkein matkustustapa sisämaahan. Rannikolla on kuitenkin myös hyvä tieverkko, ja Brunein autoistumisen aste on yksi maailman korkeimpia. Brunein kaksi osaa yhdistävä Temburongin silta avattiin maaliskuussa 2020. 26,3 kilometriä pitkä silta on Kaakkois-Aasian suurin merisilta, ja Brunein historian suurin rakennusprojekti. Monet Temburongin asukkaat kulkevat päivittäin Bandar Seri Begawaniin, ja silta oikaisee Malesian kautta kulkevan maareitin. Maan tärkeimmät satamat ovat Muarassa, jossa on iso syvänveden satama, ja Kuala Belaitissa Belaitjoen suulla. Brunein kansainvälinen lentoasema sijaitsee Bandar Seri Begawanissa.
Väestö
thumb|Sulttaani Omar Ali Saifuddinin moskeija Bruneissa. thumb|Perinteistä jokiasutusta [[Kampong Ayerissa.]] Brunein asukasluku vuoden 2019 puolivälissä oli maan tilastokeskuksen arvion mukaan 459 500. Väestö on kasvamassa, sillä bruneilaiset ovat keskimäärin nuoria. Vuoden 2017 tilastojen mukaan kolmasosa asukkaista on alle 15-vuotiaita ja puolet alle 30-vuotiaita. Syntyvyys on maailman keskitasoa, mutta nuoren kansan kuolleisuus on maailman pienimpiä.
Brunein kansalaisia asukkaista oli 72,2 prosenttia. Malaijien osuus oli 65,8 prosenttia ja kiinalaisten 10,3 prosenttia. Malaijeiksi lasketaan kuitenkin myös monia alueen alkuperäisasukkaita, kuten dusunit, belaitit, kedayanit, murutit ja visayat. Malaijin ja kiinalaisten lisäksi maassa asuu muun muassa ibaneita, monia eteläaasialaisten jälkeläisiä sekä Aasiasta ja Euroopasta tulleita väliaikaistyöntekijöitä. Dusunit ja murutit ovat perinteisesti eläneet metsissä ja keränneet ravintoa sekä harjoittaneet jonkun verran viljelyä. Monet heistä ovat kääntyneet perinteisistä uskonnoista islamiin tai kristinuskoon. Kedayanit ovat viljelijöitä. Ibanit elävät lähellä Sarawakin rajaa. Heidät tunnettiin aikoinaan pääkallonmetsästäjinä ja pitkien yhteistalojen asukkaina. Penat elivät metsissä nomadielämää ja metsästivät puhallusputkien ja myrkkynuolten avulla. Nyttemmin ibanit ja penat ovat asettuneet aloilleen.
Brunein väestöstä vuonna 2011 muslimeita oli 78,8 prosenttia, joista pääosa oli sunneja. Kristittyjä oli 8,7 prosenttia ja buddhalaisia 7,8 prosenttia. Kiinalaiset ovat yleensä buddhalaisia, taolaisia, kungfutselaisia tai kristittyjä, kun taas alkuperäiskansoihin kuuluvat kristittyjä tai perinteisiä uskontoja harjoittavia. Brunein virallinen kieli on puolestaan malaiji, mutta englantia puhutaan yleisesti toisena kielenä.
Bruneilaisista aikuisista 92,7 prosenttia on lukutaitoisia. Lukutaito on hiukan yleisempää miesten kuin naisten keskuudessa. Koulunkäynti on pakollista yhdeksän vuoden ajan. Koulu aloitetaan esikoululla, jota seuraa kuusivuotinen alakoulu ja kolmesta seitsemään vuotta yläkoulua. Useimmat korkeakouluopiskelijat suorittavat opintonsa ulkomailla, mutta vuonna 1985 avatussa Brunei Darussalamin yliopistossakin on noin 3 700 opiskelijaa. Sen lisäksi maassa tarjoaa korkeakouluopetusta islamilainen yliopisto ja tekninen oppilaitos, jonka status muutettiin korkeakouluksi vuonna 2008.
Bruneissa veroja perimättä kaikille taataan reilut palkat ja eläkkeet, ilmainen koulutus korkeakouluja myöten ja ilmaiset asunnot. Näin ei luultavasti jatku enää kovin pitkään, sillä maan öljyvarat tulevat muutamassa vuosikymmenessä ehtymään.
Kulttuuri
Brunei oli erityisesti 1500- ja 1600-luvuilla tunnettu metalliesineistään. Messinki- ja hopeakäsityöläiset olivat arvostettuja, ja he tekivät muun muassa gongeja, tykkejä ja muita esineitä, joihin oli kaiverrettu käärmeitä ja muita eläimiä. Gongit olivat myös erittäin tärkeitä soittimia.
Urheilu
Bruneissa on monipuoliset ja modernit urheilumahdollisuudet, ja maa järjesti vuoden 1999 Kaakkois-Aasian kisat Sultan Hassal Bolkiah -stadionilla. Brunei on pärjännyt kansainvälisesti jossain kaakkoisaasialaisissa urheilulajeissa, kuten potkulentopallo sepak takrawissa ja itsepuolustuslaji pencak silatissa.
Brunei on osallistunut olympialaisiin vuosina 1996, 2000, 2004, 2012 ja 2016, mutta maa ei ole voittanut ainuttakaan mitalia. Vuosina 2012 ja 2016 Bruneilla oli kisoissa kolme urheilijaa. Brunein jalkapallomaajoukkue oli heinäkuussa 2020 jalkapallon maailmanrankingissa sijalla 191.
Amphioplus peresi
Amphioplus peresi on Amphioplus-sukuun ja Amphiuridae-heimoon kuuluva käärmetähtilaji. Tieteellisen nimen sille antoivat ensimmäisinä Cherbonnier ja Guille vuonna 1978. Sillä ei ole alalajeja.
Amphioplus peresi esiintyy luonnonvaraisena Madagaskarissa.
Luettelo Kaija Koon kappaleista
Tämä on luettelo Kaija Koon kappaleista hänen soolouraltaan. Kappaleet on pyritty järjestämään julkaisuajan mukaan vanhimmasta uusimpaan.
Triangle Film Corporation
Triangle Film Corporation (myös Triangle Motion Picture Company) oli suuri yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, jonka perustivat wisconsinlaiset veljekset Harry Aitken ja Roy Aitken heinäkuussa Kalifornian Culver Cityssä vuonna 1915. Harry Aitken oli myös D. W. Griffithin liikekumppani Reliance-Majestic Studiosilla.
Vuoteen 1917 mennessä tuottaja Adolph Zukor oli ottanut studion hallintaansa, ja kesäkuussa 1917 Thomas H. Ince ja Mack Sennett jättivät yhtiön ja myivät heidän loput osakkeensa. Triangle tuotti elokuvia vuoteen 1919 asti. Triangle Film Corporation tuotti toimintansa aikana vuosina 1915–1919 melkein 300 elokuvaa. Triangle teki elokuvia Los Angelesin alueella Kaliforniassa, mutta myös New Jerseyn Fort Leessä, joka oli tuohon aikaan yhdysvaltalaisen elokuvateollisuuden keskus.
thumb|right|300px|Trianglen studiot vuonna 1916
Home (Josh Rousen albumi)
Home on folklaulaja Josh Rousen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Slow River Records vuonna 2000.
Tony Hatch
Tony Hatch (s. 30. kesäkuuta 1939) on brittiläinen musikaali- ja televisiosäveltäjä sekä äänilevytuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten monista 1960-luvun loppupuolen hiteistään, jotka usein sanoitti hänen silloinen vaimonsa, laulajanakin tunnettu Jackie Trent. Hatchin säveltämiä hittejä ovat Petula Clarkin ”Downtown” (1964) ja ”Don’t Sleep in the Subway” (1967) sekä Scott Walkerin ”Joanna” (1968). Suomalaisille tutuimmaksi Hatchin melodiaksi on muodostunut Fredin laulama ”Kolmatta linjaa takaisin”, alun perin Petula Clarkin levyttämä ”Beautiful in the Rain”. Hatch on säveltänyt myös tv-sarja Emmerdalen tunnusmelodian.
Tony Hatch oli 1960-luvulla myös levytuottaja, joka tuotti Pye Records -yhtiössä äänilevyjä muun muassa The Searchersille, David Bowielle, Benny Hillille ja Sacha Distelille.
1970-luvulla Tony Hatch ja Jackie Trent suuntautuivat musiikkiteatteriin. Heidän ensimmäinen musikaalinsa oli Arnold Bennettin romaaniin sekä Keith Waterhousen ja Willis Hallin librettoon perustuva The Card (1973). Sitä seurasi näyttelijä David Woodin librettoon sävelletty Rock Nativity (1976), jonka tuotti Cameron Mackintosh.
Vuosina 1978–1982 Hatch ja Trent asuivat Dublinissa, jossa he tekivät Irlannin televisiolle sarjaohjelmia Words And Music ja It's A Musical World. Irlannista pariskunta muutti Australian Sydneyyn 1982. Siellä Tony Hatch toimi muun muassa Australian television vuosittaisen joulushown Carols in the Domain tuottajana ja musiikillisena johtajana. Hän vieraili kapellimestarina monien Australian ja Uuden-Seelannin sinfoniaorkestereiden viihdemusiikkikonserteissa.
Vuonna 2013 Tony Hatch valittiin Songwriters Hall of Fameen.
Atomiteoria
250 px|thumb|Tyylitelty kuva heliumatomista. Kemiassa ja fysiikassa atomiteoria on tieteellinen teoria, jonka mukaan kaikki aine koostuu diskreeteistä eli epäjatkuvista yksiköistä eli atomeista, jotka ovat kemiallisesti jakamattomia. Atomiteoriaa kuvataan atomimallien avulla. Atomiteorian avulla pystytään selittämään tiettyjä ilmiöitä, kuten miksi aineella on tietty olomuoto tietyssä lämpötilassa. Demokritos ja Demokritoksen oppi-isä Leukippos pohtivat aineen koostumusta ja päätyivät siihen, että aine koostuu atomeista, ja että atomi on jakamaton. Jakamaton on kreikaksi atomos, josta sana atomi on johdettu. Nykyään atomien kuitenkin tiedetään koostuvan osasista ja atomeita voitavan jakaa fissioreaktioilla. Nykyisin on vallalla kvanttimekaaninen teoria, mutta sitä ovat edeltäneet Bohrin, Sommerfeldin, Rutherfordin ja Thomsonin teoriat.
Varhaiset atomistit
Antiikin Kreikassa maailman ajateltiin koostuvan neljästä alkuaineesta, tulesta, vedestä, maasta ja ilmasta. Tämän ajattelumallin kehitti Empedokles 400-luvulla eaa. Myöhemmin Demokritos ja hänen opettajansa Leukipos kehittivät uuden mallin, jonka mukaan nämä neljä elementtiä koostuivat atomeista, jotka ovat jakamattomia ja niitä erottaa tyhjyys. Antiikin tunnetuin filosofi Aristoteles ei kuitenkaan uskonut tyhjiön olemassaoloon ja näin kielsi Demokritoksen mallin. Koska Aristoteleen kirjoitukset hallitsivat eurooppalaista sivistystä pitkälle keskiajalle saakka, jäi atomiteoria taka-alalle kahdeksi vuosituhanneksi. Demokritoksen malli kuitenkin säilyi jälkipolville roomalaisen runoilijan Lucretiuksen teoksen De rerum natura (Maailmankaikkeudesta) ansiosta.
Adbusters
thumb|250px|Yritysten [[logoilla varustettu Yhdysvaltojen lippu.]] Adbusters Media Foundation (yleisemmin tunnetaan pelkillä nimillä Adbusters tai Media Foundation), on voittoa tavoittelematon konsumerismin vastainen järjestö. Järjestön perustivat Kalle Lasn ja Bill Ascmalz Vancouverissa vuonna 1989.
Atomiteoria
Varhaiset atomistit
Demokritoksen atomimalli on nykyiseen malliin verrattuna äärimmilleen yksinkertaistettu sekä virheellinen. Demokritoksen mallissa aine koostuu täysin jakamattomista atomeista. Nykymallissa todetaan kuitenkin että atomi jakaantuu kahteen osaan; ytimeen ja elektroniverhoon. Lisäksi Demokritos väitti eri aineiden atomien olevan erimuotoisia; veden atomien pyöreitä, tulen piikkisiä ja maa-atomien rosoisia. Oikeassa Demokritosta voidaan pitää siinä, että atomit ovat keskenään eri kokoisia, eri massaisia sekä osaltaan siinä että atomit ovat ikuisia.
Adbusters
Järjestö julkaisee Adbusters-lehteä, joka on tunnettu erityisesti suurten yhtiöiden mainoksia parodioivista vastamainoksista. Adbustersin ansiosta alkunsa ovat saaneet muun muassa Älä osta mitään -päivä sekä TV Turnoff Week.
Adbustersin toiminta perustuu osittain situationistien ajatteluun, erityisesti heidän "detournement"-käsitteeseensä. Detournementissa alkuperäisten viestejen sisältöjä horjutetaan tekemällä niistä esimerkiksi naurettavia. Vastamainokset ovat tästä esimerkki: vastamainos näyttää nopeasti katsottuna ihan oikealta mainokselta, mutta tarkemmin tutkittuaan katsoja havaitseekin, että vastamainos parodioi jonkin tunnetun tuotemerkin mainosta. Vastamainosten avulla on tarkoitus saada kuluttaja esimerkiksi pohtimaan sitä, tuottaako tietty yhtiö sittenkään niin luontoystävällisiä tuotteita kuin yhtiön viralliset mainokset antavat ymmärtää.
Atomiteoria
Atomiteorian ensimmäiset tieteelliset todisteet
Robert Boyle (1627–1692) oli ensimmäisiä, jotka uudella ajalla herättivät atomihypoteesin henkiin. Hänen mukaansa kaikki aine koostui samanlaisista perushiukkasista eli korpuskelista, jotka eri aineissa olivat ryhmittyneet eri tavoilla. Samoihin aikoihin Nicolas Lemery yritti selittää eri aineiden ominaisuuksia atomien muotojen avulla: esimerkiksi happojen hapan maku ja kyky syövyttää metalleja johtuivat hänen mukaansa siitä, että niiden atomit olivat piikikkäitä. Myös Isaac Newton oletti kaiken aineen koostuvan atomeista. Boylen ansiosta atomimalli sai uutta huomiota osakseen, sillä Demokritoksen atomimalli oli likimain unohtunut.
Sveitsiläinen fyysikko Daniel Bernoulli julkaisi vuonna 1738 teoksen nimeltä Hydrodynamica, joka oli pohja kineettisen kaasuteorian synnylle. Bernoullin mukaan kaasut koostuvat pienistä hiukkasista, jotka ovat koko ajan liikkeessä sekä törmäilevät jatkuvasti toisiinsa. Bernoullin mukaan kaasujen paine johtuu nimenomaan rakenneosasten keskinäisistä törmäyksistä sekä näiden törmäyksistä astian seinämiin, ja kaasun lämpötila riippuu vastaavasti näiden liikkuvien hiukkasten nopeudesta. Teoria tuli kuitenkin yleisesti hyväksytyksi vasta seuraavalla vuosisadalla.
Adbusters
Adbusters on saanut lukuisia sisarjärjestöjä ympäri maailmaa. Esimerkiksi Ranskassa toimii Résistance à l'Aggression Publicitaire ja Japanissa Culture Jammers. Suomessa Adbusters toimii Voima-lehden alaisuudessa.
Aiheesta muualla
Akateemisia sivuja ja uutissivuja:
Atomiteoria
Atomiteorian ensimmäiset tieteelliset todisteet
Tämän teorian ja kemiallisten reaktioiden avulla pystyttiin jo 1800-luvun alkupuolella määrittämään varsin tarkoin eri alkuaineiden atomien massojen suhteet toisiinsa. Ei kuitenkaan vielä tiedetty, kuinka suuria niiden massat olivat gramman murto-osina, vain niiden suhteelliset massat tunnettiin. Siksi olikin otettava käyttöön erityinen atomimassayksikkö, joka alkujaan määriteltiin vetyatomin massaksi. (Nykyisin se on määritelty 1/12-osaksi hiili-12-atomin massasta.) Samoihin aikoihin kehittyivät nopeasti myös lämpöoppi ja siihen läheisesti liittyvä kineettinen kaasuteoria, joka myös edellytti kaasun koostuvat molekyyleistä. Kineettiseen kaasuteoriaan perustuva Avogadron laki osoittautui myös hyödylliseksi kaasumaisten alkuaineiden atomimassojen määrityksessä.
Atomiteoria tuli varsinkin orgaanisen kemian tutkijoiden yleisesti hyväksymäksi, mutta useat fyysikot, esimerkiksi Ernst Mach ja Wilhelm Ostwald, pitivät sitä vielä 1800-luvun lopullakin tarpeettomana hypoteesina. Vasta radioaktiivisuutta koskevat tutkimustulokset sekä Albert Einsteinin vuonna 1905 esittämä Brownin liikkeen selitys ratkaisivat kiistan lopullisesti ja tekivät myös mahdollisiksi määrittää atomimassayksikön ja gramman välisen suhteen.
Demokritoksen tavoin myös Dalton ja tiedeyhteisö vielä kauan hänen jälkeensäkin piti atomia jakamattomana. Elektrolyysin tutkimus johti kuitenkin vähitellen siihen päätelmään, että atomi voi saada sähkövarauksen eli ionisoitua, mikä antoi aihetta olettaa, että on olemassa atomiakin pienempiä sähköisesti varattuja hiukkasia.
1900-luvun atomimallit
thumb|right|220px|Thomsonin "rusinapullamalli" thumb|right|220px|Rutherfordin atomimallissa on keskellä ydin, jonka ympärillä elektronit kiertävät. thumb|220px|Bohrin atomimallissa elektronit kiertävät vain määräetäisyyksillä olevia ratoja pitkin Tutkittuaan sähkön kulkua katodisädeputken tyhjiössä Sir Joseph Thomson keksi elektronin vuonna 1897. Thomson oletti, että elektronit ovat osa atomia, niinpä hän julkaisi vuonna 1904 ensimmäisen elektronit sisältävän atomimallin. Siinä atomi esitettiin kimmoisana, positiivisena pallona, jonka sisällä on negatiivisia elektroneita. Ulospäin atomi oli sähköisesti neutraali. Koska atomin oli havaittu lähettävän sähkömagneettista säteilyä ja lisäksi tiedettiin sähköisen varauksen kiihtyvän liikkeen aiheuttavan säteilyä, Thomson päätteli elektronien värähtelevän atomin sisällä ja näin myös säteilevän.
Vuonna 1909 uusiseelantilainen ydinfysiikan pioneeri Ernest Rutherford päätti testata Thomsonin atomimallin erityisellä sirontakokeella. Hän pommitti ohutta kultalevyä alfa-hiukkasilla ja seurasi niiden siroamista kultalevyyn törmäämisen jälkeen. Koska suurin osa positiivisesti varautuneista alfahiukkasista ei muuttanut kulkusuuntaansa mutta osa niistä muutti suuntaansa jopa yli 90 astetta, Rutherford esitti, että atomissa on pieni positiivinen ydin ja sitä ympäröivä negatiivinen elektroniverho. Rutherfordin atomimallia voi verrata aurinkokuntaan, jossa aurinko vastaa atomin ydintä ja planeetat elektroneita. Rutherford myös väitti, että ydintä kiertävien elektronien keskeiskiihtyvyys aiheutti kokeissa havaitun atomin säteilyn.
Ernest Rutherfordin oppilaana englannissa opiskellut tanskalaisfyysikko Niels Bohr korjaili ja tarkensi Rutherfordin atomimallia. Hän sai aikaan mallin, jota vieläkin käytetään esimerkiksi kouluissa selkeytensä ja yksinkertaisuutensa vuoksi, vaikkei se vastaakaan todellisuutta täydellisesti. Merkittävin muutos on Bohrin tuoma käsitys, että elektroneilla on vain tiettyjä määrättyjä kiertoratoja atomissa, ja jokainen rata edustaa tiettyä energiatilaa. Näin ollen elektroni, joka siirtyy ulommalta radalta ydintä lähempänä olevalle radalle, luovuttaa energiaansa sähkömagneettisena säteilynä. Tämä kumosi täysin Rutherfordin teorian keskeiskiihtyvyyden säteilyvaikutuksesta. Jokaista elektronin mahdollista siirtymistä radalta toiselle vastaa yksi spektriviiva atomin spektrissä.
Bohrin malli on kuitenkin puutteellinen; se ei päde kuin vety­atomille ja yksi­­elektroniselle atomille. Näissäkään tapauksessa se ei selitä atomien spektrien hieno­rakennetta. On nimittäin osoittautunut, että esimerkiksi Balmerin sarjan mukaiset spektri­viivat muodostuvat itse asiassa useammasta lähellä toisiaan olevasta, mutta toisistaan erottuvasta viivasta. Tämän selittämiseksi Arnold Sommerfeld esitti vuonna 1915 tarkennetun atomi­mallin, jonka mukaan elektronien kierto­radat eivät välttämättä ole ympyröitä vaan ne voivat olla myös ellipsejä. Bohrin teorian mukaisen pää­kvantti­luvun lisäksi oli otettava käyttöön myös sivukvanttiluku, jonka Sommerfeldin mallissa tulkittiin kuvaavan radan eksentrisyyttä. Lisäksi suhteellisuusteorian tuloksista seurasi, että ellipsit jatkuvasti kiertyivät tasossaan eli niissä esiintyi peri­heli­liike.
Untamo Kulmala
Untamo Kulmala (11. maaliskuuta 1905 − 13. joulukuuta 1987 ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa neljä ottelua vuosina 1925–1927. Kulmalan seura oli Turun Palloseura.
Zefanias Suutarla
Zefanias Kustaanpoika Suutarla (3. joulukuuta 1834 Merimasku – 17. joulukuuta 1908 Rymättylä) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäiväedustaja ja paikallisvaikuttaja.
Lapsuus ja nuoruus
Suutarlan vanhemmat olivat Kustaa Heikinpoika ja Eeva Loviisa Kaarlentytär. Hän syntyi köyhään perheeseen, jossa oli neljä lasta. Merimaskun Hevosluodosta perhe muutti Rymättylään. Suutarla sairastui lapsena vakavasti ja joutui olemaan vuodepotilaana ja toipilaana pitkään, mistä hän ei koskaan kunnolla toipunut.
Suutarla ei koskaan käynyt koulua, ainoastaan 20-päiväisen rippikoulun, mutta tunsi jo lapsena suurta kiinnostusta lukemiseen ja kirjoittamiseen ja opetteli nämä taidot omin päin. Nuorukaisena hän opetteli itse ruotsin kielen, joka kaksikielisyys oli siihen aikaan talonpoikaiston keskuudessa harvinaista. Hän teki maataloustöitä isänsä talossa ja kävi välillä renkinä. Vuonna 1858 hän avioitui Rymättylän Suutarlan lesken Anna Karolina Nummelinin kanssa (syntynyt Rymättylässä 12. syyskuuta 1824, kuoli 28. lokakuuta 1899 Rymättylässä ). Suutarla oli ratsutila eli rustholli. Isäntänä hän hoiti tarmokkaasti tilaa ja sen viljelyksiä, kunnes lesken lapset aikaisemmasta avioliitosta alkoivat vaatia tilaa itselleen. Suutarlassa ollessaan hän ryhtyi myös laivanvarustajaksi 1870-luvulla, mutta noin vuonna 1880 laivaosuudet rupesivat tuottamaan tappiota. Hän sai ostettua Leiklahden ratsutilan ja kunnosti sen, paljolti tilan hyvien metsävarojen avulla. Myöhemmin hän osti Rymättylän Riiaisten Marttalan tilan.
Yhteiskunnallinen vaikuttaja
thumb|250px|Suutarla hoiti muun muassa [[Rymättylän kirkko|Rymättylän kirkon taloutta ja oli kirkonkirjuri sekä useasti kirkkoneuvoston jäsen.]] Suutarlan aikoina Suutarlalle rupesi kertymään kunnallisia ja kirkollisia luottamustehtäviä, luku- ja kirjoitustaitoinen kun oli. Hän hoiti Rymättylän kirkon taloutta ja oli kirkonkirjuri sekä useasti kirkkoneuvoston jäsen. Soitto- ja puhetaitoisena miehenä hän hoiti välillä myös kanttorin tehtäviä ja papin ollessa estyneenä piti saarnoja ja teki muitakin papillisia töitä. Alusta saakka Suutarla oli puuhamiehenä hankkimassa kunnallishallintoa ja toimi sitten Rymättylän kunnanesimiehenä. 1866 vahvistettua kansakouluasetusta ei millään tahdottu saada toteutettua ja paljolti Suutarlan toimeliaisuuden ansiosta Rymättylään lopulta perustettiin kansakoulu. Voimakkaasta 6 vuotta kestäneestä vastustuksesta huolimatta Suutarla järjesti kuntaan myös lainakirjaston, joka oli hänen mielestään kaikkein tärkein asia. Hän toimi myös kunnan vaivaishoidon esimiehenä.
Suutarla perehtyi omatoimisesti Suomen suuriruhtinaskunnan lakeihin. Hänet valittiin talonpoikaissäädyssä Mynämäen tuomiokunnan edustajana 1877–1878 ja 1885 ja sitten Maskun tuomiokunnan edustajana 1888, 1894, 1897, 1899 ja 1904–1905. Valtiopäivillä hän edusti konservatiivisia näkemyksiä. Suomen kielen aseman parantamista hän ajoi ponnekkaasti, samoin maatalousasioita.
Ranskan Grand Prix 1995
Ranskan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. huhtikuuta 1995 Circuit de Nevers Magny-Cours -radalla. Kilpailu oli kauden 7:s. Sen voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden neljäs. Schumacher ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen aikaan 1,20.218.
Zefanias Suutarla
Yhteiskunnallinen vaikuttaja
Kansanvalistusseuran asiamiehenä Suutarla toimi 1875 alkaen. 1877 hänet valittiin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäseneksi. Vanhoilla päivillään Suutarla piti rymättyläläisille esitelmiä perustuslaillisuuden käsitteestä. Nämä esitelmät julkaistiin myöhemmin kirjana Suomen perustuslakien historiallinen kehitys (Kansanvalistusseura, 1895). Hän kirjoitti myös omaelämäkerran Suomalaisen talonpojan elämänvaiheet (WSOY, 1898).
Mateo Albéniz
Mateo Albéniz (Mateo Antonio Pérez de Albéniz) (1755 tai 1760–1831) oli Espanjan baskilainen säveltäjä ja pappi. Hän sävelsi pääasiassa piano- ja cembalomusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös hengellistä musiikkia.
Albénizin D-duurisonaatti on kenties hänen tunnetuin teoksensa. Lyhyt, yksiosainen sonaatti on omistettu Domenico Scarlattille. Siitä on tehty sovitus myös kitaralle.
Mateo Albéniz ei ollut sukua säveltäjä Isaac Albénizille.
Thorsten Österlund
Helge Thorsten Österlund (3. syyskuuta 1899 Turku − 5. kesäkuuta 1964 Riihimäki ) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 1923 Viroa vastaan. Österlundin seura oli Åbo IFK.
Åbo Akademista valmistunut Österlund oli ammatiltaan diplomi-insinööri, joka työskenteli teknillisenä johtajana Havi Oy:n palveluksessa Viipurissa ja Riihimäellä.
Luettelo 27-vuotiaina kuolleista muusikoista
thumb|upright=1.3|"27 Club graffiti" Tel Avivissa sisältää useitaa "klubin" jäseniä. Vasemmalta: [[Brian Jones, Jimi Hendrix, Janis Joplin, Jim Morrison, Jean-Michel Basquiat, Kurt Cobain ja Amy Winehouse. ]]
Tämä on luettelo 27-vuotiaina kuolleista muusikoista. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa joukko kuuluisia rocktähtiä kuoli tässä iässä, useimmiten päihteiden väärinkäytön seurauksena. Tästä syystä 27-vuotiaana kuoleminen on rockmuusikoista puhuttaessa eräänlainen käsite. Usein puhutaan ironisesti 27:n kerhosta tarkoitettaessa nuorina kuolleita muusikkoja tai näyttelijöitä.
Alkuperäinen 27-kerho
Vaikka Hendrix, Joplin ja Morrison kuolivat kaikki kymmenen kuukauden sisällä ja tunsivat toisensa, "27:n kerhosta" alettiin puhua vasta Cobainin kuoleman jälkeen vuonna 1994.
Mikko Juusola
Mikko Kalevi Juusola (s. 17. maaliskuuta 1998 Kuusamo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Britannian EIHL-liigan Sheffield Steelersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Juusola on Kuusamon Pallo-Karhujen kasvatti. Hän muutti 14-vuotiaana Ouluun ja siirtyi Oulun Kärppiin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Juusola voitti koko C-nuorten SM-karsintojen maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain TUTO Hockeyn Santeri Virtanen. Hän oli myös C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Kärppien paras pistemies tehoilla 28+36=64, joilla Juusola sijoittui sarjan pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös tehoilla 6+17=23 pudotuspelien syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Janne Kuokkanen. Juusola voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän oli Kärppien B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 15+27=42. Juusola voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2015–2016 Juusola siirtyi Kalevan Pallon A-nuoriin. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun 2017 kuukauden tulokaspelaajaksi. Juusola voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän nousi KalPan varakapteeniksi. Juusola voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 20+34=54, joilla hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan pistepörssin kolmannen sijan Ilveksen Joona Koppasen kanssa. Juusola valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2017 Juusola teki KalPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 8. joulukuuta 2017 Saimaan Palloa vastaan, kun KalPa kärsi lukuisista loukkaantumisista. Juusola merkittiin nelosketjun oikeaan laitaan, kun taas vasempaan laitaan merkittiin toinen liigadebytantti, Juuso Könönen. Ketjun keskushyökkääjänä kiersi kolmen ylemmän ketjun sentterit vuorollaan. Juusola sai ottelussa jääaikaa 9.24 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Liigauransa avausmaalin Juusola teki kuudennessa ottelussaan 30. joulukuuta 2017 Pelicansia vastaan. Jari Pulliainen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Juusola pelasi SM-liigassa kauden 2017–2018 aikana seitsemän runkosarjaottelua. Hän pelasi miesten pelejä myös kuuden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Helmikuussa 2018 Juusola teki KalPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Juusola pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi KalPan A-nuorissa. Hän oli A-nuorten SM-liigan alkusarja ja runkosarja yhteenlaskettuna tehoilla 27+21=48 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Aleksi Klemetin jälkeen. Juusola jakoi koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin toisen sijan JYPin Justus Mikkosen ja Sportin Miro Lehtimäen kanssa edellään vain Bluesin Aarne Talvitie sekä pistepörssin kymmennen sijan JYPin Justus Mikkosen kanssa. Pudotuspeleissä hän oli KalPan paras maalintekijä kuudella osumallaan. Viidennessä finaaliottelussa 6. huhtikuuta 2018 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan Juusola teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen jäi KalPan 1–3-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle näin ollen myös A-nuorten Suomenmestaruuden.
Alkukaudella 2018–2019 Juusola pelasi KalPassa neljä SM-liigaottelua ilman tehopisteitä sekä kuusi ottelua seuran A-nuorissa. Suurimmaksi osaksi hän pelasi kuitenkin lainalla IPK:n Mestis-joukkueessa, jonne KalPa lainasi Juusolan loppukaudeksi helmikuussa 2019. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 34 runkosarjaottelussa tehot 15+4=19. Juusola oli IPK:n kolmanneksi paras maalintekijä. Hän jakoi Mestiksen tulokkaiden maalipörssin voiton SaPKon Atte Karppisen kanssa. Syyskuussa 2019 KalPa lainasi Juusolan jälleen IPK:hon. Hän ei pelannut alkukaudella otteluakaan KalPassa. Marraskuussa seura purki Juusolan sopimuksen yhteisymmärryksessä, kun hänelle ei löytynyt sopivaa roolia joukkueesta. IPK teki Juusolan kanssa kuitenkin loppukauden 2019–2020 kattavan sopimuksen. Huhtikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2020–2021 Juusola voitti IPK:n sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 13+14=27. Hän jakoi myös Mestiksen maalipörssin kymmenennen sijan KeuPa HT:n Joonas Larinmaan ja JoKP:n Samuel Salosen kanssa. Pudotuspeleissä Juusola jakoi kolmella osumallaan joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Janne Katosalmen ja Janne Hämäläisen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Juusola valittiin Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Helmikuussa 2021 IPK lainasi hänet neljän ottelun ajaksi Saimaan Pallon SM-liigajoukkueeseen, jossa Juusola teki pelaamissaan otteluissa tehot 1+1=2. Hänet hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Santeri Virtasen maajoukkuekomennuksen sekä Ville Vainikaisen, Ville Petmanin ja Filip Krivošíkin loukkaantumisten jättämiä aukkoja.
Juusola teki kaudeksi 2021–2022 1+1-vuotisen sopimuksen SaiPan kanssa. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 46 runkosarjaottelua tehopistein 11+8=19. Juusola oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä kahden muun tulokkaan, Valtteri Lipiäisen ja Roni Karvisen kanssa. Kolmikko jakoi SM-liigan tulokkaiden maalipörssin toisen sijan Kärppien Ville Koivusen kanssa edellään vain JYPin Joakim Kemell. Juusola jakoi myös tulokkaiden pistepörssin kuudennen sijan KalPan Elias Koposen kanssa. SaiPa ei kuitenkaan käyttänyt hänen sopimuksessaan ollutta optiota.
Kaudeksi 2022–2023 Juusola siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin. Hän jäi 14 pelaamassaan ottelussa kuitenkin ilman tehopisteitä. Joulukuussa 2022 Juusolan sopimus purettiin hänen omasta aloitteestaan. Kolme päivää myöhemmin Juusolan uutisoitiin siirtyvän kevääseen 2024 asti kestävällä sopimuksella Tšekin Extraligan HC Energie Karlovy Varyyn. Kauden jälkeen huhtikuussa 2023 hänen sopimuksensa seuran kanssa kuitenkin purettiin, kun Juusola sai sopimustarjouksen ulkomailta.
Elokuussa 2023 Juusolan uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigan Sheffield Steelersiin.
Maajoukkueura
Juusola on pelannut sekä neljä nuorten että poikien maaottelua.
Arisaka
thumb|320px|Malli 38 thumb|320px|Malli 44
thumb|320px|Malli 97
Arisaka on vuosien 1898–1945 välillä valmistettu japanilaisten pulttilukkoisten sotilaskiväärien mallisarja. Arisaka-kivääreitä alettiin valmistaa japanilaisten huomattua Kiinan–Japanin sodassa (1894–1895) vanhat Murata-kiväärinsä vanhanaikaisiksi. Tällöin perustettiin eversti Nariakira Arisakan (1852–1915) johtama komitea, jonka tarkoituksena oli uudistaa japanilaiset sotilaskiväärit.
Mallit 30 ja 38 olivat 6,5 × 50 -kaliiperisia. Japanin ja Kiinan sodassa 1931 japanilaiset katsoivat, että 6,5 × 50 oli liian heikkotehoinen patruuna ja kehittivät brittiläiseen .303-patruunaan perustuvan uuden, tehokkaamman patruunan, 7,7 × 58:n. Uudelle patruunalle suunniteltu mallin 99 kivääri otettiin käyttöön vuonna 1939.
Malli 99 oli muuten sama kuin malli 38, mutta siinä oli paranneltu tähtäin muun muassa lentokonetorjuntaa varten ja yksijalkainen etutuki eli monopodi. Mallista 99 valmistettiin kahta eri versiota: lyhyttä (pituus 1 117 mm) ja pitkää kivääriä (pituus 1 269 mm).
Mallista 99 kehitettiin vielä lisäksi kaksi niin sanottua TeRa-kivääriä (sanoista ”Teishin rakkasan shōjū”,, laskuvarjovapaaehtoisten kivääri), kahteen osaan katkaistavaa laskuvarjojoukoille tarkoitettua versiota: malli 100 ja malli 2.
Malli 97 oli malliin 38 perustuva, 2,5 kertaa suurentavalla kiikaritähtäimellä varustettu tarkka-ampujamalli, joka otettiin käyttöön vuonna 1937.
Kiinalaiset ja pohjoiskorealaiset joukot käyttivät eri mallisia Arisaka-kiväärejä vielä Korean sodassa.
Karvaorvokki
Karvaorvokki (Viola hirta) on orvokkikasvien (Violaceae) heimoon, orvokkien (Viola) sukuun kuuluva kasvilaji. Karvaorvokki muistuttaa mäkiorvokkia (Viola collina) sekä tuoksuorvokkia (Viola odorata), mutta sen voi erottaa mäkiorvokista lehtien ulkonäön ja tuoksuorvokista kukkien ulkonäön sekä rönsyjen perusteella. Karvaorvokki voi risteytyä mäkiorvokin, tuoksuorvokin tai hopeaorvokin kanssa.
Karvaorvokki on monivuotinen ruohovartinen orvokkilaji, joka ei muodosta rönsyjä. Karvaorvokin lehdet kasvavat suoraan juurakosta muodostaen lehtiruusukkeen varren tyvelle. Lehdet ovat ruodillisia ja muodoltaan herttamaisia. Sekä lehtiruodit että lehtilavat ovat pehmeäkarvaisia. Lehtien korvakkeet ovat melko pieniä ja hammaslaitaisia. Kukat kehittyvät suoraan juurakosta kasvavien varsien päihin. Kukkaperissä on kaksi pientä verholehteä. Kukat ovat melko suuria, vaaleansinivioletteja ja lähes täysin tuoksuttomia. Kukissa on kaksi ylöspäin suuntautunutta ja kolme alaspäin suuntautunutta terälehteä sekä violetti kannus. Karvaorvokki kukkii huhti–toukokuussa. Karvaorvokin hedelmät ovat pyöreitä sekä karvaisia ja sijaitsevat alaspäin kaartuvan varsien päissä.
Karvaorvokki kasvaa metsissä ja mäillä kuivilla kalkkivaikutteisilla kasvupaikoilla. Suomessa karvaorvokkia on tavattu lähinnä vain Varsinais-Suomesta ja Uudeltamaalta. Ruotsissa karvaorvokki on paikoitellen melko tavallinen maan eteläosissa.
R.Smg. Balilla (1927)
'''R. Smg. Balilla''' oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene.
Palvelus
Alus poistettiin luettelosta 28. huhtikuuta 1941.
Luettelo Platonin dialogien sivuhenkilöistä
Luettelo henkilöistä, jotka esiintyvät Platonin dialogeissa joko Sokrateen keskustelukumppaneina tai muuten paikalla olleina. Osa henkilöistä on todistetusti historiallisia, osa on historiallisia mutta heidän esiintymisensä dialogeissa on kuvitteellista, ja osa saattaa puolestaan olla pelkästään kuvitteellisia hahmoja.
Adeimantos
Adeimantos oli Platonin veli. Hän esiintyy dialogeissa Parmenides ja Valtio.
Alkibiades
Alkibiades oli tunnettu ateenalainen poliitikko, joka esiintyy neljässä dialogissa: hänen mukaansa nimetyissä dialogeissa Alkibiades I ja Alkibiades II, sekä dialogeissa Pidot ja Protagoras.
Agathon
Agathon oli ateenalainen näytelmäkirjailija, jonka kotiin sijoittuu dialogi Pidot.
Antifon
Antifon oli Adeimantoksen, Glaukonin ja Platonin velipuoli. Hän esiintyy dialogissa Parmenides.
Anytos
Anytos, Anthemionin poika, oli ateenalainen demokraatti, "kunnon ateenalainen", joka esiintyy dialogissa Menon. Sen lisäksi hän esiintyy Sokrateen puolustuspuheessa Sokratesta syyttäneiden henkilöiden johtajana. Sokrates sanoo hänen toimineen oikeudessa valtiomiesten ja käsityöläisten edustajana.
Marco Di Vaio
thumb|Marco Di Vaio [[Montreal Impactin ja New York Red Bullsin välisessä ottelussa heinäkuussa 2012.]] Marco Di Vaio (s. 15. heinäkuuta 1976 Rooma, Italia) on uransa lopettanut italialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Luettelo Platonin dialogien sivuhenkilöistä
Apollodoros
Apollodoros esiintyy dialogeissa Faidon ja Pidot.
Marco Di Vaio
Di Vaio edusti viimeiset vuotensa MLS:n Montreal Impactia. Aiemmin sitä hän on edustanut Laziota, Veronaa, Baria, Salernitanaa, Parmaa, Juventusta, Valenciaa, Monacoa, Genoaa ja Bolognaa.
Di Vaio on pelannut myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 2004 EM-kilpailuissa.
Luettelo Platonin dialogien sivuhenkilöistä
Aristodemos
Aristodemos esiintyy dialogissa Pidot.
Aristofanes
Aristofanes oli tunnettu komediakirjailija, joka esiintyy dialogissa Pidot.
Aristoteles
Aristoteles, eri henkilö kuin samanniminen tunnettu filosofi, oli myöhempi kolmenkymmenen tyrannin jäsen. Hän esiintyy dialogissa Parmenides. Hänen voi hyvin nähdä siinä edustavan juuri myöhemmin tunnettua filosofia.
Demodokos
Demodokos oli Sokrateen ystävä ja Theageen isä. Hän esiintyy dialogissa Theages. Ei tiedetä, oliko kyseessä sama Demodokos jonka mukaan on nimetty epäperäinen dialogi Demodokos.
Dionysodoros
Dionysodoros esiintyy dialogissa Euthydemos.
Ekhekrates
Ekhekrates oli flioslainen, joka esiintyy kehyskertomuksessa dialogissa Faidon.
Erysimakhos
Erysimakhos esiintyy dialogissa Pidot.
Eudikos
Eudikos esiintyy lyhyemmässä Hippiaassa.
Eukleides
Eukleides Megaralainen oli filosofi, joka esiintyy dialogissa Theaitetos.
Euthydemos
Euthydemos oli sofisti, joka esiintyy dialogissa Euthydemos.
Euthydemos, mahdollisesti eri henkilö, oli myös Kefaloksen poika, joka on taustalla dialogissa Valtio.
Faidon
Faidon oli Sokrateen oppilas. Hän esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Faidon.
Filebos
Filebos esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Filebos.
Gorgias
Gorgias oli tunnettu puhuja ja puhetaidon opettaja, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Gorgias.
Hermogenes
Hermogenes oli Hipponikoksen poika ja Kalliaan veli. Hän esiintyy dialogissa Kratylos.
Hermokrates
Hermokrates oli syrakusalainen kenraali. Hän esiintyy dialogeissa Kritias ja Timaios. Hänen mukaansa on nimetty hypoteettinen dialogi Hermokrates.
Hippias
Hippias oli tunnettu sofisti, joka esiintyy kolmessa dialogissa: hänen mukaansa nimetyissä laajemmassa Hippiaassa ja lyhyemmässä Hippiaassa, sekä dialogissa Protagoras.
Hippokrates
Hippokrates esiintyy dialogissa Protagoras.
Hippothales
Hippothales oli Lysikseen rakastunut mies, joka esiintyy dialogissa Lysis.
Ion
Ion oli efesolainen rhapsodi eli ammattimainen runouden esittäjä. Hän esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Ion.
Kallias
Kallias oli varakas ateenalainen, Hipponikoksen poika ja Hermogeneen veli. Hänen kotiinsa sijoittuu dialogi Protagoras.
Kallikles
Kallikles esiintyy dialogissa Gorgias.
Kebes
Kebes oli Sokrateen oppilas. Hän esiintyy dialogissa Faidon.
Kefalos Klazomenailainen
Kefalos oli klazomenailainen vanhempi aseidentekijä, joka esiintyy dialogissa Parmenides.
Kefalos Syrakusalainen
Kefalos oli syrakusalainen Lysaniaan poika ja Kefaloksen pojanpoika sekä puhuja Lysiaan isä. Hän esiintyy dialogissa Valtio.
Khairefon
Khairefon esiintyy dialogeissa Gorgias ja Kharmides.
Kharmantides
Kharmantides oli Kefaloksen poika. Hän esiintyy dialogissa Valtio.
Kharmides
Kharmides esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kharmides.
Kleinias
Kleinias oli kreetalainen, joka esiintyy dialogeissa Epinomis, Euthydemos ja Lait.
Kratylos
Kratylos oli ateenalainen filosofi, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kratylos.
Krinas
Krinas esiintyy dialogissa Protagoras.
Kriton
Kriton oli Sokrateen oppilas ja ystävä. Hän esiintyy kolmessa dialogissa: dialogeissa Euthydemos ja Faidon sekä hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kriton.
Ktesippos
Ktesippos esiintyy dialogeissa Euthydemos ja Lysis.
Lakhes
Lakhes (n. 475-418 eaa.), Melanopoksen poika, oli ateenalainen aristokraatti ja kenraali, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Lakhes.
Lykon
Lykon oli ateenalainen, joka oli yksi Sokrateen syyttäjistä. Hän esiintyy Sokrateen puolustuspuheessa puhujien edustajana.
Lysias
Lysias oli Kefalos Syrakusalaisen poika, joka on taustalla dialogissa Valtio.
Lysimakhos
Lysimakhos oli Aristeides Oikeamielisen poika. Hän esiintyy dialogissa Lakhes.
Lysis
Lysis esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Lysis.
Megillos
Megillos oli lakedaimonialainen, joka esiintyy dialogeissa Epinomis ja Lait.
Melesias
Melesias oli Thukydides vanhemman poika. Hän esiintyy dialogissa Lakhes.
Meletos
Meletos oli ateenalainen, joka oli yksi Sokrateen syyttäjistä. Hän esiintyy Sokrateen puolustuspuheessa syyttäjien pääpuhujana ja runoilijoiden edustajana.
Meneksenos
Meneksenos esiintyy dialogissa Lysis sekä hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Meneksenos.
Menon
Menon oli sofistien opeista kiinnostunut thessalialainen ylimys. Hän ja hänen orjapoikansa esiintyvät dialogissa Menon.
Nikeratos
Nikeratos on taustalla dialogissa Valtio.
Nikias
Nikias oli ateenalainen sotilas, joka esiintyy dialogissa Lakhes.
Parmenides
Parmenides oli elealainen filosofi, joka on sijoitettu todennäköisesti kuvitteellisesti Sokrateen keskustelukumppaniksi dialogiin Parmenides.
Pausanias
Pausanias esiintyy dialogissa Pidot.
Polemarkhos
Polemarkhos oli Kefaloksen poika. Hän esiintyy dialogissa Valtio.
Polos
Polos oli sisilialainen sofisti ja puhetaidon opettaja, joka esiintyy dialogissa Gorgias.
Prodikos
Prodikos oli sofisti, joka esiintyy dialogissa Protagoras.
Protagoras
Protagoras oli sofisti, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Protagoras.
Protarkhos
Protarkhos esiintyy dialogissa Filebos.
Pythodoros
Pythodoros esiintyy dialogissa Parmenides.
Nuorempi Sokrates
Nuorempi Sokrates (Sôkratês ho Neôteros) esiintyy dialogeissa Sofisti ja Valtiomies.
Theages
Theages oli Demodokoksen poika. Hän esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Theages.
Theaitetos
Theaitetos oli matemaatikko, joka esiintyy dialogeissa Sofisti ja Theaitetos.
Theodoros
Theodoros Kyreneläinen oli matemaatikko, joka esiintyy dialogeissa Sofisti, Theaitetos ja Valtiomies.
Thrasymakhos
Thrasymakhos oli sofisti, joka esiintyy dialogissa Valtio.
Timaios
Timaios Lokroilainen oli matemaatikko, joka esiintyy dialogeissa Kritias ja Timaios.
Zenon Elealainen
Zenon Elealainen oli elealainen filosofi, joka on sijoitettu todennäköisesti kuvitteellisesti Sokrateen keskustelukumppaniksi dialogiin Parmenides.
Nimeltä mainitsemattomia henkilöitä
Lysimakhoksen ja Melesiaan pojat ovat paikalla dialogissa Lakhes.
Menonin orjapoika ratkaisee geometrisen ongelman dialogissa Menon.
"Tuntematon ateenalainen" ("Athênaios ksenos") on keskustelukumppanina dialogeissa Epinomis ja Lait.
"Tuntematon elealainen" ("Eleatês ksenos") on keskustelukumppanina dialogeissa Sofisti ja Valtiomies.
"Ystävä" on keskustelukumppanina dialogeissa Hipparkhos, Minos, Pidot ja Protagoras.
Sati
thumb|”Hindulesken ja hänen edesmenneen puolisonsa polttoseremonia.” Kuva vuonna 1851 ilmestyneestä amerikkalaisesta teoksesta. Satī (devanagari: सती; lähteestä riippuen myös suttee tai sutty) on Intiassa harjoitettu uhriseremonia, jossa naispuolinen leski poltetaan yhdessä kuolleen puolisonsa kanssa. Tiukan lainsäädännön vuoksi seremonia suoritetaan nykyään erittäin harvoin.
Näennäisesti satissa on kysymys lesken vapaaehtoisesta halusta seurata puolisoaan kuolemaan, mutta uhrin vapaaehtoisuudesta ei aina ollut täyttä varmuutta. Yleisesti hindulaisuus kuitenkin kieltää itsemurhan, minkä seurauksena satin harjoittamista on arvosteltu.
Satin hyväksynyt leski painaa ”verisen”, punaisen kädenjälkensä taloon, josta hän lähtee poltettavaksi miehensä kanssa.