cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siiverska
Historia
Pietarin ja Varsovan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1857 Siiverskan asemanseudusta muodostui pietarilaisten suosima kesänviettopaikka, jonne syntyi huvila-asutusta. 1900-luvun alussa siellä asui vuosittain lähes 40 000 kesänviettäjää. Vuonna 1938 asemataajama yhdistettiin lähiseudun muihin huvila-asutuksiin ja Siiverska sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Liikenne, talous ja palvelut
Siiverskan kautta kulkee Pietarin, Pihkovan ja Pytalovon välinen rautatie sekä Kemppaalan ja Hattulan välinen maantie. Seitsemän kilometrin päässä taajaman ohittaa Pietarista etelään johtava valtatie M20 (eurooppatie E95). Siiverskan asema (ven. Siverskaja) on yksi Pietarin Baltian asemalta lähtevän lähijunaliikenteen pääteasemista. Myös samaa rataa Lugaan jatkavat ja sieltä saapuvat lähijunat pysähtyvät Siiverskan asemalla. Asema-aukiolta on linja-autoyhteydet Pietariin, Hatsinaan ja Lugaan sekä lähiseudun kyliin. Kunnan sisällä on neljä linja-autoreittiä.
Lähes puolet työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat palvelut ja teollisuus. Kunnassa toimii muun muassa huonekalu-, metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Maataloutta edustavat konkurssitilassa oleva maatalousyritys Pamjati Iljitša, Venäjän maatalousakatemian tutkimusinstituutti Pielilässä sekä 12 yksityistilaa. Taajaman länsilaidalla sijaitsee varuskunta-alue ja sotilaslentokenttä.
Siiverskassa toimii kaksi keskikoulua, lukio, ammattikoulu ja muita ammattioppilaitoksia. Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto, lastenkirjasto ja kulttuurikeskus Jubileinyi. Terveyspalveluihin kuuluvat aikuisten ja lasten poliklinikat sekä piirisairaala. Hulluhovissa on Leningradin alueen mieli- ja tuberkuloosisairaalat. Kunnan alueella toimii neljä lasten kesäleiriä ja lomakylää. Matkailijoita palvelee yhdeksän kahvilaa.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Siiverskan taajama koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Aseman seudulla ja sotilasalueen lähellä on neljä–viisikerroksisia asuintaloja. Palvelut sijaitsevat pääosin aseman läheisyydessä. Teollisuuslaitokset ovat keskittyneet taajaman itä- ja länsiosiin.
Seudulla on useita keskiaikaisia kurgaanihautoja. Ortesjoen rannalla sijaitsee uhrikivenä käytetty ”Kuukivi” (ven. Lunnyi kamen). Siiverskan rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuonna 1887 rakennettu Pietarin ja Paavalin kirkko, Tihvinän Jumalanäidin kirkko ja entinen lastenkoti sekä Sieversin ja Freedrickszin kartanon puistoalue. Taajaman kesäasukkaista kertovat runoilija Apollon Maikoville, Aleksei Pleštšejeville ja kirjailija Mihail Saltykov-Štšedrinille omistetut muistolaatat. Seudulla on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä. Sisäoppilaitoksessa toimii huvila-asutuksen historiasta kertova museo Datšnaja stolitsa.
One Night Only: Live
One Night Only: Live on Black 'n Bluen ensimmäinen livealbumi vuodelta 1998. Albumi on myös ensimmäinen sitten vuonna 1988 julkaistun In Heatin jälkeen. Albumi on taltioitu vuoden 1997 Black 'n Blue - 1997 Reunion Tour kiertueella, vaikka ennen livelevyn julkaisua yhtye oli hajonnut taas.
Albumi on yhtyeen viimeinen alkuperäiskokoonpanolla julkaistu.
Jacques Villeneuve
Jacques Joseph Charles Villeneuve O.Q. (s. 9. huhtikuuta 1971 Saint-Jean-sur-Richelieu, Québec, Kanada) on kanadalainen autourheilija. Hän on CART-sarjan mestari kaudelta 1995 ja Formula 1 -sarjan mestari kaudelta 1997. Jacques Villeneuven isä oli F1-kuljettajana myös tunnettu Gilles Villeneuve (k. 1982).
Villeneuve on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa F1-mestaruuden voittanut kanadalainen. Mestaruuden ansiosta Villeneuve on menestynein kanadalainen F1-kuljettaja. Toisena on hänen isänsä, Gilles Villeneuve. Jacques Villeneuve on Gilles Villeneuven lisäksi ainoa kanadalainen F1-kuljettaja, joka on voittanut F1-kilpailuja.
Villeneuven menestys F1:ssä oli parhaimmillaan uran alussa hänen ollessaan Williams-tallin kuljettaja vuosina 1996–1998.
Uran alku
Villeneuven tie F1-luokkaan oli poikkeuksellinen. Kilpailuviettinsä hän sai laskettelusta, jossa oppi liikeratojen valitsemisen lisäksi myös tasapainoilua sekä silmien ja käsien välistä hallintakykyä. Hän jätti kokonaan karting-vaiheen väliin ja siirtyi 16-vuotiaana rata-autokilpailuihin. Ensimmäinen rata-auto oli Formula Ford 1600 ja ensimmäinen ralli mihin hän otti osaa oli Alfa Italian Tourism Championship.
CART (1994–1995)
Villeneuve ajoi CART-sarjassa vuosina 1994 ja 1995. Vuonna 1995 hän voitti sarjan mestaruuden. Hän voitti mestaruusvuotenaan tunnetun Indianapolisin 500 mailin ajon.
Williams (1996–1998)
Villeneuve ajoi Williams-uransa kahtena ensimmäisenä vuotena kaikki uransa yksitoista voittoa ja neljää lukuun ottamatta jokaisen palkintopallisijansa.
Juho Maininki
Johan (Juho) Henrik Maininki (10. tammikuuta 1879 Turku – 20. heinäkuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä ja näyttämönjohtaja. Hän työskenteli lukuisilla näyttämöillä vuodesta 1903 alkaen ja näytteli sadoittain rooleja.
Jacques Villeneuve
Williams (1996–1998)
250px|thumb|left|Jacques Villeneuve Kanadan GP:ssä vuonna 1996.
Juho Maininki
Ura
Juho Mainingin vanhemmat olivat viilari Josef Skogman ja Tilda Helin. Ennen taiteellista uraansa hän toimi kirjaltajana ja räätälinä. Maininki toimi johtajana ja näytteli Lohjan Työväen Näyttämöllä 1903–1910 ja vuosina 1910–1928 seuraavilla työväen näyttämöillä: Tervajoki, Lieksa, Enso, Iisalmi, Kemi, Kuusankoski, Lauritsala, Rauma, Eura, Mänttä ja Voikkaa. Näistä pisin jakso oli Mäntässä 1924–1928. Vuoden 1928 jälkeen Maininki toimi Launoisissa, Köyliössä, Vampulassa, ja Kankaanpäässä. Viimeksi mainitusta hän siirtyi vuonna 1948 Kyröskosken tehtaan näyttämön johtajaksi.
Jacques Villeneuve
Williams (1996–1998)
Kausi oli Villeneuven läpimurto. Villeneuve ajoi debyyttikilpailussaan paalupaikalle ja oli voittaa koko kisan. Hänen autonsa lämmöt nousivat kuitenkin liikaa, ja hän joutui päästämään tallikaverinsa Damon Hillin ohitseen sijoittuen itse toiseksi. Kauden aikana hän onnistui voittamaan neljä kilpailua ja oli yksitoista kertaa palkintopallilla. kokonaispisteissä hän sijoittui MM-sarjan toiseksi.
Kaudella Villeneuve kävi mestaruustaistelua Ferrarin Michael Schumacherin kanssa. Villeneuve voitti seitsemän osakilpailua ja oli kahdeksan kertaa palkintopallilla. Viimeisessä kilpailussa Schumacher törmäsi tahallaan Villeneuveen tämän yrittäessä ohittaa hänet, mutta epäonnistui ja joutui itse keskeyttämään. Tapauksen takia Schumacher menetti hänelle kuuluvan MM-sarjan kakkostilan, joka meni Schumacherin rangaistuksen vuoksi Villeneuven silloiselle tallikaverille Heinz-Harald Frentzenille. Schumacherin keskeytettyä kilpailun Villeneuve pystyi jatkamaan vaurioituneella autollaan maaliin kolmannella sijalla, mikä ratkaisi maailmanmestaruuden Villeneuven hyväksi.
Juho Maininki
Ura
Mainingin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Daniel Hjortin, Lallin ja Kullervon nimiosat sekä Nummisuutareiden Esko, Pohjalaisten Harrin Jussi ja Elinan surman Klaus Kurki.
Jacques Villeneuve
Williams (1996–1998)
Kausi ei sujunut enää entiseen malliin Williamsin siihenastisen moottorivalmistajan Renault'n ja teknisen suunnittelijan Adrian Neweyn jätettyä tallin. Villeneuve sijoittui vasta MM-sarjan viidenneksi. Hän onnistui nousemaan palkintopallille kauden aikana kahdesti, koska auto ei ollut aivan McLarenin ja Ferrarin tasoa.
Juho Maininki
Ura
Maininki työskenteli myös torvisoittokunnan johtajana, laulunopettajana ja näyttämöpukujen valmistajana.
Jacques Villeneuve
Williams (1996–1998)
Villeneuve päätti vaihtaa seuraavaksi kaudeksi uuteen BAR-talliin, jossa oli mukana hänen ystäviään.
BAR (1999–2003)
Kaudeksi hän siirtyi suurella budjetilla aloittaneeseen British American Racing (BAR) -talliin, jota johti Villeneuven hyvä ystävä Craig Pollock. Villeneuve jatkoi tallissa kaudelle saakka, muttei saavuttanut odottamaansa menestystä. Ensimmäisellä BAR-kaudellaan hän keskeytti 12 kauden 16:sta kilpailusta, eikä saavuttanut yhtäkään pistettä.
Kausi oli Villeneuven paras kausi BAR-tallissa. Tuolloin Villeneuve saavutti 17 MM-pistettä ja sijoittui sarjan kokonaispisteissä seitsemänneksi. Koko BAR-urallaan hän onnistui saavuttamaan vain kaksi palkintopallisijoitusta, jotka jäivät hänen uransa viimeisiksi.
Renault (2004)
Villeneuve piti välivuotta kaudella, mutta teki paluun kauden kolmeen viimeiseen kilpailuun päästyään Renault'lle korvaamaan potkut saanutta Jarno Trullia. Lähes vuoden kestänyt tauko näkyi Villeneuven ajamisessa, ja hänen tuloksensa olivat vaatimattomia. Pisteitä Villeneuve ei saavuttanut.
Sauber ja BMW Sauber (2005–2006)
Kaudeksi hän siirtyi Sauber-tallin kilpakuljettajaksi. Kausi ei tuottanut hänelle suurempaa menestystä ja varsinkin kauden alku oli Villeneuvelle erityisen vaikea. Sen vuoksi huhut Villeneuven mahdollisista potkuista käynnistyivät taas tiedotusvälineissä. Kauden loppupuolella kanadalainen kuitenkin paransi suorituksiaan ja onnistui keräämään lopulta yhdeksän MM-pistettä.
Kauden 2006 alussa Villeneuve ajoi pirteämmin kuin edellisellä kaudella ja pystyi kilpailemaan tasavertaisesti tallikaveriaan Nick Heidfeldia vastaan. Varsinkin aika-ajoissa Villeneuve esitti hyviä otteita. Niissä hän löi saksalaisen 7-5. Yllättäen Saksan GP:n jälkeen BMW kuitenkin tiedotti Villeneuven loukkaantuneen kilpailussa tapahtuneessa ulosajossa ja testikuljettaja Robert Kubican korvaavan hänet Unkarin osakilpailussa.
Vaikka virallisten tietojen mukaan Villeneuve olikin loukkaantunut, silti yleisesti tiedettiin Jacquesin uran BMW:llä tulleen tiensä päähän. Lopullinen varmistus asialle oli BMW:n Unkarin kisan jälkeen tekemä ilmoitus siitä, että Kubica ajaa BMW:llä kauden loput kisat. Saksan osakilpailu 2006 jäi näin ollen Villeneuven uran viimeiseksi.
Paluuyritys
Kauden 2009 aikana Villeneuve ilmoitti olevansa jälleen kiinnostunut F1-sarjassa ajamisesta. Hän vetosi siihen, että uusien sääntöjen ansiosta hänellä olisi mahdollisuus tähän. Myös MM-sarjaan kaudelle 2010 mukaan tulleet kolme uutta tallia olisivat saattaneet helpottaa hänen paluutaan. Villeneuve ei kuitenkaan ajanut kaudella 2010.
Le Mansin 24 tunnin ajo
thumb|right|300px|Villeneuven ajama Peugeot 908 HDi FAP vuonna 2007. Vuonna 2007 Villeneuve osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon Peugeot 908 HDi FAP -autolla, jota hän ajoi yhdessä espanjalaisen Marc Genén ja ranskalaisen Nicolas Minassianin kanssa. Kisaa oli jäljellä noin 100 minuuttia, kun Minassianin ajaessa autoa siihen iski öljynpaineen vuoto ja talli joutui keskeyttämään varikkopysähdyksestä huolimatta. Kilpailun voitti Audi R10:llä ajaneet Frank Biela, Emanuele Pirro ja Marco Werner.
Villeneuve osallistui myös vuoden 2008 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän sijoittui tällä kertaa toiseksi. Kuljettajakolmikko johti kisaa useita tunteja, mutta menettivät johtonsa sateen myötä, 15 tunnin kohdalla käydyn varikkopysähdyksen aikana. Kilpailun voitti Audi Sport Team Joestilla ajaneet Allan McNish, Rinaldo Capello ja Tom Kristensen.
NASCAR
Villeneuve siirtyi vuonna 2007 Bill Davis Racing -talliin ja testasi ensimmäistä kertaa 10. syyskuuta 2007 NASCAR-autoa Talladegassa. Ensimmäisen kilpailunsa hän ajoi 22. syyskuuta Las Vegasissa, jossa Villeneuve sijoittui aika-ajoissa seitsemänneksi, mutta kilpailussa hän sijoittui kolaroinnin myötä vasta sijalle 21. Villeneuve ajoi kauden viimeiset seitsemän kilpailua Bill Davis Racingin Toyota Tundra -autolla NASCAR Craftsman Truck -sarjassa, jossa hän sijoittui sijalle 59 keräten yhteensä 615 pistettä. Villeneuve ajoi myös kaksi kilpailua Nextel Cupissa. Villeneuven tarkoituksena on osallistua samaan sarjaan myös vuonna 2008.
Jäätyään ilman sponsoria NASCAR Sprint Cup -sarjassa Villeneuve siirtyi ajamaan kilpaa vuoden 2008 Speedcar-sarjan viimeisiin kisoihin. Hän jatkaa sarjassa myös kaudella 2009 siirtyessään Speedcar Teamista Durango-talliin.
Ura muusikkona
Villeneuve on kirjoittanut omia kappaleitaan jo kilpaillessaan Japanissa alemmissa luokissa. Kuitenkin vasta vuonna 2006 hän julkaisi ensimmäisen kaupallisen singlensä, nimeltään ”Accepterais-tu”. Vuonna 2007 julkaistiin Villeneuven esikoisalbumi Private Paradise.
Out of Exile
Out of Exile on Audioslaven toinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. toukokuuta 2005. Albumilta nousi neljä hittiä: "Be Yourself", "Your Time Has Come", "Doesn't Remind Me" ja "Out of Exile". Out of Exile nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kriitikot suhtautuivat albumiin lähinnä lämpimästi. Jotkut faneista pitävät albumia parempana kuin edellinen, kun taas jotkut faneista pettyivät Out of Exilen rauhallisempaan tunnelmaan. Albumin kappale "Doesn't Remind Me" sai parhaan hard rock -esityksen Grammy-ehdokkuuden.
Albumin kappaletta "Be Yourself" on käyetty WWE-diiva Ashley Massaron sisääntulomusiikkina.
Kappalelista
Kaikki albumin kappaleet ovat Chris Cornellin sanoittamia ja Audioslaven säveltämiä ja sovittamia.
Pihatyranni
Pihatyranni, aikaisemmalta nimeltään kuningastyranni (Tyrannus tyrannus) on tyrannien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Etelä-Carolinasta vuonna 1758. Pihatyranni on noin 23 senttiä pitkä, ja sen selkäpuoli on musta ja vatsapuoli ja pyrstön kärki ovat valkoiset. Pihatyrannin laaja esiintymisalue käsittää pääosan Kanadaa ja Yhdysvaltoja. Se puuttuu Alaskasta, Kanadan pohjoisosista, sekä paikoin Yhdysvaltain lounais- ja länsiosista. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Amerikassa. Lintu pesii viljelysmailla.
Martikkalan koulu
Martikkalan koulu on Lapinlahden luoteisosassa Martikkalan kylällä toimiva alakoulu (luokka-asteet 0-6). Koulussa annetaan perusopetuksen ohella esiopetusta.
Vuonna 2016 koulua kävi Tilastokeskuksen mukaan yhteensä 35 oppilasta. Uudempi oppilasmäärä oli 47; osa koulun oppilaista tulee lähikylistä Iisalmesta ja Kuopiosta.
Palsamipoppeli
Palsamipoppeli (Populus balsamifera) on nopeakasvuinen poppelilaji, joka voi kasvaa 200-vuotiaaksi. Palsamipoppeli voi kasvaa lähes 20 metriä korkeaksi. Sillä on tyypillisesti runsaasti juurivesoja. Puun runko on harmahtava. Lehvästö on kapea, oksat punaruskeita. Lehdet ovat yläpuolelta kiiltävän tummanvihreät ja alapinnaltaan vaaleanvihreät. Silmut ja nuoret lehdet tuoksuvat aromaattisilta.
FS Andromède (M643)
Valmistus
Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1980. Se laskettiin vesille 22. toukokuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 19. lokakuuta 1984.
Palvelus
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Maanpuolustusvelvollisuus
Maanpuolustusvelvollisuus on Suomen perustuslain 127. pykälässä määritelty velvollisuus, jonka mukaan jokaisella kansalaisella on velvollisuus osallistua isänmaan puolustukseen tai avustaa sitä lain tarkemmin määräämällä tavalla. Vaikka asevelvollisuus koskee vain miehiä, maanpuolustusvelvollisuus koskee kaikkia Suomen kansalaisia, ja vaikka siviilipalvelus tarjoaa miehelle mahdollisuuden laillisesti vapautua asevelvollisuudesta (2010-luvulla lähtien sodanaikaisestakin), se ei vapauta maanpuolustusvelvollisuudesta.
Maanpuolustusvelvollisuus kattaa Suomessa asevelvollisuuden, siviilipalveluksen, työvelvollisuuden sekä velvollisuuden osallistua väestönsuojeluun. Lisäksi erinäisiä muita velvollisuuksia, kuten väestönsuojien rakentamisvelvoitetta ja huoltovarmuuteen liittyviä varastointivelvoitteita, voidaan perustella maanpuolustusvelvollisuudella.
James van Riemsdyk
pienoiskuva|Van Riemsdyk vuonna 2011. James van Riemsdyk (s. 4. toukokuuta 1989 Middletown, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsissa. Isokokoinen hyökkääjä on nopea ja taitava. Hän on Philadelphia Flyersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2007 ja koko varaustilaisuuden toinen varaus.
Varauksensa jälkeen van Riemsdyk pelasi kaksi vuotta New Hampshiren yliopistojoukkueessa, jossa hänet toisella kaudella valittiin toiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 2009 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Flyersin kanssa ja pelasi kevään farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa. Van Riemsdyk otti paikan Flyersin NHL-miehistöstä kaudella 2009–2010 ja valittiin marraskuun 2009 kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Hänen tulokaskautensa toi yhteensä 78 runkosarjaottelussa tehot 15+20=35. Flyers eteni Stanley Cup-finaaleihin asti, mutta hävisi lopulta Chicago Blackhawksille otteluvoitoin 4–2. Vuonna 2012 hänet kaupattiin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Luke Schenniin.
Heinäkuussa 2018 van Riemsdyk palasi Flyersiin viisivuotisella sopimuksella.
Heinäkuussa 2023 van Riemsdyk teki yksivuotisen ja miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa.
Maajoukkue
Van Riemsdyk on pelannut kahdet alle 18-vuotiaiden ja kolmet 20-vuotiaiden MM-kilpailut. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kisojen pistepörssin ja valittiin tähdistökentälliseen. Vuoden 2007 alle 18-vuotiaiden kisoissa van Riemsdyk valittiin myös parhaaksi hyökkääjäksi.
Haislahti
Haislahti on lahti Saimaan Pihlajavedessä Savonlinnan kaupungin keskusta-alueella Savonniemen ja Heikinpohjan välissä. Lahdessa sijaitsee syväsatama ja vierassatama. Lahden nimi juontaa juurensa hajuun, joka johtui aiemmin alueella harjoitetun maanviljelystoiminnan tuloksena lahteen lasketusta lehmänlannasta.
Leon
Leon, León tai Léon voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
TAFISA
Maailman kuntoliikuntajärjestö TAFISA on vuonna 1991 perustettu kansainvälinen liikuntajärjestöjen kattojärjestö, joka pyrkii edistämään kuntoliikuntaa koko maailmassa.
TAFISAn jäseneksi voivat hakea kaikki kansalliset tai kansainväliset kuntoliikuntajärjestöt. Tällä hetkellä TAFISAan kuuluu 153 urheilujärjestöä yli sadasta maasta. Mukana on järjestöjä jokaisesta maanosasta.
TAFISAlla on paikallisjärjestöjä Aasiassa ja Oseaniassa (Asiania Sport for All Association ASFAA) sekä Euroopassa (European Sport for All Network ESFAN). Myös kuntoliikunnan Pan American –aluejärjestö on perustettu.
TAFISAn tapahtumia ovat muun muassa lokakuussa pidettävä Maailman Kävelypäivä (World Walking Day) sekä toukokuussa järjestettävä International Challenge Day.
TAFISAn hallitus valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Hallituksessa on kaudella 2005-2009 jäsen myös Suomesta, Suomen Kuntoliikuntaliiton toiminnanjohtaja Jorma Savola.
Tafisan hallituksen kokoonpano
Hallitus (2005-2009)
Aiheesta muualla
Tafisan kotisivu
Gilajoen intiaanireservaatti
300px|thumb|Gilajoen intiaaniyhteisön sijainti [[Arizonan kartalla.]]
Gilajoen intiaanireservaatti sijaitsee Yhdysvaltojen Arizonassa lähellä Phoenixin kaupunkia, sen metropolialueella. Se on perustettu 1859, mutta virallinen perustamisvuosi on 1939. Reservaatin pinta-ala on 1 511,902 km², vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan siellä on asukkaita 11 257. Sen suurimmat yhteisöt ovat Sacaton, Komatke, Santan ja Blackwater. Hallinnolliset virastot sijaitsevat Sacatonossa.
Reservaatti oli Ira Hayesin synnyinpaikka ja hänen kuollessaan hänen kotipaikkansa.
Mikonatsoli
Mikonatsoli (C18H14N2Cl4O) on imidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä useiden sieni-infektioiden hoitamiseen. Mikonatsoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa mikonatsoli on kiteistä ainetta, joka liukenee vain vähäisessä määrin veteen. Orgaanisiin liuottimiin se liukenee paremmin. Yhdisteen sienten kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että mikonatsoli estää sieniä syntetisoimasta solukalvoihinsa tarvitsemaansa ergosterolia. Mikonatsoli on laajakirjoinen sienilääke, joka tehoaa useisiin rihmasieniin ja hiivoihin. Tämän lisäksi sillä on antibioottisia ominaisuuksia ja se tehoaa eräisiin grampositiivisiin bakteereihin. Mikonatsolia käytetään muun muassa jalkasienen, emättimen hiivatulehdusten ja suun sieni-infektioiden hoitamiseen. Yhdistettä käytetään paikallisesti voiteena tai suun kautta tablettina. Mikonatsolia voidaan käyttää myös koirien ja kissojen sieni-infektioiden hoitoon.
Haittavaikutukset
Mikonatsolin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla paikallinen ihoärsytys, huonovointisuus, oksentelu, ripuli ja pääkipu.
Valmistus
Mikonatsolin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2,4-diklooriasetofenoni bromataan 2,4-dikloorifenasyylibromidiksi. Tämä välituote reagoi nukleofiilisella substituutiolla imidatsolin kanssa. Seuraavassa vaiheessa ketoniryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi natriumboorihydridillä. Viimeinen vaihe on reaktio 2,4‐diklooribentsyylikloridin kanssa.
Sergei Jašin
thumb|Sergei Jašin. Sergei Jašin (6. maaliskuuta 1962 Penza – 12. huhtikuuta 2022 ) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet on valittu Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1988.
Velhon morsian
Velhon morsian on japanilainen manga, jonka on luonut Kore Yamazaki. Sarjaa julkaistaan Mag Gardenin Monthly Comic Garden -lehdessä. Sitä on ilmestynyt tähän mennessä 15 pokkarin verran. Suomessa mangaa julkaisee Punainen jättiläinen.
Sarjasta tehty 24-osaisen animesarjan on tarkoitus alkaa lokakuussa 2017. Sarjasta on tehty myös kolmiosainen OVA.
Nim (ohjelmointikieli)
Nim (aikaisemmin Nimrod) on yleiskäyttöinen, imperatiivinen, staattisesti tyypitetty käännettävä tietokoneiden ohjelmointikieli. Sen suunnitteli ja kehitti Andreas Rumpf. Kielestä julkaistiin ensimmäinen versio vuonna 2008. Nimin syntaksi muistuttaa pythonia ja pascalia. Nimin kääntäjä kääntää kieltä oletuksena C-kielelle, jättäen koodin optimoinnin toiselle kääntäjälle, ja pystyy sen lisäksi myös kääntämään Nimiä C++:ksi, Objective-C:ksi ja JavaScriptiksi.
Miguel Mykycej
Miguel Mykycej FDP (17. lokakuuta 1934 Horocholina, Puola (nyk. Horoh’olyna, Ukraina) – 20. toukokuuta 2017 Buenos Aires ) oli Argentiinassa toiminut ukrainalainen Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon piispa. Hänet vihki papiksi 21. huhtikuuta 1963 Josyf Slipyj. Hänet nimitettiin Santa María del Patrocinio en Buenos Airesin eparkian vihkipiispaksi sekä Nazianzuksen titulaaripiispaksi 23. kesäkuuta 1990, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrés Sapelak, jota avustivat Efraím Basílio Krevey ja Abelardo Francisco Silva.
Mykycej sai 20. tammikuuta 1998 nimityksen Santa María del Patrocinio en Buenos Airesin apostoliseksi hallitsijaksi ja 24. huhtikuuta 1999 piispaksi. Hänet asetettiin eparkian piispan virkaan 25. heinäkuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 10. huhtikuuta 2010.
Antti Ahtiainen
thumb|150px|Antti Oskar Ahtiainen Antti Oskar Ahtiainen (7. kesäkuuta 1895 Imatra – 30. huhtikuuta 1938) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Heikki Ahtiainen ja Anna-Liisa Mansikka ja puolisonsa Paulina Siviä Miikki. Hän kävi kansakoulua ja kaksi luokkaa Imatran yhteiskoulua. Hän toimi maanviljelijänä Imatralla ja osallistui voimistelunjohtajakurssille Viipurissa 1913. Vuosina 1913–1916 hän toimi johtajana urheiluseuroissa Imatran Jyske ja Korvenkylän Honka. Hän suoritti yksityisesti keskikoulun Viipurin reaalikoulussa vuonna 1925, kävi reserviupseerikoulun 1926 ja osallistui luutnanttikurssille suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1937.
Haluan rakastaa Peter
Haluan rakastaa Peter on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1972. Se perustuu Aila Meriluodon sensaatioromaaniin Peter-Peter : Erään rakkauden asiapaperit (1971). Elokuva kertoo ruotsalaisessa pikkukaupungissa asuvasta suomalaisesta leskirouvasta, kouluikäisten lasten yksinhuoltajasta, joka kärsii lemmenkaipuusta ja sukupuolisesta tyhjiöstä. Hän löytää haluilleen kohteen eksoottisen komeasta lääkäristä, mutta suhteen intohimo palaa nopeasti loppuun.
Antti Ahtiainen
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania. Ahtiainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 10. syyskuuta 1916. Hänet siirrettiin 3. komppaniaan 1. maaliskuuta 1917.
Haluan rakastaa Peter
Tea Istan pääroolia pidettiin poikkeuksellisen rohkeana. Ista oli tuolloin 40-vuotias, ja eroottissävyisissä rooleissa oli totuttu näkemään vain huomattavasti nuorempia naisnäyttelijöitä. Lisäksi Ista oli arvostettu Kansallisteatterin näyttelijä, jonka edellisestä elokuvaroolista oli kulunut jo seitsemän vuotta.
Antti Ahtiainen
Suomen sisällissota
Ahtiainen palasi Suomeen ja Vaasaan 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana. Vaasasta hän matkusti Virroille, missä hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi ähtäriläisistä vapaaehtoisista kootun Virtain pataljoonan 3. komppaniaan. Hänen komentamansa komppania oli monessa mielessä edistyksellinen jo heidän saamansa sotilaskoulutuksen ja jotensakin yhtenäisen varustuksensa takia. Ahtiaisen komppanian tunnusmerkkinä oli sotilasunivormu ja lammasnahkalakki. Tulikasteensa Ahtiainen sai sisällissodassa 9. – 11. maaliskuuta käydyssä Vaskiveden taistelussa. Seuraavaksi Ahtiainen osallistui Kurun taisteluun, jossa hän ei komppaniansa kera päässyt taistelukosketukseen, koska hänen saamansa ohjeet olivat ilmeisen puutteelliset ja hän joutui olemaan toimettomana Parkanon tien varressa. Tosin hänen toimimattomuutensakin oli tuloksellista, koska Kurun puolustajien komentaja Stolbov päätti lopulta peräytyä Kurusta luullen Ahtiaisen komppanian aikovan koukata heidän selustaansa. Ahtiainen osallistui pataljoonan uljaimpaan hyökkäykseen, jossa hän johti komppaniaansa hyökkäyksen kärkenä Viljakkalaa vastaan. Hänen komppaniansa valtasi lopulta Viljakkalan pistimin ja käsikranaatein 23. maaliskuuta 1918 puolenpäivän aikaan käydyssä käsirysyssä.
Haluan rakastaa Peter
Kritiikissä elokuvan erotiikkaa pidetään töksähtelevänä – "vaikka asialla on Matti Kassila". Ohjaaja ei kritiikin mukaan onnistu tavoittamaan päähenkilön hermostumista hotellirakasteluksi jäävästä suhteesta, eikä Meriluoto itsekään päiväkirjamerkinnöissään anna elokuvalle arvoa. Hän myös vertaa käsikirjoittaja Panu Rajalaa Peteriin sanoen, että tämä on "petermäisempi peter".
Antti Ahtiainen
Suomen sisällissota
Myöhemmin hänet siirrettiin komppanioineen Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 3. pataljoonan 9. komppaniaksi, jonka päällikkönä hän jatkoi. Ahtiainen otti sisällissodassa osaa Vaskiveden, Kurun, Muroleen, Viljakkalan, Ylöjärven ja Epilän taisteluihin, Tampereen valloitukseen sekä rykmentin etenemiseen Savon rintamalta Haminaan.
Aunuksen sotaretki
Ahtiainen liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Palveli ensin tykistössä Vitelessä, 6. kesäkuuta 1919 alkaen 2. rykmentin 3. pataljoonan 3. komppaniassa päällikkönä ja 27. kesäkuuta 1919 lähtien joukkueenjohtajana 2. komppaniassa. Ahtiainen osallistui Aunuksen sotaretkellä Vitelen, Vilgajoen, Matrossan, Suollusmäen ja Sääntäjärven taisteluihin.
Palvelus puolustusvoimissa
Suomen sisällissodan päätyttyä Ahtiainen jäi puolustusvoimien palvelukseen ja palveli aluksi komppanianpäällikkönä Pohjois-Pohjanmaan rykmentissä, josta sittemmin muodostettiin Oulun–Vaasan vartiopataljoona. Hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1918 Helsingin etappipataljoonaan ja komennettiin 1. Divisioonaan esikuntavääpeliksi. Puolustusvoimista hän erosi 11. helmikuuta 1919. Puolustusvoimista eronsa jälkeen hän toimi Joutsenon suojeluskunnan kasvatuspäällikkönä ajalla 1. tammikuuta 1919 – 3. toukokuuta 1919. Kymin suojeluskunnan paikallispäällikkönä Ahtiainen toimi 1. syyskuuta 1919 – 30. kesäkuuta 1920. Ahtiainen astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. tammikuuta 1921 ja toimi vääpelinä Viipurin rykmentissä 1. toukokuuta 1926 saakka, jolloin hänet siirrettiin Polkupyöräpataljoona 3:een. Hänet komennettiin pataljoonan konekiväärikomppaniaan nuoremmaksi upseeriksi 3. helmikuuta 1927. Seuraavaksi hän siirtyi 16. huhtikuuta 1929 Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja määrättiin Mikkelin suojeluskuntapiirin 6. alueen ja 1. marraskuuta 1933 8. alueen päälliköksi.
FS Pégase (M644)
Pégase (runkonumero M644) on Ranskan laivaston 1985 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1980. Se laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 30. toukokuuta 1985.
Dorothy Gish
Dorothy Gish (oik. Dorothy Elizabeth de Guiche, 11. maaliskuuta 1898 Massillon, Ohio, Yhdysvallat – 4. kesäkuuta 1968 Rapallo, Italia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen äitinsä oli näyttelijä Mary Gish ja Dorothy aloitti näyttelemisen neljävuotiaana yhdessä sisarensa Lillianin kanssa. Perhe muutti New Yorkiin, jossa sisarukset näyttelivät muun muassa Mary Pickfordin kanssa. Pickford muutti Hollywoodiin 1909 ja sai D. W. Griffithin palkkaamaan myös Gishin sisarukset studionsa palvelukseen. Sisarusten ensimmäinen yhteinen lyhytelokuva, An Unseen Enemy, valmistui vuonna 1912. Tunnetuimpiin Gishin elokuviin kuuluu Griffithin ohjaama Orpolapset vuodelta 1921.
FS Pégase (M644)
Palvelus
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Emiliano Rodríguez
Emiliano Rodríguez (s. 10. kesäkuuta 1937 San Feliz de Torío) on espanjalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Urheilu-uransa jälkeen hänet valittiin FIBA Hall of Fameen.
Dorothy Gish
Gish keskittyi teatterinäyttelemiseen vuonna 1930 valmistuneen elokuvan Wolves jälkeen. Takaisin elokuvien pariin hän palasi vasta 1944, jolloin valmistui romanttinen komedia Our Hearts Were Young and Gay. Gishin viimeiseksi elokuvaksi jäi cameorooli Otto Premingerin ohjaamassa elokuvassa Kardinaali vuonna 1963. Gish kuoli 70-vuotiaana Rapallossa, Italiassa vuonna 1968. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Emiliano Rodríguez
Rodríguez aloitti pääsarjakoripallon Montcadassa, mutta siirtyi pian Real Madridiin. Madridin paidassa Rodríguez voitti Espanjan-mestaruuden kaksitoista kertaa vuosina 1961–1966 sekä 1968–1973. Lisäksi hän voitti Espanjan-cupin yhdeksän kertaa vuosina 1961–1962, 1965–1967 ja 1970–1973. Rodríguez johdatti joukkueensa neljä kertaa Euroopan cupin mestariksi. Hän lopetti pääsarjauransa vuoteen 1973.
Maajoukkueessa Rodríguez esiintyi 175 ottelussa vuosina 1958–1971. Hän oli mukana kahdessa olympiakisoissa sekä seitsemän kertaa EM-kilpailuissa.
Luna 24
Luna 24 (luotain Е-8-5М, projekti Nro 413) oli kolmas Neuvostoliiton Kuusta näytteitä noutanut avaruusluotain, niin sanottu ”automaattinen näytteidennoutaja”. Se laukaistiin Baikonurin avaruuskeskuksesta 9. elokuuta 1976 Proton-kantoraketilla.
Se laskeutui Vaarojen mereen (12°45’ pohjoista leveyttä, 62°12’ läntistä pituutta; eli latitudi 12,75°, longitudi 62,2°).
Paluukapseli lähti Kuusta 19. elokuuta 1976 ja laskeutui Maahan mukanaan 170,1 grammaa kuunäytettä 22. elokuuta 1976. Laskeutumisalus osui Länsi-Siperiaan, noin 200 kilometriä Surgutista kaakkoon. Tässä luotainmallissa oli aikaisempia Luna 16- ja Luna 20-luotaimia pidempi kahden metrin syvyyteen ulottuva pora.
Luis Herrero
Luis Mikael Herrero (s. 4. toukokuuta 1981 Hämeenlinna) on suomalais-espanjalainen basisti, laulaja ja harmonikansoittaja. Hän toimii Jarkko Martikainen & Luotetut miehet -yhtyeen basistina, taustalaulajana ja harmonikansoittajana. Herrero on naimisissa teatteri-ilmaisun ohjaaja Satu Halosen kanssa ja he asuvat Inkoossa, lähellä Mustiota.
Opinnot
Herrero kävi Tapiolan lukion musiikkilinjan 1997–2000, jolloin hän myös opiskeli bassonsoittoa Espoon pop- & jazzopisto Ebelissä opettajanaan Eerik Siikasaari. Lukion jälkeen Herrero kävi armeijan Lahden varusmiessoittokunnassa. Vuodesta 2001 Herrero opiskeli Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä.
Musiikkiura
Herrero liittyi vuonna 2004 siihen asti tyttöbändinä tunnettuun, lukioaikaisten kavereidensa Nerdee-yhtyeeseen Riikka Sipposen tilalle. Yhtyeen Walls Around -levystä lähtien Herrero on ajoittain toiminut sessiomuusikkona Nerdeetä tuolloin tuottaneelle Jukka Immoselle. Tämän tuotannoista Herrero soittaa bassoa ja haitaria muun muassa Jenni Vartiaisen ja Anna Abreun kappaleilla.
Raaka-Arska (EP)
Raaka-Arska on suomalaisen Raaka-Arska Tuomisen 12" EP ja ensimmäinen oma levytys. Se julkaistiin vuonna 1989. Levy sisältää neljä cover-kappaletta tunnetuista hiteistä. Tunnetuin niistä lienee "Roudari hani", joka on Mikko Saarelan käännös Hurriganesin tunnetuksi tekemästä "Road Runner" -klassikosta.
Luis Herrero
Musiikkiura
Vuodesta 2006 Herrero on soittanut Annika Eklundin yhtyeessä ja levyillä, joita ovat tuottaneet Ilkka Wirtanen ja Sami Auranen.
Herrero soitti 2007 Palefacen livekokoonpanossa ja vieraili Studio Tan -levyllä. Vuosina 2007 ja 2008 hän tuurasi isyyslomaa viettävää Samuli Haatajaa koti- ja ulkomaankeikoilla The Crash -yhtyeessä.
Mariska & Pahat Sudet -yhtyeeseen Herrero liittyi vuonna 2008, jolloin yhtyeen nimilevyä oltiin työstämässä Petrax-studioilla Hollolassa. Yhtye levytti 2012 toisen levynsä Kukkurukuun, jolla säveltäjänä toimi koko yhtye. Yhtye lopetti elokuussa 2013.
Herrero liittyi 2013 uuteen Jarkko Martikainen & Luotetut miehet -yhtyeeseen, joka aloitti keikkailun tammikuussa 2014 Martikaisen viidennen soololevyn Koirien taivas myötä. Herrero laulaa yhtyeessa taustoja ja soittaa harmonikkaa ja bassoa.
2019 perustettiin brittiläis-suomalaisen Paul Oxleyn uusi yhtye, Acoustic Circus, jonka levy Jungle julkaistiin 2020. Levyltä irrotettu single ”That's Where Heaven Lies” ylsi Yle Radio Vegan kuukauden soitetuimmaksi kesäkuussa 2020. Herrero soittaa yhtyeessä bassoa, harmonikkaa ja laulaa taustoja.
Mirkka Paajasen kanssa perustettu duo Mirkka & Luis julkaisi esikoissinglensä "Koiruuksia" loppuvuodesta 2018. Sen tuotti Sampo Haapaniemi.
Laulusolistina Herrero on toiminut vuodesta 2005 Sallad-bilebändissä, yhdessä Henna Juvosen kanssa. Herrero on esiintynyt vierailevana solistina muun muassa useiden sotilassoittokuntien konserteissa Suomessa ja Suomen ulkopuolella. Herrero on myös basisti-laulajana yhtyeissä Über Aber ja Luis and the Bots. Vuoteen 2002 asti Herrero lauloi power metal -yhtyeessä Craydawn.
Teatteriura
Vaimonsa Satu Halosen ja teatteri-ilmaisun ohjaaja Tanja Hautakankaan kanssa Herrero perusti vuonna 2008 kiertävän ammattilaisteatterin. TosiTeatteri on keskittynyt lastenteatterin tekemiseen ja saanut muun muassa Suomen Kulttuurirahaston apurahan. Herrero on esiintynyt Björnin roolissa Suomen musiikkiteatterin ABBA-showssa 2014-2018, toiminut teatterimuusikkona Teatteri Provinssissa ja näytellyt musiikkivideoilla.
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta
thumb|250px|Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta vuonna 1937 (keltaisella). Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta oli Venäjän SFNT:n Itä-Siperian aluepiirin yhteyteen 1930-luvulla kuulunut evenkien kansallinen itsehallintoalue. Sen pinta-ala oli 219 800 neliökilometriä.
Piirikunta perustettiin huhtikuussa 1931. Sen tavoitteena oli alkuperäisväestön siirtäminen kiinteisiin asutuksiin osana maatalouden kollektivisointia. Hallinnollinen keskus oli Vitimin sivujoen Kalakanin suussa sijainnut Ust-Kalakanin kylä (vuodesta 1933 Kalakanin taajama; nykyään autiona).
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella asui 3 200 henkeä. Vuonna 1933 asukkaita oli 9 000, näistä 2 700 pohjoisten alkuperäiskansojen edustajia. Vuonna 1936 asukkaita oli 10 400 henkeä, joista 4 800 oli kullankaivajia ja 1 900 metsästäjiä ja kalastajia. Jälkimmäisistä suurimman osan muodostivat evenkit. Jakuutteja piirikunnassa oli vähän, noin 250 henkeä. Seudun perinteinen elinkeino oli poronhoito ja tärkein tulonlähde turkiseläinten metsästys.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 1938 ja sen alue liitettiin Tšitan alueeseen (nykyinen Taka-Baikalian aluepiiri). Njukžan piiri liitettiin vuonna 1948 Amurin alueeseen.
Jalkaväenkenraali
Jalkaväenkenraali on kenraalin arvoa vastaava saksalainen sotilasarvo, johon on lisätty aselajia osoittava etuliite.
Etuliitteellistä arvoa on Suomessa jaettu vain kunnianosoituksena. Sitä ovat käyttäneet myös jääkäriupseerit.
Paphiopedilum charlesworthii
Historia
P. charlesworthiin kuvasi Robert Rolfe vuonna 1893 julkaisussa Orchid Review ja sen sijoitti venuksenkenkien sukuun Ernst Pfitzer vuonna 1894 julkaisussa Engler, Botanische Jahrbucher.
Kuvaus
P. charlesworthii on pienehkö venuksenkenkä. Jopa 15 cm pitkiä ja 3 cm leveitä lehtiä on neljästä kuuteen kappaletta. Väritys on päältä vihreä, alta vaaleanvihreä ja tyvestä violettipilkullinen. Kukkavana on 8-15 cm pitkä, väriltään vaaleanvihreä, lyhyen ja pehmeän nukan peittämä punaruskein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on jopa 9 cm leveä. Laji kukkii syyskuusta lokakuuhun.
Elinympäristö
P. charlesworthii kasvaa kevyessä varjossa korkeilla ja jyrkillä kalkkikivihuipuilla 1 200–1 600 metrin korkeudella litofyyttinä, toisinaan paljaalla kivellä. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Itä-Myanmariin, Mekongin länsipuoliseen Yunnaniin Kiinassa ja Thaimaan pohjoisimpiin osiin. Alueen lämpötila vaihtelee 12 ja 22 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
P-Nitrobentsoehappo
p-Nitrobentsoehappo eli 4-nitrobentsoehappo (C7H5NO4) on bentsoehapon nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden ja lääkeaineiden valmistuksessa. p-Nitrobentsoehappo on o- ja m-nitrobentsoehappojen isomeeri.
Ratsuväenkenraali
Ratsuväenkenraalin arvo oli käytössä useiden eri maiden armeijoissa ratsuväkijoukkojen aikakautena.
P-Nitrobentsoehappo
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa p-nitrobentsoehappo on keltaisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Sen pKa-arvo on 3,4. p-Nitrobentsoehappo on ihoa, silmiä ja hengitysteitä ärsyttävä yhdiste.
Tykistönkenraali
Tykistönkenraali on tarkennettu sotilasarvo kenraalista, johon on lisätty aselajia osoittava etuliite. Tämä etuliite voidaan liittää vain täyden kenraalin arvonimeen. Suomella on ollut itsenäisyyden aikana vain yksi tykistönkenraali, Vilho Nenonen.
P-Nitrobentsoehappo
Valmistus ja käyttö
Teollisuudessa p-nitrobentsoehappoa valmistetaan hapettamalla p-nitrotolueenia joko typpihapon tai molekulaarisen hapen avulla. Toinen käytetty menetelmä on polystyreenin nitraus ja sitä seuraava hapetus. Laboratoriomittakaavassa voidaan käyttää myös p-nitrotolueenin hapetusta kromihapolla.
p-Nitrobentsoehappoa käytetään valmistettaessa väriaineita ja pelkistämällä siitä saadaan 4-aminobentsoehappoa. Yhdisteestä valmistetaan myös p-aminobentsoehappokloridia, jota käytetään prokaiinin ja foolihapon synteeseissä.
Christian Schwindt
Kurt Christian ”Chrisse” Schwindt (14. maaliskuuta 1940 Helsinki – 12. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen muusikko, joka oli muun muassa DDT Jazz Band -yhtyeen rumpalina. Hän johti 1960-luvulla myös yhtyettä Christian Schwindt Quintet, joka julkaisi vuonna 1966 yhden Suomen ensimmäisistä pitkäsoittolevyistä For Friends And Relatives.
Schwindt oli myös yksi levy-yhtiö Love Recordsin perustajista. Love Recordsin jälkeen hän perusti Kompass Records -levy-yhtiön yhdessä Lasse Mårtensonin kanssa.
Schwindt menehtyi 52-vuotiaana sydänsairauteen Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Filmografia
Christian Schwindt esiintyi muutamissa sivuosissa tai sävelsi musiikkia seuraavissa elokuvissa.
Angelo Di Livio
Angelo Di Livio (s. 26. heinäkuuta 1966 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän saavutti Italian joukkueessa EM-hopeaa 2000.
Di Livio edusti urallaan seuratasolla Reggianaa, Nocerinaa, Perugiaa, Padovaa, Juventusta ja Fiorentinaa. Hän saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton.
Di Livio pelasi Italian maajoukkueessa 40 maaottelua vuosina 1995–2002. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa vuosina 1996 ja 2000.
Jan Kaminski
Jan Bronislavovitš Kaminski on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet on valittu Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1993.
Aktiiviurallaan, vuosina 1987–1999 Kaminski pelasi Dynamo Moskovassa, Dizel Penzassa, Winnipeg Jetsissä, New York Islandersissä, vuosina 1994–2005 toiminnassa olleessa Utah Grizzliesissä, jonka nimen nykyinen samanniminen seura myöhemmin otti itselleen, Fribourg-Gottéron'ssa ja Rauman Lukossa. Nykyään hän asuu Kennesaw'ssa, Yhdysvalloissa, missä opettaa jääkiekkoa nuorille.
Tetsuya Harada
thumb|Tetsuya Harada Japanin GP:ssä 1993. Tetsuya Harada (s. 14. kesäkuuta 1970 Chiba) on entinen japanilainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 250cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Ura
Tetsuya Harada kilpaili 1990-luvun alussa Japanin mestaruussarjassa 250cc-luokassa. Vuosina 1990–1992 hän osallistui Japanin MM-osakilpailuun villillä kortilla. Vuonna 1992 tulleen Japanin mestaruuden jälkeen hän sai tallipaikan Yamahalle MM-sarjaan. Yllättäen Harada voitti maailmanmestaruuden heti tulokaskaudellaan. Seuraavalla kaudella Harada ei pystynyt loukkaantumisen vuoksi puolustamaan mestaruutta täysipainoisesti, mutta kaudella 1995 hän oli MM-sarjan toinen. Kauden 1996 jälkeen Harada siirtyi Aprilialle.
Vuonna 1998 Tetsuya Harada oli lähellä voittaa uransa toisen maailmanmestaruuden, mutta joutui tyytymään kolmanteen sijaan. Harada johti kauden viimeistä osakilpailua vielä viimeisellä kierroksella. Osakilpailuvoitto olisi riittänyt maailmanmestaruuteen. Viimeisessä mutkassa Haradan tallikaveri Loris Capirossi ajoi Haradan perään aiheuttaen tämän ulosajon. Capirossi selvisi kolarista ja tuli toisena maaliin, mikä nosti Capirossin maailmanmestariksi.
Kauden 1998 jälkeen Harada siirtyi 500-kuutioisiin, mutta siellä hän ei saavuttanut suurempaa menestystä. Hän oli parhaimmillaan MM-sarjan 10. ja oli palkintopallilla osakilpailuissa kahdesti. Hän teki paluun 250-kuutioisiin kaudella 2001 ja osoitti olevansa yhä huippukuski ollen MM-sarjan toinen. Tetsuya Harada yritti vielä kaudella 2002 uudestaan kilpailemista MotoGP-luokassa, mutta kausi oli pettymys. Hänen paras sijoituksensa osakilpailuissa oli 10. Kauden jälkeen Harada ilmoitti lopettavansa uransa, koska ei mielestään pystynyt enää taistelemaan voitoista.
S/S Saimaa
thumb|SS Saimaa ohittaa [[Olavinlinnan Savonlinnassa heinäkuussa 2014]] thumb|S/S Saimaa Karvalakkiregatassa 2016 lähdössä Savonlinnasta Laukansaareen. S/S Saimaa on vuonna 1893 Turussa Crichtonin telakalla rakennettu höyrylaiva, joka on nykyään Väyläviraston edustuskäytössä.
Alkuperäisessä tehtävässään Saimaan alueen tarkastusaluksena se toimi talvisotaan saakka. Sodan syttymisen jälkeen se toimi Suomenlahdella esikunta-aluksena sekä erilaisissa mittaustehtävissä. Vuosina 1941-42 se toimi Viipurin luotsipiirin tarkastusaluksena, asemapaikkanaan Kotka, jossa se joutui lentopommituksen uhriksi ja sai reikiä kansirakennelmaansa. Alus siirtyi jälleen takaisin Saimaan luotsipiiriin marraskuussa 1942.
Kainaston hyppyrimäet
Kainaston hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Seinäjoen Ylistarossa.
Historia
Ylistaron Kainaston kyläkoulun rinteeseen rakennettiin vuonna 2003 kolme hyppyrimäkeä.
Kainaaston Jyrkkä
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 20 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 20,5 metriä on hypännyt Antti Koivuluoma.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.
K10
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 10 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 9,0 metriä ovat hypänneet Sami Hietala ja Joeli Ala-Talkkari.
K4
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 4 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen 5,5 metriä ovat hypänneet Juho Ojanen 24.2.2009 Liito-orava Cupissa ja Topi Kuusisto 24.2.2010 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 5,0 metriä on hypännyt Alva Thors kaksi kertaa 26.1.2013 Liito-orava Cupissa.
Miklós Újlaki
Miklós Újlaki oli unkarilainen aatelinen, joka toimi ensimmäisen kerran Transilvanian voivodina vuosina 1441–1458, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä. Hän jakoi voivodin viran János Hunyadin kanssa vuoteen 1446 asti, Imre II Bebekin kanssa vuosina 1446–1448 ja János Rozgonyin kanssa vuosina 1449–1458. Miklósin toinen voivodikausi oli vuonna 1460 ja kolmas vuosina 1462–1465. Miklós Ujlak toimi vuosina 1471–1477 Bosnian kuninkaana.
Borrell II
Borrell II (noin 932-992) oli Barcelonan Gironan ja Ausonan kreivi vuodesta 945, ja Urgellin kreivi vuodesta 948.
Borrell hallitsi yhdessä veljensä Miron kanssa. Miro keskittyi Barcelonan paikallisten asioiden hoitoon, Borrell hoiti ulkopolitiikkaa. Miron kuoltua 966 Borrell oli yksinvaltias.
Tuohon aikaan Etelä-Espanja oli kahden valtakeskuksen välissä: pohjoisessa olivat Karolingit, joiden valta oli jo hiipumassa, etelässä taas kalifit kasvattivat valtaansa. Kreivi pyrki olemaan molempien kanssa hyvissä väleissä.
Al-Mansur Ibn Abi Aamir havaitsi, että suhteet frankkeihin eivät olleet kovin läheiset, ja hyökkäsi Kataloniaan vuonna 985. Borrell II pyysi turhaan apua frankkien hovista Hugh Capetilta. Kun apua ei saatu, katalonialaiset tulkitsivat suhteiden katkenneet, Borrell ei uudistanut uskollisuudenvalaansa ja niin Kataloniasta tuli oli itsenäinen de facto. 1980-luvun lopussa Kataloniassa juhlittiin laajasti tapahtuman tuhatvuotispäivää, vaikka tarkasta päivämäärästä onkin epätietoisuutta.
Vuodesta 988 Borrellin pojat Ramon Borrell ja Ermengol I d’Urgell osallistuivat hallintoon. Borrell II menehtyi vuonna 992.
Cooloola
Cooloolidae on suorasiipisten lahkoon kuuluva heimo, jonka ainoa suku on Cooloola.
Ulkonäkö ja koko
Cooloolat ovat väritykseltään vaalean oransseja, niiden pää on pyöreä ja niillä on hyvin pienet, pyöreät tuntosarvet. Alaleuat (maksillat) ovat pidempiä kuin yläleuat (mandibelit) ja niiden takaosassa on kaivamiseen erikoistunut uloke. Takajalkojen reidet ovat hyvin lyhyet. Sääret, etenkin edessä, ovat erikoistuneet kaivamiseen.
Koiraalla on surkastuneet siivet, jotka erottuvat tummina läntteinä. Naaraalta siivet puuttuvat kokonaan. Sen jalat ovat lyhyemmät ja tukevammat ja peräpää (abdomen) suurempi, kuin koiraalla. Eräältä lajilta naaraan silmät ovat lähes surkastuneet.
Elinympäristö ja -tavat
Cooloolat tunnetaan vain Queenslandin itärannikolta, jossa ne elävät enimmäkseen maan alla hiekkaisessa ja kosteassa maaperässä. Naaras ei ilmeisesti elävät koko elämänsä maanalla. Koiraat sen sijaan tulevat pinnalle öisin, etenkin sadekausina, etsimään naaraita. Lajit ovat ilmeisesti petoja ja saalistavat toukkia ja mahdollisesti lieroja.
Paul Smith
170px|thumb|Sir Paul Smith
Paul Brierley Smith (s. 5. heinäkuuta 1946 Nottingham, Englanti) on brittiläinen muotisuunnittelija ja Paul Smith Ltd:n perustaja.