cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katalonia
Talous
Nykyisin Kataloniassa sijaitsee muun muassa auto-, metalli- sekä kemian- ja lääketeollisuutta. Matkailuelinkeino on yksi alueen tärkeimmistä. Barcelona, Gironan Costa Bravan rannikkoalue ja Tarragonan rannikko ovat tärkeimpiä matkailukohteita. Matkailun vaikutukset ulottuvat myös sisämaahan ja Pyreneitten vuoristoon, jossa on useita suuria hiihtokeskuksia. Pääkaupunki Barcelona on tärkeä liike- ja rahoitusalan keskus, jossa sijaitsee muun muassa pörssi (Borsa de Barcelona), pankkeja, kuten BBA ja La Caixa sekä suuryritysten, kuten Gas Naturalin, pääkonttoreita. Sen lisäksi Barcelona on Espanjan tärkein kustannusalan keskus.
Liikenne
thumb|250px|Barcelonan lentoaseman lennonjohtotorni thumb|Autovía A-2 ja autopista AP-7, Martorell, Baix Llobregat Katalonia sijaitsee liikenneyhteyksien kannalta keskeisellä alueella Iberian niemimaan ja Ranskan välissä, ja sen liikenneyhteydet ovat uudenaikaiset. Maantieliikenteessä maksullisten moottoriteiden osuus on huomattava. Rautatieliikenteessä rahtiliikenteen osuus on suhteellisen pieni.
Lentokentät
Barcelonan lentoasema El Pratissa on Espanjan toiseksi suurin. Ilmasilta Madridin ja Barcelonan välillä on maailman vilkkain. Gironan ja Reusin lentoasemilta operoivat erityisesti halpalentoyhtiöt. Lleidan lentoasema avattiin vuonna 2009 ja Seu d´Urgellin lentoasema 2010. Niiden kaupallinen merkitys on vähäinen.
Rautatieverkosto
Vuonna 2006 valmistui Madridin ja Lleidan yhdistänyt suurinopeuksinen junayhteys AVE. Vuonna 2007 linja yhdisti Lleidan ja Tarragonan ja vuonna 2008 Leidan ja Barcelonan. Myöhemmin Espanjan luotijunaverkosto liitetään Ranskan vastaavaan TGV-verkostoon Gironan ja Figueresin kautta. Liikenne Figueresin ja Ranskan välillä alkaa loppuvuodesta 2010. Myöhemmässä vaiheessa suurinopeuksinen junayhteys rakennetaan myös Barcelonan ja Valencian välille.
Satamat
Barcelonan satamasta on säännöllinen autolauttayhteys Roomaan, Genovaan ja Baleaareille, ja se on myös tärkeä risteilysatama. Barcelonan lisäksi Tarragonassa on yksi Espanjan tärkeimmistä rahtisatamista.
Maantieverkosto
Kataloniassa on noin 12 000 kilometrin mittainen maantieverkosto, josta kaksikaistaisia teitä on 10 843 kilometriä. Moottoriteitä on 962 kilometriä, joista 665 kilometriä on maksullisia osuuksia ja 307 kilometriä maksuttomia. Välimeren rantaa seuraileva A7-moottoritie yhdistää Barcelonan ja Ranskan rajan sekä Barcelonan ja Valencian. AP2-moottoritie yhdistää Barcelonan ja Zaragozan kaupungit. Valtatie C25 tai Eix Transversal yhdistää Gironan ja Lleidan kaupungit. C-58 eli Eix Lobregat yhdistää Barcelonan ja Pyreneitten alueen. Suurimpia maantietunneleita ovat esimerkiksi Cadin tunneli.
Väestö
Kataloniassa asui itsehallintoalueen tilastokeskuksen mukaan vuoden 2017 alussa 7 477 131 ihmistä. Vuoden 2011 tilastojen mukaan 86,4 prosenttia asukkaista oli kotoisin Espanjasta. Muualta Euroopan unioinin alueelta tulleita oli 3,7 prosenttia. Afrikkalaisia puolestaan oli 3,8 prosenttia, eteläamerikkalaisia 2,4 prosenttia ja Aasian sekä Oseanian alueilta tulleita 1,9 prosenttia asukkaista.
Katalonian virallisia kieliä ovat espanja ja katalaani. Niiden lisäksi oksitaanin murre araneesi on virallinen kieli Val d’Aranin laaksossa Luoteis-Kataloniassa. Oksitaanin sanotaan olevan katalaanin läheisin sukulaiskieli. Vuoden 2013 tilastojen mukaan 31 prosenttia asukkaista käyttää katalaania äidinkielenään. Espanjaa äidinkielenään puhuu puolestaan 55,1 prosenttia väestöstä. Tilastojen perusteella 36,4 prosenttia väestöstä kuitenkin identifioi itsensä katalaanin kautta. Seuraavaksi puhutuimmat kielet ovat arabia (2,4 prosenttia), romania (0,9 prosenttia), berberikielet (0,7 prosenttia) ja ranska (0,6 prosenttia).
Kulttuuri
Tapojen ja perinteiden osalta Katalonia on omalaatuinen ja rikas alue, jolla on paljon poikkeuksia Espanjan muihin alueisiin verrattuna.
Juhlat
Eri puolilla Kataloniaa järjestetään perinteisiä juhlia, joilla on kansallista tai jopa kansainvälistä merkitystä. Kataloniassa on kaksi Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon nimitettyä juhlaa, La Patum ja katalonialaiset ihmistornit.
Härkätaistelut Kataloniassa on kielletty lailla, joka astui voimaan vuoden 2012 alusta lähtien.
Media
Kataloniassa on oma, vuonna 1983 perustettu julkisen palvelun televisioyhtiö, joka aloitti säännöllisen lähetystoiminnan vuonna 1984. TV3 oli Espanjan ensimmäinen autonominen televisioyhtiö. Sillä on alueellisesti suuri merkitys. Toimintaa rahoitetaan budjettivarojen lisäksi mainostuotoilla. Katalonian televisioyhtiön toiminta on laajentunut erityisesti 2000-luvulla digitaalisten televisiolähetysten aloittamisen myötä, ja nykyisin sillä on televisiokanavat TV3, Canal 33, nuorten ja lasten teemakanava Canal 3XL, vuonna 2010 aloittanut urheilukanava, kansainvälinen kanava TV3Cat ja uutiskanava 3/24. Sen lisäksi yhtiöllä on radiotoimintaa hoitava Catalunya Ràdio, jolla on useita eri kanavia, kuten Catalunya Ràdio, iCatFM ja Catalunya informació.
Kanavien päälähetyskielenä on katalaani, mutta tarvittaessa käytetään myös espanjaa. Ulkomaiset ohjelmat on yleensä dubattu katalaaniksi, mutta digitaalisen television myötä on mahdollista katsoa lähetyksiä alkuperäiskielellä ja katalaaniksi tekstitettynä. Tv-kanava TV3 on yleensä katsojatilastojen kärjessä, ja radiopuolella Catalunya Ràdio on kuunnelluimpia radioasemia.
Suosituimpia televisio-ohjelmia ovat urheiluaiheinen parodia Cracovia, poliittinen parodia Polonia ja tv-draamasarja La Riera. Suurimmat katsojamääränsä kanava saa kuitenkin urheilulähetyksistä, erityisesti jalkapallosta, jossa sillä on Espanjan jalkapalloliigan ja Mestarien liigan lähetysoikeudet. Sen lisäksi yhtiöllä on myös Formula 1 -kilpailujen lähetysoikeudet.
Kaupallisista televisiokanavista päämajaansa Barcelonassa pitää La Sexta ja Barcelonan kaupunkitelevisio BTV.
Urheilu
Barcelonassa järjestettiin vuoden 1992 kesäolympialaiset, jotka sille myönnettiin vuonna 1986. Olympialaiset olivat merkittävä tapahtuma kaupungin tunnetuksi tekemisen, matkailun ja kaupunkirakenteen uudistamisen sekä urheilun suorituspaikkojen rakentamisen kannalta. Aikaisemmin Barcelonassa pelattiin vuoden 1982 jalkapallon MM-kilpailujen otteluita ja kisojen avajaiset. Moottoriurheilussa Kataloniassa järjestetään vuosittain Formula 1 -sarjan Espanjan Grand Prix, moottoripyörien MotoGP-sarjan Katalonian Grand Prix ja rallin MM-sarjan osakilpailu Katalonian ralli. F1-kilpailu on vuodesta 1991 lähtien järjestetty Montmelón Circuit de Catalunya -radalla.
Kataloniassa on 11 000 urheiluseuraa, joilla on käytössään noin 30 000 suorituspaikkaa. Katalonian tärkeimpiä urheiluseuroja ovat FC Barcelona, RCD Espanyol, Joventut Badalona ja Gimnàstic Tarragona. FC Barcelona on viisinkertainen jalkapallon Mestarien liigan voittaja 1992, 2006, 2009, 2011 ja 2015. Seuran koripallojoukkue on koripallon Euroliigan kaksinkertainen voittaja 2003 ja 2010. Käsipallojaosto taasen on voittanut käsipallon Mestarien liigan seitsemän kertaa.
Tohloppi
Tohloppi on Tampereen läntinen kaupunginosa Tesomajärven kaupunginosan lähellä. Tohloppi sijaitsee Länsi-Tampereella noin seitsemän kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Kaupunginosassa sijaitsee myös samanniminen järvi, jossa on yksi saari, Tohlopinsaari. Naapurikaupunginosat ovat Tesomajärven lisäksi Ikuri, Lamminpää, Epilänharju ja Ristimäki.
Pirkkalan pitäjään kuulunut Tohlopin eli Tohloppilan kylä mainittiin jo keskiajan asiakirjoissa; vuoden 1466 laamanninkäräjillä toimi lautamiehenä Per Tohlopintha. Vuoden 1540 maakirjan mukaan kylässä oli neljä taloa, Raso, Epilä, Kohma ja Vaakkola. Isonjaon aikana 1700-luvun lopulla kolme ensiksi mainittua taloa sijaitsivat hajanaisessa ryhmässä myöhemmän Winterin tehtaan alueella ja Vaakkola muista erillään lähellä Vaakkolammia. Tohloppijärvi mainitaan isonjaon kartassa vuodelta 1768. Tohlopin alue siirrettiin Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Epilän muututtua talon nimestä alueen nimeksi Tohloppi-nimi jäi pitkäksi aikaa käyttöön vain järven nimenä, kunnes järven luoteispuolelle alkoi 1960-luvulla syntyä omakoti- ja rivitaloasutusta. Siten nykyinen Tohlopin kaupunginosa on vain pieni osa entistä Tohloppilan kylää. Tohlopin asemakaava vahvistettiin vuonna 1967. Kadunnimet Käräjätörmä ja -polku viittaavat Käräjätörmä-nimiseen sokeritopan muotoiseen hiekkatörmään, ja tällä paikalla on sijainnut ilmeisesti jo keskiaikainen käräjäpaikka.
Tohlopinjärven rannalla olevan Yleisradion toimipisteen, jossa tuotetaan suuri osa Yle TV2 -kanavan lähetyksistä, sanotaan usein sijaitsevan Tohlopissa. Toimipiste sijaitsee kuitenkin Ristimäen kaupunginosassa, vaikkakin Tohloppi-järven rannalla.
Vuonna 2016 kaupunginosaan valmistui Tesoman palloiluhalli, jota käyttävät muiden muassa koripalloseura Raholan Pyrkivä ja alueen koululaiset.
Tohloppi-nimen etymologia
Tohloppi on ainutlaatuinen nimi, jolle ei tähän mennessä ole löydetty tyydyttävää selitystä. Nimi on yhdysperäinen ja sen määriteosa toh- on ilmeisesti lyhennelmä. Kun nimessä esiintyy jo 1400-luvun asiakirjassa lyhentynyt osa, sen kantamuodon jäljittäminen on vaikeaa. Sanalla loppi on Suomen murteissa merkitykset 'soppi, perukka' ja 'pieni erillinen pelto metsässä'. Tyrväältä tunnetaan jo vuodelta 1542 paikannimi Lahdenloppi, Kangasalta on kirjattu niitynnimi Uotinniitynloppi ja Viljakkalasta järvennimi Kolmiloppi. Eri puolilla Suomea on runsaasti toh-alkuisen määriteosan sisältäviä paikannimiä, kuten pitäjännimi Toholampi, Lammin Tohijärvi ja Tohonpelto sekä Pohjaslahden Tohonmäki. Näistä useimpien etymologia on tuntematon, mutta Toholampi-nimen kantamuodon katsotaan olevan *Tuohilampi. On täysin mahdollista, että yleisnimi tuohi on myös Tohloppi-nimen pohjalla. Entisaikojen taloudessa tuohi oli hyvin tärkeä tarveaine. Alueelta tunnetaan paikannimi Tuohikorpi ja Tuohioja, joten nimi *Tuohiloppi sopisi tähän ympäristöön.
Toinen mahdollinen etymologia Tohloppi-nimestä perustuu järven maaperään, joka on järven ympäristössä pääosin savea. Myös järven pohja on kiinteää savea, jota peittää vähäinen lietekerros. Järven luoteisosaa ympäröi laaja rämesuo. Erään paikallismuistelun mukaan Tohloppi-järven ainoa uintikelpoinen paikka oli Raholan puoleisella rannalla sijainnut pyykinpesupaikka. Näin ollen useissa paikannimissä esiintyvä tohma 'kura, muta; liejuinen' saattaisi olla järven nimen taustalla.
Pierre-Célestin Nkou
Pierre-Célestin Nkou (8. marraskuuta 1927 – 16. toukokuuta 1983) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Doualan hiippakuntaan 15. huhtikuuta 1956 ja nimitettiin Sangméliman hiippakunnan piispaksi 18. tammikuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Pignedoli, jota avustivat Jean Zoa ja Thomas Mongo.
Nkou osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 55-vuotiaana virassa.
Polydor
Polydor Ltd. on nykyisin Britanniassa sijaitseva levy-yhtiö, joka on PolyGramin englantilainen Polydor Records Ltd. uudelleen nimettynä vuodesta 1972 alkaen ja nykyinen Universal Music Groupin tytäryhtiö. Polydor on alkujaan saksalainen levymerkki, jonka perusti Polyphon-musikwerke AG 2. huhtikuuta 1913. Polyphon osti vuonna 1917 Saksan hallitukselta Deutsche Grammophon AG yhtiön ja tehtaan.
Polydor Polyphon Musikilla
Polydor levymerkin perusti 2. huhtikuuta 1913 saksalainen Polyphonmusikwerke AG. Polyphon osti ensimmäisen maailmansodan johdosta Saksan hallitukselta 24. huhtikuuta 1917 vihollisen omaisuutena valtion ottaman silloisen yhdysvaltalaisen Emile Berlinerin Deutsche Grammophon yhtiön. Emil Berliner oli gramofonin, gramofonilevyn, mikrofonin ja siten äänilevyteollisuuden monipuolinen keksijä alun perin Bell Telephone Companyn puhelintehtaalta kurssit käyneenä sekatavarakauppiaana.
Vuonna 1924 Polydor levymerkki valjastettiin kansainvälisille markkinoille Saksan ulkopuolelle muun muassa vientiyhtiönä Britanniaan. Ennen sotaa Emile Berlinerin englantilainen osakkuus Gramophone Company oli ollut Deutsche Grammophonin emoyhtiö ja jo 1913 miltei kaikki Deutsche Grammophonin liiketoiminta oli siirretty Hayesiin Middlesexiin Englantiin. Vuonna 1916 Deutsche Grammophon oli suljettuna ja uusi omistaja sai lähinnä toimimattoman yhtiön.
Ekologinen tehokkuus
Ekologinen tehokkuus eli kulutustehokkuus on hyötysuhde, joka kertoo kuinka suuri osuus eläimen ravinnon energiasta sitoutuu sen kudoksiin. Sillä tarkoitetaan myös koko tietyn trofiatason biomassaan sitoutunutta energiamäärää, joka on seuraavan tason käytettävissä.
Polydor
Polydor Polyphon Musikilla
Vielä Emil Berlinerin eläessä 8. toukokuuta 1925 hänen englantilainen yhtiönsä The Gramophone Co. Ltd perusti sodassa menetetyn Deutsche Grammophonen tilalle Electrola GmbH yhtiön Saksaan. Electrola käytti nyt myös emonsa His Master's Voice, HMV-levymerkkiä ja Victor -levymerkkiä, joilla oli kummallakin Nipper-koira logossaan. Samana vuonna Englannin emo Gramophone osti Columbia Graphophone Company Ltd. yhtiön, josta johtuen Electrolasta tuli vuonna 1931 Emilen uraa jatkaneen Electrical and Musical Industries Ltd.EMIn tytäryhtiö.
Ekologinen tehokkuus
Ekologinen tehokkuus ilmoitetaan yleensä prosenttiarvona. Suurin ekologisen tehokkuuden arvo on kasveilla ja muilla yhteyttävillä organismeilla, jotka voivat saavuttaa noin 100% tehokkuuden. Pienimmät ekologisen tehokkuuden arvot ovat tasalämpöisillä petoeläimillä.
Polydor
Polydor Polyphon Musikilla
Vuonna 1929 Polyphon Musik oli perustanut ulkomaisiin omistuksiin keskittyneen holdingyhtiön Polyphon-Holding AG Sveitsiin. Vuonna 1932 yhtiön uudeksi nimeksi annettiin Polydor Holding AG.
Polydor Deutsche Grammophoniin
Emilen alkuperäisillä HMV:llä ja Deutsche Grammophonin Grammophon-levymerkillä oli kummallakin logonaan koiralogo. Etikettien kuva oli taidemaalari Francis Barraudin vuonna 1899 maalaama koirastaan Nipper kuuntelemassa fonografia, joka luultavasti on diktafoni malliltaan Ediphone, koska sillä pystyi äänittämään koiran isännän ääntä. Gramophonen vuonna 1901 sadalla punnalla ostamaa kuvaa käyttivät myös Emilen Victor Talking Machine Company, Victor, HMV:n tavaratalot ja RCA Records.
Vuonna 1949 EMIn Electrolan patentoitua koiran DG:n Grammophon menetti oikeuden käyttää koiraa gramofoneineen etiketeissä. Grammophonen koira ja gramofoni -tunnusta käyttänyt levymerkki lopetettiin.
Punaisesta Polydorista tuli populaarimusiikkiyhtiö vuonna 1946, kun taas keltaisesta Deutsche Grammophon Gesellschaft -merkistä tuli klassillisen musiikin yhtiö. Ranskalaisten ei kuitenkaan odotettu ostavan mitään merkiltä nimeltä Deutsche Grammophon Gesellschaft, joten Polydor pysyi Deutsche Grammophonin vientiyhtiönä.
Vuonna 1954 DGG perusti Britanniaan yhtiön Polydor Records Ltd. Vuonna 1956 Deutsche Grammophon Gesellschaft levymerkin tähtikuvio korvattiin tulppaanikruunulla, jonka suunnitteli Siemensin mainontakonsultti Hans Domizlaff ja keltaisen levymerkin nimeksi tuli ensimmäisen kerran Deutsche Grammophon.
Suosittuja saksalaisia artisteja kuten James Last, Bert Kaempfert, Kurt Edelhagen, Caterina Valente ja Kessell Sisters nähtiin Polydorilla, kuten myös useita ranskalaisia, espanjalaisia ja latinalaisamerikkalaisia artisteja. Suomalainen Letjajenkka, Let Kiss tuli myös Saksassa tunnetuksi Polydorilla.
Grammophon-Philips Group
Vuonna 1962 alankomaalainen Philips Phonografische Industrie (PPI) ja länsisaksalaisen Siemensin Deutsche Grammophon GmbH (DGG)muodostivat yhteenliittymän Grammophon-Philips Group, GPG. Vuodesta 1962 alkaen Philips omisti Belgiassa Polygram SA yrityksen. Heinäkuussa 1970 Philips nimesi Uusi-Seelantilaisen yrityksensä PolyGram Records Ltd. nimiseksi, mutta muutti 1972 sen nimeksi Phonogram Ltd. Deutsche Grammophon (DGG) oli vakiinnuttanut maineensa laadukkailla klassisen musiikin äänityksillä ja sillä oli listoillaan suuri joukko huippuluokan kapellimestareita, muusikoita ja laulajia. Tytärlevymerkki Archiv Produktion kasvatti yleisön kiinnostusta eurooppalaiseen keski- ja renessanssiajan musiikkiin, gregoriaaniseen kirkkolauluun ja alkuperäissoittimilla soitettuihin äänitteisiin.
DGG:n Polydor eteni Yhdysvaltain markkinoilla vuonna 1969, jolloin isot amerikkalaiset klassisen musiikin levymerkit olivat kannattavuussyistä luopumassa monista taiteilijoistaan ja tekivät huonolaatuisia levyjä. Deutsche Grammophonin korkea äänitysten ja vinyylipuristeiden laatu toi yhtiölle sopimuksen Arthur Fiedlerin ja Boston Pops Orchestran kanssa.
PolyGram
Vuonna 1972 yhteenliittymän saksalainen Siemens & Halske AG:n Deutsche Grammophonin omistama Polydor International GmbH fuusioitui Philipsin omistamaan hollantilaiseen Phonogram International B.V. yritykseen. PolyGramin englantilainen Polydor Records Ltd. uudelleen nimettiin Polydor Ltd. nimiseksi samana vuonna.
Vuonna 1978 maailmanlaajuisesti Phonogramin yhtiöt saivat nimekseen PolyGram. Yhtiön levymerkkejä olivat muun muassa Polydor, Philips, Verve Records, Mercury ja Deutsche Grammophon.
PolyGram International nimesi myös PolyGramin Yhdysvalloissa. Polydorin yhtiöt jatkoivat toimintaansa tytäryhtiönä uuden yhtiön alaisena ja levymerkkinä. Vuosikymmenen puolessavälissä Englannin Polydor kiinnostui Sex Pistolsista, mutta hävisi sen EMI:lle.
1980-luvulla Polydor menestyi kohtuullisesti, mutta oli jatkuvasti PolyGramin sisaryhtiön Mercury Recordsin varjossa. A&R-johtaja Frank Neilson onnistui tuottamaan yhtiölle suuren top ten -hitin maaliskuussa 1981 Coast To Coastin kappaleella "Do The Hucklebuck" ja otti yhtiöön myös Ian Duryn, Billy Furyn ja Comsat Angelsin. Vuonna 1984 Polydoria parodioitiin rock-dokumenttielokuvassa This Is Spinal Tap, jossa yhtyeen levy-yhtiö oli "Polymer Records". Siemens myi osake-enemmistönsä vuonna 1987 ja Philipsistä tuli PolyGramin pääomistaja 90 prosentin osuudella. Yhtiö toteutti vuonna 1989 julkisen osakeannin, jotta Philipsin omistusosuus laski 75 prosenttiin.
1990-luvun alussa Polydor alkoi tehdä tappiota, minkä seurauksena PolyGram teki henkilöstövähennyksiä ja siirsi yhtiön uudistetun PolyGram Label Groupin alle. Sen oli tarkoitus opastaa huonommin pärjääviä yhtiöitä kuten Island Recordsia, London Recordsia, Atlas Recordsia ja Verve Recordsia sekä ylläpitää niiden toimintaa siten, että PolyGram ei menettäisi rahaa.
Universal uutena omistajana
Seuraavien vuosien aikana Polydor yritti pysyä pinnalla ottamalla uusia artisteja, mutta se kävi yhä kannattamattomammaksi. Seagram osti PolyGramin ja fuusioi sen Universal Music Groupiin vuonna 1998. Seagram myi sittemmin Universal Music Groupin Vivendille. Näiden kahden suuren yhtiön vakauttamisen seurauksena Polydorin Yhdysvaltain toiminnot hajautettiin, mutta muut pidettiin koskemattomina ja levyjä julkaistiin A&M:n ja sen uuden partnerin, Interscope Recordsin kautta.
Muun muassa Polydor ja Deutsche Grammophon jatkavat tärkeinä levymerkkeinä ja omina yhtiöinään PolyGramilta Euroopasta kuten esimerkiksi myöhemmin Groupin ostamista muun muassa englantilainen Virgin EMI Records, Capitol Music Group ja siitä englantilainen suhteellisen uusi kuuden artistin Capitol Records. Yritysostoilla alusta alkaneella UMG:llä näyttää nyt olevan levymerkkejä nyt 40 maassa ja useammassakin 10 omaa eri levymerkkiä.
Polydor uudelleenjulkaisee 1960- ja 1970-lukujen materiaalia kuten muutkin yhtiöt. Brittiläinen Polydor Ltd. yhtiö julkaisee yhä listahittejä briteistä ja joka mantereelta kuten artisteilta Lady Gaga, Madonna, Bryan Adams, Duffy, The Cure, Girls Aloud, Rachel Stevens, Sophie Ellis-Bextor, Kaiser Chiefs, Eminem, 50 Cent, Eric Clapton ja Gwen Stefani ja on Universalin yhtiönä ainakin heille Britanniassa ja Euroopassa.
Deutsche Grammophon GmbH toimii yhä omana yhtiönään Saksasta käsin levymerkkeineen klassisen musiikin levy-yhtiönä. Polydor Ltd. toimii yhä Britanniasta käsin omana yhtiönään ja sillä vahva toimintakenttä popmusiikin alueella mittavalta Universal Music Groupin artistiryppäältä.
Poptehdas
Keväällä 2006 Polydor pisti pystyyn Fascination Recordsin, joka keskittyy pop-musiikin julkaisuun. Girls Aloud ja Sophie Ellis-Bextor siirtyivät uudelle yhtiölle.
Qaiku
Qaiku oli vuonna 2009 perustettu suomalainen yhteisö- ja mikroblogipalvelu. Se perustettiin edeltäjänsä Jaikun kuihduttua. Qaikussa käyttäjät pystyivät kommentoimaan muita keskusteluja tai artikkeleita tai keskustella keskenään. Lisäksi he pystyivät etsimään viestejä kielen perusteella. Qaikun internetsivut avattiin 9. maaliskuuta 2009 alun perin suomalaiselle yleisölle. Myöhemmin palvelu laajentui englannin-, italian- ja puolankieliseksi.
Qaikun kehittäjät tiedottivat syyskuussa 2012 käyttäjille, että palvelu suljetaan 15. lokakuuta 2012.
Mathis
Mathis oli Strasbourgissa vuosina 1898–1954 toiminut autonvalmistaja ja jälleenmyyjä. Yritys oli Bugattin ohella toinen saksalainen autonvalmistaja, josta tuli ensimmäiseen maailmansodan jälkeen ranskalainen.
Autonvalmistuksen alku
thumb|right|240px|[[Hermes-Simplex vuodelta 1904.]] Vuoteen 1903 asti Mathisin autot olivat lähinnä kokeiluluontoisia. De Dietrichin päätettyä autonvalmistuksen Niederbronnin tehtaalla vuonna 1904 Mathis ja Bugatti päättivät aloittaa yhteistyön autojen valmistamiseksi ja markkinoimiseksi. Hermes-Simplex-nimiset autot suunnitteli Ettore Bugatti vuosina 1904–1905. Autoja valmistettiin Grafenstadenissa vuosina 1905–1906, ja niiden tehot olivat 28, 40 ja 98 hevosvoimaa. Jälkimmäisen voimanlähteenä oli suuri nelisylinterinen moottori.
Oman valmistuksen ohessa Emile Mathis kuitenkin vahvisti myös ajoneuvojen myyntitoimintaa, sillä hän koki valmistukseen keskittymisen riskialttiiksi. Mathis edusti De Dietrichiä, Panhardia ja Rocket-Schneideria sekä toimi Fiatin ja Minervan edustajana Keski-Euroopassa. Vuonna 1906 Auto Mathis Palace oli Saksan suurin ja maailman kolmanneksi suurin moottoriajoneuvojen jälleenmyyjä.
Mathisilla ja Bugattilla oli erimielisyyksiä yrityksen tuotantosuunnasta. Bugatti halusi keskittyä kalliiden ja loistokkaiden autojen valmistukseen, kun taas Mathisin mielenkiinto kohdistui edullisiin kevyisiin ajoneuvoihin. Miesten tiet erosivat vuonna 1906, kun Bugatti perusti oman konsulttiyrityksen.
thumb|240px|[[Mathis Babylette vuodelta 1913.]]
Autoja alettiin valmistaa Mathis-nimellä 1910, jolloin myyntiin tuli 20-hevosvoimaisella, nelisylinterisellä sivuventtiilimoottorilla varustettu malli. Voimansiirto tapahtui nelivaihteisen vaihteiston ja voimansiirtoakselin kautta. Isompaa, 2,8-litraista mallia valmistettiin Stoewerin lisenssillä.
Mathisin tuotantokapasiteettia parannettiin uudella tehtaalla, joka nousi maalis- ja syyskuun välillä 1911 Meinauhun Straßburgin lähelle. Yrityksen tunnetuimmat mallit ennen ensimmäistä maailmansotaa olivat pienet Babylette ja Baby. Vuonna 1913 esitellyssä Babylettessa oli nelisylinterinen moottori ja pystysuoralla valitsimella varustettu kulissivaihde. Moottori oli aluksi 951-kuutioinen, mutta sitä kasvatettiin pian 1 100 -kuutioiseksi ja vuonna 1914 1 131 -kuutioiseksi. Jarrut vaikuttivat pelkästään takapyöriin, mutta autossa oli jo tasauspyörästö. Vuonna 1914 kaksipaikkainen tynnyritankilla varustettu urheiluversio maksoi Britanniassa 195 puntaa. Lontoolainen tavaratalo Harrods myi Babylettea omalla nimellään varustettuna. Babya valmistettiin 1 327- ja 1 406 -kuutioisilla nelisylinterisillä moottoreilla. Suurempien Mathis-mallien voimanlähteinä käytettiin 1,5-, 1,8- ja 2,6-litraisia moottoreita. Joihinkin malleihin kuului Knight-luistiventtiilimoottori.
Mathisin autot osallistuivat myös kilpa-ajoihin joko Emile Mathisin tai Dragutin Esserin kuljettamana. Menestystä saavutettiin muun muassa vuoden 1911 Le Mansin Grand Prix’ssä ja vuonna 1913 Ranskan Grand Prix’ssä sekä Tour de France automobilessa.
Ilmailu
Emile Mathis oli kiinnostunut myös ilmailusta ja yritys valmisti moottoreita varhaisiin lentokoneisiin. 3. toukokuuta 1910 Eugen Wiencziers aiheutti hämmästystä lentämällä Mathisin moottorilla varustetulla Antoinette-lentokoneella Straßburgin katedraalin yli.
Ensimmäinen maailmansota
Sodan sytyttyä elokuussa 1914 Mathisin tehdas valmisti ambulansseja ja kuorma-autoja keisarillisen Saksan asevoimien tarpeisiin. Myös Emile Mathis joutui värvätyksi ja määrättiin välittämään teollisuustuotteita Sveitsiin ja Italiaan. Tilaisuuden tullen hän kuitenkin loikkasi Ranskan puolelle mukanaan suuri määrä valuuttaa.
Ukrainan kielet
pienoiskuva|Ukrainan kielellinen tilanne vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan. [[Tšernobylin suojavyöhyke|Tšernobylin virallisesti asumaton suojavyöhyke merkitty harmaalla.]] Ukrainan kielistä ainoa virallinen on ukraina. Maassa puhutaan kuitenkin useita kieliä, jotka kuuluvat niin indoeurooppalaiseen, suomalais-ugrilaiseen kuin turkkilaiseen kieliperheeseen. Ethnologuen mukaan maassa tavataan yhteensä 22 elävää kieltä.
Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli
pienoiskuva|Ukrainalaisen näppäimistön malli Windowsille. Ukrainan perustuslaki (artikla 10) määrittelee maan ainoaksi viralliseksi kieleksi ukrainan.
Korvatulehdus
Korvatulehduksella tarkoitetaan yleensä välikorvan tulehdusta. Sen esiintymishuippu on noin yhden vuoden iässä. Neljä viidesosaa kolmevuotiaista on sairastanut korvatulehduksen. Yli 90 prosenttia kaikista korvatulehduksista ilmenee alle viisivuotiailla, ja kyseessä onkin yksi pienten lasten yleisimmistä sairauksista. Korvatulehduksen oireita ovat muun muassa korvakipu, ininä korvassa ja kuume. Siihen liittyy usein myös nuhaa. Korvatulehdus paranee usein itsestään, mutta se voidaan hoitaa antibioottilääkkeillä, jos epäillään syyksi bakteeria. Bakteerit aiheuttavat noin kolme neljäsosaa välikorvatulehduksista, ja niistä tyypillisin aiheuttaja on pneumokokki. Lopuissa tapauksissa sairauden on saanut aikaan jokin virus.
Ukrainan kielet
Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli
Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan ukraina oli 67,53% äidinkieli. pienoiskuva|Ukrainan- ja venäjänkielisten osuudet Ukrainassa vuonna 2001. Vuonna 2016 säädetyn lain mukaan radio- ja TV-kanavien sisällöstä 60% on oltava ukrainaksi. Lain katsotaan olevan tapa ehkäistä separatistisia liikkeitä saamasta kannatusta. Oppositioblokki vastusti lakimuutosta. . Vuonna 2017 säädettiin jälleen uusi laki, jonka mukaan koulujen ensisijainen opetuskieli on ukraina. Ukrainan viranomaisten mukaan lain tavoite on vahvistaa kansalaisten ukrainan kielen taitoja. Muun muassa Unkarin ja Romanian poliittinen johto ilmaisi huolensa Ukrainan kielellisten vähemmistöjen puolesta lakimuutoksesta johtuen. .
Mathis
Sodan jälkeen
1920-luvun alun Mathis-malleissa oli tyypillisesti hyvin pieni moottori, esimerkiksi vuoden 1923 T-mallin iskutilavuus oli vain 628 cm³, tasauspyörästö, neljä vaihdetta eteen ja erittäin suuri vetopyörästön välityssuhde. Autojen polttoaineenkulutus oli hyvin alhainen, vain noin 4,5 l/ 100 km, ja niistä tuli hyvin suosittuja. Pian yrityksestä nousi Citroënin, Renault’n ja Peugeot’n jälkeen Ranskan neljänneksi suurin autonvalmistaja. Vuonna 1927 Mathisin päivätuotanto oli 75 autoa.
Korvatulehdus
Sairaus alkaa monesti flunssan yhteydessä. Välikorvan erite aiheuttaa tulehduksen aikana haittaa kuulolle, mutta pysyviä haittavaikutuksia sairaudella ei ole. Korvatulehduksen seurauksena saattaa potilaalle muodostua liimakorva.
Ukrainan kielet
Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli
Ukrainalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 219 000 henkilöä.
Mathis
Sodan jälkeen
thumb|240px|Mathis MY, [[1924.]] Vuonna 1923 esiteltiin malli L, jossa oli pieni, vain 1,2-litrainen kuusisylinterinen moottori. Moottorissa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli ja irrotettavat sylinterinkannet. Edessä oli V-jäähdytin, ja myös etupyörillä oli jarrut vuodesta 1924 lähtien. Kuusisylinteriset mallit säilyivät tuotannossa vuoteen 1926 asti. Vuonna 1925 esiteltiin iso sedanmallinen perheauto, joka oli tarkoitettu kilpailemaan Citroënin kanssa. Moottori oli nelisylinterinen ja 1,6-litrainen, ja siinä oli painevoitelu. Varusteisiin lukeutuivat myös etujarrut ja tasauspyörästö. Vuonna 1925 valikoimaan kuului myös 1,7-litrainen kahdeksansylinterinen moottori, jonka teho tosin oli vaatimattomat 35 hevosvoimaa. Ilmeisesti tästä syystä se ei säilynyt tuotannossa kovin kauan.
Munuaistulehdus
Yleensä krooninen nefriitti aiheuttaa hitaasti etenevän munuaisten toiminnan heikkenemisen. Se on pitkäaikainen sairaus, jonka paranemisennuste on huono.
Mathis
Sodan jälkeen
Vuodesta 1927 alkaen Mathis siirtyi yhden mallin tuotanto-ohjelmaan. Valmistuksessa oli ainoastaan 1,2-litrainen, nelisylinterinen MY, joka oli teknisesti hyvin tavanomainen. Seuraavana vuonna tuli 1,8-litrainen Emysix, jossa oli puolasytytys ja hypoidivetopyörästö. Autosta oli onnistuttu tekemään hyvin kevyt, vain 990 kilogrammaa painava, ja yritys hyödynsi tätä markkinoinnissaan. Vuodesta 1929 Emysixissä alettiin käyttää nelivaihteista, Warnerin ”hiljaisella kolmosella” varustettua vaihteistoa. Nämä kaksi mallia olivat 1930-luvun alussa yrityksen tukijalkoja. Vuonna 1930 valikoimaan tulivat 2,4- ja 4,1-litraiset kuusisylinteriset mallit ja seuraavana vuonna kolmilitrainen, kahdeksansylinterinen FOH, joka kuitenkin oli tarjolla vain lyhyen ajan.
Korvatulehdus
Korvatulehduksen on todettu olevan jossain määrin yleisempi vaiva pojilla kuin tytöillä. Vaikka sairauden esiintyvyys alkaa laskea jo pian toisen ikävuoden jälkeen, sitä ilmenee harvinaisempana myös aikuisilla. Toistuvasta välikorvatulehduksesta voidaan erään määritelmän mukaan puhua, jos lapsella on enemmän kuin 3–4 sairausjaksoa puolen vuoden sisällä. Korvatulehdus ei voi levitä, jos sairastumisvaihe on jo alkanut.
Antibioottien käytön on todettu lisäävän korvatulehdusten uusiutumista, koska ne lisäävät antibiooteille vastustuskykyisten bakteerien kehittymistä.
Kirjallisuuslähteet
Kodin lääkärikirjasto: ISBN 951-35-1104-9 (OSA 2)
Mathis
Valmistus muualla
Yhdysvaltalainen Durant suunnitteli aloittavansa nelisylinteristen Mathis-mallien valmistuksen. Nimeksi oli valittu Matam (Mathis + America), mutta suunnitelmat peruuntuivat 1930-luvun laman alettua. Mathisin moottoreita käytettiin eräässä Harris-Léon Laisne -mallissa.
Korvatulehdus
Aiheesta muualla
Otite
Mathis
1930-luku ja lama
thumb|240px|Mathis TY. Vuonna 1932 Mathisin valikoima lähti 904-kuutioisesta nelisylinterisestä TY:stä kolmilitraiseen kahdeksansylinteriseen FOH-malliin. Perusmallit olivat vuoteen 1935 asti vankkoja, laiskoja sivuventtiilimoottoreilla varustettuja perheautoja.
1930-luvun alussa yrityksen markkina-asema alkoi heiketä. Vuonna 1933 esitellyn, 1,4-litraisen Emyquatren odotettiin kääntävän myyntiluvut nousuun. Siinä oli kotelopalkkirunko, erillisjousitettu etuakseli, synkronoitu vaihteisto ja vapaakytkin. Kori oli moderni neliovinen sedankori ilman astinlautoja. Etupyörien erillisjousitus tuli samalla myös kuusisylinterisiin malleihin. Vuonna 1935 esiteltiin myös erillisjousitettu taka-akseli, mutta seuraavana vuonna tehtaalla ei enää valmistettu Mathis-malleja.
Ford-yhteistyö
Koska uusilla malleilla ei ollut toivottua vaikutusta myyntiin, yritys solmi vuonna 1934 sopimuksen Fordin kanssa Ford V8 -mallien valmistuksesta Mathisin tehtaalla. Henry Fordilla ja Emil Mathisilla oli erilainen käsitys sopimuksen sisällöstä, ja pian kävikin niin, että Matford-nimellä valmistetut Fordit ottivat ylivallan Mathisin tuotantolinjoilla.
Yritykset omien mallien valmistuksen palauttamiseksi
Mathis yritti tehdä oman merkin paluuta heti toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1945 esiteltiin pieni kolmipyöräauto, jonka omamassa oli vain 380 kg. Edessä oli kaksi pyörää, ja niillä oli erillisjousitus. Voimanlähteenä oli 700-kuutioinen bokserimoottori. Valtio ei kuitenkaan antanut lupaa sen valmistamiseen. Seuraava yritys tehtiin vuonna 1948, jolloin Mathis esitteli 2,8-litraisella, kuusisylinterisellä bokserimoottorilla varustetun etuvetoisen auton. Kori oli muotokieleltään varsin futuristinen. Auto oli mukana myös vuoden 1949 Pariisin autonäyttelyssä. Kaikki yritykset oman mallin tuomiseksi markkinoille kuitenkin epäonnistuivat. Lopulta vuonna 1954 Strasbourgin tehdas myytiin Citroënille.
Ukrainan kielet
Venäjän kieli
Venäjä on monen ukrainalaisen ensimmäinen vieras kieli. Ukrainasta ja venäjästä on myös muodostunut erillinen sekavariantti, suržyk, jota käytetään erityisesti maan keskiosissa, jossa kaksi kieliryhmää kohtaavat. Ukrainan perustuslaki takaa oikeuden käyttää ja kehittää venäjää siinä missä muitakin vähemmistökieliä.
Pohjois-Brabant
Pohjois-Brabant on yksi Alankomaiden provinsseista. Pohjois-Brabant sijaitsee maan eteläosassa ja rajoittuu lännessä Zeelandiin, pohjoisessa Maasjokeen, idässä Limburgiin ja etelässä Belgiaan. Provinssin pääkaupunki on ’s-Hertogenbosch.
Ukrainan kielet
Venäjän kieli
Vuonna 2001 venäjän laskettiin olevan 29,59% äidinkieli.
Muut kielet
Ukrainassa on näkyviä vähemmistöjä, jotka puhuvat puolaa, jiddišia, ruteenia, valkovenäjää, romaniaa, bulgariaa, krimintataaria ja unkaria. Romanikielistä erotellaan usein viisi kieltä: balkaninromani, karpaattienromani, baltianromani, sinteromani ja vlaxinromani.
Ukrainan kielilaki tunnustaa virallisiksi vähemmistökieliksi yhteensä 9 muuta kieltä venäjän lisäksi. Nämä kielet ovat jiddiš, ruteeni, romania, valkovenäjä, krimintataari, bulgaria, unkari ja armenia. .
Pohjois-Brabant
Pohjois-Brabantin pinta-ala on, ja siellä oli vuonna 2010 yhteensä.
Nefriitti
Nefriitti on amfiboliryhmään kuuluvan silikaattimineraalin aktinoliitin muunnos, jonka kemiallinen kaava on Ca2(Mg, Fe)5Si8O22(OH)2. Nefriitti on tavallisimmin väriltään kellertävän vihreää tai joskus myös valkoista. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 6,0–6,5, ja se on koostumukseltaan hienojakoista, massamaista ja erittäin sitkeää.
Nefriitti on yleisempi kahdesta samantapaisesta vihreästä, kaupallisesti usein jade-nimellä tunnetuista jalokiviin käytetystä mineraalista jadeiitin ohella. Nefriitistä on tehty muun muassa Kiinassa ja Uudessa-Seelannissa taide-esineitä jo ennen ajanlaskun alkua. Nefriittiä esiintyy usein mukulamaisina palasina jokien sorassa, jonne ne ovat kulkeutuneet syntypaikoiltaan. Nefriitti muistuttaa usein suuresti jadeiittia, josta se erotettiinkin omaksi mineraalikseen vasta vuonna 1863.
Stiglerin laki
Stiglerin laki on Chicagon yliopiston tilastotieteen professorin Stephen Stiglerin esittämä periaate, joka yksinkertaisimmassa muodossaan väittää, ettei mitään tieteellistä keksintöä nimetä alkuperäisen keksijänsä mukaan. Stigler esitti lakinsa vuonna 1980, mutta se on saavuttanut laajempaa tunnettavuutta vasta Stiglerin myöhempien julkaisujen myötä 2000-luvulla.
Historiallinen maine jakautuu usein epätasaisesti ja epäoikeudenmukaisesti. Tieteellisesti merkittävät havainnot ja periaatteet nimetään usein kauan niiden keksimisen jälkeen ja usein jonkun tunnetun henkilön mukaan (kts. eponyymi). Usein tämä henkilö ei ole periaatteen alkuperäinen keksijä.
Stiglerin mukaan lain kehitti ensimmäisenä Robert K. Merton, jonka mukaan lakia ei ole nimetty.
Zhu Chen
Zhu Chen (s. 16. maaliskuuta 1976 Wenzhou, Kiinan kansantasavalta) on kiinalaissyntyinen shakin suurmestari ja naisten maailmanmestari vuosilta 2001−2004.
Alle 12-vuotiaiden tyttöjen MM 1988, alle 20-vuotiaiden tyttöjen MM 1994 ja 1996. Zhu Chen voitti FIDE:n naisten MM-turnauksen 2001 Moskovassa, lyöden cupin loppuottelussa venäläisen Aleksandra Kostenjukin 5-3. Ottelu oli hyvin tasainen ja ratkesi vasta pikapeliajoin pelatuissa 5. ja 6. pelissä Zhun hyväksi..
Vuonna 2004 Zhu ei päättänyt puolustanut mestaruuttaan Batumissa Georgiassa pelattavassa MM-turnauksessa kertoen syyksi liian lyhyen varoitusajan, Georgian epävarman tilanteen ja raskautensa. Zhu avioitui 2000 qatarilaisen suurmestarin Mohamad Al-Modiahkin kanssa ja myös edustaa nykyään Qataria.
Syyskuun 2009 listalla Zhun Elo-luku oli 2488, joka sijoitti hänet naisissa 18. sijalle. Korkein luku hänellä on 2548 tammikuulta 2008.
Ligne claire
pienoiskuva|Hergén suunnittelema Stockelin metroaseman muraalimaalaus Brysselin metrossa. Ligne claire (ranskaa, ’selkeä viiva’) on sarjakuvan piirrostyyli, jonka ensimmäisenä edustajana pidetään Tintin luojaa Hergéä. Termin keksi Jooste Swarte vuonna 1977. Tyylissä viiva on selkeä ja paksuudeltaan sama. Varjostusta joko ei käytetä ollenkaan tai vain hyvin vähän. Värit ovat kirkkaita. Vaikka taustat ovat realistisia, hahmot voivat olla tyyliteltyjä tai humoristisia.
Hergé piirsi aluksi yhdysvaltalaisia 1920–1930-luvun sanomalehtisarjakuvia muistuttavalla tavalla, kunnes hänen tyylinsä kehittyi toisen maailmansodan jälkeen ligne claireksi. Viivan lisäksi myös tarinoiden juonet olivat suoraviivaisen selkeitä.
Suuri osa ”Brysselin koulukuntaa” alkoi käyttää tätä tyyliä, kuten Edgar P. Jacobs, Bob De Moor, Roger Leloup ja Jacques Martin, joista monet myös tekivät töitä Tintin-lehdelle.
Ligne claire oli huipussaan 1950-luvulla, mutta sen vaikutus alkoi heiketä seuraavalla vuosikymmenellä ja monet uuden sukupolven sarjakuvantekijät pitivät sitä vanhanaikaisena. 1970-luvun lopulla ligne claire tuli kuitenkin jälleen muotiin, suurelta osin hollantilaisten piirtäjien Joost Swarten ja Theo van den Boogartin sekä ranskalaisen Jacques Tardin ansiosta.
Nykyään ligne claire on usein itseironista. Van den Boogart käyttää selkeää tyyliä vastakohtana hahmojensa moraalittomuudelle. Tardi taasen loi sillä Adèle-sarjaansa nostalgisen tunnelman, jolle juoni luo kontrastin.
Ligne claire ei ole rajoittunut ranskalaisbelgialaisiin sarjakuviin. Brittiläinen Martin Handford ja yhdysvaltalainen Geof Darrow ovat myös käyttäneet tätä tyyliä.
Eväste
thumb|300px|Evästeiden valinta Eväste (joskus myös keksi, ) on dataa, jonka web-palvelin tallentaa käyttäjän laitteelle. Selain lähettää tiedon takaisin kyseiselle palvelimelle joka pyynnön yhteydessä.
Evästeellä tarkoitetaan sellaista tietoa, jonka palvelun tarjoajan palvelin lähettää käyttäjän selainohjelmalle pyytäen selainta tallentamaan tiedon käyttäjän päätelaitteelle ja jota kyseinen palvelun tarjoajan palvelin voi myöhemmin pyytää takaisin. Kyse on käytännössä pienestä tietomäärästä, tyypillisesti lyhyestä tekstistä.
Evästeitä on kahta lajia, istuntokohtaisia ja pysyviä. Istuntokohtaiset evästeet vanhenevat, kun käyttäjä lopettaa istunnon web-palvelussa, ja pysyvät evästeet säilytetään määrättyyn aikarajaan asti tai kunnes käyttäjä ne tuhoaa. Selaimet lähettävät evästeen vain sille palvelimelle, joka on sen alun perin käyttäjälle lähettänyt.
Istunnonhallinta
Evästeet ovat ratkaisu HTTP-protokollan tilattomuuteen. Kaikki HTTP-kutsut ovat täysin riippumattomia toisistaan. Tämä vaikeuttaa istunnon seuraamista ja käyttäjän yksilöimistä: käyttäjätunnus pitää piilottaa piilotettuihin CGI-kutsujen kenttiin. Evästeen avulla palvelin voi tallentaa dataa käyttäjälle joko tilapäisesti kyseisen istunnon ajaksi tai pitemmäksi aikaa, mikä helpottaa istuntoseurannan toteutusta. Tämä mahdollistaa esimerkiksi myös sen, että käyttäjä voi kirjautua WWW-palveluun ilman, että hänen tunnisteitaan tallennetaan minnekään käyttäjän tietokoneelle. Käyttäjän puolella tallennetaan ainoastaan istunnon tunnus (session identifier), joka voi olla tilapäinen tai pitemmäksi ajaksi tallennettu.
Evästeitä käytettäessä käyttäjän istunto tunnistetaan HTTP-pyynnön otsikkotiedoissa välitetyn evästeen avulla, jolloin palvelimella voidaan tunnistaa käyttäjän pyyntöjen liittyvän tiettyyn istuntoon. Tällaisessa käytössä evästeen tarkoitus on tunnistaa käyttäjän istunto.
Personointi
Evästeiden avulla voidaan tallentaa ja välittää käyttäjän tekemiä personointivalintoja. Jos käyttäjä esimerkiksi valitsee web-sivulla kielekseen suomen, voidaan tämä tieto tallentaa käyttäjän selaimeen evästeen muodossa. Tämän jälkeen kaikissa käyttäjän tekemissä HTTP-pyynnöissä kyseiselle palvelimelle välitetään tieto siitä, että käyttäjä haluaa käyttää sivua suomeksi.
Seuranta
Evästeiden avulla voidaan myös seurata käyttäjää. Kun palvelin asettaa heti yhteyden alussa käyttäjän selaimeen evästeen, lähettää selain tämän evästeen aina osana HTTP-pyyntöjä. Näin ollen palvelimen päässä voidaan seurata mitä sivuja käyttäjä avaa ja missä järjestyksessä. Tätä tietoa voidaan hyödyntää esimerkiksi palvelun kehityksessä tai käyttäjien toimintamallien tutkimisessa.
Kolmannen osapuolen evästeet
Evästeitä on toisaalta myös pidetty riskinä käyttäjälle, mikä johtuu siitä, että niitä voidaan tietyissä tapauksissa käyttää sivustojen ulkopuolella ja ne mahdollistavat käyttäjän seurannan ulkopuolisien palvelimien kautta. Monet banner-mainokset, sosiaalisten verkostojen "Tykkää"-painikkeet sekä webanalytiikka-komponentit ladataan toiselta palvelimelta kuin miltä varsinainen sivu, ja samalla voidaan välittää eväste, joka koskee ulkopuolista palvelinta eikä sitä palvelinta, miltä käyttäjä varsinaisesti lukee sivua. Kun sama palvelin tarjoaa mainoksia toisillekin sivuille, käyttäjän liikkeitä voidaan seurata sitä kautta. Sivuston ulkopuolelta tulevista evästeistä käytetään nimitystä kolmannen osapuolen evästeet. Monissa WWW-selaimissa on toiminto, jonka avulla kolmannen osapuolen evästeet voidaan estää ja sallia vain sellaiset evästeet, jotka tulevat suoraan käytettävästä verkkopalvelusta.
Tekninen toteutus
Evästeiden asettaminen, käyttö ja toteutus tapahtuu tyypillisimmin seuraavasti:
Lainsäädäntö
Suomen lainsäädännössä evästeet mainitaan sähköisen viestinnän palveluista annetussa laissa (917/2014). Säännös vastaa sisällöllisesti sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin evästeiden käyttöä koskevaa sääntelyä (5 artiklan 3 kohta). Sähköisen viestinnän palveluista annettua lakia valvoo Liikenne- ja viestintävirasto Traficom. Yleisen tietosuoja-asetuksen suostumusta koskevia säännöksiä valvoo Suomessa tietosuojavaltuutettu.
Käytön edellytykset
Sähköisen viestinnän palveluista annetun lain 205 §:ssä säädetään evästeiden käytön edellytyksistä:
Evästeiden tai muiden palvelun käyttöä kuvaavien tietojen tallentaminen käyttäjän päätelaitteelle ja näiden tietojen käyttö on sallittua palvelun tarjoajalle, jos käyttäjä on antanut siihen suostumuksensa ja palvelun tarjoaja antaa käyttäjälle ymmärrettävät ja kattavat tiedot tallentamisen tai käytön tarkoituksesta.
Käytännössä tällainen ohjeistus tai mahdollisuus kieltäytyä antamasta suostumusta ei ole käyttäjille useinkaan tarjolla.
Evästeiden käytön pääsääntö perustuukin sähköisen viestinnän palveluista annetun lain 205 §:n 2 momenttiin, jonka mukaan edellä mainitut evästeiden tallentamisen tai käytön edellytykset eivät koske tilannetta, jossa niiden ainoana tarkoituksena on toteuttaa viestin välittämistä viestintäverkoissa tai joka on välttämätöntä palvelun tarjoajalle sellaisen palvelun tarjoamiseksi, jota käyttäjä on nimenomaisesti pyytänyt. Näin on esimerkiksi tilanteessa, joissa käyttäjä tekee ostoksia, kirjautuu sivustolle tai ylipäätään käyttää sivua, jolla tarvitaan istuntoja.
Miten määritellään tilanteet, joissa eväste toteuttaa, helpottaa tai on välttämätön tiedon välityksessä? Terminologisesti välttämättömyysvaatimus vaikuttaa ankarammalta kuin mitä esimerkiksi tarpeellisuusvaatimus. Välttämättömyydelle ei kuitenkaan anneta mitään selkeitä kriteerejä ja ottaen huomioon säännöksen perustana olevan direktiivin vastaava epäselvyys ja tulkinnanvaraus säännöstä ei tule tulkita kovin tiukasti. Käytännössä vaatimus täyttyisi siten varsin helposti.
Esimerkiksi sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin perusteluosan kappaleessa 25 todetaan, että "esimerkiksi evästeiden, käyttö saattaa kuitenkin olla oikeutettua ja hyödyllistä esimerkiksi tutkittaessa Internet-sivuston suunnittelun ja mainonnan tehoa ja tarkistettaessa verkossa tehtäviin liiketoimiin osallistuvien käyttäjien henkilöllisyyttä"
Evästeiden käytön rajoja
Käytön rajoja määritellään sähköisen viestinnän palveluista annetun lain 205 §:n 3 momentissa:
Edellä tässä pykälässä tarkoitettu tallentaminen ja käyttö on sallittua ainoastaan palvelun vaatimassa laajuudessa ja sillä ei saa rajoittaa yksityisyyden suojaa enempää kuin on välttämätöntä.
Evästeiden käyttöä rajoitetaan lainsäädännöllisesti vastaavasti kuin esimerkiksi viestinnän tunnistetietoja. Momentti rajoittaa oikeutta käyttää käyttäjien evästeitä. Evästeitä ei saa käyttää tarpeettomasti enempää kuin on välttämätöntä, vaikka käyttäjälle olisikin kerrottu käsittelyn yksityiskohdista ja käyttäjälle olisi annettu evästeiden kieltomahdollisuus. Määritelmä ei ole tarkka, mutta rajaa kuitenkin evästeiden käyttöä niin, että niiden käyttö ei ole missään olosuhteissa sallittua laajemmassa mielessä kuin on aivan välttämätöntä alkuperäisen tarkoituksen toteuttamiseksi. Mahdollinen sähköisen viestinnän palveluista annetun lain 205 §:ssä säädettyjen velvollisuuksien laiminlyönti saattaa johtaa sähköisen viestinnän tietosuojarikkomukseen, josta voidaan tuomita sakkoihin.
Vaikutukset yksityisyydelle
On huomattava, että eväste ei sinänsä vielä yksilöi käyttäjää luonnolliseksi henkilöksi, mutta yhdistelemällä käyttäjän kirjautumisen ja sivuston käytön aikana antamaa dataa, on mahdollista yhdistää eväste yhteen luonnolliseen henkilöön.
Evästeitä voidaan käyttää myös käyttäjän seurantaan. Mikäli esimerkiksi useat eri web-palvelut käyttävät samaa mainospalvelutarjoajaa tai esimerkiksi kävijämittaus-toimintoa, voivat nämä tahot seurata käyttäjän toimintaa usealla eri sivustolla. Tällöin käyttäjästä tallentunutta tietoa voidaan käyttää esimerkiksi kohdennettuun mainontaan. Merkkejä tallaisesta käytöstä on ollut, ja esimerkiksi TNS Gallupin Ismo Tenkanen on todennut Tietokone-lehden haastattelussa, että "Suomessakin on kuumia myyntikontakteja myyviä yrityksiä, jotka yhdistelevät online-mittaustietoja kontaktitietoihin. Nämä harmaan alueen yritykset ovat niitä oikeita yksityisyysongelmia". Periaatteessa kattavalla evästeiden tallentamisella ja keräämisellä yksittäisen käyttäjän toimia voidaan seurata pitkän aikaa ja varsin kattavasti, sillä tyypillinen peruskäyttäjä ei tunne evästeitä, eikä osaa niitä myöskään poistaa. Lisäksi mainos/seurantakäyttöön asetettavat evästeet eivät yleensä myöskään vanhene.
Käyttäjä voi kieltää evästeiden käytön kaikissa nykyisissä web-selaimissa. Tällä toiminnolla on kuitenkin haittapuolensa, ja monet sivustot eivät toimi kunnolla ilman evästeitä, mikäli niiden käyttö estetään. Selaimen asetuksista saattaa olla mahdollista myös estää vain kolmannen osapuolten (eli muiden sivujen kuin alkuperäisen kohdesivun) evästeiden tallentamisen. Lisäksi monet seurantapalvelut ja mainostoimijat tarjoavat (lain pakottamina) mahdollisuutta tallentaa selaimen seurantaevästeen tilalle toinen eväste, jolla estetään seuranta. Vastaavasti jotkin toimijat tarjoavat sivuillaan vain ohjeen evästeiden kieltämiseksi
Vaihtoehtoja evästeelle
Evästeiden lisäksi käyttäjän istunnon erottamiseen on käytettävissä myös muita keinoja:
Koboltti
Koboltti on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Co, järjestysluku 27 ja CAS-numero 7440-48-4. Tiheys on 8,9 g/cm3. Sen sulamispiste on 1 768 K (1 495 °C) ja kiehumispiste 3 200 K (2 927 °C).
Koboltti on kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli. Se esiintyy usein nikkelin yhteydessä, ja molempia esiintyy meteoriittiraudassa. Hienojakoinen kobolttimetalli muodostaa tulipalovaaran. Kobolttiyhdisteitä tulisi käsitellä varoen, koska koboltti on lievästi myrkyllistä.
Löytöhistoria ja nimen alkuperä
Muinaisen Egyptin haudoista on löytynyt koboltilla värjättyjä esineitä. Kiinalaisten tiedetään käyttäneen sitä jo aiemmin.