cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lapinjärven koulutuskeskus
thumb|Lapinjärven koulutuskeskuksen päärakennus. Lapinjärven koulutuskeskus on siviilipalvelusmiesten koulutuskeskus, joka sijaitsee neljä kilometriä Lapinjärven kirkonkylän eteläpuolella valtatie 6:n varrella, entisen Sjökullan kartanon alueella. Alueella on kymmenen eri rakennusta, joista kolme on kivisiä päärakennuksia (A, B, C) sekä luentosaliksi muutettu sikala. Rakennuksia on aikaisemmin käytetty alkoholistiparantolana ja pakolaiskeskuksena.
Rakastunut (albumi)
Rakastunut on Paula Koivuniemen vuonna 2003 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD-levynä Warner Music Finland Oy.
Bambi Woods
Bambi Woods (s. 1955, Pierre, Etelä-Dakota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, entinen pornonäyttelijä. Hänen muita esiintyjänimiään ovat Debbie DeSanto ja Barbara Woodson.
Poikkeustila (elokuva)
Poikkeustila on vuonna 1998 kuvattu toiminnallinen trilleri. Elokuvan pääosia esittävät Denzel Washington, Annette Bening, Bruce Willis, Tony Shalhoub, Sami Bouajila ja Ahmed Ben Larby. Elokuva kertoo fiktiivisestä tilanteesta, jossa terrorisolut ovat tehneet useita massiivisia hyökkäyksiä New Yorkiin. Elokuvan on ohjannut Edward Zwick. Elokuva oli taloudellinen menestys sen saamasta kritiikistä huolimatta.
Juoni
Elokuva alkaa pommi-iskulla Yhdysvaltojen armeijan tukikohtaa vastaan Saudi-Arabiassa, jossa surmansa saa niin sotilaita kuin siviilejäkin. Yhdysvallat syyttää iskusta sheikki Achmed Bin Talalin johtamaa järjestöä. Bin Talal saadaankin kiinni ja hänet vangitaan kenraali William Devereauxin valvonnan alle. Hänen kannattajansa alkavat kuitenkin tehdä useita iskuja ympäri Yhdysvaltoja. FBI:n agentit Anthony Hubbard ja Frank Haddad estävät ensimmäisen bussiin kohdistuneen pommi-iskun, mutta sen tekijät pakenevat ja pommi osoittautuukin maalipommiksi. hubbart kohtaa myös CIA agentti Elise Kraftin pidätettyään Samir Nazhde-nimisen miehen. Kraft vakuuttaa kuitenkin, ettei Nazhdella ole mitään tekemistä iskujen kanssa. Sittemmin terroristit pommittavat onnistuneesti toista bussia, FBI:n päämajaa, teatteria ja ottavat päiväkodin panttivangeiksi.
Iskujen johdosta presidentti määrää poikkeustilan ja kenraali Devereauxin komentama divisioona alkaa etsiä terroristeja Brooklynissä. Armeija kokoaa Amerikanarabeja Yankee Stadiumille, ja heidän mukaansa joutuu myös Haddadin poika, minkä takia hän eroaa raivostuneena. Hubbart jatkaa tutkimuksiaan aiemmin tapaamansa CIA agentin Elise Kraftin kanssa ja he vangitsevat epäiltynä pitämänsä Tariq Husseinin, jonka Devereaux tappaa kuulustelujen aikana. Tästä tuohtuneena kraft, jota kutsutaan nyt Sharon Bridgeriksi, kertoo hubbartille olleensa ennen mukana Saddam Husseinin vastustajien sotilaskoulutuksessa ja kun tämä toiminta oli lopetettu hän oli auttanut entisiä oppilaitaan Yhdysvaltoihin luoden näin osaltaan elokuvan tilanteen.
Hubbart ja Bridger suostuttelevat Samir Nazhden järjestämään heille tapaamisen vielä toimivan terroristisolun kanssa. hubbart saa myös Haddadin palaamaan FBI:in. Hubbart ja Haddad tulevat sitten takaisin Samirin ja Bridgerin luokse, mutta nämä ovatkin jo lähteneet. Kahdestaan ollessaan Samir kertoo Bridgerille muodostavansa itse viimeisen terroristisolun. Hän myös aikoo tehdä itsemurhaiskun mielenosoittajia vastaan, jotka protestoivat Brooklynin tilannetta vastaan.hubbart ja Haddad saapuvat kuitenkin paikalle ja seuraavassa tulitaistelussa Samir ampuu Bridgeriä ja Hubbart ampuu hänet. Molemmat ammutut kuolevat.
Sittemmin FBI saa pidätysmääräyksen Devereauxista tämän kidutettua Husseinia. Hubbart, Haddad ja muita agentteja saapuu paikanpäälle pidätystä tekemään, mutta paikalla syntyy pattitilanne agenttien ja Devereauxin sotilaiden kohottaessa aseensa toisiaan vastaan. Devereaux kuitenkin luopuu lopulta ja hänet pidätetään. poikkeustila loppuu ja Yankee Stadiumin vangitut vapautetaan.
Vastaanotto
Rotten Tomatoes arvioi 60 kerätystä arviosta 45% olleen elokuvalle positiivisia. ensimmäisellä esitysviikollaan elokuva teki 13 931 285 Yhdysvaltain dollaria, mikä oli kyseisen viikon toiseksi paras tulos. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 116 672 912 dollaria. Elokuva herätti arvostelua Yhdysvaltojen arabi- ja muslimitahoilta. Sen väitettiin esittävän Yhdysvaltain muslimit uhkana maalle ja elokuvan ajoitusta kritisoitiin hiljattain tapahtuneiden Lähetystöpommi-iskujen takia. Ohjaaja Edward Zwick puolusti kuitenkin elokuvaansa. Hänelle oli ehdotettu juonimuutoksia, mutta hän ei halunnut tehdä niitä vedoten taiteilijan oikeuksiinsa ja tuotantoajan vähyyteen.
James MacMillan
James MacMillan (s. 16. heinäkuuta 1959, Kilwinning, North Ayrshire) on skotlantilainen taidemusiikin säveltäjä.
MacMillan opiskeli sävellystä Edinburghin yliopistossa Rita McAlisterin johdolla ja Durhamin yliopistossa John Caskenin johdolla. Opintojensa jälkeen MacMillan palasi Skotlantiin, jossa hänestä tuli Skotlannin kamariorkesterin nimikkosäveltäjä.
MacMillanin sävellyksien yksi merkittävä piirre on hengellisyys. Hän on saanut katolisuudesta inspiraation moneen kappaleeseen, muun muassa hengellisiin kuorokappaleisiin kuten Magnificat (1999). MacMillan ja hänen vaimonsa kuuluvat katolisen kirkon dominikaaniseen sääntökuntaan. Skotlannin kansanmusiikki on vaikuttanut myös merkittävästi MacMillanin tuotantoon.
Alexander von Collan
Alexander von Collan (vuoteen 1874 Collan; 4. syyskuuta 1819 Iisalmi – 3. syyskuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka sai Venäjän keisariperheelle tekemiensä palvelusten ansiosta keisarillisen kunniahenkikirurgin arvonimen vuonna 1877.
Marta Corredera
Corredera edustaa seuratasolla Levantea. Kotimaansa lisäksi hän on pelannut Englannissa Arsenalin joukkueessa.
Alexander von Collan
Elämä
Collan syntyi vuonna 1819. Hänen vanhempansa olivat Iisalmen kirkkoherra Pehr Johan Collan ja Kristina Elisabeth Crohns. Perheessä oli kaikkiaan kuusi poikaa ja neljä tytärtä. Alexander oli järjestyksessä viides lapsista. Hänen veljiään olivat kirjailija, säveltäjä Karl Collan ja toimittaja, kirjailija Fabian Collan sekä sotarovasti, valtiopäivämies Clas Collan.
Lääkäriksi valmistuttuaan Collan toimi syksyllä 1847 kolme kuukautta Lapinlahden sairaalassa eli "Houruhuoneessa Helsingin kaupungin tykönä" alilääkärin viransijaisena, mikä oli tarpeen valtion virkojen saamiseksi. Sen jälkeen hänet nimitettiin tammikuussa 1848 Suomen meriekipaasin alilääkärin virkaan. Kesällä 1850 Collan haki virkavapautta ulkomaista opintomatkaa varten. Hän viipyi ensin Wienissä maaliskuuhun 1851 saakka ja opiskeli siellä tunnettujen kliinikkojen ohjauksessa patologista anatomiaa, synnytyksiä, ihotauteja, lastentauteja, auskultaatiota ja perkussiota, kirurgisia leikkauksia ja silmätauteja. Wienistä Collan matkusti Pariisiin, jossa hän opiskeli erityisesti silmätauteja ja niiden hoitoa. Hän hankki opintomatkansa aikana huomattavan määrän lääketieteellisiä instrumentteja sekä Haminan kadettikoululle että itselleen. Hän palasi kotimaahan elokuussa 1851.
Keisari Nikolai I (1796–1855) kävi Suomessa vuoden 1854 alkupuolella ja yöpyi maaliskuussa Haminassa. Keisarin seurueeseen kuulunut kenraali Rostovzeff oli silloin majoitettuna Collanin luokse. Kenraali mieltyi kielitaitoiseen ja sivistyneeseen isäntäänsä, ja ehdotti tälle siirtymistä Pietariin Nikolajevin ratsuväenkoulun nuoremman lääkärin pian vapautuvaan virkaan. Kun Collan esiteltiin keisarille, tämä yhtyi kenraalin ehdotukseen. Collanille myönnettiin hovineuvoksen arvo jo vuonna 1854. Collanin yhteiskunnallinen asema kohosi jatkuvasti. Hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1873 ja hänet aateloitiin vuonna 1874, jolloin hän otti nimen von Collan. Vuonna 1877 hänelle myönnettiin keisarillisen henkikirurgin arvonimi. Keisari Aleksanteri II murhattiin vuonna 1881 pommiattentaatissa ja keisariksi tuli hänen poikansa Aleksanteri III (1845–1894), jonka aviopuoliso oli ylempänä mainittu Maria Feodorovna (eli Tanskan prinsessa Dagmar). Aleksanteri III:n valtakaudella Collan sai vuonna 1884 eron ja eläkkeen Nikolajevin ratsuväenkoulun vanhimman lääkärin virasta, minkä lisäksi hänelle myönnettiin salaneuvoksen arvonimi. Hän oli saanut myös korkeita kunniamerkkejä, mm. Pyhän Annan 2 lk:n ritarimerkin keisarinkruunun kera vuonna 1871 ja Pyhän Stanislauksen 1 lk:n ritarimerkin vuonna 1883.
Collan laati em. lehteen vuonna 1850 kirjoituksen "Om Delphinium staphysagria emot Scabies", erään kannusruoholajin käytöstä syyhytaudin hoidossa. Hänen vuonna 1851 julkaisemansa kirjoitus syyhypunkista "Om scabies sarcoptosa (enl. Hebra)" oli selvästi enemmänkin Ferdinand von Hebran luennoista Wienissä tehtyihin muistiinpanoihin perustuva kirjoitus kuin uutisartikkeli, ja samalla se oli osoitus hänen kasvavasta kiinnostuksestaan ihotauteja kohtaan. Lisäksi Collan julkaisi aikakauskirjassa Finska Läkaresällskapets Handlingar V (1853–1856) kaksi kirjoitusta aiheesta "Om Eczem", jotka julkaistiin vuonna 1856 myös eripainoksena nimellä "Om hudens sjukdomar. Förra afdelningen". Kirjoituksesta voidaan päätellä, että Collanin tarkoituksena oli laatia ihotauteja koskeva oppikirja, mutta ensimmäinen osa ei saanut koskaan jatkoa. Pietarissa olonsa aikana Collan kirjoitti FLH:iin vuonna 1880 kirjoituksen "Bidrag till behandlingen af difteri". Se julkaistiin samana vuonna saksaksi aikakauslehdessä "St. Petersburger Medizinischer Wochenschrift".
Aateloimisensa jälkeen von Collan oli sukunsa edustajana aatelissäädyssä kaikilla säätyvaltiopäivillä 1880-luvun alusta eli 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Alexander von Collan kuoli Helsingissä kesäkuussa 1910 lähes 91 vuoden ikäisenä.
Perhe
Taloudellisen asemansa parannuttua Collan solmi avioliiton 1857 Adèle Marie Grotenfeltin (1839–1858) kanssa, jonka vanhemmat olivat kollegiasessori Reinhold Wilhelm Grotenfelt ja Rosalie Wilhelmina Stålarm-Tavast. Nuori puoliso menehtyi jo seuraavana vuonna vaikeaan synnytykseen ja myös lapsi kuoli kolmen päivän ikäisenä. Collan avioitui uudelleen vuonna 1859 ensimmäisen puolisonsa serkun Marie Lovisa Karolina Grotenfeltin (1840–1916) kanssa, jonka vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Herman Bernt Grotenfelt ja Lovisa Adolfina Karolina Grotenfelt. Tästä avioliitosta syntyi kaksi lasta, tytär ja poika.
Il ritorno d'Ulisse in patria
Historia
Tämä teos oli Monteverdin ensimmäinen teos Venetsiassa, ja se saavutti siellä valtaisan menestyksen. Samana vuonna teosta esitettiin myös Bolognassa, ja se saavutti siellä yhtäläisen menestyksen kuin Venetsiassakin. Näissä molemmissa esityksissä lauloivat samat laulajat keskeisiä rooleja, eli Giulia Paolelli oli Penelope, Maddalena Manelli oli Minerva ja Francesco Manelli oli Odysseus.
Tapahtuma-aika sijoittuu Troijan sodan jälkeiseen historialliseen aikaan. Tapahtumat sijoittuvan Antiikin Kreikkaan ja siellä Ithakan saarelle, josta Odusseys oli tarun mukaan kotoisin.
Di-isopropanoliamiini
Di-isopropanoliamiini eli DIPA on alkanoliamiineihin eli aminoalkoholeihin kuuluva alifaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden valmistukseen, happamien teollisuuskaasujen puhdistamiseen sekä stabilointiaineena.
Ominaisuudet
Di-isopropanoliamiini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Se on hyvin hygroskooppista, minkä vuoksi se usein esiintyy nesteenä tai pastana. Di-isopropanoli liukenee erittäin hyvin veteen sekä vähäisemmissä määrin poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi alkoholeille ja amiineille tyypillisesti ja se on esimerkiksi keskivahva emäs. Kuumennettaessa voimakkaasti di-isopropanoliamiinin vesiliuosta muodostuu 2,6-dimetyylimorfoliinia. Di-isopropanoliamiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Koska yhdiste on emäksistä sille altistumisesta voi seurata syövytysvammoja.
Valmistus ja käyttö
Di-isopropanoliamiinia valmistetaan ammoniakin ja propyleenioksidin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu isopropanoliamiinia. Di-isopropanoliamiinia käytetään emäksenä absorboimaan esimerkiksi polttoprosesseissa muodostuvista kaasuseoksista happamia kaasuja kuten hiilidioksidia tai vetysulfidia. Lisäksi sitä voidaan käyttää hiuslakoissa, emulgaattorina sekä pinta-aktiivisten aineiden, tekstiilikemikaalien ja hyönteismyrkkyjen valmistamiseen.
Pietro Metastasio
Pietro Metastasio (1698–1782) oli italialainen runoilija, Trapassi-nimisen ruokatavarakauppiaan poika (Metastasio on Trapassi-nimen kreik. käännös) veti puoleensa taitavalla improvisoimisella lainoppineen Vincenzo Gravinan huomion, joka kasvatti hänet huolellisesti. Metastasio opiskeli lakitiedettä, mutta vaihtoi sen täydelleen runouteen sen jälkeen kun hänen hyväntekijänsä oli 1718 kuollut ja määrännyt hänet perijäkseen.
Kulutettuaan omaisuutensa Metastasio (1720) siirtyi Napoliin, missä hän tutustui laulajatar Marianna Benti-Bulgarelliin (liikanimeltään Romanina), joka tarjosi hänelle tilaisuuden kouliintua musiikissa. Metastasio sai 1729 hovirunoilijan paikan Wienissä. Hänen maineensa perustuu hänen melodraamoihinsa, joiden tyyli on jalo, perussävy aito-lyyrinen ja runomuoto sujuva. Metastasion parhaat melodraamat ovat Didone abbandonata (1724), Issipile (1732), Olimpiade (1733) ja Attilio Regolo (1740). Kaikkiaan hän kirjoitti 27 melodraamaa.
David Bohm
thumb|David Bohm. David Bohm (20. lokakuuta 1917 Wilkes-Barre, Pennsylvania, Yhdysvallat – 27. lokakuuta 1992 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta ) oli yhdysvaltalainen, mutta pääasiassa Isossa-Britanniassa vaikuttanut kvanttifyysikko ja filosofi. Hän opiskeli muun muassa Robert Oppenheimerin ja Albert Einsteinin johdolla ja työskenteli tutkijana muun muassa Manhattan-projektissa toisessa maailmansodassa.
Bohm valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1990 fysiikantutkimuksistaan, jotka liittyivät kvanttimekaniikkaan, alkeishiukkasiin, metallien teoriaan ja plasmailmiöihin.
Bohm esitti niin kutsutun aktiivinen informaatio -teoreeman, jota sittemmin ovat jatkaneet muun muassa David Peat sekä Basil Hiley. Bohmin organistinen (ks. myös panteismi sekä panpsykismi) todellisuusmalli korostaa moniulotteista, maailman jakamatonta kokonaisuutta. Kvanttimekaniikassa Bohm tuli lisäksi tunnetuksi niin sanotusta piilomuuttujatulkinnastaan, joka monien fyysikoiden mielestä pyrki poistamaan kvanttimekaniikkaan liitetyn indeterminismin eli satunnaisuuden.
Piilojärjestys ja ilmijärjestys
Bohmin metafysiikassa keskeisiä käsitteitä ovat piilojärjestys (Implicate Order) ja ilmijärjestys (Explicate Order). Tämä erottelu tarkoittaa, että kvanttimekaaninen systeemi voi esiintyä periaatteessakin ei-havaittavissa tiloissa, toisinaan taas havaittavissa, stabiileissa tiloissa. Ilmijärjestys näyttäytyy esineellisessä, makrofysikaalisessa maailmassa, jota voidaan havainnoida ja mitata. Piilojärjestys ekspressoituu ilmijärjestykseksi systeemin joutuessa stabiiliin tilaan. Siinä missä mekanistisessa maailmankuvassa oletetaan, että näkyvä ilmijärjestys on kaikki, mitä ontologisesti on olemassa, Bohmin mallissa fyysinen materia nähdään poikkeuksena niiden lukemattomien mahdollisuuksien joukossa, joita kvanttimaailmaan sisältyy. Bohmin mukaan ilmijärjestys on pikemminkin suhteellisen autonominen järjestys, jolla on perustansa piilojärjestyksessä. Piilojärjestys on automaattisesti aktiivinen, samalla kun ilmijärjestys noudattaa piilojärjestyksen lakia, niin että ilmijärjestys on vain sekundaarinen, piilojärjestyksestä johdettavissa ja sopii ainoastaan tiettyihin rajoitettuihin yhteyksiin.
Bohm esittää, että informaatiorakenne sellaisenaan vaikuttaa todellisuuteen ohjatessaan kvanttievoluutiota mahdollisuudesta toiseen. Tällä tavalla vaikuttavaa informaatiota Bohm kutsuu termillä aktiivinen informaatio. Bohmin mukaan perustavinta olevaisessa ei suinkaan ole aine (tai energia), eikä myöskään aineellisten olioiden ulospäin suuntautuvat vaikutukset, vaan holomovement, kokonaisliike. Bohm esittää, että kaikki, mikä esiintyy kehkeytyneenä ilmijärjestyksen tilaan, tulee esiin systeemin kokonaisliikkeessä, jossa nämä esiintymät ovat olleet kätkettyinä mahdollisuuksina ja lopulta palaavat siihen. Bohmin mukaan holomovement on todellisuuden perustavanlaatuinen piirre – samoin kuin piilojärjestys – ei suinkaan aine eli ilmijärjestys, kuten klassisessa fysiikassa ajatellaan. Tämä todellisuuden perusta ei siis ole mitenkään sidottu aineen ilmiöihin vaan on perustavanlaatuisempi kuin se.
Bibey Mutombo
Kalambay "Bibey" Mutombo (2. lokakuuta 1961 Kinshasa – 12. heinäkuuta 2008) oli jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja Kongon demokraattisesta tasavallasta. Mutombo kuoli 46-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden takia 12. heinäkuuta 2008 Belgiassa.
Juankoski (kaupunginosa)
Juankoski on Kuopion 70. kaupunginosa, joka on muodostettu vuoden 2017 kuntaliitoksen jälkeen aiemman Juankosken kaupungin keskustaajamasta. Juankosken kaupunginosa sijaitsee maanteitse 62 kilometriä Kuopion keskustasta koilliseen.
Tilastokeskuksen mukaan Juankosken kirkonseutu -nimisen taajaman pinta-ala oli 6,31 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2016 lopussa yhteensä 2 066 ihmistä. Kyseessä on Kuopion kolmanneksi suurin taajama Kuopion ja Nilsiän keskustaajamien jälkeen. On todettava, ettei Tilastokeskuksen taajaman maantieteellinen rajaus näy tilastoarvosta eikä välttämättä ole yhtenevä Kuopion Juankosken kaupunginosan rajojen kanssa. Kaikkiaan Juankosken väkiluku (aiemman kunnan alue) on vajaa 5 000.
Kuopion Juankosken kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Juankosken päiväkoti, Juantehtaan koulu (alakoulu), Juankosken koulu (yläkoulu), Juankosken lukio, Juankosken lähikirjasto, Juicen tori, Juankosken linja-autoasema, aiempi Juankosken rautatieasema, Juankosken terveysasema, Juankosken paloasema, Juankosken kirkko, Juankosken vanha kirkko, Juankosken tehtaan ja työväen museo Masuuni Brunou ja Savon Voiman Juankosken voimalaitos. Juankosken keskustaajamassa on myös monia kauppoja ja muita kaupallisia palveluja.
Riikka Pulkkinen
Riikka Pulkkinen (s. 8. heinäkuuta 1980 Tampere) on suomalainen kirjailija.
Pulkkiselta on ilmestynyt kuusi romaania, joista esikoisteos Raja ilmestyi vuonna 2006. Romaani oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas ja sai Kaarlen palkinnon. Toinen romaani Totta (2010) oli Finlandia-palkintoehdokkaana ja sai kansainvälistä huomiota. Kolmas romaani Vieras ilmestyi vuonna 2012. Pulkkisen neljäs teos Iiris Lempivaaran levoton ja painava sydän (2014) pohjautuu hänen aikaisemmin kirjoittamaansa kolumniin. Lisäksi ovat ilmestyneet romaanit Paras mahdollinen maailma (2016) ja Lasten planeetta (2018).
Pulkkisen romaanit ovat olleet usein Suomen myydyimpien kirjojen joukossa. Esimerkiksi Totta oli vuoden 2010 toiseksi myydyin ja Vieras vuoden 2012 neljänneksi myydyin kotimainen kaunokirja. Pulkkista pidetään yhtenä Suomen nimekkäimmistä nykykirjailijoista.
Elämä
Pulkkinen kirjoitti ylioppilaaksi Kastellin urheilulukiosta. Hän aloitti kirjallisuuden opinnot Oulun yliopistossa, mutta siirtyi vuoden jälkeen opiskelemaan teoreettista filosofiaa ja yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistoon. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2019.
Pulkkisella on yksi lapsi (s. 2013) entisen puolisonsa poliitikko Erkki Perälän kanssa. Pulkkisen nykyinen puoliso on basisti Tommi Saarikivi, ja heille syntyi tytär joulukuussa 2019.
Raja
Pulkkisen esikoisteos Raja ilmestyi vuonna 2006 Gummeruksen kustantamana. Teos herätti runsaasti huomiota, ja siitä otettiin toinen painos heti julkaisupäivänä. Kirja sai erinomaiset arvostelut ja oli muun muassa Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Raja oli vuoden 2007 suosituin esikoisteos Helsingin Akateemisessa kirjakaupassa. Pulkkinen sai romaanistaan Gummeruksen jakaman Kaarlen palkinnon ja Laila Hirvisaaren rahaston apurahan. Teosta on myyty yli 10 000 kappaletta. Rajan käännösoikeudet on myyty yhdeksälle kielelle.
Rajasta tehtiin näytelmäsovitus, joka esitettiin Oulun kaupunginteatterissa vuonna 2012. Sen dramatisoi Seppo Parkkinen ja ohjasi Fiikka Forsman. Yle toteutti romaanista kolmiosaisen televisioversion, joka esitettiin helmikuussa 2014.
Totta
Pulkkisen toinen romaani Totta ilmestyi vuonna 2010. Teoksen julkaisi Otava, jonka kirjailijaksi Pulkkinen oli siirtynyt. Totta oli ehdolla vuoden 2010 Finlandia-palkinnon saajaksi. Se sai myös kansainvälistä huomiota ja on ilmestynyt 14 kielellä. Romaanista julkaistiin myöhemmin lisäpainos, johon Pulkkinen kirjoitti kuuden sivun mittaisen uuden luvun.
Romaaniin pohjautuva teatteriesitys sai ensi-iltansa KOM-teatterissa marraskuussa 2011. Romaanin elokuvasovitusoikeudet myytiin Vertigo Production -tuotantoyhtiölle kesällä 2011. Lokakuussa 2012 kerrottiin Aku Louhimiehen ohjaavan elokuvan lähitulevaisuudessa.
Muu tuotanto
Pulkkisen novelli ”Kehä” julkaistiin vuonna 2007 kokoomateoksessa 2000-luvun Decamerone.
Pulkkisen kolmas romaani Vieras ilmestyi vuonna 2012. Sen käännösoikeudet on myyty viidelle kielelle. Vuonna 2013 Yle Radio 1 esitti Pulkkisen lähihistorian uudelleenkirjoittamista käsittelevän monologikuunnelman Wunderbar!, jonka esitti Krista Kosonen. Pulkkinen arvioi kuunnelman pohjustavan hänen tulevaa romaaniaan. Pulkkisen tekstin pohjalta tehtiin myös samanniminen pienoisooppera, jota esitään elokuussa 2015 Ateneumin taidemuseossa Helsingin Juhlaviikoilla.
Neljäs romaani Iiris Lempivaaran levoton ja painava sydän ilmestyi vuonna 2014. Se perustuu hänen Kauneus & Terveys -lehteen vuonna 2010 kirjoittamaansa viihteelliseen jatkokertomukseen Iiris Lempivaara & Levoton ja painava sydän. Teoksen käännösoikeudet on myyty Ranskaan.
Kirjailijanuran ohella Pulkkinen on kirjoittanut kolumneja Fit-lehteen, Metroon, Kauneus & Terveys -lehteen sekä Lääkärilehteen. Pulkkinen oli keväällä 2007 vakiokeskustelijana Nelosen Kuka, mitä, häh? -ohjelmassa.
Candle in the Wind
Candle in the Wind on Elton Johnin säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1973. Sen sanoitti Bernie Taupin. Kappale kirjoitettiin yksitoista vuotta aikaisemmin kuolleen Marilyn Monroen muistolle. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1974.
Juhani Rinne (arkeologi)
Juhani Gustav Rinne, oli suomalainen arkeologi, joka toimi valtionarkeologina vuosina 1929–1935.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Rinteen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Heikinpoika Rinne ja Johanna Vilhelmiina Kaarlentytär. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Anna Sigrid Behrens (k. 1941). Heidän pojastaan Henrik Johan Rinteestä (s. 1920) tuli sisätauteihin erikoistunut lääkäri. Rinne valmistui filosofian kandidaatiksi 1899, tuli Muinaistieteellisen toimikunnan amanuenssiksi 1902 ja intendentiksi 1912. Filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi) hän valmistui 1914 ja toimi vuodesta 1917 Kansallismuseon historiallisen osaston esimiehenä. Valtionarkeologin toimen aikana vuonna 1932 Rinteelle myönnettiin professorin arvonimi. vasen|pienoiskuva|Arkeologit [[A. M. Tallgren|Mikko Tallgren, Hjalmar Appelgren-Kivalo ja Juhani Rinne 1900-luvun alussa. ]] Rinne toimi myös Suomen Muinaismuistoyhdistyksen sihteerinä ja Suomen Museo – Finsk Museum -julkaisun toimittajana 1902–1918. Hänen johdollaan korjattiin useita keskiaikaisia kirkkoja, kuten Kaarinan, Rymättylän, Finströmin ja Laitilan kirkot. Huomattavin oli kuitenkin hänen työnsä Turun tuomiokirkon tutkimus- ja entistämistöiden johtajana 1923-1929.
Rinteen lapsia olivat lääkintöneuvos Henrik J. Rinne ja historioitsija Sigrid Nikula.
Oikeusjuttu Rinnettä vastaan
Juhani Rinne pidätettiin marraskuussa 1933 rahavarojen väärinkäytöstä epäiltynä. Turun linnassa ja Suomenlinnassa oli Rinteen johdolla tehty korjaustöitä, joiden työnjohdosta vastannut työnjohtaja Adolf Rahola oli jo aiemmin pidätetty. Jutun oikeuskäsittelyn yhteydessä Rinteen ja Raholan katsottiin syytekirjelmän mukaan käyttäneen vääriä palkkalistoja ja kuitteja ja näiden avulla he olivat kavaltaneet Suomenlinnan korjaustöitä varten varatuista määrärahoista 27 000 markkaa sekä Turun linnan korjaustöiden määrärahoista 75 000 markkaa.
Turun hovioikeus tuomitsi 15. maaliskuuta 1935 professori Rinteen jatketusta kavalluksesta 2 vuoden 6 kuukauden kuritushuonerangaistukseen ja hänet erotettiin myös valtionarkeologin virasta. Työnjohtaja Adolf Rahola tuomittiin samassa yhteydessä 3 vuoden 6 kuukauden kuritushuonerangaistukseen. Korkein oikeus alensi joulukuussa 1935 tuomioita Rinteen osalta 2 vuoteen 2 kuukauteen ja Raholan osalta 3 vuoteen.
Kirjallinen tuotanto
Rinteen tutkielmia
Esimerkki hänen julkaisemastaan artikkelista
Rasmus Kupari
Rasmus Joni Juhani Kupari (s. 15. maaliskuuta 2000 Kotka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Los Angeles Kings varasi Kuparin ensimmäisellä kierroksella 20. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kupari on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Kupari on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana KooKoon junioreihin kaudeksi kaudeksi 2015–2016. Kupari oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+9=13. Suurimman osan kaudestaan hän vietti kuitenkin KooKoon B-nuorissa. Kaudeksi 2016–2017 Kupari siirtyi Oulun Kärppien B-nuoriin. Seuraa edustanut pelaajaetsivä Toivo Talvitie otti häneen yhteyttä jo vuotta aiemmin. Kupari pelasi Kärppien B-nuorissa noin puolet kaudestaan. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Zdeněk Sedlákin kanssa tehoilla 3+2=5. Kupari voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Joulukuussa 2016 hän siirtyi Kärppien A-nuorten vahvuuteen, missä Kupari pelasi valtaosan loppukaudestaan. Hän teki siellä 16-vuotiaana 22 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14 ja pudotuspeleissä piste per peli -tahdilla viidessä ottelussa tehot 2+3=5.
Kupari vakiinnutti kauden 2017–2018 aikana paikkansa Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hänen tulokaskautensa toi 39 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 6+8=14. Kevätkaudella Kuparia peluutettiin muuan Julius Junttilan osallistuessa Pyeongchangin olympialaisiin Kärppien kärkiketjuissa ja hän sai vastuuta myös ylivoimalla. Pudotuspeleissä Kupari mahtui kuitenkin vain kuusi kertaa Kärppien kokoonpanoon ja lopulta finaalisarjan alussa Kärpät päästi hänet alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin. Kupari voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Kupari pelasi osan kaudestaan myös Kärppien A-nuorissa, joita hän vahvisti myös A-nuorten SM-liigan finaaleissa, jotka päättyivät SM-hopeaan.
Tammikuussa 2018 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi hänet rankingissaan Euroopassa pelaavista kenttäpelaajista kuudenneksi NHL:n varaustilaisuuteen 2018, mikä oli suomalaisista korkein sijoitus. Huhtikuun rankingissa Kuparin sijoitus oli 11. ja hänet ohitti rankingissa suomalaisista Jesperi Kotkaniemi. Lopulta Los Angeles Kings varasi Kuparin ensimmäisellä kierroksella varaustilaisuuden 20. pelaajana. Hänestä tuli kaikkien aikojen toinen NHL:ään varattu Kotkan Titaanien kasvatti Ossi Louhivaaran jälkeen. Louhivaara ei kuitenkaan koskaan pelannut NHL:ssä.
Jo varauskesänään, heinäkuussa 2018 Kupari teki Kingsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Noin viikkoa myöhemmin hänen vahvistettiin pelaavan kauden 2018–2019 vielä lainalla Kärpissä. Kupari pelasi pääosan kaudestaan joukkueen kakkosketjussa hänen kanssaan myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa pelanneen Aleksi Heponiemen kanssa. Syyskuussa 2018 Kupari sai yhden ottelun pituisen pelikiellon taklattuaan SaiPan hyökkääjää Anssi Löfmania päähän. Ottelussa tilanteesta ei tuomittu rangaistusta, mutta nähtyään tilanteen videolta liigan päävideotuomari siirsi tapauksen kurinpitodelegaation käsittelyyn. Kupari teki läpimurtonsa SM-liigassa tehden 43 runkosarjaottelussa tehot 12+21=33, 16 playoff-ottelussa tehot 1+4=5 ja kymmenessä Mestarien liigan ottelussa tehot 1+6=7. Kupari voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Syksyn 2019 harjoitusleirin päätteeksi Los Angeles Kings lähetti Kuparin AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen. Hän pelasi siellä alkukaudella 2019–2020 27 runkosarjaottelua tehopistein 6+2=8, kunnes alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tullut polvivamma päätti Kuparin kauden jo joulukuussa. Kuparin vasemman jalan eturistisiteen repeämä vaati leikkaushoitoa. Hän kuntoutti itseään vielä syksyllä 2020. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Kings lähetti Kuparin Reigniin. Helmikuussa hänet nostettiin Kingsin varamiesten "taksiryhmään". Kupari nostettiin joukkueen NHL-kokoonpanoon 5. maaliskuuta 2021 otteluun St. Louis Bluesia vastaan. Hänet merkittiin debyytissään Kingsin kolmosketjuun Trevor Mooren ja Adrian Kempen viereen. Kupari sai ottelussa jääaikaa 10 minuuttia ja 7 sekuntia. Kolmen NHL-ottelun jälkeen hänet lähetettiin takaisin farmiin.
Kesäkuussa 2023 Kings kauppasi Kuparin, Alex Iafallon, Gabriel Vilardin ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Winnipeg Jetsiin vaihdossa Pierre-Luc Duboisiin.
Elokuussa 2023 Kupari teki Jetsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Kupari pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja ensimmäinen hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jossa Kupari oli Suomen paras pistemies tehoilla 2+5=7. Hän jakoi myös koko turnauksen pistepörssin kolmannen sijan Tšekin Jan Jeníkin ja Kanadan Joe Velenon kanssa. Hänen tehopisteistään viisi syntyi avausottelussa Slovakiaa vastaan, jolloin Kupari teki Suomen 6–1-voittoon päättyneessä ottelussa tehot 2+3=5.
Kupari pelasi myös Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten olympialaisissa 2016 sekä samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 33 nuorten ja 47 poikien maaottelua.
Kupari valittiin ensimmäisen kerran Suomen A-maajoukkueeseen jo 18-vuotiaana helmikuussa 2019 pelattavaan Sweden Hockey Gamesiin. Kupari kuitenkin loukkaantui pian valintansa jälkeen SM-liigaottelussa tammikuun lopulla, mikä esti häntä osallistumasta turnaukseen.
Pelityyli
The Draft Analyst -sivusto on maininnut Kuparin nopeaksi, älykkääksi ja erittäin pehmeäkätiseksi pelaajaksi. Kanadalaisen The Sports Network -kanavan asiantuntija Craig Buttonin mukaan terävä luistelu on hänen iso vahvuutensa, jonka avulla Kupari pystyy murtautumaan puolustusten läpi ja luomaan sitä kautta myös tekopaikkoja.
Kiekkoareena -verkkolehden toimittaja Miika Arposen mukaan Kupari on älykäs kahden suunnan hyökkääjä, joka muistuttaa hyvin paljon Sebastian Ahoa nopean luistelunsa, hyvän pelinäkemyksensä ja taitavien käsiensä ansiosta. Arposen mukaan häntä voi hyödyntää kaikissa tilanteissa alivoimalta ottelun ratkaisuhetkien tasoitusmaalin hakemiseen. Oulun Kärppien päävalmentaja Mikko Manner puolestaan kuvaili Kuparia hänen SM-liigadebyyttinsä yhteydessä:
Kupari on itse maininnut esikuvikseen Patrick Kanen ja Nathan MacKinnonin, joista jälkimmäiseen hän on verrannut itseään pelityyliltään. Kupari on kertonut seuranneensa nuorempana myös Pavel Datsjukia ja Anže Kopitaria.
Muuta
Kuparin isä Marko pelasi omalla urallaan hyökkääjänä lähinnä alemmissa sarjoissa, mutta hän pelasi myös yhden SM-liigaottelun KooKoossa kaudella 1989–1990.
Kuparilla on kaksi nuorempaa sisarusta.
Geokoodi
Geokoodi on maantieteellinen koodi, jonka avulla tietty paikka tai alue voidaan tunnistaa Maassa.
Koodi voi kertoa alueesta tai paikasta muun muassa
Luettelo koodisysteemeistä
Jotkut koodisysteemit ovat ilmaisia käyttää, toiset vaativat luvan, jonka tyyppi vaihtelee.
Turkmeenin kieli
Turkmeenin kieli (turkmeeniksi türkmen dili, türkmençe ) on Turkmenistanissa ja sen lähialueilla asuvien turkmeenien puhuma turkkilainen kieli. Venäjällä Stavropolin aluepiirissä asuvia turkmeeneja kutsutaan truhmeeneiksi ja Irakissa asuvia turkomaaneiksi. Turkmeeni on Turkmenistanin tasavallan virallinen kieli. Lisäksi sillä on virallinen asema Afganistanin islamilaisessa tasavallassa sellaisilla alueilla, joissa turkmeenit ovat enemmistö.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Vuonna 1989 Neuvostoliiton alueella laskettiin olevan 2,7 miljoonaa turkmeenia, joista 2,5 miljoonaa asui Turkmenistanissa, 121 000 Uzbekistanissa, 39 000 Venäjällä, 20 000 Tadžikistanissa, ja 4 000 Kazakstanissa. Äidinkielenään turkmeenia puhui 98,2 % Neuvostoliiton turkmeeneista. Huomattavia turkmeeniryhmiä asuu myös Iranissa (yli 660 000), Afganistanissa (350 000), Irakissa (200 000), Turkissa (120 000) ja Syyriassa (35 000). Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan 27,3 % Turkmenistanin turkmeeneista puhui toisena kielenään venäjää.
Ernest Nagel
Ernest Nagel (16. marraskuuta 1901, Praha — 22. syyskuuta 1985, New York City) oli yhdysvaltalainen, böömiläissyntyinen filosofi, joka oli yksi aikansa merkittävimpiä tieteenfilosofeja. Hän on yksi loogisen empirismin keskeisimpiä henkilöitä Rudolf Carnapin, Hans Reichenbachin ja Carl Hempelin ohella.
Turkmeenin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä
Nykyään puhujamääräksi arvioidaan 6,7 miljoonaa. Turkmenistanissa puhujia arvioitiin vuonna 2013 olevan noin 3,8 miljoonaa.
Ernest Nagel
Nagel syntyi Prahassa, Itävalta-Unkarissa, ja muutti Yhdysvaltoihin perheensä mukana kymmenvuotiaana. Hän valmistui City College of New Yorkista vuonna 1923 ja väitteli tohtoriksi Columbia Universitystä vuonna 1930. Hän vietti koko akateemisen uransa Columbiassa, lukuun ottamatta yhtä vuotta (1966-1967) Rockefeller Universityssä. Hänestä tuli Columbian professori vuonna 1967.
Nagelin pääteos The Structure of Science käytännössä perusti analyyttisen tieteen filosofian. Hän oli ensimmäinen joka ehdotti analyyttisten vastaavuksien (tai ”siltalakien”) asettamista eri tieteiden käyttämien termien välille, mikä poistaisi kaikki ontologiset sitoumukset, paitsi ne, joita kaikkein perustavimmat tieteet vaativat. Tässä teoksessa Nagel esitti kuvauksen teleologisesta selittämisestä syysuhteellisen eli kausaalisen selittämisen muotona. .
Turkmeenin kieli
Historia ja murteet
Kun Turkmenistan itsenäistyi Neuvostoliiton romahdettua, valtion ainoaksi viralliseksi kieleksi määriteltiin turkmeeni, joka olisi kaikkien turkmenistanilaisten yhteinen kieli. Tämän jälkeen erilaisia venäjänkielisiä paikannimiä alettiin kääntää takaisin turkmeeniksi. .
Ernest Nagel
Gödel's proof selvitti Gödelin epätäydellisyyslausetta niille, jotka eivät tunteneet matemaattista logiikkaa.
Turkmeenin kieli
Historia ja murteet
Kieli jakautuu noin 30 murteeseen, jotka kantavat niitä puhuvien etnisten ryhmien nimiä. Murteiden välillä on tiettyjä foneettisia, morfologisia ja sanastollisia eroja.
Ernest Nagel
Nagel toimitti julkaisuja Journal of Philosophy (1939-1956) ja Journal of Symbolic Logic (1940-1946).
Turkmeenin kieli
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Kirjakieli
Turkmeenien kirjakielenä toimi pitkään keskiaasialainen tšagatain kieli, jonka normit alkoivat lähentyä kohti kansankieltä 1700-luvulta lähtien. Ensimmäinen turkmeeninkielinen kirja julkaistiin vuonna 1814. Venäjän vallankumoukseen mennessä turkmeeniksi ilmestyi noin 200 kirjaa, jotka käsittävät lähinnä runoutta, uskonnollisia teoksia sekä myöhemmin myös oppi- ja valistuskirjallisuutta. Ennen vallankumousta julkaistiin muutaman vuoden ajan turkmeeninkielistä sanomalehteä. Kirjoitusjärjestelmä perustui arabialaiseen kirjaimistoon.
Turkmeenin kirjaimisto
Neuvostoaikana venäjää käytettiin laajasti turkmeenin rinnalla Turkmenistanin hallinto- ja sivistyskielenä. Itsenäistymisen jälkeen turkmeeni on syrjäyttänyt venäjän lähes kaikilla aloilla.
Kielioppi ja sanasto
Turkmeenissa ei ole kieliopillista sukua ja lukuja on vain kaksi: yksikkö ja monikko. Substantiivi taipuu kuudessa sijassa. Sanajärjestys on yleensä subjekti-objekti-verbi. .
Lukusanat 1–10:
Kalevi Laurila
Kalevi Johannes Laurila (5. joulukuuta 1937 Sääksmäki – 13. huhtikuuta 1991 Kangasala) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Minimaalinen hallinto
Minimaalisen hallinnon perusidea on hallinnollisten tehtävien minimointi. Työnantaja joutuu välttämättä tekemään hallinnollisia tehtäviä, mutta MVM-mallissa niiden määrä yritetään minimoida. Koko mallin idea on pienentää organisaation sisäistä hallinnolista kuormaa, jolloin työntekijöille jää enemmän aikaa arvoa tuottavaan toimintaan.
Kalevi Laurila
Kalevi Laurila oli 1960-luvulla Suomen parhaita maastohiihtäjiä. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän saavutti hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän sijoittui 15 kilometrillä 17:nneksi. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän hiihti viestissä kolmannen osuuden ja saavutti jälleen hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui kuudenneksi 30 kilometrillä ja yhdeksänneksi 15 kilometrillä.
Ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa Laurila saavutti Oslon MM-kisoissa 1966. Hän hävisi 30 kilometrillä ainoastaan maanmiehelleen Eero Mäntyrannalle ja kukisti Länsi-Saksan Walter Demelin 0,3 sekunnilla saaden hopeaa. Hopealle yltäneessä viestijoukkueessa hän hiihti jälleen kolmannen osuuden. 15 kilometrillä hän sijoittui viidenneksi.
Minimaalinen hallinto
Itseohjautuvuuden avulla voidaan vähentää hallinnollisia henkilöitä, kun ihmisten annetaan päättää toimintatavoistaan. Itseohjautuva organisaatio pystyy syntymään vain, jos sille annetaan rajat, joiden sisällä kehittyminen tapahtuu. Esimerkiksi jalkapallonpelaajat järjestäytyvät jalkapallokentälle. Heitä rajoittaa sekä fyysinen kenttä että jalkapalloliiton asettamat säännöt. Rikollisjärjestöt järjestäytyvät sallittujen ja kiellettyjen asioiden mukaan. Johtamisen vähentämisen näkökulmasta johtaja rajaa ympäristön asettamalla sääntöjä, joiden perusteella organisaatio voi kehittyä.
Kalevi Laurila
Viimeisen arvokisamitalinsa, viestin olympiapronssia Laurila saavutti Grenoblessa 1968. Hän sijoittui 15 kilometrillä neljänneksi hävittyään Ruotsin Gunnar Larssonille 3,9 sekuntia, 30 kilometrillä kuudenneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi. Viimeisen kerran "Vanha vipeltäjä" hiihti arvokisoissa Falunin MM-kisoissa 1974, joissa paras saavutus oli viestin neljäs sija.
Minimaalinen hallinto
Johtaja voi vähentää johtamiseen käytettyä aikaa luomalla ympäristön, jossa työntekijät toimivat itseohjautuvasti.
Kalevi Laurila
Seuratasolla Laurila edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden 15 kilometrillä neljä kertaa, 30 kilometrillä kaksi kertaa ja 50 kilometrillä kerran. Vuonna 1967 hän voitti Takon Soutajien joukkueessa soudun sisähankanelosen Suomen mestaruuden. Salpausselän Kisoissa hän voitti pikamatkan vuonna 1966 ja Ruotsin hiihtokisoissa 30 kilometriä vuonna 1967.
Minimaalinen hallinto
Työntekijälähtöisestä päätöksenteosta ja siten ylhäältä päin tulevan hallinnon vähentymisestä kertoo Goforen työsuhdepolkupyöräedun syntyminen: "Sitä suunnitellessa pallottelimme erilaisia vaihtoehtoja kuten polkupyörien liisaamista, ostamista firmalle tai jonkinlaista työntekijöiltä firmaan virtaavaa polkupyörien kuittisirkusta, joka johtaisi palkan uudelleen laskentaan toteutuneen mukaan.
Polkupyöräedun toteutukseksi valitsimme työntekijöille maksettavan vakiosumman palkan päälle. Sen saa kun ei lunasta työsuhdematkalippua tai auton pysäköintietua. Hallinnolle helppoa ja työntekijä saa edun helposti yhdellä ilmoituksella."
Kalevi Laurila
Laurila oli ammatiltaan ylikonstaapeli, ja hänet tunnettiin kilpaladuilla myös lempinimellä "Pispalan poliisi". Aleksis Kiven Seura valitsi hänet vuonna 1975 ensimmäiseksi "vuoden Eskoksi" antamalla hänelle Eskon puumerkki -tunnustuspalkinnon.
Luis Suárez Miramontes
Luis Suárez Miramontes (2. toukokuuta 1935 A Coruña, Galicia, Espanja – 9. heinäkuuta 2023 ) oli espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1960.
Suárez edusti pelaajaurallaan seuratasolla kotimaassaan Deportivo de La Coruñaa ja FC Barcelonaa sekä Italiassa Internazionalea ja Sampdoriaa. Hän saavutti Barcelonan riveissä kaksi Espanjan-mestaruutta ja kaksi Messucupin voittoa sekä Interin riveissä kolme Italian-mestaruutta, kaksi Euroopan cupin voittoa ja kaksi Intercontinental Cupin voittoa.
Espanjan maajoukkueessa Suárez pelasi 32 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Hän edusti Espanjaa MM-kisoissa vuosina 1962 ja 1966. Suárez oli myös voittamassa mestaruutta Espanjan riveissä EM-kisoissa 1964.
Valmennusurallaan Suárez toimi useiden espanjalaisten ja italialaisten seurajoukkueiden sekä Espanjan maajoukkueen päävalmentajana.
Zoran Janković
thumb|Zoran Janković vuonna 2008. Zoran Janković (s. 1. tammikuuta 1953) on slovenialainen liikemies ja poliitikko, Ljubljanan pormestari vuodesta 2006.
Janković syntyi Serbiassa Saraorcin kylässä lähellä Smederevoa. Hänen perheensä muutti Sloveniaan 1964. Janković opiskeli kauppatieteitä Ljubljanan yliopistossa. Hän oli Mercator-kauppaketjun johtaja 1997–2005.
Vuonna 2006 hänet valittiin Ljubljanan pormestariksi ja toiselle kaudelle 2010. Lokakuussa 2011 Janković perusti Positiivinen Slovenia -puolueen (Pozitivna Slovenija) Borut Pahorin hallituksen kaatumisen vuoksi järjestettyihin vuoden 2011 ennenaikaisiin vaaleihin.
Ai Takahashi
thumb|right|Ai Takahashi Ai Takahashi (, s. 14. syyskuuta 1986, Fukuin prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja, joka kuului Hello! Projectiin. Hän oli j-pop-ryhmä Morning Musumen jäsen sekä ollut jäsenenä sen tunnetuimmassa alaryhmässä Minimonissa. Ai valmistui Morning Musumesta 30. syyskuuta 2011.
Historia
Ai Takahashi liittyi Morning Musumeen vuonna 2001 osana ryhmän viidettä generaatiota. Samaan aikaan ryhmään liittyivät Makoto Ogawa, Asami Konno sekä Risa Niigaki. Hänen debyyttinsä tapahtui ryhmän singlen "Mr.Moonlight ~Ai no BIG BAND~" myötä. Ensimmäinen pitkäsoitto oli ryhmän neljäs studioalbumi "4. Ikimasshoi!". Ensimmäinen esiintyminen kesäkokoonpanossa Hello! Project Summer Shuffle oli vuonna 2002 julkaistu single "Shiawase Beam! Suki Suki Beam!", ryhmässä nimeltään Happy 7.
Vuonna 2003 hän korvasi Mari Yaguchin Morning Musumen alaryhmästä Mini Moni. Ensiesiintyminen elokuvassa MiniMoni Ja Movie: Okashina Daibouken ja sen soundtrackilla. Hänestä käytetään eniten lempinimeä "Takitty", joka juontuu hänen tässä elokuvassa käyttämästään kissapuvusta (kitty = kissanpentu).
Samana vuonna hän oli osa Morning Musumen alaryhmästä Morning Musume Sakuragumi, joka esitti pääosin hitaampia kappaleita ryhmän kahdelta albumilta "Hare Ame Nochi Suki" ja "Sakura Mankai", sekä kesäkokoonpanossa 7AIR, joka oli R&B-vaikutteinen seitsikko.
Takahashi on myös Hello! Projectin käsipallojoukkueen Metro Rabbits H.P. kapteeni.
Toukokuun 6. päivä vuonna 2007 tuli Aista Morning Musumen varajohtaja Hitomi Yoshizawan valmistuttua ryhmästä. Mutta hyvin pikaisesti Takahashista tulikin uusi johtaja koska sen hetkinen johtaja Miki Fujimoto vetäytyi Morning Musumesta skandaalin vuoksi. Ja Risa Niigakista tuli varajohtaja.
Takahashi on toinen Morning Musumen pitkäaikaisimmista ei-alkuperäisistä jäsenistä. Toinen on Risa Niigaki. He ovat kumpikin olleet yhtyeessä vuodesta 2001.
Final Fantasy XIII
Final Fantasy XIII on Square Enixin kehittämä ja julkaisema Final Fantasy -sarjaan kuuluva roolipeli. Peli julkistettiin vuoden 2006 E3-messuilla ja julkaistiin alun perin Japanissa vuonna 2009 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa peli julkaistiin maaliskuussa 2010.
Peli kuuluu Final Fantasy Versus XIII:n ja Final Fantasy Agito XIII:n ohella Square Enixin Fabula Nova Crystallis -kokoelmaan ja on kokoelman lippulaiva sekä ensimmäinen peli, joka hyödyntää Square Enixin Crystal Tools -pelimoottoria.
Peli sisältää elementtejä niin luonnonläheisestä kuin futuristisestakin maailmasta. Square Enix kuvaa pelin teeman olevan tarina henkilöistä, jotka vastustavat maailmaa.
Taistelusysteemi ja Paradigmit
Final Fantasy XIII:n taistelusysteemin konsepti on säilyttää strateginen luonne komentopohjaisissa taisteluissa. Taisteluiden haluttiin näyttävän samankaltaisilta kuin elokuvassa Final Fantasy VII: Advent Children. Kuten myös Final Fantasy XII:ssa, taistelut eivät ole sattumanvaraisia, tyhjästä putkahtavia taisteluita, vaan viholliset näkyvät fyysisesti samassa ruudussa pelaajan ohjaaman hahmon kanssa. Tosin edeltäjästään poiketen taistelut tapahtuvat omassa ”taisteluruudussaan”, joka on erillään muusta pelimaailmasta. Taistelusysteemin nimi on Command Synergy Battle.
Perinteisellä Active Time Battle (ATB) -nimellä kulkeva taistelusysteemi palaa, mutta sen toiminta on muuttunut edeltäjistään. Final Fantasy XIII:ssä pelaaja ohjaa taisteluissa vain yhtä hahmoa kerrallaan, muut samassa seurueessa olevat hahmot ovat tietokoneen hallitsemia. Taisteluissa pelaaja yrittää saada aikaiseksi mahdollisimman suuria ”hyökkäysketjuja”, jotka yhdessä tekevät suuria määriä vahinkoa vastustajalle. Oikean tyyppiset hyökkäysketjut voivat aiheuttaa vastustajalle ”murtumisen”, jonka aikana vastustajan saamat iskut ovat vahingoittavat vastustajaa enemmän. Tietyissä taisteluissa tämä onkin ainut tapa voittaa vastustaja.
Taisteluissa käytetään Paradigmejä, jotka ovat käytännössä taisteluissa mukana olevien hahmojen oppimien roolien yhdistettyjä strategioita. Esimerkiksi taistelussa voi olla kaksi hahmoa, jotka ovat kummatkin oppineet esimerkiksi Ravager sekä Medic roolit. Pelaaja voi täten luoda tässä tilanteessa neljä erilaista Paradigmiä: Medic + Medic, Ravager + Ravager, Ravager + Medic sekä Medic + Ravager. Taisteluissa olevat tilanteet muuttuvat ja pelaaja voi vaihtaa käytössä olevaa strategiaa lennosta esimerkiksi strategiasta, jossa molemmat heittävät tuhoa tekeviä taikoja vihollista kohti strategiaan, jossa kummatkin puolestaan parantavat jne. Jokainen hahmo voi käyttää yhtä roolia kerrallaan.
Yhdysvalloissa ja PAL-alueella käytetään rooleista seuraavia nimityksiä: Commando, Ravager, Sentinel, Synergist, Saboteur ja Medic. Japanin kielisessä versiossa puolestaan samoista rooleista käytetään nimityksiä Attacker, Blaster, Defender, Enhancer, Jammer, ja Healer.
Rooleilla on omat ominaisuutensa, joista jokaisesta maininta alla:
Crystarium
Pelin kehitystapaa kutsutaan Crystariumiksi, joka muistuttaa Final Fantasy X:n Sphere Grid -systeemiä.
Sen sijaan, että kehityspisteitä kerättäisiin jokaisen voitetun taistelun jälkeen, hahmot saavat CP:itä (Crystal Pointseja), joita voi käyttää taitojen oppimiseen sekä attribuuttien nostamiseen, kuten hahmon maksimi energia tai iskujen voimakkuus.
Jokaisella hahmolla on oma Crystariuminsa, jonka sisällä on jokaiselle opitulle roolille oma ”kehityskaarensa”, jota voi kulkea eteenpäin CP:n avulla.
Crystarium ei ole käytössä täysin pelin alusta loppuun, vaan se tulee käyttöön pelin juonen edetessä. Myös eri roolit avautuvat erikseen eri hahmoille juonen kulkiessa eteenpäin. Käytännössä jokainen hahmo erikoistuu kolmeen eri rooliin ja jäljelle jääneet roolit, joita hahmo ei vielä ole oppinut, avautuvat kyseiselle hahmolle vasta pelin loppupuolella.
Hahmot
Pelissä on kuusi hallittavaa hahmoa.