cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yhteiskunnallinen romahdus
Romahdus voi merkitä sen kokeville ihmisille katastrofia ja kärsimystä, mutta joissakin tapauksissa siitä on myös ollut etua aikakauden ihmisille. Jared Diamond on tunnetuimpia aihetta tutkineita.
Romahduksen määritelmä
Käytännössä yhteiskunnallinen romahdus yleensä merkitsee suuria yhteiskuntarakenteeseen, väestöön ja kulttuuriin kohdistuvia muutoksia. Näitä muutoksia voidaan tarkastella populaatio- ja organisaatiodynamiikan näkökulmista :
Taantuminen/yksinkertaistuminen: yhteiskunnan mukautumiskyky saattaa aleta johtuen väestönkasvusta tai kompleksisuuden kasvusta, jolloin sen instituutiot heikkenevät aiheuttaen massiivisia muutoksia väestömäärissä tai yhteiskuntadynamiikassa. Romahduksessa yhteiskunnan kompleksisuus vähenee, sosiopoliittinen järjestelmä hajautuu ja yhteiskunta taantuu käyttämään yksinkertaisempaa teknologiaa. Historiallisissa romahduksissa seuraavaa ajanjaksoa on monissa tapauksissa kutsuttu pimeäksi keskiajaksi. Esimerkkejä tällaisista romahduksista ovat heettiläisvaltakunta, mykeneläinen kulttuuri, Länsi-Rooman valtakunta, Maurya-valtakunta, Gupta-valtakunta, mayojen korkeakulttuuri, Angkor Kambodžassa ja Han-dynastia sekä Tang-dynastia Kiinassa.
Yhdistäminen/asteittainen liittäminen: heikentyvä yhteiskunta saattaa myös päätyä toisen yhteiskunnan osaksi valloitusten tai yhdistämisen kautta. Historiallisia esimerkkejä ovat muinainen Egypti, Mesopotamia, Levantin yhteiskunnat, Bysantin valtakunta, suurmogulien valtakunta, Delhin sulttaanikunta, Kiinan Song-dynastia ja asteekkien valtakunta.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2016 – naisten floretti
thumb|right|230px|Floretin olympiavoittaja Inna Deriglazova Naisten floretin yksilökilpailu kesäolympialaisissa 2016 käytiin 10. elokuuta Carioca Arena 3:ssa. Turnaukseen osallistui 35 miekkailijaa. Turnauksen voitti venäläinen Inna Deriglazova, joka voitti loppuottelussa italialaisen Elisa Di Franciscan. Pronssia saavutti tunisialainen Inès Boubakri.
Yhteiskunnallinen romahdus
Romahduksen määritelmä
Muita piirteitä
Romahdusteoriat
Romahdusteorioilla tarkoitetaan erilaisia näkemyksiä romahduksen taustalla vaikuttavista syistä. Osa teorioista on suunnattu vain yksittäisten romahdusten selittämiseen, kun taas osa teorioista on tarkoitettu yhteiskunnallisen romahduksen yleismaailmallisiksi selityksiksi. Kuitenkin myös yksittäisiä romahduksia selittävät teoriat väistämättä sitoutuvat johonkin näkemykseen romahtavan yhteiskunnan luonteesta sekä niistä tekijöistä, jotka ylipäätään kykenevät tuhoamaan yhteiskuntia ja valtakuntia.
Valloitukset, katastrofit ja muut yksittäiset selitykset
thumb|230px|[[Vandaalit ryöstämässä Roomaa vuonna 455 taiteilija Karl Briullovin näkemyksen mukaan.]] Rooman valtakunnan hajoaminen on yksi kiistellyimmistä historiallisista romahduksista. Syitä romahdukselle on tarjottu lukemattomia. Edward Gibbon esitti kolmisenkymmentä selitystä, muun muassa kristittyjen moraalittomuuden ja valtakunnan koon. Selitysmalleja on lisäksi etsitty muun muassa vesijohtojen lyijystä, valtiorakenteiden heikkenemisestä ja valtion desentralisaatiosta, sekä kansainvaelluksista ja muista ulkoisista paineista. Länsi-Rooman hajoamisen katsotaan yleisesti olleen seurausta barbaarien invaasioista.
Kreetan minolainen kulttuuri on klassinen esimerkki romahduksesta, jonka katsotaan ainakin osittain johtuneen sattumanvaraisesta luonnonkatastrofista. Theran saari räjähti tulivuorenpurkauksessa vuosien 1600–1480 eaa. välillä, minkä oletetaan heikentäneen minolaista yhteiskuntaa merkittävästi ja altistaneen sen mykeneläisvalloitukselle. Mykeneläiset vielä jatkoivat minolaisen kulttuurin perinteitä, mutta myöhempi doorilaisvalloitus tuhosi sen lopullisesti.
Chacon kanjonin pueblo-kulttuuri kukoisti vuosina 900–1150, mutta vuosina 1130–1180 alueella vallinnut kuivuus hävitti viljeltävät pellot ja aiheutti nälänhätiä. Kuivuuteen liittyvät ongelmat jatkuivat 1200-luvulla, ja pueblointiaanit hylkäsivät kanjonin kokonaan 1200-luvun alussa. . Heidän kulttuurinsa yleisesti katsotaan romahtaneen muuttuneeseen ilmastoon liittyvistä tekijöistä johtuen.
Eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden ja uuden maailman väestöjen kohtaamiset johtivat usein tuhoisiin paikallisiin tautiepidemioihin. Isorokko hävitti Meksikon intiaaniväestöä 1520-luvulla tappaen yksin Tenochtitlánissa 150 000 ihmistä mukaan lukien asteekkihallitsija Cuitláhuacin. Sama tauti raivosi myös Perussa 1530-luvulla. Joidenkin lähteiden mukaan eurooppalaiset taudit tappoivat jopa 95 prosenttia Amerikan alkuperäisväestöstä. Tautien katsotaan vaikuttaneen merkittävästi konkistadorien helppoihin voittoihin asteekeista sekä inkoista ja mahdollistaneen Amerikan kolonisaation.
Joseph Tainter pitää valloituksiin, katastrofeihin ja muihin yksittäisiin tekijöihin perustuvia selitysmalleja epätyydyttävinä. Kyseiset tekijät voivat olla romahduksen näennäisiä tai osittaisia vaikuttavia tekijöitä, mutta eivät enempää. Hänen mukaansa malleihin liittyy usein epäjohdonmukaisuuksia. Rooman valtakunnan tuhonneet barbaarihyökkäykset eivät olleet voimakkaampia kuin monet niistä hyökkäyksistä, jotka roomalaiset torjuivat historiansa aikaisemmassa vaiheessa. Valtakunnan valtiorakenteiden heikkeneminen tai muu vastaava selitys puolestaan ei itsessään selitä heikkenemisen syytä. Samoin hän huomauttaa, että Chacon kanjonin intiaanit olivat kohdanneet kuivuuksia aikaisemminkin ilman yhteiskunnan romahdusta. Tainter väittääkin, että satunnaisiin tekijöihin viittaavat selitykset jättävät avoimeksi kysymyksen siitä, miksi yhteiskunnat joskus romahtavat kohdatessaan tietyn ongelman, kun taas joskus ne kykenevät jopa vahvistumaan ratkoessaan vastaavia ongelmia.
Bálint Korpási
Korpasi saavutti 71 kg:n sarjassa hopeaa Bakun Euroopan kisoissa 2015 ja pronssia Riian EM-kilpailuissa 2016. Hän voitti 71-kiloisten maailmanmestaruuden Budapestissa 2016 ja Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa 2017. Hän sai 71 kg:n sarjassa MM-pronssia Pariisissa 2017. Hän saavutti 72-kiloisissa EM-pronssia Kaspijskissa 2018, MM-hopeaa Budapestissa 2018 ja MM-pronssia Nur-Sultanissa 2019.
Yhteiskunnallinen romahdus
Mystiset selitysmallit
Oswald Spengler pyrki teoksessaan Länsimaiden perikato todistamaan, että kulttuurit ovat orgaanisia systeemejä, jotka syntyvät, käyvät läpi tietyt kehitysvaiheet ja lopulta kuolevat – aivan kuten mikä tahansa orgaaninen eliö – ja että tällä kehityksellä on tietty säännönmukaisuus, joka toistuu kaikissa menneissä, nykyisissä ja tulevissa kulttuureissa. Yhteiskunnilla oli lapsuutensa, nuoruutensa, aikuisuutensa ja vanhuutensa aivan kuten ihmisilläkin. Vanhuutta seurasi kulttuurin kuolema. Spengler piti kulttuurien nousuun ja rappeutumiseen liittyviä kausaalisia prosesseja mystisinä, ihmiselle selittämättöminä. Arvioidessaan kulttuurin ikää hän keskittyi erityisesti tieteisiin ja taiteisiin.
Bálint Korpási
Korpasi saavutti kadetti-ikäisten (eli alle 17-vuotiaiden) EM-hopeaa 50 kg:n painoluokassa 2004. Junioreiden EM-kilpailuissa hän oli 60-kiloisissa toinen 2006 ja 66-kiloisissa kolmas 2007. Hän sai opiskelijoiden MM-kilpailuissa hopeaa 66-kiloisissa 2010.
Yhteiskunnallinen romahdus
Mystiset selitysmallit
Historioitsija Arnold J. Toynbee esitti 12-osaisessa sivilisaatiohistoriassaan A Study of History hyvin paljon Spenglerin näkemyksiä muistuttavan teorian yhteiskuntien kehitysvaiheista. Toynbee myös katsoi sivilisaatioiden käyvän läpi säännönmukaisia kehitysvaiheita eli synnyn, kukoistuksen, luhistumisen ja hajoamisen. Erona Spengleriin hän ei pitänyt sivilisaatioiden elinikää ei ollut ennalta määrättynä, joten hänen mallinsa on vähemmän deterministinen. Hän esitti sivilisaatioiden romahtamisen syyksi sen, että ratkoessaan ongelmia niiden kulttuuri kehittyy rakenteellisesti tiettyyn suuntaan, jolloin ne muuttuvat kykenemättömäksi ratkaista toisenlaisia uusia ongelmia. Jossakin vaiheessa ne kohtaavat ylitsekäymättömän ongelman ja joutuvat hajoamisen tilaan. Yhteiskunta ja sen sosiaaliset järjestelmät rappeutuvat, luovuus ja kiinnostus uuden oppimiseen katoavat. Lopulta jokin kriisi tuhoaa kulttuurin lopullisesti.
Spengler ja Toynbee molemmat katsoivat, että romahdusvaiheessa olevan kulttuurin voi tunnistaa kulttuurin rappiosta. Tätä rappiota on usein sinällään pidetty romahdusta selittävänä tekijänä. Rooman valtakunnan romahdusta tulkittiin jo antiikin aikana kristinuskon aiheuttaman rappion sekä Rooman armeijan heikentymiseen johtaneen korruption ja kurin höltymisen näkökulmista. . Myöhemmin syiksi on epäilty muun muassa myöhäisantiikin henkistä köyhyyttä, rotujen sekoittumista, aristokratian degeneroitumista sekä teknologisen kehityksen pysähtymistä.
Sosiaalinen konflikti, huono johtaminen ja riittämätön reagointi ongelmiin
thumb|right|280px|[[Palenquen raunioitunut mayakeskus.]] Romahduksia on usein tulkittu myös siten, että niiden vaikuttavat tekijät liittyvät yhteiskunnan sisäisiin konflikteihin ja huonoon johtamiseen. Esimerkiksi mayakulttuurin tuhon on usein nähty johtuneen maya-kaupunkien keskinäisistä riidoista, vallanperimyssodista, paikallisten mahtimiesten kapinoista keskusvaltaa kohtaan tai talonpoikien kapinoista. Monissa tapauksissa syyllisiä on etsitty mayojen ylimystöstä. On väitetty, että jatkuvasti kasvaneen ylimystön harjoittama veronkanto ja rakennustyöverotus ajoivat kansan kapinaan. Lisäksi on katsottu, että ryöstösaalista haluavan ylimystön määrän kasvu lisäsi sodankäyntiä.
Vastaavia malleja on sovitettu myös Rooman valtakunnan romahdukseen. On katsottu, että Roomaa heikensivät korruptio ja tehoton hallinto, provinssien ryöstö, epätasainen tulonjako, epätasapaino maaseudun ja kaupungin välillä, orjuus ja valtiorakenteiden heikkeneminen. Joseph Tainter esittää kritiikkiä näitä malleja kohtaan. On vaikea ymmärtää, miksi tietty valtarakenne ja sosiaalinen järjestelmä ensin nostivat kulttuurin kukoistukseen, mutta sen jälkeen muuttuivat sille haitallisiksi. Sosiaalisen konfliktin eskaloituminen sekä johtajiston huonontuminen jäävät näissä malleissa selitystä vaille. Toisissa malleissa huonoa johtamista sen sijaan perustellaan riittämättömänä reagointina kasautuviin ongelmiin. Tainter jakaa nämä mallit kolmeen pääluokkaan. Hänen mukaansa näkemysten muotoutumiseen vaikuttaa muun muassa se, nähdäänkö yhteiskunnan kehitys konfliktiteorian vai funktionalistisen teorian valossa.
Ympäristöresurssien tuhoaminen
Ympäristöresurssien tuhoutumiseen nojaavat mallit hyödyntävät ekologista systeemiteoreettista ajattelua sekä käsitteistöä kuten ’’ylilyönti’’, eli ympäristön pysyvän kantokyvyn ylittämistä. Vaikka ympäristön kulumiseen liittyvät tekijät ovat arkeologisesti todistettuja sivilisaatioiden kohtaamia ongelmia, löytää Joseph Tainter myös niihin perustuvista romahdusteorioista heikkouksia. Hän suuntaa nimenomaista kritiikkiä Jared Diamondin näkemyksiin Pääsiäissaaren kohtalosta. Tainterin mukaan arkeologiset todisteet viittaavat siihen, että saarelaiset olisivat periaatteessa edelleen kyenneet nostamaan ympäristönsä väliaikaista kantokykyä lisäämällä maataloutensa intensiviteettiä. Hän päättelee, että ekologisiin systeemeihin nojaavat mallit eivät siis kykene määrittämään sitä ajankohtaa, jolloin ihmisen kyky ratkaista ongelmia lisäämällä intensiviteettiä tai korvaamalla resursseja toisilla resursseilla ei enää riitä yhteiskunnan ylläpitämiseen. Tässä mielessä hän pitää romahduskirjallisuudessa laajalle levinnyttä ylilyönnin käsitettä liian epämääräisesti määriteltynä.
Taloudelliset selitykset ja EROEI-suhde
Romahduksen taloudelliset selitykset perustuvat yleensä näkemyksille kompleksisuuden pienenevistä hyödyistä, kasvavista haitoista sekä kasvavista kustannuksista. Esimerkiksi Owen Lattimore anaysoi Kiinan dynastioiden syklejä maataloustuotannon näkökulmasta. Hän katsoi, että pyrkiessään nostamaan maatalouden kokonaistuotantoa keisarit laajensivat tuotantoa yhä huonommille viljelysalueille, joilla kustannukset kasvoivat suhteessa tuotantoon. Tuotannossa saavutettiin huippu, minkä jälkeen kasvavat tuotantovaatimukset aiheuttivat lisääntyvää kurjuutta. Tämä ajoi yhteiskunnan tuhoisiin kapinoihin. Bernard Lewis puolestaan tarkasteli osmanien valtakunnan häviötä armeijaan suunnattujen investointien näkökulmasta. Hänen mukaansa valtakunnan kasvun pysähtyminen ja eurooppalaisten laajentuminen Amerikkaan jättivät imperiumin taloudellisesti takaperoiseksi. Armeija kyettiin jonkin aikaa pitämään feodaalijärjestelmän avulla toimintakykyisenä, mutta sodankäynnin muuttuminen kalliimmaksi ja kompleksisemmaksi 1600-luvulla jätti ottomaanit altavastaajiksi.
Eräät uudemmat taloudelliset romahdusteoriat perustuvat energiantuotannon alenevaan hyötysuhteeseen eli EROEI-suhteeseen (Energy Returned on Energy Invested). EROEI-suhteella viitataan siihen ylimääräenergiaan, minkä yhteiskunta saa käyttöönsä investoimalla energiaa energiantuotantoon. EROEI-suhde 1:1 tarkoittaisi sitä, että mitään ylijäämäenergiaa ei jää muuhun käyttöön. Charles Hall katsoo, että modernin yhteiskunnan ylläpito vaatii vähintään suhteen 3:1. Energiaa tarvitaan muun muassa hallinnon, oikeusjärjestelmän, finanssijärjestelmien, liikenneinfrastruktuurin, teollisuustuotannon, rakentamisen ja ihmisten elämäntapojen ylläpitämiseen. Teollisuusyhteiskuntien tärkeimmän energianlähteen eli maaöljyn EROEI-suhde oli 1900-luvun alussa 100:1, mutta parhaiden öljylähteiden jo tultua hyödynnetyiksi suhde on nykyisin vain 10:1. EROEI-suhde vaikuttaa myös ruoantuotantoon tarvittavien ihmisten määrään. Esimoderneissa yhteiskunnissa yleensä vähintään 80 % ihmisistä tarvittiin maatalouteen pienellä energiabudjetilla tuottamaan tarpeeksi ruokaa 100 prosentille ihmisistä. Moderneissa yhteiskunnissa fossiilisten polttoaineiden avulla jo 4 % ihmisistä kykenee tuottamaan tarpeeksi ruokaa 100 prosentille ihmisistä. Aleneva EROEI-suhde nostaa polttoaineen hintaa pakottaen vähentämään ruoantuotannon energiakustannuksia, jolloin suurempi osa ihmisistä joutuu palaamaan ruoantuotantoon.
Lahden kansanopisto
thumb|Lahden kansanopiston torni Lahden kansanopisto on Lahdessa sijaitseva kansanopisto. Opisto on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton oppilaitos, jonka tarkoituksena on tarjota vapaan sivistystyön yleissivistävää ja muuta aikuiskoulutusta. Toisena tavoitteena on edistää opiskelijan persoonallisuuden kehitystä ja omaehtoista opetusta. Opisto sijaitsee aivan Lahden keskustassa ja on hyvien kulkuyhteyksien varrella.
Yhteiskunnallinen romahdus
Kompleksisuuden aleneva rajahyöty
Joseph Tainter pitää taloudellisiin näkökohtiin perustuvia romahdusteorioita parhaina yllä esitellyistä teorioista, mutta hän ei silti katso niiden tavoittavan romahduksen taustaa kokonaisuudessaan tai olevan riittävän yleistettävissä. Teoksessaan The Collapse of Complex Societies (1988) Tainter esittelee kasvavaa kompleksisuutta ja kompleksisuuden alenevaa rajahyötyä koskevan teoriansa. Hän tiivistää näkökulmansa neljään kompleksista yhteiskuntaa kuvaavaan kohtaan:
Lahden kansanopisto
Lahden kansanopiston perustivat vuonna 1893 Lahden kauppalan ja lähiseudun kansanvalistustyöstä kiinnostuneet asukkaat. He uskoivat Tanskasta tulleen idean olevan hyödyllinen sivistykselle ja taloudelliselle kehitykselle. Opiston alkuperäisenä tarkoituksena oli lähiseutujen nuorison kasvattaminen valistuneiksi isänniksi ja emänniksi ja sivistyksen tarjoaminen myös niille nuorille, jotka halusivat teollistuviin kaupunkeihin töihin.
Ikituurin seisake
Ikituurin seisake oli rautatieliikennepaikka Turussa rantaradalla Aurajoen ylittävän sillan itäpuolella. Seisake avattiin kesäkuussa 1978, ja sillä oli vain Ikituurin tilausliikennettä. Seisake oli yksinkertainen sorapäällysteinen laituri betonireunoilla.
Lahden kansanopisto
Lahden kansanopiston teatterilinjan ovat käyneet mm. Eppu Salminen, Kai Tanner, Tommi Korpela, Hannu-Pekka Björkman, Maria Veitola, Susa Saukko, Harri Nousiainen, Hanna Raiskinmäki, Krista Kosonen, Armi Toivanen sekä Ari-Kyösti Seppo.
Ikituurin seisake
Seisaketta suunniteltiin alun perin noin 200 metriä idemmäs, mutta sen toteutunut sijainti oli rakennusteknisesti parempi. Seisakkeen käyttö jäi vähäiseksi, ja se lakkautettiin toukokuussa 1988. Ikituurin kongressikeskuksen paikalla toimii nykyisin kylpylähotelli Caribia.
Yhteiskunnallinen romahdus
Kompleksisuuden aleneva rajahyöty
Tainterin mukaan yhteiskunnat kasvavat investoidessaan kompleksisuuteen ongelmanratkaisun strategiana. Aluksi nämä investoinnit tuottavat voimakkaan positiivista rajahyötyä, mutta samalla kompleksisuuden kustannukset henkeä kohden kasvavat. Aikaisemmat hyötyä tuottaneet ratkaisut muuttuvat järjestelmän ylläpidon välttämättömyydeksi. Helpoimmat ja halvimmat ratkaisut käytetään ensimmäiseksi, joten uusien ongelmien vastaantullessa jäljellä on vain huonompia ja kalliimpia ratkaisuja. Jossakin vaiheessa lisäinvestoinnit kompleksisuuteen alkavat tuottaa alenevaa tai jopa negatiivistä rajahyötyä, jolloin yhteiskunta väistämättä yksinkertaistuu. Yhteiskunta voi jonkin aikaa sinnitellä ilman kasvua, mutta tällöin mikä tahansa vastaan tuleva ongelma heikentää sitä ja altistaa sen romahdukselle.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Opiston rehtorina toimi ensimmäiset kymmenen vuotta K.A. Franssila, joka siirtyi vuonna 1903 silloisen kouluylihallituksen tarkastajaksi. Hänen jälkeensä johtajana oli Rope Kojonen. Hän oli rehtorina aina kuolemaansa, vuoteen 1931, asti. Hänen puolisonsa Edla Kojonen jatkoi johtajattarena aina vuoteen 1950 saakka.
Yhteiskunnallinen romahdus
Suvut instituutioina ja perheet yhteiskunnan rakennuspalikoina
Sosiologi Carle C. Zimmerman kutsuu teoksessaan Family and Civilization familismiksi (familism) sukua sosiaalisena ja henkilökohtaisena instituutiona.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Kojosten johdolla opistosta kehittyi yksi suurimmista ja tunnetuimmista kansanopistoista. Sinne tuli opiskelijoita myös omaa maakuntaa kauempaa. Sitä pidettiin mallikansanopistona tilavan opistokotinsa ja hyvin hoidetun kasvatusmiljöönsä ansiosta.
Opetustyön lisäksi kansanopistossa järjestettiin lukuisia juhlia ja kulttuuritapahtumia, jotka olivat välillä opistolaisten omia ja välillä ulkopuolisten kansalaisjärjestöjen voimin. Näissä tapahtumissa vieraili sen ajan yhteiskunnallisia vaikuttajia ja kulttuuripersoonia esiintymässä ja esitelmöimässä.
Yhteiskunnallinen romahdus
Suvut instituutioina ja perheet yhteiskunnan rakennuspalikoina
Zimmerman erottaa kolme eri familismin tyyppiä: trustee-familismi (trustee familism), domestinen familismi (domestic familism) ja atomistinen familismi (atomistic familism). Trustee-familismi liittyy valtioita edeltävään heimoyhteiskuntaan, mutta se muodosti myös Antiikin Kreikan kehityksen pohjan. Antiikin Kreikassa familismi kehittyi valtion kasvun myötä domestiseen familismiin ja lopulta atomistiseen familismiin. Atomistisen familismin vaihe kulminoitui Kreikan valtion hajoamiseen ja sen valloittivat väestöt joilla oli vakaammat ja vahvemmat familismin tyypit. Zimmerman osoittaa että tämä kuvio toistui Rooman valtakunnassa ja keskiajan Euroopassa. Zimmerman osoittaa teoksessa eri familismin tyyppien läheiset ja kausaaliset vaikutukset sivilisaatioiden nousuun ja tuhoon.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Sisällissodan aikaan kansanopiston rakennus joutui osaksi Lahden punakaartilaisten valtaan ja sinne perustettiin heidän sairaalansa.
Yhteiskunnallinen romahdus
Suvut instituutioina ja perheet yhteiskunnan rakennuspalikoina
Zimmermanin mukaan trustee-familismi ja atomistinen familismi eivät voi olla olemassa samassa yhteiskunnassa samaan aikaan, sillä he jotka harjoittavat atomistista familismia tulevat trustee-familismin syömiksi. Domestinen familismi voi olla olemassa valtion auktoriteetin alaisuudessa. Zimmermanin mukaan sivilisaatio ei kykene säilyttämään domestista familismia pitkään, sillä valtio kasvaa kooltaan ja lainsäädännön auktoriteetiltaan viemään suvun vastuut, ja suku välttämättä pienenee merkitykseltään, kunnes enää vain löyhä kokoelma yksilöllisiä haluja on jäljellä. Zimmermanin mukaan kyse ei ole siitä tapahtuuko tämä prosessi, vaan se on vain ajan kysymys.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Toisen maailmansodan jälkeen Lahden väkiluku alkoi kasvaa nopeammin kuin ennen. Samoihin aikoihin koko maan yleissivistävä ja ammatillinen koulutus laajeni. Tämä vaikutti myös kansanopiston asemaan, eikä sitä pidetty enää kaupunkilaisten kokoontumispaikkana. Sen sijaan se suuntasi energiansa uusiin suuntin ja alkoi tarjota muun muassa kodinhoitajakoulutusta.
Yhteiskunnallinen romahdus
Suvut instituutioina ja perheet yhteiskunnan rakennuspalikoina
Zimmermanin mukaan kun sivilisaatio kasvaa voimakkaaksi ja kokee dekadenssin, suku alkaa hajota. Kun suku hajoaa, yhteiskunnat joilla on vahvempi familismin tyyppi (yleensä trustee-tyyppiä) valloittavat ja korvaavat atomistiset ihmiset, jotka eivät kykene tai ovat haluttomia puolustamaan elämäntapaansa. Zimmermanin mukaan kuvio on historiassa toistuva, ja atomistisesta familismista yleensä palataan trustee-familismiin.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Kojosten jälkeen johtajaksi nousi heidän poikansa Martti Kojonen, joka kiinnitti huomiota erityisesti teoreettisten ja kirjallisten opintojen asemaan. Hän toimi rehtorina vuoteen 1980 asti. Hänen jälkeensä rehtorina toimi opetusneuvos Ville Marjomäki.
Yhteiskunnallinen romahdus
Teollisen yhteiskunnan romahdus
Modernien teollisuusyhteiskuntien romahdus on viime aikoina noussut yleiseksi aiheeksi kirjallisuudessa. Teollisuusyhteiskunnan romahdusta käsittelevät teoriat ovat yhteydessä historiallisia romahduksia käsitteleviin malleihin, mutta toisaalta ne poikkeavat niistä keskittyessään vielä tapahtumattomaan romahdukseen sekä käsitellessään moderneille yhteiskunnille osittain yksinominaisia piirteitä. Tärkeimpänä näistä piirteistä yleensä mainitaan riippuvaisuus maaöljystä sekä öljykauden yhteiskunnille ominainen tuotannon ja elintason rakentuminen energiaorjien varaan. Merkittävänä erona historiallisiin romahduksiin teollisuusyhteiskuntien romahdus nähdään ensimmäistä kertaa maailmanhistoriassa täysin globaalina ilmiönä. Kyseiset teoriat perustuvat ajatukseen, että romahdus on seurausta nyky-yhteiskunnan rakenteellisista tekijöistä, joten satunnaisiin tekijöihin kuten ympäristökatastrofeihin, ydinsotaan tai taivaankappaleiden törmäyksiin perustuvia malleja ei tässä käsitellä.
Lahden kansanopisto
Historiaa
1980-luvulla Lahden kansanopiston opetus eriytyi selkeästi profiloiduiksi opintolinjoiksi ja kurssitoiminnaksi. Suosittuja alueita ovat olleet muun muassa kasvatus- ja terveysala, viestintä, kulttuurihistoria ja muu yhteiskunnallinen koulutus sekä taidekoulutus. Opiston toiminta on kasvanut viime vuosien aikana. Tähän ovat vaikuttaneet muun muassa tarjolla olevat avoimen yliopiston kurssit ja maahanmuuttajakoulutus.
Yhteiskunnallinen romahdus
Ikuisen kasvun mahdottomuus
Monet taloustieteilijät ovat pyrkineet osoittamaan ikuisen talouskasvun mahdollisuuden. Tunnetuimpia heistä on Julian Lincoln Simon, joka pyrki todistamaan resurssien riittävyyden olevan paljon odotettua parempi. Tätä hän perusteli toisaalta osoittamalla resurssien hinnan pääsääntöisesti laskeneen pitkällä aikavälillä ja toisaalta olettaen ihmisen älyn, teknologisen kehityksen ja markkinoiden toiminnan kykenevän loputtomasti kierrättämään ja korvaamaan resursseja sekä vähentämään niiden tarvetta yksikköä kohden.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Vuonna 2008 kansanopisto hankki lisätilakseen Lahden kaupungilta vuonna 1902 valmistuneen historiallisen Vuorikadun koulun ja kunnosti sen. Sittemmin opisto on luopunut lähes kaikista kiinteistöomistuksistaan.
Yhteiskunnallinen romahdus
Ikuisen kasvun mahdottomuus
Useimmat teollisen yhteiskunnan romahdusta koskevat teoriat hyökkäävät juuri tätä loputtomuuden ajatusta vastaan. William Catton esitti kirjassaan Overshoot: The Ecological Basis of Revolutionary Change kaiken historiallisen kasvun voineen tapahtua vain kahdella tavalla: valtaamalla ekologisia lokeroita muilta eliölajeilta tai kuluttamalla uusiutumattomia luonnonvaroja. Molemmilla strategioilla on rajansa. Ekologisia lokeroita on maapallolla rajallisesti, ja koska ihminen on riippuvainen ekosysteemeistä, tuhoutuu ihmisen oma elinympäristö jo ennen kuin ne vallataan kaikki. Uusiutumattomat luonnonvarat puolestaan ovat maapallolla yhtä lailla rajallisia. Hänen mukaansa ajatus loputtomuudesta ja ihmisen riippumattomuudesta ympäristön rajoituksista syntyi aikakaudella, jolloin resursseja oli vielä runsaasti ja helposti saatavilla. Loputon kasvu tuntui mahdolliselta, koska kasvun rajat eivät vielä olleet näkyvissä.
Lahden kansanopisto
Historiaa
Ville Marjomäen jäädessä eläkkeelle vuonna 2014 rehtorina aloitti Petri Pullinen.
Yhteiskunnallinen romahdus
Ikuisen kasvun mahdottomuus
Julian Simonin väitteitä on kritisoinut erityisesti Albert Bartlett. Hän katsoo ihmiskunnan suurimman puutteen olevan kyvyttömyys ymmärtää eksponentiaalisen kasvun luonnetta. Hänen mukaansa vaatimaton prosentuaalinen kasvu on aluksi helppo tuottaa ja sen rajat tuntuvat kaukaisilta, mutta yllättäen kasvu räjähtää käsiin ja suureltakin näyttänyt resurssivaranto kulutetaan hetkessä loppuun. Vaikka jonkin resurssin määrä nykyisellä kulutuksella riittäisikin sadoiksi vuosiksi, lyhentää muutaman prosentin vuotuinen kasvu sen riittävyyden vuosikymmeniin. Simonin näkemyksiä resurssien hinnan alenemisesta hän arvostelee sillä perusteella, että hinnan aleneminen on tapahtunut lähinnä lisäämällä resurssien tuotannossa käytettyä energiaa. Sitä mukaa, kun resursseja joudutaan etsimään yhä huonommista paikoista, energiakustannukset kasvavat. Energian kallistuessa myös muut resurssit kallistuvat. Toisin kuin Julian Simon, ei Bartlett pidä väestönkasvua hyödyllisenä missään olosuhteissa.
Ajatusta resurssien säästämisestä tehostamalla niiden käytön hyötysuhdetta on arvosteltu William Stanley Jevonsin mukaan nimetyllä Jevonsin lailla. Se merkitsee sitä, että kasvuun perustuvassa järjestelmässä säästöt hyödynnetään volyymin kasvattamiseen, eikä kokonaiskulutus siten pienene. Joseph Tainter puolestaan huomauttaa, että myös tehostaminen on alisteista alenevalle rajahyödylle. On helppoa parantaa huonon laitteen hyötysuhdetta ensimmäiset 10 prosenttia, mutta valmiiksi tehokkaamman laitteen tehostaminen 10 prosentilla on jo hankalampaa ja kalliimpaa toteuttaa. Jossakin vaiheessa rajahyöty jää olemattomaksi tai jopa muuttuu negatiiviseksi.
Ylilyönti
thumb|right|350px|Maailman arvioitu väestömäärä 10 000 eaa.- 2 000 jaa. Useissa romahdusteorioissa esiintyy ajatus, jonka mukaan maailman väkiluku ja ihmisten kulutus on ylittänyt ympäristön kestävän kantokyvyn rajat, mitä kutsutaan ekologian termistöllä ylilyönniksi. William Cattonin mukaan ylilyönti on tapahtunut hyödyntämällä uusiutumattomia ja rajallisia luonnonvaroja, jolloin niiden loppumista seuraa kulutuksen pieneminen sekä väestöromahdus. Hän katsoi jo vuonna 1980 maailman väestömäärän ylittäneen ympäristön kantokyvyn moninkertaisesti. Ympäristön tuhoaminen ja resurssien kuluttaminen johtavat pysyvän kantokyvyn alenemiseen, jolloin romahduksen jälkeinen väestömäärä on huomattavasti pienempi kuin se olisi voinut olla ilman ylilyöntiä. Donella Meadows, Jorgen Randers ja Dennis Meadows myös hyödynsivät ylilyönnin käsitettä teoksessaan Kasvun rajat: 30 vuotta myöhemmin, mutta he tukeutuivat ekologisen jalanjäljen käsitteeseen ja olettivat nykyisen ylilyönnin olevan suhteellisesti paljon pienempi kuin Cattonin teoriassa. Catton katsoi romahduksen olevan väistämätön, mutta Kasvun rajojen tekijät uskovat romahduksen olevan vielä vältettävissä poliittisella, taloudellisella ja kulttuurisella suunnanmuutoksella.
Öljyhuippu
thumb|250px|Öljyhuippu noudattaa [[Hubbertin käyrää, joka kuvaa öljyn tuotantoa. Huippupisteessä saavutetaan tuotantomaksimi, jonka jälkeen öljyä ei kyetä tuottamaan enää yhtä paljon kuin aikaisemmin]] Keskusteluissa teollisen yhteiskunnan romahduksesta ajankohtaisimmaksi aiheeksi nousee useimmiten M. King Hubbertin määrittelemä maailman öljyntuotannon huippu, jota seuraa vääjäämätön kokonaistuotannon lasku. Koska öljy on maailman tärkein energianlähde ja sen merkitys korostuu entisestään yhteiskunnan infrastruktuurin tärkeimmillä osa-alueilla, öljyhuipun katsotaan olevan ylitsekäymätön ongelma ja romahduksen syy. Ajankohtaiseksi aiheen tekee se, että useat tahot olettavat öljyhuipun ohitetun vuosien 2005 ja 2011 välissä, jolloin maailmantalous olisi jo saavuttanut huippunsa ja lähtisi pian taantumaan. Esimerkiksi vuosien 2007–2009 finanssikriisin katsotaan olleen seurausta öljyhuipusta.
Tunnetuimpiin öljyhuippua käsitteleviin kirjailijoihin kuuluva Richard Heinberg katsoo teoksessaan The Party's Over: Oil, War, and the Fate of Industrial Societies maaöljyyn perustuneen yhteiskunnan olleen juhla, jossa resurssien mahdollisimman nopeaa kuluttamista ihannoitiin. Öljyä on hyödynnetty elintason nostamiseen ja hauskanpitoon välittämättä siitä, että kaikki poltettu öljy on ollut pois tulevilta sukupolvilta. Hän vertaa öljyvarantojen käyttöönottoa lottovoittoon, jonka voittaja tuhlaa kaiken mahdollisimman nopeasti miettimättä tulevaisuutta. Heinberg ei usko öljyhuipun olevan ratkaistavissa teknisillä ratkaisuilla, sillä maailmantalous ja teknologinen kehitys ovat käsillä olevan ongelman suhteen pahasti myöhässä, öljyllä on ratkaiseva merkitys myös muiden energiamuotojen tuottamisessa ja toimivakin energiamuoto vain siirtäisi romahdusta sen sijaan että estäisi sitä. Teoksessaan Powerdown: Options and Actions for a Post-Carbon World hän esittääkin ensisijaiseksi ratkaisuksi kulttuurista suunnanmuutosta, jossa maailma luopuu kasvun ja korkean kulutuksen tavoittelusta.
Teollisuusyhteiskunnan aleneva rajahyöty
Joseph Tainter perustelee näkemyksiään kompleksisuuteen suunnattujen investointien alenevasta rajahyödystä etenkin teollisuusyhteiskuntaa koskevilla esimerkeillä. Esimerkiksi lisäpanostukset koulutukseen, tieteelliseen tutkimustyöhön ja teknologiseen kehitykseen tuottivat alenevaa rajahyötyä pitkin 1900-lukua. Hän katsoo siis oman aikamme yhteiskunnan olevan alisteinen monille niistä tekijöistä, jotka johtivat historiallisten yhteiskuntien romahdukseen. Tainter myös huomauttaa, että nykyisiä teollisuusyhteiskuntia edeltäneet eurooppalaiset renessanssivaltiot tuottivat alenevaa rajahyötyä ja olivat lähellä romahdusta juuri ennen teollistumista. Tuolloin kuitenkin yhä kasvavia kustannuksia onnistuttiin kompensoimaan fossiilisilla polttoaineilla, jotka piilottivat kompleksisuuden kustannukset ja mahdollistivat yhteiskunnan huonon hyötysuhteen. Esimerkkinä tästä huonosta panos-tuotossuhteesta Tainter antaa sen, että nykyaikainen maatalous kuluttaa moninkertaisesti enemmän energiaa kuin se tuottaa, mikä olisi ollut lihasvoimaan perustuvassa yhteiskunnassa mahdoton yhtälö. Myös hän katsoo fossiilisten polttoaineiden ehtymisen olevan riski teollisuusyhteiskunnille, sillä öljyn vaihtoehdot energianlähteenä ovat pääasiassa kompleksisempia, vaikeammin käyttöönotettavia ja rajahyödyltään huonompia.
Thomas Derek Robinson jatkaa Tainterin linjoilla ja katsoo teknologisen kehityksen 1900-luvulla sekä tuottaneen alenevaa rajahyötyä että suoranaisesti hidastuneen. Ensimmäistä väitettä hän perustelee muun muassa sillä, että Mooren lain mukainen tietokoneiden mikropiirien kehittyminen on nykyisille käyttäjille hyvin vähämerkityksellistä, sillä valmiiksi nopeiden koneiden nopeutuminen vielä muutamilla sekunnin sadasosilla on tuskin havaittava lisähyöty. Teknologisen kehityksen hidastumisesta hän väittää, että kaikki merkityksellisimmät keksinnöt tehtiin jo 1800-luvulla tai 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla, eikä viimeiseen 30 vuoteen ole juuri kyetty kuin parantelemaan vanhoja keksintöjä. Teknologia on nykyisin jo niin kompleksista, että kaikki kehitystyö vaatii valtavasti aikaa ja resursseja. Jonathan Huebner puolestaan määritteli teknologisen kehityksen innovaatiohuipun vertaamalla tärkeimpien keksintöjen luetteloa keskiajalta nykypäivään maailman kulloiseenkin väestömäärään. Hän havaintojensa mukaan innovaatiohuippu saavutettiin jo vuonna 1873 ja maailman väestön keskimääräinen innovatiivisuus laski pitkin 1900-lukua huolimatta siitä, että väestö oli koulutetumpaa ja tutkimukseen suunnattiin enemmän varoja. Muodostamansa innovaatiokäyrän perusteellä hän arvelee, että vuonna 2005 oli 85 % kaikista innovaatioista jo tehty. Hänen mukaansa teknologista kehitystä ei rajoita vain se, mikä on fysikaalisesti mahdollista keksiä, vaan myös se, mikä on taloudellisesti mahdollista tai järkevää keksiä.
Teollinen yhteiskunta romahduksen jälkeen
thumb|right|Hiekkaan hautautuneita maatalouskoneita [[Etelä-Dakotassa vuonna 1936.]] Teollisen yhteiskunnan romahdusta pidetään yleisesti ottaen negatiivisena tapahtumana. Modernien yhteiskuntien kompleksisuuden taso on niin korkea, että yksinkertaistumisprosessi tulisi olemaan dramaattinen. Tämä näkyisi köyhtymisenä, palveluiden ja turvaverkostojen katoamisena, infrastruktuurin rapautumisena, liikkuvuuden alenemisena ja kaupankäynnin heikentymisenä. Öljyyn perustuvan modernin maatalouden heikentymistä seuraisivat nälänhädät, epidemiat ja malthusilainen väestökatastrofi. Useat kirjailijat pelkäävät tilanteen johtavan resurssisotiin, ihmisoikeusloukkauksiin, demokraattisen järjestelmien kaatumisiin ja yleiseen moraalikatoon. Koska teollisuusyhteiskunnat ovat poikkeuksellisen huonosti valmistautuneet kasvun pysähtymiseen, Dmitry Orlov arvelee romahduksen johtavan täydelliseen sosiaaliseen kaaokseen. Mikäli yhteiskunnan valtarakenteet säilyvät, saattaa romahdus johtaa verotuksen kiristymiseen, kansalaisoikeuksien kaventamiseen ja pakkotyöhön perustuviin yhteiskuntajärjestelmiin. Toisaalta, mikäli ihmiskunta kykenee uudistamaan kulttuuriaan ja arvopohjaansa, on Thom Hartmannin mukaan romahduksen jälkeen mahdollista rakentaa uusi yhteiskunta, joka ei perustuisi yksityisomaisuudelle, kasvulle, alistamiselle sekä tuhoamiselle ja joka saattaisi siksi olla rakenteiltaan pysyvämpi. Joseph Tainter kuitenkin katsoo stabiilin yhteiskunnan edellyttävän niin alhaista väestötiheyttä, että ongelma-alueelta muualle muuttaminen säilyy potentiaalisena ongelmanratkaisukeinona.
Teollisen yhteiskunnan romahdusta kuvaavat kirjoittajat eivät yleensä tee ehdottomia veikkauksia siitä, tuleeko romahdus olemaan nopea prosessi vai hidas, jopa vuosisatoja kestävä heikentyminen. Eräs malli on sarja toisiaan seuraavia romahduksia, joiden välissä kyetään tuottamaan jonkin verran kasvua. Mikäli yhteiskunnan olennaiset rakenteet onnistutaan säilyttämään, ei romahduksen tarvitse olla nopeampi kuin sinänsä hidas öljyntuotannon aleneminen. Toisaalta monet seikat saattavat nopeuttaa prosessia. Kyvyttömyys ylläpitää infrastruktuuria ja investoida uusiin kohteisiin rapauttaa nopeasti yhteiskunnan toimintakykyä. Sodat ja kilpailu resursseista voivat nopeuttaa resurssien tuhoutumista. Taloudellinen luottamuspula ja häiriöt maailmankaupassa saattavat pudottaa yhteisöt paikallisten resurssien varaan, jotka ovat huomattavasti niukemmat kuin globaalisti jaetut resurssit. Kyvyttömyys ymmärtää romahduksen syitä voi johtaa vääriin ratkaisuihin ja siten pahentaa tilannetta. Useat kirjoittajat toivovat siksi yleisen kiinnostuksen heräämistä aihepiiriä kohtaan, vaikka se ei romahdusta estäisikään.
Esimerkkejä romahtaneista yhteiskunnista
Taantumalla/yksinkertaistumalla
Yhdistämisellä/Asteittaisella liittämisellä
Saarijärvi (Pertunmaa)
Saarijärvi on Etelä-Savossa Pertunmaalla ja Hartolassa Kuivajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 100 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä mpy.
Kaihtalampi
Kaihtalampi on Päijät-Hämeessä Hartolassa Kuivajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108 metriä mpy.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2003
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2003 olivat historian toiset nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Tšekissä Prahassa.
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
A-sarja
Venäjä putosi B-sarjaan vuoden 2005 kisoihin.
B-sarja
Puola nousi A-sarjaan vuoden 2005 kisoihin.
Savitri Devi
thumb|Salvitri Devi vuonna 1940 Savitri Devi Mukherji (30. syyskuuta 1905 Lyon, Ranska – 22. marraskuuta 1982 Sible Hedingham, Englanti) oli ranskalaisen kirjailijan Maximiani Portasin pseudonyymi.
Savitri Devi oli kansallissosialisti, hindu ja eläinten oikeuksien puolustaja. Hän oli kreikkalais-brittiläisten vanhempien tytär. Ennen muuttoaan Intiaan hän oli Sorbonnen yliopiston matematiikan tohtori.
Savitri Devin kirjoitukset ovat vaikuttaneet uusnatsismiin ja natsimystiikkaan.
Vanninen
Vanninen tai Wanninen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
FIBA:n vuoden pelaaja
FIBA:n vuoden pelaaja-palkinto on vuodesta 2005 lähtien jaettu palkinto, jonka luovuttaa FIBA. Palkinnon saajan päättävät koripallofanit sekä asiantuntijapaneeli.
Koulun suurjuhlat
Koulun suurjuhlat, alkujaan Kansakoulun Suurjuhlat, oli Suomessa 1940-luvulta alkaen toteutettu valtakunnallinen koululaisten kulttuuritapahtuma. Se pidettiin aluksi jopa vuosittain, sitten parin-kolmen vuoden välein ja vuodesta 1975 alkaen joka viides vuosi. Sitä järjesti Koulun Kerhokeskus, joka sai alkunsakin suurjuhlien järjestelytoimikunnasta 1940-luvulla. Taloudellista ja muuta tukea tapahtuma sai Suomen opetusministeriöltä ja kouluhallitukselta.
Alkujaan suurjuhlilla esiteltiin suomenkielisten kansakoululaisten töitä ja harrastuksia, mutta myöhemmin mukaan tulivat myös oppikoulut ja lukiot sekä ruotsinkieliset koulut. Vuodesta 1990 tapahtumaan alkoivat osallistua myös ammatilliset oppilaitokset.
Koulun suurjuhlat liitettiin osaksi Nuorison taidetapahtumaa vuonna 1980. Vuosituhannen vaihteen tienoilla tapahtumat yhdistyivät Nuori Kulttuuri -tapahtumaksi.
Dominik Etlinger
Dominik Etlinger (s. 19. helmikuuta 1992) on kroatialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa zagreblaista Metalac-seuraa, ja häntä ovat valmentaneet vuodesta 2011 Božo Starčević ja Davor Jakubek.
Etlinger saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia 71 kg:n sarjassa. Hän sai EM-pronssia 72 kg:n painoluokassa Bukarestissa 2019. Hän oli kahdeksas 66-kiloisissa Belgradin EM-kilpailuissa 2012 ja Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 sekä 71-kiloisissa Riian EM-kilpailuissa 2016. Hän sai 66 kg:n painoluokassa pronssia Välimeren kilpailuissa 2013.
Etlinger saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 66 kg:n sarjassa hopeaa 2010 ja pronssia 2012. Hän sai kadettien EM-kilpailuissa 63-kiloisissa kultaa 2009 ja pronssia 2008. Hän voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 66 kg:n sarjassa 2012 ja sijoittui samassa painoluokassa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa toiseksi 2015.
Varilampi
Varilampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Ruuhilammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,5 metriä mpy.
Gauthier Grumier
pienoiskuva|Gauthier Grumier Gauthier Grumier (s. 29. toukokuuta 1984) on ranskalainen miekkailija, jonka aseena on kalpa. Hän voitti kultaa Rion olympialaisten 2016 joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia yksilökilpailussa. Grumier miekkailee vasemmalla kädellä.
Grumier on voittanut kalvan joukkuekilpailun maailmanmestaruuden viisi kertaa. Hän voitti Euroopan mestaruuden sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa 2015. Joukkuekilpailussa hän on voittanut Euroopan mestaruuden myös vuosina 2003, 2011 ja 2016. Kaudella 2015–2016 hän on voittanut yhden GP-kilpailun ja kaksi maailmancupin osakilpailua. Lisäksi hän on ollut kerran maailmancupissa kolmantena. Joukkuemaailmancupista hänellä on kaudelta 2015–2016 yksi voitto ja kolme kakkossijaa.
Kurmitsat (suku)
Kurmitsat (Pluvialis) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintusuku. Ne elävät pohjoisella pallonpuoliskolla. Kurmitsoja on neljä lajia:
Huoltovarmuusneuvosto
Huoltovarmuusneuvosto on Huoltovarmuuskeskuksen yhteydessä toimiva elin, joka ylläpitää alan kumppanuusverkostoa, tekee valtioneuvostolle esitykset huoltovarmuuden tavoitteista ja lainsäädännön kehittämistarpeista. Lisäksi se julkaisee katsauksia huoltovarmuuden tilasta ja ottaa kantaa alan tarpeisiin. Neuvosto tekee myös ehdotuksen työ- ja elinkeinoministeriölle Huoltovarmuuskeskuksen hallituksen kokoonpanosta. Huoltovarmuusneuvosto perustettiin heinäkuun alussa 2008.
Huoltovarmuusneuvostoon kuuluu puheenjohtaja ja 21–25 jäsentä, jotka valtioneuvosto nimittää enintään neljäksi vuodeksi kerrallaan. Neuvostoon kutsutuista jäsenistä vähintään puolet edustaa elinkeinoelämää ja muut hallintoa. Puheenjohtaja on elinkeinoelämän edustaja ja jäsenet keskeisiä toimijoita huoltovarmuusalalla. Neuvosto kokoontuu muutaman kerran vuodessa puheenjohtajan kutsusta. Huoltovarmuuskeskuksen toimitusjohtaja toimii Huoltovarmuusneuvoston pääsihteerinä. Neuvosto tekee päätöksensä pääsihteerin tai tämän määräämän henkilön esittelystä.
Citroën Acadiane
Citroën Acadiane on Citroënin vuosina 1978–1987 valmistama pieni tavara-auto, joka perustui Dyane-malliin. Se korvasi Citroën 2CV -malliin perustuneen Citroën AK400:n. Espanjassa ja Portugalissa autoa myytiin nimellä Dyane 400.
Mallin nimessä ”Aca” on edeltäjämallin mallimerkintä AK ranskaksi lausuttuna. ”Diane” taas otettiin Dyane-nimestä.
Karttajäkälät
Karttajäkälät (Rhizocarpaceae) on jäkäläheimo, johon kuuluu neljä sukua: Catolechia, Epilichen, Poeltinula ja Rhizocarpon.
Louis Balbach
Louis James Balbach (23. toukokuuta 1896 San José, Kalifornia – 11. lokakuuta 1943 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Yhdysvaltoja Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 saavuttaen pronssia 3 metrin ponnahduslaudassa. Samoissa olympialaisissa Balbach kilpaili myös 10 metrin kerroshypyissä sijoittuen kuudenneksi.
Live at Wembley
Live at Wembley on Beyoncé Knowlesin livetaltioinneista koostuva musiikki-DVD.
Vähä Muuraislampi
Vähä Muuraislampi Pieni Muuraislampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Ruuhilammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Kreikan alueyksiköt
Kreikan alueyksiköt (yksikössä περιφερειακή ενότητα, perifereiakí enótita) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 74 hallinnolliseen alueeseen.
Kreikan hallinnollisten alueiden jaossa kukin alueyksikkö kuuluu johonkin 13 alueesta eli periferiasta ja alueet edelleen johonkin hajautetun hallinnon alueeseen. Alueyksiköt otettiin käyttöön Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä vuoden 2011 alusta. Tuolloin entiset prefektuurit lakkautettiin. Monet alueyksiköt vastaavat alueeltaan ja nimeltään jotain entistä prefektuuria. Toiset alueyksiköt taas on muodostettu pilkkomalla aiempi prefektuuri osiin. Alueyksiköt jakautuvat kuntiin.
Fagerlund
Fagerlund on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Attika (täsmennyssivu)
Attika tai Attikí voi viitata seuraaviin:
The Band Kept Playing
The Band Kept Playing on yhdysvaltalaisen The Electric Flag -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1974.
The Electric Flag oli Amerikan ensimmäinen "super-yhtye". Yhtye hajosi jo toisen albumin jälkeen, mutta sai myöhemmin aikaan vielä tämän levyn. Tosin alkuperäinen basisti Harvey Brooks (alias Goldstein) ei ollut enää mukana. Albumia "ei ole vastaanotettu kovinkaan innokkaasti".
The Band Kept Playing LP-levy on ilmestynyt Atlantic Recording Corporationin kustantamana. Yhtiön osoite on ollut 75 Rockefeller Plaza, New York 10019. Levyetiketissä valmistajan eli Atlantic-yhtiön osoitteeksi on ilmoitettu 1841 Broadway, New York, N.Y.
Albumin on tuottanut Jerry Wexler apunaan The Electric Flagin Roger Jellyroll Troy.
Albumin on äänittänyt Karl Richardson Floridan Miamissa Criteria-studioilla.
Uudelleenmiksaus on tehty New Yorkissa Atlanticin studioilla ja San Franciscossa CBS:n studioilla. Insinööreinä ovat toimineet Gene Paul, Michael Fusaro ja Jimmy Douglass.
LP-levyn kansikuvan on tehnyt Don Ivan Punchatz. Kuvan henkilöt esittävät The Electric Flagin jäseniä, joista on myös valokuva takakannessa. Taiteellisena johtajana on toiminut Bob Defrin. Levykansi on painettu U.S.A:ssa.
Yhtyeen managereina ovat olleet Deborah A. O'Brien ja George Khachadoorian.
Kiitoksissa on mainittu Roy Siegal, Alex Sadkin, Anita Wexler, Albhy Galuten, Phil Brown sekä muita etunimeltä mainittuja.
Kappaleet
Laulusolisteina eri kappaleilla toimivat:
Kustantajat ovat:
Muusikot
Vierailevat artistit:
Tyllit
Tyllit (Charadrius) on rantalintujen lahkoon ja kurmitsojen heimoon kuuluva lintusuku, jota tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla.
Johannes Inborr
Johan (Johannes) Inborr (9. helmikuuta 1867 Pietarsaaren maalaiskunta – 6. heinäkuuta 1939 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Inborrin vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Niss ja Anna Pellis. Hän kävi pienten lasten koulun ja toimi maanviljelijänä Pietarsaaren maalaiskunnassa 1894–1939. Hän toimi myös lautamiehenä 1905–1913. Inborr oli siirtolaisena Yhdysvalloissa 1890–1893 sekä 1911.
Inborr oli kansanedustajana 1909–1919 sekä 1922–1933 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana. Inborr kuului Suomen ruotsalaisten maalaiskuntien liiton hallitukseen ja oli Pietarsaaren kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1924.
Johannes Inborr oli naimisissa vuodesta 1885 Johanna Keckon kanssa.