cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Järjestyksenvalvoja
Henkilön poistaminen, kiinniottaminen, pääsyn estäminen ja säilössäpito
Kiinniotettu on viipymättä luovutettava poliisin haltuun. Oikeutta henkilön kiinniottamiseen järjestyksenvalvojalla ei kuitenkaan ole yleisessä kokouksessa. Jos kiinniotettua ei voida viipymättä luovuttaa poliisille, järjestyksenvalvojalla on poliisin suostumuksella oikeus pitää hänet säilössä enintään neljä tuntia kiinniottamisesta, kuitenkin enintään siihen asti, kun tilaisuus on päättynyt ja yleisö poistunut tai kun kiinniottamisen peruste on muutoin lakannut. Järjestyksenvalvojan tulee laatia jokaisesta säilössä pidettävästä henkilöstä allekirjoitettu säilöönottoilmoitus. Järjestyksenvalvojan on toimitettava säilöönottoilmoitus viipymättä tilaisuuden päättymisen jälkeen poliisilaitokselle.
Kielletyt esineet ja aineet
Järjestyksenvalvojalla on oikeus metallinilmaisinta tai muuta sellaista teknistä laitetta käyttäen tarkastaa toimialueelleen pyrkivä tai siellä oleva henkilö sen varmistamiseksi, ettei hänellä ole yllään tai mukanaan sellaisia esineitä tai aineita, joilla voitaisiin aiheuttaa vaaraa järjestykselle tai turvallisuudelle taikka joiden hallussapito toimialueella on kielletty lain tai sen nojalla annetun määräyksen mukaan.
Järjestyksenvalvojalla on kiinnioton yhteydessä oikeus tarkastaa kiinni otettu sen varmistamiseksi, ettei tällä ole hallussaan esineitä tai aineita, joilla tämä voi vaarantaa säilössäpidon taikka aiheuttaa vaaraa itselleen tai muille. Järjestyksenvalvojalla on oikeus ottaa pois tarkastuksessa tavatut esineet ja aineet. Järjestyksenvalvojalla on myös oikeus ottaa pois hänen toimialueellaan olevalta henkilöltä tarkastuksessa tai muuten löydetty esine tai aine, jota voidaan käyttää henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen tekemiseen tai sellaisella rikoksella uhkaamiseen taikka jonka tuominen alueelle on muuten lain tai sen nojalla annetun määräyksen mukaan kielletty.
Pois otetut esineet ja aineet on viipymättä luovutettava poliisille taikka, jollei siihen ole lain mukaan estettä, palautettava omistajalleen tai haltijalleen hänen poistuessaan paikalta.
Kauppakeskuksessa, liikenneasemalla tai joukkoliikenteen kulkuneuvossa toimivalla järjestyksenvalvojalla ei kuitenkaan ole edellä mainittua oikeutta ennakkotarkastaa toimialueelleen pyrkiviä henkilöitä.
Alkoholijuoman pois ottaminen ja hävittäminen
Ravitsemisliikkeessä ja julkisessa tilaisuudessa toimivalla järjestyksenvalvojalla on oikeus ottaa henkilöltä pois alkoholijuoma astioineen ja hävittää se todisteellisesti, mikäli alkoholijuomaa on nautittu vastoin alkoholilaissa säädettyä nauttimiskieltoa. Tämä oikeus on myös liikkeen tai paikan omistajalla ja henkilökuntaan kuuluvalla tai tilaisuuden toimeenpanijalla. Joukkoliikenteen kulkuneuvossa samansisältöinen oikeus on kuljettajalla ja konduktöörillä.
Voimakeinojen käyttö
Järjestyksenvalvojalla on tehtäväänsä suorittaessaan oikeus henkilön pääsyn estämiseksi, paikalta poistamiseksi, kiinniottamisen toimittamiseksi, kiinni otetun tarkastamiseksi tai pakenemisen estämiseksi, esineen tai aineen poisottamiseksi taikka esteen poistamiseksi käyttää sellaisia tarpeellisia voimakeinoja, joita voidaan pitää puolustettavina. Voimakeinojen puolustettavuutta arvioitaessa on otettava huomioon tehtävän tärkeys ja kiireellisyys, vastarinnan vaarallisuus, käytettävissä olevat voimavarat sekä muut tilanteen kokonaisarvosteluun vaikuttavat seikat. Järjestyksenvalvojan avustaessa poliisia on lisäksi voimassa, mitä poliisilaissa säädetään poliisimiestä tilapäisesti avustavan henkilön oikeudesta voimakeinojen käyttöön.
Voimankäyttövälineet ja niiden kantaminen
Kantaakseen ja käyttääkseen käsirautoja ja patukkaa järjestyksenvalvojan on suoritettava fyysisen voimankäytön perusteet (FVP). Kantaakseen ja käyttääkseen kaasusumutinta henkilön on suoritettava FVP:n lisäksi kaasusumuttimen käyttäjäkoulutus. Teleskooppipatukkaa kantaakseen ja käyttääkseen hänen on FVP:n lisäksi käytävä teleskooppipatukan käyttäjäkoulutus. Teleskooppipatukan kantoon ja käyttöön vaaditaan lisäksi, että järjestyksenvalvoja on sitä kantaessaan turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan palveluksessa.
Työtehtävissään järjestyksenvalvojan on kannettava voimankäyttövälineitä asunsa alla siten, että ne eivät ole muiden havaittavissa (esim. takki/tunnusliivi). Jos voimankäyttövälineiden kantaminen järjestyksenvalvojan asun alla ei ole mahdollista, niitä saa kantaa asuun kuuluvissa suljettavissa taskuissa tai vyöhön (mm. varustevyö) kiinnitettävissä tai asuun kuuluvissa umpikoteloissa. Oikeista voimankäyttövälineiden kantotavoista järjestyksenvalvoja saa tietoa koulutuksensa yhteydessä (tai esim. työnantajalta).
Muuta tietoa järjestyksenvalvojista
Järjestyksenvalvojaksi voi kokoontumislain mukaiseen tilaisuuteen hyväksyä toimeenpanopaikan poliisilaitos yhtä tilaisuutta tai saman järjestäjän samassa paikassa järjestämiin samanluonteisiin tilaisuuksiin myös sellaisen henkilön, jolla ei ole järjestyksenvalvojan koulutusta. Tällöin on kyse tilapäisestä järjestyksenvalvojasta, jolla ei ole oikeutta kiinniottamiseen, säilössä pitämiseen eikä voimankäyttövälineiden kantamiseen. Tällä pyritään turvaamaan järjestyksenvalvojien saatavuus erityisesti suuria tapahtumia varten.
Konstruktivismi (oppimisteoria)
Konstruktivismi on oppimisteoria, jonka mukaan oppiminen on aktiivista uusien kokemusten ja tietojen sovittamista aiempiin tietorakennelmiin.
Konstruktivistinen oppimisteoria perustuu konstruktivistiseen tietoteoriaan. Oppimismalli yhdistää sekä kognitiivisen psykologisen että humanistis-psykologisen mallin. Konstruktivismi korostaa sitä, että oppija muokkaa tietoa aktiivisesti ja omaehtoisesti. Lisäksi konstruktiivisen ajatusmallin mukaan oppijan aikaisemmat kokemukset vaikuttavat oppimisprosessiin. Konstruktivistista teoriaa voi pitää sateenvarjoterminä, joka kokoaa yhteen monia samankaltaisia oppimiskäsityksiä.
Femke Bol
Femke Bol (s. 23. helmikuuta 2000) on alankomaalainen pikajuoksija ja 400 metrin aitajuoksija.
Bol karsiutui 400 metrin alkuerissä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Tbilisissä 2015 ja välierissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Grossetossa 2017. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa Boråsissa 2019 ajalla 56,25. Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ja kuului seitsemänneksi sijoittuneeseen Alankomaiden joukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä.
Bol paransi heinäkuussa 2020 Arnhemissa kahdesti 400 metrin aitajuoksun Alankomaiden ennätystä: 4. heinäkuuta hän juoksi ajan 54,47 ja 18. heinäkuuta 53,79. Seuraavana talvena hän rikkoi viisi kertaa maansa sisärataennätyksen 400 metrillä päätyen Toruńin sisäratojen EM-kilpailujen finaalissa kultaa tuoneeseen aikaan 50,63. Hän voitti samoissa kisoissa Euroopan-mestaruuden myös 4 × 400 metrin viestissä. Kesällä 2021 hän paransi Alankomaiden ennätystä 400 metrin juoksussa kahdesti (50,56 ja 50,37) ja 400 metrin aitajuoksussa neljästi (53,44, 53,33, 52,37 ja 52,03).
Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Bol sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kolmanneksi Euroopan-ennätysajalla 52,03. Lisäksi hän juoksi Alankomaiden neljänneksi sijoittuneessa 4 × 400 metrin sekaviestijoukkueessa ja kuudenneksi sijoittuneessa naisten 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Bol paransi Alankomaiden 400 metrin sisärataennätyksen aikaan 50,30 helmikuussa 2022. Saman talven Belgradin MM-hallikilpailuissa hän saavutti hopeaa sekä 400 metrillä ajalla 50,57 että 4 × 400 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ankkuriosuuden. Hän saavutti hopeaa myös 400 metrin aitajuoksussa ajalla 52,27. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 400 metrillä Alankomaiden ennätysajalla 49,44, 400 metrin aitajuoksussa ajalla 52,67 sekä 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ankkuriosuuden.
19. helmikuuta 2023 Bol juoksi 400 metrin sisäratojen maailmanennätyksen 49,26. Hän rikkoi Jarmila Kratochvílován lähes 41 vuotta vanhan ennätyksen 33 sekunnin sadasosalla.
Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 Bol voitti kultaa 400 metrillä ajalla 49,85 ja 4 × 400 metrin viestissä. Heinäkuussa 2023 hän paransi 400 metrin aitajuoksun Euroopan ennätystään aikaan 51,45.
Sisäradat
NR = maan ennätys AR = maanosan ennätys WR = maailmanennätys
Kasper Koskinen
Kasper Koskinen (s. 10. huhtikuuta 2000 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura
Koskinen on Turun Palloseuran kasvatti. Hänet nimettiin kaudeksi 2021–2022 yli-ikäisenä seuran U20-joukkueen varakapteeniksi. Koskinen oli tehoilla 19+21=40 TPS:n toiseksi paras pistemies Vili Munkin jälkeen. Pudotuspeleissä hän oli neljällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä ja Koskinen jakoi sisäisen pistepörssin voiton Aron Kiviharjun kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-pronssia. Joulukuussa 2021 TPS nosti Koskisen SM-liigajoukkueensa vahvuuteen, kun joukkueesta oli useita pelaajia sivussa loukkaantumisten ja alle 20-vuotiaiden MM-kisaedustusten vuoksi. Hän teki liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2021 KooKoota vastaan. Koskinen merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Samuli Vainionpään ja Aarne Intosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.05 minuuttia. Koskinen toimi myös sijaiskärsijänä, kun TPS sai joukkuerangaistuksen liian monesta pelaajasta jäällä.
Luettelo Jyväskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat
Luettelossa on 132 kohdetta.
Kirkkopuiston veistokset Nuori Minna Canth, majuri C. C. Rosenbröijerin muistopatsas ja Taipaleen taistelun muistomerkki on siirretty elokuussa 2022 pois rakennustyömaan tieltä, ja ne palautetaan paikoilleen kunnostettuna työmaan valmistuttua, luultavasti vuonna 2025, kun parkkitalo on valmis ja Kirkkopuisto kunnostettu.
Lääkintäaliupseeri
pienoiskuva|Alikersantin rintalaatta puolustusvoimien maastopuvussa. Lääkintäaliupseereila on tämän lisäksi myös lääkinnän koulutushaaramerkki. Lääkintäaliupseeri johtaa ensihoitoryhmää, jossa on viisi lääkintämiestä. Ryhmä palvelee ensihoitopaikalla (EHP), jonne evakuointikuljetus tuo haavoittuneet. Hoitototoimenpiteitä suorittavat lääkintäupseerit eli lääkärit. Lääkintäaliupseerit avustavat ja antavat tehtäviä tarvittaessa lääkintämiehille. Lääintäaliupseereja palvelee sodanajan kenttälääkinnässä myös esimerkiksi ensihoitoasemilla (EHAS), ensihoitokeskuksissa (EHK) ja kenttäsairaaloissa (KS).
Lääkintäaliupseerikursseja järjestetään Kainuun prikaatissa, Karjalan prikaatissa, Porin prikaatissa ja Panssariprikaatissa. Lääkintäaliupseerikurssi suoritetaan AUK1-vaiheen jälkeen. Lääkintäaliupseerikurssi on yksi neljästä huollon linjahaarasta. Koulutus kestää yhdeksän viikkoa. Kurssilla käsitellään ensiavun perusteita, ihmisen anatomiaa ja erityisesti kenttälääkintää. Kurssi sisältää sekä teoriaopetusta että käytännön harjoittelua. Kurssilla opetellaan esimerkiksi taisteluensiapua, tilapäisvälineiden käyttöä, kanylointia ja suojelulääkintää. Harjoituksia on paljon ja niiden perusideana on pitkälti ensihoitopaikan ylläpito ja potilaan hoito sekä kaikki muu lääkinnän toiminta ja johtaminen. Kurssilta saa todistuksen ensiapu 1- ja 2-kursseista. Peruskoulutuksen jälkeen lääkintäaliupseerit kouluttavat lääkintämiehiä apukouluttajina.
Divinópolis
thumb|150px|left|Sijainti. thumb|100px|right|Lippu. thumb|100px|right|Vaakuna.Divinópolis [-no´-] on kaupunki Brasiliassa Minas Geraisin osavaltiossa.
Vuonna 2000 siellä asui 184 000 asukasta. Divinópolis on tärkeä teollisuuskaupunki. Siellä on tekstiili-, elintarvike- ja metalliteollisuutta.
Rita Wilson
Margarita ”Rita” Wilson (o.s. Ibrahimoff; s. 26. lokakuuta 1956 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt sekä televisiossa että elokuvissa; viimeksi mainituista tunnetuimpia ovat Uneton Seattlessa (1993) ja Isäni on turbomies (1996).
Wilson meni naimisiin Tom Hanksin kanssa 30. huhtikuuta 1988. Parille on syntynyt kaksi lasta: Chester Marlon (s. 1990) ja Truman Theodore (s. 1995). Wilson ja Hanks saivat Kreikan kansalaisuuden heinäkuussa 2020. Pariskunnalla on loma-asunto Kreikan Antíparoksen saarella. Vuonna 2018 he ostivat myös toisen loma-asunnon Patmoksen saarelta.
GameStop
pienoiskuva|GameStop-myymälä [[Madison (Wisconsin)|Madisonissa, Wisconsinissa]] GameStop Corp. on Dallasissa, Texasissa Yhdysvalloissa perustettu ja liikevaihdoltaan maailman suurin tietokone- ja konsolipelien myyntiin keskittyvä maailmanlaajuinen kauppaketju.
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2007 7,093 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja sen osake on noteerattu New Yorkin pörssissä. Yhtiöllä oli toimintaa myös Suomessa.
Vuonna 2019 GameStop ilmoitti sulkevansa kaikki Suomessa sijaitsevat myymälänsä vaiheittain vuoden 2020 aikana.
GameTrust on yhtiön videopelien julkaisua tekevä nimike.
Ben Webster (jalkapalloilija)
Ben Webster (s. 28. maaliskuuta 1986 Alnwick, Northumberland, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Webster on Newcastle Unitedin kasvatti. Hän pelasi juniorivuosinaan myös Englannin poikamaajoukkueissa. Newcastle Unitedissa hän nousi kuitenkin vain reservijoukkueeseen. Lähdettyään seurasta Webster pelasi ruotsalaisessa Västeråsissa Superettania ja 1. divisioonaa sekä kotiseudullaan Newcastle Blue Starin ja Alnwick Townin alasarjajoukkueissa.
Helmikuussa 2010 Webster teki kaksivuotisen sopimuksen suomalaisen Myllykosken Pallon kanssa. Kaudella 2009 hän pelasi 20 Veikkausliigan ottelussa. Kaudella 2010 hän ei ehtinyt pelata otteluakaan, sillä osapuolet purkivat sopimuksensa huhtikuussa Websteriä pitkään vaivanneen polvivamman vuoksi.
Arjessa
Arjessa Oy on sosiaali- ja hoivapalveluita myyvä yritys. Palveluita tuotetaan noin 1 500 sosiaali-, terveys-, opetus- ja kasvatusalan ammattilaisen voimin. Arjessa on osa Humana-yhtiötä. Arjessa on Humanan Suomen maayhtiö.
Hørning (kunta)
Hørningin kunta on tanskalainen entinen kunta Jyllannissa. Se oli itsenäinen kunta, kunnes 1. tammikuuta 2007 se liittyi uuteen Skanderborgin kuntaan Tanskan kuntareformin yhteydessä.
Yksi ystävyyskunnista on Kuusamo.
Johan Christopher Toll
thumb|Johan Christopher Toll
Johan Christopher Toll (1. helmikuuta 1743 – 21. toukokuuta 1817) oli ruotsalainen sotamarsalkka ja poliitikko.
Tollilla oli merkittävä rooli kuningas Kustaa III:n vuonna 1772 tekemässä vallankaappauksessa, sillä hän suostutteli Etelä-Ruotsissa sijaitsevan Kristianstadin varuskunnan kuninkaan puolelle. Vallankaappauksen jälkeen Tollista tuli eräs kuninkaan tärkeimmistä avustajista, ja hän sai merkittävän aseman Ruotsin puolustus- ja ulkopolitiikassa. Vuonna 1786 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Kun Kustaa III hyökkäsi Venäjälle vuonna 1788 (ns. Kustaan sota), turvautui hän paljolti Tollin laatimiin hyökkäyssuunnitelmiin. Sota sujui huonosti, ja niinpä Toll joutui kuninkaan epäsuosioon. Vastoinkäymisistä ei kuitenkaan olisi pitänyt syyttää Tollia, sillä hän oli alun perin pitänyt hyökkäyksen ajoitusta huonona. Ruotsin armeija olisi hänen mielestään tarvinnut enemmän aikaa sotaan valmistautumiseen.
Tollin vastoinkäymiset jatkuivat 1790-luvulla: maanpetoksesta syytetyn Gustaf Mauritz Armfeltin vastaisen oikeudenkäynnin yhteydessä myös Toll joutui epäilyksenalaiseksi, ja hänet tuomittiin melko huterin perustein kahdeksi vuodeksi vankilaan. Kuningas Kustaa IV Aadolf palautti kuitenkin pian Tollin kunnian ja nimitti tämän tärkeisiin diplomaattisiin tehtäviin. Vuonna 1801 Toll siirtyi hoitamaan Skånen kenraalikuvernöörin virkaa.
Vuonna 1807 Ruotsi tarvitsi jälleen Tollin diplomaattisia taitoja: Napoleonin joukot olivat saartaneet Ruotsin armeijan Rügenin saarelle Pohjois-Saksaan, mutta Toll onnistui neuvottelemaan ruotsalaisille kunniallisen vetäytymisen. Ruotsalaiset saivat pitää kaikki aseensa ja kalustonsa. Kustaa IV Aadolf palkitsi hänet tästä hyvästä sotamarsalkan arvolla. (Kuninkaalla oli syytäkin kiitollisuuteen, sillä tuon sotilaallisen katastrofin partaalle oli päädytty hänen taitamattoman politiikkansa vuoksi.)
Vuonna 1814 Toll korotettiin kreivin arvoon.
Raimondo Inconis
Raimondo Inconis (s. 27. maaliskuuta 1959 San Gavino Monreale, Sardinia) on kansainvälistä tunnustusta saanut italialainen fagotisti ja kontrafagotisti.
Ura
Inconis opiskeli fagottia Orlando Pittau johdolla Cagliarin konservatoriossa ja valmistui korkeimmin arvosanoin. Opiskeluaikanaan hän soitti Cagliarin oopperaorkesterissa. Inconis on esiintynyt Italiassa, Ranskassa, Saksassa, Itävallassa, Ruotsissa, Belgiassa, Kanadassa, Japanissa, Sveitsissä.
Inconis voitti ensimmäisen kansainvälisen kilpailunsa 15-vuotiaana.
Inconis on pitänyt konsertteja ja mestarikursseja kotimaassa ja ulkomailla. Klassisen musiikin ohella hän on esittänyt kantaesityksiä. Hän on toiminut kansainvälisten kilpailujen tuomaristossa.
Kirja
Inconis julkaisi vuonna 2009 menetelmän: The Contrabassoon, History and Technique – ER 3008 / ISMN 979-0-041-83008-7.
Irma Torvi
Irma Mirjam Torvi (o.s. Ronkanen; 31. maaliskuuta 1913 Helsinki – 19. helmikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1948–1966.
Elämä ja ura
Torvi kirjoitti ylioppilaaksi 1933 ja suoritti sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1936. Hän työskenteli muun muassa vakuutusyhtiö Varman vakuutusvirkailijana 1934–1936 ja Hyvinkään kauppalan toimistonvirkailijana 1942–1945.
Sotavuosien jälkeen Torvi opiskeli Sirola-opistossa. Puolisonsa mukana Poriin muuttanut Torvi valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1948 ja 1951. Ouluun muutettuaan hänet valittiin eduskuntaan vielä kolmasti Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1954, 1958 ja 1962. Hän oli myös Porin ja Oulun kaupunginvaltuustojen jäsen.
Kansanedustajakautensa päätyttyä Torvi suoritti valtio-opin ja sosiaalipolitiikan arvosanoja Tampereen yliopistossa, ja työskenteli Helsingissä Kansaneläkelaitoksen toimistosihteerinä 1968–1978.
Yksityiselämä
Irma Torven puoliso oli maanalaisen SKP:n toiminnassa mukana ollut sosionomi Arvi Torvi (1904–1971), joka työskenteli muun muassa porilaisen Osuusliike Kansan sekä Oulun Osuuskaupan toimitusjohtajana.
Gorontalon kieli
Gorontalo on Indonesian Gorontalon provinssissa puhuttu austronesialainen kieli. Sitä puhui vuoden 2000 väestönlaskennassa äidinkielenään miljoona ihmistä, mutta kielen puhujamäärä on laskusuunnassa nuorison siirtyessä käyttämään indonesiaa.
Cold Bay
Cold Bay on pieni kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 88. Näistä 71,59% edusti etnisesti valkoisia ("whites").
Panassi
Panassi on hatun tai kypärän sulkatöyhtö. Kuvaannollisesti se voi tarkoittaa myös eloisaa rehvakkuutta tai kukkoilua. Laajemmin sillä viitataan Ranskan kuninkaaseen Henrik IV:een. Hän käytti kypärässään suurta valkoista sulkatöyhtöä, ja hänen sotahuutonsa oli: ”Ralliez-vous a mon panache blanc!” eli ”Seuratkaa minua ja valkoista töyhtöäni!”.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Honoré Gabriel Riquetti de Mirabeau (9. maaliskuuta 1749 Le Bignon, Ranska – 2. huhtikuuta 1791 Pariisi, Ranska) eli suuri Mirabeau oli ranskalainen kreivi (myöhemmin markiisi), poliitikko ja kirjailija, jolla oli merkittävä rooli Ranskan suuren vallankumouksen kahden ensimmäisen vuoden aikana. Puhujanlahjoistaan tunnettu Mirabeau oli vaikutusvaltaisimpia jäseniä perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa ja pyrki luomaan perustuslaillisen monarkian Ranskaan, joskaan hänen toiveensa eivät toteutuneet kaikissa asioissa. Mirabeau siirtyi vähitellen uhmakkaasta vallankumousjohtajasta maltilliseksi hovin liittolaiseksi, ja kuoli ennen vallankumouksen siirtymistä radikaalimpaan vaiheeseen.
Perhetausta
Mirabeau kuului vanhaan provencelaiseen sukuun, joka oli omistanut vuodesta 1570 Mirabeau-nimisen läänityksen Provencessa ja saanut vuonna 1685 markiisin aatelisarvon. Mirabeaun vanhemmat olivat markiisi Victor Riquetti de Mirabeau (Mirabeau vanhempi) ja Marie-Geneviève de Vassan. Isä oli kuuluisa taloustieteilijä ja uudistusmielinen fysiokraatti. Mirabeaun nuorempi veli oli André Boniface Louis Riquetti de Mirabeau, josta tuli myös vallankumouksen aikana poliittinen vaikuttaja.
Ennen vallankumousta
thumb|upright|Mirabeaun pamfletti Des Lettres de Cachet et des prisons d'état (1782). Mirabeau pakeni vankeudesta vuonna 1776, ja asui Sveitsissä ja Hollannissa rakastajattarensa, naimisissa olleen markiisitar de Monnierin kanssa. Tämän aviomies järjesti Mirabeaun Pontarlier’ssä tuomituksi poissaolevana kuolemaan markiisittaren viettelystä ja ”naisenryöstöstä”. Mirabeau jäi kiinni toukokuussa 1777, mutta isä järjesti hänet uudelleen oikeusjärjestelmän ulkopuoliseen lettre de cachet -vankeuteen suojellakseen hänen henkeään. Mirabeau joutui nyt vangiksi Vincennesin linnaan, de Monnier suljettiin nunnaluostariin. Vapauduttuaan joulukuussa 1780 isänsä avulla Mirabeau katkaisi suhteen markiisittareen, teki sovinnon tämän aviomiehen kanssa, sai kuolemantuomion kumotuksi ja vapautui kokonaan vuonna 1782. Vankeusaikanaan Mirabeau kirjoitti teoksen Des Lettres de Cachet et des prisons d'état (1782), jossa hän arvosteli lettre de cachet -järjestelmää sekä filosofisilla että juridisilla argumenteilla. Myös hänen vankilassa rakastajattarelleen kirjoittamansa kirjeet julkaistiin sittemmin nimellä Lettres à Sophie (”Kirjeitä Sophielle”, 1792). Vuonna 1782 Mirabeau kirjoitti myös Erotica biblion -nimisen erotiikkaa käsitelleen kirjan. Vuonna 1783 Mirabeaun vaimo hankki riitaisan oikeudenkäynnin avulla avioeron ja hän joutui lopullisesti isänsä hylkäämäksi.
Seuraavat vuodet Mirabeau vietti seikkailijan elämää hankkien tuloja muun muassa pamflettikirjailijana. Hän solmi suhteita Ranskan vaikutusvaltaisimpiin miehiin, kuten ministereinä toimineisiin Charles Alexandre de Calonneen, kreivi Charles Gravier de Vergennesiin ja kreivi Armand Marc de Montmoriniin. Mirabeau asui avioeronsa jälkeen jonkin aikaa Hollannissa sekä vuosina 1784–1785 Lontoossa, jossa Englannin whigit (liberaalit) ottivat hänet hyvin vastaan, sillä he ihailivat hänen kirjoituksiaan. Pankkiiri Étienne Clavièren innoituksesta Mirabeau kirjoitti pörssikeinottelua arvostelleen pamfletin Dénonciation de l’agiotage, joka suututti valtiovarainministeri Calonnen niin pahasti, että Mirabeau joutui pakenemaan vähäksi aikaa Liègeen Itävallan Alankomaihin. Heinäkuusta 1786 tammikuuhun 1787 Mirabeau oli Berliinissä suorittamassa salaista tehtävää Ranskan hallituksen agenttina. Hän kirjoitti saksalaisen Jakob Mauvillonin kanssa Preussin poliittista tilannetta käsitelleet teokset De la monarchie prussienne sous Frédéric le Grand (1788) ja Histoire secrète de la cour de Berlin (1789), joista jälkimmäisessä hän julkaisi häpeilemättä salaista kirjeenvaihtoaan hallituksen kanssa.
Vallankumousta edeltäneinä vuosina Mirabeaun rakastajattarena oli Henriette Amalie de Nerah, hollantilaisen valtiomiehen Onno Zwier van Harenin avioton tytär. Edellinen rakastajatar, markiisitar de Monnier teki itsemurhan vuonna 1789.
Perustuslakia säätävä kansalliskokous
Mirabeau halusi alkujaan tulla valituksi vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen aatelissäädyn edustajana ja haki turhaan isänsä tukea. Mirabeau esiintyi tammikuussa 1789 Provencen aateliskokouksessa, mutta hänen kiivas esiintymisensä etuoikeutettuja säätyjä vastaan ei tuonut hänelle suosiota, varsinkin kun hänellä itsellään ei ollut läänitystä. Niinpä hän valitutti itsensä säätykokoukseen kolmannen säädyn edustajana. Hänet valittiin sekä Marseillen että Aix-en-Provencen vaalipiireistä, joista hän valitsi edustavansa jälkimmäistä. Astuessaan politiikan näyttämölle Mirabeau tunnettiin vankkana itsevaltiuden vastustajana ja edustuksellisen monarkian kannattajana. Tärkeimpänä esikuvanaan hänellä oli ihailemansa Englannin poliittinen järjestelmä. Mirabeau julkaisi säätykokouksen alusta alkaen tiedonantolehteä, jonka nimi oli alkuun États généraux, sitten Lettres du comte de Mirabeau ja 24. heinäkuuta alkaen Courrier de Provence.
Säätyjen kokoonnuttua Versailles’hin toukokuussa 1789 Mirabeausta tuli avainhenkilö kolmannen säädyn haastaessa kuningas Ludvig XVI:n ja kaksi ensimmäistä säätyä. Mirabeaun pyrkimyksenä oli käyttää kolmannen säädyn voimaa painostamaan ylemmät säädyt uudistuksiin ja kuningas hyväksymään perustuslaillinen hallinto, joka samalla pelastaisi monarkian. Hän pyrki asemaan, jossa voisi puhua kansakunnan edustajana kuninkaalle ja samalla hillitä kumouksen vyöryä yhteentörmäyksen välttämiseksi. Hän yritti viivytellä kolmannen säädyn julistautumista kansalliskokoukseksi ja pidättäytyi äänestämästä ratkaisevassa istunnossa 17. kesäkuuta, mutta pallohuoneen valan jälkeen hän asettui puolustamaan tehtyä päätöstä. Kun Ludvig XVI:n koollekutsumassa säätyjen yhteisistunnossa 23. kesäkuuta 1789 hovin seremoniamestari Henri Évrard de Dreux-Brézé vaati kuninkaan nimissä säätyjä palaamaan erilliseen työskentelyyn, Mirabeau valoi taisteluhenkeä edustajatovereihinsa vastaamalla uhmakkaasti: ”Kertokaa niille, jotka teidät lähettivät, että me olemme täällä kansan tahdosta ja väistymme vain pistinten edessä”. Nämä sanat tekivät Mirabeausta monien silmissä vallankumouksen sankarin.
Kun kuningas valmisteli kansalliskokouksen hajotusta, Mirabeau rohkaisi heinäkuun alussa kokousta vaatimaan Pariisin ympärille siirrettyjen sotajoukkojen vetämistä pois. Bastiljin valtauksen jälkeen Pariisissa vieraillut Mirabeau sai nauttia suuresta kansansuosiosta. Kansalliskokouksessa hän kuului niin sanottuun perustuslaillisten ryhmään. Hänen veljensä sen sijaan kuului kansalliskokouksen taantumuksellisiin ja lähti pian maanpakoon. Mirabeaun isä kuoli 13. heinäkuuta 1789, jolloin hän peri tämän markiisin arvon.
Mirabeau vastusti kansalliskokouksen 4. elokuuta 1789 tekemää päätöstä feodalismin lakkauttamisesta ja hieman myöhemmin annettua ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistusta, sillä hänen mielestään vanhaa järjestystä ei pitänyt kaataa hätäisillä ja abstrakteilla julistuksilla ennen kuin jotain uutta ja toimivaa oltaisiin luotu tilalle. Ranskan valtiosäännöstä käydyssä kiistassa Mirabeau vastusti ajatusta aateliston muodostamasta ylähuoneesta, mutta kannatti toisaalta kuninkaalle absoluuttista veto-oikeutta lainsäädäntöön, mikä ei toteutunut. Kansanjoukkojen pakotettua kuningasperheen muuttamaan Pariisiin lokakuun alussa Mirabeau lähetti kuninkaalle muistion, jossa ehdotti tälle siirtymistä Roueniin. Ludvig XVI kuitenkin luuli Mirabeaun olleen itse järjestämässä lokakuun kansannousua, eikä luottanut häneen. Mirabeau oli vallankumouksen alkuvaiheessa yhteydessä myös vaihtoehtoisena kuningasehdokkaana pidettyyn Orléansin herttuaan, mutta menetti pian uskonsa tämän kykyihin ja katkaisi yhteyden.
Mirabeau halusi innokkaasti päästä ministeriksi ja suomi kansalliskokouspuheissaan valtiovarainministeri Jacques Neckerin epäonnistumisia, vaikka oli tukenut Neckeriä aiemmin samana vuonna. Mirabeaun harmiksi ja pettymykseksi kansalliskokous päätti 7. marraskuuta 1789, että sen jäsenet eivät voisi toimia ministereinä. Tämä sulki pois mahdollisuuden hänen kaavailemaltaan järjestelmältä, jossa kuningas olisi poiminut ministerit kyvykkäimpien kansanedustajien joukosta.
Hovin palveluksessa
thumb|Mirabeau, Jean-Urbain Guérinin tekemän muotokuvan mukaan. Mirabeau säilytti vaikutusvaltansa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa, mutta mahdollisuuden päästä hallitukseen menettäminen oli hänelle karvas pettymys. Keväällä 1790 hovi päätti ostaa Mirabeaun salaiseksi tukijakseen ja neuvonantajakseen tarjoutumalla maksamaan hänen velkansa. Kuningasparin nimissä esitetyn tarjouksen välitti Mirabeaun ystävä, ruhtinas Auguste Marie Raymond d’Arenberg eli La Marckin kreivi, ja hankkeessa oli mukana myös kuningatar Maria Antoinetten lähipiiriin kuulunut Itävallan suurlähettiläs Florimond von Mercy-Argenteau. Mirabeau ilmoitti 10. toukokuuta 1790 kirjoittamassaan kirjeessä suostuvansa järjestelyyn. Hän ryhtyi heti pontevasti puolustamaan kansalliskokouksessa kuninkaan valtaoikeuksia ja muun muassa torjui Antoine Barnaven ehdotuksen, että kuninkaalta poistettaisiin oikeus sodasta ja rauhasta päättämiseen. Hovi maksoi Mirabeaulle yhteistyöstä 6 000 livreä kuussa. La Marck puolusteli Mirabeaun toimintaa selittämällä, että hän ”otti maksun vastaan, mutta antoi vain neuvoja, joihin uskoi”. Vaikka Mirabeaun sopimuksesta hovin kanssa ei vielä yleisesti tiedetty, hänen kansansuosionsa alkoi heiketä ja Ranskassa alettiin levittää häntä petturiksi syyttänyttä pamflettia Trahison découverte du comte de Mirabeau.
Kuninkaalle lähettämissään kirjeissä Mirabeau esitti samanlaisia näkemyksiä kuin julkisissa puheissaan. Hän yritti vakuuttaa kuningasparin siitä, että itsevaltiuteen ei olisi paluuta ja kruunun yhteistyö kansalliskokouksen kanssa olisi ainoa tie. Mirabeau tapasi Ludvig XVI:n ja Maria Antoinetten salaa Saint-Cloudin palatsissa 3. heinäkuuta 1790. Kuningas ei pääasiassa noudattanut Mirabeaulta saamiaan neuvoja, vaan kuunteli mieluummin hänen kilpailijoitaan, markiisi La Fayettea ja Alexandre de Lamethia. Mirabeau jatkoi poliittista uhkapeliään ja pyrki seuraavaksi palauttamaan suosionsa kansalliskokouksessa. Neckerin jouduttua eroamaan syyskuussa 1790 Mirabeaun asema vahvistui, sillä hän pääsi vaikuttamaan hallitukseen ulkoministeri Montmorinin kautta. Kansalliskokous kuitenkin hylkäsi lokakuussa hänen ehdotuksensa sallia kokousedustajien toimiminen ministereinä. Mirabeau kääntyi jälleen hovin puoleen ja esitti marraskuun lopussa Montmorinille suunnitelman, jonka avulla kuningas voisi vahvistaa asemaansa suhteessa kansalliskokoukseen ja Pariisin kaupunginjohtoon. Epäkäytännöllinen suunnitelma ei kuitenkaan johtanut mihinkään.
Mirabeau oli eräiden muiden maltillisten monarkistien mukana eronnut Pariisin jakobiiniklubista talvella 1790 ja liittynyt uuteen Club de 1789 -nimiseen poliittiseen klubiin. Tämän ryhmän käytyä liian vanhoilliseksi hän palasi takaisin jakobiiniklubiin ja toimi sen puheenjohtajana 30. marraskuuta 1790 – 9. tammikuuta 1791. Mirabeau oli myös perustuslakia säätävän kansalliskokouksen puhemiehenä kaksi viikkoa 29. tammikuuta – 14. helmikuuta 1791. Hän oli tuolloin uransa ja suosionsa huipulla, ja sai myös kansainvälistä huomiota valtiomiehenä. Mirabeau kannatti varovaista ulkopolitiikkaa, jotta Ranskan suhteet naapurimaihin ja erityisesti Englantiin eivät vaarantuisi. Hän joutui sisäpolitiikassa pian taas vastatuuleen puolustaessaan pakoa yrittäneitä kuninkaan tätejä ja vastustaessaan rojalistiemigrantteja vastaan tähdättyjä ankaria lakeja. Rasitettuaan itseään jo pitkään ankaralla työtahdilla ja levottomilla elämäntavoilla Mirabeau sairastui vakavasti maaliskuun 1791 lopussa. Hän esiintyi kansalliskokouksessa viimeisen kerran 28. maaliskuuta, vajosi samana iltana vuoteenomaksi ja kuoli kotonaan 2. huhtikuuta. Häntä hoiti viimeisinä päivinä kuuluisa lääkäri Pierre Jean Georges Cabanis. Kuolinsyyksi on arveltu munuaisten toiminnan loppumisen aiheuttamaan virtsamyrkytys.
Colima
Colima on yksi Meksikon 32 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsirannikolla ja sen pääkaupunki on Colima. Osavaltio rajoittuu pohjoisessa ja idässä Jaliscoon, etelässä Michoacániin ja lännessä Tyyneen valtamereen. Coliman pinta-ala on 5 625 neliökilometriä ja asukasluku noin 650 555 (2010). Revilla Gigedon saaret Tyynessä valtameressä kuuluvat Coliman osavaltioon. Osavaltio on jaettu kymmeneen kuntaan: Armería, Colima, Comala, Coquimatlán, Cuahtémoc, Ixtlahuacán, Manzanillo, Minatitlán, Tecomán ja Villa de Álvarez.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Jälkimaine
thumb|Marraskuussa 1792 julkaistu pilapiirros, jossa Tuileries’n palatsin rautakaapista paljastuu Mirabeaun luuranko raskauttavien kirjeiden kanssa. Mirabeaun hautajaisista muodostui valtava kansallinen surujuhla. Pariisin käyttöön vihkimättömästä uudesta Sainte-Genevieven kirkosta tehtiin Panthéon, Ranskan kansallisten suurmiesten hautapaikka, juuri Mirabeaun hautausta varten. Hänet haudattiin sinne 5. huhtikuuta 1791. Hänen haudalleen kiinnitettiin laatta, jossa luki ”suurmiehelle kiitolliselta isänmaalta”. Hautakiveen kaiverrettiin Mirabeaun viimeinen sana dormir (nukkua) ja se oli aina valkeiden kukkien peittämä.
Colima
Osavaltion nimi tulee náhuatlinkielisestä nimestä, jolla kutsuttiin entistä Collimanin kuningaskuntaa. Nimi koostuu náhuatlin sanasta cōlli ’isoisä, esi-isä’ sekä -mān jatkeesta, eli ”paikka, jossa esi-isät hallitsevat”.
Reyer Venezia Mestre
Reyer Venezia Mestre on italialainen koripalloseura Venetsian kaupungista.
Colima
Colima on Meksikon neljänneksi pienin osavaltio, ja sen inhimillisen kehityksen indeksi on korkea.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Jälkimaine
Mirabeaun Ludvig XVI:lle lähettämät salaiset kirjeet olivat jääneet muiden salaisten asiakirjojen kanssa Tuileries’n palatsiin kätkettyyn niin sanottuun rautakaappiin (armoire de fer). Sitä ei löydetty heti palatsin valtauksen yhteydessä elokuussa 1792, mutta marraskuussa 1792 kuninkaan lukkoseppä François Gamain paljasti kätkön, jolloin kirjeiden sisältö tuli julkisuuteen. Mirabeaun jälkimaine vastaperustetussa tasavallassa romahti, kun ilmeni, että hän oli ollut hovin ostettavissa. Kansalliskonventti määräsi lopulta siirtämään Mirabeaun jäännökset pois Panthéonista 21. syyskuuta 1794. Ne siirrettiin Saint-Étienne-du-Montin kirkon viereiselle Sainte-Genevièven hautausmaalle ja niiden tilalle vapautuneeseen hautaan siirrettiin edellisenä vuonna murhattu Jean-Paul Marat. Vuonna 1798 Mirabeaun jäännökset siirrettiin edelleen hänen siskonsa toiveesta Clamartin hautausmaalle, jossa ne haudattiin nimettömään joukkohautaan. Myöhemmin niitä ei ole onnistuttu löytämään.
Colima
Maantiede
left|thumb|[[Volcán de Colima]]
Maastonmuodot
Colimassa on suuri tulivuori, Volcán de Colima, joka sijaitsee Coliman ja Jaliscon osavaltioiden rajalla. Tulivuori on osa toisen vuoren, Nevado de Colima, kanssa luonnonsuojelualuetta, jota kutsutaan jälkimmäisen nimellä. Huolimatta tulivuoren aktiivisuudesta, maatalouden kehitys on jatkunut ympäröivällä alueella. Osavaltiossa on kaksi avaraa lahtea: Manzanillo ja Santiago, kuten myös Revillagigedon saaristo. Coliman suurimmat joet tulevat Jaliscosta. Rannikkoalueella sijaitsevat laguunit Potrero Grande, Miramar, San Pedrito, Alcuzahe, Amela ja Cuyutlán, joka on erittäin suolapitoinen.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Jälkimaine
Mirabeaun kasvattipoika Lucas de Motigny toimitti hänen vuosina 1834–1835 julkaistut muistelmansa.
Colima
Ilmasto
Coliman osavaltiossa on trooppinen kuivan talven ilmasto, lukuun ottamatta vuoria, joissa on semitrooppinen kuivan talven ilmasto, ja Tecománin tasankoa, jossa on trooppinen puolikuiva ilmasto. Osavaltion vuoden keskimääräinen lämpötila on 28 °C astetta ja se vaihtelee korkeimmillaan 38 °C ja matalimmillaan 12 °C välillä. Vuosittainen keskimääräinen sademäärä on 983 millimetriä.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Jälkimaine
Historioitsija Octave Aubry kutsui Mirabeauta muun muassa ”vallankumouksen aivoiksi ja kieleksi”.
Colima
Gastronomia
Suosituimpiin ja osavaltion tyypillisiin ruokiin kuuluvat sopitot – pienet tostada-tortillat, joiden päällä on picadillo-tyyliin tehtyä lihaa ja paljon kastiketta. Pozole (keitetty maissi) sianlihan kanssa on perinteinen välipala. Atsteekit valmistivat pozolea alun perin ihmislihasta, mutta se korvattiin porsaanlihalla, kun kannibalismi kiellettiin. Muita tyypillisiä ruokia ovat tatemado, pepena ja cuachala. Comala on tunnettu maitotuotteiden, kuten juustojen ja kerman valmistuksesta.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau
Jälkimaine
Mirabeaun synnyinkunta on nykyään nimeltään Le Bignon-Mirabeau.
Gajo
Gajo on Indonesiassa Sumatran saaren pohjoisosassa puhuttu austronesialainen kieli. Sitä puhui vuoden 2000 väestönlaskennassa äidinkielenään 300,000 ihmistä.
Punapiraija
Punapiraija (Pygocentrus nattereri, ent. Serrasalmus nattereri) on piraijoiden (Serrasalmidae) heimoon kuuluva tetrakalalaji, joka on ryhmänsä tunnetuin ja pelätyin laji. Punapiraijan pituus on noin 20–30 cm. Lajin luonnollinen esiintymisalue on Amazonin alueella.
Elintavat
Punapiraijat elävät parvissa. Kun tilaa on riittävästi, ne elävät suhteellisen sopuisasti. Kuivalla kaudella jolloin ne voivat jäädä vangiksi lammikkoon, ne käyvät aggressiivisiksi. Sadekaudella parvet vaeltavat lähinnä soilla ja tulvametsissä.
Ravinto
Punapiraijat syövät lähinnä kaloja, mutta löytäessään kuolleen tai haavoittuneen eläimen, ne kaluavat sen hetkessä paljaaksi. Veden ollessa korkealla terveen ihmisen ei tarvitse pelätä piraijoita. Kuivan kauden aikaan lammikkoon loukkuun jääneet piraijat käyvät armotta jokaisen sopivankokoisen uhrin kimppuun.
Käyttö
thumb|200px|left|Piraijan leukaluu.
Punapiraija on luontaisella elinalueellaan suosittu ruokakala. Myös leukoja on käytetty hyödyksi. Sen leukaluita on käytetty jo kauan hiusten leikkaamiseen saksien tapaan. Amazonin alueella piranha tarkoittaa saksia.
Multi-instrumentalisti
pienoiskuva|Eddie Cochran oli tunnettu multi-instrumentaristi. Hän soitti tunnetuimmilla levytyksillään kaikki instrumentit itse, päällekkäisäänitystä hyväksikäyttäen. pienoiskuva|Leif Segerstam on tunnettu suomalainen multi-instrumentalisti ja kapellimestari. Hän soittaa muun muassa pianoa, viulua ja kaikkia vaskipuhaltimia. pienoiskuva|Frank Zappa oli tunnettu yhdysvaltalainen multi-instrumentalisti Multi-instrumentalisti on muusikko, joka osaa soittaa kahta tai useampaa soitinta.
Päivi Åstedt-Kurki
Päivi Marjatta Åstedt-Kurki (o.s. Åstedt, s. 28. tammikuuta 1957 Hollola) on suomalainen sairaanhoitaja, terveydenhuollon tohtori ja Tampereen yliopiston hoitotieteen professori (1998-).
Vuoden 2014 loppupuoleen mennessä hän oli julkaissut yli 250 tieteellistä julkaisua, kongressijulkaisua ja yleistajuisia artikkeleita hoitotieteestä, erityisesti perhehoitotieteen alalta. Hän on saanut myös kansainvälistä tunnustusta perhehoitotieteen edistämisestä Suomessa ja kansainvälisesti (muun muassa Distinguished contribution to family nursing -palkinto, 2009).
Yöjuttu (televisiosarja)
thumb|150px|[[Joan Crawford sarjan pilotin tarinassa "Eyes" (1969)]] Yöjuttu (Night Gallery) oli Rod Serlingin juontama kauhutarinoihin perustunut tv-sarja, jota lähetettiin NBC-kanavalla kolme kautta vuosina 1970-1973, yhteensä 46 jaksoa + pilotti. Suomessa sarjaa esitti Mainos-tv (nyk. MTV3).
Jokaisen jakson alussa Sterling esitteli taidegalleriassa makaaberin maalauksen tai patsaan, joka perustui esitettävään tarinaan. Jaksossa oli yleensä kolme tarinaa. Osa tarinoista perustui kuuluisiin kauhutarinoihin, muun muassa H.P. Lovecraftin teoksiin ja nuoret ohjaajat, kuten Steven Spielberg ohjasivat joitain tarinoita.
Metallin sulatus
Sulatuksella tarkoitetaan tapahtumaa, missä kappaleeseen on tuotu riittävästi energiaa jotta:
Perinteisissä valmistusprosesseissa metalli sulatetaan vähintään kahteen otteeseen. Ensimmäinen sulaprosessi tehdään prosessimetallurgisessa vaiheessa, kun malmista tehdään metallia. Jälkimmäinen sulatus tehdään, kun valmistus metalliseksi puolituotteeksi alkaa.
Uudet prosessi- ja jauhemetallurgiset innovaatiot ovat tehneet ainakin teoriassa mahdolliseksi ohittaa metallin sulatusprosessit.
Sulatusmenetelmiä ovat:
Aalen
Aalen on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Se sijaitsee 70 kilometriä Stuttgartista itään ja 48 kilometriä Ulmista pohjoiseen. Kaupungin asukasluku oli kesäkuun 2022 lopussa 68 687. Aalen on Ostalbkreisin piirikunnan keskuskaupunki.
Kaupungin elinkeinoelämän rungon muodostaa metalliteollisuus, lisäksi on muun muassa paperi- ja tekstiilituotantoa. Aalenissa on myös terveyskylpylä ja entiseen kaivokseen rakennettu ilmastohoitola astmapotilaille.
Kaupungin keskustassa on muutamia hyvin säilyneitä kiltataloja sekä vuodelta 1636 peräisin oleva raatihuone.
Historia
pienoiskuva|vasen|Postikortti Aalenista noin vuodelta 1900. Aalenin juuret ovat roomalaisten sotilaiden leiripaikassa noin vuodelta 150, mutta varsinainen nykyinen kaupunki on noin tuhat vuotta nuorempi. Aalen perustettiin 1240-luvulla, ja vuonna 1360 keisari Kaale IV teki siitä valtakunnankaupungin. Aalen oli valtakunnankaupunki vuoteen 1803 asti. Rautatieyhteys kaupunkiin saatiin 1861.
Ystävyyskaupungit
Lähde:
Gonzalo Guerrero
Gonzalo Guerrero (k. 13. elokuuta 1536) oli espanjalainen sotilas, joka vietti valtaosan elämästään mayojen parissa.
Gonzalo Guerreron varhaisista vaiheista ei tiedetä varmuudella juuri mitään. Arvellaan, että hän olisi matkustanut Uuteen maailmaan vuonna 1509 Kristoffer Kolumbuksen pojan Diegon aluksella. Määränpää oli Espanjan Karibian pääkaupunki Santo Domingo Hispaniolan saarella (nyk. Dominikaaninen tasavalta). Sieltä matka jatkui seuraavana vuonna nykyisen Panaman alueella sijaitsevaan Santa María de la Antigua del Darién siirtokuntaan. Siirtokunta oli Espanjan ensimmäinen Amerikan mantereella. Vuonna 1511 oli vuorossa paluu Haitille (Hispaniola). Matka kuitenkin katkesi Jamaikan eteläpuolella, kun alus haaksirikkoutui myrskyssä. Kaksikymmentä henkeä onnistui pelastautumaan pelastusveneeseen, mukana Gonzalon lisäksi muun muassa laivan kapteeni Valdivia. Parin viikon kuluttua pelastusvene rantautui Jukatanin niemimaan pohjoiskärkeen (nyk. Cabo Catoche Meksikossa). Hengissä oli enää puolet haaksirikosta selvinneistä.
Gonzalon koettelemukset eivät kuitenkaan päättyneet siihen. Heidän rantauduttuaan heidät piiritti joukko paikallisia alkuasukkaita. Selviytyneet vangittiin ja vietiin läheiseen Ekabin asutuskeskukseen. Espanjalaisen historioitsijan Francisco Salazarin mukaan viisi miehistä uhrattiin saman tien jumalille. Gonzalon ja andalusialainen munkki Jerónimo de Aguilar laitettiin häkkiin odottamaan seuraavaa uhraustilaisuutta. Miehet onnistuivat kuitenkin pakenemaan seuraavan yön turvin. Muutaman päivän kuluttua karkurit jäivät mayapäällikkö Aquincuzin vangeiksi ja heistä tehtiin hänen orjiaan Xamanzanan kaupunkiin. thumb|200px|Gonzalo Guerreron muistomerkki [[Yucatanin Meridassa Meksikossa.]] Molemmat oppivat pian uuden kielen. He saivat sotilaskoulutuksen sekä näkyvät muistutukset soturiyhteisön jäsenyydestä; kasvolävistykset ja -tatuoinnin. Toisin kuin Jerónimo Gonzalon sopeutui kuitenkin nopeasti uuteen tilanteeseensa. Hänen sotilaalliset taitonsa herättivät mayojen keskuudessa kunnioitusta. Aquincuzin kuoltua hänen poikansa Taxmar lahjoitti Gonzalon mayapäällikkö Nachancanille Chetumalin kaupunkiin.
Cortésin entinen upseeri Pedro de Alvarado hyökkäsi elokuussa 1536 tolupanintiaaneja vastaan tarkoituksenaan murskata heidät. Gonzalo ymmärsi, mihin alueen hallinnan menettäminen espanjalaisille pian johtaisi. Hän halusi puolustaa uutta kansaansa ja oli mayasoturijoukon mukana auttamassa puolustautuvia tolupaneja. Gonzalo sai surmansa entisten maanmiestensä musketin laukauksesta.
Vatjan viidennes
Vatjan viidennekseen kuului 6 kihlakuntaa. Kihlakunnat jakautuivat pogostoihin ja staneihin:
Novella (albumi)
Novella on englantilaisen Renaissance-yhtyeen esittämä, sovittama ja tuottama studioalbumi vuodelta 1977.
Albumi on äänitetty marraskuussa 1976 Wembleyssä De La Lane Lea -musiikkikeskuksessa ja masteroitu samassa paikassa joulukuussa. Insinöörinä on toiminut Dick Plant apunaan Barry Kidd. Orkesterisovitukset on tehnyt Richard Hewson.
Levykannen on suunnitellut Churchmouse, kuvituksen on tehnyt Pamela Brown ja muotokuvan Amy Tuttle. Levy-yhtiö on Sire Records. Markkinoinnista Yhdysvalloissa on huolehtinut ABC Records, jolla on ollut toimipisteet Los Angelesissa Kaliforniassa ja New Yorkissa.
Kappaleet
Sävellysten julkaisijat ovat Prologue Music / Bleu Disque Music (ASCAP). Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn avautuvien levykansien sisäpuolelle.
Kokoonpano
LP-levyn takakannessa on maalaus yhtyeen jäsenistä.
Le comte Ory
Le Comte Ory  (Veijarikreivi) on italialaisen säveltäjän Gioachino Rossinin vuonna 1828 säveltämä kaksinäytöksinen koominen ooppera. Libreton oopperaan kirjoittivat Eugène Scribe ja Charles-Gaspard Delestre-Poirson. Tämän oopperansa musiikin luomisessa Rossini käytti hyväkseen vuonna 1825 valmistuneen oopperansa Il viaggio a Reims materiaalia. Ooppera luetellaan yleisesti säveltäjänsä myöhäisiin koomisiin oopperoihin. Oopperan tapahtumat on sijoitettu kreivi Fourmoutiersin linnaan ja noin vuoteen 1200.
Oopperan ensi-ilta oli 20. elokuuta 1828 Pariisin oopperassa.
Veijo Murtomäki toteaa oopperan aiheen olevan tyyliltään vakavaa oopperaa eikä suinkaan "melodramma giocoso", kuten tekijä on teoksen itse määritellyt.
Nymphomaniac
Nymphomaniac (tyyliteltynä Nymphmaniac) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut kaksiosainen tanskalainen art house -elokuva, jonka on ohjannut Lars von Trier. Elokuva on noin neljän tunnin pituinen, ja myöhemmin vuonna 2014 elokuvasta julkaistiin noin viisi ja puoli tuntia kestävä versio. Neljän tunnin versiota kutsutaan sensuroiduksi. Pidemmässä versiossa von Trier kunnioittaa taiteilijanvapautta niin pitkälle kuin mahdollista. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 7. helmikuuta 2014.
Kari Ukkonen
Kari Ukkonen (s. 19. helmikuuta 1961 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka on toiminut myös Suomen Palloliiton koulutuspäällikkönä.
Nymphomaniac
Elokuva esittelee itsensä nymfomaaniksi diagnosoivan Joe-nimisen naisen (Charlotte Gainsbourg, takaumissa Stacy Martin) seksuaalisen historian lapsuusleikeistä teini-iän kautta noin 50-vuotiaaksi. Nainen kertoo seksuaalihistoriansa miehelle (Stellan Skarsgård), joka löysi hänet hakattuna kadulta ja vei kotiinsa. Elokuvassa on runsaasti yhdyntöjä sekä lähikuvaa sukupuolielimistä.
Kari Ukkonen
Ura
Ukkonen oli ensimmäisiä todellisia suomalaisia jalkapalloammattilaisia. Hän kuului maajoukkueen vakiokalustoon yli kymmenen vuoden ajan. Hänen normaali pelipaikkansa oli keskikenttä, mutta Martti Kuusela peluutti häntä myös liberona maajoukkueessa.
Nymphomaniac
Elokuvan traileri on myös suorasukainen. Se näytettiin kerran erehdyksessä ennen lapsille tarkoitettua elokuvaa Yhdysvalloissa.
Kari Ukkonen
Ura
Ukkonen valittiin tammikuusta 2008 lähtien seuraamaan Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö Sixten Boströmiä, joka siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavan Örebro SK:n päävalmentajaksi.
Johanna Pirttilahti
Johanna Pirttilahti (s. 6. toukokuuta 1968 Mouhijärvi ) on suomalainen televisiokuuluttaja. Hän työskenteli Yle TV2 -kanavan kuuluttajana vuosina 1991–2012. Pirttilahti valmistui Tampereen yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1993. Hän on koulutukseltaan suomen kielen ja puheviestinnän opettaja. Hän on myös viestintäalan kouluttaja.
Pirttilahti juonsi vuosina 2009 ja 2010 esitettyä Suomen Las Vegas -televisio-ohjelmaa Mikko Kivisen kanssa.
Vuoden 2010 Eurovision laulukilpailun finaalilähetyksessä Pirttilahti ilmoitti Suomen antamat pisteet.
Jahnukainen
Jahnukainen on suomalainen sukunimi.