cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xak: The Art of Visual Stage
Tarina
thumb|left|Latok Duelin patsaan edessä Pixie ilmoittaa Latokin ensimmäiseksi määränpääksi Molumin linnakkeen, joka on ensimmäinen Waviksen kuninkaallisen palatsin puolustuslinjoista. Saavuttuaan demonien valtaamalle linnoitukselle Latok löytää Duelia esittävän rikkoontuneen patsaan, jonka kautta hän kuulee esi-isänsä äänen. Duel kertoo, että voittaakseen Badun Latokin on saatava haltuunsa kolme eriväristä kiveä, jotka symboloivat Xak-maailman voimaa. Keskustelun päätteeksi Latok saa kivistä ensimmäisen, ja ottaa seuraavaksi kohteekseen Waviksen palatsin. Molumin ja palatsin välisen maasillan on kuitenkin tuhonnut komentaja Bell Well, joka selittää tekoaan sillä, etteivät demonit olisi päässeet etenemään linnakkeelta suoraan kuninkaan luo. Bell neuvoo Latokia käyttämään Normanan kylän läheisyydessä olevaa maanalaista kulkutietä.
Kulkiessaan tätä salaista reittiä Latok kohtaa niin ikään Duelin jälkeläisiin kuuluvan ja Badun peittoamista tavoittelevan Rune Greedin, jonka mielestä Latokin tulisi häntä itseään kokemattomampana ja huonommin aseistettuna luopua tehtävästään. Kritiikin kuunneltuaan Latok astuu epäkuolleiden täyttämään Zeglardin torniin, jonka ylimmässä kerroksessa häntä odottaa tummaan kaapuun pukeutunut mies. Salaperäinen henkilö paljastaa itsensä voimakkaimpia demoneja palvelevaksi Henkien manaajaksi, joka Latokia testatakseen usuttaa zombiapulaisiaan tämän kimppuun. Vakuuttuuneena Latokin taidoista Henkien manaaja pyytää tätä liittymään demoneihin, mutta katoaa paikalta saatuaan kieltävän vastauksen. Latok jatkaa maanalaista matkaansa Liekin linnakkeeseen, josta hän löytää punaisen Xak-kiven. Samalla hän kutsuu luokseen Waviksen kuningashuoneen sinisen lohikäärmeen, jonka kyyditsemänä hän saavuttaa kuninkaan palatsin.
thumb|Taistelu Badua vastaan Kun Latok pääsee vihdoin perille, hän kohtaa haavoittuneen ja tehtävässään epäonnistuneen Runen. Saatuaan tältä tehokkaan miekan ja viimeisen kolmesta Xak-jalokivestä Latok kuulee toisen kerran Duelin telepaattisen äänen, jonka kehottamana hän liittää Xak-kivet varusteisiinsa. Latok löytää myös Badun kontrolloiman Pixien, jota demoni käyttää äänitorvenaan paljastaakseen, miten hän manipuloi Latokin isää vapauttaakseen itsensä ja miten teostaan järkyttynyt Dork pakeni jälkiä jättämättä. Tiedosta raivostunut Latok hyökkää Badun kimppuun, kun tämä on fyysisesti läsnä. Xak-voiman ansiosta Latok voittaa taistelun ja Badu tuhoutuu lopullisesti. Latok palaa kotikyläänsä juhlittuna sankarina ja saa osakseen kyläläisten onnitteluja. Uusi uhka on jo tosin muodostumassa, kun demonikomentaja Zamu Gospel väittää Henkien manaajalle, että on vain ajan kysymys milloin Duelin jälkeläisestä päästään eroon.
Hahmot
thumb|225px|Vasemmalta oikealle: Elise, Pixie, Latok ja Fray Latok Kart on Xak-pelisarjan pääprotagonisti ja Xak: The Art of Visual Stagen ainoa ohjattavissa oleva hahmo. Hänen lisäkseen merkittäviä ovat myös seuraavat henkilöt:
Pelaaminen
225px|thumb|left|Taistelemista pelin Super Famicom -versiossa. Näytön alaikkunassa olevat elämäpalkit havainnollistavat Latokin ja vihollisen osumapisteitä. The Art of Visual Stage on tyypillinen esimerkki luolastopainotteisesta roolipelistä. Pelaaja ohjaa päähenkilö Latokia, ja pelissä edetäkseen hänen on selvitettävä tiensä sokkeloisten ympäristöjen läpi ja taisteltava niissä hyökännyttä päävastusta vastaan. Päästäkseen seuraavaan luolastoon pelaajan on usein myös käytettävä jotain esinettä (kuten avainta) tai puhuttava tietylle NPC-hahmolle.
Pelin taistelu on reaaliaikaista, ja pelaaja voi mielensä mukaan joko hyökätä luolastoissa olevia hirvöitä kohti tai karttaa näitä. Latokin taistellessa hänen puolustuskykynsä määräytyy sen perusteella, miten hän käyttää miekkaansa: kun aseella lyödään toimintanäppäintä painamalla, Latok altistuu vastapuolen hyökkäyksille herkimmin; miekan ollessa huotrassa hän voi taas käyttää kilpeä ja suojautua paremmin vastapuolen iskuilta. Kohdattu vastus voitetaan, kun tämän osumapisteet on miekan iskujen tai loitsujen myötä kulutettu loppuun. Peli vastaavasti päättyy, mikäli Latok menettää omat pisteensä.
Latokin pärjäämisen määräävät varsin tavanomaiset roolipeleissä käytetyt hahmo-ominaisuudet. Näitä ovat osumapisteiden ohella vahvuus ja kestävyys, jotka paranevat sitä mukaa, kun hahmon taso kohoaa. Tason korottaminen taas vaatii kokemuspisteitä, joita saadaan vihollisia päihittämällä. Latokia voidaan vahvistaa myös entistä paremmilla miekoilla ja suojilla, joita on mahdollista ostaa eri paikkakunnilla sijaitsevista liikkeistä. Pelissä käytetty valuutta on nimeltään "Gold". Rahan lisäksi uusien varusteiden hankkiminen edellyttää myös sitä, että Latok on saavuttanut kyseessä olevan varusteen vaatiman kehitystason. Muuta taisteluissa auttavaa esineistöä ovat parantavat rohdot ja taikoja sisältävät kääröt.
Ympäristö
thumb|200px|Waviksen valtakunta Pelin tapahtumat sijoittuvat Waviksen pyhään kuningaskuntaan 753 vuotta jälkeen "hengellisen aikakauden" eli ajan, jolloin maailma jaettiin kolmeen osaan. Vaikka huomattava ala Waviksesta on päätynyt demonien reviiriksi, osa valtakunnan paikkakunnista on edelleen ihmisten hallussa, kuten Fearless, Normanan kylä sekä hobittien asuinsija Nemnu. Sen sijaan luolastoissa ja teillä kohdataan pelkästään hirviöitä, jotka ovat vallanneet myös pari aiemmin ihmisille kuulunutta rakennusta: Molumin ja Liekin linnakkeet. Muita hirviöiden täyttämiä alueita ovat Zeglardin torni sekä Tulen maa, joka rajoittuu Zeglardin ja Liekin linnakkeen väliseen alueeseen.
Versiot
thumb|131px|MSX 2 -julkaisun kansikuva Ensijulkaisunsa Xak: The Art of Visual Stage sai kesäkuussa 1989 alustoinaan NEC PC-8801 sekä PC-9801. Saman vuoden marraskuussa julkaistiin pelin MSX 2 -sovitus, joka on hyvin samanlainen kahden edellisen julkaisun kanssa, sillä versioiden välillä on vain pieniä graafisia eroja.
Seuraaviin The Art of Visual Stage -toisintoihin tehdyt uudistukset olivat kuitenkin huomattavampia. Vuonna 1990 ilmestyneen X68000-käännöksen grafiikka, äänenlaatu ja spritet olivat aiempaa terävämpiä; myös hahmojen ulkonäköä muokattiin. Vastaavat muutokset olivat läsnä myös Super Famicomille ilmestyneessä The Art of Visual Stagessa sekä PC Enginen ääninäyteltyjä animaatiokohtauksia sisältävässä Xak I & II -kokoelmassa. Pelin parannelluista julkaisuista uusimpia on vuoden 2004 matkapuhelinversio, jonka Bandai julkaisi viimeksi kymmenen vuotta sitten ilmestyneen Xak-pelin eli Xak III: The Eternal Recurrencen kunniaksi.
2000-luvulla Xak: The Art of Visual Stagen PC-8801-, PC-9801-, MSX- ja X68000-julkaisut lisättiin ladattavina versioina Windowsille Project EGG -verkkokauppaan. Windowsilla pelattava MSX-versio ilmestyi myös englannin kielellä WOOMB-sivustolla. Alhaisen myynnin takia WOOMB suljettiin vuonna 2008, mutta verkkokaupassa myytyjen MSX-käännöksien on tarkoitus tulla saataville EGG:n helmikuussa 2009 avatuille englanninkielisille sivuille. Alankomaalainen MSX-peleihin erikoistunut Delta Soft -ryhmä laati The Art of Visual Stagesta myös epävirallisen englanninkielisen käännöksen, joka säilytettiin MSX:n levykkeellä. Delta Soft myi itse paketoimaansa Xak-versiotaan ensimmäistä kertaa vuonna 2002 pidetyssä Tilburgin vuosittaisessa MSX-kokouksessa ja jatkoi tuotteensa myymistä vuosien 2003 ja 2004 Tilburg-messuilla.
Vastaanotto
Ennen vuotta 1989 julkaistut Micro Cabinin pelit olivat varsin pieniä projekteja, joten Xak: The Art of Visual Stage oli ilmestyessään yhtiön siihen astisista peleistä selvästi laajimpia. Kehittäjälleen peli oli merkittävä siksi, että se vakuutti yleisön Micro Cabinin taidosta suunnitella roolipelejä. Lisäksi se oli alkuunpanija kolmiosaiselle Xak-sarjalle, joka lukeutuu Micro Cabinin arvostetuimpiin.
Universo PC-Engine -sivusto myönsi The Art of Visual Stagen ja sen jatko-osan Xak II: The Rising of the Red Moonin sisältävälle Xak I & II:lle kokonaisarvosanan 92 %. Tunnustusta annettiin muun muassa pelattavuudelle, hahmoille ja arvoituksellisille tehtäville. Ainoaksi heikkoudeksi mainittiin pomovastukset, jotka eivät tarjonneet riittävää haastetta.
Oheistuotteet
Pelimuusikot Ryūji Sasai ja Tadahiro Nitta sävelsivät The Art of Visual Stageen 42 kappaletta, jotka julkaistiin vuonna 1989 All Sounds of Xak: The Art of Visual Stage -albumissa. Toinen pelin musiikkia sisältävä kokoelma on Xak I & II PC-Engine Soundtrack, joka perustuu PC Enginelle kehitettyyn Xak I & II -yhteisjulkaisuun. Ensimmäisen Xak-osan ohella levyyn lukeutuu musiikkia pelin seuraajasta. Musiikkialbumien lisäksi pelistä on julkaistu myös kirjallisia oheistuotteita, joita ovat vuoden 1990 datakokoelmaopas sekä kolme vuotta myöhemmin ilmestynyt Super Famicom -version erikoisopas.
GP2 Malesian Grand Prix 2016
GP2 Malesian Grand Prix 2016 oli GP2-kauden 2016 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 1.–2. lokakuuta Sepang International Circuitin moottoriradalla Malesiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Malesian GP:n ohessa.
Minna Raskinen
Minna Raskinen (s. 12. kesäkuuta 1966 Iitti ) on suomalainen kantelemuusikko.
Raskinen on valmistunut musiikin maisteriksi 1995 ja musiikin lisensiaatiksi 2006 Sibelius-Akatemian kansanmusiikin koulutusohjelmasta.
Raskisen levy Rinki valittiin Kanteleliiton vuoden kantelelevyksi 2018. Valinnan teki Paleface.
Thinis
Thinis (, myös ) eli Tjenu oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Thiniteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Thiniksen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan Niilin länsipuolelle pohjoisluoteeseen muinaisesta Adyboksesta ja lähelle nykyistä Girgaa. Kaupunki toimi siitä nimensä saaneen thiniittikauden eli Egyptin kaikkein varhaisimpien dynastioiden, ensimmäisen ja toisen dynastian, eli yhdistetyn valtakunnan alkuvaiheen pääkaupunkina, ennen kuin tämä asema siirtyi Memfiille.
Vóloksen arkeologinen museo
Vóloksen arkeologinen museo on arkeologinen museo Vóloksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Thessalian alueelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu ja rakennettu vuonna 1909. Se suljettiin sodan ajaksi vuonna 1940, jolloin museoesineet kätkettiin turvalliseen paikkaan, ja avattiin uudelleen 1955–1956. Museota laajennettiin merkittävästi vuonna 2004. Museo toimii uusklassisessa rakennuksessa Vóloksen etelälaidalla. Museorakennuksessa on seitsemän näyttelysalia ja sen pinta-ala on 870 neliömetriä.
Kokoelmat
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta ja neoliittiselta kivikaudelta roomalaisaikaan ja antiikin ajan lopulle saakka. Löydöt ovat peräisin eri puolilta Magnesiaa ja muuta Thessaliaa. Esineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, hautakiviä ja -lahjoja, kultakoruja ja rahoja. Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa neoliittisen kauden terrakottafiguriinit noin ajalta 6500–4500 eaa.; samoin neoliittisen kauden maalattu keramiikka noin ajalta 5800–5300 eaa.; mykeneläinen keramiikka, korut ja pienoisesineet 1500–1200-luvuilta eaa.; protogeometrisen kauden hautalöydöt ajalta 1050–900 eaa.; Soróksesta löydetty panateenalainen amfora 300-luvulta eaa.; hellenistisen kauden maalatut hautakivet antiikin Demetriaan kaupungista 200-luvulta eaa.; sekä Omóliosta ja Pelinnaíosta löydetyt kultakorut 200-100-luvuilta eaa.
Kalliojärvi (Padasjoki, Auttoinen)
Kalliojärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Auttoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy.
Elias Viljanen
Elias "E. Vil" Viljanen (s. 8. heinäkuuta 1975) on suomalaisen metalliyhtyeen Sonata Arctican kitaristi.
Viljanen aloitti kitaransoiton Kiss-yhtyeen innoittamana vuonna 1983 kahdeksan vuoden iässä. Hänen muita musiikillisia vaikuttajiaan ovat Kirk Hammett (Metallica), John Petrucci (Dream Theater), Joe Satriani ja Steve Vai.
1990-luvulla Viljanen oli muun muassa Twilight Lamp -yhtyeen rumpalina ; saman yhtyeen kitaristi oli Kaarle Viikate.
Viljanen on julkaissut viisi sooloalbumia. Hänen taustayhtyeessään Evil Spiritissä soittavat Jari Kainulainen (basso), Timo "Tinke" Niemistö (kitara) ja Tomi Ylönen (rummut). Viljanen soittaa myös yhtyeissä Arched ja Mess. Viljanen käyttää Ibanez-merkkisiä kitaroita.
Toukokuussa 2007 Viljanen korvasi Sonata Arctican kitaristin Jani Liimataisen, jonka asevelvollisuussotkut olivat ajaneet hänet erilleen muusta yhtyeestä.
Toukokuussa 2009 ilmoitettiin Eliaksen uudesta levytyssopimuksesta Spinefarm Recordsin kanssa. Fire-Hearted niminen albumi julkaistiin kesällä 2009. Ensimmäistä kertaa Eliaksen soololevyllä esiintyy vierailevia laulajia, jotka ovat Marco Hietala ja Tony Kakko.
Matti Hoffström
Karl Alarik (Matti) Hoffström (31. lokakuuta 1875 Ristiina – 2. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Hoffströmin vanhemmat olivat eversti Berndt Rudolf Hoffström ja Elin Maria Lovisa Brunou. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Kuopion yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1898, lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1911. Hän erikoistui gynekologiksi.
Hoffström oli Tampereen synnytyslaitoksen johtajana 1905–1939 ja toimi myös yksityislääkärinä Tampereella. Hän sai professorin arvon 1955. Hoffström oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1911–1918.
Hoffström oli naimisissa 1904–1955 sairaanhoitaja Zaida Celinda Lindströmin (k. 1955) kanssa.
Julkaisuja
Nimellä K. A. Hoffström:
Marttiini
thumb|Ilvespuukko|alt= Marttiini Oy on suomalainen puukkoja valmistava yritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Rovaniemellä. Vuodesta 2005 Marttiini on osa Rapala VMC Oyj:tä. Vuonna 2021 Marttiinin liikevaihto oli noin 6,3 miljoonaa euroa.
Historia
Janne Marttiini perusti vuonna 1928 J. Marttiinin Puukkotehdas Oy:n Vartiokadulle Rovaniemelle. Hän kauppasi itse puukkojaan maakuntaan ja hankki näin elatuksen suurelle perheelleen. Puukkojen kysyntä ja henkilökunnan lukumäärä kasvoivat tasaisesti.
Jannen poika Toivo Marttiini siirtyi 1952 yrityksen johtoon. Yhdysvalloista saatu tiedustelu fileointiveitsien valmistamisesta johti mittavaan vientikauppaan 1960-luvulla. J. Marttiinin Puukkotehdas Oy sai vuonna 1967 tasavallan presidentin myöntämän vientipalkinnon tunnustukseksi ”poikkeuksellisen merkittävistä vientisaavutuksista”.
Toivon nuorempi veli Lauri Marttiini siirtyi yrityksen johtoon vuonna 1975. Nykyään Marttiinin toimitusjohtajana toimii Päivi Ohvo, joka nimitettiin tehtävään vuonna 2001.
Tuotanto ja tuotteet
Marttiini Oy tuottaa noin tuhat puukkoa ja veistä päivässä. Kotimaan myynnin osuus koko tuotannosta on puolet ja loput menee vientiin. Marttiinin vanhimpia perinnepuukkoja ovat Ilves- ja lapinleukupuukot, jotka ovat olleet tuotannossa 1930-luvulta lähtien. Uudempia malleja on metsästykseen, kalastukseen, eräilyyn ja keittiöön.
Marttiini siirsi tuotantonsa Rovaniemeltä Vääksyyn Rapalan tiloihin vuonna 2020. Tuotekehitys ja erikoistuotteiden valmistus jatkuvat Rovaniemellä. Vuoden 2022 lokakuussa yhtiö päätti aloittaa muutosneuvottelut koskien tuotannon siirtämistä kokonaan Viroon vuoden 2023 loppuun mennessä.
Tuotanto tapahtuu nykyisin Virossa Pärnun tehtaalla ja Suomessa Vääksyssä.
Kalibangan
29.47417°N, 74.13028°W
thumb|right|Kalibanganin kartta. Kalibangān on jo raunioina oleva muinainen Indus-kulttuurin asutuskeskus. Paikka oli asuttu noin 3500–1750 eaa. Se sijaitsee Chaggar-Hakra-joen rannalla, joka saattaa olla sama kuin Saraswati. Kalibangan tunnetaan vanhimmasta auratusta pellosta, ja tulialttareista.
Löytöjä
Kalibangan jakautui ylimystön kaupunkiin ja alakaupunkiin. Molemmat oli ympäröity muurein. Talot jen ovet veivät 2–3 tielle. Taloissa oli sisäpiha ja 6–7 huonetta sisäpihan kolmelal puolella. Monessa talossa kaivo. Poltetut tiilet yleensä 30 × 15 × 7,5 cm. Tämän kokoisista tiilistä tehtiin myös linnakeen muuria toisessa rakennusvaiheessa.
Tulialttarit?
Kalibanganista ei ole löydetty merkkejä muualla Indus-kulttuurissa yleisestä äitijumalatteren palvonnasta. Mutta sieltä on löydetty mahdollisia tulialttareita. Nämä saattoivat kuulua dravidalaisen tulenjumalan, Murukanin palvontaan. Mutta yhtä hyvin ne saattoivat olla keittopaikkoja tai savenpolttopaikkoja. Tulialttarit olivat mutatiilistä tehtyjä korokkeita, joissa on soikeat tulikuopat. Pieniä tulialttareita löytyy myös alakaupungin taloista. Tulikuopista on löydtty hiiltä ja joistain eläinten luita. Tämä viittaa eläinpolttouhreihin.
Plaid Cymru
Plaid Cymru  on kansallismielinen ja keskustavasemmistolainen walesiläispuolue, joka ajaa Walesin itsenäisyyttä Euroopan unionin jäsenenä. Plaid Cymru perustettiin 1925, ja ensimmäisen paikkansa Westminsterin parlamentissa se sai 1966.
Vuoden 2019 Ison-Britannian parlamenttivaaleissa Plaid Cymru sai kolme paikkaa alahuoneeseen. Lisäksi sillä on yksi paikka ylähuoneessa. Walesin omassa parlamentissa eli 60-paikkaisessa Seneddissä puolueella on 13 paikkaa. Walesin 1 253 kunnanvaltuustopaikasta puolueella on 200. Puoluetta edusti vuosina 2004–2020 Euroopan parlamentissa Jill Evans, joka oli ensimmäinen Euroopan parlamentissa kymriksi puhunut edustaja. Kun Walesilla oli EU-parlamentissa vielä viisi paikkaa (vuosina 1999–2004), kuului Plaid Cymrulle näistä kaksi (Evansin lisäksi Eurig Wyn).
Plaid Cymru ajaa
Susanthika Jayasinghe
Jayasinghe karsiutui Göteborgin MM-kisoissa 1995 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 11,76. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Ateenan MM-kisoissa MM-hopeaa 200 metrin juoksussa ajalla 22,39. Vuonna 1999 hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa 100 metrin alkuerissä ajalla 11,42 ja sijoittui GP-finaalissa 200 metrillä kahdeksanneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,33, mutta voitti olympiapronssia 200 metrillä ajalla 22,28. KOK:n päätöksellä pronssi muutettiin myöhemmin hopeaksi Marion Jonesin jäätyä kiinni dopingista. Seuraavana vuonna hän juoksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrillä neljänneksi.
Jayasinghe sijoittui 2002 Kansainyhteisön kisoissa 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,08. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Aasian-mestaruuskisoissa kultaa sekä 100 että 200 metrillä ja juoksi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi 100 metrillä ja neljänneksi 200 metrillä. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä. Neljä vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä, mutta voitti MM-pronssia 200 metrillä.
Jayasinghe ilmoitti helmikuussa 2009 lopettavansa kilpauransa.
Bixente Lizarazu
Lizarazu oli 1990-luvulla Euroopan tunnetuimpia ja arvostetuimpia puolustajia. Pienestä koostaan huolimatta hän kuului Ranskan maajoukkueen vakiokokoonpanoon ja pelasikin maajoukkuessa 97 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, kunnes vetäytyi maajoukkuetehtävistä elokuussa 2004. Maajoukkueurallaan hän voitti maailmanmestaruuden 1998, Euroopan-mestaruuden 2000 ja Maanosaliittojen Cupin kahdesti.
Lizarazu on nähnyt myös menestyksen varjopuolet. Hän on joutunut terroristijärjestö ETA:n hyökkäyksien kohteeksi ja saanut siltä jopa tappouhkauksia.
Cato vanhempi
Marcus Porcius Cato vanhempi (234–149 eaa.), liikanimeltään Maior ja Censorius, oli antiikin roomalainen valtiomies, kirjailija ja reettori. Yksityiselämässään hän oli vanhan ajan roomalaisen perikuva. Tämän vuoksi myöhempien polvien roomalaiset ihailivat häntä suuresti.
Elämä
Caton yhteiskunnallinen asema ei ollut aluksi korkea. Hän sai kuitenkin puolelleen konservatiiviset Fabiuksen ja Valeriuksen perheet. Hän toimi preettorina Sardiniassa vuonna 198, konsulina Hispaniassa vuonna 195 ja pystyi rauhoittamaan alueen kapinoinnin kohtuullistamalla paikallisten asukkaiden verotusta. Hän osallistui legaattina voittoisaan sotaretkeen Antiokhos III:ta vastaan vuonna 191. Hän pyrki kensoriksi vuonna 189, mutta hävisi silloin vaalin. Voimakkaan vaalitaistelun ansiosta hän tuli valituksi vuonna 184. Tässä tehtävässä hän kampanjoi erityisesti ylellisyyttä vastaan. Cato tunnetaan etenkin siitä, että hän korosti politiikassaan voimakkaasti perinteisiä roomalaisia arvoja ja ihannoi yksinkertaista maalaiselämää. Veltostuneena pitämäänsä kreikkalaista sivistystä hän vastusti ankarasti. Vasta vanhoilla päivillään hän lievensi tätä asennettaan.
Cato tunnettiin myös kiihkeänä Karthagon vihollisena (katso: ceterum censeo). Karthago kävi tuottoisaa maatalouskauppaa Rooman kanssa ja sen sotilaallinen uhka oli suuri. Vaikka Karthago vakuutteli rauhantahtoaan, Rooma aloitti sitä vastaan sodan vuonna 149 Scipio Africanuksen johdolla. Karthagon piiritys kesti kolme vuotta, ja kukistuttuaan kaupunki hajotettiin maan tasalle vuonna 146. Sen jälkeen Cato kampanjoi idästä tulevaa maahanmuuttoa vastaan, koska piti kreikkalaisia turmeltuneina.
Cato nuorempi oli vanhemman Caton pojanpojanpoika.
Vaikutus
Cicero omisti teoksensa Vanhuudesta (Cato maior de senectute) tuolloin jo edesmenneelle Catolle ja esitti siinä ajatuksia hänen suullaan. Vielä paljon myöhemmin Caton ajan jälkeen, joskus 100-300-luvulla, syntyi opetusrunoja kokoava teos Caton opetuksia, joka on nimeltään oletettavasti kunnianosoitus Catolle, vaikkakaan ei ole hänen kirjoittamansa.
Aktuk
pienoiskuva|Aktuk, vuonna 2018. thumb|Nižni Novgorodin alue Venäjällä. Aktuk (, Aktukovo - tunnetaan myös nimellä Yañapar, Яңапар) on Nižni Novgorodin alueella, Krasnooktjabrskin piirikunnassa sijaitseva kylä. Suurin osa Suomen tataarien esivanhemmista oli kotoisin joko Aktukista tai sen naapurikylistä. Hasan Hamidulla julkaisi kylästä kertovan historiikin vuonna 1954.
Historia
Aktuk oli mahdollisesti kotoisin Länsi-Siperian Tobolskin alueelta. Kylän tataarikulttuurissa on löydetty yhteneväisyyksiä sipiireihin. G. Ahmarovin teoria olikin, että ainakin osa kylään asettuneista olisi ollut Aasiasta tulleita nomadeja. A. Orlovin mukaan "meštšera-tataareja" oli kasakkajoukoissa Siperian valloittamisessa. Uraz puolestaan on yhdistetty perimätiedon mukaan Kasimin kaaniin. "Atar-vaarin" kerrotaan tulleen Kadomista.
Suomen tataarien esivanhempien asuinaikaan kylä oli osa Sergatšin kihlakuntaa ja nykyisin Krasnooktjabrskin piiriä. Aktukissa syntyneiden virallisissa asiakirjoissa kotipaikkana ilmenee usein Urazin pitäjä (Urazovskaya volost), mihin kylä kuului.
Väestö
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94 % kylän asukkaista oli tataareja. Vuonna 2010 asukasmäärä oli 253. Vuonna 1911 se oli ollut 3330 henkeä.
Aktukin aikaisemmasta väestöstä iso osa on siirtynyt sittemmin tiettävästi Moskovaan.
Vanhoja henkilönimiä
Aktukin kylän vanhoista metrikkakirjoista löytyy muun muassa seuraavia henkilönimiä (venäjän kyrillisestä käännetty; alun perin arabialaisella kirjaimistolla).
Kenneth Stevenson
Kenneth William Stevenson (9. marraskuuta 1949 – 11. tammikuuta 2011) oli brittiläinen anglikaanikirkon pappi. Hän toimi vuosina 1995–2009 Portsmouthin piispana.
BeBe Shopp
Beatrice Bella "BeBe" Shopp (s. 17. elokuuta 1930 Hopkins, Minnesota) on vuoden 1948 Miss America. Kilpailun pääpalkinto on opiskelustipendi missin itsensä haluamassa oppilaitoksessa.
Kenneth Stevenson
Lähellä Edinburghia syntyneellä Stevensonilla oli skotti- ja tanskalaistaustaa. Hän sai hoitoa leukemiaan, joka todettiin ensi kertaa syyskuussa 2005. Hän kuoli sairauteen tammikuussa 2011.
BeBe Shopp
Missikilpailun jälkeinen ura
Voitettuaan Miss America- kilpailun vuonna 1948, Shopp käytti palkintorahansa opiskellakseen Manhattan School of Musicissa. Hän erikoistui vibrafoniin ja valmistui lyömäsoitinten tutkinnosta vuonna 1952. Hän myös lauloi Share the Musicin ja Cape Annin sinfoniakuoron kanssa. Hän oli aktiivinen yhteisöasioissa ja johti Gloucester Stage Companyn hallitusta.
Lähellä Miss America -kautensa loppua Ranskassa matkustaessaan Shoppilta kysyttiin kaksiosaisten uimapukujen käytöstä ja hän vastasi: 'En hyväksy bikinipukuja amerikkalaisille tytöille. . . Ranskalaiset tytöt voivat käyttää niitä halutessaan, mutta en silti hyväksy niitä amerikkalaisilla tytöillä. ""
Yksityiselämä
Shopp meni naimisiin Korean sodassa navigaattorina työskennelleen luutnantti Bayard D.Waringin kanssa vuonna 1954 ja sai hänen kanssaan myöhemmin neljä tytärtä.
Hän asuu Rockportissa, Massachusettsissa, ja hänet tunnetaan naimisissa olevalla nimellään Beatrice "Bea" Waring. Hän toimi pappina episkopaalisessa kirkossa ja esiintyi sähköskootteriyrityksen televisiomainoksissa.
Heinäkuusta 2021 alkaen Shopp on vanhin elävä entinen Miss America.
Banawali
29.54556°N, 75.2975°W
Banawali (Devanagari: बन्वालि) on muinainen, raunioitunut Indus-kulttuurin asutuskeskus. Paikka sijaitsee nykyisessä Intiassa, Haryanan osavaltiossa 16 km Fatehabadista. Paikka on kuivuneen Saraswati-joen varrella. Paikan ala on ainakin 10–16 ha. Kaupunki on jaettu muureille eliitin ja tavallisemman väen asuinalueisiin. Kaupunki muistuttaa paljon historialtaan Kalibangania. Kaupunki autioitui luultavasti melko äkkiä.
Lapajärvi (Padasjoki)
Lapajärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Auttoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Nikiaan rauha
Nikiaan rauha oli Ateenan ja Spartan vuonna 421 eaa. solmima rauhansopimus. Se lopetti peloponnesolaissodan ensimmäisen osan, jota oli kestänyt kymmenen vuotta.
Rauhan taustana oli se, että Sparta oli hävinnyt Pyloksen ja Sfakterian taistelut vuonna 425 eaa. Samalla oli ateenalaisten sotavangiksi jäänyt 120 spartalaista. Tämän jälkeen Sparta ei enää ollut uskaltanut hyökätä Ateenaan, koska se pelkäsi että ateenalaiset tappaisivat kostoksi sotavankinsa. Sparta valtasi kuitenkin Amfipoliin vuonna 424 eaa. Samana vuonna Ateena kärsi tappion Delionin taistelussa Boiotiassa. Vuonna 422 eaa. Brasidaan johtamat spartalaiset kukistivat ateenalaiset Amfipoliin taistelussa. Tämän jälkeen kummatkin olivat valmiita rauhaan.
Spartan liittolaiset Boiotia, Korintti, Elis ja Megara eivät kuitenkaan halunneet hyväksyä sopimusta. Lopulta sota jatkui, koska kumpikaan osapuoli ei ollut tyytyväinen ehtoihin.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023 järjestettiin 5.–16. huhtikuuta 2023 Bramptonissa Kanadassa. Kisoja emännöivä Kanada lähti turnaukseen hallitsevana mestarina. Suomi pelasi kisoissa ensimmäistä kertaa alkusarjassa heikompien maiden B-lohkossa. Mestatuuden voitti Yhdysvallat päihitettyään Kanadan loppuottelussa. Pronssiottelussa Tšekki voitti Sveitsin.
Kisoissa rikottiin kahdesti ennätys nopeimmin syntyneestä maalista, kun Ruotsin 16-vuotias pelaaja Hilda Svensson teki maalin ottelussa Saksaa vastaan vain 10 sekunnin pelin jälkeen. Näin ollen hän rikkoi vuoden 1994 kisoista lähtien voimassa olleen ennätyksen, 13 sekuntia. Jo seuraavana päivänä Svenssonin ennätyi rikkoontui, kun Yhdysvaltain Abbey Murphy teki maalin Sveitsiä vastaan ainoastaan 7 sekunnin pelin jälkeen. Myös Suomi rikkoi maailmanmestaruuskisojen ennätyksen kahdesta nopeimmasta maalista tekemällä alkusarjan ottelussa Unkaria vastaan kaksi maalia vain kuuden sekunnin sisään ottelun toisen erän loppupuolella. Suomi voitti kaikki alkulohkon ottelunsa maalierolla 26–3.
Naisen kasvot (vuoden 1938 elokuva)
Naisen kasvot on Gustaf Molanderin ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1938. Tarina pohjautuu Francis de Croissetin näytelmään Il etait une fois. Elokuvan pääosassa on Ingrid Bergman.
Vankilatatuointi
pienoiskuva|[[Venäjä|Venäläinen mies, jonka olkapäässä on vankilatatuointi. Isoa kissaeläintä kuvaava vankilatatuointi symboloi Venäjällä aggressiivista tai väkivaltaista tekoa virkavaltaa vastaan. ]] Vankilatatuoinnilla tarkoitetaan vankilaympäristössä tehtyä tatuointia. Vankilatatuointeihin liittyy usein paljon symboliikkaa.
Vankilatatuoinnit on usein tehty hand poke -tekniikalla tai itse rakennetulla tatuointikoneella käyttäen niitä materiaaleja, joita vankilan sisältä sattuu löytymään, kuten kuulakärkikyniä, kitaran kieliä, partateriä tai paperiliittimiä. Tatuointien tekeminen vankilassa on yleensä kiellettyä ja joskus myös rangaistavaa. Rankaisemisesta on monissa vankiloissa luovuttu, koska rankaisupolitiikan ja salassa tatuoimisen lisäämä hygienian puute kasvatti riskiä tulehdusten ja tautien, kuten hepatiitti C:n ja HIVin leviämiseen.
Historia
Pitkin historiaa monissa kulttuureissa on ollut tapana merkitä vankeja, lainsuojattomia ja rikollisia tatuoimalla heidän tekemänsä rikos tai tuomio näkyvälle paikalle niin, että heidät on voitu tunnistaa rikollisiksi. Alun perin niiden idea onkin ollut nöyryyttää ja merkitä vankeja, ja vasta myöhemmin vankilatatuoinneista tuli osa vankilakulttuuria ja vankien itse tekemiä. Esimerkiksi natsi-Saksan keskitysleireillä vangit merkittiin tatuoiduilla numerosarjoilla. 1900-luvun taitteessa vankilatatuointien määrä kasvoi paikoitellen räjähdysmäisesti ja esimerkiksi Yhdysvalloissa niiden määrä tuhatkertaistui 1880–1930-lukujen välisenä aikana.
Sigrid Undset
Sigrid Undset (20. toukokuuta 1882 Kalundborg, Tanska – 10. kesäkuuta 1949 Lillehammer, Norja ) oli norjalainen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1928.
Vankilatatuointi
Historia
Vaikka tatuoinneista on 2000-luvulla tullut osa valtavirtaa, monissa Aasian maissa tatuoinnit yhdistetään edelleen esimerkiksi yakuzaan ja muutenkin järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Sigrid Undset
Elämänvaiheet
Sigrid Undset oli tunnetun arkeologin Ingvald M. Undsetin tytär. Isä vaikutti siihen, että tytär kiinnostui jo lapsena keskiajan historiasta. Isän kuoltua Sigrid joutui 17-vuotiaasta lähtien elättämään itsensä Oslossa toimistovirkailijana. Vuonna 1912 hän avioitui taidemaalari Anders Svarstadin kanssa. Liitto päättyi eroon vuonna 1925.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Suurimmalla osalla symboleista on useita eri merkityksiä, jotka vaihtelevat alueittain. Esimerkiksi kyynel silmäkulmassa symboloi vangin tappamien ihmisten määrää, sitä että hän on todistanut läheisensä murhan, tai sitä että vanki on raiskattu vankilassa. Kuten moni muukin alun perin vankilatatuointi, myös kyynel silmäkulmassa on kuitenkin tullut osaksi populaarikulttuuria, eikä se nykyään välttämättä symboloi kantajalleen mitään.
Sigrid Undset
Tuotanto
Undset kuvaa teoksissaan naisia historian eri vaiheissa. Kirjailijan varhaisimpia töitä oli vuonna 1912 julkaistu novellikokoelma Fattige skjæbner. Se viitoitti tulevienkin teosten teemoiksi naiseen, kotiin, äitiyteen ja lapseen liittyvät asiat. Niinpä Undset katsoi, että onnellisuuden tavoittelu olisi selvimmin mahdollista lapsen välityksellä. Undset tunnusti, että naisten vapautuspyrkimykset ovat oikeutettuja, mutta niiden edelle hän asetti kodin ja lasten tarpeet.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Kolme pistettä (∴) tarkoittaa ”mi vida loca” eli suomeksi ”hullu elämäni”. Tämä symboli on meksikolaisten vankien käytössä ja sijaitsee yleensä joko silmäkulmassa tai kämmenessä.
Sigrid Undset
Tuotanto
Historiallisissa romaaneissaan Undset pyrki realistisuuteen eikä halunnut verhota keskiaikaa salaperäisyyden hämyyn. Hänen tunnetuin teoksensa Kristiina Lauritsantytär I–III (Kristin Lavransdatter) on sijoitettu 1300-luvun Norjaan. Se kuvaa varakkaan naisen elämää kehdosta hautaan. Ensimmäisessä osassa päähenkilö kamppailee isänsä kanssa päästäkseen naimisiin rakastamansa miehen kanssa, toisessa osassa kuvataan päähenkilön avioliittoa ja kolmannessa osassa tämän vanhenemista ja taistelua ruttoepidemiaa vastaan.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Quincunx (⁙), yksi yleisimmistä vankilatatuoinnista, edustaa vankilassa istuttua aikaa. Symbolin neljä keskenään neliön muodostavaa pistettä edustavat neljää seinää, ja viides, niiden keskellä ja sisäpuolella oleva piste kuvastaa vankia. Pisteet on tatuoitu yleensä käteen, peukalon ja etusormen väliin. pienoiskuva|Viiden pisteen quincunx-tatuointi. Hämähäkinseitti kuvastaa istutun tuomion pituutta. Seitti on yleensä kyynärpäässä, mikä tarkoittaa istumista kyynärpäähän nojaten niin kauan, että hämähäkki on tehnyt siihen verkon. Se symboloi myös kiinni jäämistä ja jumissa olemista. Myös kello ilman viisareita symboloi pitkää tuomiota ja ajan pysähtymistä.
Follow the Blind
Follow the Blind on power metal -yhtye Blind Guardianin toinen täyspitkä albumi. Yhtye jatkoi Follow the Blind levyllään tyylillisesti melko samalla tavalla kuin esikoisalbumillaan Battalions of Fearilla. Levyllä on muun muassa versio Beach Boysin Barbara Ann -kappaleesta, joka aloitti Blind Guardianin cover-sarjan 1960- ja 1970-lukujen pop-kappaleista.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Keskellä rintakehää oleva risti on käytössä varsinkin Venäjällä, jossa se symboloi ”varkaiden prinssiä”. Se on korkein asema, jonka venäläisessä mafia- ja vankilahierarkiassa yksilö voi saavuttaa.
Sigrid Undset
Tuotanto
Undset kokeili joissakin teoksissaan (muun muassa Jenny, 1911) modernistien myöhemmin suosimaa tajunnanvirtatekniikkaa. Hän kirjoitti yli 30 teosta. Muun muassa Anna-Maria Tallgren ja Väinö Jaakkola suomensivat niistä useita.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Britanniasta lähtöisin oleva ACAB-lyhenne tarkoittaa ”all cops are bastards”, eli suomeksi ”kaikki poliisit ovat paskiaisia”. Lyhenteen uskotaan olevan lähtöisin brittiläisestä vankilakulttuurista. Kirjainlyhenne on yleensä tatuoitu rystysiin.
Follow the Blind
Kappaleet
Bonuskappale
Vankilatatuointi
Symboliikka
Pelikortit symboloivat länsimaissa sitä, että vanki pitää uhkapelaamisesta, tai että elämänkatsomuksessa hänen elämänsä on kuin yksi iso uhkapeli. Venäjällä puolestaan myös jokaisella pelikorttien maalla on omat merkityksensä; pata tarkoittaa varasta, risti ylipäätään rikollista, ruutu valtiolle informaatiota luovuttavaa ihmistä sekä hertta sitä, että etsii vankilasta romanttista kumppania. Kaksi jälkimmäistä voivat olla sellaisia, jotka muut vangit ovat tatuoineet toiselle väkisin.
Follow the Blind
Kappaleet
Vuoden 2007 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Vankilatatuointi
Symboliikka
Kirjainlyhenne EWMN tarkoittaa ”evil, wicked, mean, nasty”, eli suomeksi ”paha, ilkeä, häijy, kurja”. Kirjaimet on yleensä tatuoitu rystysiin, ja ne kuvastavat vangin yleistä asennetta.
Sigrid Undset
Arvostus
Undset sai vuoden 1928 Nobelin kirjallisuuspalkinnon. Sen perusteena oli hänen teostensa voimakkaat kuvaukset ​​Pohjolan elämästä keskiajalla. Hän myi Nobelin palkintomitalin ja lahjoitti siitä saadut rahat Suomen lasten hyväksi talvisodan aikana.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Monet vangit kuvaavat vankilatatuointeja ainoaksi tavakseen itseilmaisuun ympäristössä, joka perustuu vapauden riistämiselle. Tatuoinneilla voidaan siis myös ilmaista omaa arvomaailmaa tai kasvattaa yhteenkuuluvuuden tunnetta ja imagoa vankilajengin symbolilla.
Sigrid Undset
Arvostus
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Undsetin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. Undsetin kuva oli aiemmin myös sittemmin käytöstä poistetun Boeing 737-300 -koneen pyrstössä.
Vankilatatuointi
Symboliikka
Vankiloiden uusnatsijengeistä tunnetuimpia on yhdysvaltalainen Aryan Brotherhood (suomeksi arjalainen veljeskunta), jonka vankilatatuointeihin kuuluvat klassisten natsisymboleiden kuten hakaristien, Schutzstaffelin riimujen tai 14/88-numerosarjan lisäksi myös esimerkiksi AB, 666 ja vihreä apila. Suurimman latinalaisamerikkalaisen Latin Kings -jengin symboli on puolestaan viisisakarainen kruunu.
Sigrid Undset
Arvostus
Vuonna 1999 Undset sai kuvansa 500 Norjan kruunun seteliin. Undsetin kuvalla varustettu seteli jäi pois käytöstä vuonna 2019.
Teokset
thumb|Boeing 737, jonka pyrstöön Undsetin kuva on maalattu.
Barbara Jo Walker
Barbara Jo Walker Hummel (12. maaliskuuta 1926 − 7. kesäkuuta 2000) oli vuoden 1947 Miss America.
Elämä
Hän opiskeli Memphiksen yliopistossa ja on Alpha Gamma Delta -opiskelijayhdistyksen alumni. Hän on myös Memphisiin pohjautuvan power pop -yhtye Big Starin edesmenneen Andy Hummelin äiti.
Hän kuoli Memphisissä, Tennesseessä, 7. kesäkuuta 2000.
Pirkko-Liisa Perttula
Pirkko-Liisa Perttula (oik. Tiitinen, s. 7. joulukuuta 1955 Kemi) on toimittaja-kirjailija, jonka teoksiin kuuluu koululaisvitsi- ja kauhujuttu-, sananlasku- ja aforismikokoelmia. Perttula on koulutukseltaan lastentarhanopettaja. Hänen kirjojaan on myyty jo yli miljoona kappaletta.
Koululaisvitsien keräämiseen hän sai innoituksen työskennellessään aikanaan koululaisten iltapäiväosastolla ja kuunnellessaan lasten juttuja. Juttujen muistiinmerkitsemisen ja työstämisen hän aloitti 1980-luvulla. Nykyisin yhteys lapsiin ja nuoriin säilyy oman tyttären ja muiden läheisten lasten kautta.
Pirkko-Liisa Perttulalle on vuosien keräilyharrastuksen myötä kertynyt laaja kokoelma muun muassa vanhoja postikortteja, kiiltokuvia ja paperinukkeja. Keräilyn lisäksi hän harrastaa käsitöitä, kokkailua ja kaikenlaista liikuntaa. Myös kirjallisuus, kielet ja elokuvat kuuluvat hänen harrastuksiinsa.
Koululaisvitsikirjat
Koululaisvitsikirjat on kuvittanut Timo Huhtala.
Georg Stiernhielm
thumb|Georg Stiernhielm. [[David Klöcker Ehrenstrahl (1663).]] Georg Stiernhielm (synt. Göran Olofsson, myös Georgius Olavi, Lillia, 7. elokuuta 1598 Vika, Ruotsi – 22. huhtikuuta 1672 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen hallintomies, kielitieteilijä, yleistieteilijä ja runoilija. Häntä on kutsuttu "Ruotsin runouden isäksi", joka otti ensimmäisenä käyttöön antiikin runomittoja Ruotsin kirjallisuudessa teoksessaan Hercules (1658).
Elämä ja ura
Göran Olofssonin isä Olof Marqvardsson oli ammatiltaan vuorimies Svartskärsin kylässä Vikan pitäjässä Taalainmaalla. Göran aloitti opettajanuransa Västeråsin koulussa, josta hän lähti vuonna 1619 Uppsalan yliopiston ja otti nimen Lillia. Hän opiskeli myös Saksassa jonkin aikaa ja palasi Uppsalaan 1624. Hän lähti pian kuitenkin takaisin Saksaan ja matkusteli myös Italiassa, Ranskassa, Hollannissa ja Englannissa. Piispa Johannes Rudbeckius kutsui hänet lehtoriksi Västeråsin gymnasiumiin vuonna 1626 ja kohta tämän jälkeen kuningas Kustaa II Aadolf nimitti hänet Tukholman Collegium illustren aateliston oppimestariksi ja hän sai nimityksen johdosta suurta huomiota. Hänet nimitettiin Tarton hovioikeuden asessoriksi 1630 ja aateloitiin vuonna 1631 nimellä Stiernhielm saaden läänityksikseen Stjernlundin ja Vasulan tilukset Liivinmaalla. Hänestä tuli myös Liivinmaan maaneuvos vuonna 1639. Stiernhielm kutsuttiin takaisin Tukholmaan 1642 juuri perustettuun Lagkommissioneniin ja hän jäi useiksi vuosiksi maan pääkaupunkiin.
Pirkko-Liisa Perttula
Hassunkuriset arvoitukset päiväkoti-ikäisille ja pikku koululaisille
Kirjat on kuvittanut Juha Roikonen.
Georg Stiernhielm
Elämä ja ura
thumb|Muistomerkki Knivassa Stiernhielmin syntymäpaikalla Kuningatar Kristiina alkoi kiinnittää huomiota Stiernhielmin runoihin ja hän sai siten osakseen myös yhä enemmän yleistä huomiota Tukholman piireissä. Stiernhielm nimitettiin Tarton hovioikeuden varapresidentiksi 1648 mutta kutsuttiin pian taas takaisin Tukholmaan Riksarkivetin johtajaksi vuonna 1649 ja Ruotsin kuningashuone kiinnitti huomiota edelleen runsaasti hänen runouteensa ja tuotantoonsa. Jonkin ajan kuluttua Stiernhielm joutui hovin epäsuosioon johtuen tämän kritiikistä eräitä kuningattaren suosikkeja kohtaan ja hän joutui palaamaan Liivinmaalle. Pohjan sodan sytyttyä Stiernhielm joutui palaamaan Tukholmaan 1656 perheensä kanssa. Sodan jälkeen Stiernhielm kärsi perheineen virattomaksi jäätyään talousvaikeuksista. Kaarle X Kustaa nimitti hänet maatuomariksi nyt Ruotsin haltuun joutuneeseen Trondheimin lääniin, jonka se tosin jälleen menetti vuonna 1660 ja Stiernhielm jäi taas työttömäksi. Hänet kutsuttiin krigsrådin jäseneksi 1661 ja vuotta myöhemmin Reduktionskollegiumiin. Vuonna 1667 hänet nimitettiin vastaperustetun antikviteettikollegion ensimmäiseksi johtajaksi, joka takasi lopulta Stiernhielmille vakaan toimeentulon hänen elämänsä loppuvuosiksi. Stiernhielmin kuoltua Ruotsin akatemia julkaisi muistomitalin hänen kunniakseen.
Pirkko-Liisa Perttula
Kauhujuttukirjat
Kirjat on kuvittanut Sami Toivonen.
GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2016
GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2016 oli GP2-kauden 2016 yhdestoista ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 26.–27. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Adu Dhabin GP:n ohessa.
Georg Stiernhielm
Tuotanto ja merkitys
Tieteellisen toiminnan ohessa Stiernhielmin merkittävimpänä panoksena pidetään hänen herättämäänsä huomiota siihen saakka väheksytyn ruotsin kielen aseman nostamiseen. Hän julkaisi sanakirjoja ja tutki kielen alkuperää. Hänen runonsa olivat Ruotsin runoudessa käänteentekeviä, vieden alaa eteenpäin kansanlauluista ja -riimeistä taiteeksi.
Pirkko-Liisa Perttula
Kauhujuttukirjat
Kirjat on kuvittanut Marko Turunen.
Kirjat on kuvittanut Juhana Salakari.
Anna Anvegård
Anna Elin Astrid Anvegård (s. 10. toukokuuta 1997 Bredaryd, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kesäkuun 2021 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 19 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa sekä tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Anvegård edustaa englantilaista Evertonia, johon hän siirtyi heinäkuussa 2021 kotimaansa Rosengårdista. Elokuuhun 2019 saakka hän edusti Växjön joukkuetta.
Insuliinihoito
Insuliinihoito tarkoittaa insuliinin avulla toteutettavaa diabeteksen hoitoa. Insuliini voidaan annostella pistoksin eli injektioin useimmiten insuliinikynällä ihonalaiskerrokseen yhden tai useamman kerran päivässä. Insuliinipumpulla voi laittaa insuliinia nopeasti ja vaivattomasti jokaisen syömisen jälkeen myös pieninä annosmäärinä.
Aikuistyypin diabetestä sairastavat henkilöt kärsivät insuliiniresistenssistä, jolloin heidän verenkierrossaan oleva insuliini ei enää alenna sokeritasoa yhtä tehokkaasti kuin terveillä henkilöillä. Haiman insuliinintuotanto ajan myötä heikkenee, jolloin myös aikuistyypin diabeetikko saattaa tarvita insuliinihoitoa.
Gerhardsenin III hallitus
pienoiskuva|200px|Pääministeri [[Einar Gerhardsen.]] Gerhardsenin III hallitus oli Norjan hallitus 28. tammikuuta 1955 – 28. elokuuta 1963. Se koostui pelkästään työväenpuolueesta.
Ministerit
Pääministeri Ulkoministeri Oikeusministeri Kunta- ja työministeri Puolustusministeri Sosiaaliministeri Kirkko- ja opetusministeri Elinkeinoministeri Maatalousministeri Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri Kalastusministeri Liikenne- ja viestintäministeri Valtiovarainministeri Perhe- ja kuluttajaministeri Palkka- ja hintaministeri
Teppo Järvinen
Teppo Järvinen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen lavastaja. Koulutukseltaan hän on Taiteiden maisteri (Taideteollinen Korkeakoulu, Lavastustaiteen laitos, 1997) ja arkkitehti (Teknillinen Korkeakoulu, Arkkitehtiosasto, 1999).
Järvinen on lavastanut lukuisia kotimaisia kantaesityksiä, klassikkonäytelmiä, musikaaleja ja oopperoita sekä noin sata tv-ohjelmaa. Järvinen toimii freelancerina ja hänen suunnittelemia lavastuksia on nähty mm Kansallisteatterissa, Kansallisoopperassa, KOM-teatterissa, Göteborgsoperanissa, Tampereen Teatterissa sekä Helsingin, Turun, Seinäjoen ja Oulun kaupunginteattereissa.
Vuonna 2022 hänen suunnittelemia näyttämöteoksiaan olivat Enni Mustosen kirjoihin perustuva näytelmä "Järjen ja tunteen tyttäret" Seinäjoen Kaupunginteatterissa sekä kokonaisvisualisointi August Strindbergin näytelmään Dödsdansen perustuvaan esitykseen "Kuolemantanssi", joka toteutettiin ohjaaja Tiina Puumalaisen ideoimana ja sovittamana draamallisena tanssiteoksena Tampereen Työväen Teatterissa. Samoin hän oli lavastajana syksyllä 2023 ilmestyvässä elokuvassa Antero Varovainen ja Onnenkivi. .
Syksyllä 2022 valmistui lavastus Vaasan kaupunginteatterin musikaaliin West Side Story.
Suomen Kansallisteatterissa tulee maaliskuussa 2023 ensi-iltaan Kuningas Lear, Tiina Puumalaisen kääntämä ja sovittama versio Shakespearen klassikosta. Järvinen suunnittelee teoksen kokonaisvisualisoinnin.
Tunnustuksia
Järviselle myönnettiin vuoden 2020 Videosädepalkinto näytelmästä, "Aalto – Don´t Forget to Play!" yhdessä Juha Haapasalon kanssa, sekä Erikoissädepalkinto vuonna 2014.
Yksityiselämä
Järvisen puoliso on ohjaaja Tiina Puumalainen, jonka kanssa hän myös työskentelee.
Ylihärmän rata
Ylihärmän rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut sivurataosuus Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Se yhdisti Ylihärmän keskustaajaman Pohjanmaan rataan ja siellä sijaitsevaan Härmän rautatieasemaan. Rataosan kokonaispituus Härmän asemarakennuksen kohdalta radan läntisimpään pisteeseen mitattuna oli noin 12,5 kilometriä. Rataosuus Markkulan vaihteelta Pohjanmaan radan varrelta Kaupinkankaalle avattiin liikenteelle toukokuussa 1931. Radan kolmen kilometrin pituinen jatko-osa Kaupinkankaalta Ylihärmään rakennettiin ylihärmäläisten talkootyönä ja se avattiin liikenteelle lokakuussa 1951. Radalla oli suuri merkitys Ylihärmälle: Se toi kuntaan runsaasti teollisuutta.
Radalla oli vuosina 1951–1953 henkilöliikennettä, joka lopetettiin kuitenkin kannattamattomana.
Vuonna 1941 saksalaiset rakensivat Kauppiin silloin Euroopan suurimman perunavaraston. Työvoimana käytettiin noin sataa venäläistä sotavankia. Varastossa perunat esikeitettiin ja lähettiin tätä rataa pitkin rintamille. Rakennus oli niin iso, että sisään mahtui veturi ja viisi vaunua. Sodan jälkeen rakennus purettiin. Koneet vietiin Neuvostoliittoon sotasaaliina. Läheisyyteen rakennettiin 1959 Osuusliike Elannon suuri perunavarasto, johon myös sopi tavarajuna sisään. Tämä rakennus on yhä olemassa ja usein virheellisesti väitetään sen olevan tuo saksalaisten perunavarasto.
Ylihärmän asemarakennus on yhä olemassa ja on tällä hetkellä yrityskäytössä.
Kotapähkinäkasvit
Kotapähkinäkasvit (Staphyleaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Crossosomatales-lahkossa. Siinä on 45 lajia eri puolilla maapalloa, ei kuitenkaan Pohjois-Euroopassa.
Tuntomerkit
Kotapähkinäkasvit ovat aina- tai kausivihantia pensaita tai puita, joiden puu on usein fluoresoivaa. Nivelten kohdalla johtojännelieriössä on joko kolme tai viisi aukkoa. Kasveissa on limasoluja. Lehdet ovat vastakkaisesti, pääteparisia, sahalaitaisissa. Lehdyköissä on pienet korvakkeet eli stipellit ja lehtikannassa usein varsinaiset korvakkeet. Verholehdet ovat terälehtimäisiä, heteitä on yhtä monta kuin verholehtiä, palhot ovat litteitä ja ponnet nuolimaisia. Kehänalainen sikiäin on kahden tai kolmen, harvoin neljän emilehden yhteenkasvettuma, ja kussakin emilehdessä on tavallisesti 6-12 (joskus vähemmän) siemenaihetta. Hedelmä on avautumaton, marja tai kuiva ja rakkomainen. Siemeniä hedelmässä on vähän, ja niissä on vihreä alkio, jolla on isot alkeislehdet. Kromosomiluku n = (11-)13(-14).
Levinneisyys
Kotapähkinäkasvien levinneisyys on melko hajanainen ja keskittyy pohjoisen pallonpuoliskon lämpimänlauhkeille alueille. Tropiikkiin asti ne ovat levinneet Amerikassa, Malaijien saaristossa ja Uudessa-Guineassa.
Luokittelu
Kotapähkinäkasveihin kuuluu kaksi sukua ja 45 lajia. Kotapähkinöitä (Staphylea) on 23 lajia ja suvussa Dalrympelea on 20–25 lajia.
Baran kulttuuri
Baran kulttuuri oli pohjoisessa Intiassa ja Pakistanissa noin 2000 eaa. Indus-kulttuurin myöhäisvaiheessa noussut kulttuuri. Kulttuurin tärkeimmät löytöpaikat ovat Bara, Dher Majra ja Sanghol. Kulttuuri lienee kehittynyt Sothi-Siswalin ja Harappan kulttuureista.