cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amerikanviklo
Levinneisyys ja elinympäristö
Amerikanviklo pesii eteläisessä Alaskassa ja Kanadassa. Maailman populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain eteläosista Etelä-Amerikan eteläkärkeen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Amerikanviklo pesii pohjoisella soiden ja vesistöjen pirstomalla havumetsäalueella. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla laji viihtyy lampareilla ja allikoilla sekä märillä niityillä.
Kenny Loggins
Kenny Loggins (syntyjään Kenneth Clark Loggins, s. 7. tammikuuta 1948, Everett, Washington) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on esimerkiksi tehnyt 1994 suositun nuorille tarkoitetun albumin Return to Pooh Corner. Hän muodosti 1970-luvulla Jim Messinan kanssa duon nimeltä Loggins & Messina. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Celebrate Me Home.
Sillamäe
Sillamäe on kaupunki Viron Itä-Virumaan maakunnassa Suomenlahden rannalla. Kaupungin nimi on suomennettuna Sillanmäki. Kaupungissa on runsaat 13 000 asukasta.
Amerikanviklo
Lisääntyminen
Amerikanviklon pesä on kuoppa maassa kasvillisuuden suojassa, usein pensaan alla, metsässä ja usein kaukana rannasta. Munia on kolme tai neljä. Haudonta kestää noin 23 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ovat lentokykyisiä 18–20 päivän ikäisinä.
Sillamäe
Itä-Virumaan maakunnassa on neljä historiallisesti muodostunutta yhteistyöaluetta, joista Sillamäe kuuluu Idaregiooniin. Sen neljällä kunnalla (Narva, Narva-Jõesuu, Sillamäe, Vaivara) on keskinäinen kumppanuussopimus Kotkan–Haminan seudun viiden kunnan (Hamina, Kotka, Miehikkälä, Pyhtää, Virolahti) kanssa.
Amerikanviklo
Ravinto
Amerikanviklo syö mudassa eläviä selkärangattomia sekä pikkukaloja.
Sillamäe
Historia
Neuvosto­­vallan aikana Sillamäe oli teollisuus­kaupunki, jossa oli kemianteollisuutta ja ennen kaikkea ydinvoimamateriaalien jalostusta, kuten uraanin rikastamista. Sotilaallisen merkityksensä vuoksi se oli yksi Neuvosto­­liiton suljetuista kaupungeista, jonne ulko­puolisilla ei ollut pääsyä. Sillamäen kadut sijaitsivat välittömästi Tallinnan–Leningradin päätien kyljessä eikä sen nimeä tai sijaintia piilotettu kartoilta, vaikka teollisuuden laatu salattiin. Sillamäe oli suljettu vuoteen 1991 asti. Sotateollisuuden työvoimana käytettiin venäläisiä siirtolaisia, sotavankeja ja jopa leningradilaisia kodittomia nuoria. Suuri osa Sillamäen asukkaista on venäläissiirtolaisten jälkeläisiä. Entinen uraanirikastamo tuottaa nykyisin harvinaisia maa­metalleja.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Sillamäen kaupungissa oli 14 252 asukasta, joista 684 (4,8 %) oli virolaisia, 12 468 (87,5 %) venäläisiä ja 1 074 (7,5 %) muita kansallisuuksia.
Matkailu
Maaliskuussa 2006 Sillamäen ja Kotkan välille avattiin matkustajalaivayhteys, jolla liikennöi Narva Linen ropax-tyyppinen M/S Vironia. Yhtiö ilmoitti kuitenkin lokakuussa 2007 päättävänsä liikenteen kannattamattomana.
Muuta
Nokia on Sillamäen suomalainen ystävyyskaupunki.
Beta Pegasi
Beta Pegasi (β Peg / β Pegasi) eli Scheat on Pegasuksen tähtikuviossa sijaitseva tähti. Scheat on punainen jättiläistähti, jonka säde on 97 auringon sädettä ja kirkkaus 1500 aurinkoa. Monien punaisten jättiläisten tapaan tähdessä on epäsäännöllisiä valonvaihteluja, joiden takia tähden kirkkaus vaihtelee välillä +2,31 - +2,74.
Rihpogáisi
Rihpogáisi on Skandeilla sijaitseva monihuippuinen vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Skibotndalen-laakson varrella E8-tien lounaispuolella. Vuoren korkein huippu on 1 409 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Updown Court
thumb|Ilmakuva Updown Courtista vuodelta 2004. Updown Court on Windleshamissa Surreyssa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva asuinrakennus, joka luokiteltiin vuonna 2006 maailman kalleimmaksi. Asunnon hinnaksi on arvioitu 122,2 miljoonaa dollaria. Kartanossa on 103 huonetta ja viisi uima-allasta sekä squash-kenttä, keilarata, lämmitetty marmorinen pihatie ja työhuoneen mosaiikkilattiassa 24 karaatin kultaus. Maanalaisessa autotallissa on tilaa kahdeksalle limusiinille.
Kuin lintu langalla
Kuin lintu langalla (Bird on a Wire) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut toimintakomedia. Elokuvan on ohjannut John Badham ja pääosia näyttelevät Mel Gibson ja Goldie Hawn.
Tarina
Todistajien suojeluohjelmassa mukana oleva, piileksivä mies ja lakinainen pakenevat rakastavaisiksi tekeytyen.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hän kuvaa elokuvaa kahden supertähden ympärille kasatuksi, heikosti koossa pysyväksi toimintarymistelyksi.
Helen Mirren
Helen Lydia Mirren (s. 26. heinäkuuta 1945 Chiswick) on englantilainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän on voittanut kolme Emmy-palkintoa ja vuoden 2006 parhaan naispääosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa The Queen. Tämä oli hänen kolmas Oscar-ehdokkuutensa.
Ura
Mirren on ainoa näyttelijä, joka on esittänyt valkokankaalla sekä Elisabet I:tä että Elisabet II:ta ja lisäksi voittanut molemmista samana vuonna (2007) Golden Globe -palkinnot.
Yksityiselämä
Helen Mirren on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen ohjaaja-tuottajan Taylor Hackfordin kanssa vuodesta 1997 lähtien; hänellä ei ole lapsia.
Valikoitu filmografia
upright|pienoiskuva|Helen Mirren BAFTA-palkinnon jakotilaisuudessa 2007.
Myosiini
Myosiini-II aiheuttaa lihassolujen supistuksen yhdessä aktiinin kanssa. Se muodostaa yhdessä aktiinin kanssa aktomyosiiniksi kutsutun valkuaisainekompleksin, jonka aktiini- ja myosiinisäikeiden keskinäiseen liikkeeseen lihassolun supistuminen perustuu.
Myosiini-I -molekyyli lyhythäntäisenä molekyylinä osallistuu soluelimien siirtämiseen solujen sisällä. Myosiini-III on tieteellisessä mielessä huonosti tunnettu. Myosiini-XV osallistuu sisäkorvan värekarvojen toimintaan.
Pihtilampi (Multia)
Pihtilampi on Keski-Suomessa Multialla Linnankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 9,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä.Lammen tilavuudeksi on saatu 195 000 kuutiometriä eli 0,195 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 4,6 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Mykänjoen valuma-alueeseen (35.675) se kuuluu.
Hermann Abendroth
thumb|Hermann Abendroth. Hermann Paul Maximilian Abendroth (19. tammikuuta 1883 Frankfurt am Main – 29. toukokuuta 1956 Jena) oli saksalainen kapellimestari.
Elämäkerta
Abendroth opiskeli musiikin teoriaa, säveltämistä ja pianonsoittoa Münchenin konservatoriossa (Münchner Konservatorium) vuosina 1900–1903. Wagneristi Felix Motti oli hänen opettajansa, kunnes hän vastaanotti Lyypekin kaupungin kapellimestarin tehtävät vuosina 1905–1911. Tässä tehtävässä hänet korvasi Wilhelm Furtwängler.
Lyhyen Essenissä työskentelyn jälkeen Abendroth nimitettiin kapellimestariksi Kölniin, jossa hän johti vuosina 1915–1934 johti Gürzenich-orkesteria sekä kaupungin konservatoriota vuosina 1925–1943. Tämän orkesterin kanssa hän sai arvostusta kaikkialla Euroopassa ja hänet kutsuttiin useita kertoja johtamaan Neuvostoliiton Valtion sinfoniaorkesteria sekä Lontoon sinfoniaorkesteria.
Vuonna 1934 Abendroth joutui eroamaan tehtävistään Kölnissä, koska häntä epäiltiin liian läheisistä suhteista neuvostoliittolaisiin. Hänet kuitenkin nimitettiin erittain arvostetun Leipzigin Gewandhaus-orkesterin johtoon. Hänen edeltäjänsä Bruno Walter oli joutunut eroamaan tehtävästä juutalaisen syntyperänsä tähden, vaikka samaan aikaan Kölnin kamariorkesteri levytti hänen johdollaan muun muassa Vivaldin, Händelin ja Mozartin musiikkia. Leipzigin orkesterin johdossa Abendroth toimi aina vuoteen 1945 saakka. Samaan aikaan hän jätti myös tehtävänsä Leipzigin konservatoriossa, johon hänen oli nimetty vuonna 1941.
Abendroth oli natsipuolueen jäsen, mutta hän vakuutti aina, ettei ollut koskaan osallistunut yhteenkään poliittiseen kokoukseen tai mihinkään vastaavaan toimintaan.
Sodan jälkeen hänestä tuli Weimarin kaupungin musiikillinen johtaja vuosiksi 1945–1956 ja samalla hän myös palasi Leipzigiin johtamaan Leipzigin radion sinfoniaorkesteria vuosina 1949–1956. Viimeiseksi hän johti vuosina 1953–1956 Berliinin radion sinfoniaorkesteria Itä-Berliinissä.
Ohjelmisto
Orkesterinjohtajana Abendrot oli kuin kotonaan saksalaisen ohjelmiston kanssa, hän levyttikin Anton Brucknerin sinfoniat erittäin onnistuneesti ja niitä levyttäessään hän pääsi valloilleen tarkkavaistoisuutensa, jota nämä sinfoniat vaikeutensa vuoksi vaativat.
Varghese Chakkalakal
Varghese Chakkalakal (s. 7. helmikuuta 1953) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1981 ja nimitettiin Kannurin hiippakunnan piispaksi 5. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Daniel Acharuparambil, jota avustivat Francis Kallarakal ja Maxwell Valentine Noronha.
Sergius Rügenberg
thumb|210px|Sergius Rügenberg (oik.) vastaanottamassa berliiniläistä taidepalkintoa 1963. Sergius Rügenberg tai Sergius Ruegenberg (17. tammikuuta 1903 Pietari, Venäjän keisarikunta – 23. maaliskuuta 1996 Berliini, Saksa) oli venäläis-saksalainen arkkitehti ja muotoilija.
Björn Waldegård
thumb|Kartanlukija [[Franz Wurz ja Björn Waldegård vuonna 1984.]] Björn Waldegård (12. marraskuuta 1943 – 29. elokuuta 2014 ) oli ruotsalainen rallikuljettaja. Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäinen henkilökohtaisen rallin maailmanmestaruuden vuonna 1979.
Ura
Waldegård oli mukana MM-sarjassa alusta asti (Monte Carlo -ralli 1973). Hänen viimeinen MM-rallinsa oli Safari-ralli 1992. Waldegård tunnettiin rallimaailmassa "Afrikan kettuna", sillä Waldegård keräsi yhteensä seitsemän voittoa Norsunluurannikon rallista ja Safari-rallista.
Waldegård voitti vuoden 1990 Safari-rallin 46 vuoden ja 5 kuukauden ikäisenä ja hän oli pitkään vanhin MM-osakilpailun voittanut kuljettaja. Ennätyksen rikkoi Sébastien Loeb tammikuussa 2022.
Marian Nixon
Marian Nixon (20. lokakuuta 1904 Superior, Wisconsin – 13. helmikuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen, ja hänen alkuperäinen nimensä oli Marja Nissinen.
Hän aloitti esiintymisen teini-ikäisenä vaudevillessä, ja elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1922. Mykkäelokuvien aikakaudella Nixon näytteli naispääosia useissa elokuvissa ja hän siirtyi onnistuneesti äänielokuviin. Nixonin valkokangasimago ihanteellisena vaimona ja tyttöystävänä oli kuitenkin menossa pois muodista. Hän yritti muuttaa imagoaan näyttelemällä koomisessa roolissa vuonna 1934 valmistuneessa elokuvassa We're Rich Again, mutta elokuva ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Nixon vetäytyi elokuvista vuonna 1936. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Hänen lapsenlapsiaan ovat käsikirjoittajat Ted Griffin ja Nicholas Griffin.
Tina Weirather
Tina Weirather (s. 24. toukokuuta 1989 Vaduz) on liechtensteinilainen alppihiihtäjä. Hän on saavuttanut supersuurpujottelussa olympiapronssia ja MM-hopeaa. Maailmancupissa hän on voittanut supersuurpujottelucupin kahdesti sekä yhteensä yhdeksän osakilpailua, joista seitsemän supersuurpujottelussa. Hänen vanhempansa, äiti Hanni Wenzel ja isä Harti Weirather, ovat molemmat entisiä alppihiihtäjiä.
Arvokilpailut
Nuorten MM-kilpailuissa Weirather on voittanut kaksi kultamitalia sekä kolme hopeamitalia. Kultaa hän voitti Mont-Sainte-Annen suurpujottelussa 2006 sekä Altenmarkt-Zauchenseen/Flachaun syöksylaskussa 2007. Vuonna 2007 hän voitti myös hopeaa sekä Flachaun suurpujottelussa että Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa. Vuonna 2009 hän sijoittui hopealle Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa.
Maailmancup
Weiratherin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenin suurpujottelussa 22. lokakuuta 2005. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Reiteralmin superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2006 oltuaan lopputuloksissa 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseen superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2007 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lake Louisen syöksylaskussa kaudella 2011–2012. Hän sijoittui samalla kaudella toiseksi myös Banskon supersuurpujottelussa. Lisäksi hän oli kolmas St. Moritzin syöksylaskussa sekä Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs ja syöksylaskucupissa toinen. Kaudella 2012–2013 Weirather oli kolmas Lake Louisen syöksylaskussa. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupvoittonsa Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa 1. maaliskuuta 2013.
Weirather sijoittui kaudella 2013–2014 toiseksi Beaver Creekin syöksylaskussa ja kolmanneksi suurpujottelussa. Hän sijoittui sekä Lake Louisen syöksylaskussa että supersuurpujottelussa toiseksi. Joulukuussa Weirather saavutti uransa toisen voiton St. Moritzin supersuurpujottelussa ja kolmannen voittonsa Val d’Isèren suurpujottelussa. Tammikuussa hän saavutti Cortina d'Ampezzon syöksylaskuissa sijat kaksi ja kolme sekä toisessa supersuurpujottelussa sijan kaksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi, supersuurpujottelucupissa kolmanneksi ja syöksylaskucupissa neljänneksi.
Kaudella 2014–2015 Weirather voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun sekä sijoittui kolmanneksi Lake Louisen syöksylaskussa, Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa ja Mariborin suurpujottelussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes. Kaudella 2015–2016 Weirather sijoittui kolmanneksi Söldenin suurpujottelussa ja toiseksi Lienzin suurpujottelussa. Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa hän oli toinen ja Mariborin suurpujottelussa kolmas. Hän voitti La Thuilen ja Sankt Moritzin supersuurpujottelut. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi, supersuurpujottelucupissa toiseksi ja suurpujottelucupissa viidenneksi.
Weirather voitti kaudella 2016–2017 Aspenin supersuurpujottelun. Hän sijoittui toiseksi Lake Louisen ja Val d’Isèren supersuurpujotteluissa sekä Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa. Kolmas hän oli Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa. Hän voitti supersuurpujottelun maailmancupin, sijoittui syöksylaskucupissa viidenneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui Lake Louisessa toiseksi syöksylaskussa ja voitti supersuurpujottelun. Hän oli supersuurpujottelussa kolmas St. Moritzissa ja toinen Val d’Isèressä. Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa hän oli toinen ja Garmisch-Partenkirchenin syöksyssä kolmas. Maaliskuussa 2018 hän voitti Crans-Montanan supersuurpujottelun. Hän voitti supersuurpujottelucupin, oli kolmas syöksylaskucupissa ja kuudes maailmancupin kokonaiskilpailussa.
Weirather sijoittui kaudella 2018–2019 supersuurpujottelussa kolmanneksi Sankt Moritzissa sekä toiseksi Val Gardenassa ja Cortina d'Ampezzossa. Supersuurpujottelucupissa hän oli kolmas.
Pyjamabanaanit
Pyjamabanaanit on australialainen lastenohjelma, jota on esitetty vuodesta 1992 alkaen. Sarja kertoo pyjamaan pukeutuneista banaaneista B1 ja B2 sekä heidän ystävistään. Sarjaa on Suomessa esitetty MTV3-kanavalla 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa Huomenta Suomi -aamuohjelman yhteydessä. Pyjamabanaanien dubbauksesta vastasi PVP-Voice.
Super 8 (elokuva)
Super 8 on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. J. Abramsin ohjaama tieteiselokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1979.
Tom Lantos
thumb|right|Tom Lantos Thomas Peter ”Tom” Lantos (1. helmikuuta 1928 Budapest, Unkari – 11. helmikuuta 2008 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat) oli amerikanunkarilainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuodesta 1981 kuolemaansa.
Lantosilla oli vaimonsa Annetten kanssa lapset Annette ja Katrina sekä lukuisia lapsenlapsia. Lantos piti itseään maallistuneena juutalaisena, mutta vaimo ja lapset kuuluvat mormoneihin. Hänen leskensä on Gaborin näyttelijäsisarusten Zsa Zsan, Evan ja Magdan serkku. Tytär Katrina on naimisissa poliitikko ja diplomaatti Richard Swettin kanssa ja itse vuoden 2008 senaattoriehdokas.
Lantos muistetaan ympäristöasioiden puolestapuhujana. Hän kannatti lisäksi muun muassa homoliittoja, tiukempaa asekontrollia, uudistuksia terveydenhuoltojärjestelmässä, kannabiksen lääkekäyttöä sekä mahdollisuutta aborttiin. Hän oli alun perin Persianlahden sodan 1991 kannattaja ja joutui 28. huhtikuuta 2006 neljän muun kongressin jäsenen ja kuuden muun aktivistin kanssa pidätetyksi ”häiritsevästä käyttäytymisestä”; hän oli kuulunut joukkoon, joka protestoi Sudanin suurlähetystön edessä Washington DC:ssä Sudanin hallituksen oletettuja toimia Darfurin konfliktissa.
Lantos nimitettiin vuonna 2007 edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi. Hänet nähtiin Oscar-palkitussa dokumentissa The Last Days (1998), joka käsittelee viiden unkarinjuutalaisen tarinaa holokaustin aikana, sekä toisessa dokumentissa, To Bear Witnessissä. Hän ilmoitti 2. tammikuuta 2008, että ei asettuisi uudelleen ehdolle, sillä oli sairastunut syöpään; hän kuoli Marylandissa 11. helmikuuta, hieman 80-vuotispäivänsä jälkeen.
Maria Höfl-Riesch
Maria Höfl-Riesch (o.s. Riesch, s. 24. marraskuuta 1984 Garmisch-Partenkirchen) on saksalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2000–2014.
Riesch voitti junioreiden MM-kilpailuissa neljä maailmanmestaruutta ja kaikkiaan kahdeksan MM-mitalia. Vuonna 2009 Riesch voitti pujottelun maailmanmestaruuden Val d'Isèressä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa superalppiyhdistetyssä ja pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenissä 2011 Riesch sijoittui MM-pronssille sekä supersuurpujottelussa että syöksylaskussa. Schladmingissa 2013 hän saavutti MM-kultaa superalppiyhdistetyssä sekä pronssia syöksylaskussa ja joukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 Höfl-Riesch voitti kultaa superalppiyhdistetyssä. sekä hopeaa supersuurpujottelusta.
Maailmancupissa Riesch voitti 27 osakilpailua ja maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2010–2011. Lisäksi hän voitti supersuurpujottelun ja alppiyhdistetyn maailmancupin kaudella 2007–2008, pujottelucupin kausilla 2008–2009 ja 2009–2010 ja syöksylaskucupin 2013–2014.
Riesch meni huhtikuussa 2011 naimisiin managerinsa Marcus Höflin kanssa ja hän otti käyttöön yhdistelmänimen Höfl-Riesch. Myös Rieschin pikkusisko Susanne Riesch on huipputason alppihiihtäjä.
Höfl-Riesch lopetti uransa kauden 2013–2014 jälkeen.
Engelbert Humperdinck
200px|thumb|right|Engelbert Humperdinck Engelbert Humperdinck (1. syyskuuta 1854 – 27. syyskuuta 1921) oli saksalainen myöhäisromantiikan ajan säveltäjä.
Henry Laakso
Henry Ilmari Laakso (28. joulukuuta 1894 Vihanti – 17. lokakuuta 1944) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Matti Laakso ja Hilma Sofia Mikkola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Marie Tawaststjernan kanssa.
Anthony Benna
Anthony Benna (s. 25. syyskuuta 1987 Cluses) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Benna kilpailee kumparelaskussa. Seuratasolla 172 senttimetriä pitkä ja 76 kilogrammaa painava Benna edustaa SC Megèveä.
Henry Laakso
Opinnot
Hän kävi kuusi luokkaa Oulun klassillista lyseota. Hän suoritti Kadettikoulun kuuntelu-upseerina vuosina 1924–1925 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssilla vuonna 1928.
Engelbert Humperdinck
Engelbert Humperdinckin maine perustuu pääosin hänen oopperaansa Hannu ja Kerttu (1893), joka pohjautuu samannimiseen Grimmin satuun. Hän sävelsi myös muuta näyttämömusiikkia, orkesteriteoksia, kamarimusiikkia ja lauluja.
Anthony Benna
Benna voitti kumparelaskun kultaa vuoden 2015 MM-kisoista Itävallan Kreischbergistä pistein 86.89. Samojen kisojen parikumpareissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän on osallistunut myös kaksiin talviolympialaisiin, ollen vuonna 2010 Vancouverissa 30. ja vuonna 2014 Sotšissa 23.
Henry Laakso
Jääkäriaika
Tämä valtion rautateillä palkkioharjoittelijana vuosina 1913–1916 toiminut Vihantilainen liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 17. helmikuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin 28. maaliskuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Seuraavana vuonna 1918 hän pääsi toimeen Hampurin jääkäritoimistoon, jossa hän palveli siihen saakka, kunnes hän palasi Suomeen 19. maaliskuuta 1919.
Johann Nepomuk Mälzel
Johann Nepomuk Mälzel (15. elokuuta 1772 – 21. heinäkuuta 1838) oli saksalainen keksijä, insinööri ja viihdyttäjä. Hänet tunnetaan parhaiten metronomin valmistuksesta, useista musiikkikoneista sekä Turkkilaiseen kohdistuvasta tutkimuksestaan.
Sami Hopponen
Sami Hopponen (s. 7. syyskuuta 1987 Polvijärvi) on suomalainen harmonikansoittaja.
Johann Nepomuk Mälzel
Elämä ja työ
Mälzel syntyi Regensburgissa, Saksassa. Hänen isänsä rakensi urkuja työkseen. Mälzel hankki tutkinnon musiikista ja muutti Wieniin vuonna 1792. Siellä hän keksi panharmonikonin. Vuonna 1813 Mälzel tapasi Beethovenin ja taivutteli tämän kirjoittamaan hänelle sävellyksen. Miehet riitaantuivat myöhemmin sävellyksen takia. He kiistelivät siitä, kumpi omistaa kappaleen.
Anthony Benna
Maailmancupissa Benna on kilpaillut vuodesta 2005 asti. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Megeven parikumparekilpailussa maaliskuussa 2015. Hän voitti saman lajin myös Deer Valleyssa helmikuussa 2016. Meribelin parikumpareissa hän sijoittui toiseksi joulukuussa 2011 ja kolmanneksi joulukuussa 2008. Hän oli Rukalla kolmas kumparelaskussa joulukuussa 2011 ja parikumpareissa joulukuussa 2014. Kumparelaskun maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljäs kaudella 2014–2015 ja viides 2008–2009.
Henry Laakso
Talvi- ja jatkosota
Talvisotan hän osallistui pataljoonan komentajana Jalkavärirykmentti 16:ssa (JR 16), osallistuen taisteluihin Tolvajärvellä – Aittojoen akselilla ja Ägläjärvellä. myöhemmin hänet komennettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväkirykmentti 41:een (JR 41), missä tehtävässä hän oli aluksi myös välirauhan aikana, mutta komennettiin myöhemmin 14. Prikaatiin pataljoonankomentajaksi ja edelleen Etelä-Pohjanmaan Itäisen suojeluskuntapiirin esikuntaan sotilasohjaajaksi. Jatkosodan syttyessä hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 16:n II Pataljoonan (II/JR 16) komentajaksi ja osallistui taisteluihin Niinisyrjässä, Kangaskylässä, Vannisenmellä, Kumurissa ja Latvasyrjässä. Pataljoonankomentajan paikalta hänet komennettiin Aunuksen lohkon komentajaksi ja edelleen vuonna 1942 Laatokan Puolustuksen 12. Rannikkoprikaatiin (nimi vaihdettiin myöhemmin Laatokan Rannikkoprikaatin 2. Linnakkeisto), josta hänet siirrettiin edelleen Jalkaväen koulutuskeskus 17:n esikuntaan. Vuonna 1943 hän sai siirron Jalkaväen koulutuskeskus 22:n I pataljoonan komentajaksi, josta hän joutui sotilassairaalaan vuonna 1944. Hänet on haudattu Kälviän sankarihautaan.
Luottamustoimet
Hän toimi Valkjärven kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1934–1936 ja palolautakunnan puheenjohtajana vuonna 1934 ja kouluvaliokunnan jäsenenä vuodesta 1935 alkaen.
Johann Nepomuk Mälzel
Elämä ja työ
Mälzel rakensi myös itsestään soivan trumpetin ja puhuvan nuken, joka pystyi liikuttamaan silmiään.
Sami Hopponen
7-vuotiaasta asti harmonikkaa soittanut Hopponen voitti Hopeinen Harmonikka -kilpailun Ikaalisissa vuonna 1997 ja Kultainen Harmonikka -kilpailun vuonna 2007. Hopposen muita saavutuksia ovat useat Pohjoiskalotin avoimen Viihdeharmonikkakilpailun voitot, useat Suomen pelimannimestaruudet, Lieto accordeon vuosina 1998, 1999, 2000 ja 2001 sekä Suomen Tangohanuristi -titteli vuonna 2006. Hän on uransa aikana voittanut yhteensä 14 valtakunnallista harmonikkakilpailua.
Johann Nepomuk Mälzel
Elämä ja työ
Vuonna 1815 Mälzel rakensi ja patentoi kannettavan metronomin, joka tunnetaan nykyään Mälzelin metronomina. Mälzel käytti keksinnössään useita Dietrich Nikolaus Winkelin muutamaa vuotta aikaisemmin keksimää ideaa.
Sami Hopponen
Hopponen keikkailee ympäri Suomea yksin ja Karavaani-orkesterin kanssa ja on myös esiintynyt ulkomailla, muun muassa Ruotsissa ja Portugalissa.
Johann Nepomuk Mälzel
Shakkikone
Wolfgang von Kempelenin kuoltua Mälzel osti itselleen tämän rakentaman näennäisesti shakkia pelaavan Turkkilaisen. Mälzel jatkoi esiintymisiä Turkkilaisen kanssa ja lisäsi siihen muutamia parannuksia.
Sami Hopponen
Levytykset ja sävellykset
Hopposen ensimmäinen levy ilmestyi hänen ollessaan 12-vuotias. Levyllä olevat kappaleet "Valssi ystävälle" ja "Syksyn tunteita" ovat Hopposen itsensä säveltämiä. Vuonna 2008 Hopposelta ilmestyi "Myrsky", joka on kahdentoista kappaleen pitkäsoitto.
Monacon Grand Prix 1997
Monacon Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Monacon katuradalla 11. toukokuuta 1997. Sateisen kilpailun voitti Michael Schumacher lähes minuutin erolla toiseksi ajaneeseen Rubens Barrichelloon. Schumacher ajoi nopeimman kierroksen aikaan 1,53.315.
Sateen takia jopa kaksitoista kuljettajaa joutui keskeyttämään ulosajon tai kolarin vuoksi. Kilpailua ehdittiin ajaa vain 62 kierrosta suunnitellusta 78:sta kahden tunnin aikarajan täytyttyä. Mika Salo ajoi kilpailun läpi käymättä varikolla kertaakaan ja sijoittui viidenneksi, kyseessä oli Salon kauden ainoa pistesija.
Ebon Hawk
Ebon Hawk on Star Wars: Knights of the Old Republic -pelissä päähahmo Revanin ja hänen kumppaniensa alus. Star Wars: Knights of the Old Republic II: The Sith Lords -pelissä se päätyy pakolaisjedin haltuun. Alus on valmistettu Transel-planeetalla. Se on alkuperältään Galaktisen tasavallan laivaston alus, joka on sittemmin vaihtanut omistajaa useaan kertaan päätyen lopulta Taris-planeetalle Davik Kangin omistukseen.
Perustietoa
Alus on 24 metriä pitkä, tyypiltään kevyen luokan avaruusrahtialus. Lentämiseen se tarvitsee yhden pilotin, jonka lisäksi kaksi tykkimiestä ovat myös hyödyksi. Aseistuksena aluksella on kaksi turbolasertykkiä ja kaksi raskasta sädekanuunaa. Aluksella on erittäin tehokkaat, mutta helposti vahingoittuvat moottorit, joilla pääsee hyperavaruuteen. Aluksen runko muistuttaa jonkin verran Millennium Falconia.
Kapteenit
Kapteenina toimi jediritari Revan, jonka nimeksi tuli myöhemmin pimeälle puolelle jouduttuaan Darth Revan. Myöhemmin aluksen omisti eräs tuntematon jedi (niin sanottu pakolaisjedi).
Miehistö
Ensimmäisessä KotOR-pelissä Ebon Hawkin miehistöön kuuluivat:
KotOR II -pelissä miehistönä puolestaan toimi:
Aiheesta muualla
List of Star Wars spacecraft Lista över farkoster i Star Wars
Japanilainen keittiö
Japanilainen keittiö käsittää Japanin perinteisen ruokakulttuurin vaiheet ennen kansallisen eristyneisyyden vaiheen loppua 1868 sekä sen jälkeen kehittyneen uudemman ruokakulttuurin. Viimeisimmän vuosisadan aikana arkiruoka on monipuolistunut ja ottanut runsaasti vaikutteita länsimaisista ruokakulttuureista. Tämä näkyy esimerkiksi ravintola- ja pikaruoissa, kuten maustepussin kanssa yksittäispakatuissa nuudeleissa, jotka ovat levinneet maailmalle ja Suomeen saakka.
Limp Bizkit
Limp Bizkit on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu rap rock -yhtye. Yhtye tuli suuremman yleisön tietoisuuteen albumien Significant Other (1999) ja Chocolate Starfish And The Hot Dog Flavored Water (2000) myötä, jolloin yhtye oli suosituimmillaan. Suosittuja kappaleita ovat mm. "Counterfeit", "Faith", "Nookie", "Break Stuff", "Take A Look Around", "Rollin'", "Eat You Alive" ja "Behind Blue Eyes". Yhtyeen albumeja on myyty maailmanlaajuisesti 40 miljoonaa kappaletta.
Japanilainen keittiö
Ruoka-aineet ovat Japanissa korkealaatuisia. Paikalliset uskovat tämän vaikuttavan siihen, että japanilaiset ovat pitkäikäisempiä kuin muiden maiden asukkaat. Japanilaiset ovat varsin tiedostavia kuluttajia, kun on kyse ruoan ostamisesta, valmistamisesta ja syömisestä. Myös ruoan tuoksuun ja esteettisiin puoliin, kuten esillepanoon eli tarjoiluastioihin sekä ruoan asetteluun, kiinnitetään yleensä enemmän huomiota kuin länsimaissa. Paikalliset sekä alueelliset ja vuodenaikaan liittyvät sesongin herkut ovat kotimaanmatkailun vetonauloja.
Historia
Japanilaisen ruoan ja keittotaidon historia voidaan jakaa viiteen ajanjaksoon.
Limp Bizkit
Tietoa
Sam Rivers kutsui mukaan serkkunsa, rumpali John Otton ja pian joukkoon liittyi myös kitaristi Rob Waters. Aluksi he esiintyivät vain kotikaupungissaan Floridan Jacksonvillessä. Suuren suosion innoittamana Limp Bizkit päätti lähteä valloittamaan maailmaa. Se ei käynyt kitaristi Rob Watersille joka erosi bändistä ja tilalle tuli Wes Borland. Vuonna 1996 House of Pain -yhtyeen entinen jäsen DJ Lethal siirtyi Limp Bizkitiin. Samana vuonna julkaistiin Limp Bizkitin ensimmäiset kappaleet.
1997 oli vuosi jolloin julkaistiin Limp Bizkitin ensimmäinen täysimittainen albumi, Three Dollar Bill, Y'All$. Julkaisuaikanaan albumi ei säväyttänyt paljoakaan kotimaassaan, mutta George Michael -cover "Faith", joka julkaistiin singlenä 1998 toi yhtyeelle ensimmäisen hitin.
Japanilainen keittiö
Historia
Japanilaiset ateriat oli jo 800-luvun hovissa jaettu paistettuihin, keitettyihin, höyrytettyihin, soppaan, hyytelöityyn kalaan, etikoituun, vahvasti maustettuun kalaan tai merilevään, sekä pikkelssiin. Ruokalajit olivat hovissa enimmäkseen kylmiä aina 1000-luvulle, jolloin myös riisiä alettiin keittää höyrystämisen sijaan.
Limp Bizkit
Tietoa
Vuonna 1999 ilmestyi Limp Bizkitin toinen albumi Significant Other. Albumi sisälsi suuret hitit "Nookie" ja "Break Stuff". Levyn julkaisuaikoihin yhtye keikkaili odotetussa Woodstock '99 -festivaaleilla, joista media syytti Fred Durstia suurien mellakoiden yllyttämisestä. Yhtye vastasi syytöksiin "Re-Arranged" musiikkivideon voimin, jossa yhtye tuomitaan vankilaan kaltereiden taakse ja myöhemmin hukutetaan maitoon.
Japanilainen keittiö
Historia
Japanilaisen ruokakulttuurin toisen kauden 1100-luvulta 1500-luvulle aloitti teetaiteeseen nivoutunut kappō-ryōri ja sen mukautuminen sotilasluokan elämäntapoihin. Ensimmäiset varsinaiset keittotaidon koulukunnat syntyivät Muromachi-kaudella (1333–1573) juhlatilaisuuksissa ja seremonioissa noudatettavien tapojen ja ruokien pohjalta. Sisällissotien vuosikymmeninä 1400- ja 1500-luvuilla ruokakulttuuri taantui, ja sotivat samurait korostivat yksinkertaisuutta. Uudet kontaktit länteen toivat Japaniin uusia ruokalajeja, reseptejä ja aineksia. Kristinuskoon kääntyneet alkoivat syödä lihaa, kunnes 1612 lihansyönti kiellettiin jälleen.
Limp Bizkit
Tietoa
Vuonna 2000 julkaistiin Limp Bizkitin seuraava albumi Chocolate Starfish And The Hot Dog Flavored Water. Kolmannelta albumilta nousivat hiteiksi sellaiset kappaleet kuin "My Way", "My Generation", "Rollin'" ja myös Mission Impossible 2 -elokuvan soundtrackiltä löytyvä "Take A Look Around". Chocolate Starfish And The Hot Dog Flavored Water myi todella hyvin ja teki Limp Bizkitistä maailmankuulun. Samoihin aikoihin yhtye esitti kappaleen "Rollin'" WWE:n Wrestlemaniassa, koska kyseinen kappale oli silloin The Undertakerin tunnusmusiikki.
Syksyllä 2001 Wes Borland erosi yhtyeestä perustaen oman bändin Big Dumb Face. Durst kirjoitti myöhemmin Borlandista kertovan bonuskappaleen "Let It Go" Results May Vary -levylle, joka kertoo Borlandin lähdöstä, tämän "isosta egosta" ja Durstin luottamuksen pettämisestä. Saman vuoden aikana julkaistiin remixalbumi New Old Songs, joka sisälsi remiksauksia yhtyeen suosituimmista kappaleista. Albumilla oli monia tunnettuja ja arvostettuja tuottajia kuten P. Diddy, Timbaland ja DJ Premier. Limp Bizkit etsi kuumeisesti uutta kitaristia faneista Put Your Guitar Where Your Mouth Is -kiertueella, mutta yhtye ei löytänyt mieluisinta kitaristia.
Japanilainen keittiö
Historia
Neljäs vaihe 1850-luvulta toiseen maailmansotaan oli ulkomaisten vaikutteiden aallon aikaa. Keisari Meiji mursi vanhan lihansyöntikiellon vuonna 1872, sillä hänen mielestään ulkomaalaisten kanssa seurusteleminen vaati lihan syömistä. Hallitus käynnisti lihansyöntiin kannustavan kampanja, mutta kansan riveissä lihansyönnillä oli yhä paljon vastustusta. Lihasta tuli yleisesti suosittua vasta kun maassa oli opittu tekemään japanilaiseen makuun sopivia liharuokia. 1880-luvulla alkoivat vaikutteiden sulattamisen ja työstämisen vuosikymmenet, joiden aikana syntyivät nykyisinkin tärkeät kolme ruokalajia tonkatsu (friteerattu kotletti), kareeraisu (curryriisi) ja korokke (friteerattu kroketti).
Limp Bizkit
Tietoa
2003 Mike Smithistä tuli yhtyeen uusi kitaristi ja syksyllä Limp Bizkitiltä ilmestyi uusi albumi, Results May Vary, joka oli tyyliltään enemmän melodiseen sekä rapcoreen painottuvaa musiikkia. Hiteiksi nousivat "Eat You Alive" ja The Who -cover "Behind Blue Eyes". Kitaristi Mike Smith lähti Limp Bizkitistä vuonna 2004.
Japanilainen keittiö
Historia
Viides vaihe alkoi toisen maailmansodan jälkeen.
Limp Bizkit
Tietoa
2005 yhtye julkaisi EP:n The Unquestionable Truth (Part 1), Wes Borlandin avustuksella, mutta se ei myynyt kotimaassaan kovinkaan hyvin, mutta maailmalla se myi hieman yli miljoona kappaletta. Samana vuonna julkaistiin kokoelma Greatest Hitz, joka sisälsi yhtyeen klassikko/hitti kappaleita plus kolme uutta, jotka olivat "Lean on Me", "Why" ja "Bitter Sweet Symphony – Home Sweet Home".
Cranston
Cranston on kaupunki Providencen piirikunnassa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 80 387, mikä tekee siitä osavaltionsa kolmanneksi väkirikkaimman kaupungin. Rhode Islandin väestöllinen keskipiste eli niin kutsuttu Weberin piste sijaitsee Cranstonissa. Cranstonin pinta-ala on 77,5 neliökilometriä, josta maa-alaa on 74 neliökilometriä ja vesialaa 3,5 neliökilometriä.
Limp Bizkit
Tietoa
2006–2008 oli hiljaista aikaa ja kitaristi Wes Borland kyllästyi Fred Durstiin jälleen kerran, koska Durstilla ei ollut aikaa keskittyä The Unquestionable Truth (Part 2) -sanoitukseen vaan filmasi ja ohjasi kaksi elokuvaa: The Education of Charlie Banks ja The Longshots, ja näytteli kahdessa elokuvassa: Population 436 ja Play Dead. Syksyllä bändi julkaisi kuitenkin Rock Im Park 2001 -levyn näyttääkseen kitaristi Wes Borlandille, kuinka kivaa heillä on ollut yhdessä soittaa.
Japanilainen keittiö
Peruspiirteet
thumb|Askeettinen ichijū-issai-ateria: riisiä, misokeitto ja säilöttyjä vihanneksia. thumb|Yksi kattaus tyylikkäästi esillepannusta [[Kaiseki|kaiseki-ateriakokonaisuudesta.]]
Limp Bizkit
Tietoa
2009 Wes Borland palasi virallisesti bändiin ja yhtye aloitti Euroopan kiertueen nimeltään "Unicorns N' Rainbows Tour". Suomessa Limp Bizkit nähtiin 25. toukokuuta 2009 Kaapelitehtaalla.
Japanilainen keittiö
Peruspiirteet
Japanilaisen keittotaidon perustana on aterian koostaminen kolmesta perusosasta. Yhdistelmä syntyy hiilihydraattipitoisesta perusruoka-aineesta (shūshoku), kuten riisistä tai nuudeleista, joka yhdistetään aterian ruokaisimpaan osaan, pääruokaan (okazu) sekä keittoon. Okazu voi olla eri tavoin valmistettua kalaa, lihaa, vihanneksia tai tofua. Okazun tarkoitus on lisätä makua perusruoka-aineen pohjalta rakentuvaan ateriaan.
Limp Bizkit
Tietoa
Kesäkuussa 2011 Limp Bizkit julkaisi Gold Cobra -nimisen albumin. Levyn myyntimäärän jäätyä alhaiseksi päätti levy-yhtiö Interscope jättää Limp Bizkitin.
Japanilainen keittiö
Peruspiirteet
Kaikkia aterian osaksi kuuluvia ruokia voidaan maustaa japanilaisen keittiön kolmella tärkeimmällä perusmausteella: dashi-liemellä, soijasta hapattamalla valmistetulla misolla sekä soijakastikkeella. Tyypillisimmistä mausteista ja raaka-aineista johtuen perinteinen japanilainen ruoka sisältää vain vähän rasvaa, mutta on varsin suolaista.
Limp Bizkit
Tietoa
Maaliskuussa 2013 yhtye julkaisi singlen ”Ready to Go”.
Japanilainen keittiö
Peruspiirteet
Perinteinen japanilainen ateria koostuu yhdestä tai useasta eri okazusta, joiden kanssa tarjotaan kulhollinen keitettyä valkoista riisiä (gohan), kulhollinen keittoa ja jotakin japanilaista säilykettä (tsukemono). Tyypillisimmin ateria koostuu kolmesta okazusta ja keitosta, jolloin siitä käytetään nimitystä ichiju-sansai. Aterian okazut valmistetaan eri tavoin: niiden pääraaka-aine voidaan tarjota raakana (sashimi), grillattuna (kabayaki), haudutettuna (donburi), keitettynä, höyrytettynä, uppopaistettuna, eri tavoin säilöttynä tai kuorrutettuna. Tekniikoiden merkitys näkyy myös japanilaisissa keittokirjoissa. Kirjojen luvut on järjestetty ruoanvalmistustekniikoiden sijaan raaka-aineen mukaan. Omia lukuja kuitenkin kirjoitetaan esimerkiksi keitoille, sushille, riisille, nuudeleille ja makeisille.
Japanissa syödään paljon kalaruokaa. Buddhalaisten ruokakieltojen johdosta lihansyönti oli kiellettyä ja harvinaista ennen sulkeutuneisuuden ajan päättymistä eli aina modernille ajalle saakka. Länsimaisessa mielessä kasvissyöjälle soveltuva ruoka on kuitenkin harvinaista nyky-Japanissa, sillä vihannesruoat maustetaan dashi-liemellä, jonka valmistamisessa käytetään yleensä katsuobushia eli kuivattuja tonnikalahiutaleita. Poikkeuksen tähän tekee shojin-ryōri eli buddhalaismunkkien kehittämä vegaanikeittiö.
Monelle japanilaiselle ruoan ulkonäkö on yhtä tärkeää kuin sen maku. Ruoka-annokset asetellaan ja koristellaan mahdollisimman kauniisti, ja astiat valitaan kuhunkin ruoka-aineeseen sopiviksi.
Riisi (gohanmono)
Japanissa syötävä riisi on useimmiten lyhytjyväistä japonica-tyyppiä. Perinteisissä tarjottuna esimerkiksi omassa kupissaan tarjottua valkoista riisiä kutsutaan gohaniksi tai meshiksi (yleensä vain miehet sanovat meshi). Länsimaalaistyylisistä astioista tarjottujen ruokien (kuten curryt) yhteydessä riisiä kutsutaan anglismilla ライス (raisu, englannin sanasta rice).
Japanissa nimenomaan riisiä pidetään vaurauden symbolina ja jumalten lahjana. Riisin merkityksestä japanilaisille kertovat myös päivän aterioiden nimet: asa gohan/meshi eli aamupala, hiru gohan/meshi eli lounas ja ban gohan/meshi päivällinen.
Puuro
Haru-no-nanakusaan voi kuulua eri alueilla muitakin kasvilajeja mutta tavallisimmat ovat:
Donburi
Kulhossa tarjottava lounasateria, jossa riisin päälle tulee kerros höyrytettyjä vihanneksia ja/tai lihaa tai muita lisukkeita:
Sushi
Sushin nimi tulee etikalla maustettua riisiä tarkoittavasta sanasta sumeshi. Sumeshi tarjotaan yleisimmin kalan ja äyriäisten kanssa erilaisissa muodoissa:
Nuudelit (Rāmen)
Nuudelit levisivät Kiinasta Japaniin ja muodostuivat olennaiseksi osaksi japanilaista ruokakulttuuria. Nuudeleilla voi usein korvata riisin aterian perusruoka-aineena, mutta kaikkiin ruokalajeihin se ei sovi. Kaksi perinteisintä japanilaista nuudelityyppiä ovat soba (ohut ja pitkä harmaanruskea tattarinuudeli) ja udon (paksu vaaleampi vehnänuudeli). Ne voidaan nauttia joko kuumina tai kylminä soijakastikkeella ja dashi-liemellä maustettuna. 1900-luvun aikana suosituksi lounasruoaksi nousivat rāmenit eli kiinalaistyyliset vehnänuudelit, jotka tarjotaan lihanpalojen tai muiden sattumien kanssa maustetussa liemessä.
Mausteet
Japanilaisten mielestä ruoka ei voi olla aitoa japanilaisruokaa ilman soijakastiketta, misoa ja dashia.
Perinteinen kattaus
Japanilaiset kattaustyylit ovat vaihdelleet huomattavasti vuosisatojen aikana, riippuen etupäässä kulloisenkin aikakauden tavallisesta pöytätyypistä. Ennen 1900-lukua kunkin syöjän eteen asetettiin pienikokoinen laatikonmallinen pöytä (hakozen) tai tarjotin matalien jalkojen varaan tai lattialle. Suuremmat ja yhä matalat pöydät (chabudai) mahdollistivat koko perheen aterioimisen saman pöydän ääressä. Chabudai oli yleisin pöytätyyppi 1900-luvun alussa, mutta länsimaalaistyyppinen korkea pöytä ja tuolit tulivat muotiin 1900-luvun loppuun mennessä.
Perinteisesti riisikulho sijoitetaan syöjän vasemmalle puolelle ja keittokulho tulee oikealle. Näiden taakse asetetaan pääruoat riviin, kukin omalla lautasellaan. Säilöttyjä vihanneksia tarjotaan usein lisäkkeenä.
Syömäpuikot (hashi) asetetaan yleensä vaakatasoon ruokailijan eteen. Puikkojen terävät päät osoittavat vasemmalle ja lepäävät syömäpuikkotelineen (hashioki) päällä. Japanilaiset puikkomallit eroavat kiinalaisista erityisesti terävyytensä, mutta myös pienemmän kokonsa perusteella.
Ruokailutottumukset
Perinteinen aamiainen koostuu Japanissa kulhollisesta riisiä, miso-keitosta, etikkasäilykkeistä ja grillatusta kalasta. Lisäksi joillakin alueilla voidaan tarjota esimerkiksi nori-levää, raakaa munaa tai nattōta. Nykyään monet japanilaiset valitsevat länsimaalaistyyppisen aamiaisen, joka koostuu esimerkiksi paistetusta munasta, kinkusta, juustosta, valkoisesta leivästä ja kahvista. Lisukkeena voi olla myös salaattia.
Päivällinen on tavallisesti päivän tärkein ja tukevin ateria. Lounas puolestaan on usein verrattain epämuodollinen ateria, jolla nautitaan eväitä tai syödään ruokalassa tai ravintolassa. Se koostuu tyypillisesti kulhollisesta nuudeleja tai donburista, joka on suuri kulhollinen riisiä ja päälle aseteltua haudutettua lihaa tai kalaa. Muut tavallisimmat lounasmenut ovat:
Japanissa viihdytään usein ulkona iltaisin izakaya-ravintoloissa, joissa on alkoholin lisäksi tarjolla sakanaksi kutsuttua ”pubiruokaa”. Sushia lukuun ottamatta riisiä ei yleensä ole tapana syödä baarissa. Japanilaiset ajattelevat, että riisistä valmistettu sake korvaa riisin aterialla. Baarikierroksen jälkeen riisiä voi syödä esimerkiksi ochazuken muodossa eli riisikeittona.
Ruokailuetiketti
Hyvää ruokahalua toivotetaan sanomalla itadakimasu (kirjaimellisesti "tulen vastaanottamaan" kohteliaisuusmuodossa) ennen ateriaa. Syömisen päätteeksi ja lähtiessä toivotetaan gochisōsama deshita ("se oli juhla-ateria") isännälle ja ravintolan henkilökunnalle.
Riisiä tai keittoa syödään nostamalla kulho vasempaan käteen ja käyttäen syömäpuikkoja oikealla kädellä. Keiton, nuudelikeiton tai ochazuken voi hörppiä kupin reunalta, mutta riisiastiaa ei saa laittaa huulille. Soijakastiketta ei tavallisesti kaadeta ruoan päälle pöydässä, vaan sitä varten jokaisella on oma astia. Soijakastiketta ei kaadeta suoraan riisiin tai keittoon. Soijakastike ohentaisi riisinjyviä toisissaan kiinni pitävän tärkkelyksen, jolloin riisin syöminen syömäpuikoilla muuttuisi erittäin hankalaksi. Niistämistä pöydässä pidetään erittäin loukkaavana. Nuudeleita hörpitään kovaäänisesti ryystämällä samalla ilmaa suuhun liemen kera.
Syömäpuikkojen käyttöä koskee monia sääntöjä, joista osa on ehdottomia ja osa hyviä tapoja. Puikkoja ei jätetä koskaan pystyyn riisikulhoon; tällä tavalla tarjotaan rituaalinen uhriateria kuolleiden esi-isien hengille. Syömäpuikoilla ei myöskään koskaan tartuta toisen puikoissa olevaan ruokapalaan; japanilaisiin hautajaismenoihin kuuluu luiden poiminta tuhkan seasta tuhkauksen jälkeen, ja tällöin lähiomaiset ojentavat luiden kappaleita toisilleen suurilla puikoilla.
Alkoholin juominen aloitetaan maljalla (kanpai), kun kaikki ovat valmiina. Yleensä ruokailija ei kaada itselleen juomaa; pikemminkin ihmisten odotetaan pitävän toistensa lasit täytettynä.
Scion xB
Scion xB on Toyotan Yhdysvaltain markkinoille valmistama automalli, jota myydään Scion-merkin alla. Se on pieni, kulmikas 5-ovinen tila-auto.
Ensimmäinen sukupolvi
250px|right|thumb|Ensimmäisen sukupolven Scion xB Ensimmäisen sukupolven xB oli uudelleen nimetty Toyota bB -pikkuauto. Se on pieni farmariauto, joka perustuu Toyota Yarisin pohjalevylle. xB oli toinen Toyotan vain USA:ssa myymän Scion-merkin malleista, kun merkki julkistettiin 2004 (toinen oli xA, joka perustuu Toyota ist -malliin). Molemmissa malleissa on 1NZ-FE-moottori, teholtaan 108 hv (81 kW) @ 6000 rpm ja väännöltään 142 Nm @ 4200 rpm. Autossa on lentokoneista tuttu "musta laatikko", joka kerää tietoa turvallisuudesta tutkimustarkoituksiin.
Toinen sukupolvi
250px|right|thumb|Toisen sukupolven Scion xB Toisen sukupolven xB esiteltiin vuoden 2007 Chicagon autonäyttelyssä. Se on suurempi ja pyöreämpi kuin ensimmäisen sukupolven xB ja muistuttaa muotoilultaan vuoden 2006 New Yorkin autonäyttelyssä esiteltyä t2b-konseptiautoa. Se on 7,5 cm leveämpi, 30,5 cm pitempi ja akseliväliltään 10 cm pitempi kuin ensimmäisen sukupolven xB. Uuden xB:n voimanlähteenä on 2,4 litran moottori, jota käytetään myös Scion tC:ssä ja Toyota Camryssä. Toisen sukupolven Scion xB ei ole uudelleen nimetty Toyota bB kuten ensimmäisen sukupolven malli, vaan xB:tä myydään Japanissa nimellä Toyota Corolla Rumion. 250px|left|thumb|Toyota Corolla Rumion
Scion xB
George Foster Peabody
George Foster Peabody (27. heinäkuuta 1852 Columbus, Georgia – 4. maaliskuuta 1938 Warm Springs, Georgia) oli yhdysvaltalainen pankkiiri ja lahjoittaja.
George Foster Peabody syntyi Connecticutista Georgiaan muuttaneeseen kauppiasperheeseen. Georgian Columbusissa koulunsa käynyt poika jatkoi muutaman kuukauden verran opintojaan Connecticutin Danburyssä Deer Hill Institutessa. Koko perhe joutui myös pian muuttamaan Yhdysvaltain sisällissotaa pakoon takaisin pohjoiseen, New Yorkin Brooklyniin. Siellä 14-vuotias George sai työtä tekstiilitukkukaupassa, kunnes tapasi kirkon piirissä tulevan yhtiökumppaninsa Spencer Traskin. He perustivat 1880-luvulla yhteisen yrityksen nimeltä Spencer Trask and Company, joka toimi muun muassa rakennusalan ja sähkövaloyhtiöiden rahoittajana ja rautateiden rakennuttajana. Peabody vastasi rautatieliiketoiminnasta ja alkoi pian ajaa rautateiden valtiollistamista nähtyään kilpailevien junayhtiöiden epäilyttäviä kilpailukeinoja. Parhaiten Trask ja Peabody kartuttivat omaisuuttaan osakkuudella Edison Electric Illumination -yhtiössä, kun se fuusioitiin General Electriciin.
1880-luvulla Peabody liittyi episkopaaliseen kirkkoon ja kiinnostui sisällissodassa kärsineiden etelävaltioiden koulutuskysymyksistä. Hän pääsi monien etelävaltioissa sijaitsevien oppilaitosten ja koulutusorganisaatioiden hallintoelimiin, tärkeimpänä jo sata vuotta aiemmin perustettu Georgian yliopisto Athensin kaupungissa. Hänen lahjoitustensa varassa nousi yliopistokampukselle monia uusia rakennuksia.
Vuonna 1906 noin 50-vuotias Peabody vetäytyi liike-elämästä ja omisti siitä lähtien kaiken aikansa hyväntekeväisyyteen.
Vuodesta 1941 Georgian yliopisto on jakanut vuosittain George Peabodyn mukaan nimettyjä Peabody-palkintoja sähköisen viestinnän edustajille.
Sergei Ljapunov
200px|thumb|right|Sergei Ljapunov pianolla Sergei Mihailovitš Ljapunov (30. marraskuuta (J: 18. marraskuuta) 1859 Jaroslavl – 8. marraskuuta 1924 Pariisi) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti.
Sergei Ljapunov syntyi Jaroslavlissa, mutta muutti isänsä kuoleman jälkeen äitinsä ja veljiensä kanssa Nižni Novgorodiin. Hän opiskeli Karl Klindworthin ja Sergei Tanejevin johdolla. Hän tutustui Mili Balakireviin pian valmistuttuaan vuonna 1883. Ljapunov lähti Balakirevin kanssa Pietariin, ja hänestä tuli Pietarin konservatorion professori vuonna 1911. Vuonna 1923 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän kuoli seuraavana vuonna sydänkohtaukseen.