cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pulttibois
Herrasmiehet Robert ja Busse
Robert ja Busse ovat herrasmiehiä, jotka asioivat ravintolassa. Busse on näkövammainen mies, jolle Robert joka kerta suuttuu tämän tehdessä jonkin pienen virheen. Kun Busse esimerkiksi laittaa veitsen suuhunsa, Robert saa äkillisen raivokohtauksen ja alkaa haukkua kaveriansa. Robert saattaa jopa näyttää keskisormea ravintolan muille asiakkaille, jos he esimerkiksi tuijottavat heitä.
Kun Robert on hetken aikaa raivonnut, hän lopettaa huutamisensa ja kuiskii hiljaa Busselle ja muille asiakkaille: "Anteeks, anteeks". Myös Busse kuiskii Robertille samaa asiaa. Sen jälkeen he jatkavat asiointiansa rauhallisina kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan, kunnes Busse tekee seuraavan kerran virheen. Sketsi päättyy lopulta siihen, että Busse karjaisee Robertille erittäin kovaan ääneen: "HILJAA!!!".
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Sherlock Holmesin seikkailut I–II on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novellien kokoelma. Kokoelman alkuteoksina ovat kolme ensimmäistä Sherlock Holmes -novellikokoelmaa: The Adventures of Sherlock Holmes, The Memoirs of Sherlock Holmes ja The Return of Sherlock Holmes. WSOY julkaisi sen 1957 kahtena niteenä. Novellit on suomentanut O. E. Juurikorpi (1957 ilmestynyt suomennos oli uudistettu). Myöhemmät painokset ilmestyivät yhtenä niteenä.
Pulttibois
Tyylikonsultti Heikki-Anneli Vateva
Heikki-Anneli Vateva on homoseksuaalinen mallikoulun opettaja, jonka vakioasiakkaana käy Martti Pylkkänen. Opettaja puhuu todella paljon, useimmiten täysin eri asioista mistä hänen pitäisi antaa opetusta. Hän usein myös keskeyttää Martin puheen ja alkaa kiinnittää huomiota enemmän Martin kertomien juttujen yksityiskohtiin kuin opettamiseen. Vateva puhuu myös paljon vihjailevia juttuja Martille, mistä hänet voi tunnistaa homoseksuaaliksi. Opettajalla on iso nenä, poninhäntä, pussihousut ja hän käyttää kynsilakkaa. Vateva on opettanut Martille muun muassa puheen pitämistä juhlissa. Heikki-Anneli yrittää myös toistuvasti flirttailla tuloksetta asiakkaidensa kanssa. Hahmo toistaa joka sketsissä lausetta "Ettäs kehtaat!". Hahmo esiintyi myös Ransun keittiö -sketsissä Ransun vieraana nimellä Aku Harjateräs.
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Novellien taustaa
Doyle kirjoitti ensimmäisen Sherlock Holmes -novellin 1891 ja tarjosi sitä vastaperustetulle Strand Magazinelle. Päätoimittaja piti siitä ja tilasi 6 novellin sarjan. Ne olivat niin suosittuja, että Strand tilasi toisen 6 novellin sarjan. Pian viimeisen novellin ilmestymisen jälkeen Ne ilmestyivät The Adventures of Sherlock Holmes -novellikokoelma 1892.
Pulttibois
Yrpä ja Illu
Yrpä ja Illu ovat lastenohjelman juontajia, jotka usein askartelevat leikkikaluja ja muita käyttötavaroita, joita muun muassa ovat linja-auto ja moottorivene. Illu on punatukkainen, lammasmaisesti määkien sanoja ääntävä naisjuontaja. Yrpä taas on ruskeatukkainen miesjuontaja, joka puhuu hieman vauvamaisesti sössöttäen. Yrpä ja Illu ovat askartelun lisäksi muun muassa antaneet ohjeita vauvojen hoitoon, esittäneet oman elokuvaversionsa Punahilkasta ja tehneet musiikkivideon Peukaloisen retket-lastenlaulusta.
Bulgarian sosialistinen puolue
thumb|Puoluejohtaja Mihail Mikov.
Pulttibois
"Musiikki-imitaatiot"
Sarjassa esitettiin monia pop- ja iskelmäartistien imitaatioita/playback-jäljitelmiä, joita esitettiin ns. siirtymäsketseinä ennen mainostaukoa. Musiikkiesitykset alkoivat toisella tuotantokaudella ja olivat mukana jaksoissa sarjan loppuun asti (ja myös Manitbois -sarjassa).
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Novellien taustaa
Sherlock Holmesin suosio oli kasvanut entisestään ja Strand tilasi 12 uutta novellia, jotka ilmestymisensä jälkeen koottiin heti The Memoirs of Sherlock Holmes -kokoelmaksi 1894. Tässä vaiheessa Doyle oli jo alkanut kyllästyä Holmesin hahmoon, sillä ne veivät hänen aikaansa 'vakavalta' kirjoittamiselta ja hän halusi paneutua historiallisten romaanien kirjoittamiseen. Niinpä tämän tusinan viimeisessä novellissa Viimeinen tapaus Doyle antaa Sherlock Holmesin kuolla. Lukeva yleisö oli tyrmistynyt: Britanniassa vallitsi melkeinpä maansuru ja Doyle sai lukuisia uhkauskirjeitä.
Pulttibois
"Musiikki-imitaatiot"
Seuraavat musiikkiesitykset ovat aikajärjestyksessä:
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Novellien taustaa
Doyle pysyi päätöksessään ja Holmes pysyi kuolleena. Holmes palasi 1901 romaanissa Baskervillen koira, mutta tapaus sijoittui aikaan ennen Viimeistä tapausta. 1903 Doylelle tarjottiin 45 000 dollaria, jotta hän kirjoittaisi 13 uutta Holmes-novellia. Tarjous oli niin huima, ettei Doyle voinut siitä kieltäytyä. Ensimmäisessä novellissa Autio talo Doyle paljasti, että Holmes oli lavastanut kuolemansa, koska halusi paeta Moriartyn kätyreitä.
Bulgarian sosialistinen puolue
Bulgarian sosialistinen puolue (, БСП; Bulgarska sotsialisticheska partiya, BSP, myös nimellä Stoletnitsata) tunnettu puolue on bulgarialainen sosiaalidemokraattinen ja keskustavasemmistolainen puolue.
Pulttibois
"Musiikki-imitaatiot"
Sarjassa esiintyivät myös omana itsenään laulajat Eino Grön (jakso 18), Aarno Raninen (19), Armi Aavikko (29), Kirka (41), Barbarella -trio (47) ja Riki Sorsa (55).
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Kokoelman novellit
Novelli Keltainen pahvirasia (The Adventure of the Cardboard Box) ilmestyi tammikuussa 1893. Se ei kuitenkaan ollut mukana The Memoirs of Sherlock Holmes -novellikokoelman ensimmäisessä painoksessa Britanniassa, mutta se lisättiin myöhempiin painoksiin. Sen sijaan se oli mukana ensimmäisessä yhdysvaltalaisessa painoksesta mutta poistettiin myöhemmistä. Suomessa (ja Yhdysvalloissa) se ilmestyi novellikokoelmassa Viimeinen tervehdys (His Last Bow).
Bulgarian sosialistinen puolue
Kommunismin kausi
Bulgaria joutui toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1945 Neuvostoliiton miehittämäksi. Tällöin Bulgarian kommunistit aloittivat voimakkaan operaation valtaan pääsemiseksi, ja sosialistipuolue joutui kommunistien käsiin. Syyskuun 1946 kansanäänestyksessä kansan enemmistö kannatti maan muuttamista kansandemokratiaksi ja kuningas Simeon II lähti maanpakoon. Kommunistijohtoinen Georgi Dimitrovin hallitus sai joulukuussa 1947 valmiiksi uuden perustuslain, joka perustui yksipuoluejärjestelmään eli Bulgarian kommunistisen puolueen valta-asemaan. Oppositio kukistettiin, tunnetuimpana vastustajana Traicho Kostov.
Pulttibois
DVD-julkaisut
Sarjasta julkaistiin vuonna 2004 kolme DVD:tä, jotka sisälsivät sarjan parhaita sketsejä, jotka myös julkaistiin yhteisenä boxsettinä. Vuonna 2006 kaikki sarjan jaksot julkaistiin alkuperäisessä muodossa. Kaikki alkuperäiset jaksot ovat olleet saatavilla myös 5 tupla-DVD:n kokoisella boxsetilla, joka käsittää kaikki sarjan 58 jaksoa.
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Suomennosten historiaa
Novellikokoelma ilmestyi 1957 kahdessa osassa (Sherlock Holmesin seikkailut osa 1 ja Sherlock Holmesin seikkailut osa 2). 1. osan viimeinen novelli oli ”Reigaten murhaajat” ja 2. osan ensimmäinen ”Kyttyräselkäinen mies”. 1983 ne ilmestyivät yhtenä niteenä nimellä Sherlock Holmesin seikkailut I-II. Sen 7. painos ilmestyi 2000.
Bulgarian sosialistinen puolue
Monipuoluekausi
Maan ensimmäisissä monipuoluevaaleissa kesäkuussa 1990 puolue oli puhdistautunut kommunistisesta kaudestaan ja sai 53 % äänistä ja välivaiheiden jälkeen puoluejohtaja Zhan Videnov kohosi maan johtoon. Vuonna 2001 puolueen ehdokas Georgi Parvanov valittiin maan presidentiksi ja 2005 Sergei Stanišev pääministeriksi. Staniševin hallitus joutui kohtaamaan talousongelmia, joiden takia se hävisi seuraavissa 2009 parlamenttivaaleissa keskustaoikeiston ryhmittymälle. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa puolue sai 26,6 % äänistä, mutta hävisi silloinkin keskustaoikeiston ryhmittymälle, jonka hallitsevaksi ryhmäksi oli kohonnut GERB-puolue.
Vuonna 2014 valitussa Bulgarian parlamentissa on 39 BSP:n listalta valittua meppiä (ääniosuus 15,4 %). Kilpailua on myös saman poliittisen siiven puolella, sillä sosiaalidemokraattinen ABV-puolue Alternativa za Bălgarsko Vălgarsko sai vuoden 2014 parlamenttivaaleissa 4,2 prosentin osuuden äänistä.
Justus järjestää kaiken
Justus järjestää kaiken on Lasse Pöystin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1960. Elokuva perustuu komediasarjaan Lasse Pöysti Show, missä Pöysti oli keksijä Justuksen roolissa. Elokuva on Lasse Pöystin viimeinen ohjaus.
Elokuvan yleisömenestys oli kehnohko ja se jäi taloudellisesti tappiolle. Pöysti kertoo näkemyksenään omasta ohjaustyöstään eräässä haastattelussa, että pystyi "sen alkuun kehittämään ehkä satakunta metriä ihan hyväksyttävää elokuvallista toimintaa..."
Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva saa sekä kiitosta että moitteita. Jaakko Tervasmäki (Elokuva-Aitta) kehuu elokuvan alkua ja toteaa sitten: "Vasta kun elokuvan henkilöt alkavat puhua, kerronta solahtaa tavanomaisiin uomiin." Pöystin eräitä eleitä verrataan Chapliniin, mutta esimerkiksi Tervasmäki huomauttaa, etteivät ne onnistu niin hyvin että "niiden varaan voisi filmin hauskuuden perustaa".
Myöhemmin elokuvaa on pidetty kovin sketsimäisenä. Se koostuu irrallisista sketseistä ilman erityisempää visuaalista näkemystä, sanoo yksi kriitikko. Toinen kriitikko kuitenkin kiittää yritystä panostaa verbaalihuumoriin, joka suomalaisissa komedioissa ei ollut tavallista.
Juoni
Justus (Lasse Pöysti) on onneton työtön keksijä, joka asuu purkutalossa. Hän tapaa nuoren Bellan (Elina Salo), ja he päättävät asua yhdessä. He ovat köyhiä, ja Justus on vararikon partaalla. Justus järjestää Kaikki Järjestyy O.Y:n, jonne saapuu kuitenkin vain yksi hakija, hyvin ujo mies, Osmo Ujokas. Justus tapaa voimamies Pontuksen (Leo Lastumäki), jota hän kouluttaa nyrkkeilyotteluun. Justus voittaa kilpailun, ja heistä tulee rikkaita. Justus ryhtyy valmistelemaan uutta jalankulkijoiden Patikka-puoluetta, ja johtajatar Minna (Birgitta Ulfsson) voittaa Miss Patikka -kilpailun.
Justus huomaa, että rikkaana ja kiireisenä ei ole aikaa muille ja luopuu puolueestaan, ja Justus ja Bella palaavat yhteen.
Regis Philbin
thumb|Regis Philbin Regis Francis Xavier Philbin (25. elokuuta 1931 – 24. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muun muassa Live with Regis and Kelly -show’sta, jota hän juonsi vuodesta 1983.
Philbin juonsi Yhdysvaltain Haluatko miljonääriksi? -ohjelmaa vuosina 1999–2002, 2004 ja 2009. Lisäksi hän juonsi alkuperäisen yhdysvaltalaisen America's Got Talentin ensimmäisen tuotantokauden.
Kapo – keskitysleirin vartija
Juoni
Hiukan yksinkertainen nelitoistavuotias Edith (Susan Strasberg) ja hänen juutalaiset vanhempansa joutuvat keskitysleirille, jolla vanhemmat kuolevat. Edithiä vanhempi poliittinen vanki Sofia (Didi Perego) ja ystävällinen leirilääkäri pelastavat hänet samalta kohtalolta antamalla hänelle uuden ei-juutalaisen henkilöllisyyden, jonka tiedot ovat vasta kuolleen Nichole Niepasin.
Regis Philbin
Philbin voitti Emmy-palkintoja sekä sai tähden Hollywood Walk of Famelle (2003) ja sai nimensä Guinnessin ennätysten kirjaan eniten aikaa televisiokameran edessä viettäneenä ihmisenä.
Kapo – keskitysleirin vartija
Juoni
Rakastuessaan venäläiseen sotavankiin Saschaan (Laurent Terzieff) Edith joutuu keskeiseen osaan joukkopaossa, ja valta menettää mielenkiintonsa. Useimmat pakolaiset kuolevat, muutamat kuitenkin onnistuvat pakenemaan, mutta Edith ei ole heidän joukossaan. Tehdessään kuolemaa hän sanoo Karlille: ”Meitä huijattiin, Karl, meitä kumpaakin huijattiin.”
Regis Philbin
Philbin kuoli 88-vuotiaana 24. heinäkuuta 2020.
Kapo – keskitysleirin vartija
Kritiikkiä
Ranskalainen ohjaaja Jacques Rivette arvosteli Kapon kohtausta, jossa Emmanuelle Rivan näyttelemä Terese kuolee kädet koholla sähköistettyyn piikkilanka-aitaan. Bernard-Henri Lévy toteaa, että kritiikki leimasi Pontecorvon koko loppuiäksi. Lévy vertaa kohtausta tuoreeseen natsihistorian hyväksikäyttöön Hollywoodin pahojen poikien leikkikenttänä ja kysyy, pitääkö nykyinen historian banalisointi vain sivuuttaa olankohauksella.
Bad Laasphe
Bad Laasphe [] on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltion Arnsbergin hallintopiirissä ja Siegen-Wittgensteinin piirikunnassa. Asukkaita Bad Laasphessa oli 31. joulukuuta 2008 14 687, joista naisia oli 7 434 ja miehiä 7 253. Kaupungin pinta-ala on 135,76 km² ja väestötiheys 108 as./km² (31.12.2008). Bad Laasphen pormestari on Torsten Spillmann.
thumb|220px|left|Bad Laasphen kartta. thumb|left|220px|[[Bad Laasphen rautatieasema.]] left|thumb|220px|Feudingenin kaupunginosa ilmasta nähtynä. Bad Laasphessa toimii kaksi peruskoulua, kaksi lukiota , Realschule sekä Lachsbach-Schule.
Bad Laasphen ystävyyskaupunkeja ovat Chateauneuf sur Loire Ranskassa (vuodesta 1991), Tamworth Englannissa (vuodesta 1980) ja Löwenberg Brandenburgin osavaltiossa (vuodesta 1990).
Kaupunginosat
Bad Laasphen kaupunki muodostuu 20 kaupunginosasta :
Väkiluvun kehitys
Lähde:
AmigaOS
thumb|AmigaOS vuonna 1985 julkaistussa [[Amiga 1000 -tietokoneessa]] AmigaOS on Amiga-tietokoneiden oletuskäyttöjärjestelmä. AmigaOS:n kehityksen aloitti Amiga Corporation, joka myöhemmin päätyi Commodore Internationalin omistukseen.
Käyttöjärjestelmän ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1985 Amiga 1000 -tietokoneen käyttöjärjestelmänä. Myöhemmin oikeudet päätyivät Amiga Inc. yhtiölle.
Vuonna 2017 Hyperion Entertainment ilmoitti omistavansa yksinoikeudella oikeudet AmigaOS:ään seurauksena lakikiistasta Cloanton kanssa.
Historia
Amigan ohjelmistokehitykseen palkattu Bob Pariseau oli työskennellyt Tandem Computersin suurtietokoneiden parissa ja halusi edistyneemmän käyttöjärjestelmän myös Amigaan.
Amigan graafinen käyttöliittymä seuraa Xerox PARCin kehittämää mallia ja kehitettiin vuonna 1983 ennen Macintoshin julkaisua. RJ Mical kehitti Intuition ikkunointijärjestelmän ja rajapinnan, jolla sovellukset voivat tehdä muun muassa ikkunoita ja valikoita. Mical vaikutti myös muutoin ohjelmiston kehitykseen ja hänen nimissään on useita patentteja.
Ytimen päälle tehtävän DOS-järjestelmän (CAOS) kehitys jäi jälkeen aikataulusta. CAOS:in kehittäjäksi palkattu kolmas osapuoli vaati myös suurempaa palkkiota Commodoren tultua mukaan kehitykseen.
CAOS:in korvaajaksi valittiin TRIPOS, joka tuli AmigaOS-käyttöjärjestelmän AmigaDOS-moduuliksi heinäkuussa 1985. AmigaDOS sisältää komentorivityökalun ja Amigan tiedostojärjestelmän. Toteutus oli teoreettisesti hyvä, mutta teknisesti huono eikä sisältänyt resurssien seuraamista, ja aiheutti ongelmia vielä huomattavasti myöhemmin.
Kickstart sisältää Sassenrathin kehittämän EXEC-ytimen sekä Micalin Intuitionin. Kickstart suorittaa tiettyjä laitteiston tarkistuksia ja antaa palautteen onnistumisesta tai vikatilanteesta käyttäjälle tietyn värisellä näytöllä. Kickstart sisältää myös muita moduuleja kuten  (audiolaitteiston käsittelyyn) sekä   grafiikan piirtämisen helpottamiseen. Kickstart oli Amiga 1000:ssa levykkeellä, josta se oli ladattava muistiin tietokoneen käynnistämisen yhteydessä. Tämän jälkeen tietokone käynnisti itsensä uudelleen ja oli sen jälkeen valmis lataamaan muun ohjelmiston kuten Workbenchin. Myöhemmissä malleissa Kickstart oli ROM-muistissa ja se on mallikohtainen.
Workbench on työpöytäympäristö, jossa käyttäjä voi käsitellä tiedostoja (tiedostonhallinta) sekä käynnistää ohjelmia. Workbench on erillinen ohjelma, mutta läheisesti yhteydessä Kickstartiin. Workbenchin väripaletti valittiin sen mukaan mitä heikkolaatuisella televisiolla voitaisiin esittää: yhdistelmäksi tuli sininen, valkoinen, oranssi ja musta. Oletuksena käytettävä väripaletti vaihtui Kickstart 2.0:n myötä, jolloin myös televisiot olivat parantuneet merkittävästi.
Ominaisuudet
pienoiskuva|Amiga Workbench 3.1 emuloidulla Amiga 1200:lla. Amiga OS sisälsi useita ominaisuuksia, joita mikrotietokoneissa ei ollut totuttu näkemään:
Julkaisuversiot
AmigaOS versiot ovat yleisesti Kickstart-version mukaan seuraavasti:
Tekniikka
AmigaOS:n ydin (kernel) on nimeltään Exec (lyhenne sanoista Multitasking Executive). Ydin koostuu moduuleista, joista osa on pysyvästi Kickstart-muistissa ja osa ladataan tarvittaessa.
Ydin ei toteuta muistisuojausta, koska käyttöjärjestelmän piti toimia myös suorittimilla ilman muistinhallintayksikköä.
Ydin toteuttaa prosessien välisen viestijärjestelmän.
Kickstart on Amigan ROM-pohjainen firmware, joka alustaa laitteiston ja lataa ytimen.
Laitteistotuki
Ensimmäiset AmigaOS:n versiot (1.0–3.1) olivat Commodoren tekemiä ja suunniteltu Motorola 68k -sarjan 16- ja 32-bittisille prosessoreille.
Versiot 3.5–3.9 olivat Haage&Partner tekemiä.
Hyperion Entertainment on tehnyt AmigaOS 4 version, joka toimii ainoastaan PowerPC-prosessorilla laajennetuissa Amiga-tietokoneissa.
Ohjelmisto
Exec on AmigaOS:n ennakoivaa moniajoa tukeva ydin.
Ytimen päällä toimii Amigan oma AmigaDOS, joka rakentuu Execin päälle.
Ikkunointijärjestelmä on nimeltään Intuition, jolla on toteutettu AmigaOS:n graafinen käyttöliittymä Workbench.
Boopsi on oliopohjainen ohjelmointimalli Intuitionille, joka perustuu osin Smalltalk-kielelle.
AmigaOS sisältää myös komentorivin (AmigaShell).
Tiedostojärjestelmä
Alkuperäinen tiedostojärjestelmä on nimetty jälkikäteen OFS (Old File System). Myöhempi FFS (Fast File System) on julkaistu Kickstart 1.3:ssa Amiga 500:n ja Amiga 2000:n yhteydessä.
Tiedostojärjestelmästä on alun perin kuusi versiota:
Käyttöjärjestelmä toteutettiin tavalla, joka salli useampia tiedostojärjestelmiä ja uusien lisäämisen laajennuksina. Kolmansien osapuolien tekemänä on julkaistuja tiedostojärjestelmiä ovat esimerkiksi Smart File System (SFS) ja Professional File System (PFS).
SFS on julkaistu freeware ohjelmistona vuonna 2000 ja myöhemmin LGPL -lisenssillä.
PFS on myöhemmin julkaistu Aminetissä BSD-lisenssillä.
Călărași (Romanian kaupunki)
Călărași on Călărașin piirikunnan pääkaupunki, Munteniassa, Romaniassa. Kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli 57 118 asukasta.
Väestö
Vuoden 1900 väestölaskennan mukaan kaupungissa asui 11 024 asukasta. Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan kaupungissa asuu 57 118 asukasta, mikä on 16 705 asukasta vähemmän kuin vuoden 2007 väestölaskennassa.
Călăraşin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 285 050 asukasta.
Maantiede
Kaupunki sijaitsee alangolla Tonavan varrella. Kaupunki on risteysasema DN3, DN21 ja DN3B valtateille. Kaupunki sijaitsee 120 kilometrin etäisyydellä Romanian pääkaupungista Bukarestista sekä 144 km:n etäisyydellä Mustanmeren turistikohteesta Constanțasta.
Historia
Ensimmäisen kerran alue mainitaan asiakirjoissa 1. kesäkuuta 1541, kun prinssi Radu Paisie liitti osan maa-alasta Crăceanin -kylään. Alueelle rakennettiin pyhän Nikolaos Ihmeidentekijän kirkko, jonka ympärille alkoi muodostua Lichireștin kylä. Aluetta kansoitti pieni joukko maanviljelijöitä, lähinnä Bulgarian turkkilaisia. Kylä oli Bukarest - Konstantinopoli kauppareitin varrella ja kylään muutti joukko ratsumiehiä: "ștafetarieja". Pian kylä tulikin tunnetuksi Călărașin nimellä. Vuonna 1791 Itävaltalaisessa kartassa mainittiin Călăraș kaupunkina. 1. marraskuuta 1833 kaupunkissa tehtiin ensimmäinen budjetti. Noin 8000 lei:llä oli tarkoitus rakentaa katuja ja kouluja sekä korjata vuoden 1829 maanjäristyksessä vahingoittunut kirkko. 24. syyskuuta 1852 Valakian prinssi Barbu Dimitrie Ştirbei antoi kaupungille vapaan kaupungin julistuksen. Tämän kunniaksi vuosien 1881 - 1885 välillä kaupungin nimenä oli Ştirbei.
Luonnollinen lapsuus
Luonnollinen lapsuus on Tiina Kaitaniemen vuonna 2010 ilmestynyt kirja, joka käsittelee lastenhoidon käytäntöjä biologian näkökulmasta. Teoksen julkaisi Avain.
Moulins
Moulins tai Moulins-sur-Allier on kunta Ranskan keskiosassa. Se on Allier'n departementin pääkaupunki. Vuonna 2014 Moulinsissa asui 19 762 asukasta.
Ennen Ranskan vallankumousta Moulins oli Bourbonin herttuan hallintokaupunki ja koko Bourbonnaisin pääkaupunki.
Kultainen leikkaus
Kultainen leikkaus eli kultainen suhde saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan. Kultainen suhde on tällöin pidemmän ja lyhyemmän jako-osan pituuksien suhde, noin 1 : 0,618 tai 1,618 : 1. Janan jakamista tällä tavoin sanotaan myös sen jakamiseksi jatkuvassa suhteessa.
Kultaista leikkausta tutkivat ensimmäisenä antiikin Kreikan matemaatikot huomattuaan, että suhde esiintyy useissa geometrisissa kuvioissa. Sillä on tärkeä rooli paitsi matematiikassa myös estetiikassa, arkkitehtuurissa, taiteessa, luonnossa ja musiikissa.
Kultainen leikkaus taiteessa ja arkkitehtuurissa
right|thumb|Ateenan Parthenon
Kultainen leikkaus on kuvataiteessa ja arkkitehtuurissa sommittelun perussääntöjä. Muodot, joissa esiintyy kultainen leikkaus, koetaan yleisesti esteettisesti miellyttäviksi. Keskimäärin miellyttävimpinä pidetään sellaisia ihmiskasvoja tai ruumiinrakennetta, joiden suhteet vastaavat kultaista leikkausta parhaiten.
Kultainen leikkaus esiintyy usein jo antiikin Kreikan arkkitehtuurissa. Esimerkiksi Ateenan Parthenonin korkeuden ja sen päädyn pituuden suhde on suurella tarkkuudella kultainen leikkaus.
Matematiikan vakio
Kultaisen leikkauksen arvo voidaan laskea sen määritelmän perusteella. Jos tarkasteltavan janan pituus on 1 ja sen pidemmän jako-osan x\,, niin lyhempi jako-osa on 1-x\,, ja x\, toteuttaa yhtälön eli x^2+x-1=0\,. Tämän toisen asteen yhtälön positiivinen ratkaisu on. Kultaisen leikkauksen arvo on. Kultaista leikkausta merkitään usein symbolilla \phi\, (fii).
Kultaiseen leikkaukseen liittyy läheisesti myös Fibonaccin lukujono, jossa jokainen luku on kahden edellisen luvun summa. Siinä kahden peräkkäisen luvun suhde on sitä lähempänä kultaista leikkausta, mitä pidemmälle lukujonossa edetään, eli tämän suhteen raja-arvo on sama kuin kultaisen leikkauksen suhdeluku.
Janan jako
thumb|250px|Janan jako kultaisen leikkauksen suhteessa.
Eukleides esittää teoksessaan Alkeet keinon, jolla jana voidaan jakaa jatkuvassa eli kultaisen leikkauksen mukaisessa suhteessa (kirjan II propositio 11). Tämä voidaan suorittaa useammallakin tavalla, joista yksi on seuraava:
Eukleides myös käyttää tulosta säännöllisen viisikulmion piirtämiseen (kirjan IV propositio 11). On arveltu, että Eukleideen esittämä konstruktio on alun perin pythagoralaisten keksimä.
Kultainen kolmio
thumb|100px|Kultainen kolmio. Suhde a:b on kultainen leikkaus. Tasakylkisessä kolmiossa, jonka kulmat ovat 36°, 72° ja 72°, on kyljen ja kannan suhde sama kuin kultainen leikkaus. . Tällaista kolmiota sanotaan kultaiseksi kolmioksi.
Viisikulmio, kymmenkulmio ja pentagrammi
thumb|100px|Säännöllinen kymmenkulmio thumb|100px|Pentagrammi
Säännöllinen kymmenkulmio voidaan jakaa kymmeneen kultaiseen kolmioon, joilla on yhteinen kärki kymmenkulmion keskipisteessä. Tämän vuoksi ympyrän sisään piirretyssä säännöllisessä kymmenkulmiossa ympyrän säteen ja kymmenkulmion sivun suhde on myös kultainen leikkaus.
Säännöllisessä viisikulmiossa lävistäjän ja sivun suhde on kultainen leikkaus, samoin ympyrän säteen ja sen sisään piirretyn säännöllisen kymmenkulmion sivun suhde.
Pentagrammin konstruoiminen perustuu kultaiseen leikkaukseen. Pentagrammi on kuvio, joka saadaan, kun säännölliselle viisikulmiolle piirretään lävistäjät ja poistetaan alkuperäinen viisikulmio. Lävistäjät jakavat toiset lävistäjät kolmeen osaan. Säännöllisen viisikulmion lävistäjät jakavat toisensa kultaisen leikkauksen suhteessa. On arveltu, että tämän ominaisuuden takia antiikin filosofi Pythagoras valitsi pentagrammin salaseuransa symboliksi.
Kultainen suorakulmio
thumb|200px|Kultaisen suorakulmion konstruointi. thumb|200px|Kultainen suorakulmio 200px|thumb|Esimerkki suorakulmiosta joka ei ole kultainen suorakulmio: [[ISO 216|A-sarjan paperikoot]] Kultainen suorakulmio on suorakulmio, jonka sivujen suhteet noudattavat kultaista leikkausta. Tällainen suorakulmio voidaan konstruoida oheisen kuvion yhteydessä selitetyllä tavalla:
14. joulukuuta
14. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 348. päivä (349. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 17 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 13. joulukuuta, 15. joulukuuta
Cherie
Cyndi Almouzni (s. 10. lokakuuta 1984 Marseille) on ranskalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi kappaleistaan ”Betcha Neva” ja ”I’m Ready”. Hänen singlensä ”Betcha Neva” kuului myös animaatioelokuvassa Batman: Salaperäinen Batwoman, jossa hän itse esitti kappaleen elokuvan aikana. Lisäksi Cherien kappale ”I’m Ready” albumilta Cherie ylsi parhaimmillaan Billboardin Hot Dance Club Play -listalla sijalle yksi vuonna 2004.
Kiuruveden Palloilijat
Kiuruveden Palloilijat on kiuruvetinen jalkapalloseura. Paikkakuntalainen jalkapallotoiminta alkoi Kiuruveden Jänteen alaisuudessa, kunnes vuonna 1964 paikalliset aktiivit halusivat perustaa lajille oman erikoisseuran. Virallisissa kilpasarjoissa seuran taival alkoi vuonna 1965. Parhaimmillaan seura on pelannut Kakkosessa ja nykyisin seuran edustusjoukkue pelaa Vitosessa.
Aiheesta muualla
Seuran kotisivut
Jouni Raitio
Jouni Raitio (s. 9. tammikuuta 1968 Viitasaari) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin tangokuninkaaksi vuonna 1990.
Werner Wiskari
pienoiskuva|Werner Wiskari [[Helsinki|Helsingissä marraskuulla 1961.]] Werner M. Wiskari (16. toukokuuta 1918 Michigan – 8. joulukuuta 2008 Wakefield, Charlestown, Rhode Island, Yhdysvallat ) oli amerikansuomalainen toimittaja, joka työskenteli The New York Times -lehden palveluksessa lähes 40 vuotta. Hänen isänsä oli Jääskestä Etelä-Karjalasta kotoisin ollut, Yhdysvaltoihin muuttanut pastori Matti Wiskari. Wernerin äiti oli kotoisin Nokialta.
Wiskari palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa Tyynellämerellä. Sodan päätyttyä hän opiskeli Columbian yliopistossa ja tuli toimittajaksi The New York Times -lehden palvelukseen 1948. Vuosina 1958–1964 Wiskari toimi lehden Pohjois-Euroopan-kirjeenvaihtajana Tukholmassa, jossa hän myös selosti, kuka sai kulloisenkin vuoden Nobelin palkinnon.
Tässä vaiheessa hän perehtyi myös Suomen asioihin ja raportoi Yhdysvaltoihin niin kutsutuista yöpakkasista syksyllä 1958, noottikriisistä syksyllä 1961 ja muista kansainvälistä huomiota herättäneistä tapahtumista. Niinpä silloinen eduskunnan puhemies ja pääministeri Karl-August Fagerholm ristikin Wiskarin ”pahanilmanlinnuksi”, koska hänen mielestään Wiskari ilmestyi Helsinkiin aina kun jotakin ikävää oli tapahtumassa.
Vuonna 1959 Wiskari oli ensimmäinen ulkomainen kirjeenvaihtaja, jolle presidentti Urho Kekkonen myönsi virallisen haastattelun. Wiskari kävi Helsingissä useita kertoja vielä sen jälkeen, kun New York Times oli lakkauttanut asemapaikkansa Tukholmassa, ja miltei jokaisella Helsingin-käynnillään hän pistäytyi myös Tamminiemessä. Max Jakobsonin mukaan Wiskarissa yhdistyivät yhdysvaltalainen tutkiva journalismi ja suomalainen itsepäisyys ja tämän ansiosta Wiskari sai selville paljon sellaista, mitä ei ollut tarkoitettu julkisuuteen.
Wiskari siirtyi New York Timesin ulkomaantoimitukseen 1968 ja oli muun muassa mukana valmistelemassa Yhdysvaltain Vietnamin sotaan joutumista selvittäneitä Pentagonin papereita julkaistavaksi.
Wiskari kirjoitti jo kesällä 1979 presidentti Urho Kekkosen kärsivän muistikatkoksista. Hänen mukaansa Yleisradio leikkasi uutiskatsauksista pois kohdat, joissa presidentti takelteli pitäessään valmistelemattomia puheita. Suomen tiedotusvälineissä asiasta vaiettiin ja se tuli julkisuuteen vasta elokuussa 1981 presidentin Islannin-matkan jälkeen.
Wiskarin raportoi myös Iranin ja Irakin välisestä sodasta 1980-luvulla.
Wiskari jäi eläkkeelle 1984 ja asettui asumaan Charlestowniin Rhode Islandiin. Kokemuksistaan Pohjois-Euroopan kirjeenvaihtajana hän kirjoitti tarinakokoelman Bad Weather Bird (suom. Pahanilmanlintu).
Wiskari osallistui myös kotikaupunkinsa Charlestownin kunnallispolitiikkaan demokraattien riveistä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1963
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1963 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 32. kausi. Kaudella 1963 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Reipas, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa viimeisellä kierroksella 13. lokakuuta, kun se voitti Olli Heinosen, Semi Nuorasen (2) ja Martti Hyvärisen maaleilla MiPK:n 4–0. Viimeisiksi sijoittuneet TPS, TaPa ja VIFK putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1963 voitti HIFK:n Juha Lyytikäinen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1963 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Reippaan Olli Heinosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1963 oli yhteensä 343 391 henkeä eli keskimäärin 2 601 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 28. syyskuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HIFK–Reipas, kun ottelua saapui seuraamaan 6 066 katsojaa.
Haka hävisi kaudella 1963–64 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa luxemburgilaiselle Jeunesse Eschille yhteismaalein 4–5. HPS pelasi kaudella 1963–64 ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Cup-voittajien cupissa. Edellisen kauden Suomen Cupin mestari hävisi ensimmäisen kierroksen otteluparinsa tšekkoslovakialaiselle Slovan Bratislavalle yhteismaalein 2–12.
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1962 ja kolme nousijaa kauden 1962 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja ÅIFK, Itälohkon voittaja KTP ja Pohjoislohkon voittaja VIFK nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet VPS:n, HJK:n ja HIK:n.
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1964
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Huomautukset:
Maalintekijät
Lähde: Jalkapallokirja 1964
Yleisömäärät
Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 343 391 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät.
Suomen mestarit
Lähteet: Jalkapallokirja 1981 ; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006 ; Helsingin Sanomat
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #17 Kalevi Rytkönen (mv, 3/0), #7 Keijo Voutilainen (3/0), #14 Kalervo Sutinen (1/0), #15 Samuli Pakarinen (4/0), #16 Pentti Uronen (6/0) ja #18 Unto Nevalainen (1/0).
Euroopan Cup
Karsintakierros
Jeunesse Esch voitti yhteismaalein 5–4.
Cup-voittajien cup
1. kierros
Slovan Bratislava voitti yhteismaalein 12–2.
Juuan Palloseura
Juuan Palloseura (lyhenne JuPS) on Juuan kunnan alueella toimiva palloiluseura. Seura on perustettu vuonna 1957, kun vuosikymmenen alusta lähtien jalkapallotoiminnassa mukana olleet aktiivit halusivat irrottautua Juuan Jänteestä omaksi itsenäiseksi seuraksi. Perustamisestaan lähtien seura on ollut Suomen Palloliiton Joensuun piirin jäsen ja kuuluu nykyisin Itä-Suomen piirin jäsenistöön. Jalkapallo on ollut mukana toiminnassa alusta lähtien ja jääkiekko 1960-luvulta lähtien. Jalkapallossa seuran edustusjoukkue pelaa Vitosessa ja on parhaimmillaan pelannut Kakkosessa kaudella 1996. Jääkiekossa seura on parhaimmillaan pelannut III-divisioonaa.
Bealin konjektuuri
Tutkiessaan vuonna 1993 Fermat'n suuren lauseen yleistyksiä Andrew Beal muotoili seuraavan väitteen:
Jos jossa A, B, C, x, y ja z ovat positiivisia kokonaislukuja, siten että x, y, z> 2, niin A:lla, B:llä ja C:llä täytyy olla yhteinen alkulukutekijä.
tuottaa ratkaisun kaikilla a, b, m > 3. Tämä ei kuitenkaan ole vastaesimerkki, koska kantaluvuilla on yhteisenä tekijänä a^m + b^m.
Vuoden 2006 joulukuuhun mennessä väitteelle ei ole löydetty yhtään tunnettua vastaesimerkkiä. Tämän etsimiseksi on käyty läpi ainakin 1000 eri muuttujaa.
Fermat’n suuri lause on Bealin konjektuurin erikoistapaus, jossa x = y = z. Jos kun x \ge 3, niin joko kantaluvut ovat keskenään jaottomia tai niillä on yhteinen tekijä. Jos niillä on yhteinen tekijä, kantaluku voidaan jakaa tuottaen yhtälö, jolla on pienempiä keskenään jaottomia kantalukuja. Fermat'n suuren lauseen vastaesimerkki tuottaisi joka tapauksessa vastaesimerkin Bealin konjektuurille.
Bealin konjektuuri voidaan havainnollistaa geometrisesti ajattelemalla potenssiluvut tasokuvioiksi. Kaikkien kokonaislukujen kaikki parilliset potenssit (n=2,4,6,8 jne) ovat aina neliöitä ja kaikki parittomat potenssit (n=3,5,7,9 jne.) ovat aina neliöjonoja. Kuvioiden sivut ovat samojen kantalukujen alempia potensseja. Neliöissä sivut edustavat saman kantaluvun samaa ko. potenssia. Neliöjonoissa sivut edustavat saman kantaluvun perättäisiä potensseja. Eri kokonaislukujen eri potensseja edustavat neliöt ja neliöjonot voivat olla yhteismitallisia vain, jos kuvioiden sivujen kantaluvuilla on yhteinen alkulukutekijä.
Konjektuuri ei ole pätevä suuremmassa Gaussin lukujen joukossa. Vastaesimerkistä luvattua 50 Yhdysvaltain dollarin palkintoa vastaan Fred W. Helenius esitti, että (−2 + i)3 + (−2 − i)3 = (1 + i)4.
Beal on tarjonnut 1 000 000 Yhdysvaltain dollarin palkkion konjektuurin todistamisesta tai kumoamisesta.
Volvo City L
link=https://fi.wikipedia.org/wiki/Tiedosto:Carrus_City_L.jpg|thumb|240x240px|Volvo City L [[Kauklahti|Espoon Kauklahdessa linjalla 18.]] Volvo City L oli Carrus City L:n pohjalta tehty kaupunkiliikennebussi, jota valmistettiin vuosina 2003–2005 Volvon tehtaalla Wrocławissa, Puolassa sekä Säfflen tehtaalla Ruotsissa, kun Carrus City L:n valmistus päättyi.
Tom Shakespeare
pienoiskuva|Tom Shakespeare (keskellä) vuonna 1994. Thomas William Shakespeare (s. 11. toukokuuta 1966) on brittiläinen sosiologi. Hänellä on akondroplasia.
Shakespeare on opiskellut Radley Collegessa ja Cambridgen yliopiston Pembroke Collegessa ja suorittanut Master of Philosophy -tutkinnon Cambridgen King’s Collegessa vuonna 1991. Opiskeluaikana hän oli televisiodokumentissa, jossa käsiteltiin hänen lyhytkasvuisuuttaan. Ohjelmassa oli myös hänen isänsä William Geoffrey Shakespeare (k. 1996), joka on maineikas lääkäri ja myös lyhytkasvuinen. Shakespeare on opettanut sosiologiaa Sunderlandin yliopistossa vuodesta 1993, ja hän palasi King's Collegeen vuonna 1995 tekemään väitöskirjaa. Hän työskentelee myös vammaisten oikeuksien hyväksi, kirjoittaa vammaisuudesta, perinnöllisyydestä bioetiikasta ja on ollut mukana kirjoittamassa teosta The Sexual Politics of Disability (1996). Hän on toiminut tutkijana Newcastlen yliopistossa.
Shakespeare opiskeli yhteiskuntatieteitä Cambridgen yliopistossa. Radikaalina opiskelijana hän kannatti erilaisia vapautusliikkeitä, kuten feminismiä, rasisminvastaisuutta ja lesbojen ja homojen oikeuksia. Opiskeluaikana hän kirjoitti myös kirjan vammaispolitiikasta.
Skold vs. KMFDM
Skold vs. KMFDM on Yhdysvalloissa loppuvuodesta 2008 perustettu yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat KMFDM:n ja Marilyn Mansonin entinen jäsen Tim Skold ja KMFDM:n laulaja Sascha Konietzko.
Tom Shakespeare
Vuodesta 2008 Shakespeare on ollut Maailman terveysjärjestön (WHO) palveluksessa Genevessä. Hän on ollut mukana suunnittelemassa ja kokoamassa WHO:n raporttia vammaisuudesta World Report on Disability.
Shakespeare kuuluu kveekareihin. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja toiminut teatterissa näyttelijänä ja teatterinjohtajana. Sukututkimusten perusteella hän saattaa olla sukua näytelmäkirjailija William Shakespearelle.
Sydäntuli
Sydäntuli eli moppa on höyryvetureissa käytetty tulen ylläpitotapa.
Kun kivihiili yleistyi höyryveturien polttoaineena, osoittautui pian tarpeelliseksi kehittää kevyempiä keinoja kuin jatkuva polttoaineen lisäys pitää veturin tulta yllä sen seisoessa kuumana esimerkiksi öisin.
Matti Koskenniemi
Matti Koskenniemi (19. joulukuuta 1908 Iida, Japani – 11. joulukuuta 2001 Helsinki ) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja kasvatusopin professori. Hän oli Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun kasvatusopin professori 1944–1948, Helsingin yliopiston dosentti 1938–1955 ja professori vuodesta 1955 vuoteen 1972. Hänen poikansa on professori Kimmo Koskenniemi.
Sydäntuli
Ratkaisuksi kehitettiin sydäntuli eli puhekielessä moppa. Hehkuvista hiilistä koottiin sopivaan kohtaan arinaa eräänlainen miilu, joka paineltiin tulipesätyökaluilla hyvin tiiviiksi ja peitettiin sopivanvahvuisella kuonalla. Oikein tehty sydäntuli hehkui koko yön ajan. Aamulla pari tuntia ennen ajoon lähtöä tallipäivystäjä tai lämmittäjä hajotti miilukasan ja levitti hehkuvat hiilet sopivasti ennakkoon levittämiensä varsinaisten hiilten päälle.
Työ vaati ammattitaitoa mutta oikein hoidettuna sydäntuli piti peruspaineet yllä seisonnan ajan ja liikkeelle lähtö oli helppoa.
Franck Lestage
Franck Lestage (s. 20. huhtikuuta 1968 Saint-Germain-en-Laye) on ranskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Hän edusti seuratasolla bordeaux’laista Stade Bordelais’ta.
Suomen Maantieteellinen Seura
Suomen Maantieteellinen Seura (SMS), Geografiska Sällskapet i Finland (GSiF) edistää maantieteellistä tutkimustyötä ja julkaisee kahta tieteellistä julkaisusarjaa. Seura toimii Suomen maantieteilijöiden yhdyssiteenä ja pyrkii lisäämään harrastuneisuutta maantieteeseen. Seura syntyi kahden maantieteellisen yhdistyksen yhdistymisestä vuonna 1921. Alkuperäinen Suomen maantieteellinen seura perustettiin vuonna 1888, mutta nykyinen yhdistys muodostui, kun seura yhdistyi Suomen maantieteellisen yhdistyksen kanssa.
Toiminta
Suomen maantieteellisen seuran tarkoituksena on edistää maantieteellistä sekä maantieteeseen läheisesti liittyvien alojen tutkimustyötä ja lisätä harrastuneisuutta näihin aloihin. Seura julkaisee kahta suomalaista maantieteellistä julkaisusarjaa, Terraa ja Fenniaa. Seura myös tukee apurahoilla tutkimustyötä, hankkii kirjallisuutta ja muuta aineistoa sekä on yhteydessä vastaaviin kotimaisiin ja ulkomaisiin seuroihin ja yhdistyksiin. Seura kunnioittaa maantieteellistä tutkimustyötä jakamalla mitaleita.
Historia
Suomen maantieteellisen seuran historia ulottuu 1880-luvulle, jolloin Ragnar Hultin aloitteesta perustettiin 1887 Suomen maantieteellinen yhdistys ja Johan Axel Palménin johdolla 1888 Suomen maantieteellinen seura. Kahden eri yhdistyksen taustalla olivat niiden perustajien erilainen näkemys maantieteellisen seuran jäsenistöstä. Palmén piti seuraa tiukan tieteellisenä asiantuntijoiden yhteisönä ja kokoontumisfoorumina. Hult oli puolestaan monipuolisemman seuran kannalla ja näki, että se voisi olla myös opettajien ja kaikkien maantieteestä kiinnostuneiden harrastajien kokoontumispaikka. SMS on pyrkinyt alusta asti edistämään suomalaista maantieteellistä tutkimusta ja julkaisemaan erilaisia teoksia. Seuran kustantamana ilmestyi muun muassa vuonna 1899 Suomen kartasto, joka oli maailman ensimmäinen kansalliskartasto.
Suomen itsenäistymisen ja Palménin kuoleman jälkeen monet seuran jäsenistä katsoivat, että seuran olisi laajennettava jäsenpohjaansa. Seurojen yhdistymistä auttoi J. G. Granö, joka totesi 1920 kirjoituksessaan maantieteen olemuksesta, että seuran toiminta perustui vanhentuneelle maantieteen käsitykselle. Seurat yhdistyivätkin huhtikuussa 1921 uudeksi Suomen maantieteelliseksi seuraksi. Jäsenkysymyksessä päädyttiin kompromissiin. Jäsenistö jakautui työjäseniin, vakituisiin jäseniin ja vuosijäseniin. Työjäsenet olivat tieteilijöitä, mutta muiksi jäseniksi pystyttiin kutsumaan muita hyvämaineisia henkilöitä. Vuonna 1923 seuran ensimmäiseksi sihteeriksi valittu Granö hoiti yhdistymisen loppuun myös käytännön tasolla. Seura on yli 130 vuoden aikana tukenut uutta maantieteellistä sekä maantieteeseen läheisesti liittyvien tieteenalojen tutkimusta, hoitanut yhteyksiä muiden maiden maantieteilijöihin ja seuroihin sekä julkaissut lukuisia maantieteellisiä teoksia ja tutkimusarteikkeleja aikakauskirjoissaan.
Suomen Maantieteellisen Seuran mitalit
Iivari Leiviskä -mitali
Seuran hallitus myöntää Leiviskä-mitalin ansioista maantieteen opetuksessa tai ansioista tieteen tunnetuksi tekemisestä suurelle yleisölle.
Mitali voidaan myöntää tutkijalle, joka on tehnyt ansiokasta työtä J. G. Granön tuotannon, toiminnan ja tutkimuksen analysointiin liittyvästä työstä.
Ragnar Hult -mitali
Mitali on Suomen Maantieteellisen Seuran puheenjohtajan myöntämä mitali. Se voidaan jakaa yhdelle tai useammalle henkilölle ansioista maantieteen hyväksi tehdystä toiminnasta tutkimuksen tai yhteiskunnallisen vaikuttamisen kautta.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten yksikkö
Miesten soudun yksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 23.–30. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu vähintään 32 urheilijaa.
Suomen Maantieteellinen Seura
Suomen Maantieteellisen Seuran mitalit
Mitali voidaan myöntää vuosittain ulkomaalaiselle tutkijalle, joka on työllään edistänyt suomalaista maantieteen tunnettavuutta kansainvälisesti tai tehnyt Suomeen liittyvää merkittävää tutkimusta.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten yksikkö
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee vähintään 32 urheilijaa. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin yhdeksän maapaikkaa. Aasian/Osenian, Afrikan ja Amerikan karsintaregatoissa jaetaan jokaisessa viisi maapaikkaa. Euroopan karsintakilpailussa jaetaan kolme maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa. Kilpailuun kutsutaan erillisellä kutsulla kaksi urheilijaa. Jos isäntämaa Japani ei saa paikkaa karsintatapahtumissa, myönnetään sille yksi kiintiöpaikka.
Suomen Maantieteellinen Seura
Suomen Maantieteellisen Seuran mitalit
Väinö Auer -mitali
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten yksikkö
Alkuerät
Lähde:
Suomen Maantieteellinen Seura
Suomen Maantieteellisen Seuran mitalit
Mitalin myöntää Suomen Maantieteellisen Seuran hallitus tarvittaessa maantieteen alaan liittyvistä tutkimusansioista.
A.E. Modeen -mitali
A. E. Modeenin mitalia jaetaan kolmen vuoden välein Pohjoismaissa tunnustuksena maantieteen opetuksesta ja siihen liittyvästä julkaisutoiminnasta. Erityishuomio annetaan opetusmateriaalituotannolle.
Hopeisen Fennia mitalin antaa Suomen Maantieteellisen Seuran hallitus suomalaiselle tutkijalle, joka on ansiokkaalla tavalla suorittanut seuran toiminta-alaan kuuluvia tutkimuksia tai toiminut ansiokkaasti Suomen Maantieteellisen Seuran tarkoitusperien hyväksi. Hopeinen Fennia mitali voidaan antaa myös ansioituneelle ulkomaiselle tutkijalle, joka on tehnyt seuran toiminta-alaan kuuluvaa Suomen tiedettä tunnetuksi tai sitä muuten erityisesti suosinut. Mitali on perustettu vuonna 1962 ja se on kunnianosoitus seuran kustantamalle Fennialle, joka on maailman vanhimpia maantieteellisiä julkaisusarjoja. Fenniaa on julkaistu vuodesta 1889.
Kultainen Fennia -mitali
Kultainen Fennia on Suomen Maantieteellisen Seuran korkein kunniamitali. Mitali voidaan myöntää sellaiselle suomalaiselle maantieteen tutkijalle, joka on erityisen ansiokkaalla tavalla edistänyt ja kehittänyt maantieteellistä ajattelua ja opetusta sekä samalla ansiokkaasti toiminut maantieteellisen tutkimuksen hyväksi. Mitali voidaan myöntää myös erityisen ansioituneelle ulkomaalaiselle maantieteen tutkijalle, joka on edistänyt ja tehnyt Suomen maantiedettä tunnetuksi. Kultainen Fennia on perustettu vuonna 1941 ja se on kunnianosoitus seuran kustantamalle Fennialle, joka on maailman vanhimpia maantieteellisiä julkaisusarjoja. Fenniaa on julkaistu vuodesta 1889. Kultainen Fennia -mitali on myönnetty viidesti. Vuonna 1941 se myönnettiin C. G. E. Mannerheimille, vuonna 1947 J. G. Granölle, vuonna 1950 Väinö Auerille, vuonna 1988 Leo Aariolle ja vuonna 1999 Kalevi Rikkiselle.
Tuntopalautehiiri
Tuntopalautehiiri tarkoittaa tietokoneen osoitinlaitetta, joka tuottaa käyttäjälle kuulo- ja näköaistiin perustuvan palautteen sijaan tai niiden lisäksi tuntopalautetta. Tavallinen tietokonehiiri reagoi hiirtä liikutettaessa osoittimen paikan muuttumisella näytöllä ja klik-äänellä hiiren painikkeita painettaessa. Tuntopalautehiiri sen sijaan antaa käyttäjälle tuntoaistiin perustuvaa palautetta käyttöliittymän kohteesta. Palaute voi olla pienelle ihoalueelle kohdistuvaa värähtelyä tai painalluksia, koko kämmeneen kohdistuvaa tärinää tai käyttäjän liikkeeseen reagoivaa voimapalautetta, jolloin siirrytään kinesteettisen (liike- ja asentoaisteihin perustuvan) tuntopalautteen alueelle.
Historiaa
Tietokonehiiren keksiminen ajoittuu 1960-luvulle ja optinen hiiri tuli käyttöön 1980-luvulla. Hiiren toimintaperiaate ja ominaisuudet muuttuivat kuitenkin melko vähän 1990-luvulle tultaessa. Vaikka tuntopalautetta on hyödynnetty jo 1970-luvulla tietokoneympäristössä esimerkiksi helpottamassa näkövammaisten lukemista, sen käyttöä osoitinlaitteissa alettiin tutkia näkyvämmin vasta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Tuolloin julkaistiin tutkimuksia erilaisista prototyypeistä, joissa tuntopalautetta lisättiin perinteiseen tietokonehiireen. 1980-luvun lopulla kehitettiin laite, jonka avulla näytöllä olevan kohteen yli liikuttaessa etusormen päähän kohdistui värinää. 1990-luvun alkupuolella tehtiin muun muassa Feelmouse - ja MagicMouse -prototyypit , sekä multimodaalinen, tunto- ja voimapalautetta välittävä hiiri Logitech julkaisi ensimmäisen kaupallisen tuntopalautehiirensä vuonna 2000 ja samana vuonna myös VirTouch Ltd. esitteli oman VTS (Virtual Touch System) -osoitinlaitteensa. Vuonna 2003 julkaistiin ensimmäinen versio saman yrityksen VTPlayer – laitteesta.
Toimintaperiaatteita
Varhaisimmissa prototyypeissä valmiita kaupallisia tietokonehiiriä muunneltiin lisäämällä niihin värinää tai voimapalautetta tuottavia osia, esimerkiksi ja . Värinää voidaan tuottaa esimerkiksi pienten sähkömoottoreiden avulla, jolloin värinä kohdistuu koko kämmeneen. Solenoidien liikuttamat neulat taas saavat aikaan pienellä alueella havaittavan tuntoaistimuksen. Tätä tekniikkaa on sovellettu hiirissä, joissa painikkeen tai painikkeiden lisäksi tai tilalla on pieni neulamatriisi, jota tunnustellaan yhdellä sormella. Myös pietsosähköistä ilmiötä voidaan käyttää hyväksi. Voimapalautetta on toteutettu käyttäen muun muassa sähkömagneettisia ratkaisuja. (Erilaisista tuntopalautteen tuottamistavoista tarkemmin sivulla Tuntopalaute). Nykyiset kaupalliset tuotteet hyödyntävät samoja periaatteita kuin varhaiset prototyypit.