cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valotunnus (merenkulku)
Majakoista pidetään erityistä tasaisin välein päivitettävää ajantasaista Loistoluetteloa johon on merkitty tarkasti kunkin turvalaitteen sijainti, mahdollinen kansainvälinen numero, nimi, valon korkeus merenpinnasta, ulkoasu sekä valotunnus; aiemmin oli myös piirroskuva kustakin majakasta sekä tiedot radiomajakoista tai sumumerkinantoasemasta ennen viimemainittujen poistamista.
Myös viitoissa käytetään valotunnusta: pohjoisviitassa tunnus on nopea pikavilkku, itäviitassa kolme väläystä jaksossa, eteläviitassa kuusi nopeaa väläystä ja yksi pitempi sekä länsiviitassa yhdeksän; tämä viittaa muistisääntönä kellotauluun.
Lateraaliviitoissa on niiden väriä vastaavat punainen ja vihreä vilkku.
Pierre-André Fournier
pienoiskuva Pierre-André Fournier (8. kesäkuuta 1943 Plessisville – 10. tammikuuta 2015) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Québecin arkkihiippakuntaan 10. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Dianan titulaaripiispaksi 11. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marc Ouellet, jota avustivat Jean-Pierre Blais ja Eugène Tremblay.
Fournier sai 3. heinäkuuta 2008 nimityksen Rimouskin arkkipiispaksi. Hänet asetettiin virkaan 28. syyskuuta.
Center (makeinen)
Center on ruotsalaisen Cloettan valmistama suklaamakeinen. Centerin ensimmäinen makeistyyppi, suklaanappirulla, tuotiin markkinoille vuonna 1941. Sen alkuperäinen versio sisältää maitosuklaata pehmeällä ja kermaisella karamellitäytteellä.
Vuonna 2009 alkuperäinen Center uusittiin muotoilultaan sekä sisältä että ulkoa. Center-makeisperheen viimeisin valmistettu tuote on Center Kokos, joka sisältää kookoshiutaleita ja pehmeää toffeeta. Cloettan Center-makeisista on tehty myös juomakapseleita kaakaojuomia varten.
Center-makeiset ovat saaneet pääosin positiivisia arvioita makutestaajilta. Suklaayhdistyksen mukaan mm. Cloetta Center Nougat sai 4,5/5 pistettä, alkuperäinen Cloetta Center 2,5/5 pistettä ja Cloetta Center Magic Mint 3/5 pistettä.
Timo Pukkala
Timo Pukkala (s. 15. helmikuuta 1954 Joensuu) on suomalainen metsäntutkija ja Itä-Suomen yliopiston metsätalouden suunnittelun professori. Hän on ollut julkisissa tiedotusvälineissä esillä esimerkiksi metsän jatkuvan kasvun puolestapuhujana sekä metsänkasvun ja metsän sitoman ilmakehän hiilidioksidin (metsän hiilitaseen) asiantuntijana. Jatkuvassa kasvussa metsän nuoremmat puut saavat kasvaa rauhassa varttuneen puuston suojassa, eikä metsää hakata paljaaksi. Pukkala oli vuonna 2020 Scopus-julkaisutietokannan pohjalta tehdyn vertailun mukaan eräs maailman viitatuimmista metsätieteilijöistä.
Pukkala on kirjoittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa laatimien tieteellisten raporttien ja artikkelien ohella useita oppi- ja tietokirjoja metsätalouden alalta. Näihin kuuluvat muun muassa:
Mihail Vorontsov (sotamarsalkka)
thumb|Mihail Vorontsov, [[George Dawen maalaama muotokuva.]] Mihail Semjonovitš Vorontsov (30. toukokuuta (J: 19. toukokuuta) 1782 Pietari – 18. marraskuuta (J: 6. marraskuuta) 1856 Odessa) oli venäläinen ruhtinas ja sotamarsalkka.
Vuoden 1828 sodassa Osmanien valtakuntaa vastaan Vorontsov kutsuttiin viemään loppuun Varnan piiritys. Vuonna 1844 hänet nimitettiin aiempien toimiensa ohella Kaukasuksen alueen kuvernööriksi ja ylipäälliköksi. Hän vahvisti Venäjän valtaa alueella ja valtasi 1845 imaami Šamililta Dargon linnakkeen, mistä hyvästä hänet palkittiin ruhtinaan arvolla. Vuoteen 1848 mennessä Vorontsov oli saattanut kaksi kolmasosaa Dagestanista Venäjän keisarikunnan vallan alle. Aleksanteri II:n kruunajaisten yhteydessä vuonna 1856 hänet korotettiin sotamarsalkaksi. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna.
Karl Johan Hagfors
Karl Johan Hagfors (sukunimi aik. Jacobsson; 17. lokakuuta 1860 Alaveteli – 26. lokakuuta 1939 Helsinki) oli suomenruotsalainen filosofian tohtori, seminaarin johtaja ja kirjailija.
Hagforsin vanhemmat olivat talollinen Jakob Viittavesi ja Brita Katarina Kaino. Hän valmistui opettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista, pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingin yksityislyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen 1889 filosofian kandidaatiksi, 1891 lisensiaatiksi ja 1894 tohtoriksi. Hagfors työskenteli opiskeluaikanaan kansakoulunopettajana Helsingissä.
Hagfors toimi Uudenkaarlepyyn seminaarin lehtorina 1895–1917 ja seminaarin johtajana 1917–1930. Eläkkeelle jäätyään hän muutti asumaan Helsinkiin. Vuosina 1905–1911 Hagfors oli myös Österbottniska Posten-lehden toimittaja ja hän kirjoitti lehteen myöhemminkin pakinoita nimimerkillä Kurre.
Hagfors oli naimisissa 1896–1923 Alexandra Elisabet Karlssonin (k. 1923) kanssa ja vuodesta 1926 Johanna Olivia Berghin kanssa.
Viherpikkuelenia
Viherpikkuelenia (Myiopagis viridicata) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö
Keski-Amerikassa viherpikkuelenian levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan. Laji on muuttomatkoillaan harhautunut kerran Texasiin vuonna 1985. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Kolumbiasta Venezuelaan. Ecuadorin länsiosista, Brasiliasta Paraguayn itäosiin, Pohjois-Argentiinaan, ja Perun ja Bolivian itäosiin. Suuresta osasta Amazoniaa laji kuitenkin puuttuu. Linnun elinympäristöä ovat kuivahkot lehtimetsät, metsien reunamaat ja pensaikot. Viherpikkuelenia liikkuu yleensä yksinään eikä liity sekaparviin. Viherpikkuelenian elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ylä-Mander
Ylä-Mander on entisöity kylä ja matkailukohde Koskenalan piirin kuuluvassa Koskenalan kaupunkikunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Kylä sijaitsee Syvärin itärannalla P37-tieltä pohjoiseen ja Koskenalan kaupungista länteen. Kylän entisöinti aloitettiin vuonna 1996, ja kylä otettiin käyttöön 1999. Hanketta sponsoroi liikemies Sergei Gutzeit. Kylässä on vodkamuseo ja lauttaterminaali. Kylän arkkitehtuurissa on noudatettu perinteistä venäläistä puurakentamista. Presidentti Putinin vierailun jälkeen kylä merkittiin Venäjän viralliseksi matkailukohteeksi.
Prodigy
Sana Prodigy tarkoittaa seuraavia asioita:
Empire (televisiosarja)
Empire on yhdysvaltalainen draamasarja, jossa perehdytään viihdedynastiaa johtavan musiikkimogulin elämään. Yhdysvalloissa sarjan esittäminen alkoi 7. tammikuuta 2015 Fox-kanavalla ja Suomessa sitä esitetään Subilla 2. joulukuuta 2015 alkaen.
Empire nousi Yhdysvalloissa vuoden 2015 katsotuimpien tv-sarjojen joukkoon, ja sarjan ensimmäisen kauden päätösjaksoa katsoi peräti 23 miljoonaa katsojaa.
Juoni
Empiren keskushahmo on Lucious Lyon (Terrence Howard): katujen kasvatti, hip hopin kuningas, entinen huumekauppias ja nykyinen musiikkimoguli, joka pyörittää menestynyttä Empire Entertainment -yhtiötä. Häikäilemätön Lucious saa kuulla sairastavansa parantumatonta ALS-tautia. Elinaikaa lääkäri antaa vuodesta kolmeen. Nyt Luciouksen on päätettävä, kuka hänen pojistaan ottaa yrityksen ohjakset haltuun kun hän itse ei enää siihen kykene.
Pojista vanhin, Andre (Trai Byers), on päällisin puolin pätevä liikemies, jolta kuitenkin puuttuu Luciouksen kaipaamaa musiikkialan kokemusta. Keskimmäinen poika, Jamal (Jussie Smollett), on lahjakas mutta isänsä suureksi pettymykseksi homoseksuaali ja siksi Luciouksen mielestä kelpaamaton Empiren johtoon. Nuorin poika Hakeem (Bryshere Y. Gray) puolestaan on kultalusikka suussaan syntynyt nuorukainen, joka kuitenkin omaa musiikillisia lahjoja ja karismaa.
Luciouksen poikien lisäksi yrityksestä osansa haluaa neljäskin osapuoli, Luciouksen temperamenttinen ex-vaimo Cookie (Taraji P. Henson). Cookie on viettänyt viimeiset 17 vuotta vankilassa ja haluaa vapauduttuaan puolet yrityksestä.
Neljä eläintä
Neljä eläintä (四象 pinyin: sìxiàng, kirjaimellisesti neljä kuvaa) ovat neljän kiinalaisen tähdistön symbolit, jotka ovat olleet käytössä ainakin Han-dynastiasta lähtien:
Jokainen niistä edustaa ilmansuuntaa, vuodenaikaa sekä lukuisia muita asioita. Otavan avulla ilmansuunnat liitettiin vuodenaikoihin. Keväällä Otavan häntä osoitti auringonlaskun aikaan itään, kesällä etelään, syksyllä länteen ja talvella pohjoiseen.
Neljä eläintä tilassa
Kiinassa katsottiin, että niin alhaalla kuin ylhäälläkin eli kaikki, mikä näkyy taivaalla, heijastuu maahan. Taivaankappaleisiin liitettiin ajan lisäksi myös ilmansuunta, joka määrittää tilan. Maan päällä taivaan qi otti muodon vuorina ja vesialueina.
Samaa sääntöä noudatettiin keisarin palatsia sekä muita hallintorakennuksia ja uskonnollisia rakennuksia sijoitettaessa. Perinteisen kiinalaisen näkemyksen mukaan keisarin tuli istua kasvot kohti etelää. Näin keskipäivän aurinko valaisi kaiken hänen näköpiirissään olevan, mikä auttoi häntä hallitsemaan hyvin. Alamaiset katsoivat pohjoiseen kohti keisaria. Aurinko valaisi hänen olemuksensa kansalaisten ihailtavaksi. Ihanteellinen talo jäljittelee keisarin palatsia sijaintinsa ja suuntansa puolesta.
Keisaria pidetään täydellisimpänä ihmisenä, joten ihmisestä puhuttaessa asetutaan keisarin asemaan. Tämän vuoksi kehon vasen puoli on lohikäärmeen puoli ja oikea puoli tiikerin puoli.
John Lagerbohm
John Lagerbohm (s. 1968) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Neljä eläintä
Neljä eläintä tilassa
Ihanteellista taloa suojelee takaa korkea rakenne, sivuilta hiukan matalammat ja edestä matalin rakenne. Tällaista sijaintia kutsutaan nykyään usein nojatuoliksi. Taloon päteviä periaatteita käytetään myös huonekalujen sijoittamisessa.
Kinidiini
Kinidiini (C20H24N2O2) on niin kutsuttuihin kiina-alkaloideihin kuuluva alkaloidi. Yhdistettä käytetään sydämen rytmihäiriöiden hoitoon. Kinidiini on kiniinin stereoisomeeri.
Kinidiini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Vaikutusmekanismi
Kinidiini salpaa natriumkanavia ja estää kaliumionien ulosvirtausta. Yhdiste vaikuttaa myös sinussolmukkeisiin ja tahdistussoluihin pidentämällä aktiopotentiaalia. Kinidiini aiheuttaa QT-ajan ja PQ-ajan pidentymistä. Kinidiini metaboloituu 2-hydroksikinidiiniksi, jonka vaikutukset ovat samanlaiset kuin kinidiinin. Kinidiiniä käytetään erityisesti eteisvärinän hoitamisessa. Yhdistettä käytetään usein suolamuodossa, tyypillisesti joko kinidiiniglukonaattina tai -sulfaattina.
Kinidiinillä on myös malarialoisioita tappavia vaikutuksia, mutta se ei ole yhtä tehokas kuin kiniini.
Sivuvaikutukset
Kinidiini pidentää QT-aikaa, mikä voi johtaa niin kutsuttuun kääntyvien kärkien takykardiaan. Yleisiä sivuvaikutuksia ovat pahoinvointi, ripuli ja ruokahalun menettäminen. Kinidiini voi aiheuttaa myös allergisia oireita, korvien soimista, muita kuulo- ja näköhäiriöitä ja pääkipua. Kinidiinimyrkytyksen (kinkonismi eli kiniinialkaloidimyrkytys) hoito on samankaltaista kuin kiniinimyrkytyksessäkin.
Ylitornion yhteiskoulun lukio
Ylitornion yhteiskoulun lukio (YYKL) on Ylitornion kunnassa sijaitseva vuonna 1947 perustettu yksityinen lukio, jonka ylläpitäjä on Ylitornion Yhteiskoulun Kannatusosakeyhtiö. Ylitornion yhteiskoulun lukio on profiloitunut jääkiekko-opetukseen ja rajayhteistyöhön. Lukiossa voi suorittaa 12 soveltavaa kurssia jääkiekkoa erikoisvalmentajan ohjaamana. Rajayhteistyötä YYKL tekee sekä valtakunnan rajan yli Ruotsin Övertorneåssa sijaitsevan Gränsälvsgymnasietin kanssa että Kolarin ja Pellon lukioiden kanssa. YYKL on yksi Lapin verkkokoulun oppilaitoksista.
Pauliina Hukkanen
Ura
Hukkanen kuuluu Mikkelin teatterin näyttelijöihin. Hän työskentelee myös freelancer-näyttelijänä kesäteattereissa ja komediaesityksissä. Lisäksi hän työskentelee korumuotoilijana.
Hukkanen on toiminut Juvalla teatterituottajana. Hän suunnittelee laulajaksi ryhtymistä, sillä hän on tehnyt sanoituksia yhdessä Inka Nousiaisen kanssa.
Hukkanen avasi oman teatteriravintolan kauppakeskus Akselin alakertaan Mikkelissä.
Juha Haukkala
Juha Haukkala (s. 28. kesäkuuta 1978 Seinäjoki) on suomalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili skicrossissa. Hän edusti Seinäjoen Hiihtoseuraa ja häntä valmensi Heikki Kervinen.
Haukkala on voittanut skicrossin Suomen-mestaruuden 2004, 2006, 2007, 2010 ja 2011. Hän on kärsinyt uransa aikana useista loukkaantumisista.
Haukkala lopetti aktiiviuransa maaliskuussa 2011 SM-kisojen jälkeen. Haukkala on koulutukseltaan röntgenhoitaja.
Guillaume Sayer
Pierre Guillaume Sayer (1796 – toukokuun jälkeen 1849) oli métis-turkiskauppias, jonka oikeudenkäynti merkitsi loppua Hudson's Bay Companyn turkiskauppamonopolille Pohjois-Amerikassa.
Sayer kavi turkiskauppaa pembinalaisen kauppiaan Norman Kittsonin kanssa, joka oli Rupertinmaan turkiskauppamonopolin omistavan Hudson's Bay Companyn kilpailija. Sayeria syytettiin laittomasta turkiskaupasta, ja hänet tuotiin Fort Garryssä sijaitsevaan Assiniboian tuomioistuimen eteen 17. toukokuuta 1849. Oikeussalin ulkopuolelle saapui häntä tukemaan suuri aseistettu joukko métis-miehiä Louis Riel vanhemman johdolla. Joukko oli valmis puolustamaan Sayeria väkivallattomasti tai tarvittaessa myös voimaa käyttäen. Oikeudenkäynnissä tuomari Adam Thom totesi Sayerin syylliseksi laittomaan turkiskauppaan. Rikoksesta ei kuitenkaan langetettu sakkoa tai vankeusrangaistusta, minkä väitetään johtuneen oikeussalin ulkopuolella olleen joukon painostuksesta. Heidän kerrotaan huutaneen useita vaatimuksia kuten: (Vapaa kauppa, Vapaa kauppa!). Oikeudenkäynnin tulos merkitsi ongelmia Hudson's Bay Companyn kauppamonopolille Redjoen alueella. Vuonna 1870 monopoli lakkautettiin kokonaan ja kauppa vapautui kaikille yrittäjille. Hudson's Bay Company luopui Rupertinmaan omistuksesta sopimuksella, joka vahvistettiin Ruupertinmaata koskevalla lailla vuonna 1868, jolloin alue yhdistettiin juuri luotuun Kanadan dominioon.
Guillaume Sayerin myöhempiä vaiheita ei tunneta.
Utopia A.D.
Utopia A.D. on suomalaisen heavy metal -yhtye The Black Leaguen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Spinefarm Records.
Ewert Saarnio
Ewert Leopold Saarnio (4. joulukuuta 1867 Kerimäki – 6. joulukuuta 1920) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Saarnio opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1895. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1909, 1910 ja 1912. Hänen töitään oli näytteillä myös Tukholmassa 1916. Saarnio työskenteli konttori- ja liikealalla.
Bakugan
Bakugan on strategia- ja tekniikkapeli, kenttä- ja kykykorteilla ja kuuden eri ominaisuuden pallojen sisältävistä bakugan-olennoista. Siihen liittyvää japanilais-kanadalaista anime-TV-sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta: Battle Brawlers, New Vestroia, Gundalian Invaders ja Mechtanium Surge.
Battle Brawlersin ensimmäisen puoliskon esitettiin ensin MTV3-kanavalta, keväällä ja kesällä 2010 Sub-kanavalla ja loppukesästä alkaen New Vestroian jaksoja tuli uusintana taas MTV3-kanavalta.
Juoni
Bakuganin päähenkilön Danin Bakugan-kumppanin Dragon piti pelastaa Vestroia, mutta hän päätyikin Maahan keskelle Danin ja Shujin taistelua. Tämän jälkeen Dragosta tuli Danin kumppani. Drago oli ensimmäinen puhuva bakugan Maassa, mutta myöhemmin Danin ystävät löysivät toisia puhuvia bakuganeja kuten Tigrerran, Preyasin, Goremin ja Skyressin. Lopulta Dan ystävineen perusti Bakugan-taistelijat, joiden tavoite on pelastaa Vestroia Hal-G:ltä ja Nagalta.
New Vestroiassa, Dragosta on tullut Uuden Vestroian Täydellinen ydin. Mutta kun vestaalit saapuvat Uuteen Vestroiaan, he kaappaavat kaikki bakuganit ja legendaariset soturibakuganit muuttavat Dragon taas bakuganiksi. Sen jälkeen Drago lähtee Danin luo ja he sekä Marucho päätyvät Uuteen Vestroiaan. Siellä he tapaavat Mira Clayn, vestaalin, joka johtaa Bakugan-vastarintaa, ja Vexat, "pahisvestaalit". Dan ja Marucho liittyvät Miran, Acen ja Baronin mukaan vastarintaan. Myöhemmin myös Danin ystävä Shun liittyy vastarintaan. Marucho ja Shun saavat uudet kumppanibakuganit nimiltään Ingram ja Elfin.
Elementit
Bakugan-elementtejä on kuusi. Hiljaisuuden ja Ikuisuuden Ytimiä vartioivat Naga ja Wavern ovat ainoat, jotka eivät kuulu mihinkään näistä.
Pyrus
Pyrus on tulen elementti ja päämääräisesti Bakuganin pääelementti. Sarjan päähenkilö Dan on uskollinen Pyrus-käyttäjä. Pyrusilla on paljon voimakkaita kykyjä, mutta toista Pyrus-pelaajaa vastaan kannattaa olla varovainen. Muut sarjassa olevat Pyrus-käyttäjät ovat Chan Lee, Spectra (2. kaudella), Kuningas Zenoheld, Sid, Gill ja Ben.
Pokémon: Arceus ja elämän jalokivi
Pokémon: Arceus ja elämän jalokivi on kahdestoista kokopitkä Pokémon-elokuva vuodelta 2009. Elokuvan mukana tulee Pikachun lyhytelokuva. Lyhytelokuva on vielä vain japaninkielisenä. Mukana ovat Palkia, Dialga ja edellisen elokuvan Vastamaailmasta Giratina, joka on nyt Ashin ja Pikachun ystävä. He Shayminin kanssa pelastivat sekä Giratinan että Vastamaailman Zeron kynsistä. Itse elokuva kertoo pelastuksesta ja petkutuksesta, jotka tapahtuivat tuhansia vuosia aikaisemmin.
Bakugan
Haos
Haos on valon elementti. Bakugan-taistelijoista Runo käyttää Haosta. Kummallista kyllä, suurin osa "muskelitaistelijoista" käyttää myös Haosta. Haosin kyvyt ovat voimakkaita, mutta monet Subterra-kyvyt voivat estää niiden onnistumisen. Muut sarjan Haos-taistelijat ovat Julio, Baron, Volt, Fabia, Zenet, Kazarina, Soon, Rafe ja Gunz.
Aquos
Aquos on veden elementti. Marucho on Bakugan-taistelijoista Aquos-käyttäjä. Marucho saa usein käsiinsä huumorintajuisen bakuganin, joka yleensä laukoo vitsejä tai jotain muuta älytöntä. Aquos-bakugan ei yleensä pärjää hyvin Pyrusin tai Subterran porttikortilla. Muita sarjan Aquos-taistelijoita ovat Klaus, Jenny, Mylene, Lena, Stoica ja Jack Punt.
Subterra
Subterra on maan elementti. Bakugan-taistelijoista Julie on Subterran käyttäjä. Yleensä Subterra-bakuganit näyttävät isoilta ja kovilta, mutta useimmat ovat kuitenkin "pehmoja". Muita sarjan Subterra-käyttäjiä ovat Billy, Jewls, Mira, Gus, Hydron, Jake, Mason, Nurzak, Paige ja Noah.
Ventus
Ventus on ilman elementti. Shun on Bakugan-taistelijosta Ventuksen käyttäjä. Ventuksen Bakuganit ovat yleensä kovin tehokkaita ja nopeita, ja pärjäävät hyvin Subterraa vastaan. Toinen Ventus käyttäjä on Lync.
Pokémon: Arceus ja elämän jalokivi
Äänirooleissa
Elokuvan alussa olevan tunnuskappaleen laulaa Marika Tuhkala ja lopputekstien aikana soivat laulut Antti Matikainen.
Bakugan
Darkus
Darkus on pimeyden Bakugan, joka olennaisesti on yleensä pahisten elementti. Ensimmäisellä kaudella vain Masqueradella oli kyseistä elementtiä olevia bakuganeja, muutamaa tapausta lukuun ottamatta. Useimmiten taisteluun joutunut Pyrus Bakugan kohtaa Darkus elementtisen Bakuganin. Muita sarjan Darkus-käyttäjiä ovat Alice, Ace, Shadow, Ren, Anubias, Chris ja Spectra (4. kaudella).
Jean Nicot
thumb|Jean Nicot Jean Villemain de Nicot (1530 – 4. toukokuuta 1600) oli ranskalainen diplomaatti.
Nicot syntyi Nîmesissä Etelä-Ranskassa ja oli vuosina 1559–1561 Ranskan suurlähettiläs Lissabonissa, Portugalissa.
Jean Nicot oli 29-vuotias vuonna 1559, kun hänet lähettiin Portugaliin neuvottelemaan Ranskan prinsessan Marguerite de Valois'n ja Portugalin kuninkaan Sebastian I:n avioliitosta.
Kun Nicot palasi Portugalista Ranskaan, toi hän mukanaan tupakkaa, jota hän esitteli Ranskan hoville. Tuolloin tupakkaa ei poltettu, vaan sitä käytettiin nuuskaamiseen. Kuningataräiti Katariina de' Medici innostui tästä uudesta kasvista ja toivoi, että sitä alettaisiin kutsua "kuningataryrtiksi." Kun tupakasta tuli muodikas tuote Pariisin hienostopiireissä, tuli Nicotista kuuluisa. Aluksi kansa alkoi kutsua tuotetta nimellä nicotina. Vuonna 1828 tupakan sisältämä myrkyllinen aine sai nimekseen nikotiini.
Pacific Daydream
Pacific Daydream on Weezer-yhtyeen yhdestoista studioalbumi, jonka julkaisi Atlantic Records 27. lokakuuta 2017. Kappaleille Feels Like Summer ja Mexican Fender on julkaistu musiikkivideot
Jean Nicot
Nicot esitteli tupakan aluksi terveysvaikutteisena ja piti sitä hyvänä hermoille. Sitä käytettiinkin lääkkeenä Ranskan hovissa. Nicot palkittiin maatilalla Brie-Comte-Robertin lähettyviltä, jonne hän vetäytyi eläkepäivikseen. Nicot kuoli Pariisissa 1600 tai 1604.
Samsung Galaxy Gear
Samsung Galaxy Gear on Samsungin valmistama älykello. Se toimii yhdessä Samsungin älypuhelimien kanssa, joissa on Android 4.3 tai uudempi. Kellon akkukapasiteetti on 315 milliampeeria. Sitä myytiin aluksi noin 300 euron hinnalla.
Kellon seuraaja on Samsung Gear 2.
Ulkoasu
Galaxy Gearissa on pelkistetty alumiinirunko. Hihnan väriksi voi valita esim. mustan, valkoisen, harmaan tai oranssin. Näyttö on 1,6-tuumainen ja sen resoluutio on 320 x 320 pikseliä. Kellossa on yksi fyysinen painike sen oikealla kyljellä. Se toimii koti -ja virtanäppäimenä.
Käyttö
Kello ja puhelin paritetaan Bluetoothilla tai NFC:llä. Kun Gearin on yhdistänyt puhelimeen, se alkaa vastaanottaa ilmoituksia. Sillä voi myös kuvata ja katsella valokuvia sekä videoita, ohjata musiikkia ja soittaa sekä vastaanottaa puheluja, tarkistaa sään ja kalenterimuistutukset ja ottaa aikaa. Lisäksi kellossa toimii Samsungin S Voice -puheohjaus. Kellon oletussovellusten lisäksi sille on saatavilla muitakin sovelluksia. Kellotaulun ulkoasua ja sovelluksia voi hallita puhelimeen ladattavasta Gear Manager -sovelluksesta.
Monika-Naiset-liitto
Monika-Naiset liitto ry on suomalainen monikulttuurinen yhdistys, joka edistää maahanmuuttajataustaisten naisten tasa-arvoista asemaa ja osallisuutta Suomessa, ennaltaehkäisee naisiin kohdistuvaa väkivaltaa sekä perheessä ja parisuhteessa tapahtuvaa väkivaltaa. Liitto on perustettu 1998. Monika-Naiset-liitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Kokoomuksen Arto Satosen aloitteesta järjestölle myönnettiin 1.1.2011 pysyvä valtionapu. Satonen istui myös järjestön hallituksessa. Järjestön puheenjohtajana toimi sosiaalidemokraattien kansanedustaja Nasima Razmyar vuodesta 2011. Razmyarin jälkeen puheenjohtajaksi tuli 2017 Bahar Mozaffari.
Rahoitusepäselvyydet
MTV3 kertoi kesällä 2012 että järjestö oli käyttänyt saamien avustuksia eri tarkoituksiin kuin niitä oli myönnetty. Liiton toiminnanjohtaja kiisti epäily.
Raha-automaattiyhdistys ja sisäministeriö tarkastivat liiton kolmen hankkeen rahankäyttöä vuonna 2012 kun liiton entinen työntekijä oli kannellut asiasta. Sosiaali- ja terveysministeriö päätti RAY:n esityksestä että avustus liiton Malla-hankkeeseen lopetetaan. RAY:n mukaan hankkeen hallinnointi oli puutteellista vaikka varsinaisia väärinkäytöksiä ei havaittu. Sisäministeriö ei löytänyt tarkistamistaan hankkeista huomautettavaa.
Kesällä 2012 useat työntekijät kertoivat MTV3 Uutisille vakavista työhyvinvointiongelmista liitossa ja osa kertoi sairastuneensa. Ylen mukaan järjestössä oli tulehtunut työilmapiiri.
Järjestö on saanut 2015-2017 avustuksia RAY:lta noin 2,4 miljoonaa euroa ja Helsingin kaupungilta 600 000 euroa.
Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunta moitti vuosien 2016 ja 2017 järjestöä sen omavaraisuudesta. Järjestön oma pääoma oli negatiivinen, mutta se sai silti kaupungin avustuksia. Järjestöllä oli myös maksuhäiriöitä.
Betty Järnefelt-Rauanheimo
pienoiskuva|Järnefelt-Rauanheimo noin vuonna 1939 Elisabet (Betty) Josefina Järnefelt-Rauanheimo os. Nylenius (6. huhtikuuta 1879 Savonlinna – 6. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen suomeksi ja englanniksi kirjoittanut kirjailija.
Järnefelt-Rauanheimon vanhemmat olivat lehtori Carl Nylenius ja Olga Mathilda Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 (Privata svenska reallyceum för gossar och flickor i Kuopio) ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1899 ja maisteriksi 1900. Järnefelt-Rauanheimo toimi kielten opettajana useissa suomalaisissa kouluissa 1900–1907. Hän muutti sitten Yhdysvaltoihin jossa hän toimi edelleen opettajana. Vuodesta 1923 hän oli Kanadassa Suomen pääkonsulaatin sihteerinä.
Betty Järnefelt-Rauanheimo oli naimisissa 1920–1932 toimittaja Akseli Rauanheimon kanssa. Akseli Rauanheimo (ent. Järnefelt) oli 1923–1932 Suomen konsulina Montrealissa Kanadassa.
Heratin lentoasema
Heratin lentoasema on kymmenen kilometrin päässä Heratin kaupungista sijaitseva lentoasema Afganistanissa. Lentoaseman rakensivat yhdysvaltalaiset 1950-luvulla, ja sitä pommitettiin rajusti vuonna 2001. Lentoasemalta liikennöidään maan pääkaupunkiin Kabuliin, Maimanaan, Zaranjiin ja Mazar-i-Sharifiin. Lentoasemalla on yksi päällystetty 2 571 metriä pitkä kiitotie, ja se on rakennettu 977 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Steven Seagal
Steven Frederic Seagal [sɪ'ɡɑːl] (s. 10. huhtikuuta 1952 Lansing, Michigan ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, muusikko ja ajoittainen käsikirjoittaja, joka on tunnettu toimintaelokuvistaan. Hän on ollut vuodesta 2016 lähtien Venäjän kansalainen. Seagalilla on 7. danin musta vyö aikidossa ja hän on myös opettanut aikidoa Japanissa. Hänelle on myönnetty myös arvonimi Shihan, joka tarkoittaa ”arvostettua opettajaa”.
Hän toimi ennen näyttelijänuraansa aikidokouluttajana Japanissa. Muutettuaan Los Angelesiin viihdetuottajat huomasivat hänen kykynsä ja Seagal debytoi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1988. Debyyttielokuvansa jälkeen Seagalista on tullut yksi tunnetuimmista toimintaelokuvien tähdistä ja hän myös tekee itse omat taistelukoreografiansa. Seagalin elokuvat ovat tuottaneet yli 700 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Hän on myös käyttänyt mainettaan toimintatähtenä hyväksi muilla aloilla, hän on muun muassa levyttänyt kaksi albumia ja perustanut Steven Seagal Enterprises ja Steamroller Productions -nimeä kantavan yhtiön. Hänet tunnetaan myös ympäristönsuojelijana, eläinaktivistina ja buddhalaisena. Seagalia on usein leikkimielisesti kutsuttu "yhden ilmeen mieheksi".
Varhaiset vuodet
Seagal syntyi Lansingissa Michiganissa, jossa hän asui 5-vuotiaaksi asti. Hänen äitinsä, Patricia (1930–2003) työskenteli lääkintähoitajana ja isänsä Samuel Steven Seagal (1928–1991) high schoolissa matematiikan opettajana. Seagalin äiti oli sukujuuriltaan amerikanirlantilainen ja isä amerikanjuutalainen. Seagalin isovanhemmat olivat venäjän juutalaiset Nathan Siegelman (1892–1973) ja Dora Goldstein (1894–1989). Hänen isoisänsä muutti Yhdysvaltoihin tullessaan sukunimensä Seagaliksi. Seagal itse on kuitenkin kertonut isoisänsä olleen mongolialainen, joka muutti Venäjältä Yhdysvaltoihin sota-aikaan.
Hänen perheensä muutti Fullertoniin, Kaliforniaan, missä Seagal alkoi harjoitella taistelulajeja sattuman kautta. Seagal alkoi työskennellä eräässä ravintolassa tiskaajana noin 13–14-vuotiaana. Hän oli omien sanojensa mukaan valehdellut ikäänsä, jotta pääsi töihin. Paikalla ollut kokki Sakamoto oli Shotokan ja Shuri-te karatetyylisuuntien harjoittaja. Hän huomasi Seagalin potentiaalin ja kiinnostuksen kamppailulajeihin, sekä Aasiaa ja erityisesti Japania kohtaan. Sakamoto opetti Seagalille pääosin okinawalaisen Shuri-te karaten perusteet. Seagal harjoitteli Sakamoton kanssa useita vuosia, jonka jälkeen harjoitteli myös hetken aikaa Shitō-ryūta Fumio Demuran opissa. Sittemmin Seagal löysi aikidoa opettavan sensein Harry Kiyoshi Ishisakan, jonka kanssa hän harjoitteli pelkästään aikidoa kaiken aikaa. Seagal vieraili myös Japanissa noin 16–18-vuotiaana isänsä kanssa, jossa hän tapasi aikidon perustajan Morihei Ueshiban. Noin vuoden 1970 tietämillä hän muutti Japaniin japanilaissyntyisen tyttöystävänsä Miyako Fujitanin kanssa, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. He asuivat Miyakon vanhempien luona. Miyakon vanhemmat omistivat aikidokoulun. Japanissa hän toimi aikidokouluttajana vuoteen 1982 saakka, jolloin hän palasi Yhdysvaltoihin New Mexicoon, ja perusti yhdessä Craig Dunnin kanssa itämaisten puolustustaitojen koulun, dojon. Dunn pyörittää vielä tänäkin päivänä heidän perustamaansa dojoa. Seagal palasi Japaniin ja toi mukanaan sieltä Haruo Matsuokan vuonna 1983. He perustivat yhdessä aikidokoulun Burbankiin, Kaliforniaan, mutta myöhemmin siirsivät sen läntiseen Hollywoodiin. Vuodesta 1997 Matsuoka on ollut vastuussa heidän vireille panemastaan dojosta.
1990-luvulla
Onnistuneen ensielokuvansa jälkeen Seagal teki kolme muuta menestynyttä elokuvaa: Vaikeasti tapettava, Kuoleman merkki ja Katujen laki. 1992 hän näytteli menestyneimmässä elokuvassaan Kaappaus merellä, joka myi 156,4 miljoonan dollarin edestä maailmanlaajuisesti. Menestyksekkään Kaappaus merellä -elokuvan jälkeen hän ohjasi 1994 ensimmäisen elokuvansa Vaarallisella alueella. Seagal käytti elokuvaa hyväkseen herättääkseen keskustelua ympäristön saastumisesta ja tuhoutumisesta. Elokuva ei menestynyt kovinkaan hyvin, sen tekeminen maksoi noin 50 miljoonaa dollaria ja se tuotti vain 39 miljoonaa Yhdysvalloissa.
1995 Seagal näytteli Kaappaus merellä -elokuvan jatko-osassa Kaappaus raiteilla ja 1996 elokuvassa The Glimmer Man. 1996 hän oli myös mukana sivuosassa elokuvassa Ratkaisun hetket. 1997 hän palasi taas ympäristöaiheiseen elokuvassa Tappava salaisuus, jossa hän esitti ympäristöagenttia, joka yritti estää teollisuuskonnia saastuttamasta Kentuckyn vuoristoseutua. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti. 1998 Seagal teki omilla rahoillaan elokuvan Patriootti, joka kuvattiin hänen omistamansa maatilan ympäristössä Montanassa.
2000-luvulla
Kaksi vuotta Patriootti-elokuvan jälkeen Seagal oli tuottamassa tyylistään poikkeavaa elokuvaa The Prince of Central Park. 2001 hän oli pääosissa pitkästä aikaa menestyneessä elokuvassa Exit Wounds. Suosio ei kuitenkaan ollut pitkäkestoinen ja 2001 Seagal oli sivuosassa vähemmän menestyneessä elokuvassa Ticker ja 2002 elokuvassa Kuoleman selli, jonka pääosissa näytteli raptähti Ja Rule. Näiden jälkeen Seagalin elokuvauralla on ollut hieman hiljaisempaa ja hän onkin tehnyt vuodesta 2003 lähtien vain suoraan videolle tai DVD:lle julkaistavia pienen budjetin toimintaelokuvia. Hän tekee niitä muutaman vuodessa ja saa palkkioksi noin 5 miljoonaa dollaria elokuvalta. Osa hänen Yhdysvalloissa suoraan videolle julkaistuista elokuvistaan on päässyt ulkomailla vähäiseen teatterilevitykseen. Tuolloin Seagal työskenteli enimmäkseen Michael Keuschin (Shadow Man, Attack Force ja Flight of Fury) ja Don E. FauntLeRoyn (Today You Die, Mercenary for Justice ja Urban Justice) ohjaamissa elokuvissa.
Seagal ryhtyi tuottamaan tositelevisiosarjaa Steven Seagal: Amerikan seriffi, joka kertoo hänen työstään apulaisseriffinä Jefferson Parish'ssä. Sarjaa esitettiin kahden tuotantokauden verran vuosina 2009–2010. Samalla hän siirtyi tekemään elokuvia kanadalaiselle Voltage Picturesille, joka toimi aluksi Ruslan ja The Keeper elokuvien levittäjänä. Sittemmin yhtiö tuotti Seagalin kanssa ensimmäisen elokuvan A Dangerous Man (2009) ja vuotta myöhemmin Born to Raise Hell (2010). Sitä ennen Seagal pääsi jälleen mukaan isompiin elokuviin. Robert Rodriguezin Machete (2010) elokuvan myötä, jonka tähtinä nähdään muun muassa Danny Trejo, Don Johnson ja Robert De Niro. Seagalille oli tarjottu myös roolia The Expendables -elokuvaan, mutta ei suostunut tekemään elokuvaa ollessaan riidoissa Nu Imagella työskennelleen tuottajan kanssa.
Huhtikuussa 2012 Seagal kertoi saaneensa uuden tarjouksen Stallonelta esiintyä mahdollisessa The Expendables -elokuvan kolmannessa osassa. Hän ei kuitenkaan ottanut roolia vastaan. Sittemmin Seagal on jatkanut Voltage Picturesin kanssa elokuvien tekemistä. Vuoden hiljaiselon jälkeen elokuvien saralla Seagal esiintyi yhdessä Stone Cold Steve Austinin kanssa elokuvassa Maximum Conviction (2012). Kyseisen elokuvan ohjasi Keoni Waxman, jonka kanssa Seagal jatkoi myös elokuvassa Force of Execution (2013). Kyseisessä elokuvassa näyttelivät myös Ving Rhames ja Danny Trejo. Vuonna 2014 Seagalin Force of Executionille julkaistiin kaksi jatko-osaa, jotka kertoivat Seagalin esittämän hahmon menneisyydestä. Ensimmäinen jatko-osa A Good Man ilmestyi elokuussa 2014 ja toinen Absolution toukokuussa 2015. Välissä Seagal esiintyi sivuroolissa jännityselokuvassa Gutshot yhdessä George Eadsin ja Ted Levinen kanssa. Vuosi 2016 oli Seagalin kannalta vilkas. Hän esiintyi yhteensä viidessä elokuvassa. Ensimmäinen niistä Sniper: Special Ops julkaistiin toukokuussa. Elokuvassa Seagalilla on sivurooli tarkka-ampujana, kun pääroolista vastasivat Tim Abell ja Rob Van Dam. Kolmea päivää myöhemmin julkaistiin toinen hänen elokuvistaan Code of Honor, jossa Seagal niin ikään toimii tarkka-ampujana, mutta hänen roolinsa keskittyi enemmän urbaaniympäristöön, jossa hänen hahmonsa Robert Sikes yrittää päästää eroon paikallisista huumerikoksista omankäden oikeudella.
Musiikkiura
Näyttelemisen ja taistelulajien lisäksi Seagal soittaa myös kitaraa ja hänen kappaleitaan on ollut mukana muutamassa elokuvassa. 2005 hän julkaisi poppia ja bluesia sekoittelevan debyyttialbuminsa Songs from the Crystal Cave. Seagalin vuoden 2005 elokuvassa Into the Sun oli muutamia kappaleita albumilta. Seagalin toinen albumi Mojo Priest julkaistiin huhtikuussa 2006.
Yksityiselämä
Seagal on ollut naimisissa Miyako Fujitanin (1975–1986) ja Kelly LeBrockin (1987–1996) kanssa. Ensimmäisestä liitosta hänellä on kaksi ja toisesta kolme lasta. Seagalin lasten nimet ovat Kentaro Take-Seagal (1975), Ayako Fujitani (1979), Annaliza (1987), Arrissa (1993) ja Dominic (1990). Hänen ensimmäisellä pojallaan Kentarolla on 4. danin musta vyö aikidossa.
Seagal on tunnettu myös eläinten oikeuksien puolustamisesta ja ympäristönsuojelua korostavista elokuvistaan. Lisäksi Seagal on näyttelijäntyön ohella toiminut jo yli 20 vuoden ajan poliisina New Orleansin lähellä. Hän on myös kasvissyöjä. 1999 Seagalille myönnettiin PETA Humanitarian Award -palkinto ansiokkaasta eläintensuojelusta.
thumb|oikea|Vladimir Putin ojentaa Seagalille Venäjän passin 2016
Vladimir Putin myönsi Seagalille Venäjän kansalaisuuden vuoden 2016 marraskuun alussa ja ojensi hänelle Venäjälle televisioidussa tilaisuudessa henkilökohtaisesti Venäjän passin 26. marraskuuta 2016. Venäjä on myös nimittänyt Seagalin erityislähettilääkseen vastaamaan humanitaarisista väleistä Yhdysvaltojen kanssa. Seagalin tehtävänä on edistää maiden välistä vuorovaikutusta esimerkiksi kulttuurin, taiteen ja nuorisovaihtojen osalta.
Seagalilla on viiden vuoden maahantulokielto Ukrainaan, koska hänen katsotaan Ukrainan turvallisuuspalvelun mukaan olevan "uhka kansalliselle turvallisuudelle". Vladimir Putin myönsi Seagalille Ystävyyden kunniamerkin 27.2.2023. Seagell on Putinin tukija ja Seagell on tehnyt Venäjän hallinnon propagandaa.
Lloydminster
Lloydminster on 24 028 asukkaan (2006) kaupunki Albertan ja Saskatchewanin provinssien rajalla, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee osittain kummankin provinssin alueella. Se ei kuitenkaan ole, muiden samanlaisten rajakaupunkien tavoin, muodostunut kahdesta sisarkaupungista, vaan kaupunkia johtaa yksi pormestari ja kaupunginhallitus. Kaupungin asukkaista 15 910 (2006) asuu Albertassa ja 8 118 (2006) Saskatchewanissa. Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 27 023 asukasta (2006).
Historia
Vuonna 1905 Albertan ja Saskatchewanin provinssit perustettiin Luoteisterritorioista, ja niiden rajaksi määrättiin kaupungin halkonut 110. pituuspiiri. Siten myös kaupunki jaettiin molempien provinssien kesken. Albertan puoleinen osa rekisteröitiin 6. kesäkuuta 1906 Lloydminsterin kyläksi ja huhtikuussa 1907 Saskatchewanin puoleinen osa määteltiin Lloydminsterin kaupungiksi. Kahdeksi hallintoalueeksi jakautuminen vaikeutti kaupunginhallintoa, ja molempien alueiden oli pakko luoda omat poliisi- ja palolaitokset sekä aluehallinnot. Lloydministerin kaupunki (town) luotiin 20. toukokuuta 1930, kun paikkakuntien hallinnot olivat päättäneen yhdistymisestä. Tammikuun ensimmäisenä päivänä 1958 allekirjoitettiin Lloydminsterin sopimus (Lloydminster charter), jolla kaupunki määriteltiin virallisesti kaupungiksi (City) molemmissa provinsseissa.
Talous
Kaupungin tärkein teollisuudenala on öljyteollisuus. Husky Oil aloitti öljynporauksen alueella 1946, ja seuraavana vuonna valmistui ensimmäinen öljynjalostamo. Lloydminsterin alueen maaöljy on niin sanottua raskasta öljyä, joka vaatii monimutkaisemman jalostusprosessin ja joka myös kuluttaa enemmän energiaa kuin tavanomainen öljy. Perinteisten öljyvarantojen vähentyessä raskaan öljyn tuotannon uskotaan kasvavan huomattavasti nykyisestä. Lloydminsterin jalostamo toimii nykyisin noin 110 % tehokkuudella. Sen kapasiteetti on noin 77 000 tynnyriä päivässä, mutta jalostamo tuottaa noin 82 000 tynnyriä. Kaupungissa järjestettiin 2010 suuri raskasöljytapahtuma. Seuraavan kerran tapahtuma järjestetään 12. syyskuuta 2012.
Maatalous on kaupungin toiseksi tärkein tuotantoala. Noin 25 % kaikesta Albertassa ja Saskatchewanissa kasvatetusta nautakarjasta on peräisin 160 kilometrin säteeltä Lloydminsteristä. Tärkeimpiä maatalouden tuotteita ovat viljakasvit, öljykasvit, naudanliha, sianliha, muut lihatuotteet ja maitotuotteet.
Palvelualat ovat kaupungin kolmanneksi tärkein sektori. Ne työllistävät noin 4000 asukasta.
Rautatie
Kaupunkiin ei ole matkustajaliikennettä. Lähin matkustajaliikenteen pysäkki sijaitsee noin 102 kilometriä lounaaseen Wainwrightin kaupungissa, jossa pysähtyy VIA Railin The Canadian -juna. Tavaraliikennettä Lloydminsterissä hoitaa Canadian National Railway ja Canadian Pacific Railway.
Lentoliikenne
Lloydminsterin lentoasema sijaitsee kaupungin luoteispuolella, Albertan puolella. Asemalta Central Mountain Air lentää suoria, päivittäisiä vuoroja Calgaryyn.
Linja-auto liikenne
Greyhound-linja-autoyhtiö ajaa päivittäisiä vuoroja kaupungista muun muassa Torontoon, Winnipegiin, Saskatooniin, Calgaryyn, Edmontoniin ja Vancouveriin.
Ilmasto
Lloydminster sijaitsee lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dfb). Talvet ovat yleensä kylmiä ja kuiva ja kesät puolestaan lyhyitä, lämpimiä ja keskimääräistä kosteampia. Aurinkoisia tunteja kaupungissa on keskimäärin 2170 tuntia vuodessa, ja kasvukausi on noin 120 päivää vuodessa.
Tšerdynin piiri
thumb|175px|Tšerdynin piiri Permin aluepiirin kartalla. Tšerdynin piiri ) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 20 872 neliökilometriä. Asukkaita on 32 100 henkeä (vuonna 2009).
Falklandinkettu
Falklandinkettu (Dusicyon australis) on sukupuuttoon kuollut koiraeläin. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus sen uudeksi nimeksi on falklandinkoira. Paikalliset käyttivät siitä nimitystä ”warrah”. Lajia esiintyi vain Falklandinsaarilla, mistä se hävisi vuonna 1876.
Historia
Laji tunnetaan pääasiassa Charles Darwinin kuvausten perusteella. Sillä oli kellanruskea turkki ja valkoinen hännänpää. Falklandinketun ruokavalio on vielä hämärän peitossa, mutta se saattoi saalistaa hanhia, pingviinejä sekä hyönteisiä ja asua koloissa. Darwinin vieraillessa saarilla vuonna 1833 kettu oli jo harvinainen. Falklandinkettua metsästettiin turkkinsa takia ja koska se uhkasi paikallisten lampaita. Kettu ei osannut pelätä ihmistä eikä voinut piiloutua puuttomilla saarilla.
Tšerdynin piiri
Piiriin kuuluu Tšerdynin kaupunki, Nyrobin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 8 maalaiskuntaa: Bondjug, Kertševski, Kolva (keskuspaikka Verhnjaja Kolva), Poktša, Rjabinino, Ust-Urolka (Kurgan), Valai ja Vilgort. Hallinnollinen keskus on Tšerdyn. Asutuskeskuksia on yhteensä 114.
Falklandinkettu
Sukulaissuhteet
Falklandinketun kallon piirteiden erikoisen yhdistelmän perusteella lajin on arveltu olevan sukua koirille (Canis), eteläamerikanketuille (Lycalopex) ja ravunsyöjäketulle (Cerdocyon thous). 2000-luvulla tehdyt DNA-analyysit ovat kuitenkin osoittaneet, että falklandinketun lähin elossa oleva sukulainen on harjasusi (Chrysocyon brachyurus). Falklandinketun ja harjasuden kehityslinjat erkanivat toisistaan arviolta 6,7 miljoonaa vuotta sitten. Sukupuuttoon kuollut Dusicyon avus saattoi olla vielä läheisempää sukua falklandinketulle.
Alkuperä
Nykyään Falklandinsaaria erottaa Etelä-Amerikasta 460 km leveä salmi eivätkä saaret ole olleet yhteydessä mantereeseen edes jääkausien aikana, mikä herättää kysymyksiä, miten laji on päätynyt saarille. Jääkauden aikana Falklandinsaarten ja Etelä-Amerikan välinen salmi oli kuitenkin paljon kapeampi, kapeimmillaan vain noin 20 km, ja saattoi jäätyä kokonaan kylminä talvina. Koska falkandinkettujen edeltäjät olivat tottuneet etsimään ruokaa meren rannoilta, niillä oli paremmat mahdollisuudet kulkea jäätä pitkin saarille kuin muilla maanisäkkäillä.
Tšerdynin piiri
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,5 % asukkaista on venäläisiä, 1,5 % tataareja ja 1,5 % ukrainalaisia. Kaupunkiväestön osuus on 39,3 %.
Piirin läpi kulkee Solikamskin ja Nyrobin välinen maantie. Talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen. Lisäksi on elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon.
Piirissä toimii lasten musiikki- ja taidekoulut, ammattikoulu, kirjastolaitos sekä kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia. Paikallislehtenä ilmestyy Severnaja zvezda (”Pohjolan tähti”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiä ovat Tšerdynin ja Nyrobin historialliset rakennukset, maaseutukylien kirkot sekä Tšerdynin kotiseutumuseo.
Major League Baseball -kausi 1876
Kausi 1876 oli ensimmäinen National Leaguen kausi. Liiga perustettiin 2. helmikuuta 1876. Kyseessä on vanhin edelleen olemassa oleva palloilun ammattilaissarja. Ensimmäinen mestaruus varmistui 26. syyskuuta, jolloin Chicago voitti Hartfordin juoksuin 7-6.
National League
300px|thumb|Chicago White Stockingsin voittoisa joukkue kaudella 1876
Gornergratbahn
pienoiskuva| Gornergratin rata on osittain kaksiraiteinen, taustalla [[Matterhorn.]] pienoiskuva|Gornergratin asema 3 089 metrin korkeudessa.
Seinäjoen kulttuuri
Seinäjoen kulttuuri on yhdistelmä Seinäjoen kaupunkia ympäröivän maaseudun eteläpohjalaisia perinteitä ja nuoren maakuntakeskuksen urbaanimpaa elämänmenoa. Seinäjoki sai alkunsa 1800-luvulla Törnävän kartanokulttuurista ja 1900-luvun vaihteessa rautateiden rakentamisesta, jolloin Seinäjoen kauppala eli kaupungin nykyinen keskusta alkoi muodostua Törnävän pohjoispuolelle ja sinne muutti paljon rautatieväkeä.
Gornergratbahn
Gornergrat Bahn (GGB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka omistaa Gornergratvuorelle kulkevan rautatien Etelä-Sveitsissä Zermattin alueella. GGB:n omistaa pörssinoteerattu liikenneyhtiö BVZ Holding AG.
Seinäjoen kulttuuri
Vasta muodostuneen kaupungin kulttuurielämän keskukseksi rakennettiin 1960-luvulla Alvar Aallon suunnittelema, kansainvälisestikin merkittävä Aalto-keskus, jossa on kaupunginkirjasto, kaupunginteatteri, Lakeuden Risti -kirkko ja Kansalaistoriksi kutsuttu aukio. Uusin kaupunkikulttuurin tapahtumapaikka on ”Vekseliaukiosta” kunnostettu Keskustori, joka tosin ainakin aluksi vähensi läheisen Kauppatorin ja sen viereisen Torikeskuksen kävijämääriä. Kaupungin konserttisalina on Marttilan kaupunginosan Seinäjoki-sali, ja vuonna 2020 valmistui Itikanmäelle Seinäjoen uusi kulttuurikeskus Kalevan navetta.
Gornergratbahn
Historiaa
Gornergratin rata Zermattin kylästä Gornergratille otettiin käyttöön vuonna 1898.
Seinäjoen kulttuuri
Seinäjoen ja sen ympäristön maatalousperinne ja ruokakulttuuri näkyvät muun muassa panostuksena elintarvikealan tutkimukseen ja kehittämiseen. Etelä-Pohjanmaalla on maakunnista Uudenmaan jälkeen eniten elintarviketeollisuuden työpaikkoja, ja suhteessa väestömäärään eniten Suomessa.
Gornergratbahn
Toiminta
Gornergrat Bahn omistaa radan lisäksi radalla käytettävän junakaluston, asema- ja majoitustiloja sekä osan matkailupalveluyhtiö Gornergrat Experience AG:sta. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2014 23 milj. Sfr. Henkilöstön määrä oli 98.
Rataverkko
Gornergratin radan pituus on 9 339 metriä. Radalla on yhteensä kuusi pysähdyspaikkaa.
Seinäjoen kulttuuri
Musiikki
Nykyisin kaupunki tunnetaan kevyen musiikin festivaaleistaan, kuten perinteisistä Tangomarkkinoista ja Provinssista, sekä uudemmista Vauhtiajoista ja Solar Sound -festivaalista. Rytmimusiikki on yksi Seinäjoen kaupungin kulttuuristrategian tärkeimmistä teemoista, ja alan tärkeänä tapahtumapaikkana on Rytmikorjaamo ja keskeisenä toteuttajana on valtakunnalliseen Taikalamppu-verkostoon kuuluva lasten ja nuorten rytmimusiikkiverkosto Louhimo.
Gornergratbahn
Rataverkko
Rataverkko on kapearaiteinen (1 000 mm) ja varustettu koko matkaltaan hammasrattain. Radan korkeusero on 1 484 metriä. Rautatien keskimääräinen jyrkkyys on 160 promillea ja suurin jyrkkyys 200 promillea.
Rata on ollut alusta alkaen sähköistetty. Käyttöjännite oli alun perin 550 V (kolmivaiheinen, 40 Hz), mutta se nostettiin vuonna 1930 725 volttiin (kolmivaiheinen, 50 Hz).
Seinäjoen kulttuuri
Musiikki
Kaupungissa toimii myös pieni Seinäjoen kaupunginorkesteri. Sen pääsalina on Seinäjoki-sali, joka toimii monien muidenkin kulttuuritilaisuuksien pitopaikkana. Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto ja Taideyliopiston Sibelius-Akatemian sivupiste huolehtivat kaupungin musiikkikoulutuksesta. Taideyliopisto tutkii Seinäjoella muun muassa kulttuuriperintökeskustelua alueen musiikkitapahtumien yhteydessä.
Gornergratbahn
Rataverkko
Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Zermattissa on vaihtoyhteys Matterhorn Gotthard Bahnin juniin Vispin suuntaan. Lisäksi Riffelalpin asemalta on 675-metrinen akkukäyttöinen raitiotieyhteys hotellille.
Seinäjoen kulttuuri
Musiikki
Seinäjoelta kotoisin olevia kevyen musiikin ammattilaisia ovat Esko ”Suikki” Jääskä, Paula Koivuniemi, Ippe Kätkä, Lasse Lintala, Jouko Mäki-Lohiluoma, Sara Nunes, Sami Osala ja Kimmo Perämäki, ja taidemusiikin nimiä viulisti Kaija Saarikettu, pianisti Anna-Mari Peltonen, sellisti Samuli Peltonen, kapellimestari ja musiikkiopiston rehtori Antti Vainio ja oopperalaulaja Tiina-Maija Koskela. Menneistä ja nykyisistä yhtyeistä Seinäjoella ovat vaikuttaneet euroviisuedustaja Softengine, metallimusiikkia soittavat Celesty ja Nicole sekä rockyhtyeet Super-Suikkis, Bestsellers Orchestra, Kuolleet Intiaanit, Oranssi Pazuzu ja Too Sophisticated.
Kuvataide
Seinäjoki on vilkas kuvataidekaupunki, jossa toimii lasten ja nuorten taidekoulu Oiva ja vuodesta 2014 järjestetty Bothnia Biennale. Seinäjoen taidehalli sai vuonna 2020 uudet tilat Itikanmäelle kunnostetusta Kalevan navetasta, josta tuli muidenkin alojen yhteinen kulttuurikeskus. .
Gornergratbahn
Junaliikenne
Gornergrat Bahnilla kulki vuonna 2014 noin 1,6 miljoonaa matkailijaa.
Seinäjoen kulttuuri
Kuvataide
Kaupungissa varttuneita tai vaikuttaneita kuvataiteilijoita ovat taidemaalarit Oiva Polari ja hänen tyttärensä Tarja Polari, mediataiteilija Marikki Hakola, luontovalokuvaajat Hannu Hautala ja Jorma Luhta sekä keraamikko Päivi Rintaniemi.
Kirjallisuus
Kirjallisuuden alalla Seinäjoella vaikuttaneita ovat Päivi Artikainen , Kirsi Haapamatti , Mervi Heikkilä , Henna Helmi Heinonen , Sisko Istanmäki Mirja Kuivaniemi , Teijo-Kalevi Lusa, Marja-Leena Mäkelä , Marjo Nygård ,Anssi Orrenmaa ja Timo Polari.
Teatteri
Seinäjoelta kotoisin olevia esittävän taiteen nimiä ovat Duudsonit, näyttelijät Jarmo Heikkinen, Turkka Mastomäki ja Natalil Lintala, tanssija-koreografi Ulla Koivisto, standup-koomikko Niko Kivelä ja näytelmäkirjailija Mikko Koivusalo.
Elokuva
Seinäjoen elokuvatoiminta alkoi vuosina 1918–1932 toimineesta Jukolasta. Vuonna 1926 perustettu Kaleva purettiin 1980-luvun lopulla. Kolmas entinen elokuvateatteri oli 1939 perustettu Kino, sittemmin Adams. Vuonna 1976 avattiin Bio Marilyn, jonka korvaa vuonna 2021 Kauppakatu 6:ssa avattava uusi Bio Rex.
Aluekeskukset
Seinäjoen keskustan lisäksi kulttuuritapahtumia järjestetään kaupungin aluekeskuksissa, kuten kesä-heinäkuun vaihteen Peräseinäjoen kulttuuriviikko ja läpi 2010-luvun järjestetty Ylistaron marraskuinen elokuvafestivaali Filmiä ja valoa.