cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galvanoimis
Tampere menetti vuonna 1906 vapaakaupunkioikeutensa ja sen vuoksi yhtiö joutui lopettamaan kannattamattomana galvanoidun kattopellin valmistuksen koska peltilevyjä ei enää voinut tuoda ulkomailta ilman tullia. Tehtaassa valmistettiin tämän jälkeen galvanoituja sankoja ja hevosenkenkiä joita toimitettiin muun muassa Venäjän armeijalle ja myöhemmin Suomen armeijalle. Lisäksi valmistettiin ohutlevystä erilaisia astioita ja säiliöitä. Suomen sisällissota ja myöhemmin talvi- ja jatkosota aiheuttivat ongelmia raaka-aineiden saannin suhteen, toisaalta yhtiön tuotteilla oli myös kysyntää muun muassa sotakorvaustoimituksien yhteydessä. August Andrésen kuoli 71-vuotiaana 1937 ja tämän jälkeen toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa diplomi-insinööri Alf Andrésen (1916–2014) joka johti yhtiötä vuoteen 1977 saakka.
Portugalinvesikoira
Ulkonäkö
Portugalinvesikoira on keskikokoinen, lyhytrunkoinen, lihaksikas ja roteva. Karvapeite voi olla joko kihara tai laineikas. Sallitut väritykset ovat ruskea, musta ja valkoinen. Kahdella ensin mainitulla valkoiset merkit hyväksytään kuonossa, niskassa, rintakehässä, vatsassa, raajojen alaosissa ja hännänpäässä. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 50–57 cm välillä (ihanne 54 cm) ja paino 19–25 kg välillä, kun taas nartuilla vastaavat mitat ovat 43–52 cm (ihanne 46 cm) ja 16–22 kg.
thumb|right|250px|Rotunsa paras Tukholman näyttelyssä.
Galvanoimis
Vuonna 1952 hankittiin ensimmäinen sähkölämmitteinen sinkityspata kun yhtiö aloitti vesijohtoverkkojen painevesiastioiden valmistuksen. Vuonna 1972 yhtiön toiminta siirtyi Tampereen Tammelasta Pirkkalaan Teollisuustie 2:een jossa käyttöön tuli kaksi 50 000 litran sinkityspataa. Lopullisesti Tammelan tehdastiloista luovuttiin 1987. Vuonna 2005 kolmesta käytössä olleesta sinkityspadasta kaksi poistettiin käytöstä, kolmas uusittiin kokonaan ja lisäksi otettiin käyttöön yksi uusi pata. Automaation ansiosta kapasiteetti kasvoi 30 prosenttia vaikka patojen lukumäärä väheni. 2000-luvun alussa Galvanoimis Oy:n osuus Suomen kappaletavaran kuumasinkityksestä oli noin 10 prosenttia.
Portugalinvesikoira
Luonne ja käyttäytyminen
Rotumääritelmän mukaan portugalinvesikoiran perusluonne on oppivainen, älykäs, rasitusta kestävä ja rohkea, mutta myös itsepäinen ja jopa pidättyväinen. Tarkkaavainen ja läpitunkeva katse ja erinomainen näkö- ja hajuaisti ovat myös tyypillisiä piirteitä rodulle. Portugalinvesikoiralla saattaa ilmetä vahtimisviettiä. Luonteeltaan portugalinvesikoirat ovat kuitenkin harvinaisen vilkkaita ja aktiivisia, eivätkä väsy helposti. Portugeeseilla on tapana innostuessaan hyppiä korkealle, joka täytyy jo pentuna opettaa siltä pois. Portugeesi myös kiintyy syvästi omistajaansa ja seuraa tätä joka paikkaan päästämättä tätä silmistään.
Hopeasurffari
Hopeasurffari, esiintynyt Suomessa myös nimellä Hopeanhohtoinen Lainelautailija, on Marvelin sarjakuvahahmo, jonka loivat Jack Kirby ja Stan Lee. Hän esiintyi ensimmäisen kerran The Fantastic Four -lehden numerossa 48 vuonna 1966. Kertomuksessa Hopeasurffaaja esiteltiin hopeanhohtoisena tähtien välisenä surffaajana, jolla on läheinen kytkös jumalolentoa muistuttavaan Galactus-nimiseen planeettojensyöjään. Hopeasurffarin ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Ihmesarjan numerossa 2 (1967).
Galvanoimis
Vuonna 2007 Galvanoimis Oy yhdistyi Paimiossa toimineen paineastiavalmistaja Vähäsilta Oy:n kanssa, jolloin uuden yrityksen nimeksi tuli GaV Group Oy. Galvanoimis Oy:n omistajat Kaj ja Ulf Andrésen päättivät myydä sen koska omistajien suvussa ei ollut toiminnalle jatkajaa. Vuonna 2015 Aurajoki Oy-konserni osti Gav Group Oy:n Pirkkalan tehtaan liiketoiminnan. Gav Group Oy keskittyi jatkossa paineastioiden suunnitteluun ja valmistukseen.
Portugalinvesikoira
Alkuperä
Portugalinvesikoira on vanha rotu ja se on luultavasti samaa alkuperää kuin espanjanvesikoira, irlanninvesispanieli ja villakoira. Ennen rotu oli suurena apuna kalastajille, koska se kuljetti verkkoja ja vartioi veneitä. Sitä käytettiin myös kuljettamaan viestejä sekä tavaraa veneiden ja rannan välillä. Ensimmäinen portugeesi saapui Suomeen vuonna 1989 ja ensimmäinen pentue saatettiin maailmaan vuonna 1990.
Galvanoimis
Galvanoimis Oy:n entinen tehdasrakennus Kullervonkatu 23:ssa purettiin 2000-luvun alussa ja tilalle rakennettiin asuinkerrostaloja. Vuonna 1949 valmistunut kolmikerroksinen tiili- ja betonirakenteinen toimisto- ja tehdasrakennus oli alkuperäisessä käytössä vuoteen 1987 saakka ja sen jälkeen se oli toimistokäytössä ja myöhemmin tyhjillään. Tampereen opiskelija-asuntosäätiö TOAS aikoi vuonna 2002 korjata rakennuksen opiskelija-asunnoiksi mutta luopui sitten hankkeesta.
Hopeasurffari
Historia
Hopeasurffari on alkuperäisen tarinan alussa planeettoja ahmivan Galactuksen apulainen, jonka Galactus on lähettänyt tutkimaan avaruutta. Hopeasurffarin tehtävänä on etsiä uusia maailmoja isäntänsä syötäväksi. Galactusta riivaava kyltymätön energiantarve on tyydytettävissä vain imemällä energiaa elinvoimaisista planeetoista. Siksi ei ole ihme, että Hopeasurffari löytää lopulta myös maan ja kutsuu herraansa ahmimaan Telluksen voimaa itselleen.
Portugalinvesikoira
Hoito
Portugalinvesikoiran turkki ajellaan tyypillisesti takaosasta ja kuonosta lyhyeksi (ns. leijonaleikkaus). Tällaisesta leikkauksesta oli hyötyä koiran alkuperäisessä käyttötarkoituksessa, koska se piti koiran tärkeät elimet kuten sydämen lämpimänä, mutta takajalat vapaina uimista varten. Takaa ajeltu koira oli myös kevyempi nostaa veneeseen. Tällainen leikkaus on yleensä vain näyttelyissä käyvillä koirilla, koska se on niin työläs pitää kunnossa. Kotikoirat ovat usein ajeltu aivan lyhyeen turkkiin, joka on huomattavasti helppohoitoisempi.
Hopeasurffari
Historia
Ihmeneloset yrittävät estää Galactuksen puuhat, ja tarinan edetessä myös Hopeasurffari kääntyy isäntäänsä vastaan. Hopeasurffari alkaa tuntea myötätuntoa ihmisiä kohtaan ja käy toivottomaan hyökkäykseen Galactusta kohden. Ihmeneloset pystyvät estämään Galactuksen toimet maan suhteen, mutta Hopeasurffarin kääntyminen niskoittelijaksi ei jää ilman Galactuksen rangaistusta. Hopeasurffari tuomitaan maan läheisyyteen, ja surffaus muualla kuin maan ilmakehässä estetään.
Hopeasurffarin ensimmäisten esiintymisten yhteydessä ei mainita mitään hänen taustastaan. Alun perin Hopeasurffari olikin vain Galactuksen kosmisen voiman ilmentymä ilman inhimillistä lähtökohtaa. Kun Hopeasurffari sai enemmän huomiota ja oman sarjakuvalehden, kehitti Stan Lee kosmiselle liitelijälle inhimillisen taustan. Hopeasurffarin alkuperäinen nimi olikin Norrin Radd ja hän asui ennen surffariksi tuloaan Zenn-La -planeetalla. Uuden tulkinnan mukaan Norrin suostui Galactuksen apuriksi pelastaakseen planeettansa tuholta. Radd sai Galactukselta kosmiset voimat sekä hopeisen lainelaudan, mutta menetti samalla mahdollisuuden palata omiensa pariin. Hopeasurffari oli yksi luojansa Stan Leen suosikkihahmoista ja Marvelin hahmoista kenties eniten aikuiseen yleisöön vetoava. Hopeasurffarin ensimmäisissä omissa tarinoissa hahmo esiintyy filosofisena pohdiskelijana, joka vieroksuu ihmissuvun riidanhaluisuutta ja ihmisten taipumusta vihaan kaikkea tuntematonta kohtaan. Surffari tuntee olevansa aito "alien" joukossamme, jota ei ymmärretä, mutta jonka on pakko olla lähellä maan asukkaita.
Voimat ja varusteet
Hopeasurffarin iho on kauttaaltaan hopeisen metallikalvon peittämä. Ihon lisäksi Galactus on muuttanut surffarin kehoa niin, että se kestää avaruusmatkailun rasitukset ja mahdollistaa liikkumisen avaruudessa melkein valon nopeudella. Hyperavaruudessa Hopeasurffari pystyy liikkumaan vieläkin nopeammin. Hopeasurffarin nopeus antaa mahdollisuuden myös liikkumiseen ajassa.
Hopeasurffarin kosmiset voimat ovat laajat. Hän kykenee imemään itseensä kosmista energiaa ja vapauttamaan sitä haluamallaan tavalla. Hän pystyy toimimaan pienoisjumalana muuttamalla energiaa materiaksi ja päinvastoin. Itsensä hän voi muuttaa puhtaaksi energiaksi tai vaikka häviävän pieneksi mikrokosmoksen olennoksi. Hopeasurffari kykenee nostamaan yli 100 tonnia ja kuuluu siksi Marvelin hahmojen superraskaaseen sarjaan.
Hopeasurffarin lauta on luotu samasta hopeanhohtoisesta ja kosmisesta materiaalista kuin surffarin iho. Lauta on mentaalisesti sidoksissa Hopeasurffariin ja toimii hänen ajatustensa käskyttämänä riippumatta siitä, onko surffaaja fyysisesti yhteydessä lautaan.
Videopelit
Marvel: Ultimate Alliance -videopelissä Hopeasurffarin saa käyttöön voittamalla pelin kaikki keräiltävät Comic Book -tehtävät. Toisin kuin kaikilla muilla pelin hahmoilla, Hopeasurffarilla on vain yksi ainoa puku.
Koehyppääjä
pienoiskuva|[[Bjørn Einar Romøren toimi koehyppääjäni Vikersundissa vuonna 2011 karsiuduttuaan kilpailusta.]]Koehyppääjä on mäkihypyssä käytetty hyppääjä, joka ei kilpaile. Esimerkiksi tilanteessa, jossa kilpailussa on ollut keskeytys hankalien tuuliolojen vuoksi, koehyppääjä varmistaa mäen olevan turvallisessa hyppykunnossa kilpailun jatkumiseksi. Koehyppääjän ei ole tarkoitus hypätä pitkälle, vaan varmistaa mäen turvallisuus. Koehyppääjän tunnistaa liivistä, jossa on V-kirjain ja jokin numero, esimerkiksi V 8.
Marlon Devonish
Marlon Devonish (s. 1. kesäkuuta 1976 Coventry, Englanti) on englantilainen pikajuoksija.
Devonish voitti 1994 junioreiden MM-kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 1995 hän voitti juniorien Euroopan mestaruuden kahdellasadalla metrillä ja pikaviestissä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä juostuaan alkuerissä. Vuonna 1998 hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa sekä Kansainyhteisön kisoissa että EM-kilpailuissa. 1999 Sevillan MM-kisoissa hän saavutti pikaviestijoukkueessa hopeaa.
Äänisentauksen piiri
Äänisentauksen piiri eli Äänisentakainen piiri eli Äänisniemen piiri on entinen hallintoalue Karjalan ASNT:ssa, nykyisessä Karjalan tasavallassa. Se käsitti Äänisjärveen pohjoisesta pistävän suuren Äänisniemen. Piirin keskuksena oli Sungun kylä ja myöhemmin Suurlahti.
Marlon Devonish
Kansainyhteisön kisoissa 2002 hän oli 200 metrillä toinen ja saavutti kultaa pikaviestistä. Samana vuonna Münchenin EM-kisoissa hän oli 200 metrillä pronssilla. Pikaviestin kultamitalin hän menetti Dwain Chambersin dopingkäryn seurauksena. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrillä ja 2004 Ateenan olympialaisissa olympiakultaa pikaviestistä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai kultaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 200 metrillä. 2005 Helsingin, 2007 Osakan ja 2009 Berliinin MM-kisoissa hän oli mukana pronssille juosseessa viestijoukkueessa.
Äänisentauksen piiri
Äänisentauksen piiri muodostettiin vuonna 1930 yhdistämällä Sungun piiri ja Suurlahden piiri, jotka oli muodostettu vuonna 1927 lakkautetuista Sungun, Suurlahden ja Tolvojan kunnista. Vuonna 1933 siihen kuuluivat Deriguzovon, Foimoguban, Heinälahden, Jandomjärven, Kažman, Karasjärven, Kižin, Kosmojärven, Kuusirannan, Pajanitsan, Suurlahden, Suurnivan, Tipinitsan, Tolvojan ja Virojärven kyläneuvostot. Piirissä oli tuolloin 26 300 asukasta, joista 97,7 % oli venäläisiä ja 1,7 % suomalaisia.
Marlon Devonish
Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli neljäs 200 metrillä ajalla 20,62 s. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän kuului Englannin kultajoukkueeseen pikaviestissä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Äänisentauksen piiri
Jatkosodassa vuosina 1941–1944 piiri oli Suomen miehittämä. Sen alue liitettiin Karhumäen piiriin vuonna 1959.
Bark at the Moon
Bark at the Moon on Ozzy Osbournen studioalbumi vuodelta 1983. Se on ensimmäinen Osbournen albumeista jolla kitaraa soittaa Jake E. Lee. Albumi on myynyt yli kolme miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa ja se kuuluu Osbournen suosituimpiin albumeihin. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat singleinäkin julkaistut nimikappale "Bark at the Moon" ja balladi "So Tired".
Taustaa
Osbourne oli julkaissut kaksi hyvin menestynyttä albumia (Blizzard of Ozz ja Diary of a Madman) vuosina 1980 ja 1981. Albumeilla olivat soittaneet Osbournen lisäksi kitaristi Randy Rhoads, basisti Bob Daisley ja rumpali Lee Kerslake. Kaksi viimeksi mainittua erotettiin yhtyeestä keväällä 1981 ja heidät korvasivat basisti Rudy Sarzo ja rumpali Tommy Aldridge. Osbournen suosio nousi kohisten vuosien 1981 ja 1982 aikana varsinkin Pohjois-Amerikassa hyvin vastaanotettujen albumien, Osbournen kyseenalaisten tempausten ja Rhoadsin taiturimaisen kitaroinnin ansiosta. Maaliskuussa 1982 kitaristi Rhoads kuoli lento-onnettomuudessa kesken Yhdysvaltain kiertueen. Kiertuetta jatkettiin kuitenkin pari viikkoa myöhemmin Bernie Tormen (ex-Gillan) tuuratessa ensin muutaman keikan ajan ja sitten Brad Gillisin kanssa vuoden 1982 loppuun asti. Syksyllä 1982 Osbourne julkaisi Speak of the Devil -nimisen livealbumin, jolla hän versioi vanhan yhtyeensä Black Sabbathin kappaleita.
Gillisin lähdettyä Night Ranger -yhtyeeseen vuoden 1982 lopussa Osbourne oli jälleen ilman kitaristia. Vahvimmin ehdolla uudeksi kitariksi olivat Dokken-yhtyeen George Lynch ja Ratt- ja Rough Cutt -yhtyeissä aiemmin soittanut Jake E. Lee (oik. Jakey Lou Williams), joista jälkimmäinen sai lopulta paikan. Lee omasi eksoottisen japanilais-amerikkalaisen ulkonäön yhdistettynä Mötley Crue/Ratt-tyyliseen glam metal -imagoon ja lisäksi hän oli teknisesti taitava kitaristi. Leen lisäksi kevään 1983 kiertuekokoonpanoon kuuluivat basisti Don Costa, kosketinsoittaja Lindsay Bridgwater ja rumpali Tommy Aldridge. Tulevan Bark at the Moon -levyn äänitykset oli tarkoitus aloittaa kesällä 1983. Bob Daisleyn mukaan Osbourne oli pyytänyt häntä jo kesällä 1981 mukaan seuraavan albuminsa studiotyöskentelyyn, sillä vaikka hänet korvannut Rudy Sarzo oli hyvä basisti, ei hän kuitenkaan ollut Daisleyn veroinen säveltäjä saati sanoittaja. Daisley oli kirjoittanut lähes kaikki Osbournen aiempien albumien sanoitukset. Lisäksi basisti Don Costa riitaantui Osbournen kanssa joten uutta basistia tarvittiin muutenkin. Yhtyeeseen palasi myös aiemmin mukana ollut kosketinsoittaja Don Airey.
Nauhoitukset ja kappalemateriaali
Kappaleiden kirjoitukset ja harjoittelu aloitettiin toukokuussa 1983. Kirjoittamisesta vastasivat pääasiassa Bob Daisley sanoitusten muodossa ja Jake E. Lee, jolla oli valmiita kitarariffejä kappaleita varten. Myöhemmin kappaleet kreditoitiin kuitenkin yksinomaan Osbournen nimiin. Daisleyn mukaan tämä johtui hänen silloisesta kustannussopimuksestaan, jonka vuoksi hän joutui myymään kirjoittamansa materiaalin Osbournelle kertakorvauksella.
Jake E. Lee puolestaan kertoi vuonna 2014 haastattelussa, että Osbournen managerivaimo Sharon Osbourne on kiristänyt häntä, sillä nauhoitettuaan jo kitaraosuudet Lee sai eteensä sopimuspaperin, jossa hän luovuttaa kaikki materiaalioikeudet Osbournelle. Leen mukaan hän olisi muuten saanut potkut ja Osbourne olisi ottanut toisen kitaristin, joka nauhoittaisi nuotilleen Leen jo valmiit osuudet uudelleen. Raskaan oikeusprosessin pelossa Lee allekirjoitti sopimuksen. Ozzy Osbourne vitsaili albumin julkaisun jälkeisessä haastattelussa kirjoittaneensa kappaleet "pianon avulla käyttäen vain yhtä sormea". Hän on tosin myöhemmin julkisesti kertonut kirjoittaneensa "Bark at the Moon" -kappaleen yhdessä Jake E. Leen kanssa.
Albumin varsinaiset nauhoitukset aloitettiin elokuussa 1983 Ridge Farm -studioilla Englannissa ja ne kestivät lokakuun alkuun saakka. Tuottajana toimi edellisilläkin Osbournen albumeilla mukana ollut Max Norman yhdessä Daisleyn ja Osbournen kanssa. Orkesteriosuudet nauhoitettiin Abbey Road -studioilla Lontoossa sovittaja Louis Clarkin johdolla. Daisleyn mukaan albumin tekoa viivästyttivät Tommy Aldridgen rumpuosuuksien hidas edistyminen. Vaikkakin Aldridge oli liverumpalina maailman eliittiä, oli hänen studiotyöskentelynsä kuitenkin vaivalloisempaa, ja tämä myös johti hänen erottamiseensa sessioiden jälkeen. Nauhoitusten jälkeen Norman ja Daisley yrittivät miksata materiaalia julkaisukelpoiseksi, mutta kireän aikataulun vuoksi tulokset jäivät keskeneräisiksi eikä Osbourne hyväksynyt miksausta. Lopullisen miksauksen teki Tony Bongiovi.
Albumin nimikappale "Bark at the Moon" on nopeatempoinen. Se on kenties albumin tunnetuin kappale. Kappaleen nimi tulee Osbournen käyttämästä sanonnasta "eat shit and bark at the moon". Sen lyriikoiden inspiraationa ovat olleet kauhuelokuvat ja niihin liittyvät stereotypiat.
"You're No Different" on kosketinsoitinvoittoinen balladi ja sen aiheena on lehdistön tuonaikainen kriittinen ja tuomitseva suhtautuminen Osbourneen. "Now You See It (Now You Don't)" puolestaan käsittelee seksin harrastamista, minkä voi huomata kappaleen lopun ääntelyefekteistä. Jake E. Leen rokkaavan riffin myötä kulkeva "Rock 'N' Roll Rebel"-kappaleen aiheena ovat saatananpalvonta-syytökset, joita Osbourne joutui kuulemaan useasti.
"Centre of Eternity", joka on albumin Euroopan painoksessa nimellä "Forever", on nopeatempoinen kappale joka käsittelee filosofisesti aikaa ja ihmisen olemassaoloa ikuisuudessa. Kappaleen alussa on munkkien gregoriaanisesta laulusta vaikutteita ottava ja kirkonkelloja käyttävä intro, jossa myös Aireyn kosketinsoittimet ovat vahvasti esillä. Alkuperäiseltä nimeltään kappale oli "Journey to the Centre of Eternity".
"Waiting for Darkness" on hämärätunnelmallinen, progressiivisempi kappale jossa käytetään myös jousisektiota. Lyriikat käsittelevät järjestäytyneisiin uskontoihin liittyvää tekopyhyyttä ja rikollisuutta. Euroopan painokselta löytyvä "Spiders" on myös hämärätunnelmallisempi, blues-henkinen kappale, joka nimensä mukaisesti kertoo hämähäkeistä. Bob Daisleyn mukaan Tommy Aldridgen olisi kuulunut saada krediitti kappaleesta, sillä se rakennettiin hänen kehittelemänsä rumpukompin ympärille.
Albumin sessioissa nauhoitettiin lisäksi singleiltä ja albumin remasteroidulta painokselta löytyvä, kaksimielisesti nimetty "One Up the B-side". Myös Jake E. Leen "The Rapture" -nimistä sävellystä harjoiteltiin, mutta Osbourne ei löytänyt siihen sopivaa laulumelodiaa.
Albumin julkaisu ja kiertue
Bark at the Moon julkaistiin marraskuussa 1983. Sen kannessa Osbourne esiintyy ihmissudeksi maskeerattuna kuun näkyessä taustalta. Albumin Pohjois-Amerikan ja Euroopan painoksissa on jonkin verran eroavaisuuksia. Molemmissa kappalejärjestys on hieman erilainen ja Pohjois-Amerikan painos sisältää kappaleen "Slow Down", kun taas Euroopan versiolta löytyy "Spiders". "Centre of Eternity"-kappale on nimellä "Forever" Euroopan versiossa. Myös kannen logon värit ovat erilaiset molemmissa painoksissa, Euroopassa sinikeltainen, Pohjois-Amerikassa punakeltainen. Albumi nousi top-25:een niin Yhdysvalloissa kuin Iso-Britanniassakin. Kappaleet "Bark at the Moon" ja "So Tired" julkaistiin singleinä ja niistä tehtiin myös promovideot MTV:tä varten. Nimikappaleen video parodioi kauhuelokuvia ja siinä Osbourne nähdään vampyyrin ja ihmissuden rooleissa. "So Tired"-videon kuvauksissa tapahtui onnettomuus, kun peilin räjähtäessä Osbourne sai sirpaleita kasvoihinsa ja tämän vuoksi hän joutui perumaan joitakin keikkoja toipuen kuitenkin täydellisesti. Molemmat singlet nousivat top-20:n tuntumaan Iso-Britanniassa.
Albumin nauhoitusten jälkeen Tommy Aldridge erotettiin yhtyeestä. Osbourne oli pettynyt Aldridgen työskentelyyn studiossa ja hänen tilalleen otettiin amerikkalainen rumpali Carmine Appice, joka oli soittanut mm. Vanilla Fudge-yhtyeessä sekä Rod Stewartin kanssa. Appice esiintyy nimikappaleen promovideolla. Appice oli kuitenkin lähes Osbournen veroinen julkisuuden henkilö ja tähtistatuksen omaava muusikko, ja Osbournen mielestä tämä sai liikaa huomiota mediassa. Näin ollen keväällä 1984 Appice sai lähteä ja Tommy Aldridge palasi rumpujen taakse kesken Yhdysvaltain kiertuetta.
Bark at the Moon -albumi aiheutti myös kohua. Kanadalainen nuorukainen puukotti Halifaxissa uudenvuoden aattona 1983 erästä naista ja tämän kahta poikaa. Nuorukaisen ystävän kerrotaan sanoneen, että ”joka kerta kun hän kuuli sen biisin ("Bark at the Moon"), hänelle tuli omituinen olo. Hän sanoi, että kun hän uudenvuoden aattona kuuli sen, hän lähti ulos puukottamaan jotakuta.”
CD-julkaisut
Bark at the Moon julkaistiin remasteroituna CD-versiona ensimmäisen kerran vuonna 1995. Versio noudattelee alkuperäistä Pohjois-Amerikan kappalelistausta ja "Spiders" on tässä versiossa bonuskappaleena. Vuonna 2002 Osbournen katalogin uudelleenjulkaisujen yhteydessä albumi julkaistiin jälleen, tällä kertaa uudella miksauksella. Huomattavia eroja on ainakin kitarasooloissa etenkin kappaleessa "Rock 'n' Roll Rebel" ja lisäksi "You're No Different" on lähes minuutin pitempi sisältäen kosketinsoitinvoittoisemman miksauksen. Myös "Centre of Eternity"-kappaleen miksaus on huomattavasti alkuperäistä poikkeavampi ja eroavaisuuksia voi löytää myös "Waiting for Darkness"-kappaleen jousisovituksista. Vuoden 2002 versio noudattaa myös alkuperäistä Pohjois-Amerikan kappalelistausta ja "Spiders"-kappaleen lisäksi "One Up the B-side" on otettu mukaan bonuskappaleeksi.
Pohjois-Amerikan versio
A-puoli
B-puoli
Euroopan versio
A-puoli B-puoli
Kokoonpano
sekä
Renegades (Agentsin albumi)
Renegades (Parlophone 50999 50465521) on Topi Sorsakosken & Agentsin albumi vuodelta 2007. Albumin idea lähti liikkelle The Renegades -yhtyeen solistin Kim Brownin hyväntekeväisyyskonsertista vuonna 2007, kun lauluntekijä menetti sairauden johdosta äänensä. Konsertissa Agents-yhtyeellä heräsi idea tehdä Renegades-materiaalia ja levyn nauhoitukset alkoivat huhtikuussa.
''”Olen tyytyväinen että saatiin mukaan niin paljon alkuperäisjäseniä. Albumia tehdessä tunnelma studiossa olikin melko nostalginen. Tavoitteena ei ollut kuitenkaan tehdä tribuuttilevyä, vaan muistuttaa tämän levyn kautta kuinka hieno ja tuottelias yhtye The Renegades on ollut, ja kuinka paljon yhteen musiikki on Agentseihin vaikuttanut”'' kertoo Esa Pulliainen.
Albumia tehtäessä ei käytetty tietokoneita.
"Kellot soi" julkaistiin singlenä jo aikaisemmin. Sen video julkaistiin yhtyeen kotisivuilla. "Niin paljon rakkautta sain" ilmestyi singlenä itse levyn julkaisuviikolla. Albumista on julkaistu myös vinyyliversio.
Tribute (Ozzy Osbourne)
Tribute on Ozzy Osbournen vuonna 1987 julkaisema livealbumi, jonka hän julkaisi 1982 kuolleen kitaristinsa ja ystävänsä Randy Rhoadsin muistoksi. Albumi nousi top-10:neen Yhdysvalloissa ja on myynyt tuplaplatinaa. Albumista on julkaistu remasteroidut cd-painokset vuosina 1995 ja 2002. Kappale "Crazy Train" julkaistiin singlenä ja siitä tehtiin myös promovideo. Alkuperäisen vinyyli-julkaisun levypusseissa on paljon kuvia Rhoadsista ja yhtyeestä sekä myös kuvia Rhoadsin kitaroista ja nuottivihkoista. Kannesta löytyy myös Osbournen ja Rhoadsin äidin Delores Rhoadsin muistokirjoitukset.
Renegades (Agentsin albumi)
Vuoden 2012 uudelleenjulkaisu
The Renegades tarkoittaa tässä kokoonpanoa Kim Brown, Denys Gibson, Stuart Graham Johson sekä Ian Mallett.
Tribute (Ozzy Osbourne)
==Nauhoitus ==
Bahama olympialaisissa
Bahaman menestyksekkäin urheilumuoto olympialaisissa on yleisurheilu. Sydneyn 2000 kisoissa kultaa voittivat naisten 4 × 100 metrin viestijoukkue ja Pauline Davis-Thompson 200 metrin juoksussa sekä Ateenassa 2004 Tonique Williams-Darling 400 metrin juoksussa. Pauline Davis-Thompson sijoittui Sydneyssä 200 metrillä alun perin toiseksi, mutta Yhdysvaltain Marion Jonesin dopingtapauksen seurauksena hän nousi kaksinkertaiseksi olympiavoittajaksi. Lontoossa 2012 kultaa voitti miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue. Bahaman ensimmäiset olympiavoittajat olivat purjehduksen Star-luokan Tokion 1964 olympialaisissa voittaneet Durward Knowles ja Cecil Cooke. Knowles oli myös toinen Bahaman ensimmäisistä mitalisteista, kun hän Melbournen 1956 olympialaisissa sijoittui Sloan Farringtonin kanssa pronssille. Knowles ja Farrington olivat mukana jo Lontoon 1948 olympialaisissa mutta tuolloin he edustivat Isoa-Britanniaa.
Tribute (Ozzy Osbourne)
Kaikki albumin kappaleet on otettu Clevelandin radiota varten nauhoitetulta esiintymiseltä 11. toukokuuta, 1981, mutta Rhoadsin kitarasoolo kappaleessa "Suicide Solution" on nauhoitettu Kanadan Montrealissa 28. heinäkuuta 1981 ja kappaleet "Goodbye To Romance" ja "No Bone Movies" Ison-Britannian Southamptonissa 2. lokakuuta 1980. Kappale "Dee" on varhainen 1980 keväällä nauhoitettu studioversio Osbournen debyyttialbumin Blizzard Of Ozzin samannimisestä kappaleesta.
Venni Kuosma
Venni Kuosma (14. kesäkuuta 1895 Sääminki – 11. syyskuuta 1953 Helsinki ) oli suomalainen urkutaiteilija, pianisti ja musiikkipedagogi.
Venni Kuosman vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kuosma ja Anna Kosonen ja puoliso vuodesta 1924 pianisti Sigrid Holst-Christensen. Pianisti, musiikkipedagogi Kauko Kuosma oli heidän poikansa. Venni Kuosma opiskeli Viipurin kirkkomusiikkiopistossa 1910–1912, Helsingin konservatoriossa 1912–1918, Leipzigin konservatoriossa 1920–1922 ja 1929 sekä Pariisissa 1927. Helsingissä hän toimi pianonsoiton opettajana 1915–1918, Viipurissa 1918–1920 ja edelleen Viipurin kirkkomusiikkiopistossa vuodesta 1922. Viipurin tuomiokirkon urkuri hän oli vuodesta 1930 talvisotaan asti ja sitten Helsingin tuomiokirkon ja Vanhan kirkon urkuri kuolemaansa saakka. Kuosma paitsi antoi lukuisia urkukonsertteja, myös esiintyi pianosolistina ja -säestäjänä.
Wudu
pienoiskuva|250x250px Wudu on islamilainen puhdistautumisrituaali. Siihen kuuluu kasvojen, käsivarsien ja jalkojen pesu sekä pään pyyhkiminen ja sierainten huuhtelu vedellä. Wudu tehdään aina ennen päivittäistä rukousta (salat), joita on vuorokaudessa viisi. Wudun jokainen vaihe on tarkasti määritelty. Virheiden sattuessa se tulee aloittaa uudestaan ja toistaa kunnes se onnistuu virheettä. Rukousta edeltävää pesua varten moskeijoiden edustalla on tavallisesti vesisäiliö, allas tai vesiposti. Ahmad ibn Nagib al-Misri on esittänyt kootusti määräykset, jotka koskevat rituaalipesussa käytetyn veden puhtautta ja siinä käytettäviä astioita.
Koraanin ohje
Rukousta edeltävän wudun suoritusohjeet ovat peräisin Koraanista (Pöydän suura 5:6). Ohje kuulu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti: "Te, jotka uskotte! Noustessanne rukoilemaan peskää kasvonne ja kätenne kyynärpäätä myöten, pyyhkikää päänne ja peskää jalkanne nilkkoja myöten. Ja jos olette tahriintuneet, tehkää itsenne puhtaaksi. Ja jos olette sairaina tai matkalla tai joku teistä tulee käymälästä, tai olette olleet yhteydessä naisten kanssa, eikä vettä ole saatavissa, niin hangatkaa kasvonne ja kätenne hienolla, puhtaalla hiekalla."Useimmissa islamilaisissa käännöksissä, kuten yllä olevassa, tekstin käännös kuuluu: -- pyyhkikää päänne ja peskää jalkanne nilkkoja myöten --. Muutamat käännökset ovat uskollisempia alkuperäiselle tekstille, kuten Hämeen-Anttilan suomennos, jossa kohta kuuluu: -- pyyhkikää päänne sekä jalat polviin asti --. Joseph Schacht on huomauttanut, että islamilainen šarialaki torjuu tässä tapauksessa Koraanin ilmeisen merkityksen ja nojautuu sen sijaan islamilaisen yhteisön yksimielisyyden periaatteeseen (ijma').
Rituaalinen puhdistautuminen
Rituaalisesta puhdistautumisesta on tarkat ohjeet, jotka ovat sunneilla shiioilla osin erilaiset. Eräät ruumiintoiminnot voivat merkitä sitä, että puhdistautuminen pitää tehdä uudelleen.
Wudu sunnalaisessa islamissa
Rituaalinen peseytyminen (wudu) suoritetaan sunnalaisessa islamissa seuraavasti:
Wudu šiialaisessa islamissa
Šiialainen rituaalipesu poikkeaa tästä ja suoritetaan seuraavasti:
Mega Man 4
Mega Man 4 on Capcomin Nintendo Entertainment Systemille vuonna julkaisema tasohyppelypeli, joka jatkaa klassista Mega Man -sarjaa.
Pelaaminen
Uutena ominaisuutena pelissä on Mega Busterin energia-ammuksen lataaminen tehokkaaksi plasma-ammukseksi, joka tekee täyteen ladattuna kolminkertaisen vahingon tavalliseen panokseen verrattuna. Lataamista käytetään myös myöhemmissä peleissä.
Tarina
Tohtori Wilyn oletetaan olevan kuollut hänen kärsittyään musertavan tappion Mega Man 3:n lopussa. Vuoden kestäneen rauhan jälkeen uusi tiedemies astuu Wilyn tilalle. Tämä uusi tiedemies, tohtori Cossack, väittää olevansa vihoissaan Mega Manille ja sen luojalle sen johdosta, että nämä aina jättävät hänen omat robottiluomuksensa varjoonsa. Tietenkin todellisuudessa tohtori Cossackin tytär Kalinka on yhä liiankin elossa olevan tohtorin Wilyn panttivankina ja tohtori Cossack joutuu pakosta yrittämään Mega Manin tuhoamista jotta voisi saada tyttärensä turvaan. Tohtori Cossackin onneksi Proto Man vapauttaa Kalinkan varsin pian. Tämä on onnekasta sikäli ettei tiedemiehellä ollut mahdollisuuksia vastustaa Mega Manin mahtia.
Principenmedestäjä
Principenmedestäjä (Anabathmis hartlaubii tai Nectarinia hartlaubii) on afrikkalainen medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Gustav Hartlaub vuonna 1857. Puutarhamedestäjien sukuun kuuluu principenmedestäjän lisäksi kaksi muuta lajia.
Koko ja ulkonäkö
Principenmedestäjä on pienikokoinen ja värikäs lintu, jonka nokka on pitkä ja alaspäin käyrä. Lajin vatsa on keltainen, rinta ja kurkku siniset, päälaki ja selkäpuoli ruskeat ja silmärengas punainen.
Esiintyminen
Principenmedestäjä on Guineanlahdella sijaitsevien São Tomén ja Príncipen saarten kotoperäinen laji, jonka esiintymisalueen laajuus on noin 150 neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Ravinto
Principenmedestäjä syö kukkien mettä sekä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Kris Freeman
Kris Freeman (s. 14. lokakuuta 1980 Concord, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Freeman sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa sprintissä kahdeksanneksi 2000. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Lahdessa 2001. Seuraavana talvena hän oli Salt Lake Cityn olympialaisissa neljästoista takaa-ajokilpailussa ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen viestijoukkueeseen.
Freeman sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 14:nneksi yhdistelmäkilpailussa. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli kahdestoista 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi 1,3 sekuntia pronssimitalisti Matti Heikkiselle hävinneenä.
Freeman on ollut maailmancupissa parhaimmillaan neljäs 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Kuusamossa marraskuussa 2009. Parisprintissä hän on ollut Carl Swensonin kanssa neljäs Oberhofissa tammikuussa 2003.
Freeman sairastaa tyypin 1 diabetesta.
Eva Adamczyková
Eva Adamczyková (o.s. Samková, s. 28. huhtikuuta 1993) on tšekkiläinen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2010 Samková saavutti kultaa lumilautakrossissa. Hän uusi mestaruutensa sekä vuonna 2011 että 2013. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Samková sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Samková voitti kultaa lumilautakrossissa. Hän sijoittui Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 samassa lajissa kuudenneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli lumilautakrossissa kahdestoista ja joukkuekilpailussa viides. Hän saavutti olympiapronssia lumilautakrossissa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti lumilautakrossin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019. Idre Fjällin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia ja oli joukkuekilpailussa viides.
Lumilautailun maailmancupissa Samková kilpaili ensimmäisen kerran Valmalencossa maaliskuussa 2010 sijoittuen 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Stonehamissa helmikuussa 2011 oltuaan kuudes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Valmalencossa maaliskuussa 2011 oltuaan toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Samková saavutti Blue Mountainilla helmikuussa 2013. Seuraavat voittonsa hän saavutti Montafonissa joulukuussa 2013 ja Vallnord-Arcalísissa tammikuussa 2014. Kaikkiaan hän on voittanut 18 maailmancupin osakilpailua (tilanne 23.2.2022). Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2018–2019 ja 2020–2021 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016.
Walter Matthau
thumb|Walter Matthau vuonna 1963 ([[Charade – vaarallinen peli).]] thumb|Matthau ja [[Audrey Hepburn elokuvassa Charade – vaarallinen peli (1963).]] Walter John Matthau (/'mæθaʊ/, alkujaan Walter John Matthow; 1. lokakuuta 1920 New York Yhdysvallat – 1. heinäkuuta 2000 Santa Monica, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki ystävänsä Jack Lemmonin kanssa useita elokuvia, kuten Onnenonkijat, Parittomat kaverukset, Etusivu uusiks’, Äksyt vanhat herrat ja Äksymmät vanhat herrat sekä Lemmonin ainoan ohjaustyön Elämän parhaat vuodet. Onnenonkijoista Matthau sai Oscar-palkinnon. Lisäksi hän esitti Yrjö Karjusta elokuvassa Ville Vallaton.
New Strangers
New Strangers oli suomalainen yhtye, joka levytti 1970- ja 1980-luvuilla.
Walter Matthau
Matthow syntyi New York Cityssä Lower East Sidessa. Hänen äitinsä oli Rose Berolsky oli liettuanjuutalainen, joka työskenteli makeiskaupassa, ja hänen isänsä Milton Matthow oli ukrainanjuutalainen sähkömies, joka oli kotoisin Kiovasta Ukrainasta. Perheen alkuperäinen nimi oli Matušanskajaski.
Matthau sai 1970-luvulla sydänkohtauksen, jolloin hän lopetti ketjutupakoinnin ja alkoi kävellä viisi mailia päivässä. Hän kuoli sydänkohtaukseen sairaalassa Santa Monicassa 79-vuotiaana 1. heinäkuuta 2000.
Moreira
Moreira on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Stephen Toulmin
Toulminin mukaan formaali logiikka ei vastannut alkuunkaan luonnollisessa viestinnässä käytettyä tapaa, johon voi sisältyä erilaatuisia premissejä, kuten moraalisia ja matemaattisia todisteluja. Argumentoinnissa Toulminin perusajatuksena oli erottaa argumentin lähtötiedot (engl. datum), peruste (warrant) ja johtopäätös (claim) toisistaan. Täydennetyssä mallissa näiden lisäksi mukana ovat varaukset (rebuttals), taustatuki (backing) ja tarkennukset (qualifiers).
Falémé (kunta)
Falémé on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diboli sijaitsee Faléméjoen rannalla noin 95 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 10 200 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja, bambaroita, mandinkoja, khasonkoja ja maureja. Vallitseva uskonto on islam.
Dibolin kautta kulkevat Dakarin–Nigerin rautatie ja Bamakosta Senegalin puolelle Kidiraan johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, okra, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua, kaksi yläkoulua, seitsemän koraanikoulua ja kolme lukutaitokeskusta. Dibolissa ja Dakassenoussa on terveyskeskukset. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja yhden vesijohtoverkon.
Vilkkaasta rajaliikenteestä huolimatta kunnassa ei ole matkailukohteita tai -palveluja.
Iron Savior
Iron Savior on saksalainen power metal -yhtye. Yhtyeen jäsenistä Kai Hansen ja Piet Sielck tunsivat toisensa jo 1970-luvun loppupuolella, jolloin he soittivat koulubändissä nimeltä Gentry. Gentrystä tuli Helloween vuonna 1984. Sielck perusti Iron Saviorin tammikuussa 1997, jolloin myös Hansen liittyi yhtyeeseen.
Hansen lähti yhtyeestä vuonna 2001, kun ajat menivät päällekkäin hänen pääyhtyeensä Gamma Rayn kanssa.
Iron Saviorin sanoitukset ovat futuristisia, ja ne sisältävät avaruusteemoja.
Jäsenet
Nykyiset:
Entiset:
Julkaisut
Livealbumit
Singlet ja EP:t
Vanja Radovanović
Vanja Radovanović (monte. Вања Радовановић) (s. 28. lokakuuta 1982 Belgrad, Jugoslavia), on montenegrolainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Montenegroa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Inje". Vuonna 2006 hän osallistui Beovizijassa kappaleella "Kad me jednom za te ne bude" ja sijoittui sijalle 21.
Mustapha Amzil
Mustapha Amzil (s. 12. syyskuuta 2001 Kotka) on suomalainen koripalloilija.
KTP:n kasvatti Amzil herätti jo 15-vuotiaana espanjalaisten pääsarjaseurojen kiinnostuksen. Myös Mäkelänrinteen urheilulukion koripallo-ohjelma kiinnostui Amzilista. Amzil saavutti kasvattajaseurassaan B-poikien SM-pronssia keväällä 2016 ja sijoittui koko kauden tilastoissaan sekä levypalloissa (14,6/ottelu) että kahden pisteen heittotarkkuudessa (59,4 %) koko sarjan kärkikolmikkoon. Seuraavalla kaudella Amzil pelasi KTP:ssä sekä B- että A-poikien SM-sarjassa. Marraskuussa 2016 hän teki ensiesiintymisensä myös miesten Korisliigassa, missä hän pelasi kahdessa ottelussa ja teki BC Nokiaa vastaan viisi pistettä. Debyyttiottelussaan 18. marraskuuta Amzilista tuli 15 vuoden ja 67 päivän ikäisenä KTP:n pääsarjahistorian nuorin pelannut koripalloilija. Hän otti ennätyksen nimiinsä sitä yli 50 vuotta pitäneeltä maajoukkuemies Ari Paanaselta. Maaliskuussa 2017 Amzil kutsuttiin eurooppalaisten nuorisohuippujen Jordan Brand Classic -leirille Barcelonaan. Amzil on pelannut myös kymmeniä nuorten maaotteluita.
Dobropilljan piiri
Dobropilljan piiri on hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus on Dobropilljan kaupunki (30 186 as., 2017 ), joka ei kuitenkaan kuulu piiriin vaan muodostaa oman kaupunkipiirinsä lähitaajamiensa kanssa.
thumb|left|Ukrainan ortodoksisen kirkon (Moskovan partriarkaatti) Uspenskin kirkko Svjatohorivkan taajamassa. Ukrainan tilastokeskus arvioi Dobropilljan piirin väkiluvuksi 15 695 (1.1.2017). Piiri on maaseutuvaltainen, kaupunkilaisiksi väestöstä tilastoitiin ainoastaan Svjatohorivkan kaupunkityyppisen taajaman asukaat (Святогорівка, 1 880 as.).
Inje
Inje on montenegrolaisen laulajan Vanja Radovanovićin esittämä kappale, jolla hän edusti Montenegroa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. thumb|left|250px|Radovanović esittämässä kappalettaan Euroviisujen toisen semifinaalin harjoituksissa.
I’ve Been Expecting You
I’ve Been Expecting You on brittiläisen Robbie Williamsin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 26. lokakuuta 1998 ja se sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Listaykköseksi se nousi Irlannissa ja Britanniassa.
Kristina Šmigun-Vähi
Kristina Šmigun-Vähi (o.s. Šmigun, s. 23. helmikuuta 1977 Tartto) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä ja olympiavoittaja sekä maailmanmestari, jota valmensi hänen isänsä Anatoli Šmigun.
Šmigun-Vähi voitti vuonna 1997 kaksi juniorien maailmanmestaruutta, 5 kilometrin ja 15 kilometrin matkoilla. Aikaisemmista nuorten maailmanmestaruskilpailuista hänellä on neljä hopeaa.
Vuonna 1999 Ramsaun maailmanmestaruskilpailuissa Šmigun saavutti hopeaa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta ja pronssia 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta. Vuoden 2001 Lahden maailmanmestaruskilpailut ja vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaiset olivat Šmigunille pettymyksiä, mutta vuonna 2003 Val di Fiemmen maailmanmestaruskilpailuissa hän voitti neljä mitalia: kultaa takaa-ajosta, hopeaa 10 kilometrin ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuista ja pronssia 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta.
Torinon olympialaisissa vuonna 2006 Šmigun voitti olympiakultaa yhdistelmäkilpailussa ja, ylivoimaisesti, vesikelissä hiihdetyssä kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Vancouverin olympialaisissa vuonna 2010 Šmigun sai hopeaa naisten 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa. Mitali oli Viron ainoa niissä kisoissa.
Kristina Šmigun meni naimisiin heinäkuussa 2007 ja otti käyttöön yhdistelmänimen Šmigun-Vähi. Kauden 2007–2008 hän jätti väliin raskauden vuoksi. Hän synnytti lapsen kesällä 2008. Hän palasi kansainvälisiin kilpailuihin kahden välivuoden jälkeen kaudella 2009–2010, mutta päätti lopettaa kilpailu-uransa kauden jälkeen keskittyäkseen perhe-elämäänsä.
Šmigun-Vähi asuu Otepäässä. Myös hänen sisarensa Katrin on menestynyt hiihtäjänä.
Šmigun-Vähi valittiin Reformipuolueen listoilta Riigikoguun vuoden 2019 vaaleissa 2 002 äänellä.
Meteora (albumi)
Meteora on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Linkin Parkin toinen studioalbumi. Se nimettiin Meteoran luostarialueen mukaan. Albumi julkaistiin 25. maaliskuuta 2003. Ensimmäisellä listaviikollaan sitä myytiin 810 000 kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa. Kaiken kaikkiaan albumia on myyty yhtyeen kotimaassa noin kuusi miljoonaa kappaletta. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Suomessa levy on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan myyntimäärän (16 000 kpl).
Albumin suurimmiksi hiteiksi nousivat "Numb", "Somewhere I Belong" ja "Breaking the Habit". Näiden lisäksi singleinä julkaistiin myös kappaleet "Faint", "From the Inside" ja "Lying from You".
Albumista julkaistaan 24. maaliskuuta 2023 uusi painos, joka tulee sisältämään albumin alkuperäisten kappaleiden lisäksi demoja, sekä aiemmin julkaisemattoman ”Lost”-nimisen kappaleen.
Tabla
thumb|Dāyāñ- ja bāyāñ-rummut muodostavat tablan. Tabla on intialainen lyömäsoitin. Se koostuu kahdesta erikokoisesta rummusta, joita soitetaan käsin. Tablaa käytetään Intiassa laajasti sekä populaari- että taidemusiikissa. Nimi tulee arabian rumpua tarkoittavasta sanasta tabl.
Historia
Tablan kehittymisen ajankohta on epäselvä. Varhaisin kiistattomasti tablaa käsittelevä historiallinen aineisto on peräisin 1700-luvulta. Erään yleisen tulkinnan mukaan soittimen keksi intialainen runonlaulaja Amir Khusrau 1200-luvulla jakamalla pakhawaj-rummun kahteen osaan. Hänen kirjoituksensa eivät kuitenkaan suoraan mainitse tablaa. Jotkut ovat tulkinneet tablan esiintyvän jo tuhansia vuosia vanhoissa piirroksissa.
Rummut
Tabla koostuu kahdesta erikokoisesta käsinsoitettavasta rummusta. Molempien kalvot on tehty vuohennahasta. Ne kiinnitetään ja viritetään vuohen- tai kamelinnahasta tehdyllä nuoralla, jonka kireyttä säädetään gatta-nimisillä lieriömäisillä puukiiloilla. Hienoviritys tehdään lyömällä rummun punottua reunaa ylös- tai alaspäin erityisellä vasaralla.
Molempien rumpujen kalvojen päällä on tärkkelyksestä valmistettu musta shāī-osa (myös gāb), jonka tarkka muotoilu muovaa olennaisesti kalvon värähtelyn tuottamia yläsäveliä luoden tablalle ominaisen äänen. Shāīn laatu onkin yleensä olennaisin ero halvan ja kalliin tablan välillä.
Dāyāñ
Pienempi rumpu, dāyāñ, on yleensä tehty kapenevasta sheshamin, tiikin tai ruusupuun palasta kovertamalla se puoliksi ontoksi. Sitä soitetaan hallitsevalla kädellä. Dāyāñ ei ole inharmoninen vaan soi selvästi tietyltä sävelkorkeudelta. Siksi se viritetään yhteissoitossa muiden soittimien mukaan, yleensä soolostemman toonikaan, dominanttiin tai subdominanttiin. Muita nimityksiä dāyāñille ovat dāhina, siddha ja chattū. Sitä voidaan kutsua myös pelkästään tablaksi.
Bāyāñ
Isompi rumpu on nimeltään bāyāñ ja sen ääni on kumean bassomainen. Se tunnetaan myös nimillä dagga, duggī ja dhāmā. Bāyāñ on tehty usein messingistä, tosin halvimmissa malleissa tavataan käyttää alumiinia tai terästä. Kupari on materiaalina kallis mutta arvostettu, ja etenkin vanhoissa bāyāñeissa käytetään myös puuta. Bengalin alueella esiintyy myös savisia bāyāñ-rumpuja.
Soittaminen
thumb|Nabankur Bhattacharya soittamassa tablaa konsertissa Pariisissa vuonna 2009. Tablaa soitetaan istuen. Rummut pidetään paikallaan asettamalla ne toroidin muotoisille tyynyille (chutta eli guddi). Tyynyt on yleensä tehty koristeellisesta kankaasta ja täytetty kasvinosilla tai muulla muovailtavalla aineksella.
Erilaisia sormien ja kämmenen asentoja yhdistelemällä tablasta saadaan hyvin monipuolisia ääniä, joista käytetään yleisiä bol-nimiä. Liikeratojen on oltava varsin tarkkoja, sillä pienikin muutos käden asennossa voi muuttaa sointia merkittävästi. Perinteisessä soitossa dāyāñ pitää yllä rytmiä ja bāyāñ luo erilaisia korostuksia ja tehosteita.
Tyylisuunnat, gharānā
Eri tablaperinteiden suuntauksista käytetään nimeä gharānā. Kuusi perinteistä suurta tyylisuuntaa ovat Delhi-, Lucknow-, Ajrara-, Farukhabad-, Benares- ja Punjab-gharānāt.
Gharānā-opit olivat ennen tarkoin varjeltuja salaisuuksia, jotka periytyivät mestareilta lähisukulaisille. Nykyään soittotyylit ovat jossakin määrin yhdistyneet, eikä soittajia enää jaeta yhtä selvästi koulukuntiin.
Anton Reichenow
Reichenow oli Jean Cabanisin vävy. Hän työskenteli Berliinin luonnonhistoriallisessa museossa (Museum für Naturkunde). Hänen erityisalaansa olivat Afrikan linnut. Hän teki keräysmatkan Länsi-Afrikkaan, 1872 ja 1873. Hän kirjoitti Afrikan linnuista kirjan Die Vögel Africas (1900–05). Hän kirjoitti myös teoksen Die Vögel der Bismarckinseln (1899). Hän toimitti Journal für Ornithologieta, lintutieteellistä aikauslehteä, vuosina 1894–1921.
Hän nimesi linnuista puutarhamedestäjien suvun (Anabathmis).
Ainakin 5 lintulajia on nimetty hänen kunniakseen: somalianturturikyyhky (Streptopelia reichenowi), kongonpitta (Pitta reichenowi), sininaamamedestäjä (Anthreptes reichenowi), kultasiipimedestäjä (Drepanorhynchus reichenowi) ja pikkuvuorimedestäjä (Cinnyris reichenowi).
Yalla ya Nasrallah
Yalla ya Nasrallah on israelilainen poplaulu, jonka on tehnyt Frishman and the Pioneers -yhtye Israelin ja Libanonin välisen sodan aikana 2006. Sen sanoitukset on suunnattu Hizbollahia (erityisesti sen johtomiestä Nasrallahia), Irania ja Syyriaa vastaan. Laulusta tehdyssä amatöörimäisessä musiikkivideossa on pätkiä Israelin armeijan harjoituksista.
Korkeasti Pyhitetty
Korkeasti Pyhitetty, nimen edessä lyhennettynä KP, on metropoliitan ja arkkipiispan nimeen liitettävä kunnioittava nimitys ortodoksisessa kirkossa. Sitä käytetään mm. kirjeissä ja muussa puhuttelussa sekä virallisissa teksteissä.
David Kellogg Lewis
David Kellogg Lewis (28. syyskuuta 1941 Oberlin, Ohio – 14. lokakuuta 2001 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän kirjoitti väitöskirjansa Convention: A Philosophical Study W. V. O. Quinen ohjauksessa. Lewis siirtyi Princetonin yliopistoon apulaisprofessoriksi vuonna 1970, ja vuonna 1973 hänet nimitettiin professoriksi. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Counterfactuals (1973) ja On the Plurality of Worlds (1986), jossa hän on postuloinut multiversumin olemassaolon yksinomaan filosofisista syistä.
Julius Mattila
Julius Mattila (s. 9. lokakuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Mattila on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänellä on identtinen kaksoisveli Jesper, jonka kanssa Julius on pelannut aiemmin kaikki juniori- ja yliopistovuotensa.
Seuraura
Mattila aloitti luistelemaan yhdessä kaksoisveljensä Jesperin kanssa noin 2,5–3-vuotiaina tyttöjen taitoluistelukoulussa, jossa heidän siskonsa Janika luisteli. Jääkiekkoilun he aloittivat viisivuotiaina Kooveessa, jossa veljekset pelasivat E-junioreihin asti, kunnes he siirtyivät varsinaiseen kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvekseen. Julius oli kaudella 2012–2013 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 9+13=22 joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+13=22. C-nuorten SM-sarjassa hän oli Ilveksen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 16+25=41. Kaudella 2013–2014 Mattila oli B-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies Roope Hintzin kanssa ja paras maalintekijä Aleksi Niemen kanssa.