cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gofore
Yrityskulttuuri
Gofore hyödyntää botteja työntekijöidensä rutiinitehtävien hoitamisessa, kuten tuntikirjauksissa, lippujen varaamisessa, matkalaskuissa ja perehdyttämisessä. Botit kommunikoivat työntekijöiden kanssa Slackissa ja vievät siellä saamansa tiedot esimerkiksi tuntikirjausjärjestelmään. Ensimmäinen chatbot, Seppo, otettiin käyttöön vuonna 2016. Sitä tarvittiin, koska Goforelta puuttui perinteinen keskijohto. Vuonna 2020 botit hoitivat jo yli 30 tehtävää. Business Finlandin Robins-tutkimushankkeen kautta Gofore on tutkinut sitä, miten se voisi skaalata alustamaisen toimintatapansa kansainväliseksi päästämällä kumppaninsa ja asiakkaansa omaan järjestelmäänsä.
Goforen työntekijöitä kannustetaan osallistumaan osakesäästöohjelmaan. Ensimmäinen kausi alkoi vuonna 2018 ja vuoteen 2022 mennessä siihen oli osallistunut lähes 500 henkilöä.
Fluorescent Adolescent
”Fluorescent Adolescent” on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta albumilta Favourite Worst Nightmare. Single julkaistiin ensin Japanissa 4. heinäkuuta 2007 ja kolme päivää myöhemmin Britanniassa. Kappaleen kirjoitti yhtyeen laulaja Alex Turner yhdessä silloisen tyttöystävänsä Johanna Bennettin kanssa hotellihuoneessa ennen Favourite Worst Nightmaren äänittämistä.
Kappale sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 5 ja oli 83. myydyin single Britanniassa vuonna 2007. ”Fluorescent Adolescent” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Musiikkivideo
Richard Ayoaden ohjaama musiikkivideo kuvattiin huhtikuussa 2007. Siinä joukko klovneiksi pukeutuneita näyttelijöitä (mm. Stephen Graham) tappelee ihmisjoukkoa vastaan hylätyssä varastorakennuksessa. Video esitettiin ensimmäisen kerran Channel 4 -kanavalla. Se oli saatavilla YouTubessa seuraavana päivänä.
Haastattelussa Alex Turner kertoi videon olevan ”parasta mitä olemme ikinä tehneet”. Kitaristi Jamie Cook luonnehti videota ”yhdeksi parhaista videoista viimeisen kymmenen vuoden aikana”.
Citizen Cohn
Citizen Cohn (tv-esityksessä Kansalainen Cohn) on Frank Piersonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1992. Tosipohjainen televisioelokuva kertoo lakimies Roy Cohnista (James Woods), joka toimi Yhdysvaltojen senaattori Joseph McCarthyn (Joe Don Baker) pääneuvonantajana toisen punapelon aikana 1950-luvulla. Liberaalin juutalaisperheen kasvatista ja homoseksuaalisuutensa peittäneestä Cohnista tuli kaksinaismoralistinen kommunisteja, juutalaisia ja homoja jahtaava hallituksen kätyri ja Ethel ja Julius Rosenbergin oikeudenkäynnin syyttäjä. David Franzonin käsikirjoitus perustuu Nicholas von Hoffmanin bestseller-kirjaan. Tarinan kehyskertomus näyttää Cohnin 1980-luvun keskivaiheilla asianajo-oikeutensa menettäneenä, aidsin riuduttamana, hourailevana vuodepotilaana, joka yhä jaksaa alistaa häntä hoitavia ihmisiä. Lapsuusjaksot pohjustavat Cohnin luonteen kehittymistä.
Todettuaan Cohnin kuolleeksi sairaalan mieslääkäri sanoo: ”Lopultakin hän teki jotakin inhimillistä.”
Astro's Playroom
Peli julkistettiin 11. kesäkuuta 2020 PlayStation 5:n julkistustilaisuudessa, ja se julkaistiin 12. marraskuuta 2020 tietyillä alueilla sekä maailmanlaajuisesti 19. marraskuuta 2020.
Citizen Cohn
Vastaanotto
Citizen Cohn voitti kolme Emmy-palkintoa (roolituksesta, leikkauksesta ja maskeerauksesta) ja oli ehdolla yhdeksässä muussakin kategoriassa. Golden Globe -ehdokkuudet tulivat parhaan televisioelokuvan ja parhaan tv-miespääosan sarjoissa.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja piti sitä hallittuna televisioelokuvana, jossa Woods tekee vakuuttavan roolityön.
Paul Le Flem
pienoiskuva|Paul Le Flem Paul Le Flem (18. maaliskuuta 1881 – 31. heinäkuuta 1984) oli ranskalainen klassisen musiikin säveltäjä, musiikkikriitikko ja kuoronjohtaja.
Le Flem oli bretagnelaista alkuperää. Hän opiskeli Vincent d'Indyn ja Albert Rousselin johdolla ja opetti itse myöhemmin mm. Erik Satieta ja André Jolivetia.
Bretagnelainen alkuperä on vaikuttanut moniin Le Flemin teoksiin. Hän sävelsi esimerkiksi neljä sinfoniaa, oopperoita, vokaalimusiikkia ja musiikin lyhytelokuvaan. Le Flem aloitti säveltämisen ennen ensimmäistä maailmansotaa ja piti tauon, mutta ryhtyi uudelleen tuotteliaaksi 1930-luvun lopussa. Le Flem jatkoi sävellystyötä vanhoille päivilleen asti. Neljännen sinfoniansa valmistuessa hän oli yli 90-vuotias.
Le Flem oli 103-vuotias kuollessaan 31.7.1984.
Perhosveitsi
Perhosveitsellä voidaan tarkoittaa eurooppalaista tai itämaista perhosveistä.
Need for Speed: Shift
Need for Speed: Shift on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu syyskuussa PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle. Peli on julkaistu lokakuussa 2009 PlayStation Portablelle. Peli on Need for Speed -sarjan viidestoista osa.
Perhosveitsi
Eurooppalainen perhosveitsi, balisong, koostuu kolmesta osasta; kahdesta kahvakappaleesta (safe handle, bite handle), jotka on kiinnitetty terän takareunan kulmiin. Kahvat voi kääntää veitsenterän suojaksi silloin kun itse veistä ei tarvita.
Itämainen perhosveitsi sen sijaan on suuri, noin 20–30 cm pitkä leveäteräinen veitsi, joka painaa jopa puoli kiloa. Terä on joko tasaisen suora tai kärkeä kohti hieman levenevä. Terä on teroitettu joissakin malleissa molemmilta puolilta, mutta niissä on suurin piirtein etusormen kohdalla tylsistetty kohta. Joissakin malleissa on silti vain toinen puoli teroitettu ja veitsenterän tylsä reuna on joko täysin suora tai jopa hieman eteenpäin kaartuva. Itämaisen perhosveitsen kädensijassa on tylsällä sivulla koukkumainen väistin, johon voi vangita vihollisen aseen. Toisella puolella väistin taipuu kahvan taakse muodostaen suojan sormille.
Need for Speed: Shift
Auton muokkaus
Peli sisältää kattavan määrän virittämis- ja tuunausmahdollisuuksia, kuten erilaisia maalauksia, moottoreita, ahtimia, renkaita ym. Pelissä on autoille valmiita ulkoasuja, joista voi jonkun valita käyttöönsä tai sitten voi muokata itse autostaan juuri sen näköisen kuin haluaa. Autoihin saa myös erilaisia teippauksia, joita on suuri valikoima. Kaikki teippaukset eivät ole kuitenkaan heti käytettävissä, vaan niitä avautuu kun pääsee pelissä eteenpäin.
Radat
Pelissä on kokonaisuudessaan 18 rataa mukaan lukien Span moottorirata ja Lontoon katurata.
Perhosveitsi
Jotkut harrastelijat harjoittelevat huvikseen erilaisia hienolta näyttäviä temppuja ja sarjoja perhosveitsillä. Tätä varten on myynnissä myös tylppäteräisiä veitsiä, joiden avulla harrastuksen voi aloittaa loukkaamatta itseään liian vakavasti.
Need for Speed: Shift
Kilpaileminen
Pelissä on erilaisia kilpailumuotoja, kuten driftaus ja aika-ajot. Mukana on myös kahden auton kisoja. Kahden auton kisoihin voi valita kahdesta eri valmistajan autosta mieleisensä ja sitten tätä toista vaihtoehtoa vastaan kisataan. Kisa ei ole yhdestä voitosta poikki, vaan vähintään kahdella yksittäisellä voitolla päihittää kilpailijansa.
Vastaanotto
Need for Speed: Shift sai positiivisia arvosteluja. GameRankings ja Metacritic antoivat PlayStation 3 -versiolle pisteet 83,59 % ja 84/100, Xbox 360 -versiolle 82,84 % ja 83/100,  Windows-versiolle 82,36 % ja 83/100  ja PlayStation Portable -versiolle pisteet 69,60 % ja 69/100.
IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10 kehuen ajokokemusta ja äänimaailmaa.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7/10 kritisoiden ohjauksen herkkyyttä oletuksena, drifting-kilpailujen vaikeutta ja uramoodin minimaalisuutta.
Kaplan-turbiini
thumb|Viktor Kaplan Kaplan-turbiini on potkurityyppinen vesiturbiini, jossa on juoksupyörässä säätyvät juoksusiivet. Sen kehitti itävaltalainen professori Viktor Kaplan vuonna 1913. Kaplan-turbiini oli jatkokehitystä aiemmin käytössä olleeseen Francis-turbiiniin. Sen keksiminen mahdollisti tehokkaan voimantuotannon voimalaitoksilla, joissa on matala putouskorkeus. Lisäksi Kaplan-turbiinilla on Francis-turbiinia parempi hyötysuhde osakuormilla.
Kaplan-turbiini on Suomen yleisin turbiinityyppi ja sitä käytetään laajasti koko maailmassa matalan putouskorkeuden ja suhteellisesti suuren virtaaman vesivoimalaitoksissa. Tiettävästi ensimmäinen Kaplan-turbiini otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1925 Hiitolanjoen Kangaskosken voimalaitoksessa.
Ede
Ede on kaupunki Alankomaiden itäosassa, Utrechtin ja Arnhemin puolivälissä. Vuonna 2011 siellä oli 108 285 asukasta. Kaupungilla ei ole vesiyhteyksiä, sillä valtatie- ja rautatieverkko palvelevat sitä hyvin. Myöskään Schipholin lentoasema ei ole kaukana.
Kaplan-turbiini
Kehitys
Vuonna 1922 Voith esitteli 1 100 hv (noin 800 kW) suuruisen Kaplan-turbiinin vesivoimalaitoksille. Siitä alkoi Kaplan-turbiinin kaupallinen menestys ja laaja hyväksyntä markkinoilla.
Ede
Ystävyyskaupungit
Edellä on yksi ystävyyskaupunki:
Kaplan-turbiini
Kehitys
thumb|Kaplan-turbiini
Ede
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Eden kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Kaplan-turbiini
Toimintaperiaate
Kaplan-turbiini on reaktioturbiini, joka tarkoittaa, että virtaava vesi muuttaa painettaan kulkiessaan turbiinin läpi ja samalla se luovuttaa energiansa turbiinin siipien liikuttamiseen.
Vesi ohjautuu turbiinista alas imuputkeen. Imuputki on muotoiltu siten, että vesi hidastuu ja virtaa tasaisesti ulos turbiinista. Näin ollen pois virtaava vesi sisältää mahdollisimman vähän liike-energiaa joten turbiinin käyttöön jää vastaavasti enemmän turbiiniin tulevan veden energiasta (muutettavaksi esim. sähköenergiaksi).
Turbiinin ei ole välttämätöntä olla alaveden alapuolella, kunhan imuputki on koko ajan täynnä vettä. Kuitenkin, mitä korkeammalla turbiini on, sitä enemmän alapuolinen vesimassa imee juoksupyörän siipiä. Imu ja siitä seuraava paineenalenema voi aiheuttaa kavitointia. Tämä on muodostunut merkittäväksi ongelmaksi mm. Suomessa vanhoja laitoksia saneerattaessa. Tällöin halutaan hyvin usein koneiston tehoa lisätä joka puolestaan edellyttää rakennusvirtaaman kasvattamista. Kavitaatio voi, pidempään jatkuessaan tai toistuvasti esiintyessään, aiheuttaa vakavat vauriot turbiinille. Avainasia kavitaation välttämisessä on, suunnittelun ohella, turbiinin järkevä ajo jolloin sitä ei ajeta pitkiä aikoja kavitaatiovaarallisella tehoalueella.
Juoksupyörän siipikulman säätö toteutetaan normaalisti generaattorin yläpuolella olevalla öljynjakopesällä, joka ohjaa paineöljyä akselin sisään poratusta reiästä / reiistä juoksupyörän napaan. Siipikulman säätö mahdollistaa hyvän hyötysuhteen erittäin laajalle käyttöalueelle niin putouskorkeuden kuin virtaamankin suhteen. Kaplan-turbiinin hyötysuhde on tyypillisesti yli 90 %.
thumb|[[Seitakorvan vesivoimalaitos|Seitakorvan Kaplan-turbiinin siipi, käytössä vuosina 1963-1997.]]
Muunnokset
Kaplan-turbiini on yleisin potkurityyppinen turbiini, mutta monia muitakin variaatioita on olemassa: Potkuriturbiini on toimintaperiaatteeltaan kuten Kaplan, mutta siinä ei ole säädettäviä juoksupyörän siipiä. Niitä käytetään pienissä laitoksissa, joissa halpa hankintahinta on tärkeä. Kokoluokka on normaalisti paristakymmenestä satoihin kilowatteihin.
Bulb- tai putkiturbiinit on suunniteltu asennettavaksi suoraan vesiteihin. Iso bulb-turbiini asennetaan putkeen, jossa on generaattori, johtopyörä ja juoksupyörä. Putki- ja bulb-turbiineilla on kokonaan aksiaalinen rakenne, kun taas Kaplan-turbiinilla on radiaalinen johtopyörä.
Pit-turbiinit ovat bulb-turbiinin erikoismuoto, jossa on vaihdelaatikko. Sen seurauksena generaattori ja "turbiinikapseli" ovat pienempiä.
S- turbiini on aksiaalinen turbiini, mutta generaattori asennetaan vesiteiden ulkopuolelle. Tämä saavutetaan siten, että vesiteissä on S-muotoinen mutka, jonka seinämästä turbiinin akseli kytketään ulkopuolella olevaan generaattoriin.
Hama
Hama on Syyrian viidenneksi suurin kaupunki. Sen nimi tarkoittaa arabiaksi linnoitusta ja se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Hama sijaitsee Orontesjoen varrella, Damaskoksen ja Aleppon puolivälissä.
Vuonna 2004 kaupungissa oli 312 994 asukasta. Kaupunki on kuuluisa suurista puisista vesirattaistaan, joita on 16. Haman keskustassa on suuri puistoalue. Kaupungissa on myös paljon rakennuksia, jotka ovat säilyneet Osmanien valtakunnan ajoilta.
Vuonna 1982 Syyrian armeija hyökkäsi Hamaan lopettaakseen kapinan hallintoa vastaan ja seuranneessa verilöylyssä sai surmansa kymmeniätuhansia ihmisiä. Syyrian levottomuuksien alussa vuonna 2011 kaupungissa järjestettiin jälleen mielenosoituksia, jotka armeija jälleen tukahdutti.
Varhainen historia
Haman alueella on ollut asukkaita jo neoliittiselta kivikaudelta lähtien, mutta selvempiä arkeologisia todisteita kaupungin olemassaolosta on löydetty 1300-luvun puoliväliltä eaa. 1000-luvulla eaa. kaupunki oli aramealaisen Hamathin kuningaskunnan pääkaupunki ja se mainitaan Vanhassa testamentissa. Salomo valloitti kaupungin, mutta se saavutti jälleen itsenäisyyden myöhemmin. Kaupunki liittoutui aramealaisten kanssa näiden sodassa Assyriaa vastaan ja suostui maksamaan suojelurahaa Assyrialle vuonna 738 eaa. Vuonna 720 kaupunki kapinoi assyrialaisia vastaan, jolloin kuningas Sargon II tuhosi sen. Myöhemmin Hamaa hallitsivat Babylonia ja Persia, mutta kaupunki ei toipunut ennen Seleukidien valtakautta. Seleukidit uudelleennimesivät kaupungin Epifaneksi Antiokhos IV Epifaneksen mukaan. Pompeiuksen johtamat roomalaiset valloittivat kaupungin vuonna 64 eaa. ja kaupunki säilyi Rooman ja sittemmin Bysantin valtakunnan alaisuudessa, kunnes arabit valloittivat sen vuosien 636 ja 637 välillä.
Muslimivalta
230px|thumb|vasen|Al-Azamin palatsi Hamassa. Arabivalloituksen jälkeen Hama oli hallinnollisesti sen eteläisen naapurin Homsin kaupungin alla, jonka varjossa se oli ollut jo roomalaisajoista lähtien. 800-luvulla kaupunki päätyi Aleppoa hallinneiden Hamdanidien vaikutusvallan alle ja lähenti nyt tätä kaupunkia Homsin sijaan. Bysantin keisari Nikeforos II Fokas järjesti hävitysreken kaupunkiin vuonna 968 ja poltti muun muassa sen suuren moskeijan. Myöhemmin Syyrian ollessa muodollisesti osa Fatimidien alueita Mirdasidit hävittivät kaupungin. Seldžukit hallitsivat kaupunkia vuosiin 1113-1114 saakka ja viimeisen seldžukiemiirin kuollessa kaupungin omistuksesta sotivat useat eri paikalliset hallitsijat lähes 60-vuoden ajan. Sittemmin valtaan nousivat Zangidit jotka menettivät kaupungin Saladinille vuosina 1174–1175. Saladin antoi kaupungin sukulaispojalleen al-Malik al-Muzaffar Umalla neljä vuotta myöhemmin ja hänen perillisensä hallitsivat kaupunkia aina vuoteen 1342 saakka, jonka jälkeen alueella vaikuttivat mamelukit.
Osmanien valtakunta sai kaupungin alaisuuteensa vuonna 1517. Heidän valtakaudellaan Haman merkitys kasvoi alueellisena hallinnon keskuksena. Se oli aluksi osa Tripolin eyaletia ja vuonna 1864 siitä tuli oman sanjakinsa pääkaupunki Shamin vilayetissa. Osamien alaisuudessa kaupungista kehkeytyi keskikokoinen maakuntakaupunki, jollaisena se on säilynyt siitä lähtien. Ympäröivän maatalousalueen takia se oli myös merkittävä sokerin ja puuvillan kaupan keskus. Se sai myös mainetta hyvin vanhoillisena sunnalaisena kaupunkina.
Syyrian sisällissota
Maaliskuussa 2011 kaupungissa syttyi mielenosoituksia sen jälkeen, kun joukko hallituksen vastaisia graffiteja tehneitä teinejä pidätettiin ja kidutettiin. Mielenosoituksiin osallistui satojatuhansia mielenosoittajia kaupungin keskusaukiolla. 1. heinäkuuta samana vuonna ramadanin aikaan valtion turvallisuusjoukot avasivat tulen mielenosoittajia vastaan useilla eri paikoilla kaupungissa. Aktivistien mukaan tulituksessa kuoli noin 100 henkilöä. Elokuun puolella kaupunkiin saapuivat panssarivaunut. 5. elokuuta hallituksen joukot ilmoittivat kukistaneensa kansannousun Hamassa. Sittemmin Syyrian hallituksen joukot ovat tuhonneet rakennuksia kaupungissa ilmeisesti kostona paikallisen väestön tuesta kapinallisille. Masaa Al Arbaeenin kaupunginosa tuhottiin täysin syyskuun ja lokakuun välillä 2012.
Pekka Mattila
Pekka Mattila -nimisiä henkilöitä ovat:
Puolitäydellinen luku
Puolitäydellinen luku on positiivinen kokonaisluku, joka on kaikkien tai vain joidenkin sen itseään pienempien tekijöidensä summa. Näin ollen myös kaikki täydelliset luvut ovat puolitäydellisiä. Esimerkiksi 12 on puolitäydellinen (mutta ei täydellinen) luku, koska sen itseään pienemmät tekijät ovat 1, 2, 3, 4 ja 6, ja 6 + 4 + 2 = 12. Kymmenen ensimmäistä puolitäydellistä lukua ovat 6, 12, 18, 20, 24, 28, 30, 36, 40 ja 42. Pienin pariton puolitäydellinen luku on 945.
Jokaisen puolitäydellisen luvun monikerta on myös puolitäydellinen, ja jokainen luku muotoa 2^mp, jossa m on luonnollinen luku ja p alkuluku niin, että p < 2^{m+1}, on myös puolitäydellinen.
Puolitäydellinen luku ei voi olla vajaa. Luonnollista lukua, joka on runsas mutta ei puolitäydellinen, kutsutaan oudoksi luvuksi.
Hair of the Dog (kappale)
Guns N’ Rosesin versio
Guns N’ Roses julkaisi kappaleen singlenä vuonna 1994. Warrantin rumpali Mike Fasano soittaa kappaleessa lyömäsoittimia. Kappaleen single ylsi Mainstream Rock -listalla sijalle 11.
FK Şəmkir
thumb|right|240px|Joukkuekuva Futbol Klubu Şəmkir on azerbaidžanilainen entinen jalkapalloseura Şəmkirin kaupungista. Şəmkirin parhaat vuodet olivat 1990- ja 2000-luvun taitteessa, kun se saavutti kolme Azerbaidžanin Valioliigan mestaruutta vuosina 2000, 2001 ja 2002 sekä sijoittui toiseksi 1999 ja 2004. Menestys takasi myös paikkoja UEFAn kansainvälisiin turnauksiin UEFA Cupiin ja Mestarien liiga, joskin joukkue ei edennyt koskaan toista karsintakierrosta pidemmälle. Seura lakkautettiin muutamaksi vuodeksi kauden 2004–05 jälkeen. Şəmkir palasi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle kaudelle 2010–11. Seuran toiminta lakkautettiin kauden 2016–17 päätteeksi.
Wymysorys
Wymysorys (Wymysiöeryś) on saksalle läheistä sukua oleva kieli, jota puhutaan puolalaisessa Wilamowicen kaupungissa Sleesian voivodikunnassa. Wymysorys on uhanalainen kieli ja sillä on vain 70 puhujaa, joista suurin osa on vanhuksia. Kielen puhujista kaikki ovat kaksikielisiä, eli he osaavat myös puolaa. Kieli erkani yläsaksasta 1100-luvulla; saksan kielen ohella se on saanut vaikutteita samalle alueelle muuttaneiden siirtolaisten kielistä, joita olivat hollanti, friisi ja muinaisenglanti.
”Isä meidän” -rukous wymysorykseksi
Ynzer Foter, dü byst ym hymuł, Daj noma zuł zajn gywajt; Daj Kyngrajch zuł dö kuma; Daj wyła zuł zajn ym hymuł an uf der aot; dos ynzer gywynłichys brut gao yns haojt; an fercaj yns ynzer siułda, wi wir aoj fercajn y ynzyn siułdigia; ny łat yns cyn zynda; zunder kaonst yns reta fum nistgüta. [Do Dajs ej z Kyngrajch an dy maocht, ans łaowa uf inda.] Amen
Kansallinen surupäivä (Yhdysvallat)
Kansallinen surupäivä on Yhdysvalloissa vuosittainen vietetty protesti Kiitospäivälle, joka ajoittuu samoin sekin, marraskuun neljänteen torstaihin.
Vesa Anttila
Vesa Antti Kalervo Anttila on suomalainen muusikko ja äänituotantoyrittäjä. Hän on työskennellyt muun muassa sessiomuusikkona ja soittanut Agents-yhtyeen albumeilla olematta kuitenkaan yhtyeen virallinen jäsen. Anttila on soittanut myös The Swinghufvudsissa, Mambassa ja Nylon Beatissa.
Anttila on ollut vuodesta 2005 naimisissa Nylon Beatin toisen laulajan Erin Anttilan kanssa. Heillä on vuosina 2013 ja 2015 syntyneet lapset. Vesa Anttila on Eriniä 14v vanhempi ja täyttänyt 60v tänä vuonna.
Riikka Hakola
Riikka Johanna Hakola (s. 7. joulukuuta 1962 Seinäjoki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Koulutukseltaan hän on musiikin maisteri.
Riikka Hakola opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa sekä yksityisesti Lontoossa, New Yorkissa, Milanossa ja Wienissä. Hän voitti 1987 Kangasniemen laulukilpailun ja sai samana vuonna toisen palkinnon Timo Mustakallio -laulukilpailussa. Hakola on vieraillut Suomen Kansallisoopperan solistina vuodesta 1990; lisäksi hän on esiintynyt Moskovan Bolšoi-teatterissa ja muun muassa useissa Pohjoismaiden, Saksan ja Yhdysvaltojen oopperataloissa.
Hakolan esittämien yli 40 roolin joukossa ovat muun muassa Violetta (La Traviata), Donna Anna (oopperasta Don Giovanni), Fiordiligi (Così fan tutte), Lucia di Lammermoor, Micaëla (Carmen), Arabella, Anna Bolena, Rosina (Sevillan parturi) ja Gilda (Rigoletto).
Hakola on myös kantaesittänyt suomalaisia sävellyksiä ja ollut mukana TV-oopperoissa. Hän on esiintynyt orkesterien solistina yli 20 maassa. Hakola harrastaa ratsastusta, jossa hän on saavuttanut SM-hopean juniorien kouluratsastuksessa vuosina 1980 ja 1981.
Riikka Hakolan sisar on mediataiteilija Marikki Hakola.
Mabel Collins
thumb|Mabel Collins Mabel Collins (9. syyskuuta 1851 – 31. maaliskuuta 1927) oli teosofinen vaikuttaja ja kirjailija. Collins toimitti yhdessä H. P. Blavatskyn kanssa teosofista Lucifer-aikakauslehteä.
Isokeihäsrausku
Isokeihäsrausku (Dasyatis brevicaudata) on keihäsrauskujen heimon suurikokoisin laji. Sitä tavataan Etelä-Afrikan, Mosambikin, Australian ja Uuden-Seelannin rannikkovesillä. Se pysyttelee vesissä, joiden syvyys on vähemmän kuin 470 metriä.
Ulkonäkö ja koko
left|thumb|150px Isokeihäsrauskun vartalon halkaisija voi olla kaksi metriä, ja kokonaispituus pyrstö mukaan lukien yli neljä metriä. Isokokoinen yksilö voi painaa 350 kg. Isokeihäsrauskun selkäpuoli on harmaanruskea tai siniharmaa, kummankin kylkievän vieressä on rivi sinisiä pilkkuja ja vatsapuoli on vaalea.
Myrkyllisyys
Lähellä isokeihäsrauskun häntämäisen pyrstön juurta on myrkkypiikki, jolla voi olla pituutta jopa metrin verran. Rausku uusii piikin, jossa on teräviä taaksepäin osoittavia väkäsiä, satunnaisesti pudottamalla sen ja kasvattamalla uuden.
Jos rausku onnistuu iskemään ihmistä, iskukohta turpoaa ja kipu voi kestää kuukausia. Keihäsrausku ei ole aggressiivinen, mutta voi iskeä, jos se tuntee olonsa uhatuksi. Rauskun päälle voi astua vahingossa, koska niillä on tapana maata pohjassa osittain hiekkaan hautautuneena.
Isokeihäsrausku on maailman toiseksi myrkyllisin kala. Myrkyllisin kala on velhokala.
Australialainen televisiojuontaja ja villieläinasiantuntija Steve Irwin kuoli syyskuussa 2006 isokeihäsrauskun pistettyä häntä myrkkypiikillä lähelle sydäntä Isolla valliriutalla Koillis-Australiassa. Irwin oli kuvaamassa vaarallisia merieläimiä käsittelevää luontodokumenttia.
Italian Grand Prix 1996
Italian Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 595. osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1996 Monzan huippunopealla radalla. Kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Michael Schumacher. Kilpailua pitkään johtanut Jean Alesi oli toinen ja kolmanneksi ajoi Mika Häkkinen.
Yannick Bolasie
Yannick Bolasie (s. 24. toukokuuta 1989 Lyon, Ranska) on Ranskassa syntynyt kinshasankongolainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Englannin kansallisuus, sillä hän eli nuoruutensa Englannissa ja aloitti pelaajauransa siellä. Bolasie pelaa kuitenkin Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura
Englantilaisessa Rushden & Diamondsissa uransa aloittanut Bolasie siirtyi vuonna 2007 maltalaiseen Floriana FC:hen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä. Vain kauden Maltalla pelattuaan Bolasie palasi takaisin Englantiin, nyt Plymouth Argylen riveihin. Hän edusti seuraa vuodesta 2008 vuoteen 2011, jonka aikana hän oli kerran lainalla kasvattajaseurassaan Rushden & Diamondsissa ja kaksi kertaa Barnet FC:ssä. Plymouthissa pelejä kertyi 51 ja maaleja kahdeksan.
Kesällä 2011 Bolasie siirtyi tuolloin Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Bristol Cityyn. Cityä hän edusti vain kauden, ennen kuin siirtyi kaudeksi 2012-13 niin ikään Mestaruussarjassa pelanneeseen Crystal Palace FC:hen. Palace pelasi hienon kauden ja Bolasie iski kolme maalia, kun seura nousi yllättäen Valioliigaan ja Bolasie pääsi tekemään Valioliigadebyyttinsä. Se tapahtui elokuussa 2013. Fanien suosikiksi kikoillaan ja nopeilla pyrähdyksillään noussut Bolasie teki avausmaalinsa Valioliigassa syyskuussa 2014 Evertonia vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki uransa ensimmäisen hattutempun Sunderland AFC:tä vastaan. Kaudella 2014-2015 Bolasie teki 34 ottelussa neljä maalia ja seuraavalla kaudella 26 ottelussa viisi maalia.
Bolasie siirtyi elokuussa 2016 Evertoniin lähes 25 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän on tehnyt 29 valioliigaottelussa kaksi maalia. Hän on ollut Everton-vuosinaan lainakomennuksilla Aston Villassa, Anderlechtissa ja Sportingissa.
Maajoukkeura
Bolasie olisi voinut edustaa joko synnyinmaatansa Ranskaa, kasvumaatansa Englantia tai vanhempiensa kotimaata Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän kieltäytyi kutsusta pelata Kongon paidassa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa vedoten seurajoukkuesyihin. Bolasie kuitenkin hyväksyi Kongon demokraattisen tasavallan kutsun myöhemmin ja debytoi maajoukkueen paidassa Libyaa vastaan MM-karsintaottelussa vuonna 2013. Hän oli mukana myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi kuusi ottelua ja saavutti pronssia. Vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua.
Muuta
Niin ikään Kongon demokraattisesta tasavallasta kotoisin olevat jalkapalloilijat Lomana ja Kazenga LuaLua sekä entinen jalkapalloilija Trésor Kandol ovat Bolasie serkkuja. Lomana LuaLua pelaa nykyisin Peterborough Sportsissa ja hänen veljensä Kazenga LuaLua Lutonissa.
Standardi
Standardi (normi) on jonkin organisaation esittämä määritelmä siitä, miten jokin asia tulisi tehdä. Merkittäviä ”virallisia” standardointijärjestöjä ovat kansainväliset ISO ja IEC, saksalainen DIN, eurooppalaiset CEN, Cenelec ja ETSI sekä suomalaiset SFS ja SESKO. ITU on tietoliikennehallintojen yhteinen standardointielin. Standardeja laativat myös ammatilliset organisaatiot kuten IEEE (Ethernet-lähiverkot ym.) ja vielä vähemmän organisoitunut IETF (Internet). ANSI on Yhdysvaltojen virallinen edustaja ISO:ssa ja IEC:ssä. NIST on Yhdysvaltojen kauppaministeriön alainen virasto joka kehittää muun muassa mittausstandardeja.
Standardeja on käytetty hyväksi jo Kheopsin pyramidissa 4 500 vuotta sitten. (Yrjölä 1990, 8). Sähköalalla ensimmäisenä standardina pidetään Morsen aakkosjärjestelmää vuodelta 1832. (Yrjölä 1990, 11). Ensimmäinen kansallinen standardointiorganisaatio oli Britanniassa 1901 perustettu BSI (British Standards Institution). Suomessa SFS perustettiin 1924.
Standardien muotoja
Viime aikoina standardoinnissa merkittävän roolin ovat ottaneet yritysten yhteiset melko epävirallisesti organisoidut konsortiot ja foorumit, esimerkiksi W3C (WWW-teknologiat) ja ATM Forum. Lisäksi on olemassa yritysten välisiä hyvin organisoituja standardointielimiä, esimerkiksi ETSI (GSM-verkot, GPRS, UMTS), ECMA ja autoalan SAE.
Standardien nimitykset vaihtelevat suuresti:
Standardien merkityksestä
Standardit mahdollistavat muun muassa:
Näiden eri tekijöiden yhteisvaikutuksesta standardoidun tuotteen tai muun vastaavan valmistamisen yksikkökustannukset voivat alentua ja se voi saada laajemman markkinaosuuden. Tuotteen käyttäjien kannalta standardit mahdollistavat kilpailuttamisen ja toimitusvarmuuteen pyrkimisen.
Standardien merkityksestä esimerkki on valtiollisella tasolla esimerkiksi DIN, Deutsche Industrie Normen. Se teki saksalaisista tuotteista yhteensopivia tietyllä tasolla. Globalisaation myötä maailmanlaajuisista standardeista tulee yhä tärkeämpiä.
Jos yritys on mukana uuden standardin luonnissa, se saa siitä kilpailuetua. Se voi vaikuttaa standardin lopulliseen sisältöön ja se ymmärtää standardia nopeammin ja syvällisemmin kuin sivusta mukaan tullut yritys.
Viittoma
Viittomat ovat viittomakielen rakenneosia, jotka vastaavat puhuttujen kielten sanoja. Viittomia käytetään myös puhetta tukevassa ja korvaavassa kommunikaatiossa vammaisten ja neurologisesti poikkeavien kohdalla.
Viittomat koostuvat pienemmistä rakenneosista, joita ovat:
Viittomat voivat olla yksi- tai kaksikätisiä. Yksikätiset viittomat tehdään aktiivisella kädellä, joka on oikeakätisillä oikea ja vasenkätisillä vasen käsi. Kaksikätisissä viittomissa liikkeen suorittaa aktiivinen käsi tai molemmat kädet symmetrisesti.
Lyyli Grönlund
Lyyli Grönlund (20. elokuuta 1905 Pietari – 12. joulukuuta 1978) oli neuvostoliittolainen suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, suomentaja ja kirjailija.
Pietarinsuomalaiseen työläisperheeseen syntynyt Grönlund suoritti 1926 lääkintäteknikumin mutta siirtyi sitten kirjallisuuden pariin. Hän kävi 1930-luvulla Lännen vähemmistökansallisuuksien kommunistisen yliopiston suomenkielisen iltakurssin ja työskenteli Leningradin radion suomenkielisten lähetysten toimittajana.
Grönlund muutti 1940 Leningradista Petroskoihin. Sotavuosina hän oli radiotoimittajana Belomorskissa. Hänestä tuli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen 1944. Sodan jälkeen Grönlund toimi Petroskoissa Karjalan radion kirjallisuuslähetysten toimittajana sekä oli 1954–1960 Punalippu-lehden toimituksessa toimittamassa Karjalan proosakirjailijoiden ja runoilijain teoksia.
Grönlund kirjoitti näytelmiä, novelleja, runoja ja kertomuksia sekä suomensi myös venäjänkielistä kirjallisuutta.
Marcos Senna
Marcos Antonio Senna da Silva (s. 17. heinäkuuta 1976 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen espanjalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän edusti 11 vuoden ajan Espanjan Primera Divisiónin Villarrealia.
Tony Miles
Anthony John Miles (23. huhtikuuta 1955 – 12. marraskuuta 2001) oli brittiläinen shakin suurmestari.
Marcos Senna
Senna aloitti ammattilaisuransa Brasilian kolmosdivisioonan Rio Branco vuonna 1997. Ennen siirtymistään Espanjaan vuonna 2002 hän oli mukana voittamassa seurajoukkueiden maailmanmestaruutta Corinthiansin paidassa vuonna 2000. Villarrealia hän on edustanut Espanjan pääsarjan lisäksi myös UEFA Cupissa ja Mestarien liigassa, joista jälkimmäisessä seura ylsi välieriin vuonna 2006.
Senna sai Espanjan kansalaisuuden heinäkuussa 2005. Koska hän ei ollut koskaan edustanut Brasiliaa kansainvälisellä tasolla, oli hän halutessaan vapaa edustamaan Espanjaa. Ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa hän teki 1. maaliskuuta 2006 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja 2008 EM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä Espanja voitti mestaruuden. Samalla hänestä tuli ensimmäinen brasilialaissyntyinen pelaaja, joka on voittanut Euroopan-mestaruuden.
Sennan serkku Marcos Assunção on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Emo de Medeiros
Emo de Medeiros (s. 1979) on beniniläinen taiteilija, joka asuu ja työskentelee Pariisissa ja Cotonoussa, Beninissä.
Tony Miles
Miles syntyi Edgbastonissa Birminghamissa ja oppi shakkipelin nuorella iällä. Vuonna 1968 hän voitti Ison-Britannian alle 14-vuotiaiden mestaruuden, ja vuonna 1973 hän voitti Teessidessa hopeamitalin nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka olivat hänen ensimmäinen tärkeä kansainvälinen shakkikilpailunsa. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden seuraavana vuonna Manilassa.
Marcos Senna
Saavutukset
Maajoukkue
Tony Miles
Miles kirjautui Sheffieldin yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa, mutta keskeytti opinnot keskittyäkseen shakkiin. Vuonna 1976 hänestä tuli kaksikymmentävuotiaana Ison-Britannian ensimmäinen suurmestari ja hän sai sijoittaja Jim Slaterin asettaman 5 000 punnan palkkion (sama mies oli merkittävässä asemassa myös Fischerin ja Spasskin vuoden 1972 ottelun onnistumisessa).
Emo de Medeiros
Emo de Medeirosin tuotanto käsittelee transkulturalismin teemoja, identiteettien muokkaamista, postkoloniaalisuutta ja globalisaatiota maailmanlaajuisena hybridisaationa ja mutaationa. Hän kyseenalaistaa myös Afrikan mantereen muutokset digitaalisen vallankumouksen yhteydessä ja panafrikkalaisen 21. vuosisadan TransAfrican esiintymisen perinteiden ja nopeutetun innovaation välillä
Tony Miles
IBM-turnauksen jaettu voitto Viktor Kortshnoin kanssa vuonna 1976 aloitti Milesin uran huippukauden. Hän voitti tuon ajan vahvimmat kilpailut, vuosien 1984 ja 1985 Interpolis-turnaukset, ja oli jonkin aikaa länsimaiden paras ja yksi koko maailman parhaista shakinpelaajista. Sitten koitti vuosi 1986 ja ottelu uutta maailmanmestaria Garri Kasparovia vastaan. Miles hävisi ottelun 5,5-0,5, eikä ollut sen jälkeen pelaajana entisensä.
Emo de Medeiros
Tausta ja koulutus
Vietettyään lapsuutensa ja teini-ikänsä Cotonoussa, Beninissä Emo de Medeiros muutti Ranskaan jatkaakseen akateemista koulutustaan. Hän valmistui Ecole Normale Supérieuresta Pariisissa, jossa hän opiskeli historiaa, sosiologiaa ja antropologiaa, minkä jälkeen hän jatkoi koulutusta Ecole Nationale Supérieure des Beaux-Artsissa myös Pariisissa.
Helene Fischer
Helene Fischer (s. 5. elokuuta 1984 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on saksalainen kevyen musiikin laulaja, tanssija ja näyttelijä. Hänen levyjään on myyty yli 13 miljoonaa kappaletta, ja hän on yksi 2000-luvun menestyneimpiä artisteja saksankielisessä Euroopassa. Fischer löi itsensä kertaheitolla läpi vuonna 2006 julkaistulla debyyttialbumillaan  Von Hier bis Unendlich. Fischerin suurmenestyksiä on muun muassa "Atemlos durch die Nacht", joka on Kristina Bachin käsialaa ja sittemmin useaan otteeseen versioitu. Helene Fischerin tuottajana on toiminut Jean Frankfurter.
Tony Miles
1980- ja 1990-luvuilla Miles jatkoi ahkeraa turnauksissa pelaamista. Vaikka hän ei enää kyennyt aivan entisenlaisiin tuloksiin, hän pääsi vuosina 1987 ja 1990 alueidenvälisiin MM-karsintaturnauksiin ja koko 1990-luvun hänen tuloksensa olivat melko hyviä. Miles tuli tunnetuksi omaperäisestä huumorintajustaan, ehti olla kahdesti naimisissa ja kuoli joulukuussa 2001 diabeteksen aiheuttamaan sydänsairauteen.
Emo de Medeiros
Tausta ja koulutus
Beaux-Artsissa opiskellessaan de Medeiros alkoi keskittyä digitaalisiin taiteisiin: digitaaliseen valokuvaukseen, graafiseen suunnitteluun, 3D-mallinnukseen, digitaalisiin video- ja interaktiivisiin laitteisiin, sekä selvitti erityisesti ajan ja muistin välistä suhdetta käsitteellä tiheys (hetkellinen intensiteetti), jonka hän yhdisti harjoittamaansa kokeelliseen ja elektroniseen musiikkiin. Päätettyään taidekoulun hän ohjasi musiikkivideoita ja kokeellisia lyhytelokuvia harjoittaen säveltämistä ja elektronisen musiikin tuottamista Pariisissa. Sitten hän muutti Bostoniin, jossa hän osallistui Massachusetts College of Art and Designin kursseille, ennen kuin palasi Ranskaan ja lopulta Beniniin.
Helene Fischer
Elämä ja ura
Helene Fischer syntyi siperialaisessa Krasnojarskin suurkaupungissa Mustanmeren saksalaisen pariskunnan Maria ja Peter Fischerin perheeseen, joka muutti Saksan liittotasavaltaan vuonna 1988. Perhe asettui Wöllsteiniin Rheinland-Pfalzin osavaltioon. Peruskoulun jälkeen Helene Fischer opiskeli näyttämöesiintymistä Frankfurt am Mainissa.
Emo de Medeiros
Työ
Emo de Medeirosin teoksissa risteytyvät erilaiset mediat, kuten valokuvaus, video, tekstiili, maalaustaide, performanssi ja kuvanveosto, ja ne tarkastelevat yhteiskunnallisisten ja symbolisten vuorovaikutusten teemoja, suhdetta digitaaliseen kulttuuriin, etnisyyteen, alkuperään ja panafrikkalaisuuteen postkoloniaalisessa yhteydessä. Hänet yhdistetään joskus afrofuturismiin. Hänen toimintansa perustuu Contexture- käsitteeseen, joka tarkoittaa sellaisten artefaktien luomista, jotka perustuvat kulttuurien, materiaalien, käsitteiden, tekniikoiden ja käytäntöjen välisiin yhteyksiin eri alueilta, aikakausilta ja käyttötavoilta. Hänen teoksensa sekoittavat usein teknisiä elementtejä (kuten toisiinsa yhdistettyjä laitteita) ja klassisen afrikkalaisen taiteen muotoja, erityisesti Beninistä, tai fuusioivat taiteen genrejä, kuten installtioita ja performansseja. Niiden lopputulos sattaa olla esimerkiksi  performatiivinen installaatio, jossa yleisö edustaa semanttista elementtiä, kuten Kaleta/Kaleta, joka esiteltiin Palais de Tokyossa vuonna 2014.
Vuonna 2015 de Medeiros esitteli teoksensa Pavillon du Béninin 56. Venetsian biennaalissa, joka sijaitsi Ranskan paviljongin vieressä biennaalin pääpaikalla Giardinissa. Hetken kestävä kappale oli ironinen poliittinen kommentti siitä, että afrikkalaiset välittäjät eivät olleet mukana biennaalissa esitetyissä teoksissa, vaikka ne olivat hyvin näkyvissä Italiassa sijaitsevissa turistikaupungeissa, taloudellisesta ja symbolisesta voimatasapainosta, joka tekee afrikkalaisten kansallisten paviljonkien läsnäolon vaikeaksi, ja Kenian paviljongin kiistasta, jossa useimmat esitellyistä taiteilijoista olivat kiinalaisia.
De Medeirosin teoksia on esitetty useissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Beninissä,  , Yhdistyneessä kuningaskunnassa,   ja Etelä-Afrikassa. Niitä esiteltiin myös Salon de Montrougessa vuonna 2013, Pariisin Palais de Tokiossa vuonna 2014 , Dakarin biennaalissa ja Arts in Marrakechissa (AiM) kansainvälisessä biennaalissa
Tony Miles
Pelityyli ja terveys
Miles oli erinomainen loppupelaaja, joka omasi hyvän tekniikan, eikä ollut erityisen kiinnostunut avausteoriasta. Yksi kuuluisimpia hänen pelejään on varmasti silloista maailmanmestaria Anatoli Karpovia vastaan mustilla voitettu peli. Skarassa 1980, joka alkoi 1.e4 a6!?.
Luettelo Yölinnun kappaleista
Tämä on luettelo Yölintu-yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Listassa on kaikkiaan 140 kappaletta.
Allogenes
Allogenes on setiläinen gnostilainen dialogimuotoinen ilmestys, joka tunnetaan lähinnä Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi XI, kirja 3). Nag Hammadin kopiossa on kuitenkin paljon aukkoja. Pieni katkelma on säilynyt myös osana myöhemmin löydettyä Codex Tchacosia, joka tarjoaa hieman lisätietoa aukkojen täyttämiseksi.
Tony Miles
Pelityyli ja terveys
Vaikka Miles oli parhaimmillaan kovahermoinen kilpailija ja oman tiensä kulkija, 1980-luvun puolivälin tienoilla hän alkoi kärsiä mielenterveydellisistä ongelmista, jotka johtivat syyskuussa 1987 romahdukseen ja lyhyeen sairaalahoitoon. Osasyynä niihin lienevät olleet vaikeudet peliuralla, vaikea avioero toisesta vaimosta ja riidat shakkipromoottori, suurmestari Raymond Keenen ja Milesin pahimman englantilaisen kilpailijan Nigel Shortin kanssa. Englannista pois muuttanut Miles alkoi jälleen menestyä shakissa vuonna 1989. Loppuvuosinaan hän muutti takaisin synnyinmaahansa.
Helene Fischer
Elämä ja ura
Helene Fischerin ura on ollut nousujohteista. Hänen debyyttialbumiaan on myyty yli puoli miljoonaa kappaletta. Kolmas albumi Zaubermond nousi Saksan musiikkilistoilla sijalle kaksi, ja neljäs albumi So wie ich bin nousi myös Itävallan listakärkeen. Vuonna 2013 julkaistua studioalbumia Farbenspiel myytiin Saksassa yli 2,4 miljoonaa kappaletta. Levy nousi listaykköseksi Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä, ja niitti menestystä myös Tanskassa, Belgiassa ja Hollannissa. Vuonna 2017 julkaistu Helene Fischer oli niin ikään miljoonamenestys ja nousi listaykköseksi saksankielisen Euroopan maissa.
Allogenes
Tekstin alkuperää ei tunneta kovin hyvin. Se edustaa setiläisyyttä ja on ehkä kirjoitettu 100-luvulla, ja alun perin kreikaksi. Nag Hammadin kirjaston versio on koptinkielinen.
Kari Kalto
Kari Kalto (s. 7. heinäkuuta 1978 Espoo) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Nykyään Kalto toimii HC TPS:n apuvalmentajana.
Seuraura
Kalton kasvattajaseura oli Jokerit, mutta hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa HIFK:n paidassa kaudella 1995–1996. Kalto pelasi kauden aikana HIFK:n paidassa viisi ottelua ilman tehopisteitä. Samalla kaudella Kalto pelasi myös HIFK:ssa A- ja B-nuorten SM-liigassa 42 ottelua. Niissä hän saalisti 28 maalia ja 50 pistettä. Kalto pelasi myös yhden ottelun I-divisioonassa pelaavan PiTan paidassa. Seuraava kausi kului samalla tavalla, HIFK:ssa vain kaksi ottelua ilman tehoja. Kaudella 1997-98 Kalto pääsi jo HIFK:n vakituiseen kokoonpanoon ja oli voittamassa joukkueelle Suomen-mestaruutta. Kaudella 1998-99 Kalto pelasi HIFK:ssa jo 54 ottelua ja teki 9 maalia ja 16 pistettä. HIFK oli lopulta toinen TPS:n voittaessa mestaruuden 3–1.
Kaudeksi 2000–2001 Kalto siirtyi Bluesin paitaan. Bluesissa Kalto pelasi seitsemän kautta. Hän joutui jättämään kauden 2007–2008 kesken olkapäävammojen takia. Kalton olkapää leikattiin kahdesti, mutta hän ei kuitenkaan pystynyt enää jatkamaan uraansa.
Maajoukkueura
Kalto edusti Suomea kaksi kertaa junioreiden arvoturnauksessa. Hän oli voittamassa EM-hopeaa 18-vuotiaiden EM-kisoissa 1996 ja MM-kultaa nuorten MM-kilpailuissa 1998.
Miesten maajoukkueessa Kalto pelasi muutamia otteluita.
Tilastoja
yk= yhden kauden
Ennätyspisteiden kehitys SM-Liigassa
Helene Fischer
Elämä ja ura
Vuonna 2018 Fischer teki menestyksekkään stadionkiertueen, joka nosti hänet maailman eniten ansainneiden naisartistien joukkoon. Hän ohitti muun muassa Britney Spearsin.
Helene Fischer on saanut useita musiikkialan palkintoja, kuten Musikpreis Echo, Goldene Henne ja Krone der Volksmusik.
Uransa alussa Fischer näytteli muutamissa teatterimusikaaleissa. 2010-luvulla hän näytteli muun muassa monikymmenvuotisessa televisiosarjassa Das Traumschiff ja rikossarjassa Tatort. Fischerin ympärille on rakennettu myös suuren luokan televisiotuotanto Die Helene Fischer Show.
Zostrianos
Zostrianos on setiläinen gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan ennen kaikkea Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi VIII, kirja 1). Nag Hammadin kopio on kuitenkin hyvin vaurioitunut, tosin siitä puuttuu lähinnä yksittäisiä sanoja. Kirjoitus on ajoitettu noin vuosiin 200–230.
Kuten Marsanes ja Allogenes, kirjoitus käsittelee Zostrianos-nimisen miehen saamaa ilmestystä ja selittää sekä luettelee hyvin yksityiskohtaisesti ne emanaatiot, jotka gnostilainen korkein jumala tuotti gnostilaisessa esoteerisessa kosmologiassa. Kirjoitus antaa ymmärtää, että setiläiset kehittivät monismin ajatusta, joka oli tyypillinen platonilainen idea, jonka katsotaan tulleen osaksi setiläistä oppijärjestelmää 200-luvun loppupuolelle tultaessa.
Luettelo tšekinkielisistä oopperoista
Tämä on luettelo tšekinkielisistä oopperoista.
Magnitogorsk
Magnitogorsk on kaivos- ja teollisuuskaupunki Uraljoen rannalla, Venäjän Tšeljabinskin alueella. Siellä sijaitsevat maan suurimmat rauta- ja terästehtaat. Vuonna 2012 kaupungissa oli 410 733 asukasta. Kaupunki perustettiin tyhjästä Stalinin ensimmäisen viisivuotissuunnitelman myötä vuonna 1929. Se on samanlainen sosialistinen mallikaupunki kuin 1940- ja 1950-luvuilla rakennetut Puolan Nowa Huta ja Itä-Saksan Eisenhüttenstadt.
Agnes Giebel
thumb|Agnes Giebel Agnes Giebel (10. elokuuta 1921 Heerlen, Alankomaat – 24. huhtikuuta 2017 Köln, Saksa ) oli alankomaalainen sopraano. Hänellä oli saksalaiset sukujuuret ja hän opiskeli Essenin Folkwangschulessa Hilde Wesselmannin johdolla.
Magnitogorsk
Alueella toimiva yhtiö Magnitogorski metallurgitšeski kombinat on yksi Venäjän suurimmista teräsyhtiöistä. Urheilussa menestystä on tuonut Venäjän jääkiekon pääsarjassa pelaava Metallurg Magnitogorsk.
Agnes Giebel
Giebel teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä vuonna 1947 tulkitsemalla Bachia.
Giebelin uran erityispiirre oli se, ettei hän koskaan esiintynyt oopperassa. Myöhemmällä urallaan hän ansioitui nykytaidemusiikin tulkitsijana: hänen esittämiensä säveltäjien joukkoon lukeutuivat Arnold Schönberg, Alban Berg, Paul Hindemith ja Hans Werner Henze.
Magnitogorsk
Historiaa
Magnitogorsk perustettiin paitsi taloudellisesta tarpeesta myös toimimaan propagandakaupunkina, jossa esitellään neuvostovallan saavutuksia. Alueen valtavat malmivarat mahdollistivat sen tehtaan kilpailun vastaavan kokoisten läntisten tehtaiden kanssa. Kaupunkia suunnittelemaan kutsuttiin saksalainen arkkitehti Ernst May (1886–1970).
Uuden kaupungin suunnittelun malliksi otettiin Pittsburghin terästeollisuuskaupunki Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunkiin kaavailtiin pitkiä rivejä asuinkortteleista, jotka olisi erotettu tehdasalueesta vihervyöhykkeellä.
Mayn saapuessa alueelle kaupungin rakentaminen oli jo aloitettu, ja suunnitelmaa piti muuttaa. Teollisuus tuli Uraljoen vasemmalle rannalle ja asutus oikealle. Tarkoituksena oli erottaa teollisuus ja asuminen toisistaan – kuitenkin niin, että työmatkat pysyisivät lyhyinä.
Uusi kaupunki oli ”sosialistinen” ja tarkoitettu ”sosialistiselle ihmiselle”. Kaupungin asukkaat asuisivat nykyaikaisissa asunnoissa ja tekisivät työtä uudenaikaisessa tuotantolaitoksessa, joka vastaisi myös työntekijöidensä lasten päivähoidosta. Vapaa-aikaa vietettäisiin joko kulttuurin tai urheilun parissa. Uuden kaupungin väestöksi siirrettiin syrjäkylien asukkaita, joilla ei ollut juurikaan kokemusta nykyaikaisista kaupungeista tai tehdastyöstä.
thumb|170px|left|Magnitogorskin terästehdas vuoden 1930 tienoilla. Koska Neuvostoliitosta ei vielä tuolloin löytynyt riittävästi asiantuntijoita hoitamaan näin valtavaa projektia, oli turvauduttava ulkomaalaisiin suunnittelijoihin. Vuonna 1937 kaikkien ulkomaalaisten käskettiin poistua, ja Magnitogorsk julistettiin suljetuksi kaupungiksi.
Toisen maailmansodan aikana Magnitogorskilla oli merkittävä osa Neuvostoliiton sotaponnistuksissa. Väitetään, että kaikki puna-armeijan panssarivaunuissa käytetty teräs olisi valmistettu nimenomaan Magnitogorskissa. Sodan jälkeen terästeollisuustyöläisiä kunnioitettiin kaupunkiin pystytetyllä valtavalla sosialistista realismia edustavalla monumentilla.
Stalinin valtakauden jälkeen kaupunki eli eräänlaista pysähtyneisyyden aikaa. On vaikeaa saada luotettavaa tietoa sen elämästä, sillä kaupunki oli suljettu kaikilta ulkomaalaisilta. Nikita Hruštšovin ja Leonid Brežnevin valtakausina 1950–1970-luvuilla kaupunkiin rakennettiin uusia neuvostotyylisiä lähiöitä. Asuntopulasta ei kuitenkaan päästy eroon, ja kulutustavaroista oli puutetta.
thumb|Kirkko Magnitogorskissa. 1980-luvun lopulla Mihail Gorbatšov aloitti perestroikaksi kutsutun Neuvostoliiton uudistamiseen tähdänneen ohjelman. Sen tuloksena Magnitogorskilta poistettiin suljetun kaupungin aseman vuonna 1989, ja kaupunki avattiin myös ulkomaalaisille vierailijoille. Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991 Magnitogorsk on kokenut muun Venäjän lailla monia yhteiskunnallisia muutoksia.
Ympäristöongelmat
Magnitogorskia vaivaavat erilaiset ympäristöongelmat. Blacksmith Instituten mukaan se kuuluu maailman 25 saastuneimman kaupungin joukkoon. Lyijy ja raskasmetallit ovat saastuttaneet ilmaa ja maaperää aina 1930-luvulta lähtien. Paikallisen sairaalan tietojen mukaan vain yksi prosentti kaupungin lapsista on terveitä. Sanomalehti Nezavisimaja gazeta on kirjoituksissaan vuonna 1992 väittänyt, että 72 prosenttia lapsista on sairaita ja äideistä terveitä on vain 27 prosenttia.
Langennut (sarjakuvahahmo)
Langennut on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä sarjakuvahahmo, joka tunnetaan Galactuksen ensimmäisenä apulaisena. Nykyään Langennut on siirtynyt palvelemaan synkkää Thanosta. Hahmon loi Keith Giffen. Langennut esiintyi ensimmäisen kerran Thanos -lehden numerossa 11 (2004).
Historia
Langenneen todellinen syntyperä on hämärän peitossa. Ikuisuuksia sitten, maailmojen tuhoaja Galactus soi Langenneelle suuret voimat yrityksessään luoda itselleen apulainen syötäväksi sopivien maailmojen löytämiseksi. Toisin kuin myöhemmät apurit jotka käyttävät kosmista voimaa, Langenneelle annettiin kyky hallita pimeää ainetta. Langennut vaikuttaisi kuitenkin olevan peräisin humanoidimaisesta rodusta. Hänen ihonsa tosin on mustan tai tummansinisen värinen.
Galactus kuitenkin väsyi Langenneen julmuuksiin ja hulluuteen. Lopulta Galactus vangitsi ensimmäisen apulaisensa, joka kuitenkin pakeni vankilastaan ja iski Galactusta vastaan. Galactuksella ei kuitenkaan ollut vaikeuksia jälleen voittaa Langennutta ja niin tämä joutui jälleen vangiksi.