cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amerikium
Historia
Amerikiumia tehtiin ensimmäisen kerran Chicagon yliopistossa vuonna 1944. Glenn Seaborgin johtama ryhmä pommitti plutoniumia neutroneilla, jolloin syntyi amerikiumia. Tutkimusryhmään kuuluivat Seaborgin ohella Albert Ghiorso, Ralph James ja Leon O. Morgan. Alkuaine on nimetty löytömaanosansa mukaan ja siten, että amerikium sijaitsee jaksollisessa järjestelmä suoraan europiumin alapuolella. Seaborg esitteli sekä amerikiumin että curiumin löytämisen marraskuussa 1945 radio-ohjelmassa Quiz Kids. Alkuaineiden löytäminen julkaistiin vasta noin vuosi löytämisen jälkeen, sillä yhdysvaltalaiset kilpailivat Saksan kanssa ensimmäisen ydinaseen valmistamisesta toisessa maailmansodassa. Vuonna 1945 B. B. Cunningham valmisti ensimmäisenä punnittavia määriä amerikiumia.
Alun perin amerikiumia kutsuttiin pandemoniumiksi, sillä sitä oli hyvin vaikea erottaa toisesta syntyneestä alkuaineesta curiumista.
Esiintyminen, valmistus ja eristys
Amerikiumia ei esiinny luonnossa, vaan kaikki amerikium joudutaan tekemään keinotekoisesti. Sitä syntyy, kun plutoniumin isotooppia 239 pommitetaan neutroneilla, jolloin syntyy 241Pu. Kun plutonium-241 hajoaa beetahajoamisessa, syntyy amerikiumin isotooppia 241. Amerikiumin muita isotooppeja, kuten pitkäikäisempää 243Am voidaan valmistaa pommittamalla isotooppia 241 neutroneilla.
Metallista amerikiumia voidaan valmistaa pelkistämällä AmF3 bariumhöyryn avulla korkeassa lämpötilassa tai lantaanien avulla amerikiumdioksidista. Toinen tapa on valmistaa amerikium(III)oksidista lantaanin kanssa 1 200 °C:n lämpötilassa.
Amerikiumia eristetään tyypillisesti muista alfahajoavista alkuaineista, kuten curiumista, radiumista, poloniumista ja muista aktinoideista, alfamittauksia varten. Toinen syy on erottaa amerikium lantanoideista. Tavallisia käytettyjä tapoja ovat ioninvaihto, kromatografiset menetelmät ja uuttaminen.
Käyttö
thumb|right|200px|Amerikium-241 käytetään palovaroittimissa. Tumma sisempi rengas on amerikiumia, jota ympäröi alumiini. Amerikiumin tunnetuin käyttökohde on palovaroittimet. Savuntunnistimet sisältävät noin 150 milligrammaa amerikiumdioksidia, joka hajoaa alfahajoamisen kautta. Amerikiumdioksidi sisältää lähinnä amerikiumin isotooppia 241Am. Syntynyt säteily ionisoi ilman, jolloin tunnistimen elektrodien välille syntyy sähkövirta. Kun savua päätyy elektrodien väliin, virta heikkenee, jolloin varoitin hälyttää.
Amerikiumia voidaan käyttää myös mittalaitteissa. Koska amerikiumin isotoopit lähettävät myös gammasäteilyä, niitä voidaan käyttää muun muassa öljykentillä tutkittaessa uusia öljyesiintymiä. Amerikiumia voidaan myös käyttää materiaalien paksuuksien tutkimisessa. Tällöin hyödynnetään alfasäteilyn vaimenemista väliaineessa.
Amerikiumia käytetään lähtöaineena monien raskaampien alkuaineiden valmistamisessa. Amerikiumia voidaan teoriassa käyttää ydinaseessa, mutta sen kriittinen massa on 60 kilogrammaa, joka on huomattavasti enemmän kuin plutoniumin tai uraanin.
Lassenin piirikunta
Lassenin piirikunta on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 34 895 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 1 880 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Susanville on myös sen suurin kaupunki.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 66,1 prosenttia on valkoisia, 18,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 8,79 prosenttia mustia. 17,1 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,4 vuotta.
Hetmanaatti
Hetmanaatti tarkoittaa hetmanin johtamaa aluetta. Se voi viitata kahteen valtiomuodostelmaan Ukrainan historiassa:
Luettelo Ardennesin kunnista
border|right|200px|Ardennesin sijainti Tämä on luettelo Ardennesin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 454 kuntaa.
Pekka Juutilainen
Juutilainen karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 800 metrin juoksun välierissä. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 800 metrillä vuonna 1963.
"Parta-Pekka" Juutilainen voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuonna 1964, 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuosina 1964–1967 sekä 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuosina 1964–1966 ja 1968. Hän saavutti SM-hopeaa 800 metrillä vuonna 1962 ja 400 metrillä vuonna 1965 sekä SM-pronssia 800 metrillä vuosina 1963 ja 1965. Hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja, jossa hän kuului valmentaja Rolf Haikkolan johtamaan "Raaka-Rollen koplaan". Hän käytti 800 metrillä usein erikoista taktiikkaa juoksemalla ensimmäisen kierroksen lähes täysillä. Hän on pituudeltaan 190-senttinen. Espoossa asuva Juutilainen on komentajakapteeni Martti Juutilaisen poika ja graafinen suunnittelija Joonas Juutilaisen isä.
Karl August Wigg
Karl August Wigg (23. huhtikuuta 1864 Helsingin pitäjä – 12. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen seppä ja Helsingissä toimineen K. A. Wiggin takomo- ja ajokalutehtaan, myöhemmin K. A. Wigg Oy perustaja.
Wigg työskenteli aluksi maataloustöissä kotitilallaan mutta meni sitten 16-vuotiaana sepänoppiin Helsinkiin. Hän työskenteli sitten eri liikkeissä ensin seppänä ja sitten 1888–1889 työnjohtajana. Hän oli sitten pari vuotta metallitöiden opettajana Satakunnan maanviljelysseuran teollisuuskoulussa kunnes hän vuonna 1891 perusti Helsinkiin merkittäväksi kasvaneen takomon ja ajokalutehtaan.
1920-luvulla Korkeavuorenkatu 15:ssa toimineen Wiggin tehtaan valmistusohjelmaan kuuluivat rakennustakeet (portit, portaiden ja parvekkeiden kaiteet, palotikkaat, rauta-aidat, rautaovet, kassaholvinovet ym.) sekä ajurinrattaat, erilaiset kuormavaunut ja -rattaat sekä paketti- ja käsikärryt. 1930-luvulla K. A. Wigg Oy toimi Hernesaarenkadulla ja valmisti kaikkia rakennusalaan liittyviä rautatakeita. K. A. Wigg Oy valmisti myös muun muassa Tuisku-merkkisiä lumiauroja.
Wigg valmisti 1905–1913 Korkeasaaren eläintarhaan rautahäkkejä ja rauta-aitauksia.
Wigg oli Suomen Metalliteollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä sekä Suomen Yleisen Työnantajaliiton valtuutettuna ja hallituksen jäsenenä. Hän oli metalliteollisuustyönantajain ja työntekijäin välisen sovittelukomitean jäsenenä metalliteollisuuslakoissa vuosina 1906 ja 1908. Wigg oli lisäksi Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä, Helsingin Käsityö- Ja tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Helsingin Ammatti- ja Teollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä.
Strč prst skrz krk
350px|thumb|Lause aaltomuodossa ja sen [[spektrogrammi.]] Strč prst skrz krk on tšekin ja slovakin kielille yhteinen sanaleikki, joka tarkoittaa suomeksi käännettynä "työnnä sormi kurkun läpi". Sanaleikki on tunnettu siitä, ettei lauseessa ole yhtäkään vokaalia, vaan kunkin tavun nukleuksena on syllabinen, ja lause opetetaan leikkimielisesti kieltä opiskeleville.
Tšekin ja slovakin kielessä on muitakin vastaavia vokaalittomia lauseita, kuten "prd krt skrz drn, zprv zhlt hrst zrn", "kontiainen pakeni ruohon halki syötyään kourallisen jyviä".
Linus Roache
Linus Roache (s. 1. helmikuuta 1964 Manchester, Englanti) on brittiläinen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen jo 11-vuotiaana esittäessään nuorta Barlowia TV-sarjassa Coronation Street. Vuotta myöhemmin hän esitti ruttoon sairastunutta poikaa TV-sarjassa Merilinja. Tämän jälkeen hänellä oli useita pieniä sivurooleja eri TV-sarjoissa kunnes vuonna 1994 hänet valittiin pääosan esittäjäksi elokuvaan Priest. Vuosina 2008–2010 hänellä oli syyttäjä Michael Cutterin rooli TV-sarjassa Kova laki. Tämän jälkeen hän palasi Coronation Streetille Lawrence Cunninghamin roolissa neljän jakson verran.
Vuosina 2011 ja 2012 Roache esitti jälleen syyttäjä Cutterin roolia Kovan lain spinoff-sarjassa Kova laki: Erikoisyksikkö. Vuosina 2014–2017 hän esitti kuningas Echebertiä TV-sarjassa Viikingit kaikkiaan 33 jaksossa.
Yksityiselämä
Roachen vanhemmat olivat näyttelijä William Roache ja Anna Cropper. He erosivat vuonna 1974, ja William Roache avioitui uudelleen Sara McEwan Mottramin kanssa. Roache on ollut avioliitossa englantilaisen näyttelijätär Rosalind Bennettin kanssa tammikuusta 2003 lähtien.
Michal Bílek
Michal Bílek (s. 13. huhtikuuta 1965) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja, joka pelaajana oli puolustaja-keskikenttäpelaaja. Kesästä 2021 lähtien hän on toiminut Viktoria Plzeňin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Bílek hankki jalkapallo-oppinsa Sparta Prahan juniorikoulussa 1970-luvulla onnistuen murtautumaan seuran edustusmiehistöön kaudella 1982–1983. Peliaikaa ei kuitenkaan tullut tyydyttävällä tavalla ja kauden jälkeen hän siirtyi RH Chebiin, josta palasi Spartaan 1985. Uusi yritys tuotti tulosta ja Bílek pelasi neljän kauden aikana 137 ottelua voittaen Spartan kanssa neljä perättäistä Tšekkoslovakian mestaruutta.
Vuonna 1990 Bílek jätti kotimaansa kentät ja suuntasi Espanjaan Real Betisiin. Ura ei kuitenkaan merkittävämmin auennut Espanjassa ja 1992 hän palasi kotimaahansa, jossa hän pelasi Sparta Prahassa kauden 1992–1993. Tämän jälkeen Bílek jatkoi uraansa FK Viktoria Žižkovissa, josta palasi kevätkaudeksi 1997 Sparta Prahaan. Lyhyen piipahduksen jälkeen hän siirtyi FK Tepliceen, jossa päätti pelaajauransa 36-vuotiaana vuonna 2001.
Tšekkoslovakian maajoukkueessa Bílek pelasi vuosina 1987–1993 32 maaottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän oli mukana MM-kisoissa 1990. Tšekin maajoukkueessa Bílek pelasi 1993–1995 kolme maaottelua.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Bílek aloitti kaudella 2000–2001 FK Teplicen päävalmentajana Petr Radan saatua potkut 19 ottelukierroksen jälkeen. Pesti jäi lyhytaikaiseksi ja kauden jälkeen hän suuntasi Costa Ricalle CS Cartaginésin päävalmentajaksi. Hän palasi kotimaahansa kauden jälkeen ja toimi 2002–2003 Tšekin alle 19-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana.
Vuonna 2003 Bílek siirtyi FK Chmel Blšanyn päävalmentajaksi. Seura putosi kauden 2005–2006 päätteeksi pääsarjasta ja Bílek sai potkut tehtävistään. Potkujensa jälkeen hänestä tuli FC Viktoria Plzeňin päävalmentaja, mutta jo syyskuussa Bílekin entinen seura Sparta Praha palkkasi hänet päävalmentajakseen. Hänen johdollaan seura voitti kauden 2006–2007 päätteeksi tuplamestaruuden. Seuraavalla kaudella paikallisvastustaja SK Slavia Praha voitti liigamestaruuden eikä edes cup-mestaruus pelastanut Bílekiä potkuilta ennen kauden viimeistä kierrosta.
Lokakuussa 2009 Bílekistä tuli Tšekin maajoukkueen uusi päävalmentaja EM-kisoihin 2012 ulottuvalla sopimuksella. Bílekin johdolla Tšekki selvitti tiensä EM-lopputurnaukseen ja maan liitto jatkoi Bílekin sopimusta vuoteen 2014 juuri kisojen alla. Tšekki eteni EM-kisoissa puolivälieriin, joissa hävisi Portugalille 1–0. MM-karsinnoissa 2014 Tšekki menetti mahdollisuutensa kisapaikkaan syyskuun kierroksella ja Bílek ilmoitti eroavansa tehtävästään 11. syyskuuta 2013.
Syyskuussa 2016 Bílek palkattiin FC Vysočina Jihlavan päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut jo maaliskuussa 2017.
Kesäkuussa 2018 Bílekistä tuli FC Fastav Zlínin päävalmentaja. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Kazakstanin maajoukkueen päävalmentajaksi.
Lohikäärme (Clive Cusslerin romaani)
Lohikäärme on Clive Cusslerin Dirk Pitt -seikkailuromaanisarjan yhdeksäs osa, joka julkaistiin vuonna 1990. Teos sisältää Cusslerin tyyliin ajojahteja autoilla, syvänmeren tutkimusta ja tulitaisteluja, mutta myös negatiivisia kommentteja Japanista. Teos sijoittuu lähitulevaisuuteen vuonna 1993, ja Cussler on sisällyttänyt sen maailmaan myös futuristista teknologiaa, kuten holografista teknologiaa hyödyntäviä puhelimia ja 3D-projektiota, sekä syvänmeren kaivuutöihin soveltuvia kaivinkoneita.
Michal Bílek
Ura valmentajana
Tammikuussa 2020 Bílekistä tuli maajoukkuevalmentajan tehtävän ohella myös FK Astanan päävalmentaja. Hän erosi tehtävästään kuitenkin jo syyskuussa 2020. Marraskuussa 2020 hän jätti myös Kazakstanin maajoukkuevalmentajan tehtävät.
Lohikäärme (Clive Cusslerin romaani)
Juoni
Vuonna 1945 yhdysvaltalaiseen B-29 Superfortress -pommikoneeseen kutsumanimeltään Denningsin demonit lastataan Shemyan saarella Alaskassa ydinpommi, jonka koodinimi on Äidin Henkäys. Koneen ohjaaja majuri Dennings miehistöineen saa käskyn pudottaa ase Osakaan Japanissa.
Kone kuitenkin saa moottorivian kesken lennon ja joutuu lentämään alempana kuin suunniteltiin, jolloin muuan japanilainen Mitsubishi A6M Reisen -hävittäjä ampuu sen alas. Koneen hylky katoaa vuosikymmeniksi.
Michal Bílek
Ura valmentajana
Kesällä 2021 Bílek palasi valmentamaan kotimaahansa, kun hänestä tuli Viktoria Plzeňin päävalmentaja. Debyyttikaudellaan hän luotsasi seuran Tšekin mestariksi.
Lohikäärme (Clive Cusslerin romaani)
Juoni
Vuonna 1993 japanilainen rahtialus Divine Star hylätään Tyynellä valtamerellä. Norjalainen alus Narvik huomaa sen ja yrittää pelastusta, mutta sen merimiehet alkavat kuolla japanilaislaivalla ja lopulta sillä täysin varoituksetta räjähtää ydinase.
FS Commandant Rivière (F733)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1957. Se laskettiin vesille 11. lokakuuta 1958 ja otettiin palvelukseen 4. joulukuuta 1962.
Palvelus
Alus on poistettu palveluksesta.
Lohikäärme (Clive Cusslerin romaani)
Juoni
Japanilaisen rahtialuksen räjähdyksen syyksi paljastuu ydinase. Lopulta selviää myös, että japanilaisten liikemiesten salainen ryhmittymä on kätkenyt Yhdysvaltoihin rahdattavien Murmoto-urheiluautojen koneistoon pienikokoisia ydinräjähteitä, joiden sähkömagneettiset pulssit voisivat rampauttaa Yhdysvallat. Nimellä Kaiten-projekti (, kiertokulku) tunnettua ryhmää johtaa liikemies Hideki Suma kakkosmiehenään Ichiro Tsuboi.
Dirk Pitt liittyy amiraali James Sandeckerin pyynnöstä CIA:n tiimiin, joka pyrkii estämään japanilaisten suunnitelmat. Tiimin eri osien koodiniminä käytetään loistoautojen merkkejä; Pitt valitsee koodinimekseen Stutz samannimisen automerkin mukaan.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Loren Smith ja hänen virkaveljensä senaattori Mike Diaz jotka tunnetaan japanilaisten liiketalouden kasvua haittaavan asetuksen ajajina, kidnapataan Yhdysvalloissa, Loren kilpa-ajojen aikana ja Diaz kalamatkaltaan Tsuboin määräyksestä ja kuljetetaan Soseki-saarelle.
Pitt ja Giordino hyökkäävät hämäyksenä saarelle häiveliidokeilla, samalla kun kolme muuta agenttia saapuvat virallisen sisäänpääsyn kautta japanilaisen näköisiksi ehostettuina. Kaikki joutuvat vangeiksi ja Suma määrää samuraimiekkaa käyttävän salamurhaaja-apurinsa Kamatorin tappamaan nämä. Pitt voittaa tämän lopulta, ja vangit, Diaz ja Smith pakenevat saarelta kallistusroottorikoneella. Lisäksi he onnistuvat kaappaamaan Suman ja tämän sihteerin vangeikseen.
Suman jouduttua amerikkalaisten käsiin Tsuboi ottaa komennon ja vaatii Yhdysvaltain presidenttiä tiukkasanaisesti luovuttamaan Havaijin ja Kalifornian osavaltiot Japanin hallintaan, luopumaan japanilaisten tuotteiden tuontitulleista sekä sallimaan Japanin valita salassa useita Yhdysvaltain tärkeimpiä ministereitä. Presidentti kieltäytyy, eivätkä amerikkalaiset myönny, vaikka Tsuboi määrää varoituksena erään agenttinsa räjäyttämään Murmoto-autoon kätketyn ydinpommin Kalliovuorten syrjäisessä kolkassa.
Amerikkalaiset keksivät lopulta suunnitelman, jossa Pitt pudotetaan kuljetuskoneesta mereen isomman ja kehittyneemmän syvämerenkaivurin kyydissä. Kaivurilla hän käy hakemassa Denningsin demonit -pommikoneesta ydinpommin, jonka räjäyttää Soseki-saaren lähellä. Syntynyt järistys ja tsunami saavat saaren uppoamaan veden alle ja Kaiten-projekti on tuhottu. Myös ydinaseilla varustetut Murmoto-autot löydetään ennen pitkää kaikki. Pittin oletetaan kuolleen aikaansaamassaan ydinräjähdyksessä.
Sumaa kuulustellaan Yhdysvalloissa ankarasti, minkä jälkeen hänet lopulta surmataan myrkyttämällä. Lopulta selviää että Pitt on hengissä, kun hän ajaa syvänmerenkaivurillaan Marcussaaren hiekkarannalle ja kiipeää nääntyneenä ulos. Hän oli ostanut kuljetuskoneen miehiltä kaikki lounaspaketit, kahvivaraston ja juomaveden, jotka olivat riittäneet pitkään monen viikon matkaan.
Stratfordin asema
Stratfordin asema on suuri kauko- ja lähijunaliikenteen sekä Lontoon metron, London Overgroundin ja Docklands Light Railwayn vaihtoasema Itä-Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asemasta käytetään toisinaan nimiä Stratford (London) ja Stratford Regional, jotta asemaa ei sekoitettaisi Stratford-upon-Avonin rautatieaseman ja läheisen Stratford Internationalin aseman kanssa. Asema on avattu vuonna 1840 ja se sijaitsee Lontoon matkakortin maksualueella 2-3. Asema on kesäolympialaisten 2012 kisapuiston merkittävin yhteysasema. Sen vieressä sijaitsee myös suuri Westfield Stratford Cityn kauppakeskus.
Asemalla on laitureita kahdessa tasossa. Ylätason laiturit on numeroitu numeroilla 1–12 ja alatason laiturit numeroilla 13–16, mutta välissä on myös kirjaintunnuksellisia laitureita. Käytössä olevia laituriraiteita on yhteensä 19, jotka ovat kaikki sähköistettyjä.
Asemalla on Lontoon metron lyhimmät, 4,1 metrin pituiset liukuportaat.
Liikenne asemalta
Stratfordin asemalta liikennöivät junaliikennöitsijät ja junien määränpäät:
San Luis Obispon piirikunta
San Luis Obispon piirikunta on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 282 424 vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 9 370 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus San Luis Obispo on myös sen suurin kaupunki.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 69,2 prosenttia on valkoisia, 22,3 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 3,7 prosenttia aasialaisia. 17,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,8 vuotta.
Pisaralla pisimmälle
Pisaralla pisimmälle -kilpailussa ( tai Eco-Marathon) tarkoituksena on kuljettaa moottoriajoneuvoa sääntöjen puitteissa käyttäen niin vähän polttoainetta kuin mahdollista määrätyllä, kaikille samanpituisella matkalla, sallitussa ajassa. Tulokset määräytyvät käytetyn polttoaineen määrän mittaamisella.
Kilpailuja järjestetään moottoriradoilla ympäri maailmaa. Kilpailussa ajetaan erikoisrakenteisilla ajokeilla, joissa on kolme tai neljä pyörää. Säännöissä on tarkat määräykset ajokin raideleveydestä, akselivälistä, korkeudesta, kuljettajan näkyvyydestä, turvallisuudesta ja jarruista.
Polttoaineena saa käyttää vain järjestäjien jakamaa polttoainetta, vapaasti myytävää 98-oktaanista lyijytöntä bensiiniä tai dieselöljyä, ilman mitään lisäaineita, lukuun ottamatta kaksitahtimoottorin voiteluöljyä, jonka kulutus lasketaan mukaan kokonaiskulutukseen. Kaiken muunlaisen varastoidun energian (sähkö, paineilma jne.) käyttö ajokin liikuttamiseen on kielletty, kuten myös ajokin aerodynaamisen muodon muuttaminen.
Yleisin ajotekniikka on vaiheittainen kiihdyttäminen, jossa ajokki kiihdytetään radasta ja ajokista riippuen n. 30-40 km/h nopeuteen, sammutetaan moottori ja rullataan, kunnes nopeus on 10-20 km/h, jolloin jälleen uusi kiihdytys ja rullaus jne. Keskinopeusvaatimus on 25 km/h. Kilpailumatka on tavallisesti noin 15-20 km.
Kisassa on kaksi luokkaa: avoin luokka ja perusluokka. Avoimen luokan ajokkia rajoittavat vain yleiset rakennesäännöt, mutta perusluokassa on lisärajoituksia kilpailun tasoittamiseksi ja etenkin ajokin hinnan pitämiseksi kohtuullisena.
Perusluokan lisärajoitukset ovat pääpiirteissään seuraavat:
Arto Tähtinen
Arto Tähtinen (s. 18. lokakuuta 1945 Oulu) on juristi, joka toimi Metsäteollisuus ry:n työmarkkinajohtajana.
Tähtisen isä oli vuorineuvos Mikko Tähtinen, Kajaani-yhtiön toimitusjohtaja. Arto Tähtinen on koulutukseltaan juristi. Hän kuului 1970-luvulta metsäteollisuuden työnantajapiireihin. Tähtinen tuli tunnetuksi työmarkkinaneuvotteluista. Kun metsäteollisuus irtautui vuonna 2005 tulopoliittisesta kokonaisratkaisusta, hänet nähtiin usein neuvottelemassa Paperiliiton puheenjohtajan Jouko Ahosen kanssa. Erimielisyydet johtivat alkukesästä työnseisauksiin ja työnantajapuolen asettamaan työsulkuun, joka venyi noin kuuden viikon mittaiseksi.
Eläkkeelle metsäteollisuuden työmarkkinajohtajan tehtävästä Tähtinen jäi 2007.
Ken Dryden
Kenneth Wayne ”Ken” Dryden (s. 8. elokuuta 1947 Hamilton, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja nykyinen poliitikko, lakimies, kirjailija ja liikemies. Jääkiekkoa hän pelasi maalivahtina. Hänet tunnetaan myös perhostyylin keksijänä
Dryden varattiin sijalta 14 Boston Bruinsiin vuonna 1964. Mieluummin kuin pelasi Bostonissa, Dryden kuitenkin suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Cornellin yliopistossa, jonka joukkueessa pelasi valmistumiseensa asti vuonna 1969. Cornellissa Dryden johti joukkueensa Cornell Big Redin vuoden 1967 National Collegiate Athletic Association -mestariksi ja kolmeen ECAC-turnausvoittoon. Häntä pidetään yleisesti kaikkien aikojen yliopistopelaajana.
Bruins luovutti maalivahti Drydenin lopulta Montreal Canadiensille vaihtokaupassa, jossa sai itse kaksi pelaajaa, jotka loppujen lopuksi eivät luoneet minkäänlaista NHL-uraa. Ken Dryden debytoi NHL:ssä kesken kauden 1970–1971. ”Älykkömaalivahdista” tuli lopulta Canadiensin 1970-luvun kuuden Stanley Cup -voiton takuumies. Kaikkiaan uransa aikana Dryden pelasi 397 NHL-ottelua joista voittoon päättyi 258 ja ainoastaan 57 häviöön. Näin suurta eroa voittojen ja häviöiden verrannolla ei kukaan muu NHL-maalivahti ole saavuttanut.
Politiikka
Dryden on tehnyt poliittista uraa jääkiekkouransa jälkeen. Vuonna 2004 hän nousi vaaleissa parlamentin alahuoneeseen. Hänet valittiin myös Paul Martinin johtamaan hallitukseen, jossa hän toimi vuosina 2004–2006 yhteiskunnallisen kehityksen ministerinä. Dryden valittiin jatkamaan parlamentissa vuosien 2006 ja 2008 vaaleissa, mutta vuoden 2011 vaaleissa hän menetti paikkansa.
Sara Piispa
Sara Piispa (s. 30. maaliskuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 29 ottelua. Niissä hän on tehnyt 16 maalia ja saanut 11 syöttöpistettä. Piispa saavutti MM-pronssia vuonna 2019 ja MM-hopeaa vuonna 2021.
Piispa on edustanut Naisten Salibandyliigassa Papasia kaudella 2013–2014, nurmijärveläistä SB-Prota kausilla 2014–2016 ja EräViikinkejä kaudella 2017–2018. Hän on saavuttanut yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia. Piispa siirtyi vuonna 2018 Sveitsin liigassa pelaavaan Unihockey Berner Oberlandiin.
Islands (Kajagoogoon albumi)
Islands on englantilaisen Kajagoogoo-yhtyeen toinen albumi. LP julkaistiin 1984. Singleinä julkaistiin kappaleet ”Big Apple”, ”The Lion’s Mouth” ja ”Turn Your Back on Me”. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä Second Play ja sen kansitaide poikkeaa alkuperäisestä julkaisusta.
”Big Apple” oli ensimmäinen levytys, jolla basisti Nick Beggs on laulajana erotetun Limahlin sijaan. Se oli julkaistu singlenä 1983. Kappaleessa on vieraileva puhallinsektio, joka on mukana albumin useilla kappaleilla. Yhtye pyrki laajentamaan musiikillista ilmaisua ja erityisesti lauluissa ”Melting the Ice Away” ja ”On a Plane” on kuultavissa jazz-vaikutteita. Yhtyeen itsensä soitinvalikoima on monipuolisempi kuin White Feathers -esikoisalbumilla.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Kajagoogoo sekä sanoittanut Nick Beggs
Muut tekijät
Äänityksiä tehtiin viidessä studiossa, mm. Manor-studiolla. Masterointi tehtiin Abbey Road-studiolla.
Karppijärvi
Karppijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ehunsalmen lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 83 kilometriä koilliseen.
Maantietoa
Karppijärvi on 1,3 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Karppijärven rannat ovat pääosin metsäiset. Kaakkoispuolella avautuu maatalousmaisema, järven keskiosassa on luotoja. Järven eteläinen puolisko on kaakkois–luoteissuuntainen, pohjoinen puolisko kaartuu koilliseen. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,2 metriä mpy. Karppioja tulee lännestä laskien Jumijärven lounaiseen rantaan. Karppijärven lounaispuolella on lähes suorassa koillis–lounaissuuntaisessa linjassa viisi lampea: Ahvenlammi, Ehunlammi, Suolammi, Iso-Haukinen ja Pikku-Haukinen. Niiden länsipuolella on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Kerteselkä. Ahvenlammi laskee Karppijärveen, kuten myös Karppijärven lounaispuolella sijaitseva Kelalammi. Puoli kilometriä Karppijärveltä pohjoiseen sijaitsee Valkeajärvi.
La La Land (Demi Lovaton kappale)
”La La Land” on yhdysvaltalaisen poplaulaja Demi Lovaton esikoisalbumilta Don't Forget julkaistu singlekappale, joka julkaistiin 6. joulukuuta 2008. Lovaton ja Jonas Brothersin kirjoittaman kappaleen teemana ovat julkisuuden henkilöihin kohdistuvat paineet ja pyrkimys pysyä niistä huolimatta omana itsenään.
Musiikkivideo
thumb|Laulaja Demi Lovato syyskuussa 2008. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka tarkoituksena oli markkinoida Lovaton tähdittämää Sonny With a Chance -televisiosarjaa. The Malloysin ohjaama video sai ensiesityksensä Disney Channelillä 19. joulukuuta 2008.
Seuraavaksi Lovato nähdään punaisella matolla Sonny-sarjan kanssanäyttelijöiden kanssa, mutta paikalla olevien muoti-ihmisten järkytykseksi hänellä on mekosta huolimatta jalassaan Conversen lenkkarit. Tämä viittaa suoraan samassa kohdassa laulettuihin sanoihin: ”Who said I can’t wear my Converse with my dress?” Lisäksi Lovato nähdään parfyymimainoksen kuvauksissa, missä hänellä on yllään vaaleanpunainen asu ja peruukki. Hän on silminnähden vaivaantunut eikä lopulta suostu yhteistyöhön, mikä suututtaa mainoksen ohjaajan (Brandon Mychal Smith).
Lopuksi musiikkivideo palaa takaisin talk show’hun ja paljastuu, että välissä nähty osuus on ohjelmassa esitetty videonäyte, jolle yleisö paraikaa taputtaa. Musiikkivideon kansainvälisestä versiosta alun ja lopun haastatteluosuudet on leikattu pois.
Guatemalan departementit
240px|thumb|Guatemalan departementit Guatemala on jaettu 22 departementtiin, jotka on jaettu 332 kuntaan.
Departementit ovat:
Guatemala on aiemmin väittänyt että koko Belizen valtio tai osa siitä on Guatemalan departementti ja tämä väite on joskus näkynyt myös alueen kartoissa. Guatemala tunnusti Belizen muodollisesti 1992, mutta vuonna 2006 jäljellä olevat rajakiistat kahden valtion välillä ovat toistaiseksi selvittämättömiä.
William A. Niskanen
William ”Bill” Arthur Niskanen [] (13. maaliskuuta 1933 Bend, Oregon – 26. lokakuuta 2011 Washington ) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Niskanen tuli tunnetuksi Ronald Reaganin talousneuvonantajien neuvoston (Council of Economic Advisers) jäsenenä ja vt. puheenjohtajana. Presidentinhallinnon tehtävien jälkeen hän toimi libertaarin Cato-instituutin puheenjohtajana vuosina 1985–2008.
Perhe
William Arthur Niskanen Jr. syntyi Bendin kaupungissa Oregonissa, jossa Niskasen syntymän aikoihin 1930-luvun alussa oli ensimmäisen ja toisen polven suomalaisia yhteensä yli 12 000. Innokkaana laulajana tunnettu Niskanen esitti vanhemmiten myös suomalaisia lauluja. Hän oli suosittu vieras Suomen Washingtonin-suurlähetystössä.
William Niskasen isä oli William ”Bill” Niskanen vanhempi, joka oli Pacific Trailways -linja-autoyhtiön pääjohtaja sekä yksi sen omistajista ja perustajista.
William A. Niskanen kuoli sydänkohtaukseen 26. lokakuuta 2011 kotonaan Washington D.C:ssa. Hän oli naimisissa Kathryn Washburnin kanssa, ja heillä on kolme tytärtä, Lia Niskanen, Pamela Niskanen ja Jaime Brunetti.
Koulutus ja ura
Lukionsa William Niskanen kävi Bend High Schoolissa, jonka jälkeen hän suoritti 1954 Bachelor of Arts -tutkinnon Harvardin yliopistossa. Vuonna 1955 hän valmistui taloustieteen maisteriksi Chicagon yliopistosta, jossa hän opiskeli Milton Friedmanin ja muiden Chicagon koulukuntaan kuuluneiden taloustieteilijöiden ohjauksessa taloustiedettä, yhteiskuntapolitiikkaa ja oikeustiedettä. Vuonna 1962 hän valmistui Chicagon yliopistosta taloustieteen tohtoriksi väitöskirjallaan The demand for alcoholic beverages ("Alkoholijuomien kysyntä").
Uransa alkuvaiheessa Niskanen oli kiinnostunut lähinnä maanpuolustusjärjestelmien analyysistä. Vuonna 1957 hän aloitti sotilasstrategiaan keskittyneessä RAND Corporation -ajatushautomossa puolustusanalyytikkona. Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen teknologinen kilpavarustelu oli onnistuneen Sputnik-hankkeen myötä kiihtynyt. Niskaselle annettiin vaihtoehdoiksi opetella venäjää tai parantaa matematiikan taitojaan. Kokeiltuaan venäjän opiskelua Niskanen palasi matematiikan pariin ja päätyi kehittelemään 400 yhtälön lineaarisen ohjelmointimallin ilmavoimien kuljetusjärjestelmälle. Niskasen ohjelmoija William Sharpe sai myöhemmin taloustieteen Nobel-palkinnon yhdessä RAND-kollega Harry Markowitzin kanssa.
Kun John F. Kennedy tuli presidentiksi ja Robert McNamara puolustusministeriksi, Niskanen päätyi monien muiden RAND-tutkijoiden kanssa Washingtoniin. Niskasesta tehtiin puolustusministeriön ekonomisti apulaispuolustusministerinä toimineen taloustieteilijän Alain Enthovenin alaisuuteen. Lisäksi Niskanen toimi puolustusministeriön erityistutkimuksen osaston johtajana. Vuonna 1964 Niskasesta tehtiin Institute for Defence Analyses ohjelma-analyysin jaoston päällikkö. Uudessa tehtävässään hän muun muassa kehitti systeemianalyysin peruskurssin upseereille, joita hän myös opetti. Puolustusministeriön aikoina Niskanen pettyi pahasti maansa hallintoon ja väitti sen hallinnon säännöllisesti valehdelleen kansalle. Muutenkin vahvaan valtiovallan ohjaukseen uskonut 1960–luvun Washington ei ollut klassisen liberaalille Niskaselle mikään unelmapaikka.
Vuonna 1972 Niskasesta tuli presidentin viittoittamaa talouspolitiikkaa kontrolloivan presidentinkanslian alaisen budjettitoimiston (Office of Management and Budget) apulaisjohtaja, mutta hän ei viihtynyt tässä tehtävässä kauan petyttyään Nixonin talouspolitiikkaan. Vuonna 1972 hän oli perustamassa Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampukselle hallintotieteellistä tiedekuntaa (Berkeley’s Graduate School of Public Policy) ja hänestä tuli yliopiston taloustieteen professori.
Vuonna 1971 Niskanen julkaisi pääteoksensa Bureaucracy and Representative Government, jota hän tosin itse piti ”yliarvostettuna”. Teoksen myötä Niskanen oli luomassa byrokratiaa julkisen valintateorian kautta tutkivaa tutkimussuuntausta. Niskanen kritisoi teoksessaan byrokraattien suunnittelemaa tarjontaa ja tuotantoa. Hän kehitti ensimmäisen pohjateorian kuvaamaan byrokratian toimintaa edustuksellisen demokratian puitteissa. Niskanen tuli siihen tulokseen, etteivät äänestäjät, poliitikot ja byrokraatit tiedä palveluntarjonnan todellisia kustannuksia. Virkamiesten etujen mukaista on tehdä julkista sektoria paisuttavia esityksiä ja ylipäätään pöhöttää virastojensa budjettia. Byrokratia (erityisesti virastot) pyrkii siis kasvattamaan itse itseään ja omia menojaan. Tästä syystä Niskanen päätyi ehdottamaan ratkaisuksi julkisen sektorin kilpailun ja yksityisten palveluntarjoajien lisäämistä.
Vuonna 1980 Niskanen joutui eroamaan palveluksestaan Fordilta, kun hän ei voinut hyväksyä yrityksen ajamia tuontitariffeja kilpaileville japanilaisautoille. Kuten Wall Street Journal myöhemmin kirjoitti, Fordin johto ei halunnut kuunnella vakaumuksellisesti vapaata kilpailua kannattaneen Niskasen saarnoja protektionismin turmiollisuudesta.
Fordin jälkeen Niskanen siirtyi vuosiksi 1981–1985 presidentti Reaganin talouspoliittisten neuvonantajien joukkoon, ja nousi yhdeksi tärkeimmistä reaganilaisen talouspolitiikan ("Reaganomics") arkkitehdeista. Niskanen kuitenkin pettyi Valkoisen talon toimintakulttuuriin ja myös Reaganin politiikkaan. Hän ylisti Reaganin visioita ja karismaa, mutta pettyi kuitenkin tämän kyvyttömyyteen vähentää hallinnon ja liittovaltion menoja.
Vuonna 1983 Niskanen vieraili Suomessa Berner Oy:n satavuotisjuhlaseminaarissa, jossa hän puhui yrittäjyyden merkityksestä kansantaloudessa. Niskasen lisäksi tilaisuudessa luennoivat Kikkoman-yhtiön toimitusjohtaja Yuzaburo Mogi ja kansantaloustieteen professori Björn Wahlroos.
Lavajärven motti
Lavajärven motti oli talvisodan aikana joulukuun lopulla 1939 syntynyt motti. Se sijaitsi Lavajärven kylän ympäristössä ja sen muodostuminen alkoi Jalkaväkirykmentti 36:n I pataljoonan (I/JR 36) edettyä Ala-Lavajärven ja Saarijärven välisen kannaksen kautta Uomaa-Lemetti väliselle tielle 28. joulukuuta 1939. Kyseinen hyökkäys liittyi IV armeijakunnan vastahyökkäykseen, jonka tavoitteena oli Suomen alueelle tunkeutuneiden Neuvostoliiton LVI armeijakunnan joukkojen tuhoaminen.
Niin sanotun suuren vastahyökkäyksen katsotaan varsinaisesti alkaneen 6. tammikuuta 1940, mutta I/JR 36:n eteneminen mainittuun armeijakuntaan kuuluneen 18. divisioonan päähuoltotielle oli niin sanottu esinäytös, joka osaltaan mahdollisti hyökkäyksen onnistumisen.
Alkujaan tämä motti sijaitsi 13. divisioonan alueella, mutta 12. tammikuuta 1940 tapahtuneen divisioonien välirajan siirron yhteydessä motti siirtyi 12. divisioonan alueelle, mikä osittain selittää 12. divisioonan joukkojen käytön alueella.
Motin synty
IV armeijakunnan varsinaisen vastahyökkäyksen alkaessa Lavajärven kylästä pohjoiseen sijaitseviin metsiin oli sijoitettu Taisteluosasto Lohikäärme, jonka komentajana toimi eversti Pietari Autti.
6. tammikuuta 1940 alkaneen vastahyökkäyksen lähdettyä käyntiin kohti etelää jäivät vihollisen Jalkaväkirykmentti 97 eräät osat ilman tieyhteyttä omiin joukkoihinsa Lavajärven alueella. Alueelta oli kuitenkin periaatteessa jatkuvasti yhteys (metsien kautta) etelässä oleviin muihin neuvostojoukkoihin. Puna-armeijan yksiköiden heikon maastoliikkuvuuden ja talviolosuhteiden vuoksi alue oli kuitenkin lähes yksinomaan ilmateitse tapahtuvan huollon varassa.
10. tammikuuta 1940 todettiin Lavajärven kylään jääneen melko suuret määrät neuvostojoukkoja.
Varsinaisesti motti alkoi muodostua 19. tammikuuta 1940 jälkeen kun Jalkaväkirykmentti 37:n II pataljoona (II/JR 37) siirtyi alueelle aluksi kylän pohjoisesta kiertäen.
29. tammikuuta - 3. helmikuuta 1940 puna-armeija teki laajamittaisen motin avustamisyrityksen hiihtojoukoilla, joiden torjuntaan II/JR 37 osallistui.
30. tammikuuta motissa arvioitiin olevan noin 650–700 miestä.
Motti alkoi olla valmis.
Toimet mottia vastaan ja sen kukistuminen
Suomalaisjoukot eivät tehneet mottia vastaan yhtään hyökkäystä vaan motissa olevat joukot olivat itse poikkeuksellisen aktiivisia (muihin motteihin nähden) ja yrittivät useita kertoja murtautua pois motista omien joukkojensa yhteyteen. Motin eteläpuolisten avustusyritysten aikana motin joukot pyrkivät vain yksittäisin partioin omien joukkojensa yhteyteen. 7. helmikuuta 1940 motin joukot yrittivät ensimmäisen kerran murtautua ulos saarroksista. JR 37:n 4. komppania (4./JR 37) torjui kuitenkin tämän yrityksen.
8. helmikuuta 1940 motin joukot yrittivät uudelleen poismurtautumista, mutta jälleen 4./JR 37 torjui yrityksen.
14. helmikuuta 1940 illalla noin komppania vahvuinen osasto lähti motista etelään. II/JR 37 löi kuitenkin hajalle ulosmurtautumista yrittävät joukot noin kahden kilometrin päässä (etelään).
15. helmikuuta 1940 loputkin motissa olleet puna-armeijan joukot lähtivät pyrkimään kohti etelää parin panssarivaunun saattamina. Suomalaiset etenivät kylään ja totesivat sen tyhjäksi.
Sotasaalis
Sotasaaliina motista saatiin mm. :
Halle
thumb|Kauppatori, joka on tunnettu viiden tornin siluetista torikirkon neljän tornin ja Punaisen tornin kanssa. Halle (Saale) on Keski-Saksassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 229 153 asukasta, joten se on suurin kaupunki Saksi-Anhaltin osavaltiossa. Magdeburg on kuitenkin osavaltion pääkaupunki. Lähellä sijaitsevia suuria kaupunkeja ovat Leipzig (30 km kaakkoon), Berliini (130 km koilliseen) ja Dresden (150 km kaakkoon). Halle on tunnettu torialueestaan (Marktplatz) kaupungin keskustassa, jossa sijaitsee Händelin patsas, ja jonka tunnusmerkkeinä ovat sen viisi tornia. Neljä torneista kuuluu Torikirkkoon (Marktkirche) ja viides torni on nimeltään Punainen torni (Roter Turm).
Saksojen yhdistymisestä lähtien ovat Hallen osaamisalueita olleet teknologiset alat, kemianteollisuus ja elintarviketeollisuus. Hallessa toimivat mm. Halloren-suklaatehdas, joka on Saksan vanhin suklaatehdas, sekä Kath, joka tuottaa leivontatarvikkeita ja valmispakkauksia leivontaa varten.
Maantieto
thumb|Näköala Saalejoelle.
Halle sijoittuu Saalejoen varrelle, Leipzigin alangon luoteisosaan. Saksojen yhdistyessä syntyneiden osavaltioiden kaupungeista Hallessa on suurin väestötiheys. Kaupunki on jaettu viiteen hallintoalueeseen, jotka ovat keskusta (Mitte), pohjoinen (Nord), itä (Ost), etelä (Süd) ja länsi (West). Nämä hallintoalueet jakautuvat vielä kaupunginosiin.
Ilmasto Hallessa on leuto, Köppenin ilmastoluokituksessa se kuuluu luokkaan Cfb, lauhkea meri-ilmasto. Keskimääräinen ilman lämpötila on 9,1 astetta ja keskimääräinen vuosittainen sademäärä on 483 mm. Joulukuussa keskimääräinen alin lämpötila on hiukan pakkasen puolella, tammi- ja helmikuussa -2.2 °C. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 23,4 °C
Jönköpingin kunta
thumb|right|250px|Jönköpingiä Stadsparkenin puistosta kuvattuna. thumb|right|250px|Grännan taajama sijaitsee Vätternin rannalla. thumb|right|250px|Brahehusin linnanrauniot sijaitsevat Grännan lähistöllä Vätternin itärannalla. thumb|right|250px|Tabergin jokilaaksoa Tabergin vuorelta nähtynä. Etualalla on Tabergin taajama ja taustalla siintää Vättern.
Jönköpingin kunta on Jönköpingin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Jönköping.
Halle
Suolan louhiminen
Nimen Halle alkuperän katsotaan liittyvän sanaan ”halla”, joka keltin kielessä tarkoittaa suolaa. Sillä nimellä kaupunkia myös alun alkaen nimitettiin. Suola on ollut kaupungille tärkeä raaka-aine kautta historian. Jo noin 3 000 vuotta sitten, pronssikaudelta lähtien on suolan merkitys kaupungille ollut suuri. Tällöin Hallessa alettiin louhia ja myydä suolaa läheisestä laaksosta. Keskiajalla Hallesta tuli rikas kauppakaupunki suolan ansiosta. Se myös liittyi vuonna 1280 hansakaupunkien joukkoon. Näihin aikoihin toimi suolatori (Hallmarkt) suolan kauppapaikkana. Vuonna 1491 muodostettiin suolan tekijöiden, Hallorenien veljeskunta, joka on vielä nykyäänkin toimiva veljeskunta. Suolan teollinen tuotanto lopetettiin vuonna 1964, jolloin kemian teollisuuden merkitys alueelle alkoi vahvistua. Nykyään suolaa tuotetaan enää vain Hallen suolamuseossa, joka on Saksan ainoa suolaa tuottava museo. Museon suolaa myydään leipomoihin, suolakurkkutehtaalle ja museossa kävijöille.
Hovielämää ja kouluja
Vuonna 968 Otto I perusti Magdeburgin hiippakunnan, johon myös Halle kuului vuoteen 1680 saakka. 1120 alkoi Hallen laajentuminen ja samoihin aikoihin rakennutettiin kaupungin muuri, jonka tarkoituksena oli suojella asukkaita. 1200-luvulla rakennettiin Halleen tuomiokirkko, joka on kaupungin ainoa varhaisgoottilaisen rakennustyylin suurrakennus. 1310 kirjoitettiin sopimus Hallen itsehallinnosta. 1341 aloitettiin suuren tornin rakentaminen kaupungintalon läheisyyteen. Moritzburgin linnan rakentaminen alkoi 1400-luvulla. Nykyään linnassa sijaitsee Saksi-Anhaltin osavaltion taidemuseo. 1418 alettiin rakentaa Punaista Tornia (Roter Turm), joka valmistui vuonna 1506. Se on Saksan ainoa yksittäin seisova kellotorni. Myöhemmin se muodostui kaupungin tunnusmerkiksi ja sen tarkoituksena oli kuvastaa vapautta.
Jönköpingin kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 182,37 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 12,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Halle
Hovielämää ja kouluja
1500-luvulla Hallessa vaikutti kardinaali Albrecht, joka rakennutti kaupunkiin Uuden Residenssin (Neue Residenz), jossa vietettiin 1600-luvulla loistokasta hovielämää. Kardinaali Albrecht toi Italiasta renessanssin arkkitehtuurin Halleen ja halusi rakennuttaa kaupungista Pohjolan Firenzen. Samoihin aikoihin Martti Luther Wittenbergistä (vain 60 km Halleen) alkoi levittää uskonpuhdistusta kaupunkiin. Luther ja kardinaali Albrecht olivat toistensa suurimpia vihamiehiä. thumb|Halle 1900-luvun alussa.
Jönköpingin kunta
Kuntajaon kehitys
Uusien kunnallislakien astuessa voimaan 1.1.1863 nykyisen kunnan alueella sijaitsivat Jönköpingin ja Grännan kaupungit sekä 21 pitäjää. Jokaisesta pitäjästä muodostettiin oma maalaiskunta. Vuonna 1907 Hakarpin maalaiskunnasta erotettiin Huskvarnan kauppala, joka jo vuonna 1911 muutettiin Huskvarnan kaupungiksi. Ljungarumin maalaiskunta liitettiin Jönköpingin kaupunkiin vuonna 1910. Sandserydin maalaiskunta muutettiin Norrahammarin kauppalaksi vuonna 1943. Järstorpin maalaiskunta jaettiin vuonna 1951, jolloin osa siitä liitettiin Bankerydiin ja osa Jönköpingin kaupunkiin.
Halle
Hovielämää ja kouluja
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana, vuonna 1625, Wallensteinin johtamat keisarilliset joukot miehittivät Hallen. Sodan aikana kaupunki kärsi kaikin puolin suuria tappioita. Vuodesta 1680 lähtien Halle kuului Preussiin. Seuraavalla vuosikymmenellä, vuonna 1694 perustettiin Hallen nelitiedekuntainen yliopisto, joka yhdistettiin vuonna 1817 Wittenbergin yliopiston kanssa (nykyään Halle-Wittenbergin Martti Luther -yliopisto).
Jönköpingin kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Samalla Grännan maalaiskunta liitettiin Grännan kaupunkiin. Bankerydin, Hakarpin, Månsarpin ja Visingsön maalaiskuntiin, Norrahammarin kauppalaan sekä Huskvarnan ja Jönköpingin kaupunkeihin uudistus ei vaikuttanut.
Halle
Hovielämää ja kouluja
Samoihin aikoihin perustettiin August Hermann Francken johdolla Francken säätiö (Franckesche Stiftungen) pietismin sosiaali- ja koulutuslaitokseksi. Nykyään Francken säätiöllä on jäljellä yli 50 alkuperäisenä säilynyttä rakennusta ja maailman pisin ristikkorakenteinen talo (Fachwerkhaus). Rakennuksia on ehdotettu Unescon maailmanperintölistalle.
Jönköpingin kunta
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1967 Hakarpin maalaiskunta liitettiin Huskvarnan kaupunkiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja muodostettiin Jönköpingin kunta yhdistämällä kolme edellä mainittua kaupunkia, kauppala ja seitsemän maalaiskuntaa (Bankeryd, Lekeryd, Månsarp, Norra Mo, Skärstad, Tenhult ja Visingsö) sekä Norra Unnarydin seurakunta jaetusta Södra Mon maalaiskunnasta. Loppuosa muodosti Södra Mon kunnan, kunnes se liitettiin Gislavedin kuntaan vuonna 1974. Asutusrakenteellisesti Huskvarnan kanssa jo yhteenkasvaneesta Jönköpingistä tehtiin uuden kunnan keskustaajama.
Halle
Teollisuus ja kaupungin kasvu
Teollisuus kaupungissa painottui ruskohiilen avolouhoksiin jo 1600-luvulta alkaen, ja samoihin aikoihin oli myös sokeriruoko merkittävä voimavara alueen teollisuudelle. Kemianteollisuuteen alettiin panostaa 1800-luvun lopulla, jonka jälkeen se muodostui vuosien myötä alueen yhdeksi tärkeimmistä teollisuuden aloista ruskohiilen rinnalla.
Jönköpingin kunta
Vaakuna
Vaakunaselitys: (Ruotsiksi: I rött fält en från en vågskura bildad blå stam uppskjutande krenelerad borg av silver med tre krenelerade torn, det mellersta högst, svarta fönster, dörrar och port samt upphissat portgaller av silver.)
Halle
Teollisuus ja kaupungin kasvu
Vuonna 1890 Hallessa ylittyi 100 000 asukkaan raja. Euroopan ensimmäinen sähköinen raitiovaunuverkosto otettiin käyttöön Hallessa vuonna 1891. Toisen maailmansodan aikana Halle säilyi lähes vahingoittumattomana. Maailmansodan loppuvaiheessa, maaliskuun lopussa, kaupunkiin kohdistui kaksi pommitusta. Pommituksilla yritettiin tuhota rautatieasemaa, mikä kuitenkin epäonnistui. 17. huhtikuuta 1945 Yhdysvaltain sotajoukot valloittivat kaupungin. Tämä tapahtui Felix Graf von Lucknerin ja silloisen kaupungin ylipormestarin suostumuksella, minkä ansiosta kaupungin uskotaan säilyneen niinkin vahingoittumattomana, sillä vain 15 prosenttia kaupungista kärsi vahinkoja. Heinäkuussa 1945 yhdysvaltalaisten joukkojen oli lähdettävä pois kaupungista neuvostojoukkojen tieltä. thumb|Torikirkko, jossa nähtävillä Händelurut. Jaetussa Saksassa Halle kuului Neuvostoliiton vyöhykkeeseen ja vuosina 1949–1990 se oli osa Saksan demokraattista tasavaltaa, DDR:ää. Se oli Itä-Saksan 7:nneksi suurin kaupunki.
Asukaskehitys
50 000 asukkaan raja ylitettiin vuonna 1871, ja väliluku kaksinkertaistui vuoteen 1890 mennessä. Hallesta tuli 100 000 asukkaan myötä suurkaupunki. Suurimmillaan asukasluku oli keskikesällä 1990, jolloin asukkaita oli jopa 316 776. Vuosien 1990 ja 2005 välisenä aikana on Hallen asukasluku kuitenkin vähentynyt 80 000:lla. Syitä tähän ovat mm. poismuutto ja syntyvyyden lasku.
Jönköpingin kunta
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Halle
Hallenser, Halloren und Hallunken – hallelaiset, hallorenit ja huijarit
Suola-alan työntekijöitä nimitettiin ja nimitetään edelleen halloreneiksi. Hallenser-nimen saivat kauppiaat ja kaupungin asukkaat, jotka asuivat nykyisellä toripaikalla ja kävivät kauppaa suolalla. Glauchan esikaupungin köyhiä asukkaita nimitettiin ironisesti Hallunkeneiksi (huijarit), sillä he eivät asuneet kaupungin keskustassa, ja he ovat tunnettuja näpistelyistään. Nykyään hallelaisista käytetään nimitystä Hallenser. Halloren-nimi elää suklaakonvehtien tuotemerkkinä.
Jönköpingin kunta
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 136 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Halle
Uskontokunnat
thumb|Hallen tuomiokirkko. thumb|Moritzkirkko, myöhäisgoottinen kirkko, rakennettu 1388–1511.
Jönköpingin kunta
Väestönkehitys
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,4 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 552 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Halle
Uskontokunnat
Hallen kaupunki kuuluu Magdeburgin hiippakuntaan. Reformaatio levisi kaupunkiin vuodesta 1518 lähtien. Vuoteen 1541 mennessä oli kaupungista tullut Lutherin uskonpuhdistuksen myötä protestanttinen. Luther kävi tämän jälkeen kaksi kertaa saarnaamassa Hallen pääkirkossa, Torikirkossa. Siellä on tänäkin päivänä nähtävänä Lutherin kasvoista ja käsistä tehty kuolinnaamio.
Jönköpingin kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 192 163 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 68 000 kruunua.
FS Enseigne de vaisseau Henry (F749)
Enseigne de vaisseau Henry (runkonumero F749) oli Ranskan laivaston 1965 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1994.