cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bilbon viimeinen laulu
Donald Swannin laulusovitus
Brittiläinen muusikko Donald Swann teki ”Bilbon viimeisestä laulusta” laulusovituksen, jonka nuotinnos julkaistiin kirjan The Road Goes Ever On toisessa laitoksessa vuonna 1978. Vuoden 2002 kolmannen laitoksen kylkiäiseksi lisätyllä CD:llä on myös säveltäjän ja laulaja William Elvinin levytys kappaleesta. Swann sai runon tekstin Joy Hilliltä Tolkienin hautajaisissa ja sävelsi sen heti. Swannin mukaan kyseessä on duetto, mutta hän esitti sitä usein myös yksin. Elämäkerrassaan hän kertoo laulun perustuvan mansaarelaiseen lauluun ja muistuttavan lisäksi kefalonialaista sävelmää.
Vastaanotto
Runon julistejulkaisu 1970-luvulla ei vielä saavuttanut juurikaan kriitikoiden huomiota. Vuoden 1990 kirjaversiosta julkaistuissa arvosteluissa Baynesin kuvitus sai enemmän myönteistä huomiota kuin itse teksti. Vuonna 2005 kriitikko Jussi Ahlroth kehui Helsingin Sanomissa Virtasen suomennosta hienoksi ja koko teosta ”kauniiksi pieneksi kirjaksi, oikeaksi jalokiveksi Tolkienin ystäville”. Turun Sanomien Pertti T. Jokinen mainitsi ”surullisen kauniita pikku säkeitä” sisältävän teoksen laadukkaana kirjallisuutena. Suomen Tolkien-seuran Legolas-fanzinessa Elli Leppä kuvaili runoa ”hobittityyliseksi, konstailemattomaksi pieneksi viisuksi” ja totesi Virtasen käännöksen tavoittaneen ”alkutekstin yksinkertaisuuden ja säerakenteen hyvin”. Baynesin kuvitus toi arvostelijan mieleen ”jollain vaikeasti määriteltävällä tavalla – – keskiaikaiset ritariromanssit”. Edellisistä eroavan mielipiteen on esittänyt esimerkiksi Brian Rosebury, joka arvosteli runon säkeitä latteiksi ja teknisesti kömpelöiksi.
Läntinen marxilaisuus
Pääpiirteet
Marxismi-leninismistä erottuvia marxilaisia koulukuntia on paljon, kuten austromarxismi sekä Antonie Pannekoekin tai Rosa Luxemburgin vasemmistokommunismi. Läntistä marxilaisuutta edustavat teoreetikot erottuvat marxilais-leninisteistä pitämällä marxilaisuuden abstrakteja ja filosofisia alueita taloudellista analyysia tärkeämpinä. Alkuaikoina läntisen marxismin merkittävin ominaisuus oli jännite Karl Marxin ajattelun hegeliläisten ja humanististen komponenttien välillä. Myöhemmät muodot, kuten strukturalistinen marxismi, ovat olleet voimakkaan antihumanistisia. Läntinen marxilaisuus usein korostaa kulttuurin tutkimusta marxilaisen yhteiskuntakäsityksen edellytykseksi. Läntiset marxistit ovat laatineet monimutkaisia muunnelmia ideologiateorioista ja ylärakenteesta, joita on luonnosteltu Marxin ja Engelsin kirjoituksissa vain pintapuolisesti.
Kulttuurintutkimus
Brittiläisten tutkijoiden 1960-luvulla kehittämä kulttuurintutkimus nähdään yleensä omana ajatusvirtauksena. Sillä on paljon yhteistä läntisen marxilaisuuden kanssa. Raymond Williamsin kaltaiset teoreetikot käsittelevät kulttuurikysymystä, jonka aikaisemmat marxilaiset ohittivat merkityksettömänä. Antonio Gramscin ja Frankfurtin koulukunnan teoriat ovat tärkeitä lähteitä kulttuurintutkimukselle.
Otso3
Otso3 (tunnetaan myös nimellä Otso3 HSJ) on Saalastin valmistama Otso-tuoteperheeseen kuuluva veturityyppi, jota valmistettiin neljä kappaletta teollisuuslaitosten käyttöön vuosina 1972–1974 Parkano Oy:n konepajalla. Saalastin HSJ-kirjainlyhenne veturin nimen perässä tarkoittaa ”hydraulinen suunnanvaihto ja jarrutus”. Veturin teho on 300–330 hv ja nopeus 20–25 km/h. Voimansiirto on täysin hydraulinen. Rakenteeltaan veturi on 2-akselinen ja painaa 30–40 tonnia. Tällä hetkellä ainoa käytössä oleva veturi (Saalasti 72/1972) on Karhulan–Sunilan rautatiellä. Otso3:n hankintahinta nousi liian korkeaksi, ja sen seuraajaksi Saalasti suunnitteli Otso4-veturin.
Pyhän Laurin kappeli (Kolari)
Pyhän Laurin kappeli on kirkkorakennus Kolarin Äkäslompolossa. Se on yksi neljästä Lapin tunturikappelista. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Kari Poskiparta ja se vihittiin käyttöön 19. joulukuuta 1999.
Modernissa kappelissa on tilaa 200 henkilölle. Kirkossa ei ole alttaritaulua, vaan sen tilalla on koko kirkkosalin korkuinen ikkuna, josta avautuu näkymä Ylläksen tuntureille. Kappeli on avoinna joka päivä. Kappelissa järjestetään jumalanpalveluksia, kirkollisia toimituksia, hartauksia, konsertteja ja muita tapahtumia. Kappeli on monitoimitila ja kohtaamispaikka, jossa on tilaa hiljentymiselle, oleskelutilaa ja kahvio.
Kappeli sijaitsee aivan kylän keskustassa, Äkäsjokisuusta Äkäsjärvelle johtavan seututie 940:n varrella ja on rakennettu lahjoituksena saadulle tontille.
Amerikkalainen jalkapallo (urheiluväline)
thumb|Amerikkalainen jalkapallo Amerikkalainen jalkapallo on peliväline, jota käytetään amerikkalaisessa jalkapallossa. Soikean muotoinen pallo on ommeltu yhteen neljästä palasta. Pallon päällä on punotut nyörit, joiden alkuperäinen tarkoitus oli sitoa pallo yhteen. Nykyään nyörien tehtävä on helpottaa pallon heittämistä. Amerikkalaiset jalkapallot valmistetaan lehmän nahasta tai kumista.
Amerikkalaisen jalkapallon viralliset mitat ovat kansainväliset. Pallon leveys tulee olla 10,875–11,4375 tuumaa. Pituus on 20¾–21¼ tuumaa ja ympärysmitta 27¾–28½ tuumaa. Pallon paine on oikein täytettynä 12,5–13,5 psi ja pallo painaa 14–15 unssia. Naisten ja nuorten pallojen koot ovat hieman pienempiä.
NFL-liigan virallinen pelipallo on nimeltään Wilsonin valmistama The Duke, New York Giantsin pitkäaikaisen omistajan Wellington Maran mukaan.
Historia
Amerikkalainen jalkapallo on lajina kehittynyt rugbystä ja alun perin amerikkalaisessa jalkapallossa käytettiinkin rugbypalloa. Ensimmäiset pallot oli tehty täyteen puhalletuista sian virtsarakoista, jotka päällystettiin nahalla. Tästä johtuu pallon nykyinen lempinimi pigskin, siannahka. Pallot olivat alun perin melkein pyöreitä, joskin pelin mittaan ne tapasivat tyhjentyä ja muuttua soikeammiksi. Pallosta kehittyi 1800-luvun lopulla helpommin kannettavan soikeahkon melonin muotoinen, jota oli hankala heittää.
Eteenpäinsyöttö sallittiin amerikkalaisessa jalkapallossa vuonna 1906, minkä seurauksena pelipalloa alettiin kehittää heitettävämmäksi. Kilpailujen laajeneminen kansallisiksi standardoi pallojen mittoja ja muotoa. Nykyisen muotonsa pallo sai vuonna 1935. Vuonna 1956 pelipallot saivat valkoiset raidat, jotta ne nähtäisiin paremmin hämärässä. Sittemmin raidat ovat taas hävinneet pallosta, mutta niitä käytetään edelleen high school- ja college-palloissa.
Alessandro Valignano
thumb|200px|Alessandro Valignano, maalaus 1600-luvulta. Alessandro Valignano (15. helmikuuta 1539 Chieti – 20. tammikuuta 1606 Macao) oli italialainen jesuiittalähetyssaarnaaja, joka toimi Kaukoidässä, erityisesti Japanissa. Hän liittyi jesuiittoihin vuonna 1566 ja hänet lähetettiin Kaukoitään vuonna 1573. Italialaisen nimitys valvomaan jesuiittojen toimia portugalilaisten hallitsemassa Aasiassa oli kiistelty päätös, ja hänen kansallisuutensa yhdessä hänen politiikkansa kanssa johti useisiin konflikteihin muiden lähetyssaarnaajien kanssa.
Valignano vieraili Japanissa ensimmäisen kerran vuosina 1579–1582 ja muodosti perusstrategian katolilaiselle toiminnalle Japanissa. Tätä kutsutaan yleensä adaptationismiksi. Hän asetti jesuiittojen vaikutusvallan kasvun kristittyjen periaatteiden noudattamisen edelle ja yritti välttää kulttuurien välisiä konflikteja tekemällä kompromisseja, kun japanilaiset tavat eivät sopineet katoliseen arvomaailmaan. Hänen toimintamallinsa oli ristiriidassa fransiskaanien ja dominikaanien kanssa, ja Valignano työskentelikin kovasti pitääkseen nämä ryhmät poissa maasta.
Chess.com
Chess.com on maailman suosituin onlineshakkisivusto. Chess.comissa pelataan päivittäin yli kymmenen miljoonaa shakkipeliä. Erik Allebest ja Jarom Severson perustivat Chess.comin vuonna 2007. Chess.com LLC:n pääkonttori sijaitsee Kaliforniassa Yhdysvalloissa.
Sivusto käyttää freemium-systeemiä, eli sivuston pääominaisuudet ovat mainoksia näyttämällä kaikille ilmaisia ja lisäominaisuudet ovat maksullisia. Tavallisen shakin lisäksi Chess.comissa voi pelata useita shakkivariantteja, joita ovat muun muassa tandemshakki, neljän pelaajan shakki, sokkoshakki, Crazyhouse, Three-check, King of the Hill, Racing Kings, syöttöshakki, Horde, atomishakki sekä shakki960. Sivusto käyttää Glicko 1 -vahvuuslukujärjestelmää. Uudet pelaajat valitsevat aloitusvahvuuslukunsa itse.
Blackbird (kappale)
McCartney sai inspiraation lauluun Intiassa, kun lintu herätti hänet kuudelta aamulla. Laulu viittaa vertauskuvallisesti Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeuskamppailuun 1960-luvun lopulla. Linnun lisäksi bird tarkoittaa brittislangissa tyttöä, ja McCartney kertoo kirjoittaneensa laulun tähän viitaten. Kun Paul McCartneyn tuleva vaimo Linda yöpyi tämän luona ensimmäistä kertaa, McCartney esitti laulun talonsa ulkopuolelle leiriytyneille faneille.
Versiointi ja kulttuurilliset vaikutukset
Monet yhtyeet ovat levyttäneet ”Blackbirdistä” omia versioita, muun muassa Phish, Crosby, Stills & Nash, Doves, Brad Mehldau, Sarah McLachlan, Harpers Bizarre, Bobby McFerrin, Jaco Pastorius, Dan Fogelberg, Dave Grohl, Dave Matthews Band, Elliott Smith sekä Maria João & Mário Laginha.
José Enrique Rodó
thumb|right|José Enrique Rodó José Enrique Rodo (15. heinäkuuta 1872 – 1. toukokuuta 1917) oli uruguaylainen filosofi ja esseisti. Hänen pääteoksensa on esseekokoelma Ariel (1900), jossa hän käsittelee Yhdysvaltojen ja Latinalaisen Amerikan suhteita. Rodó kutsui Latinalaisen Amerikan nuoria hylkäämään materialismin ja kehotti Latinalaista Amerikkaa pitämään kiinni omista kulttuuriarvoistaan.
Rodó kävi kirjeenvaihtoa merkittävien espanjalaisvaikutteisten ajattelijoiden kanssa. Hän keskusteli muun muassa Leopoldo Alasin, José de la Riva-Agüeron ja tuon ajan vaikutusvaltaisimman runoilijan Rubén Daríon kanssa, joka oli modernismon perustajia. Niinpä Rodóa pidetään nykyään yhtenä merkittävimmistä modernismon edustajista.
Hauhusselkä
Hauhusselkä tai myös Hauhuunselkä on Pirkanmaalla Virtain Hauhuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Se on 3,2 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järven luonto on vuosisatoja toistuvien tulvien takia sopeutunut vedenpinnan korkeusvaihteluihin niin, että rantaviivan sijaintia on silmämääräisesti vaikea paikallistaa tarkasti. Järven pääpiirteet ovat kuitenkin selvät. Pohjoisosa kapenee pitkäksi Tappurinsalmeksi, joka yhdistää toisiinsa Hauhusselän ja Morrinlahden. Lahti on viranomaistiedoissa esitetty omana järvialtaanaan, joilla on sama vedenpinnan korkeus. Järveen läpivirtauksenomaisesti laskeva Siikavirta on tuonnut pohjoisosaan lietteitä, ja sen vuoksi siellä sijaitsevat Tervasaaret ja Konisaari sekä pari muutakin saarta. Marjosaari on tulva-aikana saari, jonne on rakennettu tiepenkereen avulla pysyvä kulkutie. Muu osa järvestä on avointa järvenselkää. Eteläosassa järven eristää Tarjanteesta Suuri Sikosaari ja pienempi Naurissaari. Vaikka järven ympäristö on alavaa seutua, näkyy järven selälle kolme korkeampaa mäkeä. Niitä ovat itärannalta Mustaniemenvuori ja Navettavuori ja länsirannalta Hiukanmäki.
Järvessä on kartan mukaan noin 20 saarta, joista osa on vettyneitä ruvikkosaaria. Ei ole varmuutta sitä, kummalle järvelle Sikosaari ja Naurissaari luetaan kuuluviksi. Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 1,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0018 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys 7,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee läpivirtausuoman järven halki kuluttamassa matalassa syvänteessä, jonka syvin kohta sijaitsee Sikosaaren luoteispuolella. Myös Marjosaaren niemen lounaispuolella sijaitsee yli viisimetrinen syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä, ja sen rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Vain Hauhuun ja Siikaperän kohdalla ulottuvat peltomaat järven rannalle asti. Järven ympäristön haja-asutus muodostuu yhdeksästä taloudesta, joista seitsemän on maatiloja. Hauhuun muodostaa osa näistä talouksista. Siikaperän taloudet sijaitsevat Siikavirran puolella. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Hauhuulta lähteviltä kyläteiltä sekä Siikaperän kautta kulkevalta läpikulkutieltä. Maanteiltä pääsee Jäähdyspohjalle kantatielle 66.
Luontoarvoja
Hauhusselkä on tärkeä lintujen levähdysalue syys- ja kevätmuuton aikana. Järvellä pesii, ruokailee tai oleskelee säännöllisesti alempana mainittuja EU-direktiiveissä huomiota saavia lintulajeja. Varsin yleisistä lajeista järvellä tavataan kurki, laulujoutsen, luhtahuitti ja ruskosuohaukka. Muuttoaikoina nähdään säännöllisesti myös jouhisorsa ja pikkulokki. Lintuharrastajien mielenkinntoa nostavat myös haapana, isokoskelo, isokuovi, jouhisorsa, naurulokki, pikkulokki, selkälokki, silkkiuikku, sinisorsa, taivaanvuohi, tavi, telkkä, töyhtöhyyppä ja tukkasotka. Etenkin naurulokit ja selkälokit muodostavat lintuyhdyskuntia, joita on vaikea olla havaitsematta. Järven itärannalla seisoo lintutorni.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,5 metriä mpy.
Järvi on Pihlajaveden reitin läpivirtausjärvi. Läpivirtaus tulee Siikavirtaa pitkin Hauhusselän pohjoispäähän Kauhaselältä (56 ha), joka sijaitsee välittömästi Uurasjärven (851 ha) alapuolella. Järveen laskee suoraan Osmojärvi (8 ha) ja Jartinjärvi (6 ha). Valkeajärvi (12 ha) kuuluu Osmojärven valuma-alueeseen. Jartinjärven valuma-alueella sijaitsevat Paskojärvi, Pikkulammi, Syväjärvi (6 ha), Jouttijärvi (7 ha) ja Matolammi (1 ha). Hauhusselkään yhtyy Tappurinsalmen kautta myös Morrinlahdeksi (34 ha) kutsuttu järven osa. Morrinlahteen laskee esimerkiksi myös Kynnänjärvi (9 ha).
Järven lasku-uoma kiertää Sikosaaren molemmilta puolilta. Itäinen vesireitti kulkee pienen silta-aukon läpi Navettasalmeen ja Simpsiönsalmen kautta Tarjanteeseen. Eteläinen reitti on leveä Naurissalmi, jonka pohjapato haittaa veneilyä salmen kautta. Naurissaaren toisella puolella on kapea oja. Nämäkin vesireitit johtavat Tarjanteeseen. Järvien välinen korkeusero on 40 senttimetriä.
Jukka Koskinen (basisti)
Jukka Koskinen (s. 16. heinäkuuta 1981 Riihimäki ) on suomalainen basisti. Hän on soittanut bassoa useissa suomalaisissa metallimusiikkiyhtyeissä, muun muassa Northerissa, Wintersunissa ja Cain’s Offeringissa. Hän aloitti soittamisen vuonna 1994.
Nightwish tiedotti toukokuussa 2021, että Koskinen tulee olemaan yhtyeestä eronneen Marko Hietalan korvaaja ainakin seuraavan kiertueen ajan. Elokuussa 2022 Nightwish ilmoitti että Koskisesta tulee virallisesti yhtyeen jäsen.
Hyve-etiikka
Hyve-etiikka on normatiivisen etiikan laji, jonka mukaan moraalissa tärkeintä ovat toimivan henkilön hyveet ja paheet sekä luonne. Hyve-etiikka pyrkii määrittämään ne luonteenpiirteet ja ominaisuudet, joita hyveellisellä ihmisellä on. Hyve-etiikan mukaan hyveet saavat ihmiselämän kukoistamaan.
Hyveellä tarkoitetaan hyve-etiikassa käyttäytymistä ja tunteita, taipumusta tuntea ja käyttäytyä tietyllä tavalla tietyssä tilanteessa. Jos esimerkiksi jollakulla on anteliaisuuden hyve, hän käyttäytyy tietyissä tilanteissa anteliaasti. Hyve-etiikan näkökulma on toinen kuin velvollisuusetiikan tai seurausetiikan, jotka keskittyvät ihmisten toimintaan ja aikaansaannoksiin. Hyve-etiikkaan kuitenkin usein kuuluu tärkeänä osana teleologinen näkemys henkilön persoonan toivotusta teloksesta; päämäärästä tai tavoitteesta.
Hyve-etiikassa pidetään Aristotelesta seuraten tärkeänä hyveen harjoittamista sekä hyveeseen kasvattamista. Hyveet ovat esimerkiksi taiteisiin ja ammatteihin verrattavia käytäntöjä, joiden hallitseminen vaatii kokemusta ja jatkuvaa harjoittelemista. Vain kokemuksen avulla voi oppia sovittamaan toimintansa kohtuulliseksi eli sellaiseksi, että erilaiset kilpailevat vaateet tulevat tasapainoisesti huomioiduiksi. Hyveellisen käytöksen matkiminen ei vielä osoita, että ihmisellä olisi kyseinen hyve, mutta hyveet omaksutaan jäljittelemällä hyveellistä toimintaa. Hyve-etiikka korostaa eettisen motivaation merkitystä. Myös paheilla on merkitystä: ihminen ei niinkään korjaa toimintaansa oikeaan suuntaan siksi, että huomaa järkeilleensä väärin, vaan siksi, että ymmärtää olevansa laiska, itsekäs, pelkurimainen, julma ja niin edelleen.
Historiaa
Antiikin Kreikan neljä hyvettä (arete) olivat käytännöllinen viisaus, rohkeus, oikeamielisyys ja kohtuullisuus. Hyve-etiikkaa luonnosteltiin Platonin Pidoissa sekä Aristoteleen Nikomakhoksen etiikassa. Sokrateen oli myös oma käsityksensä hyveestä. Hän sanoi hyveen olevan tietoa eli paheelliset teot johtuvat tiedon puutteesta.
Vastaavia ajatuksia esiteltiin jo aikaisemmin itämaisen filosofian eri koulukunnissa (esimerkiksi kungfutselaisuus), vaikkeivät itämaisen filosofian edustajat olleetkaan yhtä selkeästi keskittyneet ainoastaan hyveisiin.
Aristoteleen ja Platonin teoksista johtaa linja vaikutusvaltaisimpaan hyve-etiikkaa käsittelevään teokseen, Tuomas Akvinolaisen kirjaan Summa theologiae, joka on katolisen kirkon virallisen raamatuntulkinnan ja etiikan pohja.
Valistusaikana velvollisuusetiikan ja utilitarismin yleistyessä hyve-etiikka joutui syrjään länsimaisessa moraalifilosofiassa, vaikka saikin vielä muun muassa David Humen ajattelussa paljon sijaa. Hyve-etiikkaa ovat yrittäneet elvyttää G. E. M. Anscombe (Modern Moral Philosophy, 1958) sekä Philippa Foot (Virtues and Vices, 1978). 1980-luvun jälkeen myös filosofi Alasdair MacIntyre on kirjoittanut paljon hyve-etiikasta (Hyveiden jäljillä, 1985). Hyve-etiikkaan perustuu myös niin kutsuttu hyvetietoteoria, jonka tunnetuimpia kehittäjiä on Linda T. Zagzebski (Virtues of the Mind, 1996).
Charlotte Stapenhorst
Charlotte Stapenhorst (s. 15. kesäkuuta 1995 Berliini) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 92 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia.
Stapenhorst pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2013. Hän oli samana vuonna mukana maailmanliigan lopputurnauksessa, jossa Saksa sijoittui seitsemänneksi. Hän saavutti pronssia vuoden 2015 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja Rion olympialaisissa 2016. Vuoden 2017 Euroopan-mestaruuskilpailuissa tuloksena oli neljäs sija ja samana vuonna maailmanliigan lopputurnauksessa kuudes sija. Maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Stapenhorst edustaa seuratasolla UHC Hamburgia.
Juhani Salmenkylä
Heikki Veikko Juhani Salmenkylä (vuoteen 1936 Husgafvel; 8. maaliskuuta 1932 Helsinki – 4. toukokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen suunnistaja, koripalloilija, koripallotuomari, -valmentaja ja -vaikuttaja. Ammatiltaan hän oli asianajaja. Salmenkylä on nimetty Suomen koripallon Hall of Fameen.
Suunnistus
Suunnistajana Salmenkylä saavutti kolme viestimitalia arvokisoissa ja sivusi Erkki Aron ennätystä oltuaan Helsingin Suunnistajien joukkueessa seitsemän kertaa voittamassa Jukolan viestiä, viimeksi 1970. Lisäksi hän oli 1954 mukana ensimmäisessä suomalaisjoukkueessa, joka onnistui voittamaan Ruotsissa juostavan Tiomila-viestin. Suomen mestariksi henkilökohtaisella matkalla Salmenkylä ylsi neljästi ja oli voittamassa kuutta viestisuunnistuksen Suomen mestaruutta.
Salmenkylä oli luomassa Suomen suurinta viikottaista kuntosuunnistustapahtumaa Iltarasteja vuonna 1977.
Koripallo
Koripalloilijana Salmenkylä saavutti useita Suomen mestaruuksia ja toimi 1969–1972 Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana. Tokion olympiakisoissa 1964 hän toimi Suomen koripalloilijoiden joukkueenjohtajana sekä koripallo-otteluiden tuomarina.
Salmenkylä nimettiin elokuussa 2015 Suomen koripallon Hall of Fameen.
Perhe
Juhani Salmenkylän veli Matti Salmenkylä oli maineikas urheilutoimittaja, joka johti Urheilutoimittajain Liittoa 1972–1981 ja oli myös voittamassa Jukolan viestiä 1953 ja 1960. Veljesten isä Anton Husgafvel edusti Suomea pikajuoksijana vuoden 1924 olympiakisoissa ja kilpaili vanhoilla päivillään myös suunnistajana. Suomen Suunnistusliiton mestaruuskilpailuissa 1951 kolmen ikäluokan mestaruudet menivät samaan perheeseen, kun Anton voitti M50-, Matti M20- ja Juhani M18-sarjan.
Michael Strunge
Michael Strunge, kirjailijanimi Simon Lack, (19. kesäkuuta 1958 – 9. maaliskuuta 1986 ) oli tanskalainen runoilija. Hän oli toisaalta poliittinen ja kriittinen, toisaalta perinteinen eksistentialistinen runoilija. Strunge hyppäsi neljännen kerroksen asuntonsa ikkunasta ja kuoli.
Juhani Salmenkylä
Perhe
Juhani Salmenkylän vaimo Pirkko Salmenkylä (o.s. Niemi) voitti Suomen mestaruuden viestisuunnistuksessa 1952 ja koripallossa 1949 ja pelasi koripallossa 7 maaottelua. Heidän tyttärensä Leena Salmenkylä-Mattila voitti maailmanmestaruuden viestisuunnistuksessa 1979, ja myös perheen muut lapset ovat kilpailleet suunnistajina. Vanhin tytär Hilkka Salmenkylä on isänsä tavoin asianajaja.
Michael Strunge
Suomennettuja runoja
J. K. Ihalaisen suomentamia runoja on julkaisussa Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti (nro 2002: 3 "Elämää valon nopeudella"). Runot ovat kokoelmasta Livets hastighed (1978) paitsi "Tulevaisuus (II)".
Vomeronasaalielin
thumb|Käärmeen vomeronasaalielin kuvassa punaisella Vomeronasaalielin eli Jacobsonin elin on hajuja aistiva, perifeerinen parillinen elin, joka sijaitsee monien nisäkkäiden, sammakkoeläinten ja matelijoiden nenän väliseinämässä tai suulaessa.
Eläimet aistivat vomeronasaalielimellä etenkin feromoneja. Käärmeet vievät hajumolekyylit elimeensä kaksihaaraisella kielellään, ja ne käyttävät vomeronasaalielintä saaliinsa jäljittämiseen ilmeisesti feromoneista riippumattomasti.
Ihmisen sikiöllä on vomeronasaalielin, jossa on samanlaisia bipolaarisia soluja kuin muidenkin nisäkkäiden elimessä. Joidenkin tutkijoiden mielestä elin häviää 19. sikiöviikon jälkeen, mutta toisten mielestä se kasvaa 30. viikolle asti. Aikuisella ihmisellä elin sijaitsee umpipussina nenän väliseinän limakalvossa noin senttimetrin päässä columellasta ja millimetrin korkeudella nenäkäytävän pohjasta. Rakenne löytyy ainakin toisesta nenäkäytävästä 50–90 prosentilla aikuisista.
Vomeronasaalielimen toimintaa ihmisellä ei ymmärretä. Siihen kohdistettu stimulus aiheuttaa muutosta verenpaineeseen, sydämen syketaajuuteen, hormonitasoihin ja mielialaan. Vaikka ihminen viestii kemiallisesti ilman kautta, ei ole näyttöä siitä, että viestintä tapahtuisi vomeronasaalielimen kautta. On mahdollista että ihmisen hajuaistin merkityksen väheneminen on johtanut vomeronasaalisen järjestelmän rappeutumisen.
Gaunilo
Gaunilo Marmoutierlainen oli 1000-luvulla elänyt Marmoutierin luostarin benediktiinimunkki, Anselm Canterburylaisen aikalainen.
Gaunilon argumentti
Hänet tunnetaan kirjoitelmassa Pro insipiente (Mielettömän puolesta) esittämästään kritiikistä Anselmin jumalatodistusta, ontologista argumenttia, kohtaan. Kirjoitelman nimi viittaa Psalmien kirjan mielettömään, joka sanoo sydämessään, ettei Jumalaa ole (Ps. 14:1). Anselm oli viitannut tähän teoksessaan Proslogion. Anselm vastasi Gaunilon kritiikkiin nimellä Responsio tunnetussa kirjoitelmassa (suom. Vastaus Gaunilolle), ja hän liitti sekä Gaunilon kirjoitelman että oman vastauksensa Proslogionin loppuun sen liitteiksi.
Anselm oli todistuksessaan esittänyt todistavansa suurimman käsitettävissä olevan olennon, jota hän kutsui Jumalaksi, olemassaolon. Jumala joka ei ollut olemassa ei voinut olla se, jota suurempaa ei voida ajatella, koska se voitiin ajatella myös olemassa olevaksi, mikä olisi vielä suurempaa. Siksi Jumalan käsite sisälsi Anselmin mukaan myös tämän olemassaolon.
Gaunilo kritisoi argumenttia käyttämällä täsmälleen samaa päättelyä todistaakseen suurimman ajateltavissa olevan saaren olemassaolon. Hän pyysi lukijoitaan ajattelemaan suurinta, tai täydellisintä, ajateltavissa olevaa saarta. On todennäköistä, ettei sellaista ole todella olemassa. Tällöin emme kuitenkaan ajattelisi todella suurinta ajateltavissa olevaa saarta, koska suurin ajateltavissa oleva saari olisi myös olemassa, sen lisäksi että sillä olisi kaikki muut halutut perfektiot. Gaunilon argumentti siis hyödynsi Anselmin argumentin loogista muotoa suoraan sellaisenaan, olettaen, että olemassaolo olisi perfektio. Koska voimme ajatella suurinta tai täydellisintä saarta, sen täytyy olla olemassa. Jos argumentti vaikuttaa absurdilta, Gaunilo katsoi, ettei se ole sitä sen enempää kuin Anselminkaan esittämä argumentti.
Gaunilon argumentti oli seuraava:
Gaunilon argumentti ei varsinaisesti pyri kumoamaan Anselmin argumenttia, vaan sen sijaan osoittamaan, että jos Anselmin argumentti hyväksytään, samalla tulee hyväksyä monia muita samankaltaisia argumentteja. Anselm vastasi Gaunilon kritiikkiin huomauttamalla, ettei käsitettä ”se mitä suurempaa ei voida ajatella” voida soveltaa saareen tai muihin olioihin samalla tavalla kuin Jumalan määritelmään. Hänen mukaansa siis vain Jumala on olemassa välttämättä.
Gaunilon argumentti ei vielä onnistunut kumoamaan Anselmin argumenttia lopullisesti, vaikkakin se herätti epäilyksiä Anselmin todistuksen loogista muotoa kohtaan.
Michele Didoni
Michele Didoni (s. 7. maaliskuuta 1974 Milano, Italia) on italialainen kilpakävelijä. Hänen päämatkansa urallaan oli 20 kilometriä.
Didoni voitti 20 kilometrin maailmanmestaruuden Göteborgin MM-kilpailuissa 1995. Michele Didoni on 178 senttimetriä pitkä.
Korkeakoulututkinto
Korkeakoulututkinto on korkeakoulussa suoritettava tutkinto. Se on määräalan opintojen, opinnäytteiden, kuulustelujen yms. kokonaisuus, jonka suorittaminen usein tuottaa jonkin oppiarvon, oikeuden tai kelpoisuuden.
Suomen korkeakoulujärjestelmässä yliopistot myöntävät tiede- ja taidekorkeakoulututkintoja ja ammattikorkeakoulut ammattikorkeakoulututkintoja.
Yliopistolliset tutkinnot
Yliopistoissa suoritettavat tutkinnot jakautuvat tavallisesti seuraaviin tutkintoihin:
Suomessa
Yliopistotutkinnot muodostavat järjestelmän, jossa on neljä osaa:
Ammattikorkeakoulujen puolella järjestelmässä on kaksi osaa: ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi ammattikorkeakoulututkinto.
Korkeakoulututkintojen järjestelmästä annetun asetuksen mukaan ammattikorkeakoulututkinto ja alempi korkeakoulututkinto sekä ylempi ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi korkeakoulututkinto rinnastetaan toisiinsa. Toisaalta ne muodostavat saman asetuksen mukaan kuitenkin kaksi erillistä kategoriaa. Tämä tarkoittaa sitä, että kun julkisen viran tai tehtävän pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, myös ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneet ovat tutkintonsa puolesta yhtä kelpoisia tehtävään. Ammattikorkeakoulututkinnot ovat korkeakoulututkintoja.
Jos julkiseen virkaan tai tehtävään vaaditaan yliopistossa suoritettuja tietyn alan opintoja tai jonkin yliopistollisen oppiaineen arvosana, ei tätä vaatimusta voi täyttää ammattikorkeakoulussa suoritetuilla opinnoilla.
Sallan kunnankirjasto
Vuonna 2019 kirjaston kokoelmiin kuului 40 586 nidettä, joista 34 189 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin 42 789 ja fyysisiä käyntejä 29 726.
Pakkala (Kangasala)
Pakkala  on Kangasalan osa-alue entisen Sahalahden kunnan alueella. Pakkalanjärvi sijaitsee osittain Pakkalassa.
Pakkala oli Sahalahden kunnan historiallinen keskus. Pakkalassa on viisi broileritilaa, jotka työllistävät myös kylän ulkopuolista työvoimaa.
Walther Wenck
Walther Wenck (18. syyskuuta 1900 - 1. toukokuuta 1982) oli saksalainen kenraali. Hän oli toisessa maailmansodassa nuorimpia Adolf Hitlerin kenraaleista ja komensi sodan loppuvaiheessa 12. armeijaa. Hän antautui yhdysvaltalaisille joukkoineen välttääkseen joutumasta puna-armeijan vangiksi. Hän oli tärkeässä roolissa Berliinin taistelussa ennen antautumistaan. Wenck joutui sotavankileirille, mutta hänet vapautettiin vuonna 1947. Wenck kuoli auto-onnettomuudessa Bad Rothenfeldessa vuonna 1982.
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1999
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Vilistäjät
Vilistäjät ovat pieniä, alle 10 cm pitkiä, lähellä maanpintaa vilistäviä lintuja, jotka muistuttavat peukaloista, mutta eivät ole sen lähisukuisia. Elossa olevat kaksi lajia ovat huonoja lentäjiä ja hävinneet lajit olivat mahdollisesti lentokyvyttömiä. Vilistäjät ovat väriltään ruskean ja harmaan kirjavia, niillä on ohut nokka ja pyrstö sojottaa pystyssä kuten peukaloisen. Ne ovat hyönteissyöjiä ja rakentavat pesänsä puiden alaoksien tai kivien kätköön.
Pensasvilistäjä ja isovilistäjä hävisivät vasta eurooppalaisten asutettua Uuden-Selannin. Jo aikaisemmin, maorien ja polynesianrotan saapumisen jälkeen, oli hävinnyt kaksi vilistäjälajia.
Vilistäjiin kuuluu 3 sukua ja 4 lajia :
Kapasiteettiyksikkö
Kapasiteettiyksikkö on suomalainen rap-yhtye, jonka muodostavat helsinkiläiset rap-muusikot Andu (Anders Johan Westerholm), Tasis (Markku Lauri Johannes Wettenranta) ja Uniikki (Dan Tolppanen). Andu ja Tasis ovat lapsuudenystäviä ja olivat harrastaneet jo kauan yhteisiä bändikokeiluja. Vuonna 1997 he innostuivat toden teolla rap-musiikista ja perustivat suomenkielisen rap-yhtyeen, jonka kolmanneksi jäseneksi pyydettiin Andun ystävä Uniikki.
Historia
Kapasiteettiyksikkö nauhoitti ensimmäisen demonsa Fintelligens-yhtyeen studiossa syksyllä 1999. Demon ansiosta Kapasiteettiyksikkö sai levytyssopimuksen Warner Music Finlandille ja vuonna 2000 julkaistu ensimmäinen single ”Etenee” nousi Suomen virallisen singlelistan Top 10:een. Toinen single ”4elementtii”, joka tehtiin yhdessä Avaimen (sittemmin Asa) kanssa, sai paljon radiosoittoa ja pysyi sekin singlelistoilla. Ensimmäinen albumi, Päivästtoiseen, julkaistiin 27. helmikuuta 2001. Albumin kolmas hitiksi noussut kappale oli ”A-ay!”, jossa oli mukana myös norjalainen rap-artisti Diaz.
Syksyllä 2002 julkaistiin toinen albumi, Klassikko, joka toi Kapasiteettiyksikölle lopullisen läpimurron, erityisesti yhtyeen jäsenten kotikaupungista kertovan ”Tää on mun Stadi” -kappaleen kautta. Kappaleen kertosäkeen lauloi tunnettu rocklaulaja Hector, ja siksi sitä soitettiin myös ”tavallisilla” pop/rock-musiikkiin keskittyvillä radioasemilla. Myös albumin kaksi muuta singleä, ”Toisinaan” ja ”Näyttää hyvältä”, jossa mukana olivat ruotsalaisartistit Eye'n'I ja Profilen, menestyivät hyvin. MTV3-televisiokanavan Levyraati-ohjelma näytti koko kansalle ”Tää on mun Stadi” -musiikkivideon, ja se oli yksi iso tekijä suosion nousussa. Kapasiteettiyksikön keikkailutahti kiristyi, ja yhtye teki suomalaiselle rap-musiikille ainutlaatuisen keikan Tokiossa, Japanissa marraskuussa 2002. MoonTV:n Word!-ohjelma näytti Kapasiteettiyksikön Japanin matkasta kaksiosaisen koosteen nimeltä The Ultimate Japan Tour 2002.
Vuonna 2003 Kapasiteettiyksikkö perusti ystäviensä, Fintelligensin jäsenten kanssa Rähinä Records Oy -levy-yhtiön. Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Kapasiteettiyksikön kolmannen albumin ensimmäinen single ”Pakko saada sut”, josta tuli yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä suomalaisista rap-kappaleista. Single pysyi singlelistan kymmenen kärjessä kahdeksan viikkoa. Joulukuun alussa kolmas albumi Itsenäisyyspäivä valmistui, ja "Pakko saada sut" -hitin ansiosta levymyynti oli hurja; levy myi kaksi kertaa enemmän kuin edelliset julkaisut.
Syksyllä 2004 julkaistiin neljäs levy, Usko parempaan, jolta julkaistiin samanniminen single. Lisäksi Uniikki julkaisi soololevynsä Aika ei venaa ketään loppuvuodesta 2005. Kapasiteettiyksikkö julkaisi kertomansa mukaan viimeisen albuminsa, Susijengin, 3. toukokuuta 2006.
Yhtye julkaisi 23. huhtikuuta 2008 kokoelmalevyn I ♥ KY, jolla on vanhojen hittien lisäksi kaksi uutta kappaletta ”Pidä kiinni” ja ”En voi sille mitään”. Kokoelmalla on myös mukana vuonna 2000 tehty demo ”Eliksiiri”. thumb|300px|Kapasiteettiyksikkö Jäähyväiskeikalla [[Kajaanin Bepopissa, 2008]]
Vuonna 2008 Kapasiteettiyksikkö lopetti pitkän kymmenen vuotta kestäneen uransa jäähyväiskiertueella. Ainoat keikkansa tämän jälkeen yhtye teki Summer Upin 10-vuotisjuhlissa Lahden Mukkulan rannassa 7. heinäkuuta 2012 ja Rähinä Livessä 5. joulukuuta 2012.
Kapasiteettiyksikön jälkeen
Yhtyeen jäsenistä Uniikki on ainoa, joka on aktiivisesti jatkanut uraansa musiikin parissa. Hän on julkaissut yhtyeen lopettamisen jälkeen kaksi mixtapea sekä kuusi studioalbumia. Tasis ja Andu ovat vierailleet lähinnä muiden Rähinä Recordsin artistien julkaisuilla, joista Andu harvemmin, kun taas Tasista kuullaan noin joka toisella Rähinän julkaisemalla albumilla. Lisäksi Tasis suunnittelee ja tekee työkseen levyjen kansia. Andu sen sijaan on lähtenyt oman ravintolayrityksen pariin.
Kapasiteettiyksikkö oli myös vierailemassa Cheekin 2015 julkaistulla Alpha Omega albumilla kappaleessa ”Leveellä”.
Rähinä Recordsin 20-vuotisjuhlan kunniaksi Kapasiteettiyksikkö julkaisi uuden singlen ”Bella zau” 16. toukokuuta 2018. Kappaleesta julkaistiin myöhemmin samana vuonna yhdistelmämusiikkivideo, jonka alkupuolella on Fintelligensin ”Kivijalka”-kappale. Musiikkivideolla kuullaan ”Bella zausta” lyhempi versio.
Albumit
Listasijoitukset ovat Suomen viralliselta albumilistalta.
Palanga
Palanga on kaupunkikunta Liettuan länsirannikolla. Se sijaitsee Liettuan kolmanneksi suurimmasta kaupungista Klaipėdasta noin 30 km pohjoiseen. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 17 645 asukasta. Turistikohteena Palanga tunnetaan hiekkarannastaan ja dyyneistään.
Historia
Vuonna 1253 Palanga mainittiin myös Saksalaisen ritarikunnan aikakirjoissa. Vaikka Palanga olikin tuohon aikaan harvaanasuttu, se oli sijaintinsa vuoksi tärkeä: se erotti Preussin ja Liivinmaan toisistaan. Saksalainen ritarikunta yritti sotatoimin vallata Palangaa. Lopulta kuitenkin kaupunki jäi Liettualle.
Tyskevitsin perhe hankki Palangasta maata, jonne valmistui Tyskevitsin palatsi vuonna 1897. Nykyisin rakennuksessa sijaitsee meripihkamuseo. Palatsialue edisti neuvostovuosina Palangan kehittymistä lomakohteeksi. Palangan palvelut turisteille lisääntyivät ja kaupunki vilkastui, mutta Liettuan itsenäistyttyä 1992 turistien määrä väheni.
The Dreaming
The Dreaming on Kate Bushin neljäs albumi vuodelta 1982. Never for Ever -levyllä Bush oli toiminut apulaistuottajana Jon Kellyn ja John L. Waltersin kanssa, mutta The Dreaming oli ensimmäinen Kate Bushin kokonaan tuottama albumi.
Levyä ei voi niinkään pitää laajennoksena Never for Ever -albumilla tehdyille musiikillisille uudistuksille vaan pikemminkin täysin uusien – usein jopa pelottavien – äänien ja rakenteiden kokeiluna. Jo Never for Everillä mukana ollut Fairlight CMI -syntetisaattori on albumilla lähes hengästyttävässä käytössä.
Monet fanit ovat pitäneet The Dreamingiä Kate Bushin parhaana albumina. Sitä kuitenkin pidetään usein hänen vähiten myyneenä äänitteenään, vaikka se saavuttikin kolmannen sijan Ison-Britannian albumilistalla.
Levyn ensimmäinen single, ”Sat in Your Lap”, julkaistiin yli vuosi ennen albumia, ja se ylsi sijalle 11 Ison-Britannian singlelistalla.<ref name="everyhit"> Nimiraidasta tuli Kate Bushin heikoimmin singlelistalla sijoittunut kappale (sija 48), kunnes sen seuraaja ”There Goes a Tenner” ei kohonnut listalle lainkaan. Kate Bush on itse nimittänyt The Dreamingiä albumiksi, jolla hän ”tuli hulluksi”.
Albumin kansikuva esittää laulussa ”Houdini” kuvailtua kohtausta. Siinä Kate Bush esiintyy avainta suussaan pitävänä Harry Houdinin vaimona, joka on aikeissa antaa avaimen Houdinille.
Kappaleet
A-puoli
Judah P. Benjamin
Judah Philip Benjamin (11. elokuuta 1811 Christiansted, Tanskan Länsi-Intia – 6. toukokuuta 1884 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi uransa aikana Yhdysvaltain senaattorina Louisianan osavaltiossa. Sisällissodan aikana hän toimi monessa eri korkea-arvoisessa tehtävässä Amerikan konfederaation hallinnossa. Sodan jälkeen hän muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Benjamin oli Yhdysvaltain historian ensimmäinen juutalainen senaattori ja ministeri. Hän kuoli Pariisissa 72-vuotiaana 6. toukokuuta 1884.
Intian valtatiet
thumb|Kartta Intian valtateiden verkostosta
Intian valtatiet ovat valtion ylläpitämä pitkän matkan tieverkosto Intiassa. Käynnissä on ollut valtateiden kehitysprojekti, joka tähtää massiiviseen valtatieverkoston laajentamiseen.
thumb|left|95 kilometriä pitkä [[Mumbai-Pune Expressway]] thumb|Kartta jossa valtatiet sekä väestötiheys painotettuina.
Charlie Simmer
Charles Simmer (s. 20. maaliskuuta 1954, Terrace Bay, Ontario, Kanada) on pelaajauransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä National Hockey Leaguessa vuodesta 1974 vuoteen 1988. Kaikkiaan ylivoimapelin taitajana tunnettu Simmer keräsi NHL:ssä 711 tehopistettä (342 maalia ja 369 syöttöä) 712 runkosarjan ottelussa. Hän tuli maineikkaaksi etenkin Los Angeles Kingsin vahvan ykkösketjun laitahyökkääjänä: sen keskushyökkääjä oli Marcel Dionne.
Iiri
Iiri (Gaeilge) on Irlannissa puhuttu kelttiläisten kielten Q-kelttiläiseen tai gaelilaiseen (goidelilaiseen) alaryhmään kuuluva kieli. Iirin kielen lähimmät sukulaiset ovat gaeli ja manksi, kun taas kaukaisempaa sukua ovat kymri ja bretoni, jotka kuuluvat kelttiläisessä kieliryhmässä toiseen alaryhmään, brittiläisiin kieliin eli P-kelttiläisiin kieliin. Iiri on Irlannin tasavallan ensimmäinen virallinen kieli sekä yksi Pohjois-Irlannin ja Euroopan unionin virallisista kielistä.
Äännerakenne
thumb|right|Connachtin murteen vokaalikaavio.
Diftongeja ovat.
Kirjoitusjärjestelmä
250px|thumb|oikea|Alueet, joissa iiri on valtakieli. Alueet tunnetaan nimellä [[Gaeltacht. ]] Iirin omaperäisten sanojen kirjoittamiseen tarvitaan vain seuraavat kirjaimet:
a á b c d e é f g h i í l m n o ó p r s t u ú
Jussi Särkkä
Jussi Särkkä (s. 1961) on suomalainen fagotisti.
Iiri
Kirjoitusjärjestelmä
Vokaalikirjaimen päällä oleva akuuttiaksentti on periaatteessa pituusmerkki; tosin eräiden kirjainyhdistelmien (erityisesti rl, rd, rn, nn, ll) edellä vokaali on aina tai tavallisesti pitkä, ja sanan ensimmäinen vokaali voi murteittain diftongoitua, varsinkin jos sen perässä on jokin pidentävistä konsonanttiryhmistä.
Jussi Särkkä
Särkkä opiskeli musiikkia Joensuussa ja myöhemmin Sibelius-Akatemiassa. Hän on ollut vakituisesti kiinnitettynä Joensuun kaupunginorkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa ja Suomen kansallisoopperan orkesterissa, ja vuodesta 1995 2. soolofagotistina Radion sinfoniaorkesterissa.
Iiri
Kirjoitusjärjestelmä
Konsonantit ovat iirissä joko liudentuneita tai liudentumattomia – iirin kieliopissa käytetään yleensä termejä "kapea" (engl. slender, iir. caol) ja "leveä" (engl. broad, iir. leathan). Oikeinkirjoituksessa tämä näytetään niin, että kun konsonantti on kapea, sen vieressä on kapea vokaali (e, i, é, í), kun taas leveä, sen viereen kirjoitetaan leveä vokaali. Jos esimerkiksi kapeaa konsonanttia seuraa tai edeltää pitkä leveä vokaali, sen "suojaksi" tulee oikeinkirjoituksessa asettaa e- tai i-kirjain kavennusmerkiksi.
Jussi Särkkä
Särkkä oli yksi Avanti!:n perustajajäsenistä ja on myös Suomalaisen Kamariorkesterin soolofagotisti. Hän on esiintynyt muun muassa Kuhmon ja Naantalin kamarimusiikkijuhlilla ja toimii Kerberos-yhtyeen jäsenenä. Särkkä on esiintynyt laajasti kotimaisten orkesterien ja myös English Chamber Orchestran, Camerata Irelandin, Tallinnan kamariorkesterin ja Moskovalaisen Kamariorkesterin solistina.
Iiri
Kirjoitusjärjestelmä
Sellaiset kirjainyhdistelmät kuin bh, dh, gh ym. ovat sanan alussa seurausta heikennykseksi kutsutusta konsonanttimuutoksesta, jonka aiheuttaa edellä oleva prepositio, artikkeli tai muu kieliopillinen partikkeli. Sanan sisällä ne sitä vastoin pyrkivät sulautumaan edelliseen vokaaliin diftongin muodostaen, esimerkiksi sanassa meabhair "mieli, järki" äännetään diftongi [au] tai [ou], sanassa meidhir "riemu, hilpeys" äännetään diftongi [ai] tai [oi]. Tällaisia kirjainyhdistelmiä voidaan käyttää myös diftongien merkitsemiseen lainasanoissa, esimerkiksi treabhsar "housut" (< engl. trousers). Murteet poikkeavat toisistaan kuitenkin melkoisesti näiden sanansisäisten heikentyneiden konsonanttien ääntämisen osalta: esimerkiksi sana togha "valio" äännetään Connemarassa [tau] mutta Ulsterissa pikemminkin [te:].
Jussi Särkkä
Hän on fagottimusiikin lehtori ja vastuuopettaja Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa ja toimi vuosina 2006-2011 Crusell-viikkojen taiteellisena johtajana. Opettajana hän on vieraillut lukuisissa eurooppalaisissa musiikkikorkeakouluissa ja toiminut kansainvälisten puhallinkilpailujen juryissä muun muassa Bayreuthissa.
Iiri
Kirjoitusjärjestelmä
Heikennettyjen konsonanttikirjaimien (ch, dh ym.) sijasta iirin vanhassa oikeinkirjoituksessa käytettiin tavallisesti mieluummin pisteytettyjä kirjaimia: esimerkiksi vanhan oikeinkirjoituksen /ċ/ = nykyinen /ch/. Vanha oikeinkirjoitus, joka perustui 1600-luvun klassiseen kirjaiiriin, sisälsi runsaasti mykkiä kirjaimia.
Jussi Särkkä
Särkkä on toiminut myös lukuisissa luottamustehtävissä, muun muassa Helsingin Muusikot r.y.:n pitkäaikaisena puheenjohtajana, Suomen oboe-ja fagottiseuran puheenjohtajana sekä HKO:n ja RSO:n orkesterivaltuuskuntien puheenjohtajana.
Iiri
Kirjoitusjärjestelmä
Vanha oikeinkirjoitus jäi käytöstä hieman toisen maailmansodan jälkeen. Siitä saakka kun Irlanti sai itsenäisyyden vapaavaltioksi kutsuttuna dominiona 1920-luvun alussa, käytiin kiivasta keskustelua siitä, mikä olisi paras tapa yksinkertaistaa oikeinkirjoituksen monia mutkia. Kun asiaa pohtimaan nimitetyt komiteat eivät päässeet tuloksiin, Rannóg an Aistriúcháinin (Irlannin valtion iirinkielisistä käännöksistä vastanneen viraston) toiminnanjohtaja julkaisi lopulta oman standardinsa 1940-luvun lopussa. Se säilytti periaatteessa oikeinkirjoituksen yleiset periaatteet, mutta lyhensi sanat siedettävään muotoon.
Tuoreiden englantilaisten lainasanojen kirjoittamiseen tarvitaan myös sellaisia kirjaimia kuin j, v, x tai z: veain "pakettiauto", jab "työpaikka", jaingléir "sunnuntaikalastaja", joltaeir "helppoheikki, (vaunuilla kulkeva) markkinakauppias, xileafón "ksylofoni", zú "eläintarha". Kirjain k on iirissä tarpeeton, koska c äännetään aina k:na (paitsi jos sitä seuraa h, jolloin se äännetään kuten saksan ach- tai ich-äänne).
Paino on iirissä yleensä ensimmäisellä tavulla lukuun ottamatta eräitä englantilaisia lainasanoja sekä joukkoa tärkeitä paikka- ja aika-adverbeja, joita kaikkia painotetaan toiselta tavulta: inniu "tänään", inné "eilen", aréir "viime yönä", amárach "huomenna" ym. Munsterin murteessa kuitenkin pitkät vokaalit yleensä vetävät painon puoleensa, vaikkeivät olisikaan ensimmäisellä tavulla.
Iirin kielioppi
Huolimatta latinan, normandianranskan, muinaisnorjan sekä tietenkin englannin vaikutuksesta iiri on säilyttänyt kelttikielille tyypilliset erikoispiirteet, kuten kaksi olla-verbiä ja sananalkuiset konsonanttimuutokset. Iirinkielisillä verbeillä ei ole infinitiivejä, vaan niiden virkaa toimittaa verbaalisubstantiivi, joka on kuitenkin johdettu, usein epäsäännöllinen muoto, eikä sitä voida pitää verbin perusmuotona. Suomalaisesta näkökulmasta on mielenkiintoista, että iiriksikään ei enimmäkseen sanota "minä omistan", vaan "minulla on". Sanajärjestys lauseessa on VSO, siis verbi tulee ensin.
Verbeillä on jonkin verran persoonapäätteitä, mutta yleisesti ottaen ne ovat häviämässä kielestä: esimerkiksi "puhdistaisin, siivoaisin" voi olla ghlanfainn, mutta puhekielessä muoto ghlanfadh mé (mé = "minä") on täysin käypä, eikä sitä voi pitää virheellisenä.
Substantiivit taipuvat sijassa (nominatiivi, genetiivi ja vokatiivi; datiivista on jäljellä jäänteitä) ja luvussa (yksikkö ja monikko). Päätteitä tärkeämpiä ovat kuitenkin sananalkuiset konsonanttimuutokset: fear "mies", ag an bhfear "miehellä". Mielenkiintoinen muoto on erityinen puhuttelumuoto eli vokatiivi, jota edeltää konsonanttimuutoksen, ns. lenition, aiheuttava partikkeli a: Gael "gaelilainen, irlantilainen keltti", Gaeil "gaelilaiset", a Ghaela! "(kuulkaa, oi) gaelilaiset!"
Iiri käyttää mielellään substantiivipohjaisia rakenteita sekä verbien että adjektiivien kiertämiseen: dá mbeadh sé gan titim "jollei hän olisi pudonnut" (sananmukaisesti "jos hän olisi ollut ilman putoamista"), tá na cúrsaí ag dul chun donais "asiat ovat tulossa huonommiksi" (sananmukaisesti "asiat ovat menossa huonoutta kohti"). Iiriä onkin kutsuttu substantiivikeskeiseksi kieleksi. Suomessa vastaavaa osittain kutsutaan substantiivitaudiksi.
Iirin puhujat
thumb|250px|Iiriä puhuvien suhteellinen lukumäärä Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa. Iiriä puhuu äidinkielenään vähintään 30 000 ihmistä. Tähän lukuun kuuluvat kuitenkin vain iirinkielisellä maaseudulla, ns. Gaeltacht-alueilla, syntyneet tai asuvat henkilöt. Kaupungeissa harjoitetaan usein laajaakin iirinkielistä kulttuuritoimintaa, ja monet englantia äidinkielenään puhuvat vanhemmat kasvattavat lapsensa kulttuurinationalistisista syistä iiriksi. Tämän takia iirinpuhujien määrä saatetaan "realismin" nimissä arvioida alakanttiin. Hyvä ja sujuva iirintaito lienee 5–10 prosentilla irlantilaisista, mutta kaksi kolmasosaa väestöstä ainakin ymmärtää kieltä, ja siihen suhtaudutaan pikemminkin passiivisen rohkaisevasti kuin vihamielisesti. Vuonna 2000 Suomessa asui viisi iirinkielistä henkilöä.
Iirin sukukielet
Skottigaelin ja iirin sukulaisuus on ilmeinen kieliä osaamattomallekin, jos hänelle näytetään sama teksti molemmilla kielillä kirjoitettuna: molemmat kielet perustuvat oikeinkirjoituksensa osalta klassiseen uusiiriin, vaikka ovatkin kehittyneet omiin suuntiinsa. Sukulaisuus on selvä esimerkiksi sellaisesta arkipäivän ilmauksesta kuin "mitä kuuluu?" joka on iirin eteläisellä murteella conas tá tú?, läntisellä murteella cén chaoi a bhfuil tú?, pohjoisella murteella cad é mar tá tú? ja skottigaeliksi ciamar a tha thu?. Skottigaelin erottaa iiristä ennen muuta siitä, että se käyttää vokaalimerkkien päällä yleensä gravis-aksenttia – à, è, ù, iiri yksinomaan akuuttia – á, é, ú. Sitä vastoin manksi, joka on lähempänä skottigaelia kuin iiriä, eroaa kirjallisessa muodossaan selvästi molemmista, koska se on menettänyt kokonaan yhteytensä iirin oikeinkirjoitusperinteeseen ja näyttää (syystäkin) englantilaisen korvakuulolta kirjoittamalta: iirin sanoja Éireannach "irlantilainen", Albanach "skotlantilainen", pósadh "avioliitto", deireadh an tsamhraidh "kesän loppu" vastaavat manksissa Yernagh, Albinagh, poosey, jerrey yn touree.
Brittiläiset kielet korni, kymri ja bretoni ovat kaukaisempia sukulaisia. Niistäkin kyllä löytyy runsaasti tuttuja sanoja sille, joka osaa etsiä: niinpä kymrin pen "pää" on samaa juurta kuin iirin ceann, ja kymrin gwasg, "kirjapaino", sama kuin iirin pusertamista tai puristamista tarkoittava verbi fáisc.
Iirin historia
Iirin kielen kirjallinen historia ulottuu kolmentoista vuosisadan taakse. Iiri on niin vanha sivistyskieli, että "nykyiirin" katsotaan alkavan jo 1100-luvulta. Klassisen uusiirin kausi kesti 1600-luvulle, jolloin englantilaiset murskasivat iirin kieltä puhuneen vanhan ylimystön ja korvasivat sen englantia puhuvilla siirtolaisilla. Klassisen uusiirin kaudella kieli oli hyvin ankarasti standardoitu, ja sitä käytettiin ensi sijassa hienostuneisiin hovirunoihin. 1600-luvun jälkeen iirin kirjallinen käyttö lakkasi miltei kokonaan, ja kun kulttuurinationalismi elvytti kielen 1800-luvun lopussa, murteiden taistelu viivytti standardisointia. Vielä meidän päivinämme erityisesti Ulsterin murteiden ja eteläisempien kielimuotojen väliset erot aiheuttavat horjuntaa kirjakielen normissa.