cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Hurt
John Vincent Hurt (22. tammikuuta 1940 Chesterfield, Derbyshire, Englanti – 25. tammikuuta 2017 Norfolk, Englanti ) oli englantilainen näyttelijä.
Punaliero
Punaliero (Dendrodrilus rubidus) on alkuperältään eurooppalainen lierolaji, jota esiintyy myös koko Suomessa. Se on 3–6 senttimetriä pitkä ja nimensä mukaisesti punainen. Kosketettaessa punaliero jäykistyy ja vedessä se venyttäytyy pitkäksi ja ohueksi. Se elää lahonneissa kannoissa ja sammalikossa. Kostealla säällä punaliero pystyy kiipeilemään puiden rungoilla ja elää toisinaan lahoissa oksissa.
John Hurt
Hurt näytteli muun muassa epämuodostunutta John Merrickiä elokuvassa Elefanttimies (1980), syyttömänä kuolemaan tuomittua Timothy Evansia elokuvassa Rillingtonin kuristaja (1971) ja hermoheikkoa Maxia tositapahtumiin perustuvassa Keskiyön pikajunassa (1978). Hän sai Oscar-ehdokkuuden vuonna 1978 parhaasta miessivuosasta. Muita Hurtin rooleja on päähenkilö Winston Smith George Orwellin romaanin Vuonna 1984 filmatisoinnissa 1984 (1984), herra Ollivander J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjojen elokuvasovituksissa Harry Potter ja viisasten kivi (2001), Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 ja osa 2 sekä diktaattori Adam Sutler Alan Mooren sarjakuvaromaaniin perustuvassa elokuvassa V niin kuin verikosto (2005). Hurt esitti myös professori Harold ”Ox” Oxleya Steven Spielbergin seikkailuelokuvasarjan neljännessä osassa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (2008).
Eräs Hurtin tunnetuimmista rooleista lienee loismaisen avaruushirviön isännäksi joutuva astronautti Kane elokuvassa Alien – kahdeksas matkustaja (1979). Hän on näytellyt myös elokuvissa Hellboy (2004) ja Hellboy II: The Golden Army (2008). Ääninäyttelijänä häntä on kuultu muun muassa Disney-animaatiossa Hiidenpata (1985) Hornansarvena, Richard Adamsin kirjojen animaatiofilmatisoinneissa – Ruohometsän kansan (1978) Pähkinänä ja The Plague Dogsin (1982) Nipsuna – sekä televisiosarjassa Merlin (2008–2012) lohikäärme Kilgarrahina. Hän näytteli tohtoria Doctor Who -sarjan 50-vuotisjuhlajaksossa vuonna 2013 yhdessä David Tennantin ja Matt Smithin kanssa.
Hurt nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan vuonna 2004.
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko (Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko, ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Platanistásan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko sijaitsee noin viisi kilometriä Platanistásasta pohjoiseen. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat valmistuneet vuonna 1494, ja ne kuuluvat Kyproksen edustavimpiin kyseiseltä vuosisadalta. Maalaukset esittävät laajalti Uuden testamentin tapahtumia ja Pyhän Ristin vaiheita.
Jersey Road Race 1950
Jersey Road Race 1950 oli ajettu Formula 1 -osakilpailu, joka ei kuulunut MM-sarjaan. Se ajettiin 9. heinäkuuta 1950 Saint Helierin radalla Jerseyssä. 55-kierroksisen kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Peter Whitehead.
Siedätyshoito
Siedätyshoito on allergologinen hoito, jossa potilasta altistetaan vähitellen allergeeneille sietokyvyn lisäämiseksi ja IgE-välitteisten allergisten reaktioiden lievittämiseksi.
Ominaisuudet
Hoito on sitovaa ja pitkäjännitteistä. Hoidon aloituksessa huolellinen ohjaus on tärkeää ja sitä on jatkettava koko hoidon ajan. Hoidon aloittaa aina asiaan perehtynyt lääkäri. Ruokasiedätyksen aloitus tehdään yliopistosairaaloissa ja keskussairaaloissa.
Allergeeni voidaan annostella pistoshoitona, kielenalustablettihoitona ja ruokasiedätyksen tapauksessa kyseisellä ruoka-aineella sellaisenaan. Pistossiedätyshoito ja tablettisiedätyshoito jatkuvat yleensä kolmen vuoden ajan, ruokasiedätys noin puolen vuoden ajan. Pistossiedätyshoidossa pistetään pieniä annoksia allergeenia 6–8 viikon välein. Tablettisiedätyshoidossa tabletteja nautitaan joka päivä ympäri vuoden ajan. Ruokasiedätyksessä nautitaan päivittäin pieni annos allergeenia kohottaen annosta vähitellen.
Syyt
Siedätyshoitoa voidaan käyttää 3-5 ikävuodesta alkaen, kun IgE-välitteinen allerginen sairaus, kuten allerginen nuha, allerginen konjunktiviitti, pistiäisallergia ja allerginen astma, aiheuttaa potilaalle merkittävää haittaa. Hoitoa kannattaa käyttää erityisesti siitepölyn, huonepölypunkin ja eläinten aiheuttamissa allergioissa. Hoito on parasta aloittaa sairauden varhaisessa vaiheessa.
Siedätyshoidon vasta-aiheisiin kuuluu immunologiset sairaudet, syöpätaudit, vaikeat sydänsairaudet, vaikeat keuhkosairaudet, jatkuva glukokortikoidolääkitys, beetasalpaajahoito, raskaus ja imetys.
Vaikutukset
Hoidon teho on hyvä allergisen nuhan hoidossa ja mehiläis- ja ampiaisallergiassa. Joskus se voi jopa estää tai hidastaa allergisen astman puhkeamista. Hoitotulos saattaa kestää pitkäänkin, jopa 10–15 vuotta ja oireet saattavat vähentyä 80–90 prosenttia. Siitepölyvalmisteilla teho on säilynyt useimmilla hyvänä 3–6 vuotta. Yhdessä siitepölyallergian hoidosta tehdyssä tutkimuksessa haitalliset oireet olivat palanneet noin joka kolmannelle hoidetulle neljän vuoden kuluessa. Aloitettu hoito lopetetaan, ellei kahden vuoden kuluessa saada osoitettavaa hyötyä. Ruokasiedätystutkimuksissa on saatu aikaiseksi 80 %:lla hoidetuista joko täydellinen ruoka-aineen sietokyky tai ainakin osittainen sietokyvyn lisääntyminen.
Ronald Pickup
Ronald Pickup (7. kesäkuuta 1940 Chester – 24. helmikuuta 2021) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa, televisiosarjoissa ja teatterissa.
Pickupin ura lähti vuonna 1964 liikkeelle lääkärin Doctor Who -televisiosarjan jaksosta ”The Tyrant Of France”. Hänen elokuviansa ovat muun muassa Shakaali (1973), Älä kieltäydy kahdesti (1982), The Best Exotic Marigold Hotel (2012), sen jatko-osa The Second Best Exotic Marigold Hotel (2015) ja Synkin hetki (2017), missä Pickup näytteli pääministeri Neville Chamberlainia. Pickupin televisiorooleihin kuuluu muun muassa The Crown, missä hän näytteli Canterburyn arkkipiispaa Geoffrey Fisheriä.
Rohullah Nikpai
Rohullah Nikpai (, s. 15. kesäkuuta 1987) on afganistanilainen taekwondoin, maansa tähän mennessä ainoa olympiamitalisti kahdella pronssillaan. Hän on pituudeltaan 183 cm.
Nikpai saavutti pronssia Aasian-mestaruuskilpailujen 54–58-kiloisten sarjassa Zhengzhoussa vuonna 2008. Pekingin olympialaisissa hän voitti 58 kg:n sarjan ensimmäisessä ottelussaan Saksan Levent Tuncatin pistein 4–3. Toisessa ottelussaan hän kärsi 1–2-tappion sarjan lopulliselle voittajalle, Meksikon Guillermo Pérezille. Seuraavassa ottelussaan Nikpai voitti Ison-Britannian Michael Harveyn pistein 2–1 selviytyen pronssiotteluun. Siinä hän kukisti kaksinkertaisen maailmanmestarin, Espanjan Juan Antonio Ramosin pistein 4–1 saavuttaen pronssimitalin. Kyseessä oli Afganistanin kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali.
Nikpai saavutti pronssia Gyeongjun 2011 MM-kilpailujen 68 kg:n painoluokassa. Seuraavana vuonna hän sai samassa sarjassa hopeaa Hồ Chí Minhin Aasian-mestaruuskilpailuissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti 68-kiloisissa pronssia. Hän oli samassa painoluokassa kolmas myös Taškentin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2014.
Daniel Zaragoza
Daniel Zaragoza (s. 11. joulukuuta 1957 Méxicossa, Meksikossa) on meksikolainen entinen kääpiösarjan ja ylemmän kääpiösarjan nyrkkeilijä.
Kolme vuotta kestäneellä amatööriurallaan Zaragoza saavutti 54 voittoa ja 4 tappiota. Moskovan olympialaisten 1980 jälkeen hän ryhtyi ammattilaiseksi. 1982 hän voitti Meksikon kääpiösarjan mestaruuden ja puolusti sitä menestyksekkäästi kymmenen kertaa. 4. toukokuuta 1985 hän voitti WBC-liiton kääpiösarjan mestaruuden ottelussa Freddie Jacksonia vastaan, mutta hävisi sen kolme kuukautta myöhemmin seuraavassa ottelussaan Miguel Loraa vastaan. Hän hävisi myös seuraavan ottelunsa Jeff Fenechiä vastaan. 29. helmikuuta 1988 hän voitti NABF-mestaruuden ylemmässä kääpiösarjssa Mike Ayalalta ja puolusti sitä menestyksekkäästi Aaron Lopezia ja Darryl Thigpeniä vastaan.
29. helmikuuta 1988 Zaragoza otteli WBC-liiton ylemmän kääpiösarjan mestaruudesta maanmiestään Carlos Zaratea vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Seung Hoon Leetä (ratkaisematon), Valerio Natia, Paul Bankea, Frankie Duartea ja Chan Yong Parkia vastaan, kunnes toisessa ottelussaan Bankea vastan 13. huhtikuuta 1991 hävisi teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Vuonna 1991 hän voitti Moi Hernandezin ja eteni mestaruusotteluun WBC:n ylemmän kääpiösarjan mestaria Kiyoshi Hatanakaa vastaan.
Ammattilaisurallaan Zaragoza otteli 66 kertaa. Otteluista 55 päättyi hänen voittoonsa (28 tyrmäystä), kahdeksan tappioon ja kolme ratkaisemattomaan. Vuonna 2004 hänet valittiin Nyrkkeilyn Hall of Fameen.
Kristen Gilbert
Kristen Gilbert (s. Kristen Strickland, 13. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen sairaanhoitaja, joka tuomittiin kolmesta ensimmäisen asteen murhasta, yhdestä toisen asteen murhasta ja kahdesta murhan yrityksestä.
Gilbertin rikokset kohdistuivat potilaisiin Veteran's Affairs Medical Centerissä Northamptonissa, Massachusettsissa. Hän tappoi uhrinsa vuosina 1995–1996 myrkyttämällä heidät adrenaliinilla. Jotkut huomasivat korkean kuolleisuuden Gilbertin hoidokkien keskuudessa ja kutsuivat naista huumorimielessä "kuolemanenkeliksi". Asiaa kuitenkin alettiin tutkia, kun vuonna 1996 tehtiin ilmoitus kasvaneesta kuolleisuudesta sydänpysähdyksiin sekä adrenaliinin kulumisesta.
Hänet tuomittiin 14. maaliskuuta 2001 elinkautiseen vankeuteen.
Gilbertillä on kaksi lasta. Hän erosi aviomiehestään vuonna 1998.
Selver
thumb|250px|Selverin myymälä Tallinnan Mustakivessä.
thumb|250px|Selverin supermarket
Selver AS on Virossa toimiva super- ja hypermarkettien ketju, jossa myydään pääasiallisesti elintarvikkeita ja päivittäistavaroita. Ketjun historia alkoi vuonna 1995, kun ensimmäinen Punane Selver avattiin Lasnamäen lähiöön Tallinnassa. Myymäläketjuksi Selver kehitettiin vuosien 1998–2001 aikana. Selverin liikevaihto oli vuonna 2010 noin 300 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 2 500 henkilöä. Selver avasi ensimmäiset myymälänsä Latviassa joulukuussa 2008, mutta lopetti kaikkien kuuden myymälänsä toiminnan maan talouskriisin johdosta jo vuoden 2009 lopulla.
Selver on osa Tallinna Kaubamaja Grupp -pörssiyhtiötä.
Justify
Justify on rockyhtye The Rasmuksen joulukuussa 2008 julkaistu, toinen single Black Rosesilta. Albumilla se on neljäntenä "Ghost of Loven" jälkeen ja ennen "Your Forgivenessiä".
Justify oli ensimmäinen Black Rosesille sävelletyistä kappaleista. Yhtyeellä oli idea kappaleesta hitaahkona ja tunnelmallisena kappaleena, kun kappaleen demo tehtiin alkuvuodesta 2007 tuottaja Desmond Childin studiolla Los Angelesissä. Yhtye oli tavannut tuottajan marraskuussa ensi kertaa ja Justify oli kappale, jossa yhtye tutustui työskentelyyn Childin kanssa. Yhtye alkoi kehittää kappaletta erilaiseksi ja rock-henkisemmäksi. Osa tästä demosta on kuultavissa Eero Heinosen dokumentissa The making of Black Roses. Levylle päätynyt lopullinen versiossa kappaleesta on palattu hyvin paljon ensimmäisen demon kaltaiseen ilmaisuun. Kappale on musiikkityyliltään elektro-rockvaikutteinen ja siinä on lieviä Depeche Mode -vaikutteita. Justify sai ensiesityksensä akustisessa konsertissa Saksassa SAW -kanavalla 26. elokuuta 2008.
"Justifyn" idea tiivistyy siinä olevaan lauseeseen "I should go and find myself before I go and ruin someone else." Toisin sanoin kappaleen ns. sanoma on, että ihmisen pitäisi löytää itsensä ennen kuin tyrii suhteensa johonkuhun muuhun.
Northern Premier League
Northern Premier League on englantilainen jalkapallosarja, joka käsittää Englannin seitsemänneksi ja kahdeksanneksi korkeimmat sarjatasot. Northern Premier Leaguen korkein sarjataso on Premier Division, sen alapuolella ovat Division One North/West, Division One South/East Division One Midlands.
Sarjajärjestelmä
Premier Divisionin voittaja nousee suoraan National Leagueen. Sijoille 2-5 sijoittuneet joukkueet pelaavat nousukarsinnan ja puolestaan kaksi viimeistä putoaa. Division One North/Westin ja Division One South/Eastin voittajat nousevat suoraan Premier Divisioniin. Sijoille 2-5 sijoittuneet joukkueet pelaavat nousukarsinnan ja suunnitellun laajennuksen vuoksi ainoastaan viimeiseksi jäänyt karsii sarjapaikastaan.
Aiheesta muualla
Κόνφερενς Νορθ
Vastaanottajasolu
Vastaanottajasolu on hermosolun aksonin hermopäätteen synapsin lähettämän synaptisen viestin vastaanottaja, jolla on reseptori. Vastaanottajasolu voi olla esimerkiksi lihassolu tai muu somaattinen solu. Tällaista hermoviestintää kutsutaan synaptiseksi. Somaattinen solu muuntaa vastaanotetun sähköisen viestin nopeasti kemialliseksi.
Lähettäjähermosolu voi lähettää käskyjä esimerkiksi elimistön hormonitoimintaan vaikuttaville soluille, ja näin keskushermosto voi vaikuttaa elinten toimintaan.
Vastaanottajasolu voi tarkoittaa myös kemiallisten viestien vastaanottajaa, esimerkiksi hormonien, entsyymien tai muiden proteiinien, sekä lääkeaineiden kohdesolua. Esimerkkinä immuunijärjestelmän sytokiini. Myös näitä viestejä vastaanottavaa proteiinia kutsutaan reseptoriksi.
Villarica
Villarica on Pelle Miljoonan kymmenes kaunokirjallinen teos. WSOY julkaisi sen syksyllä 2008.
Kirja sisältää Pelle Miljoonalle ominaisen romanttisen vaellustarinan, joka sijoittuu Chileen. Mukana on kaunista maisemakuvausta ja räiskyviä hahmoja.
Timi
Timi on suomalainen miehen etunimi. Nimi on lyhentymä Uudessa testamentissa esiintyvästä kreikkalaisperäisestä nimestä Timoteus, joka on yhdistetty pelkoa ja jumalaa tarkoittavista sanoista.
Nimi Timi on alkanut yleistyä vasta 1960-luvulta lähtien; sitä ennen se esiintyi vain muutamalla henkilöllä. Vuoden 1960 alusta vuoden 2019 loppuun mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1485 henkilölle. Timin nimipäivä on samoin kuin Timonkin 9. toukokuuta. Nimi lisättiin suomenkieliseen kalenteriin vuonna 2010.
Johnny Boychuk
John Paul Boychuk (s. 19. tammikuuta 1984 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 725 ottelua NHL-liigassa edustaen Colorado Avalanchea, Boston Bruinsia ja New York Islandersia. Hän oli isokokoinen oikealta laukova puolustaja, jonka vahvuudet olivat laukauksessa ja taklaamisessa.
Junioriura
Boychuk pelasi kaudella 1999–2000 yhden ottelun WHL:ssä Calgary Hitmenin joukkueessa, mutta tulokaskaudellaan 2000–2001 hän pelasi siellä 66 runkosarjaottelua tehoin 4+8=12.
Kausi 2001–2002 oli Boychukille läpimurto WHL:ssä ja hän teki 70 runkosarjaottelussa tehot 8+32=40. Colorado Avalanche varasi Boychukin toisella kierroksella 61. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Kaudella 2002–2003 hänen WHL-seuransa vaihtui Hitmenistä Moose Jaw Warriorsiin. Boychuk teki tehoilla 13+35=48 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Kaudella 2003–2004 hän oli Warriorsin tehokkain puolustaja tehoilla 13+20=33. Boychuk voitti tehoilla 1+9=10 koko joukkueen sisäisen pistepörssin kevään 2004 pudotuspeleissä.
Ammattilaisura
Boychuk teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa jo maaliskuussa 2003, mutta hän siirtyi sen organisaatioon kaudeksi 2004–2005, jonka Boychuk pelasi AHL-joukkue Hershey Bearsin riveissä. Kauden 2005–2006 hän pelasi samaa liigaa Lowell Lock Monstersissa, jonka tehokkain puolustaja Boychuk oli tehoilla 6+26=32. Kolmannen AHL-kautensa hän pelasi Albany River Ratsissa. Boychuk oli kymmenellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän teki kesäkuussa 2007 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Avalanchen kanssa.
Kausi 2007–2008 oli Boychukille jo neljäs Avalanchen organisaatiossa ja Lake Erie Monsters neljäs seura siellä. Hän teki kauden aikana NHL-debyyttinsä ja pelasi Avalanchessa neljä ottelua ilman tehopisteitä. NHL-debyyttinsä hän teki 5. tammikuuta 2008 ottelussa New York Islandersia vastaan. Hän pelasi debyytissään vierasta pelipaikkaa oikeana laitahyökkääjänä ja sai jääaikaa 7.16 minuuttia. AHL:n puolella Boychuk oli kahdeksalla osumallaan Monstersin eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Kesäkuussa 2008 Boychuk kaupattiin Boston Bruinsiin vaihdossa Matt Hendricksiin. Hän pelasi lähes koko kauden 2008–2009 farmijoukkue Providence Bruinsissa ja valittiin jo AHL:n runkosarjan avausviikon pelaajaksi. Boychuk teki todellisen läpimurtonsa AHL:ssä ja teki 78 runkosarjaottelussa tehot 20+45=65, joilla hän oli liigan tehokkain puolustaja sekä Providence Bruinsin toiseksi paras pistemies Martin St. Pierren jälkeen. AHL:n tähdistöottelussakin pelannut Boychuk valittiin kauden päätteeksi AHL:n parhaaksi puolustajaksi palkiten Eddie Shore Awardilla ja hänet valittiin myös liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden aikana Boychuk pelasi ainoastaan yhden NHL-ottelun 1. joulukuuta 2008 Tampa Bay Lightningia vastaan.
Heinäkuussa 2009 Boychuk teki yksivuotisen ja yksisuuntaisen 500 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa. Kausi 2009–2010 oli hänelle tulokaskausi NHL:ssä. Boychuk teki 51 runkosarjaottelussa tehot 5+10=15 ja 16 playoff-ottelussa tehot 3+5=8. AHL:n puolella hän pelasi kaksi ottelua tehden yhden maalin. Boychuk teki kesäkuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa ja hän tienasi kaudella 2010–2011 1,875 miljoonaa dollaria. Boychuk voitti kyseisen kauden päätteeksi Stanley Cupin.
Maajoukkue
Boychuk pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002.
Carlos Zárate
Carlos Zárate Serna, "El Cañas", (s. 23. toukokuuta 1951 Tepitossa, liittovaltion alueella, Meksikossa) on meksikolainen entinen kääpiösarjan nyrkkeilijä. Hänen uransa parhaat vuodet ajoittuivat 1970-luvulle, jolloin hän oli painoluokassaan maailman huipulla.
Amatööriurallaan Zárate otteli 33 ottelua, joista voitti kaikki, 30 tyrmäyksellä. Vuonna 1970 alkaneella ammattilaisurallaan hän otteli 65 ottelua, joista voitti 61 (58 tyrmäyksellä) ja hävisi neljä. 23 ensimmäisessä ammattilaisottelussaan hän voitti vastustajansa tyrmäyksellä ennen kuin 30. tammikuuta 1974 voitti Victor Ramirezin pisteillä. Tämän jälkeen hän jälleen tyrmäsi kaikki vastustajansa ennen vuotta 1978. Vuonna 1976 hän voitti WBC-liiton kääpiösarjan maailmanmestaruusottelussa Rodolfo Martinezin tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Hän puolusti mestaruuttaan tyrmäyksillä Paul Ferreria, Waruinge Nakayama ja Fernando Cabanelaa vastaan.
23. huhtikuuta vuonna 1977 Zárate kohtasi Inglewoodissa, Kaliforniassa WBA-liiton maailmanmestarin, maanmiehensä Alfonso Zamoran, jonka tilasto ennen ottelua oli 29-0 29:llä tyrmäyksellä. Neljännessä erässä Zamora kävi lattiassa kolmesti ennen kuin hänen isänsä heitti pyyhkeen kehään. Zárate julistettiin kiistattomaksi maailmanmestariksi, mutta vain epävirallisesti, kun kumpikaan liitto ei suostunut tunnustamaan ottelua. Ring Magazine -lehti valitsi Záraten vuoden nyrkkeilijäksi.
Zárate puolusti WBC-liiton kääpiösarjan mestaruuttaan menestyksekkäästi Danilo Batistaa, Juan Francisco Rodriguezia, Alberto Davilaa, Andres Hernandezia ja Emilio Hernandezia vastaan. 28. lokakuuta 1978 hän otteli WBC-liiton ylemmän kääpiösarjan mestaruudesta Wilfredo Gomezia vastaan, mutta hävisi teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä.
Zárate palasi tappionsa jälkeen takaisin kääpiösarjaan, missä hän menestyksekkäästi puolusti mestaruuttaan Mensah Kpalongoa vastaan. 3. kesäkuuta 1979 hän puolusti mestaruuttaan Lupe Pintoria vastaan. Pintor kävi neljännessä erässä lattiassa, mutta Zárate lopulta hävisi kamppailun pistein 142-143, 142-143, 145-133.
Pintorille kärsityn tappion jälkeen Zárate lopetti uransa, mutta palasi takaisin vuonna 1986. Hän voitti 12 peräkkäistä ottelua ennen tappiotaan WBC:n ylemmän kääpiösarjan mestaruusottelussa Jeff Fenechille 16. lokakuuta 1987. 29. helmikuuta 1988 hän otteli samasta tittelistä vielä Daniel Zaragozaa vastaan, mutta hävisi jälleen ja lopetti uransa lopullisesti.
Vuonna 1994 Zarate valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen.
Seututie 269
thumb|Kirrinsannan nostosilta ylittää Perämereen kuuluvan salmen. Seututie 269 on seututie Porissa. Tie alkaa Mäntyluodosta ja päättyy Reposaareen. Tien pituus on 12 kilometriä.
Tien kulku
Seututie 269 saa alkunsa valtatieltä 2 Mäntyluodosta. Aluksi tie kulkee metsänreunaa pitkin Levonkurkulle, jossa se kohtaa Kirrinsannantien. Sen jälkeen tie etenee Mäntyluodon pohjoispuolella noin kilometrin, minkä jälkeen tie ylittää Perämereen kuuluvan salmen penkereellä, jolla on muutama tuulivoimala. Tie kulkee pengertienä noin kilometrin ja saapuu Raumaluotoon. Siellä tiehen risteää Seututie 272, joka saa alkunsa valtatieltä 8. Tämän jälkeen tie kulkee jonkin matkaa Raumaluodon metsien läpi, ylittää siltaa myöten Perämereen kuuluvan salmen ja saapuu Tahkoluotoon, jonka jälkeen kääntyy etelään, kulkee noin kaksi kilometriä Reposaaren metsien läpi ja saapuu Kirkkokadun risteykseen. Kirkkokadun risteyksestä tie jatkuu Reposaaren keskustan koillisreunaa pitkin Satamapolulle, jonka jälkeen se tekee mutkan lounaaseen päin ja etenee sata metriä Kirkkokadun risteykseen, johon tie päättyy.
Sinirapu
Sinirapu (Procambarus alleni) on rapulaji. Luonnossa sitä esiintyy vain Floridan seisovissa suovesissä. Sinirapu voi kasvaa jopa 20 senttimetriä pitkäksi, joten akvaarion vähimmäiskoko yhdelle yksilölle on noin 130 litraa. Useampaa yksilöä varten akvaarion koko on tuplattava. Laji ei ole aggressiivinen, mutta sen kanssa ei silti kannata pitää pohjakaloja. Sitä ruokitaan pakastetuilla äyriäisillä, hyönteistoukilla teollisilla kuivamuonilla. Rapu syö pohjastakin vesikasveja ja levää. Veden optimilämpötila on 14–19 celsiusastetta, mutta laji tulee toimeen kunhan lämpötila on edes 10–27 asteen välillä. Se on yöaktiivinen ja kaivelee mutaan ja kivien joukkoon piilokoloja. Luonnonoloissa se voi kaivautua pohjaan ja olla siellä pitkäänkin, kunnes seuraavat sateet tuovat lisää vettä. Sinirapu voi lisääntyä akvaariossakin. Naaraan koosta riippuen munia voi tulla 100–350, ja naaras kantaa niitä pyrstönsä alla. Poikaset kuoriutuvat noin kolmen viikon kuluttua muninnasta.
Lajin kirkkaan sininen väri on valikoivan kasvatuksen tulosta. Väri johtuu entsyymivajauksesta, joka on perinnöllisesti peittyvä ominaisuus. Luonnossa tavattavat siniravut ovat enimmäkseen ruskeita ja niiden kuoressa on tummia täpliä.
Sinirapu on sukua punaravulle eli lousiananravulle (Procambarus clarkii), jota myös pidetään akvaarioissa.
Ricardo Blas Jr.
Blas Jr. osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008, mutta hävisi alkueränsä ja ensimmäisen keräilyeränsä ottelun. Hän kantoi samalla Guamin lippua kisojen avajaisissa. Hänen isänsä on Guamin olympiakomitean puheenjohtaja.
Blas Jr. painoi Pekingin olympialaisissa 210 kilogrammaa, mikä teki hänestä kaikkien aikojen painavimman olympiaurheilijan. Lontoossa 2012 Blas Jr. osallistui toisiin olympiakisoihinsa, ja hänen painokseen mitattiin 218 kilogrammaa. Hän voitti yhden ottelun ja sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle. Hänen lempinimensä on Pieni vuori.
Fall Babylon Fall
Fall Babylon Fall on ruotsalaisen Veni Domine -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Yhtye äänitti albumia ensin Eastbournessa, Englannissa ICC-studiolla, mutta viimeisen kappaleen Ruotsissa Thunderload-studiolla, sillä se oli yksi harvoista aikalaisista paikoista, jossa oli tarvittava tekniikka yli 20-minuuttisen, eeppisen "The Chronicle of the Seven Seals" -kappaleen äänittämiseen. Kingsway Music -levy-yhtiö lisensoi albumin Euroopan ja Yhdysvaltojen markkinoille lukuisten levy-yhtiöiden kautta.
The Metal Observerin mukaan albumista tuli yksi 1990-luvun alun merkittävimmistä progresiivisista doom metal -teoksista ja on Veni Dominen "mestariteos". Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 38. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan. Brittitaiteilija Rodney Matthews maalasi albumin kansikuvan. Tiamat-yhtyeen P. A. Danielsson soitti albumilla syntetisaattoria.
Vuonna 2006 vanhojen painosten loputtua levy-yhtiö Edge Records uudelleenjulkaisi albumin instrumentaalibonusraidan "Visions" kera.
Yleiskuva
Fall Babylon Fall yhdistelee Solitude Aeternus -tyylistä sinfonista ja progressiivista doom metalia Geoff Tate -tyyppiseen laulutapaan. Sanoitukset käsittelevät Ilmestyskirjan sisältöä.
Pellon Group
thumb|Pellon Group
Pellon Group Oy on Kauhavan Ylihärmässä toimiva yritys, joka valmistaa laitteistoja ja kalusteita sikaloihin ja navettoihin.
Pellon Groupiin kuuluu myös tytäryhtiöt Ydre Grinden Ab Ruotsissa, Pellon GmbH Saksassa ja Pellon Sp.zo.o Puolassa.
Donat Acklin
Donat Acklin (s. 6. kesäkuuta 1965) on sveitsiläinen rattikelkkailija. Hän edusti Sveitsiä olympialaisissa 1992 ja 1994, joissa voitti neljä mitalia joista kaksi kultaista. Guido Acklin, vuoden 1994 olympiahopeamitalisti samasta lajista, on Donat Acklinin veli.
Pierre Laigle
Pierre Laigle (s. 2. syyskuuta 1970, Auchel, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän aloitti RC Lensissä, nyt pelaa Saint-Priestissä. Hän on edustanut myös mm. Lyonia, U.C. Sampdoria ja Montpellier HSCta. Laigle on keskikenttäpelaaja.
Isthmian League
Isthmian League on englantilainen jalkapallosarja, joka yhdessä Northern Premier Leaguen ja Southern Leaguen kanssa käsittää Englannin seitsemänneksi ja kahdeksanneksi korkeimmat sarjatasot. Isthmian Leaguen korkein sarjataso on Premier Division, sen alapuolella ovat North Division, South Central Division ja South East Division.
Sarjajärjestelmä
Premier Divisionissa pelaa 22 joukkuetta ja alemman sarjatason divisioonissa pelaa 20 joukkuetta. Premier Divisionin voittaja nousee suoraan National Leagueen, sijoille 2-5 sijoittuneet joukkueet pelaavat nousukarsinnan ja kolme viimeistä putoavat. Alempien sarjatasojen divisioonien voittajat nousevat suoraan Premier Divisioniin, sijoille 2-5 sijoittuneet joukkueet pelaavat nousukarsinnan ja kaksi viimeistä putoavat.
Ken zazpi
thumb|Ken zazpi esiintymässä. Ken zazpi on baskimaalainen yhtye. Nimi on baskin kieltä ja tarkoittaa -7. Yhtye soittaa pääosin melodisia rakkauslauluja. Tunnetuin kappale on luultavasti Ilargia, joka tarkoittaa kuuta.
SaTRec
Satellite Technology Research Center eli SaTReC on Etelä-Korean avaruustekniikan kehityskeskus, joka perustettiin vuonna 1989. Se toimii Taejonissa yliopiston sisällä ja käyttää samoja tiloja kuin Korea Advanced Institute of Science and Technology (KAIST).
Ensisijaisesti keskus kouluttaa Etelä-Korealle avaruusalan insinöörejä.
Vuonna 1992 laukaistiin ensimmäinen SaTReCin kehittämä satelliitti, Korean KITSAT-1-mikrosatelliitti. Keskuksen kehittämät satelliittit ovat
Kenttäkeitin
Ensimmäinen nykymallinen kenttäkeitin Suomessa otettiin käyttöön vuonna 1929. Se osoitti toimintavarmuutensa sodissa ja vuosikymmenien mittaan kestävyytensä, sillä vuosien mittaan valmistetut keittimet ovat yhä nykyäänkin käytössä modernisoituina. Se oli erittäin kenttäkelpoinen, sillä se oli hevosvetoinen ja käytti polttoaineena puuta, jota oli lähes rajattomasti saatavilla. Myöhemmin modernisointi muutti kenttäkeittimet autolla vedettäviksi. Perinteinen kenttäkeitin m/29 on saanut rinnalleen uudempia malleja, kuten m/85 ja m/96.
Uudemmassa kenttäkeittimessä polttoaineena käytetään poltto- tai dieselöljyä ja siinä on generaattori sähköntuotantoon. Varustelu mahdollistaa sähköllä toimivien keittiökoneiden käytön sekä mahdollisuuden hyödyntää entistä laajemmin elintarviketeollisuuden puolivalmisteita.
Carl Wilhelm von Sydow
thumb|Carl Wilhelm von Sydow (keskellä valkoisessa puvussa) Carl Wilhelm von Sydow (21. joulukuuta 1878 Ryssby – 4. maaliskuuta 1952) oli ruotsalainen kansatieteilijä.
Carl Wilhelm von Sydowista tuli ylioppilas 1897, ja ryhtyi sen jälkeen ylioppilaaksi Lundin yliopistoon. Hänestä tuli filosofian tohtori 1909, ja 1910 hänestä tuli pohjoismaisen ja vertailevan kansatieteen dosentti.
Sydow liittyi Lundin taide- ja historialliseen museoon. Hän oli suuri vaikuttaja Ruotsin ja kansainvälisen kansatieteen keskuudessa.
Madison Park
Yhtyeen historia
Yhtyeen kaksikko julkaisi muutamat heidän ensimmäisistä kappaleistaan New Sound Theory-nimisen levyn kahdelle raidalle, kahden eri taiteilijan kokoelmat julkaistiin vuonna 2003 Basic Lux-laabelille. Heidän ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2004, ja "Ocean Drive", albumin ensimmäinen single, nousi "Hot Shot Debut"iksi Billboard Hot Dance Club Play-listalla ollen siellä parhaimmillaan sijalla #12. Vuonna 2005 heidän uudelleentehty versio Roxy Musicin "More Than This"-kappaleesta pääsi Billboardin Dance Top 30-listalle. Heidän viimeisin Billboard Dance-listalle päässyt hitti oli "Im listening" vuodelta 2006, joka julkaistiin kaksikon toiselle albumille, he julkaisivat myös "In the Stars"-singlen vuonna 2006.
Zalman
Zalman on korealainen tietokonekomponentteja valmistava yritys, joka keskittyy erityisesti jäähdytyskomponentteihin.
Zalman on tehnyt huomattavaa tuotekehitystä aina sen perustamisvuodesta 1999 lähtien ja sillä onkin lukuisia patentteja erilaisille tietokoneen jäähdytysratkaisuille. Zalman on myös stereoskooppisten LCD-monitorien valmistaja, jotka tukevat 3D-laseja.
Sekajäte
thumb|Kotitalouksien sekajätettä [[Israelissa.]] Sekajäte tai kuivajäte on jätettä, jossa on sekaisin eri jätelajikkeita. Jätehuollon piirissä sekäjätteeksi voidaan määritellä se osa kerättävästä jätteestä, jota ei voida tai haluta erilliskerätä omana lajikkeenaan kierrätyskäyttöön kuten esimerkiksi jätepaperi tai biojäte. Tyypillisesti sekajäte päätyy jätevoimalaitokseen poltettavaksi tai kaatopaikalle.
Sekajätteeseen pannaan edelleen myös runsaasti lajikkeita, jotka voisi kierrättää. Esimerkiksi Suomessa vuonna 2017 tutkimusten mukaan noin kolmannes sekajätteestä on biojätettä. Lain mukaan orgaanista jätettä ei saa enää viedä kaatopaikalle. Puhtaasti teknisesti tarkasteltuna lopullista sekajätettä ei kotitalouksissa pitäisi syntyä juuri lainkaan. Noin puolet sekäjätteestä voitaisiin kierrättää materiaalina ja puolet polttaa jätevoimalaitoksissa.
Sekajätteen synty ja määrä
Jäte, jota ei pystytä lajittelemaan tai joka jää lajittelematta ja viedään sekajäteastioihin, on sekajätettä. Suomessa tämä jäte viedään pääosin kaatopaikoille. Yleinen käsittely Suomen ulkopuolella on polttaminen. Vuonna 2005 tilastokeskuksen mukaan yhdyskuntajätettä syntyi noin 2,5 miljoonaa tonnia ja siitä vietiin kaatopaikoille noin 60 %. Suurin osa tästä kaatopaikoille tulevasta jätteestä on sekajätettä. Noin 70 % kaatopaikalle vietävästä jätteestä on biohajoavaa materiaalia.
Kierrätys ja käsittely
Kotitalouksissa lähinnä elintarvikepakkauksiin käytetyistä paperi- ja muovipakkauksista syntyvä jäte on hyvin vaikeaa lajitella muovimateriaalien määrän ja komposiittisten (kuten metallipinnoitettu muovi) rakenteiden vuoksi. Jos tätä jätelajiketta ei erotella poltettavaksi, niin se päätyy sekajätteenä kaatopaikoille. Muovilla on hyvä polttoarvo ja polttoon lajitellulla jätteellä voidaan korvata hiiltä ja öljyä. Sekajätteen joukossa kaatopaikalle joutuva biohajoava jäte on haitallisinta ympäristölle.
Sekajätettä voidaan hyödyntää jätteenpolttolaitoksista saatuna lämpöenergiana. Suomen ympäristökeskuksen mukaan suurin hyöty sekajätteestä saadaan polttamalla. Suomen Luonnonsuojeluliitto vastustaa jätteenpolttoa ja tarjoaa tilalle jätteensynnyn ehkäisemistä. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen raportin mukaan pakkauksista aiheutuva ympäristökuormitus on pienempää kuin elintarvikkeiden hävikistä aiheutuisi.
Thane
Intian ensimmäinen rautatie avattiin Thanen ja Bombayn Victoria Terminuksen välille vuonna 1853.
Sami Ylihärsilä
Sami Jussi Petri Ylihärsilä (s. 14. kesäkuuta 1975 Lapua) on suomalainen entinen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija.
Thane
Kaupunki ilmoittaa portaalillaan, täsmentämättä ajankohtaa, pinta-alakseen 48,0 neliökilometriä ja väkiluvukseen 750 000–800 000 (käyttäen ilmaisua: "7,5–8 lakhia ja nousussa", lakh= 100 000). Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli kuitenkin 1 841 488.
Thanessa on Mumbain lailla paljon siirtoväestöä muista Intian osavaltiosta, mutta osavaltion virallinen kieli marathi on silti yleisin kieli kaupungissa. Thane oli aiemmin mainittu yhdeksi Intian kauneimmista kaupungeista (järvien Thana) mutta nykyisin se on tunnettu lähinnä laajoista teollisuusalueistaan.
Sami Ylihärsilä
Ylihärsilä voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Tampereella vuonna 1996 ajalla 3.47,51.
Seuratasolla Ylihärsilä edusti Lapuan Virkiää ja Lahden Ahkeraa.
Naturally (J. J. Calen albumi)
Naturally on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi J. J. Calen ensimmäinen studiolevy vuodelta 1972. Sen on tuottanut Audie Ashworth Audigram-yhtiöstä. Levyn on julkaissut Mercury Records ja CD:n sarjanumero on 830 042-2. Levyn kappalenumeroiden äänityspäivämäärät ovat:
Kappaleet 3-6, 8, 9 ja 11 on äänitetty Mt. Julietissa, Tennesseessä studiossa nimeltä Bradley's Barn. Äänittäjinä ovat toimineet Joe Mills ja Jim Williamson. Loput kappaleet on äänitetty Nashvillessa, Tennesseessä Moss Rose Studiossa. Äänittäjänä on ollut James Long.
Kappaleet
Kaikki laulut on tehnyt J.J. Cale paitsi kappaleen "Clyde" yhteistyössä C.W. Beaversin kanssa. Laulujen alkuperäinen julkaisija on Johnny Bienstock Music paitsi kappaleen "After Midnight" osalta Viva Music Inc. Tuotanto-oikeudet omistaa Hollannissa toimiva Phonogram Int. B.V.
Erkki Salomaa
Erkki Salomaa (16. lokakuuta 1917 Jyväskylä – 11. marraskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, tutkija ja ammattiyhdistysmies. Hän toimi Suomen kommunistisen puolueen varapuheenjohtajana 1966–1971 ja Rakennustyöläisten liiton puheenjohtajana 1966–1970. Hän kirjoitti useita kirjoja Suomen työväenliikkeen ja ammattiyhdistystoiminnan historiasta.
Elämäkerta
Jyväskylässä "syntymässä käynyt" Salomaa muutti jo varhain Tampereelle, jossa hän asui − lyhyttä Kajaanissa vietettyä ajanjaksoa lukuun ottamatta − koko lapsuutensa ja nuoruutensa. Erkki Salomaan äiti oli yksinhuoltaja, Haapamäen rautatieaseman asemaravintolan työntekijä Selma Augusta Salomaa s. Stolt (n. 1895 – 1969). Erkki Salomaan isä, sekatyömies ja torpan poika Heikki Salo kuoli punakaartissa hieman ennen Tampereen valtausta 1918 ja äiti kasvatti pojan. Hän liittyi Tampereen sosialidemokraattiseen nuorisoseuraan 17-vuotiaana ja Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) 1936. Vuonna 1940 Salomaa oli Moskovan rauhan jälkeen perustamassa Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran Tampereen osastoa ja aktiivinen niin sanotussa työläisrintamamiesliikkeessä, joka luotiin Suomen Aseveljien Liiton vasemmistolaiseksi kilpailijaksi. Epäilyttävät aktiviteetit veivät talvisotaan osallistuneen veteraanin jatkosodan alettua vankileirille.
Jo 1930-luvun puolivälissä Salomaa nousi luottamustehtäviin Tampereen rakennustyöläisten keskuudessa. Vapauduttuaan vankilasta hän päätyi Rakennustyöläisten liiton leipiin valistussihteeriksi. Ura eteni tämän jälkeen ammattiyhdistysliikkeen kansainvälisiin tehtäviin, joissa mies viihtyi vuoteen 1960. Vuonna 1966 Salomaa valittiin kommunistijohtoisen Rakennustyöläisten liiton puheenjohtajaksi Aarne Saarisen siirryttyä SKP:n puheenjohtajaksi. Salomaa nimitettiin myös jäseneksi komiteaan, joka valmisteli esityksen uudeksi työsopimuslaiksi. Eduskunnan 1970 hyväksymä laki perustui monissa kohdin – muun muassa työehtosopimusten yleissitovuuden osalta – Salomaan eriävään mielipiteeseen eikä komitean viralliseen ehdotukseen. Salomaa siirtyi Rakennusliiton johdosta 1970 työvoimaministeriön apulaisosastopäälliköksi.
Salomaa joutui konfliktiin SKP:n johdon kanssa jo vuoden 1949 lakkoliikkeen aikana ehdotettuaan yhdessä Arvo Hautalan kanssa uuden kommunistisen ammatillisen keskusjärjestön perustamista. Salomaan epäortodoksiset aatteelliset linjauksetkaan eivät parantaneet miehen mainetta SKP:n marxilais-leniniläistä puhdasoppisuutta vaalineiden mielissä. Vuonna 1956 kansainvälisessä kommunistisessa liikkeessä tapahtuneiden muutosten seurauksena Salomaasta tuli puolueensa johtavia stalinismin vastustajia. Hän ei pelännyt olemassaolevan sosialismin arvostelua ääneen. Elokuussa 1968 Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettiläs Andrei Kovalev esitti SKP:n puheenjohtajalle Aarne Saariselle paheksuntansa siitä, että Salomaa oli julkisesti sanonut Neuvostoliiton miehittäneen Tšekkoslovakian. Vastauksessaan Kovaleville Saarinen ilmoitti yhtyvänsä täysin Salomaan kantaan.
Salomaan loppu tuli yllättäen. Tunnettu poliitikko löydettiin hirttäytyneenä siirtolapuutarhamökistään Helsingin Marjaniemessä 11. marraskuuta 1971. Kasaantuneet paineet kävivät ylivoimaisiksi ja aiemmin alkoholiin hyvin pidättyvästi suhtautunut Salomaa tarttui pulloon yhä useammin, kärsi unettomuudesta sekä käytti psyykenlääkkeitä. Salomaan rooli SKP:n 1960-luvun uudistajien näkyvänä ja sanavalmiina keulahahmona ei ollut helppo. Puolueoppositio piti Salomaata yhtenä SKP:n pahimmista luopioista ja suhtautui tähän kuin luokkaviholliseen. SKP:n puheenjohtaja Aarne Saarinen luonnehti Salomaata SKP:n kahtiajakautumisen näkyvimmäksi uhriksi.
Magnus (herttua)
Magnus tai Maunu oli tanskalainen Holsteinin herttua, joka sai Liivinmaan sodan yhteydessä Läänenmaan-Saarenmaan piispan arvon ja territorioita Saarenmaalla. Myöhemmin hän liittoutui Moskovan Venäjän tsaarin Iivana Julman kanssa, jolta hän sai tsaarin vasallina Liivinmaan kuninkaan arvonimen. Magnus soti Venäjän puolella Ruotsia ja Puolaa vastaan, kunnes hän vuonna 1578 vaihtoi puolta. Kuninkaan arvosta luopunut Magnus kuoli köyhänä vuonna 1584.
Elämäkerta
Magnus syntyi vuonna 1540 Kööpenhaminan linnassa. Hänen veljensä oli Tanskan kuningas Fredrik II, ja omalta Magnus oli alun perin arvoltaan Holsteinin herttua. 19-vuotiaana hän sai veljeltään Saarenmaan-Läänemaan piispa Johannes von Münchhausenille aiemmin kuuluneet alueet, jotka oli myyty Tanskalle. Magnus purjehti Kuressaareen keväällä 1560. Hänellä oli mukanaan 400 palkkasoturia ja viisi laivaa, ja hän hallitsi herttuakuntaansa Kuressaaresta, joka sai häneltä kaupunginoikeudet vuonna 1563. Vuonna 1560 Magnuksesta oli tullut myös Saarenmaan-Läänenmaan ja Kuurinmaan uusi piispa. Vuonna 1564 Tanskan kuningas osti Liivinmaan ritarikunnan omistamat alueet Saarenmaalta ja luovutti ne herttuakunnalle. Tanskan toimet olivat osa Liivinmaan sodan ensimmäistä vaihetta. Moskovan Venäjän oli hyökännyt Liivinmaalle vuonna 1558, ja pian myös muut ulkovallat, kuten Tanska, Puola ja Ruotsi ottivat haltuunsa romahtavan ritarikuntavaltion entisiä alueita.
Tanska ja Puola olivat olleet sodassa Ruotsia vastaan Liivinmaan sodan alkuvaihetta seuranneen Pohjoismaisen seitsenvuotisen sodan aikana vihollisia, mutta Juhana III:n syöstyä mielisairaan Eerik XIV:n vallasta Ruotsi solmi rauhan ensin Puolan kanssa vuonna 1568 ja Tanskan kanssa vuonna 1570. Venäjällä kehitys huolestutti, ja maa tavoitteli laajempia omistuksia Liivinmaalla. Liittolaisia Venäjä haki Liivinmaalta diplomatian avulla. Ainut venäläisten kanssa yhteistyöstä kiinnostunut oli Magnus-herttua, joka saapui Moskovaan vuonna 1570. Moskovassa Magnus sai loisteliaan vastaanoton, ja hän alistui Venäjän tsaarin Iivana Julman vasalliksi. Tsaarilta hän sai arvonimen Liivinmaan kuningas. Magnus itse käytti tittelistään muotoa "Magnus, Jumalan armosta Liivinmaan kuningas ja lättiläisten ja virolaisten maiden herra". Magnus solmi avioliiton tsaarin sukulaisen kanssa.
Venäläisten kanssa nyt liittoutunut Magnus saapui uudestaan Liivinmaalle kesällä 1570. Hän johti 25 000:n miehen venäläisarmeijaa, jonka mukana oli myös saksalaisia palkkasotilaita. Joukot alkoivat piirittää Ruotsille kuulunutta Tallinnaa, jonka puolustajia johti Klaus Henrikinpoika Horn. Piiritys käynnisti 25 vuotta kestäneen Venäjän ja Ruotsin välisen sodan. Myös ruton koettelemaksi joutunut kaupunki kesti kuitenkin seitsemän kuukauden piirityksen. Venäläisten oli jätettävä piirityksensä krimintataarien poltettua Moskovan vuonna 1571. Voitettuaan tataarit venäläisjoukot kuitenkin palasivat seuraavana vuonna. Joukot valtasivat joitakin ruotsalaisten hallussa olleita linnoituksia, ja suurempi Magnus-herttuan johtama hyökkäys koitti vuoden 1575 alussa. Tallinnan esikaupunkeja ja Vanha-Pärnu hävitettiin. Joukot palasivat Venäjälle jälleen vuonna 1576, jolloin hävitettiin Läänemaata, Saarenmaata ja Padisen luostari. Myöhemmin Magnus osallistui venäläisten hyökkäykseen Liivinmaan eteläosia vastaan. Vuonna 1578 hän loikkasi venäläisten puolelta puolalaisten puolelle. Magnus luopui kuninkaan arvosta ja asettui Kuurinmaan hiippakuntaan. Loppuelämänsä Magnus vietti alituisessa rahapulassa, ja hän kuoli vuonna 1583 Piltenessä.
Teollisuuden Näytelehti
Teollisuuden Näytelehti on keväällä vuonna 1983 toimintansa aloittanut suomalainen teollisuuslehti. Sen julkaisijana on alusta alkaen toiminut TN-lehti Oy. Yhtiö on useamman tahon omistuksessa; osa on yksityisessä omistuksessa ja osa on suomalaista teollisuutta omistavien yhtiöiden hallussa.
Ensimmäisenä toimintavuonna (1983) Teollisuuden Näytelehteä julkaistiin kolme numeroa, seuraavana vuonna lehtiä ilmestyi jo 10 numeroa ja sen jälkeen joka vuosi 21 numeroa kalenterivuosittain.
Lehden tavoite on ollut aikaansaada tietoa teollisuudesta teollisuuteen. Se on tuonut tietoa ulkomaisilta messuilta sekä toiminut yhteistyössä eri maahantuojien kanssa julkistaen alan uutisia uusista menetelmistä ja laitteista. Lehti on esitellyt laaja-alaisesti eri yritysten tuotantoa ja tuotantomenetelmiä. Julkaisutoiminta tapahtuu Salosta käsin. Teollisuuden Näytelehti käyttää myös ulkopuolisia asiantuntijoita tekstien laadinnassa, esimerkiksi messumatkoilla. Teollisuuden Näytelehteen on voinut tutustua näköislehtenä Internetissä jo vuodesta 1996 alkaen.
Baikalinhylje
Baikalinhylje (Pusa sibirica, aik. Phoca sibirica) eli ”Baikalin norppa” on hyljelaji, joka elää ainoastaan Siperian Baikaljärvessä Venäjällä. Kanta on elinvoimainen, sen kooksi arvioidaan 80 000–100 000 yksilöä.
Baikalinhylkeet painavat keskimäärin 50 kilogrammaa, enimmillään 150 kiloa. Pituutta on yleensä 1,8 metriä. Ravintona ovat pääasiassa kalat. Poikasia syntyy yleensä yksi, joskus kaksi. Sukellusaika on yleensä 20–25 minuuttia, mutta enimmillään 45–60 minuuttia.
Baikalinhylje on ainoa hyljelaji, jota esiintyy pelkästään makeassa vedessä. Myös saimaannorppa ja laatokannorppa elävät makeassa vedessä, mutta ne eivät ole omia lajejaan vaan norpan alalajeja.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1983
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1983 järjestettiin Anterselvassa, Italiassa.
Kuppi kahvia
Kuppi kahvia on suomalaisen laulajan Timo Tervon vuonna 1991 ilmestynyt neljäs sooloalbumi.
Kappaleet
Sovitukset Timo Tervo & Slager.
Muusikot
Timo Tervo & Slager:
Vierailevat muusikot:
Sveitsin Grand Prix 1948
Sveitsin Grand Prix 1948 oli vuonna 1948 ajettu Grand Prix -autokilpailu. Se ajettiin Bremgartenin radalla Bernissä 4. heinäkuuta 1948. Christian Kautz kuoli kilpailussa ja Achille Varzi kilpailua edeltäneessä harjoituksessa.
Liar
Liar on thrash metal -yhtye Megadethin kappale, jonka ovat kirjoittaneet Dave Mustaine ja Dave Ellefson. Se on kolmas single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta So Far, So Good... So What!, ja se julkaistiin 19. toukokuuta 1988. Kappaleen sanat käsittelevät yhtyeen entistä kitaristia, Chris Polandia.
Müller-Thurgau
thumb|Müller-Thurgau-rypäleitä. Müller-Thurgau on vaalea viinirypälelajike, jonka Sveitsin Thurgausta kotoisin ollut Hermann Müller (myös Hermann Müller-Thurgau ) kehitti vuonna 1882 työskennellessään Geisenheimin yliopistossa Saksassa.
Müller-Thurgau-rypälettä on pidetty Riesling Weiß- ja Silvaner Grün -rypäleiden risteymänä. Geneettisesti rypäleen on kuitenkin todettu olevan Rieslingin ja Madeleine Royale -rypäleen risteymä. Madeleine Royale on syntyisin Pinot- ja Schiava Grossa -rypäleistä.
Müller-Thurgau on laajimmin viljelty niin sanotuista "uusista", 1800-luvun jälkeen kehitetyistä, rypälelajikkeista. Valkoviinin valmistuksessa käytettyä rypälettä viljellään erityisesti Saksassa, Itävallassa, Pohjois-Italiassa, Englannissa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Japanissa. Erityisen suosittu lajike on Saksassa, jossa sitä viljellään noin 12 prosentilla kokonaisviinintuotantoalasta (vuonna 2017), mikä tekee siitä maan toiseksi yleisimmin viljellyn rypälelajikkeen. Lajike tunnetaan kymmenillä eri nimillä eri puolilla viinimaailmaa.
DKW F10
DKW F10 oli henkilöautomalli, jota valmistivat yhteistyössä länsisaksalaiset Auto Union ja Karl Baur Karosseriefabrik und Reparaturwerk. Auto oli ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeinen DKW-malli, ja niitä valmistettiin vuonna 1950 yhteensä 195 kappaletta sedan- ja cabriolet-koreilla.
F10:n alusta perustui sotaa edeltäneeseen F8-malliin, johon oli tehty muutamia muutoksia. Alustat valmisti Auto Union Ingolstadtissa ja Baur rakensi niiden päälle korit Stuttgartissa. Kyseessä oli väliaikainen järjestely, josta luovuttiin uuden F89-mallin edettyä tuotantoon.
Tausta
Toisen maailmansodan päätyttyä Saksan läntisellä miehitysvyöhykkeellä oli noin 60 000 käyttökuntoista DKW-autoa. Ne olivat teknisesti kestäviä, mutta niiden keinonahalla päällystetyt puukehikkoiset korit kuluivat loppuun ajan myötä. Vuonna 1948 stuttgartilainen korivalmistaja Karl Baur Karosseriefabrik und Reparaturwerk sai ajatuksen valmistaa teräksisiä vaihtokoreja. Jo ennen sotaa yritys oli valmistanut cabriolet- ja roadster-koreja Auto Unionin tuotteisiin. Baur ehdotti yhteistyötä miehitetyn Saksan itävyöhykkeeltä Ingolstadtiin, Baijeriin siirtyneen Auto Unionin kanssa. Auto Unionin torjuttua ajatuksen Baur päätti markkinoida korejaan itse.
Alkuvuonna 1949 Baur mainosti tarjoavansa DKW-autojen omistajille elegantimpaa muotoilua ja verratonta kestävyyttä. Useat DKW-autojen omistajat vaihdattivat yrityksellä autojensa korit pidentäen näin niiden käyttöikää. Baurilla oli valikoimassaan neljä korivaihtoehtoa: nelipaikkainen luksus-cabriolet, 2+2-paikkainen cabriolet, nelipaikkainen sedan sekä 2+2-paikkainen coupé, joiden ainoa ero oli kattorakenteessa. Korit olivat puukehikon päälle rakennettuja teräskoreja. Kustannussyistä kaikkien mallien ovissa käytettiin cabriolet-mallin ikkunoita pyöristettyine kulmineen.
Valmistus
Tammikuussa 1950 Auto Unionin alettua valmistaa Ingolstadtissa DKW Schnellaster -pakettiautoa näytti siltä, että ensimmäinen sodanjälkeinen DKW-henkilöautomalli antaisi odottaa itseään. Tällöin Auto Union ja Baur pääsivät sopimukseen autojen valmistamisesta yhdessä. Mallin pohjana oli sotaa edeltäneen F8-mallin muuteltu alusta, jonka päälle Baur rakensi korin. Auton mallinimeksi tuli F10. Alusta asti oli selvää että kyseessä oli väliaikainen järjestely, jota jatkettaisiin vain kunnes uusi F89-malli saataisiin tuotantovalmiiksi.
Jo maaliskuussa Auto Union alkoi markkinoida F89:ää, "uudistunutta Meisterklassea", ja F10-mallien alustojen valmistus lopetettiin elokuussa. Tähän mennessä alustoja ehdittiin valmistaa Ingolstadtissa 195 kappaletta.
Moottori ja voimansiirto
Auton voimanlähteenä oli eteen asetettu 684-kuutioinen kaksisylinterinen, kaksitahtinen rivimoottori, jonka suurin teho oli 20 hevosvoimaa. Sekä sylinterin halkaisija että iskun pituus olivat 76 mm, ja moottorin puristussuhde oli 5,9:1. Jäähdytyksenä oli vapaakiertoinen nestejäähdytys. Sähköjärjestelmä oli 6-volttinen ja moottorissa oli Dynastart-merkkinen yhdistetty käynnistin ja laturi.
Voima välittyi nestekytkimen kautta synkronoimattomaan, vapaakytkimellä varustettuun vaihteistoon, johon kuului kolme vaihdetta eteen sekä peruutusvaihde. Autossa oli etupyöräveto.