cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mia Wasikowska
Mia Wasikowska (s. 14. lokakuuta 1989 Canberra) on australialainen näyttelijä. Hän näytteli pää­osaa vuonna 2010 julkaistussa elo­kuvassa Liisa Ihme­maassa. Aiemmin hän on esiintynyt muun muassa elo­kuvassa Uhma ja televisio­sarjassa Terapiassa.
Varhainen elämä
Wasikowskalla on isosisko ja pikku­veli. Hänen äitinsä on puolalainen ja isä australialainen. Kahdeksan­vuotiaana Wasikowska muutti perheineen vuodeksi Puolan Szczeciniin äidin työn vuoksi.
Francisco Beckmann
Francisco Beckmann (23. heinäkuuta 1883 Enschede – 30. lokakuuta 1963) oli Panamassa toiminut alankomaalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 13. heinäkuuta 1913 ja nimitettiin Panamán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Telmissuksen titulaaripiispaksi 25. toukokuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan José Maíztegui y Besoitaiturria, jota avustivat José María Preciado y Nieva ja Johann Paul Odendahl Metz.
Beckmann sai 13. tammikuuta 1945 nimityksen Panamán arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 80-vuotiaana virassa.
Brett Lunger
Robert Brett Lunger (s. 14. marraskuuta 1945 Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 43:een ja starttasi 34:een F1-osakilpailuun kausilla 1975–1978. Lungerin F1-ura on pisimpiä niistä kuljettajista, jotka eivät ole saavuttaneet urallaan lainkaan pisteitä Kilpailumäärästään huolimatta hän ei saavuttanut pisteitä. Hänen paras sijoituksensa oli seitsemäs Belgian GP:ssä 1978. Aika-ajoissa hän oli parhaimmillaan kolmastoista.
Lunger oli yksi niistä kuljettajista yhdessä Guy Edwardsin, Arturo Merzarion ja Harald Ertlin kanssa, jotka pelastivat Niki Laudan palavasta ajokista Nürburgringillä 1976. Muiden pitäessä paloa hallinnassa Lunger hyppäsi Laudan Ferrarin päälle ja nosti Laudan olkapäilleen Merzarion irrotettua Laudan turvavöistä.
Lunger kilpaili myös Formula 5000 ja Formula 2 -luokissa sekä MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ja oli parhaimmillaan neljäs Silverstonessa. Hän siirtyi vuoden 1979 jälkeen CBS-kanavan toimittajaksi.
Luis Enrique Orellana Ricaurte
Luis Enrique Orellana Ricaurte (28. lokakuuta 1914 Quito – 16. joulukuuta 1997) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin.
Orellana Ricaurte vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1945 ja nimitettiin Guayaquilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bennefan titulaaripiispaksi 26. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pablo Muñoz Vega, jota avustivat Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz ja Ernesto Alvarez Alvarez.
Orellana Ricaurte sai vuonna 1986 nimityksen Quiton vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 1994.
Audilio Aguilar Aguilar
pienoiskuva Audilio Aguilar Aguilar (s. 4. elokuuta 1963) on panamalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Veraguasin hiippakuntaan 4. elokuuta 1990 ja nimitettiin Colón-Kuna Yalan hiippakunnan johtoon 18. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giambattista Diquattro, jota avustivat José Dimas Cedeño Delgado ja Carlos María Ariz Bolea.
Aguilar Aguilar sai 30. huhtikuuta 2013 nimityksen Santiago de Veraguasin piispaksi. Hänet asetettiin virkaansa 30. kesäkuuta.
Anetan
Anetan on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla. Alueen pinta-ala on noin yksi neliökilometri ja asukasluku 928 (2020) Anetanin naapurialueet ovat Anabar ja Ewa.
Merkittävät rakennukset
Anetaninen alueella sijaitsee Naurun ainoa sääasema. Alueella on myös presidentin virka-asunto.
47 (luku)
47 (neljäkymmentäseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 46 ja seuraa luku 48.
Keskushermosto
thumb|right|Keskushermoston osat: 1. [[Aivot 2. Aivorunko 3. Selkäydin]]
Keskushermosto eli sentraalinen hermosto on keskussäätelyjärjestelmä, joka ohjaa kaikkea kehon toimintaa. Se käsittelee tietoja ja pitää meidät yhteydessä ulkomaailmaan.
Keskushermostoon kuuluvat selkäydin ja aivot. Aivorunko osana aivoja on yhdistämässä selkäydintä ja aivoja. Aivot toimivat toimintojen ylikoordinaattorina, ne säätelevät vireystilaa, unirytmiä, ajattelua, havainnointia, sekä motorisia toimintoja.
Selkäydin ohjaa aivojen käskyjä eteenpäin, ja sen poikkileikkaus muistuttaa perhosen siipiä, joiden etu ja takakärjissä sijaitsevat ns. pylväät. Selkäytimen etupylväässä on motoristen, eli liikettä tuottavien neuronien soomat, eli osat, joissa tuma sijaitsee. Takapylväs on muodostunut sensoristen, eli aistimuksia välittävien neuronien aksoneista, joiden soomat sijaitsevat takapylvään ulkopuolella spinaaligangliossa.
Keskushermoston lisäksi hermostoon kuuluu ääreishermosto, joka tuo keskushermostoon informaatiota.
Huumausaineyleissopimus
Huumausaineyleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien (YK) sopimus huumeiden kieltämiseksi vuodelta 1961. Se korvasi aiemmin käytössä olleen kansainvälisen oopiumisopimuksen.
Huumausaineyleissopimuksessa kiellettiin kannabishuumeet, kokahuumeet, oopiumhuumeet, ja näiden tapaiset. Fentanyyli ja useita sen johdoksia kiellettiin. YK:n tavoite oli täysin huumeeton maailma vuoteen 2008 mennessä. Suomi ratifioi sopimuksen 1965.
Sopimus ei koskenut useita huumeita. Esimerkiksi amfetamiineja ei kielletty tässä sopimuksessa, mutta ne kiellettiin 1971 laaditussa psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa.
Yleissopimus jakaa aineet neljään luokkaan lääkinnälisen- ja päihdekäytön mukaan. Tiukimmin kontrolloidaan luokkaa IV, jonka aineet katsotaan vaarallisimmiksi ja joilla on vähiten lääketieteellistä käyttöä. Luokkien I - III aineita kontrolloidaan tiukimmin luokassa I ja väljimmin luokassa III. Lista aineista ja luokista on päivitetty viimeksi joulukuussa 2014.
Huhtikuussa vuonna 2016 YK järjesti erityisistunnon huumeista. Alun perin istunto suunniteltiin järjestettävän vuonna 2019, mutta Kolumbian, Meksikon ja Guatemalan toiveesta istunto aikaistettiin. Erityisistunnossa ei muutettu mitään vallalla olevaan sopimukseen ja mm. The Global Commission on Drug Policy jätti tiedotteen jossa se kertoi olevansa "syvästi pettynyt" loppuasiakirjaan ja yksi sen jäsenistä, Richard Branson kutsui erityisistunnon kuukausia kestäneen valmistelun seuraamista "kuin katsoisi junaonnettomuutta hidastettuna". Seuraava erityisistunto huumeista on suunniteltu järjestettävän alkuperäisenä ajankohtana, vuonna 2019.
Vanhakylä (Kivennapa)
Vanhakylä oli Kivennavan pitäjän eteläosissa sijainnut toisistaan erillään tien varrella olleen yhdentoista talon muodostama kylä Karjalankannaksella. Se sijaitsi Siesjärven eteläpuolella Karvalan ja Multalan välissä.
Ensi kertaa
Ensi kertaa on ranskalaisen nimimerkki Sibyllinen käsikirjoittama sarjakuva-albumi. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2009 WSOY:n kustantamana.
Anibare
Anibare on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se kuuluu Anabarin vaalipiiriin. Anibare sijaitsee saaren itäisellä rannikolla. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 226 (2011). Anibare on asukasluvultaan yksi Naurun pienimmistä alueista.
Gerhard Hetz
thumb|Hetz vuonna 1963. Gerhard Hetz (13. heinäkuuta 1942 Hof an der Saale, Saksan valtakunta – 19. toukokuuta 2012 Barra de Navidad, Meksiko) oli saksalainen uimari ja olympiamitalisti.
Hetz teki uimarinurallaan kaksi maailman- ja 11 Euroopan ennätystä. Hän saavutti Saksojen yhteisessä olympiajoukkueessa Tokiossa 1964 hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 400 metrin sekauinnista.
Hetz asui myöhemmin Barra de Navidadissa, Meksikossa meksikolaisen vaimonsa kanssa. Pariskunta omisti paikkakunnalla hotellin. Hetz kuoli Barra de Navidadissa 69-vuotiaana 19. toukokuuta 2012.
Kaarle VI (Ranska)
thumb|[[Boucicaut’n mestarin miniatyyrimaalaus Kaarle VI:sta]]
Kaarle VI Rakastettu, myöhemmin Mielipuoli (ransk. Charles VI le Bien-Aimé, myöhemmin le Fol tai le Fou), oli Ranskan kuningas vuosina 1380–1422. Hän kuului Valois'n hallitsijasukuun.
Nuoruus
Kaarle oli edellisen kuninkaan Kaarle V:n ja tämän puolison Bourbonin Jeannen poika. Vuonna 1380, Kaarlen ollessa 11-vuotias, hänet kruunattiin Ranskan kuninkaaksi Reimsin tuomiokirkossa, jossa kuninkaalliset menot oli tapana suorittaa. Ennen kuin hänestä tuli täysvaltainen hallitsija, Ranskaa hallitsivat hänen setänsä, pääasiassa Burgundin Filip II. Vuonna 1388 Kaarle uskaltautui erottamaan tämän ja kokoamaan itselleen päteviä neuvontantajia, marmosetejä, joista osa oli toiminut jo hänen isänsä aikana.
Kaarle toimi kuninkaana satavuotisen sodan aikana. Molempien osapuolten valtaistuimelle nousi 1300-luvun lopulla lapsikuningas, Lontoossa Rikhard II ja Pariisissa Kaarle VI. Kumpikin maa oli sisäisesti sekasortoisessa tilassa, joten niiden kyky sodankäyntiin oli heikko. Ranskan kruunu oli rahapulassa, kun kuningas Kaarle V oli lakkauttanut niin sanotun tulisijaveron, joka oli ollut valtion tärkeä tulonlähde.
Kuninkaan mielenterveys järkkyy
24-vuotiaana Kaarle alkoi kärsiä psykoosista kun hän sai ensimmäisen kohtauksensa vuonna 1392. Sairaus piinasi häntä ja vaikeutti hallitsemista läpi elämän. Oireiden perusteella uskotaan, että kuningas kärsi skitsofreniasta, porfyriasta tai kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä. Kuningas esimerkiksi uskoi olevansa lasia tai kieltäytyi peseytymästä. Toisinaan hän ei edes muistanut vaimoaan, perhettään tai sitä että oli Ranskan kuningas. Kuninkaasta tuli näin ollen kykenemätön johtamaan Ranskaa.
Kaarlen menetettyä kykynsä johtaa maata, hänen setänsä palasivat, karkottivat marmosetit ja käyttivät valtion kassaa sumeilematta omaksi edukseen, mikä johti lopulta sisällissotaan burgundilaisten ja orleanslaisten välillä. Seurasi sekava aika, jolloin maassa ei ollut selvää valtiasta, vaikkakin mielisairas Kaarle jatkoi nimellisesti kuninkaana.
Kaarle VI ja Englanti
Kaarlen hallintokautta leimasi jännite suhteessa Englantiin satavuotisen sodan ollessa kesken. Ensimmäinen askel kohti rauhaa tapahtui vuonna 1396 kun Kaarlen tytär, kuusivuotinen Isabella naitettiin 29-vuotiaalle Englannin kuninkaalle Rikhard II:lle.
Ranskassa ei rauha kuitenkaan kestänyt. Kuningasperheen ja Burgundin suvun väliset riidat johtivat kaaokseen ja anarkiaan. Englannin kuningas Henrik V käytti tilaisuutta hyväkseen ja hyökkäsi Ranskaan. Vuonna 1415 Ranskan armeija kukistui Agincourtin taistelussa. 1420 Kaarle, joka oli jo pahoin sairautensa lamaannuttama, allekirjoitti Troyesin sopimuksen, jolla tunnusti Henrikin hänen seuraajakseen, julisti oman poikansa oikeudettomaksi kruunuun ja myönsi tyttärensä Valois'n Katariinan Henrikille puolisoksi. Useat kansalaiset, heidän joukossaan Jeanne d'Arc, uskoivat että kuningas suostui tuhoisiin ja ennenkuulumattomiin ehtoihin vain sairautensa ja heikon mielenterveytensä takia, eikä Ranska näin ollen voisi noudattaa niitä.
Kaarle kuoli vuonna 1422 Pariisissa ja hänet haudattiin vaimonsa Baijerin Isabellan kanssa Saint Denisin basilikaan. Hänen seuraajakseen kohosi lopulta hänen poikansa Kaarle VII. Kohtalon ivaa oli, että hänen tyttärensä Katariinan kautta Kaarlen sairaus siirtyi Henrik VI:nteen, Katariinan ja Henrik V:n poikaan, jonka kyvyttömyys hallita oli yksi osatekijä ruusujen sodan syttymiseen. Vaikka Henrik myöhemmin tuli järkiinsä, hän oli sen jälkeen käytännössä jo hävinnyt Englannin kruunun.
250px|thumb|left|Kaarle VI:n kruunajaiset
Severi Saarinen
Severi Mikael Saarinen (23. maaliskuuta 1905 Sortavala – 15. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, kauppaneuvos (1958) ja Rautatiekirjakaupan toimitusjohtaja 1955–1971. Hän kuului suomalaisen kirja- ja lehtialan keskeisiin vaikuttajiin.
Iowan yliopisto
Iowan yliopisto on yhdysvaltalainen julkinen tutkimusyliopisto, jossa on kymmenen collegea. Perustutkinnon lisäksi yliopistossa voi suorittaa jatkotutkinnon ja ammatillisia oppiarvoja. Yliopisto on alkujaan ollut nimeltään Iowan valtionyliopisto (State University of Iowa), ja se on yhä yliopiston virallinen nimi. Se on perustettu vuonna 1847, jolloin se oli Iowan osavaltion ainoa korkeampaa opetusta antava oppilaitos. Yliopiston aiempi nimi on Iowan valtionyliopisto (State University of Iowa). Yliopistossa on noin 29 000 opiskelijaa.
Kiinalainen ARWU-yliopistoranking sijoitti Iowan yliopiston tieteellisten näyttöjen perusteella maailman huippuyliopistojen vuoden 2021 listansa sijaluokkaan 201-300.
Maissitärkkelys
pienoiskuva Maissitärkkelys on maissista valmistettua tärkkelystä. Maissitärkkelystä käytetään sakeuttamisaineena nestemäisissä ruuissa, kuten kastikkeissa, mehuissa ja kiisseleissä sekä myös sidosaineina lääkkeissä. Sitä käytetään joskus jauhojen sijaan, koska se muodostaa läpinäkyvän sekoituksen samean sijaan. Maissitärkkelyksen keksijänä pidetään Thomas Kingsfordia, joka kehitti aineen 1840-luvulla ja perusti sittemmin suureksi kasvaneen tärkkelystehtaan.
Myös kauppanimillä maizena ja maisena tunnettu maissitärkkelys on maissinjyvistä saadusta ydinjauhosta erotettua, tummaa tai vaaleaa tärkkelysjauhoa. Se sekoitetaan ruokaan samalla tavoin kuin perunajauho eli ensin pieneen määrään kylmää vettä ja sitten tämä seos varovasti ja koko ajan sekoittaen kuuman ruoan sekaan.
Juha Karvanen (käsikirjoittaja)
Juha Karvanen (s. 9. elokuuta 1983) on suomalainen käsikirjoittaja.
Giambattista Diquattro
pienoiskuva Giambattista Diquattro (s. 18. maaliskuuta 1954 Bologna) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Ragusan hiippakuntaan 24. elokuuta 1981 Angelo Rizzo. Hänet nimitettiin Giru Monsin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Panamaan 2. huhtikuuta 2005. Piispaksi konsekroinnin suoritti 4. kesäkuuta Angelo Sodano, jota avustivat Paolo Romeo ja Paolo Urso.
Juha Karvanen (käsikirjoittaja)
Ura
Juha Karvanen opiskeli elokuvakäsikirjoittamista Salfordin yliopistossa ja valmistui sieltä maisteriksi (Master of Arts) vuonna 2011. Sen jälkeen hän jatkoi opintoja Tampereen yliopistossa, josta valmistui 2013 filosofian maisteriksi pääaineenaan historia. Gradutyössään hän käsitteli pesäpalloseura Kankaanpään Mailan asemaa osana Kankaanpään kunnallista kulttuuri-identiteettiä ja miten se on muodostunut.
Giambattista Diquattro
21. marraskuuta 2008 Diquattro sai nimityksen nuntiukseksi Boliviaan.
Juha Karvanen (käsikirjoittaja)
Ura
Karvanen aloitti uraansa käsikirjoitusryhmän jäsenenä keväällä 2011 tekemällä taustatoimitusta eli keräämällä historiatietoja Claes Olssonin elokuvaprojektissa Taistelu Näsilinnasta 1918. Käsikirjoitusavustajat etsivät elokuvan taustaksi historiallista faktatietoa vanhoista sanomalehdistä, joita on taltioitu mikrofilmeille. Lähdeaineistona käytettiin myös erilaisia näyttelykirjeitä ja vanhoja valokuvia. Lisäksi avustajat ottivat yhteyttä historiantutkijoihin lisätietojen saamiseksi. Kerätyn tiedon avulla kirjoitusryhmä etsi elokuvaa varten sopivat kuvauspaikat. Karvasen ensimmäinen merkittävä työ oli tv-sarja Salatut elämät, johon hän kirjoitti dialogia, yksittäisten jaksojen käsikirjoituksia ja muokkasi käsikirjoitukset lopulliseen muotoon kuvauksia varten. Sen jälkeen hän on kirjoittanut televisiosarjan Roba 3. tuotantokauden jaksoja ja sarjan juonirakennelmaa. Sarjan kolmannen kauden kuvaukset kestivät syksystä 2014 kesään 2015. Alkuvuonna 2016 Karvasella oli työn alla lyhytelokuvan sekä ensimmäinen pidemmän elokuvan käsikirjoitus.
Karvanen on kotoisin Kankaanpäästä.
Vehmainen (Kivennapa)
Vehmaisen kylä sijaitsi Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä rajan pinnassa, Siiranmäestä pari kilometriä rajalle päin. Taloja Vehmaisissa oli ennen talvisotaa 56. Nykyisin Vehmainen ja sen naapurikylät Siiranmäki ja Suurselkälä ovat tyhjiä, autioita niittyjä, joilla ei ole yhtään asukasta eikä rakennusta.
Hererot
Hererot ovat Namibiassa ja Botswanassa asuva bantukansa, jotka puhuvat hereron kieltä. Monista muista bantukansoista poiketen hererot ovat olleet perinteisesti karjankasvattajia, eivätkä yksinomaan maanviljelijöitä. Hererojen lukumääräksi on arvioitu noin 237 000, joista 206 000 asui Namibiassa ja 31 000 Botswanassa.
Historia
pienoiskuva|Herero perinteisessä asussa 19. vuosisadan lopulla. thumb|Hereroja taistelussa saksalaisia vastaan vuonna 1904 tehdyssä piirroksessa. Hererot tulivat nykyisen Namibian alueelle todennäköisesti samaan aikaan kuin ovambot, eli 1400- ja 1500-luvuilla nykyisen Sambian alueelta. 1600-luvulle mennessä he olivat saavuttaneet Kaokoveldin tasangon tuoden sinne mukanaan karjansa. Seuraavan vuosisadan aikana he levittäytyivät edelleen Keski−Namibian paremmille laidunmaille. Hererot hylkäsivät ovamboista piketen maanviljelyn lähes kokonaan keskittyen pääasiassa karjanhoitoon.
1800-luvulla hererojen alueelle alkoi saapua eurooppalaisia kauppiaita ja lähetyssaarnaajia. Saksan keisarikunta liitti nykyisen Namibian itseensä vuonna 1884 siirtomaana. Saksalaiset siirtolaiset kaappasivat hererojen maita itselleen ja takavarikoivat näillä mailla liikkunutta karjaa. Vuonna 1904 saksalaisvaltaa vastaan syttyi suuri kapina, jonka johtohahmo oli Samuel Maherero. Mahereron johdolla hererot hyökkäsivät saksalaisia uudisasukkaita vastaan säästäen kuitenkin tarkoituksella englantilaiset ja afrikaanerit. Kapina kuitenkin kukistettiin lopulta saksalaisten ylivoimaisen aseistuksen avulla. Päihitetyt hererot pakenivat Mahereron johdolla Kalaharin autiomaahan ja saksalaisten komentaja Lothar von Trotha määräsi hererot tuhottavaksi. Saksalaiset ehtivät tappaa hereroja ampumalla, myrkyttämällä ja näännyttämällä kuuden kuukauden ajan, kunnes Saksasta saapui käsky lopettaa kansanmurha. Ennen kansanmurhan alkua Namibiassa oli arviolta 75 000−90 000 hereroa, kun sen jälkeen heitä oli jäljellä enää 29 000. Suuri osa jäljelle jääneistä hajaantui muuttaen muualle ja tässä yhteydessä moni siirtyi nykyiseen Botswanaan, joka oli tuolloin Britannian siirtomaa.
Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Etelä-Afrikka miehitti Namibian. Hererojen sallittiin jälleen palata saksalaisten kieltämään karjanhoitoon, mutta heiltä anastettuja maita ei palautettu. Etelä-Afrikan vallan myötä alueelle tuli myös apartheidhallinto, joka rajoitti muun muassa hererojen ja muiden mustien asuinoikeutta ja työllistymismahdollisuuksia. Hererojen suhteellisen pienestä lukumäärästä huolimatta heillä oli suuri osa Namibian itsenäisyyssodassa. Useat itsenäisyysliike SWAPOn johtohahmoista olivat hereroja ja nykyisin se on yksi Namibian pääpuolueista. Maa itsenäistyi vuonna 1990. Saksa on pyytänyt Namibian itsenäisyyden jälkeen anteeksi Hererojen kansanmurhaa, mutta se on kieltäytynyt mahdollisista korvauksista.
Kulttuuri
thumb|220px|Kolme hereronaista valokuvattuna [[Windhoekissa, Namibiassa.]] Hererojen kansanmurha vaikutti voimakkaasti heidän perinteiseen karjanhoitoelinkeinoonsa. Namibiaan jääneet asetettiin sen jälkeen reservaatteihin, joissa he työskentelivät käytännössä orjina. Botswanaan siirtyneet olivat menettäneet karjansa ja toimivat paikallisten karjankasvattajien apuna. Karjanhoito alkoi kuitenkin elpyä 1920-luvulta eteenpäin. Vuoteen 1990 saakka hererot Namibiassa asuivat reservaateissa työskennellen karjanhoitajina pääasiassa valkoisille suurtilallisille ja lisäksi osa työskenteli kaupungeissa erilaisissa tehtävissä. Hererojen karjanhoidossa karjan paimennus on ollut perinteisesti miesten tehtävä kun taas naiset hoitivat sen lypsyn. Karjaa ei myöskään perinteisesti tapettu ennen kuin eläin kuoli luonnollisesti tai esimerkiksi onnettomuudessa. Suuri karjan päälukumäärä oli korkean aseman merkki ja joillakin saattoi olla tuhansia eläimiä.
Suurin osa Namibian hereroista on kristittyjä, kun taas Botswanassa kristinuskoa ei ole omaksuttu suuressa mittakaavassa. Perinteinen usko on silti lähes kadonnut ja Botswanan hereroiden keskuudessa uskonto ylipäätään ei ole merkittävässä asemassa. Perinteiseen uskoon liittyi uskomus esimerkiksi siitä, että hererot olivat perineet karjansa myyttisiltä esi−isiltään. Perinteinen usko on parhaiten säilynyt hererojen alaryhmä ovahimbojen keskuudessa.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin kirjallisuus viittaa yleensä antiikin Kreikan ja Rooman kirjallisuuteen, joka oli kirjoitettu pääosin muinaiskreikaksi tai latinaksi. Antiikin kirjallisuuden aika kattaa noin vuodet 800 eaa. – 500 jaa.
Yleiskuva
Antiikin kirjallisuuden alkuvaihetta aina hellenistisen kauden alkuun saakka kuvaa vahva suullinen perinne ja se, että kirjallisuus oli tarkoitettu pitkälti esitettäväksi. Antiikin varhaisinta kirjallisuutta ja samoin länsimaisen kirjallisuuden alkua edustavat Homeroksen runoelmat, jotka kirjoitettiin ylös suhteellisen varhain kreikkalaisen kirjaimiston kehittämisen jälkeen, todennäköisesti 700-luvulla eaa.
Kreikan klassisella ajalla (noin 508-323 eaa.) ja Rooman klassisella ajalla (noin 80 eaa.–14 jaa.) syntyivät monet suuret teokset, jotka ovat edelleen homeerisen kirjallisuuden ohella länsimaisen kirjallisen kulttuurin ytimessä. Kreikkalainen kirjallisuus vaikutti merkittävästi roomalaisen kirjallisuuden syntyyn. Varsinainen kirjallisempi kulttuuri syntyi hellenistisellä ajalla: kirjailijat kirjoittivat yhä enemmän lukijoille, ei kuulijoille. Antiikin aikana lukijat olivat maantieteellisesti hajallaan, mutta jakoivat monella tavalla yhteisen hellenistis-roomalaisen kulttuurin.
Jussi-palkinnot 2011
thumb|250px|Jussi-voittajat [[Katja Küttner ja Ville Virtanen.]] thumb|250px|Napapiirin sankarit -elokuvan tekijät [[Aleksi Bardy, Dome Karukoski ja Pekko Pesonen.]] Jussi-gaala 2011 järjestettiin 6. helmikuuta 2011 Helsingin Kaapelitehtaalla. Tilaisuudessa jaettiin Jussi-palkinnot vuoden 2010 parhaille elokuville. Eniten palkintoja keräsi Rare Exports kuudessa eri sarjassa. Toisaalta merkittävät parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen palkinnot sekä yleisö-Jussi menivät elokuvalle Napapiirin sankarit. Tilaisuuden juonsi näyttelijä Maria Sid. Tilaisuus televisioitiin suorana Nelosella ja se keräsi 378 000 katsojaa.
Antiikin kirjallisuus
Yleiskuva
Suurin osa antiikin kirjallisuudesta on kadonnut. Tähän vaikuttivat toisaalta hauras materiaali, papyrus, jonka vuoksi teosten säilyminen oli usein läpi vuosisatoja jatkuvan kopioinnin varassa. Näin antiikin teoksista ovat säilyneet lähinnä ne, jotka ovat olleet arvostettuja myös keskiajalla joko lännessä tai bysanttilaisessa kulttuuripiirissä. Teosten katoamiseen saattoi vaikuttaa niiden jääminen pois suosiosta jo myöhemmän antiikin aikana, tai niiden jääminen esimerkiksi opetuskäyttöön tarkoitetun ohjeellisen kokoelman tai myöhemmin pergamenttikoodekseiksi koottujen kokoelmien ulkopuolelle.
Antiikin Kreikka
thumb|220px|[[Homeros|Homeroksen Iliaan kahdeksannen laulun rivit 245–53. Kreikkalainen käsikirjoitus 400-500-lukujen vaihteesta. Codex F205, Biblioteca Ambrosiana, Milano.]]
Morgan – toivoton tapaus
Morgan – toivoton tapaus (Morgan!, myös Morgan: A Suitable Case for Treatment) on British Lion Filmsin tuottama komediaelokuva vuodelta 1966. Sen ohjasi Karel Reisz ja tuotti Leon Clore David Mercerin elokuvakäsikirjoituksen pohjalta.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin Kreikka
Antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden historia voidaan jakaa seuraaviin ajanjaksoihin:
Morgan – toivoton tapaus
Elokuvan pääosia näyttelevät David Warner, Vanessa Redgrave ja Robert Stephens kanssaan Irene Handl ja Bernard Bresslaw.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin Kreikka
Varsinainen kreikkalainen kirjallisuus sai alkunsa Homeroksen kahdesta eeppisestä runoelmasta, Iliaasta ja Odysseiasta. Toinen arkaaisen ajan suuri runoilija oli Hesiodos. Yhdessä Homeroksen ja Hesiodoksen teokset muodostivat kreikkalaisen mytologian kirjallisen perustan. Arkaaisella kaudella sai alkunsa myös kreikkalainen lyriikka. Sen varhaisia edustajia olivat elegiarunoilijat Tyrtaios ja Theognis sekä jambirunoilijat Arkhilokhos ja Semonides. Monodisen eli yhden laulettavan laulun maineikkaimmat edustajat ovat Alkaios, Sapfo ja Anakreon, kuorolyriikan puolestaan Alkman, Simonides ja Pindaros.
Morgan – toivoton tapaus
Elokuva kertoo Morganista, jolla on pakkomielle Karl Marxia ja gorilloja kohtaan ja joka yrittää estää vaimoansa avioitumasta uudelleen.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin Kreikka
Eeppisen ja lyyrisen runouden lisäksi kreikkalaiset kehittivät draaman, joka voidaan jakaa tragediaan ja komediaan. Koko kreikkalaisen tragedian huippukausi sijoittuu kolmen suurimman tragediakirjailijan, Aiskhylos, Sofokles ja Euripides, ajalle. Merkittävin komediakirjailija oli Aristofanes. Muita klassisen kauden merkittäviä kirjailijoita ovat historioitsijat Herodotos, Thukydides ja Ksenofon, filosofit Platon ja Aristoteles, lääketieteilijä Hippokrates sekä puhujat Isokrates, Demosthenes ja Aiskhines.
Morgan – toivoton tapaus
The New York Timesin kriitikot valitsivat Morganin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin Kreikka
Hellenistisen ajan merkittävimpiä runoilijoita olivat Theokritos, Kallimakhos ja Apollonios Rhodios, historioitsijoita Polybios ja Diodoros Sisilialainen, ja luonnontieteilijöitä Eratosthenes, Eukleides ja Arkhimedes. Rooman vallan aikakauden kreikkalaisessa kirjallisuudessa kaunokirjallisuuden merkitys oli vähäinen. Tuon ajan kirjallisuutta edusti muun muassa Lukianos. Aikakauden historiankirjoittajista huomattavimmat ovat Plutarkhos, Arrianos, Josephus ja Cassius Dio, filosofeista Epiktetos ja Plotinos, luonnontieteilijöistä Strabon ja Ptolemaios, ja lääkäreistä Galenos.
Antiikin Rooma
thumb|220px|[[Vergilius|Vergiliuksen Bucolican alku 400-luvun käsikirjoituksessa (Cod. Vat. Lat. 3867).]]
Morgan – toivoton tapaus
Yhdysvaltalainen näyttelijä Morgan Fairchild valitsi taiteilijanimensä tämän elokuvan mukaan.
Antiikin kirjallisuus
Antiikin Rooma
Antiikin Rooman kirjallisuus voidaan jakaa erilaisiin kehitysvaiheisiin. Perusteltuja jaottelutapoja on monia, mutta seuraavassa esitetty jaottelu on melko perinteinen:
Roomalainen kirjallisuus sai alkunsa noin vuonna 240 eaa. Sen syntyyn vaikutti ratkaisevasti Kreikan kirjallisuus: lukuun ottamatta hävinneitä kansanrunouden tuotteita Rooman kirjallisuus alkaa vasta silloin, kun roomalaiset tulivat kosketuksiin Etelä-Italian kreikkalaisten kanssa. Kreikkalaisesta kirjallisuudesta omaksuttujen tyylilajien ja teemojen rinnalla roomalaisten omat uudistukset jäivät suhteellisen vähäisiksi. Koska antiikin kulttuuriperintö on kuitenkin välittynyt myöhemmille Länsi-Euroopan kansoille juuri roomalaisten kautta, roomalaisen kirjallisuuden jälkivaikutus on ollut huomattava.
Esiklassisen kauden mainittavimmat kirjailijat olivat Livius Andronicus, Naevius, Ennius, Lucilius, Plautus, Terentius ja Cato vanhempi. Klassisen kauden alkupuoliskolla elivät runoilijat Lucretius ja Catullus, proosakirjailijat Cicero, Julius Caesar, Sallustius, polyhistori Terentius Varro sekä loppupuoliskolla, jota sanotaan Rooman kirjallisuuden kultakaudeksi, runoilijat Vergilius, Horatius, Propertius, Tibullus ja Ovidius, sekä historioitsija Livius.
Jälkiklassisen kauden, niin kutsutun hopeakauden, pääkirjailijat ovat historioitsija Tacitus, luonnontutkija Plinius vanhempi, reetori Quintilianus, filosofi ja näytelmäkirjailija Seneca, romaanikirjailija Petronius, satiirikko Juvenalis. Myöhemmällä keisarikaudella latinankielinen kirjallisuus oli etupäässä lakitieteellistä ja kielitieteellistä sekä varhaiskristillistä kirjallisuutta. Huomattavin kaunokirjailija on Apuleius. Merkittävimmät kirjailijat ovat kristityt kirkkoisät, kuten Tertullianus ja Augustinus. Viimeisinä roomalaisina kirjailijoina pidetään Boëthiusta ja Cassiodorusta.
CSS Virginia
CSS Virginia oli Etelävaltioiden käyttämä ironclad-taistelulaiva. Alus rakennettiin fregatti USS Merrimacin pohjalle.
CSS Virginia
Konfederaation joukot nostivat aluksen ja rakensivat sen uudelleen törmäyskeulalla varustetuksi ironclad-alukseksi laivastoinsinööri luutnantti J. M. Brooken suunnitelmien mukaan. Kansi panssaroitiin 102 millimetrin rautapanssarilla ja kyljet 51 mm rautalevyillä, joiden takana oli vielä paksut kerrokset puuta. Jotta Virginia pystyisi taistelemaan muita ironcladeja vastaan sen keula rakennettiin siten, että sillä pystyisi törmäämällä upottamaan vihollislaivan. Aluksen aseistukseksi asennettiin kaksi seitsemän tuuman, ja kaksi kuuden tuuman rihlattua kanuunaa, sekä kuusi yhdeksän tuuman ja kaksi 12 naulan haupitsia. Alus saatiin valmiiksi 17. helmikuuta 1862, jolloin se nimettiin Virginiaksi.
Hampton Roads
Alus osallistui 8. maaliskuuta Hampton Roadsin taisteluun jo ennen valmistumistaan. Etelävaltiot yrittivät murtaa merisaarron, jota Pohjoisvaltiot pitivät yllä ylivoimaisen laivastonsa avulla. Virginia hyökkäsi törmäystaktiikkaa käyttäen USS Cumberlandiin, joka upposi rikkoen Virginian keulan tehden törmäystaktiikan käytön mahdottomaksi. USS Congress huomasi tapahtuman ja aloitti tulitaistelun Virginian kanssa, mikä johti Congressin vaurioitumiseen. Virginia oli myös vaurioitunut ja sen jo ennestään hidas nopeus oli hidastunut entisestään.
Seuraavana päivänä USS Monitor hyökkäsi Virginian kimppuun. Monitor oli paljon nopeampi ja ketterämpi, mutta sen aseet eivät tehonneet Virginian panssariin. Monitor perääntyi ja Virginia pääsi ulos Pohjoisvaltioiden saarrosta.
Pohjoisvaltiot saivat 10. toukokuuta 1862 Norfolkin haltuunsa ja Virginia menetti ainoan sataman, jonne se olisi voinut vielä mennä. Alus ei ollut myöskään avomerikelpoinen, joten se määrättiin räjäytettäväksi, jottei se joutuisi vihollisen käsiin. Aluksen tykit poistettiin ja vietiin maihin. Alus räjäytettiin 11. toukokuuta lähellä Craney saarta Virginian rannikolla.
Martti Mela
Martti Juhani Mela (22. kesäkuuta 1933 Viipuri – 20. marraskuuta 2005 Oulu ) oli Oulun yliopiston biofysiikan professori.
Melan biofysiikan professuuri oli ensimmäinen Suomessa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat muun muassa hyönteisten aistinelimet ja biologisten prosessien systeemiteoria. Mela oli myös Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan MATINE:n jäsen. Hän osallistui raamatunlähetystyöhön Gideons International -järjestössä.
Paraabelikoordinaatisto
Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto
Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto määritellään yhtälöillä
Viivat, joilla \sigma on vakio, ovat ylöspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
Vastaavat viivat, joilla \tau on vakio, ovat alaspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
Kaikkien näiden paraabelien polttopisteet sijaitsevat origossa.
Yhtälöitä paraabelikoordinaatistossa
Viivaelementin yhtälö paraabelikoordinaatistossa on
Pinta-alaelementin yhtälö on
Pisteen etäisyys origosta saadaan yhtälöllä
Laplacen operaattori
Éric Grauffel
pienoiskuva|Éric Grauffel vuonna 2007.Éric Grauffel (s. 8. joulukuuta 1979) on ranskalainen urheiluampuja. Hän on pistoolin practical-ammunnan open-luokan viisinkertainen maailmanmestari ja euroopanmestari. Maailmanmestaruudet Grauffel saavutti peräkkäisissä kisoissa vuosina 1999, 2002, 2005, 2008 sekä 2011 ja euroopanmestaruudet myös peräkkäisissä kisoissa vuosina 1998, 2001, 2004, 2007 ja 2010.
Ensimmäiset mestaruutensa Grauffel voitti ollessaan vielä juniorikategoriassa. Viimeisten 13 vuoden aikana Grauffel on voittanut 208 kilpailustaan yli 97 prosenttia, ja harvoista tappioista puolet tuli vuonna 1998. Näitä kaikkia voidaan pitää todella uskomattomina saavutuksina practical-ammunnassa, jossa hän on ollut ylivoimainen viime vuosina. Hän on monien mielestä paras practical-ampuja kautta aikain.
Grauffelin vahvuuksina pidetään eritoten hänen todella varmaa ammuntaansa kaikissa olosuhteissa. Hän ampuu aina todella nopeasti ja todella tarkasti. Tämän tason Grauffel on saavuttanut vain harjoittelemalla. Omien sanojensa mukaan hän on elämänsä aikana ampunut jo yli kaksi miljoonaa laukausta.
Grauffelin menestyksen takana on myös toimiva kalusto. Häntä on sponsoroinut yli kymmenen vuotta italialainen aseyritys Tanfoglio, joka toimittaa hänelle aina uusimman ja toimivan kaluston. Grauffelilla on myös lukuisia muita sponsoreita. Tanfoglio on lanseerannut Eric Grauffelin nimellä asemallin - Gold custom Eric - jota Eric itse myös käyttää, kaliiperinaan .38 super. Ase on täysin maailmanmestarin itse suunnittelema ja tehty puhtaasti kilpailukäyttöön.
Luova prosessi tieteessä
Luova prosessi tieteessä on dosentti Juha T. Hakalan vuonna 2002 ilmestynyt tietokirja tieteellisen keksimisen dynamiikasta. Teos pohjautuu tietyiltä osin Nobel-palkituilta tutkijoilta kerättyyn aineistoon. Kirjoittajan lähtökohtana tutkimuksessaan oli luovuuden ilmeneminen ansioituneissa tutkijoissa heidän itsensä kertomana. Tekijää askarrutti kysymys tieteellisessä saavutuksessa tunnustetun luovuuden ja tämän tuloksen saavuttaneen tieteentekijän ominaisuuksien välisestä suhteesta. Tieteellistä luovuutta tutkittaessa kohtaavat sekä tutkijan että tutkittavan pyrkimys objektiivisuuteen toiminnassaan ja luovien prosessien kokemuksellinen, erittäin subjektiivinen luonne. Tätä tutkimusta vaikeuttavat tutkijoista ja tutkimuksesta vallitsevat stereotyyppiset käsitykset, joita on vaikea jäljittää niiden perustelemiseksi, mutta joista on myös vaikea luopua.
Kirjan jäsennys
Luova prosessi tieteessä käsittää esipuheen lisäksi seuraavat 11 päälukua:
She Loves You (täsmennyssivu)
She Loves You voi viitata seuraaviin asioihin:
Pavillon Suisse
Pavillon Suisse on Pariisin Cité internationale universitaire de Paris’ssa sijaitseva Le Corbusier’n ja Pierre Jeanneret’n suunnittelema rakennus.
Historia
Sveitsi päätti vuonna 1924 rakentaa opiskelija-asuntolan sveitsiläisopiskelijoille Pariisin kansainväliselle kampukselle. Rahaa työhön kerättiin vuosina 1925–1930, ja rakennuksen suunnittelijasta piti käydä kilpailu. Zürichin yliopiston matemaatikko Rudolf Fueter päätti kuitenkin Sveitsin yliopiston neuvoston puolesta antaa työ ilman kilpailua Le Corbusier’lle. Suunnittelutyö annettiin Le Corbusier’lle ja Pierre Jeanneret’lle lohdutuksena siitä, että he eivät olleet saaneet Kansainliiton päärakennuksen suunnittelua toteutettavakseen, vaikka he olivat voittaneet useita kierroksia. Le Corbusier oli edelleen niin pettynyt Kansainliiton päätöksestä, ettei hän aluksi ollut kiinnostunut Pavillon Suissen suunnittelusta. Arkkitehti Karl Moser ja taidekriitikko Siegfried Giedion onnistuivat kuitenkin vakuuttamaan Le Corbusier’n rakennuksen merkityksestä.
Pavillon Suissesta esitettiin joulukuun 1930 ja heinäkuun 1931 välillä neljä erilaista versiota. Asiakkaan vaatimukset olivat rajoittuneet vähäisten rahavarojen takia; 42 huonetta opiskelijoille, ruokatila, sisääntuloaula, kaksi huonetta hallinnolle ja yksi talonmiehelle. Rakennus valmistui 7. heinäkuuta 1933.
Le Corbusier on myöhemmin ollut mukana rakennuksen korjaustöissä. Osana toisen maailmansodan jälkeistä restaurointia Le Corbusier maalasi ruokasaliin muraalin. Auringonvalo oli vaurioittanut rakennusta hiljalleen, ja se kunnostettiin osittain vuosina 1957–1958 Le Corbusier’n valvonnassa. Rakennuksen arvostus on kasvanut vuosikymmenien aikana, ja se valittiin joukukuussa 1986 Ranskan historiallisten monumenttien joukkoon.
Steven Halko
Steven Halko (s. 8. maaliskuuta 1974 Etobicoke, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura
NHL-seura Hartford Whalers varasi Halkon vuoden 1992 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella, 225. varausvuorolla. Hän pelasi varausta edeltäneen kauden juniorisarja MTJHL:n Thornhill Thunderbirdsissä. Varauksensa jälkeen Halko lykkäsi ammattilaisuransa aloittamista neljä vuotta opiskellakseen Michiganin yliopistossa ja pelatakseen sen jääkiekkojoukkueessa Wolverinesissa yliopistosarja CCHA:ssa. Hän oli voittamassa 1996 yliopistourheilun kattojärjestö NCAA:n mestaruutta joukkueensa kapteenina ja valittiin mestaruusturnauksen tähdistökentälliseen. Lisäksi hänet nimettiin vuosina 1995 ja 1996 CCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Halko aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 farmijoukkue Springfield Falconsissa AHL:ssä. Kaudella 1997–1998 hän debytoi NHL:ssä Carolina Hurricanesissa eli entisessä Hartford Whalersissä, mutta pelasi suurimman osan kaudesta AHL-seura Beast of New Havenissa, kuten myös kaudella 1998–1999. Kaudet 1999–2000 ja 2000–2001 Halko pelasi kokonaan NHL:ssä, kaksi seuraavaa jälleen enimmäkseen AHL:ssä.
Halko lopetti pelaajauransa vuonna 2003, kuuden NHL-kauden jälkeen. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa yhteensä 155 ottelua ja teki niissä 15 tehopistettä, kaikki syöttöjä. NHL:n pudotuspeleissä hän pelasi neljä ottelua vuonna 1999 jääden ilman tehopisteitä. Halko on eniten otteluja NHL:ssä pelannut kokonaan maaleitta jäänyt pelaaja.
Jääkiekkouransa jälkeen Halko on työskennellyt rahoitusalalla. Hän aloitti vuonna 2003 Merrill Lynchin palveluksessa Caryssä, Pohjois-Carolinassa.
Perhe
Halko on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Hän asuu perheineen Morrisvillessä, Pohjois-Carolinassa.
Mestarien liigan kauden 2015–2016 pudotuspelit
Ohjelma
Kaikki pudotuspelivaiheen otteluparien arvonnat suoritetaan UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä.
Eteneminen
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa.
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Myös jatkoajalla vierasmaalisääntö otetaan huomioon.
17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.
Pudotuspelikaavio
<section begin=Kaavio/> <section end=Kaavio/>
Neljännesvälierät
Neljännesvälieräparien arvonta suoritettiin 14. joulukuuta 2015. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 16., 17., 23. ja 24. helmikuuta 2016. Toiset osaottelut pelattiin 8., 9., 15. ja 16. maaliskuuta 2016. <section begin=neljännesvälierät/>
Ottelut
Paris Saint-Germain voitti 4–2 yhteistuloksella.
Benfica voitti 3–1 yhteistuloksella.
Wolfsburg voitti 4–2 yhteistuloksella.
Real Madrid voitti 4–0 yhteistuloksella.
Barcelona voitti 5–1 yhteistuloksella. <div id="Juventus-Bayern München">
<div id="Bayern München-Juventus">
Bayern München voitti 6–4 yhteistuloksella. <div id="PSV-Atlético">
<div id="Atlético-PSV">
''0–0 yhteistulos. Atlético Madrid voitti 8–7 rangaistuspotkukilpailussa.''
Manchester City voitti 3–1 yhteistuloksella.
Puolivälierät
Puolivälieräparien arvonta suoritettiin 18. maaliskuuta 2016. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 5. ja 6. huhtikuuta 2016. Toiset osaottelut pelattiin 12. ja 13. huhtikuuta 2016. <section begin=puolivälierät/>
Ottelut
<div id="Bayern München-Benfica">
<div id="Benfica-Bayern München">
Bayern München voitti 3–2 yhteistuloksella. <div id="Barcelona-Atlético Madrid">
<div id="Atlético Madrid-Barcelona">
Atlético Madrid voitti 3–2 yhteistuloksella.
Real Madrid voitti 3–2 yhteistuloksella.
Manchester City voitti 3–2 yhteistuloksella.
Välierät
Välieräparien arvonta suoritettiin 15. huhtikuuta 2016. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 26. ja 27. huhtikuuta 2016. Toiset osaottelut pelattiin 3. ja 4. toukokuuta 2016. <section begin=välierät/>
Ottelut
Real Madrid voitti 1–0 yhteistuloksella. <div id="Atlético-Bayern München">
<div id="Bayern München-Atlético">
''2–2 yhteistulos. Atlético Madrid voitti vierasmaaleilla.''
Loppuottelu
Loppuottelu pelattiin 28. toukokuuta 2016 San Sirolla, Milanossa.
Meneng
Meneng eli Menen on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se muodostaa myös oman vaalipiirinsä. Meneng sijaitsee saaren kaakkoisosissa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 1380 (2011).
Tärkeät rakennukset
Menengin alueella sijaitsevat molemmat maan kaksi hotellia:
Australian kovimmat keräilijät
Australian kovimmat keräilijät (Aussie Pickers) on australialainen realitysarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin A&E-kanavalla 9. toukokuuta 2013. Suomessa sarjan ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso näytetään 30. kesäkuuta 2014. Se on australialainen versio yhdysvaltalaisesta sarjasta Amerikan kovimmat keräilijät. Sarjassa seurataan Lucas Callaghanin ja Adam McDonaldia kun he matkustavat ympäri Australiaa ostamassa antiikki- ja keräilyesineitä. He käyvät läpi ullakoita, takapihoja sekä suojia etsiäkseen unohdettuja arvoesineitä.
Kevin Rahm
Kevin Rahm (s. 7. tammikuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan Kyle McCartyna CBS:n televisiosarjassa Amyn lailla ja Lee McDermottina sarjassa Täydelliset naiset.
Rahm syntyi Mineral Wellsissa, Texasissa mormoniperheeseen. Rahm on tehnyt lähetystyötä muun muassa Ranskassa, Sveitsissä ja Intian valtameren saarilla (Mauritius ja Réunion) vuosina 1990–1992. Palattuaan Yhdysvaltoihin Rahm opiskeli lakia Brighamin yliopistossa ennen kuin vaihtoi opintonsa draamaan. Vuonna 1994 Rahm sai parhaan college-näyttelijän Irene Ryan -palkinnon ja vuonna 1996 keskeytti yliopisto-opintonsa voidakseen keskittyä näyttelijänuraansa Hollywoodissa.
Rahm esitti Nicole de Boerin hahmo veljeä Norco Tigania ohjelman Star Trek: Deep Space Nine jaksossa ”Prodigal Daughter”. Hän on myös esittänyt 'meedio'-potilasta Greyn anatomian ensimmäisellä kaudella.
Syyskuussa 2006 Rahm sai roolin CSI:n seitsemännen kauden kaksiosaiseen avausjaksoon. 21. lokakuuta 2007 Rahm teki ensimmäisen esiintymisensä uutena Wisteria Lanen asukkaana, Lee McDermottina ABC:n draamasarjassa Täydelliset naiset. Rahmin esittämä hahmo Lee on homo ja hänellä on aviomies Bob Hunter (Tuc Watkins).
Jean Lucienbonnet
Jean Lucienbonnet (7. tammikuuta 1923 – 19. elokuuta 1962) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kaudella 1959 yhteen F1-osakilpailuun, Monacon GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Lucienbonnet kuoli Formula Junior -kilpailussa Sisiliassa vuonna 1962.
Kaisa Lettojärvi
Kaisa Lettojärvi (s. 16. tammikuuta 1962) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimii Juhani Lettojärvi. Aikuisten SM-tasolla Lettojärvi on saavuttanut maratonin kultaa vuonna 2002 ja hopeaa vuonna 2001 sekä kaksi pronssia puolimaratonilla; vuosina 2000 ja 2003. Lisäksi hän on ollut voittamassa 4 x 800 metrin viestijuoksussa pronssia vuonna 2000.
Mäkihypyn maailmancup 2010–2011
Mäkihypyn maailmancup 2010–2011 alkoi Kuusamosta Suomessa 27. marraskuuta 2010. Kauden aikana hypättiin 26 henkilökohtaista osakilpailua, joista kaksi siirrettiin, sekä viisi joukkuekilpailua. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa Sloveniassa 20. maaliskuuta 2011. Itävallan Thomas Morgenstern varmisti kokonaiskilpailun voiton kauden neljänneksi viimeisessä kilpailussa Vikersundissa.
Edellisistä vuosista poiketen kaudella 2010–2011 ei järjestetty Nordic Tournamentia.
Segundo René Coba Galarza
pienoiskuva|René Coba Galarza (2015). Segundo René Coba Galarza (s. 26. syyskuuta 1957 Quito) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa.
Hänet vihki papiksi Quiton arkkihiippakuntaan Pablo Muñoz Vega 3. heinäkuuta 1982.
Ijuw
Ijuw on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se sijaitsee saaren koillisrannikolla. Ijuwin pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 178 (2011). Ijuw on asukasluvultaan Naurun pienin alue. Sen naapurialueet ovat Anabar ja Anibare. Ijuw on osa Anabarin vaalipiiriä. Naurun itäisin kohta sijaitsee Ijuwissa.
FC Wacker Innsbruck
FC Wacker Innsbruck oli vuonna 1915 perustettu itävaltalainen jalkapalloseura Innsbruckista Tirolista.
Historia
FC Wacker Innsbruck perustettiin vuonna 1915. Vuonna 1964 seura pelasi ensimmäisen kerran Itävallan pääsarjassa ja voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 1971. 20. heinäkuuta 1971 FC Wacker Innsbruck ja SV Wattens yhdistyivät ja ottivat nimen SpG Swarovski Wattens-Innsbruck (SSW Innsbruck). SSW Innsbruck voitti Itävallan mestaruuden viidesti (1971, 1972, 1973, 1975, 1977) ja selviytyi puolivälieriin kauden 1977–1978 Euroopan cupissa.
Vuonna 1981 SSW Innsbruck tippui ensimmäisen kerran toiselle sarjatasolle ja vuonna 1986 seura otti jälleen nimen FC Wacker Innsbruck. FC Swarovski Tirol otti kuitenkin samana vuonna haltuunsa seuran lisenssin, joten FC Wacker Innsbruck joutui pelaamaan kahdeksannella sarjatasolla, josta se kuitenkin nousi vuonna 1992 jo neljännelle sarjatasolle. Samana vuonna FC Swarovski Tirol pelasi viimeisen kautensa, ja FC Wacker Innsbruck sai siltä takaisin lisenssinsä ja pääsi UEFA-cupiin kaudeksi 1992–1993. Seura pelasi kuitenkin Itävallan pääsarjassa enää yhden kauden, kun vuonna 1993 perustettiin FC Tirol Innsbruck, jolle FC Wacker Innsbruck menetti jälleen lisenssinsä. Vuonna 1999 FC Wacker Innsbruck pelasi seitsemännellä sarjatasolla viimeisen kautensa.
FC Wacker Innsbruck
Carlos Anibal Altamirano Argüello
pienoiskuva|Carlos Anibal Altamirano Argüello Carlos Anibal Altamirano Argüello (13. maaliskuuta 1942 Aloasí – 25. syyskuuta 2015) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quiton arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Ambian titulaaripiispaksi 3. tammikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio José González Zumárraga, jota avustivat Antonio Arregui Yarza ja Luis Enrique Orellana Ricaurte.
Altamirano Argüello sai 14. helmikuuta 2004 nimityksen Azoguesin piispaksi.