cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frank Lewis Marsh
Historiaa
Kirjassaan "Variation and Fixity in Nature" (1976) Marsh sanoi että kaikki evoluution todisteet olivat todistetta mikroevoluutiosta, ja että baramiinit voivat lajiutua ja sopivat siksi kokonaiskuvaan. Marsh vetosi päättelyssään muun muassa siihen että Raamattu ei sanonut sanaakaan orgaanisesta evoluutiosta, vaan sen sijaan ilmoittaa erityisen luomisen historiallisena tosiasiana.
Marsh kuoli vuonna 1992.
Eva Wrede
Eva Wrede ja ori Hampus vuonna 1956|thumb Anna Eva Eleonora Wrede af Elimä (27. syyskuuta 1898 – 16. tammikuuta 1982) oli yksi merkittävimmistä suomalaisista ratsuhevos- ja ponikasvattajista. Vapaaherratar Wrede piti yli 60 vuoden ajan siittolaa sisarensa Helenan kanssa Rabbelugnin kartanossa Ummeljoella. Siittolassa syntyi lähes 250 varsaa. Eva Wrede tunnettiin myös kilparatsastajana. Wreden vanhemmat olivat vapaaherra Kasper Hjalmar Wrede ja Anna Sofia Ihre ruotsalaisesta aatelissuvusta numero 2043.
Hevoskasvatus
Rabbelugnin siittolatoiminta sai alkunsa, kun Wredet ostivat vuonna 1912 Wappu-nimisen tamman, jonka isä oli arabialainen täysiverinen ja emä suomenhevosristeytys. Tuohon aikaanhan Suomessa vasta aloiteltiin lämminverikasvatusta, joten tällaiset sekarotuiset hevoset olivat verrattain yleisiä ja niitä käytettiin siitokseen. Wapun sukulinja vaikuttaa edelleen suomalaisissa lämminveriratsuissa.
Jo siittolatoiminnan alkuaikoina Wrede hankki ulkomailta (lähinnä Ruotsista) myös puhdasrotuisia arabialaisia ja englantilaisia täysiverisiä, muun muassa oriit Orkus xx ja Sandow xx, jotka oli hyväksytty Englannin täysverisiitoskirjaan. Wrede oli aktiivisesti mukana lämminverisiitoksen edistämisessä ja hän toimi muun muassa Hevosjalostusliitto lämminverisiitosta varten ry:n hallituksessa ja hänet on valittu Ratsujalostusliitto ry:n kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1978 Wrede sai Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan kädestä tunnustuspalkinnon lämminveristen hevosten kasvattajana. Samanlaisen palkinnon sai vain kaksi muuta henkilöä, joista toinen oli ruotsalainen ja toinen tanskalainen.
Hevostenhankintamatkoillaan Ruotsissa Wrede tutustui myös russponeihin, ja hän osti vuonna 1956 kolme ponia. Nämä olivat ensimmäiset kyseisen rodun edustajat Suomessa. Russien rotuyhdistyksen perustava kokous pidettiin Wreden koollekutsumana Rabbelugnin kartanossa 1975.
Hevosten ja ponien lisäksi Wrede kasvatti myös dobermanneja ja tiibetinterrierejä. Tiibetinterrierien kuten russ-ponienkin kasvattajana Wrede oli ensimmäinen Suomessa.
Suomenpuoliverinen
Suomalainen puoliverinen (myös FWB eli ) on Suomessa jalostettava puoliverinen ratsuhevosrotu. FWB:ksi voidaan rekisteröidä Suomessa syntynyt ratsuhevonen, jonka emä on kantakirjattu, kantakirjauskelpoinen, esikantakirjattu tai esikantakirjauskelpoinen ja isä Suomen Hippos ry:n lämminverisen ratsuhevosen jalostukseen hyväksymä.
Ominaisuudet
Suomalaisen puoliverisen ihanteellinen säkäkorkeus on 158–172 cm. Kaikki värit ovat sallittuja, joskin yleisimpiä ovat ruunikko, rautias, musta ja kimo. Jalostuksen tavoitteena on hyvärakenteinen urheiluhevonen.
Suomalaisella puoliverisellä tulee olla pitkä kaula, vahva selkä sekä kevyt ja sopusuhtainen rakenne. Liikkeiden tulisi olla energiset, tarmokkaat, tahdikkaat, kevyet ja lennokkaat. Hevosen tulee kantaa itsensä ryhdikkäästi ja tasapainoisesti. Suomalaisen puoliverisen toivotaan olevan luonteeltaan varovainen mutta rohkea sekä hyppäävän mielellään. Sen tulee myös olla helposti käsiteltävä ja luotettava. Sen tulee soveltua kaikkiin ratsastuksen lajeihin, erityisesti este- ja kouluratsastukseen.
Historia
thumb|FWB-tammavarsa keväällä 2004. FWB polveutuu muista eurooppalaisista puoliveriroduista ja täysiverisistä. Rodun kehittäminen alkoi vuonna 1926, kun ryhdyttiin jalostamaan suomalaista lämminveristä ratsuhevosta sekä armeijan että hevosurheilun käyttöön. Suomen armeija luopui hevosista lopullisesti 1980-luvulla, ja FWB-hevosen jalostus on sittemmin keskittynyt urheilukäyttöön.
Breeder's Prize on kuusivuotiaiden FWB-hevosten koulu- ja esteratsastuskilpailu, johon hevoset ilmoitetaan syntymävuonnaan. Vuosittain syntyvistä rodun varsoista miltei puolet arvioidaan ilmoitettavan kilpailuun. Ilmoitetusta hevosesta maksetaan vuosittain osallistumismaksu, ja kerätyt maksut jaetaan kilpailun palkintoina. Osallistuvien hevosten määrä vähenee vuosittain muun muassa loukkaantumisten tai koulutuksessa jälkeenjäämisen vuoksi, ja esimerkiksi vuoden 2009 kilpailuun arvioitiin osallistuvan noin 30 ratsukkoa.
Jukolan viesti
thumb|275px|Jukolan viestin lähtö vuonna 2008 thumb|275px|Salo-Jukolan portti thumb|275px|[[Kalevan Rastin ankkuri Fabian Hertner johtaa joukkueen 2012 Valio-Jukolan voittoon.]]
Jukolan viesti on maailman suurin viestisuunnistuskilpailu, jota on järjestetty Suomessa vuodesta 1949 lähtien. Kilpailu pidetään vuosittain eri puolilla Suomea kesäkuun 13. ja 19. päivän välillä. Kilpailun nimi tulee Aleksis Kiven romaanista Seitsemän veljestä.
Jukolan viestissä on seitsemän osuutta, joiden pituus vaihtelee 7 ja 15 kilometrin välillä, ja sen lähtö on lauantaina noin kello 23. Parin ensimmäisen osuuden aikana suunnistajilla on usein otsalamput riippuen kilpailupaikan sijainnista ja sääolosuhteista. Voittajajoukkue saapuu maaliin aikaisin sunnuntaiaamulla, noin kello 6 ja 7 välillä, ja viimeiset joukkueet iltapäivällä ennen maalin sulkeutumista klo 14.
Vuosina 1951–1977 Jukolan viestin yhteydessä naisten kilpailu käytiin Venlojen juoksu -nimisenä yksilökilpailuna, mutta vuonna 1978 kilpailu muutettiin kolmiosuuksiseksi, vuodesta 1981 lähtien neliosuuksiseksi Venlojen viestiksi, joka käydään päivänvalon aikaan lauantai-iltapäivällä.
Jukolan sekä Venlojen viestiin osallistuu niin maailman huippusuunnistajia kuin aivan tavallisia kuntoilijoita; kaikilla joukkueilla ovat tasavertaiset radat ja rastit.
Nuorille suunnistajille on vuodesta 1986 lähtien järjestetty elokuussa erillisenä kilpailuna Nuorten Jukola -viesti, joka on seitsenosuuksinen kilpailu 11–18-vuotiaille.
Jukolan historia
Vuonna 1945 Ruotsissa aloitetun Tiomilan esimerkin mukaan heräsi pääkaupunkiseudun suunnistajien keskuudessa ajatus omasta suuresta suunnistusviestistä. Syksyllä 1947 ryhdyttiin pienessä piirissä puuhaamaan tällaista viestiä ja sen järjestämiseksi erillistä ryhmää. Sodan jälkeisissä oloissa taloudelliset edellytykset ison viestin järjestämiseksi eivät olleet kovinkaan hyvät. Ratkaisevana tekijänä oli Helsingin Sanomien saaminen mukaan jo suunnitteluvaiheessa. Järjestämisestä vastaava ryhmä perustettiin 30. kesäkuuta 1948, ryhmä sai nimekseen Kaukametsäläiset ry. Yhdistyksen tehtävänä on huolehtia Jukolan viestin järjestämisestä Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen hengessä.
Ensimmäinen Jukolan viesti järjestettiin 12.–13. kesäkuuta 1949 pääkaupunkiseudulla. Sen lähtö oli Helsingin maalaiskunnassa ja maali Helsingissä. Siihen osallistui 41 joukkuetta. Toisesta kilpailusta lähtien Jukolan viestissä on viety kaukametsäläisten laatimaa viestisanomaa. Kilpailun voittaneen joukkueen jäsenen tulee maaliin tultuaan lukea ääneen sanoma, joka käsittelee jotain ajankohtaista teemaa ja on suunnattu jollekin taholle. Neljäkymmentä kertaa sanoman laati Matti Salmenkylä. Vuosina 2005–2009 sanoman laati Antero Viherkenttä. Vuodesta 2010 alkaen sanoman on tehnyt Seppo Väli-Klemelä.
Jukolan viestin tilastot
Jukolan viestin menestyksekkäin joukkue voittojen määrässä on Helsingin Suunnistajat kahdeksalla voitollaan ja maratontilaston kärjessä (vuoden 2022 viestin jälkeen) on norjalainen Halden SK 435 pisteellä. Menestyksekkäimmät urheilijat ovat Erkki Aro ja Juhani Salmenkylä seitsemällä viestivoitollaan. Eniten osallistumiskertoja on Seppo Tammelalla, vuoteen 2022 mennessä 62 osallistumiskertaa.
Jukolan viestissä on kolmenkymmenen parhaan joukkoon sijoittunut muu kuin suomalainen, ruotsalainen tai norjalainen seura 15 kertaa:
Ruotsalainen IFK Södertälje on ainoa seura, joka on samana vuonna (1991) voittanut sekä Jukolan viestin että Venlojen viestin.
Kilpailut
Lippu on niiden suunnistajien kohdalla, joiden kotimaa on eri kuin seuran. J = Joukkueita; M = Maaliin päässeitä
Derary
Derary on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gagna sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella 15 kilometriä Djennéstä pohjoiseen. Kunnassa on 6 600 asukasta (vuonna 2009).
Deraryn kunta rajoittuu idässä Djennén piirin Femayen, etelässä Djennén, lännessä Ouro Alin ja pohjoisessa Kéwan sekä koillisessa Moptin piirin Soyen kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella virtaa Nigerin ja Banin haarajokia.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja maissi.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan voidaan käyttää vain vesiteitä. Palveluihin kuuluu neljä alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveysasema.
Verkkopallo
thumb|225px|Punaisissa pelaavan [[Malawin ja sinisissä pelaavan Fidžin välinen ottelu vuonna 2006.]] Verkkopallo, verkkokoripallo   on periaatteeltaan koripalloa muistuttava pallopeli, jossa tavoitteena on toimittaa pallo vastustajajoukkueen puolustusalueella olevaan koriin. Peli eroaa koripallosta muun muassa siten, että palloa saa kuljettaa vain syöttämällä ja korissa ei ole taustalevyä. Kummassakin joukkueessa on seitsemän jäsentä: koriinheittäjä, korihyökkääjä, laitahyökkääjä, keskushyökkääjä, koripuolustaja, laitapuolustaja ja korivahti. Koreja saa tehdä vain maaliympyrän sisältä eivätkä sieltäkään muut kuin koriinheittäjä ja korihyökkääjä. Pallo on syötettävä kolmen sekunnin kuluessa syötön saamisesta. Kenttä on jaettu kolmeen osaan, ja kullakin pelaajalla on oikeus pelin aikana liikkua vain yhdessä noista osista.
Verkkopallo on suosittua muun muassa Australiassa ja Uudessa-Seelannissa sekä muissa Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvissa maissa, jossa pääosa pelin harrastajista on naisia.
Michel Gondry
thumb|Michel Gondry (2008) Michel Gondry (s. 8. toukokuuta 1963 Ranska ) on Oscar-palkinnon saanut ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän muutti vuonna 2012 asumaan New Yorkin Brooklyniin.
Konginkankaan kirkko
Konginkankaan kirkko on puinen kirkkorakennus Äänekosken Konginkankaalla. Se on valmistunut vuonna 1866 Kömin kankaalle. Tasavartisen sisäviisteisen ristikirkon rakensivat ja suunnittelivat Jaakko Kuorikoski ja hänen poikansa Lauri Heikki Kuorikoski. Kirkko on samaa tyyliä kuin Kaustisen ja Evijärven kirkot.
Kirkon toteuttamisessa oli monta mutkaa. Vuonna 1794 Pyyrinlahden ja Kalaniemen talolliset anoivat turhaan Porvoon konsistorilta lupaa perustaa kylään oma seurakunta pappeineen ja kirkkoineen. Uusi anomus 65 vuotta myöhemmin oli sekin tulokseton. Vuonna 1864 tehty kirkonrakentamisanomus tuotti tuloksen. Nykyisen Äänekosken seurakunnan vanhin kirkko valmistui juuri ennen suuria nälkävuosia vuonna 1866. Ison kirkon rakentaminen oli kylälle suuri ponnistus, Konginkankaalla oli tuolloin vain 31 taloa ja kirkossa on tilaa 550 henkilölle. Nälkävuosien takia kellotapuli valmistui vasta vuonna 1880 ja kirkkokin otettiin käyttöön ilman lehtereitä ja maalaamattomana.
Rakennuksen keskiosasta nousi alun perin kahdeksankulmainen keskustorni, jonka päällä oli maalatuilla kellotauluilla varustettu kattolyhty eli lanteriini. Kirkko on viimeisiä kirkkoja, jotka kansanrakentaja on sekä suunnitellut että rakentanut. Lääninarkkitehti Karl Viktor Reinius suunnitteli vuonna 1899 toteutetun kirkon kunnostuksen. Sen yhteydessä muutettiin muun muassa ristikeskuksen katto tavanomaisen malliseksi.
Vuonna 1899 tehdyssä korjauksessa kirkon katto muutettiin nykyiseen kupolimuotoon. Ilmeisesti silloin kirkkoon on lisätty ristejä, koristeita, listoituksia ja päätykolmioihin ikkunoita. Alttaritaulun ”Kristus ristillä” on maalannut vuonna 1912 Alexandra Frosterus-Såltin. Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut ovat vuodelta 1981 ja niissä on 16 äänikertaa. Uusin kirkon ja kellotapulin peruskorjaus toteutettiin vuosina 1992–1993, jolloin ulkokatot uusittiin ja ulkoseinät sekä kirkon sisätilat maalattiin.
Suomen urheilu 2016
Suomen urheilu 2016 käsittelee vuoden 2016 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden valmentajaksi valittiin jääkiekkovalmentaja Jukka Jalonen.
Annikki Arni
Arni oli yksi alkuperäisiä Elokuvajournalistit-yhdistyksen perustajajäseniä vuonna 1944. Yhdistyksen näkyvin tehtävä oli jakaa elokuva-alan Jussi-palkintoa. Arni sai vuonna 1978 betoni-Jussin kunnianosoituksena elämäntyöstään.
Luzonichthys
Luzonichthys on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Tyynenmeren ja Intian valtameren alueilla tavattava kalasuku. Suvun tyyppilaji on neonkoruahven (Luzonichthys waitei). Sukuun luetaan seuraavat kahdeksan lajia:
Hartwig von Ludwiger
Hartwig von Ludwiger (29. kesäkuuta 1895 Beuthen, Sleesia, Saksa (nykyisin Puolassa) – 1947 Belgrad, Jugoslavia) oli Wehrmachtin kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana.
Ludwiger taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet ylennettiin 11. krenatöörirykmentin luutnantiksi 30. heinäkuuta 1915. Sodan jälkeen Ludwiger palveli 3. jalkaväkirykmentissä, ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. lokakuuta 1938.
Toisessa maailmansodassa Ludwiger ansaitsi ritariristin tammenlehvillä. Vuonna 1941 hänet ylennettiin everstiksi ja vuoden 1943 toukokuussa kenraalimajuriksi. Sodan alussa Ludwiger oli 28. saksalaisen jalkaväkirykmentin esikunnassa ja palveli myöhemmin 83. jääkärirykmentissä, 704. jalkaväkidivisioonassa ja vielä 104. jääkäridivisioonassa. Toisen maailmansodan lopussa hänet ylennettiin koko Saksan armeijan XXI armeijakunnan ylipäälliköksi. Arvoltaan Ludwiger oli vuodesta 1944 ollut kenraaliluutnantti. Hänen joukkonsa taistelivat Balkanilla ja osallistuivat taisteluun Titon partisaaneja vastaan. Sodan jälkeen hänet tuomittiin Jugoslaviassa kuolemaan sotarikoksista vuonna 1946. Ludwiger hirtettiin vuonna 1947 belgradilaisessa vankilassa.
Pohjoisluzonilaiset kielet
Pohjoisluzonilaiset kielet on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Filippiineillä Luzonin saaren pohjois- ja keskiosassa. Pohjoisluzonilaisiin kieliin kuuluvat muun muassa iloko, pangasinan, bontok, kankanai, ifugao ja kalinga.
MTV3+
thumb|360px|MTV3+:n ohjelmatiedot vuodelta 2004. MTV3+ oli MTV3:n osittain maksullinen rinnakkaiskanava, joka näkyi digitaalisten vastaanottimien kautta. Kanava toimi vuosina 2002–2006. Kanava luotiin esittelemään television katsojille tuolloin uuden digitaalitelevision hyötyjä ja mahdollisuuksia.
MTV3+ esitti MTV3:n ohjelmatarjontaa täydentävää ohjelmistoa, kuten urheilulähetyksiä, erityisesti formulaa ja jääkiekkoa, ulkomaisia sarjoja, lastenohjelmia, musiikkiohjelmia, uutisia sekä mobiilipelejä. Kanavaa käytettiin myös, kun MTV3 joutui poikkeamaan ennakolta ilmoitetusta aikataulustaan. Silloin MTV3+ tarjosi lisälähetyksen tai uusinnan. Mobiilipelejä lukuun ottamatta kanavan ohjelmisto oli maksullista ja sen katsomiseen tarvitsi MTV3+ -tv-kortin. Kortin toimivuuden tarkistamiseksi kanava lähetti päivittäin TV-kortin salaustesti-ohjelmaa. MTV3+:n logo ja kanavailme olivat hyvin samanlaisia kuin MTV3:n vastaavat.
Vuonna 2004 MTV3+ lähetti kansanedustaja Tony Halmeen oikeudenkäynnin suorana. Kyseessä oli ensimmäinen kerta Suomessa, kun käräjäoikeuden istunto televisioitiin. Samana vuonna toimi myös MTV3+ Extra -kanava, joka lähetti Hockey Nightin SM-liiga-otteluiden jatkoerät, kun MTV3+:n ohjelmisto oli täynnä.
MTV3+ lopetti lähetyksensä 1. marraskuuta 2006, kun maksullinen MTV3 Kanavapaketti korvasi kanavan. MTV3+:n kanavapaikalle tuli miehille suunnattu MTV3 MAX.
Aylesburynankka
thumbnail|Aylesburynankkoja veden äärellä
Aylesburynankka on ankkarotu, joka kehitettiin Aylesburyn kaupungissa, Buckinghamshiressä, Isossa-Britanniassa. Rotu on ankaksi raskasrakenteinen; sitä on kasvatettu lähinnä lihansa takia. Täyskasvuinen yksilö painaa 3–5 kilogrammaa, koiras tyypillisesti enemmän kuin naaras. Rodun luontainen ruumiinasento on vaakasuora. Sen höyhenpuku on väriltään valkoinen, nokka hiukan kellertävä ja jalat oranssit. Aylesburynankan alkuperä on epäselvä, mutta valkoisia ankkoja tiedetään kasvatetun Aylesburyssa ainakin jo 1700-luvulla. Rotu kehittyi edelleen 1800-luvun alkupuolella, kun jalostuksella pyrittiin saamaan aikaan suuria, valkoisia ankkoja. Vuonna 1845 Lontoon eläintarhassa järjestetyssä Ison-Britannian ensimmäisessä siipikarjanäyttelyssä oli oma luokkansa ”aylesburylle ja muille valkoisille muunnoksille”.
1900-luvun alkuun mennessä aylesburynankka oli käynyt harvinaiseksi pekinginankan syrjäytettyä sitä suosiosta. Rotuja oli myös risteytetty keskenään, minkä takia puhdasrotuisia aylesburynankkoja oli yhä vähemmän. Myös sairaudet verottivat osaltaan lintukantoja. Ensimmäinen maailmansota kohteli kovasti aylesburynankkaa vielä kasvattaneita, ja rodun pienimuotoinen kasvatus lakkasi kokonaan. Toisen maailmansodan tuhoisa vaikutus talouteen sai myös suurkasvattajat lopettamaan yksi toisensa jälkeen. Cheshamissa säilyi kuitenkin kaikesta huolimatta parvi puhdasverisiä aylesburynankkoja.
1840-luvulta alkaen oli aylesburynankkoja viety Yhdysvaltoihin, missä niitä oli jäljellä pieni määrä. Pekinginankan amerikkalaisessa muunnoksessa on risteyttämisen kautta myös aylesburyankan perimää.
Nykyisin aylesburynankka on Englannin suosituin ankkarotu, kun taas Yhdysvalloissa suositaan pekinginankkaa.
Matti Aura (sitoutumaton)
Matti Aura (alkujaan Matts Nygård) (6. joulukuuta 1885 Vöyri – 19. marraskuuta 1975) oli suomalainen sitoutumaton poliitikko, varatuomari, hallintomies, lakit. tri h.c. (1955). Hän toimi sisäasiainministerinä Tulenheimon hallituksessa 31. maaliskuuta – 31. joulukuuta 1925 ja Sunilan I hallituksessa 17. joulukuuta 1927 – 22. joulukuuta 1928. Yhteensä Auralle kertyi ministeripäiviä 648.
Oulu (Wisconsin)
thumb|200px|right|Oulun sijainti Wisconsinin osavaltiossa. Oulu on kunta (town) Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa, Bayfieldin piirikunnan luoteiskulmassa. Kunnassa on noin 530 asukasta, ja se on pinta-alaltaan noin 91,9 neliökilometrin kokoinen.
J. Karjalainen on tehnyt Oulusta musiikkikappaleen.
Aiheesta muualla
46.62611°N, -91.50056°W
Jenniina Tuokko
Jenniina Tuokko (s. 22. kesäkuuta 1989) valittiin Suomen Neidoksi 2006. Tuokko oli tuolloin juuri täyttänyt 17 vuotta ja oli kisan kuopus. Hän edusti Suomea Miss Maailma -kilpailussa Puolassa syyskuussa 2006.
Syksyllä 2007 hän jatkoi jo aloittamiaan lukio-opintoja Turun Iltalukiossa ja kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2008.
Zhengzhou
Zhengzhou on Henanin maakunnan pääkaupunki Kiinan keskiosissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Keltaisestajoen nykyuomasta etelään. Zhengzhou on 8,627 miljoonalla asukkaallaan Henanin maakunnan kolmanneksi väkirikkain kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 7 507 neliökilometriä.
Sijainti ja ilmasto
Zhengzhou sijaitsee Keltaisenjoen etelärannalla, Henanin maakunnassa, Kiinan keskiosissa.
Zhengzhoun ilmasto on lämmin ja mantereinen, ja sen keskilämpötila on 14,3 astetta. Heinäkuun keskilämpötila on noin 27,3 astetta ja tammikuun noin -0,2 astetta. Vuotuinen sademäärä on 632 millimetriä, ja suurin osa sateista tulee kesällä. Talvisin sataa vain vähän.
Kaupunkikuva
Zhengzhoun keskusta on moderni, ja se on rakennettu lähes kokonaan uudelleen Japania vastaan käytyjen sotien jälkeen. Keskustan ytimessä on Erqi-muistotorni. Tornilta lähtevät tiet ovat moderneja, leveitä bulevardeja, joita kaupat reunustavat. Pienemmät kadut ovat kuitenkin keskustassakin edelleen kapeita ja mutaisia. Kaupungin monet vanhemmat muistomerkit ovat jääneet heitteille modernien rakennusten lomassa, ja jopa vanha Mao Zedongin patsas on kaadettu keskustasta. Zhengzhou on yksi harvoista kiinalaiskaupungeista, jotka ovat näin tehneet.
Piirikuntatason aluejako
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu seuraavasti (2010):
Historia
Arkeologiset löydökset kertovat Zhengzhoussa olleen asutusta jo neoliittisellä kaudella ja kaupungin kukoistaneen Shang-dynastia aikana 1500 eaa. eteenpäin. Kaupunkialueen ulkopuolelta on löytynyt suuria julkisia rakennuksia ja pienempiä asuinrakennuksia, ja paikkaa pidetään Shang-dynastian pääkaupunkina Aona. Shang-dynastia vaihtoi jatkuvasti pääkaupunkiaan, ja se jätti Aon luultasvati noin 1300 eaa. Paikka pysyi kuitenkin asuttuna, ja sieltä on löytynyt myös Zhou-dynastian aikaisia hautoja.
Perimätiedon mukaan Zhengzhousta tehtiin läntisen Zhou-dynastian aikana Guanin perheen läänitysalue. Kaupungin nimenä olikin tuolloin Guancheng. Nykyisen nimensä se sai 605. Zhengzhoun kukoistuskausi oli Sui-, Tang- ja Song-dynastian alkuvaiheen aikana. Se oli uuden Bianin kanavan päätepiste, ja sieltä oli yhteys Keltaiseenjoen kautta luoteeseen. Heyinin alueella kaupungissa oli suuria viljavarastoja, johon tuotiin tavaraa Luoyangista ja Xi’anista ja josta kuljetettiin sitä eteenpäin pohjoisen rajaseutujen armeijalle. Song-dynastian aikana Kaifeng vei Zhengzhoulta sen aseman.
Zhengzhousta tuli 1900-luvun alussa merkittävä rautateiden risteyskohta ja paikallinen maaviljelystuotteiden keskus. Kaupungista lähti 1923 liikkeelle laaja lakko, joka levisi rautateitä ennen kuin se onnistuttiin tukahduttamaan. Lakon muistoksi keskustassa on 17-kerroksinen Erqi Memorial Tower. Kiinan–Japanin sodan aikana 1938 pakenevat kiinalaiset räjäyttivät Keltaisenjoen padon 32 kilometriä kaupungin koillispuolelta, minkä takia laajoja alueita joutui tulvaveden alle, ja siirsivät paikallisia tehtaita länteen. Kun Kiinan kansantasavalta perustettiin 1949, Zhengzhoussa ei ollut juuri lainkaan teollisuutta. Se oli kuitenkin taloudellinen ja hallinnollinen keskus. Siitä kehitettiin kuitenkin teollisuuskaupunki, sillä se sijaitsi tiheästä asutulla vilja-alueella.
Talous
Zhengzhou on teollisuuskaupunki; teollisuustuotannosta mainittakoon esimerkiksi Yutong, joka on Kiinan suurin ja yksi Aasian suurimmista linja-autojen valmistajista. Kaupunki on myös merkittävä keskisen Kiinan rahoituksen ja kaupan keskus; siellä järjestetään yli 100 kaupallista messua vuosittain. Zhengzhoussa ja sen lähiympäristössä on laajat hiili- ja mineraaliesiintymät.
Zhengzhoun nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Unescon maailmanperintölistalla olevat Denfengin Taivaan ja maan keskuksen historialliset kohteet (sisältäen esimerkiksi kungfun syntypaikan Shaolin temppelin), Erqi Memorial Tower (Erqin muistotorni), Konfutsen temppeli, Henanin museo ja Zhengzhoun eläintarha.
Liikenne
on Kiinan rautatieliikenteen tärkeä suurnopeusjunaverkoston solmupiste. Peking–Kanton, Lanzhou–Lianyungang ja Xi’an–Shanghai -radat risteävät siellä. Kaupunki on myös yksi Kiinan rautateiden alueellisten rautatieyhtiöiden kotikaupungeista. Kaupungin vieritse kulkee China National Highway 220 -moottoritie. Zhengzhoun metroa rakennetaan ja sen ensimmäisiä osuuksia on otettu käyttöön. Zhengzhou Xinzhengin kansainvälinen lentoasema avattiin vuonna 1997. Kaupungin bussimetro avattiin vuonna 2009 ja sen reitti on 30 kilometriä.
Tornipuolustus
thumb|Kuvakaappaus pelistä [[Defenders of Ardania.]] Tornipuolustus (engl. tower defense tai tower defence) on reaaliaikaisen strategiapelin alalajityyppi.
Lajityypin peleissä pelaajan tavoitteena on estää vastustajia ylittämästä karttaa asettamalla torneja, jotka ampuvat ja vahingoittavat vastustajia näiden edetessä. Vastustajilla ja torneilla on eri tyyppisiä ominaisuuksia ja kustannuksia, jotka kasvavat pelin edetessä. Voitetuista vastustajista pelaaja rahaa tai pisteitä, joita käytetään tornien ostamiseen, rakentamiseen tai päivittämiseen. Tornien valitseminen ja sijoittelu ovat olennainen osa pelistrategiaa.
Lajityypin alkuun viitataan StarCraftin ja Warcraft III:n muokatuilla kartoilla. Atarin Rampart sanotaan olleen lajityypin ensimmäinen peli. Suuri hyppäys lajityypin suosiossa tapahtui älypuhelinpelien suosion kasvun myötä.
Esimerkkejä lajityypin peleistä on muun muassa Plants vs. Zombies ja Bloons Tower Defense -pelit sekä suomalaisen Supercellin kehittämä mobiilipeli Clash Royale. Myös Final Fantasy VII sisälsi tornipuolustusminipelin.
Tornipuolustuspelien omana alalajina on myös käänteinen tornipuolustuspeli, jossa pelaajan tarkoituksena on komentaa ja parantaa hyökkäävää joukko-osastoa ja tuhota niiden kohtaamat viholliset. Tästä esimerkkinä ovat Anomaly: Warzone Earth ja sen jatko-osat.
Mike's Monster Jam
Mike's Monster Jam on viikoittainen jamitapahtuma, jossa illan isäntänä ja house-bandin basistina sekä laulajana toimii Mike Lynch. Jamit järjestetään Tampereella joka maanantai-ilta sekä Helsingissä joka sunnuntai-ilta. Nykyisin molemmissa kaupungeissa jamit järjestetään Henry's Pub -ravintolassa.
House-bandissa sekä jamien vakiovieraina nähdään nimekkäitäkin rock-työläisiä viettämässä vapaailtaa ja soittamassa sekalaisissa kokoonpanoissa. Lavalla on nähty myös kansainvälisiä vieraita, muun muassa Joe Lynn Turner on vieraillut jamilauteilla.
Tringa
Tringa voi tarkoittaa seuraavia:
Mike's Monster Jam
Tämän hetken vakituisimmassa house-bandin kokoonapanossa soittavat Mike Lynch (basso), Kalle Alatalo (kitara), Jani Wilund (koskettimet) sekä Ville Siuruainen (rummut).
Aikaisemmissa house-bandin kokoonpanoissa tai satunnaisina vieraina on nähty muun muassa Erik Valkama, Lacu Lahtinen, Ari Toikka, Ali Ahmaniemi, Jussi "Kliffa" Ojanen sekä Robert Engstrand.
Pohjois-Ossetia-Alanian lippu
thumb|300px|Pohjois-Ossetia-Alanian lippu
Pohjois-Ossetia-Alanian lippu on Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan virallinen lippu. Lippu otettiin käyttöön 2. lokakuuta 1991. Lippu koostuu kolmesta vaakasuorasta kentästä, jotka ovat ylhäältä alas lueteltuina valkoinen, punainen ja keltainen.
Värien merkitys
Lipun väreillä on omat merkityksensä. Valkoinen kuvaa puhtautta, punainen sotilaallista rohkeutta ja keltainen puolestaan terveyttä ja hyvinvointia.
Raitojen merkitys
Lipun kolme raitaa edustavat myös vanhaa osseettiyhteisön sosiaalista rakennetta. Se oli jakaantunut kolmeen sosiaaliseen ryhmään, jotka muodostivat erottomattoman kokonaisuuden. Ryhmät olivat sotilaallinen yläluokka, papisto ja tavallinen kansa.
Neuvostoajan lippu
Pohjois-Ossetian kuuluessa Neuvostoliittoon oli sillä lippuna hyvin samantapainen lippu kuin muillakin autonomisilla neuvostotasavalloilla. Lipun pohjaväri oli punainen ja sen vasemmassa reunassa oli sininen raita. Lipun oikeassa yläkulmassa oli sirppi ja vasara sekä teksti Pohjois-Ossetian ASNT sekä osseetiksi että venäjäksi. Tämä lippu korvattiin nykyisellä lipulla juuri vähän ennen Neuvostoliiton romahdusta.
Mark Hartigan
Mark Hartigan (s. 15. lokakuuta 1977 Lethbridge, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hartigan on pelannut yhteensä 102 NHL:n runkosarjaottelua ja tehnyt niissä pisteet 19+11=30 sekä viisi playoff-ottelua, joissa saanut yhden syöttöpisteen. Jäähyminuutteja kertyi yhteensä 62. Hän on melko hyvä pelintekijä, mutta energisesti pelaavan Hartiganin vahvuudet ovat lähinnä vastustajan ärsyttämisessä.
Junioriura ja yliopistovuodet
Hartigan pelasi vuodet 1996–1998 SJHL-juniorisarjaa Weyburn Red Wingsin riveissä. Hän voitti siellä molempina kausinaan mestaruuden, ja hänet valittiin kauden 1997–1998 päätteeksi koko SJHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Red Wings eteni kauden päätteeksi Royal Bank Cupiin, jonka se voitti. Hartigan voitti tehoilla 4+7=11 Royal Bank Cup -lopputurnauksen pistepörssin ja valittiin tähdistökentälliseen.
Hartigan pelasi vuodet 1999–2002 St. Cloudin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän oli jo ensimmäisen kautensa 1999–2000 päätteeksi joukkueen paras maalintekijä 22 osumallaan. Vuonna 2001 Hartigan voitti WCHA:n mestaruuden. Kaudella 2001–2002 päätteeksi hän voitti tehoilla 37+38=75 koko NCAA:n maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Hartigan valittiin WCHA:n vuoden pelaajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän oli ehdolla koko NCAA:n arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi, mutta palkinto meni Minnesotan yliopiston Jordan Leopoldille.
St. Cloudissa Hartigan teki useita seuraennätyksiä; kaikkien aikojen eniten maaleja (86), eniten maaleja yhdessä erässä (4), eniten maaleja yhdessä kaudessa (37), eniten syöttöjä yhdessä kaudessa (38, jaettu ykkössija Brandon Sampairin kanssa), eniten pisteitä yhdessä kaudessa (75) sekä eniten alivoimamaaleja yhdessä kaudessa (6). Hänestä tuli kaudella 2001–2002 myös ensimmäinen St. Cloudin yliopistojoukkueessa WCHA:n pistepörssin voittanut pelaaja.
Ammattilaisura
NHL-varaamaton Hartigan pelasi viimeisen yliopistokautensa 2001–2002 lopulla kahden ottelun verran Atlanta Thrashersissa, jonka kanssa hän teki sopimuksen vapaana agenttina. Kauden 2002–2003 Hartigan pelasi suurimmaksi osaksi Thrashersin farmijoukkue Chicago Wolvesissa, AHL:ssä. Hän pelasi kauden aikana 23 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 5+2=7. Hartigan siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Columbus Blue Jacketsin organisaatioon kaudeksi 2003–2004, jolloin hän jakoi 23 osumallaan farmijoukkue Syracuse Crunchin sisäisen maalipörssin kolmannen sijan. Blue Jacketsin NHL-joukkueessa Hartigan pelasi yhdeksän ottelua tehoin 1+3=4.
Kauden 2004–2005 Hartigan pelasi kokonaan Syracuse Crunchissa NHL:n työsulun takia. Hän oli tehoilla 31+28=59 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 2005–2006 Hartigan voitti tehoilla 34+41=75 Crunchin sisäisen piste- ja maalipörssin. Hän pelasi Blue Jacketsissa 33 NHL-ottelua tehoin 9+3=12. Kaudella 2006–2007 Hartigan pelasi joukkueessa kuusi ottelua, kunnes tammikuussa 2007 hänet kaupattiin Joe Motzkon kanssa Anaheim Ducksiin vaihdossa Zenon Konopkaan ja Curtis Glencrossiin. Joukkueet vaihtoivat keskenään myös varausvuoroja NHL:n varaustilaisuuteen 2007; Ducks sai neljännen kierroksen vuoron ja Blue Jackets seitsemännen kierroksen varausvuoron. Hartigan oli kauden päättyessä Crunchin kolmanneksi paras maalintekijä 19 osumallaan. Hän saavutti 19. tammikuuta 2007 joukkueen kaikkien aikojen maalipörssin kärkisijan, joka oli Lonny Bohonosin hallussa. Hartigan on tehnyt Crunchissa yhteensä 107 osumaa. Hän pelasi loppukaudella Anaheimin NHL-joukkueessa kuusi runkosarjaottelua ja yhden playoff-ottelun. Anaheim voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin, mutta Hartigan ei saanut nimeään pokaaliin, sillä ei ollut pelannut tarpeeksi otteluita runkosarjassa tai finaalisarjassa.
Heinäkuussa 2007 Hartigan teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi myös kauden 2007–2008 suurimmaksi osaksi farmissa ja oli 23 osumallaan Grand Rapids Griffinsin toiseksi paras maalintekijä. NHL:ssä Hartigan pelasi kauden aikana 23 runkosarjaottelua tehoin 3+1=4 neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Detroit voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin, mutta Hartigan ei saanut tälläkään kertaa nimeään Stanley Cup -pokaaliin, sillä ei ollut pelannut tarpeeksi otteluita.
Hartigan siirtyi kaudeksi 2008–2009 Eurooppaan ja KHL-joukkue Dinamo Riikaan, jonka toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 20+17=37. Kauden 2009–2010 Hartigan pelasi samaa liigaa TsSKA Moskovassa ja kaudeksi 2010–2011 hän palasi taas Dinamo Riikaan. Hartigan jakoi 16 osumallaan Dinamon sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Miķelis Rēdlihsin kanssa.
Kauden 2011–2012 Hartigan aloitti Sveitsin NLA:n Rapperswil-Jona Lakersissa, mutta joulukuussa 2011 hän siirtyi loppukaudeksi Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Linköpingiin. Linköpingiltä kausi meni huonosti, ja seura ilmoitti kauden jälkeen, että Hartigan ja kolme muuta pelaajaa eivät jatka seurassa.
Maajoukkueura
Hartigan pääsi edustamaan Kanadan maajoukkuetta Spengler Cupiin joulukuussa 2011.
Viklot
Koko ja ulkonäkö
Vikloilla on hyvin pitkät jalat. Nokka on myös pitkä ja suora.
Ksylometatsoliini
Ksylometatsoliini on nenän limakalvon hoitoon käytettävä lääke, joka supistaa paikallisesti limakalvon verisuonia. Rakenteeltaan ksylometatsoliini on sympatomimeettisesti vaikuttava imidatsolijohdos. Lääkettä on saatavilla nenäsumutteena ja nenätippoina. Ksylometatsoliinia myydään kauppanimillä Nasolin, Naso-Ratiopharm ja Otrivin.
Vaikutusmekanismi
Ksylometatsoliini supistaa nenän limakalvon pieniä verisuonia, jolloin niistä pääsee tihkumaan vähemmän nestettä ulos, nenän tukkoisuus vähenee ja hengittäminen nenän kautta helpottuu. Ksylometatsoliini muistuttaa molekyylirakenteeltaan adrenaliinia, ja sitoutuu sen kanssa samoihin reseptoreihin eli α-adrenergisiin reseptoreihin. Vaikutus alkaa 5–10 minuutin kuluttua lääkkeen otosta ja kestää noin 6-8 tuntia.
Käyttö
Ksylometatsoliinia käytetään nenän tukkoisuuden vähentämiseen. Flunssan oireiden hoidon lisäksi sitä voi käyttää myös aero-otiitin eli lentämisen yhteydessä ilmenevän korvakivun ehkäisyyn ja hoitoon. Ksylometatsoliinia voi ostaa apteekista ilman lääkärin määräystä.
Sivuvaikutukset
Ksylometatsoliini aiheuttaa vain harvoissa tapauksissa haittavaikutuksia, joita ovat esimerkiksi nenän limakalvon kirvely ja kuivuminen, päänsärky ja pahoinvointi. Lääkettä ei suositella kuitenkaan käytettäväksi itsehoidossa aikuisilla yli 10 päivää eikä alle 10-vuotiailla lapsilla yli 5 päivää. Liian pitkän käytön jälkeen saattaa esiintyä käänteinen vaikutus, eli limakalvojen verisuonet turpoavat ja liman eritys lisääntyy entisestään. Ahdaskulmaglaukoomaa sairastavien henkilöiden ei tulisi käyttää ksylometatsoliinia. Ksylometatsoliinin käytössä on myös makuongelma; se maistuu erittäin pahalta, joten varsinkin pienten lasten voi olla vaikea käyttää nenätippoja tai nenäsumutetta nenän ja suun välisen yhteyden vuoksi (aine kulkeutuu nenästä suuhun ja voi aiheuttaa jopa yökkäystä pahan makunsa vuoksi).
Helge Brendryen
Helge Brendryen (s. 17. helmikuuta 1974) on norjalainen entinen mäkihyppääjä.
Maailmancupissa Brendryenin parhaaksi osakilpailusijoitukseksi jäi kahdeksas sija tammikuussa 1993 Kulmin lentomäessä käydyssä kilpailussa.
Luettelo Soricomorpha-lahkon nisäkkäistä
Tämä on luettelo nisäkkäiden Soricomorpha-lahkon heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista ja lajeista. Lahkoon kuuluvat aiemmin hyönteissyöjiin luetut päästäiset, jättiläispäästäiset, kontiaiset ja almikit, joita on yhteensä 428 lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Homeoboksi
Homeoboksi on DNA-jakso, joka esiintyy selektorigeeneissä ja joka on osallisena anatomisen kehityksen mallien säännöllisyyteen. Se koodaa homeoproteiineja, jotka tämän säätämisen perusteella säätelevät useiden muiden geenien toimintaa. Homeoboksi on 180 emäsparin pituinen sekvenssi DNA:ssa. Sen löysi tutkimuksissaan 1983 Walter Gehring kollegoineen.
Homeoboksigeeni
Niin sanottu homeoboksigeeni on geeni, joka sisältää homeoboksin. Se määrittää kasvien, sienten ja eläinten elinten päärakenteen, muun muassa jaokkeet ja raajat. Esimerkiksi banaanikärpäsellä kahdeksan homeoboksigeenien rypästä määrittävät eri ruumiin pääosat. Yleensä mutkikkaammilla eliöillä on enemmän homeoboksigeenejä kuin vähemmän mutkikkailla.
Bontok
Bontok on Filippiineillä Luzonin saaren pohjoisosassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 40,000 ihmistä. Kieli on läheistä sukua kankanaille ja muodostaa sen kanssa pohjoisluzonilaisiin kieliin kuuluvan bontok-kankanain alaryhmän.
Iskelmä (radioasema)
Iskelmä on suomalainen lähes valtakunnallinen ketjuradio, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Iskelmällä on yhteistyöradioita, esimerkiksi Hämeenlinnan Radio Janne (Iskelmä Janne), jotka lähettävät pääasiassa Iskelmän Tampereelta tuottamaa ohjelmavirtaa.
Iskelmä oli pitkään kolmanneksi kuunnelluin kaupallinen radiokanava Suomessa heti Radio Suomipopin ja Radio Novan jälkeen. Nykyisin sillä on 469 000 viikkokuuntelijaa.
Historiaa
Iskelmä aloitti vuonna 2000 omistajansa SBS:n kuulijakyselyn tuloksena. SBS:n pienten radiokanavien kuulijoilta kysyttiin, millaista musiikkia he haluaisivat radiosta kuulla. Sen perusteella SBS:n ohjelmajohtaja Ilkka Rahkonen ja Iskelmän ohjelmajohtaja Ari Ojala synnyttivät Iskelmä-konseptin. (HS - Kulttuuri - 21.12.2002: "Konseptin kokeilu alkoi vuonna 2000 Kotkasta, kun Radio Suomen leivissä Lappeenrannassa tutustuneet Ojala ja Rahkonen lähtivät omilleen. "Mietittiin Arin kanssa suomalaista radiokenttää ja luettiin tutkimuksia: missä olisi tilaa. Ajateltiin, että iskelmässä olisi luontevaa vetovoimaa", Rahkonen kertoo.)
Pian Radio Albatrossi, Radio Sata ja Radio Norppa muuttuivat Iskelmäksi. Kanavan voimakkaaseen laajentumiseen seuraavina vuosina vaikutti merkittävästi Radio Plus -ketjun idean kariutuminen. Lukuisat paikallisradiot solmivat yhteistyösopimuksia Iskelmän kanssa ja kanava laajeni jatkuvasti uusille kuuluvuusalueille. Kasvutahti oli suurimmillaan kanavan toiminnan alkuvuosina, mutta yhteistyösopimuksia on tehty tasaiseen tahtiin aina näihin päiviin saakka.
Iskelmän kuuluvuusalueessa tapahtui muutoksia uuden toimilupakauden käynnistyttyä vuoden 2007 alussa, jolloin esimerkiksi Meri-Lapissa toimiva Iskelmä Ankkuri jäi kuuluvuuskartalta pois. Iskelmä on laajentanut kuitenkin uudellakin toimilupakaudella, kun Rovaniemi Radio, Radio Rex sekä Oikea Asema ovat solmineet yhteistyösopimukset SBS:n kanssa. Iskelmä Ankkuri saapui takaisin kuuluvuusalueelle vuonna 2009 teknisten toimilupien voimin. Pysyvän toimiluvan vuodelle 2012–2019 Iskelmä Ankkuri sai vuonna 2011. Vuonna 2011 lopussa Radio Manta liittyi Iskelmä-ketjuun, jolloin vuoden 2012 alussa aseman tilalla aloitti Iskelmä Sastamala.
Ohjelmat ja musiikki
Iskelmän soittama musiikki muodostuu kotimaisesta kevyestä musiikista sekä kansainvälisistä klassikoista, joita se soittaa aamuyöllä.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutislähetyksiä Iskelmälle.
Kritiikkiä
Iskelmä toimii paikallisten toimilupien varassa, joten siltä edellytetään paikallista sisältöä. Viestintäviraston vuoden 2007 selvityksen mukaan Iskelmän eri asemat lähettivät lähes toisensa kaltaista sisältöä. Toimiluvan haltija Pro Radio sai Viestintävirastolta huomautuksen vuonna 2008, ja sille määrättiin uhkasakko vuonna 2009. Uhkasakko lankesi maksettavaksi, ja yhtiölle määrättiin uusi uhkasakko vuonna 2011.
Syyskuussa vuonna 2012 Julkisen sanan neuvosto antoi langettavan päätöksen kantelussa, joka koski kaupallisen ja toimituksellisen aineiston rajan hämärtämisestä. Kanava ei julkaissut päätöstä käytännön mukaisesti, josta syystä JSN julkaisi avoimen kirjeen radiokanavalle.
Kuuluvuus
Iskelmän kuuluvuusalue kattaa lähes koko Suomen lukuun ottamatta Kainuuta ja osaa Lapin lääniä. Iskelmä kuuluu kuitenkin Rovaniemellä ja Meri-Lapissa. Iskelmää voi kuunnella myös internetistä, ja aiemmin sitä pystyi kuuntelemaan digitelevision kanavalta Iskelmä/Harju&Pöntinen.
20.6.2012 Iskelmä Oulun lähetykset aloitettiin Digitan Kiimingin radio- ja tv-asemalta, ja samalla aseman lähettimen voimakkuutta nostettiin yhdestä kilowatista kolmeen kilowattiin. Näin ollen kanavan kuuluvuusalue laajeni Oulun alueella merkittävästi ja lähetykset Digitan Oulun Nokelan radioasemalla päättyivät.
Kanavan taajuuksissa tapahtui muutoksia vuoden 2020 alussa ja 1.2.2022 kuuluvuusalue Satakunnassa supistui.
Palkinnot
Vuoden 2010 Radio Gaalassa Iskelmä palkittiin kategorioissa:
Vuoden 2011 Radio Gaalassa Iskelmä palkittiin kategorioissa:
Pauvres honteux
Pauvres honteux (ranskaa, suomeksi 'kainot köyhät', 'häveliäät köyhät') on sääty-yhteiskunnan aikaan kuuluva ilmaus, jolla viitattiin köyhiin, jotka arastelivat turvautua yhteiskunnan apuun, ja toisinaan sillä viitattiin erityisesti taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneisiin henkilöihin, jotka eivät aiemman asemansa tai säätynsä vuoksi voi turvautua yhteiskunnan apuun. Heidän auttamisekseen perustettiin erityisiä apujärjestöjä ja turvakoteja. Vaikka luokastaan pudonneille on ollut aina tarjolla erityisapua, nimitys on ollut käytössä erityisesti Ruotsissa, jossa oli 1800-luvun jälkipuolella Tukholmaan perustetut Asylet för pauvres honteux ja Sällskapet Vänner till pauvres honteux. Suomessakin termi on ollut käytössä vielä toisen maailmansodan jälkeen. Sillä on viitattu esimerkiksi venäläisiin emigrantteihin.
Pohjankorokoi
Pohjankorokoi eli aihkikoi (Elatobia montelliella) on aitokoihin kuuluva perhoslaji. Suomen lajiston kansallisissa uhanalaisarvioinneissa 2000 ja 2010 se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi (DD).
Koko ja ulkonäkö
Pohjankorokoi on harmaa pikkuperhonen. Etusiivet ovat harmaat rusehtavalla sävyllä ja niissä on harvakseltaan vaaleita suomuja. Sitä ei ole mahdollista erottaa ulkonäön perusteella korokoista (Elatobia fuliginosella), mutta koiraan genitaalit ovat tunnusomaiset. Naarasta ei tunneta. Perhosen siipiväli on 13 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Pohjankorokoin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Max von Schantz vuonna 1951 koirasyksilöstä, joka löytyi Muoniosta 30. kesäkuuta 1948. Laji tunnetaan toistaiseksi ainoastaan tästä yhdestä preparoidusta yksilöstä (holotyyppi).
Elinympäristö ja elintavat
Lajin elintavoista ei tiedetä mitään. Se elänee samaan tapaan männyllä kuin korokoi.
Perhonen on nimetty suomalaisen hyönteistieteilijä Justus Elias Montellin mukaan.
Bayfieldin piirikunta
220px|thumb|right|Bayfieldin piirikunnan sijainti Wisconsinin osavaltiossa Bayfieldin piirikunta on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli asukkaita 15 013. Hallinnollinen keskus on Yläjärven rannalla sijaitseva Washburn.
Maantiede
Bayfieldin piirikunta rajautuu idässä Ashlandin piirikuntaan, etelässä Sawyerin piirikuntaan, lounaassa Washburnin piirikuntaan ja lännessä Douglasin piirikuntaan. Piirikunnan pohjoinen osa on Yläjärven rantaa, ja Apostle Islands-nimisestä saariryhmästä kolme saarta kuuluu Bayfieldin piirikunnalle.
Bayfieldin piirikunnan pinta-ala on 5 288 km², josta 3 823 km² on maata ja 1 464 km² (27,69 %) vettä.
Venezuelan presidentti
Venezuelan presidentti on Venezuelan valtion ja hallituksen päämies sekä kansallisten asevoimien neljän osaston ylipäällikkö. Presidentti nimittää varapresidentin ja ministerit. Yksi virkakausi kestää kuusi vuotta. Aiemmin sama henkilö voitiin valita presidentiksi enintään kahdelle peräkkäiselle kaudelle, mutta tämä pykälä kumottiin kansanäänestyksessä vuonna 2009. Oppositiolla on vuoden 1999 lain perusteella oikeus järjestää kauden kolmen viimeisen vuoden aikana kansanäänestys presidentin alasastumisesta, mikäli he saavat tuekseen 20 prosenttiä äänioikeutetuista.
Etelä-Amerikan itsenäisyyssotien ja Suur-Kolumbian aikana vallinneen yleisen epäjärjestyksen johdosta alla olevassa luettelossa on vuosien 1814–1819 kohdalla aukkoja. Angosturan konferenssi nimitti Simón Bolívarin "Venezuelan tasavallan ylipäälliköksi" (Jefe Supremo de la República de Venezuela) vuosiksi 1819–1830.
Huomautuksia luettelosta
Ensimmäisessä sarakkeessa on ilmoitettu presidenttikauden järjestysluku. Sitten perustamisensa 1812, Venezuelan tasavallalla on ollut 70 presidenttikautta, alkaen Cristóbal Mendozasta. Toinen sarake ilmoittaa yhden henkilön yhden keskeytymättömän hallintokauden järjestysluvun. Esimerkiksi Juan Cristósomo Falcón hallitsi kahden kauden ajan joten hänen kohdalleen ensimmäiseen sarakkeeseen on merkitty 20. ja 21. presidenttikaudet, toiseen sarakkeeseen tämän olleen 19. keskeytymätön yhden hallitsijan kausi. Kolmas sarake listaa yksittäisen presidentin järjestysluvun. Useat alla listatut miehet ovat olleet väliaikaisia presidenttejä, varsinkin sisällissodan tai vallankaappauksen jälkimainingeissä. Mm. joidenkin näiden väliaikaisten valtakausien hyvin lyhyen keston johdosta muut luettelot Venezuelan presidenteistä saattavat jättää joitakin tässä mainittuja hallitsijoita pois. Sarakkeiden taustaväri kertoo presidenttien puoluetaustan.
Kankanai
Kankanai on Filippiineillä Luzonin saaren pohjoisosassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli. Sitä puhui vuoden 1990 väestönlaskennassa äidinkielenään 218,000 ihmistä.
Kankanai jaetaan keski- ja pohjoiskankanain murteisiin. Kieli on läheistä sukua bontokille ja muodostaa sen kanssa pohjoisluzonilaisiin kieliin kuuluvan bontok-kankanain alaryhmän.
Schwabing
Schwabing on Baijerin osavaltion pääkaupungin Münchenin pohjoisosassa sijaitseva hallintoalue. Se on jaettu osiin 4 (Schwabing-West) ja 12 (Schwabing-Freimann). Schwabing tunnetaan maineestaan kaupungin taiteilijakorttelina ja on yhä suosittu turistien ja paikallisten vierailukohde siellä sijaitsevien baarien, ravintoloiden ja klubien vuoksi.
Schwabingin Leopoldstraßella liikkuu paljon opiskelijoita, koska Münchenin suurimmat yliopistot Ludwig-Maximilians-Universität München ja Technische Universität München (TUM) sijaitsevat viereisellä Maxvorstadtin alueella. Schwabingin pohjoisosassa sijaitsee myös opiskelija-asuntoalue Studentenstadt.
Historiaa
Adolf Hitler muutti Müncheniin keväällä 1913 ja asettui asumaan vuokralle Schwabingiin. Tuolloin alueella asuivat myös kuuluisat taiteilijat Wassily Kandinsky ja Paul Klee.
Philippus Arabs
Marcus Julius Philippus (noin 200 – syys- tai lokakuu 249), usein Philippus Arabs (Philippus Arabialainen), oli Rooman keisari vuosina 244–249. Hän oli kotoisin pienestä kylästä Rooman Arabian ja Syyrian provinssien rajalta ja nousi keisariksi kun edellinen keisari Gordianus III kuoli epäselvissä olosuhteissa Persian vastaisen sotaretken aikana. Philippus ehti hallita Rooman valtakuntaa yli viisi vuotta ennen kuin sai surmansa Deciusta vastaan käydyssä taistelussa.
Schwabing
Historiaa
Unity Mitford, englantilainen seurapiirinainen ja Hitlerin ystävä ampui itseään Englantilaisessa puistossa syyskuussa 1939 protestina Ison-Britannian sodanjulistukselle Saksaa vastaan.
Philippus Arabs
Syntyperä ja ura ennen keisariutta
Marcus Julius Philippus syntyi pienessä kylässä Arabia Petraean provinssissa, nykyisen Shahban kaupungin alueella Syyriassa, noin 87 km Damaskoksesta etelään. Hänen synnyinpaikastaan ei tiedetä paljoa, mutta noustuaan myöhemmin keisariksi, Philippus perusti sen uudelleen itsensä mukaan Filippopoliin (lat. Philippopolis) kaupunkina ja aloitti siellä mittavan rakennuskampanjan. Hänen isästään Julius Marinuksesta tiedetään, että hän oli Rooman kansalainen ja huomattavassa asemassa. Eri antiikin lähteet nimittävät häntä vaihtelevasti arabisheikiksi tai rosvopäälliköksi. Marinus ilmeisesti kuoli ennen poikansa valtaannousua. Philippuksen äidistä ei tiedetä mitään, mutta hänellä oli veli, Gaius Julius Priscus. Noin vuoden 230 paikkeilla Philippus meni naimisiin Marcia Otacilia Severan kanssa. Vuonna 238 parille syntyi poika, joka sai nimekseen Marcus Julius Severus Philippus. Myös Philippuksen uran kehitys on hämärän peitossa lähes 40 vuoden ikään asti, mutta sitä on varmasti auttanut hänen veljensä Priscuksen menestyksekäs ura. Priscus nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi keväällä 242.