cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brian Dunkleman
pienoiskuva|Brian Dunkleman vuonna 2009. Brian James "B Dawg" Dunkleman (s. 25. syyskuuta 1971, Ellicottville, New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä, joka juonsi ensimmäisellä kaudella American Idolissa Ryan Seacrestin kanssa. Toisesta kaudesta alkaen Ryan Seacrest on juontanut yksin American Idolia.
Kajsa Bergqvist
Kajsa Margareta Bergqvist (s. 12. lokakuuta 1976 Sollentuna, Ruotsi) on entinen ruotsalainen korkeushyppääjä, maailman- ja Euroopan mestari sekä olympiamitalisti.
Bergqvist vietti lapsuutensa Sollentunassa yhdessä isänsä, äitinsä ja isoveljensä kanssa. Hän harrasti monia lajeja, muun muassa jalkapalloa, lentopalloa, sulkapalloa, uintia ja maastohiihtoa. Kymmenvuotiaana hän siirtyi yleisurheilun pariin, ja harrasti siinäkin useampia lajeja 15 ikävuoteen saakka, jolloin alkoi keskittyä täysipainoisesti vahvimpaan lajiinsa, korkeushyppyyn. Tuolloin hänen seuransa Turebergs FK:n valmentajaksi tuli Bengt Jönsson.
Vuonna 1994 Bergqvist voitti nuorten MM-hopeaa, 1995 nuorten EM-hopeaa ja 1997 alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 1995 sisäratojen MM-kisoissa Barcelonassa hän oli 13. ja samana kesänä Göteborgin MM-kisoissa hän karsiutui finaalista.
2000 sisäratojen EM-kilpailuissa hän voitti kultamitalin tuloksella 200. Samana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 199. 2001 sisäratojen MM-kisoissa maaliskuussa Lissabonissa hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 200. Samana vuonna elokuussa ulkoratojen MM-kisoissa Edmontonissa hän sijoittui pronssille tuloksella 197.
2002 halli-EM-kisoissa Wienissä Bergqvist saavutti hopeaa tuloksella 195, mutta saman vuoden elokuussa Münchenin EM-kisoissa hän voitti Euroopan mestaruuden tuloksella 198. Maaliskuussa 2003 halli-MM-kisoissa Birminghamissa Bergqvist saavutti jo toisen sisäratojen MM-kultansa tuloksella 201. Saman vuoden elokuussa Pariisin MM-kisoissa hän oli jälleen pronssilla.
Bill Aucoin
200px|thumb|Bill Aucoin vuonna 2008 William "Gui" Aucoin (tai Bill Aucoin) (29. joulukuuta 1943 – 28. kesäkuuta 2010 ) oli yhdysvaltalainen musiikkimanageri. Hän manageroi uransa aikana useita yhtyeitä. Tunnetuin niistä oli KISS, jota Aucoin manageroi vuosina 1973–81. Aucoin hoiti myös yhtyeen laajaa oheistuotebisnestä, joka levisi suuremmaksi kuin minkään muun artistin siihen mennessä.
Kajsa Bergqvist
2004 alkuvuodesta Bergqvistille tehtiin jalkaleikkaus. Kun hän testasi heinäkuussa hyppykuntoaan Båstadissa, hän loukkasi vasemman akillesjänteensä ja oli loppukauden sivussa. Näin häneltä jäivät väliin Ateenan olympiakisat ja seuraavan talven hallikausi.
Bill Aucoin
Tunnettuja Aucoinin suojatteja ovat myös Billy Idol (vuosina 1982–1984) ja Manowar (yhden kiertueen ajan 1981). Syksystä 2006 lähtien Aucoin toimi muun muassa suomalaisen Lordin managerina. Bill Aucoin menehtyi 28. kesäkuuta 2010 syöpään kotonaan Floridassa.
Kajsa Bergqvist
Kesäksi 2005 Bergqvist kuntoutui ja huipensi kautensa maailmanmestaruuteen Helsingin MM-kisoissa tuloksella 202.
4. helmikuuta 2006 Arnstadtissa Saksassa Bergqvist hyppäsi uudeksi sisäratojen maailmanennätykseksi 208 cm. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 201 cm.
Bergqvist ilmoitti 7. tammikuuta 2008 lopettavansa uransa.
Bergqvist on ollut naimisissa ohjaaja-näyttelijä Måns Herngrenin kanssa. Vuosina 2011–2014 hän seurusteli Kristina Norrbyn kanssa. Bergqvist avioitui vuonna 2016 Hanna Havnen kanssa.
Urheilu-uransa jälkeen Bergqvist on toiminut kommentaattorina SVT:n lähetyksissä Timanttiliigasta.
Maarianhaminan lentoasema
Maarianhaminan lentoasema  on Ahvenanmaan ainoa kaupallisessa käytössä oleva lentoasema. Se sijaitsee Jomalan kunnassa kolme kilometriä Maarianhaminan keskustasta pohjoiseen. Vuonna 2016 lentoaseman kautta kulki 59 544 matkustajaa.
Finavia valitsi Maarianhaminan lentoaseman vuoden lentoasemaksi 2009.
Kiitotie
Lentoasemalla on yksi 1 903 metriä pitkä kiitotie (03/21). Kiitotiellä on ILS-mittarilähestymisjärjestelmä.
Historia
Lentoasema otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1937, ja säännöllinen lentoliikenne alkoi vuonna 1940. Asema- ja lennonvarmistusrakennus, pysäköintialue ja lentoasemalle johtava tulotie valmistuivat 1960-luvulla.
Maarianhaminan lentoturma
Lentoasemalla sattui vakava onnettomuus 8. marraskuuta 1963, kun Aeron reittilennolla ollut DC-3-lentokone OH-LCA putosi maahan lähestymisen aikana noin puolitoista kilometriä ennen kiitotien alkua. 22 ihmistä sai surmansa.
Kimmo Jarva
Kimmo Petteri Jarva (s. 10. maaliskuuta 1969 Tampere) on Lappeenrannan kaupunginjohtaja. Hän aloitti virassaan joulukuun puolivälissä 2011. Jarva valmistui hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1995. Hän toimi Vihdin kunnanjohtajana vajaat kolme vuotta joulukuuhun 2011 asti, jota ennen hän oli Karjalohjan kunnansihteerinä 1995–1997, Padasjoen vs. hallintojohtajana 1997, Säkylän kunnansihteerinä 1997–1999, Taipalsaaren kunnanjohtajana 2000–2003 sekä Kurikan kaupunginjohtajana 2003–2009. Jarvalla on kaksi lasta.
Luotsinmäki
Luotsinmäki on Porin 49. kaupunginosa ja se sijaitsee kaupungin keskustaajaman luoteisosassa valtatie 8:n pohjoispuolella ja Kokemäenjoen itäpuolella. Ympäristöltään se on maaseutumainen, tasaisten peltoaukeiden keskellä sijaitseva harvaan rakennettu pientaloalue. Luotsinmäellä sijaitsee joen rannalle pääosin 1950- ja 1960-luvuilla rakennettu kesähuvilayhdyskunta ja Porin kaupungin keskusjätevedenpuhdistamo. Alueella sijaitsi aiemmin myös kaatopaikka ja tanssilava, joka paloi 90-luvulla.
Luotsinmäelle ollaan myös rakentamassa crossirataa, joka valmistuu vuoden 2008 kesään mennessä. Luotsinmäellä on myös Porin vinttikoirarata.
Steve Guolla
Stephen "Steve" Guolla (s. 15. maaliskuuta 1973 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Juniorivuodet
Guolla pelasi juniorivuotensa Michigan State Universityn joukkueessa NCAA:ssa, jossa hän teki neljässä kaudessa 156 ottelussa tehot 62 + 125 = 187. Hyvistä suorituksista huolimatta Guollaa ei koskaan varattu NHL:n varaustilaisuudessa, jonka takia hän jäi pitkäksi aikaa yliopiston joukkueeseen. Uusi mahdollisuus ammattilaisuuteen hänelle tarjoutui, kun Ottawa Senators varasi hänet kolmantena viimeisessä NHL:n täydennysvarauksessa 1994. Saman tien Guolla pakkasi varusteensa, ja matkusti AHL-liigan Prince Edward Island Senatorsin riveihin, joka oli Ottawan farmiseura. Hän teki kaudella 1995–1996 runkosarjassa 72 ottelussa tehot 32 + 48 = 80. Pudotuspeleissä hän pelasi 3 ottelua, mutta ei saavuttanut yhtään tehopistettä.
NHL-ura
1996–1997 San Jose Sharks hankki Guollan pelioikeudet ja hän pääsi pelaamaan ensimmäiset pelinsä NHL:ssä. Osan kaudesta hän pelasi kuitenkin San Josen farmissa AHL-liigan Kentucky Thoroughbladesissa. Seuraavalla kaudella hän sai pelasi San Josessa vain seitsemän ottelua. Pääosa kaudesta kului Kentuckyn riveissä, eikä peliaika NHL:n puolella parantunut 1998–1999-kaudellakaan.
Guollan ura kääntyi nousuun, kun San Jose myi hänet Tampa Bay Lightningiin. Hän pelasi koko kauden NHL:ssä, joskin kesken kauden siirtyi Tampa Baystä Atlanta Thrashersiin. Kausi 2000–2001 oli Guollan uran paras NHL:ssä. Hän pelasi 63 ottelua, joissa teki tehot 12 + 16 = 28. Kauden jälkeen Guolla siirtyi vapaana agenttina New Jersey Devilsiin, jossa hän sai farmikomennon. Hän pelasi kauden New Jerseyn farmijoukkueessa Albany River Ratsissa lupaavasti, ja kesken seuraavan kauden hänet nostettiin New Jerseyn kokoonpanoon. Pelit loppuivat kuitenkin pahoihin selkävammoihin. Hän yritti vielä seuraavan kauden pelata Albanyssä, mutta jatkuvat selkävammat pakottivat lopettamaan.
Ura Euroopassa
Kaudeksi 2004–2005 Guolla yritti paluuta pelaamalla Sveitsin Nationalliga A:n Kloten Flyersissa. Hän pelasi vain kaksitoista ottelua selkävammansa vuoksi, joka ei osoittanut vieläkään parantumisen merkkejä. Seuraavan kauden hän pelasi DEL-liigassa Hannover Scorpionsissa Saksassa. Kausi oli hieman ehjempi, ja selkä oli jo parempi. Vaatimattomien tehojensa vuoksi hän ei kuitenkaan jatkanut Scorpionsissa.
Kaudeksi 2006–2007 Guolla teki sopimuksen SM-liigan HIFK:n kanssa, ja hänen uransa lähti uudelleen nousuun. Hän oli HIFK:n avainpelaajia koko kauden, ja oli liigan pistepörssin viides. Toinen kausi oli kuitenkin huomattavasti vaikeampi, eikä pisteitä kertynyt enää niin paljoa. Ensimmäisellä HIFK-kaudellaan liigan syöttöpörssin voittanut 45 syöttöpisteellään voittanut Guolla sai toisella kaudellaan pisteitä 15+25. Kaudeksi 2008–2009 Guolla siirtyy yhdessä toisen HIFK:n pohjoisamerikkalaisen Rem Murray kanssa Itävallan-liigan HC TWK Innsbruckin joukkueeseen.
Kaijanlampi (Keuruu)
Kaijanlampi on Keski-Suomessa Keuruulla ja Mänttä-Vilppulassa Korpelanperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Poikkeleenpuron valuma-alueeseen (35.656) se kuuluu.
Mosambikin lippu
thumb|Mosambikin lippu thumb|Vuosina 1975–1983 käytössä ollut Mosambikin lippu Mosambikin lipussa on vihreä, musta ja keltainen horisontaaliraita, joiden väleissä on kapeat raidat valkoista. Vasemmassa reunassa on punainen kolmio, jossa on keltainen viisisakarainen tähti. Tähden päällä on avonainen kirja, jonka päällä ovat kuokka ja Kalašnikov-rynnäkkökivääri ristittyinä. Lipun kylkien suhteet ovat 2:3.
Lipun vihreä raita symboloi maataloutta, musta Afrikkaa, keltainen mineraaleja ja valkoiset raidat rauhaa. Punainen kolmikulma kuvaa Mosambikin tasavallan itsenäisyyden puolesta käytyä taistelua. Lipussa esiintyvä rynnäkkökivääri kuvastaa sotilaita, kirja älymystöä ja kuokka talonpoikia. Keltainen tähti kuvaa sosialismia ja kansainvälistä solidaarisuutta.
Mosambikin alkuperäinen lippu perustui Frelimon, Mosambikin vapautusrintaman, puoluelippuun. Nykyiselleen Mosambikin lippu muutettiin vuonna 1983. Mosambikin lippu on Guatemalan lipun lisäksi ainoa kansallislippu, jossa on kuvattu nykyaikainen ase. Kalašnikov-rynnäkkökivääri symboloi maan itsenäisyyden alkuajan sotaisuutta. Rauhan palattua on käyty keskustelua rynnäkkökiväärin ja tähden poistamisesta lipusta.
Tampere Cup
Tampere Cup teki paluun elokuussa 2015 Decens Tampere Cup -nimellä. Ilveksen ja Tapparan lisäksi turnaukseen osallistui Helsingin IFK ja Turun Palloseura. Turnaus oli kaksipäiväinen ja turnauksen lopulta voitti Helsingin IFK.
Turnaus järjestettiin myös elokuussa 2016. Tuolloin voittoa juhli Tappara kaaten finaalissa TPS:n 1-0 Jere Karjalaisen maalilla. Pronssiottelussa Ilves voitti HIFK:n 2-1 voittolaukauskilpailun jälkeen. Varsinainen peliaika päättyi 1-1.
Elokuun 2017 Tampere Cupiin osallistuvat Tapparan ja Ilveksen lisäksi HIFK sekä Pelicans.
Vuoden 2018 Tampere cupiin osallistui samat joukkueet kuin viime vuonnakin. Tappara voitti turnauksen jo kolmatta kertaa peräkkäin kukistamalla finaalissa HIFK:in 4-0.
Vuoden 2021 Tampere cupiin osallistui Tapparan ja Ilveksen lisäksi tällä kertaa KooKoo ja HPK. Turnauksen pelipaikkana toimi poikkeuksellisesti Tesoman jäähalli.
Vuoden 2022 Tampere cupiin osallistui Tapparan ja Ilveksen lisäksi tällä kertaa HPK ja JYP. Turnauksen pelipaikkana toimi ensimmäisen kerran ikinä Nokia Arena. Tappara voitti koko turnauksen jättämällä HPK:n hopealle ja Ilveksen pronssille.
Vuoden 2023 Tampere cupiin osallistuu Tapparan ja Ilveksen lisäksi tällä kertaa Timrå IK ja Ässät.
Portugalin lippu
Portugalin lippu on Portugalin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 30. kesäkuuta 1911.
Lipun mittasuhteet ovat 2.3. Vihreä palkki on leveydeltään 2:5 ja punainen 3:5. Palkkien taitekohdassa on maan vaakuna, joka on ollut lähes jokaisessa Portugalin historian aikana käytetyssä lipussa. Kilven alla on taivaanpalloa havainnollistava armillaaripallo (eräs tähtitieteellinen koje), joka on liitetty lippuun kuvastamaan maan suuria merenkulkuperinteitä. Lipun vihreä väri kuvaa toivoa ja punainen vallankumousta.
thumb|Portugalin lippu 1830-1910 thumb|Portugalin vanhin lippu (käytössä [[1095–1143) muistuttaa huomattavasti Suomen lippua. ]]
Hyvelänviiki
Hyvelänviiki on Porin 54. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustaajaman pohjoisosassa, valtatie 8:n itäpuolella. Viereiset kaupunginosat ovat Hyvelä koillisessa, Lotskeri ja Toejoki idässä, Pormestarinluoto etelässä sekä Luotsinmäki lännessä.
Miljööltään Hyvelänviiki on pieni, pääosin omakotitaloista koostuva kaupunginosa, joka rakennettiin 1990-luvun alun lama-aikana. Lähimmät palvelut sijaitsevat Toejoella ja Pormestarinluodossa.
Iso Ristilampi (Keuruu)
Iso Ristilampi on Keski-Suomessa Keuruulla ja Mänttä-Vilppulassa Korpelanperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 9,0 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Poikkeleenpuron valuma-alueeseen (35.656) se kuuluu.
Elokuvavuosi 2001
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 2001 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia. Vuoden katsotuin elokuva Suomessa oli Rentun ruusu noin 350 000 katsojalla.
Kotimaiset elokuvat
Katsotuimmat kotimaiset elokuvat Suomessa vuonna 2001.
Justin Kientega
pienoiskuva Justin Kientega (s. 7. heinäkuuta 1959) on burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Koudougoun hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1987 ja nimitettiin Ouahigouyan hiippakunnan piispaksi 2. helmikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philippe Ouédraogo, jota avustivat Séraphin François Rouamba ja Basile Tapsoba.
Volvo P1900
pienoiskuva|250px|Volvo P1900 Sport Cabriolet 1956 pienoiskuva|250px|Volvo P1900:n moottori. Volvo P1900 on lasikuitukorinen kaksipaikkainen Volvon urheilumalli. Sitä valmistettiin vuosien 1956 ja 1957 välillä viiden prototyypin lisäksi vain 68 kappaletta.
Tekniikaltaan Volvo PV444:ään pohjautuva putkirunkoinen avoauto oli kuitenkin niin heikkolaatuinen, että Volvon johtajaksi vuonna 1956 tullut Gunnar Engellau lopetti auton valmistuksen välittömästi ajettuaan viikonlopun tehtaalta lainaamallaan P1900:lla.
Volvo P1900:n seuraaja oli huomattavasti paremmin menestynyt, 1960-luvun televisiosarjan mukaan Pyhimys-Volvona tunnettu Volvo P1800.
Parfyymi (kirja)
Parfyymi on Patrick Süskindin kirjoittama saksalainen romaani vuodelta 1985. Kirjaa on myyty maailmanlaajuisesti 15 miljoonaa kappaletta ja teos on käännetty 45 kielelle.
Juoni
Jean-Baptiste Grenouille (ransk. sammakko) syntyy 1738 keskellä löyhkäävää kalatoria Pariisissa. Hänellä on poikkeuksellisen ylikehittynyt hajuaisti, mutta hänellä ei ole kuitenkaan lainkaan ominaistuoksua. Haisevassa kaupungissa tätä ei huomaa juuri kukaan muu, paitsi hänen ensimmäinen imettäjä Jeanne Bussie, joka on veloittanut vastasyntyneen huostaan ottaneelta Saint-Marrin luostarilta kolme frangia viikossa. Hajuaistinsa menettäneen neiti Gaillardin hoivissa siihen asti kasvanut 8-vuotias orpopoika myydään 15 frangilla työläiseksi nahkuri Grimalille, kun elatusmaksut luostarilta lakkaavat. Kaikki kaupungin hajut opittuaan Grenouille havaitsee 13-vuotiaana yllättäen ihanan tuoksun, joka tulee nuoresta tytöstä. Saadakseen haistella häntä kylliksi hän kuristaa tämän. Hän päättää oppia valmistamaan tuoksuja ja hankkiutuu varta vasten viemään valmiita nahkoja parfyrmööri Baldinille.
Kun aiemman menestyksensä menettänyt parfyymöri Baldini huomaa, että nahkurin apupoika pystyy muistamaan minkä tuoksuyhdistelmän vain, hän ostaa tämän 20 livrellä nahkurilta oppipojakseen. Grenouille jäljentää kilpailijan muotiparfyymin, parantelee sitä ja luo satamäärin uusia menestystuoksuja. Baldinin luona Grenouille oppii muiden monien parfyymituotteiden valmistustaitojen ohella tislauksen menetelmän ja saa sattumalta tietää Baldinilta että tuoksuja voidaan saada talteen muillakin metodeilla. Grenouille saa 18-vuotiaana kisällin arvon, 25 frangia ja poistuu Pariisista.
Matkallaan pois Pariisista Grasseen Grenouille alkaa inhota ihmisten hajuja ja eristäytyy seitsemäksi vuodeksi syrjäiseen luolaan Plomb du Cantal -nimisen tulivuoren huipulla Auvergnessä. Hän huomaa luolassa oltuaan, että ei tuoksu itse yhtään miltään ja että hänen pitää hankkia ominaistuoksu, jotta muut ihmiset huomaavat hänet. Montpellierissä markiisi de la Tailland-Espinasse kiinnostuu hänestä, koska on kuullut aidosta 'villi-ihmisestä'. Hän haluaa soveltaa fluidaaliteoriaansa eli 'fluidum letale' metodiaan Grenouilleen ja saada hänestä sivistynyt ihminen. Grenouille alkaa valmistaa tuoksuja, joilla hän voi naamioida itsensä muitten ihmisten pariin sopivaksi. Poistuessaan markiisin luota hänellä on 50 louisdoria kukkaistuoksuistaan.
Grenouille hankkiutuu oppipojaksi parfyymipääkaupunki Grasseen madame Arnulfin verstaaseen oppiakseen enfleurage-metodin eli kylmäuuttamisen, jolla kukkien tuoksuja voidaan säilöä rasvaan. Hän alkaa murhata nuoria neitsyitä, jotta saisi heidän tuoksunsa säilymään ikuisesti. Hän kerää nuorista neitsyistä tuoksuja, joilla voisi luoda maailman mahtavimman parfyymin. Tämän parfyymin avulla hän saisi ominaistuoksun, jota koko maailma rakastaisi.
Elokuvasovitus
Kirjasta on sovitettu samanniminen elokuva vuonna 2006. Tom Tykwerin ohjaaman elokuvan pääosia näyttelevät Ben Whishaw, Rachel Hurd-Wood, Dustin Hoffman ja Alan Rickman. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli tammikuussa 2007.
Tuulikylä
Tuulikylä on Porin 78. kaupunginosa ja se sijaitsee kaupungin keskustaajaman koillisosassa. Viereiset kaupunginosat ovat Ruosniemi koillisessa ja idässä, Murtosenmutka etelässä, Toejoki lounaassa, Lotskeri lännessä ja Hyvelä luoteessa.
Tuulikylässä on sijainnut pieni maaseutumainen rintamamiestaloyhdyskunta 1950-luvulta lähtien, ja alueen välittömään läheisyyteen Ruosniemen kaupunginosan puolelle rakennettiin 1980-luvulla laaja pientaloalue. Varsinainen kaupunginosa Tuulikylästä tuli vasta 2000-luvun alussa, jolloin sinne laadittiin asemakaava.
Murtosenmutka
Murtosenmutka on Porin 50. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustaajaman pohjoisosassa, Kokemäenjoen pohjoispuolella. Sen viereisiä kaupunginosia ovat Tuulikylä pohjoisessa, Ruosniemi koillisessa, Isojoenranta idässä sekä Toejoki lännessä. Pohjoisessa alue rajautuu puistoalueeseen ja ojaan, joka on melko mutainen. Ojan varressa sijaitsee pumppuasema, joka pumppaa alueen hulevedet kyseiseen ojaan.
Murtosenmutka on 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu pientaloalue, jonka rakennuskanta on pääasiassa omakotitaloja. Alueen kadut on nimetty eri lintulajien mukaan, esimerkkeinä Kotkantie, Peltopyyntie ja Keltasirkuntie. Alue on laajenemassa etelässä oleville pelloille, joille rakennetaan uusia omakotitaloja.
Murtosenmutkan ainoat palvelut ovat nykyisin K-Market ja SEO-kylmäasema. K-Marketin rakennuksessa on alun perin toiminut K-kauppa Kujansuu. 1980-luvulla alueella oli kaupan lisäksi kioski, joka sijaitsi juuri "mutkassa". Myöhemmin samassa rakennuksessa oli vaihtuvien yrittäjien pitämä baari. Niiden toiminta loppui kuitenkin jo 1990-luvulla. Muuta mainitsemisen arvoista alueella on alun perin 1980-luvun alussa rakennettu leikkipuisto, jota nykyaikaistettiin 2000-luvun vaihteessa. Talvisin on leikkipuiston viereisellä kentällä voinut harrastaa luistelua, mutta nykyään kentän hoito on kaupungin säästötoimien vuoksi melko vähäistä.
Chanda Mwaba
Chanda Mwaba (s. 2. lokakuuta 1988) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Mwabaa on kutsuttu kenties lahjakkaimmaksi Suomessa pelanneeksi 18-vuotiaaksi. Hän on tunnettu erityisesti taitavista harhautuksistaan ja hän toimii myös rangaistuspotkujen antajana. Hän tuli Rovaniemelle Zeddy Sailetin avustuksella talvella 2007 yhdessä kolmen muun sambialaisen Chileshe Chibwen, Stephen Kundan ja Derik Sailetin kanssa antamaan näyttöjä. Kaikki paitsi Derik Saileti solmivat sopimuksen Rovaniemen Palloseuran kanssa. Mwaban sopimus on nelivuotinen ja ulottuu kauteen 2010 asti. Mwaba on pelannut aiemmin Sambian pääsarjan Power Dynamoissa ja esiintynyt myös Sambian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Kauden 2007 päätyttyä RoPS jatkoi Mwaban sopimusta kauteen 2012 asti.
Valkeisenlampi (Mänttä-Vilppula)
Valkeisenlampi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Ristimäen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Chanda Mwaba
15. marraskuuta 2008 RoPS ilmoitti Chanda Mwaban liittyneen yhdessä Stephen Kundan kanssa lainalle loppukaudeksi Power Dynamosiin.
Valkeisenlampi (Mänttä-Vilppula)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. .
Chanda Mwaba
12. heinäkuuta 2009 ottelussa Jaroa vastaan, Mwaba syötti RoPS:n maaleista neljä. Hän myös syötti rangaistuspotkuun johtaneen tilanteen pelissä. Rovaniemen Palloseura voitti ottelun 5–3.
Valkeisenlampi (Mänttä-Vilppula)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Poikkeleenpuron valuma-alueeseen (35.656) se kuuluu.
Johnson
Varsinkin Ruotsissa ja Suomessa nimi esiintyy myös kirjoitettuna Johnsson.
Chanda Mwaba
Mwaba ja kahdeksan muuta pelaajaa sai potkut Rovaniemen Palloseurasta keväällä 2011 vedonlyöntiskandaalin vuoksi. Hän sai skandaaliin liittyen vuoden ja kahdeksan kuukauden vankeustuomion lahjuksen ottamisesta elinkeinotoiminnassa.
Johnson
Henkilöitä
thumb|Nancy Johnson.
Chanda Mwaba
Kaudella 2021 Chanda Mwaba palasi pelikentille FC Melodyn paidassa, jossa pelaa edelleen.
Wonder Mike
Wonder Mike (oik. Michael Anthony Wright, s. 30. huhtikuuta 1957) on yhdysvaltalainen hip hop -muusikko. Hän on osa yhtyettä nimeltä The Sugarhill Gang. Sugarhill Gang nousi Yhdysvaltain ja koko maailman tietoisuuteen noustessaan vuonna 1979 Yhdysvaltain pop-listan sijalle 36 kappaleellaan Rapper's Delight. Wonder Mike tunnetaan erityisesti Rapper's Delightin alussa olevasta riimistä See I am Wonder Mike and I'd like to say hello: to the black to the white, the red and the brown, the purple and yellow
Rimmi (Keuruu, Lammasperä)
Rimmi on Keski-Suomessa Keuruulla Keuruun taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kivijärven alueeseen (35.661) se kuuluu.
Kaltevan pinnan argumentti
Kaltevan pinnan argumentti on argumentoinnin muoto, jossa jotain ehdotusta vastustetaan keksimällä sille huonosti perusteltu seuraus tai seurausten ketju, joka päättyy johonkin epätoivottavaan asiaan.
Luís de Camões
thumb|200px|Luís de Camões Luís Vaz de Camões (1524 t. 1525 Lissabon, Portugali – 10. kesäkuuta 1580 Lissabon, Portugali ) oli portugalilainen runoilija, joka kirjoitti muun muassa maan kansalliseepoksen Os Lusíadasin.
Kaltevan pinnan argumentti
Kaavamaisesti kaltevan pinnan argumentti voidaan esittää seuraavasti:
Luís de Camões
Elämänvaiheet
Camões syntyi Chavesissa Simão Vaz de Camõesin ja Anna de Sá e Macedon pojaksi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän menetti vanhempansa jo varhain mutta pääsi kasvattilapseksi perheeseen, jossa hän sai alkeisopetuksen.
Kaltevan pinnan argumentti
Väitetyssä seurausten ketjussa voi olla vain yksi linkki, jossa vastustettavasta ehdotuksesta hypätään suoraan väitettyyn epätoivottavaan seuraukseen, ilman välivaiheiden erittelyä. Seuraukseen voidaan myös mennä usean välivaiheen kautta, jossa A:sta seuraa B, josta seuraa C ja niin edelleen. Tavallisesti käytetyssä muodossaan kaltevan pinnan argumenttiin sisältyy lausumaton oletus, että huonot, äärimmäiset seuraukset todella toteutuvat välttämättä tai todennäköisesti.
Luís de Camões
Elämänvaiheet
Camões opiskeli mahdollisesti yliopistossa Coimbrassa, missä hänen setänsä toimi pappina, ja perehtyi antiikin ja renessanssin kirjallisuuteen. Hän perehtyi myös maantieteeseen, historiaan ja luonnontieteeseen. Opintonsa hän rahoitti toimimalla kotiopettajana.
Kaltevan pinnan argumentti
Suomen kielessä kaltevan pinnan argumentin idea tiivistyy sanonnassa ”Jos antaa pirulle pikkusormen, se vie koko käden”.
Luís de Camões
Elämänvaiheet
Camões siirtyi vuonna 1542 Lissaboniin. Hänen elämänsä siellä oli täynnä dramatiikkaa, kuten skandaaleja ja liikkumista epämääräisissä piireissä. Hän haavoitti miekallaan naamiaisissa erästä hovimiestä, joka riiteli hänen ystävänsä kanssa. Siksi hän joutui vankilaan, josta hän vapautui luvattuaan lähteä sotapalvelukseen Portugalin merentakaisille alueille.
Kaltevan pinnan argumentti
Esimerkki kaltevan pinnan argumentoinnista on, jos henkilö vastustaa autoilijoiden turvavyöpakkoa sillä perusteella, että seuraavaksi ihmisille varmasti määrätään turvavyöt makuuhuoneisiinkin, jotta he eivät putoaisi sängystä ja loukkaisi itseään, ja sitten ollaankin jo orwellilaisessa valvontayhteiskunnassa.
Luís de Camões
Elämänvaiheet
Camões palveli 1550-luvulla sotilaana Intiassa, Macaossa ja Mosambikissa ja palasi Lissaboniin vasta 1570. Intiassa hän asui etupäässä Goan kaupungissa, missä oleskeli tuhansia seikkailijoita ja onnenonkijoita. Hänen mielestään elämä kaupungissa oli niin siivotonta, että sen hallitsijattarena oli ”Baabelin portto”. Hänellä itselläänkin oli sinä aikana monia seikkailuja. Samaan aikaan hän kuitenkin koko ajan kirjoitti ja sai valmiiksi pääteoksensa, löytöretkieepoksen Os Lusíadasin.
Kaltevan pinnan argumentti
Tällainen argumentti on argumentointivirhe silloin, kun väitetyssä seurausten ketjussa on yksikin kiistanalainen syy- ja seurausyhteys, jota ei perustella, tai kun tällaisen yhteyden perusteet ovat asiaankuulumattomia tai riittämättömiä.
Hyvin perusteltuina pitkätkin syy- ja seurausketjut sen sijaan ovat täysin päteviä, ja niistä vedettävä johtopäätös oikeutettu eikä kaltevan pinnan argumentti. Oikeutetummaksi tällaisen argumentoinnin voi tehdä myös kutsumalla väitettyjä seurauksia vain mahdollisiksi tai todennäköisiksi, mutta ei varmoiksi. Myöskään jonkin ehdotuksen vastustaminen sillä perusteella, että se luo ennakkotapauksen, johon myöhemmin tullaan epätoivotusti vetoamaan, ei ole kaltevan pinnan argumentti, ellei siihen sisälly virheellinen vastaavuuden oletus.
Luís de Camões
Elämänvaiheet
Camões kuoli ruttoon Lissabonissa 10. kesäkuuta 1580, jota vietetään Portugalin kansallispäivänä. Hänen viimeisinä elinvuosinaan oli jo nähtävissä, että Portugalin suurvalta-aika päättyy, ja tällöin hän näki kansansa tulevaisuuden varsin synkäksi. Eräässä jälkimaailmalle säilyneessä kirjeessä hän kirjoittaa: ”Minä en kuole ainoastaan isänmaassani, vaan myös sen mukana.”
Tuotanto
Camõesin pääteos, runoelma Os Lusíadas, julkaistiin vuonna 1572. Hän kirjoitti sen sotapalveluksessa Aasiassa. Hän sulauttaa siinä taitavasti yhteen hyvän ihmistuntemuksensa, kulttuuritaustansa ja elämänkokemuksensa. Teoksen nimi tarkoittaa portugalilaisia, ja isänmaanystävät ovat kiintyneet siihen syvästi. Teoksen aihe on Vasco da Gaman ensimmäinen matka Intiaan. Vaikka Vasco da Gama purjehtii useisiin satamiin, hän ei saa solmituksi kiinteitä kauppasuhteita paikallisten kanssa. Teoksessa on myös Homerokseen viittaavia myyttisiä aineksia. Bacchus yrittää estää matkan onnistumisen, mutta lopulta Venus kääntää huonon onnen. Vertauskuvallisesti teos laajenee kertomukseksi koko Portugalin kansasta ja sen vaiheista.
Osia Os Lusíadasista' on suomennettu antologiassa Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY, 1954, otsikolla Lusiadit). Myöhemmin Camões julkaisi Petrarcalta omaksumaansa runomittaan kirjoitettua lyriikkaa, jossa hän kuitenkin säilyttää omintakeisen tyylinsä.
Monk
Monk voi tarkoittaa seuraavia:
Agathius
pienoiskuva|Pyhän Agathiuksen marttyyrikuolema, tuntemattoman tekijän maalaus 1600-luvulta [[Toledosta]] Pyhä Agathius (kreikaksi Ακακιος Akakios, myös Acacius, Achatius tai Agathonas) oli legendojen mukaan kappadokialainen kristitty sadanpäämies, joka koki marttyyrikuoleman v. 303 tai 304.
Hänen muistopäivänsä on 7. toukokuuta, aiemmin 8. toukokuuta, mitä pidetään hänen kuolinpäivänään. Hänen pyhäinjäännöksensä siirrettiin v. 630 etelä-Italiaan Squillacen kaupunkiin. Tämän siirron muistopäivää vietetään 16. tammikuuta.
Agathius on yksi neljästätoista hädässäauttajasta, ja häneltä pyydettiin apua pääkipuun.
Legenda
Legendan mukaan Agathius oli kreikkalaista syntyperää oleva roomalainen sotilas, joka pidätettiin kristittynä Traakian Perinthoksessa, ja kuljetettiin Byzantioniin tuomittavaksi. Siellä häntä ruoskittiin ja kidutettiin, mutta hän pysyi lujana uskossaan. Lopulta hänet mestattiin.
Peter Kwaku Atuahene
Peter Kwaku Atuahene (s. 25. syyskuuta 1956) on ghanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sunyanin hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1986 ja nimitettiin Goason hiippakunnan piispaksi 24. lokakuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.
Aïr
thumb|250px|Satelliittikuva Aïrvuorten alueelta
Vuoristoa halkovat syvät laaksot. Laaksoissa on jonkin verran kasvillisuutta, joten tuaregit harjoittavat niissä paimentolaisuutta. Alueelta kaivetaan uraania ja muita mineraaleja. Aïr on tunnettu 6000-luvulta eaa. noin vuoteen 1000 eaa. tehdyistä kalliomaalauksistaan ja -kaiverruksistaan. Aikaisemmin Aïr oli laidunaluetta, mikä on nähtävissä karjaa ja suuria nisäkkäitä kuvaavista maalauksista. 3000-luvulla eaa. aavikko alkoi kuitenkin levitä ja tuaregit muuttivat alueelle pohjoisesta. Myöhempi taide kuvaa sotaa: hevosia ja sotavaunuja. Erityisen kuuluisa on Daobusista vuonna 1999 löydetty viisi metriä korkea kirahvia kuvaava kaiverrus. Vuonna 1991 osa Aïrvuorista liitettiin yhdessä Ténérén kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon nimellä Aïrin ja Ténérén luonnonsuojelualue.
MIS Quarterly
Management Information Systems Quarterly eli MIS Quartely on yhdysvaltalainen vertaisarvioitu akateeminen julkaisu. Sen aihealueita ovat johdon raportointijärjestelmät (Management Information System) ja informaatioteknologia. (IT) Lehti ilmestyy neljännesvuosittain. Sen katsotaan yleisesti olevan toinen kahdesta alan arvostetuimmasta julkaisusta.
Charlotte Raa-Winterhjelm
thumb|upright|Hedvig Charlotte Forsman vuonna 1862. Hedvig Charlotte Winterhjelm (o.s. Forsman, 1866–1874 Raa, Suomessa yleensä Raa-Winterhjelm tai Raa-Winter-Hjelm; 20. marraskuuta 1838 Tukholma – 7. toukokuuta 1907 Tukholma) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen näyttelijä, joka toimi näyttelijänä Ruotsissa, Norjassa ja ennen kaikkea Suomessa, Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa. Hän opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa ja käänsi näytelmiä vuoteen 1906 asti.
Charlotte Raa esitti Lean osaa Aleksis Kiven raamattuaiheisessa näytelmässä Lea, jonka kantaesitys oli Nya Teaternissa 10. toukokuuta 1869. Tästä esityksestä katsotaan suomenkielisen ammattiteatterin alkaneen. Raa ei osannut siinä vaiheessa lainkaan suomea, joten näytelmä käännettiin hänelle ruotsiksi ja hän opetteli suomenkieliset vuorosanansa ulkoa.
Osmium
pienoiskuva|Osmiumkiteitä|alt= Osmium on siirtymäalkuaineisiin kuuluva metallinen alkuaine. Se on jaksollisessa järjestelmässä 76. alkuaine ja sen kemiallinen merkki on Os. Osmiumin sulamispiste on 3 030 °C ja atomipaino 190,23. Se on jalometalli ja kuuluu platinametallien ryhmään. Osmium on tihein luonnollisesti esiintyvä alkuaine ja luonnossa hyvinkin harvinaista.
Osmiumin löysi 1803 Smithson Tennant liuottaessaan platinaa kuningasveteen. Tällöin jäi musta aines, jonka hän todisti myöhemmin koostuvan osmiumista ja iridiumista. Osmiumilla on hyvin vähän käyttökohteita; sitä voidaan käyttää metalliseoksissa vahvikkeena sekä muun muassa sähkölaitteiden kosketinpinnoissa. Osmium itsessään ei ole ihmiselle haitallista, mutta sen pinnalta haihtuva osmiumtetroksidi on myrkyllinen.
Ominaisuudet
Eri yhdisteissä osmiumilla esiintyvät hapetusluvut +II, +IV ja +VIII, joista viimeksi mainittu esiintyy osmiumtetroksidissa (OsO4).
Osmium on kemiallisesti varsin passiivinen alkuaine, joka luetaan jalometalleihin. Hienojakoisena jauheena se yhtyy ilman hapen kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka on erittäin myrkyllinen. Osmium reagoi myös lämmittäessä ilman hapen kanssa. Se ei normaalisti reagoi happojen kanssa, paitsi kuuman typpihapon, rikkihapon ja kuningasveden kanssa. Osmium reagoi myös korkeissa lämpötiloissa halogeenien kanssa muodostaen osmoniumfluorideja, -klorideja, -bromideja ja -jodideja. Tämän lisäksi se voi muodostaa karbonyyliyhdisteitä sekä reagoida happiryhmän alkuaineiden kanssa. Osmiumtetroksidi on pahanhajuista. Osmiumilla on myös toinen oksidi, osmiumdioksidi (OsO2). Osmium muodostaa kaikilla yleisimmillä hapetusasteillaan kompleksiyhdisteitä. Tyypillisiä ligandeja ovat emäksiset typpiyhdisteet kuten ammoniakki, amiinit, pyridiini, bipyridiini ja fenantroliini. Myös alkeeni- ja bentseenikomplekseja tunnetaan. Eräiden bipyridyyli- ja polypyridyylien soveltuvuutta katalyyteiksi ja lääketieteellisiin käyttökohteisiin on tutkittu.
Osmium on kova, kiiltävä, sinertävänvalkoinen tai hopeinen metalli. Huolimatta kovuudestaan osmium on melko haurasta. Osmiumia ei voi muotoilla kuten muita metalleja, mikä vähentää sen käyttömahdollisuuksia. Osmiumin tiheys huoneenlämpötilassa on 22,589×103 kg/m3. Se on tihein alkuaine, kaikista joiden tiheys on voitu kokeellisesti mitata; se on hieman iridiumia tiheämpi ja yli kaksi kertaa niin tiheä kuin lyijy. Sen kiderakenne on heksagoninen.
Osmiumilla on platinaryhmän alkuaineista korkein sulamispiste (3 303 kelviniä). Sen kiehumispiste on 5 285 kelviniä.
Historia
Vuonna 1803 Smithson Tennant koetti liuottaa platinaa kuningasveteen, jolloin jäljelle jäi musta aines, joka ei liuennut. Happokäsittelyn avulla hän sai eroteltua tästä aineksesta osmiumin lisäksi iridiumia. Osmium nimettiin sen hajun perusteella: osme tarkoittaa kreikaksi hajua. Todellisuudessa hajun tuottaa osmiumin oksidi osmiumtetroksidi.
Esiintyminen ja valmistus
Osmium esiintyy platinamalmeissa lejeerinkinä. Yleensä osmiumin ja platinan kanssa yhdessä esiintyvät myös rodium, rutenium ja palladium. Osmium on lähes aina seoksena iridiumin kanssa. Osmiumia esiintyy Venäjällä sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Keskimäärin osmiumia on 1,5 ppb (massa), joka tekee siitä yhden harvinaisimmista alkuaineista. Yleensä osmiumia saadaan nikkelin jalostamisen sivutuotteena, ja sitä tuotetaan vuosittain vain noin 100 kg. 100 grammaa puhdasta osmiumia maksaa noin 5 430 euroa. Suurin osa osmiumista tuotetaan Kanadassa.
Perinteinen osmiumin erotusmenetelmä muista jalometalleista on monivaiheinen eikä kovin tehokas. Malmin sisältämät kulta, platina ja palladium liukenevat kuningasveteen ja liukenematon osmiumin lisäksi iridiumia, ruteniumia ja rodiumia sisältävä jäännös kuumennetaan lyijykarbonaatin ja hiilen kanssa niin, että muodostuu sula materiaali. Näin muodostuu arvokkaat metallit sisältävä lyijyfaasi, josta jäähdytyksen jälkeen poistetaan kuona. Tämä faasi sulatetaan ja siitä valmistetaan rakeita, jotka liuotetaan typpihappoon lyijyn poistamiseksi. Liukenemattomasta jäännöksestä saadaan natriumvetysulfaatin avulla rodium poistettua. Tämän jälkeen jäännös käsitellään natriumperoksidilla, jolloin osmium muodostaa natriumosmaattia. Natriumosmaatti reagoi kloorin kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka puhdistetaan tislaamalla ja voidaan pelkistää osmiumiksi esimerkiksi natriumboorihydridin avulla. Vaihtoehtoisesti osmaatti voidaan pelkistää formaldehydin avulla.
Työlään perinteisen menetelmän tilalle on kehitetty liuotinuuttomenetelmä, jossa muut metallit saadaan erotettua käyttämällä spesifisiä sopivia komplekseja muodostavia liuottimia. Tämän jälkeen osmium ja rutenium erotetaan tosistaan oksideina.
Käyttö
Osmiumia ei voida sulattaa ja muokata samalla tavalla kuin muita metalleja, joten sen käyttö jää melko vähäiseksi. Osmiumia käytetään esimerkiksi täytekynien kärkiin, sähkölaitteisiin, instrumenttien kärjissä sekä kompasseissa. Aikoinaan sitä käytettiin myös hehkulamppujen hehkulangoissa. Osmiumlankaiset lamput kuitenkin hajosivat helposti, minkä vuoksi se korvattiin pian tantaalilla ja volframilla. Osmiumia on käytetty myös sormenjälkien etsimiseen, sillä osmium reagoi pienenkin rasvamäärän kanssa.
Osmiumia käytetään usein muiden metallien kanssa seoksina, jolloin saadaan yleensä erittäin kovia materiaaleja. Platinan (90 %) ja osmiumin (10 %) seos on eräs tällainen lejeerinki. Osmiumseoksia on väitetty käytettävän sydämentahdistimissa ja sydämen keinoläpissä, mutta tämä ei pidä paikkaansa.
Osmiumtetroksidi on ainoa osmiumin yhdiste, jolla on kaupallista merkitystä. Osmiumtetroksidiksia voidaan käyttää orgaanisessa kemiassa katalyyttinä, kun kaksoissidoksesta halutaan dioli. Osmiumia voidaan käyttää myös ammoniakin syntetisoinnin katalyyttinä.
Isotoopit
Osmiumilla on useita stabiileja isotooppeja. Suurin osa luonnossa esiintyvästä osmiumista on isotooppia 192Os, jonka osuus on 41 % kaikesta osmiumista. Muita yleisiä ovat 190Os, 189Os ja 188Os. Osmiumin ytimessä on 76 protonia, ja neutronien määrä vaihtelee 86:n ja 120:n välillä.
Haitallisuus
Osmium itsessään ei ole myrkyllistä, mutta sen palamistuote osmiumtetroksidi on myrkyllistä. Osmiumtetroksidia haihtuu metallisen osmiumin pinnalta korkeissa lämpötiloissa tai kun metallinen osmium on jauheena. Jo 0,11 mg osmiumtetroksidia kuutiometrissä voi aiheuttaa päänsärkyä sekä ärsytystä silmissä, iholla ja hengitysteissä.
Max Lilja
Max Lilja (s. 27. lokakuuta 1975) on suomalainen muusikko. Hän on yksi Apocalyptica-yhtyeen perustajajäsenistä ja oli yhtyeen aktiivijäsen vuosina 1996–2001. Lilja on ollut Tarja Turusen studio- ja kiertuebändin jäsen vuodesta 2007 alkaen ja aktiivinen sellisti, joka on soittanut monien suomalaisten ja kansainvälisten artistien kanssa. Urallaan Lilja on soittanut satoja konsertteja yli 50 maassa. Vuonna 2013 hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä, Plays Electronica By One Cello, joka esittelee hänet säveltäjänä ja sähköistetyn sellon mestarina.
Alkuajat
Liljan ensimmäinen instrumentti oli viulu, joka vaihtui selloon kahden vuoden soittamisen jälkeen. Nuorena soittamisen aloittanut Lilja opiskeli vuosina 1983–1984 Panu Saaren harjoitusoppilaana Sibelius-Akatemiassa, minkä johdosta hänet hyväksyttiin 1985 iästään huolimatta Sibelius-Akatemian nuorisokoulutukseen. Siellä hänen opettajiaan vuosina 1985–1993 olivat Hannu Kiiski, Kazimierz Michalic ja tohtori Raimo Sariola. Käymillään musiikkileireillä Lilja esitti sellometallia sellistiystäviensä kanssa. Vuonna 1993 Lilja hyväksyttiin Sibelius-Akatemiaan, jossa häntä opettivat Raimo Sariola ja professori Arto Noras. Vuosina 1994–1996 hän oli sinfoniaorkesteri Vivon soolosellisti ja 1995 Sibelius-Akatemian sinfoniaorkesterin soolosellisti. Ensimmäisen sellometallikeikkansa Lilja soitti vuonna 1995.
Albert Wesker
Albert Wesker on kuvitteellinen hahmo Capcomin Resident Evil -pelisarjassa. Lukuisten pelien lisäksi Wesker esiintyy elokuvassa Resident Evil: Tuho Jason O’Maran näyttelemänä sekä Resident Evil: Afterlifessa ja Resident Evil: Retributionissa Shawn Robertsin näyttelemänä. Vuoden 2022 Resident Evil -televisiosarjassa hahmoa esittää Lance Reddick.
Wesker on ollut pelattavana Resident Evil Code: Veronican minipelissä Battlegame, Resident Evil 4:n ja Resident Evil 5:n minipelissä The Mercenaries, Resident Evil: The Umbrella Chroniclesissa sekä Resident Evil: The Mercenaries 3D:ssä. Hänellä voi pelata myös pelissä Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds Resident Evil -hahmojen Chris Redfield ja Jill Valentine ohella.
Pelit
Ensimmäisessä Resident Evil -pelissä ja sen uudemmassa versiossa Albert Wesker on Umbrella-yhtiölle toimiva kaksoisagentti, jonka tehtävänä on käyttää Raccoon Cityn erikoisyksikkö S.T.A.R.S:ia testikappaleena virukselle altistuneita mutantteja vastaan. S.T.A.R.S:in komentajana hän johdattaa ryhmän Arklayvuorilla sijaitsevaan kartanoon, jossa useimmat jäsenistä joutuvat zombien ja muiden hirviöiden tappamaksi. Chris Redfield ja Jill Valentine saavat tietää totuuden Weskeristä, ennen kuin tämän vapauttama bioase Tyrant tappaa Weskerin. Suunnitelmansa mukaisesti Wesker ei kuitenkaan kuole, sillä hän oli pistänyt itseensä tohtori William Birkinin kehittämää virusta, mikä ”uudistaa” hänet tekemällä hänestä vahvemman ja nopeamman.
Resident Evil Code: Veronicassa entistä vahvempi Wesker työskentelee tuntemattomassa organisaatiossa tehtävänään noutaa näyte T-Veronica-viruksesta Rockfort-saarelta. Hän saa näytteen haltuunsa Antarktiksella, mutta ei kykene tappamaan Chrisiä.
Resident Evil Zerossa Wesker esiintyy välivideoissa William Birkinin kanssa.
Resident Evil 4:ssä Weskerin voi nähdä antamassa käskyjä agentilleen Ada Wongille Assignment Ada -minipelissä ja Separate Ways -skenaariossa. Wesker on pelattavana hahmona The Mercenaries -minipelissä.
Resident Evil: The Umbrella Chroniclesissa Weskerin pelattavat skenaariot kertovat, mitä hän teki Resident Evil Code: Veronican ja Resident Evil 4:n välisenä aikana ja miksi hän tappoi Umbrellalle työskentelevän Sergei Vladimirin.
Resident Evil 5:ssä Wesker tekee yhteistyötä Tricell-yhtiön omistajan Excella Gionnen kanssa ja kehittää Uroboros-virusta, jonka hän aikoo laukaista joka puolelle maapalloa aiheuttaakseen globaalin kaaoksen. Chris Redfield ja hänen partnerinsa Sheva Alomar estävät maailmanlaajuisen virustartunnan tuhoamalla Weskerin lopullisesti. Wesker on pelattavana hahmona The Mercenaries -minipelissä.
Hekla
Hekla on Islannin lounaisosassa sijaitseva tulivuori, jonka korkeus on 1 491 metriä. Hekla on Islannin aktiivisin tulivuori; se on purkautunut yli 20 kertaa vuoden 874 jälkeen. Keskiajalla islantilaiset kutsuivat Heklaa portiksi helvettiin.
Hekla on osa 40 kilometriä pitkää vulkaanista harjannetta. Aktiivisin osa harjannetta on noin 5,5 kilometriä pitkä repeämä, jota kutsutaan nimellä ''Heklugjá. ''Hekla muistuttaa muodoltaan ylösalaisin käännettyä venettä, jonka köli muodostuu purkausaukkojen jonosta. Aukoista vain kaksi on normaalisti aktiivisia.
Heklan useat isot purkaukset ovat peittäneet ison osan Islannista pyroklastisella kivellä ja tuhkalla. Näiden kerrostumien avulla voidaan ajoittaa Islannin muiden tulivuorten purkausajankohtia. 10 prosenttia tuhannen viime vuoden aikana maahan sataneesta pyroklastisesta materiaalista on peräisin juuri Heklan purkauksista. Heklan purkaukset ovat tuhannen viime vuoden aikana sylkeneet ulos enemmän laavaa kuin mikään muu tulivuori maailmassa, arviolta noin kahdeksan kuutiokilometriä.
Tarinoita Heklasta
Islanninkielinen sana Hekla tarkoittaa lyhyttä hupullista viittaa tai takkia ja sen on arveltu juontavan juurensa tulivuoren huippua toistuvasti peittäviin pilvimuodostelmiin. Varhaisissa latinankielisissä lähteissä viitataan tulivuoreen nimellä Mons Casuale.
Flatey Book Annal kertoo vuoden 1341 purkauksesta että paikalliset olivat näkevinään pienten lintujen lentävän vuoren pätsissä ja olettivat niiden olevan kadotukseen joutuneiden ihmisten sieluja.
Caspar Peucer kirjoitti 1500-luvulla helvetin porttien olevan ”Heklan pohjattomassa hornassa”.
Noidat pitivät Heklaa jumalana. He uskoivat, että jos ihmiset käyttäytyisivät huonosti tulivuori purkautuisi.
Geologiaa
Heklan geologia on kraatterijonon ja kerrostulivuoren (jossa laava ja pyroklastiset ainekset ovat kasautuneet toistensa päälle) välimuoto. Se sijoittuu alueelle, jossa eteläisen Islannin seismisesti aktiivinen alue ja itäinen vulkaanisesti aktiivinen alue kohtaavat. Tyyppi on sangen harvinainen tulivuorten joukossa. Tunnetuin samankaltainen tulivuori on Chilessä oleva Callaqui. Hekla sijaitsee pitkällä vulkaanisella harjanteella, jonka 5,5 kilometriä pitkän osan, Heklugján, uskotaan olevan Heklan ”juuri”. Suurten purkausten aikaan koko repeämä täyttyy sulalla magmalla magmasäiliöstä, jonka pinnan uskotaan olevan vain neljä kilometriä maanpinnan alapuolella. Heklan tuottamassa pyroklastisessa aineksessa on korkea fluoripitoisuus, joka tekee siitä erityisen myrkyllisen eläimille. Heklan laavan piidioksidi pitoisuus on yli 54 prosenttia, kun muissa lähialueen tulivuorissa se vaihtelee 45–50 prosentin välillä.
Purkausten välillä Heklaa peittää lumi ja pienet jäätiköt. Se on myös seismisesti passiivinen ja ensimmäiset merkit heräämisestä saadaan tyypillisesti 30–80 minuuttia ennen purkausta. Purkausten aikanakaan maanjäristysten voimakkuus ei tyypillisesti ylitä 3,0:aa Richterin asteikolla.
Purkaukset
Heklan ensimmäinen tunnettu purkaus tapahtui vuonna 1104. Tämän jälkeen on ollut 20–30 merkittävää purkausta ja joissain tapauksissa vuori on pysytellyt enemmän tai vähemmän aktiivisena jopa kuusi vuotta yhtäjaksoisesti. Heklan purkaukset ovat erittäin vaikeasti ennustettavissa ja niiden kesto voi vaihdella viikosta useisiin kuukausiin ja vuosiin. Esimerkiksi vuoden 1947 purkaus alkoi maaliskuussa 1947 ja päättyi vasta seuraavan vuoden huhtikuussa. Mutta yksi seikka näyttäisi korreloivan: Mitä pidempään vuori on lepotilassa, sitä voimakkaampi ja tuhoisampi on seuraava purkaus. Viimeksi Hekla on purkautunut 26. helmikuuta 2000. Tällä hetkellä näyttää siltä, että purkauksien välit pitenevät jatkuvasti.
Esihistorialliset purkaukset
Yksi voimakkaimmista purkauksista tapahtui vuoden 950 eaa. tienoilla. Tällöin tulivuori heitti ilmaan yli seitsemän kuutiokilometriä vulkaanista kiveä ja tuhkaa. Purkaus on luokiteltu VEI-asteikolla kategoriaan 5. Tämä riitti viilentämään koko pohjoisen pallonpuoliskon lämpötiloja useammaksi vuodeksi. Todisteita purkauksesta on löydetty niin Skotlannista keidassoiden turvekerrostumista kuin Irlannista puiden vuosirengastutkimuksissa, jotka osoittavat käytännössä olematonta vuosikasvua lähes kymmenen vuoden jaksolta.
Vuosiluvut perustuvat Smithsonian Instituutin Global Volcanism Program -tutkimuksiin, muissa lähteissä on esitetty huomattavastikin poikkeavia arvioita.
Purkaukset 3, 4 ja 5 tuottivat suunnattomat määrät pyroklastista materiaalia joka peitti noin 80 prosenttia Islannin pinta-alasta. Kerrostuma on havaittavissa maaperässä monin paikoin Euroopassa, kuten esimerkiksi Skandinaviassa, Orkneysaarilla. Purkauksien H-3 ja H-4 tuottama pyroklastisen aineksen määrä oli suurin sitten viimeisen jääkauden. 7 000 viime vuoden aikana Britteinsaarille, Saksaan ja Skandinaviaan kulkeutunut vulkaaninen tuhka on kolmannekseltaan peräisin juuri Heklan purkauksista.
1104 (H1)
thumb|centre|800px|Vuoden 1104 purkauksessa tuhkaan hautautuneen maatilan rekonstruktio. Ennen vuoden 1104 purkausta Hekla oli ollut uinuva liki 250 vuotta, ennen kuin se purkautui räjähdysmäisesti peittäen yli puolet maan pinta-alasta (55 000 km²) arviolta 1,5 kuutiokilometrillä tuhkaa. (joidenkin lähteiden mukaan tuhkaa olisi satanut jopa 2,5 km³). Purkaus oli toiseksi suurin tunnetuista purkauksista ja asettui myös VEI asteikolla kategoriaan 5. Tuulen yläpuolella olleet maatilat Þjórsárdalurin laaksossa (15 km:n etäisyydellä), Hrunamannaafrétturissa (50 km:n etäisyydellä) ja Hvítárvatn-järvellä (70 km:n etäisyydellä) jouduttiin hylkäämään purkauksen seurauksena.