cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moskiittokala
Muu maailma
Jos moskiittokalalla ei ole paikallisia saalistajia eikä kylmyys katkaise sen leviämistä, voidaan kuitenkin tehdä jotain ympäristömuutosten vähentämiseksi (rehevöityminen, saastekuormitukset), koska on yhä selvempää, että vierasperäiset lajit kukoistavat ihmisen häiritsemissä vesistöissä.
Suljettu ovi
Suljettu ovi (Burnt Offerings) on Dan Curtisin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1976. Ohjaaja laati sen käsikirjoituksen yhdessä William F. Nolanin kanssa Robert Marascon romaanin pohjalta. Pääosia näyttelevät Karen Black, Oliver Reed, Bette Davis ja Burgess Meredith.
Juoni
Kolmihenkinen perhe vuokraa iäkkäältä sisarusparilta kesäpaikakseen ison maalaiskartanon, joka hintansa puolesta vaikuttaa liian hyvältä ollakseen totta. Vuokralaisten pitää kuitenkin luvata viedä ruokaa päivittäin yläkerrassa asuvalle sisarusten vanhalle äidille, joka ei sisarusten mukaan koskaan tule huoneestaan ulos. Lomavieraat alkavat käyttäytyä oudosti ymmärtämättä itsekään miksi.
Vastaanotto
Suljettu ovi sai kolme Saturn-palkintoa ja kolme palkintoa myös fantasia- ja kauhuelokuviin erikoistuneilla Sitgesin elokuvajuhlilla Espanjassa.
Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert piti elokuvan suurimpana mysteerinä sitä, miten tällainen kauhukliseiden kokoelma on onnistuttu myymään tuottajille ja nimekkäälle näyttelijäkunnalle. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti elokuvan psykologisen kauhun käynnistyvän verkkaisesti, mutta vaikuttavan tarinan edetessä oudon voimallisesti. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti Suljettua ovea turhauttavaksi romaanifilmatisoinniksi ja antoi sille yhden tähden viidestä.
Hauinvetämä
Hauinvetämä on Pirkanmaalla Juupajoen Hulippaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 18,3 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se sijaitsee Hulippaan pohjoispuolella Hauinvetämänsuolla. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka on pieni luoto. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa suomaata. Luoteisrannassa sijaitsee yksi talous ja kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet kantatieltä 58 ja yhdystieltä 3421.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,1 metriä mpy. Järven itärantaan laskee Hauinveteämnoja, joka tuo Hauinveteämänsuon kuivatusvedet yhdessä Vähä-Särkijärven vesien kanssa. Pohjoisen suunnasta laskee laajan suon kuivatusvesien johto-oja, joka lähtee Lahdensärki nimisestä järvestä. Länsirantaan laskee vuorostaan Isosuon itälaidan kuivatusojat. Tähän suuntaan laskevat todennäköisesti myös Kaksoslammien vedet. Järven laskujoki mutkittelee suolla ja metsässä laskien Iso-Liesin länsirantaan.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Hauenvetemä”. Sen rannalla sijaitsi pieni maatila peltoineen, jonne tuli metsätie Särkijärveltä. Suolla oli vain kaksi ojaa, jotka oli johdettu järveen. Järven laskuoja virtasi luontaisen oloisena. Maatilan pellot ovat metsitettyjä vuoden 1979 kartassa ja vuoden 1988 kartassa oli merkitty tievarauksia. Järvelle rakennettiin pian tämän jälkeen mökkejä pohjoisrantaan..
Joshua Culbreath
Joshua ”Josh” Culbreath (14. syyskuuta 1932 Norristown, Pennsylvania – 1. heinäkuuta 2021 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Aulis Ranta-Muotio
Aulis Verneri Ranta-Muotio (s. 29. toukokuuta 1946 Teuva) on suomalainen maanviljelijä, entinen Suomen Keskustan kansanedustaja ja Teuvan kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Hän toimi kansanedustajana vaaleista 1995 vaaleihin 2007.
Ranta-Muotion puoliso oli Anna Helena Jalkanen (1971–2005), jonka kanssa hänellä on neljä lasta.
Sotilasarvoltaan Ranta-Muotio on kapteeni (2000).
Sodan lait
Sodan laeilla voidaan tarkoittaa valtioiden sisäisiä sodankäyntiä koskevia lakeja, kansainvälisen oikeuden sodankäyntiä koskevia säädöksiä tai sodankäynnissä ilmeneviä tulkinnanvaraisia lainalaisuuksia. Termi "sodan lait" on monitulkintainen, sillä pelkästään sotaa koskevaa lainsäädäntöä ei ole olemassa.
Sodan lait, käsikirja on Gunnar Rosenin kirjoittama ja Suomen Punaisen Ristin kustantama opetusopas sodan oikeussääntöjen kouluttajille.
Sodan lait suomalaisessa lainsäädännössä
Suomen rikoslain 11. luku käsittelee sotarikoksia ja rikoksia ihmisyyttä vastaan. Suomen rikoslakia voidaan siis pitää sodan lakina, sillä lain nojalla lakia rikkonut henkilö voidaan tuomita seuraamukseen. Suomen lainsäädännössä on myös sodankäyntiä koskevia lakeja, kuten valmiuslaki, laki Puolustusvoimista ja laki vapaaehtoisesta maanpuolustuksesta.
Sodan lait kansainvälisen oikeuden näkökulmasta
Kansainvälinen humanitaarinen oikeus on sodankäyntiä säätelevä kansainvälisen oikeuden osa-alue, joka säätelee sodassa tapahtuvaa voimankäyttöä. Kansainvälinen humanitaarisen oikeuden asettamat säädökset sodankäynnille tunnetaan myös nimellä sodan oikeussäännöt. Kansainväliset sodan oikeussäännöt muodostuvat laajasta sopimusverkostosta sekä tapaoikeudesta. Sodan oikeussääntöjä määrittelevät muun muassa YK:n peruskirja, Geneven sopimus lisäpöytäkirjoineen, Haagin sopimukset sekä YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus. Kansainvälisiä sodan oikeussääntöjä koskevat sopimukset ovat nimensä mukaan kansainvälisiä sopimuksia, eivätkä siten varsinaisia sodan lakeja.
Tulkinnanvaraiset sodan lainalaisuudet
Sodankäynnistä on tehty historian saatossa tulkintoja, joita voidaan pitää tietynlaisina sodan lainalaisuuksina tai sodankäynnin lakeina. Sodankäynnin lakeina voidaan pitää esimerkiksi Carl von Clausewitzin määritelmää siitä, että sota on politiikan jatkamista toisin keinoin tai Sunziin teoksessaan Sodankäynnin taito esittämiä aforismeja. Sotataidon oppikirjoissa ja asevoimien ohjesäännöissä esitetään myös tietynlaisia sodankäynnin laina-alaisuuksia, jotka koskevat esimerkiksi sotilasjoukkojen voimasuhteita hyökkäys- ja puolustustaistelussa. Edellä mainittuja sodankäynnin lainalaisuuksia kutsutaan joskus virheellisesti sodan tai sodankäynnin laiksi.
Pavel Sinebrychoff
pienoiskuva Pavel (Paul) Petrovitš Sinebrychoff (, Sinebrjuhov; 20. tammikuuta 1799 – 12. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli venäläissyntyinen suomalainen kauppaneuvos ja Sinebrychoffin panimon omistaja. Hän kuului Suomessa pitkään vaikuttaneeseen Sinebrychoffin sukuun.
Pavel Sinebrychoffin isä oli kauppias Peter Sinebrychoff. Pavel Sinebrychoffin veljen Nikolai Sinebrychoffin kuoltua lapsettomana vuonna 1848 Pavel ja toinen veli Ivan perivät suuren omaisuuden. Pavelille jäi Helsinkiin sijoittunut liiketoiminta. Sinebrychoff hoiti perimäänsä liiketoimintaa menestyksellä, laajentaen sitä huomattavasti. 1870-luvulla hän oli Suomen suuriruhtinaskunnan suurin veronmaksaja yksityishenkilönä ja Helsingin kaupungissa häntä enemmän veroja maksoi vain Suomen Pankki. Keisari Aleksanteri II myönsi Sinebrychoffille kauppaneuvoksen arvon vieraillessaan Helsingissä 1863. Mainittuna vuonna Sinebrychoffin liikeyrityksissä työskenteli yli 200 henkilöä. Sinebrychoff tuki Suomen ortodoksista kirkkoa eri tavoin, muun muassa lahjoittamalla varoja Helsingin ortodoksisten kirkkojen rakentamiseen. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1874–1875.
Pavel Sinebrychoff laajensi panimonsa tiloja Helsingin Hietalahdessa. Hänen johtajakaudellaan yrityksen liikevaihto moninkertaistui siitä huolimatta, että tuona aikana Sinebrychoffin panimo menetti monopoliasemansa Helsingissä ja sai kilpailijoita. Pavel Sinebrychoff oli vuodesta 1878 myös panimonsa naapuriin perustetun Hietalahden telakan osakas, Turpaan ruutitehtaan enemmistöosakas ja yksi Helsingin ensimmäisen liikepankin perustajista. Hän oli vuonna 1862 perustamassa Helsingin Kaisaniemeen kylpylä Villensaunaa (Wilhelmsbad) ja omisti sen kokonaan vuodesta 1870 alkaen. Hän omisti myös Espoossa Otaniemen kartanon vuodesta 1857 ja läheisen Hagalundin kartanon vuodesta 1859 alkaen. Sinebrychoff asui veljensä panimon yhteyteen Helsingin Bulevardille rakennuttamassa kivitalossa, jossa nykyään toimii Sinebrychoffin taidemuseo.
Sinebrychoff meni naimisiin vasta 1850, itseään 30 vuotta nuoremman Anna Tihonoffin kanssa (1830–1904). Perheeseen syntyi kaksi tytärtä ja kaksi poikaa. Heistä Maria (1852–1923) avioitui lääkäri C. F. von Wahlbergin kanssa, joka toimi muun muassa lääkintöhallituksen pääjohtajana. Pojat Nicolas ja Paul Sinebrychoff toimivat liikemiehinä. Pavel Sinebrychoff luovutti Sinebrychoff-panimon toimitusjohtajan tehtävät pojalleen Nicolakselle vuonna 1878.
Antonius Rosetti
Antonius Rosetti oli Suomen linnojen rakennusmestarina 1500-luvulla. Pietari Hertigin kuoleman jälkeen kesällä 1591 hänet määrättiin Olavinlinnaan sekä Viipurin, ja Käkisalmen linnojen rakennusmestariksi. Nimen perusteella hänet on arveltu italialaiseksi.
Kun Olavinlinnan päälinnan puolustusta vahvistettiin rakentamalla pääportin eteen niin sanottu uusi esilinna, viimeisen vaiheen töitä johti Rosetti. Vuoden 1595 (Olavinlinnan) linnantileissä (muuri-) mestari Antonion mainitaan saaneen rahapalkkaa (kuitti 28.9.1595).
European synchrotron radiation facility
European Synchrotron Radiation Facility (ESRF) on yhteiseurooppalainen synkrotronisäteilytutkimuslaitos, joka sijaitsee Grenoblessa Ranskassa. Tutkimuskeskuksen rakentamisesta päätettiin kahdentoista Euroopan maan kesken ja rakentaminen alkoi vuonna 1988. ESRF:n synkrotronista tuli Euroopan voimakkain synkrotronilähde sen aloitettua käyttäjien palvelemisen 1994. Nykyään ESRF:n toimintaa rahoittaa yhteensä 18 Euroopan maata. Tutkimuskeskuksen vuoden 2007 budjetti oli noin 80 miljoonaa euroa.
ESRF:n kanssa samalla alueella sijaitsee myös muita tutkimuskeskuksia, muun muassa Institut Laue-Langevin (ILL), jonka tutkimusreaktori on aivan ESRF:n synkrotronin vieressä. Alueella on myös eurooppalaisen molekyylibiologian tutkimuskeskuksen EMBL:n ja ranskalaisen Centre national de la recherche scientifique (CNRS) -tutkimuskeskuksen toimipisteet.
Hollolan lentokenttä
Hollolan lentokenttä kuuluu Hämeen rykmentin hallinnoimaan sotilasalueeseen, joten sinne on pääsy kielletty ilman lupaa. Lähellä kentän itäpuolella on Hälvälän ampumarata.
Marco Melandri
thumb|Marco Melandri Marco Melandri (s. 7. elokuuta 1982 Ravenna, Italia) on italialainen ratamoottoripyöräilijä ja 250-kuutioisten maailmanmestari vuodelta 2002. Hän ajaa kaudella 2017 Superbiken maailmanmestaruussarjassa Ducatilla.
Hollolan lentokenttä
Sorakenttähanke
Valtio osti Hollolan lentokentän maat Pyhäniemen kartanolta jo ennen talvisotaa. Talvella neljän kuukauden ajan alettiin rakentaa Suomessa 30 sora- tai luonnonpintaista lentokenttää, joista Hollolan lentokenttä on yksi. Päijät-Hämeeseen rakennettiin tuolloin neljä lentokenttää: Hollolan, Padasjoen, Selänpään ja Vesivehmaan kentät, jolla on asfaltoituna vielä nykyäänkin toimintaa. Niiltä operoivat pääasiassa lentolaivue 24:n lentokoneet.
Marco Melandri
MotoGP
Melandri siirtyi kaudella 2003 Yamahalle MotoGP-luokkaan. Kausi oli Melandrin osalta vaisu jääden MM-pisteissä sijalle 15.
Aztlán
Aztlán ("valkoinen maa") on asteekkien myyttinen alkukoti, josta he muinaisina aikoina vaelsivat Meksikon laaksoon. Aztlán sijaitsi myyttien mukaan pohjoisessa, mahdollisesti Pohjois-Meksikon tasangolla tai Pohjois-Amerikan lounaisosissa. Vaikka Aztlán on luultavasti legenda, on viitteitä siitä, että nahuatlkieliä puhuneet metsästäjä-keräilijäheimot muuttivat 1100-luvulla etelämmäs aiemmilta asuinsijoiltaan Pohjois-Meksikon ylätasangolla ja vaikuttivat osaltaan tolteekkien sivilisaation tuhoon.
Marco Melandri
MotoGP
Kaudella 2004 Melandri ylsi palkintokorokkeelle kahdesti, Barcelonassa ja Assenissa. Kausi oli kuitenkin keskeytysten sävyttämä ja sijoittui MM-sarjassa kahdenneksitoista.
Hollolan lentokenttä
Sorakenttähanke
Hollolassa toimi myös talvisodan loppupäivinä Pyhäniemen kartanoon tukeutuen lisäksi Hollolan Pyhäniemen lentokenttä, joka sijaitsi Pyhäniemen ympärillä ja sen itäpuolella olevan Vesijärveen kuuluvan lahden jäällä. (lähde?)
Onnettomuuksia
4. syyskuuta 1944 MY-29 tuhoutui neljän Myrskyn siirtolennolla Värtsilästä Hollolaan Lahden radiomastojen jälkeen ympäristöön näkyneen moottorihäiriön jälkeen pakkolaskussa metsään Hollolassa. Luutnantti Aulis Kurki kuoli. Kurjen ensimmäinen laskuyritys oli epäonnistunut, jonka jälkeen hän kaarsi uuteen yritykseen, mutta myötätuuleen. Kaksirivinen ja 14-sylinterinen Pratt & Whitney R-1830 Twin Wasp leikkasi kiinni, Myrsky MY-29 kiepsahti puita vasten pystyyn, panssari-istuin irtosi lentokoneen rungosta ja leikkasi lentäjän syöksyvyöt, jolloin hän menehtyi.
Aztlán
Aztlán Chicano-liikkeen piirissä
oikea|pienoiskuva|Tummanpunaisella korostetut Yhdysvaltain osavaltiot lasketaan yleensä osaksi hypoteettisen Aztlánin valtion aluetta.
Marco Melandri
MotoGP
Asiantuntijoille olikin yllätys, että Fausto Gresini palkkasi Melandrin kaudeksi 2005 Telefonica Movistar Honda-talliin edellisvuonna MM-hopealle sijoittuneen Sete Gibernaun tallitoveriksi. Melandri näpäytti kuitenkin arvostelijoitaan. Hän keräsi kauden aikana useita palkintopallisijoja ja jätti tallitoverinsa Gibernaun varjoonsa. Kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa, Turkin GP:ssä Istanbulin radalla Melandri otti uransa ensimmäisen voiton kuninkuusluokassa. Hän voitti heti perään myös Valencian radalla ajetun kauden päätöskilpailun. Loppupisteissä Melandri sijoittui toiseksi Valentino Rossin jälkeen.
Hollolan lentokenttä
Rakentaminen ja lentokentän rakenne
Lentokentän rakentamisen tärkeimpänä työvoimana olivat paikkakunnan hevosmiehet ja maanviljelijät. Käytössä oli noin 200 hevosta, runsaasti lapiomiehiä ja kaksi puskutraktoria. Kiitoteitä oli neljä, 1 kpl 1200 metriä ja 3 kpl 800 metriä, jotka olivat ristissä keskenään. Kenttä suunniteltiin yhden laivueen tarpeisiin. Lentokonepoteroita rakennettiin 24 kappaletta ja asuinrakennuksia Kastarlammin rannalle. Kaikki rakennukset on myöhemmin purettu. Hollolan lentokenttä valmistui kesällä 1940. Jatkosodan alussa hävittäjälentuelaivueet käyttivät sitä lyhyen aikaa. Myöhemmin jatkosodassa se oli lähinnä välilaskupaikkana. Vuoden 1944 aselevon ja välirauhan jälkeen kenttää käyttivät jonkin aikaa rintamalaivueet.
Ilmailua ja golfia
Vuosina 1946–1959 kenttää käytti Lahden Ilmailukerho. 1960- ja 1970-luvuilla on ollut jonkin verran ilmailutoimintaa, kuten liikelentoja ja taksilentoja. Muutamana vuonna on Helsingistä tuotu lehtiä, kesällä laskeutuen ja talvella pudottaen. Lahden Golf ry:n Lahden seudun ensimmäinen yhdeksän rei'än golf-rata sijaitsi Hollolan lentokentällä 1959-1965, jonka jälkeen yhdistys jatkoi Mukkulassa yhdeksän rei'än radalla 1966-1985. Koska Isku Oy tarvitsi aluetta Mukkulasta laajennukselleen, jouduttiin golf siirtämään muualle. 1986 golfinpeluu siirrettiin aluksi yhdeksänreiläiselle Takkulan golfkentälle, jota laajennettiin ensin 14-reikäiseksi, sitten täydeksi 18-reikäiseksi. Viimeisen vaiheen avajaiset järjestettiin 15. elokuuta 1992.
Joukkotapahtumia
Lentokentälle rajoittuvalla alueella on pidetty Jukolan viesti 1951, 1987 ja 2018. Kentällä on järjestetty suviseurat vuosina 1974 ja 1984.
Hollolan Urheilijat -46 ja Lahden Suunnistajat -37 järjestivät Hollolan lentokentällä Jukolan viestin 16.–17. kesäkuuta 2018.
Brassy
Brassy voi tarkoittaa seuraavia:
Marco Melandri
MotoGP
Kaudella 2006 Melandri jatkoi tallissa, jonka nimi muuttui Fortuna Hondaksi. Hän onnistui voittamaan Turkin, Ranskan ja Australian osakilpailut ja sijoittui loppupisteissä neljänneksi.
Hän ajoi kaudella 2009 Hayate Racing -tallin Kawasakilla.
Yamaha
Melandri ajoi ensimmäisen kerran Superbikessa kaudella 2011 Yamahan tehdastallissa. Hän sijoittui ajamallaan Yamaha YZF-R1 pyörällä MM-sarjassa toiseksi häviten maailmanmestaruuden voittaneelle Carlos Checalle 110 pisteen erolla. Melandri voitti kauden aikana neljä kilpailua ja ajoi palkintokorokkeelle 15 kertaa 26:sta kilpailusta.
BMW (2012–2013)
Lokakuussa 2011 Melandri allekirjoitti sopimuksen BMW Motorrad Motorsportin kanssa, kun Yamaha päätti ettei enää osallistu kauden 2011 jälkeen tehdastallilla. Melandri ajoi avauskaudellaan BMW:llä MM-sarjassa kolmanneksi. Hän saavutti kuusi voittoa ja 11 palkintokorokesijoitusta.
Aztlán
Aztlán Chicano-liikkeen piirissä
Meksikolais-yhdysvaltalainen runoilija Alurista otti Aztlánin vuonna 1969 nimitykseksi Yhdysvaltain lounaisosissa asuvien meksikolais-yhdysvaltalaisten eli chicanoiden yhteisölle. Jotkut chicano-activistit, kuten Rodolfo Gonzales, ovat omaksuneet Aztlánin nimeksi hypoteettiselle chicanojen omalle valtiolle lounais-Yhdysvalloissa. Osa chicanoista puolestaan on sitä mieltä, että Yhdysvallat pitää aluetta laittomasti hallussaan, ja että se tulisi palauttaa Meksikolle, jolle se kuului ennen vuonna 1848 solmittua Guadalupe Hidalgon rauhaa.
Marco Melandri
BMW (2012–2013)
Kaudella 2013 Melandri sijoittui MM-sarjassa neljänneksi ajaen tällä kertaa kolmesti voittoon ja 12 kertaa palkintokorokkeelle.
Merengue
Merengue tarkoittaa kahta asiaa:
Steven Runciman
James Cochran Stevenson Runciman, Sir, (7. heinäkuuta 1903 – 1. marraskuuta 2000) oli tunnetuimpiin keskiaikatutkijoihin kuulunut brittiläinen historioitsija.
Runciman syntyi Northumberlandissa. Hän oli J. B. Buryn oppilas ja toimi 1940-luvulla professorina Istanbulin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa on ristiretkiä käsittelevä kolmiosainen kirjasarja, jonka osat ilmestyivät vuosina 1951, 1952 ja 1954.
Runcimanin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa Sarawakin historiasta kertova The White Rajahs (1960). Hän oli polyglotti ja voitti uransa aikana lukuisia huomattavia palkintoja. Hän oli henkisesti vireä lähes loppuun saakka ja teki vielä 97-vuotiaana (2000) matkan Athosvuorelle. Hän kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin Radwayn kylässä Warwickshiressa.
Dahongpao
Dahongpao (, Wǔ Yí Dà Hóng Páo, ’Suuri punainen viitta’) on tummaa, legendaarista kiinalaista Wulong-teetä, jota tuotetaan pieniä määriä Wuyi-vuorella Nanpingin prefektuuritason kaupungissa Fujianin maakunnassa.
thumb|left|Suojeltu ja vartioitu keisarillinen, poikkeuksellisen arvostetun Dahongpao-teen valmistamiseen käytetty teepensas kalliolla.
Dahongpao luetaan Kiinan kymmenen arvostetuimman teen joukkoon. Jotkut Dahongpaon teepensaat ovat erityisasemassa. Esimerkiksi kuutta, jo Kiinan keisareille teetä tuottanutta teepensasta, suojellaan ja vartioidaan erityisesti. Vanhasta keisarillisesta teepensaasta valmistettu tee voi olla 30 kertaa kultaakin kalliimpaa. Esimerkiksi vuonna 2002 ostettiin vain 20 gramman erä legendaarisen keisarillisen teepensaan Dahongpao-teetä 28 000 dollarilla. Kannullinen tätä harvinaista oolongia maksoi siis noin 10 000 dollaria!
Deja Vu (All Over Again)
Deja Vu All Over Again on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä John Fogertyn 8. sooloalbumi. Se julkaistiin 21. syyskuuta 2004. Levyssä yhdistyy useita musiikkityylejä. Nimikappale vertaa Irakin sotaa Vietnamin sotaan. Kappaleessa "Nobody's Here Anymore" on mukana Dire Straitsista tuttu kitaristi Mark Knopfler.
Brassy (Nièvre)
Brassy on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Chalauxjoen ja joesta patoamalla muodostuneen Lac de Chaumeçonin tekojärven rannalla, noin 32 kilometriä Château-Chinon (Ville):n kaupungista pohjoiseen.
Brassyn historia ulottuu roomalaisten hallintakauteen, jolloin se tunnettiin nimellä Braciacum. Brassyn seurakunta on tunnettu vuodesta 1052, ja noin sata vuotta myöhemmin sinne perustettiin La Charité-sur-Loiren benediktiiniläisluostari. Luostarikirkosta tuli myöhemmin seurakunnan kirkko, ja sitä on uudelleenrakennettu vuosisatojen aikana. Viimeisimmät muutostyöt Saint-Gervais-et-Saint-Protais'n kirkkoon tehtiin 1800-luvulla.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Ylistaro
Ylistaro on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluvassa Seinäjoen seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen asukasluku oli 0 ja pinta-ala 0 km2, josta 0 km2 vesistöjä. Kunta lakkautui kuntaliitoksessa yhdistyen Nurmon ja Seinäjoen kanssa uudeksi Seinäjoeksi vuonna 2009. Ylistaron naapurikunnat olivat Ilmajoki, Isokyrö, Lapua, Nurmo ja Ylihärmä.
thumb|Seinäjoen kaupunginkirjaston Ylistaron toimipiste. Ennen vuotta 1658 Ylistarolla tarkoitettiin myöhempää Isoakyröä. Nimi vaihtui kun nykyisen Ylistaron kappeliseurakunta perustettiin. Ylistaron kielellinen vastinpari oli Alastaro, nykyinen Vähäkyrö.
Esihistoria
Ylistaro oli kivikaudella meren alla, ja vain joitakin luotoja pitäjän pohjoisosan kohdalla ulottui vedenpinnan yläpuolelle. Näiltä paikoilta on saatu talteen joitakin esineitä, jotka osoittavat kivikautisen kalastajaväestön liikkuneen näillä tienoin. Ensimmäiset ihmiset saapuivat Ylistaron alueelle viimeistään vasarakirveskaudella, mistä kertoo muun muassa Troiharin asuinpaikka. Asutus sijoittui pääosin Kyrönjoen suulle ja siirtyi maan kohotessa merenrantaa seuraten länteen päin. Asutuksen jatkuvuutta ovat osoittaneet muun muassa pronssikautinen eläinpääkirves ja esiroomalaisen ajan keihäänkärki.
Kyrönjokilaaksoon kuuluva Ylistaron seutu kohosi kansainvaellusajalla Suomen rikkaimmaksi alueeksi. Asutus alkoi taantua 700-luvulla ja 800-luvulla seutu ilmeisesti autioitui. Autioitumisen syyt eivät ole täysin selvillä.
Asutuksen syntyminen
Ylistaron seutu asutettiin pysyvästi 1200-luvulla. Seutu kuului Isonkyrön emäpitäjän ylimmäiseen ja keskimmäiseen neljännekseen. Keskiajalla Ylistaro kuului Isonkyrön emäpitäjään, osaksi sen ylimmäiseen ja osaksi keskimmäiseen neljännekseen. 1500-luvun puolivälissä Ylistarossa oli 94 taloa ja asukkaita arviolta 450–650 henkeä. Vuosien 1696–1697 nälänhädän seurauksena väkiluku laski alle viidensadan.
Klaus Flemingin huovien linnaleiri aiheutti 1590-luvulla varsinkin Pohjanmaalla levottomuuksia, jotka kärjistyivät nuijasodaksi kutsuttuun kansannousuun. Tunnetuimpia talonpoikien johtajia oli Pentti Pouttu, joka eteni ylistarolaisista talonpojista koostuneine joukkoineen vuoden 1596 lopulla Ulvilaan saakka, mutta joutui siellä tappiolle. Nuijasodan ja vuoden 1601 kadon seurauksena autioitui yli kolmannes Ylistaron taloista.
1600-luvun aikana asutus tihentyi niin, että Ylistaron muodostettiin oma kappeliseurakunta vuonna 1658. Samana vuonna ylistarolaiset rakensivat ensimmäisen kirkkonsa omin luvin mikä johti selkkaukseen esivallan ja emäpitäjän kanssa. Kymmenen vuotta myöhemmin astui kuitenkin virkaansa Ylistaron ensimmäinen kappalainen.
Salviati
pienoiskuva|Salviati-suvun vaakuna Salviati on firenzeläinen suku, jonka monet jäsenet ovat toimineet korkeissa viroissa. Sen kantaisänä pidetään erästä 1200-luvulla elänyttä Gottifredoa, joka kuului alun perin Caponsacchin sukuun. Ensimmäinen Salviatin suvun merkittävä edustaja on Cambio di Salvi, joka valittiin Firenzen gonfalonieerin (Gonfaloniere di Giustizia) virkaan vuonna 1335. Salviatin sukuun on kuulunut 62 prioria ja 20 gonfalonieeria sekä useita kardinaaleja.
Ylistaro
Asutuksen syntyminen
Isonvihan aikana vuonna 1714 käydyn Napuen taistelun jälkeen Ylistarosta vietiin vankeuteen Venäjälle 80 henkeä ja koko pitäjä ryöstettiin perinpohjaisesti. Jäljelle jääneet pitäjäläiset viettivät vuosikausia syrjäseutujen piilopirteillä.
Salviati
Yksi suvun tunnetuimmista jäsenistä on Pisan arkkipiispa Francesco Salviati (1443–1478), joka osallistui Medicejä vastaan suunnattuun Pazzi-salaliittoon ja hirtettiin sen vuoksi. Toinen huomattava suvun jäsen on Maria Salviati, joka meni naimisiin Medici-sukuun kuuluneen Giovanni delle Bande Neren kanssa. Heidän pojastaan Cosimosta tuli sittemmin ensimmäinen Toscanan suurherttua Cosimo I de’ Medici. Salviatin suvun kardinaaleista tunnetuin lienee Antonio Maria Salviati (1537–1602), joka nimitettiin kardinaaliksi vuonna 1583.
Ylistaro
Oma kunnallishallinto
Isonvihan jälkeen Ylistaron asukasluku alkoi kasvaa voimakkaasti. Vuonna 1805 asukkaita oli lähes 3 400. Väestönkasvu jatkui voimakkaana 1800-luvulla. Vaikka lähes 3 000 siirtolaista muutti Ylistarosta Yhdysvaltoihin, asui kunnassa 8 647 henkeä vuonna 1920. Väestönkasvun taustalla oli ripeä taloudellinen kehitys. Kunnan peltoala kasvoi huomattavasti 1800-luvulla ja uudet viljelymenetelmät, isojako ja paperiteollisuuden synnystä syntynyt pääoma auttoivat maatalouden kehitystä.
Kansalaissodan alkuvaiheessa tammikuun lopulla 1918 suojeluskuntalaiset riisuivat vähäisen kahakan jälkeen aseista Ylistarossa majailleen noin 350-miehisen venäläisen varuskunnan.
Seurakunnat
Ylistarossa toimii nykyisin Seinäjoen seurakunnan alainen Ylistaron alueseurakunta. Ylistarosta tuli herännäisyyden keskeistä tukialuetta jo liikkeen syntykaudella 1800-luvun puolivälissä. Evankelisuus kasvatti kannatustaan 1800-luvun lopulla, ja 1900-luvun alussa liikkeet kehittyivät suunnilleen tasavahvoiksi. Molemmilla oli omat vahvemmat ja heikommat kylänsä. Arviolta jopa kaksi kolmesta ylistarolaisesta lukeutui tuolloin jompaankumpaan herätysliikkeeseen. Helluntaiherätystä Ylistarossa edustaa vuonna 1943 perustettu Ylistaron helluntaiseurakunta.
Liikenne
Ylistaron kautta kulkevat valtatie 16 Vaasasta Kyyjärvelle ja valtatie 18 Vaasasta Jyväskylään sekä Seinäjoki–Vaasa-rata. Ylistaron rautatieasema sijaitsee noin viisi kilometriä Ylistaron kirkonkylästä kaakkoon. Henkilöjunien pysähdykset Ylistarossa loppuivat vuonna 2016.
Komia kirkko
oikea|pienoiskuva|Ylistaron kirkko vuonna 2017.
Ernst Lohmann suunnittelema Ylistaron kirkko valmistui Jaakko Kuorikosken johdolla kivestä ja tiilestä vuonna 1851. Uusgotiikkaa edustava kirkkorakennus on päätytornillinen pitkäkirkko. Komiaksi kirkoksi kutsuttuun pyhättöön mahtuu kerralla 2 500 sanankuulijaa. Alttaritaulu on Adolf von Beckerin maalaus Kristuksen kirkastuminen vuodelta 1888. Kirkon aarteistoon kuuluu muun muassa keskiaikainen messukasukka ja Raamattu 1640-luvulta. Lisäksi kirkossa on keskiaikainen krusifiksi ja kirkkoherra Isak Brennerin maalaama omakuva vuodelta 1661.
Tapahtumat
Ylistarossa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Ylistarossa kuudesti: 1893 Malkamäessä, 1898 Untamalassa sekä vuosina 1921, 1939, 1968 ja 2004. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Ylistarossa vuonna 2007. Vuosittain toistuvia tapahtumia ovat Ylistaro-viikko sekä joutopäivämarkkinat heinäkuussa.
Museot ja perinnekulttuuri
Ritarin kotimuseo on 1980-luvun alussa perustettu yksityinen museo, johon on kerätty pohjalaista paikallishistoriaa. Museosta löytyy muun muassa viljamakasiini, jossa on perimätiedon mukaan Ylistaron vanhan kirkon ovi ja kellotapulin luukku sekä Haapojan aitta, jossa on pitänyt majaansa murhamies Matti Haapoja. Ylistaron pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla piimävelli.
Taide
Ylistaron peruskoulun pihamaalla sijaitsee Kirja-Matin eli Matti Pohdon muistomerkki. Kirja-Matin koululla ja Ylistaron kirjastolla on oma liputuspäivänsä Matti Pohdon syntymäpäivänä. Muita muistomerkkejä ja patsaita ovat entisten kirkkojen muistomerkki (Ilmari Wirkkala), vapaussodan muistomerkki (Elias Ilkka, 1922), vuosien 1939–45 sodissa kaatuneille pystytetty muistomerkki sekä reserviupseerien pystyttämä jääkärien muistomerkki.
Liikunta ja urheilu
Ylistaron Kilpa-Veljet on urheiluseura, joka on perustettu 1945. Se on niin sanottu yleisseura, jonka alaisuudessa on tällä hetkellä yksitoista jaostoa. Lajeina ovat ampumahiihto, hiihto, mäkihyppy, jalkapallo, lentopallo, pesäpallo, paini, suunnistus, voimailu, e-urheilu ja yleisurheilu. YK-V pelaa pesäpallossa Suomensarjaa niin miehissä kuin naisissa.
Ylistaron Metsästysseuralla on ampumarata Järvirannan kylässä. Lisäksi Ylistaron Kylänpäässä harrastetaan kilpa-ammuntaa talvikuukausina Ylistaron Ampujien ampumaradalla.
Imperiumi (täsmennyssivu)
Imperiumi tai imperium voi tarkoittaa seuraavia:
Julia Jentsch
Julia Jentsch (s. 20. helmikuuta 1978 Berliini, Saksa ) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuvissa Sophie Scholl – viimeiset päivät (2005) ja Kylläisyyden päiväsi ovat luetut (2004).
Jentsch sai Sophie Schollin roolistaan European Film Awardsin parhaan naisnäyttelijän palkinnon. Hän on voittanut myös hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla.
Jentsch opiskeli näyttelemistä Hochschule Ernst Buschissa Berliinissä. Hänellä on ollut elokuviensa lisäksi rooleja Münchner Kammerspiele -teatterissa Münchenissä.
Kevin Corrigan
Corriganilla oli rooli myös televisiosarjassa Perhe paketissa (2001–2005). Hän näytteli Mentalist-televisiosarjan seitsemässä jaksossa Bob Kirklandia.
Hän on ollut vuodesta 2001 naimisissa näyttelijä Elizabeth Berridgen kanssa.
Firenzen tasavalta
Firenzen tasavalta oli keskiaikainen valtio, joka keskittyi Firenzeen, italialaiseen kaupunkiin Toscanassa. Tasavalta kesti vuodesta 1115 vuoteen 1532. Sen seuraajaksi perustettiin Medicin suvun hallitsema Firenzen herttuakunta.
Oulun tuomiokirkko
Kivikirkko
thumb|left|250px|Vuonna 1777 valmistunut kivikirkko ennen vuoden 1822 Oulun paloa. Tuomiokirkon paikalla on ollut puukirkko 1610-luvulta lähtien. Isonvihan ja yleensä ajan rapistama kirkko oli lopulta korjauskelvoton, suorastaan vaarallinen. Uutta kirkkoa alettiin hankkia 1750-luvulla, mutta rakentamista saatiin odottaa 1770-luvulle.
Muhoksen ja Oulunsalon miehet kokoontuivat vuonna 1750 pohtimaan uuden kirkon rakentamissuunnitelmia. Kirkkoherra Johan M. Junnelius ehdotti, että seurakunta tarvitsisi uuden ja tilavamman kirkon. Pormestari Mollin painotti puolestaan kivisen kirkkorakennuksen etuja. Kaikki paikalle saapuneet olivat sitä mieltä, että kaupunki tarvitsisi uuden kirkon. Uuden kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1771. Kaupunkilaiset olisivat halunneet rakentaa kirkon puusta, koska kivikirkon katsottiin maksavan liikaa. Kuningas Aadolf Fredrik oli kuitenkin määrännyt vuonna 1763, että kirkko tulee rakentaa kivestä. Kirkon suunnitteli ja rakennustöitä johti sundsvallilainen rakennusmestari Daniel Hagman. Kirkko otettiin käyttöön joulupäivänä 1777. Valmistuessaan uusi kivikirkko oli Suomen toiseksi suurin kirkko Turun tuomiokirkon jälkeen. Kirkossa oli istumapaikkoja 1 500 kuulijalle. Uusi kirkko nimettiin kuningas Kustaa III:n puolison mukaan Sofia Magdalenan kirkoksi.
Vaikka kirkko otettiinkin käyttöön vuonna 1777, rakennus säilyi keskeneräisenä pitkään. Esimerkiksi suunnitellut holvaukset tehtiin rakennusmestari Jacob Rijfin johdolla vasta vuosina 1794–1797. Suurin osa esineistöstä siirtyi vanhasta puukirkosta, mutta uuttakin esineistöä saatiin lahjoituksena. Alttaritaulun Kristus ristillä oli maalannut rakennusmestari Henrik Wacklin ja vaikkei sitä pidetty kovin onnistuneena työnä maalaus oli kirkon alttaritauluna vuoteen 1860 asti.
Kirkko tuhoutui Oulun palossa keväällä 1822. Vain kiviseinät jäivät pystyyn. Kaikki irtaimisto kirkonkelloja lukuun ottamatta saatiin pelastettua. Kirkonvartija ja lukkari ehtivät irrottaa jopa kirkon valaisimina toimineet kynttiläkruunut. Myös Knubbin vuonna 1728 rakentama kellotapuli paloi.
Palon aiheuttamien taloudellisten ja muiden ongelmien vuoksi kirkon uudelleen rakentaminen ei heti palon jälkeen ollut mahdollista, ja siksi kirkon raunioiden viereen rakennettiin pienehkö väliaikainen puukirkko. Tuo väliaikainen kirkko valmistui jo marraskuussa 1822 eli puolisen vuotta tulipalon jälkeen. Rakennus sijaitsi Kirkkokadun ja Linnankadun kulmauksessa siten, että se osittain ulottui nykyiselle katualueelle Kirkkokadun puolella. Maaherran luvalla väliaikainen kirkko sai toimia varastona uuden kirkon tornin valmistumisen jälkeenkin aina siihen asti kun kellotorni saatiin valmiiksi, vaikka maistraatti olikin määrännyt väliaikaisen rakennuksen purettavaksi uuden kirkon käyttöönoton jälkeen.
Engelin kirkko
thumb|left|250px|Alttari ja [[Robert Wilhelm Ekmanin maalaama alttaritaulu vuodelta 1859.]] thumb|left|250px|Urkufasadi on vuodelta 1842. Kirkon uudelleenrakentamispiirustukset tilattiin Yleisten rakennusten intendentinkonttorista vuonna 1826. Intendentti Carl Ludvig Engelin piirustukset valmistuivat maaliskuussa 1827. Vaikka kirkon ulkomuoto muuttuikin huomattavasti, piirustukset hyväksyttiin sekä senaatissa että Oulun seurakunnassa. Runkona toimivat alkuperäiset Sofia Magdalenan kirkon kiviseinät; uutta olivat keskuskupoli, katto ja kellotorni. Kirkon korjaustyöt valmistuivat vuonna 1832, ja kellotorni nousi harjakorkeuteensa vuonna 1845. Kellotornin korkeus katutasosta ristin huippuun on 56,5 metriä.
Tuomiokirkon aseman kirkko sai vuonna 1900, kun piispanistuin siirrettiin Kuopiosta Ouluun – tosin hiippakunnan nimi vaihdettiin Kuopion hiippakunnasta Oulun hiippakunnaksi vasta vuonna 1923. Oulun tuomiokirkko on Oulun hiippakunnan, Suomen pohjoisimman ja pinta-alaltaan laajimman hiippakunnan tuomiokirkko.
Viimeisin laaja sisätilojen peruskorjaus tehtiin vuosina 1996–1997, jolloin kirkon kellariin rakennettiin krypta, jonne mahtuu noin 50 henkilöä. Tuomiokirkon kirkkotarha kunnostettiin, tapulin katto uusittiin ja tornin risti kullattiin uudelleen vuosina 2002–2003.
Kirkko edustaa Engelille ominaista uusklassista tyyliä. Suorat linjat, vaaleat pinnat, marmoroinnit ja kultaukset luovat juhlavan ja arvokkaan tunnelman. Kirkossa on nykyisin runsas tuhat istumapaikkaa. Tuomiokirkko on nykyisinkin helposti tunnistettava maamerkki sekä olennainen osa Oulun kaupunkikuvaa ja suosittu turistikohde.
Davit Orbeliani
Davit Orbeliani (, 11. tammikuuta 1739 – 29. toukokuuta 1796), joka tunnettiin yleisesti nimellä Davit "Kenraali" oli georgialainen sotilashenkilö, poliitikko, kääntäjä ja runoilija.
Oulun tuomiokirkko
Esineistö
Kangasalan urkutehtaan rakentamat pääurut ovat vuodelta 1938. Niissä on 62 äänikertaa. Julkisivu on edellisestä, vuonna 1842 valmistuneesta soittimesta. Urkurakentamo Veikko Virtasen 18-äänikertaiset kuoriurut ovat vuodelta 1983. Vuonna 1999 tuomiokirkkoon hankittiin cembalo, jonka valmisti ruotsalainen Stig Lundmark.
Davit Orbeliani
Orbeliani kuului merkittävään georgialaiseen aristokraattisukuun, jolla oli monisukupolviset yhteydet kuninkaalliseen Bagrationi-dynastiaan. Hän oli Sabaratianon lääninherra ja ruhtinas, Somkhitin feodaalinen käskynhaltija ja korkea-arvoinen sotilaskomentaja kuningas Erekle II:n alaisuudessa. Ereklen tytär Tamar batonishvili (1749–1786) meni Orbelianin kanssa naimisiin Tbilisissä vuonna 1762.
Oulun tuomiokirkko
Aikaisempi puukirkko
Nykyisen kirkon paikalla on ollut kirkko 1610-luvun alkupuolelta lähtien. Ensimmäinen kirkko oli hirsinen tukipilarikirkko. Kirkosta ei ole säilynyt muita piirustuksia kuin maanmittari Gustav Ulstadiuksen vuoden 1705 kaupungin kartassa oleva pieni piirros. Vanhan kirkon seinämaalaukset oli tehnyt vaasalainen kirkkomaalari Kristian Wilbrandt vuosina 1639 ja 1658. Urut kirkkoon rakennettiin vuosina 1650–1652. Seinämaalausten lisäksi kirkossa oli muitakin maalauksia, joista tärkein ja ainoa nykypäiviin asti säilynyt on Cornelius Arendtzin maalaama Johannes Messeniuksen muotokuva. Messenius lahjoitti kuvan kirkolle vuonna 1634. Taulu on edelleen tuomiokirkossa sakastin oven vieressä.
Davit Orbeliani
Hän teki useita diplomaattimatkoja Iraniin, josta hän osti persialaisen ritariromanttisen seikkailukertomuksen Qahraman-e qatelin käsikirjoituksia. Orbeliani käänsi tarinan georgiaksi nimelle Qaramaniani, joka seuraa persiankielistä alkuperäisteosta erittäin tarkasti paikallisesta georgialaisväristä huolimatta. Teos tuli Georgiassa huomattavan suosituksi. Hänet esitettiin myös sankarina aikalaisrunoilija Besikin (1750–1791) teoksissa, mihin hän vastasi kirjoittamalla rakkausrunoutta pitkälti Besikin hengessä.
Hän kuoli Tbilisissä vuonna 1796, ja hänet haudattiin Sionin katedraaliin.
Oulun tuomiokirkko
Sankarihaudat
Kirkkopuistossa sijaitsee Suomen sisällissodan sankarihauta-alue. Alueen suunnitteli arkkitehti Hilding Ekelund. Sisällissodassa kaatuneiden muistomerkki Pro patria mortui paljastettiin 29. syyskuuta 1922. Graniittisen muistokiven reliefin teki kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen.
Britannian Grand Prix 1968
Britannian Grand Prix 1968 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1968 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti sveitsiläinen Jo Siffert, jolle voitto oli kauden ja uran ensimmäinen.
Sammy Lee (uimahyppääjä)
Sammy Lee (1. elokuuta 1920 – 2. joulukuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän syntyi Fresnossa, Kaliforniassa, ja opiskeli lääketiedettä Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hänellä on korealaisia sukujuuria.
Lee voitti kerroshypyissä olympiakultaa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja 32-vuotissyntymäpäivänään vuonna 1952 Helsingissä. Vuonna 1948 hän voitti lisäksi ponnahduslautahypyissä olympiapronssia. Hänelle myönnettiin vuonna 1953 James E. Sullivanin palkinto.
Lee on kuulunut vuodesta 1990 United States Olympic Hall of Fameen. Hän on valmentanut muiden muassa Pat McCormickia, Bob Websteriä, Greg Louganisia ja Markku Uusipaavalniemeä. Kirjailija Paula Yoo ja kuvittaja Dom Lee ovat julkaisseet hänestä kertovan elämäkerrallisen kirjan Sixteen Years in Sixteen Seconds: the Sammy Lee Story (2005).
Lahdensärki
Lahdensärki on Keski-Suomessa pääasiassa Jämsän puolella Kolonkulmalla, mutta hieman myös Juupajoen puolella, sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se on suojärvi, joka sijaitsee ojitetun suonsa kaakkoisreunalla. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat suomaata. Järvellä ei ole asusta eikä sille tule teitä. Juupajoen puolelinenraja ylittää järven eteläpään lahden hiuksenhienosti.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,1 metriä mpy. Suon ojia on johdettu järveen ja ne toimivat järven laskuojina. Ojat johtavat lopulta Hauinvetämään.
Historiaa
Vuoden 1964 peruskartassa suo oli vielä ojittamatta, mutta järvien välille oli kaivettu yksi yhdysoja. Vuoden 1979 kartassa koko suo oli ojitettu tiheästi.
Hampster Dance
Hampster Dance (suom. Hamsteritanssi) on yksi varhaisimmista internetilmiöistä. Kanadalaisen taideopiskelijan Deidre LaCarten vuonna 1998 GeoCities-kotisivupalveluun luoma sivu koostuu rivistä animoituja GIF-kuvia hamstereista ja muista jyrsijöistä, jotka tanssivat eri tavoin Roger Millerin vuonna 1973 Disneyn Robin Hood -elokuvaa varten kirjoittaman ja esittämän Whistle-Stop -kappaleen nopeutetun näytteen tahtiin. Vuonna 2005 yhdysvaltalainen CNET-mediasivusto nimesi Hampster Dancen nettivillitysten ykköseksi.
Monopoli (täsmennyssivu)
Monopolilla voidaan tarkoittaa
Kontiolahden Isku
Kontiolahden Isku (lyh. Ko-Isku) on kontiolahtelainen urheiluseura, jonka päälaji on lentopallo. Seura on perustettu vuonna 1985. Seuran miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2009–2010 ykkössarjaan, missä se pelaa etelä- eli kakkoslohkossa. Kotiottelunsa joukkue pelaa Lehmon koulun liikuntasalissa.
Plato (yksikkö)
Plato on olutpanimoiden käyttämä yksikkö, joka ilmoittaa sokerin määrän vierteessä. Plato ilmoitetaan asteina: esimerkiksi 2° Plato tarkoittaa, että 100 grammassa vierrettä on 2 grammaa liunneita aineita, pääasiassa sokeria. Se mitataan tavallisesti hydro- tai refraktometrin avulla. Erityisesti saksalaisissa ja tšekkiläisissä oluissa saattaa nähdä oluen Plato-vahvuuden painettuna etikettiin.
Lähteet
Beer measurement
Keisarikunta
Keisarikunta voi tarkoittaa seuraavia:
Li Peng
Lǐ Péng (yksink.: 李鵬; 20. lokakuuta 1928 – 22. heinäkuuta 2019) oli Kiinan kansankongressin puheenjohtaja vuosina 1998–2003 ja piti hallussaan toiseksi korkeinta virkaa Kiinan kommunistisen puolueen politbyroovaliokunnassa vuoteen 2002 asti. Hän toimi Kiinan kansantasavallan pääministerinä vuosina 1987–1998.
Li kannatti varovaista lähestymistä Kiinan talouspoliittisiin uudistuksiin, koska hän oli lähinnä huolestunut sosiaalisen ja poliittisen tasapainon säilyttämisestä. Pääministerinä hän seurasi nopeaa talouskasvua ja jopa 10 prosentin bruttokansantuotteen vuosittaista kasvua. Hän oli osaltaan taltuttamassa verisesti vuoden 1989 Tiananmenin aukion protesteja.
Taustaa
Li syntyi Chengdussa Sichuanin provinssissa, oli yksi varhaisimmista kommunistipuolueen vallankumouksellisista ja vallankumouksellinen marttyyri. Li joutui 3-vuotiaana orvoksi, kun Guomindang-puolue teloitti hänen isänsä. Li'stä tuli Zhou Enlain adoptiolapsi, joka oli ehkäpä Kiinan kansantasavallan perustajista Maon jälkeen kunnioitetuin hahmo. Vuonna 1945 teini-ikäinen Li liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen.
Valtaannousu
Kuten monilla muillakin Kiinan kolmannen sukupolven kommunisteilla, Li'llä on tekninen koulutustausta. Vuonna 1941 hän aloitti opiskelunsa Yan'anin luonnontieteiden instituutissa. Vuonna 1948 hänet lähetettiin Moskovan energiainstituuttiin, josta valmistui vesivoimainsinööriksi. Tänä aikana hän toimi Neuvostoliitossa kiinalaisten opiskelijayhdistyksen puheenjohtajana. Vuotta myöhemmin Zhou Enlaista tuli juuri muodostetun Kiinan kansantasavallan pääministeri ja Li selvisi Kulttuurivallankumouksen mullistuksista.
Ihmismetsästys (vuoden 1976 elokuva)
Ihmismetsästys (Rogue Male) on Clive Donnerin ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 1976. Sen pääosaa, Adolf Hitlerin murhayrityksestä syytettyä englantilaista metsästäjää näyttelee Peter O’Toole. Tarina perustuu Geoffrey Householdin romaaniin Rogue Male (1939), josta Fritz Lang ohjasi jo 1941 samannimisen elokuvan Ihmismetsästys (Man Hunt).
Li Peng
Valtaannousu
Li valittiin vuonna 1982 12. kansankongressissa kommunistipuolueen keskuskomiteaan ja nousi tämän jälkeen Politbyroon, puoluesihteeriöön vuonna 1985 ja politbyroovaliokuntaan kaksi vuotta myöhemmin, jolloin hänestä tuli vt. pääministeri. Vuoden 1983 alusta lähtien Li Peng toimi valtioneuvoston pääministerinä. Vuodesta 1985 hän työskenteli samanaikaisesti valtion opetuskomissiosta vastuussa olevana ministerinä.
Ihmismetsästys (vuoden 1976 elokuva)
Juoni
Vuonna 1939 vähän ennen toisen maailmansodan syttymistä englantilainen harrastajametsästäjä sattuu Saksassa talon lähelle, jonka pihalla vierailee paraikaa Saksan natsihallinnon huippunimiä. Mies ottaa huvikseen kiikaritähtäimeensä Adolf Hitlerin, muttei uskalla laukaista. Saksalaiset turvamiehet huomaavat tilanteen, ottavat miehen kiinnikin mutta tämä pääsee heiltä karkuun ja pakenee kotimaahansa Englantiin. Pian miehen kintereillä ovat natsien lisäksi myös oman maan poliisit.
Li Peng
Valtaannousu
Tässä asemassaan, kun poliittinen tyytymättömyys ja sosiaaliset ongelmat, kuten kaupunkeihin kohdistuva muuttoliike ja koulujen tilanahtaus ilmenivät, Li siirti suuntautumistaan päivittäisistä huolistaan energia-, viestintä- ja raaka-ainesektorista puolueen sisäisiin väittelyihin markkinauudistusten tahdista.
Kun opiskelijat ja intellektuellit kehottivat suurempiin uudistuksiin, eräissä puoluevanhimmissa kasvoi pelko uudistusten aiheuttamaa epävakautta kohtaan, joka uhkasi nakertaa pohjan niiden perimmäiseltä tarkoitukseltaan – talouskehitykseltä, Li'n uran keskipisteeltä.
Pääministeriys
Hu Yaobangia, Deng Xiaopingin suojattia ja uudistusten johtohahmoa, syytettiin protesteista ja pakotettiin eroamaan kommunistipuoleen pääsihteerin virastaan tammikuussa 1987. Pääministeri Zhao Ziyangista tehtiin pääsihteeri ja Li Pengistä vastaavasti pääministeri.
Zhaon päästyä puolueen pääsihteeriksi, vuonna 1988 hänen ehdotuksensa hintauudistusten kiihdyttämisestä johti rehottavan inflaation laajamittaiseen arvosteluun ja loi uusia vastustajia uudistuksilleen, jotka kannattivat laajempaa taloushallinnan keskittämistä ja länsimaiden vaikutteiden tiukempaa kieltämistä. Tämä kiihdytti poliittista keskustelua, joka lämpeni enemmälti vuoden 1989 talvena.
Opiskelijamielenosoittajat ottivat kaiken hyödyn irti löyhentyneestä poliittisesta ilmapiiristä, reagoiden useisiin tyytymättömyyttä aiheuttaviin syihin. Yhdessä vieläkin vaikutusvaltaa omaavien vallankumouksellisvanhimpien kanssa, Li ja puoluevanhimmat tulivat vastapäiseen johtopäätökseen, jossa valittivat nopeiden muutostahtien olevan syyllisiä opiskelijoiden seassa kypsyvään sekaannukseen ja ärtyneisyyteen.
Pekingissä yliopisto-opiskelijat ja muut kansalaiset majoittautuivat Tiananmenin aukiolle suremaan Hu'n kuolemaa ja protestoimaan uudistusten toppuuttelijoita vastaan. Mielenosoitukset kasvoivat hallituksen toimista huolimatta ja he peräänkuuluttivat korruption kitkemistä ja ihmisoikeuksien turvaamista. Protestit levisivät moniin muihinkin kaupunkeihin, kuten Shanghaihin ja Kantoniin. Samoihin aikoihin Itä-Euroopan sosialistiset valtiot olivat luhistumispisteessä. Konservatiiviset kansantasavallan johtajat olivat kauhuissaan ajatuksestakin että Tiananmenin mielenosoitukset voisivat johtaa hallituksen kaatumiseen juuri sinä aikana, kun poliittinen tasapaino oli erityisen tärkeää talousuudistusten ja modernisaation kannalta. Li toimi etulinjassa mielenosoitusten lopettamisen puolesta, tarvittaessa voimakeinoin, ja oli tärkeänä tekijänä korkeimman johtajan, Deng Xiaopingin, taivuttelussa heidän puolelleen. Li julisti poikkeustilan Pekingiin 20. toukokuuta 1989. Kesäkuussa Li'tä vastustanut pääsihteeri Zhao Ziyang erotettiin virastaan, pidätettiin ja aseistautuneet joukot marssivat Pekingiin satojen ihmishenkien kustannuksella.
Li pysyi pääministerinä vuoteen 1998 asti, jolloin hän oli istunut tehtävässään kaksi kautta eli perustuslain säätämän enimmäismäärän. Tämän jälkeen hänet nimitettiin kansankongressin puheenjohtajaksi. Li käytti suuren osan ajastaan ns. elämäntyönsä, Kolmen solan padon valmistumisen valvomiseen. Insinööritaustainen Li, kuten useimmat ikäisensä, käytti suuren osan urastaan suuren ja kasvavan energiateollisuuden eteenpäin viemisessä ja piti itseään rakentajana ja uudistajana.
Vähä-Särkinen
Vähä-Särkinen on Keski-Suomessa Jämsän Kolonkulmalla sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,9 metriä mpy. Sekä pohjois- että etelärannoille on johdettu ympäristöstä metsäojat. Särkisen laskuoja on Hauinvetämänoja, joka lähtee sen länsipäästä. Oja on Hauinvetämänsuon johto-oja, joka laskee 1,3 kilometrin päähän Hauinvetämään. Vesireitti jatkaa vielä Iso-Liesiin.
Hannu (Tanska)
Hannu (Ruotsin kuninkaana Juhana II) (2. helmikuuta 1455 – 20. helmikuuta 1513) oli Kalmarin unionin maiden unionikuningas. Hän oli Tanskan kuninkaana 1481–1513, Norjan kuninkaana 1483–1513 sekä Ruotsin ja samalla kaikkien kolmen maan kuninkaana 1497–1501.
Venäjän ja Ruotsin välinen sota, vanha viha, käytiin vuosina 1495–1497, ja heti rauhanteon jälkeen Hannu julisti sodan Ruotsille. Hän voitti Sten Sturen joukot Rotebron luona 1497. Sture joutui myöntämään Hannulle oikeuden kruunuun, ja sai vastineeksi koko Suomen läänikseen. Hannu kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 1497. Vuonna 1499 Hannu katsoi asemansa olevan niin vahva, ettei hänen tarvinnut enää suosia Sten Sturea, jolta otettiin pois Viipuri, Olavinlinna ja Turku. Vuonna 1501 Hannun ja venäläisten tekemät sopimukset paljastuivat Ruotsin valtaneuvostolle. Tämä yhdessä sen kanssa, ettei ylimystölle ollut annettu sen mielestä riittävästi läänityksiä, johtivat Hannun syrjäyttämiseen Ruotsin kuninkuudesta 1501. Sten Sturesta tuli jälleen valtionhoitaja.
Roy Andersson
Roy Andersson (s. 31. maaliskuuta 1943 Göteborg) on ruotsalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä mainoselokuvien tekijä. Hänet tunnetaan muun muassa pitkistä elokuvista Eräs rakkaustarina, Toisen kerroksen lauluja ja Sinä elävä. Anderssonin elokuvat ovat hidastempoisia ja absurdin humoristisia ja koostuvat yleensä liikkumattomalla kameralla yhdellä otolla kuvatuista pitkistä, toisistaan irrallisista kohtauksista.