cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piinaavat hetket
Juoni
Frank Conner (Garcia) on sanfranciscolainen poliisi, jonka nuori poika sairastaa leukemiaa. Sairaus on edennyt jo niin pitkälle, että hän tarvitsee luuydinsiirron selviytyäkseen. Kun lääkärit etsivät sairaalan potilastietokannasta sopivia luovuttajia, selviää, että näitä on vain yksi; elinkautista vankeustuomiota kärsivä paatunut murhaaja Peter McCabe (Keaton). Conner lähtee tapaamaan häntä vankilaan mutta McCabe ei ole kiinnostunut luovuttajaksi. Vähän ajan päästä hän kuitenkin suostuu mutta sillä ehdolla, että Conner lupaa järjestää hänelle paremmat olot ilman tiukkoja vankilarutiineja. Conner suostuu muitta mutkitta, mutta McCabe vain bluffaa; hänellä ei ole aikomustakaan mennä leikkaukseen, vaan päättää käyttää tilannetta hyväkseen ja paeta. Hyvin suunniteltu pako onnistuukin ja leikkauspöydällä McCabe pääsee vapauteen ja aloittaa välittömästi ihmisten lahtaamisen. Epätoivoisen Connerin on samanaikaisesti saatava McCabe kiinni elävänä ja estää poliiseja tappamasta tätä.
Aitajuoksu
thumb|400 metrin aituri ylittämässä aitaa kaarteessa. Aitajuoksu on yleisurheilun pikajuoksua, jossa ylitetään aitoja.
Aidat
thumb|Aidassa on poikkipuu sekä metallinen teline ja jalusta. Jokaisen juoksijan radalla on omat aidat. Aidassa on 118–120 senttimetriä leveä poikkipuu, joka on 7 senttimetriä korkea ja 2 senttimetriä paksu. Poikkipuuta kannattelee tavallisesti metalliputkesta tehty teline, jonka jalusta on 70 senttimetriä pitkä. Aidan minimipaino on 10 kilogrammaa. Aita on suunniteltu niin, että se kaatuu 3,6–4,0 kilogramman vaakavoimaisen työnnön vaikutuksesta etenpäin radalle. Tätä voidaan säätää aitatelineen alaosassa olevaa vastapainoa siirtämällä.
Ulkoratojen kilpailuissa 100–400 metrin matkoilla on kymmenen aitaa. Aitojen korkeudet ja välimatkat taulukossa:
60 metrin aitajuoksussa aitoja on viisi kappaletta, ja aitojen korkeudet ovat samat kuin ulkoradoilla pika-aidoissa. Nuorten sarjoissa aidat ovat matalampia kuin aikuisten sarjoissa.
Matka lähdöstä ensimmäiselle aidalle ja viimeiseltä aidalta maaliin on kaikilla aitamatkoilla pidempi kuin aitojen välinen matka.
Säännöt
Juoksijan täytyy sääntöjen mukaan ylittää jokainen oman ratansa aita. Aidan ohi ei saa juosta eikä kuljettaa jalkaterää, paitsi viereisen aidan yli kun se ei häiritse toista juoksijaa. Aitaa ei saa tahallaan työntää nurin.
Luettelo televisiosarjan Tunteet pelissä jaksoista
Seuraava lista on luettelo The WB- ja The CW-kanavien sarjan Tunteet pelissä jaksoista.
Ensimmäinen tuotantokausi (2003-2004)
Lucas (Chad Michael Murray) ja Nathan Scottia (James Lafferty) ei näytä yhdistävän muu kuin intohimo koripallon pelaamiseen. He jakavat kuitenkin muutakin, saman isän, Dan Scottin. Dan hylkäsi Lucasin äidin, Karen Roen (Moira Kelly), tämän tullessa raskaaksi ja jatkoi koripallouransa eteenpäin ajamista. Yliopistossa hän tapasi Nathanin äidin, Debin (Barbara Alyn Woods), ja tarjosi heille pysyvän ja rikkaan kodin. Hän ei kuitenkaan koskaan yrittänyt olla osa Lucasin elämää, joka jäi yksinhuoltajaäitinsä kasvatettavaksi.
Aitajuoksu
Tekniikka
Aitajuoksussa erityisen tärkeitä ominaisuuksia ovat nopeus, kimmoisuus, ketteryys, aitomistekniikka ja rytmitaju.
Luettelo televisiosarjan Tunteet pelissä jaksoista
Ensimmäinen tuotantokausi (2003-2004)
Nathan pelaa koulun koripallojoukkueessa Ravens ja Lucas puistossa River Court, kunnes Ravensin valmentaja Whitey Durham (Barry Corbin) pyytää häntä liittymään joukkueeseen. Tämä lisää jännitettä veljesten välille, etenkin kun mukaan tulee Nathanin tyttöystävä, Peyton Sawyer (Hilarie Burton) ja Lucasin lapsuuden ystävä ja paras kaveri Haley James (Bethany Joy Galeotti). Ensimmäisen tuotantokauden ajan keskitytään oikeastaan seuraamaan kuinka Nathanin ja Lucasin väliset suhteet muuttuvat kohti veljellisyyttä. Jännitystä lisää vielä kolmiodraama Brooke Davisin (Sophia Bush), Peytonin ja Lucasin välillä sekä Nathanin ja Haleyn avioliitto.
Toinen tuotantokausi (2004-2005)
Toisella tuotantokaudella seurataan mm. Haleyn ja Nathanin avioliittoa, Lucasin ihmissuhdekuvioita. Haley aloittaa musiikillista uraansa ja Nathan keskittyy koripalloon. Lucasin ja Nathanin välinen veljeys syvenee. Brooke ja Peyton työstävät kärsinyttä ystävyyssuhdettaan. Haleyn musiikkiura jatkaa nousuaan ja hän lähteekin kiertueelle Chris Kellerin kanssa. Haleyn ja Nathanin avioliitto on vaikeuksissa tämän vuoksi. Samaan aikaan Deb kärsii addiktiosta lääkkeisiin. Kauden lopussa Haley palaa takaisin kotiin.
Aitajuoksu
Tekniikka
Aidan ylitykset hidastavat juoksua, ja aidan ylityksessä juoksija joutuu normaalisti nostamaan painopistettään. Aitajuoksijat pyrkivätkin minimoimaan hidastuksen ylittämällä aidan mahdollisimman loivasti, sovittamalla askelensa aitojen välillä oikein ja juoksemalla aitavälit korkeassa juoksuasennossa.
Luettelo televisiosarjan Tunteet pelissä jaksoista
Kolmas tuotantokausi (2005-2006)
Kausi keskittyy seniorivuoden ensimmäiseen puolikkaaseen Tree Hillissä. Dan Scott haluaa selvittää, kuka yritti tappaa hänet. Sarjaan tulee mukaan Rachel Gatina, jonka suhde vanhemman Cooperin kanssa aiheuttaa hämmennystä koko koulussa. Lucasin ja Brooken suhde kehittyy. Peytonin ja Jaken suhde näyttää sen sijaan olevan ohi, kun Haley alkaa Nathanin kanssa suunnittelemaan häitä. Peyton tutustuu biologiseen äitiinsä, Ellie Harpiin. Tree Hillissä tapahtuu kouluammuskelu, jossa Peytonia ammutaan ja Dan tappaa oman veljensä Keithin. Kausi päättyy auto-onnettomuuteen.
Aitajuoksu
Lähtöjuoksu
Pisimmät ja voimakkaimmin lähtötelineistä ponnistavat pika-aiturit ottavat lähtöjuoksussa seitsemän askelta, useimmat muut kahdeksan. Tarvittaessa juoksija säätää askelpituuttaan ja lähtötelineidensä paikkaa saadakseen askelensa sopimaan ensimmäiselle aidalle. Hän ottaa juuri ennen ensimmäistä aitaa korkean juoksuasennon, jossa hän pysyttelee koko matkan.
Aidan ylitys
thumb|350px|Aitojen ylittämistä. Aita ylitetään nopeimmin kun ylitys on loivakaarinen eli juoksijan painopiste nousee vain vähän. Lentovaiheesta pyritään tekemään myös mahdollisimman lyhyt. Miesten pika-aidoissa ponnistus tapahtuu useimmin 210–220 senttimetrin päässä aidasta, pitkillä aitureilla vähän kauempaa. Ponnistava jalka isketään nopeasti ja voimakkaasti kehon alle radalle ja heilahtava jalka tempaistaan eteen ja ylös. Käsillä tehdään usein vastakkaisheilautukset, jotka tukevat heilahtavan jalan liikettä. Lantio liikkuu tukivaiheen alussa nopeasti yli tukipisteen ja juoksijan vartalo syöksyy rinta edellä aidalle. Ponnistava jalka työntää juoksijaa eteenpäin ja jalkaterä ojentuu. Vartalo siirtyy lentovaiheessa etunojaan ja heilahtava jalka ojentuu polvesta lähes täysin. Vartalon etunoja tekee juoksijalle mahdolliseksi lantion ja ponnistavan jalan nostamisen aidan yläpuolelle. Etunoja on suurimmillaan hetkellä, jolloin heilahtavan jalan polvi on aidan päällä. Juoksijan reidet ovat saksiasennossa ja rinta heilahtavan jalan polven lähellä. Loppuvaiheessa heilahtava jalka ojennetaan aidan alas taakse ja ponnistavan jalan reisi temmataan eteen, sivulle ja ylös. Vartalo alkaa ojentua kun aiturin lantio sekä ponnistavan jalan sääri ja jalkaterä ovat ohittamassa aidan tason. Heilahtava jalka ojentuu täysin kun se koskettaa rataa aidan jälkeen. Alastulo tapahtuu suoraan kehon painopisteen alle korkeaan ja voimakkaaseen asentoon, jolloin juoksu ei hidastu. Samalla hetkellä ponnistava jalka on tullut juoksijan sivulle, taakse liikkuvan käden alle. Juoksija jatkaa ilman katkoja välijuoksuun.
Luettelo televisiosarjan Tunteet pelissä jaksoista
Viides tuotantokausi (2008)
Tuotantokaudessa eletään collegen jälkeistä elämää. Neljän vuoden aikana Brooke on kuuluisa muotisuunnittelija New Yorkissa, Lucas on julkaissut ensimmäisen kirjansa (An Unkindness of Ravens), Nathanin ja Haleyn lapsi on kasvanut isoksi neljävuotiaaksi pojaksi ja Peyton on assistentin assistenttina Los Angelesilaisessa levy-yhtiössä. Lucasilla on myös uusi tyttöystävä Lindsey, jonka kanssa hän on menossa naimisiin.
Kuudes tuotantokausi (2008)
Kuudennella tuotantokaudella selviää ketä Lucas päätyi kosimaan viidennen tuotantokauden lopussa, Peytonia, Lindseyta vai Brookea. Brooke menettää yhtiönsä ja hänet pahoinpidellään. Peyton on raskaana ja Lucasin kirjasta tehdään elokuva. Kaksi päähahmoa poistuu Tree Hillistä, ja Peytonin ex-poikaystävä Julian Baker saapuu.
Aitajuoksu
Välijuoksu
Juoksija tulee 110 metrin aidoissa alas useimmiten 130–140 senttimetrin päähän aidasta, eli ylitysaskelen keskimääräinen pituus on noin 350 senttimetriä. Aitojen välillä juoksija pyrkii palauttamaan aidan ylityksessä hidastuneen nopeutensa ja säilyttämään korkean juoksuasentonsa. Pika-aituri ottaa kolme väliaskelta ennen seuraavaa ponnistusta. Ensimmäinen väliaskel on eteenpäin pyrkivä. Toinen väliaskel on kaikkein pisin ja tyypillisen pikajuoksumainen. Kolmas väliaskel edesauttaa ponnistusta seuraavalle aidalle. Sen lentovaiheessa juoksija tuo reitensä yhteen.
Pitkissä aidoissa eli 400 metrin aitajuoksussa väliaskeleita on keskitasoisilla juoksijoilla tavallisesti 15–17, huippujuoksijoilla 13–15. Jos väliaskelia on parillinen määrä, juoksija ponnistaa aidalle eri jalalla kuin edelliselle aidalle. Loppusuoralla väliaskelten määrä usein kasvaa, kun askelpituus pienenee väsymyksen johdosta.
60 metrin aidat
60 metrin aitoja juoksevat sekä miehet että naiset hallikisoissa.
80 metrin aidat
Vuoden 1968 olympialaisiin asti naiset kilpailivat pika-aidoissa 80 metrin matkalla, mutta vuoden 1972 kisoista lähtien vain 100 metrin matkalla.
100 metrin aidat
thumb|Naisten 100 metrin aitajuoksua [[Kesäolympialaiset 1996|Atlantan olympialaisissa 1996.]]
Naisten 100 metrin aitajuoksussa on 10 kappaletta 83,8 cm:n korkuisia aitoja. Lähtöviivalta ensimmäiselle aidalle on matkaa 13 metriä. Kahden aidan välinen matka on 8,50 metriä, jossa juoksija ottaa kolme askelta. Viimeisen aidan ja maaliviivan välinen matka on 10,50 metriä.
110 metrin aidat
Miesten 110 metrin aitajuoksussa on 10 kappaletta 106,7 cm:n korkuisia aitoja. Lähtöviivalta ensimmäiselle aidalle on matkaa 13,72 metriä. Kahden aidan välinen matka on 9,14 metriä, jossa juoksija ottaa kolme askelta. Viimeiseltä aidalta maaliviivalle on matkaa 14,02 metriä.
Miehet
Miehillä 400 metrin aitajuoksussa on 10 kappaletta 91,4 cm korkeita aitoja. Lähtöviivalta ensimmäiselle aidalle on matkaa 45 metriä. Kahden aidan väli on 35 metriä, jossa juoksija ottaa yleensä 13–15 askelta. Viimeiseltä aidalta maaliin on matkaa 40 metriä.
Naiset
thumb|Naisten 400 metrin aitajuoksua Helsingin olympiastadionilla heinäkuussa 2005. Naisilla 400 metrin aitajuoksussa on 10 kappaletta 76,2 cm korkeita aitoja. Lähtöviivalta ensimmäiselle aidalle on matkaa 45 metriä. Kahden aidan väli on 35 metriä. Viimeiseltä aidalta maaliin on matkaa 40 metriä.
Pro
Pro voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kaksipäisen vekaran varjossa
Kaksipäisen vekaran varjossa on 2009 valmistunut kuunnelma, jonka on käsikirjoittanut Juha Vuorinen yhdessä Mikael Wöllerin kanssa. Kuunnelmahupailu kertoo Adolf Hitlerin yhteenkasvaneista kaksoispojista, jotka ovat syntyneet Jumalan ja Saatanan vedonlyönnin seurauksena. Yleisradio julkaisi kuunnelman ainoastaan podcastina.
Keväällä 2012 julkaistiin Kaksipäisen vekaran varjossa -kuunnelman pohjalta koottu laajempi kirjaversio, jonka kirjoittivat Juha Vuorinen ja Mikael Wöller.
Gilhoc-sur-Ormèze
Gilhoc-sur-Ormèzen kunnassa on useita vanhoja linnoja: Château de Solignac (rauniot), Château des Boscs, Château de Dol ja Château de Bessin.
Luettelo Luxemburgin suurherttuoista
Tämä on luettelo Luxemburgin suurherttuoista. Luettelo on kronologinen.
Nassau-Weilburg-suku
List of monarchs of Luxembourg ルクセンブルク大公 pt:Anexo:Lista de grão-duques do Luxemburgo
Öskidööl
Öskidööl (The Action Magazine) on hämeenlinnalainen, pääasiassa punk- ja rockmusiikkia ja nuorisokulttuuria käsittelevä alakulttuurilehti, joka on ilmestynyt vuodesta 2002 lähtien. Lehden kansia on kuvittanut mm. sarjakuvataiteilija Tommi "Tex" Hänninen. Lehdestä julkaistaan myös kesäisin Festari-extra erikoisnumero. Öskidööl on 1000 kappaleen numerokohtaisella levikillään Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi suurin punk-lehti, Hilseen ja Toisen vaihtoehdon jälkeen.
Toimituskunta
Toimituskunta vaihtelee, koska lehteä julkaistaan osittain lukijoiden kirjoittamilla jutuilla. Päätoimittajana on lehden perustamisesta asti toiminut pseudonyymi Joona Öskidööl, joka myös keksi nimen kyseiselle lehdelle. Muuta toimitusta ovat lehden pääasiassa kokoavat ja valtaosan teksteistä kirjoittavat Petja ja Mikko Öskidööl.
Öskidööl-Rock
Lehden nimissä järjestettiin kesällä 2006 Öskidööl-Rock-niminen ilmaiskonsertti yhteistyössä Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX:n kanssa. Konsertti järjestettiin Hämeenlinnan torin lavalla 7. heinäkuuta 2006. Tapahtumassa esiintyivät: Black Of All Label, Shitsnackers, Polluted, Blind ja Necropedosodom.
Vladan Desnica
Vladan Desnica (1905 Zadar – 1967 Zagreb, Jugoslavia) oli jugoslavialainen kirjailija ja asianajaja. Desnican aiheena on dalmatialainen kylä- ja pikkukaupunkielämä, jota hän kuvaa myötätuntoisesti ja tarkasti. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä ja esseitä.
Kurbinin piirikunta
Kurbinin piirikunta oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Lezhën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Lezhën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 235 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 54 519 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Fushë-Kuqe, Laç, Mamurras ja Milot. Pääkaupunkina toimi Laç.
Rauniokoira
thumb|280px|Pelastuskoira harjoittelee raunioilla
Rauniokoira etsii esimerkiksi sortuneiden talojen alle jääneitä ihmisiä. Rauniokoulutus on osa pelastuskoiran koulutusta, mutta kehittyneissä maissa sitä pidetään usein vähiten tärkeänä osana. Rauniokoiria käytetään katastrofialueilla, kuten maanjäristysten, sotien ja terrori-iskujen jälkeen.
Suomessa rauniokoiria on käytetty pelastustehtävissä tiettävästi vain kahdesti, Valkeakosken Tervasaaren paperitehtaalla sattuneen onnettomuuden ja Kemissä elintarvikehallin katon romahduksen yhteydessä. Suomesta on kuitenkin lähetetty rauniokoiria ulkomaille kansainvälisiin pelastustehtäviin.
Suomalaiset rauniokoirat ovat lisäksi menestyneet kansainvälisissä pelastuskoirien MM-kisoissa. Pelastuskoirien MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1996 alkaen.
Hülya Koçyiğit
thumb|Hülya Koçyiğit (vasemmalla) ja [[Erol Taş vuonna 1964.]] Hülya Koçyiğit (s. 12. joulukuuta 1947 Istanbul) on turkkilainen näyttelijä.
Saksan Grand Prix 1992
Saksan Grand Prix 1992 oli Formula 1 -sarjan 526. osakilpailu ja 40. Saksan GP. Se ajettiin 26. heinäkuuta 1992 Hockenheimringillä.
Bayreuthin musiikkijuhlat
thumb|upright=1.25|Bayreuthin Juhlanäyttämötalo (Festspielhaus). Bayreuthin musiikkijuhlat on Richard Wagnerin oopperamusiikille omistettu jokavuotinen tapahtuma Saksan Pohjois-Baijerissa. Juhla on eräs maailman vanhimmista musiikkitapahtumista. Juhla järjestetään heinäkuun lopusta elokuun loppuun varta varten rakennetussa Bayreuthin Juhlanäyttämötalossa (Bayreuth Festspielhaus). Vuosittain juhlilla käy noin 60 000 vierasta.
Alkuhistoria
thumb|[[Reininkulta|Reininkullan kantaesitys vuonna 1876.]] Baijerin kuningas Ludvig II tuki Richard Wagnerin haaveita taloudellisesta itsenäisyydestä ja omasta musiikkijuhlasta. Juhlapaikkaa harkittiin Müncheniin ja Nürnbergiin, mutta lopulta päädyttiin syrjäiseen Pohjois-Baijerin kaupunkiin Bayreuthiin paristakin syystä: kaupungissa oli Maakreivittären oopperatalo (Markgräfliches Opernhaus) vuodelta 1748 ja Bayreuthissa Wagner omisti vielä musiikkinsa esitysoikeudet. Maakreivittären oopperatalo osoittautui kuitenkin liian pieneksi Wagnerin oopperoille. Musiikkijuhlat suunniteltiin järjestettäväksi vuonna 1873, mutta rahoitusta ei saatu ja avajaisia jouduttiin siirtämään. Saksan kansleri Otto von Bismarck kieltäytyi kahdesti avustamasta musiikkijuhlia. Lopulta Wagnerin tukija Baijerin kuningas Ludvig II lainasi 100 000 taaleria oopperatalon rakentamiseen.
Ensimmäiset musiikkijuhlat alkoivat 13. elokuuta 1876 Nibelungin sormus -tetralogialla kapellimestarinaan Hans Richter, ja ohjauksesta vastasi Richard Wagner. Tetralogia toistettiin vielä kahdesti. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Saksan keisari Vilhelm II, Brasilian kuningas Dom Pedro II, Baijerin kuningas Ludvig II sekä suuri joukko muita aatelisia. Säveltäjistä nimekkäimpiä juhlavieraita olivat Anton Bruckner, Edvard Grieg, Pjotr Tšaikovski, Camille Saint-Saëns ja Franz Liszt.
Seuraavilla juhlilla vuonna 1882 esitettiin ainoana teoksena oopperajuhlataloon sävelletty Parsifal. Kapellimestareina vuorottelivat Hermann Levi ja Franz Fischer, ja ohjaajana oli jälleen säveltäjä itse. Parsifal toistettiin yhteensä 16 kertaa.
Bayreuthin Juhlanäyttämötalo
thumb|Juhlanäyttämötalo sisältä. Bayreuthin Juhlanäyttämötalon suunnitteli leipzigilainen arkkitehti Otto Brückwald (1841–1917), ja se rakennettiin Richard Wagnerin ohjeiden mukaan. Peruskivi muurattiin 22. toukokuuta 1872.
Teatterisalin esikuvana oli klassinen amfiteatteri. Juhlatalo rakennettiin kokonaan paikallisesta puusta, ja katsomon alaosa on ontto. Näin teatterisaliin saatiin erittäin hyvä akustiikka, ja se sopi loistavasti Wagnerin suosimille matalille äänille. Wagner keksi myös kattaa orkesterisyvennyksen, niin että katsomo saadaan hämäräksi. Orkesterisyvennyksen kattaminen vaikuttaa myös äänen suuntaukseen: kapellimestari johtaa niin, että laulajien ja orkesterin äänet yhtyvät katsomossa.
Juhlanäyttämötalossa on nykyisin 1974 paikkaa, ja näyttämön leveys on 32 metriä sekä syvyys 23 metriä. Orkesterisyvennyksen leveys on 15 metriä ja syvyys 11 metriä, ja syvennykseen mahtuu 130 soittajaa. Soittajat on sijoitettu aleneviin riveihin soitinten mukaan. Matalimmat soittimet ovat näyttämön alla. Kuorossa on 120–130 laulajaa, ja solistien määrä riippuu esitettävistä teoksista; heitä on 55–65 kausittain.
Bayreuthin kaanon
Cosima Wagner määritteli, mitä Wagnerin teoksia oopperajuhlilla esitetään: Lohengrin, Lentävä hollantilainen, Tristan ja Isolde, Nibelungin sormus -tetralogia, Nürnbergin mestarilaulajat, Parsifal ja Tannhäuser. Wagnerin varhaisteoksia ei ole esitetty Bayreuthin juhlanäyttämötalossa koskaan, mutta Ludwig van Beethovenin 9. sinfonia on soitettu talossa muutaman kerran.
Nykyinen omistuspohja
Bayreuthin Juhlanäyttämötalon omistaja on vuodesta 1973 lähtien ollut Richard-Wagner-Stiftung Bayreuth (Richard Wagnerin säätiö). Säätiötä hallitsevat Saksan liittotasavalta, Baijerin osavaltio, Bayreuthin kaupunki, Gesellschaft der Freunde von Bayreuth e.V. (Bayreuthin ystävien yhdistys), Die Bayerische Landesstiftung, Die Oberfrankenstiftung ja Wagnerin suvun jäsenet. Säätiötä johtaa Karl Gerhard Schmidt. Musiikkijuhlien virallinen nimi on vuodesta 1986 ollut Bayreuther Festspiele GmbH.
Musiikkijuhlien historiaa
Cosima Wagner teki kauaskantoisen päätöksen, kun hän aloitti Bayreuthin musiikkijuhlat uudestaan vuonna 1886. Samalla luotiin musiikkijuhlien ohjelmisto: Cosima määritteli, mitä teoksia tulee esittää. Hänen näkemyksensä mukaisesti Wagnerin teoksia esitettiin sotavuosiin asti. Vasta Kolmannen valtakunnan aikana tehtiin muutoksia, jotka itse Adolf Hitler hyväksyi.
Steve Cram
Steve Cram (s. 14. lokakuuta 1960) on entinen brittiläinen keskimatkojen juoksija.
Hän osallistui 1500 metrille vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa, kuuluisien brittiläisten juoksijoiden voittaessa mitalit. Cram on Euroopan- ja Kansainyhteisön-mestari 1 500 metrillä vuonna 1982 ja vuonna 1986 sekä maailmanmestari Helsingissä vuonna 1983. Hän teki maailmanennätyksiä maililla vuosien 1985 ja 1993 välillä kilpaillen useimmiten ennätyksistä Said Aouitan kanssa. Olympiakisojen kultamitalia hän ei voittanut, kuitenkin hän saavutti hopeamitalin 1500 metrillä hävitessään Sebastian Coelle vuoden 1984 Los Angelesin olympiakisoissa.
Bayreuthin musiikkijuhlat
Musiikkijuhlien historiaa
Vuoteen 2007 asti – Wolfgang Wagnerin terveydentilan pikkuhiljaa heiketessä – musiikkijuhlien todellisena johtajana toimi Wolfgangin vaimo Gudrun Wagner.
Steve Cram
Cram työskentelee nykyisin urheilukommentaattorina BBC:llä. Hänet on valittu BBC:n Vuoden urheilijaksi vuonna 1983.
Bayreuthin musiikkijuhlat
Musiikkijuhlien tulevaisuus
Keväällä 2008 ratkaistiin, kuka tai ketkä johtavat Bayreuthin musiikkijuhlia. Paikasta kilvoitteli kolme Wagner-dynastian jäsentä: Katharina Wagner (s. 1978), Wolfgangin tytär toisesta avioliitosta; Eva Wagner-Pasquier (s. 1945)), Wolfgangin tytär ensimmäisestä avioliitosta; sekä Nike Wagner (s. 1945), Wielandin tytär. Wolfgang Wagner luopui johtajuudesta elokuussa 2008, ja hän oli ehdottanut "tandemjohtajuutta", jossa johtajuuden jakaisivat Katharina Wagner ja Eva Wagner-Pasquier.
Richard Wagnerin säätiö päätti kokouksessaan 1. syyskuuta 2008 äänin 22–0 valita johtajiksi Katharina Wagnerin ja Eva Wagner-Pasquier'n. Ehdokkaina olivat myös Wieland Wagnerin tytär Nike Wagner kumppaninaan Gérard Mortier sekä yllätysnimenä Wielandin 44-vuotias avioton poika Richard Bauer. Säätiö ei vakuuttunut muiden ehdokkaiden järjestelysuunnitelmista. Uusien johtajien toimikausi on vähintään viisi ja enintään seitsemän vuotta.
Lipunmyyntiä uudistetaan. Vuonna 2012 lippuja myydään internetissä. Lipunmyynti alkoi 15.9.2011. Samalla myös e-lippu tulee mahdolliseksi. Liittovaltion tuomioistuin on kieltänyt kaikki lippukiintiöt valtion tukemilta teattereilta. Bayreuthin musiikkijuhlat ilmoittivat joulukuussa 2011 kaikille maailman 130 Wagner-yhdistyksille, että he eivät saa lippuja. . Helmikuussa 2012 tuomioistuin tutkii myös eri ryhmille annettuja vapaalippuja.
Juhlien yleisöpohjaa laajennetaan
Richard Wagnerin säätiö haluaa avata oopperajuhlat suuremmalla yleisöjoukolle sekä tarjota parempaa palvelua lahjoittajille, tukijoille ja yritysasiakkaille. Vuonna 2008 avattiin oma väliaikapaikka "Gold Circle" sekä "Silver Circle" juhlien merkittäville tukijoille, ja Katharina Wagner aloitti internet-lähetykset ja suorat lähetykset. Tilaisuus oli yleisölle maksuton Volksfestplatzilla, ja samanaikaisesti muualla maailmassa oopperaesitystä voitiin seurata internetin kautta. Vuonna 2008 tapahtuma oli internetin historian toistaiseksi suurin suora esitys. Tapahtuma kuului Siemensin juhlailta -projektiin, ja pääsponsori maksoi pääosan kokonaiskustannuksista (n. 231 500 euroa). Sopimus on jatkettiin vuoteen 2013 asti, mutta 2012 ilmoitettiin sopimuksen päättyneen ja Siemensin luopuneen yhteistyösopimuksesta. Katsojamääriä lisätään kun elokuussa 2012 Parsifal esitetään 79 elokuvateatterissa eri puolella Saksaa.
Musiikkijuhlien tulevat uutuusohjaukset
Alustava suunnitelma musiikkijuhlien tulevista ohjauksista:
Tulevaisuudessa juhlilla nähdään myös Richard Wagnerin varhaisteos Rienzi. . Aikataulu on vielä avoinna.
Richard Wagneria lapsille
Vuoden 2009 uutuutena oli Wagneria lapsille. Harjoitusnäyttämöllä esitetään 6–10-vuotiaille lapsille lyhennetty versio jostakin Wagnerin oopperasta. Tapahtumaa on jatkettu vuosittain.
Laulajat
Suomalaisten uranuurtaja Bayreuthissa oli Martti Talvela: hän lauloi 58 kertaa kuudessa eri roolissa. Matti Salminen on tehnyt suomalaista eniten töitä: hän astui näyttämölle 154 kertaa kymmenessä eri roolissa. Kolmanneksi eniten suomalaisista on laulanut Jyrki Korhonen, jolla on 65 esitystä takanaan viidessä eri roolissa.
Aiheesta muualla
49.95958°N, 11.57958°W
Jousikvartetit Ritarihuoneella
thumb|250px|right|Helsingin Ritarihuone käy myös konserttitilaksi. Jousikvartetit Ritarihuoneella on kaudesta 2004–2005 lähtien toteutettu kausittainen konserttisarja, jossa eri jousikvartetit esiintyvät muutaman teeman puitteissa kootun musiikin soittamiseen. Konserttipaikkana on Helsingissä sijaitseva Ritarihuone.
Taustaa
Uusi Helsinki -kvartetti on toiminut tämän vuosittain pidettävän konserttisarjan sieluna. Kaiken perustana on tietenkin rakkaus musiikkiin, kamarimusiikkiin ja erityisesti jousikvartetin soittamaan kamarimusiikkiin.
Suomen kesä on lyhyt mutta täynnä kulttuuritapahtumia, joissa myös kamarimuusikot pääsevät esiintymään. Merkittävimpiin kesätapahtumiin kuuluu Kuhmon Kamarimusiikin festivaali, jonka eräänlaiseksi talviseksi tapahtumaksi on kohonnut juuri Jousikvartetit Ritarihuoneella -konserttisarja.
Musiikillisesti sarjassa esitetään sekä vanhempaa että myös aivan nykyhetken jousikvarttien musiikkia. Varsinkin Uusi Helsinki -kvartetti on ottanut ohjelmistoonsa Jouni Kaipaisen sävellyksiä. Kauden aikana on tarkoitus esittää noin kahdeksan konserttia, joten konsertit ovat yleensä kerran kuukaudessa.
Ritarihuone
Konserttisarja pidetään Helsingin Ritarihuoneella sen suuressa aateliston täysistuntosalissa, jonka pinta-ala on 464 neliömetriä ja korkeus noin 10 metriä. Salin uusgoottilainen arkkitehtuuri korostaa linnamaisuutta, ja usein salia verrataankin keskieurooppalaisiin linnasaleihin. Koristeellisuudessaan sali on ainutlaatuinen, sillä aatelissukujen vaakunat seinillä luovat paikan erilaisuuden. Lisäksi salia pidetään akustisesti kiitettävänä.
Kaudet
Tämän ensimmäisen kauden teemaksi oli valittu Ludwig van Beethovenin op. 18 ja Béla Bartókin kuusi jousikvartettoa. * *  *
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 21.11.2004, ja ohjelmistossa oli:
UTA-kvartetti esiintyi 12.11.2004, ja ohjelmassa oli:
* *  *
Meta4 esiintyi 23.1.2005, ja ohjelmassa oli:
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 13.2.2005, ja ohjelmistossa oli:
Tempera-kvartetti esiintyi 20.3.2005, ja ohjelmassa oli:
Julliard-kvartetti esiintyi 17.4.2005, ja ohjelmassa oli:
Tämän kauden teemoiksi oli valittu Ludwig van Beethovenin keskikauden jousikvartetot (op. 59–95) ja Felix Mendelssohnin jousikvartetot. * *  *
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 30.10.2005, ja ohjelmana oli:
Hagen-kvartetti esiintyi 19.11.2005, ja ohjelmassa oli:
Kamus-kvartetti esiintyi 11.11.2005, ja ohjelmassa oli:
Tempera-kvartetti esiintyi 22.1.2006, ja ohjelmistossa oli:
Meta4 esiintyi 26.2.2006, ja ohjelmistossa oli:
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 2.3.2006, ja ohjelmistossa oli:
Vertavo-kvartetti esiintyi 9.4.2006, ja ohjelmistossa oli:
Kauden teemoiksi oli valittu myös tälle vuodelle Beethovenin myöhäiset kvartetot (op. 127–135) ja Jouni Kaipaisen kvartetot * *  *
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 19.11.2006 ja teemana oli "Jouni Kaipainen 50 vuotta". Ohjelmistossa oli:
Kamus-kvartetti esiintyi 10.11.2006, täydennettynä Christoffer Sundqvist, klarinettija ohjelmistossa oli:
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 14.1.2007, ja ohjelmistossa oli:
Hagen-kvartetti esiintyi 4. 2.2007, ja ohjelmistossa oli:
Meta4 esiintyi 8.3.2007, ja ohjelmistossa oli:
Julliard-kvartetti esiintyi 29.4.2007, ja ohjelmistossa oli:
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 21.10.2007 Teemana "Uusi Helsinki -kvartetti 25 vuotta", kvartetin vahvistuksena olivat Jan Söderblom, viulu; Satu Koivula, viulu; Jussi Tuhkanen, alttoviulu; Marko Ylönen, sello. Ohjelmistossa oli:
Uusi Helsinki -kvartetti esiintyi 28.10.2007 teemana "Uusi Helsinki-kvartetti 25 vuotta", kvartetin täydennyksenä olivat: Lilli Paasikivi, mezzosopraano; Marko Ylönen, sello. Ohjelmistossa oli:
Keller-kvartetti esiintyi 18.11. Ohjelmistossa oli:
Tokio-kvartetti esiintyi 9.12. Ohjelmistossa oli:
Vertavo-kvartetti esiintyi 13.1. Ohjelmistossa oli:
Tempera-kvartetti & Aleksander Rudin, sello 24.2. Ohjelmistossa oli:
Kamus-kvartetti + Uusi Helsinki -kvartetti & Matti Hirvikangas, alttoviulu; Andreas Brantelid, sello, esiintyivät 30.3. Ohjelmistossa oli:
Aron-kvartetti esiintyi 28.9.2008, ja ohjelmistossa oli:
Vertavo-kvartetti esiintyi 26.10.2008, ja ohjelmistossa oli:
Uusi Helsinki-kvartetti & Christoffer Sundqvist, klarinetti esiintyi 9.11.3008, ja ohjelmistossa oli:
Jousia-kvartetti esiintyi 14.12.2008, ja ohjelmistossa oli:
Guarneri-kvartetti esiintyy 25.1.2009, ja ohjelmistossa on:
Kamus-kvartetti esiintyy 22.2.2009, ja ohjelmistossa on:
Juilliard-kvartetti esiintyy 29.3.2009, ja ohjelmistossa on:
Carlos Lopes
Carlos Alberto de Sousa Lopes (s. 18. helmikuuta 1947 Vildemoinhos) on portugalilainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja. Lopesista tuli Portugalin ensimmäinen olympiakultamitalisti voittaessaan maratonjuoksun Los Angelesin kisoissa vuonna 1984.
Vuonna 1976 Lopes aloitti juoksukauden voittamalla maastojuoksun maailmanmestaruuden Walesissa. Ennen kautta hän oli menestynyt varsin keskinkertaisesti. Montrealin olympialaisten 10 000 metrin juoksussa hän lähti johtamaan neljästä kilometristä eteenpäin ja ainoa joka pystyi seuraamaan häntä oli puolustava mestari Lasse Virén. Kierros jäljellä Virén ohitti Lopesin ja voitti kultaa, Lopes oli selvä kakkonen.
Vuonna 1977 Lopes oli maastojuoksun MM-kisoissa kakkonen. Sen jälkeen hän palasi huipulle vasta vuonna 1982, jolloin hän teki Oslossa uuden 10 000 metrin juoksun Euroopan ennätyksen. Hänen aikansa 27.24,39 rikkoi hänen maanmiehensä Fernando Mameden tekemän ennätysajan. Vuonna 1983 hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden Gatesheadissa.
Lopes osallistui ensi kertaa maratonille vuoden 1982 lopussa (New York), mutta ei päässyt maaliin törmättyään katselijaan. Seuraavassa maratonissaan Rotterdamissa hän sijoittui toiseksi Australian Rob de Castellalle kaksi sekuntia hävinneenä. Lopesin aika 2.08.39 oli uusi Euroopan ennätys. Yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä Lopes oli 10 000 metrillä kuudes.
Vuosi 1984 oli Lopesin paras. Hän uusi maastojuoksun mestaruutensa New Jerseyssä tuhansien portugalilaisten siirtolaisten edessä. Tukholmassa hän auttoi Mamedea voittamaan ja rikkomaan 10 000 metrin maailmanennätyksen (27.13,81). Lopes itse oli toinen.
Juuri ennen Los Angelesin kisoja auto törmäsi Lopesiin Lissabonissa. Juoksijan onneksi hän ei loukkaantunut pahemmin. Erittäin kuumissa ja kosteissa oloissa juostulla olympiamaratonilla 37-vuotias Lopes aloitti kiihdyttää vauhtiaan 34,5 kilometrin kohdalla. Seuraaviin viiteen kilometriin hän käytti ainoastaan 14 minuuttia 35 sekuntia. Lopulta hän voitti 35 sekunnin erolla olympiakultaa silloisella olympiaennätyksellä 2.09.21.
Vuonna 1985 Lopes voitti 1. tammikuuta São Paulon 12,64 kilometrin uudenvuodenjuoksun. Hän voitti samana vuonna kolmannen maastojuoksun maailmanmestaruutensa Lissabonissa käydyissä kisoissa. Vuoden 1985 Rotterdamin maratonilla hän voitti uudella maailmanennätysajalla 2.07.12. Se oli 54 sekuntia alle entisen ennätyksen ja ensimmäinen kerta kun 42,195 kilometriä juostiin alle 2 tunnin 8 minuutin. Tämä on toistaiseksi viimeinen kerta, kun eurooppalainen on pitänyt hallussaan miesten maratonin maailmanennätystä.
Mario Kart: Super Circuit
Mario Kart: Super Circuit on Nintendon kehittämä ja alun perin vuonna 2001 Game Boy Advance -pelikonsolille julkaisema ajopeli. Se on ensimmäinen käsikonsolille julkaistu Mario Kart -pelisarjan osa. Pelissä on ratoja Super Mario Kartista ja pelimekaniikassa on piirteitä Mario Kart 64:stä.
Yksinpeli
Kuten edeltäjänsäkin, Super Circuit on kevytmielinen kilpa-ajopeli. Siinä pelaaja pelaa seitsemää kilpailijaa vastaan, jotka kaikki ovat tuttuja Nintendon Mario-sarjasta. Pelissä ajetaan pienillä karting-autoilla ympäri Mario-pelien innoittamaa maailmaa. Ympäri ratoja on ripoteltu sekä värikkäitä kuutioita että kolikoita. Kuutioista pelaaja saa ajoa helpottavia esineitä ja kolikoita keräämällä ajoneuvon huippunopeus kasvaa.
Mario GP-moodi
250px|right|thumb|Kuva yksinpelin Mario GP-moodista. Mario GP on pelin päämoodi, jossa pelaaja ajaa ”Grand Prix” -sarjan kilpailuissa, cupeissa, seitsemää tietokoneen ohjaamaa kilpailijaa vastaan. Jokainen cup sisältää neljä kolmikierroksista kilpailua ja jokaista cupia voi pelata vaihtoehtoisesti joko 50 cc-, 100 cc- tai 150 cc-vaihtoehdoilla. Pelin vaikeusasteet on näin esitetty moottorin kuutioina. Mitä suurempi kuutiomäärä, sitä nopeampi ajoneuvo ja suurempi vaikeusaste pelissä on.
Super Circuit
Jokaisen kilpailijan sijoitus maaliin saapuessa määrää myös pisteiden määrän (yhdeksän pistettä ensimmäisestä sijasta, kuusi toisesta, kolme kolmannesta, yksi neljännestä ja ei yhtään pistettä alhaisemmasta sijasta) ja eniten pisteitä kerännyt pelaaja voittaa. Pelaajan on myös oltava kullakin radalla vähintään neljäs päästäkseen seuraavalle radalle tai rata pitää aloittaa alusta. Pelaaja voi myös halutessaan aloittaa minkä tahansa radan alusta, riippuen elämien määrästä. Kussakin cupissa on aluksi kolme elämää ja jos ne loppuvat kesken kilpailun, pelaaja häviää ja peli loppuu.
Cupin lopussa kilpailijat palkitaan pokaaleilla (pronssi,hopea tai kulta, riippuen sijoituksesta) ja pelaaja arvioidaan kilpa-ajosta suoriutumisen perusteella (E, D, C, B, A, yksi tähti, kaksi tähteä, kolme tähteä). E on huonoin ja kolme tähteä paras arvio. Arvioon vaikuttavat kerättyjen kolikoiden määrä, sijoitus kullakin radalla ja kierrosaikojen nopeus.
Extra
Super Mario Kartin cupit ja radat esiintyvät Super Circuitissa nimellä ”Extra Cups”. Extra Cupeihin pääseminen vaatii pelaajalta Special Cupin avaamisen ja kultaisen pokaalin voittamisen kyseisestä cupista. Sitten pelaajan täytyy läpäistä jokainen cup uudelleen, voittaa kustakin kultapokaali ja kerätä cupista vähintään 100 kolikkoa.
Extra Cupissa jokainen rata sisältää kolmen kierroksen sijasta viisi kierrosta. Myös ratojen järjestely on muuttunut cupien määrään nähden sopivaksi. Super Mario Kartissa oli neljä cupia ja kussakin viisi rataa; Extra Cupissa on viisi cupia ja kussakin neljä rataa.
Lukittuja ratoja (Special ja Extra Cupit) voi pelata vain nopeudella jolla ne avattiin. Esimerkiksi kultaisen pokaalin saavuttaminen jokaisessa neljässä cupissa 50 cc-nopeudella avaa Special Cupin 50 cc-nopeudelle, muttei 100 cc- tai 150 cc-nopeuksille. Extra-cupien pelaaminen Time Trial-moodissa edellyttää niiden avaamisen 150 cc-nopeudella.
SNES-ratoihin on tehty myös muutamia muutoksia, kuten se että suurin osa riskitekijöistä on poistettu. Esimerkiksi Rainbow Roadilla ei ole enää Thwompeja. Myös ratojen taustat on uusittu Super Circuit-ratojen kaltaisiksi. Myös jotkut alueet ja oikoreitit SNES-radoilla ovat Super Circuitia pelatessa luokseenpääsemättömiä.
Time Trial
Time Trial-moodissa jokaista Mario GP-moodin 150 cc-nopeudella avattua rataa voi pelata yksin, ainoastaan sillä muutoksella, että radoilla ei ole lainkaan kolikoita tai esinekuutioita. Pelaaja aloittaa radan varusteinaan kolme vauhtia antavaa sientä. Normaaleissa cupeissa kullakin radalla täytyy ajaa kolme kierrosta, Extra-cupeissa viisi kierrosta. Ratojen parhaat kierrosajat ja kierrosten yhteisajat tallentuvat pelin muistiin. Jokaiselle radalle on asetettu valmiiksi tietty ennätysaika, joka pelaajan on voitettava päästäkseen listan kärkeen. Pelaaja voi myös tallentaa pelin muistiin etenemisensä kullakin radalla. Eteneminen näytetään radalla ”Aaveautona”. Aaveautot voi myös halutessaan panna pois päältä.
Quick Run
Tässä moodissa pelaaja voi valita minkä tahansa avatun radan haluamastaan cupista valitsemallaan nopeudella, ja kilpailla seitsemää kilpailijaa vastaan kuten Mario GP-moodissa. Pelaaja saa itse valita kierrosten lukumäärän (kolme tai viisi), ja sen, onko radalla kolikoita tai esinekuutioita.
Mario GP-moodi
Korkeintaan kaksi pelaajaa voivat kilpailla tässä moodissa. Moodi on muuten täsmälleen samanlainen kuin yksinpelattava Mario GP, sillä erolla, että tässä on kaksi ihmispelaajaa ja kuusi tietokoneen ohjaamaa kilpailijaa.
VS-moodi
Vastaava kuin yksinpelattava Quick Run-moodi, sillä erolla että tässä moodissa on kaksi-neljä ihmispelaajaa eikä yhtäkään tietokoneen ohjaamaa kilpailijaa.
Battle-moodi
250px|right|thumb|Kuva moninpelin Battle-moodista.Kamppailu-moodissa kaksi-neljä pelaajaa on sijoitettu erikoisesti suunnitelluille alueille, joille on sijoitettu esinekuutioita. Kullakin pelaajalla on kolme ilmapalloa kiinnitettyinä kart-autoihinsa ja joka kerta kun pelaaja saa osuman (joko esineestä tai päin ajavasta kilpailijasta) hän menettää yhden ilmapallon. Mikäli joku pelaajista menettää kaikki ilmapallonsa, hän häviää pelin. Viimeinen ilmapallon omaava pelaaja voittaa.
Aaveiden vaihto
Korkeintaan kaksi pelaajan aaveautotallennuksista voidaan kopioida toiselle pelaajalle ja toinen pelaaja voi sitä vastoin vastaanottaa saman verran tallennuksia. Niitä vastaan voi sen jälkeen kilpailla tai niiden etenemistä voi seurata Replay-moodissa, samaan tapaan kuin omia aaveautotallennuksiaan. Tämä voi olla hyödyllistä mikäli halutaan saada parempi ajan kuin kaveri on saanut tai jos halutaan esitellä omia ajotaitoja.
Pelin hahmot
Pelissä on kahdeksan pelattavaa hahmoa, jotka kaikki ovat tuttuja Nintendon Mario-sarjasta.
Pelissä on lisäksi eri värisiä Yosheja, joilla voi pelata ainoastaan yhden pelikasetin moninpelissä (samaan tapaan kuin Shy Guyt Mario Kart DS:ssä).
Esineet
Erilaisia esineitä on ripoteltu ympäri ratoja Mario GP:ssä, Quick Runissa, Battle-moodissa sekä VS-moodissa. Kuten edellisissäkin Mario Kart-sarjan peleissä, esineet ovat tuttuja Mario-pelien universumista. Kaikki alkuperäisen Super Mario Kartin esineet (pois luettuna sulka) ovat myös tässä pelissä.
Vastaanotto
Mario Kart: Super Circuit sai todella hyvän vastaanoton lehdistöltä ja pelikansalta. Ihmiset, jotka olivat turhautuneet Nintendon menettelytapaan tehdä vanhojen pelien uudelleenvedoksia GBA:lle, yllättyivät iloisesti, että Nintendo ei ainoastaan julkaissut täysin uutta Mario Kartia, vaan myös suurin osa alkuperäisen Super Mario Kartin radoista oli sisällytetty peliin, sen sijaan että olisi julkaistu vain suora käännös. Super Circuit on vieläkin yksi suosituimmista GBA-peleistä.
Rust (yhtye)
RUST on suomalainen vuosina 2001–2011 vaikuttanut vaihtoehtometalliyhtye Helsingistä. Heidän debyyttialbuminsa Softly julkaistiin elokuussa 2004 ja se saavutti vähäistä listamenestystä. YleX valitsi Softlyn viikon albumiksi elokuussa 2004. Laulaja/basisti Mikko Herranen on äänittänyt ja tuottanut kaikki yhtyeen levytykset mukaan lukien kolme albumia, kaksi EP:tä sekä viisi singleä.
Markus Grosskopf
Markus Grosskopf (s. 21. syyskuuta 1965 Hampuri ) on saksalainen muusikko. Hän oli vuonna 1984 yksi power metal -yhtye Helloweenin perustajista. Grosskopf toimii yhtyeessä basistina. Hän on myös esiintynyt muutamilla muiden Helloweenin jäsenten sooloalbumeilla.
Lars Arnell
Arnellin vanhemmat olivat tykistömajuri Lars Larsson Arnell ja Sofia Elisabet von Rosen. Hän lähti 13-vuotiaana sotilasuralle osallistuen Pommerin sotaan 1805–1807. Hän oli sittemmin majurina Kalmarin rykmentissä ja palveli tykistössä Suomen sodan aikana kunnes erosi sotilaspalveluksesta everstiluutnanttina 1813. Arnell toimi Jämtlandin maaherrana 1817–1818 ja Hallandin maaherrana 1818–1823. Vuodesta 1823 lähtien Arnell oli sotadepartementin valtiosihteerinä Tukholmassa. Ranskankielen taitoinen ja monipuolisesti sivistynyt Arnell pääsi kuningas Kaarle XIV Juhanan suosioon. Hän joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin tuhlailevan elämäntyylinsä ja pelivelkojensa takia, ja hän syyllistyi petokseen ja teki lopulta vararikon. Arnell joutui pakenemaan Ruotsista ja oleskeli ensin Tanskassa ja sitten 1825–1826 Hampurissa. Hän hankki elantonsa kääntämällä ulkomaista kirjallisuutta, lähinnä romaaneja, ruotsiksi. Hän käänsi muun muassa Walter Scottin, Johanna Schopenhauerin, Thomas Mooren, Washington Irvingin, James Fenimore Cooperin, Chateaubriandin ja Alfred de Vignyn kirjoja.
Arnell tuomittiin syksyllä 1826 kahden vuoden pakkotyörangaistukseen Kristianstadin linnoituksessa. Hänelle annettiin kuitenkin mahdollisuus vapaaehtoisesti poistua maasta, ja niinpä hän muutti Suomeen sisarensa luokse. Arnell asettui asumaan sisarensa maatilalle Turun lähelle ja jatkoi siellä käännöstöitä. Kansalaisuuden saatuaan hän toimi kirjakauppiaana Turussa ja oli Turussa ilmestyneen Åbo Underrättelserin toimittajana 1830–1839. Vuonna 1832 Arnell valittiin Suomen Talousseuran sihteeriksi, ja hän sai asunnon Turusta seuran talosta. Arnell laati sihteerinä toimiessaan muun muassa Mustialan maanviljelysopiston perustamissuunnitelman. Vuonna 1854 hän joutui kuitenkin kiinni seuran varojen kavaltamisesta, ja hänen tilalleen sihteeriksi tuli kirjailija ja lehtimies N. H. Pinello. Kavallukseen Arnellin olivat ajaneet jälleen pelivelat.
Johanna Tamminen
Johanna Tamminen (s. 12. marraskuuta 1966) on suomalainen tutkimusprofessori ja Suomen Akatemian huippuyksikköohjelman tutkimusryhmän jäsen. Tamminen työskentelee Ilmatieteen laitoksella ryhmäpäällikkönä.
Tammisen asiantuntemusalueita ovat muun muassa ilmakehän koostumuksen kaukokartoitushankkeet, sekä siihen liittyvä tutkimus ja palveluiden kehittäminen ilmaston, ilmanlaadun ja keski-ilmakehän havainnointiin, matemaattiset ja tilastolliset algoritmit satellittihavaintojen tulkintaan, inversio-ongelmat, epävarmuuksien ymmärtäminen.
Tammisella on yli 20 vuoden kokemus satelliittimittauksesta ja ilmakehän koostumuksen tutkimisesta. Tamminen on väitellyt tohtoriksi soveltavan matematiikan alueen tutkimuksella Helsingin yliopistosta vuonna 2004.
Fire of Unknown Origin
Fire of Unknown Origin on Blue Öyster Cult -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Se sisältää Top 40 -menestyskappaleen ”Burnin’ for You”. Albumi jatkoi edellisen Cultösaurus Erectus -albumin raskasta suuntausta, tosin ottaen vaikutteita progressiivisesta rockmusiikista ja AOR:stä. Albumi nousi Top-30:een niin Yhdysvalloissa kuin Britanniassakin. Yhdysvalloissa siitä myytiin kultalevyn arvoisesti. Albumi jäi alkuperäisen kokoonpanon toistaiseksi viimeiseksi rumpali Albert Bouchardin erottua yhtyeestä kesken albumia seurannutta kiertuetta.
Taustaa
Ennen albumin tekoa yhtyeeltä oli pyydetty musiikkia tekeillä olleeseenn tieteisanimaatioelokuvaan Heavy Metal. BÖC kirjoitti useita kappaleita elokuvan juonen pohjalta, mutta lopulta elokuvayhtiö päätti käyttää ainoastaan ”Veteran of the Psychic Wars” -kappaletta, joka ei edes perustunut kyseiseen elokuvaan. Tästä huolimatta valmiiksi kirjoitetut kappaleet päätyivät lopulta Fire of Unknown Origin -albumille. Albumin tuottajana toimi Martin Birch, joka oli tuottanut myös yhtyeen edellisen albumin.
Albumin materiaali
Albumin avauskappaleena on sen nimikappale ”Fire of Unknown Origin”. Sen sanoitusta on ollut kirjoittamassa rocklaulaja ja runoilija Patti Smith. Musiikillisesti kappale on diskovaikutteinen tasaisen kompin ja vahvan syntetisaattoririffin myötä. Kappaleesta tehtiin täysin erilainen versio jo vuonna 1976, ja se on julkaistu Agents of Fortune -albumin remasteroidussa versiossa.
”Burnin’ For You” on albumin ja yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Sen sävelsi kitaristi Donald Roeser ja sanoitus pohjautuu yhtyeen lähipiiriin kuuluneen Richard Meltzerin Burn Out the Day -nimiseen runoon. Sanoituksessa on vaikutteita myös Jack Kerouacin romaanista Matkalla. Roeser oli tarkoittanut kappaleen alun perin tulevalle sooloalbumilleen, mutta manageri Sandy Pearlman taivutteli hänet tekemään kappaleen BÖC:n kanssa. Kappale kulkee Roeserin tuplatun, melodisen kitarakuvion myötä keskitempoisesti. Kappale julkaistiin singlenä ja se nousi Billboardin listalla top-40:een.
”Veteran of the Psychic Wars” on hidastempoinen, progressiivisvaikutteinen kappale, jonka ovat säveltäneet vokalisti-kitaristi Eric Bloom ja tieteiskirjailija Michael Moorcock. Kyseessä on Moorcockin kolmas vierailu sanoittajana BÖC:n albumeilla. Kappale kuultiin aiemmin mainitussa Heavy Metal -animaatioelokuvassa. Kosketinsoittimilla on tässäkin kappaleessa iso rooli.
”Sole Survivor” on hitaampi, new wave -suuntausta muistuttava kappale, jossa basisti Joe Bouchardin bassokuvio on pinnalla syntetisaattorin lisäksi. Kappaleen sävelsi Bloom yhdessä John Triversin ja Liz Myersin kanssa. Sama kolmikko on säveltänyt myös albumin nopeatempoisen hard rock -kappaleen ”After Dark”. Trivers oli aikoinaan soittanut Bloomin kanssa samassa yhtyeessä, ja hän on kirjoittanut kappaleita muillekin BÖC:n albumeille.
Blue Öyster Cultin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluu singlenäkin julkaistu melodramaattinen ”Joan Crawford”, jonka sanat kertovat ”oudoista asioista, joita tapahtuu kun kyseinen henkilö [ näyttelijä Joan Crawford ] herää uudelleen henkiin”. Sanoitus pohjautuu Crawfordin tyttären Christinan kirjoittamaan kirjaan Mommie Dearest, joka antaa kyseenalaisen kuvan Crawfordista. Kappaleen kirjoittivat Albert Bouchard ja vierailevat säveltäjät David Roter ja Jack Rigg. Sen piano-introsta tuli kosketinsoittaja-kitaristi Allen Lanierin soolospotti yhtyeen tulevissa konserteissa, vaikkakin intron kirjoitti alun perin Joe Bouchard. Piano on kappaleessa kuuluvasti esillä muutenkin ja sen väliosassa kuullaan erilaisia ääniefektejä. Muuten kappale edustaa albumin raskaampaa linjaa.
Albumin päättää AOR-henkinen ”Don’t Turn Your Back”, jonka sävelsivät Lanier, Roeser ja Albert Bouchard.
Albumin julkaisu ja vastaanotto
Albumi julkaistiin kesäkuussa 1981 ja sen etukannessa on kuva kaapuasuisista kulttiin kuuluvista hahmoista. Takakannessa on kuva muinaisaikaisesta tähtikartasta. . Singleinä julkaistiin kappaleet ”Burnin’ for You” ja ”Joan Crawford”, joista kuvattiin myös promovideot. ”Joan Crawfordin” videota pidettiin liian ”kyseenalaisena” eikä musiikkikanava MTV suostunut esittämään sitä. 1980-luvun alussa MTV:stä oli tullut tärkeä kanava musiikkiteollisuudessa ja siellä artistit pääsivät videoidensa avulla entistä paremmin esille.
”Burnin’ for You” nousi sijalle 40 Billboardin single-listalla ja listakärkeen Mainstream Rock Tracks -listalla, ja siitä tuli yksi yhtyeen suurimmista hiteistä. Hittisinglen myötä myös albumi nousi top-30:een niin Yhdysvalloissa kuin Britanniassakin ja sitä myytiin lopulta kultalevyn arvoisesti Pohjois-Amerikassa.