cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Renée Zellweger
2003–
Elokuva-alan ammattilehti The Hollywood Reporter koosti marraskuussa 2005 listan Hollywoodin vaikutusvaltaisimmista naisista, ja Zellweger pääsi sijalle viisi; ykköseksi kohosi Julia Roberts. Zellwegerin edellä olivat myös Nicole Kidman, Reese Witherspoon ja Drew Barrymore. Sijoitukseen vaikuttivat näyttelijöiden palkkatulojen lisäksi heidän saamansa tunnustukset ja palkinnot sekä näkyvyys julkisuudessa. Seuraavan vuoden marraskuussa Hollywood Reporter ilmoitti Renée Zellwegerin olevan maailman toiseksi parhaiten palkattu naisnäyttelijä. Kakkossijan jakoivat Zellwegerin kanssa Reese Witherspoon, Drew Barrymore ja Cameron Diaz; ykkössijalle kohosi Julia Roberts. Zellwegerin sijoituksen kehitys on kiitettävä: loppuvuodesta 2004 hän oli ollut samalla listalla sijalla yhdeksän.
Zellweger palkittiin Women in Film Crystal -palkinnolla vuonna 2007. Talouslehti Forbes listasi elokuun 2007 alussa maailman kaikkein parhaiten tuottavat näyttelijät, ja Zellweger pääsi sijalle seitsemän. Vertailussa tutkittiin näyttelijöille maksetun palkan suhdetta siihen, minkä verran heidän elokuvansa tuottavat rahaa. Ykkössijalle kohosi Matt Damon. Naisista Zellwegerin edellä olivat ainoastaan Jennifer Aniston (sijalla viisi) ja Angelina Jolie (sijalla kuusi).
Vuonna 2008 Zellweger näytteli western-elokuvassa Appaloosa Ed Harrisin ja Viggo Mortensenin kanssa ja komediaelokuvassa Sydän kolmantena jalkana George Clooneyn kanssa. Samana vuonna Zellweger tuotti elokuvan Living Proof, jonka pääosassa on Harry Connick, Jr.. Elokuva perustuu todelliseen tohtori Denny Slamoniin (s. 1948).
thumb|left|Zellweger ja [[George Clooney vuonna 2008.]] Vuonna 2009 Zellwegeriltä ilmestyi neljä elokuvaa: New in Town, Tule omakseni, Möröt vastaan muukalaiset ja Case 39. New in Town ja Case 39 saivat lähinnä negatiivista palautetta, mutta elokuva Tule omakseni sai kiitettävän vastaanoton. Animaatiossa Möröt vastaan muukalaiset Zellweger ääninäytteli Katie-nimistä sivuhahmoa. Vuonna 2010 Zellweger näytteli pääosaa road moviessa My Own Love Song ja samana vuonna hän toimi tuomarina Berliinin elokuvajuhlilla. Vuonna 2011 Zellweger pääsi Texas Film Hall of Fameen Texasin Austinissa. Vuonna 2016 Zellweger uusi Bridget Jonesin roolinsa elokuvassa Bridget Jones’s Baby.
Vuonna 2019 Zellweger näytteli Judy Garlandia Rupert Gooldin draamaelokuvassa Judy, joka sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla. Elokuva sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja Zellweger palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Golden Globella. Zellweger sai elokuvasta myös parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
Yksityiselämä
thumb|upright|Renée Zellweger vuonna 2006. Zellweger on seurustellut näyttelijä Rory Cochranen kanssa 1993–1995 ja The White Stripesin laulaja Jack Whiten kanssa 2002–2004. Lisäksi Zellwegerillä on ollut paljon julkisuutta saanut lyhytikäinen romanssi Me kaksi & Irene -vastanäyttelijä Jim Carreyn kanssa. He olivat olleet kihloissa 1999–2000. Vuonna 2001 Zellweger tapaili näyttelijä George Clooneyta. Muutaman viikon tapailun jälkeen he harkitsivat jo avioliittoa, mutta romanssi loppui lyhyeen.
Zellweger vihittiin laulaja Kenny Chesneyn kanssa pienessä seremoniassa Yhdysvaltain Neitsytsaarten Saint Johnin saarella 9. toukokuuta 2005. He olivat tavanneet tapaninpäivän 2004 tsunamin uhreille varoja keränneessä hyväntekeväisyyskonsertissa 15. tammikuuta vuonna 2005. Tuore aviopari ilmoitti avioliittonsa mitätöinnistä 15. syyskuuta 2005; mitätöinti vahvistettiin 22. joulukuuta.
Zellweger on tapaillut avioeronsa jälkeen muun muassa televisiojuontaja ja liikemies Dan Abramsia. Syyskuussa 2010 ilmoitettiin, että Zellweger ja näyttelijä Bradley Cooper ovat olleet parisuhteessa yli vuoden. People-lehti tiedotti maaliskuussa 2011 parin eronneen. He erosivat Cooperin takia, joka halusi keskittyä uraansa. Zellweger seurusteli joulukuusta 2012 alkaen muusikko Doyle Bramhall II:n kanssa. Pari erosi 2019. Vuodesta 2021 alkaen Zellweger on seurustellut tv-juontaja Ant Ansteadin kanssa.
James Clark Ross
pienoiskuva|John R. Wildman, James Clark Ross, 1834. James Clark Ross (15. huhtikuuta 1800 – 3. huhtikuuta 1862) oli brittiläinen merivoimien upseeri ja tutkimusmatkailija. Hän tutki pohjoisnapaa setänsä Sir John Rossin ja Sir William Edward Parryn kanssa, ja myöhemmin hän johti omia retkiä Etelänapamantereelle.
Turkmenistanin kansalliskirjasto
Turkmenistanin kansalliskirjasto on Turkmenistanin pääkaupungissa Ašgabatissa toimiva kansalliskirjasto. Se toimii vuonna 2007 avattussa, seitsemänkerroksisessa Turkmenistanin kansallisessa kulttuurikeskuksessa. Kansalliskirjasto on hallinnollisesti maansa kulttuuriministeriön alaisuudessa.
James Clark Ross
Ross syntyi Lontoossa. Hän astui merivoimiin vuonna 1812 John Rossin alaisuuteen, jonka kanssa hän teki ensimmäisen arktisen tutkimusmatkansa luoteisväylän löytämiseksi vuonna 1818. Vuosina 1819–1827 hän otti osaa neljään arktiseen tutkimusmatkaan Parryn alaisuudessa, ja vuosina 1829–1833 jälleen setänsä alaisuudessa. 1. kesäkuuta 1831 he löysivät maan magneettisen pohjoisnavan.
Turkmenistanin kansalliskirjasto
Kansalliskirjastoon on varattu säilytystilaa viidelle miljoonalle teokselle. Sen lukusaleissa on tilaa 1 100 vierailijalle samanaikaisesti. Tällä varauduttiin muun muassa kulttuurikeskuksen lähelle suunnitellun yliopiston opiskelijoiden tarpeisiin. Kansalliskirjasto on saanut kirjalahjoituksia ja apua kokoelmiensa kunnostamiseen useilta ulkomaisilta tahoilta.
James Clark Ross
Vuonna 1834 Ross kohosi kapteeniksi, ja vuodesta 1835 vuoteen 1838 hän tutki maapallon magneettikentän vaihtelua. Vuosina 1839–1843 hän komensi aluksia HMS Erebus ja HMS Terror eteläisillä merialueilla, kartoittaen suurimman osan Etelänapamantereen rantaviivasta. Vuonna 1841 hän löysi Rossinmeren, Victorianmaan ja tulivuoret Mount Erebus ja Mount Terror.
Rossin palatessa hänet lyötiin ritariksi vuonna 1844, ja hän sai korkea-arvoisen ranskalaisen kunniamerkin. Vuonna 1847 hän julkaisi kirjan nimeltä A Voyage of Discovery and Research to Southern and Antarctic Regions. Hänet valittiin kuninkaalliseen tiedeseuraan vuonna 1848. Samana vuonna hän teki viimeisen tutkimusretkensä, toimien HMS Enterprisen kapteenina. Hän kuoli Aylesburyssä.
Sininen muistokilpi osoittaa Rossin kotia Lontoon Blackheathissa.
Hänen mukaansa on nimetty brittiläinen etelänapalaiva James Clark Ross ja Rossin jäähylly etelänapamantereella.
Rossin kraatteri kuussa on nimetty yhteisesti James Clarkin ja Frank Elmoren mukaan.
Ash Ketchum
Ash Ketchum on Pokémon-animen 25 ensimmäisen tuotantokauden päähenkilö, joka perustuu ensimmäisten Pokémon-pelien pelattavaan hahmoon Rediin. Usein Rediä kutsutaan virheellisesti Ashiksi. Ashin tavoite on tulla pokémon-mestariksi.
Ashin alkuperäinen ääninäyttelijä animessa on Rica Matsumoto. Englanninkielisenä äänenä kausien 1–8 ajan on toiminut Veronica Taylor ja kaudesta 9 alkaen Sarah Natochenny. Suomenkielisenä äänenä kausilla 1 ja 3 (sekä elokuvissa 1–4) on toiminut Sari Ann Moilanen ja kaudesta 4 sekä elokuvasta 10 alkaen Hanna Leino.
Ashia on pidettu yhtenä japanilaisen popkulttuurin merkittävimmistä hahmoista, mutta hän on kuitenkin jäänyt Pokémon-tuotesarjassa sen maskottina toimivan Pikachun (joka oli animessa Ashin ensimmäinen pokémon) varjoon. Hahmoa on kuitenkin kritisoitu siitä, että tämä elää aikajanassa, jossa hahmot eivät vanhene, sekä kyvyttömyydestään voittaa ainuttakaan pokémon-liigaa ennen sarjan 22. tuotantokautta.
Televisiosarja
Ash on kotoisin Pallet Townista, jossa hän sai professori Oakilta aloituspokémonikseen Pikachun, koska varsinaiset aloituspokémonit Bulbasaur, Charmander ja Squirtle olivat annettu jo muille samasta kaupungista kotoisin oleville kouluttajille. Aluksi Pikachu ei luottanut Ashiin tämän kokemattomuuden vuoksi. Mutta kun Ash oli epäitsekkäästi valmis tekemään kaikkensa suojellakseen Pikachua Spearow-parven hyökkäykseltä, Pikachu pelasti Ashin Ukkosiskun ("Thunderbolt") avulla. Heidän ystävyytensä ja seikkailunsa alkoi kun he herättyään näkivät legendaarisen pokemonin Ho-Ohin. Pian Ash sai paljon uusia ystäviä, ensimmäisenä Mistyn, vesipokémon-kouluttajan, jonka polkupyörän Ash hajotti vahingossa paetessaan Spearoweja. Myöhemmin mukaan tuli Brock, Pewter Cityn salijohtaja, jonka Onixin Ash voitti Pikachun avulla. Ashillä on ollut Orange-saaristolla myös kumppaninaan Mistyn kanssa Tracey Sketchit.
Myöhemmin ryhmä hajosi ja Ash tapasi Hoennissa sisarukset Maxin ja Mayn, joiden isä Norman on Petalburg Cityn salijohtaja. Brock palasi myöhemmin seurueeseen ja Mistya on tavattu satunnaisesti, esimerkiksi jaksossa The Princess and the Togepi (Prinsessa ja Togepi). Heidän jälkeensä Ash on matkannut Sinnohissa Brockin ja Dawnin kanssa sekä Unovassa ja Decolore-saaristossa lohikäärmemestariksi haluavan Iriksen sekä Striaton Cityn salijohtaja ja pokémon-tuntija Cilanin kanssa. Seuraavaksi Ash matkusti Kalosiin ja sai uusiksi matkakumppaneikseen lapsuudenystävänsä Serenan, joka on ihastunut Ashiin, Lumiose Cityn salijohtaja ja keksijä Clemontin sekä tämän sisaren Bonnien. Myöhemmin hän ilmoittautui opiskelijaksi Alolassa sijaitsevaan professori Kukuin ja rehtori Samson Oakin pokémon-kouluun, jossa hänen opiskelutovereitaan ovat Lana, Kiawe, Lillie, Sophocles ja Mallow. Tämän jälkeen Ash päättää palata Alola-alueelta Pallet Towniin ja sarjan 23. tuotantokaudella Ash menee professori Cerisen uuden laboratorion avajaisiin Kanto-alueen Vermilion Cityyn, jossa hän tapaa Goh’n, jonka kanssa he yhdessä matkustavat ympäri kahdeksaa pokémon-maailman silloin tunnettua aluetta, mukaan lukien aivan uudella alueella nimeltä Galar. Hän tapaa myös Chloen, professori Cerisen tyttären, joka ei aluksi ollut yhtä innostunut pokémoneista, mutta alkoi vähitellen osallistua myös osalle Ashin ja Goh’n matkoista.
Ash rakastaa pokémoneja koko sydämestään ja on jopa valmis vaarantamaan henkensä pelastaakseen vaarassa olevat pokémonit ja sankarina suojelee maailmaan kuin, erikoisia ja legendaarisia pokemoneja salametsästäjiltä ja ilkeiden järjestöjen aikeilta. Mikä nähdään jo sarjan ensimmäisessä jaksossa hänen suojellessaan Pikachua Spearoweilta.
Ash on pärjännyt yhä paremmin jokaisessa pokémon-liigassa, johon on osallistunut. Hän sijoittui Kantossa Indigo Plateaun liigaturnauksessa 16 parhaan joukkoon, Johton Hopeakonferenssissä ja Hoennin Ever Grande Cityn turnauksessa kahdeksan parhaan joukkoon, Sinnohin Lily of the Valley -saaren turnauksessa neljän parhaan joukkoon, Unovan Vertress Cityn turnauksessa kahdeksan parhaan joukkoon ja Kalosin Lumiose Cityn turnauksessa toiseksi, kunnes voitti Alolan ensimmäisen pokémon-liigan Manalo-saaren stadionilla ja sen jälkeen vielä täyden kuusi-vastaan-kuusi -näytösottelun professori Kukuita vastaan, tullen Alolan ensimmäiseksi viralliseksi mestariksi.
Voitettuaan Alolan mestaruuden, Ash ei ollut varma mitä seuraavaksi tekisi, kunnes matkustettuaan jonkin aikaa ympäri pokémon-maailmaa yhdessä Goh’n kanssa, he tapasivat Leonin, Galarin liigan mestarin ja Maailman Kruunajaissarjan ”monarkin”. Hävittyään epävirallisen ottelun Leonia vastaan, Ash otti tavoitteekseen päästä haastamaan hänet virallisesti uudelleen osallistumalla Maailman Kruunajaissarjan seuraavalle kaudelle ja pyrkiä nousemaan vähitellen Mestariluokkaan, jossa kahdeksan parasta kouluttajaa, joita kutsutaan Mestarikahdeksikoksi, kohtaisivat kauden lopussa turnauksessa, jonka voittajasta tulisi seuraava monarkki. Lopulta, kyseisen kauden lopussa Ash pääsi Mestarikahdeksikkoon. Hänen ja Leonin lisäksi siellä olivat Unovan uudeksi mestariksi tullut Iris, Kalosin liigassa Ashin aikoinaan voittanut Alain, Kalosin mestari Diantha, Kanton ja Johton mestari Lance, Hoennin mestari Steven Stone, sekä Sinnoh’n mestari Cynthia. Päihitettyään puolivälierissä Stevenin, välierissä Cynthian, sekä loppuottelussa itse Leonin, Ashistä tuli Maailman Kruunajaissarjan uusi monarkki.
Viimeisessä jaksossa, missä Ash oli animen päähenkilönä, hän mietti kunnolla mitä hänen tavoitteensa tulla pokémon-mestariksi todella tarkoitti. Lopulta hän sanoi Pikachulle, ettei hänen päätavoitteensa koskaan ollut pokémon-liigojen tai Maailman Kruunajaissarjan mestariksi pyrkiminen. Hän uskoi, että pokémon-mestariksi tuleminen tarkoitti mahdollisimman monien seikkailujen kokemista, sekä mahdollisimman moneen uuteen pokémoniin tutustumista ja niiden kanssa ystävystymistä. Ash tunsi yhä olevansa kaukana pokémon-mestariksi tulemisesta, joten hän jatkoi yhä matkojaan Pikachun kanssa, niin kuin Rakettiryhmä yhä jatkoi yrityksiä napata hänen Pikachunsa.
Manga
Animesarjaan perustuvassa The Electric Tale of Pikachu -mangassa Ashin hahmo muistuttaa pitkälti piirrossarjan vastinettaan, mutta on monia erojakin. Esimerkiksi kun Ash ei animessa osoita juurikaan kiinnostusta vastakkaista sukupuolta kohtaan, mangassa hän on todella ihastunut Garyn sisareen, May Oakiin.
Nepetalaktoni
Nepetalaktoni on nimi usealle iridoidijohdannaisen stereoisomeerille. Nepetalaktoneita tuottavat aitokissanminttu ja useat muut kissanminttuihin (Nepeta) kuuluvat kasvit, joissa ne toimivat kasveja syöviä hyönteisiä karkottavina aineina. Nepetalaktoneita tuottavat myös monet kirvat, joissa ne toimivat sukupuoliferomoneina. Nepetalaktonit aiheuttavat aitokissanmintun vaikutukset kotikissoissa. Ne vaikuttavat havaittavasti vain noin 2/3:aan aikuisista kissoista, aiheuttaen niissä käytösmuutoksia, kuten kieriskelyä, tassuilla kurottelua ja poskilla puskemista. Ne vaikuttavat samoin myös moniin muihin kissaeläimiin, eritoten leijoniin ja jaguaareihin. McElvain ja kollegat eristivät ja nimesivät nepetalaktoniseoksen aitokissanmintusta ensimmäisinä vuonna 1941.
Rakenne ja ominaisuudet
pienoiskuva|Puolet nepetalaktonin stereoisomeereistä ja niistä usein käytetyt lyhenteet (esimerkiksi cis-cis- tai (Z,Z)-nepetalaktoni). Nepetalaktonilla on 3 kiraliakeskusta. Sillä on siten 8 (=23) stereoisomeeriä.
(Z,E)-nepetalaktoni on väritön öljy. Sen kiehumispiste on 71 °C 0.05 mmHg paineessa. 25 °C:ssa sen tiheys on 1.0663 g/ml ja taitekerroin 1.4859.
Esiintyminen luonnossa
Nepeta-suvun kasvit tuottavat neljää stereoisomeeriä: (Z,Z)-, (Z,E)-, (E,Z)- ja (E,E)-nepetalaktonia. Isomeerien keskinäinen yleisyys vaihtelee riippuen kasvilajista. (Z,E)- ja (E,Z)-nepetalaktonia on vähäisiä määriä myös rusokuusaman puussa, mutta siinä on enemmän aktinidiinia (CAS-numero 524-03-8), joka vaikuttaa nepetalaktonien tapaan joihinkin kissaeläimiin.
Nepetalaktoneita tuottavat myös kirvat, joissa ne toimivat sukupuoliferomoneina. Kirvoissa yleisin nepetalaktoni on (Z,E)-nepetalaktoni. Kirvoissa on tämän lisäksi yleisesti rakenteellisesti samankaltaista (1R,4αS,7S,7αR)-nepetalaktolia, joka toimii myös feromonina. Näiden kahden aineen suhteellinen yleisyys vaihtelee riippuen kirvalajista.
Vaikutusten kesto ja teho eri lajeissa
Nepetalaktonit vaikuttavat kotikissoihin hajuaistin kautta. Nieltynä niillä ei ole vaikutusta. Ne vaikuttavat noin 2/3:aan aikuisista kissoista aiheuttaen niissä selkeästi havaittavia käytösmuutoksia. Muissa kissoissa vaikutukset ovat heikommin havaittavissa. Nepetalaktonit eivät vaikuta havaittavasti alle kolme kuukautta vanhoihin kissoihin. Myös steriloidut kissat ovat vähemmän herkkiä nepetalaktonien vaikutuksille, mutta ero steriloimattomiin kissoihin ei ole kovin merkittävä.
Kotikissoihin nepetalaktoni alkaa vaikuttaa nopeasti, ja sen vaikutukset kestävät niissä 5–15 minuuttia. Vaikutusten loputtua kissoille kehittyy tunnin tai muutaman tunnin pituinen toleranssi nepetalaktoneita kohtaan.
Leijonat (Panthera leo) ja jaguaarit (Panthera onca) ovat herkkiä nepetalaktoneille. Nepetalaktonien vaikutukset niissä voivat kestää jopa 60 minuuttia. Ne vaikuttavat myös leopardeihin (Panthera pardus). Nepetalaktonien kanssa rakenteellisesti samantapaisten nepetalaktolien, joita on esimerkiksi Actinidia polygama -kasvissa, on havaittu vaikuttavan amurinleopardeihin (Panthera pardus orientalis) ja ilveksiin (Lynx lynx). Nepetalaktonit eivät vaikuta juurikaan tiikereihin (Panthera tigris), punailveksiin (Lynx rufus), puumiin (Puma concolor) tai tiikerikissoihin (Leopardus tigrinus).
Vaikutukset
Aikuisista kotikissoista noin 2/3 alkaa nepetalaktoneille altistuttuaan nuolla, haistella, syödä ja raapia nepetalaktonilähdettä sekä kieriä sen päällä. Kissat voivat myös alkaa kurotella tassuillaan, pudistella päätään, nuolla itseään ja maukua. Noin 1/3 aikuisista kissoista taas reagoi nepetalaktoneihin passiivisesti esimerkiksi asettumalla makuulle, hiljentymällä tai vähentämällä liikkumistaan. Samanlaisia ovat nepetalaktonien vaikutukset muissakin kissaeläimissä.
Vaikutusmekanismi
Kissaeläinten nenän limakalvojen hajuaistista vastaavien aistinsolujen altistus nepetalaktoneille ja nepetalaktoleille lisäävät β-endorfiinin eritystä vereen. Tämä endorfiini aktivoi agonistina µ-opioidireseptoreita ja toimii siten samaan tapaan kuin esimerkiksi morfiini tai muut opioidit. µ-opioidireseptorien antagonistina toimivan naloksonin taas on osoitettu estävän nepetalaktonien ja nepetalaktolien vaikutuksia kotikissoissa. β-endorfiinin sisäsyntyinen eritys on säädeltyä, joten nepetalaktonit tai nepetalaktolit eivät aiheuta opioidien vieroitusoireita kissaeläimille. Kotikissojen on osoitettu reagoivan ilmeisesti ainakin (E,Z)- ja (Z,E)-nepetalaktoniin. Näistä kumpaakin, mutta eritoten (Z,E)-isomeeria, on esimerkiksi aitokissanmintussa.
Evolutiivinen syy vaikutuksiin
Kissaeläimet reagoivat nepetalaktoneita sisältäviin kasveihin nuolemalla niitä ja hieromalla niitä turkkiinsa. Nepetalaktonit ja nepetalaktolit karkottavat erilaisia sairauksia levittäviä hyönteisiä. Nepetalaktolien on esimerkiksi osoitettu karkottavan tiikerihyttysiä. Kissaeläimet tapaavat saalistaa väijymällä paikallaan ja hiipimällä. Turkissa nepetalaktoneista on etua, sillä ne estävät hyönteisiä tulemasta kissaeläimen lähelle tämän liikkuessa hitaasti väijymisen tai hiipimisen yhteydessä. Kissaeläinten reagoinnin nepetalaktoneihin on siksi arveltu olevan evoluution kannalta suotuisa ominaisuus ja siten säilyneen useassa kissaeläinlajissa.
SS Shark
SS Shark oli Irlannin laivaston miinalaiva.
Aluksen valmisti Grimsbyssä The Great Grimsby Company Co-operative Box and Fish Carrying Company, ja se valmistui lokakuussa 1891 Steam Trawling Company of Bostonille SS Sharkiksi nimettynä kalastusaluksena. Omistajayhtiö vaihtoi nimensä myöhemmin Boston Deep Sea Fishing & Ice Companyksi. Alus myytiin 1913 F. Palmerille Bostoniin ja edelleen 1925 S. Palmerille Ringaskiddyyn Corkiin, jolloin sen kotisatamaksi rekisteröitiin seuraavana vuonna Cork ja omistajiksi Palmer Bros. Alusta käytettiin erityisesti pelastamaan tavaraa SS Celticistä, joka oli uponnut 9. joulukuuta 1928 Roche's Pointin edustalla.
Puolustusministeriö lunasti aluksen 8. lokakuuta 1940, ja se otettiin samana päivänä laivastopalvelukseen miinalaivana. Sen ensimmäisenä päällikkönä oli luutnantti D. Carroll. Alus myytiin 9. syyskuuta 1952 romutettavaksi Haulbowline Industriesille Passage Westiin Corkiin.
Bezalel Academy of Art and Design
Bezalel Academy of Art and Design on Israelin kansallinen taidekorkeakoulu, joka on nimetty Bezalelin mukaan, jonka Mooses määräsi johtamaan ilmestysmajan rakentamista (2. Moos. 35:30). Se perustettiin vuonna 1903, mutta oli suljettuna rahanpuutteen vuoksi vuodesta 1929 vuoteen 1935.
Bezalel Academy sijaitsee Skopusvuorella, Jerusalemissa ja siellä on 1500 opiskelijaa. Opiskeltavia aineita ovat animaatiotekniikka, arkkitehtuuri, elokuva, estetiikka, keramiikka, multimedia, taidehistoria, teollinen muotoilu ja valokuvaus.
Ekvivalenssirelaatio
Joukon M alkioiden välillä määritelty relaatio on ekvivalenssirelaatio, jos se toteuttaa seuraavat kolme ehtoa:
Esimerkiksi yhtäsuuruus reaalilukujen joukossa on selvästikin ekvivalenssirelaatio, koska se toteuttaa varmasti kaikki kolme ekvivalenttisuuden ehtoa.
Toinen esimerkki: Määritellään relaatio I reaalilukujen välillä siten että aIb jos a-b on kokonaisluku. I on refleksiivinen, koska a-a = 0 on kokonaisluku. Jos aIb eli a-b on kokonaisluku, niin myös b-a on kokonaisluku eli bIa, joten I on symmetrinen. Myös jos aIb ja bIc, niin a-b ja b-c ovat kokonaislukuja eli myös a-c on kokonaisluku. Tällöin aIc ja I on transitiivinen. Kaikki kolme ehtoa ovat I:lle voimassa, joten I on ekvivalenssirelaatio.
Kolmas esimerkki: Oppilaat a, b ja c kuuluvat samalle koululuokalle (relaatio R on täten "kuuluu samalle luokalle"). Tällöin kukin oppilas on itsensä kanssa samalla luokalla (refleksiivisyys), jos henkilö a on b:n kanssa samalla luokalla, myös b on a:n kanssa samalla luokalla (symmetrisyys) ja kolmanneksi, jos a on b:n kanssa samalla luokalla, ja b c:n kanssa, pätee transitiivinen riippuvuus, eli myös a on c:n kanssa samalla luokalla.
Edellä kuvattu relaatio I tavallaan samaistaa kaikki keskenään ekvivalentit reaaliluvut joiden voidaan katsoa muodostavan yhden ekvivalenssi­luokan. Esimerkiksi lukua 5/7 vastaavat ekvivalentit eli samaan ekvivalenssiluokkaan kuuluvat luvut ovat (5/7)+n, missä n on kokonaisluku.
Ekvivalenssiluokat voidaan ajatella esitetyiksi myös yksittäisten edustajiensa välityksellä. Esimerkiksi mainitussa ekvivalenssissa I voidaan valita luvut vaikka puoliavoimelta väliltä [0,1) edustamaan kaikkia relaation ekvivalenssiluokkia. Kuten huomataan, kaikki muut reaaliluvut ovat pakosta ekvivalentteja jonkin näistä luvuista kanssa.
Joukossa X määriteltyä ekvivalenssirelaatiota vastaa jokin joukon X ositus, ja toisaalta jos joukossa X on annettu ositus, voidaan osituksen avulla määrittää X:ään ekvivalenssirelaatio. Tästä lauseesta käytetään toisinaan nimitystä ekvivalenssirelaatioiden peruslause.
Aasianleijona
Aasianleijona (Panthera leo persica) on maantieteellisesti eriytynyt leijonan alalaji. Se eroaa geneettisesti afrikkalaisista leijonista niin vähän, että populaatioiden arvioidaan eronneen toisistaan noin satatuhatta vuotta sitten. Aasianleijonat ja Afrikan leijonat voivat lisääntyä keskenään.
Ulkonäkö ja koko
Aasianleijona on pienempi kuin afrikkalaiset leijonat. Tyypillisesti naaras painaa 110–120 kilogrammaa ja uros 160–190 kilogrammaa. Aasianleijonan harja on keskimäärin pienempi kuin afrikkalaisilla lajitovereilla, joten sen korvat ovat koko ajan näkyvissä. Vatsapuolella on alalajille tyypillinen ihopoimu. Aasianleijonaurosten pituus on 170–250 senttimetriä ilman häntää, jonka pituus on sekä uroksilla että naarailla 70–105 senttimetriä. Naaraiden ruumiinpituus ilman häntää on 140–175 senttiä.
Ravinto ja elintavat
Aasianleijona saalistaa sambarhirviä, aksishirviä, antilooppeja, villisikoja ja muita suhteellisen suurikokoisia kasvinsyöjänisäkkäitä. Sillä on vahvat leuat ja erityisesti saaliin surmaamiseen ja raateluun soveltuvat kulmahampaat.
Yleensä naaraat saalistavat ravintoa ja urokset jäävät pitämään huolta reviiristä.
Néa Ionía (Magnesia)
Néa Ionía on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Vóloksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέας Ιωνίας, Dimotikí Enótita Néas Ionías) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 33 815 ja varsinaisen Néa Ionían kaupungin väkiluku 32 661 (vuonna 2011).
Aasianleijona
Levinneisyys
Aasianleijonia elää luonnossa enää Girin kansallispuiston alueella Intiassa. Vuonna 2015 Girissä laskettiin olevan yhteensä 523 leijonaa. Määrä oli kasvanut vuodesta 2010, jolloin leijonia laskettiin 411. Arviolta 40 prosenttia leijonista elää varsinaisen Girin metsäalueen ulkopuolella. Ihmisen toiminnan vuoksi sen elinalue on pienentynyt viimeisten 200 vuoden aikana huomattavasti. Aasianleijonan levinneisyys on aiemmin ulottunut Bulgariasta Intiaan ja Pakistaniin. Girin ulkopuolella leijonia eli vielä 1930-luvulla Iranissa. Turkissa eli leijonia vielä 1800-luvun lopulla. Viimeiset havainnot Iranista ovat vuodelta 1942, Irakista vuodelta 1918.
Suomessa aasianleijonia on Korkeasaaren eläintarhassa Helsingissä. Siellä niitä on neljä aikuista leijonaa. Leijonat ovat osa eurooppalaisten eläintarhojen suojeluohjelmaa lajille.
Néa Ionía (Magnesia)
Néa Ionía sijaitsee vain noin kilometrin Vóloksen keskustasta luoteeseen ja se on käytännössä Vóloksen esikaupunki. Kaupungin nimi tarkoittaa "Uutta Jooniaa". Nimi viittaa nykyisin Turkille kuuluvaan alueeseen, josta muutti Kreikkaan paljon etnistä kreikkalaista väestöä 1920-luvulla osana Kreikan ja Turkin väestönvaihtoa.
Néa Ionía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vóloksen kuntaan yhdessä Agrián, Aisonían, Artémidan, Iolkóksen, Makrinítsan, Néa Anchíaloksen ja Portarián kanssa, jolloin se muuttui yhdeksi Vóloksen kunnan kunnallisyksiköistä.
Kunnallisyksikön osat
Néa Ionían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kenneth Anger
Kenneth Anger (3. helmikuuta 1927 – 11. toukokuuta 2023 ) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka työt ovat ohjaajan oman määritelmän mukaan elokuvan muodossa olevia maagisia rituaaleja. Hänen tuotantonsa tärkein kausi keskittyy aikavälille 1947–1972. Angerin elokuvien keskeisiä elementtejä ovat unenomaisuus, toisto ja rituaalinomainen hypnoottinen rytmi. Hän on myös yksi ensimmäisiä elokuvaohjaajista joka on käsitellyt homoseksuaalisuutta, kuten esikoiselokuvassaan Fireworks (1947). Angerin elokuvien vaikutus näkyy (ja kuuluu) muun muassa Martin Scorsesen ja David Lynchin elokuvissa, sekä musiikkivideoissa.
Kenneth Anger teki elämänsä jälkipuoliskolla hyvin vähän elokuvia, mutta keskittyi vanhojen elokuviensa arkistointiin ja vierailemaan niiden näytöksissä ympäri maailmaa. Anger kävi myös Suomessa vuonna 1998 Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvafestivaaleilla esittelemässä töitään.
Hakoah Amidar Ramat Gan FC
Hakoah Maccabi Amidar Ramat Gan Football Club on jalkapalloseura Ramat Ganin kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Israelin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Liga Alefin etelälohkossa. Seura on voittanut Israelin mestaruuden kahdesti vuosina 1965 ja 1973. Israelin Cupin se on voittanut 1969 ja 1971.
The Beyoncé Experience Live
The Beyoncé Experience Live on Beyoncé Knowlesin livetaltioinneista koostuva musiikki-DVD.
Patmos Lähetyssäätiö
thumb|240px|Studio24-mediakeskuksen logo Sörnäisissä. Patmos Lähetyssäätiö on vuonna 1971 perustettu kristillinen evankelinen lähetysjärjestö. Patmos kertoo tehtäväkseen kristillisen toivon ja rakkauden sekä humanitaarisen avun välittämisen. Vuonna 2022 Patmos teki lähetys- ja avustustyötä 20 maassa neljällä eri mantereella. Patmoksen kotimaantyö keskittyy sähköiseen mediatyöhön, raamattukoulutukseen sekä kokoustoimintaan. Säätiöllä on lahjoitusvaroin toimiva Radio Patmos ja säätiö tekee Come Home -koulu- ja nuorisotyötä.
Patmos Lähetyssäätiö on Suomen Lähetysneuvoston ja Suomen Evankelisen Allianssin jäsen sekä Vastuullinen Lahjoittaminen ry:n perustajajäsen. Patmoksen toiminnanjohtaja on Pasi Turunen. Säätiön toimisto sijaitsee Patmostalossa, Helsingin Etelä-Haagassa. Säätiöllä on yhteensä noin 25 työntekijää. Lähetyssäätiö tuli 1970-luvulla tunnetuksi erityisesti toiminnanjohtaja Leo Melleristä.
Sota-ajan herätys: Kuva ja Sana
Saarnaaja Frank Mangsin nostattama herätys sota-ajan Suomessa johti vuonna 1942 Kuvan ja Sanan perustamiseen. Kustantamon johdossa toimi pitkään tunnettu saarnamies Ensio Lehtonen, ja se keskittyi lehtien ja kirjojen kustantamiseen. Vuonna 1948 perustettiin Nuorten Raamattukerho -lehti, joka vuonna 1953 muutettiin Kipinäksi. Kipinä ilmestyi kaksitoista kertaa vuodessa aina vuoteen 1993, jolloin julkaisutahti harveni neljään vuodessa. Lehti määritteli itsensä Suomen ainoaksi "profeetallisen sanan äänitorveksi". Lehtonen luotsasi Kipinää aina kuolemaansa vuoteen 1971 saakka, jolloin päätoimittajaksi tuli Leo Meller. Kipinä-lehti ja Kuva ja Sana -kustantamo olivat aktiivisia erityisesti ufokysymyksessä. Meller toimi Lasten Kuvalehden toimitussihteerinä ja Kipinän toimittajana jo 1960-luvun alussa, mutta oli sitten muutaman vuoden toisaalla. Mellerin palattua 1960-luvun lopulla Kipinään hänen osuutensa lehden teossa kasvoi ja päätoimittajuus Lehtosen kuoltua lankesi kuin itsestään Mellerille.
Mellerin 1970-luku
Toimittaja Harri Nykäsen mukaan säätiön toiminta oli pitkälle riippuvainen säätiön aiemman toiminnanjohtajan Leo Mellerin saarna- ja myyntimiehen taidoista. Meller tuli Patmos ry:n johtoon vuonna 1971 ja nosti yhdistyksen jaloilleen konkurssin partaalta Yhdysvalloissa opituilla keinoilla. Vuonna 1999 säätiöllä oli noin 18 000 rekisteröityä tukijaa ja se keräsi lahjoituksina noin 28 miljoonaa markkaa, joista 25 miljoonaa jaettiin erilaisiin avustuskohteisiin. Meller oli Nykäsen mukaan ensimmäisiä, jotka toivat maahan "amerikkalaistyylisen hengellisyyden ja sen myyntikeinot". Meller jäi eläkkeelle Patmos Lähetyssäätiön toiminnanjohtajan tehtävästä 1. elokuuta 2010.
Seurakuntien pidättyvyys antaa tiloja herätysliikkeille johti siihen, että Patmos perusti Helsingin Kristillinen Keskuksen Helsingin Kallioon Harjukadulle. Sittemmin Patmos järjesteli toimintojaan uudelleen ja perusti Savenvalajan paja -nimisen kokoustoiminnan keskuksen Helsingin Sörnäisiin ja Studio24/Kristillinen mediakeskus -nimisen studion video- ja äänitallenteiden tuottamiseen. Helsingin Sörnäisten osoitteessa toimii myös Taivas TV7:n toimitus, Ristin Tuki ry ja Lighthouse Network Ltd Oy.
Ohjelmat
Patmos Lähetyssäätiöllä on oma radiokanava Radio Patmos, jolla on jatkuvia ja tilapäisiä yleisradiolähetyslupia. Patmos Lähetyssäätiöllä seuraavat ohjelmat Radio Deissä: Taivaan ja maan väliltä, Radiokirkko, Patmosradio, Raamatturadio sekä Ristitulta. Taivas TV7 -kanavalla Patmos Lähetyssäätiö on lähettänyt seuraavia ohjelmia: Leo Meller ja ystävät, Patmos maailmalla, Come Home ja Come Home Kids sekä AlfaTV-kanavalla Studio24.
"Come Home" koulu- ja nuorisotyö
"Come Home" koulu- ja nuorisotyön kautta tavoitetaan kymmeniä tuhansia ala- ja yläastelaisia koululaisia eri puolella Suomea sekä vanhempia vanhempainilloissa. Riku Rinteen johtama toiminta on muodostunut yhdeksi Suomen mittavimmista nuorisotyön muodoista. "Come Home" -ohjelmat näkyvät ja kuuluvat viikoittain TV7-kanavalla ja Radio Deissä.
Kuva ja Sana
Varoja toimintaansa Patmos saa omilla keräyksillä yksityisiltä lahjoittajilta sekä Kuva ja Sana Oy:n (virallisesti Kustannus Oy Kuva- ja Sanatuotanto) tuloksen kautta. Kuva ja Sana Oy on Patmos Lähetyssäätiön omistama kristillinen kustantaja.
Swansea City AFC
Swansea City AFC on jalkapalloseura Swansean kaupungista, Walesin etelärannikolta. Seura pelaa Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa ja on paikalliskilpailijoidensa Cardiff Cityn sekä Newport Countyn ohella yksi kolmesta Englannin jalkapalloliiton alaisesta walesilaisseurasta.
Historia
Alun perin nimellä Swansea Town esiintynyt seura perustettiin vuonna 1912, kun kannattajat ostivat paikalliselta kaasuyhtiöltä lehmien laidunmaata, jossa kasvoi virnaa. Tälle alueelle rakennettiin n. 12000 katsojan jalkapallostadion Vetch Field (vetch = virna). Paikallisessa sanomalehdessä annettiin ohje ensimmäisen ottelun katsojille: ”Älä hylkää joukkuettasi huonojen hetkien aikana. Silloin he tarvitsevat kannatusta kaikkein eniten.”
Kannattajakerholla on ollut alusta alkaen käytössä rintamerkki, jossa valkoinen joutsen liukuu vedessä. Kannattajia kutsutaan lempinimellä Swans Jacks. Nimen alkuperästä on kaksi selitystä. Ensimmäisen mukaan nimi johtuu siitä, että 1900-luvun alussa kaupunki oli kuuluisa merimiehistään. ”Jack” tarkoitti laivojen keulalippua. Toisen selityksen mukaan nimellä kunnioitetaan Swansea Jack -nimistä koiraa, jonka kerrotaan pelastaneen 30-luvulla kaikkiaan 27 ihmistä hukkumasta Tawe-jokeen. Valkoisista peliasuistaan tunnettu Swansea aloitti ensimmäisen sarjakautensa Southern Leaguessa. Kaudella 1921–22 joukkue liittyi Englannin liigan kolmanteen divisioonaan. Tästä alkoi 70 vuotta jatkunut taival pääosin kahdella alimmalla sarjatasolla. Tämän ajan tähtihetkiin kuului FA-cupin välierä Boltonia vastaan 1925. Vuonna 1961 joukkue pelasi ensimmäisenä walesilaisjoukkueena eurooppalaisessa cup-kilpailussa. Suuriin otteluihin pitää laskea myös walesilaisderbyt Cardiffia vastaan. Alasarjakausien kuuluisin pelaaja oli 50-luvulla vaikuttanut hyökkääjä Ivor Allhuch, jonka patsas on nykyisen stadionin edustalla. Vuonna 1969 joukkueen nimeksi muutettiin Swansea City.
Uudelle tasolle joukkue ylsi kaudella 1981–82, jolloin Swansea pelasi valmentajansa John Toshackin johdolla ensimmäistä kertaa Englannin ylimmällä sarjatasolla. Vasta 31-vuotias valmentaja oli nostanut joukkueen kolmessa vuodessa alimmalta sarjatasolta ylimmälle. Joukkueen kuuluisimmat pelaajat olivat Alan Curtis, Bob Latchford ja Leightonin veljekset. Kauden lopuksi joukkue sijoittui sarjassa kuudenneksi. Seuraavalla kaudella Swansea putosi sarjasta. Tästä alkoi nopea alamäki aina alimmalle sarjatasolle asti. 1986 joukkue oli palannut alimmalle sarjatasolle, josta se oli kahdeksan vuotta sitten aloittanut nousunsa huipulle. Pelillisten ongelmien lisäksi joukkue oli talousvaikeuksissa. Joukkueen pysyminen ammattilaisliigassa varmistui vasta Korkeimman oikeuden päätöksen jälkeen.
Vuosisadan loppuun asti Swansea jatkoi pelaamistaan kahdella alimmalla sarjatasolla. Vuonna 2001 australialainen liikemies Tony Petty osti jälleen talousvaikeuksiin ajautuneen joukkueen yhdellä punnalla. Pettyn myytyä joukkueen parhaat pelaajat joukkueen kannattajayhdistys Supporters’ Trust järjesti mielenosoituksen, jossa vaadittiin omistajan eroa. Vihattu omistaja luopui joukkueesta, jonka säilyminen ammattilaisliigassa oli jälleen uhattuna. Kauden 2001–2002 sarjapaikka alimmalla sarjatasolla varmistui vasta viimeisessä ottelussa.
Swansean uusi nousu alkoi 2005, jolloin rakannettiin yli 20 000 katsojan Liberty Stadium. Seuraavalla kaudella joukkueen valmentajaksi tuli espanjalainen Roberto Martinez, joka alkoi peluuttaa joukkuetta kannattajien ihailemalla lyhytsyöttöpelillä. Hänen johdollaan Swansea nousi toiseksi ylimmälle sarjatasolle. Martinezin lähdettyä Valioliiga-valmentajaksi vastuun joukkueesta otti portugalilainen Paulo Sousa, joka muutti pelitaktiikan puolustavampaan suuntaan. Lopullisesti nousu tiivistyi Brendan Rodgersin kausiin, jolloin joukkue on säilyttänyt Martinezin luoman lyhytsyöttö- ja pallonhallintapelin mutta on lisännyt siihen Sousan puolustuspelaamisen. Näillä aineksilla Swansea nousi kaudeksi 2011–2012 toisen kerran seurahistoriassa Englannin ylimmälle sarjatasolle.
2008–2009
Ennen kautta 2008–2009 joukkueeseen liittyi neljä uutta pelaajaa Espanjasta, kolme Espanyolin joukkueesta. Lisäksi joukkue hankki seuran ennätyssummalla Walesin maajoukkuepuolustaja Williamsin. Swansea arvioitiin yleisesti sijoille 15–20. Kaudesta muodostui menestys niin pelillisesti kuin tuloksellisestikin. Sarjasijoitus oli kahdeksas. Huomiota sai myös viihdyttävä pelitapa, joka perustui liikkuvaan syöttöpeliin. Joukkuetta verrattiin usein Wengerin Arsenaliin. Championshipin vuoden joukkueeseen valittiin Jason Scotland ja Jorge Gomez. Muita onnistujia olivat Angel Rangel, Leon Britton, nuori Joe Allen ja loukkaantumiseensa asti Ferrie Bodde. Katsojia kävi keskimäärin noin 15000. Kauden päätteeksi suosittu manageri Roberto Martínez lähti 2 miljoonan kauppahinnalla valioliigavalmentajaksi Wiganiin. Seuraajaksi valittiin Paulo Sousa, joka muistetaan Portugalin kultaisen sukupolven (esim. Figo, Rui Costa) keskikenttäpelaajana.
2010–2011
Kesällä Paulo Sousa lähti Leicesteriin ja valmennusvastuun otti Brendan Rodgers. Aiemmin hän on valmentanut Readingia ja Watfordia. Lisäksi hän on kuulunut Chelseassa Jose Mourinhon valmennustiimiin. Pelaajistossa ei tapahtunut suuria muutoksia, mutta joukkueen monivuotinen keskikenttäpelaaja Leon Britton siirtyi Sheffield Unitediin. Syksyllä joukkue hankki kaksi merkittävää vahvistusta: Scott Sinclairin Chelseasta ja hollantilaisen Kemy Augustinen. Kauden aikana hyökkäystä vahvistettiin vielä Luke Moorella ja Chelseasta lainatulla Fabio Borinilla. Kevään viimeisenä vahvistuksena joukkueeseen palasi Leon Britton. Sarjan päätyttyä Swansean sijoitus oli kolmas. Edessä olivat pudotuspelit noususta Valioliigaan. Ensimmäisellä kierroksella kaatui Nottingham yhteismaalein 3-1 ja Wembleyllä Reading 4-2. Näin Swansea oli noussut Valioliigaan, vaikka ainoastaan kahdeksan vuotta aiemmin joukkue oli taistellut viimeisen kierroksen ottelussa säilymisestä Englannin ammattilaisliigoissa. Tästä joukkueesta Wembleyn avauskokoonapanossa pelasivat yhä Leon Britton ja Alan Tate. Kauden aikana tärkeimmiksi pelaajiksi nousivat hyökkäävät laitapelaajat Scott Sinclair (joka teki Wembleyllä hattutempun) ja Nathan Dyer. Myös Dorus de Vries vakuutti maalilla. Nousun laskettiin tuovan Swansean tilille 90 miljoonaa puntaa. Swanseasta tuli samalla vuonna 1992 perustetun Valioliigan ensimmäinen walesilainen seura.
Mika Laurikainen
Mika Laurikainen (s. 28. huhtikuuta 1963 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Helmikuusta 2014 lähtien hän on toiminut Turun Palloseuran päävalmentajana kauden 2018 loppuun saakka. Nykyisin Laurikainen toimii Eerikkilän urheiluopiston jalkapallopalveluiden päällikkönä.
Ura
Laurikainen aloitti valmennusuransa vuonna 1993 Turun Palloseuran D-junioreista. Kaudeksi 1996 hän siirtyi valmentamaan TPS:n silloista reservijoukkuetta Åbo IFK:ta, jonka Laurikainen nosti viidessä kaudessa Kolmosesta Ykköseen. Vuonna 2001 hän siirtyi Veikkausliigasta pudonneen TPS:n päävalmentajaksi. Ensimmäisellä kaudellaan Ykkösessä joukkue ylsi liigakarsintoihin, ja seuraavana vuonna se palasi karsintojen kautta takaisin liigaan. Laurikainen debytoi pääsarjassa valmentajana 2003 ja johdatti joukkueensa yhdeksännelle sijalle. Kaudeksi 2004 hän siirtyi TPS:n valmennuspäälliköksi, toimien asemassa kahden vuoden ajan. Kaudeksi 2006 Laurikainen siirtyi Myllykosken Pallon valmennusryhmään, jossa hän toimi apuvalmentajana sekä juniorivalmennuspäällikkönä. Hän palasi päävalmentajaksi Veikkausliigaan 2007 solmien FF Jaron kanssa kaksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla.
Marraskuussa 2010 Laurikainen korvasi A-maajoukkueen apuvalmentajaksi vuoden 2011 alusta siirtyvän Markku Kanervan U21-maajoukkueen peräsimessä. Hän valmensi nuorten maajoukkuetta kaksi vuotta sopimuksensa päätökseen saakka.
Helmikuun puolivälissä 2014 Laurikainen palasi TPS:n päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Helmikuussa 2016 hän teki seuran kanssa kausia 2016 ja 2017 koskevan sopimuksen, joka sisälsi myös jatko-option kauden 2019 loppuun saakka. Syyskuussa 2017 TPS ja Laurikainen solmivat kaksivuotisen, kauden 2019 loppuun saakka ulottuvan jatkosopimuksen. Laurikainen kuitenkin päätti jättää seuran, kun TPS putosi kauden 2018 päätteeksi takaisin Ykköseen.
Elokuussa 2019 Laurikainen aloitti Eerikkilän urheiluopiston jalkapallopalveluiden päällikkönä.
Arvoliberalismi
Arvoliberalismi tarkoittaa liberalismin ei-taloudellisia puolia. Niihin kuuluvat muun muassa ihmisoikeudet: sananvapaus, uskonnonvapaus, yhdistymisvapaus, yleensäkin ihmisten oikeus päättää itse omista ei-taloudellisista asioistaan. Arvoliberalismi on yhteistä klassiselle sekä markkina- ja sosiaaliliberalismille ja libertarismille. Arvoliberalismin vastakohta on arvototalitarismi.
Liberalismin suuntaukset
Arvoliberalismi on yksi liberalismin eri suuntauksista ja sijoittuu poliittiseen keskustaan. Arvoliberalismilla on kuitenkin erilaisia suuntauksia. Arvoliberalismin ihannetta kuvastaa yhteiskunnallinen konsensus ja liberaali demokratia.
Vasemmistolainen liberalismi
Vasemmistolaista liberalismia kuvastaa yhteiskunnallisen vapauden kunnioittaminen ja hyvinvointi. Vasemmistossa vierastetaan hallitsematonta markkinataloutta demokraattisen yhteiskunnan kustannuksella. Perinteisiä vasemmiston suuntauksia ovat vasemmistolibertarismi ja sosiaaliliberalismi.
Keskustalainen liberalismi
Keskustalaista liberalismia kuvastaa perinteisin liberalistinen ajattelu, klassinen liberalismi ja liberaaliin demokratiaan tähtääminen. Sekä sosiaaliliberalismille ja markkinaliberalismille löytyy jalansijaa. Yksi keskustalaisen liberalismin suuntaus on kansallisliberalismi.
Oikeistolainen liberalismi
Oikeistolaista liberalismia kuvastaa julkisen markkinatalouden rajoittamattomuus ja palveluiden riippumattomuus. Oikeistossa kannatetaan julkisen sektorin yksityistämistä talouskasvun aikaan saamiseksi. Perinteisiä oikeiston suuntauksia ovat liberaalikonservatismi ja markkinaliberalismi.
Arvoliberalismi Suomessa
Liberaalipuolue – Vapaus valita on liberalistinen puolue Suomessa, tämän lisäksi arvoliberalismia on kannatettu muidenkin puolueiden piirissä. Erityisesti Vihreä liitto ja Suomen ruotsalainen kansanpuolue ovat katsoneet edustavansa arvo- ja sosiaaliliberalismia, osittain myös Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ja Kansallinen Kokoomus, joissa on omat liberalismin kannattajakuntansa.
Kaarina-talo
Kaarina-talo on Kaarinan kaupungin keskustaan vuoden 2018 alussa valmistunut julkinen rakennus, jonka tärkeimpiä käyttäjiä ovat Kaarinan kaupunginkirjasto ja Kaarinan kaupunginvaltuusto. Talon valtuustosali eli Kaarina-sali on muutettavissa noin 220-paikkaiseksi konserttisaliksi.
Kirjastotilojen ja Kaarina-salin lisäksi rakennuksessa on kaupungin yhteispalvelupiste Fiskari, kaupungin hallinnon toimistotiloja, varattavia kokoustiloja sekä taidenäyttelytiloja ja kahvila-ravintola.
Yksi Kaarina-talon julkisia taideteoksista on turkulaisen taiteilijaryhmä IC-98:n digitaalinen, jatkuvasti muuttuva teksti- ja valoteos  Genius Loci, joka heijastetaan kirjastosalin seinään.
Viereinen rakennus, jossa Kaarinan kirjasto toimi ”tilapäisesti” vuodesta 1979 on purettu ja sen tilalle rakennetaan aukio, pieni puisto ja asuinkerrostalo.
Hapoel Kfar Saba FC
Hapoel Kfar Saba Football Club on jalkapalloseura Kfar Saban kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Israelin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Liga Leumitissa, mutta nousee seuraavaksi kaudeksi korkeimmalle sarjatasolle Ligat ha’Aliin. Hapoel Kfar Saba on voittanut Israelin mestaruuden vuonna 1982. Israelin Cupin se on voittanut 1975, 1980 ja 1990.
The Platters
The Platters on vuonna 1953 Los Angelesissa perustettu yhdysvaltalainen lauluyhtye. Yhtyeen perustaja oli aiemmin The Ink Spots -yhtyeessä laulanut Buck Ram, josta tuli nyt The Plattersin tuottaja, manageri, säveltäjä ja sovittaja. Yhtye teki kuusi singleä King-levymerkille ennen Mercury Recordsille tehtyjä menestyslevyjä. Yhtyeellä on ollut viisi Yhdysvaltain levylistan ykköslevytystä: The Great Pretender (1955), My Prayer (1956), He's Mine (1957), Twilight Time (1958) ja Smoke Gets in Your Eyes (1958). Singlemenestysten lisäksi yhtyeellä oli viisi Top 20 -listalle päässyttä LP-levyä. Se vieraili myös Euroopassa ja esimerkiksi kappaleesta Twilight Time on tehty eräänlainen varhainen musiikkivideo Roomassa. Lisäksi Smoke Gets in Your Eyes on äänitetty Pariisissa. Yhtye on nähty myös useissa elokuvissa ja se on valittu Rock and Roll Hall of Fameen.
Viimeinen yhtyeen nimen käyttöön oikeutettu alkuperäisjäsen Herb Reed kuoli 4. kesäkuuta 2012 Bostonissa. Hän esiintyi aina vuoteen 2012 saakka.
1950-luvun menestyslevyjen aikaan yhtyeessä lauloivat Reedin lisäksi ensimmäinen tenori Tony Williams, toinen tenori David Lynch, baritoni Paul Robi sekä sopraano Zola Taylor. Williams erosi vuonna 1961 ja hänen tilalleen tuli Sonny Turner. Samalla yhtyeen suosio alkoi hiipua. Vuonna 1966 Taylorin tilalle naislaulajaksi tuli Sandra Dawn ja Robin tilalle tuli Nater Nelson. Myöhemmissä kokoonpanoissa ovat laulaneet ainakin Sherman Jones, Harold Howard, Gene Williams, Lita Fonza ja ykköstenori Monroe Powell.
Come Clarity
Come Clarity on In Flamesin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2006. Yhdysvalloissa se julkaistiin 7. helmikuuta 2006. Albumi nousi Suomessa virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Levyllä vierailee myös ruotsalainen laulajatar Lisa Miskovsky, joka laulaa kappaleessa ”Dead End”. Peter Iwersin haastattelun mukaan levyn nimen piti olla Crawl Through Knives. Yhtye päätti kuitenkin, että Come Clarity olisi parempi. Kappale ”Take This Life” on myös yhtenä pelattavana kappaleena Guitar Hero III: Legends of Rock -videopelissä.
Radeon 8000 -sarja
Radeon R200 on ATI Technologiesin toisen sukupolven Radeon-näytönohjainpiiri.
R200 oli suunniteltu tukemaan Microsoftin DirectX 8.0 ja OpenGL 1.3 -rajapintoja.
Ensimmäinen piiriin perustuva näytönohjain oli Radeon 8500, ja se tuotiin markkinoille lokakuussa 2001. Alkuvuonna 2002 tuli markkinoille Radeon 8500 LE (jonka nimi muutettiin myöhemmin Radeon 9100 -malliksi). Kun 8500 oli "täysi näytönohjain", sen LE-version coren ja muistin kellotaajuudet olivat alhaisemmat.
Arkkitehtuuria
Radeon 8500:ssa on 4 pikseliliukuhihnaa, jotka sisälsivät pikselivarjostinsuodattimen sekä kaksi tekstuuriyksikköä.
Pikselivarjostin kykeni ajamaan Microsoftin pikselivarjosinmäärittely versio 1.4n mukaista koodia, eli se oli kehittyneempi kuin kilpailevien Nvidian piirin vain versioon 1.3 kykenevä suodatin. Oleellinen ero näiden välillä oli se, että R200n kehittyneempi pikselivarjostin kykeni kierrättämään saman datan kolme kertaa piirin läpi, mikä mahdollisti esimerkiksi tekstuurihaut siten että toisen tekstuurin osoite saatiin ensimmäisen tekstuurin sisältämästä datasta.
Lisäksi piirillä oli kaksi verteksivarjostinsuoritinta, sekä yksikkö joka kykeni pilkkomaan kolmioita pienemmiksi kolmioiksi ja täten pyöristämään liian vähäisen kolmiomäärän takia liian kulmikkaita muotoja. Tätä ominaisuutta ei kuitenkaan kovin moni peli käyttänyt.
Piiri ei tukenut monisamplaus-reunanpehmennystä minkä takia sen suorituskyky reunanpehmennys päällä oli selvästi huonompi kuin kilpailevilla Nvidian piireillä.
Halpamallit
Samalla kun seuraavan sukupolven Radeon R300-piiriin perustuva Radeon 9700 tuli markkinoille, ATI julkaisi R200:sta kehitettyyn RV250:een perustuvan Radeon 9000 -näytönohjaimen, joka korvasi halpamallina edellisen sukupolven Radeon 7500:n (R100). Tästä versiosta puuttuu toinen tekstuuriyksikkö sekä toinen verteksivarjostin. Myöhemmin 9000 päivitettiin Radeon 9200 -malliksi (piirisarja rv280), jonka ainoa ero on AGP 8× tuki. Tästä on vielä olemassa halvempi Radeon 9200SE -malli, jossa on vain 64-bittinen muistiväylä ja 200 MHz:n kellotaajuus (vs. 250 MHz)
Attack!!
Attack!! on ruotsalaisen kitaristin, Yngwie J. Malmsteenin, vuonna 2002 julkaistu levy.
Kappaleet
Bonuskappaleet
Vilho Koskela
Vilho Johannes Koskela on kuvitteellinen hahmo Väinö Linnan romaaneissa Tuntematon sotilas (1954) ja Täällä Pohjantähden alla (1959–1962). Tuntemattomassa sotilaassa Koskelan sotilasarvo on aluksi vänrikki ja myöhemmin luutnantti. Hän kaatuu jatkosodassa 1944.
Lapsuus ja nuoruus
Vilho Koskela on hämäläisen pienviljelijän ja punapäällikön Akseli Koskelan ja Elina Kivivuoren esikoispoika. Hän syntyy kuvitteellisessa Pentinkulman kylässä vuonna 1913 ja kuolee jatkosodassa vuonna 1944.