cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valmiuslaki
Hankintavaltuudet
Valtioneuvosto voi säännellä laajasti palvelujen ja tavaroiden hankintaa julkisyhteisöjen käyttöön. Terveydenhuollon sairaanhoito- tai tutkimuslaitos, lääketehdas, apteekki tai vastaava voidaan velvoittaa
Valtioneuvosto voi määrätä metsää hakattavaksi tai turvetta ja maa-aineksia nostettavaksi, jos se on energiahuollon tai talouselämän kannalta tarpeen. Viranomaisille voidaan määrätä luovutettavaksi rakennuksia ja huonetiloja sekä kuljetus-, pelastus-, sammutus-, raivaus-, ensiapu- ja viestikalustoa, atk-laitteistoja tai muita viranomaisten toiminnalle tai pelastustoimen hoitamiseksi välttämättömiä tavaroita.
Sodan kaltaisissa poikkeusoloissa voi valtioneuvosto
Valtioneuvostolla on lisäksi yleisvaltuus antaa määräyksiä ottojen täytäntöönpanon järjestelyistä ja otetun tavaran käytöstä ja huollosta. Yksityisten varastoimaa lämmitysöljyä ja maatilojen tai liikenteenharjoittajien varastoimaa sekä erityisen valmiussuunnitelman mukaan varastoitua öljyä ei saa pakko-ottaa kuin pakottavasta syystä.
Evakuoinnit
Valtioneuvosto voi määrätä väestön, tuotantolaitokset, omaisuuden tai osan niistä siirrettäväksi määrätyltä alueelta muualle sikäli kuin pelastustoimen hoito vaatii ja poikkeukselliset olot edellyttävät. Valtioneuvosto voi säätää, että viranomaisilla on evakuointien kuljetusten, majoituksen ja muonituksen toimeenpanemiseksi oikeus ottaa omaisuutta, kuljetusvälineitä ja tiloja tarpeellisessa määrin.
Muut säännökset
Valtio korvaa valmiuslain nojalla toteutettujen toimenpiteiden johdosta vahinkoa kärsineille vahingot täysimääräisesti tai valtion- tai kansantaloudellisten syiden vaatiessa kohtuullisesti. Kunnat saavat tehtävistään korvauksen valtionosuusjärjestelmän mukaisesti.
Valtion ja kunnan viranomaisten ja liikelaitosten tulee varautua valmiuslain mukaisiin oloihin ja tehtäviinsä suunnitelmin ja ennakkovalmisteluin. Lisäksi säädetään valtakunnan terveydenhuoltopäällikön (yleensä sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkö) ja poikkeusolojen vakuutuslautakunnan tehtävistä.
Rangaistuksia
Rangaistussäännöksinä laissa on säädetty työvelvollisuus- ja työvoimarikkomuksista poikkeusoloissa, luovutusvelvollisuuden laiminlyönnistä ja liikkumisrajoituksen rikkomisesta. Kaikista rangaistuksena on sakko.
Koronaviruspandemia 2020-luvulla
Marinin hallitus ilmoitti 16. maaliskuuta 2020 antavansa seuraavana päivänä eduskunnalle lain käyttöönottoasetuksen koronaviruspandemian hillitsemiseksi. Valtioneuvosto antoi seuraavana päivänä asetukset valmiuslain käyttöönottamisesta. 18. maaliskuuta eduskunta salli asetusten jäädä voimaan lähes muuttamattomina. Hallitus lakkautti poikkeustilan 15. kesäkuuta ja kumosi valmiuslain nojalla annetut asetukset seuraavasta päivästä alkaen. Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson kertoi tämän olevan ”ensimmäinen kerta Suomen historiassa, kun valmiuslaki otetaan käyttöön”. Julkisoikeuden apulaisprofessori Pauli Rautiainen sanoi päivän olevan ”yksi valtiosääntöhistoriamme keskeisiä päiviä”.
Valtioneuvosto otti valmiuslain uudelleen käyttöön 5. maaliskuuta 2021 antamillaan käyttöönottoasetuksilla. , jotka perustuslakivaliokunta jätti voimaan 10. maaliskuuta 2021 Valtioneuvosto totesi poikkeusolojen päättyneen ja antoi kumoamisasetukset 27. huhtikuuta 2021. Yli kymmenen hengen kokoontumiset kiellettiin, lukuun ottamatta esimerkiksi harrastepelejä ja ravintolakäyntejä. Rajanylityspaikkoja suljettiin ja Euroopan unionin sisärajoillakin aloitettiin tarkastukset. Suomen ja Venäjän välinen rautatieliikenne keskeytettiin. Ulkomailta palaavien piti jäädä kahden viikon karanteeniin. Kolmea lukuun ottamatta lentokentät suljettiin kansainväliseltä liikenteeltä. Muuan muassa terveydenhoito- ja poliisitoimen henkilöstön työaika- ja vuosilomalaeista poikkeaminen sallittiin ja eläkkeelläkin olevia poliiseja sai määrätä töihin. Kiireetöntä hoitoa ei enää tarvinnut tarjota määräajassa.
Kritiikki
Perustuslakiasiantuntijat ovat arvostelleet sitä, että poikkeusolot julistettiin paitsi tartuntataudin myös taloustilanteen perusteella. Talousperusteet näet mahdollistavat sen, että hallitus myöhemmin aktivoisi laista kohtia, jotka antavat sille paljon ylimääräistä valtaa. Muutenkin laki siirtää huomattavasti valtaa hallitukselle ja ministeriöille, jopa koulujen ja rajojen sulkemisen.
Saltasaurus
Fossiililöydöt
Saltasauruksesta on löydetty fossiilimateriaalia ainakin kahdesta yksilöstä. Lisäksi on löydetty Saltasauruksen munia ja alkioita. Jäänteitä on löydetty Saltan maakunnassa, Argentiinassa.
Matt Lucas
Matthew Richard ”Matt” Lucas (s. 5. maaliskuuta 1974 Stanmore, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka on tullut suurelle yleisölle tutuksi televisio-ohjelmista Pikku-Britannia, Rock Profile ja Shooting Stars.
Lucas kasvoi juutalaisessa perheessä, johon kuului hänen lisäkseen isä John, äiti Diana ja veli Howard. Hän kävi Haberdashers Asken -poikakoulua ja siirtyi sen jälkeen Bristolin yliopistoon opiskelemaan näyttelemistä pariksi vuodeksi.
Lucas sairastaa alopeciaa, jonka seurauksena hän kaljuuntui jo lapsena. Ensimmäisen kerran hän menetti hiuksensa kuusivuotiaana, vaikka ne kasvoivatkin vielä lyhyeksi aikaa takaisin.
Lucas on avoimesti homoseksuaali. Toukokuussa 2007 The Independent -lehti listasi hänet Britannian kahdeksanneksi vaikutusvaltaisimmaksi homoseksuaaliksi.
Ura
Ennen Pikku-Britanniaa Lucas esiintyi muun muassa Bob Mortimerin ja Vic Reevesin Shooting Stars -ohjelmassa George Dawesina. Lucas on myös kirjoittanut tekstejä koomikko Sacha Baron Cohenille. Vuonna 2010 Lucas teki David Walliamsin kanssa komediasarjan Lennetään!.
Lucas on esiintynyt monilla musiikkivideoilla, muun muassa Pet Shop Boysin ”I’m with Stupid” -kappaleen videolla David Walliamsin kanssa sekä Blurin ”Country Housessa”, Ben Foldsin ”Jesuslandissa” ja Fat Lesin ”Vindaloossa”.
GP3 Britannian Grand Prix 2014
GP3 Britannian Grand Prix 2014 oli GP3-kauden 2014 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 5.–6. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Koiranen GP -tallin kuljettaja Jimmy Eriksson. Sunnuntain kilpailun voitti Status Grand Prix -tallin Richie Stanaway.
Etelä-Karjalan museo
Etelä-Karjalan museo toimii Lappeenrannan linnoituksessa sijaitsevissa vanhoissa kivimakasiineissa, jotka on rakennettu 1800-luvun alussa. Vuonna 1963 perustettu museo on yksi Etelä-Karjalan maakunnan alueellisista vastuumuseoista, jonka kokoelmien pohjana ovat entisten Lappeenrannan kaupunginmuseon, Viipurin kaupunginmuseon ja Käkisalmen museon kokoelmat.
Etelä-Karjalan museon alaisuuteen kuuluvat lisäksi Linnoituksessa toimiva Ratsuväkimuseo sekä Lappeenrannan keskustassa sijaitseva Wolkoffin talomuseo. Museon johtaja on ollut vuodesta 2011 lähtien Päivi Partanen.
Tiesj Benoot
Tiesj Benoot (s. 11. maaliskuuta 1994 Gent) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Lotto-Belisol-tallissa syksyllä 2014 ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään viimeksi Lotto Soudal, vuoteen 2019. Kausilla 2020–2021 hän ajoi Team Sunweb / Team DSM:ssä ja vuodesta 2022 Team Jumbo-Vismassa.
Benoot voitti Strade Bianchen 2018 karattuaan Roman Bardet'lta ja Wout van Aertilta 12 kilometriä ennen maalia.
Saavutuksia
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Kladi
thumb|Kuvassa keltainen ryhmä on [[sauropsidit|sauropsidien kladi, johon kuuluu matelijoiden kantamuoto ja kaikki sen jälkeläiset, myös linnut mukaan lukien. Matelijoiden taksonominen, parafyleettinen luokka on kuvassa sinisellä. Se käsittää matelijoiden kantamuodon ja matelijalajit, mutta ei lintuja.]]
Kladi eli monofyleettinen ryhmä tai kehityslinja on evoluutioon perustuva eliöiden kladistinen ryhmä, joka käsittää kantamuodon ("esi-isän") ja kaikki siitä polveutuvat eliölajit. Kladi on yksisyntyinen ryhmä, joka eroaa parafyleettisestä ryhmästä (joka ei käsitä kaikkia kantamuodon jälkeläisiä) ja polyfyleettisestä ryhmästä (joka sisältää eliölajeja eri kehityslinjoista) siten, että sen käyttöä pidetään nykyisessä systematiikassa suositeltavana.
Itä-Suomi
thumb|300px|right|Itä-Suomen alueellista rajautumista ei ole tarkasti määritelty. Kuvassa tummennettuina [[Pohjois-Karjalan maakunta|Pohjois-Karjalan, Pohjois-Savon ja Etelä-Savon maakunnat, jotka yleensä Itä-Suomeen lasketaan.]] Itä-Suomi tarkoittaa nykyisin Suomen itäistä osaa. Sen alueellista rajautumista ei ole tarkasti määritelty, vaan se on vaihdellut historian kuluessa. Käsite esiintyy muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
Grabbskog Storträsket
Grabbskog Storträsket on metsäjärvi Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on kuusi kilometriä luoteeseen.
Maantiede
Grabbskog Storträsketin mutkittelevan rantaviivan pituus on 19 239 metriä. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,7 kilometriä. Järveen kuuluu pitkä ja kapea etelälounaaseen työntyvä lahti, josta lähtee laskuoja 250 metrin päässä sijaitsevaan Långträsketiin. Grabbskog Storträsketissä on 21 saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja viisi alle aarin laajuisia. Suurimmat saaret ovat Tallholmen järven länsiosassa ja Råholmen itäosassa. Järven rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, pientaloja on useita. Grabbskog Storsträsketin länsipuolella sijaitsee tekojärvi Gennarbyviken, järvien välissä on luonnonsuojelualue.
Grabbskog Storträsketin ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 5 270 000 kuutiometriä.
Grabbskog Storträsket (82.008.1.005) kuuluu Storträsketin valuma-alueeseen (82.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Grabbskog Storträsket on Storträsketin alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Västerby Storträsket ja Långträsket.
Celso Golmayo Zúpide
pienoiskuva|Celso Golmayo ZúpideCelso Golmayo y Zúpide (24. huhtikuuta 1820 – 1. huhtikuuta 1898) oli espanjalaiskuubalainen shakkimestari.
Zúpidea pidettiin yleisesti Kuuban mestari hänen vuoden 1862 ottelustaan Félix Sicrea vastaan lähtien. Zúpide osallistui Pariisin vuoden 1867 turnaukseen, jossa sijoittui jaetulle seitsemännelle sijalle.
Otteluissa Zúpide voitti Paul Morphyn Blindsimissä 1864. Morphy oli tosin antanut ratsun tasoituksen. Hän voitti myös Andrés Clemente Vázquezin otteluissa vuonna 1890 ja 1887.
Zúpide hävisi ottelut Gustav Neumannille 1867, kahdesti Wilhelm Steinitzille kahdesti, 1883 sekä 1888, kolmesti George Henry Mackenzielle, 1887 sekä 1888, Joseph Henry Blackburnelle 1891 ja Emanuel Laskerille vuonna 1893. Kaikki ottelut pelattiin Havannassa.
Malediivien kansalliskirjasto
Malediivien kansalliskirjasto on Malediivien tasavallan pääkaupungissa Maléssa toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston päärakennuksen rinnalla uudempi, toisessa osoitteessa toimiva Lasten multimediakirjasto on osa Malediivien kansalliskirjstoa. Kirjasto toimii Malediivien nuoriso- ja urheiluministeriön alaisuudessa. Kirjastoa johtaa pääkirjastonhoitaja Ms. Fathmath Shiham (2017).
Historia
Kirjastotoiminta sai alkunsa 1940-luvulla. 1940-luvun alkupuolella Malediivien päätuomari sheikki Hussayn Salahuddin kokosi islamilaisen lain tulkintaa (fiqh) käsitteleviä kirjoituksia oikeustalolla sijainneiseen kokoelmaan; näitä teoksia hän sai aiemmalta oppilaaltaan Felidhoon sheikki Hussainilta. Vuosikymmenen puolivälissä aikakauden johtaviin poliitikkoihin kuulunut Muhammad Amin Didi käynnisti Naadhee Thamadhdhun -klubin (suom. Sivistysklubi), johon kuului pieni kirjasto. Tästä kuultuaan päätuomari Salahuddin päätti lahjoittaa oikeustalolle keräämänsä tekstit ja joitain henkilökohtaisen kirjakokoelmansa teoksia uudelle kirjastolle. Nimen Dhaulathuge Kuthubukhaanaa (suom. valtionkirjasto) saaneen kirjaston avajaiset pidettiin 12. heinäkuuta 1945.
Vuonna 1948 valtionkirjasto sai uuden nimen Majeedhee Kuthubukhaanaa, joka viittasi tunnettuun malediivilaiseen poliittiseen ajattelijaan Abdul Majeed Rannabandeyri Kilegefaanuun. Kirjastotoiminta jatkui paikallisen sisäministeriön (Vuzaarathudhdhaakhiliyyaa) alaisuudessa.
Vuonna 1982 presidentti Maumoon 'Abdul Qayyoom nimesi kirjaston kansalliskirjastoksi (Qaumee Kuthubukhaanaa). Kirjasto alkoi toimia selvemmin sekä kansalliskirjastona että yleisenä kirjastona. Kirjastosta vastaava taho (ministeriö tms). on vaihdellut useasti vuoden 1982 jälkeen.
Lukutaito
Malediivien aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli YK:n kehitysohjelma UNDP:n mukaan lukutaitoisia 98,6 prosenttia (vuonna 2014).
Métal hurlant
pienoiskuva|Métal hurlantin logo. Métal hurlant ("Ulvova metalli") oli ranskalainen sarjakuvalehti, jota julkaistiin vuosina 1974–1987 sekä 2002–2004. Métal hurlant julkaisi lähinnä aikuisille suunnattua science fiction -ja fantasiasarjakuvaa. Lehden perustivat Bernard Farkas, Jean-Pierre Dionnet sekä Jean Giraud ja Philippe Druillet. Lehden julkaisijana toimi heidän perustamansa kustantamo Les Humanöids Associées.
Métal Hurlant esitteli sivuillaan suuren määrän uusia taidokkaita ranskalaisia sarjakuvantekijöitä. Lehteen tekivät sisältöä muun muassa Druillet, Giraud, Alexis, Enki Bilal, Vaughn Bodé, Caza, Serge Clerc, Richard Corben, F'Murr, Jean-Claude Forest, Jean-Claude Ga, Dominique Hé, Jacques Lob, Sergio Macedo, Nikita Mandryka, Francis Massé, Jean-Claude Mézières, Réné Pétillon ja Jacques Tardi. Tarinoissa yhdisteltiin monia tieteiskirjallisuuden teemoja. Kuvituksissa taas korostui eroottinen, groteski ja kauhun kuvasto. Métal Hurlantia syytettiin ajoittain siitä, että se painotti näyttävää kuvitusta sisällön sijaan. Lehdestä tuli heti hyvin suosittu, ja sen vaikutus oli merkittävää sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Useissa maissa julkaistiin samantyyppisissä lehdissä Métal Hurlantin käännettyä sisältöä, muun muassa Yhdysvalloissa Heavy Metal -lehdessä ja Suomessa Kylmä Metalli -lehdessä.
Métal Hurlant ilmestyi aluksi neljä kertaa vuodessa, mutta alkoi vuonna 1976 numerosta 9 eteenpäin ilmestyä kuukausittain. Lehteen lisättiin myös varoitus lapsille sopimattomasta sisällöstä. Lokakuussa 1976 alettiin myös julkaista sisarlehteä Ah! Nana, jonka piirtäjät olivat naisia. Tämän lisäksi Métal Hurlant julkaisi erikoisnumeroita (Hors Serie), jotka oli omistettu eri teemoille, kuten maailmaloppu tai H.P. Lovecraft.
Vuonna 1985 ranskalainen Hachette-kustantamo osti Métal Hurlantin ja Jean-Pierre Dionnetin tilalle päätoimittajaksi tuli Jean-Luc Fromental. Syyskuussa 1986 koko toimitus vaihdettiin ja päätoimittajaksi tuli Claude Gendrot. Tässä vaiheessa lehden taso oli jo laskenut huomattavasti, ja lehden numero 133 elokuussa 1987 jäi sen viimeiseksi. Métal Hurlantia julkaistiin myöhemmin vielä kesäkuusta 2002 joulukuuhun 2004.
Suomen aluetaidemuseot
Suomen aluetaidemuseot olivat alueellisia taidemuseoita, jotka olivat saaneet opetusministeriöltä aluetaidemuseon statuksen. Niiden tehtävänä oli tutkimus-, tallennus- ja näyttelytoiminnan lisäksi edistää ja ohjata taidemuseotoimintaa omalla alueellaan. Aluetaidemuseot saivat myös rahoitukseensa korotettua valtionosuutta. Ensimmäiset aluetaidemuseot nimettiin samaan aikaan vuonna 1980 kuin ensimmäiset maakuntamuseot. Suomessa oli yhteensä 16 aluetaidemuseota, ja niiden verkosto kattoi koko maan lukuun ottamatta Ahvenanmaata. Etelä-Pohjanmaan aluetaidemuseo sijaitsi poikkeuksellisesti Alajärvellä maakuntakeskus Seinäjoen sijasta. Aluetaidemuseojärjestelmä korvattiin uudella vastuumuseojärjestelmällä vuonna 2020.
Tiikerihai (kappale)
Tiikerihai eli Tiger Shark on alun perin Peter Basil Hodgkinsonin säveltämä ja levyttämä iskelmä, johon suomenkieliset sanat teki Reino Helismaa. Juha Eirto ja Olavi Virta levyttivät kappaleen vuonna 1955 ja seuraavana vuonna sen instrumentaaliversion levytti Onni Gideon orkestereineen.
Juha Eirto esitti kappaleen myös elokuvassa Suuri sävelparaati vuonna 1959.
Vuonna 1981 Sleepy Sleepers levytti teoksesta parodiahenkisen version nimellä ”Hai sie tiikeri” ja 1998 Turo's Hevi Gee samoin nimellä ”Siiderihai”.
Soong Mei-ling
thumb|Song Meiling vuonna 1945. Song Meiling, joka tunnettiin myös nimellä Madame Tšiang Kai-šek (5. maaliskuuta 1901 tai 1897 – 23. lokakuuta 2003), oli Kiinan tasavallan presidentin Tšiang Kai-šekin puoliso.
Lapsuus
Kuuden lapsen perheeseen Song Meiling syntyi Shanghaissa varakkaan hakkakiinalaisen metodistiliikemiehen Charlie Soongin perheeseen. Encyclopædia Britannican mukaan Song Meiling syntyi Wenchangissa, Hainanin saarella. Hän kävi yhdysvaltalaista yksityiskoulua Shanghaissa 8-vuotiaasta lähtien ja valmistui 1917 hyvin arvosanoin Yhdysvaltain itärannikolla sijaitsevasta Wellesleyn Collegesta.
Avioliitto
Song Meiling tapasi Tšiang Kai-šekin vuonna 1920. Tämä oli Songia 11 vuotta vanhempi, naimisissa ja buddhalainen, joista syistä Songin äiti vastusti avioliittoa tyttärensä kanssa. Asia korjaantui, kun Tšiang Kai-šek sai avioeron ja lupasi kääntyä kristinuskoon. Pariskunta oli lapseton.
Song Meilin auttoi miestään ymmärtämään länsimaista kulttuuria ja sai aikaan kenraali Claire Lee Chennaultin johtaman kiinalais-amerikkalaisen lentokoulun perustamisen. Hän vaati koko toisen maailmansodan ajan Yhdysvalloilta enemmän sotavarusteita Kiinalle.
Yhdysvalloissa Song oli hyvin suosittu. Hänen kuvansa ilmestyi usein Time–aikakauslehden kannessa. Kun Tšiang Kai-šekistä tehtiin vuoden mies, Song sai liikanimekseen 'Lohikäärme-Lady'. Song Meilingistä tuli 18. helmikuuta 1943 ensimmäinen Kiinan kansalainen, joka puhui Yhdysvaltain kongressissa. Hänen aiheenaan oli Kiinan panos meneillään olleessa sodassa. Samana vuonna hän osallistui näkyvästi valtionpäämiesten tapaamiseen, niin sanottuun Kairon konferenssiin.
Muutto Yhdysvaltoihin
Vuonna 1975 Song Meiling muutti Yhdysvaltoihin. Songin perhe omisti 146 000 m² kiinteistön New Yorkin läheltä. Song Meiling palasi vuonna 1988 Taiwaniin Tšiang Tšing-kuon hautajaisiin, joissa tapasi vanhoja liittolaisiaan ja yritti päästä valtaan. Mutta Taiwanin uudeksi presidentiksi valittiin erilaisen poliittisen suuntauksen omaava Lee Teng-hui, ja Song Meiling palasi takaisin Yhdysvaltoihin.
Tämän jälkeen Song Meiling näyttäytyi harvoin julkisuudessa. Vuonna 1995 hänet kutsuttiin Yhdysvaltain kongressiin viettämään toisen maailmansodan päättymisen 50-vuotispäivää. Song Meiling vieraili Taiwanilla viimeisen kerran vuonna 1995.
Song myi Long Islandilla, Upper East Sidessa sijainneen Gracie Squaren kiinteistönsä vuonna 2000, asui loppuelämänsä mustapukuisten henkivartijoidensa kanssa, yksin Manhattanilla. Song kuoli Manhattanin asunnossaan vuonna 2003, 102 tai 106 vuoden iässä riippuen siitä syntyikö hän vuonna 1897 vai 1901 mikä on kiisteltyä. Hänet on haudattu Ferncliffin hautausmaalle Hartsdaleen New Yorkiin.
The Freza
The Freza on vuonna 2006 perustettu neljän suomalaisen vuosina 1992-1993 syntyneen nuoren naisten yhtye, joka soittaa englanninkielistä rockia. The Frezan kappaleista puolet säveltää yhtyeen kitaristi Sanni Kopsa ja puolet rumpali Viivi Väisänen, joka myös sanoittaa yhtyeen koko tuotannon.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli vuoden 2006 joulukuussa ilmestynyt On Stage, jossa on viisi kappaletta. Vuoden 2007 marraskuussa yhtye teki levytyssopimuksen 100% Record Companyn kanssa. Levy Black and White ilmestyi maaliskuussa 2008. Yhtye julkaisi myös samannimisen animaatiovideon.
Vuonna 2009 The Freza solmi levytyssopimuksen Poko Rekords/Sound Of Finland -levy-yhtiön kanssa ja julkaisi toisen albuminsa "Good Night, Sleep Well", jonka tuotti Happoradion AH Haapasalo. Albumin julkaisua seurasi 21 keikan kesäkiertue, joka käsitti festivaaleja ja isoja tapahtumia. Yhtye julkaisi videot kappaleista "Screaming" ja "Devil´s Deal". Samana vuonna yhtye myös vaihtoi kosketinsoittajansa.
Vuonna 2010 The Freza julkaisi Free Fall -singlen ja esiintyi yli 20 festivaalilla sekä tapahtumissa ja julkaisi samasta kappaleesta videon. Samaisena vuonna bändi aloitti kolmannen albumin äänitykset.
Kesällä 2011 The Freza teki edellisten vuosien tapaan 20 festari- ja tapahtumakeikkaa. Yhteensä bändi on tehnyt vuoteen 2012 mennessä lähes 100 keikkaa, joista tunnetuimpia ovat Ruisrock, Wanaja, Monttirock, RMJ ja Ankkarock. Klubikeikoista ykkönen on ollut keikka Helsingin Tavastialla.
Official Nintendo Magazine
Official Nintendo Magazine (tai lyhenne MON) on Future Publishingin julkaisema Ison-Britannian virallinen Nintendo-lehti. Lehden aiempi nimi oli Nintendo: The Official Magazine jolloin julkaisijana oli EMAP. Nimi vaihtui kustantajan vaihdoksen yhteydessä; ensimmäinen lehti uudella nimellä julkaistiin 16. helmikuuta 2006. Lehden viimeinen numero on julkaistu 14. lokakuuta 2014.
The Freza
2011 syksyllä The Freza teki pienen kuuden keikan klubirundin.
Official Nintendo Magazine
Lehti on ollut vanhin julkaistava videopelilehti Isossa Britanniassa. Lehden alkuperäinen, Nintendo Entertainment Systemiin viittaava nimi Nintendo Magazine System pudotettiin pois Nintendon siirtyessä System-loppuliitteisistä konsoleista Nintendo 64:ään.
The Freza
2011 joulukuussa bändi suuntasi Suomenlinnan Seawolf-studiolle taltioimaan uutta materiaalia Happoradion AH Haapasalon johdolla.
Official Nintendo Magazine
EMAP julkaisi lehteä 12 vuotta ennen lisenssinsä menetystä marraskuussa 2005. Nykyinen lehti lupaa lukijoilleen "tuoreemman ja korkeatasoisemman ulkoasun" joka "vetoaa kaikkiin pelaajiin". Lehti näyttää yllättävän samankaltaiselta kuin Futuren julkaisema toinen videopelilehti Edge.
The Freza
2012 helmikuussa The Freza suuntasi Saksaa keikoille.
Official Nintendo Magazine
Jokaisessa numerossa on "ilmainen lahja". Pitkäaikainen systeemi sisältää tuotteita laajalta väliltä, kunhan tuote vain liittyy Nintendoon.
The Freza
2012 maalis-huhtikuussa The Freza julkaisi uutta materiaalia: yksi single ja yksi video.
2012 elokuussa The Freza piti viimeisen konserttinsa Helsinki Tavastia clubilla.
2012 loppu puolella The Freza hajosi.
Diskografia
EP:t
Dick Turpin (vuoden 1974 elokuva)
Dick Turpin on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut espanjalainen historiallinen elokuva.
Rio de Janeiro
Rio de Janeiro (port. ), usein vain Rio, on São Paulon jälkeen Brasilian toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa Atlantin valtameren rannalla samannimisessä osavaltiossa. Kaupungissa asuu 6,3 miljoonaa (2010) ihmistä 1 260 km²:n kokoisella alueella. Laajemmalla metropolialueella asukkaita on lähes 12 miljoonaa. Brasiliassa kaupunki tunnetaan myös lisänimellä Cidade Maravilhosa, ’Suurenmoinen kaupunki’. Rio de Janeirossa syntynyttä brasilialaista kutsutaan nimellä carioca. Suomeksi kaupungin nimi tarkoittaa 'Tammikuun joki'.
Riossa järjestettiin vuoden 2016 kesäolympialaiset. Rio de Janeirossa asuvista miehistä 19,3 prosenttia on homoseksuaaleja ja biseksuaaleja.
Historia
thumb|200px|Ipaneman rantabulevardi auringonlaskussa Rio de Janeiron alueen löysivät portugalilaiset löytöretkeilijät italialaisen Amerigo Vespuccin johdolla tammikuussa 1502. Koska eurooppalaiset luulivat aluksi Guanabaranlahtea joensuuksi, he antoivat alueelle nimeksi Rio de Janeiro ("tammikuun joki"). Yksi Brasilian keskuksista Rio de Janeirosta tuli 1700-luvun aikana. Vuonna 1707 avattiin tie Rio de Janeirosta Minas Geraisin kultakaivoksille ja kaupunki korvasi tämän myötä São Paulon orjien, tuontitavaran ja ruuan lähteenä sen sataman kautta. 1600- ja 1700-lukujen aikana Brasiliassa vain Bahiaan tuotiin enemmän orjia, kuin Rio de Janeiroon. Vuonna 1763 Rio de Janeirosta tuli Brasilian varakuninkaan pääkaupunki. Vuonna 1808 Portugalin hallitsijapari kuningas Juhana VI ja hänen vaimonsa Carlota Joaquina pakenivat Napoléon Bonaparten Ranskaa maan vallatessa Portugalin ja he asettuivat Brasiliaan Rio de Janeiroon, josta tuli näin Portugalin pääkaupunki aina vuoteen 1821 saakka. Tuolloin kaupungissa oli arviolta 60 000–100 000 asukasta.
Juhana VI:n lähtiessä takaisin Eurooppaan vuonna 1821 hänen poikansa Dom Pedro jäi Brasiliaan ja paikallisen yläluokan yllytyksestä hän julisti Brasilian itsenäiseksi 7. syyskuuta 1822. Hänen kruunajaisensa Brasilian keisariksi järjestettiin Rio de Janeiron katedraalissa ja kaupungista tuli itsenäistyneen maan uusi pääkaupunki. Rio de Janeiron keskusaukio Praça XV näytteli sittemmin osaa monissa maan poliittisen historian tapahtumissa. Brasilian hallitsijat asuivat aukion laidalla sijainneessa palatsissa Paço Imperialissa. Pedro I:n pojan Pedro II:n valtakaudella Brasilia nykyaikaistui ja tämä näkyi etenkin pääkaupunki Rio de Janeirossa. Väestön kasvaessa kaupunkiin rakennettiin uusia teitä ja viemärijärjestelmiä. Brasilian ensimmäinen rautatie avattiin vuonna 1854 Rio de Janeirosta Petrópolikseen 16 kilometrin päässä. Samaan aikaan myös Brasilian kahviplantaasien tuotanto nousi. Rio de Janeiron plantaasien omistajat olivat riippuvaisia orjuudesta, kun taas kilpailevan São Paulon plantaasit käyttivät palkkatyövoimaa. Kun orjuus vähitellen lakkautettiin 1800-luvun aikana, Rio de Janeiro menetti suurimman kahvintuotantoalueen aseman São Paulolle.
Ilmasto
Rio de Janeiron ilmasto on trooppinen, vuoden keskilämpötila on 23,7 °C. Talvella (kesä–elokuu) lämpötila voi alimmillaan olla alle 15 °C ja kesällä (joulu–helmikuu) olla ylimmillään yli 40 °C.
Alueet ja kaupunginosat
thumb|[[Rio de Janeiron Kristus-patsas|Kristus-patsas]] Rio de Janeiro jaetaan neljään suurempaan alueeseen: Centro (keskusta), Zona Sul (eteläosa), Zona Norte (pohjoisosa) ja Zona Oeste (länsiosa).
Keskustan alue vastaa suunnilleen vanhan kaupungin aluetta, mutta siellä on säilynyt vain harvoja siirtomaa-ajan rakennuksia. Samalla kun vanhoja taloja on purettu ja korvattu korkeammilla, myös maata on tasoitettu, katuja levennetty, lampia täytetty ja aluetta laajennettu meren päälle.
Eteläosa tunnetaan kauniista maisemistaan. Siellä on sekä vuoristoa että rantoja.
Pohjoisosa on periaatteessa lähellä etelää ja keskustaa, mutta kulkemista hankaloittaa alueiden välissä kohoava selänne.
Länsiosaan rakennettiin paljon 1970- ja 1980-luvuilla kun kaupunki laajeni nopeasti. "Keltaisen moottoritien" ja tunnelien valmistumisen jälkeen alue laajeni entisestään pohjoiseen ja länteen. Länsiosassa on moderneja ostoskeskuksia. Sen moottoriradalla Autódromo Internacional Nelson Piquet on ajettu monia kansainvälisiä kilpailuja. Rata päätettiin purkaa vuoden 2016 olympialaisten valmistelujen tieltä.
Kaupunginosat alueittain ovat:
Bairro de Fátima, Benfica, Caju, Castelo, Catumbi, Central do Brasil, Centro, Cidade Nova, Estácio, Gamboa, Lapa, Paquetá, Praça Mauá, Rio Comprido, Santo Cristo, São Cristóvão, Saúde, Triagem, Vasco da Gama
Arpoador, Botafogo, Catete, Copacabana, Cosme Velho, Flamengo, Gávea, Glória, Humaitá, Ipanema, Jardim Botânico, Lagoa, Laranjeiras, Leblon, Leme, Rocinha, Santa Teresa, São Conrado, Urca, Vidigal
Abolição, Acari, Água Santa, Alto da Boa Vista, Anchieta, Andaraí, Barros Filho, Bonsucesso, Bento Ribeiro, Brás de Pina, Cachambi, Campinho, Cascadura, Cavalcante, Coelho Neto, Colégio, Cordovil, Costa Barros, Encantado, Engenheiro Leal, Engenho de Dentro, Engenho Novo, Fundão, Grajaú, Guadalupe, Higienópolis, Honório Gurgel, Ilha do Governador, Irajá, Jacaré, Jacarezinho, Jardim América, Lins de Vasconcelos, Madureira, Mangueira, Manguinhos, Maracanã, Marechal Hermes, Maria da Graça, Méier, Olaria, Oswaldo Cruz, Parada de Lucas, Parque Anchieta, Parque Colúmbia, Pavuna, Penha, Piedade, Praça da Bandeira, Quintino Bocaiúva, Ramos, Riachuelo, Ricardo de Albuquerque, Rocha, Rocha Miranda, Sampaio, São Francisco Xavier, Tijuca, Todos os Santos, Turiaçu, Vaz Lobo, Vicente de Carvalho, Vieira Fazenda, Vigário Geral, Vila da Penha, Vila Isabel, Vila Kosmos, Vista Alegre
Liikenne
Rio de Janeiron metro avattiin vuonna 1979 ja sisältää nykyään kaksi linjaa. Kaupungin lentoliikennettä palvelee Galeão - Antônio Carlos Jobimin kansainvälinen lentoasema ja Santos Dumontin lentoasema.
Koulutus
Riossa toimii Rio de Janeiron liittovaltionyliopisto.
Turismi
Rio de Janeiro on Brasilian tärkein turistikohde, joka tunnetaan erityisesti Copacabanan ja Ipaneman hiekkarannoista, Corcovadon vuorella olevasta Kristus-patsaasta ja Sokeritoppavuoresta. Vuosittainen kohokohta on Rion sambakarnevaali, johon ottaa osaa miljoonia ihmisiä.
Tuloerot
thumb|200px|[[Favela eli vuoren rinteelle rakennettu slummialue Riossa]] Rio de Janeirossa, kuten muuallakin Brasiliassa, tuloerot ovat hyvin suuria, minkä vuoksi suuri osa kaupungin asukkaista elää faveloissa. Kaupungissa on ainakin 750 hökkelikylää. Rio on brasilialaisista kaupungeista siksi poikkeuksellinen, että monet favelat sijaitsevat aivan kaupungin keskustassa. Ei ole harvinaista, että hienossa rantakaupunginosassa sijaitsevan viiden tähden hotellin naapurina on favela.
Suurin Rion favela on Rocinha, jossa asukkaita arvioidaan olevan 60 000–150 000. Asukasmäärä kasvaa jatkuvasti lähinnä Koillis-Brasiliasta muuttavien vuoksi. Nykyään Rocinha muistuttaa yhä enemmän tavallista kaupunginosaa, sillä sinne on perustettu useita pikaruokaketjuja, internet-kahviloita ja pankkeja. Turisteille tarjotaan jopa opastettuja kiertokäyntejä Rocinhaan. Rocinha on siitä osuva esimerkki Brasilian tuloeroista, että aivan sen vieressä olevat São Conradon ja Gávean kaupunginosat ovat Rion rikkaimpia.
Urheilu
Rio de Janeiro on neljän perinteikkään jalkapalloseuran kotikaupunki: Flamengon, Botafogon, Fluminensen ja Vasco da Gaman. Riossa sijaitseva maailmankuulu Maracanãn jalkapallostadion toimi yhtenä vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista.
Kansainvälinen olympiakomitea valitsi 2. lokakuuta 2009 Rio de Janeiron vuoden 2016 kesäolympialaisten järjestäjäksi.
Micral N
Micral N oli ensimmäinen kaupallisesti saatava mikroprosessoriin perustuva mikrotietokone, joka ei ollut rakennussarja.
Tietokoneen kehitys alkoi vuonna 1972 Pariisin lähiössä, jossa François Gernelle, Alain Lacombe ja Jean-Claude Beckmann kehittivät sitä. Gernelle patentoi tietokoneen ratkaisuja eri maissa. Ensimmäinen yksilö toimitettiin tammikuussa 1973 INRA:lle. Tietokone kaupallistettiin helmikuussa 1973 R2E-yhtiössä, jonka Gernelle ja Andre Truong olivat perustaneet vuonna 1972.
Tietokoneessa on Intel 8008-suoritin taajuudella.
Tietokoneelle julkaistiin myöhemmin Intel 8080-suorittimeen perustuvat seuraajat Micral G ja Micral S. Micral M oli moniprosessointimalli.
Vuonna 1981 R2E-yhtiön osti Groupe Bull. R2E myi Micral-tietokoneita noin. Niitä käytettiin enimmäkseen teollisuudessa kuten teollisten prosessien ohjauksessa. Micral-tuoteperheestä tuli sittemmin IBM-yhteensopivien PC-tietokoneiden perhe.
Egypti
Egypti (, egyptinarabiaksi ', ) eli Egyptin arabitasavalta (, Egyptin virallinen nimi oli vuosina 1958–1971 Yhdistynyt arabitasavalta''' ) on Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio. Sen naapurimaita ovat Israel koillisessa, Libya lännessä ja Sudan etelässä. Pohjoisessa Egypti rajautuu Välimereen ja idässä Punaiseenmereen. Egyptin pinta-ala on noin 1 001 450 neliökilometriä.
Egypti on asukasluvultaan maailman neljänneksitoista suurin valtio ja suurin arabimaa. Enemmistö maan sadasta miljoonasta asukkaasta elää Niilin rannoilla, jonne on keskittynyt Egyptin viljelykelpoinen maa. Suuri osa Egyptiä on Saharan autiomaata ja harvaan asuttua. Noin puolet maan asukkaista asuu kaupungeissa, esimerkiksi Kairossa ja Aleksandriassa.
Egypti on tunnettu muinaisesta korkeakulttuuristaan ja maailman tärkeimpiin ja vanhimpiin lukeutuvista muinaiskohteistaan, kuten Gizan pyramidista, Karnakin temppelistä, Kuninkaiden laaksosta ja Gizan sfinksistä. Egyptiä pidetään yhtenä arabimaailman ja Lähi-idän tärkeimmistä kulttuurin ja politiikan keskuksista. Maa oli pitkään autoritaarinen, presidenttijohtoinen tasavalta, kunnes valta helmikuun 2011 kansannousun jälkeen siirtyi armeijalle. Tammikuun 2012 parlamenttivaaleissa valtaan nousivat islamistit. Egyptin presidenttinä on vuodesta 2014 lähtien toiminut kenraali Abdel Fattah al-Sisi ja islamistit on ajettu maan alle.
Nimi
Egyptin virallinen arabiankielinen nimi  on seemiläistä alkuperää. Hepreaksi sana on Mitzráyim (מִצְרַיִם), joka tarkoittaa ”kahta salmea” ja mahdollisesti ”valtiota” tai ”maata”. merkitsee myös arabiassa maata tai valtiota. Egyptin muinainen nimi kemet eli ”musta maa” tulee Niilin tulvien tuomasta hedelmällisestä mustasta maasta erotuksena autiomaan ”punaisesta maasta” (deshret). Nimi muuttui myöhemmin muotoon keme koptin kielessä. Suomalainen nimi ”Egypti” on tullut latinan sanasta Aegyptus, joka on lainattu kreikan sanasta Aigyptos. Sana voi olla peräisin muinaisen egyptin kielen fraasista Hut-ka-Ptah, joka tarkoittaa ”Ptahin Kan (sielun osan) kotia”, Ptah-jumalan temppelin nimeä Memfisissä.
Historia
thumb|right|220px|Gizan pyramidit ovat Egyptin suosituimpia nähtävyyksiä.
Muinainen Egypti
Niilin vuosittaisten tulvien säännöllisyys ja rikkaus sekä aavikoiden aiheuttama eristyneisyys vaikuttivat suotuisasti maailman suurimpiin lukeutuvan sivilisaation kehitykseen. Yhdistyneen Egyptin kuningaskunnan perusti noin 3200 vuotta ennen ajanlaskun alkua kuningas Narmer, joka todennäköisesti on sama kuin myöhempien historioitsijoiden mainitsema Menes. Sen jälkeen sarja dynastioita hallitsi maata seuraavan kolmen vuosituhannen ajan. Muinaisen Egyptin hallitsijoita nimitetään faaraoiksi. Välillä valtakunta hajosi muutamia kertoja, mutta yhdistyi jälleen, ja sen vuoksi muinaisen Egyptin historia jaetaan vanhan, keskimmäisen, uuden ja myöhäisen valtakunnan aikakausiin ja niitä erottaviin välikausiin.
Persialainen, kreikkalainen ja roomalainen aika (525 eaa. – 640 jaa.)
Vuonna 525 eaa. Egyptin viimeinen kotimainen, 26. dynastia menetti valtansa, kun Persian kuningas Kambyses II valloitti maan. Persialaiset rakensivat Suezin kanavan esiasteen yhdistäen Välimeren ja Punaisenmeren toisiinsa. Egypti oli eräitä lyhyitä välivaiheita lukuun ottamatta Persian alaisuudessa, kunnes Makedonian Aleksanteri Suuri valloitti maan 332 eaa. Hänen jälkeensä maata hallitsi makedonialaissyntyinen Ptolemaiosten hallitsijasuku, kunnes roomalaiset valloittivat maan vuonna 30 eaa. Rooman valtakunnan jakauduttua kahtia maa joutui Itä-Roomalle eli Bysantille. Samoihin aikoihin kristinusko tuli maassa vallitsevaksi uskonnoksi noin kolmen vuosisadan ajaksi.
Arabivalloitus ja islamilaiset kalifaatit ja sulttaanikunnat
Arabit valtasivat Egyptin vuoteen 640 mennessä, minkä jälkeen Egypti kuului ensin Damaskoksesta käsin hallittuun umaijadien valtakuntaan ja vuoden 750 jälkeen Bagdadista käsin hallittuun abbasidien valtakuntaan. Egyptiläisten kieli vaihtui arabiaksi ja heidän uskontonsa 800-luvulle tultaessa islamiksi.
Kalifaatin nimittämät muslimihallitsijat hallitsivat Egyptin aluetta seuraavat kuusi vuosisataa. Vuosina 910–1171 Egypti kuului fatimidien kalifaattiin, joka oli šiiamuslimien dynastia, joka hallitsi suurta osaa Pohjois-Afrikasta vuodesta viime vaiheessa Kairosta käsin. Sen jälkeen Egypti kuului Salah al-Dinin (Saladin) valtakuntaan ja sitten aijubidien valtakuntaan. Mamelukkien sotilasluokka otti vallan käsiinsä vuonna 1260 ja hallitsi Egyptiä autonomisena valtiona vielä senkin jälkeen, kun maa vuonna 1517 joutui Osmanien valtakunnan alaisuuteen.
Mamelukit puolustivat maataan, kun Napoleon vuonna 1798 hyökkäsi Egyptiin. Napoleon kuitenkin vetäytyi Egyptistä, koska britit uhkasivat hyökätä Horatio Nelsonin johdolla Välimerellä Ranskan laivastoa vastaan.
Itsenäisyys 1922
Vuonna 1922 Egypti virallisesti itsenäistyi, mutta Britannialla oli maassa huomattava vaikutusvalta vielä sen jälkeen, koska sillä oli sotilastukikohtia Suezin kanavan varrella, jota se yhä piti hallinnassaan. Egyptin parlamentti laati vuonna 1923 uuden perustuslain suositun Sa'd Zaghlulin johdolla. Vuosina 1924–1936 maassa yritettiin muotoilla Egyptin hallintoa eurooppalaisen mallin mukaan. Britit kuitenkin pitivät tietyn määrän valtaa hallussaan, mikä johti hallituksen jatkuvaan epätasapainoon. Toiseen maailmansotaan Egypti osallistui liittoutuneiden puolella.
thumb|280px|left|Egyptin pääkaupunki [[Kairo on Afrikan ja Lähi-idän suurin kaupunki.]]
Tasavalta 1953
Vuonna 1952 sotilasvallankaappaus pakotti kuningas Farukin, perustuslaillisen monarkin, eroamaan poikansa Ahmed Fuad II:n hyväksi. Lopulta Egyptin tasavalta julistettiin 18. kesäkuuta 1953, ja sen ensimmäisenä presidenttinä toimi kenraali Muhammad Nagib. Jouduttuaan syrjäytetyksi vuonna 1954 Nagib vietti kotiarestissa 16 vuotta aina seuraajansa Nasserin kuolemaan saakka, jonka jälkeen Nasserin seuraaja Anwar Sadat vapautti Nagibin. Tämän jälkeen hän oli pääasiassa poissa julkisuudesta kuolemaansa vuonna 1984 saakka, jolloin hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset.
Gamal Abdel Nasserin aika 1956–1970
Vuoden 1952 vallankaappauksen pääarkkitehti Gamal Abdel Nasser pakotti presidentti Nagibin eroamaan vuonna 1954. Nasser oli pääministeri vuodesta 1954 ja myös presidentti vuodesta 1956. Noustuaan maan presidentiksi Nasser kansallisti Suezin kanavan, mikä johti vuoden 1956 Suezin kriisiin. Nasser nousi sodasta arabisankarina, ja nasserismi sai laajaa vaikutusvaltaa alueella, vaikka aiemmin arabinationalismiin usein välinpitämättömästi suhtautuneiden egyptiläisten keskuudessa se saikin aikaan monenlaisia reaktioita.
Vuonna 1958 Nasser solmi Egyptin ja Syyrian välille liiton, joka tunnetaan Yhdistyneenä arabitasavaltana. Tämäkin yritys sai vastaansa ristiriitaisia reaktioita, ja unioni hajosi jo vuonna 1961. Egyptin virallisena nimenä oli kuitenkin Yhdistynyt arabitasavalta vielä sen jälkeenkin, vuoteen 1971 saakka, vaikka monet egyptiläiset eivät pitäneet valtionsa tuhansia vuosia käytössä olleen nimen yhtäkkisestä vaihtumisesta. Vuonna 1967 kuuden päivän sodan jälkeen Egypti menetti Siinain niemimaan Israelille.
Nasserin ideologia oli arabisosialismi ja sen nimissä taloutta kansallistettiin Egyptissä, painotettiin arabimaiden yhtenäisyyttä ja liittouduttiin Neuvostoliiton kanssa. Nasser oli myös perustamassa sitoutumattomien maiden liikettä ja nousi keulakuvaksi arabimaiden taistelussa Israelia vastaan. Karismaattinen presidentti Gamal Abdel Nasser kuoli sydänkohtaukseen syyskuussa 1970 johdettuaan Egyptiä 14 vuotta. Nasserin kuolema merkitsi myös arabisosialismin kuihtumista Egyptissä ja Neuvostoliiton vaikutusvallan ratkaisevaa heikentymistä arabimaailmassa sekä alkua Egyptin lähentymiselle länteen. pienoiskuva|Gamal Abdel Nasser
Anwar Sadatin aika 1970–1981
Nasserin kuoleman jälkeen häntä seurasi varapresidentti Anwar Sadat. Sadat vaihtoi Egyptin puolta kylmässä sodassa Neuvostoliitolta Yhdysvalloille, karkottaen maasta neuvostoliittolaiset neuvonantajat vuonna 1972. Hän myös käynnisti taloudelliset Intifah-uudistukset murskaten samalla väkivaltaisesti sekä uskonnollisen että maallistuneen opposition. Myös Egyptin nimi palautettiin viralliseen käyttöön.
82 Eridani
82 Eridani (82. G. Eridani, e Eridani) on keltainen pääsarjan tähti 19,8 valovuoden päässä. Se kuuluu vanhaan metalliköyhään tähtipopulaatio II:een ja liikkuu avaruudessa nopeasti, eikä kulje Linnunradan kiekon tähtien mukana. Tähti muistuttaa jonkin verran Aurinkoa, mutta on sitä himmeämpi. Toisaalta se on spektriluokkaansa nähden epätavallisen kirkas.
Egypti
Anwar Sadatin aika 1970–1981
Vuonna 1973 Egypti aloitti yhdessä Syyrian kanssa yllätyshyökkäyksen Israelia vastaan käynnistäen jom kippur -sodan, joka sotilaallisen voiton puutteesta huolimatta oli suurelta osin poliittinen menestys. Sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto sekaantuivat tapahtumiin, ja Egyptin ja Israelin välille julistettiin tulitauko.
Anwar Sadatin vierailu Israelissa vuonna 1977 oli alku prosessille, joka johti vuonna 1979 Egyptin ja Israelin välille solmittuun rauhansopimukseen. Sen mukaan Israel luovutti Siinain takaisin Egyptille. Erillisrauha sai arabimaissa aikaan kiistoja ja johti Egyptin karkotukseen Arabiliitosta (maa otettiin takaisin vuonna 1989). Maaliskuussa 1979 Washingtonissa allekirjoitettiin Israelin ja Egyptin välinen lopullinen rauhansopimus presidentti Sadatin ja Israelin pääministeri Menachem Beginin kesken. Rauhansopimus pohjautui edellisenä vuonna käytyihin Yhdysvaltojen presidentti Jimmy Carterin välittämiin neuvotteluihin Camp Davidissa Yhdysvalloissa ja näitä neuvotteluja seuranneeseen sopimukseen (Camp Davidin rauha). Egyptistä tuli rauhansopimuksen myötä ensimmäinen Israelin valtion olemassaolon tunnustanut arabimaa. Sadat ja Begin saivat rauhanneuvotteluistaan tunnustuksena Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1978.
Ryhmä armeijan upseereita murhasi Sadatin lokakuussa 1981 Kairossa sotilasparaatissa, joka oli järjestetty vuoden 1973 Israelia vastaan käydyn sodan muistoksi. Erillisrauha Israelin kanssa oli suututtanut monia egyptiläisiä ja aiheuttanut Egyptissä myös väkivaltaisia mielenosoituksia. Presidentiksi nousi varapresidentti Hosni Mubarak, Neuvostoliiton sotilasakatemioissa koulutettu kenraali. pienoiskuva|Anwar Sadat
Mubarakin aika 1981–2011
Mubarakin aikana valta keskittyi lähes kokonaan presidentille, joka hallitsi 24 vuoden ajan tultuaan valituksi yhden ehdokkaan vaaleissa viimeisiin vaaleihin saakka. Viimeiset presidentinvaalit, joissa Mubarak valittiin uudelleen eli viidennelle peräkkäiselle kaudelleen, pidettiin syyskuussa 2005.
Hallituksen puuttumisesta äänten väärentämisen ja huijauksen kautta vaalitulokseen esitettiin 2005 vaalien jälkeen arvostelua. Lisäksi vaalien aikana tulivat näkyville Mubarakin kannattajien väkivalta opposition mielenosoittajia kohtaan ja poliisin aiheuttamat julmuudet. Monet egyptiläiset olivatkin epäileviä vaalien roolia ja demokratisoitumisen onnistumista kohtaan. Vain hyvin pieni osa äänioikeutetuista kävi äänestämässä vuoden 2005 vaaleissa. Sanomalehdet arvostelivat presidenttiä yhä vapaammin, ja vuoden 2010 parlamenttivaalit, joissa islamistipuolueet kuten kielletty muslimiveljeskunta saivat runsaasti paikkoja, osoittivat tilanteen olevan muuttumassa.
thumb|Mielenosoittajia 25. tammikuuta 2011. Tunisian vallankumouksen jälkeen islamilaisen Pohjois-Afrikan arabikuohunta levisi myös Egyptiin tammikuussa 2011. Mielenosoituksia ruokkivat Egyptin vallanpitäjien itsevaltaiset otteet sekä korruptio kuin myös laaja työttömyys. Terveysministeriön mukaan mielenosoituksissa kuoli 365 ihmistä ja 5 000 loukkaantui. Mielenosoitukset johtivat ensin 31. tammikuuta uuden hallituksen muodostamiseen Ahmad Shafiqin johdolla ja sitten Hosni Mubarakin eroon virastaan 10. helmikuuta 2011 ja vallan siirtymiseen armeijalle. Mubarak oli Egyptin presidenttinä ennätyksellisen pitkään, yhtäjaksoisesti lähes 30 vuotta edeltäjänsä Sadatin murhasta lokakuussa 1981 eroonsa helmikuuhun 2011 saakka. pienoiskuva|Hosni Mubarak
Mubarakin jälkeinen aika 2011–2012 ja Mohammed Mursin aika 2012–2013
Mubarakin syrjäyttämisen jälkeen maata johtamaan nousi entisistä kenraaleista koostuva sotilasjuntta. Sitä johti entinen pitkäaikainen puolustusministeri Muhammad Hussein Tantawi. Myös Shafiqin hallitus joutui eroamaan ja 7. maaliskuuta muodostettiin uusi hallitus pääministeri Essam Sharafin johdolla. 7. joulukuuta 2011 Tawanin valtuuttamana Kamal Ganzouri muodosti seuraavan hätätilahallituksen, jonka johdolla parlamenttivaalit saatiin menestyksellä päätökseen.
Terveydeltään horjuva Mubarak tuotiin lähimpien miestensä kanssa oikeuteen elokuun 2011 alussa. Heitä syytetään miljoonakavalluksista ja yli 800 mielenosoittajan surmasta.
Tammikuussa 2012 loppuneissa kolmivaiheisissa parlamenttivaaleissa valtaan nousivat islamistit Muslimiveljeskunnan Vapaus- ja oikeuspuolueen ja äärikonservatiivisen Al-Nour-puolueen edustamina. Presidentinvaalien ensimmäinen kierros järjestettiin 23.–24. toukokuuta 2012. 16.–17. kesäkuuta järjestettiin vaalien toinen kierros, jolla olivat vastakkain islamisti Mohammed Mursi ja kansannousun syrjäyttämän hallinnon aikainen pääministeri Ahmad Shafiq.
Muslimiveljeskunta järjesti kansanäänestyksen uudesta perustuslaista joulukuussa 2012. Oppositio ja jotkin ihmisoikeusjärjestöt kyseenalaistivat äänestyksen rikkomusten vuoksi.
Heinäkuun 3. päivänä 2013 armeija kaappasi vallan vaaleilla valitulta presidentti Mursilta. Muslimiveljeskunta jatkoi katumielenosoituksia ja vaati Mursin palauttamista valtaan. 14. heinäkuuta sotilashallituksen joukot ryhtyivät tyhjentämään aukioita mielenosoittajista. Arviolta satoja sai surmansa. Levottomuudet levisivät Kairosta muihinkin kaupunkeihin. Varapresidentti Mohamed ElBaradei erosi tehtävästään verenvuodatuksen takia.
Abdel Fattah al-Sisin aika 2014–
Toukokuussa 2014 järjestettiin presidentinvaali, jotka entinen sotilasjohtaja Abdel Fattah al-Sisi voitti ylivoimaisesti. Äänestysprosentti jäi alhaiseksi, sillä useat ryhmät boikotoivat vaaleja.
Presidentinvaaleissa 2018 al-Sisi valittiin murskaavalla äänimäärällä uudelleen presidentiksi. Vaaleissa ei kuitenkaan ollut ehdolla ketään todellista haastajaa al-Sisille.
Keväällä 2019 egyptiläiset hyväksyivät kansanäänestyksessä parlamentin jo aiemmin hyväksymät perustuslain muutokset, jotka vahvistavat presidentin ja armeijan valtaa sekä mahdollistavat al-Sisin ehdokkuuden tulevissakin vaaleissa siten, että hän vaalit voittaessaan voisi toimia presidenttinä jopa vuoteen 2030 saakka. Kriitikkojen mukaan kansanäänestys ei toteutunut reilussa ja vapaassa ilmapiirissä.
Kesäkuussa 2019 Egyptin entinen presidentti Mohammed Mursi kuoli sydänkohtaukseen Kairossa kesken oikeudenistunnon. Islamistista Muslimiveljeskuntaa edustanut Mursi oli Egyptin presidentti vuosina 2012–2013, jolloin armeija syrjäytti hänet. Mursi oli vangittuna syrjäyttämisestään lähtien. Egyptin ensimmäinen vapailla vaaleilla valittu presidentti Mursi oli eristyksessä suuren osan vankeudestaan.
Vuonna 2015 al-Sisi ilmoitti, että maa aikoo rakentaa uuden pääkaupungin Kairosta itään. Siirron ensimmäisen vaiheen arvioidaan maksavan 45 miljardia dollaria ja kestävän seitsemän vuotta. Syy uuden pääkaupungin rakentamiseen on Kairon väestöräjähdys: Kairon väkiluvun oletetaan kaksinkertaistuvan seuraavan 40 vuoden aikana. . Suunnitelmissa on, että presidentin palatsi, parlamentti, ministeriöt ja Kairossa toimivat suurlähetystöt muuttaisivat uuteen pääkaupunkiin vuoteen 2022 mennessä. Egyptin asuntoministeri Mustafa Kamel Madbuli lupaili uuteen pääkaupunkiin mm. kansainvälistä lentokenttää, huvipuistoa ja sähköistettyä junaa. . Vuonna 2016 Madbuli vieraili Kazakstanissa kuullakseen kokemuksia Kazakstanin vastaavasta projektista, kun maan pääkaupunki siirrettiin Almatysta Astanaan.