cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sinimerikissa
Koko ja ulkonäkö
200px|thumb|vasen|Sinimerikissa Chessington Sea Life Centressä. Sinimerikissa voi kasvaa enintään 180 senttimetrin mittaiseksi. Suurin julkaistu paino on 20 kilogrammaa. Sen ruumis on tukeva. Väritys on kalan nimestä huolimatta pääosin harmaa ja ruskea. Joskus siinä on myös sinistä tai violettia vivahdetta. Kyljillä on tummia täpliä, jotka ovat selkeiten näkyvissä ruumiin yläosassa ja selkäevässä. Täplät haalistuvat jonkin verran kalan vanhetessa. Selkäevä on pitkä ja se ulottuu pään takaosasta pyrstön tyveen asti. Pyrstö on hieman kuperan muotoinen ja täysin selkäevästä erillinen evä. Peräevä on myös suhteellisen pitkä ja kattaa puolet kalan pituudesta. Sinimerikissan pää on suuri ja sen hampaat muihin merikissoihin verrattuna terävämmät. Yläleuassa on kahdesta kolmeen pitkää ja terävää hammasta loppujen ollessa kartiomaisia ja tylpempiä. Alaleuassa pidempiä ja terävämpiä hampaita on neljästä kuuteen kappaletta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Sinimerikissaa tavataan alueella Huippuvuorilta Novaja Zemljaan asti sekä Barentsinmerellä, Norjanmerellä, Shetlandinsaarten, Färsaarten ja Islannin ympäristössä ja myös kaakkoisen Grönlannin rannikolla ja sen lounaisosan rannikolta lähes Cape Codiin asti. Se elää myös harvinaisena Pohjanmeressä ja Skagerrakissa. Sinimerikissa elää vedenpohjassa tai välivedessä 30–1 000 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Sen elinympäristöjä ovat mannerjalustan kylmät vedet ja lieju-, kivi- ja kalliopohjat. Toisinaan sitä havaitaan myös muunlaisilta vedenpohjilta.
Ravinto ja elintavat
Sinimerikissan ravintoa ovat kampamaneetit, meduusat, pienet kalat, piikkinahkaiset, äyriäiset ja simpukat. Sukukypsyyden se saavuttaa 5–6 vuoden iässä. Laji kutee huhti-lokakuussa kovalla vedenpohjalla. Keskikokoinen naaras tuottaa lähes 50 000 mätimunaa, jotka ovat halkaisijaltaan 7–8 millimetriä. Ne laskeutuvat kivien ja kallion koloihin. Koiras vartioi mätiä kunnes se kuoriutuu. Poikaset elävät avovedessä. Sinimerikissa voi elää ainakin 12 vuoden ikäiseksi.
Uhat
Sinimerikissaa ei juurikaan lajikohtaisesti kalasteta sen vetisen ja hyytelömäisen lihan vuoksi, jonka maku on tiettävästi kehno. Se on silti vaarantunut etenkin Atlantin valtameren länsiosassa, koska se jää usein muille kaloille tarkoitettuihin pyydyksiin. Sen populaatioiden on arvoitu heikentyneen 1970-luvun lopusta yli 90 prosenttia. Eniten se on tähän mennessä romahtanut 1980-luvulla.
Yläjoenlammi
Yläjoenlammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Iso Kaitajärvi
Iso Kaitajärvi tai myös Iso-Kaitajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,6 metriä mpy.
Pabianicen piirikunta
Pabianicen piirikunta on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 119 291. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat Konstantynów Łódzki ja hallintokeskus Pabianice. Viisi maalaiskuntaa ovat Dłutów, Dobroń, Ksawerów, Lutomiersk sekä Pabianice.
Pabianicen piirikunnan pinta-alasta 26,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Pabianicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,2 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Pabianicen piirikunnassa oli 119 291 asukasta, joista 53 prosenttia naispuolisia ja 47 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 119 930 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 105 788 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,6 prosenttia ja eläkeikäiset 24,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,6 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 987 lasta.
International Boxing Federation
International Boxing Federation (IBF) on yksi neljästä suuresta maailmanlaajuisesta ammattilaisnyrkkeilyjärjestöstä, jotka järjestävät nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluita.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Rotterdamissa 1973.
Suomen kahdeksasta miehestä ja kahdesta naisesta koostunut joukkue saavutti kaksi pronssimitalia.
Leukoin silta
Leukoin silta (myös Leukoinsalmen silta) on silta Puumalassa, Etelä-Savossa. Sillan yli kulkee Viljakansaarentie eli yhdystie 15169. Leukoin silta yhdistää Viljakansaaren mantereeseen. Silta avattiin liikenteelle lokakuussa 1969 ja silloin paikalla toimineen lossin toiminta lakkasi. Silta on 63 metriä pitkä ja sen alituskorkeus on noin 6 metriä. Sillan alkuperäinen nimi oli Sitkoinleuvoinsalmen silta, koska Leukoinsalmen nimi oli ennen vuotta 1970 Sitkoinleuvoinsalmi.
Olesja Povh’
Olesja Ivanivna Povh’ (, s. 18. lokakuuta 1987) on ukrainalainen pikajuoksija.
Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa ja 100 metrin välierissä Barcelonan EM-kisoissa, mutta oli aloitusosuuden juoksijana 4 × 100 metrin viestissä EM-kultaa voittaneessa Ukrainan joukkueessa, jonka muut juoksijat olivat Natalija Pohrebnjak, Marija Rjemjen ja Jelizaveta Bryzhina. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän voitti 60 metrin kultaa ennätystään sivuavalla ajalla 7,13 s ennen maannaistaan Marija Rjemjeniä, joka jäi hänestä kaksi sadasosaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin. Pikaviestissä hän juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Povh’ sai hopeaa 100 metrillä ajalla 11,32. Hän juoksi Lontoon olympialaisissa avausosuuden Ukrainan pikaviestijoukkueessa, joka sai pronssia maansa ennätysajalla 42,04. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä.
Povh’ saavutti pikaviestikultaa kesäuniversiadeissa 2013. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä. Hän karsiutui 2016 välierissä 60 metrillä Portlandin MM-hallikilpailuissa.
Kesällä 2016 Povh’ karsiutui 100 metrillä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän juoksi 60 metrillä toiseksi ennätysajallaan 7,10. Hän kuitenkin menetti tämän mitalin myöhemmin dopingin takia. Kesällä 2016 otetuissa dopingnäytteissä oli merkkejä dopingin käytöstä ja Povh’ sai maaliskuussa 2019 neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 15.6.2016 ja kaikki hänen tuloksensa tuosta päivämäärästä lähtien hylättiin.
100 metriä Povh’ on juossut parhaimmillaan aikaan 11,08 s Jaltalla 4. kesäkuuta 2012 ja 200 metriä aikaan 22,58 s Jaltalla 31. toukokuuta 2011.
Esko Jussila
Esko Jussila (s. 22. huhtikuuta 1934 Hollola) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä.
Jussila sijoittui yhdistetyssä 25:nneksi Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956, 19:nneksi Lahden MM-kilpailuissa 1958 ja 21:nneksi Zakopanen MM-kilpailuissa 1962. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän jäi sairaana varamieheksi.
Rautatie (televisioelokuva)
Rautatie on Kari Franckin ohjaama, Juhani Ahon samannimiseen romaaniin perustuva suomalainen televisioelokuva vuodelta 1973. Pääosissa ovat Leo Jokela ja Anja Pohjola Mattina ja Liisana. Rautatie oli Jokelan toiseksi viimeinen televisioelokuvatyö ja eräs hänen harvoista pääosistaan. Pohjola palkittiin roolityöstään Jussi-patsaalla, Franckille myönnettiin ohjaustyöstä Jussi-kunniakirja. Elokuva on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä.
Juoni
Elokuvan juoni noudattaa Ahon alkuperäisteosta. Hiljaiseloa korpimökissään viettävät Matti ja Liisa yrittävät rakentaa käsitystä rautatien olemuksesta kuulopuheiden perusteella. Kumpainenkin vuorollaan epäilee moisen tien olemassaoloa. Kesällä he lähtevät Lapinlahden kirkolle uuden ajan ihmettä katsomaan ja uskaltautuvat pienelle junamatkalle, joka päättyy hieman nolosti. Ja tuttu harakka räkättää pariskunnan edesottamuksia seuratessaan.
Anja Pohjola Rautatiestä
Ohjaaja Franckin ehdotuksen mukaisesti pääosien tulkitsijat Jokela ja Pohjola harjoittelivat ennen kuvausten alkamista tuntumaa vuosikausien yhteiselosta pariskuntana korvessa ja analysoivat Ahon tekstiä ja sen henkeä. Pohjola opiskeli "kansannaisen" työtapoja opistossa, jotta ne elokuvassa vaikuttaisivat autenttisilta. Jokela ja Pohjola olivat tavanneet toisensa ensimmäisen kerran Jyväskylässä, jossa nuori Pohjola seurusteli erään näyttelijän kanssa. Kiusoitellakseen nuorta paria Jokela seurasi heitä alati kameroineen, jossa ei edes ollut filmiä, kuten Pohjola myöhemmin sai tietää. Rautatien kuvausten aikaan näyttelijät asuivat paljon Luumäellä, missä elokuvaa tehtiin ja minne myös Lapinlahden asema lavastettiin. Kuvausten aikana sattui myös vaaratilanne, jossa kuvausryhmä resiinoineen oli jäädä Moskovan junan alle.
Petäjäjärvi (Kuru)
Petäjäjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,7 metriä mpy.
Gubin
Gubin (saks. Guben) on kaupunki Puolassa, tarkalleen ottaen Saksan vastaisella rajalla Lubuszin voivodikunnassa. Gubinin väestönluku oli 16 778 vuonna 2016.
Gubinin pinta-ala on 20,68 neliökilometriä. Kaupunki käyttää postinumeroa 66-620 ja aikavyöhykettä UTC+1.
Erik Törnros
Per Erik Valter Törnros (s. 11. kesäkuuta 1993 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Törnros edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä.
Törnros pelasi vuosina 2010–2013 Geflessä 16 Allsvenskan-ottelua maaleitta. Kaudella 2012 hän pelasi lainalla Bragessa seitsemän Superettan-ottelua tehden kaksi maalia. Kaudeksi 2014 Törnros siirtyi pysyvästi Brageen pelaten 1. divisioonassa 16 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2015 Törnros pelasi 1. divisioonaa Dalkurdissa tehden 24 sarjaottelussa kymmenen maalia joukkueen noustessa Superettaniin.
Kaudella 2016 Törnros ehti edustaa Dalkurdia kuudessa sarjaottelussa tekemättä maaleja, kunnes hänet elokuussa lainattiin Veikkausliigassa pelaavaan PS Kemiin.
Törnros on edustanut Ruotsia alle 17-vuotiaiden maajoukkuetasolla.
Bifurkaatio (hydrologia)
Bifurkaatio ja näennäisbifurkaatio
Bifurkaatioita voi olla sekä vesistöjen sisällä että vesistöjen välillä, riippuen siitä, yhtyvätkö eri suuntiin virtaavat haarat ennen mereen laskemistaan vai eivät.
Jos haarat yhtyvät alempana, voi kyseessä olla joko varsinainen bifurkaatio tai näennäisbifurkaatio riippuen siitä muuttuuko jommankumman haaran virtaama merkittävästi ennen haarojen yhtymistä.
Jos merkittävää virtaaman muutosta ei ole alempana uudestaan yhtyvien vesireitin haarojen välillä, on kyseessä näennäisbifurkaatio.
Muuten bifurkaatiot voidaan jakaa kahteen päätyyppiin myös sijaintinsa mukaan: järvibifurkaatioihin ja jokibifurkaatioihin.
Järvibifurkaatio
Järvibifurkaatiossa järven vedet laskevat kahteen eri suuntaan. Siellä, missä on bifurkaatiojärviä, vedenjakaja ei ole yksiselitteisesti määriteltävissä.
Tunnettuja bifurkaatiojärviä Suomessa ovat Isojärvi ja Inhottujärvi Karvianjoen vesistössä Satakunnassa. Bifurkaatiojärviä ovat myös Lummenne Keski-Suomen Kuhmoisissa ja Vesijako Päijät-Hämeen Padasjoella; niistä toinen laskujoki johtaa Päijänteeseen ja edelleen Kymijokea pitkin Suomenlahteen, toinen taas Hauhon reittiin ja lopulta Pyhäjärven ja Kokemäenjoen kautta Pohjanlahteen.
Ennen myös Sotkamon Kalliojärvi Maanselällä oli bifurkaatiojärvi. Silloin vedet laskivat siitä sekä Oulujoen vesistön kautta Pohjanlahteen että Pielisen ja Vuoksen vesistön kautta Laatokkaan. Nykyisin vedet laskevat sieltä ainoastaan Oulujoen suuntaan. Samoin Karvianjoen vesistössä järvenlaskun tuloksena 1900-luvulla hävinnyt Torajärvi oli bifurkaatiojärvi, mutta järvenlaskun myötä bifurkaatio hävisi.
David Magnusson
David Magnusson ( – ) oli ruotsalainen psykologi ja Tukholman yliopiston pitkäaikainen psykologian professori.
Bifurkaatio (hydrologia)
Jokibifurkaatio
Jokibifurkaatio merkitsee joen purkautumista kahta lasku-uomaa pitkin. Tätä esiintyy pääasiassa laakeilla, runsasvetisillä alueilla. Eräs tunnetuimmista ja maailman suurin bifurkaatio on Casiquiare Amazonin ja Orinocon välillä Etelä-Amerikassa. Toiseksi suurin löytyy Tornionjoesta: Ruotsin Pajalan kunnan alueella Tornionjoen vesimäärästä yli puolet virtaa Tärännönjoen kautta Kalixjokeen.
David Magnusson
Hän opiskeli ensin opettajaksi Linköpingin opettajakoulutuslaitoksessa (1942–1946), suoritti kanttorikokeen (Linköping 1948) ja täydensi opintojaan Tukholmassa (Erica Child Guidance Clinic, 1952–1953). Tämän jälkeen hän opiskeli Tukholman yliopiston psykologian laitoksella filosofian tohtoriksi (BA 1955; FL 1957; PhD 1959).
Bifurkaatio (hydrologia)
Jokibifurkaatio
Myös Vuoksi laskee kahta uomaa pitkin Laatokkaan etelässä Taipaleenjokea ja pohjoisessa Käkisalmenselän kautta, joskin nykyään uomista viimeksi mainittu on lähes kuiva, ja siihen virtaa suuria määriä vettä Vuoksen pääuomasta vain runsaan veden aikana. Ennen Kiviniemen kannaksen puhkeamista vuonna 1857 Vuoksi muodosti bifurkaation toiseen suuntaan: toinen haara laski Laatokkaan Käkisalmen luona ja toinen haara Suomenlahteen Viipurinlahden Suomenvedenpohjassa. Kiviniemen kannaksen puhjetessa eteläisempi Viipurin haara oli kuitenkin jo lähes kuivunut.
Hr. Ms. Evertsen (1926)
Valmistus
Alus tilattiin Burgerhout's Scheepswerf en Machinefabriekilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 5. elokuuta 1925. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1926 ja se otettiin palvelukseen 12. huhtikuuta 1928.
David Magnusson
Hän työskenteli kansakouluopettajana (1946–1952 ja 1953–1954), koulupsykologina (1954–1955), Tukholman yliopiston tutkimusapulaisena (1955–1958) ja yliopisto-opettajana (1958–1964), apulaisprofessorina ja soveltavan psykologian yksikön johtajana (1965–1969) sekä psykologian professorina (1969–1992). Hän oli toimelias emeritusprofessori vuodesta 1993 lähtien.
Bifurkaatio (hydrologia)
Bifurkaatioiden synty ja häviäminen
Se että uomien virtaussuhteet muuttuvat aikaa myöten hitaasti itsestään, johtuu erityisesti Suomen olosuhteissa toisaalta maankohoamisen aiheuttamasta vesistöjen laskukynnysten keskinäisten korkeussuhteiden muutoksista ja toisaalta näiden kynnysten hitaasta kulumisesta. Tämä kehitys oli havaittavissa esimerkiksi Vuoksessa ennen vuotta 1857 ja uudelleen sen jälkeen. Lisäksi ihminen on useissa tapauksissa vaikuttanut virtaussuhteiden muutoksiin esimerkiksi uusia uomia tai kanavia puhkaisemalla, järviä laskemalla tai muulla tavoin, jolloin tapauksesta riippuen bifurkaatioita on voinut sekä lakata että muodostua myös ihmisen toimien seurauksena.
Hr. Ms. Evertsen (1926)
Palvelus
Partiomatkalla risteilijä Hr. Ms. Sumatra ajoi 14. toukokuuta 1931 kartoittamattomalle karille Kebahoen edustalla. Risteilijä saatiin irti karilta myöhemmin Hr. Ms. Soemban ja hinaajan avustamina.
David Magnusson
Professori Magnusson oli voimakas käyttäytymisen interaktiivisen tarkastelun puolestapuhuja. Näkemyksen mukaan yksilön todellinen käyttäytyminen määräytyy yksilöllisten muuttujien ja tilannetekijöiden jatkuvan vuorovaikutuksen seurauksena (esim. ). Magnusson kirjoitti ja julkaisi kollegoineen useita kirjoja ja runsaasti tieteellisiä artikkeleita aihepiiristä.
Hr. Ms. Evertsen (1926)
Palvelus
Alus oli mukana osastossa, joka vieraili 13. marraskuuta 1936 Singaporessa. Ennen laivastovierailua osasto teki koulutuspurjehduksen Etelä-Kiinan merellä.
David Magnusson
Magnusson sai monia tunnustuksia ja hän oli useiden tieteellisten akatemioiden jäsen. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi 1984. Hän oli muun muassa perustamassa eurooppalaista Academia Europæa -tiedeakatemiaa (jäsen vuodesta 1988). Hänelle myönnettiin Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettava Aristotele-palkinto vuonna 1999.
Hr. Ms. Evertsen (1926)
Palvelus
Toisen maailmansodan alettua alus oli saattuetehtävissä. Se tuhoutui 1. maaliskuuta 1942 Sundasalmen taistelussa keisarillisen Japanin laivastoa vastaan.
Janne Ylijärvi
Janne Ylijärvi (s. 14. maaliskuuta 1979 Göteborg, Ruotsi) on suomalainen entinen mäkihyppääjä, joka edusti Lahden Hiihtoseuraa.
Mäkihypyn maailmancupissa Ylijärvi kilpaili ensimmäisen kerran maaliskuussa 1999 sijoittuen 37:nneksi Lahden normaalimäen kilpailussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Ylijärvi saavutti Predazzon suurmäessä joulukuussa 2001 hypättyään 14:nneksi. Parhaimmillaan hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa 13:nneksi Hakuban suurmäessä tammikuussa 2002. Pari päivää myöhemmin hän oli mukana Sapporon joukkuekisassa Suomen joukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi. Continental Cupissa Ylijärvi voitti kuusi kilpailua.
Uransa lopetettuaan Ylijärvi on toiminut lasten ja nuorten valmentajana.
Johanna Koljonen
Johanna Koljonen (s. 17. kesäkuuta 1978 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kriitikko, suomentaja ja radiotoimittaja. Hän muutti vuonna 1999 Tukholmaan ja asuu nykyään Kööpenhaminassa.
Koljonen on vuodesta 2008 toiminut sarjakuvakäsikirjoittana suomalaisessa mangasarjassa Oblivion High jaetulla kirjoittajanimellä Ms Mandu.
Ritajärvi (Ylöjärvi)
Ritajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,0 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 157 metriä mpy.
Länsimäen kirjasto
Länsimäen kirjasto on Vantaan Länsimäessä sijaitseva yleinen kirjasto. Se on osa Vantaan kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. Kirjasto toimii vuonna 1978 rakennetussa talossa. Kirjaston tiloja on remontoitu esimerkiksi vuonna 2017.
Länsimäen kirjaston lisäksi samasta rakennuksesta löytyvät Länsimäen nuorisotalo ja postipalveluja tarjoava K-kauppa.
Maitokiintiö
Maitokiintiöt otettiin Suomessa käyttöön 1984 hillitsemään maidon ylituotantoa. Maitokiintiöiden käyttöönoton taustalla vaikutti vahvasti se, että oli käynyt ilmeiseksi, ettei kollektiivinen tuotantokatto ole riittävän tehokas tuotannonrajoittamiseksi. On myös tärkeää huomata, että kollektiivinen tuotantokatto näytti vain johtavan tulotason alenemiseen. Kiintiöistä oli ennen tätä saatu hyviä kokemuksia Euroopan yhteisön alueella. Kiintiöinti oli ollut käytössä jo 1970-luvulta alkaen Kanadassa ja sen käyttöä oltiin suunnittelemassa mm. EEC:ssä. Maatalous ja sen yksi tärkeimpiä tuotannonaloja, maidontuotanto ei pärjää missään ilman tukea. Tiettävästi kaikissa demokratioissa tuetaan maataloutta. Viimeisimpien joukossa Uusi-Seelanti liittyi näiden joukkoon.
Maitokiintiö määräytyi aikoinaan kolmen edellisen vuoden tuotannon keskimäärän mukaan. Tilat, jotka saivat 156 000 kg tai enemmän tuotanto-oikeutta, eivät käytännössä pystyneet lisäämään tuotantovolyymiään ennen Suomen liittymistä Euroopan unioniin. Tällöin oli olemassa järjestelmä, jossa pienemmät tilat voivat hakea maaseutuelinkeinopiiriltä (nykyisin osa TE-keskusta) lisäkiintiötä, kuitenkin enintään 156 000 kg:aan asti. EU:n aikana tilat ovat voineet melko vapaasti myydä, tietyin rajoituksin maitokiintiöitään luopuvien, laajentajien, tehostajien ja supistajien välillä.
Maitokiintiö on pääomittunut tilojen vakuusarvoihin ja tukioikeuksien markkinahintaan. Tuotannonala on ajoittain myös omatoimisesti vetänyt omilla päätöksillään kiintiöitä pois markkinoilta, hillitäkseen ylituotannon vientikustannuksia. Maitokiintiöiden arvo on vaihdellut Suomessa paljon, mutta yleensä ne ovat edullisia alituotantoalueilla kuten Etelä- ja Pohjois-Suomessa. Keskisessä Suomessa, Pohjanmaalla ja Savossa maitokiintiöiden kauppa-arvot ovat olleet tavallisesti korkeampia. Yleisesti käytetty markkinahinta on ollut joskus yli 50 senttiä kilolta maitoa, mutta vuonna 2008 se oli alle 10 senttiä. Vuoden 2006 jälkeen on ollut myös mahdollista vuokrata kiintiöosa, jopa vain vuodeksi.
Suomessa maitokiintiöjärjestelmästä luovuttiin maalis-huhtikuun vaihtessa 2015.
Hjalmar Leopold Lundgrén
Hjalmar Leopold Lundgrén (29. kesäkuuta 1854 Viipuri – 10. toukokuuta 1938 Sofia Bulgaria) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Lundgrénin vanhemmat olivat kauppias Johan Lundgrén ja Kristina Fagerström ja puoliso vuodesta 1880 Alexandra Nikolajevna Shuskina. Lundgrén tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1867 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 27. tykistöprikaatiin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1877. Turkin sotaan 1877–1878 Lundgrén osallistui prikaatissaan, sodan lopulla hänet ylennettiin luutnantiksi ja 1884 alikapteeniksi. Vuonna 1885 hänet siirrettiin aliratsumestarin arvoisena santarmiosaston palvelukseen Pietariin. Lundgrén toimi ratsumestariksi ylennettynä Veržbolovon rautatiesantarmiosaston päällikön apulaisena 1885–1896 ja sitten everstiluutnantiksi ylennettynä Pietarin ja Varsovan välisen rautatien poliisisantarmihallinnon Tarton osaston päällikkönä 1896–1905. Vuonna 1905 Lundgrén ylennettiin everstiksi ja nimitettiin Poltavan kuvernementtiin Ukrainaan Krementšugin rautateiden poliisisantarmihallinnon päälliköksi. Hän toimi tässä tehtävässä kevään 1917 vallankumoukseen saakka, jolloin hän sai eron kenraaliluutnantiksi ylennettynä. Bulgarian valtiolta saamansa eläkkeen turvin Lundgrén muutti puolisoineen Sofiaan vuonna 1935.
Zimbabwen vallankaappaus 2017
Zimbabwen vuoden 2017 vallankaappaus tapahtui illalla 14. marraskuuta, jolloin Zimbabwen kansallisen armeijan osastot kerääntyivät maan pääkaupunkiin Harareen ja valtasivat televisioaseman sekä joitakin muita alueita kaupungista. Seuraavana päivänä armeija antoi julkilausuman, jonka mukaan kyseessä ei ole vallankaappaus ja presidentti Robert Mugabe on turvassa. He kertoivat tilanteen palautuvan normaaliksi, kun ”rikolliset” Mugaben ympärillä olisi saatettu vastuuseen Zimbabwen sosiaalis-taloudellisista ongelmista.
Otto von Kotzebue
Otto von Kotzebue (30. joulukuuta 1787 Rääveli, Vironmaan kuvernementti – 15. helmikuuta 1846 Rääveli, Vironmaan kuvernementti) oli venäläinen laivastoupseeri ja tutkimusmatkailija. Hän purjehti maapallon ympäri kolmesti ja kartoitti matkoillaan suuren osa Alaskan rannikkoa. Hän löysi muun muassa Kotzebue Soundin ja useita Tyynenmeren saaria.
Von Kotzebue on baltiansaksalainen aatelissuku. Otto von Kotzebuen isä oli kirjailija August von Kotzebue. Von Kotzebuen ensimmäinen maailmanympäripurjehdus tapahtui 1803–1806 Adam Johann von Krusensternin retkikunnassa. Von Kotzebue varusti oman retkikuntansa vuonna 1815 ja purjehti Kap Hornin kautta Pääsiäissaarille. Sieltä hän jatkoi Polynesian kautta Kamtšatkaan ja Alaskan rannikkolle. Von Kotzebuen retkikunta palasi Pietariin 1818. Hän kokosi vuonna 1823 toisen retkikunnan, joka noudatteli aiemman reittiä. Tällä kertaa hän tutki myös eteläistä Tyyntämerta. Retkikunta palasi Venäjälle 1826.
Von Kotzebue kuoli kotonaan Räävelissä (Tallinnassa) vuonna 1846. Hänet on haudattu Kosen pitäjän hautausmaalle.
Juho Kemppainen
Juho Kemppainen (20. elokuuta 1884 Suomussalmi – 2. toukokuuta 1963 Rovaniemi ) oli suomalainen toimittaja.
Kemppainen syntyi köyhän mökkiläisen perheeseen. Hän oli huutolaisena maatiloilla, työskenteli nuoresta lähtien metsätyöläisenä ja asettui sitten suutariksi Rovaniemelle.
Kemppainen lähti vuonna 1915 jääkärikoulutukseen Saksaan, josta hän palasi vuonna 1919. Kemppainen työskenteli sen jälkeen vasemmistoradikaalien Suomen Työmiehen, Työväenjärjestöjen Tiedonantajan, Työn Äänen ja Pohjan Voiman toimittajana saaden yhteensä kahdeksan kuukauden vankeustuomiot.
Vasemmistolehtien lakkauttamisen jälkeen Kemppainen siirtyi kotiseudulleen maanviljelijäksi. Hän palasi lehtityöhön jo iäkkäänä toisen maailmansodan jälkeen. Kemppainen oli kansandemokraattisten Vapaan Savon ja Karjalan Kansan päätoimittaja vuosina 1947–1949 ja työskenteli sen jälkeen oululaisessa Kansan Tahdossa. Hän julkaisi muistelmiaan Työkansan Sanomissa.
Sekaoksidipolttoaine
Sekaoksidipolttoaine eli MOX-polttoaine on ydinpolttoaine, jossa on sekoitettuna uraania ja plutoniumia. Sekä uraani (UO2) että plutonium (PuO2) ovat polttoaineessa oksideina. Tavallisesti ydinvoimaloissa käytetään uraanin isotooppeja 235 ja 238. Tällöin ydinjätteessä on huomattavia määriä plutoniumia sekä hajoamatonta uraania. Plutonium ja uraani voidaan erottaa muusta ydinjätteestä (muun jätteen osuus noin 3 %) ja käyttää uudelleen, jolloin syntyy MOX-polttoainetta. Plutoniumia saadaan myös ydinaseista. MOXin käyttö on lisääntynyt viime vuosina muun muassa Japanissa ja Ranskassa.
Jos plutoniumia sekoitetaan ydinvoimaloissa käytettäviin polttoainesauvoihin, nousee uraanista saatava energiamäärä noin 12 %. Yleensä polttoaineesta noin kolmannes on MOXia, mutta joissakin reaktoreissa jopa puolet voi olla MOXia.
Ensimmäinen MOX-reaktori valmistui 1963, mutta kaupalliseen käyttöön reaktorit tulivat vasta 1980-luvulla. Tähän päivään mennessä MOXia on käytetty noin 2 000 tonnia, ja vuonna 2006 reaktoreissa oli polttoaineena noin 160 tonnia MOXia. Tästä suurin osa on eurooppalaisissa reaktoreissa. Euroopassa on 40 MOXille suunniteltua reaktoria sekä 30 reaktoria, joissa myös voidaan käyttää MOXia. Japanissa reaktoreita on kymmenen.
Thorium MOX
On myös testattu sellaista MOX-polttoainetta, jossa on toriumin ja plutoniumin oksideja. Sille on annettu nimi Thorium MOX. Norjalaisten tutkimusten mukaan se tarjoaa joitakin etuja.
Lexus UX
Lexus UX on Lexuksen pienin katumaasturimalli. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 2018, ja sen vuoden 2019 lopulla esitelty sähköversio on Lexuksen ensimmäinen sähköautomalli. Sen bensiiniversiota ei myydä Länsi-Euroopassa.
ITapsa
pienoiskuva|ITapsan logo.
iTapsa (viralliselta nimeltään iTapsa Services Oy) on Helsingistä lähtöisin oleva puhelinhuoltoliike, joka perustettiin vuonna 2012. Yrityksen nimi juontaa juurensa perustajastaan Tapio Marjasesta, joka korjasi puhelimia aluksi harrastusmielessä. Pieni i-kirjain nimen alussa viittaa Applen iPhoneen, joiden näytön vaihtoon Marjanen oli erikoistunut.
Myöhemmin harrastus muuttui liiketoiminnaksi, ja yritys laajentui usealle paikkakunnalle eri puolelle Suomea sekä Viroon. Asiakas voi korjauttaa puhelimen myös postitse. Vuoden 2017 lokakuussa avattiin iTapsan 16. liike Helsingin Kallioon.
Güntherindikdikantilooppi
Güntherindikdikantilooppi eli kärsädiki (Madoqua guentheri) on pieni Itä-Afrikassa elävä antilooppi. Se painaa täysikasvuisena 3–5 kilogrammaa. Väritys vaihtelee kellertävän harmaasta punertavan ruskeaan. Sillä on lyhyt 3–5 senttimetriä pitkä häntä ja noin kymmensenttiset sarvet.
Güntherindikdikantilooppia tavataan Ugandan pohjoisosissa ja siitä itään Keniassa, Etiopiassa Ogadenissa ja Somaliassa. Se viihtyy matalan pensaikon peittämällä puoliaavikolla mutta tarvitsee tiheitä pensaikkoja suojapaikoikseen.
Czarne
pienoiskuva|293x293px|Czarnen keskustaa Czarne (saks. Hammerstein) on kaupunki Puolassa Pommerin voivodikunnassa. Czarnen väestönluku oli 5 917 vuonna 2006.
Czarnen pinta-ala on 46,39 km2. Kaupunki käyttää postinumeroa 77-330.
Agaricomycetidae
Agaricomycetidae on sienten alaluokka. Siihen kuuluu noin kolmasosa tunnetuista sienilajeista. Viimeaikaiset geneettiset tutkimukset osoittavat sen jakautuvan viiteen lahkoon.
Lähteet
ハラタケ亜門
Vuorijärvi (Kuru)
Vuorijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,9 metriä mpy.
Marija Rjemjen
Marija Vitalijivna Rjemjen (, s. 2. elokuuta 1987) on ukrainalainen pikajuoksija.
Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa, mutta oli 100 metrin viides Barcelonan EM-kisoissa ajalla 11,31 s ja lisäksi mukana 4 × 100 metrin viestissä EM-kultaa voittaneessa Ukrainan joukkueessa, jonka muut juoksijat olivat Olesja Povh’, Natalija Pohrebnjak ja Jelizaveta Bryzhina. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän voitti 60 metrin hopeaa ennätystään sivuavalla ajalla 7,15 s jääden maannaisestaan Olesja Povh’sta kaksi sadasosaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 200 metrillä välieriin ja juoksi pikaviestissä kolmannen osuuden kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 23,05 s. Lontoon olympialaisissa hän selviytyi 200 metrillä välieriin ja juoksi pikaviestissä kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sai alun perin 60 metrillä hopeaa ajalla 7,10, mutta mitali kirkastui kultaiseksi voittaja Tezdżan Naimovan positiiviseksi osoittautuneen dopingnäytteen jälkeen.
Rjemjen jäi vuonna 2014 kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Rjemjenin 60 metrin ennätys on 7,10 s, jonka hän juoksi Göteborgissa 3.maaliskuuta 2013. 100 metriä hän on juossut aikaan 11,06 s Jaltalla 5. kesäkuuta 2013 ja 200 metriä aikaan 22,58 s Lontoossa 6. elokuuta 2012.
Zafimaniryt
thumb|250px|Zafimanirykylän taloja. Zafimaniryt ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä arvioidaan olevan noin 25 000 henkeä.
Zafimaniryt asuvat Madagaskarin keskiosan metsäisellä vuoristoseudulla Ambositran kaakkoispuolella. Heidän asuinalueensa rajoittuu betsileoihin ja tanaloihin. Zafimaniryt ovat tunnettuja puuleikkauksistaan ja -veistoksistaan sekä ilman nauloja rakennetuista asuintaloista, jotka voidaan siirtää kylästä toiseen. Paikallinen puunkäsittelytaito otettiin vuonna 2008 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Urmo Aava
Urmo Aava (s. 2. helmikuuta 1979 Tallinna) on virolainen uransa lopettanut ralliautoilija.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa 1974.
Urmo Aava
Ensimmäisen kerran Aava ajoi WRC-autolla Suomen MM-rallissa 2002 Ford Focuksella. Kaudella 2007 Aava ajoi Mitsubishi Lancer WRC:llä kolme MM-rallia. Paras sijoitus oli Suomen rallin seitsemäs sija. Kaudella 2008 hän ajoi kymmenen MM-osakilpailua Citroën C4 WRC -autolla, parhaana tuloksenaan neljäs sija Akropolis-rallissa. Viimeisenä aktiivivuonnaan 2009 Aava ajoi kolme kilpailua, saavuttaen yhden MM-pisteen.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974
Suomen joukkue koostui kolmesta miehestä ja kolmesta naisesta. Parhaiten sijoittui seiväshypyssä toiseksi yltänyt Antti Kalliomäki. Myös Mona-Lisa Pursiainen oli lähellä mitalia oltuaan neljäs 60 metrin kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa voittoon yltänyt Riitta Salin jäi hallikisoissa alkueriin.
Urmo Aava
Aavan kartanlukijana toimi Kuldar Sikk.
Saarijärvi (Kuru, Kaidankylä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Alloxylon pinnatum
Alloxylon pinnatum on proteakasvien heimoon kuuluva puulaji. Sitä tavataan Australian Uudesta Etelä-Walesista ja Queenslandista. Sitä kasvatetaan viljelykasvina.
Saarijärvi (Kuru, Kaidankylä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,9 metriä mpy.
Alloxylon pinnatum
pienoiskuva|vasen|Kukkia ja lehtiä. Laji voi kasvaa luonnossa jopa 24 metriä korkeaksi ja viljeltynä 6 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat kirkkaanvihreät ja kukat punaiset. Kukinta-aika kestää lokakuusta tammikuuhun. Puun hedelmät kysyvät helmi- ja kesäkuun välillä, ja ne ovat ruskeita ja noin 10 senttimetriä pitkiä.
Lajia tavataan sademetsissä vuorenrinteillä ja tasangoilla 750–1 250 metrin korkeudessa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi pienen levinneisyysalueen takia.
Mouríki
Mouríki (myös Muríki) on Áskio-vuoren massiiviin kuuluva vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 703 metriä.
Mouríki sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Vuori on Áskiovuorten jatke, mutta geologisesti erillinen, sillä se on liuskekiveä Áskion ollessa kalkkikiveä. Vuoren korkeimmasta huipusta käytetään samaa nimeä kuin koko vuoresta. Muita korkeita huippuja ovat Pétra Márkou (Πέτρα Μάρκου, 1 655 m), Akónia (Ακόνια, 1 468 m), Kástro Zóta (Κάστρο Ζώτα, 1 413 m) ja Gkoúfa (Γκούφα, 1 285 m).
Eordaían kunnan Mouríkin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Puolan vuoden 2011 väestönlaskenta
Puolan vuoden 2011 väestönlaskenta oli Puolan tilastoviraston Puolassa 1. huhtikuuta – 30. kesäkuuta 2011 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta.
Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi 31. maaliskuuta 2011 saatiin 38 511 800, mikä oli 0,7 prosenttia enemmän kuin edellisen väestönlaskennan tulos. Kaupunkiväestön osuus (60,8 %) väheni prosentilla edellisestä väestönlaskennasta ja maaseutuväestön osuus (39,2 %) vastaavasti kasvoi. Voivodikunnista väestö kasvoi eniten Masovian voivodikunnassa (+144 600) ja väheni eniten Sleesian voivodikunnassa (−112 500).
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Münchenissä 1976.
Suomen joukkue oli pieni ja koostui vain neljästä miehestä ja yhdestä naisesta. Joukkueesta parhaiten sijoittui seiväshyppääjä Antti Kalliomäki, joka saavutti jo uransa neljännen sisäratojen EM-mitalin.
Charles Wentworth Dilke
Charles Wentworth Dilke on usean brittiläisen henkilön nimi:
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Katowicessa 1975.
Suomen joukkue koostui kahdeksasta miehestä ja yhdestä naisesta. Suomi saavutti kautta aikojen ensimmäisen sisäratojen Euroopan-mestaruuden, kun Antti Kalliomäki voitti seiväshypyn. Aikaisemmista EM-hallikisoista hänellä oli jo hopeaa ja pronssia. Joukkue saavutti myös toisen mitalin, kun Pekka Päivärinta sijoittui hopealle 3 000 metrin kilpailussa.
Antigua ja Barbuda kesäolympialaisissa 2008
Antigua ja Barbuda osallistui Pekingin olympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa, jotka osallistuivat yleisurheiluun ja uintiin. Lipunkantajana avajaisissa toimi korkeushyppääjä James Grayman. Tämä oli maan kahdeksas esiintyminen olympialaisissa.
Uinti
Viisitoistavuotias naisuimari Kareem Valentine oli Antigua ja Barbudan ainoa uimari Pekingin olympialaisissa jääden kuitenkin lopputilastoissa 96:ksi eli toiseksi viimeiseksi kaikista uimareista.
Yleisurheilu
Parhaiten Antigua ja Barbudan joukkueesta pärjäsivät Daniel Bailey, joka pääsi miesten 100 metrin juoksun neljännesvälieriin, ja Brendan Christian, joka puolestaan pääsi miesten 200 metrin juoksun välieriin, mutta siihen matka katkesi. James Grayman ja Sonia Williams puolestaan jäivät lajiensa karsintoihin.
Toivo Nykänen
pienoiskuva|Toivo Nykänen vuonna 1930. Toivo Nykänen (19. elokuuta 1902 Helsinki – 30. toukokuuta 1983 Lahti) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä.
Muuranlammi (Kuru)
Muuranlammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vehmaanperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,8 metriä mpy.
Rautatie (romaani)
Rautatie on Juhani Ahon vuonna 1884 ilmestynyt esikoisromaani. Sen tyylilajia on nimitetty kansalliseksi pienoisrealismiksi. Teos kuvaa korvessa elävän pariskunnan hiljaiseloa ja heidän yrityksiään kuvitella rautatien olemusta kuulopuheiden perusteella. Rautatie on suomalaisen kirjallisuuden klassikoita, josta 2000-luvun alkuun mennessä oli otettu useita kymmeniä painoksia. Sitä on kutsuttu myös Ahon ensimmäiseksi ”taiteelliseksi täysosumaksi”. WSOY julkaisi vuonna 2007 näköispainatteen 1892 ilmestyneestä värillisestä, Eero Järnefeltin kuvittamasta laitoksesta. Romaanin pohjalta valmistui samanniminen televisioelokuva vuonna 1973. Aiheesta on tehty niin ikään lukuisia näyttämösovituksia.
Rautatien keskeisiä aineksia ovat pieneläjien kuvitelmat ja sekä erot syrjäseutujen ja vauraiden rintamaiden välillä että ”herrojen” ja ”kansanihmisten” välinen sosiaalinen kuilu. Tärkeä elementti on suomalaisessa kirjallisuudessa toistuva hallitsematon alkoholin käyttö turmiollisen tapahtumaketjun alkuunpanijana.
Talvi
Aho aloittaa romaaninsa talvisen luonnon kuvauksella. Rovasti kertoo päähenkilö Matille rautatiestä, joka kulkee ”aivan lähitse Lapinlahden kirkon” ja jolla ennättää vaikka Ranskaan viidessä päivässä. Hän yrittää selittää rautatien ja höyryvoimalla kulkevan junan toimintaperiaatetta syvällä korvessa Liisansa kanssa asuvalle miehelle. Matti tietää ”höyryvenheen”, sellaisen kuin Suomela, jonka pohjalta hän päättelee lokomotiivin eli veturin jonkinkaltaiseksi pyörien päälle nostetuksi höyryveneeksi.
Kotona Matti empii jonkin aikaa, millä tavoin kertoa Liisalle kuulemastaan. Ensin vaimo ei ota miehensä juttuja todesta, mutta kun Matti kertoo, että rovasti ja ruustinnakin olivat puhuneet rautatiestä ja ”käyneet sitä uutten uhkain katsomassa”, hän alkaa pikku hiljaa uskoa. Matin ja Liisan kuvittelussa rautatie muodostuu rautapellillä päällystetyksi tieksi. Talven kuluessa Matti alkaa kuitenkin epäillä rautatien olemassaoloa. Kun Liisa palaa vierailulta ruustinnan luota, hän puolestaan kertoo Matille, mitä on kuullut rautatiestä. Pariskunnan välille syntyy riita aiheesta ja siitä, ovatko rovasti ja ruustinna sittenkään puhuneet totta. Riidan jälkeen Matti ja Liisa vaikenevat koko aiheesta lopputalveksi.
Kesä
Keväällä kelirikon aikaan rautatie nousee jälleen puheeksi. Matti ja Liisa päättävät lähteä ”juhannuslauvantaina” Lapinlahden kirkolle kuulemaan pappia, jolla Liisan mukaan on ”paremmat lahjat” kuin oman pitäjän papeilla. Pariskunta lähtee matkaan jalan. He sattuvat törmäämään muiden muassa pappilan herrasväkeen, joille he kertovat olevansa menossa sukulaisia tapaamaan. Oman pitäjän papille ei oikein kehtaa sanoa, että on menossa Lapinlahden "parempilahjaista" pappia kuulemaan. Sitäkään ei voi oikein myöntää, että on menossa katsomaan rautatietä, vaikka se matkan tosiasiallinen syy onkin. "Menkää nyt vaan rautatietä katsomaan", ruustinna kuitenkin innostaa.
Sunnuntaina Matti ja Liisa saapuvat Lapinlahden kirkonkylään, "Matti kappaleen edellä, Liisa kokien perästä tulla". He tapaavat kirkonkylän miehiä ja ihastelevat komeaa asemarakennusta. Liisa ei oikein tiedä, kuinka moista isolasista ja lasiovista taloa pitäisi lähestyä. Suurin yllätys on itse rautatie. "Kaksi kapeata rautakaistaletta...ja pölkkyjä poikkitelaisin...vieri-vieressään...yhtä suoraa silmän kantamattomaan...". Matti ja Liisa päättävät kokeilla junalla matkustamista. Markalla he pääsevät seuraavalle asemalle, ja sieltä sitten kävellen takaisin. Junamatkan kuluessa alkujännitys väistyy ja pariskunta alkaa kiinnittää huomiota myös kanssamatkustajiin. "Ei sille häikeälle näy paraskaan juoksija piisaavan", Matti tuumailee junan vauhdista. Pian mies innostuu juomaan viinaa erään matkustajan kanssa. Ja Liisan varoitukset kaikuvat kuuroille korville! Kun pullon hengetär saa vallan, pariskunta ajaa ohi sen aseman, johon asti matka oli maksettu.
Juopunut Matti joudutaan taluttamaan ulos junasta. Paluumatka sujuu kävellen radan viertä. Matin ja Liisan välille syntyy sanakopua ja lisäksi alkaa sataa. Pariskunta tulee siihen johtopäätökseen, ettei sellaista ihmettä enää tulekaan, jota he varta vasten lähtisivät katsomaan. Ja harakka räkättää seuratessaan kulkijoiden taivallusta sateen pieksämällä maantiellä. "Ei ne meitä varten ole semmoiset...ei sekään rautatie..." , Matti ja Liisa tuumivat kotiin päästyään. Lopulta kumpaisenkin mieliala kohenee ja sade väistyy "aamun kuluessa yhä korkeammalle".
Taustaa
Rautatie valmistui keväällä ja kesällä 1884 ja painettiin saman vuoden joulukuussa. Aho oli tutustunut ”rahvaaseen” kotipappilassaan Iisalmen Vieremällä vuodesta 1876 alkaen. Ylioppilaskeväästään 1880 lähtien hän oli säännöllisesti matkannut junalla kotiseutunsa ja Helsingin väliä. Matkat kiehtoivat Ahon mieltä, ja hän kertoi niistä kirjeissään. Syrjäseutujen ihmisten mielissä rautateihin liittyi fantasiaa. Rautatiet olivat poliittinen kiistan aihe 1880-luvun valtiopäivillä, joita lehtimies Aho tiiviisti seurasi.
Ahon lähimpään ystäväpiiriin kuului Järnefeltin perhe, jolta saatu kritiikki vaikutti oleellisesti Rautatien taiteelliseen muotoon. Kasper Järnefelt eritoten oli mukana korjaamassa pienoisromaania sivu sivulta. Minna Canth ylisti Rautatietä jo tuoreeltaan mestariteokseksi. Hän sai käsikirjoituksen luettavakseen elokuussa 1884.
Muuta
Rautatietä on painettu alkuperäiskielellään useita satoja tuhansia kappaleita. Se on käännetty ruotsiksi (Järnvägen), viroksi (Raudtee), saksaksi (Die Eisenbahn) ja neljälle muulle kielelle. Suomenkielistä laitosta on julkaistu myös nimellä Rautatie eli Kertomus ukosta ja akasta, jotka eivät olleet sitä ennen nähneet. Rautatie on julkaistu niin ikään vapaana äänikirjana.
Kun Aho kirjoitti esikoisromaaniaan, Savon rata oli vasta suunnitteluasteella. Kuopioon asti rata valmistui 1889, viisi vuotta romaanin julkaisemisen jälkeen. Osuutta Kuopiosta Iisalmeen, jonka varrella Lapinlahden rautatieasema sijaitsee, alettiin rakentaa samana vuonna, ja säännölliselle liikenteelle se avattiin vuonna 1902.
Plutoniumdioksidi
Plutoniumdioksidi eli plutonium(IV)oksidi (molekyylikaava PuO2) on plutoniumin oksidi. Sen kiderakenne on tilakeskeinen kuutio, jossa Pu4+ ydintä ympäröi neljä happiatomia. Tämä rakenne on samanlainen kuin kalsiumfluoridilla. Plutoniumdioksidia syntyy spontaanisti plutoniumin joutuessa kosketukseen ilman hapen kanssa. Plutoniumdioksidi liukenee vain kuumaan typpihappoon. Plutoniumdioksidilla on korkea sulamispiste.
Plutoniumdioksidia voidaan käyttää ydinpolttoaineena MOX-polttoaineissa. Sitä käytetään myös radioisotooppisissa termosähkögeneraattoreissa esimerkiksi avaruusluotainten voimanlähteenä.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa San Sebastianissa 1977.
Suomen seitsemästä miehestä ja kahdesta naisesta koostuva joukkue saavutti kolme mitalia. Mitalisteista Arto Bryggare oli ensimmäistä kertaa palkintokorokkeella, kun taas Pekka Päivärinnalle EM-hallimitali oli jo kolmas ja Antti Kalliomäelle peräti viides. Tuleva EM-hallimenestyjä Reijo Ståhlberg oli ensimmäisissä sisäratojen EM-kisoissaan neljäs.
Beatrice Rana
Beatrice Rana (s. 22. tammikuuta 1993 Copertino) on italialainen pianisti.
Rana aloitti muodollisen opiskelun 4-vuotiaana. Hän opiskeli Arie Vardin johdolla Hannoverissa ja Benedetto Lupon johdolla Roomassa. Jälkimmäinen opetti ja mentoroi häntä vielä 2010-luvun loppupuolella. Rana esiintyi jo teini-ikäisenä suurten eurooppalaisorkesterien kanssa. Hän sai ensipalkinnon ja tuomariston erikoispalkinnon Montrealin kansainvälisessä musiikkikilpailussa vuonna 2011. Hopeamitali kansainvälisessä Van Cliburn -pianokilpailussa hänelle myönnettiin vuonna 2013.
Rana julkaisi vuonna 2015 Warner Classics -levymerkillä debyyttialbuminsa, jolla tulkitsee Sergei Prokofjevin toisen pianokonserton ja Pjotr Tšaikovskin ensimmäisen pianokonserton. Tätä julkaisua seurasi vuonna 2017 Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmien levytys.
Kefoperatsoni
Kefoperatsoni (C25H27S2N9O8) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö
Kefoperatsoni on niin sanottu kolmannen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Lääkeaine on laajakirjoinen ja tehoaa moniin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Se on suhteellisen stabiili useiden beetalaktamaasien vaikutuksille ja tätä voidaan vielä tehostaa käyttämällä kefoperatsonia yhdessä sulbaktaamin kanssa. Aine annostellaan ruiskeena lihakseen tai suoneen. Sitä voidaan käyttää muun muassa hengitysteiden infektioiden, virtsatulehdusten, ihotulehdusten, suolistotulehdusten ja melioidoosin hoidossa.
Haittavaikutukset
Kefoperatsoni voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan ripulia, allergiaoireita kuten ihottumaa ja verenvuotoa.
Valmistus
Kefoperatsoni on puolisynteettinen yhdiste. 4-etyylpiperatsin-2,3-dioni-1-karboksyylikloridi reagi 4-hydroksifenyyliglysiinin kanssa ja muodostuva yhdiste reagoi 3-(1-metyylitetratsol-5-yyli)sulfanyylimetyyli-7-aminokefalosporaanihapon kanssa kefoperatsoniksi.
Salmijärvi (Kuru, Vehmaanperä)
Salmijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vehmaanperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,4 metriä mpy.