cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antropomorfismi
Esimerkiksi jotkut älykkään suunnittelun teorian kriitikot ovat esittäneet sitä yhdeksi ihmisenkaltaistamisen muodoksi. Ihmisenkaltaistaminen puolestaan on seurausta toisten ihmisten tärkeydestä ihmiselle. Vaikka ihmisenkaltaistaminen on harha, siihen liittyvä taktiikka ei sitä välttämättä ole. Epävarmuuden vallitessa on ensin kiinnitettävä huomio tärkeisiin asioihin kuten toisiin ihmisiin. Sigmund Freudin mukaan kaikki monimutkaisimmatkin uskonnot ovat peräisin luonnon inhimillistämisestä.
Juoppokuski
Juoppokuski eli kännikuski on puhekielinen nimitys selvälle henkilölle, joka kuljettaa humalassa olevia henkilöitä kulkuvälineellä turvallisesti. Kuljettaminen edellyttää häneltä pidättäytymistä alkoholin käytöstä.
Humalassa olevien kuljettaminen tapahtuu pääsääntöisesti joko jonkun ryhmän jäsenen tai kuskin omalla autolla. Valintaan voivat vaikuttaa auton tai ryhmän koko, auton taloudellisuus ja auton sopivuus tehtävään.
Joidenkin ryhmien sisällä juoppokuskin rooli kiertää vuoroissa. Suurimmissa kaupungeissa verrattain edulliset yöbussit ovat usein korvaava vaihtoehto kuskille. Usein aikataulut eivät kuitenkaan sovi yhteen esimerkiksi keikkojen alkamis- ja päättymisaikojen suhteen.
Yhdysvalloissa on useita eri kampanjoita humaltuneena ajamista vastaan ja juoppokuskien käyttämisen puolesta.
Useissa maissa (esim. Etelä-Korea, Kanada) on yrityksiä, joista ajokyvytön henkilö voi tilata tilauskuljettajan (tai korvauskuljettajan) kuljettamaan hänet kotiin tai muuhun paikkaan tilaajan omalla autolla.
Jo
Jo tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Jo on seuraavien henkilöiden nimi:
Rajahyöty
Rajahyöty eli marginaalihyöty on kuluttajan saama hyödyn lisäys tarkasteltavan tuotteen tai palvelun yhdestä lisäyksiköstä. Rajahyöty osoittaa, kuinka paljon henkilö on valmis maksamaan tuotteesta. Rajahyötyteoria on vallitseva selitys hintojen määräytymiselle, ja sen kehitti 1800-luvulla itävaltalainen Friedrich von Wieser.
Täydellisen substituutin tilanne, jossa hyödykkeet korvaavat täysin toisensa, on joillekin ihmisille esimerkiksi voi ja margariini. Ne ovat substituutteja, jolloin niiden yhteinen kulutus on vakio ja vaihtelua on vain siinä, missä suhteessa niitä kulutetaan. Täydellisen komplementin tapauksessa hyödykkeitä halutaan kuluttaa aina yhdessä. Voi ja leipä voidaan ajatella komplementeiksi ja niitä halutaan kuluttaa aina samassa suhteessa. Laskeva rajahyöty vastaa konveksia indifferenssikäyrää. Se kuvaa graafisesti niitä yhdistelmiä, joissa kuluttaja pitää kahta hyödykettä samanarvoisina.
Siinä missä rajahyöty määrittää kuluttajien käyttäytymistä, rajakustannus määrittää tuotannon laajentumista tyydyttämään kuluttajien tarpeita.
Werner Bergengruen
Werner Bergengruen (1892 Riika, Latvia – 1964 Baden-Baden, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä, syntyjään baltiansaksalainen. Hän käänsi venäläistä kirjallisuutta saksaksi.
Bergengruen joutui Latviasta sisäiseen maanpakoon kansallissosialismin aikana. Romaaneissaan hän käsittelee äärimmäisiä tilanteita. Hän oli Gruppe 47:n jäsen.
Emanuel I (Portugali)
Emanuel I Onnekas (31. toukokuuta 1469, Alcochete – 13. joulukuuta 1521, Lissabon) oli Portugalin neljästoista kuningas.
Emanuel I oli Portugalin prinssi Ferdinandin ja Aveiron Beatrizin poika. Hänen äitinsä isoisä oli Portugalin Juhana I. Hänen isänsä oli Edvard I:n poika. Emanuel nousi valtaistuimelle vuonna 1495. Hänen kuoltuaan vuonna 1521 kuninkaaksi tuli hänen poikansa Juhana III.
Emanuelin valtakautta leimasivat kiistat eriuskoisten kanssa: hän karkotti maurit Portugalista ja kaikki juutalaiset, jotka eivät suostuneet ottamaan kristillistä kastetta.
Emanuelin valtakaudella Portugali oli merkittävässä valta-asemassa ja Euroopan rikkain valtio. Löytöretkiä tuettiin voimakkaasti, ja vuonna 1498 Vasco da Gama löysi meritien Intiaan. Vuonna 1500 Pedro Álvares Cabral löysi Brasilian, mikä rikastutti Portugalia entisestään. Emanuelin valtakauden viimeisinä vuosina Portugali lähetti ensimmäiset uudisasukkaat Brasiliaan aloittamaan siellä sokerinviljelyä.
Emanuel oli kolme kertaa naimisissa. Isabella Aragonialainen ehti olla naimisissa Emanuelin veljen Alfonson kanssa vuoden, 1490–1491, kun Alfonso sai surmansa ratsastusonnettomuudessa. Isabella naitettiin vuonna 1497 Emanuelille. Isabella pani avioliiton ehdoksi, että Emanuelin piti karkottaa juutalaiset Portugalista, ja näin tapahtui. Isabellan kuoleman jälkeen Emanuelin vaimoksi tuli vuonna 1500 Isabellan nuorempi sisar Maria Aragonialainen. He saivat kymmenen lasta, joista kahdeksan eli aikuisikään asti. Näiden joukossa olivat tuleva kuningas Juhana III ja Isabella, josta tuli keisari Kaarle V:n puoliso. Kolmas vaimo Eleonoora Itävaltalainen oli edeltäjiensä veljentytär. Heidät vihittiin vuonna 1518, ja Emanuel kuoli vuoden 1521 lopulla. Tässä liitossa syntyi kaksi lasta, joista tytär Maria jäi eloon.
With Teeth
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Trent Reznor.
Euroopan julkaisu sisälsi bonusraidan "Home" ("The Hand that Feeds" singlen b-puoli) 14. raitana, mutta kappale on mukana vinyylijulkaisussa, "Sunspots"-kappaleen jälkeen. Ison-Britannian versio sisältää lisäksi toisen bonuskappaleen, "Right Where It Belongs V2". Japanilainen versio sisältää Ison-Britannian bonusraidan ja "The Hand That Feeds (Ruff Mix)" Photekilta.
Dave Lombardo
David "Dave" Lombardo (s. 16. helmikuuta 1965 Havanna, Kuuba) on yhdysvaltalainen rumpali, joka soittaa Testament-yhtyeessä. Hän syntyi Kuubassa, mutta muutti kaksivuotiaana perheensä mukana Kaliforniaan. Lombardo toimi Slayer-yhtyeen rumpalina vuoteen 2013 asti.
Lombardo oli perustamassa Slayer-yhtyettä 1980-luvulla Hän lähti yhtyeestä kesken kiertueen vuonna 1986, mutta palasi seuraavana vuonna takaisin. Lombardo ehti harkita hakevansa rumpalin roolia Megadethiin Gar Samuelsonin tilalle ennen paluutaan Slayeriin. Lombardo jätti yhtyeen kuitenkin uudestaan vuonna 1992 livealbumi Decade of Aggressionin nauhoitusten jälkeen.
Unico Wilhelm van Wassenaer
thumb|upright|[[Georg Desmarées: Unico Wilhelm van Wassenaer, 1745.]] Unico Wilhelm van Wassenaer (30. lokakuuta 1692 Twickel – 9. marraskuuta 1766 ) oli hollantilainen diplomaatti ja säveltäjä, tosin säveltäjäksi hän paljastui vasta 1979.
Dave Lombardo
Ollessaan poissa Slayeristä Lombardo soitti muun muassa Testamentissa, Grip Inc.issa, Fantômasissa ja esiintyi myös muutamalla suomalaisen Apocalyptica-yhtyeen albumilla.
Vuonna 2001 Lombardo teki jälleen paluun Slayerin riveihin. Christ Illusion, joka julkaistiin 8. elokuuta 2006, on Lombardon ensimmäinen Slayer-studioalbumi sitten vuoden 1990 Seasons In The Abyssin.
Dave Lombardo on naimisissa ja kahden pojan isä. Hän asuu vaimonsa Theresan ja perheensä kanssa Victorvillessä, Kaliforniassa.
Unico Wilhelm van Wassenaer
Wassenaerin tunnetuista sävellyksistä on merkittävin kuusi concerto grossoa käsittävä Concerti armonici, jonka tekijäksi on aiemmin merkitty Giovanni Battista Pergolesi. Wassenaer ei merkinnyt sitä omiin nimiinsä, vaan tekijäksi ilmoitettiin Illustrissimo Signore ('hyvin jalosukuinen herra'). Hänen esikuvansa oli viulutekniikkaa ja concerto grossoa kehittänyt Pietro Antonio Locatelli.
Dave Lombardo
Lombardo julkaisi uransa ensimmäisen sooloalbumin ”Rites of Percussion” 5. toukokuuta 2023 Ipecac Recordingsin kautta.
Instrumentit
Slayerin ensimmäisellä albumilla Show No Mercyllä 18-vuotias Dave Lombardo käytti Taman aloittelijoille suunnattua perusrumpusettiä, Tama Swingstaria. Lombardo toimi Taman sponsoroimana artistina, jonka "Artstar Custom" -rumpusetti valmistettiin vain häntä varten. Nykyään Lombardo käyttää Tama Starclassic Bubinga rumpusettiä.
Rummut:
Symbaalit (Paiste):
Varusteet:
Kapulat:
Leif Hoste
Leif Hoste (s. 17. heinäkuuta 1977 Kortrijk) on belgialainen maantiepyöräilijä, kevään klassikoiden erikoismies. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2012.
Hoste sijoittui kolme kertaa toiseksi Flanderin ympäriajossa. Vuonna 2004 hän hävisi loppukirissä Steffen Wesemannille, vuonna 2006 Tom Boonenille ja 2007 Alessandro Ballanille. Vuoden 2006 Pariisi-Roubaix'ssa hän sijoittui alun perin toiseksi, mutta hylättiin Peter Van Petegemin ja Vladimir Gusevin tavoin, koska kolmikko oli ylittänyt tasoristeyksen, jonka puomit oli lähestyvän junan vuoksi jo laskettu alas.
Hoste voitti De Pannen kolmen päivän ajon vuonna 2006. Belgian aika-ajomestaruuden hän voitti kolme kertaa.
Hoste sai biologisen dopingpassin perusteella kahden vuoden kilpailukiellon. Kilpailukielto päättyy 29.12.2015 ja kaikki hänen tuloksensa aikavälillä 1.7.2008–31.12.2010 hylättiin.
Unkarinvinttikoira
Unkarinvinttikoira on unkarilainen koirarotu, joka kuuluu roturyhmään 10. Se on Suomessa hyvin harvinainen. Suosituin se on Keski-Euroopassa, erityisesti Saksassa.
Ulkonäkö
Unkarinvinttikoira on alkukantainen rotu, lihaksikas, jäntevä ja raskastekoisempi kuin esimerkiksi greyhound. Kaikki vinttikoirilla tunnetut värit ovat sallittuja paitsi sininen, sini-valkoinen, ruskea, sudenharmaa sekä musta parkinruskein merkein ja kolmivärisyys. Turkki on lyhyt ja tiivis, talvella voi kehittyä melko runsaasti aluskarvaa. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 65–70 cm ja nartuilla 62–67, mutta tärkeämpää on kuitenkin kokonaisvaikutelma.
Luonne ja käyttäytyminen
Koira on hyvin voimakastahtoinen ja omanarvontuntoinen, ja sillä on vahva vartioimisvietti. Omalle laumalleen se on lempeä, hyväntahtoinen ja lojaali. Tottelevaisuutta voi opettaa vain tiettyyn rajaan, sillä vinttikoiran luonne ei oikein tahdo taipua. Se on toisaalta myös herkkä, sillä uudet oudot tilanteet stressaavat sitä. Vapaasti juokseminen on sille hyvin tärkeää, kuten vinttikoirille yleensäkin. Sen palautuminen on hämmästyttävän nopeaa. Rodun metsästysvietti on voimakas.
Serbian kansalliskokous
Kansalliskokous (serb. Народна скупштина, Narodna skupština) on Serbian korkeinta lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Se on yksikamarinen ja 250-paikkainen. Edustajat valitaan neljän vuoden välein suhteellisella vaalitavalla.
Kansalliskokouksella on perustuslain mukaan valta esimerkiksi päättää perustuslaista, valtion rajoista, sodasta ja rauhasta sekä valita hallitus ja erottaa se. Kansalliskokous on päätäntävaltainen, kun läsnä on enemmistö edustajista. Perustuslakien muuttamiseen vaaditaan lisäksi kahden kolmasosan enemmistö kaikista edustajista.
Vaalit
Perustuslain mukaan vaalit pidetään joka neljäs vuosi. Mikäli kansalliskokous erottaa hallituksen (tai hallitus eroaa itse) eikä uutta hallitusta saada kokoon, voidaan järjestää ennenaikaiset vaalit. Presidentti julistaa normaalisti vaalit 90 päivää ennen kansalliskokouksen nelivuotisen mandaatin päättymistä, ja vaalit on pidettävä tästä 60 päivän kuluessa. Äänestystapana ovat suljetut listat ja paikat jaetaan suhteellisesti d'Hondtin menetelmän avulla. Käytössä on 3 prosentin äänikynnys, joka ei koske etnisten vähemmistöjen puolueita.
Hope (etunimi)
Hope on englanninkielinen etunimi. Sen merkitys on ’toivo’. Toisin kuin suomalainen nimi Toivo, Hope on tyypillisesti naisennimi.
Bahia
Bahia on yksi Brasilian 26 osavaltiosta, ja se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla maan koillisosassa. Osavaltio on maan neljänneksi väkirikkain (São Paulon, Minas Geraisin ja Rio de Janeiron osavaltioiden jälkeen) ja kooltaan viides. Kyseessä on myös tärkeä historian ja kulttuurin keskus. Bahian pääkaupunki on Salvador (virallinen nimi São Salvador da Bahia de Todos os Santos) ja se sijaitsee Atlantin valtameren ja Todos Santosin lahden kohtaamispaikassa. Kaupungin perustivat portugalilaiset vuonna 1549. Osavaltio on Brasilian tärkein kaakaon tuottaja.
Salvadorin lisäksi muita kaupunkeja osavaltiossa ovat muun muassa Ilhéus, Itaparica ja Lençóis. Bahian osavaltiossa on arviolta 15 276 566 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 564 831 neliökilometriä.
Aluejako
Bahia on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen:
Osavaltion alempi hallintoyksikkö on ala-alue, joita Bahiassa on 32. Ala-alueet jakautuvat kuntiin, joita on yhteensä 415.
Kankilampi (Alavus)
Kankilampi on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Katteluksen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 146 metriä mpy.
Lockheed JetStar
Lockheed JetStar (yrityksen nimityksinä L-329 ja L-1329; määriteltynä C-140:ksi Yhdysvaltain armeijan palveluksessa) on liikelentokone, jota valmistettiin 1960-luvun alusta 1970-luvulle.
Teno
Teno voi viitata seuraaviin:
Sihvola
Sihvola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Thomas Harley
Thomas Harley (s. 19. elokuuta 2001 Syracuse, New York, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän edustaa AHL-seura Texas Starsia, joka on NHL-seura Dallas Starsin farmijoukkue. Dallas varasi Harleyn vuoden 2019 varaustilaisuudessa 18. pelaajana.
Juan Talavera y Heredia
thumb|Juan Talavera y Heredian suunnittelema Edificio de Telefónica Sevillassa Juan Talavera y Heredia (29. joulukuuta 1880 Sevilla – 13. joulukuuta 1960 Sevilla) oli espanjalainen arkkitehti, joka suunnitteli 1900-luvun alkupuolella runsaasti rakennuksia kotikaupungissaan Sevillassa. Hänen isänsä Juan Talavera de la Vega oli myös arkkitehti.
Miksauslaite
pienoiskuva|16-kanavainen liukupotentiometreillä säädettävä miksauspöytä pienoiskuva|Pieni [[Behringerin mikseri]] pienoiskuva|Moderni digitaalinen miksauspöytä Miksauslaite eli mikseri, miksauspöytä tai äänipöytä on laite, johon tuodaan sisään useita yksittäisiä äänisignaaleja, ja josta lähetetään näistä signaaleista yhdistämällä saatuja summasignaaleja eteenpäin äänentoistolaitteistolle, tallennuslaitteille tai vaikkapa toiselle miksauspöydälle.
Miksereiden ominaisuuksia
Yleisimpiä miksauslaitteista löytyviä ominaisuuksia ovat:
Ryhmässä miksauslaitteessa erotetaan kytkimillä haluttu määrä kanavia joilla voi olla kokoonpanon useita mikrofoneja käyttävä osa, esimerkiksi rummut. Ryhmäksi kytkettynä kanavilla on yhteinen signaalin voimakkuuden säätö laitteella helpottaen ryhmän voimakkuuden nostoa tai laskua. Ryhmän säätöjen tasapaino suhteessa muuhun miksaukseen on tällöin tehty jo etukäteen muiden kanavien kanssa, mutta tarvittaessa säätöjä voi muuttaa.
Nykyään markkinoilla on myös digitaalisia miksauslaitteita, jotka ovat pienempiä, kevyempiä ja tarjoavat enemmän ominaisuuksia kuin vastaavat analogiset laitteet. Monissa digitaalimiksereissä on sisäänrakennettuna tehosteita (kuten kaikuja) ja muita signaalin muokkaustoimintoja (esimerkiksi äänenvoimakkuuden vaihtelua rajoittavia tai korostavia laitteita), joita varten analogimikserin kanssa käytetään erillisiä, mikseriin kaapeleilla kytkettäviä laitteita.
DJ-mikserit
On myös olemassa erillisiä DJ-miksereitä, jotka on suunniteltu juuri DJ-käyttöön. Yleensä niihin kytketään CD-soitin, levysoitin, mp3-soitin tai tietokone. DJ-mikserien erityispiirteitä ovat cue, jolla voidaan kuunnella kanavaan tulevaa ääntä pelkästään kuulokkeista, ja  crossfader, jolla voidaan miksata kahta tai useampaa kanavaa ristiin yhdellä liu'ulla. Liu'un toisessa päässä toisen kanavan kuuluvuus on täysillä ja toisen kanavan voimakkuus on nollassa. Liu'un ollessa keskellä molempien kanavien tulisi kuulua samalla voimakkuudella, riippuen sisääntulon voimakkuudesta. Monissa DJ-miksereissä on myös 6,3 mm plugi-liittimellä varustettu sisäänmeno mikrofonille.
DJ-mikserin ominaisuuksia
thumb|Numark DM2002X Pro Master DJ-mikseri.
Örebron kunta
thumb|270px|Örebron ja [[Kumlan kunta|Kumlan kuntien alueella sijainneet pitäjät. Nykyiset kuntarajat muodostuivat vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistuksissa.]]
thumb|right|250px|Rynningevikenin luonnonsuojelualue on aivan Örebron kaupungin lähistöllä [[Hjälmaren-järven länsipäässä.]]
Örebron kunta on Örebron läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Närkeen ja Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Örebro.
Vuonna 2007 kunnassa oli 388,03 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 28,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Örebron kaupunkiin liitettiin alueita muista kunnista vuosina 1875, 1896, 1903 ja 1906. Lopulta vuonna 1937 kaupunkiin liitettiin loppuosa muutoin siihen jo liitetystä Längbron maalaiskunnasta. Vuonna 1943 kaupunkiin liitettiin Ånstan ja Almbyn maalaiskunnat. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa nykyisen Örebron kunnan alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Lisäksi Ekerin maalaiskunta liitettiin Örebron kaupunkiin.
Vuonna 1967 Mosjön maalaiskunta liitettiin kaupunkiin. Samana vuonna Lekebergin maalaiskuntaan liitettiin vielä Kvistbron seurakunta jaetusta Svartån maalaiskunnasta ja Tangeråsan seurakunta, joka oli kuulunut ensin Vibyn maalaiskuntaan ja sitten hetken aikaa Hallsbergin kauppalaan. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin Örebron kunta yhdistämällä Örebron kaupunki sekä Askerin, Axbergin, Lekebergin, Stora Mellösan ja Tysslingen maalaiskunnat sekä Gällerstan seurakunta jaetusta Ekeby och Gällerstan maalaiskunnasta. Vuonna 1974 kuntaan liitettiin vielä Glanshammarin kunta lukuun ottamatta Götlundan seurakuntaa, joka liitettiin Arbogan kuntaan Västmanlandin läänissä.
Vuonna 1995 Örebron kunnan länsiosasta erotettiin jälleen itsenäiseksi Lekebergin kunta.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Örebron kaupungin vaakuna. Myös Stora Mellösan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 690 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Seuraaviin vuoden 1984 lopun mukaisiin tietoihin sisältyy myös nykyään itsenäinen Lekebergin kunta. Kyseisten tietojen mukaan 5,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 2 083 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 186 101 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 32 000 kruunua.
Eva Anttila
Eva Anttila (30. maaliskuuta 1894 Tampere – 1. elokuuta 1993 Espoo) oli suomalainen taidemaalari ja tekstiilitaiteilija, yksi suomalaisen taideteollisuuden uranuurtajista. Hän opiskeli Ateneumissa taidemaalariksi mutta keskittyi pian kuvakudoksiin ja kehitti niitä selvemmin maalaukselliseen suuntaan. Vuoden 1929 maailmannäyttelyssä Barcelonassa hän sai yhdessä Maija Kansasen kanssa Grand prix -palkinnon tekstiileistään. Hänet palkittiin vuonna 1961 Pro Finlandia -mitalilla ja nimettiin vuonna 1983 Vuoden tekstiilitaiteilijaksi.
Örebron kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Eva Anttila
Eva Anttilan isä oli suomentaja Werner Anttila ja äiti kirjailija Selma Anttila. Myös hänen veljensä Leo Anttila oli kirjailija. Anttilan ensimmäinen puoliso oli vuodet 1917–1918 taidemaalari Alexander Paischeff. Heidän tyttärensä Eila Pajastie (1918–1994) toimi taidekriitikkona. Anttilan toinen aviomies oli vuodet 1921–1923 muotoilija Arttu Brummer. Eva Anttilan nuorempi lapsi dipl.ins. Paavo Anttila (s. 1929) on kielenkääntäjä.
Örebron kunta
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 15 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 88,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 15 827 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Lannan taajamassa on 537 asukasta, ja se kuuluu pääosin Lekebergin kuntaan.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Adolfsberg, Brickebacken, Lillån, Marieberg/Närkes Marieberg ja Mosås ovat sittemmin kasvaneet yhteen Örebron taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Örebron kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Örebron kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Lekebergin kunta sisältyy Örebron tuloksiin vuosina 1973–1991.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Örebron kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Lähteessä Lekebergin kunta on vielä osa Örebron kuntaa, mutta siihen kuuluvat seurakunnat on jätetty tässä pois. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Tver
Historiaa
thumb|left|180px|Puiden uittoa [[Volgalla, vuoden 1910 näkymä Tveristä]]
Ensimmäinen kirjallinen maininta Tveristä on vuodelta 1164. Alkuaan Tver kuului Novgorodille ja vuodesta 1209 alkaen Vladimir–Suzdalin ruhtinaskunnalle. Tver oli Tverin ruhtinaskunnan pääkaupunkina vuodesta 1246 lähtien. 1300–1400-luvuilla kaupunki oli tärkeä talouden ja kulttuurin keskus. Vuonna 1485 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuonna 1569 Iivana IV:n sotajoukot ja vuonna 1609 puolalaiset hävittivät Tveriä ja sen lähialueita.
1700- ja 1800-luvuilla Tveristä tuli merkittävä liikenteen ja kaupan keskus. Vuodesta 1775 se oli Tverin kuvernementin pääkaupunki. 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupunkiin perustettiin tekstiiliteollisuutta ja mm. junanvaunuja valmistava tehdas.
Vuosien 1931 ja 1990 välisenä aikana Tver tunnettiin nimellä Kalinin. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset joukot miehittivät ja hävittivät kaupunkia.
Tveristä on kotoisin muun muassa 1400-luvulla elänyt kauppias ja tutkimusmatkailija Afanasi Nikitin.
Liikenteestä ja talouselämästä
thumb|left|180px|[[Tverin rautatieasema on erittäin vilkas kauttakulkuliikenteen asema Pietari-Moskova rautatiellä.]] Tverin rautatieasema valmistui 1850, rautatieliikenne Pietarin ja Moskovan välillä alkoi 1851. Sijainti kahden suurkaupungin välissä ja rooli alueensa (lääninsä) pääkaupunkina takaa nykyisin kattavat rautatieyhteydet eri puolille Venäjää ja ulkomaillekin (esimerkiksi Helsinkiin ja Tallinnaan).
Keskeinen Pietarin ja Moskovan yhdistävä M10-valtatie kulkee Tverin kautta, tosin sisältäen ohikulkumahdollisuuden kaupungin eteläpuolitse.
Kaupungin länsilaidalla, 10 kilometriä keskustasta länteen, sijaitsee sotilasrahtikoneiden kotikenttänä toimiva Tver-Migalovon lentotukikohta.
thumb|left|180px|Jokilaiva Tveriä halkovalla [[Volgalla]] Tverissä sijaitsee suomalaisen yrityksen Pauligin kahvipaahtimo.
İyi Parti
İyi Parti (suom. Hyvä puolue) on turkkilainen nationalistinen, kemalistinen ja sekularistinen puolue, jonka tavoitteena on voittaa sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus muodostamalla hyvinvointivaltio. Nykyisen johtajan Meral Akşenerin 25. lokakuuta 2017 perustaman puolueen on noudatettava Turkin perustajan Mustafa Kemal Atatürkin periaatteita ja ihanteita. Puolueen lippu on viittaus Kayı Tribe -tunnukseen.
Toivo Antila
Toivo Mikael Antila (29. elokuuta 1910 Laihia – 21. tammikuuta 1970 Kurikka) oli suomalainen maalaisliiton kansanedustaja 1951–1970 ja Sukselaisen hallituksen II maatalousministeri 1959–1961.
Antila elätti itsensä maanviljelijänä Kurikassa 1945–1970. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Emanuel Antila ja Hilma Elisabet Kuja-Lipasti. Vuonna 1939 Antila avioitui Helvi Eliina Latva-Kokon kanssa.
Presidentin valitsijamies Antila oli vuosina 1950, 1956, 1962 ja 1968. Antila toimi myös Kurikan kunnan- ja kauppalanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnanhallituksen jäsenenä. Hän oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen 1964–1967.
Falko Götz
Falko Götz (s. 26. maaliskuuta 1962) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Götz aloitti peliuransa itäberliiniläisessä FC Vorwärtsissä, josta siirtyi BFC Dynamoon pelaten siellä vuoteen 1983 saakka. Hän jatkoi uraansa Bayer 04 Leverkusenissa, jonka riveissä juhli UEFA Cupin voittoa 1988. Hän siirtyi samaisen kauden päätteeksi 1. FC Kölniin, jonka paidassa oli lähellä Saksan mestaruutta kahteen otteeseen, mutta joukkue jäi toiseksi sekä kausilla 1988–89 että 1989–90.
Götz jätti Saksan kentät 1992 ja jatkoi uraansa Turkissa Galatasarayn riveissä. Götzin edustama Galatasaray juhli Turkin mestaruutta kahdesti peräkkäin ennen Götzin paluuta Saksaan. Hän pelasi 1. FC Saarbrückenin riveissä kauden 1994–95 ja siirtyi sitten Hertha BSC Berliniin. Götz lopetti peliuransa 1997 kun Hertha nousi 1. Bundesliigaan.
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana
Götz jäi peliuransa jälkeen Hertha BSC Berlinin organisaatioon valmentaen vuosina 1997–2000 seuran amatööri- ja nuorisojoukkueita. Kaudella 2001–02 Götz toimi ykkösjoukkueen päävalmentajana helmikuusta kesäkuuhun Jürgen Röberin lähdön myötä. Maaliskuussa 2003 hänestä tuli TSV 1860 Münchenin päävalmentaja. Hän toimi tehtävässä vuoden verran. Heinäkuussa 2004 Götz palasi Hertha BSC Berlinin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sijoittui parhaimmillaan 1. Bundesliigassa neljänneksi kausina 2001–02 ja 2004–05.
Huhtikuussa 2007 Hertha antoi potkut Götzille ja hänen apuvalmentajansa Karsten Heine nostettiin seuran päävalmentajaksi kauden loppuun. Sittemmin Götzia on povattu turkkilaisseura Galatasarayn päävalmentajaksi.
Joulukuussa 2008 saksalainen Kicker kertoi verkkosivuillaan, että Götz palaa takaisin valmennustehtäviin aloittaen tammikuussa Regionalligassa pelaavan Holstein Kielin päävalmentajana. Pesti Kielissä ei kuitenkaan ollut pitkäaikainen ja menestyksekäs, sillä Götz sai potkut tehtävistään syyskuussa 2009.
Kesäkuussa 2011 Götz palasi valmennustehtäviin Vietnamin maajoukkueen uutena päävalmentajana. Götzin vastuulle tulivat A- ja U23-maajoukkueiden valmennus. Tulokset U23-joukkueen kanssa eivät tyydyttäneet maan jalkapalloliiton johtoa ja Götz sai potkut jo joulukuun lopulla 2011.
Huhtikuun lopussa 2013 Götz allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigassa pelaavan Erzgebirge Auen kanssa. Götzin johdolla Aue sijoittui kaudella 2013/14 sarjassa sijalle 14. Toinen kausi alkoi heikosti ja neljän tappion myötä putoamisviivan alapuolelle pudonnut Aue erotti Götzin syyskuun alussa 2014.
Heinäkuussa 2015 Götz palasi valmennustehtäviin Regionalligaseura 1. FC Saarbrückenin päävalmentajaksi. Götzin johdolla Saarbrücken pelasi kohtuullisesti Regionalligan keskikastissa, mutta silti seurajohto erotti hänet maaliskuussa 2016.
Huhtikuussa 2016 Götzistä tuli 2. Bundesliigassa pelaavan FSV Frankfurtin päävalmentaja. Götzin tavoitteena oli pelastaa FSV putoamiselta, mutta viimeisen kierroksen voitokkaasta ottelusta huolimatta seuran kohtalona oli pudota 3. Ligaan. Kauden jälkeen Götz jätti tehtävänsä ja hänet korvasi Roland Vrabec.
Cucurbitales
Cucurbitales on aitokaksisirkkaisten rosidien ryhmään kuuluva kasvilahko, jonka tunnetuimpia edustajia ovat kurkkukasvit ja begoniakasvit. Lahko kuuluu rosidien ns. typensitojaryhmään, jonka edustajilla on usein juurinystyröissään bakteereja, jotka kykenevät sitomaan ilmakehän vapaata typpeä.
Lahkon kehittyneitä yhteisominaisuuksia edellä mainittujen lisäksi ovat jälleen emosolujen esiintyminen kerroksittain, leveät ja monen solurivin muodostamat varren ydinsäteet, kutikulan vahakiteiden puuttuminen, kierteisasentoiset, kourasuoniset ja korvakkeettomat lehdet, verho- tai terälehtien kohollaan olevat ilmaraot, kehänalainen sikiäin, molempien integumenttien eli siemenaiheen kalvojen muodostama mikropyle (siitereikä) ja erilliset emin vartalot.
Heimot
Lahkossa on kahdeksan heimoa. Ainoastaan kurkkukasveja esiintyy Suomen luonnossa, yleensä satunnaisesti ja mustakoiranköynnöstä (Bryonia alba) myös vakiintuneena.
Pahkalampi (Virrat)
Pahkalampi on Pirkanmaalla Virroilla Heinäperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Alcântaran avaruuskeskus
pienoiskuva|Alcantaran sijainti Brasiliassa. Alcântaran avaruuskeskus on Brasilian luotainrakettien laukaisukeskus, joka sijaitsee nimensä mukaisesti Alcântarassa, Brasilian koillisrannikolla.
Brasilia pyrkii luomaan Alcantarasta kaupallisen laukaisukeskuksen. Sen sijainti lähellä päiväntasaajaa on edullinen ja mahdollistaa jopa 30–40 prosenttia painavampien satelliittien laukaisun kiertoradalle. Alcântaraan voidaan tuoda raketteja ja muuta tavaraa sekä ilma- että vesiteitse. Sen sääolosuhteet ovat hyvät verrattuna moniin muihin laukaisukeskuksiin.
Historia
Venäjän avaruusjärjestö ja Brasilia ovat solmineet yhteistyösopimuksen avaruustoiminnassa. Brasilian rakettitekniikkaa on alettu suunnata nesteajoaineita käyttäväksi, kun se aiemmin perustui kiinteisiin ajoaineisiin. Vuonna 2014 suunniteltiin ensimmäisen nesteajoaineraketin testausta Alcantarassa. Brasilian rakettikehitys perustuu pääosin venäläiseen teknologiaan. Venäjä auttaa Brasiliaa myös laukaisukeskuksen kehittämisessä.
Elokuussa 2003 brasilialainen kehitteillä oleva VLS-1-kantoraketti räjähti laukaisualustalla. Noin 20 ihmistä sai surmansa.
Vuonna 2010 Brasilia laukaisi VSB-3 kantorakettinsa onnistuneesti ballistiselle lennolle avaruuteen.
Knut Pipping (sosiologi)
Knut Gunnar Pipping (17. syyskuuta 1920 Turku – 27. maaliskuuta 1997 Turku) oli suomenruotsalainen sosiologi. Hän opiskeli Åbo Akademissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1947 tutkimuksellaan Kompaniet som samhälle: Iakttagelser i ett finskt frontförband 1941–1944. Jatko-opintoja hän suoritti Göteborgissa, Harvardissa ja Lontoossa. Pipping työskenteli professorina Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1956–1959. Vuonna 1959 hänet nimitettiin Åbo Akademin sosiologian ja tilastotieteen professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1982 saakka. Hän vieraili Dar es Salaamin yliopiston professorina 1970–1972.
Yksityiselämä
Knut Pipping syntyi 17. syyskuuta vuonna 1920. Knutin äiti sairastui Knutin nuoremman veljen synnytyksen jälkeen lapsivuodepsykoosiin. Knutin äiti kuoli mielisairaalassa Knutin ollessa vasta 7-vuotias. Äitinsä kohtalon vuoksi Knut pelkäsi koko elämänsä ajan sairastuvansa itse mielenterveyden häiriöön. Knut Pipping sai liberaalin kasvatuksen akateemisessa Pipping suvussa. Knutin kouluarvosanat olivat keskinkertaisia. Purjehdus oli läpi elämän Pippingin lempiharrastus ja hän kuului koko ikänsä Mariehamns seglarförening -purjehdusseuraan. Opiskelijavuosinaan Pipping harrasti opiskelijateatteria käsikirjoittaen, ohjaten ja näytellen spekseissä. Knut Pipping oli naimisissa hollantilaisen Ida van Hulten-Pippingin kanssa, joka oli myös sosiologi. Knut Pipping kuoli Turussa 27. maaliskuuta vuonna 1997 parkinsonin taudin ja keuhkosyövän heikentämänä.
Sotilasura
Knut Pipping astui varusmiespalvelukseen Vaasan seudulla vuonna 1939. Pipping suhtautui myönteisesti asevelvollisuuteen ja maanpuolustukseen, mutta hän kritisoi voimakkaasti puolustusvoimien silloista koulutuskulttuuria. Pipping pääsi aliupseerikouluun ja haaveili pääsystä reserviupseerikouluun, jonne hän ei kuitenkaan päässyt. Marraskuussa vuonna 1939 syttynyt talvisota keskeytti Pippingin varusmiespalveluksen ja hänet määrättiin sotapalvelukseen rannikkotykistöön, jossa hän palveli talvisodan aikana muun muassa Örön linnakkeella. Pipping halusi kovasti taistelemaan eturintamaan hiljaisen rannikkötykistölinnakkeen sijasta. Talvisodan päätyttyä Pipping kotiutettiin ja hän aloitti opinnot Åbo Akademissa keväällä vuonna 1940.
Kesäkuussa vuonna 1941 syttynyt jatkosota keskeytti Pippingin opinnot. Pipping halusi edelleen taistelemaan eturintamaan, mutta hänet määrättiin aluksi palvelukseen Lahden koulutuskeskukseen. Pippingin toive rintamalle pääsystä toteutui kun hänet komennettiin jalkaväkirykmentti 12:sta Kiestingin rintamalle. Pipping lähetettiin kuitenkin jo lokakuussa vuonna 1941 reserviupseerikurssille Niinisaloon. Pipping oli kunnostautunut rintamalla ja tullut hyvin toimeen oman yksikkönstä miesten kanssa. Niinisalon Upseerikoulussa Pipping kuitenkin turhautui vanhanaikaiseen koulutuskulttuuriin. Pippingin mukaan Upseerikoulun tiukkaan sulkeisjärjestykseen ja suorastaan preussilaiseen kuriin perustuva koulutus ei tarjonnut koulutettaville rintamapalveluksessa tarvittavia taitoja. Pippingin mukaan parhaiten rintamalla menestyneet sotasankarit menestyivät huonoiten Upseerikoulussa.
Palvellessaan Karhumäen rintamalla vuonna 1943 Pipping sai ajatuksen kirjoittaa omista sotakokemuksistaan sosiologian näkökulmasta. Vuoden 1943 syksyllä Pipping päätti isänsä rohkaisemana tehdä väitöskirjan sotilassosiologiasta. Kirjoitusintonsa vuoksi Pipping hankkiutui pataljoonassaan kirjurin tehtäviin, joissa kirjoitti muun muassa sotapäiväkirjoja, viikkoraportteja ja muita havaintoja kenttäolosuhteista. Kesäkuussa 1944 jalkaväkirykmentti 12 siirrettiin Ihantalaan, jossa se osallistui Tali-Ihantalan taisteluun. Pipping kuvaili taistelua kuuden päivän helvetiksi, jossa hänen pataljoonansa miehistä 3/4 kaatui. Pipping itse haavoittui sääreen ja hänet evakuoitiin Ahveniston kenttäsairaalaan. Kenttäsairaalassa ollessaan Pipping sai kirjeellä tiedon hänen veljensä kaatumisesta. Vuoden 1944 tappioita kärsinyttä jalkaväkirykmentti 12:sta täydennettiin tuoreilla varusmiespalveluksesta valmistuneilla sekä vanhempia ikäluokkia edustavilla miehillä. Tuolloin Pipping havaitsi, että täydennysmiehet muodostivat "omia porukoitaan” ikäryhmänsä ja sotakokemustensa perusteella. Syyskuussa vuonna 1944 Pippingin komppania komennettiin Lapin sotaan, jonne pääosin Lapin miehistä koostuva yksikkö lähti mielellään. Pipping kotiutettiin marraskuussa vuonna 1944 jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Åbo Akademissa.
Akateeminen ura
Huhtikuussa vuonna 1945 Pipping pääsi jatko-opiskelemaan Göteborgin yliopiston etnografiselle osastolle. Etnografiaa ja antropologiaa opiskeltuaan Pipping halusi tehdä kenttäkokeita, joissa hän tutkisi "villejä kansoja". Kerätäkseen lisää aineistoa väitöskirjaansavarten, teki Pipping vuosina 1945–1946 useita tutkimusretkiä Lappiin. Tutkimusretkillään Pipping muun muassa tutustui vanhojen sotakavereidensa elämään ja osallistui metsäsavottoihin. Kriitikkojen mukaan tutkimusretkien aikaiset havainnot olivat pääaiheesta irrallinen osa Pippingin väitöskirjassa.
Knut Pippingin ruotsinkielinen väitöskirja ''Kompaniet som samhälle. Iakttagelser i ett finskt frontförband 1941-1944'' tarkastettiin Åbo Akademissa 30. syyskuuta vuonna 1947. Otava julkaisi väitöskirjan suomennoksen vuonna 1978 nimellä Komppania pienoisyhteiskuntana. Maanpuolustuskorkeakoulu julkaisi väitöskirjan englanninkielisen version nimellä Infantry company as a society ensimmäistä kertaa vuonna 2008 ja uudelleen juhlapainoksena vuonna 2020, kun Knut Pippingin syntymästä tuli kuluneeksi 100 vuotta.
Päästäkseen tutkimusretkille ulkomaille haki Knut Pipping useita ulkomaalaisia stipendejä. Pippingille myönnettiin Rockefeller-säätiön stipendi, jonka avulla hän pääsi opiskelemaan Harvardin yliopistoon, josta hän siirtyi pian Lontooseen ja sieltä edelleen Saksaan Dortmundiin. Dormundissa Pipping osallistui amerikkalaisiin sosiologian tutkimuksiin. Tutkimuksissa selvitettiin muun muassa syitä sille, miksi saksalaiset sotilaan antautumisen sijaan taistelivat usein kuolemaan saakka toisessa maailmansodassa. Tutkimusten mukaan sotilaisen ryhmäkiinteydellä oli suurin vaikutus tälle ilmölle. Pipping oli havainnut saman ilmiön aikaisemmin omassa väitöskirjassaan. Palattuaan Suomeen Pipping sai professuurin silloisesta Tampereen Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta ja toimi prosessorina vuosina 1956–1959. Vuonna 1959 Pipping nimitettiin Åbo Akademin sosiologian ja tilastotieteen professoriksi. Pipping toimi tässä virkaa vuoteen 1982 saakka. Pippingin pitkäaikainen haave päästä tekemään kenttätyötä Afrikkaan toteutui vuosina 1970-1972, jolloin hän toimi vierailevana professorina Dar es Salaamin yliopistossa Tansaniassa.
Pitkän akateemisen uransa aikana Knut Pipping keräsi merkittävän määrän tieteellistä lähteaineistoa. Hän keräsi muun muassa valtavan aineiston Ahvenanmaalaisen Kumlingen kunnan asukkaisen saaristolaiselämäntavasta ja sen historiasta. Valtavista lähdeainoistoista huolimatta, Pipping ei koskaan saanut valmiiksi suurinta osaa tutkimuksistaan. Pipping tutki myös innokkaasti heraldiikkaa, jonka pohjalta hän suunnitteli ja piirsi lippuja ja vaakunoita. Pipping suunnitteli vaakunan muun muassa ystävälleen presidentti Mauno Koivistolle tämän 60-vuotis syntymäpäivälahjaksi.
Epäviralliset sosiaaliset ryhmät sotilasorganisaatiossa
Knut Pipping esitti väitöskirjassaan Komppania pienoisyhteiskuntana havainnon, jonka mukaan sotilaat muodostavat sotilasorganisaatiossa epävirallisia sosiaalisia ryhmiä:
Havaintojen taustat
Pippingin mukaan yksittäisen sotilaan koko elämän kenttäolosuhteissa keskittyi hänen oman komppaniansa ympärille. Oman komppanian sisällä syntyneillä epävirallisilla sosiaalisilla ryhmillä ja normeilla oli merkittävä vaikutus sotilaiden selviytymiseen sodan äärimmäisissä olosuhteissa. Pippingin käytti väitöskirjassaan esimerkkinä konekiväärikomppaniaa. Pataljoonan hyökätessä konekiväärikomppania yleensä hajautettiin erillisiksi konekivääriryhmiksi jotka tukivat jalkaväkijoukkueita. Pataljoonan puolustaessa konekiväärikomppania vastaavasti taisteli usein koottuna yhteen. Nämä kaksi vertailukohtaa antoivat Pippingille hyvät olosuhteet havainnoida sosiaalisten ryhmien käyttäytymistä eri tilanteissa.
Pippingin havaintojen mukaan sotilaiden sosiologiset suhteet muodostuvat kenttäolosuhteissa sen pohjalta, että jokaisen olisi helpompi kestää sodan äärimmäiset olosuhteet. Pippingin mukaan taistelusta elossa selviäminen tai pienien mukavuuksien aikaansaaminen oli usein kiinni sotilasta lähimpänä olevasta sosiologisesta ryhmästä. Pippingin mukaan tämä ilmiö näkyi esimerkiksi siten, että sotilaat pitivät erityisen hyvää huolta ryhmäkohtaisista aseista ja varusteista, kuten konepistooleista, valopistooleista, kirveistä ja sahoista, sillä niiden avulla oma ryhmä saattoi selvitä hengissä taistelusta tai sai aikaan jonkin pienen mukavuuden taistelun ulkopuolella. Toisinaan sotilaiden selviytyminen saattoi myös olla kiinni muista sosiologisista ryhmistä. Tästä esimerkkinä Pipping pitää panssarintorjuntamiehiä, joilla oli erikoisvälineet ja koulutus panssarivaunujen tuhoamiseen. Tavallinen jalkaväkitaistelija ei mahtanut panssarivaunuille juuri mitään, joten hänen henkensä saattoi olla kiinni panssarintohjuntamiesten rohkeasta toiminnasta. Pippingin mukaan tämä johti väistämättä siihen, että panssarintorjuntamiehet olivat sosiologisessa hierargiassa korkealle arvostettuja.
Komppania pienoisyhteiskuntana väitöskirjan merkitys
Knut Pippingin teki väitöskirjassaan Komppania pienoisyhteiskuntana ensimmäisenä maailmassa tieteellisiä havaintoja sotilasorganisaatioissa muodostuvista epävirallisista sosiaalisista ryhmistä ja normeista. Pippingin väitöskirja herätti pian julkaisunsa jälkeen mielenkiintoa myös ulkomailla. Kylmän sodan aikana muun muassa Yhdysvalloissa tehtiin useita laajoja sotilassosiologian tutkimuksia, joissa Pipping väitöskirjan havainnot huomioitiin ja ne todettiin paikkaansapitäviksi. Suomen Puolustusvoimissa Komppania pienoisyhteiskuntana kirja on ollut, jo vuosikymmenten ajan, ammattisotilaiden ja varusmiesjohtajien lukemistossa. Knut Pippingin Komppania pienoisyhteiskuntana väitöskirjalla ollut vuosien saatossa merkittävä vaikutus suomalaisen sotilassosiologian, sotilaspedagogiikan, johtamisen ja sotataidon kehittämisessä.
Iranin vastahyökkäys 1981 alkaen
Iranin vastahyökkäys 1981 alkaen oli Irakin-Iranin sodassa Iranin toimia, joilla se alussa yritti ja myöhemmin onnistui ajamaan maahan tunkeutuneet irakilaiset monilta alueiltaan.
Ensimmäinen Iranin vastahyökkäys
Hyökkäyksessä oli mukana kolme heikkoa iranilaista panssarirykmenttiä ja jalkaväki, jonka yhteistyö panssareiden kanssa ei toiminut. Irakilaiset vetäytyivät, koska olivat odottaneet hyökkäystä, ja lopulta saartoivat iranilaiset kolmelta puolelta. Kun iranilaiset saavuttivat Hoveizehin, irakilaiset tekivät vastahyökkäyksen kolmesta suunnasta. Maa Susangerdin lähellä oli sateiden takia mutainen ja joukot saarrettiin kolmelta taholta. Mutainen maa esti huollon. Pitkän tulitaistelun jälkeen Iranin panssaroidut ajoneuvot olivat joko juuttuneet mutaan tai tarvitsivat huoltoa. Miehistö joutui hylkäämään tuhoamatta jääneet vaunut. 100 vaunua tuhottiin. 150 vaunua juuttui liejuun. Toisaalta irakilaisetkaan eivät kyenneet vastahyökkäykseen. Irakilaiset hyökkäsivät menestymättä samalla alueella parin kuukauden kuluttua, jolloin Iranin voimat olivat jo palautuneet. Näihin aikoihin Iranin islamilaisen tasavallan ilmavoimat tuhosivat uskaliaalla ilmahyökkäyksellä 46 Irakin konetta maahan.
Karun-joen taistelu
Iranilaiset pysäyttivät irakilaiset Karun-joella käyttäen ihmisaaltotaktiikkaa, joissa vihollista vastaan hyökkäsi tuhansittain heikosti aseistautuneita Basij:in, Kansanarmeijan sotilaita. Iran alkoi menestyä muun muassa siksi, että sisäinen valtaistelu rauhoittui hieman, kun presidentti ja armeijan komentaja Bani Sadr syrjäytettiin ja Pasdaran alkoivat tehdä yhteistyötä kilpailun sijaan.
Iran alkaa menestyä
Maaliskuussa 1981 iranilaiset ajoivat irakilaiset pois Susangerdistä. Iranilaiset saivat ensimmäisen suuren voittonsa ajamalla Irakin joukot suureksi osaksi irakilaisten saartaman Abadanin lähistöltä syksyllä 1981 monissa erillisissä hyökkäyksissä. Pääoperaatio "Thamin al-Aimma" alkoi 27. syyskuuta 1981. Kaksi panssareiden tukemaa Iranin jalkaväkidivisioonaa tuhosi Irakin panssaridivisioonan, joka piti hallussaan Abadaniin vievää tietä. Tällöin iranilaiset purkivat Abadanin saarron. Irakin tappio johtui pitkälti Saddamin haluttomuudesta luovuttaa senttiäkään vallattua maata. Irakin vastahyökkäys tien valtaamiseksi takaisin epäonnistui.
Operaatio Jerusalemin tie
Kaksi kuukautta myöhemmin Bostanissa 29. marraskuuta 1982 alkanut Pohjois-Khuzestanissa iranilainen "Operaatio Jerusalemin tie" vapautti kaupungin iranilaisille kovan taistelun ja runsaitten tappioiden jälkeen. Hieman yli viikon kestänyt "Jerusalemin tie" oli ensimmäinen hyökkäysoperaatio, missä iranilaiset käyttivät ihmisaaltotaktiikkaa. Bostan oli strategisesti tärkeä, sillä se oli Irakin huoltotien varrelle. Tässä taistelussa kuoli 2500 irakilaista ja 6000 iranilaista. Bostanin takaisin valtaus onnistui vasta vuoden yritysten jälkeen.
Operaatio Kiistämätön voitto
Iranilaiset aloittivat 19. maaliskuuta 1982 "Operaatio kiistämätön voitto" (Fath-ol-Mobeen) nimisen hyökkäyksen Dezful-Shushin alueella. Silloin oli iranilaisen vapaapäivän ilta, eivätkä irakilaiset uskoneet iranilaisten hyökkäävän. Hyökkäystä johti nuori iranilainen kenraali Sayed Shirazi. Iranilaisten tarkoitus oli saartaa irakilaiset Shushin lähelle pihtiliikkeellä. Tässä hyökkäyksessä oli mukana armeija, joka tarjosi raskaan kaluston ja huollon sekä Pasdaran ja Basij, joiden jalkaväki oli hyökkäyksen ydin. Hyökkäys tehtiin yöllä irakilaisten vastatoimien vaikeuttamiseksi. Irakin lentokoneet ja Iranin helikopterit osallistuivat taisteluun. Panssarit kulkivat ennen Pasdaran-jalkaväkeä. Fanaattiset iranilaiset hyökkäsivät kohti irakilaisten tulitusta aalto toisensa perään panssarien tukemina. Tyypillisessä tämän operaation hyökkäysaallossa oli uskonnollisen johtajan mullahin johtaman rykmentin 1000 miestä, ja perässä muutaman sadan metrin päässä tuli toinen aalto ja niin edelleen. Iranilaiset tunkeutuivat Irakin "voittamattomien" linjojen läpi ja halkaisivat Khuzestanin rintaman kahtia Sousangerdin lähellä, pohjoiseen ja eteläiseen osaan, saartaen kaksi irakilaista divisioonaa ja tuhoten suureksi osaksi kolme irakilaista divisioonaa. Irakilaisten tappiot olivat isompia kuin iranilaisten. Irakilaiset joutuivat Saddamin käskystä vetäytymään Deweirey-joelle uuteen puolustuslinjaan. Tätä taistelua on monesti pidetty sodan käännekohtana.
Regionalverkehr Bern-Solothurn
Historiaa
Regionalverkehr Bern-Solothurn aloitti toimintansa vuonna 1984 kahden liikenneyhtiön, Solothurn-Zollikofen-Bern-Bahnin (SZB) ja Vereinigten Bern-Worb-Bahnin (VBW) yhdistyessä. SZB oli aloittanut toimintansa vuonna 1922 reitillä Bern–Solothurn Bern–Zollikofen-Bahnin (BZB) ja Elektrische Schmalspurbahn Solothur–Bernin (ESB) yhdistyessä. VBW oli aloittanut vuonna 1927, kun Bern–Worb-Bahn (BWB) ja Worblentalbahn (WT) yhdistyivät. BWB:n edeltäjä oli Bern–Muri–Gümligen–Worb-Bahn (BMGWB), joka aloitti toimintansa 21.10.1898. Tämä päivää pidetään nykyisen RBS:n toiminnan alkamispäivänä.
Iranin vastahyökkäys 1981 alkaen
Operaatio Jerusalem
thumb|220px|Khorramshahrin takaisinvaltauksen irakilaisia sotavankeja
Regionalverkehr Bern-Solothurn
Historiaa
SZB:n bussiliikenne alkoi vuonna 1966 reitillä Zollikofen–Münchenbuchsee.