cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teatteri Kultsa
Esiintymistilat
Taiteilija parrasvaloissa.
Esityspoimintoja vuosien varrelta
Edellisiltä vuosilta:
Vaba Eesti
Vaba Eesti oli vuosina 1949–1975 Ruotsissa toiminut pakolaisvirolainen kirjankustantamo. Kustantamo julkaisi yhteensä 76 kirjaa. Kustantamon edeltäjä toimi vuosina 1946–1950 nimellä Eesti Raamat. Molempien yhtiöiden toimitusjohtajana ja aatteellisena johtajana toimi Imant Rebane.
Claire McCaskill
thumb|right|Claire McCaskill Claire McCaskill (s. 24. heinäkuuta 1953 Rolla, Missouri) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän otti 3. tammikuuta 2007 aiemmin Jim Talentin täyttämän paikan Yhdysvaltain senaatissa Missourin edustajana. McCaskill valittiin uudelleen vuonna 2012 ja hänen virkakautensa päättyi tammikuussa 2019. McCaskill ilmoitti loppuvuodesta 2016 asettuvansa ehdolle myös seuraavissa vaaleissa.
McCaskill syntyi Rollassa, Missourissa. Hän opiskeli valtio-oppia Missourin yliopistossa ja valmistui juristiksi 1978.
McCaskill sai ensimmäisen miehensä David Expositon kanssa kolme lasta. Pari erosi vuonna 1995, ja Exposito löydettiin surmattuna Kansas Citystä 12. joulukuuta 2005. McCaskill elää tällä hetkellä toisessa avioliitossaan saintlouis'laisen liikemies Joseph Shepardin kanssa.
Johan Haartman (nuorempi)
pienoiskuva|Johan Haartmanin mukaan on nimetty Helsingin [[Meilahti|Meilahdessa sijaitseva Haartmaninkatu ja sen varrella sijaitseva Haartmanin sairaala.]] Johan Haartman (19. syyskuuta 1725 Paimio – 29. joulukuuta 1787 Turku) oli Turun akatemian ensimmäinen suomalaissyntyinen lääketieteen professori. Haartman kirjoitti Suomen ensimmäisen yleistajuisen lääkärioppaan Tydelig Underrättelse Om de Mäst Gångbara Sjukdomars Kännande och Motande, Genom Lätta och Enfalliga Hus-Medel; Samt et litet Res- och Hus-Apothek etc vuonna 1759.
Haartmanin samanniminen isä toimi akatemiassa logiikan ja metafysiikan professorina. Haartman opiskeli Turun akatemian lisäksi Uppsalan yliopistossa, jossa hän väitteli vuonna 1751 kasvitieteestä Carl von Linnén johdolla. Haartmanin mukaan on nimetty kääriäisperhoslaji, Tortrix haartmanniana.
Valmistuttuaan Uppsalasta lääketieteen tohtoriksi vuonna 1754, Haartman siirtyi takaisin Turkuun piirilääkäriksi ja vuonna 1759 avatun Suomen ensimmäisen yleissairaalan Turun lääninlasaretin lääkäriksi. Vuodesta 1765 lähtien hän toimi Turun akatemiassa lääketieteen professorina.
Johan Haartmanin mukaan on nimetty muun muassa Helsingin Meilahdessa sijaitseva Haartmaninkatu ja sen varrella sijaitseva Haartmanin sairaala, Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan kliinisteoreettinen laitos eli Haartman-instituutti sekä Turun yliopistollisen keskussairaalan T-sairaalan 196-paikkainen luentosali.
HMS King Alfred (1901)
HMS King Alfred oli Britannian kuninkaallisen laivaston Drake-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1906 Kiinan laivastoaseman lippulaivana, missä tehtävässä se oli vuoteen 1913, jolloin HMS Minotaur vapautti sen. Palattuaan Britteinsaarille alus siirrettiin reserviin Portsmouthissa ja se palasi palvelukseen heinäkuussa 1914 kokeiltaessa liikekannallepanoa, jolloin se sijoitettiin 6. risteilijälaivueeseen. Alus siirrettiin Suuren laivaston 9. risteilijälaivueeseen lokakuussa 1915.
Vuonna 1917 alus suojasi Atlantin saattueita ja tammikuussa alus yhdessä sisaraluksensa HMS Leviathanin kanssa suojasi Yhdysvaltain joukkojen kuljetuksia Eurooppaan. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1920 romutettavaksi.
Attila Levin
Attila Sheriff Alexander Levin (s. 8. marraskuuta 1976 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Amatööriurallaan Levin pääsi vuoden 1996 olympialaisiin, joissa hän hävisi puolivälierissä Volodymyr Klytškolle. Hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1997, ja voitti ensimmäiset 14 otteluaan. Hän hävisi Nikolai Valueville keskeytyksellä 3 erässä.
Levin kohtasi Robert Heleniuksen EU-titteliottelussa Hartwall Areenalla Helsingissä marraskuun lopussa 2010. Levin hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä ottelun toisessa erässä.
Attila Levin tunnetaan lempinimellä The Hun (suom. "hunni"). Lempinimi viittaa hunnipäällikkö Attilaan.
Birger Ekstedt
Birger Ekstedt (19. joulukuuta 1921 Sundsvall – 5. heinäkuuta 1972 Österlövsta) oli ruotsalainen poliitikko ja vuonna 1961 vihitty evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Hän toimi maansa kristillisdemokraattien ensimmäisenä puoluejohtajana vuodesta 1964 kuolemaansa, jonka jälkeen häntä seurasi Alf Svensson.
Normaalikorkeus
Normaalikorkeus H^N (tai H^*)on hypoteettisen vastinpisteen korkeus vertausellipsoidista normaalipainovoimakentässä, kun vertausellipsoidin ja vastinpisteen potentiaaliero on sama kuin havaintopisteen geopotentiaaliluku C.
Normaalikorkeus lasketaan pisteen ja korkeusdatumin nollatason välisestä geopotentiaalierosta. Tämä geopotentiaaliero jaetaan keskimääräisellä normaalipainovoimalla : Normaalikorkeus on pisteen ja kvasigeoidin välinen etäisyys. Normaalikorkeus poikkeaa hieman samasta geopotentiaalierosta lasketusta ortometrisestä korkeudesta. Ero saattaa olla sitä suurempi mitä korkeammalla merenpinnan tasosta ollaan. Etelä-Suomessa ero on muutamia millimetrejä, Käsivarressa korkeintaan 11 cm.
Normaalikorkeus on käytössä N2000-korkeusjärjestelmässä.
Betty Peltonen
Betty Maria Peltonen (20. marraskuuta 1902 Lempäälä – 7. tammikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen Suomen Kommunistisen puolueen ja monien muiden järjestöjen toiminnassa 1920-luvun alusta lähtien mukana ollut yhteiskunta-aktiivi.
Elämä
Betty Peltosen vanhemmat olivat Karl August (Aaku) Peltonen ja Hilda Hupakka (joskus myös Lindström). Perhe muutti Lohjalle, jossa isä Karl oli työssä sahalla ja kalkkitehtaalla kunnes hänestä tuli Virkkalan työväentalon vahtimestari. Betty Peltonen kävi kansakoulun Virkkalassa ja hän hoiti kirjailija Arvid Järnefeltin työväenyhdistykselle lahjoittamaa kirjastoa sekä opiskeli venäjän kielen alkeita Järnefeltien opastuksella. Suomen sisällissodan aikana Karl Peltonen palveli tolstoilaisen vakaumuksensa perusteella aseettomana punaisten puolella. Sodan jälkeen hänet tuomittiin valtiorikosoikeudessa 12 vuoden vankeusrangaistukseen, mutta hän vapautui armahdusten yhteydessä.
Betty Peltonen toimi aluksi Lohjalla osuuskaupan myyjänä kunnes hän muutti sisällissodan jälkeen Tampereelle, jossa hän oli ensin piikana Tampereen valtiorikosoikeuden puheenjohtajan tuomari Raekallion perheessä ja siirtyi sitten Osuusliike Voiman palvelukseen myyjäksi. Tampereella Betty Peltonen alkoi osallistui 1920-luvun alussa vasemmistososialistien toimintaan ja tutustui myös maanalaisessa kommunistien työssä mukana olleisiin henkilöihin kuten Jalmari Rasiin ja Arvo ”Poika” Tuomiseen. Vuonna 1921 Betty Peltonen matkusti salaa Neuvosto-Venäjälle osallistuakseen kursseille ja Suomen Kommunistisen Puolueen 4. edustajakokoukseen. Hän oli edustajakokouksen nuorin äänioikeutettu edustaja.
Betty Peltonen muutti Helsinkiin vuonna 1923 toimien sitten SKP:n ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) palveluksessa konekirjoittajana. Hänestä tuli SSTP:n puoluetoimikunnan jäsen 1923 ja hän osallistui myös SSTP:n julkaisemien lehtien Liekki, Itä ja Länsi sekä Työläisnainen toimittamiseen. Hän oli elokuussa 1923 kuukauden verran pidätettynä SSTP:n lakkauttamisen yhteydessä ja vuonna 1925 hänet tuomittiin vuodeksi vankeuteen valtiopetoksen valmistelusta. Peltonen pidätettiin uudelleen lokakuussa 1929 ja keväällä 1930 Turun hovioikeus tuomitsi hänet kolmeksi vuodeksi vankeuteen. 1920-luvulla Peltosella oli suhde SSTP:n toiminnassa mukana olleen toimittaja Väinö Vuorion (k. 1929) kanssa.
Betty Peltonen liittyi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäseneksi, mutta hän oli myös edelleen mukana SKP:n maanalaisessa toiminnassa. Tässä yhteydessä hän tapasi myös tulevan kihlattunsa Onni Kyrölän ja hän muutti asumaan Lahteen Kyrölän luokse joulukuussa 1941. SKP:n piirissä levisi huhu, että Onni Kyrölä olisi ollut Etsivän keskuspoliisin palkkaama provokaattori ja tämä huhu leimasi joidenkin silmissä myös Betty Peltosta. Vuonna 1940 Peltonen liittyi Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuraan. Hän sai neljän kuukauden vankeustuomion oltuaan mukana Cay Sundströmin yksityiskodissa järjestetyssä puhetilaisuudessa, sillä yli 30 hengen kokouksista olisi pitänyt ilmoittaa etukäteen viranomaisille. Jatkosodan aikana Kyrölä ja Peltonen osallistuivat jonkin verran maanalaiseen sodanvastaiseen toimintaan. Vuonna 1943 he majoittivat ja ruokkivat desanttina Suomeen tullutta Matti Långia. Onni Kyrölä joutui sen vuoksi syksyllä 1943 pidätetyksi ja hän kuoli vankilassa kuulustelujen yhteydessä pahoinpitelyn uhrina lokakuussa 1943. Myös Betty Peltonen joutui Långin jutun vuoksi tutkintavankeuteen, mutta hänet vapautettiin hovioikeuden päätöksellä helmikuussa 1944.
Sodan jälkeen Betty Peltonen pääsi SKP:n jäseneksi, joskin hänen jäsenkirjaansa merkittiin puolueeseen liittymisvuodeksi 1941, minkä Peltonen koki häpeällisenä, koska hän oli ollut mukana puolueen toiminnassa jo 1920-luvun alusta alkaen. Hän oli työssä Suomi-Neuvostoliitto-Seurassa vuoteen 1952 saakka, jolloin hänet erotettiin seuran palveluksesta. Tämän jälkeen Peltonen oli eläkkeelle jäämiseensä saakka autoja maahantuoneen Konelan palveluksessa. Hän osallistui myös Itä-Euroopan maiden ystävyysseurojen ja Suomi–Kiina-seuran, Sörnäisten Demokraattisten naisten yhdistyksen, rauhanliikkeen, Vapaa-ajattelijain liiton, Voimistelu- ja Urheiluseura Jyryn, Maiju Lassila -seuran, Marraskuun liikkeen, Syöpäyhdistyksen ja Merimuseoyhdistyksen toimintaan.
Pernajan linja-autoturma
Pernajan linja-autoturma tapahtui 4. maaliskuuta 1968 Hartolan kylässä Pernajassa. Kaksi linja-autoa törmäsi mäen päällä yhteen, jolloin neljä ihmistä kuoli ja 14 loukkaantui.
Onnettomuus
Loviisasta Lapinjärvelle matkanneessa Etelä-Suomen Linjaliikenne Lotilan linja-autossa oli 40 matkustajaa, heistä suurin osa kotiin palaavia koululaisia. Loviisan yhteislyseon ja Lovisa Svenska Samlyceumin oppilaita kuljettanut linja-auto lähti Loviisasta kello 15.40.
Loviisaan matkanneen linja-auton kolme matkustajaa sinkoutuivat istuimiltaan käytävän yli päin seinää, mutta he selviytyivät kolhuilla. Auton etuosa romuttui täysin. Koululaisia kuljettaneessa linja-autossa sen sijaan syntyi täydellinen sekasorto. Loviisaan matkanneesta linja-autosta vääntynyt peltiliuska leikkasi kouluauton kyljen auki ja tunkeutui auton sisään matkustajien joukkoon. Kolme koululaista ja nuori nainen kuolivat.
Loukkaantuneet kuljetettiin ambulansseilla ja muilla autoilla Loviisaan Itä-Uudenmaan sairaalaan, jonne viisi loukkaantunutta joutuivat jäämään pidemmäksi aikaa. Sairaalalakko ei haitannut loukkaantuneiden hoitoa, sillä sairaanhoitajia saapui työpaikalleen vapaaehtoisesti heti, kun he kuulivat onnettomuudesta.
Yang Jiayu
Yang Jiayu (, s. 18. helmikuuta 1996) on kiinalainen kilpakävelyn maailmanmestari.
Yang voitti 20 kilometrin kävelyn maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ennätysajallaan 1.26.18. Hän kukisti hopeamitalisti María Guadalupe Gonzálezin yhdellä sekunnilla. Hän voitti Jakartan Aasian kisoissa 2018 kultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.15. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä. Maaliskuussa 2021 Yang käveli 20 kilometrin maailmanennätyksen 1.23.49. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi.
Yang sijoittui kävelyn maailmancupissa alle 20-vuotiaiden 10 kilometrillä toiseksi 2014. Hän voitti 20 kilometrin kävelyn Kiinan ”National Games” -kilpailuissa 2017 ja 2021.
Dynaaminen korkeus
Dynaaminen korkeus on korkeus, joka lasketaan pisteen ja korkeusdatumin nollatason välisestä geopotentiaalierosta jakamalla se pisteestä riippumattomalla painovoima-arvolla. Tavallisimmin käytetään normaalipainovoiman arvoa ellipsoidilla leveydellä 45 astetta, tai normaalipainovoiman keskimääräistä arvoa mittausalueella.
Dynaaminen korkeus kuvastaa geopotentiaalieroja (sitä, miten vesi virtaa) ja on vakio ekvipotentiaalipinnalla, toisin kuin normaalikorkeus ja ortometrinen korkeus. Dynaamisia korkeuksia on siksi käytetty vesistöalueilla väylien ja voimalaitosten suunnitteluun ja hoitoon. Suomessa dynaamiset korkeudet eivät ole olleet käytössä.
Meteorologiassa ja oseanografia
Meteorologiassa ja oseanografiassa käytetty dynaaminen korkeus ei ole sama kuin geodesian dynaaminen korkeus, vaan vastaa (yleensä likimääräisesti laskettua) geopotentiaalilukua.
Stepan Sannikov
Stepan Romanovitš Sannikov (s. 25. helmikuuta 1990 Solikamsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Ak Bars Kazanissa. Sannikov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Sannikov pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Sibir Novosibirskin kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella 2008–2009 hän debytoi seuran KHL-joukkueessa, jossa Sannikov pelasi yhden runkosarjaottelun. Kauden 2009–2010 hän pelasi suurimmaksi osaksi MHL-junioriliigan Sibirskije Snajperyssa, jonka toiseksi paras pistemies Sannikov oli Artjom Burdeljovin jälkeen tehoilla 15+19=34. Hän pelasi kauden aikana 17 KHL-ottelua ilman tehopisteitä.
Ensimmäisellä täydellä KHL-kaudellaan 2010–2011 Sannikov teki Sibirissä 49 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Hän vahvisti kauden aikana myös VHL-joukkue Zauralje Kurgania neljän ottelun verran pudotuspeleissä. KHL-kauden 2011–2012 päätteeksi Sannikov vahvisti Sibirskije Snajperyn MHL-joukkuetta kevään 2012 karsintasarjassa, jossa hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 6+7=13. Maaliskuussa 2014 Sannikov teki Sibir Novosibirskin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2015–2016 Sannikov teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+17=24. Toukokuussa 2016 hän teki Sibirin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Sannikov nousi joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura
Sannikov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti pronssia.
Paramaribo
Paramaribo on Surinamen pääkaupunki. Vuonna 1996 sen asukasluvuksi arvioitiin noin 220 000. Vuonna 2004 Paramaribon piirissä asui 243 000 henkeä eli puolet koko maan väestöstä.
Kaupunki sijaitsee Suriname-joen rannalla noin 15 kilometriä Atlantin rannalta sisämaahan.
Paramaribon vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelossa.
Historia
Britit asuttivat alueen vuonna 1630 ja 1650 kaupungista tuli uuden englantilaissiirtokunnan pääkaupunki. Alueen hallinta vaihtui brittien ja hollantilaisten välillä useasti, mutta se oli hollantilaisten hallussa vuodesta 1815 aina Surinamen itsenäistymiseen vuonna 1975. Kaupunkilaiset ovat pääasiassa intialaista, paikallista, afrikkalaista ja hollantilaista syntyperää.
Kaupungissa riehui suuret tulipalot tammikuussa 1821 ja syyskuussa 1832.
Hallinto
Paramaribo muodostaa oman piirinsä. Kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaa vastaavaan alueeseen. Alueet ovat:
M
M (m) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten 13. kirjain. M-kirjaimen nimi on suomen kielessä äm (aiemmin myös em) ja äännearvo bilabiaalinen nasaali tai joskus labiodentaalinen nasaali.
Latinalaista M-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain myy (Μ, μ), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan М|kyrillinen М (м). Suuraakkosten yhdennäköisyydestä huolimatta ne ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä.
Historiaa
Foinikialaisen mēm-kirjaimen ([m]) tarkka ulkoasu ja sakaroiden määrä vaihteli suuresti. Usein ensimmäinen pystyviiva oli kuitenkin muita pidempi ja alkoi alempaa kuten kreikan myyn myöhemmin syntyneessä pienaakkosessa (μ). Kirjain lainautui äännearvoineen sellaisenaan foinikialaisesta kirjoituksesta kreikkalaiseen, siitä etruskeille ja etruskeilta latinaan. Kirjaimen ulkoasu vaihteli jonkin verran vielä varhaisessa latinassakin.
M suomen kielessä
M-kirjaimella merkitään suomessa kuten yleisestikin latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä (soinnillista) bilabiaalista nasaalia. Uusissa lainasanoissa, joissa m:ää seuraa labiodentaalinen äänne (v tai f), esim. triumviraatti, kamfertti, amfora, se voi suomessa ääntyä labiodentaalisena allofonina labiodentaalinen nasaali.
M-kirjaimen lisäksi /m/-äännettä merkitään suomen kielessä joskus nasaaliassimilaation vuoksi myös N-kirjaimella sanansisäisessä konsonanttiyhtymissä np ja nm.
Kyssäkurjet
Kyssäkurjet, aikaisemmalta nimeltään trumpettilinnut (Psophiidae) on kurkilintuihin kuuluva lintuheimo, johon kuuluu yksi suku ja kolme lajia. Kyssäkurkien sukuun kuuluvia lajeja ovat kyssäkurki (Psophia crepitans), perunkyssäkurki (Psophia leucoptera) ja brasiliankyssäkurki (Psophia viridis). Kyssäkurjet elävät Etelä-Amerikan sademetsissä. Ne liikkuvat parvina ja etsivät metsänpohjalta ravinnokseen hedelmiä, marjoja ja selkärangattomia. Pelästytettynä ne päästävät kovan varoitushuudon, josta tulee niiden englanninkielinen nimi trumpeter. Suomenkielinen termi trumpettikurki viittaa kuitenkin lajiin Grus americana.
Koko ja ulkonäkö
left|thumb|Perunkyssäkurki. Kyssäkurkien ruumiinpituus on 45–52 ja paino 1–1,5 kiloa. Ne ovat ison kanan kokoisia ja muistuttavat kyttyräselkäistä kurkea. Kaula ja jalat ovat melko pitkät. Pää on pieni ja pyöreä, nokka tukeva, lyhyt ja hieman käyrä. Silmät ovat suuret ja tummat. Höyhenys on pehmeä. Siivet ovat pyöreähköt, eivätkä sovellu kovin hyvin lentämiseen. Kyssäkurjet pitävät yleensä siipiään hieman koholla vartalon pinnasta, mikä tekee linnusta yhdessä sen pöyheän höyhenyksen kanssa todellista suuremman näköisen. Kaulan höyhenys on kuitenkin tiivis ja samettinen, mikä saa kaulan vastaavasti näyttämään tavallista ohuemmalta. Lyhyt pyrstö on lähes kokonaan siipisulkien peitossa. Höyhenpeite on pääosin musta, mutta kaulassa purppuranvärinen vivahdus. Lajit erottaa toisistaan siipisulkien, etenkin sisempien kyynärsulkien sekä selän värin perusteella. Kyssäkurki on muutoin musta, mutta selässä on harmaata. Perunkyssäkurjen selkäpuolen takaosa on valkoinen. Brasiliankyssäkurjen erottaa taas vihertävistä siivistä. Saman lajin naaraat ja koiraat ovat samankokoiset ja -väriset.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kyssäkurkien levinneisyys rajoittuu Etelä-Amerikan pohjoisosiin. Niitä elää pääasiassa Amazonin ja Orinocon valuma-alueelle. Heimon elinympäristöä ovat trooppiset sademetsät. Jokainen laji elää omalla alueellaan, koska suuret joet erottavat niiden elinpaikat toisistaan. Kyssäkurki elää Amazonjoen pohjoispuolella, jossa se elää Venezuelasta ja Guayanasta Ecuadorin itäosiin ja Koillis-Brasiliaan ulottuvalla alueella. Perunkyssäkurki elää Amazonin lounaispuolella Perussa ja Brasilian luoteisosissa. Brasiankyssäkurki elää joen kaakkoispuolella Pohjois-Brasiliassa. left|thumb|Kyssäkurkiparvi [[Ranskan Guayanassa sijaitsevassa sademetsässä.]] Kyssäkurjet karttavat maatalousalueita. Heimon lajit eivät ole uhanalaisia, eikä niiden olemassaolo ole toistaiseksi uhattuna. Alueen metsien jatkuva hävitys voi kuitenkin tehdä kyssäkurjet pitkällä tähtäimellä riippuvaisiksi suojelualueista.
Elintavat
Kyssäkurjet ovat parvissa liikkuvia paikkalintuja. Ne voivat kerääntyä jopa 200 yksilön parviin. Kyssäkurjet liikkuvat maanpinnalla ja pystyvät huonoina lentäjinä lentämään enintään muutamia satoja metrejä. Ne ovat kuitenkin nopeita juoksijoita. Vaaran uhatessa kyssäkurjet mieluummin juoksevat kuin lentävät. Joetkin ne ylittävät mieluummin uimalla kuin lentämällä.
Parvi suojautuu liikkumalla tiettyjä reittejä pitkin, joita johtaa yksi erityisen tarkkaavainen lintu. Välittömän vaaran uhatessa ne voivat paeta ylös puihin. Puut toimivat myös yöpymispaikkoina. Iltahärässä ne lepattelevat melko vaivalloisesti puihin noin 6–9 metrin korkeuteen. Parven jäsenet yöpyvät yhdessä, ja pitävät yhteytä toisiinsa äänekkäällä huudolla, joka alkaa lyhyillä ääntelyillä ja päättyy pitkään kirruntaan. Tätä ääntä matkimalla niitä voi helposti houkutella luokseen. Trumpettikurki-nimityksen ne ovat saaneet syvältä tulevasta matalasta uhkailuhuudostaan. Huuto kuitenkin muistuttaa enemmän kumeaa rummutusta kuin torven törähdystä. Varoitushuudon päästäessään lintu pitää nokkansa kiinni. Ääni aiheutuu hyvin pitkästä urkupillin tavoin äänenvahvistimena toimivasta henkitorvesta, joka on kiertyneenä rintalastan sisällä. Tämä ääntely voi kestää lähes minuutin, jonka jälkeen seuraa useiden minuuttien tauko, kunnes lintu voi jälleen päästää kumeaa ääntä. Äänen kesto määräytyy suurissa ilmapusseissa olevan ison ilmavaraston täyttymisen mukaan.
Kyssäkurjet eivät ole puolustuskyvyttömiä, vaan pystyvät tekemään vastustajaansa iskuja kynsillään ja nokallaan. Ne välttävät vihollisen puraisut hypähtämällä ilmaan. Kyssäkurkien tiedetään pystyvän karkottamaan jopa keskikokoisen koiran.
Ravinto
thumb|Kyssäkurki Kyssäkurjet ovat kaikkiruokaisia. Niiden ravintoa ovat pudonneet hedelmät, marjat, hyönteiset ja muut selkärangattomat, kuten muurahaiset, kärpäset, hämähäkit, heinäsirkat ja juoksujalkaiset. Ne pitävät erityisesti termiiteistä. Kyssäkurjilla on myös tapana seurailla tukaaneja, mölyapinoita sekä koateja ja syödä niiden puista pudottamia hedelmiä.
Lisääntyminen
Soidinaikana kyssäkurjet kerääntyvät avoimille paikoille, joilla ne esittävät samantapaisen soidintanssin kuin kurjet. Niiden soidinesitykseen kuuluu hypähtelyä, höyhenten levitystä, huutelua ja jopa kuperkeikkoja. Parittelun jälkeen pari rakentaa yhdessä pesän, joka sijaitsee puunkolossa, palmunlatvassa, oksanhaarassa tai maassa lähellä puunjuurta. Naaras munii sinne 2–5 tai joskus jopa kymmenen karheapintaista munaa, joiden väri vaihtelee valkoisesta vihreään. Haudonta-ajan kestoa ei tiedetä. Ainakin perunkyssäkurjilla molemmat sukupuolet hautovat, mutta vankeudessa vain naaraiden on havaittu hautovan. Maassa pesivien lintujen poikaset lähtevät seuraamaan emoaan pian kuoriutumisen jälkeen, ja luultavasti myös puissa kuoriutuneet tekevät näin.
Kyssäkurjet ja ihminen
Kyssäkurjet kesyyntyvät helposti. Ne tunnistavat eri ihmiset ja isäntänsä, ja tervehtivät tämän nähdessään kovalla kaakatuksella. Niiden kerrotaan myös seuraavan isäntäänsä. Paikalliset käyttävät niitä siipikarjan suojana. Tällöin kyssäkurki liikkuu kanaparven mukana ja johtaa sitä. Varoitushuutonsa ansiosta niitä käytetään myös vahtilintuina. Toisaalta näitä melko pelottomia lintuja myös metsästetään paljon niiden maukkaan lihan vuoksi.
Sulaiman I
Sulaiman I (s. 1648 – k. 29. heinäkuuta 1694, hallitsijanimeltään Safi II ja syntyjään Sam Mirza) oli Persian šaahi vuodesta 1666 vuoteen 1694 ja safavidien dynastian kahdeksas hallitsija. Sulaiman keskittyi lähinnä hovielämään ja jätti maan todellisen hallitsemisen virkamiehilleen.
Elämäkerta
thumb|vasen|Sulaimanin kruunajaset kaiverroksessa. Sulaiman eli alkujaan Sam Mirza syntyi vuoden 1648 alkupuolella. Hänen isänsä oli šaahi Abbas II ja äiti tšerkessiorja nimeltään Nekhat tai Nakeha. Safavidien hallitsijasuvun lapset oli tapana kasvattaa eristettyinä ullkomaailmasta haaremissa. Sulaimanin äidinkieli oli turkkilainen, eikä tiedetä miten hyvin hän osasi koskaan persiaa. Vastuu Sulaimanin kasvatuksesta olikin Aga Nazer-nimisellä mustalla eunukilla. Sulaimanin isä Abbas II kuoli syyskuussa 1666 ja ehdolla hänen seuraajakseen oli kaksi hänen poikaansa, Sulaiman ja hänen nuorempi veljensä Hamza Mirza. Seuraajaa valittaessa päädyttiin lopulta Sulaimaniin, joka kruunattiin hallitsijaksi hallitsijanimellä Safi II 1. lokakuuta 1666.
Stenka Razinin johtamien Donin kasakkojen hyökkäystä Mazandaraniin vuosina 1668–1669 lukuun ottamatta Sulaimanin valtakausi oli suhteellisen rauhallinen. Sulaiman ei kiinnostunut maansa hallitsemisesta, vaan jätti hallinnoliset tehtävät pitkälti virkamiehilleen nauttien itse hovielämästä. Monista edeltäjistään poiketen hän ei esimerkiksi koskaan johtanut joukkojaan sotaretkellä. Hän joi runsaasti raitistuen vain ajoittain terveydentilansa tai ohimenevän uskonnollisen hurskauden takia. Joidenkin aikalaisten mukaan hän saattoi juopuneena syyllistyä julmuuksiin ja hänen sanotaan esimerkiksi sokeuttaneen veljensä. Sulaimanin valtakaudella poliittisesti suuntautuneen ulaman vaikutusvalta kasvoi. Vaikutusvaltaiseksi hahmoksi nousi etenkin johtaviin pappeihin kuulunut Muhammad Baqir Majlis, jonka tarkemmasta vaikutuksesta on sittemmin tosin kiistelty. Hänen syykseen on usein sanottu eri vähemmistöjen vastaista vainoamispolittiikkaa, josta kärsivät esimerkiksi hindukauppiaat, juutalaiset ja zarathustralaiset.
Sulaimanin valtakauteen kuului myös loisokkaiden moskeijoiden ja palatsien rakennustyöt, jotka saivat safavidihallinnon näyttämään ulospäin todellisuutta vahvemmalta. Rakennustyöt olivat kuitenkin myös merkki siitä, että valtion varoja suunnattiin yhä enemmän uskonnollisiin löahjoituksiin ja aikanaan suvaistsevana tyunnettu Persian älyllinen maailma muuttui kapeakatseisemmaksi. Sulaiman kuoli 29. heinäkuuta 1694. Tunnetun tarinan mukaan hänellä oli kuolinvuoteellaan vaikeuksia päättää seuraajastaan. Sulaiman kutsui koolle hovi- ja virkamiehensä sanoen: "Jos haluatte helppoutta, kohottakaa valtaistuimelle Husain Mirza. Jos toiveenne on maanne kunnia, kohottakaa valtaistuimelle Abbas Mirza". Tarinan todenperäisyyttä on vaikea arvioida, mutta valtaistuimelle nousi joka tapauksessa Sultan Husain, jota eunukit pitivät helpompana ohjailla. Sulaiman haudattiin Qomin kaupunkiin monien edeltäjiensä tapaan.
Jean-François Bergeron
Amatööriura
Amatöörinä Bergeron voitti Kanadan mestaruuden viisi kertaa, ja neljä kertaa hän voitti kansainvälisiä kilpailuja voittaen muun muassa Paolo Vidozin ja Michael Sprottin. Bergeronin amatööriuran saldo oli 70 voittoa ja 15 tappiota.
Ammattiura
Bergeron tunnetaan parhaiten otteluistaan Darroll Wilsonin kanssa (Wilson on tyrmännyt Shannon Briggsin) ja kamppailustaan Steve Panellin kanssa. Vuonna 2007 Bergeron kohtasi Nikolai Valujevin, mutta hävisi 12-eräisen koitoksen pistein.
Kehän ulkopuolella
Kehän ulkopuolella Bergeron on ollut muun muassa kommentaattorina sekä Vitali Klytškon sparraajana.
Baarikärpänen
Baarikärpänen voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Trevor Smith
Trevor Smith voi viitata seuraaviin:
Reunuskirves
pienoiskuva|[[Bruchsalin kaupunginmuseossa kuvattu reunuskirves varttamisehdotuksella, ajoitettu 1100 eaa.]] Reunuskirves on sekä kuparista että pronssista kaksipuoliseen valumuottiin valamalla valmistettu ohutteräinen kirves, jota on käytetty todennäköisesti työkirveenä. Kupariset reunuskirveet on valmistettu yleensä sekä valamalla että takomalla niitä niiden eri valmistusvaiheissa. Pronssiset ainoastaan valettiin. Tällainen kuparikirves oli myös Ötzillä käytössään juuri ennen kuolemaansa. Reunuskirves on ollut pronssikaudella Suomessa harvinaisuus, sillä vielä toistaiseksi ei ole löydetty kuin yksi reunuskirves. Se on kuitenkin ollut yleinen työkirves pronssikautisessa Länsi- ja Keski-Euroopassa, Anatoliassa ja Lähi-idässä.
Määritelmä ja nimityksiä
Pronssikirves on reunuskirves, jos se on pääosin levymäiseksi muotoiltu, jos se vartetaan ja sitomalla kiristetään halkaistuun puuvarteen ja jos sen kääntymistä estetään varren reunoja seuraavilla reunuksilla.
Kirveellä on esiintymisalueellaan erikielisiä vastineita:, , , ja.
Kehitys
Oscar Montelius selvitti pronssikirveiden kehitysvaiheet Skandinavian pronssikaudella jo 1800-luvun puolella. Ensimmäinen reunuskirveeseen johtanut työkirveen muoto oli laakakirves, joka oli kuin tasapaksua kupari- tai pronssilevyä, joka oli kirveen muotoinen. Laakakirveellä oli pitkä varsi, joka työnnettiin halkaistuun puuvarteen ja sidottiin narulla siihen kiinni. Ratkaisu ei ollut kovin hyvä, sillä tätä kokeiltaessa puun varsi halkeaa helposti ja iskettäessä terä kääntyy lopulta vinoon. Vinoon kääntymistä ehkäistiin valamalla varren sivuille korokkeet. Nyt puuvarsi sai reunuksien korokkeista tukea eikä terä enää iskettäessä kääntynyt vinoon. Voidaan ajatella, että reunuskirves oli aluksi vain eräs laakakirveen kehitysmuoto, joka myöhemmin erityi omaksi kirvestyypiksi. Silloin sen reunukset saattoivat olla varsin korkeat. Ongelmaksi jäi vielä puuvarren halkeaminen. Sitä yritettiin ehkäistä valamalla varren puoliväliin olka, jolloin saatiin olkakirves. Olka otti vastaan iskun eikä päästänyt puuvartta liikkumaan eteenpäin. Kokeiltaessa tätä kirvestä on senkin huomattu halkaisevan puuvarsia. Lopullinen ratkaisu varren halkeiluun oli putkikirves.
Reunuskirveen reunukset seuraavat litteän terän varren molempien puolien kumpaakin reunaa. Reunus voi olla matala tai korkea, mikä vaikuttaa terän varttamiseen. Laakateräisen kirveen rinnalla käytettiin reunuskirveitä, ja kun laakakirveet hävisivät, käytettiin reunuskirveen rinnalla myös olkakirveitä. Kaikkialla ja koko ajan oli käytössä kivikirveitä, joiden määrä ylitti metallikirveiden määrän aina.
Leviäminen ja kirvestyypin ajoitus
Laakakirveitä, joissa oli mukana reunukset, tai siitä kehittyneitä korkeareunuksisia kirveitä, esiintyi varhain Välimeren itäosissa ja sen itäpuolella. Levantissa, Mesopotamiassa ja nykyisessä Iranissa käytettiin kuparisia reunuskirveitä 5.- tai 4. vuosituhannella eaa., mutta tätä ajanjaksoa tunnetaan huonosti ja kirveen kehityskaari jää siltä ajalta tuntemattomaksi. Kirveet olivat siellä kuparisia vielä 3200 eaa. Tutkimustilanteesta huolimatta näyttää kuitenkin siltä, että reunuskirveet olivat tulossa Anatoliaan 3800–3400 eaa., jolloin niitä esiintyi ainakin Anatolian itäosissa, ja 3. vuosituhannen jälkeen niitä esiintyi myös Länsi-Anatoliassa.
Nykyisissä Romaniassa ja Bulgariassa Tonavan alajuoksulla sekä Prutin ja Dnestrin varsilla, ja Karpaattien länsipuolella Unkarissa, Slovakiassa ja Tšekissä käytettiin kuparikirveitä piikirveiden rinnalla 4500–3800 eaa. Balkanin niemimaalla ja Mustanmeren länsirannoilla on löytynyt 3000–2500 eaa. ajoitettu kätkö, jossa oli vielä ohuita kuparisia reunuskirveen teriä. Romanian ympäristön pronssikausi alkoi Ezeron kulttuurissa 2500–2200 eaa., jolloin kaikki valmistus siirtyi käyttämään pronssia.
Alpeilla ja niiden lähiympäristössä, kuten esimerkiksi Pohjois-Italiassa ja Koillis-Ranskassa, tulivat laakakirveet ja reunuskirveet kuparisena käyttöön kivikirveiden rinnalle 3500 eaa. alkaen. Kuparinen reunuskirves oli Ötzin käytössä neoliittisella kivikaudella noin 3300 eaa. ja pronssisena se oli yleisessä käytössä varhais- ja keskipronssikaudella eli noin 2200–2000 eaa. alkaen. Vuoteen 2500 eaa. mennessä kuparinen ja matalareunuksinen reunuskirves levisi Välimeren pohjoisrannoilla Pyreneille asti ja pohjoisessa Itämeren Pommeriin asti. Ruotsin Malmöstä löydetyssä Pilen kätkössä oli 12 reunuskirvestä ja yksi laakakirves. Se on ajoitettu Skandinavian pronssikauden periodille I eli 1700–1500 eaa., jonka jälkeen tuonnin lisäksi sitä alettiin valmistaa itsekin valamalla. Reunuskirves on ollut niin sanottu peruskirves, jota on käytetty arkipäivän töissä todennäköisesti 1000 eaa. asti.
Britteinsaarilla metallikirveiden aika alkoi 2500–2200 eaa., jona aikana kuparista valmistettujen kirveiden määrä kasvoi ja tuli hiljalleen kivikirveiden rinnalle arkikäytössä. Pronssikirveet ilmaantuivat 2200 eaa. alkaen. Aluksi kirveet olivat laakakirveitä, mutta niihin alettiin valaa pienet reunukset, joten tätä tyyppiä voidaan kutsua matalareunuksiseksi laakakirveeksi. Stuart Needham on luokitellut ne luokkiin 1–4, kun täysin kehittynyt reunuskirves (luokka 5) yleistyi 1800 eaa. alkaen. Niitä valmistettiin pitkään, vaikka noin 1700–1600 eaa. niiden rinnalle valmistettiin olkakirveitä muistattavia kirveitä (luokka 5B–5D). Täysin kehittyneet olkakirveet ilmaantuivat noin 1500 eaa. alkaen.
Täpläpyyjuoksija
Täpläpyyjuoksija (Turnix ocellatus), myös T. ocellata, on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Se on Filippiinien Luzonin saaren kotoperäinen laji, ja siitä tunnetaan kaksi alalajia. Giovanni Antonio Scopoli kuvaili lajin holotyypin Manilasta vuonna 1786.
Tummapyyjuoksija
Tummapyyjuoksija, aikaisemmalta nimeltään tummaviiriäispyy (Turnix suscitator) on pyyjuoksijoiden heimoon kuuluva viiriäistä muistuttava eteläaasialainen lintu. Sen laaja esiintymisalue ulottuu Himalajan eteläpuolella Intiasta ja Sri Lankasta Japaniin, Taiwanille, Filippiineille, Kaakkois-Aasiaan ja Indokiinaan sekä Indonesiaan. Lajista tunnetaan 14 alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1789.
Alkukuoriaiset
Alkukuoriaiset (Archostemata) on kovakuoriaisten (Coleoptera) alalahko.
Euroopasta tunnetaan vain yksi alalahkoa edustava kovakuoriaislaji, lymylatukka (Crowsoniella relicta), jota on tavattu joistakin Italian luolista.
Yläheimoja
Cupedoid-haara: Schizophoroid-haara:
Jang Miran
Jang Miran (s. 9. lokakuuta 1983) on eteläkorealainen painonnostaja. Hän kilpailee yli 75 kilogramman painoluokassa.
Jang voitti olympiakultaa 2008 Pekingin olympialaisissa. Neljä vuotta aikaisemmin Ateenan olympialaisissa hän sijoittui hopealle. MM-mitaleita hänellä on yhteensä yhdeksän kappaletta. Pekingin olympialaisissa Jang teki maailmanennätykset sekä tempauksessa (140), työnnössä (186) että yhteistuloksessa (326). Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 125 kilogrammaa. Hän asuu Wŏnjussa.
WestJet
thumb|WestJetin pääkonttori WestJet (tsx: WJA) on kanadalainen halpalentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Calgaryssa, Albertassa. Yhtiön tärkeitä solmukohteita ovat Calgary, Toronto, Edmonton, Vancouver ja Winnipeg. Kaikkiaan yhtiöllä on 66 reittikohdettä Kanadassa ja muualla Pohjois-Amerikassa. WestJet on Air Canadan jälkeen Kanadan toiseksi suurin lentoyhtiö. Lentoyhtiön työntekijät eivät ole liittoutuneet toisin kuin muissa lentoyhtiöissä ympäri maailman ja suurin osa työntekijöistä omistaa osakkeita yhtiöstä. Kaikki työntekijät saavat myös osinkoja yhtiön tuoton mukaisesti. WestJetin suunnitelmissa on olla yksi maailman viidestä tuottoisimmasta lentoyhtiöistä vuoteen 2016 mennessä.
Historia
WestJetin perustivat Clive Beddoe, Mark Hill, Tim Morgan ja Donald Bell vuonna 1996. Yhtiö käytti samaa halpalentoyhtiömallia kuin Southwest Airlines ja Morris Air. Alun perin yhtiön oli tarkoitus toimia nimensä mukaisesti ainoastaan läntisessä Kanadassa. Yhtiön ensimmäinen lento suoritettiin 29. helmikuuta 1996. Lentoyhtiö lensi vuoroja Calgarystä Edmontoniin, Kelownaan, Vancouveriin ja Winnipegiin kolmella Boeing 737-200 koneella. Saman vuoden loppuun mennessä reittejä lisättiin Reginaan, Saskatooniin ja Victoriaan. 1997 uutena kohtaa oli Abbotsford ja saman vuoden aikana WestJet kuljetti miljoonannen matkustajansa. Vuonna 1999 uusina kohteina tulivat Thunder Bay, Prince George ja Grande Prairie. Yhtiö laajensi toimintaansa itäiseen Kanadaan vuonna 2000 ja uusia kohteita olivat Hamilton, Moncton ja Ottawa. Hamiltonin toimiessa yhtiön itäisenä solmukohtana. Vuonna 2005 yhtiö laajensi toimintaansa Yhdysvaltoihin ja ensimmäisiä kohteita olivat Los Angeles, San Francisco, Phoenix, Fort Lauderdale, Tampa, Orlando ja New York. Samana vuonna yhtiö asensi ensimmäiset kuvaruudut istuinten selkänojiin, joista matkustajat voivat katsella suoraa televisiolähetystä satelliitin välityksellä useilta kanavilta valintansa mukaan.
Laivasto
thumb|WestJetin Boeing 737-700 [[Los Angelesin kansainvälinen lentoasema|Los Angelesin kansainvälisellä lentoasemalla.]]thumb|WestJetin Boeing 737-800 laskeutumassa [[Vancouverin kansainvälinen lentoasema|Vancouverin kansainväliselle lentoasemalle.]]thumb|WestJetin Boeing 737 MAX 8 lähdössä [[Calgaryn kansainvälinen lentoasema|Calgaryn kansainväliseltä lentoasemalta.]] thumb|WestJetin Boeing 787-9 Dreamliner [[Schipholin kansainvälinen lentoasema|Amsterdam Schipholin kansainvälisellä lentoasemalla.]] Laivaston keski-ikä maaliskuussa 2023 on 11,2 vuotta.
Talvio
Talvio on suomalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Villi lapsi
Villi lapsi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tony Moran
Anthony ”Tony” Moran on yhdysvaltalainen miksaaja, tuottaja ja dj.
Tarpeellista tavaraa
Tarpeellista tavaraa on Stephen Kingin kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1991. Suomennos julkaistiin vuonna 1992. Kirja kertoo Castle Rockin pikkukaupunkiin saapuvasta mystisestä kauppiaasta, jolla on kyky tarjota asiakkailleen heidän hartaimmin toivomia asioita, tosin vastineeksi heidän sieluistaan. King markkinoi aikoinaan teosta ”viimeisenä Castle Rockin tarinana”, mutta kuvitteellinen pikkukaupunki on esiintynyt Kingin myöhemmässäkin tuotannossa.
Romaanin pohjalta on myös tehty Fraser C. Hestonin ohjaama vuoden 1993 elokuvasovitus, jonka pääosia näyttelevät Max Von Sydow, Ed Harris ja Bonnie Bedelia.
Juoni
Tarinassa pieneen kuvitteelliseen Castle Rockin kaupunkiin tulee uusi kauppias, joka perustaa pienen kaupan nimeltä ”Tarpeellista tavaraa”. Kauppias, Leland Gaunt on viehättävä herrasmies, jolla tuntuu olevan aina jotain, mitä asiakas ehdottomasti haluaa. Hinnat ovat yllättävän halpoja verrattuna tuotteisiin ja niiden laatuun. Esimerkiksi kaupan ensimmäinen asiakas, 11-vuotias Brian Rusk, löytää kaupasta juuri sen mitä kaikkein eniten haluaa: erittäin arvokkaan Sandy Koufax -baseballkortin vuodelta 1956. Gaunt myy tuotteita halvalla, koska haluaa kaupungin asukkaiden tekevän pieniä piloja toisilleen. Kyseiset pilat eivät kuitenkaan ole vaarattomia, sillä Gaunt tietää kaupunkilaisten synkimpiä salaisuuksia.
Liikkeessä on mystistä vetovoimaa. Siellä myydään kaikille jotakin, siis tarpeellista tavaraa. Hinta ei ole esteenä. Sheriffi Alan Pangorn tajuaa heti kaupan avauduttua, että siinä on jotakin hämärää. Hänen rakastajattarensa Polly Chalmers ei kuitenkaan välitä hänen epäilyksistään ja ostaa vanhan onnenkalun, jonka uskoo auttavan hermokipuun hänen käsissään. Tämä johtaa Alanin ja Pollyn suhteen huonontumiseen.
The Complete Works
The Complete Works on Queen-yhtyeen vuonna 1985 julkaistu vinyyliboksi, joka sisältää yhteensä neljätoista levyä. Mukana on kolmetoista studioalbumia, yksi livealbumi sekä Complete Vision -albumi, joka sisältää ennenjulkaisematonta materiaalia.
HMS Leviathan (1901)
HMS Leviathan oli Britannian kuninkaallisen laivaston Drake-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1899. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1901 ja valmistui 16. kesäkuuta 1903.
Palvelus
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Kiinan laivastoasemalle, mistä se siirrettiin 1904 Välimeren laivastoon. Alus palasi Britteinsaarille vuoden 1906 lopulla, jolloin se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Telakalta palattuaan 1907 alus liitettiin 7. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin vuotta myöhemmin reserviin palatakseen 1909 palvelukseen 4. risteilijälaivueeseen.
Alus oli 1913 Chathamin reservissä, josta se palasi heinäkuussa 1914 liikekannallepanoa testattaessa palvelukseen liittyen 6. risteilijälaivueeseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Joulukuussa alus siirrettiin 5. risteilijälaivueeseen, mistä sen vapautti HMS Defence tammikuussa 1915. Alus palasi 6. risteilijälaivueeseen. Lokakuussa 1915 alus sijoitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian aseman lippulaivaksi. Se palasi samaan tehtävään tammikuussa 1918, kunnes alus poistettiin palveluksesta 1919 sijoitettuna reserviin. Se myytiin 1920 romutettavaksi.
I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It
I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It on brittiläisen rock/popyhtye The 1975:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2016. Albumi ylsi listaykköseksi neljässä maassa, mukaan lukien kotimaassaan Britannian albumilistalla. Albumilta julkaistiin singlenä seitsemän kappaletta.
Mika Vesterinen
Mika Vesterinen, myös M!ka Vesterinen, (s. 1968) on kuopiolainen punkkari, joka toimii erityisesti ramopunk-suuntauksen parissa. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti rakentamansa Ramopunk.com -nettisivuston ansiosta. Vesterinen toimii myös tapahtumajärjestäjänä, ja kauppaa paitoja, rintanappeja yms. sekä julkaisee fanzine-lehteä. Varsinaiselta ammatiltaan Vesterinen on yrittäjä, ja hänellä on Kuopiossa nahkatakkimyymälä.
Ramopunk.com
Vesterinen perusti 2002 Ramopunk.com -nettisivuston edistämään vahvasti Ramones-vaikutteista punksuuntausta, ramopunkkia. Sivuilla on mm. aktiivisesti ko. alakulttuuria seuraava Ramopunk-uutiset, laaja keikkaraporttien arkisto, lehtiartikkeleita, haastatteluita yms.
Vesterisen yksin ylläpitämä sivusto on ollut merkittävässä roolissa vahvistamassa ja virkistämässä ramopunk-genreä 2000-luvun alkuvuosina.
Vuonna 2007 Ramopunk.com juhli viisivuotista olemassaoloaan kolmepäiväisessä Ramopunk.com 5-vuotissynttärit -tapahtumassa, jossa soitti yhteensä 12 esiintyjää, mukana koko ramopunk-genren kärkikaarti. Vesterinen järjesti vastaavanlaiset sivustonsa 7-vuotisjuhlat maaliskuussa 2009, Elämä on Punk -tapahtumasarjan osana.
Ramopunk -tapahtumia
Onni on Ramones
Vesterinen kehitti Äänekoskelaisen Sami Väisäsen kanssa Keski- ja Itä-Suomessa järjestetyn Onni on Ramones ramopunk -tapahtuman, joita järjestettiin 2005-2007 useita kertoja vuodessa.
Elämä on Punk
Vesterinen alkoi 2008 järjestää Elämä on Punk -nimisiä ramopunk-tapahtumia Kuopiossa ja Tampereella.
Kultainen pesäpallomaila 2004
Vesteriselle annettiin 2004 ensimmäinen ramopunkin Kultainen pesäpallomaila -palkinto www.ramopunk.com -internetsivuston johdosta.
Tuomariston perusteluissa todettiin mm. näin: "riippuvuutta aiheuttava, usein päivitettävä infopiste ja kokoontumispaikka hyvän musiikin ystäville" sekä "sivusto on ollut mukana aktivoimassa jo olemassa olevia bändejä ja kaivamassa jo kerran kuopattuja bändejä eloon haudan takaa saattamalla yhteen samanhenkisiä ihmisiä".
Korkeajännityssaksaa ja sarjakuvameksikoa
Vesterinen on rakentanut myös www.korkkarisaksaa.com -sivut, jotka käsittelevät Korkeajännitys-sotasarjakuvaa hyvin humoristisella otteella. Hän on rakentanut sarjakuvan saksalaisten puhekupliin lisätyistä saksan sanoista kokonaan oman kielen, "korkkarisaksan".
Egmont Kustannus on julkaissut korkkarisaksan myös sarjakuvapokkarina 2007. ''Achtung! Korkkarisaksan sanakirja'' -pokkarin teossa olivat Vesterisen lisäksi mukana Veikko Malmberg, Moog Konttinen ja Asko Alanen.
Korkkarisaksan tyyliin Vesterinen on tehnyt myös hieman pienimuotoisemman sarjakuvameksikon eli texmexicon kielen sivuston, joka löytyy Ramopunk.comista.
The Havana Bananas
Vesterinen alkoi 2009 toimittaa ja julkaista fanzine-lehteä The Havana Bananas. Lehdessä käsitellään lähinnä punk-musiikin eri alueita ajankohtaisella otteella, huumoria unohtamatta. Lehden originaalisivut valmistetaan vanhanaikaisella leikkaa ja liimaa -menetelmällä.
Havana Bananas -lehden syntymää juhlistetaan kaksipäiväisellä "Elämä on Punk - The Havana Bananas Party" -tapahtumalla Tampereella maaliskuussa 2010.
Max Baucus
thumb|right|Max Baucus Max Sieben Baucus (s. 11. joulukuuta 1941, Helena, Montana) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän edusti Montanaa Yhdysvaltain senaatissa 15. joulukuuta 1978 – 6. helmikuuta 2014. Maaliskuusta 2015 hän on ollut Yhdysvaltain Kiinan suurlähettiläs.
Baucus suoritti taloustieteen tutkinnon Stanfordin yliopistossa vuonna 1964, minkä jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä ja valmistui lakimieheksi vuonna 1967. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kolme vuotta arvopaperimarkkinoita valvovassa SEC:ssä, Washingtonissa.
Yksityiselämä
Baucus on ollut kolmesti naimisissa. Vuonna 1982 hän erosi Ann Geracimoksesta, jonka kanssa hänellä on poika. Vuosina 1983–2009 hän oli naimisissa Wanda Mingen kanssa. Kesällä 2011 Baucus avioitui aiemman avustajansa Melodee Hanesin kanssa. Ennen suhteen paljastumista Baucus oli suosittanut alkuvuonna 2009 Hanesia Montanan osavaltion valtakunnansyyttäjän (U.S. Attorney) virkaan. Hanes vetäytyi ehdokkuudesta ennen eturistiriidan paljastumista.
Ravinto
Ravitsemus tarkoittaa ravinnon sisältämien ravintoaineiden saantia ja hyväksikäyttöä.
Keskipainoisen eli 71,5 kiloa painavan 31–60-vuotiaan pohjoismaisen miehen elimistö kuluttaa liikunnan määrästä riippuen yleensä noin 2630–2960 kilokaloria vuorokaudessa. Naisilla vastaavat luvut ovat 64 kiloa ja 2100–2370 kilokaloria.
Kehitysmaiden asukkaat kuluttivat elintarvikkeita päivittäin 2650 kilokalorin edestä vuonna 2012.
Ravintoaineet
Ravinto koostuu pääasiassa perus- eli energiaravintoaineista, joita ovat hiilihydraatit, proteiinit ja rasvat. Myös alkoholijuomien sisältämä alkoholi lukeutuu energiaravintoaineisiin.
Ravinnossa tulee olla energiaravintoaineiden lisäksi elämälle tai terveydelle välttämättömiä vitamiineja ja kivennäisaineita.
Kasviperäinen ruoka sisältää yleensä myös kuituja, joista osa toimii paksusuolen bakteerien ravintona.
Energiaravintoaineet
Liian niukka energiaravintoaineiden saanti aiheuttaa lihasmassan surkastumista, toimintakyvyn heikkenemistä ja tulehdusriskin lisääntymistä.
Hiilihydraatti
Vuoden 2014 suomalaisen ravitsemussuosituksen mukaan hiilihydraateista tulisi saada 45–60 prosenttia päivittäisestä energiasta. Lisättyjen sokerien määrä tulisi olla alle kymmenen prosenttia. Ravintokuitua aikuisen tulisi saada vähintään 25–35 grammaa päivässä.
Proteiini
thumb|upright=1.25|Liha on yleinen proteiininlähde monilla eläimillä. Proteiineja saa esimerkiksi lihasta, kalasta, kananmunasta ja maitotuotteista sekä monista palkokasveista tai niistä valmistetuista teollisista kasviproteiinivalmisteista. Elimistö käyttää proteiineja lihasten rakennusaineena sekä monessa muussa tehtävässä.
Suomalaisen suosituksen mukaisessa terveellisessä ravitsemuksessa proteiineista saadaan 10–20 % energiasta.
Rasva
Rasvaa on tyydyttynyttä ja tyydyttymätöntä. Tyydyttyneitä rasvahappoja on esimerkiksi punaisessa lihassa, voissa ja kookosöljyssä. Tyydyttymättömiä rasvoja puolestaan sisältävät useimmat kasviöljyt, kuten oliivi- ja rypsiöljy sekä pähkinät ja siemenet.
Suomalaisten ravitsemussuositusten mukaan päivittäisestä energiasta noin 25–40 % tulisi saada rasvasta, jotta välttämättömien rasvahappojen saanti tulisi taattua. Tyydyttyneitä rasvahappoja eli niin sanottua kovaa rasvaa tulisi olla alle 10 % rasvasta. 10–20 % rasvoista tulisi olla kertatyydyttymättömiä ja 5–10 % monityydyttymättömiä rasvahappoja eli pehmeää rasvaa. Transrasvaa tulisi välttää.
Rauta
Raudan puute on maailman suurin ravitsemukseen liittyvä ongelma, josta kärsii arviolta 20–50 prosenttia maailman ihmisistä. Rautaa saadaan ravinnosta liian niukasti myös Suomessa, jossa puolella naisista saanti on tarvetta pienempää.
Ravitsemussuositukset
Ravitsemussuositukset kuvaavat väestöjen ja ihmisryhmien energian ja ravintoaineiden tarvetta tai suositeltavaa saantia. Ravitsemussuositusten kirjo on laaja, ja niitä on tarjolla erilaisille kohderyhmille. Ravitsemussuosituksiin voi sisältyä niin ravintoaineiden tarkkoja määrällisiä suosituksia kuin käytännön ruokavalio-ohjeitakin. Suomessa viralliset ravitsemussuositukset antaa valtion ravitsemusneuvottelukunta (VRN), joka on maa- ja metsätalousministeriön alainen asiantuntijaelin. Ravitsemusneuvottelukunnan suosituksia käytetään muun muassa kouluruokailussa ja sairaaloissa.