cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koiviston II hallitus
Hallituksen kaatoyritys
Huhtikuussa 1981 presidentti Urho Kekkonen moitti pääministeri Mauno Koivistoa hidastelusta eräiden budjettiin liittyneiden sosiaalilakien valmistelussa ja kehotti tätä eroamaan. Samaan aikaan SKDL:n puheenjohtaja Aarne Saarinen kävi Tamminiemessä keskustelemassa Kekkosen kanssa hallitustilanteesta ja kertoi tämän jälkeen toimittajille, että Koiviston pääministerikausi tulisi päättymään viikon kuluessa. Kotiovellaan Helsingin Katajanokalla iltapäivällä 4. huhtikuuta toimittajien piirittämäksi joutunut Koivisto ilmoitti kuitenkin päättävästi, ettei hän esittäisi eronpyyntöään niin kauan kuin hänen hallituksensa nauttii eduskunnan luottamusta. Tälle näkemykselleen Koivisto sai oikeuskansleri Risto Leskisen ja eduskunnan puhemiehen Johannes Virolaisen tuen.
Vielä muutamaa vuotta aiemmin pääministerin asettuminen vastustamaan Kekkosta olisi ollut poliittinen itsemurha. Oikeusministeriön kansliapäällikön Kai Kortteen mukaan tapaus merkitsi perusteellista muutosta siihen saakka noudatettuun ja valtiosääntöoikeuden oppikirjoissakin esitettyyn käytäntöön, jonka mukaan hallituksella oli oltava sekä eduskunnan että tasavallan presidentin luottamus, ja siten siirtymistä puhtaan parlamentarismin suuntaan. Urho Kekkosen puolestaan koetaan kärsineen niin vakavan julkisen nöyryytyksen, ettei hän enää toipunut sen aiheuttamasta järkytyksestä.
Ministerinvaihdokset
Hallituksessa tapahtui vuoden 1981 aikana kaksi ministerinvaihdosta. Työministeri Arvo Aalto erosi maaliskuussa 1981 voidakseen keskittyä Suomen Kommunistisen Puolueen pääsihteerin tehtäviin ja hänen tilalleen tuli asuntohallituksen rahoitusjohtaja Jouko Kajanoja. Kauppa- ja teollisuusministeri Ulf Sundqvist siirtyi heinäkuun alussa Suomen Työväen Säästöpankin varatoimitusjohtajaksi ja hänen tilalleen nimitettiin toinen valtiovarainministeri Pirkko Työläjärvi. Työläjärven seuraajaksi valtiovarainministeriöön nousi kansanedustaja Mauno Forsman.
Presidentti Kekkosen sairastuttua ja sen myötä ilmoitettua erostaan lokakuussa 1981 pääministeri Koivisto ryhtyi hoitamaan tasavallan presidentin tehtäviä, jolloin toimea hoitaneena pääministerinä oli Eino Uusitalo hallituksen loppuajan helmikuuhun 1982 saakka.
William Powell Frith
thumbnail|250px|William Powell Frith: Omakuva 83-vuotiaana thumb|right|200px|Frithin maalaus [[A Private View at the Royal Academy vuodelta 1883. Maalauksen hahmoihin sisältyvät muun muassa Oscar Wilde, William Thomson, kuninkaallisen taideakatemian johtaja Frederic Leighton sekä Frith itse. ]] William Powell Frith (9. tammikuuta 1819 Aldfield – 2. lokakuuta 1909 Lontoo) oli brittiläinen taidemaalari. Hänen maalauksensa kuvaavat hänen elinaikansa englantilaista elämää muun muassa rannalla, kilpa-ajoissa ja rautatieasemalla. Häntä pidetään yleisesti yhtenä Viktorian ajan eturivin taiteilijoista.
Elämänvaiheita
William Powell Frithin isä oli menestyvä majatalonpitäjä. Isä huomasi poikansa taiteellisen lahjakkuuden ja kannusti tätä pyrkimään taiteilijaksi.
Powell Frith aloitti taideopiskelun Sass Drawing Schoolissa vuonna 1837 ja pääsi opiskelemaan Royal Academyyn vuonna 1837. Kolme vuotta myöhemmin hän esitteli ensimmäisen maalauksensa. Hänen maalauksensa saavuttivat pian taideyleisön suosion. Hän kuului tuohon aikaan nuorten taiteilijoiden ryhmään, joka käytti itsestään nimeä The Clique. Ryhmä kritisoi aikansa akateemista taidetta ja sen mielestä taiteen arvon määrittää yleisö, eivät korkeat akateemiset ihanteet.
Kirjallisuus ja sen antamat aiheet inspiroivat Powell Frithiä. Hän piti erityisesti Charles Dickensin romaaneista ja maalasi niistä saamistaan aiheista. Maalaukset herättivät yleisön mielenkiinnon, mutta maineeseen hän pääsi, kun itse hallitsija, kuningatar Victoria, osti häneltä maalauksen Ramsgate Sands. Tämän jälkeen Powell Frith päätti, että haluaa mieluummin maalata omaa aikaansa kuin poseeraavia ja jäykkiä muotokuvia.
Tämän jälkeen seurasi suursuosion saavuttanut maalaus The Derby Day vuonna 1858, esittäen näkymiä hevoskilpailuista. Se esittää kaikenlaista kansaa, jota yleisötapahtumiin saattoi tulla, osia hyviä osa vähemmän hyviä. Powell Frith maalasi teostaan 15 kuukautta. Ihmishamojen maalaamiseen hän käytti apunaan valokuvia. Yleensäkin hän halusi maalata oikeita ihmisiä, eikiä oikein ymmärtänyt aikalaisiaan, jotka maalasivat muistista. Amatöörimallien käytöstä oli välillä se haitta, että nämä humaltuivat, eivätkä suhtauneet mallina oloon vastuullisesti. The Derby Day oli niin suosittu, että näyttelyssä sen turvaksi piti tehdä aitaus.
Yksityiselämässään Powell Frith oli onnellinen. Hän sai vaimonsa kanssa kaksitoista lasta, jotka olivat hänelle rakkaita. Hän vietti lasten kanssa paljon aikaa, toisin kuin monet hänen aikansa isät. Oli kuitenkin asia, joka täytyi pitää huolellisesti piilossa julkisuudelta. Mailin päässä vaimosta eli rakastajatar, jonka kanssa hänellä oli seitsemän lasta.
Rakastajatar, jonka nimi oli Mary Alford, oli syytäkin pitää piilossa, sillä hänen paljastumisensa olisi todennäköisesti romuttanut Powell Frithin aseman taidetta ostaneen yleisön sekä kriitikkojen parissa. Hänen maalaustaan lastenjuhlista pidettiin kriitikkojen mielestä "moraalisesti rakentavana". Alfordin tarkkaa ulkonäköä ei tiedetä, mutta hänen epäillään olleen ikuistettuna muutamiin maalauksiin, joissa hän on osa väkijoukkoa. Taiteilijan lapset saivat tietää Alfordista vasta äitinsä Isabellan poismenon jälkeen. Epäillään, että läheiset ystävät, kuten Charles Dickens, jolla oli samankaltainen salasuhde tiesivät asian. Vaikka Powell Frith oli hallitsijaparin suosikkitaiteilija, niin epäillään heidän tietäneen suhteesta ja tämä ei perhearvoja korostaneen Victorian ja Albertin maailmankuvaan sopinut. Juuri tämän luullaan nykyään estäneen Powell Frithin aateloinnin.
1880-luvulle tultaessa Powell Frithin ura alkoi olla laskusuunnassa. Hän ei ymmärtänyt nousevaa impressionismia. Impressionistien maalaukset olivat hänen mielestään täynnä huolimattomuuksia. Hänen vaimonsa Isabella kuoli ja nyt hän vei vihille Mary Alfordin, mikä oli hänen lapsilleen suuri järkytys. Powell Frith alkoi vähitellen jättää maalaamisen vähemmälle ja keskittyä kirjoittamiseen. Hän kirjoitti taiteilija John Leechin elämäkerran ja omat kaksiosaiset muistelmansa, jotka ilmestyivät vuonna 1887.
Olavi Laisaari
Olavi Laisaari (28. toukokuuta 1907 Forssa – 26. joulukuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi pitkään Turun ja Lahden kaupunkien asemakaava-arkkitehtina ja vaikutti merkittävästi monien muidenkin suomalaiskaupunkien kaavoitukseen.
William Powell Frith
Elämänvaiheita
Vanhoilla päivillään Powell Frith ei pitänyt itseään minään suurena taiteilijana, vaan miehenä, jolla kävi elämässään hyvä onni.
Olavi Laisaari
Henkilöhistoria ja ammattiura
Laisaaren vanhemmat olivat metsänhoitaja Walter Gustaf Lindholm ja Selma Elisabet Lindholm. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1934 oli arkkitehti Elsi Tuulikki Thesleff, toinen vuodesta 1946 Maila Inkeri Nykänen ja kolmas vuodesta 1956 Aili Kaissalo. Laisaari kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1928 ja valmistui Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolta 1934. Tekniikan lisensiaatin tutkinnon Laisaari suoritti 1964 ja vuonna 1969 hän väitteli tekniikan tohtoriksi. Vuosina 1935–1937 Laisaari toimi apulaisjohtajana maatalousministeriön asutusasiainosaston rakennustoimistossa. Viipurin kaupungin asemakaava-arkkitehtina hän työskenteli Otto-Iivari Meurmanin jälkeen vuosina 1937–1940 ja 1942–1945.
Vuonna 1945 Laisaari siirtyi asemakaava-arkkitehdiksi Lahteen ja vuonna 1948 hänet valittiin kaupungin asemakaava-arkkitehdiksi Turkuun, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1960 asti. Turun asemakaava-arkkitehtina hän toi Turkuun myös puutarha- ja metsäkaupunkiajatusta. Esimerkiksi Vasaramäkeen Hautausmaantien eteläpuolelle Olavi Laisaari suunnitteli 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa metsäkaupunkimaisesti 3–4-kerroksisia lamelli- ja pistetaloja. Taiteilija Osmo Laine piti vuoden 1961 lopulla tätä Laisaaren suunnittelemaa niin sanottua Vasarakallion asuntoaluetta Turun uusista asuntoalueista parhaana.
Vuonna 1954 Laisaari hahmotteli Turun keskustaan kahta lentokenttää ja kolmea helikopteriterminaalia, koska ennusti lentoliikenteen syrjättävän junat ja bussit. 1950-luvulla Laisaaren johdolla syntyivät yleiskaavat myös muun muassa Hyvinkäälle, Saloon ja Poriin. Vuosina 1965–1970 Laisaari toimi jälleen Lahden asemakaavapäällikkönä. Oma arkkitehtitoimisto hänellä oli vuosina 1935–1965.
Laisaarta kuvataan intomieliseksi funktionalistiksi ja amerikkalaistyyppisen ”autokaupungin” puolestapuhujaksi.
Satakunnan Osuuskauppa
Liikevaihdoltaan Satakunnan Osuuskauppa on Suomen kahdeksanneksi suurin osuuskauppa. Maakunnassa toimii myös toinen osuuskauppa, raumalainen Osuuskauppa Keula. Vuonna 2010 käytiin neuvotteluja niiden yhdistymisestä, mutta fuusio kariutui Keulan haluttomuuteen.
Satakunnan Osuuskaupan nykyinen toimitusjohtaja on Harri Tuomi, henkilöstöjohtaja Päivi Huhtamaa, market- ja tavaratalokaupan toimialajohtaja Jussi Kaartinen, matkailu- ja ravitsemistoimialan sekä ABC-liikennemyymäläkaupan toimialajohtaja Pekka Kakko, viestintäjohtaja Leena Mettälä ja talousjohtaja Ari Pakaslahti.
Yoshikawa
Yoshikawa on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Naka- ja Edojokien välisellä alluviaalitasangolla. Idässä kaupunki rajautuu Chiban prefektuuriin. Yoshikawassa on 73 186 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 31,66 neliökilometriä.
Yoshikawan keskustan nykyisin muodostava asutus kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla varhaisriisin (hayabamai) vientisatamaksi Naka- ja Motoarajokien yhtymäkohtaan. Kaupungistua alue alkoi sen jälkeen, kun sen läpi kulkeva rautatieyhteys avattiin liikenteelle 1970-luvun alussa. Kaupunkiin on sijoittunut lähiörakentamista ja teollisuutta. Kaupunkioikeudet Yoshikawa sai vuonna 1996. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi koristekukkia ja vihanneksia, kuten pillisipulia.
Satakunnan Osuuskauppa
Toimipaikkoja
Sokos Prisma Prisma rauta ABC
Yoshikawa
Historiallisesti Yoshikawa tunnetaan makeanveden kaloja, etenkin aasianmonnia (namazu) ja japaninankeriasta (unagi), hyödyntävästä ruokakulttuuristaan. Yoshikawaa palvelee JR Higashi-Nihonin Musashino-linja.
Satakunnan Osuuskauppa
Toimipaikkoja
S-market
Sale
Revonlahti (taajama)
pienoiskuva|Valtatie 8:n silta yli Siikajoen Revonlahdella. thumb|Revonlahden kirkko. Revonlahti on Siikajoen kunnassa sijaitseva kylä ja taajama. Taajama sijaitsee 11 kilometriä kuntakeskuksesta länteen, valtatien 8 ja Siikajoen risteyskohdassa. Taajama oli vuoden 1973 alussa lakkautetun Revonlahden kunnan kuntakeskus. Vuosina 1973–2006 taajama kuului Ruukin kuntaan, ja vuoden 2007 alusta alkaen Siikajokeen.
Taajamassa sijaitsee muun muassa vuonna 1775 valmistunut kirkko.
Varhaiskasvatus
pienoiskuva|vasen|Ruotsalaislapsia liikenneopissa. Varhaiskasvatus tarkoittaa suunnitelmallista ja tavoitteellista toimintaa, jolla edistetään lapsen kasvua, kehitystä ja oppimista. Se on sekä pedagogista toimintaa että oma tutkimusalansa.
Varhaiskasvatus Suomessa
Suomessa julkista varhaiskasvatusta annetaan kuntien, yksityisten tahojen ja kolmannen sektorin ylläpitämissä päiväkodeissa, perhepäivähoidossa, avoimessa varhaiskasvatuksessa sekä esiopetuksessa. Varhaiskasvatusta ohjaa Opetushallituksen laatima Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet -asiakirja (2018). Sen mukaan varhaiskasvatus on pedagogisesti painottunut kasvatuksen, opetuksen ja hoidon kokonaisuus. Varhaiskasvatuksessa leikki on keskeisessä asemassa.
Varhaiskasvatuksella tarkoitetaan pienten lasten eri elämänpiireissä tapahtuvaa kasvatuksellista vuorovaikutusta. Tämän tavoitteena on edistää lasten tasapainoista kasvua, kehitystä ja oppimista.
Varhaiskasvatuksessa kasvattajien tehtävänä on suunnitella toimintaa ja rakentaa ympäristö, jossa näkyvät sekä lapsille ominaisin tapa toimia eli leikkiminen, liikkuminen ja tutkiminen että sisällölliset suuntautumiset.
Suomi sijoittuu koulutuksen kansain­välisissä laadullisissa ja määrällisissä vertailuissa yleensä kärki­päähän, mutta varhais­kasvatuksen osallistumis­asteet ovat olleet tästä poikkeus. Suomen varhais­kasvatuksen osallistumis­asteet olivat ISCED-97-luokituksen mukaan eurooppalaisessa vertailuissa selvästi EU:n keski­arvoa alhaisempia eivätkä lähelläkään muiden Pohjoismaiden tasoa.
Varhaiskasvatuksen tutkimus
Lääketieteen, psykologian ja kasvatustieteiden tohtori Aino Saarisen vuonna 2020 ilmestyneen väitöskirjan mukaan varhaiskasvatukseen osallistuneilla lapsilla on paremmat matemaattiset ja kielelliset valmiudet 3–8-vuoden iässä, mutta varhaiskasvatuksen ja peruskoulun tai lukion päättötodistuksen välillä ei yleensä havaita enää yhteyttä. Laaja tutkimusnäyttö ei tue myöskään sitä, että varhaiskasvatuksesta olisi hyötyä lapsen opiskelumenestykselle enää aikuisuudessa tai että se edes tasoittaisi suotuisammista ja vähemmän suotuisista perheistä tulevien lasten eroja tai että varhaiskasvatus pitäisi aloittaa jo alle kolmivuotiaana. Alle kolmivuotiaiden päiväkotihoitoon liittyy lisäksi lapsen tunne-elämän kehitykseen liittyviä riskejä, koska sen ikäiset eivät ole vielä riittävän kypsiä toimimaan suurissa ryhmissä. Väitöskirjaa varten perehdyttiin huolellisesti satoihin aiheesta tehtyihin kansainvälisiin tutkimuksiin.
Imad Khamis
pienoiskuva|Imad Khamis, Syyrian pääministeri vuoden 2016 3. heinäkuusta lähtien. Imad Mohammad Deeb Khamis (s. 1. elokuuta 1961) on syyrialainen poliitikko, joka oli Syyrian pääministeri 2016–2020. Hän oli ennen sitä Syyrian sähkoministerinä vuosina 2011–2016.
Khamis syntyi Damaskoksen maaseudulla vuonna 1961. Hän valmistui sähköinsinööriksi Damaskuksen yliopistosta vuonna 1984. Khamis oli Damaskuksen sähkölaitoksen pääjohtajana vuosina 2005–2008, jonka jälkeen hän oli julkisessa sähkönsiirtoyhtiössä pääjohtajana vuosina 2008–2011. Syyrian sähköministerinä hän oli vuosina 2011–2016.
Vuonna 2016 3. heinäkuuta Syyrian presidentti Bašar al-Assad nimitti hänet pääministeriksi vuodesta 2012 tehtävässä olleen Wael al-Halkin tilalalle.
Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Osuuskauppa Keula
Osuuskauppa Keula on S-ryhmään kuuluva osuuskauppa, jonka kotipaikka on Rauma. Sen toiminta-alueeseen kuuluu osia Satakunnasta ja Varsinais-Suomesta. Satakunnassa Keulalla on toimipaikkoja Rauman lisäksi Eurassa, Eurajoella ja Säkylässä. Varsinais-Suomen puolella toimipaikkoja on Pyhärannassa ja Laitilassa.
Keula on yksi Suomen vanhimmista osuuskaupoista. Sen edeltäjä Rauman Osuuskauppa perustettiin vuonna 1903. Ensimmäisen liikkeensä se avasi Vanhaan Raumaan Kalatorin varrelle kolmea vuotta myöhemmin.
Osuuskauppa Keula syntyi vuonna 1966, kun Eurajoen Osuuskauppa, Hinnerjoen Osuuskauppa ja Lapin Osuuskauppa liittyivät Rauman Osuuskauppaan. 1.4.1981 siihen fuusioitui vielä Pyhäjärviseudulla toiminut Lännen Osuuskauppa. Laitilaan Keula laajensi toimintaansa vuonna 1992, jolloin paikallisen S-marketin toiminta siirtyi Laitilan Osuuskaupan lopetettua Keulalle.
Tätä nykyä Osuuskauppa Keulalla on yksi Prisma-hypermarketti, joka sijaitsee Raumalla. Lisäksi Keulaan kuuluu muun muassa 7 S-marketia ja yksi ABC liikennemyymälä.
Vuonna 2010 Keula neuvotteli yhdistymisestä Satakunnan Osuuskaupan kanssa, mutta päätti jatkaa itsenäisenä.
Toimipaikkoja
Prisma S-market
ABC Sale
Hoitotyön koulutuksen museo
Hoitotyön koulutuksen museo on museo, joka esittelee terveysalan koulutuksen laajinta esineistöä, univormuja, opetustauluja ja valokuvia. Museota ylläpitää Metropolia Ammattikorkeakoulu. Museon tarkoituksena on tallettaa sairaanhoitaja-, kätilö- ja terveydenhoitajakoulutukseen liittyvää aineistoa. Museo perustettiin vuonna 1979 ja se sijaitsee Helsingin Myllypurossa.
Museon tehtävänä on huolehtia hoitotyön koulutuksen historialliseen taustaan liittyvän esineistön ja aineiston säilyttämisestä, esillepanosta ja esittelystä hoitotyön koulutuksessa oleville sekä muille alasta kiinnostuneille. Museon kokoelmatyön keskeinen merkitys on lisätä tulevien ammattilaisten ammattiylpeyttä ja ymmärrystä ammatillisista juurista.
Museon kokoelman synty
pienoiskuva|Ihmisen verenkiertoa kuvaava opetustaulu 1940-luvulta. Museon kokoelma syntyi vuonna 1979, kun vanhaa opetusmateriaalia koottiin Helsingin sairaanhoito-opiston 90-vuotisjuhlanäyttelyyn. Museon toiminnan suunnittelusta ja talletustyöstä on vastannut museotoimikunta, jota vapaaehtoiset työntekijät ovat auttaneet 1980 -luvulta alkaen. Vuosina 1994–1995 museota laajennettiin museokäytävän varrella oleviin huoneisiin. Tällöin koulun pitkäaikaisen opettajan, terveydenhuoltoneuvos Tyyne Luoman lahjoittama kirjasto siirrettiin museoon. Vuonna 2005 oppilaitoksen remontin yhteydessä museo laajeni edelleen. Keväällä 2018 Tyyne Luoman kirjasto lahjoitettiin Suomen Terveydenhoitajaliitolle.
Hoitotyön koulutuksen museosta Sosiaali- ja terveysalan museoksi
Vuonna 2020 Hoitotyön koulutuksen museo muuttaa uudistettuna ja laajennettuna Metropolian uuteen kampusrakennukseen Myllypuroon. Uuden museon näyttelyt tulevat kattamaan Metropolian sosiaali- ja terveysalan tutkinnot. Uudessa museokokoelmassa on seitsemän eri kokoelmaa: museoesineet, valokuvat, univormut, tekstiilit, arkisto ja kirjat sekä rekvisiittakokoelma. Kokoelma sisältää 1 000 museoesinettä, 70 univormua ja 10 000 valokuvaa. Univormuihin kuuluu sairaanhoito-oppilaan, sairaanhoitajan, kätilön, terveyssisaren, opettajan ja ylihoitajan univormuja eri aikakausilta. Kuvia on valmistujais- ja lähtiäisjuhlista, opetustilanteista, juhlakuvista, näyttelyistä.
Meadow Island
Meadow Island on vuonna 2009 Vaasassa perustettu englanninkielistä vaihtoehtorockia soittava duo, jonka muodostavat Joa Korhonen ja Jenni Niemi. Korhonen tunnetaan myös Sara- ja Pedestrian’s Motor -yhtyeiden jäsenenä. Meadow Islandin esikoisalbumi Meadow Island julkaistiin elokuussa 2010. Jo sitä ennen ilmestyi single My Constant toukokuussa.
Tyyli ja taustat
Meadow Island on tyyliltään huomattavasti Saraa ja Pedestrian’s Motoria rauhallisempaa akustista musiikkia, joka on saanut vaikutteita muun muassa Kashmirilta, Midlakelta, Radioheadiltä, Tori Amosilta, Sufjan Stevensiltä, José Gonzálezilta, The Swell Seasonilta, Damien Ricelta ja Underwater Sleeping Societylta. Yhtye sai alkunsa Korhosen tavattua Niemen, joka sai Korhosesta esiin uuden musiikillisen puolen: Korhonen koki tarvetta ilmaista itseään vapaasti ilman Saran tyylin asettamia rajoja ja Niemen kaunis korkea lauluääni ja piano vastasivat tähän tarpeeseen siten, että he yhdistivät äänensä duoksi. Yhtyeen äänimaailman on kuvattu muistuttavan muun muassa Hazlewoodia & Sinatraa ja Lanegania & Campbellia.
Bernard (jalkapalloilija)
Bernard Anício Caldeira Duarte, joka tunnetaan paremmin nimellä Bernard (s. 8. syyskuuta 1992 Belo Horizonte, Minas Geraisin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi elokuussa 2018 Englannin Valioliigan Evertoniin. Hän edusti viiden vuoden ajan Ukrainan valioliigan Šah’tar Donetskia. Tätä ennen hän edusti Campeonato Brasileiro Série A:n Atlético Mineiroa.
No Security
No Security on The Rolling Stonesin vuonna 1998 julkaistu kuudes virallinen livealbumi, jonka kappaleet ovat peräisin vuosien 1997–1998 Bridges to Babylon -maailmankiertueelta.
Yhtye ei halunnut vain toistaa No Securityllä samoja kappaleita, joita oli julkaistu parilla aiemmalla livealbumilla. Näin ollen albumi sisältää suurten hittien lisäksi myös kappaleita, joita ei ollut koskaan aiemmin julkaistu livealbumilla tai soitettu konserteissa pitkään aikaan.
Albumilla vierailevat muusikot Taj Mahal ja Dave Matthews. Taj Mahal duetoi omassa kappaleessaan ”Corinna” ja Matthews kappaleessa ”Memory Hotel”.
Partalan kartano
Partalan kartano Juvalla on saanut nimensä Partasten suvusta. Jo keskiajalta tunnetaan Juvalta nimismies Juho Partanen. Hän oli niiden pitäjänmiesten joukossa, jotka sopivat piispa Maunu Tavastin kanssa Juvan seurakunnan perustamisesta 19. tammikuuta 1442. Partasten asuinpaikka oli Männynmäen Partala. Yrjö Parta mainitaan Juvan ensimmäisessä maakirjassa vuodelta 1541. 1500-luvulla Partala toimi ensin nimismiestalona ja vuosina 1557–1561 kuninkaankartanona.
Kuninkaankartanon aika (1556–1561)
Nimi kuninkaankartano on peräisin Kustaa Vaasan ajoilta. Alun perin kuninkaankartanot olivat voutien asuinpaikkoja, 1557 oli Savon kuudessa hallintopitäjässä kussakin oma vouti. Sitten mukaan tuli myös puolustuksellinen näkökanta. Uuden ajan alussa Savo pysyi rajamaana ja rajanveto oli monin paikoin riidanalainen. Rajaselkkaukset tulehtuivat vuosina 1555–57 Kustaa Vaasan Venäjän sodaksi. Vanha kuningas matkusti Itä-Suomessa 1555–56. Tavoitteeksi tuli kuninkaankartanoiden saaminen Olavinlinnasta Viipuriin ja Hämeen linnalle johtavien pääteiden varteen. Näiden kruunun viljelys- ja karjakartanoiden tarkoitus oli samalla toimia aikansa mallitiloina sekä toisaalta tehostaa verotusta – silloinkin – ja voutien tiukempaa valvontaa.
Bob Banner
Bob Banner (15. elokuuta 1921 – 15. kesäkuuta 2011) oli Emmy-palkittu yhdysvaltalainen televisiotuottaja, -käsikirjoittaja ja ohjaaja. Vuosina 1967–1972 hän tuotti komediasarjaa The Carol Burnett Show.
Titteli
Titteli ( = virkanimi) voi tarkoittaa seuraavia:
Partalan kartano
Kuninkaankartanon aika (1556–1561)
Partala mainittiin yhtenä mahdollisena kohteena siinä listassa, jonka kuningas lähetti marraskuussa 1555. Ture Bielke ja Kustaa Fincke kävivät sen vuoden syksynä nimismiestalossa pitämässä verotarkastusta. Samalla he arvioivat tilan sopivuutta kuninkaankartanoksi. Hyviksi todettiin takamaat, kalavedet ja lähitienoot. Ja kun Partalan pellot ja kaskivainiot keväällä 1556 kylvettiin, kuului tila jo kruunulle. Partasen perikuntaan kuuluva nimismies Jesper Sigfridinpoika ja neljä muuta Partasta joutuivat muuttamaan pois saatuaan korvaukseksi maakappaleita muualta Juvalta.
Bob Banner
Banner kuoli kesäkuussa 2011 89 vuoden iässä.
Partalan kartano
Kuninkaankartanon aika (1556–1561)
Kuninkaankartanossa viljeltiin ruista, ohraa ja kauraa, yhtenä vuonna jopa harvinaista vehnääkin. Papuja viljeltiin omaan tarpeeseen, samoin kaskinaurista ja kaalia. Oluenpanolle välttämätön humalatarha tuotti vuosittain 2–4 leiviskää humaloita. Kartanossa oli lehmiä, lampaita, vuohia, sikoja, kanoja ja hevosia. Suurin osa karjasta teurastettiin syksyllä ja liha lähetettiin muualle, etupäässä sotaväen tarpeisiin. Karjakantaa vähensivät taudit, ja petoeläimet, varsinkin karhut, raatelivat eläimiä. Kalastusta harjoitettiin runsaasti. Jukajärvestä ja Salajärvestä pyydettiin tuoretta kalaa nuotalla, merroilla ja katiskoilla. Kartanolla oli kalavesiä kauempanakin, Vuotjärvessä nykyisen Nilsiän ja Juankosken välillä sekä Rasvangin järvessä nykyisessä Tervon kunnassa. Tämä kala suolattiin tai kuivattiin. Kuiva kapakala sopi kevyenä ja säilyvänä tavarana niin vientiin kuin sotaväen muonitukseen. Metsästystä ei harjoitettu omaan laskuun, mutta turkiseläinten nahkoja ostettiin tai vaihdettiin viljaan kuninkaan turkiskamariin toimitettaviksi.
Ajan tavan mukaan kartanon oli oltava paljossa omavarainen. Sarkaa kudottiin vuosittain useita kymmeniä kyynäröitä. Rohtimista ja pellavasta kudottiin pöytäliinoja, lakanoita ja käsiliinoja kaikkein ylhäisimpien vieraiden käyttöön. Kudottiinpa kolme ryijyäkin peitteiksi. Nahasta tehtiin vällyjä ja kenkiä. Ruokaa ja juomaa piti varata paitsi oman väen tarpeisiin myös kuninkaan asioilla kulkeville virkamiehille ja huoveille. Nämä saattoivat olla kartanossa majoitettuina ns. linnaleirissä tai yöpyivät siellä matkallaan Olavinlinnaan tai Viipuriin. Olut oli ajan tärkein juoma. Partalassa sitä pantiin neljää laatua, joista hienoin oli herraolut. Sitten tulivat voutiolut, soinin-olut ja ruokaolut. Vahvasti suolattu ruoka vaati paljon juomista palanpainikkeeksi.
Sen aikaisen kuninkaankartanon rakennuksista ei ole tietoa. Varastotiloja on varmasti ollut paljon, olihan verotuspiirinä koko suuri Juvan hallintopitäjä. Karjasuojia tarvittiin myös. Majoitustilaa oli varattava sekä kartanon omalle väelle että matkaaville kuninkaanmiehille ja huoveille. Komein rakennus on epäilemättä ollut linnantupa. Siellä lienee ollut kartanon ainoa lasi-ikkuna, kun muut ikkuna-aukot oli peitetty nahasta tehdyllä pergamentilla tai puuluukuin.
Kustaa Vaasa oli suunnitellut kuninkaankartanoita kruunun tuottaviksi mallitiloiksi, mutta tappiota ne tuottivat. Veropäivätyötkin kuluivat hukkaan kartanoiden viljelyssä. Valtakunta olisi hyötynyt enemmän töistä rajalinnoitusten rakentamisessa ja vahvistamisessa. Ei siis ollut ihme, että hänen seuraajansa Erik XIV kiirehtikin heti ensimmäisenä hallitusvuotenaan 1561 antamaan määräyksiä näiden tappiollisten mallitilojen lopettamisesta. Partalan toiminta kuninkaankartanona loppui saman vuoden syksyllä mikkelinpäivän aikaan.
Kuninkaankartanon jälkeen (1561–1919)
Nimismies asettui taas Partalaan ja maat palautettiin niille, joilta kruunu oli ne aikanaan ottanut. Ratsutila pysyi Partasten hallussa vuoteen 1688 saakka. 1600-luvun loppupuolella isännät vaihtuivat usein ja tila oli pari vuotta autionakin. Vuosisadan vaihteessa Partala siirtyi Poppiusten pappissuvulle ratsutilaksi. Kun venäläiset 1721 Uudenkaupungin rauhaan päättyneen isonvihan aikana hävittivät ja ryöstivät pappilan, niin sen väki siirtyi ilmeisesti Partalaan joksikin aikaa.
Partala oli Poppiusten pappisdynastian ja heille avioliiton kautta sukua olevien Masalinien hallussa lähes kaksi vuosisataa. Aika ajoin tilaa viljelivät itse maanviljelystä kiinnostuneet omistajat ja toisinaan voudit vastasivat toiminnasta. Suomen sodan aikana 1809 isännän, luutnantti Johan Poppiuksen ollessa vetäytyvän armeijan mukana Ruotsin puolella, tunkeutuivat vihollisen sotilaat Partalaan mellastaen ja hävittäen. Tarmokas emäntä vetosi venäläisiin upseereihin ja sai karkotettua tunkeutujat kartanon parhaista huoneista väentupaan. Rauhan palattua luutnantti Poppius saattoi omistautua mielipuuhaansa maanviljelyyn. Esimerkiksi perunoita kylvettiin 5–6 tynnyriä. Siemenperunan kanssa pantiin maahan sahajauhoa, jonka uskottiin edistävän perunan kasvua. Muun karjan ohella kasvatettiin lampaita ja vuohia. Kun leskirouva Ebba Katarina Masalin o.s. Poppius kuoli 1872 sekä hänen poikansa, kuvernööri Gabriel Johan Masalin 1886 ja pastori Bror Karl Masalin 1884, ei perikunnasta kukaan halunnut tai pystynyt lunastamaan Partalaa kanssaperillisiltään. Tila myytiin vuonna 1890 kauppias Albin Valkoselle. Hän viljeli Partalaa lähes 30 vuotta.
Juvan kunnan omistuksessa (1919–)
Juvan kunta osti tilan 1919, kauppahinta oli 2,5 miljoonaa markkaa. Joitakin vuosia aikaisemmin kunta oli ostanut lähellä olevan Tirrolan tilan. Partalan ja Tirrolan yhteisviljelyssä olevat tilat käsittivät 1920-luvun alussa 1,1667 manttaalia ja olivat pinta-alaltaan yhteensä 1 558 hehtaaria. Partalan rakennukset olivat asumiskäytössä ja peltoja viljeltiin. Varsinkin sotien jälkeen pinta-ala supistui, alueita otettiin asutuskäyttöön. Esimerkiksi viereinen alue tunnetaan nimellä Partalanpelto.
Tilan ja rakennusten ylläpito rupesi olemaan kunnalle rasitus ja Partalalle ruvettiin hake-maan muuta käyttöä. Erilaisten maataloutta edistävien koulu- ja kurssikokeilujen jälkeen – päärakennus saneerattiin raskaalla kädellä vuonna 1980 koulutuskäyttöön – päädyttiin luonnonmukaisen viljelyn tutkimukseen.
1985 perustettiin Maaseudun kehittämiskeskus Partala Partalan ry:n ylläpitämäksi luonnonmukaisen viljelyn ja maatilatalouden tutkimus- ja koulutuskeskukseksi. Juvan kunta oli mukana varsin tiiviisti taloudellisesti ja on edelleen Partala ry:n jäsen. Alueella toimi MTT:n Ekologisen tuotannon tutkimusasema Partala vuoteen 2000.
Museotoiminta
Juvan museo aloitti toimintansa 1951 vanhan hautausmaan vieressä olevassa pitäjän viljamakasiinissa. Isommista maatalousesineistä muodostettiin 1984 Partalan ulkorakennuksiin maatalousmuseo. 1987 museo avattiin Partalan peruskorjatun kivinavetan yläkerrassa. 1991 päärakennus kunnostettiin museokäyttöön Juvan 550-vuotisjuhlavuoden 1992 kunniaksi.
Museotoiminta on Juvan kunnan ja Juvan Kotiseutu- ja museoyhdistyksen yhteistyötä niin, että kunta omistaa tilat ja huolehtii aukiolosta, yhdistys omistaa lähes kaikki esineet. Esineistön lukumäärä ylittää 3 000. Väentuvassa on Juvan karjalaisten museo, joka aloitti toimintansa 1980 ja sai lisätilaa 1981. Pirttiin ja kahteen kamariin on koottu käyttöesineitä, joita karjalaiset ehtivät ottaa mukaansa lähtiessään evakkoon.
Kupari(I)oksidi
Kupari(I)oksidi (Cu2O) on epäorgaaninen yhdiste ja toinen kuparin oksideista. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja katalyyttinä. Luonnossa esiintyvä kupriittimineraali on kupari(I)oksidia.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1301–1400
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1301–1400.
Kupari(I)oksidi
Ominaisuudet
Kupari(I)oksidi on kiinteää ainetta. Jauheena sen väri vaihtelee hiukkaskoon mukaan. Pieninä hiukkasina se on keltaista ja muuttuu hiukkaskoon kasvaessa väriltään oranssin ja punaisen kautta violetiksi. Yhdiste ei liukene veteen mutta liukenee ammoniakkiin ja suolahappoon muodostaa kupari(I)komplekseja mutta kupari(I)oksidi hapettuu kupari(II)yhdisteiksi hapettavien happojen, kuten typpi- tai rikkihapon, vaikutuksesta. Kosteassa ilmassa se hapettuu helposti kupari(II)oksidiksi.
Valmistus
Kupari(I)oksidia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytetyimmät tavat ovat pyrometallurgiset valmistusmenetelmät. Sitä voidaan valmistaa kuumentamalla kuparijauhetta yli 1 030 °C:n lämpötilassa ja johtamalla uuniin ilmaa. Alhaisempaa lämpötilaa voidaan käyttää, jos yhdistettä valmistetaan pelkistämällä kupari(II)oksidia hiilen avulla. Tämä reaktio suoritetaan 750 °C:n lämpötilassa ja reagoimattomassa inertissä ilmakehässä. Näin saatu punainen kupari(I)oksidi usein sekoitetaan sen stabiloimiseksi mäntyöljyyn tai isoftaalihappoon.
Yhdistettä voidaan tuottaa myös hydrometallurgisin menetelmin. Käytettyjä ovat muun muassa ammoniakin lisääminen tetra-ammiinikupari(I)-kompleksiin tai saostaminen natriumhydroksidin avulla kupari(I)kloridiliuoksesta. Hienojakoista keltaista kupari(I)oksidia valmistetaan elektrolyysin avulla.
Käyttö
Kupari(I)oksidia käytetään laivojen pohjamaaleissa, joissa se estää levien kasvua ja hanhenkaulojen tarttumista pohjiin. Sitä voidaan käyttää myös fungisidina. Lisäksi kupari(I)oksidilla värjätään lasia ja se katalysoi useita orgaanisia reaktioita.
Kupari(I)oksidin muodostumista käytetään sokerien läsnäolon selvittämiseen niin kutsutulla Fehlingin testillä. Emäksiseksi tehtyyn kuparisulfaattiliuokseen lisätään kaliumnatriumtartraattia ja pelkistävät sokerit tai aldehydit pelkistävät kupari(II)ionit kupari(I)oksidiksi, joka saostuu.
Andrei Lopatov
Andrei Vjatšeslаvovitš Lopаtov (, 12. maaliskuuta 1957 Inta, Komin ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 16. helmikuuta 2022 ) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Lopatov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, kaksi MM-hopeaa , kolme Euroopan mestaruutta ja yhden EM-pronssin.
Leštiny
Leštiny on kylä ja kunta Slovakiassa. Se sijaitsee Žilinan alueen Dolný Kubínin piirissä. Leštiny on pinta-alaltaan 6,93 neliökilometriä ja siellä on 230 asukasta (31.12.2006).
Toni Leppe
Antonio "Toni" Leppe (s. 1994) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän näytteli miespääosan elokuvassa Unna ja Nuuk. Hänellä on sukujuuria Chilessä.
Leštiny
Leštiny sijaitsee historiallisen Oravan alueen eteläosassa Pohjois-Slovakiassa. Kylästä on matkaa piirinsä pääkaupunkiin Dolný Kubíniin seitsemän kilometriä. Historiallisissa lähteissä Leštiny mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1381. Kylässä sijaitsee vuosina 1688–1689 rakennettu puukirkko, joka kuuluu maailmanperintöluetteloon.
The Outer Worlds
The Outer Worlds on Obsidian Entertainmentin kehittämä ja Private Divisionin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle sekä vuonna  Nintendo Switchille.
Pelille on tulossa jatko-osa: The Outer Worlds 2.
Pelaaminen
The Outer Worldsia on verrattu kehittäjän aiempaan peliin Fallout: New Vegas, ja siinä on samantyylinen roolipelijärjestelmä, retro-futuristinen estetiikka ja taipumus synkkään huumoriin. Tapahtumat sijoittuvat aurinkokunnan laajuiseen siirtokuntaan.
Vastaanotto
Peli on saanut Muropaketin arvostelussa neljä tähteä viidestä.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8,5/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10. Kritiikkiä peli on saanut vastustajien helppoudesta normaalilla vaikeustasolla sekä inventaariovalikoista.
Lisäosat
Pelille on julkaistu ladattavana sisältönä Peril on Gorgon syyskuussa 2020. Toinen lisäosa Murder on Eridanos on julkaistu on maaliskuussa 2021.
Ofoten
thumb Ofoten on Pohjois-Norjassa sijaitseva piirikunta ja se koostuu Tysfjordista, Ballangenista, Evenesistä, Tjeldsundista, Narvikista ja Lødingenistä. Piirikunta on nimetty Ofotvuonon mukaan. Vuorten ympäröimät vuonot ovat alueelle ominaisia. Ofoten rajoittuu lännessä Lofootteihin ja idässä sillä on yhteistä rajaa Ruotsin kanssa. Alueen korkeuserot vaihtelevat meren pinnan tasosta 1900 metriin.
Ofotenin alueella asuu noin 27 916 asukasta ja sen pinta-ala on 5 512 km².
Adlon
Adlon voi viitata muun muassa seuraaviin:
Crystal the Monkey
thumb|Crystal vuonna 2012. Crystal (s. 6. toukokuuta 1994) on naaraspuolinen kapusiiniapina ja eläinnäyttelijä. Crystal teki ensimmäisen roolinsa elokuvassa Viidakon Ykä (1997). Myöhemmin Crystal näytteli Dexter-apinaa Night at the Museum – yö museossa -elokuvissa ja huumediileri-apinaa elokuvassa Kauhea kankkunen 2 (2011). Crystalin omistaja on Tom Gunderson.
Lahden Suunnistajat -37
180px|right|Seuran logo Lahden Suunnistajat -37 ry. (LS-37) on 11.11.1937 perustettu suunnistuksen erikoisseura. Se on Suomen toiseksi vanhin suunnistuksen erikoisseura IK Örnenin jälkeen.
Lahden Suunnistajat -37 voitti naisten SM-viestin vuonna 1951.
Boy Interrupted
Boy Interrupted (suom. Pojan hauras mieli) on yhdysvaltalainen HBO-dokumentti, joka kertoo 15-vuotiaana itsemurhan tehneen Evan Scott Perryn (1990–2005) tarinan. Elokuvan ovat tehneet Evanin vanhemmat Dana ja Hart Perry. Sen voi katsoa YouTubesta tai HBO:sta. Elokuva on vuodelta 2009 ja kestää 92 minuuttia.
Juoni
Evan kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä koko elämänsä ajan ja tappoi lopulta itsensä hyppäämällä huoneensa ikkunasta. Lapsena hän oli taiteellinen, perfektionisti, älykäs, hellä ja myös aggressiivinen. Kuolema kiehtoi häntä jo päiväkodissa. Evan yritti itsemurhaa jo alakoulussa ja joutui mielisairaalaan. Häntä hoidettiin monin eri tavoin ja lopulta Litium-niminen lääke auttoi. Evan alkoi voida paremmin, kunnes lopetti lääkityksen, masentui jälleen ja päätyi itsemurhaan. Hän oli jättänyt itsemurhakirjeen tietokoneelleen. Kirjeessä oli listattuna syitä elää ja kuolla. Evan oli myös kirjoittanut, ettei hänen kuolintapaansa saa kertoa muille ja pahoitteli tapahtunutta. Evanin muistoksi on istutettu puu ja rakennettu uusi hoitorakennus häntä hoitaneelle mielisairaalalle. Talon sisällä lukee ”Evan Scott Perry 1990–2005”.
Vellamo LP
Vellamo LP on rap-artisti Gettomasan ja tuottaja Ruubenin 17. toukokuuta 2014 julkaistu yhteisalbumi. Albumin teemoina ovat muun muassa nykymedia ja populaarimusiikin paradoksi.
Kylmälaboratorio
Kylmälaboratorio on Teknillisessä korkeakoulussa toimiva itsenäinen tutkimuslaboratorio, jossa tutkimuksen pääkohteet ovat matalien lämpötilojen fysiikka, nanoelektroniikka ja aivotutkimus.
Se on yksi maailman harvoista huipputason kylmäntutkimuslaitoksista.
Kylmälaboratorion perusti vuonna 1965 professori Olli Lounasmaa. Lounasmaan johdolla Kylmälaboratoriosta kehittyi huippuyksikkö kylmäfysiikan ja neuromagneettisen aivotutkimuksen aloilla. Yksikkö saavutti käänteentekeviä tuloksia, joiden sivutuotteina syntyi kylmyyden maailmanennätyksiä, jotka tekivät yksiköstä maailmankuulun.
Keväällä 1970 Otaniemessä valmistui ensimmäinen matalien lämpötilojen tutkimukseen tarkoitettu kryostaatti. Se pystyi ensimmäisenä maailmassa jäähdyttämään koekappaleet alle yhden millikelvinin lämpötiloihin. Kylmälaboratorion läpimurroista sai myöhemmin alkunsa Bluefors-yhtiö.
Lounasmaa johti laboratoriota kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1995.
Tällöin uudeksi johtajaksi nousi professori Mikko Paalanen. Hänen siirryttyään eläkkeelle seuraajaksi tuli professori Pertti Hakonen.
Laboratorion saavutuksia ovat mm. matalien lämpötilojen pitkään voimassa ollut maailmanennätys, 100 pikokelviniä, ja tarkan aivojen magneettikuvausteknologian magnetoenkefalografian eli MEGin keksiminen ja rakentaminen.
Kaarresalo
Kaarresalo on Oulujärven saari Vaalassa. Se kuuluu Natura 2000 -luonnonsuojelualueverkostoon. Kaarresalossa on retkisatama.
Grilled cheese
thumb|Halkileikkaus. Grilled cheese on lämmin juustovoileipä. Tavallisimmin se valmistetaan pannulla voissa tai öljyssä, kunnes leipä paahtuu ja juusto sulaa.
Yksinkertaisen pelkän leivän ja juuston lisäksi on olemassa muita versioita. Leivän ja juuston ohella voidaan lisätä lähes mitä tahansa, kuten esimerkiksi pekonia, kananmunaa, kanaa, pestoa tai chutneyta. Valmistukseen voidaan käyttää myös useita erilaisia juustoja samaan aikaan.
Grilled cheese Yhdysvalloissa sai alkunsa 1920-luvun paikkeilla samaan aikaan, kun valmiiksi viipaloitu leipä alkoi yleistyä tuotteena. Nykymuodossaan tunnetuimmat grilled cheesessä Yhdysvalloissa käytetyt juustoviipaleet tulivat markkinoille 1940-luvulla James L. Kraftin valmistamina.
Petri (saari)
Petri eli Petrisaari on Puruveden saari Savonlinnassa Mustanselän koillispuolella. Härkösaaresta sen erottaa Petrinsalmi. Saaressa on lampi, jonka nimi on Petrinlampi. Petrissä on kolme retkisatamaa.
Roque Ceruti
Roque Ceruti (1683 Milano – 10. joulukuuta 1760 Lima) oli Perussa uran luonut italialaissyntyinen säveltäjä.
Ceruti syntyi Milanossa Francisco ja Mónica Cherutin pojaksi. Hän saapui vuonna 1707 Limaan hallintopalatsin musiikillisena johtajana Bourbonin sukuun kuuluneen kuningas Filip V:n nimittämän Perun varakuninkaan, Castelldosriusin markiisin palveluksessa. Italialaisen Cerutin nimitys ilmensi laajempaa muutosta: Bourbon-hallitsijoiden suosion siirtymistä espanjalaisesta musiikista kohti italialaista. Cerutin tulo Limaan johti etenkin napolilaistyylisen oopperan hegemoniaan ja Tomás de Torrejón y Velascon Limassa edustaman espanjalaisen tyylikauden päätökseen.
Ceruti johti Viceroyn musiikkikappelia ja pääsi Torrejón y Velascon kuoltua vuonna 1728 myös Liman tuomiokirkon maestro de capillan asemaan. Ceruti oli ensimmäinen säestetyn resitatiivin säveltäjä Limassa. Hänen oppilaansa ja seuraajansa oli José de Orejón y Aparicio, joka kehitti musiikkityylinsä Cerutin edustaman napolilaistyylin pohjalta tehden siitä vähemmän marssinomaista ja tunnepitoisempaa.
Ceruti meni vuonna 1736 naimisiin María de los Santos de Jaurin kanssa. Vuonna 1757 hän luopui asemastaan Liman tuomiokirkossa korkean ikänsä ja terveysongelmien johdosta. Hänen sävellyksiään tunnetaan nykyään 28. Ne ovat säilyneet siirtomaa-ajan arkistoissa Perussa ja Boliviassa. Hän ymmärsi myös runoutta, mikä ilmenee hänen latinaksi kirjoittamastaan Carmen panegyricum -teoksesta (1717). Ensemble Louis Berger levytti vuonna 1999 Cerutin teokset Missa de Lima (Liman messu) ja A cantar un villancico.
Agomelatiini
Agomelatiini (kauppanimet Valdoxan, Melitor, Thymanax) on kemiallinen yhdiste, joka on rakenteellisesti läheistä sukua melatoniinille. Agomelatiini on tehokas agonisti melatoniinireseptoreille ja heikko antagonisti 5-HT2C -reseptoreille.
Kontrolloidut kokeet ihmisillä ovat näyttäneet, että agomelatiini on verrattavissa paroksetiiniin masennuksen hoidossa. Agomelatiini näytti merkittäviä hyötyjä paroksetiiniin verrattuna, koska SSRI-lääkkeille tyypillisiä hankalia seksuaalisia sivuvaikutuksia ei ollut lainkaan. Koska lääke toimii melatoniinireseptoreissa, agomelatiini näyttää merkille pantavaa paranemista unen laadussa. Kuitenkaan lääke ei aiheuta päiväaikaista väsymystä muiden sedatiivisten masennuslääkkeiden tapaan. Agomelatiinilla on myös ahdistusta poistavia ominaisuuksia, ja se voikin osoittautua hyvin käyttökelpoiseksi ahdistuneisuushäiriöiden hoidossa. Lääkkeen on toivottu tehoavan poikkeavien reseptorivaikutuksiensa myös hoitoresistenssiin masennukseen.
Agomelatiinin löysi ja kehitti eurooppalainen lääkeyhtiö Servier Laboratories Ltd.
Euroopan lääkevirasto antoi agomelatiini myyntiluvan masennuksen hoitoon 19. helmikuuta 2009. Lääkevalmistekomitea (CHMP) katsoi kuitenkin, että sen edut saattavat olla muiden masennuslääkkeiden etuja pienemmät masennuksen hoidossa. Lääkeen eurooppalainen kehittäjä Servier myi myyntiluvan Yhdysvaltojen markkinoille Novartikselle, mutta Novartis ei viimeisten testausten jälkeen jatkanut pyrkimystään saada agomelatiinille myyntilupaa Yhdysvaltojen elintarvike- ja lääkevirasto FDA:lta, joten agomelatiini on myynnissä vain Euroopan talousalueella ja Australiassa.
Sakari Ahlberg
Sakari Ahlberg (s. 25. heinäkuuta 1950 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1969–1982 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi viisi maaottelua.
Ahlberg edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 324 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 108 + 54 = 162 ja jäähymääränsä 155 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1972 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
KNM Glaisdale
KNM Glaisdale oli Norjan laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin 23. lokakuuta 1946 KNM Narvikiksi ja romutettiin 1962.
Victoria Nuland
Victoria Jane Nuland (s. 1. heinäkuuta 1961 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen diplomaatti, joka on toiminut Yhdysvaltain poliittisten asioiden aliulkoministerinä 3. toukokuuta 2021 lähtien.
KNM Glaisdale
Palvelus
Alus suojasi 14. huhtikuuta 1943 Lizard Pointin edustalla Eskdalen kanssa rannikkosaattuetta PW232 E-veneiden S65, S90 ja S112 hyökkäykseltä, jolloin Eskdale upposi torpedon osuttua. Alus hyökkäsi 9. lokakuuta Ushantin edustalla HMS Wensleydalen ja HMS Melbreakin kanssa Saksan laivaston saattueen kimppuun upottaen saattueen suojana olleen miinanraivaaja M135:n. Alus itse vaurioitui E-veneiden pikatykkien tulessa.
Toukokuussa 1944 alus määrättiin Normandian maihinnousun Force J:n, jonka mukana se osallistui valmistaviin harjoituksiin. Kuukauden lopulla alus siirtyi Solentiin saamaan lisäohjeita. Kesäkuun alussa alus oli Spitheadissä, jossa se määrättiin tulitukiosastoon HMS Bleasdalen, HMCS Siouxin ja HMCS Algonquinin kanssa Nan, White ja Red -rannoille.
Victoria Nuland
Hän on naimisissa uuskonservatiivisen kirjailijan ja historioitsijan Robert Kaganin kanssa.
KNM Glaisdale
Palvelus
Alus suojasi 5. kesäkuuta HMS Kempenfeltin ja Bleasdalen kanssa Juno Beachille saattueen J10, jonka muodostivat HMS Waveney (esikuntalaiva J2), kahdeksan maihinnousualusta (LSI), kolme moottoritykkivenettä ja kolme Yhdysvaltain rannikkovartioston kutteria. Seuraavana päivänä alus tulitti Nan-rannan kohteita maihinnousun aikana.
Alus oli 7. kesäkuuta itäisen osaston alueella tulituki, partiointi ja suojaustehtävissä. Se esti 10. kesäkuuta E-veneiden miinoitusmatkan sillanpäähän. Alus laukaisi 23. kesäkuuta akustisen miinan, jolloin vasen moottori vaurioitui. Seuraavana päivänä alus siirtyi Portsmouthiin, jossa sen vauriot tutkittiin 25. kesäkuuta. Alus poistettiin palveluksesta 2. elokuuta, jolloin sen norjalainen miehistö poistui alukselta. Alus palautettiin Kuninkaallisen laivaston valvontaan, jonka jälkeen se sijoitettiin Hartlepoolin reserviin.
Elokuussa 1946 alus myytiin Norjan laivastolle, joka nimesi sen 23. lokakuuta KNM Narvikiksi. Alus kunnostettiin Chathamissa. Se aloitti palveluksensa saattuehävittäjänä helmikuussa 1947 ja luokiteltiin 1956 fregatiksi. Alus poistettiin palveluksesta 1962 ja myytiin romutettavaksi.
Umm al-Qaiwain
Umm al-Qaiwain on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Vuodesta 2009 emiraattia on hallinnut šeikki Saud bin Rašid al-Mualla. Emiraatin asukasluku oli vuonna 2010 arviolta 59 000.
Maantiede
Umm al-Qaiwainin pääkaupunki on Umm al-Qaiwainin kaupunki Khor Al Bidiyahin niemimaalla. Sisämaassa sijaitsee puolestaan Falaj Al Muallan keidaskaupunki, joka on tunnettu hedelmällisistä viljelymaistaan. Muuten alue on pääosin lähes asumatonta aavikkoa.
Harri Siiskonen
Harri Olavi Siiskonen (s. 5. kesäkuuta 1956 Sääminki) on Itä-Suomen yliopiston Historia- ja maantieteiden laitoksella työskentelevä yleisen historian professori, jonka erityisalaa ovat muun muassa Afrikan yleinen historia, Namibian historia, yleinen ympäristöhistoria, sekä liikuntahistoria ja liikuntakulttuuri. Siiskonen kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan lukiosta vuonna 1975. Vuonna 1981 Siiskonen suoritti Joensuun yliopistossa humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon, 1982 filosofian kandidaatin tutkinnon, 1983 aineenopettajan kasvatustieteelliset opinnot, 1987 filosofian lisensiaatin ja 1990 filosofian tohtorin tutkinnon.
Umm al-Qaiwain
Historia
thumb|[[Drakma Ed-Durista.]] thumb|Umm al-Qaiwainin kaupunginlinnoitus. Ed-Dur Umm al-Qaiwainissa on yksi Yhdistyneiden arabiemiraattien suurimmista arkeologisista kohteista. Paikkaa asutettiin jo kivikaudella ja asutus jatkui esi-islamilaiselle kaudelle. Paikan löydöksiin lukeutuu esimerkiksi linnoituksen rauniot.
Harri Siiskonen
Ura
Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistossa arkistotutkijana vuonna 1983. Maaningan kunnassa hän toimi yleisaineiden opettajana vuosina 1983–1984, sekä tuntiopettajana Peltosalmen maatalousoppilaitoksessa 1984. Tutkijana Siiskonen toimi Suomen Akatemiassa vuosina 1984–1987, sekä Joensuun yliopistossa vuonna 1988, sekä 1990–1991. Vuosina 1988–1989 Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistossa myös assistenttina, sekä vuodesta 1991 vuoteen 2000 yliassistenttina. Vuonna 2005 Siiskonen työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa. Vuodesta 1996 vuoteen 1999 Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistossa määräaikaisena apulaisprofessorina ja 1999–2000 määräaikaisena professorina. Vuodesta 2000 alkaen Siiskonen on työskennellyt yleisen historian professorina ensin Joensuun yliopistossa, sekä sittemmin Itä-Suomen yliopistossa Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhdistyttyä 2010. Siiskonen omasi dosentuurin Joensuun yliopistossa 1993–2000 sekä on omannut dosentuurin Turun yliopistossa vuodesta 1998 lähtien.