cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa (sarjakuva)
Kuten televisiosarjassa kerrottu alkutarina aloittaa villin lännen karjapaimen lehmien tarinan komeetan iskeytyessä preerialle, joka aiheutti lähiympäristön eläimille mutaation. Sen seurauksena ne muuttuivat ihmismäisiksi säilyttäen eläimelliset ulkomuodot. Ne alkoivat rakentaa oman yhteisön preerialle, jossa lakia ylläpitäneet pormestari ja sheriffi Terribull saivat lisätukea lainsuojattomia vastaan C.O.W. Boys (Code of the West) kolmikolta, jota johtaa Moe Montana apunaan Dakota Dude ja Cowlorado Kid.
Haparainen
Haparainen oli Sakkolan kylä, joka sijaitsi seitsemän kilometriä Sakkolan kirkonkylästä Taipaleeseen johtavan tien varrella Suvantojärven pohjoispuolella. Kylää pommitettiin talvisodan aikana kerran.
Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa (sarjakuva)
Idean synty
Ryan Brown työskenteli Mirage Studiosilla vuodesta 1985 lähtien alkuperäisten Turtlesien parissa. 1980-luvun lopulla hän siirtyi hetkeksi pois Miragen palkkalistoilta ja toimi lelujen suunnittelijana suurimman osan ajastaan. Vuonna 1990 Brown sai idean karjapaimen lehmästä, koska hänen isänsä oli suuri länkkäri ihailija. Hän pyysi Doug Brammeria käsikirjoittamaan toisen 3-osaisen minisarjakuvan, jota julkaisi Archie Comics samaan aikaan televisiosarjan kanssa.
Haparainen
Haparainen ja naapurikylä Kelja muodostavat nykyään Portovojen kylän.
Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa (sarjakuva)
Muissa medioissa
Oman animaatiosarjan lisäksi C.O.W.-Boysin päähahmot vierailivat Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjan kuudennen tuotantokauden jaksossa "Home Invasion" 12. elokuuta 2006. Jaksossa hahmot olivat lähinnä taistelusimulaation tuottamia hahmoja.
Humayun Abdulali
Humayun Abdulali (19. toukokuuta 1914 Kobe, Japani − 3. kesäkuuta 2001 Mumbai, Intia) oli intialainen lintutieteilijä.
Abdulali opiskeli St Xavierin collegessa Bombayssa. Hän keräsi linnunmunia ja lintujen nahkoja Bombayn ympäristöstä ja julkaisi yhdessä Salim Alin kanssa kuusiosaisen kirjoituksen Birds of Bombay and Salsette Bombayn luonnonhistoriallisen seuran julkaisuissa (Journal of the Bombay Natural History Society, BNHS) vuosina 1936–1939. Kaikkiaan hän julkaisi 348 artikkelia ja hänen mittavin saavutuksensa oli BNHS:n kokoelmien luettelointi. Hänet valittiin BNHS:n kunniasihteeriksi vuosiksi 1949–1961. Hän johti kahta tutkimusretkeä Andamaaneille ja Nikobaareille 1964 ja 1966. Hän oli perustamassa Borivlin kansallispuistoa ja hänen työnsä ansiosta Intian hallitus laati rajoituksia sammakonjalkojen vientiin.
Abdulali nimesi linnuista viherkeisarikyyhkyn (Ducula aenea) alalajin andamanica ja andamaanienhaukkapöllön (Ninox affinis) alalajin rexpimenti. Hänen kunniakseen on nimetty uusi sammakkolaji Nyctibatrachus humayuni.
Lintutieteilijä Salim Ali oli hänen serkkunsa.
Perusyksikön vääpeli
thumb|Autokomppanian vääpeli. Kuva vuodelta 1942. Perusyksikön vääpeli on Suomen puolustusvoimissa käytössä oleva virkanimi. Perinteisesti perusyksikön vääpeliksi nimitettiin virkaiältään vanhin perusyksikköön kuulunut aliupseeri, usein sotilasmestari tai ylivääpeli. Nykyään myös opistoupseeri voi olla perusyksikön vääpeli tai hoitaa tämän tehtäviä. Perusyksikön sisällä perusyksikön vääpeli on vastuunalainen vain perusyksikön päällikölle.
Virkanimi eri aselajeissa ja maissa
Virkanimi voi vaihdella puolustushaarasta ja aselajista riippuen. Maavoimissa yleisesti käytössä olevan komppanian vääpelin lisäksi vastaavia virkanimiä ovat laivastossa viirikön pursimies, ilmavoimissa laivueen vääpeli ja tykistössä patterin vääpeli. Ratsuväessä virkanimi oli eskadroonan vääpeli, jota käytetään yhä Maasotakoulun Rakuunaeskadroonan kaltaisissa ratsuväen perinnettä ylläpitävissä perusyksiköissä. Vuosina 2002–2009 Suomen puolustusvoimissa oli käytössä aselajeille yhteinen nimike yksikköupseeri, mutta perusyksikön vääpeli ja pursimies ovat tulleet takaisin käyttöön. Virka on käytössä myös useissa muiden maiden asevoimissa suurin piirtein vastaavin toimenkuvauksin. Virkanimiä eri maissa ovat Saksan Kompaniefeldwebel, Brittiläisen kansainyhteisön maiden Company sergeant major, Yhdysvaltain First Sergeant ja Viron Kompaniiveebel.
Tehtävät
Ohjesäännön mukaan perusyksikön vääpeli käyttää sotilaskurinpitolaissa perusyksikön vääpelille säädettyä kurinpitovaltaa. Perusyksikön vääpeli hoitaa päällikön suoranaisena alaisena yksikön hallintoa ja huoltoa. Hän vastaa yksikön sisäjärjestyksestä sekä kiinteistön ja kaluston hoidosta. Hän huolehtii omalta osaltaan kurin ja järjestyksen ylläpidosta sekä hengen luomisesta yksikössä.
Perinteisesti perusyksikön vääpelin tehtävät ovat olleet hallinnollisia ja koskeneet perusyksikön huoltoa, taloutta, järjestystä ja henkeä. Kirjanpidollisiin tehtäviin kuuluvat tai ovat kuuluneet erilaisten luetteloiden, kuten nimi-, palkka,- muonitus-, loma-, tappio-, ja vahvuusluetteloiden ylläpitäminen. Perusyksikön vääpeli on hoitanut palkan tai päivärahojen maksun. Ainakin ennen perusyksikköön kuuluneet saattoivat uskoa vääpelin talletettavaksi rahaa tai arvoesineitä. Perusyksikön vääpelille ovat kuuluneet myös perusyksikköä koskevien juhlallisten asioiden järjestäminen.
Taistelussa
Perinteisesti huollollisesta roolistaan johtuen perusyksikön vääpeli ei osallistunut toimintaan etulinjassa kuin poikkeustilanteissa. Myös maavoimien nykyisen komppanian taisteluohjeen mukaan komppanian vääpelin on taistelun aikana valittava paikkansa huollon painopistealueelta ja johdettava huollon järjestelyjä aktiivisesti. Komppanian vääpeli vastaa yhdessä huoltojoukkueen johtajan kanssa oma-aloitteisesti yhteydenpidosta ylempään johtoportaaseen huoltoon ja hallintoon liittyvissä asioissa ja pitävät päällikön tietoisena niiden tilanteesta.
Edeltäviä virkanimiä
thumb|250px|[[Wojciech Kossak: "Majoittaminen (Majoitusmestari)", 1893, puupiirros.]] Ennen perusyksikön vääpelin virkanimeä vastaavia tehtäviä hoitivat yhdessä tai erikseen vääpeli ja komppanian varusmestari. 1800-luvulla käytettiin nimikettä komppanian majoitusmestari. Tätä ei tule sekoittaa yleisempään rykmentin majoitusmestariin, jota hoiti virkaiältään vanhempi yleensä kapteenin arvoinen upseeri. Huollosta ja hallinnosta vastaava komppanian majoitusmestarin virka on yhä käytössä joissakin maissa, kuten Company quartermaster sergeant Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Kanadassa, sekä Ruotsissa kompanikvartermästare, jonka ohella toimii kompaniadjutant.
Sandspit
Sandspit on 435 (2001) asukkaan paikallishallinnoton alue Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se sijaitsee Moresbynsaaren koilliskulmassa, Hecatensalmen rannalla. Sandspit on saaren ainoa asutusalue, ja sen tärkein työllistäjä on pitkään ollut metsätalous. Turismi on ollut 1900-luvun lopulla kasvussa, ja siitä on muotoutumassa toinen tärkeä tulonlähde alueen asukkaille.
Saarella sijaitsee myös Kuningatar Charlotten saarten tärkein lentoasema, joka toimii porttina lähialueille sekä saaren eteläosasta alkunsa saavalle Gwaii Haanasin kansallispuistolle.
Ilmasto
Sandspit sijaitsee lauhkealla meri-ilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Cfb).
Corpse Party
Corpse Party on Team GrisGrisin kehittämä selviytymiskauhupeli. Sen ensimmäinen versio luotiin vuonna 1996 ja se on uusittu kaksi kertaa – Corpse Party: Blood Covered, joka julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2008 sekä Corpse Party: Blood Covered Repeated Fear PlayStation Portablelle vuonna 2010 ja iOS:lle vuonna 2012. Corpse Partylle luotiin myös jatko-osa, Corpse Party: Book of Shadows, joka julkaistiin PlayStation Portablelle Japanissa vuonna 2011 ja Pohjois-Amerikassa vuonna 2013.
Tarina
Alkuperäisessä Corpse Partyssä Kisaragi Academyn paikalla sijaitsi koulu, Heavenly Host Elementary School, joka kuitenkin purettiin lukuisten onnettomuuksien takia. Eräänä yönä koulun oppilaat joutuivat maanjäristyksen uhriksi ja siirtyivät kirottuun Heavenly Hostiin. Pelaajan tehtävä on löytää tiensä ulos kirotusta koulusta, missä lähes mikä vain voi tappaa hänet. Hahmoja sarjassa on monta: Satoshi Mochida, hänen poikamainen kaverinsa Naomi Nakashima, mukava poika Yoshiki Kishinuma, kauhutarinoiden kertoja Ayumi Shinozaki sekä Yuka Mochida, joka on Satoshin lapsenomainen pikkusisko. Pelin päävastustaja on Sachiko Shinozaki, kummitustyttö, jonka takia ihmiset ylipäätänsä joutuivat kirottuun Heavenly Hostiin. Blood Coveredissa tarinaan tuotiin neljä uutta päähenkilöä: Naomin paras ystävä Seiko Shinohara, kiltti tyttö Mayu Suzumoto, Sakutaro Morishige, fiksu poika joka suojeli Mayua ja oli tämän paras ystävä, sekä Yui Shishido, englannin kielen nuori opettajar. Tässä versiossa oppilaat erotettiin muutaman henkilön ryhmiin, ja lisäksi joutuivat eri ulottuvuuksiin. Myös sivuhahmoja on paljon, kuten komea nuori mies Yuuya Kizami, jolta veljensä kadottanut Yuka sai turvaa sekä Naho Saenoki, yliluonnollisen tutkija joka laittoi Sachiko Ever After Charmin väärät ohjeet internetiin, joita Ayumi välttämättä halusi kokeilla kavereidensa kanssa.
Pelistä on tehty myös neljä mangasarjaa, yksi OVA nimeltä Missing Footage, neljäjaksoinen OVA Tortured Souls, joka julkaistiin kesällä 2013.
Anna Klein
thumb|200px|Viljelijä ja hanhet kylätiellä, öljy kankaalle thumb|200px|Paimen ja lauma, öljy kankaalle Anna Klein (16. helmikuuta 1883 Nürnberg, Saksa – 25. marraskuuta 1941 Kaunasin ghetto, Liettua) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko. Baijerissa ja Tirolissa öljyllä maalattujen maisema-, eläin- ja genremaalausten lisäksi hän teki grafiikkaa ja kuvitustöitä, kuten kirjankuvituksia, kirjankansia, leimoja, postikortteja jne.
Sitominen (psykiatria)
Sitomisella tarkoitetaan tässä artikkelissa mielenterveyslain perusteella tahdosta riippumattomassa psykiatrisessa sairaalahoidossa tai tarkkailtavana olevan potilaan kiinnittämistä niin sanottuihin lepositeisiin.
Sitomisen edellytykset
Yleisenä edellytyksenä tahdosta riippumattomille hoitotoimenpiteille psykiatrisessa sairaalahoidossa on se, että potilas on joko otettuna mielenterveyslain mukaiseen tarkkailuun tai määrättynä psykiatriseen hoitoon omasta tahdostaan riippumatta mainitun lain perusteella.
Sitomiseen voidaan potilaan hoidossa turvautua vain jos :
ja/tai
ja
Vapaaehtoisesti psykiatrisessa sairaalassa olevaa henkilöä ei siis saa kiinnittää lepositeisiin kuin tilapäisesti tilanteen niin välttämättä vaatiessa, kuten esimerkiksi äkillisen raivonpuuskan tapauksessa. Tämän jälkeen lääkärin tulee tutkia vapaaehtoisesti sairaalassa oleva potilas mahdollisimman pian. Mikäli tutkimuksessa ei tule esille edellytyksiä, jotka mahdollistaisivat potilaan ottamisen tarkkailtavaksi tahdostaan riippumatta psykiatriseen sairaalaan, tulee potilas välittömästi vapauttaa lepositeistä. Psykiatrisen tutkimuksen tehnyt lääkäri voi myös asettaa potilaan tarkkailuun tahdostaan riippumatta mikäli siihen tarvittavat edellytykset täyttyvät ja samalla lääkäri voi määrätä toimenpidettä jatkettavaksi.
Toimenpiteen määrääminen
Toimenpiteen määrääminen edellyttää aina lääkärin tutkimuksensa perusteella tekemää päätöstä. Lääkärin tulee tehdä päätöksestään kirjalliset merkinnät potilaan sairauskertomukseen. Lääkärin tekemästä merkinnästä tule käydä ilmi toimenpiteen: Lisäksi kirjauksesta tulee käydä ilmi lääkärin nimi ja toimenpiteen suorittajan tai suorittajien nimet.
Toimenpiteen toteuttaminen
Toimenpide aloitetaan lääkärin antaman määräyksen perusteella (paitsi tilanteissa, joissa potilaan oma tai muiden henkilöiden turvallisuus sitä välttämättä vaatii ennen lääkärin tutkimusta). Psykiatrisen toimintayksikön henkilökunta ohjaa tai siirtää potilaan erilliseen tilaan, jossa potilas kiinnitetään vuoteessa kiinnioleviin lepositeisiin. Toimenpiteen aloittamiseksi henkilökunnalla on oikeus käyttää tarvittaessa myös voimakeinoja. Lepositeiden käyttöön tarkoitetut vuoteet on usein kiinnitetty toimenpiteeseen varatun tilan lattiaan.
Tämän jälkeen potilas on kiinnitettynä lepositeisiin. Lepositeisiin kiinnitetty potilas on usein kiinni kaikista raajoistaan ja rintakehän ympäri kiertävällä vyöllä. Myös muunlaiset kiinnittämistavat ovat mahdollisia esimerkiksi siten, että potilas on kiinnitetty rintakehän ympäri ulottuvalla vyöllä ja sen lisäksi toisesta kädestään sekä vastakkaisen puolen jalastaan. Potilaalle on (mahdollisuuksien mukaan) turvattava asianmukainen vaatetus, ravinto ja lämpö sekä mahdollisuus tarpeidensa suorittamiseen.
Potilasturvallisuuden varmistamiseksi potilaalle on nimettävä vastuuhoitaja. Vastuuhoitajan tulee olla jatkuvassa näkö- ja kuuloyhteydessä potilaaseen. Näkö- ja kuuloyhteys voidaan korvata teknisin apuvälinein vain erityisen perustelluissa tilanteissa (esimerkiksi tilanteet, joissa potilas kiihtyy merkittävästi vastuuhoitajan läsnäolosta toimenpiteeseen varatussa tilassa).
Hoitovastuullisen lääkärin tulee arvioida potilaan tilaa ja sitomisen edellytysten olemassaoloa riittävän useasti sitomisen aikana. Lääkärin tulee tehdä potilaan sairauskertomukseen merkinnät toimenpiteen jatkamisen edellytyksistä aina hänet tavattuaan.
Toimenpiteen päättäminen
Hoitohenkilökunnan tulee arvioida potilaan vointia jatkuvasti ja tiedottaa hoitovastuussa olevaa lääkäriä potilaan tilassa tapahtuneista muutoksista. Mikäli potilaan tilassa tapahtuu siinä määrin selkeä muutos, että edellytykset sitomisen jatkamiselle eivät ole enää todennäköisesti olemassa tulee siitä informoida hoitovastuullista lääkäriä välittömästi.
Mikäli lääkäri saa tietoonsa joko itse tekemänsä tutkimuksen aikana (tai potilaan tilaa seuraavalta hoitohenkilökunnalta), että edellytykset sitomiselle ovat lakanneet olemasta olemassa, voi lääkäri määrätä toimenpiteen päätettäväksi. Toimenpiteen päättäminen ei siis välttämättä edellytä lääkärin itsensä tekemää tutkimusta.
Sitomistoimenpiteen päättymisen yhteydessä lääkäri voi määrätä tahdosta riippumattoman toimenpiteen täydellisestä lopettamisesta (jolloin potilas siirtyy osaston tiloihin) tai sen lieventämisestä eristämiseksi muista potilaista.
Potilaan oikeuksien valvonta
Mielenterveyslaki muutoksineen ja niiden soveltamisohjeet sekä asetus potilaan itsemääräämisoikeuden rajoittamisen valvonnasta velvoittaa psykiatrisen toimintayksikön antamaan tiedot sidotuista potilaista
Lisäksi mikäli potilaan sitominen kestää yli neljä vuorokautta tulee hoitovastuussa olevan lääkärin laatia erillinen selvitys lääninhallitukselle niistä perusteista, joilla sitomista on jouduttu jatkamaan mainittua aikaa pidempään.
Toyota RZ -moottori
1RZ
Iskutilavuus 2,0 l ( 1998 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, iskunpituus 86 mm, poraus 86 mm, puristussuhde 9:1, teho 101 hv ( 74 kW ) / 5200 rpm, vääntö 167 Nm / 2600 rpm, kaasutin 2-kurkkuinen Aisan 75020 / 75050
Sovellus:
1RZ-E
Iskutilavuus 2,0 l ( 1998 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, iskunpituus 86 mm, poraus 86 mm, puristussuhde 9:1, teho 110 hv ( 81 kW ) / 5200 rpm, vääntö 167 Nm / 2600 rpm, monipisteruisku
Sovellukset:
2RZ
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, alun perin kaasutinversio
2RZ-E
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, 2 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 8,8:1, teho 120 hv ( 88 kW ) / 4800 rpm, vääntö 198 Nm / 2600 rpm, monipisteruisku Toyota TCCS
Sovellukset:
2RZ-FE
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), ketjukäyttöinen DOHC, 4 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 9,5:1, teho 142 hv ( 106 kW ) / 5000 rpm, vääntö 217 Nm / 4000 rpm, monipisteruisku
Sovellukset:
3RZ
Iskutilavuus 2,7 l ( 2694 cc ), ketjukäyttöinen DOHC, 4 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 95 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 9,5:1, teho 143 hv ( 105 kw ) / 4600 rpm, 240 Nm / 4000 rpm, monipisteruisku Toyota TCCS
Sovellukset:
Haut-Valromey
Haut-Valromey on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Historia
Haut-Valromey kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun neljä kuntaa Hotonnes, Le Grand-Abergement, Le Petit-Abergement ja Songieu yhdistyivät.
Urheilu
Kunnan alueelle sijaitsee hiihtokeskus Les Plans d'Hotonnes, missä on mahdollista harrastaa alppi- ja maastohiihtoa. Lisäksi hiihtokeskuksessa on ampumahiihtostadion, jossa moni Ranskan ampumahiihtäjistä on harjoitellut.
Sirola
Sirola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Itämeren ystävyysajo
Itämeren ystävyysajo oli maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestettiin vuosina 1986–1989. Kilpailu ajettiin 1986 ja 1988 Turusta Leningradiin ja kahtena muuna vuonna Leningradista Turkuun. Vuoden 1986 Itämeren ystävyysajo kesti viikon ja oli pituudeltaan noin 1 000 kilometriä. Seuraavana vuonna kilpailun kesto nousi yhdeksään päivään, ja reitin pituus oli 1987–1989 noin 1 200 kilometriä. Kilpailun järjestelyistä vastasivat Turun Urheiluliitto ja Leningradin urheilukomitea. Keskeinen suomalaishahmo kilpailun järjestämisessä oli turkulainen pyöräilymies Simo Klimscheffskij.
Itämeren ystävyysajo sai heti 1986 A-luokan kilpailun arvon. Vuodesta 1987 alkaen se kuului korkeimmalle amatööripyöräilyn tasolle, HC-kategoriaan, kuten myös muun muassa Rauhanajo ja Tour de l'Avenir. Itämeren ystävyysajo oli ensimmäinen etappikilpailu, jossa kilpailtiin rautaesiripun molemmin puolin. Vuosina 1988 ja 1989 reitti kulki Etelä-Suomen ja Leningradin alueen lisäksi Virossa.
Itämeren ystävyysajoon osallistui ensimmäisellä kerralla 88 pyöräilijää 11 maasta. Suurimmillaan, 1988, kilpailussa oli mukana 20 kuusimiehistä joukkuetta. Suomella ja Neuvostoliitolla oli järjestäjämaan ominaisuudessa kolme joukkuetta, yksi Neuvostoliiton joukkueista oli Viro. Vuoden 1988 kilpailussa oli mukana joukkueita kaikista muista maanosista paitsi Etelä-Amerikasta. Vuoden 1988 ystävyysajo tarjosi virolaisyleisölle mahdollisuuden osoittaa nousevaa virolaista kansallismielisyyttä osana Neuvostoliiton silloista avoimuuspolitiikka. Tallinnaan päättyneen etapin voittivat silloin virolaiset Riho Suun ja Toomas Kirsipuu, jolloin katsojajoukon juhlinta riistäytyi suorastaan käsistä. Miliisit yrittivät estää Viron aiemmin kielletyn sini-musta-valkean kansallislipun käytön juhlinnassa.
Vuoden 1986 Itämeren ystävyysajon voitti Neuvostoliiton Mihail Svešnikov ja kolmena muuna vuonna saman maan Asiat Saitov. Kilpailussa oli vuosien aikana mukana useita tulevia ammattipyöräilyn huippuja, kuten Djamolidine Abdoujaparov, Vjatšeslav Jekimov, Jaan Kirsipuu, Pavel Tonkov ja Steffen Wesemann. Vuoden 1986 kilpailun prologin Turussa voitti Suomen ensimmäinen ammattipyöräilijä Kari Myyryläinen.
Viivi Altonen
Viivi Altonen (s. 1996 Tampere) on suomalainen kauneuskilpailija ja malli. Hän voitti Miss Suomi -kilpailun vuonna 2020.
Altonen opiskelee yhteiskuntatutkimusta Tampereen yliopistossa ja työskentelee vaatemyyjänä.
Oulaisten jäähalli
Oulaisten jäähalli (Oula Areena, mainosnimiltään Raita Sport Areena ja Prorink Areena) on Oulaisissa sijaitseva jäähalli, jossa Oulaisten Kiekko-cobrat pelaavat ottelunsa. Jäähalli rakennettiin vuonna 2000, jolloin sen nimi oli Prorink Areena.
Viivi Altonen
Altonen osallistuu keväällä 2022 Nelosella ja Ruutu-suoratoistopalvelussa alkavaan tosi-tv-ohjelmaan Erikoisjoukot.
Saturday (Remix)
Saturday (Remix) on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Norma Jeanin (sukunimi Wright) single vuodelta 1978. Single on ns. maxisingle eli se on tehty albumikokoon 12".
Tuottajat ovat Nile Rodgers ja Bernard Edwards. He ovat myös osallistuneet singlen nimikappaleen tekoon.
Vastaavat tuottajat ovat Marc Kreiner ja Tom Cossie yhtiöstä MK Productions.
Levy-yhtiö on Warner Communicationsiin kuuluva Bearsville Records ja singlen kaupallinen tunnus BSS 0326.
Singlejä on valmistettu myös UK:ssa tunnuksella LV 13.
Norma Jean on ollut mukana Chic-yhtyeessä ja häneltä on myöhemmin ilmestynyt mm. single High Society (Bearsville 49119) ja hän on ollut mukana mm. Randy Crawfordin albumilla Abstract Emotions (1986) taustalaulajana.
Listahistoriaa
Blues News -lehden numerossa 4/1978 on julkaistu kopio Blues & Soul -lehdessä olleesta Top American Soul Singles -listasta. Siinä Norma Jean Wrightin kappale "Saturday" on sijalla 47 aikaisemman sijoituksen ollessa 70. Sijalla 46 on Bunny Siglerin I Got What You Need (Gold Mind 4010) ja sijalla 48 Stargardin What You Waiting for (MCA 40932).
Atrocitus
Sarjakuvissa
Kauan sitten pahoiksi muuttuneet Ihmismetsästäjät ryntäsivät Vihreän Lyhdyn sektorille 666, Atrocitus oli yksi viidestä olennosta, jotka selvisivät kuolemalta, kun he murhasivat kaikki asukkaat mukaan lukien Atrocituksen perheen. Neljä muuta selvinnyttä perustivat Atrocituksen kanssa ryhmän nimeltä Five Inversions, jotka vannoivat kostoa Vihreiden Lyhtyjen ja Ihmismetsästäjien luojien liittolaisille. He suorittivat rituaalin, joka antoi heidän nähdä tulevaisuuteen ja selvittää ennustus Blackest Night tapahtumasta, joka tulisi päättämään maailmankaikkeuden. Vartijat kuitenkin pysäyttivät Atrocituksen ryhmän aikeet ja veivät heidät vankeuteen Ysmaultiin.
Abin Sur saapui samaiselle alueelle yrittäessään löytää haaksirikkoutuneen aluksen elonjäänneitä. Hän meni kysymään neuvoa paholaisennäköisiltä olennoilta, mutta Atrocitus kieltäytyi auttamasta. Sen sijaan hänen apuri Qull tarjoutui vapaaehtoisesti auttamaan vastaamalla kolmeen kysymykseen; elonjäänneiden sijainnin, Abin Surin kohtalo ja Blackest Night ennuste. Sur kertoi kuulemansa Vartijoille ja heidät pidettiin Ysmaultissa, eikä siirretty Oan vankilaan. Sur alkoi vierailemaan säännöllisesti Ysmaultissa oppimaan lisää Blackest Nightista ja kuinka estää se. Sur päätti lopulta vapauttaa Atrocituksen, jotta hän voisi viedä Vihreät Lyhdyt Maahan, jossa ennusteen syntymäpaikka universumin lopusta tapahtuisi. Atrocitus oli Sur'in aluksessa kaltereiden takana ja alkoi tuottaa pelkoa hänen mieleen. Se auttoi telkien heikkenemiseen, kun vihreä tahdonvoiman lähde alkoi heikentyä. Atrocitus karkasi vankeudesta ja sivalsi Abin Surin rintakehää haavoittaen häntä vakavasti ja hyppäsi pois aluksesta, kun Abin Sur syöksylaskeutui aluksensa mukana.
Atrocitus jatkoi väkivaltaisia toimiaan Maassa ja tappoi lukemattoman määrän ilmavoimien sotilaita. Hän loi Punaisten lyhtyjen valan, joka tulisi olemaan heidän sotahuuto. Hän loi laitteen aseiden osista, jolla löytäisi ihmisen joka on vastuussa Blackest Night universumin lopusta. Atrocitus suunnitteli sieppaavansa hänet ja vievän takaisin Ysmaultiin. Ennen kuin hän sai tehtävän alkuunsa Sinestro ja tulokas Vihreä Lyhty Hal Jordan keskeyttivät hänen aikeet vieden etsimänsä William Handin turvaan. Atrocitus käytti uutta laitettaan viemään molempien lyhtyjen voimat sormuksistaan jättäen heidät nyrkkiensä varaan puolustamaan itseään. Sinestro onnistui palauttamaan sormuksien voimat takaisin voimalähteellään, mutta Atrocituksella oli edelleen etulyöntiasema. Kaikki kuitenkin kääntyi, kun Atrocitus oli lyödä Sinestron hengiltä, mutta Jordan käytti sormustaan räjäyttääkseen keltaisen auton. Tämä yllätti Atrocituksen täysin, joka uskoi ettei Vihreä voimasormus toimisi keltaiseen väriin. Atrocitus kukistettiin ja hän joutui Sinestron viemänä Oa-planeetalle.
Mads Bech Christensen
Mads Bech Christensen (s. 3. marraskuuta 1984 Frederikshavn, Tanska) on tanskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Metal Ligaenin Frederikshavn White Hawksissa ja toimii myös joukkueen varakapteenina. Hän on Frederikshavn IK:n oma kasvatti ja pelannut siellä koko uransa ajan. Christensenin vahvuuksiin kuuluu peliäly ja rauhallisuus.
Seuraura
Christensen pelasi White Hawksissa ensimmäisen pääsarjaottelunsa jo 16-vuotiaana kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 hän pelasi joukkueessa 33 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Christensen voitti kauden aikana Danish Cupin. Hän avasi AL-Bank Ligaenin maalitilinsä kevään 2003 pudotuspeleissä. Keväällä 2005 Christensen voitti pronssia.
Kaudella 2009–2010 Christensen nousi White Hawksin kapteenistoon. Kaudella 2010–2011 hän teki AL-Bank Ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+27=33, joilla Christensen voitti koko sarjan puolustajien pistepörssin ja jakoi puolustajien syöttöpörssin voiton Herning Blue Foxin Daniel Nielsenin kanssa. Hän oli myös kevään 2011 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehoilla 3+7=10. Christensen voitti kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin hopeaa ja valittiin tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2011 Christensen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen White Hawksin kanssa. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli White Hawksin tehokkain puolustaja tehoilla 6+16=22. Christensen voitti kauden päätteeksi hopeaa. Toukokuussa 2013 hän teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Christensen voitti Metal Ligaenin pronssia vuosina 2014 ja 2015.
Maajoukkueura
Christensen edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2005, 2008, 2009 ja 2010. Hän pelasi myös Torinon olympiakisojen 2006 ja Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Aleksandr Malyšev
Aleksandr Vasiljevitš Malyšev (, s. 20. syyskuuta 1989 Leninogorsk, Kazakstanin SNT) on kazakstanilainen maastohiihtäjä. Malyšev on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.
Malyšev debytoi maailmancupissa joulukuussa 2012 Tour de Skihin kuuluvassa Oberhofin prologissa sijoittuen sijalle 92. Ensimmäistä kertaa hän sijoittui 30 parhaan joukkoon samalle kiertueelle kuuluneessa Toblachin viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ollen 28:s. Malyševin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 20. tila helmikuulta 2016 Falunin kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta.
Virginia Valli
Virginia Valli (oik. Virginia McSweeney ) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän oli 1920-luvulla suosittu elokuvanäyttelijä. Hän lopetti elokuvauransa 1931 vaikka onnistuikin hyvin äänielokuvissa. Vallin tunnetuimpia elokuvia ovat Kiusausten saari (1924), The Shock (1923) ja Alfred Hitchcockin esikoisohjaus The Pleasure Garden.
Vallilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Outi Krause
Anna Outi Inkeri Krause (o.s. Rautavuoma; s. 20. toukokuuta 1948, Laukaa) on suomalainen tekniikan tohtori (TkT, D.Sc.) ja Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun teknillisen kemian professori (emerita) ja aiempi dekaani.
Muotiala
Muotiala on kaupunginosa Tampereella. Sen naapurikaupunginosat ovat Jokipohja, Nekala, Vuohenoja, Korkinmäki ja Turtola. Muotialaan on rakennettu vuodesta 2007 lähtien asuintaloja niin paljon, että lähes kaikki alueen niityt ovat kadonneet. Vuosien 2005 ja 2011 välillä asukasluku on kasvanut 376:sta 1 476:een. Alueella on ennen sijainnut kolme taloa: Muotiala, Penttilä ja Hurinki. Näistä vain Muotiala on enää asuinkäytössä. Penttilä purettiin taimiston rakennuksen yhteydessä. Nykyään paikalla sijaitsee Muotialatalo.
Outi Krause
Rautavuoma tuli ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta (1967). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulustasta (TKK) diplomi-insinööriksi (1972), tekniikan lisensiaatiksi (1975) ja Eindhovenin teknillisestä yliopistosta tekniikan tohtoriksi (1978).
Muotiala
Hurinki
Huringin talo sijaitsi Muotialantien ja Hallilantien risteyksessä. Nykyään se on Steinerkoulun käytössä.
Outi Krause
Krause nimitettiin Teknilliseen korkeakouluun teknillisen kemian professoriksi vuonna 1993. Tätä ennen hän on työskennellyt Nesteellä yli kymmenen vuoden ajan. Krause toimi ympäristöystävällisempien bensiinikomponenttien valmistusta tutkivassa työryhmässä ja tästä työstä ryhmälle myönnettiin Suomalainen insinöörityöpalkinto vuonna 2003. Vuodesta 2005 hän on toiminut Teknillisen korkeakoulun vararehtorina, missä tehtävässä hänen vastuullaan on ollut erityisesti tutkimuksen ja jatkokoulutuksen kehittäminen sekä yhteiskunnalliset ja kansainväliset asiat. Krause nimitettiin Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun dekaaniksi tammikuussa 2011 ja hänen toimikautensa oli kahden vuoden mittainen.
Krause on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Antebellum
Antebellum on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka ovat ohjanneet Gerard Bush ja Christopher Renz. Elokuvan nimi tulee Antebellum-ajanjakson nimestä joka alkoi 1700-luvun lopulta ja jatkui Yhdysvaltain sisällissotaan asti. Elokuvassa käsitellän nykyaikaa ja menneisyyttä Janelle Monáen esittämän kahden naisen: Veronican ja Edenin näkökulmasta.
Elokuvan ensi-illan piti olla Pohjois-Amerikassa 24. huhtikuuta 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi se siirtyi elokuun 21. päivään. Suomessa sen ensi-ilta oli 18. syyskuuta 2020.
E. Myllymäki
E. Myllymäki Oy oli suomalainen Tampereella vuosina 1947–1988 toiminut linja-autoyritys. Yrityksen perustaja oli Eino Myllymäki.
Eino Myllymäki oli syntynyt Messukylässä maanviljelijän poikana ja toiminut linja-autonkuljettajana eri yrityksissä Tampereen seudulla vuodesta 1931. Hän sai luvan linja-autoliikenteelle Tampereen ja Lempäälän Kuljun välille vuonna 1946 yhdessä Kustaa Laakson kanssa, joka oli ryhtynyt ajamaan tätä linjaa jo vuonna 1925. Laakson kuoltua vuonna 1952 liikenne jäi yksin Myllymäen vastuulle. Myllymäki muodosti yrityksensä osakeyhtiöksi vuonna 1977.
E. Myllymäki Oy liikennöi Pyynikintori–Rantaperkiö–Peltolammi–Multisilta–Sääksjärvi–Höytämö-linjaa. Vuonna 1972 Myllymäki hankki toimintansa lopettaneen Anton Viitasen liikennöimän Tampere–Ruutana–Suinula-linjan kalustoineen. Vuonna 1988 Myllymäellä oli kymmenen linja-autoa.
Yritys siirtyi vuonna 1988 Länsilinjat Oy:n omistukseen. Länsilinjat yhdisti Myllymäen ajaman Tampere–Höytämö-linjan vuonna 1985 hankkimansa Linja-autoliikenne Veikko Viitanen Oy:n liikennöimään Siivikkala–Tampere-linjaan.
Dimetyylielohopea
Dimetyylielohopea ((CH3)2Hg) on yksi organoelohopeayhdisteistä.
Se on ihmiselle erittäin vaarallista, sillä se tunkeutuu helposti ja nopeasti useimpien suojakäsineiden ja ihon läpi ja aiheuttaa tappavan myrkytyksen. Aine kulkeutuu hitaasti aivoihin ja tappaa hermosolut.
Käyttö
Dimetyylielohopealla ei ole oikeastaan mitään käyttökohteita sen suuresta myrkyllisyydestä johtuen. Toksikologiassa sitä käytetään referenssimyrkkynä. Sitä on käytetty kalibroitaessa elohopeaa havaitsevia instrumentteja.
Turvallisuus
Niinkin pieni annos kuin 0,1 millilitraa on kuolettava. Sen LD50-arvo on noin 0,04 mg/kg.
Dimetyylielohopea läpäisee lateksin, PVC:n, butadieenin ja neopreenin sekunneissa ja imeytyy ihon läpi saman tien. Sen vuoksi kaikki normaalit laboratoriokäsineet ovat hyödyttömiä ainetta vastaan. Aine höyrystyy helposti ja höyryt ovat hengenvaarallisia sekä lisäksi paloherkkiä. Vastamyrkkyhoito on aloitettava muutaman päivän kuluessa siitä, kun ainetta on joutunut iholle. Saastuneen kohdan pesu ei enää tässä vaiheessa auta. Vastamyrkyt ovat molekyylejä, jotka muodostavat kompleksi-ioneja ja jotka sitovat elohopean sisäänsä, niin että se lopulta huuhtoutuu virtsan mukana pois.
Mestian piirikunta
pienoiskuva|[[Ušgulin kylä sijaitsee maan korkeimman vuoren Škharan juurella ja on tunnettu puolustustorneistaan.]] Mestian piirikunta on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa asui vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 9 316 asukasta ja sen pinta-ala on 3 044,5 neliökilometriä. Mestian alue kuuluu historiallisesti ylempään (zemo) Svanetiaan ja se on svanien kulttuurin sydän. Piirikunnan keskus on Mestian kaupunkityyppinen taajama.
Alue on vuoristoinen ja eristäytynyt. Ensimmäinen tie Mestian kaupunkiin rakennettiin vasta vuonna 1935. Mestian piirikunta rajautuu pohjoisessa Venäjään, etelässä Lentekhin, Tškhorotsqun ja Tsalendžikhan piirikuntiin ja lännessä Abhasiaan. Yksi Kaukasuksen merkittävimmistä huipuista, Ušba, kohoaa piirikunnan pohjoisrajalla. Enguri-joki virtaa piirikunnan läpi.
Sahalininhusky
Sahalininhusky (Karafuto-Ken, 樺太犬) on japanilainen koirarotu, jota käytetään rekikoirana.
Ulkomuoto
Tämä rotu on pystykorva, joka on sukua japaninpystykorvalle ja akitalle. Säkäkorkeus vaihtelee 56–66 cm:n ja paino 30–40 kg:n välillä.
Korvat ovat pienet ja terävät, toisinaan hieman eteenpäin taittuneet tai riippuvat. Tämän rodun väri vaihtelee paljon, mukaan lukien kuparinpunaisen ja mustan. Karvapeite on hienoa ja tuuheaa ja pohjavilla erittäin tiheää. Se muistuttaa grönlanninkoiran karvaa.
Alkuperä
Nimitys karafuto-ken tulee Karafutosta, Sahalinin japanilaisesta nimestä ja koiraa tarkoittavasta sanasta ken. Tämä siis todistaa rodun maantieteellisen alkuperän. Tätä rotua käytetään nykyisin harvoin; sen vuoksi Japanissa on jäljellä vain muutama kasvattaja.
Tutkimusretki Etelämantereella
thumb|250px|right|Sahalininhuskyn muistopatsaita. Tämän rodun väitetään tulleen kuuluisaksi japanilaisten vuoden 1958 huono-onnisesta tutkimusretkestä Etelämantereelle. Sinne jouduttiin jättämään hätäevakuoinnin seurauksena 15 rekikoiraa. Tutkijat uskoivat apuryhmän saapuvan muutaman päivän kuluessa, joten he jättivät koirat ulos ketjuihin pienen ruokavaraston kanssa. Sää kuitenkin kääntyi huonoksi eikä ryhmä koskaan saavuttanut päämääräänsä.
Rotu saavutti suosiota vuonna 1983 valmistetun elokuvan, Tarosta ja Jirosta kertovan Nankyoku Monogatarin, myötä. Vuonna 2006 tehty toinen elokuva Eight Below, kertoi fiktionaalisen version tapahtumista, mutta ei viitannut rotuun. Sen sijaan elokuvassa esiintyy vain kahdeksan koiraa: kaksi alaskanmalamuuttia ja kuusi siperianhuskyä.
Fischbrötchen
pienoiskuva|Valikoima Fischbrötchen-sämpylöitä. Fischbrötchen ("kalasämpylä") on saksalainen sämpylätyyppi, jonka päätäytteenä on kala. Se on paikallinen erikoisuus Saksan pohjoisosissa siinä missä esim. Weisswurst Baijerissa ja currywurst Berliinissä. . Usein käytetään silliä sen eri muodoissa, mutta myös muut kalat, kuten makrilli ja lohi, ovat mahdollisia ja toisinaan myös katkaravut. Fischbrötchen on luonteeltaan take away -ruokaa ja sitä tarjoillaan esim. markkinoilla. Se on niin erottamaton osa Hannover Messe -markkinoita, että tapahtuman puhekielinen nimitys on Fischbrötchenmesse.
Kalan lisäksi sämpylään laitetaan usein myös sipulia, suolakurkkuja ja erilaisia kastikkeita (mm. remoulade).
Leonidas Medina
27. maaliskuuta 1916 Medina sai nimityksen Bogotán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Camachuksen titulaaripiispaksi. 7. maaliskuuta 1923 hänet nimitettiin Socorron (vuodesta 1928 Socorro y San Gilin) piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 1947, mutta sai eläkkeellejäämispäivänään vielä nimityksen Novae Patraen titulaariarkkipiispaksi.
Paulo Roberto
Paulo Roberto Marqués Roris (s. 12. elokuuta 1967 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen espanjalainen uransa päättänyt futsalpelaaja. Pelipaikaltaan 175 senttimetriä pitkä ja 74 kilogrammaa painava Paulo Roberto oli kärkipelaaja eli pivot.
Paulo Roberto sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 1991, sillä hänen isänisänsä oli kotoisin Espanjasta. Uransa jälkeen Paulo Roberto toimi neljä vuotta ElPozo Murcian teknisenä johtajana.
Fujaira
Fujaira on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiraatit. Emiraattia on hallinnut šeikki Hamad ibn Muhammad al-Šarqi vuodesta 1974. Sen asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 256 256.
Eesti lipp
Eesti lipp (suomeksi Viron lippu) on Viron lipun lippulaulu. Laulun sanoittaja on Viron kirkonmies Martin Lipp ja melodian luoja on Viron säveltäjä Enn Võrk.
Fujaira
Maantiede
thumb|vasen|Paikallista maisemaa Hajarrvuorilla. thumb|vasen|Rannikkoa. Fujaira sijaitsee Yhdistyneiden arabiemiraattien itäosassa Omaninlahden rannikolla. Sen pinta-ala on 1 450 km² ja sen pituus pohjoisesta etelään on noin 70 kilometriä. Sen naapuriemiraatteja ovat Sharja ja Ras al-Khaima. Pohjoisessa sillä on kansainvälinen raja Omanin kanssa Musandamin niemimaalla. Hajarvuorten ja rannikon väliin vuorten itäpuolella jää kapea rannikkotasanko. Alue tunnetaan nimellä Šamaliyya. Fujairan aluetta pilkkovat lukuisat muihin emiraatteihin kuuluvat enklaavit ja rajan kulkua ei ole kaikkialla määritelty täysin selvästi.
Eesti lipp
Martin Lipp julkaisi runon vuonna 1897 kokoelmassa "Kodu Kannid I" nimellä "Eesti, Eesti, ela sa!" ("Viro, Viro, elä sa!"). Enn Võrk kirjoitti runolle sävelen vuonna 1922. Vaikka alkuperäinen runo sisälsi viisi jaetta, Enn Võrk kirjoitti laulun, jossa oli kolme jaetta.
Nykyään lauletaan tämän laulu sanoilla ::
Fujaira
Maantiede
Fujairan kaupunki sijaitsee emiraatin eteläosassa muutaman kilometrin päässä meren rannikolla Wadi Hamin suulla. Fujaira on emiraatin pääkaupunki ja suurin kaupunkikeskus. Emiraatin muita kaupunkeja ovat al-Kurayya, Murbih ja Dadna. Dibban kaupunki pohjoisessa kuuluu emiraattiin vain osittain. Loput ovat Sharjan ja Omanin puolella.
Eesti lipp
Kaunistagem Eesti kojad
Fujaira
Historia
thumb|1400- tai 1500-luvulla rakennettu [[Al Bidyan moskeija lukeutuu maan vanhimpiin. ]] thumb|Fujairan hallitsijoiden 1900-luvun puolella käyttämä [[Al Haylin linna.]] Fujairan historiaa on 1800-luvulta lähtien leimannut kilpailu Al Qasimien suvun hallitseman Sharjan emiraatin kanssa. Heistä vastustivat Fujairan Al Šarqien suku. Sharja hallitsi alueita nykyisessä Fujairassa ainakin vuodesta 1775. Heidän keskuksensa alueella oli Khawr Fakkan, joka on edelleen Sharjaan kuuluva enklaavi. Fujairan kaupunki muodostui Al Šarqi-šeikki Muhammad bin Mattar al Šarqin perustettua paikalle linnoituksen vuonna 1808. Al Šarqit toteuttivat liittolaisineen useita itsenäisyyteen tähdänneitä kapinoita. Käytännössä Fujairasta oli tullut itsenäinen vuoteen 1886 mennessä. Kun britit loivat alueelle alaistaan Sopimusvaltiota, Fujairaa ei kuitenkaan tunnustettu omana itsenäisenä emiraattinaan, kuten Yhdistyneiden arabiemiraattien muut nykyiset emiraatit tunnustettiin. Sen sijaan Abu Dhabi ja Oman esittivät vaatimuksia alueeseen, joita britit eivät kuitenkaan lopulta hyväksyneet.
Eesti lipp
kolme koduvärviga,
mille alla Eesti pojad
Fujaira
Historia
Britit tunnustutivat viimein Fujairan hallitsijan aseman vuonna 1952. Sen kanssa tehtiin muiden emiraattien kanssa solmittu sopimus, jolla britit saivat esimerkiksi hoitaa maan ulkopolitiikkaa. Seuraavalla vuosikymmenellä britit ilmoittivat aikeistaan jättää alue. Tarkoituksena oli alun perin perustaa niin sanottu arabiemiirikuntien liitto, johon tuolloin olisivat kuuluneet myös Bahrain ja Qatar.Hanke kuitenkin kaatui ja Fujairasta tuli osa nykyisiä Yhdistyneitä arabiemiraatteja maan itsenäistyessä vuonna 1971.
Eesti lipp
ühiselt võiks koonduda.
ühine neil olgu püüe
Fujaira
Talous
Fujaira lukeutuu Yhdistyneistä arabiemiraateista köyhimpiin. Talous perustuu maanviljelylle ja kalastukselle. Peltoja kastellaan tuomalla vettä Hajarvuoristolta. Viljelyä harjoitetaan etenkin kukkuloilla poispäin rannikolta. Kalastusta harjoitetaan useista Omaninlahden pienistä satamista. Fujairassa on myös rakennettu veneitä ja Fujairan kaupungissa on pienimuotoista teollisuutta. Fujairaan rakennettiin 1980-luvulla uusi konttisatama, minkä jälkeen siitä on tullut huomattava tavaran kauttakulkupaikka. Tästä syystä esimerkiksi monilla karjaa kuljettavilla yrityksillä on toimintaa kaupungissa. Sataman ympärillä on vapaakauppa-alue. Fujairassa hakataan myös kiveä. Kivimurskaa on viety etenkin Dubain ja Abu Dhabin suurten rakennushankkeiden tarpeisiin.
Eesti lipp
Kostku võimsalt meie hüüe:
Fujaira
Väestö
Fujairan asukasluku oli vuoden 2019 keskivaiheilla arviolta 256 256. Luku sisältää myös alueella asuvat ulkomaalaiset. Yhdistyneiden arabiemiiriraattien kansalaisia oli vuonna 2010 64 860.
Eesti lipp
Eesti, Eesti, ela sa!
Sinine on sinu taevas,
kallis Eesti, kodumaa,
oled kord sa ohus, vaevas
- sinna üles vaata sa!
Must on sinu mullapinda,
mida higis haritud.
Must on kuub, mis eesti rinda
vanast juba varjanud.
Miguel Harth-Bedoya
Miguel Harth-Bedoya (s. 1968) on perulainen kapellimestari.
Eesti lipp
Sinine ja must ja valge
Miguel Harth-Bedoya
Harth-Bedoya aloitti 15-vuotiaana työskentelyn assistenttina teatterissa Limassa ja seurasi sen ooppera- sekä operettinäytöksiä. Sieltä hän sai innoituksen myöhemmälle uralleen kapellimestarina. Hän valmistui Curtis Institute of Musicista sekä Juilliard Schoolista ja aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1993 New York Youth Symphonyn musiikillisena johtajana. Hän toimi myös New Yorkin filharmonikkojen avustavana kapellimestarina ja pääsi tämän myötä tuuraamaan Leonard Slatkinia Carnegie Halliin. Sittemmin Harth-Bedoya on toiminut Aucklandin filharmonikkojen, Eugenen sinfoniaorkesterin, Fort Worthin sinfoniaorkesterin ja Norjan radion sinfoniaorkesterin johdossa. Hän on myös johtanut vierailijana keskeisiä yhdysvaltalais- ja eurooppalaisorkestereita.
Eesti lipp
kaunistagu Eestimaad!
Vili võrsugu siin selge,
Miguel Harth-Bedoya
Harth-Bedoya meni vuonna 2000 naimisiin Chilessä jo 19-vuotiaana tapaamansa Maritzan kanssa. Hän asuu Yhdysvalloissa vaimonsa ja lastensa kanssa.
Eesti lipp
paisugu tal täieks pead.
Vaprast meelest, vennaarmust
Eesti kojad kõlagu!
Kostku taeva poole põrmust:
Suomi versifikaatio:
Kaunistakaa synnyinmaamme
lipun värein puhtahin!
Niiden alle pojat Eestin
yhtehen taas tulla voi.
Yksi heillä olkoon tahto,
veljesmieli urhea.
Voimakkaana kaikuu huuto:
Eesti, Eesti, eläköön!
Sininen on taivahasi,
kallis Eesti, kotimaa.
Vaaran, vaivan hetkinäsi
sinne katsees' käännä vaan!
Musta on sun peltomaasi,
jota hiess' on viljelty.
Musta meill' on vaateparsi,
isiltä jo peritty.
Sini-musta-valkeana
liehuu lippu Eestinmaan!
Vilja varttuu, tähkäpäinä,
Veljesmieli, varma tahto
Kaikuu kautta taivaan huuto:
Simone (elokuva)
Simone on Andrew Niccolin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama elokuva, joka sai ensi-iltansa 23. elokuuta 2002. Sen pääosissa esiintyvät Al Pacino, Catherine Keener, Evan Rachel Wood, Rachel Roberts, Winona Ryder ja Rebecca Romijn.
Elokuva sai kriitikoilta laimean vastaanoton, ja Rotten Tomatoesissa 51 % kriitikoista antoi sille hyväksyvän arvostelun.
Levan Sanadze
Levan Sanadze (16. elokuuta 1928, Tbilisi – 24. elokuuta 1998, Moskova) oli georgialainen, Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija.
Hän juoksi hopeaa saavuttaneessa Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 x 100 metrin viestissä. Euroopan mestaruutta hän oli voittamassa samassa lajissa 1950. Lisäksi 1954 tuli EM-pronssia.
Sanadzen 100 metrin ennätys oli 10,3 ja 200 metrin ennätys 21,4 molemmat vuodelta 1952.
José Luiz Majella Delgado
José Luiz Majella Delgado (s. 19. lokakuuta 1953 Juiz de Fora) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu redemptoristeihin.
Majella Delgadon vihki diakoniksi Lélis Lara 2. elokuuta 1980 ja papiksi Waldyr Calheiros Novaes 14. maaliskuuta 1981. Hänet nimitettiin Jataín hiippakunnan johtoon 16. joulukuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. helmikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Geraldo Lyrio Rocha, jota avustivat Raymundo Damasceno Assis ja Waldyr Calheiros Novaes.
Ryan Brown
Ryan Brown (s. 2. toukokuuta 1962 Lodi, Ohio) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, sarjakuvapiirtäjä ja figuurien suunnittelija.
Ura
Brown valmistui Norwayne High Schoolista vuonna 1980, jonka jälkeen hän julkaisi omia sarjakuvia ja teki Cleveland Plain Dealer sanomalehteen sarjakuvia. Myöhemmin vuonna 1985 Brown palkattiin Mirage Studiosille värittämään Turtles-sarjakuvia. Hän työskenteli Turtlesin parissa aina vuoteen 1989 asti, jonka jälkeen Brown suunnitteli enemmän lelu figuureja ja sai luotua oman sarjan Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa, joka päätyi myös sarjakuvaksi.
Alku vuosina Brown loi Turtles universumiin hahmot, kuten Hothead, Scratch, Monty Moose, King Lionheart, Half Court, Wyrm, Scumbug, Nahkapää, Dr. El, Wingnut, Ray Fillet, Sand Storm, Mondo Gecko ja Rock'n'Roll Mondo Gecko. Hän palasi takaisin Turtlesin pariin 2000-luvun alussa ja muun muassa kirjoitti vuonna 2006 Tales of the TMNT sarjakuvaan tarinoita luomastaan Wild West C.O.W.-Boys hahmoista.
Curling talviolympialaisissa 2010 – miesten turnaus
Miesten curlingturnaus talviolympialaisissa 2010 alkoi 16. helmikuuta ja päättyi 27. helmikuuta 2010. Olympiakultaa voitti isäntämaa Kanada. Kultamitali oli Kanadalle toinen perättäinen.
Sarjataulukko
Tie-breaker Ruotsi - Iso-Britannia 7-6
1. kierros
16. helmikuuta klo 9.00
2. kierros
16. helmikuuta klo 19.00
3. kierros
17. helmikuuta klo 14.00
4. kierros
18. helmikuuta klo 9.00
5. kierros
18. helmikuuta klo 19.00
6. kierros
19. helmikuuta klo 14.00
7. kierros
20. helmikuuta klo 9.00
8. kierros
20. helmikuuta klo 19.00
9. kierros
21. helmikuuta klo 14.00
10. kierros
22. helmikuuta klo 9.00
11. kierros
22. helmikuuta klo 19.00
12. kierros
23. helmikuuta klo 14.00
Tie-break
24. helmikuuta klo 14.00
Välierät
25. helmikuuta klo 14.00
Viljo Kainulainen
Viljo Martti Kainulainen (24. tammikuuta 1894 Iisalmen Runnin kylä – 1. helmikuuta 1936 Leningrad ) oli suomalainen myös Neuvostoliitossa työskennellyt toimittaja.
Valmistuttuaan ylioppilaaksi vuonna 1915 Kainulainen lähti Helsinkiin opiskelemaan teologiaa, mutta siirtyi pian Venäjän jalkaväen upseerikouluun Pietariin. Lokakuun vallankumouksen aikoihin hän ilmeisesti karkasi Venäjän armeijasta ja matkusti Saksaan liittyäkseen jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon. Kainulaista ei kuitenkaan hyväksytty jääkäriksi, vaan ainoastaan työjoukkoihin. Toisen tiedon mukaan hän olisi Suomen sisällissodan alettua kieltäytynyt liittymästä valkoiseen armeijaan ja eronnut täydennysjoukosta.
Kainulainen palasi Suomeen kesällä 1918. Hän lähti heimosotaretkelle Vienan Karjalaan, minkä jälkeen hänestä tuli vakaumuksellinen sosialisti. Hyvänä urheilijana tunnettu Kainulainen toimi vuosina 1919–1922 Työväen Urheilulehden vastaavana toimittajana ja sosialistisen työväenpuolueen Suomen Työläinen -lehden vastaavana toimittajana vuonna 1921. Vuonna 1922 hän sai syytteen kehotuksesta maanpetokseen ja pakeni Neuvostoliittoon.
Kainulainen työskenteli Leningradissa Vapaus-lehden toimittajana. Vuonna 1924 hän siirtyi Neuvosto-Karjalaan, jossa hän toimi Punaisen Karjalan ja radiolähetyksien toimittajana sekä tasavallan kansankomissaarien neuvoston työntekijänä. Vuodesta 1930 lähtien Kainulainen työskenteli Kustannusliike Kirjan julkaisemien lehtien ja kirjojen toimittajana Leningradissa. Vuonna 1931 hänestä tuli urheilu- ja maanpuolustuslehti Spartakin vastaava toimittaja. Julkaisun siirryttyä Punavartio-nimisenä Petroskoihin Kainulainen jäi lehden edustajaksi Leningradiin. Hän kuoli tuberkuloosiin.