cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naurujooga
Naurujooga on intialaisen lääkäri Madan Katarian kehittämä menetelmä, jolla pyritään edistämään terveyttä nauramalla erilaisten harjoitusten avulla.
Naurujooga sai alkunsa maaliskuussa 1995, kun Madan Kataria kirjoitti terveyslehteen naurun terveellisistä vaikutuksista. Hän innostui miettimään, miten voisi lisätä naurua omaan elämäänsä. Yöllä hän kehitti idean nauruklubista ja lähti aamulla puistoon kävelylle kysyen usealta sadalta ihmiseltä, lähtisivätkö he nauramaan hänen kanssaan. Vain viisi lähti sinä aamuna, mutta nauru tarttui ja pian puistossa oli nauramassa viitisenkymmentä ihmistä. Nykyään Intiassa nauravat sadat tuhannet aamuisin.
Autot
Autot on Walt Disney Picturesin animaatioelokuva, jonka on tuottanut Pixar Animation Studios ja jonka levittäjänä toimii Buena Vista Pictures Distribution. Elokuvan ensi-ilta oli 9. kesäkuuta 2006 Yhdysvalloissa ja 28. heinäkuuta 2006 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Suomen ensi-ilta oli 25. elokuuta 2006. Elokuvan jatko-osa Autot 2 sai ensi-iltansa kesällä 2011.
Naurujooga
Aluksi naurujoogassa naurettiin vitseille, mutta pian huomattiin, että vitsit eivät toimineet kaikille ja osa ihmisistä koki jotkut niistä loukkaavina. Oli pakko keksiä metodi, jotta kaikki voisivat nauraa. Apu löytyi yllättävästä suunnasta. Menetelmän kannattajien mukaan nauraakseen ei nauru tarvitse syytä. Naurun voi aloittaa menetelmän kannattajien mukaan "tietoisesti", jolloin elimistö seuraa perässä ja nauraminen muuttuu pian "aidoksi". Tämän huomion jälkeen naurujoogan metodin kehittämistä jatkettiin. Pranayaman eli joogisten hengitysharjoitusten tuominen mukaan harjoituksiin yhdisti joogan nauruun. Katsekontakti lisää naurun määrää ja on tärkeä osa naurujoogaa. Niin myös harjoitusten tuoma liike, joka menetelmän kannattajien mukaan lisää tunnetta. Naurujoogan perusta on menetelmän kannattajien mukaan kuitenkin leikkimielisyys ja heittäytyminen.
Suomeen naurujooga tuli vuonna 2001. Ensimmäiset ohjaajat kävivät Ruotsissa kouluttautumassa. Vuonna 2003 Essi Tolonen oli ensimmäinen tri Madan Katarian kouluttama naurujoogaohjaaja sekä kouluttaja Suomessa. Vuonna 2009 kouluttajia oli parikymmentä ja naurujoogaohjaajia parisataa.
Autot
Autot on seitsemäs Disney- ja Pixar-yhtiöiden yhdessä tekemä elokuva. Elokuvasta tuli menestys, ja sen takia on olemassa Autot-aiheisia lehtiä, pelejä, kirjoja ja valtava määrä leluja.
Elokuvan apuohjaaja ja tarinan kirjoittaja Joe Ranft kuoli vuonna 2005 elokuvan teon aikana auto-onnettomuudessa. Tämän takia elokuva on omistettu hänen muistolleen.
Tarina
Herätessään McQueen huomaa olevansa kahlittu rengaslukolla. Kahlittuna hän tapaa hinausauto Martin (Mater), joka hinaa McQueenin oikeuteen. Oikeudessa tuomari Doc Hudson haluaa hänet pois kaupungista, mutta kaunis Porsche Salli (Sally) saa muut kaupunkilaiset puolelleen ja suostuttelee Docin tuomitsemaan McQueenin korjaamaan tien. McQueen yrittää pakoon mutta pakomatka jää lyhyeksi, koska hänen tankkinsa on tyhjennetty. Niinpä hänet kytketään asfalttikone Bessieen ja hän aloittaa tien korjaamisen. Hän yrittää saada tien valmiiksi ennätysvauhtia, mutta lopputulos ei miellytä muita. Doc haastaa hänet kilpailuun, jonka McQueen häviää ajaessaan ulos radalta. Hän alkaa tehdä tietä kunnolla, ja kaupunkilaiset alkavat pitää hänestä, erityisesti Salli ja Martti. Salli tarjoaa hänelle asuinpaikkaa motellissa, ja McQueenista ja Martista tulee parhaat kaverit. McQueen saa myös selville Doc Hudsonin salaisuuden: Doc on kuuluisa entinen kilpa-auto Hudson Hornet. McQueen alkaa kunnioittaa ja kehua Docia, mutta Doc ei siitä välitä. McQueenin ja Sallin välille kehittyy suhde huviajelulla, ja McQueen alkaa unohtaa sen, mistä hän oli aina unelmoinut eli Piston Cup -mestaruuden.
Doc paljastaa McQueenille, miksi hän ei enää kilpaile: Doc jätettiin pois Piston Cupista pahan kolarin vuoksi. Hän kertoo myös tulleensa Syylari Cityyn, jottei häntä enää löydettäisi ja ettei hän ikinä erehtyisi palaamaan. McQueen huomaa, että Doc on itsekäs koska hän ei ole kertonut muille, kuka hän itse asiassa on. Sitä McQueenkin oli ennen tätä hetkeä. Hän korjaa tien loppuun ja luo kaupungin asukkaiden kanssa ystävyyssuhteita tutustumalla kaupungin palveluihin. Hän myös toi kaupungille taas syyn toivoon siitä, että Syylari City palaisi takaisin kartalle. Kesken romanttisen hetken Sallin kanssa McQueen löydetään ja viedään Kaliforniaan. Salli järkyttyy siitä, että Doc on antanut etsijöille vinkin McQueenista, luullen McQueenin pois lähdön olleen kaupunkilaisten parhaaksi. Näin ei kuitenkaan ollut ja Doc huomaa, että McQueen oli hänen suhteensa oikeassa.
McQueenin kisan alkaessa hän yrittää keskittyä siihen normaalisti, mutta Syylari Cityssä vietetyn viikon muistot hämäävät häntä. Nämä muistot miltei keskeyttävät hänen kisansa, mutta sitten seuraa yllätys: Doc ja lähes kaikki Syylari Cityn asukkaat ovat tulleet hänen varikkotiimikseen, ja McQueenin itseluottamus sekä kilpailukyky palaavat. Uusien ystäviensä tuella hän on jo voittamassa kisan, mutta lopussa Jasu saa tarpeekseen ja tönäisee Kunkun röyhkeästi ulos radalta, jolloin Kunkku vahingoittuu pahasti. Huomatessaan tämän McQueen muistaa, miten Docin kilpailu-ura päättyi, ja hän pysähtyy juuri ennen maaliviivaa antaen Jasun voittaa. Kaikki huomio keskittyy kuitenkin McQueeniin hänen lähtiessään Kunkun avuksi ja työntäessään tämän maaliin. Jasu ei saa yhtään kunnioitusta voitostaan. Tappiosta huolimatta Kunkun varikkotiimin, Dinocon, omistaja Tex Dinoco tarjoaa McQueenille paikkaa Dinocossa, mutta McQueen kieltäytyy kohteliaasti. Hetken kuluttua hän kuitenkin sanoo: ”Mul olis kyllä yks juttu…” tarkoittaen sillä Martin toivomaa helikopterilentoa. Lopuksi McQueen palaa Syylari Cityyn, joka on taas kartalla hänen ansiostaan, koska hän siirsi tallinsa päämajan sinne.
Elokuvan teemat
Elokuvassa on useita eri teemoja. Niistä kaksi suurinta ovat seuraavat: miten joku voi löytää itsensä jostakin uudesta paikasta, josta ei ole koskaan kuullutkaan. Tarinassa McQueenille kävi juuri näin ja asiaa kuvaa hyvin elokuvassa Brad Paisleyn esittämä kappale ”Find Yourself”. Toiseksi suurin teema on Valtatie 66. Elokuvan pikkukaupunki Syylari City (Radiator Springs) sijaitsee Valtatien 66 varrella, ja siellä ei ole näkynyt yhtäkään matkaajaa sitten moottoritie 40:n (Interstate 40) valmistuttua. Tämän vuoksi valtatie lakkautettiin ja kaikki taajamat sen varrella katosivat myös kartalta ja taajamien asukkaat joutuivat elämään vuosia omissa oloissaan. Elokuvan lopussa Valtatie 66 on muutettu historialliseksi matkatieksi ja sitä se on tänäkin päivänä. Muita teemoja on muun muassa NASCAR-kilpa-autoilu.
Viittaukset muihin elokuviin
Juna, jonka elokuvan päähenkilö ohittaa tasoristeyksellä, oli numeroitu ”A113”, mikä viittaa muissa Pixarin animaatioissa käytettyyn tunnukseen. Esimerkiksi Ihmeperheessä oli kokoushuone, joka oli numeroitu A113, ja elokuvassa Toy Story - leluelämää Andyn äidin auton rekisterikilpi on A113. Lisäksi Autot-elokuvassa esiintyvä ”Dinoco-talli” löytyy myös elokuvasta Toy Story - leluelämää. Jälkimmäisessä Dinoco on huoltoasema, jolla Woody ja Buzz erkaantuvat omistajastaan Andysta. Elokuvan Lopussa autot katsovat elokuvia, joiden nimet viittaavat aikaisempiin animaatioelokuviin: Ötökkäauton elämää (Ötökän elämää), Monsteriautot Oy (Monsterit Oy) sekä Leluautoelämää (Toy Story - leluelämää). Salama Mcqueenin kyljessä on numero 95, joka viittaa vuoteen 1995, jolloin ensimmäinen Pixar elokuva Toy Story julkaistiin.
Kaktuksenpiikkejä
Kaktuksenpiikkejä on E. Sarmo & Eliten studioalbumi vuodelta 1989.
Tuottaja on Esa Kuloniemi ja levymerkki Välilevy. Jakelusta on huolehtinut Euros / Fazer.
Äänittäjä on Roger Renwall, kannen on suunnitellut Sarmo ja takakannen ja lyriikka-arkin valokuvat yhtyeestä on ottanut Juke.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Kaikki laulut: Kakko / Sarmo, paitsi "Työssä satamassa" säv. A. Toussaint, suom. san. E. Sarmo. LP-levyn mukana on vihreätekstinen lyriikka-arkki, jonka toisella puolella on samansävyinen yhtyekuva.
Muusikot
E. Sarmo & Elite:
Esa Kuloniemi soittaa slide-kitaraa kappaleella "Naisista ei pääse eroon".
Tulisirkkunen
Tulisirkkunen (Coryphospingus cucullatus) on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan tulisirkkunen on noin 14 cm. Koiraalla on päälaellaan kirkkaan punainen töyhtö. Selästään, rinnastaan ja vatsastaan koiras on ruskehtavan punainen, siivet ja pyrstö ovat ruskeammat. Silmien ympärillä on kapea valkoinen rengas. Naaras on selästään koirasta ruskeampi ja siltä puuttuu päälaen töyhtö. Vatsa on vaaleanpunertava ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat.
Levinneisyys ja elinympäristö
Tulisirkkusta tavataan Guyanasta, Brasiliasta, Paraguaysta, Uruguaysta, Argentiinasta sekä paikoitellen myös Boliviasta ja Perusta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikkomaat ja maatalousmaat. Boliviassa lajia tavataan vuorten välisistä kuivista laaksoista. Linnun elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella, mutta lajia on tavattu korkeammallakin Andien rinteillä.
Elintavat
Pesimäajan ulkopuolella tulisirkkuset muodostavat suuria parvia, joihin on usein liittyneenä myös muita sirkkuja. Ravintonsa laji etsii maasta ruohikkoista metsien reunamilta tai metsistä. Linnun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä, mutta laji syö myös hyönteisiä.
Benjamín Mendoza y Amor Flores
Benjamín Mendoza y Amor Flores (1935−2014 ) oli bolivialainen surrealistinen taidemaalari, joka yritti murhata paavi Paavali VI:n Manilan lentoasemalla Filippiineillä vuonna 1970.
Mendoza syntyi La Pazissa. Hän lähti kotimaastaan vuonna 1962. Vuosina 1962–1970 Mendoza asui Argentiinassa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Hongkongissa ja Filippiineillä.
27. marraskuuta vuonna 1970 kello 9.30 aamulla hän yritti murhata papiksi pukeutuneena paavi Paavali VI:n puukolla, kun tämä oli noussut yksityiskoneesta Manilan lentoasemalla. 21. huhtikuuta vuonna 1971 Mendoza sai vankeustuomion. Hänet vapautettiin 38 kuukauden vankeuden jälkeen ja karkotettiin takaisin Boliviaan.
Tulisirkkunen
Elintavat
Tulisirkkusen pesimäkausi kestää helmikuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan 3–12 metrin korkeudella maasta. Naaras munii yleensä kaksi vaaleahkoa ruskeapilkullista munaa, joita vain se hautoo. Koirastulisirkkunen osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Lolland
Lolland eli Lollanti (aiemmin Laaland) on Tanskan neljänneksi suurin saari. Se sijaitsee Itämerellä Själlannin etelä- ja Falsterin länsipuolella.
Lolland on 58 kilometriä pitkä ja 15–25 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 243 km². Asukasluku on 68 224 (1. tammikuuta 2006).
Lollandin suurin kaupunki on noin 15 500 asukkaan Nakskov. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Maribo, Sakskøbing ja Rødby. Aiemmin saarella sijainneista kunnista seitsemän yhdistyi Lollandin kunnaksi saaren länsiosaan Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 2007. Saaren itäosan kunnat puolestaan liittyivät uuteen Guldborgsundin kuntaan. Saari on myös osa Sjællandin aluetta, jota ennen se oli osa kuntauudistuksessa lakkautettua Storstrømin amtia.
Tunneli, joka yhdistää saaren Fehmarniin, Saksaan on ollut rakenteilla vuodesta 2020 alkaen. Sen laskettu valmistumisvuosi on 2029. Tunnelista tulee 18 km pitkä.
Skópelos (kunta)
Skópelos ( eli Δήμος Σκοπέλου, Dímos Skopélou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sporadien alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnan pinta-ala on 96,229 neliökilometriä ja väkiluku 4 960 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Skópelos.
Skópeloksen kunta käsittää koko Skópeloksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat pienemmät, asumattomat saaret Ágios Geórgios, Dasiá ja Mikró. Saaret kuuluvat Sporadien saariryhmään ja sijaitsevat Egeanmeressä Skiáthoksen ja Alónnisoksen saarten välissä.
Kunnan osat
Skópeloksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Maija-Liisa Lahtinen
Maija-Liisa Lahtinen (o.s. Flinck, ent. Tynell, s. 20. syyskuuta 1949 Helsinki) oli Hymy-lehden perustajan Urpo Lahtisen puoliso.
Taustaa
Kilpa-autoilija Tero Palmroth, joka oli tutustunut autourheilun merkeissä lehtikustantaja Urpo Lahtiseen, esitteli Lahtisen ja Maija-Liisa Tynellin toisilleen 1990-luvun alussa. Tynell työskenteli tuolloin Kauppalehden markkinointipäällikkönä ja oli 12-vuotiaan tyttären yksinhuoltaja. Urpo Lahtinen ja hänen ensimmäinen vaimonsa Hymy Lahtinen olivat asuneet eri osoitteissa 1970-luvun alkupuolelta lähtien, ja heidän avioeronsa tuli voimaan vuonna 1991. Pari viikkoa tämän jälkeen Urpo Lahtinen ja Maija-Liisa Tynell avioituivat. Jo vaikeasti sairas Urpo Lahtinen oli pitkään taistellut alkoholia vastaan, ja Lahtisten yhteinen tuttava, laulaja Laila Halme on kertonut Maija-Liisa Lahtisen saaneen autetuksi Urpon pysyvästi raittiiksi. Näihin aikoihin Urpo Lahtinen kuitenkin sai aivoinfarktiin lomamatkalla Espanjassa.
Vuonna 1991 Maija-Liisa ja Urpo Lahtinen perustivat nimeään kantavan säätiön, jonka omistukseen siirtyivät hänen keräämänsä taidekokoelma sekä Villa Urpo -huvila. Vuonna 1993 säätiö myönsi 150 000 markan palkinnon tamperelaiselle kuvataiteilijalle Henrietta Lehtoselle ja seuraavana vuonna inarinsaamelaiselle kuvataiteilijalle Merja Aletta Ranttilalle. Vuonna 1995 palkinto jätettiin myöntämättä, koska sitä vastaava rahasumma ilmoitettiin tarvittavan tulevan Maija ja Urpo Lahtisen säätiön omistaman taidemuseon perustamis- ja järjestelykuluihin. Vuoden 1996 palkinnon sai taidemaalari Katarina Reuter. Tämän jälkeen säätiö ei enää myöntänyt taidepalkintoja, mutta vielä vuonna 2003 kuvataiteilijat Pasi Karjula ja Marko Vuokola saivat apurahan heidän töitään esittelevän taidekirjan valmistuskuluihin.
Tutkinta
Urpo Lahtisen kuoleman jälkeen hänen ja Hymy Lahtisen poika Jeppe Lahtinen teki poliisille tutkintapyynnön isänsä miljoonaomaisuuden kohtalosta havaittuaan, että kuolinpesästä oli kadonnut suuri määrä rahaa. Ilmeni, että Maija-Liisa Lahtinen ja Urpo Lahtisen asioita hoitanut Tampereen entinen kaupunginjohtaja Pekka Paavola olivat keväällä 1994 vieneet 34 miljoonaa markkaa ensin Luxemburgiin ja sieltä Sveitsiin. Heidät pidätettiin keväällä 1998, mutta vangitsemisoikeudenkäynti ei johtanut vangitsemiseen, ja Lahtinen ja Paavola laskettiin vapaalle jalalle. Maija-Liisa Lahtinen kertoi julkisuudessa kyseisten rahojen olevan Urpo Lahtisen hänelle lahjoittamia.
Urpo Lahtisen testamenttien mitätöinti
Joulukuun alussa 1999 Helsingin käräjäoikeus julisti Jeppe Lahtisen hakemuksesta mitättömiksi kaksi Urpo Lahtisen vuonna 1992 laatimaa testamenttia. Toinen näistä oli Maija-Liisa ja Urpo Lahtisen keskinäinen testamentti, ja toisessa Pekka Paavola oli määrätty pesänselvittäjäksi ja testamentin toimeenpanijaksi. Oikeuden päätöksen mukaan Urpo Lahtinen ei ollut testamentteja allekirjoittaessaan ollut oikeustoimikelpoinen. Kesäkuussa 2002 Helsingin hovioikeus hylkäsi Maija-Liisa Lahtisen valituksen, piti voimassa käräjäoikeuden päätöksen ja mitätöi myös kaksi Urpo Lahtisen vuonna 1991 tekemää testamenttia, joissa edunsaajaksi oli määrätty Maija ja Urpo Lahtisen säätiö. Lisäksi oikeus velvoitti Maija ja Urpo Lahtisen säätiön sekä Maija-Liisa Lahtisen ja Pekka Paavolan korvaamaan Jeppe Lahtisen oikeudenkäyntikuluja yli 270 000 euron arvosta.
Tuomio
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Maija-Liisa Lahtisen keväällä 2005 Urpo Lahtisen kuolinpesän varojen kavaltamisesta kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Syyttäjän, syytetyn sekä kantajan (Urpo Lahtisen kuolinpesä) valitettua tuomiosta antoi Helsingin hovioikeus oman tuomionsa kesäkuussa 2006 ja tuomitsi Maija-Liisa Lahtisen törkeästä kavalluksesta kahden vuoden ja yhdeksän kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan Urpo Lahtisen kuolinpesälle vahingonkorvauksena yli viisi miljoonaa euroa.
Tampereen käräjäoikeus asetti Maija ja Urpo Lahtisen säätiön konkurssiin elokuussa 2007. Konkurssihakemuksen perusteena oli säätiön noin 1,5 miljoonan euron velka Urpo Lahtisen kuolinpesälle. Säätiön varallisuus ylitti velkasumman, mutta käteistä rahaa velan maksuun ei löytynyt. Kesäkuussa 2008 Jeppe Lahtinen lunasti konkurssipesältä isänsä keräämän taidekokoelman ja Villa Urpon yhteensä 4,2 miljoonalla eurolla.
Pako ja etsintäkuulutus
Maija-Liisa Lahtinen ehti poistua maasta ennen hovioikeuden päätöksen julistamista. Hän piileskeli pitkään ulkomailla hakien samalla valituslupaa korkeimmasta oikeudesta. Valituslupa kuitenkin evättiin ja Lahtisesta annettiin kansainvälinen etsintäkuulutus rangaistuksen täytäntöönpanemiseksi. Hänen olinpaikkansa selvittyä Suomen oikeusviranomaiset ovat olleet yhteydessä Sveitsin viranomaisiin. Suomi tiedusteli luovutusmahdollisuutta sekä luovutuksen edellytyksenä olevan ns. kaksoisrangaistavuuden täyttymistä, joka ei Sveitsin tuomioistuimen mukaan täyttynyt.
Sveitsi takaa turvapaikan
Sveitsin oikeusviranomaiset ovat ilmoittaneet Suomen viranomaisille, että törkeästä kavalluksesta tuomittua Maija-Liisa Lahtista ei luovuteta Suomeen rangaistuksen täytäntöönpanoa varten. Suomen oikeusviranomaiset kirjasivat kieltävän luovutuspäätöksen vastaanotetuksi 30. tammikuuta 2008. Sen perusteluna oli, että luovutuksen edellytyksenä oleva kaksoisrangaistavuus ei täyty.
Tuomion purkuyritys
Tampereen entinen kaupunginjohtaja Pekka Paavola, joka oli Lahtisen kavallusoikeudenkäynnissä syyttäjän päätodistaja, sai joulukuussa 2009 Helsingin käräjäoikeudessa neljän kuukauden ehdollisen vankeustuomion perättömästä lausumasta oikeuskäsittelyssä. Paavolan jutussa asianomistajana kuultu Maija-Liisa Lahtinen oli saapunut paikalle koskemattomuussuojan turvin ja häntä avusti oikeustieteen tohtori Kari Uoti. Kesken oikeuden istunnon Lahtinen sai vakavan sairauskohtauksen ja joutui sairaalahoitoon. Paavolan tuomion jälkeen Lahtinen jätti korkeimmalle oikeudelle hakemuksen vankeustuomionsa purkamiseksi. Korkein oikeus keskeytti 9. maaliskuuta 2010 toistaiseksi Lahtisen vankeustuomion täytäntöönpanon.
Lahtiselle langetettu vankeustuomio raukesi vuonna 2016.
Toinen syyte törkeästä kavalluksesta
28. kesäkuuta 2016 luettiin Helsingin käräjäoikeudessa toinen syyte 19 vuoden takaisesta rikosjutusta, jossa Lahtista epäiltiin törkeästä kavalluksesta. Jutun syyteoikeus raukesi vuonna 2017.
I Was Made to Love Her (albumi)
Kappaleet
Ykköspuoli
Kakkospuoli
DeMar DeRozan
Yhdysvaltain maajoukkueessa DeRozan on voittanut olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ja maailmanmestaruuden Espanjassa 2014.
Maajoukkue
DeRozan kuului Yhdysvaltain kultajoukkueisiin Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 ja Espanjan MM-kilpailuissa 2014.
Uosukainen
Uosukainen on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä
Likolammi (Tammelan Liesjärvi)
Likolammi eli Liukonlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Lampi on 50 metriä pitkä ja se sijaitsee 350 metriä herttuajärvestä pohjoiseen pienessä soisessa painaumassa. Lampeen tule ojia, mutta sen laskuoja on kaivettu pelto-ojien yhteyteen ja ne laskevat Herttuajärveen.
Historia
Lampi on piirretty vuoden 1884 Senaatin kartastoon, mutta sille ei ole merkitty nimeä.
Złotówin piirikunta
Złotów on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 69 433. Kunnat Złotówin piirikunnassa ovat Jastrowie, Krajenka, Okonek, Lipka, Tarnówka, Zakrzewo ja Złotów.
Pentutehtailu
Pentutehtailusta voi ilmoittaa eläinsuojeluviranomaisille, jotka tulevat tarkastamaan kennelin tai kissalan. Huonosti hoidetut eläimet voidaan viedä pois ja tällöin omistaja saa sakkoja sekä määräaikaisen eläintenostokiellon. Pentutehtailua sinänsä ei ole kuitenkaan lainsäädännöllä kielletty.
Menetelmät
Selkeästi pentutehtailuksi voidaan käsittää huonoissa oloissa tapahtuva tehdasmainen pentutuotanto, jossa emoja pennutetaan jatkuvasti, pennut vieroitetaan liian varhain, ja eläinten tarpeet muun muassa ruokinnan, liikunnan, ihmiskontaktin, terveydenhoidon ja oleskelutilojen suhteen eivät täyty tai niiden laiminlyönti jopa täyttää eläinrääkkäyksen merkit. Monesti varsinainen kasvatustoiminta suoritetaan kauempana, esimerkiksi naapurimaassa, ja pennut myy eteenpäin välittäjä. Tällöin eläimen asiakirjat ja tunnistetiedot voivat olla väärennetyt ja pentu voi olla rokottamaton, madottamaton ja jopa akuutisti sairas.
Pentutehtailua luonnehtii toiminnan salailu ja piilottelu: myytäviä pentuja kaupataan ilmaisilla lehti-, internet- tai teksti-tv-ilmoituksilla, annetut yhteystiedot ovat salaiset tai tilapäiset, ja pennut esitellään ostajalle erillään emosta ja muualla kuin niiden asuinpaikassa. Myyjä saattaa tarjoutua tuomaan pennun suoraan ostajan kotiin.
Pentutehtailuksi voidaan kutsua myös sellaista kenneltoimintaa, jossa osa emon pentueista rekisteröidään mutta ennen rekisteröintisääntöjen vaatimaa 10 kuukauden pennutustaukoa emolla teetetään ansaintamielessä "pimeä pentue". Tällöin kennelinpitäjä saattaa olla arvostettukin kasvattaja toistuvista "vahinkopentueista" huolimatta.
Haitat
Pentutehtailun suurimmat haitat ovat eläinsuojelullisia. Jatkuvasti tiineenä olo ja imettäminen rasittaa narttujen terveyttä suuresti. Pennut saatetaan myös vieroittaa liian varhaisessa vaiheessa eikä niitä välttämättä rokoteta tai madoteta asianmukaisesti, mikä voi johtaa sekä terveys- että käytösongelmiin. Eläinten ruokinta ja muut tarpeet saattavat olla hyvinkin puutteellisesti hoidettuja.
Pentutehtaasta tulevilla pennuilla on usein terveysongelmia. Sukua olevien eläinten parittamisesta tai vapaasti lisääntyvien laumojen tuloksena pennut voivat olla sisäsiittoisia, mikä nostaa perinnöllisten sairauksien ja epämuodostumien riskiä. Emojen terveyden laiminlyöminen voi tehdä syntyvistä pennuista heikkoja ja sairaalloisia. Ostettaessa edullinen pentu voi aiheuttaa suuret kulut pentutehtailusta johtuvien sairauksien hoidossa.
Torjunta
Pentutehtailijaa on vaikea saada lopettamaan toimintaansa ja vastuuseen teoistaan. Eräs syy tähän on viranomaisten työtä vaikeuttava ja hidastava eläinsuojelulain suurpiirteisyys esimerkiksi koiran hoitoa koskevien vaatimusten kohdalla. Ilmiönä pentutehtailua ylläpitää "hämärien" pentujen kysyntä ja se, etteivät ostajat nosta oikeusjuttuja tehtailluista pennuista.
Minttu Hukka
Hukka karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 silloisella ennätysajallaan 10.39,73. Seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä hän sijoittui samassa lajissa kahdenneksitoista ja vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa myös kahdenneksitoista. Vuonna 2014 Hukka oli 3 000 metrin estejuoksun ajallaan 9.56,51 alle 20-vuotiaiden Euroopan tilaston kärjessä ja maailmantilastossa yhdeksäs.
Nuorten arvokilpailujen lisäksi Hukka on edustanut Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2013.
Rasitusvammojen vaivaamana Hukka jätti estejuoksukilpailut ja ryhtyi harjoittelemaan triathlonia. Keväästä 2020 häntä on valmentanut australialainen Jonathan Hall. Vuonna 2022 Hukka voitti duathlonin Suomen-mestaruuden.
Virén
Virén, Viren tai Wirén on etenkin Suomessa ja Ruotsissa esiintyvä sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Shu
thumb|Shu kuvattuna pitelemässä taivasta päänsä yläpuolella. thumb|right|Shu kuvattuna erottamaan taivaanjumalatar [[Nutia aviomies-veljestään Gebistä.]]
Shu oli muinaisessa Egyptissä palvottu ilman jumala. Hänen palvontansa keskittyi pääasiallisesti Heliopoliin ympäristöön.
Shu kuvattiin usein miehenä, jolla oli sulka päässään tai vaihtoehtoisesti leijonapäisenä miehenä. Monissa hautamaalauksissa hänet kuvataan pitämässä Gebiä (maa) ja Nutia (taivas) erillään. Shu kuvasti symbolisesti ilmaa.
Heliopoliin enneadissa Shu on luojajumala Atumin luoma poika. Hän nai sisarensa Tefnutin ja heidän avioliitostaan syntyvät Geb ja Nut.
Aiheesta muualla
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Krylatskojen metroasema
Krylatskoje on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1989.
Korvahylkeet
pienoiskuva|250px|[[Afrikanmerikarhu (Arctocephalus pusillus)]] pienoiskuva|250px|[[Stellerinmerileijona (Eumetopias jubatus)]] Korvahylkeet eli haaremihylkeet (Otariidae) on petoeläimiin kuuluva nisäkäsheimo. Siihen kuuluvat merileijonat ja merikarhut, joita on yhteensä noin 15 lajia. Korvahylkeet ovat eväjalkaisia merinisäkkäitä, mutta eivät ole sopeutuneet vesielämään yhtä hyvin kuin varsinaiset hylkeet (Phocidae).
Korvahylkeet eroavat varsinaisista hylkeistä siinä, että ne käyttävät uidessaan ennen kaikkea rintaeviään. Takajalat ovat säilyneet rakenteeltaan melko käyttökelpoisina maalla liikkumiseen. Korvahylkeillä on pienet mutta kuitenkin ulospäin näkyvät korvat, toisin kuin varsinaisilla hylkeillä. Korvahylkeet ovat sekä rakenteeltaan että käyttäytymiseltään muita hylkeitä yhtenäisempi ryhmä. Kaikkien korvahylkeiden urokset ovat naaraita huomattavasti kookkaampia, mikä liittyy urosten moniavioisuuteen. Suurimmat korvahylkeet, stellerinmerileijonat, voivat painaa jopa yli 1 000 kiloa ja saavuttaa 3,5 metrin pituuden.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”haaremihylkeet”. Suomen kielen lautakunta piti ehdotusta huonosti perusteltuna.
Luokittelu
Nykyiset korvahylkeet luokitellaan seitsemään eri sukuun. Suvut on perinteisesti jaettu kahteen alaheimoon, merikarhut eli turkishylkeet (Arctocephalinae) ja merileijonat (Otariinae). Merikarhuihin luettiin kaksi sukua, Arctocephalus ja  Callorhinus, merileijoniin loput viisi. Tärkein ryhmiä erottava piirre on merikarhuille tyypillinen tiivis pohjaturkki. Merikarhut ei kuitenkaan ole fylogeneettisesti yhtenäinen ryhmä, ja alaheimojaosta on siksi luovuttu.
Leopardihai
Leopardihai (Triakis semifasciata) on pienehkö (keskimäärin 1,5 metriä pitkä) hailaji, jota tavataan Tyynessämeressä Pohjois-Amerikan rannikolla hiekka- ja mutapohjaisissa vesissä 6–90 metrin syvyydessä. Se liikkuu pohjan lähistöllä, mutta on aktiivisempi kuin esimerkiksi merienkeli.
Ulkonäkö ja väritys
Leopardihain ruumis on hoikka ja pitkulainen. Selässä ja kyljissä on tummanruskeita laikkuja ja vatsa on valkoinen. Kuono on suhteellisen lyhyt ja sen alla on lyhyet viiksisäikeet.
Ravinto
Leopardihai saalistaa kaloja, äyriäisiä, nilviäisiä ja matoja, joita se löytää pohjasta viiksisäikeidensä avulla. Se itse voi joutua jonkin suuremman hailajin, esimerkiksi valkohain (Carcharodon carcharias) saaliiksi. Leopardihai ei ole ihmiselle vaarallinen.
Lisääntyminen
Leopardihai on ovovivipaarinen. Poikaset kuoriutuvat emon mahassa ja syntyvät 10–12 kuukauden kuluttua parittelusta. Kerralla poikasia voi syntyä enintään 33. Synnytysaika on huhti-toukokuussa.
Carlsbad
Carlsbad voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lucky Number Slevin
Lucky Number Slevin on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut gangsterielokuva, jonka on käsikirjoittanut Jason Smilovic ja ohjannut Paul McGuigan. Pääosissa näyttelevät Bruce Willis, Josh Hartnett, Lucy Liu, Morgan Freeman, Ben Kingsley ja Stanley Tucci.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Lucky Number Slevin pyrkii jujuttamaan katsojaansa aikatason vaihdoksilla takaumineen, mutta osoittautuu varsin pian toivottoman epäkiinnostavaksi jahkailuksi. Valotietä kiinnostivat elokuvassa eniten lavasteiden hauskan retrohenkiset poptapetit, koska veijarifilmiksi pyrkivä tarina vaatisi hänestä fiksun käsikirjoituksen, joka kutsuisi katsojaa antautumaan höynäytettäväksi.
Nahum Goldmann
pienoiskuva|pysty|Nahum Goldmann Nahum Goldmann (10. heinäkuuta 1894 Liettua Wischnewo – 29. elokuuta 1982 Bad Reichenhall, Saksa) (hepreaksi:נחום גולדמן) oli puolalaissyntyinen israelilainen sionisti ja Juutalaisten maailmankongressin pitkäaikainen puheenjohtaja.
Elämäkerta
Nahum Goldmann syntyi Liettuassa Wischnewossa kirjailija- ja opettajaperheeseen. Perhe muutti Saksaan Frankfurtiin vuonna 1900. Goldmann opiskeli oikeustiedettä, filosofiaa ja historiaa Marburgissa, Heidelbergissa ja Berliinissä. Hän valmistui lakitieteestä ja filosofiasta.
thumb|left|Nahum Goldmann (keskellä) 1952 Saksan kanssa solmitun sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa. Goldmann liittyi sionistiseen järjestöön nuorena. Vuonna 1918 Goldmann työskenteli Saksan ulkoministeriössä juutalaisosastolla. Hän sai toiminnallaan Saksan keisarin Vilhelm II:n tukemaan sionistista unelmaa. Vuonna 1922 Goldmann perusti Eschkol-Publikations-Gesellschaft-kustannusyhtiön, joka kustansi sionistisia kirjoja ja lehtisiä. Vuonna 1929 Goldmann julkaisi suuren Encyclopaedia Judaican.
Kun Yhdistynyt kuningaskunta hallitsi Palestiinaa, Goldmann oli neuvottelemassa englantilaisten kanssa; samaan aikaan kansallissosialistinen puolue nousi valtaan Saksassa. Goldmann oli Palestiinassa tapaamassa setäänsä, kun hän vuonna 1935 menetti Saksan kansalaisuutensa. Hän pakeni Hondurasiin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli Jewish Agencyssä. Goldmann muutti Geneveen, missä ryhtyi auttamaan juutalaisia muuttamaan Euroopasta. Vuosina 1940–1964 hän asui Yhdysvalloissa maan kansalaisena.
Toisen maailmansodan jälkeen
Goldmann ryhtyi toisen maailmansodan jälkeen kannattamaan juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan arabivaltion rinnalle. Sodan jälkeen hän alkoi yhdessä David Ben-Gurionin kanssa luoda Israelia. Goldmann ennusti, että sota syttyisi arabivaltioiden ja Israelin välillä, kun englantilaiset ovat lähteneet.
Vuodesta 1951 hän oli juutalaisen Executive Committee of the Jewish Agency -järjestön puheenjohtaja. Vuonna 1952 Goldmann neuvotteli sopimuksia Länsi-Saksan liittokanslerin Konrad Adenauerin kanssa. Vuonna 1954 solmittiin sopimuksia Itävallan kanssa.
Goldmann yritti solmia Israelin ja sen naapurimaiden suhteita ja sopimuksia. Hän arvosteli vuoden 1967 kuuden päivän sotaa. Goldmann rupesi ajamaan palestiinalaisten oikeuksia. Vuonna 1970 Goldmann yritti puhua Egyptin presidentti Nasserin kanssa, mutta Israelin hallitus esti sen. Goldmann solmi suhteita PLO:n johtaja Jasser Arafatin kanssa.
Goldmann yritti luoda Israelista valtiota, joka sopisi kaikille juutalaisille ja olisi puolueeton Sveitsin mallin mukaisesti. Goldmann kuoli Bad Reichenhallissa Länsi-Saksassa.
Kiev 88
thumb|250px|Araxin modifioima Kiev 88 -kamera. Kiev 88 on neuvostoliittolais-ukrainalainen keskikoon (6 cm x 6 cm) kamera, jonka esikuvana on ollut Hasselblad 1000 -kamera. Kameraa myydään edelleen.
Kalenteri (ohjelma)
iCal eli Calendar on Applen kehittämä henkilökohtainen kalenterisovellus, joka on julkaistu OS X -käyttöjärjestelmille. ICal oli ensimmäinen kalenterisovellus OS X:lle, joka tarjosi tuen muutamille kalentereille sekä kyvyn julkaista ajoittain kalentereita WebDAV-palvelimelle.
Ohjelma julkaistiin alun perin ilmaiseksi ladattavana Mac OS X 10.2:lle 10. syyskuuta 2002, ja se tuli valmiiksi asennetuksi ohjelmaksi Mac OS X 10.3:n julkaisun yhteydessä, jolloin sitä julkaistiin iCal 1.5-versiona. Toinen versio iCal-sovelluksesta julkaistiin Mac OS X 10.4:n, kolmas versio Mac OS X 10.5:n, neljäs versio Mac OS X 10.6:n, viides versio Mac OS X 10.7:n ja kuudes versio OS X 10.8:n kanssa.
Apple lisensoi nimen iCal Brown Bear Softwareltä, joka käytti sitä nimeä iCal-sovelluksessaan vuodesta 1997 lähtien. OS X v10.8:n heinäkuussa 2012 tapahtuneesta julkaisusta lähtien iCal on tunnettu nimellä Calendar, joka on samanlainen kuin iOS-versio.
John Bell Hood
thumb|John Bell Hood John Bell Hood (1./29. kesäkuuta 1831 Owingsville, Bath County, Kentucky – 30. elokuuta 1879 New Orleans, Louisiana) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hood tunnetaan urheudestaan ja aggressiivisuudestaan taistelukentillä. Hän oli yksi armeijan parhaista prikaatin- ja divisioonankomentajista, mutta hänestä tuli tehoton hänen saatuaan suurempia sotilasyksiköitä komennettavakseen; hänen sotilasuransa päättyi tappioihin Atlantan-kampanjan ja Franklinin–Nashvillen kampanjan aikana.
Hood syntyi Owingsvillessä, Kentuckyssa, lääkäri John W. Hoodin ja Theodosia French Hoodin pojaksi. Hän oli etelävaltioiden kenraalin G. W. Smithin serkku ja kongressiedustaja Richard Frenchin veljenpoika. French järjesti Hoodille pääsyn West Pointin sotilasakatemiaan, vaikka hänen isänsä ei halunnut tukea pojan sotilasuraa. Hood valmistui 1853 luokkansa 44. parhaana – 52 oppilaasta – kurinpidollisten ongelmien takia, joiden vuoksi hänet miltei erotettiin viimeisenä vuonna. Hänen luokkatovereinaan oli kolme tulevaa unionin kenraalia, jotka taistelivat hänen joukkojaan vastaan sisällissodassa. Hood nimitettiin vänrikiksi 4. USA:n jalkaväkirykmenttiin. Hän palveli Kaliforniassa, ja hänet siirrettiin 2. USA:n ratsuväkeen Texasiin, jossa hänen päällikkönään oli eversti Robert E. Lee. Devil’s River -nimisessä paikassa Hood sai nuolen käsivarteensa kahakassa comancheja vastaan.
20. maaliskuuta 1862 Hoodista tuli prikaatinkomentaja texasilaisprikaatiin, joka oli osa konfederaation Potomacin armeijaa. Hood ylennettiin prikaatinkenraaliksi 3. maaliskuuta 1862. Hän johti Pohjois-Virginian armeijan texasilaisprikaatia Virginian niemimaalla käytyjen taistelujen aikana ja sai mainetta aggressiivisena komentajana, innokkaana johtamaan joukkonsa henkilökohtaisesti taistelukentälle. Hänen miehensä kutsuivat kenraalia ”vanhaksi puupääksi”. Gaines’ Millin taistelussa 27. kesäkuuta hän johti prikaatia itse taistelukentällä ja murskasi unionin linjalla, konfederaation parhaana esityksenä Seven Daysin taistelun aikana. Hood oli prikaatinsa ainoa upseeri, joka ei haavoittunut tai kuollut taistelussa. Hood sai tämän jälkeen komentoonsa divisioonan kenraali James Longstreetin Pohjois-Virginian armeijan ensimmäisessä armeijakunnassa. Hän miltei tuhosi Popen komentaman unionin armeijan toisessa Bull Runin taistelussa, mutta joutui kiistaan Longstreetin kanssa unionilta kaapatuista ambulansseista ja joutui pidätetyksi. Kenraali Lee kuitenkin kumosi määräyksen, ja Hood tukikin Stonewall Jacksonin joukkojen vasenta sivustaa Antietamin taistelussa, jonka jälkeen 10. lokakuuta 1862 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Hood menetti toisen kätensä Gettysburgin taistelun toisena päivänä Pirunpesäksi kutsutun paikan taistelussa, ja jalkansa Chickamaugan taistelussa 1864. Samana vuonna hän vammoistaan huolimatta komensi koko etelävaltioiden Tennesseen armeijaa, ja osallistui muun muassa Nashvillen ja Franklinin taisteluihin.
Hood antautui unionin joukoille Natchezissa Mississippissä Etelävaltioiden hävittyä sodan. Hän työskenteli myöhemmin vakuutusalalla ja puuvillateollisuudessa. Hän kuoli vaimonsa ja poikansa lailla keltakuumeeseen New Orleansissa 30. elokuuta 1879.
Akeem Wright
Akeem Wright (s. 1. lokakuuta 1984 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa yleensä pienenä laitahyökkääjänä. Wright on pelannut urallaan muun muassa Espanjan, Suomen, Ukrainan, Ruotsin ja Uuden-Seelannin pääsarjoissa. Uudessa-Seelannissa ja Ruotsissa hänen joukkueensa ylsi välieriin.
Pelaajaura
Wright opiskeli vuodet 2005–2007 Kansasin osavaltionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän pelasi kuuden vuoden aikana Lähi-idässä, kaksi ottelua NBA:n kehityssarjaa Bakersfield Jamissa, Argentiinassa, Kanadassa ja Israelissa.
Kesän 2013 Wright pelasi Uuden-Seelannin pääsarjassa ja oli sarjan neljänneksi paras pisteidentekijä. Wrightin joukkue OceanaGold Nuggets sijoittui runkosarjassa toiseksi ja selviytyi pudotuspeleissä välieriin. Kaudeksi 2013–2014 Wright teki kesällä sopimuksen suomalaisen Korisliigaseura Tampereen Pyrinnön kanssa, mutta hän sai Yhdysvalloissa leikkaushoitoa vaatineen polvivamman, ja sopimus purettiin. Toivuttuaan vammastaan Wright pelasi loppukauden suurimmaksi osaksi Espanjan pääsarja ACB:ssä pelanneessa CB Valladolidissa. Kauden lopussa Wright pelasi Ukrainan pääsarjassa ja kesän 2014 jälleen Uuden-Seelannin pääsarjassa. Kauden 2014–2015 Wright pelasi Ruotsin pääsarjassa, missä hän kirjautti Sundsvall Dragonsissa pelaamissaan 41 ottelussa 16,6 pistettä, 9,1 levypalloa, 2,1 syöttöä ja 1,8 riistoa per ottelu. Dragons selviytyi Wrightin kaudella sarjan välieriin asti.
Syyskuussa 2015 Wright teki jälleen sopimuksen suomalaisen Pyrinnön kanssa. Hän pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 14,1 pisteen ja 7,4 levypallon keskiarvoilla. Wrightin esiintyminen Pyrinnössä oli mm. asenteen ja heitonvalintojen suhteen puutteellista, ja 26. marraskuuta seura ilmoitti purkaneensa Wrightin sopimuksen. Tammikuussa 2016 Wright siirtyi Kanadan pääsarjaan London Lightningin joukkueeseen.
Pelityyli ja ominaisuudet
Wright on monipuolisuudestaan tunnettu laituri. Hän on pelannut pelipaikkoja 1–3.
MD3 Rider
MD3 Rider on tšekkiläis-italialainen kaksipaikkainen rinnakkainistuttava ylätaso ultrakevyt lentokone. Rider on luokiteltu USA:ssa LSA luokkaan 576 kg lentopainolla. Rakenteeltaan se on alumiinia ja komposiittia. Rider on varusteltavissa pelastusvarjolla, pyöräkellukkeilla ja suksilla.
Aiheesta muualla
MD3 Rider
Piešťany
Piešťany on kylpyläkaupunki Trnavan alueella (Trnavský kraj), läntisessä Slovakiassa, 75 kilometrin päässä Bratislavasta koilliseen. Sen pinta-ala on 44,2 km². Vuonna 2005 sen väkiluku oli 29 855. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,3% oli slovakkeja; vähemmistöryhmiä olivat tšekit (2,4%) ja unkarilaiset (0,3%). Uskonnoltaan 65,8% ilmoitti olevansa roomalaiskatolilaisia ja 7,1% protestantteja. 22,3% ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Erika Hess
Erika Hess (s. 6. maaliskuuta 1962 Grafenort, Engelberg, Obwalden, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Hess on yksi kaikkien aikojen parhaista alppihiihtäjistä. Hän voitti vuosina 1982–1987 kuusi maailmanmestaruutta, joista kolme tuli alppiyhdistetyssä, kaksi pujottelussa ja yksi suurpujottelussa. Lake Placidin olympialaisista hänellä on pronssi pujottelusta.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Hess voitti kaksi kertaa vuosina 1982 ja 1984. Lisäksi hän voitti pujottelucupin viisi kertaa sekä suurpujottelucupin ja alppiyhdistetyn kerran. Osakilpailuvoittoja kertyi 31 kappaletta, 21 niistä pujottelussa.
Viimeisen kilpailunsa hän laski maaliskuussa 1987, jonka jälkeen lopetti uransa vain 25-vuotiaana.
Joseph Mara
Joseph Mara (1935 –1997 ) oli malilainen sotilas ja poliitikko.
Mara valmistui Katin sotakoulusta vuonna 1965. Hän osallistui vuoden 1968 vallankaappaukseen ja toimi maata johtaneen sotilaskomitean jäsenenä. Mara nimitettiin Katin kaupunginjohtajaksi vuonna 1969 ja hän työskenteli Malin oikeusministerinä vuosina 1970–1975. Vuonna 1975 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi.
Vuonna 1978 Mara nimitettiin tutkimaan pidätettyjen sotilaskomitean jäsenten talousrikoksia, mutta tammikuussa 1979 hän joutui itse pidätetyksi korruption takia. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Mara vapautettiin Taoudenin vankilasta vuonna 1983, jolloin hän muutti Nigeriaan. Hän palasi Maliin Moussa Traoren hallinnon kaaduttua vuonna 1991.
Malin entinen pääministeri Moussa Mara on Joseph Maran poika.
Stade Boujemaa Kmiti
Stade Boujemaa Kmiti (tunnetaan myös nimillä Stade Olympique ja Stade Municipale de Béja) on jalkapallostadion Béjassa, Tunisiassa. Stadionille mahtuu 15 000 katsojaa, ja se toimii Olympique de Béjan kotistadionina.
Oiva Kuisma
Oiva Kuisma on suomalainen filosofian tohtori ja estetiikan tutkija. Hän on Helsingin yliopiston dosentti ja yliopistonlehtori.
Garot
Garot ovat etninen ryhmä Intian Meghalayan ja Assamin osavaltioissa, sekä Bangladeshissa. Garot puhuvat tiibetiläis-burmalaista garon kieltä ja nykyisin huomattava osa heistä on kristittyjä. Osa harjoittaa kuitenkin edelleen perinteistä uskoa.
Asuinalue ja lukumäärä
Garojen asuttama alue tunnetaan nimellä Garo Hills. Alue käsittää osia Intian Meghalayan ja Assamin osavaltioista, sekä osia naapurivaltio Bangladeshista. Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Garoja oli Meghalayassa 821 026 ja Assamissa 161 392. Bangladeshissa garoja on noin 150 000 ja he asuttavat etenkin Tangailin, Jamalpurin, Sherpurin, Mymensinghin, Netrakonan, Sunamganjin, Sylhetin ja Gazipurin piirikuntia.
Pikku Katavalammi
Pikku Katavalammi eli Katavalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Garot
Historia
thumb|vasen|Garo valokuvassa vuodelta 1912. Garojen nimeä käytetään lähinnä ulkopuolisten keskuudessa. Garojen oma nimitys kansalleen on achik, joka viittaa kukkuloiden kansaan. Heidän alkuperänsä ei ole täysin selvä. Joidenkin antropologien mukaan heidän esi-isänsä saivat alkunsa Kiinan Qinghaissa, josta he muuttivat Tiibetin ja Bhutanin alueelle jo 5 000–3 000 vuotta sitten. Myöhemmin he muuttivat edelleen nykyisille asuinalueilleen, mutta muuttoliikkeen ajankohtaa ei tunneta. Garot asuttivat Garo Hills-nimisen kukkula-alueen ja heidän yhteytensä ympäröiviin kansoihin olivat hyvin rajalliset. Ympäröineet kansat tunsivat heidät aikanaan pääkallonmetsästäjinä. Vuosien 1775–1776 aikana Assamin zamindarit tekivät sotaretkiä garoja vastaan. Brittien vaikutusvalta alkoi ulottua alueelle vuodesta 1788 ja heidän siirtomaavaltansa garojen alueella vakiintui vuonna 1873. Garojen kulttuuri muuttui voimakkaasti siirtomaakaudella monien garojen esimerkiksi kääntyessä kristinuskoon. He ovat kuitenkin säilyttäneet perinteisen kulttuurin piirteitä nykypäiviin saakka.
Pikku Katavalammi
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järvi on kaksiosainen ja siinä on lahtia. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa viisi kilometriä pitkä laskuoja Kanteluslammiin.
Järven rantaviiva on 0,88 kilometriä pitkä ja sen ranta on suometsää, jota ympäröi pääosin moreenipohjainen metsämaasto. Rannalle johtaa polku yhdystieltä 13606.
Garot
Kulttuuri
thumb|Garoja perinteisissä asuissaan. thumb|Garotanssijoita. Garot puhuvat tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluvaa garon kieltä, joka voidaan jakaa kahdeksaan murteeseen. Garot jakautuvat myös kahdeksaan eri heimoon, joita ovat awe, vhisak, matchi-dual, matabeng, ambeng, ruga-chibox, gara-ganching, atong ja megam. Heimojako muodostuu kielellisesti ja alueittain.
Pikku Katavalammi
Kansallispuisto
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Pikku Katavalammin ympäristössä. Lammen vierestä kulkee yhdystieltä 13606, jonka sivutiellä on opastaulu ja parkkipaikka. Lammille johtaa tieltä polku, mutta perillä ei ole palveluita.
Garot
Kulttuuri
Huomattava osa garoista on nykyisin kristittyjä. Kristinuskon omaksumiseen vaikutti etenkin heimojen huono asema intialaisessa kastijärjestelmässä. Osa garoista harjoittaa kuitenkin edelleen perinteistä uskoa, jonka harjoittajiin viitataan nimellä songsarek. Perinteiseen uskoon kuuluvat esimerkiksi erilaiset henget ja etenkin maanviljelykseen liittyvät rituaalit ja juhlat. Jotkin eläimet ja etenkin käärmeet ja tiikerit liitettiin henkiin. Joidenkin henkilöiden uskottiin voivan öisin muuttua tiikereiksi tai käärmeiksi. Myös kissoilla oli erityinen asema toteemieläiminä ja esimerkiksi niiden syöminen oli kiellettyä. Khamal on perinteisen uskon tietäjä, jonka vastuulla on esimerkiksi eri rituaalit. Kristityt garot eivät seuraa perinteisen uskon riittejä.
Garojen pääasiallinen elinkeino on maanviljelys, jota on perinteisesti harjoitettu kaskiviljelynä (jhum). He kasvattavat esimerkiksi riisiä, hirssiä, maissia ja kasviksia. Rahakasveina on kasvatettu myös esimerkiksi puuvillaa, inkivääriä ja chiliä. Miehet raivasivat perinteisesti pellot, kun taas naiset vastasivat viljelystä. Garojen yhteiskuntarakenne on matrilineaarinen, eli lapset kuuluvat äitinsä klaaniin. Miehet muuttivat vaimonsa asuntoon.
Pikku Katavalammi
Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Katovalampi".
Flip Saunders
Saunders valmensi NBA:ssa Minnesota Timberwolvesia, Detroit Pistonsia ja Washington Wizardsia. Hänet valittiin vuosina 2004 ja 2006 NBA:n tähdistöotteluun. Ensimmäisessä tähdistöottelussa hän valmensi Länttä ja toisessa Itää, jolloin hänestä tuli kuudes kumpaakin joukkuetta tähdistöottelussa valmentanut. Hän voitti myös NBA:n kuukauden valmentaja -palkintoja.
Kesäkuussa 2015 Saundersilla diagnosoitiin Hodgkinin tauti, minkä vuoksi hän luovutti toistaiseksi valmentajantehtävänsä Timberwolvesin apuvalmentaja Sam Mitchellille. Syyskuussa Saunders joutui sairaalahoitoon. 24. lokakuuta Saundersin tilan ilmoitettiin huonontuneen, ja että tämä ei kykenisi valmentamaan tulevalla kaudella. Saunders kuoli ilmoitusta seuranneena päivänä 60 vuoden ikäisenä.
Blessthefall
Blessthefall on yhdysvaltalainen post-hardcorea, screamoa ja metalcorea yhdistelevä yhtye Arizonan Phoenixista. Heidän esikoisalbuminsa His Last Walk julkaistiin 10. huhtikuuta 2007.
Historia
Blessthefallin alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat kitaristit Mike Firsby ja Miles Bergsma sekä rumpali Matt Traynor, laulaja Craig Mabbitt ja basisti Jared Warth. Kitaristi Eric Lambert liittyi yhtyeeseen vuonna 2005 korvaamaan Bergsman, joka lähti opiskelemaan Berklee College of Musiciin Bostoniin. Yhtye julkaisi kolmiraitaisen EP:n vuoden 2005 puolivälissä.
Blessthefallin esikoisalbumi His Last Walk julkaistiin 10. huhtikuuta 2007. Albumia on myyty yli 65 000 kappaletta. Yhtyeen ensimmäisen Euroopan-kiertueen aikana loppuvuodesta 2007 laulaja Craig Mabbitt päätti lähteä yhtyeestä. Syyskuussa 2008 Mabbittin seuraajaksi julkistettiin aiemmin Take The Crown -yhtyeessä laulanut Beau Bokan.
Toukokuussa 2009 Blessthefall teki levytyssopimuksen Fearless Recordsin kanssa, ja Witnessiksi nimetty toinen albumi ilmestyi saman vuoden lokakuussa. Sitä seurasivat Awakening lokakuussa 2011 ja Hollow Bodies elokuussa 2013.
São Paulo
São Paulo on Brasilian suurin kaupunki ja samannimisen osavaltion pääkaupunki. São Paulon metropolialueella asuu yli 22 miljoonaa ihmistä, ja se muodostaa eteläisen pallonpuoliskon suurimman väestökeskittymän. Itse kaupungin asukasluku on noin 12 miljoonaa (2021).
São Paulo on Brasilian taloudellinen keskus ja se kilpailee Rio de Janeiron kanssa asemasta Brasilian kulttuurin ja urheilun pääkaupunkina. Matkailukohteena se ei kuitenkaan ole yhtä suosittu kuin Rio de Janeiro.
Maantiede ja ilmasto
São Paulo sijaitsee noin 350 km lounaaseen Rio de Janeirosta, noin 50 km sisämaahan lähimmästä satamakaupungista Santosista.
Historia
Jesuiitat perustivat kaupungin vuonna 1554 ja antoivat sille nimen apostoli Paavalin mukaan, koska perustamispäivä oli Paavalin kääntymyksen vuosipäivä. Jesuiitat perustivat São Pauloon lähetysaseman ja koulun. Alkuvuosina kaupunki oli nimellä bandeirantes kutsuttujen seikkailijoiden tukikohta, josta käsin tehtiin sisämaahan löytö-, tutkimus- ja ryöstöretkiä. Minas Geraisista löydettiin kultaa 1600-luvulla, ja kultakuume tuntui myös São Paulossa. Osa kullan tuotosta sijoitettiin sokeriplantaaseihin, jotka olivat varsin tuottavia. São Paulo sai kaupunkioikeudet vuonna 1711. Kahvinviljely Brasiliassa alkoi 1727.
Kaupungin merkitys alkoi kasvaa 1800-luvulla, kun kahvista tuli Brasilian tärkein vientituote. Se oli Brasilian teollistumisen veturi 1900-luvun alkupuolella.
Väestö
pienoiskuva|vasen|Näkymää São Paulosta São Pauloon on tullut 1900-luvun aikana siirtolaisaaltoja Italiasta, Portugalista, Japanista, Saksasta, Kreikasta ja Lähi-idästä. Maahanmuuttajat ovat tuoneet ruoka- ja muun kulttuurinsa mukanaan. Italialaistaustaiset ovat suurin ryhmä, yli kuusi miljoonaa, ja japanilaisia on puoli miljoonaa. Talouskasvun myötä kaupunkiin on muuttanut myös ihmisiä Brasilian eri osista.
Live
Live voi tarkoittaa seuraavia asioita: