cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lambertin oikeakulmainen kartioprojektio
Käsitteellisesti projektio voidaan ajatella muodostettavan ympäröimällä maapallo sitä sivuavalla kartiolla, jolle tietty osa maan pinnasta kuvataan konformisesti. Sen jälkeen kartio avataan. Kartan perus­mitta­kaava määräytyy sen leveys­piirin mukaan, jonka kohdalla kartio sivusi pallo­pintaa, ja sitä sanotaan projektion referenssi­leveys­piiriksi tai standardi­leveys­piiriksi.
Projektiosta on olemassa myös muunnos, jossa standardi­leveys­piirejä on kaksi. Niiden välisellä vyöhykkeellä kartan mitta­kaava on pienempi ja tämän vyöhykkeen ulkopuolella suurempi kuin standardi­leveys­piireillä. Tällä tavoin poikkeamat perus­mitta­kaavasta voidaan minimoida sillä alueella, joka kartassa ensi­sijaisesti on tarkoitus näyttää ja joka suurelta osin on kahden standardi­leveys­piirin välissä. Toisin kuin muista kartio­projektioista, Lambertin oikea­pintaisesta kartio­projektiosta ei ole sellaista muunnosta, joka aidosti perustuisi pallo­pintaa leikkaavaan kartio­pintaan, koska siinä tapauksessa kartan mitta­kaava ei olisi sama molemmilla standardi­leveys­piireillä.
Muunnoskaavat
missä
Jos standardileveyspiirejä on valittu vain yksi eli, n:n arvoa ei voi laskea edellä esitetyllä tavalla, koska sen lausekkeessa sekä osoittaja että nimittäjä ovat tällöin nollia. Sen sijaan on käytettävä arvoa
CAAK
thumb|CAAK:n ja sittemmin Air Koryon käytössä ollut Iljušin Il-14. CAAK (Chosonminhang Korean Airways) oli Pohjois-Korean valtiollinen lentoyhtiö ja Air Koryon (v:sta 1993) edeltäjä. Yhtiö perustettiin 1954 Korean sodan aikana 1950 perustelun neuvostoliittolais-korealaisen lentoyhtiö SOKAO:n seuraajaksi.
Yhtiö aloitti toimintansa Lisunov Li-2-, Antonov An-2- ja Iljušin Il-12 -koneilla. Myöhemmin kalustoa täydennettiin neuvostoliittolaisvalmisteisella Iljušin Il-14 -mallilla.
CAAK:n ensimmäinen suihkukone oli 1975 toimitettu Tupolev Tu-154 Prahan ja Itä-Berliinin reiteille. Vuonna 1982 pitkiä matkoja varten (mm. Pjongjangin ja Moskovan väliselle reitille) hankittiin nelimoottorinen Iljušin Il-62, jolla nykyäänkin lennetään Air Koryon pitkän matkan lennot.
Yhtiöllä oli 2 500 työntekijää ja noin 25 lentokonetta, mm. An-24, Iljušin Il-18, Iljušin Il-62, Tupolev Tu-134,Tupolev Tu-154 sekä rahtikuljetuksia varten Iljušin Il-76.
Kiovan kansainvälinen koulu
Kiovan kansainvälinen koulu ( eli KIS) perustettiin syyskuussa 1992. Koulussa noudatetaan amerikkalaista koulujärjestelmää ja englannin kielen oppimiseen panostetaan paljon kaikilla luokka-asteilla. Koulu sijaitsee puistoalueella noin 15 minuutin päässä Kiovan keskustasta.
Koulussa on muun muassa uimahalli, monia ympäristötiedon luokkia, päiväkotialue, hyvin varustettu kuvaamataidonluokka, kaksi teatterilavaa ja iso leikkipiha. Ruokalan lisäksi siellä on välipalakahvio koulun oppilaille. Koulupäivät kestävät seitsemän ja puoli tuntia. Oppilaille järjestetään tarvittaessa koulukuljetus bussilla. Koulussa on noin 390 oppilasta ja kouluavustajat mukaan lukien 71 opettajaa. Nuorimmat oppilaat ovat 2-vuotiaita ja vanhimmat lukion päättäviä. Koulussa on erittäin hyvä ilmaisutaidon ja äidinkielen opetus. Myös matematiikassa saavutukset ovat hyviä. Oppituntien jälkeen voi osallistua monenlaisiin liikuntaharrastuksiin (esimerkiksi jalkapallo ja tennis). Myös kouluaikana on oppilailla yksi valinnaistunti, jolloin voi vaikkapa pelata shakkia tai osallistua erilaisten klubien toimintaan.
KIS:n oppilaat osallistuvat CEESAn (Central East Europe School Association) tapahtumiin eri puolilla itäistä Eurooppaa. CEESA-matkat ovat koulun järjestämiä, mutta matkakulut oppilaiden on maksettava itse.
QSI-kouluja on 26 maassa. QSI-koulut ovat kaikki kansainvälisiä, ja niiden tarkoitus on kasvattaa lapsista muita hyväksyviä ihmisiä.
Keltinmäki-Myllyjärvi
Keltinmäki-Myllyjärvi on Jyväskylän kuudes suuralue. Keltinmäki-Myllyjärven suuralueeseen kuuluvat Keltinmäen, Taka-Keljon, Hanhiperän ja Valkeamäen kaupunginosat.
Keltinmäki-Myllyjärven suuralueella on 7 454 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 29,7 neliökilometriä.
Kankaanranta
Kankaanranta on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Helen Morgan
Helen Morgan voi viitata seuraaviin:
Lakisto
thumb|left|300px|Suur-Helsingin GolfLakisto on Espoon kaupunginosa, jossa toimii myös pääkaupunkiseudun kehitysvammalaitos Rinnekoti. Rinnekotia ryhdyttiin rakentamaan 1930-luvulla ja se vihittiin käyttöön vuonna 1952. Laitoksella on oma lämpökeskus. Lakistossa on mahdollisuus virkistäytyä esimerkiksi ratsastamalla ja pelaamalla golfia Suur-Helsingin Golfin kentällä. Alueella oli myös pieni ostoskeskus, jossa oli muun muassa lähikauppa. Alueella oli myös kahvila ja baari, mutta ne muutettiin Rinnekodin omaan käyttöön. Lisäksi alueella oli pieni kirkko, joka myös purettiin. Kaupunginosassa oli 160 asukasta (poislukien laitoksissa asuvat) vuodenvaihteessa 2019–2020. Lakiston rakennuskanta koostuu pääosin 1960- ja 1970-luvuilla valmistuneista kerrostaloista.
Rinnekodin asukkaat saavat veden Vihdin rajan tuntumassa olevasta Majalammesta, jonka yhteyteen on rakennettu pieni vedenottolaitos. Puhdistettu vesi johdetaan Rinnekodin omaan vesitorniin, jonka korkeus on noin 20 metriä.
Kolmen Majalammen lisäksi Lakistossa on useita pienehköjä järviä, kuten Tuhkuri. Lampia on lukuisia, kuten Kalatoin ja Lullampi.
Lakiston eteläosassa kulkee Vihdintie (seututie 120, alkujaan valtatie 2). Siitä erkanevat seututiet etelän suuntaan Kunnarlaan ja pohjoisen suuntaan Nurmijärven Lepsämään. Lakistosta on Vihdintietä pitkin vajaa kymmenen kilometriä Kehä III:n risteykseen ja noin 25 kilometriä Helsingin keskustaan. Lakistoon pääsee HSL-linjoilla 345 / 345N Helsingin Elielinaukiolta ja 348 Kalajärveltä.
Lähteet
60.35355°N, 24.65709°W
Khandi Alexander
Khandi Alexander (s. 4. syyskuuta 1957 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koreografi ja tanssija.
Ura
Alexander esiintyi 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alussa pienissä rooleissa tv-sarjoissa, elokuvissa ja Broadway-musikaaleissa, kuten Dreamgirls. Vuosina 1988–1992 hän toimi koreografina Whitney Houstonin maailmankiertueella.
Vuosina 1995–1998 Alexander esitti Cathrine Dukea tilannekomediassa NewsRadio ja 2002–2008 patologi Alexx Woodsia draamasarjassa CSI: Miami. Lisäksi Khandi on näytellyt monissa elokuvissa. Hän esitti televisiosarjassa Teho-osasto Peter Bentonin Jackie-siskoa ja sarjassa Treme LaDonna Batiste-Williamsia. Vuonna 2015 hänellä oli rooli kuuluisasta blues-laulajasta, Bessie Smithistä, kertovassa elokuvassa Bessie, jossa hän esitti päähenkilön vanhempaa siskoa.
Heinola
Heinola on kaupunki Päijät-Hämeen maakunnassa, noin 30 kilometriä Lahdesta koilliseen. Kaupungissa asuu 0 henkilöä, ja sen pinta-ala on 0 neliökilometriä, josta 0 neliökilometriä on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Heinolan naapurikunnat ovat Asikkala, Hartola, Iitti, Kouvola, Lahti, Mäntyharju, Pertunmaa ja Sysmä.
Heinolassa on useita puunjalostusteollisuuslaitoksia, esimerkiksi Stora Enson kartonkitehdas ja Versowood, ja siellä sijaitsi aiemmin Reuman sairaala. Se toimii nykyisin hyvinvointi- ja osaamiskeskus Valolinnana.
Historia
Heinola on perustettu vuonna 1776 Kymenkartanon läänin maaherran residenssiksi eli asuinpaikaksi. Heinola oli Kymenkartanon läänin keskus. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1839 maaherran muutettua Mikkeliin. Heinola kuului Mikkelin lääniin vuoden 1997 läänijako­uudistukseen saakka, ja vuosina 1997–2009 se kuului Etelä-Suomen lääniin.
Elokuussa 1946 Heinolassa järjestettiin suuri herätyshenkinen kristillinen ylioppilaskokous.
Heinolan maalaiskunta ja Heinolan kaupunki yhdistyivät vuoden 1997 alussa. Entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylää kutsutaan edelleen Heinolan kirkonkyläksi.
Maantiede
Heinolan vesistöihin kuuluu monia järviä, joista suurimmat ovat Ruotsalainen ja Konnivesi. Ne kuuluvat Kymijoen vesistöön. Heinolan keskustaajama sijaitsee Ruotsalaisen ja Konniveden välillä olevan Kymijoen Jyrängönvirran varrella. Ruotsalaisesta on yhteys Päijänteeseen. Järvien ohella Heinolan luonnonmaisemaa hallitsevat havu- ja sekametsät.
Kaupunginosat
I. Keskusta | II. Seminaari | III. Plaani | IV. Suppi | V. Asemantaus | VI. Tommola | VII. Sahanniemi | VIII. Harju | IX. Rainio | X. Niemelä | XI. Laukkamäki | XII. Juornatjoki | XIII. Pyhätön | XIV. Aapelinpelto (Mustikkahaka) | XV. Kaakonlampi | XVI. Veljeskylä | XVII. Vuohkallio | XIX. Rautsalo | XX. Jyränkö | XXI. Sinilähde | XXII. Tähtiniemi | XXIII. Hevossaari | XXIV. Luhtapauni | XXV. Kirkonseutu (Heinolan kk.) | XXVI. Pirttiniemi | XXVII. Rautvuori | XXX. Vierumäki
Numeroimattomia kaupunginosia ja kyliä ovat Hirvisalo, Hujansalo, Härkälä, Imjärvi, Kaivanto, Kausa, Komostenkylä, Korkee, Lakeasuo, Lusi, Läpiä, Marjoniemi, Myllyoja, Onali, Paaso, Paistjärvi, Pääsinniemi, Rihu, Sepänniemi, Taipale ja Tuusjärvi.
Väestönkehitys
thumb|Heinolan kukkaistutus Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on tilanteen 1. tammikuuta 2017 mukainen.
Taajamat
pienoiskuva|Heinolan keskustaa Kauppakadun varrella.
Vuoden 2017 lopussa Heinolassa oli 19 128 asukasta, joista 17 166 asui taajamissa, 1 762 haja-asutusalueilla ja 200:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Heinolan taajama-aste on 90,7 %. Heinolan taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Seurakunnat
Heinola kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Heinolassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Heinolassa toimii Heinolan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Heinolan alueella toimii Lahden ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Heinolan kaupungin nykyisellä alueella.
Koulutus
Heinolassa on useita ala-asteen kouluja (Jyrängön koulu, Kailaan koulu, Kirkonkylän koulu, Lusin koulu, Sinilähteen koulu ja Vierumäen koulu), Lyseonmäen yläasteen koulu, Heinolan lukio sekä Koulutuskeskus Salpauksen toimipiste, jossa on useita ammatillisia koulutuslinjoja kuten autoala, kauppa ja hallinto, kone- ja tuotantotekniikka, media-ala, rakennusala, ravintola- ja catering-ala, sähköala ja turvallisuusala. Liikunta-alan ammatillista ja ammattikorkeakoulutusta tarjoaa Suomen urheiluopisto Vierumäellä.
Liikenne
pienoiskuva|[[Tähtiniemen silta kuuluu Heinolan hienoimpiin nähtävyyksiin.]] Heinola sijaitsee Helsingistä Lahden ja Jyväskylän kautta Lappiin saakka johtavan valtatien 4 varrella. Tien osuus Helsingistä Heinolaan on rakennettu moottoritieksi, ja se kulkee länsipuolitse kaupungin keskustan ohi Suomen toiseksi pisintä siltaa, Tähtiniemen siltaa pitkin. Moottoritieosuus Lahdesta Heinolaan valmistui loppuvuodesta 2005. Valtatiet 4 ja 5 erkanevat toisistaan Heinolan keskustan pohjoispuolella Lusin tienhaarassa.
Linja-autoliikenne
Heinolan paikallisliikennettä on operoinut heinäkuusta 2014 lähtien Lahden seudun liikenne -kuntayhtymän kilpailutuksen voittanut Lehtimäen liikenne. Heinolassa liikennöivät LSL:n 8x-sarjan linjat, jotka liikennöivät pääasiassa Lahteen, mutta myös Heinolan sisällä suurimpiin kaupunginosiin ja taajamiin, kuten Sinilähteelle, Jyränköön, Tommolaan, Vierumäelle ja kirkonkylään.
Heinolan kautta kulkee useita kymmeniä pikavuoroja päivässä. Kaikki Helsingin ja Mikkelin, Jyväskylän, Kuopion, Oulun sekä Rovaniemen väliset pikavuorot. Linja-autoaseman lisäksi kaupungin alueella sijaitsevat Vierumäen liittymän, Tähtiniemen tienhaaran, Kaivokadun, Veljeskylän, Lusin tienhaaran ja Paason sekä uusimpana Pääsinniemen (Vahteristo) pikavuoropysäkit. Lusin tienhaarassa pysähtyvät Heinolan ja Jyväskylän, mutta eivät Heinolan ja Mikkelin väliset pikavuorot. Kirkonkylässä huoltoaseman ohessa sijainnut pikavuoropysäkki lakkautettiin vuonna 2012.
Parhaimmillaan Lahteen ja takaisin pääsee arkena joukkoliikenteessä viisi kertaa tunnissa. Nopeimmillaan linja-automatka Heinolan Kaivokadulta Lahden rautatieasemalle kestää puoli tuntia LSL:n linjalla 87. Helsingin Kamppiin pääsee nopeimmillaan tunnissa ja 45 minuutissa erikoispikavuorolla.
Rautatieliikenne
pienoiskuva|Lahti–Heinola-radalla sijaitseva Jyrängön linjavaihde. pienoiskuva|Rautatiesilta Heinolassa. Lahdesta Heinolaan valmistui rautatie vuonna 1932. Kaupungin keskustassa on Jyrängönvirran ylittävä suuri rautatiesilta. Nykyisin radalla on ainoastaan tavaraliikennettä, sillä henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1968. Lähin henkilöliikennettä palveleva rautatieasema sijaitsee Lahdessa.
Svenska skolan i Hyvinge
Svenska skolan i Hyvinge on Hyvinkään Viertolan kaupunginosassa toimiva noin 50 oppilaan ruotsinkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Heinola
Rautatieliikenne
Jo Heinolan radan rakennusvaiheessa suunniteltiin sen jatkamista myöhemmin Savon radalle saakka (ns. HELEMI-rata), johon se olisi liittynyt Mäntyharjulla tai myöhempien suunnitelmien mukaan Mikkelissä. Rautatiesuunnitelma on tullut vireille useita kertoja myöhemminkin, sillä se lyhentäisi huomattavasti matka-aikoja Savosta Helsinkiin. HELEMIn linjaus on ollut pitkään merkittynä Etelä-Savon maakuntakaavaan.
Nykyisen Lahden oikoradan jatkaminen Jyväskylään on noussut viime vuosina otsikoihin nykyisen Tampere–Jyväskylä-rataosuuden mutkittelun ja rapistumisen aiheuttamien nopeusrajoituksien johdosta. Yksi maakuntaliittojen yhteisessä selvityksessä esitetyistä vaihtoehdoista kulkisi Päijänteen itäpuolelta Heinolan ja Hartolan kautta Muurameen, jossa se liittyisi nykyiseen rataan. Päijät-Hämeen maakuntaliitto on toteuttanut selvityksen myös Lahden ja Heinolan välisen lähijunaliikenteen edellytyksistä.
Vesiliikenne
Kesäisin Lahden ja Heinolan välillä on myös vesiliikenneyhteys, joka kulkee Ruotsalaisen, Päijänteen ja Vesijärven sekä ne toisiinsa yhdistävien Kalkkisten ja Vääksyn kanavien kautta. Vesiliikennettä on myös Heinolan ja Jyväskylän välillä kesäisin. 2020 avautui Jaalan Kimolaan rakennettu huvivene- ja vesibussikanava, joka avasi vesitien Heinolan ja Kuusankosken välille.
Yleiskaava ja liikenne
Julkisuudessa keskustellaan näkyvästi Heinolan pientaloasutuksesta taajamissa, jotka sijaitsevat lähempänä moottoritietä kuin linja-autoasemaa. Lisäksi Heinolan moottoritieliittymiin on noussut vähittäiskaupan merkittäviä yksiköitä palvelemaan muun ohella lähialueen asutusta.
Matkailu
pienoiskuva|Riikinkukko Lintutarhassa on tullut tunnetuksi ympäri Heinolaa. pienoiskuva|[[Heinolan kirkko.]] pienoiskuva|Torielämää Heinolassa vuonna 1989. Heinolassa on Heinolan lintutarhat, Harjupaviljonki, Rautatiesilta, Suomen vanhin poppeli, venesatama sekä 1800-luvun lopussa rakennettu kaivo, joka kunnostettiin talkoovoimin kesällä 2017. Myös Heinolanharju on nähtävyys. Heinolan entisellä kaupunkialueella on myös Heinolan maaherranpuisto.
Suomen urheiluopisto sijaitsee Vierumäen kylässä. Heinolan museot käsittää kaksi rakennusta vaihtuvine näyttelyineen ja pysyvine kokoelmineen. Heinolan kaupunginmuseo on tullut tunnetuksi suurista eri tyylikausia esittävistä näyttelyistään. Heinolan taidemuseo sijaitsee WPK-talon pihapiirissä Heinolan kesäteatterin kanssa. Lääninkivalteri Aschanin talo on puutarhoineen ainutlaatuinen 1700-luvun kaupunkitalomiljöö sisämaassa. Useiden siltojen vuoksi Heinolaa kutsutaan siltojen kaupungiksi.
Kesäteatteri
Ensimmäinen esitetty musikaali oli Billy Wilderin elokuvastakin tuttu Piukat paikat vuonna 2001. Muita ovat Hello, Dolly (2002), Viulunsoittaja katolla (2003), My Fair Lady (2004), Sound of Music (2005), Kiss me Kate (2006), Lainahöyhenissä (2007), Housut pois (2008), Piukat paikat (2009) sekä Guys and Dolls - enkeleitä Broadwaylla (2010).
Vuonna 2011 Heinolan kesäteatterilla nähtiin ranskalaisen Marc Camolettin kirjoittama Ranskalainen pyjama. Komedian ohjasi Pentti Kotkaniemi, pääosissa nähtiin Jaakko Saariluoma, Puntti Valtonen, Jussi Lampi, Mari Turunen, Saara Kotkaniemi ja Anna-Maija Tuokko.
Tapahtumia
KesäHeinola 2011 on kaksi viikonloppua käsittävä uusi kaupunkikulttuuritapahtuma Heinolassa. Vuodesta 2013 alkaen on järjestetty kansainvälinen jäänveistotapahtuma Heinolan jääfestivaali. Kesäisin rantapuistossa järjestetään Heinolassa Jyrää -ilmaiskonsertteja. Kaupungissa järjestetään kesäisin myös Heinolan Valot -konsertti.
Aiemmin kaupungissa on järjestetty myös karaoken MM-kilpailuja ja saunomisen maailmanmestaruuskilpailuja. Heinolassa järjestettiin asuntomessut vuonna 2004.
Jääkiekkokauden aikana Mestis-joukkue Peliitat pelaa kotiottelunsa Versowood Areenalla.
Tunnustuksia
Kolme heinolalaista kylää on saanut Päijät-Hämeen vuoden kylän kunniamaininnan: Vierumäki vuonna 2011, Lusi 2009 ja Heinolan kirkonkylä 2005, joista viimeksi mainittu palkittiin samassa yhteydessä myös valtakunnallisena vuoden kylänä.
Heinola kirjallisuudessa
Heinola on vahvasti esillä etenkin Isaksson-sarjan dekkareissa, jotka on kirjoittanut Markus Ahonen.
Mysteeri (täsmennyssivu)
Mysteerillä tarkoitetaan yleensä jotain salaperäistä tai arvoituksellista asiaa.
Muita merkityksiä:
Katso myös
Mistério (desambiguação)
Li’l Folks
Li’l Folks oli yhdysvaltalaisen Charles M. Schulzin vuosina 1947–1950 piirtämä yksiruutuisista vitseistä koostunut sarjakuva, jota pidetään Schulzin päätyön Tenavien (Peanuts) edeltäjänä. Li’l Folks ei ollut koskaan laajemmassa levityksessä, vaan ilmestyi pelkästään Saint Paulissa St. Paul Pioneer Press -lehdessä.
Sarja ilmestyi aluksi muutaman kerran kesäkuussa 1947 Minneapolis Star Tribunessa nimellä Sparky’s Li’l Folks. Koska lehden julkaisija ei halunnut antaa sarjalle vakituista paikkaa, Schulz tarjosi sitä kilpailevalle St. Paul Pioneer Pressille, jossa sarja ilmestyi viikoittain 22. kesäkuuta 1947 alkaen. Li’l Folks oli sijoitettu lehdessä naistenosaston täytteeksi, ei siis varsinaiselle sarjakuvasivulle. Jokainen Li’l Folksin numero sisälsi yleensä neljä erillistä yhden kuvan vitsiä, joissa oli puhekuplien sijasta kuvien alle sijoitettu teksti. Sarjan hahmot olivat kaikki lapsia. Monet Tenavien varhaiset hahmot ja teemat saivat alkunsa Li’l Folksissa. Sarjassa esiintyi muun muassa Charlie Brown -niminen hahmo, Ressun varhaista ulkonäköä muistuttanut koira, Kieloa ja Pavea ulkoisesti muistuttaneet lapset sekä vitsejä, joissa yhdistyi lasten musiikkiharrastus ja Ludwig van Beethoven. Monet Li’l Folksin vitsit olivat visuaalisia vitsejä lasten yrityksistä käyttää heille liian suuria esineitä. Siinä oli kuitenkin läsnä myös Tenavissa keskeiseksi kohonnut teema, lapset käsittelemässä aikuisten maailmaan kuuluvia tunteita ja kokemuksia.
Li’l Folks ei ilmestymisensä aikana herättänyt laajempaa huomiota. Vaikka Saint Paulin muut sarjakuvapiirtäjät seurasivat sitä mielenkiinnolla, Schulz ei harmikseen saanut siitä minkäänlaista lukijapalautetta. Vuonna 1948 Newspaper Enterprise Association -sarjakuvasyndikaatti tarjoutui ottamaan Li’l Folksin levitykseensä sunnuntaisarjana, mutta vetäytyi sopimuksesta ennen kuin yhtään strippiä oli julkaistu. Kun Saint Paul Pioneer Pressin toimitus kavensi syksyllä 1949 Li’l Folksille varatun tilan kolmen palstan leveydestä kahteen ja päätoimittaja kieltäytyi palauttamasta sitä ennalleen tai korottamasta Schulzin palkkaa, Schulz päätti lopettaa sarjan tekemisen. Viimeinen strippi ilmestyi 22. tammikuuta 1950. Myöhemmin samana keväänä Schulz sai myytyä United Features -syndikaatille sarjakuvaidean, joka kehitettiin Li’l Folksin pohjalta, ja josta tuli Tenavat. Tarkoituksena oli alun perin säilyttää aiemman sarjan nimi muodossa Li’l Folk, mutta sen havaittiin muistuttavan liikaa erään toisen syndikoidun sarjan nimeä, jolloin United Features valitsi tilalle nimen Peanuts.
Li’l Folks ilmestyi kaikkiaan 135 kertaa. Kaikki piirrokset on julkaistu uudelleen vuonna 2004 Charles M. Schulz -museon kustantamassa kirjassa Charles M. Schulz: Li’l Beginnings. Myös keväällä 2016 julkaistu The Complete Peanuts -sarjan 25. osa sisältää kaikki Li’l Folks -stripit. Kumpaakaan kokoelmaa ei ole suomennettu.
Umberto
Umberto on italiankielinen miehen etunimi. Se on samaa germaanista alkuperää kuin nimet Humbert ja Humberto. Suomessa etunimi Umberto on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 82 miehelle ja alle 20 naiselle.
Denzel Dumfries
Denzel Justus Morris Dumfries (s. 18. huhtikuuta 1996 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja, joka edustaa italialaisseura Interiä ja Alankomaiden maajoukkuetta. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen.
Seurajoukkueura
Dumfries edusti Sparta Rotterdamia toisella sarjatasolla kaudella 2015–2016 ja Eredivisiessa kaudella 2016–2017 ja jatkoi pääsarjatasolla SC Heerenveenissä kaudella 2017–2018 ja PSV Eindhovenissa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä Eredivisiessa 153 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän pelasi Mestarien liigassa tuona aikana kuusi ottelua ja Eurooppa-liigassa 12 ottelua, joissa hän teki yhden maalin joulukuussa 2020 Omonia Nikosiaa vastaan.
Jämsän pääkirjasto
Jämsän pääkirjasto on keskisuomalaisessa Jämsän kaupungissa toimiva yleinen kirjasto. Se on Jämsän kaupunginkirjaston pääkirjasto ja osa Keski-Suomen maakunnan kirjastojen vuonna 2013 muodostamaa kirjastokimppaa eli Keski-kirjastoja.
Denzel Dumfries
Seurajoukkueura
Dumfries siirtyi elokuussa 2021 Italian Serie A:ssa pelaavaan Interiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 33 Serie A -ottelua ja teki niissä viisi maalia. Inter voitti Italian cupin ja Dumfries pelasi neljä cupottelua; jatkoajalle venyneessä loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle 64. minuutilla. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Jämsän pääkirjasto
Kirjastotoiminta alkoi Jämsässä 1860-luvulla; 150-vuotiasta kirjastotoimintaan juhlistettiin vuonna 2012. Jämsän pääkirjasto oli tässä vaiheessa käynyt ahtaaksi, päässyt jo huonoon kuntoon, kaipasi perusteellista remonttia ja lisätiloja. Sisäilmaongelmien vaivaamasta kirjastorakennuksesta jouduttiin muutamaa vuotta myöhemmin luopumaan. Vuoden 2016 alussa Jämsän pääkirjasto siirtyi väistötiloihin, vuonna 1969 rakennettuun Jämsänkosken virastotaloon. Syksyllä 2021 uutisoitiin päätöksestä siirtää Jämsän pääkirjasto alkuvuodesta 2022 kaupungin keskustassa sijaitseviin, Forumin liikekiinteistöstä vuokrattuihin tiloihin. Pääkirjaston ja sen lehtilukusalin ohella Jämsässä kunnallisia kirjastopalveluja tarjotaan Kuoreveden kirjastossa Hallissa, Länkipohjan kirjastossa Längelmäellä ja kirjastoauton kautta. Lisäksi jämsäläisten käytössä ovat muut Keski-kirjastojen toimipisteet ja verkkoaineistot.
Denzel Dumfries
Maajoukkueura
Dumfries pelasi kaksi ottelua Aruban maajoukkueessa vuonna 2014 ja teki toisessa niistä maalin Guamia vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut Alankomaiden alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Dumfries on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Alankomaiden A-maajoukkueessa 42 maaottelua, joissa 36 kertaa avauskokoonpanossa. Näissä otteluissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Succubus
thumb|Succubusta esittävä hahmo keskiaikaisen rakennuksen tukipilarissa. Succubus (lat. succumbere - maata alla) oli keskiaikaisessa mytologiassa naispuolinen tai naisen hahmon ottanut demoni, joka vietteli unessa miehiä. Succubuksen uhriksi joutunut ei herännyt, mutta saattoi kokea aktin unessa. Succubusten uskottiin imevän miehistä joskus myös energiaa uuvuttaen uhrinsa lopulta kokonaan ja raviten sillä itseään. Noitavainojen oikeudenkäynneissä noituudesta epäiltyjä naisia syytettiin usein succubuksiksi tai paholaisen rakastajattariksi.
Succubus populaarikulttuurissa
Succubukset ovat suosittu aihe myös nykyisessä populaarikulttuurissa. Esimerkiksi Dungeons & Dragons -roolipelimaailmassa succubukset ovat naispuolisia demoneja, joilla on lohikäärmemäiset siivet. Myös World of Warcraft -pelissä esiintyy succubuksia, jotka ovat yksi monista manaajavelhojen palvelijoista.
Harmaa Ferguson
Harmaa Ferguson on "Suti & Alatalo" -duon eli Mikko Alatalon ja Sulo Aittoniemen toinen ja viimeiseksi jäänyt yhteisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Albumilla esiintyi tunnettuja suomalaisia laulajia ja muusikoita. Hyväntekeväisyys-albumin royaltytuotot menevät nuorten turvakodeille.
Kappaleet
Suluissa kappaleen esittäjät.
Stephen Leacock
Stephen Leacock (1869 Swanmore, Hampshire, Britannia – 1944 Toronto, Kanada) oli brittiläissyntyinen kanadalainen kirjailija.
Leacock muutti perheensä kanssa kuusivuotiaana Kanadaan. Hän oli Montrealissa McGillin yliopistossa kansantaloustieteen professori 1903–1936. Tutkimuksen alalla hänen merkittävin työnsä on Elements of Political Science (1906). Hänen maineensa perustuu kuitenkin ensisijaisesti humoristisiin teoksiin. Hän aloitti kirjoittajana montrealilaisessa Star-lehdessä lyhyillä sketseillä, jotka myöhemmin 1912 ilmestyivät kirjana Sunshine Sketches of a Little Town. Hänen omaelämäkertansa The Boy I Left Behind Me (1946) jäi kesken.
Leacockin nimeä kantaa The Stephen Leacock Medal for Humour, jota jakaa The Leacock Associates kirjallisesta huumorista.
Bet Shemesh
Bet Shemesh (hepr. בֵּית שֶׁמֶשׁ‎) on kaupunki Israelin Jerusalemin hallintoalueella. Kaupungin nimi on Raamatullinen. Raamatussa saman nimisiä paikkoja on useampia. Niistä merkittävin on yhdistetty Tell al-Rumaylaan. Nykyinen kaupunki sai alkunsa kylänä 1800-luvun lopussa ja varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1950. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 114 371.
Historia
thumb|vasen|Vanhoja raunioita Bet Shemeshissä.
Raamatullinen kaupunki
Nimi Bet-Semes eli auringon huone esiintyy Raamatussa useampien eri paikkojen paikannimenä. Paikka nimeltä Ir-Semes eli auringon kaupunki mainitaan Joosuan kirjassa ensin Danin heimon kaupunkina ja sittemmin Juudaan heimon kaupunkina. Myös Raamatun Simsonin tarinan tapahtumapaikka on Bet-Semesin lähistöllä. Simsonin hepreankielinen nimi Shimshon sattaa olla viittaus kaupungin nimeen. Viimeinen maininta kaupungista Raamatussa on 2. aikakirjassa. Raamatullinen kaupunki sijaitsi mahdollisesti Tell al-Rumaylassa, jossa tehtyjen arkeologisten tutkimusten mukaan paikka asutettiin ensimmäisen kerran kolmannen vuosituhannen lopulla eaa, eli varhaisella pronssikaudella. Niin sanottu toinen kaupunki kukoisti toisella vuosituhannella eaa. Arkeologisten löydösten perusteella kaupunki oli tuolloin filistealaisten vaikutusvallan alainen. Kaupunki tuhoutui tulipalossa vuosituhannen lopulla mahdollisesti sotaan liittyen. Kaupunki jälleenrakennettiin ja se sai sittemmin israelilaisille tyypillisen kaupunginmuurin. Paikkaa asutettiin ensimmäisen temppelin kaudelle saakka. Sittemmin kaupungilla ei ollut enää linnoituksia ja Rooman valtakunnan aikoina asutus siirtyi läheiseen Ayn Shamsiin. Toorassa paikka mainitaan pienenä kylänä ja Eusebios mainitsee sen sijaitsevan lähellä Eleutheropolista Nikopoliihin (Emmaus) kulkevan tien varrella.
Nykyinen kaupunki
thumb|vasen|Israelilaisten asema vuoden 1948 sodan aikana. Nykyinen Bet Shemesh sai alkunsa vuonna 1895, jolloin Bulgariasta saapuneet juutalaissiirtolaiset perustivat paikalle Hartuv-nimisen kylän. Siirtolaiset harjoittivat maataloutta, jota hankaloitti veden puute ja hedelmätön maa. Paikalliset joutuivat pakenemaan arabikapinan aikana vuonna 1929, mutta he pääsivät palaamaan vain hieman myöhemmin. Hieman ennen vuotta 1948 paikalle avattiin maatalousoppilaitos ja suuri Shimshon-niminen sementtitehdas. Paikka hylättiin jälleen Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948. Israelilaiset joukot valtasivat alueen 18. syyskuuta samana vuonna ja vuonna 1950 paikalle perustettiin maahan saapuvien siirtolaisten väliaikainen keskus. Varsinaista kaupunkia alettiin rakentaa vuonna 1951 ja tarkoituksena oli varmistaa niin sanotun Jerusalemin käytävän hallinta kiinteällä asutuksella. Vuonna 1969 kaupungin asukasluku oli 10 000 ja oma kuntansa paikasta tuli vuonna 1991. Kaupunki on kasvanut sittemmin nopeasti.
Talous
thumb|Taloja Bet Shemeshissä. Bet Shemesh on kaupunkia ympäröivän maaseudun kaupan ja palveluiden keskus. Sen lisäksi kaupungissa on kaksi suurta teollisuusaluetta. Monet paikalliset käyvät töissä Jerusalemissa tai Tel Avivissa.
Väestö
Vuoden 2017 lopussa Bet Shemeshin asukasluku oli 114 371. Monet kaupungin asukkaista ovat siirtolaisia ja monet heistä ovat saapuneet entisen Neuvostoliiton alueelta. Suuri osa kaupungin asukkaista on maallisia juutalaisia, mutta Ramat Bet-Shemeshin kaupunginosaan etelässä on asettunut myös uskonnollisia juutalaisia.
Pavao Pervan
Pervan heinäkuussa 2017.|thumb|250px Pavao Pervan (s. 13. marraskuuta 1987 Livno, Jugoslavia) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on kaudesta 2018–2019 alkaen pelannut VfL Wolfsburgin riveissä Saksan Bundesliigassa.
Pervan on pelannut kauden 2019–2020 loppuun mennessä Itävallan Bundesliigassa 37 ottelua, Itävallan 2. Ligassa 119 ottelua ja Saksan Bundesliigassa 17 ottelua.
Kädetön Alfonso
Kädetön Alfonso (The Unknown) on Tod Browningin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1927. Sen pääosia esittävät Lon Chaney Senior ja Joan Crawford. Sivurooleissa nähdään muun muassa Norman Kerry ja Nick de Ruiz. Se on genreltään kauhuelokuva ja kertoo Chaneyn esittämästä sirkuksen veitsenheittäjästä, joka on rakastunut Joan Crawfordin näyttelemään karnevaalityttöön. Elokuva on täynnä omalaatuisia juonenkäänteitä, ja se perustuu löyhästi ohjaaja Browningin omiin kokemuksiin.
Cornelius Drebbel
thumb|Cornelius Drebbel Cornelius Drebbel (1572–1633) oli hollantilainen keksijä, joka kehitti  tiettävästi ensimmäisen tunnetun toimivan sukellusveneen, joka rakennettiin noin 1620. Sitä testattiin Thamesjoella useampaan kertaan. Laite oli soutukäyttöinen ja se sukelsi 3,5–4,5 metrin syvyyteen. Puurakenteinen sukellusvene oli päällystetty rasvatulla nahalla, ja airojen aukot oli tiivistetty nahkaläpillä sukellusta varten.
Drebbel suoritti perusopinnot (mm. latinan kieltä) mutta ei mitään yliopisto-opintoja kotimaassaan Hollannissa. Englannin kuningas Jaakko I kutsui hänet hoviinsa 1604 ja alkoi rahoittaa Drebbelin kokeiluja keksintöjen parissa. Hän kehitti myös kellon, jota ei tarvinnut vetää, koska se sai voimansa ilmakehän paineen vaihteluista, ja mikroskoopin jossa oli kaksi peräkkäistä linssiä. Drebbel keksi myös kirkkaanpunaisen väriaineen, josta tuli suosittu gobeliinien valmistuksessa.
Drebbel rakensi kaiken kaikkiaan kolme sukellusvenemallia, joita Englannin laivasto testaili ahkerasti, mutta ei koskaan käyttänyt taistelussa.
Michael Lupo
Michael Lupo (1953–1995) oli italialaissyntyinen Englannissa vaikuttanut sarjamurhaaja. Hän muutti vuonna 1975 Lontooseen, jossa työskenteli kampaajana. Hän oli homoseksuaali. Hänellä oli lukuisia rakastajia ja sadomasokistisia taipumuksia. Saatuaan kuulla HIV-tartunnastaan hän meni suunniltaan ja surmasi parin kuukauden aikana keväällä 1986 neljä homomiestä. Kahden uhrin onnistui paeta, ja Lupo saatiin kiinni toukokuussa.
Lupo sai neljä elinkautista sekä neljätoista lisävankeusvuotta ja kuoli lopulta vankilassa AIDS:iin.
Lupo oli aikoinaan ollut sotilaana Italian armeijassa.
Vihreä armeija
thumb|250px|Vihreä armeijan käyttämä lippu. Vihreä armeija oli ukrainalaisten nationalistien muodostama liitto joka taisteli valkoisia ja punaisia sekä anarkisteja vastaan Venäjän sisällissodassa.
Vihreän armeijan toiminta oli yleistä Ukrainassa ja Etelä-Venäjällä. Monet armeijan jäsenet olivat etniseltä taustaltaan vainottuja Venäjällä.
Merkittävimmät armeijan tukialueet olivat Etelä-Ukrainassa ja Kuban–Mustanmeren alueella heitä johti atamaani Grigorieff. Noin 15 000 vihreätä taisteli vuonna 1919 Anton Denikinin joukkoja vastaan. Puolisotilaalliset osastot liittoutuivat vuonna 1920 Krimin kapinallisen armeijan kanssa ja taistelivat punaisten kanssa Pjotr Wrangelia vastaan. Vuoden 1920 lopulla Vihreä armeija oli hajonnut. Jotkut menivät taistelemaan punaisten puolelle, jotkut taas valkoisten kanssa.
The Sims 2: Matkoilla
Matkoilla-lisäosassa simit voivat mennä lomalle hienoon hotelliin, telttaan tai halpaan majataloon. Lomalla simit voivat esimerkiksi ottaa valokuvia, kaivaa maata aarteen toivossa tai kerätä simpukankuoria. Simit voivat oppia paikallisilta asukkailta erilaisia toimintoja, kuten tulitanssia tai ninjaliikkeitä. Kotona sim voi opettaa uudet taidot muille simeille. Matkoilla-lisäosassa voi myös tulla käymään taskuvaras. Taskuvaras esiintyy pelissä siminä, joka voi olla nimeltään joko "Silmänkääntäjä" tai "Luihu kelmi".
Sprengkommando Polangen
Komennuskunnan muodostaminen
Komennuskunnan ensimmäiset 80 miestä koottiin 2. elokuuta 1917 Liepājassa (Libaussa), jossa Jääkäripataljoona 27:ää silloin koulutettiin. Jääkäreille muodostui ennakkokäsitys, että kyse olisi Suomeen lähetettävästä etukomennuskunnasta, Vorkommandosta.
Joukkoon valittiin "kokeneita ja luotettavia miehiä" ilmeisestikin pitäen silmällä mahdollisuutta toimia itsenäisesti erillään muusta pataljoonasta.
Sprengkommando Polangeniin osallistuneita jääkäreitä oli lopulta yhteensä 120. Heidän joukossaan olivat mm. tulevat jääkärikenraalit Pietari Autti, Aarne Blick, Kaarlo Heiskanen, Paavo Talvela ja Martti Wallenius.
Polangeniin
Polangen sijaitsee Liettuassa 20 km pohjoiseen nykyisestä Klaipėdasta ja noin 300 km luoteeseen Vilnasta, noin 20 kilometrin päässä Latvian rajasta. Jääkäriaikaan paikka oli pieni kylpylöistään tunnettu kauppala.
"Pioneerikurssi aloitettiin alusta ja kenellä ei vielä ollut konekivääri selvillä, hänelle se opetettiin. Harjoiteltiin muurien ja siltojen räjäyttämistä ja perehdyttiin keinoihin, joiden avulla nopeimmin voitaisiin tuhota vuosikausien rauhallisen työn tuloksia. Moottoripyörän käsittely ja tiedustelutoiminta olivat myös kurssien ohjelmassa."
Kurssin alussa tavoitteena oli siis kerrata ja monipuolistaa jääkärien pioneeritaitoja ja muutakin teknistä osaamista. Myöhemmin tulivat ohjelmaan erilaisten naamioitujen tuhoamisvälineiden esittelyt. Pekkola ja Nordenswan mainitsevat esimerkiksi aikasytyttimet ja vaikkapa lihasäilykepurkeiksi naamioidut polttorasiat. Näitä olivat esittelemässä vierailevat asiantuntijakouluttajat.
Polangenin aika on jäänyt kurssille osallistuneiden jääkärien mieleen myös siitä, että ohjelma siellä oli suhteellisen väljää - harjoituksia oli muutama tunti aamu- ja iltapäivisin - joten aikaa jäi tutustua paikalliseen väestöön ja vaikka parannella omatoimisesti ruokavaliota: "Omenakakku oli hyvin suosittu helpon valmistamistapansa vuoksi ja lettuja omenahillon kera syötiin sangen tiheään."
Komennuskuntia Suomeen
250px|thumb|left|Aselaiva S/S Equity Lokakuusta 1917 lähtien alettiin Polangenista käsin valmistella myös kauan odotettuja Suomen-komennuksia. 24. lokakuuta valittiin ensimmäinen komennuskunta, joka siirtyi luutnantti Huyssenin johtamana Danzigiin. Tämä kahdeksan jääkärin ryhmä lähetettiin Suomeen aselaiva S/S Equityn ensimmäisellä matkalla (27. lokakuuta - 30. lokakuuta). Aluksen lasti purettiin Vesterön saarella Vaasan edustalla ja Luodossa.
Marraskuun alussa matkasivat jääkärit Leo Ekberg, Woldemar Hägglund, Viljo A. Hämäläinen, Veikko Läheniemi, Sulo-Veikko Pekkola, Väinö Strömberg, Yrjö Tenhunen ja Einar Wichmann Danzigiin, josta lähti 12. marraskuuta Suomeen saksalainen sukellusvene UC-57. Sukellusveneen lasti purettiin luodolla Loviisan edustalla veneisiin, jotka veivät jääkärit, aseet ja muut varusteet Kotkaan, Pernajaan ja Porvooseen. Kotkaan aikova venekunta joutui Långön saarella punakaartin pidättämäksi, mutta pidättäjien joukossa ollut Eero Haapalainen laski heidät vapaaksi. Jääkärit tuonut sukellusvene katosi paluumatkallaan.
Kynsihyyppä
Kynsihyyppä (Vanellus spinosus) on hyyppien sukuun kuuluva kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné 1758. Tuntee myös tieteellisen nimen Hoplopterus spinosus.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 25–27 cm, siipien kärkiväli 69–81 cm ja paino 127–159 g. Räkättirastaan kokoinen pitkäjalkainen kahlaaja, jonka höyhenpuku on selkäpuolelta ruskea, rinta musta, maha valkoinen, sekä kaula, niska ja posket valkoiset. Päälaki on musta. Koivet ovat mustat, samoin nokka. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Tavallisin ääni on hellittämättä inttävä ’kik’.
Esiintyminen
Pesii laikuittaisesti, Euroopassa vain paikoin Kreikassa, Balkanilla ja Turkissa. Lähi-idässä pesii paikoin Israelissa, Jordaniassa, Syyriassa ja Irakissa. Pääosa kynsihyypistä pesii Afrikassa Saharan ja päiväntasaajan välissä sekä Niilin laaksossa ja suistossa. Maailman populaation koko on 130 000–180 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Eurooppalaiset populaatiot ovat muuttolintuja, jotka talvehtinevat Afrikassa.
Elinympäristö
Alavien maiden aukeat suot, tulvaniityt, jokien rannat ja suistot sekä järvenrannat. Etiopiassa ja Turkissa voi pesiä myös vuoristossa 2700 metrin korkeuteen saakka.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Vanellus spinosus Koiras raaputtaa maahan muutamia kuoppia, joista naaras valitsee yhden pesäksi. Munia on lähes aina 4. Pesyeitä voi olla kesän aikana 2. Haudonta-aika on 22–24 päivää, molemmat puolisot hautovat. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään 7–8 viikon ikäisinä, jonka jälkeen ne pian itsenäistyvät.
Ravinto
Maassa elävät pienet selkärangattomat, pääasiassa hyönteiset.
Saltsjön
right|thumb|300px|Saltsjön nähtynä Katarinavägeniltä. Saltsjön on lahti Ruotsin pääkaupungin Tukholman satamassa, Lilla Värtanin ja Strömmenin välissä. Sen eteläpuolella sijaitsevat Södermalm ja osa Nackan kuntaa. Pohjoispuolella sijaitsee Djurgården. Veden syvyys on noin 30 metriä. Pohjasedimentti on voimakkaasti saastunut ja suurelta osaltaan elotonta.
Dick Richardson
Richard "Dick" Alexander Richardson (1. kesäkuuta 1934 Newport, Wales, Iso-Britannia – 15. heinäkuuta 1999 Surrey, Englanti, Iso-Britannia) oli walesiläinen nyrkkeilijä. Hän hallitsi ammattinyrkkeilyn Euroopan raskaansarjan titteliä maaliskuusta 1960 kesäkuuhun 1962.
Dick Ricardson otteli muutaman amatööriottelun ennen kuin hänet kutsuttiin armeijan palvelukseen vuonna 1953. Armeijassa ollessaan hänestä tuli armeijan raskaansarjan nyrkkeilymestari voitettuaan yksiköiden välisissä nyrkkeilymestaruuskilpailuissa Brian Londonin, josta tuli myöhemmin brittiläinen raskaansarjan nyrkkeilymestari.
Erottuaan armeijasta Richardson työskenteli muurarina ja terästehdastyöläisenä. Vuoden 1954 aikana hän teki nyrkkeilyn ammattilaissopimuksen. Ensimmäinen vastustaja syyskussa 1954 oli Henry Cooperin kaksosveli Jim Cooper, jolle hän hävisi pistein. Sen jälkeen tulikin yhdeksän tappiotonta ottelua. Niiden joukossa uusinta Jim Cooperia vastaan, jonka hän voitti keskeytyksellä 2. erässä. Kesäkuussa 1955 hän koki tappion maanmiehelleen Hugh Fernsille. Sen jälkeen tulikin jälleen yhdeksän tappiotonta ottelua, kunnes toukokuussa 1956 Richardson koki pistetappion Joe Erskinelle. Tässä vaiheessa Richardson oli noteerattu 10 parhaimman eurooppalaisen raskaansarjan nyrkkeilijä joukkoon, ja vastustajat olivatkin tässä vaiheessa eurooppalaisia kärkinimiä ja myös muutama amerikkalainen. Richardson hävisi amerikkalaisille Ezzard Charlesille, Willie Pastranolle ja Bob Bakerille. Toukokuussa 1957 hän otteli Jamaikan Joe Bygravesia vastaan Kansainyhteisön mestaruudesta. Ottelu päättyi ratkaisemattomana, ja näin Bygraves säilytti tittelinsä. Seuraavissa otteluissa Vastaan tuli saksalaisista Hans Kalbfell ja Hans Friedrich, jotka Richardson voitti. Tappio tuli syyskuussa 1958 maanmiehelle Henry Cooperille keskeytyksellä 5. erässä.
Ruotsin Ingemar Johansson oli luopunut vuonna 1959 raskaansarjan EM-tittelistään oteltuaan MM-tittelistä. Avoimesta EM-tittelistä järjestettiin maaliskuussa 1960 Saksan Dortmundissa ottelu Kalbfellin ja Richardsonin välillä, jonka Richardson voitti keskeytyksellä 13. erässä. Sen jälkeen Richardson puolusti EM-titteliään kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran hän otteli EM-tittelistä helmikuussa 1962 ja tyrmäsi Saksan Karl Mildenbergerin 1. erässä. Kesäkuussa 1962 vastaan tuli Ruotsin entinen tittelin haltija Ingemar "Ingo" Johansson, jonka Richardson kohtasi Ruotsin Göteborgissa kesäkuussa 1962. "Ingo" tyrmäsi Richardsonin 8.erässä, ja näin Richardson menetti EM-tittelinsä reilun kahden vuoden jälkeen. Richardson otteli vielä kerran ammattilaiskehässä maaliskuussa 1963 Lontoon Webleyllä Britannian ja Kansainyhteisön tittelistä vastustajanaan maanmies Henry Cooper, jolle hän hävisi tyrmäyksellä 5. erässä.
Näin Richardson jäi eläkkeelle ammattinyrkkeilystä varsin varhain eli 28-vuotiaana. Sen jälkeen hänellä oli pieni lihakauppaketju Surreyssa, jonka johtajana hän toimi kuolemaansa eli 65-vuotiaaksi asti.
François Bourque
thumb|François Bourque
François Bourgue (s. 18. marraskuuta 1984 New Richmond, Quebec, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut vauhtilajeihin.
Bourque voitti ensimmäisen suurkilpailunsa, kun hän voitti Super-G:n vuoden 2003 juniorien MM-kisoissa. Seuraavana vuonna menestys sai jatkoa, kun hän voitti alppiyhdistetyn samoissa kisoissa. Kaudella 2004–2005 Bourque tuli kolmanneksi Super-G:ssä Garmisch-Partenkirchenissä. Seuraavalla kaudella hän oli taas palkintopallilla, tällä kertaa hän oli kolmas Alta Badian suurpujottelussa. Talviolympialaisissa 2006 Bourque oli suurpujottelussa neljäs ja Super-G:ssä kahdeksas.
Mahathir Mohamad
200px|thumb|Mahathir puhumassa YK:n kokouksessa (25. syyskuuta 2003) thumb|right|Mahathir ja [[Yhdysvaltain ulkoministeri Mike Pompeo (3. elokuuta 2018) ]] Mahathir Mohamad (s. 10. heinäkuuta 1925, Alor Star, Kedah) on malesialainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1981–2003 ja vuosina 2018-2020 maansa pääministerinä. Vuonna 2018 hänet valittiin uudelleen pääministeriksi 92-vuotiaana.
Mahathirin julkaisemiin kirjateoksiin lukeutuu aikanaan The Malay Dilemma, joka julkaistiin poliittisen kriisin vallitessa vuonna 1970. Mahathir oli siihen aikaan erotettu puolueesta, mutta hänet kelpuutettiin takaisin 1972. Kirjassa pohdiskeltiin mm. syitä mittavaan rotumellakkaan, joka oli saanut alkunsa Kuala Lumpurissa malaijien ja kiinalaisten välillä 13. toukokuuta 1969.
Vuoden 1981 vaalien jälkeen maan pääministeriksi nousi Mahathir. Mahathirin aikana Malesiaan laadittiin pitkän tähtäimen kehityssuunnitelma, jonka tavoitteena oli luoda Malesiasta täysin teollistunut maa vuoteen 2020 mennessä. Maassa kehitettiin runsaasti raskasta teollisuutta ja teollisuustuotteiden vienti kasvoi. Mahathirin virkakauden aikana Malesia koki taloudellisen nousukauden; köyhyysrajan alapuolella elävä väestönosa kutistui 50 prosentista alle kymmeneen prosenttiin ja bruttokansantuote kolminkertaistui. Hän sai kiitosta maan nopeasta modernisaatiosta ja aasialaisten arvojen kunnioittamisesta.
Vetäydyttyään 31. lokakuuta 2003 hänelle myönnettiin arvo Tun. Häntä seurasi varapääministeri Abdullah Ahmad Badawi. Mahathir on lääkäri, ja hänellä on puoliso Siti Hasmah. Hän on kärsinyt sydänvaivoista ja joutui 14. toukokuuta 2007 sairaalaan Langkawiin kärsittyään vakavista hengitysongelmista.
Mahathir sai vuonna 2005 Muammar Gaddafin kansainvälisen rauhanpalkinnon.
Parlamenttivaaleissa toukokuussa 2018 opposition liittouman Mahathir Mohamad voitti pääministeri Najib Razakin johtaman Barisan Nasional -koalition. Malesiaa lähes kymmenen vuotta hallinneen Najib Razakin mainetta oli varjostanut laaja korruptioskandaali. Mohamadin johtama puolue Pakatam Harapan voitti yhdessä liittolaistensa kanssa 115 paikkaa parlamentin 222 paikasta, kun pääministeri Razakin johtama Barisan Nasional sai vaaleissa 79 paikkaa. Aiemmin Barisan Nasional -puolueella oli parlamentissa 113 paikkaa. 92-vuotiaasta Mahathir Mohamadista tuli samalla maailman vanhin valittu johtaja.
Mahathir Mohamad vannoi virkavalansa uutena pääministerinä 10.5.2018, johon saakka entinen hallituskoalitio Barisan Nasional oli ollut vallassa siitä lähtien, kun Malesia itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957. Kuningas lupsi armahtaa oppositiojohtaja Anwar Ibrahimin, jolle uusi pääministeri Mahathir Mohamad oli vaalikampanjassaan luvannut järjestää armahduksen. Mahathirin ja Anwarin keskinäinen poliittinen kamppailu oli leimannut Malesian politiikkaa parin vuosikymmenen ajan. Entiset kilpakumppanit kuitenkin liittoutuivat korruptioskandaalissa ryvettyneen pitkäaikaisen pääministeri Najib Razakin kaataakseen. Anwar oli tuomittu homoseksuaalisuudesta, mutta Anwar itse on kiistänyt miessuhteet ja tuomiota on pidetty poliittisesti värittyneen.
Toukokuussa 2018 Anwar Ibrahim vapautettiin kuninkaan armahduksella vankilasta, jossa hän oli ollut kolme vuotta tuomittuna korruptiosta ja homoseksualismiin liittyvästä sodomiasta. Uusi pääministeri Mahathir oli sanonut luovuttavansa vallan kahden vuoden kuluttua eli vuonna 2020 Anwarille.
Vanua Levu
Saarta ympäröivät koralliriutat. Se on melko epätasainen ja mäkinen. Vanua Levussa on noin 130 000 asukasta.
Vanua Levun suurimmat asutuskeskukset ovat Labasa ja Savusavu. Labasa on niistä suurempi. Siellä on noin 25 000 asukasta. Savusavu on pienempi (noin 6 000 asukasta), mutta se on melko suosittu turistien keskuudessa. Molemissa suurimmissa asutuskeskuksissa on lentoasema.
Vanua Levun tärkeimmät vientituotteet ovat sokeriruoko, riisi, sitrushedelmät ja kopra.
Kiribati on ostanut saaren, joka olisi valtion uusi koti ilmastonmuutoksen vuoksi.
Chiburi
Chiburi on japania ja tarkoittaa symbolista veren ravistamista miekanterästä terävällä liikkeellä tappavan lyönnin jälkeen.
Iaidossa chiburi on yksi neljästä iai-katan osa-alueesta. Veren poistaminen miekasta oli tärkeää, sillä veren punasoluissa oleva hemirauta saattoi hapettaa miekan terää pitkällä aikavälillä tai ainakin rumentaa terää. Lisäksi pyyhkimätön veri saattoi aiheuttaa miekan terän jumiutumisen huotraan (saya), mikä saattoi tositilanteessa olla kohtalokasta. Iaidossa esiintyvä liike on kuitenkin lähinnä symbolinen ja sen tarkoituksena on lähinnä "tapon" jälkeen rentouttaa kehoa ja lihaksia sekä korostaa harjoittelijan valmiutta ja saattaa miekka asentoon jossa jo kaatunutta vastustajaa voidaan vielä uhata. Itse liike ei todennäköisesti olisi poistanut verta terästä läheskään tarpeeksi tehokkaasti joten se olisi joka tapauksessa pitänyt pyyhkiä kunnolla ennen huotraan palauttamista.
Botswanan presidentti
Botswanan presidentti on sekä Botswanan valtionpäämies että hallituksen johtaja. Presidentti valitaan epäsuoralla vaalilla parlamentissa viisivuotiskaudelle. Sama presidentti on vuodesta 1997 voitu valita korkeintaan kahdeksi peräkkäiseksi kaudeksi. Presidentti tarvitsee parlamentin luottamuksen.
Sakurajima
Sakurajima ( on aktiivinen tulivuori, joka sijaitsee Kagoshiman prefektuurissa Kyūshūn saarella, Japanissa, Kagoshiman kaupungin vieressä. Se oli ennen oma saarensa Kagoshiman lahdessa, mutta on sittemmin yhdistynyt Kyūshūn. Kerrostulivuori kuuluu Airan kalderaan.
Sakurajima syntyi noin 22 000 vuotta sitten valtavassa purkauksessa ja nykyään se on yksi Maan aktiivisimmista tulivuorista. Sillä on vuodesta 1955 lähtien ollut pieniä purkauksia 100-200 kertaa vuodessa. Sakurajiman vuoden 1914 purkaus on Japanin kaikkien aikojen suurin tulivuorenpurkaus.
thumb|300px|Etualalla [[Kagoshima, taustalla Sakurajima.]]
Vuoden 1914 purkaus
Sakurajiman purkaus vuonna 1914 oli Japanin kuluneen vuosisadan voimakkain tulivuorenpurkaus. Ennen vuotta 1914 Sakurajima oli yli vuosisadan ajan ollut unessa.