cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turun Weikot
Aikaisemmat lajit
1920-luvulla seuran jäsenet järjestivät ja osallistuivat hiihto-, luistelu ja mäkihyppykilpailuihin. Luistelu oli pyöräilijöiden suosima talvilaji. Vuonna 1954 yhtä lukuun ottamatta kaikkien yleisen sarjan matkojen piirinmestari tuli Veikoista. Poikkeustapauksia lukuun ottamatta pyöräily, hiihto ja luistelu olivat 1960-luvun lopulta lähtien Weikoissa vain historiaa. Mäkihypynkin harrastustoiminta oli pitkälti sidottu Turun Urheilupuiston hyppyriin, jossa pidettiin viimeiset kilpailut vuonna 1951. Hyppyri purettiin vuonna 1957.
Jääpallo ja uinti tulivat ohjelmaan vuonna 1921. Voiman aikakaudella jääpallo aloitettiin uudelleen vuonna 1935, ja samoihin aikoihin oteltiin myös käsipallossa. Sotien jälkeen käsipalloilu käynnistettiin Voimassa uudelleen ja mukaan tuli lisäksi naisten koripallo. Pesäpalloa pelattiin 1930-luvulla, jolloin mukana oli sekä naisten, miesten että nuorten joukkueet. Parhaiten menestyi naisten joukkue, joka saavutti piirinmestaruuden vuosina 1935-1938. Vuonna 1994 aloitettiin uudelleen toiminta käsipallossa, mutta tämä kokeilu loppui vähin äänin.
Vuonna 1983 perustetun judojaoston toiminta alkoi lupaavasti, sillä harrastajamäärä kasvoi nopeasti viiteenkymmeneen. Yhtenä suurimpana ongelmana oli kuitenkin sopivien harjoitustilojen puute Turussa. 1980-luvulla aloitettiin myös tennis ja kuntoliikuntajaostot. Näiden toiminta jäi lyhytaikaiseksi.
Puheenjohtajat
Seuran hallituksen puheenjohtaja valitaan syyskokouksessa. Seuran historian aikana puheenjohtajina ovat olleet:
Jalkapallo
Seuran jalkapallossa aikuisten joukkueita ovat
Ensimmäinen miesten jalkapallojoukkue aloitti vuonna 1920. Miesten edustusjoukkue pelasi kolme kautta jalkapallon mestaruussarjassa vuosina 1948–1950, sijoittuen parhaimmillaan kuudenneksi kaudella 1949. Joukkueen pelaajiin lukeutui Kalevi Lehtovirta joka oli mukana mm. Suomen maajoukkueessa Helsingin olympialaisissa 1952.
Miesten edustusjoukkue pelasi lisäksi I-divisioonaa yhteensä 9 kautta 1950- ja 1960-luvuilla. Tällä hetkellä miesten edustusjoukkue pelaa Kolmosta.
Naisten ensimmäinen joukkue aloitti vuonna 2002. Joukkue pelaa tällä hetkellä Naisten Ykköstä.
Seuran jalkapalloilijoiden kotikenttä on Raunistulan tekonurmikenttä.
Jääkiekko
Nykyisin jääkiekkojaoston toiminta painottuu junioriurheiluun.
Jääkiekko otettiin seuran ohjelmaan vuonna 1945. Jo vuonna 1947 Voima voitti TUL:n mestaruuden valmentajanaan Alku Kaukonen. Mestarijoukkueessa pelasivat Turkka Salmi, Ekroos, Martti Halme, Kalevi Lehtovirta, Talat Ismail, E. Koski, Esko Hällfors, Kiviluoto, Antero Sahlsten ja Helge Vienonen.
Seura uusi TUL:n mestaruuden seuraavana vuonna Veikkojen nimellä, jolloin mukana olivat maalivahti Reino Helispuro ja pelaajat Turkka Salmi, E. Koski, Helge Vienonen, Talat Ismail, Esko Hällfors, Sulo Honka, Martti Halme, Antero Sahlsten ja Kalevi Lehtovirta.
1950-luvun alussa Veikot pelasi Suomi-sarjaa, 1955 oli välivuosi ja vuonna 1956 aloitettiin maakuntasarjassa.
Sijoituttuaan Suomensarjan lähsilohkossa toiseksi ja voitettuaan ylimääräisen loppuottelun edustusjoukkue nousi takaisin TUL:n mestaruussarjaan 1960-luvun alussa. 1960-luvulla Weikot pelasi välillä Suomi-sarjaa ja välillä maakuntasarjaa.
Seuran historian kolmas TUL:n mestaruus saavutettiin vuonna 1970, ja samalla edustusjoukkue saavutti Suomi-sarjan hopeaa. TUL:n mestaruus uusittiin seuraavana vuonna. Vuonna 1972 Weikot putosi Suomi-sarjasta maakuntasarjaan, mutta saavutti kuitenkin TUL:n hopeatilan.
1970-luvun jälkipuolikolta lähtien edustusjoukkue pelasi III-divisioonaa. Vuonna 1995 edustusjoukkue saavutti II-divisioonaan oikeuttavan lohkovoiton, mutta taloudellisista syistä II-divisioonaan nousuun ei ollut mahdollisuuksia.
Keilailu
Yleisissä valtakunnallisissa sarjoissa seuralla on nykyisin kolme joukkuetta:
Seuran keilailujaosto perustettiin Aninkaisten keilahallin valmistuttua vuonna 1953. Vuosina 1978-1979 miesten joukkue pelasi mestaruussarjassa. Tämän jälkeen kilpailtiin II-sarjassa kunnes vuonna 1986 joukkue putosi III-sarjaan ja edelleen seuraavana vuonna IV-sarjaan. Kaudella 1989-1990 Weikot teki paluun III-sarjaan ja seuraavaksi kaudeksi se nousi jälleen II-sarjaan. III-sarjassa kilpailtiin kaudesta 1992-1993 alkaen aina kauteen 2000-2001 asti, jonka jälkeen uusi kausi aloitettiin IV-sarjassa. Nousu takaisin III-sarjaan tapahtui seuraavana vuonna. Kaudella 2004-2005 miesten joukkue voitti lohkonsa ja nousi II-sarjaan.
Vuonna 2005 Suomen Keilailuliitto hyväksyi Crystal Rollersin (CR) miesten ykkössarjapaikan siirron Weikoille, jolloin seuraan siirtyi 13 keilaajaa joista viisi mestaruusluokassa. Kaiken kaikkiaan rekisteröityneitä keilaajia oli Weikoissa 77, jolla seura saavutti selkeästi Turun suurimman keilailuseuran aseman. Kaudella 2005-2006 Weikot voitti I-sarjan ja nousi SM-liigaan.
Naisten joukkue aloitti valtakunnallisessa III-sarjassa vuonna 1995 josta se nousi II-sarjaan. Kauden 2003-2004 naisten joukkue aloitti I-sarjassa, mutta putosi kaudeksi 2005-2006 II-sarjaan. Sarjan voitto nosti joukkueen takaisin ykköseen seuraavalla kaudella.
Sami Konsteri oli voittamassa Suomelle triohopeaa Kuala Lumpurin MM-kilpailuissa vuonna 2003. Vuonna 2008 hän voitti pronssimitalin Maailman Ranking-finaalissa Jakartassa ja myös Euroopan mestarien Cupissa Duisburgissa.
Joseph Joffre
Ylipäällikkönä ensimmäisessä maailmansodassa
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua pääesikunnan päällikkö Joffre nimitettiin 2. elokuuta 1914 odotetusti Ranskan pohjoisten ja koillisten armeijoiden ylipäälliköksi, ja hän otti siten länsirintaman sodankäynnin johtoonsa. Hän määräsi suunnitelma XVII:n mukaisesti laajan hyökkäyksen koko Saksan-vastaisella rajalla. Tämä osoittautui hyödyttömäksi, sillä Ranska ei ollut varautunut Saksan hyökkäykseen Belgian kautta, ja pian saksalaiset uhkasivat jo Pariisia. Määrätietoisuutensa säilyttänyt Joffre onnistui kuitenkin kehittämään vastauksen. Hän määräsi 25. elokuuta strategisen perääntymisen kohti Pariisia, jotta Ranskan joukot eivät joutuisi saarretuiksi. Ylivoimaisten saksalaisten pysäyttämiseen luotiin uusi Ranskan 6. armeija. Ranskalaiset ja britit perääntyivät 5. syyskuuta mennessä aivan Pariisin liepeille asti, mutta seuraavana päivänä Joffren määräyksestä Marnejoella käynnistetty vastahyökkäys osoittautui menestykseksi. Työntyminen saksalaisten kahden hyökkäävän armeijan väliin pakotti saksalaiset perääntymään. Pariisi pelastui ja Joffresta, ”Marnen voittajasta”, tuli kansallissankari.
Turun Weikot
Lentopallo
Nykyisin seurassa on yksi miesten lentopallojoukkue, joka pelaa viitossarjaa.
Ensimmäinen miesten joukkue aloitti vuonna 1982, ja seuraavana vuonna aloitti naisten joukkue. Kummatkin pelasivat viitossarjassa. Kaudelle 1988-1989 Weikot starttasi kahdella miesten joukkueella, joista toinen pelasi nelos- ja toinen viitossarjaa. Nelossarjan joukkue kuitenkin tippui viitossarjaan. Toisesta miesten joukkueesta luovuttiin ja seuraavina kausina miesten joukkue pelasi välillä nelos- ja välillä viitossarjassa. Naisten joukkue pelasi nelossarjaa kaudesta 1988-1989 lähtien ja säilytti asemansa. Naisten joukkueen toiminta kuitenkin hiipui 1990-luvulla.
Joseph Joffre
Ylipäällikkönä ensimmäisessä maailmansodassa
Sodan alkuvaiheesta alkaen Joffre oli saanut käytännössä vapaat kädet johtaa sotaa täysin itsenäisesti, Ranskan hallituksesta riippumattomana. Poliitikot alkoivat kokea tämän ongelmaksi. Lokakuussa 1915 Aristide Briandin hallituksen sotaministeriksi nimitettiin arvostettu kenraali Joseph Gallieni, millä pyrittiin rajoittamaan Joffren valtaa. Joffre nimettiin 2. joulukuuta 1915 virallisesti kaikkien Euroopassa olleiden ranskalaisten joukkojen ylipäälliköksi (généralissime), jolloin pääesikunnan päällikkyys siirtyi kenraali Édouard de Castelnaulle. Myös tämän ratkaisun tarkoituksena oli rajoittaa Joffren suoraa puuttumista operatiivisiin kysymyksiin.
Turun Weikot
Nyrkkeily
Nykyisin seuran nyrkkeilytoiminta painottuu juniori- ja harrastetoimintaan. Yleisen sarjan kilpailutoiminnassa on kuitenkin aikaisempina vuosikymmeninä saavutettu SM-mitalisijoja.
Joseph Joffre
Ylipäällikkönä ensimmäisessä maailmansodassa
Joffren ja sotaministeri Gallienin välille syntyi erimielisyyksistä Verdunin kaupunkia suojanneiden keskeneräisten linnoitusten rakentamisesta. Saksalaisten helmikuussa 1916 käynnistämä suuri hyökkäys Verdunia vastaan osoitti ranskalaisten puutteellisen varautumisen. Joffrea syyttänyt Gallieni jäi ilman muun hallituksen tukea ja joutui eroamaan, mutta myös Joffren oma uskottavuus koki kolauksen. Kesän 1916 Sommen hyökkäyksen huono menestys vahvisti tyytymättömyyttä. Joffrea arvosteltiin rajusti parlamentissa, hallitus alkoi marraskuussa 1916 suunnitella sodanjohdon uudelleenjärjestelyä ja joulukuun alussa uudeksi sotaministeriksi tuli Joffren kanssa huonosti toimeen tullut kenraali Hubert Lyautey. Joffre painostettiin lopulta eroamaan ylipäällikkyydestä 26. joulukuuta 1916, mutta julkisen skandaalin välttämiseksi hänet palkittiin samalla marsalkan sotilasarvolla. Hänen seuraajakseen tuli kenraali Robert Nivelle.
Emi Yamamoto
Emi Yamamoto (s. 9. maaliskuuta 1982 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Yamamoto debytoi Japanin maajoukkueessa tammikuussa 2003. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2003 ja kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Joseph Joffre
Myöhemmät vaiheet
Joffre sai Ranskan kunnialegioonan suurristin.
Muistaminen
thumb|Joffren patsas Pariisin place Joffrella, [[Maxime Real del Sarte, 1939.]] Joffren mukaan nimettiin Ranskan laivaston keskeneräiseksi jäänyt lentotukialus FS Joffre, joka jouduttiin romuttamaan vuonna 1940.
Pariisin École militairen edessä oleva aukio on nimetty place Joffreksi ja siellä on Joffren ratsastajapatsas.
Turun Weikot
Nyrkkeily
Weikkojen väreissä voitettiin ensi kerran SM-mitali vuonna 1957, kun Reijo Videnius (60 kg) otti pronssia. Vuoden 1963 Suomen ja Pohjoismaiden mestari (81 kg) Ismo Leinonen oli ottanut SM-kultaa Turun Kehä-Haiden nimissä jo vuonna 1959, ja saavutti TUL:n mestaruuden vuosina 1957, 1958, 1959 (TuKH), 1961, 1962 ja 1963. Vuonna 1965 Hannu Mäki voitti 75-kiloisissa Suomen mestaruuden ja Teppo Oksanen oli 51-kisoisissa hopealla. Seuraavana vuonna Vihtori Pöyhönen (81 kg) saavutti SM-pronssia. Jorma Pikkujämsä (67 kg) otteli jaetulle pronssille vuoden 1971 SM-kisoissa.
Sarjassa 48 kg otellut Mikko Mantere voitti ensimmäisen SM-kultansa vuonna 1992. Seuraavana vuonna Mantere voitti TUL:n ja Suomen mestaruuden. Hän oli mukana Tampereen MM-kisoissa, jossa hän kuitenkin karsiutui. EM-kisoista Turkin Bursassa hän saavutti pronssimitalin. Seuraavana vuonna Mantere ja Joni Järvinen voittivat TUL:n mestaruudet. SM-nyrkkeilyissä Mantere (48 kg) ja Järvinen (51 kg) saavuttivat hopeaa.
Vuonna 1995 Mantere voitti SM-kultaa 48-kiloisissa ja Järvinen sijoittui hopealle 54-kiloisissa. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa Mantere kuitenkin hävisi jo avausottelunsa. Vuonna 1996 Järvinen kirkasti SM-mitalinsa värin kultaan, seuraavana vuonna hän oli jälleen hopealla.
Salibandy
Seurassa on yksi aikuisten salibandyjoukkue:
Salibandyjaosto perustettiin seuraan vuonna 1993. Vuonna 1994 joukkue aloitti piirisarjassa ja vuonna 1996 SSBL:n VI-divisioonassa nousten V-divisioonaan seuraavaksi kaudeksi. Vuonna 2000 edustusjoukkue nousi SSBL:n IV-divisioonaan ja vuonna 2001 valtakunnalliseen SSBL:n II-divisioonaan. Edustusjoukkue pelasi II-divisioonaa vuoteen 2003 asti.
Voimailu
Painonnosto tuli Weikkoihin 1950-luvun alussa, jolloin Matti Peiponen edusti yhdessä Reino ”Kraana” Suomisen ja Pertti Ketosen kanssa Pohjoismaiden parhaimmistoa. Nykyisin Weikkojen voimailu painottuu enemmän kuntoiluun.
Vuonna 1961 Weikot sai TUL:n parhaan seuran palkinnon painonnostossa. Seuran nimissä oli kaksi Pohjoismaiden, kaksi Suomen, 13 TUL:n ja 16 piirin ennätystä. TUL:n ja Pohjoismaiden mestari, yli 90-kiloisissa kisannut "Kraana" nimettiin EM- ja MM-kilpailuihin. EM-kisoissa hän oli neljäs ja MM-kisoissa seitsemäs. Kraana valittiin lisäksi vuosina 1962 ja 1963 TUL:n parhaaksi urheilijaksi.
Voimanostossa Ari Oksanen (60 kg) voitti vuonna 1992 TUL:n mestaruuden, SM-pronssia, Pohjoismaiden mestaruuden ja oli MM-kisoissa yhdeksäs. Jouko Roininen (110 kg) sijoittui hopealle. Oksanen voitti vuonna 1993 voimanostossa jälleen Pohjoismaiden mestaruuden ja SM-hopeaa. EM-kisoissa hän oli samana vuonna voimanostossa viides ja penkkipunnerruksessa kahdeksas. Vuonna 1994 hän oli voimanostossa EM-kisoissa yhdeksäs ja SM-kisoissa hopealla. Vuonna 1995 sarjassa 67,5 kg Oksanen sijoittui voimanoston SM-kisoissa hopealle, EM-kisoissa kuudenneksi ja MM-kisoissa seitsemänneksi. Lisäksi hän saavutti penkkipunnerruksen SM-hopeaa ja EM-kuutostilan.
Jokikylä (Ii)
Jokikylä on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä oli osa Kuivaniemen kuntaa vuoteen 2007 saakka, jolloin Iin kunta ja Kuivaniemen kunta lakkautettiin ja niiden entisistä alueista muodostettiin Iin kunta. Kylä sijaitsee Kuivajoen varressa, Kuivaniemen keskustaajamasta Asemakylästä viitisentoista kilometriä pohjoiseen Oijärvelle menevän yhdystien 8520 läheisyydessä, pääasiassa joen eteläpuolisella alueella alkaen Kurkelasta ja päättyen Nevalaan. Lemmityn ja Koivuniemen kohdalla joen lähistöllä olevat pohjoispuolen talotkin kuuluvat Jokikylään.
Turun Weikot
Voimistelu
Nykyinen voimistelujaosto perustettiin vuonna 2004. Seurassa on nykyisin kuusi joukkuetta tanssissa ja joukkuevoimistelussa.
Jokikylä (Ii)
Kylään perustettiin koulu 1908 Kuivaniemen tultua jaetuksi kahteen koulupiiriin 1901. Ensimmäinen koulurakennus valmistui 1912. Koulurakennus poistettiin käytöstä ja purettiin öljyvahingon seurauksena vuonna 2013, ja koulu lakkautettiin. Oppilasmäärä oli tuolloin niin vähäinen, että koulun kunnostus tai uuden rakennus olisi ollut kannattamatonta. Koulun pihapiirissä on edelleen urheilukenttä ja vuonna 1992 valmistunut liikuntahalli.
Turun Weikot
Voimistelu
Voimistelu oli seuran tärkein toiminta-alue ensimmäisinä perustamisen jälkeisinä vuosina. Ensimmäinen seuran valmentaja olikin voimisteluharjoitusten johtaja Weikko Nevalainen. Edustusjoukkueina toimivat miesten ja naisten "valiojoukot".
Yleisurheilu
Turun Weikot on Suomen parhaimpia yleisurheiluseuroja. Se on seuraluokittelussa Suomen 20 parhaan seuran tuntumassa. Seuraa edustavat muiden muassa Annemari Sandell-Hyvärinen, Kirsi Valasti, Juha Hellstén ja Anne Halkivaha.
Sasha Cohen
Alexandra Pauline "Sasha" Cohen (s. 26. lokakuuta 1984) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Cohen syntyi Westwoodissa, Los Angelesissa. Hänen äitinsä, Galina Feldman, on ukrainalaissyntyinen entinen balettitanssija, isä Roger Cohen taas juutalaisamerikkalainen konsultti. Cohen aloitti voimistelun nuorella iällä, mutta vaihtoi taitoluisteluun ollessaan seitsemänvuotias.
Hänen parhaat sijoituksensa ovat vuoden 2006 Torinon talviolympialaisten hopea sekä MM-kisojen hopea vuosina 2004 ja 2005.
Turun Weikot
1970-luku
Seuran kestävyysurheilijat edustivat Suomea useassa arvokisassa. Aarno Ristimäki valittiin vuoden 1975 maastojuoksun MM-kisoihin Rabatiin ja myös vuoden 1977 maastojuoksun MM-kisoihin. Jouko Santanen valittiin vuoden 1976 MM-maastojuoksukisoihin.
Kävelijä Reima Salonen saavutti 50 kilometrin kävelyssä Malmössä 1976 MM-pronssia. Hänet valittiin seuraavana vuonna TUL:n parhaaksi urheilijaksi. Malmössä kilpaili samalla matkalla myös Seppo Immonen (20. sija). Prahan EM-kisoissa vuonna 1978 mukana oli peräti kolme weikkolaista, Salonen ja Immonen 50 km kävelyssä ja Ristimäki maratonjuoksussa. Salonen ei kuitenkaan terveyssyistä päässyt aloittamaan kisaa.
1980-luku
Seuran historian ensimmäinen olympiakisoihin valittu urheilija Reima Salonen sijoittui vuoden 1980 Moskovan olympialaisten 20 km kävelyssä yhdeksänneksi. 50 km:n matkalla hän ei tullut maaliin asti. Kaksi vuotta myöhemmin hän saavutti TUL:n kaikkien aikojen ensimmäisen Euroopan mestaruuden Ateenan EM-kisoissa 50 km:n matkalla. 20 kilometrillä hän oli kahdeksas. Salonen oli jälleen mukana Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984, jolloin hänen lisäkseen Weikoilla oli toinenkin edustaja kisoissa, Helena Laine keihäässä. Salonen ylsi neljänneksi 50 km kävelyssä ja keihäässä Laine sijoittui yhdenneksitoista. Helsingin MM-kisoissa 1983 Salonen oli neljäs ja Seppo Immonen 14. 50 km kävelyssä. 20 km:n matkalla Salonen oli 12. Vuoden 1986 Stuttgartin EM-kisoissa Salonen oli 50 km:n matkalla viides, 20 km:n matkalla hänet hylättiin. Vesa Puukari valittiin vuoden 1987 Rooman MM-kisoihin 20 ja 50 km matkoille, joista jälkimmäisessä hänet kuitenkin hylättiin. Salonen vastasi näissäkin kisoissa parhaasta kävelijöiden suomalaissijoituksesta ollen kymmenes 20 km:n matkalla. Hän keskeytti 50 km kisassa. Reima Salonen valittiin vielä vuoden 1988  Soulin olympialaisiin. 20 km kävelyssä hän oli 42. ja 50 km:n matkalla 18.
Sasha Cohen
Cohen tunnetaan erittäin lahjakkaana luistelijana. Hänen voimistelijataustansa on ollut hyötyä, sillä yksi Cohenin tunnusmerkeistä on hänen erinomainen notkeutensa. Hänen vaakojensa sanotaan olevan luistelumaailman parhaita juuri notkeuden ja asentojen hallinnan vuoksi. Hän on ainoa luistelija, joka on saanut tason +3 vaaoilleen uudessa pisteytysjärjestelmässä. Cohen tunnetaan myös vaikeista asennoista pirueteissa. Viime aikoina hän on lisännyt Bielmann-piruetin repertuaariinsa.
Cohen päätti olla kilpailematta kaudella 2006-2007 ja kiertää Stars on Ice -kiertueen mukana. Nettisivuillaan hän kertoo mahdollisesti palaavansa kilpailuihin kaudella 2008–2009 ja vuoden 2010 Vancouverin olympialaisiin.
Turun Weikot
2000-luku
Weikkoihin siirtynyt Belfastin maastojuoksun MM-pronssimitalisti Annemari Sandell-Hyvärinen osallistui vuonna 2000 Vilamouran MM-kisoihin sijoittuen 24:ksi, ja Brysselin EM-kisoissa vuonna 2008 hän ylsi kuudenteentoista sijaan. Juha Hellstén oli puolestaan mukana maastojuoksun EM-kilpailuissa vuonna 2001 ja Edinburghin EM-maastoissa vuonna 2003. Kirsi Valasti valittiin vuoden 2004 Ateenan olympialaisiin. Hän karsiutui alkuerissä. Helsingin MM-kisoissa 2005 kilpaili Weikkojen Outi Sillanpää 20 km kävelyssä, ja tämän lisäksi Nghi "Nipa" Tran oli Suomen 4×100m viestijoukkueessa. Vuoden 2006 Göteborgin EM-kisoihin valittiin Weikkolainen keihäänheittäjä Kirsi Ahonen. Nghi Tran oli vuonna 2005 mukana Madridin EM-hallikisoissa 60m ja 200m juoksuissa sekä Helsingin MM-kisoissa 4×100m viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hänet valittiin Moskovan halli-MM-kisoihin 60 metrille sekä Göteborgin EM-kisoihin 100m juoksuun ja Suomen pikaviestijoukkueeseen. Vuonna 2007 hän osallistui Birminghamin halli-EM-kisoissa 60 metrin juoksuun.
Sasha Cohen
Muuta
Cohen on myös kokeillut näyttelemistä. Hän esittää pienroolia live-elokuvassa Bratz: The Movie ja teki cameo-roolin Las Vegasin kolmannen tuotantokauden 22. jaksossa. Lisäksi hän on näytellyt elokuvassa Moondance Alexander.
Turun Weikot
SM-maastojuoksut
SM-maastojuoksun joukkuekilpailu:
Virpi Niemi
Virpi Niemi (o.s. Ranne s. 8. huhtikuuta 1966) on suomalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Jämin Jännettä.
Niemi sijoittui Thunder Bayn MM-kilpailuissa 1995 5 kilometrin perinteisellä 19:nneksi, 30 kilometrin vapaalla hiihtotyylillä 24:nneksi ja takaa-ajossa 31:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Niemi kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 1995 Lahdessa perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä, jossa hän sijoittui 37:nneksi. Parhaan maailmancupsijoituksensa Niemi on hiihtänyt Sapporossa maaliskuussa 1995, jossa hän hiihti vapaan hiihtotyylin 15 kilometrillä 26:nneksi.
Kalevan kisoissa Niemi on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi 10 000 metrin juoksussa vuonna 1993.
Kohokoukku
Kohokoukku on kamppailulajeissa, erityisesti nyrkkeilyssä käytetty termi kaarevasta iskusta joka lyödään vastustajan leukaan. Kohokoukut ovat parhaimmillaan silloin kun vastustajaa lyödään lähietäisyydeltä.
Kohokoukkua lyödessä on yleensä suotavaa pysytellä vastustajan lähellä jotta tämä ei huomaa iskun olevan tulossa.
Kuuluisia kohokoukkua käyttäviä nyrkkeilijöitä: Joe Louis, Wilfredo Gómez, Julio César Chávez, Mike Tyson, Ruben Olivares ja Manny Pacquiao.
Yolanda Mérida
Yolanda Mérida (20. elokuuta 1929 – 11. huhtikuuta 2012) oli meksikolainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten työstään teatterissa ja televisiossa.
Mérida, syntyjään Yolanda Noemí Alpuche Morales, syntyi Méridan kaupungissa Meksikossa. Hän valitsi taiteilijanimensä, Yolanda Mérida, syntymäkaupunkinsa mukaan. Hän meni naimisiin espanjalaisen Manuel Pérez Ferreiron kanssa ja heillä oli kaksi lasta, Mary Carmen ja Manolo.
Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1951 esiintyessään näytelmässä "Los empeños de una casa." Myöhemmin hän esiintyi saippuaoopperoissa ja telenoveloissa.
Mérida kuoli 82-vuotiaana 11. huhtikuuta 2012.
Haistakaa paska koko valtiovalta
Haistakaa paska koko valtiovalta on Irwin Goodmanin esittämä protestikappale. Kappale valmistui vuonna 1976, ja se julkaistiin Goodmanin albumilla Häirikkö sekä singlenä. Kappaleen sävelsivät Paul Fagerlund ja Irwin Goodman ja sanoitti Vexi Salmi nimimerkillä Emil von Retee. Kappale joutui odotetusti radion soittokieltoon, mutta se vain lisäsi kappaleen kiinnostavuutta ja menestystä.
Kappaleessa Irwin protestoi valtiovaltaa ja eritoten verottajaa, mikä liittyy kappaleen valmistumista edeltävänä vuonna tapahtuneeseen tapahtumaan, jossa verottaja ulosmittasi Irwinin ja hänen vaimonsa asunnostaan Tampereella.
Kosteusvoide
thumb|right|210px|Kosteusvoide on tyypillisesti koostumukseltaan rasvamaista
Kosteusvoide on kosmeettinen tuote, jota käytetään kosteuttamaan ihon pintakerrosta, jotta ihosta tulisi pehmeämpi ja kimmoisampi. Tyypillisesti kosteusvoiteet sisältävät
Eri kosteusvoiteita suositellaan erityisesti eri kohtiin kehoa: kasvoihin, vartalolle, käsiin tai jalkoihin. Käsiin käytettävän aineen on tärkeää imeytyä nopeasti, eikä se saa jäädä tahmeaksi. Jaloissa ihon pintakerros on paksuin, ja jalkatuotteissa onkin muita enemmän hygroskooppisia aineita, kuten ureaa. Kasvoissa käytettävään tuotteeseen saatetaan lisätä uv-säteilyltä suojaavia ainesosia.
Kosteusvoiteen on havaittu aiheuttavan karvattomille rotilla ihosyöpää, mutta samaa vaikutusta ihmisiin ei ole ainakaan vielä todettu.
Sergio Otoniel Contreras Navia
Sergio Otoniel Contreras Navia (27. huhtikuuta 1926 Valparaíso – 5. tammikuuta 2019) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valparaíson hiippakuntaan 21. syyskuuta 1957 ja nimitettiin San Carlos de Ancudin hiippakunnan piispaksi 21. marraskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emilio Tagle Covarrubias, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Gabriel Larraín Valdivieso. Contreras Navia asetettiin virkaansa 14. tammikuuta 1967.
Contreras Navia sai 25. tammikuuta 1974 nimityksen Concepciónin (Santissima Concezionen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Semtan titulaaripiispaksi. Hänet nimitettiin 23. joulukuuta 1977 ja asetettiin 15. tammikuuta 1978 Temucon piispaksi. Hän sai 29. huhtikuuta 1995 lisäksi nimityksen Valdivian hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 8. syyskuuta 1996.
Contreras Navia jatkoi toimintaansa Temucon piispana, kunnes jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2001.
Simeon I Suuri
Nuoruus
Simeon syntyi vuonna 864 Boris I:n kolmantena poikana. Boris lähetti poikansa Konstantinopolin yliopistoon opiskelemaan teologiaa. Hän palasi Bulgariaan vuonna 888 ja asettui luostariin, jossa hän käänsi uskonnollisia tekstejä kreikasta kirkkoslaaviksi. Sillä välin hänen veljensä Vladimir Rassate nousi valtaistuimelle ja yritti käännyttää kansan takaisin pakanuuteen, minkä johdosta Boris vangitsi hänet ja nimitti Simeonin uudeksi hallitsijaksi. Samaan aikaan pääkaupunki siirrettiin Preslavista Pliskaan, ja bulgariasta tuli ainoa virallinen kieli.
Tsaarina
Kesällä 896 Simeon hyökkäsi Konstantinopolia kohti ja voitti Bysantin joukot Bulgarofygonin taistelussa. Sota päättyi rauhansopimukseen, joka kesti muodollisesti vuoteen 912, jolloin Leo VI kuoli.
Entiteettirealismi
Entiteettirealismi on tieteenfilosofinen kanta, joka liittyy keskusteluun tieteellisestä realismista. Se on realistinen tieteellisissä teorioissa esiintyvien entiteettien suhteen, mutta ei teorioiden itsensä totuuden suhteen.
Entiteettirealismia ovat kannattaneet muun muassa Ian Hacking (1983) ja Nancy Cartwright (1983). Siinä missä perinteinen tieteellinen realismi katsoo, että parhaat tieteelliset teoriamme ovat tosia, totuudenkaltaisia tai totuudenkaltaisempia kuin edeltävät teoriat, entiteettirealismi ei sitoudu arvostelmaan teorioiden totuudesta. Sen sijaan entiteettirealismi katsoo, että tieteellisissä teorioissa esiintyviä teoreettisia entiteettejä, kuten elektroneja, tulisi pitää todellisina jos ja vain jos niitä voidaan käyttää suoraan manipuloitaessa joitakin toisia välittömämmin tunnettuja entiteettejä. Näin ”manipulatiivisesta menestyksestä” tulee kriteeri, jonka perusteella (tyypillisesti havaitsemattomissa olevien) tieteellisten entiteettien todellisuutta arvioidaan. Kuten Hacking, tämän entiteettirealismin muotoilun merkittävin puolustaja, totesi viitaten laboratoriossa elektroneja ja positroneja suihkuttamalla suoritettuihin kokeisiin: ”jos niitä voi suihkuttaa, silloin ne ovat todellisia”.
Entiteettirealismi on ollut vaikutusvaltainen kanta osittain siksi, että se on vaikuttanut tieteenfilosofiassa, ja tieteentutkimuksessa yleisemminkin, samaan aikaan, kun yleisenä suuntauksena on ollut teorioiden merkityksen vähättely, ja kokeiden ja tieteellisten käytäntöjen painottaminen niiden sijaan. Näin entiteettirealismia on joskus kutsuttu ”instrumentaaliseksi realismiksi” tai ”kokeelliseksi realismiksi”. Vaikka monet filosofit myöntävät entiteettirealismin olevan intuitioihin vetoava, sitä on myös kritisoitu (joidenkin mielestä ratkaisevasti) sekä liian rajoittavana siinä, että se sivuuttaa havaittavissa olevat entiteetit, joita ei voida manipuloida (esim. tähtitieteessä); ja liian sallivana siinä, että menestyksellisiltä näyttävät manipulaatiot voivat tuottaa virheellisiä oletuksia entiteeteistä (esim. fysiikan kvasipartikkelit).
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2010
'''Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) 50. maailmanmestaruuskilpailut''' järjestettiin 29.7.–11.8.2010 Saksan Münchenissä. Kyseessä ovat ensimmäiset kilpailut, joissa on jaossa Lontoon 2012 kesäolympialaisten maapaikkoja.
Olympiapaikat
Seuraavat ampujat saivat maapaikoja MM-kilpailuista mailleen Lontoon olympialaisiin:
Maailmanennätykset
MM-kilpailuissa syntyneet uudet ja sivuavat maailmanennätykset:
Leptocereus
Leptocereus on Karibian alueen kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi viittaa kasvien ohuisiin varsiin (kreikan leptos 'ohut, hoikka'). Siihen kuuluu 15 enimmäkseen suikertavavartista lajia, jotka kukkivat päivällä tai yöllä putkimaisin tai kellomaisin, tavallisesti valkoisin tai kalpean vihrein kukin.
Tuntomerkit
Leptocereus-lajit ovat puumaisia tai pensasmaisia, runsashaaraisia ja pystyjä, köynneliäitä tai maanmyötäisiä, 8–10 m pitkiä. Varret ovat tavallisesti liereitä ja nivelikkäitä, vailla ilmajuuria. Uurteita on 3–8, ne ovat ohuita ja syviä. Neulamaiset piikit ovat tavallisesti pitkäikäisiä. Kukat sijaitsevat lähellä varren kärkeä, joskus erilaistuneissa varren osissa (kefalioissa) yksittäin tai ryhminä ja ovat melko pieniä. Pohjuksessa on tavallisesti suomuja ja piikkejä. Hedelmä on pallomainen tai soikea, mehevä, tavallisesti piikkinen, ja siinä on mustia siemeniä.
Levinneisyys
Lajit elävät paljolti maantieteellisessä eristyneisyydessä eri saarilla Karibian alueella. Niitä on Kuubassa, Hispaniolassa ja Puerto Ricossa.
Mjösund
Mjösund on kylä Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee kunnan luoteisrannalla Santasaaren eteläpuolella.
38 cm SK C/34
thumb|300px|Pienoismalli Hanstholmissa sijainneesta SK C/34 rannikkotykkiasemasta 38 cm Schiffskanone C/34 (38 cm SK C/34) oli saksalainen 380-millinen, 47-kaliiperia pitkällä putkella varustettu laivatykki. Tykkimallia käytettiin taistelulaivojen Tirpitz ja Bismarck pääaseistuksena.
thumb|Kristiansandin tykkimuseon SK C34 -kanuuna. Modifioituna tykkimalli oli myös rannikkotykistön käytössä Haringzellesissä Ranskassa, Oksbyssä ja Hanstholmissa Tanskassa sekä Kristiansandissa Norjassa Toisen maailmansodan aikana. Tykkimalli on toiseksi suurin rannikkotykistön käytössä historian aikana ollut kiinteälle alustalle asennettu tykki, ja sitä on säilynyt yksi kappale Kristiansandin tykkimuseossa, Norjassa.
Mjösund
Mjösundin rantaa hallitsee Keramian tiilitehdas. Kylän varsin yhtenäinen asutus on hieman sisempänä rannasta. Mjösundissa on oma kauppa ja koulu.
38 cm SK C/34
Tekniset tiedot
thumb|SK C34-kanuunan ammuksia Kristiansandin tykkimuseossa.
Mjösund
Mjösundissa on pitkä tiilenvalmistusperinne. Tiiltä on valmistettu kylässä mahdollisesti jo 1600-luvulla. Vuonna 1929 kylään valmistui Keramian tiilitehdas, joka paloi 1991. Uusi nykyaikainen tiilitehdas valmistui Mjösundiin kuitenkin pian.
Mjösundin edustalla on vanhan höyrylaivan hylky, joka upotettiin 1950-luvulla tiilitehtaan laiturin pohjaksi.
Network-attached storage
Network-attached storage (tai network access storage) (NAS), eli verkkotallennusjärjestelmä on tallennusjärjestelmä, joka jakaa tiedostoja tietokoneverkossa yhteiskäyttöön. Palvelin on kytketty suoraan tietoverkkoon, eikä tietokoneeseen kuten perinteiset kiintolevyt.
Sisäisesti NAS sisältää sulautetun palvelimen ja yhden tai useampia kiintolevyjä, usein RAID-tekniikkaa hyväksi käyttäen.
NAS-palvelin huolehtii käyttäjien autentikoinnista ja tiedostojen lukituksesta. NAS-palvelimet jakavat tiedostoja hajautetulla levyjärjestelmällä TCP/IP-verkoissa kuten NFS ja CIFS -protokollilla.
Greatest Hits (Tom Jones)
Greatest Hits on Tom Jonesin vuonna 2003 julkaistu kokoelmalevy.
Kemiallinen evoluutio
Kemiallinen evoluutio voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vallonjärvi
Vallonjärvi on Pirkanmaalla Valkeakosken Sääksmäen Vallon kylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Vallonjärvi on osa Jumusen–Rauttunselän aluetta.
Maantietoa
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Järvi sijaitsee Vanajaveden äärellä suurimmillaan 650 metriä leveän Haapasaari nimisen kannaksen takana. Vaikka järvien vedenpinnat ovat samalla tasolla, on Vallonjärvi katsottu olevan itsenäinen järvi. Sen pohjoispäähän laskee Vallonoja ja siihen yhtyvän Hallonojan ja Hattianojan yhteinen haara. Vallonoja muuttuu yläjuoksulla Arranojaksi. Vallonojaan laskee Viuhanjärven lyhyt laskuoja. Pohjoisrantaan laskee myös Valkeakosken taajama-alueella virtaava oja. Vallonjärven oma laskujoki on yli 15 metriä leveä ja 250 metriä pitkä. Se laskee Vanajaveteen Kärjenniemenselän Yrjölänlahteen, joka jää Säkkisaaren yläpuolelle. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Järven lähiympäristössä on paljon peltoja ja kuusi maatilaa. Järven lähialueelle tulee Valkeakosken keskustaajaman asuntoalueet. Järven pohjoispään itäiset rannat ovat laskuojan molemmin puolin luononsuojelualuetta. Siellä sijaitsee myös lintutorni.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu kerran kevättalvella 1982. Silloin vesi on ollut kirkasta (sameusluku 2,2 FNU), näkösyvyys 0,3 metriä ja vedenväri oli ruskeaa (väriluku 120 mg (Pt)/l). Ruskea väri johtui humuksesta, jota oli liuennut veteen. Veden sähkönjohtavuus oli 10,9 mS/m, mikä on tavallinen arvo suomalaisissa järvissä. Pintaveden happipitoisuus oli 8,7 mg/l, jolloin hapen kylläisyysaste oli 61%. Veden happamuustaso oli pH 6,5, mutta samalla puskurikyky happamoitumista vastaan oli alkaliteetin mukaan hyvä (0,49 mmol/l). Vaaraa järven happamoitumisesta ei ole. Monet valuma-alueen ojista virtaavat peltoaukeiden läpi, mikä heijastuu korkeina ravinnepitoisuuksina. Fosforipitoisuus oli 53 µg/l ja typpipitoisuus oli 1700 µg/l. Nämä ovat suuria arvoja rehevöityneellekin järvelle. Myös rautaa ja mangaania oli liuennut runsaasti veteen (700 µg (Fe)/l ja 170 µg (Mn)/l). Vaikka nämä tiedot ovat vanhoja, voidaan niiden perusteella tietyin varauksin päätellä jotain järven nykytilasta.
Historiaa
Vuoden 1956 peruskartassa oli Vanajaveden pinta alempana kuin nykyään, koska monet saaret olivat nieminä kiinni mantereessa. Vallonjärven rantoja kiersi leveä suokaistales, jonka takana alkoivat usein peltomaat. Valkeakosken taajaman asuntoalueet Heikkilässä olivat jo järven äärellä. Seuraavassa kartassa vuodelta 1976 on vedenpinta ylempänä ja esimerkiksi Roni on nyt saari. Samalla Vallojärven laskujoki ja tulojoki ovat leventyneet. Haapasaaren kautta on nyt rakennettu seututie 310, jolloin laskujoen yli kulkee silta.
Slovenia kesäolympialaisissa 1992
Slovenia osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin 1992 35 urheilijan voimin. Kyseessä oli Slovenian ensimmäiset kesäolympialaiset itsenäisenä valtiona. Slovenia voitti myös historiansa ensimmäiset olympiamitalit, kun se voitti kaksi pronssia soudussa. Maan lippua avajaisissa kantoi ampuja Rajmond Debevec.
30px Ammunta
* - viisi muuta ampujaa päätyi samaan tulokseen
30px Uinti
* - toinen uimari samalla ajalla
Jaakko Honkanen
Jaakko Honkanen voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia henkilöitä:
Champagne Krug
upright|pienoiskuva|Sisäänkäynti Champagne Krugin tiloihin Reimsissä. Champagne Krug on ranskalainen samppanjan tuottajayritys. Sen pääkonttori sijaitsee Reimsissä. Krugin perusti 1843 saksalaissyntyinen Johann-Joseph Krug. Yrityksellä on omia viinitarhoja 20 hehtaarin alalla, mutta loput rypäleet se ostaa ulkopuolisilta viljelijöiltä, jotka toimivat yhteistyössä Krugin kanssa. Krugin omistaa nykyisin LVMH.
Pichat
Pichat on ruotsalainen chat-ohjelmisto ja viestintäprotokolla, jota käytetään vertaisverkossa. Käyttäjät voivat luoda omia chatteja Internetissä tai lähiverkossa, eikä sen käyttämiseksi tarvitse ladata erillistä asiakasohjelmaa. Käyttöön tarvitaan selain JavaScript-ominaisuuksilla. Ohjelmaa voi myös käyttää telnet-ohjelmiston avulla. Standardi porttinumero ohjelmistolle on 9009/TCP.
Slovenia kesäolympialaisissa 1992
30px Yleisurheilu
* - kahdella muulla aiturilla sama aika
Pichat
Mark Seuffert julkaisi Pichat-ohjelmiston vuonna 2002. Ohjelmiston kehittymiseen vaikuttivat huomattavasti silloiset IRC- ja ICQ-ohjelmistot sekä peer-to-peer-teknologia. Web-käyttöliittymä, joka perustui aikaisempaan prototyyppiin vuodelta 1998, lisättiin 2004. Chat-ohjelmisto on kirjoitettu C++-ohjelmointikielellä. David Fehrmann vaikutti myöhemmin chat-toiminnallisuuden ja uusien plug-in -sovellusten kehittämiseen. Pichatia käytetään enimmäkseen Euroopassa.
Champagne Krug
Talon valmistamia viinejä ovat mm. Krug Vintage (Vuosikerta), Krug Rosé ja vuosikertamerkitty blanc de blancs -viini Clos du Mesnil Le Mesnil-sur-Ogerin Grand cru -kylän ainoalta tilalta. Krugin vuosikertaviinejä tehdään vain hyvinä vuosina.
Kurskajan metroasema
Kurskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Tiina Laitila Kälvemark
Tiina Laitila Kälvemark (s. 1970 Kärsämäki) on ruotsinsuomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on asunut Tukholmassa vuodesta 1997. Hän on julkaissut yhden novellikokoelman ja kolme romaania. Kirjailijantyönsä ohessa hän on toiminut toimittajana ja tuottajana Ruotsin radion (Sveriges Radio) SR:n Finska-kanavalla.
Elämä ja ura
Laitila Kälvemark on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän on työskennellyt muun muassa Sveriges Radio Sisuradion uutis- ja ajankohtaisohjelmien tuottajana sekä Taloussanomien Tukholman kirjeenvaihtajana.
Laitila Kälvemarkin kaunokirjallinen esikoisteos oli novellikokoelma Kadonnut ranta, joka ilmestyi suomalaiskustantamo WSOY:n kustantamana vuonna 2012. Toinen teos, romaani Karkulahti, ilmestyi saman kustantamon julkaisemana vuonna 2015.
Laitila Kälvemarkin kolmas kaunokirjallinen teos, romaani Seitsemäs kevät, ilmestyi huhtikuussa 2017. Hänen neljäs romaaninsa H2O ilmestyi maaliskuussa 2020. Tulvien vaivaamaan rannikkokaupunkiin sijoittuvan romaanin päähenkilöllä Hesterillä on useita, keskenään ristiriitaisia persoonallisuuksia, ja romaanissa otetaan selvää, mistä sivupersoonat tulivat ja miksi.
Laitila Kälvemarkin kaunokirjallisen tuotannon tyypillisiä teemoja ovat sivullisuuden kokemukset, keskiluokan ahdinko ja ilmastokysymykset.
Laitila Kälvemark on asunut myös Pariisissa, Amsterdamissa ja Uppsalassa.
Kadonnut ranta: novelleja (2012)
Laitila Kälvemarkin esikoisteos Kadonnut ranta ilmestyi 2012. Kirjailija itse kuvaa teoksensa nimen olevan symbolinen, sillä sen kaikkien tarinoiden päähenkilöt ovat jollain tapaa kadoksissa. Kadonnut ranta sisältää 14 novellia. Novellikokoelman kirjoitusprosessi sai alkunsa vuonna 2007, jolloin Laitila Kälvemark kirjoitti päivätöidensä ohessa ensimmäisen kirjaansa päätyneen novellin ”Näky”. Itse kirja valmistui ja julkaistiin vuonna 2012 WSOY:n kustantamana.
Kokoelman novellit liikkuvat eri puolilla maailmaa, Sansibarista Sundbybergiin, ja sijoittuvat ajallisesti 2000-luvulle. Novellissa ”Näky” herätään v. 2005 raivonneen Gudrun-myrskyn jälkeiseen aamuun Smoolannin metsien keskellä. ”Suljettu taivas” puolestaan seuraa bussimatkalaisten hidasta matkaa läpi Euroopan vuonna 2010 Islannin tulivuorenpurkauksen aikaansaaman tuhkapilven aikana.
Novellien päähenkilöt vaihtelevat, mutta useita heistä yhdistää maahanmuuttajataustaisuus. Osa kokoelman novelleista nivoutuu toisiinsa esimerkiksi niissä esiintyvien henkilöhahmojen kautta. Tekstit muodostavat erillisyydestään huolimatta harmonisen kokonaisuuden. Kadonnut ranta, kuten muutkin Laitila Kälvemarkin teokset, kuvaa osin ruotsinsuomalaisuutta, mutta käsittelee globaalisuutta ja nomadisuutta laajemmassa perspektiivissä.
Laitila Kälvemark kuvailee kirjoittavansa ihmisenä olemiseen liittyvistä asioista. Novelleja yhdistää lähtemisen ja jäämisen problematiikka, mutta myös uuden kiintopisteen etsiminen elämässä. Usein etsiminen, lähtemiset ja jäämiset liittyvät ihmissuhteisiin, toisinaan paikkoihin ja elämänvaiheisiin. Kokoelman nimeä kantavassa aloitusnovellissa vasta-avioituneen pariskunnan, Sakarin ja Annen, häämatka Sansibariin on saanut odottamattoman käänteen Annen kadottua jäljettömiin. Nuorikon katoamista tutkittaessa pariskunnan parisuhteesta alkaa selvitä uusia piirteitä, jotka osaltaan selittävät tilannetta, osaltaan herättävät lukijassa uusia kysymyksiä.
Tyypillistä Kadonnut ranta -teoksen tyylille on tarinoiden moniulotteisuus ja se, että ne jäävät ratkaisuhetkellä jollain tavoin avoimiksi. Novellit kutsuvat lukijaa tekemään omat tulkintansa tilanteesta tai sen jatkosta. Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja Suvi Ahola kuvailee Laitila Kälvemarkin esikoisteoksen tyyliä klassiseksi ja modernistisen proosan, erityisesti Tove Janssonin kirjoittaman lyhytproosan perilliseksi.
Palkinnot ja tunnustukset
Laitila Kälvemarkin teokset ovat olleet ehdokkaina useamman kirjallisuuspalkinnon saajiksi.
Esikoisteos Kadonnut ranta oli Runeberg-palkintoehdokas vuonna 2013. Runeberg-palkinto on vuosittain romaaneille myönnettävän Finlandia-palkinnon rinnalla Suomen merkittävin kirjallisuuspalkinto. Vuonna 2013 Laitila Kälvemark sai Ruotsinsuomalaisten kirjoittajien yhdistyksen RSKY:n Kaisa Vilhuinen -palkinnon Kadonnut ranta -kokoelmastaan. Palkinto on nimetty Ruotsin suomalaismetsissä runoja laulaneen Vilhuisen mukaan, ja se jaetaan joka toinen vuosi Ruotsissa asuvalle kirjailijalle, joka kirjoittaa suomeksi. Palkintoraati piti novellikokoelmaa harvinaisen kypsänä ja valmiina esikoisteokseksi. Laitila Kälvemarkin esikoisnovellikokoelmaan sisältyvä kertomus ”Jänis” palkittiin lisäksi 2. palkinnolla Ruotsin suurimmassa novellikilpailussa keväällä 2011.
Laitila Kälvemarkin toinen teos, Karkulahti, oli ehdokkaana kolmen kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Romaani oli vuoden 2015 Toisinkoinen- ja Tiiliskivi-palkintoehdokkaana. Se oli myös yksi Suomen viidestä ehdokkaasta Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2016.
Huhtikuussa 2017 ilmestynyt Laitila Kälvemarkin kolmas kaunokirjallinen teos, romaani Seitsemäs kevät, oli Botnia-palkintoehdokas 2017 ja Tulenkantaja-palkintoehdokas 2018. Tulenkantaja-palkinto on Aamulehden ja tamperelaisen Tulenkantajien kirjakaupan perustama kirjallisuuspalkinto.
Keväällä 2020 ilmestymyt Laitila Kälvemarkin neljäs teos, romaani H2O, oli Botnia-palkintoehdokas 2020.
Vuonna 2007 Ruotsinsuomalainen toimittajayhdistys palkitsi Laitila Kälvemarkin toimittajantyöstään Vuoden murvelina hänen kartoitettuaan ruotsalaisten koulujen suomalaisluokkia ja -esikouluja sekä ruotsinsuomalaista vanhustenhoitoa.
Kurskajan metroasema (Koltsevaja)
Kurskaja on Moskovan metron Koltsevaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Taganskaja ja Komsomolskaja välissä. Se avattiin 1. tammikuuta 1950.
Ifis (Alektorin poika)
Ifis oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Alektorin poika. Hän oli Eteokleen ja Euadneen isä ja Kapaneuksen veli. Anaksagoraan pojanpoikana hän kuului anaksagoridien sukukuntaan.
Kun aikanaan Amfiaraos oli vastahakoinen osallistumaan seitsemän sotapäällikön retkeen Thebaa vastaan, Polyneikes kysyi Ifiiltä neuvoa, miten hän saisi Amfiaraoksen houkuteltua mukaan. Ifis neuvoi häntä antamaan Harmonian kaulakorun Amfiaraoksen puolisolle Erifylelle, ja tämä lahjan saatuaan hän käännyttikin miehensä osallistumaan sotaretkeen heidän tekemänsä sopimuksen perusteella.
Koska Ifis eli kauemmin kuin lapsensa, siirtyi Argoksen valtaistuin hänen kuolemansa jälkeen Sthenelokselle, hänen veljensä Kapaneuksen ja tyttärensä Euadnen pojalle.
GKOS-näppäimistö
thumb|GKOS-aakkoset GKOS-näppäimistö on yhdistelmänäppäimistö, jolla voi korvata qwerty-näppäimistön pienissä laitteissa, joissa suurelle määrälle näppäimiä ei ole riittävästi tilaa. Nimi tulee sanoista Global Keyboard Open Standard ja kirjaimet G, K, O ja S esiintyvät myös itse menetelmässä kahden näppäimen yhdistelminä, joilla muiden painikkeiden merkitys muuttuu kirjaimista toisiin.
Kuudella näppäimellä saa aikaan 63 eri yhdistelmää, jotka GKOS:issa vastaavat PC-näppäimistön kirjaimia, numeroita ja muita toimintoja. Koska painikkeet on jaettu kahteen kolmen ryhmään, on yhtä kättä kohden yhdistelmävaihtoehtoja vain neljä plus kolme yksittäistä painallusta.
Toteutus
thumb|GKOS-näppäimistö [[Android- ja iPhone-puhelimen näytöllä.]] Käytännössä GKOS voi joko muodostua kuudesta fyysisestä näppäimestä laitteen takaosassa tai se voi olla virtuaalinen peukaloilla käytettävä näppäimistö kosketusnäytön molemmilla laidoilla laitteen etupuolella. Kosketusnäytöllä tarvitaan lisäpainikkeita, jotta peukalolla saa painettua kaikki neljä kolmen näppäimen yhdistelmää.
Vaikka menetelmä on kohtalaisen selkeä ja perustuu aakkosjärjestykseen, se vaatii opettelua ennen kuin siitä on hyötyä käytännössä. Nykyiset kosketusnäytöt ovat sikäli avuksi, että niissä voi muuttaa näppäinmerkintöjä sen mukaan mitä muita näppäimiä painetaan ja kirjoittamisen voi aloittaa heti ilman ohjekuvaa tms.
Joona Karevaara
Joona Karevaara (s. 26. elokuuta 1987 Hämeenlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa yhteensä 182 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua tehopistein 11+16=27 ja keräten 34 jäähyminuuttia. Karevaara voitti myös Mestiksen mestaruuden KooKoossa vuonna 2015. Uransa kaksi viimeistä kauttaan hän pelasi Saksassa. Karevaara laukoi oikealta.
Seuraura
Karevaara on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän jakoi kaudella 2003–2004 11 osumallaan joukkueen B-nuorten sisäisen maalipörssin voiton Raimo Halmisen kanssa. Kaudella 2005–2006 Karevaara oli tehoilla 11+21=32 HPK:n A-nuorten paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Matti Huillan kanssa. Karevaara oli myös HPK:n paras maalintekijä kevään 2006 pudotuspeleissä tehtyään kolmessa ottelussa kaksi maalia. Maaliskuussa 2006 hän teki HPK:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Jo seuraavana päivänä, 14. maaliskuuta 2006 Karevaara pelasi uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella Pelicansia vastaan. Hän pelasi ottelussa samassa ketjussa Jani Keinäsen ja Jyrki Louhen kanssa. Karevaara debytoi jo aiemmin kauden aikana miesten peleissä pelattuaan yhden Mestis-ottelun alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kauden 2006–2007 Karevaara pelasi suurimmaksi osaksi HPK:n A-nuorissa, jonka paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä hän oli tehoilla 12+21=33. Hän oli joukkueen paras maalintekijä myös kevään 2007 karsintasarjassa seitsemällä osumallaan. Karevaara pelasi kauden aikana myös neljä SM-liigaottelua sekä kolme Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Myös kausi 2007–2008 kului hänellä vielä suurimmaksi osaksi HPK:n A-nuorissa. Karevaara oli joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan kevään 2008 pudotuspeleissä. Tammikuussa 2008 hän siirtyi lainalle Mestis-joukkue TuToon. Neljän siellä pelatun ottelun jälkeen Karevaara kutsuttiin kuitenkin Antti Kerälän kanssa HPK:n SM-liigajoukkueeseen paikkaamaan loukkaantumisia. Kaksikko pelasi suurimmaksi osaksi yhdessä myös loppukaudella SM-liigassa, jolloin Karevaara teki 17 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä.
Kausi 2008–2009 oli Karevaaralle ensimmäinen kokonainen SM-liigassa; hän teki 51 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+4=7. Karevaara avasi liigauransa maalitilin ja liigakautensa pistetilin tehokkaasti tehtyään 11. marraskuuta 2008 tehot 2+1=3 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hän teki HPK:n 0-6-voittoon päättyneen ottelun avausmaalin, joka näin ollen jäi joukkueen voittomaaliksi. Karevaara palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Hän pelasi kauden aikana myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa lokakuussa 2008. Kauden 2009–2010 Karevaara pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi lainalla Mestiksessä, jossa hän pelasi Savonlinnan Pallokerhon ja LeKin riveissä yhteensä 22 runkosarjaottelua tehopistein 11+13=24. SM-liigaotteluita Karevaaralle kertyi seitsemän.
Karevaara pelasi kauden 2010–2011 kokonaan SM-liigassa, jossa hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 51 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 5+7=12. Karevaara aloitti kautensa väkevästi, mutta teki viimeisimmän SM-liigamaalinsa joulukuun alussa, jonka jälkeen hän hyytyi loppukaudesta jääden myös hyvin pieneen rooliin. Karevaaralta jäi lopulta tekemättä läpimurto SM-liigaan.