cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1923
Karsintakierros
10.8.1923 Helsingin Kullervo - Helsingin Visa 4-0 16.8.1923 Helsingin Ponnistus - Töölön Vesa 5-1 20.8.1923 Helsingin Kullervo - Helsingin Ponnistus 6-0
Muurahaisrastaat
Muurahaisrastaat (Neocossyphus) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty kuuluvan neljä lajia, mutta BirdLifessa kaksi lajia on sijoitettu nigerianmuurahaisrastaiden (Stizorhina) sukuun.
Ilmari Haimi
Haimi kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui kenttäratsastuksen yksilökilpailussa 32:nneksi. Hän kilpaili myös joukkuekilpailussa, jonka Suomi keskeytti. Kenttäkilpailussa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1953.
Haimi työskenteli vääpelinä ja Ypäjällä ratsastusvalmentajana sekä hevosten kouluttajana. Hän kuoli Ypäjällä 71-vuotiaana 13. heinäkuuta 1979.
Tom Churchill
Thomas Bell Lindsay Churchill (1. marraskuuta 1907 Hongkong – 19. helmikuuta 1990) oli brittisotilas, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. Hän palveli toisen maailmansodan aikana brittiarmeijan kommando-joukoissa. Hän oli maineikkaan kommandoupseeri Jack Churchillin nuorempi veli.
Toisen maailmansodan sytyttyä 1939 hänet siirrettiin rykmenttinsä komppanianpäällikkönä Ranskaan, mutta pian hänet määrättiin muodostamaan tiedustelulentovalokuvia analysoiva osasto Arrasiin. Hänet siirrettiin Camberleyn yleisesikuntakouluun 1940, mutta Saksan aloitettua hyökkäyksensä Alankomaihin ja Ranskaan Churchill määrättiin takaisin Ranskaan johtamaan lentotiedusteluyksikköä tällä kertaa ilmavoimien alaisuudessa. Saksan vallatessa Ranskan Churchill evakuoitiin Brestistä takaisin Englantiin, jossa hän isoveljensä lailla liittyi pian kommandojoukkoihin.
1942 hänen laivastossa palvellut nuorempi veljensä, kutsumanimeltään Buster, kuoli saattuetoiminnassa Maltan lähistöllä. Seuraavana vuonna Churchill osallistui Sisilian maihinnousuun ja sen jälkeen Salernon maihinnousuun isoveljensä kanssa. Hän johti myös 2. kommandoprikaatia Anzion maihinnousussa. Seuraavaksi hän teki tiiviisti yhteistyötä Jugoslavian partisaanien kanssa ja onnistui suojaamaan Titoa, kun saksalainen maahanlaskuyksikkö teki uhkarohkean hyökkäysyrityksen vastarintajohtajan kaappaamiseksi. Hän palasi johtamaan 2. prikaatinsa Albaniaan ja tämän jälkeen vapautti Korfun saksalaisten miehityksestä.
Sodan jälkeen Churchill toimi miehitysjoukoissa Itävallassa ja Saksassa vuoteen 1949 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi Aasiaan, jossa organisoi sotilasasioita liittyen Malesian itsenäistymiseen. Vaikka Churchill oli komentanut prikaatia sodassa, hänet ylennettiin kenraalikuntaan prikaatinkenraaliksi uudenvuodenpäivänä 1955. Hän saavutti uransa korkeimman kenraalimajurin arvon syyskuussa 1956. Vuodesta 1960 hän toimi liittoutuneiden Euroopan maajoukkojen apulaisyleisesikuntapäällikkönä, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle marraskuussa 1962. Hänen vaimonsa Gwendolyn kuoli samana vuonna. Pariskunnalla oli kaksi lasta, poika ja tytär. Churchill meni vielä uudelleen naimisiin Elizabeth Deirdre Campbellin kanssa.
Churchill kirjoitti myös kolme kirjaa sekä avusti useita lehtiä kirjoittamalla artikkeleita sotahistoriasta ja arkeologiasta. Hän harrasti sukututkimusta, heraldiikkaa ja taiteita. Hän kuoli 1990.
L. J. Järvinen
Lauri Johannes Järvinen (7. huhtikuuta 1903 Virrat – 25. toukokuuta 1957 Oulu) oli suomalainen kirjailija.
Järvinen palveli Ranskan muukalaislegioonassa Marokossa ja kirjoitti myöhemmin kaksiosaiset muistelmat näistä vaiheistaan.
Tales of a Librarian
Tales of a Librarian (A Tori Amos Collection) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kokoelmalevy vuodelta 2003. Kokoelma sisältää kappaleita Amosin albumeilta Little Earthquakes, Under the Pink, Boys for Pele, From the Choirgirl Hotel ja To Venus and Back. Lisäksi albumi sisältää kaksi ennen julkaisematonta kappaletta (Angels ja Snow Cherries From France) sekä uudet versiot alun perin singlejen b-puolina ilmestyneistä kappaleista Sweet Dreams ja Mary. Albumista on olemassa kaksi versiota, tavallinen sekä DVD:n sisältävä erikoisversio.
Arabella
Arabella on Richard Straussin säveltämä ooppera, kolminäytöksinen lyyrinen komedia, johon libreton on kirjoittanut Hugo von Hofmannsthal. Teoksen ensiesitys oli 1. heinäkuuta 1933 Staatsoperissa Dresdenissä. Oopperan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1860 Wieniin.
Arabellan ensiesityksessä kapellimestarina oli Clemens Krauss, ja Arabellan roolin tulkitsi Viorica Ursuleac. Yhdysvalloissa teos esitettiin ensimmäistä kertaa 10. helmikuuta 1955 Metropolitan-oopperassa. Metropolitan-oopperan ensimmäinen Arabella oli Eleanor Steber.
Thomas A. Watson
Thomas A. Watson (1854–1934) oli Alexander Graham Bellin assistentti. Watson oli kehittämässä puhelinta.
Linnunradan käsikirja liftareille
Linnunradan käsikirja liftareille (, lyhennetään muun muassa HG2G, HHGTTG tai H2G2) on Douglas Adamsin käsikirjoittama kuunnelmasarja, joka sai ensiesityksensä vuonna 1978 BBC:ssä. Myöhemmin se on ollut tunnetumpi Adamsin kirjoittamana romaanisarjana. Se on science fiction -parodia, joka kertoo perienglantilaisen Arthur Dentin tempautumisesta seikkailuun ympäri galaksia. Muita keskeisiä henkilöitä ovat muun muassa Ford Prefect, Tricia "Trillian" McMillan, Zaphod Beeblebrox sekä maanisdepressiivinen androidi Marvin.
Yleistä
Linnunradan käsikirja liftareille on Douglas Adamsin humoristinen scifi-parodia, joka mässäilee paitsi absurdilla huumorillaan, myös nokkelalla kielenkäytöllään. Sarja oli alun perin radiokuunnelma, mutta toisinaan pääteoksena pidetään siitä sovitettua viisiosaista romaanisarjaa Linnunrata. Tarinassa esiintyy elektroninen hakuteos Linnunradan käsikirja liftareille eli Käsikirja, joka sisältää tietoa kaikesta, mitä kuvitella saattaa, ja paljon myös sellaista, mitä ei kannata edes ajatella. Radiokuunnelman mukaan Käsikirjan voi tilata Pienen Karhun MegaDodo-kirjankustantamon ulkomaantilauksista hintaan 39,50 markkaa + postitus- ja käsittelykulut 59 800 132 406,30 markkaa.
Romaanien lisäksi teoksesta on tehty kaksi LP-levyä, televisiosarja, sarjakuva, näytelmiä, musikaali, tekstipohjainen tietokonepeli, pyyhe sekä elokuva. Englannissa oli tehty myös pieni paikallinen kirjaan löyhästi perustuva balettiproduktio. Adams huomautti kerran, että aiheesta ei ole (vielä) tehty oopperaa, mutta seinävaate kylläkin, jos pyyhe lasketaan sellaiseksi.
Linnunrata-sarja on jättänyt jälkensä moderniin kulttuuriin, ja viitteitä Adamsin kirjasarjaan löytyy runsain mitoin kaikkialta. Tunnetuin yksittäisistä asioista on vastaus kysymykseen elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta muusta sellaisesta.
Käsikirjan ja Encyclopedia Galactican sanotaan inspiroineen Wikipedian kehittämiseen. Käsikirjassa kuvataan, miten avustajana toimiva Ford Prefect oli kirjoittanut pitkän esseen Maasta, mutta jonka päätoimittaja typisti kahden sanan mittaiseen selitykseen.
Kuunnelma
Linnunradan käsikirja liftareille oli alun perin kuusiosainen kuunnelma, joka esitettiin vuonna 1978 Britanniassa BBC:n radiokanavalla. Se sai viisi uutta osaa, jotka lähetettiin joulukuussa 1978 lähetetyn erikoisjakson jatkoksi vuonna 1980.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996 pelattiin Yhdysvalloissa ja maailmanmestaruuden voitti Kanada. Näissä kisoissa Slovakia pelasi pääsarjassa ensimmäistä kertaa itsenäisenä valtiona.
Linnunradan käsikirja liftareille
Kuunnelma
Suomessa Yleisradio käännätti ja äänitti kuunnelman 12 jaksoa suomeksi, ja ne esitettiin vuosina 1984–1985. Suomalaisen version käänsi Pekka Markkula, ja näyttelijöitä olivat Heikki Kinnunen kertojana, Arthur Dentinä Pekka Autiovuori, Ford Prefectinä Yrjö Järvinen, Zaphod Beeblebroxina Martti Järvinen, androidi Marvinina Esa Saario ja vaihtuvissa rooleissa muun muassa Kauko Helovirta ja Aila Svedberg. Kuunnelmat ohjasi Lars Svedberg.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996
Lopputulokset
A-sarja
Linnunradan käsikirja liftareille
Kuunnelma
Alkuperäisen kuunnelman pohjalta syntyi kaksi ensimmäistä Linnunrata-romaania. Romaanisarjan loput osat sovitettiin 13-osaiseksi kuunnelmaksi Suomessa vuosina 1991 ja 1995, monta vuotta ennen kuin BBC ehti tehdä saman. Uudet jaksot käänsi ja myös dramatisoi Pekka Markkula. Kolmanteen romaaniin perustuva kuusiosainen kuunnelma esitettiin englanniksi 25 vuotta alkuperäisen jälkeen syksyllä 2004, ja neljänteen ja viidenteen romaaniin perustuva kahdeksanosainen sarja saattoi saagan loppuun keväällä 2005.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996
Lopputulokset
B-sarja
Linnunradan käsikirja liftareille
Kuunnelma
Yleisradio on julkaissut kuunnelmasarjan C-kasetteina ja CD-levyinä. C-kasettiversiossa on yhteensä 21 kasettia ja se on jaoteltu jaksoittain:
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996
Lopputulokset
C-sarja
Linnunradan käsikirja liftareille
Televisiosarja
BBC on tehnyt kuunnelmasta myös televisiosarjan, joka sai ensiesityksensä vuonna 1981, Suomessa sarjan on esittänyt YLE FST vuonna 1984 ruotsiksi tekstitettynä. Televisiosarja sisältää kirjoihin verrattuna suunnilleen kaksi ensimmäistä teosta sekä osia kolmannesta, mutta televisiosarjassa on paljon pieniä mutta myös muutamia suurempia muutoksia verrattuna kirjoihin.
Elokuva
Vuonna 2005 ensi-iltansa sai elokuvaversio, jonka tuotantoon myös Adams itse ehti vaikuttaa ennen kuolemaansa. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Martin Freeman (Arthur Dent, Adamsin toiveen mukaan britti), Mos Def (Ford Prefect), Sam Rockwell (Zaphod Beeblebrox) ja Zooey Deschanel (Trillian). Marvinia elokuvassa esittää Warwick Davis ja hänen ääninäyttelijänään toimii Alan Rickman.
Innuendo (Amberian Dawnin albumi)
Innuendo on Amberian Dawnin seitsemän studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2015.
Nog med blodbad!
Mustion kartanossa 25. toukokuuta 1918 päivätty kirje käsitteli Suomen sisällissodan jälkiselvittelyjä ja erityisesti sodan voittaneen osapuolen punaisiin kohdistamaa niin sanottua valkoista terroria. Linderin yleisönosastokirjoitus oli ensimmäinen sodan jälkeen julkaistu sanomalehtikirjoitus, jossa tuotiin esille valkoisten perustamien vankileirien tilanne. Tuolloin leireillä oli vangittuna noin 70 000 – 80 000 punaista, joista oli kuollut jo useita tuhansia. Suomen lehdistö vaikeni vankileirien todellisuudesta täysin tai jopa valehteli niiden katastrofaalisista olosuhteista. Kirjoituksensa seurauksena Linder joutui valkoisten ja porvarillisen Suomen vihan ja halveksunnan kohteeksi, ja lähti lopulta vapaaehtoiseen maanpakoon.
Tausta
Kun Linder oli sisällissodan päätyttyä palannut Suomeen, hänen entisten työntekijöidensä vaimoja saapui hänen luokseen pyytämään apua miestensä vapauttamiseksi vankileireiltä. Maassa vallitsevaa tilannetta tuntemattomana Linder aloitti omat tutkimuksensa ja vieraili muun muassa Suomenlinnan vankileirillä, jossa suuri määrä hänen työntekijöitään näki nälkää. Hän järkyttyi yhteiskunnassa vallitsevasta kostonhimosta ja erityisesti kymmenien vankileirien kammottavista olosuhteista. Koska Linder oli ollut sotaa paossa Ruotsissa, hän kykeni tarkastelemaan tilannetta ulkopuolisen silmin eikä tuntenut samanlaista kostonhimoa sodan hävinnyttä osapuolta kohtaan kuin sen voittaneet valkoiset. Joidenkin tulkintojen mukaan Linder ei kuitenkaan ollut täysin syrjässä sodasta, vaan oli Mannerheimin kautta kuulunut valkoisen armeijan merkittävimpiin rahoittajiin.
Kirje
Linder kommentoi kirjeensä alussa Suomen tilannetta hirvittäväksi ja kertoo, miten ”punaista hulluutta on seurannut valkoinen terrori”. Hän mainitsee vankileirit, joissa ”ihmisiä kuolee kuin kärpäsiä”. Pietarsaaren vankileirillä Linder kertoo toukokuun kolmen ensimmäisen viikon aikana kuolleen 47 vankia. Suomenlinnan vankileirin tilannetta hän kuvaa ennenkuulumattomaksi ja ihmettelee, miten yläluokka antaa vankien välinpitämättömästi vain kuolla. Linder myös pyysi maan sivistyneistöä näkemään pitemmälle tulevaisuuteen ja estämään sukupolvien mittaisen vihan syntymisen.
Parvovirukset
Parvovirukset ovat parvoviridae-heimoon kuuluva virussuku. Parvovirukset ovat erittäin pienikokoisia, lineaarisia, segmentoitumattomia DNA-viruksia, genomaltaan keskimäärin 5 kbp. Parvovirukset ovat maailman pienimpiä luonnosta löytyviä viruksia (latinalainen nimi parvus tarkoittaa pientä), kooltaan 23–28 nm.
Nog med blodbad!
Kirje
Vangituille punaisille Linder ehdottaa samanlaista käytäntöä kuin Saksassa: armahdusta vankileireiltä, jonka jälkeen 2–4 vuoden mittaista pakkotyötä työnantajien vartioinnissa. Palkkaa heille maksettaisiin saman verran kuin tavallisillekin työläisille, mutta he saisivat lunastaa siitä suurimman osan vasta rangaistusajan täytyttyä. Muutoin heille annettaisiin käteen vain välttämättömiin menoihin tarvittava summa. Linder piti käytäntöä ainoana mahdollisuutena saada luotua rauha ja yhteisymmärrys työnantajien ja työntekijöiden välille.
More of Bobby’s Greatest Hits
More of Bobby's Greatest Hits on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka sisältää laulajan hittejä vuosilta 1964–1966 sekä yhden albumiraidan ("Careless").
Albumin ovat tuottaneet Bob Morgan ja Billy Sherrill, sekä kannen maalauksen on toteuttanut Sid Maurer.
Listasijoitukset
Singles - Billboard (North America)
Nog med blodbad!
Kirje
Kirjeen lopussa Linder varoittaa valkoisia ryhtymästä samanlaiseen aseelliseen vallankumoukseen kuin punaiset yrittivät. Hän kehottaa sodan voittanutta osapuolta pitäytymään demokratiassa ja ottamaan huomioon myös maan suurimman puolueen sosiaalidemokraatit. Viimeiseksi Linder vaatii vankiongelman nopeaa ratkaisua ja joukkoteloitusten välitöntä kieltoa.
Lehden vastine
Hufvudstadsbladetin toimitus vastasi Linderin kirjeeseen samassa lehdessä. Vastineessaan lehti puolustaa joukkoteloituksia sanoen, että ne kaikki tapahtuvat perusteellisen tutkinnan ja sotaoikeuksien päätösten jälkeen. Hufvudstadsbladetin mukaan ”eläimellisille punabandiiteille” ei pidä osoittaa mitään armoa, vaan toimitus vetoaa yhteiskunnan ”syvälle juurtuneeseen oikeudentajuun”, joka vaatii kostoa. Lehti mainitsee lisäksi perusteelliset ”puhdistukset”.
Linderin väitteitä vankileirien oloista sekä nälkään ja tauteihin kuolevista vangeista Hufvudstdsbladet pitää väärinä. Lehden mukaan vangeilla on ruokaa niukasti mutta riittävästi.
Kirjeen seuraukset
Kirjeen julkaisemisen jälkeen Linder leimattiin punaisia myötäileväksi ”patkuliksi”. Linder eristettiin maan porvarillisen yhteisön ulkopuolelle, ja hän sai myös useita tappouhkauksia. Lopulta hän joutui myymään omaisuutensa ja pakenemaan maasta. Linder matkusti aluksi Ruotsiin, jossa hän sai viranomaiset peräänsä maksamattomien verovelkojen takia, jotka tosin myöhemmin huomattiin lasketun liian suuriksi.
Viimeiset vuotensa Linder vietti Ranskassa ja huvilallaan Algeriassa. Kun hän oli kesäkuussa 1921 matkalla Pariisiin, Ranskan viranomaiset pysäyttivät hänet Marseillessa ja takavarikoivat matkatavarat velkojen pantiksi. Tämän jälkeen Linder teki itsemurhan hotellihuoneessaan.
Parvovirukset
Yhdenkään parvovirusten perheen viruksen ei tunneta tarttuvan ihmiseen, mutta ihminen voi saada tartunnan kolmesta muusta parvovirusten perheen generasta. Ne ovat dependovirukset, erythrovirukset ja bocavirukset.
Parvovirinae (57 lajia)
Parvovirinae perheen kahdeksasta tunnetusta muodosta viiden on todettu tarttuvan ihmiseen.
Parvoviruksia ovat muun muassa koiran parvovirus ja kissarutto.
Washington Senators (1891–1899)
Washington Senators oli Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa 1890-luvulla toiminut baseballjoukkue, joka tunnettiin myös nimillä Washington Statesmen ja Washington Nationals.
Poliittinen historia
Poliittinen historia on tieteenala, joka voi käsitellä esimerkiksi poliittista päätöksentekoa, valtarakenteita, poliittisia ideologioita ja valtiollista päätöksentekoa. Sillä on yhteisiä tutkimusalueita aatehistorian, sosiaalihistorian, taloushistorian ja sotahistorian kanssa. Muihin historia-aineisiin verrattuna poliittisen historian erottaa niistä erityisesti nykyaikaan painottunut näkökulma ja tämän päivän konfliktien juurien tarkastelu lähimenneisyydestä.
Washington Senators (1891–1899)
Joukkue aloitti vuonna 1891 American Association -liigassa nimellä Washington Statesmen. Kun AA heti tämän kauden jälkeen lakkautettiin, joukkue siirtyi National Leagueen ja otti nimekseen Senators. Vuonna 1899 NL supisti joukkuemääränsä kahdestatoista kahdeksaan ja poistettavien joukkoon kuului myös Senators.
Poliittinen historia
Poliittinen historia on kenties perinteisin historiantutkimuksen osa-alue, joka pitkään keskittyi valtiollisen, "poliittisen" tapahtumisen tutkimukseen. Tällöin historiankirjoituksessa keskityttiin poliitikkojen, päättäjien ja hallitsijoiden historiaan. Nykyään "yksityisen" ja "julkisen" välisen rajan madalluttua poliittisen historian tutkimusala on huomattavasti laajentunut – "kaikki on poliittista".
Washington Senators (1891–1899)
Senatorsin menestys ei koko aikana ollut kaksinen, sen voittosuhde kaiken kaikkiaan oli 0,366. Joukkueen tunnetuimmat pelaajat olivat Deacon McGuire ja Baseball Hall of Fameen myöhemmin valittu Jim O'Rourke.
Poliittinen historia
Poliittisen historian tutkimus Suomessa
Suomessa poliittista historiaa voi opiskella sekä Helsingin että Turun yliopistossa. Helsingin yliopistossa poliittisen historian opetusala perustettiin vuonna 1946 valtiotieteelliseen tiedekuntaan ja ensimmäinen professori nimitettiin vuonna 1948. Turun yliopistossa poliittinen historian professorinvirka perustettiin vuonna 1965 humanistisen tiedekuntaan, josta se siirretyi vuonna 1967 yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan. Muista historia-aineista poiketen poliittinen historia ei siis näissä yliopistoissa kuulu humanistiseen tiedekuntaan.
Washington Senators (1891–1899)
Vuoden tauon jälkeen Senators palasi, mutta kyseessä ei enää ollut sama joukkue. Toinen Senators jätti Washingtonin vuonna 1960 ottaen nimen Minnesota Twins, mutta sen paikan otti välittömästi uusi samanniminen joukkue, joka puolestaan muutti kaupungista 1971. Tämä joukkue tunnetaan nykyisin nimellä Texas Rangers. Major League Baseball palasi pääkaupunkiin, kun Montreal Expos siirtyi sinne vuonna 2005 ja otti käyttöönsä nimen Washington Nationals.
Poliittinen historia
Poliittisen historian tutkimus Suomessa
Tällä hetkellä Helsingin yliopiston poliittisen historian professorit ovat Juhana Aunesluoma ja Samuel White, Turussa vastaavia virkoja hoitavat Vesa Vares ja Louis Clerc.
Helsingin yliopiston poliittisen historian professorit:
Turun yliopiston poliittisen historian professorit:
Helsingin yliopiston poliittisen historian opiskelijoiden ainejärjestö on vuonna 1965 perustettu Poliittisen historian opiskelijat Polho ry. Turussa oppiaineen ainejärjestö on Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. P-klubissa yhdistyvät niin valtio-opin kuin poliittisen historian opiskelijat. Turussa poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoilla on yhteiset perusopinnot.
Työllistyminen
Poliittista historiaa opiskelleet työskentelevät yleensä valtionhallinnossa, suunnittelu- ja kehitystehtävissä, tutkijoina sekä viestinnän ja tuotekehityksen aloilla. Tyypillisiä työtehtäviä ovat asiantuntija, suunnittelija, tohtorikoulutettava, tutkija, toimittaja, viestintäasiantuntija ja koulutussuunnittelija.
Mongolien hyökkäykset Volgan Bulgariaan
Mongolien hyökkäykset Volgan Bulgariaan koostuu kahdesta 1200-luvulla mongolien tekemästä hyökkäyksestä Volgajoen varrella sijaitsevaan Volgan Bulgariaan. Volgan bulgaarit kukistivat ensin mongolit vuonna 1223, mutta valtakunta valloitettiin lopulta vuosina 1232 ja 1236 seuranneissa hyökkäyksissä.
Voitto Samarajoella
220px|thumb|vasen|Volgan Bulgaria kartalla vihreällä. Kukistettuaan venäläisten ruhtinaiden ja kiptšakien liittolaisarmeijan joukot Kalkajoen taistelussa vuonna 1223 mongolien joukot siirtyivät Subutain ja Jeben johdolla pohjoiseen Volgan Bulgarian alueelle. Tähän saakka mongolit olivat jatkaneet valloituksiaan voittamattomina, mutta aikalaisten ihmetykseksi bulgaari Iltäbär eli kuningas Ghabdulla Chelbir, sekä mordvalaiset päälliköt Puresh ja Purgaz johtivat joukkojaan menestyksekkäästi väijyttäen mongolit Volgan sivuhaara Samarajoella. Aikalaislähteet eivät kuitenkaan ole yksimielisiä taistelun aiheuttamista tuhoista mongoleille. Mongolit olivat kuitenkin vielä tappionsa jälkeenkin tarpeeksi vahvoja kukistaakseen yhden kiptšakkiheimon matkallaan takaisin Mongoliaan.
Toinen hyökkäys
Mongolien muodostamasta yhteisestä uhasta huolimatta venäläiset ruhtinaat jatkoivat sotimistaan perinteisenä vihollisena nähtyjä bulgaareja vastaan. Tämän ohella mongolit palasivat takaisin vuonna 1229, tällä kertaa Kukdayn ja Bubedeyn johtamina. Mongolit kukistivat bulgaarien etuvartiojoukot ja valloittivat Uralvuoriston eteläosat. Kolmisen vuotta myöhemmin 1232 mongolit valloittivat myös osia Volga Bulgariasta itsestään ottamalla haltuunsa baškiirien alueiden eteläosat. Mongolit kuitenkin epäonnistuivat jälleen Volga Bulgarian terkeimpien alueiden valloituksessa. Epäonnistumisen myötä mongolit päättivät lähteä bulgaareja vastaan entistä suuremmalla joukolla ja johtajiksi valittiin Kiinassa ja Lähi-idässä kokemusta kartuttaneita kenraaleja.
Kukistuminen
Vuonna 1236 mongolit hyökkäsivät jälleen Batu-kaanin johdolla ja 300 000 sotilaan voimin Volgan Bulgariaan. Kohteina olivat bulgaarien kaupungit kuten Bilyar, Bulgar, Suvar ja Cükätaw. Tällä kertaa vastarinta kukistettiin ja valloitettujen kaupunkien asukkaat tapettiin tai myytiin orjuuteen. Volgan Bulgariasta tuli osa Jotši-kaanin ruhtinaskuntaa, josta muodostui myöhemmin Kultainen orda. Osasta aluetta muodostettiin myös osittain autonomisia pienempiä ruhtinaskuntia.
Seuraukset
Mongolien hyökkäys oli näin johtanut Volga Bulgarian tuhoon. Joidenkin historioitsijoiden mukaan alueen asukkaista jopa 80 % kuoli tai siirrettiin muualle. Volga Bulgarian pohjoisosat, eli nykyinen Tatarstan ja Tšuvassia selvisivät hieman vähemmin vaurion kuin eteläosat. Volgan Bulgarian elliitin muodostaneet bulgaarit katosivat heidän omaksuessaan tataari-identiteetin osana Mongolien valtakuntaa. Mongolivaltion lopulta hajotessa 1400-luvulla entisen Volgan Bulgarian alueelle muodostui Kazanin kaanikunta.
Alexander Salák
Alexander Salák (s. 5. tammikuuta 1987 Strakonice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti.
Mongolien hyökkäykset Volgan Bulgariaan
Seuraukset
Joidenkin tutkijoiden mukaan hyökkäyksestä selvinneet bulgaarit muodostavat nykyisten Volgan tataarien esi-isät. Heidän etnogeneesistä ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä.
Alexander Salák
Salák on pelannut Tšekin nuorten maajoukkueissa ja lähti vain 19-vuotiaana Suomeen hakemaan kokemusta ulkomailta. Salák pelasi kauden 2006–2007 Jokipoikien maalilla ja vakuutti monet taidoistaan ollen yksi Mestiksen parhaista maalivahdeista.
Kaudelle 2007–2008 Salák siirtyi TPS:n organisaatioon ja muodosti Juha Kuokkasen kanssa nuoren parivaljakon TPS:n maalinsuulle. Seuraavalla kaudella Salák nousi TPS:n selkeäksi ykkösvahdiksi. Joulukuussa 2008 Salák sai viiden ottelun pelikiellon rikottuaan erotuomarin koskemattomuutta KalPaa vastaan käydyssä ottelussa. Kaudeksi 2009–2010 Salák siirtyi NHL:ään Florida Panthersiin. Salák nousi Panthersin kokoonpanoon, kun ykkösmaalivahti Tomáš Vokoun loukkaantui. Pääosan kaudesta Salák pelasi Panthersin farmiseurassa, AHL-liigan Rochester Americansissa. AHL:ssä Salák pelasi hyvin, ja hänet valittiin pelaamaan kauden aikana AHL:n tähdistöotteluun. Salakin saatua kutsun Panthersin kokoonpanoon hän pääsi pelaamaan kaksi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 85.
Kaudeksi 2010–2011 Salák siirtyi Panthersista lainalle Ruotsin Elitserienin Färjestadiin. Salák halusi saada ykkösmaalivahdin roolin, kun Pohjois-Amerikassa hän olisi todennäköisesti jäänyt Americansin kakkosmaalivahdiksi lupaavan Jacob Markströmin taakse. Helmikuussa 2011 hänen NHL-pelaajaoikeutensa kaupattiin Panthersilta Chicago Blackhawksiin. Samassa kaupassa myös Michael Frolík siirtyi Blackhawksiin, josta Panhers sai Jack Skillen, Hugh Jessimanin ja David Pacanin. Salák oli voittamassa ensimmäisen Ruotsissa pelatun kautensa päätteeksi Elitserienin mestaruutta.
Salák pelasi kauden 2011–2012 Blackhawksin farmijoukkueessa, AHL:n Rockford IceHogsissa. Hän torjui kauden aikana 21 ottelussa. Kauden jälkeen Blackhawks purki Salákin sopimuksen, ja pian sen jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen Färjestadin kanssa. Hänellä oli kaudella 2012–2013 Elitserienin runkosarjan paras torjuntaprosentti (93,9) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1,61). Salákilla oli Färjestad-sopimuksessaan pykälä, joka mahdollisti siirtymisen kesken sopimuskauden KHL-liigaan. Hän teki toukokuussa 2013 kaksivuotisen sopimuksen SKA Pietarin kanssa.
Salák on edustanut Tšekkiä useissa jääkiekon EHT-turnauksissa. Vuonna 2013 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Tšekin joukkueeseen jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin.
Rauniosavikka
Rauniosavikka (Chenopodiastrum murale) on maailmalla hyvin laajalle levinnyt savikkalaji.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Rauniosavikkakasvusto. thumb|220px|vasen|Rauniosavikka.
Yksivuotinen rauniosavikka kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Kasvi on kalju ja yleisväritykseltään tavallisesti tummanvihreä. Varsi on pysty tai koheneva, puna- tai vihertäväjuovainen ja runsashaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehtilapa on kasvin keskiosissa tavallisesti 2–6 cm pitkä, vinoneliömäisen puikea ja epäsäännöllisen terävähampainen. Vihreä kukinto on melko pieni, osaksi lehtihankainen ja osaksi päätteinen, harsu ja pienisykeröinen. Kehälehtien selkä on siipipalteinen. Suomessa rauniosavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa ja tiukasti kiinni pähkylän seinässä. Kooltaan siemen on 1,2–1,4 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, litteäreunainen, terävä ja pinnaltaan tiheään pienikuoppainen.
Levinneisyys
Rauniosavikkaa tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta läpi Keski- ja Etelä-Euroopan Ukrainaan, Länsi-Venäjälle ja Fennoskandian keskiosiin. Levinneisyysalue jatkuu Aasiassa Turkkiin ja Lähi-itään sekä laajalle alueelle Intiaan ja muualle Etelä-Aasiaan. Afrikassa rauniosavikkaa tavataan monin paikoin koko mantereella. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös suureen osaan Yhdysvaltoja, Keski- ja Etelä-Amerikkaan sekä Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa rauniosavikkaa on tavattu satunnaisesti maan etelä- ja länsiosissa Raahen korkeudelle saakka.
Elinympäristö
Rauniosavikka kasvaa erilaisilla joutomailla, hiekkaisilla pelloilla ja merenrannoilla. Suomessa laji on uustulokas, jota on tavattu satamissa, kaatopaikoilla ja ratapihoilla.
Käyttö
Rauniosavikka sopii useimpien muiden savikkalajien tapaan myös ihmisravinnoksi.
Ironclad
thumb|250px|Yhdysvaltalainen ironclad-panssarilaiva [[USS Cairo vuodelta 1861. Aluksen keula on muotoiltu törmäystaktiikkaan soveltuvaksi puskuriksi.]]thumb|250px|Ranskalainen Redoutable (1876) oli maailman ensimmäinen pääasiassa teräksestä rakennettu sotalaiva.
Ironclad on englantilainen termi, joka viittaa 1800-luvun jälkipuolella rakennettuihin panssaroituihin sotalaivoihin. Ironclad-termi korvautui 1800-luvun loppuun mennessä taistelulaivan ja panssariristeilijän kaltaisilla nimityksillä.
Ironclad-alusten kehitys
Räjähtävien kranaattien yleistyminen 1840-luvulla teki perinteiset puusotalaivat haavoittuvaisiksi. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät Krimin sodassa panssaroituja ”kelluvia pattereita”, joita on joskus pidetty ensimmäisínä ironclad-aluksina. Ne olivat kuitenkin hitaita ja merikelpoisuudeltaan heikkoja. Ensimmäinen todellinen ironclad-panssarilaiva oli Ranskan laivaston vuonna 1859 vesille laskema La Gloire. Alus oli vielä puurunkoinen, mutta jo seuraavana vuonna Kuninkaallinen laivasto laski vesille rautarunkoisen panssarilaiva HMS Warriorin. Nämä kaksi alusta edustivat vielä siirtymävaihetta purjelaivoista höyrylaivoihin. Niissä oli höyrykoneen ja potkurien ohella täystakilointi, ja niiden tykit oli sijoitettu perinteiseen tapaan tykkiportteihin pitkin aluksen kylkiä. 1860-luvulla valmistuivat kuitenkin jo ensimmäiset käännettävillä tykkitorneilla varustetut monitorialukset, minkä lisäksi purjeista alettiin luopua. 1880-luvulla suurvaltojen laivastot alkoivat rakentaa panssarikansiristeilijöitä, jotka jo muistuttivat 1900-luvun alkupuolen suuria sotalaivoja.
Taisteluissa
250px|thumb|oikea|CSS Virginia, etelävaltioiden monitorialus Yhdysvaltain sisällissodassa. Ironcladeja käytettiin ensimmäisen kerran laajamittaisissa sotatoimissa Yhdysvaltain sisällissodassa. Suurin osa Yhdysvaltain sotalaivastosta pysyi uskollisena Pohjoisvaltioille. Etelävaltiot päättivät ostaa ironcladeja ulkomailta saadakseen edun Pohjoisvaltioiden lähinnä puisia aluksia vastaan. Ensimmäinen taisteluun osallistunut ironclad oli CSS Manassas, ja pian valmistui suurempi CSS Virginia. Pohjoisvaltiot vastasivat tähän rakentamalla oman ironcladinsa USS Monitorin ja useita muita kevyemmin panssaroituja aluksia.
Ensimmäinen ironcladien välinen kohtaaminen tapahtui 9. maaliskuuta 1862 Hampton Roadsin taistelussa, jossa CSS Virginia ja USS Monitor yrittivät upottaa toisensa törmäämällä, sillä kummallakaan ei ollut käytössään ammuksia, joilla olisi voinut ampua panssaroinnin läpi. Vaikka ironcladien välinen taistelu jäi tuloksettomaksi, Virginia onnistui upottamaan kaksi Pohjoisvaltioiden puualusta.
Lissan taistelu oli ensimmäinen meritaistelu, jossa molemmat osapuolet käyttivät useampaa ironcladia yhtä aikaa. Taistelu käytiin Itävalta-Unkarin laivaston kuuden ja Italian Regia Marinan kahdentoista ironcladin kesken. Itävaltalaiset hyökkäsivät italialaisia vastaan lähietäisyydeltä käyttäen törmäystaktiikkaa. Italialaiset menettivät kaksi ironcladia, kykenemättä upottamaan yhtään itävaltalaista alusta. Taistelun jälkeen monet maat alkoivat rakentaa ironcladeja varustettuna törmäystaktiikkaan soveltuvalla puskurikeulalla. 300px|thumb|left|Ensimmäinen ironcladien välinen taistelu: [[CSS Virginia|CSS Virginia/Merrimac (vas.) vs. USS Monitor vuonna 1862 Hampton Roadsin taistelussa]]
Arnold de Lantins
Arnold de Lantins oli flaamilaisen koulukunnan säveltäjä, jonka tuotannossa on piirteitä myöhäisestä keskiajan musiikista ja varhaisesta renessanssimusiikista.
Lantins oli kotoisin Flanderista tai sen lähialueilta. Hän oli ilmeisesti 1420-luvun alussa Malatesta-suvun palveluksessa Riminissä tai Pesarossa. Guillaume Dufay mainitsi säveltäjän vuosien 1420 ja 1424 väliltä peräisin olevan rondeaun tekstissä.
Lantins oli Venetsiassa 1428 ja Roomassa 1431. Jälkimmäisessä kaupungissa hän toimi yhdessä Dufayn kanssa laulajana paavillisessa kuorossa. Roomassa vietetyn puolen vuoden jälkeen Lantinsin liikkeistä ei ole tietoa.
Arnoldin mahdollisista sukulaisuussuhteista 1400-luvun säveltäjä Hugo de Lantinsiin ei ole varmuutta. Säilyneeseen tuotantoon kuuluu mm. motetti Tota pulchra es, ainakin yksi kokonainen messu, balladeja ja rondeau-kappaleita.
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue
thumb|right|Alankomaiden maajoukkue vuonna 2007. thumb|right|Maalivahti [[Phil Groeneveld]]
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Alankomaita kansainvälisissä jääkiekkomaaotteluissa. Alankomaat on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1935.
Alkuvuonna 2022 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 29. sijalla. Joukkue pelaa maailmanmestaruuskilpailuissa pääasiassa 1. divisioonaa.
Vuonna 2021 maassa oli 23 jäähallia ja yli 1 800 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa.
Historiaa
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue pelasi Lake Placidin talviolympialaisissa vuonna 1980. Se oli mukana myös maailmanmestaruuskilpailujen A-ryhmässä vuonna 1981.
Suomea vastaan
Suomi ja Alankomaat ovat kohdanneet neljä kertaa: Ensimmäisen kerran joukkueet pelasivat vuoden 1939 maailmanmestaruuskilpailuissa. Tuolloin Alankomaat voitti maalein 2–1. Vuoden 1980 olympialaisissa Suomi voitti lukemin 10–3. Vuoden 1981 maailmanmestaruuskilpailujen alkusarjassa Suomi voitti maalein 12–3 ja samojen kilpailujen putoamissarjassa Suomi voitti niukasti lukemin 4–2.
Veikko Vartiainen
. Toimi Veikko Vartiainen (20. elokuuta 1913 Tampere, Suomen suuriruhtinaskunta – 11. tammikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja ratsastaja.
Vartiainen työskenteli sotilaana: hän oli eversti, komendantti, Kaartin pataljoonan komentaja ja aliupseerikoulun johtaja. Hän toimi myös ratsastuksen kansallisen lajiliiton valtuustossa vuosina 1945–1952. Vartiainen kuoli Helsingissä 67-vuotiaana 11. tammikuuta 1981.
Vrontísin luostari
Vrontísin luostari eli Vrontísin Pyhän Antonioksen luostari (Μονή Αγίου Αντωνίου Βροντησίου, Moní Agíou Antoníou Vrontisíou) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläisissä keskiosissa Faistóksen kunnassa lähellä Vorízian kylää.
thumb|left|220px|Luostarin vanhoja [[kelja|keljoja.]] Luostari on perustettu 1300-luvulla ja se on yksi Kreetan vanhimmista ja merkittävimmistä luostareista. Se on omistettu Pyhälle Antoniokselle. Luostari oli merkittävä kulttuurikeskus niin kutsutun kreetalaisen renessanssin aikana ja se kukoisti venetsialaisvallan aikana. Siellä toimi tuolloin monia oppineita ja taiteilijoita. Luostari taantui osmanien vallattua Kreetan vuonna 1669, jonka jälkeen luostarit joutuivat usein hyökkäysten kohteiksi. Vuonna 1866 luostari oli turkkilaisia vastaan suunnatun kansannousun keskuksia ja suurin osa sen rakennuksista tuhoutui tuolloin.
Luostarin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa sen 1600-luvulta peräisin oleva suihkulähde, jonka reliefi esittää Aadamia ja Eevaa. Vrontísin luostariin kuuluu sivuluostarina nykyisin asumaton Varsamóneron luostari. Vuonna 2011 myöskään Vrontísin luostarissa ei ollut yhtään vakituista asukasta.
Vedenalainen valokuvaus
thumb|Norjalainen sukelluksen edelläkävijä Odd Henrik Johnsen vedenalaisen kameran kanssa 1960 thumb|Valon absorptio eri syvyyksissä Vedenalainen valokuvaus on tavallisesti sukeltamisen, pintasukeltamisen tai uinnin yhteydessä tapahtuvaa valokuvaamista siten, että kamera tai vähintäänkin objektiivin etulinssi on veden alla. Etulinssi voi olla myös osittain veden alla ja osittain pinnan yläpuolella, jolloin kuvaan saadaan vedenalaisia ja -päällisiä kohteita yhtä aikaa.
Florence Academy of Art
Florence Academy of Art on vuonna 1991 Daniel Gravesin perustama Firenzessä toimiva taidekoulu, joka noudattaa 1800-luvun akateemisen taiteen ja renessanssin piirustus-, maalaus- ja kuvanveistotraditioita. Vuonna 2006 Ruotsiin Göteborgiin perustettiin koulun toinen osa, jonka opettajat ovat Firenzessä toimivan koulun oppilaita ja opettajia.
Vedenalainen valokuvaus
Vedenalainen maisema on vaativa maisemavalokuvauksen kohde.
Florence Academy of Art
Koulun tausta
Vuonna 1984 Daniel Graves ja Charles H. Cecil perustivat Graves-Cecil studiot Firenzeen. Vuonna 1991 ateljeet erkanivat ja Daniel Graves perusti Florence Academy of Artin ja Charles H. Cecil Charles H. Cecil Studiosin Gravesin Florence Academy of Artin tavoitteeksi määriteltiin huipputason ohjauksen antaminen klassisesta piirustuksesta, maalauksesta ja kuvanveistosta. Koulu palaa 1800-luvun ateljeitten kurinalaiseen tapaan opiskella taidetta, ja antaa oppilaille vahvat tekniset taidot, jotka ovat verrattavissa vanhojen mestarien taituruuteen.
Vedenalainen valokuvaus
Aiheesta muualla
Esimerkki värien muuntumisesta ja värikorjauksista vedenalaisessa kuvauksessa
Florence Academy of Art
Koulun tausta
Vuonna 1991 perustettu Firenzen osio sijaitsee Santa Crocen kirkon takana, keskellä kaupunkia. Vuonna 2006 Akatemia avasi uuden koulurakennuksen vanhan paperitehtaan ylimpään kerrokseen Ruotsissa Göteborgin Mölndalissa, joka toiminta-ajatukseltaan ja opintosuunnitelmaltaan vastaa Firenzen akatemiaa. Uutta osiota johtaa Joakim Ericsson kolmen apuopettajan avustamana.
Opetussuunnitelma
Opintosuunnitelma noudattaa klassista tapaa, jossa opetellaan ensin piirtämään ja sitten maalaamaan. Taidemaalariksi valmistavan maalausopintosuunnitelman ensimmäinen vuosi opiskellaan piirtämällä kipsipatsaita, elävää mallia ja Barguen litografioita. Seuraavat kolme vuotta maalataan kipsejä, elävää mallia, asetelmia ja muotokuvia.
Akatemian piirustustekniikkana voidaan pitää suhteellista mittausta ja sight-size mittausta, jossa pystysuora teline papereineen asetetaan mallin viereen, ja kohde piirretään tai maalataan samaan kokoon kuin se nähdään paperilla tai taulupohjalla. Etäisyyden, josta kohdetta tarkastellaan on oltava aina sama. Merkityn etäisyyden päästä voidaan mallin mittoja tarkistaa luotilangalla tai suoralla tikulla, kuten kutomaneulalla. Tätä pidetään kuitenkin vain mittojen tarkistamisena ja pääpaino on opiskella mittaamaan silmämääräisesti, jossa piirretään silmähavainnosta yksinkertaisia pysty- ja vaakasuoria viivoja malliin, jota suhteutetaan muihin mittoihin.
Piirtäminen tapahtuu yleensä muutaman tunnin nopeissa asennoissa, joita piirretään aamupäivisin piirustuskynällä. Koetetaan saada taltioiduksi vain mallin ääriviivat poimimalla tärkeitä havaintopisteitä ja yhdistelemällä niitä suorilla tai hieman kaarevilla viivoilla. Näihin asentoihin ei yleensä pyritä sisällyttämään monimutkaisia valoisuusasteita tai muutakaan aikaa vievää, vaan pyritään enemmänkin harjoittamaan silmiä ja havaitsemaan mallin tärkeät poimittavat pisteet ja suuret mittasuhteet.
Iltapäivisin piirretään pidempiä mallin asentoja, kipsipatsaita ja Bargue -litografioita. Pitkien töiden tekeminen vie oppilailta yleensä muutamasta viikosta muutamiin kuukausiin. Yhden työn tekemiseen voi kulua 30 tunnista yli sataan tuntiin. Yleensä opiskelijat ovat koululla maanantaista perjantaihin 9.00-16.00, mutta usein he jatkavat itseopiskelua kotona. Päivät saattavat venyä ahkerimmilla opiskelijoilla yli kymmenentuntisiksi, jopa kuutena tai seitsemänä päivänä viikossa. Maalausohjelmassa samoja periaatteita noudattava työskentely jatkuu.
Opintosuunnitelma on sama kuin 1800-luvun ja renessanssin ateljeekouluissa. Opiskelijoiden on pystyttävä havaitsemaan tarkat mittasuhteet, valoisuusasteet ja ihmisen anatomiset perusteet, ennen kuin he siirtyvät maalaamaan öljyväreillä, joiden kanssa seuraa taas samantyyppinen perusteiden opiskelu.
Ville Virkkunen
Ville Valtteri Virkkunen (s. 25. helmikuuta 1976 Alahärmä) on suomalainen teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija. Virkkunen on viime vuosina kirjoittanut ja ohjannut paljon musiikkiteatteria, mm. Jaakko Teppo -musikaalin Onnen kerjäläiset ja Esa Pakarinen 100v -juhlavuoden esityksen Rillumarei revyy ja Mikko Alatalon musiikkiin pohjautuvan Ihmisen ikävä toisen luo - musikaalin. Virkkunen haluaa kirjoittajana tehdä viihdettä, jossa yhdistyy itku ja nauru. "Jotkut ovat nimittäneet minua rillumareimieheksi, ja sitä minä olen koko sydämelläni, ja ylpeä siitä.".Virkkunen on dramatisoinut ja ohjannut Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan vuonna 2003 Kesäteatteri Kuuseen. Tuntematon sotilas näytelmä pohjautui Väinö Linnan Sotaromaaniin. Virkkunen on kirjoittanut ja dramatisoinut noin 45 näytelmää ja ohjannut noin 50 näytelmää.
Virkkunen on mukana politiikassa Espoon kulttuurilautakunnassa Kokoomuksen edustajana. Tämän lisäksi hän on työskennellyt kansanedustaja Sanna Lauslahden avustajana eduskunnassa 2015–2018 ja kansanedustaja Kaj Turusen avustajana huhtikuusta 2018 huhtikuuhun 2019. Tällä hetkellä hän toimii kansanedustaja Marko Kilven avustajana. Hän oli Suomen Teatteriohjaajat ja dramaturgit ry:n hallituksen jäsen 2016–2019, 2020-2022 ja puheenjohtaja vuodesta 2022 alkaen. Teatteri- ja mediatyöntekijäliiton Temen hallituksen jäsen 2018–2019 ja vuodesta 2022 alkaen.
Virkkunen juonsi yhdessä kansanedustaja Sanna Lauslahden kanssa Radio Ravussa ohjelmaa Ytimessä - Lauslahti & Virkkunen vuonna 2015.
Ville Virkkunen julkaissut kaksi runokirjaa, Karumaa (2018) ja Arjen harmaa valo (2019).
Ville Virkkunen käsikirjoitti yhdessä Tero Tiittasen kanssa Alfa-tv:lle ajankohtaisen 12-osaisen komediasarjan Parlamentti, jota esitettiin Alfa-tv:llä syksyllä 2022. Parlamentti-sarjassa Ville Virkkunen näytteli Helge "Hege" Angervoa. Ville Virkkunen on ollut Alfa-tv:llä Jukka Laaksonen show'n apulaistuottajana kausilla 1–3. Hän ollut tekemässä yli kymmentä tv-sarjaa ja noin 500 jaksoa tuotannon eri tehtävissä sekä tuottanut TV2:n tv-elokuvan Kirkkaat kaakelit.
Warning: Her Majesty’s Government Can Seriously Damage Your Health
Warning: Her Majesty’s Government Can Seriously Damage Your Health EP on hardcore punk -yhtye Dischargen viides EP julkaisu. Tällä julkaisulla yhtyeen tyyli muuttui hieman metallisempaan suuntaan.
USS Wichita
USS Wichita (runkonumero CA-45) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1939 palvelukseenotettu raskas risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli luokkansa ainoa. Se suojasi sodan aikana Jäämeren saattueita sekä Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alus palveli 1943-45 Tyynellä valtamerellä sekä sodan päätyttyä Japanin miehitysjoukoissa, kunnes se siirrettiin 3. helmikuuta 1947 reserviin. Se myytiin romutettavaksi 1. maaliskuuta 1959.
Taustaa
1930 allekirjoitettu Lontoon laivastosopimus keskeytti Yhdysvaltain laivaston raskaiden risteilijöiden hankinnat. Sopimus mahdollisti ainoastaan yhden raskaan risteilijän USS Vincennesin töiden aloittamisen 1934 ja toisen seuraavana vuonna. Samanaikaisesti Brooklyn-luokan keveiden risteilijöiden suunnittelu oli käynnissä ja tuotanto alkamassa, jolloin päätettiin alustyyppiä käyttää uuden raskaan risteilijän suunnittelun pohjana.
Valmistus
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 28. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1937 ja se otettiin palvelukseen 16. helmikuuta 1939.
Palvelus
Koulutuksen päätyttyä alus liitettiin Atlantin laivueen 17. risteilijäviirikköön, jonka mukana se osallistui puolueettomuuden valvontaan Karibialla. Kesäkuussa 1940 alus aloitti syyskuuhun kestäneen laivastovierailun Etelä-Amerikkaan. Alus osallistui Islannin miehitykseen syksyllä 1941, mutta maaliskuussa 1942 alus siirrettiin Scapa Flow'hun yhteistoimintaan Britannian kuninkaallisen laivaston Kotilaivaston kanssa. Se osallistui Jäämeren saattueiden suojaamiseen sekä muihin pohjoisilla vesillä toteutettuihin operaatioihin. Marraskuussa alus liitettiin osaksi Pohjois-Afrikan maihinnousua varten koottua laivasto-osastoa.
Alus saapui 12. tammikuuta 1946 San Franciscoon, jossa se poistettiin palveluksesta 3. helmikuuta 1947. Aluksen modernisointi ohjusristeilijäksi jätettiin toteuttamatta ja se siirrettiin reserviin. Alus poistettiin alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 ja se myytiin romutettavaksi 14. elokuuta Union Minerals and Alloysille. Alus saapui Panama Cityyn Floridaan romutettavaksi vielä samana vuonna marraskuussa.
Kolsari
Kolsari (ruots. Kolsarby) on kunnanosa Kirkkonummella. Se sijaitsee lähellä Kirkkonummen keskustaa, kantatien 51 eteläpuolella. Kolsari on pientaloalue, jonka lähimmät palvelut ovat noin kahden kilometrin päässä Kirkkonummen keskustassa. Asuinalue on kaavoitettu Kolsarby Gårdin entiselle kallioiselle metsämaalle, ja sisältää lisäksi Sydobackan laakson. Talvisin Kolsarissa on hiihtoladut, kesäisin lenkkeilyalueet lähimetsissä. Läheisellä Jerikonmäellä sijaitsevat vuonna 2017 valmistuneet valaistut kuntoportaat. Kolsarin rakennuskanta lisääntyy jatkuvasti. Kirkkonummen pelastuslaitos sijaitsee aivan Kolsarin vieressä, Jerikonmäessä.
Kolsarissa sijaitsee myös Syväjärvi (ruots. Djupström), jossa on yksi kunnan käytetyimmistä uimarannoista.
Venäläinen hautausmaa, joka on yksi Kirkkonummen kunnan nähtävyyksistä, sijaitsee Kolsarissa, Syväjärveä vastapäätä.
Kerttu Vuorinen
Kerttu Alisa Vuorinen (26. maaliskuuta 1899 Huittinen – 25. kesäkuuta 1993) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Teoksia
Nimellä Kerttu Vuorinen: Nimimerkillä Alisa Mylly:
Erik Karlsson-Ramsdahl
Erik Karlsson-Ramsdahl (24. marraskuuta 1875 Ahvenanmaa – 6. maaliskuuta 1923 Maarianhamina) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä Harald Winge.
Vuonna 1918 Karlsson-Ramsdahl oli mukana Ruotsin kuninkaan luona käyneessä ahvenanmaalaisten lähetystössä joka toivoi maakunnan liittämistä Ruotsiin.
Teoksia
Nimellä Erik Karlsson : Nimimerkillä Harald Winge:
Maapallon arvo
Maapallon arvo tarkoittaa maapallon taloudellista arvoa.
Vihreässä taloustieteessä se on arvio ekosysteemin arvosta ja tärkeä laskelmille elämän arvosta. On useita tapoja arvioida maapallon arvoa.
Birkin
Birkin tarkoittaa seuraavia:
Uuden testamentin kaanon
Uuden testamentin kaanon tarkoittaa kristinuskon ohjeellista tekstikokoelmaa, jota nimitetään Uudeksi testamentiksi. Uskonnolliset tekstit muodostuivat toisen vuosisadan puoliväliin mennessä ja ne oli kanonisoitu neljänteen tai viidenteen vuosisataan mennessä. Uuteen testamenttiin päätyi 27 kirjaa, mutta sen ulkopuolella jäi myös merkittävästi kirjallisuutta ns. apokryfikirjoiksi.
Johdanto
Jeesuksen ja hänen seuraajiensa luoma uskonnollinen liike levisi nopeasti Välimeren maihin. Kodeissa kokoontuvia seurakuntia syntyi rannikoilla ja matkareittien varrella, ja myöhemmin ne järjestäytyivät yhteisöiksi. Kristinuskon keskeiset opinkappaleet muodostuivat ensimmäisen sadan vuoden aikana.
Uuden testamentin tekstien mukaan ensimmäiset kristityt pitivät itseään juutalaisina, jotka uskoivat Jeesuksen olevan Jumalan lähettämä Messias. Vähitellen kristinusko muodostui omaksi uskonnokseen. Kristityt alkoivat laatia omaa kirjallisuutta, josta varhaisin laji oli kirje. Tunnetuin kirjeiden kirjoittaja oli apostoli Paavali. Hänen kirjeensä ovat ainoita ensimmäisen kristillisen sukupolven aikana syntyneitä tekstejä, jotka ovat säilyneet nykyaikaan asti.
Oppi Jeesuksesta koottiin vähitellen kirjalliseen muotoon erilaisiksi evankeliumeiksi. Kirjeiden ja evankeliumeiden lisäksi syntyi uskonnollisia tutkielmia ja saarnakirjallisuutta. Uuteen testamentin kaanoniin eli ohjeelliseen tekstikokoelmaan päässeistä kirjoituksista vanhimmat ovat Paavalin kirjeet 50-luvulta. Evankeliumit laadittiin 70–100-lukujen välissä ja myöhäisin kirja, Toinen Pietarin kirje, kirjoitettiin toisen vuosisadan puolivälissä.
Kaanonin muodostaminen
Varhaiset kristityt pitivät juutalaisten pyhiä kirjoituksia ohjeellisina. Kristityt käyttivät erityisesti heprealaisen Raamatun, Tanakin, kreikankielistä käännöstä Septuagintaa. Se kulki yksinkertaisesti nimellä ”kirjoitukset” (kreikaksi grammata) eli Raamattu. Vähitellen Tanakin rinnalle syntyi kristittyjen laatimia kirjoja. Toisella vuosisadalla näitä kirjoja ryhdyttiin kokoamaan nimen ”Uusi testamentti” alle, vaikkakin tuolloin ei ollut yksimielisyyttä mitkä kirjat hyväksyttiin ohjeellisiksi.