cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
In-Grid
pienoiskuva|In-Grid vuonna 2013.In-Grid (oik. Ingrid Alberini, s. 11. syyskuuta 1973) on italialainen laulaja. Hän on syntynyt Guastallan kaupungissa Pohjois-Italiassa.
Nimensä hän on saanut ruotsalaiselta näyttelijältä Ingrid Bergmanilta. Yksi hänen tunnetuimmista hiteistään on ”Tu es foutu”, joka oli iso hitti Euroopassa, Australiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Yhdysvalloissa. In-Grid on myös levyttänyt omia versioitaan muun muassa Édith Piafin kappaleista.
Pyhä Lucia
Lucian juhlinta
thumb|right|300px|Lucia-kulkue [[Ruotsi|Ruotsissa.]]
Lucian päivää vietetään vuosittain 13. joulukuuta, jota pidetään Lucian kuolinpäivänä. Muistopäivä kuului alun perin katoliseen pyhimyskalenteriin, mutta nykyisin sitä vietetään ennen kaikkea ruotsinkielisessä kulttuurissa. Juliaanisessa kalenterissa talvipäivänseisaus osui keskiajalla Lucian päiväksi, minkä vuoksi Lucia valon tuojana sopi hyvin päivän merkkihenkilöksi. Vuoden pisimpään yöhön ja valon juhlaan liittyneet pakanalliset tavat ja uskomukset yhdistyivät Lucian nimeen.
Ruotsin pappiloissa ja kartanoissa Lucia-neidot esiintyivät kahvia ja vehnäsiä tarjoilevina jouluilon lähettiläinä 1700-luvulla. Hahmo tulee saksalaisista adventtinäytelmistä, joiden lahjoja jakava enkeli tai kristuslapsi (Christkindl) vaihtui jossain vaiheessa Lucia-pyhimykseen ja tuli Pohjolaan luultavasti saksalaisten käsityöläisten tuomana. Sekä Ruotsissa että Suomessa oli aikaisemmin myös tähtipoikia (Lussegossar).
Ruotsalaiseen perinteeseen kuuluu Lucia-neito, joka on pukeutunut valkoisiin vaatteisiin, punaiseen vyöhön ja kynttiläkruunuun ja pitää kädessään kynttilää. Kynttiläkruunu symboloi pyhimyskehää.
Lucian historiallisuus
Lucia on sisilialaisen Syrakusan kaupungin suojeluspyhimys, ja siellä säilytetään hänen pyhäinjäännöksiään.
Darwin!
Darwin! on italialaisen Banco del Mutuo Soccorson toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972 Ricordi-levymerkillä. Albumi on temaattinen kokonaisuus Darwinista ja hänen evoluutioteoriastaan.
Pyhä Lucia
Lucian historiallisuus
Sisiliasta peräisin olevan Pyhän Lucian kultin on katsottu saaneen vaikutteita kreikkalaisen Artemis – jumalattaren palvonnasta, jossa on yhteisiä piirteitä Lucia-kultin kanssa. Artemis ja Lucia olivat molemmat neitsyitä ja edustivat valoa: Lucia jo nimessään, kun taas Artemis oli muun muassa kuunjumalatar. Molempien synnyinkaupunkina on myös pidetty Syrakusaa. Artemiksen tosin katsotaan syntyneen Deloksen saarella, mutta ehkä siksi syrakusalaiset käyttivät nimeä Delos myös Ortygian saaresta, missä Syrakusan vanha keskusta sijaitsee. Nimi "Ortygia" tulee kreikan sanasta ortyx, joka tarkoittaa viiriäistä. Lintu on päässyt mukaan molempien naishahmojen pyhimyskertomuksiin. Artemiksen vanhemmat Zeus ja Leto yhtyivät toisiinsa viiriäisen hahmossa, ja viiriäisihme tapahtui Luciallekin: Syrakusassa vallitsi nälänhätä vuonna 1646, jolloin kaupunkilaiset rukoilivat apua Lucialta. Tällöin viiriäisparvi ilmestyi kaupunkiin (tai yksi viiriäinen messun aikana kirkkoon) ja heti sen jälkeen saapui 13. toukokuuta (tai joulukuuta) laiva täynnä viljaa. Tapauksen muistoksi toukokuun ensimmäistä sunnuntaita vietetään Syrakusassa Viiriäisten Pyhän Lucian juhlana.
Darwin!
Albumi on korkealle arvostettu progressiivisen rockin fanien keskuudessa ja sitä pidetään yhtenä genrensä parhaista levyistä.
Pyhä Lucia
Lucian historiallisuus
Lucian sanotaan kuolleen marttyyrikuoleman vuonna 304. Hänestä kertovat varhaisimmat lähteet ilmestyvät historiankirjoitukseen vasta yli sata vuotta myöhemmin. Lucia-kertomukset ovat saaneet vaikutteita myös varhaisempiin kristillisiin naispyhimyksiin liitetyistä tarinoista.
Darwin!
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Vittorio Nocenzi.
Doombound
Doombound on suomalaisen power metal -yhtyeen Battleloren kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Napalm Records.
Kokoonpano
+
Saksanhirvi-ihminen
thumb|300px|Saksanhirviluolanihmisen kallo ja rekonstruktio. Saksanhirvi-ihminen eli saksanhirviluolanihminen on esihistoriallinen ihmisryhmä, jonka olemassaolo on päätelty Kaakkois-Kiinasta löydettyjen fossiilien perusteella. Fossiilit löydettiin luolasta, jossa on myös erään sukupuuttoon kuolleen saksanhirvilajin luita. Fossiileja on kaikkiaan kolmesta yksilöstä, ja ne ovat 11 500–14 500 vuotta vanhoja. Niissä on piirteitä sekä nykyihmisestä että vanhemmista ihmislajeista, ja on esitetty että kyseessä voisi olla ennen tuntematon ihmislaji. Toinen vaihtoehto on, että jäännökset kuuluvat hyvin varhain Afrikasta muuttaneelle nykyihmisryhmälle, joka olisi pysynyt eristyksissä muista nykyihmisistä.
Fossiilit löytyivät jo 1989 Yunnanin maakunnasta Maludongista eli niin kutsutusta Saksanhirviluolasta, mutta niitä on alettu tutkia vasta 2006.
Shakin maailmanmestaruusottelu 2012
Shakin maailmanmestaruusottelussa 2012 hallitseva mestari Viswanathan Anand puolusti mestaruuttaan ehdokasotteluiden voittajaa Boris Gelfandia vastaan. 12–pelinen ottelu pelattiin 10.-31. toukokuuta 2012 Moskovan Tretjakovin galleriassa ja sen palkintosumma oli 2,55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Pitkien pelien jälkeen tilanne oli tasan molempien voitettua yhden pelin. Lopulta mestaruus ratkaistiin neljässä nopean shakin katkaisupelissä, jotka voitti Anand pistein 2½ - 1½, joten hän säilytti maailmanmestaruutensa.
Katkaisupelit
Katkaisupelit pelattiin keskiviikkona 30. toukokuuta.
Tausta
Kesäkuussa 2009 FIDE:n julkistamien sääntöjen mukaan haastaja vuoden 2012 MM-otteluun selvitettiin ehdokasotteluilla, joiden ensimmäiselle kierrokselle pääsi kahdeksan pelaajaa. Anakin osa ehdokasotteluista oli tarkoitus pelata Bakussa huhti-toukokuussa 2011, mutta heinäkuun lopulla 2010 FIDE päätti muuttaa pelipaikaksi Venäjän Kazanin. Azerbaidžanin nimeämä pelaaja, Şəhriyar Məmmədyarov säilytti kuitenkin ehdokaspaikkansa.
5. marraskuuta 2010 maailman ranking-kakkonen Magnus Carlsen ilmoitti vetäytyvänsä ehdokasotteluista, ilmoittaen syyksi koko MM-karsintajärjestelmän epäoikeudenmukaisuuden. 10. marraskuuta FIDE vahvisti, että "jos Carlsen ei pelaa, tämän korvaaja sääntöjen mukaan tulee olemaan FIDE Grand Prix 2008–2010:ssä kolmanneksi sijoittunut Aleksandr Grištšuk."
Itse MM-ottelusta oli kiinnostunut Lontoo, jolle FIDE myönsi etusijan neuvotteluissa. Brittiläinen Chess Promotions Ltd ja FIDE eivät kuitenkaan päässeet sopimukseen ottelusta, joten sen kohtalo jäi avoimeksi.
Haastajaehdokkaat
Ehdokasotteluihin valittiin kahdeksan pelaajaa seuraavassa järjestyksessä (Nimet ennen Carlsenin ilmoitusta. Kolmanneksi Fiden GP:ssä sijoittui venäläinen Aleksandr Grištšuk)
Ehdokasottelut
Katkaisupelit ovat sulkeissa kun niitä on tarvittu.
Taz
175px|thumb|right|Tazin vesistö. Taz on joki Jamalin Nenetsian piirikunnassa ja Krasnojarskin aluepiirin rajalla Venäjällä. Se saa alkunsa Siperian selänteeltä, virtaa Länsi-Siperian alangon soiden halki ja laskee Karanmeren Tazinlahteen. Joen pituus on 1 401 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 150 000 neliökilometriä.
Joen virtaama vaihtelee huomattavasti vuoden aikana ja on suurimmillaan kesäkuussa. Taz jäätyy lokakuussa ja vapautuu jäistä touko-kesäkuun vaihteessa. Tärkeimmät sivujoet ovat Bolšaja Širta, Hudosei, Tolka ja Tšaselka. Kalalajeja ovat siika, muikku, vähäisemmässä määrässä sampi ja nelma. Joki on alajuoksultaan liikennöintikelpoinen. Sen varrella sijaitsevat Krasnoselkupin kylä ja Tazovskin taajama. Nykyisen Sidorovskin kylän lähellä oli 1600-luvulla Mangazejan kaupunki.
Annina Rajahuhta
Annina Rajahuhta (s. 8. maaliskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Rajahuhta edusti Suomea Vancouverin 2010 talviolympialaisissa, jossa Suomi voitti pronssia. Ennen olympialaisia hän oli pelannut 20 maaottelua eikä ollut osallistunut arvoturnauksiin. Hän sai pronssia myös Sveitsin MM-kilpailuissa 2011 sekä Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Hän oli Suomen joukkueessa neljäs 2012 ja 2013 sekä viides olympialaisissa 2014. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän pelasi urallaan 168 maaottelua ja teki niissä tehopisteet 20+22=42. MM-kilpailujen 25 ottelussa hän teki neljä maalia ja syötti yhden, olympialaisten 17 ottelussa hän antoi yhden maalisyötön.
Rajahuhta edusti SM-sarjassa nuorempana Itä-Helsingin Kiekkoa, Espoo Bluesia ja Tampereen Ilvestä sekä 1. divisioonassa Huntersia ja Salo HT:tä. Hän voitti Bluesin joukkueessa Suomen mestaruuden kaudella 2008–2009. Kesällä 2009 hän siirtyi Tampereen Ilvekseen ja voitti kaudella 2009–2010 jälleen Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän voitti taas SM-kultaa ja hänet valittiin lisäksi pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi. Seuraavalla kaudella hän edusti sekä HPK:ta että kanadalaista Burlington Barracudas -joukkuetta. Vuosina 2012–2017 hän on edusti Bluesia, joka voitti Suomen-mestaruudet 2013 , 2014 ja 2015. Lokakuussa 2017 hän siirtyi pelaamaan Kiinaan Kunlun Red Star -joukkueeseen, jossa pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2018–2019 hän palasi Espoon Bluesiin, ja voitti samalla kaudella Suomen-mestaruuden. Elokuussa 2020 Rajajuhta teki jatkosopimuksen Kiekko-Espoon kanssa, ja voitti Suomen-mestaruuden jälleen 2021.
Rajahuhta pelasi SM-sarjassa/liigassa 325 runkosarjaottelua, joissa hän teki 239 maalia ja antoi 298 maalisyöttöä. Pudotuspelien 92 ottelussa hän viimeisteli 57 ja alusti 48 maalia. Hänet valittiin SM-sarjan/liigan ykköstähdistöön kausilla 2010–2011, 2012–2013, 2013–2014, 2016–2017 ja 2018–2019. Kanadan CWHL-liigan 18 ottelussa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia.
Syksyllä 2014 Rajahuhdan todettiin sairastavan MS-tautia.
Gabriela Cé
Gabriela Cé (s. 3. maaliskuuta 1993 Porto Alegre) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 225 marraskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän nelinpelissä.
Onttoni Miihkali
Onttoni Miihkali (oik. Mikko Miihkali Karvonen, vuodesta 1952 Mikael Karresand; 3. tammikuuta 1904 Kiestinki – 2. joulukuuta 1979 Lövbo, Ruotsi) oli vienankarjalaista syntyperää oleva suomalainen kirjailija, joka kirjoitti useita sotakirjoja. Kirjoista tunnetuin on 1940 ilmestynyt Suomussalmen sotatantereilla. Hän kirjoitti myös Itä-Karjalaan liittyvistä aiheista.
Gabriela Cé
Cé edusti Brasilian Fed Cup -joukkuetta ensimmäisen kerran vuonna 2014.
Annina Rajahuhta
Pelaajauransa jälkeen Rajahuhta on toiminut jääkiekkoasiantuntijana Discoveryllä ja TV5:llä. Keväällä 2022 hän toimi Yle Puheen asiantuntijana naisten liigan finaaleissa.
Onttoni Miihkali
Karvonen oli mukana Karjalan metsäsisseissä 1921–1922 ja osallistui Itä-Karjalan kansannousuun. Kansannousun epäonnistuttua hän pakeni Suomeen. Karvonen ajoi myöhemmin Vienan Karjalan asiaa Karjalan Sivistysseurassa ja sodan aikana 1942 hän oli jäsenenä Itä-Karjalan sotilashallinnon neuvottelukunnassa.
Karvonen valmistui kansankoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1928 ja toimi Suomussalmen Kuivajärvellä opettajana vuosina 1928–1939. Opettajakaudellaan hän toi esille radio-ohjelmissa, lehtikirjoituksissa ja esitelmissä Kuivajärven ja läheisen Hietajärven kylien ortodoksista vienankarjalaista kulttuuria ja teki myös Kuivajärvellä asuneen runonlaulaja Domna Huovisen tunnetuksi. Karvosen hyvä ystävä näinä vuosina oli toinen Vienan Karjala-aktivisti, kirjailija Ilmari Kianto. Miesten välit katkesivat talvisodan aikana kun Kianto epäili Karvosta Kiannolle sotapetostuomion tuottaneen sikarilaatikkojupakan alkuunpanijaksi.
Karvonen osallistui talvisotaan Suomussalmen rintamalla luutnanttina toimien ErP 15:n tiedustelu-upseerina aina vuoden 1939 loppuun saakka. Hän siirtyi Suomussalmelta tammikuussa 1940 Päämajan propagandaosastolle Mikkeliin. Jatkosodan alkaessa Karvosesta tuli heinäkuun puolivälissä 1941 heimosoturipataljoonista muodostetun Osasto K:n tiedustelu-upseeri. Hän toimi Itä-Karjalan sotilashallinnon varakomentajan ja Itä-Karjalan neuvottelukunnan puheenjohtajan, jääkärieverstiluutnantti Ragnar Nordströmin adjutanttina aina marraskuuhun 1942 saakka. Karvonen teki 1941−1942 useita tarkastusmatkoja Itä-Karjalaan ja laati mielialaraportteja sekä tilanneraportteja suoraan marsalkka Mannerheimille. Vuokkiniemen kansalliskokouksessa 20. heinäkuuta 1941 Karvonen julisti pitämässään puheessa Itä-Karjalan liitetyksi Suomeen.
Useat hänen teoksistaan joutuivat sodan jälkeen 1944–1946 kiellettyjen kirjojen luetteloon, ja niitä siirrettiin tällöin myös yleisistä kirjastoista varastoon.
Mikko Karvonen muutti sodan jälkeen Ruotsiin, koska hän pelkäsi joutuvansa luovutetuksi Neuvostoliittoon vienankarjalaisen syntyperänsä ja sotakirjojensa takia. Karvonen jatkoi Ruotsissa opettajan ammatissa. Hänen tyttärensä, filosofian maisteri Alli Risberg on lahjoittanut isänsä jäämistöä Kainuun Museoon ja Kajaanin Maakuntakirjastoon. Kuivajärven kylässä on Kajaanin ortodoksisen seurakunnan ylläpitämä Onttoni Miihkalin leirikeskus.
Viikinmäki
Viikinmäki on asuinalue Koillis-Helsingin Viikissä, Pihlajiston vieressä. Sitä rajaavat Lahdentie, Vantaanjoki ja Herttoniemen teollisuusrata. Hallinnollisesti Viikinmäki lasketaan kaupunginosajaossa Viikin osa-alueeksi ja piirijaossa Latokartanon peruspiirin osa-alueeksi, vaikka se onkin toisella puolella moottoritietä kuin muu Viikki.
Viikinmäessä asuu 2 900 ihmistä (31.12.2020). Länsiosan asuntorakentaminen on vielä kesken. Valmiiseen Viikinmäkeen tulee 2020-luvulla noin 3 700 asukasta. Siellä on omistus-, vuokra-, hitas- ja asumisoikeusasuntoja.
Päiväkodin, starttiluokan, ala-asteen luokat 1–4 sekä kerhotiloja asukkaille tarjoava Viikinmäen korttelitalo valmistui lokakuussa 2014. Viikinmäen koillisosassa toimii jo päiväkoti Vikkeri. Muut palvelut hoidetaan muualla Viikissä ja Pihlajistossa.
Viikinmäellä sijaitsi ampumarata vuoteen 2005 asti. Maa-aineksen puhtautta seurataan tarkasti rakentamisen yhteydessä, mikä seikka on vaikuttanut asuinalueen valmistumisen aikatauluun.
Historia
thumb|right|250px|Viikin kuninkaankartanon kaivauksia vuonna 1913. Viikinmäen alueella Kuninkaankartanonsaarella sijaitsi 1550-luvulta venäläisten hävitykseen vuonna 1571 asti Viikin kuninkaankartano.
Joukkoliikenne
Viikinmäen läpi Harjannetietä kulkee Rautatientorilta Malmille menevä bussilinja 71 sekä linja 506 Latokartanon suuntaan. Myöhäisilta- ja yöaikaan bussilinja 77N Malmin kautta Jakomäkeen. Lisäksi pienkalustolinja 701 kulkee Viikistä Malmin suuntaan Viikinmäen Hernepellontietä. Myös runkolinja 550 kulkee Viikinmäen kautta.
Stevan Pletikosić
Stevan Pletikosić (s. 14. maaliskuuta 1972 Kragujevac) serbialainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Pletikosić on saavuttanut olympialaisissa pronssia Barcelonassa 1992 50 m pienoiskiväärin makuussa. Hän on osallistunut viisiin olympialaisiin. Lisäksi Pletikosić on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa Milanosaa 1994 50 m pienoiskiväärin makuussa ja Zagrebissa 2006 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa.
Mangazeja
Mangazeja oli Venäjällä Länsi-Siperiassa Tazjoen varrella 1600-luvulla sijainnut kaupunki.
Vuosina 1601–1607 venäläiset sotilaat rakensivat puisen linnakkeen Tazin oikealle rannalle, 300 kilometrin päähän joen suusta. Sen kautta kulki Mangazejan kauppareitti, joka suuntautui Vienanjoen suulta meritse Jamalille, jokien kautta Obin lahteen ja Tazjoelta kannaksen yli Jenisein sivujoelle Turuhanille. Linnakkeen yhteyteen syntyi turkiskaupan keskuksena toiminut Mangazejan kaupunki.
Cryptic Sounds: No Voices in Your Head
Cryptic Sounds: No Voices in Your Head on Megadethin kolmas EP, joka on julkaistu vuonna 1998 levymerkillä Capitol Records.
Albumi koostuu Cryptic Writingsin kappaleista, joista on tehty instrumentaaliversioita.
Aiheesta muualla
Cryptic Writings
Janis Taylor
Janice Kathleen "Janis" Taylor (o.s. Schuster; s. 10. maaliskuuta 1946 Westfield, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1972. Hän sai alkujaan pianistin ja klarinetistin koulutuksen, mutta häntä rohkaisi laulamisen pariin toinen musiikin opiskelija, Robert Taylor, josta sittemmin tuli hänen aviomiehensä ja managerinsa.
Muutettuaan Montrealiin vuonna 1967 aloitti laulun opiskelemisen Bernard Diamantin johdolla. Hän on myös suorittanut opintoja Lina Narduccin, Antonio Narduccin, Stevenson Barrettin, Gérard Souzayn ja Danielle Valinin kanssa. Hän debytoi resitalistina Montrealissa vuonna 1971. Orkesterin kanssa hän esiintyi ensimmäistä kertaa Kanadassa vuonna 1973, Yhdysvalloissa 1979 ja Euroopassa 1980. Pariisissa Tayloria kuultiin ensimmäistä kertaa vuonna 1986.
Uransa alkuvaiheissa Taylor keskittyi pikemminkin resitaali-, oratorio- ja orkesterimateriaaliin kuin oopperaan. Hänen ohjelmistoonsa ovat kuuluneet muiden muassa Messias-oratorio, Missa solemnis ja Verdin requiem. Erityisesti hän on suuntautunut Gustav Mahlerin tulkitsemiseen. Oopperan laulamisen Taylor aloitti vuonna 1975. Hän on tulkinnut oopperan puolella Harry Somersin, Pjotr Tšaikovskin, Dmitri Šostakovitšin, Arnold Schönbergin, Benjamin Brittenin, Richard Wagnerin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Jules Massenet'n rooleja. Vuonna 1980 Taylor otti pääasialliseksi asuinpaikakseen New Yorkin, vaikkakin hän piti myös Kanadan kansalaisuutensa.
George Finnegan
George V. Finnegan (syyskuu 1881 Kalifornia – 28. helmikuuta 1913 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, joka kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa. Hän voitti siellä kultaa kärpässarjassa ja sai lisäksi hopeamitalin kääpiösarjassa.
Eino Kettunen (kirjailija)
Eino Veikko Johannes Kettunen (27. joulukuuta 1896 Kouvola – 18. maaliskuuta 1918 Orivesi) oli suomalainen tekniikan ylioppilas ja lastenkirjailija.
The Only Ones
The Only Ones on englantilainen rockyhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1976. Yhtyeeseen kuuluvat Peter Perrett, John Perry, Mike Kellie ja Alan Mair. Yhtye oli aktiivinen 1970-luvulla ja vietti hiljaiseloa 1980-luvun jälkeen. Kumminkin vuonna 2007 yhtye teki comebackin ja on ollut aktiivinen sen jälkeen.
Luigi Maiocco
Luigi Maiocco (11. lokakuuta 1892 Torino – 11. joulukuuta 1965 Torino) oli italialainen voimistelija. Hän voitti joukkuekilpailussa kultaa kolmesti: kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa, kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa.
Rosa Lindstedt
Rosa Lindstedt (s. 24. tammikuuta 1988 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seurajoukkueensa on kaudesta 2020–2021 lähtien ollut Ruotsin pääsarjassa pelaava Brynäs IF, jonka kapteenina hän on toiminut kaudesta 2021–2022. SM-sarjassa hän on edustanut Ylöjärven Ilvestä 2002–2003, Tampereen Tapparaa 2003–2007, Tampereen Ilvestä 2007–2012 ja JYPiä 2012–2016 sekä Ruotsin pääsarjassa HV71-seuraa 2016–2020. Hänen kasvattajaseuransa on Ylöjärven Tappara. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 2010 ja 2016 sekä saanut Ruotsin sarjassa neljä kertaa hopeaa (2017, 2021–2023).
Emanuele Catarinicchia
pienoiskuva|Emanuele Catarinicchia Emanuele Catarinicchia (s. 12. heinäkuuta 1926 Partinico) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1949 ja nimitettiin Cefalùn hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Corrado Mingo ja Salvatore Cassisa.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1954
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Pyrkivä, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisessä ottelussa 26. syyskuuta, kun se voitti KPT:n Rainer Forssin (2) ja Aulis Lähtisen (2) maaleilla 4–0. Viimeiseksi sijoittuneet Jäntevä ja KPT putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1954 voitti TuTo:n Eino Koskinen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1954 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Jäntevän Pekka Kupiaisen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1954 oli yhteensä 194 374 henkeä eli keskimäärin 2 160 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 22. elokuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa Pyrkivä−HJK, kun ottelua saapui seuraamaan 4 510 katsojaa.
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1953 ja kaksi nousijaa kauden 1953 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja TuTo ja Itälohkon voittaja KPT nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet VPS:n ja KaPa:n.
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1955
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Maalintekijät
Lähde: Jalkapallokirja 1955
Rosa Lindstedt
Lindstedt on pelannut SM-sarjassa 314 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 81 ja syöttänyt 160 maalia, Pudotuspelien 101 ottelussa hän on viimeistellyt 23 ja alustanut 26 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän on tehnyt 231 runkosarjaottelussa 32 maalia ja syöttänyt 43. Pudotuspelien 47 ottelussa hän on viimeistellyt seitsemän ja syöttänyt kahdeksan maalia.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1954
Yleisömäärät
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Suomen mestarit
Lähteet: Jalkapallokirja 1981 ; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Kaj Saarinen (mv, 2/0), Reino Koskinen (7/0) ja Voitto Alitalo (4/0).
Lena Solvin
thumb|Lena Solvin [[Kalevan kisat 2008|Kalevan kisoissa 2008]] Lena Anne-May Solvin (s. 4. heinäkuuta 1986 Uusikaarlepyy) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa IF Nykarlebynejdeniä ja häntä valmentavat Martin Ahlskog ja Leif Solvin.
Hän on saavuttanut viisi aikuisten SM-mitalia. Lappeenrannassa 4. elokuuta 2007 hän oli kolmas tuloksella 64,45 m. Tampereella 26. heinäkuuta 2008 hän oli toinen tuloksella 62,28 m ja Espoossa 1. elokuuta 2009 hän oli toinen tuloksella 63,23 m. Kajaanissa 7. elokuuta 2010 hän oli toinen tuloksella 65,47. Turussa 7. elokuuta 2011 hän oli toinen tuloksella 63,25.
Hän on edustanut Suomea neljästi Suomi–Ruotsi-maaottelussa, vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Göteborgissa 2007 hän oli viides tuloksella 60,13, Helsingissä 2008 toinen tuloksella 64,59, Göteborgissa 2009 viides tuloksella 60,29 ja Helsingissä 2010 neljäs tuloksella 64,57.
Hänen ennätyksensä on 66,26, jonka hän heitti Kaustisella 28. kesäkuuta 2008. Ennätyksellään hän sijoittuu Suomen kaikkien aikojen tilastossa kahdeksanneksi.
Rosa Lindstedt
Lindstedt on 186 senttimetriä pitkä ja hän on pisin talviolympialaisissa Suomea edustanut naisurheilija. Lindstedtin äidin serkku on painin olympiamitalisti Marko Asell.
Luettelo televisiosarjan Kasarmin naiset jaksoista
Seuraava lista on luettelo televisiosarjan Kasarmin naiset jaksoista.
Lähteet
Episodi di Army Wives - Conflitti del cuore (prima stagione)
Tongan vaakuna
right|240px Tongan vaakuna on Tongan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunan kilven ensimmäisessä kentässä on kolme tähteä, jotka kuvaavat maan kolmea tärkeintä saariryhmää. Toisessa kentässä oleva kruunu on monarkian symboli. Kolmannen kentän rauhankyyhky liittyy kristinuskoon, kuten keskellä oleva Kristuksen uhrista muistuttava punainen ristikin. Neljännessä kentässä on kolme miekkaa edustamassa maata hallinneita kuningassukuja.
Nauhassa alhaalla lukee maan motto Ko e ʻOtua mo Tonga ko hoku tofiʻa, suomeksi Jumala ja Tonga ovat perintöni.
Tuusulan kirkko
Tuusulan kirkko (ruots. Tusby kyrka) on hirsinen ristikirkko Tuusulan kirkonkylässä Tuusulanjärven rannalla. Se on rakennettu 1700-luvun kirkonrakennusperinteiden mukaisesti ja olemukseltaan erittäin koruttomaksi. Kirkon suunnittelijaksi arvellaan talonpoika Erik Hannulaa, joka myös johti kirkon rakennustöitä.
Tuusulan kirkko on valmistunut vuonna 1734 ja se on Helsingin lähialueen vanhimpia puukirkkoja. Kirkon suunnittelijaa ei tiedetä varmasti, mutta korjausten suunnitteluun osallistuneita arkkitehteja ovat muun muassa lääninarkkitehti Jean Wik, joka suositteli ikkunoiden ulkoasun muuttamisen goottilaistyyliseksi 1850-luvun korjauksessa, Ernest Albin Kranck, joka suunnitteli 1900-luvun alun peruskorjauksen ja Dag Englund, joka vastasi vuonna 1952 toteutetusta kirkon penkkien istuinmukavuuden parantamisesta.
Kirkko on pohjamuodoltaan tasavartinen ristikirkko, jossa sakaristo on ristinurkkauksessa. Kirkon aumatun paanukaton lappeet ovat jyrkät ja kohoavat korkealle, myös sisällä tynnyriholvit ovat korkeat. Parville valoa antavat paanukaton ikkunakomerot eivät ole alkuperäiset. Eteiset ovat harjakattoiset.
Rakentaminen
Kirkon suunnittelu aloitettiin vuonna 1729 ja rakennustyö alkoi 1732. Kun paanukatto oli saatu valmiiksi, kirkko vihittiin käyttöön 1. marraskuuta 1734, mutta lopullisesti valmiiksi se tuli vasta kymmenen vuotta myöhemmin. Valmistuessan kirkko oli varsin vaatimaton, hirsiseinät olivat laudoittamattomat eikä ristisakaroiden päissä ollut eteisiä. Parvet olivat pienet, samoin ikkunat, kirkkosalissa oli irtopenkit ja sisäkatossa sidehirret olivat näkyvillä. Kirkon katolla ristikeskuksessa oli alkuvaiheessa torni.
1700-luvun aikana seurakuntalaisten määrä kasvoi ja kirkkoon tarvittiin lisää tilaa, sitä saatiin laajentamalla parvet. Valaistus parani ikkunoita suurentamalla ja valkaisemalla seinät. Kirkkoon tehtiin eteiset ja ulkolaudoitus, joka punamullattiin.
Korjauksia ja muutoksia eri vuosisadoilla
thumb|left|275px|Alttariseinä lasimaalauksineen. 1850-luvulla tehtiin ensimmäinen perusteellisempi korjaus, silloin uusittiin kirkon perustukset, jotka olivat painuneet. Korjauksen yhteydessä eteiset uusittiin ja parvien portaat sijoitettiin niihin, pois kirkkosalista, jonne tuli lisää tilaa. Torni purettiin ja sen tilalle tuli risti. Kirkko sai myös uuden värin, se maalattiin sisältä siniseksi ja ulkolaudoitus vihreäksi. Alttaritaulu uusittiin, se on vuodelta 1854 ja sen on maalannut Johan H. Asplund. Valaistusta parannettiin kristallikruunulla ja neljällä messinkisellä kattokruunulla. Lämmitys kirkkoon hankittiin vuonna 1889.
1900-luvun alkuun mennessä kirkon kunto oli hoidosta huolimatta huonontunut ja sen purkamista harkittiin. Kirkko päädyttiin korjaamaan perusteellisesti, korjaus tehtiin vuonna 1903. Kirkon perustukset piti taas uusia. Julkisivuun lisättiin lautakoristeet, samoin ikkunoihin ja oviin ja tuolloin tehtiin myös kirkon nykymallinen sisäkattoverhous.
Sisustus
Alttaritaulun ympärillä olevat lasimaalaukset ovat vuodelta 1937 ja ne ovat Paavo Leinosen maalaamia. 1950-luvulla kirkon penkkien istumamukavuutta parannettiin kasvattamalla penkkien riviväliä ja leventämällä istuimia.
Kirkossa on ollut sähkövalaistus vuodesta 1923 ja sähkölämmitys vuodesta 1952. Kirkossa on tilaa 480 hengelle.
Urut
Kirkon ensimmäiset urut olivat vuodelta 1875, mutta ne uusittiin jo vuonna 1891. Urut ostettiin Kristiinankaupungista Carl Erik Bölingiltä, joka oli mahdollisesti myös niiden rakentaja. Soittimessa oli kuusi huuliäänikertaa yhdellä sormiolla ja liitejalkiolla. Vuonna 1895 ne myytiin 600 markalla Vanajan kirkkoon, josta ne päätyivät vuonna 1912 Seurasaaren ulkoilmamuseon museokirkkoon. Nykyiset urut ovat vuodelta 1971, 21-äänikertaiset ja Kangasalan urkutehtaan rakentamat.
Erillinen kellotapuli
Tuusulan ensimmäinen kellotapuli oli tehty 1650-luvulla. Nykyinen kellotapuli on rakennettu sen paikalle vuonna 1746. Sen ulkoasu on muuttunut vuosina 1818 ja 1903 tehdyissä korjauksissa. Kirkonkellot ovat vuodelta 1903 ja ne on automatisoitu vuonna 1984.
Kirkkotarha
Tuusulan kirkon ympärillä oleva hautausmaa on ollut käytössä 1640-luvulta 1890-luvulle. Sinne on haudattu muun muassa Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivi ja taidemaalari Pekka Halonen. Kiven haudalla on J. E. Stenbergin suunnittelema muistomerkki vuodelta 1877. Sankarihautausmaa on perustettu Tuusulan ensimmäisen kirkon paikalle ja sen muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Rakel Koivisto, muistomerkki on vuodelta 1953.
Nykyisin käytössä oleva hautausmaa on Paijalassa.
Aikaisempi kirkko
Tuusulan ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1643 tuusulalaisten kyllästyttyä pitkiin ja hankaliin kirkkomatkoihin Sipooseen. Riitaa ruotsinkielisen kirkkoherran kanssa aiheutti myös se, ettei jumalanpalveluksia pidetty suomeksi ”kunnolla”. Kirkko syntyi lopulta paikallisesti arvostetun isännän, Nils Stålhanen, avustuksella, mutta itsenäisen seurakunnan aseman ja oman kirkkoherran Tuusula sai vasta kymmenisen vuotta myöhemmin vuonna 1654.
Ensimmäinen kirkko oli pieni ja hyvin vaatimaton suorakaiteen muotoinen rakennus, joka ilkeilijöiden mielestä näytti lähes ladolta. Se oli rakennettu nopeasti ja hirsien laadussakin olisi ollut toivomisen varaa. Isonvihan aikana kirkkoa ei kunnostettu ja kirkko olikin laho ja romahdusvaarassa seuraavalla vuosikymmenellä. Se purettiin vuonna 1735, kun uusi kirkko oli valmistunut käyttökuntoon.
Louis Jules Trochu
Louis Jules Trochu (12. maaliskuuta 1815 Le Palais, Belle Île – 7. lokakuuta 1896 Tours) oli ranskalainen kenraali, joka toimi kansallisen puolustuksen hallituksen johtajana ja siten Ranskan kolmannen tasavallan ensimmäisenä pääministerinä syyskuusta 1870 helmikuuhun 1871.
Trochu valmistui upseeriksi 1838 ja valmistui 1840 yleisesikuntakoulusta. Hänet sijoitettiin 1851 sotaministeriöön. Krimin sodassa hän toimi everstinä marsalkka Saint Arnaudin ja Canrobert’n adjutanttina, kunnes hänet 1855 ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja nimitettiin jalkaväkiprikaatin johtoon. Hän osallistui Sevastopolin valtaukseen syyskuussa 1855. Vuoden 1859 Pohjois-Italian sotaretkellä Trochu komensi jalkaväkidivisioonaa, joka oli mukana Magentan ja Solferinon taisteluissa. Trochun orleanistiset sympatiat haittasivat tämän jälkeen hänen ylenemistään, ja 1867 hän julkaisi kansainvälistä huomiota herättäneen teoksen L’Armée française en 1867, jossa hän käsitteli avoimesti monia Ranskan armeijan heikkouksia.
Trochu vetäytyi vuonna 1872 politiikasta. Hän julkaisi myöhemmin lisää Ranskan armeijaa käsitelleitä kirjoja.
Greg Handevidt
Greg Handevidt on yhdysvaltalainen muusikko.
Pian yhtyeen perustamisen jälkeen Handevidt muutti Marshalliin, Minnesotaan ja perusti yhtyeen Kublai Khan, joka hajosi vuonna 1989. Samana vuonna hän liittyi Yhdysvaltain laivastoon, jossa hän palveli vuoteen 1998. Nykyään Greg Handevidt toimii lakimiehenä Kaliforniassa.
Suuntaissärmiö
Suuntaissärmiö (suunnikassärmiö eli parallelepipedi ) on kuusitahkoinen monitahokas, jonka tahkot ovat suunnikkaita.
Live Trax
Live Trax on thrash metal -yhtye Megadethin live-ep, joka on julkaistu vuonna 1997 levymerkillä Capitol Records.
Suuntaissärmiö
Suuntaissärmiöllä on kahdeksan kärkipistettä ja kaksitoista särmää. Särmät muodostavat kolme ryhmää, joissa kussakin on neljä keskenään yhdensuuntaista ja yhtä pitkää särmää. Vastakkaiset tahkot ovat yhdensuuntaiset. Suuntaissärmiö on särmiö, jossa mitkä tahansa kaksi vastakkaista tahkoa voidaan tulkita pohjiksi ja muut neljä tahkoa sivutahkoiksi.
Live Trax
Kappalelista
Cryptic Writings
Suuntaissärmiö
Suuntaissärmiön erikoislajeja ovat suorakulmainen särmiö, jonka sivut ovat suorakulmioita, romboedri, jonka sivut ovat neljäkkäitä, sekä kaikkein säännöllisimpänä kuutio, jonka sivut ovat neliöitä.
Suuntaissärmiön avaruuslävistäjät leikkaavat toisensa samassa pisteessä, joka on suuntaissärmiön symmetriakeskus. Erikoistapauksia lukuun ottamatta suuntaissärmiöllä ei ole symmetria-akselia eikä symmetriatasoa, mutta jokaisella tahkolla on symmetriakeskus.
Tilavuus
right|thumb|240px|Vektorit, jotka määrittävät suuntaissärmiöt Suuntaissärmiön tilavuus saadaan kertolaskulla Ah, jossa A on jonkin tahkon (kannan) pinta-ala ja h on särmiön korkeus eli kyseisen tahkon kohtisuora etäisyys vastakkaisesta tahkosta (ks. kuva).
Tilavuus skalaarikolmitulon avulla
Suuntaissärmiön tilavuus voidaan myös laskea käsittelemällä sen yhdestä kärkipisteestä alkavia, erisuuntaisia särmiä vektoreina:
Deadlock (Manitoun albumi)
Deadlock on Manitoun toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. huhtikuuta 2006.
Suuntaissärmiö
Tilavuus skalaarikolmitulon avulla
a = (a1, a2, a3), b = (b1, b2, b3) ja c = (c1, c2, c3).
Deadlock (Manitoun albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Manitou.
Suuntaissärmiö
Tilavuus skalaarikolmitulon avulla
Tällöin suuntaissärmiön tilavuus on sama kuin näiden vektorien skalaarikolmitulon itseisarvo:
Näin on, koska jos b ja c muodostamaa sivua käytetään kantana, on näiden sivujen muodostaman suunnikkaan pinta-ala yhtä suuri kuin vastaavien vektorien ristitulo, joka määritelmän mukaan on
missä θ on sivujen b välinen kulma.
Suuntaissärmiön korkeus taas on  missä α on sivun a ja sitä vastaan kohtisuoran korkeussuunnan h välinen kulma. Ristitulon määritelmän mukaan tämä korkeussuunta on samalla ristitulovektorin b \times c suunta.
Tästä seuraa edelleen, että tilavuus mikä vektorien pistetulon määritelmän mukaan on yhtä suuri kuin a · (b × c).
Tilavuus determinantin avulla
Jos suuntaissärmiön sivut komponenttimuodossa ilmoitettuina vektoreina ovat a = (a1, a2, a3), b = (b1, b2, b3) ja c = (c1, c2, c3), on suuntaissärmiön tilavuus yhtä suuri kuin näistä muodostetun matriisin determinantin itseisarvo :
Yksinkertaisimmassa tapauksessa sivut a, b ja c ovat koordinaattiakselien suuntaisia, jolloin kyseessä on suorakulmainen särmiö. Tällöin näistä komponenteista kaikki muut paitsi a1, b2 ja c3 ovat nollia, jolloin tämä lauseke yksinkertaistuu muotoon
eli suorakulmaisen särmiön tilavuus saadaan kertomalla sen erisuuntaisten särmien pituudet keskenään.
Rämeikkölapionokka
Rämeikkölapionokka (Ramphotrigon fuscicauda) on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan rämeikkölapionokka on noin 17 cm. Selästään laji on väriltään ruskehtavan oliivinvihreä ja päälaeltaan hieman tummempi. Siivet ja pyrstö ovat lajilla tuhkanharmaat ja siivissä on kaksi kanelinruskeaa juovaa. Vatsa on väriltään vihertävän keltainen ja siinä on tummempia raitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö
Rämeikkölapionokan levinneisyysalue on laikuttainen ja lajia tavataan Kolumbian koillisosista, Perusta, Pohjois-Boliviasta ja Brasiliasta Mato Grosson osavaltiosta. Linnun elinympäristöä ovat bambutiheiköt, rämeikköinen metsien reunamaiden aluskasvillisuus ja soiset metsät. Rämeikkölapionokan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 900 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat
Rämeikkölapionokat liikkuvat yleensä pareittain. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä. Linnut voivat istua pitkiäkin aikoja oksilla, kunnes ne nappaavat ravinnokseen ilmassa lentävän hyönteisen. Rämeikkölapionokka on kolopesijä ja sisustaa puunkolon höyhenillä, eläinten karvoilla ja lehdillä. Naaras munii kaksi munaa, jotka ovat ruskehtavia ja joissa on tummanpunaisia pilkkuja.
Fundació Joan Miró
thumb|Fundació Joan Miró Fundació Joan Miró on modernin taiteen museo Barcelonassa. Sillä on erityisen laaja kokoelma Joan Mirón töitä. Säätiön kokoelmien pohjana on Mirón suuri näyttely Barcelonassa vuonna 1968. Museo avattiin vuonna 1975, ja sillä on myös muiden modernien taiteilijoiden töitä.
Museon on suunnitellut Mirón ystävä, arkkitehti Josep Lluís Sert.
Erkki Hervo
Erkki Johannes Hervo (11. kesäkuuta 1924 Helsinki – 5. syyskuuta 1994) oli suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan suurikokoisista ja värikkäistä puupiirroksistaan, joilla hän teki läpimurtonsa 1960-luvulla.
Erkki Hervo oli taiteilijoiden Lyyli ja Väinö Hervon poika. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa ja Suomen Taideakatemian koulussa 1940-luvun lopulla, sota toi katkosta opiskeluun. Taideakatemiasta hän valmistui taidemaalariksi. Hervon ensimmäinen näyttely oli Helsingissä pian valmistumisensa jälkeen 1949 ja hän osallistui aktiivisesti ryhmänäyttelyihin muun muassa Ryhmä X/10:n jäsenenä.
Hervo teki ensimmäisen puupiirroksensa sikarilaatikon kanteen ja sen seuraksi sarjan mustavalkoisia puupiirroksia. Ensimmäisen värillisen puupiirroksen hän teki 1949, minkä jälkeen hän alkoi tehdä tyylitellyn esittäviä väripuupiirroksia. Hervo kävi 1950-luvun puolivälissä katsomassa Venetsian biennaalia, jossa Piet Mondrian, Jackson Pollock, Giorgio de Chirico ja Carlo Carrà herättivät hänen ihailunsa.
Hervon puupiirrokset muuntuivat 1960-luvulla abstraktimpaan suuntaan ja niiden koko kasvoi. Ajankohtainen informalismi näkyi myös Hervon teosten tyylissä. 1960-luvun loppupuoliskolla puupiirrokset muuttuivat pelkistetymmiksi ja värit voimakkaammiksi. Hervo käytti myös liukuvia bokashi-värejä ja kokeili japanilaistyyppistä vesiväripuupiirrosta.
Hän opetti useita vuosikymmeniä 1972 alkaen puupiirrosten tekemistä Taideteollisessa korkeakoulussa. Opetuksen ohella Hervolla oli monia luottamustoimia muun muassa valtion kuvataidelautakunnan jäsenenä ja Suomen taidegraafikoiden liiton puheenjohtajana.
Hervo sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1974 ja valtion taiteilijaeläkkeen 1986. Graphica Creativa -palkinnon hän sai vuosina 1978 ja 1990.
Criollo
Criollo voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Polttava salaisuus
Polttava salaisuus (Burning Secret) on Andrew Birkinin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläis-saksalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1988. Sen perustuu Stefan Zweigin (1881–1942) novelliin Brennendes Geheimnis. Elokuvan pääosia näyttelevät Klaus Maria Brandauer, Faye Dunaway ja David Eberts.
Juoni
Itävaltalaisessa terveyskylpylässä pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen mystinen paroni (Brandauer) ystävystyy 12-vuotiaan yhdysvaltalaisen diplomaatin pojan kanssa, joka on kylpylässä äitinsä kanssa keuhko-ongelmiensa takia. Poika on aluksi mielissään sodassa vammautuneen miehen häneen kohdistamasta mielenkiinnosta, mutta vähitellen paroni alkaakin liehitellä pojan äitiä (Dunaway), ja pojassa herää vahva mustasukkaisuus. Hän karkaa kylpylästä, matkustaa Wieniin isänsä luo ja kertoo tälle kaiken.
Vastaanotto
Elokuva ei saanut kovin hyviä kritiikkejä. Esimerkiksi yhdysvaltalainen Roger Ebert sanoi olleensa loppua kohti jo aika pitkästynyt ja antoi elokuvalle kaksi tähteä neljästä. The Washington Postin Hal Hinson ei nähnyt oikein minkäänlaista kemiaa pääparin välillä.
Pojan roolia näyttelevä David Eberts sai Venetsian elokuvajuhlilla tuomariston kunniamaininnan.
Suomessa elokuvaa on esitetty ilmeisesti vain Filmnet-maksukanavalla 1990-luvun alkupuolella.
PKT
Pkt voi tarkoittaa seuraavia:
Sonic the Hedgehog 4: Episode II
Sonic the Hedgehog 4: Episode II (ソニック・ザ・ヘッジホッグ4 エピソードII Sonikku za Hejjihoggu Fō: Episōdo Tsū) on vuonna 2012 julkaistu episodinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan videopeli, joka jatkaa siitä mihin Sonic the Hedgehog 4: Episode I:ssä jäätiin. Pelin kehittivät Sonic Team ja Dimps ja sen tarkoituksena on jäljitellä alkuperäisen Sega Mega Drivelle/Sega Genesikselle kehitetyn Sonic the Hedgehog-sarjan pelejä.
Episode II julkaistiin toukokuussa 2012 PC:lle (Steamin kautta), PlayStation Networkille, Xbox Live Arcadelle, Androidille ja iOS:lle sekä kesäkuussa 2013 Ouyalle ja NVIDIA SHIELDille (esiasennettuna sovelluksena). Omien versioiden julkaisua WiiWarelle ja Windows Phonelle suunniteltiin, mutta niitä ei koskaan julkaistu. Lisäosa nimeltään "Episode Metal" on saatavilla niille jotka ostavat molemmat episodit samalle järjestelmälle.
Pelaaminen
Toisen episodin mukana tuleva Episode Metal esittelee Metal Sonicin pelattavana hahmona ensimmäisen episodin tasoissa. Kenttiä on kuitenkin vain yksi jokaista tasoa myöten, joka tekee Episode Metal-tilasta lyhyen. Metal Sonicin hyppykorkeus on pienempi kuin Sonicin ja hänen rakenteensa vuoksi hän putoaa paljon nopeammin. Episode Metal on haastavampi kun ensimmäinen episodi peliin asetettujen ansojen ja badnikeiden määrän takia, vastaavasti kuin Knucklesin pelattavuus Sonic & Knuckles tai Knuckles the Echidna in Sonic the Hedgehog 2-pelissä.
Mayreth Söderholm
Mayreth Söderholm (s. 1970) on suomalainen näyttelijä sekä palkittu copywriter ja käsikirjoittaja.
KK Crvena zvezda
Košarkaški klub Crvena zvezda (ser. Кошаркашки клуб Црвена звезда) on serbialainen koripalloseura. Sen nimi Crvena zvezda tarkoittaa Punaista Tähteä ja se on osa Belgradin Punainen tähti-nimistä suurseuraa. Seuran faneja kutsutaan nimellä Delije. Seura pelaa ottelunsa Pionir Hallissa.
Mayreth Söderholm
Hän on esiintynyt televisiosarjoissa kuten Kotikatu. Salatut elämät ja Seitsemän, sekä lyhytelokuvissa.
KK Crvena zvezda
Seura on kilpaillut tasaisesti KK Partizanin takana, mutta joutuu yleensä olemaan Partizanin varjossa. Seura voitti vuosina 1946–1955 Serbian mestaruuden 10 kertaa perättäin. Joukkueen viimeisin Serbian mestaruus on vuodelta 1998.
Mayreth Söderholm
Söderholm on käsikirjoittanut useita Bob Helsingin ja Yleisradion palkittuja mainosfilmejä.
Jekku
Jekku voi tarkoittaa seuraavia asioita
Syöttötariffi
Syöttötariffi on valtion sähkömarkkinoiden ohjauskeinoksi tarkoitettu takuuhinta sähkölle. Syöttötariffissa sähkön tuottajalle taataan määrätty hinta; jos markkinahinta on tätä takuuhintaa alhaisempi, maksavat sähkön kuluttajat erotuksen. thumb|Syöttötariffien suosio on ollut kasvussa etenkin 2000-luvulla.
Likööri
pienoiskuva|[[Curaçao (likööri)|Curaçao-likööriä valmistetaan Laraha-sitruspuun kuorista.]] Likööri on tyypillisesti makea ja vahva alkoholijuoma, joka on maustettu esimerkiksi marjoilla tai yrteillä.
Syöttötariffi
Valtiolle syöttötariffi on kustannusneutraali, sillä sen kulut kerätään kaikilta sähkön käyttäjiltä sähkölaskussa. Syöttötariffit vaihtelevat muun muassa käyttöiän, inflaation, sijainnin ja huipputuntien mukaan. Syöttötariffi sisältää ostovelvoitteen verkonpitäjälle ja se sovitaan tietyksi ajanjaksoksi, esimerkiksi kahdeksikymmeneksi vuodeksi.
Likööri
Historia
Liköörien valmistus alkoi aikakautena, jolloin tislausta ei vielä hallittu kunnolla. Tisle oli pahanmakuista, joten siihen alettiin uuttaa erilaisia aromaattisia aineksia, joita kullakin seudulla oli saatavilla. Luostarien munkit olivat liköörien valmistuksen uranuurtajia.
Vartiokylä
Vartiokylä on yksi Helsingin kaupunginosista, johon kiinteistöpohjaisen jaon mukaan kuuluvat seuraavat osa-alueet: Vartioharju (5 900 asukasta), Puotila (4 800 as.), Puotinharju (3 700 as.), Myllypuro (9 200 as.), Marjaniemi (2 000 as.), Roihupellon teollisuusalue (17 as) sekä Itäkeskus (4 600 as.). Vartiokylä on myös peruspiiri, mutta tällöin Myllypuroa ei lasketa siihen kuuluvaksi vaan omaksi peruspiirikseen.
Likööri
Historia
Liköörejä käytetään perinteisesti jälkiruokadrinkeissä ja maustavina ainesosina pidemmissä juomissa. Cocktailien tullessa muotiin liköörit nousivat suosioon niiden ainesosana. Suomessa liköörejä on valmistettu konditorio-leipomoissa jo 1800-luvulla.
Syöttötariffi
Syöttötariffi voi olla kiinteä hinta tai prosenttiosuus hinnasta. Kiinteä syöttötariffi takaa sähköntuottajalle kiinteän sähkönhinnan sovituksi ajaksi. Bonussyöttötariffi tarjoaa sovitun lisäpalkkion markkinahinnan lisäksi.
Vartiokylä
Puhekielessä Vartiokylällä tarkoitetaan yleensä Vartioharjun aluetta, eikä esimerkiksi Itäkeskusta, Puotinharjua tai Myllypuroa mielletä osaksi sitä.
Nimen etymologia
Vartiokylän alkuperäinen ruotsinkielinen nimi Botby johtuu todennäköisesti vanhasta ruotsalaisesta miehennimestä Bote. Eräissä vanhoissa asiakirjoissa kylän nimi on kuitenkin satunnaisesti esiintynyt myös muodossa Boteby (1543), Böteby (1544) tai Bååteby (1566), mikä todennäköisesti on pelkkä kirjoitusvirhe, mutta se on saanut jotkut tutkijat olettamaan, että nimi johtuisi vartiotulta tarkoittavasta sanasta böte ja viittaisi täten alueella sijaitsevaan Vartiokylän linnavuoreen. Tämän vuoksi alueen suomenkieliseksi nimeksi vahvistettiin vuonna 1946 Vartiokylä. Aikaisemmin se samoin kuin siellä sijaitseva Puotilan kartanokin oli tunnettu suomeksi nimellä Puotinkylä, mihin nykyisinkin viittaavat Puotinharjun ja Puotilan osa-alueiden nimet.
Ukkopartamonni
Ukkopartamonni eli tähtipartamonni (Ancistrus sp.) on imumonneihin kuuluva kala, joka kulkee L-numerolla L71 tai L181. Se kasvaa huomattavasti suuremmaksi kuin samannäköiset täpläpartamonni ja helmipartamonni.
Vartiokylä
Historiaa
Botby kuuluu Helsingin pitäjän vanhimpiin, jo keskiajalla asutettuihin kyliin. Vuonna 1765 toimitetussa isossajaossa kylä jaettiin kuuteen maakirjataloon, joista Rååns, Klafvis ja Domars olivat jo sitä ennen muodostaneet Botbyn kartanon. 1910-luvulta lähtien myös Vartiokylän tienoille alkoi syntyä Helsingin itäistä esikaupunkiasutusta. Lähinnä Kulosaaren ja Herttoniemen seutujen huvila-asutukseen liittyen perustettiin vuonna 1917 Botby Gods Aktiebolag, joka osti samana vuonna Botbyn kartanon. Senaatin julistettua Botbyn eli Puodinkylän taajaväkiseksi yhdyskunnaksi vuonna 1917 kartanoon kuuluneet tilat yhdistettiin Botby Villasamhälle -nimiseksi tilaksi vuonna 1920 ja sen alueille alettiin suunnitella huvilakaupunkia. Ensimmäiseksi huvila-asutusta syntyi Marjaniemen alueelle, ja vuonna 1925 asutus järjestäytyi Oy Marjaniemen Huvilayhdyskunnaksi, jonka toimesta laadittiin rakennusjärjestys vuonna 1926. Puodinkylän kartanon muilla alueilla palstoitus pääsi vauhtiin vuosina 1925–1927, ja vuoteen 1936 mennessä oli koko Botby Villasamhälle -tilan maat palstoitettu asuntotiloiksi. Helsingin kaupunki osti Puodinkylän kartanon kantatilan rakennuksineen vuonna 1933.
Likööri
Valmistus
Likööri valmistetaan väkevästä alkoholijuomasta, joista suosituimpia ovat votka, konjakki, viski ja rommi. Likööri saa luonteensa alkoholiin lisätystä makuaineesta, joka voi olla melkein mitä tahansa ainetta, joka antaa makua. Mauste lisätään alkoholiin uuttamalla tai tislaamalla, minkä jälkeen se makeutetaan ja joskus myös värjätään. Makeutukseen käytetään pääosin sokeria ja hunajaa, mutta myös keinotekoisesti makeutettuja liköörejä on markkinoilla. Joitain liköörejä kypsytetään tammitynnyreissä. Lopuksi likööri suodatetaan ja pullotetaan.
Ukkopartamonni
Koko ja ulkonäkö
Ukkopartamonni kasvaa yleensä 25–30 senttimetriä pitkäksi, mutta se voi kasvaa 35 senttimetriä pitkäksi. Sen iholla on tummanruskealla pohjalla kellanruskeita pilkkuja. Aikuisella koiraalla on kuonossaan muhkeat, pensasmaiset viikset. Myös naaraalle kasvaa parta, mutta se on selvästi pienempi.
Alkuperä
Ukkopartamonni on kotoisin Etelä-Amerikasta ja sitä tavataan laajalla alueella Brasilian joissa. Sen elinympäristöä ovat jokien kivikkopohjat.
Syöttötariffi
Syöttötariffilla pyritään edistämään uuden tekniikan tuotantoa ja kehitystä. Päämäärä on, että uusiutuvan energian kustannukset laskevat volyymin kasvaessa kilpailukykyisiksi ilman syöttötariffia.
Vartiokylä
Historiaa
Vartiokylä liitettiin Helsinkiin Helsingin maalaiskunnasta vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Alueelle on vuodesta 1949 lähtien vahvistettu asemakaavoja vaiheittain. Kadunnimistöön sijoitettiin vanhoista teidennimistä kaikki käyttökelpoiset, mutta suurin osa siitä on täytynyt sepittää eri aihepiirejä käyttäen. Vartiokylä jaettiin Puotilan ja Marjaniemen osa-alueisiin vuonna 1959, ja nimi Puotinharju tuli osa-alueen nimenä käyttöön vuonna 1964. Alkujaan Herttoniemen kylään ja kaupunginosaan kuulunut Myllypuro siirrettiin Vartiokylään ja muodostettiin sen osa-alueeksi vuonna 1959.