cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sanna-Mari Titov
Kesällä 2009 julkaistiin Karjalan kunnailla -levy, jolla esiintyy karjalaissukuisia artisteja, kuten Erkki Liikanen, Kikka Laitinen ja Markku Aro. Sanna-Marin isä on syntyperäinen karjalainen Tuleman kylästä Salmista. Sanna-Mari sai tulkittavakseen kappaleet ”Muistatko Monrepos'n” ja ”Evakon laulu”. Kappaleet on uudelleen sovittanut Jasu Mäntylä.
Syksyllä 2009 Sanna-Marin esittämä kappale ”Tunnustuksen tapaisia sanoja” (säveltänyt/sovittanut Nalle Ahlstedt ja sanoittanut Sana Mustonen) valittiin Euroviisujen 2010 avoimen kilpailun 30 parhaan kappaleen joukkoon kilpailemaan tammikuun alkukarsintapaikasta (yhteensä demoja lähetettiin Ylelle 267 kappaletta). Kappale julkaistiin singlenä helmikuussa 2010.
Colin Montgomerie
Colin Stuart Montgomerie, OBE (s. 23. kesäkuuta 1963 Glasgow ) on skotlantilainen golfaaja.
Ammattilaisura
Montgomerie on ollut Euroopan joukkueessa Ryder Cupissa kahdeksan kertaa. European Tourilla hänellä on yhteensä 31 turnausvoittoa, joka on neljänneksi eniten kiertueen historiassa vuoteen 2014 mennessä.
PGA Tourilla Montgomeriellä ei pitkästä ja kunnioitettavasta urasta huolimatta ole yhtään voittoa, vaikka on sijoittunut viidesti toiseksi major-turnauksissa. Vuoden 1994 US Openissa sekä 1995 PGA Championshipissä Montgomerie menetti voiton vasta playoff-rei'illä.
Montgomerie valittiin golfin Hall of Fameen vuonna 2013.
Shotacon
pienoiskuva|Kuva vanhemmasta naishahmosta, joka veti puoleensa shotacon ominaista shota. Shotacon (jap. ショタコン, translitteroituna shōtakon) on japaninkielinen käsite, lyhentymä ilmauksesta Shōtarō konpurekkusu (Shōtarō-kompleksi). Sana viittaa Shōtarō-nimiseen poikaan, joka esiintyy mangassa Tetsujin 28-go. Shotacon tarkoittaa sekä viehtymystä murrosikäisiin poikiin (efebofilia) että animessa ja mangassa viehättäviksi kuvattuja poikia.
Etta James
Etta James (syntyjään Jamesetta Hawkins, 25. tammikuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia – 20. tammikuuta 2012 Riverside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja.
Vuonna 1955 James nousi R&B-listoille kappaleella "The Wallflower" ("Roll with Me Henry").
James kärsi dementiasta ja leukemiasta. Hän kuoli tammikuussa 2012.
Paul Lawrie
Paul Stewart Lawrie, OBE (s. 1. tammikuuta 1969 Aberdeen ) on skotlantilainen golfaaja. Vuonna 1986 ammattilaisuransa aloittanut Lawrie on voittanut yhteensä 12 ammattilaisturnausta.
Lawrien paras saavutus on vuoden 1999 British Openin voitto neljän jatkoreiän jälkeen. Kyseinen turnaus muistetaan parhaiten Jean van de Velden kolmen lyönnin johtoaseman menettämisestä viimeisellä reiällä. Lopulta Lawrie onnistui päihittämään van de Velden sekä Justin Leonardin, vaikkei ollut aiemmin neljän päivän aikana ollut kertaakaan turnauksen johdossa.
Tony Hawk’s Underground 2
Tony Hawk’s Underground 2 on Activisionin vuonna 2004 julkaisema peli, jossa skeittaillaan ympäri maailmaa kuuluisilla skeittaajilla. Peli tunnetaan myös nimellä THUG 2. Peli on Tony Hawk’s -pelisarjan kuudes osa. Peli on myös saatavilla Remix- versiona Sonyn PlayStation Portable:lle.
Alueet
Tarinassa:
Classic Modessa
Anna (täsmennyssivu)
Anna tarkoittaa seuraavia:
Tuoksumatara
Tuoksumatara (Galium odoratum) on 15–30 cm korkea monivuotinen kasvi, joka kukkii touko-kesäkuussa. Se on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi ja Euroopassa elinvoimaiseksi.
Ulkonäkö ja koko
Tuoksumatara voi kasvaa 30 cm korkeaksi. Sen poikkileikkaukseltaan nelikulmaiset varret ovat pystymmät kuin muilla mataralajeilla. Esimerkiksi paimenmatara ja lehtomatara ovat varsin rentoja, lähes köynnöksiä. Vaaleanvihreät, soikeat lehdet kasvavat kahdeksan kappaleen tähtimäisinä ruusukkeina. Tuoksumataran teriö on valkoinen ja halkaisijaltaan 4–6 mm pitkä. Tuoksumatara tuoksuu kumariinilta varsinkin kuivattuna.
Käyttö
Puutarhoissa tuoksumataraa käytetään maanpeitekasvina. Sitä on käytetty tuoksunsa vuoksi myös liinavaatekaappien hajusteena ja tuholaisten karkotteena. Keski-Euroopassa tuoksumataralla maustetaan hyytelöitä ja juomia, etenkin viiniboolia. Kasville tuoksun antava kumariini on suurina määrinä nautittuna myrkyllistä.
Muinaishollanti
thumb|250px|Kartalle merkitty alue, jossa muinaishollantia puhuttiin.
Muinaishollanti on nimitys nykyisen hollannin kielen varhaismuodolle, jota puhuttiin nykyisten Alankomaiden, Belgian, Saksan ja Pohjois-Ranskan Pohjanmereen rajoittuvilla alueilla varhaisella keskiajalla noin vuoteen 1150 saakka. Se niputetaan usein yhteen muinaisfrankonian kanssa.
Nick Wallery
Nick Wallery (s. 9. joulukuuta 1981 Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2008–09 Korisliigassa pelaavaa Forssan Koripoikia. Wallery pelasi kaudella 2007–2008 Suomen Korisliigassa Team Componentassa.
Pituudeltaan Wallery on 201 cm ja painoltaan 110 kg.
Catholic School Girls Rule
"Catholic School Girls Rule" on Red Hot Chili Peppers -yhtyeen single, joka löytyy heidän vuonna 1985 ilmestyneeltä toiselta albumiltaan Freaky Styley. Kappale on albumin kolmas single. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Red Hot Chili Peppers on soittanut kappaleen livenä vain kahdesti vuodesta 1987 saakka.
Kappale on myös kokoelma-albumilla What Hits!?, sekä albumilla, että DVD:llä.
Tausta
Kappale sai inspiraation heidän ensimmäisen levyn tiimoilta tehdyn kiertueen aikana. Erään esiintymisen jälkeen yhtyeen backstagelle harhaili nuori tyttö, jonka kanssa Anthony Kiedis tuli viettämään seuraavan yön. Ensimmäisen viiden minuutin jälkeen he harrastivat seksiä, ja myöhemmin yön aikana Kiedis sai mm. tietää tytön käyvän katolista koulua. Tyttö kertoi hänen isänsä olevan poliisipäällikkö, ja että hän oli karannut kotoaan ja häntä etsittiin. Tyttö oli sanoitusten inspiraatio.
Musiikkivideo
Singlestä tehtiin musiikkivideo vuonna 1986. Video on näytetty vain Playboy kanavalla, videon sisältämän alaston-kohtauksen vuoksi, myös siksi, koska Kiedis laulaa ristillä. Videon on ohjannut Dick Rude.
Ruutukaava
Historia
Ruutuasemakaava on hyvin vanha keksintö – vanhimmat ruutukaavan mukaan suunnitellut kaupungit rakennettiin jo 2500 eaa. Suorakulmaisen ruutukaavan mukaisia kaupunkien jäänteitä on löydetty muun muassa Egyptistä ja Indus-kulttuurin alueelta nykyisestä Pakistanista.
Antiikin aikana kaupunkisuunnittelu kehittyi pisimmälle Kreikassa. Ennen persialais­sotia kreikkalaiset kaupungit olivat epä­säännöllisiä ja kasvaneet vähitellen ilman yhtenäistä suunnitelmaa, mutta sotien aikana ja niiden jälkeen muutamat hävitetyt kaupungit jälleen­rakennettiin säännöllisen ruutu­kaavan mukaisesti. Kreikkalaisen ruutukaavan parhaana esimerkkinä pidetään Hippodamoksen vuonna 494 eaa. suunnittelemaa Miletoksen asemakaavaa. Roomalaiset omaksuivat kaupunkisuunnittelun periaatteet kreikkalaisilta ja yhdistivät niihin oman käytännöllisyytensä, joka näkyi ennen kaikkea vesi- ja viemäröintijärjestelmien suunnittelussa. Eri puolille valtakuntaa perustetut roomalaiset sotilasleirit, castrat, olivat pohjana useille eurooppalaisille kaupungeille ja levittivät ruutukaavaa edelleen.
Euroopan keskiaikaiset kaupungit olivat yleensä epäsäännöllisesti rakennettuja. Ruutukaavan idea säilyi kuitenkin (antiikin muun tiedon mukana) luostarilaitoksen piirissä. Erityisen merkityksen sai 1300-luvulla Barcelonassa ja Valenciassa vaikuttaneen fransiskaanimunkki Francesc Eiximenenin julkaisema ideaalikaupunkisuunnitelma. Katalonialaiset perustivat valtapiiriinsä läntisellä Välimerellä yhteensä parikymmentä sen mukaista pikkukaupunkia. Niiden voidaan katsoa ennakoivan renessanssin kaupunkisuunnittelua. Löytöretkien käynnistyttyä espanjalaiset valloittajat levittivät ruutukaavan Amerikan mantereelle perustaessaan uusia kaupunkeja. Myös Pohjois-Amerikan siirtolaisten perustamat kaupungit olivat valtaosin ruutukaavaisia. Esimerkkejä ovat muun muassa Philadelphian ja Savannahin vanhat asemakaavat. Pohjois-Euroopassa ruutukaava yleistyi renessanssin myötä. Nuori Yhdysvallat omaksui myös ruutukaavan kaupunkisuunnittelun ihanteeksi, ja esimerkiksi New Yorkin Manhattan on eteläisintä ja vanhinta osaansa lukuun ottamatta suunniteltu ruutukaavan mukaan.
Ilmansuunnat
Roomalaisessa asemakaavassa itä-länsisuuntaisia katuja kutsutaan nimellä decumanus ja pohjois-eteläsuuntaisia cardo. Pääkadut ovat nimeltään Decumanus Maximus ja Cardo Maximus.
Ruutukaava Suomessa
pienoiskuva|Porin keskustan ruutukaava-aluetta ilmakuvassa.
Useimpien ennen 1900-lukua perustettujen suomalaisten kaupunkien (ns. vanhat kaupungit) keskusta-alueet on rakennettu ruutukaavan mukaan. Varsinkin monet 1600-luvulla tai myöhemmin perustetut kaupungit suunniteltiin alusta lähtien ruutukaavan mukaisiksi. Vuosien 1810 ja 1860 välisenä aikana myös monet sitä vanhemmat kaupungit saivat säännöllisen ruutukaavan, kun ne jälleenrakennettiin suurten tulipalojen jälkeen, joissa niiden tiiviisti rakennetut keskustat tuhoutuivat. Varsinkin Turun palon jälkeen ruutukaavoissa alettiin kadut rakentaa paloturvallisuuden vuoksi entistä leveämmiksi ja korttelit väljemmiksi. Ruutukaavoihin ryhdyttiin sijoittamaan korttelin läpi kulkevia lehtipuuvyöhykkeitä, palokujia, ja niidenkin toivottiin parantavan paloturvallisuutta.
1800-luvun alkupuolella ruutukaavat laati yleensä Yleisten rakennusten intendentinkonttorin johtaja, arkkitehti Carl Ludvig Engel. Hän laati ruutukaavoja sekä vanhoihin että vasta perusteilla oleviin kaupunkeihin. Hänen käsialaansa ovat muun muassa Jyväskylän, Turun, Mikkelin, Hämeenlinnan, Porvoon ja Sortavalan ruutuasemakaavat. Engelin ruutukaavoissa yksi kortteli käsittää yleensä kuusi tonttia. Poikkeuksen tekee Jyväskylän kaava, jonka useimpiin kortteleihin sisältyi kahdeksan tonttia. Engelin ruutukaavoista ainoa täysin symmetrinen on Jyväskylän kaava, joka on pelkistetyssä säännöllisyydessään verrattavissa jopa renessanssin ihannekaupunkimalleihin.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ruutukaavasta luovuttiin uusia kaupunkeja ja kaupunginosia kaavoitettaessa Camillo Sitten ajatuksia seuraten. 1960-luvulta lähtien siihen kuitenkin palattiin joissakin tiheään rakennetuissa uusissa kaupunginosissa kuten Helsingin Itä-Pasilassa ja Ruoholahdessa sekä Jyväskylän Kortepohjassa.
Helsinki
Helsingin keskustassa on kaksi laajaa erisuuntaista ruutukaava-aluetta sekä muutamia pienempiä. Mannerheimintien itäpuolella, Kruununhaassa, Kluuvissa, Kaartinkaupungissa ja osassa Ullanlinnaa kadut kulkevat pääilmansuuntien mukaisesti, poikkeuksena rantakadut kuten Pohjoisranta sekä alueelle myöhemmin rakennettu Kaisaniemenkatu. Lännempänä, suurimmassa osassa Kamppia ja Punavuorta, katuverkon suunta poikkeaa pääilmansuunnista noin 30 astetta. Näiden alueiden välisen, Mannerheimintieltä edelleen muun muassa Erottajan ja Viiskulman kautta Tehtaanpuistoon jatkuvan rajalinjan varrella on useita epäsäännöllisen muotoisia kortteleita ja pieniä puistoja.
Trelleborg
pienoiskuva|Trelleborgin postitalo
Trelleborg on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Trelleborgin kunnan keskustaajama. Trelleborg sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa. Ennen vuoden 1997 lääniuudistusta se kuului Malmöhusin lääniin. Kaupunki sijaitsee Itämeren rannalla aivan Ruotsin eteläisimmällä rannikolla. Vuoden 2010 lopussa Trelleborgin kaupunkitaajamassa oli 28 290 asukasta.
Trelleborgin alueella on ollut asutusta todennäköisesti jo tuhannen vuoden ajan. Ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on vuodelta 1257. Trelleborgin satama on Ruotsin toiseksi suurin satama, sieltä on lauttayhteydet Saksan Rostockiin, Sassnitziin ja Travemündeen.
Historiaa
900-luvulla tai jopa sitä aiemmin, kaupungin kohdalla oli tanskalaisten viikinkien rakentama kehälinna eli trelleborg. Tämän linnan jäänteet löytyivät 1990-luvulla, jolloin se rakennettiin uudestaan ja on edelleen yleisön tutustuttavissa. Nykyään siinä järjestetään myös monia kesätapahtumia. Kaupunki mainitaan Tanskan kuningashuoneen häälahjana Ruotsin prinssi Valdemar ensimmäiselle. Hyvin pian se valloitettiin takaisin Tanskalle, jonka hallinnassa se oli vuoteen 1658, jolloin koko Skåne menetettiin Ruotsille sodassa. Keskiajalla sillin kalastuksesta tuli kaupungille merkittävää. Kaupunkioikeudet Trelleborg sai vuonna 1867. Tästä oli kiittäminen niitä tahoja, jotka jatkuvasti olivat pitäneet asiaa esille Ruotsin valtiopäivillä vuodesta 1658.
Talouselämä ja politiikka
Trelleborg on kaupunki, jossa työväenliikkeellä on ollut perinteisesti vahva kannatus ja sosialidemokraatit ovat olleet kunnallispolitiikan pääpuolue. Kaupungin teollistumisen aloitti 1800-luvulla perustettu Trelleborg AB. Muita merkittäviä yrityksiä ovat etiketti- ja sanomalehtivärejä valmistava Flint Group (XSYS Print solutions) ja sänkyvalmistaja DUX.
Media
Paikallislehti Trelleborgs Allehanda ilmestyy kolmesti viikossa.
Kainasto
thumb|Kainaston vanha koulurakennus
Kainasto on kylä Kauhajoella. Se sijaitsee kaupungin keskustasta noin kymmenen kilometriä länteen. Kylän läpi kulkevat kantatie 67 ja Suupohjan rata, jolla on nykyisin enää tavaraliikennettä. Kylässä on myös entinen rautatieasema, joka toimii nykyään konepajana. Kylän läpi virtaa Kainastonjoki. Kainastolla on toimiva ala-aste ja esikoulu.
Historia
Kainaston historian yksi merkittävimmistä käännekohdista on Suupohjan radan valmistuminen 1. elokuuta 1913. Rautatie toi elämää Kainaston kylään, sillä Kauhajoen asemista toinen sijaitsi Kainastolla. Kylän vilkastuttua perustettiin kylään oma kyläkoulu vuonna 1922. Henkilöliikenteen loputtua Suupohjan radalla 1968 alkoi Kainaston kylän hidas hiipuminen. Enimmillään Kainastolla on ollut jopa seitsemän kauppaa. Nykyään kylällä ei ole enää yhtään kauppaa, sillä viimeinenkin lakkautettiin 1990-luvun puolivälissä.
Kainastolainen Juho "Jussi" Sillanpää on tähän mennessä ainoa kainastolainen joka on toiminut kansanedustajana. Sillanpää oli eduskunnassa 21.3.1987–21.3.1991.
Perhesurma
Kainastolla tapahtui 21. elokuuta 1944 perhesurma, jonka seurauksena menehtyi seitsemän henkilöä. Paikallinen maanviljelijä ja sotamies Ervi Matti Lehtikoski (5. huhtikuuta 1913 – 21. elokuuta 1944) surmasi varhain aamulla viisi lastaan ja oman äitinsä partaterällä. Verityöt tehtyään hän ampui itsensä käsiaseella.
Ruotsalaisuuden päivä
Ruotsalaisuuden päivä on Suomessa 6. marraskuuta vietettävä yleinen liputuspäivä. Päivä juhlistaa suomenruotsalaisten oikeutta käyttää ruotsin kieltä Suomessa. Tarkoituksena on Folktingetin mukaan myös kunnioittaa Suomen kieliryhmien yhteistä kaksikielistä isänmaata.
Päivää vietetään radiossa lähetettävällä pääjuhlalla, ja siihen liittyviä tilaisuuksia vietetään myös muun muassa ruotsinkielisissä kouluissa, joissa juhlintaan kuuluu oleellisena osana äidinkielen laulu ”Modersmålets sång”. Päivää vietetään Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin juliaanisen kalenterin mukaisena kuolinpäivänä, joka on ollut merkittynä almanakkaan Kustaa Aadolfin nimipäiväksi jo 1600-luvulta lähtien. Kustaa II Aadolf kaatui Lützenin taistelussa vuonna 1632, gregoriaanisen kalenterin mukaan 16. marraskuuta.
Taustaa
Juhlapäivä sai alkunsa, kun vasta perustettu Ruotsalainen kansanpuolue päätti puoluekokouksessaan 8. kesäkuuta vuonna 1908 perustaa erityisen ruotsalaisuuden päivän, jonka tarkoituksena oli vahvistaa ruotsinkielisen kansanosan yhteenkuuluvuuden tunnetta. Päiväksi valittiin kuningas Kustaa II Aadolfin kuolinpäivä, sillä hän oli kaatunut kolmikymmenvuotisessa sodassa, jonka yhteydessä luotiin pohja Ruotsin suurvalta-asemalle. Alkuvuosina juhla keskittyikin voimakkaasti kuninkaan henkilön ympärille. Ruotsissa samaa päivää on vietetty 1800-luvulta saakka nimenomaan kaatuneen kuninkaan muistoksi ja juhlan nimi on Kustaa Aadolfin päivä (Gustav Adolfsdagen).
Kieliriitojen värittämällä 1930-luvulla ruotsalaisuuden päivän juhlintaa varjostivat äärimmillään jopa rajuiksi katutappeluiksi kärjistyneet Suomen kieliryhmien väliset kiistat. ”Suomalaisuusintoilijoiden” piirissä päivää pidettiin ”aggressiivisen imperialismin juhlapäivänä”. Aitosuomalaiset ylioppilaat ja lukiolaiset perustivat päivälle vuonna 1932 kilpailevan juhlan, hakkapeliittain päivän. Toisen maailmansodan aikana pyrittiin korostamaan kansan yhteenkuuluvuutta kielirajoista huolimatta ja myös juhlien järjestäjä vaihtui puoluepolitiikan ulkopuoliseksi Folktingetiksi.
Yliopiston almanakkaan 6. marraskuuta on merkitty liputuspäiväksi vuodesta 1979 lähtien. Nimike svenska dagen (ruotsalaisuuden päivä) on ollut almanakassa vuodesta 1980.
Percy Bysshe Shelley
thumb|[[Amelia Curranin maalaus Percy Bysshe Shelleystä]]
Percy Bysshe Shelley (4. elokuuta 1792 Broadbridge Heath, Sussex, Englanti – 8. heinäkuuta 1822 Lerici, La Spezian maakunta, Sardinian kuningaskunta) oli englantilainen runoilija.
Elämä
Shelley syntyi varakkaaseen aatelissukuun. Perheen päämies oli isoisä sir Bysshe Shelley. Isä, Castle Goringin baronetti sir Timothy Shelley oli Whig-puolueen edustaja parlamentissa. Perheessä oli neljä tytärtä ja kaksi poikaa.
Percy opiskeli ensin Etonin sisäoppilaitoksessa, jossa häntä kiusattiin hänen hennon ja naismaisen olemuksensa sekä kirjallisten mieltymystensä takia. Percy jatkoi opintojaan Oxfordissa, josta hänet erotettiin. Syynä oli ateismia puolustava lentolehtinen, jonka kirjoittajia Percy ei suostunut paljastamaan. Yliopistosta lähtö johti välirikkoon myös isän kanssa.
Shelleyn ensimmäinen vaimo oli Harriet Westbrooke. Westbrooke hukuttautui vuonna 1816.
Myöhemmin Percy avioitui Mary Godwinin kanssa - rikkoen aatteitaan vapaasta rakkaudesta - joka oli anarkistifilosofi William Godwinin tytär. Hänen äitinsä puolestaan oli Mary Wollstonecraft, joka oli ensimmäisiä feministejä. Percy karkasi Maryn kanssa kesällä 1814 Sveitsiin. Genevenjärven rannalla Mary Shelley kirjoitti kuuluisan Frankenstein-kauhukertomuksensa.
Myöhemmin maanpaossa elävä kirjailijapari asettui asumaan Italiaan, joka oli englantilaisen runouden henkinen keskus. Roomassa samaan taiteilijayhteisöön kuuluivat John Keats ja lordi Byron.
Syksyllä 1815 kirjoitettu ensimmäinen suuri runoelma Alastor or The Spirit of Solitude (’Alastor eli Yksinäisyyden henki’) kuvaa luonnon kanssa tasapainossa elävä nuorta runoilijaa, joka nauttii filosofiasta ja runoudesta. Runon sankarihahmo vaeltaa vierailla mailla ihannettaan tavoitellen, mutta kuolee lopulta yksinäisenä vuoristossa. Alastor-runoelman sanotaan ennakoineen Shelleyn kohtaloa. Hän kuoli veneonnettomuudessa 8. heinäkuuta 1822, kuukautta ennen 30-vuotissyntymäpäiväänsä. thumb|Shelleyn hautajaiset Shelley haudattiin Roomaan, mutta hänen sydämensä lepää Englannissa St. Peter's Churchland'n mailla, Bournemouthissa. Hänen hautakiveensä on kaiverrettu 'Cor Cordium' (suom. sydänten sydän) ja Shakespearen näytelmästä Myrsky sanat:
Nothing of him that doth fade
But doth suffer a sea-change
Into something rich and strange
Shelleyn elämäntapa ja filosofia
Shelley tutustui William Godwinin anarkistiseen filosofiaan noin vuonna 1812 ja aloitti aatteen mukaisen kirjallisen taistelun kaikkia perinteisiä arvoja vastaan. Hän vastusti Jumalaa, uskontoa, pappeja, kuninkaita ja tyranneja. Hän puolusti sananvapautta, raittiutta, työväenluokkaa ja idealismia. Hän eli hyvin askeettista elämää käyttäen ravinnokseen viikunoita ja juoden vettä. Hän oli myös vegaani ja puolusti elämäntapaansa kirjoituksessaan A Vindication of Natural Diet ja muutamassa Queen Mabin säkeessä.
Shelley piti itseään ateistina, mutta useat elämäkerturit luonnehtivat hänen aatteitaan pikemminkin panteistisiksi.
Forssan Suupparit
Forssan Suupparit (lyh. FoSu) on vuonna 1993 perustettu forssalainen salibandyn erikoisseura. Miesten edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeinta sarjatasoa Suomisarjaa. Juniorijoukkueita Fosulla on 7.
M’zabin laakso
M'Zabin laakso on alue, joka sijaitsee Saharan pohjoisosassa Ghardaïan maakunnassa Algeriassa noin 500 kilometriä etelään Algerista.
Mzab on kalkkikivitasanko Mzabin wadin ympärillä. Mzabi-berberit asuttivat seutua jo 1000-luvulla, kun islamilaiset ibadiittilähetystyöntekijät vierailivat alueella ja jakoivat opetuksiaan. Ennen Pohjois-Afrikkaa hallinneet ibadiittimuslimit löysivät alueelta turvapaikan.
Ranska otti alueen haltuunsa osana Pohjois-Afrikan siirtomaa-alueita vuonna 1882. Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 siitä tuli osa Algeriaa.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|Ghardaïa Alueella on viisi ksaria, muuritettua kylää, Mzab-wadin varrella paljailla kalliolla. Kuuluisin niistä on maakuntansa pääkaupunki Ghardaïa.
Ibadiittimuslimien oikeaoppisuus yhdistettynä elämään keitaassa johti tilan tarkkaan organisoimiseen. Jokaisessa ksarissa oli linnoitusmainen moskeija, jonka minareetti toimi myös vahtitornina. Vakiokokoiset ja -malliset asuintalot rakennettiin samankeskeisiin ympyröihin moskeijan ympärille.
Mzabin laakso liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1982.
Turvakalvo
Turvakalvo on ikkunan lasiin asennettava suojakalvo, joka tekee tavallisesta lasista huomattavasti kestävämmän ja elastisemman. Turvakalvo estää lasin hajoamisen vaarallisiksi irrallisiksi ja lentäviksi kappaleiksi, jos lasiin kohdistuu voimakas isku tai paine. Lasi menee säröille, mutta se pysyy kiinni raameissaan.
Läpinäkyvä turvakalvo antaa ihmisille ja omaisuudelle lisää suojaa vahinkojen, ilkivallan ja murtojen varalta. Turvakalvo estää tai ainakin vaikeuttaa murtautumista ikkunan kautta, vaikka sen kestävyys ei olekaan tehdasvalmisteisen, luodinkestävän panssarilasin tasoa. Maailmalla turvakalvojen käyttöön motivoivat myös maanjäristykset, hirmumyrskyt ja pommi-iskut.
Turvakalvoja asennetaan tyypillisesti esimerkiksi liikkeiden ja myymälöiden näyteikkunoihin, toimistojen ja julkisten tilojen ikkunoihin, museoihin, sairaaloihin kouluihin ja päiväkoteihin. Ikkunoiden lisäksi turvakalvoilla suojataan myös muita lasisia tai lasitettuja pintoja, joissa on onnettomuusriski tai sirpalevaara, esimerkiksi lasisia ovia ja liukuovia sekä lasiseiniä. Kalvoja asennetaan myös autoihin ja muihin ajoneuvoihin.
Turvakalvojen ominaisuuksia
Turvakalvo valmistetaan yleensä polyesteristä. Kalvot voivat olla kirkkaita tai sävytettyjä. Niiden paksuus vaihtelee noin 0,1 millimetristä aina 0,42 millimetriin asti.
Historia
Toisen maailmansodan aikana Euroopassa ikkunoihin kiinnitettiin muoveja ja teippejä, jotka suojasivat lentävien lasinsirpaleiden vaaroilta pommituksissa. Myöhemmin turvakalvot alkoivat hyödyntää samaa turvallisuusominaisuutta.
Skeaikit
Skeaikit on vuonna 1995 ilmestynyt Angelin tyttöjen kolmas studioalbumi. Se äänitettiin tuottaja Kimmo Kajaston kotona Iitin Kausalassa. Yhtyeen musiikki siirtyi uuden tuottajan myötä akustisesta soitannosta kohti sähköistä. Kyseessä on viimeinen Angelin tytöt -nimellä julkaistu uutta materiaalia sisältävä albumi, vuodesta 1997 lähtien yhtye on tunnettu nykyisellä nimellään Angelit. Levyllä on mukana myös nimetön bonuskappale eli niin sanottu piiloraita. Albumin kannen on tehnyt lappilainen kuvataiteilija Liisa Helander.
Kortelainen
Kortelainen on suomalainen sukunimi, Kortelainen-nimisiä henkilöitä:
Latvian sosialistinen neuvostotasavalta
Latvian sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Latvian SNT oli kommunistien Latvian alueelle perustama hallinto. Latvian SNT oli osa Neuvostoliittoa. Hallinto perustettiin 21. kesäkuuta 1940 puna-armeijan miehitettyä Latvian Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaan.
Toinen maailmansota
Latvian SNT:n korkein neuvosto anoi pääsyä jäseneksi Neuvostoliittoon, mikä hyväksyttiin elokuussa 1940 ja siitä tuli järjestyksessä 15. neuvostotasavalta.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 Latvian alue joutui aluksi sotilashallintoon, minkä jälkeen se siirtyi Valloitettujen itäalueiden ministeriölle muodostaen Latvian päähallintopiirin. Natsihallinnolla, sen enempää kuin aikanaan keisarillisella Saksallakaan, ei ollut tarkoituksena muodostaa Latviasta itselleen ystävällismielistä valtiota neuvostovallan jälkeen, vaan Latvia oli osa Ostlandin valtakunnankomissariaattia vastaten Saksan vanhaa pyrkimystä hallita Baltian maita yhtenä kokonaisuutena saksalaisvähemmistön ehdoin. Latvian saksalaismiehitys päättyi 1944–1945 vaihtuen jälleen neuvostomiehitykseen.
Sodan jälkeen
thumb|pysty=0.8|left|Neuvosto-Latvian 40-vuotis-juhlapostimerkki. Toisen maailmansodan aiheuttamien menetysten lisäksi tuhansia siviilejä tapettiin ja kymmeniä tuhansia karkotettiin Latviasta Josif Stalinin aikana hänen kuolemaansa 1953 saakka, erityisesti vuonna 1949. Neuvostovalta hidasti merkittävästi maan talouskasvua, mikä loi suuren elintasoeron Latvian ja sen demokraattisten naapurivaltioiden kuten sen ja Ruotsin välille. Verrattuna muihin Neuvostoliiton osiin Latvian talous voi kuitenkin hyvin ja se oli yksi Neuvostoliiton vauraimmista alueista.
Latvian SNT:n johdossa oli aluksi kansallismielisiä kommunisteja, jotka vaativat, että tasavallan tulee olla kaksikielinen. Kaikkien maahan muuttavien venäläisten ja muiden kansallisuuksien kuului opetella latvian kieli.
Lopputuloksena muutaman vuosikymmenen kuluttua lähes jokainen latvialainen osasi venäjää, mutta Latvian venäläisistä vain 10–15 prosenttia osasi latviaa. Venäläisten osuus väestöstä Latviassa kasvoi suuremmaksi kuin Virossa tai Liettuassa, jotka pystyivät paremmin puolustamaan omien kieltensä asemaa.
Kansalaisoikeusaktivismi
Vuonna 1969 turvallisuuspoliisi KGB vangitsi 84-vuotiaan poliitikon Fricis Mendersin, joka tuomittiin viiden vuoden karkotukseen neuvostovastaisesta toiminnasta. Hänen väitettiin tavanneen historioitsija Paulis Lazdan ja luovuttaneen kirjallista aineistoa Lazdalle. Menders vapautettiin kuitenkin jo vuodenvaihteessa 1970–1971, koska hän kärsi sydänviasta. Menders kuoli pian vapauttamisensa jälkeen.
Latvian kommunistisen puolueen sisällä oli tyytymättömyyttä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) politiikkaa kohtaan. Vuoden 1972 alussa tuli läntisten tiedotusvälineiden tietoon 17 latvialaisen kommunistin lähettämä kirje Euroopan veljespuolueille. Ryhmä arvosteli kirjeessä Neuvostoliitossa harjoitettua kansallisuuspolitiikkaa, jota sen mielestä oli harjoitettu marxismi-leninismin teorian ja Yhdistyneiden kansakuntien (YK) Ihmisoikeuksien julistuksen vastaisesti. Kansallisuuspolitiikkaa oli Neuvostoliitossa toteutettu venäläisten ehdoilla tarkoituksena sulauttaa vähemmistökansallisuudet venäläisiin. Kirjeessä kuvattiin perusteellisesti venäläistämisen ilmenemismuotoja.
Läntisille tiedotusvälineille lähetetyistä kirjeistä tuli tapa saada toisinajattelijoiden ääni kuuluviin Latviasta. Latvian itsenäisyysliike, Latvian demokraattinen nuorisokomitea ja Latvian kristillisdemokraattinen liitto lähettivät kaikki neuvostovallan vastaiset kirjeensä julkisuuteen vuoden 1975 aikana. Latvian nuorisokomitea ja Latvian itsenäisyysliike lähettivät neuvostomiehityksen 36. vuosipäivänä 17. kesäkuuta 1976 yhteisen kirjeen Latvian ministerineuvostolle. Kirjeessä muistutettiin neuvostomiehityksen ensimmäisenä vuonna tapahtuneista puhdistuksista ja joukkokyydityksistä sekä esitettiin vastalause väestön venäläistämisen ja kulttuurielämän bolševisoinnin johdosta. Kirjeen olivat allekirjoittaneet Jānis Briedis ja Juris Upmanis.
Pääkaupunki Riian satamassa järjestetystä harvinaisesta lakosta raportoi ensin ranskalainen Le Figaro -lehti 18. toukokuuta 1976. Lakot oli Neuvostoliitossa kielletty lailla. Länsisaksalainen Der Spiegel puolestaan kirjoitti 31. toukokuuta 1976 Riian ahtaajien korpilakosta ja mielenosoituskulkueesta, jotka johtuivat siitä, ettei kaupungissa ollut saatavana hedelmiä tai vihanneksia. Lakko pääsi myös kiinalaiseen Kansan päivälehteen. Neuvostoliitossa lakkoja pidettiin poliittisina ja hallituksen vastaisina, minkä vuoksi neljä lakkoon osallistunutta työläistä pidätettiin. Heidät tuomittiin elokuussa vuonna 1976 neuvostovastaisesta agitaatiosta vankeus- ja pakkotyörangaistuksiin. Tuomittujen nimet julkaistiin 31. lokakuuta 1976 Helsingin sopimuksen toteuttamista Neuvostoliitossa valvovan ryhmän järjestämässä lehdistötilaisuudessa.
Runoilijat Jānis Medenis ja Vilis Cedriņš, kirjailija Aleksander Čaks, kääntäjä Maija Silmale, lehtimies Ivars Žukovskis ja taidehistorioitsija Jurģis Skulme olivat latvialaisia kulttuurialan edustajia, jotka toimintansa vuoksi joutuivat joko vankeuteen, mielisairaalaan tai muuten suuriin vaikeuksiin neuvostoviranomaisten kanssa.
Perestroika
Latvian neuvostotasavallalle, kuten muillekin Baltian maille, annettiin laajempi autonomia 1980-luvun lopun perestroikan myötä ja vuonna 1988 miehitysaikana kielletyn Latvian tasavallan lipun käyttö sallittiin. Se korvasi Latvian neuvostolipun 1990 ja samana vuonna itsenäisyyttä kannattaneet Latvian kansanrintaman ehdokkaat saivat korkeimpaan neuvostoon – tasavallan ylimpään muodolliseen elimeen – kahden kolmasosan enemmistön maaliskuussa pidetyissä vaaleissa. Toukokuussa 1990 neuvosto päätti Latvian itsenäisyyden palauttamisesta käytännössä, siirtymäkauden ja Neuvostoliiton kanssa käytävien neuvottelujen jälkeen. Tähän liittyen korkein neuvosto nimesi Latvian SNT:n Latvian tasavallaksi.
Tammikuussa 1991 Neuvostoliitto yritti kaataa Latvian itsenäisyysmielisen hallituksen siinä kuitenkaan onnistumatta ja maaliskuussa 1991 73 prosenttia latvialaisista kannatti maan itsenäisyyttä käytännössäkin neuvoa-antavassa kansanäänestyksessä. Myös monet Latvian venäläiset äänestivät tasavallan itsenäistymisen puolesta. Täysi itsenäisyys palautettiin jo aiottua aikaisemmin 21. elokuuta 1991 Neuvostoliiton vallankaappauksen kuivuttua kokoon.
Latvian SNT:n kommunistipuolueen pääsihteerit
Latvian neuvostotasavaltaa hallitsi tosiasiassa Moskovasta johdettu Neuvostoliiton kommunistisen puolueen osasto, Latvian kommunistinen puolue, ja sen johdossa toimi pääsihteeri.
Luettelo Vanessa Redgraven saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Tämä on luettelo Vanessa Redgraven saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Piotr Trochowski
Piotr Trochowski (s. 22. maaliskuuta 1984 Tczew, Puola) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Sevillaa.
Seurat
Trochowski pelasi junioriaikoinaan FC Bayern Münchenin juniorijoukkueessa 1997–1999 ja FC St. Paulissa vuosina 1999–2001. Hänen ammattilaisuransa alkoi heti junioriuran päätyttyä Bayern München II:ssa, jossa hän pelasi vuoteen 2005 asti pelattuaan 38 ottelua ja tehtyään kahdeksan maalia. Vuodesta 2002 vuoteen 2005 hän pelasi kuitenkin samalla Bayernin pääseurassa pelaten 13 ottelua ja tehden yhden maalin. Vuodesta 2005 vuoteen 2011 hän edusti Hamburger SV:tä.
Maajoukkue
Trochowski edusti Saksaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2003. Seuraavat kaksi vuotta hän oli alle 21-vuotiaiden organisaatiossa. Hän pelasi ensimmäiset arvo-ottelunsa A-maajoukkueessa vuoden 2008 EM-kisojen karsinnoissa. Saksan selviydyttyä helposti itse EM-kisoihin hänet valittiin karsintojen tapaan joukkueen kokoonpanoon. Hän kuului Saksan kokoonpanoon myös vuoden 2010 MM-kisoissa. Yhteensä hän on pelannut A-maajoukkueessa 35 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Naula-Meronen
Naula-Meronen on noin 80 hehtaarin laajuinen järvi Petäjäveden pohjoisosassa. Sen vedet virtaavat Merovenjoen kautta Pengerjokeen, joka on osa Jämsän reittiä. Naula-Meronen tunnetaan myös nimellä Naulajärvi.
Maantiede
Naula-Meronen on Merovenjoen vesistön toiseksi suurin järvi. Merovenjoki on Pengerjoen itäinen sivujoki. Naula-Merosen pohjoispuolella on Kolu-Meronen, jonka pinta on vain kymmenen senttimetriä Naula-Merosta ylempänä. Järvien välisellä kannaksella ja niiden rannoilla on harvakseltaan asutusta. Naula-Merosen luoteiskulmasta lähtee mutkitteleva Koskelanjoki lounaaseen kohti Ala-Merosta, jonka pinta on noin 20 metriä Naula-Merosta alempana.
Naula-Meronen kuuluu Merovenjoen kolmannen jakovaiheen vesistöön. Toinen jakovaihe on Pengerjoen valuma-alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.
Naula-Merosen eteläpuolella sijaitsevat Kurkivuori ja Kivimäki, joiden korkeus merenpinnasta on noin 220 metriä. Naula-Meroselta runsaat neljä kilometriä kaakkoon sijaitsee Ylä-Kintaus, joka laskee toista reittiä Jämsänveteen. Ympäristössä on useita lampia, kuten Kaakkolampi (206,1 metriä mpy) ja Häärälampi (174,1 metriä mpy).
Vesireitti Kolu-Meroselta Jämsänveteen (suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella):
Kolu-Meronen (170,9) → Naula-Meronen (170,8) → Koskelanjoki → Ala-Meronen (150,3) → Liinalionkoski → Liinajoki → Myllykoski → Merovenjoki → Pengerjoki → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).
Suomenratsujen kasvattajakilpailu
Suomenratsujen kasvattajakilpailu on kuusivuotiaille suomenhevosille järjestetty ennakkomaksullinen kilpailu. Kilpailut käydään koulu- ja esteratsastuksessa. Yksi hevonen voi osallistua joko molempiin tai vain toiseen lajiin. Kasvattajakilpailun järjestää Suomenratsut ry. Perinteisesti kilpailu on järjestetty Suomenratsujen Kuninkaalliset-kilpailutapahtuman yhteydessä syyskuussa Ypäjän Hevosopistolla. Kilpailun palkintosumma koostuu kyseisen ikäluokan hevosten osallistumismaksuista ja sponsorirahasta. Voittosummasta 25% osoitetaan kasvattajalle ja loput 75% hevosen omistajalle.
== Kasvattajakilpailun kunniataulu, kouluratsastus ==
Matt Priddis
Matthew Harley "Matt" Priddis (s. 21. maaliskuuta 1985) on australialainen australialaisen jalkapallon pelaaja. Nykyisin hän edustaa AFL:ssä pelaavaa West Coast Eaglesiä. Pelipaikaltaan Priddis on keskikenttäpelaaja. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.
Sandy Lyle
Alexander Walter Barr "Sandy" Lyle, MBE (s. 9. helmikuuta 1958 Shrewsbury, Englanti ) on skotlantilainen golfaaja.
Lyle on voittanut urallaan kaksi major-turnausta; vuoden 1985 British Openin ja 1988 US Mastersin. Yhteensä hänellä on ammattilaisurallaan 29 turnausvoittoa.
Lyle valittiin golfin Hall of Fameen vuonna 2011.
Prost
Prost tarkoittaa seuraavia:
Ianeira
Ianeira oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hahmon nimi.
Okeanidi
Ianeira oli yksi okeanideista, Okeanoksen ja Tethyksen tytär. Sukuluettelojen lisäksi hänet mainitaan nimeltä antiikin kirjoituksissa ainoastaan kerrottaessa hänen olleen Persefonen seurassa sisariensa kanssa kisailemassa ja keräämässä kedon kukkia.
Nereidi
Ianeira oli yksi nereideistä, Nereuksen ja Doriksen tytär.
Jean de Joinville
pienoiskuva|Jean de Joinville. Jean de Joinville (n. 1224 – 24. joulukuuta 1317) oli ranskalainen kronikoitsija. Hän kirjoitti Filip IV:n vaimon Johanna Navarralaisen pyynnöstä Ludvig IX:n elämäkerran. Teos valmistui vasta vuonna 1309, jolloin sen tilaaja oli jo kuollut. Joinville omisti siksi työn Johannan pojalle, tulevalle Ranskan Ludvig X:lle.
Jean de Joinville kuului champagnelaiseen aatelissukuun. Hän syntyi Simon de Joinvillen ja Beatrice d'Auxonnen pojaksi ja oppi lapsena lukemisen ja kirjoittamisen sekä latinan alkeet. Hän osallistui seitsemännelle ristiretkelle ja oli Ludvig IX:n ystävä ja tärkeä neuvonantaja. Kuningas kuoli vuonna 1270.
Joinville kuoli yli 90 vuoden ikäisenä 24. joulukuuta 1317, miltei viisikymmentä vuotta Ludvig IX:n kuoleman jälkeen.
Hangaslahti (Kangasala, Sahalahti)
Hangaslahti on Pirkanmaalla Kangasalla Sahalahden taajaman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Kirkkojärven ja Längelmäveden välissä ja se on Myllyojan läpivirtausjärvi. Kummallakin puolella lampea on pienet mäet. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat autiot. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat ruovikkoiset ja koillispuolelta peltojen reunustamat. Sen lähialueella sijaitsee kaksi maatilaa. Lammelle tulee vain peltotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.729) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,6 metriä mpy. Se on sama korkeus kuin on Kirkkojärvellä ja Längelmävedelläkin. Lampeen laskee pohjoisesta Perälahden lampi. Hangaslahden lasku-uoma on Myllyoja, joka virtaa sen läpi ja laskee Längelmäveden Isoniemenselälle.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa on Längelmäveden tilanne piirretty huomattavasti korkeammalla vedenpinnan korkeudella kuin nykyään. Myllyojan valuma-alueen suistoalue oli täysin erilainen kuin nykyään. Nykyään erilliset järvet Perälahti, Iso-Jauksa ja Hangaslahti olivat samaa salmea tai järven osaa Kirkkojärven ja Längelmäveden välissä. Silloin oli vielä olemassa näiden koillispuolella Mertajärvi, joka on järvenlaskun jälkeen voitu menestyksekkäästi kuivata peltomaaksi. Vuoden 1830 Kaivannon kanavan romahtamisesta johtuneessa järvenlaskussa edellä mainitut lammet kuroutuivat erillisisksi lammiksi ja kuivatusyhtiön osallistujat kaivoivat Myllyojan uoman nykyiselle paikalleen. Vuoden 1957 peruskartassa näkyy vielä, kuinka Mertajärven kuivattaminen peltomaaksi on vielä kesken, kun se vuoden 1975 kartassa näyttäisi olevan valmis.
Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!
pienoiskuva|Neuvostoliiton vaakuna, jossa tunnuslause on punaisessa nauhassa. pienoiskuva|Tunnuslause [[Sergei Jutkevitšin historiallisessa draamaelokuvassa Kiväärimies (1938).]] Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen! on Karl Marxin ja Friedrich Engelsin Kommunistisen manifestin (1848) viimeinen virke. Kehotus tuli tunnetuksi Neuvostoliiton tunnuslauseena, joka oli kirjoitettu kaikkien neuvostotasavaltojen kielillä Neuvostoliiton vaakunaan – myös suomeksi, kunnes Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta lakkautettiin ja siitä tuli Venäjän SFNT:hen kuuluva niin sanottu autonominen tasavalta. Tunnuslause kuului myös kaikkien neuvostotasavaltojen vaakunoihin sekä tasavallan omalla kielellä että venäjäksi ja myös autonomisten sosialististen neuvostotasavaltojen vaakunoihin.
Neuvostoliiton tunnuslause eri kielillä
Tunnuslause viidentoista (vuoteen 1956 kuudentoista) liittotasavallan omilla kielillä:
1916 (albumi)
1916 on Motörheadin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 1991. Se oli heidän ainoa levynsä WTG-yhtiölle. Näihin aikoihin Lemmy muutti Los Angelesiin.
Albumin nimiraita kertoo ensimmäisen maailmansodan kauhuista ja on Motörheadille epätyypilliseen tapaan hidas balladi. Myöskään hidastempoinen kappale ”Nightmare / The Dreamtime” ei ole yhtyeen tavallisinta tuotantoa. Albumilla on myös ”R.A.M.O.N.E.S.”-kappale, joka on omistettu Ramones -yhtyeelle. Kappale ”Angel City” taas ilmeisesti kertoo Los Angelesista, Lemmyn uudesta asuinpaikasta. Ainakin kaksi viimeksi mainittua kappaletta on soitettu usein konserteissa.
Albumi oli parhaimmillaan sijalla 24. brittilistalla ja sai Grammy-ehdokkuuden, mutta hävisi Metallican Metallicalle.
Gordon Parks
thumb|right|Gordon Parks Gordon Roger Alexander Buchannan Parks (30. marraskuuta 1912 Fort Scott, Kansas – 7. maaliskuuta 2006 New York) oli monipuolinen yhdysvaltalainen taiteilija. Hän oli aktiivinen valokuvataiteen, elokuvan, kaunokirjallisuuden ja musiikin aloilla. Hän sai vuonna 1988 National Medal of Arts -palkinnon.
Parks muistetaan kansainvälisesti etenkin elokuvaohjauksestaan Shaft – kivikova dekkari (1971), joka sai jatko-osia ja loi kokonaisen tyylisuunnan.
Gordon Parks toimi 1940-luvun lopulta 1960-luvun loppuun Life-kuvalehden valokuvaajana. Hän kuvasi monenlaisia aiheita, mutta paljon myös mustan väestönosan köyhyydestä ja kansalaisoikeustaistelusta kertovia kuvia.
Vuonna 1963 Parks julkaisi omaelämäkerrallisen romaanin The Learning Tree, jonka hän itse ohjasi vuosikymmenen lopulla elokuvaksi The Learning Tree – vuosi elämästäni. Hän myös tuotti ja käsikirjoitti elokuvan ja teki siihen musiikin. Näin Parksista tuli ensimmäinen valtavirran elokuvayhtiölle ohjannut musta amerikkalainen.
M/S Spaarneborg
M/S Spaarneborg on alankomaalaisen Wagenborg Shipping B.V. -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Flender Werftin telakalla Lyypekissä, Saksassa. Kuollutta painoa Spaarneborgilla on 12 500 tonnia. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Delfzijl.
Spaarneborgin sisaraluksia ovat M/S Schieborg ja M/S Slingeborg.
Käyttöhistoria
14. huhtikuuta 1999 tapahtui kölin lasku. 20. elokuuta alus laskettiin vesille. 3. tammikuuta 2000 alus luovutettiin Wagenborg Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Delfzijl. 5. tammikuuta laiva aloitti Cobelfretin/Stora Enson Zeebruggen ja Göteborgin välisessä liikenteessä.
Orhan Kemal
Orhan Kemal joutui mielipiteidensä vuoksi vankilaan 1939. Vankila-aikanaan hän tapasi Nazım Hikmetin, ja tästä tapaamisesta tuli hänen elämänsä käännekohta. Vapauduttuaan hän teki erilaisia töitä, mutta asettui 1950 Istanbuliin ja ansaitsi elantonsa kirjoittamalla. Hän käytti useita kirjailijanimiä.
Hän on kirjoittanut novelleja, romaaneja, näytelmiä ja elokuvakäsikirjoituksia. Lisäksi hän on kirjoittanut omaelämäkerrallisia teoksia.
Maankuori
Maankuori muodostaa Maan kokonaistilavuudesta alle prosentin ja massasta 0,4 prosenttia. Kuori sisältää kohtalaisen kevyitä materiaaleja, kuten piistä, alumiinista, kalsiumista, hapesta ja raudasta muodostuneita yhdisteitä.
Maankuori jakautuu merelliseen kuoreen ja manterelliseen kuoreen.
Merellinen kuori on paksuudeltaan 6–7 kilometriä, ja se on tiheämpää kuin manterellinen kuori. Merellisen kuoren ylin kerros koostuu merenpohjan sedimenteistä. Keskikerros koostuu basaltista. Alin kerros on huonosti tunnettu, mutta sen otaksutaan koostuvan gabrosta tai sen metamorfista muunnoksista, metabasiiteista.
Manterellisen kuoren paksuus vaihtelee. Mannerrinteiden kohdalla se on 20 kilometriä paksu, mannerten alavilla seuduilla 25–35 kilometriä, ja nuorten poimuvuoristojen kohdalla jopa 70 kilometriä. Se koostuu erilaisista magmakivilajeista, metamorfisista kivilajeista ja sedimenteistä. Manterellisen kuoren ylin kerros on täysin jäykkä ja paikoin paksujen sedimenttipatjojen peittämä. Keskikuori on plastinen ja poimuttumiskykyinen. Alakuori koostuu tiheästä aineesta.
Koostumuksensa perusteella maankuori jaetaan ylempään sialkuoreen, joka on saanut nimensä siinä runsaasti esiintyvästä piistä ("si") ja alumiinista ("al"), sekä alempaan, tiheämpään simakehään, joka on saanut nimensä piistä ja magnesiumista ("ma").
Maankuori koostuu paristakymmenestä mannerlaatasta, jotka kelluvat Maan vaippaa raskaamman kiviaineksen päällä. Laatat liikkuvat alituisesti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toisensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä, kuten Islannissa, jossa kiviainesta työntyy esiin Maan vaipasta. Laattaliikkeen energianlähde on radioaktiivinen hajoaminen.
Maankuorella on taipumus isostaattiseen tasapainoon, eli jos esimerkiksi jäätikkö painaa maankuorta, jäätikön hävittyä maankuori palautuu takaisin. Tämä aiheuttaa esimerkiksi Itämeren altaan keskiosisissa, keskisessä Fennoskandiassa Pohjanlahden kummankin puolen viimeisen jäätiköitymisen jälkeen alkanutta ja edelleen jatkuvaa maankohoamista. Isostaattinen tasapaino tarkoittaa myös sitä, että korkeiden vuorten kohdalla mannerlaatta on hyvin paksu, sillä mannerlaatat kelluvat alla olevassa vaipassa kuin jäävuoret vedessä: korkein ulottuu syvimmälle pinnan alle.
Milanon lentoasema
Milanon lentoasema voi tarkoittaa:
Kiribati
Kiribatin tasavalta eli Kiribati on saarivaltio Tyynellä valtamerellä. Se koostuu 33 atollista 3 500 000 neliökilometrin alueella lähellä päiväntasaajaa. 21 saarella on asutusta. Maan valtakieli kiribati on yksi harvoista Tyynenmeren kielistä, jonka valta-asemaa englanti ei uhkaa.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975
Jääkiekon SM-sarjakaudella 1974–1975 mestaruus ratkaistiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat sarjasta. Kausi oli viimeinen jolloin jääkiekon Suomen mestaruus ratkaistiin suoraan sarjamuotoisesti. Seuraavalla kaudella SM-sarjan nimi vaihtui SM-liigaksi ja suuri uudistus oli pudotuspelien mukaan tuleminen. Mestaruuden voitti Tappara, selvällä 11 pisteen erolla hopealle tulleeseen HIFK:hon.
Kiribati
Kiribati on ainoa valtio, joka sijaitsee kaikilla neljällä pallonpuoliskolla.
Ivan Tsih’an
Ivan Ryhoravitš Tsih’an (,, s. 24. heinäkuuta 1976 Slonim, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen moukarinheittäjä, Euroopan-mestari, kaksinkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975
SM-sarja
SaiPa ja TuTo putosivat I-divisioonaan. Sarjaan nousivat Vaasan Sport ja Forssan Palloseura.
Kiribati
Maantiede
thumb|250px|vasen|Kiribatin kartta thumb|vasen|[[Tarawan atollia ilmasta.]] Kiribati muodostuu erillisistä saarista ja saariryhmistä. Valtiolle nimen antaneet Gilbertsaaret koostuvat 16 atollista noin 1 500 kilometriä Fidžin pohjoispuolella. Phoenixsaaret koostuvat kahdeksasta atollista ja korallisaaresta noin 1 800 kilometriä Gilbertsaarilta kaakkoon. Linesaariin kuuluu yhdeksän atollin ja saarta noin 3 300 kilometriä itään Gilbertsaarilta. Banaba on muista erillään oleva saari Naurun ja Gilbertsaarten välillä. Kolme Linesaarista on Yhdysvaltain hallinnassa. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 811 km2.
Banaba on kohonnut korallisaari, jossa oli ennen paljon fosfaatteja, mutta ne on pääosin louhittu loppuun. Valtion korkein kohta on Banaballa sijaitseva 81 metriä merenpinnasta kohoava nimeämätön nyppylä. Muu osa Kiribatia koostuu pienistä riutoista ja hiekkaisista saarista, jotka ulottuvat vain muutamia metrejä merenpinnan yläpuolelle. Kiritimati (tunnettu myös nimellä Joulusaari) Linesaarilla on maailman suurin atolli. Koska Kiribatin saaret ovat vain vaivoin merenpinnan yläpuolella, ilmaston lämpenemisestä aiheutuva merenpinnan nousu on suuri riski koko valtion olemassaololle.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975
Palkinnot
Timo Sutinen, Jokerit voitti pistepörssin 26+28 = 54. Seppo Repo oli paras maalintekijä 37 osumallaan. Juhani Tamminen, HIFK oli paras syöttäjä – 36.
Ivan Tsih’an
Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Tsih’an voitti 2003 Pariisissa tuloksella 83,05, mikä oli lähes kolme metriä enemmän kuin toiseksi tulleella Unkarin Adrian Annusilla. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti universiadit tuloksella 82,77. 2004 Ateenan olympiakisoissa Tsih’an heitti finaalissa tuloksen 79,81, mikä aluksi riitti pronssisijaan. Kultamitalisti Adrian Annus kuitenkin hylättiin myöhemmin doping-testissä havaitun vilppiyrityksen takia, ja näin Tsih’an nousi hopealle kultamitalin mennessä Japanin Koji Murofushille.
Kiribati
Maantiede
Maaperä on ohut ja kalkkipitoinen, joten maanviljely on vaikeaa. Paikalliset ovat kuitenkin kehittäneet kompostointiin perustuvan viljelymenetelmön, jonka turvin harjoitetaan lähinnä kotitarveviljelyä.