cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Willye White
White syntyi pieneen Moneyn kylään Mississippin osavaltiossa. Hänen isovanhempansa kasvattivat hänet, sillä hänen isänsä ei tunnustanut Whiteä omaksi lapsekseen. Hän aloitti työskentelyn puuvillaplantaasilla kymmenvuotiaana. Samalla hän aloitti urheilu-uransa pikajuoksijana, mutta siirtyi pituushyppyyn myöhemmin. Hän osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa Melbournessa 1956, jossa voitti pituushypyssä hopeaa. Hän oli näin ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, joka voitti olympiamitalin pituushypyssä. Hän osallistui tämän jälkeen jokaisiin olympialaisiin Münchenin olympialaisiin 1972 asti. Hän joutui jättämään Montrealin olympiakisat 1976 väliin loukkaantumisen vuoksi. Hän voitti toisen olympiahopeansa Tokiossa 1964 4 × 100 metrin viestissä. Urheilu-uransa jälkeen White toimi valmentajana sekä joukkueenjohtajana. Hän kuoli haimasyöpään 6. helmikuuta 2007.
Whiten ennätys pituushypyssä on 6,55 metriä ja 100 metrin juoksussa 11,5.
Roncal (juusto)
thumb|Roncal-juustoa. Roncal on Espanjan Navarran itsehallintoalueella valmistettava lampaanmaitojuusto.
Roncal-juustoa valmistetaan Navarran Roncal-laakson alueella lähellä Espanjan Ranskan vastaista rajaa. Juustolla on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1981 ja suoja käsittää 220 lammastilaa. Tilat tuottavat vuosittain noin 2 400 000 litraa maitoa, josta valmistetaan 385 000 kiloa juustoa.
Roncal-juustoa valmistetaan lacha- ja rasa aragonesa -rotuisten lampaiden raakamaidosta. Maito saostetaan 30–37 °C lämpötilassa eläinperäistä juoksutetta käyttäen. Juustomassa pilkotaan pieniin osiin ja hera erotellaan siitä käsin. Tämän jälkeen juustomassa asetetaan muotteihin ja juusto puristetaan, sekä suolataan. Suolaus voidaan suorittaa kuivasuolauksena tai upottamalla juusto suolaliemeen. Juustoa kypsytetään yli 120 päivää 7–12 °C lämpötilassa. Valmis juusto on tyypillisesti painoltaan 1-3 kiloa. Sillä on kova ruskea kuori ja sen sisältö on kovaa ja väriltään kellertävän valkoista tai oljenkeltaista. Juuston makua on kuvailtu voimakkaaksi, hieman tuliseksi ja paahdetuksi. Sillä on myös pitkä jälkimaku.
Suomenlinnan panimo
pienoiskuva|Panimon logo Höpken Pils -olutpullon korkissa. Suomenlinnan panimo on Helsingin Suomenlinnassa sijaitsevan panimoravintolan yhteydessä toimiva, vuonna 1995 perustettu pienpanimo. Sen ensimmäiset myyntioluet valmistuivat vuonna 1997. Vuonna 2013 Suomenlinnan panimolle valmistui toinen, laajempi tuotantotila Vantaan Nikinmäkeen.
Suomenlinnan panimo - Sveaborgs bryggeri on vuonna 1995 kaupparekisteriin rekisteröidyn Bitter-B Oy:n aputoiminimi. Osakeyhtiön toimitusjohtaja on Jari Tapanainen. Vuonna 2016 osakeyhtiön liikevaihto oli 0,9 miljoonaa euroa. Panimo valmistaa noin kymmentä olutta, kausioluita ja paria siideriä.
Heino-konserniin kuuluva Uniq Drinks Finland (nykyisin Brukett Oy) osti Suomenlinnan panimon vuonna 2020. Yritys hankki omistukseensa myös Fiskarsin Panimon. Nykyisin Suomenlinnan panimo-Sveaborgs bryggeri on Suomenlinnan panimon vanhan taustayhtiön Bitter-B Oy:n aputoiminimi. Yrityksen Vantaan tuotanto on siirretty Fiskarsin veitsitehtaaseen, jossa toimii myös saman omistajan Fiskarsin Panimo.
Suomen Filmikamari
Käytännön toiminnassa Filmikamari pyrkii vaikuttamaan elokuvapoliittisiin ratkaisuihin ja elokuva-alaa koskevaan lainsäädäntöön. Se tekee esityksiä ja antaa lausuntoja viranomaisille elokuva-alan kysymyksistä. Lisäksi se pyrkii edistämään elokuva-alan yhdistysten yhteisiä tavoitteita ja tasoittamaan keskinäisten eturistiriitoja.
Julkisuudessa näkyvin Filmikamarin toimintamuoto on viikon Top 20- ja viikonlopun Top 20 -elokuvatilastojen julkaiseminen. Filmikamari huolehtii Yhdysvaltain elokuva-akatemian pyynnöstä Suomen Oscar-toimikunnan asettamisesta Suomen ehdokkaan valitsemiseksi parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Filmikamari on jakanut elokuva-alan kultaista ansiomerkkiä vuodesta 1951 ja hopeista ansiomerkkiä vuodesta 1953. Ansiomerkeistä päättää Filmikamarin hallitus.
SFK oli vuoteen 1940 saakka Suomen Biografiliitto ry.
Annie
Annie (oik. Anne Lilia Berge Strand, s. 21. marraskuuta 1977 Trondheim, Norja) on norjalainen popmuusikko ja DJ. Annien debyyttialbumi Anniemal julkaistiin vuonna 2005. Kappaleen ”Heartbeat” musiikkivideo on kuvattu Helsingissä.
Island Records julkaisi Annien toisen albumin Don't Stop syyskuussa 2008; albumin ensimmäinen single ”I Know UR Girlfriend Hates Me” julkaistiin muun muassa Isossa-Britanniassa.
Nuoruus
Anni Lilia Berge syntyi 21. marraskuuta 1977.
Anniemal
Annie julkaisi vuonna 1999 singlen "The greatest hit". Hittibiisistä julkaistiin monta versiota. Kuuluisimmat versiot ovat 2010 remixed ja the greatest numb. Ja sitten hän julkaisi singlen vuonna 2002 joka ei päätynyt Annien esikoisalbumille. Sitten Annie julkaisi muutamia singlejä joista yksi on heartbreakt. Siitä julkaistiin musiikkivideo joka kuvattiin Helsingissä.
Dont stop
Sitten hän julkaisi ensimmäisen singlensä albumilta Dont stop. Ja tuli muita singlejäkin. Albumin teema oli iloinen ja rauhallinen.
2015-)
Annie julkaisi epn vuonna 2015.
Mental Ray
Nvidia osti Mental Imagesin vuonna 2007. Vuonna 2017 Nvidia lopetti tuen ohjelmistolle: Mental Ray oli saatavilla itsenäisenä sekä plugin-ohjelmana Autodesk 3ds Maxille sekä Maya-ohjelmistolle. Ohjelmisto on ollut saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille ja plugin-versiot ovat olleet vapaasti käytettäviä interaktiiviseen renderöintiin tai still-kuvien kuvien renderöintiin Mayassa tai 3ds Maxissa. Animaatioiden renderöinti vaatii lisenssin.
Niklas Jonsson
Niklas Jonsson (s. 31. toukokuuta 1969 Piitime) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili vuosina 1990–2002. Hän voitti olympiahopeaa 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa. Samojen kisojen takaa-ajokilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessa hän sijoittui 10 kilometrillä viidenneksi ja 30 kilometrillä seitsemänneksi, molemmat perinteisellä tyylillä.
Mental Ray
Ohjelmisto on saanut Oscar-palkintojen ”Academy Certificate” -tunnustuksen vuonna 2003. Ohjelmistoa on käytetty yli 100:n tunnetun elokuvan teossa.
Niklas Jonsson
Jonssonin paras sijoitus maastohiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa on 4. sija 50 kilometrin matkalla perinteisellä tyylillä vuodelta 1999.
Sindbad contro i sette saraceni
Sindbad contro i sette saraceni (”Sindbad vastaan seitsemän saraseenia”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tuhannen ja yhden yön satuaiheeseen perustuvan elokuvan on ohjannut Emimmo Salvi. Sen pääosia esittävät Dan Harrison, Gordon Mitchell, Bella Cortez ja Carla Calò.
Juoni
Julma tyranni Omar hallitsee Kufran kaupunkia. Saadakseen koko maan valtaistuimen hänen on voitettava seitsemän heimon edustajat suurissa turnajaisissa. Omaria vastaan taistelevat jeritit valitsevat edustajakseen Sindbadin, joka rakastuu prinsessa Fatmaan. Turnajaisten aikana kansa nousee kapinaan, jeritit tunkeutuvat Kufraan ja lopulta rakastavaiset saavat toisensa.
Tuotanto
Sindbad contro i sette saraceni on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Eräissä maissa sen sankari nimettiin kohtalaisesti menestyneen Le sette fatiche di Alì Babàn (1962) vanavedessä Ali Babaksi.
Elokuva on vaatimattomasti toteutettu laimeahko toimintaseikkailu, jossa ei ole lainkaan Emimmo Salvin muille töille ominaista eksentristä viehätystä (esim. Vulcano, figlio di Giove, 1962). Siitä on liikkeellä heikkotasoinen amerikkalainen versio, jonka filmikelat ovat kaiken lisäksi väärässä järjestyksessä. Espanjalaisen Impulson DVD:llä julkaisema laajakangasversio sisältää espanjan- ja italiankielisen ääniraidan.
Audi A4 (B6)
Audi A4 B6 (Typ 8E) on Audi A4:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2000–2004, cabrioletia vuoteen 2006 saakka. Se korvasi edeltäneen B5-mallin, ja sedan- ja farmarimallien seuraajaksi tuli vuonna 2004 Audi A4 B7, joka ei ollut kokonaan uusi malli, vaan perusteellisen kasvojenkohotuksen läpikäynyt versio B6:sta.
Audi A4 B6 (2000–2006)
Toisen sukupolven Audi A4 esiteltiin syksyllä 2000. Sen ulkonäössä oli paljon samankaltaisia piirteitä kuin muutamaa vuotta aikaisemmin esitellyssä suuremmassa Audi A6 (C5) -mallissa. vasen|pienoiskuva|Audi A4 B6 Avant Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä A4 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Han Seung-soo
Han Seung-soo (s. 28. joulukuuta 1936 Chuncheon) on eteläkorealainen poliitikko ja diplomaatti, sekä Etelä-Korean pääministeri helmikuusta 2008 syyskuuhun 2009. Aiemmin hän on toiminut Etelä-Korean ulko-, kauppa-, talous- ja rahaministerinä sekä maan varapääministerinä, ja vuonna 2001 Yhdistyneiden kansakuntien 56. yleiskokouksen puheenjohtajana.
Audi A4 (B6)
Audi A4 B6 (2000–2006)
Bensiinimoottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (102 hv), 1,8- (150 hv) ja 2,0-litraiset (130 hv) nelisylinteriset sekä 3,0-litrainen V6 (220 hv). Nelivetoisina quattro-malleina oli valittavissa kaikki bensiinimoottorit 1,6-litraista lukuun ottamatta. Dieselvaihtoehdot olivat nelisylinterinen 1,9-litrainen (130 hv) ja 2,5-litrainen V6 (180 hv). 2,5-litraisen yhteydessä oli aina neliveto, ja se oli valittavissa myös 1,9-litraiseen. Joidenkin etuvetoisten yhteyteen oli valittavissa portaaton Multitronic-automaattivaihteisto perinteisen viisivaihteisen automaatin sijaan. vasen|pienoiskuva|Audi A4 B6 Cabriolet Keväällä 2001 1,9-litraisesta dieselistä tuli tarjolle 100-hevosvoimainen versio, 2,5-litraisesta puolestaan 155-hevosvoimainen. Molempien moottorien yhteydessä oli aina etuveto.
Han Seung-soo
Akateeminen ura
Han Seung-soo opiskeli valtio-oppia josta suoritti kandidaatintutkinnon 1960 Yonsein yliopistossa ja maisterintutkinnon 1963 Soulin kansallisessa yliopistossa; hän valmistui sittemmin tohtoriksi Yorkin yliopistosta 1968 taloustieteen alalta. Euroopan yhteisö palkitsi hänen tohtorintyönsä, otsikoltaan "The Growth and Function of the European Budget".
Audi A4 (B6)
Audi A4 B6 (2000–2006)
Farmarimalli Avant tuli markkinoille syksyllä 2001 ja kangaskattoinen cabriolet keväällä 2002. A4 Cabriolet korvasi vanhaan Audi 80 -malliin pohjautuneen Audi Cabrioletin, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 2000.
Han Seung-soo
Akateeminen ura
Vuosina 1970–1988 hän toimi Soulin yliopistossa taloustieteen professorina, 1986–1987 myös vierailevana professorina Tokiossa. Sen ohella hän oli neuvonantaja YK:n Aasian ja Tyynenmeren alueen talous- ja sosiaalikomissiolle (ESCAP) sekä Maailmanpankille, joista jälkimmäinen lähetti hänet 70-luvun lopulla joksikin aikaa Jordanian hallitukselle konsultiksi.
Audi A4 (B6)
Audi A4 B6 (2000–2006)
Kesällä 2002 155-hevosvoimaisen 2,5 TDI:n teho nousi 163 hevosvoimaan ja 1,8-litraisen bensiinimoottorin 150:stä 163 hevosvoimaan. Uutena moottorina oli suorasuihkutteinen 2,0 FSI, joka oli 150-hevosvoimainen. Saman vuoden lopulla 1,8-litraisesta tuli saataville 190-hevosvoimainen versio.
Han Seung-soo
Poliittinen ura
Han Seung-soo valittiin Etelä-Korean parlamenttiin 1988, ja hän on edelleen sen jäsen. 1988–1990 hän toimi kauppaministerinä. 1993 hänet asetettiin suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin, ennen kuin presidentti Kim Young-sam teki hänestä henkilöstöpäällikkönsä. 1996–1997 Han oli varapääministeri sekä talous- ja rahaministeri. Hänen aikanaan Korean tasavalta liittyi OECD:hen ja Pohjois-Korea lähetti Etelä-Korealle avunpyyntöjä riisitoimituksista.
Audi A4 (B6)
Audi A4 B6 (2000–2006)
Kesällä 2004 1,9 TDI:stä tuli tarjolle 115-hevosvoimainen tehoversio 100- ja 130-hevosvoimaisten rinnalle.
Han Seung-soo
Poliittinen ura
Huhtikuussa 2001 Han pääsi viimein ulkoministeriksi. Tässä asemassa hän tuli saman vuoden syyskuussa valituksi Yhdistyneiden kansakuntien 56. yleiskokouksen puheenjohtajaksi. Yleiskokouksen puheenjohtajana Han sai kunnian vastaanottaa vuoden 2001 Nobelin rauhanpalkinnon Yhdistyneiden kansakuntien puolesta. Hänen puheenjohtajavuoronsa päättyi syyskuussa 2002. Han luopui jo tätä ennen Etelä-Korean ulkoministerin paikasta, mutta palasi saman vuoden vaaleissa kansalliskokouksen jäseneksi.
Han Seung-soo edustaa Hannara Dang -puoluetta, ja Etelä-Korean presidentinvaalin 2007 voittanut saman puolueen Lee Myung-bak nimitti hänet pääministeriehdokkaakseen tammikuussa 2008. Lee esitti Hanin valintaa pääministeriksi 25. helmikuuta, ja parlamentti hyväksyi valinnan 29. helmikuuta 2008. Han Seung-soo seurasi pääministerinä Han Duck-soota.
Denizli Basket
Sinpaş Denizli Basket on turkkilainen koripallojoukkue, jonka kotipaikka on Turkissa Denizli. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti Turkin kakkosliigan runkosarjan mutta karsiutui kuitenkin pudotuspeleissä eikä siten noussut maan pääsarjaan.
Star Ocean
Star Ocean on tri-Acen kehittämä roolipelisarja. Sarjan ensimmäiset osat on julkaissut Enix ja myöhemmin Square Enix.
Muu media
Pelisarjasta on tehty myös Mayumi Azuman manga, joka on sovitettu animeksi ja myöhemmin jatkettu draama CD:llä.
JPEG XL
JPEG XL on Joint Photographic Experts Group -ryhmän kehittämä kuvatiedostomuoto, joka tukee häviötöntä ja häviöllistä kuvan pakkausta. Formaatti on standardoitu nimellä ISO/IEC 18181. JPEG XL on yksi tiedostomuodoista, joiden on tarkoitus korvata JPEG.
JPEG XL tukee suurempia värisyvyyksiä ja HDR-dynamiikkaa. Lisäksi se sisältää tuen alfa-kanavalle (läpinäkyvyydelle), tasot, esikatselukuvan.
Formaatti on myös maksuton ja referenssitoteutus on avointa lähdekoodia ja vapaa.
JPEG XL:n etuna on, että vanhat JPEG-kuvat voi muuntaa häviöttömästi uuteen formaattiin. Toisaalta JPEG XL -kuvan voi muuntaa takaisin JPEG-kuvaksi, jolloin esimerkiksi web-palvelimella voidaan kuva pitää yhdessä formaatissa ja tarjota vanhan tiedostomuodon kuva selaimille, jotka eivät tue uutta formaattia.
Hankkeen kannattajien mukaan uusi kuvaformaatti voisi vähentää internetin kaistankulutusta 25-30 %.
Kehitys
JPEG XL:ää alettiin kehittää 2017, kun JPEG-komitea pyysi ehdotuksia uudesta tiedostomuodosta. Komitea tuotti elokuussa 2019 esityksen, joka perustui pääasiassa Googlen ehdottamaan Pik-tiedostomuotoon ja Cloudinaryn ehdottamaan FUIF-muotoon.
Lokakuussa 2022 Google päätti kuitenkin poistaa JPEG XL:n tuen Chrome-selaimesta. Googlen selityksen mukaan kuvaformaattiin ei ollut riittävää kiinnostusta, siitä ei ole merkittäviä etuja ja koska tuki oli kokeellinen, ei sitä voi jättää tähän tilaan vaan tuki poistetaan selaimen ylläpidon helpottamiseksi.
Aarne Reini
Aarne Eemeli Reini (6. elokuuta 1906 Vaasa – 23. helmikuuta 1974) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti.
Reini kilpaili kaksien olympialaisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Los Angelesissa 1932 hän sijoittui 66 kilon sarjassa neljänneksi ja Berliinissä 1936 hän saavutti 61 kilon sarjassa hopeaa. Euroopan mestaruuden hän voitti 66 kilon sarjassa vuosina 1933 ja 1934. Työläisolympialaisissa hän saavutti hopeaa vuonna 1931.
Seuratasolla Reini edusti Vaasan Voima-Veikkoja, Vaasan Kiistoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kuudesti ja TUL:n mestaruuden kahdesti. Myöhemmin hän toimi sekä TUL:n että Suomen Painiliiton valmentajana.
Olympialaiset 1964
Olympialaiset 1964 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1964.
Burzum (albumi)
Burzum on Varg Vikerneksen yhden miehen yhtyeen Burzumin debyyttialbumi. Sen julkaisi alun perin Mayhem-yhtyeen kitaristin Euronymousin levy-yhtiö Deathlike Silence Productions, mutta vuonna 1995 Misantrophy Records julkaisi sen uudestaan. Uusintajulkaisussa ovat mukana myös Aske-EP:n kappaleet. Tässä versiossa Asken versio kappaleesta "A Lost Forgotten Sad Spirit" korvaa Burzumin version.
Kappaleet
Side: Hate
Side: Winter
Adam Opel
thumb|right|Adam Opel Adam Opel (9. toukokuuta 1837 Rüsselsheim, Hessenin suurherttuakunta – 8. syyskuuta 1895) oli saksalaisen autonvalmistaja Opelin perustaja.
Opel-yhtiö aloitti valmistamalla ompelukoneita vuonna 1862. Yhtiöstä tuli maailman suurin polkupyörien valmistaja ja myöhemmin autojen valmistaja. Adamin isä Philipp Wilhelm Opel oli lukkoseppä ja Adam aloitti ompelukoneiden valmistuksen vastoin hänen isänsä toiveita, jolla ei ollut niihin kiinnostusta.
Opelin lapsenlapsen lapsi Rikky von Opel on entinen Formula 1 -kuljettaja.
Pekka Nurmiranta
Pekka Nurmiranta (sukunimi aikaisemmin Bovellan, 7. marraskuuta 1887 Iisalmi − 1941 jälkeen, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja.
Nurmirannan vanhemmat olivat mökkiläinen Tahvo Bovellan ja Kaisa Forselius. Hän kävi kansakoulun ja teki sen jälkeen etupäässä maa- ja metsätaloustöitä vuoteen 1921 saakka. Nurmiranta oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen jäsen 1920–1923. Vuonna 1921 hänestä tuli kuopiolaisen Savon Kansa -lehden vastaava toimittaja ja vuonna 1923 Oulussa ilmestyneen Pohjan Kansa -lehden päätoimittaja. Nurmiranta oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustajana 1922–1923 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä.
Nurmiranta siirtyi joulukuussa 1923 Ruotsiin asuen ensin Haaparannalla ja oli siellä työssä Norrskensflamman-lehden kirjapainossa. Seuraavana vuonna hän matkusti Tukholmasta Viron kautta Neuvostoliittoon saapuen Pietariin vuoden lopulla. Nurmiranta lähetettiin tammikuussa 1925 Neuvosto-Karjalaan, jossa hän työskenteli 1926 kasvattajana Paatenen lastenkodissa ja oli vuonna 1929 oikolukijana Punainen Karjala -lehden toimituksessa. 1930-luvulla Nurmiranta teki erilaisia töitä Petroskoissa – hän oli Petroskoin postilaitoksen kuljetusosaston johtajana 1932, Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijänä 1930–1935 ja rakennustyöläisenä 1936–1940.
Nurmiranta vangittiin Neuvostoliitossa 24. kesäkuuta 1941 vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja 8. lokakuuta 1941 hän sai kuuden vuoden vankeustuomion. Hänen oletetaan kuolleen Neuvostoliitossa. Iisalmen raastuvanoikeus julisti Nurmirannan kuolleeksi 17. joulukuuta 1979. Hänen maineensa palautettiin Venäjällä 1994.
Nurmiranta oli naimisissa Aino Menkisen (s. 1889) kanssa.
El Alameinin ensimmäinen taistelu
El Alameinin ensimmäinen taistelu oli sotamarsalkka Erwin Rommelin johtaman saksalais–italialaisen panssariarmeija Afrikan ja kenraali Claude Auchinleckin johtaman brittiläisen 8. armeijan välinen 1–27. heinäkuuta 1942 käyty läntisen aavikon taistelu Pohjois-Afrikassa toisessa maailmansodassa.
Hävittyään Gazalan taistelun kesäkuussa 1942 8. armeija perääntyi Mersa Matruhin kautta Alameinin linjalle Egyptiin, joka käsitti 60 km aukon El Alameinin kaupungin pohjoisessa Välimeren rannalla ja Qattaran syvängön etelässä aavikolla välillä.
Panssariarmeija Afrikka hyökkäsi aamulla 1. heinäkuuta saksalaisten joukkojen johdolla lähellä El Alameinia, mutta liittoutuneiden puolustuslinja kesti iltaan saakka, mikä keskeytti akselivaltojen etenemisen. Seuraavana päivänä Rommel keskitti joukkonsa pohjoiseen tarkoituksenaan tehdä läpimurto El Alameinin läheisyydessä. Auchinleck puolestaan määräsi tehtäväksi vastahyökkäyksen linjan keskiosassa, mutta hyökkäys epäonnistui. Sen sijaan liittoutuneiden toinen hyökkäys etelässä italialaisia vastaan oli onnistuneempi. Liittoutuneiden vastarinnan takia Rommel siirtyi puolustukseen saavutetulla linjalla.
Auchinleck hyökkäsi jälleen 10. heinäkuuta Tel el Eisassa pohjoisessa saaden yli tuhat vankia. Rommelin vastahyökkäyksen tulokset Tel el Eisassa jäivät vähäisiksi. Seuraavaksi Auchinleck hyökkäsi jälleen keskellä Ruweisatin selänteellä kahdesti (Ruweisatin ensimmäinen taistelu 14. heinäkuuta ja Ruweisatin toinen taistelu 21. heinäkuuta). Kumpikaan taistelu ei ollut liittoutuneille menestys ja jalkaväen ja panssareiden yhteistoiminnan ajoittamisen epäonnistumisesta seurasi toisessa taistelussa 700 miehen tappiot. Huolimatta tästä liittoutuneet tekivät vielä kaksi uutta hyökkäystä 27. heinäkuuta. Toinen pohjoisessa lähellä Tel el Eisaa ei ollut menestyksekäs ja toinen lähellä Miteiriyaa oli vielä tuhoisampi, sillä miinakenttiä ei ollut raivattu ja jalkaväki jätettiin ilman panssareiden tukea saksalaisten vastahyökkäyksessä.
Liittoutuneiden 8. armeija oli kuluttanut voimansa ja 31. heinäkuuta Auchinleck määräsi luopumaan hyökkäysoperaatioista ja valmistelemaan puolustusasemia odotettavissa olevan akselivaltojen suurhyökkäyksen varalle.
Akselivaltojen eteneminen kohti Aleksandriaa (ja Kairoa) pysähtyi. Rommel yritti uudelleen murtautua liittoutuneiden linjan lävitse siinä kuitenkaan onnistumatta Alam Halfan taistelussa elokuussa. Saman vuoden lokakuussa 8. armeija Bernard Montgomeryn komennossa löi akselivaltojen joukot El Alameinin toisessa taistelussa.
Backaksen kartano
thumb|Backaksen kartanoalueen talousrakennuksia: vasemmalla sikalan itäpäätyä, keskellä navettaa ja oikealla puimalaa.
Backaksen kartano (ruots. Backas gård) on Vantaan kaupungin Pakkalan kaupunginosassa sijaitseva kartano. 1600-luvulla perustettu Backaksen kartano tunnetaan etenkin sen historiasta Osuusliike Elannon tuotantotilana 1900-luvulla ja HOK-Elannon kasvihuoneista 2000-luvulla. Kartano ja viereinen Petaksen virkatalo muodostavat kohteen Backas - Elannon suurtila valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luettelossa.
Varhaishistoria
Backaksen paikalla oli jo 1500-luvulla samanniminen tila, mutta varsinainen kartano syntyi vasta 1600-luvulla tilojen yhdistyessä. Kartano sijaitsi Suuren Rantatien (nykyään Ylästöntie) varrella, muutama kilometri silloisesta Helsingin pitäjän kirkosta länteen. Backas oli Ruotsin vallan aikana säteri eli ratsutila, jolla oli velvollisuus varustaa ratsusotilas kuninkaan joukkoihin ja joka nautti vastapalvelukseksi verovapaudesta. Tilan omistajat, jotka vaihtuivat taajaan 1600−1700-luvuilla, olivatkin pääasiassa ratsumestareita ja sotilasvirkamiehiä. Heihin kuului muun muassa Johan Anders Jägerhorn, joka omisti kartanon vuodesta 1785.
Vuodesta 1801 vuoteen 1808 Backaksen omisti Gustav von Boisman, Vantaanjoen eteläpuolella sijainneen Tomtebackan eli Haltialan säterin isäntä. Von Boismanin jälkeen tila siirtyi hänen vävylleen August Hagelstamille, joka rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen vuonna 1818. Tämän poika Carl Hagelstam laajensi Backaksen alueita ja kehitti menestyksellisesti sen maanviljelyä. 1886 kartanon osti Hagelstameilta Carl Ehrnrooth, joka viljeli sitä ensimmäiseen maailmansotaan asti.
Elannon aika
Ensimmäisen maailmansodan aikana Carl Ehrnrooth päätti luopua Backaksesta, ja ostajaksi tarjoutui Osuusliike Elanto, joka tarvitsi suurtilan Helsingin läheisyydestä tuottaakseen elintarvikkeita myymälöihinsä ja ravintoloihinsa. Kaupanhieronta herätti närkästystä muissa kartanonomistajissa ja pääkaupungin ruotsinkielisissä piireissä, jotka pelkäsivät vasemmistolaisen osuusliikkeen turmelevan Helsingin pitäjän vanhan ruotsinkielisen kulttuurin ja suomalaistavan sen väestön. Näkyvistä protesteista ja lehtikirjoittelusta huolimatta Elanto osti Backaksen 1916. Tilan pinta-ala oli ostohetkellä 683 hehtaaria, josta peltoa oli 141 ja metsää 482 hehtaaria, ja tila ulottui Vantaanjoelta Tuusulan rajalle saakka.
Oston jälkeen Elanto aloitti Backaksessa laajan kehitysohjelman jonka tarkoituksena oli muodostaa kartanosta mallitila. 1900-luvun alkupuolella Backas olikin suurtila, joka tuotti pääosan Elannon pääkaupunkiseudulla myymistä elintarvikkeista. Suomen maatilat -matrikkelin (1931) mukaan Backaksessa oli 1930-luvun alussa sata lehmää ja 900 sikaa, yli 140 hehtaaria viljeltyä peltoa, laajaa puutarhaviljelyä sekä kolme suurkasvihuonetta tomaatti- ja kurkkuviljelyä varten. Saman matrikkelin mukaan tilalta myytiin vuosittain noin 80 000 kilogrammaa sianlihaa ja kasvitarhatuotteita, perunoita, maitoa ja viljaa Helsinkiin. Kartanon valtavilta metsäalueilta tuotiin puutavaraa ja turvetta junalla omaa pisto­raidetta pitkin. Viiden kilometrin pituinen rata valmistui 1920 ja sitä käytettiin turvepehkun, mudan, hiekan ja saven kuljetukseen. Turvepehkua ja mutaa kuljetettiin suolta kartanon pelloille ja hiekkaa ja savea taas kartanon omalle tiilitehtaalle. Rata alkoi kartanon talouskeskuksesta ja johti Veromiehenkylän kautta pohjoiseen nykyisen Helsinki-Vantaan lentoaseman alueelle. Elannon ravintoloiden, leipomon ja oluttehtaan ruokajätteet puolestaan kuljetettiin Helsingistä Backaksen sikojen ruoaksi.
Elanto perusti alueelle 1919 oman tiilitehtaan, jonka tuotteilla rakennettiin 1920-luvulla kartanon nykyiset muhkeat ulkorakennukset: talli, navetta, suursikala, kuivaamo-puimala sekä henkilökunnan asuintaloja. Myös Veromiehenkylän kansakoulu eli nykyinen Veromäen koulu rakennettiin kartanon tiilistä ja kartanon maalle, kouluttamaan sen työntekijöiden lapsia. Vanhaa päärakennusta uudistettiin ja siitä tehtiin tilanhoitajan asunto- ja konttorirakennus.
Talvisodan aikana Elannon pääjohtajan Väinö Tannerin ollessa Risto Rytin hallituksen ulkoministeri Suomen hallitus kokoontui Backaksen päärakennuksessa. Backaksen tiloja käytettiin myös valtionarkiston hajasijoituspaikkana Helsingin pommitusten aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen
1940-luvulta lähtien Helsingin maalaiskunnan ja sittemmin Vantaan kaupungin kasvu söi vähän kerrallaan kartanon valtavat maa-alueet. Sotien jälkeen Backaksen maita pakkolunastettiin siirtoväen asuttamiseksi, ja Helsinki-Vantaan lentoaseman rakentaminen vei niistä yli 400 hehtaaria. Myös Kehä III sekä sitä reunustavat teollisuusalueet lohkaisivat itselleen Backaksen maata. Kun maatalous keskellä kasvavaa kaupunkia oli muuttunut mahdottomaksi, Elanto myi 1986 kaiken vielä jäljellä olleen maan rakennusliikkeille jättäen itselleen vain kartanon ulkorakennuksineen. Backaksen entisille maille on rakennettu muun muassa Veromiehen ja Vantaanportin yritysalueet ja Kartanonkosken asuinalue.
2000-luvulla
Nykyisin Backaksen kartanon rakennukset on suojeltu. Sen kasvihuoneissa toimi kesään 2009 saakka HOK-Elannon puutarhakeskus ja päärakennuksessa pitopalvelu. Suojelemattomat kasvihuoneet purettiin vuoden 2009 aikana. Entinen puimalarakennus on kunnostettu juhlasaliksi, jossa järjestetään muun muassa Vantaan barokkiviikkojen konsertteja. 2010-luvulla HOK-Elannon liiketoiminta kartanolla muodostui päärakennuksen ja puimalan vuokraamisesta tilaisuuksien pitoon sekä kesäravintolasta päärakennuksessa. Pitokartanon toiminta päättyi vuonna 2013 odottamaan alueen kehittämissuunnitelman valmistumista. . Osa kartanoalueen taloista on autioina - ainoastaan vesikatot on uusittu lisävahinkojen välttämiseksi.
Kartanon Puimalassa on järjestetty Backas Jazz -tapahtumaa. Kartanon lähialueita pyritään kehittämään matkailu- ja virkistyskäyttöön. Uudisrakentamishankkeeseen kuuluu asuntoja ja elämyspuisto.
Kirjallisuutta
Tuominen, Pirjo: Backas - kartano elää. Tammi, 1988, 2017. ISBN 978-951-31-9816-9
X PixMap
XPM (X PixMap / X11 Portable Pixmap File) on lähinnä X Window Systemissä ohjelmoinnissa käytetty kuvatiedostomuoto.
Tiedostomuodon kehittivät Daniel Dardailler ja Colas Nahaboo Bull Research Centerissa Ranskassa tammikuussa 1989. Ehdotus lähtettiin X Consortiumille huhtikuussa 1989.
XPM on tekstimuotoinen, itseasiassa se on C-lähdekoodia. Kuvatiedoston voi ottaa C-kieliseen ohjelmaan #include-direktiivillä, jonka jälkeen siitä tehdään ohjelmassa XpmCreatePixmapFromData -funktiolla kuva palvelimelle. Kuva voi sisältää myös läpinäkyvyyden ja sitä voi käyttää esimerkiksi kuvakkeena.
Muhammad ibn Rašid Al Maktum
Šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktoum (s. 1949) on nykyinen Arabiemiirikuntien pääministeri, varapresidentti, puolustusministeri sekä Dubain hallitsija.
Hänen omaisuutensa arvon on sanottu olevan 16 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2007. Muhammad ibn Rašid Al Maktum olisi näin maailman neljänneksi rikkain kuninkaallinen.
Olympialaiset 1960
Olympialaiset 1960 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1960.
Pantin kivikautinen asuinpaikka
Pantin kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Karvian Kirkonkylässä, noin 2,3 km Karvian kirkosta luoteeseen. Pantin kivikautinen asuinpaikka on ajoitettu varhaismesoliittiselle aikakaudelle sijaintikorkeutensa perusteella. Asuinpaikka lienee sijainnut Ancylusjärven saaressa, joka nykyisin tunnetaan Pohjankankaana. Myöhemmin maan noustessa saari kuroutui kiinni mantereeseen. Asuinpaikka on todennäköisesti ollut käytössä noin 7500-7700 eaa.
Asuinpaikka löytyi arkeologisen inventoinnin yhteydessä vuonna 1999. Asuinpaikan laajuus ei ole selvillä. Se saattaa olla löytyneen asumuspainanteen välitöntä ympäristöä huomattavasti laajempi. Pantin kivikautiselle asuinpaikalle ei ole opasteita eikä sijaintipaikalla ole opastetaulua.
Aiheesta muualla
62.15081°N, 22.53758°W
Kaamatti
Kaamatti on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ollikkalankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158,6 metriä mpy.
Olympialaiset 1956
Olympialaiset 1956 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1956.
Midnattsolscupen
Midnattsolscupen oli vuosina 1982–2011 Ruotsin Tornionlaaksossa järjestetty jalkapalloturnaus, jonka pelipaikkoina olivat Ylitornio ja Pajala. Nimensä mukaisesti ottelut pelattiin lähinnä iltaisin ja öisin keskiyön auringon valossa.
Turnaus oli tarkoitettu Norjan, Ruotsin ja Suomen pohjoisosien alasarjajoukkueille, mutta joinakin vuosina olivat mukana myös moskovalaiset Spartak Auto sekä FK Stolitsa, joista jälkimmäinen pelasi Venäjän neljännellä sarjatasolla. Midnattsolscupeniin osallistui parhaimmillaan yli 30 joukkuetta, mutta turnaus lopetettiin vuoden 2011 jälkeen osanottajien vähyyden vuoksi. Ainoa Midnattsolscupenin voittanut suomalaisjoukkue oli rovaniemeläinen FC Santa Claus vuonna 1994.
Nico Hülkenberg
Nicolas ”Nico” Hülkenberg (s. 19. elokuuta 1987 Emmerich am Rhein, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen rata-autoilija.
Hülkenberg kilpaili vuonna 2020 DTM-sarjassa. Hän palasi Formula 1 -sarjaan Haas-talliin kaudella 2023.
Hülkenbergillä on Formula 1 -sarjassa eniten kilpailuja, johdettuja kierroksia ja johdettuja kilpailuja ilman palkintokorokesijoja. Hülkenbergillä on myös eniten pisteitä kuljettajista, jotka eivät ole voittaneet F1-osakilpailua urallaan.
Hülkenbergin kuntovalmentajina ovat toimineet Florian Eschrich (2012–2013), Mika Salminen (2014–2015) ja Martin Paul (2016–).
Ura
Hülkenberg voitti Formula 3 Euroseries -sarjan vuonna 2008 ja oli vuonna 2007 kolmas. Lisäksi hän on ajanut muun muassa Formula ADAC BMW -sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti kaudella 2005. Kaudella 2006–2007 Hülkenberg ajoi A1 Grand Prix -sarjassa voittaen mestaruuden yhdessä Christian Vietoriksen kanssa. Hänen managerinaan on toiminut Willi Weber, joka manageroi aikanaan myös seitsenkertaista maailmanmestaria Michael Schumacheria.
Hülkenberg ajoi joulukuussa 2007 Williams-tallille testejä, ja sai pian niiden jälkeen sopimuksen testikuljettajan paikalle kaudelle. Voitettuaan Formula 3 Euroseries:in mestaruuden vuonna 2008 hän nousi kaudeksi 2009 GP2-luokkaan, jossa hän voitti sarjan mestaruuden heti tulokaskaudellaan.
Williams (2010)
left|250px|thumb|Hülkenberg [[Malesian Grand Prix 2010|Malesian GP:ssä 2010.]] Kaudella 2010 Hülkenberg toimi Williamsin GP-kuljettajana. Hän saavutti ensimmäisen pisteensä kauden kolmannessa osakilpailussa Malesiassa sijoituttuaan kymmenenneksi. Kauden toiseksi viimeisen kilpailun aika-ajoissa Brasiliassa hän otti yllättäen paalupaikan vaihtelevissa olosuhteissa noin sekunnin erolla ennen Sebastian Vetteliä. Hülkenbergin paalun erityisyyttä kuvastaa se, että hän olisi saanut paalun ennen viimeistä kierrostaan noin sekunnin kymmenyksen erolla, mutta viimeisellä aikakierroksellaan sai venytettyä eron sekuntiin. Kilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi Unkarin GP:n kuudes sija. Hän saavutti 22 pistettä ja sijoittui loppupisteissä 14:nneksi. Kauden jälkeen Williams ilmoitti korvaavansa Hülkenbergin Pastor Maldonadolla.
Tatu (nimi)
Tatu on suomalainen miehen etunimi. Nimipäivä on 11. joulukuuta, jolloin on myös Danielin ja Tanelin nimipäivä. Tatu on muunnos heprealaisperäisestä nimestä David, joka tarkoittaa ihailtua tai rakastettua.
Nico Hülkenberg
Force India (2011–2012)
thumb|left|Hülkenberg [[Force India -auton ratissa Kanadan vapaissa harjoituksissa 2012.]]
Tatu (nimi)
Nimi Tatu on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa 4 990 miehelle ja muutamalle naiselle. Heistä selvä enemmistö on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Kuvitteellisia Tatuja
Tatu, lastenkirjasarjassa Tatu ja Patu
Nico Hülkenberg
2012
Hülkenberg nostettiin kaudella 2012 Force India -tallin kisakuljettajaksi korvaten tallissa Adrian Sutilin. Hülkenberg sijoittui Euroopan GP:ssä viidenneksi ja Belgian GP:ssä neljänneksi, joka on hänen uransa paras kisasijoitus. Uransa ensimmäisen kilpailun nopeimman kierroksen Hülkenberg ajoi Singaporen GP:ssä. Brasilian GP:ssä Hülkenberg oli lähellä uransa ensimmäisestä voittoa, mutta tuli McLaren-kuskien ohittamaksi ja lopulta hän kolaroi McLarenin Lewis Hamiltonin kanssa. Hülkenberg sai tilanteesta varikon läpiajorangaistuksen ja putosi lopulta kilpailun viidenneksi. Hülkenberg keräsi kauden aikana 63 pistettä sijoittuen kokonaispisteissä 11:nneksi.
Sauber (2013)
thumb|right|250px|Hülkenberg [[Sauberin ratissa kaudella 2013.]] Hülkenberg siirtyi Sauberille kaudeksi 2013. Kauden avauskilpailuun hän ei päässyt osallistumaan autossa ilmenneen bensavuodon takia. Seuraavassa osakilpailussa Malesiassa Hülkenberg otti MM-pisteitä sijoittuen kahdeksanneksi. Sen jälkeen hän ajoi kymmenenneksi Kiinan, Britannian ja Saksan osakilpailuissa.
Italian GP:ssä Hülkenberg yllätti ajamalla aika-ajoissa kolmanteen lähtöruutuun. Kilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Hänen edelleen mahtuivat vain Red Bullin ja Ferrarin autot. Korean GP:ssä Hülkenberg lähti kilpailuun seitsemännestä ruudusta ja ajoi lopulta neljänneksi, pitäen loppukierroksilla muun muassa nopeammalla autolla ajaneen Lewis Hamiltonin takanaan. Hülkenberg saavutti kauden aikana 51 pistettä sijoittuen MM-sarjan kymmenenneksi.
2014
Lokakuussa 2014 Force India tiedotti Hülkenbergin jatkavan tallissa myös kaudella 2015.
2015
Kauden 2015 avauskilpailussa Australiassa Hülkenberg sijoittui seitsemänneksi. Kiinassa Hülkenberg joutui keskeyttämään ensimmäisen kerran kauden aikana. Monacon osakilpailussa Hülkenberg kolaroi Fernando Alonson kanssa ensimmäisellä kierroksella, ja oli maalissa 11:s. Seuraavassa osakilpailussa, Kanadassa Hülkenberg ajoi taas pisteille, kahdeksanneksi. Itävallassa hän ajoi kuudenneksi, ja Britanniassa seitsemänneksi. Unkarin GP:ssä Hülkenberg joutui keskeyttämään auton eturipustuksen hajottua. Belgian kilpailuun Hülkenberg ei osallistunut moottoriyksikön hajottua lämmittelykierroksella. Italiassa hän oli seitsemäs. Singaporessa Hülkenberg kolaroi Felipe Massan kanssa, ja joutui keskeyttämään. Japanissa Hülkenberg oli kuudes. Seuraavassa osakilpailussa Venäjällä Hülkenberg pyörähti kakkosmutkassa, ja joutui keskeyttämään kilpailun Marcus Ericssonin törmättyä häneen. Yhdysvaltain kilpailussa Hülkenberg osui yhteen Daniel Ricciardon kanssa ja joutui keskeyttämään kilpailun. Kauden lopuissa kilpailuissa Hülkenberg ajoi pisteille keräten kauden aikana yhteensä 58 pistettä. Kauden 2015 kokonaispisteissä Hülkenberg sijoittui kymmenenneksi.
2016
Syyskuussa 2015 Hülkenberg teki kahden vuoden jatkosopimuksen Force Indian kanssa. Hülkenberg ajoi seitsemänneksi kauden 2016 avauskilpailussa Australiassa. Venäjällä Hülkenbergin kilpailu päättyi kolarointiin jo avauskierroksella. Itävallan GP:ssä Hülkenberg starttasi eturivistä, kakkospaikalta, mutta itse kilpailu jäi hänen osaltaan kesken. Hülkenberg ajoi kauden parhaan sijoituksensa Belgian GP:ssä ollen maalissa neljäs, sivuten uransa parasta sijoitusta. Singaporen kilpailun lähdössä Hülkenberg osui yhteen Carlos Sainzin kanssa, ja joutui keskeyttämään kilpailun jo pääsuoralle. Hülkenbergin kauden loppusaldoksi jäi 72 pistettä ja MM-sarjan yhdeksäs sija.
2017
Kaudella 2017 Hülkenberg ajoi Renault-tallissa Jolyon Palmerin tallikaverina. Hülkenberg keräsi kauden aikana 43 pistettä sijoittuen sarjan kymmenenneksi parhaina tuloksinaan neljä kuudetta sijaa. Hülkenberg jatkoi Renault-tallissa kaudella 2018.
2018
Hülkenberg jatkoi kaudella Renault-tallissa tallikaverinaan Carlos Sainz. Kausi lähti hyvin liikkeelle Hülkenbergin jättäessä tallikaverinsa taakseen kauden ensimmäisissä kilpailuissa. Kauden paras sijoitus oli viides sija Saksan osakilpailusta. Hän sijoittui sarjan seitsemänneksi keräten 69 pistettä.
2019
Hülkenberg jatkoi kaudella 2019 Renault-tallissa. Hän sai uuden tallikaverin, Red Bullilta siirtyneen Daniel Ricciardon. Sateisessa Saksan osakilpailussa Hülkenberg taisteli palkintokorokesijoituksesta, kilpailun päättyessä hänen osalta kuitenkin ulosajoon. Hülkenberg ajoi viidenneksi Italiassa. Hülkenbergin tiedotettiin lopettavan Formula 1 -uransa loppuvuodesta 2019 Esteban Oconin siirryttyä hänen tilalleen seuraavaksi kaudeksi. Hülkenberg sijoittui viimeisellä täydellä kaudellaan 14:nneksi keräten 37 pistettä.
Racing Point (2020)
Hülkenberg valittiin Sergio Pérezin korvaajaksi Racing Pointille Britannian GP:hen Pérezin saatua koronavirustartunnan. Hän ajoi aika-ajoissa 13. lähtöruutuun, mutta ei päässyt mukaan kilpailuun autossaan ennen kilpailua ilmenneen vian vuoksi. Hülkenberg korvasi Pérezin myös seuraavassa F1:n 70-vuotisjuhlakilpailussa ajaen aika-ajoissa kolmanneksi ja kilpailussa seitsemänneksi. Hülkenberg ajoi myös Eifelin GP:ssä Nürburgringillä, kun hän korvasi sairastuneen Lance Strollin. Kilpailussa Hülkenberg ajoi viimeisestä lähtöruudusta kahdeksanneksi. Hülkenberg keräsi kauden aikana yhteensä 10 pistettä sijoittuen sarjassa 15:nneksi.
Aston Martin (2021–2022)
Hülkenberg valittiin Aston Martinin varakuljettajaksi kaudelle 2021.
Kaudella Hülkenberg ajoi Aston Martinin autoa Bahrainin GP:ssä Sebastian Vettelin paikalla tämän koronavirustartunnan takia. Hän oli kilpailussa 17:s. Hülkenberg korvasi Vettelin myös seuraavassa Saudi-Arabian GP:ssä ollen 12:s. Hülkenberg oli ainoa kauden kilpakuljettajista, joka ei saavuttanut yhtäkään pistesijaa.
Haas (2023–)
Haas F1 Team tiedotti Abu Dhabin GP:n 2022 alla Hülkenbergin kilpakuljettajasopimuksesta kaudeksi Kevin Magnussenin tallikaveriksi.
Tulokset kilpailuittain
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Punalesket
Punaleskiksi kutsuttiin vuonna 1918 käydyn Suomen sisällissodan seurauksena kuolleiden punaisten leskiä. Heidän yhteiskunnallinen asemansa oli pitkään huono. Sodan voittanut osapuoli koki punalesket vaaraksi yhteiskuntajärjestykselle pelätessään heidän kasvattavan lapsistaan uuden katkeroituneen sukupolven, jonka vuoksi punaleskien lapsia sijoitettiin kasvatuslaitoksiin ja sijaisperheisiin. Pitkään köyhäinavun varassa olleet punalesket tulivat valtiollisen eläkkeen piiriin vasta jatkosotan aikana vuonna 1943.
TAusta
Sisällissodan seurauksena noin 11 500 punaisten puolisoa jäi leskeksi. Heistä noin 95% asui Hämeen, Turun ja Porin, Uudenmaan ja Viipurin läänien alueella. Suurimmalla osalla oli huollettavanaan useita alaikäisiä lapsia. Sodan päätyttyä punalesket elivät yleensä äärimmäisessä köyhyydessä. Heidän oli vaikea työllistyä ja työpaikan löytäneiden palkka oli usein reilusti pienempi kuin puolisoiden aikaisemmat tulot. Leskiä häädettiin miestensä työnantajien omistamista asunnoista ja myös torpparien lesket saattoivat joutua jättämään kotinsa.
Valkoisen Suomen suhtautuminen punaisiin naisiin oli vihamielistä ja halveksuvaa. Sodan ohella taustalla olivat vallitsevat nationalistiset perhekäsitykset, joiden vuoksi kodin ulkopuolella työskenteleviä nuoria naisia pidettiin yleisesti siveettöminä ja kyvyttöminä kasvattamaan lapsiaan. Asenteita jyrkensivat vielä sodan aikana toimineet naiskaartit. Useissa lehtikirjoituksissa punaisten naisten antaman kasvatuksen väitettiin olleen osasyyllisenä sotaan ja sen aikaina tapahtuneisiin veritekoihin. Naisia pidettiin kapinalliset kasvattaneina "hirviöinä", "petoina" ja "naarassusina". Yhteiskunnan velvollisuutena katsottiin olevan pitää huoli, ettei sama toistuisi enää tulevien sukupolvien kohdalla. Punaleskien lapsia toimitettiin lastenkoteihin ja sijaisperheisiin, joita oli lähinnä valkoisten ydinalueella Pohjanmaalla. Siellä heidän katsottiin saaavan isänmaallisen, oikeistolaisen ja kristillisen kasvatuksen. Yleensä lapsiaan suostuivat luovuttamaan vain kaikkein pahimmasssa ahdingossa olleet lesket. "Elätehoidoksi" kutsuttu lasten sijoittaminen oli myös usein ainoa leskiäideille tarjottu apu, jonka köyhäinhoitolautakunnat asettivat köyhäinavun myöntämisen ehdoksi.
Avustaminen ja lainsäädäntö
Vuonna 1919 valkoisten leskille myönnettiin leskeneläke, mutta punalesket jäivät kuntien myöntämän köyhäinavun varaan. Se asetti heidät tiukkaan yhteiskunnan valvontaan ja köyhänapua nauttineet menettivät myös äänioikeutensa. Työväenjärjestöt halusivat punalesket pois köyhäinhoidon armoilta ja organisoivat omaa avustustoimintaa. Jo elokuussa 1918 oli perustettu Suomen Työläisten Avustuskomitea, jolla oli yli 60 eri puolilla maata toiminutta osastoa. Niiden toiminta rahoitettiin kansalaiskeräyksillä, iltamatuloilla sekä koti- ja ulkomaisin lahjoituksin. Avustuskomitea lakkautettiin vuonna 1920, jonka jälkeen sen toimintaa jatkoi Työväenjärjestöjen Avustustoimikunta.
Vasemmistolaiset kansanedustajat tekivät vuodesta 1919 lähtien useita aloitteita punaleskien valtioneläkkeistä. Vuonna 1939 saatu kansaneläkelaki ei myöskään tuonut parannusta punaleskien asemaan. Laki ei koskenut sen voimaantullessa 55 vuotta täyttäneitä henkilöitä, jolloin valtaosa ikääntyneistä punaleskistä jäi kansaneläkkeen ulkopuolelle. Punaleskien asia nytkähti eteenpäin vasta talvisodan muutettua asenteita. Vuonna 1941 sosiaalidemokraatit tekivät aloitteen punaleskien ylimääräisestä eläkkeestä, joka toteutui jatkosodan aikana tammikuussa 1943. Toisen maailmansodan päätyttyä annettiin vuonna 1948 sotilasvammalaki, jonka myötä punalesket tulivat huoltoeläkkeen piiriin ja molemmat vuoden 1918 sodan osapuolet olivat vihdoin saman lain alaisia.
Luodeslampi (järvi)
Luodeslampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärinrannan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,4 metriä mpy.
The Hockey News
The Hockey News on pohjoisamerikkalainen jääkiekkolehti. Pääosa sen sisällöstä käsittelee NHL-liigaa.
Lehteä on julkaistu vuodesta 1947 lähtien. Sitä lukee viikoittain yli 225 000 ihmistä. The Hockey News on ostetuin jääkiekkolehti Pohjois-Amerikassa.
Lehti ilmestyy 34 kertaa vuodessa (pelikauden aikana lähes viikoittain ja kesällä kuukausittain). Numeroista kuusi on erikoispainoksia:
A Sharp (Axiom)
A♯ (A Sharp) on funktionaalinen olio-ohjelmointikieli, jota jaetaan itsenäisenä komponenttina Axiomin tietokonealgebrajärjestelmän toiseen versioon. A#:n tyypit ja funktiot ovat niin sanottuja ensimmäisen luokan kansalaisia, joten niitä voi yhdistellä vapaasti ulkopuolisissa kirjastoissa määriteltyjen rakenteiden ja muiden matemaattisten abstraktioiden kanssa. A Sharpin suunnittelussa on lähdetty liikkeelle hyvästä siirettävyydestä eri alustojen välillä ja tehokkuudesta, jota saavutetaan kääntämällä konekielelle.
A#:n sijaan nykyään kehitetään Aldor-ohjelmointikieltä.
A#:lle on kehitetty sekä kääntäjä että tavutulkki. Kääntäjällä voidaan tuottaa seuraavia tiedostoja:
Eero Paatero
Eero-Sakari (Eero) Paatero (1. heinäkuuta 1920 Pirkkala – 2. maaliskuuta 2018 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies, koulunjohtaja ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet.
Paateron vanhemmat olivat sahanisännöitsijä Aarne Paatero ja Impi Hankomäki ja puolisot 1948–1992 Alli Maria Anttila ja sitten Hilkka Tellervo Nuotio. Paatero tuli ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta 1939 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1946. Hän oli metsänhoitaja Metsähallituksen Muonion hoitoalueella 1946–1948, piirimetsänhoitaja Pohjois-Savon metsähoitolautakunnassa 1948–1953, Pohjois-Savon metsänhoitokoulun johtaja 1953–1963 ja Pohjois-Savon piirimetsälautakunnan päämetsänhoitaja 1964–1987. Paaterolla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen hän sai 1970 ja metsäneuvoksen arvonimen 1978.
Jan Halvarsson
Jan Ivar Halvarsson (26. joulukuuta 1942 Östersund – 5. toukokuuta 2020 Hammerdal, Strömsund) oli ruotsalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Halvarsson saavutti Grenoblen talviolympialaisissa 1968 4×10 km:n viestissä olympiahopeaa ja sijoittui 15 kilometrillä viidenneksi, 50 kilometrillä seitsemänneksi ja 30 kilometrillä 12:nneksi. Hän voitti viestipronssia myös vuoden 1970 MM-kilpailuissa. Halvarsson kuoli 77-vuotiaana 5. toukokuuta 2020.
Arnold Palmer
thumb|right|Arnold Palmer Arnold Daniel Palmer (10. syyskuuta 1929 Latrobe, Pennsylvania, Yhdysvallat – 25. syyskuuta 2016 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Pennsylvaniassa ja opiskeli Wake Forest Universityssa.
Palmer aloitti ammattiuransa 1950-luvulla.
Palmer voitti The Masters Tournamentin neljästi (1958, 1960, 1962, 1964), U.S. Openin kerran (1960) ja British Openin kahdesti (1961, 1962). Hänelle myönnettiin myös neljä Vardon-palkintoa vuosina 1961, 1962, 1964 ja 1967.
Golf Digest nimesi Palmerin vuonna 2000 kaikkien aikojen kuudenneksi loistokkaimmaksi golfaajaksi. Hänellä on PGA Tour Lifetime Achievement Award (1998) sekä vuonna 1974 myönnetty paikka World Golf Hall of Famessa. Hän on myös saanut Presidential Medal of Freedomin.
Alankomaiden Antillien guldeni
Alankomaiden Antillien guldeni on Curaçaon ja Sint Maartenin rahayksikkö. Se jakaantuu 100 senttiin. Guldeni oli myös Bonairen, Saban ja Sint Eustatiuksen rahayksikkönä vuoteen 2010 saakka. Alankomaiden Antillien guldeni oli tarkoitus korvata uudella Karibian Guldenilla vuoden 2014 jälkeen, mutta hanke ei ole toistaiseksi edennyt.
Vaalealahnanruoho
Vaalealahnanruoho (Isoëtes echinospora, syn. I. setacea) on lahnanruohokasvien heimoon kuuluva monivuotinen, veden alla kasvava erillisitiöinen vesisanikkainen.
Ulkonäkö ja koko
Vaalealahnanruohon varsi on lyhyt, pysty ja mukulamainen. Juuret ovat ruskeita. Vaalean kellanvihreät, ontot ja sirottavat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Ne ovat 5–15 cm pitkiä ja 1–2 mm leveitä, tyviosasta taipuneita, kielekkeellisiä, äimämäisiä ja pitkäsuippuisia. Veltot lehdet liimautuvat osin toisiinsa vedestä nostettaessa. Isoitiöpesäkkeet ovat uloimpien lehtien tyvillä tupeksi levinneen kannan suojissa. Kooltaan ne ovat enintään 0,5 mm, tiheäpiikkisiä ja liidunvalkoisia. Pikkuitiöpesäkkeet sijaitsevat keskimmäisten lehtien tyvillä. Suomessa vaalealahnanruohon itiöt valmistuvat heinä-syyskuussa.
Vaalealahnanruoho muistuttaa läheisesti tummalahnanruohoa (Isoëtes lacustris). Lajit voivat myös risteytyä keskenään.