cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karsin piiritys
Karsin piiritys kesti kesäkuusta marraskuuhun vuonna 1855 Krimin sodan aikana. Osmanien valtakuntaan kuulunutta Karsin kaupunkia piirittäneet venäläiset eivät pystyneet valtaamaan linnoitettua kaupunkia suoraan, mutta sen oli lopulta antauduttava tautien ja nälän levitessä.
Tausta
Krimin sodan puhjettua yksi sodan rintamista oli Etelä-Kaukasian suunnalla. Kars oli tuolloiseen Osmanien valtakuntaan kuulunut linnoitettu kaupunki. Turkkilaiset olivat vuonna 1853 yrittäneet edetä venäläisiä vastaan Etelä-Kaukasian suunnalla, mutta he kärsivät useita tappioita Mihail Vorontsovin komentamaa Kaukasian armeijakuntaa vastaan. Tappioidensa jälkeen turkkilaiset olivat joutuneet vetäytymään Karsia kohti. Karsia puolusti noin 17 000 turkkilaissotilasta Zarif Mustafa paššan komennossa. Heihin liittyi 24. syyskuuta 1854 myös pieni brittiläisen prikaatinkenraali William Fenwick Williamsin komentama neuvonantajajoukko. Karsin ympärillä oli kahdeksan linnaketta ja juoksuhautojen verkosto.
Piiritys
thumb|vasen|Karsin antautuminen maalauksessa. Osmanien sulttaani Abdulmedžit pelkäsi Karsin kukistumisen uhkaavan myös Erzurumia ja lopulta koko muuta Anatoliaa. Sevastopolia piirittämässä ollut turkkilainen Omar paššan komentama turkkilainen joukko-osasto määrättiin palaamaan Anatoliaan Karsia vapauttamaan. Omar lähti Krimin niemimaalta 6. syyskuuta ja 29. syyskuuta hänen perässään saapui turkkilainen armeija.
Piiritys jatkui epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen. Tällä välin Omarin johtamien apujoukkojen etenemisessä kului huomattavan pitkän aikaa. Marraskuussa satanut lumi esti lopulta sen etenemisen kokonaan ennen Karsin saavuttamista. Karsin puolustajat päättivät lopulta antautua 26. marraskuuta.
Seuraukset
Sevastopolin kukistuminen Karsin piirityksen aikana teki Karsin valtaamisesta lyhyellä aikavälillä suhteellisen vähämerkityksellisen tapahtuman. Sen voidaan kuitenkin katsoa mahdollistaneet sodan sittemmin päättäneet rauhanneuvottelut. Venäläisiä komentanut Nikolai Muravjov sai nimekseen voittonsa mukaan Nikolai Muravjov-Karski.
Kanariantaateli
Kanariantaateli (Phoenix canariensis) on Kanariansaarilla alkuperäisesti kasvava taatelien suvun palmulaji. Sitä viljellään myös koristekasvina muun muassa Välimeren maissa.
Ulkonäkö ja koko
Kanariantaateli kasvaa vähitellen suureksi ja puumaiseksi. Sen haaraton, tasapaksu runko on melko sileä. Runko on yleensä 10–14 metriä korkea ja jopa 75–90 senttimetriä paksu. Vanhojen lehtikantojen jäänteet varisevat ajan myötä pois rungosta, jättäen runkoon kauniin ruutumaisen kuvioinnin. Lehtilatvus on vanhemmiten 6–10 metriä halkaisijaltaan. Lehdet ovat hienoja, sulkamaisia, jäykästi kaarevia ja väriltään himmeän tummanvihreitä. Tyypillisesti ne ovat kuutisen metriä pitkiä, mutta voivat kasvaa jopa kymmenen metrin mittaisiksi. Lehdessä on lehdyköitä 300–400 kappaletta. Lehden keskiosassa ne ovat 30–40 cm pitkiä ja 2 cm leveitä. Tyviosan lehdykät ovat muuttuneet teräviksi oraiksi. Kukat ovat keltaisia. Ne sijaitsevat lehtien lomassa olevissa oranssinpunaisissa, runsashaaraisissa ja usein yli metrin pituisissa kukinnoissa. Kanariantaateli on kaksikotinen. Hedelmä on läpimitaltaan noin 2 cm pitkä, oranssi, mauton luumarja.
Kanariantaatelin hedelmät eivät kelpaa ihmiselle syötäviksi toisin kuin sen paljon viljelty lähilaji välimerentaateli eli taatelipalmu (Phoenix dactylifera).
Levinneisyys
Nimensä mukaisesti kanariantaateli on alun perin kotoisin Kanariansaarilta. Nykyään sitä kasvatetaan laajalti Välimeren alueen maissa. Lajia on istutettu paljon myös mm. Kaliforniaan ja Floridaan. Se menestyy myös pohjoisempana ja lajia voi Euroopassa tavata kasvatettuna Etelä-Englantia myöten.
Käyttö
Kanariantaateli on suosittu kadunvarsi- ja puistopuu. Se on olennainen osa Välimeren alueen kaupunkiarkkitehtuuria. Lajia istutetaan myös lintujen pesimispuiksi. Esimerkiksi Etelä-Espanjassa merkittävä osa mustarastaskannasta pesii kanariantaatelien suojaa antavissa, oraisissa lehtiruusukkeissa.
Aorttaläppäleikkaus
Aorttaläppäleikkaus on kirurginen toimenpide, joka kohdistuu sydämen aorttaläppään.
Kaavakuva
Aorttaläppä sijaitsee sydämen vasemman kammion ulosvirtauskanavan suulla. Sen tehtävä on aueta sydämen supistuessa, jotta veri pääsee virtaamaan aorttaan, ja sulkeutua sydämen supistusvaiheen jälkeen, jotta veri ei virtaa taaksepäin takaisin vasempaan kammioon. Aorttaläppä on normaalisti kolmipurjeinen, mutta 1–2 prosentilla ihmisistä kaksipurjeinen.
Aorttaläpän sairaudet
Aorttaläppä voi ahtautua, vuotaa tai tehdä molempia. Yleisin kirurgista hoitoa vaativa aorttaläppävika on ikään liittyvä aorttaläpän kalkkeutuminen ja sen aiheuttama ahtauma eli stenoosi. Toiseksi yleisin leikkaushoitoa vaativa sairaus on kaksipurjeiseen aorttaläppään kehittyvä ahtauma, vuoto tai molemmat.
Yleensä aorttaläpän vikoja ei operoida, jos potilas on oireeton. Syy tähän on se, että leikkauskuolleisuus on suurempi kuin oireettoman potilaan kuolleisuus.
Leikkauksen kulku
Läpän vaihto tapahtuu yleensä avosydänleikkauksessa. Avosydänleikkauksessa potilaan rintalasta halkaistaan nukutuksen aikana. Rintalasta levitetään auki. Sen jälkeen potilas liitetään sydän-keuhkokoneeseen ja sydän pysäytetään.
Kersantilleko Emma nauroi?
Kersantilleko Emma nauroi? on vuonna 1940 valmistunut Ilmari Unhon ohjaama sotilasfarssi. Elokuva pohjautuu A. V. Multian samannimiseen romaaniin vuodelta 1939, josta Unho muokkasi elokuvakäsikirjoituksen.
Aorttaläppäleikkaus
Leikkauksen kulku
Vioittuneen läpän tilalle voidaan asentaa keinoläppä tai eläinmateriaalista valmistettu bioläppä. Keinoläpän etuna on sen hyvä kestävyys, ja haittapuolena on sen vaatima pysyvä varfariini-verenohennuslääkitys. Bioläppä vaatii ohennuslääkitystä ainoastaan jonkin aikaa leikkauksen jälkeen, mutta bioläpän kestävyys on huonompi.
Kersantilleko Emma nauroi?
Elokuvan yleisömenestys kuului vuoden parhaisiin. Sen ensi-ilta oli 2. marraskuuta 1940 Turun Kino-Palatsissa ja Vaasan Gloriassa. Ensi-iltakierros alkoi seuraavana päivänä Helsingin teattereiden lisäksi muun muassa Kotkan Bio-Biossa.
Aorttaläppäleikkaus
Leikkauksen kulku
Aorttaläppäleikkaukseen liittyy muutaman prosentin leikkauskuolleisuus.
Kersantilleko Emma nauroi?
Taustaa
Elokuvan ulkokuvia otettiin Puolustuslaitoksen harjoituskeskuksessa Valkealan Utissa sekä Helsingin Tuusulassa kesällä 1940. Romaaniin kuulunut vakoilusivujuoni häivytettiin pois käsikirjoituksesta tekemällä Iisakkisesta korttihuijari ja autovaras, ja tunnollinen konttoristi Nännimäinen muutettiin runoilevaksi hupakoksi. Näyttelijä Turo Kartto teki sanoituksen useisiin elokuvan musiikkikappaleisiin, jotka sävelsi Toivo Lampén.
Aorttaläppäleikkaus
Leikkauksen kulku
Kehitteillä on tekniikoita, joissa uusi läppä voitaisiin laittaa paikoilleen ilman avosydänleikkausta.
Kersantilleko Emma nauroi?
Arviot
Salama Simosen (Uusi Suomi) arviossa elokuva sai luonnehdinnan ”hatara keitos”. Orvo Kärkösen (Aamulehti) mukaan elokuvan siteet ja kuteet eivät riitä liittämään yhteen yksittäisiä hyviä otteita. Toisaalta myönteistäkin löytyi, esimerkiksi Vaasa-lehden kriitikko kirjoitti: ”Koko juttu lähentelee miellyttävää hillittyä farssia”.
Aorttaläppäleikkaus
Lähteet
Artikkeli perustuu pääosin lähteeseen The Society of Thoracic Surgeons: Aortic valve replacement
Kersantilleko Emma nauroi?
Arviot
Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä Arto Pajukallio (Helsingin Sanomat) pitää elokuvaa vaatimattomana farssina, jossa säätyhierarkia määrää myös parien muodostumisen. Sodan varjossa valmistuneessa elokuvassa pilkanteon kohteeksi joutuu epäsotilaallinen runoilija Alfons Kaukokaipuu. . Sitä on luonnehdittu myös ”hatarasti kyhätyksi, sinne tänne sinkoilevaksi elokuvatukseksi” (Tv-maailma).
Bukan
Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 83 401 (1996), 120 020 (2001), 150 703 (2006) ja 170 600 asukasta (2011). Kaupungissa oli vuonna 2013 noin 180 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee noin 90 kilometriä Urmiajärvestä eteläänä, noin 80 kilometriä Irakin rajan itäpuolella. Suurin osa asukkaista kuuluu kurdeihin.
Pollockin tetraedrilukuotaksuma
Pollockin tetraedrilukuotaksuma on otaksuma, jonka mukaan jokainen positiivinen kokonaisluku on esitettävissä korkeintaan viisi tetraedriluvun summana. Konjektuurin esitti ensimmäisenä matemaatikko F. Pollock.
Einstein (yksikkö)
Einstein on valokemiassa käytetty yksikkö. Se on nimetty Albert Einsteinin mukaan. Yksi einstein on yksi mooli fotoneja, riippumatta fotonien taajuudesta. Säteilytysvoimakkuus voidaan ilmaista einsteinin avulla. Tällöin yksiköksi tulee einsteinia per neliömetri per sekunti.
Einstein ei ole IUPAC:n hyväksymä yksikkö.
Mathew Brady
Mathew B. Brady (18. toukokuuta 1822 – 15. tammikuuta 1896) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten Yhdysvaltain sisällissodan visuaalisesta dokumentoinnista ja julkisuuden henkilöiden muotokuvista.
Helmand
Helmand on joki Afganistanissa ja Iranissa. 1 300 kilometrin pituinen joki kulkee Koh-e Baban vuorilta Kabulin länsipuolella Iranin rajalle, jossa se laskee Hamunjärvelle. Sen valuma-alue on 310 000 km². Joessa kulkevan veden määrä vaihtelee huomattavasti vuosittain. Nykyisin huomattava osa vedestä käytetään maatalouden tarpeisiin. Iran ja Afganistan ovat kiistelleet veden käytöstä keskenään.
Mathew Brady
Brady kuvasi lukuisien Pohjoisvaltioiden merkittävien henkilöiden muotokuvat, mukaan lukien Ulysses S. Grant, Nathaniel Banks, Don Carlos Buell, Ambrose Burnside, Benjamin Butler, Joshua Chamberlain, George Custer, David Farragut, John Gibbon, Winfield Hancock, Samuel P. Heintzelman, Joseph Hooker, Oliver Howard, David Hunter, John A. Logan, Irvin McDowell, George McClellan, James McPherson, George Meade, Montgomery C. Meigs, David Dixon Porter, William Rosecrans, John Schofield, William Sherman, Daniel Sickles, Henry Warner Slocum, George Stoneman, Edwin V. Sumner, George Thomas, Emory Upton, James Wadsworth, ja Lew Wallace.
IBM PCjr
IBM PCjr (mallinumero 4860) oli IBM:n valmistama mikrotietokone, joka esiteltiin marraskuussa 1983: ensimmäiset mallit saapuivat myyntiin maaliskuussa 1984 ja malli lopetettiin maaliskuussa 1985.
Helmand
Maantiede
Joki virtaa Afganistanin Wardakin, Oruzganin, Helmandin ja Nimruzin maakunnan läpi länteen Iranin rajalle. Dašt-e Margon aavikolla ennen rajaa joki haarautuu kahtia. Toinen haara virtaa Sistanin tasangolle ja toinen suurempi kääntyy muodostaen osan Afganistanin ja Iranin rajasta tyhjentyen lopulta Hamunjärveen.
Tannisen museo
Tannisen museo on Tammelassa, Saaren kansanpuistossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museon esineistön koonnut Tammelan Liesjärvellä vuosina 1927–1961 kansakoulunopettajana toiminut Sulo Tanninen (1896–1974). Kaikki esineet on koottu Liesjärven kylästä. Museon rakesivat Liesjärven kyläläiset Liesjärven koulun pihapiiriin. Kun koulun toiminta loppui, museo siirrettiin vuonna 2013 Saaren kansanpuistoon. Museon esineistöineen omistaa Tammelan kunta.
Helmand
Historia
thumb|[[Šahr-e Sokhta.]] thumb|Helmandin laaksoa. Helmandjoen laakson ja deltan alueella on ollut ihmisasutusta jo pitkään ja alueen vaikutus Länsi-Aasian sivilisaatioiden synnyssä on ollut huomattava. Šahr-e Sokhtasta Hamunjärven laidalta on löydetty arkeologisia merkkejä kaupunkimaisesta asutuksesta ja rakennetuista kastelujärjestelmistä ajalta 3 200 vuotta ennen ajanlaskun alkua, eli jo ennen Indusjoen kuuluisampaa Harappa-kulttuuria. Helmandjoen alueella oli merkittävä vaikutus zarathustralaiseen perinteeseen. Helmandjoen alueeseen Arghandabjoen yhtymäkohdasta alavirtaan kohti lounasta viitataan Avestassa nimellä Haētumant.
IBM PCjr
Ensimmäisissä malleissa massamuistilaitteena ei ollut levykeasemaa vaan ohjelmat ladattiin pelimoduulilta tai ulkoiselta nauha-asemalta.
Helmand
Historia
Varhaiset islamilaiset maantieteilijät viittasivat jokeen esimerkiksi nimillä Hendmand, Hilmand, Hermand tai Hirmand. Arabit olivat alkaneet levittäytyä alueelle 600-luvulla, mutta heidän etenemisensä esti pitkään Zamedawarin ja Zunbilin hallitsijat. Islam vakiinnutti asemansa vasta saffaridien kaudella 800-luvulla. Joen ylävirralla vaikuttivat sittemmin ghaznavidit ja ghuridit. Tulevina vuosisatoina aluetta hallitsivat useat eri ulkopuoliset dynastiat, kuten Khorasmia ja Nadir Šah. Nadir Šahin valtakauden jälkeen 1700-luvun puoliväliltä aluetta hallitsivat paštut Kabulin ja Kandaharin Dorrani-hallitsijoiden kautta.
IBM PCjr
Perusmallissa oli 64 kilotavua muistia, joka mallista riippuen voitiin laajentaa 128 kilotavuun tai 512 kilotavuun.
Helmand
Historia
Britit olivat sekaantuneet Iranin ja Afganistanin asioihin 1800-luvulla. Kenraalimajuri Frederic Goldsmid johti rajan kulkua maiden välillä selvittänyttä työryhmää. Goldsmidin välitysratkaisu vuonna 1872 jätti Sistanin Persialle ja Afganistan sai alueet Helmandin oikealla rannalla. Sittemmin molemmat osapuolet esittivät alkuperäisten asiakirjojen kadonneen ja kiistat puhkesivat uudelleen. Henry McMahon johti toista brittiläistä selvitysryhmää, jonka välitysratkaisu vuonna 1904 asetti maiden rajaksi Helmandin vanhan joenväylän riippumatta sen tulevista muutoksista. Veden käyttö oli kuitenkin edelleen kiistanalainen asia. Afganistanissa tehtiin 1900-luvulla useita hankkeita joen veden käyttämiseksi maatalouteen patojen ja uusien kanavien avulla. Monet hankkeista osoittautuivat kuitenkin tehottomiksi. Laajempi Sistanin alue muuttui 1900-luvulla leipäkorista ruuan tuontialueeksi.
IBM PCjr
Tietokoneelle julkaistiin taulukkolaskentaohjelma Lotus 1-2-3 versiona, joka oli kahdella ROM-moduulilla ja yhdellä levykkeellä laitteen pienen muistimäärän johdosta.
Ohjelmistokehittäjillä oli toiveita lisätä opetus- ja hyötyohjelmia myyntiä koteihin vuonna 1984 julkaistulle IBM PCjr:lle, joka oli merkittävästi aiempaa IBM PC:tä edullisempi. PCjr-tietokoneen toivottiin myös "tuovan uskottavuutta" kotitietokoneiden markkinoille. Tietokonetta kritisoitiin korkeasta noin dollarin hinnasta sen suorituskykyyn nähden.
Särmäpurjehai
Särmäpurjehai (Oxynotus centrina) on hai­laji. Särmäpurjehailla on epätavallisen korkeat, purjeita muistuttavat selkäevät, joiden kärjet ovat piikkiset. Lisäksi sillä on litteä, kolmionmuotoinen kuono ja uurteiset huulet sekä yläleuassa keihäänmalliset hampaat. Silmän takana on iso spiraakkeli. Laajentunut ruumiinontelo ja iso, öljyinen maksa parantavat eläimen kellumiskykyä, ja särmäpurjehai pystyy kellumaan paikoillaan etsiessään pohjasta moni­sukas­matoja ja muita selkärangattomia. Särmäpurjehai on yksi viidestä purjehaiden heimon lajista.
Moise Tšombe
Moise Kapenda Tšombe (10. marraskuuta 1919 – 29. kesäkuuta 1969 Alger ) oli kinshasankongolainen poliitikko ja valtiomies.
Tšombe syntyi varakkaan kongolaisen liikemiehen poikana Musumbassa, Belgian Kongossa. Hän kävi koulun amerikkalaisten lähetyskoulussa. 1950-luvulla hän osti kauppaketjun Katangan provinssista ja liittyi politiikkaan perustamalla CONAKAT-puolueen.
Vuoden 1960 vaaleissa CONAKAT voitti koko Katangan alueella, ja Tšombe julisti samana vuonna maakunnan itsenäiseksi, muttei onnistunut saamaan sille ulkovaltojen tunnustusta. Tšomben julistuksen takana oli se, että hän ei halunnut keskushallituksen käyttävän vauraan maakunnan kaivannaisvarantoja. Tšombe julisti elokuussa 1960 maan olevan kaaoksessa ja pyysi belgialaisia joukkoja kouluttamaan katangalaisia sotilaita.
Vuonna 1961 Tšomben päävastustaja Patrice Lumumba vangittiin ja teloitettiin. Kristitty Tšombe oli kommunistivastainen, päinvastoin kuin Lumumba. Lumumban seuraaja Cyrille Adoula vetosi YK:ssa ja saikin YK:n joukot tuekseen.
Vuonna 1961 YK:n sotilaat saapuvat Katangaan. Tšombe pakeni Pohjois-Rhodesiaan ja myöhemmin Espanjaan. Vuonna 1963 hän palasi Kongoon uuden hallituksen ministeriksi.
Presidentti Joseph Kasa-Vubu erotti Tšomben 25. marraskuuta 1963. Tsombe palasi Kongoon vuonna 1964 ja nousi maan pääministeriksi. Vuonna 1965 armeijan esikuntapäällikkö Joseph Mobutu teki vallankaappauksen ja syrjäytti Kasa-Vubun. Lokakuussa 1965 Mobutu nosti maanpetossyytteen Tšombea vastaan, joka pakeni taas Espanjaan.
Tšombe tuomittiin poissaolevana kuolemaan. Hän asui Espanjassa, mutta 1. heinäkuuta 1968 hänen yksityinen lentokoneensa kaapattiin Ibizasta ja pakotettiin laskeutumaan Algeriin, Algeriaan. Kaappauksen takana väitettiin olleen ranskalainen Francis Bodenan joka oli Ranskan tiedustelupalvelun SDECE:n agentti  joka oli luultavasti lyöttäytynyt maapaossa Madridissa asuneen Tšomben ystäväksi ja houkutellut hänet suuren palkkion toivossa ansaan.
Kongon presidentti Joseph Mobutu esitti Algerian pääministeri Houari Boumédiènnelle luovutuspyynnön. Tšombea syytettiin Kongossa Katangan siviiliväestön ja kongolaisten pakolaisten surmaamisesta. Lisäksi Tšombe oli kutsunut maahan lukuisia eurooppalaisia, lähinnä Ranskan muukalaislegioonan ja belgialaisia, rhodesialaisia, eteläafrikkalaisia valkoisia palkkasotureita, kaatamaan Mobutun hallinnon. Algerin korkein oikeus käsitteli Tšomben kohtaloa ja antoi päätöksen, jonka mukaan tämä luovutettaisiin Kongoon. Luovutusta ei kuitenkaan tapahtunut, sillä pääministeri Boumédiènne ei kirjoittanut luovutusasiakirjaa.
Kone, jolla Tšombe oli matkalla kidnappauksen aikana, oli vuokrattu englantilainen kaksimoottorinen Hawker Siddeley HS125 -suihkukone, jota ohjasivat englantilaiset lentäjäkapteenit Trevor Coppleston ja David Taylor. Lentäjät vapautettiin Algerissa ja palasivat kotimaahan. Tšombe vangittiin ja asetettiin kotiarestiin  Algeriassa.
Kongon hallituksen mukaan Tšombe oli matkalla Afrikkaan. Hänen väitettiin tehneet belgialaisten upseerien kanssa salaliittosopimuksen Katangan ja Keski-Kongon taloudellisten kohteiden sabotoinnista ja presidentti Mobutun kaatamisesta.
Kun tieto Tšomben kaappauksesta tuli kongolaisten tietoon, Kisanganissa ja Bukavussa alkoivat taistelut Tšomben valkoisten palkkasoturien ja Kongon armeijan välillä. Palkkasotureiden johtaja, ranskalaissyntyinen eversti Bob Denard, oli jo haavoittunut ja lentänyt sairaalahoitoon Rhodesiaan. Kapinalliset ottivat panttivankeja. Myös belgialaisten plantaasit olivat tulitusten kohteina sekä Mobutulle uskollisia belgialaissotilaita oli vastassa. Palkkasoturit joutuivat alakynteen ja osa kuoli taisteluissa tai pakeni Portugalin Länsi-Afrikka an. Kongosta evakuoitiin suurin osa länsimaalaisista kansalaisista, myös suomalaisia opettajia, sekä valkoisia teknikkoja ja insinöörejä perheineen. He olivat paenneet Biafraan ja sieltä Lagosiin, josta heidät evakuoitiin Brysseliin.
29. kesäkuuta 1969 Tšombe kuoli vankina 49-vuotiaana Algerissa, sairaalalähteiden mukaan sydänhalvaukseen. Hänet on haudattu Etterbeekin hautausmaalle Brysselin liepeillä
Lojban
Lojban (IPA-merkintänä [ˈloʒban]) on Logical Language Groupin vuonna 1987 luoma keinotekoinen kieli, joka perustuu aikaisempaan loglan-kieleen. Hankkeen tarkoituksena on tehdä kielestä täytenäisempi, käytettävämpi ja vapaasti käytettävissä oleva. Lojbanin ISO 639-standardin mukainen kielikoodi on <tt>jbo</tt>.
Wikipedia lojbanin kielellä aloitti elokuussa 2004.
S/S Tippa
pienoiskuva|250x250px|S/S Tippa Karvalakkiregatassa 2016 lähdössä Savonlinnasta Laukansaareen. S/S Tippa on vuonna 1892 Uumajassa rakennettu höyrylaiva, joka toimi pitkään Repola-Viipuri Oy:n ja myöhemmin Rauma-Repola Oy:n hinaajana. Yhtiö osti aluksen armeijalle pakkoluovutetun ja vetäytymisvaiheen aikana upotetun Repola 3 -nimisen laivan tilalle.
Lojban
Lojbanin tavoitteet
Loglanin alkuperäisenä tavoitteena oli tutkia Sapir-Whorfin hypoteesiä, kun taas aktiivisella lojban-yhteisöllä on kielelle muitakin tavoitteita, kuten:
S/S Tippa
Ammattiliikenteessä S/S Tippa hinasi muun muassa hakeproomuja Joensuusta ja Kukkapään sahalta Joutsenoon. Ammattiliikenteen päätyttyä alus siirtyi vuonna 1973 yksityisomistukseen ja toimii edelleen huvialuksena Saimaalla.
Lojban
Sanasto
Useimmat lojbanin kielen sanat ovat syntyneet englannin ja kiinan kielen sanojen sekoituksesta, mutta myös espanja, hindi, venäjä ja arabia ovat vaikuttaneet. Näin vältettiin muille keinotekoisille kielille tyypillisiä eurooppalaisia taipumuksia.
S/S Tippa
Alus on Museoviraston perinnelaivarekisterissä ja Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Lojban
Sanasto
Esimerkiksi melbi-sana (suom. kaunis) luotiin seuraavista neljän eri kielen sanoista (oikealla alkuperäinen sana, vasemmalla sama sana lojbanilaisittain lausuttuna, josta espanjan kohdalla käyttämätön tavu karsittu pois):
S/S Tippa
Tekniset tiedot
Lähde
Lojban
Sanasto
Lojbanin sanoja voi katsoa mm. näistä osoitteista:
Wiktionaryssa (Wikisanakirjan englanninkielisessä vastineessa) on melkein jokaista lojbaninkielistä sanaa varten samanlainen algoritmi kuin yllä oleva, eli jokaisen sanan alkuperä on helposti tutkittava.
Kirjallisuus
Useimmat lojbaninkieliset kirjoitukset löytyvät osoitteesta http://www.lojban.org/tiki/Texts+In+Lojban. Lojbaniksi käännettyjä tunnettuja teoksia ovat muun muassa:
Valjantsina Tsybulskaja
Valjantsina Tsybulskaja (, s. 9. helmikuuta 1968, Rostov, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kävelijä.
Tsybulskaja käveli Göteborgin MM-kisoissa 1995 kahdenneksitoista 10 kilometrin kävelyssä ajalla 43.34. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli samalla matkalla kävelyn maailmancupissa yhdestoista ajalla 42.54 ja voitti Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyssä MM-pronssia ajalla 43.49,24. Vuonna 1999 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi käveltyään 1.33.14. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli matkan kahdeskymmeneskahdeksas, mutta seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa hän voitti MM-hopeaa ajalla 1.28.49. 2002 hän käveli kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi ja voitti Pariisin MM-kisoissa 2003 MM-pronssia ajalla 1.28.10. Vuonna 2004 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksikymmenenneksiseitsemänneksi ja Ateenan olympialaisissa viidenneksitoista.
FS Bretagne (1913)
Palvelus
Kesäkuussa 1921 alus määrättiin Provencen kanssa Le Havreen laivastokatselmukseen, mistä ne palasivat syyskuussa Touloniin. Taloudellisten syiden vuoksi taistelulaivojen lukumäärä tiputettiin vuonna 1922 neljään, jolloin lippulaivana oli Bretagne ja muina aluksina Paris, France ja Jean Bart. Alus oli normaalissa rauhan ajan palveluksessa Välimerellä, kunnes se siirrettiin vuonna 1934 Atlantille 2. taistelulaivalaivueeseen. Alus osallistui sotaharjoituksiin Azoreilla, Madeiralla ja Marokossa.
Alus kiersi 1936 Provencen kanssa Afrikan, mutta elokuussa alukset määrättiin valvomaan aseidenvientikieltoa Espanjan rannikolle. Valvontatehtävissä alus oli huhtikuuhun 1937.
Toisen maailmansodan puhjetessa alus palveli edelleen 2. taistelulaivalaivueessa, mutta Atlantin laivasto oli muuttunut Avomerilaivastoksi. Alus palveli laivueen mukana läntisellä Välimerellä, mutta se ei osallistunut sotatoimiin Italian ollessa sodan ulkopuolella. Alus siirrettiin 2. joulukuuta 1939 telakalle, mistä se palasi 3. maaliskuuta 1940.
Alus määrättiin Touloniin osaksi Force X:ää, jonka mukana se lähti 10. maaliskuuta Mers-el-Kebirin kautta Halifaxiin lastinaan maan kultavarannot. Se lähti paluumatkalle 29. maaliskuuta lentokoneita Ranskaan kuljettavan saattueen mukana. Alus saapui 10. huhtikuuta Touloniin, jolloin se määrättiin liittymään vara-amiraali Godfroyn Force X:ään Oranissa, jonne se saapui 18. huhtikuuta. Force X määrättiin Aleksandriaan, jonne se saapui 3. toukokuuta.
Ranskan Amiraliteetti määräsi 19. toukokuuta Bretagnen ja Lorrainen Bizerteen suojanaan Tigre ja Lynx. Alusten tuli muodostaa vara-amiraali Gensoulin alaisuudessa nopea taisteluosasto. Alukset lähtivät 20. toukokuuta Aleksandriasta ja ne saapuivat 27. toukokuuta Mers-el-Kebiriin, jossa ne olivat edelleen 3. heinäkuuta Britannian kuninkaallisen laivaston iskiessä satamaan operaatio Catapultissa.
Bretagneen osui ainakin neljä 15 tuuman kranaattia, jotka aiheuttivat aluksen tuhoutumisen räjähtämällä. Aluksella sai surmansa lähes tuhat ranskalaista merisotilasta. Aluksen nosto aloitettiin, mutta Pohjois-Afrikan sotatoimet keskeyttivät työn. Hylky nostettiin vasta vuonna 1952, minkä jälkeen se romutettiin.
Far Cry 4
Far Cry 4 on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin marraskuussa 2014 PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Peli on Far Cry -pelisarjan neljäs osa ja jatko-osa vuoden 2012 videopelille Far Cry 3. Peliin on julkaistu ladattavaa sisältöä, mm. erityinen Yeti-kampanja, lisää tehtäviä edellisestä osasta tutulle Hurkille ja erinäisiä aseita ja moninpelikenttiä.
Pelaaminen
thumb|300px|left|Kuvankaappaus pelin aloituskappaleesta. Ylävasemmalla näkyy tämänhetkinen kohde, ja alavasemmassa kartta sekä terveyden määrä.
Pelaaminen tapahtuu samankaltaisella tavalla kuin edellisessä Far Cry 3:ssa. Peli on laajempi ja päähenkilöllä on side paikkaan, johon tapahtumat sijoittuvat.
Ne ver, ne boisja
Kappale sijoittui Euroviisuissa 26 maan joukosta kolmanneksi 164 pisteellä.
Far Cry 4
Pelaaminen
Pelaaja voi nyt myös ampua samalla kun ajaa, mutta vain käsiaseilla.
Ian Kershaw
Ian Kershaw (29. huhtikuuta 1943 Oldham, Lancashire, Englanti) on brittiläinen historioitsija, joka tunnetaan Adolf Hitler -elämäkerroistaan. Hän on professori Sheffieldin yliopistossa.
Far Cry 4
Sijainti
Peli sijoittuu kuvitteelliseen Kyratin valtioon, joka on yhdistelmä Nepalia, Thaimaata ja Tiibetiä kulttuurissaan ja visuaalisessa ilmeessään.
Ian Kershaw
Kershaw on naimisissa Dame Betty Kershaw’n kanssa.
Far Cry 4
Juoni
Ajay Ghale matkaa kotiseudulleen Kyratiin, Himalajalle ripotellakseen edesmenneen äitinsä tuhkat Lakshmanaan. Ajay joutuu pian keskelle sisällissotaa, jossa Kyratin diktaattori Pagan Min yritetään syöstää vallasta. Tie hautapaikalle ei ole helppo, sillä Ajay sotkeutuu mukaan isänsä perustamaan vastarintaliikkeeseen, Kultaiseen Polkuun. Polun kaksi johtajaehdokasta, edistystä suosiva Amita ja perinteisiin tukeutuva Sabal kiistelevät liikkeen tulevaisuudesta. Ajay saa pelin aikana päättää kumman puoleen kääntyy tehtävissään.
Ajay nousee pian Kyratin kolmanneksi johtajaehdokkaaksi avuliaisuutensa tähden, ja eliminoi useita Minin luottohenkilöitä. Ajayn saadessa enemmän sananvaltaa hän saa tehtäväkseen tappaa tai karkoittaa Sabal tai Amita uuden johtajan tieltä. Lopuksi hän lähtee eliminoimaan itse Pagan Miniä. Ajay saa päätettäväkseen joko tappaa miehen tai illastaa tämän kanssa. Tappamalla peli päättyy kun taas säästämällä he vievät Ishiwarin tuhkat tämän haudalle ja Pagan Min kertoo jättävänsä Kyratin Ajayn haltuun.
Tehtyään päätöksen Ajay tapaa Kultaisen Polun uuden johtajan, mutta kyseenalaistaa tämän johtamistapoja. Ajay saa vielä yhden mahdollisuuden halutessaan tappaa uuden johtajan, jotka voi löytää pitkin Kyratia.
Pelin alussa Pagan Minin pyytäessä Ajayta odottamaan pöydässä Ajay voi joko lähteä tai odottaa. Odottaessaan tarpeeksi kauan Min palaa pahoitellen viivästystä, ja vie Ajayn äitinsä hautapaikalle ripottelemaan tuhkia. Tämä loppu on peliin piilotettu pääsiäismuna.
Kehitys
Ubisoft Montrealin tekninen johtaja Stephen McAuley on kertonut kehitystavoitteista ja teknisistä ratkaisuista Game Developers Conferencessa. Yksi tavoitteista oli säilyttää edellisen sukupolven pelimoottori Far Cry 3:sta. Aiemman sukupolven pelimoottori aiheutti rajoitteita mitä oli teknisesti mahdollista tehdä muun muassa valaistuksessa.
Pelin kehityksessä voitiin siirtää CPU:n tehtäviä GPU:lle, joka paransi suorituskykyä verrattuna aiemman sukupolven pelimoottoreihin.
Pelin kehittäjät vierailivat Nepalissa ympäristöä tutkiakseen, mutta päätyivät muuttamaan myös pelin lähestymistapaa tavattuaan sisällissodan kokeneita ihmisiä.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Peli on saanut The Guardianin arvostelussa 5/5 tähteä.
Smolna
Smolna on Helsingin Kaartinkaupungin kaupunginosassa sijaitseva empiretyylinen rakennus, joka nykyään toimii valtioneuvoston juhlahuoneistona. Vuonna 1822 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel. Smolna on historiansa aikana toiminut muun muassa Suomen kenraalikuvernöörin ja valtionhoitajan virka-asuntona, Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston päärakennuksena sekä Helsingin punakaartin päämajana, jolloin rakennus sai kansan suussa sitkeästi säilyneen Smolna-nimen pietarilaisen esikuvansa mukaan.
Venäjän vallan aika
Carl Ludvig Engel suunnitteli rakennuksen Suomen sotaväen ylitarkastajan eli divisioonankomentajan virkataloksi. Rakennuksen pohjakerrokseen sijoitettiin virastohuoneita ja ylempään kerrokseen divisioonankomentajan asunto sekä edustustilat. Engel teki rakennuksesta pienen mutta hienostuneen yksityispalatsin, jonka julkisivulle joonialainen pylväikkö ja pitkä edustusparveke antavat arvokkaan leiman. Toisen kerroksen edustushuoneisto koostui suurista saleista ja salongeista, jotka oli asetettu peräkkäin, niin että huoneiden väliset pariovet avaamalla voitiin luoda talon päästä päähän ulottuva näkymä. Talo valmistui vuonna 1822 ja sen ensimmäinen asukas oli divisioonankomentaja Gustaf Adolf Ehrnrooth.
Divisioonankomentaja joutui muuttamaan pois komeasta virkatalostaan jo 1828, kun se annettiin tilapäisesti Turusta Helsinkiin muuttaneen yliopiston käyttöön. Tilat vapautuivat jälleen yliopiston päärakennuksen valmistuttua 1832. Divisioonankomentajan virka oli kuitenkin tällä välin lakkautettu, ja talo jäi ilman käyttäjää. Helsingin porvaristo ehdotti sen muuttamista raatihuoneeksi, sillä vanha raatihuone oli määrä purkaa Senaatintorin rakentamisen tieltä, mutta tätä ehdotusta ei hyväksytty. Lopulta tehtiin kompromissiratkaisu ja talosta tuli Suomen kenraalikuvernöörin virka-asunto. Kenraalikuvernöörin käytössä aiemmin ollut Bockin talo puolestaan muutettiin raatihuoneeksi. Kenraalikuvernöörien aikana talo oli Helsingin seuraelämän keskus ja sitä uudistettiin ylellisemmäksi. Arkkitehti Carl Albert Edelfelt muutti 1860-luvulla Engelin aikaisen pelkistetyn sisustuksen muodikkaammaksi ja loistokkaammaksi. Ensimmäisen sortokauden aikana 1890-luvulla taloon rakennettiin ortodoksinen kappeli, joka sai lempinimen "Bobrikovin kirkko".
Itsenäisyyden aika
Suomen itsenäistymisen jälkeen Smolna toimi sisällissodan aikana Helsingin punakaartin päämajana. Rakennus sai tuolloin myös nykyisin tunnetun nimensä Pietarissa sijaitsevan Smolnan palatsin mukaan. Helsingin vallanneiden saksalaisjoukkojen komentaja kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz piti myös päämajaansa Smolnassa vuonna 1918. Tämän jälkeen Smolna toimi valtionhoitaja C. G. E. Mannerheimin virka-asuntona vuoteen 1919 saakka. Hänen jälkeensä talon sai käyttöönsä valtioneuvosto, ja siinä sijaitsi muun muassa ulkoministerin virka-asunto.
Vuonna 1964 Smolna entisöitiin ja rakennuksesta tehtiin valtioneuvoston juhlahuoneisto. Talossa pidettiin edustustilaisuuksien lisäksi vuosikymmenien ajan myös hallitusneuvotteluja, hallituksen iltakouluja ja budjettiriihiä, kunnes hallitus 1990-luvulla sai käyttöönsä Säätytalon.
Pizarro (1895)
Pizarro oli Espanjan laivaston Hernán Cortés -luokan tykkivene.
Valmistus
Alus tilattiin Clydebankiltä Skotlannista, missä köli laskettiin toukokuussa 1895. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 1895 ja otettiin palvelukseen vuonna 1896.
Kultaleijona
Palkitut
Lähde
Iskelmä Sastamala
thumb|Aluelehtien toimistorakennus, jossa on Iskelmä Sastamalan ja Alueviestin toimitukset. Iskelmä Sastamala on Iskelmä-ketjuun 1. tammikuuta 2012 liittynyt paikallisradio, jonka omistaa Kustannusliike Aluelehdet Oy. Asema kuuluu Pirkanmaalla Sastamalan ja Hämeenkyrön sekä Satakunnassa Kankaanpään seudulla. Ennen vuoden 2011 loppua asema toimi nimellä Radio Manta. Iskelmän-ohjelmiston lisäksi asemalta voi kuunnella arkisin paikallisuutisia (kello 9.26, 11.26, 13.30, 15.26), paikallistunti (kello 13-14), jumalanpalveluksen Tyrvään kirkosta sunnuntaisin (kello 10:00) ja Mantan matkassa -ohjelmaa joka kuukauden ensimmäisenä perjantaina (kello 19:00). Iskelmä Sastamala selostaa myös VaLePan ja Kankaanpään Mailan vieraspeliotteluita. Iskelmä Sastamalan toimitus on Alueviesti-lehden yhteydessä Sastamalassa Hopunkatu 1:ssä Kustannusliike Aluelehdet Oy:n rakennuksessa. Asema tekee myös markkinointiyhteistyötä Iskelmä Satakunnan kanssa.
Taajuudet
Sastamala: 101,2 MHz
Kankaanpää: 105,3 MHz
Hämeenkyrö: 96,9 MHz
Vernon Fiddler
Vernon Fiddler (s. 9. toukokuuta 1980) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsissa. Hän on joukkueen apulaiskapteeni.
Ura
Varaamaton Fiddler pelasi WHL:ssä Kelowna Rocketsissa ja Medicine Hat Tigersissa ennen ammattilaisuransa alkua 2001. Fiddler pelasi kauden 2001–2002 ECHL-joukkue Roanoke Expressissä ja AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa.
6. toukokuuta 2002 Fiddler siirtyi Nashville Predatorsiin, jossa pelasi kuitenkin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. Hän teki NHL-debyyttinsä Predatorsissa myöhemmin marraskuussa 2002. Kauden 2002–2003 aikana hän pelasi 19 ottelua NHL:ssä. Kaudella 2003–2004 hän auttoi Admiralsia voittamaan Calder Cupin. Seuraavan kahden vuoden ajan Fiddler pelasi Milwaukeessa ja Nashvillessa ennen kuin pelasi ensimmäisen kokonaisen NHL-kautensa 2006–2007.
1. heinäkuuta 2009, pelattuaan 305 ottelua Predatorsissa, Fiddler siirtyi vapaiden pelaajien markkinoilta Phoenix Coyotesiin. Hän teki uransa ensimmäisen hattutempun 12. marraskuuta 2010 Calgary Flamesia vastaan.
Fiddler teki Dallas Starsin kanssa kolmen vuoden sopimuksen 1. heinäkuuta 2011. 2. heinäkuuta 2014 Fiddler oli vähän aikaa vapaana pelaajana, mutta teki lopulta Dallasin kanssa jatkosopimuksen. Viiden Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Fiddler siirtyi vapaana pelaajana New Jersey Devilsiin kaudeksi.
Kaatunut astronautti
thumb|right|Kaatunut Astronautti Kuun pinnalla.
Kaatunut astronautti  (Fallen Astronaut) on noin 8,5 senttimetrin mittainen alumiininen muistomerkki Kuussa. Sen on luonut belgialainen taiteilija Paul Van Hoeydonck, joka tapasi astronautti David Scottin lounaskutsuilla.
Tämä Kuun ainoa taideteos on niiden astronauttien ja kosmonauttien muistomerkki, jotka ovat menettäneet henkensä avaruustutkimuksen puolesta.
Muistomerkin vietiin Kuuhun NASAn Apollo 15 -lennolla vuonna 1971. Veistos sijoitettiin Hadley Rilleen Kuussa 1. elokuuta 1971. Astronauttipatsaan lisäksi muistomerkkiin kuuluu laatta, jossa on kahdeksan ajankohtaan mennessä kuolleeksi tiedetyn astronautin ja kuuden kosmonautin nimet:
Veistoksen ja laatan jäljennös on nähtävissä National Air and Space Museumissa.
Unkarinsara
Unkarinsara (Carex melanostachya) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa. Sitä tavataan alkuperäisenä Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa unkarinsara on hyvin harvinainen uustulokas.
Ulkonäkö
Unkarinsara kasvaa löyhästi mätästäen 40–45 senttimetriä korkeaksi. Kasvin pitkästä suikertavasta juurakosta kasvavat pystyt varret, joiden tyvitupet ovat punertavia. Vaaleanvihreät 2–3 millimetriä leveät lehdet ovat varren pituisia tai hieman lyhyempiä. Unkarinsaran kukinnossa on kahdesta kolmeen hedetähkää ja kaksi emitähkää. Pullakot ovat noin 5 mm pitkiä, leveän munanmuotoisia ja kypsinä uurteisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä. Pullakoiden kärki on pitkä ja syvästi halkoinen.
Diasetyleeni
Diasetyleeni eli butadiyyni (C4H2) on tyydyttymätön hiilivety ja yksinkertaisin polyyneistä.
Reaktioita
Diasetyleeniä muodostuu etyynin fotolyysissä, kun kaksi siinä muodostunutta etynyyliradikaalia reagoivat keskenään.
George Busk
thumb|George Busk George Busk (12. elokuuta 1807 – 10. elokuuta 1886) oli englantilainen merivoimien kirurgi, minkä lisäksi hän oli eläintieteilijä ja paleontologi. Hän syntyi Pietarissa mutta opiskeli kirurgiaa Lontoossa. Laivastossa palvellessaan hän teki havaintoja kolerasta ja keripukista. Hän jätti laivaston vuonna 1855 ja perehtyi eläintieteeseen ja paleontologiaan. Vuosina 1856–1859 hän toimi komparatiivisen anatomian ja fysiologian professorina Royal College of Surgeons of Englandissa. Hänestä tuli sen johtaja vuonna 1871. Hän oli jäsen niin Royal Societyssa, Linnean Societyssa kuin Geological Society of Londonissakin, ja hän toimi Britannian Antropologisen instituutin puheenjohtajana 1873–1874. Hän oli aikansa johtava sammaleläinten asiantuntija.
Koskitoimikunta
Valtion koskitoimikunta oli aiemmin Suomessa toimielin, jonka tehtävänä oli koskivoiman käytön suunnittelu.
Koskitoimikunnan tehtävät
Valtion koskitoimikunnan tehtävänä oli valmistella valtion koskivoimien käyttämistä tai vuokraamista sekä yleensä vesivoimataloutta koskevia asioita. Toimikunta laati voimatalouteen liittyviä suunnitelmia ja antoi valtioneuvostolle ja eri ministeriöille lausuntoja.
Koskitoimikunnan kokoonpano
Koskitoimikunnassa oli neljä varsinaista jäsentä sekä enintään kaksi erikoistehtäviin määrättyä lisäjäsentä, jotka valtioneuvosto määräsi toistaiseksi. Valtioneuvosto määräsi myös, kenen jäsenistä tuli olla toimikunnan puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja. Jäsenille maksettiin tehtävästä palkkio, jonka määräsi valtioneuvosto.
Koskitoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1934–1950 toimi insinööri ja vuorineuvos Hugo Malmi.
Lakiviitteet
<references group=L />
29. tammikuuta
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 28. tammikuuta, 30. tammikuuta
Vital Bulyha
Vital Mikalajevitš Bulyha (, łacinkaksi Vitaĺ Mikałajevič Bułyha (engl.),, s. 12. tammikuuta 1980 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän ykkösliigassa pelaavaa Belšyna Babruiskin ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Voimaleikkuri
frame|right|Voimaleikkurit Voimaleikkuri eli pulttisakset on työkalu, jolla katkaistaan pultteja, ketjua ja rautalankaa. Voimaleikkureissa on yleensä pitkät kahvat ja lyhyet terät, jolloin voimaa ei tarvita paljon katkaisuun. Uudemmissa voimaleikkureissa on monesti myös rattaat joiden ansiosta saadaan enemmän momenttia. Purjeveneissä voimaleikkuria tarvitaan maston katkettua, vanttien katkaisuun.
Len Wiseman
thumb|200px|Len Wiseman Die Hard 4.0 -elokuvan ensi-illassa [[Lontoossa]]
Len Wiseman (s. 4. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten elokuvasta Varjojen valtakunta. Wiseman on myös käsikirjoittanut ja ohjannut sen jatko-osan Underworld: Evolution. Wiseman ohjasi vuonna 2007 ilmestyneen Die Hard 4.0 -elokuvan, jonka pääosassa nähtiin Bruce Willis.
Wiseman avioitui näyttelijä Kate Beckinsalen kanssa vuonna 2004 Bel Airissa, Kaliforniassa.
Malo kingi
Malo kingi on kuutiomeduusojen luokkaan kuuluva, irukandjia muistuttava erittäin myrkyllinen polttiaiseläinlaji. Se on löydetty Australiasta ja kuvattu lajina vuonna 2007. Malo kingi on saanut lajinimensä polttiaiseläimen pistoon vuonna 2002 kuolleen yhdysvaltalaisen matkailijan, Robert Kingin, mukaan.
Virtahepo
Virtahepo (Hippopotamus amphibius) on suurikokoinen Afrikassa elävä nisäkäslaji. Se on kasvinsyöjä. Virtahepo on toinen kahdesta elossa olevasta virtahepojen (Hippopotamidae) heimon lajista.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|250px|Virtahevon pääkallo Virtahevot ovat kooltaan kolmanneksi suurimpia maanisäkkäitä. Niillä on pyöreä tynnyrimäinen vartalo, lyhyet jalat ja leveä pää. Virtahevot ovat 1,5–1,65 metriä korkeita ja painavat 1 300–3 200 kg. Niiden pituus on 209–505 senttimetriä, ja niillä on noin 35 senttimetriä pitkä häntä. Virtahepojen selkäpuolen väritys vaihtelee ruskeanharmaasta sinertävän mustaan. Vatsapuoli ja silmien ja korvien ympäristö ovat rusehtavan vaaleanpunertavia. Ne ovat lähes karvattomia lukuun ottamatta päässä ja hännässä kasvavia harjasmaisia karvoja.
Virtahevoilla on suuri suu ja suuret kaareutuneet kulmahampaat. Silmät, korvat ja sieraimet työntyvät esiin pään yläosassa, mikä mahdollistaa sen, että lähes koko vartalo näitä lukuun ottamatta on veden alla.
Virtahevoilla ei ole hikirauhasia, mutta niillä on rauhasia, jotka erittävät paksua öljymäistä nestettä. Punaista nestettä luultiin pitkään veren ja hien sekoitukseksi. Se on kuitenkin kahden hapon yhdiste, joka aiheuttaa eräänlaisen aurinkovoidemaisen vaikutuksen, sillä öljy imee itseensä auringon ultraviolettisäteet. Neste on alkuaan kirkasta, mutta auringon vaikutuksesta siitä tulee nopeasti oranssinpunaista.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kolumbiassa Etelä-Amerikassa elää noin 80 villin virtahevon populaatio, joka periytyy huumeparoni Pablo Escobarin yksityisestä eläintarhasta 1990-luvulla karanneista yksilöistä. Lajin kanta on siellä on elinvoimainen ja kasvussa. Se koetaan haitalliseksi vieraslajiksi, ja kannan rajoittamista muun muassa steriloimisin ja ampumalla harkitaan.
Rooman valtakunnan aikana virtahepoja esiintyi myös Egyptissä ja 180 000 vuotta vanhoja luita on löydetty Maltalta asti.
Matalat järvet, joet ja suot ovat virtahepojen elinympäristöä. Veden pitää olla kuitenkin niin syvää, että virtahepo pystyy upottautumaan kokonaan sinne. Noin kahden metrin syvyiset vedet ovat mieluisimpia. Laji välttelee koskia, mieluisimpia elinympäristöjä ovat lievästi viettävät ja kiinteäpohjaiset vedet. Lisäksi läheisyydessä pitäisi olla hyviä laidunmaita.
Elintavat
pienoiskuva|vasen|250px|Lauma virtahepoja Virtahevot ovat laumaeläimiä. Virtahepolaumassa voi olla jopa 40 yksilöä. Trooppisissa joissa ne viettävät suurimman osan päivästä sieraimiin asti vedessä, koska niiden iho palaa herkästi. Virtahevot pystyvät pidättämään hengitystään jopa 25 minuuttia, mutta yleensä ne sukeltavat vain muutamia minuutteja kerrallaan. Virtahevot oleskelevat maalla lähinnä öisin. Ne voivat syödä vuorokaudessa jopa 50 kiloa kasveja. Maalla ne pystyvät juoksemaan ainakin 30 km/h ja vedessä niiden nopeus on 8 km/h.
pienoiskuva|vasen|250px|Virtahepo sukelluksissa Virtahepourokset puolustavat reviiriään hyvin tarkasti. Sen vuoksi ne ovat leppoisasta ulkonäöstään huolimatta vaarallisia myös ihmisille ja ne tappavat Afrikassa vuosittain enemmän ihmisiä kuin mikään muu nisäkäs.
Ravinto
Virtahevot käyttävät 4–5 tuntia joka yö ruokailuun. Ne yleensä laiduntavat lähellä vettä, mutta saattavat kulkea ruoan perässä useitakin kilometrejä, jos ruokaa on harvassa. Niiden pääruoka muodostuu pienistä versoista, ruohoista ja ruo’oista, joita ne syövät joka yö noin prosentin verran painostaan. Virtahepojen elimistö ei ole tottunut lihaan, mutta ne saattavat joskus syödä raatoja. Tapa johtuu todennäköisesti jostain sairaudesta tai puutostilasta.
Lisääntyminen
Noin 240 päivää kestävän raskauden jälkeen naaras synnyttää yhden poikasen. Synnytys tapahtuu vedessä, mikä on harvinaista nisäkkäille. Poikanen seuraa emoaan usean vuoden ajan, ja yhdellä emolla saattaa olla kasvatettavanaan yhtä aikaa neljäkin poikasta. Urokset saavuttavat sukukypsyyden 7–9-vuotiaina ja naaraat 8–10-vuotiaina.
1994
Vuosi 1994 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Tammikuu
thumb|Heti vuoden alusta Yhdysvaltojen, Kanadan ja Meksikon välinen vapaakauppasopimus [[NAFTA astui voimaan. Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton julistamassa sopimusta lakiin edellisen vuoden marraskuussa.]] thumb|[[Northridgen maanjäristys 1994|Northbridgen maanjäristyksen tuhoja Los Angelesissa.]] thumb|[[Sykloni Geralda satelliittikuvassa.]]
Helmikuu
thumb|[[Nuuksion kansallispuisto perustettiin.]] thumb|[[Talviolympialaiset 1994|Lillehammerin olympialaisten mäkihyppymäki.]]
Maaliskuu
thumb|200px|[[Martti Ahtisaari aloitti virkakautensa Suomen tasavallan presidenttinä.]]
Huhtikuu
thumb|[[Ruandan kansanmurhan uhreja.]] thumb|Formula 1 -mestari [[Ayrton Sennan kuoleman aiheuttanut onnettomuus.]]
Toukokuu
thumb|[[Kanaalin tunneli avattiin.]] thumb|[[Nelson Mandela astui Etelä-Afrikan presidentin virkaan.]]
Syyskuu
thumb|Autolautta [[M/S Estonia upposi Itämerellä vaatien yli 800 kuolonuhria. Kuvassa yksi Estonian pelastuslautoista.]]
Lokakuu
thumb|1. lokakuuta 1994 itsenäistynyt [[Palau on eräs maailman nuorimpia itsenäisiä valtioita.]]
Kääpiövalohai
Kääpiövalohai (Squaliolus laticaudus) on eräs maailman pienimmistä hailajeista. Se kuuluu valohaiden heimoon. Sillä on vatsassaan ja kyljissään valoatuottavia elimiä, joiden vuoksi eläimen vatsapuoli on itsevalaiseva. Valoelinten on arveltu eliminoivan varjoja, joten esim. miekkakalan ja muiden saalistajien on vaikea havaita kääpiövalohaita yläpuoleltaan. Ensimmäiset kääpiövalohait pyydettiin Japanin vesiltä vuonna 1908, mutta uusia yksilöitä tunnistettiin vasta 1960-luvulla.
Kääpiövalohai jää alle 28 cm pitkäksi.
Kääpiövalohai pysyttelee yleensä 200–500 metrin syvyydessä. Se on päivisin syvemmällä ja nousee yöksi ylemmäksi, luultavasti seuraten saaliskalojensa liikkeistä.
Kääpiövalohaita on tavattu siellä täällä trooppisilla ja lauhkeilla merialueilla. Australian vesiltä ei ole vielä havaintoja, mutta arvellaan että lajia voi silti esiintyä sielläkin.
Uskonnollinen taide
Uskonnollinen taide. Uskonto vaikuttaa hyvin paljon taiteeseen. Mutta myös uskonnoissa taide näkyy, esim. rituaaleissa käytetään taiteen eri muotoja apuna. Kirkoissa näkyy paljon taideteoksia, joissa kuvataan juuri uskontoon liittyviä aiheita. Graffiti maalaukset esittävät usein uskontoon liittyviä aiheita, esim. ristit ja paholaiseen liittyvät asiat. thumb| Buddha laskeutuu Tavatimsasta thumb|Madonna ja lapsi - ikoni 900-luvulta thumb| Bernini: Pyhä Henki Kyyhkysenä Antiikin roomalaiset käyttivät taidetta osoittamaan kunnioitusta sankareilleen ja kertomaan sankarien uroteoista. Nämä taiteen tarkoitukset: kunnioitus ja kertominen, levisivät myös uskonnolliseen taiteeseen monissa kulttuureissa, jotka olivat roomalaisten kanssa kosketuksissa ajanlaskun alussa. Hellenistisen ja roomalaisen taiteen vaikutukseksi lasketaan, että egyptiläiset alkoivat koristaa hautamuistomerkkejä muotokuvilla, intialaiset tekivät kuvia Buddhan elämästä ja jopa juutalaiset, joiden perinne kielsi jumalankuvien tekemisen, alkoivat maalata kuvia Vanhan testamentin kertomuksista synagogiin.
Kristillisessä kirkossa kehittyi varhain kuvallista symboliikkaa, jonka tarkoituksena oli merkitä Raamatun kertomuksista tutut hahmot ja pyhät niin, että lukutaidottomatkin osaavat tunnistaa heidät. Pietarin ulkonäköä ei tunneta, mutta veistoksista hänet voi tunnistaa mukana kulkevista avaimista. Samoin kyyhky kuvaa pyhää henkeä.
Tyypillisiä kristillisen kirkon kuva-aiheita ovat Madonna ja lapsi ja Kristus ristillä. Lukemattomat taiteilijat ovat maalanneet näistä toisintoja, sekä tunnetut taiteilijat että anonyymit kirkkojen koristelijat.
WebDAV
WebDAV on HTTP-protokollan laajennus, jolla voi WWW-sivujen lataamisen lisäksi myös muuttaa niitä.
Uudet metodit
WebDAV lisää seuraavat uudet metodit HTTP-protokollaan (entisten GET- ja POST-metodien tapaan):
"Sivu" voi olla mikä tahansa URI:lla osoitettavissa oleva tietoryhmä.
WebDAV-laajennuksia tukevia ohjelmia
Asiakasohjelmia on niin paljon, ettei niitä kannata luetella tässä. Esimerkkeinä voisi mainita Emacs, Microsoft Office 2000 ja Mozilla-sivumuokkain ja -kalenteri.
FS Lorraine (1913)
Lorraine oli Ranskan laivaston Bretagne-luokan taistelulaiva kummassakin maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de la Loirelta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1912. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta 1916.
Palvelus
Aluksen keskimmäinen tykkitorni poistettiin ja sen tilalle rakennettiin katapultti ja tilat neljälle lentokoneelle. Britannian kuninkaallinen laivasto miehitti aluksen 3. heinäkuuta 1940 Aleksandriassa operaatio Catapultissa. Se palasi toukokuussa 1943 palvelukseen Vapaan Ranskan laivastossa palvellen Välimerellä. Vuodesta 1945 aina vuoteen 1953 alus oli koululaivana ja lopulta proomuna ennen palveluksesta poistoa 17. helmikuuta 1953.