cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dead By X-Mas
Kummatkin kappaleet ovat Andy McCoyn säveltämiä ja sanoittamia. Single julkaistiin vain Suomessa Johannalta. Dead By X-Mas-kappaleessa Michael Monroe laulamisen lisäksi soittaa eräät kitaraosuudet ja piano-osuuden.
Alben W. Barkley
Alben William Barkley, syntyjään Willie Alben Barkley (24. marraskuuta 1877 – 30. huhtikuuta 1956) oli Yhdysvaltojen 35. varapresidentti Harry S. Trumanille sekä senaattori. Hän kuului demokraattiseen puolueeseen. Barkley toimi varapresidenttinä Harry Trumanin toisella kaudella 1949–1953.
Dead By X-Mas
Kappaleet
Kesto: 6 min 17 s
Alben W. Barkley
Elämäkerta
Barkley syntyi Gravesin piirikunnassa Kentuckyssä tupakanviljelijäperheeseen. Hän toimi alkuun lakimiesten sihteerinä, kunnes sai oman lakimiehen lupansa vuonna 1901. Hän alkoi tämän jälkeen pyrkiä eri poliittisiin asemiin, missä usein myös onnistui.
Vuonna 1912 Barkley valittiin edustajainhuoneen jäseneksi. Hän oli edustajainhuoneen jäsenenä mukana edistämässä useiden sosiaalisten ongelmien käsittelyä, kuten lapsityövoiman käyttöä. Hän pyrki vuonna 1923 demokraattien ehdokkaaksi Kentuckyn kuvernööriksi, mutta hävisi ehdokkuuden J. Campbell Cantrillille. Vuonna 1926 hän pääsi Kentuckyn edustajaksi senaattiin. Vuosina 1937–1947 hän toimi senaatin enemmistöjohtajana.
Presidentti Harry S. Truman otti Barkleyn varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1948 presidentinvaaleihin sen jälkeen, kun William O. Douglas oli kieltäytynyt ehdokkuudesta. Truman ja Barkley voittivat vaalit, jolloin Barkleystä tuli 71-vuotiaana maan historian vanhimpana varapresidentiksi valittu henkilö. Hänet tunnettiin tehtävässä myös nimityksellä Veep.
Barkley pyrki vuoden 1952 presidentinvaaleissa demokraattien ehdokkaaksi, mutta ammattiyhdistysjohtajat pitivät häntä jo liian vanhana virkaan. Hän pyrki myöhemmin uudelleen senaattiin vuonna 1954, jolloin hän kukisti istuvan republikaanin, John Sherman Cooperin. Demokraatit voittivat samalla enemmistön senaattiin ja sen seurauksena Lyndon B. Johnsonista tuli senaatin enemmistöjohtaja
Barkley kuoli sydänkohtaukseen 30. huhtikuuta 1956 ollessaan pitämässä puhetta Washington and Lee University -yliopistossa. Hänet on haudattu Mount Kentonin hautausmaalle Paducahiin.
Perhe
Barkley avioitui vuonna 1903 tennesseeläisen Dorothy Bowerin kanssa, jonka kanssa sai kolme lasta. Bower kuoli vuonna 1947, ja Barkley meni uusiin naimisiin Jane Rucker Hadleyn kanssa vuonna 1949. Hän on Yhdysvaltain varapresidenteistä ainoa, joka on avioitunut virkakautensa aikana.
New Yorkin nukkuessa
New Yorkin nukkuessa (Winterset) on yhdysvaltalaisen Maxwell Andersonin vuonna 1936 kantaesityksensä saanut näytelmä.
Suurelta osin runomuotoon kirjoitettu näytelmä perustuu 1920-luvun puolenvälin amerikanitalialaisten anarkistien Sacco ja Vanzetti oikeustapaukseen, teloitukseen ja sen jälkeisiin tapahtumiin.
Ryöstömurhasta teloitetun radikaalin Romagnan poika Mio yrittää saada oikeutta isälleen, jonka uskoo surmatun syyttömänä. Etsiessään Garthia, ainoaa todistajaa joka voisi palauttaa isän maineen, Mio rakastuu Garthin sisareen Miriamneen, jonka isä rabbi Esdras ei halua tapauksen selviävän. Garth on ryöstömurhan todellisen tekijän Trick Estrellan tiukassa vartioinnissa. Romagnan kuolemaan tuominnut vanha ja muistihäiriöinen tuomari saapuu myös Esdrasin asuntoon ja yrittää puolustella päätöstään. Mio voisi saada Garthin pakotetuksi todistamaan, mutta rakkaus Miriamneen vie hänen kostonhalunsa. Lopussa nuoripari saa surmansa gangsterien luodeista.
Näytelmä oli varsinkin kantaesityksensä aikoihin hyvin ajankohtainen ja poliittinen. Se tutkii uskon, totuuden, oikeudenmukaisuuden, rakkauden ja velvollisuuden teemoja ja viittaa usein William Shakespearen ja juutalaisuuden filosofioihin.
Näytelmä oli ensimmäinen uudella New York Drama Critics' Circlen palkinnolla palkittu näytelmä.
Märkää asfalttia
20 suosikkia – Märkää asfalttia on Taneli Mäkelän kokoelma-albumi vuodelta 2001. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Richard McDonald
Richard ”Dick” James McDonald (16. helmikuuta 1909 Manchester, New Hampshire – 14. heinäkuuta 1998 Bedford) oli McDonald’s-hampurilaisravintolaketjun perustaja yhdessä veljensä Maurice McDonaldin kanssa.
Jaana Lamminsivu
Jaana Lamminsivu (s. 9. huhtikuuta 1965) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Sana
Kielitieteessä sana on kielen kirjoitettu tai puhuttu yksikkö, joka sisältää merkityksen. Usein on hyödyllistä tunnistaa kolme eri käsitettä, joita vapaassa kielenkäytössä kutsutaan sanaksi:
Sanat jakautuvat morfeemeihin, jotka edelleen jakautuvat foneemeihin. Lauseet sisältävät yhden tai useamman sanan. Sana, jota ei voi edelleen segmentoida on ns. perussana.
César Mendoza
César Leonidas Mendoza Durán (11. marraskuuta 1918 Santiago de Chile – 13. marraskuuta 1996 Santiago de Chile) oli chileläinen maata hallinneen sotilasjuntan jäsenenäkin toiminut järjestyspoliisin päällikkö ja esteratsastuksen olympiamitalisti.
Mendoza saavutti esteratsastuksen joukkuekilpailussa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui jaetulle 7. sijalle.
Chilen sotilasvallankaappauksessa 1973 Mendoza kuului järjestyspoliisi Carabinerosin edustajana maata hallinneeseen sotilasjunttaan. Hän kuului valtionhallintoon myös tämän jälkeen vuoteen 1985 asti.
Seppo Parkkinen
Seppo Antero Parkkinen (s. 9. helmikuuta 1957 Tampere) on suomalainen dramaturgi ja käsikirjoittaja.
Ura
Seppo Parkkinen opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1981–1985. Hän on työskennellyt lähinnä vapaana taiteilijana ympäri Suomen.
Vuonna 2017 esitettiin Mänttä-Vilppulassa Parkkisen hänen veljensä Tapion kanssa tekemä kansanooppera Kitusuon Sofia, joka kertoo Suomen sisällissodan tapahtumista. Se pohjautuu heidän isovanhempiensa tarinaan, joista isoisä oli tataarisotilas Paul Karakulka. Seppo Parkkinen oli alun perin vuonna 2003 tehnyt Yleisradiolle aiheesta kuunnelman, jonka pohjalta he rakensivat kyseisen oopperan.
Parkkisen käsikirjoituksiin kuuluu useita puhenäytelmiä ja musiikkinäytelmiä. Hänen tuotantoaan on esimerkiksi Laila Kinnusesta kertova musikaali Laila, joka kantaesitettiin Lappeenrannan kaupunginteatterissa tammikuussa 2003. Musikaali sai kaikkiaan kymmeniä tuhansia katsojia.
Parkkisen näytelmiä on esitetty myös Virossa, Kanadassa, Islannissa ja Argentiinassa. Hänet on palkittu vuonna 2013 Jussi Kylätasku -palkinnolla.
Yksityiselämä
Seppo Parkkisen veli on dramaturgi-ohjaaja Tapio Parkkinen.
Magnus Jacob Alopaeus
thumb|250px|Piispa Alopaeus Magnus Jacob Alopaeus (16. helmikuuta 1743 Leppävirta – 8. elokuuta 1818 Porvoo) oli Porvoon piispana 1809–1818 sekä valtiopäivämiehenä Gävlessä 1792 ja Porvoossa 1809.
Alopaeus tuli 1770 Porvoon lukion matematiikan lehtoriksi ja eteni 1785 teologian lehtoriksi sekä nimitettiin 1794 tuomiorovastiksi. Ollessaan valtiopäiväedustajana Porvoossa 1809 Alopaeus otti neuvotteluihin innolla osaa, ja kun 1812 Suomeen liitettiin alueita, hahmotteli juuri Alopaeus ns. Vanhan Suomen seurakuntien liittämisen Porvoon hiippakuntaan.
Piispa Alopaeuksen pojista Per Johan ja Magnus toimivat tuomiorovasteina Porvoossa.
Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue
Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue edustaa Turks- ja Caicossaaria miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Turks- ja Caicossaarten jalkapalloliitto. Se on sekä maanosaliitto CONCACAFin että kansainvälisen jalkapalloliitto FIFA:n jäsen. Se on osallistunut vuoden 2002 MM-kilpailujen karsintojen jälkeen kaikkiin MM-kilpailujen karsintoihin, mutta ei ole koskaan selviytynyt lopputurnaukseen. Se ei ole koskaan selviytynyt myöskään Gold Cupin tai Caribbean Cupin lopputurnaukseen.
Ottelut
''Tilanne 11. syyskuuta 2015''
Turks- ja Caicossaarten maajoukkue on pelannut yhteensä 19 maaottelua. Näistä suurin osa on pelattu arvokisojen karsinnoissa. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi Bahamaa vastaan 24. helmikuuta 1999. Virallisista otteluista se on voittanut kolme ja tasapeliin on päättynyt yksi ottelu.
1 Turks- ja Caicossaarten maalit on aina merkitty ensin.
Ogma
pienoiskuva|Ogma. Lee Lawrien pronssireliefi, Library of Congress John Adams Building, Washington, D.C. Ogma on yksi Irlannin tärkeimmistä jumalista. Eräs Ogman liikanimistä on "hän joka on kuin aurinko". Ogma kuvataan tummaksi mieheksi, jonka taisteluraivo oli niin kiihkeä, että sotaretkillä hänet täytyi kahlita ja päästää irti vasta kun hetki oli oikea. Taistelussa fomoreja vastaan hän onnistui sieppaamaan heidän kuninkaansa miekan. Legendojen mukaan Ogman tärkeimpiä saavutuksia on Ogham-kirjaimiston keksiminen. Onkin mahdollista, että Ogma on ollut myös kaunopuheisuuden jumala, kuten gallialais-kelttiläinen vastineensa Ogmios.
Partikkeli (sanaluokka)
Partikkelit eli apusanat ovat sanaluokka yleensä taipumattomille sanoille, jotka eivät saa määritteitä eivätkä itse toimi määritteinä.
Partikkelit voidaan jakaa konjunktioihin (esimerkiksi että, jotta, koska, kun, vaikka) ja interjektioihin eli huudahdussanoihin (esimerkiksi hei, oh, kas). Aiemmin partikkeleihin laskettiin kuuluvaksi myös adverbit ja adpositiot, mutta nykyään ne lasketaan erillisiksi sanaluokiksi.
Erityinen partikkelien alaluokka on liitepartikkelit, jotka eivät ole itsenäisiä sanoja vaan esiintyvät toisen sanan yhteydessä. Suomessa ne ovat sanan jäljessä, kuten ko/-kö (esimerkiksi sanassa minäkö) ja -kin (esimerkiksi sanassa minäkin).
Lennart Hyland
thumb|[[Per Oscarsson ja Lennart Hyland.]]
Lennart Hyland (24. syyskuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1993) oli ruotsalainen tv-juontaja ja toimittaja, joka oli yksi suosituimmista ja tunnetuimmista persoonallisuuksista ruotsalaisen television historiassa. Hänen suurin menestyksensä oli Hylands hörna, joka oli alun perin radio-ohjelma ja joka siirtyi suosionsa takia vuonna 1962 SVT:lle, jossa sitä esitettiin vuoteen 1982 asti.
Ura
pienoiskuva|200px|Hyland (kesk.) tekemässä Karusellen-radio-ohjelmaa vuonna 1951. Vieraina [[Georg Rydeberg ja Maj Nordvander.]] Hyland aloitti toimittajana 16-vuotiaana paikallislehti Tranås-Postenissa, ja siirtyi pian värmlantilaiseen Karlskoga Tidningiin. Parin vuoden kuluttua hänet palkattiin kalmarilaiseen Barometerniin. Vuonna 1945 hän sai harjoittelijan paikan Ruotsin yleisradiosta, joka tuolloin oli nimeltään Radiotjänst. Hyland saavutti suosiota ohjelmillaan, joissa hän toimittajan ominaisuudessa meni työpaikoille kokeilemaan eri ammatteja. Hän myös haastatteli yhteiskunnan vähäosaisia, kuten kodittomia ja alkoholisteja, sekä selosti urheilutapahtumia yhdessä Sven Jerringin kanssa.
Vuosina 1951–1954 Hyland juonsi Karusellen-radio-ohjelmaa, jossa vieraili niin tunnettuja kulttuurihenkilöitä kuin tuntemattomiakin ihmisiä. Ohjelma oli Hylandin todellinen läpimurto koko kansan keskuudessa. Vuonna 1954 ohjelma siirtyi television puolelle. Hylandin tunnetuimmaksi tv-ohjelmaksi muodostui kuitenkin Hylands hörna, jota hän juonsi vuosina 1962–1982. Ohjelma oli amerikkalaistyylinen talk show. Vuosina 1977–1980 hän juonsi niin ikään Yhdysvalloista mallinsa saanutta aamuohjelmaa Gomorron Sverige.
Muuta
Peter Karlssonin laulun sanat Den glider in ovat alun perin lähtöisin Hylandin suusta vuoden 1962 jääkiekon MM-kisoista, jolloin Nisse Nilsson teki voittomaalin Kanadaa vastaan (Den glider in i mål! Den glider in i mål!).
Yksityiselämä
Hyland syntyi Tranåsissa, Smoolannissa. Hänet on haudattu Tranåsiin.
Viitarastas
Viitarastas (Catharus fuscescens) on pienikokoinen rastas, joka kuuluu varpuslintuihin. Lajin nimesi James Francis Stephens 1817.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 17–19 cm ja paino 28–54 g. Viitarastas muistuttaa pienikokoista laulurastasta, mutta sen mahapuoli on pääosin yksivärisen valkea ilman mustia täpliä. Kurkussa ja rinnan sivuilla on punaruskeaa täplitystä. Koiraan laulu on kaunista ja se laulaa parhaiten hämärissä. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Lajista tunnetaan 2 alalajia, tummempi nimialalaji C. r. fuscescens (Stephens, 1817), C. r. salicicola (Ridgway, 1882) ja epäselvä C. r. fuliginosa.
Esiintyminen
Viitarastas pesii laajalla alueella Kanadan eteläosassa sekä Yhdysvaltain luoteisosassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Amerikassa, pääasiassa Keski- ja Etelä-Brasiliassa. Laji on lievästi taantunut pesimäalueellaan. Se on hyvin harvinaisena tavattu myös Euroopassa, ei kuitenkaan Suomessa.
Elinympäristö
Pesimäaikana sekä lehti- että havumetsät.
Lisääntyminen
Pesä on yleensä maassa tai hyvin matalalla pensaan tai puun oksalla. Munia on 3 tai 4. Haudonta-aika on 10–12 päivää, vain naaras hautoo, ja poikaset lähtevät pesästä lähes lentokyvyttöminä 10–12 päivän ikäisinä.
Ravinto
Syö etupäässä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä marjoja.
Uolevi Raade
Tauno Uolevi Raade (5. heinäkuuta 1912 Turku – 13. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos ja valtiojohtoisen Neste Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja.
Elämäkerta
Uolevi Raateen vanhemmat olivat vaatimattomista oloista noussut Turun hovioikeuden varapresidentti Kaarle Raade (ent. Randell) ja vanhaan turkulaiseen Wittfoothin kauppiassukuun kuulunut taidemaalari Agnes Wittfooth. Uolevi Raade kirjoitti ylioppilaaksi Turun lyseosta. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1935 ja diplomiekonomiksi Åbo Akademista 1942. Opiskeluaikanaan hän oli yksi Polyteknikkojen ilmailukerhon perustajista. Talvisodassa hän toimi hävittäjälentäjänä, mutta hänet siirrettiin pian sotateollisuuden palvelukseen.
Raade aloitti työuransa teollisuuden palveluksessa 1937–1942 (mm. Oy Lokomo Ab) ja siirtyi 1945 kauppa- ja teollisuusministeriöön teollisuusosaston ylijohtajaksi. Tässä roolissaan hän oli mukana SOTEVAn työssä, joka vastasi sotakorvaustuotannosta. Raateen sanotaan jopa laatineen ne tarkat suuntaviivat ja aikataulut, joiden mukaan koko sotakorvausprojekti sitten toteutui.
Raade oli perustamassa kansallista öljynjalostusta käyttäen Italian öljyteollisuutta mallina. Hän johti Neste Oy:tä alusta alkaen. Hänet nimitettiin ylijohtajan paikalta Nesteen toimitusjohtajaksi vuonna 1955. Yhtiön Naantalin jalostamon toiminta käynnistyi pari vuotta myöhemmin.
Raateen vahvana työparina Nesteen luomisessa oli ensin pääministeri, vuodesta 1956 alkaen presidentti Urho Kekkonen. Kekkonen painosti poliitikot yhteisen hankkeen taakse, Raade puolestaan hoiti teollisuusyhteydet niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Neste oli alusta saakka hyvin kansainvälinen yritys. Sen tekniikka tuli pääosin USA:sta, raaka-aine Neuvostoliitosta ja rahat rakentamiseen muun muassa Ranskasta. Neste Oy:ssä tapahtuneen työnsä ohella vuorineuvos Raade toimi teollisuuden keskusliittojen, neuvottelukuntien ja 37:n yhtiön johtokuntien ja hallitusten jäsenenä tai puheenjohtajana.
Raade toimi Nesteen johdossa vuoden 1979 loppuun saakka. Hän oli myös Neste Oy:n johtokunnan puheenjohtaja 1959–1979. Hän rakensi Nesteestä Suomen suurimman yhtiön.
Raade sai vuorineuvoksen arvonimen 1962. Hänet kutsuttiin Teknillisten Tieteiden Akatemian kunniajäseneksi 1977. Hän oli ensimmäisiä laajalti maailmalla mainetta keränneitä suomalaisia yritysjohtajia ja vaikuttajia. New York Post esitteli vuonna 1971 kuvan kera kullatuin hanoin varustettua kylpyhuonetta ja risti hänet pohjolan öljyšeikiksi. Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon hän sai 1981.
Uolevi Raade haudattiin Naantalin kirkkomaahan.
Vitellius
Aulus Vitellius Germanicus Augustus (synt. Aulus Vitellius, yleisesti Vitellius) (24. syyskuuta 15 – 20. joulukuuta 69 ) oli Rooman keisari joka hallitsi 19. huhtikuuta 69 – 20. joulukuuta 69. Vitellius oli niin kutsutun neljän keisarin vuoden kolmas keisari.
Vitellius oli vuoden 48 konsuli. Hän oli Caligulan, Claudiuksen ja Neron ystävä. Galba lähetti hänet Germaniaan, jossa hän sai legioonat huutamaan itsensä keisariksi. Lisäksi Galban veropolitiikasta kärsineet siviilit asettuivat Vitelliuksen taakse, taloudellisten lahjoitusten houkuttelemina. Othon vallankaappauksesta Vitelliuksen joukot saivat moraalisen edun, julkinen mielipide ei hyväksynyt Othon järjestämää keisari Galban murhaa. Lisäksi historioitsija Dio Cassius kertoo Othon olleen isänmaan viholliseksi julistetun Neron läheinen rikoskumppani. Kenneth Wellesley kuvaa roomalaisten pelänneen "vanhan Aatamin ilmestyvän jälleen, jolloin Roomassa mellastaisi taas kallis ja vastuuton playboy".
Vitelliuksen joukot voittivat senhetkisen keisarin Othon joukot Cremonassa ja Otho tappoi itsensä. Senaatti sai tiedon keisarin kuolemasta 18.4.69 ja seuraavana päivänä se myönsi keisariuden Vitelliukselle, joka otti arvonimet vastaan saavuttuaan kesäkuussa Roomaan. Hallintopaikastaan Colonia Agrippinasta (Köln) hän oli lähtenyt maaliskuussa, mutta oli matkustanut rauhallisesti keisarilliseen tyyliin.
Vitellius korvasi Roomassa epäluotettavan pretoriaanikaartin omilla joukoillaan ja teloitutti osan kaartista. Hänen hallintoaan on kuvattu joissain lähteissä puhtaaksi irstailuksi, todellisuudessa hän lienee ainakin yrittänyt hallita tosissaan. Vitellius ei vain saanut mahdollisuutta vakauttaa oloja, sillä kapinamieliala kyti. Juudeassa juutalaisten kapinaa kukistamassa ollut Vespasianus huudettiin keisariksi heinäkuussa. Roomassa hänen puolestaan toimi veli Flavius Sabinus, joka toimi kaupunginprefektinä eli hän vastasi lain ja järjestyksen ylläpitämisestä.
Ratkaiseva taistelu Vespasianuksen ja Vitelliuksen joukkojen välillä käytiin Cremonassa. Samalla paikalla Vitelliuksen joukot olivat aiemmin kukistaneet Othon, nyt Vitelliuksen joukot hävisivät. Roomassa Vitellius yritti vielä värvätä lisäjoukkoja, ilmeisesti hänellä vielä oli suosiota sillä Tacitus kertoo mm. ritarien (equites) tarjonneen palveluksiaan ja varojaan. Vespasianuksen tukijat puolestaan kehottivat Vitelliusta luopumaan vallasta ja vetäytymään Campaniaan. Vitellius suostui ja hän ilmoitti erostaan foorumilla (Forum Romanum). Väkijoukko ei ymmärtänyt moista eikä päästänyt Vitelliusta muualle kuin Palatiumille ja takaisin palatsiin. Kukaan keisari ei ollut siirtynyt eläkkeelle.
Ensimmäistä kertaa lähes sataan vuoteen Roomassa taisteltiin. Ilmeisesti tahallaan sytytetty tulipalo tuhosi Capitolium-kukkulalla pääjumala Juppiterin (Iuppiter Optimus Maximus) temppelin. Vespasianuksen joukot tunkeutuivat kaupunkiin, jossa kaupunkilaiset osallistuivat "näytökseen" hurraamalla ja osoitellen piiloutuneita sotilaita vastapuolelle.
The Halcyon
The Halcyon on brittiläinen draamasarja, joka alkoi ITV-kanavalla 2. tammikuuta 2017. Sarjan luonut Charlotte Jones. The Halcyon sijoittuu vuoteen 1940 ja Toiseen maailmansotaan. Sarjassa keskitytään Lontoossa sijaitsevaan viiden tähden hienostohotelliin. Pääosia näyttelevät Steven Mackintosh ja Olivia Williams.
Suomessa Yle TV1 alkoi esittää sarjaa 12. syyskuuta 2017. Ruotsissa sarjaa on esittänyt SVT ja Norjassa NRK.
The Halcyon lopetettiin ensimmäisen kauden jälkeen.
Ahvenanmaan maakuntapäivät
Ahvenanmaan maakuntapäivät on Ahvenanmaan lakiasäätävä elin eli "parlamentti". Maakuntapäivät nimittää Ahvenanmaan maakuntahallituksen. Maakuntapäivät kokoontuivat ensimmäiseen täysistuntoonsa 9. kesäkuuta 1922. Sitä juhlitaan nykyään Ahvenanmaan itsehallintopäivänä.
Maakuntapäivillä on Ahvenanmaan itsehallintolainsäädännön nojalla mahdollisuus säätää laeilla maakunnan omista asioista ja päättää maakunnan tulo- ja menoarviosta.
Lainsäädäntötyötä tehdään kolmessa pysyvässä valiokunnassa:
Maakuntapäivävaalit
Maakuntapäiville valitaan 30 edustajaa joka neljäs vuosi salaisilla ja suhteellisilla vaaleilla. Äänioikeusikäraja on 18 vuotta. Ahvenanmaan kotiseutuoikeus on äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden edellytys.
Jäsenet
Ahvenanmaan maakuntapäivien nykyiset jäsenet:
Kansan Sivistystyön Liitto
Kansan Sivistystyön Liitto (KSL) on vapaan sivistystyön järjestö, joka tarjoaa koulutusta yhdessä jäsentensä ja yhteistyökumppaneidensa kanssa. KSL perustettiin 28. lokakuuta 1964 kansandemokraattisen liikkeen sivistysjärjestöksi, kun SKDL:n kannattajat erosivat Työväen Sivistysliitosta (TSL). Nykyisin KSL on lähellä Vasemmistoliittoa.
KSL ylläpitää KSL-opintokeskusta, joka on opetusministeriön valvonnan alainen valtakunnallinen aikuisoppilaitos. KSL-opintokeskuksen toiminta perustuu kolmeen pilariin: kulttuuri-, järjestö- ja yhteiskunnalliseen oppimiseen. KSL:n mukaan koulutus pyrkii lisäämään kansalaisaktiivisuutta, kehittämään järjestöosaamista ja edistämään yksilöiden ja yhteisöjen hyvinvointia. Valtaosa koulutus- ja opintotoiminnasta tapahtuu kansalaisjärjestöissä. Opintosisällöt nousevat kansalaisjärjestöjen ja niiden jäsenten tarpeiden pohjalta. KSL-opintokeskus antaa taloudellista ja pedagogista tukea kurssien ja opintokerhojen toteuttamiseen. Lisäksi se tarjoaa ammatillista lisäkoulutusta sekä kaikille avoimia ja järjestöille suunnattuja koulutuksia.
Alkuvuonna 2006 KSL perusti yhdessä Vasemmistoliiton ja Yrjö Sirolan Säätiön kanssa Vasemmistofoorumi-ajatushautomon.
Suomen Kommunistisen Puolueen vähemmistön kannattajat erosivat vuonna 1986 KSL:stä ja perustivat Demokraattisen Sivistysliiton.
Puheenjohtajat
Vuosina 1986–1995 KSL:lla oli myös erillinen liittovaltuuston puheenjohtaja, joina toimivat Sakari Hänninen (1986–1991) ja Tapani Sihvola (1992–1995).
Gordon Herbert
Gordon Walter Herbert (s. 16. helmikuuta 1959 Penticton, Kanada) on kanadalais-suomalainen koripallovalmentaja ja uransa lopettanut koripalloilija. Hän valmentaa nykyisin Saksan maajoukkuetta. Suomessa pelatessaan Herbert sai Suomen kansalaisuuden.
Herbert pelasi Suomessa kaksitoista kautta. Sittemmin hän on tullut tunnetuksi valmennettuaan Euroopassa muun muassa Euroliigassa pelanneita Skyliners Frankfurtia, Élan Béarnais Pau-Orthezia ja Arisia.
Pelaajaura
Herbert opiskeli Idahon yliopistossa, minkä jälkeen hän muutti Suomeen. Suomeen hän tuli pelaamaan vuonna 1982 Hyvinkään Tahkon SM-sarjajoukkueeseen. Kolmen kauden jälkeen Herbert meni pelaamaan Turun NMKY:hyn, jota hän edusti myös kolme kautta ennen siirtymistään Forssan Koripoikiin. Ainoastaan yhden kauden jälkeen hän vaihtoi seuraa Helsingin NMKY:hyn. Seurassa hän voitti SM-pronssia kaudella 1989–1990. Herbert edusti seuraa kaksi kautta, kunnes vaihtoi Uudenkaupungin Urheilijoihin. Uudessakaupungissa hän voitti SM-pronssia vuonna 1992.
Herbert pelasi SM-sarjassa ja Korisliigassa 258 ottelua. Korisliigassa hän saavutti 5 000 pisteen ja 2 000 levypallon rajapyykit. Hän lopetti pelaajauransa Uudenkaupungin Urheilijoissa kaudella 1993–1994.
Valmennusura
Pelaajauransa jälkeen Gordon Herbert on keskittynyt valmennustehtäviin. Korisliigassa hän on valmentanut Uudenkaupungin Korihaita ja Tapiolan Honkaa. Suomen ulkopuolelle hän lähti vuonna 1999, jolloin hän meni valmentamaan Oberwart Gunnersia. Kauden jälkeen Herbert valittiin Itävallan koripalloliigan vuoden valmentajaksi ja hän siirtyi Basketball-Bundesligassa pelanneen DJK Würzburgin päävalmentajaksi. Würzburgista hän meni Deutsche Bank Skylinersin valmentajaksi ja toimi tehtävässä kolme kautta. Viimeisellä kaudella joukkue voitti Saksan mestaruuden, minkä siivittämänä Herbert pääsi Paris Basket Racingin valmentajaksi. Kaudella 2004–2005 Herbert valittiin Ranskan liigan vuoden valmentajaksi. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi Pau-Orthezin joukkueeseen kaksivuotisella sopimuksella. Hän oli valmentanut samaan aikaan myös Georgian maajoukkuetta, mutta joutui jättämään tehtävän Pau-Orthezin tieltä. Pau-Orthezin kausi päättyi kotimaassa pettymykseen, vaikka Euroliigassa joukkue oli edennyt 16 parhaan joukkoon, ja Herbert erotettiin kauden päätyttyä.
Kaudella 2007–2008 Herbert valmensi Euroliigassakin pelannutta kreikkalaisjoukkue Aris Thessalonikia, jossa pelasi myös Hanno Möttölä. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi NBA:han Toronto Raptorsin valmentajistoon yksivuotisella sopimuksella. Raptorsissa hänen päätehtävänään oli ulkomaalaisten pelaajien henkilökohtaisen tekniikan parantaminen. Kun joukkueen päävalmentaja Sam Mitchell erotettiin, Herbert nousi joukkueen apuvalmentajistoon.
Elokuussa 2009 Herbert palkattiin Espoon Hongan päävalmentajaksi yksivuotisella sopimuksella. Hän oli loukannut selkänsä edellisen kauden lopussa Kanadassa, ja alun perin hän aikoi olla pois koripallon parista tammikuuhun 2010 asti, mutta Mihailo Pavićevićin yllättävä poistuminen sai hänet muuttamaan suunnitelmiaan. Hän joutui kuitenkin lopettamaan päävalmentajatoimet tammikuun lopulla 2010, koska hänen selkäkipunsa olivat käyneet liian voimakkaiksi. Maaliskuussa 2010 Herbert nimettiin Suomen alle 18-vuotiaiden poikien maajoukkueen valmentajaksi. Huhtikuun alussa Herbert tarjoutui tulemaan takaisin Hongan valmentajistoon.
Huhtikuussa 2010 Herbert siirtyi valmentamaan Frankfurt Skylinersia. Hän johdatti joukkueensa Bundesliigan finaaleihin, joissa joukkue kohtasi Brose Basketsin. Skyliners hävisi loppuottelusarjan lopulta voitoin 3–2. Kaudella 2010–2011 Herbert valmensi Skylinersin Bundesliigan välieriin, joissa se hävisi ALBA Berlinille voitoin 3–2. Kauden päätteeksi hän siirtyi ALBA:n päävalmentajaksi. Herbert valmensi seuran pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Seura putosi kuitenkin jatkosta ja hänet päätettiin vapauttaa. Kaudella 2012–2013 Herbert ei valmentanut missään, vaan teki valmentajasopimuksen Skylinersin kanssa toukokuussa 2013.
Kaudella 2015–2016 Skyliners voitti FIBA Europe Cupin ja sijoittui Saksan liigassa runkosarjan kolmanneksi. Tämän myötä hänet valittiin maan koripalloliigan vuoden valmentajaksi.
Helmikuussa 2018 Herbert nimitettiin Kanadan maajoukkueen päävalmentajaksi helmikuun MM-karsintaikkunaan.
Kesällä 2019 Herbert jätti vuodeksi päävalmentajan tehtävät Skylinersissä ja siirtyi konsultin rooliin. Samaan aikaan Herbert nimitettiin Kanadan maajoukkueen apuvalmentajaksi Kiinan MM-kisoihin 2019 NBA-mestari Nick Nursen alaisuuteen. MM-kisojen jälkeen Herbert jatkaisi päävalmentajana päätähtäimenä vuoden 2021 Amerikan mestaruuskilpailut.
Maajoukkue
thumb|Herbert vuonna 2007 Pelaajana Herbert osallistui vuonna 1984 Los Angelesin olympialaisiin, joissa Kanadan maajoukkue sijoittui neljänneksi. Olympialaisissa hänen paras pelinsä oli ensimmäinen ottelu Ranskaa vastaan, jolloin hän teki neljätoista pistettä. Semifinaalissa Yhdysvaltoja vastaan Herbert jäi kahteen pisteeseen.
Yksityiselämä
Herbertin perhe on lähtöisin Uudestakaupungista. Hänellä on suomalainen vaimo ja kaksi poikaa, Mikael Herbert ja Daniel Herbert, jotka ovat pelanneet Korisliigassa.
Niklas Jensen-Eriksen
Niklas Jensen-Eriksen (s. 22. heinäkuuta 1974 Espoo) on yrityshistorian professori Helsingin yliopistossa. Hän on tutkinut etenkin liike-elämän ja muun yhteiskunnan välisiä suhteita sekä Suomen ja suomalaisten asemaa maailmantaloudessa. Jensen-Eriksenin muita tutkimuskohteita ovat olleet Euroopan taloudellinen yhdentyminen, kylmän sodan talous- ja yrityshistoria, liike-elämän poliittinen vaikuttaminen, media-alan yrityshistoria, metsäteollisuuden historia, sellu- ja paperiteollisuuden kartellit, talouspolitiikka, valtion sääntely, yritysjohtajien urat ja yritysten kansainvälinen yhteistyö. Hän on perehtynyt erityisesti energia-, metalli- ja metsäteollisuuteen.
Jensen-Eriksen toimi Helsingin yliopistossa tutkijana ja tutkijatohtorina vuosina 1999–2002 ja 2003–2008. Hän oli Kansallisarkistossa erikoistutkijana 2008–2009 ja Helsingin yliopiston tutkijatohtorina 2009–2011. Jensen-Eriksen nimitettiin Helsingin yliopiston Euroopan historian dosentiksi vuonna 2009. Hän toimi vuonna 2012 Suomen Kulttuurirahaston tukemana post doc -tutkijana, kunnes hänet nimitettiin akatemiatutkijaksi Helsingin yliopistoon. Hän toimi virassa vuosina 2012–2013. Vuodesta 2013 lähtien Jensen-Eriksen on ollut Helsingin yliopiston yrityshistorian Casimir Ehrnrooth -professori.
Lalaine
Lalaine Ann Vergara-Paras (s. 3. kesäkuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Näyttelijänä
Lalaine tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa Lizzie McGuire, jossa hän oli mukana vuosina 2001–2004. Hän esitti sarjassa nimihahmo Lizzien (Hilary Duff) parasta ystävää Miranda Sanchezia. Lalaine on myös esiintynyt joissakin elokuvissa ja vieraillut esimerkiksi televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja sen seitsemännellä tuotantokaudella.
Gnestan kunta
thumb|right|250px|Gnestan taajama Frösjöniltä kuvattuna. thumb|right|250px|Lumpeita Frösjön-järvessä. thumb|right|250px|Björnlundan kotiseutumuseo. thumb|right|250px|Klämmingen-järvi.
Gnestan kunta on Södermanlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Södermanlandiin. Kunnan keskustaajama on Gnesta.
Kunnan maapinta-ala on 461,11 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 11 421 henkeä (31.12.2020).
Gnestan naapurikuntia ovat Södertälje, Trosa, Nyköping, Flen, Strängnäs ja Nykvarn.
Gnestan taajamassa sijaitsee Tukholman paikallisjunan linjan 37 päätepysäkki.
Vuonna 2007 kunnassa oli 80,75 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 17,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuodesta 1863 lähtien nykyisen Gnestan kunnan alueella oli seitsemän maalaiskuntaa, ja vuodesta 1883 lähtien Gnestan taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1941 yhdistettiin Gåsinge ja Dillnäs Gåsinge-Dillnäsin maalaiskunnaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksen yhteydessä alueelle muodostettiin kolme suurempaa kuntaa:
Gnestan maalaiskunta muutettiin kauppalaksi 1955, jolloin taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Tystberga liitettiin Nyköpingin kuntaan 1971. Vuonna 1974 Nyköpingiin liitettiin myös Daga ja Gnestan kunta (vuoteen 1970 kauppala). Gnesta ja Trosa erotettiin Nyköpingistä omiksi kunnikseen jälleen 1.1.1992. Nykyinen Gnesta koostuu alueista, jotka vuonna 1970 olivat Gnestan kauppala, Dagan maalaiskunta ja Torsåkerin pitäjä Tystbergan maalaiskunnassa.
Vaakuna
Vaakunaselitys: Vihreässä kentässä kultainen koivu. (Ruotsiksi: I grönt fält en björk av guld.)
Gnestan kauppalalle vahvistettiin vaakuna vuonna 1957. Kun uusi Gnestan kunta muodostettiin vuonna 1992, uusi vaakuna perustui Dagan kihlakunnan sinettiin, joka sisälsi koivunoksan. Gnestan nykyinen vaakuna rekisteröitiin kunnalle Patentti- ja rekisterihallituksessa samana vuonna. Gnestaan kuuluvista entisistä kunnista Dagalla oli melko samanlainen vaakuna, joka sekin perustui vanhaan kihlakunnansinettiin. Gnestaan kuuluu myös osa Tystbergaa, jolla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 246 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 1984 lopun tietoja ulkomailla syntyneistä ja Suomessa syntyneistä Gnestan kunnassa ei ole saatavilla, sillä tuolloin alue kuului vielä Nyköpingin kuntaan.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 195 317 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 60 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 3 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 66,2 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 506 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Gnestan taajamassa on 5 562 asukasta, ja se kuuluu pieniltä osin myös Södertäljen kuntaan.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Gnestan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Vuosina 1973–1988 luvut ovat nollia, koska tuolloin Gnesta oli vielä osa Nyköpingin kuntaa.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Gnestan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Lähteessä Gnestan kunta ja Trosan kunta ovat vielä osa Nyköpingin kuntaa, mutta siihen kuuluvat seurakunnat on jätetty tässä pois. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Petrus Brommius
Petrus Brommius (k. 1672 tai 1673) oli Viipurin piispa 1667–1672/73.
Brommius tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1630 ja opiskeltuaan Saksassa hänet nimitettiin Narvan kirkkoherraksi 1648 ja Narvan superindententiksi 1663.
Viipurin kaudelta Brommiuksen toimista ei ole paljon säilynyttä tietoa. Muutamasta piispantarkastuksesta (mm. Orimattilasta) on säilynyt asiakirjat. Piispa Brommius muistetaan riidastaan Hiitolan kirkkoherran viran täytössä.
Brommiuksen poika Lars aateloitiin 1698 nimellä Brommenstedt.
Slovenia talviolympialaisissa 2018
Slovenia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Slovenian joukkueessa 71 urheilijaa kilpaili yhdeksässä lajissa. Maan lipunkantajana päättäjäisissä toimi freestylehiihtäjä Filip Flisar.
Miesten joukkue
Päävalmentaja: 🇫🇮 Kari Savolainen     Apuvalmentajat: Nik Zupančič,  Edo Terglav,  Gaber Glavič,  Aleš Burnik
Csaba Fenyvesi
right|thumb|Csaba Fenyvesi
Csaba Fenyvesi (14. huhtikuuta 1943 – 3. marraskuuta 2015 ) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Fenyvesi voitti kalpamiekkailun joukkuekilpailun olympiakultaa Méxicossa 1968. Neljä vuotta myöhemmin Münchenin olympialaisissa hän voitti kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Hän osallistui vielä Montréalin 1976 olympialaisiin mutta jäi henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi.
Joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Fenyvesi voitti vuosina 1970, 1971 ja 1978. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai MM-pronssia vuonna 1970.
Dennis Priestley
pienoiskuva|Dennis Priestley vuonna 2007. Dennis Priestley (s. 16. heinäkuuta 1950 Mexborough, Yhdistynyt kuningaskunta) on ammattilaisuransa päättänyt englantilainen dartsinpelaaja. Priestley on lajin kaksinkertainen maailmanmestari (1991, 1994) ja ensimmäinen pelaaja, joka voitti sekä BDO:n että PDC:n maailmanmestaruusturnaukset.
Ura
Priestley aloitti ammattilaisuransa vasta lähes 40-vuotiaana vuonna 1989. 1991 maailmanmestaruuden voittanut Priestley oli yksi kuudestatoista pelaajasta, jotka erosivat BDO-liitosta perustaakseen lajille uuden ammattilaisten järjestön, World Darts Councilin (nykyisin PDC).
Priestley voitti uuden järjestön ensimmäisen maailmanmestaruusturnauksen 1994 ja voitti näin ensimmäisenä pelaajana molempien liittojen mestaruudet. Priestley on ainoa pelaaja, joka on voittanut mestaruudet ensimmäisillä turnaukseenosallistumiskerroillaan. Myöhempinä vuosina hän eteni neljä kertaa (1996, 1997, 1998, 2000) loppuotteluun, häviten jokaisella kerralla Phil Taylorille.
PDC:n maailmanlistan ykköseksi marraskuusta 1994 huhtikuuhun 1995 sijoittuneen Priestleyn ura lähti vähitellen hiipumaan vuosituhannen vaihteen jälkeen. Vuoden 2000 maailmanmestaruusfinaalin jälkeen parhaiksi saavutuksiksi jäivät US Openin voitto 2009 sekä World Grand Prixin (2005, 2006), Premier League Dartsin (2007) ja World Matchplayn (2008) semifinaalisijat.
Priestley päätti ammattilaisuransa 2014.
Dietrich Fischer-Dieskau
Dietrich Fischer-Dieskau (28. toukokuuta 1925 Berliini – 18. toukokuuta 2012 Berg, Starnberg) oli yksi 1900-luvun arvostetuimmista laulajista. Hänen äänialansa oli baritoni.
Lied-laulajana Dietrich Fischer-Dieskau kunnostautui erityisesti Franz Schubertin yksinlaulujen esittäjänä. Varsinkin Winterreise- ja Die schöne Müllerin -laulusarjojen levytykset pianisteinaan Jörg Demus ja Gerald Moore ovat saaneet paikan klassisen musiikin historiassa. Dietrich Fischer-Dieskau onkin ollut yksi ahkerimmista taidemusiikin esittäjistä runsaalla 400 levytyksellään, ja hänen repertoaariaan on sanottu laajemmaksi kuin kellään muulla laulajalla.
Dietrich Fischer-Dieskau vieraili useita kertoja myös Suomessa. Useimmat levytyksensä hän teki Deutsche Grammophon -levymerkille. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat niin Jeesuksen rooli Johann Sebastian Bachin Matteus-passiossa, Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin oopperoiden keskeiset osat kuin Franz Schubertin ja Robert Schumannin yksinlaulut.
Elämä ja ura
Fischer-Dieskau syntyi Berliinissä rehtorin ja opettajan perheeseen. Hän alkoi ottaa laulutunteja 16-vuotiaana. Vuonna 1943 Fischer-Dieskau joutui sotaan. Hän jäi vangiksi 1945 ja oli kaksi vuotta amerikkalaisten sotavankina.
Ammattilaisura musiikin parissa alkoi vuonna 1947, jolloin hän palasi Saksaan. Seuraavina vuosikymmeninä Fischer-Dieskau esiintyi lukuisissa eri maissa ja teki monia oopperarooleja. Vuonna 1951 hän levytti ensimmäiset liedinsä. Vanhojen oopperoiden ja liedien lisäksi Fischer-Dieskau esitti 1900-luvun musiikkia. Hän vetäytyi konserttilaulajan urasta vuonna 1992, jonka jälkeen hän toimi kapellimestarina, opetti laulamista, kirjoitti kirjoja ja maalasi.
Ay
Ay (joskus myös Eje) oli Egyptin Uuden valtakunnan 18. dynastian toiseksi viimeinen faarao. Hän hallitsi vuosina 1327–1323 eaa.
Ay ei ollut kuninkaallista sukua. Hänen oletetaan olleen joko Akhenatenin päävaimon Nefertitin isä tai mahdollisesti Amenhotep III:n päävaimon Tiyn veli tai velipuoli (Akhenatenin eno). Ay nai Tutankhamonin lesken Ankhesenpaatenin (myöhemmin Ankhesenpaamen) vahvistaakseen asemaansa tämän seuraajana.
Ay oli varsin korkeassa asemassa Akhenatenin hallituskaudella ja hän tukikin avoimesti Atonia ainakin niin kauan kuin Akhenaten oli elossa. Tutankhamonin noustua valtaan Ay avusti häntä hallinnollisissa asioissa yhdessä Horemhebin kanssa. Ayn uskotaan ohjailleen Tutankhamonia haluamaansa suuntaan, käyttäen hyväksi pojan nuorta ikää. Tutankhamonin kuoltua nuorena, visiirinä toiminut Ay julistautui faaraoksi. Ei ole tiedossa miten hän onnistuin vakuuttamaan papistolle ja hoville olevansa laillinen perillinen. Todennäköisesti hän vetosi korkeaan asemaansa Akhenatenin ja Tutankhamonin hallintokausilla. Hän oli saattanut mahdollisesti myös toimia Tutankhamonin kanssahallitsijana.
Ay hallitsi vain neljä vuotta, mutta sinä aikana hän ehti viimeistellä Tutankhamonin hallituskaudella aloittamansa Egyptin alkuperäisuskonnon palauttamisen. Tästä huolimatta häntä seurannut faarao Horemheb katsoi hänen kuuluneen kerettiläiskuninkaisiin ja pyyhki hänet hallitsijaluettelosta Akhenatenin ja Tutankhamonin mukana.
Soldi (Mahmoodin kappale)
Soldi on Mahmoodin esittämä kappale, jolla hän voitti San Remon musiikkifestivaalit 2019 ja edusti Italiaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Ay
Aylla oli ainakin kaksi hautaa joista toinen sijaitsi Akhetatenissa (nykyään Tell el-Amarna). Tätä hautaa ei kuitenkaan koskaan tehty loppuun eikä sinne haudattu ketään. Ay haudattiin toiseen hautaansa Kuninkaiden laakson länsiosassa (KV23).
Ancylusjärvi
thumb|Ancylusjärven kattama alue noin 9 500 vuotta sitten.
Soldi (Mahmoodin kappale)
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 472 pistettä ja sijoitui lopputuloksissa toiseksi.
Ancylusjärvi
pienoiskuva|Makean veden [[ancyluskotilo (Ancylus fluviatilis), josta Ancylusjärvi on saanut nimensä.]]
Järven vaiheet
Ancylusjärvi syntyi, kun Fennoskandian mannerjäätikön sulaessa maankamara kohotessaan kavensi Yoldiameren Atlanttiin yhdistäneitä vesireittejä, jotka sijaitsivat Keski-Ruotsissa Vänernin länsipuolella. Yoldiameri ja Vänernin allas olivat yhteydessä valtamereen kolmea eri reittiä pitkin: Götajoen kautta (etelässä), Uddevallan salmen kautta (keskellä) ja Otteidin salmen kautta (pohjoisessa). Maankohoamisen myötä nämä vesiyhteydet joko sulkeutuivat tai madaltuivat eivätkä kyenneet enää välittämään kaikkea sulavasta mannerjäätiköstä vapautuvaa vettä. Tällöin sisempien altaiden vedenpinta kohosi, ja Ancylusjärvestä tuli padottu vesiallas, jonka vedenpinta oli valtameren pintaa korkeammalla.
Ancylustulvan aika
Aikaa noin 9,5–9,2 ka BP (tuhatta vuotta sitten) kutsutaan ancylustransgression eli -tulvan ajaksi. Ancylusjärven pinta kohosi voimakkaasti etenkin järven eteläosassa, jossa maankohoaminen oli joko lakannut tai kääntynyt maan painumiseksi, ja jossa vesi valtasi nopeasti uusia maa-alueita. Bornholmin alueella vedenkohoaminen oli jopa 5–10 metriä sadassa vuodessa, ja alue kuroutui saareksi nykyisen Saksan ja Puolan puoleiselta Ancylusjärven rannikolta.
Ancylustulvan loppuvaiheessa maankohoaminen ja merenpinnan eustaattinen nousu kumosivat toisensa ja rannansiirtyminen oli vähäistä. Tästä on jäänyt Etelä- ja Kaakkois-Suomen maastoon verrattain helposti erottuva muinaisranta, Ancylusraja. Muuramenharjulla Ancylusrajan korkeus on noin 123 metriä merenpinnasta, Helsingin Jakomäessä noin 60 metriä merenpinnasta.
Vedenpinta laskee
Kun jääkauden jälkeinen maankohoaminen oli suurempi pohjoisessa kuin etelässä, järvi kallistui vähitellen etelään. Noin 9,2–9,0 ka BP Ancylusjärvelle syntyi laskujoki (Danajoki) valtamereen Darssin kynnyksen kautta nykyisen Juutinrauman ja Ison-Beltin kohdalle. Järven pinta kääntyi tämän jälkeen laskuun, ja kun eteläinen virtausreitti voimistui, pohjoiset purkausreitit Vänernin kautta kävivät turhiksi.
Monet Suomen nykyistä järvistä syntyivät, kun Ancylusjärvestä Ancylusvaiheen loppupuolella kuroutui lahtia irti omiksi järvikseen maan edelleen kohotessa. Entisiä Ancylusjärven lahtia ovat esimerkiksi Saimaa, Oulujärvi, Näsijärvi, Vanajavesi ja Päijänne. Tällöin myös esimerkiksi saimaannorppa jäi erilleen Itämeren altaassa olevasta kantapopulaatiostaan ja alkoi kehittyä itsenäisesti. Vänern kuroutui Ancylusjärvestä noin 9,0 ka BP, kun Närken salmi nousi merestä ja muodosti maasillan nykyisen Etelä- ja Keski-Ruotsin välille.
Kun jäätiköt vähitellen sulivat myös Fennoskandian pohjoisosista sekä Pohjois-Amerikasta, Atlantin pinta nousi ja Ancylusjärven laskujoen paikalle syntyivät nykyiset Tanskan salmet. Tällöin Ancylusjärvi muuttui Litorinamereksi. Tätä siirtymää noin 9 000–8 000 vuotta sitten kutsutaan joskus Mastogloiamereksi.
Järven vesiympäristö
Itämeren alueen nykyiset suuret makeanveden järvet kuten Vänern ovat luontaisesti oligotrofisia (karuja) ja niiden fosforipitoisuus on alhainen, eikä ole syytä olettaa, että Ancylusjärvi olisi eronnut näistä merkittävästi. Ancylusjärven pohjat olivat todennäköisesti hyvin hapettuneita, ja pohjasedimentit olivat homogeenisia ja kerrattomia. Itämeren syanobakteeri- eli sinileväkukinnat alkoivat vasta noin 7 000 vuotta sitten, kun Ancylusjärvivaihe oli jo päättynyt ja suolavettä tunkeutui Itämeren puolelle.
Ilmasto ja kasvillisuus
Ilmasto lämpeni ancylusjärvivaiheen alussa nopeasti kylmästä preboreaalisesta suunnilleen nykyisen lämpöiseen tai hieman nykyistä kylmempään boreaaliseen ilmastoon. Kauden alussa aiemmin vaivaiskoivuiksi jääneet koivikot vankistuivat, mutta ilmankosteuden ja lämpötilan kasvaessa männyt syrjäyttivät koivun valtapuuna. Aivan vaiheen loppupuolella lauhkean ilmanalan jalava ja pähkinäpensas ilmestyivät Etelä-Suomeen.
Ancylusjärvivaiheen ajalta ovat myös löytyneet ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta Suomessa.
Carl Henrik Alopaeus
Carl Henrik Alopaeus (5. huhtikuuta 1825 Juva – 10. maaliskuuta 1892 tarkastusmatkalla Savonrannassa) oli Porvoon piispa 1885–1892 ja valtiopäivämies.
Alopaeuksen vanhemmat olivat tuomari David Alopaeus ja Henrietta Margareta Avelin ja puoliso vuodesta 1855 Ida Amanda Nykopp (k. 1903).
Alopaeus-suvussa on ollut runsaasti pappeja ja tieteilijöitä. Carl Henrik Alopaeus pääsi ylioppilaaksi 1844 ja toimi vuodesta 1849 opettajana Porvoossa. Papiksi hänet vihittiin 1855. Alopaeus muistetaan innokkaasta toiminnastaan kuurojen hyväksi. Hän perusti Porvooseen yhdistyksen ajamaan kuulovammaisten asiaa, 1859–1860 hän matkusti Skandinaviassa ja Keski-Euroopassa perehtymässä kuulovammaisten opetukseen. Vuonna 1860 Alopaeus tuli Turkuun perustetun kuurojen opiston johtajaksi. Porvoon tuomirovastiksi Alopaeus nimitettiin 1881 ja Porvoon piispaksi 1885. Hän oli pappissäädyssä valtiopäivämies 1885, 1888 ja 1891.
Alopaeus julkaisi kirjat Lukukirja sokioille (1864), Lyhykäinen ohje kuuromykkiä kotona kasvattamaan ja opettamaan (ruotsiksi 1866, suomennettiin 1871) sekä Neuvoja sokeitten lasten kotoiseen hoitoon (1880). Alopaeus julkaisi myös uskonnollista kirjallisuutta, kuten teoksen Den heliga läran (1873) ja keskeneräiseksi jääneen kirjan Guds rikes historia I-II (1887–1890).
Patrick Konchellah
Konchellah voitti 800 metrin kilpailun vuoden 1994 Kansainyhteisön kisoissa. Vuoden 1997 Ateenan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ajalla 1.44,26. Hän hävisi pronssimitalisti Rich Kenahille yhden sekunnin sadasosan. Vuonna 2000 hän voitti Kenian olympiakarsinnat ja tuli valituksi Sydneyn olympialaisiin. Hän kuitenkin sairastui, ja Sydneyssä hänen tilallaan kilpaili William Yiampoy.
Konchellahin ennätys 800 metrillä on 1.42,98.
Myös Patrick Konchellahin veli Billy Konchellah ja poika Felix Konchellah ovat kilpailleet 800 metrillä. Felix jatkaa aktiiviuraansa edelleen.
Konchellah kuoli 41-vuotiaana vatsasyöpään sairaalassa Bometissa Keniassa