cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korkein totuus
Jäsenet
Vuonna 1989 liikkeellä oli sen itsensä mukaan 10 000 jäsentä Japanissa ja 20 000 ulkomailla, pääasiassa Venäjällä. Sillä oli lisäksi toimipisteitä Yhdysvalloissa, Saksassa ja Sri Lankassa. Vuonna 1995 ryhmällä oli Japanissa arviolta 9 000 jäsentä, maailmanlaajuisesti seuraajia oli noin 40 000. Vuonna 2012 jäseniä oli noin 1 500, joista valtaosa asuu Japanissa ja noin 300 Venäjällä.
Rikollinen toiminta
pienoiskuva|Korkeimman totuuden käytössä ollut tuotantotila lähellä Fuji-vuorta vuonna 1996. Korkeimman totuuden toiminta alkoi muuttua lainvastaiseksi vuonna 1989. Tuolloin eräät ryhmän jäsenet surmasivat jäsenen, joka oli halunnut jättää ryhmän ja paljastaa erään jäsenen kuolemaan johtaneen toiminnan. Samana vuonna ryhmä surmasi asianajajan, joka oli edustanut ryhmän jäsenten perheitä, jotka olivat haastaneet ryhmän oikeuteen.
Vuonna 1995 Tokion metroon tehtiin kaasuisku, jossa kuoli 13 matkustajaa ja vahingoittui vakavasti 54. Viranomaiset pidättivät iskun jälkeen Shōkō Asaharan ja muita Korkeimman totuuden johtohenkilöitä. Nämä asetettiin syytteeseen iskun suunnittelusta. Oikeudenkäynnissä Asahara todettiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tuomion viimeinen valituskäsittely päättyi vuonna 2006. Asaharan lisäksi myös yhdelletoista muulle Korkeimman totuuden johtohenkilöistä langetettiin kuolemantuomio.
Iskun syitä on ollut vaikea ymmärtää, ja aiheesta on Japanissa julkaistu paljon tutkimuskirjallisuutta. Jotkut ovat pyrkineet selittämään tapahtumaa Korkeimman totuuden väkivaltaisilla doktriineilla, kuten murhan oikeuttavilla vajrayana-buddhalaisuuden opeilla, sekä muilla ryhmän sisäisillä syillä. Jotkut ovat nostaneet esille ulkoapäin tulleet monenlaiset hyökkäykset ryhmää vastaan.
Tokion hyökkäyksen jälkeen
Ryhmä toimii edelleen Japanissa nimellä Aleph, mutta Asaharan pidätys ja tuomio saivat aikaan useita muutoksia. Ryhmä on muuttanut opinkappaleitaan: Buddhalaisiin Vajrayana-oppeihin liittyvät tekstit on poistettu, sillä viranomaiset katsoivat näiden kirjoituksien ”oikeuttaneen murhateot”. Ryhmä on esittänyt kaasuhyökkäyksen uhreille anteeksipyynnön ja perustanut avustusrahaston heitä varten. Yleisöä aiemmin huolestuttaneet provokatiiviset julkaisut ja toiminnat on lakkautettu.
Asaharan alaisuudessa toimineen ryhmän vanhempi johtaja Fumihiro Joyu toimi organisaation virallisena johtajana vuodesta 1999 vuoteen 2007. Tämän jälkeen hän erosi järjestöstä ja perusti oman järjestön nimeltä Hikari no Wa. Aikaisemmin järjestöä johti kuusi vanhempaa johtajaa, jotka siirsivät päätöksenteko-oikeuden Joyulle. Joyun aloittamat uudistukset eivät ole juurikaan parantaneet Alephin julkista kuvaa, mutta ne ovat aiheuttaneet sisäistä eripuraa jäsenten keskuudessa.
Japanin julkisesta turvallisuudesta vastaavan viraston mukaan Korkein totuus ei ole yksimielinen järjestön tulevaisuudesta. Suurin osa jäsenistä haluaisi pitää järjestön rakenteen niin lähellä ennen vuotta 1995 vallinnutta tilaa kuin suinkin. Joyu ja hänen kannattajansa suosivat vähemmän radikaalia linjaa, jossa järjestö tulisi jälleen osaksi yhteiskuntaa.
Laki Aumin tarkkailemisesta
Järjestö asetettiin tammikuussa 2000 tarkkailun alaiseksi kolmen vuoden ajaksi.
Julkisesta turvallisuudesta vastaava virasto sai tammikuussa 2003 luvan jatkaa valvontaa toiset kolme vuotta. Huhtikuussa 2004 julkistetun blogin mukaan hallitus pitää Aumia edelleen ”vaarana yhteiskunnalle”.
Tammikuussa 2006 tarkkailuaikaa pidennettiin jälleen kolmella vuodella. Vaikka opinkappaleita on muutettu ja Vajrayana-tekstit kielletty, virasto suosittelee tarkkailun ja viraston rahoituksen lisäämistä. Lisäksi virasto varoittaa, että kielletyt tekstit ovat yhä käytössä ja että vaara on olemassa niin kauan kuin Asahara pysyy johtajana. Alephin johtajat liittävät nykyisin kaikkiin sanomisiinsa ja kirjoituksiinsa viitteet, jotta väärinkäsityksiltä vältyttäisiin.
Japanin ulkopuolella
Korkein totuus on levittäytynyt myös Japanin ulkopuolelle. Sillä on toimipaikkoja Sri Lankassa, New Yorkissa, Bonnissa sekä useita keskuksia Moskovassa.
Korkein totuus on määritelty terroristijärjestöksi Euroopan unionissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Aska (täsmennyssivu)
Aska voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Luettelo pikkuplaneetoista: 105001–106000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 105001:stä ja päättyen 106000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 105001-105250
Vuosisadan rakkaustarina
Vuosisadan rakkaustarina on SIG-yhtyeen huhtikuussa vuonna 1982 julkaistu albumi. Albumi on yhtyeen kolmas ja sen tuotti Gösta Sundqvist. Levyn tuotantopäällikkö oli Atte Blom ja äänittäjänä sekä miksaajana toimi Måns Groundstroem. Yhtyeen laulaja ja lauluntekijä Matti Inkinen otti levyn nimen Märta Tikkasen kirjan Århundradets kärlekssaga suomenkielisestä nimestä.
Peter Enckelman
Peter Enckelman (s. 10. maaliskuuta 1977 Turku) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Vuosisadan rakkaustarina
Suosio
Albumin kappale ”Vuosisadan rakkaustarina” nousi hitiksi.
Kuljetus
Kuljetus on ihmisten ja tavaroiden siirtämistä paikasta toiseen.
Vuosisadan rakkaustarina
Suosio
Tämä oli toinen Sigin myydyimmistä albumeista. Sitä myytiin miltei 25 000 kappaletta, eli kultalevyraja ei mennyt aivan rikki. Albumi "Vuosisadan rakkaustarina" nousi Suomen virallisen listan sijalle 22. Se pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa. Silti tämä riitti nostamaan Sigin takaisin Suosikin karvapäägalleriaan. . Soundin 4/1982 mukaan albumi oli Soundin listalla sijalla 15. Soundin arvostelun mukaan Sig teki ajan henkeen harvinaista romanttista poppia, ja kopioi itseään. Esim "Laitakaupungin laulu" oli omistettu Sam Cookelle. Soundin kriitikko kysyi, miksei yhtye tuolloin herättänyt enempää huomiota.
Peter Enckelman
Enckelmanin isä Göran Enckelman on entinen maajoukkuemaalivahti.
Kuljetus
Suomessa on useita kuljetukseen erikoistuneita yrityksiä. Posti kuljettaa kirjeitä ja paketteja. Postin omistukseen kuuluvat myös postilaatikot, jotka se tyhjentää säännöllisesti. Kuljetuksesta maksetaan postimerkillä. VR-Yhtymä suorittaa tavara- ja matkustajaliikennettä Suomen rautateillä. Suomen rautatieverkosto kattaa koko Suomen Pohjois-Suomea lukuun ottamatta. Lisäksi maanteillä kulkevat linja-autot, kuorma-autot ja ajoneuvoyhdistelmät. Merillä kulkevat laivat; tankkerit ja matkustajalaivat.
Peter Enckelman
Ura
Enckelman on Turun Palloseuran kasvatti, ja pelasi ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 10. syyskuuta 1995 HJK:ta vastaan.
Kuljetus
Intermodaalinen kuljetus
Intermodaalinen kuljetus on kuljetus, jossa yhdistetään eri kuljetustapoja kuljetusketjussa.
Viimeinen kilometri on saastuttavin
Kuljetukset ovat yleensä hyvin tehokkaita, koska logistiikka on niin hiottu ja valtavat tavaraerät kulkevat samalla kuljetuksella. Viimeinen kilometri asiakkaan kotiin on saastuttavin, kallein, tehottomin ja eniten ruuhkia, onnettomuuksia, melua ja häiriöitä aiheuttava.
Peter Enckelman
Ura
Enckelman siirtyi TPS:stä Valioliigan Aston Villaan helmikuussa 1999. Ensiesiintymisensä hän teki 11. syyskuuta 1999 Arsenalia vastaan pelatussa ottelussa. Enckelman sai kaudella 1999–2000 suhteellisen paljon peliaikaa joukkueen toisen maalivahdin David Jamesin loukkaantumisten vuoksi. Jamesin lähdettyä seurasta Aston Villa hankki maalilleen tanskalaisen Peter Schmeichelin, jonka jälkeen Enckelman ei saanut peliaikaa käytännössä lainkaan. Uudeksi manageriksi tullut Graham Taylor siirsi kuitenkin Schmeichelin 2002 loppukaudesta sivuun joukkueesta, ja Enckelman nousi Aston Villan ykkösmaalivahdiksi.
Enckelman sai kyseenalaista kuuluisuutta päästettyään kaudella 2002–2003 erään Valioliigan kaikkien aikojen erikoisimmista maaleista. Birminghamia vastaan pelatussa ottelussa Aston Villan puolustaja Olof Mellberg heitti pallon sivurajaheitosta Enckelmanille, mutta tämä ei saanut palloa haltuun, vaan se lipui maaliin Enckelmanin jalan alta. Virheet maalin suulla jäivät mieliin ja tämän kauden jälkeen Enckelman putosi takaisin penkille.
Marraskuussa 2003 Enckelman lainattiin Blackburn Roversiin kuukaudeksi, sillä Rovers kärsi maalivahtiensa loukkaantumisista. Tammikuussa 2004 sopimus muutettiin pysyväksi. Enckelman joutui kuitenkin Brad Friedelin varjoon Roversin kakkosmaalivahdiksi, eikä pelannut pelannut pariin vuoteen otteluakaan. Tammikuussa 2008 Enckelman siirtyi lainasopimuksella Mestaruussarjan Cardiff Cityyn hakemaan peliaikaa. Cardiffissa Enckelman sai runsaasti peliaikaa ja ylsi joukkueineen Wembleyllä pelattuun FA Cupin loppuotteluun, jossa Portsmouth kuitenkin oli parempi maalein 1–0.
Yksityiselämä
Enckelman asuu Turussa, toimii kenttämyyjänä kansainvälisessä kuriiriyhtiössä, on naimisissa ja hänestä tuli toukokuussa 2018 tyttövauvan isä.
Soracte
Soracte on vuori Italiassa 70 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Soracten huippu sijaitsee noin 691 metrin korkeudesta merenpinnasta. Antiikin aikana vuorella harjoitettiin Hirpi Sorani -kulttia, jossa susipapit olivat yhteydessä kuoleman voimiin.
Faistós
Faistós ( eli Δήμος Φαιστού, Dímos Faistoú) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 412,7 neliökilometriä ja väkiluku 24 466 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Moíres.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Faistóksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Heavy Metal Fire
Heavy Metal Fire on Stormwarrior nimisen speed metal -yhtyeen ensimmäinen EP.
Kappaleet
''
Sisältää myös Iron Prayers kappaleen musiikkivideon. Kappaleet 1 ja 4 ovat Northern Rage albumilla eriversiona.
Lucius Marcius Philippus
Lucius Marcius Philippus (eli ensimmäisellä vuosisadalla eaa.) oli roomalainen poliitikko. Hän oli vuoden 56 eaa. konsuli ja Octaviuksen isäpuoli.
Marciukset laskivat sukunsa alkaneen Rooman myyttisestä kuninkaasta Ancus Marciuksesta. Lucius Marcius Philippus eteni urallaan aina konsuliksi asti. Hän oli preettori vuonna 60 eaa., ja hänet nimitettiin Syrian provinssin propreettoriksi vuonna 59 eaa. Samana vuonna hän meni naimisiin Julius Caesarin siskonyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Philippuksella oli jo aikaisemmasta avioliitosta kaksi lasta, yksi poika ja yksi tyttö, Marcia, josta meni myöhemmin naimisiin Cato nuoremman kanssa. Atian oli myös ollut aikaisemmin naimisissa, mutta hänen miehensä Gaius Octavius oli kuollut paluumatkalla Roomaan. Atialla ja Octaviuksella oli kaksi lasta, Octavia minor ja Gaius Octavius (myöhempi keisari Augustus). Vuonna 56 eaa. Philippus valittiin konsuliksi Gnaeus Cornelius Lentulus Marcellinuksen kanssa.
Vaikka Philippus olikin avioliitossa Julius Caesarin siskontyttären kanssa, ei hän kuitenkaan kannattanut Caesaria tämän sisällissodassa Pompeiusta vastaan. Philippus sääti muun muassa lakeja, jotka oli suunnattu Caesaria vastaan. Tämän takia Philippus jäi ilman provinssia seuraavana vuonna.
Kun ilmeni, että Caesar oli adoptoinut Octaviuksen, yritti Philippus saada häntä sanoutumaan irti perinnöstään, mutta turhaan. Atia kuoli vuonna 43 eaa. Ovidiuksen mukaan Philippus meni myöhemmin naimisiin erään tämän siskon kanssa. Philippus eli vanhaksi, ja Augustus palkitsi hänen lojaalisuutensa. Philippus jälleenrakennutti Herkuleksen ja muusien temppelin (Hercules Musarum).
Konstantin Shumov
Konstantin ”Kosti” Shumov (s. 15. helmikuuta 1985 Moskova, Neuvostoliitto) on huippu-urheilu-uransa vuonna 2017 päättänyt suomenvenäläinen lentopalloilija. Shumov pelasi kotimaan lisäksi kansainvälisille kentillä mittavan uran ja voitti kertaalleen Italian lentopalloliigan torjuntatilaston. Shumov oli myös miesten lentopallomaajoukkueen pitkäaikainen luottopelaaja vuosina 2006-2015. Hän pelasi maajoukkuepaidassa neljästi EM-kisoissa ja kertaalleen MM-kisoissa.
Ura
Venäjällä syntynyt Shumov muutti jo lapsena Suomeen. Hän aloitti pääsarjauransa kaudella 2004 kotikaupungissaan Varkaudessa Keski-Savon Paterissa. Onnistuneen avauskauden jälkeen Shumov valittiin SM-liigan parhaaksi tulokkaaksi. Kauden jälkeen Shumoville olisi ollut ottajia ympäri Suomea, mutta Shumov jäi Pateriin. Shumov jatkoi myös kolmannella kaudellaan Paterin väreissä, mutta vaihtoi pudotuspelien alkaessa Perungan Poikiin. Vaihto sopi hyvin molemmille seuroille, sillä Pateri oli tippunut pudotuspeleistä. Perungan Pojissa Shumov nousi nopeasti suureen rooliin ja oli tärkeä pelaaja joukkueen voittaessa SM-pronssia kaudelta 2006.
Euroopan kentät
Kolmen SM-liigavuoden jälkeen Shumov siirtyi ammattilaiseksi Italian A2-liigassa pelaavaan Isernian joukkueeseen. Shumov pelasi Iserniassa onnistuneen kauden 2006–2007, jonka päätteeksi joukkue nousi A1-liigaan. Shumov pelasi myös Italian liigojen tähdistöottelussa A1-liigan tähdistön kohdatessa A2-liigan tähdistön. Kauden jälkeen muun muassa suurseurat Lube Macerata ja Roma Volley tarjosivat suomalaiselle rahakasta sopimusta, mutta hän teki sopimuksen Prisma Taranton kanssa, jossa iso pelirooli olisi todennäköisempi.
Shumov pelasi Tarantossa kuitenkin läpi kauden niukalla peliajalla eikä ollut tyytyväinen kauteensa italialaisseuraan. Hän teki kauden jälkeen yksivuotisen sopimuksen A1-liigaan nousseen Volley Tonno Callipon kanssa ja halusi saada suuren roolin joukkueessa. Kaudella 2009–10 Shumov saikin enemmän vastuuta kuin koskaan aiemmin ammattilaisurallaan. Tuloskin oli sen mukainen: Shumov voitti koko A1-liigan torjuntatilaston. Shumov oli ainut yli sata torjuntaa (101 kpl) ottanut pelaaja ennen toiseksi tullutta Monzan Simone Butinia (88 kpl). Shumovin seura Loreto sen sijaan putosi pääsarjasta jäätyään kolme pistettä sarjapaikan säilyttämiseen oikeuttavasta paikasta.
Kauden jälkeen liigan torjuntakuninkaalle oli ottajia monelta taholta. Lopulta Shumov teki kaksivuotisen sopimuksen Monzan kanssa, joka on liigan ylemmän keskikastin joukkueita. Runkosarjassa Monza sijoittui neljänneksi ja lähti pudotuspeleihin tavoittelemaan mitalipelejä. Puolivälierissä Monza hävisi Pallavolo Modenalla otteluvoitoin 3–2.
Kaudella 2012–2013 Shumov siirtyi pelaamaan Saksan Bundesliigaan Generali Hachingin joukkueeseen, jossa pelasi myös 2013-2014 kauden. Keskitorjuja oli pitkään ilman sopimusta kauden 2013-14 jälkeen. Lopulta hän allekirjoitti sopimuksen vasta syyskuun puolessa välissä kesken lentopallon MM-kisojen, joissa Shumov esiintyi edukseen. Shumov palasi takaisin Italian A1-liigaan solmittuaan vuoden mittaisen pestin maan mestarin Volley Lubean eli tuttavallisesti Maceratan kanssa kaudeksi 2014-15. Mestarijoukkueen riveissä Shumovin peliaika jäi vähäiseksi. Loukkaantumiset vaivasivat Shumovia läpi kauden eikä hän saanut säännöllisesti peliaikaa.
Takaisin kotimaan kentille
Vaikea kausi Italian lentopallokentillä vaikeutti Shumovin asemaa siirtomarkkinoilla. Hän sai muutamia tarjouksia ulkomaan kentille, mutta yksikään niistä ei ollut kokeneen maajoukkuepelaajan mieleen. Lopulta lentopallon EM-kisojen jälkeen Shumov solmi Hurrikaani Loimaan kanssa toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen. Näin hän palasi takaisin kotimaan lentopallokentille. Hurrikaanissa Shumov pelasi seuraavat kaksi kautta, joiden aikana hän voitti kahdesti SM-pronssia.
"Kosti" Shumov palasi takaisin Euroopan kentille, kun hän solmi ennen joulukuussa 2016 loppukauden mittaisen sopimuksen Ranskan Pro B-liigassa pelaavan Rennesin kanssa.
A-maajoukkue
thumb|250px| Shumov (oik.) varmistaa Tuomas Sammelvuon hyökkäystä Olympiakarsinnoissa 2008 A-maajoukkueessa Shumov esiintyi ensimmäisen kerran 18. toukokuuta 2006 Unkaria vastaan. Kyseessä oli tuolloin EM-karsinnat. Shumov jatkoi maajoukkueen mukana edelleen avauspelien jälkeen ja nousi joukkueen runkopelaajaksi keskitorjujan roolissa. Hän pelasi kesän 2006 maajoukkueen mukana arvostetussa Lentopallon maailmanliigassa, sekä EM-karsinnoissa joista Suomi selvitti tiensä EM-kisoihin Moskovaan. Maaotteluesitysten ansiosta hän sai sopimuksen Italiaan, Isernian joukkueeseen.
Shumov pelasi myös vuoden 2009, 2011, 2013 ja 2015 EM-kisoissa.
Synkkää jynkytystä
Synkkää jynkytystä EP (TIK-7) on suomalaisen metalliyhtye Lyijykomppanian ensimmäinen julkaistu äänite vuodelta 1991. EP:n kappaleet on laulettu suomeksi, paitsi ruotsiksi laulettu avausraita ”Öljyn kaiku”. EP:n kappaleet julkaistiin uusina miksauksina vuonna 1992 kokoelmalevyllä Lyijykomppania, joka sisälsi Synkkää Jynkytystä -EP:n lisäksi ”Ohjelmanjulistus”-singlen, sekä uuden saksankielisen kappaleen ”Der Tiergesang”, joka päätyi hieman muokattuna suomenkielisenä versiona vuonna 1993 ilmestyneelle Uimakoulu-albumille nimellä ”Jahtilaulu”.
Kappaleet
Sovitukset Lyijykomppania.
A-puoli
B-puoli
Rudolf Hermann Lotze
Rudolf Herman Lotze (21. toukokuuta 1817 – 1. heinäkuuta 1881) oli saksalainen filosofi ja loogikko. Hänellä oli myös lääketieteellinen tutkinto, ja hän oli laajalti perehtynyt biologiaan. Lotze katsoi, että jos fysikaalinen todellisuus on mekaanisten lakien hallitsema, kaikkeuden tapahtumat voitaisiin selittää "maailman mielen" toimintana. Lotzen lääketieteelliset työt olivat tieteellisen psykologian pioneerityötä.
Tappava ase 4
Tappava ase 4 on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Richard Donner ja pääosissa ovat Mel Gibson sekä Danny Glover.
Juoni
Elokuva kertoo poliisikaksikosta Martin Riggsistä ja Roger Murtaughista, jotka ovat kiinalaisen rikollisjärjestön Triadin jäjillä. Jäljet johtavat heidät Los Angelesin Chinatowniin. Triadit harrastavat orjakauppaa, rahan väärentämistä sekä murhia, ja heillä on johtajanaan taistelulajeja omaava Wah Sing Ku. Riggs ja Murtaugh perheineen joutuvat tappolistalle paljastettuaan Triadin toimet.
FIA Formula 3 Championship
FIA Formula 3 Championship eli Formula 3 on autourheilusarja, joka käynnistyi vuonna 2019. Sarja korvasi vuosina 2010–2018 toimineen GP3-sarjan. Sarjassa ajetaan Formula 2:sten tapaan Formula 1 -kilpailujen yhteydessä.
Auto
Sarjassa ajetaan Dallaran valmistamalla Dallara F3 2019 -autolla. Autossa on Mecachromen 3,4-litrainen vapaasti hengittävä moottori ja kuusivaihteinen Hewlandin vaihteisto.
Toivakka
Toivakka on Suomen kunta, joka sijaitsee Jyväskylän seutukunnassa, Keski-Suomen maakunnassa. Vuoden 2021 lopussa kunnan väkiluku oli 0, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Maantiede
Toivakka sijaitsee Keski-Suomessa Leppäveden Pohjoonlahden itärannalla. Suomen sisävesien syvin kohta sijaitsee Päijänteen Ristinselässä Toivakan länsiosassa.
Toivakan naapurikunnat ovat Hankasalmi, Joutsa, Jyväskylä, Kangasniemi, Laukaa ja Muurame. Entisiä naapurikuntia ovat Joutsaan liitetty Leivonmäki sekä Jyväskylän kaupunkiin liitetyt Jyväskylän maalaiskunta, Korpilahti ja Säynätsalo.
Toivakan kunnassa on kaikkiaan 82 järveä, joista suurimmat ovat Päijänteen jälkeen Maunonen, Palosenjärvi ja Leppänen.
Toivakan Natura-kohteita ovat lintujen suosima Humalalahti - Pitkäjoen suu, erämainen Iilijärven alue, Katajaneva - Vuorilammen alue - Huhtalampi, Lapinjärvi ja vanhan metsän suojelukohde Teerikangas, kolmen komean kallion kohde Vällyvuori-Huuvuori-Haukkavuori ja Palosenrannan rantametsä.
Kyliä
Haukanmaa, Heiska, Huikko, Humalamäki, Kankainen, kirkonkylä, Nisula, Paloskylä, Ruuhimäki, Taka-Toivakka, Vihijärvi, Viisarimäki
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Toivakassa oli 2 384 asukasta, joista 1 004 asui taajamassa, 1 365 haja-asutusalueilla ja 15:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Toivakan taajama-aste on 42,4 prosenttia. Kunnassa on vain yksi taajama, Toivakan kirkonkylä.
Historia
Toivakan seurakunta itsenäistyi Jyväskylän maaseurakunnasta vuonna 1901 ja kuuluu Lapuan hiippakuntaan. Kunta perustettiin enimmäkseen Jyväskylän maalaiskuntaan, osin Korpilahden ja Laukaan kuntiin kuuluneista osista vuoden 1911 alusta lähtien, ja kaikilta osin se tuli valmiiksi vuoden 1917 alussa.
Toivakka oli ensimmäisiä Suomen kuntia, joissa aloitettiin peruskoulun kokeilu syyslukukauden 1967 alussa. Peruskoulujärjestelmään siirryttiin kunnassa virallisesti vuonna 1972.
Kun Englannin kuningatar Elisabet ja hänen puolisonsa prinssi Philip vierailivat Suomessa vuonna 1976 Urho Kekkosen vieraina, he tutustuivat käynnillään suomalaiseen metsään Toivakassa. Metsä on suojeltu WWF:n perintömetsänä, ja se on nimetty Elisabethin metsäksi.
Kunnassa on aikaisemmin toiminut puolustusvoimien Toivakan Asevarikko vuodesta 1976, nykyään Itä-Suomen Huoltorykmentin varasto-osasto.
Toivakka neuvotteli kuntaliitoksesta Leivonmäen kanssa vuoden 2006 lopulla, mutta Toivakan kunnanvaltuusto hylkäsi idean joulukuussa 2006. Sen sijaan Leivonmäki liittyi Joutsan kuntaan vuoden 2008 alussa.
Hallinto
pienoiskuva|Toivakan kunnantalo Toivakkatalo Toivakan kunnanjohtaja on vuodesta 2019 Helena Vuopionperä-Kovanen. Vuosina 2015–2019 kunnanjohtajana oli Pirkko-Liisa Vesterinen.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista kaudella 2021–2025 kahdeksan on keskustan, neljä sosialidemokraattien, neljä perussuomalaisten, kaksi kokoomuksen, kaksi kristillisdemokraattien ja yksi vasemmiston hallussa. Valtuuston puheenjohtajana toimii Sinikka Jäntti.
Kunnanhallituksessa on seitsemän jäsentä, ja sen puheenjohtajana toimii Heidi Hakkarainen.
Talous
Vuonna 2015 kunnassa oli 563 työpaikkaa. Niistä 8 prosenttia oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 62,7 prosenttia palveluissa ja 27,5 prosenttia jalostuksessa.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Maansiirto Viiala, sähköurakoitsija JTT Power ja Toivakka Timber.
Palvelut
Toivakassa on kaksi koulua, Toivakan koulukeskus ja Kankaisten kyläkoulu. Koulukeskus on yli 300 oppilaan yhtenäiskoulu, jossa järjestetään perusopetusta kaikilla vuosiluokilla (1-9). Kankaisten kyläkoulussa on kolme opettajaa ja vajaat 50 oppilasta, joista osa tulee koululle myös Kangasniemen Makkolasta.
Toivakan kunnankirjastossa on pitkät omatoimiajat ja palvelua neljänä päivänä viikossa.
Terveyspalveluja tarjoaa Toivakan terveysasema, joka on Keski-Suomen hyvinvointialueen toimipiste. Toivakassa sijaitsee myös hyvinvointialueen paloasema.
pienoiskuva|250px|oikea|[[Toivakan kirkko]]
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Toivakassa toimivat seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Ruokakulttuuri
Toivakka pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla muhennosruoka hernelantut ja vesimuuraimet.
Etelä-Afrikan naisliitto
Etelä-Afrikan naisliitto oli vuonna 1954 perustettu järjestö, joka vastusti apartheid-järjestelmää ja erityisesti niin sanottujen passilakien laajentamista koskemaan myös maan naisväestöä. Sen perustivat ANC:n naiskongressin jäsenet vuonna 1954 ja se toimi pääasiassa ANC:n naiskongressin sisällä. Liikkeen keskeisiä johtajia olivat Helen Joseph ja Lilian Ngoyi.
Järjestön suurin kampanja oli passilakeja vastustanut mielenosoitus Pretoriassa 9. elokuuta 1956, johon osallistui yli 20 000 naista. Järjestö osallistui myös Sharpevillen verilöylyyn johtaneeseen passien polttamiskampanjaan.
Järjestöä ei virallisesti koskaan kielletty, mutta monet sen jäsenet pidätettiin, asetettiin pannaan tai pakotettiin maanpakoon 1960-luvun aikana.
Lorentzin kansallispuisto
Lorentzin kansallispuisto sijaitsee Indonesiassa Papuan provinssissa. Kansallispuisto on Etelä-Aasian suurin luonnonsuojelualue, kooltaan 2,5 miljoonaa hehtaaria. Se esittelee monipuolisesti Uuden-Guinean biodiversiteettiä; itse asiassa se on yksi maailman runsaslajisimmista kansallispuistoista. Puiston alueella on kaikki eri korkeuksilla tavattavat biotyypit rannikon mangrovesoista korkealle vuoristoon. Se on Unescon maailmanperintökohde.
Monofonia
Monofonia on musiikkia, jossa on vain yksi melodiaa esittävä ääni. Monofonia oli vallitseva musiikin muoto keskiajan loppupuolelle asti, jolloin polyfonia alkoi kehittyä.
Eric Singer
thumb|155px|Piirros Singerin käyttämästä Catman-naamiosta. Eric Singer (oikealta nimeltään Eric Mensinger; s. 12. toukokuuta 1958 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on toiminut sekä sessiomuusikkona että vakituisena jäsenenä muun muassa yhtyeissä Eric Singer Project, Black Sabbath, Badlands, Kiss ja Alice Cooper.
KISS
Parhaiten Singer tunnetaan hard rock -yhtye Kissin rumpalina. Singer liittyi Kissiin vuonna 1991, kun Kissin aikaisempi rumpali Eric Carr oli sairastunut vakavaan sydänsyöpään ja yhtye tarvitsi jonkun paikkaamaan Carria työn alla olleen Revenge-albumin viimeisiin kappaleisiin. Paul Stanley ja Gene Simmons olivat tavanneet Singerin tämän soittaessa Alice Cooperin keikalla ja kaksikko oli vakuuttunut rumpalin taidoista. Eric Singer oli jo 80-luvun lopussa toiminut myös Paul Stanleyn soolokiertueen rumpalina, joten hän oli Kissiin jäsenille jo ennestään tuttu.
Kun Eric Carr menehtyi sydämeen kehittyneen kasvaimen aiheuttamiin komplikaatioihin, värväsi Kiss Singerin lopulta virallisesti riveihinsä. Singer on tehnyt Kissin kanssa toistaiseksi albumit Revenge, Alive III, MTV Unplugged, Carnival of Souls, Sonic Boom ja Monster. thumb|Eric Singer Helsingissä 2008.
Kun alkuperäinen Kiss päätti vuonna 1996 palata yhteen, alkuperäinen rumpali Peter Criss tuli Singerin tilalle Reunion-kiertueen merkeissä. Singer liittyi Kissiin jälleen vuonna 2001 Peter Crissin erottua yhtyeestä. Criss kuitenkin tuli Alive IV: Symphonyn äänityksen aikoihin takaisin, mutta hänet erotettiin huonontuneen soittokuntonsa takia. Eric Singer palasi Kissin viralliseksi rumpaliksi vuoden 2003 lopussa ja on soittanut siitä lähtien yhtyeen kiertueilla.
Singer käyttää Peter Crissin luomaa "The Catman (Kissamies)" -lavahahmoa.
Muut yhtyeet
Eric on soittanut Kissin lisäksi myös muutamissa muissa tunnetuissa yhtyeissä ja työskennellyt sessiomuusikkona. Alice Cooperin taustalla hän on vaikuttanut jo vuodesta 1989. Black Sabbathissa hän soitti vuosina 1985–1987. Vuonna 2007 Eric Singer soitti Tobias Sammetin projektissa Avantasia. Singerillä on myös oma sooloyhtye nimeltä Eric Singer Project, jonka kanssa hän konsertoi muutamia kertoja vuodessa. thumb|250px|Eric Singer Alice Cooperin konsertissa.
Christen Købke
thumb|right|Frederiksborg Slot ved Aftenbelysning ([[1835)]] Christen Schiellerup Købke (26. toukokuuta 1810 Kööpenhamina – 7. helmikuuta 1848 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari. Hän on maansa tunnetuimpia kansallisromantikkoja.
Leipurin pojaksi Kööpenhaminassa syntynyt Købke pääsi vuonna 1822 Kuninkaalliseen taideakatemiaan. Hänen varhaiseen tuotantoonsa lukeutuu Parti af Århus Domkirke (1829), joka nykyään kuuluu Kansallismuseon kokoelmiin. Varhaisessa tuotannossa ovat nähtävissä Christoffer Wilhelm Eckersbergilta saadut vaikutteet.
Vuonna 1837 Købke meni naimisiin puolisonsa Susanna Cecilien kanssa. Hänen myöhempi tuotantonsa, joka käsittää esimerkiksi italialaisia maisemamaalauksia, jäi vaille sen suurempaa suosiota, ja taiteilija kuoli keuhkokuumeeseen vain 37-vuotiaana. Hänet on haudattu Assistensin hautausmaalle Kööpenhaminaan.
Købken tuotanto on tunnettua myös hänen oman maansa ulkopuolella; sitä on ollut nähtävillä muun muassa J. Paul Getty Museumissa Kaliforniassa.
Linja 3bis (Pariisin metro)
Paris Métro ligne 3bis on Pariisin metron lyhyin linja. Se on ainoastaan 1,3 km pitkä ja siinä on vain neljä asemaa. Keskimääräinen asemanväli on 433 m. Linja kuului aluksi linjaan 3, mutta se erotettiin vuonna 1971 omaksi linjakseen. Linjan kalustona on sen pienuudesta ja vähäisestä käytöstä johtuen lyhennettyjä 3-vaunuisia MF 67-yksikköjä.
Tulevaisuus
Linjan 3bis ja Linjan 7bis yhdistämistä uudeksi linjaksi 15 harkitaan. Se olisi mahdollista sillä linjoja yhdistää tunneli jota ei ole otettu käyttöön. Tunnelissa on myös hylätty asema (Haxo) jonka avaaminen käyttöön olisi myös mahdollista. Samalla linjaa voitaisiin jatkaa asemalla länteen Château Landoniin. Uusi linja 15 olisi mahdollista ottaa käyttöön vuosien 2013 ja 2020 välillä.
Kartta ja asemat
<br style="clear:both;"/>
Tommi Mujunen
Tommi Mujunen (s. 20. helmikuuta 1979 ) on suomalainen koomikko, joka on kotoisin Lahdesta. Hän on tehnyt stand upia vuodesta 2002.
Mujunen meni 17-vuotiaana mukaan Lahden nuorisoteatterin toimintaan ja opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla. Kipinä stand upiin syntyi Jay Lenon ja Conan O’Brienin tv-show-vieraista. Mujunen asui kolme vuotta Turussa ja työskenteli Turun Uudessa Teatterissa.
Vuonna 2004 Mujunen valittiin vuoden stand up -tulokkaaksi. Mujunen on myös esiintynyt toisessa miespääosassa elokuvassa Cyclomania. Mujunen kuuluu myös stand up -improvisaatioryhmä Klooni Korhosiin.
High school
High school on monessa englanninkielisessä maassa suoritettava kouluaste. Se ei ole korkeakoulu, vaikka kirjaimellisesti käännettynä high school tarkoittaakin ”korkeaa koulua”. Sen sijaan se on perusopetuksen ja korkeaopetuksen välisen asteen koulu.
Esimerkiksi Yhdysvalloissa high school vastaa suunnilleen Suomen toista astetta, varsinkin lukiota, ja usein high school suomennetaankin lukioksi, mutta termien vastaavuus ei ole täydellinen. High school on yleensä nelivuotinen ja käsittää 12-vuotisen oppivelvollisuuden luokat 9–12 ja ikävuodet 14–18, joskus junior high school mukaan luettuna luokat 7–12. High schooliaan päättävä henkilö käyttää päätöstilaisuudessa angloamerikkalaisen yliopistoperinteen mukaista kaapua ja nelikulmaista tupsullista lakkia.
12 apinaa (elokuva)
12 apinaa on Terry Gilliamin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1995. Elokuva on Gilliamin elokuvista taloudellisesti menestynein. Pääosia näyttelivät Bruce Willis, Madeleine Stowe ja Brad Pitt, ja sivuosissa nähdään muun muassa David Morse ja Christopher Plummer. Elokuvalla on epätavallinen kerrontatyyli verrattuna useisiin amerikkalaisiin elokuviin, sillä katsojan annetaan itse täyttää aukot elokuvantekijöiden antamilla vihjeillä.
Elokuvassa sivuosaa näytteli Brad Pitt, joka pyrki pois ”nätin pojan” imagostaan yrittämällä tehdä hahmostaan mahdollisimman epämiellyttävän näköisen jopa leikkaamalla hiuksensa. Elokuva toi Pittille Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta.
Juoni
James Cole (Willis) on vanki post-apokalyptisessa tulevaisuudessa. Häntä vaivaavat toistuvat unet miehestä, jota ammutaan lentokentällä. Ihmiskunta on pakotettu asumaan maan alla, eristettynä maan pinnasta, koska ilmakehässä on vuoden 1996 lopussa vapautettu virus. Se tappoi viisi miljardia ihmisistä vuosina 1996–1997. Taudin uskotaan alkaneen bioterrorismina, jonka päätekijänä toimi ”Kahdentoista Apinan Armeija”.
Elokuvassa nimeämättömäksi jäävät tiedemiehet yrittävät lähettää Colen aikakoneella lokakuuhun 1996, muutamaa viikkoa ennen viruksen ensiesiintymistä. Hän kuitenkin ilmestyy Baltimoreen huhtikuussa 1990 ja joutuu pidätyksen jälkeen mielisairaalaan, jossa häntä hoitaa psykiatri Kathryn Railly (Stowe). Sairaalassa Cole tapaa ensimmäisen kerran myös Jeffrey Goinesin (Pitt), sekavan kulutusvastaisen eläinaktivistin. Cole kertoo tutkimuksissa Raillylle (ja muille psykiatrisen laitoksen henkilökuntaan kuuluville) tulevasta ihmiskunnan tuhoavasta pandemiasta ja vaatii saada kuulla näiltä ”Kahdentoista Apinan Armeijasta”. Vastahakoisesti psykiatrit antavat Colen soittaa hänelle tiedemiesten antamaan numeroon, mutta siellä ei ole puhelinvastaajaa kuten pitäisi, vaan numero kuuluu monilapsiselle perheelle. Cole päättelee, että tämän täytyy johtua väärästä ajasta, johon hän on saapunut.
Goines auttaa Colea karkaamaan mielisairaalasta antamalla tälle avaimen ja aiheuttamalla sekasortoa. Cole saadaan kiinni, mutta hetkeä myöhemmin hän katoaa suljetusta huoneesta palaten tulevaisuuteen aikahypyn avulla. Tulevaisuudessa hänet yritetään saada toisen kerran takaisin vuoteen 1996. Hän kuitenkin ilmestyy hetkeksi keskelle ensimmäisen maailmansodan taistelua Ranskan armeijan juoksuhaudassa. Siellä hän tapaa Josén (Jon Seda), toisen vangin, joka on myös lähetetty takaisin menneisyyteen. Colea ammutaan jalkaan kun hän kurottaa kohti loukkaantunutta Joséta. Hetkeä myöhemmin hän siirtyy ajassa eteenpäin alkuperäiseen määränpäähän, vuoden 1996 marraskuuhun. Cole ja Railly jäljittävät Goinesin konferenssiin tämän isän (Plummer) kartanolla. Cole murtautuu kartanoon ja yrittää kysellä Goinesilta viruksen alkuperästä. Goines huomauttaa, että maailmanlaajuinen pandemia oli Colen idea, jonka tämä kertoi mielisairaalassa 1990. Cole kokee erittäin häiritseväksi mahdollisuuden, että hän olisi osittain syyllinen viiden miljardin ihmisen kuolemaan. Cole uskoo olevansa skitsofreenikko, ja että virus- ja aikamatkailutarina on vain hänen sairaan mielensä harha. Poliisin lähestyessä heitä, Railly pyytää Colea antautumaan. Kun Railly menee autoon painamaan äänimerkkiä kiinnittääkseen etsijöiden huomion, Cole katoaa. Etsivien epäilykset Raillyn tarinaa kohtaan kasvavat, kun ballistiikkatutkija varmistaa, että luoti, jonka Railly poisti Colen jalasta oli ensimmäisen maailmansodan aikainen. Hän löytää lisää todisteita siitä, että Cole on puhunut totta ja palaa takaisin eläinaktivistien rakennukselle tekemään heille kysymyksiä.
Colen palattua tulevaisuuteen tiedemiehet onnittelevat häntä siitä, että tämä toi heille elintärkeitä tietoja. Cole kuitenkin uskoo koko tulevaisuuden olevan pelkkää hallusinaatiota ja haluaa palata takaisin vuoteen 1996. Hän suostuttelee tiedemiehet palauttamaan hänet kolmannen kerran takaisin ajassa vuoden 1996 Philadelphiaan. Colelle kerrotaan ne kaupungit, joista pandemia alkoi, ja ne ovat samat kaupungit, joihin tohtori Peters (Morse) matkustaa viikon aikana. Lentokentän turvallisuusviranomainen avaa tietämättömyyttään ensimmäisen virussäiliön ja tekee samalla viruksen leviämisestä peruuttamattoman, koska Petersiä odottaa viruksen hengittämisen vuoksi väistämätön kuolema. Lentokentällä Cole jättää tulevaisuuteen viestin, kertoen tiedemiehille, että he ovat väärillä jäljillä; Kahdentoista Apinan Armeija ei ole syyllinen viruksen vapauttamiseen, ja että hän ei aio palata omaan aikaansa. Toisaalla Railly tapaa tohtori Petersin lentokentällä. Tunnistettuaan Petersin sanomalehden sivulta Goinesin isän assistentiksi, Railly tajuaa Petersin olevan syypää viruksen leviämiseen. Colen luona toinen tulevaisuudesta tullut aikamatkaaja José, joka Colen viestin vuoksi on lähetetty lentokentälle, ojentaa Colelle aseen. José uhkaa, että psykiatri Railly ammutaan, ellei Cole yritä tappaa tri Petersia. Tämän yrityksen aikana lentokentän turvamiehet ampuvat Colen hengiltä, kun tämä vetää aseensa esille koettaessaan pysäyttää Petersiä nousemasta koneeseen. Cole kuolee Raillyn käsivarsille, ja Railly vastaa surulliseen pienen pojan katseeseen; tämä poika on James Cole lapsena todistamassa oman kuolemansa. Tohtori Peters kiirehtii pois alueelta ampumiskohtauksen aikana ja nousee koneeseen. Petersin vieressä istuu tulevaisuuden päätiedemies Jones (Carol Florence): elokuva vihjaa, että hän on saapunut tulevaisuudesta viimeistelemään työn.
Teemat
James Cole (alkukirjaimet ”J. C.”) on messiashahmo, joka on ”lähetetty toisesta maailmasta yrittämään pelastaa tämä maailma, koko ihmiskunnan hyväksi.” Hän kuolee, jotta tulevaisuuden maailmalla olisi mahdollisuus elää. Hänellä on verentahrima paita, jossa kirjaimet ”Chris-” ovat ainoat selvästi näkyvillä.
Elokuvan teemat mielenvikaisuudesta, huumeista ja aikamatkustuksesta esiintyvät myös monissa Gilliamin elokuvissa: huomattavimmat niistä ovat Fisher King, Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa ja Aikavarkaat.
James Cole on klassinen esimerkki skitsofrenisista oireista: todellisuus vaihtuu, hän uskoo että häntä seurataan implanteilla, ja pystyy ennustamaan tulevaisuuden. Hän myös kuulee ääniä, kun tiedemiehet tutkivat häntä ja tulevaisuus, jota hän kuvaa on tuomiopäivän skenaario. Elokuvan ironiaa on, että hän ei oikeasti kärsi harhoista vaan ne ovat todellisuutta.
Aku Ankan juhlasarjat 8
Tämän kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö In Uncle Walt's Collectery vuodelta 1985. Kirjan esipuheina on Pekka Tuliaran kirjoittama artikkeli Carl Barks ja Mikki Hiiri, josta käy ilmi mitä yhteistä Barksilla ja Mikillä on, sekä Markku Kivekkään kirjoittama arkitteli Muumion sormuksen kadonneet sivut, jossa esitellään Muumion sormus (The Mummy's Ring) -tarinan kolme sivua alkuperäisessä asussaan sekä syyt sivujen katoamiseen.
Pertti Niittylä
Pertti Ilmari Niittylä (s. 16. tammikuuta 1956 Virrat, Suomi) on suomalainen pikaluistelija.
Uransa aikana Niittylä kilpaili neljissä talviolympialaisissa (1976–1988), yhdeksän kertaa yleisluistelijoiden MM-kisoissa ja 11 kertaa EM-kisoissa sekä kolme kertaa sprinttereiden MM-kilpailuissa. Hänen paras saavutuksensa olympialaisista on kuudes sija 5 000 metrillä Sarajevossa 1984. Calgaryssa 1988 hän toimi avajaisissa Suomen joukkueen lipunkantajana.
Pikaluistelun maailmancupin osakilpailussa Niittylä oli parhaimmillaan kakkossijalla, 1 500 metrillä Innsbruckissa 11. tammikuuta 1987. Kaksi kertaa hän oli osakilpailussa kolmas.
SM-tasolla Niittylä voitti yleisluistelussa miesten Suomen mestaruuden kymmenen kertaa ja sprintterien Suomen mestaruuden yhden kerran.
Milka Planinc
Planincin ura käynnistyi 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, kun Kroatiassa nousi kansallismielinen liike. Planic vastusti sitä, ja kun Titon keskusjohto erotti puolueen johdon ja Franjo Tudjman pidätettiin, nationalistit kuriin, Planinc nimitettiin Kroatian kommunistipuolueen keskuskomitean johtoon. Hän jatkoi siinä virassa yli kymmenen vuotta, kunnes 1982 hänet nimitettiin koko Jugoslavian pääministeriksi. Tuohon aikaan Tito oli kuollut ja Kosovon albaanien joukossa oli puhjennut levottomuuksia. Aikaisemmin titolaiseksi konservatiiviksi nimitetty Planic oli pääministerinä uudistusmielinen. Hän vakautti maan taloutta lujin ottein, ja sai kutsumanimiä kuten "rautarouva" ja "jugoslavian thatcher". Planic ajautui erimielisyyksiin tasavaltalaispuolueen poliitikkojen kanssa ja joutui eroamaan vuonna 1986.
Tim Staffell
Tim Staffell (s. 24. helmikuuta 1948 Lontoo) on brittiläinen muusikko. Hän tuli tunnetuksi Smile-yhtyeen laulaja-basistina 1960-luvun lopulla. Staffell jätti Smilen vuonna 1970, minkä jälkeen hän liittyi Morganiin. Muusikkouransa jälkeen Staffell toimi ohjaajana ja lavastajana.
Vuonna 2001 Staffell palasi musiikkialalle ja perusti uuden yhtyeen, aMIGOn.
John Bonham
John Henry Bonham (31. toukokuuta 1948 Redditch, Englanti – 25. syyskuuta 1980 Clewer, Englanti) oli brittiläisen rockyhtye Led Zeppelinin rumpali. Bonham on rockhistorian kuuluisimpia ja arvostetuimpia rumpaleita.
Ura ennen Led Zeppeliniä
Rakennustyömaatöiden ohella Bonham soitti nuoruudessaan useissa Keski-Englannissa vaikuttaneissa yhtyeissä. Näitä olivat ainakin Terry Webb and the Spiders, A Way of Life, The Crawling King Snakes, The Nicky James Movement ja Steve Brett and the Mavericks.
Band of Joy kuitenkin hajosi, ja Bonham liittyi Tim Rosen lähinnä tanssimusiikkia soittaneeseen yhtyeeseen. Rumpalin maineen kiiriessä ympäri Britannian häntä kosiskelivat yhtyeisiinsä niin Chris Farlowe kuin Joe Cockerkin. Vanha ystävä Plant sai kuitenkin vakuutettua Bonhamin siitä, että kitaristi Jimmy Pagen hajonneen The Yardbirdsin tilalle kasaama The New Yardbirds tulisi olemaan menestys.
Led Zeppelinissä
Bonham ja Plant liittyivät Pagen yhtyeeseen vuonna 1968. Kokoonpanon nimeksi vakiintui lopulta Led Zeppelin. Yhtye saavutti menestystä erityisesti Yhdysvalloissa heti 1960-luvun lopusta alkaen. Yleisesti katsotaan, että Bonhamin rumputyöskentely oli ratkaisevan tärkeä osa Led Zeppelinin persoonallista soundia.
Soittotaitoaan Bonham pääsi esittelemään varsinkin instrumentaalikappaleessa ”Moby Dick”, jonka rumpusoolo saattoi 1970-luvun konserteissa venyä lähes kolmeenkymmeneen minuuttiin. Bonham soitti osan kappaleesta ilman rumpukapuloita takoen rumpukalvoja käsillään.
Bonhamia on kuvattu selvänä mukavaksi ihmiseksi, mutta hän joi paljon Led Zeppelinin kiertueiden aikana, ja juovuksissa hänestä tuli väkivaltainen ja vaarallinen. Vuonna 1977 yhtyettä haastattelevia lehtimiehiä jopa kehotettiin välttämään katsekontaktia Bonhamin kanssa oman turvallisuutensa vuoksi. Kiertueilla Bonhamilla oli tapana juopottelun lisäksi käyttää myös huumeita kuten kokaiinia ja heroiinia.
Bonham kuoli tukehtumalla oksennukseensa juopottelun seurauksena 25. syyskuuta vuonna 1980. Ennen kuolemaansa Bonham oli juonut 40 annosta vodkaa kahdentoista tunnin aikana. Led Zeppelin lopetti välittömästi tämän jälkeen.
Deuteronomium (yhtye)
Deuteronomium on vuonna 1993 Jyväskylässä perustettu kristillinen death metal -yhtye. Deuteronomium on yksi Suomen ensimmäisistä kristillisistä metalliyhtyeistä, ja se oli jo varhaisina, aktiivisina vuosinaan yksi tunnetuimmista kristillisistä extreme metal -yhtyeistä myös Suomen ulkopuolella. Yhtyeestä oli vuoden 2000 tienoilla tullut sen verran tunnettu, että se kiinnitettiin joillain ulkomaisilla festivaaleilla pääesiintyjäksi. Virvoitusjuomamerkki Dr Pepper tunnetusti sponsoroi Deuteronomiumia. Deuteronomium nimitti musiikkiansa aikoinaan death 'n' rolliksi, sillä death- ja black metalin lisäksi yhtye otti vaikutteita perinteisestä rockista, punkista sekä jazzista ja funk metalista.
Deuteronomium julkaisi kaksi täyspitkää studioalbumia, Street Corner Queen ja Here to Stay, sekä ep:n Tribal Eagle ennen hajoamistaan vuonna 2001. Yhtye palasi estradille kesällä 2006 juhannuksena yhden konsertin ajaksi, jonka jälkeen joulukuun 24. päivä ilmoitti palaavansa taas kehiin. Ensimmäisen konserttinsa yhtye soitti Immortal Metal Fest -tapahtumassa Nokialla 19. toukokuuta, paluun kunniaksi se julkaisi Spelled Alive -live-dvd:n vuoden 2006 konsertista. 13. elokuuta 2008 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa From the Midst of the Battle Bullroser Records -levymerkillä, ja albumin kappaleet ovat saaneet jonkin verran radiosoittoaikaa. Julkaisuviikolla 34 From the Midst of the Battle meni sijalle 11 Suomen virallisella listalla. Yhtye esiintyi Sauna Open Air -festivaaleilla vuonna 2009.
Deuteronomiumia on nimitetty "metallilegendaksi".
Alkuvaiheet
Ennen Deuteronomiumia laukaalaiset veljekset Manu ja Jarno Lehtinen soittivat vuoden 1990 tienoilla kokkolalaisessa DBM (Destroyer of Black Metal) -yhtyeessä. Yhtye vaihtoi nimensä Cathacombiksi ja julkaisi muutaman demon. Laukaa–Kokkola-välimatkan vuoksi Lehtiset kuitenkin erosivat pian yhtyeestä ennen kuin Cathacomb myöhemmin hajosi. Manu Lehtisellä oli vuoden 1991 tienoilla keksittynä nimi ja logo Deuteronomiumia varten. Nimi viittaa Viidenteen Mooseksen Kirjaan, mutta Lehtisen mukaan valintaperuste oli, että Deuteronomium on "pitkä, tyylikäs ja vaikea".
Vuonna 1993 laulaja-basisti Manu Lehtinen ja rumpali Jarno Lehtinen perustivat Deuteronomiumin. Yhtyeen tyyli oli aluksi nopeaa death metalia tai grindcorea ja yhtyeen vaikuttajiin kuuluivat ryhmät kuten Vengeance Rising, Mortification, Cannibal Corpse ja Carcass. Pian yhtyeeseen liittyivät kitaristit Miika Partala ja Tapio Laakso. Yhtye teki ensimmäisen konserttinsa Laukaan nuorisotalolla 3. joulukuuta 1993. Sen jälkeen yhtye äänitti ensimmäisen demonsa Paths of Righteousness, joka sisältää kappaleet "Your Destructive Hate", "Thoughts of the Weary", "Apostasy (What Happened?)", "Stranger in a Strange Land" ja "My Prayer". Demosta tuli suosittu tietyissä piireissä. Paths of Righteousnessin sekä deathrash-yhtye Sanctifyn demon Reality katsotaan aloittaneen suomen kristilliset metallipiirit. Vuosien 1993 ja 1994 vaihteessa yhtyeen kokoonpano muuttui, kun Jarno Lehtinen ja Tapio Laakso jättivät Deuteronomiumin. Tämän jälkeen yhtyeen vakituiset muusikot olivat Manu Lehtinen ja Miika Partala. Kalle Paju ja Ali Hassinen liittyivät yhtyeeseen ja Deuteronomium soitti 31. toukokuuta Jyväskylän Hippoksella, Koulut liikkeelle -tapahtumassa Vaajakosken lukion edustajina. Tämän jälkeen yhtye menetti harjoittelutilansa, ja hajosi ensimmäisen kerran.
Uusi aikakausi ja Tribal Eagle
Vuonna 1995 yhtye palasi kokoonpanolla Manu Lehtinen, Miika Partala, Johnny Pesonen ja Jari Mantour. Partala otti laulun vastuulleen, ja Deuteronomium äänitti toisen demonsa Crosshope. Demo julkaistiin vuonna 1996. Samana vuonna Deuteronomium soitti neljä konserttia. Se osallistui Jyväskylän Lutakko-klubin Bändikatselmus-tapahtumaan 24. huhtikuuta 1996. Toisen konsertin se soitti 10. toukokuuta Jyväskylän nuorten yökahvilassa, Yökemiassa. Konsertin jälkeen Mantour jätti yhtyeen, ja kolmihenkisenä Deuteronomium soitti konsertit Tikkakoskella, Kuikan lavalla 6. heinäkuuta ja 13. joulukuuta Laukaan nuorisotalolla.
Vuonna 1996 Deuteronomium meni studioon ja äänitti ensimmäisen ep:nsä, Tribal Eaglen. Tyyliltään ep on perinteistä death metalia. Tribal Eagle julkaistiin kesällä 1997 ja ep:stä muodostui pieni suosikki tietyissä piireissä sekä laajensi yhtyeen ihailijakuntaa ulkomaille. Kansitaiteessa kuvattu motoristihenkinen tribaalikotka muodostui yhtyeen tunnukseksi ja oli Deuteronomiumin oheistuotteissa kuten t-paidoissa suosittu aihe. Deuteronomiumiin oli juuri liittynyt uusi jäsen, rumpali Janne-Jussi Kontoniemi. Yhtye soitti vuoden ensimmäisen konserttinsa 14. helmikuuta Yökemia-kahvilassa hard rock-yhtye Dust Eater Dogsin kanssa. 21. maaliskuuta Deuteronomium esiintyi Toivakkaan yläasteella Terapia-yhtyeen kanssa. 19. huhtikuuta yhtye osallistui Gospelin SM-kisoihin, jotka pidettiin Helsingin kulttuuritalolla. Esityksessä yhtyeen kokoonpanossa lauloi Anne-Marie Ruusunen, kuten myös seuraavassa konsertissa Jyväskylän Lutakossa, jossa soittivat myös No Man's Band ja Whiteside. Loppuvuoden yhtye soittivat muutaman konsertin Jyväskylän alueella yhtyeiden Dark Liturgy ja Dust Eater Dogs kanssa.
Street Corner Queen
Vuonna 1998 Manu Lehtinen ja Miika Partala perustivat levy-yhtiön Little Rose Productions ky, jonka tarkoitus oli edistää ja monipuolistaa kotimaisen kristillisen musiikin kulttuuria tuomalla maahan levyjä sekä myydä niitä. Levymyynnin lisäksi Little Rose paitsi auttoi yhtyeitä kuten Immortal Souls alkuun myös julkaisi Deuteronomiumin ensimmäisen studioalbumin Street Corner Queen. Albumi on kauttaaltaan kokeellinen ja yhdisteli useita eri musiikkityylejä extreme metaliin. Eräässä haastattelussa yhtye kertoi saaneensa innoitusta Waltari-yhtyeeltä. Albumi sai vaihtelevia arvosteluja: siinä missä The Phantom Tollboothin Spencer Cantwell kuvaili albumia "epäilemättä yhdeksi parhaista kristittyjen tekemistä metallialbumeista", No Life 'til Metalin Scott Waters taas piti sitä "umpimähkäisenä ja kuuntelukelvottomana". Vaikka albumia on kuvailtu "monipuoliseksi" sekä "omaperäiseksi ja luovaksi", Chronicles of Chaosin kaltaiset sivustot pitivät rap-, reggae- ja funk-vaikutteita sopimattomina. Albumi kuitenkin teki Deuteronomiumin tunnetummaksi. Kappaleesta "Spell of Hell" tuli Deuteronomiumin tunnetuin. Se on albumin äärimmäisimpiä kappaleita ja on muista poiketen tyyliltään black metallia. Sanoitukset varoittavat paholaisen petollisuudesta ja helvetin kauhuista. Imperiumi.netin arviossa kappale tulkittiin "jonkin sortin sinfonisen black metalin parodiaksi".