cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Do the Right Thing – kuuma päivä
Juoni
Elokuvan tarina tapahtuu yhden vuorokauden aikana, kesän kuumimpana päivänä, afroamerikkalaisten asuttamassa Bedford-Stuyvesantin lähiössä New Yorkin Brooklynissä. Helteen lisäksi ilmassa on eri poliittisia kantoja edustavien ihmisten välisiä jännitteitä. Tarinan pääkonflikti koskee paikallisen pizzerian sisustusta. Toiset haluavat peräseinälle kuuluisien mustaihoisten, toiset kuuluisien amerikanitalialaisten kuvia. Syntyy mellakka.
Tuotanto
Elokuvassa käytetään joitakin erikoisia kerronnallisia tekniikoita, kuten erittäin nopeat kamera-ajot ja henkilöhahmojen välisen dialogin kuvaaminen tavanomaisten vastakuvien sijasta suoraan kameraan katsovina näkökulmaotoksina tai nopeina käsivarapanorointeina puhujasta toiseen.
Myöhempi arvostus
Elokuva valittiin vuonna 1999 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Will You Be There
Will You Be There on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin kesäkuussa 1993. Kappale esiintyy samana vuonna julkaistussa elokuvassa Free Willy – Pelastakaa Willy. Kappale voitti vuonna 1994 MTV Movie Award -palkinnon ”parhaana kappaleena elokuvassa”.
Karhunpesäkivi
Karhunpesäkivi on Inarin Myössäjärvellä Ivalo–Inari-maantien varrella sijaitseva suuri siirtolohkare, joka on sisältä ontto. Karhunpesäkivi on Suomen suurin tafoni, joka on syntynyt kiven sisuksen rapautuessa vähitellen veden ja lämpötilavaihteluiden vaikutuksesta. Onkalon seinämillä ja katossa on kennomaista pintaa, joka syntyy heikomman kiviaineksen rapautuessa pois vahvemman ympäriltä. Karhunpesäkiven onkalo ei siis ole nurin päin kääntynyt hiidenkirnu, kuten joissakin lähteissä väitetään. Karhunpesäkiven luokse johtaa polku ja sisällä olevaan luolaan pääsee kiven juurella olevasta aukosta.
Aiheesta muualla
68.81944°N, 27.31278°W
Aldoosireduktaasi
thumb|250px|Malli ihmisen aldoosireduktaasin rakenteesta sitoutuneena erääseen inhibiittoriin Aldoosireduktaasi eli aldehydireduktaasi tai polyolidehydrogenaasi on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi useiden aldehydien pelkistymistä alkoholeiksi, ja pelkistimenä reaktiossa toimii NADPH-molekyyli. Aldoosireduktaasia esiintyy niin esi- kuin aitotumaisillakin eliöillä, ja sen EC-numero on EC 1.1.1.21 ja CAS-numero 9028-31-3.
Ominaisuudet ja toiminta
Aldoosireduktaasi on rakenteeltaan monomeeri ja ihmisen entsyymin moolimassa on noin 30–40 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen pelkistäväksi koentsyymiksi NADPH-molekyylin. Aldoosireduktaasi pelkistää sokereita sokerialkoholeiksi, esimerkiksi glukoosista muodostuu sorbitolia ja galaktoosista galaktitolia. Entsyymin substraattikirjo on laaja ja sokerien lisäksi se pelkistää myös useita muita aldehydejä alkoholeiksi. Ihmisellä aldoosireduktaasi on aktiivisimmillaan muun muassa maksassa, munuaisissa, verkkokalvolla, mykiöllä, seminaalivesikkeleissä, hermokudoksessa ja munasarjoissa. Aldoosireduktaasi ei ole normaalisti erityisen aktiivinen, mutta aktivoituu verensokeritason ollessa tavallista suurempi.
Aldoosireduktaasi on aktiivinen muun muassa diabeteksen yhteydessä ja sillä on rooli diabeteksen liittännäissairauteen silmän kataraktien muodostumiseen. Glukoosista muodostuu sorbitolia aldoosireduktaasin katalysoimana ja tämä lisää silmän osmoottista painetta. Osmoottisen paineen kasvaessa solut voivat hajota ja tämä johtaa kataraktien muodostumiseen silmiin. Sorbitoli aiheuttaa hermokudoksissa suurina pitoisuuksina myös neuropatiaa, mikä on syynä diabetekseen liittyvään neuropatiaan. Eräitä aldoosireduktasain estäjiä esimerkiksi epalrestaattia käytetään näiden diabeteksen liitännäissairauksien hoitoon.
Rakastan elämää
Rakastan elämää on Pentti Hietasen 30. syyskuuta 2009 julkaistu albumi, joka sisältää muun muassa TV-sarjan Karjalan kunnailla tunnuskappaleen Yö väistyy. Levyn tuotti Juha Tikka.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 16.
American Wire Gauge
J. R. Brown Brown & Sharpe -yhtiöstä esitteli standardin vuonna 1857. Nykyinen versio on ASTM B258 - 02(2008) Standard Specification for Standard Nominal Diameters and Cross-Sectional Areas of AWG Sizes of Solid Round Wires Used as Electrical Conductors.
Alkuperäinen standardi määritteli 40 johtimen halkaisijaa: 4/0, 3/0, 2/0, 1/0 sekä 1–36. Määritelmän mukaan 36 AWG -johdin on halkaisijaltaan 0,00500 tuumaa ja 4/0 AWG 0,4600 tuumaa. Kahden perättäisen johtimen halkaisijan suhdeluku on. Standardia on sittemmin laajennettu pienempiin johtimiin.
Eri johtimille on määritelty sähkönjohtokyky ja tehonkesto. Esimerkiksi 18 AWG -johtimen (halkaisija 0,0403 tuumaa tai 1,024 mm) katsotaan kestävän 2 000 voltin jännitettä ja 10 ampeerin virtaa kuumenematta yli 60 celsiusasteen 30 asteen ympäristössä. Kyseinen johdin sulaa 10 sekunnissa 83 ampeerin virralla tai 32 millisekunnissa 1 400 ampeerilla.
Edmond Kapllani
thumb|right|Edmond Kapllani Edmond Kapllani (s. 31. heinäkuuta 1982 Durrës, Albania) on albanialainen 184 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Karlsruher SC:n joukkuetta. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Kapllani siirtyi nykyiseen joukkueeseensa vuonna 2004. Sitä ennen hän oli edustanut Orijent Rijekaa ja NK Rijekaa Kroatiassa sekä KF Partizani Tiranaa ja Besa Kavajea kotimaassaan.
Hän on pelannut Albanian maajoukkueessa 18 ottelua.
Dai Ichi Teibō
Dai Ichi Teibō oli vuonna 1867 vesillelaskettu parkkitakiloitu puurunkoinen tykkivene, joka oli alun perin vuonna 1867 valmistunut kauppalaiva SS Hinda. Chōshūn han osti aluksen vuonna 1868, jolloin se sai nimen Teibōmaru No 1. Alus luovutettiin vuonna 1870 sisaraluksensa Dai ni Teibōn kanssa keisarillisen Japanin laivastolle, joka nimesi sen Dai Ichi Teibōksi.
Palvelus
Alus lainattiin keisarillisen Japanin laivastolle alkuvuodesta 1868, ja se aseistettiin sisällissodan varalle. Heinäkuussa alus palautettiin omistajilleen, mutta se lahjoitettiin vuonna 1870 keisarilliselle laivastolle, jolloin se sai nimen lopullisen nimensä. Alus oli vuodesta 1873 alkaen tutkimusaluksena aina siihen saakka, jolloin se haaksirikkoutui Kuriileilla vuonna 1875.
Näännytyssota (Egypti–Israel)
Sodalla oli huomattava kuluttava vaikutus myös Egyptissä. Se johti Neuvostoliiton lisääntyvään rooliin alueella, mikä puolestaan johti Yhdysvallat painostamaan Israel sopimusratkaisuun vuonna 1970. Näännytyssota ei ratkaissut sinällään Egyptin ongelmia, jotka purkautuivat uudelleen vuonna 1973 jom kippur -sotana.
Tausta
thumb|vasen|[[Gamal Abdel Nasser Suezin kanavalla näännytyssodan aikana.]] Egypti oli kärsinyt merkittävän tappion Israelia vastaan vuonna 1967 käydyn kuuden päivän sodan aikana. Israel miehitti koko Siinain, ja kansakunta oli sokissa. Egyptin johtaja Gamal Abdel Nasserille sota oli valtava arvovaltatappio niin kotimaassa, kuin laajemmin arabimaailmassa. Yhdistyneet kansakunnat antoivat marraskuussa 1967 päätöslauselman 242, jonka mukaan Israelin tuli vetäytyä miehittämiltään alueilta. Lisäksi sopimuksessa mainittiin, että jokaisella valtiolla sekä kansalla on oikeus elää rauhassa ilman jatkuvaa sotimista. Israel, Egypti ja Jordania hyväksyivät sopimuksen, mutta Palestiinan vapautusjärjestö kieltäytyi. Poliittinen paine Egyptissä tehdä asialle jotain oli suuri, mutta toisaalta Nasserilla oli hyvin vähän keinoja taivutella Israel neuvotteluihin Egyptin kanssa.
Vaikka Egypti oli kärsinyt mittavia tappioita kuuden päivän sodan aikana, se oli sodan jälkeen alkanut varustautua nopeasti uudelleen etenkin Neuvostoliitosta saatujen aseiden avulla. Egyptissä uskottiin myös, että Neuvostoliiton tuki estäisi Israelia iskemästä Siinailta Egyptin puolelle. Toisaalta maassa tiedettiin, että avoin sota olisi suosinut Israelia, jolle olisi edullista käydä nopeita sotia vihollisensa maaperällä.
Näännytyssota
thumb|vasen|Egyptiläisen tykistön haavoittama israelilainen sotilas. thumb|[[Bahr al-Baqar ilmaiskun jälkeen.]] Egypti aloitti kesällä 1968 Siinailla myöhemmin nimellä näännytyssota tunnetuksi tulleen sissisodan. Sen käyttämiä taistelukeinoja olivat esimerkiksi tykistökeskitykset Israelin linnoituksiin, sekä rajan yli ajoittain tehdyt kommandoiskut. Egyptin tavoitteena oli pakottaa Israel vetäytymään sen kuuden päivän sodan aikana valtaamalta alueelta, pakottamalla Israel pitämään jatkuvasti yllä sotilaallista valmiutta. Alueiden miehityksestä tuli näin hyvin kallista. Egyptissä sodalla oli aluksi kansallista itsetuntoa kohottava vaikutus.
Israelin pääministeri Levi Eshkol kuoli helmikuussa 1969 ja hänen seuraajansa oli Israelin ensimmäinen naispääministeri Golda Meir. Meir oli asenteltaan edeltäjäänsä paljon jyrkempi ja haluttomampi kompromisseihin.
Sotatoimet kiihtyivät maaliskuussa 1969, jolloin Egypti sanoutui irti maiden välisestä aseleposopimuksesta. Israel vastasi alkamalla tehdä omia kommandoiskujaan Egyptiin, sekä tekemällä sen sisäosiin saakka pommituksia. Iskujen kulutusvaikutus alkoi näkyä myös Egyptissä. Esimerkiksi Suezin kanavan varren kaupungit kärsivät huomattavia vahinkoja niiden asukkaiden muuttaessa jatkuvan uhan alta muualle Egyptiin. Erityisen tuhoisa isku tapahtui huhtikuussa 1970, jolloin israelilaiset koneet pommittivat erehdyksessä Bahr al-Baqarissa sijainnutta koulua surmaten lähes 50 lasta.
Tilanteen kehittyminen johti Neuvostoliiton lisääntyvään läsnäoloon Egyptissä. Näännytyssota oli kuluttanut huomattavasti Egyptin omaa kykyä puolustaa ilmatilaansa, ja vuoden 1970 alussa Nasser päätti luovuttaa sen käytännössä kokonaan Neuvostoliiton harteille. Syyskuussa 1970 maassa oli jopa 15 000 Neuvostoliitosta tullutta sotilasneuvonantajaa. Egypti sai Neuvostoliitosta myös uudenaikaisia ilmatojuntajärjestelmiä, sekä MiG-hävittäjiä. Alkukesästä 1970 tapahtui jopa välikohtaus, jonka aikana käytiin avoin ilmataistelu neuvostoliittolaisten ja israelilaisten koneiden välillä. Avoimen konfliktin uhka kasvoi ja Yhdysvallat yritti ponnistella aselevon puolesta. Elokuussa 1970 maiden välille saatiinkin aikaiseksi tosin lyhytikäiseksi jäänyt aseleposopimus. Egypti rikkoi sopimuksen ehtoja tuomalla sotilaskalustoa sopimuksen kieltämälle vyöhykkeelle. Israel päätti neuvottelut Egyptin kanssa, mutta tilanne muuttui jälleen Nasserin kuoltua sydänkohtaukseen syyskuussa 1970.
Seuraukset
Israelissa näännytyssota oli lisännyt maan riippuvuutta Yhdysvalloista, josta se sai aseita. Yhdysvaltojen sotilaallinen ja taloudellinen tuki Israelille kääntyi näännytyssodasta lähtien voimakkaaseen kasvuun. Yhdysvaltojen presidentin Richard Nixonin presidenttikauden alkuvuosina Israeliin annettiin 500–600 miljoonaa dollaria vuosittain, ja määrä kasvoi edelleen jom kippur -sodan jälkeen. Ennen näännytyssotaa Yhdysvaltojen politiikka oli ennemminkin pyrkinyt pitämään yllä tasapainoa Israelin ja arabimaiden välillä. Suurin syy tähän muutokseen oli Neuvostoliiton tuki Egyptille ja Syyrialle. Kehitys oli osa Neuvostoliiton vastaista patoamispolitiikkaa ja Nixonin doktriinia, jossa korostui eri ystävävaltioiden strateginen merkitys Yhdysvalloille.
Yksi näännytyssodan vaikutus oli myös Israelin ydinaseohjelman kiihtyminen. Israel oli yksi harvoista maista, jotka eivät vuonna 1968 allekirjoittaneet kansainvälistä ydinsulkusopimusta. Yhdysvalloille kuitenkin vakuutettiin, että Israel ei tekisi ydinkokeita tai tunnustaisi virallisesti niiden olemassaoloa. Tällaiset lupaukset riittivät Yhdysvalloille, joka ei painostanut Israelia liittymään sopimukseen.
Questionable Content
Questionable Content on amerikkalainen verkkosarjakuva, jota piirtää Jeph Jacques vaimonsa ja managerinsa Cristin tuella. Sarjis kertoo "näennäisesti romansseista, indie rockista, pienistä roboteista ja hahmojen ongelmista". Se on ilmestynyt 1.8.2003 alkaen. Sarjakuva ilmestyy joka arkipäivä, mutta aikaeron takia perjantain sarja on usein Suomessa luettavissa vasta lauantaina. Jephin tavoite on saada sarjakuva valmiiksi viimeistään keskiyöllä New Yorkin aikaa (klo 7.00 Suomessa), mutta usein hän kertoo twitterissään päivän sarjakuvan myöhästymiseen johtaneita asioita.
Jeph Jacques on valmistunut Hampshire Collegesta pääaineenaan musiikki eikä ole opiskellut taiteita high schoolin jälkeen. Hän oppii koko ajan tehdessään sarjakuvaa Adobe Photoshopilla. Sarjakuvan alku on ilmestynyt myös kirjoina.
Hahmot
Sarjakuvan hahmoja ovat Marten Reed ja hänen ystävänsä, sekä AnthroPC:t, ihmisen kaltaiset tietokoneet.
Marten Reed
Marten on tummatukkainen indie-rokkaripoika, iältään noin 25-vuotias. Hän on sarjan keskushahmo. Marten harrastaa videopelejä ja soittaa bändissä, jonka nimi on Deathmole. Työskentelee yliopiston kirjastossa.
Pintsize
Pintsize on Martenin AnthroPC, joka on ohjelmoitu mieheksi. Pintsizen huumori on outoa, eikä se pysty syömään.
Faye Whitaker
Faye on Martenin kämppäkaveri. Hän työskentelee Coffee of Doomissa. Fayella on psykologisia ongelmia, sillä hän näki isänsä itsemurhan nuorempana.
Dora Bianchi
Dora omistaa Coffee of Doomin. Hän on tyyliltään sarjakuvan alussa gootti, mutta muuttuu sen edetessä. Hänellä on kissa. Marten ja Dora ovat seurustelleet.
Sven Bianchi
Doran veli. Ammatiltaan Sven on säveltäjä ja laulujen tekijä. Hänet tunnetaan myös naistenmiehenä.
Hannelore Ellicot-Chatham
Hanneloren lempinimi on Hanners. Hän on viettänyt lapsuutensa avaruusasemalla, minkä vuoksi hänellä on bakteerikammo. Lisäksi Hanners kärsii pakko-oireisesta syndroomasta ja unettomuudesta. Koska hänen syndroomansa oireilee pakonomaisena laskemisena, hän on loistava rumpali Deathmolelle. Hänelläkin on AnthroPC Winslow, sekä imurirobotti Roomba.
Raven Pritchard
Coffee of Doomin työntekijä. Hän on myös Doran ystävä, ja tyyliltään hän oli aluksi gootti, mutta muuttuu sarjan edetessä. Hän ei vaikuta kovin älykkäältä, mutta hän on ajoittain fiksu, mikä saa pohtimaan onko tyhmyys totta vai näytelmää.
Steve
Martenin ystävä. Hän juo hiukan liikaa, ja muuttuu salaiseksi agentiksi.
Ellen
Steven meribiologiaa ja filosofiaa opiskeleva ex-tyttöystävä.
Penelope Gaines
Hänkin on Coffee of Doomin työntekijä. Seurustelee Svenin runoilijakaverin Wilin kanssa.
Natasha
Ellenin kämppäkaveri, joka ei usko deodorantin käyttöön. Soitti kitaraa Deathmolessa, ennen kuin kyllästyi.
Amir
Angus McPhee
Coffee of Doomin vakioasiakas, joka tulee kahvilaan kuuntelemaan solvauksia. Angus on ihastunut Fayeen.
Marigold Louise Farmer
Anguksen kämppäkaveri. Hän pitää animesta ja mangasta, sekä on taitava AnthroPC:eiden korjaaja. Omistaa japanilaismallisen AnthroPC:n Momo-tan. Marigold tutustui Marteniin, kun korjasi Momon pyynnöstä Pintsizeä.
Tai opiskelee englantia yliopistossa, jossa Marten on töissä. Hän on myös Martenin pomo. Tai on lesbo. Hän tekee sivutyönään DJ-keikkoja.
Sarjassa on lisäksi koko joukko sivuhahmoja. Niitä ovat muun muassa Martenin äiti, joka on ammatiltaan eroottinen tanssija, hänen isänsä, ja isän uusi poikaystävä, Doran ja Svenin vanhemmat, jotka polttelevat pilveä ja ovat muutenkin vapaamielisiä sekä mystinen PizzaGirl.
Umar Abdulrahman
thumb|Umar Abdulrahman Šeikki Umar Abdulrahman (3. toukokuuta 1938 – 18. helmikuuta 2017 Pohjois-Carolina, Yhdysvallat ), joka tunnettiin länsimaissa paremmin liikanimellä ”sokea šeikki”, oli egyptiläinen terroristi. Hän oli lapsuudestaan asti sokea.
Questionable Content
Hahmot
Jephillä on myös täytehahmoja (kuten Kaksi Kalkkunaa, Yelling Bird ja Sweet Tits) siltä varalta, ettei hän jostain syystä voinut tehdä varsinaisen sarjakuvan juoneen liittyvää sarjista.
Umar Abdulrahman
Abdulrahman johti islamistista militanttijärjestö Gama’a al-Islamiyyaa, jonka Yhdysvaltain ja Egyptin hallitukset määrittelevät terroristijärjestöksi. Abdulrahman oli useiden terrori-iskujen, kuten helmikuussa 1993 sattuneen World Trade Center -pommituksen, taustalla. Hänet tuomittiin lokakuussa 1995 elinkautiseen.
Abdulrahman oli jo 1980-luvulla pidätettynä Egyptissä epäiltynä osallisuudesta Anwar Sadatin murhaan. Hänen syyllisyyttään ei näytetty toteen, mutta hänet karkotettiin Afganistaniin, josta hän lähti heinäkuussa 1990 Saudi-Arabian, Peshawarin ja Sudanin kautta New Yorkiin. Yhdysvaltain poliisi piti häntä alusta alkaen tarkkailun alaisena.
Abdulrahman ja yhdeksän hänen kannattajaansa pidätettiin vuonna 1993. Hän suoritti elinkautista vankeusrangaistustaan ADX Florence -vankilassa, Coloradossa. Myöhemmin hänet sijoitettiin Pohjois-Carolinaan Federal Medical Centeriin (FMC), joka kuuluu Federal Correctional Complexiin. Abdulrahman onnistui pitämään vankilasta käsin yhteyttä ulkomaailmaan. Vuonna 2006 hänen asianajajansa Lynne Stewart tuomittiin 28 kuukaudeksi vankeuteen Umar Abdulrahmanin viestien välittämisestä terroristijärjestölle.
Abdulrahman kuoli vankilassa 78-vuotiaana 18. helmikuuta 2017 diabeteksen ja sepelvaltimotaudin komplikaatioihin.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2018
'''Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2018''' käytiin Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa.
Kisat voitti Georgia, joka nousee seuraavaksi vuodeksi 2. divisioonan B-ryhmään.
LAB-ammattikorkeakoulu
LAB-ammattikorkeakoulu (engl. LAB University of Applied Sciences) on suomalainen ammattikorkeakoulu, joka toimii Lahdessa, Lappeenrannassa ja verkossa. LAB aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2020, kun Lahden (LAMK) ja Saimaan (SAIMIA) ammattikorkeakoulut yhdistyivät.
LAB on opiskelijamäärältään mitattuna Suomen kuudenneksi suurin ammattikorkeakoulu. Koulussa opiskelee noin 9 400 opiskelijaa sekä työskentelee noin 550 opettajaa ja TKI-asiantuntijaa. Koulun rehtorina työskentelee Turo Kilpeläinen.
Koulutus
LAB-ammattikorkeakoulussa voi opiskella sosiaali- ja terveysalaa, tekniikkaa, liiketaloutta, hotelli-, ravintola- ja matkailualaa sekä muotoilua, kuvataidetta ja visuaalista viestintää. Lisäksi koulu tarjoaa täydennys- ja erikoistumiskoulutuksia sekä kaikille avoimia ammattikorkeakouluopintoja avoimessa ammattikorkeakoulussa.
AMK-tutkinnon laajuus on koulutusalasta riippuen 210–240 opintopistettä, ja opinnot kestävät pääsääntöisesti 3,5–4 vuotta. YAMK-opinnot ovat puolestaan laajuudeltaan 60–90 opintopistettä ja niiden suorittaminen kestää noin 2 vuotta.
LAB-ammattikorkeakoulun muotoilun, kuvataiteen ja visuaalisen viestinnän koulutukset toimivat Lahden Muotoiluinstituutin ja Imatran taidekoulun toiminnan jatkajina LABin Muotoiluinstituuttina.
Kampukset
LAB-ammattikorkeakoululla on kampukset Lahdessa, Lappeenrannassa ja verkossa.
Lahden kampus
pienoiskuva|250x250px|Lahden kampuksen päärakennus elokuussa 2020. Lahden kampus (NiemiCampus) on Niemen kaupunginosassa sijaitseva yksi kampusalue, joka toimii kahdessa eri rakennuksessa. Päärakennus on saneerattu Iskun huonekalutehtaan entisiin tiloihin osoitteeseen Mukkulankatu 19. Siitä alle puolen kilometrin päässä sijaitsee Lahden Tiedepuisto, osoitteessa Niemenkatu 73, johon osa koulun toiminnasta on sijoitettu. Tiedepuistossa sijaitsee myös Lahden yliopistokampus. Lahden kampuksella on yhteensä noin 5 800 opiskelijaa, joista noin 500 on kansainvälisiä tutkinto-opiskelijoita. tyhjä|pienoiskuva|380x380px|Lahden Tiedepuisto toukokuussa 2021.
Lappeenrannan kampus
Lappeenrannan kampuksen osoite on Yliopistonkatu 36. Se sijaitsee LABin ja LUT-yliopiston yhteisellä, Kaakkois-Suomen suurimmalla korkeakoulukampuksella. Skinnarilassa sijaitsevalla kampuksella työskentelee noin 10 000 henkilöä, joista noin 3 600 on LABin opiskelijoita. tyhjä|pienoiskuva|Lappeenrannan kampus lokakuussa 2022.|250x250px
Verkkokampus
Verkko-opinnot sisältävät opiskelua muun muassa Moodlessa ja muissa sähköisissä oppimisympäristöissä, reaaliaikaisia verkkotapaamisia ja vuorovaikutteista ryhmätyöskentelyä verkossa. Lisäksi verkko-opintoihin sisältyy itsenäisesti toteutettavia projekteja ja ammatillisen harjoittelun jaksoja työelämässä.
LUT-korkeakoulut
LAB-ammattikorkeakoulu ja LUT-yliopisto muodostavat yhdessä korkeakouluyhteisön LUT-korkeakoulut. Korkeakouluyhteisössä opiskelee yhteensä noin 16 500 opiskelijaa ja työskentelee noin 1 800 asiantuntijaa. Yhteisössä jaetaan yhteiset korkeakoulupalvelut ja käytetään yhteisiä järjestelmiä sekä kampusten tiloja Lahdessa ja Lappeenrannassa.
Opiskelijakunta KOE
KOE on LAB-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta, joka pyrkii valvomaan opiskelijoiden etuja sekä opetuksen laatua. Heidän tehtävänään on saada opiskelijoiden ääni kuuluviin heitä koskevassa päätöksenteossa. Lisäksi heidän opiskelijatutorit auttavat saamaan opiskelijoiden opintoihin sujuvan alun, ja heidän järjestämät erilaiset tapahtumat sekä vapaa-ajan toiminnat pyrkivät tuomaan sopivaa vastapainoa opiskeluiden ohelle.
Ainealayhdistykset
Opiskelijakunnan lisäksi kampuksilla toimii yhteensä 12 ainealayhdistystä, joiden tarkoituksena on yhdistää saman alan opiskelijoita, ajaa heidän etujaan ja järjestää toimintaa tiiviissä yhteistyössä opiskelijakunnan kanssa.
Lahden kampus
Lappeenrannan kampus
Vääpeli Sadon tapaus (televisioelokuva)
Vääpeli Sadon tapaus on Pentti Haanpään romaaniin perustuva tv-elokuva, joka kertoo vääpeli Sadon ja korpraali Kärnän valtataistelusta. Vuonna 1985 valmistuneen tv-elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Veli-Matti Saikkonen. Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet vuodelta 1977 sekä Kuoleman hellä kosketus vuodelta 1982 ovat poimintoja Saikkosen tuotannosta samasta aihepiiristä.
Rooleissa
Harri Tirkkonen (vääpeli Sato)
Marja Packalén (Sadon vaimo)
Heikki Paavilainen (korpraali Kärnä).
Muissa rooleissa: Jouni Takamäki, Kalevi Aaltonen, Pertti Sveholm, Markku Blomqvis t, Mikko Kouki, Yrjö Parjanne, Lars Lindberg, Jan-Peter Björklof sekä Pentti Korhonen.
Havířov
Havířov (, paikallisella cieszyninsleesian murteella Hawiyrzów) on kaupunki Karvinán alueella Määrin-Sleesian läänissä Tšekin tasavallassa. Se on lääninsä toiseksi suurin kaupunki. Vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 71 200 asukasta. Havířov on maansa suurin kaupunki, jossa ei ole yliopistoa. Havířov sijaitsee Cieszyninsleesian historiallisen läänin alueella.
Havířov perustettiin toisen maailmansodan jälkeen hiilikaivostoimintaa varten. Se on Tšekin kaupungeista nuorin. Havířov sai kaupunkioikeudet vuonna 1955. Ennen kaupungin rakentamista paikalla sijaitsi useita kyliä, joiden väestöstä huomattava osa oli puolalaisperäisiä. Paikalliset asukkaat saivat kaupungista uudet asunnot, kun suurin osa kylien vanhoista taloista purettiin. Pääosa Havířovin väestöstä muutti kaupunkiin muualta Tšekkoslovakiasta, erityisesti Slovakiasta. Näin alueen etninen rakenne muuttui radikaalisti. Alkuperäisisistä kylistä jäljelle jääneet osat sijaitsevat pääasiassa kaupunkimaisen asutuksen laitamilla. Nykyään ne kuuluvat hallinnollisesti Havířovin kaupunkiin.
Ystävyyskaupungit
Havířovin ystävyyskaupunkeja ovat:
Sepänkeskus
thumb|Sepänkeskus Sepänkeskus (ent. Sepänaukion vapaa-aikakeskus) on vuonna 1994 perustettu Jyväskylässä sijaitseva nuoriso- ja kansalaistoiminnan keskus, jonka toiminnasta vastaa Jyväskylän kaupungin nuorisopalvelut. Rakennuksessa on muun muassa nuorten bänditilat, vuokrattavia kokoustiloja ja kansalaisjärjestöjen toimitiloja.
Sepänkeskuksen rakennus on kärsinyt sisäilmaongelmista, joihin Jyväskylän kaupungin sisäilmastoryhmä on etsinyt ratkaisua. Jyväskylän nuorisolautakunnassa pohdittiin vuonna 2010 rakennuksen uutta käyttötarkoitusta.
Aiheesta muualla
62.2485°N, 25.7412°W
Julia Liikala
Julia Liikala (s. 20. maaliskuuta 2001 Peräseinäjoki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Naisten Liigassa Hämeenlinnan Pallokerhoa kausilla 2016–2021 pelaten liigassa 109 runkosarjaottelua, joissa hän teki 36 maalia ja sai 58 syöttöpistettä. Liigan pudotuspeleissä hän teki 13 ottelussa kaksi ja syötti viisi maalia. Hän on edustanut HIFK:ta kaudesta 2021–2022 lähtien. Hän voitti Suomen-mestaruuden 2023 ja sai SM-hopeaa 2022. Hän on tehnyt HIFK:ssa kahden kauden aikana 57 runkosarjaottelussa 43 maalia ja antanut 56 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on pelannut 21 ottelua, joissa hän on viimeistellyt 12 maalia ja saanut 14 syöttöpistettä.
Liikala on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 46 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia sekä saanut 13 syöttöpistettä. Hän on osallistunut kolmiin ikäluokan MM-kilpailuihin ja saavutti MM-pronssia 2019. Hänet valittiin Suomen naisten maajoukkueeseen vuoden 2020 MM-kilpailuihin, jotka kuitenkin peruttiin koronavirusepidemian vuoksi. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin Kanadan MM-kilpailuissa 2021 ja Pekingin olympialaissisa 2022. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Hän oli helmikuuhun 2022 mennessä pelannut naisten maajoukkueessa 36 ottelua, joissa hän oli tehnyt neljä ja syöttänyt kaksi maalia. MM-kilpailuissa hän on vuoden 2023 kisat mukaan lukien pelannut 21 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme ja syöttänyt seitsemän maalia. Olympialaisissa hän on pelannut seitsemän ottelua ilman tehopisteitä.
Simone
Simone esiintyy myös sukunimenä.
Suomessa nimi Simone on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 470 naiselle ja hieman yli 100 miehelle. Vuodesta 2015 lähtien Simonen nimipäivä on ollut suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 28. lokakuuta, joka jo ennestään oli Simonin ja suomen­kielisen kalenterin mukaan Simon nimipäivä.
Simone sukunimenä
Simone on myös muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Luettelo televisiosarjan Maalaiskomedia henkilöistä
Tämä on luettelo Maalaiskomedia-televisiosarjan henkilöistä.
Tuulia Turpeinen
Tuulia Turpeinen (o.s. Huttunen) on Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa Turpeisen baarin tarjoilijana. Myöhemmin Tuulia ja P. A. menevät naimisiin. Tuulia on sivuhahmo, joka kommentoi varsinkin P. A:n omintakeisia ideoita. Tuulia pitää jalat maassa ja pysyy tyynenä myös äärimmäisen paineen alaisena.
Hepa Turpeinen
Hepa Turpeinen on P. A.:n ja Tuulian poika.
Virpi Hakkarainen
Virpi Hakkarainen (ent. Juurikkala) on Urmaksen tytär. Hän on ammatiltaan poliisi, kunnan nuoriso-ohjaaja ja hieroja.
Armas V. Hakkarainen
Armas V. Hakkarainen on Urmaksen veli ja Virpin kummisetä. Armas omistaa Urmaan Lähteen ja on kunnanhallituksen puheenjohtaja. Hahmo on mukana vain tuotantokaudella Turvetta ja timantteja.
Viola Turpeinen
pienoiskuva|Tuija Vuolle Violana Viola Turpeinen on P. A. Turpeisen vaimo, joka on kyllästynyt Kuusniemen pieniin ympyröihin. Hän hoitaa Turpeisen baaria, jota on hänen mukaansa kutsuttava lounasravintolaksi. Viola ottaa sarjan edetessä eron Turpeisesta ja muuttaa Tampereelle. Hän kuitenkin palaa Kuusniemelle, jossa hän asuu Armas Hakkaraisen kanssa maatilalla, jonka tämä peri veljeltään Urmakselta. Viola on ollut useaan kertaan töissä Tampereella Tammerissa. Hänellä on Tampereella kampaamo, joka yllättäen hyötyy Kuusniemeltä peräisin olevasta mudasta. Viola ei siedä Turpeista vähävaraisena asennusyrittäjänä, mutta alkaa juosta tämän perässä kun Turpeinen on perinyt kymmeniä miljoonia. Turpeisen uuden vaimon, eli entisen baariapulaisensa kanssa Viola ei tule ensinkään toimeen.
Violaa tulkitsee Tuija Vuolle.
Hillevi Jortikka
Hillevi Jortikka on kauppias ja kirkkovaltuuston puheenjohtaja. Hillevin kauppa Jortikan Valinta menee kuitenkin konkurssiin sivuliikkeen hyvän menestyksen takia. Mooseksen perinnössä Hillevi toimii hetken aikaa Kuusniemen kunnanjohtajana kunnes luovuttaa tehtävän Suvi Pohdolle. Hillevin mukaan on myös sarjassa nimetty tanssilava Kesä-Hillevi. Hillevi tekee paljon yhteistyötä sarjan antagonistien kanssa, mutta hän toimii hyvässä uskossa ja kuvittelee näiden olevan vilpittömiä. Hillevi on moralisoiva ja yksitotinen.
Toivo Jortikka
Toivo "Topi" Jortikka on Hillevi Jortikan aviopuoliso ja entinen kauppias, joka sittemmin lähtee Hilleviä pakoon.
Lasse Jortikka
Lasse "Late" Jortikka on Hillevin ja Toivon poika. Hän ajaa myymäläautoa, mutta joutuu lopettamaan starttimoottorin rikkouduttua. Sittemmin Lasse ja hänen aviopuolisonsa Paula Jortikka pitävät tanssilava Kesä-Hilleviä Urmaansaaressa. Lassen isoisä on Nikolai Jortikka. Lasse tulee mukaan tuotantokaudella Peräkamaripojat ja jatkaa kahdella seuraavalla kaudella.
Paula Jortikka
Paula "Paukku" Jortikka (o.s. Lemetty) tulee sarjaan mukaan Peräkamaripojissa. Hän rakastuu Lasseen ja Lasse häneen. Late ja Paukku ovat sarjan subrettipari. Molemmat ovat iloluontoisia ja vahvasti tyypiteltyjä. Heidän tiellään kohti avioliittoa on vain yksi mutka, Hillevi. Paukku tulee kuitenkin toimeen kutakuinkin jokaisen kanssa, edes anoppiehdokas ei ole poikkeus. Paukun ja Laten elämään piirretään synkkiä sävyjä vasta tuotantokaudella Turvetta ja timantteja, sillä Paukku ei ole tullut raskaaksi. Paukku on musikaalinen soittimenaan haitari.
Raineri Pohto
Raineri Pohto on Matiaksen ja Suvin poika.
Suvi Pohto
Suvi Tuuli Pohto (o.s. Aaltonen) on Kuusniemen kulttuurisihteeri ja sittemmin kunnanjohtaja.
Lilja Fräntilä
Lilja Fräntilä on Oskarin äiti. Häntä näyttelee Tuija Piepponen. Lilja on maatilan emäntä ja matkailuyrityksen omistaja. Hahmo on mukana vain Peräkamaripojissa.
Ahti Kiiski
Ahti Kiiski on Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa Kuusniemen kunnanjohtaja, mutta joutuu vankilaan Hakkaraisen kanalan polttoyrityksen takia. Mooseksen perinnössä Kiiski edustaa EkoKompostor OY:tä, joka yrittää ostaa Urmaankalliota ja tehdä sinne ydinjätteen varastointipaikan, mutta hanke epäonnistuu. Turvetta ja timantteja -sarjassa Kiiski yrittää tehdä bisnestä Armas Hakkaraisen kanssa myymällä pullotettua lähdevettä, mutta suunnitelmat muuttuvat kun he saavat Kylmälehdon avulla selville, että Hakkaraisen omistamasta maasta löytyy timanttisuoni. Timanttikaivos-suunnitelmat kuitenkin epäonnistuvat ja Turpeinen avaa maalle timanttikaivoksen. Kiiski seurustelee Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa Virpi Hakkaraisen kanssa, mutta suhde päättyy käytännössä jo ensimmäisen jakson alussa. Kiiski yrittää sen jälkeen useaan otteeseen saada Virpiä itselleen takaisin. Kiiski lopulta alkaa seurustelemaan Virpin kanssa Turvetta ja timantteja -sarjassa ja Virpi ottaa avioeron miehestään Pentti Juurikkalasta.
Valdemar Åkerlund
Valdemar Åkerlund, jota kutsutaan yleensä nimellä Valtsu, on töissä Turpeisen autokorjaamolla, mitä ennen hän on työskennellyt Hakkaraisen kanalassa. Valdemar purkaa Vanhan Mielosen päätalon Hakkaraisen käskystä. Ennen sarjan tapahtumia Valdemar on ollut töissä Volvolla Ruotsissa. Lippalakkipäisen Valtsun rooli suurenee, kun hän tapaa hehkeän Eijan.
Ilmari Piiparinen
Dir. cant. Ilmari Piiparinen on Kuusniemen seurakunnan kanttori ja kuuluu myös kunnanvaltuustoon. Piiparinen on alkoholisti, joka kuitenkin raitistuu sen jälkeen kun löytää itselleen naisen. Hän aloittaa tosin juomisen uudestaan, mutta esittää vaimolleen ja ystävilleen olevansa raitis. Turhaan, sillä he kaikki tietävät totuuden. Piiparinen soittaa urkuja ja harmonikkaa. Hän voittaa Kultainen harmonikka -kilpailun säveltämällään kappaleella ja soittaa tanssilava Kesä-Hillevin avajaistansseissa. Nuorempana hän on ollut mukana soittamassa pelastusarmeijassa.
Rovasti Poutiainen
Rovasti Poutiainen on Kuusniemen kirkkoherra ennen Pohdon tuloa. Poutiainen muuttaa Kylmäkoskelle ja kuolee myöhemmin. Poutiainen vihkii Vain muutaman huijarin tähden -sarjan lopussa Suvin ja Matiaksen.
Valma Ala-Viehko-Poutianen
pienoiskuva|[[Tuire Salenius Valmana]] Valma Ala-Viehko-Poutianen on pappilan taloudenhoitaja ja myöhemmin rovasti Poutiaisen aviopuoliso. Hän puhuttelee ihmisiä usein yksikön kolmannessa persoonassa: "Haluaako hän lisää kahvia?". Valma haluaa jatkaa Poutiaisen aikaisia tapoja myös Matiaksen astuessa kirkkoherran virkaan. Matias puolestaan ei niinkään välitä niistä, mutta hän ei henno loukata Valman tunteita. Valma työskentelee sivutoimisesti terveyskeskuksen vastaanotossa, ja hän haluaa mitata kuumeen jokaiselta asiakkaalta - myös niiltä, jotka eivät ole varsinaisesti potilaita. Valma lähtee Poutiaisen matkaan Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa. Hän on tämän kanssa aviossa seitsemän ihanaa vuotta.
Valma palaa Kuusniemelle Turvetta ja timantteja -sarjassa. Hänet pestataan vanhaan toimeensa terveyskeskukseen. Hän asuu pappilassa ja toimii pappilan herrasväen lastenhoitajana. Suvi ei sulata Valmaa lainkaan, jolloin Matias joutuu kahden tulen väliin. Tilanne kuitenkin ratkeaa kaikin puolin onnellisesti. Varma Kylmälehto osoittaa kiinnostusta Valmaan ensimmäisellä tuotantokaudella. Turvetta ja timantteja -sarjassa Valma on saanut tarpeekseen Varman vaarallisista oikuista ja hän kiinnostuu lääkäri Voivalinista.
Varma Kylmälehto
Varma Kylmälehto oli Kuusniemen kirkkovaltuuston puheenjohtaja vuonna 1996 ja sittemmin hänellä oli yhtiö "Jätektör KY Varma Kylmälehto." Kylmälehto käyttää puheissaan sivistyssanoja omintakeisesti. Hänellä on haulikko ja dynamiittia, ja hän tekee kaiken joko Hakkaraisen tai Kiisken käskystä, tosin omalla tavallaan. Hän räjäytti vahingossa oman autonsa ja Urmaan lähteet.
Veera Keto
Veera Keto on mukana vain Peräkamaripojissa. Hän muodostaa romanttisen pääparin Oskari Fräntilän kanssa. Veera on televisiotoimittaja, joka saapuu Heimon ja Auliksen kanssa Kuusniemelle tekemään dokumenttia maaseudun poikamiehistä. Hän ottaa valehenkilöllisyyden ja työskentelee kesätuuraajana Turpeisen baarissa. Veeran ja Oskarin lempi lopahtaa, kun Veera ei paljasta oikeaa henkilöllisyyttään ajoissa Oskarille. Lopulta he kuitenkin päätyvät onnellisesti parisuhteeseen.
Geórgios Seïtarídis
Geórgios ”Gioúrkas” Seïtarídis (, s. 4. kesäkuuta 1981 Pireus, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Panathinaikosia. Seïtarídis kuuluu myös Kreikan maajoukkueen vakiopelaajiin ja pelasi joukkueessa myös maan voittaessa kultaa 2004 EM-kilpailuista. Panathinaikosin lisäksi Seïtarídis on edustanut kotimaassaan PAS Gianninaa sekä ulkomailla portugalilaista FC Portoa, venäläistä Dinamo Moskvaa ja espanjalaista Atlético Madridia.
Luettelo televisiosarjan Maalaiskomedia henkilöistä
Ave Sulander
Ave Sulander (aiemmin Auvo Sulonen) on Kuusniemen elinkeinoasiamies, mutta joutuu vankilaan Turpeisen ryöstöyrityksestä ja yritettyään huijata Fräntilän tilan itselleen. Sulader esiintyy myös Matkalaukkukostaja-sarjassa, jossa hän polttaa Tienpään Oskarin mökin.
Heimo Hujanen
Heimo Hujanen on Matkalaukkukostaja-sarjassa pankinjohtaja ja Auvo Sulosen rikostoveri. Peräkamaripojat-sarjassa Hujasella on oma elokuvastudio, jossa myös Närhi on töissä. Hujanen hurahtaa kuntoiluun ja vetää itsensä aivan piippuun.
Aulis Närhi
Aulis Närhi on Hujasen elokuvayhtiössä kuvaajana. Aulis onnistuu kuvaamaan Sulanderin paon poliiseja pakoautosta käsin ja esittää sen myöhemmin televisio-ohjelmassaan "Rikos Närhi".
Konstaapeli Juurikkala
Juurikkala on Kuusniemen toinen poliisikonstaapeli. Toinen on Myllyniemi, sen jälkeen Virpi Hakkarainen, jonka jälkeen kuvaan tulee Viivi Kaisla.
Konstaapeli Myllyniemi
Myllyniemi esiintyy ainoastaan Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa ja toimii siinä Kuusniemellä poliisina.
Konstaapeli Kaisla
Viivi Kaisla on Juurikkalan työpari tuotantokaudella Turvetta ja timantteja. Kaisla ihastuu Juurikkalaan, ja alkaa vauhdittaa Juurikkalan jo valmiiksi kulahtaneen avioliiton sortumista.
Eija Salokangas
Eija Salokangas on mukana sarjoissa Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja. Hän toimii Kuusniemen peruskoulun epäpätevänä opettajana. Turpeinen pestaa hänet taksikuskiksi kesän ajaksi. Eijan ammatti on sairaanhoitaja ja hän lähtee Mooseksen perinnön jälkeen opiskelemaan lääkäriksi. Hän palaa Kuusniemelle Turvetta ja timantteja -sarjassa. Tuolloin hän toimii terveyskeskuksen lääkärinä. Eijan ja Valtsun romanttinen suhde kehittyy hiljalleen.
Reutu
Reutu on Hakkaraisen hommissa, mutta ottaa lopputilin ja liittyy Turpeisen konserniin. Reutu puhuu Lapin murretta eli esimerkiksi "Mie hyppään seurhaavaa pohose junhaa..." Nykyään Reutu asuu kotiseuduillaan Lapissa. Hän esiintyy vain sarjassa Turvetta ja timantteja.
Mooses Turpeinen
Mooses Turpeinen on P.A. Turpeisen isä ja entinen huoltamoyrittäjä, joka on kuollut vuonna 1973. Testamenttasi koko omaisuutensa pojalleen sillä ehdolla, että huoltoaseman vintti on perinpohjaisesti siivottu.
Herra Niiranen
Niiranen on henkilö, josta sarjassa mainitaan usein, mutta häntä ei ole sarjassa nähty kertaakaan. Niiranen on seurakunnan suntio ja kuuluu kunnanvaltuustoon. Niiranen on Hakkaraisen sukulaisia.
Kiira Yrjänen
Kiira Yrjänen (s. 2. tammikuuta 2002 Riihimäki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa HV71-seuraa.
Yrjänen edusti Naisten Liigassa Team Kuortanetta kausilla 2017–2021. Hän pelasi yhteensä 84 runkosarjaottelua, joissa hän teki 45 maalia ja sai 34 syöttöpistettä. Liigan pudotuspeleissä hän teki 15 ottelussa kahdeksan maalia ja sai kymmenen syöttöpistettä. Hän saavutti yhden SM-pronssin (2018). Kaudella 2021–2022 hän teki Kiekko-Espoossa 28 runkosarjaottelussa 26 maalia ja antoi 20 maalisyöttöä. Kahdessatoista pudotuspeliottelussa hänen tehonsa olivat 5+9=14. Hän voitti Suomen-mestaruuden, plus-miinustilaston ja hänet valittiin All Stars -kentälliseen. Kaudesta 2022–2023 lähtien hän on edustanut Svenska damhockeyliganissa pelaavaa HV71:tä.
Yrjänen on Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa osallistunut kolmiin ikäluokan MM-kilpailuihin ja saavutti MM-pronssia 2019. Hänet valittiin Suomen naisten maajoukkueeseen vuoden 2020 MM-kilpailuihin, jotka kuitenkin peruttiin koronavirusepidemian vuoksi. Hän on pelannut MM-kilpailuissa 2022 ja 2023 yhteensä 14 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden ja syöttänyt neljä maalia.
Antiikin Kreikan arkkitehtuuri
pienoiskuva|[[Parthenonin temppeli Ateenassa.]] Antiikin Kreikan arkkitehtuuri on rakennuskulttuuri, joka kukoisti antiikin Kreikan klassisella kaudella 480–330 eaa. Kreikkalainen arkkitehtuuri sai paljon vaikutteita egyptiläisestä ja minolais-mykeneläisestä kulttuurista. Kreikkalaisen rakennustaiteen huomattavimpia näytteitä ovat kreikkalaiset temppelit, joiden kaikkia sivuja kiersivät pylväät. Pylväiden pylväänpäänmuodon eli kapiteelin mukaan voidaan erottaa kolme tyylisuuntaa: doorilainen, joonialainen ja korinttilainen.
Antiikin kreikkalainen arkkitehtuuri pyrki yksinkertaisuuteen, harmoniaan ja tasapainoisiin mittasuhteisiin. Se on määrittänyt klassisen arkkitehtuurin muotokielen, ja vaikuttanut suuresti länsimaiseen arkkitehtuuriin aina roomalaisesta arkkitehtuurista renessanssiin ja edelleen uusklassismiin saakka.
Tiedot kreikkalaisesta arkkitehtuurista ovat peräisin paitsi näkyvillä säilyneistä muinaisjäänteistä myös arkeologisista kaivauksista ja antiikin kirjallisuudesta.
Historia
Kreikkalainen arkkitehtuuri sai perusmuotonsa arkaaisella kaudella 600–500-luvuilla eaa. ja saavutti huippunsa klassisen kauden alkupuolella 400–luvulla eaa. Arkkitehtuuri kehittyi kreikkalaisten kaupunkivaltioiden eli polisten kontekstissa, ja siksi sen tärkeimmät rakennustyypit, kuten temppelit, teatterit ja stadionit, ovat rakennuksia, jotka olivat keskeisiä kaupunkivaltioiden ja niiden kulttien kannalta. Kreikkalaisen arkkitehtuurin huipentumana pidetään usein Ateenan Parthenonin temppeliä, joka valmistui vuonna 438 eaa.
Kreikkalainen arkkitehtuuri vaikutti suuresti etruskien arkkitehtuuriin sekä roomalaiseen arkkitehtuuriin. Kreikkalainen arkkitehtuuri on nähtävissä myös 1700- ja 1800-lukujen rakennuksissa; muotiin nousi uusklassismi, joka otti vaikutteita kreikkalaisesta rakennustaiteesta, jota yhdistettiin yksinkertaisiin ja suoraviivaisiin muotoihin.
Pylväsjärjestelmät
Kreikkalaisen arkkitehtuurin keskeisin osatekijä olivat pylväsjärjestelmät, jotka määrittivät pylväiden ja palkiston käyttöä, rakenneosia, mittasuhteita ja ulkonäköä harmonisen kokonaisuuden luomiseksi. Klassiset kreikkalaiset pylväsjärjestelmät olivat:
Temppeliarkkitehtuuri
Temppelit olivat keskeisellä sijalla kreikkalaisessa arkkitehtuurissa, ja siksi juuri niiden kehityksellä on ollut suuri vaikutus sekä yllä mainittujen pylväsjärjestelmien kehitykseen ja muotoihin että koko klassisen arkkitehtuurin käsitteistöön. Doorilaista tyyliä edustaneen Parthenonin lisäksi maineikkaita kreikkalaisia temppeleitä ovat muun muassa Olympian Zeuksen temppeli ja Sunionin Poseidonin temppeli, jotka edustivat myös doorilaista tyyliä, sekä Ateenan Erekhtheion ja Efesoksen Artemiin temppeli, jotka edustivat joonialaista tyyliä.
Materiaalit
Kreikkalainen arkkitehtuuri tunnetaan ennen kaikkea marmorin käytöstä. Parasta marmoria saatiin Paroksen ja Naksoksen saarilta sekä Attikan Pentelikon-vuorelta. Paljon käytettiin myös yksinkertaisempaa kalkkikiveä, joka peitettiin marmoria jäljittelevällä stukkolla. Alun perin rakennukset ja niiden pylväät olivat puisia. Puiset temppelit alettiin rakentaa vaiheittain uusiksi kivestä 600-luvulta eaa. alkaen. Monien koristeaiheiden, kuten joonialaisten kapiteelien, arvellaan olevan peräisin puusta veistetyistä alkuperäisistä muodoista.
Rakennustyyppejä
Kreikkalaiselle arkkitehtuurille ominaisia rakennus- ja rakennelmatyyppejä ovat muun muassa:
Arktis
thumb|Arktinen alue.
Arktisella alueella sijaitsee mittavia vielä suhteellisen käyttämättömiä luonnonvaroja, kuten metsiä, kaloja, riistaa sekä mineraaleja. Venäjän arktisella alueella on maailman suurimmat käyttämättömät öljy- ja kaasuvarannot, joihin maailman energiateollisuuden kiinnostus on kohdistunut. Arktisen alueen merkitys matkailun kannalta on kasvamassa.
Määritelmät
pienoiskuva|Arktinen alue Pohjoisen jäämeren ympärillä ja kaksi sitä määrittelevää käyrää. Sinisellä ympyrällä pohjoinen napapiiri. Punaisella käyrällä kylmän ilmastovyöhykkeen raja, jonka sisällä jokaisen kuukauden keskilämpötila jää alle +10°C:n läpi vuoden, myös kesällä. Arktisen alueen eteläraja voidaan määritellä useilla eri tavoilla. Jotkin rajauksista ovat ajallisesti vaihtelevampia kuin toiset.
Maantiede
Arktiksen maa-alueisiin kuuluvat Pohjoisen jäämeren saaret ja merta ympäröivät maat. Suppeimmissa määritelmissä alueeseen luetaan mantereelta Venäjän pohjoisrannikko sekä Alaskan ja Kanadan pohjoisosat. Laajemmissa määritelmissä Arktikseen luetaan joskus myös Fennoskandian pohjoisosat ja Islanti.
Arktiksen suurimpia saaria ovat Grönlanti, Kanadan arktiset saaret, Huippuvuoret ja Jan Mayen sekä Venäjän pohjoispuoliset saaret, kuten Novaja Zemlja, Frans Joosefin maa, Severnaja Zemlja, Uuden-Siperian saaret ja Wrangelinsaari.
Pohjois-Alaskassa Brooksin vuoriketju muodostaa Artiksen etelärajan ja samalla metsärajan. Sen pohjoispuolella on alankoa, jossa joet laskevat Pohjoiseen jäämereen. Pohjois-Kanadan arktinen alue on alavampaa kuin Alaska. Järviä ja jokisuistoja on paljon. Suurin joki on Mackenzie. Kanadan arktisessa saaristossa on 14 suurta saarta, joista suurin on Baffininsaari. Grönlannin keskiosia peittää suuri mannerjäätikkö, mutta rannikkoja lämmittävät merivirrat. Korkein vuori on Gunnbjørn, 3 700 metriä. Venäjän arktinen alue on pääasiassa alavaa maata, jota halkoo pohjois–eteläsuuntainen Uralvuoristo.
Maa-alueen kallioperä vaihtelee Kanadan, Grönlannin ja Fennoskandian vanhoista peruskalliokilvistä nuorempiin sedimenttikivien alueisiin ja edelleen vulkaanisesti aktiivisiin alueisiin Islannissa, Jan Mayenin saarella ja Aleuttien saarijonossa. Suuri osa jäättömistä alueista on ikiroudassa.
Ilmasto
thumb|Jäätynyttä [[Beaufortinmeri|Beaufortinmerta Alaskassa.]]
Kesällä aurinko paistaa napapiirin pohjoispuolella vuorokauden ympäri, vaikkakin aina matalalta. Talvella on kaamos, jolloin Aurinko pysyttelee näkymättömissä ja on pimeää. Auringon pienen kulman vuoksi Pohjoisnapa saa koko vuoden aikana vain 60 prosenttia päiväntasaajan saamasta auringonsäteilystä. Koska Arktiksella on tämän lisäksi valkoisen lumen johdosta suuri albedo eli auringonsäteilyn heijastussuhde, Arktis on kylmä paikka. Kylmintä on sisämaassa, etenkin Grönlannin sisäosissa, missä on mitattu −66 astetta. Meren lauhduttavan vaikutuksen vuoksi Arktis ei kuitenkaan ole yhtä kylmä kuin Antarktis. Lämpötilat vaihtelevat huomattavasti alueittain, ja koko Arktiksen keskilämpötila on kesällä +9 astetta ja talvella −30 astetta. Yhden vuorokauden sisällä lämpötila ei vaihtele kovin paljoa.
Arktiksella sataa vain vähän, sillä navoilla on laskevat ilmavirtaukset. Mitä pohjoisemmaksi mennään, sitä kuivempaa on. Kanadan arktiset saaret saavat alle 100 millimetriä sadetta vuosittain. Arktiksen muut keskiosat saavat sadetta noin 200 millimetriä vuosittain. Sateisinta on Itä-Kanadassa ja Grönlannin eteläkärjessä, missä vuotuinen sademäärä on noin 1 200 millimetriä. Eniten sataa meren lähellä. Keväisin on kaikkein kuivinta. Sade tulee usein lumena, ja monella seudulla lumi peittää maan suurimman osan aikaa vuodessa. Pohjoisen jäämeren kattaa vuosittain noin kahdeksan miljoonan neliökilometrin laajuinen merijää. Laajimmillaan, maaliskuusta toukokuulle, jää peittää noin 15 miljoonaa neliökilometriä.
Arktisella taivaalla näkyy revontulia ja muita Auringon aiheuttamia ilmiöitä.