cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kahlehdittu Prometheus
Juoni
pienoiskuva|276px|Näytelmän tulkinta vuodelta 2015. Lopulta paikalle saapuu viestintuojajumala Hermes, jonka suuttunut Zeus oli lähettänyt vaatien Prometheusta paljastamaan, kuka tulisi syrjäyttämään hänet. Prometheus kieltäytyy, jolloin Zeus iskee Prometheusta salamallaan.
Trilogian muut osat
Kahlehdittu Prometheus oli ensimmäinen osa Prometheus-myyttiä käsitelleessä trilogiassa, joka tunnetaan nimellä Prometheia. Trilogian toinen tragedia oli Vapautettu Prometheus, jossa Herakles tulee ja vapauttaa Prometheuksen ja surmaa tämän maksaa nokkineen kotkan. Kolmas osa oli Prometheus valontuoja, jossa Prometheus varoittaa Zeusta makaamasta merinymfi Thetiin kanssa, koska nymfin kohtalona olisi synnyttää lapsen isää suurempi poika. Tämä saa Zeuksen lopulta armahtamaan Prometheuksen. Näistä kahdesta muusta tragediasta on säilynyt vain katkelmia.
Tulkintoja
Aiskhyloksen esitys Prometheuksen hahmosta poikkeaa aiemmista, joissa Prometheus on kuvattu lähinnä huiputtajana. Aiskhyloksen Prometheus on sen sijaan viisas hahmo ja ihmiskunnan hyväntekijä.
Näytelmän keskeisenä teemana voidaan nähdä tyrannian vastustaminen sekä järjen ja oikeudenmukaisuuden heikkous voimaan perustuvaa valtaa vastaan. Näytelmässä tyrannina toimii Zeus itse. Prometheus sen sijaan esiintyy paitsi järjen edustajana myös yksilönä, joka kapinoi tyranniaa vastaan. Näytelmän Prometheuksen voidaan nähdä jopa vertautuvan eräänlaiseen Kristus-hahmoon, joka kärsii ihmisten puolesta.
Olli Kivinen
Olli Kivinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Möbius-kuvaus
Möbius-kuvaukset ovat muotoa
Pyhän Yrjön risti (Venäjä)
right|thumb|100px|Pyhän Yrjön risti 1. lk
Möbius-kuvaus
olevia kuvauksia, missä a, b, c ja d ovat mielivaltaisia kompleksilukuja. Möbius-kuvaukset on määritelty laajennetulta kompleksitasolta itselleen. Bilineaarinen kuvaus on erikoistapaus Möbius-kuvauksesta. Möbius-kuvaukset ovat saaneet nimensä saksalaisen matemaatikon ja tähtitieteilijän August Ferdinand Möbiuksen mukaan.
Pyhän Yrjön risti (Venäjä)
Pyhän Yrjön risti on Venäjän korkea kunniamerkki, joka otettiin käyttöön 1807 asevoimien aliupseerien ja miehistön palkitsemiseen. Krimin sodan 1856 jälkeen kunniamerkki jaettiin neljään luokkaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 keisarilliseksi katsottu kunniamerkki lakkautettiin eikä se ollut käytössä Neuvostoliiton aikana, mutta se perustettiin uudelleen Venäjän presidentin päätöksellä vuonna 2000.
Möbius-kuvaus
Määritelmä
Möbius-kuvaukset ovat muotoa
Pyhän Yrjön risti (Venäjä)
left|thumb|175px|Yrjön nauha
Möbius-kuvaus
Määritelmä
olevia kuvauksia, missä a, b, c ja d ovat kompleksilukuja, jotka toteuttavat ehdon ad − bc ≠ 0. Möbius-kuvaukset on määritelty konformaaleina kaikkialla paitsi kun z = -d/c, jolloin on määritelty, että. Ne ovat konformisia bijektioita → missä tarkoittaa laajennettua kompleksitasoa  eli kompleksitasoa, johon on lisätty äärettömyyspiste. Laajennettua kompleksitasoa kutsutaan myös Riemannin palloksi.
Ominaisuuksia
Möbius-kuvaukset voidaan esittää yhdistettynä kuvauksena siirrosta, venytyksestä ja kierrosta sekä inversiosta, missä operaatio "siirto" on muotoa w=z+a, operaatio "venytys ja kierto" on muotoa w=az ja operaatio "inversio" on muotoa w=1/z. Möbius-kuvaukset kuvaavat suorat ja ympyrät joko suoriksi tai ympyröiksi siten, että operaatio "inversio" saattaa muuttaa suoran ympyräksi tai päinvastoin. Konformikuvauksina Möbius-kuvaukset säilyttävät kulmat.
Kaksoissuhde
Möbius-kuvaukset säilyttävät pisteiden välisen kaksoissuhteen: Olkoot a1, a2, a3 ja a4 kompleksilukuja, joille aj ≠ ak kun j ≠ k. Tällöin näiden kaksoissuhde on luku Jos jokin ai = ∞ on kaksoissuhde määriteltäva raja-arvona, kun ai → ∞. Möbius-kuvaukset säilyttävät kaksoissuhteen, eli siis Möbius-kuvauksessa w = f(z) [w, w1, w2, w3] = [z, z1, z2, z3].
Möbiuskuvaukset muodostavat ryhmän, niin sanotun Möbius-ryhmän, kuvausten yhdistämisen suhteen.
Esimerkki
Seuraavassa esimerkissä käytetään hyväksi Möbius-kuvausten ominaisuutta säilyttää pisteiden välinen kaksoissuhde: Etsitään Möbius-kuvaus, joka vie origokeskisen yksikkökiekon D(0, 1) ylemmälle puolitasolle. Käytetään kaksoissuhdetta. Kiinnitetään yksikkökiekon reunapisteet z1 = 1, z2 = i, z3 = -1 ja ylemmän puolitason reunapisteet w1 = -1, w2 = 0, w3 = 1. Pisteiden kiinnityksessä on huomioitu niiden järjestys alueisiin nähden, eli kuljettaessa pisteestä z1 pisteen z2 kautta pisteeseen z3 jää yksikkökiekko vasemmalle puolelle ja kuljettaessa pisteestä w1 pisteen w2 kautta pisteeseen w3 jää ylempi puolitaso vasemmalle puolelle. Sopiva kuvaus saadaan ratkaisemalla w yhtälöstä missä w1, w2, w3, z1, z2 ja z3 ovat edellä kiinnitetyt pisteet. Saamme
Gedo
Gedo on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Garbahaarrey. Alue sijaitsee maan lounaisosassa Kenian ja Etiopian vastaisella rajalla. Sen pinta-ala on  60 389 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 555 000.
Yiannis Kouros
pienoiskuva|Yiannis Kouros vuonna 2008 Unkarissa. Yiannis Kouros (, s. 13. helmikuuta 1956, Trípoli, Kreikka) on australialainen kreikkalaissyntyinen ultrapitkien matkojen juoksija. Hänen nimissään on monien ultrajuoksumatkojen maailmanennätykset.
Maailmanennätykset
IAU:n mukaan (ennätykset päivitetty 27. kesäkuuta 2005)
Valerie Harper
thumb|right|Valerie Harper Valerie Harper (22. elokuuta 1939 – 30. elokuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosta Rhoda Morgensternin roolissa The Mary Tyler Moore Show'ssa ja Rhodassa 1970-luvulla. Hänelle on myönnetty neljä Emmy-palkintoa ja yksi Golden Globe.
Harper oli Screen Actors Guildin jäsen ja vuoden 2001 ehdokas sen puheenjohtajaksi.
David Grossman (ohjaaja)
David Grossman on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Vuodesta 2004 alkaen hän on ohjannut ja tuottanut sarjaa Täydelliset naiset.
Aiemmin Grossman on ohjannut televisio-ohjelmia Lost, Lisa ja pojat, MADtv, Buffy, vampyyrintappaja, Angel, CSI, Dead Like Me, Veljemme on nero ja Ally McBeal.
Säterin kunta
Säterin kunta on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Säter.
Kunnan maapinta-ala on 570,33 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 11 242 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 84,70 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,8 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Waltteri Immonen
Waltteri Immonen (s. 3. huhtikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän edusti koko uransa Jokereita pelaten aluksi kaudet 1987–1989 I-divisioonassa ja sen jälkeen SM-liigassa kaudet 1989–1999. Pelaajauransa jälkeen Immonen on toiminut Jokereissa joukkueenjohtajana, apuvalmentajana, päävalmentajana ja urheilutoimenjohtajana. Kaudesta 2008–2009 lähtien Immonen on toiminut Sveitsin liigassa pelaavan EV Zugin apuvalmentajana. Kaudella 2016–2017 Immonen kuuluu Suomen A-maajoukkueen valmennusryhmään. Myös Waltteri Immosen veli Santeri Immonen pelasi Jokereissa puolustajana kausilla 1994–97.
Säterin kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Silvbergin ja Gustafsin maalaiskunnat muodostivat Gustafsin "suurkunnan". Lisäksi Säterin maalaiskunta liitettiin Säterin kaupunkiin. Stora Skedvin maalaiskunta jäi ennalleen. Nykyinen Säterin kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Gustafsin ja Stora Skedvin maalaiskunnat sekä Säterin kaupunki.
Vaakuna
Nykyinen kuntavaakuna on entisen Säterin kaupungin vaakuna. Silvbergin maalaiskunnalla oli aiemmin oma vaakuna ennen vuoden 1952 kuntauudistusta, jossa kunta lakkautettiin. Myös Gustafin ja Stora Skedvin maalaiskunnilla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 152 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 163 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 185 735 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 68 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 5 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 62,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 104 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Moran taajaman nimenä on joskus ollut myös Moraby.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Naglarby on sittemmin kasvanut yhteen Enbackan taajaman kanssa, jolloin uuden taajaman nimeksi annettiin Naglarby och Enbacka.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Säterin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Doorilaiset
pienoiskuva|280px|Doorilaisten asuma-alueet vastaavat pääosin [[doorilainen murre|doorilaisten murteiden aluetta (vaaleanruskea) antiikin Kreikan murrekartassa.]] Doorilaiset (, yks. ) olivat yksi antiikin Kreikan pääheimoista. Klassisella kaudella doorilaisten pääalueita olivat muun muassa Peloponnesoksen itä- ja eteläosa, Kreeta sekä eteläiset Egeanmeren saaret. Doorilaiset puhuivat doorilaisia murteita.
Historia
Doorilaisten nimi on tarkoittanut alkujaan ehkä vuorten tai maaseudun ihmisiä, orjia tai keihäsmiehiä. Heimon alkuperää ei tunneta tarkasti. Doorilaisten on perinteisesti katsottu saapuneen nykyisen Kreikan alueelle pohjoisesta pronssikauden lopulla noin 1200–1100 eaa. Heimo asutti alun perin Pindos-vuoriston ympäristöä eli Epeirosta ja läntisen Makedonian aluetta. Kreikkalaisessa mytologiassa heimon kantaisä oli Doros, joka oli Hellenin poika. Heimon myyttiseksi kotiseuduksi esitettiin Doris.
Noin 1100 eaa. doorilaiset siirtyivät etelämmäksi Peloponnesokselle, ja valtasivat siellä monet mykeneläisen kulttuurin ydinalueet. Tämä tunnetaan niin kutsuttuna doorilaisvalloituksena. Usein tämä valloitus on kytketty mykeneläisen kulttuurin tuhoon. Toisen näkemyksen mukaan doorilaiset saattoivat olla alun perin mykeneläisiltä alueilta karkotettu klaani, joka myöhemmin palasi ja nousi valtaan mykeneläisissä keskuksissa jo valmiiksi vallinneen sekasorron myötä. Kreikkalaisessa mytologiassa tämä esitetään herakleidien paluuna. Doorilaisten oma kulttuuri ei ollut muuten korkealla tasolla, mutta heillä oli rautaisia lyömämiekkoja.
Peloponnesoksella doorilaiset asuttivat niemimaan itä- ja eteläosan eli Argoliin, Lakonian, Messenian ja Korinthian alueet. Niemimaan alueesta doorilaisten valtaan eivät tulleet Akhaia, Arkadia ja Elis. Niemimaan ulkopuolella doorilaisten alueeseen kuuluivat aluksi myös Doris ja Megaris. Pian Peloponnesoksen valtaamisen jälkeen doorilaiset levittäytyivät sieltä myös Kreetalle, tosin on esitetty myös, että doorilaiset olisivat voineet saapua Kreetalle meriteitse jo ennen Peloponnesoksen valtaamistakin. Valtaus tuhosi taantumassa olleiden mykeneläisen ja minolaisen kulttuurin loputkin jäänteet näillä alueilla, ja seurauksena Kreikka siirtyi niin kutsutuille pimeille vuosisadoille.
Pimeiden vuosisatojen aikana doorilaisten tärkeimmiksi kaupunkivaltioksi Peloponnesoksella muodostuivat Sparta, Argos ja Korintti. Doorilaiset asuttivat eteläiset Kykladien saaret, kuten Meloksen ja Theran, sekä muun muassa Rhodoksen ja Kosin saaret. Vähän-Aasian rannikolla doorilaiset asuttivat Halikarnassoksen ja Knidoksen. Noin 800 eaa. lähtien seuraava muuttoaalto vei heidät Korkyralle, sekä Sisiliaan ja Etelä-Italian Suur-Kreikkaan asti, joissa merkittäviä doorilaisia siirtokuntia olivat muun muassa Syrakusa, Gela, Akragas ja Taras. Pohjois-Afrikan rannikolle doorilaiset perustivat Kyrenen.
Heimot ja yhteiskunta
Doorilaiset jakautuivat kaikilla alueillaan kolmeen heimoon (fylē):
Doorilaiset heimot muodostivat doorilaisilla alueilla yläluokan. Spartassa tämä yläluokka alisti alueen vanhan väestön kokonaan alaisuuteensa helooteiksi ja muodosti itse kurinalaisuuteen pyrkivän sotilasluokan. Monilla muilla alueilla, kuten Argoksessa ja Korintissa, doorilaiset sulautuivat nopeammin yhteen tasa-arvoisiksi muiden heimojen kanssa.
Kieli ja kulttuuri
Doorilaisten puhuma doorilainen kreikka oli yksi klassisen kreikan päämurteista. Koska ateenalaiset alkoivat dominoida kirjallisuutta 400-luvulla eaa., antiikin kirjallisuudessa on jäljellä vain vähän puhdasta doorilaismurretta. Doorilaisten tunnetuin luomus runoudessa on kuorolyriikka, jonka kautta doorilaismurteet vaikuttivat attikalaisen tragedian kuoro-osuuksiin.
Kreikkalaisessa arkkitehtuurissa doorilaisista on saanut nimensä doorilainen pylväsjärjestelmä, massiivinen ja yksinkertaisen tyylikäs suuntaus, jota edustavat monet tunnetuimmat temppelit, kuten Ateenan Parthenon.
Kulttuurissa doorilaisia pidettiin yleensä vanhoillisina, vastakohtanaan uutuuksia kehittävät joonialaiset.
Bernhard Meyer
Bernhard Meyer (1767 Hanau – 1836 Offenbach am Main) oli saksalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja ornitologi.
Meyer teki lintutieteellisiä retkiä Hollantiin, Sveitsiin ja Tanskaan vuosina 1805–1827.
Meyer kirjoitti yhdessä Philipp Gottfried Gaertnerin (1754–1825) ja Johannes Scherbiuksen (1769–1813) kanssa kasvitieteellisen teoksen Flora der Wetterau (1799). Yhdessä Johann Wolfin kanssa hän kirjoitti lintutieteellisen teoksen Taschenbuch der deutschen Vögelkunde Oder kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands (Frankfurt am Main, 1810).
Meyer antoi tieteellisen nimen grönlanninlokille vuonna 1822. Hän perusti lintukokoelman Senckenbergin luonnonhistorialliseen museoon Frankfurt am Mainiin.
Nokia Actionet
Nokia Actionet on Nokian ammattikäyttöön tarkoitettu suljettu radiopuhelinjärjestelmä (PMR), joka perustuu niin sanottuun trunking-tekniikkaan. Ensimmäinen analoginen Actionet-järjestelmä tuli markkinoille 1980-luvun lopussa, ja siinä käytettiin aluksi silloisten ”raahattavien” NMT-puhelinten kaltaisia Nokia/Mobira R58 ActionMan -päätelaitteita.
1990-luvun puoliväliin mennessä Nokia oli saanut useita Actionet-radiopuhelinratkaisujen tilauksia ja kertoi saavuttaneensa aseman maailman johtavana MPT-1327-standardin mukaisten PMR-verkkojen toimittajana. Se oli tuohon mennessä toimittanut Actionet-järjestelmiä yli 25 maahan Euroopassa ja Aasiassa. Tilaajia olivat muun muassa Lontoon metro, Marokon kansallinen rautatieyhtiö ONCF, Intian BPL Telecom ja venezuelalainen Procedatos.
Kalevala-muistomerkki
Kalevala-muistomerkki on Liisanpuistossa, Tampereen Liisankallion kaupunginosassa, Kalevan kirkon edessä sijaitseva pronssinen muistomerkki, jonka on suunnitellut Terho Sakki. Kalevala-muistomerkki on 4,5 metriä korkea, ja se paljastettiin Tampereen päivänä 30. syyskuuta 1973. Rosoinen ja hieman epämääräisen muotoinen veistos kuvaa maailman syntyä sotkan munasta.
Kalevala-muistomerkin suunnittelusta julkistettiin vuonna 1968 valtakunnallinen kilpailu, jonka voitti kuvanveistäjä Terho Sakki luonnoksellaan ”Ensimmäinen runo”. Sakki sai ajatuksen veistoksensa ulkonäköön sen vieressä kohoavasta kirkosta. Kuvanveistäjä halusi luoda veistoksessaan vastakohdan kirkon suorille pinnoille. Ulkonäkönsä vastakohtaisuuden lisäksi Kalevan kirkossa ja Kalevala-muistomerkissä kohtaavat suomalainen muinaisusko ja luterilainen kristinusko. Teoksen lähtökohtana oli Kalevalan luomiskertomus, jossa maailma syntyy särkyneen sotkan munan kappaleista. Kuvanveistäjän suunnitelmissa oli myös Kalevalan ensimmäiseen runoon olennaisesti liittyvä vesielementti, mutta sitä kuvastava vesiallas jätettiin jo alkuvaiheessa toteutuksen ulkopuolelle.
Kalevala-muistomerkista on tehty myös pronssinen pienoismalli, joka sijaitsee Tampereen kaupunginkansliassa.
Arthur Kornberg
Arthur Kornberg (3. maaliskuuta 1918 – 26. lokakuuta 2007) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai vuonna 1959 yhdessä Severo Ochoan kanssa Nobelin lääketieteen palkinnon tutkimuksistaan DNA-synteesin alalla.
Kornberg syntyi New Yorkissa, johon hänen vanhempansa Joseph ja Lena olivat muuttaneet Galitsiasta. Hän opiskeli ensin Abraham Lincoln High Schoolissa ja sitten City Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1937, sekä Rochesterin yliopistossa, josta hän sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1941.
Tärkein Kornbergiin kohdistetuista huomionosoituksista oli vuoden 1959 Nobel, mutta hän voitti lisäksi muun muassa National Medal of Sciencen 1979 ja oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1957. Hän teki aktiivisesti töitä Stanfordin yliopistossa vuosikymmenten ajan. Hän oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.
Kornberg oli vuosina 1943–1986 naimisissa Sylvy Ruth Levyn ja vuosina 1988–1995 Charlene Walsh Leveringin kanssa. Molempien avioliittojen päätyttyä puolison kuolemaan Kornberg meni joulukuussa 1998 jälleen naimisiin Carolyn Dixonin kanssa. Kornberg eli 89-vuotiaaksi.
Olli Kivinen (toimittaja)
Olli Kivinen (24. maaliskuuta 1939 Kemi – 20. heinäkuuta 2014 Palojärvi, Vihti) oli suomalainen toimittaja, joka muistetaan parhaiten kolumneistaan. Hän työskenteli Helsingin Sanomissa 1960–2004, mutta jatkoi lehden kolumnistina vielä eläkkeelle jäätyäänkin. Kivisen kolumnit käsittelivät yleensä kansainvälisiä kysymyksiä. Hän kannatti Suomen liittymistä Euroopan unioniin, ja viimeisissä kolumneissaan hän otti kantaa myös Nato-jäsenyyden puolesta.
Olli Kivisen isä oli Veitsiluoto Oy:n johtaja, vuorineuvos Lauri Kivinen. Hänen setänsä oli toimittaja ja kirjailija Ilmari Kivinen (pakinoitsija Tiitus).
Georginio Wijnaldum
Georginio Gregion Emile Wijnaldum ([ʒɔrˈʒiɲoː ʋɛi̯ˈnɑɫdʏm], s. 11. marraskuuta 1990 Rotterdam, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa lainalla Ranskan Ligue 1:ssä pelaavasta Paris Saint-Germainista, jonne hän siirtyy kesällä 2021 pelattuaan Englannin Valioliigassa kuusi kautta ja niistä viisi Liverpoolissa. Hänen sukujuurensa ovat Surinamessa.
Seurajoukkueura
Wijnaldum siirtyi kesällä 2015 Englannin Valioliigan Newcastleen 20 miljoonan euron siirtosummalla. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Liverpooliin 30 miljoonalla eurolla. Hän oli voittamassa Mestarien liigaa kaudella 2018–2019. Seuraavalla kaudella hän voitti Valioliigan ja UEFA Super Cupin. Hän on pelannut Liverpoolissa viiden kauden aikana 179 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia. Mestarien liigan 41 ottelussa hän on viimeistellyt viisi maalia.
Maajoukkueura
Wijnaldum pelasi Alankomaiden alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013, joissa Alankomaat eteni välieriin. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan syyskuussa 2011. Hän tuli 86. minuutilla vaihdosta kentälle ja teki neljä minuuttia myöhemmin Alankomaiden viimeisen maalin 11–0-voitossa.
Wijnaldum pelasi Alankomaiden kaikissa otteluissa MM-kilpailuissa 2014. Kahdessa ensimmäisessä ottelussa hän tuli vaihdosta kentälle, loput viisi ottelua hän pelasi kokonaisuudessaan. Hän teki Alankomaiden viimeisen, 3–0-maalin pronssiottelussa Brasiliaa vastaan.
Wijnaldum teki vuonna 2019 pelatuissa EM-karsinnoissa kahdeksan maalia, joista kaksi lokakuussa Valko-Venäjää ja kolme marraskuussa Viroa vastaan. Vuodelle 2021 siirtyneessä EM-lopputurnauksessa hän on joukkueen kapteeni. Hän teki maalin alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Ukrainaa vastaan ja kaksi maalia kolmannessa ottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan.
Bandyliigakausi 1996–1997
Jääpallon Bandyliiga kaudella 1996-1997 pelattiin kahdessa vaiheessa. Ensin pelattiin yksinkertainen alkusarja, jonka jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksinkertaisen valioliigan, jossa joukkueiden runkosarjan keskinäisten ottelujen tulokset jäivät voimaan. Loput joukkueet pelasivat bandyliigan jatkosarjassa, jossa pelasi lisäksi 1.divisioonan parhaat joukkueet. Valioliigan kuusi parasta ja jatkosarjan kaksi parasta selviytyivät pudotuspeleihin. Sarjasysteemi mahdollisti sen, että teoriassa 1.divisioonan seurakin saattoi voittaa mestaruuden.
Liiga pelattiin 11 joukkueen kesken, edellisen kauden liigajoukkueista puuttui PaSa Bandy. Bandyliigan runkosarjaa hallitsivat Suomen jääpallon huipulle nousseet joukkueet, ToPV oli ykkönen ja Narukerä kakkonen. ToPV:n menestystä ei enää voinut pitää yllätyksenä, se lähtikin kauteen yhtenä mestarisuosikkina. Valioliigassa Botnia kuitenkin ohitti molemmat joukkueet ja sijoittui ykköseksi. Sarjan kärkinelikko Botnia, ToPV, WP-35 ja Narukerä erottuivat sarjassa selkeästi muista, ja kaikki neljä selviytyivät myös välieriin selvillä voitoilla puolivälierävastustajistaan.
Välierät muotoutuivat jännittäviksi. Edelliskauden finalistit WP-35 ja ToPV kisasivat toisesta finaalipaikasta. Kaikki ottelut päättyivät kotivoittoihin, joten ToPV eteni finaaliin voitoin 2-1. Toisessa välieräparissa Botnian ja Narukerän kesken päädyttiin myös kotivoittoihin kahdessa ensimmäisessä ottelussa. Kolmannessa ratkaisevassa ottelussa ratkaisu haettiin jatkoajalta asti, Botnia meni lopulta 5-3 voitollaan finaaliin, ja ensimmäistä kertaa mitalipeleihin selvinnyt Narukerä jäi pronssiotteluun.
Pronssiottelussa WP-35 otti pronssit 3-1 voitolla. Loppuottelu Botnian ja ToPV:n kesken muotoutui jännittäväksi. Botnia oli parempi maalein 4-3, ja jätti torniolaiset hopealle.
Bandyliigan jatkosarjassa 1.divisioonan seura Kulosaaren Vesta osoitti olevansa liigatasoa, ja nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana ylimmälle sarjatasolle. Jatkosarjassa Vesta jäi vain maalieron perusteella ulos puolivälieristä.
Runkosarja
Kahdeksan parasta valioliigaan, kolme heikointa jatkosarjaan.
Valioliiga
Kuusi parasta puolivälieriin.
Bandyliigan jatkosarja
Kaksi parasta puolivälieriin.
Loppuottelu
Lauantaina 15. maaliskuuta klo 12.00 Helsinki, Oulunkylä.
Lopulliset sijoitukset
Pistepörssin voitti WP-35:n Sami Laakkonen.
Suomen mestarit
Botnia-69: Ron Johnsson, Tomi Lehto, Jukka Korhonen, Iivo Wegelius, Tero Kumela, Timo Partanen, Petri Parviainen, Tuukka Tieksola, Jukka-Pekka Anttinen, Mikko Hiltunen, Marko Priitsku, Jukka Vauhkonen, Jari Hattunen, Jani Kaukolehto, Petri Laakso, Pauli Tammela, Teemu Hankala, Stefan Kämpe, Olli Snellman ja Tapio Tarvainen. Valmentaja: Pertti Koponen.
Kuoleman joki
Juoni
Juuri ennen Kolmannen valtakunnan lopullista luhistumista, keskitysleirivangeilla kokeita tehnyt saksalainen lääkäri Manteuffel (Robert Vaughn) onnistuu pakenemaan Etelä-Amerikan viidakoihin. Vuosia myöhemmin viidakossa puhkeaa outo epidemia. Kovaotteinen opas John Hamilton (Dudikoff) palkataan opastamaan retkikunta epidemian lähteille, muinaisten inkojen pyhään kaupunkiin. Manteuffel on perustanut sen raunioille uuden "tutkimuslaitoksen" josta käsin hän uusnatsiarmeijan ja kehittelemiensä virusten avulla aikoo valloittaa maailman ja perustaa "Neljännen valtakunnan"...
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa sekavana ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Newcastle Brown Ale
Newcastle Brown Ale on suosittu englantilainen olutmerkki, jota myydään Suomessa pulloissa. Se on brown ale -tyyppistä punertavan ruskeaa, hiukan makeahkoa olutta.
Vuosina 1927–2005 sitä tehtiin Newcastle upon Tynessä, mutta vuonna 2005 valmistus siirrettiin joen toiselle puolelle Gatesheadiin. Sillä on EU:n myöntämä "aito, perinteinen tuote" -merkkisuoja. Newcastle on Ison-Britannian myydyimpiä pullotettuja ale-oluita. Suomessa sitä markkinoi Hartwall.
Michael Frayn
Michael Frayn (s. 8. syyskuuta 1933) on brittiläinen kirjailija. Hän on julkaissut sekä romaaneja että näytelmäkirjallisuutta.
Frayn opiskeli Cambridgen yliopistossa. Hänen tunnetuimpia näytelmiään ovat vuonna 1998 kantaesitetty, historiallisiin tositapahtumiin pohjautuva Kööpenhamina sekä farssi Saranoita ja sardiineja eli Noises Off (1982).
Fraynin romaaneista Tammi on julkaissut Keltaisessa kirjastossa kaksi: Päistikkaa (2001, Headlong, 1999) ja Vakoojat (2003, Spies, 2002).
Tundrasinisiipi
Tundrasinisiipi (Plebeius glandon) on sinisiipien heimoon kuuluva pienikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy holarktisella alueella ja siitä on kuvattu useita alalajeja. Laji kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II mainittuihin lajeihin. Suomessa se on rauhoitettu ja vuoden 2010 uhanalaisluokituksen mukaan erittäin uhanalainen (EN).
Koko ja ulkonäkö
Tundrasinisiiven etusiiven pituus on alalajista riippuen 10–15 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 19,5–24,5 mm. Naaraat ovat yleensä koiraita kookkaampia. Myös siipien värityksessä ja kirjailuissa esiintyy runsaasti muuntelua levinneisyysalueen eri osissa. Alpeilla ja Pyreneillä esiintyvällä nimialalajilla koiraan siipien yläpuolen pohjaväri on vaalean vihertävänsininen ja naaraalla ruskea. Tummimmat muodot esiintyvät korkeimmalla vuoristossa.
Pohjois-Fennoskandian alalajilla Plebeius glandon aquilo koiraan siipien yläpuolen pohjaväri on hohtavan vaalean sinertävänharmaa ja naaraan ruskeahko. Jokaisen siiven keskiosassa on tumma, vaaleareunainen keskitäplä, joka erottuu selkeämmin etusiivissä. Takasiiven ulkoreunassa on rivi pieniä, himmeitä, tummia täpliä. Siipiripset ovat valkoiset. Takasiiven alapuolen kirjaukset ovat valkoisia ja niissä on hyvin harvoin musta keskus. Postdiskaalialan täplät ovat usein yhtyneet submarginaalialan täpliin muodostaen laajat vaaleat alueet. Takasiiven takanurkassa erottuu kahdesta kolmeen himmeän oranssia täplää.
Levinneisyys ja lentoaika
Tundrasinisiipi esiintyy sirkumpolaarisesti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Sitä tavataan laikuttaisesti Etelä-Euroopan vuoristoissa, Pohjois-Fennoskandiassa, Vähässä-Aasiassa, Kaukasuksella, Siperian vuoristoissa ja tundra-alueilla, Kamtsatkan niemimaalla sekä Pohjois-Amerikassa arktisilla alueilla, Grönlannin rannikolla, Kalliovuoria ja lähivuoristoja pitkin etelään New Mexicon ja Arizonan osavaltioihin. Todellisuudessa eri osissa levinneisyysaluetta elää ilmeisesti eri perhoslajeja. Ainakin Skandinavian ja Alppien populaatioiden geneettiset erot ovat huomattavia.
Pohjois-Fennoskandiassa esiintyy alalaji P. g. aquilo, jota tavataan Norjan pohjoisosien tuntureilla, Ruotsin pohjoisosien korkeimmilla tuntureilla sekä Suomessa lähinnä Enontekiön Saanatunturilla, jonka etelärinteen luonnonsuojelualueella pääesiintymä sijaitsee. Perhosta tavataan myös kahdella pienellä alueella viereisessä Mallan luonnonpuistossa. Satunnaisesti lajia on tavattu myös muutamilta muilta Enontekiön tuntureilta ja yksi havainto on Utsjoen Karigasniemen Ailigas-tunturilta, mutta vakituista esiintymää siellä ei tiedetä olevan. Lentoaika on esiintymisalueesta riippuen yleensä kesäkuusta elokuuhun yhtenä sukupolvena. Suomessa lentoaika on keskimäärin heinäkuun alkupuolella.
Elinympäristö ja elintavat
Tundrasinisiiven elinympäristöä ovat vuorenrinteet, vuoristoniityt, tunturipaljakat, kivikkoiset tunturirinteet, tunturiniityt puurajan yläpuolella ja tundra. Etelä-Euroopan vuoristoissa laji elää noin 2 000–2 700 metrin korkeudessa. Pohjois-Fennoskandiassa elinpaikkoja ovat puurajan yläpuoliset kalkkipitoiset rinteet, jotka vapautuvat lumesta aikaisin. Lentoaika kestää kullakin paikalla 1–3 viikkoa, eivätkä perhoset ole aktiivisia kuin suorassa auringonpaisteessa. Koiraat partioivat etsien naaraita kaikkein lämpimimmillä paikoilla. Perhoset ovat hyvin arkoja ja lentävät nopeasti lähellä maanpintaa.
Alpeilta ja Pohjois-Amerikasta tiedetään naaraiden munineen lehdille, mutta Norjasta toukkia on löydetty sinirikon kukinnoista. Pohjoismaissa laji talvehtii ilmeisesti aina keskenkasvuisena toukkana, aktivoituu heti elinpaikan vapauduttua lumesta ja kasvaa keväällä vielä 4–6 viikon ajan ennen koteloitumistaan. Toukka koteloituu maahan tai kivien halkeamiin ja kotelovaihe kestää 3–5 viikkoa.
Tundrasinisiipi on Suomessa erittäin uhanalainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksessa vuodesta 1989 alkaen. Yksittäisen perhosen korvaushinta on 673 euroa. Ruotsissa laji on silmälläpidettävä.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat nukit (Androsace), alppikellot (Soldanella), mahdollisesti myös uuvana (Diapensia lapponica) ja jumaltenkukkien (Dodecatheon) lajit sekä tunturikurjenherne (Astragalus alpinus) ja sinirikko (Saxifraga oppositifolia). Suomessa rikot ravintokasveina sopivat parhaiten lajin esiintymiseen.
Gotthilf Hagen
Gotthilf Heinrich Ludwig Hagen (3. maaliskuuta 1797 Königsberg – 3. helmikuuta 1884 Berliini) oli saksalainen rakennusinsinööri, joka erikoistui vesirakentamiseen. Fysiikassa hänen nimensä on liitetty Hagenin–Poiseuillen yhtälöön.
Hagen opiskeli aluksi matematiikkaa ja tähtitiedettä ja hän edisti luonnontieteiden tutkimusta Königsbergin yliopistossa osana, mutta siirtyi vesi-insinöörin ammattiin ja työskenteli vuonna 1826 satamarakennustarkastajana Königsbergin lähellä Pillaussa. Hän oli vuoteen 1849 asti vesitekniikan opettaja Saksan rakennusakatemiassa (Bauakademie) ja siirtyi vuonna 1850 Saksan kauppaministeriöön, jossa hän johti pääasiassa satamarakentamista. Hän sai ylennyksen Oberbaudirector-tehtävään vuonna 1860 ja edelleen Oberlandesbaudirectoriksi vuonna 1869. Hänen tehtäviinsä kuului Preussin ja muiden saksankielisten maiden suurten hydrauli- ja satamarakenteiden tarkastaminen. Hän eläköityi vuonna 1875.
Vuosina 1854–1856 Hagen suunnitteli ja johti Ala-Saksissa Jaden merisataman rakentamista. Hän julkaisi useita tieteellisiä tutkielmia ja useita vesirakennusteknisiä uraauurtavia selostuksia.
Leicester Squaren metroasema
Leicester Square on Lontoon metron Piccadilly- ja Northern-linjojen asema West Endissä, lähellä Leicester Squareä. Piccadilly-linjalla se sijaitsee Piccadilly Circusin ja Covent Gardenin asemien välissä ja Northern-linjalla Tottenham Court Roadin ja Charing Crossin asemien välissä. Leicester Squaren ja Covent Gardenin asemat sijaitsevat lähempänä toisiaan kuin mitkään muut Lontoon metron asemat. Asemalle on sisäänkäyntejä sekä Charing Cross Roadilta että Cranbourne Streetiltä.
pienoiskuva|vasen|Northern-linjan asemalaituri. Alkuperäinen metroasema avattiin 15. joulukuuta 1906 osana Great Northern, Piccadilly & Brompton Railwayn uutta linjaa (nykyinen Piccadilly-linja), joka ulottui aluksi Finsbury Parkista Hammersmithiin. Vuonna 1907 asemalle alkoi liikennöidä myös Charing Cross, Euston and Hampstead Railway (osa nykyistä Northern-linjaa), joka ulottui Charing Crossista Golders Greeniin.
Leicester Squaren junalaitureiden seinät koristeltiin 1930-luvulla filmikuvioinnilla, sillä aseman ympäristössä on useita elokuvateattereita, esimerkiksi Odeon. Elokuvateatterien ohella lähistöllä sijaitsee useita teattereita sekä National Portrait Gallery.
Tummavirnaperhonen
Tummavirnaperhonen (Leptidea reali) on kaaliperhosten heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Tummavirnaperhonen on todettu omaksi lajikseen vasta 1980-luvulla.
Vuonna 2011 julkaistun tutkimuksen mukaan lajia Leptidea reali tavataan ainoastaan Lounais-Euroopassa. Kaikkialla muualla tavatut yksilöt ovat todellisuudessa aikaisemmin tuntematonta lajia Leptidea juvernica. Lajit voidaan toistaiseksi erottaa toisistaan ainoastaan kromosomimäärän perusteella.
Koko ja ulkonäkö
Pienistä ulkonäköeroista huolimatta tummavirnaperhosta ei voi luotettavasti erottaa virnaperhosesta ilman eläimen genitaalien tutkimista.
Elinympäristö ja levinneisyys
Tummavirnaperhosen elinympäristöä ovat niityt, metsänreunat ja ojien pientareet. Lajinmäärityksen vaikeudesta johtuen sen esiintymistä ei tunneta kovin hyvin. Eräiden kartoitusten mukaan tummavirnaperhonen on paikoitellen Euroopassa jopa virnaperhosta yleisempi.
Lentoaika ja elintavat
Lentoaika on Suomessa toukokuun puolivälistä kesäkuun loppuun. Ruotsissa on todettu toisen sukupolven yksilöitä heinä–elokuussa. Laji talvehtii kotelona. Ensimmäisen sukupolven yksilöiden on todettu kuoriutuvan 1–2 viikkoa ennen virnaperhosta.
FA Community Shield 2017
FA Community Shield 2017 oli 95. FA Community Shield, vuosittainen englantilainen jalkapallo-ottelu, joka pelataan edellisen kauden Valioliigan voittaneen joukkueen ja FA Cupin voittaneen joukkueen välillä. Ottelussa kohtasivat Valioliiga-mestari Chelsea ja FA Cupin 2016–2017 voittanut Arsenal.
Ottelu
<section begin=FACS2017/><section end=FACS2017/>
Stephen Dami Mamza
Stephen Dami Mamza (s. 30. marraskuuta 1969) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maidugurin hiippakuntaan 13. huhtikuuta 1996 ja nimitettiin Yolan hiippakunnan piispaksi 18. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augustine Kasujja, jota avustivat Charles M. Hammawa ja Oliver Dashe Doeme.
Jaavan kieli
Jaavan kieltä puhuu noin 62,2 miljoonaa ihmistä Jaavan saarella Indonesiassa. Se on Indonesian puhutuin (31,8 % väestöstä) äidinkieli. Jaavan saaren lisäksi jaavan puhujia on hieman myös Malesiassa ja Singaporessa. Myös Surinamessa ja Uudella-Kaledonialla on merkittäviä jaavankielisiä vähemmistöjä, jotka saivat alkunsa hollantilaisten plantaasinomistajien tuotua alueille työvoimaa Jaavalta. Jaava kuuluu länsi-malaiji-polynesialaisiin kieliin. pienoiskuva|[[Isä meidän|Isä meidän -rukous kirjoitettuna jaavaksi. ]] pienoiskuva|Jaavankielinen keskustelu Jaava jaetaan neljään päämurteeseen: keski- itä- ja länsijaava sekä jawa halus. Surinamessa puhuttava jaava eroaa Jaavan saarella puhuttavasta muodosta etupäässä sanastoltaan. Surinamen jaavan sanastoon ovat vaikuttaneet hollanti ja sranantongo, ja paikallisten keskuudessa esiintyy paljon koodinvaihtoa näiden kolmen kielen välillä. Jaavalaiset ja surinamelaiset jaavan puhujat ymmärtävät kuitenkin toisiaan, mutta Jaavalta tulevien korvaan Surinamen jaava kuulostaa hieman epäkohteliaammalta ja epäviralliselta.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmät ja kirjallisuus
Jaavan kielellä on oma kirjoitusjärjestelmänsä, mutta nykyisin sitä kirjoitetaan lähes täysin vain latinalaisilla aakkosilla. Perinteisten jaavalaisten aakkosten käyttö on vähentynyt toisen maailmansodan jälkeen. Monet koulut kuitenkin opettavat kirjoitusjärjestelmää. .
Jaavankielistä kirjallisuutta alettiin tuottamaan noin vuoden 750 tienoilla. Siihen vaikuttivat sekä islam että intialainen kirjallisuus. Jaavankielisen kirjallisuuden kehittäminen on ollut vaikeaa siitä saakka, kun Indonesia itsenäistyi ja maan ainoaksi viralliseksi kieleksi valittiin indonesia.
Sanasto
Lukusanat 1–10 jaavaksi:
Ersilio Tonini
thumb|Ersilio Tonini vuonna 2008. Ersilio Tonini (20. heinäkuuta 1914 – 28. heinäkuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 18. huhtikuuta 1937 ja nimitettiin Macerata e Tolentinon hiippakunnan johtoon 28. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Umberto Malchiodi, jota avustivat Agostino Casaroli ja Carlo Colombo.
Tonini sai 22. marraskuuta 1975 nimityksen Ravenna e Cervian (sittemmin Ravenna-Cervia) arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 27. lokakuuta 1990. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 26. marraskuuta 1994, jolloin hänet nimitettiin Santissimo Redentore a Valmelainan kardinaalipapiksi. Ikänsä takia hänellä ei kuitenkaan ollut äänioikeutta konklaaveissa.
Kasettitreidaus
Kasettitreidaus (myös treidaus, nauhatreidaus tai treidausskene) tarkoittaa musiikkikasettikopioiden vaihtamista postitse. Sitä harrastettiin pääasiassa 1980–1990-luvuilla.
Kasettitreidauksella oli merkittävä rooli varsinkin punkin ja metallimusiikin, sen yhtyeiden ja tyylilajien ääri-ilmiöiden tunnetuksi tulemisessa sekä suosion kasvussa. Artistit ja fanit kopioivat etenkin demonauhoja C-kaseteille ja postittivat niitä saatekirjeineen toisille yhtyeille ja faneille. Treidauskontakteja solmittiin yhtyeiden konserteissa, musiikkilehtien ilmoituspalstoilla sekä samantyyppistä musiikkia kuuntelevien kavereiden kesken. Treidauksen lieveilmiö oli levy-yhtiöiden tulonmenetykset jokaista kopioitua albumia kohden, sekä nauhoitetun musiikin laadun heikentyminen, koska analogisilla kasettinauhureilla kopioitujen nauhojen äänenlaatu heikkeni jokaisella kuuntelu- ja kopiointikerralla.
Laajimmillaan kopioiden vaihtaminen oli maailmanlaajuista, ja toimintaa pyörittivät musiikkifanien ja -yhtyeiden lisäksi fanzinet, pienet levy-yhtiöt sekä levykaupat, joissa kasettikopiodemojen kautta saattoi tutustua uusiin yhtyeisiin.
Kasettitreidaus lakkasi 1990-luvun lopulla internetin ja MP3-äänenpakkausmenetelmän myötä.
Rodopós
Rodopós (myös Rodopóksennimi, Rodopoúnniemi) on niemi Kreetan saaren pohjoisrannikon länsiosassa Kreikassa. Sitä ympäröi Kreetanmeri, ja sen länsipuolella sijaitsee Kíssamoksenlahti ja itäpuolella Chaniánlahti. Hallinnollisesti niemi kuuluu Plataniáksen kuntaan Chanián alueyksikössä.
Niemen pituus on noin 18 kilometriä ja leveys noin 5 kilometriä. Niemellä sijaitsevat muun muassa Gonián luostari sekä antiikin aikaisen Diktynnan temppelin rauniot. Niemen juuressa sen itäpuolella sijaitsee Kolymvárin kylä.
Limnologia
Limnologia tutkii sisävesiä: makea- ja suolavetisiä järviä, lampia ja jokia; erityisesti elävän luonnon ja sen ympäristön välisiä suhteita ja vuorovaikutuksia. Sana "limnologia" tulee kreikan sanoista Λίμνη (limne) eli järvi ja λόγος (logos) eli tieto. Tärkeimpiä limnologian tutkimusta ja opintoja tukevia perustieteitä ovat hydrologia, geologia, mikrobiologia, kasvitiede, eläintiede, fysiikka ja kemia. Limnologian sisartieteitä ovat hydrobiologia ja kalataloustiede. Meriä taas tutkii meritiede eli oseanografia.
Limnologeja työskentelee esimerkiksi Suomen ympäristökeskuksessa ja alueellisissa ympäristökeskuksissa, vesiensuojeluyhdistyksissä, kuntien ympärisösihteereinä sekä tutkijoina yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa.
Limnologiaa opetetaan Helsingin yliopiston Biotieteiden tiedekunnassa Bio-ja ympäristötieteiden laitoksella, jossa sitä opiskelevilla pääaineena on "Akvaattiset tieteet", sekä Jyväskylän yliopiston Matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa.
Charles M. Hammawa
Charles M. Hammawa (s. 1. lokakuuta 1962) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Yolan hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1987 ja nimitettiin Jalingon hiippakunnan piispaksi 16. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignatius Ayau Kaigama, jota avustivat Renzo Fratini ja James Naanman Daman.
Bulgarian kansalliskokous
Bulgarian kansalliskokous on Bulgarian yksikamarinen parlamentti. Viimeisimmät parlamenttivaalit pidettiin vuonna 2023. Kansalliskokouksessa istuu 240 parlamentaarikkoa. Kansalliskokous valitsee pääministerin ja presidentti hyväksyy hänet, ja valinnan jälkeen hän alkaa muodostaa hallitusta. Parlamenttivaaleissa on aina neljän prosentin äänikynnys.
Kansalliskokouksen uusrenesanssityylinen rakennus on arkkitehti Konstantin Jovanovićin suunnittelema, ja se rakennettiin vuosina 1884-1886. Rakennus on ulkoisesti säilytetty alkuperäisen näköisenä.
Méthana
Méthana on tuliperäinen niemi Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa Kreikassa. Se työntyy Saroninlahteen Egeanmeren länsiosassa.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Vulkaanista kiveä Kaméno Vounóssa. pienoiskuva|vasen|[[Méthana (kunnallisyksikkö)|Méthanan kylä.]]
Méthana on alun perin merestä noussut tulivuori, joka on niin kutsutun helleenisen kaaren läntisimpiä tulivuoria. Niemellä on yhteensä 32 kraatteria. Tuliperäisyys näkyy myös niemen muodossa, vulkaanisessa maaperässä ja rannoissa sekä alueen kuumissa lähteissä. Méthana on pyöreähkö ja sen halkaisija on noin yhdeksän kilometriä. Niemi yhdistyy muuhun Peloponnesokseen vain noin 200 metriä leveän kannaksen välityksellä. Kannas tunnetaan nimellä Stenó (”Kapea”).
Saarenkaltainen Méthana on perinteisesti luettu Attikan alueeseen kuuluvien saarten eli Argo-Saronisten saarten yhteyteen. Nykyisin se kuuluu hallinnollisesti Troizinía-Méthanan kuntaan Attikan alueen Saarten alueyksikössä. Aiemmin niemen alue muodosti Méthanan kunnan, joka on nykyisin yksi Troizinía-Méthanan kunnallisyksiköistä. Méthanan pääkylä on Méthanan kylä, josta käytetään myös nimiä Chóra ja Loutrópoli Methánon. Se tunnetaan kylpyläpaikkakuntana. Muita kyliä ovat muun muassa Megalochóri ja Vathý. Kylästä on laivayhteys Pireukseen sekä Argo-Saronisille saarille.
Méthanan kaakkoispuolella sijaitsee Póroksen saari, pohjoispuolella Agkístri ja koillispuolella Aígina. Niemen länsipuolisesta Saroninlahden osasta käytetään nimeä Epídavroksenlahti.
Historia
pienoiskuva|vasen|Antiikin [[Methana (kaupunki)|Methanan kaupungin akropolis Palaiókastron kukkulalla ja Vathýn kylä.]]
Méthana on syntynyt tertiäärikauden lopulla tai kvartäärikauden alussa. Tulivuoren viimeinen tunnettu purkaus tapahtui vuonna 258 eaa. Tapahtuma mainitaan Strabonin Geografiassa. Jonkinlaista tuliperäistä toimintaa tapahtui mahdollisesti vuonna 1922.
Méthana on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kivikaudella. Mykeneläiseltä kaudelta niemeltä on löydetty asutus Ágios Konstantínoksen alueelta. Antiikin aikana niemellä sijaitsi Methanan kaupunki. Sen akropolis eli linnavuori, joka tunnetaan nykyisin nimellä Palaiókastro, sijaitsee lähellä Megalochórin kylää.
Varjonyrkkeilijä
Varjonyrkkeilijä on Jussi Sydänmäen ja Janne Louhivuoren ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa yhteisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Keski-Juba
Keski-Juba eli Jubbada Dhexe on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Buaale. Se on saanut nimensä alueen halki virtaavasta Jubba-joesta. Vuonna 2006 alueella oli pahoja tulvia.
Alueen pinta-ala on 9 836 neliökilometriä. Se on Somalian parasta maanviljelysseutua, koska Jubba-joen laaksossa on riittävästi kosteutta ja ravinteita. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 349 000.
Johann Karl Rodbertus
thumb|Johann Karl Rodbertus vuonna 1849 julkaistussa kuvassa. Johann Karl Rodbertus (tunnettu myös nimellä Karl Rodbertus-Jagetzow; 12. elokuuta 1805 Greifswald, Ruotsin Pommeri – 6. joulukuuta 1875 Jagetzow, Pommeri, Saksan keisarikunta) oli saksalainen taloustieteilijä, joka kritisoi kapitalistista järjestelmää. Hän kannatti eräänlaista valtiososialismia, mutta oli poliittisilta mielipiteiltään lähinnä maltillinen konservatiivi.
Elämä
Rodbertus osallistui Preussin politiikkaan vallankumousvuoden 1848 yhteydessä. Hän oli 1847–1849 edustajana kaikilla Preussin maapäivillä, jossa hän kuului keskustavasemmistoon. Hän tuki Frankfurtin kansalliskokouksen pyrkimystä yhdistää Saksa perustuslaillisen monarkian merkeissä. Hän oli kesällä 1848 hetken aikaa Preussin opetusministerinä. Preussin saatua uuden vanhoillisen perustuslain Rodbertus vetäytyi politiikasta ja omistautui kirjalliselle työlleen.
Opit
Rodbertus oli huolissaan teollistumisen ja kapitalismin kehityksen sosiaalisista seurauksista. Hän arvosteli työvoiman muuttumista kapitalistien hyödykkeeksi ja kannatti työnarvoteoriaa. Rodbertus uskoi myös rautaiseen palkkalakiin, jonka mukaan kapitalistisessa järjestelmässä palkat eivät nouse samassa suhteessa kuin tuottavuus vaan työläiset joutuvat tyytymään vain vähimmäiselinkustannukset kattavaan palkkatasoon. Tämän seurauksena tuottavuuden kasvaessa yhä suurempi osa kansantulosta päätyisi lisäarvona pienelle omistajien luokalle, mikä taas johtaisi alikulutuksen ja tuotannon hidastumisen aiheuttamiin taloudellisiin kriiseihin. Rodbertus esitteli tämän ”supistuvan palkkaosuuden lain” jo vuonna 1837 kirjoittamassaan artikkelissa.
Lyhyellä tähtäimellä Rodbertus piti tärkeämpänä puuttumista pääoman tuoton jakoon omistajien ja työläisten kesken, ei niinkään itse omistussuhteisiin. Hän ei kannattanut vallankumousta tai kapitalismin täydellistä kumoamista vaan yhteiskunnallisten muutosten toteuttamista valtion taloudellisen intervention kautta. Hänen mukaansa valtion tulisi säädellä palkkoja, jotta ne nousisivat samassa suhteessa kuin taloudellinen tuottavuus. Rodbertus ehdotti myös palkkojen maksuun uutta valuuttaa eli niin sanottua työseteliä, jolla työläiset saisivat täsmälleen oman työnsä todellista arvoa vastaavan ostovoiman ja voisivat ostaa sillä valtion varastoimia hyödykkeitä. Robert Owen oli epäonnistuneesti kokeillut samanlaista järjestelmää omassa tehdasyhdyskunnassaan vuonna 1833. Tuotantovälineiden ja maan yksityisomistus tulisi Rodbertuksen mukaan poistumaan itsestään ihmiskunnan henkisen kehityksen seurauksena joskus kaukaisessa tulevaisuudessa, eikä sitä tarvinnut kiirehtiä.
Rodbertus julkaisi myös taloushistoriallisia tutkimuksia. Hänen mukaansa maankorko ja pääoman tuotto olivat erkaantuneet toisistaan työnjaon erikoistumisen seurauksena. Pääomatulojen synnyllä oli hänen mukaansa kaksi syytä: taloudellinen syy eli teknologinen kehitys, jonka ansiosta työ alkoi tuottaa enemmän kuin mitä työläiset tarvitsivat itsensä elättämiseen, sekä oikeudellinen syy eli yksityisomistusta suojeleva lainsäädäntö.