cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toimijaverkkoteoria
Alkuperäkertomuksia
Callon totesi kirjoittaessaan tutkimusta Ranskassa 1980-luvulla suunnitellun sähköautohankkeen epäonnistumisesta, että oli löydettävä keinoja kuvata "sosiaalisesti ja materiaalisesti heterogeenisia järjestelmiä" niiden "haurauden" (fragility) ja "taipumattomuuden" (obduracy) kannalta. Sähköautohanke epäonnistui koska erilaisia järjestelmiä, nimittäin sähköyhtiön tavoitteita, autonvalmistaja Renaultin teknologioita sekä kuluttajien tarpeita ja tottumuksia ei saatu kohtaamaan.
Keskeisiä käsitteitä
Toimijuus merkitsee toimijaverkkoteoriassa osallisuutta verkostoihin. Siten toimijuus on aina yhteistoimijuutta. Yksi tai useampi verkon osa voi olla toiminnan alullepanijana, suuntaamassa sitä jotakin tavoitetta kohti, mutta tulokset vaativat useiden toimijoiden osallistumista. Toimijuus tulee erityisellä tavalla näkyväksi poikkeustilanteissa, jolloin totunnainen näkymä toiminnan sujuvuuteen ja kokonaisuuteen muuttuu. Esimerkkeinä on käytetty laitteen rikkoutumista tai ulkopuolisen, ei-toivotun tekijän tunkeutumista toiminnan totuttuun rakenteeseen.
Kritiikkiä
Toimijaverkkoteoriaa on arvosteltu siihen hyvin keskeisesti liittyvästä heterogeenisuuden periaatteesta, jonka mukaan inhimillisiä ja muita toimijoita käsitellään lähtökohtaisesti yhdenvertaisina. Bruno Latour on vastannut kritiikkiin korostamalla, että luonnon ja kulttuurin tai inhimillisen ja ei-inhimillisen eroa ei ole yksinkertaista määrittää. Esimerkiksi hallinnon tietojärjestelmien käytössä ilmenee tilanteita, joissa päätöksiä ei vaikuta tekevän järjestelmän käyttäjä, vaan tietojärjestelmän tietosisältö ja ohjelmallinen logiikka yhdessä järjestelmän käyttäjän kanssa.
Toimijaverkkoteorian omaksumista saattaa haitata esitystapa, jossa lähestymistavan käsitteet ja tarkastelun kohde kietoutuvat hyvin läheisesti yhteen, siis soveltaen toimijaverkkoteorian periaatteita sillä tehtävään tutkimukseen. Aineiston, menetelmän ja teorian jyrkkä erottaminen toisistaan olisi vastoin ajatusta, että todellisuudella, myös toimijaverkkoteorialla sovelluksineen, on toisiinsa kytkeytyvien ja toisiaan muuntavien toimijoiden rakenne.
Willingen
Willingen on kunta Waldeck-Frankenbergin piirikunnassa Pohjois-Hessenissä, Saksassa noin 80 kilometriä länteen Kasselista. Kunnassa asui 6 061 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Willingen perustettiin Waldeck-Frankenbergin alueelle Uplandin seudulle vuonna 1974, kun Willingenin, Bömighausenin, Eimelrodin, Hemmighausenin, Neerdarin, Rattlarin, Schwalefeldin, Welleringhausenin ja Usselnin kylät yhdistettiin. Sen hallintokylä sijaitsee kahden joen: Hoppecken ja Itterin laaksojen välissä.
Nähtävyydet ja tapahtumia
thumb|[[Mühlenkopfschanzen hyppyrimäessä järjestetään vuosittain mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja.]] Willingenin maamerkki on suurikokoinen rautatiesilta Uplandbahnilla, "Das Viadukt", joka on rakennettu vuonna 1918. Kunnan pääelinkeino on matkailu. Kaupungissa yöpyi 1,3 miljoonaa matkailijaa vuonna 2003.
Willingenissä suosituin tapahtuma ovat jokavuotiset mäkihypyn maailmancupin kisat Mühlenkopfschanzella. Toinen jokavuotinen suosittu tapahtuma on maastopyöräilykilpailu Ettelsberg-vuorella, jota seurasi 35 000 katsojaa 2005. Lähellä pyöräilymaastoja on Bike Arena Sauerland.
Inga Sæland
Inga Sæland (s. 3. elokuuta 1959) on islantilainen poliitikko. Hän edustaa vuonna 2016 perustamaansa kansanpuoluetta (Flokkur fólksins). Hän istuu Alltingissa, jonne hänet valittiin Reykjavíkin vaalipiiristä vuoden 2017 parlamenttivaaleissa.
Yksityiselämä
Inga Sæland syntyi vuonna 1959 kalastajaperheeseen Ólafsfjörðurissa. Hän muutti Reykjavíkiin vuonna 1994 ja opiskeli Islannin yliopistossa valtio-oppia ja oikeustiedettä. Hän on eronnut. Edellisestä avioliitosta on neljä lasta ja hänellä on neljä lastenlasta.
Neljän kopla
Neljän kopla oli kiinalainen, Kiinan kommunistisen puolueen johtajista koostuva ryhmä, jonka jäsenet Mao Zedongin kuoleman jälkeen vuonna 1976 pidätettiin ja poistettiin viroistaan. Ryhmä koostui Maon leskestä (hänen neljäs vaimonsa) Jiang Qingistä ja kolmesta tämän läheistä yhteistyökumppanista: Zhang Chunqiaosta, Yao Wenyuanistä ja Wang Hongwenistä. Myös kaksi vuonna 1976 jo kuollutta miestä, Kang Sheng ja Xie Fuzhi, nimettiin ryhmän jäseniksi.
Anatoli Fomenko
Anatoli Timofejevitš Fomenko (s. 13. maaliskuuta 1945 Donetsk) on venäläinen matematiikan professori. Hän on akateemikko Venäjän tiedeakatemiassa ja Moskovan yliopiston matematiikan professori vuodesta 1980. Hän sai Venäjän valtionpalkinnon matematiikasta vuonna 1994.
Neljän kopla
Ryhmän poistaminen vallasta merkitsi Maon vuonna 1966 (osana valtataisteluaan Liu Shaoqin, Deng Xiaopingin ja Peng Zhenin kaltaisia johtajia vastaan) aloittaman Kulttuurivallankumouksen loppua. Mao oli asettanut Jiangin, jolla ei ollut ollut julkista poliittista roolia ennen vuotta 1966, maan kulttuurikoneiston johtoon. Zhang, Yao ja Wang olivat puoluejohtajia, jotka olivat olleet tärkeässä roolissa Shanghaissa kaupungin valloittamisessa Maolle. Sotilasjohtaja Lin Biao oli myös osana tätä ryhmää äkilliseen kuolemaansa saakka vuonna 1971.
Anatoli Fomenko
Fomenko tunnetaan kuitenkin parhaiten kirjastaan Uusi kronologia. Siinä hän esitti samannimisen teorian, jossa hän ajoittaa historian merkkitapahtumia uusiksi ja väittää, että esimerkiksi keskiaikaa ei koskaan ollutkaan. Fomenkon teoriaa pidetään yleisesti näennäishistoriana.
Neljän kopla
Linin kuoleman jälkeen Kulttuurivallankumous, joka oli suistanut Kiinan talouden, kulttuurielämän ja koulutusjärjestelmän kaaokseen, alkoi menettää merkitystään. Neuvostoliiton kanssa jo vaaralliseksi muodostuneen rajajännityksen johdosta Kansan vapautusarmeijan uudet komentajat vaativat, että järjestys olisi palautettava. Pääministeri Zhou Enlai, joka oli ollut mukana ajamassa Kulttuurivallankumousta eteenpäin, mutta joka ei kuitenkaan itse täysin kannattanut sen aatteita, saavutti uudelleen valta-aseman ja käytti sitä tuodakseen Deng Xiaopingin takaisin puolueen johtoon 10. puoluekongressissa vuonna 1973. (Liu Shaoqi oli kuollut vuonna 1969.)
Suomen Tykistömuseo
Suomen Tykistömuseo oli tykistöaselajin historiaan ja nykypäivään keskittyvä Tykkimiehet ry:n ylläpitämä erikoismuseo Linnankasarmin alueella Hämeenlinnassa. Se oli yksi Sotamuseon alaisista aselajimuseoista. Tykistömuseo sijaitsi vuosina 1977–1997 Kankaanpään Niinisalossa. Museon nimenä oli Tykistömuseo, kunnes 1. tammikuuta 2004 nimeksi muutettiin Suomen Tykistömuseo. Museo yhdistettiin Pioneeri- ja Viestimuseoiden kanssa, minkä jälkeen se avattiin 1. tammikuuta 2013 nimellä Museo Militaria.
Neljän kopla
Nykyään Kiinassa esitetään virallisesti, että Mao kääntyi viimeisenä vuotenaan Jiangia ja hänen kumppaneitaan vastaan ja että Maon kuoleman jälkeen (9. syyskuuta 1976) nämä olisivat yrittäneet kaapata vallan (sama syytös tehtiin Lin Biaota vastaan vuonna 1971). Vielä nykyisinkin on mahdotonta tietää täyttä totuutta kyseisistä tapahtumista. Vaikuttaa siltä, että Neljän koplan vaikutusvalta oli laskussa ennen Maon kuolemaa. Kun Zhou Enlai kuoli tammikuussa 1976, hänen paikalleen ei noussut kukaan radikaalimman linjan poliitikoista, vaan siihen asti tuntematon Hua Guofeng.
Suomen Tykistömuseo
Museo käsittää kasarmirakennukseen pystytetyn näyttelyn, ulkoalueen ja tykkihallin. Näytteillä ovat kaikki Suomen toisessa maailmansodassa käyttämät tykkimallit. Kasarmirakennuksen näyttelyssä kerrotaan tykistön historia Suomessa aivan alkuvaiheista nykyhetkeen.
Neljän kopla
Joka tapauksessa Maon kuoleman jälkeen Hua nimitettiin kommunistisen puolueen johtajaksi ja myös pääministeriksi. "Kopla" oli järjestänyt Deng Xiaopingin, Zhou Enlai'n suojatin, syrjäyttämisen huhtikuussa 1976, mutta hänen onnistui tehdä paluu ja vuoteen 1978 mennessä hänestä tuli valtakunnan todellinen johtaja. Radikaalit toivoivat että armeijan avainjohtajat, Wang Dongxing ja Chen Xilian, tukisivat heitä, mutta Hua näytti voittaneen armeijan puolelleen. 6. lokakuuta 1976 Hua pidätytti Neljän koplan ja useita heidän kumppaneitaan. Heitä vastaan järjestettiin massiivinen mediakampanja, jossa heistä käytettiin nimitystä Neljän kopla ja syytettiin kaikista Kulttuurivallankumouksen äärimmäisyyksistä.
Suomen Tykistömuseo
Historia
right|thumb|425px|Suomen Tykistömuseo kuvattuna Linnanpihalta.
Neljän kopla
Vuonna 1981 Neljän koplaa syytettiin ja heidät tuomittiin puolueen vastaisesta toiminnasta. Oikeudenkäynnin aikana varsinkin Jiang Qing toimi erittäin uhmakkaasti. Jiang Qing ja Zhang Chunqiao tuomittiin kuolemaan (joka myöhemmin muutettiin elinkautiseksi), kun taas Wang Hongwen sai elinkautisen ja Yao Wenyuan 20 vuoden vankeusrangaistuksen. .
Suomen Tykistömuseo
Museohankkeen alkuvaiheet
Hanke tykistön oman aselajimuseon perustamiseksi pantiin alulle vuonna 1967, jolloin Tykistökoulun perinneyhdistyksen perinnejaos esitti tykistöön liittyvän materiaalin, asiakirjojen ja valokuvien taltioinnin aloittamista. Vanhojen tykkien keräämistä esimerkiksi Niinisaloon pidettiin kiireellisenä, sillä käytöstä poistettua puolustusvoimien kalustoa oltiin jo romuttamassa. Museohanketta perusteltiin myös sillä, että kansainväliset vaatimukset täyttävä tykistömuseo oli silloin jo olemassa lähes kaikissa Euroopan itsenäisissä valtioissa joko sotamuseoiden rinnalla tai niiden osana. Yhdeksi tykistömuseon sijoituspaikaksi oli alkuvaiheissa esillä Suomenlinna, josta oli vapautumassa puolustusvoimien käytössä olleita tiloja. Vuonna 1970 valittiin tulevan tykistömuseon sijoituspaikaksi Niinisalo.
Tykistömuseon perustamishankkeen osana järjestettiin Sotamuseossa vuonna 1973 kenttätykistönäyttely, joka oli avoinna toukokuun lopusta syyskuun lopulle. Näyttelyyn tutustui 5 400 vierasta. Näyttelyn avajaisissa, joissa oli läsnä silloinen puolustusvoimien komentaja kenraali Kaarlo Leinonen, sattui brežneviläisyyden ja suomettumisen ajalle tyypillinen välikohtaus. Kutsuvieraana ollut Neuvostoliiton sotilasasiamies, kommodori Vladislav A. Andruskevitš piti eräiden talvi- ja jatkosodan aikaisten näyttelyesineiden ja valokuvien esillä oloa Neuvostoliittoa loukkaavana ja vaati niiden poistamista. Vaatimuksen vuoksi näyttelyesitteestä pyyhittiin muutamia rivejä yli, mutta oleellisia esine- tai kuvapoistoja näyttelyyn ei tehty.
Tykistömuseo Niinisalossa 1977–1995
Suomen Tykistömuseon edeltäjä Tykistömuseo perustettiin Kankaanpään Niinisalon tykistövaruskunnan läheisyyteen vuonna 1977. Museo avattiin yleisölle 2. heinäkuuta 1977, ja se sijaitsi saman vuoden keväällä tyhjilleen jääneessä, Kankaanpään kaupungin omistamassa Salonharjun kansakoulurakennuksessa. Tykistömuseo toimii yhtenä kymmenestä aselajimuseosta, joita Helsingissä sijaitseva Maanpuolustuskorkeakoulun alainen Sotamuseo ohjaa ja valvoo. Vuoden 1977 aikana Tykistömuseossa vieraili 7 529 kävijää, joista maksaneita oli 6 174.
Museon sijainti Niinisalossa oli melko syrjäinen ja sen toiminnan jatkuvuuden mahdollisti käytännössä vain Kankaanpään kaupungin huomattava taloudellinen tuki. Tykistömuseon toiminta Niinisalossa päättyi vuoden 1995 lopussa, jolloin museon ylläpitäjän Tykkimiehet ry:n ja Kankaanpään kaupungin välisen sopimuksen voimassaoloaika umpeutui. Museon toimiessa Niinisalossa siellä vieraili kaikkiaan noin 200 000 kävijää.
Tykistömuseo Hämeenlinnassa vuodesta 1997
Kävijämäärän vähäisyyden vuoksi tehtiin vuonna 1995 päätös museon siirtämisestä keskeisemmälle paikalle. Hämeenlinnassa Linnankasarmilla oli vapautunut museoksi sopivia kasarmitiloja ja puolustusministeriön kanssa tehtiin sopimus kyseisten tilojen luovuttamisesta Tykistömuseon käyttöön. Vanhat kasarmitilat kunnostettiin kahden vuoden aikana moderneiksi museotiloiksi pääasiassa talkoovoimin. Tykistömuseon esineistö siirrettiin Niinisalosta Hämeenlinnaan vuoden 1996 aikana. Hämeenlinnassa museo avasi ovensa yleisölle 12. toukokuuta 1997. Museon vihki käyttöön sen uudessa sijaintipaikassa puolustusvoimain komentaja kenraali Gustav Hägglund.
Tykistömuseon nimi muutettiin Suomen Tykistömuseoksi 1.1.2004. Suomen Tykistömuseon taustayhteisönä toimii Tykkimiehet ry.
Sijainti ja aukiolo
Tykistömuseo sijaitsee Hämeenlinnassa Linnankasarmin alueella. Se muodostaa Hämeen linnan, Vankilamuseon ja Hämeenlinnan kaupungin historiallisen museon kanssa Linnanniemen museoalueen, jolla on oma parkkialue ja viitoitus. Kävijällä on myös mahdollisuus ostaa yhteislippu kaikkiin neljään museoon. Tykistömuseo on avoinna ympäri vuoden kello 11-17. Museossa sijaitsee myös Lounasravintola Militaria.
Ensimmäinen kerros: 1400-luvulta vuoteen 1918
Museorakennuksen ensimmäisessä kerroksessa kerrotaan tykistön historiaa Suomessa 1400-luvulta aina Suomen sisällissotaan saakka. Näyttelyssä käsiteltäviä aihealueita: Ruotsinvallan aika, Autonomian aika, Jääkäriliike, Vapaussota. Erikoisnäyttelynä on Jääkärikenraali K.A. Heiskasen henkilöhistoria. Esillä on lisäksi Suomen viimeisen elossa olleen jääkärin Väinö Valveen mitalit. Esineistöstä on esillä esimerkiksi Ruotsalainen 6 naulan kanuuna, malli Helvig vuodelta 1804. Näyttelyssä sijaitsee lisäksi Pro Patria - Kunnia Isänmaalle-sali, jossa on esillä Suomea puolustaneiden miesten ja naisten kunniamerkkejä.
Toinen kerros: 1919–1945
right|thumb|150px|[[Tykistönkenraali Nenonen.]]
Toisessa kerroksessa esitellään itsenäisen Suomen historia toisen maailmansodan loppuun saakka. Näyttelyssä käsiteltäviä aihealueita: Suomen tykistön kehittäjän Tykistönkenraali Vilho Nenosen tarina. Vuosina 1883-1960 elänyt Nenonen vaikutti ratkaisevalla tavalla Suomen tykistön kehittymiseen yhdeksi tarkimmista ja tehoikkaimmista aselajeista. Esimerkiksi majuri Unto Petäjän suunnitteleman korjausmuuntimen käyttöönotto tapahtui Nenosen esityksestä.
Tykeistä on esillä 76 mm rykmenttikanuuna, vuosimalli 1927. Erikoisuutena on puinen harjoitustykki vuodelta 1940, jolla koulutettiin talvisodan lopussa sotilaita. Esillä on myös neljän hevosen vetämä tykkivaljakko, joka on lähes 12 metriä pitkä.
Kolmas kerros: 1945–2000
Kolmannessa kerroksessa on esillä tykistön historiaa toisen maailmansodan lopusta aina 2000-luvulle asti. Näyttelyssä käsiteltäviä aihealueita: Tykistöjoukko-osastojen perinteet, Paperiminiatyyrisotilaat 1812-1960, Tykistön harjoitusalueet, Tykistön kokoonpanojen kehittyminen, C. G. E. Mannerheim, Hevosvetoinen tykistö 1950-1960, Tykistön materiaalinen kehittyminen 1960-1980, Elämää varuskunnassa ja kasarmeissa, Aseteknologia ja elektroniikka, Lotta Svärd, ja Sotilaskotitoiminta.
Tykkihalli
right|thumb|300px|120 K 78-16 Tykkihallin edessä.
Aikoinaan lähes sadan hevosen tallina toiminut Tykkihalli on sisätiloiltaan säilytetty tallimaisessa asussa. Tykkihalliin on sijoitettu yli kolmekymmentä kokoelmien historiallisesti arvokkainta tykkiä. Suurin osa niistä edustaa hevosvetoista tykistöä. Esillä on muun muassa saksalainen Nebelwefer raketinheitin ja talvi- ja jatkosodan tykki, venäläisvalmisteinen 76-millinen 76 K/00.
Tykkipiha
right|thumb|300px|Osa Tykkipihan tykeistä. Taustalla Tykistömuseon näyttelyrakennus.
Tykkipihalle on sijoitettu museon tykkikokoelman pääosa. Alueella on kaikkiaan lähes sata erilaista tykkiä ja heitintä. Esillä on niin 300 mm kranaatinheitin, joka tosin on ollut ainoastaan koekäytössä ja venäläinen kuorma-auton lavalle sijoitettu raskas raketti Luna. Kunniapaikalla on 105 H 37, jonka lavetilla tykistönkenraali Vilho Nenonen saatettiin haudan lepoon.
Muita näyttelykohteita
Näyttelyssä on esillä myös jalkaväkiaseita kuten Suomi-konepistooli, Degtjarjov- ja Lahti-Saloranta -pikakiväärit, Molotovin cocktail sekä kranaatinheittimiä.
Huomiota on näyttelyissä kiinnitetty myös sotilaiden erilaisiin jokapäiväisiin käyttöesineisiin ja esillä on esimerkiksi vartiosotilaan talvisodassa käyttämä pakkasjalkine ja sotilaille jatkosodan aikana jaettua sukupuolitautien torjuntapakkaus. Myös puhdetöille ja sotilaan elämään liittyvillä arkipäiväisillä materiaaleilla on omat osuutensa näyttelyssä.
Museon kolmannessa kerroksessa on kaksi merkittävää naisten maanpuolustustyötä edustavaa näyttelyä, Lotta Svärd -työn ja Sotilaskotityön näyttelyt.
Multimediaesitykset
Näyttelyssä on viisikymmenpaikkainen multimediasali, jossa on nähtävissä 15–40 minuuttia pitkiä dvd-esityksiä museon aukioloaikoina. Museossa esitetään kuutta erilaista multimediaelokuvaa: Ihantalan ihme (2001), Korpisodan suurvoitto (2003), Taistelu Laatokan Karjalassa (2005), Talvisota – ensimmäinen torjuntavoitto (2007), Suomen tie jatkosotaan (2009) ja Viimeiseen mieheen (2010).
Julkaisut
Tykistömuseo on julkaissut yksitoista teosta julkaisusarjassaan.
Kivakurkku
Kivakurkku (Cucumis metuliferus) on kurkkujen (Cucumis) sukuun kuuluva köynnöskasvi, joka voi kasvaa 1,5 metriä pitkäksi. Sitä kutsutaan myös nimillä kiwano, hyytelömeloni ja sarvimeloni. Kivakurkun hedelmän mehukkaan hyytelömäisen vihreän hedelmälihan voi syödä sellaisenaan puolikkaista tai lohkoista lusikalla. Se tarjotaan kylmänä tai huoneenlämpöisenä. Makua voi korostaa ripauksella sokeria. Hedelmän voi sekoittaa salaatteihin, pirtelöihin, booleihin tai tarjota jäätelön kastikkeena. Koristeellista kuorta kannattaa käyttää "tarjoiluastiana".
Ruoska (yhtye)
Ruoska on Juvalta kotoisin oleva industrial metal -yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2002. Ruoskan musiikkityyli on vahvasti Rammstein -vaikutteista. Yhtyeen jäsen itse sanoo: "Rammsteinissa on oikeaa asennetta, joten miksi me tehtäisiin mitään huonommin".
Kivakurkku
thumb|none|200px|Halkaistu kivakurkku.
Ruoska (yhtye)
Suurin osa Ruoskan jäsenistä on soittanut aikaisemmin Natsipaska-nimisessä punk-henkisessä huumorirockyhtyeessä. Ruoska ei kuitenkaan ole musiikillisesti Natsipaska-yhtyeen seuraaja. Lisäksi laulaja Patrik Mennander ja entinen Ruoskan kitaristi Kai Ahvenranta ovat olleet aikaisemmin mikkeliläisessä hard rockia, heavy metalia, goottimetallia ja death metalia soittavassa yhtyeessä nimeltä Reduced To Ash. Patrik Mennander on käväissyt myös lappeenrantalaisessa Tolkien-metallibändi Battleloressa.
Vuonna 2002 Ruoska levytti ensimmäisen levynsä Kuori ja sai levytyssopimuksen Kråklund Recordsilta. Kråklundilla nauhoitettiin myös albumit Riisu (2003) ja Radium (2005). Ennen neljännen levyn julkaisua yhtye vaihtoi Kråklundilta monikansallisen EMI:n suojiin, ja julkaisi kesäkuussa 2006 Albumin Amortem. Yhtyeen esiintymiseen Amortem-levyn aikakaudella kuuluivat vahvasti valkoiset merimiesvaikutteiset esiintymisasut sekä ajoittainen pyrotekniikan käyttö.
Ruoska julkaisi 9. huhtikuuta 2008 uuden studioalbumin nimeltään Rabies. Albumin musiikkia kuvailtiin "huomattavasti edeltäjäänsä rankemmaksi ja omituisemmaksi". Yhtye julkaisi levyltä kuunneltavaksi Pirunkieli-nimisen digitaalisen singlen Myspace-sivustollaan 5. joulukuuta 2007, ja single julkaistiin digitaalisissa musiikkikaupoissa 26. joulukuuta. 30. tammikuuta 2008 julkaistiin Rabies -albumin toinen single Helvettiin jäätynyt. Levy sisälsi itse nimikappaleen lisäksi kaksi MC Raaka Peen remiksausta kappaleista "Irti" ja "Kosketa" Radium-albumilta. Yhtye vaihtoi Rabies-levyn aikakaudella puvustonsa mustiin esiintymisasuihin.
Myös "Lihaa vasten lihaa"-kappale julkaistiin ilmaiseksi ladattavana Ruoskan MySpace-sivustolla musiikkivideo-kilpailua varten, jossa yhtyeen fanit saivat itse tehdä kappaletta varten videon, joista Ruoska valitsi parhaan. Albumin julkaisupäivänä lähti radiojakoon Ei koskaan -single, josta tehtiin myös musiikkivideo.
Ruoska vaihtoi rumpaliaan 18. heinäkuuta 2009 pidetyssä Motopark Festival -tapahtumassa, jossa entinen rumpali Sami Karppinen soitti viimeisen kerran "Tuonen viemää" -kappaleen aikana. Rumpalina toimi jonkin aikaa mikkeliläinen rumpujen soiton opettaja Timo Laatikainen. Sittemmin rumpaliksi valittiin mm. Dreamferno-yhtyeessä esiintynyt Teemu Karppinen. Hän on entisen rumpalin Sami Karppisen veli.
Levytyssopimus EMI:n kanssa loppui vuonna 2009 ja yhtyeellä ei ole voimassa olevaa levytyssopimusta. EMI:llä oli vielä optio yhteen levyyn Rabies-levyn jälkeen, mutta se jätettiin materiaalin puutteen vuoksi käyttämättä.
Vuonna 2011 yhtye kertoi Mikkelin Kaupunkilehden haastattelussa, että uutta materiaalia oltiin työstetty demojen muodossa.
Vuonna 2013 yhtye esiintyi vuonna harvakseltaan, LetkuRock-festivaalin jäädessä yhtyeen vuoden viimeiseksi esiintymiseksi. Vuonna 2014 Ruoskan viralliset kotisivut lakkautettiin ja yhtye jäi tauolle.
Joulukuussa 2017 Ruoska teki paluun soittamalla kaksi konserttia, ensimmäisen Pakkahuoneella Tampereella ja toisen Nosturi-klubilla Helsingissä. Konsertit olivat osa MetalOrgy-tapahtumaa. Lukuun ottamatta Kai Ahvenrantaa yhtye esiintyi alkuperäisellä kokoonpanolla.
Joulukuussa 2020 Ruoska ilmoitti olevansa tekemässä jälleen uutta musiikkia.
Helmikuussa 2022 yhtye julkaisi tulevan albuminsa kappaleista toisen singlen "Kade", josta on valmisteilla myös musiikkivideo. Yhtye kertoi uuden albumin julkaisun ajoittuvan syksyyn 2022.
Gold (Kissin albumi)
Gold on hard rock -yhtye KISSin kokoelmalevy. Levy julkaistiin vuonna 2005 ja se sisältää kahden cd:n verran KISSin singlejä vuosilta 1974–1982. Levyllä soittavat Paul Stanley, Gene Simmons, Ace Frehley, Peter Criss, Eric Carr ja Anton Fig.
Levystä on tehty kaksi versiota, 2004 ja 2005. Mukana on aiemmin videokasettina julkaistu KISS Exposed DVD.
Severn (täsmennyssivu)
Severn voi tarkoittaa seuraavia;
Äimäsara
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|180px|Äimäsaran kukinto Äimäsara on kaksikotinen eli kasvilla on heteet ja emit eri yksilöissä. Kasvin varret ovat lyhyitä. Kasvin pullakot ovat ulospäisiä, suonisia ja karheita laidoiltaan. Äimäsaran emitähkä on soikea. Äimäsara voi risteytyä soukkasaran (Carex parallela), joka myös on kaksikotinen, kanssa.
Combat Records
Combat Records oli itsenäinen levy-yhtiö, joka sijaitsi New Yorkissa Yhdysvalloissa. Yhtiölle levytti pääasiassa thrash metal- ja punk rock -yhtyeitä, kuten Megadeth, Circle Jerks, Nuclear Assault, Death, Dead Brain Cells, Possessed, Crumbsuckers, Agnostic Front, Agent Steel, Dark Angel, Heathen ja Exodus.
Äimäsara
Levinneisyys
Äimäsara on tavallinen laji pohjoisilla leveysasteilla. Sitä tavataan suuressa osassa Suomea, Ruotsia, Norjaa, Tanskaa, Färsaaria, Baltiaa, Puolaa, Valko-Venäjää, Saksaa, Britanniaa, Irlantia sekä Venäjän luoteisosaa. Joitain esiintymiä on lisäksi muun muassa Alankomaissa, Ranskassa, Pohjois-Espanjassa, Alpeilla, Islannissa ja Uralvuoriston Aasian puoleisella puolella.
Combat Records
Historia
Thrash metal -yhtye Megadeth solmi sopimuksen yhtiön kanssa marraskuussa 1984. 1985 yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä Killing Is My Business... And Business Is Good!. Yhtye siirtyi Capitol Recordsille 1985, joka hankki oikeudet Megadethin seuraavaan levyyn Peace Sells... But Who's Buying?. Combat Recordsin logo esiintyi kaikilla Megadethin levyillä Countdown to Extinction -albumiin asti.
Äimäsara
Levinneisyys
Alankomaissa äimäsara on joutunut paikalliselle punaiselle listalle, jossa on lueteltuna uhanalaisia lajeja.
Combat Records
Historia
Combat Records oli osa itsenäistä Important Record Distributors -jakeluyhtiötä. Yhtiöllä oli Yhdysvalloissa lukuisia toimistoja, jotka promotoivat ja myivät Combatin julkaisuja. Megaforce Records oli myös osa samaa jakeluyhtiötä 80-luvun puolessavälissä ja tuotti Metallican Kill 'Em All ja Ride The Lightning -albumit sekä Anthraxin Fistful of Metalin ja monia muita Megaforcen alkuajan julkaisuja.
Äimäsara
Elinympäristö
Äimäsara kasvaa muun muassa vetisillä niityillä ja usein varsinkin kalkkipitoisilla rämeillä.
Johannes Sundell
Johannes (Johan) Sundell (1. helmikuuta 1766 Kauhava – 2. huhtikuuta 1831 Kauhava) oli suomalainen ylioppilas ja arkkiveisujen kirjoittaja.
Combat Records
Historia
Relativity Records osti Combat Recordsin myöhemmin. Sony Recordsin omistama Relativity antoi Combatin toimia vähän aikaa, ennen kuin laukkautti tämän toiminnan. Saman kohtalon koki myöhemmin Relativity Records.
Yhtiö aloitti toimintansa uudestaan 2005 KOCH Recordsin alaisuudessa, julkaisten levyjä Look What I Did, HORSE the Band ja At All Cost -yhtyeiltä, mutta on myöhemmin jälleen lopettanut toimintansa.
System of a Down
System of a Down (käytetään myös lyhennettä SOAD) on Kaliforniassa, Los Angelesissa vuonna 1994 perustettu alternative metal -yhtye. Yhtye koostuu neljästä jäsenestä: Serj Tankian (laulu), Daron Malakian (kitara), Shavo Odadjian (basso) ja John Dolmayan (rummut). Kaikilla yhtyeen neljällä jäsenellä on armenialaiset sukujuuret. Yhtye on työllään ansainnut yhden Grammyn ja kolme -ehdokkuutta; se on voittanut vuoden 2006 parhaan metalliesityksen palkinnon kappaleellaan "B.Y.O.B.". System of a Down on aikansa tunnetuimpia ja menestyneimpiä alternative metal -yhtyeitä, jossa yhdistyivät death metal -tyyliset kitarasoundit, Serj Tankianin itämaistyyppinen laulutyyli, ajoittaiset murinavokaalit ja kappaleen rakenteen muuttuminen nopeasti raskaasta rauhallisemmaksi.
Vuonna 2006 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle, jonka jälkeen kaikki jäsenet työskentelivät omien sivuprojektiensa parissa. Yhtye aloitti kiertueensa uudelleen vuonna 2011. System of a Down on julkaissut viisi studioalbumia, joita on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta.
System of a Downin kaikki albumit on tuottanut Rick Rubin.
Yhtyeen tuotannosta vastaa lähes aina Daron Malakian. Yhtyeen tunnetuimpia ja suosituimpia kappaleita ovat "B.Y.O.B", "Toxicity", "Aerials", "Chop Suey!", "Sugar", "Soldier Side" ja "Lonely Day".
Soil (1992–1994)
1990-luvun alussa Serj Tankian ja Daron Malakian tutustuivat harjoitusstudiolla. He soittivat eri yhtyeissä, mutta erosivat niistä ja perustivat yhtyeen nimeltä Soil yhdessä Domingo Laranion (rummut) ja Dave Hakopyanin (basso) kanssa. Myöhemmin mukaan tuli Shavo Odadjian. Noin vuotta myöhemmin Laranio ja Hakopyan lähtivät, koska uskoivat, ettei yhtye koskaan tulisi menestymään.
Alku (1994–1997)
Soilin hajottua Serj Tankian ja Daron Malakian perustivat uuden yhtyeen, joka oli aluksi nimeltään Victims of the Down Malakianin runon mukaan, mutta Shavo Odadjianin mielestä sana System olisi parempi kuin Victims, koska se kuulostaisi vaikuttavammalta ja koskettaisi suurempaa yleisöä. Toinen syy nimenmuutokseen oli se että yhtye – ja nimenomaan Malakian – halusivat bändin albumien olevan levykaupassa lähellä Slayerin albumeita. Shavo Odadjian oli alun perin yhtyeen manageri ja perustaja, mutta hän tarttui bassoon ja manageriksi ryhtyi David "Beno" Benveniste. Malakian pyysi nuoruudenystäväänsä, Andy Khachaturiania liittymään System of a Downiin rumpaliksi. (Khachaturian ja Malakian olivat 15-vuotiaina soittaneet Malakianin ensimmäisessä bändissä nimeltä Snowblind.) Khachaturian kuitenkin lähti omille teilleen. Syyksi hän kertoi halunsa ilmaista itseään muunakin kuin rumpalina. Vuonna 1997 hänet korvasi yhtyeen nykyinen rumpali John Dolmayan.
System of a Downin suosio Los Angelesissa kasvoi. SoaD keikkaili monilla klubeilla toisten yhtyeiden lämmittelijänä. Maineen levitessä levy-yhtiöt alkoivat ottaa bändiin yhteyttä, tarjoten levytyssopimuksia. Yhtye ei kuitenkaan halunnut välittömästi kirjoittaa sopimusta, vaan halusi varmistua oikeasta ajoituksesta ja siitä että sopimus kävisi kaikille. Lopulta sopimus päädyttiin tekemään Rick Rubinin kanssa.
Debyyttialbumi (1998–2000)
Kesällä 1998 System of a Down julkaisi debyyttialbuminsa nimeltään System of a Down. Albumi menestyi hyvin, ja sen ensimmäisestä singlestään Sugar tuli radiosuosikki. Vähän ajan päästä SOAD julkaisi toisen singlensä, nimeltään Spiders. Kolmas single oli War?. Albumin ilmestyttyä yhtye keikkaili laajasti Slayerin lämmittelijänä, ennen kuin he pääsivät esiintymään Ozzfestille. Ozzfestin jälkeen he keikkailivat yhdessä muiden bändien kanssa ympäri Yhdysvaltoja, mutta myös pienemmillä kiertueilla Euroopassa.
Läpimurto ja menestys (2001–2003)
Vuonna 2001 yhtye julkaisi uuden singlen. Kappale kantoi ensin nimeä Suicide, mutta ennen julkaisua se vaihdettiin lopulta nimelle Chop Suey!. Chop Suey! sai paljon soittoaikaa radiosta, ja se kieli jo tulevasta levystä. Päivää ennen Toxicity-albumin julkaisemista yhtye päätti pitää levynjulkistamiskeikan, mutta lopulta konsertti peruuntui, koska paikalle tuli liikaa ihmisiä, ja poliisin mukaan tilanne alkoi käydä vaaralliseksi. Siitä huolimatta 4. syyskuuta julkaistu Toxicity oli jättimenestys. Se lunasti välittömästi paikkansa sijalla yksi Yhdysvaltojen ja Kanadan single-listoilla ja myi moninkertaista platinaa. Toxicityä on tähän mennessä myyty yli 12 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä yhtyeen menestyneimmän albumin. Albumin suurimmiksi hiteiksi nousivat mm. Chop Suey!, Toxicity, Aerials ja Prison Song sekä Forest. Kappale Chop Suey! sai myös Grammy-ehdokkuuden.
Vuoden 2001 loppupuolella muutama julkaisematon raita pääsi vuotamaan Internetiin. Yhtye julkisti tiedonannon, jonka mukaan nettiin vuotaneet raidat olivat viimeistelemätöntä materiaalia. Yhtyeen fanit valittivat kappaleiden viimeistelemättömistä soundeista, ja niinpä yhtye päätti äänittää ne uudestaan. Äänitysvaiheessa osa kappaleista sävellettiin, sanoitettiin tai sovitettiin uudelleen. Lopulta tuloksena oli albumi Toxicity II, joka kuitenkin sai ennen julkaisua nimen Steal This Album!. Steal This Album! julkaistiin vuonna 2002. Albumi muistuttaa poltettua CD:tä, jota myytäisiin pimeänä. Albumin nimi on viite Abbie Hoffmanin kirjaan Steal This Book, ja viesti niille, jotka varastavat bändien tuotantoa ja julkaisevat niitä laittomina internetissä. Kappale Innervision oli julkaistu promosinglenä ja sai huomattavasti radiosoittoa alternative-radiokanavilla. Boom-kappaleen musiikkivideo kuvattiin elokuvaohjaaja Michael Mooren kanssa, ja siinä vastustettiin Irakin sotaa. Albumille päätyi myös raitoja, jotka olivat jo yhtyeen alkuajoilta saakka, kuten Mr. Jack (toimi ennen uudelleenjulkaisemista nimellä P.I.G.) sekä akustinen kappale Roulette, joka oli tarkoitus olla jo yhtyeen debyyttialbumilla. Yleensä yhtyeen fanit eivät pidä Steal This Album! -albumia täysiverisenä albumina, vaan ns. kokoelma-albumina, mutta yhtyeen jäsenet ovat sanoneet, että kyseistä albumia pitäisi pitää albumina siinä missä muitakin.
Mezmerize ja Hypnotize (2004–2006)
Lopulta vuonna 2004 SOAD palasi äänitysstudioon. Daron Malakian oli äänittänyt noin 100 kappaletta, ja yhtye valitsi niistä sopivimmat uudelle albumille. Lopulta materiaalia tuli valittua kuitenkin niin paljon, että yhtye päätti tehdä tupla-albumin, joista toinen julkaistaisiin kuusi kuukautta toista myöhemmin.
Ensimmäinen albumi, Mezmerize, julkaistiin 17. toukokuuta 2005. Albumi sai hyvät arviot kriitikoilta, ja se nousi suoraan sijalle yksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja monissa muissa maissa tehdessään siitä yhtyeen toisen albumin, joka oli koskaan yltänyt listakärkeen. Albumi myi ensimmäisellä viikolla maailmanlaajuisesti yli 800 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single oli kappale B.Y.O.B. (Bring Your Own Bombs), jossa vastustettiin Irakin sotaa. B.Y.O.B. oli kappale, joka toi yhtyeen lopullisesti maailman tietoisuuteen. Kappale voitti myös Grammyn. Albumin toinen single oli Question!. Kappaleen musiikkivideon ohjasi yhtyeen basisti Shavo Odadjian, joka oli ohjannut myös mm. Aerialsin musiikkivideon. Albumin julkaisun jälkeen yhtye kierteli laajasti Yhdysvalloissa, Kanadassa sekä Euroopassa. Mezmerizea on myyty maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta.
Tupla-albumin toinen osa, Hypnotize, julkaitsiin 22. marraskuuta 2005. Mezmerizen tapaan Hypnotize lunasti paikkansa albumilistan ykkösenä. Albumilta julkaistiin singlenä albumin nimikkokappale Hypnotize. Hypnotize sai kriitikoilta myös myöteisen vastaanoton, vaikka sitä pidetäänkin heikompana kokonaisuutena kuin Mezmerizea.
Tauko ja yhtyeen tulevaisuus (2006–2011)
Toukokuussa vuonna 2006 System of a Down ilmoitti jäävänsä tauolle. Daron Malakian on vahvistanut, että tauko kestää pisimmillään viisi vuotta. Myöhemmin Shavo Odadjian ilmoitti tauon kestävän pisimmillään 3 vuotta Guitar Magazinen haastattelussa. Shavo Odadjian sanoi MTV:lle näin: ''Me emme ole hajoamassa. Aiomme pitää hyvin pitkän tauon Ozzfestin jälkeen ja tehdä omia juttujamme. Olemme soittaneet System of a Downissa jo yli kymmenen vuotta ja luulen, että on terveellistä vähän levähtää.''
Esiintyessään Houstonissa Texasissa Malakiankin sai tilaisuuden suunvuoroon: ''On ollut paljon huhuja liikkeellä siitä, että olisimme hajoamassa, mutta älkää kuunnelko heitä. Me neljä olemme ja tulemme aina olemaan System of a Down!'' Malakian ja John Dolmayan soittivat Malakianin vuonna 2003 perustamassa Scars on Broadway -yhtyeessä, mutta puolen vuoden keikkailun jälkeen yhtye jäi tauolle. Heidän ensimmäinen albuminsa julkaistiin 29. heinäkuuta 2008. Shavo Odadjian työskentelee tällä hetkellä Wu-Tang Clanin kanssa AcHoZeN-nimisessä yhtyeessä. Serj Tankianin ensimmäinen sooloalbumi Elect the Dead julkaistiin 23. lokakuuta 2007. Dolmayan puolestaan suunnittelee avaavansa sarjakuvakaupan.
System of a Downin viimeinen esiintyminen ennen tauolle menoa nähtiin 13. elokuuta 2006 West Palm Beachissa Floridassa. Tänään tulee olemaan meidän viimeinen keikkamme, jonka jälkeen emme soita yhdessä pitkään aikaan. Daron oli sanonut haastattelussa viimeiseksi kommentikseen tämän: Palaamme vielä takaisin, emme vain tiedä milloin.
Huhtikuussa 2008 System of a Downin jäsenet Daron Malakian ja John Dolmayan kertoivat mielipiteensä yhtyeen tulevaisuudesta. Kun monet ihmiset olivat kyselleet bändin tulevaisuudesta ja että milloin he palaavat takaisin, oli Daron vastannut näin: Me kaikki tiedämme, milloin on oikea aika, se vain tapahtuu.
John Dolmayan antoi heinäkuussa 2010 antamassa haastattelussaan valoisia merkkejä System of a Downin paluusta. "Olemme olleet tauolla jo yli neljä vuotta. Luultavasti tulemme keikkailemaan ensi vuonna. Mikään ei ole vielä varmaa, tästä ei olla keskusteltu vielä paljon mutta näyttää siltä että niin tulee tapahtumaan." Shavo Odadjian on nähty pariin otteeseen keikkailemassa Scars on Broadwayn kanssa, viimeksi maaliskuussa 2010. Tämäkin kertoo, että bändin jäsenillä on edelleen lämpimät välit keskenään. Serjin uusi sooloalbumi ilmestyy syksyllä 2010. Keikkailun jälkeen on erittäin todennäköistä, että System of a Down alkaa puuhailla paluuta tosissaan.
Serj Tankian sanoi 12. elokuuta pitäneessään lehdistötilaisuudessa, että System of a Downin keikka Jerevanissa (Armenian pääkaupunki) olisi hyvä idea. "Siitä pitäisikö meidän palata yhteen tai soittaa keikka Jerevanissa, informoimme varmasti kotisivuillamme."
Yhtyeen paluukiertueen on ennakoitu virallistettavan maanantaina 29. marraskuuta (samana päivänä milloin Download julkaisee ensimmäiset esiintyjänsä sekä odotetun pääesiintyjä kolmikon, mukaan lukien SOAD), sisältäen tietoja lukuisista festivaaliesiintymisistä Euroopassa, mm. Ison-Britannian Download Festivaali. System of a Down tulee olemaan huhujen mukaan pääesiintyjänä lauantaina 11. kesäkuuta Download Festivaaleilla. System of a Down tulee olemaan myös yksi pääesiintyjistä ensi vuoden Metaltown festivaaleilla kesäkuun 18. päivänä Göteborgissa, Ruotsissa. Virallinen vahvistus tähän tulee tapahtumaan maanantaina 29. marraskuuta festivaalin virallisilla nettisivuilla, klo 14.00 paikallista aikaa.
Paluu (2011)
Pitkään jatkuneen huhuilun myötä saatiin vihdoin virallista tietoa. Bändin Euroopan kiertue pyörähtää käyntiin 2. kesäkuuta 2011. Kiertue kattoi kymmenen keikkaa, mukaan lukien Seinäjoen Provinssirock. Monia vuosia odotettu esiintyminen oli bändin historian ensimmäinen Suomessa. "Olemme innoissamme saadessamme kertoa, että System soittaa muutaman keikan yhdessä ensi vuonna. Me tahdomme myös kiittää uskollisuudestanne ja osoittamastanne tuesta, ei vain SOADille, vaan myös kullekin soolouraa tehneelle bändin jäsenelle. Meillä ei ole mitään suurempia tulevaisuuden suunnitelmia, vaan soitamme nämä keikat ihan vain siksi, että tahdomme soittaa jälleen yhdessä ja tahdomme soittaa teille, mahtavat fanimme. Odotamme kovasti jo näkevämme teidät".
9. helmikuuta 2011 yhtye lisäsi keikka-kalenteriinsa Venäjän. Yhtye esiintyi Moskovassa Suomen keikan jälkeen 21. kesäkuuta. Basisti Shavo Odadjian kertoi Twitterissä yhtyeen aloittaneen harjoitukset kesäisiä comeback-keikkoja varten. Orkesteri treenasi ensimmäistä kertaa lähes viiteen vuoteen tiistaina 8. helmikuuta. Samalla hän vahvisti, että System Of A Downin taukopäätöksen taustalla oli "taloudellisia ongelmia" ja "taiteellisia ristiriitoja".
1. maaliskuuta 2011 bändi avasi uudet kotisivunsa ja teki toukokuussa kymmenen Pohjois-Amerikan keikkaa ennen Euroopan kiertuetta. Kaksi Amerikan keikkaa myytiin päivässä loppuun, yhteensä neljä keikkaa oli loppuunmyytyjä, kuten myös Euroopassakin. Bändi palasi keikkalavoille 10. toukokuuta. Keikkakalenteriin lisättiin myös Brasilian Rio De Janeiron keikka. Liput myytiin niin ikään hetkessä loppuun.
7. kesäkuuta Provinssirockin sunnuntai-liput myytiin loppuun, joten yhtye pääsi esiintymään täydelle Törnävälle.
Bändi kiersi 2011 syksyn aikana ensimmäistä kertaa Etelä-Amerikassa. Bändi julkaisi samalla keikkoja Australiaan, vuoden 2012 alkupuolelle.
Uusi Albumi (2012–)
Bändin rumpali John Dolmayanin mukaan uusi albumi on tulossa kun bändi kokee "pystyvänsä haastamaan aikaisemmat albuminsa". Rumpali myönsi odottavansa yhtyeen uutta studioalbumia "yhtä innokkaasti kuin fanitkin".
Rumpali John Dolmayanin mielestä System of a Downin täytyy tehdä jotain uutta, koska bändi ei halua toistaa itseään. SOADin on hänen mukaansa kyettävä tekemään jotain erityistä uuden sukupolven musiikinkuuntelijoille.
Asiat uuden levyn suhteen liikahtavat eteenpäin vasta vuoden kuluttua, koska jouluna bändin jäsenet keskittyvät perheisiinsä. Tauko musiikista saattaa kestää jopa kuukausien ajan vuodenvaihteessa. Lisäksi laulaja Serj Tankian häipyy Uuteen-Seelantiin muutamaksi kuukaudeksi - hän asuu siellä osan vuodesta. Uudesta kiertueesta ensi kesänä hän sanoo, että se on mahdollinen.
Helmikuussa 2013 ilmoitettiin, että System Of A Down on kiinnitetty mikkeliläisen Jurassic Rock - festivaalin pääesiintyjäksi. SOAD esiintyi Jurassic Rockissa 11.8.2013 sunnuntaina.
Somalian sosialistinen vallankumouspuolue
Somalian sosialistinen vallankumouspuolue (, XHKS) oli vuosina 1976–1991 Somalian ainoa laillinen puolue. Sitä johti Siad Barre, joka otti vähitellen vastuulleen kaikki merkittävät poliittiset tehtävät ja nousi sitä kautta diktaattorin asemaan.
Puolue rakensi maahan uuden poliittisen ja oikeusjärjestelmän ja loi ideologian, jonka taustalla oli niin Koraani kuin Marxinkin ajatukset. Tarkoituksena oli purkaa klaanijärjestelmän vaikutusvalta. Siad Barresta tuli maan johtaja ja sen vallankumouksen näkyvin hahmo. Hänen aikomuksenaan oli vähitellen purkaa sotilashallinto ja luoda sen tilalle päättämään maan asioista uusi poliittisen puolueen keskuskomitea.
XHKS:n päätehtävänä oli saada rysäysohjelmilla aikaan nopea taloudellinen ja yhteiskunnallinen kehitys ja saattaa somalin kieli sellaiseen muotoon, että sitä voitaisiin käyttää maan virallisena kielenä.
Puolueen käsissä oli myös paikallishallinto. Vanhat alueet jaettiin pieniin yksiköihin ja liitettiin keskusjohtoiseen järjestelmään, jolla klaanien vaikutusvalta pyrittiin kumoamaan, ja näin nimellisesti tuotiin hallinto lähemmäksi kansaa, vaikka tosiasiallisesti kaikista henkilövalinnoista päätti puolue. Kaikki virallinen tiedottaminen laadittiin puolueen ohjeilla sensuurilautakunnassa.
XHKS:n pyrkimyksenä oli kohentaa naisten asemaa, mutta muslimiyhteiskunnassa se kohtasi vastustusta.
Historia
Siad Barre kielsi pian valtaan nousunsa jälkeen vuonna 1969 kaiken poliittisen toiminnan. Koska Neuvostoliitto halusi, että sotilashallinnon eli vallankumousneuvoston tilalle perustetaan kommunistinen puolue, Barre ilmoitti jo vuonna 1971 tekevänsä maasta yksipuoluevaltion.
Vuonna 1976 valta siirrettiin vastaperustetulle Somalian sosialistiselle vallankumouspuolueelle. Käytännössä siirto ei merkinnyt mitään, vaan maata hallitsi jatkossakin pieni joukko upseereja, jotka olivat johtaneet sotilashallintoa. Puolueen päätösvalta oli viisijäsenisellä politbyroolla, johon kuului Siad Barre itse ja hänen vävynsä Abdullah. Barre oli myös puolueen pääsihteeri ja ministerineuvon edustaja. Armeijan vaikutusvalta puolueessa kasvoi entisestään, kun ministerin tehtäviä jaettiin sotilashallinnon entisille jäsenille.
Puolueen ideologiana oli ”tieteellinen sosialismi somalialaisin piirtein”, missä Siad Barre korosti islamin tärkeyttä. Ennen Ogadenin sodan syttymistä puolue ylläpiti suhteita maailman muihin kommunistisiin puolueisiin.
Joulukuussa 1979 perustettiin ”kansanparlamentti”, joka koostui pelkästään puolueen jäsenistä. Lokakuussa 1980 sotilashallinnon toiminta käynnistettiin uudestaan. Koska sotilashallinnon, puolueen keskuskomitean ja ministerineuvoston valtapiirit olivat päällekkäisiä, syntyi sekaannusta, jonka ansiosta kaikki päätösvalta oli lopulta yksin Siad Barren käsissä.
Vuonna 1981 perustettiin ulkomailla oppositiojärjestö Somalian pelastuksen demokraattinen rintama, joka koostui entisistä puolueen jäsenistä. 1982 Barre pidätytti nimekkäitä puolueensa jäseniä valta-asemansa turvaamiseksi.
Seuraavina vuosina puolueen hallintoa vastaan syntyi maan eri osissa vastarintaa. Barren hallinnon kaaduttua 1991 maassa puhkesi poliittinen sekasorto.
FC Ulvila
FC Ulvila ry (ent. Vanhankylän Alku) on 1914 perustettu ulvilalainen jalkapalloseura. Seuralla on vilkasta junioritoimintaa 2-4 -vuotiaiden Perhefutiksesta lähtien. FC Ulvilalla on myös tyttöjoukkueita sekä harrastejoukkueita naisille sekä miehille.
FC Ulvila on järjestyksessään 32. jalkapallon sinettiseura. Seura on hyväksytty Olympiakomitean Tähtiseuraksi.
FC Ulvilan toiminta-ajatuksena on tarjota kaikille jalkapalloilusta kiinnostuneille mahdollisuus harrastaa lajia omien mahdollisuuksiensa ja kykyjensä mukaisesti Ulvilassa. Seuran pyrkimyksenä on olla jalkapallon tuore ja vireä kilpailullinen kasvattajaseura, jossa jalkapalloa pelataan ilon kautta.
Seuran kotikenttänä toimii Mynsterin kenttä.
Matti Halmesmäki
Matti Veikko Iisakki Halmesmäki (s. 22. toukokuuta 1952 Lapua) on suomalainen vuorineuvos ja yritysjohtaja. Hän toimi Kesko Oyj:n pääjohtajana vuosina 2005–2014. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai 5. joulukuuta 2008.
Ura
Halmesmäki valmistui ylioppilaaksi Lapuan yhteislyseosta vuonna 1971, ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1975 ja kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1976. Vuonna 1977 hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta. Varatuomari hänestä tuli vuonna 1977. Halmesmäki on opiskellut myös Harvardin yliopistossa ja International Institute for Management Developmentissa Sveitsissä.
Kesko Oyj:n palveluksessa Halmesmäki on ollut eri tehtävissä vuodesta 1980. Hän aloitti Keskon lakimiehenä (1980–1981) edeten kirjanpitopäälliköksi (1982–1985) ja talousosaston johtajaksi (1985–1989). Vuonna 1989 Halmesmäestä tuli Keskon hallituksen jäsen. Hän eteni edelleen talousjohtajaksi (1989–1993), maatalous- ja rautaryhmän johtajaksi (1993–1995) ja erikoistavararyhmän johtajaksi (1995–1996). Vuosina 1996–1997 Halmesmäki toimi Tukon toimitusjohtajana, mutta palasi takaisin Keskon erikoistavarakaupan johtoon vuosiksi 1997–2000 ja Rautakeskon ja Maatalouskeskon toimitusjohtajaksi vuosiksi 2000–2005 ennen siirtymistään Keskon toimitusjohtajan tehtävään.
Kesko Oyj:n toimitusjohtajaksi ja Kesko-konsernin pääjohtajaksi Halmesmäki nimitettiin 1. maaliskuuta 2005 alkaen. Keskon konsernijohtoryhmään Halmesmäki nousi 1. tammikuuta 2001. Halmesmäellä on ollut runsaasti luottamustoimia. Halmesmäki jäi eläkkeelle vuonna 2015. Häntä seurasi Keskon pääjohtajana Mikko Helander.
Halmesmäki herätti paheksuntaa tammikuussa 2011 kutsumalla pääministeri Mari Kiviniemeä ”kokovartaloministeriksi” edustavan vartalonsa takia. Hän pahoitteli kommenttiaan myöhemmin.
Yksityiselämä
Halmesmäki on siirtänyt kirjansa Portugaliin välttääkseen verojen maksamisen Suomeen.
Alban tasavalta
Alban tasavalta oli Ranskan nukkevaltio vuosina 1796–1801. Se julistautui 26. huhtikuuta 1796 Albassa, pohjoisessa Italiassa. Se kattaa nykyisen Piemonten alueen. Valtio hajosi 19. huhtikuuta 1801, kun se valloitettiin Ranskalta.
Sauvonkylä
Sauvonkylä on yksi Halikon suurimmista kylistä kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Sauvonkylä ulottuu Vaskion keskustasta aivan Marttilan kunnanrajalle saakka.
Sauvonkylän maisemaa leimaa Salo–Aura -tie, joka kulkee kylän halki. Kylän pohjoisosa on harvaan asuttua metsää, mutta etelämpänä on kumpuista peltomaisema, jota rikkoo ojat ja purot sekä hajanainen asutus. Kylän suuret kantatilat sijaitsevat Vaskion keskustan pohjoisosassa, joiden lisäksi eripuolilla kyläaluetta on maatiloja, jotka ovat olleet entisiä torppia tai siirtoväen ja rintamamiesten asutusta.
Sauvonkylä on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä ja ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1533. Kylä paloi 1560-luvun alussa, minkä vuoksi kyläkeskus siirrettiin hieman itään alkuperäisestä paikasta. Hallinnollisesti kylä kuului Marttilaan vuoteen 1860 asti, vaikka samalla se on ollut Halikon emäseurakunnan piirissä. Suurilla kantatiloilla on ollut huomattavan paljon torppia, jotka kaikki itsenäistyivät 1900-luvun alussa. Kunta osti kylän kantatilan Mäen vuonna 1921 ja sinne perustettiin Vaskion toinen kansakoulu. Mäenkoulu toimi peruskouluna vielä vuoteen 2006 asti.
Saltvikin lentotukikohta
Saltvikin lentotukikohta oli ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjän Itämeren laivaston 2. ilmailuprikaatin 4. Ilmailudivisioonan Granbodan lentoasemaan liittyvä lentoveneiden lentotukikohta, laskusilta.
Baie-Comeau Drakkar
Baie-Comeau Drakkar on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotiareena on Centre Henry-Leonard Baie-Comeaussa, Quebecissa.
Joukkue
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Lasse Ottesen
Lasse Ottesen (s. 8. huhtikuuta 1974) on norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili mäkihypyn maailmancupissa kausina 1990–2001.
Arvi A. Laakso
Arvi Aleksander Laakso (31. elokuuta 1903 Tampere – 26. lokakuuta 1997 Tampere ) oli suomalainen kommunisti, Hämeen Yhteistyön päätoimittaja sekä Lenin-museon johtaja.