cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sampo Kaukovaara
Sampo Sabrinan turvamiehenä
Sabrina koki vainoamisen takia tarvitsemansa uuden kodin ja turvamiehen. Täten Sabrina palkkasi Sampon turvamiehekseen. Sabrina myös muutti Pihlajakadun kommuuniin, jossa samaan aikaan tuolloin asuivat Sampo, Aino, Viola ja Mira (myöhemmin Viola jätti Miran ja tämä jäi kodittomaksi omien valheidensa takia). Kommuunissa Sabrina turhautui silloin tällöin, koska hän on rauhaa rakastava nainen. Helmikuussa 2021 Lauri murtautui kommuuniin, aikomuksenaan hakea hänestä piirretty tunnistuskuva pois sieltä. Tapahtuma sai kuitenkin yllättävän käänteen: Sabrina oli Laurin tietämättä kotona, jolloin vainoaja ja uhri kohtasivat kasvotusten ensimmäistä kertaa. Sampo odotti ulkona Sabrinaa. Sabrina suuttui Sampolle, koska tämä ei tullut edes katsomaan, mikä Sabrinalla kestää. Sabrina pääsi onnekseen makuuhuoneeseen turvaan, lukitsemalla itsensä sinne. Tämän jälkeen Sampo sai potkut turvamiehen työstään. Gunnar oli myös näreissään työtään laiminlyöneelle Sampolle.
Sampo on päätynyt sänkyyn Linda Eerikäisen kanssa.
Sampo Spin-offeissa
Spin-offien tapahtumia ei Sampon kohdalla ole runkosarjassa vahvistettu. Myöhemmin hänet nähtiin vielä sarjan kahdessa spin-off-elokuvassa, Nightmare – painajainen merellä ja Nightmare 2 – Painajainen jatkuu. Ensimmäisessä elokuvassa selvisi, että Sampo on päätynyt töihin Miro Holmin omistamalle Jardinille ja he lähtevät esittelemään uusia tuotteita laivalle. Samaisella laivalla myös Peppi Kuula (nyk. Puolakka) ja Sergei Kuula olivat viettämässä häämatkaansa. Katkeroitunut Sampo ja hänen uusi naisystävänsä Tessa Nylund yrittivät tappaa Pepin seurueineen, koska halusivat kostaa Tessan pojan Tobias Nylundin kuoleman sekä sen, miten kurjasti Sampon mielestä Peppi häntä kohteli. Tessa ja Sampo olivat jo heittämässä Peppiä ja Heidi Aaltosta mereen, kun Jiri Viitamäki tiputti Tessan ja Sampon mereen. Kun Sampo oli päässyt takaisin laivaan, yritti Sampo jälleen hukuttaa Pepin. Sergei tuli paikalle ja veti Pepin ylös roikkumasta, Sampo jaloissaan, laivan kaiteesta kiinni. Sampo putosi mereen, mutta onnistui nousemaan pelastuslauttaan. Elokuvan jatko-osassa Sampo ei esiintynyt vaan hänestä oli ainoastaan mainintoja. Sampon pikkusisko Aino Kaukovaara kertoi elokuvassa Pepille, että Sampo on kuollut. Elokuvassa esiintynyt kahvilanpitäjä Eino puolestaan kertoi Tessan olleen raskaana joutuessaan saarelle ja kuolleen synnyttäessään hänen ja Sampon yhteistä poikalasta Ukkoa. Peppi kertoi Ainolle lapsesta ja Aino lupasi pitää veljenpojastaan Ukosta huolta. Pepin seurueen poistuttua Aino kuiskasi Ukolle "Haluutsä tietää salaisuuden? On sulla isä. Näät sen heti kotona".
Šagaan-Aryg
Šagaan-Aryg on kaupunki Tuvassa Venäjällä 117 kilometriä Kyzylistä. Šagaan-Aryg on perustettu 1888, mutta kaupunki siitä tuli vasta 1945, jolloin Tuva liitettiin Neuvostoliittoon.
Magnoliales
Magnoliales on kasvilahko varhaisten koppisiemenisten magnolidien kladissa. Ne ovat puuvartisia, joiden lehdet ovat kahdessa rivissä tai joskus kierteisasentoisia. Niiden kukkarakenteen on (aiemmin) ajateltu edustavan alkukantaista tyyppiä kierteisesti järjestyneine ja lukuisine kehälehtineen ja heteineen sekä erillisine emilehtineen.
Oskar Boije
Oskar Arvid Boije (11. lokakuuta 1868 Vaasa – 1. tammikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Oskar Boijen vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Boije ja Lovisa Nygård. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1892, lääketieteen lisensiaatiksi 1896 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1897. Boije teki opintomatkoja Berliiniin 1891, Saksaan 1899, Berliiniin ja Wieniin 1906 sekä Ruotsiin, Saksaan ja Itävaltaan 1913 ja 1914.
Boije oli professori Otto Engströmin sairaalan alilääkärinä 1897–1906 ja Helsingin yliopiston gynekologian dosenttina 1901–1928. Boije perusti yhdessä lääkäri Walter Parviaisen kanssa vuonna 1904 Boijen sairaalana tunnetun synnytyslaitoksen ja gynekologisen sairaalan Helsinkiin. Vuonna 1911 sairaala muutti Bulevardin ja Fredrikinkadun kulmaan ja samana vuonna Boijesta tuli sairaalan ainoa omistaja Parviaisen luovuttua osuudestaan. Boije johti sairaalaa kuolemaansa saakka ja sen jälkeen sairaalan johtajaksi tuli lääkäri Julius Meyer. Boijen sairaalan synnytysosasto lakkautettiin 1960. Vuosina 1966-1979 sairaalassa toimi naistentautien poliklinikka ja sairaalan toiminta päättyi 1979. Boije sai professorin arvon 1920.
Oskar Boije oli naimisissa 1901–1908 ylioppilas Elsa Österholmin (k. 1908) kanssa, 1911-1927 lääketieteen lisensiaatti Naema Aurora Ericsonin kanssa ja vuodesta 1927 Ingrid Öberg-Silanderin kanssa.
Keskinen Vuorisjärvi
Keskinen Vuorisjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Wee-Chon
Wee-Chon eli Highland Frise on valkoisen länsiylämaanterrierin ja bichon frisén risteymänä saatu valkoturkkinen koirarotu. Wee-Chon on valkoinen ja joskus kiharaturkkinen. Sillä on mustat nappisilmät ja melko lyhyt häntä. Wee-Chon on leikkisä, energinen ja aktiivinen rotu. Se rakastaa lenkkeilyä, mutta pitää myös rapsutustuokioista. Wee-Chon-koiran korvat voivat olla pystyt tai lurpat riippuen perimästä.
Drum Workshop
right|DW Drumsin Logo Drum Workshop, tunnettu myös nimellä DW Drums, on yhdysvaltalainen rumpuvalmistaja. Se on tunnettu käsityönä tehtävistä rummuistaan.
thumb|DW:n 5000-sarjan bassorummun pedaali
Historia
Drum Workshopin perusti Don Lombardi vuonna 1972 Santa Monicaan, Kaliforniaan. Alun perin se oli pieni opetusstudio, joka sekä antoi yksityistunteja että järjesti työpajoja rumpujen soittoon liittyen. Don kuitenkin alkoi yhdessä oppilaansa John Goodin kanssa myydä rumpuja ja tarvikkeita kattaakseen studion pitämisestä aiheutuneet kulut. Pian tämän yhteistyön tuloksena syntyi DW:n ensimmäinen oma tuote, korkeussäädöllä varustettu rumputuoli, joka toimi myös tarvikkeiden säilytyslaatikkona.
Vuonna 1978 Don osti konkurssiin ajautuneen Camco Drum Companyn valmistustyökalut ja -laitteet, ja DW:n pääpainoksi tuli rumputarvikkeiden valmistus. Seuraava merkittävä tuote oli uudelleen DW:n nimellä esitelty Camcon 5000-sarjan hihnavetoinen bassorummun pedaali. Vuonna 1983 DW esitteli saman pedaalin pohjalta luodun maailman ensimmäisen tuplapedaalin, joka mahdollisti nopeampien rytmien soittamisen vain yhdellä bassorummulla. 1980-luvulla DW kehitti myös muita innovatiivisia rumputarvikkeita ja valmisti ensimmäiset rumpunsa. DW:n ensimmäinen virallinen artisti oli Mötley Crüen Tommy Lee.
Vuonna 2000 DW:n tehdas muutti Oxnardiin, Kaliforniaan. Samana vuonna DW perusti uuden yhtiön nimeltä Pacific Drums and Percussion (PDP), joka alkoi valmistaa halvempia rumpuja DW:n mallin mukaan.
Skipataan joulu
Skipataan joulu (Christmas with the Kranks) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Joe Roth ja pääosissa ovat Tim Allen ja Jamie Lee Curtis. Elokuva perustuu John Grishamin vuonna 2001 kirjoittamaan romaaniin Joulua pakoon.
Elokuva kertoo Luther Krankista ja hänen vaimostaan Norasta. Lutherin ja Noran ainoa lapsi Blair on muuttanut pois ja tämä joulu tulee olemaan ensimmäinen 23 vuoteen, kun Luther ja Nora viettävät sen kaksin. Tai oikeastaan ensimmäinen joulu 23 vuoteen ilman Blairia, sillä Krankit asuvat omakotilähiössä, jossa joulut on vietetty naapureiden kanssa. Tähän kyllästyneenä Luther ehdottaa Noralle joulun viettoa Karibialla ja Nora suostuu. Naapurit kuitenkin hermostuvat Krankeille jouluperinteiden rikkomisesta, eikä naapurusto aio päästää paria aivan helpolla.
Epsilon Eridani b
Epsilon Eridani b on varmistamaton eksoplaneetta, joka löydettiin 7. elokuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä Epsilon Eridani Eridanuksen tähdistön suunnalla, 10,4 valovuoden päässä Maasta. Tämä tekisi planeetasta neljänneksi lähimmän eksoplaneetan Proxima Centauri b:n, Alfa Centauri Bb:n sekä Barnardin tähti b:n jälkeen.
Planeetta kiertää emotähteään 3,39 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 6,85 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,55 Jupiterin massaa. Se on siis kaasujättiläinen.
L/A Falco
L/A Falco on entinen Paraisten ja Nauvon välillä pysyvästi liikennöinyt lautta. Alkukesästä 2017 Falco korvattiin hybridilautta Elektralla, ja Falco siirtyi varalautaksi vanhan L/A Odilin tilalle. Odilin tulevaisuudesta ei vielä ole tehty päätöstä. Falcon on valmistanut Uudenkaupungin telakka, ja alus otettiin liikenteeseen vuonna 1993. Liikenteestä vastaa Suomen Lauttaliikenne Oy, eli Finferries. Vuoden 2009 loppuun asti se oli osa Destiaa.
Osana Rolls-Roycen ja Finferriesin SVAN (Safer Vessel with Autonomous Navigation) -yhteistyöprojektia Falco on varustettu Rolls-Roycen Ship Intelligence -teknologialla, joka sisältää ympäristöä havainnoivia antureita, kameroita ja tutkia. Joulukuussa 2018 L/A Falcosta tuli tiettävästi maailman ensimmäinen maantielautta, joka on kulkenut reittinsä täysin ilman ihmisen ohjausta. L/A Falcoa on myös mahdollista ajaa etäohjauksella Turussa sijaitsevasta ohjauskeskuksesta käsin.
Sandemo-sarja
Sandemo-sarjan ensimmäinen kirja julkaistiin vuonna 1964 ja viimeinen 1981. Sandemo-sarjan kirjoja on olemassa vain pehmeäkantisina.
Bastardijänne
pienoiskuva|Longuevillen kreivin vaakuna, jossa [[lilja (heraldiikka)|heraldisten liljojen päällikkeenä on bastardijänne.]] Bastardijänne on heraldiikan käsite. Vaakunassa se on merkki siitä, että kantaja on aviotonta syntyperää. Se on päällikkeenä oleva vastajänne, joka oli usein myös irtonainen, eli ei ulottunut kilven reunoihin. Bastardijännettä on käytetty lähinnä kuningassukujen heraldiikassa. Sitä ei käytetä modernissa heraldiikassa.
L/A Sterna
Lautta-alus L/A Sterna on lautta-alus Elektran ohella toinen Paraisten ja Nauvon välillä liikennöivistä lautta-aluksista. Sterna on pienempi kuin hybridilautta Elektra. Sen on valmistanut Hollming Oy, ja alus otettiin liikenteeseen vuonna 1992.
Kuumaa-yhtyeen diskografia
Tämä artikkeli on suomalaisen Kuumaa-yhtyeen diskografiasta. Yhtye on julkaissut urallaan kaksi albumia ja useita singlejä.
Giorgi Avališvili
Giorgi Avališvili (, 1769–1850) oli georgialainen diplomaatti, kirjailija ja yksi georgialaisen teatterin perustajaisistä.
Avališvili syntyi itägeorgialaiseen, Kakhetin kuningaskunnasta kotoisin olevaan aatelissukuun ja sai koulutuksensa Venäjän keisarikunnassa. Venäjän ja Georgian välisen Georgijevskin sopimuksen jälkeen hän toimi georgialaisten kuninkaiden Erekle II:n ja Giorgi XII:n lähettiläänä Pietariin vuosina 1784–1801.
Avališvili matkusti Lähi-idässä vuosina 1819–1820 ja kirjoitti arvokkaan ja pitkän matkakertomuksen. Valtaosa hänen muusta kirjallisesta tuotannostaan on kadonnut. Avališvili käänsi myös runsaasti venäläistä ja länsieurooppalaista kirjallisuutta. Hän osallistui ensimmäisen georgialaisen kansallisen teatterin perustamiseen Erekle II:n hovissa Tbilisissä vuonna 1791, ja häntä pidetään myös ensimmäisen omaperäisen georgialaisen näytelmän Kuningas Teimuraz kirjoittajana. Vain tekijän laatima esipuhe on säilynyt.
Ikuisuuskivet
300px|thumb|right|Thanos ja Ikuisuuskivet (suomennos Lauri "Mail-Man" Narinen). Ikuisuuskivet (tunnettu alun perin nimellä Sielukivet ) ovat Marvel-kustantamon fiktiivisissä sarjakuvissa esiintyvä kuudesta jalokivestä koostuva käsittämättömän voimakas energianlähde. Kaikkien kuuden kiven käyttäjä nousee kaikkivoipaiseksi ja hallitsee jumalana koko universumia. Hullu titaani Thanos yhdisti kivet ensimmäisen kerran niin sanottuun Ikuisuuden rautahanskaan ja onnistui tavoitteessaan ainoana antagonistina. Myöhemmissä tarinoissa Ikuisuuskiviin lisättiin Egokivi, jota ei kuitenkaan tarvita Ikuisuuden rautahanskan muodostamisessa. Egokivi esiintyy vain yhdessä tarinassa eikä sitä lueta yleensä ikuisuuskivien joukkoon.
Madagaskarin Pasteur-instituutti
Madagaskarin Paster-instituuttia on syyskuusta 2021 lähtien johtanut mikrobiologi, tohtori Philippe Dussart. Hän seuraa tehtävässä tohtori André Spiegeliä.
Ikuisuuskivet
Ikuisuuskivillä ei ole tunnettua yhteyttä Ikuisuus-sarjakuvahahmoon ja Ikuisiin.
Madagaskarin Pasteur-instituutti
Instituutin historia alkaa vuodesta 1898, jolloin Madagaskariin perustettiin rokotetutkimuslaitos Institut vaccinogène et antirabique de Tananarive. Tutkimuslaitos vihittiin vuonna 1900, jolloin virallisessa lehdessä sitä luonnehdittiin nimellä Institut Pasteur de Tananarive. Virallisesti laitoksesta tuli osa Pasteur-instituuttien verkostoa vuonna 1927, jolloin tutkimuslaitoksen nimeksi vaihdettiin nykyinen Institut Pasteur de Madagascar. Tutkimuslaitoksen asemaa ja roolia koskeva yhteistyösopimus solmittiin vuonna 1961 Pariisin Pasteur-instituutin ja Madagaskarin terveysministeriön välillä.
Ikuisuuskivet
Historia
Ikuisuuskivet ovat olleet olemassa aina, mutta vain hyvin harva on tiennyt niiden todellisesta voimasta ja luonteesta. Kivet ovat salaperäisiä esineitä, joiden haltijat ovat usein kironneet omistamansa mahtiesineen helyksi. Kivien käyttö vaatii tietoa ja kärsivällisyyttä. Vain kourallinen ihmisiä on pitänyt kiveä hallussaan omia tarkoitusperiään ajatellen, mutta he eivät silti ole koskaan ymmärtäneet niiden todellista voimaa.
Vain mahtavimmat kosmiset jumalat tietävät, että kaikkia ulottuvuuksia hallitsi aikoinaan kaikkivoipainen jumala. Tämä mahtava olento oli kuitenkin yksinäinen, ja se kaipasi seuraa. Epätoivoinen olento loi laumoittain olioita, mutta koska hänellä ei ollut käsitystä hyvästä tai pahasta, olennoista kehittyi pahansuopia hirviöitä. Huomatessaan virheensä olento tuhosi luomuksensa ja jäätyään taas yksin riisti itseltään hengen.
Sellainen voima ei kuitenkaan kadonnut todellisuuksista, vaan kerääntyi yhteen Ikuisuuskiviksi. Niitä käyttivät useat oliot kautta universumin historian, mutta vasta Thanos tajusi niiden todellisen voiman. Thanos keräsi Ikuisuuskiviä kaikkialta kosmoksesta Universumin vanhimmilta ja loi Ikuisuuden rautahanskan, jonka avulla hän nousi hetkeksi jumalaksi. Myöhemmin Ikuisuuskivet jaettiin Adam Warlockin johtamalle Ikuisuusvahdille.
Kostajien ja Oikeuden Puolustajien yhteisseikkailussa Darkseid sai koko Ikuisuuden rautahanskan kootuksi mutta hylkäsi sen huomattuaan, ettei se toimi DC:n universumissa.
Tarinaan lisättiin sittemmin, että Ikuisuuskivet ovat Illuminatin hallinnassa. Reed Richards ja Illuminati keräsivät kaikki Ikuisuuskivet haltuunsa ja todettuaan, ettei niin voimakasta saisi olla olemassa. Seuraaja Uatu kuitenkin saapuu paikalle ja kieltää kivien hajottamisen. Ne ovat hänen mukaansa osa kosmista tasapainoa, ja siksi niiden olemassaoloa ei saa lopettaa yrittämällä saada kiviä hajottamaan itse itseään. Lopulta supersankarit päättävät jakaa kivet keskenään ja vannovat, ettei kukaan heistä koskaan käyttäisi kiveä tai paljastaisi sen olemassaoloa muille.
Yrittäessään pysäyttää inkursion joka olisi tuhonnut universumin Illuminati kokosi kivet yhteen ja Kapteeni Amerikka käytti kiviä pysäyttääkseen inkursion. Tämä oli kuitenkin kiville liikaa ja aikakivi katosi ja loput särkyivät. Aikakivi ilmestyi myöhemmin uudelleen ja näytti Kapteeni Amerikalle erillaisia tulevaisuuksia.
Illuminati ei onnistunut pysäyttämään inkursioita ja multiversumi tuhoutui. Tohtori Doom onnistui kuitenkin varastamaan tuhon takana olevien Tuonpuoleisten voimat ja niiden avulla pelasti pienen Taistelumaailman jota hän hallitsi jumala keisarina. Pieni joukko sankareita muodosti suunnitelman Doomin voittamiseksi. Musta Pantteri löysi ikuisuuskivet ja käytti niitä hämätäkseen Doomia sillä välin kun Herra Fantastinen toteutti suunnitelman tärkeimmän vaiheen ja sai lopulta varastettua Tuonpuoleisten voimat itselleen. Tuonpuoleisten voimien, sekä Molekyylimiehen ja Franklin Richardsin voimien avulla he onnistuivat palauttamaan multiversumin.
Tässä uudessa multiversumissa kivet olivat jälleen hajaantuneet eri puolille universumia. Tohtori Outo kokosi kivien sekalaisista löytäjistä uudet Ikuisuusvahdit. Pian tämän jälkeen Gamora varasti kivet ja tästä alkoi tapahtumaketju nimeltä Ikuisuussodat. Tapahtuman lopussa Adam Warlock antoi kiville tietoisuuden ja antoi niiden päättä oman kohtalonsa.
Ominaisuudet
Ikuisuuskivet ovat ulkomuodoltaan sileitä ja soikeita jalokiviä. Normaalitilassa Ikuisuuskivet ovat miehen käden kokoisia, mutta ne saa kutistumaan niin pieniksi, että ne sopivat Ikuisuuden rautahanskaan.
Seuraavassa kivien omistajia, ominaisuuksia ja tuntomerkkejä. Kunkin kiven yhteydessä mainitut kyvyt toimivat vain käyttäjällä, joka pystyy valjastamaan niiden koko voiman.
Omistajat: Puutarhuri, Thanos, Nebula, Adam Warlock, Gamora, Magus, Maxam, Loki, Galactus, Darkseid, Kapteeni Amerikka, Namor, Tohtori Outo, Muurahaismies
Omistajat: Juoksija, Thanos, Nebula, Adam Warlock, Pip-Peikko, Magus, Loki, Galactus, Darkseid, Rautamies, Musta Salama, Musta Leski, Hulk
Omistajat: Suuri Kehittäjä, Adam Warlock, Välimies, Thanos, Nebula, Magus, Loki, Galactus, Darkseid, Tohtori Outo
Omistajat: Keräilijä, Thanos, Nebula, Adam Warlock, Loki, Galactus, Darkseid, Rautamies, Herra Fantastinen, Kapteeni Ihme, Kang
Omistajat: Suurmestari, Thanos, Nebula, Adam Warlock, Kuukäärme, Magus, Thor, Loki, Galactus, Darkseid, Professori X, Peto, Turk Barrett, Neiti Ihme
Omistajat: Mestari, Thanos, Nebula, Adam Warlock, Drax Tuhoaja, Magus, Thor, Galactus, Titania, Darkseid, Herra Fantastinen, Namor, Tähtilordi, Emma Frost
Omistajat: Sersi, Loki
Elokuvat
Ikuisuuskivet ovat keskeisiä Marvel Cinematic Universen elokuvissa. Kivet kuitenkin eroavat väreiltään ja muodoiltaan aiemmista versioista huomattavasti. Elokuvassa Guardians of the Galaxy Keräilijä selittää, että Ikuisuuskivet syntyivät kuudesta singulariteetistä, jotka olivat olemassa ennen alkuräjähdystä. Elokuvassa Avengers: Infinity War paljastettiin, että Thanos halusi kerätä kivet Ikuisuuden rautahanskaan tuhotakseen puolet kaikista elollisista olennoista, uskoen pelastavansa maailmankaikkeuden ylikansoituksen tuomalta epätasapainolta, joka oli tuhonnut aiemmin Thanoksen kotimaailman Titanin. Elokuvassa Avengers: Endgame Thanos oli tuhonnut Ikuisuuskivet estääkseen ketään muuta käyttämästä niitä, jolloin Kostajat päätyvät kvanttiteknologian avulla toteuttamaan aikamatkan menneisyyteen lainatakseen sen versioita Ikuisuuskivistä palauttaakseen Thanoksen tuhkaksi palauttakseen henkilöt takaisin eloon. Tony Starkin uhrattua itsensä tuhotakseen kivillä vuodesta 2014 matkustaneen version Thanoksesta ja tämän armeijasta, Steve Rogers palauttaa Ikuisuuskivet lopulta takaisin omaan aikajatkumoonsa ja Thorinin Mjölnirin samalla.
Elokuvissa esiintyneet kivet:
Lisäksi on näytetty kaksi Ikuisuuden rautahanskaa. Elokuvassa Thor näytettiin yksi oikeaan käteen sopiva hanska Odinin holvissa. Elokuvassa Thor: Ragnarök Hela kuitenkin vahvisti, että hanska oli pelkkä jäljitelmä. Tosin Tesserakti teki vaikutuksen Odinin holvissa Ikuisen tulen ohella Vasempaan käteen sopiva aito Ikuisuuden rautahanska nähtiin Avengers: Age of Ultronin lopussa, kun Thanos päätti etsiä Ikuisuuskivet käsiinsä omin voimin. Avengers: Infinity Warissa paljastui, että Thanos oli pakottanut Nidavellirissä Eitrin takomaan hanskan hänelle ja sen jälkeen tappanut toiset kääpiöt sekä murskannut Eitrin kädet estääkseen tätä enää takomasta mitään. Saatuaan kaikki Ikuisuuskivet haltuunsa Thanos napsautti hanskalla sormiaan niiden yhteisen voiman käyttämiseksi. Hanska vaurioitui, paloi kiinni Thanoksen käteen pysyvästi ja aiheutti hänelle vakavia palovammoja, mutta oli yhä käyttökelpoinen. Avengers: Endgamessä nykypäivän Thanoksen tuhottua kivet omalla hanskallaan, Kostajat rakentavat menneisyydestä lainattujen Ikuisuuskivien käyttämiseen uuden hanskan (kutsuttu oheistuotteissa Nanohanskaksi), jolla Bruce Banner napsauttaa sormiaan tuodakseen Thanoksen tuhoamat henkilöt takaisin. Kostajia nykyhetkeen seurannut menneisyyden vuoden 2014 versio Thanoksesta yrittää käyttää hanskaa tuhotakseen tällä kertaa koko maailmankaikkeuden ja luodakseen tilalle uuden, mutta Tony Stark irrottaa kivet ja liittää ne oman Rautamies-haarniskansa hanskaan tuhotakseen niillä Thanoksen ja koko hänen armeijansa samalla uhraten itsensä. Poistetussa kohtauksessa nähdään lyhyesti missä Tony Stark keskustelee äitinsä kanssa lyhyesti Sielumaailmassa ennen kuin molemmat jatkavat matkaansa kohti maailman ulkopuolelle kohti tuntematonta. Kohtaus saattoi olla myös viittaus J.R.R Tolkienin Simarillion eepokseen ja Taru Sormusten Herrasta -romaaneihin, jossa kerrottiin Berenin ja Luthien Tinuviellin vastaavasta tapahtumasta Keski-Maan 1 Ajalla.
INF-sopimus
thumb|300px|right|Yhdysvaltain presidentti [[Ronald Reagan ja Neuvostoliiton päämies Mihail Gorbatšov allekirjoittivat INF-sopimuksen 1987.]] INF-sopimus (, Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty, keskimatkan ydinasevoimasopimus) on sopimus, joka hävitti keskimatkan ns. euro-ohjukset Euroopasta 1987–1991. Sopimus solmittiin 8. joulukuuta 1987 ja se tuli voimaan kesäkuussa 1988. Allekirjoittajina olivat Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajat Ronald Reagan ja Mihail Gorbatšov. Sopimus koski 500–5 500 km kantavia keskimatkan ja keskipitkän matkan ohjuksia.
Ikuisuuskivet
Videopelit
Ikuisuuskivet esiintyvät Marvel Super Heroes -taistelupelissä, jossa pelaaja voi niiden avulla muokata pelattavan hahmon ominaisuuksia eri tavoin.
INF-sopimus
Neuvostoliiton SS-20-ohjukset romutettiin vuonna 1991. Sopimukseen pääsy oli mahdollista Neuvostoliiton uudistuspolitiikan takia. Euroopassa on edelleen lyhyen kantaman taktisia ydinohjuksia, eikä mannertenvälisten ohjusten uhka ole vieläkään täysin väistynyt Euroopan yltä. Venäjällä sopimusta on myöhemmin arvosteltu virheeksi Yhdysvaltain suunnitellessa ohjuspuolustuksensa ulottamista uudelleen Eurooppaan.
Ikuisuuskivet
Videopelit
Myös Lego Marvel Super Heroes ja Lego Marvel Avengers (2016) videopeleissä nähdään useissa tasoissa Ikuisuuskivet päätasojen vihollisten ja tehtävien pääkohteina; kuten Tilakiven / Tesseraktin luoma portaali Chitaurien armeijan kotiplaneetalle ja Lokin Sauva (mikä sulki portaalin) Avengers 1 elokuvan loppuottelussa, Thor: The Dark World elokuvaan sijoittuva taso, missä pomona oli Malekith joka käytti Todellisuus-kiven/Aetherin voimaa. Ikuisuuskiviä käyttävät Lego-hahmot: Lokilla Sauva, Staff/Specter missä Mielikivi ja myöhemmin Visionilla. Malekith, Todellisuuskiven voima, Ronan Syyttäjän sauvassa oleva Voimakivi, Doctor Strange, Aikakivi Agamotton Silmä korussa, joka on kaulassa ja Thanos, paikallaan odotellessa ottaa tyhjän Ikuisuuden Rautahanskan, joka toimii eräänä Easter Egg pelissä ennakoiden tulevaa. Pelissä näkyy vielä Thorinin kohtaus, jossa näkyy 4 Ikuisuuskiveä ja toteaa että joku (Thanos) pelaa peliä, missä Avengersin jäsenet ovat toimineet pelinappuloina kun Ikuisuuskivet ovat putkahdelleet esiin, joista 4 on ollut Maassa eri aikoina (Aikakiveä ja Sielukiveä ei olla vielä julkaistu tässä kohdassa, mutta pelissä näkyy Doctor Strange ja 21st Beeckler Street oleva New Yorkin pyhättö, jossa Aikakivi ja Doctor Strange sarjakuvahahmona esiintyvät ennen elokuvaa toimien Easter Egg lisäyksenä tehden 5. Ikuisuuskiven putkahtamisen esiin. Ainoastaan Sielukivestä ei olla tehty omaa elokuvaa, sarjaa tai animaatiota MCU:n tuotantoon tai mikä kertoisi sen etsinnöistä.
INF-sopimus
Helmikuussa 2007 Venäjän presidentti Vladimir Putin uhkasi Venäjän irtautuvan INF-sopimuksesta, ellei sitä laajenneta koskemaan myös muita maita, esimerkiksi Kiinaa. Vuonna 2018 Yhdysvaltain presidentti, Donald Trump kertoi haluavansa purkaa sopimuksen koska hänen mukaansa Venäjä ei ole noudattanut sopimusta.
Helmikuussa 2019 Yhdysvallat ilmoitti vetäytyvänsä sopimuksesta. Seuraavana päivänä Venäjä ilmoitti myös vetäytyvänsä.
The Barry Sisters
Historiaa
The Barry Sisters -duon muodostivat Bronxissa kasvaneet, aškenasijuutalaisille siirtolaisille syntyneet siskokset Minnie ja Clara Bagelman (taiteilijanimiltään Merna ja Claire Barry). He aloittivat uransa laulajina "Uncle Norman" -radio-ohjelmassa. He tekivät ensimmäiset levytyksensä 1930-luvun loppupuolella. Vuodesta 1939 lähtien 1950-luvun puoliväliin asti he esiintyivät "Yiddish Melodies in Swing" -radio-ohjelman laulajina levytysuransa ohella. Yhtye myös vieraili usein televisio-ohjelmissa, kuten The Ed Sullivan Show’ssa. The Barry Sisters julkaisi viimeisen albuminsa Our Way vuonna 1973.
Merna Barry kuoli vuonna 1976. Clare Barry kuoli vuonna 2014.
Falerii
Falerii (nykyinen Civita Castellana) oli antiikin aikainen kaupunki Etelä-Etruriassa Apenniinien niemimaalla. Se oli faliskien pääkaupunki ja kukoisti 500- ja 400-luvuilla eaa. Falerii taisteli Vejin rinnalla roomalaisia vastaan, mutta Vejin kukistuttua se liittoutui Rooman kanssa. 300- ja 200-luvuilla eaa. kaupunki kapinoi useasti roomalaisia vastaan, kunnes se vallattiin ja tuhottiin vuonna 241 eaa. Kaupunkilaiset häädettiin läheiselle tasangolle, jonne perustettiin uusi kaupunki, Falerii novi.
Cover
Cover (, myös koveri) tarkoittaa populaarimusiikissa kappaletta, jonka esittää tai julkaisee joku muu kuin kappaleen alkuperäinen esittäjä tai säveltäjä. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan eniten cover-levytyksiä on tehty The Beatlesin kappaleesta ”Yesterday” (Lennon/McCartney).
Blues- ja jazzmusiikissa soitetaan muuta populaarimusiikkia useammin muiden jo aiemmin esittämiä sävellyksiä. Näiden tyylien useimmin soitetuista kappaleista käytetään nimitystä ”standardi”. Esimerkiksi tunnetusta bluesstandardista käy Eddie Boydin sävellys ”Five Long Years” ja jazzstandardina pidetään taas esimerkiksi Dizzy Gillespien kappaletta ”A Night in Tunisia”.
Hittikappaleiden cover-äänitteet olivat 1970-luvulla Suomessa iso bisnes. Kokoelmakasetteja myytiin huoltoasemilla. Tuolloin perustettiin useita levy-yhtiöitä julkaisemaan vain coverversioita suurimmista hiteistä. Coverversioiden esittäjät olivat suurelle yleisölle tuntemattomia. Kasettien laulajat olivat tavallisesti entisiä keikkamuusikoita, mutta myös monet tunnetummatkin laulajat esiintyivät niillä. Turun Kasettituotanto lanseerasi 1980-luvun alussa kerran kuussa ilmestyvät Taxi By Night -kasetit, jotka sisälsivät coverversioita sen kuukauden hiteistä. Sarja oli suosittu, koska se ilmestyi säännöllisesti ja sillä oli erottuva nimi. Aiemmat kasettisarjat, kuten Kotimaiset suosikit, Kovat kotimaiset tai Suositut kotimaiset, usein sekoittuivat keskenään. Cover-äänitteiden suosio hiipui 1980-luvun puolivälissä. Julkaisijoita oli markkinoilla liikaa, ja cd-levyt yleistyivät. Käännöshittien aikakausi meni ohi suomirockin suosion myötä. Rocket Records -levy-yhtiön Juha Rantala ryhtyi vuonna 2012 uudelleenjulkaisemaan huoltoasemakasetteja cd:nä ja netissä.
Barry Unsworth
Barry Forster Unsworth (10. elokuuta 1930 Wingate, County Durham – 5. kesäkuuta 2012 Perugia, Italia ) oli brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan historiallisia aiheita käsittelevistä romaaneistaan. Hän julkaisi 14 romaania, joista on suomennettu Kivineitsyt (1985). Hän oli kolmesti Booker-palkintoehdokkaana ja voitti palkinnon 1992 romaanillaan Sacred Hunger.
Alainen Vuorisjärvi
Alainen Vuorisjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Mataramin sulttaanikunta
Mataramin sulttaanikunta oli Keski-Jaavan sisäosia hallinnut valtakunta, joka oli olemassa 1500-luvun loppupuolelta vuoteen 1755. Se oli Indonesian viimeinen aidosti itsenäinen sulttaanikunta ennen hollantilaisten siirtomaakautta.
Mataramin valtakunnan olemassaolo päättyi vuonna 1755 Giantin sopimukseen, jossa se jaettiin Pakubuwono III:n hallitsemaan Surakartaan sekä Hamengkubuwono I:n hallitsemaan Yogyakartaan.
Historia
Mataramin ensimmäinen hallitsija oli Gedhe Pamanahan. Hänen hallintokautensa ajankohdasta ei ole varmuutta. Tarinan mukaan hän olisi saanut Mataramin alueen hallittavakseen teoistaan Pajangin hallitsijan Pangeran Adivijayan palveluksessa ja suistettuaan tämän vihamiehen Aria Penangsangin hevosen selästä kaksintaistelussa. Hän pystytti palatsinsa ja pääkaupunkinsa Kotagedeen Yogyakartassa, minne alkoi saapua uudisasukkaita työskentelemään hänen mailleen.
Gedhe Pamanahamia seurasi Mataramin hallitsijana hänen poikansa Panembahan Ingalaga eli Senapati – lisänimensä hän sai Pajangin sulttaani Adivijayalta. Häneen on liitetty laajalti myyttisiä elementtejä, kuten koko Mataramin dynastian luominen myyttisen Nyai Roro Kidulin hahmon kanssa tapahtuneen kohtaamisen jälkeen, ylevät esi-isät Majapahitin valtakunnan hallitsijoiden piirissä sekä voittoisat sotaretket. Senapatin johtamana Mataramin mahti tuntui Jaavalla kaikkialla hindulais-buddhalaisesta Pasuruanista Cireboniin, mutta maan ei onnistunut alistaa valtaansa rannikkovaltioita kuten Surabayaa. Historioitsija H. J. de Graaf luonnehti Senapatia tyranniksi, jolla oli sotaonnea, mutta joka ei saanut aikaan mitään rakentavaa kehitystä.
Panembahan Krabyak
Panembahan Krabyakin valtakaudella Mataramin ja Surabayan välinen konflikti jatkui. Panembahan Krabyakin ei ollut mahdollista valloittaa raskaasti linnoitettua kaupunkivaltiota, joten tätä ei missään vaiheessa edes yritetty. Sotaa käytiin sen sijaan lähinnä molempien puolten tekemien ryöstöretkien muodossa.
Agung
Panembahan Krabyakin vanhin poika Ransang, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Agung, peri kruunun vuonna 1613. Hän oli ensimmäinen Mataramin hallitsijoista, joka otti virallisesti käyttöön arvonimen "sulttaani", mikä tapahtui vuonna 1641.
Agungia pidetään suurimpana indonesialaisena sotapäällikkönä sitten 1400-luvun. Hänen valloituksistaan ensimmäinen oli strategisesti tärkeä Wirasaban kaupunki vuonna 1615. Mataram sai sen valloitettuaan pääsyn Brantasjoen laakson alaosiin, mistä oli mahdollista kontrolloida yhteyksiä jokilaakson ja itäisen Jaavan välillä. Surabaya vastasi tähän hyökkäyksellä, jonka Agung torjui tammikuussa 1616 – tämän mahdollisti hänen väliaikaisesti Pajangilta saamansa uskollisuuden vakuutus. Tätä seurasi joukko voittoisia sotia Jaavan valtioita vastaan: Lasem valloitettiin 1616, Pasuharan ja kapinaan noussut Pajang 1617, Tuban 1619, kunnes vain Surabaya oli jäljellä. Viisivuotisen piirityksen päätteeksi myös se antautui lopulta vuonna 1625 Agungin katkaistua veden tulon kaupunkiin patoamalla joen.
Mataram oli nyt keskisen Jaavan valtias – idässä oli vielä Blambangan ja lännessä Banten, mutta kummastakaan ei ollut haastamaan Mataramin mahtia. Lännessä Cirebon antoi hänelle kunnianosoituksia ja prinsessan aviopariksi vuonna 1625. Blambangan kukistui lopulta vuonna 1640.
thumb|right|225px|Piirros Mataramin armeijasta Bataviassa
Agungin valtakauden aikana Hollannin Itä-Intian kauppakomppania alkoi saada jalansijaa Jaavalla. Agung ei alkuun suuremmin piitannut tästä kehityksestä, vaan keskittyi paikallisten valtioiden hallintaansa saamiseen eurooppalaisten vallan haastamisen sijasta. Vuosina 1628–1629 hän yritti valloittaa hollantilaisten hallitseman Batavian aikeenaan kukistaa tämän jälkeen myös Banten, mutta epäonnistui yrityksessään.
Amangkurat I ja II
Amangkurat I eli Sunan Tegalwangi, joka seurasi Agungia Mataramin sulttaanina, oli hallitsijana äärimmäisen julma ja vallanhimoinen. Hän ei ollut isänsä tavoin sotilaallisesti kyvykäs, vaan lujitti valtaansa lähinnä uhkailemalla ja salamurhaamalla vastustajiaan.
Ensimmäinen vallankaappausyritys Amangkurat I:tä vastaan tehtiin 1647, jolloin hänen veljensä Pangeran Alit johti joukon syvästi uskonnollisia muslimeja kuninkaallisen palatsin luo valloittaakseen sen. Amangkuratin joukot kuitenkin torjuivat hyökkäyksen, ja prinssi Pangeran Alit sai kyseisessä taistelussa surmansa. Toinen vallankaappausyritys tapahtui vuonna 1661, jolloin Amangkuratin poika Adipati Anom yritti syöstä isänsä vallasta.
Vastarinta Amangkuratin itsevaltaista hallintoa vastaan johti lopulta kapinaan vuonna 1674. Kapinan päällikkönä oli prinssi Trunajaya, jonka isän Amangkurat oli teloittanut vuonna 1656 ja jonka väitettiin olevan ylevää Majapahit-syntyperää. Mataramin vasallina ollutta Maduran saarta hallinneen Trunajayan onnistui tukijoidensa ja Makassarista paenneiden merirosvojen tuella valloittaa laaja osa Jaavan itäpuolta. Hän asettui tämän jälkeen Kediriin.
Amangkurat II:n hallitsijakauden loppua kohden välit hollantilaisiin viilenivät jälleen, osittain siksi, että hän pyrki suojelemaan hollantilaisia vastustavia makassarilaisia ja balilaisia. Vuonna 1686 hovissa Kartasurassa lisäksi tapettiin 75 hollantilaista, jotka olivat tulleet neuvottelemaan uudelleen Mataramin ja hollantilaisten välisiä sopimuksia. Läntisellä Jaavalla puhkesi balilaisen Surapatin johtama orjakapina, mikä heikensi Mataramia merkittävästi, ja valtakunnasta alkoi jälleen erkaantua alueita. Amangkurat II pyysi hollantilaisilta apua valtaansa lujittaakseen, mutta nämä kieltäytyivät.
Amangkurat III ja ensimmäinen perimyssota
Amangkurat II kuoli 1703, ja hänen poikansa Sunan Mas seurasi häntä hallitsijanimellä Amangkurat III. Hän joutui jo seuraavana vuonna setänsä Pangeran Pugerin johtaman ja hollantilaisten tukeman kapinan kohteeksi, osittain siksi, että hollantilaiset uskoivat hänen vehkeilevän Surapatin kanssa heitä vastaan. Kauppakomppania tunnusti Pangeran Pugerin Mataramin sulttaaniksi 7. heinäkuuta 1704, ja lokakuussa samana vuonna hän otti hallitsijanimen Pakubuwono I. Alkoi ensimmäinen Jaavan kolmesta perimyssodasta.
Ahtaalle ajettu Amangkurat III ilmoitti vuonna 1708 olevansa valmis neuvotteluihin, mutta hollantilaiset vangitsivat hänet ja karkottivat hänet perheineen Ceylonille. Samoin tehtiin myös Surapatin kapinaan osallistuneille jälkeläisille.
Kulttuuri
Islamista tuli Mataramin pääuskonto ilmeisesti noin 1628–1629.
Agungin valtakaudella Mataramissa otettiin vuonna 1633 käyttöön oma kalenteri jaavalaisen ja islamilaisen perinteen pohjalta aiemman hindulaisen kalenterin tilalle.
Lina Domberg
Lina Domberg (s. 28. lokakuuta 1995 Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti urallaan Damallsvenskan-joukkue KIF Örebroa.
Vähä-Mäntynen
Vähä-Mäntynen on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Uinti kesäolympialaisissa 1924
100px|right|Uinti
Vähä-Mäntynen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,5 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Uinti kesäolympialaisissa 1924
Kesäolympialaisissa 1924 uitiin yhteensä 11 lajia, kuusi miesten ja viisi naisten.
Vähä-Mäntynen
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy.
Telugu Desam Party
Telugu Desam Party on intialainen poliittinen puolue. Puolue on perustettu vuonna 1982. Puolueen perusti N. T. Rama Rao. Puolueen nimi tarkoittaa Telugumaan puoluetta.
Puolueen johtaja on N. Chandrababu Naidu.
Puolueen nuorisojärjestö on Telugu Yuvatha.
Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa puolue sai 11 844 811 ääntä (3,0 %, 5 paikkaa).
Hans Hartvig Seedorff
Hans Hartvig Seedorff (1892 Århus, Tanska – 1986) oli tanskalainen runoilija. Hän kirjoitti elämäniloa kuvastavaa lyriikkaa, jonka varjoon on jäänyt vakavampi tuotanto.
thumb|left|upright|Rosvald og Roosa Runoja on säveltänyt muun muassa Erkki Melartin: 6 Sange, op. 107 – Sex sånger:
Lafont
Lafont on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Soittakaa Paranoid!
Soittakaa Paranoid! on Suomessa suosituksi tullut humoristisessa mielessä rock- tai pop-konsertissa esiintyjälle huudettava toivomus soittaa heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappale ”Paranoid”. Huudosta on tullut vitsi sen takia, että pyyntöä on alettu esittää niin usein ja hyvin erilaisille esiintyjille.
Vastaavasti Yhdysvalloissa Lynyrd Skynyrd -yhtyeen kappaleen ”Free Bird” toivomisesta on muodostunut rock-klisee. Ruotsissa puolestaan vastaavassa merkityksessä on käytetty "spela Shoreline" -huudahdusta.
WikiRock-yhtye julkaisi 2018 kappaleen nimeltä Soittakaa Paranoid!. Tumppi Varonen & Problems -yhtye julkaisi kappaleen nimeltä Soita Paranoid vuonna 2019.
Tarinoita huudon alkuperästä
Huudon on arveltu olevan alun perin Tampereen musiikkisisäpiirin vitsi, koska se esiintyy 1980-luvun alkupuolen Pahkasika-lehdissä sekä Alivaltiosihteeri-orkesterin radiosketseissä – sekä Pahkasika että Alivaltiosihteeri ovat Tampereelta. Myöhemmin huutoon on viitattu esimerkiksi rock-lehti Soundin sarjakuvissa. Huudon isäksi onkin usein mainittu lehden sarjakuvapiirtäjä ja rock-toimittaja Juho Juntunen, jolla oli tapana huudella ”Soittakaa Paranoid” erilaisten yhtyeiden konserteissa.
Eräs tarina kertoo huudon syntyneen seuraavasti:
”Soittakaa Paranoid” -huutoa kuultiin konserteissa kuitenkin jo 1980-luvun alussa.
Editha
thumb|200px|Goottilainen veistos Edithasta ja Otto I Suuresta [[Magdeburgin tuomiokirkossa n. vuodelta 1250.]] Editha (910 – 29. tammikuuta 946 Magdeburg), tunnetaan myös kirjoitusmuodoissa Eadgyth, Edgith ja Edgitha, oli Englannin kuninkaan Edvard I:n ja kuningatar Aelflaedan tytär. Hän avioitui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustajan Otto I Suuren kanssa vuonna 929.
Kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassa
Kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassa oli aiemmin Suomessa toiminut eläkelaitos, josta maksettiin kirkon palveluksessa olleiden virkamiesten leskien ja turvattomien lasten eläkkeet.
Kassan osakkaat
Kassan osakkaita olivat kaikki Suomen evankelisluterilaisen kirkon virkamiehet ja palvelijat, jotka nauttivat vuonna 1723 vahvistettuja pappissäädyn erioikeuksia. . Sellaiset virkamiehet eivät kuitenkaan kuuluneet kassaan, jotka olivat velvollisia kuulumaan muihin yleisiin eläkelaitoksiin eivätkä tämän vuoksi halunneet olla kassan osakkaita. Lisäksi kassan osakkaita olivat ne henkilöt, jotka olivat päässeet kassan osakkaiksi jo aikaisempien säädösten nojalla. Myös kirkon naisurkurit olivat kassan osakkaita, vaikka he eivät välttämättä nauttineet papiston erioikeuksia.
Ne kassan osakkaat, joilla oli vakinainen virka, oli jaettu lailla vahvistettujen peruspalkkojensa mukaan seitsemään luokkaan, joissa eläkkeet vaihtelivat 12 000 markasta 1 500 markkaan.
Eläkkeen maksaminen
Eläke maksettiin ilman vähennystä kuolinpesälle, johon kuului leski, riippumatta siitä oliko hänellä lapsia, tai kuolinpesälle, johon kuului vähintään kaksi eläkkeeseen oikeutettua lasta. Sellaiselle kuolinpesälle, jossa oli vain yksi eläkkeeseen oikeutettu lapsi, suoritettiin vain 60 % täydestä eläkkeestä. Tämän eläkkeen lisäksi suoritettiin erityisissä tapauksissa 10 %:n suuruista lisäeläkettä.
Leski sai eläkettä niin kauan kuin hän eli leskenä sekä lapsi siihen saakka kunnes täytti 21 vuotta. Jos tytär oli mennyt naimisiin ennen täysi-ikäiseksi tuloaan, hän menetti oikeutensa eläkkeeseen. Lapsi, joka lääkärintodistuksen tai muun luotettavan todistuksen mukaan oli tullut mielisairaaksi tai muulla tavalla täysin kykenemättömäksi elättämään itseään ja jolla sitä paitsi todistettavasti ei ollut varoja toimeentuloa varten, sai tätä eläkettä niin kauan kuin kykenemättömyyden tai varattomuuden tilaa kesti.
Oikeus eläkkeen saamiseen alkoi armovuoden päättymisestä tai jos armovuotta ei ollut, virkamiehen kuolinpäivän jälkeisen kuukauden alusta, ja oikeus jatkui sen kuukauden viimeiseen päivään, jolloin eläkkeensaaja kuoli tai oli muuten menettänyt eläkeoikeutensa. Jos kuolinpesä armovuoden sijasta sai lahjapalkkion, eläkekassan johtokunnan tehtävä oli harkita, kuinka monta kuukautta lahjapalkkion katsottiin vastaavan eläkettä.
Eläkkeen hakeminen
Eläkkeeseen oikeutetun piti hakea eläkettä toimittamalla kassan johtokunnalle hakemus armovuotta seuranneen lokakuun kuluessa. Jos armovuotta ei ollut, ennen sen vuosipuoliskon päättymistä, jolta eläkettä ensi kerran maksetaan. Johtokunta käsitteli hakemuksen niin hyvissä ajoin, että eläke ja eläkekirja voitiin ennen joulukuun 10. päivää lähettää asianomaiseen kirkkoherranvirastoon, joka toimitti sen eläkkeensaajalle.
Lakiviitteet
<references group=L />
Porin vesitorni
pienoiskuva|Höyryveturi
NS-23
thumb|250px|NS-23 NS-23 on neuvostoliittolainen 23 mm lentokonetykki, jonka suunnittelivat OKB-16:ssa A. E. Nudelman, A. Suranov, G. Žirnyh, V. Nemenov, S. Lusin ja M. Bundin toisen maailmansodan jälkeiseksi korvaamaan ja standardoimaan lukuisia 20 mm aseita. NS-23 otettiin käyttöön vuonna 1945.
NS-23 korvasi hävittäjien aseistuksena 20 mm ŠVAK ja Berezin B-20 -tykit. Se otettiin myös käyttöön Il-10-maataistelukoneessa, vaikka NS-23:n 14,5 mm patruunasta kehitetyn 23×115 mm ammuksen panssarinläpäisy oli pienemmän lähtönopeuden vuoksi huomattavasti huonompi kuin Il-2:n ja Il-10:n aiemmin käyttämän VJa-23-tykin 23x152mmB:n, sillä jo VJa-23 oli osoittautunut pettymykseksi panssarintorjunnassa.
Perusmalli oli NS-23KM siipi- ja moottoriasennuksiin. Synkronoitua versiota, tyyppimerkinnältään NS-23S, käytettiin kiinteänä ampumaan potkurin lapojen lävitse.
Ase testattiin ensimmäisen kerran Jak-9-hävittäjässä. NS-23:a käytettiin eri tavoin Antonov An-2, Iljušin Il-10, Iljušin Il-22, Lavotškin La-7, La-15, MiG-9, Jak-7, Jak-9U, Jak-15, Jak-17 ja Jak-23 -koneissa. Jossakin varhaisissa MiG-15 -koneissa oli NS-23, tosin se korvattiin pian NR-23-tykillä.
NS-23 korvattiin Nudelman-Rihter NR-23 -tykillä vuoden 1949 tietämissä.
Intian kansanpuolue
Intian kansanpuolue on vuonna 1980 perustettu intialainen puolue. Se on toinen Intian kahdesta suuresta hindunationalistipuolueesta. Vuoden 2014 parlamentti­vaaleissa BJP sai murskavoiton, tarkistettujen tulosten mukaan 282 paikkaa. Puolueen puheenjohtajana toimii Jagat Prakash Nadda vuodesta 2020 alkaen.
Historia
BJP:n aatteellinen edeltäjä oli 1951 alkunsa saanut Bharatiya Jana Sangh -puolue (BJS), jonka perusti entinen Intian kongressipuolueen poliitikko Shyama Prasad Mukherjee. Nationalistinen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestö teki yhteistyötä BJS:n kanssa vastustaakseen kongressipuoluetta. Vuonna 1975 Indira Gandhi rajoitti opposition toimintaa julistamalla poikkeustilan, jota vastaan BJS protestoi. Yhdessä muiden poikkeustilaa vastustaneiden puolueiden kanssa BJS tuli osaksi uutta Janatapuoluetta. Janata oli hetken aikaa menestyksekäs ja voitti vuoden 1977 parlamenttivaalit, mutta uusi hallitus hajosi nopeasti vuonna 1980 sisäisten erimielisyyksien johdosta.
Bharatiya Janata Party sai alkunsa 6.4.1980, sen ensimmäinen johtaja oli maltillinen Atal Bihari Vajpayee. Vuoden 1984 vaatimaton äänisaalis johti kuitenkin siihen, että puolue alkoi ajamaan kovempaa hindunationalistista politiikkaa. Vuoden 1989 parlamenttivaaleissa BJP hyötyi 1980-luvun hindujen ja muslimien välisistä levottomuuksista, joiden myötä se saavutti 85 edustajaa. Vuonna 1996 BJP:stä tuli Intian suurin puolue, kun levottomuudet hindujen ja muslimien kanssa kärjistyivät hindunationalistien tuhoaman Baburin moskeijan vuoksi. BJP lupasi vuonna 2019 yhtenä vaalilupauksenaan rakentaa Baburin moskeijan tilalle hindutemppelin.
Vuonna 2014 puolue saavutti siihen mennessä suurimman voittonsa saadessaan 282 edustajaa parlamentin alahuoneeseen. Vuonna 2019 BJP uusi voittonsa saaden 303 edustajaa. Vuoden 2019 vaalitulos oli BJP:n ja sen vaalikoalition NDA:n historian suurin voitto, puolue sai 37,4% äänistä ja NDA lähes 45%.
Kritiikkiä
Asianajaja ja kirjailija A. G. Noorani on kritisoinut Intian kansanpuoluetta ja sen perustajana pitämäänsä RSS-järjestöä fasistisiksi sekä moittinut niitä Intian vähemmistöjen sortamisesta. Intian kristityt ja muslimit ovat syyttäneet pääministeri Narendra Modia ja BJP:tä sorrosta sekä hindulaisten ääriajattelijoiden suojelemisesta. Kongressipuolue ja Intian kommunistiset puolueet ovat väittäneet, että RSS hallitsee Intian kansanpuoluetta.
Intian kongressipuolueen Rahul Gandhi on syyttänyt Modia Intian viemisestä keskiajalle sekä paheksunut, kuinka BJP:n Intiassa naudanlihaa syöneitä muslimeita on surmattu.
Porvoon kansallinen kaupunkipuisto
Porvoon kansallinen kaupunkipuisto on yksi Suomen yhdeksästä kansallisesta kaupunkipuistosta. Se perustettiin 18. toukokuuta 2010 ja on järjestyksessään viides Suomessa. Puisto oli yksi YK:n luonnon monimuotoisuuden teemavuoden ja Euroopan rakennusperintövuoden valtakunnallisista hankkeista.
thumb|left|[[Porvoonjoki|Porvoonjoen ja Jokikadun välillä sijaitsevat rantamakasiinit Vanhassa Porvoossa kuuluvat kaupunkipuistoon.]] Kaupunkipuiston maapinta-ala on hieman yli 1 100 hehtaaria ja siihen kuuluu vesialueita yli 1 000 hehtaaria. Alueeseen kuuluu muun muassa Porvoonjoen alajuoksua ympäristöineen (erimerkiksi Porvoon linnamäki ja Porvoon tuomiokirkko ympäristöineen)
Puistoon tutustumiseksi on laadittu yhteensä kahdeksan reittiä ja se sisältää 22 merkittävää kohdetta, jotka kertovat keskiajan varhaisista asutusvaiheista aina Suomen valtion muotoutumiseen asti. Porvoon historiasta, kartanoista, kaupunkiluonnosta sekä vesialuiesta ja saaristosta. Puistossa voi liikkua kaduilla, kävely- ja pyöräteillä, jalkakäytävillä ja luontopoluilla, sekä meloen tai veneillen joella ja merellä.
Uudenmaan maakuntahallitus valitsi kaupunkipuiston vuoden 2015 Uusimaa-palkinnon saajaksi. Porvoon kaupunki sai palkinnoksi 2 000 euroa kaupunkipuiston kulttuuriperinnön sähköisen tietokannan ja esittelyreittien toteuttamiseen.
Reitit ja nähtävyydet
Merkittävimmät kohteet ovat Björkholmenin luotsiasema, Ekudden, Empirekorttelit, Gammelbackan kartanon puistometsä, Haikkoo ja lennätinvuori, Haikkoonselkä ja Barlastholmen saaret, Hamarin kylä ja sahasaaret, Joonanmäen ulkoilumetsä, Kokonniemi, Linnamäkien ja Maarin alue, Näsinmäen hautausmaa, Porvoon rantojen historia, Rautatieaseman seutu, Ruskis, Sikosaari, Stensbölen suojelualueet, Tarinoita kansallisesta kaupunkipuistosta, Vanha Porvoo sekä Villa Wilhelmsberg.
Kansallisesti arvokkaita paikkoja ovat mm. keskiaikainen Linnamäki, Vanha Porvoo, Näsinmäen hautausmaa ja empireajan umpikorttelit.
Luonnon monimuotoisuuden kannalta arvokkaita pakkoja on Porvoonjoen suiston lintulahdella ja Stensbölen luonnonsuojelualueilla.
Kaupunkilaisille tärkeitä ovat jokirannan puistovyöhyke sekä rantapromenadi kahviloineen.
Jo 1800-luvulla tunnettuja puistometsiä ja näköalapaikkoja ovat Näsin puistometsä, Kokonniemen kansanpuisto, Joonaanmäki, Gammelbackan kartanon entinen puisto ja Tornivuori sekä Lennätinvuori Haikkoossa.
Kulttuurihistoriallisesti merkittäviä kohteita ovat Haikon kartano, Edelfeltin ateljeemuseo, Villa Wilhelmsberg sekä Stensbölen kartanoa ympäröivä kulttuurimaisema.