cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iso Saarijärvi (Kangasala)
Iso Saarijärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Kauppilassa ja Pälkäneellä sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 17,9 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Pakkalan karttalehden alueella kallioperä on suurimmaksi osaksi liuskeista kiveä. Siihen on syntynyt jääkauden aikana mannerjäätikön kalliomurroksiin kuluttamia pitkiä ja syviäkin laaksoja, joiden suunta on luoteesta kaakkoon. Eräs tällainen näkyy maastossa kaakossa Läyliän järvestä alkavana ja luoteessa Keljonjärveen päättyvänä murroslinjana. Tähän laaksoon on muodostunut Iso Hirvijärvi, Vähä Hirvijärvi, Vasajärvi, Iso Saarijärvi, Iso Kaakkojärvi, Holtanoja ja sedimenttien peittämänä Keljonjärvi. Järven keskellä on salmi, joka on vain 60 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi autio saari, joka on noin 100 metriä pitkä ja yli 30 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu 8 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Välimaan kylästä.
Luontoarvoja
Järven pohjois- ja koillispuolella kasvaa vanhaa kolopuumetsää, jossa viihtyvät monet vanhojen metsien lintulajit. Näitä ovat esimerkiksi pikkusieppo, sirittäjä ja pohjantikka. Vähä Saarijärvestä laskevan puron varressa kasvaa lehto, jonka vanhojen koivujen ympärillä leviää sankka saniaiskasvusto. Rantojen jyrkänteiden yhteydessä esiintyy runsaasti kolohaapoja ja muuta lehtomaista kasvillisuutta, jonka lajistoon kuuluu esimerkiksi lehmus, kotkansiipi, haurusloikko, lehtokuusama ja haisukurjenpolvi. Myös Vasajärvestä laskevan Vasaojan nopeasti virtaavan puron kasvisto on poikkeava. Järven veden ravinnetasot ovat hieman koholla, se on runsashumuksinen ja siinä on todettu happitalouden häiriöitä. Järven vesi on luokiteltu tyydyttäväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Otavan Suuri Ensyklopedia
Otavan Suuri Ensyklopedia on 1970- ja 1980-luvulla julkaistu suomalainen, suomenkielinen tietosanakirja. Se on julkaistu sekä 12- että 24-osaisena. 12-osaisen painoksen osat 1–10 sisältävät suurartikkeleita ja osat 11–12 perinteiseen tietosanakirjatyyliin laadittuja pienartikkeleita. Kirjan julkaisutyön perustana on Otavan ja ranskalaisen tietosanakirjakustantamon sopimus, jonka mukaisesti Otava käytti ranskankielisen La Grande Encyclopédie Laroussen aineistoa.
Kunkin artikkelin lopussa on ilmoitettu sekä ulkomaisen tekstin kirjoittaja että suomalainen muokkaaja. Toimituskunnan puheenjohtajana oli Otavan tietokirjajohtaja Pentti Huovinen ja päätoimittajana Matti Nurminen.
Teokseen lisättiin kaksi täydennysosaa vuosina 1986 ja 1991. Sivut on numeroitu katkotta ensimmäisen osan alusta viimeisen osan loppuun. Viimeinen sivunumero on 10483.
Vertailu Spectrumiin
Samaan aikaan Otavan suuren ensyklopedian kanssa julkaistiin kilpaileva suomalainen tietokirja, WSOY:n Spectrum tietokeskus. Kirjat ovat rakenteeltaan pitkälti samantapaisia, noin 5 000 artikkelin teoksia. Suurartikkelit on tehty asiakokonaisuuksista, eikä artikkelien suuri määrä ole ollut tavoitteena. Veli Valpolan arvostelussa Helsingin Sanomissa Otavan teos sai kiitosta suuremmasta tekstimäärästä ja vähemmistä virheistä. Ansiona pidettiin runsasta karttojen ja taulukoiden käyttöä. Yksittäisinä epäonnistumisina kriitikko piti kirjainaiheen artikkelien puutteita ja asiavirheitä, hankalaa hakusanaa automaattinen tietojenkäsittely sanan tietokone sijasta sekä alkuräjähdystä ja radiota koskevien artikkelien hajanaisuutta.
Nate Archibald
thumb|Archibald vuonna 1974 Nathaniel eli Nate "Tiny" Archibald (s. 2. syyskuuta 1948 New York) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänet valittiin NBA:han vuonna 1970, ja hän jatkoi uraansa vuoteen 1984.
Pisimpään Archibald pelasi Kansas City Kingsissa (1972–1976) ja Boston Celticsissa (1978–1983). Hän voitti NBA:n korikuninkuuden kaudella 1972/1973 keskiarvolla 34,0 pistettä ottelua kohden. Hänet kelpuutettiin vuonna 1991 Basketball Hall of Fameen.
Arturo Kinch
Arturo Kinch (s. 14. huhtikuuta 1956 Costa Rica) on costaricalainen alppi- ja maastohiihtäjä, joka on osallistunut olympiakisoihin 1980–2006.
Kinch syntyi seitsemäntenä lähetyssaarnaajavanhempiensa kaikkiaan yhdestätoista lapsesta. Hän aloitti vuonna 1974 opinnot Rockmont Collegessa Yhdysvalloissa. Hän harrasti opiskeluvuosinaan jalka- ja koripalloa sekä syöksylaskua. Seattle Times -lehdessä vuonna 1984 julkaistussa haastattelussa hän kertoi aloittaneensa hiihdon vain pysyäkseen kunnossa jalkapalloa varten. Hän oli kuitenkin kahdella kaudella koulunsa hiihtojoukkueen menestyksekkäin kilpailija, ja useiden valmentajien rohkaisemana päätti jatkaa hiihtäjän uraa. Voidakseen osallistua kansainvälisiin kilpailuihin hänen täytyi perustaa Costa Ricaan hiihtoliitto.
Kinch valmistui collegesta 1979 ja osallistui seuraavana vuonna ensimmäisenä costaricalaisena olympiakisojen hiihtolajeihin. Hän sijoittui Lake Placidissa syöksylaskussa 41:nneksi eli toiseksi viimeiseksi ja keskeytti niin pujottelun kuin suurpujottelunkin. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli suurpujottelussa 67. ja 15 kilometrin maastohiihdossa 79. sekä hylättiin 30 kilometrin hiihdossa. Calgaryssa 1988 hän jäi 30 kilometrin hiihdossa viimeiseksi, mutta jätti muutamia kilpailijoita taakseen 15 kilometrillä ja suurpujottelussa.
Neljännen kerran Kinch osallistui olympiakisoihin Salt Lake Cityssä 2002, jossa hän sijoittui sprinttihiihdossa 67:nneksi ja takaa-ajokilpailussa 78:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006, hieman ennen 50-vuotispäiväänsä, hän sijoittui 15 kilometrin hiihdossa 95:nneksi eli toiseksi viimeiseksi ajalla 1.06.50,3 – voittaja Andrus Veerpalu hiihti matkan ajassa 38.01,3.
Kinch työskentelee asiakaspalvelutehtävissä United Airlinesilla.
Enrico Barone
thumb|upright|Enrico Barone Enrico Barone (22. joulukuuta 1859 Napoli, Italia – 14. toukokuuta 1924 Rooma, Italia) oli italialainen sotilas, sotahistorioitsija ja taloustieteilijä. Barone oli kehittämässä varhaisinta markkinasosialismin mallia vuonna 1908.
Barone opiskeli klassisia tieteitä ja matematiikkaa ennen ryhtymistään armeijan upseeriksi. Hän opetti vuodesta 1894 lähtien kahdeksan vuotta upseeriopistossa sotahistoriaa. Siellä ollessaan hän kirjoitti merkittävän määrän sotahistoriallisia teoksia ja kiinnostui taloustieteistä. Baronesta tuli pääesikunnan sotahistorian toimiston päällikkö 1902, joskin hän erosi tehtävästä 1906. Vuodesta 1894 Barone toimitti Matteo Pantaleonin ja Vilfredo Pareton kanssa Giomale degli Economisti -lehteä.
Barone oli taloustieteilijöistä ensimmäinen, joka totesi, että markkinat voisivat toimia Pareto-tehokkuutta vastaavalla tavalla.
Herra ja rouva Smith
Herra ja rouva Smith on Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva vuodelta 1941. Se on komedia, joka kertoo avioparista: lakimies David Smith (Robert Montgomery) ja hänen vaimonsa Ann Smith (Carole Lombard) ovat olleet naimisissa kolme vuotta, ja sopineet tarkoista säännöistä, joiden tarkka noudattaminen on viemäisillään koko avioliiton tolaltaan.
Takapoto
Takapoto on saari Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Seurasaariin. Saaren asukasluku oli 501 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Asukkaista suurin osa asuu Fakatopateren kylässä. Takapoto sijaitsee kahdeksan kilometriä Takaroan saaresta kaakkoon.
Mustalainen (rautatieliikenne)
Mustalainen rautatieteknisenä terminä tarkoittaa vaihtoliikettä, jossa veturi irtautuu vaunuletkasta vaihtoliikkeen aikana. Tarkoituksena on yleensä siirtää veturi kiinni vaunuletkan vastakkaiseen päähän.
Tyypillisimmin liikettä käytettiin vuosina 1910–1971 Honkataipaleen tukkiradalla. Siellä liike toteutettiin näin: kun kuorma saavutti tietyn kohdan radasta, veturi vihelsi sovitulla tavalla ja Taipaleenlahden vaihdemies käänsi sivuraiteen vaihteen. Nyt lämmittäjä avasi veturin ja tukkivaunuletkan välisen kytkimen, veturi kiihdytti nopeutensa kaksinkertaiseksi ja livahti sivuraiteelle, jonka jälkeen vaihde käännettiin taas suoralle raiteelle. Perimmäisessä vaunussa ollut jarrumies hidasti letkan menoa varoen, ja kun se oli ohittanut vaihteen, veturi palasi letkan taakse pääraiteelle; jarrumies ja lämmittäjä kytkivät nyt maassa valmiina odottaneen vaijerin viimeiseen vaunuun ja veturiin. Nyt veturi saattoi laskea letkan varoen veteen, jossa se tyhjeni itsestään.
Viimeisenkin vaunun tyhjettyä vaijeri irrotettiin sivulla olleesta pylpyrästä ja veturi kiskoi sen avulla vaunuletkan riittävän ylös. Jarrumies lukitsi vaunujen jarrut; vaijeri irrotettiin ja heitettiin veturin oikeassa kyljessä olevalle ulokkeelle joka ohjasi sen sivuun. Kiinniajo oli helppoa ja nyt juna palasi taas Kuolimojärvelle; siellä tehtiin taas mustalainen: vaihdemies käänsi merkkivihellyksestä vaihteen, ja veturi irtautui omia aikojaan rullaavasta letkasta. Kun veturi oli ohittanut vaihteen, se käännettiin taas ja jarrumies ohjaili irrallisen letkan tyhjälle raiteelle. Siellä se pysähtyi, huollettiin ja varustettiin taas vinssivaijerilla ja lähti hakemaan uutta kuormaa järvestä. Veturi meni uuden ylöshinatun letkan eteen, puitettiin ja vesitettiin – ja näin päivä jatkui. Honkataipaleen veturia tasan puoli vuosisataa (1921–1971) ajaneesta veturinkuljettaja Armas Pöntisestä tuli mustalaistekniikan lyömätön mestari: kukaan muu kuljettaja ei tehnyt sitä niin usein kuin hän.
Liike jäi hetkeksi pois käytöstä kun höyryveturista luovuttiin; dieselveturin vaihteisto ei olisi kestänyt sitä, joten tekniikkaa muutettiin; alun perin dieselveturi työnsi täyden letkan Taipaleenlahdelle, jossa lasku ja nosto tehtiin erillisellä vinssillä; takaisin letka tuotiin vetämällä. Menettely osoittautui nopeasti liian hankalaksi, joten siitä luovuttiin. Sivuraidetta jatkettiin niin että vaunuroikka saattoi irrallaan ohittaa dieselveturin. Vinssi poistettiin ja korvattiin alkuperäisen kaltaisella vaijerijärjestelmällä. Paluusuunnassa meneteltiin jatkossa aivan samoin kuin höyryveturiaikana: tyhjä vaunuletka sai rullata irrallaan paluuraiteelle ja veturi ajoi kiinni uuteen lastattuun letkaan.
Charles Walter De Vis
pienoiskuva|Charles Walter De Vis Charles Walter De Vis (9. toukokuuta 1829 Birmingham – 30. huhtikuuta 1915 Brisbane) oli englantilainen eläin- ja lintutieteilijä. Hänen nimensä kirjoitettiin Devis vuoteen 1882 saakka.
Devis oli alun perin kirkonmies, mutta varttuneemmalla iällä hän ryhtyi tieteentekijäksi, ensin Englannissa ja vuodesta 1870 alkaen Australiassa. Hänen päätyönsä käsitteli Queenslandin ja Etelä-Australian lintufossiileja. Hän myös kuvaili ja nimesi joukon uusia lintulajeja, kuten paksunokkaviheltäjän.
Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja valmistui vuonna 1884. Hän toimi Englannissa rehtorina ja museonhoitajana, kunnes muutti Australiaan vuonna 1870 ja asettui Rockhamptonin alueelle, jossa hän toimi paikallisen taidekoulun kirjastonhoitajana. De Vis oli erittäin tuottelias kirjoittaja, jonka eläintieteellisiä ja paleontologiaa käsitteleviä kirjoituksia julkaistiin satamäärin muun muassa Queenslanderissa, Journal of Anatomy and Physiologyssa, Proceedings of the Linnean Society of New South Walesissa, Memoirs of the Anthropological Society of Londonissa sekä Queenslandin museon omissa julkaisuissa.
Hänen ensimmäinen vaimonsa kuoli vuonna 1879. Hän avioitui toistamiseen 9. syyskuuta 1898 Wellingtonissa Uudessa-Seelannissa Katherine Elizabeth Lucklen (o.s. Coulson) kanssa.
Ks
Ks tarkoittaa seuraavia:
Lapiorullaäes
Lapiorullaäes on maataloustyökalu, jota käytetään nykyään traktorivetoisena ja se on tarkoitettu pellon kevyeen äestykseen. Laitteesta on myös käytetty nimitystä hankmo, tunnetuimman suomalaisen valmistajansa mukaan.
Lapiorullaäes on nykyisin useimmiten leveä, joten se sopii isohkoille peltoaloille ja nopeaan maanmuokkaukseen. Se soveltuu muun muassa sänkipellon muokkaukseen sekä pellon ilmalla kuohkeuttamiseen. Nykyiset lannan kompostointiin ja lietelannan käsittelyyn liittyvät määräykset vaativat erityisen nopeaa maan kääntöä lannoituksen jälkeen, ja tähän tarkoitukseen lapiorullaäes sopii hyvin.
Munakari
Munakari voi tarkoittaa:
Gertrud Herrbruck
Gertrud Herrbruck (myöh. Bergoint, 27. heinäkuuta 1926 Pirmasens – 7. kesäkuuta 2021 Pirmasens) oli saksalainen uimari.
Herrbruck saavutti Länsi-Saksaa edustaen 100 metrin selkäuinnissa EM-hopeaa Wienissä 1950. Hän kilpaili samalla matkalla myös Saksan joukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen kuudenneksi. Saksan mestaruuksia Herrbruck voitti kahdeksan kappaletta. Hän kuoli Pirmasensissa 94-vuotiaana 7. kesäkuuta 2021.
Let Mortal Heroes Sing Your Fame
Let Mortal Heroes Sing Your Fame on tunnelmallista black metalia soittavan Summoningin viides studioalbumi. Levyn on julkaissut itävaltalainen Napalm Records vuonna 2001.
Musiikillisesti albumi seuraa Strongholdin jälkiä, mutta siinä piilee myös yhteyksiä vanhempaan Summoningin materiaaliin. Vahvat kitarat jätettiin Strongholdista, mutta syntetisaattoria voimistettiin, kun ne oli Strongholdissa jätetty taka-alalle. Albumilla yhtye käytti paljon erinäisiä puhuttuja sampleja, jotka on otettu J. R. R. Tolkienin fantasiakirjoihin perustuvista radiokuunnelmista. Ensimmäistä kertaa yhtye käytti myös puhdasta laulantaa levyn päätösraidassa, Farewellissä.
Yit
Yit (yin kielellä Nosu, kiinaksi 彝 yì, länsimaisessa kirjallisuudessa toisinaan myös nimellä lolot) ovat yksi Kiinan 55 virallisesti tunnustetusta vähemmistökansasta. Kiinassa heitä on noin 7 762 000 ja heitä asuu Sichuanissa, Yunnanissa, Guizhoussa ja Guangxissa. Yillä on autonominen prefektuuri Sichuanissa ja useita autonomisia kuntia Yunnanissa. Yit jakautuvat useisiin eri alaryhmiin.
Historia
230px|thumb|vasen|Yinkielistä kirjoitusta sen omalla kirjaimistolla. Yiden arvellaan polveutuvat historiallisesta tusanien kansasta, joka asutti nykyisen Kunmingin aluetta Yunnanissa ja Chengdun aluetta Sichuanissa. heistä polveutuvat myös esimerkiksi bait, naxit, lahut ja lisut. 600-luvulla kuusi yi-heimoa yhdistyi muodostaen Nanchaon kuningaskunnan. Mongoliarmeija kukisti yit vuonna 1253 ja monet mongolisotilaista asettuivat yiden alueille naiden yi-naisia. Sittemmin han-kiinalainen Ming-dynastia kukisti puolestaan mongolit. Kiinalaiset hallitsivat yitä paikallisten yi-päällikköjen kautta. Mongolien tapaan myös kiinalaisia asettui yiden alueille ja he sekoittuivat samaan tapaan näiden kanssa.
Xinhai-vallankumouksen jälkeen vuonna 1911 Kiinan keskusvalta heikkeni merkittävästi kun taas yiden valta kasvoi. Yiden alueilla nousivat valtaan klaanit, jotka saivat rahoituksensa oopiumikaupan myötä. Rahalla taas ostettiin nykyaikaisia aseita, joiden tuella tehtiin ryöstöretkiä han-kiinalaisten asutuksiin. Kiinalaisia otettiin myös orjiksi. 1930-luvulla ja vielä toisen maailmansodan aikana aseistautuneet yijoukot hallitsivat suuria alueita eteläisessä Sichuanissa. Kiinan sisällissodan myötä valtaan nousivat kommunistit ja heidän toteuttamiinsa uudistuksiin kuului muun muassa maan haltuunotto valtiolle ja kolhoosit. Yihin tämä vaikutti vain rajoitetusti, sillä vain pieni osa oli omistanut maata aiemminkaan useimpien ollessa vuokraviljelijöitä.
Kulttuuri
240px|thumb|Yinainen perinneasussa. Yillä oli aikanaan käytössä eräänlainen kastijärjestelmä, jonka huippu koostui yiden eliitistä eli mustista yistä, keskiluokka valkoisista yistä eli orjien jälkeläisistä ja alin luokka hiljattain orjiksi otetuista. Kommunistit kielsivät orjuuden jo vuonna 1949, mutta suuri osa yistä on silti edelleen tietoinen tästä kastitaustastaan. Yit ovat perinteisesti olleet pääasiassa maanviljelijöitä ja he kasvattavat esimerkiksi maissia, perunaa ja tattaria. Kotieläiminä pidetään esimerkiksi karjaa, lampaita, vuohia ja hevosia. Oopiumi oli aikanaan tärkeä rahakasvi.
Yin kieli on tiibetiläis-burmalainen kieli, joka jakautuu useisiin eri murteisiin tai omiin kieliinsä, joiden puhujat eivät täysin ymmärrä toisiaan. Yit itse yhdistävät itsensä murreryhmiin tai alueellisiin ryhmiin pikemminkin kuin yiden yläryhmään.
Yiden uskonto on sekoitus taolaisuutta, buddhalaisuutta ja esi-isien palvontaa. Lisäksi Liangshanin alueella yit harjoittavat edelleen perinteistä animistista uskoaan, johon kuuluvat erilaiset henget. Yiden šamaaneista käytetään nimityksiä bimo ja suya. He ovat vastuussa uskonnollisista rituaaleista, joihin kuuluu esimerkiksi eläinten uhraaminen. Lähetyssaarnaajien myötä useammat tuhannet yit harjoittavat nykyisin myös kristinuskoa.
Iitti
Iitti on Suomen kunta, joka sijaitsee Päijät-Hämeen maakunnan kaakkoisosassa. Kunnassa asuu 6 736 ihmistä, ja sen pinta-ala on 685,09 km², josta 97,26 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 12,2 asukasta/km². Ennen vuotta 2021 Iitti kuului Kymenlaakson maakuntaan.
Maantiede
Iitin kuntakeskus on valtatie 12:n varrella oleva Kausala, jossa sijaitsee muun muassa rautatieasema. Iitin kirkonkylä sijaitsee pohjoisempana. Sitä ympäröi lännessä Iitin Kirkkojärvi, idässä Urajärvi ja pohjoisessa Pyhäjärven Pelinginselkä. Iitin naapurikunnat ovat Heinola, Kouvola (Elimäki, Kuusankoski ja Jaala vuoteen 2008), Lahti (Nastola vuoteen 2015), Lapinjärvi ja Orimattila.
Historia
pienoiskuva|[[Iitin kirkko]] Iitin kirkkopitäjä perustettiin vuonna 1539 Hollolan kirkkopitäjästä silloisten Hollolan, Lappeen ja Vehkalahden kirkkopitäjien ja Hämeen ja Karjalan raja-alueelle. Vuosina 1743–1812 Ruotsin ja Venäjän raja kulki Iitin itäpuolitse. Riihimäki–Pietari-radan rakentaminen 1860-luvun lopulla vaikutti siihen, että Iitin kirkonkylä jäi syrjään ja Kausalasta alkoi muodostua kunnan keskustaajama.
Iitistä on erotettu Valkeala (1640), Jaala (1879) ja osittain Kuusankoski (1921). Kuusankosken itsenäistymisen myötä Iitti menetti suurimman osan teollisuusseuduistaan. Iitti kuului aiemmin Uudenmaan lääniin, kunnes se siirrettiin vuonna 1948 osaksi Kymen lääniä ja Kymenlaakson maakuntaa.
Iitin kunnanvaltuusto hyväksyi vuonna 2011 kunnanhallituksen esityksen, jonka mukaan Iitti siirtyisi Kymenlaakson maakunnasta Päijät-Hämeen maakuntaan. Yksi peruste siirrolle on se, että Iitti kuuluu jo Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymään. Maankäytöstä vastaavan ympäristöministeriön mielestä Iitti suuntautuu selkeästi Kymenlaaksoon ja Kouvolan seutuun. Asiasta teki lopullisen päätöksen valtioneuvosto, joka hylkäsi Iitin ehdotuksen maakuntajaon muuttamisesta toukokuussa 2015. Kielteisen päätöksen seurauksena Iitin kunta järjesti syyskuussa 2015 neuvoa-antavan kansanäänestyksen maakunnan vaihdoksesta, jossa 90,78 % äänestäneistä kannatti Iitin siirtymistä Päijät-Hämeen maakuntaan. Toukokuussa 2016 valtioneuvosto lopulta hyväksyi Iitin siirtymisen Päijät-Hämeen maakuntaan vuoden 2019 alussa osana suunniteltua sote-uudistusta. Sipilän hallituksen hajottua Iitin ja neljän muun kunnan sote-uudistukseen liitetyt maakunnanvaihdokset kaatuivat. Lopulta Rinteen hallitus päätti elokuussa 2019 siirtää Iitin ja muut neljä kuntaa haluamiinsa maakuntiin. Iitti siten liittyi Päijät-Hämeen maakuntaan 1.1.2021.
Perusopetus
Iitin alakouluja ovat Iitin kuntakeskuksessa Kausalassa oleva Kausalan koulu Valtatie 12:n varrella, Vuolenkoskella oleva Vuolenkosken koulu ja Haapa-Kimolassa oleva Haapa-Kimolan koulu. Iitin yläkoulu sijaitsee Kouvolan ja Lahden välisen rautatien varrella Kausalassa.
Korkea-aste
Iitissä ei ole korkeakoulutason koulutustarjontaa, mutta Iittiä lähimmät yliopistot ovat LUT-yliopisto Lahdessa ja Lappeenrannassa, Aalto-yliopisto Espoossa ja Helsingin yliopisto Helsingissä. Lähimmät ammattikorkeakoulut ovat Lahdessa toimiva LAB-ammattikorkeakoulu ja Kouvolassa toimiva Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu.
Kirjastot
Kausalassa toimii Iitin kirjasto.
Musiikkikoulutus
Iitin kunta on sopimuskuntana pääosin Kouvolassa toimivassa Pohjois-Kymen musiikkiopistossa, joka tarjoaa taiteen laajaa perusopetusta sekä Lahdessa toimivassa taiteen laajaa perusopetusta ja musiikkialan ammattikoulutusta tarjoavassa Lahden konservatoriossa.
Avisaurus
Avisaurus (tarkoittaa ”lintulisko”) oli liitukaudella elänyt lintusuku. Avisauruksilla oli todennäköisesti 1,2 metrin siipiväli, ja ne metsästivät pienempiä lintuja, nisäkkäitä ja lentokyvyttömiä dinosauruksia.
Iitti
Musiikkitapahtumat
Iitin kirkonkylällä järjestetään vuosittain kesäkuussa Iitin musiikkijuhlat, joilla esitetään sekä länsimaista taidemusiikkia että kevyempää musiikkia.
Avisaurus
Paleontologit uskovat, että Avisauruksilla oli pitkä kasvukausi, mutta ne jättivät poikaset selviytymään omin avuin lähes heti poikasten kuoriuduttua. Tästä seurauksena Avisaurukset saattoivat kuulua eri ekologisiin lokeroihin elinikänsä aikana, ennemmin kuin ne olisivat heti olleet petoeläimiä.
Iitti
Liikenne
Iitin kuntaa halkoo itä-länsisuunnassa valtatie 12, joka on kunnan alueella pääosin kapea kaksikaistainen tie lukuun ottamatta lyhyitä keskikaiteellisia osuuksia. Valtatie 12 kulkee Kausalan taajaman läpi, ja Väyläviraston tarkoituksena olisikin parantaa tie jatkuvaksi keskikaiteelliseksi ohituskaistatieksi, mihin sisältyisi muun muassa Kausalan ohitustien rakentaminen. Iitin kunnan alueella kulkee kolme eri seututietä: 360 Kausalasta Elimäelle, 362 Kausalasta Iitin kirkonkylän kautta Kimolaan ja Vuolenkoskella lyhyen matkaa seututie 363. Kunnan alueella kulkevia nelinumeroisia yhdysteitä ovat 1731, 3136, 3601, 3603, 3621, 3622, 3623 ja 3631.
Kausalan rautatieasemalla pysähtyy kaikki Lahden ja Kouvolan väliset O- ja Z-lähijunat, joista on yhteys Lahden kautta Helsinkiin ja Riihimäelle joko vaihdon kanssa tai ilman.
Liikunta ja vapaa-aika
Iitin kuntakeskuksessa, Kausalassa Valtatie 12:n varrella sijaitsee Ravilinnan urheilukeskus. Siellä sijaitsee ravirata, yleisurheilukenttä, liikuntahalli, kuntosali sekä muita liikuntatiloja ja vuonna 2013 valmistunut Iitin jäähalli. Tämän lisäksi mm. Iitin yläkoululla ja Kausalan koululla on omat liikuntasalit.
Hiidensaaressa sijaitsee kukkula nimeltä Hiidenvuori, joka on suosittu ulkoilupaikka. Sieltä on laajat näkymät Pyhäjärvelle ja jopa Kuusankoskelle asti.
Iitin alueella Tillolassa sijaitsee Suomen ensimmäinen korkeatasoisiin moottoriurheilukilpailuihin soveltuva moottorirata KymiRing. KymiRingin radalla tullaan ajamaan muun muassa MotoGP-luokan Suomen osakilpailu vuonna 2022.
Kaavoitus
Iitin kunnan alueella on voimassa oleva asemakaava Pohjanmäen, Kausalan, Sorronniemen ja Vuolenkosken Koskenrannan alueilla. Kunnan alueella on erillisiä ranta-asemakaavoja yhteensä 21 kappaletta.
Kunnan alueella on kaksi osayleiskaavaa: Kausala-Kirkonkylän osayleiskaava, joka käsittää Kausalan, Radansuun ja Iitin kirkonkylän alueen, sekä Perheniemen tuulivoimapuiston osayleiskaava. Kunnassa on kolme rantayleiskaavaa: Kymijoki-Konnevesi, Pyhäjärvi-Leininselkä-Urajärvi ja Kymijoki-Mankala.
Päijät-Hämeen maakuntakaava 2014 ei ole voimassa Iitin kunnan alueella, vaan Iitissä on voimassa aikaisemman maakunnan Kymenlaakson vaihemaakuntakaavat.
Iitin kunta on mukana Lahden kaupunkiseudun MAL-sopimuksessa vuosille 2021-2031.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2020 lopussa Iitissä oli 6 625 asukasta, joista 3 913 asui taajamissa, 2 638 haja-asutusalueilla ja 74:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Iitin taajama-aste on 59,1 %. Iitin taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Seurakunnat
Iitti kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Iitin alueella toimii Lahden ortodoksinen seurakunta.
Kylät
Tässä on lueteltu Iitin rekisterikylät. Niiden perässä on niihin kuuluvat osakylät tai merkittävän kokoiset alueet. Iitissä on 19 rekisterikylää.
Ruokakulttuuri
Iitin pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampahkäppä, potaattiloota, kaalinlehdellä paistettavat ruispuolukkaleivonnaiset lehikäiset luumukiisselillä sekä juustokehässä paistettava Iitin juusto.
Rick Mitchell
Richard Charles ”Rick” Mitchell (24. maaliskuuta 1955 Sydney – 30. toukokuuta 2021 Brisbane) oli australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Mitchell kilpaili pääasiassa 400 metrillä, jolla saavutti olympiahopeaa Moskovassa 1980. Hän kilpaili olympiatasolla myös Montréalissa 1976 ja Los Angelesissa 1984 ja saavutti mitaleita myös Kansainyhteisön kisoista. Mitchell kuoli eturauhasen syöpään Brisbanessa 66-vuotiaana 30. toukokuuta 2021.
Markku Lahti
Markku Lahti (s. 18. huhtikuuta 1945 Sääksmäki) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Lahti edusti urallaan Valkeakosken Hakaa 1963–1968 ja Pallo-Seppoja 1969. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1965 ja Suomen Cupin 1963. Kaikkiaan Lahti pelasi kuuden kauden aikana 92 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 13 maalia.
Lahti pelasi maajoukkueessa vuosina 1964–1965 kaksi maaottelua.
Kärkelän kartano
Kärkelän kartano on kartano Karjalohjalla Kärkelän kylässä. Sen on omistanut Fiskars, jolloin siinä oli maata 1306 hehtaaria.
Siihen liittyvät Kärkelän kuparisulatto, joka on 1765-1883 toiminnassa ollut kuparihytti eli kuparisulatto Kiskon puolella Salossa Karjalohjan Kärkelän kylän rajalla, ja Kärkelän ruukki, kuparisulattoon liittynyt ruukkiyhdyskunta Kiskon ja Karjalohjan rajalla.
Kärkelän kartano sijaitsee Orijärven kaivokselta Kärkelään kulkevan tien varrella. Sen päärakennus on taitekattoinen ja siinä on kaksi kerrosta. Sen vanhimmat osat ovat vuodelta 1786. Päätyihin on lisätty siivet vuosina 1845 ja 1854.
Kuparisulaton toiminnan päätyttyä 1882 Kärkelästä tuli Fiskarsin ruukin ulkokartano, Siellä harjoitettiin maanviljelystä ja karjanhoitoa. 1900-luvun alussa Kärkelässä oli 23 torppaa.
Kartano on nykyisin yksityisomistuksessa matkailuyrityksenä.
Gunnar Artkoski
Gunnar Arvid Artkoski, vuoteen 1943 Arvidsson (15. toukokuuta 1922 Tampere – 13. huhtikuuta 1985 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Artkosken vanhemmat olivat kirjanpainaja, johtaja Gunnar Johannes Arvidsson ja johtaja Naimi Cecilia Öhrling ja puolisot vuodesta 1941 Maila Sisko Edith Pulkkila ja vuodesta 1974 Seija Siili. Artkoski opiskeli Tampereen lyseossa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa isänsä kuoltua ja äitinsä sairastuttua. Hän työskenteli perheyrityksessä harjoittelijana vuodesta 1938 lähtien. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistuneen Artkosken äiti kuoli 1944 ja hänestä tuli Uusi Kivipaino -perheyrityksen toimitusjohtaja aina vuoteen 1977 asti. Painoalaa Artkoski opiskeli Esselte-yhtymässä Tukholmassa 1948 ja teki myöhemminkin useita opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Artkosken johtamasta kirjapainosta tuli alallaan Suomen suurimpia ja moderneimpia yrityksiä, joka kehitti erityisesti offsetpainon tekniikkaa. Artkoski oli paitsi Uusi Kivipaino -yhtiön, myös Artko-yhtiön ja joidenkin muiden kustannusalan yhtiöiden johtokuntien jäsen tai puheenjohtaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1974.
Bob Bell
Bob Bell (s. 10. huhtikuuta 1958 Belfast, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia) on Formula 1 -sarjassa kilpailevan Mercedes-tallin tekninen johtaja. Aiemmin Bell on toiminut Renault -tallin tallipäällikkönä ja teknisenä johtajana. Bell vastaanotti tallipäällikön tehtävän syyskuussa 2009 Flavio Briatoren saatua toimitsijakiellon ns. Renault-skandaalin seurauksena. Bellin sopimus tallipäällikkönä kattoi loppukauden.
Bell siirtyi F1:een vuonna 1982, kun hän työskenteli McLaren-tallissa autojen aerodynamiikan parissa, kunnes hänet nostettiin kehitysjohtajaksi vuonna 1988. Vuonna 1997 Bell siirtyi Benettonille. Kahden vuoden jälkeen hän siirtyi Jordan-tallin autojen kehitysjohtaksi. Tämän jälkeen hän siirtyi Renault'lle, jossa hänet nimitettiin tekniseksi johtaksi kaudesta eteenpäin Mike Gascoynen siirryttyä Toyotalle.
Sammakkojärvi (Kangasala)
Sammakkojärvi on Pirkanmaalla Kangasalla  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se on muodostunut moreenimäkien väliseen painanteeseen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat suota tai metsämaata. Kalliopaljastumien päälle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Välimaan kylästä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,4 metriä mpy. Järveen ei ole johdettu ojia, mutta sen laskuoja laskee Vähään Saarijärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Maconin piirikunta (Pohjois-Carolina)
Maconin piirikunta on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 35 858 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Franklinin kunta. Piirikunta on perustettu 1828.
Giovanni Giuseppe Bianconi
Giovanni Giuseppe Bianconi oli luonnonhistorian professori Bolognan yliopistossa.
Herpetologian alalla hän kuvaili useita uusia sammakkoeläinlajeja ja matelijalajeja.
Valtakunta
Valtakunta voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Länsiletto
Länsiletto on kivikkoinen saari Perämerellä Haukiputaan edustalla noin kahdeksan ja puolen kilometrin päässä mantereelta. Saaressa on kaksi vanhaa kalamajaa sekä sektoriloistotorni ja Oulun ja Kemin välisen laivaväylän linjataulu. Toinen saaren kalamajoista on avoinna retkeilijöille, mutta se on asumiskelvoton.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Vuoden 1990 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Italiassa. Turnauksen voitti Saksan liittotasavalta, joka kukisti loppuottelussa Argentiinan maalein 1–0.
Länsiletto
Saaren rantakivikoissa kasvaa harvaa niittykasvillisuutta, jonka hallitsevana lajina on ruokohelpi. Lillukat ja rantavehnä hallitsevat soraikkorinteitä ja louhikoita, ja saaren lounaaseen viettävällä osalla on pajua kasvava niitty. Saaren länsipäässä kasvaa pihlajaa ja variksenmarjaa. Rakennusten ympäristö on kuivaa pihaketoa vadelmapensaineen. Aikaisemmin saarella on tavattu myös silmälläpidettäviin kasvilajeihin kuuluvaa meriputkea, jota ei ole tavattu muualla Haukiputaan rannikkoalueilla tai saaristossa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Finaalin moni katsoi kuvastaneen kisoja kokonaisuudessaan: Turnauksessa tehtiin vain 115 maalia 52 ottelussa (keskimäärin 2,21 per ottelu), mikä oli kaikkien aikojen alhaisin lukema. Punaisia kortteja jaettiin peräti 16 kappaletta ja varoituksia 164 kappaletta, mitkä olivat ennätysmääriä. Kisojen pelillinen anti jäi kokonaisuutena odotettua alhaisemmaksi. Loppuottelunkin ainoa maali syntyi rangaistuspotkusta. Argentiina oli sinnitellyt loppuotteluun asti heikohkoksi arvioidulla pelillä muun muassa rangaistuspotkukilpailujen kautta. Puolustusvoittoisuuden ja vähämaalisuuden katsottiin näivettävän jopa koko lajia, mikä ajoi Kansainvälisen jalkapalloliiton sääntötarkistuksiin. Muun muassa hyökkäävän joukkueen pelaajien koskemattomuuteen tultaisiin kiinnittämään jatkossa enemmän huomiota.
Länsiletto
Saaren somerikkoharjanne on pienen lapintiirojen yhdyskunnan pesäpaikka. Muita saarella tavattavia lintulajeja ovaat kahlaajalinnut, kuten tylli ja satunnaisesti lapinsirri. Yleisimmin saarelta tavattava vesilintulaji on pikkukoskelo. Maalintulajeista kivitasku on ainoa jokavuotinen laji.
Saaren sijainnin vuoksi kevätkausi koittaa saarella vasta muutamia viikkoja mannermaan jälkeen.
Luettelo diplomaattisista edustustoista Singaporessa
Tämä on luettelo Singaporen diplomaattisista edustustoista. Tällä hetkellä Singaporessa on 69 suurlähetystöä ja suurkomissiota (Kansainyhteisön jäsenmaan edustuston kutsuma nimi englanniksi High commissioner), useiden ulkomaisen konsuliedustustoja ja 11 kansainvälistä järjestön edustustoja. Useiden maiden suurlähettiläät ovat akkreditoitu muista maista lähinnä Kuala Lumpurista, Jakartasta ja Pekingistä
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Italia oli eräs turnauksen suosikeista. Välierissä Italia kuitenkin putosi finaalista juuri Argentiinalle rangaistuspotkukilpailussa. Azeglio Vicinin valmentama isäntäjoukkue otti lopulta pronssiset mitalit voittamalla Englannin.
Länsiletto
Matalalla saarella ei ole luonnollista eikä ihmisen tekemää satamapaikkaa, eikä se siten tarjoa suojapaikkaa merenkäynniltä. Ammattikalastuksen kannalta saari on arvoton. Koska saari on lintujen pesimäpaikka, varomaton retkeily ja liikkuminen saattaa aiheuttaa vahinkoa lintuyhdyskunnille.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Turnauksen ilopilleri oli Kamerunin joukkue, joka kokeneen kapteeninsa Roger Millan johdolla eteni puolivälieriin, joissa kuitenkin hävisi Englannille jatkoajalla. Turnauksen yllättäjäjoukkeisiin kuului myös MM-debytantti Costa Rica, joka eteni alkulohkostaan jatkoon. Ensimmäisissä MM-kisoissaan pelasivat myös Irlanti sekä Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
Länsiletto
Merenkulun ohjauslaitteet Länsiletossa
Saarella on vierekkäin kaksi merenkulun ohjauslaitetta, kaksivärinen betoninen sektoriloistotorni ja teräsristikkomaston varaan nostettu linjataulu.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Italian hyökkääjä Salvatore Schillaci. Muita näkyviä pelaajia olivat muun muassa Saksan Lothar Matthäus, Andreas Brehme ja Jürgen Klinsmann, Kamerunin Roger Milla, Englannin Paul Gascoigne ja Gary Lineker, Jugoslavian Drajan Stojkovic sekä Tšekkoslovakian Tomas Skuhravy. Edellisten kisojen paras pelaaja, Argentiinan Diego Maradona ei Italiassa tehnyt yhtään maalia, mutta kunnostautui joukkueensa johtohahmona ja pelintekijänä.
Länsiletto
Merenkulun ohjauslaitteet Länsiletossa
Saaren korkeimmalla kohdalla sijaitseva majakaksi usein luultu sektoriloistotorni on nelikulmainen betoninen torni, jonka huipulla on Hailuodon pohjoispuolitse Ouluun johtavan laivaväylän linjaloisto. Tornin väylälle näkyvä seinä on punainen, muut ovat valkoisia. Ollessaan linjassa Luodeleton saaren itäkaakkoispuolella Luodematalan matalikolla sijaitsevan linjataulun kanssa Länsileton loisto opastaa laivoja mereltä Oulun satamiin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Alkulohkot
Maailmanmestaruuskilpailut alkoivat yllätyksellä, kun avausottelussa Kamerun voitti Diego Maradonan tähdittämän hallitsevan maailmanmestari Argentiinan 1–0. Romania varmisti jatkopaikkansa 2–0 voitolla Neuvostoliitosta. Kamerun voitti sensaatiomaisesti alkulohkonsa ja Argentiina selvisi vasta kolmantena jatkoon.
Länsiletto
Merenkulun ohjauslaitteet Länsiletossa
Loistotorni on rakennettu vuonna 1939 ja se on korjattu vuonna 1979. Noin 16,5 metriä korkean tornin huipulla olevan loistolaitteen valon korkeus merenpinnasta on 19,3 metriä ja kantomatka 9,0 meripeninkulmaa eli 16,7 kilometriä. Loisto näyttää valkoista kestovilkkua sektorissa, jonka rajat ovat mereltä loistoa kohti katsottaessa kompassisuunnissa 059°—065°. Valotunnuksen kesto on 2 s + 6 s, eli valo on sytytettynä yhtämittaisesti kaksi sekuntia kahdeksan sekunnin jaksoissa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Alkulohkot
Ennakko-odotuksiin nähden pettymyksiin lukeutuivat Skotlanti, Neuvostoliitto sekä Ruotsi, jotka jäivät alkulohkoihinsa.
Länsiletto
Merenkulun ohjauslaitteet Länsiletossa
Loistotornin rinnalla on linjataulu 33 metrin korkuisessa teräsristikkomastossa. Linjataulun väylän puoleinen eli pohjoinen sivu on punainen ja siinä on keltainen pystyraita. Linjataulun valon korkeus on 35,3 metriä, ja valotunnuksena on väylän suuntainen valkoinen kestovilkku 2 s + 6 s, eli valo on sytytettynä yhtämittaisesti kaksi sekuntia kahdeksan sekunnin jaksoissa. Merkki toimii Oulun–Kemin 10 metrin väylän takamerkkinä, etumerkki on pohjoisessa Nimettömän saaressa sijaitseva linjataulu.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Alkulohkot
Isäntämaa Italia oli yksi MM-kisojen suosikeista, ja joukkue vastasikin odotuksiin. Italia voitti kaikki alkusarjan ottelunsa, ja lohkovoitto varmistui Tšekkoslovakiaa vastaan Salvatore Schillacin ja Roberto Baggion maaleilla. Ennen kisoja vielä suurelle yleisölle tuntematon Schillaci oli tehnyt ratkaisumaalin myös avausottelussa Itävaltaa vastaan. Tšekkoslovakia eteni myös jatkoon lohkon toisella sijalla voitettuaan Itävallan ja USA:n.
Brasilia eteni Italian tavoin alkulohkosta jatkoon puhtaalla pelillä, tosin se voitti jokaisen ottelunsa vain niukasti maalin erolla. Costa Rica selvisi neljännesvälieriin voitettuaan yllättäen Skotlannin 1–0. Pahasti joutui pettymään myös Ruotsi, joka hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan maalein 1–2.
Saksan liittotasavalta oli vakuuttava alusta lähtien. Saksa kaatoi avausottelussaan Jugoslavian 4–1, seuraavaksi Yhdistyneet arabiemiirikunnat 5–1 ja voitti alkulohkonsa maalierolla 10–3. Jugoslaviaa pidettiin turnauksen "mustana hevosena" ja joukkue oli lohkonsa toiseksi paras. Kolumbia eteni neljännesvälieriin venyessään viime hetken tasapeliin Saksaa vastaan.
Lohko E:ssä niin ennakkosuosikkeihin lukeutuvan Espanjan kuin minkään muunkaan joukkueen otteet eivät vakuuttaneet. Pudotuspeleihin selvisivät lopulta Espanjan lisäksi Belgia ja Uruguay.
F-lohko oli eräs turnauksen heikkotasoisimmista; siinä tehtiin vain seitsemän maalia. Englanti paransi peliään lopulta sen verran, että selviytyi lohkovoittajaksi. Tiukkaan puolustukseen pelinsä perustanut Irlanti taisteli myös tiensä neljännesvälieriin. Hollanti oli eräs MM-kisojen suurimpia pettymyksiä. Vuoden 1988 Euroopan mestari ei voittanut turnauksessa otteluakaan ja selvisi alkulohkostaan vasta kolmantena jatkoon.
Neljännesvälierät
Saksan liittotasavallan ja Hollannin kohtaaminen pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella oli eräs kisojen harvoja hyvätasoisia otteluita. Frank Rijkaard nahisteli Rudi Völlerin kanssa 24. minuutilla, minkä seurauksena molemmat ajettiin ulos. Saksa oli lopulta parempi Jürgen Klinsmannin ja Andreas Brehmen maaleilla 2–1.
Italia jatkoi puhtaalla pelillä myös Uruguayta vastaan; kisojen isäntämaa voitti Salvatore Schillacin ja Aldo Serenan viimeistelyllä 2-0.
Brasilia joutui jälleen pettymään, vaikka hallitsi neljännesvälieräotteluaan Argentiinaa vastaan lähes täydellisesti: Argentiinan Claudio Caniggia pääsi 80.minuutilla tekemään vastaiskusta voittoon riittäneen maalin Diego Maradonan syötöstä.
Espanja kärsi Brasilian tavoin tehottomuudesta, ja hävisi neljännesvälieränsä Jugoslavialle 1–2. Tšekkoslovakia kaatoi Costa Rican vaivatta 4–1, ja Tomas Skuhravy teki ottelussa hattutempun. Irlanti voitti maalittomana päättyneen ottelun jälkeen Romanian rangaistuspotkukilpailussa.
Kamerun eteni jatkoon Roger Millan kahdella maalilla, joista jälkimmäinen syntyi Kolumbian maalivahti Rene Higuitan riskialttiin pelaamisen seurauksena. Englanti voitti Belgian 1–0; maalin teki jatkoajan viimeisellä minuutilla David Platt Paul Gascoignen keskityksestä.
Puolivälierät
Argentiinan ja Jugoslavian välinen tapahtumaköyhä ottelu oli jatkoajankin jälkeen lukemissa 0–0. Rangaistuspotkukilpailussa kolme argentiinalaista onnistui Jugoslavian kahta vastaan, mikä toi Argentiinalle jatkopaikan.
Kamerun oli lähellä yllätystä ja johti vielä 82. minuutilla 2-1 Englantia vastaan, mutta Gary Lineker tasoitti rangaistuspotkusta. Jatkoajalla Englanti sai otteen pelistä, ja Lineker viimeisteli pilkulta Englannin voittolukemiksi 3–2.
Välierät
Italia oli edennyt välieriin asti päästämättä maaliakaan, ja kisojen isäntämaa oli ennakkosuosikki myös Napolin välierässä Argentiina vastaan. Italia siirtyi 17. minuutilla Schillacin maalilla johtoon. Argentiina kuitenkin tasoitti 67. minuutilla Claudio Caniggian osumalla, ja ottelu eteni jatkoajan jälkeen rangaistuspotkukilpailuun. Siinä kaikki neljä Argentiinan pelaajaa mukaan lukien Maradona onnistuivat. Argentiinan maalivahti Sergio Goycochea torjui kaksi italialaisvetoa, joten Argentiina eteni loppuotteluun maalein 4–3.
Saksan ja Englannin välierä oli tasaisen kamppailun jälkeen lukemissa 1–1. Rangaistuspotkukilpailussa kaikki saksalaiset onnistuivat, ja Saksa eteni finaaliin Stuart Pearcen ja Chris Waddlen epäonnistuttua.
Pronssiottelu Italian ja Englannin välillä pelattiin 7. heinäkuuta Barissa ja oli useista muista turnauksen pudotuspeleistä poiketen hyvätasoinen ja siisti. Italia otti kolmannen sijan 2-1 voitolla. Schillaci varmisti turnauksen maalikuninkuutensa tehtyään 85. minuutilla rangaistuspotkusta voittomaalin.
Loppuottelu
Vuoden 1990 MM-finaalia ei ole yleisesti pidetty arvokkaana päätöksenä turnaukselle. Saksan liittotasavalta hallitsi kenttätapahtumia mielin määrin Argentiinan tyytyessä vain puolustamaan. Kaksi argentiinalaista ajettiin ottelussa kentältä, ja peliä leimasivat kyynisyys ja väkivaltaiset otteet. Ratkaisu nähtiin ottelun 85. minuutilla, kun Andreas Brehme laukaisi rangaistuspotkusta Saksalle 1–0 voittomaalin.
Stadionit
200px|thumb|right|Turnauksen virallinen juliste.
Parhaat maalintekijät
6 maalia 5 maalia 4 maalia 3 maalia
Above the Beyond
Above the Beyond on Leveragen viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2021.
Nina Persson
thumb|200px|Nina Persson
Nina Elisabet Persson (s. 6. syyskuuta 1974 Jönköping, Ruotsi) on laulaja The Cardigans -yhtyeessä. Hän on myös työskennellyt soolouralla sekä sivuprojektiyhtyeessä A Camp.
Persson on näytellyt elokuvassa Om Gud vill, jonka ensi-ilta oli vuonna 2006.
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1981
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. maaliskuuta 1981 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut, hallitseva maailmanmestari, Alan Jones.
Hiljainen hetki
thumb|Hiljainen hetki
Hiljainen hetki on lyhyehkö, useimmiten minuutin mittainen aika, jolloin kokoonnutaan yhteen esimerkiksi työpaikalla tai koulussa pitämään hiljainen hetki jonkin henkilön kuoleman tai muun onnettomuuden takia. Tilanteeseen voi liittyä lyhyt puhe tai musiikkia.
Hiljainen hetki voi olla myös esimerkiksi ennakkoon sovittu työn tai liikenteen seisauttaminen (esimerkiksi taksin-, linja-auton- tai rekka-autokuljettajat) lyhyeksi aikaa samalla kellonlyömällä valtakunnallisesti jonkin ammattikuntaa koskevan onnettomuuden takia. Tällöin hiljainen hetki voi saada myös hiljaisen mielenosoituksen luonteen ja sillä vedotaan esimerkiksi turvallisuuden puolesta.
Karprint
Karprint Oy on Vihdin Huhmarissa toimiva aikakauslehtien kustantaja sekä kirjapaino. Se julkaisee erikoisaikakauslehtiä Antiikki ja taide, Ase & Erä, Ekoelo, Hevosmaailma, Kiinteistö & energia, Kissafani, Luontaisterveys, Meidän Koira, SenioriTerveys, Sielunpeili ja Talomestari.
Vuoden 2021 helmikuuhun asti Karprint julkaisi myös paikallis- ja kaupunkilehtiä Kallio-lehti, Karkkilan Tienoo, Lopen Lehti, Luoteis-Uusimaa, Munkin Seutu ja Rööperin Lehti, kunnes ne siirtyivät Keskisuomalainen Oyj:n tytäryhtiölle Etelä-Suomen Medialle.
Historiaa
Karprintin alku juontaa juurensa vuoteen 1962, jolloin toimittajat Eero Ahola ja Orvo Mäkelä perustivat paikallislehden Karkkilan Tienoo. Seuraavana vuonna 1963 Eero Ahola perusti Karkkilan Kirjapainon, joka 1976 alkaen on toiminut nimellä Karprint.
Karprintin aiempia lehtiä ovat olleet Asu oikein, Bodaus, Energia ja ympäristö, Funsport, Henkimaailma, Ikiliikkuja, IkäPlus, Ilmiöt ja henkimaailma, Jymy, Kasvatus ja koti, Kiinteistötyö, Ladyfit, Lue!, LännenLokari, Musa.fi, Pienkiinteistösanomat, Ravintolisät ja lisäravinteet, Rikoscocktail, Roiskeläppä, Sisustusvinkki, Suomi+, Tarua vai totta, Teletieto, Terve elämä, Terveyden Kuvalehti, TT Tekniikka ja ympäristö, Uusi autokuvalehti, Venemestari, Vihersisustus ja VS-Itäkunnat.
Työsuojeluongelmat
Tammikuussa 2015 Karprint tuomittiin työsuojelurikoksesta 40 000 euron yhteisösakkoon ja sen kaksi johtaja-omistajaa Eero ja Juha Ahola neljän ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Lisäksi yritys määrättiin maksamaan 13 työntekijälle yhteensä lähes 70 000 euron korvaukset vuosia jatkuneista homevauriohaitoista. Oikeus katsoi, että työnantajan edustajat ovat menetelleet tahallisesti ja suhtautuneet piittaamattomasti useisiin erilaisiin työturvallisuusvelvoitteisiin sekä useille työntekijöille aiheutuneisiin henkilövahinkoihin pitkällä aikavälillä.
Ulkokartano
Ulkokartano tarkoittaa säterin rälssiin kuuluvaa karjataloa, Jokaisessa säterissä sai olla yksi samasta vapaudesta nauttiva ulkokartano. Sillä oli samat vapaudet kuin säterillä.
Esimerkiksi Kärkelän kartano Karjalohjalla oli Fiskarsin ruukin ulkokartano sen jälkeen kun Kärkelässä päättyi 1882 kuparinsulatus.
Sven Davidson
Sven Viktor Davidson (13. heinäkuuta 1928 – 28. toukokuuta 2008) oli ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti miesten kaksinpelin Ranskan avoimessa tennisturnauksessa vuonna 1957.
Boråsissa syntyneestä Davidsonista tuli ensimmäinen Grand Slam -turnauksen voittanut ruotsalainen. Jo vuosina 1955 ja 1956 hän selviytyi Ranskan avoimissa kaksinpelin loppuotteluun, mutta ensimmäisellä kerralla hän hävisi nelieräisessä ottelussa Tony Trabertille ja toisella kerralla kolmessa erässä Lew Hoadille.
Davidson kuoli 79-vuotiaana Kaliforniassa.
Ku
Ku tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Warren Stevens
pienoiskuva|Warren Stevens Warren Stevens (2. marraskuuta 1919 Clarks Summit, Pennsylvania, Yhdysvallat – 27. maaliskuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Sammakkomiehet (1951), Paljasjalkakreivitär (1954) ja Kielletty planeetta (1956).
Stevens oli tuottelias myös televisionäyttelijänä; hän vieraili useissa sarjoissa, kuten Hämärän rajamailla, Vaarallinen tehtävä, Star Trek ja Bonanza.
Hän palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana ja opiskeli New Yorkin Actors Studiolla.
Vera Lantratova
Vera Stepanovna Lantratova (, 11. toukokuuta 1947 Baku, Azerbaidžanin SNT – 19. huhtikuuta 2021) oli neuvostoliittolainen lentopalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Lantratova voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Méxicossa 1968, maailmanmestaruuden Bulgariassa 1970 ja Euroopan mestaruuden Turkissa 1967. Lantratova kuoli 76-vuotiaana 19. huhtikuuta 2021.
Lyndon B. Johnson Space Center
thumb|250px|Ilmakuva Johnsonin avaruuskeskuksesta vuodelta [[1989.]] Lyndon B. Johnson Space Center (JSC) on Nasan miehitettyjen avaruuslentojen keskus Houstonissa, Texasissa. Avaruuskeskuksen maan lahjoitti aikanaan Ricen yliopisto.
Avaruuskeskukseen on tallennettu lentokykyinen Saturn V -kantoraketti.
Historia
Keskuksen sijoittamiseen Houstoniin vaikutti Texasista kotoisin ollut silloinen senaattori, myöhempi presidentti Lyndon B. Johnson. Keskus avattiin vuonna 1961, ja sai nykyisen nimensä Johnsonin kuoltua 1973. Täydessä toimintakunnossa keskus oli vuonna 1965.
Keskukseen rakennettiin Apollo-kuulentojen jälkeen 1970-luvulla kuunäytelaboratorio. Osaa näytteistä säilytetään laitoksen erityistiloissa eikä niitä anneta tutkittaviksi tilojen ulkopuolelle.
Viitteet
29.55639°N, -95.0875°W