cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maahanlaskujoukot
Operaatio Husky: Sisilia
Brittiläinen 1. maahanlaskuprikaati valtasi Ponte Granden sillan ja ennen saksalaisten vastahyökkäystä maihinnousut tehtiin ilman vastarintaa. Brittiläinen 8. armeija vapautti 1. maahanlaskuprikaatin sillalta edetessään sisämaahan ja pohjoiseen kohti Cataniaa ja Messinaa.
13. heinäkuuta 1943 yli 112 lentokonetta ja 16 liitokonetta mukanaan 1 856 miestä lähti Pohjois-Afrikasta. Tämän joukon alkuperäinen tavoite oli vallata Primosolen silta ja sitä ympäröivä maasto, jota kautta 8. armeija pääsisi etenemään. Kova ilmatorjunta kuitenkin ampui useita kuljetuskoneita matkalla kohteeseen. Vain 295 miestä pudotettiin niin lähelle siltaa, että he pystyivät tekemään rynnäkön sillalle. Silta vallattiin, mutta Saksan 4. laskuvarjoprikaati valtasi sen takaisin. Britit pitivät ympäröivää maastoa hallussa 8. armeijan saapumiseen asti, mutta operaatio oli epäonnistunut.
Liittoutuneet joutuivat miettimään maahanlaskutaktiikkansa uudelleen useiden epäonnistumisten ja omatulitapausten takia.
Länsi-Eurooppa
Liittoutuneet olivat oppineet virheistään ja kehittäneet parempaa taktiikkaa ja logistiikkaa, joita oppeja otettiin käyttöön maahanlaskuissa länsirintamalla.
Operaatio Overlord
pienoiskuva|Kenraalimajuri Gale puhuttelee brittiläisiä laskuvarjosotilaita juuri ennen [[operaatio Overlordin alkamista]] Yksi tunnetuimpia maahanlaskuoperaatioita on operaatio Overlordissa 6. kesäkuuta 1944 tehdyt maahanlaskut. Maahanlaskujoukkojen tehtävänä oli varmistaa Normandian maihinnousurantojen sivustat. Brittiläiset liitokone- ja laskuvarjosotilaat itäisen sivustan operaatio Tongassa, jonka tunnetuin kohde on Pegasus-silta. Toinen kohde oli Mervillen tykkipatteri. Yhdysvaltalaiset 82. ja 101. laskuvarjodivisioona varmistivat, vaikkakin joukot levisivät laajalle huonon sään ja merkitsemättömien laskeutumisalueiden takia, läntisen sivustan operaatio Chicagossa ja operaatio Detroitissa kärsien raskaita tappioita.
Etelä-Ranska
15. elokuuta 1944 laskuvarjojoukot, joihin kuului 4., 5. ja 6. laskuvarjopataljoona sekä Intian armeijan tiedustelijoita, pudotettiin eteläiseen Ranskaan välille Frejus–Cannes osana Operaatio Dragoonia. Näiden joukkojen tehtävänä oli vallata alue, tuhota kaikki vihollisasemat ja varmistaa alue kunnes Yhdysvaltain 7. armeija nousee maihin. Heti ensimmäisten kohteiden valtauksen jälkeen joukkoja vahvistettiin 3 000 miehellä ja varusteilla, jotka toimitettiin yli 300 liitokoneella. Maahanlasku ei kohdannut lähes ollenkaan vastarintaa ja pian brittiläiset laskuvarjojoukot vedettiin Italiaan odottamaan tulevia operaatioita.
Yhdysvaltain maahanlaskujoukkoja osallistui yli 5 000 miehen verran operaation maahanlaskuihin. Joukkoja kutsuttiin nimellä ”1st Airborne Task Force”, joka koostui erillisistä yksiköistä mukaan lukien 509. ja 551. laskuvarjopataljoonat sekä 517. laskuvarjorykmentti.
Operaatio Market Garden: Yksi silta liikaa
Toinen kuuluisa operaatio oli operaatio Market Garden syyskuussa 1944, jossa 35 000 miestä pudotettiin saksalaisten selustaan 160 kilometrin matkalle tarkoituksena vallata sillat liittoutuneiden rintamalta aina Reinin ylitse Arnhemissa. Kolme maahanlaskudivisioonaa: brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona, Yhdysvaltain 82. ja 101. maahanlaskudivisioonat sekä puolalainen 1. erillinen laskuvarjoprikaati pudotettiin eri paikkoihin valtatie 69:n varrelle ”matoksi”, jota pitkin brittiläinen XXX armeijakunta voisi edetä nopeasti. Maahanlaskut tehtiin päiväsaikaan ja ne kohtasivat ensimmäisenä päivänä laskeutuessaan vähäistä vastarintaa saavuttaen 99 % osumatarkkuuden laskeutumisalueillaan. Kuljetuskoneiden puutteen takia joukot jouduttiin kuljettamaan kolmessa erässä mikä vaikeutti operaatiota huomattavasti. Loppujen lopuksi saksalaisten vastahyökkäykset romuttivat suunnitelman ja brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona lähes tuhoutui Arnhemissa, jolloin myös ratkaiseva silta yli Reinin pysyi saksalaisten hallussa.
Uusi-Guinea
Syksyllä 1943 Yhdysvaltain 503. laskuvarjorykmentti pudotettiin onnistuneesti Markham Valleyhin Uuden-Guinean valtauksessa. Tämä oli liittoutuneiden ensimmäinen maahanlaskuoperaatio Tyynellämerellä. Heinäkuussa 1944 503. rykmentti teki uuden taistelupudotuksen Uudessa-Guineassa vallatakseen Noemfoor-saaren.
Burma
Brittien Chindit-yksikkö operoi Burmassa japanilaisten selustassa vuoden 1944 aikana. Useimmat osastot lennätettiin laskeutumisalueille, jotka liitokoneilla saapunut jalkaväki oli vallannut. Operaation Draculassa laskuvarjopataljoona valtasi japanilaisten rannikkopuolustusasemat, joka mahdollisti maihinnousun Rangooniin ilman vastarintaa.
Japanilaisten operaatiot
Japanilaiset käyttivät laskuvarjosotilaita useissa taisteluissa. Laivaston erikoisjoukoilla oli useita laskuvarjoyksikköjä ja armeijalla oli ainakin yksi laskuvarjoprikaati, joka osallistui taisteluihin sodan aikana, joista tunnetuimpana maahanlasku Jaavan valtauksessa 1942.
Korean sota
187. maahanlaskurykmentti teki kaksi taisteluhyppyä Koreaan Korean sodan aikana. Ensimmäinen näistä tehtiin 20. lokakuuta 1950 Sunchonissa ja Sukchonissa, Pohjois-Koreassa. Tehtävänä 187. rykmentillä oli katkaista tie Kiinaan estäen näin Pohjois-Korean johtajia pakenemasta Pjongjangista ja vapauttaa yhdysvaltalaisia sotavankeja. Toinen hyppy tehtiin pääsiäissunnuntaina 1951 Munsan-nissa, Korean tasavallassa. Tehtävänä oli katkaista kiinalaisten joukkojen siirtyminen pohjoiseen.
Operaation Musketeer: Suezin kriisi
Suezin kriisin aikana operaatio Musketeerissa tarvittiin täydellistä yllätystä onnistumiseksi, joten kaikkien 660 miehen piti olla maassa El Gamilin lentokentällä ja valmiina taisteluun neljässä ja puolessa minuutissa. Kello 04.15 5. marraskuuta 1956 brittiläisen laskuvarjorykmentin 3. pataljoona hyppäsi ja vaikka vastarinta oli kovaa, yksikön tappiot jäivät vähäisiksi. Seuraavan päivän maihinnousussa tapahtui ensimmäinen suuri helikoptereilla tehty maahanlasku, Kuninkaallisen merijalkaväen 45. kommandorykmentti laskeutui helikoptereilla Port Saidiin.
Intian–Pakistanin sota
Ensimmäistä kertaa maahanlaskujoukkoja käytettiin Etelä-Aasiassa Intian niemimaalla toisessa Intian–Pakistanin sodassa vuonna 1965. Pakistanilaisia laskuvarjojoukkoja hyppäsi syvälle intialaisten selustaan, mutta suurin osa joukoista tuhottiin tai jäi vangiksi.
Vietnamin sota
Yhdysvaltalaisten helikoptereita käyttävien ilmakuljetteisten joukkojen käyttö oli Vietnamissa laajaa ja tunnettua uutisfilmeistä ja elokuvista. Helmikuussa 1967 operaatio Junction Cityssä 845 miestä 503. laskuvarjorykmentin 2. pataljoonasta, 319. tykistörykmentistä ja 173. prikaatin esikunta- ja huoltokomppaniasta suorittivat ainoan taisteluhypyn Vietnamissa.
Viimeisimpiä operaatioita
Helikopterien käytön lisääntyessä varsinaisten maahanlaskujoukkojen määrä on vähentynyt eri armeijoiden siirtyessä nopeammin reagoiviin ja pitempiin taisteluoperaatioihin pystyviin joukkoihin. Maahanlaskuyksikköjä on kuitenkin vielä aktiivipalveluksessa ja näistä Yhdysvaltain 82. maahanlaskudivisioona on suurin laskuvarjo-osasto nykyään.
Hainaut’n provinssi
Hainaut on provinssi Belgian Valloniassa. Sen pääkaupunki on Mons, mutta suurin kaupunki on Charleroi. Hainaut’n provinssissa on arviolta 1 337 157 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 3 785,7 neliökilometriä.
Spread Eagle (yhtye)
Spread Eagle on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye New Yorkista. Vain muutama kuukausi perustamisestaan heidät kiinnitettiin MCA / Universal Records:lle. Yhtye julkaisi kaksi albumia, Spread Eagle (1990) ja Open To The Public (1993). Yhtye hajosi vuonna 1995. Vuonna 2006 yhtye muodostettiin uudelleen.
Tammikuussa 2011 yhtye julkisti virallisesti uuden kokoonpanonsa ja basisti ja perustajajäsen Rob De Luca kertoi suunnitelmista kiertää Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
¡Revolt Now!
¡Revolt Now! on Suburban Triben seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2006. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Spread Eagle (yhtye)
Alkuajat
1980-luvun loppupuolella yhtyeen perustajajäsenet Paul DiBartolo, Rob De Luca ja Tommi Gallo soittivat toisessa yhtyeessä Bostonissa.
Vuonna 1989 kitaristi Paul DiBartolo (alias Salvadore Poe) matkusti New Yorkiin, jossa tapasi laulaja Ray Westin. DiBartolo oli niin vaikuttunut Westin äänestä, että sai vakuutettua basisti Rob De Lucan ja rumpalin Tommi Gallon saapumaan New Yorkiin aloittaakseen uuden yhtyeen Westin kanssa. Tästä tuli Spread Eagle.
Open To The Public
Ennen kuin yhtye alkoi levyttämään seuraavaa albumia, yhtye vietti pitkiä aikoja tien päällä ja alkoivat palaa loppuun. Ensimmäisenä lähti rumpali Tommi Gallo. Hänet korvasi Kirke Blankenship, joka ei ollut kauaa yhtyeessä, mutta soitti rumpuja yhdellä ääniraidalla (High Horses) yhtyeen toisella albumilla Open To The Public. Kyseinen albumi äänitettiin sessiorumpalien kanssa; John Macaluso TNT: stä ja Thommy Price Joan Jett and the Blackheartsista. Open to the Public julkaistiin vuonna 1993, jota seuranneella kiertueella Dave Femia soitti rumpuja. Grunge n vallatessa musiikkialan ja koska uusi albumi ei vastannut fanien odotuksia, yhtye hajosi vuonna 1995.
Spread Eaglen jälkeen
Paul DiBartolo muutti nimensä Salvadore Poe:ksi kirjoitettuaan ja äänitettyään ja kappaleita ruotsalaiselle laulajalle Lisa Ekdahlille, eli entiselle vaimolleen. DiBartolo on innostunut intialaisesta kulttuurista ja viettää paljon aikaa Intiassa.
Rob De Luca perusti uuden yhtyeen Ouijipig, ja myöhemmin toisen nimeltä OF EARTH. Hän on työskennellyt myös studio- ja kiertuebasistina monille yhtyeille, kuten UFO, Sebastian Bach, Joan Jett and the Blackhearts, Helmet, George Lynch ja Vinnie Moore
2006 Uudelleenyhdistyminen
Rob De Luca ja Ray West muodostivat Spread Eaglen uudelleen vuonna 2006. Yhtyeen debyyttialbumi, jota ei oltu painettu yli 10 vuoteen, remasteroitiin ja julkaistiin uudelleen riippumattoman levy-yhtiön Lovember Recordsin kautta. He aloittivat keikkailun uudelleen vuonna 2006, kitarassa Chris Caffery ja rummuissa John Macaluso. Keikkoja oli vain muutamia, koska kaikki muusikot olivat kiireisiä muiden yhtyeidensä kiertueiden vuoksi.
Viimeajat
Yhtye löysi uuden kitaristin Dennis Kimakin ja Rob De Luca on palannut New Yorkiin keikkailtuaan Sebastian Bachin ja UFOn kanssa. Joulukuussa 2010 Spread Eagle keikkaili ympäri Yhdysvaltojen koillisosia. Heidän debyyttialbuminsa on äänestetty yhdeksi kaikkien aikojen top 20 glam -albumiksi, seuranaan mm. Guns N' Roses, Mötley Crüe, Hanoi Rocks ja Skid Row. Vuonna 2012 kitaristi Dennis Kimak lopetti ja hänet korvattiin Ziv Shalevilla. Shalev soitti ensimmäiset kaksi konserttia Spread Eaglen kanssa joulukuussa 2012. Vuonna 2017 Spread Eagle esiintyi useamman kerran Euroopassa, mukaan lukien Hull Metal Heaven ja HRH Sleaze Festivals. Tammikuussa 2018 Spread Eagle kiinnitettiin Frontiers SRL Recordsille ja julkaisevat studioalbumin 2019.
Norsunluurannikon vaakuna
200px|thumb|Norsunluurannikon nykyinen vaakuna Norsunluurannikon vaakuna otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan vuonna 2001. Vaakunan keskellä sijaitsevassa kilvessä on kuvattuna norsun pää. Norsu on Norsunluurannikon suurin eläin ja se liittyy keskeisesti myös maan nimeen. Vaakunan yläosassa on nouseva Aurinko, joka kuvaa perinteisesti uutta mahdollisuutta parempaan. Vaakunan kummallakin sivulla on palmupuut. Vaakunan alalaidassa lukee Republique De Côte d'Ivoire, Norsunluurannikon tasavalta ranskaksi.
Viking FK
250px|thumb|Viking Stadion avattiin 1.5.2004. Kuva: J. Ådnanes 150px|thumb|Erik Johannessen pelasi Vikingin maalivahtina 501 ottelussa. Viking Fotballklubb on jalkapalloseura Stavangerista, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Norjan pääsarjassa Eliteserienissä.
Norjan-mestaruuden joukkue on voittanut kahdeksan kertaa ja cup-mestaruuden kuudesti. Viking on pelannut kaikista norjalaisjoukkueista eniten kausia pääsarjatasolla, ja se onkin pelannut pääsarjassa sen perustamisesta lähtien lukuun ottamatta vuosia 1966–1967, 1987–1988 ja 2018. Eniten maaleja (202) Viking FK:lle on tehnyt Reidar Kvammen.
Borgbjerg Banken uhrikätköt
Borgbjerg Banken uhrikätköt ( tarkoittaa rinnettä) löytyivät Tanskassa vuosina 1842 ja 1874. Ne sisälsivät kuusi kullasta ja pronssista valmistettua pronssikauden astiaa, jotka oli piilotettu mataliin kuoppiin Lounais-Sjællannin Slagelsessa sijaitsevan Boeslunden kylän Borgbjergin mäen rinteeseen. Kätkön esineet saattoivat myös olla votiiviuhreja, jotka on kosteikon sijaan laskettu maakuoppaan. Edellisestä kohteesta 1,5 kilometriä luoteeseen tehtiin vuosina 1981 ja 1993 Gammelgårdilla neljän kultaisen käsirenkaan löydöt. Kaikki esineet ovat esillä Tanskan kansallismuseossa.
Kulhot ja kauhat
Heinäkuussa 1842 katsahti Jeppe Carstensenin vaimo miehensä kyntämistä, kun hän huomasi kyntövaossa kaksi metallista kulhoa (Museon luettelointinumero B1066). Ne oli kaivettu maahan keskelle Boeslunde Bakken rinnettä aivan maanpinnan alle. Auran terä oli vaurioittanut toista kulhoa ja siitä puuttui osa, jota ei etsimisen jälkeenkään löydetty. Toinen kulho oli haudattu syvemmälle kuin toinen ja ne ovat voineet olla maassa päällekkäin. Löytöpaikalta huomattiin tuhkaa, hiilenkappale ja pieniä kiviä. Paikallinen kouluopettaja toimitti löydöt Tanskan kansallismuseoon ja esineistä maksettiin 454 riikintaaleria.
Toukokuussa 1874 Rasmus Sørensen oli kyntämässä saman mäen pohjoissivua, kun auran terä nosti kulta-astian maasta. Kyntäjä palasi pian takaisin ja kaapi varovasti maata löytöpaikan ympäriltä. Hän löysi kolme muuta kultaista astiaa, jotka olivat pareittain samat. Astiat (museon luettelonumerot B1067 ja 7046) oli haudattu maahan kuoppaan, jonne astiat oli aseteltu rinnakkain nelikulmion muotoon. Pastori Richter lähetti Tanskan kansallismuseolle jo löytöpäivänä tiedon kultaesineiden löytymisestä. Astiat lunastettiin valtiolle 548 riikintaalerin hinnasta.
Ilmoituksen jälkeisenä päivänä matkusti arkeologi Henry Petersen Boeslundeniin haastattelemaan paikallisia asukkaita. Hän totesi, että uudet astiat löytyivät 70 alenin päästä vanhojen kulta-astioiden löytöpaikasta. Hän kuuli, että astiat olivat löytyneet saman Borgbjergin harjun eri puolilta. Borgbjerg oli aikaisemmin ollut ”vanha linnoitus”, jonka rinteillä oli sijainnut kolme erikorkuista terassia ja jonka huipulla oli ollut nelikulmainen tasanne. Terassit olivat vuosittaisten kyntämisten takia pyöristyneet lähes huomaamattomiksi. Ensimmäiset astiat löytyivät huipun keskeltä ja toiset astiat pohjoissivun rinteen puolivälistä. Petersen suoritti paikalla kaivaukset, mutta mitään tähdellistä ei löytynyt.
Viimeisimmän kaivauksen suoritti vuonna 1979 Tanskan kansallismuseon puolesta H. Nielsen. Paikalta löytyi mesoliittiseen kivikauteen kuulunut kulttuurimaakerros, joka alkoi huipulta ja jatkui länteen päin. Pronssikauden jälkiä ei tavattu ollenkaan. Suurimman rakenteen muodosti vallihaudan jäännökset, joka kiersi mäen. Sen pohjalta löytyi 49 senttimetriä pitkä tikari. Tikari ja vallihaudan pohjalta löytynyt luumateriaali ajoitettiin 1300-luvulle jaa.
Käsirenkaat
Vuonna 1981 9- ja 11-vuotiaat lapset löysivät kumpikin käsirenkaan samasta kynnetystä pellosta. Toisella käsirenkaalla oli ennennäkemätön ”kolmirenkainen muoto”. Vanhemmat arvasivat, että käsirenkaat olivat kullasta ja siksi muinaisesineitä. He ottivat yhteyttä Tanskan kansallismuseoon. Käsirenkaat olivat löytyneet peltoalueen painaumasta, missä aikoinaan oli sijainnut nykyään kuivatettu kosteikko. Museoväki vieraili löytökohteessa toiveenaan löytää vielä lisää renkaita, mutta he pettyivät.
Vuonna 1993 löytyi maatilan töissä vielä yksi käsirengas. Kansallismuseon tutkija P. Poulsen haravoi alueen metallinpaljastimella ja löysi samanlaisen käsirenkaan.
Kulhot ja kauhat
Vuonna 1842 löydetyt kulhot (B1066) olivat samanlaiset, 9,4 senttimetriä korkeat ja 17,5 senttimetriä leveät. Astiat oli koristeltu samankeskisillä ympyröillä, pisteriveillä ja narukuvioisilla ornamenteillä.
Vuonna 1874 löydetyt astiat olivat pareittain samanlaiset (B1067 ja 7046). Pienemmässä astiaparissa oli hevosenpäähän päättyvät pronssiset kahvat. Kahva antaa vaikutelman kauhasta, jolla kauhottiin isommasta kulhosta juotavaa. Suurempien astioiden koristelussa oli käytetty samankeskisiä ympyröitä sekä naru- ja pisterivikuvioita ornamentteina. Astioiden pohjat olivat pyöreät. Kaikki neljä astiaa olivat noin 10 senttimetriä korkeat ja halkaisijat olivat 10,5–11,0 senttimetriä pitkät.
Kaikki astiat on ajoitettu tyyliseikkojen perusteella myöhäispronssikaudelle Monteliuksen periodille IV. Tämä periodi vastaa ajoitusta 1100–900 eaa. Tanskan kansallismuseo ilmoittaa verkkosivuillansa ajoitukseksi hieman myöhäisempää 1000–800 eaa.
Käsirenkaat
Löydetyt käsirenkaat ovat erityistä myöhäispronssikauden tyyppiä, jota kutsutaan nimellä. Nimitys on vanha ja se liittyy vanhoihin saagoihin. Vaikka nimitys onkin harhaanjohtava, käytetään sitä edelleen esineiden luokittelussa. Näitä käsirenkaita on löydetty vain rikkaimpien maatilojen ympäristöistä ja niillä on ilmeisesti ollut jokin erityinen merikys. Nämä renkaat olivat lisäksi valmistettuja kullasta, joka oli tuolloinkin erityisen arvokasta. Vastaavia käsirenkaita on löydetty myös Etelä-Fynin Vester Hæsingesta (neljä), josta saatiin talteen vuonna 2009 viideskin rengas.
Renkaat tunnetaan museon luettelonumeroilla DNF6/81, DNF7/81, DNF9/93 ja DNF55/93. Ne ovat kaikki kultaa ja ne on ajoitettu myöhäispronssikauteen Monteliuksen periodille V, joka ajoitetaan 900–700 eaa.
Henry Proctor
Henry Arthur Proctor (19. lokakuuta 1929 Baxter Springs, Kansas – 13. huhtikuuta 2005 Camas, Washington) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja.
Proctor voitti kahdeksikossa olympiakultaa Helsingissä 1952.
Näkymätön mies (Wells)
Näkymätön mies (alkuteos The Invisible Man) on H. G. Wellsin 1897 kirjoittama jännitys- ja sci-fi-romaani. Kirja ilmestyi ensin sarjana Pearson's Magazine -lehdessä samana vuonna. Kirjan päähenkilö on tiedemies Griffin, jonka teorian mukaan ihminen muuttuu näkymättömäksi, jos hänen taitekertoimensa muutetaan samaksi kuin ilman eikä keho ime tai heijasta valoa. Griffin onnistuu tässä, mutta ei saa itseään takaisin näkyväksi. Hänen mielensä järkkyy.
Juoni
Kirjan tapahtumat alkavat Ipingistä, Länsi-Sussexista, jonka majataloon Griffin saapuu. Jonkin ajan päästä hän paljastuu näkymättömäksi mieheksi. Hän pakenee ja tapaa kulkurin, Thomas Marvelin, jonka pakottaa yhteistyöhön kanssaan. Marvel kuitenkin pakenee ja vie Griffinin muistiinpanokirjat ja rahat mukanaan. Griffin seuraa, hänet havaitaan ja hän haavoittuu ammuskelussa.
Keski-Suomen lääni
Keski-Suomen lääni oli yksi niistä lääneistä, jotka lakkautettiin vuoden 1997 lääniuudistuksessa. Se käsitti Keski-Suomen maakunnan ja Kuhmoisen, jota ei tuolloin laskettu Keski-Suomen maakuntaan. Läänin pääkaupunki oli Jyväskylä. Keski-Suomen lääni aloitti toimintansa 1960. Aikaisemmin sen alue kuului Vaasan, Hämeen, Mikkelin ja Kuopion lääneihin. Läänin raja muuttui hieman vuonna 1974, kun Kuhmoisten kunta siirrettiin Hämeen läänistä Keski-Suomen lääniin. Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Keski-Suomen lääni liitettiin Turun ja Porin ja Vaasan läänien sekä Hämeen läänin pohjoisosien kanssa Länsi-Suomen lääniksi. Läänissä oli sen lakkautusvuonna 1997 kaikkiaan 30 kuntaa, joista kahdeksan oli kaupunkeja (Jyväskylä, Jämsä, Jämsänkoski, Keuruu, Saarijärvi, Suolahti, Viitasaari ja Äänekoski).
Näkymätön mies (Wells)
Juoni
Griffin pakenee taloon, jonka omistaja on tohtori Kemp, Griffinin opiskelutoveri. Griffin kertoo tälle tarinansa ja suunnitelmansa näkymättömän miehen hirmuhallituksesta. Hän joutuu kuitenkin pakenemaan, koska Kemp on kirjeitse kutsunut miehiä ottamaan näkymättömän miehen kiinni. Griffin pääsee kuitenkin taas pakenemaan ja Kemp järjestää Griffinin etsinnän. Griffin hyökkää myöhemmin Kempin taloon ja Kemp pakenee kaupunkiin. Siellä Griffin jää kiinni, jossa hänet väkivaltaisesti taltutetaan. Hän kuolee ja muuttuu taas näkyväksi.
Keski-Suomen lääni
Moottoriajoneuvojen rekisterikilvissä Keski-Suomen läänin tunnuskirjain oli X.
Kunnat
pienoiskuva|Keski-Suomen läänin kunnat. Vihreällä merkityt kunnat erotettiin Vaasan läänistä, violetilla merkityt Kuopion läänistä, keltaisella merkityt Mikkelin läänistä ja punaisella merkityt Hämeen läänistä vuonna 1960. Lisäksi vaaleanpunaisella merkitty Kuhmoinen liitettiin Hämeen läänistä vuonna 1974.
Näistä Jyväskylä oli kaupunki, Suolahti ja Äänekoski kauppaloita, muut maalaiskuntia.
Myöhemmät muutokset
Läänin ollessa toiminnassa vuosina 1960–1997 tehtiin sen alueella seuraavat kuntaliitokset:
Jämsä muutettiin vuonna 1969 kauppalaksi. Kaupungeiksi muutettiin:
Zheng Cao
Zheng Cao (9. heinäkuuta 1966 Shanghai – 21. helmikuuta 2013 San Francisco ) oli kiinalaissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltoihin muuttanut oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.
Cao osallistui kesällä 1994 San Franciscon oopperan Merola-oopperaohjelmaan ja sai seuraavaksi kahdeksi vuodeksi Adler-stipendin. Tämän jälkeen hän pääsi esiintymään sekä San Franciscossa että muualla useissa rooleissa, joihin kuuluivat Siebel (Faust), Idamante (Idomeneo), Baba Turkkilainen (Hulttion tie), Cherubino (Figaron häät) ja Suzuki (Madama Butterfly). Vuonna 2008 Cao nähtiin nimiroolissa Stewart Wallacen The Bonesetter's Daughter -teoksen kantaesityksessä. Samoihin aikoihin hän alkoi kärsiä kivuista, joiden aiheuttajaksi todettiin levinneisyysluokituksen 4 keuhkosyöpä, jonka kasvaimia oli myös aivoissa ja muualla. Aluksi tauti saatiin kuriin ja Cao jopa rakastui onkologiinsa, David Larsoniin; Caon aiempi kumppani oli kymmenen vuoden ajan ollut näyttelijä Troy Donahue. Sairauden eteneminen jatkui hoidoista huolimatta.
Vuonna 2012 Cao esiintyi tapahtumassa, jossa perustettiin Merola-oopperaohjelman Zheng Cao -oopperasäätiö. Se tukee vuosittain tulevia Merola-taiteilijoita – joko mezzosopraanoja tai Aasiassa tai Tyynen valtameren saarilla taustat omaavia.
Helmikuussa 2013 Caon kuoli kotonaan. Hänelle olivat paikalla jättämässä jäähyväisensä muiden muassa mezzosopraanon kanssa avioitunut onkologi David Larson, laulajan molemmat vanhemmat sekä mezzosopraano Frederica von Stade, säveltäjä Jake Heggie, sellisti Emil Miland, kirjailija Amy Tan ja sopraano Nicolle Foland.
Kari Simonsen
thumb Kari Simonsen (s. 5. kesäkuuta 1937) on norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa komediasarjasta Fleksnes fataliteter, joka keräsi laajan katsojakunnan Norjan ohella Ruotsissa ja Tanskassa.
Fleksnesin ulkopuolella Simonsen on esiintynyt esimerkiksi pienessä roolissa Jostein Gaarderin Sofian maailmaan pohjautuvassa elokuvassa Sofies verden (Gustavson, 1999). Näyttelijä on voittanut kunnia-Amanda-palkinnon.
Aleksanteri Jannaios
thumb|230px|[[Willem Swidden teos fariseusten teloituksesta]] Aleksanteri Jannaios oli Juudean kuningas vuodet 103–76 eaa. Hän oli makkabealaisten suvun kuudes hallitsija. Aleksanteri Jannaios seurasi kuninkaana veljeänsä Aristobulosta ja oli naimisissa tämän lesken Aleksandran kanssa. Aleksandrasta tuli myös kuningatar Aleksanterin kuoltua.
Aleksanteria vastustettiin sotamenestyksestään huolimatta Jerusalemissa. Vuonna 94 eaa. sukkotin, eli lehtimajajuhlan, aikana hänen päälleen heitettiin sitruunoita. Aleksanterin sotilaat teurastivat tuhansia juhlijoita, minkä seurauksena alkoi fariseuksien johtama sisällissota. Fariseukset kutsuivat avukseen myös seleukidihallitsija Demetrios III Eukairoksen. Ensin seleukidit onnistuivat voittamaan Aleksanterin joukot, mutta tämä sai avukseen monia juutalaisia, jotka pelkäsivät Jerusalemin menetystä Demetriokselle. Sisällissodan aikana Aleksanteri ristiinnaulitsi 800 fariseusta.
Aleksanteri Jannaios sai surmansa vuonna 76 eaa. taistelussa lähellä Gadaraa.
Superstition
Superstition julkaistiin alun perin Talking Book -albumilla. Se julkaistiin myös singlenä, joka nousi Yhdysvalloissa myyntilistan ykkössijalle ja Britanniassa nelossijalle.
Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, tekijöinä muun muassa Melvin Van Peebles, Raven-Symone, Stevie Ray Vaughan ja Widespread Panic. Rolling Stone -lehti arvioi kappaleen vuonna 2021 kaikkien aikojen 12. parhaaksi musiikkikappaleeksi.
Risto Jalo
Risto Uolevi Jalo (s. 18. heinäkuuta 1962 Humppila) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä ja Tampereen Ilveksen toimitusjohtaja. Pelaajauransa aikana Jalo esiintyi SM-liigan runkosarjassa 594 ottelussa. Hän voitti Suomen mestaruuden Ilveksen riveissä kaudella 1984–1985.
Ura
Jalo pelasi pääosan urastaan Ilveksessä (1980–1990, 1991–1992 ja 1993–1994). Uransa Jalo aloitti kuitenkin Kooveessa, jossa pelasi yhden kauden SM-liigaa ennen siirtymistään Ilvekseen.
Ilveksessä Risto Jalon laitahyökkääjinä pelasivat muun muassa Raimo Summanen ja Jarmo Jamalainen.
Ilveksen kannattajat muistavat hänet etenkin vuoden 1985 loppuottelusarjasta TPS:ää vastaan. Turkulaiset voittivat kaksi ensimmäistä osaottelua selvin numeroin. Ilves voitti kuitenkin kolmannen ottelun Turussa maalein 8–1. Neljännen ratkaisi Jalo Ilveksen voitoksi viimeisellä minuutilla. Viidennessä ja ratkaisevassa kamppailussa hän joutui jättämään kaukalon saatuaan osuman jalkaansa, jonka jälkeen TPS siirtyi ensimmäisessä erässä pian 2–0-johtoon. Jalo palasi kuitenkin kentälle toisessa erässä ja teki ottelussa lopulta sekä 2–2-tasoitusmaalin että 3–2-voittomaalin. Ilves voitti Suomen mestaruuden voitoin 3–2 ja Jalo valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi.
Ulkomailla Jalo pelasi NHL:ssä Edmonton Oilersissa, Ruotsissa norrköpingiläisessä Vita Hästenissä ja Italiassa SHC Fassassa. NHL:ssä Jalo pelasi maaliskuussa 1986 kolme ottelua, joissa jokaisessa hän keräsi yhden syöttöpisteen. Lyhyen NHL-uran kolme ottelua ja kolme pistettä tuottivat sinänsä huomionarvoisen keskiarvon piste ottelua kohden. Vuoteen 2021 mennessä vain kolme suomalaista on pystynyt pelaamaan koko NHL-uransa vähintään piste per ottelu -tahdilla. Jalon lisäksi tähän olivat pystyneet huomattavasti pidemmät urat pelanneet Jari Kurri ja Teemu Selänne.
Jalo pelasi 106 A-maaottelua, joissa teki tehot 27+35. Hän pelasi neljissä MM-kisoissa ja yksissä olympialaisissa. Jalo oli mukana myös voittamassa kahta mitalia 20-vuotiaiden MM-kilpailuista. Hänet muistetaan maajoukkueesta ketjusta, jonka laitahyökkääjät olivat seurajoukkuetoveri Raimo Summanen ja Petri Skriko. Kolmikko pantiin pelaamaan yhdessä jo nuorisomaajoukkueessa.
Vuodesta 2017 alkaen Jalo toimii Ilveksen toimitusjohtajana. Aikaisemmin hän toimi toimitusjohtajana vuodet 1999–2004.
Jérémie Aliadière
Jérémie Aliadière (s. 30. maaliskuuta 1983 Rambouillet, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa Lorientia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jeremie liittyi Arsenalin riveihin kaudeksi 1999–2000, ollen 16-vuotias. Debyyttinsä Englannin Valioliigassa hän teki kaudella 2001–2002 voitto-ottelussa Fulhamia vastaan. Arsenalin huippuhyökkääjän Thierry Henryn varjoon jäänyt Aliadière pelasi ainoastaan 29 ottelua joukkueessa kuuden vuoden aikana. Debyyttimaalinsa hän teki 27. elokuuta 2002 West Bromwich Albionia vastaan 5-2 voittoon päättyneessä ottelussa.
Aliadière pelasi lainalla skotlantilaisessa Celticissa, West Hamissa ja Wolverhamptonissa.
Kesäkuussa 2007 Middlesbrough hankki Aliadièren riveihinsä korvaamaan Newcastle Unitediin siirtyvää Mark Vidukaa.
Eliezer Ben-Jehuda
thumb|Ben-Jehuda työpöytänsä ääressä 1910-20 Eliezer Ben-Jehuda (hepreaksi אֱלִיעֶזֶר בֶּן־יְהוּדָה, s. 7. tammikuuta 1858 Luzhky, Venäjän keisarikunta – 16. joulukuuta 1922 Jerusalem,  Palestiinan brittiläinen mandaatti) oli heprean kielen ja juutalaisten tekstien tutkija, joka loi perustan modernin heprean synnylle ja leviämiselle arkikäyttöön Israelissa. Hän on nykyheprean isä ja hänen ansiotaan on, että hepreasta tuli puhekieli. Hän oli myös mukana Israelin valtion perustusten laskemisessa. Nykyisin hepreaa puhuvat ensimmäisenä tai toisena kielenään miljoonat ihmiset ympäri maailman ja se on Israelin virallinen kieli.
Hän opiskeli Venäjällä ja Ranskassa.
Elämänvaiheita
thumb|right|Ben-Jehuda ja vaimonsa Hemda 1912
Lapsuus
Eliezer Jitzhak Perelman syntyi liettualaisessa pikkukaupungissa Luzhkyssa nykyisen Valko-Venäjän alueella. Tuohon aikaan vain perheen ensimmäinen poika oli vapaa sotapalveluksesta. Äiti Feige pelkäsi kahden nuorimman puolesta, että näille kävisi kuin hänen omalle veljelleen, jonka kasakat veivät tsaarin määräyksestä jo seitsemänvuotiaana armeijaan. Sen jälkeen Feige ei enää koskaan kuullut mitään veljestään. Lopulta vanhemmat päättivät rekisteröidä pojat tuttujen lapsettomien perheiden nimiin. Siten Eliezerin sukunimi Perlman muuttui Iljanoviksi. Eliezerillä oli hyvä lukupää. Perhe oli köyhä eikä heillä ollut varoja pojan kouluttamiseen. Vanhemmat laittoivat hänet uskonnollisen David Wolfsonin, äidin veljen, luo, joka oli varakas, toivoen pojasta rabbia.
Opinnot
Hänen vanhempansa toivoivat hänestä rabbia ja hänen opintonsa perehdyttivät hänet syvästi hepreankieleen.
Ben-Jehuda kuitenkin siirtyi maalliseen oppiin ja ajautui aikakautensa poliittisiin pyörteisiin. Eurooppalaisten kansallisvaltioiden, kuten Bulgaria ja Kreikka, synty herätti Ben-Jehudassa monen muun juutalaisen tavoin unelman juutalaisten omasta valtiosta. Ben-Jehudan näkemys hepreankielestä juutalaista kansaa yhdistävänä tekijänä sopi hyvin yhteen juutalaisyhteisössä kyteneen sionistisen aatteen kanssa.
Juutalaiset tunsivat heprean pyhien kirjoitustensa kielenä, mutta sen saattaminen puhekäyttöön vaati mm. uutta sanastoa ja keskustelukäytäntöjen kehittämistä. Ben-Jehuda sai käytännön kokemusta "arkihepreasta" opettaessaan kieltä Pariisissa ja asuessaan Algerian juutalaisten keskuudessa.
Ben-Jehuda muutti 1881 Palestiinaan, missä hän ajoi modernia hepreaa maata asuttaneiden juutalaisten yhteiseksi kieleksi. Heikosta terveydestään huolimatta Ben-Jehuda toimi opettajana ja muun muassa julkaisi sionistista sanomalehteä. Kouluissa hän opettaisi kielen lapsille ja lehdet tekisivät sitä tunnetuksi aikuisten parissa. Maaperä hepreankielen uudelle synnylle oli otollinen Israelissa, missä kielien kirjo oli laaja. Yhteinen kieli nähtiin pian sionistisen aatteen ja syntyvän valtion edellytyksenä.
Ben-Jehudan poika, Ben-Zion ("Siionin poika", s. 1882), oli ensimmäinen modernia hepreaa äidinkielenään puhunut ihminen.
Ben-Jehudan kirjallinen päätyö oli eittämättä 17-osaisen heprean kielen sanakirjan aloittaminen ja aineiston kerääminen. Viimeisteltyyn muotoonsa teoksen 11 viimeistä osaa saattoivat hänen toinen vaimonsa Hemda, hänen poikansa, ja viimeisten kolmen osan osalta vastaperustettu Israelin valtio lopulta vuonna 1951. ,
Muuta
Israelissa Jerusalemissa on katu nimeltä Ben Yehuda Street.
Jopet Show
Ensimmäisen tuotantokauden jaksot esitettiin tammi-maaliskuussa 2005. Toinen tuotantokausi alkoi Yle TV2:lla 6. syyskuuta 2006 ja kolmas 19. syyskuuta 2007. Neljännen kauden jaksot alkoivat 12. marraskuuta 2008, jolloin Jope Ruonansuun, Mika Räinän ja Jukka Toivosen muodostamaan näyttelijätiimiin liittyi Miia Nuutila. Viides tuotantokausi alkoi 9. marraskuuta 2009 ja kuudes tuotantokausi alkoi TV2:ssa 24. lokakuuta 2011.
Vuoden 2005 Venla-gaalassa ''Jopet-Show 1. tuotantokausi'' sai kolmannen sijan sarjassa Vuoden parhaimmat komediasarjat. Vuoden 2007 Kultainen TV -gaalassa ''Jopet-Show 3. tuotantokausi'' pääsi kolmen parhaan komediasarjan joukkoon. ''Jopet-Show 5. tuotantokausi'' oli ehdolla vuoden 2009 parhaaksi komediasarjaksi Kultainen TV -gaalassa. Jope Ruonansuu sai parhaan esiintyjän Venla-palkinnon 5. tuotantokaudesta.
Jouluaattona 2006 esitettiin erikoisjakso Jopet Show - Haikeaa joulua, joka sisälsi parhaita hetkiä ensimmäisestä ja toisesta tuotantokaudesta sekä tulevia sketsejä kolmannesta tuotantokaudesta. Jouluna 2008 esitettiin toinen erikoisjakso Jopet-Show - Lahjakasta joulua. Joulupäivänä 2009 esitettiin uusi erikoisjakso Jopet-Show - Pakollinen joulu. Sarjan neljästä ensimmäisestä tuotantokaudesta on tehty DVD-julkaisut ja myös kokoelmat. Viides tuotantokausi julkaistiin DVD:llä joulukuussa 2010 ja kuudes tuotantokausi maaliskuussa 2012.
Ensimmäiset kaksi tuotantokautta kuvattiin pääosin studiossa blue/green-screeniä vasten. 3.–6. tuotantokausilla kuvattiin myös lokaatioissa eli oikeilla kuvauspaikoilla.
Sketsit
Ohjelma sisältää lukuisia pääasiassa Jope Ruonansuun hahmojen ympärille rakennettuja sketsejä.
Alfred Hikkakoski
Jope parodioi Alfred Hitckcockia viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella.
Antti käski sanomaan
Jope esittää rakennusmiestä, joka tulee herättämään nukkuvan pariskunnan aamulla ja sanoo aina ”Antti käski sanomaan” mm että tänään sunnuntaina ei tulla töihin jne.
Apteekkari Jori Samarin
Jope esittää apteekkaria, joka käyttää puheessaan vertausta ”jengillä juilii ja juilii”. Apteekkari kertoo usein reseptissä olevan lääkkeen nimen ja sen mahdolliset sivuvaikutukset.
Arska
Arska on mies, joka käy naapuriltaan Japelta pyytämässä jotakin ja käyttää aika vertauksia ”En minä olisi lainannukkaan” ja ”Arkahan se on joka...” ja ”Palataampa astiaan”.
Aulis Gerlander
Jope parodioi loton virallisena valvojana toiminutta Aulis Gerlanderia ensimmäisellä ja kuudennella tuotantokaudella.
Autokorjaaja Heka
Jope esittää autokorjaaja Hekaa joka aina pyytää pomoltaan lisää rahaa tai lomaa ja käyttää usein vertauksia ”Aatteleppa ite” ja ”Panepa omalle kohallesi”.
Baarimikko Louis Armstrong
Jope esittää baarimikkoa, joka juo aina chilijuomaa ja sanoo usein ”Suomi voitti män”.
Benny Hill -parodia
Sketsissä parodioidaan The Benny Hill Show:ta.
4:llä tuotantokaudella Jope on golfaamassa ja Toivonen on hänen mailapoikansa. Toivonen tuo väärän mailan ja Jope tunkee väärän mailan esim. Toivosen hihaan ja lähettää tämän hakemaan oikean golfmailan. Kun Jope lyö palloa, se lentää naisen (Nuutila) ja miehen (Räinä) luo. Pallo esim. osuu naista päähän, minkä jälkeen mies ja nainen lähtevät jahtaamaan Jopea ja Toivosta. Jope ajaa pakoon golfautolla, Toivonen juoksee hänen perässään ja heidän takanaan tulevat mies ja nainen raivostuneina.
5:llä tuotantokaudella Ruonansuu ja Toivonen ovat taivaan enkeleitä, jotka istuvat sillalla. Yleensä joku istuu puiston penkillä, joka saa osuman enkeleiden ampumasta Amorin nuolesta. 5:n tuotantokauden viimeisessä jaksossa tosin Ruonansuu ampuu nuolen vahingossa omaan rintaansa, hän rakastuu Toivoseen, mutta Toivonen putoaa alas sillalta ja Ruonansuu alkaa itkemään.
Columbo
Jope esittää Columboa soittaen aina jollekin henkilölle soramontulta käyttäen vertausta kuulitko. Aina lopetettuaan puhelun hän soittaa takaisin sanoen ”Ai niin yksi juttu vielä”.
Costa
Costa on naurava henkilö, jolla on musta pehkotukka. Toisella tuotantokaudella hän on yksi Söde-Chatin juontajista ja Pizza-Pekun apulainen. Kolmannella kaudella Costa on torimyyjänä yrittäen myydä mm Kimi Räikköselle kuuluneet ajohanskat. Neljännellä tuotantokaudella Costa toimii baarimikkona sekoittaen drinkkejä, joissa esiintyy sana costa mm Costa del Sol. Viidennellä tuotantokaudella Costa on buddhalaisessa temppelissä meditoimassa nousten välillä ”uudelle tasolle” kuten Nirvanaan. Välillä hän esittelee eri meditointiasentoja. Kuudennella tuotantokaudella Costa toimii Louisin baarin työntekijänä välillä ärsyttäen Louisia, jolloin Louis uhkaa juottaa Costalle chilijuomaansa.
Dille Dong
Parodia interaktiivisista visailuista. Sketsissä liioitellaan yli-innokkuudella ja tekoreippaudella. Sketsiä juontaa Julle ja Jalle. Välillä tuottaja käy haukkumassa heitä.
Elikkä paljon
Jope esittää miestä, joka istuu puiston penkille miehen (Räinän) viereen kysyen tältä jotakin ja sanoo jokaiseen vastaukseen ”Elikkä paljon” ja lähtee.
Elokuvaohjaaja
Jope esittää elokuvaohjaajaa.
Elvis
Jope esittää Elvistä joka aina sanoo avustajalleen ”pakko kertoa kameralle yks juttu” vaikka avustaja sanoo aina että heillä on kiire.
Eläintarhanjohtaja Rauli Häkkinen
Jope esittää eläintarhanjohtajaa joka toimittajan haastatellessa häntä välillä matkii eläimiä.
Eversti
Jope esittää everstiä, joka käy läpi päivän aikataulun ja huutaa aina kovaan ääneen ”EI” jos jokin ei sovi hänelle mm hammaslääkäri tai rokotus.
Ilta Munan O’Brainin kanssa
Munan O’Brain on parodia Conan O'Brienista. Munanin vieraina on ollut Tarja Halonen, Juha Mieto, Martti Ahtisaari, Aarne Tanninen, M. A. Numminen ja Jope Ruonansuun oma hahmo tutkija Tenho Lepakko. Ruonansuu matkii jokaista vierasta ja Räinä esittää O’Brainia. Jokainen hahmo puhuu vähän mitä sattuu, esimerkiksi Juha Mieto hävisi kultamitalinsa ”reiluhusti pohjaalaasesti”, Martti Ahtisaarta taas ärsytti, kun hän ei ollut saanut lohdutuspalkintoa tekemistään töistä. Aarne Tanninen taas puhuu hienosta kellostaan, jonka hän osti ”Ameriikan Yhdysvaltojem Nvwe Yuorlkin Mhanhattanin Kaupasta”.
Gommi ja Pommi
Jope ja Toivonen esittävät Gommia ja Pommia eli Mauria ja Pedroa. Pedro (Toivonen) sanoo Maurille (Jope) jotakin mihin Jope vastaa aina ”ei Pedro” ja selittää asian toisin minkä jälkeen Toivonen alkaa nauramaan.
Hammaslääkäri
Jope esittää hammaslääkäriä kuudennella tuotantokaudella muutamassa jaksossa.
Hyacint ja Richard Bucket
Jope ja Toivonen esittävät Hyacint ja Richard Bucket'ia.
Jeltsin
Jeltsin on soramontun ja ydinvoimalan vieressä asusteleva hieman hurahtanutvenäläinen, joka puhuu paljon, mutta jonka puheesta ei saa selvää. Välillä hän sujauttelee aina puheen väliin joitakin suomen kielen sanoja.
Jormula 1
Jope esittää formulakuljettajaa joka lehdistötilaisuudessa aina puhuu muuta kuin itse kilpailusta.
Juha Mieto
Jope esittää Juha Mietoa, joka aloittaa usein lauseensa ”Sanotahan näin että...”.
Justiinsa-mies
Jope esittää rakennusfirman johtajaa, joka sanoo aina sanan ”justiinsa” ja selittää kysyjälle (Räinä) parannuksia rakennuspiirustukseen joko piirtämällä sormellaan hiirimattoon, hattuun tai käteensä.
Kari Lumiporo
Jope parodioi televisiotoimittaja Kari Lumikeroa.
Kengänkiillottaja
Jope esittää liikemiestä, jonka kenkiä Toivosen esittämä mies kiillottaa. Liikemies kertoo omasta mielestään hauskan vitsin, joka ei kengänkiillottajaa naurata. Liikemies nauraa vitsille äänekkäästi. Lopulta kengänkiillottaja taputtaa liikemiestä olalle tai selkään, jolloin mies lopettaa nauramisen ja lähtee pois paikalta.
Keksijä
Keksijä esittelee uusia keksintöjään. Ei itse tiedä aina toimivatko hänen keksintönsä, mutta kehottaa muita kokeilemaan. Alussa keksijä sanoo aina ”anteeksi että oon olemassa” ja ”sori että oon syntynyt”.
Kurahaaran veljekset
Kurahaaran veljekset Jomppe, Simppa ja Lönkka ovat roskakuskeja, jotka sortavat yhtä veljistään pistämällä tämän tekemään kaiken työn samalla, kun itse puhuvat keskenään lisäämällä lauseensa perään: ”...vai mitä/mikä se oli?”. Neljännellä tuotantokaudella heidät nähdään Costan baarissa vakioasiakkaina ja viidennellä kaudella rakennustyömaalla.
Käytettyjen autojen myyjä
4-tuotantokaudella Seppo Kalevi ja Päälykäinen ovat maalla myymässä autoja kunnes paikalle tulee erittäin upean näköinen nainen (Nuutila). Nainen ihastuu Päälykäiseen, mutta Seppo Kalevi yrittää saada naisen tavalla tai toisella itselleen.
5-kaudella Seppo Kalevi ja Päälykäinen pääsevät Kimi Räikkösen tallille töihin ulkomaille.
Lainat Lampinen
Lampinen on pankin lainamies, joka tekee muuta samalla kun asiakas puhuu puhelimessa, esimerkiksi syö lihapiirakkaa, istuu vessassa pytyllä, hössöttää vauvalleen tai leikkii koiran kanssa.
Lapinmies
Lapinmies eli oikealta nimeltään Mauri Äkäslompolo. Kolmannella tuotantokaudella lapinmies ajaa skootterilla tuttunsa luokse syömään ja selittää hänelle ihmeellisiä tarinoita. Hän usein lähtee, koska ”hänen pitää olla tunnin päästä Antwerpenissä.” Viidennellä tuotantokaudella lapinmies ajaa rekkaa, ottaa liftareita kyytiinsä ja kertoo heille mahdottomia tarinoita. Esim. väittää Tarzania ja James Bondia serkukseen.
Lentokapteeni Emil Saikkonen
Saikkonen ilmoittaa lentokoneen matkustajille tiedostusasioita, joille hän loppujen lopuksi rupeaa nauramaan. Vieressä oleva Sebastian Suikkonen ei koskaan naura, vaan kyyristelee ja tuijottaa Saikkosta. Muutaman kerran Suikkosen pokkakin on pettänyt ja hän on nauranut. Heidän koneensa on tehnyt pakkolaskun kolmeen kertaan. Kerran Färsaarille, kerran Siperiaan.
Maksastapuhuja
Maksastapuhuja yllättyy vessassa käydessään, kun hänen maksansa puhuu hänelle. Maksa käskee juomaan alkoholia, yleensä kossua. Krapulaisena aamuna maksa on tyytyväinen ja kertoo olevansa Maksastapuhujan kaveri. Kerran maksa lähetti keuhkoilta terveisiä ja vaati tupakkaa.
MC Huarapiäskyt
MC Huarapiäskyt ajavat moottoripyörällä tapaamaan tuttua pikku poikaa, jota he toruvat tämän huonosta käytöksestä käskevät menemään kotiin. Lopuksi he syövät keskenään muikkuja ja torilta tuotua kalakukkoa.
Miehet hississä
Sketsissä kaksi miestä (Räinä ja Toivonen) seisoo hississä. Jompikumpi hakee huomiota oudoilla äänillä tai muuten oudolla käytöksellä ja lopettaa, kunnes toinen paheksuvasti kääntyy kohti. Taustalla soi yleensä uhkaava musiikki. 1. tuotantokaudella he päästelivät ääniä tai tekivät outoja asioita, mutta 2. tuotantokaudella he tekivät toisilleen käytännön piloja.
Miun syy
Viidennen kauden joulujaksossa (Räinä) on kuulustelulla poliisilaitoksella muiden hahmojen kanssa, joka sanoo ”ei miun syy” ja hänet pidätetään.
Mummo
Mummo (Ruonansuu) on hississä ja päivittelee kovaan ääneen asioita, kuten sähkölaskuja tai sitä, onko tämä jättänyt kissansa mikroaaltouuniin. Mummo hokee usein lausetta ”Voi halvatun pakana!”.
Neljännen kauden joulujaksossa mummo hokee keinutuolilla jouluun liittyviä kiireitä ja soittaa harmonikalla laulaen naapurille joulun toivotuksen.
Ohukainen ja Paksukainen
Jope ja Jukka parodioivat Ohukaista ja paksukaista.
Onko rapakaljaa?
Jope, Räinä ja Toivonen esittävät rankan työpäivän jälkeen kotiin palaavaa miestä, joka kysyy vaimoltaan (Milla) ”onko rapakaljaa” johon vastataan myönteisesti minkä jälkeen sanotaan ”mennään”.
Pappa
Jopen esittämä sotaveteraani, joka kertoo mitä ei ollut talvisodan aikana ja sanoo sen jälkeen ”Nyt on!”.
Percule Hoirot
Jope parodioi kuudennella kaudella Hercule Poirotia jonka apulainen Häslinki (Hastings) tekee yleensä jotakin väärää jonka Hoirot paljastaa. Jope imitoi näyttelijä Esko Hukkasen persoonallista puhetapaa.
Pikku-Pirkko
Pikku-Pirkko on 7 päivää -lehteä lukeva pikku tyttö, joka lukee ääneen mitä Ruonansuu on milloinkin lehden mukaan on tehnyt. 1. tuotantokaudella hän luki muiden julkkisten toilailuja ja 2. tuotantokaudella Ruonansuun toilailuja.
Mansikkapaikka-ohjelmassa Jope Ruonansuu kertoi, miten sketsi tehtiin. Alun perin pieni tyttö luki tekstin ja Ruonansuun piti opetella puhumaan, kuten tyttö nauhalla.
Pizza-Peku
Pizza-Peku on italialainen pizzeriayrittäjä, joka ei tee kunnolla työtään ja esim. syö asiakkaiden pizzat. Yhdessä jaksossa Pizza-Peku tunnusti asiakkaalle toimivansa laittomasti.
Viidennellä tuotantokaudella Pizza-Peku pitää kojua, jonne asiakas (Toivonen) tulee. Sketsissä asiakas ei jostain syystä huolikaan Pizza-Pekun ruokaa.
Pokeriklubi
Jope esittää ruotsalaista pokerimestaria, joka opettaa Räinää ja Jukkaa pelaamaan pokeria. Hän aina huijaamalla voittaa heidät ja vie heidän rahansa.
Psykiatri Pera Teutti
Psykiatri Pera Teutti kuuntelee yleensä hetken perusihmisten ongelmia ja hokee sanaa Joo. Lopulta hän kehottaa sitten potilasta oksentamaan ämpäriin. Yleensä terapeutin luona käy Keijo, Pattijoen kunnanhallituksen puheenjohtaja.
Puhuva pää
Puhuva pää ilmestyy ruutuun aika-ajoin sketsien välissä ja puhuu mukamas ihmisten lähettämiä tekstejä ääneen. Kerran puhuva pää laulaa Maamme-laulua. Sketsi on parodia interaktiivisten chattien puhuvasta päästä.
Pullo viiniä
Jope käy ostamassa pullon viiniä jonkun kanssa nautittavaksi mm porsaan ja naudan, kirjaimellisesti.
Radio Kuutonen
Sketsissä studion juontajat oikovat ohjelmiaan radiolle toisen kuuluttajan pyynnöstä. Hän aloittaa yleensä puheensa mäkättämällä, kuin vuohi.
Rane ja Rane
Homoseksuaaliset poliisit Rane ja Rane (Kaudella 2) vahtivat vankia nimeltä Molo. Poliisit puhuvat yleensä omista suunnitelmistaan (joita he kutsuvat valtion asioiksi), johon Molo välillä kommentoi jotain heidän puheittensa päälle, joka saa heidät suuttumaan. Yleensä Rane ja Rane menevät tämän jälkeen paukuttamaan Molon sellin ovea pampuillaan.
Kolmannella tuotantokaudella Molo on päässyt vapaaksi ja pitää donitsikioskia, jonne Ranet saapuvat. Tällöinkin Molo yleensä kommentoi Ranen ja Ranen keskusteluja, mikä saa heidät suuttumaan. Neljännellä kaudella Molo on karannut vankilasta ja Ranet yrittävät ottaa hänet kiinni. Viidennellä tuotantokaudella poliisit lähtevät raketilla Marsiin ja saavat Molon kiinni Marsissa. Kuudennella tuotantokaudella Ranet ovat saaneet potkut, mutta saivat esimieheltään Miss Stressiltä läksiäislahjaksi hetronaattorin, joka muuttaa heidät heteroiksi. Käytettyään sitä heidän äänensä muuttuu ja he päättävät ryöstää pankin.
Remu Aaltonen
Sketsissä Remu (Ruonansuu) soittaa rumpuja ja paikalle tulevat Cisse Häkkinen (Räinä) ja Albert Järvinen (Toivonen), useimmiten kysymään neuvoa johonkin ongelmaan. Remu vastaa mutisten jotakin epäselvää ja kehottaa sen jälkeen näitä esimerkiksi vaihtamaan vaipat. Joskus Remu ei edes huomaa Cissen ja Albertin tulleen paikalle, vaan jatkaa vain soittoaan kunnes he lähtevät pois.
Repe Rapasuu
Repe on jopen esittämä liukuportaissa asuva pultsari, joka kertoo elämästään.
Sijaiskärsijäpalvelu Matti Kalevi Ihalainen
Jope esittää miestä, joka tulee toisen miehen tilalle kärsimään tämän lähtiessä töihin. Kolmannen kauden päätösjaksossa hänet laitetaan erottamaan koko firman työntekijät.
Simo Sipulisen ruokaympyräohjelma
Jope esittää Simo Sipulista, joka kertoo ruokareseptejä epäselvästi.
Sir David Attentaat
Parodia luontodokumenttien selostajasta David Attenboroughista, joka etsii suomalaista kirjailijaa.
Sivupersoonamies Risto Jarva
Sivupersoonamies ei esiinny viidennellä tuotantokaudella muulloin kuin joulujaksossa. Kuudennella tuotantokaudella Risto toimii huutokauppameklarina.
Söde-Chat
Söde-Chat on parodia television chat-ohjelmista, jossa on ajoittain ärsyttävä homoseksuaali juontaja, joka hokee ”aivan sama”-lausetta. Toisena hahmona on Costa, Pizza-Pekun apuri, joka nauraa viesteille ja kolmantena on viestit kommentoiva Remu.
Tavaratalon kuuluttaja
Anselmi on tavaratalon kuuluttaja, joka kertoo tavaratalon mikrofoniin kaikkea asian vierestä. Hän saattaa ryhtyä puhumaan turkisvaatteiden eettisyydestä, kun hänen pitäisi esitellä niiden tarjouksia. Matti tulee paikalle ja miehille tulee riitaa, kun Anselmi ei tee mitä käsketään.
Teinit
Teinit ovat työmaalla. Kun joku aivastaa tai sanoo jotain tai jos kännykkä soi, toinen matkii sitä ivallisesti.
Tenho Lepakko
Tenho Lepakko on tutkija, joka on useasti Tietovuoto- tai Ympäristö Vartti -ohjelmissa. Juontajat kyselevät häneltä pitkään, kunnes saavat totuuden esiin, koska tämä jatkuvasti kiertelee kysymystä. Tenho on usein tehnyt jotain Suomen lain vastaista ja yrittää aina kääntää syytteet pois hänestä.