cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bratislava
Museot ja galleriat
thumb|Rokokoo-tyylinen "[[Hyvän paimenen talo", jossa on kellomuseo.]] 1961 perustettu Slovakian kansallismuseo (Slovenské národné múzeum) sijaitsee joen rannalla vanhassakaupungissa samassa rakennuksessa kuin siihen kuuluva Luonnonhistoriallinen museo. Se on Slovakian suurin museo ja kulttuurilaitos, ja se hallinnoi yhteensä 16:ta erikoismuseota sekä Bratislavassa että sen ulkopuolella. 1868 perustettu Bratislavan kaupunginmuseo (Múzeum mesta Bratislavy) on vanhin Slovakiassa yhtäjaksoisesti toiminut museo. Sen merkittävin tehtävä on tallentaa Bratislavan historiaa eri muodoissa aina varhaisimmilta aikakausilta saakka. Kaupunginmuseolla on pysyviä näyttelyitä kahdeksassa erikoismuseossa.
Slovakian kansallisgalleria on perustettu 1948, ja se pitää yllä maan laajinta galleriaverkostoa. Sen kaksi näyttelytilaa sijaitsevat vierekkäin Esterházyn palatsissa (Esterházyho palác) ja Vesikasarmeilla (Vodné kasárne) Tonavan rannalla vanhassakaupungissa. Vuonna 1961 perustettu Bratislavan kaupungingalleria on toiseksi suurin slovakialainen galleria. Sillä on pysyvät näyttelyt Pálffyn palatsissa (Pálffyho palác) ja Mirbachin palatsissa (Mirbachov palác) vanhassakaupungissa. Danubianan taidemuseo, joka on yksi Euroopan uusimmista museoista, sijaitsee lähellä Čunovon vesivoimalaa.
Tiedotusvälineet
thumb|[[Slovenský rozhlas|Slovakian radion pääkonttori.]] Bratislavassa toimivat Slovakian kansalliset mediat ja lisäksi useita paikallisia tiedotusvälineitä. Merkittäviä televisioasemia ovat Slovakian radio ja televisio (Rozhlas a televízia Slovenska), Markíza, JOJ ja TA3. Kaupungissa toimii myös useita kaupallisia radioasemia. Maanlaajuisia, Bratislavassa toimivia sanomalehtiä ovat SME, Pravda, Nový čas, Hospodárske noviny ja englanninkielinen Slovak Spectator. Kaupungissa on kaksi uutistoimistoa: Slovakian tasavallan uutistoimisto (TASR) ja Slovakian uutistoimisto (SITA).
Urheilu
Useilla urheilulajeilla ja -joukkueilla on pitkä perinne Bratislavassa. Monet kaupungin joukkueet ja yksilöurheilijat kilpailevat slovakialaisissa ja kansainvälisissä liigoissa ja kilpailuissa.
thumb|[[Tehelné polen stadion Nové Mestossa. Stadion on ŠK Slovan Bratislava -jalkapalloseuran kotipaikka.]] Kolme bratislavalaista joukkuetta pelaa nykyisin jalkapalloa Slovakian korkeimmalla sarjatasolla Corgoň-liigassa. Vuonna 1919 perustetun ŠK Slovan Bratislavan kotikenttä on Tehelné polen stadionilla. ŠK Slovan on Slovakian menestynein jalkapalloseura, ja se on entisen Tšekkoslovakian alueen seuroista ainoa, joka on voittanut Cup-voittajien cupin (vuonna 1969). Vuonna 1945 perustetun FK Inter Bratislavan kotikenttä on Štadión Pasienky. FC Artmedia Bratislava, joka perustettiin vuonna 1898, on Bratislavan vanhin jalkapalloseura Se pelaa Štadión Petržalkalla.
Bratislavan merkittävimmät jääurheiluareenat ovat Ondrej Nepelan talviurheilustadion ja Vladimír Dzurillan talviurheilustadion. Ondrej Nepelan talviurheilustadion on maineikkaan jääkiekkojoukkue HC Slovan Bratislavan kotikenttä. Vuosien 1959 ja 1992 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Bratislavassa. Myös vuoden 2011 ja vuoden 2019 miesten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Bratislavan Ondrej Nepelan talviurheilustadionilla ja Košicen kaupungin Steel Arénalla.
Čunovon vesiurheilukeskus on kanoottislalom- ja koskenlaskualue lähellä Gabčíkovon patoa. Siellä pidetään vuosittain useita kansainvälisiä ja kansallisia kanootti- ja kajakkikilpailuita.
Kansallisessa tenniskeskuksessa, johon kuuluu Sibamac-areena, pidetään erilaisia kulttuuri- ja urheilutapahtumia. Keskuksessa on pelattu useita Davis Cup -otteluita, kuten Davis Cup 2005:n finaali. Bratislavalla on edustusta Slovakian korkeimmilla sarjatasoilla naisten ja miesten koripallossa, naisten käsipallossa ja lentopallossa sekä miesten vesipallossa. Devínin–Bratislavan kansallinen juoksu on Slovakian vanhin urheilutapahtuma, ja Bratislavan kaupungin maraton on järjestetty vuodesta 2006 lähtien. Lisäksi Petržalkassa sijaitsee kilparata, jossa pidetään säännöllisesti hevos- ja koiraurheilukilpailuja sekä koiranäyttelyitä.
Matkailu
thumb|Turistijuna Prešporáčik vanhassakaupungissa. Vuonna 2006 Bratislavassa oli yhteensä 77 kaupallista majoitusliikettä, joista 45 oli hotelleja. Niissä oli yhteensä 9 940 vuodepaikkaa. Kaupungissa yöpyi 686 201 kävijää, joista 454 870 oli ulkomaalaisia. Yhteensä kävijät yöpyivät Bratislavassa 1 338 497 kertaa. Suuri osa matkailijoista tulee kaupunkiin kuitenkin vain päiväksi, eikä heidän tarkkaa määräänsä tiedetä. Ulkomaisten matkailijoiden yleisimmät kotimaat olivat Tšekki, Saksa, Britannia, Italia, Puola, Itävalta, Ranska, Yhdysvallat, Japani ja Unkari.
Koulutus ja tiede
thumbnail|[[Bratislavan Comenius-yliopiston päärakennus Šafárikovo námestiella.]] Bratislavan ja myös koko nykyisen Slovakian alueen ensimmäinen yliopisto oli Universitas Istropolitana, jonka perusti kuningas Matias Corvinus vuonna 1465. Se kuitenkin suljettiin hänen kuolemansa jälkeen 1490.
Bratislavassa toimivat Slovakian suurin yliopisto (Comenius-yliopisto), suurin teknillinen yliopisto (Slovakian teknillinen yliopisto Bratislavassa) ja vanhimmat taidekoulut Esittävien taiteiden akatemia ja Taiteiden ja muotoilun akatemia. Muita korkean asteen koulutuslaitoksia ovat julkinen Kauppatieteiden yliopisto ja Slovakian ensimmäinen yksityinen yliopisto, Vysoká Škola Manažmentu (City University of Seattle). Bratislavassa on yhteensä noin 56 000 yliopisto-opiskelijaa.
Myös Slovakian tiedeakatemia sijaitsee Bratislavassa. CEPIT eli Central European Park For Innovative Technologies on kehitteillä Vajnoryn alueelle. Tämä tiede- ja teknologiakeskus yhdistää julkista ja yksityistä tutkimusta sekä koulutuslaitoksia. Sen rakentamisen odotetaan alkavan vuonna 2008.
Liikenne
thumb|Duobus eli [[johdinauto yhdistettynä tavalliseen linja-autoon.]] Maantieteellisen sijaintinsa ansiosta Bratislava on ollut jo varhain kansainvälisen kaupan luonnollinen risteyspaikka.
Bratislava on rautatieliikenteen solmukohta, josta on suorat yhteydet muualle Slovakiaan sekä Itävaltaan, Unkariin ja Tšekkiin. Moottoritiet yhdistävät kaupungin suoraan Brnoon Tšekin tasavallassa, Trnavaan ja muualle Slovakiaan sekä Budapestiin Unkariin. Bratislavan ja Wienin välinen moottoritie avattiin marraskuussa 2007. Bratislavan satamasta on yhteys Tonavaa pitkin Mustallemerelle ja Reinin–Mainin–Tonavan kanavaa pitkin Pohjanmerelle. M. R. Štefánikin lentoasema sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se palveli vuonna 2006 yhteensä lähes kahta miljoonaa matkustajaa.
Luettelo Vesimiehen tähdistön tähdistä
Luettelo Vesimiehen tähdistön tähdistä:
Galicia-luokka
Galicia-luokka on Espanjan laivaston kahden maihinnousualuksen muodostama alusluokka.
Suunnittelu
Luokan suunnittelu oli Espanjan ja Alankomaiden yhteisprojekti, jonka tehtävänä oli tuottaa kummankin maan laivastojen tarpeisiin soveltuva maihinnousualus. Suunnittelutyön tuloksena luotiin niin sanottu Enforcer-suunnitelma, jonka pohjalta luotiin Galicia- ja Rotterdam-luokat.
Alukset on varustettu suurella helikoptereiden laskeutumisalustalla, 885 neliömetrin telakkakannella sekä 1 000 neliömetrin kannella, jolla voidaan kuljettaa jopa 33 panssarivaunua.
Koiravaara (Valtimo)
Koiravaara on kylä Nurmeksen Valtimon pitäjässä, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee Kuhmon tien varrella, noin 20 kilometriä Valtimon kirkonkylästä koilliseen.
Kylän asutus on vaara-asutusta. Viljelykset on raivattu vaaroille. Monet talot ovat nykyään autiona.
Jari Paulamäki
Jari Paulamäki (s. 1964 Oulu) on suomalainen muusikko ja äänittäjä. Hän voitti 14-vuotiaana Rockin Suomen-mestaruuskilpailun 1979 oululaisen Spiders-yhtyeen kanssa. Myöhemmin hän on ollut basistina yhtyeissä Kauko Röyhkä & Narttu, Eve, Liberators, Shadowplay, Michael Monroe ja Balls.
Eberhard Vogdt
Eberhard Konrad Roman Vogdt  (27. heinäkuuta 1902 Kohatu – 9. helmikuuta 1964 Oberaula, Länsi-Saksa) on virolainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Vogdt saavutti pronssia Amsterdamin olympialaisissa 1928 6 mR-luokassa.
Brenden Dillon
Brenden Dillon (s. 13. marraskuuta 1990 Surrey, Brittiläinen Kolumbia ) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä NHL-joukkue Winnipeg Jetsissä.
Helmikuussa 2020 San Jose Sharks kauppasi Dillonin Washington Capitalsiin vaihdossa toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin.
Lokakuussa 2020 Dillon teki Capitalsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,9 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2021 Capitals kauppasi Dillonin Winnipeg Jetsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Varaamaton Dillon pelasi ennen ammattilaisuraansa juniorikiekkoa WHL-junioriliigan Seattle Thunderbirdsissä.
Maajoukkuetasolla Dillon edusti kotimaataan Kanadaa ensimmäisen kerran vuoden 2013 MM-kisoissa. Hän teki kahdeksassa ottelussa yhden maalin.
David Guion
David Guion (s. 30. syyskuuta 1967) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Helmikuusta 2022 lähtien hän on toiminut Girondins Bordeaux'n päävalmentajana.
Ura
Guion aloitti pelaajauransa Lillen organisaatiossa ja nousi reservijoukkueen kautta edustusmiehistöön kaudella 1988/89. Hän pelasi kahdella ensimmäisellä kaudellaan suhteellisen säännöllisesti, mutta putosi kaudella 1990/91 penkille ja siirtyikin kauden jälkeen SCO Angersin. Guion kuului seuran avainpuolustajien joukkoon ja pääsi kauden 1992/93 päätteeksi juhlimaan nousua pääsarjaan. Kausi 1993/94 jäi Guionin uran viimeiseksi liigatasolla, ja hän esiintyi Angersin alakerrassa 26 ottelussa. Kauden jälkeen hän siirtyi Sedaniin, josta ura jatkui Ligue 2 -tasolla FC Mulhousen ja Red Starin joukkueissa. Uransa kaksi viimeistä kautta Guion pelasi Istres'ssä ja lopetti uransa vuonna 2001.
Valmennusuransa Guion aloitti kaudella 2010/11 Chambéryn päävalmentajana. Hän luotsasi amatöörijoukkueen Ranskan cupissa sensaatiomaisesti puolivälieriin pudottaen matkalla FC Sochaux'n, Stade Brestin ja AS Monacon. Kauden jälkeen Guion siirtyi AS Cannesin päävalmentajaksi. Hän erosi tehtävästään kuitenkin jo tammikuussa 2012. Helmikuussa 2012 hänestä tuli loppukaudeksi US Boulognen apuvalmentaja.
Kesällä 2012 Guion siirtyi Stade Reimsin organisaatioon reservijoukkueen valmentajaksi. Huhtikuussa 2016 Guion toimi lyhyen aikaa Reimsin edustusjoukkueen päävalmentajana Olivier Guéganin potkujen jälkeen. Kesällä 2017 hänet nostettiin uudelleen Reimsin päävalmentajaksi. Debyyttikaudellaan Guion luotsasi Reimsin Ligue 2:n mestariksi ja joukkue nousi kahden kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle.
Guionin johdolla Reims säilytti sarjapaikkansa ja sijoittui yllättäen liigassa kahdeksanneksi, mikä oli seuran historian paras sijoitus. Kaudella 2019/20 Reims jatkoi hyviä esityksiään Guionin alaisuudessa ja sijoittui maaliskuussa koronapandemian vuoksi päättyneellä kaudella kuudenneksi. Seura selvisi sijoituksensa myötä Eurooppa-liigan karsintoihin. Europelit päättyivät kuitenkin jo karsintatappioon Fehérvárille. Kausi 2020/21 oli Guionin aikakauden heikoin ja Reims sijoittui liigassa sijalle 14. Kauden jälkeen Guion jätti seuran.
Helmikuussa 2022 Guionista tuli Ligue 1:n viimeiseksi juuttuneen Girondins Bordeaux'n päävalmentaja. Guionin debyyttiottelussa Bordeaux pelasi 1–1 tasapelin AS Monacon kanssa.
Pierluigi Collina
Pierluigi Collina (s. 13. helmikuuta 1960 Bologna, Italia) on italialainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut lukuisia merkittäviä kansainvälisen tason otteluita ja toiminut erotuomarina useissa suurissa turnauksissa. Hän siirtyi eläkkeelle erotuomarin tehtävistä 2000-luvun alussa ikärajan ylittymisen takia. Collinaa pidetään yleisesti maailman parhaana jalkapallotuomarina.
Tukkijäärät
Tukkijäärät (Monochamus) ovat sarvijäärien (Cerambycidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 160 lajia. Tukkijäärät ovat levinneet laajalti ympäri maailman ja Euroopassa niitä elää kuusi lajia, joista Suomessa esiintyy kolme lajia. Tukkijäärillä on tyypillisesti pitkät tuntosarvet, jotka ovat koiraalla pidemmät kuin naaraalla. Tukkijäärät ja niiden toukat toimivat havupuiden tuholaisina ja ne voivat levittää sukkulamatoihin kuuluvaa mäntyankeroista (Bursaphelenchus xylophilus), joka myös on havupuiden tuholainen. Tukkijäärien toukat ovat pulleita, väritykseltään vaaleita tai vaaleankeltaisia ja niiden pää on ruskea sekä leuat suuret. Täysikasvuinen toukka on lajista riippuen 2,5–5 cm mittainen.
Pierluigi Collina
Italialainen Gazzetta dello Sport -lehti esitti toukokuussa 2006 väitteen, jonka mukaan Collina olisi liittynyt Italian jalkapallon lahjuskohuun. Lehden mukaan AC Milanin johto oli esittänyt Collinalle toiveen, että hän pyrkisi ehkäisemään Juventuksen puheenjohtaja Luciano Moggin yritykset saada otteluihin Juventuksen kannalta sopivat tuomarit.
Saan olla lapsi Jumalani
Oon lapsi Isän, Jumalani on O.H. Jussilan laulu, jonka hän oli perimätiedon mukaan sepittänyt vuonna 1915 Kuivaniemen pappilan mankelia pyörittäessään. Siionin laulut -kokoelmaan (nyk. nro 216) Jussila otti laulun jo seuraavana vuonna. Laulu löytyy myös Siionin matkalauluista numerolla 156.
Laulun sävelmän on tehnyt Mikael Nyberg vuonna 1920. Sävelmä on tuttu herännäisvirrestä (Virsikirja 1986 nro 631) Oi, Herra, jos mä matkamies maan.
Laulu löytyy myös ruotsiksi sanoilla Ett saligt barn till Gud jag nu är (Sions Sånger nro 151) sekä englanniksi A child of God the Father am I (SHZ nro 550, HSZ nro 411).
Vokaalisointu
Vokaalisointu eli vokaaliharmonia on joillekin kielille ominainen fonotaktinen säännöstö, joka pyrkii helpottamaan ääntämistä rajoittamalla samassa sanamuodossa esiintyviä vokaaleja. Eri kielten vokaalisointusäännöstöt saattavat poiketa toisistaan huomattavasti. Soinnun kannalta olennaiset vokaaliryhmät voivat muodostua ainakin takaisuuden ja etisyyden (/o/ – /ö/) tai labiaalisuuden ja illabiaalisuuden (/ö/ – /e/) mukaan.
Vokaalisointua esiintyy ainakin useissa suomalais-ugrilaisissa kielissä kuten suomessa (kissalla, jäniksellä), võrossa, ersässä ja unkarissa (városban ”kaupungissa”, kézben ”kädessä”), useissa altailaisissa kielissä kuten turkissa (Türkiye' de ”Turkissa”, kapıda ”ovella”) sekä balttilaisessa latgallin kielessä (vosora, vasareņa, šketerēt, škatarātu). Myös monissa muissa agglutinatiivisissa kielissä on vokaalisointu.
Eräänlaisen vokaalisoinnun oletetaan olleen kantauralin keskeisiä piirteitä. Useissa uralilaisissa kielissä vokaalisointujärjestelmä on säilynyt ja jopa monimutkaistunut, joissakin se on lähtenyt haipumaan ja joistakin sen voi sanoa kokonaan kadonneen. Esimerkiksi Viron kirjakielestä vokaalisointu on kadonnut, kun etuvokaalit /ä ö ü/ (ynnä takavokaalit /õ/ ja eräin poikkeuksin /o/) ovat lakanneet esiintymästä muualla sanassa kuin painollisessa eli tavallisesti ensimmäisessä tavussa.
Suomen kielen vokaalisointu
Suomen kielessä missään omakantaisessa, yhdistämättömässä sanassa ei esiinny sekä etu- /ä ö y/ että takavokaaleja /a o u/, vaan sanat ovat joko etuvokaalisia tai takavokaalisia. Kuitenkin /i/ ja /e/ ovat vokaalisoinnun kannalta lähes neutraaleja ja voivat esiintyä sekä etu- että taka­vokaalisissa sanavartaloissa, vaikka ne foneettisilta ominaisuuksiltaan kuuluvat etuvokaaleihin. Yhdys­sanan pääte määräytyy sanan viimeisen osan mukaan.
Johtaminen ja taivuttaminen
Suomen vokaalisointu vaikuttaa myös sanojen johtamiseen ja taivuttamiseen. Niinpä esimerkiksi taivutuspäätteillä, joissa esiintyy jokin sointuun vaikuttava vokaali, on yleensä kaksi muotoa, kuten inessiivillä -ssa ja -ssä, jotta pääte voi mukautua pääsanaansa.
Soinnun kannalta muuten neutraalit etuvokaalit /e/ ja /i/ vaativat jälkeensä etuvokaaliset taivutuspäätteet, ellei sanan vartalossa ole muita vokaaleja (esim. merillä, vesissä, ei *merilla, *vesissa). Tähän sääntöön erityisen poikkeuksen muodostavat kahden sanan meri ja veri partitiivi­muodot merta ja verta. Johdinaineksissa esiintyy /e i/ -sanojen kohdalla hieman enemmän horjuntaa, esimerkiksi sanasta kivi saadaan johtimella -kkO yleensä muoto kivikko mutta johtimella -stO yleensä kivistö.
Vokaalisoinnun vastaiset erikoislainat
Jotkin suomeen omaksutut nuorehkot lainasanat rikkovat vokaalisointua, esimerkiksi olympialaiset, mikä aiheuttaa monille suomenkielisille ääntämis­vaikeuksia. Tämäntyyppisten sanojen taivutuksen ratkaisee yleensä vartalon viimeinen ei-neutraali vokaali. Esimerkiksi sanassa amatööri viimeisenä ei-neutraalina vokaalina on toiseksi viimeisen tavun etuvokaali /ȫ/, jonka mukaan valitaan etuvokaalinen taivutuspääte: amatöörejä. Jos kuitenkin viimeinen ei-neutraali vokaali on /y/ ja sitä edeltää vähintään yksi ei-neutraali etuvokaali /a o u/, voidaan kirjakielessä käyttää valinnaisesti joko etu- tai taka­vokaalisia taivutus­päätteitä (esimerkiksi analyysi – analyysiä tai analyysi – analyysia).
/e/:n allofonia
Vokaali /e/ ääntyy takavokaalisissa sanoissa taempaa kuin etuvokaalisissa (esimerkiksi sanassa kera on takaisempi /e/ kuin sanassa kerä), mutta ero on allofoni nen, ennemminkin vokaalisoinnun sivuvaikutus kuin säännöstön keskeinen osa.
Unkarin kielen vokaalisointu
Unkarin kielessä vokaalisoinnun kannalta selkeitä takavokaaleja ovat /a á o ó u ú/ ja selkeitä etuvokaaleja /ö ő ü ű/. Vokaalit /e é i í/ muistuttavat ominaisuuksiltaan osittain suomen neutraaleja etuvokaaleja /e i/, mutta sanojen etymologia vaikuttaa niitten vokaalisointuominaisuuksiin enemmän kuin suomessa. Etenkin /e/ käyttäytyy hyvin usein selkeitten etuvokaalien tapaan, /i/ ja /í/ taas foneettisesta etisyydestään huolimatta tietyissä sanoissa selkeitten takavokaalien tapaan. Lisäksi unkariin on turkinsukuisista kielistä lainautunut labiaalisuuteen perustuvaa vokaalisointua, jossa vastakkainasettelu onkin etuvokaalien /ö/ ja /e/ välinen.
Esimerkkejä
Verbisarja ad–ír osoittaa, miten takavokaaliset sanat yleensä vaativat takavokaalisen päätteen (-nak, -juk, -játok) ja etuvokaaliset sanat etuvokaalisen (-nek, -jük, -jétek). Tietyissä tapauksissa etuvokaalisia päätteitä on kaksi, labiaalinen ja illabiaalinen (esimerkiksi -ök – -ek), ja nämä valikoituvat vartalon labiaalisuuden mukaan: ölök mutta merek. Etuvokaalinen ír kantaa mukanaan historiaansa: sanassa on alun perin ollut takavokaali /ɯ/, ja vaikka se on korvautunut etuvokaalilla /i/ ja pidentynyt /í/:ksi, on sanan täysin takavokaalinen taivutus säilynyt.
Substantiivisarja ház–farmer osoittaa ensin, miten selkeästi takavokaaliset sanavartalot vaativat takavokaalisia päätteitä ja selkeästi etuvokaaliset puolestaan etuvokaalisia. Vokaalisointua rikkova erikoislaina amőba käyttäytyy kuten suomen olympialaiset: vartalon viimeisen tavun ei-neutraali vokaali /a/ vaatii sanalle takavokaalisen päätteen. Sanan farmer taivutus sen sijaan riippuu puhujasta. Osa unkarinkielisistä kokee toisen tavun /e/:n neutraaliksi etuvokaaliksi, jolloin ensimmäisen tavun /a/ määrittää sanan takavokaalisesti taivutettavaksi. Osa taas kokee /e/:n selkeäksi etuvokaaliksi, jolloin sanan taivutus onkin etuvokaalinen.
Sanojen taivutuksessa esiintyy myös joitakin harvoja poikkeuksia, jotka eivät vastaa mitään yllä olevista esimerkeistä. Yksi nykykielen yleisimmin esiintyvistä poikkeuksellisista sanoista on könyv /køɲv/ 'kirja', jonka monikko on könyvek /køɲvɛk/, vaikka odotuksenmukainen pääte olisi labiaalinen -ök.
Ersän kielen vokaalisointu
Ersämordvan kielestä ovat labiaaliset etuvokaalit kokonaan kadonneet, mutta jonkinasteinen vokaalisointu on silti säilynyt.
Pääsääntönä on, että sanavartalon viimeisen tavun vokaali määrää tiettyjen taivutuspäätteitten vokaalin. Jos viimeisessä tavussa on takavokaali /a o u/, tulee päätteeseen yleensä takavokaali /o/, mikäli valinnanvaraa on. Jos taas viimeisessä tavussa on etuvokaali /e i/, tulee päätteeseen yleensä etuvokaali /e/.
Jos vartalo päättyy liudennettuun konsonanttiin, käyttäytyy sana taivutettaessa joka tapauksessa ikään kuin sen lopussa olisi piilevä etuvokaali ja vaatii mahdollisuuksien mukaan etuvokaalisen päätteen.
Esimerkiksi päätteessä -шка '-n kokoinen, -n verran' ei valinnanvaraa ole, vaan pääte on aina takavokaalinen.
Esimerkkejä
Substantiivisarja кудо–умарь osoittaa ensin kahdella esimerkillä vokaalisoinnun toteutumisen taivutettaessa taka- ja etuvokaalisia sanoja inessiiviin (-сО). Sitten esitetään takavokaalinen sanapari, jossa vartalonloppuisen konsonantin liudentumattomuus tai liudentuneisuus ratkaisee päätteen vokaalin.
Vokaalisointuisia kieliä
Vokaalisointua esiintyy mm. seuraavissa kielissä:
Perusoikeudet
Perusoikeudet ovat kansallisessa perustuslaissa valtion kansalaisilleen ja kaikille muille valtion oikeudenkäyttöpiirissä oleville henkilöille takaamat oikeudet. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta perusoikeudet eivät takaa absoluuttista suojaa, vaan perustuslaissa ainoastaan edellytetään, että kyseisen oikeuden loukkaamisesta täytyy säätää lain tasoisesti ja vain tietyissä rajatuissa tarkoituksissa.
Perusoikeudet on siis säädetty kansallisesti, sen sijaan ihmisoikeudet perustuvat kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin. Perusoikeudet ovatkin usein laajemmat kuin se mihin valtio on kansainvälisesti sitoutunut.
YK:n vuonna 1993 järjestämän ihmisoikeuskonferenssin tekemän linjauksen mukaisesti perusoikeudet ovat keskenään samanarvoisia, eikä niillä ole keskinäistä hierarkiaa. Mikään perusoikeuksista ei ole toista arvokkaampi.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet
Vapausoikeudet turvaavat yksilön vapautta julkisen vallan puuttumisilta. Tällaisia oikeuksia ovat muun muassa oikeus elämään, henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen samoin kuin liikkumisvapaus, yksityiselämän suoja ja yhdistymisvapaus sekä omaisuuden suoja.
Tasa-arvo-oikeudet
Tasa-arvo-oikeuksiin kuuluvat muun muassa rodullinen, sukupuolellinen ja uskonnollinen yhdenvertaisuus.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet eli niin kutsutut TSS-oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Perusoikeudet Euroopan unionissa
Perusoikeuksien asema ja merkitys EU:ssa ovat kasvaneet merkittävästi 1990-luvulta tähän päivään. Nykyisin EU-tuomioistuimen oikeuskäytäntö kertoo hyvin perusoikeuksien lisääntyneestä merkityksestä. Kun perusoikeuksiin liittyvät oikeusjutut olivat vielä harvinaisia 1980- ja 1990-luvuilla, ne ovat sen jälkeisenä vuosikymmenenä nousseet eniten huomiota saaneiden oikeusjuttujen joukkoon. Niissä on ollut kyse esimerkiksi sisämarkkinavapauksien suhteesta perusoikeuksiin. Näissä tapauksissa on konkretisoitunut perusoikeuksien käytännön vaikutus EU-oikeuden tulkintaan tai unionin säädösten pätevyyteen.
Perusoikeudet vaikuttavat yhä enemmän myös Euroopan unionin lainsäädäntötyöhön, jossa on nykyään otettava huomioon jo valmisteluvaiheessa arvio ehdotuksesta perusoikeuksien kannalta. Tavoitteena on EU:n perusoikeuskirjan noudattaminen komission lainsäädäntöehdotuksissa. Myös Euroopan parlamentti kiinnittää erityistä huomiota lainsäädäntöehdotustensa sopusointuun perusoikeuksien kanssa.
Euroopan talouskriisin aikana monet jäsenmaat laativat säästö- ja menoleikkauspaketteja, joissa oli jätetty huomiotta vaikutukset perus- ja ihmisoikeuksiin. Jäsenvaltiot saivatkin useita langettavia ratkaisuja ihmisoikeussopimusten kansainvälisiltä valvontaelimiltä tai kansallisilta tuomioistuimilta perus- ja ihmisoikeuksien loukkaamisesta.
Vuonna 2007 Wieniin perustettiin Euroopan unionin perusoikeusvirasto, jonka tehtävänä on antaa perusoikeuksia koskevaa asiantuntijaneuvontaa jäsenvaltioille, EU:n toimielimille ja muille EU-oikeuden täytäntöönpanosta vastaaville tahoille. Lissabonin sopimuksen myötä viraston toimivalta laajeni koskemaan poliisi- ja rikosoikeudellista yhteistyötä. Perusoikeusvirastolla ei ole toimivaltaa tutkia perusoikeuksien rikkomista koskevia yksittäisiä kanteita, EU:n toimielinten päätösten laillisuutta eikä jäsenvaltioiden toiminnan perusoikeuksien mukaisuutta. Neuvosto voi kuitenkin pyytää perusoikeusvirastolta asiantuntija-apua sen selvittämiseksi, rikkooko jokin jäsenvaltio jatkuvasti ja vakavasti perusoikeuksia. Tältä pohjalta neuvosto voi arvioida sanktiomenettelyn aloittamista jäsenvaltiota vastaan.
Lissabonin sopimuksen muutokset
Lissabonin sopimuksen myötä perus- ja ihmisoikeuksien suojelusta tuli yhä selkeämmin Euroopan unionin päämäärä ja toimeksianto. Perussopimuksessa on nyt mainittu nimenomaisesti unionin perustana olevista arvoista: ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio, ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä vähemmistöihin kuuluvien oikeudet. Nämä ovat EU:n jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo. Unionin päämääränä on myös edistää rauhaa, omia arvoja ja kansojensa hyvinvointia (SEU 3 artikla 1 kohta).
Lissabonin sopimuksella muutettiin kahta keskeisintä EU:n perussopimusta. Euroopan unionista tehtyä sopimusta (SEU) ja Euroopan yhteisön perustamissopimusta. Jälkimmäinen nimettiin uudelleen sopimukseksi Euroopan unionin toiminnasta (SEUT).
Perus- ja ihmisoikeuksien kannalta Lissabonin sopimus on merkittävä erityisesti kahdesta syystä.
Ensinnäkin EU:n perusoikeuskirja muuttui oikeudellisesti sitovaksi. Ennen tätä EU:n perusoikeuskirja oli vain vuonna 2000 hyväksytty poliittinen julistus. Lissabonin sopimuksen myötä perusoikeuskirjalla on sama oikeudellinen painoarvo ja asema kuin perussopimuksilla (SEU 6 artikla 1 kohta). Perusoikeudet tulivat näin yhtä tärkeiksi kuin esimerkiksi perussopimuksessa turvatut sisämarkkinavapaudet, kuten tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus. Käytännössä yksittäistapauksissa jotka koskevat molempia periaatteita joudutaan niitä punnitsemaan keskenään samanaikaisesti. Näin pohditaan sekä perusoikeuksiin ja sisämarkkinavapauksiin palautuvia näkökohtia.
Toiseksi Lissabonin sopimus mahdollisti unionille mahdollisuuden liittyä Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Aiemmin siihen pystyivät liittymään vain yksittäiset valtiot.
Lisäksi Lissabonin sopimus poisti unionin jaon kolmeen erilliseen pilariin. Pilarijaon poistamisen myötä komission, parlamentin ja EU-tuomioistuimen toimivalta ulottuu myös rikosasioihin ja poliisiyhteistyöhön. Myös unionin lainsäädäntö ja muu toiminta näissä asioissa siirtyi niiden toimivaltaan.
Perusoikeudet Suomessa
Suomen perustuslain 2 luvussa on turvattu seuraavat oikeudet:
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1952
Helsingin vuoden 1952 kesäolympialaisten jalkapalloturnauksessa pelattiin cup-muotoinen turnaus, johon osallistui 25 joukkuetta. Isäntäkaupunki Helsingin lisäksi otteluita pelattiin myös Turussa, Tampereella, Kotkassa ja Lahdessa.
Turnauksesta muistetaan erityisesti loistavan turnauksen pelannut Unkarin jalkapallomaajoukkue, joka nousi yhdeksi maailman johtavista jalkapallomaista seuraaviksi vuosiksi. Unkari voitti turnauksessa olympiakultaa, se kaatoi Jugoslavian loppuottelussa 2–0. Ruotsi pelasi itsensä pronssille.
Turnaustapahtumat
Turnaukseen ilmoittautui 27 joukkuetta, mutta Saar ja Meksiko jättäytyivät kisoista pois ennen karsintakierrosta, joka käytiin 15.–16. heinäkuuta, eli muutama päivä ennen olympialaisten virallisia avajaisia. Saaria ja Meksikoa vastaan arvotut Itävalta ja Norja pääsivät suoraan toiselle kierrokselle, johon pääsivät arvalla myös Alankomaiden Antillit, Ruotsi, Saksa, Turkki ja Suomi.
Karsintakierroksella käytiin monia mielenkiintoisia kamppailuja. Unkari voitti Romanian 2–1 ja Neuvostoliitto samoin numeroin Bulgarian. Jugoslavia sen sijaan voitti ilman jalkineita pelanneen Intian joukkueen peräti 10–1. Karsintakierroksella koettiin myös suuryllätyksiä, kun Luxemburg pudotti jatkosta Iso-Britannian.
Ensimmäisen varsinaisen pelikierroksen jännittävin kamppailu käytiin Jugoslavian ja Neuvostoliiton välillä Ratinan stadionilla Tampereella. Maat joutuivat käymään uusintaottelun, sillä ensimmäinen ottelu päättyi tasan 5–5, vaikka Jugoslavia oli johtanut jo 5-1. Neuvostoliitto venyi kuitenkin uusintaotteluun Vasili Trofimovin, Vsevolod Bobrovin kahdella ja Aleksandr Petrovin maalilla, joka tuli aivan viime hetkillä. Uusinta päättyi Jugoslavian 3–1-voittoon, ja ottelun seuraukset olivat kovat. Neuvostoliiton pelaajat lähetettiin hävityn ottelun jälkeen suoraan junalla Leningradiin ja joukkueen valmentaja B. A. Arkadjev erotettiin. Anatoli Bašaškin ja Konstantin Križevski saivat kahden ottelun pelikiellon, sillä heidän ”vastuutonta käytöstään” pidettiin yhtenä tappion osasyynä. Jugoslavian kisat menivät sen sijaan lopulta niin hyvin, että maan pääministeri Josip Broz Tito lahjoitti Tampereelle olympialaisten jälkeen käsin tehdyn maljan.
Unkari oli lopulta turnauksessa melko ylivoimainen, se voitti viisi ottelua maalisuhteella 20–2. Vaikka joukkue oli tasaisen vahva, niin sen hyökkäys oli erityisen kova Sándor Kocsisin ja Ferenc Puskásin johdolla. Finaalissa Unkari voitti jännittävän kamppailun jälkeen Jugoslavian maalein 2–0. Puoliajalla tilanne oli vielä maaliton, vaikka Puskás olikin päässyt vetämään rangaistuspotkun, jonka jugoslavialaismaalivahti Vladimir Beara oli kuitenkin torjunut. Puskás korjasi virheensä toisella jaksolla 70. minuutilla, kun hän pääsi nousemaan vapaasti laidasta, harhautti Bearan ja teki maalin. Viimeisen maalin teki viime minuuteilla Zoltán Czibor. Unkarin mestaruutta oli todistamassa Olympiastadionilla 58 553 katsojaa.
Kanadan vihreä puolue
Kanadan vihreä puolue on vuonna 1983 perustettu liittovaltion tasolla toimiva puolue. Kanadan vihreiden pääasiallisia teemoja ovat ekologisuus, tasavertaisuus, rauhan ylläpitäminen, kestävä kehitys ja suvaitsevuus.
Puolueen tämänhetkinen johtaja on Elizabeth May, joka sai äänestyksen ensimmäisellä kierroksella 65 % äänista ja valittiin johtajaksi 26. elokuuta 2006.
Kannatus
Blair Wilsonsta tuli 30. elokuuta 2008 ensimmäinen vihreä edustaja liittyessään puolueeseen. Wilson tuli valituksi vuoden 2006 vaaleissa liberaalina mutta erosi puolueesta omasta tahdostaan anonyymien vaalirahoitusepäselvyyksien vuoksi. Myöhemmin nämä väitteet kuitenkin todettiin perättömiksi Elections Canadan tutkimuksissa. Wilson tuli edustajaksi parlamentin kesäloman aikana, ja pääministerin hajotettua parlamentin ja kutsuessaan uudet vaalit hän ei saanut tilaisuutta istua parlamentissa vihreänä edustajana.
Strontiumnitraatti
Strontiumnitraatti (Sr(NO3)2) on strontium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pyrotekniikassa antamaan liekille punainen väri, strontiumyhdisteiden valmistamiseen ja kosmetiikassa.
Valmistus ja käyttö
Strontiumnitraattia valmistetaan strontiumkarbonaatin tai strontiumoksidin ja typpihapon välisellä reaktiolla. Muodostuvasta liuoksesta haihdutetaan vesi pois ja tuote jauhetaan. Mikäli haihdutus suoritetaan alle 30 °C:n lämpötilassa muodostuu strontiumnitraattitetrahydraattia ja korkeammissa lämpötiloissa kidevedetöntä yhdistettä.
Strontiumnitraattia käytetään pyrotekniikassa kirkkaanpunaisen valon tuottamiseen. Yhdistettä käytetään esimerkiksi ilotulitteissa, hätäraketeissa ja merkkipanoksissa. Aine toimii lähtöaineena useiden muiden strontiumyhdisteiden synteesissä. Kosmetiikassa strontiumnitraattia käytetään maitohappoon tai glykolihappoon perustuvissa kuorintavoiteissa ihoärsytystä vähentävänä apuaineena.
Symmetriset komponentit
Symmetriset komponentit tarkoittavat tässä kolmivaiheisen sähköjärjestelmän epäsymmetristen tilojen laskemisessa käytettäviä symmetrisiä komponenttijärjestelmiä. Laskelmat helpottuvat kun ne voidaan suorittaa symmetrisillä komponenttijärjestelmillä. Menetelmä perustuu siihen, että mikä tahansa kolmivaiheinen epäsymmetrinen järjestelmä voidaan esittää kolmen symmetrisen kolmivaihejärjestelmän summana. Sähköverkon epäsymmetrisiä tiloja esiintyy erityisesti erilaisissa vikatapauksissa. Tällaisia ovat esimerkiksi maasulku, kahden vaiheen välinen oikosulku ja johtimen katkeaminen. Symmetristen komponenttien käyttö edellyttää, että verkko itsessään on symmetrinen, toisin sanon eri vaiheiden impedanssit ovat yhtäsuuret.
Symmetriset komponenttijärjestelmät
Symmetrisiä komponenttijärjestelmiä ovat: Myötä-, vasta- ja nollajärjestelmä. Myötäjärjestelmässä on vaihejärjestys sama kuin alkuperäisessä verkossa. Vastajärjestelmässä kaksi vaihetta on vaihdettu keskenään ja verkon pyörimissuunta on näin ollen vaihdettu vastakkaiseksi. Nollajärjestelmässä kaikki vaihesuureet ovat samanvaiheisia ja samansuuruisia. Seuraava kuva havainnollistaa tilannetta. Siinä on vasemmalla puolella alkuperäinen epäsymmetrinen kolmivaihejärjestelmä (A,B,C) ja oikealla puolella sen korvaavat symmetriset järjestelmät. Vaiheiden suureet (A,B,C) voivat olla joko jännitteitä (UA,UB,UC) tai virtoja (IA,IB,IC).
800px|border|center
Muunnoskaava symmetrisistä järjestelmistä epäsymmetriseen järjestelmään voidaan esittää matriiseilla seuraavasti.
Käänteismuunnos saadaan kertomalla yllä olevan yhtälön molemmat puolet kerroinmatriisin M käänteismatriisilla M^{-1}, jolloin päädytään seuraavaan muunnoskaavaan. Tällä voidaan laskea epäsymmetrisen järjestelmän symmetriset komponenttijärjestelmät.
Tässä on laskettu jälleen vain A-vaiheen arvot. Muita ei todellisuudessa tarvitakaan, koska symmetriset kolmivaihejärjestelmät voidaan käsitellä yksivaiheisina.
Esimerkki symmetristen komponenttien käytöstä
Otetaan yksinkertainen kuvan mukainen tapaus. Siinä symmetristä kuormaa syöttävän johdon vaiheen C johdin on katkenut. Oletetaan syöttävä verkko jäykäksi, jolloin A ja B vaiheiden jännitteet säilyvät ennallaan ja C vaiheessa kuormaan vaikuttaa, aluksi meille tuntematon, vikatilanteen jännite \vec{U_f}. Näin syntyy tilanne, jossa symmetristä kuormaa syöttää epäsymmetrinen kolmivaihejännite.
center|500px|border
Symmetriset komponentit saadaan kertomalla epäsymmetriset jännitteet matriisilla M^{-1}.
Kukin näin laskettu symmetrinen komponenttijärjestelmä vaikuttaa alkuperäiseen kuormaan. Niiden kohtaamat impedanssit kuitenkin poikkeavat toisistaan. Seuraavassa kuvassa on kunkin komponenttijärjestelmän sijaiskytkennät. Kussakin järjestelmässä vaikuttaa niiden omat jännitteet ja virrat. Huomion arvoista on että nollajärjestelmässä vaihejännitteet ja vaihevirrat ovat keskenään yhtä suuria ja samanvaiheisia. Tässä niitä on merkitty A-vaiheen osoittimilla.
Tyyne
Tyyne ja sen sisarnimi Tyyni ovat suomalaisia naisen etunimiä. Nimien alkuperä on levollista, maltillista merkitsevässä suomen kielen sanassa "tyyni".
Suomessa on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä rekisteröity 25 467 Tyyne-nimen ja 1 139 Tyyni-nimen saanutta naista sekä noin 20 Tyyni-nimistä miestä. 1900- ja 1910-luvuilla Tyyne oli yksi suosituimmista tyttölapsille annetuista nimistä.
Symmetriset komponentit
Esimerkki symmetristen komponenttien käytöstä
Vastajärjestelmä, jossa vaihejärjestys on vastakkainen alkuperäiselle verkolle näkee niin sanotun vastaimpedanssin. Tämä poikkeaa myötäimpedanssista siinä, että verkossa olevat moottorit ja generaattorit pyörivät vastakkaiseen suuntaan kuin jännitteet. Vastaimpedanssi on muutoin sama kuin myötäimpedanssi, mutta siihen kuuluvat pyörivistä koneista niiden vastaimpedanssit. Vastajärjestelmässä impedanssi on Z_v+Z_N.
Nollajärjestelmä poikkeaa edellisistä sikäli, että siinä kaikissa vaiheissa vaikuttaa sama jännite. Tämän vuoksi nollajohdossa kulkee kolminkertainen virta joten nollajohdon impedanssi on otettava kolminkertaisena. Nollakomponentti siis kohtaa impedanssin Z_m+3Z_N.
Kirjoittamalla impedanssit matriisimuotoon saadaan laskettua symmetristen järjestelmien virrat vikakohdassa.
Todellisiin virtoihin vikakohdassa päästään kertomalla virtojen symmetriset komponentit muunnoksella M.
Yhdistämällä yhtälöt saadaan.
Tässä yhtälössä kaikki impedanssit ovat tunnettuja samoin tietysti vaihekerroin. Tuntemattomia ovat vaiheen C vikatilanteen jännite \vec{U_f} sekä vikatilanteen virrat \vec{I_A} ja \vec{I_B}. Muut vikatilanteen suureet ovat tunnettuja: koska johdin on poikki ja jännitteet \vec{U_A} ja \vec{U_B} ovat samat kuin ennen vikaa, koska oletettiin jäykkä verkko. Näin ollen meillä on kolme yhtälöä ja kolme tuntematonta, joten tuntemattomat suureet on ratkaistavissa.
Kerrotaan seuraavaksi keskenään impedansseja ja vaihekertoimia sisältävät matriisit. Koska tästä tulisi melko hankalan näköinen matriisi, niin otetaan käyttöön seuraavat lyhennysmerkinnät:
Lovro Radonjić
Lovro Radonjić (, 26. marraskuuta 1925 Korčula, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 31. heinäkuuta 1990 Rijeka) oli Jugoslaviaa edustanut vesipallon olympiamitalisti ja uimari.
Symmetriset komponentit
Esimerkki symmetristen komponenttien käytöstä
Matriisin alimmalta riviltä saadaan kun \vec{I_C}=0:
Lovro Radonjić
Radonjić saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hän kilpaili uimarina Rooman kesäolympialaisissa 1960. Hän saavutti myös kolme EM-mitalia.
Symmetriset komponentit
Esimerkki symmetristen komponenttien käytöstä
Tuntemattomat virrat saadaan matriisiyhtälön kahdelta ylimmältä riviltä:
Näin on saatu laskettua kaikki vikatilanteessa vaikuttavat jännitteet ja virrat.
Täällä usein korpimaata kulkeissain
Täällä usein korpimaata kulkeissain on amerikansuomaisen kauppias ja makkaratehtailija Heikki Mielosen (1888-1965) kirjoittama Siionin laulu. Se on syntynyt 1920-luvulla Amerikan lestadiolaisuuden vaikeina aikoina Waukeganissa Illinoisissa. Tiettävästi Amerikassa saarnamatkalla ollut Robert Vepsäläinen olisi tuonut laulun Suomeen.
Laulun sävelmä on toisinto kansansävelmästä, jonka arvellaan olevan nimenomaan amerikansuomalainen kansansävelmä.
Laulu on käännetty myös ruotsiksi, ja se alkaa sanoilla Här så ofta under ökenvandrandet. On arveltu että sen olisi kääntänyt ruotsiksi Oskari Heikki Jussila.
Englanniksi laulu on käännetty 1951, ja sen sanat alkavat Trav'ling in this wilderness I often sigh.
Fright Night (albumi)
Fright Night on Stratovariuksen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Albumi poikkeaa melko paljon Stratovariuksen uudemmista albumeista, ollen äänensävyltään hieman raskaampi ja rock-painotteisempi. Fright Night on myös Stratovariuksen albumeista ainoa, jolla soittaa basisti Jyrki Lentonen.
Joulu, joulu tullut on
Laulun sävelmänä käytetään suomalaista kansansävelmää, jonka julkaisi ensimmäisen kerran Pekka Juhani Hannikainen vuonna 1896.
Luettelo Ranskan merivoimien aluksista
Luettelo Ranskan laivaston aluksista listaa Ranskan merivoimien palveluksessa olevat alukset.
Ranskan merivoimat muodostuvat 84 pinta-aluksesta ja kymmenestä sukellusveneestä. Näistä merkittävimpiä ovat lentotukialus, kolme maihinnousutukialusta, yksi maihinnousualus, neljä ilmatorjuntahävittäjää, kuusi sukellusveneidentorjuntafregattia ja yksitoista fregattia. Sukellusvenejoukkoihin kuuluu kuusi hyökkäyssukellusvenettä ja neljä strategista mannertenvälisin ohjuksin varustettua sukellusvenettä. Merivoimien taisteluosien tukena on neljä kevyttä tankkeria. Lueteltujen lisäksi on vielä seitsemän valtamerihinaajaa ja kaksitoista koululaivaa.
Hävittäjät
Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä, vaan sen sijaan alukset on luokiteltu ensimmäisen luokan fregateiksi. Alukset on kuitenkin luokiteltu Nato-terminologian ja runkonumeroin hävittäjiksi.
Partioalukset
Yllä olevien lisäksi merivartiostoilla on käytössään lukuisa joukko partioaluksia, jotka kuuluvat laivaston alaisuuteen.
Koululaivat
Lisäksi Ranskan merivoimilla on apualuksina hinaajia ja muita pienempiä aluksia.
Schaliach
Schaliach on norjalainen death metal -yhtye.
Historia
Schaliach on norjalaisen muusikon Ole Børud in death metal -hanke, joka julkaisi täyspitkän albuminsa Sonrisen vuonna 1996, ollessaan alle 18-vuotias. Albumilla on vaikutteita doom metalista ja perinteisestä sekä melodisesta death metalista. Imperiumi.netin mukaan albumi sai suurta kulttisuosiota. Laulusta albumilla vastasi Peter Balbakk, joka siirtyi vaikuttamaan viikinkimetalliyhtye Vardøgeriin. Børud soitti myöhemmin vuodesta 1998 suositussa Extol-yhtyeessä, soitti kitaraa yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla, kirjoitti suuren osan yhtyeen kappaleista ja äänitti Extol-laulaja Peter Espevollin avulla uuden Schaliach-kappaleen nimeltä "Purple Filter". Se päätyi Endtime Productions -levy-yhtiön kokoelmalle In the Shadow of Death (2000). Vuonna 2005 norjalaislevymerkki Momentum Scandinavia julkaisi uudelleen Sonrisen uusitulla ulkoasulla, ja painos sisältää "Purple Filter" -lisäkappaleen. Vuonna 2000 Ole Børud ilmoitti Chronicles of Chaos -verkkolehden haastattelussa työstävänsä toista Schaliach-albumia, joka noudattaisi enemmän brittiläisen doom metalin perinteitä. Albumin äänitykset eivät kuitenkaan edenneet. Børud työskentelee nykyisin kevyen musiikin parissa.
Berndt Jonas Aminoff
pienoiskuva|Everstiluutnantti Berndt Jonas Aminoff pienoiskuva|Aminoffin johtama rykmentti osallistui sotamarsalkka, ruhtinas Kutuzovin hautajaisiin Pietarissa vuonna 1813. Berndt Jonas Aminoff (7. huhtikuuta 1775 – 22. helmikuuta 1823 Tammisaari) oli suomalainen pataljoonakomentaja ja everstiluutnantti.
Aminoff syntyi vuonna 1775. Hänen äitinsä, vapaaherratar Lovisa Charlotta Armfelt (1750-1821), oli everstiluutnantti ja vapaaherra Claes Armfeltin tytär sekä jalkaväenkenraali, vapaaherra Carl Gustaf Armfeltin pojantytär. Isä oli Aminoffin aatelissukuun kuuluva kapteeni, Miekkaritarikunnan ritari Berndt Jonas Aminoff (1729-1804).
Aminoff ilmoittautui viisivuotiaana vapaaehtoiseksi Uudenmaan jalkaväkirykmenttiin vuonna 1780. Hänet ylennettiin kersantiksi vuonna 1784, vänrikiksi 1787 ja luutnantiksi 1796 sekä kapteeniksi ja pataljoonakomentajaksi kenraali Carl Johan Adlercreutzin rykmenttiin vuonna 1804. Aminoff osallistui Suomen sotaan vuosina 1808-1809 ja erosi Ruotsin armeijan palveluksesta vuonna 1810.
Napoleon hyökkäsi Venäjälle kesäkuussa 1812, minkä seurauksena Venäjän keisari Aleksanteri I perusti syyskuussa kolme suomalaista jääkärirykmenttiä. Jokaisessa rykmentissä oli kaksi 600 sotilaan pataljoonaa. Suomen suuriruhtinaskunnan oma sotaväki, eli Suomen kaarti sai alkunsa Venäjän keisarin päätöksestä.
Kapteeni Aminoff nousi ensimmäisen jääkärirykmentin pataljoonakomentajaksi, joka saatiin luotua marraskuussa 1812. Aminoff johdatti Viipurin rykmentin 1. pataljoonan Pietariin. Rykmentti osallistui vuoden 1812 sotaan suorittaen vartiopalvelua Venäjän keisarikunnan pääkaupungissa Pietarissa.
Aminoff osallistui Te Deum -tilaisuuteen Pietarin Kazanin katedraalissa, joka juhlisti ja kunnioitti Venäjän armeijan suorittamaa Berliinin valtausta vuonna 1813.
Aminoffin rykmentti osallistui ruhtinas, sotamarsalkka Mihail Kutuzovin ja kreivi, jalkaväenkenraali Gustaf Mauritz Armfeltin hautajaisiin Pietarissa vuosina 1813 ja 1814. Venäjän poliisiministeriön päällikkö, kenraali Vismitinov kehui rykmentin kuntoa, järjestystä ja taitoa ruhtinas Kutuzovin hautajaisten jälkeen. Rykmentin komentajat saivat tunnustusta kenraali Vismitinovilta.
Aminoff oli paikalla, kun keisari Aleksanteri I kohtasi ensimmäisen suomalaisen joukko-osaston Pietarissa vuonna 1814.
Aminoff korotettiin majuriksi vuonna 1813 ja everstiluutnantiksi vuonna 1814. Aminoff ja hänen poikansa introdusoitiin Suomen Ritarihuoneen jäseniksi vuonna 1818.
Aminoff omisti Stor-Backan (Barka) kartanon Siuntiossa ja kartanon Tammisaaressa. Aminoffilla oli suuri kirjakokoelma, joka käsitti 713 nidettä.
Eversti ja valtiopäivämies Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff oli Aminoffin poika. Arkkitehti Berndt Ivar Aminoff ja kenraalimajuri Adolf Petter Johannes Aminoff olivat Aminoffin pojanpoikia. Aminoff sai yhteensä seitsemän lasta Ulrika Margareta Aminoffin kanssa.
Georg Faehlmann
Georg Faehlmann (17. syyskuuta 1895 Vladivostok, Venäjä – 8. maaliskuuta 1975 Bad Schwartau, Länsi-Saksa) oli virolainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Faehlmann saavutti pronssia Amsterdamin olympialaisissa 1928 6 mR-luokassa.
Orangen roomalainen teatteri
Orangen roomalainen teatteri on eteläisen Ranskan Orangessa sijaitseva, ensimmäisen vuosisadan alussa rakennettu antiikkinen teatteri. Se kuuluu nykyään Orangen kunnalle, ja siellä järjestetään kesäisin oopperafestivaalit, Chorégies d'Orange. Orangen teatteri on yksi parhaiten säilyneitä roomalaisia teattereita.
Historia
Teatteri oli merkittävässä asemassa antiikin Arausion väestön elämässä. Koko päivän kestäneissä esityksissä nähtiin mimiikkaa, pantomiimeja, runonlausuntaa ja "attelanaa", joka muistutti commedia dell’artea. Viihde-esitykset olivat kaikille avoimia ja maksuttomia.
Kristinuskon vakiinnutettua asemansa Rooman valtionuskontona teatteri suljettiin virallisella ediktillä vuonna 391, koska kirkko piti teatteria pakanallisena taiteenlajina. Tämän jälkeen rakennus hylättiin täysin. Keskiajalla raunioita käytettiin puolustuskasarmina. Uskonsotien aikana 1500-luvulla teatterirakennus toimi kaupunkilaisten turvapaikkana.
Nykyaika
Teatteri alkoi hitaasti saada mennyttä loistoaan takaisin 1800-luvulla Prosper Mériméen ansiosta. Tämän johdolla restaurointityöt aloitettiin vuonna 1825. Vuonna 1869 teatterissa järjestettiin roomalainen festivaali Chorégies d’Orange, jossa juhlittiin Rooman mahtia. Festivaaleista tuli jokakesäinen tapahtuma. Ohjelmistoon kuului muun muassa Étienne Méhulin ooppera Joseph. Vuosisadan loppupuolella ja 1900-luvun alussa kaikki Ranskan merkittävät näyttelijät ottivat osaa Orangen festivaaleihin. Sarah Bernhardt esiintyi juhlallisuuksissa 1903.
Paksupäät (dinosaurusosalahko)
Paksupäät (Pachycephalosauria) on sukupuuttoon kuollut rajakalloisten (Marginocephalia) ryhmään kuuluva osalahko, johon kuului linnunlantioisia kasvinsyöjädinosauruksia. Ne elivät keskiliitukaudela aina myöhäisliitukaudella asti, jonka jälkeen kaikki lajit kuolivat liitukauden joukkotuhossa 65 miljoonaa vuotta sitten. Yksi tunnetuimmista paksupäistä oli Pachycephalosaurus.