cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eléni Fouréira
2010–2012: Ti poniró mou zitás
Fouréira osallistui Kreikan euroviisukarsintoihin vuonna 2010 Mános Pyrovolákisin kanssa kappaleella ”Kivotós tou Nóe” (”Noaan arkki”). Hän tuli toiseksi Giórgos Alkaíos & Friends -ryhmän kappaleen ”OPA!” jälkeen. Toukokuussa 2010 Fouréira lauloi kreikankielisen version ”Chika Bomb” -kappaleesta yhteistyössä Dan Balanin kanssa Mad Video Music Awardseissa. Marraskuussa hän osallistui hyväntekeväisyysohjelmaan Just the Two of Us yhdessä Panagiótis Petrákisin kanssa ja voitti. Toukokuussa 2011 laulaja esiintyi Mad Video Music Awardseissa ja lauloi kreikankielisen version kappaleesta ”Play with Me”. Lisäksi hän sai kaksi palkintoa, sarjoissa Paras uusi artisti ja Vuoden seksikäs musiikkivideo.
Helmikuussa 2012 Fouréira esiintyi toisessa ”MadWalk; The Fashion Music Projectissa”, jossa hän esitti kappaleet ”Get the Party Started” ja ”All I Need” yhteistyössä Claydeen kanssa. Kesäkuussa 2012 Fouréira osallistui Mad Video Music Awards -palkintotilaisuuteen, jossa hän esitti kappaleen ”Fotiá” NEVMAn kanssa. Hän oli ehdolla neljään palkintoon ja voitti palkinnot parhaasta pop-musiikkivideosta sekä vuoden seksikkäästä musiikkivideosta. 22. kesäkuuta 2012 julkaistiin hänen ensimmäinen albuminsa Ti poniró mou zitás.
2013–2014: Ánemos agápis
Fouréira esitti Kreikan Euroviisukarsinnoissa vuonna 2013 Ruslanan kanssa kappaleen ”Wild Dances”. Huhtikuussa 2013 Fouréira oli mukana MadWalkissa, jossa hän esitti Britney Spearsin kappaleen ”Toxic” ja Bette Midlerin kappaleen ”To Deserve You”. Hän esiintyi myös Arouri-yhtyeen kanssa. Samana vuonna kesäkuussa hän esiintyi Mad Video Music Awardseissa ja esitti uuden kappaleensa ”Rantevoú sti paralía”. Hän teki myös yhteistyötä Pantelís Pantelídisin ja Stanin kanssa. Hän oli ehdolla neljässä kategoriassa ja voitti Muoti-ikoni musiikkivideossa -palkinnon. Hänen toinen albuminsa ”Ánemos agápis” julkaistiin 22. joulukuuta 2014.
2015–nykyhetki: Uusi levy-yhtiö, Barbarella: The 80's Musical ja Euroviisut
Fouréira, Pantélis Pantelídis ja Melisses aloittivat huhtikuussa 2015 live-esitykset Fantasiassa. 30. huhtikuuta hän esitti uuden kappaleensa ”Ladies” Mad Video Music Awardseissa. 16. toukokuuta hän kirjoitti sopimuksen Panik Recordsin kanssa. Kesäkuussa 2015 hän esitti uuden kappaleensa ”Pio dynatá”, joka on kreikkalainen versio ”Ladies”-kappaleesta.
29. kesäkuuta 2015 Hän esitti kreikankielisen version vuoden 2015 euroviisujen Israelin kappaleesta ”Golden Boy”. Hän esiintyi myös Claydeen, Faydeen ja BO:n kanssa kappaleella ”Why / Habibi”.
Kesällä 2015 hän kävi kiertueella ympäri Kreikkaa. Lokakuusta 2015 asti Fouréira näytteli musikaalissa Barbarella: The 80's Musical Ívi Adámoun, Kaíti Garmpín, Ioánna Pilichoún ja Giánnis Chatzigeorgíoun kanssa. Hän esiintyi myös Teatro Music Hallissa Páolan ja Konstantínos Argyróksen kanssa.
Fouréira edusti Kyprosta vuoden 2018 Euroviisuissa kappaleella ”Fuego”. Hän sijoittui finaalissa toiseksi Netta Barzilain jälkeen. Tämä on Kyproksen paras viisusijoitus tähän mennessä.
Albanialainen syntyperä
Fouréiran syntyperä on epäselvä. Kun hän lauloi Mystique-yhtyeessä, häntä pidettiin brasilialaisena. Soolouran aloitettuaan Fouréiralla oli tapana ensimmäisissä haastatteluissa sanoa: ”Isäni on kotoisin Ateenasta ja äitini Ioánninasta. Minä synnyin ja kasvoin Ateenassa, mutta koska sukunimeni ei ole kreikkalainen, minulta usein kysytään syntyperääni. Sukunimeni ja perheeni alkuperä on Meksikosta. Kaikilla saa olla omat mielipiteensä, eikä siinä mitään. Juuri nyt elän unelmaani enkä halua mitään muuta”. Vaikka hänen väitetään olevan kotoisin Kreikasta, vuonna 2010 paljastui, että Fouréira oli hakemassa Kreikan kansalaisuutta, mikä sai epäilyksiä kreikkalaiset toimittajat epäluuloisiksi. Myöhemmin ilmeni, että hän ei ole Meksikosta vaan Albaniasta ja hänen oikea nimensä on Entela Fureraj. Fouréira sanoi toisessa haastattelussa vuonna 2010: ”Sukunimeni on meksikolainen. En ole koskaan sanonut, että olen sieltä. Isälläni on juuria siellä”. Vuonna 2011 kreikkalaisen NITRO-lehden haastattelussa hän sanoi: ”En ole Meksikosta tai mistään muualta. Olen Ateenasta. Jos nimeni olisi Eléni Papadopoúlou, kukaan ei kysyisi mitään. Puhutaan jostain muusta.”
Armathwaiten rautatieasema
Armathwaiten rautatieasema on rautatieasema Armathwaiten kylässä Cumbriassa, Luoteis-Englannissa. Se sijaitsee Settle–Carlisle-radan varrella.
Asemaa käytti 7 100 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Boissey
Boissey on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 202 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Boisseyn pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Ankkurivahti
Ankkurivahti: Jälkeenjääneitä papereita on Väinö Riikkilä -seuran julkaisu, joka sisältää Jouko Grönholmin kuvauksen Riikkilän elämästä ja kirjoista sekä 26 Riikkilän kirjoittamaa kertomusta, jotka tulivat täten julkaistuiksi parikymmentä vuotta Riikkilän kuoleman jälkeen.
Kertomukset koskettelevat Riikkilän kokemuksia työssä, kotona ja asepalveluksessa. Moni tarinoista koskettelee vanhempien viestejä lapsille, etenkin sellaisia, joissa aikuiset pyrkivät tekemään lapsen "hyväksi" jotain tai miten vanhemmat välittävät lapsilleen omituisia uskomuksia. Useissa kertomuksessa tee-se-itse-mies aikaansaa erilaisissa korjaustöissä arvaamatonta tuhoa "helpon" työn parissa. Useat tarinat ovat aihioita, jotka on luettavissa hieman muunnetussa muodossa Riikkilän romaaneissa.
Luettelo vibrafonisteista
Tämä on luettelo vibrafonisteista.
Maakaasuvoima
Maakaasuvoima on eräs energiamuoto. Siinä poltetaan maakaasua voimaloissa. Voimala on tavallisesti kaasuturbiini, jonka hyötysuhdetta parannetaan käyttämällä höyryturbiinikonetta kaasuturbiinin pakokaasuista saatavalla lämmöllä, tai lämmittämällä sillä esimerkiksi kaukolämmitysvettä.
Maakaasuvoiman hyödyt ja haitat
Maakaasun edut ovat seuraavat:
Maakaasun ongelmana on, ettei sekään ole täysin saasteetonta. Kun päästöjä joudutaan jälleen vähentämään, kalliit maakaasuvoimalat jäävät tarpeettomiksi. Lisäksi maakaasu palaa ja räjähtää lyhyessä ajassa nopeasti.
Vammaisyleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2005
Yleisurheilun vammaisten avoimet euroopanmestaruuskilpailut käytiin Espoossa 22. - 27. elokuuta 2005. Niihin osallistui noin 700 liikunta- ja näkövammaista urheilijaa 46 eri maasta.
Kilpailulajeja olivat:
Bolozon
Bolozon on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 94 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bolozonin pinta-ala on viisi neliökilometriä.
Dievs, svētī Latviju
Dievs, svētī Latviju on Latvian kansallislaulu. Sen sävelsi ja sanoitti Kārlis Baumanis (Baumaņu Kārlis, 1835–1905) 1800-luvun jälkipuoliskolla. Se esitettiin ensi kerran vuonna 1873 ensimmäisissä Latvian laulujuhlissa Riiassa. Kansallislaulu siitä tuli virallisesti vuonna 1920, mutta se laulettiin jo 18. marraskuuta 1918 Latvian itsenäisyysjulistuksen yhteydessä.
Hallituspuolue
Hallituspuolue on puolue, joka toimii hallituksessa. Sillä viitataan yleensä valtion hallituksen puolueeseen tai puolueisiin, mutta myös esimerkiksi kunnan hallituksessa olevista puolueista voidaan käyttää tätä nimitystä. Hallituksen ulkopuolelle jääneitä puolueita kutsutaan oppositioksi.
Esimerkiksi Suomen eduskunnassa eduskuntapuolueet saattavat vaalien jälkeen saada puolueensa ministereitä Suomen hallitukseen. Yleensä vaaleissa eniten edustajapaikkoja saaneen puolueen puheenjohtajasta tulee pääministeri.
Suomen puolueista useimmin on ollut hallituksessa Keskusta (entinen Maalaisliitto) yhteensä 55 kertaa, joista 38 Maalaisliiton nimellä. Toiseksi eniten Ruotsalainen Kansanpuolue, yhteensä 50 kertaa ja seuraavana SDP, yhteensä 36 kertaa hallituksessa.
Bouligneux
Bouligneux on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 290 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bouligneux'n pinta-ala on 26 neliökilometriä.
Bōtaoshi
thumb|right|Bōtaoshin peluuta Bōtaoshi on Japanin joissain kouluissa pelattava peli, jossa kaksi 150 hengen joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan.
Joukkue jakautuu 75 hyökkääjään ja 75 puolustajaan. Hyökkääjien pitää saada vastajoukkueen tolppa kaadettua, kun taas puolustajat yrittävät estää oman tolppansa kaatumisen. Joukkue, joka saa kaadettua tolpan alle 30 asteen kulmaan maasta katsoen, voittaa. Ennen vuoden 1973 sääntömuutosta riitti, että kaatoi tolpan alle 45 asteen kulmaan maasta katsoen.
Juan Pablo Raba
Juan Pablo Raba (s. 14. tammikuuta 1977 Bogotá) on kolumbialainen näyttelijä.
Henkilökuvaus
Raba on syntynyt Kolumbiassa, mutta kasvanut Espanjassa. Hän on opiskellut näyttelemistä Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa sekä New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Ennen näyttelijänuransa aloittamista Venezuelassa Raba asui Kolumbiassa ja Argentiinassa. Hän meni vuonna 2003 naimisiin kolumbialaisen toimittajan Paula Quinterosin kanssa, mutta he ovat eronneet. Raba seurusteli jonkin aikaa vastanäyttelijänsä Marjorie de Sousan kanssa, mutta he erosivat.
Raba tuli tunnetuksi sarjasta Tuhkimotarina (Mi Gorda Bella), jossa hän näytteli Orestes Villanueva Mercouria. Hän näytteli myös sarjassa La Estrambótica Anastasia Aureliano Pazia. Toinen tunnettu rooli on Alejandro sarjassa La niña de mis ojos. Kaikki Raban roolit ovat tunnettuja etenkin Venezuelassa, mutta merkittävin niistä on Orestes Tuhkimotarinassa.
Vuosina 2015–2016 Raba näytteli huumeparoni Pablo Escobarin serkkua, Gustavo Gaviriaa, suuren suosion saaneessa Netflix-sarjassa Narcos.
Sakon Yamamoto
Sakon Yamamoto (s. 9. heinäkuuta 1982, Toyohashi, Aichi, Japani) on japanilainen kilpa-autoilija, joka kilpaili F1-sarjassa kolmena kautena 21 osakilpailua saavuttamatta pisteitä.
Varhainen ura
Yamamoto aloitti autourheilu-uransa kartingissa vuonna 1994 Suzuka Circuit Racing Schoolissa. Vuonna 2001 Yamamoto siirtyi kartingista F3-autoihin. Ennen uraansa F1-sarjassa Yamamoto ehti kilpailla kotimaassaan Japanin F3-sarjassa, Formula Nippon ja Super GT -sarjoissa. F3-autoilla Yamamoto kilpaili Euroopassa Britannian, Saksan ja Formula 3 Euroseries sarjoissa ilman suurta menestystä.
2005
Vuodeksi 2005 Yamamoto nousi Japanin F3-sarjasta kilpailemaan Formula Nippon- ja Super GT-sarjoihin.
Ensikosketuksensa F1-sarjaan Yamamoto sai kaudella 2005 toimiessaan Jordan-tallin kolmantena kuljettajana Japanin GP-viikonloppuna, jolloin hän pääsi ajamaan perjantain harjoituksissa. Yamamoto oli päässyt jo aikaisemmin kaudella testaamaan Jordanin autoa Silverstonen radalla Englannissa.
2006
Jäätyään ilman tallipaikkaa F1-sarjassa, Yamamoto jatkoi alkukauden Formula Nipponissa ja Super GT:ssä.
Iden saatua potkut Super Agurilta Kaudella 2006, Yamamoto nousi tallin varakuljettajaksi ranskalaisen Franck Montagnyn tilalle, joka oli toiminut alkukauden tallin varakuljettajana. right|thumb|250px|Yamamoto Super Agurin ratissa. Yamamoto pääsi ajamaan Super Agurin kolmantena kuljettajana perjantain vapaissa harjoituksissa Britannian, Kanadan, Yhdysvaltain ja Ranskan Grand Prix'ssa. Saksan Grand Prix'sta lähtien Yamamoto toimi Super Agurin toisena kilpakuljettajana. Talli halusi pysyä kokonaan japanilaisena, joten Yamamoto ja Montagny vaihtoivat paikkoja. Ajoitus kisakuskiksi siirtymiselle oli hyvä, sillä Super Aguri toi Saksassa radalle uuden SA06 -autonsa, jota Yamamoto oli jo aikaisemmin päässyt testamaan Silvestonessa. Autosta odotettiin selkeästi nopeampaa, kuin sen edeltäjä SA05 oli ollut. Yamamoton kilpakuljettajan ura alkoi kuitenkin huonosti, sillä hän joutui keskeyttämään kaksi ensimmäistä kilpailuaan ensimmäisellä kierroksella. Seitsemästä ajamastaan kilpailusta Yamamoto pääsi kolmesti maaliin ollen kahdesti 16. ja kerran 17.
2007
Kaudeksi 2007 Super Aguri luopui kahden japanilaisen ajattamisesta, ja Yamamoton paikan kakkoskuljettajana otti britti Anthony Davidson. Yamamoto jatkoi kuitenkin tallin toisena testikuskina, muttei päässyt ajamaan perjantain harjoituksissa.
Jäätyään ilman kilpakuljettajan paikkaa F1-sarjassa Yamamoto siirtyi ajamaan GP2-sarjassa BCN Competicion -tallissa. Hän ehti ajaa sarjassa kauden kuusi ensimmäistä kilpailua, kunnes hänet nostettiin heinäkuussa Spyker-tallin toiseksi kilpakuljettajaksi. Christijan Albers oli saanut tallista potkut, ja hänet korvasi saksalainen Markus Winkelhock Euroopan GP:ssä, jonka jälkeen Yamamoto tuli hänen tilalleen kauden loppuihin kilpailuihin. Yamamoto maksoi seitsemästä ajamastaan kilpailusta kaikkiaan viisi miljoonaa dollaria. MM-pisteitä Yamamoto ei kyennyt saavuttamaan, eikä näin ollen saanut sijoitusta kuljettajien MM-sarjassa. Hänen kauden paras sijoituksensa oli hänen kotikilpailussaan Japanissa ajama 12. sija, joka on myös hänen uransa paras sijoitus. left|thumb|250px|Yamamoto Spykerilla.
2008
Kaudella 2008 Yamamoto kilpaili ART Grand Prix -tallissa GP2-sarjassa sen jälkeen, kun Luca Filippi oli saanut potkut ja joutunut jättämään tallin. Unkarin sprinttikisassa Yamamoto sijoittui neljänneksi, ja saavutti täten ensimmäiset pisteensä missään autourheiluluokassa Japanin ulkopuolella. Muissa kisoissa Yamamoto ei onnistunut nousemaan pisteille, joten loppupisteissä hän oli kolmen pisteensä turvin 23. Lisäksi Yamamoto osti itselleen paikan yhtenä Renaultin testikuljettajista kaudella 2008, mutta autoa testaamaan Yamamoto ei kuitenkaan radalla päässyt, vaan hänen työnään olivat vain suoratestit ja näytösajot.
2009
Sakon Yamamoto kilpaili Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008-2009 ART-tallin riveissä. Kauden avauksessa Kiinassa Yamamoto onnistui nousemaan palkintopallille ollen kolmas. Sarjan loppupisteissä Yamamoto oli yhdeksäs 13 pisteensä turvin. Varsinaiseen GP2-sarjaan Yamamoto ei kaudella kuitenkaan osallistunut.
Yamamoto kilpaili kaudella myös ADAC GT Masters -sarjassa Team Rosberg -tallissa saavuttaen kauden aikana yhden pisteen ja ollen loppupisteissä jaettu 32.
2010
thumb|Yamamoto kotiyleisön edessä Japanin GP:ssä 2010 [[Hispania Racing-tallin autolla.]] Keväällä 2010 Hispania -tallin tallipäällikkö Colin Kolles kertoi tallin hakevan kokenutta kuljettajaa testamaan autoa perjantaisin, koska tallin molemmat kilpakuljettajat olivat tulokkaita, eikä heidän kokemuksestaan ollut Kollesin mukaan riittävästi hyötyä auton kehitystyössä. Ehdolla testikuskiksi olivat muun muassa Giancarlo Fisichella ja Christian Klien. Lopulta sekä Klien, että Yamamoto saivat paikat Hispanian testikuskeina.
No Shame
No Shame oli suomalainen punk-yhtye, joka perustettiin Salossa joulukuussa 1996. Yhtye itse on aikoinaan kuvaillut musiikkityyliään ”lovepunkiksi”, samannimisen kappaleensa mukaan. Varsinkin White Of Hope Turning Black -levyllä meno on jo huomattavasti synkempää.
Sakon Yamamoto
2010
Testikuskina toimiessaan Yamamoto pääsi ajamaan Bruno Sennan tilalla Turkin GP:n perjantain ensimmäisessä harjoituksessa.
No Shame
Perustajajäseniin kuulunut Esa Salokoski erosi yhtyeestä vuonna 2005. Paikkaajaksi löytyi samana vuonna Jere Tiainen.
Sakon Yamamoto
2010
Kilpailemaan Yamamoto pääsi, kun hän korvasi Bruno Sennan Hispania Racing-tallin kisakuskina Britannian GP:ssä. Sennan hyllytys jäi kuitenkin vain kilpailun mittaiseksi, mutta Saksan GP:stä lähtien Yamamoto korvasi intialaisen Karun Chandhokin. Monzassa ajetussa Italian GP:ssä Yamamoto törmäsi varikkopysähdykseltä lähtiessään tallinsa mekaanikkoon, ja mekaanikko joutui sairaalahoitoon. Kyseessä ei kuitenkaan ollut Yamamoton syy, vaan hänet päästettiin liikkeelle ennenaikaisesti. Singaporen GP:ssä Yamamoton korvasi tallin toinen testikuski, itävaltalainen Christian Klien. Talli ilmoitti syyksi Yamamoton sairastumisen ruokamyrkytykseen, mutta varikkohuhujen mukaan syy Klienin ajattamiseen oli se, ettei Yamamoton maksu tallipaikastaan tullut tallin tilille. Joidenkin lähteiden mukaan Yamamoton sponsorit maksoivat hänen ajopaikastaan Hispania -tallille 450 000 dollaria kilpailua kohden. Kotikilpailussaan Japanin GP:ssä, sekä Korean GP:ssä Yamamoto oli taas mukana kilpailemassa Hispanian autolla. Kauden kahdessa viimeisessä kilpailussa Yamamoton korvasi kuitenkin jälleen Christian Klien, vaikka Yamamoto oli aikaisemmin vakuuttanut ajavansa koko loppukauden Hispanialla.
No Shame
Yhtye saavutti suurimman menestyksensä kappaleella Better drunk than part of the machine (parempi kännissä ku osa niiden koneen) levyltä Ironing day.
Yhtye lopetti toimintansa 20 vuoden jälkeen joulukuussa 2016.
Sakon Yamamoto
2010
Kaikkiaan Yamamoto kilpaili kaudella 2010 seitsemässä osakilpailussa. Hänen kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi hänen Korean GP:ssä ajamansa 15. sija.
i1 Super Series
Vuonna 2012 Yamamoton oli tarkoitus kilpailla uudessa intialaisessa i1 Super Series -sarjassa kansainvälisenä kuljettajana.
Formula E
Vietettyään muutaman vuoden hiljaiseloa poissa moottoriradoilta, Yamamoto palasi Formula E -sarjaan kaudeksi 2014-2015 AmlinAguri -tallissa. Hän osallistui kahteen kilpailuun jääden kuitenkin molemmissa pistesijojen ulkopuolelle.
Super GT
(Kursivoitu-kilpailu tarkoittaa nopeinta kierrosta)
Koapeippo
Koapeippo (Rhodacanthis palmeri) oli 1890-luvun lopulla sukupuuttoon kuollut Havaijilla esiintynyt peippoihin kuulunut varpuslintu. Viimeisin varmistettu havainto elävästä linnusta on vuodelta 1896.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan koapeippo oli 21,5–23 cm. Koiras oli päästään ja rinnastaan väritykseltään kirkkaan oranssi. Rinnan oranssi väri vaalenee vatsaa kohti, niin että vatsa on väriltään vaalean kellertävä. Siivet ja yläperä olivat väriltään oliivinruskeat oranssein yksityiskohdin. Naaraat olivat selästä, päästä ja rinnasta väriltään vaalean kellertävän vihreitä. Vatsastaan naaras oli vaalea. Nuoret koiraat muistuttivat ulkonäöltään naaraita, mutta rinnan ja vatsan höyhenissä on tumman harmaat kärjet, jotka antavat viiruisen tai pilkullisen ulkonäön. Nokka lajilla oli suurikokoinen, tukeva ja väriltään harmaa.
Lajista on säilynyt noin 65 näytettä maailman eri museoissa.
Elinympäristö ja ravinto
Koapeipot elivät kosteissa metsissä, joissa Acacia koa -puu oli yleinen. Metsät sijaitsevat yli 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji söi erityisesti Acacia koa -lajin kovia siemeniä ja lisäksi myös perhosten toukkia ja Humala-akea-puun (Dodonaea viscosa) siemeniä. Koapeipot olivat hyvin yleisiä Havaijin pääsaarella vielä 1800-luvun alussa. Todennäköisimmät syyt lajin häviämiseen olivat elinympäristön häviäminen laajojen hakkuiden vuoksi ja mustarotan (Rattus rattus) leviäminen saarelle. Hyttysten levittämällä malarialla ei todennäköisesti ole ollut kovin suurta vaikutusta tämän lajin häviämiseen.
Vuoripuolue
Vuoripuolue oli vaikutusvaltainen, vasenta äärilaitaa edustanut Ranskan suuren vallankumouksen (1789–1799) ajan puolue. Puolueen nimi tuli siitä, että sen jäsenten paikat olivat kansalliskonventin istuntosalin ylimmillä penkeillä. Vuoripuolue muodostui lähinnä radikaaleista jakobiiniedustajista. Vuoripuolue oli jakobiinien tuella hallitsevassa asemassa 1792–1794 Ludvig XVI:n mestauksesta lähtien aina Robespierren tuhoon saakka.
Vallankumouksen alussa 1789–1791 liberaalit, muun muassa girondistit, olivat pääroolissa ja kansalliskonventin suurimpana ryhmänä, mutta vuoripuolue nousi vuoden 1792 loppupuolella girondistien oppositioksi. Vuoripuolue koostui lähinnä Pariisin ja muiden kaupunkien edustajista, ja he olivat riippuvaisia alemman porvariston ja pääosin köyhälistöstä koostuvien sanskulottien tuesta. Vuoripuolue nousi valtaan katumellakoiden, kiihotuksensa ja veritöiden kautta. Vuonna 1792 se teloitutti kuninkaan, vuonna 1793 vastustajansa. Vuonna 1794 Robespierre teloitutti kilpailijansa puolueen sisällä, mutta kukistui lopulta itse 28. heinäkuuta 1794 ja vallankumous valui sekalaisiin käsiin ja lopulta Napoleonille.
Termiä jakobiinit käytetään joskus synonyyminä vuoripuolueelle, joskin vuoteen 1792 jakobiiniklubi oli liberaalien johtama (kuten vallankumouskin) ja vuoripuolue oli sielläkin vähemmistönä.
Kolme pääsiipeä
Koko puolue oli hajanainen (kuten myös pahin kilpailijansa, liberaalit girondistit), mutta sen merkittävimpinä siipinä voidaan pitää seuraavia:
Nousu valtaan
Alkuvuodesta 1789 kesään 1792 asti vallankumous oli enimmäkseen liberaalien johdossa. Vuosina 1792–1793 äärivasemmistolaisen Vuoripuolueen Danton, Marat ja Robespierre pääsivät vähitellen valtaan ja vallankumouksesta tuli erityisen verinen (muun muassa "syyskuun murhat" 2.–6.9.1792, jotka olivat vähintäänkin kolmikon innoittamia)
Jo 26. syyskuuta 1792 liberaalit girondistit syyttivät välillä Robespierreä diktatuurin tavoittelusta, välillä Robespierreä, Dantonia ja Marat'ta triumviraatin tavoittelusta. Joulukuussa 1792 Robespierre liittolaisineen vei girondisteilta kansan suosion vaatien populistisesti kuninkaan tuomioksi kuolemaa, ja tämän jälkeen Vuoripuolue alkoi olla niskan päällä liberaaleihin nähden. Vuonna 1793 vuoripuolue pääsi lähes yksinvaltaan ja teloitutti muun muassa liberaalit vastustajansa, joskin osa pakeni tai piiloutui maan alle kuten Condorcet.
Robespierre tuhoaa kilpailijansa
Hébertin äärisiiven Robespierre kukisti Dantonin kanssa (hébertiläiset teloitettiin 24.3.1794), sitten hieman maltillisemman Dantonin siiven (Danton kumppaneineen teloitettiin 5.4.1794; Marat'n oli girondisti Charlotte Corday puukottanut kylpyyn jo 13.7.1793), minkä jälkeen Robespierre oli pitkälti diktaattori. Puhutaan myös Rousseauhun uskovien Robespierren, Saint-Justin ja Couthonin "(terrorin) triumviraatista".
10. kesäkuuta 1794 säädetty Prairialkuun 22. päivän laki lopetti todistajien käytön oikeudenkäynneissä: annettiin vain tuomiot. Niinpä 12.6.–28.7. teloitettiin 1 285 ihmistä.
Robespierren tuho
Saint-Justin puhuessa 27. heinäkuuta 1794 Robespierren aloitteen puolesta puhdistuksia pelänneelle kansalliskokukselle edustajat alkoivat huutaa: "Alas tyranni!", osa teloitusta peläten, osa vihoissaan Dantonin kohtalosta. Lopulta vain Robespierren nuorempi veli Augustin sekä Lebas tukivat "terrorikolmikkoa", ja nämä viisi pidätettiin iltapäivällä ja teloitettiin 28.7.1794. Thermidorin vallankaappauksen jälkeen useimmat vuoripuolueen jäsenet joko teloitettiin tai erotettiin konventista, jossa heistä tuli vähemmistöryhmä, jota kutsuttiin nimellä crête ("vaakuna"), ja heidän vaikutusvaltaansa hiipui. Vaikka henkiinjääneet girondistitkin pääsivät myöhemmin mukaan kansalliskokoukseen, vallankumous jäi maltillisemmille mutta vähemmän ideologisille, osin opportunistisillekin linjoille ja päätyi lopulta Napoleonille.
Michael Ande
Michael Ande (s. 5. lokakuuta 1944 Bad Wiessee, Baijeri, Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista Vanha kettu (nyk. Kettu) ja Tohtori Sykerö. Ketussa hän näytteli yhtä sarjan päähenkilöistä, rikosylikomisario Gerd Heymannia. Lähdettyään sarjasta vuonna 2016, Ande oli viimeinen alusta alkaen mukana ollut näyttelijä esiintyen 401 jaksossa. Ande on näytellyt elokuvissa ja sarjoissa jo 1950-luvulta lähtien, mutta elokuvat ovat jääneet pienemmälle huomiolle. Kettu onkin hänen merkittävin roolinsa. Michael Ande on ollut aktiivisena näyttelijänä vuodesta 1961 alkaen. Hän ei ole voittanut palkintoja työstään, vaikka onkin urallaan menestynyt. Ande on näytellyt myös teatterissa, komedianäytelmissä.
Yksityiselämä
Michael Ande asuu perheineen Schlierseessä. Hän harrastaa laskettelua ja moottoripyöräilyä.
Absolution
Absolution on brittiläisen rockyhtye Musen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2003. Yhdysvalloissa julkaisijana toimi Taste Music Limited 23. maaliskuuta 2004. Matthew Bellamy sai kirjoitus- ja sävellysapua ensi kertaa Dominic Howardilta ja Chris Wolstenholmelta, yhtyeen rumpalilta ja basistilta.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12 ja pysyi listalla kymmenen viikkoa.
Thomas Kula
Thomas Kula (s. 24. toukokuuta 1991 Uusikaarlepyy) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa pietarsaarelaista FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelaa keskikentän keskustassa tai oikeassa laidassa.
Kula on Nykarleby Idrottsklubbin sekä FF Jaron kasvatti. Hän kuului Alexei Eremenkon JBK:ssa valmentamaan nuorten pelaajien ryhmään. Aikuisten tasolla Kula debytoi Jaron paidassa 10. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Veikkausliigassa hän teki ensiesiintymisensä 30. huhtikuuta 2010 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan.
Jaro ei jatkanut Kulan sopimusta kauden 2013 päätteeksi. Kula solmi sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen Vaasan Palloseuran kanssa vuoden 2014 alussa. Kula pelasi VPS:ssä kaikkiaan kaksi kautta ja palasi Ykköseen pudonneeseen Jaroon kaudella 2016. Kausi 2016 Jarossa meni hyvin. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2016. Syksyllä 2016 Kula teki Jaron kanssa jatkosopimuksen kaudelle 2017. Kula oli kaudella 2017 Jaron kantavia voimia. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2017.
Alegranza
Alegranzan pinta-ala on 10,2 km² eikä vakituisia asukkaita ole. Saaren itäosassa sijaitsee alun perin vuonna 1865 rakennettu Punta Delgadan majakka. Korkein kohta on 289 metriä merenpinnasta. Pohjoisosa on pääosin tasaista. Saaren luonto ja eläimistö on suojeltu. Samaiseen luonnonpuisto-alueeseen kuuluu viereinen pienempi Montaña Claran saari.
Alegranza on osa Teguisen kuntaa.
Maracaibo
Maracaibo on Venezuelan toiseksi suurin kaupunki ja Zulian osavaltion hallintokeskus. Kaupungissa asui 1 898 770 ihmistä vuonna 2013. Se sijaitsee Venezuelan luoteisosassa Maracaibojärven rannalla.
Liikenne
Maracaibon metro avattiin vuonna 2006. Metro on toistaiseksi yksilinjainen. La Chinitan kansainvälinen lentoasema palvelee kaupunkia ja sen lähialueita.
Koulutus
Kaupungissa toimii useita yliopistoja:
Heimo Taskinen
Heimo Allan Taskinen (s. 25. helmikuuta 1947 Varpaisjärvi) on suomalainen hiihtosuunnistaja. Seuratasolla hän on edustanut Hankasalmen Hankaa ja Kangasniemen Kalsketta.
Troijan hävitys
Juoni
Menelaoksen poissaollessa hänen vaimonsa Helena rakastuu Parikseen. Afrodite vie heidät simpukan muotoisilla vaunuillaan Troijaan. Menelaos kerää Kreikan sankarit ja lähtee hakemaan kostoa. Pariksen ja Helenan juhliessa kreikkalaiset kokoontuvat piirittämään kaupunkia. He rakentavat suuren puuhevosen ja teeskentelevät vetäytyvänsä. Troijalaiset raahaavat hevosen muuriensa sisälle, mutta yöllä siihen piiloutuneet kreikkalaiset alkavat polttaa ja ryöstää kaupunkia. Unestaan herätetyt Paris ja Helena yrittävät paeta, mutta kohtaavat Menelaoksen, joka tappaa miehen ja vie naisen mukanaan. Taustalla nähdään palava kaupunki.
Tuotanto, merkitys ja vastaanotto
Torinolaisen Itala Filmin tuottama kaksikelainen Troijan hävitys oli ensimmäisiä tuohon aikaan ”pitkinä” pidettyjä näytelmäelokuvia. Giovanni Pastronen ja Romano Luigi Borgnetton ohjaustyö oli myös yksi ensimmäisistä historiallisista suurelokuvista, joka näytti tietä Enrico Guazzonin Quo vadisin (1912), Mario Caserinin Pompeijin viimeisten päivien (1913) ja Pastronen Cabirian (1914) kaltaisille spektaakkeleille. Elokuvan ansioita ovat taitavasti ohjatut suuret avustajajoukot ja kolmiulotteisilta vaikuttavat komeat lavasteet. Kamera pysyy paikallaan ja liike tapahtuu kuvan syvyyssuunnassa.
Restaurointi
Elokuvasta on säilynyt viisi alkuperäistä nitraattifilmikopiota. Se on restauroitu Torinon kansallisen elokuvamuseon sekä Bolognan ja Friulin elokuva-arkistojen yhteistyönä vuonna 2005. Restauroitu versio on väritetty ja varustettu osin arkistolähteiden perusteella laadituilla italiankielisillä väliteksteillä.
Esperantokulttuuri
Esperantokulttuuri on esperanton ympärille muotoutunut kansainvälinen kulttuuri, joka käsittää esperantonkielisen musiikin, kirjallisuuden, elokuvat, ja muut taiteenalat, sekä esperantistien kokoontumiset ja muut tapahtumat.
Esperantoksi on kirjoitettu tai käännetty yhteensä yli 25 000 kirjaa, ja säännöllisesti ilmestyviä esperantonkielisiä aikakausjulkaisuja ilmestyy yli sata. Suosituin tapa käyttää kieltä lienee kirjeystävien hankkiminen, joita varten on olemassa jo kymmeniä erilaisia palveluita tai palstoja. Monet kielen puhujat käyttävät esperantoa matkustaakseen halvalla ympäri Eurooppaa käyttämällä Pasporta Servo -palvelua, jossa moni esperantisti tarjoaa esperanton puhujille ilmaista lomamajoitusta omassa kodissaan, sekä mahdollisesti myös muita palveluita. Esperantistit kerääntyvät myös lukuisiin tapahtumiin ympäri maailmaa, joista suosituin on 1 500–3 000 esperantistia keräävä Esperanton maailmankongressi, Universala Kongreso de Esperanto.
Kirjallisuus
Esperantokirjallisuus sai alkunsa jo ennen kielen virallista julkistamista, kun kielen luoja L. L. Zamenhof käänsi runoutta ja proosaa esperantoksi testatakseen kielen kehittyneisyyttä ja ilmaisukykyisyyttä. Nykyesperantistit voivat löytää näistä teksteistä paljon kielivirheitä, joka johtui kielen kehitysvaiheesta. Myös kielen julkaisun jälkeen Zamenhof kirjoitti ja käänsi ahkerasti. Tunnetuimpia käännöksiä ovat Vanha testamentti ja useat William Shakespearen näytelmät.
Nykyään esperantoksi julkaistaan joka vuosi satoja kirjoja, joidenkin arvioiden mukaan keskimääräinen vauhti on yksi uusi julkaisu joka päivä. Tunnetuimmat merkkiteokset Antoine de Saint-Exupéryn Pikku prinssistä (La Eta Princo) J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -trilogiaan (Mastro de l'Ringoj) on käännetty esperantoksi monien suomenkielisten teosten, kuten Kalevalan ja Aleksis Kiven Seitsemän veljestä -teoksen (Sep fratoj), tavoin. Myös muutamat suomalaiset ovat kirjoittaneet suoraan esperantoksi.
Joitakin tunnetuimpia esperantokirjailijoita ovat esimerkiksi William Auld, Julio Baghy, Kazimierz Bein, Jorge Camacho, Kálmán Kalocsay, Mauro Nervi ja Claude Piron.
Myös monet lastenkirjat ja sarjakuvat on käännetty esperantoksi, kuten Asterix (Asteriks), Pinokkio (Pinokjo), Tintti (Tinĉjo), Peppi Pitkätossu (Pipi Ŝtrumpolonga), Vaahteramäen Eemeli (Emilo), Ronja Ryövärintytär (Ronjo, rabista filino), Anu ja Antti (Cisko kaj Vinjo), ja niin edelleen.
Musiikki
Musiikkia esperantoksi on tehty heti esperanton julkaisun jälkeen. Nykyään esperantomusiikki käsittääkin useimmat musiikin alalajit kuoromusiikista rockiin. Tunnetuimpia yhtyeitä ovat esimerkiksi Dolchamar, Akordo, JoMo, Ĵomart kaj Nataŝa, Kore, Esperanto Desperado ja Persone. Tunnetuin esperantomusiikkia julkaiseva levy-yhtiö on Vinilkosmo.
Radio
Esperantoksi lähetetään radiolähetyksiä niin radioverkoissa kuin Internetissäkin. Nykyisin ainakin China Radio International, Melbourne Ethnic Community Radio, Radio Habana Cuba, Radio Audizioni Italiane (RAI), Radio Polonia ja Radio Vatican lähettävät esperantonkielistä materiaalia. Nettiradioita ja podcastingejä on joitakin kymmeniä, tunnetuin näistä on Radio Esperanto.
Lehdet
Esperantoksi ilmestyy säännöllisesti yli 100 lehteä, joista tunnetuimpia ovat Esperanton maailmanliiton Universala Esperanto-Asocion Esperanto, kansainvälisen esperantonuorten järjestön Kontakto, ja uutislehti Monato. Esperantoksi julkaistaan myös erikoisalojen lehtiä, ja useilla esperantojärjestöillä on oma lehti. Jotkin lehdet ilmestyvät Internetissä. Suomen Esperantoliitto ry julkaisee kuusi kertaa vuodessa ilmestyvää Esperantolehteä.
Elokuvat
Vuonna 1964 Jacques-Louis Mahé tuotti ensimmäisen kokopitkän esperantonkielisen elokuvan, Angoroj. Vuonna 1965 sitä seurasi matalalla budjetilla tehty kauhuelokuva nimeltä Incubus, jossa näytteli William Shatner. Incubus sai monilta esperantisteilta vastaan kritiikkiä näyttelijöiden huonon lausumisen takia. Yhteensä esperantoksi on tehty noin parisenkymmentä elokuvaa.
Lisäksi esperanto on esiintynyt monissa elokuvissa taustalla, kuten Blade: Trinityssä ja Charles Chaplinin Diktaattorissa.
Alda Merini
pienoiskuva|Alda Merini. Alda Merini (21. maaliskuuta 1931 – 1. marraskuuta 2009) oli italialainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäiset kirjansa 1950-luvulla ja oli ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi vuosina 1996 ja 2001. Merini kuoli sairaalassa, jossa oli potenut luukasvainta.
Marko Terviö
Marko Terviö on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee mikrotaloustieteen professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa. Aiemmin Terviö on toiminut muun muassa apulaisprofessorina Kalifornian yliopiston (Berkeley) Haas Business Schoolissa.
Terviö on koulutukseltaan taloustieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologysta vuonna 2003 otsikolla "Studies of talent markets". Terviön väitöskirjaohjaajina toimivat Bengt Holmström ja David Autor.
Terviö sai vuonna 2012 Suomalaisen Tiedeakatemian Jutikkala-palkinnon.
Magnus Mills
Magnus Mills (s. 1954) on englantilainen kirjailija.
Tausta
Magnus Mills syntyi Birminghamissa ja muutti Bristoliin. Hän toimi aidantekijänä aikavälillä 1979 - 1986. Vuonna 1986 Mills muutti Lontooseen ja ryhtyi bussikuskiksi.
Tyyli
Millsin tekstille tyypillistä on lyhyt ja toisteinen tyyli, jossa lauseet ja kuvaukset ovat lyhyitä. Hän käyttää paljon dialogia. Magnus Millsin kertomuksissa arkipäiväinen ja absurdi sekoittuvat.
Magnus Millsin kirjoissa on tyypillisesti tavallisia ihmisiä. Esimerkiksi hänen teoksessaan "Aidantekijät" nimeämättä jäänyt brittiläinen aidantekijöiden esimies joutuu vastaamaan kahden skottilaisen aidantekijän työskentelystä. Hänen alaisistaan hänessä ei ole mitään muuta vikaa kuin se, että hän on englantilainen ja esimies. Kirjassa miehet rakentavat päivisin aitoja ja käyvät iltaisin pubissa - eivätkä saa ainuttakaan aitaa valmiiksi ilman että joku kuolee vahingossa. Millsin kirjassa "Ei mitään uutta idän pikajunasta" päähenkilö taas aikoo kuluttaa aikaa pikkukylässä ja lähteä Intiaan, mutta hänen lähtemiselleen tulee aina pieniä esteitä, joiden seurauksena hän kasvaa paikallisen yhteisön osaksi. Ja lopuksi tulee selväksi että hänelle ei ole edes annettu mahdollisuutta lähteä.
Ohio (täsmennyssivu)
Ohio voi viitata seuraaviin:
Jingi naki tatakai
Jingi naki tatakai, myös Battles Without Honour and Humanity tai The Yakuza Papers: Vol.1 - Battles Without Honor and Humanity ) on vuonna 1973 ilmestynyt Kinji Fukasakun ohjaama yakuza-elokuva. Se on ensimmäinen osaa The Yakuza Papers -nimellä tunnettua elokuvasarjaa. Tarina on sovitettu japanilaisen toimittajan ja entisen yakuzan Koichi Iiboshin lehtijuttusarjasta.
Boyeux-Saint-Jérôme
Boyeux-Saint-Jérôme on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 277 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Boyeux-Saint-Jérômen pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Luostarivuoren lukio
Luostarivuoren lukio oli turkulainen lukio, joka sijaitsi Turun keskustassa Samppalinnanmäellä Luostarinkadulla. Lukion tavoitteena oli toimia yleislukiona, jonka kurssitarjonta on mahdollisimman laaja ja monipuolinen. Lukio menestyi vuosittaisessa yo-kirjoituksiin perustuvassa puoltoäänivertailussa erinomaisesti - vuoden 2008 kevään MTV3:n lukiovertailussa Luostarivuori sijoittui Suomessa viidenneksi ja oli Helsingin ulkopuolisista lukioista paras. (Seuraavaksi paras turkulainen lukio oli Klassillinen lukio, joka sijoittui Suomessa sijalle 17).
Lukio sai nimensä Samppalinnanmäellä aikaisemmin sijainneen luostarin mukaan. Ennen nykyisen kaltaista yhteislukiota rakennuksessa toimi tyttölyseo.
Vuonna 2018 Luostarivuoren lukio yhdistyi Lyseon lukion kanssa muodostaen Luostarivuoren Lyseon lukio.
Koulurakennus
Luostarivuoren lukion koulurakennus on viisikerroksinen ja sisältää 35 luokkatilaa sekä 2 liikuntasalia. Samalla piha-alueella on myös toinen, kolmikerroksinen koulurakennus, jonka kaksi ylintä kerrosta ovat Luostarivuoren koulun käytössä. Alin kerros on koulujen yhteinen ruokailutila.
Lukion välituntialueina toimivat rakennuksen eteläpuolella oleva sisäpiha, sekä pohjoispuolella oleva Samppalinnanpuisto. Puistossa on myös urheilukenttä.
Tupac Shakurin murha
Tupac Shakurin murha tapahtui Las Vegasissa vuonna 1996.
Tapahtuma
Rap-muusikko ja näyttelijä Tupac Shakuria ammuttiin 7. syyskuuta 1996 drive-by -ampumavälikohtauksessa Las Vegasissa, Nevadassa. Ampumavälikohtaus tapahtui noin klo 23.15 paikallista aikaa Shakuria kuljettaneen auton pysähtyessä punaisiin liikennevaloihin Maxim Hotellin edessä East Flamingo Roadin ja Koval Lanen risteyksessä. Shakuria kohti ammuttiin .40-kaliiberisella Glock-pistoolilla useita kertoja. Häneen osui neljä luotia; kaksi rintaan, yksi reiteen ja yksi käsivarteen. Yksi luodeista oli lävistänyt hänen oikean keuhkonsa. Crips-jengin ollaan arveltu olevan vastuussa Shakurin murhasta.
Tapahtumien kulku
Shakur seurasi Bruce Seldonin ja Mike Tysonin välistä raskaansarjan mestaruusottelua Suge Knightin kanssa MGM Grandilla Las Vegasissa. Kun ottelu päättyi Mike Tysonin voittoon ja he olivat lähdössä, yksi Knightin virkaveljistä huomasi Orlando "Baby Lane" Andersonin, Southside Cripsin Kaliforniasta kotoisin olevan jäsenen MGM Grandin eteisaulassa. Aiemmin samana vuonna Anderson oli ollut joidenkin muiden Crips-jengiläisten kanssa ryöstämässä yhtä Death Row -seurueen jäsentä Foot Locker -kaupassa. Knightin virkaveli kertoi asiasta Shakurille ja tämä hyökkäsi Andersonin kimppuun. Hän kysyi Andersonilta, oliko tämä Etelästä ja löi tätä kasvoihin niin, että tämä kaatui maahan. Shakurin henkivartijakaarti sekä Knight ja muutama hänen seuraajistaan auttoivat Shakuria. Tappelu tallentui hotellin valvontakameroihin. Kun tappelu keskeytettiin, seurue jatkoi matkaa kohti Club 662:ta, joka nykyisin tunnetaan ravintola-klubi Seveninä. He vaihtoivat vaatteensa Knightin asunnolla ja jatkoivat matkaa.
Viimeinen Shakurista elossa otettu kuva otettiin ilmeisesti kello 22.55, kun Shakuria kuljettava auto pysähtyi ja Shakur avasi ikkunan ja valokuvaaja Leonard Jefferson otti hänestä kuvan. Noin kello 23.00–23.05 poliisi pysäytti Knightin ajaman auton, jossa myös Shakur oli, koska autossa soinut musiikki oli liian kovalla ja autossa ei ollut rekisterikilpiä. Heidät päästettiin menemään muutaman minuutin kuluttua.
Kello 23.10 he pysähtyivät Maxim Hotellin edessä East Flamingo Roadin ja Koval Lanen risteykseen liikennevaloihin. Vasemmalta puolen auton lähelle tuli omalla autollaan kaksi naista, joiden kanssa Shakur vaihtoi muutaman sanan ja kutsui heidät juhlimaan Club 662:een. Kello 23.15 oikealta puolelta tuli valkoinen Cadillac, jonka lasit olivat tummennetut, eikä sen matkustajien määrä ole tiedossa. Autosta ammuttiin pikaisesti monta laukausta Knightin ajamaa mustaa BMW:tä kohti. Shakuriin osuttiin neljä kertaa. Knightiin ei osunut yhtään laukausta, mutta hänkin sai päähänsä osuman ilmeisesti lasinsiruista. Kerrotaan, että kun Knight kysyi välikohtauksen jälkeen Tupacilta, "are you ok, Pac?" (”Oletko kunnossa, Pac?”), Tupac vastasi hänelle, "Me? You're the one shot in the motherfuckin' head!" (”Minäkö? Sinuahan tässä on ammuttu päähän!”). Poliisit tulivat paikalle, ja poliisi Chris Carrolin kysyessä Shakurilta kuka häntä ampui, Shakur vastasi ”Fuck you”. Tämän jälkeen hän vaipui tajuttomaksi.
Shakur kuoli sairaalassa sisäiseen verenvuotoon perjantaina 13. syyskuuta 1996, kuusi päivää ampumavälikohtauksen jälkeen.
Pierre Sanoussi-Bliss
thumb|Pierre Sanoussi-Bliss Pierre Sanoussi-Bliss (s. 17. elokuuta 1962 Berlin-Mitte, Berliini, DDR) on saksalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on esiintynyt yli 20 vuoden ajan televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen tunnetuin roolinsa on rikoskomisario Axel Richter, jota hän näytteli sarjassa Vanha Kettu (Der Alte) vuosina 1997–2014. Hän on ohjannut myös yhden elokuvan Zurück auf Los (2000). Sanoussi-Blissin elämänkumppani on Till Kaposty-Bliss.
Will to Power
Will to Power on Arch Enemyn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2017. Se on ensimmäinen, jolla kitaraa soittaa marraskuussa 2014 yhtyeeseen liittynyt Jeff Loomis. Loomis ei osallistunut albumin kappaleiden säveltämiseen, koska kitaristi Michael Amott pelkäsi hänen soittotyylinsä muuttavan Arch Enemyn saundia. Will to Power on myös ensimmäinen Arch Enemyn albumi, jolla kuullaan puhdasta laulua kokonaisessa kappaleessa, tämä kappale on "Reason to Believe".
Kokoonpano
+
Miguel Calderón
Miguel Calderón Gómez (s. 30. lokakuuta 1950 Havanna) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, koripallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Australianponi
thumb| Australianponi jalostettiin lastenratsuhevoseksi vuonna 1929 Australian Pony Stud Book -yhdistyksen johdolla.
Miguel Calderón
Calderón voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon 1968 ja Moskovan 1980 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa. Valmentajana Calderón toimi muun muassa Kuuban maajoukkueen päävalmentajana vuoden 1994 MM-kilpailuissa.
Australianponi
Ominaisuudet
Australianponit ovat vahvoja, laadukkaita ja tiiviitä poneja, joilla on mainio rakenne ja loistavat liikkeet. Australianponeja käytetään enimmäkseen ratsuponeina. Kaikki värit ovat sallittuja paitsi kirjavat, ja säkäkorkus on 120-140cm. Ponileima tulee tästä rodusta hyvin esiin pienestä, sirosta päästä ja suurista silmistä.
Historia
Australianponi on syntynyt monesta eri hevos- ja ponirodusta:
Walesinvuoristoponi, joku vaikutti australianponiin hyvin paljon.
Shetlanninponi, joka kehitti kestävyyttä ja vahvaa rakennetta.
Nykyään australianponista löytyy eniten welshponin piirteitä, mutta myös arabianhevosen verta löytyy rodusta. Nämä rodut, joista australianponit ovat syntyneet, tulivat Australiaan jo 1800-luvulla, kun uudisasukkaat tulivat maahan, mutta varsinainen australianponi kehitettiin vasta 1900-luvulla.
Niku Määttänen
Niku Ilmari Määttänen (s. 2. huhtikuuta 1972) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on toiminut elokuusta 2020 lähtien Helsingin yliopiston ja Helsinki GSE:n makrotaloustieteen professorina. Aiemmin Määttänen on työskennellyt muun muassa tutkijana ETLA:ssa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa sekä professorina Helsingin kauppakorkeakoulussa. Määttänen on Aalto-yliopiston taloustieteen dosentti vuodesta 2014.
Määttänen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Helsingin ylipistosta 1997 ja kauppatieteiden maisteriksi 1999 Pompeu Fabra -yliopistosta, missä hän myös väitteli tohtoriksi vuonna 2004. Väitöskirjan aiheena oli "Housing and the macro economy". Määttänen on tutkinut muun muassa asunto- ja finanssisäästämisen verotusta, luottorajoitteiden ja tulonjaon muutosten vaikutusta asuntojen hintoihin sekä eläkejärjestelmän vaikutusta tulonjakoon ja työntarjontakannustimiin. Vuosina 2015–2020 Määttänen toimi Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (ETLA) tutkimusjohtajana.
Määttänen on talouspolitiikan arviointineuvoston puheenjohtaja nelivuotiskaudella 2023–2027.
Samuel Sánchez
Sánchez on menestynyt sekä mäkisissä maastoissa ajettavissa yhden päivän klassikoissa että etappikilpailuissa. Hän on myös yksi parhaista alamäkiajajista. Sánchez saavutti ensimmäisen merkittävän voittonsa vuoden 2005 Espanjan ympäriajossa, jossa hän voitti 13. etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa Roberto Herasin dopingkäryn jälkeen lopulta kymmenenneksi.
Asturialainen voitti 2006 kaksi etappia Baskimaan ympäriajossa ja sijoittui toiseksi La Flèche Wallonne -klassikossa Belgiassa. Vuoden 2006 Vueltassa Sánchez voitti kolmannentoista etapin karattuaan pääjoukolta alamäessä ja pitämällä niukan eron maaliin asti. Hän sijoittui ympäriajossa lopulta seitsemänneksi. Sánchezin loppukausi oli erinomainen: hän voitti Züri-Metzgeten, oli toinen Lombardian ympäriajossa Paolo Bettinin jälkeen ja neljäs maantieajon MM-kilpailussa. UCI ProTour-sarjan loppupisteissä Sánchez oli toinen Alejandro Valverden jälkeen.
Sanchez antoi 9. elokuuta 2017 kasvuhormonia sisältäneen dopingnäytteen. B-näytteen vahvistettua tuloksen BMC Racing Team erotti hänet tallista lokakuussa 2017.
APG
APG voi tarkoittaa seuraavia:
Boz
Boz on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 359 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bozin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
HMS Aphis
Valmistus
Alus tilattiin Ailsa Shipbuilding Companyltä. Se laskettiin vesille 15. syyskuuta 1915 ja valmistui vielä saman vuoden marraskuussa.
Palvelus
Alus tuki 1917 tykkitulella maavoimien operaatioita Tonavalla, jolloin sen tukikohtana oli Bukarest. Se oli Tonavalla aina vuoteen 1919, jolloin tykkivene siirrettiin Kiinan laivastoasemalle. Kiinassa alus liitettiin Jangtsen laivueeseen esittelemään brittiläisen imperiumin läsnäoloa joella. Alus oli Kiinassa aina kesäkuuhun 1940, jolloin se siirrettiin Välimeren laivastoon.
Alus tulitti 21. helmikuuta yhdessä Australian laivaston hävittäjien HMAS Stuart, HMAS Vampire ja HMAS Voyager kanssa Tobrukia. Se tuki 9. huhtikuuta 8. armeijan vetäytymistä tulittamalla Bombaa ja Gazalaa.
Jättiläissirkkalintu
Jättiläissirkkalintu (Locustella fasciolata) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Esiintyminen
Jättiläissirkkalintu esiintyy Itä-Aasiassa: Keski-Siperiasta Novosibirskistä itään Sahalinille, Kuriileille, Hokkaidolle, Pohjois-Mantšuriaan ja Koreaan. Alalaji amnicola (Stepanyan, 1972) elää kauempana idässä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Filippiineillä, Indonesiassa ja Uuden-Guinean länsiosissa. Lajin elinalueen laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö
Pesimäpaikallaan jättiläissirkkalintu vaatii korkeaa aluskasvillisuutta, kuten ruohoja, haapavesaikkoa tai pajukkoa. Muuten laji ei ole kovin tarkka paikan suhteen, se pesii esimerkiksi rannoilla, soilla, hakkuu- tai kuloaukeilla ja bambutiheiköissä.
Suomi kesäolympialaisissa 2000
Suomi saavutti Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 yhteensä neljä mitalia, joista kaksi oli kultaista, yksi hopeaa ja yksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui 31. sijalle.
Suomen olympiajoukkue koostui 70 urheilijasta, joista 40 oli miehiä ja 30 naisia. Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli uimari Hanna-Maria Seppälä, joka oli kilpaillessaan 15 vuoden ja 282 päivän ikäinen ollen samalla kaikkien aikojen nuorin suomalainen olympiaurheilija. Seppälän ennätys meni rikki, kun Noora Laukkanen, uimari hänkin, osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008 15 vuoden ja 192 päivän ikäisenä. Vanhin suomalainen urheilija Sydneyssä taasen oli ampuja Maarit Lepomäki, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 43 vuotta ja 281 päivää. Avajaisissa Suomen joukkueen lipunkantajana toimi moukarinheittäjä Olli-Pekka Karjalainen.
40px|Ammunta Ammunta
Suomen ampujista Juha Hirvi ampui miesten 50 metrin pienoiskivääritäysottelun peruskilpailussa tuloksen 1 171, jolla hän sijoittui peruskilpailun neljänneksi. Finaalissa Hirven tulos oli jaetusti koko finaalikahdeksikon paras 99,5, ja mitalistit määrittäneissä yhteistuloksissa Hirvi sijoittui olympiahopealle. Pasi Wedman oli miesten 10 m olympiakiväärissä neljäs.
40px|Jousiammunta Jousiammunta
Miesten yksilökilpailun sijoituskierroksella Aulio oli 53:s ja Lipponen 36:s. Molemmat suomalaiset hävisivät ensimmäisellä kierroksella, Aulio Alankomaiden Wietse van Altenille 163-160 ja Lipponen saman maan Fred van Zutphenille samoin 161-155. Van Alten selviytyi aina olympiapronssille asti.
Naisten yksilökilpailussa Suutari oli sijoituskierroksen 58:s. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Pohjois-Korean Choe Ok-Silille 161-149.