cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mark Donskoi
Ura
1920-luvun puolivälissä Donskoin mielenkiinto alkoi suuntautua käsikirjoittamiseen. Vuonna 1926 Donskoi muutti Moskovaan opiskelemaan valtion elokuvakoulussa Sergei Eisensteinin johdolla. Hän alkoi työskennellä leningradilaisessa studiossa, aluksi apulaisohjaajana ja leikkaajan assistenttina. Yhdessä Mihail Averbahin kanssa hän ohjasi 1927 kokeellisen lyhytelokuvan Žižn (”Elämä”). Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Averbahin kanssa ohjattu komedia V bolšom gorode (1928, ”Suuressa kaupungissa”). Ajankuvaus Tsena tšeloveka (”Ihmisen hinta”, 1929) on myös heidän yhteistöitään. Donskoin varhaisista elokuvista merkittävimpiä on hänen ensimmäinen äänielokuvansa, lahjakkaita marinuoria kuvaava Pesnja o stšastje (1934, ”Laulu onnesta”, yhdessä Vladimir Legošinin kanssa). Elokuva on humoristinen kuvaus syrjäseudun ihmisten sopeutumisesta uuteen elämään. Donskoin uralle suuntaa antavina piirteinä elokuvassa olivat onnistunut työskentely lasten ja nuorten kanssa sekä Neuvostoliiton vähemmistökansan kuvaus.
Donskoin tärkeimpiin töihin kuuluvat Maksim Gorkin omaelämänkerrallisiin teoksiin perustuvat Gorkin nuoruus (myös Gorkin lapsuus, ven. Detstvo Gorkogo, 1938), Maailmalla (V ljudjah, 1939) ja Elämäni yliopistot (Moi universitety, 1940). Niistä kaksi ensimmäistä saivat Stalin-palkinnon vuonna 1941. Donskoin läheiseksi työtoveriksi tuli säveltäjä Lev Schwarz.
Toisen maailmansodan aikana Donskoi ohjasi viisi elokuvaa. Donskoi työskenteli Moskovassa vuosina 1940–42 ja 1946–49 sekä Kiovassa 1942–45. Romantiki (”Romantikkoja”, 1941) on dokumentti pioneerien koulutustyöstä Siperian tšuktšien parissa. Kuinka teräs karastui (Kak zakalâlas’ stal’, 1942) on filmatisointi Nikolai Ostrovskin romaanista. . Elokuvatulkinta keskittyy ukrainalaisten vastarintaan Saksaa vastaan vuonna 1918. Wanda Wasilewskan romaaniin perustuva elokuva Sateenkaari (Raduga, 1944), kuvaus saksalaisten miehittämästä ukrainalaiskylästä, herätti suurta huomiota varsinkin ulkomailla. Donskoi loi elokuvaan vahvoja naishahmoja. Voimakkaasti natsismin vastaisen elokuvan on sanottu antaneen vaikutteita Italian neorealisteille ja yhdysvaltalaiset kriitikot arvostivat elokuvaa. Elokuva sai Stalin-palkinnon vuonna 1946. Sodasta kertoo myös Boris Gorbatovin teokseen perustuva Lannistumaton (Nepokorjonnyje, 1945), joka sai Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnon vuonna 1946. Sinällään tavanomainen elokuva sisältää voimakkaan ja Neuvostoliiton elokuvahistorian ainoan Babi Jar -kohtauksen. Stalin-palkinnon sai myös runollinen Kylän opettajatar (Selskaja utšitelnitsa, 1947). Siperialaisen opettajan kokemuksia kuvaava elokuva liittyy toteutukseltaan sotaa seuranneeseen ristiriidattomuuden teorian aikakauteen. Donskoi palaa elokuvassa vallankumouksen kynnykselle lupausten aikaan. Vera Maretskaja esiintyy vahvasti pääosassa ja Sergei Urusevski kuvaa taitavasti luontoa.
1940-luvun lopun juutalaisvastaiseksi muuttuneessa ilmapiirissä Donskoi joutui useaksi vuodeksi epäsuosioon. Donskoi säästyi vankileiriltä, mutta hän joutui siirtymään vuonna 1949 Moskovasta Kiovaan. Elokuva Alitet uhodit v gory (1950, ”Alitet lähtee vuorille” ) kiellettiin ja se on osittain tuhoutunut.
1950-luvun loppupuolella suojasään aikana Donskoi saattoi palata Moskovaan. Hän palasi Gorki-filmatisointien pariin ensimmäisellä värielokuvallaan Äitini (Mat, 1956). Nimiroolissa on jälleen Vera Maretskaja ja poikana Aleksei Batalov. Gorki-filmatisointi Kultaiset kahleet (Foma Gordejev, 1959) on Donskoin psykologisesti ja visuaalisesti vakuuttavimpia teoksia. Se sai Locarnon elokuvajuhlien hopeamitalin vuonna 1960. Trilogian tavoin elokuva kertoo nuorukaisen varttumisesta Volgan rannalla, mutta tällä kertaa kauppiassäädyssä. Värielokuva Kalliilla hinnalla (Dorogoi tsenoi, 1958) kertoo bessarabialaisen maaorjan ja tilanherran tyttären mahdottomasta rakkaudesta 1830-luvulla. Tyyliltään elokuva ennakoi Sergei Paradžanovin tuotantoa.
Uransa loppuvaiheessa Donskoi ohjasi kaksi Leninin äidille omistettua elokuvaa, Äidin sydän (Serdtse materi, 1966, Neuvostoliiton valtionpalkinto 1968) ja Äidin uskollisuus (Vernost materi, 1967). Donskoin Lenin-elokuvien sarjan kolmannen osan muodostaa 1974 valmistunut Nadežda, kertomus Leninin puolison Nadežda Krupskajan nuoruudesta ja tutustumisesta Vladimir Uljanoviin. Vuonna 1978 Donskoi teki vielä heikkotasoisen Gorki-filmatisoinnin Suprugi Orlovy (”Orlovin vaimot”). Kauan suunniteltu elokuva laulaja Fjodor Šaljapinista jäi toteuttamatta.
Donskoi oli ohjaajana arvostetumpi ulkomailla kuin kotimaassaan. Italialaiset neorealistit kuten Giuseppe De Santis ja ranskalaiset uuden aallon edustajat pitivät häntä yhtenä edelläkävijänään. . Tšekkiläinen Miloš Forman on nimennyt Donskoin keskeiseksi esikuvakseen. Neuvostoliitossa Donskoi tunnettiin käytökseltään erikoisena aatteellisena dogmaatikkona, joka osallistui jopa 1940-luvun lopun antisemitistiseen kosmopolitismin vastaiseen kampanjaan.
Donskoi oli NKP:n jäsen vuodesta 1945. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1966 ja sosialistisen työn sankarin arvonimen vuonna 1971. Donskoi avioitui käsikirjoittaja Irina Sprinkin kanssa vuonna 1936 ja he saivat kaksi poikaa.
Takashi Takabayashi
(2. elokuuta 1931 Saitama, Japani - 27. joulukuuta 2009) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1954-1958. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
Fedora-hattu
Fedora-hattu eli fedora on pehmeästä huovasta tehty lierihattu. Fedorahatut saavuttivat suuren suosion länsimaissa 1900-luvun alkupuolella ja näyttäytyivät säännöllisesti mm. 1950-luvun Hollywood-elokuvissa. Fedora yhdistetään usein myös Indiana Jonesiin. Fedoralla onkin melko vanhanaikaisen päähineen maine ja se on nykyisin harvinaistunut käytössä. Ortodoksijuutalaiset, etenkin haredit, kuitenkin käyttävät fedoraa edelleen hyvin yleisesti.
Fedora-hattu sai nimensä Victorien Sardoun näytelmän Fédora (1882) sankarittaren hatusta.
Käyttö
Vaikka fedora jättää korvat paljaiksi, se varaa lämpöä kupuunsa ja on siksi melko lämmin talvellakin. Sen lieri myös suojaa sateelta ja auringonpaisteelta. Fedora on muodollisempi kuin sitä kapealierisempi trilby-hattu, mutta rennompi kuin knalli tai silinterihattu.
SystemTap
SystemTap on Linuxille kehitetty instrumentointityökalu. Ohjelma tukee dynaamista seurantaa ilman muutoksia ohjelmien lähdekoodiin, uudelleen kääntämistä tai uudelleen käynnistämistä. Ohjelma on tarkoitettu turvalliseen järjestelmän seurantaan tuotantojärjestelmissä.
Ohjelman kehitystä ovat tukeneet muun muassa Hitachi, IBM, Intel ja Red Hat. Ohjelma on tarkoitettu ytimen ja sovelluksien kehittäjille, tutkijoille ja järjestelmien ylläpitäjille sekä tekniselle tuelle.
Version 1.0 julkaisu oli syyskuussa 2009.
Ohjelma tukee omaa skriptikieltä. Ohjelmaan on lisätty eBPF-tuki.
Kubanin kansantasavalta
Kubanin kansantasavalta oli bolševikkivastainen valtio Venäjän sisällissodan aikana. Kubanin kansantasavalta käsitti Kubanin alueen.
Historia
Helmikuun vallankumouksen seurauksena Venäjän väliaikainen hallitus päätti jatkaa taistelua epäsuositussa Ensimmäisessä maailmansodassa. Päätöksen tuloksena Venäjän armeija alkoi hajota. Kubanin kasakat lähtivät rintamalta ja palasivat kotimaahansa suojelemaan sitä Turkin hyökkäykseltä.
Venäjän keisarikunnan aikana Kubanin kasakoiden aluetta johti Tsaarin nimittämä Ataman. Maaliskuussa 1917 Kubanin Rada julisti itsensä ainoaksi johtoelimeksi. Kubanin Rada ilmoitti aikovansa perustaa sotilashallituksen, joka ottaisi Kubanin haltuunsa ja 17. kesäkuuta Kubanin kansantasavalta julistautui itsenäiseksi.
6. marraskuuta 1919 Anton Denikin määräsi Radan toiminnan lopetettavaksi ja pidätti atamaani Alexander Filimonovin avustuksella kymmenen sen jäsentä. Pariisin rauhankonferenssin valtuuskunnan jäsen hirtettiin julkisesti syytettynä maanpetoksesta. Suurin osa kasakoista liittyi Etelä-Venäjän asevoimiin. Joulukuussa 1919 Denikin lyötiin ja oli selvää että Bolševikit valtaisivat Kubanin. Rada onnistuttiin kokoamaan uudelleen, mutta vuonna 1920 Puna-Armeija valtasi suurimman osa Kubanista ja Rada sekä valkoinen armeija häädettiin.
Lähteet
1. Minahan, James (2000). One Europe, Many Nations: A Historical Dictionary of European National. Greenwood Press. ISBN 0-313-30984-1.
2. https://archive.is/20130706154947/http://kuban.in.ua/index.php/%D0%93%D0%B0%D1%80%D1%8F%D1%87%D1%96-%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D0%BD%D0%B8/2013-04-07-22-54-26.html
3.As stated by Khoyski, Official Azerbaijan Archives, folio.895, list.1, w. 288, pp.28-49
4.Kubijovyč, Volodymyr (1963). Ukraine: A Concise Encyclopedia. Toronto: University of Toronto Press. pp. 790–793.
5.http://www.vesna.org.ua/txt/donvisn/t1/14.html
Selkäydinkanava
Selkäydinkanava eli selkärangankanava (canalis vertebralis) kulkee päällekkäisten nikamien muodostamien nikamakaarten (vertebral arch) väliin jäävien nikama-aukkojen (foramen vertebrale) sisällä.
Kubanin kansantasavalta
Lähteet
6.http://www.haidamaka.org.ua/0005.html
Selkäydinkanava
Selkäydinkanava alkaa kallonpohjan niska-aukosta (foramen magnum) ja päättyy ristiluun alueelle lantiossa.
Selkäydinkanavassa on ydinjatkoksesta alkava selkäydin, joka ulottuu kallonpohjasta suurin piirtein ensimmäisen lannenikaman alueelle. Siitä alaspäin selkäydinkanavassa on selkäydinhermoja lantion alueelle ristiluunkanavaan saakka. Selkäydinkanavassa selkäydintä ja selkäydinhermoja ympäröi nestevaippa, joka on aivoselkäydinnestettä. Aivoselkäydinnestettä rajoittaa muun muassa kovakalvo (dura mater), jonka ulkopuolelle jäävät selkärangan luiset osat ja pehmytosat.
Selkänikamien välissä sijaitsevin välilevyjen madaltuminen voi aiheuttaa selkäydinkanavaa suojaavien flavum-nivelsiteiden löystymistä. Tämä saattaa johtaa nivelsiteiden paksuuntumiseen ja elastisuuden vähenemiseen, jolloin nivelside saattaa pullistua selkäydinkanavaan (spinaalistenoosi).
HMS Styrsö (M11)
HMS Styrsö (runkonumero M11) on Ruotsin laivaston Styrsö-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1996 ja valmistui 19. syyskuuta.
Palvelus
Alus oli palveluksessa 2015.
Hanazuki (1944)
Hanazuki oli keisarillisen Japanin laivaston Michitsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Alus liitettiin 15. maaliskuuta lippulaivaksi 2. laivaston 31. saattajalaivueeseen. Se saattoi 6. huhtikuuta Kayan ja Makin kanssa taistelulaiva Yamaton Tokuyamasta Bungonsalmeen. Alus siirrettiin 20. huhtikuuta laivueensa mukana yhdistettyyn laivastoon, minkä jälkeen se oli Japaninmerellä aina Japanin antautumiseen.
Alus poistettiin palveluksesta 5. lokakuuta 1945. Se luovutettiin Yhdysvaltain laivastolle 29. elokuuta 1947 nimellä DD-934.
Amélie Perrin
Amélie Perrin (s. 30. maaliskuuta 1980 Dreux) on ranskalainen yleisurheilija, joka kilpailee moukarinheitossa. Hän edustaa kansallisella tasolla Athletic Trois Tours -seuraa.
Perrin kilpaili nuorempana kiekonheitossa, jossa hän muun muassa osallistui juniorien maailmanmestaruuskilpailuihin 1998 ja josta hänen ennätyksensä on 56,05 m vuodelta 2002. Hän voitti vuonna 2005 hopeaa moukarinheitossa ranskaa puhuvien kisoissa tuloksellaan 64,02 metriä. Hän sijoittui yhdenneksitoista EM-kisoissa 2006 ja heitti samana kesänä myös nykyisen ennätyksensä 71,38 metriä. Perrin kuitenkin karsiutui sekä MM-kisoissa 2007 että vuoden 2008 olympialaisissa, joissa hän ei saanut tulosta. Hän sai toistamiseen mitalin ranskaa puhuvien kisoissa vuonna 2009, kun hän voitti Beirutissa pronssia.
Port Salut
Port Salut on bretagnelainen puolipehmeä lehmänmaidosta valmistettu kypsytetty juusto. Sitä valmistivat ensimmäisinä trappistimunkit 1800-luvun puolivälissä. Suomessa Valio aloitti portsalut-tyyppisen Valio Luostari-juuston valmistuksen vuonna 1951.
Starttipistooli
Starttipistooli on useimmiten pistooli- tai revolverimallinen merkinantoväline, jossa käytettävät paukkupatruunat tuottavat kuuluvan äänen ja yleensä myös savupilven. Starttipistoolin pääasiallinen käyttötarkoitus on antaa lähtölaukaus urheilukisan aloituksen merkiksi. Niitä käytetään erityisesti juoksulajeissa sekä uintilajeissa.
Koska starttipistoolin laukauksen ääni matkaa äänennopeudella, joka etenee metrin matkan noin kolmessa millisekuntissa, se tarkoittaa että lähettäjää lähinnä olevat kuulevat laukauksen muutamaa millisekuntia aikaisemmin kuin kauimmaiset. Tämän takia suurissa kilpailuissa pistooliin on viritetty mikrofoni ja laukauksen ääni välitetään jokaisen kilpailijan taakse sijoitettuihin kovaäänisiin. Laukauksen ääni samalla käynnistää ajanottolaitteet.
Koska starttipistoolit muistuttavat oikeita aseita, niitä on käytetty rikollisiin tarkoituksiin. Trendinä onkin siirtyä täysin leluaseisiin, joissa ei käytetä minkäänlaisia räjähdeammuksia, vaan pistooli tuottaa elektronisen signaalin, joka tuo laukauksen äänen äänentoistolaitteisiin ja luo simuloidun välähdyksen ja savuntuprahduksen sekä käynnistää ajanottolaitteistot. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa käytettiin vain elektronisia starttipistooleja.
Ben McLemore
Ben McLemore III (s. 11. helmikuuta 1993 St. Louis, Missouri ) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän pelaa kaudella 2019–2020 ammattilaiskoripalloa NBA:ssa Houston Rocketsissa.
Kauden 2017–2018 McLemore pelasi Memphis Grizzliesin organisaatiossa ja kauden 2018–2019 jälleen Sacramento Kingsissä.
FamiTracker
FamiTracker on tracker-ohjelma musiikin tekemiseen. Ohjelma emuloi Nintendo Entertainment Systemin (NES) äänipiiriä ja ohjelmalla tuotetut tiedostot voidaan käyttää oikealla NES:llä tai emulaattorissa. Ohjelmasta voi viedä tiedosto NSF-muodossa soitettavaksi oikealla laitteistolla.
Ohjelma emuloi 2A03-piiriä ja tukee kaikkien kanavien reaaliaikaista emulaatiota. Ohjelmassa on sisäinen sample-muunnos PCM:stä DPCM:ään. Ohjelmassa on MIDI-laitteiden tuki ja se tukee sekä NTSC- että PAL-tiloja.
KuaFu
Kuafu (夸父計劃|s=夸父计划 Kuāfù Jìhuà) on Kiinan kansantasavallan aurinkoa tutkiva avaruuslento, joka vuonna 2010 on esisuunnitteluvaiheessa.
Hanke ideoitiin vuonna 2003, jolloin se kattoi useita avaruusaluksia. Nykyisessä missiossa on yksi L1-pisteessä sijaitseva avaruusalus. On arveltu, että missio tekisi yhteistyötä kanadalaisen PCW-mission kanssa, joka sekin on esisuunnitteluvaiheessa.
Herbignac
Herbignac on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Kaupunki sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla Guéranden niemimaalla. Sieltä on aikoinaan hallittu Guéranden suolakauppaa. Tästä ajasta muistona on keskiaikainen linna Château de Ranrouët. Herbignac oli Bretagnen tärkein keramiikan valmistuspaikka roomalaisten hallintakauden jälkeen. Keramiikan valmistus kuitenkin päättyi vuonna 1945. Kaupungissa järjestetään yhä keramiikkanäyttelyitä, joissa esitellään siellä valmistettuja keramiikkatöitä.
Shuhrat Abbosov
Shuhrat Abbosov (16. tammikuuta 1931 Kokand – 25. huhtikuuta 2018) oli uzbekistanilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Abbosov valmistui Taškentin lääketieteellisestä oppilaitoksesta vuonna 1949 ja teatteri-instituutista vuonna 1954 sekä suoritti Mosfilmin ohjaajakurssin vuonna 1958. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli komedia Mahallada duv-duv gap (ven. Ob etom govorit vsja mahallja, 1960). Elokuva Et ole orpo (Sen yetim emassan, ven. Ty ne sirota, 1963) kertoo uzbekkiperheestä, joka otti sodan aikana huostaansa 14 tasavaltaan evakuoitua lasta. Tyyliltään dokumentaaria muistuttavat elokuvat herättivät aikanaan suurta huomiota. Aleksandr Neverovin romaaniin perustuva Taškent – viljakaupunki (Toshkent – non shahri, ven. Taškent – gorod hlebnyi, 1968) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin palkinnon ja tiedemieselämäkerta Abu Rayḥon Beruniy (Abu Raihan Beruni, 1975) myös Uzbekistanin SNT:n valtionpalkinnon. Moniosainen televisioelokuva Olovli yoʻllar (Ognennyje dorogi, 1977–1985) kertoo uzbekistanilaisesta runoilijasta ja näytelmäkirjailijasta Hamza Hakimzoda Niyoziysta.
The Righteous Brothers
thumb|right|300px|The Righteous Brothers esiintymässä The Righteous Brothers oli yhdysvaltalainen musiikkiduo, jonka muodostivat Bill Medley ja Bobby Hatfield. Duo oli toiminnassa ensin vuosina 1962–1968 ja myöhemmin vuosina 1974–2003. Duon tunnetuimpia levytyksiä ovat muun muassa ”You've Lost That Lovin' Feelin'” (1964) ja ”Unchained Melody” (1965). The Righteous Brothers teki yhteistyötä muun muassa Phil Spectorin kanssa.
Shuhrat Abbosov
Abbosov toimi myös opettajana ja elokuvakriitikkona. Hän sai Uzbekistanin komsomolin palkinnon vuonna 1972 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1981.
Isao Iwabuchi
(17. marraskuuta 1933 Tochigi, Japani - 16. huhtikuuta 2003) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1955-1958. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
HMS Spårö (M12)
HMS Spårö (runkonumero M12) oli Ruotsin laivaston Styrsö-luokan miinantorjunta-alus, joka modernisoitiin Spårö-luokan alukseksi.
Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 30. elokuuta 1996 ja alus valmistui 24. helmikuuta 1997.
Simiyun alue
Alue sijaitsee maan pohjoisosassa ja sen pinta-ala on 25 212 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 1 584 157 asukasta. Alueen pääkaupunki on Bariadi ja alueellisena komissaarina toimii Anthony John Mtaka. Alue jakaantuu viiteen piirikuntaan.
Lover View
Lover View on suomalaislaulaja Sansan vuonna 2020 julkaistu musiikkikappale, jolla hän osallistui samanvuotiseen Uuden Musiikin Kilpailuun. Se sijoittui kilpailun kuudenneksi eli viimeiseksi. Sansa on itse sanoittanut kappaleen ja säveltänyt sen yhdessä Otto ”Yotto” Yliperttulan ja Anton Soninin kanssa.
”Lover View” julkaistiin vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailun kappaleista toiseksi viimeisenä, 30. tammikuuta.
Piamatsina
Piamatsina on austronesialainen kieli. Sitä puhutaan Espiritu Santon saarella, Vanuatussa. Piamatsinaa puhuu äidinkielenään noin 150 ihmistä (1981). Kieli kuuluu malaijilaispolynesialaisten kielten ryhmään. Se kuuluu Pohjois-Vanuatun kieliin, jota puhutaan Espiritu Santolla. Piamatsinan läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. vunapulle ja nokukulle. .
John Edmund Fitzmaurice
John Edmund Fitzmaurice (9. tammikuuta 1839 – 11. kesäkuuta 1920) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Philadelphian hiippakuntaan 21. joulukuuta 1862 James Frederick Bryan Wood. Hän sai 14. joulukuuta 1897 nimityksen Erien koadjuuttoripiispaksi sekä Amisoksen (Samsun) titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1898. Pääkonsekraattorina toimi Patrick John Ryan, jota avustivat Ignatius Frederick Horstmann ja Edmond Francis Prendergast.
Fitzmauricesta tuli 18. syyskuuta 1899 Erien piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 81-vuotiaana virassa.
Nubialaiset
Nubialaiset ovat historiallisen Nubian alueella Etelä-Egyptissä ja Pohjois-Sudanissa Niilin varrella asuva kansa. Alueen arabeista poiketen nubialaiset puhuvat nubialaisia kieliä.
Historia
250px|thumb|vasen|[[Ramses II kuvattuna taistelussa nubialaisia vastaan.]] Nubialaisten historiasta ennen 500-lukua tiedetään suhteellisen vähän. Vuosina 1907–1910 tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa nubialaisilla todettiin olleen kehittynyt kulttuuri jo Egyptin esidynastisella ajalla ja tuolloinen nubialainen kulttuuri oli yhtenevä tuolloisen egyptiläisen kulttuurin kanssa. Egyptin dynastisen ajan neljännen ja kahdeksannentoista dynastian välisenä aikana Nubian alueelle muutti heimoja etelästä ja lännestä ja tämä kehitys erotti lopulta nubialaisen kulttuurin egyptiläisestä. Rooman valtakunnan hallitseman Egyptin aikana Nubiaan muutti niloottisten kansojen edustajia.
500-luvun jälkeen nubialaiset kääntyivät kristinuskoon, joka säilyi alueen valtauskontona aina 1300-luvulle saakka, jolloin nubialainen kuningas kääntyi islamin uskoon. Nubian kirkko oli osa koptilaista monofysitistä kirkkoa. Arabit valloittivat Nubian vuonna 641 ja aluksi nubialaiset maksoivat baqt-nimistä veroa islamin uskoon kääntymisen sijaan. Sittemmin Nubian alue kuului Osmannien valtakuntaan ja vuonna 1848 Muhammad Ali julisti Egyptin ja Sudanin itsenäiseksi. Nubiasta tuli tuolloin välietappi Välimeren ja Afrikan välisessä kulta-, orja- ja norsunluukaupassa. Vuonna 1882 britit miehittivät Egyptin ja he rakennuttivat ensimmäisen Assuanin padon vuonna 1902. Patoa korotettiin vielä vuosina 1912 ja 1933. Kun patoa nostettiin nousevan vedenpinnan tieltä jouduttiin siirtämään useita nubialaisperheitä.
Egypti ja Sudan itsenäistyivät vuosina 1952 ja 1956. Vuonna 1952 Egyptissä päätettiin rakentaa suurempi Assuanin pato, jonka muodostama tekojärvi tulisi peittämään suuren osan Nubiasta. Niinpä nubialaisia siirrettiin jälleen padon tieltä. Padon tieltä siirrettiin lopulta 120 000 nubialaista. Egyptin puolella nubialaiset asutettiin Komombon alueelle ja Sudanissa tuolloin Khashm el-Girbana tunnetulle alueelle, eli nykyiseen Wadi Halfaan. Muutamat nubialaiset kieltäytyivät uudelleenasutuksesta ja muuttivat sen sijaan historiallisten alueidensa lähistön korkeammille alueille.
Kulttuuri
240px|thumb|Nubialainen mies kamelin selässä. Maanviljely on nubialaisten elinkeinoista merkittävin. Rahakasvien viljely on yleistynyt nykyajalla. Egyptin puolella nubialaiset viljelevät sokeriruokoa ja Sudanin puolella etenkin puuvillaa. Historiallisesti merkittävä viljelykasvi on ollut taateli, mutta nykyisin sitä ei juurikaan enää viljellä. Historiallisesti maanviljelykseen sopivaa maata on ollut Nubian alueella suhteellisen vähän, minkä takia oli tavallista että miehet matkustivat töihin kaupunkeihin sillä välin, kun naiset hoisivat viljelyksiä. Uskonnoltaan suurin osa nubialaisista on nykyisin sunnalaisia muslimeja. Uskonnon harjoittamiseen liittyy myös joitakin animistisia piirteitä.
Rupert Everett
thumb|Everett, [[2007]] Rupert James Hector Everett (29. toukokuuta 1959 Norfolk, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Everett aloitti näyttelijänuransa 1980-luvun alussa. Hänen läpimurtoelokuva oli Vakoojan tarina (Another Country, 1984), jota pääosissa nähtiin myös muun muassa Colin Firth ja jonka näytelmäversiossa Everett oli näytellyt pari vuotta aikaisemmin. Hänen uransa muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa Tähdenlento (Heart of Fire, 1987), Kuka sanoo tahdon? (My Best Friend's Wedding, 1997), Ihanneaviomies (An Ideal Husband, 1999) ja William Shakespearen Kesäyön unelma (A Midsummer Night's Dream, 1999). Tämän lisäksi hän on näytellyt runsaasti televisiossa, muun muassa Sherlock Holmesia televisioelokuvassa Sherlock Holmes: Tapaus silkkisukka (Sherlock Holmes and the Case of the Silk Stocking, 2004). Tämän lisäksi hän on ääninäytellyt elokuvissa Villit marjaset (The Wild Thornberrys Movie, 2002), Shrek 2 (2004), Narnian tarinat: Velho ja leijona (The Chronicles of Narnia: The Lion, the Witch and the Wardrobe, 2005) ja Shrek kolmas (Shrek the Third, 2007).
Rupert Everett on avoimesti homoseksuaali.
Kelly Olynyk
Maajoukkueura
Olynyk edustaa maajoukkuetasolla Kanadaa. Hän kuului maajoukkueen miehistöön muun muassa vuoden 2010 koripallon MM-kilpailuissa, vasta 19-vuotiaana.
Ydinpolttoainekierto
Ydinpolttoainekierto tarkoittaa ydinpolttoaineen raaka-aineiden hankinnan, valmistuksen, kuljetusten, käytön, kierrätyksen ja jätehuollon muodostamaa kokonaisuutta, joka on tarpeen ydinreaktoreiden käyttämiseksi ja ydinenergian tuottamiseksi. Vuonna 2007 Suomi toi ydinpolttoainetta Ruotsista 20 tonnia uraania ja Venäjältä 13 tonnia uraania, mikä tilavuudeltaan vastaa kolmea kuutiometriä ja riitti tuottamaan 28 % sähköstä Suomessa.
Erilaisia ydinpolttoainekiertoja on olemassa, riippuen siitä minkä tyyppisestä reaktorista on kyse. Nykyään selvästi yleisin käytössä oleva reaktori on tyypiltään ns. kevytvesireaktori (Light Water Reactor – LWR), joka käyttää ns. uraani-ydinpolttoainekiertoa (katso myös Torium-ydinpolttoainekierto ja sulasuolareaktori). Luonnonuraani on raskas, puhtaassa muodossaan lievästi radioaktiivinen metalli, jota esiintyy luonnossa varsin paljon; luonnonuraani on suurin piirtein yhtä yleistä kuin tina ja noin 500 kertaa kultaa yleisempää. Kuitenkin kevytvesireaktorissa ydinenergian tuottamiseen vaadittavaa 235U:a on luonnonuraanista vain 0,7 %, minkä vuoksi tarvitaan polttoaineen rikastamista. Loput, eli noin 99,3 % 238U:a, ei suoraan sovellu energiantuottoon kevytvesireaktorissa, joskin osa siitä muuttuu reaktorin käydessä plutoniumiksi, joka voi osallistua energiaa tuottavaan ketjureaktioon.
Ydinpolttoaineelle on tyypillistä, että hyvin pienet polttoainemäärät luovuttavat suuria määriä energiaa. Siksi ydinpolttoaineen tuotannon mittakaava ja sen vaikutukset samoin kuin loppusijoitettavien aineiden määrät ovat pieniä suhteessa tuotettuun energiaan. Ydinpolttoaineen käyttö ei synnytä useimmille muille polttoaineille tyypillisiä päästöjä, kuten rikki-, typpi- ja hiilidioksidipäästöjä. Käytetty polttoaine voidaan joko jälleenkäsittelyllä palauttaa polttoainekiertoon 95 %:sesti (vaikkakin suurin osa jälleenkäsitellystä polttoaineesta on 238U:aa, joka ei siis osallistu fissioenergiantuottoon kevytvesirektorissa) tai loppusijoittaa. Suomessa käytettyä ydinpolttoainetta ei jälleenkäsitellä, vaan se on tarkoitus loppusijoitettaa kokonaan kallioon.
Käyttämätön ydinpolttoaine uraanidioksidi UO2 on vain lievästi radioaktiivista. Sen 235U-isotooppirikastusastejakaumua on yleensä noin 3–5 % eli noin 95–97 % 238UO2 ja noin 3–5 % 235UO2. Käytetty ydinpolttoaine sen sijaan säteilee hyvin voimakkaasti, joten säteilysuojelutoimet ovat sen varastoinnissa ja kuljetuksessa tarpeen. Käytetystä ydinpolttoaineesta radioaktiivisen tekee 235U hajoamisen (fission) seurauksena syntyvät voimakkaasti radioaktiiviset fissiotuotteet ja reaktorissa neutronikaappauksella aktivoituneet aineet.
Ydinpolttoaine luonnonvarana
[[Kuva:Uranium resources.png|thumb|260px|Uraanin riittävyys on sitä suurempi, mitä enemmän varoja hyväksytään arvioon mukaan. Luvut ilmaisevat varojen keston vuosissa nykykulutuksella.
]]
Uraani on uusiutumaton luonnonvara, jota kuitenkin on maankuoressa suhteessa sen kulutukseen niin huomattava määrä, ettei sen ehtyminen ennakoitavissa olevalla aikajänteellä ole realistinen vaihtoehto. Uraania on maapallolla kaikkiaan noin 63 biljoonaa tonnia, ja maankuoressa sen pitoisuus on noin 4 miljoonasosaa. Tämän lisäksi käytössä ovat olemassa olevat uraanivarastot, ydinpolttoaineen jälleenkäsittely sekä ydinaseriisunnasta saatava polttoaine. Noin 40 % maailman ydinsähköstä tuotetaan tällä hetkellä näistä kaivostoimintaa kaipaamattomista polttoaineenlähteistä.
OECD:n ydinenergiajärjestön NEA:n ja YK:n alaisen IAEA:n yhteisen raportin mukaan alle 130 dollarin kilohinnalla taloudellisesti käytettävissä olevat tunnetut malmivarannot ovat runsaat 4,7 miljoonaa tonnia, mikä riittäisi nykyisten reaktorien tarpeisiin seuraavaksi 85 vuodeksi. Tunnettujen varantojen lisäksi maankuoressa on kuitenkin toistaiseksi löytämättömiä uraanivaroja. Nykyisin kaivostoiminta edellyttää vähintään 1 000 ppm pitoisuutta uraania malmissa, jotta sen hyödyntäminen olisi kannattavaa. Näissä esiintymissä on Yhdysvaltojen energiaministeriössä tehdyn geologisen kartoituksen perusteella noin 90 miljoonaa tonnia uraania. NEA:n ja IAEA:n uraanivarantojen inventoinnista vastaavat tutkijat ovat arvioineet, että nykykaivostoiminnalle hyödyntämiskelpoiset tavanomaiset varannot uraania riittävät ainakin vuosisadoiksi kun huomioidaan tunnettujen varantojen lisäksi toistaiseksi löytämättömät esiintymät, joita geologian nojalla maankuoressa arvioidaan olevan.
Käytettävissä olevan uraanin määrä riippuu voimakkaasti uraanin hinnasta koska mitä korkeampi hinta on, sitä köyhempiä esiintymiä voidaan hyödyntää panostamalla enemmän kaivostoimintaan. Uraanin hinnan kaksinkertaistuminen kasvattaa uraanivarat kymmenkertaisiksi, hinnan kymmenkertaistuminen jo noin 300-kertaisiksi. Jos viime vuosina nähdystä uraanin hinnan yli kymmenkertaistumisesta edes osa on pysyvää, on seurauksena taloudellisesti kiinnostavien uraanivarojen erittäin huomattava kasvu aivan uuteen suuruusluokkaan. Raakauraanin osuus ydinsähkön hintarakenteessa on vain joitakin prosentteja, joten uraanin huomattavakaan kallistuminen ei nostaisi sähkön hintaa kovinkaan merkittävästi.
Uraanin riittävyyteen vaikuttavat merkittävästi myös käytetty tekniikka. Ydinvoimaloiden polttoainetaloudellisuus kehittyy koko ajan, mikä hidastaa uraanivarantojen kulumista. Toisaalta kierrättämällä ydinpolttoaine jälleenkäsittelyn kautta, yli 90 % polttoaineesta on mahdollista palauttaa ydinpolttoainekiertoon. Merkittävimmin polttoainevaroja kasvattaisi kuitenkin hyötöreaktorien laajempi käyttäminen, sillä ne kykenevät käydessään tuottamaan enemmän polttoainetta kuin kuluttavat. Toistaiseksi hyötöreaktoritekniikka on tuotantokäytössä kuitenkin vain Venäjällä, vaikka kokeita on tehty muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa, Japanissa ja Britanniassa. Toinen mahdollisuus liittyy fuusioenergiaan, joka hyödyntää polttoaineenaan deuteriumia. Deuteriumia on mahdollista erottaa vedestä, joten maailman meret tarjoaisivat fuusiovoimaloille miltei ehtymättömän polttoainevarannon.
Uraanin tuotanto
Maailman suurimpia uraanintuottajia ovat Australia ja Kanada, jotka yhdessä tuottavat yhtä paljon uraania kuin kaikki muut maat yhteensä. Merkittäviä uraanivarantoja on myös muun muassa Venäjällä, Kazakstanissa, Uzbekistanissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa ja eräillä alueilla Etelä-Amerikassa.
Uraanimalmin louhinta muistuttaa hyvin paljon muiden metallien tai kivihiilen louhimista. Uraanitaloudelle on tyypillistä, että suhteessa saatuun energiaan tarvitun uraanipolttoaineen määrä on hyvin pieni – suuruusluokkaa yksi sadastuhannesosa verrattuna hiileen. Pitää kuitenkin ottaa huomioon, että fissioenergian tuottamiseen soveltuvan U-235-isotoopin osuus luonnon uraanista on vain 0,7 % ja loput energiantuotannon kannalta käyttökelvotonta U-238-isotooppia. Sekä avolouhoksia että tunnelikaivoksia käytetään. Uusissa kaivoksissa saatetaan käyttää myös malmin kemiallista liuottamista, jolloin esiintymään johdetaan liuotinvirta, jonka mukana uraani otetaan talteen, eikä perinteistä louhintaa tarvita. Seuraavaksi malmin sisältämä uraani erotetaan kemiallisesti noin 85-prosenttiseksi uraanirikasteeksi tai Ammoniumdiuranaatiksi (NH4)2U2O7, jota kutsutaan myös nimellä ”yellowcake” sen keltaisen värin takia. Täten vältytään kuljettamasta kaivospaikalta ylimääräistä massaa uraanin mukana. Prosessia sanotaan uraanin rikastamiseksi.
Luonnonuraani on vain lievästi radioaktiivista, eikä sen käsittelyssä vaadita säteilysuojelutoimia. Kaivostoimintaan tai polttoaineen valmistukseen ei liity ydinreaktioita, joten ne eivät voi synnyttää radioaktiivisuutta, mutta sen sijaan ne voivat siirtää luonnossa jo olevaa radioaktiivisuutta paikasta toiseen. Uraani esiintyy yleensä kivilajeissa, jotka sisältävät keskimääräistä enemmän luonnollisia radioaktiivisia aineita. Nämä jäävät malmin erotuksesta yli jäävään sivukiveen, jonka varastointi täytyy järjestää turvallisesti.
Juhana II (Ranska)
thumb|Juhana II n. 1349
Pomarance
Pomarance on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Pisan maakunnassa. Kunnan nähtävyys on vahvasti linnoitettu Rocca Sillana.
Juhana II (Ranska)
Juhana II Hyvä (16. huhtikuuta 1319 Le Mans – 8. huhtikuuta 1364 Lontoo, Englanti) oli Ranskan kuningas vuosina 1350–1364. Hän oli toinen Valois-sukuinen kuningas.
Pomarance
Pomaranceen kuuluvassa Larderellon kylässä sijaitsevassa paholaisen laaksossa (Valle del Diavolo) on geotermisiä voimaloita, joilla tuotetaan noin 27 % Toscanan sähköenergian tarpeesta. Ensimmäinen geoterminen voimala perustettiin alueelle vuonna 1913 ja kylässä on myös museo, jossa voi tutustua alan kehitykseen.
Ydinpolttoainekierto
Uraanin tuotanto
Kaivoksissa käytetään myös kemiallisia aineita, joista osa on myrkyllisiä ja toisaalta kallion mineraalit saattaavat sisältää raskasmetalleja tai muuten suurina annoksina myrkyllisiä aineita, joten sivukivestä, kaivosjätteestä ja muusta jättestä tulee uraanikaivoksillakin huolehtia asiaankuuluvin järjestelyin. Historiallisesti jätehuollon tasossa on esiintynyt kaivosten välillä vaihtelua, parhaiden esimerkkien ollen yleensä nykyaikaisen ympäristövaikutusten arviointimenettelyn sekä ympäristölupakäytännön piirissä olevissa kaivoksissa, sekä toisaalta heikoimpien esimerkkien ollessa ilman valvontaa olevista tai korkean korruption maista, joissa ympäristövaikutusten arviointia ei joko tunneta tai harjoiteta.
Juhana II (Ranska)
Henkilö
Juhana oli Filip VI:n ja Burgundin Jeannen poika. Lisänimi Hyvä viittaa Juhanan lempeyteen, ei hallitsijantaitoihin. Hän ympäröi itsensä kehnoilla neuvonantajilla ja vetäytyi itse viettämään mukavaa elämää samalla, kun satavuotinen sota jatkui. Luonteeltaan Juhana II:n oli kuin isänsä Filip VI: enemmän soturi ja taistelija kuin hallintomies.
Ydinpolttoainekierto
Uraanin tuotanto
Merkittävien energiamäärien varastoiminen uraanina on suhteellisen helppoa, sillä yksi kilo ydinpolttoainetta vastaa yli 100 tonnia hiiltä. Uraania on huomattavia määriä varastoissa ympäri maailman. Tällä hetkellä kulutettavasta ydinpolttoaineesta suuri osa tuleekin vanhojen varastojen purkamisesta ja ydinaseriisunnasta.
Juhana II (Ranska)
Voitelu
Juhana II Hyvä voideltiin Ranskan kuninkaaksi Reimsin katedraalissa perinteisin menoin Pyhän ampullin sisältämällä öljyllä 26. syyskuuta 1350. Voitelunsa yhteydessä Juhana II löi ritareiksi ensinnäkin kaksi poikaansa, tulevan hallitsija Kaarle V:nen ja tämän veljen. Lisäksi runsaasti kuninkaallisen perheen nuorukaisia ja lukuisa joukko muitakin ylhäisiä aatelisnuorukaisia sai ritarin arvon. thumb|left|250px|Juhana II suorittaa voitelunsa yhteydessä ritariksilyönnin
Ydinpolttoainekierto
Väkevöinti
Luonnonuraanista noin 0,7 % on fissiiliä, helposti halkeavaa U-235-isotooppia, loppu on pääasiassa isotooppia U-238. Useimmat reaktorit käyttävät korkeammin väkevöityä polttoainetta, jota varten U-235:n suhteellista osuutta uraanissa täytyy kasvattaa noin 3–5 %:iin. Koska eri isotoopit käyttäytyvät kemiallisesti identtisesti, väkevöinnissä hyödynnetään uraanin eri isotooppien atomien pienenpientä massaeroa U-238:n ollessa hieman raskaampi. Väkevöintiä varten uraanirikaste tai Ammoniumdiuranaatiksi (NH4)2U2O7muunnetaan uraaniheksafluoridiksi (UF6), joka on kaasu yli 50 °C:ssa. Tätä kutsutaan konversioksi. Väkevöinti tapahtuu joko kaasudiffuusiolla tai sentrifugien avulla. Tyypillisesti voimalaitoskäyttöön kevytvesireaktoreiden polttoaineeksi tarkoitettu uraani väkevöidään noin 3–5 %:iin. Ydinaseita valmistettaessa samalla jalostusprosessilla tuotetaan ydinpommiin soveltuvaa yli 90 %:sti väkevöityä uraania, mutta väkevöintiasteeltaan alhaisempi tavallinen ydinpolttoaine ja luonnonuraani ovat sellaisenaan kelvottomia asekäyttöön. Väkevöinti tuottaa runsaasti köyhdytettyä uraania. Köyhdytettyä uraaniheksafluoridia, jossa 235U-pitoisuus on alle 0,2 %, syntyy noin 88 % koko käytettävästä uraaniheksafluoridista, kun rikastusaste on reaktorikäyttöön vaadittava 3–5 %.
Juhana II (Ranska)
Hallinto
Juhana II:n hallituskauden alkaessa Calais oli menetetty englantilaisille ja maassa oli riehunut Musta surma tuhoten väestöä. Tästä huolimatta kuningas ja hänen hovinsa jatkoivat juhlimista ja ylellistä elämäänsä.
Ydinpolttoainekierto
Polttoaineen valmistus
Väkevöity uraaniheksafluoridi muunnetaan uraanidioksidiksi (UO2), joka on olomuodoltaan keraaminen, kiinteä jauhe. Uraanioksidi puristetaan ja sintrataan keraamisiksi tavallisesti sylinterinmuotoisiksi napeiksi, jotka ovat tilavuudeltaan yleensä alle kuutiosenttimetrin kokoisia. Kustakin napista voidaan tuottaa sähköä noin 10 000 kilowattituntia. Uraaninapit pinotaan zirkoniumsauvoihin, jotka hitsataan umpinaisiksi ja kootaan nipuiksi. Tämän jälkeen polttoainenippu toimitetaan voimalaitokseen käytettäväksi.
Juhana II (Ranska)
Armeijan uudistaminen
Juhana II:n armeija oli huonosti organisoitu, kuriton ja tehoton. Jo toisena hallitusvuonaan Juhana ryhtyikin uudistamaan armeijaansa 30. huhtikuuta 1351 annetulla määräyksellä. Kuninkaalla oli suuret ja kunnianhimoiset tavoitteet, mutta todelliset tulokset eivät vastanneet tavoitteita. Tämä oli suurelta osaltaan keskeisten vasalliruhtinaiden ansiota.
Ydinpolttoainekierto
Polttoaineen valmistus
Uraanioksidiin saatetaan sekoittaa plutoniumdioksidia, jolloin tuloksena on sekaoksidipolttoaine eli MOX-polttoaine. Plutoniumia saadaan pääasiassa joko käytetyn ydinpolttoaineen jälleenkäsittelystä tai ydinasemateriaaleista. Polttoainekäyttöä varten plutoniumpitoisuus laimennetaan noin 3 %:iin. Ydinreaktorissa plutonium muuttuu kelvottomaksi asekäyttöön, joten plutoniumin käyttäminen ydinpolttoaineena on muodostunut yleiseksi tavaksi varmentaa, että ydinaseriisunnasta vapautuva plutonium ei palaa aseisiin. MOX-polttoaineen käyttämiseen tavallisessa reaktorissa vaatii reaktorin muokkaamisen MOX-polttoainkäyttöön soveltuvaksi ja uudelleenlisensoinnin. Tavallisessa U-235-ydinreaktioon perustuvassa ydinreaktorissa Plutonium-239 poistuu käytetyn polttoaineen mukana reaktorista n. 1 %, eikä sitä enää hyödynnetä energiantuottoon. Suomessa ei ole MOX-polttoaineen käyttöön lisensoituja reaktoreita.
Waichirō Ōmura
(s. 1. tammikuuta 1933 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1956-1958. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
Ydinpolttoainekierto
Polttoaineen käyttö
Tavallisesti polttoainetta siirretään reaktorissa optimaalisen ”palamisen” aikaansaamiseksi kerran vuodessa polttoaineenvaihdon yhteydessä, jotta Fissiilien aineiden väheneminen otettaisiin huomioon reaktion säätelyssä.
Ydinvoimaloiden teho ja hyötysuhde ovat parantuneet vuosikymmenien kuluessa. Nykyisin ydinreaktorin lämpötehosta voidaan muuttaa uusimman käytössä olevan tekniikan avulla noin 37 % sähkötehoksi, lopun energian siirtyessä lämpönä mereen. Parannukset johtuvat käytettävän höyryturbiinitekniikan ja höyry/vesikierron kehityksestä sekä itse reaktorin kehityksestä. Olkiluodon kolmas ydinvoimala tuottaa 1 600 MW tehon 32 tonnin vuotuisella polttoainekulutuksella, kun vanhempaa tekniikkaa edustavat Olkiluoto 1 ja 2 ovat tuottavat 880 MW sähkötehon noin 20 tonnin polttoainekulutuksella. Uudessa ydinvoimalassa varsinaisen polttoaineen, eli fissiokelpoisen U235:n, käyttö on siis tehokkaampaa, mutta vastaavasti myös muodostuva ydinjäte on radioaktiivisempaa.
Juhana II (Ranska)
Armeijan uudistaminen
Vaikka organisatoriset ja taktiset muutokset tehtiinkin, englantilaisilla oli yhä parempi kuri joukoissaan ja tästä syystä yhä taktinen yliote. Poitiers’n taistelussa 1356 kurinalaisempi ja joustavampi Mustan Prinssin johtama englantilainen armeija löi Juhanan armeijan, ja kuningas itse jäi englantilaisten vangiksi. Taistelu oli pääosin jalkautuneiden ritarien välinen taistelu, ja jousimiehet näyttelivät sivuosaa.
Ydinpolttoainekierto
Käytetty polttoaine
Ydinpolttoaine poistetaan reaktorista kun 235U-isotoopin osuus polttoaineesta on alle 0,8 %. Tällöin polttoaine on voimakkaasti radioaktiivista ja tuottaa suuria määriä lämpöä, joten sitä säilytetään vesialtaassa reaktorin lähellä. Vesi jäähdyttää polttoaineen ja toimii säteilysuojana. Jo muutama metri vettä riittää pysäyttämään lähes kaiken säteilyn, jota polttoaineesta lähtee. Lyhytikäiset ja siksi voimakkaasti radioaktiiviset fissiotuotteet polttoaineessa hajoavat nopeasti, jolloin säteily ja lämmöntuotanto heikkenevät. Ensimmäisenä vuonna reaktorista poiston jälkeen polttoaineen aktiivisuus laskee nopeasti alle sadasosaan alkuperäisestä, mutta säteilyn voimakkuus on kuitenkin lähietäisyydellä edelleen vaarallisen korkea. Käytetyn ydinpolttoaineen lämpöenergiaa ei hyödynnetä sähköenergian tuottoon.
Juhana II (Ranska)
Satavuotinen sota
Satavuotisen sodan tapahtumia Juhana II hallitusaikana: thumb|250px|Juhana II vangitaan Poitiers’n taistelussa thumb|300px|Juhana II palaa 1364 vankeuteen Englantiin
Ydinpolttoainekierto
Käytetty polttoaine
Kun käytetyn polttoaineen lämmöntuotanto ja säteily ovat vähentyneet tarpeeksi, se siirretään välivarastoon säilytettäväksi vesialtaissa. Koska ydinpolttoainetta kuluu hyvin pieniä määriä (alle 0,03 %) suhteessa tuotettuun energiaan, sen säilyttäminen ei ole teknisesti tai taloudellisesti ongelmallista. Esimerkiksi Eurajoen Olkiluodossa TVO:n ydinvoimaloiden käytetyn ydinpolttoaineen välivarasto sijaitsee meren rannassa ja se sisältää noin 1 200 tonnia korkea-aktiivista ydinjätettä varastoituna maanpäällisiin vesialtaisiin. Vesialtaiden tehtävä on kuljettaa pois jälkilämpöä ja vaimentaa polttoaineen säteily.
Juhana II (Ranska)
Avioliitot ja lapset
Juhanan ollessa kolmetoistavuotias Filip VI päätti naittaa hänet Böömin kuninkaan Juhana I Luxemburgilaisen tyttären kanssa. Juhana I oli saavuttanut mainetta soturina idässä ja hän oli kasvanut Kapetingien hovissa. Perinteen mukaisesti avioliiton piti vahvistaa myös sopijapuolten sotilaallista yhteistyötä käsittelevää asiakirjaa. Myös Juhana I:llä oli kiire sopimuksen tekemiseen, sillä hän havitteli parhaillaan Lombardian kruunun valloittamista. Fontainebleaun sopimuksen mukaisesti Böömin kuningas liittyi sotatilanteessa, joka uhkaisi Champagnen ja Auxerren alueita täysin aseistettujen 400 miehen kanssa Ranskan joukkoihin ja 300 miehen joukolla jos sotanäyttämö on kauempana. Poliittiseen sopimukseen liittyi, että Ranska ei vastustaisi Lombardian kuninkuutta, jos Juhana I sen saavuttaisi, ja jos hän luopuisi Arlesin hallitsemisesta, niin se palautuisi Ranskalle.
Ydinpolttoainekierto
Kuljetukset
Käyttämätön ydinpolttoaine säteilee vain hyvin vähän eikä sen käsittelyssä vaadita säteilysuojelutoimia. Ydinpolttoainetta voidaan vähällä vaivalla kuljettaa suuriinkin energiantarpeisiin polttoaineen korkean energiapitoisuuden vuoksi. Rekkalastillinen ydinpolttoainetta vastaa energialtaan noin kymmentä miljoonaa hiilitonnia eli yli 100 000 hiilirekkaa. Meri-, maantie- ja laivakuljetukset ovat yleisiä.
Walter E. Collinge
Walter Edward Collinge (1867 Huddersfield, Yhdistynyt kuningaskunta – 24. marraskuuta 1947 York) oli brittiläinen eläintieteilijä.
Ydinpolttoainekierto
Kuljetukset
Käytetty ydinpolttoaine on voimakkaasti säteilevää ja kehittää lämpöä vielä reaktorista poistonkin jälkeen. Tämän vuoksi säteilysuojelusta ja jäähdytyksestä on huolehdittava kuljetuksissa. Polttoaineen lämmöntuotanto ja säteily vähenevät itsestään ajanoloon. Kun ne ovat noin 20 vuoden kuluessa vähentyneet tarpeeksi, polttoainetta voidaan siirrellä ja kuljettaa pitkiäkin matkoja. Vaikka säteily on heikentynyt huomattavasti, säteilysuojelutoimet ovat edelleen tarpeen polttoainetta käsiteltäessä. Kuljetuksessa käytetään tukevia terässäiliöitä, joiden seinämät ovat tarpeeksi paksut vaimentaakseen säteilyn turvalliselle tasolle. Polttoaine on edelleen olomuodoltaan kiinteää, keraamista ainetta, joten sen karkaaminen tai vuotaminen nesteiden tai kaasujen tapaan ei ole riski.
Juhana II (Ranska)
Avioliitot ja lapset
Myös myötäjäisistä sovittiin ja ne määrättiin 120 000 floriinin suuruisiksi. Morsianta ei sopimuksessa nimetty. Anna oli Filip VI mielestä liian nuori, mutta hän mielistyi Gutaan, joka oli jo lisääntymisikäinen 16-vuotias nuori nainen. Hänet nimettiin uudelleen Bonneksi.
Walter E. Collinge
Collingen tutkimuksen pääkohteina olivat hyönteiset ja nilviäiset. Hän tutki myös lintuja, joista hän julkaisi joitakin artikkeleita, ja kirjan The food of some British wild birds (York, 1924/1927). Vuonna 1931 hän julkaisi tutkielman ruisrääkän ravinnosta, ja 1918 artikkelin varpuspöllön ravinnosta.
Ydinpolttoainekierto
Kuljetukset
Polttoaineen ominaisuudet – kiinteä, palamaton ja liukenematon olomuoto – sekä kuljetussäiliöiden hyvä onnettomuudensietokyky tekevät paikallisen säteilyvaaran syntymisen onnettomuustilanteessa hyvin epätodennäköiseksi. Tiettävästi tällaista ei ole sattunut kertaakaan. Sen sijaan tavanomaisia liikenneonnettomuuksia käytetyn polttoaineiden kuljetusten historia tuntee. Kuljetuksiin liittyvä tavanomaisen liikenneonnettomuuden riski onkin itse asiassa huomattavasti korkeampi verrattuna ydinaineisiin liittyvään riskiin.
Juhana II (Ranska)
Ensimmäinen avioliitto
Filip VI ja Burgundin Johannan vanhin poika, Juhana, naitettiin siis 13-vuotiaana Luxemburgin Bonnelle, vihkiminen tapahtui 28. heinäkuuta 1332 Melun’issa. Vuonna 1349 11. syyskuuta Bonne kuolee ruttoon Maubuisson’issa. Avioliitosta syntyi 11 lasta:
Walter E. Collinge
Collinge oli oppiarvoltaan filosofian tohtori. 1890-luvulla hän toimi eläintieteen ja vertailevan anatomian apulaisopettajana Birminghamin Mason Collegessa, ja myöhemmin Yorkshiren museossa.
Juhana II (Ranska)
Toinen avioliitto
Juhana II menetteli täysin eri lailla kuin isänsä Filip VI, joka solmi toisen avioliittonsa hyvin nuoren tytön kanssa. Juhanan valinta oli jo leskeksi jäänyt Boulognen Johanna, jonka vanhin ja ainoa poika ensimmäisestä avioliitosta peri Burgundin herttuakunnan ja tämän kuoltua ilman avioliittoa, niin tuli Burgundi liittymään kuninkaan maihin. Vaikka aviopuolisoilla ei ollut kovin paljon yhteisiä hetkiä, niin kuitenkin Philippe de Rouveren kuoltua 21. marraskuuta 1361, tosin äitinsä jälkeen, niin herttuakunta liitettiin kuninkaallisiin maihin.
Avioliittoa solmittiin Nanterressa vuonna 1350. Juhana II Hyvän ja Auvernen Johannan välillä. Hän oli Auvergnen kreivin Guillaumen ja Evreux’n Margueriten tytär. Hän oli aiemmin avioitunut Kapetingin-sukuun kuuluneen viimeisen Burgundin herttuan Philippen kanssa. Hänellä oli tästä aiemmasta avioliitosta poika Philippe de Rouveres (1346–1361). Avioliitostaan Juhana II:n kanssa Johannalla oli lapset:
Ydinpolttoainekierto
Kuljetukset
Polttoaineen kehittämä lämpö absorboituu kuljetussäiliön rakenteisiin ja siirtyy siitä ympäristöön. Usein kuljetussäiliöissä on lämpöenergian poistoon tarkoitettuja jäähdytysripoja.
Ewerton
Ewerton José Almeida Santos eli Ewerton (s. 23. maaliskuuta 1989 Penedo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Ewerton edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Nürnbergia
Ewerton pelasi ensimmäiset pääsarjatason ottelunsa Bragassa Portugalin pääsarjassa kaudella 2011–2012, jolloin hän edusti seuraa 18 liigaottelussa. Vuosina 2012–2014 Ewerton pelasi Anži Mahatškalassa 19 ottelua Venäjän liigassa. Kevätkaudella 2015 Ewerton pelasi yhdeksän ottelua lainalla Portugalin pääsarjassa Sporting CP:ssä. Kesällä 2015 hän siirtyi Sporting CP:hen pysyvästi 1,5 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2015–2016 Ewerton pelasi kahdeksan pääsarjaottelua.
Ydinpolttoainekierto
Jätehuollon vaihtoehdot
Käytetyn ydinpolttoaineen jätehuollolle on olemassa tai ehdotettu lukuisia erilaisia ratkaisuja. Noin 95 prosenttia käytetystä polttoaineesta voidaan kierrättää jälleenkäsittelyllä, jota tehdään muun muassa Ranskassa ja Japanissa. Muista jätehuollon vaihtoehdoista geologinen loppusijoitus on merkittävin ja kustannuksiltaan edullisin. YK:n alaisen Kansainvälisen atomienergiajärjestön, OECD:n ydinenergiajärjestö NEA:n, ja Euroopan yhteisöjen yhteinen kanta on, että
Vuodesta 1978 NEA on koonnut yhteen jäsenmaitaan edustavista asiantuntijoista ydinjätehuoltokomitean (Radioactive Waste Management Committee, RWMC) kehittämään ydinjätehuollon suuntaviivoja. RWMC:n mukaan alan asiantuntijoiden parissa vallitsee laaja yhteisymmärrys siitä, että loppusijoituksen suunnittelulla voidaan saavuttaa riittävä turvallisuustaso pitkälle tulevaisuuteen ja että ydinsähköstä hyötyneiden sukupolvien velvollisuus on toteuttaa ydinjätehuolto kestävällä tavalla. Asiantuntijoiden luottamus geologisen loppusijoitukseen on jäsenmaissa vahvistettu lukuisissa kansallisissa turvallisuusselvityksissä ja ympäristölupaprosesseissa. RWMC myös tunnistaa yhtä suopean suhtautumisen olevan harvinaisempaa vähemmän asiaa tuntevien parissa.