cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sparta
Väestö
Muita väestöryhmiä olivat muun muassa mothakes, jotka olivat köyhien spartalaisten lapsia tai spartalaisen isän ja heloottiäidin lapsia, jotka olivat saaneet spartalaisen kasvatuksen; skiritai, joka oli perioikkeihin verrattava ryhmä, jonka jäsenet asuivat Pohjois-Lakoniassa Arkadian rajalla; sekä neodamodeis, jotka olivat vapautettuja helootteja, jotka olivat palvelleet Spartan armeijassa hopliitteina. Heitä esiintyi erityisesti peloponnesolaissodan ja Agesilaoksen Persian sotaretken aikana. Spartan kansalaisten alapuolella oli muita alempiarvoisia ryhmiä kuten hypomeiones (alempiarvoiset), tresantes (pelkurit) ja nothoi (äpärät). Eräs toinen ryhmä olivat trofimoi, jotka olivat ulkomaalaisten lapsia, jotka olivat saaneet spartalaisen koulutuksen. Spartassa asui muualta muuttaneita (ksenoi), mutta varsinkaan myöhemmin nämä eivät olleet yhtä tervetulleita kuin muualla Kreikassa, ja näihin suhtauduttiin hyvin epäluuloisesti.
Spartan kansalaisten määrä väheni historiallisella ajalla merkittävästi. Naisten osuutta kansalaisista on vaikea arvioida, mutta heitä on saattanut olla enemmistö, koska miehiä kuoli aina taistelussa ja spartalaisilla oli tapana tappaa poikalapset, jotka eivät vastanneet lain määräämiä kriteerejä. Arkaaisella ajalla Spartan kansalaisista miehiä oli 9 000. Vuonna 479 eaa. heitä oli noin 8 000, joista 5 000 otti osaa Plataiain taisteluun. Herodotoksen mukaan jokaisella taisteluun osaa ottaneella spartalaisella oli mukanaan seitsemän heloottia palvelijoina. Tätä voi pitää osoituksena spartalaisten ja heloottien suhteellisesta määrästä.
Erään arvion mukaan Lakoniassa ja Messeniassa asui 400-luvulla eaa. 55 000 ihmistä, joista 18 000 oli vapaita kansalaisia ja heidän perheidensä jäseniä. Lakonia ja Messenia olisivat näin olleet Peloponnesoksen vähiten asutettu alue. Vuonna 371 eaa. Sparta pystyi lähettämään vielä noin 7 000 sotilasta Thebaa vastaan. 400 heistä kaatui Leuktran taistelussa. Aristoteleen mukaan spartalaisia oli noin vuonna 330 eaa. enää tuhat. Vuonna 244 eaa. spartalaisia oli enää vain 700. Yhtenä Spartan ongelmien syynä voidaan pitää sitä, että tiukka yhteiskuntajärjestys ja sodat johtivat kansalaisten ja samalla sotilaiden määrän vähenemiseen. Seurauksena sotilaita tuli palkata muista yhteiskuntaluokista, mikä johti kuitenkin lojaalius- ja muihin ongelmiin, kun yhteiskunnassa ei ollut tarjota näille sotilaille muuta sosiaalista liikkuvuutta.
Spartan kansalaiset jaettiin eri ikäryhmiin seuraavasti:
Spartalainen kasvatus
Kaikki miespuoliset spartalaiset kävivät läpi tiukan koulutus- ja harjoitusohjelman, joka tunnettiin nimellä agoge. Koulutukseen kuului muun muassa sotilastaitoja, metsästystä, piileskelyä ja tanssia.
Spartalainen poika sai olla kotonaan vain seitsenvuotiaaksi, mutta jo sitä ennen häntä kasvatettiin erikoisella tavalla. Vauvoja ei kapaloitu, jotta ruumiinjäsenet kehittyisivät paremmin. Heidät totutettiin pimeään ja yksinäisyyteen. Ruokapöydässä ei saanut oikutella eikä temppuilla. Pojat opetettiin puhumaan lyhyesti ja nasevasti. Tällaista kutsutaan vieläkin lakoniseksi puhetavaksi.
pienoiskuva|vasen|Spartalaisnuoret ruumiinharjoituksissa. Edgar Degas, n. 1860. National Gallery. Seitsenvuotiaina pojat otettiin valtion huostaan sisäoppilaitoksiin. Heidät jaettiin ryhmiin iän perusteella. Tärkeintä oli oppia tottelemaan, kestämään ja voittamaan. Pojilta ajeltiin hiukset ja takavarikoitiin mahdolliset jalkineet. He kulkivat ohuilla vaatteilla ja paljain jaloin ympäri vuoden. Kahdennestatoista ikävuodesta lähtien pojille alettiin antaa viittoja. Juhlapäivinä he saivat kylpeä. Ruoska viuhahti vähimmästäkin rikkomuksesta. Ateriat olivat tarkoituksellakin niukkoja, jotta pojat varastaisivat ruokansa ja oppisivat viekkautta. Jos he jäivät kiinni, heitä ruoskittiin, ei siksi että oli varastanut, vaan siksi, että oli ollut taitamaton ja jäänyt kiinni.
Spartalaistytöt otettiin äideiltään myös seitsenvuotiaina ja asetettiin koulutukseen. Tytöille opetettiin muun muassa painia, voimistelua, heidät opetettiin tappelemaan ja heidät tutustutettiin moniin muihin taistelulajeihin, sillä uskottiin, että vahvat naiset tuottaisivat vahvoja lapsia. Nuoret naiset kilpailivat (taistelivat) toisiaan vastaan eri tapahtumissa todennäköisesti ilman vaatetusta kuten spartalaiset pojatkin. Mikäli he läpäisivät erilaiset testit heille määrättiin aviomies 18–20 vuoden iässä.
Tapoja
pienoiskuva|upright=0.8|[[Artemis Orthian pyhäkkö|Artemis Orthian pyhäköstä löydettyjä norsunluisia figuriineja.]]
Täysivaltaiset spartalaiset aterioivat yhdessä. Tärkein ja ainoa ruokalaji oli kuuluisa musta keitto (melas zomos). Se sisälsi todennäköisesti sian verta ja lihaa sekä etikkaa ja suolaa. Jokainen huolehti itse kustannuksista.
Hääpäivän valmisteluihin kuului naisilla muun muassa pukeutuminen miehen vaatteisiin ja hiusten leikkuu lyhyiksi. Itse häät muodostuivat rituaalisesta taistelusta miehen ja naisen välillä. Se päättyi miehen "ryöstäessä" naisen mukaansa ja heittäessä tämän olkapäälleen. Miehet ja naiset eivät asuneet yhdessä alle 30-vuotiaina.
Spartalaisnaisten vapaus oli huomattavasti suurempaa kuin muilla aikalaisnaisilla, sillä heillä ei ollut vaivaa lapsista enää näiden täytettyä seitsemän. Naiset saivat liikkua vapaammin kuin muut kreikkalaisnaiset. Naiset saivat myös omistaa yksityisomaisuutta, jonka olivat saaneet esimerkiksi perimällä ja myötäjäisinä. Lopulta naiset omistivatkin jopa 2/5 Spartan maista.
Spartalaiset olivat hyvin uskonnollisia ja noudattivat uskonnollisia lakeja ja tapoja tiukasti. Tämä näkyi muun muassa siinä, ettei Spartan armeija lähtenyt pahassakaan tilanteessa liikkeelle, jos tärkeä uskonnollinen juhla lähestyi. Suurimpia uskonnollisia juhlia oli Apollonin kunniaksi vietetty Karneia, jonka vuoksi armeija myöhästyi kokonaan Marathonin taistelusta ja osallistui Thermopylain taisteluun vain pienellä ja kuuluisalla 300:n sotilaan joukolla. Toinen merkittävä juhla oli Hyakinthia ja kolmas Gymnopaidiai.
Yleiskuva
Sparta sijaitsi Eurotas-joen hedelmällisessä laaksossa vuoriston suojaamalla alueella. Lakonian tasangon länsipuolella on Taygetos-vuori ja itäpuolella Parnon-vuori. Eteläpuolella kukkulajono erottaa tasangon Lakonianlahden rannikosta ja vaikka se ei ollutkaan vaikea ylittää, samalla ikään kuin henkisesti sulkee kaupungin sisämaahan. Meri ei ollutkaan kaupungin historiassa erityisen tärkeä tekijä.
Sparta koostui neljästä kylästä, jotka olivat Pitana, Limnai, Mesoa ja Kynosura. Tasangolla oli kuusi kukkulaa, joista korkein toimi akropoliina. Se sijaitsi suurin piirtein kylien keskellä. Parhaiten kaupungista on säilynyt akropoliin etelärinteessä oleva teatteri. Akropoliilta tunnetaan myös muun muassa Athene Khalkioikoksen temppelin paikka. Agora sijaitsi todennäköisesti heti akropoliin itäpuolella, mistä on löydetty tähän sopivia rakennuksia, kuten niin kutsuttu Persialainen stoa ja Skias. Lisäksi tunnetaan muun muassa Artemis Orthian pyhäkön sekä Menelaionin paikat. Spartassa haudat sijaitsivat osin asutuksen alueella, kun muualla Kreikassa ne olivat kaupunkien ulkopuolella. Kaupungin satama sijaitsi Gytheionissa Lakonianlahden rannalla noin 48 kilometriä etelään.
Kanadan kilpi
Alla piilevä kalliorakenne sisältää myös Hudsoninlahden, sekä Pohjois-Amerikan ja Grönlannin välisen merialueen, mutta joidenkin määritelmien mukaan ne eivät ole osa kilpeä, koska ne sijaitsevat veden alla.
Sparta
Yleiskuva
Antiikin Spartasta on säilynyt suhteellisen vähän jäänteitä. Kuten Thukydides ennusti jo Peloponnesolaissotansa alussa, Spartaa ja sen merkitystä ei voi meidän aikanamme arvioida sen jättämien raunioiden suuruudella, niin kuin esimerkiksi Ateenaa. Lisäksi suurin osa jäljellä olevista raunioista on peräisin hellenistisen ja roomalaisen kauden rakennuksista, joten ne eivät anna kuvaa maineikkaammasta klassisen kauden Spartasta. Kaivausten lisäksi antiikin Spartan kaupunki tunnetaan Pausaniaan kuvauksesta 100-luvulta jaa. teoksessa Kreikan kuvaus (III kirja).
Kanadan kilpi
Kanadan kilvellä ovat eräät maailman suurimmat malmiesiintymät. Maaperässä on huomattavia esiintymiä nikkeliä, kultaa, hopeaa ja kuparia. Ympäri aluetta on useita kaivoskaupunkeja, joissa näitä mineraaleja kaivetaan esiin. Suurin ja tunnetuin näistä on Greater Sudbury Ontariossa. Kilpeä peittävät myös laajat havumetsät, minkä vuoksi alue on tärkeä metsätalousalue.
Sparta
Yleiskuva
Spartan alueen muineisesinelöydöt ovat pääosin Spártin arkeologisessa museossa sekä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Kanadan kilpi
thumb|Kanadan kilpi on näkyvä osa [[Pohjois-Amerikan kratonia.]]
Geologia
Kilven nykyinen maanpinta on hyvin ohutta maaperää peruskallion päällä, joka pilkottaa monin paikoin esiin. Tämä johtuu ankarista viime jääkauden aikaisista jäätiköitymisistä, jotka peittivät kilven ja hankasivat kalliota. Jokien ja järvien suuri määrä alueella johtuu alueen nuorista vedenjakajista, jotka eivät ole vielä lajittuneet. Minnesotan osavaltiota kutsutaan 10 000 järven maaksi. Lisäksi jääkauden jälkeinen maanpinnan takaisinmuotoutuminen on yhä käynnissä. Alun perin alueella oli suuria vuoria ja paljon vulkaanista aktiivisuutta, mutta viime vuosimiljoonien kuluessa alue kului nykyiseen melko matalaan muotoonsa.
Sparta
Yleiskuva
Spartan merkittäviä rakennuksia ja rakennelmia olivat (kirjaimet ja numerot viittaavat kaavakuvaan):
Kanadan kilpi
Geologia
Vuorien kannat ovat syvällä, ja ne ajelehtivat tiheämmässä maankuoren vaipassa. Kun vuoret kuluvat, nousevat niiden kannat puolestaan pinnalle ja alkavat kulua. Kallio, joka tällä hetkellä muodostaa kilven pinnan, oli aikoinaan syvällä maankuoressa. Korkea paine ja lämpötila noissa syvyyksissä tarjosi sopivat olosuhteet mineralisoitumiselle.
Sparta
Yleiskuva
pienoiskuva|upright=1.4|Kaavakuva Spartasta.
Akropolis
Spartan akropolis eli linnavuori oli suhteellisen pieni, noin 25 metriä ympäristöään korkeampi kukkula, joka sijaitsi Spartan neljän kylän keskellä. Pausaniaan mukaan Spartassa ei edes ollut varsinaista akropolista muiden kaupunkien tavoin, mutta spartalaiset antoivat tämän nimen kaupungin kukkuloista korkeimmalle. Akropoliin laen ympärillä on todennäköisesti ollut muuri.
Athene Khalkioikoksen temppeli pienoiskuva|Spartan akropoliin eli linnavuoren raunioita lähellä [[Athene Khalkioikoksen temppelin paikkaa.]]
Akropoliin huipulla sijaitsi Athene Khalkioikokselle tai Athene Poliukhokselle eli kaupunkia suojelevalle Athene-jumalattarelle omistettu temppeli, joka on saanut nimensä pronssisesta koristelustaan. Sen paikalla oli pyhäkkö jo viimeistään 700-luvulla eaa. Temppeli rakennettiin uudestaan 500-luvulla eaa. Temppeli edusti todennäköisesti doorilaista tyyliä. Temppelin paikka tunnetaan, mutta siitä on säilynyt suhteellisen vähän jäänteitä. Temppelin lähellä oli sen alttari, jonka luona oli kaksi sotapäällikkö Pausaniaan patsasta sekä muun muassa Afrodite Ambologeran sekä veljesten Uni ja Kuolema patsaat.
Muut pyhäköt
Athene Khalkioikoksen temppelin ympärillä oli laajempi pyhäkköalue eli temenos, jossa oli myös muita pyhäköitä. Kukkulalla oli muun muassa Athene Erganen pyhäkkö, Zeus Kosmetaan temppeli, Learkhos Rhegionlaisen veistämä Zeus Hypatoksen patsas, Ares Areian temppeli, muusien temppeli, Tyndareuksen hauta, Artemis Knagian temppeli, sekä kaksi stoaa, niin kutsutut etelä- ja länsistoat. Akropoliin agoran puoleisessa rinteessä oli Lykurgoksen pystyttämä Optiletiksen tai Ofthalmitiksen temppeli.
Akropoliin etelärinteessä sijaitsi teatteri, joka oli rakennettu varhaisella keisarikaudella roomalaisella ajalla. Se oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen kreikkalainen teatteri, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Rakennus oli tehty valkoisesta marmorista. Näyttämö ei ollut kiinteä, vaan puinen ja varustettu pyörillä, joten se voitiin siirtää paikalle tarvittaessa. Teatteri on säilynyt melko huonosti, mutta se on silti antiikin Spartan parhaiten säilyneitä raunioita. Teatterirakennuksen läheltä on löydetty lukuisia kaupparakennuksia, jotka ovat palvelleet teatterivieraita.
Basilikakirkko pienoiskuva|Bysanttilaisaikaisen Pyhän Nikonin basilikakirkon rauniot akropoliilla.
Keskiajalla rakennettu basilikakirkko sijaitsi antiikin akropoliilla teatterin itäpuolella. Se oli rakennettu keskibysanttilaisella kaudella 900-luvulla jaa., ja se on merkittävin keskiaikainen löytö vanhan Spartan alueella. Basilika oli kolmilaivainen ja sen länsipäässä oli nartheks ja portiikki ja itäpäässä apsis. Kirkko oli omistettu paikkakunnan suojeluspyhälle Pyhälle Nikonille.
Agora
Agora eli tori sijaitsi todennäköisesti heti akropoliin itäpuolella. Se oli muiden kreikkalaisten agoroiden tavoin pylväshallien ja julkisten rakennusten ympäröimä. Julkisiin rakennuksiin kuuluivat muun muassa gerusian eli vanhimpien neuvoston kokouspaikka sekä eforien, nomofylakien ja bidiain kokoontumispaikat. Agoran länsilaidalla akropoliin rinteessä sijaitsivat oletettavasti Skias sekä Persialainen stoa, ja sen etelälaidalla pitkä roomalaisaikainen stoa.
Skias pienoiskuva|[[Skias|Skiakseksi oletetun rakennuksen rauniot agoralla.]]
Skias oli kaupungin merkittävimpiä julkisia, hallintoon liittyneitä rakennuksia. Se rakennettiin 500-luvulla eaa. ja se oli käytössä kokoontumispaikkana vielä Pausaniaan aikana. Skiakseksi oletetaan agoran länsilaidalta löydetty pyöreä rakennus, jonka halkaisija oli noin 41,3 metriä ja joka on mahdollisesti muistuttanut jossain määrin Ateenan Agoran Tholosta.
Persialainen stoa pienoiskuva|[[Persialainen stoa|Persialaiseksi stoaksi oletetun rakennuksen rauniot agoralla.]]
Persialainen stoa (Persikē Stoa) eli pylväshalli rakennettiin 400-luvulla eaa. persialaissodissa saadun voiton voiton kunniaksi. Se oli agoran näyttävin rakennus. Stoa oli koristeltu persialaisia esittänein pylväin, ja sinne sijoitettiin sodassa saatu sotasaalis. Myöhemmin rakennusta kunnostettiin ja laajennettiin usein, ja se oli edelleen hyvässä kunnossa Pausaniaan vieraillessa kaupungissa. Persialaiseksi stoaksi oletetaan pylväshalli, joka on löydetty agoran länsilaidalta Skiaksen pohjoispuolelta. Sitä on kaivettu esiin noin 31 metrin matkalta.
Muut julkiset rakennukset ja pyhäköt
Pausaniaan mukaan Skiaksen lähellä oli Epimenideen rakennuttama pyöreä rakennus, jossa oli Olympoksen Zeuksen ja Afroditen patsaat. Agoralla olivat myös vanha Eforeia, joka toimi aiemmin eforien kokoontumispaikkana ja jossa olivat Epimenideen ja Afareuksen haudat; moirien eli kohtalottarien temppeli; suuri patsas, joka esitti Spartan kansaa; Oresteen hauta; kuningas Polydoroksen patsas; sekä Dionysos-lasta kantavaa Hermes Agoraiosta esittänyt patsas. Roomalaisella ajalla agoralla oli Julius Caesarin ja Augustuksen patsaat.
Vengaboys
pienoiskuva|Vengaboys vuonna 2008. Vengaboys on alankomaalainen eurodancea esittävä yhtye. Tuottajakaksikko Wessel van Diepenin ja Dennis van den Driesschenin ideoima yhtye nautti kaupallista menestystä 1990- ja 2000-lukujen taitteessa. Sen tunnetuimmat hitit olivat Britannian singlelistan ykkösiksi nousseet ”Boom Boom Boom Boom!!” ja ”We're Going to Ibiza”. Arvioiden mukaan yhtyeen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti 15 miljoonaa kappaletta. Myös ”We Like to Party” menestyi kohtuullisesti, ja se nousi Britannian singlelistan kolmoseksi.
Sparta
Agora
Khoros oli muusta agorasta erotettu paikka, jossa spartalaiset nuorukaiset tanssivat Apollonin kunniaksi Gymnopaidiai-juhlilla. Se oli koristettu Apollonin, Artemiin ja Leton patsailla. Khoroksen lähellä olivat Apollonin sekä Gan (Gen eli Maan), Zeus Agoraioksen, Athene Agoraian, Poseidon Asfaleioksen ja Heran temppelit.
Vengaboys
Vengaboysin muodosti neljä mukaan valittua tanssijaa Kim Sasabone, Denise van Rijswijk, Robin Pors ja Roy den Burger.
Sparta
Agoran ja akropoliin ympäristö
Agoralta lähteneet tiet ja niiden rakennukset
Agoralta lähtivät tiet eri puolille kaupunkia. Tärkein tie oli Afetais, joka suuntautui agoralta etelään kohti eteläistä kaupunginmuuria. Sen varrella olivat kuningas Polydoroksen talo, joka tunnettiin myös nimellä Booneta, koska valtio osti sen kuninkaan leskeltä muutamalla härällä; bidiain rakennus; Athene Keleutheian temppeli; Poseidon Tainarioksen pyhäkkö; Hellenios-niminen paikka, jossa kreikkalaisten sanottiin kokoontuneen joko ennen Troijan sotaa tai persialaissotia; Apollon Akreitaan alttari; maalle pyhitetty Gaseption; sekä Apollon Maleateen patsas. Kadun varrella sijaitsivat myös muun muassa Fruria ja sen Artemiin temppeli; elealaisten Iamiadain hauta; Thermopylaissa kaatuneiden Maronin ja Alfeioksen pyhäköt; Zeus Tropaioksen temppeli; Hippolytoksen ja Aulonin heroonit; Jumalten äidin temppeli sekä Arsinoen pyhäkkö. Lähellä kaupunginmuuria olivat vielä Artemis Diktynnan temppeli ja Eurypontidien suvun kuninkaiden haudat.
Vengaboys
Kappale ”We're Going to Ibiza” on uusintaversio Typically Tropicalin hitistä ”Barbados” vuodelta 1975. Pirkka-Pekka Petelius levytti kappaleen vuonna 1985 suomeksi nimellä ”Lellelle”.
Sparta
Agoran ja akropoliin ympäristö
Toinen tie oli koilliseen johtanut Skias-nimellä tunnettu tie, joka sai alkunsa agoran Skias-rakennukselta. Sen suunnassa olivat muun muassa Kynortaan, Kastorin, Idaksen ja Lynkeuksen haudat; Kore Soteiran temppeli; Apollon Karneioksen temppeli; Apollon Afetaioksen patsas; Zeukselle, Athenelle ja Dioskuureille omistettu alttari; Kolona-niminen paikka, todennäköisesti kukkula, sekä sen Dionysos Kolonataksen temppeli; Zeus Euanemoksen temppeli; Argoksen Heran temppeli; Hera Hyperkheirian temppeli, jossa oli vanha, puinen Afrodite Heran patsas; sekä Olympian kisoissa voittaneen Hetoimokleen patsas.
Kolmas tie johti agoralta länteen ja kulki teatterin ohi Agiadien suvun kuninkaiden haudalle. Agoran ja teatterin välillä oli Brasidaan hauta. Teatterin edessä oli sotapäällikkö Pausaniaan hauta. Neljäs tie oli Hyakinthia-juhlan tie, joka johti Amyklaihin.
Pitanan suunnassa olivat muun muassa krotaneiden leskhe eli kokoontumispaikka; Tainaroksen hauta; Poseidon Hippokurioksen ja aiginalaisen Artemiin pyhäköt; Artemis Issorian tai Limnaian temppeli; sekä Thetiin, Demeter Khthonian, Serapiksen ja Olympoksen Zeuksen temppelit.
Leonidaan hauta pienoiskuva|Niin kutsutun [[Leonidaan hauta|Leonidaan haudan rauniot Spártin keskustassa.]]
Kuningas Leonidaan hauta eli Leonidaion sijaitsi teatterin edessä sotapäällikkö Pausaniaan haudan tavoin. Leonidaan haudaksi kutsutaan nykyisen Spártin keskustassa olevia pienen temppelin kaltaisen rakennuksen raunioita. Rakennus oli tehty 400-luvun eaa. loppupuolella, toisin sanoen sen ajoitus vastaa ajankohtaa, jolloin Leonidaan ruumis tuotiin Spartaan. Rakennuksen todellista käyttötarkoitusta ei kuitenkaan ole kyetty vahvistamaan.
Babyka ja Knakion
Babyka (tai Babyks) ja Knakion olivat kirjallisista lähteistä tunnettuja paikkoja, joiden välisellä alueella pidettiin Spartan valtiomuodon mukaan kansankokous apellan kokoontumiset. Erään tulkinnan mukaan Babyka oli Eurotaksen ylittänyt silta ja Knakion kaupungin eteläpuolella virrannut Eurotaksen sivujoki. Näin kyseiset paikat määrittivät itse asiassa jotakuinkin sen alueen, jossa Spartan agora ja muut julkiset rakennukset myöhemmin pääosin sijaitsivat.
Kaukaisemmat rakennukset
Artemis Orthian pyhäkkö
Artemis Orthialle omistettu pyhäkkö sijaitsi kaupungin itälaidalla lähellä Eurotaksen rantaa. Pyhäkköön kuului Artemiin temppeli, joka rakennettiin 700-luvulla eaa. ja uusittiin noin 570 eaa. Pyhäkkö tunnetaan erityisesti verisestä seremoniastaan, johon kuului nuorukaisten ruoskiminen. Roomalaisella ajalla pyhäkköalueelle rakennettiin puolikaarenmuotoinen teatterikatsomo, jossa ruoskintaa voitiin seurata.
Menelaion pienoiskuva|[[Menelaion.]]
Menelaion sijaitsee noin kolme kilometriä antiikin Spartasta itäkaakkoon. Paikalla oli mykeneläisellä ajalla megaron-palatsi, niin kutsuttu Menelaoksen palatsi, joka oli rakennettu 1400-luvulla eaa. Alueelta on löydetty myös asutus sekä hautoja. Antiikin aikana paikalla oli Menelaokselle ja Helenalle omistettu pyhäkkö, sillä paikkaa pidettiin näiden hautapaikkana.
Dromos
Dromos oli kaupungin merkittävin urheilupaikka. Siihen kuului stadion ja Eurykleen rakennuttama gymnasion sekä roomalaisella ajalla rakennettu amfiteatteri. Dromoksella oli Herakleen patsas. Sen lähellä olivat Dioskuurien, khariittien, Eileithyian, Apollon Karneioksen ja Artemis Hegemonen temppelit sekä Asklepios Agnitaan ja Dioskuurien patsaat, Alkonin heroon ja Poseidon Domatiteen temppeli.
Kaupunginmuuri
Arkaaisen ja klassisen kauden Spartassa ei ollut kaupunginmuuria. Sen sijaan kaupunki luotti armeijaansa. Kaupunginmuurin rakentaminen alkoi vasta klassisen ja hellenistisen ajan taitteessa 300-luvulla eaa., kun Spartan sotilasmahti oli mennyttä. Se valmistui noin vuonna 184 eaa. Muurin pituus oli noin 10 kilometriä ja sen sisäpuolelle jäi noin 3 × 2 kilometrin kokoinen alue.
Wetteraukreis
Wetteraukreis on piirikunta Saksan Hessenin osavaltion Darmstadtin hallintopiirissä. Piirikunnan pinta-ala on 1 100,66 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 25 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnan väkiluku oli 310 460 asukasta. Piirikunnan pääkaupunki on Friedberg (Hessen). Wetteraukreis muodostettiin vuonna 1972 yhdistämällä Büdingenin ja Friedbergin piirikunnat. pienoiskuva|Wetteraukreis ja sen kunnat.
Reino Salonen
Reino Kalervo Salonen (8. marraskuuta 1929 Joensuu – 2. tammikuuta 1995 ) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän oli Orion-yhtymän pääjohtaja, koulutukseltaan ekonomi ja diplomi-insinööri.
Salonen kirjoitti ylioppilaaksi 1949, valmistui ekonomiksi 1952 Helsingin Kauppakorkeakoulusta, diplomi-insinööriksi 1959 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli Union-Öljyn toimintapäällikkö 1955, Neste oy:n myyntipäällikkö 1955–1962, kaupallinen apulaisjohtaja 1962–1963, kaupallinen johtaja 1963–1968, Orion-yhtymän johtaja 1968–1971, apulaispääjohtaja 1971–1974, toimitusjohtaja 1974–1984. Sen jälkeen hän toimi hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa saakka.
Nokikiipijä
Nokikiipijä (Climacteris melanurus) on australiankiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Nokikiipijää tavataan Australian pohjois- ja luoteisosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ansaldo
Ansaldo oli italialainen yritys, joka perustettiin 1853 nimellä '''Gio. Ansaldo & C. SAS'''. Yhtiö liitettiin 1993 osaksi Finmeccanicaa.
Perustaminen
Tunnetut genovalaiset talousvaikuttajat kuten Giovanni Ansaldo, Raffaele Rubattino, Giacomo Filippo Penco ja Carlo Bombrini perustivat yrityksen 1853 Genovassa nimellä Gio. Ansaldo & C. SAS. 1800-luvun loppuun yhtiö keskittyi rautateiden korjaus- ja uudisrakentamiseen kasvaen 10 000 työntekijän yritykseksi, jolla oli seitsemän tehdasta. Vuonna 1904 se aloitti laajentumisen laivanrakennukseen ja metallityöstöön. Ferdinando Maria Perrone osti yrityksen poikiensa Marion ja Pion kanssa. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Perrone pyrki tekemään yrityksestä itsenäisen sekä asevalmistajana että metallikonepajana. Liikevaihto oli vuonna 1914 30 miljoonaa liiraa ja vuonna 1918 jo 500 miljoonaa liiraa.
Forest Lawn Memorial Park (Glendale)
Forest Lawn Memorial Park on yksityisomistuksessa oleva yleinen hautausmaa Glendalessa, Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Glendalen Forest Lawn Memorial Park on alkuperäinen Forest Lawn Memorial-Parks & Mortuaries -hautausmaaketjun hautausmaa. Muita Forest Lawn Memorial Parkeja on perustettu Hollywood Hillsin kaupunginosaan, Los Angelesin kaupunkiin (Hollywood Hillsin Forest Lawn Memorial Park, joka usein virheellisesti sekoitetaan Glendalen Forest Lawniin) sekä Long Beachin, Cypressin, Covinan ja Cathedral Cityn kaupunkeihin. Kaikki hautausmaat sijaitsevat Etelä-Kaliforniassa. Forest Lawniin on haudattu enimmäkseen kuuluisuuksia.
Historia
Forest Lawn perustettiin vuonna 1906. Hautausmaan perusti ryhmä liikemiehiä San Franciscosta. Hautausmaan varhainen johtaja (vuodesta 1917 kuolemaansa 1966 asti) tohtori Hubert Eatonin (1881–1966) mielestä useimmat hautausmaat olivat "rumia ja masentavia kivikenttiä" ja loi hautausmaan, joka vastasi hänen optimistista näkökulmaansa; suuri puisto ilman mitään epämuodostuneita monumentteja ja muita merkkejä maallisesta kuolemasta ja sen sijaan täynnä korkeuksiin kohoavia puita, laajoja ruohokenttiä, loiskuvia suihkulähteitä, kauniita veistoksia ja muistoarkkitehtuuria. Eatonin kuoltua vuonna 1966 hänet haudattiin omalle hautausmaalleen Memorial Court of Honoriin, Suureen mausoleumiin.
Useimpien hauta-alueiden nimet ovat eloisia: Eventide, Babyland (pikkulapsille, sydämen muotoinen alue), Graceland, Inspiration Slope, Slumberland (lapsille ja nuorille), Sweet Memories, Vesperland, Borderland (hautausmaan kärjessä) ja Dawn of Tomorrow.
Veistokset ja taide
Kuudessa Forest Lawnin hautausmaassa on noin 1 500 veistosta yhteensä ja noin 10% niistä ovat jäljennöksiä kuuluisista taidetöistä. Leonardo da Vincin Pyhä ehtoollinen on kuvattuna värillisessä lasissa Memorial Court of Honorin alueella "eloisissa, hehkuvissa ja kestävissä väreissä". Siellä on myös muutamia jäljennöksiä renessanssiajan veistoksia alkuperäismitoissaan, kuten Michelangelon Daavid ja Mooses. Tämä hautausmaa on ainoa paikka maailmassa, joka sisältää täyden kokoelman jäljennöksiä Michelangelon veistoksista, jotka on valmistettu Michelangelon käyttämästä Carraran marmorista.
Paikat
Forest Lawnissa on kolme lahkotonta kappelia: "The Little Church of the Flowers", "The Wee Kirk o' the Heather" ja "The Church of the Recessional", jotka kaikki ovat tarkkoja jäljennöksiä kuuluisista eurooppalaisista kirkoista. Yli 60 000 ihmistä on vihitty siellä (kuten presidentti Ronald Reagan ja näyttelijätär Jane Wyman The Wee Kirk o' the Heatherin kappelissa 26. tammikuuta vuonna 1940). Yli 250 000 ihmistä on haudattu Forest Lawniin ja yli miljoona ihmistä vierailee hautausmaalla joka vuosi. Jopa paavi Johannes Paavali II vieraili hautausmaalla hänen Los Angeles-vierailullaan.
Forest Lawn on myös hyvin isänmaallinen: Court of Freedomin alue ja sen suuri mosaiikki Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistuksen allekirjoituksesta, jonka on tehnyt yhdysvaltalainen taiteilija John Trumbull (1756–1843) sekä 13 jalkaa (4 metriä) korkea patsas George Washingtonista. Hall of the Crucifixionissa olevassa näyttelyssä on puolalaisen taiteilijan Jan Stykan (1858–1925) maalama panoraamamaalaus nimeltään Ristiinnaulitseminen (The Crucifixion). Se on maailman suurin uskonnollinen maalaus mitoillaan 195 jalkaa (59 metriä) leveä ja 45 jalkaa (14 metriä) korkea. Forest Lawnin pääportti – Glendale esittää niiden olevan maailman suurimmat koristeelliset rautaportit – sijaitsee osoitteessa 1712 South Glendale Avenue, Glendale, Kalifornia.
Forest Lawnin 300 hehtaarin (1,2 km²) suuret maisemalliset alueet ja temaattiset veistokset olivat inspiraatio Evelyn Waughin satiiriselle novellille Rakkaamme (The Loved One, 1948) ja Jessica Mitfordin (1917–1996) purevalle The American Way of Death (1963) -kirjoille.
Kuuluisat haudatut
Hautausmaan haudattujen joukossa on monia tärkeitä ja kuuluisia henkilöitä, kuten näyttelijöitä, ohjaajia ja tuottajia viihdeteollisuudesta ja heidän sukulaisiaan. Tämä hautausmaa on esimerkiksi viimeinen leposija Humphrey Bogartille, Jean Harlowille, Lon Chaney vanhemmalle, Clark Gablelle, Carole Lombardille ja Mary Pickfordille, jotka lepäävät yksityisyydessä; heidän hautansa (mausoleumissa olevissa yksityishuoneissa) ovat portitettuja tai pienen puutarhan ympäröimiä, joihin yleisö ei pääse. Myös osa hautauspaikoista on suljettu yleisön silmiltä.
Forest Lawn Museo
Forest Lawn Museo (The Forest Lawn Museum) on Forest Lawnissa sijaitseva museo, jossa on näyteillä paljon taidetta ja artefaktia, jotka Hubert Eaton on kerännyt. Museossa on taidetta, joka edustaa tiettyjä paikkoja ja ihmisiä ympäri maailman. Siellä on omat osat Intialle, Afrikalle, Lähi-idälle, Itä- ja Kaakkois-Aasialle, Yhdysvalloille, Etelä-Amerikalle, Australialle ja Euroopalle. Kokoelma sisältää maalauksia, värillistä lasitaidetta (mosaiikkeina), länsimaista pronssitaidetta, Amerikan historiallista artefaktia, kolikkoja, joita mainitaan Raamatussa, tarkat jäljennökset Ison-Britannian kruununjalokivistä, maailman kulttuurin artefakteja ja yksi Pääsiäissaaren patsaista, joka pelastettiin laivan pohjalta, jota pidettiin painona. Se on nimetty Henryksi.
Lista joistakin kuuluisista ja merkittävistä haudatuista
(Yleisöltä suljetulla alueella olevat on merkitty symbolilla †.)
Alessia Tuttino
Tuttino esiintyi ensimmäisen kerran Italian naisten maajoukkueessa helmikuussa 2002. Hän edusti Italiaa vuosien 2009 ja 2013 EM-kilpailuissa ja teki vuoden 2009 turnauksessa yhden maalin.
Tuttino edustaa seuratasolla UPC Tavagnaccoa.
Kuvaohjelma (täsmennyssivu)
Kuvaohjelma voi tarkoittaa:
Munib Younan
thumb|upright|Munib Younan (2015) Munib Younan (s. 18. syyskuuta 1950 Jerusalem, Israel) toimi vuodesta 1998 vuoteen 2018 Jordanian ja Pyhän maan evankelisluterilaisen kirkon piispana Palestiinassa ja Jordaniassa. Hänen seuraajanaan toimii Sani Ibrahim Azar. Hänen puolisonsa on vuodesta 1980 alkaen ollut Suad Yacoub Haifasta (alun perin vuonna 1948 tyhjennetystä Kfar Bir'imin kylästä). Perheessä on kolme lasta. Munib Younan on suorittanut teologian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Younan on Jerusalemin kansainvälisen kristillisen komitean neuvoston puheenjohtaja. Hänet valittiin 24. heinäkuuta 2010 Luterilaisen maailmanliiton puheenjohtajaksi seitsemän vuoden kaudelle, joka päättyi toukokuussa 2017. Vuodesta 2004 Younan on ollut Lähi-idän evankelisten kirkkojen yhteisön puheenjohtaja. Vuonna 2001 hän sai Suomen kristillisen rauhanliikkeen rauhanpalkinnon ja vuonna 2005 Beetlehemin tähti-palkinnon Palestiinan presidentiltä Mahmoud Abbasilta.
Nysämuura
Nysämuura (Chamaeza campanisona) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen laaja elinympäristö ulottuu mantereen pohjoisosista Venezuelasta Amazonasille ja Andien rinteitä seuraillen Boliviaan, sekä Brasilian itä- ja eteläosiin, Paraguayn itäosiin ja Argentiinan koillisosiin. Lajista tunnetaan 12 alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Martin Lichtenstein São Paulosta 1823.
Nikkelisulfaatti
Nikkelisulfaatti tai nikkeli(II)sulfaatti on veteen liukeneva nikkelin sulfaatti, jonka kaava on NiSO4. Se on karsinogeeninen aine ja myrkyllinen vesieliöille. Yhdisteellä on kaksi kidevedellistä muotoa: heksahydraatti NiSO4·6H2O ja heptahydraatti NiSO4·7H2O. Nämä ovat väriltään sinisiä tai vihertäviä. Keltaista vedetöntä muotoa tuotetaan kuumentamalla ainetta 330 asteeseen. Heksahydraatissa on nikkeliä 22,3%.
Nikkelisulfaattia valmistetaan rikkihapon ja metallisen nikkelin tai nikkelioksidin tai nikkelikarbonaatin välisellä reaktiolla. Yhdisteen käyttökohteita ovat niklaus, metallien värjäys sekä käyttö katalyyttinä kemiallisissa prosesseissa.
Joko sinä tulet tänne alas tai minä nousen sinne
Joko sinä tulet tänne alas tai minä nousen sinne on Paavoharju-yhtyeen kolmas albumi. Sen julkaisi Svart Records 18.10.2013. Levy on pääasiassa Lauri Ainalan ja rap-artisti Paperi T:nä tunnetun Henri Pulkkisen käsialaa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Lagan (Ruotsi)
Lagan on Etelä-Ruotsin pisin joki. Sen pituus on 244 kilometriä ja valuma-alue 6 440 neliökilometriä. Virtaama on 82 kuutiometriä sekunnissa. Lagan saa alkunsa Tahesjönistä Tabergin läheltä Jönköpingin kunnasta noin 220 metrin korkeudesta. Se virtaa Vaggerydin, Värnamon sekä Ljungbyn läpi ja päättyy Mellbystrandissa Laholmin kunnassa Kattegatiin kuuluvaan Laholmsbukteniin.
Lagan on suosittu kalajoki.
Vesivoimaa
Laganin pääuomassa on 17 vesivoimalaitosta: Laholm, Karsefors, Skogaby, Knäred nedre, Knäred övre, Bassalt, Majenfors, Ängabäck, Timsfors, Kvarnaholm, Traryd, Ljungby, Bro, Karlsfors, Hörle, Fågelfors ja Götafors. Voimaloiden yhteisteho on 123,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 495,8 gigawattituntia.
Kyynelten valtatie
thumb|Valtatie 16 johtaa Brittiläisen Kolumbian poikki rannikolla sijaitsevasta [[Prince Rupertista Albertan rajalle McBrideen.]] Kyynelten valtatie on Kanadan läntisimmän provinssin, Brittiläisen Kolumbian, poikki johtavasta valtatie 16:sta käytetty nimitys. Nimi johtuu siitä, että jopa 43 naisen uskotaan kadonneen sen varrella viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Monet uskovat, että katoamisten takana on sarjamurhaaja, joka saalistaa nuoria naisia. Toiset uskovat, että naiset olisivat joutuneet Kanadan karun luonnon uhreiksi.
Poliisi on Daily Mailin mukaan sanonut, että katoamisista kahdeksan näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa ja niistä voidaan epäillä ihmistä. Ketään tiettyä henkilöä ei kuitenkaan ole koskaan esitetty epäillyksi.
Viimeisin tiellä kadonnut nainen on 20-vuotias Madison Scott, joka katosi lähellä Kyynelten valtatietä juhlien jälkeen toukokuussa 2011. Poliisi löysi Madisonin teltan ja auton, mutta nainen itse oli kadonnut jälkiä jättämättä. Madisonin kohtalosta ei ole vuosienkaan jälkeen mitään tietoa.
Poliisin tilastojen mukaan tiellä on kadonnut kahdeksantoista naista, mutta paikallisten alku­peräis­kansojen johtajien mukaan tapauksia on ainakin 43. Kadonneet naiset ovat iältään 14–33-vuotiaita. Monet kadonneista naisista elivät alkuperäiskulttuureissa ja liikkuivat liftaten.
Ainoa läpimurron mahdollisuus vyyhdissä saatiin vuonna 2011, kun poliisi julkaisi piirroksen vanhemmasta miehestä, joka oli yrittänyt siepata 20-vuotiaan naisen lähellä valtatie 16:ta. Miestä ei ole koskaan löydetty.
Pitsinysämuura
Pitsinysämuura (Chamaeza ruficauda) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Brasilian kaakkoisosan Minas Geraisista ja Espírito Santosta Rio Grande do Suliin sekä Argentiinan koillisosan Misionesiin. Lajin holotyypin kuvailivat Jean Cabanis ja Ferdinand Heine Rio de Janeirosta 1859.
Kahden ladun poikki
Kahden ladun poikki on Armand Lohikosken ohjaama, vuonna 1958 valmistunut mustavalkoinen suomalainen elokuva. Elokuva perustuu Einari Vuorelan romaaniin Kahden ladun poikki (1926).
Elokuvan asetelma on kolmiodraama, jossa lemmenparina ovat Humu (Tapio Rautavaara) ja rikkaan ikääntyneen miehen kanssa rakkaudettomassa avioliitossa elävä kaunotar Anna (Anneli Sauli). Tukkilaisilla on elokuvassa suuri osuus.
Nainen ja yhteiskunta
Nainen ja yhteiskunta on Risto Jarvan ohjaama yhteiskunnallinen dokumentti vuodelta 1968, jonka tilasi Postisäästöpankki PSP. Elokuva voitti parhaasta tilauselokuvasta Jussi-palkinnon vuonna 1969.
Melania Gabbiadini
Melania Gabbiadini (s. 28. elokuuta 1983 Calcinate) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Italian naisten maajoukkueessa huhtikuussa 2003.
Gabbiadini edusti Italiaa vuosien 2005, 2009 ja 2013 EM-kisoissa. Vuoden 2005 turnauksessa hän teki kaksi maalia, vuoden 2009 turnauksessa yhden ja vuoden 2013 turnauksessa kaksi.
Gabbiadini edustaa seuratasolla Bardolino Veronaa. Hänen veljensä Manolo Gabbiadini on pelannut Serie A:ssa ja Englannin Valioliigassa.
Xavier Darasse
Xavier Darasse (3. syyskuuta 1934 Toulouse – 24. marraskuuta 1992 Toulouse) oli ranskalainen urkuri, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän toimi Pariisin konservatorion johtajana vuosina 1991–1992.
Darasse oli Maurice Duruflén, Rolande Falcinellin ja Olivier Messiaenin oppilaana Pariisin konservatoriossa. Myös hänen äitinsä oli urkuri. Darassesta tuli urkujensoiton professori Toulousessa vuonna 1966. Hän perusti pitkälti nykymusiikin edistämiseen kaupungissa tarkoitetun urkukilpailun, ja hänellä oli samanaikaisesti professorin asema myös Lyonin konservatoriossa. Urkurin uransa aikana Darasse kantaesitti muiden muassa György Ligetin, Sylvano Bussottin, Iannis Xenakiksen ja Gilbert Amyn sävellyksiä. Hän esitti myös omia sävellyksiään, sovituksiaan ja improvisaatioita.
Darassen ura urkurina päättyi vuonna 1976, jolloin hän resitaalista palatessaan loukkaantui liikenneonnettomuudessa ja menetti pysyvästi kyvyn toisen kätensä käyttämiseen. Säveltäjänä hänen ensimmäinen ilmaisultaan moderni teoksensa oli kamarimusiikkisävellys Antagonisme (1964–1965). Hän teki sen yhteistyössä filosofi Alain Badioun kanssa tämän kirjoittaman tekstin pohjalta. Darasse halusi irrottaa urut soittimena sen uskonnollisesta viitekehyksestä tekemättä siitä kuitenkaan pelkkää sinfoniaorkesterin korviketta. Darasse kuoli syöpään vuonna 1992. Vuonna 2018 esitettiin Toulousen kaupunginvaltuustolle konservatorion nimeämistä kaupungissa Darassen mukaan.
Raitanysämuura
Raitanysämuura (Chamaeza mollissima) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Kolumbiasta Andien rinteitä seuraillen Boliviaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Philip Lutley Sclater Santa Fe de Bogotásta Kolumbiasta 1855.
Lajos Nagy
upright|pienoiskuva|Lajos Nagyn, muistolaatta [[Aquincumin museosta, Budapestista, vuodelta 1964.]]
Lajos Nagy (15. maaliskuuta 1897 Nagyvárad, Itävalta-Unkari – 10. joulukuuta 1946 Budapest, Unkari) oli unkarilainen arkeologi ja akateemikko. Hän teki kaivauksia Aquincumin roomalaiskaupungin alueella 1920- ja 1930-luvuilla ja toimi myös Aquincumin museon johtajana. Hän löysi Aquincumin siviilikaupungin kaivauksissa vuonna 1931 yhdet parhaiten säilyneistä antiikin aikaisista vesiuruista. Hän on tutkinut myös kelttiläisten eraviskien linnoitusta Gellértinvuoren laella.
Lgov
Lgov on kaupunki Kurskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Desnan sivujoen Seimin varrella 85 kilometriä Kurskista länteen. Siellä risteytyvät Brjanskiin, Kurskiin, Belgorodin alueen Gotnjaan ja Ukrainan Vorožbaan johtavat rautatiet. Merkittävin rautatieasema on Lgovin Kiovan asema. Kaupunki muodostaa oman noin 21 400 asukkaan (2010) kaupunkipiirinsä, mutta on myös noin 14 400 asukkaan Lgovin piirin keskus.
Vuonna 1669 paikalle perustettiin luostari, joka myöhemmin lakkautettiin. Luostarin yhteyteen syntyneestä kylästä tuli kaupunki ja ympäröivän kihlakunnan keskus vuonna 1779. 1800-luvun loppupuolella rakennettiin Kurskista Kiovaan sekä Brjanskista Harkovaan johtavat rautatiet ja paikkakunnalle alkoi syntyi teollisuutta. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä ja vaurioitui pahoin. Vuonna 1954 Lgoviin yhdistettiin sen lähellä sijaitsevat asemataajamat.
Nykyään kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat Barjatinskin ruhtinassuvun kartano sekä paikkakunnalla syntyneiden runoilija Nikolai Asejevin ja lastenkirjailija Arkadi Gaidarin kotimuseot.
Puolanminttu
Puolanminttu (Mentha pulegium) eli vuoriminttu on aromaattisen tuoksuinen ruohokasvi minttujen suvussa. Sitä viljellään maustekasvina.
Timarkhos
Timarkhos oli miletoslainen ylimys, joka julistautui Persian kuninkaaksi.
Timarkhos oli kotoisin Miletoksesta. Hän oli seleukidien Antiokhos IV:n ystävä. Timarkhoksen nimitti Meedian satraapiksi joskus ennen vuotta 162/161 eaa. luultavasti hallitsijana toiminut Lysias. Timarkhos kokosi armeijan ja liittoutui Armenian Artaksiaan kanssa. Tämän jälkeen hän julistautui kuninkaaksi. Roomassa Timarkhos tunnustettiin kuninkaaksi, ehkä koska tämä lahjoi senaatin. Timarkhos hyväksyttiin kuninkaana ainakin Ekbatanassa, Seleukeiassa ja ehkä myös Nisibisissä. Timarkhos valtasi Babylonian, mutta Demetrios I Soter sai hänet vangiksi. Demetrios antoi teloituttaa Timarkhoksen.
Terrorcore
Terrorcore, tai lyhyesti terror, on hardcore technon alalaji. Terrorin tyypillinen nopeus on 200-300 BPM. Nykyterrorissa äänimaailma on usein synkkä ja meluisa. Vuosien mittaan bassorummut on kärjistetty säröisemmiksi ja iskevämmiksi. Termi on lähtöisin Hollannin hardcore skenestä, jossa sillä tehdään selvä ero valtavirran hardcoren ja nopeamman tyylin välillä. Muualla vastaavasta nopeasta tyylistä puhuttaessa saatetaan käyttää yleistä termiä hardcore techno.
Toinen Bull Runin taistelu
Bull runin toinen taistelu käytiin 28.–30. elokuuta 1862. Taistelu oli osa Amerikan sisällissodan etelävaltioiden offenssiivia unionin joukkoja vastaan. Konfederaation joukkoja komensi Robert E. Lee ja Virginian armeijaa John Pope. Taistelu käytiin samoilla seuduilla kuin Bull runin ensimmäinen taistelu ja siihen osallistui enemmän joukkoja ja kalustoa kuin ensimmäisellä kerralla.
Pope oli vakuuttunut, että hän oli motittanut Jacksonin, ja keskitti armeijansa pääjoukon taisteluun. 29. elokuuta Pope määräsi useita hyökkäyksiä Jacksonin asemia vastaan. Hyökkäykset torjuttiin, ja kummatkin osapuolet kärsviät suuria tappioita. Keskipäivällä Longstreetin joukot saapuivat Thoroughfare Gapista ja ryhmittyivät Jacksonin sivustaan. Pope jatkoi 30. elokuuta hyökkäyksiä ilmeisesti tietämättä Longstreetin joukkojen saapumisesta. Unionin hyökkäys pysähtyi tykistötuleen, ja Longsteetin joukot ryhtyivät vastahyökkäykseen. Hyökkäys lienee suurin yhtenäinen hyökkäys koko sisällissodassa, ja siihen osallistui noin 25 000 sotilasta. Unionin vasen laita murentui ja joutui vetäytymään Bull Run -jokea kohti. Pope joutui vetäytymään joukkoineen nopeasti Centrevilleä kohti. Kiireestä huolimatta ensimmäisen Bull Runin katastrofi ei toistunut Unionin jälkijoukon toimien ansiosta.
Penne (Tarn)
Penne on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Aveyronjoen varrella noin 46 kilometriä Albin kaupungista luoteeseen.
Penne on keskiaikainen kylä. Sitä suojaamaan rakennettu linna Château de Penne mainitaan jo 1000-luvulla. Linna suojasi kylää vuosisatojen ajan, mutta 1500-luvulla linna hylättiin. Kyläläiset käyttivät linnan kiviä rakennusaineina kolmen vuosisadan ajan, ja linna oli suljettuna yleisöltä yli 450 vuoden ajan. Vuonna 2006 Axel Letellier osti linnan, ja kunnostustöiden jälkeen hän avasi sen uudelleen yleisölle vuonna 2010.
Yksi tunnetuimpia kyläläisiä oli Alexandre Viguier (1835 – 1911), joka tunnetaan paremmin nimellä Le Terrrrrrrrrrrrrrrrrrrible de Penne. Hän tuli tunnetuksi köyhien puolustajana, joka jätti hiuksensa leikkaamatta, ja vaelsi ympäri Ranskaa kantaen lyhtyä oikeuden symbolina. Hän muutti Pariisiin, mutta siellä hänet passitettiin mielisairaalaan ja lähettiin takaisin Penneen. Lempinimen 19 r-kirjainta kuvastaa 19. -vuosisadan repubikaania eli tasavaltalaista.
Seppo Launis
Seppo Ilmari Launis (6. toukokuuta 1911 Espoo – 30. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja ja lastenkirjailija.
Animal Crossing (elokuva)
Dōbutsu no Mori (, Gekijōban Dōbutsu no Mori) eli vapaasti suomennettuna Eläinten metsä on Nintendon Animal Crossing-pelisarjaan pohjautuva anime-elokuva. Se pohjautuu enimmäkseen Nintendo DS:n Animal Crossing: Wild World -peliin, joskin ihmishahmot (jotka pelissä vastaavat pelaajien omia hahmoja) ovat uusia.
Päähenkilö on Ai-niminen tyttö, joka muuttaa eläinten asuttamaan kylään, ja asettuu nopeasti taloksi ja ystävystyy eri eläinten kanssa. Hän tapaa myös kylässä asuvan pojan, Yūn.
Metropolisin ja Hastingsin algoritmi
Metropolisin ja Hastingsin algoritmi on Markovin ketjuun perustuva Monte Carlo -algoritmi. Se on näytteistysalgoritmi, eli sen avulla voidaan generoida likimäärin tietyn todennäköisyysjakauman mukaisesti jakautunut luku- tai vektorijoukko. Generoitua joukkoa voidaan käyttää esimerkiksi Monte Carlo -integroinnissa.
Yleistä
Metropolisin ja Hastingsin algoritmilla voidaan periaatteessa generoida näytteitä mistä tahansa jakaumasta, kunhan jakauman tiheysfunktion arvot voidaan laskea missä tahansa tila-avaruuden pisteessä. Tiheysfunktio saa myös olla normalisoimaton eli sen integraalin (jatkuvan tila-avaruuden tapauksessa) tai summan (diskreetin tila-avaruuden tapauksessa) koko tila-avaruuden yli ei tarvitse olla yksi. Algoritmi on erityisen hyödyllinen bayesläisessä tilastotieteessä, jossa esiintyy usein analyyttiseltä muodoltaan hyvin monimutkaisia todennäköisyysjakaumia.
Hyvin tunnettu Gibbsin näytteistysalgoritmi on erikoistapaus Metropolisin ja Hastingsin algoritmista. Se on laskennallisesti tehokas mutta vaatii jakaumalta tiettyjä lisäominaisuuksia.
Algoritmin kuvaus
Simuloitavaa jakaumaa kutsutaan kohdejakaumaksi ja merkitään \pi. Se saa siis olla normalisoimaton. Algoritmi tuottaa realisoituman sellaiselle Markovin ketjulle, jonka invariantti jakauma kohdejakauma on. Ketjun generoimiseksi on generoitava toinen Markovin ketju, ja sen siirtymätodennäköisyyttä pisteestä x pisteeseen x' merkitään tässä q(x'|x). Funktio q(x'|x) on tiheysfunktio muuttujan x' suhteen, ja sitä kutsutaan ehdokasjakaumaksi. Tämän ketjun määrittelevä ehdokasjakauma voidaan valita mielivaltaisesti, kunhan siitä voidaan (jollakin tähän algoritmiin liittymättömällä tavalla) generoida näytteitä kaikilla nykyisen tilan x arvoilla ja kunhan ehdokasjakauman kantaja sisältää kohdejakauman kantajan. Ehdokasjakauman valinta tosin vaikuttaa huomattavasti algoritmin laskennalliseen tehokkuuteen.
Metropolisin ja Hastingsin algoritmi tarvittavan Markovin ketjun generoimiseen on seuraava: Jos ollaan ketjun alussa, ketjulle on määrättävä alkuarvo sellaiseen pisteeseen, että simuloitava tiheys on siinä nollasta poikkeava. Näin ollen ketjulla on olemassa jokin tila. Olkoon nyt x ketjun nykyinen tila. Generoidaan ehdokasjakaumasta q(\cdot|x) satunnaisluku, jota kutsutaan ehdokasarvoksi ja merkitään x'. Kutsutaan nyt Metropolisin ja Hastingsin suhteeksi lukua
Koska ketjun alkupää saattaa riippua voimakkaasti ketjun alkuarvosta, alusta on yleensä syytä poistaa joitakin arvoja. Alkuosan poikkeamista muun ketjun jakaumasta kutsutaan burn in -ilmiöksi. Näin muodostetun ketjun tiloista muodostuu vaaditut ehdot täyttävän Markovin ketjun realisoituma.
Huomen-lehmä
Huomen-lehmä oli Kuopion yliopiston eläinlääketieteellisen koeaseman navetassa joulukuussa 1993 syntynyt siirtogeeninen vasikka, johon oli siirretty ihmisen punasolujen kasvutekijän geeni (dopingaineenakin myöhemmin tunnettu EPO).
Metropolisin ja Hastingsin algoritmi
Ehdokasjakaumasta
Vaikka ehdokasjakaumalla ei teoriassa juuri ole rajoitteita, algoritmin suorituskyvyn kannalta ehdokasjakauman valinta voi olla hyvin kriittinen. Tavallisia ovat esimerkiksi riippumattomaan satunnaisjonoon sekä satunnaiskulkuun perustuvat Metropolisin ja Hastingsin algoritmit.
Aarno Salosmaa
Aarno Olavi Salosmaa (1. lokakuuta 1941 Helsinki – 6. helmikuuta 2008) oli suomalainen taidemaalari.
Metropolisin ja Hastingsin algoritmi
Ehdokasjakaumasta
Satunnaiskulkuun perustuvassa Metropolisin ja Hastingsin algoritmissa ehdokasarvo generoidaan lausekkeella missä w on generoitu jostakin ketjun tilasta riippumattomasta jakaumasta. Tavallisin on normaali satunnaiskulku, jossa luvut w generoidaan nollakeskisestä normaalijakaumasta. Tällöin ehdokasketju on symmetrinen ehdon mielessä, joten Metropolisin ja Hastingsin suhde on
Aarno Salosmaa
Salosmaa opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1959-1963 ja 1964-1965. Hän tuli tunnetuksi kubismista vaikutteita saaneena kollaasien ja akvarellien tekijänä, mutta ryhtyi myöhemmin tekemään niin sanottuja esineteoksia ja 1970-luvulla pieniä niukkavärisiä maalauksia, joissa on geometrisia linjoja sekä kirjaimia ja numeroita. Salosmaa oli myös videotaiteilija, hänen ensimmäinen julkinen videoteoksensa Dance of the Swans esitettiin 1999 ja 2000-luvulla hän keskittyi juuri videotaiteeseen.