cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jokikylän abiturientit
Juoni
Venäjän ja Japanin sota mainitaan, Bobrikovin salamurha, Suomen kaartin lopettaminen, Suomessa kerätty adressi ja sen tarjoaminen tsaarille tämän lomaillessa Suomen saaristossa. Kirjoittaja toteaa heikon keisarin jääneen kokonaan panslavistien käsiin. Sekä ylioppilaat että työväki alkoivat protestoida hallitsijan manifestia vastaan. Suomalaiset alkoivat toivoa vapautta satojen vuosien siirtomaa-ajan jälkeen. 30. lokakuuta tehtiin yleislakko Helsingissä työväen johdolla. Virkamiehet, koulut ja yliopistot pohtivat, mitä he uskaltaisivat tehdä. Turussakin alettiin kokoontua mielenosoituskulkueihin. Helsingin yliopiston ylioppilaat ja polysteekkarit olivat yhtyneet lakkoon. Turussa pohdittiin, mitä pitäisi tehdä. Kirjan sankarit olivat koulujen välisissä neuvotteluissa mukana. Keisarin kuvia heitettiin Aurajokeen. Ihmisjoukot, nuoret herrasmiehet ja puotipuksut eikä työväki, alkoivat pahoinpidellä toisia suomalaisia. Huhut kertoivat kasakoiden olevan tulossa palauttamaan järjestyksen. Suojeluskuntia perustettiin järjestyksen valvomiseksi suomalaisin voimin. Kotikylässä käydessään pojat huomaavat siellä ihmisten haluavan asioiden jatkuvan vanhalla rauhallisella tavalla, viis itsenäisyydestä.
Venäjän opiskelu oli tullut muodolliseksi ja sen kurssit läpäisi suullisessa tentissä ilman kielen osaamista. Mutta ylioppilaskirjoitukset oli tilaisuus, joka kokosi kaikki abiturientit kokeeseen Helsinkiin. Tämä merkitsi myös hyväksijättöä tutulle rouva Sjögrenille, jonka elinkeinona oli toispaikkakuntalaiset lukiolaiset, joille hänen talonsa ja ruokansa oli koti monen vuoden ajan.
Afeni Shakur
Afeni Shakur-Davis (10. tammikuuta 1947 Lumberton, Pohjois-Carolina – 2. toukokuuta 2016 Marinin piirikunta, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti ja Mustien panttereiden jäsen, joka sittemmin toimi musiikkialalla ja perusti hyväntekeväisyysjärjestön. Hän oli edesmenneen rapmuusikko Tupac Shakurin äiti.
Populaarikulttuurissa
Danai Gurira esitti Shakuria vuoden 2017 elokuvassa All Eyez on Me.
Alumiinioksidi
Alumiinioksidi eli alumina (Al2O3) on alumiinin oksidi. Yhdistettä käytetään suuria määriä valmistettaessa alumiinimetallia Hall–Héroult-menetelmällä, lisä- ja täyteaineina eri tuotteissa ja katalyyttinä. Alumiinioksidia esiintyy luonnossa puhtaana α-alumiinioksidina korundissa. Alumiinioksidia tuotetaan teollisesti Bayer-prosessilla. Vuonna 2015 maailmassa tuotettiin noin 115 miljoonaa tonnia alumiinioksidia.
Oliver Kahn
Oliver Rolf Kahn (s. 15. kesäkuuta 1969 Karlsruhe, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän kuului suuren osan urastaan Bundesliiga-seura FC Bayern Münchenin kokoonpanoon. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 86 ottelua.
Ura
Kahn aloitti ammattilaisuransa Karlsruher Sport Clubissa kaudella 1987–1988. Hän pelasi ensimmäisen Bundesliiga-ottelunsa vuonna 1990 samassa seurassa. Bayern München hankki Kahnin ykkösmaalivahdikseen vuonna 1994 Raimond Aumannin siirryttyä Besiktasiin Turkin Superliigaan. 15. huhtikuuta 2007 Kahn teki Bundesliigan ennätyksen voittojen määrässä kun Bayern München kukisti Leverkusenin 2–1. Tuolloin hänelle tuli täyteen 292 voitettua ottelua. Edellinen ennätys 291 voittoa oli Manfred Kaltzilla.
Alumiinioksidi
Esiintyminen luonnossa
Alumiinioksidia esiintyy luonnossa puhtaana α-alumiinioksidina korundissa. Epäpuhtauksina olevat muut metalli-ionit värjäävät korundin, ja tällaisia muotoja ovat esimerkiksi rubiini ja safiiri. Monet muut alumiinimalmit ovat alumiinioksidin ja -hydroksidin seoksia.
Oliver Kahn
Ura
Kahn on saavuttanut seuratasolla paljon menestystä. Hän on voittanut kahdeksan Saksan mestaruutta ja kuusi Saksan Cupin mestaruutta ja kuusi Saksan Liigacupin mestaruutta. Eurokentillä parhaat saavutukset ovat UEFA-cupin voitto vuodelta 1996 ja Mestarien liigan voitto vuodelta 2001.
Alumiinioksidi
Valmistus
250px|thumb|left|Alumiinioksidin tuotanto vuonna 2005 verrattuna prosentteina suurimpaan tuottajamaahan Australiaan Alumiinioksidia tuotetaan Bayer-prosessilla bauksiitista, joka koostuu alumiinihydroksidimineraaleista, kuten gibbsiitista ja böhmiitistä. Mukana on usein myös rautaa ja silikaatteja sisältäviä mineraaleja. Bauksiittimineraali jauhetaan ja liuotetaan natriumhydroksidiin, jolloin alumiinioksidi liukenee natriumaluminaattina.
Oliver Kahn
Ura
Kahn teki debyyttinsä Saksan maajoukkueen paidassa 23. kesäkuuta 1995 ottelussa Sveitsiä vastaan. Hän on ollut mukana Saksan kokoonpanossa kuusissa arvokisoissa, kolmissa EM-kisoissa, vuosina 1996, 2000 ja 2004, ja neljissä MM-kisoissa, vuosina 1994, 1998, 2002 ja 2006; pelaavana maalivahtina hän on ollut kolmissa kisoissa, vuoden 2000 EM-kisoista vuoden 2004 EM-kisoihin asti. Kahnin maajoukkueuran kohokohtana voidaan pitää vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskisoja, joissa Saksa eteni lopulta aina loppuotteluun saakka; Kahn torjui turnauksessa viisi nollapeliä ja kisojen päätyttyä hänet palkittiin turnauksen parhaana pelaajana ja parhaana maalivahtina. Kahn toimi pitkään myös maajoukkueen kapteenina, mutta Jürgen Klinsmannin päävalmentajakaudella kapteenina toimi Michael Ballack. Klinsmannin aikana Kahn myös menetti aiemman lähes kiistattoman ykkösvahdin asemansa maajoukkueessa ja joutui jakamaan torjuntavastuun Jens Lehmannin kanssa; vuoden 2006 Saksan maailmanmestaruuskisoissa Lehmann toimi Saksan ykkösmaalivahtina ja Kahn tämän varamaalivahtina.
Alumiinioksidi
Valmistus
Seuraavassa vaiheessa natriumaluminaattiliuos jäähdytetään, laimennetaan vedellä ja siihen lisätään siemenkiteeksi alumiinihydroksidia, jotta saataisiin kiinteää alumiinihydroksidia. Viimeisessä vaiheessa alumiinihydroksidia kuumennetaan yli 1 100 °C:n (1 200–1 300 °C) lämpötilaan, jolloin se muuntuu alumiinioksidiksi.
Oliver Kahn
Ura
Toukokuussa 2004 julkaistiin Kahnin omaelämäkerta, joka on nimeltään Nummer eins.
Alumiinioksidi
Käyttö
Suurin osa valmistetusta alumiinioksidista käytetään metallisen alumiinin tuotantoon Hall–Héroult-menetelmällä. Menetelmässä alumiinioksidin joukkoon lisätään kryoliittia. Alumiinioksidin ja kryoliitin seos sulatetaan teollisessa mittakaavassa 940–980 °C:n lämpötilassa, ja alumiinia tuotetaan elektrolysoimalla sulatetta, jolloin alumiini pelkistyy katodilla.
Oliver Kahn
Ura
Kahn pelasi viimeisen maaottelunsa 8. heinäkuuta 2006 Portugalia vastaan. Kyseessä oli jalkapallon MM-kisojen pronssiottelu, joka pelattiin Stuttgartissa Gottlieb-Daimler Stadionilla. Ottelu päättyi Saksan voittoon 3–1. Ottelun pelaaminen oli Kahnille merkittävää, sillä hän oli joutunut seuraamaan Saksan muut MM-kisaottelut penkiltä Lehmannin pelatessa maalilla. Saksan valmentaja Jürgen Klinsmann sanoi, että halusi antaa Kahnille mahdollisuuden pelata, koska Klinsmannin mukaan Kahn oli ollut tukemassa koko Saksan joukkuetta ja erityisesti nuoria pelaajia koko MM-turnauksen ajan. Koska Saksan kapteeni Michael Ballack oli loukkaantunut eikä voinut pelata, Kahn sai myös kapteeninnauhan. Klinsmannin mukaan ”kunnia meni eniten maaotteluja pelanneelle pelaajalle”.
Suuret ikäluokat
thumb|Suomen väestö iän mukaan vuoden 2005 lopussa, miesten ikäpalkit vasemmalla ja naisten oikealla.
Oliver Kahn
Ura
Kahn ilmoitti lopettavansa uransa kauden 2007–2008 jälkeen, hän päättikin uransa mestaruuteen Bundesliigassa.
MAKS
thumb|MAKS 2007 MAKS on venäläinen kaupallinen ilmailunäyttely.
Oliver Kahn
Kunnianosoituksia
thumb|200px|Kahnin nimikoidut pelihanskat
Suuret ikäluokat
Suuret ikäluokat muodostuivat monissa läntisen Euroopan maissa muutaman vuoden aikana toisen maailmansodan jälkeen, niin sotaan osallistuneissa kuin sen ulkopuolella pysyneissäkin maissa. Suomessa korkea syntyvyys kesti hieman yli viisi vuotta, elokuusta 1945 elokuuhun 1950. Koska ikäluokilla kuitenkin tarkoitetaan vuosiluokkia, on mukaan otettu vuodet kokonaisuudessaan ja näin suuren sukupolven syntymisen katsotaan kestäneen kuusi vuotta eli vuoden 1945 alusta vuoden 1950 loppuun: 1946-1949 syntyneitä oli yli 100 000/vuosi sekä jo 1945 ja vielä 1950 lähempänä 100 000:ta kuin 90 000:ta (yli 95 000).
MAKS
Elokuun 2005 näyttelyssä vierailijoita oli 512 000 henkeä. Ulkomaisia näytteilleasettajia oli 134 ja venäläisiä 520.
Vuoden 2007 näyttely MAKS 2007 järjestettiin 21.–26. elokuuta. Näyttelyn avasi Venäjän presidentti Vladimir Putin. Esillä olivat muun muassa Mikojan-Gurevitš, Suhoi, EADS, Boeing, Alenia, GIFAS ja Euroopan avaruusjärjestö.
Suuret ikäluokat
Vuositasolla Suomen suurin ikäluokka on nykyään vuonna 1983 syntyneet. Tämän vuosikerran kasvua suurimmaksi on nostanut maahanmuutto, lähes joka seitsemäs ikäluokan edustaja on vieraskielinen Lähes yhtä suuria ovat vuosina 1990 ja 1992 syntyneet. Vuonna 2023 jokaiseen näistä kolmesta ikäluokasta kuului yli 75 000 henkilöä, ja jokaisessa ulkomailla syntyneiden osuus on yli 11 000 henkilöä.
MAKS
Vuoden 2009 näyttely MAKS 2009 järjestettiin 18.-23. elokuuta. Kävijöitä oli yli puoli miljoonaa. Kaksi Venäjän ritarit -taitolentoryhmän Suhoi Su-27 -konetta törmäsi toisiinsa muutamaa päivää ennen näyttelyn alkua. Kummankin koneen kyydissä olleet onnistuivat pelastautumaan heittoistuimella, mutta tästä huolimatta yksi lentäjä menehtyi ja kaksi muuta sai vakavia vammoja. Onnettumuuden seurauksena taitolentoryhmä peruutti esiintymisensä näyttelyssä.
Vuonna 2011 näyttely järjestettiin 16.–21. elokuuta. Näyttelyssä esiintyi mm. viidennen sukupolven suihkuhävittäjä Suhoi PAK FA. Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto toi tapahtumaan ensi kertaa 12 taistelukonetta, ml. F-15E ja F-16C -hävittäjät, Boeing B-52 Stratofortress, C-130J Hercules Tactical Transport Aircraft ja Boeing KC-135 Stratotanker.
Suuret ikäluokat
Historia
Myöhempiä korkeahkon syntyvyyden lyhyempiä aikakausia on ollut 1960-luvulla, 1980-luvun loppupuolella ja 2000-vuosikymmenen keskivaiheilla. Väestötutkimusten mukaan ensisynnyttäjien ikä on laskenut jälleen 2000- ja 2010-luvuilla. Jotkut tutkimukset ovat kertoneet lamojen vaikuttavan positiivisesti syntyvyyteen, vaikka edellä mainittuina aikakausina on eletty nousukautta.
Ikäluokkien koot
Suurten ikäluokkien syntyvyys
Vertailuvuosia
Varhaiset
Suurten ikäluokkien koko on ollut yhteiskunnalle sekä haitta että etu. Aluksi koulutusjärjestelmä joutui koville, kun oppilaiden määrä kasvoi muutamassa vuodessa merkittävästi. Suurten ikäluokkien siirtyminen myöhemmin työelämään oli kuitenkin kansantaloudellisesti myönteinen ilmiö, koska työssä käyvä – eli yhteiskunnalle tuottoisin – ikäryhmä oli silloin suhteellisesti suurempi kuin yleensä.
Myöhemmät
2000-luvulle tultaessa yksi kansantalouden suurimpia huolenaiheita oli suurten ikäluokkien lähestyvä eläkeikä. Nämä ikäluokat ovat selvästi nuorempia ikäluokkia suurempia. Tämän pelättiin aiheuttavan työvoimapulan ja vaikuttavan väestöllisen huoltosuhteen heikkenemiseen. Ongelma sai nimen eläkepommi.
Eläkeläisten ja vanhuusiän terveydenhoitoa tarvitsevien määrä nousee korkeaksi suhteessa työssä käyviin ja siten yhteiskunnan maksukykyyn. Tämä vaikuttaa osaltaan muiden tekijöiden kanssa taloudellisen huoltosuhteen heikkenemiseen. Eläkeläiset saavat eläkettä, jonka he ovat joskus osittain maksaneet, mutta työssäkäyvät joutuvat osalle eläkkeellä olevista maksamaan verojen kautta lisää eläkettä.
Muut suuret ikäluokat
Vuonna 1909 syntyi lähes tarkalleen yhtä monta lasta kuin suurten ikäluokkien ensimmäisenä vuonna 1945. Vuoden 1909 syntyvyys oli 3,3 prosenttia tuolloisesta väkimäärästä ja vastaisi nykyiseen asukaslukuun suhteutettuna 170 000 lasta. Syntyvyys laski tälle tasolle 1880-luvun loppuvuosina; sitä edeltäneet suuret ikäluokat syntyivät 1860- ja 1870-luvuilla, jolloin syntyneiden määrä oli käytännöllisesti katsoen joka vuosi 3,6–3,8 prosenttia silloisesta väkiluvusta ja vastasi kahtasataatuhatta syntyvää lasta vuodessa nykyaikana. Jopa pahimpana katovuonna, jolloin syntyvyys romahti 2,5 prosenttiin väkiluvusta laskettuna, syntyneiden määrä vastasi 130 000 lasta nykyaikana.
Vuoden 1800 jälkeen kaikkein suurimmat ikäluokat syntyivät vuosina 1821 ja 1823, jolloin elävänä syntyneiden lasten suhteellinen osuus oli 4,1 prosenttia Suomen silloista väkiluvusta. Prosenttiosuus vastaa 215 000 lasta vuonna 2005. Vertailun vuoksi: vuosina 1998–2005, siis kahdeksana vuotena peräkkäin, syntyneiden lasten absoluuttinen lukumäärä oli pienempi kuin vuonna 1848. Suhteellisesti laskettuna pienin ikäluokka syntyi vuonna 2002, alle 1,1 prosenttia kokonaisväkiluvusta.
Frankie Lymon
pienoiskuva|Lymon vuonna 1956 Franklin Joseph ”Frankie” Lymon oli afroamerikkalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi parhaiten The Teenagersin solistina 1956, jolloin tuli heidän iso hittinsä ”Why Do Fools Fall in Love”. Sittemmin hän jatkoi joitain vuosia soolouraa. Frankie Lymon oli kolmesti avioliitossa ja kuoli huumeiden yliannostukseen vain 25-vuotiaana.
Halipula
Halipula on Joel Hallikaisen vuonna 1994 ilmestynyt studioalbumi. Albumin julkaisi levy-yhtiö Fazer Musiikki.
Albumi sisältää eritoten lapsille suunnattuja lauluja. Albumin tunnetuin kappale on Halipula, joka on Hallikaisen yksi tunnetuimmista lastenlauluista.
Hallikaisen lisäksi albumilla esiintyvät Anna Hanski, lauluyhtye Beat, Puolalan musiikkikoulun oppilaita, Heikki Hilander, Tuija Piepponen, Elviina Pulli ja Juha Kastu.
Kappaleet
Sovitukset ja orkesterin johto Jouni Lehtonen.
Donald S. Day
Dayn vanhemmat olivat John I. ja Grace Bryant (Satterlee) Day. Hänen isänsä oli New York Morning Telegraph -lehden toimittajana ja Day itse aloitti uransa työväestölle tarkoitetun The Day Book -tabloidilehden palveluksessa. Lehti kampanjoi ammattiyhdistysten ja naisten äänioikeuden puolesta. Kun Yhdysvallat liittyi ensimmäiseen maailmansotaan 1917 Day oli Yhdysvaltain laivastossa lentäjänä. Sodan päätyttyä hän oli New Yorkissa The Morning Telegraph -lehden urheilutoimittajana ja sitten New York World-lehden toimittajana.
Talvisodan aikana Day oli sotakirjeenvaihtajana Suomessa. Kun Neuvostoliitto miehitti Baltian maat kesäkuussa 1940 Day sai 24 tuntia aikaa poistua Latviasta jota hän piti asemapaikkanaan. Day kertoi tällöin raporteissaan että Latvian venäläiset ja juutalaiset olivat avustaneet maan miehittämisessä ja juhlineet miehittäjien saapumista. Day siirtyi tämän jälkeen Tukholmaan Ruotsiin. Jatkosodan alettua Day oli jälleen sotakirjeenvaihtajana Suomessa seuraten hyökkääviä suomalaisjoukkoja. Syyskuussa 1942 hän ilmoitti eroavansa Chicago Tribune-lehden palveluksesta ja liittyvänsä vapaaehtoisena Suomen armeijaan. Suomen viranomaiset hylkäsivät kuitenkin Dayn hakemuksen Yhdysvaltain painostuksesta. Hänen passinsa vanheni eikä sitä enää uusittu joten Day ei enää päässyt matkustamaan vapaasti. Hän laati Suomessa oleskellessaan muistelmateoksen joka julkaistiin 1944 ruotsin kielellä nimellä Framåt, Kristi stridsmän!. Kirjassa Day ilmaisi tukensa Saksan sodalle Neuvostoliittoa vastaan.
Kesällä 1944 Day siirtyi Berliiniin Saksan radion palvelukseen ja toimi sitten elokuun lopulta lähtien amerikkalaisille joukoille suunnatuissa radiolähetyksissä kommentaattorina. Day jatkoi tässä tehtävässä aina huhtikuun 1945 puoliväliin saakka. Hän arvosteli lähetyksissä presidentti Franklin D. Rooseveltia ja Yhdysvaltain liittolaisuutta Neuvostoliiton kanssa syyttäen juutalaisia neuvostokommunismin taustavoimina toimimisesta. Dayn mukaan Saksa oli Euroopan ainoa suojamuuri neuvostokommunismia vastaan ja teki taistelullaankorvaamattoman palveluksen länsimaiselle sivistykselle.
Amerikkalaiset joukot pidättivät Dayn toukokuussa 1945 sodan päätyttyä ja hän oli Yhdysvaltain armeijan vastavakoilun ylläpitämällä Camp Kingin leirillä Oberurselissa Saksassa. Hänet vapautettiin joulukuun lopulla 1946 ja hän oleskeli sitten Baijerissa vaimonsa kanssa. Hänet pidätettiin uudelleen lyhyeksi aikaa tammikuussa 1949 mutta vapautettiin pian uudelleen. Dayta ei syytetty maanpetoksesta koska hän antoi amerikkalaisille tietoja neuvostoliittolaisista vakoojista jotka toimivat Euroopassa.
Day palasi vapauduttuaan Suomeen vaimonsa kanssa ja toimi 1960-luvulle saakka Chicago Tribune-lehden Itämeren alueen kirjeenvaihtajana. Hän kuoli sydänkohtaukseen Helsingissä lokakuun alussa 1966.
Juliet Cuthbert
Juliet Jean Cuthbert (s. 9. huhtikuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt jamaikalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Cuthbert edusti Jamaikaa olympialaisissa neljä kertaa, vuosina 1984, 1988, 1992 ja 1996. Vuonna 1984 Los Angelesissa hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin ja oli mukana pikaviestissä kahdeksanneksi sijoittuneessa Jamaikan joukkueessa. 1988 Soulissa Cuthbert oli 100 metrillä seitsemäs, viestissä Jamaika jäi ulos finaalista. Vuonna 1992 Barcelonassa hän otti hopeaa sekä 100 että 200 metrin juoksussa ja oli mukana myös viestissä, joka päättyi Jamaikan osalta keskeytykseen finaalissa. Vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa Cuthbert oli 200 metrillä seitsemäs, 100 metrillä välierissä sekä mukana voittamassa pronssia Jamaikan pikaviestijoukkueen mukana.
Olympiamitaleiden lisäksi Cuthbert saavutti urallaan neljä mitalia pikaviestissä MM-kisoista. Hän voitti kultaa Tokiossa 1991, hopeaa Göteborgissa 1995 ja Ateenassa 1997 sekä pronssia Helsingissä 1983.
Cuthbert juoksi ennätyksensä sekä 100 että 200 metrillä vuonna 1992. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 10,83 ja 200 metrin ennätyksensä 21,75.
Bertel Ikonen
Bertel Ikonen oli suomalainen eversti.
Suomen sisällissota
Ikonen osallistui vapaussotaan 28. tammikuuta alkaen ryhmänjohtajana Iisalmen suojeluskuntajoukoista kootussa ja E. Antikaisen johtamassa Iisalmen 1. vapaaehtoisessa jalkaväkikomppaniassa ja myöhemmin komppanian tultua liitetyksi Pohjois-Savon rykmenttiin sen ensimmäisessä pataljoonassa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Ikonen kävi sisällissodan jälkeen Viipurin Upseerikokelaskurssin vuosina 1918–1919. Kurssin jälkeen hän palveli nuorempana upseerina eri tehtävissä Tampereen Rykmentissä Lahdessa vuoteen 1925 saakka. Pois lukien vuodet 1922–1923, jolloin hän oli komennettuna adjutanttina 3. Divisioonan esikunnassa Mikkelissä. Samoihin aikoihin hän suoritti Kadettikoulun kuuntelu-upseerina. Vuodet 1925–1926 häneltä vierähtivät Yleisesikunnassa, jonka jälkeen hänet nimitettiin komppanianpäälliköksi Polkupyöräpataljoona 1:een.
Vuonna 1927 Ikonen erosi armeijasta ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin ensimmäiseksi sotilasohjaajaksi Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiriin. Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiristä hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Sortavalan Suojeluskuntapiiriin 1. maaliskuuta 1930. Sortavalan aikanaan vuonna 1930 hän suoritti komentajakurssin Suojeluskuntain Päällystökoulussa. Sotakorkeakoulun yleisen osaston yleisesikuntaupseerikurssin hän suoritti vuosina 1935–1937.
Talvi- ja jatkosota
Ikonen palveli talvisodan puhjettua sotilastarkastajana Suojeluskuntain Yliesikunnassa. Myöhemmin Yliesikunnan muututtua Kotijoukkojen Esikunnaksi hän toimi Esikunnassa komento-osaston päällikkönä. Hänet maarattiin jouluaattona vuonna 1939 kotijoukkojen alaisen 21. Täydennysdivisioonan Jalkaväkirykmentti 62:n komentajaksi. Divisioonan siirto osaksi kenttäarmeijaa tapahtui tammikuussa 1940, jolloin myös Ikosen komentama rykmentti siirrettiin Itä-Kannakselle, josta se kumminkin jo helmikuussa siirrettiin Länsi-Kannakselle. Välirauhan aikana Ikonen toimi Etelä-Kymenlaakson Suojeluskuntapiirin komentajana ja jatkosodan puhjettua Ikonen lähti rintamalle hänen Suojeluskuntapiirinsä perustaman Jalkaväkirykmentti 45:n komentajana. Ikonen siirrettiin 29. toukokuuta 1941 Jalkaväkirykmentti 5:n komentajaksi, mutta siirrettiin vuoden 1942 elokuussa Suojeluskuntain Päällystökoulun johtajaksi. Päällystökoulusta Ikonen määrättiin 31. toukokuuta 1943 Jalkaväkirykmentti 9:n komentajaksi, josta hänet komennettiin edelleen 6. elokuuta 1944 Ilomantsin Ratsuväkiprikaatin väliaikaiseksi komentajaksi. Hän palasi 18. syyskuuta 1944 rykmenttiinsä ja suoritti sen kotiuttamisen marraskuussa 1944.
Sotien jälkeinen aika
Ikonen toimi sotien jälkeen sotilaspiirin komentajana, josta tehtävästä hänet pidätettiin ja oli pidätettynä viisi kuukautta epäiltynä osallistumisesta asekätkentään. Hänet tuomittiin jutussa kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen vuonna 1946. Rangaistuksen kärsittyään hän toimi Santahaminaan ja Tuusulaan sijoitetun Jalkaväkirykmentti 5:n komentajana vuoteen 1950 saakka.
Ylennykset
Vänrikki 31.7.1919, luutnantti 1921, kapteeni 16.5.1925, majuri 16.5.1930, everstiluutnantti 16.5.1939, eversti 5.3.1942
Toini Voipio
Toini Voipio, sukunimi aik. Åkerman (23. toukokuuta 1878 Viipuri – 2. huhtikuuta 1937 Riihimäki) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja rehtori ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Toini Voipion vanhemmat olivat Turun hovioikeuden presidentti Daniel Woldemar Åkerman ja Emma Henrika Perander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1897 ja valmistui filosofan kandidaatiksi 1902.
Voipio toimi Hämeenlinnan suomalaisen yhteiskoulun suomen kielen ja historian opettajana ja koulun johtajana 1904–1908, Tampereen tyttökoulun suomen kielen ja historian nuorempana lehtorina ja koulun rehtorina 1908–1932 sekä vuodesta 1932 Riihimäen yhteislyseon suomen kielen vanhempana lehtorina.
Voipio oli kansanedustajana 1909–1910 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Eino Pinomaa
Eino Johannes Pinomaa (vuoteen 1935 Gulin, 5. elokuuta 1929 Hämeenlinna – 19. syyskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, rovasti ja Suomen Kristillisen Liiton poliitikko. Pinomaa muistetaan SKL:n ensimmäisenä puoluesihteerinä. Pappisurallaan Pinomaa työskenteli Meilahden seurakunnassa apulaisena vuosina 1976–1983, kappalaisena 1983–1987 ja kirkkoherrrana vuosina 1987–1993 jolloin hän jäi eläkkeelle. Ennen Meilahtea Pinomaa työskenteli Suomen Kristillisen Liiton puoluesihteerinä 1975–1978, Vartiokylän seurakunnan pappina 1964–1974, Vanhankirkon seurakunnassa 1963–1964, opettajana 1959–1963, SKY:n ylioppilaspastorina 1957–1958 sekä Oriveden seurakunnassa saarnaajana 1955–1957.
Pinomaa valmistui ylioppilaaksi Käpylän yhteisklukiosta 1947. Hän suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1952 ja hänet vihittiin papiksi 1953. Hän jäi eläkkeelle kirkkoherran virasta 1993.
Luottamustehtävissä Pinomaa työskenteli järjestömuotoisen SKL:n pääsihteerinä 1965–1974 sekä Kristillisen radio- ja televisioliiton puheenjohtajana vuodesta 1983. Pinomaa toimi Kristityn Vastuu-lehden päätoimittajna vuosina 1970–1971 sekä Aaltopituus-lehden päätoimittajana vuodesta 1983. Pinomaalle myönnettiin rovastin arvonimi 1984.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1958
Jalkapallon maailmanmestaruuskisat vuonna 1958 pidettiin Ruotsissa. Päätöstä myöntää turnaus Ruotsille arvosteltiin Etelä-Amerikassa, sillä myös edellinen MM-turnaus järjestettiin Euroopassa. Toisen maailmansodan jälkeisenä aikana sodasta vähin vaurioin selviytynyneenä ja vakaana maana Ruotsi oli kuitenkin FIFAn silmissä paras vaihtoehto kisaisännäksi. Turnaus muistetaan eritoten Brasilian 17-vuotiaan Pelén läpimurtona koko maailman tietoisuuteen. Brasilia voitti Ruotsin turnauksessa maailmanmestaruuden, kukistamalla isäntämaan loppuottelussa Pelén johdolla.
Järjestelyt
Kansaninvälinen jalkapalloliitto FIFA päätti myöntää turnauksen Ruotsille vuonna 1950 pitämässään kokouksessa. Ruotsi oli ainoa hakija. Ruotsi oli Toisen maailmansodan jälkeisenä aikana houkutteleva kisaisäntä. Maa oli poliittisesti vakaa, ja se oli kärsinyt sodasta verrattain vähän. Tästä huolimatta turnauksen myöntäminen Ruotsille järkytti eteläamerikkalaisia, sillä myös edelliset kisat oli pidetty Euroopassa, mikä rikkoi vuorotteluperiaatetta. Ruotsin turnauksen jälkeen FIFA päätti että vastaisuudessa turnaus pelataan vuorotellen eri maanosissa.
Karsinnat
Karsintoihin osallistui 51 maata, joista 14 selviytyi lopputurnaukseen. Isäntämaa Ruotsi ja hallitseva mestari Länsi-Saksa pääsivät kisoihin ilman karsintaa. Euroopan maille oli karsintojen kautta jaossa lopputurnauspaikka yhdeksälle katsintalohkonsa voittajalle. Lisäksi yksi lohkokakkonen arvottiin jatkokarsintaan Israelia vastaan. Israel oli selviytynyt yhdistetyistä Afrikan ja Aasian karsinnoista voittajana kaikkien sen vastustajien luovutettua ottelunsa sitä vastaan. FIFA kuitenkin päätti että lopputurnaukseen ei voi päästä ilman ainoatakaan karsintaottelua, vaan Israelin olisi karsittava UEFA:n maata vastaan. Jatkokarsinnassa Wales voitti Israelin ja selviytyi MM-turnaukseen. Etelä-Amerikan karsinnoista oli tarjolla kolme lopputurnauspaikkaa kolmelle karsintalohkon voittajalle. Pohjois- ja Keski-Amerikan karsinnoista turnaukseen selviytyi yksi joukkue.
Joukkueet
Halitsevana mestarina turnaukseen lähti Länsi-Saksa. Yhtenä suosikkina ennakkoasetelmissa pidettiin myös Brasiliaa. Aikakauden suurmaista Unkarin kultaisen joukkueen aika oli jo ohi, eikä maa enää tavoitellut kärkisijoja. Kaksinkertaiset maailmanmestarit Uruguay ja Italia taas eivät selviytyneet koko turnaukseen. Ruotsin kisat ovat toistaiseksi ainoat, joihin selviytyivät kaikki neljä Iso-Britannian maajoukkuetta. Englanti, Skotlanti, Pohjois-Irlanti ja Wales oli kukin sijoitettu turnauksessa eri alkulohkoihin, jolloin keskinäisiä kohtaamisia ei kisoissa nähty.
Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta. Euroopasta oli mukana 12 maata, Etelä-Amerikasta kolme ja Pohjois-ja Keski-Amerikasta yksi:
Stadionit
Otteluita pelattiin kahdellatoista eri paikkakunnalla. Loppuottelu pelattiin Tukholman Råsundastadionilla. Råsundastadionia laajennettiin ennen turnausta. Kokonaan uusi stadion oli Göteborgiin kisoja varten rakennettu Ullevi. Näiden lisäksi otteluita pelattiin pikkukaupungeissa, joten muut stadionit olivat pieniä. Katsomot eivät kuitenkaan aina edes täyttyneet, mihin oli syynä televisiolähetykset. Turnauksesta televisioitiin yksi ottelu per päivä.
Lohko 1
300px|thumb|Argentiinan ja Tšekkoslovakian välinen ottelu. Lohkossa 1 suurtekoja odotettiin erityisesti Argentiinalta. Hallitseva maailmanmestari Länsi-Saksa ei ollut edellisen MM-turnauksen jälkeen yltänyt enää yhtä vakuuttaviin otteisiin. Tšekkoslovakia tiedettiin myös vahvaksi. Lohkon täydensi Pohjois-Irlanti, joka oli puolestaan pudottanut karsinnoissa Italian ja Portugalin.
Argentiina sai kuitenkin maksaa kovaa hintaa eristyneisyydestään. Sen käyttämä WM-ryhmitys ei toiminut eurooppalaisten pelitapaa vastaan. Avausottelussa Länsi-Saksaa vastaan Argentiina onnistui maalinteossa heti otteun alussa, mutta tämän jälkeen ote siirtyi saksalaisille ja Länsi-Saksa vei ottelun maalein 3-1. Seuraavassa ottelussa Argentiina voitti Pohjois-Irlannin, mutta päätösottelussa se romahti Tšekkoslovakiaa vastaan kärsien 6-1 tappion.
Lohko 2
Turnauksen 2 lohkossa pelasivat Ranska, Jugoslavia, Skotlanti ja Paraguay. Ranskalla oli riveissään aluksi varamieheksi kaavailtu Just Fontaine, joka loukkaantumisten myötä sai paikan avauskokoonpanossa. Ranska avasi turnauksen 7-3 voitolla Paraguaysta, Fontaine viimeisteli kolme maalia. Seuraavan ottelunsa Ranska hävisi Jugoslavialle 3-2, kun Jugoslavia iski voittomaalin ottelun lopussa. Ranska eteni kuitenkin lohkovoittoon, minkä se varmisti viimeisessä ottelussaan voittamalla Skotlannin 2-1. Lohkon toinen jatkoonmenijä oli Jugoslavia, joka pelasi tasan sekä Skotlantia että Paraguayta vastaan.
Lohko 3
300px|thumb|Ruotsin [[Nils Liedholm iski rangaistuspotkusta maalin Meksikoa vastaan.]] Turnauksen isäntämaa Ruotsi oli oman alkulohkonsa suosikki. Sen suurimpana haastajana pidettiin takavuosien suurmaata Unkaria. Unkarin kultainen joukkue oli kuitenkin jo hajonnut ja Unkarin kansannousun myötä monet huippupelaajat olivat lähteneet maasta. Ruotsi aloitti turnauksen vahvasti voittamalla Meksikon maalein 3-0, vaikka joukkue oli saatu kasaan vasta pari päivää aiemmin. Unkari taas joutui omassa avausottelussaan taipumaan tasapeliin Walesin kanssa. Toisella ottelukieroksella Unkari ja Ruotsi kohtasivat Råsundastadionilla. Ottelun hahmoksi nousi Ruotsin Kurt Hamrin kahdella maalillaan. Ruotsi voitti ottelun maalein 2-1 ja varmisti jatkopaikkansa jo kahden ottelun jälkeen. Päätöskierroksella Ruotsi lepuutti ykkösmiehistöään ja pelasi maalittoman tasapelin Walesia vastaan. Unkari voitti viimeisessä alkulohkopelissään Meksikon ilman hankaluuksia, mutta se riitti vain uusintaotteluun Walesia vastaan.
Uusintaottelua Råsundastadionilla seurasi vain reilut 2 832 katsojaa. Ottelu sai lisäväriä siitä että Unkarin kansannousun johtaja Imre Nagy oli teloitettu edellisenä päivänä. Moni katsoja osoitti mieltään tapauksen johdosta. Itse ottelu oli pohjakosketus entiselle jalkapallon suurmaalle. Wales voitti ottelun 2-1 eteni puolivälieriin.
Lohko 4
Englannin joukkueen valmistautumista turnaukseen varjosti Münchenin lento-onnettomuus, jossa usea maajoukkueen avainpelaaja sai surmansa. Tästä huolimatta Englanti oli varteenotettava vastustaja jopa lohkon ykkössuosikki Brasilialle. Brasilialaisilla oli maailman paras hyökkääjäkaksikko, jonka muodostivat 17-vuotias ihmepoika Pelé ja Garrincha. Kovaksi joukkueeksi tiedettiin myös Neuvostoliitto, jonka maalia vartioi Lev Jašin. Lohkon neljäs joukkue oli edellisten kisojen pronssimitalisti Itävalta.
Lohkon avausotteluissa Brasilia voitti Itävallan selvästi maalein 3-0. Neuvostoliitto hukkasi Englantia vastaan kahden maalin johtonsa ja joukkueet päätyivät 2-2 tasatulokseen. Kun toisella ottelukierroksella Brasilia ja Englanti pelasivat maalittoman tasapelin ja Neuvostoliitto voitti Itävallan, jännitys jatkoonmenijöistä jatkui viimeiselle kierrokselle asti.
Brasilia aloitti Göteborgissa pelatun ratkaisevan ottelun Neuvostoliittoa vastaan vahvasti. Vavá vei Brasilian johtoon jo ottelun alussa, eikä Neuvostoliitto kyennyt vastaamaan Brasilialaisten taitoon koko ottelun aikana ja veoitti ottelun Vaván kahdella maalilla 2-0. Brasilia voitti näin ollen koko lohkon päästämättä maaliakaan. Kun toisessa ottelussa Englanti ja Itävalta päätyivät pistejakoon, tarkoitti ese että toinen jatkoonmenijä ratkaistiin uusintaottelulla Neuvostoliiton ja Englannin välillä. Neuvostoliitto voitti ottelun Anatoli Iljinin tekemällä ottelun ainoaksi jääneellä maalilla.
Puolivälierät
Puolivälierissä näkyi selvästi uusintaotteluiden rasitus. Pohjois-Irlanti, Wales ja Neuvostoliitto etenivät jatko-otteluihin uusinnan kautta, jolloin ne joutuivat pelaamaan kolme ottelua kuudessa päivässä. Ainoat välipäivät menivät matkustaessa, Neuvostoliitto joutui matkustamaan Göteborgista Tukholmaan ja Wales matkusti vastakkaiseen suuntaan ja Pohjois-Irlanti Malmöstä Norrköpingiin. Lopulta kaikki kolme hävisivät omat puolivälieränsä. Ranska kukisti Pohjois-Irlannin maalein 4-0 Fontainen viimeistellessä kaksi maalia. Ilman tappioita puolivälierävaiheeseen asti edennyt Wales piti Brasilian aluksi aisoissa, mutta mitä pitemmälle ottelu eteni, alkoi ote siirtyä brasilialaisille. Ottelussa nähtiin vain yksi maali, mutta sitäkin ikimuistoisempi; Didi syötti pallon Pelélle Walesin rangaistusalueella, tämä vippasi pallon yli puolustajan ja potkaisi pallon alanurkkaan. Loistavan ottelun pelannut Walesin maalivahti Jack Kelsey oli tällä kertaa voimaton.
Uusintaottelun rasituksesta huolimatta, oli Neuvostoliitto pelottava vastustaja isäntämaa Ruotsille. Ruotsi oli saanut lepuuttaa miehistöään, mutta maiden aiemmat kaksi kohtaamista parin vuoden takaa olivat päättyneet Neuvostoliiton murskavoittoihin. Nyt ottelun kuva muodostui toisenlaiseksi. Neuvostoliitolla ei ollut tarpeeksi juoksuvoimaa ruotsalaisia vastaan. Toisen jakson alussa Kurt Hamrin pukkasi ruotsalaiset johtoon, eikä Neuvostoliitto enää noussut. Muutama minuutti ennen loppua Hamrin vapautti Agne Simonssonin maalintekoon ja loppulukemiksi kirjatiin 2-0.
Hallitseva maailmanmestari Länsi-Saksa kohtasi puolivälierissä Jugoslavian, joka oli edellisissä kisoissa joutunut taipumaan juuri Länsi-Saksalle puolivälierissä. Niin kävi nytkin. Helmut Rahn vei Länsi-Saksan johtoon ottelun 12. minuutilla, minkä jälkeen saksalaiset puolustivat johtoaan tarkasti. Maali jäi ottelun ainoaksi ja Länsi-Saksa eteni välieriin.
Välierät
300px|thumb|Ruotsin Hamrin ja Länsi-Saksan Juskowiak maiden välisessä välieräottelussa. Isäntämaa Ruotsi ja Länsi-Saksa kohtasivat toisessa välierässä Göteborgissa. Ruotsi hallitsi ottelua, mutta Länsi-Saksa teki ottelun avausmaalin. Ruotsi tasoitti ottelun kyseenalaisella maalilla, sillä joidenkin lähteiden mukaan Ruotsin Nacka Skoglundin tekemää maalia edelsi hänen tekemänsä käsivirhe. Ottelun käännekohdaksi muodostui tunnin pelin jälkeen käyty Ruotsin Kurt Hamrinin ja Länsi-Saksan Erich Juskowiakin kaksinkamppailu, jonka jälkeen Hamrin jäi teatraalisesti kieriskelemään nurmelle. Tästä suivaantunut Juskowiak potkaisi uudestaan Hamrinia ja saksalainen ajettiin ulos kentältä ja Ruotsi sai miesylivoiman. Varttia myöhemmin toinen saksalaispelaaja taklattiin pelikyvyttömäksi ja Ruotsi pääsi kahden miehen ylivoimalle. Pian tämän jälkeen nähtiin ottelun voittomaali, kun Ruotsi siirtyi 2-1 johtoon. Myöhemmin Hamrin viimesiteli loppulukemiksi 3-1.
Råsundastadionilla pelatussa toisessa välierässä kohtasivat Ranska ja Brasilia. Ottelussa nähtiin aikakaudelle tyypillistä hyökkäävää jalkapalloa ja hyviä tilanteita syntyi vähän väliä. Brasilian Vavá teki ottelun avausmaalin jo toisella minuutilla, mutta Fontaine toi pian Ranskan tasoihin. Ottelun edetessä alkoi Brasilia saada yhä selvemmin yliotteen. Ottelun hahmoksi nousi jälleen kolme maalia tehnyt Pelé. Lopputulos oli 5-2 Braslian eduksi.
Pronssiottelu
Ranskan ja Länsi-Saksan välinen pronssiottelu pelattiin Götebogin Ullevilla. Ottelun hahmoksi nousi Ranskan Just Fontaine. Hän iski ottelussa neljä maalia, viimeistelleen näin myös turnauksen maalikuninkuutensa. Ranska voitti ottelun maalein 6-3.
Loppuottelu
175px|thumb|[[Pelé ja Kalle Svensson.]] 300px|thumb|left|[[Pelé ruotsalaispuolustajien keskellä.]] Ruotsin ja Brasilian välinen loppuottelu pelattiin Solnan Råsundastadionilla. Ennen ottelua jouduttiin suorittamaan arvonta, kumpi joukkueista joutuu vaihtamaan peliasunsa, sillä molempien maiden paidan väri oli keltainen. Arpa suosi Ruotsia ja Brasilia pelasi ottelun sinisissä paidoissa. Itse ottelussa Ruotsi siirtyi johtoon Nils Liedholmin maalilla jo ottelun neljännellä minuutilla, ja Brasilia joutui ensimmäistä kertaa tappioasemaan koko turnauksen aikana. Tasoitus seurasi kuitenkin pian, kun Garrincha petasi Vaválle maalipaikan, mistä tämä ei erehtynyt. Tasoitsosuman jälkeen hallinta siirtyi yhä tiukemmin Brasilialle. Ensimmäisellä puoliajalla Brasilia onnistui maalinteossa toistamiseen, jälleen maalintekijänä Vavá Garrinchan syötöstä.
Toisella puoliajalle peli jatkui edelleen Brasilian komenossa. Ruotsin hyökkääjät onnistuttiin tarkalla vartioinnilla pitämään aisoissa, eikä Ruotsi kyennyt vastaavaan omalla puolustusalueellaan. Toisella puoliajalla nähtiin yksi MM-finaalien ikimuistoisimmista maaleista: Nilton Santos keskitti pallon Ruotsin rangaistusalueelle, Pelé otti pallon rinnallaan haltuun, syötti sen itselleen yli ruotsalaispuolustajan ja laukoi pallon maaliin. 67. minuutilla ottelu ratkesi lopullisesti, kun Mário Zagallo iski kulman jälkitilanteesta Brasilian kolmen maalin johtoon. Agne Simonsson kavensi Brasilian johtoa vielä lopussa, mutta viimeisen maalin ottelussa teki Pelé, joka viimeisteli loppulukemiksi 5-2 Brasilian hyväksi. Ruotsin vuoden 1958 MM-turnaus ja viimistään sen loppuottelu, nosti Pelén kirkkaimmaksi tähdeksi jalkapallomaailman huipulle.
Maalintekijät
Turnauksen paras maalintekijä ja kultainen kenkä -palkinnon saaja oli 13 maalia viimeistellyt Ranskan Just Fontaine. Kaikkiaan turnauksessa tehtiin 126 maalia, mikä oli 3,6 maalia ottelua kohden. Eniten maaleja teki Ranska, 23.
13 maalia
6 maalia
5 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
Tri Jekyll & Mr. Hyde (vuoden 1931 elokuva)
Tri Jekyll & Mr. Hyde (Dr. Jekyll and Mr. Hyde) on Rouben Mamoulianin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931. Elokuva perustuu Robert Louis Stevenson pienoisromaaniin Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde. Elokuva vedettiin levityksestä Metro-Goldwyn-Mayerin tehtyä kirjasta uuden filmatisoinnin vuonna 1941, mutta se julkaistiin uudelleen 1970-luvulla.
Fredric March sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana myös kuvauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.
Elokuvan juoni poikkeaa alkuperäisestä kirjasta monella tapaa, joista mainittavin on että elokuvassa paljastetaan välittömästi että Jekyll ja Hyde ovat sama henkilö, kun taas kirjassa se selviää vasta viimeisillä sivuilla. Myöskin hahmo jonka perspektiivistä tarina kerrotaan on vaihtunut, kirjassa se oli Jekyllin hyvä ystävä, kun taas elokuvassa se on Jekyll.
Aescwine
Æscwine (k. 676) oli Wessexin kuningas 674–676. Hän oli mahdollisesti Cuthan jälkeläinen. Anglosaksien kronikka kertoo, että Æscwine nousi valtaistuimelle vuonna 674. Vain yhdessä kronikan säilyneistä käsikirjoituksista luetellaan hänen esi-isänsä aina Cerdiciin saakka. Æscwinen isäksi mainitaan tässä yhteydessä Cenfus. Todennäköisesti merkintä on lisätty käsikirjoitukseen jälkikäteen tarkoituksena vahvistaa Æscwinen oikeus kruunuun. Anglosaksien kronikan mukaan Æscwine taisteli Mercian kuningas Wulfherea vastaan Biedanheafdessa vuonna 675. Kronikan mukaan Æscwine kuoli vuonna 676.
Cenfus
Cenfus (k. noin 674) oli Wessexin kuningas vuonna 674. Hänen kuninkuudestaan ei kuitenkaan ole tarkkoja tietoja. Cenfus mainitaan ainoastaan Anglosaksien kronikan yhdessä käsikirjoituskopiossa, jossa hänen kerrotaan olevan kuningas Aescwinen isä. Cenfus on saattanut hallita Wessexiä yhdessä Aescwinen kanssa.
RMS Oceanic (1870)
RMS Oceanic oli White Star Linen ensimmäinen linjalaiva ja tärkeä käännekohta matkustajalinjalaivojen kehittelyssä.
Suunnittelu ja rakenne
Oceanic rakennettiin Harland & Wolffin telakalla Belfastissa. Se siirrettiin 27. elokuuta 1870 Liverpooliin, josta se lähti 26. helmikuuta 1871 neitsytmatkalleen. Laivassa oli kaksitoista höyrykattilaa, jotka tuottivat höyryä 450 kPa:n paineella, sekä yhdistetty neljäsylinterinen höyrykone – 2 x 78 tuumaa (1,98 m) ja 2 x 41 tuumaa (1,04 m) – 60 tuuman (1,52 m) iskun kanssa. Kuten tuon ajan muissakin höyryaluksissa, myös Oceanicissa oli mastot ja purjeet. Runko oli rakennettu raudasta ja jaettu yhteentoista vedenpitävään osastoon. Oceanicilla oli tilaa 166 ensimmäisen luokan ja 1000 kolmannen luokan matkustajalle sekä 143 miehistön jäsenelle. White Star Line ei ollut säästellyt kuluja rakennuttaessaan alusta ja lehdistö kuvaili laivaa ”keisarilliseksi purjeveneeksi”. Ikkunat olivat aluksessa paljon suurempia kuin nykyajan risteilyaluksilla. Ensimmäisessä luokassa oli juokseva vesi ja aluksella oli sähkökellojakin.
Käyttöhistoria
Oceanic oli White Star Linen omistuksessa. Alus lähti neitsytmatkalleen Liverpoolista 2. maaliskuuta 1871 mukanaan vain 64 matkustajaa sekä kapteeni Sir Digby Murray. Pian aluksen satamasta lähdön jälkeen sen täytyi palata kattilan ylikuumenemisen takia takaisin. Matkaa jatkettiin 16. maaliskuuta. Tammikuussa 1872 Oceanic kävi läpi korjauksen, jonka aikana suuri miehistösuoja lisättiin – sen todettiin estävän keulaosaa täyttymästä. Kaksi uutta höyrykattilaa lisättiin, jotta höyrynpaine kasvaisi. Mastoja lyhennettiin.
Aluksen kolme sisarlaivaa valmistuivat pian Oceanicin jälkeen: RMS Atlantic, SS Baltic ja SS Republic.
Oceanic purjehti White Star Linen alla Liverpool – New York -reittiä 11. maaliskuuta 1875 asti, kunnes alus myönnettiin erikoisoikeudella Occidental & Orientalin höyrylaivayhtiölle, jossa Oceanic kulki San Franciscon, Jokohaman ja Hongkongin välillä. White Star Line toimitti laivan päällystön, kun taas muut miehistön jäsenet olivat kiinalaisia. Itse laiva jäi White Star Linen väreihin, mutta se kulki O&O:n lipun alla. Uudelleenasemointimatkan aikana Liverpoolista Hongkongiin Oceanic teki tuon reitin nopeusennätyksen. Myöhemmin se myös teki Jokohaman nopeusennätyksen. Palatessaan San Franciscoon se rikkoi oman ennätyksensä tuolla reitillä marraskuussa, 1889, 13 päivällä, 14 tunnilla ja 5 minuutilla.
22. elokuuta 1888 Oceanic törmäsi yhteen SS City of Chesterin kanssa juuri kultaisen portin ulkopuolella. Chester upposi, ja 16 sen matkustajaa hukkui. Vuonna 1895 Oceanic palautettiin White Star Linelle, joka aikoi ottaa laivan takaisin käyttöön. Laiva lähetettiin takaisin Harland & Wolffille tarkastuksiin, joissa havaittiin laivan olevan yhtiölle epätaloudellinen. Oceanic myytiin romutettavaksi.
Dubuquen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Dubuquen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Koillis-Iowassa Yhdysvalloissa. Se perustettiin 15. kesäkuuta 1893 ja siihen kuuluvat Davenportin, Des Moinesin ja Sioux Cityn hiippakunnat.
Afrikanmetsäpäästäinen
Afrikanmetsäpäästäinen (Crocidura olivieri) on melko isokokoinen Afrikassa elävä päästäislaji.
Afrikanmetsäpäästäisestä on aiemmin käytetty myös tieteellistä nimeä Crocidura flavescens, mutta nykykäsityksen mukaan laajalle levinnyt, isokokoinen afrikanmetsäpäästäinen (Crocidura olivieri) ja eteläisessä Afrikassa tavattava keltakotipäästäinen (Crocidura flavescens) ovat kaksi eri lajia.
Ulkonäkö ja koko
Afrikanmetsäpäästäinen on yksi suurimmista päästäisistä: sen vartalo voi olla 10–15 cm pitkä, häntä lähes kymmensenttinen ja painoakin kertyy 40–80 grammaa.
Ravinto
Afrikanmetsäpäästäinen on hyönteissyöjä.
XX EP
XX EP on suomalaisten rap-artistien Solosen ja Kosolan 5. elokuuta 2011 julkaistu EP.
Luettelo feministeistä
Tämä on luettelo kuuluisista feministeistä.
Ulkomaalaisia feministejä
thumb|125px|[[Mary Wollstonecraft.]] thumb|125px|[[Virginia Woolf (1902).]] thumb|125px|right|Asha Haji Elmi.
Suomalaisia feministejä
thumb|125px|[[Minna Canth.]]
NetHack
250px|thumb|NetHack "IBMGraphics" asetuksella ja sitä tukevalla terminaalilla.
NetHack on vuoropohjainen tietokoneella pelattava roolipeli. Se on vapaa ja roguelike-peleistä tunnetuin.
NetHackin pelaaja johtaa hahmoaan jättimäisessä maanalaisessa luolastossa tavoitteenaan palauttaa jumalalleen Amulet of Yendor, jonka paha jumala Moloch pelin tarun mukaan pihisti. Tehtävä ei kuitenkaan ole yksioikoinen. NetHack on haastava peli, jossa pelkän nälkäkuoleman välttäminen vaatii strategiaa. Pelaaja joutuu kehittämään erilaisia malleja ratkaistakseen pelin aikana esiintyviä ongelmia ja vahvistaakseen hahmoaan. Koska NetHack luo uuden, satunnaisen luolaston jokaista peliä varten, ei suoraviivaista menetelmää pelin voittamiseksi ole olemassa. NetHack on myös armoton kokematonta pelaajaa kohtaan, sillä varomattomat hahmot kohtaavat usein äkillisen kuoleman.
Roguelike-pelien tapaan NetHack toimi aluksi pelkällä merkkigrafiikalla, missä @-merkki kuvaa pelaajaa ja aakkoset hirviöitä. Nykyään peliin on myös graafisia käyttöliittymiä, kuten isometrinen NetHack - Falcons Eye.
NetHack on yksinpeli. Se kuitenkin soveltuu mainiosti useamman käyttäjän ympäristöön, koska hahmot saattavat löytää toisten pelaajien kuolleiden hahmojen jäänteitä sekä kuoleman aiheuttaneita hirviöitä.
Pelin kulku
thumb|250px|NetHackin Windows-version graafinen käyttöliittymä Peli alkaa hahmon valinnalla, jolle on valittava rotu, luokka, sukupuoli ja moraali. Valinta vaikuttaa myös pelin juoneen ja hahmon käyttäytymiseen, mutta välittömimmin varustukseen ja muihin ominaisuuksiin, joilla hahmo aloittaa. Valittavana on 13 erilaista hahmoluokkaa, joilla jokaisella on omat ominaispiirteensä. Lisäksi rotuja on viisi erilaista. Moraali vaikuttaa myös hirviöiden käyttäytymiseen pelaajaa kohtaan.
Hahmoa on saattamassa lemmikki, joka on kissa, koira tai ratsu. Lemmikkiä voi kouluttaa pelin aikana. Siitä voi tehdä esimerkiksi myymälävarkaan. Varsinkin ne hahmoluokat, jotka eivät ole luontaisia taistelijoita, tarvitsevat lemmikkinsä tukea hirviöiden tappamiseen.
NetHackille on ominaista julmuus pelaajaa kohtaan, joka juontuu pelin suuresta satunnaisuudesta. Erinomaisesti alkanut peli saattaa päättyä varoittamatta, kun hahmo kuolee esimerkiksi putoamalla myrkkypiikein varustettuun ansakuoppaan.
Mytologia ja hirviöt
NetHackiin on sekoitettu osia monista myyteistä, romaaneista, elokuvista, TV-sarjoista ja muista tietokonepeleistä. Pelissä on melko vähän alkuperäistä, sitä varten sepitettyä mytologiaa.
Hahmoluokan ja moraalin valinta määrää, mitä jumalaa pelaaja palvoo. Kaikki hahmoluokkien jumalat ovat samalta alueelta ja aikakaudelta. Esimerkiksi arkeologin (archaeologist) jumala on moraalista riippuen keskiamerikkalainen jumalhahmo Quetzalcoatl, Camaxtli tai Huhetotl, ja parantajan (healer) antiikin kreikkalainen Athene, Hermes tai Poseidon.
Pelin rikas hirviövalikoima on sekalainen kokoelma. Merkillepantavimpiin kuuluva, eurooppalaista mytologista perää oleva hirviölaji basiliski (cockatrice) voi kivettää kosketuksellaan, ja tätä ominaisuutta pelaaja voi käyttää myös vihollisiaan vastaan. Kreikkalaista alkuperää oleva nymfi (nymph) on viettelevä hahmo, joka ryöstää hurmioituneen uhrinsa ja pakenee. Gremlin on hirviö, joka elokuvan Riiviöt mukaisesti lisääntyy päästessään kosketuksiin veden kanssa. Monia hirviöitä on lainattu J. R. R. Tolkienin teoksista ja Dungeons & Dragonsista. Pelin viimeisen tason pääviholliset ovat kolme ilmestyskirjan ratsastajaa - rutto, nälkä ja kuolema. Pelaaja itse on neljäs ratsastaja, sota.
Kehitys
Nethack pohjautuu Hackiin, joka puolestaan pohjautuu Rogueen. NetHack onkin yksi vanhimpia peliprojekteja. Hack julkaistiin alun perin Unixille, mutta se käännettiin myöhemmin useille muille alustoille. Kääntäjinä toimi toisista riippumatta useita henkilöitä. Hackin kehitys loppui 1985. Tämän jälkeen useat ihmiset eri puolella verkkoa kiinnostuivat projektin jatkamisesta ja näin syntyi ”NetHack”. Nimen Net-osa viittaa Usenetiin, jonka kautta kehittäjät jakoivat koodia.
Mike Stephenson julkisti maaliskuussa 1987 halunsa yhdistää nämä Hackin käännösten kehitystyöt jälleen yhdeksi peliksi. Hän yhdisti kehitysversiot ja lisäsi myös joitakin uusia ominaisuuksia. Ensimmäinen versio julkaistiin 28. heinäkuuta 1987 nimellä NetHack 1.3d. Stephensonin johdolla julkaistiin vielä versiot 1.4f, 2.2a ja 2.3e. Alkuun pelin kehittäjät eivät toimineet organisoituna ryhmänä, ja vasta 1988 Pennsylvanian yliopiston filosofian professorin Izchak Millerin ehdotuksesta kehittäjistä muodostettiin tiimi, joka tunnetaan nimellä DevTeam. DevTeamia pidetään hieman salaperäisenä ryhmittymänä, sillä se on aina kehitystyöstä täysin hiljaa eikä tiedota uusista versioista tai muutoksista ennen julkaisua. DevTeamin jäsenet ovat sittemmin vaihtuneet, mutta se vastaa edelleen pelin kehityksestä. Vuonna 1989 julkaistu NetHack 3.0.0 oli DevTeamin kehittämä peli ohjelmoituna kokonaan uudestaan.