cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Askania (suku)
Historia
Suvun varhaisin tunnettu esi-isä oli vuoden 1030 tienoilla elänyt Ballenstedtin kreivi Esico. Hänen pojanpoikansa Otto alkoi 1100-luvun alussa käyttää nimeä Askanian kreivi. Nimi tuli ilmeisesti Ballenstedtin kreiveille kuuluneesta Ascharien-nimisestä linnasta lähellä Ascherslebenia. Kreivi Oton pojasta Albrekt Karhusta tuli vuonna 1134 Nordmarkin rajakreivi, ja laajennettuaan aluettaan Elben itäpuolelle hän perusti Brandenburgin rajakreivikunnan. Albrektin vanhimman pojan suku hallitsi Brandenburgia vuoteen 1320, jolloin tämä sukuhaara sammui.
Pisimpään Askanian suvun valta jatkui Anhaltissa. Ensimmäisen ruhtinaan Henrik I:n kuoltua vuonna 1252 Anhalt jaettiin Anhalt-Ascherslebenin, Anhalt-Bernburgin ja Anhalt-Zerbstin ruhtinaskunniksi. Anhalt-Ascherslebenin sukuhaara sammui vuonna 1315, jolloin sen maat annettiin Anhalt-Bernburgille. Anhalt-Bernburgin sukuhaaran sammuttua vuonna 1468 kaikki maat päätyivät Anhalt-Zerbstin sukuhaaralle, joka tosin jakautui myös itse useita kertoja vuodesta 1396 alkaen. Ruhtinas Joakim Ernst yhdisti Anhaltin vuonna 1570, mutta se jaettiin uudelleen hänen poikiensa kesken vuonna 1603 neljään osaan. Näistä nuorempi Anhalt-Zerbstin sukuhaara sammui vuonna 1793 ja sen maat jaettiin kolmen muun kesken, jotka vuosina 1806–1807 korotettiin kaikki herttuakunniksi. Anhalt-Köthenin ja nuoremman Anhalt-Bernburgin sukuhaarojen sammuttua vuosina 1847 ja 1863 niiden maat annettiin Anhalt-Dessaulle. Suku hallitsi uudelleenyhdistynyttä Anhaltin herttuakuntaa osana Saksan keisarikuntaa vuoteen 1918, jolloin viimeinen herttua Joakim Ernst syrjäytettiin vallankumouksella.
Venäjän keisarinna Katariina Suuri kuului Anhalt-Zerbstin sukuhaaraan.
Heikki Lahnaoja
Heikki Lahnaoja on pyhäjokinen runoilija. Hänen molemmat runoteoksensa on julkaissut ntamo. Lahnaoja työskentelee Pyhäjoen kirjastotoimenjohtajana.
Lutajärvi
Lutajärvi on Satakunnassa Porissa ja entisessä Laviassa Saarijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Rukajoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 32,8 hehtaaria ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 17,6 kilometriä pitkä laskuoja. Se laskee Sääksjärveen pääasiassa Rukajoen nimisenä. Järveen laskee vain muutama oja. Läheinen Vähä Lutajärvi kuuluu Harjunpäänjoen valuma-alueeseen.
Järven rantaviiva on 5,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Vain Sammalnokan pitkä lahti on suota. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja ja yksi tila. Järvelle pääsee Kullaan ja Mustajoen yhdistävältä tieltä.
Polyyppieläimet
Polyyppieläimet tai hydropolyypit (Hydrozoa) on noin 3 500 tunnettua lajia käsittävä polttiaiseläinten pääjaksoon (Cnidaria) kuuluva eläinluokka. Monien polyyppieläinten elämänkaaressa vuorottelee kaksi erilaista ja erinäköistä elomuotoa, pohjaan kiinnittynyt polyyppi ja vapaana uiva meduusa - samoin kuin varsinaisten meduusoidenkin luokassa. Monilta polyyppieläinryhmiltä meduusavaihe kuitenkin puuttuu, ja ne elävät vain pohjaan kiinnittyneinä polyyppeina. Toisaalta on myös ryhmiä joilta polyyppivaihe puuttuu. Polyyppieläinten meduusavaihetta sanotaan hydromeduusaksi.
Rudebox
Rudebox on Robbie Williamsin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2006. Albumi tehtiin yhteistyössä William Orbitin, Mark Ronsonin, Soul Mekanikin ja Pet Shop Boysin kanssa. Lily Allen toimii taustalaulajana kappaleissa "Bongo Bong/Je Ne T'aime Plus" ja "Keep On".
Williams esittää albumilla viisi cover-versiota muiden lauluista: The Human Leaguen "Louisen" vuodelta 1984, Stephen Duffyn suurimman hitin "Kiss Me", Lewis Taylorin kappaleen "Lovelight", My Robot Friendin "We're the Pet Shop Boys" sekä Manu Chaon "Bongo Bong/Je Ne T'aime Plus".
Polyyppieläimet
Rakenne
Polyyppieläinten polyyppivaihe on joillakin lajeilla yksittäin elävä organismi (esim. lampipolyyppi Hydra), toisilla lajeilla polyypit taas muodostavat toisiinsa ketjuttuneita runkokuntia, joissa yksittäisillä polyypeilla on erilaistuneita tehtäviä, kuten ravinnonotto (ravinnonnottopolyypit eli gastrotsooidit), saalistus ja puolustaminen (daktylotsooidit) ja lisääntyminen (gonotsooidit). Esimerkkinä tällaisesta runkokuntapolyypista on murtovesipolyyppi (Cordylophora). Saalistavilla polyyppiyksilöillä on polttiaissolulliset pyyntilonkerot, lisääntyvillä taas ei. Runkokunnan yksilöiden ruuansulatus- eli gastraaliontelot ovat yhteydessä toisiinsa keenosarkki-putkiston kautta, ja yksilöitä voi peittää yhteinen putkimainen kitiinisuojus, perisarkki. Runkokunnan yksittäisä polyyppeja taas voi suojata oma kitiinituppensa tai -kuppinsa, lisääntumispolyypilla gonoteekki, ravinnonottopolyypilla hydroteekki.
Rudebox
Albumi sai sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta nousi listan kärkeen Isossa-Britanniassa, Australiassa, Sveitsissä, Saksassa, Meksikossa, Argentinassa, Espanjassa, Italiassa ja Suomessa.
Polyyppieläimet
Rakenne
Runkokunnat voivat olla myös vapaasti uivia, kuten portugalinsotalaivalla.
Lisääntymiskierto
Polyyppieläimet ovat kaksisukuisia, toisin sanoen niillä on erilliset naaras- ja koirasyksilöt. Niillä lajeilla, joilla on meduusavaihe, meduusat ovat suvullisesti lisääntyviä eläimiä. Naaras- ja koirasmeduusat laskevat sukusolunsa veteen, jossa tapahtuu hedelmöitys ja syntyy vapaana uiva planula-toukka. Toukka kiinnittyy ennen pitkää pohjaan, ja siitä kehittyy polyyppi. Polyypit puolestaan lisääntyvät suvuttomasti: niistä kuroutuu uusia meduusoja. Meduusattomilla lajeilla lisääntymispolyypit, gonotsooidit, tuottavat suoraan sukusoluja. Peruselinkierrosta on erilaisia muunnelmia.
Luokittelu
Polyyppieläinten luokittelu on ollut muutostilassa uusien kehityshistoriaa koskevien tutkimusten takia. Uudemman käsityksen mukaan polyyppieläimet jaetaan kahteen alaluokkaan ja yhteensä seitsemään lahkoon:
Hydroidolina Collins & Marques, 2004
Trachylinae Haeckel, 1879
Tui
Tui (Prosthemadera novaeseelandiae) on Uudessa-Seelannissa elävä kotoperäinen mesikkoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 31 cm. Tuin höyhenpuku on pääosin tummanruskea. Siivillä on metallinvihreä vivahde, juhlapukuisella koiraalla myös pää ja pyrstö ovat vihertävät. Siivellä on pienten peitinhöyhenten muodostama valkoinen raita. Koiraan laulaessa sen kurkun sivuilta pullahtavat näkyviin valkoiset höyhentupsut.
Esiintyminen
Tui elää Uudessa-Seelannissa noin 50 000 neliökilometrin alueella. Laji on taantunut voimakkaasti eurooppalaisten tulon jälkeen elinympäristöjen tuhoutumisen ja vieraiden nisäkäspetojen takia.
Blutenburgin linna
thumb|350px|Blutenburgin linnamaisemaa. thumb|Linnan kappeli.
Tui
Elinympäristö
Tuit asuvat erilaisissa metsissä ja istutusmetsiköissä.
Blutenburgin linna
Blutenburgin linna on linna Münchenin kaupungissa, Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Se rakennettiin Würmjoen rannalle Baijerin herttuan Albert III:n metsästyslinnaksi vuosina 1438–1439.
Tui
Lisääntyminen
Tui rakentaa suurehkon risupesän korkealle latvustoon.
Ravinto
Tuin ravintona ovat mesi, hedelmät ja hyönteiset.
Blutenburgin linna
Vuodesta 1983 lähtien linnaa on isännöinyt kansainvälinen nuortenkirjasto.
Zoltán Dömötör
Zoltán Dömötör (21. elokuuta 1935 Budapest – 20. marraskuuta 2019 ) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Újpesti TE:tä. Dömötör osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1960–1968. Hän voitti yhteensä kolme mitalia, joista yksi oli kultainen ja kaksi pronssisia.
Kaj Franck -muotoilupalkinto
Kaj Franck -muotoilupalkinto kunnioittaa muotoilija Kaj Franckin (1911–1989) työn henkeä ja periaatteita korkeatasoisesta, demokraattisesta ja funktionaalisesta suunnittelusta, jolla ratkaistaan käytännön haasteita ja luodaan uusia mahdollisuuksia muotoiluosaamista käyttäville yrityksille. Erityinen ansio on, jos palkinnon saaja samalla tuo arkeen kauneutta, iloa ja parempaa elämän laatua.
Design Forum Finlandin vuosittain jakaman muotoilualan tunnustuspalkinnon rahoittaa Suomen Messusäätiö, joka haluaa kunnioittaa Kaj Franckin merkittävää elämäntyötä muotoilukulttuurimme pioneerina ja samalla antaa tunnustusta ja tukea nykyisille suunnittelijoillemme.
Palkinto voidaan myöntää suomalaiselle tai Suomessa asuvalle tai työskentelevälle ulkomaiselle muotoilijalle tai työryhmälle ja sen myöntämisestä päättää palkintolautakunta. Valinnan perusteena on muotoilijan/työryhmän koko suunnittelutyö. Palkinto on suuruudeltaan 10 000 euroa.
Palkintoon kuuluu myös Tapio Junnon suunnittelema mitali ja palkintonäyttely. Kaj Franck -muotoilupalkintoa on jaettu vuodesta 1992 lähtien.
Hattulan kirkko
Hattulan kirkko voi tarkoittaa seuraavia kirkkoja:
In the Night
In the Night  on ruotsalaisen power metal -yhtyeen Dream Evilin viides albumi. Se julkaistiin 2010 ja julkaisijana toimi Century Media.
Aleppon koodeksi
thumb|Tekstin yksityiskohtia Aleppon koodeksista (Joosuan kirja 1:1)
Aleppon koodeksi on 900-luvun alkupuolella kirjoitettu käsikirjoitus heprealaisesta Raamatusta.
Aleppon koodeksi on yksi vanhimmista nykypäiviin säilyneistä hepreankielisistä Raamatun käsikirjoituksista. Sitä pidetään tärkeimpänä kopiona alkuperäisestä masoreettisesta tekstistä. Nykypäiviin on säilynyt vajaat kaksi kolmasosaa sivuista ja ne kuuluvat Israelin kansallismuseon kokoelmiin. Aleppon koodeksia vanhempia, koko Heprealaisen Raamatun sisältäviä käsikirjoituksia ei ole säilynyt. Muista saman aikakauden käsikirjoituksista Leningradin koodeksi on hieman Aleppon koodeksia uudempi ja Kairon koodeksi puolestaan hieman vanhempi. Kairon koodeksi kuitenkin sisältää vain profeettojen kirjat, joten Aleppon koodeksi on vanhin tunnettu hepreankielinen käsikirjoitus, joka on joskus sisältänyt kaikki heprealaisen raamatun kirjat.
Historia
Koodeksi kirjoitettiin noin vuonna 930 Tiberiasin kaupungissa Israelissa. Konsonanttimerkit on kirjoittanut kirjuri Shlomo ben Buya'a. Masoreettiset vokaalimerkinnät ja kommentaarit on tehty ben Asherin koulukunnan mukaisesti, ja koodeksin merkintöjen mukaan Aaron ben Asher olisi tehnyt nämä merkinnät jopa henkilökohtaisesti. Koodeksin arvoa nostaa se, että Shlomo ben Buya’a oli tunnetusta suvusta, joka oli erikoistunut konsonanttimerkkisen raamatuntekstin kopioimiseen. Aaron ben Asherin masoreettisia merkintöjä ja kommentteja puolestaan pidetään usein ben Asherin masoreettisuvun parhaina. Aaron ben Asherin henkilökohtainen osallistuminen ainakin koko koodeksin kirjoittamiseen on kuitenkin joissakin tutkimuksissa kyseenalaistettu.
Kirjoittamisen jälkeen koodeksi ilmeisesti siirtyi ensin Jerusalemiin ja sieltä myöhemmin Kairon juutalaisyhteisölle hieman ennen 1100-lukua. 1400-luvulla koodeksi siirtyi Aleppoon, jossa sitä säilytettiin seuraavat 500 vuotta Aleppon synagogan luolassa kahdella eri avaimella lukitussa metallikirstussa. Vain harvoilla henkilöillä oli mahdollisuus päästä lukemaan koodeksia ja vielä harvemmilla oli mahdollisuus kopioida sitä. Koodeksi oli kuitenkin tärkeä kaupungin juutalaisille, jotka kerääntyivät rukoilemaan kirstun äärelle eritysesti jom kippur juhlapäivänä
Koodeksia säilytettiin Syyriassa, Aleppon juutalaisessa synagogassa aina joulukuuhun 1947 asti, kunnes synagoga paloi Israelin valtion perustamiseen liittyvissä mellakoinnissa. Koodeksin uskottiin tuhoutuneen mellakoinnin yhteydessä, mutta suuri osa siitä löytyi kymmenkunta vuotta myöhemmin sitä suojelleiden yksityishenkilöiden luota. Yksittäisiä sivuja on tullut esiin myös vuosina 1982 ja 2007.
Pisamapallokala
Pisamapallokala (Monotrete abei, vanh. Tetraodon abei) on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji.
Ulkonäkö ja koko
Pisamapallokala voi kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Siinä on tummanruskealla pohjalla vaaleampia, hiukan oranssiin sävyttyneitä pilkkuja. Silmät ovat punaiset ja kyljessä punainen täplä.
Alkuperä
Pisamapallokala elää Meklong-, Mekong- ja Chao Phraya-jokien vesistöissä.
Käyttäytyminen
Pisamapallokala on aktiivinen kala, mutta tarvitsee luolan johon se voi vetäytyä suojaan. Se on aktiivisimmillaan hämärän aikaan.
Vesiolot ja ravinto
Pisamapallokala syö monenlaisia selkärangattomia, etenkin kotiloita.
Ljubov Popova
Ljubov Sergejevna Popova (6. toukokuuta (J: 24. huhtikuuta) 1889 Ivanoskoje – 25. toukokuuta 1924 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Hän asui vuodesta 1912 Pariisissa ja työskenteli muun muassa Jean Metzingerin kanssa. Kubismista vaikutteita saanut Popova loi omaperäisen tyylin ja siirtyi esittävästä abstraktiin maalaukseen.
Kirsikkakirva
Kirsikkakirva (Myzus cerasi) on tuholaisena tunnettu kirvoihin kuuluva hyönteinen. Se on aikuisena kiiltävä, hyvin musta tai tummanruskea ja sen tuntosarvien tyvet ja reidet ovat vaaleat. Siivettömän aikuisen kirsikkakirvan koko on 1,8–2,6 mm. Kirsikkakirva imee vuosikasvainten kärjessä kasvavia lehtiä aiheuttaen lehtien käpristymistä ja runsasta mesikastetta. Lehdet käpertyvät epämuotoiselle rullalle.
Kirsikkakirvaa esiintyy laajasti eri puolilla maapalloa.
Kirsikkakirva voi pysytellä koko kesän kirsikan ja muiden tuomien suvun kasvien kuten hapankirsikan (Prunus cerasus) lehdillä, mutta voi myös siirtyä keskikesällä toisille isäntäkasveille, joita ovat matarat, silmäruohot ja tädykkeet.
Kirsikkakirvan talvehtineista munista kuoriutuu kesän alussa siivetön sukupolvi, joka synnyttää siivellisen sukupolven. Syksyllä syntyvät siivelliset naaraat munivat kirsikkapuiden oksistoon, jossa munat talvehtivat. Kirsikkakirva voi levittää kasvien virustauteja.
Karl August Krook
Karl August Krook (17. elokuuta 1826 Hämeenlinna – 19. tammikuuta 1894 Turku) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja kirjailija.
Krookin vanhemmat olivat laamanni Bengt Detlof Krook ja Lovisa Ulrika Arckenholtz. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1844. Krook valmistui filosofian kandidaatiksi 1851, maisteriksi 1853, lisensiaatiksi 1854 ja tohtoriksi 1857.
Krook toimi useita vuosia opettajana Helsingin yksityislyseossa ja kreikan kielen lehtorina Vaasan lukiossa 1861–1868 sekä Turun lukiossa ja lyseossa 1868–1888. Krook oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1868–1870.
Søren Gade
Gade valittiin edustajaksi kansankäräjille 20. marraskuuta 2001. Hän on vaikuttanut siellä kolme kautta, kunnes lopetti 5. kesäkuuta 2019 siirtyessään europarlamenttiin. Vuonna 2004 hänet valittiin maansa puolustusministeriksi. Hän erosi kuusi vuotta myöhemmin johtuen kirjasta, jonka julkaisemisen Tanskan puolustusvoimat yritti epäonnistuneesti estää. Afganistanissa suoritettua sotilasoperaatiota käsitellyt kirja sisälsi puolustusvoimien mukaan arkaluontoista tietoa, jota ei tulisi paljastaa julkisuuteen. Lopulta Politiken-lehti julkaisi kirjan vuonna 2009 Gaden vastustuksesta huolimatta.
Puolustusministerikautensa jälkeen häntä kuulusteltiin oikeudessa vuonna 2012, koska talvella 2004 vangitut irakilaiset väittivät tanskalaisten sotilaiden luovuttaneen heidät Irakin viranomaisille kidutettaviksi. Oikeus päätti vuonna 2018 maksaa korvauksia 18 irakilaissiviilille ja vapauttaa tanskalaiset sotilaat syytteestä, koska he eivät oikeuden mukaan voineet tietää kidutuksesta, mikä heidän luovuttamiaan henkilöitä kohtasi.
Benz Velo
right|250px
Carl Benzin vuonna 1893 patentoima moottorivaunu Benz Patent-Motorwagen Velo on maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, on valmistettu vakioiduilla komponenteilla ja työmenetelmillä. Vuoteen 1895 mennessä niitä oli valmistettu 134 kappaletta. Samaan aikaan Atlantin toisella puolella, Massachusettsin Springfieldissa toiminut Duryea Motor Wagon Company oli myös aloittanut autojen sarjavalmistuksen. Muut autoilun pioneeriyhtiöt, kuten ranskalainen Panhard & Levassor valmistivat yksittäiskappaleita.
Tekniikka
Veloa varten Benz oli suunnitellut oman, Victorian moottoria pienemmän yksikön. Iskutilavuudeltaan 1045 cm3:n yksisylinterinen makaava moottori oli sijoitettu auton takaosaan. Moottorin poraus oli 110 mm, samoin iskunpituus. Alkuperäisen version teho oli 1,5 hv @ 450 r/min. Vuonna 1896 teho nousi lukemaan 2,75 hv @ 600 r/min. Vuonna 1900 teholukemaksi ilmoitettiin 3 hv @ 700 r/min ja vuonna 1901 3,5 hv @ 800 r/min.
Alkuun malli oli varustettu pintakaasuttimella ja induktorisytytyksellä. Vuonna 1896 siirryttiin käyttämään Benzin itsensä kehittämää uimurikaasutinta ja sytytysjärjestelmässä siirryttiin akkusytytykseen. Tämän uudistuksen myötä käynnistyksessä siirryttiin kammen käyttöön, aiemmissa malleissa moottorin käynnistäminen tapahtui pyörittämällä vauhtipyörää käsin.
Voima vetäville takapyörille välitettiin kaksiportaisen vaihteiston kautta. Vuonna 1896 valinnaisvarusteiksi tulivat kolmas vaihde ja peruutusvaihde. Vuonna 1900 nämä molemmat tulivat vakiovarusteiksi.
Vuosina 1894 – 1900 Velo (Velociped)-nimellä myydyn ajoneuvon hinta oli 2000 – 2200 sen aikaista Saksan kultamarkkaa, vuosina 1896 – 1901 valmistettu Comfortable (Velociped Comfortable) oli hinnaltaan 2500 – 2800 ℳ.
Pleasantville – Onnellisten kaupunki
Pleasantville – Onnellisten kaupunki (engl. Pleasantville) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Gary Ross. Elokuvan pääosia näyttelevät Tobey Maguire, Reese Witherspoon, William H. Macy, Joan Allen, Marley Shelton ja Jeff Daniels. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 23. lokakuuta 1998 ja Suomessa 9. huhtikuuta 1999.
Vastaanotto
Verkkosivusto Rotten Tomatoes kertoo, että 86 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 84 arviointiin. Roger Ebert antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja kutsui sitä yhdeksi vuoden parhaimmista ja aidoimmista elokuvista.
Luonnollinen päättely
Säännöt
Luonnollisessa päättelyssä johdetaan johtopäätös B todeksi oletetuista lauseista A_1,...,A_n. Jos kyseinen päätös on mahdollinen, kirjoitetaan tehtävä. Johtopäätös saadaan tuomalla ja eliminoimalla oletuksissa esiintyviä konnektiiveja ja kvanttoreita tietyillä säännöillä.
Oletukset kirjoitetaan viivan ylle, säännöllä saatu johtopäätös viivan alle. Viivan viereen merkitään sääntö, jota käytetään, kirjoittamalla merkin jota sääntö käsittelee ja kirjaimen T tai E riippuen, onko käytössä tuonti- vai eliminointisääntö. Päättelyä voi jatkaa ja tulokseen soveltaa lisää sääntöjä, jos johtopäätös ei seuraa heti oletuksista.
Hakasuluissa merkitty oletus on väliaikainen oletus, jonka ei tarvitse kuulua tunnettuihin oletuksiin, mutta ehtona sen käytölle täytyy hylätä oletus päättelyn aikana. Hylkääminen tapahtuu säännön soveltamisen aikana, ja hylätessä väliaikainen oletus ja sen sääntö numeroidaan merkitsemään, koska hylkääminen tapahtuu.
Propositiologiikassa on ainoastaan konnektiiveja lauseiden välillä. Luonnollisessa päättelyssä ovat konjunktio, disjunktio, implikaatio, ekvivalenssi ja negaatio. Jokaiselle on olemassa oma tuontisääntönsä ja eliminointisääntönsä:
Predikaattilogiikassa edellisten konnektiivien lisäksi on mallin alkioita ja kvanttoreita vaikuttamassa kaavoihin. Kummallekin kvanttorille, universaalikvanttorille ja eksistenssikvanttorille on myös omat tuonti- ja eliminointisääntönsä, ja toisin kuin konnektiivien säännöissä, niiden käyttöihin liittyy tiettyjä alkion ehtoja:
Ehdot: *) x ei saa olla vapaa hylkäämättömissä oletuksissa, joista on johdettu A. **) t on vapaa lauseessa ei saa olla vapaa lauseessa B eikä hylkäämättömissä oletuksissa, paitsi lauseessa A.
Eheys
Luonnollisen päättelyn sanotaan olevan eheä, jos johtopäätös kyetään päättelemään oletuksista. Propositiologiikalle ja predikaattilogiikalle on omat eheyslauseensa, jotka kertovat luonnollisen päättelyn olevan eheä.
Propositiologiikassa eheyslause sanoo, että jos lauseen B voi johtaa oletuksista ja kaikkien oletusten totuusarvot ovat 1, myös johtopäätöksen totuusarvo on 1.
Predikaattilogiikassa eheyslause sanoo, että jos lauseen B voi johtaa oletuksista ja tulkintajono s toteuttaa kaikki oletukset mallissa M, s toteuttaa myös johtopäätöksen mallissa M.
Kirjallisuutta
Väänänen, Jouko, Logiikka I, luentomonisteet, Helsingin yliopisto, kevät 2010.
Tuoksuverijuuri
Tuoksuverijuuri (Agrimonia procera) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, verijuurien (Agrimonia) sukuun kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvilaji. Se muistuttaa paljolti yleisempää maarianverijuurta (Agrimonia eupatoria), mutta lajit ovat erotettavissa etenkin ylimmän varsilehden ulkonäön perusteella.
Tuoksuverijuuri on kasvutavaltaan pysty ja se voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Varsi on pehmeäkarvainen, ja karvat ovat pitkiä ja suoria. Tuoksuverijuuri ei kasvata varren tyvelle lehtiruusuketta. Varsilehdet ovat parilehdykkäisiä ja päättöparisia. Varsilehtien lehdykät ovat sahalaitaisia sekä alapinnoiltaan vihreitä ja villakarvaisia. Ylin varsilehti on yhtä suuri kuin alemmatkin varsilehdet toisin kuin maarianverijuurella, jolla ylin varsilehti on selvästi alempia varsilehtiä pienempi ja lehdykät ovat alapinnoiltaan harmahtavia. Tuoksuverijuuren kukinto on tähkämäinen terttu ja kukat ovat pieniä sekä keltaisia. Tuoksuverijuuri kukkii heinä–elokuussa.
Tuoksuverijuuri kasvaa niityillä, metsänlaidoissa sekä tienvarsilla. Suomessa tuoksuverijuurta tavataan lähes pelkästään Ahvenanmaalla.
Kuutiomeduusat
Kuutiomeduusat (Cubozoa) on yksi meressä elävien polttiaiseläinten pääjakson (Cnidaria) luokista. Varsinaisia meduusoita paremmin uivat kuutiomeduusat ovat saaneet nimensä kuutiomaisen muotoisesta uimakellostaan.
Kuutiomeduusat tunnetaan erityisesti joistakin hyvin myrkyllisistä lajeista, joiden polttiaissolujen myrkky on erittäin voimakasta  ja ihmisellekin kohtalokasta. Näistä Australian rannikkovesissä elävä australiankuutiomeduusa (Chironex fleckeri) on aiheuttanut eniten kuolintapauksia ja myrkytyksiä. Toinen vaarallinen laji on irukandji (Carukia barnesi).
Kuutiomeduusojen neljä pyyntilonkeroa saattavat olla jopa kymmeniä kertoja niiden uimakelloa pidempiä. Irukandjin halkaisija on 12–25 millimetriä, mutta pyyntilonkerot saattavat olla jopa metrin pituiset. Pienen koon takia vahvasti myrkyllistä lajia on vaikea havaita ja epäilläänkin, että monet irukandjin aiheuttamat myrkytykset on aikaisemmin luokiteltu väärin muiden syiden aiheuttamiksi.
Toisin kuin varsinaisilla meduusoilla, kuutiomeduusoiden planula-toukasta kehittyy vain yksi polyyppiyksilö. Kuutiomeduusoiden luokassa on vain yksi lahko, Cubomedusae, johon kuuluu kaksi heimoa.
Ensiapu
Ensiapuna viinietikka on auttanut pelastamaan tuhansia ihmishenkiä myrkkymeduusan pistoilta. Meduusan pistokohtaan tulisi mahdollisimman pian kaataa ainakin 30 sekunnin ajan viinietikkaa, jonka hapot estävät myrkyn kulkeutumista verenkiertoon. Tunnettuja oireita ovat voimakas kipu, pahoinvointi, päänsärky, oksentelu, ripuli; ihon haavaumat, pistokohdan turpoaminen; hengitys- sekä nielemisvaikeudet, hikoilu; epätasainen pulssi, sydänoireet.
NPH-insuliini
NPH-insuliini on vuonna 1946 markkinoille tullut pitkävaikutteinen insuliini. Sen kauppanimiä ovat Protaphane, Humulin NPH ja Insuman.
Tomáš Vančura
Tomáš Vančura (s. 10. syyskuuta 1996 Valašské Meziříčí) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Vančura edustaa TJ Dukla Liberec -seuraa.
NPH-insuliini
NPH-insuliini annostellaan 1–3 kertaa vuorokaudessa. Sen lisäksi voidaan käyttää lyhytvaikutteista insuliinia ateriainsuliinina. Sitä käyttäessä saattaa esiintyä yöllisiä hypoglykemiakohtauksia. Se on kuitenkin pitkällä aikavälillä todettu turvalliseksi, ja se on hinnaltaan edullisempi kuin uudemmat lääkkeet, kuten glargiini.
Tomáš Vančura
Vančura debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Sapporon suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 37. Seuraavana päivänä hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä ollen 27:s. Continental Cupissa Vančura on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton.
Vuoden 2016 lentomäen MM-kilpailuissa Vančura sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 23:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi.
Leningradin koodeksi
thumb|Leningradin koodeksin kansilehti Leningradin koodeksi (Codex Leningradensis, Codex L), josta joskus käytetään myös nimeä Pietarin koodeksi (Codex Petropolitanus) on vuosien 1008–1010 aikana kopioitu käsikirjoitus heprealaisesta raamatusta. Käsikirjoitusta säilytetään Venäjän kansalliskirjastossa, joka suosii nimitystä Leningradin koodeksi. Kirjastossa käsikirjoitus on indeksoitu kokoelmiin sen edellisen omistajansa mukaan nimellä Firkovitsh B19 A.
Leningradin koodeksi on vanhin tunnettu kokonaisen heprealaisen raamatun sisältävä hepreankielinen käsikirjoitus. Aleppon koodeksi on lähes sata vuotta vanhempi, mutta se ei ole säilynyt kokonaisena. Leningradin koodeksia on käytetty pohjana nykyiselle viralliselle juutalaiselle raamatuntekstille ja myös lähes kaikki uudet englanninkieliset Vanhan Testamentin käännökset pohjautuvat tähän käsikirjoitukseen.
thumb|Tekstinäyte Leningradin koodeksista, Neljäs Mooseksen kirja 10:35–36
Historia
Käsikirjoituksen kirjoitusajankohta on merkitty koodeksiin usealla tavalla. Tekstin mukaan kirjoitusajankohta on perinteisen juutalaisen ajanlaskun mukaan vuonna 4770 ja islamilaisen ajanlaskun mukaan vuonna 399. Lisäksi kirjoitusajankohta määritetään muutamien historiallisten tapahtumien perusteella: 940 vuotta toisen temppelin tuhoutumisen jälkeen, 1 319 vuotta kreikkalaisten vallan päättymisen jälkeen ja 1 444 vuotta kuningas Joojakim:in maanpaon jälkeen. Nykytietämyksen mukaan annetut aikamääreet eivät täysin täsmää keskenään, mutta kaikki aikamääreet Joojakimin maanpakoa lukuun ottamatta kuitenkin sijoittuvat vuosille 1008–1010. Joojakimin maanpako tapahtui todennäköisesti jo 1607 vuotta ennen Leningradin koodeksin kirjoittamista. 163 vuoden virhe voi johtua joko koodeksin kirjurin laskuvirheestä tai nykytutkijoiden vääristä tekstitulkinnoista.
Koodeksiin tehtyjen merkintöjen mukaan koodeksi on kirjoitettu Kairossa, Egyptissä. Koodeksilla oli vain yksi kirjuri, Samuel ben Jaakob, joka kirjoitti konsonantit, vokaalimerkinnät sekä masoreettiset kommentit. Merkintöjen mukaan kirjuri käytti lähteenään käsikirjoitusta, jonka oli kirjoittanut Aaron ben Asher. Erityisesti vokaalimerkkejä on korjailtu kirjoittamisen jälkeen huomattavan paljon. Todennäköisesti korjausten tarkoitus on ollut tehdä käsikirjoituksesta enemmän ben Asherin tekstityylisuunnan mukainen.
Veljet keskenään
Veljet keskenään on Juha ”Watt” Vainion säveltämä, sanoittama ja esittämä musiikkikappale vuodelta 1979. Se julkaistiin singlenä, jonka B-puolella oli ”Laps suuren synnyinmaan”. Lisäksi se julkaistiin Vainion studioalbumilla Albatrossi ja sorsa vuonna 1981. Lisäksi se on julkaistu Vainion kokoelma-albumeilla.
Tarina ja sanoitukset
Laulun idean Vainio sai ollessaan Aimo "Joska" Ikosen kanssa nakkijonossa Ellin Grillillä, Torniossa. He olivat keskellä yötä etsineet ruokapaikkaa, mutta vain grilli oli auki. Laulussa nimeltä mainittuja henkilöitä ovat muun muassa Sven Åke Svensson, Nils Johansson ja Jomppanen.
Äänitys
”Veljet keskenään” äänitettiin vuonna 1979 Helsingissä Takomo-studiolla. Kappaleen äänitti Jukka Teittinen. Jaakko Salo sovitti ja tuotti kappaleen, minkä lisäksi hän toimi kapellimestarina ja pianistina.
Vainion alkuperäisversiolla soittavat seuraavat muusikot:
Julkaisut
”Veljet keskenään” julkaistiin vuonna 1979 singlenä, jonka B-puolella oli ”Laps suuren synnyinmaan”. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1981 se julkaistiin Vainion studioalbumilla Albatrossi ja sorsa. Lisäksi se on julkaistu muun muassa Vainion kokoelma-albumeilla 20 suosikkia – Albatrossi ja Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 vuonna 2008. Vainio käytti laulun melodiaa myöhemmin eräässä itse laulamassaan mainoslaulussaan.
Vesa-Matti Loiri on myös levyttänyt kappaleen. Hänen versionsa laulusta on hänen albumillaan Ystävän laulut II, joka sisältää pelkästään kappaleita Vainion sanoituksista.
Håkan Poppius
Carl Gustav Håkan Poppius (26. tammikuuta 1927 Viipuri – 21. heinäkuuta 2019 Helsinki ) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Poppiuksen vanhemmat olivat metsänhoitaja Carl Ivar Poppius ja Märta Wangel. Hän avioitui 1952 Birgit Maj Emilia Gebhardin kanssa. Poppius pääsi ylioppilaaksi 1944 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954. Keuhkosairauksiin hän erikoistui 1958. 1950-luvun lopulla hän opiskeli myös Keski-Euroopassa ja Pohjoismaissa. Vuonna 1962 hänestä tuli Marian sairaalan apulaislääkäri. Poppius oli Helsingin yliopiston tuberkuloosi- ja keuhkosairausopin professori 1981–1992.
Moez Fhima
Moez Fhima (s. 2. huhtikuuta 1981) on tunisialainen keskisarjan nyrkkeilijä, joka ottelee ammattilaisena Ranskassa. Hän on voittanut kahdesti Coupe de la liguen vuosina 2008 ja 2009. Hän voitti loppuotteluissa Yoann Camoninin (2008) ja Michel Mothmoran (2009). Lisäksi Fhima on voittanut IBF International ylemmän välisarjan tittelin 2010.
Hanna Vehkamäki
Hanna Tuula Katariina Vehkamäki (o.s. Vehkamäki, ent. Arstila, s. ) on suomalainen aerosolitutkija ja Helsingin yliopiston laskennallisen aerosolifysiikan professori (12/2009-). Hän on saanut tutkimustyölleen rahoitusta esimerkiksi Suomen Akatemialta ja Euroopan tiedeneuvostolta (ERC).
Vehkamäki kirjoitti ylioppilaaksi Herttoniemen yhteiskoulusta keväällä 1988. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1993 ja tohtoriksi 1998 (teoreettinen fysiikka). Arstilan artikkeliväitöskirja (1997) sisälsi viisi tieteellistä artikkelia ja jotka liittyivät aerosolihiukkasten muodostumiseen (nukleaatioon); työ oli otsikoitu Gas-liquid nucleation in nonideal molecular systems. Väittelynsä jälkeen Vehkamäki toimi tutkijatohtorina University Collegessa Lontoossa, Suomen Akatemian tutkijatohtorina Helsingin yliopistossa, sekä akatemiatutkijana 2003-2009. Hänet nimitettiin teoreettisen fysiikan dosentiksi vuonna 2000.
Vehkamäen tieteellinen tuotanto (pääosin yhdessä työtoveriensa kanssa) käsitti syksyllä 2017 jo yli 150 tieteellistä alkuperäisjulkaisua; kokousjulkaisut ja kirjojen luvut (tms.) mukaan luettuna julkaisuja oli yli 380. Artikkeleihin kuuluu myös tiedemaailman arvostetuimpiin julkaisuihin (Nature, Science) hyväksyttyjä artikkeleita. Vehkamäen kirjoista on syytä mainita ainakin Springlerin kustantama Classical Nucleation Theory in Multicomponent Systems (2006 ja 2010).
Vuoden 2016 loppuun mennessä Vehkamäki oli ohjannut yhteensä 13 valmistunutta väitöskirjatyötä. Professori Vehkamäki on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen keväästä 2014 lähtien. Vehkamäki on erittäin ansioitunut paitsi tutkijana niin myös tieteen kansantajuistajana. Hän on myös aktiivinen yhdenvertaisuuden edistäjä.
László Felkai
László Felkai (1. maaliskuuta 1941 Budapest – 10. huhtikuuta 2014 Budapest ) oli unkarilainen vesipalloilija, uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Ferencvárosi TC:tä. Felkain päälaji oli vesipallo, jossa hän voitti kolme olympiamitalia, yhden kultaisen ja kaksi pronssista. Hän teki olympialaisissa yhteensä 34 maalia, joista seitsemän yhdessä ottelussa Italiaa vastaan vuoden 1964 kisoissa. Felkai osallistui vuoden 1960 olympialaisissa vesipallon lisäksi 200 metrin rintauintiin, mutta ei selviytynyt jatkoon alkueristä.
Postitorvi (mustekala)
Postitorvi (Spirula spirula) on postitorvien lahkoon (Spirulida) kuuluva pienikokoinen mustekalalaji. Se on postitorvien lahkon ainoa nykyisin tavattava laji, heimonsa Spirulidae ainoa laji ja täten myös sukunsa Spirula ainoa laji.
thumb|left|200px|Postitorven sisäinen kuori
Postitorvea tavataan merissä ympäri maailman troopiikista napa-alueille. Postitorvet viettävät päivät 550–1 000 metrin syvyydessä ja yöt 100–300 metrin syvyydessä.
Postitorven pituus on enintään 45 millimetriä. Ulkoisesti se muistuttaa kalmaria. Postitorvella on sisäinen spiraalimainen kalkkikuori. Nämä pienet kuoret ovat varsin kestäviä, kelluvia, ja niitä löytyy erityisesti trooppisten alueiden hiekkarannoilta ympäri maailmaa.
Yoshihiko Ōsaki
Yoshihiko Ōsaki (27. helmikuuta 1939 Ishikawan prefektuuri – 28. huhtikuuta 2015 ) oli japanilainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia, hopeaa 200 metrin rintauinnista Rooman olympialaisissa 1960 ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestistä samoissa kisoissa.
Solituden linna
thumb|400px|Solituden linnan fasadia. Solituden linna on linna Stuttgartin kaupungin tienoilla, Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Se rakennettiin alun perin metsästysresidenssiksi vuosina 1764-1769 Württembergin herttua Karl Eugenin ollessa vallassa. Linnan ulkoasu edustaa tyypillistä rokokooarkkitehtuuria.
Lansing–Ishii-sopimus
Sopimus
Lansing–Ishii-sopimuksella sovittiin kolmesta pääaiheesta.
Sopimuksen tausta
Lansing–Ishii-sopimuksen taustalla oli Yhdysvaltojen halu turvata yhteytensä Kiinan markkinoille muiden suurvaltojen, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Saksan Venäjän ja Japanin jakaessa Kiinaa omiin vaikutusalueihinsa. Avoimien ovien kauppapolitiikka, eli tasavertaisia kauppaoikeuksia kaikille maille Kiinassa, alkoi ajaa Yhdysvaltojen silloinen ulkoministeri John Hay vuosina 1899-1900. Tämän johdosta hän lähetti asiaan liittyneille suurvalloille diplomaattisia nootteja, mutta ne eivät olleet näitä sitovia, eikä niillä ollut juurikaan vaikutusta. Yhdysvallat jatkoi kuitenkin ajatuksen ajamista Hayn jälkeenkin.
Erityisen vaikeiksi Yhdysvaltojen välit muuttuivat Japanin kanssa, jonka uskottiin olevan eurooppalaisia valtioita suurempi uhka. Vuoteen 1908 mennessä alettiin jo huhuta maiden välisen sodan syttymisestä. Välien kiristymisen päättämiseksi solmittiin samana vuonna Root–Takahira-sopimus, jossa sovittiin paljolti samoista asioista myöhemmän Lansing–Ishii-sopimuksen kanssa.
Sopimuksen solmiminen
Yhdysvaltojen ja Japanin välit kiristyivät jälleen ensimmäisen maailmansodan myötä, vaikka molemmat taistelivat ainakin nimellisesti samalla puolella. Tähän vaikutti etenkin Japanin Kiinalle esittämät 21 vaatimusta tammikuussa 1915, joilla Japani sai Kiinalta huomattavia taloudellisia ja poliittisia myönnytyksiä. Woodrow Wilsonin hallinto yritti lieventää maiden välejä keskustelujen kautta. Japanin erikoislähettiläs Ishii Kikujirō tuli kahden kuukauden matkalle Yhdysvaltoihin, joka päättyi nootteihin hänen ja Robert Lansingin välillä. Nooteilla virallistettiin aikaansaatu sopimus. Sopimus hidastikin maiden välien kiristymistä, mutta pian alkoi muodostua uusia ongelmia. Sopimuksen mitätöi vuonna 1923 Warren Harding hallinto. Japanin ja Yhdysvaltojen kiristyneet välit johtivat sittemmin maiden väliseen välienselvittelyyn toisessa maailmansodassa.
Meripiikkiputki
Meripiikkiputki (Eryngium maritimum) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen merenrantakasvi. Se kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi ja on kalvaan sinivihreän värinen, ohdakemainen, lehtilaidoilta piikkinen. Kukinto on tiheän mykerömäinen sinikukkainen sarja, joka on 4–7 suojuslehden ympäröimä. Meripiikkiputki kasvaa merenrannoilla ja dyyneillä. Sen esiintymisalue on pääosin Euroopassa, missä se kasvaa pitkin rannikoita Itämeren, Pohjanmeren, Atlantin, Välimeren ja Mustanmeren alueilla. Itämeren rannikolla meripiikkiputki kasvaa Suomen eteläpuolella Ruotsin Gotlantiin ja Viron Hiidenmaalle asti.
Pleasantville
Pleasantville voi tarkoittaa:
Gustaf Skinnari
Gustaf (Kustaa) Skinnari (27. maaliskuuta 1835 Hailuoto – 11. huhtikuuta 1916 Oulu) oli oululainen merimies ja lohikauppias.
Talollisen poikana syntynyt Skinnari työskenteli merimiehenä, lohikauppiaana ja viimeksi maalarina. Hän muutti 1854 Hailuodosta Ouluun ja oli merimiehenä seuraavat 15 vuotta. Sitten Skinnari toimi lohikauppiaana matkustellen ympäri Suomea, ja noin vuodesta 1890 lähtien hän oli maalarina asuen Oulun Heinäpäässä.
Vuonna 1868 Skinnari liittyi lestadiolaiseen herätysliikkeeseen ja toimi vuodesta 1869 alkaen lestadiolaissaarnaajana. Nykyään Skinnari tunnetaan lestadiolaisuudessa lähinnä tuotteliaana virsirunoilijana. Skinnari toimitti vuonna 1894 ilmestyneen laulukirjan Jumalan lasten Rukous-, Ylistys- ja Kiitos-Wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisen maan Paratiisiin, jossa monet hänen lauluistaan julkaistiin ensimmäistä kertaa. Laulujen keskeisenä sanomana on Kristuksen ristinkuolema ja sovintotyö. Skinnarin lauluissa sanotaan sykkivän lestadiolaisen alkuheräyksen sydänäänet. Skinnari syrjäytettiin vuonna 1890 lestadiolaisesta liikkeestä, ja hän liittyi myöhemmin lestadiolaisiin uusheränneisiin. Ennen kuolemaansa Skinnari kuitenkin palasi vanhoillislestadiolaisuuden pariin.
Plataanit
Plataanit (Platanus) on plataanikasveihin kuuluva suku, jossa on määrittelytavasta riippuen kymmenisen lajia. Luontaisena plataanipuita kasvaa Kaakkois-Euroopassa, Pohjois- ja Väli-Amerikassa sekä Aasiassa.
Plataanit ovat kesävihantia isoja puita (25–30 m), joiden lehdet muistuttavat vaahteroiden (Acer) lehtiä. Puhjetessaan lehdet ovat karvaisia, mutta muuttuvat pian kaljuiksi ja kiiltäviksi. Plataanien vuosikasvaimet ovat lyhytkarvaisia. Syksyllä sen lehdet muuttuvat vaaleanruskeiksi. Plataanien lyhyehkö runko kasvaa järeäksi, ja se voi olla halkaisijaltaan jopa neljä metriä. Puhtaanvihreissä lehdissä (18 cm) on kolme liuskaa, jotka edelleen ovat terävästi liuskahampaisia. Punertavat emikukat muodostavat pallomaisia, oksista riippuvia yksineuvoisia kukintoja. Myöhemmin ne muuttuvat piikkisiksi pallopähkylöiksi (2,5 cm).
Plataanit on helppo tunnistaa kaarnastaan, joka luo mielikuvan armeijan maastopuvun kuvioinnista. Se on harmahtavanruskeaa ja hilseilee runsaasti. Tällöin runkoon muodostuu laajoja kellertäviä laikkuja ja punertavia täpliä.
Etelä- ja Keski-Euroopassa puistoplataani (Platanus hybrida, syn. Platanus × acerifolia, Platanus × hispanica) on suosittu katu- ja puistopuu. Sitä kasvatetaan myös huonekalu- ja viilupuuksi. Tieteellisen nimensä mukaisesti sitä pidetään pohjoisamerikkalaisen lännenplataanin (Platanus occidentalis) ja idänplataanin (Platanus orientalis) risteymänä. Puistoplataani sietää hyvin leikkausta ja muotoilua sekä kaupunkien saasteita. Se on hyvin pitkäikäinen ja se kestää myös hyvin myrskyjä ja tauteja. Juuri nämä seikat lisäävät sen suosiota kaupunkipuuna. Lehdeltään matalaliuskainen lännenplataani on Euroopassa harvinainen puu, mutta idänplataania on paljon istutettuna Välimeren maissa. Suvun lajeista ainoastaan vietnamilainen kerrinplataani (Platanus kerrii) on ainavihanta. Suomessa plataanit eivät menesty.
Melinda Czink
Melinda Czink (s. 22. lokakuuta 1982 Budapest) on unkarilainen tennispelaaja.
2009
Czink pääsi maailmanlistalla ensimmäistä kertaa top-50:een ja voitti ensimmäisen WTA-turnauksensa Quebecissa. Turnauksen semifinaalissa hän voitti Aleksandra Wozniakin 6–3, 6–3 ja finaalissa Lucie Safarovan 4–6, 6–3, 7–5. Lisäksi kauden aikana hän pääsi yhteen semifinaaliin ja neljään puolivälierään. Kauden lopussa hän pelasi Tournament of Championsissa Balissa, jossa hän hävisi Aravane Rezaille 3–6, 5–7 ja Sabine Lisickille 6–2, 6–7(1), 4–6.
Yuen Woo-ping
pienoiskuva|Yuen Woo-ping vuonna 2010.
Yuen Woo Ping (s. 1945 Kanton) on kiinalainen elokuvaohjaaja ja koreografi.
Ura
Yuen Woo-pingin isä oli näyttelijä ja toimintakoreografi Yuen Siu-tien, joka ohjasi Woo-pingin elokuvateollisuuteen, ja myöhemmin hänen kaikki kahdeksan sisarustaan seurasivat perässä. Yuen Woo-ping aloitti uransa stunttimiehenä, työskennellen muun muassa legendaariselle Shaw Brothers -elokuvastudiolle elokuvissa kuten The Chinese Boxer (Long hu dou, 1970) ja The Blood Fists (Dang kou tan, 1972). Hän nousi pian toimintakohtauksien ohjaajaksi elokuviin kuten The Lizard (Bi hu, 1972) ja The Bastard (Xiao za zhong, 1973), mutta lähti Shaw-studiolta ohjaamaan tuottaja/ohjaaja Ng See-yuenin Seasonal Filmsille.
Ng See-yuenin ja Yuen Woo-pingin ensimmäiset yhteiset elokuvat olivat kung fu -klassikoiksi myöhemmin nousseet The Secret Rivals (Nan quan bei tui dou jin hu, 1976) ja The Snuff Bottle Connection (Shen tui tie shan gong, 1977). Tärkeämpiä tänä aikana syntyneitä elokuvia olivat kuitenkin Yuenin ohjaamat Kotkan varjo (Se ying diu sau, 1978) ja Kotkan kynnet (Jui kuen, 1978), jotka sekä nostivat hetkeä aiemmin täysin tuntemattoman Jackie Chanin maailmantähdeksi että popularisoivat komediallisen kung fu -elokuvan. Yuen Woo-ping jatkoi menestyksekkäästi ilman Chania muun muassa elokuvilla The Magnificent Butcher (Lin shi rong, 1979) ja The Miracle Fighters (Qi men dun jia, 1982).
Yuen löysi seuraavan tähden Donnie Yenistä, jonka ensimmäinen päärooli oli Yuen Woo-pingin ohjaamassa elokuvassa Drunken Tai Chi (Xiao tai ji, 1984). Yen näkyi sittemmin kaikissa Yuenin tärkeimmissä 1980–1990-lukujen elokuvissa: komediassa Mismatched Couples (Qing feng di shou, 1985), poliisidraamoissa Tiger Cage (Te jing tu long, 1988), In the Line of Duty 4 (Huang jia shi jie zhi IV: Zhi ji zheng ren, 1989), Tiger Cage 2 (Xi hei qian, 1989) ja Tsui Harkin tuottamassa, 1800-luvun Kiinaan sijoittuvassa kung fu -elokuvassa Iron Monkey (Siu nin Wong Fei Hung ji Tit Ma Lau, 1993).
Yuen Woo-ping elvytti aiemman uransa toimintakohtauksien ohjaajana uudelleen Tsui Harkin elokuvassa Once Upon a Time in China – Olipa kerran Kiinassa (Wong Fei Hung, 1991), johon hän auttoi nuorempaa veljeään Yuen Cheung-yania ohjaamaan elokuvan viimeisen, Jet Lin ja Yam Sai-kwoonin välisen tappelukohtauksen. Elokuvasta tuli valtava menestys, ja Yuen Woo-ping ohjasikin sen jatko-osan – jonka pääosassa nähtiin jälleen Donnie Yen – toimintakohtaukset kokonaan itse. Tämän kokemuksen myötä Yuen pääsi ohjaamaan Hongkongin tärkeimpiä tähtiä: Michelle Yeohia elokuvassa Wing Chun (Yong Chun, 1994), Jet Litä elokuvassa Fist of Legend (Jing wu ying xiong, 1994), ja Jackie Chania Tsui Harkin elokuvassa Twin Dragons (Shuang long hui, 1992).
Yuen Woo-ping yritti luoda uusia kung fu -tähtiä näyttelijöistä kuten Kenny Ho ja Jacky Wu, siinä kuitenkin epäonnistuen. Kungfu-buumin laannuttua Yuen ei enää löytänyt laisinkaan töitä Hongkongin elokuvateollisuudesta, ja joutui ohjaamaan televisioelokuvia Manner-Kiinassa. Yuenin onni kuitenkin vaihtui, kun Hollywoodissa toimintaohjaaja John Chang erotettiin elokuvan Matrix (1999) tuotannosta. Elokuvan ohjaajat Andy ja Larry Wachowski ihailivat jo ennestään Yuen Woo-pingin työtä, ja palkkasivat hänet Changin tilalle ohjaamaan elokuvan toimintakohtaukset. Elokuvasta tuli jättimenestys, ja Yuenista tuli kysytty toimintaohjaaja myös Hollywoodissa.
Yuen on sittemmin jatkanut työskentelyä Hollywoodissa: Wachowski-veljekset palkkasivat hänet toimintaohjaajaksi myös Matrix-elokuvan jatko-osiin The Matrix Reloaded (2003) ja The Matrix Revolutions (2003). Myös Quentin Tarantino on tehnyt Yuenille kunniaa palkkaamalla hänet Kill Bill -elokuviinsa toimintaohjaajaksi. Eurooppalaisissa elokuvissa Yuen Woo-pingin kädenjälki on näkynyt lähinnä Luc Bessonin tuottamassa elokuvassa Danny the Dog (2005).
Ramppikulma
thumb|300px|Rampin sisäkulma (kulma γ). Ramppikulma eli ylityskulma mittaa ajoneuvon kykyä kulkea rampin tai muun esteen yli ilman että sen pohja koskee maahan. Se tarkoittaa kahden etu- ja takapyöriä tangentiaalisesti sivuavan ja akselien puolivälissä pohjan alimmassa kohdassa toisensa leikkaavan suoran terävintä kulmaa.
Rampin sisäkulmalla tarkoitetaan lähtötason ja rampin välistä kulmaa.
Harras H. Porkka
Harras Hannes Porkka (18. marraskuuta 1892 – 13. toukokuuta 1975 ) oli suomalainen diplomi-insinööri ja teollisuusneuvos.
Harras Porkan vanhemmat olivat rautatievirkamies Erik Johannes Porkka ja Manna Ahlgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1914.
Porkka oli valtion rautateillä Pasilan konepajalla insinöörinä 1915–1919 ja konekonttorissa ylimääräisenä insinöörinä 1919. Porkka toimi Oy G. W. Sohlberg Ab:n teknillisenä johtajana 1919-1920, Suomenlinnan ja Santahaminan teknillisten laitosten päällikkönä 1923–1932, valtion poliisikoulun moottoriopin tuntiopettajana 1928–1937, taloudellisen puolustusneuvoston toimistoinsinöörinä 1933–1936, puolustusvoimien pääesikunnan sotatalousosastolla vanhempana toimistoinsinöörinä 1936–1946 sekä kauppa- ja teollisuusministeriön kotimarkkinateollisuuden toimistopäällikkönä vuodesta 1946.
Hän oli Sotataloudellisen Seuran perustajia vuonna 1956.
Harras Porkka oli naimisissa 1924–1950 Siiri Karoliina Huhdan (k. 1950) kanssa ja vuodesta 1952 Berta Valburga Stammlerin kanssa.
Turn It Up
Turn It Up on suomalaisyhtye Bomfunk MC’s:n kappale heidän kolmannelta, Reverse Psychology-studioalbumiltaan. Sen julkaisi Universal Music sekä albumin kolmantena että koko yhtyeen uran viimeisenä singlenä vuonna 2004. Kappaleella esiintyy Bomfunk MC’s:n lisäksi ruotsalainen naisartisti Anna Nordell. Toisin kuin yhtyeen edelliset singlet, tämä ei onnistunut pääsemään edes kotimaassa listoille.
Sofia Henriksson
Sofia Henriksson (s. 20. helmikuuta 1994) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Piteå Elit Skidklubbia.
Maastohiihdon maailmancupissa Henriksson kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2014 sijoittuen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2014 oltuaan yhdeksäs Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Liberecin nuorten talviolympiafestivaaleilla 2009 Henriksson voitti kultaa 7,5 kilometrin perinteisen kilpailussa, hopeaa perinteisen sprintissä ja pronssia 5 kilometrin vapaan kilpailussa. Junioreiden MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 Henriksson kuului hopeaa saavuttaneeseen Ruotsin viestijoukkueeseen. Liberecissä 2013 hän oli kultaa voittaneessa Ruotsin viestijoukkueessa kuten myös vuonna 2014 Val di Fiemmessä, jossa hän saavutti sen lisäksi hopeaa 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Sojuz TM-20
thumb| Mir kuvattuna STS-63-sukkulalennolta
Sojus TM-20 oli venäläinen miehitetty avaruuslento. Laukaisu tapahtui 3. lokakuuta 1994 ja paluu maahan 22. maaliskuuta 1995. Alus oli Mir-avaruusasemaan telakoituneena 169 vuorokautta.
Cecilienhof
thumb|300px|Cecilienhof Cecilienhof on linna Potsdamissa, Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee lähellä Jungfernsee-järveä, ja on viimeinen Hohenzollern-suvun rakennuttama linna. Keisari Vilhelm II rakennutti linnan pojalleen kruununprinssi Vilhelmille ja tämän puolisolle herttuatar Cecilielle vuosina 1913–1917. Englantilaista maalaiskartanoa muistuttavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Paul Schultze-Naumburg. Linnassa on viisi sisäpihaa ja sen rakennukset sisältävät paljon päätyulokkeita ja koristeellisia savupiippuja. Linna noudattaa uustudorilaista tyyliä.
Cecilienhofin linnassa järjestettiin kesällä 1945 toisen maailmansodan voittajavaltioiden Potsdamin konferenssi, jossa päätettiin Saksan tulevaisuudesta. Nykyisin rakennus toimii museona ja hotellina.
Aiheesta muualla
52.41917°N, 13.07083°W
Microsoft Lumia
thumb|250px|Nokia Lumia -logo vuoteen 2014 asti. thumb|250px|Nokia Lumia 800. Microsoft Lumia (ennen Nokia Lumia) oli Nokian ja Microsoft Mobilen valmistama älypuhelintuoteperhe. Tuoteperheen myynti aloitettiin lokakuussa 2011.
Emätila
Emätila (myös emäkiinteistö) tarkoittaa tilaa, josta palstatila tai lohkotila eli lohkokiinteistö on erotettu. Palstatiloja ja lohkotiloja oli mahdollista muodostaa vuodesta 1864, ja palstatilan osalta emätila vastasi palstatilan maaverosta siihen asti kunnes palstatilajärjestelmä vuonna 1926 lakkautettiin. Lohkotilat sen sijaan olivat alun alkaenkin täysin itsenäisiä tiloja. Lohkotilan yhteydessä nimitys emätila onkin tämän takia vain ositustapahtuman yhteydessä käytettävä nimitys sille kiinteistölle, josta erotettava määräala eli lohkokiinteistö on erotettu. Vastaavasti emäkiinteistöstä lohkomisessa jäljelle jäävää kiinteistöä nimitetään kantakiinteistöksi (joskus myös kantatila).