cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fredrik II (keisari)
Konfliktit Saksassa ja uudet kiistat paavin kanssa
Saksassa Fredrikin ja paavin intressit olivat yhteneväisiä – näkemykset joutuivat kuitenkin ristiriitaan etelässä. Gregorius IX suunnitteli yleisen asetuskokoelman laatimista Sisiliaa varten. Fredrik pyrki toimimaan nopeammin vahvistaakseen omaa asemaansa Sisiliassa ja profiloituakseen lainsäätäjänä. Siksi hänen aloitteestaan laadittiin pikaisesti lakikokoelma, joka tunnetaan Melfin konstituutioiden nimellä. Lainsäätäjänä Fredrik näki itsensä antiikin roomalaisen tradition jatkajana.
Sauli Uhlgren
Sauli Sakari Uhlgren (s. 16. tammikuuta 1941 Kärsämäki) on suomalainen kirjailija.
Fredrik II (keisari)
Konfliktit Saksassa ja uudet kiistat paavin kanssa
Samanaikaisesti kiista paavin kanssa kiristyi edelleen. Enzio, Fredrikin vanhin avioton poika, avioitui lokakuussa 1238 Sardinian perijättären kanssa ja otti itselleen saaren kuninkaan arvonimen. Pyhä istuin piti itseään Sardinian lääninherrana eikä paavi tunnustanut Enzion asemaa. Vielä merkittävämpi oli kuitenkin eturistiriita Bysantin suunnalla. Paavin toiminta tähtäsi 1237 ristiretkeen, jonka oli tarkoitus tukea latinalaisen keisari Balduin II:n taistelua Bysantin keisari Johannes III:ta vastaan. Italian sodissa Fredrikillä oli ollut käytössään bysanttilaisia palkkasotilaita. Vastineeksi hän sulki useita satamia, mikä hankaloitti ristiretkelle lähtemistä. Paavi ryhtyi vastaiskuun: propagandakampanjassa Fredrik samastettiin Antikristukseen, hän välitti Genovan ja Venetsian välille liittosopimuksen. Liitto loi laivaston, jolle olisi mahdollista uhata myös Sisiliaa. Paavi onnistui myös kukistamaan Rooman kaupungissa keisarimielisen aateliston ghibelliinipuolueen.
Sauli Uhlgren
Uhlgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä Sakari Basilius Uhlgren ja Bertta Lehtomäki. Hän on asunut vuodesta 1967 Kuopiossa ja sen jälkeen vuodesta 1978 Siilinjärvellä. Uhlgren toimi vuosina 1967–1977 laivaväylien kartoittajana TVH:ssa ja tutkimusassistenttina Geologian tutkimuskeskuksen maaperäosastolla 1977-2004. Uhlgren kirjoitti kirjallisuusarvosteluja Savon Sanomiin 1984–1998.
Fredrik II (keisari)
Konfliktit Saksassa ja uudet kiistat paavin kanssa
Tässä jännittyneessä tilanteessa kuolivat alkuvuonna 1239 sekä saksalaisen ritarikunnan Hermann Salzalainen sekä kardinaali Tuomas Capualainen, jotka olivat toimineet välittäjinä keisarin ja paavin välisissä neuvotteluissa. Vastakkainasettelu kiristyi vielä, kun Fredrik osoitti maaliskuussa 1239 kardinaalikollegiolle kirjeen, jossa hän syytti Gregorius IX:n liittoutuneen kapinallisten lombardikaupunkien kanssa. Paavi vastasi uudella pannajulistuksella kymmenen päivää myöhemmin. Keisaria suomittiin harhaoppisuudesta.
Paavin ja keisarin kamppailun loppuvaiheet
Fredrik reagoi ekskommunikaatioon jättämällä kaikki paavin Sisiliaa koskevat vaatimukset huomioimatta. Hän kokosi suuren armeijan ja antoi organisoida hallinnon perusteellisesti uudestaan sekä siviili- että sotilashallinnon osalta. Keisari sulki rajat ja karkotti paavia lähellä olevat kerjäläisveljestöt maasta. Kotimaista papistoa kiellettiin noudattamasta interdiktiä. Lisäksi Fredrik päätti itse piispanistuimien täyttämisestä. Myös keisarille kuuluvat alueet Manner-Italiassa organisoitiin Sisilian mallin mukaisesti jakamalla ne kymmeneen kenraalivikariaattiin. Enzio nimitettiin käskynhaltijaksi. Hallinnosta vastasivat ensi sijassa eteläitalialaiset virkamiehet.
Keisarin kanslia toimi tässä tilanteessa poikkeuksellisen aktiivisesti ottaen yhteyttä kardinaaleihin, Rooman porvaristoon ja ennen kaikkea kristikunnan ruhtinaihin. Näissä yhteydenotoissa korostettiin toistuvasti keisarin pyrkimystä rauhaan. Kirjeissä käytettiin raamatullista kieltä ja esimerkiksi kirjeessä valtakunnan ylimystölle 1239 paavia syytetään konfliktista. Paavi puolestaan käytti vastineessaan Ilmestyskirjasta peräisin olevia ilmaisuja esittäen Fredrikin todellisena Antikristuksena, merestä nousevana raivoavana petona.
Tämänkaltaiset kirjeet ovat selitettävissä ajan kiliastisten käsitysten valossa. Joakim Fiorelainen oli ennustanut Antikristuksen edeltäjien tuloa maan päälle ennen vuotta 1260, jolloin itse Antikristus tulisi ilmestymään maailmaan. Toisaalta Fredrik esitettiin näissä kirjeissä messiaanisena keisarina ja paavi Babylonin huorana; paavillisissa kirjeissä konflikti esitettiin Antikristuksen ja enkelipaavin välisenä kamppailuna. Fredrik II itse suunnitteli jopa uuden uskonnon perustamista, jossa hän itse olisi ollut Messias ja hänen ministerinsä Pietro della Vigna Pyhää Pietaria vastaavassa asemassa. Myöhemmin hän kuitenkin syytti Pietro della Vignaa salahankkeista ja vangitsi hänet, minkä jälkeen tämä teki itsemurhan.
1241 Fredrik otti vangiksi useita piispoja, mikä esti Roomaan koollekutsuttua konsiilia tuomitsemasta hänet. Paavi Gregorius IX kuoli elokuussa 1241, mikä keskeytti konfliktin joksikin aikaa Fredrikin odottaessa uuden paavin valintaa. Paavin vaali lykkääntyi kesään 1243 saakka. Ghibelliiniperheeseen kuulunut uusi paavi Innocentius IV oli maineeltaan keisarillismielinen, mutta virkaan noustuaan hänestä tuli päättäväinen paavin valtapyyteiden edistäjä. Rauhanneuvotteluja kuitenkin jatkettiin, ja maaliskuussa 1244 ne johtivat alustavaan sopimukseen. Tällöin Fredrik lupasi vetäytyä Kirkkovaltiosta, paavi puolestaan lupasi peruuttaa kirkonkirouksen.
Lopullinen rauhansopimus jäi kuitenkin solmimatta, sillä kiista lääninherruudesta Sisiliassa ja Lombardiassa sekä kysymys lombardialaiskaupunkien asemasta rauhassa osoittautuivat ratkaisemattomiksi. Siten Innocentius IV uudisti pannajulistuksen pääsiäisenä 1245. Mongolien lähestyminen 1245 johti vielä lyhytaikaiseen välien lämpenemiseen ennen kuin paavi julisti Lyonin kirkolliskokouksessa saman vuoden heinäkuussa keisarin ja Enzion viraltapannuiksi. Perusteluina olivat Fredrikin uskottomuus paavillisen läänityksen haltijana, rauhan rikkominen, jumalanpilkka sekä kerettiläisyys. Keisari ei luonnollisestikaan tunnustanut viraltapanoa.
Saksassa keisari pyrki parantamaan 1232 alkaen jännittynyttä suhdetta Wittelsbach-aatelissuvun kanssa. Samalla hän loukkasi Mainzin arkkipiispan territoriaali-intressejä. Aiemmin keisarimielinen arkkipiispa Siegfried III siirtyikin paavin kannattajaksi. Yhdessä Kölnin arkkipiispa Konrad Hochstadenilaisen kanssa hänestä tuli merkittävin paavin politiikan edustaja Saksassa.
Viimeiset vuodet: takaiskuja ja menestyksiä
Italiassa Fredrik jatkoi jälleen sotaretkiä kapinoivia kaupunkeja vastaan käyden samanaikaisesti neuvotteluja paavin kanssa. Oli ilmeistä, että keisaria ei voinut kukistaa sotilaallisesti. Keskitetty Sisilian hallintokoneisto tuotti keisarille tasaisesti tuloja ja kaupungit olivat keskenään kiistoissa jakautuen keisarin kannattajiin ja vastustajiin. Tässä tilanteessa keisarin vastustajat yrittivät 1246 attentaattia, joka kuitenkin epäonnistui. Tämän jälkeen useita keisarin luottomiehiä teloitettiin. Enzio puolestaan joutui toukokuussa 1249 bolognalaisten vangiksi.
Fredrik kuitenkin kuoli joulukuussa 1250 Castel Fiorentinossa Apuliassa. Kuolinvuoteellaan hän avioitui Biancan kanssa tehdäkseen heidän yhteisestä pojastaan Manfredista legitiimin vallanperijän. Fredrikin porfyyrikivestä tehty sarkofagi sijaitsee nykyään Palermon tuomiokirkossa, jonne myös hänen vanhempansa Henrik VI ja Constanza sekä isoisä, normannikuningas Roger II on haudattu.
Skeptikko
thumb|200px|Fredrik II ja kotka, kuvitusta [[De arte venandi cum avibus -teoksen toisella sivulla.]] Valtionpäämiehen ja sotilaan roolin ohella Fredrik II:lla oli tutkijan ja skeptikon mieli: hän ei uskonut asioihin, joita ei voinut järjellä selittää. Koska hän suhtautui uskon­toihin kriittisesti, hänen vastustajansa väittivät hänen kirjoittaneen kirjan nimeltä De tribus impostoribus, jotka olisivat olleet Mooses, Jeesus ja Muhammed Tällaista kirjaa ei ollut olemassa, mutta sen kirjoittamisesta syytettiin myöhemmin useita muitakin kirkon vastustajia.
Haukkametsästäjä
Fredrik II:n skeptisyyteen liittyy hänen intohimonsa haukkametsästykseen, josta aiheesta hän 1240-luvulla kirjoitti pojalleen Manfredille omistetun teoksen De arte venandi cum avibus. Teos on kirjoitettu latinaksi ja perustuu pitkälti Fredrikin itsensä tekemiin havaintoihin ja niiden selityksiin. Se oli paljon aikaansa edellä, ja vasta satoja vuosia myöhemmin lintutieteilijät pystyivät esittämään vastaavia tosiasioita lintujen elämästä. Fredrik hankki tunturihaukkoja aina Lyypekistä ja Grönlannista asti, ja hänen palveluksessaan oli viitisenkymmentä haukkametsästäjää.
Ai Kago
pienoiskuva|Ai Kago vuonna 2009 Ai Kago (s. 7. helmikuuta 1988 Naran prefektuuri) on japanilainen poplaulaja, näyttelijä ja idoli. Hän esiintyi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvassa Morning Musume -yhtyeessä ja sen alaryhmissä vuodesta 2000 lähtien. Kago kuului Tanpopo-, Minimoni- ja W-yhtyeisiin.
Kago lähti Morning Musumesta soolouralle Hello! Projectin puitteissa vuonna 2004, mutta jäi kiinni tupakan polttamisesta alaikäisenä ja joutui vetäytymään hetkeksi julkisuudesta vuosina 2006–2007. Hän kuitenkin palasi viihdeuralle ja julkaisi singlen No Hesitation vuonna 2009.
Alexander Berkman
Alexander Berkman (, 21. marraskuuta 1870 – 28. kesäkuuta 1936) oli amerikanvenäläinen kirjailija ja 1800- ja 1900-luvun anarkistisen liikkeen johtava hahmo. Alexander Berkman, syntymänimeltään Ovsei Osipovitš Berkman syntyi Vilnassa Liettuassa juutalaiseen perheeseen. Hän eli nuoruutensa Pietarissa Venäjällä, jossa häntä alettiin kutsua Alexanderiksi. Berkman muutti hänen vanhempiensa kuoltua Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana.
Alexander Berkman oli Emma Goldmanin rakastaja ja liittolainen, ja he järjestivät lukuisia kansalaisoikeus- ja sodan vastaisia kampanjoita. Vuonna 1892 Berkman yritti salamurhata Henry Clay Frickin. Tästä Berkman sai 22 vuoden vankeusrangaistuksen, josta hän kärsi 14 vuotta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Berkman ja monet muut ulkomaalaistaustaiset anarkistit karkotettiin Yhdysvalloista. Berkman jatkoi toimintaansa ulkomailla ja kuoli Ranskassa vuonna 1936.
Suomennettuja teoksia
Berkman, Alexander – ''[https://fi.theanarchistlibrary.org/library/alexander-berkman-anarkismin-aakkoset Anarkismin aakkoset. Mitä on kommunistinen anarkismi?]'' Suom. Mika Iisakka, Ari Vakkilainen ja Ulla Vehaluoto. 1. painos Työväen tuotantokomitea 2008. 2. painos 2017.
Jenzer Motorsport
Jenzer Motorsport on sveitsiläinen autourheilutalli. Talli on kilpailut muun muassa Eurocup Formula Renault-, Formula Abarth, International Formula Master-sarjoissa. Nykyään talli kilpailee GP3, ADAC Formula 4 ja Italian Formula 4 -sarjoissa. Talli aloitti toimintansa vuonna 1993.
Historia
Jenzer-talli on voittanut vuonna 2009 Formula Masters -sarjan mestaruuden Fabio Leimerin voimin, jolloin Leimer nousi sen kauden jälkeen GP2 sarjaan kaudella 2010. Talli kilpaili myös uudessa GP3-sarjassa kuljettajinaan Pål Varhaug, Simon Trummer ja Nico Müller. Lisäksi espanjalainen Marco Barba ajoi kaksi kilpailua, kun hän paikkasi loukkaantunutta Trummeria. Talli oli Müllerin voimin sarjan loppupisteissä kolmas, ja se voitti yhteensä kolme kilpailua.
Olavi Köppä
Lasse Olavi Köppä (s. 16. toukokuuta 1951 Kangasala) on suomalainen pikaluistelija. Hän edusti urallaan Kangasalan Voittoa. Köppä osallistui Innsbruckin olympialaisissa 1976 1 500, 5 000 ja 10 000 metrin matkoille. Parhaiten hän menestyi 10 000 metrillä, jossa hän oli yhdeksäs.
Philippe Duron
pienoiskuva|Philippe Duron vuonna 2015. Philippe Duron (s. 19. kesäkuuta 1947, Antony, Hauts-de-Seine), Basse-Normandien alueneuvoston puheenjohtaja, valittiin 28. maaliskuuta 2004 ensimmäisenä sosialistisen puolueen edustajana kyseiseen virkaan. Hän voitti 18 vuotta virassa olleen René Garrecin. Philippe Duron on ollut myös Louvignyn (Calvados) pormestari vuodesta 1989 lähtien. Ensimmäisenä sosialistisen puolueen rahastonhoitajana hän on onnistunut yhdistämään Basse-Normandien vasemmistopuolueet. Hän palveli varamiehenä Ranskan kansalliskokouksessa vuodesta 1997 vuoteen 2001 saakka.
Hän sai historian ylioppilaan loppututkinnon vuonna 1975 ja oli opettajana vuoteen 1997 asti. Hänen poliittiset roolimallinsa ovat Pierre Mendès-France ja François Mitterrand.
Tabernasin aavikko
thumb|230px|Kuvaa Tabernasin aavikolta Tabernasin aavikko on kuiva alue 37 kilometriä Almerían kaupungista pohjoiseen Almerían maakunnassa, Espanjassa. Alueella sataa vettä vain noin 248 mm vuodessa, minkä takia sitä sanotaan joskus Euroopan ainoaksi todelliseksi aavikoksi.
Tabernasin aavikko on geologisesti kiinnostava, sillä siellä aavikoitumisen ja eroosion jäljet ovat selvästi nähtävissä. Aavikkoalueella on syviä rotkoja, jotka muodostuvat, kun harvinaiset sateet täyttävät väliaikaiset jokiuomat.
Lars Adolf Prytz
Lars Adolf Prytz (30. tammikuuta 1792 Turku – 28. maaliskuuta 1863 Tukholma) oli suomalainen ammattisotilas ja Gävleborgin läänin maaherra.
Tabernasin aavikko
Elokuvantekijöitä on Tabernasiin houkutellut samanlainen ilmasto ja ympäristö kuin Pohjois-Amerikan lounaisosien aavikoilla. Tabernasiin onkin rakennettu muutamia villin lännen lavastekyliä, joissa on kuvattu mm. Sergio Leonen elokuvia Kourallinen dollareita ja Hyvät, pahat ja rumat.
Maria Braunin avioliitto
Maria Braunin avioliitto on saksalainen elokuva vuodelta 1978. Sen ohjasi Rainer Werner Fassbinder, ja pääosassa nähdään Hanna Schygulla. Elokuva kertoo toisen maailmansodan aikana solmitusta avioliitosta, joka kehittyy Saksan talouskasvun ja jälleenrakennuksen aikana. Se on sekä eeppinen komedia että romanttinen balladi.
Lars Adolf Prytz
Prytzin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Prytz ja Hedvig Maria von Mell. Hänellä oli ainakin viisi sisarusta, joista samanniminen Lars Adolf syntyi Tarvasjoella 16.9.1790, mutta ilmeisesti kuoli jo lapsena.
Maria Braunin avioliitto
Elokuva sai useita palkintoja, Berliinin elokuvajuhlilla se sai Hopeisen karhun, jonka sai myös Hanna Schygulla pääosasta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 1979, jolloin se nousi kymmenen parhaan joukkoon elokuvakerholehti Projektion järjestämässä äänestyksessä vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Lars Adolf Prytz
Lars Adolf Prytz opiskeli Turun Akatemiassa 1806–1811. Hän väitteli veljensä Lars Johan Prytzin johdolla 8. toukokuuta 1811 Akatemian lääketieteellisessä auditoriossa naurulokin biologiasta. Väitöskirjan nimi oli ''De Laro ridibundo periculum ornithologicum. I.''
S/S Peura III
S/S Peura III on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1905 Lehtoniemi & Taipaleen konepajalla Joroisissa. Laiva toimi ammattiliikenteessä varppaajana Peuran sahan puukuljetuksissa. Alus upposi vuonna 1964 Kallaveteen josta se nostettiin vuonna 1980. Noston jälkeen alus kunnostettiin kauttaaltaan ja kunnostuksen jälkeen se on toiminut huvialuksena yksityisomistuksessa.
Lars Adolf Prytz
Prytz ilmoittautui opiskelijaksi Uppsalan yliopistoon lokakuussa 1811. Vuonna 1812 hän kuitenkin meni vapaaehtoisena Ruotsin armeijan Värmlannin rykmenttiin, ja hänet ylennettiin luutnantiksi kahden vuoden kuluttua. 1818 hän sai ylennyksen yleisesikunnan kapteeniksi ja 1827 majuriksi Bohuslänin rykmenttiin. 1832 hänet määrättiin Ruotsin eteläisen tullialueen päälliköksi, everstiluutnantiksi 1834, everstiksi 1842, ja Gävleborgin läänin maaherraksi 1853–1861.
Kulttuuriympäristö
Kulttuuriympäristö on ihmisen muokkaamaa luonnonympäristöä ja ihmisten jokapäiväinen elinympäristö. Siihen kuuluvat arkeologinen perintö, rakennetut ympäristöt ja perinnemaisemat, joita ovat perinnebiotoopit ja rakennetut perinnemaisemat. Kulttuuriympäristö ilmenee myös tarinoina, ja käsitteen lähtökohta on, että fyysisessä ympäristössä olevat historialliset piirteet ymmärretään osana laajempaa kokonaisuutta. Kulttuuriympäristöä voivat olla esimerkiksi rakennukset, pellot, tiet, vesireitit ja kokonaiset kaupungit. Kulttuuriympäristöön kuuluvat myös tehtaat, kaivokset sekä liikenneympäristöön kuuluvat rakennelmat, kuten sillat ja rautatieasemat. Kulttuuriympäristön maankäyttö suunnitellaan käyttämällä yleiskaavoja ja asemakaavoja. Alueelliset ympäristökeskukset ovat rahoittaneet joidenkin alueiden yleiskaavojen tutkimista. Myös valtio on antanut rahallista tukea arvokkaiden kulttuuriympäristöjen maisemanhoitoon, kuten perinnebiotooppien hoitoon. Myös maatalousalueita koskien on annettu ympäristötukea.
Nykyisin alueelliset ympäristökeskukset on yhdistetty ely-keskuksiin. Ely-keskukset antavat rahallista tukea arvokkaiden rakennusten kunnostukseen ja muiden arvokkaiden kulttuuriympäristön kohteiden kunnossapitoon.
Kulttuuriympäristökasvatus edistää ympäristön kulttuuristen merkitysten tunnistamista, arvioimista ja arvostamista.
Kulttuuriympäristöissä elää usein kulttuurilajeja eli eliölajeja, jotka elävät kulttuuriympäristössä. Jotkut kulttuuriympäristön kasvit, kuten tienpientariella kasvavat harakankello, vuohenkello, peurankello ja hirvenkello, ovat kulkeutuneet ihmisen mukana satoja vuosia sitten ja täten ovat muinaistulokkaita.
Joey Ramone
Joey Ramone (oikealta nimeltään Jeffrey Ross Hyman, 19. toukokuuta 1951 Queens, New York – 15. huhtikuuta 2001 Manhattan, New York) oli punk-yhtye Ramonesin laulaja. Joey Ramone oli punk-kulttuurin tärkeimpiä keulakuvia, ja hän on toiminut esikuvana monille laulajille ja lauluntekijöille.
Elämä ja ura
Joey kasvoi Forest Hillsissä, Queensissä. Hänen pikkuveljensä on muusikko Mickey Leigh. 13-vuotiaana Joey aloitti rumpujen soiton ja hän olikin Ramonesin alkuperäinen rumpali. Vuonna 1974 hän perusti yhtyeen Johnny Ramonen ja Dee Dee Ramonen kanssa. Kohta Tommy Ramone vaihdettiin rumpuihin ja Joeystä tuli vokalisti. Hän oli Ramonesissa koko sen olemassaoloajan (1974–1996). Joey oli monien mielestä yhtyeen ”sydän ja sielu” ja hänen lempikappaleitaan olivatkin balladit ja rakkauslaulut. C. J. Ramone kutsui Joeya ”bändin hipiksi”. Hän oli 196 cm pitkä.
Joey ei puhunut kitaristi Johnny Ramonelle pitkään aikaan, koska tämä ”varasti” Joeyn tyttöystävän, Lindan, jonka kanssa Johnny myöhemmin meni naimisiinkin. Tästä Joey sai tarinan mukaan idean kappaleeseen ”The KKK Took My Baby Away”. Veljen kirjasta käy ilmi, että kyse on Joeyn mustasta tyttöystävästä, jonka vanhemmat hakivat tytön pois Joeyn luota, koska eivät hyväksyneet erirotuisten seurustelua. Mickeyn kysyttyä, kuka haki tytön, Joey vastasi: KKK.
Sairaudet ja kuolema
Joeyn on väitetty sairastaneen Marfanin oireyhtymää. Hänen veljensä kuitenkin kiisti väitteen Mickey Leighin ja Legs McNeilin kirjanjulkistamistilaisuuden haastattelussa.
Vuonna 2003 New Yorkissa nimettiin Joeyn mukaan katu ”Joey Ramone Place”. Hänelle on myös järjestetty monia muistokonsertteja.
Beretta ARX 160
ARX-160 on italialaisen Pietro Beretta SpA:n valmistama modulaarinen rynnäkkökivääri. Se on kehitetty osana Italian asevoimien "Tulevaisuuden sotilas"-ohjelmaa. Rynnäkkökiväärin kehitysohjelma käynnistettiin vuonna 2008. Se voidaan varustaa 40 mm GLX-160-kiväärikranaatinheittimellä.
Ase on ollut tarjolla Suomen puolustusvoimien 7,62 Rk 62 korvaajaksi. Beretta on ehdottanut Suomelle yhteisvalmistusta Sakon kanssa. thumb|300px|left|Beretta ARX 160 varustettuna [[Valonvahvistin|valovahvistimella ja 40 mm kiväärikranaatinheittimellä]]
Beata Opęchowska
Beata Opęchowska (s. 1997) on puolalainen karateka. Hän on saavuttanut Kyokushinin raskaansarjan EM-hopeaa 2019.
Kilpaura
Opęchowska kilpaili nuorten tasolla pääosin kotimaassaan aina vuoteen 2015 saakka. Hän onnistui voittamaan Mazovian mestaruuden kahdesti 2008 ja 2012, kerran kumitessa ja kerran katassa. Opęchowska saavutti Puolan nuorten mestaruuskisoissa hopeaa 2014 ja vuotta myöhemmin pronssia. Kansainvälisissä turnauksissa hän saavutti parhaimmillaan hopeaa Euroopan Cupissa ja Galizia Cupissa 2014. Hän saavutti myös EM-pronssia 16–17-vuotiaiden tyttöjen raskaassasarjassa.
Planckin energia
Planckin energia on energian yksikkö, jota merkitään symbolilla E_\mathrm P. Yksi Planckin energia on 1,956 × 109 joulea, 1,22 × 1019 gigaelektronivolttia tai 543,3 kilowattituntia. Planckin energia on nimetty saksalaisen fyysikon Max Planckin mukaan.
Planckin energia liittyy perinteisen suhteellisuusteorian ja kvanttigravitaation rajaan. Kun alkeishiukkasen energia kasvaa kohti yhtä Planckin energiaa, alkaa sen painovoimavuorovaikutus lähestyä suuruudeltaan muita perusvuorovaikutuksia. Tällöin alkavat kvantti-ilmiöt olla merkittäviä eikä perinteistä suhteellisuusteoriaa voida soveltaa.
Beata Opęchowska
Aikuisten tasolla
2016 Opęchowska saavutti tällä kertaa hopeaa Itä-Makroalueen mestaruuskisoissa. Hän onnistui myös voittamaan pronssia Puolan mestaruuskisoissa ja saavutti Galizia Cupin voiton. Marraskuussa Opęchowska sijoittui seitsemänneksi Puolan Euroopan Openissa.
Planckin energia
Planckin energia on alkeishiukkasten mittakaavassa valtava määrä energiaa. Suurienergiaisimman havaitun hiukkasen eli OMG-hiukkasen energia, 50 joulea, vastaa vain noin 25 miljardisosaa yhdestä Planckin energiasta. Arkiympäristössä yksi Planckin energia vastaa noin henkilöauton polttoainetankillisen sisältämää kemiallista energiaa.
Beata Opęchowska
Aikuisten tasolla
Toukokuussa 2019 Opęchowska saavutti EM-hopeaa kotikisoissaan Puolassa hävittyään loppuottelussa maanaiselleen Maria Jaskolle. Kesäkuussa hän voitti pronssia All American Openin raskaassarjassa. Hän sijoittui joulukuussa neljänneksi Euroopan Openissa, joka käytiin avoimessasarjassa. Hän hävisi pronssiottelun maanaiselleen Aleksandra Matysiakille.
Lep (täsmennyssivu)
Lep tai LEP voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Planckin energia
Yksi Planckin energia on se energia, joka tarvitaan yhden Planckin pituuden mittakaavan luotaamiseen. Se on luultavasti myös maksimienergia, joka voidaan sovittaa näin pieneen mittakaavaan, joka tuolloin välittömästi luhistuu mustaksi aukoksi. Säieteoriassa Planckin energia on värähtelevien säikeiden keskimääräinen energia.
Planckin energian määrittää yhtälö , jossa c on valonnopeus tyhjiössä, {\hbar} on redusoitu Planckin vakio ja G on gravitaatiovakio. Planckin energia on ekvivalentti Planckin massan kanssa yhtälön E=mc² perusteella. Kertomalla Planckin energia vakiolla voidaan yksinkertaistaa joitakin gravitaatioyhtälöitä. Hiukkasfyysikot ja kosmologit käyttävät usein tällaista redusoitua Planckin energiaa, jonka yhtälö on. Yksi redusoitu Planckin energia on noin 0,390 × 109 joulea eli 2,43 × 1018 gigaelektronivolttia.
Beata Opęchowska
Aikuisten tasolla
Kesäkuussa 2022 Opęchowska eteni EM-kilpailuissa pronssiotteluun saakka. Hän voitti avauskierroksella muun muassa Csenge Szerenyn. Pronssiottelussa Opęchowska hävisi Maryna Skamarokhovalle.
Stenungsund
Stenungsund on samannimisen Stenungsundin kunnan keskustaajama Länsi-Ruotsissa, Länsi-Götanmaan läänissä lähellä Göteborgia. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 9 987 asukasta.
Ethiopian Airlinesin lento 409
Ethiopian Airlinesin lennon 409 onnettomuus tapahtui 25. tammikuuta 2010, kun Ethiopian Airlinesin vuokraama Boeing 737-8AS syöksyi Välimereen Libanonin edustalla pian lähdön jälkeen. Kone nousi Rafik Haririn kansainväliseltä lentoasemalta Beirutista kohti Addis Abebaa 2.37 paikallista aikaa mukanaan 83 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä. Toistaiseksi tuntemattomasta syystä kone katosi tutkasta noin kello 02:42 paikallista aikaa. Koneen piti saapua Addis Abebaan aikataulun mukaan klo 7.50 (04:50 UTC) paikallista aikaa. Kaikki matkustajat ja miehistön jäsenet kuolivat turmassa. Kaikkien koneessa olleiden ruumit, koneen musta laatikko sekä useita lentokoneen osia nostettiin merestä.
Koneen kapteenilla oli lentoyhtiön mukaan kokemusta yli 20 vuotta erityyppisistä matkustajakoneista. Onnettomuus on Ethiopian Airlinesin pahin sitten vuoden 1996, jolloin terroristit kaappasivat Nairobista Addis Abebaan matkalla olleen koneen ja 123 ihmistä 175:stä kuoli epäonnistuneen laskeutumisen jälkeen.
Lentoyhtiö
Ethiopian Airlines on vuonna 1945 perustettu Etiopian kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön omistaa kokonaisuudessaan Etiopian valtio. Ethiopian Airlinesilla on 37 lentokonetta ja 56 kohdetta. Yhtiön solmukohtana toimii Addis Abeban Bolen kansainvälinen lentoasema. Lentoyhtiö työllistää yli 5 000 ihmistä. Yhtiön laivaston keski-ikä on noin 10,7 vuotta.
Toisin kuin useat afrikkalaiset lentoyhtiöt, Ethiopian Airlines on hoitanut turvallisuusasiansa hyvin. Ethiopian Airlinesiä pidetään yhtenä Afrikan turvallisimmista lentoyhtiöistä ja se on yksi harvoista afrikkalaisista lentoyhtiöistä, joka tuottaa voittoa. Ennen lennon 409 onnettomuutta yhtiölle on sattunut vain kaksi kuolonuhreja vaatinutta onnettomuutta : lennon 604 onnettomuus (15.9.1988) ja lennon 961 kaappaus (26.11.1996).
Lentoreitti
thumb|300px|Suunniteltu lentoreitti ja onnettomuuspaikka kartalla punaisella. Ethiopian Airlines liikennöi säännöllisesti Addis Abeban ja Beirutin välillä. Kaupunkien välimatka on noin 2 765 km.
Lentokone
Onnettomuuskone oli Boeingin valmistama Boeing 737-8AS, joka oli vuokrattu irlantilaiselta Ryanairilta Ethiopian Airlinesille. Se saapui Ethiopian Airlinesin laivaston väreihin maalattuna 12. syyskuuta 2009. Koneen rekisteri oli ET-ANB ja siinä oli 189 matkustajapaikkaa. Kone teki ensilentonsa 18. tammikuuta 2002. Ethiopian Airlinesin mukaan kone oli ollut edellisen kerran teknisessä tarkastuksessa 25. joulukuuta 2009, jolloin koneen kunnossa ei havaittu poikkeamia.
Boeing 737 lentokonetyyppi teki ensilentonsa vuonna 1967 ja aloitti reittiliikenteessä helmikuussa 1968. Boeing 737 -koneperhe on saanut sittemmin jatkoa lukuisilla alatyypeillä, ja siitä on tullut kaikkien aikojen eniten myydyin suihkumoottorilentokone. Konetyyppiä oli valmistettu ennen Ethiopian Airlinesin onnettomuutta yli 6 000 kappaletta. Keskimäärin ilmassa on koko ajan 1 250 Boeing 737 -tyyppistä lentokonetta ja joka viides sekunti Boeing 737 -kone nousee tai laskeutuu. Boeing 737 -konetta pidetään hyvin luotettavana verrattuna tuotantomääriin ja kokonaislentokilometreihin.
Onnettomuus
Ethiopian Airlinesin lento 409 lähti Libanonin pääkaupungista, Beirutista aamulla 02:25 paikallista aikaa (00:25 UTC) kohti Addis Abebaa, Etiopiaa. Lentoyhtiön mukaan pian koneen nousun jälkeen lennonjohtajat kadottivat koneen tutkasta. The Daily Telegraph kertoi aluksi, että kone ehti olla ilmassa jopa 45 minuuttia ennen kuin se katosi tutkasta, mutta korjasi myöhemmin väittämän.
METAR-tietojen mukaan tuulen nopeus oli kahdeksan solmua vaihtelevista suunnista. Näkyvyys alueella oli noin kahdeksan kilometriä. Alueella raportoitiin olevan myös ukkosmyrskyjä. Libanonin liikenneministeri Ghazi Aridi kertoi onnettomuuden jälkeisenä päivänä, että lennonjohto oli kehottanut koneen lentäjiä muuttamaan koneen lentosuuntaa. Lentäjät eivät korjanneet kurssiaan ja kone teki jyrkän käännöksen noin 8 000 jalan korkeudessa. Tämän jälkeen lennonjohto menetti radioyhteyden koneeseen.
Onnettomuuden silminnäkijöiden kertoman mukaan kone oli räjähtänyt ilmassa ja hajonnut useisiin osiin ennen syöksyään mereen. Libanonin presidentti Michel Suleiman totesi Cyprus Mailille, ettei ole perusteita epäillä onnettomuuden syyksi terrori-iskua.
Onnettomuuspaikka sijaitsee noin kolme ja puoli kilometriä länteen rannikkokylä Na'amehista ja noin kuusi kilometriä Rafik Haririn kansainvälisestä lentoasemasta pohjoiseen. Libanonin armeija on osallistunut ruumiiden ja hylyn osien keräämiseen.
Uhrit
Koneessa oli onnettomuushetkellä 83 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä. Suurin osa matkustajista oli libanonilaisia ja etiopialaisia. Lisäksi matkustajien joukossa oli yksittäisiä muiden maiden kansalaisia. Koneen miehistö oli etiopialainen. Kaikkien koneessa olleiden matkustajien ruumit löydettiin merestä seuraavien päivien aikana.
Etiopian Airlines julkaisi pian onnettomuuden jälkeen koneessa olleiden matkustajien kansalaisuudet. Libanonin hallitus ilmoitti myöhemmin, että Ranskan Libanonin-suurlähettilään vaimo oli uhrien joukossa.
Löydetyt ruumiit siirrettiin Rafik Haririn yliopistolliseen sairaalaan, jossa ne tunnistettiin.
Onnettomuustutkinta
Onnettomuustutkinta on aloitettu ja siihen osallistuu Boeing, National Transportation Safety Board (NTSB) sekä Libanonin viranomaiset. Koneen mustan laatikon kerrottiin löytyneen merestä myöhään seuraavana päivänä. Laatikko makasi noin 500 metrin syvyydessä ja sen löysi yhdysvaltalainen pelastusryhmä. Toisaalta laatikon sanottiin myös sijaitsevan kymmenen kilometrin päässä rannikolta noin 1,3 kilometrin syvyydessä. Laatikko nostettiin merestä 8. helmikuuta.
Lentoarvotallennin on lähetetty Ranskaan onnettomuustutkintaa varten.
Reaktiot
Lentoyhtiö Ethiopian Airlines myönsi julkisesti vasta aamuseitsemältä Addis Abebasta, että yksi yhtiön koneista oli tuhoutunut. Kansainväliset uutistoimistot, muun muassa Reuters ja AFP uutisoivat asiasta jo pian onnettomuuden jälkeen. Libanonin pääministeri Saad Hariri julisti maanantaiksi maansurun koneessa olleiden libanonilaisten muistoksi.
Koneen valmistanut Boeing esitti onnettomuuden jälkeen surunvalittelunsa ja lupasi osallistua onnettomuustutkintaan. Lentoyhtiö lähetti tapahtumapaikalle 14 ihmisen onnettomuustutkintaryhmän sekä kriisityöntekijöitä omaisten luo lähtö- ja määränpääkentille. 14. helmikuuta pidettiin Ethiopian Airlinesin järjestämä muistotilaisuus uhrien muistoksi Addis Abebassa.
Ranskan alueneuvoston puheenjohtaja
Luettelo
* Korsikan hallinnollisen neuvoston puheenjohtaja
Kuusamonsarake
Kuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula, syn. Carex simpliciuscula) on pohjoisten arktisten alueiden ja vuoristojen sarakasvilaji. Suomessa laji on rauhoitettu ja sitä tavataan ainoastaan Kuusamossa. Kuusamonsarakkeesta on erotettu kahta alalajia: isokuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula subsp. simpliciuscula) ja pikkukuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula subsp. subholarctica).
Ulkonäkö ja koko
Kuusamonsarake on mätästävä ja kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen karhea varsi on noin 1 mm paksu ja kolmisärmäinen. Varren tyvitupet ovat himmeitä ja kellanruskeita tai ruskeita. Kapeat, sirottavat lehdet kasvavat tyviruusukkeena ja ovat puolet varren pituudesta. Kuusamonsarakkeen kukinto on monihaarainen ja 1–7 cm pitkä. Kukinnon haaroissa on 4–8 tähkää, jotka ovat yksikukkaisia. Hedetähkät sijaitsevat emitähkien yläpuolella. Tähkäsuomut ovat 3 mm pitkiä ja väriltään ruskeita. Kuusamonsarake kukkii Suomessa heinäkuussa. Kuusamonsarake muistuttaa toista Suomessa tavattavaa sarakelajia, tunturisaraketta (Kobresia myosuroides).
Elinympäristö
Kuusamonsarake on useimmiten kalkinvaatija ja kasvaa siksi lähes aina runsaskalkkisilla alueilla. Skandinavian tuntureilla se kasvaa paljakka- ja koivuvyöhykkeen vesijuottien varsilla sekä eroosion kuluttamilla soilla. Kasvi viihtyy kosteilla tunturikankailla. Kasvupaikat ovat kesäisin märkiä, mutta kuivuvat syksyisin. Kuusamon esiintymä sijaitsee kalkkipitoisen lähdepuron varrella vaaran etelärinteellä. Muualla Skandinaviassa kuusamonsaraketta kasvaa muun muassa Etelä-Norjan Dovren tuntureilla ja rajan takana Ruotsin Härjedalenin ja Jemtlannin tuntureilla. Isossa-Britanniassa kuusamonsarake kasvaa niukkatyppisillä ja niukkafosforisilla kalkkisilla laidunnetuilla tunturisoistumilla. Alpeilla laji kasvaa lähteiden vierellä, tulva-alueilla, ohutturpeisilla soilla, vettä valuvilla kalliopahdoilla, kallioiden tihkupinnoilla ja puronvarsien soraikoilla. Pohjois-Amerikassa kuusamonsaraketta on kosteilla letoilla, märällä ravinteisella tundralla ja jäätiköiden reunojen sulamisvesialueilla.
Sinfonia nro 10 (Beethoven)
Musiikkitieteilijöistä ja ohjelmoijista koostuva ryhmä aloitti vuonna 2020 projektin, jossa tekoälyn avulla viimeisteltiin keskeneräiseksi jäänyt 10. sinfonia.
Kızılırmak
Kızılırmak, antiikin Halys, on Mustaanmereen laskeva Turkin pisin joki. Sen pituus on 1 182 kilometriä. Joki alkaa Pontisten vuorten eteläpuolelta ja tekee laajan kaaren lounaaseen.
Mäntyluodon vanha rautatieasema
Mäntyluodon vanha rautatieasema (lyh. Mn) on -rataosuudella sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka. Aseman korvasi vuonna 1984 rakennettu Mäntyluodon uusi asema. Se sijaitsee aivan Mäntyluodon sataman tuntumassa ja rakennettiin arkkitehti Bruno Granholmin laatimien tyyppipiirustusten pohjalta vuonna 1900. Rautatieyhteys Porin ja Mäntyluodon välille oli valmistunut vuotta aiemmin. Asemarakennusta laajennettiin vuosina 1912 ja 1915, ja sen läheisyyteen rakennettiin tiilinen kaksipaikkainen veturitalli ja siihen liittynyt vesitorni. Mäntyluodon vanhalle asemalle oli henkilöliikennettä aina vuoteen 1953 saakka ja lyhyen aikaa vielä vuonna 1975. Uuden aseman valmistuttua siirtyi vanha asema Porin kaupungin omistukseen.
Mäntyluodon vanha asema on osa Mäntyluodon luotsi- ja satamaympäristöä, joka kuuluu Museoviraston määrittelemiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Asema-alueella on ollut asemarakennuksen lisäksi muun muassa kolme asuinrakennusta, veturitalli sekä ratavartijan talo. Osa rakennuksista on purettu sataman laajennusten alta, mutta vanhan asemarakennuksen lisäksi on jäljellä veturitalli.
Formula 2 -kausi 2012
Formula 2 -kausi 2012 oli FIA Formula Two Championship -sarjan neljäs ja samalla viimeinen kausi. Kausi alkoi Englannin, Silverstonessa ja päättyi Italian Monzassa. Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Luciano Bacheta, toiseksi sijoittui sveitsiläinen Mathéo Tuscher ja kolmanneksi sveitsiläinen Christopher Zanella.
Kuljettajamuutokset
Uudet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Karmivat pianotunnit
Karmivat pianotunnit on 13. kirja R. L. Stinen kirjoittamassa Goosebumps-kirjasarjassa.
Juoni
Jerry Hawkins on juuri muuttanut vanhempiensa kanssa uuteen taloon, jonka ullakolta hän löytää vanhan pianon. Myöhemmin yöllä Jerry kuulee huoneensa yläpuolelta, siis ullakolta, pianomusiikkia, mutta kun hän menee tutkimaan asiaa, kukaan ei soita pianoa. Seuraavana yönä hän kuulee taas musiikin, muttei löydä vieläkään mitään. Lopulta Jerry näkee haamumaisen naisen soittamassa pianoa, joka on siirretty alakertaan oleskeluhuoneeseen. Naisen kasvot sulavat pois, ja pään paikalla on vain kallo. Jerry kiljuu vanhempansa hysteerisenä paikalle. Huomattuaan Jerryn kiinnostuksen pianoa kohtaan Jerryn vanhemmat ilmoittavat hänet pianotunneille tri. Shreekin luokse.
Hannu Mikkola
Mikkola kuoli syöpään 78-vuotiaana.
Ennen uraa
Mikkola oli ajanut autoa 10 vuotiaasta ja 21-vuotiaana hän lainasi perheen Volvo 444:ää, jolla hän osallistui Kuopion ralliin. Mikkola sijoittui seitsemänneksi ja voitti luokkansa. Seuraavana vuonna hän ajoi Simca 1500:lla muutamia kilpailuja. Vuonna 1965 Leo Jouhki hankki hänelle Volvo 544:n ja rahaa sillä ajamiseen. Mikkola sijoittui autolla neljänneksi ensimmäisellä yrittämällä ja sai pian rahoitusta Volvon maahantuojalta. Vuonna 1967 hän voitti kaksi kilpailua.
SM-ura
Mikkolan nimi oli vahvasti kiinni 1960-luvun puolivälissä Volvoon. Volvolla hän ajoikin SM-hopeaa vuonna 1966, vaikka hänen ajokistaan Volvo Amazonista tuli Suurajoissa selvää jälkeä. Mikkolan ura Volvolla palkittiin jo seuraavana vuonna, kun hän ajoi Suurajoissa kolmanneksi ja samalla itsensä rallimaailman kuuluisuuteen.
Mikkolan ensimmäinen kosketus tehdasautoihin tapahtui 1967, kun hän osallistui Lancialla Monte Carlo -ralliin. Seuraavana vuonna Mikkola ajoi uransa ensimmäisen rallin Suomen mestaruuden Volvolla, Datsunilla ja Ford Escortilla. Escortilla Mikkola ajoi myös uransa ensimmäisen suurajovoiton. Mikkola jatkoi voittoputkeaan vuosina 1969 ja 1970. Vuonna 1971 hän ajoi koko uransa pahimman ulosajon. Mikkola voitti urallaan muun muassa yli 25 000 kilometriä pitkän Lontoo-Meksiko-maratonrallin, joka oli maailman pisin ralli. Vuonna 1972 hän voitti ensimmäisenä eurooppalaisena kuljettajana Safari-rallin.
Ura rallin MM-sarjassa
Kun Rallin MM-sarja käynnistyi, Mikkola osallistui siihen heti. Hän ajoi uransa ensimmäisen voiton MM-sarjassa 1974 Jyväskylän suurajoissa, ja toisen 1975 Marokon rallissa. Marokossa kartanlukijana toimi sittemmin Peugeot Talbot Sport -tallin tallipäällikkönä ja myöhemmin Ferrarin F1-tiimin tallipäällikkönä ja toimitusjohtajana toiminut ranskalainen Jean Todt. Samana vuonna Mikkola ajoi Suurajojen voittoon 1600-kuutioisella Toyotalla; autolla, jolla kukaan ei ollut aikaisemmin pystynyt voittamaan.
Vuonna 1979 kilpailtiin ensimmäistä kertaa kuljettajien maailmanmestaruudesta. Mikkola oli kauden avauskisan Monte Carlon nopein, mutta hän sai viiden minuutin aikasakon, koska poliisi ilmoitti hänen tehneen ohituksen keltaisen viivan vaikutusalueella. Tämä pudotti Mikkolan voittopaikalta viidenneksi, ja voittoon ajoi ranskalainen Bernard Darniche. Kyseisenä vuonna mestaruuden vienyt Ruotsin Björn Waldegård nousi kisan kolmanneksi, Mikkola hävisi historian ensimmäisen kuljettajien rallin maailmanmestaruuden yhdellä pisteellä hänelle.
Fordilla ajaneen Mikkolan pitkä ura tallissa oli päättymässä, joten hän solmi kahden vuoden sopimuksen saksalaisen Audin kanssa alkaen 1981. Mikkola teki historiaa Audi Quattrolla ajamalla Audille ensimmäisen WRC-voiton ja ensimmäisenä ei-ruotsalaisena Ruotsin rallin voittoon.
thumb|250px|Mikkola Audillaan [[Monte Carlon rallissa vuonna 1986.]]
Kaudella 1982 epäluotettavuus oli ongelmana, mutta voittoja tuli silti Suomen rallista ja RAC-rallista.
Kaudella 1983 Mikkola sai tilaisuutensa tavoitella maailmanmestaruutta. Hän voitti neljä kilpailua ja voitti mestaruuden. Kauden puolessa välissä tuli teknisistä ongelmista johtuvia keskeytyksiä ja mestaruus näytti epävarmalta. Jyväskylän Suurajoissa Mikkola onnistui lukuisista vaikeuksista huolimatta nousemaan viimeisellä erikoiskokeella kärkeen ja kilpailun voittajaksi. Se jäi samalla Mikkolan viimeiseksi voitoksi Jyväskylässä. Mikkolan maailmanmestaruus varmistui hyvissä ajoin ennen kauden päättävää RAC-rallia.
Voittaessaan mestaruuden Mikkola oli vanhin mestaruuden voittaneista rallin MM-sarjan historiassa 41 vuoden ikäisenä.
Voitettuaan maailmanmestaruuden, ajoi Mikkola enää valikoituja MM-ralleja sekä Britannian avointa mestaruussarjaa. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 1984 sekä voiton Safari-rallissa vuonna 1987, mikä jäi Mikkolan uran viimeiseksi voitoksi. Mikkola auttoi Tommi Mäkisen Mazda Rally Team Europe -talliin vuodeksi 1991.
Karmivat pianotunnit
Juoni
Jerry palaa kotiin ja kuulee taas haamun pianonsoiton. Haamu nostaa kätensä, ja Jerry huomaa veriset tyngät siinä, missä käsien pitäisi olla. Jerry pelästyy niin kovin, että hän pyörtyy. Herätessään hän kuulee joutuvansa menemään psykiatrille, jossa hänelle kerrotaan, että hän vain kuvittelee haamun muttei ole hullu. Ulkona Jerry tapaa taas Kimin ja kysyy, miksi tämä järkyttyi niin paljon. Kim vain sanoo kuulleensa koulusta paljon kauhutarinoita, ja olleensa myöhässä viulutunniltaan.
Jerry päättää lopettaa pianotunnit, ja hänen vanhempansa pyytävät kertomaan asiasta itse. Jerry kertookin, ja Shreek raivostuu ja alkaa karjua tarvitsevansa Jerryn kädet. Shreek tarttuu Jerryn käsiin ja pakottaa hänet jäämään. Jerry pakenee auditorioon, jossa hän huomaa riveittäin mustia pianoja, joita soittavat ihmiskädet... ja vain ihmiskädet. Shreek sukeltaa ilman halki Jerryn kimppuun ja tarttuu hänen nilkkoihinsa.
Herra Toggle saapuu paikalle pelastamaan Jerryn hengen laittamalla Shreekin pois päältä. Paljastuu, että Shreek on vain robotti. Jerry pyytää Togglea laittamaan myös pianot pois päältä, ja tämä suostuu. Kun Jerry kääntyy lähteäkseen, Toggle ilmoittaa olevansa robotinrakentaja, muttei osaa tehdä kunnollisia käsiä. Sen vuoksi myös hän tahtoo saada Jerryn kädet.
Jerry yrittää paeta, mutta huomaa yhtäkkiä kotinsa tyttöhaamun. Haamu huutaa yrittäneensä varoittaa Jerryä, pelästyttää hänet pois talosta. Haamu vie haamuystäviensä kanssa Togglen pois, eikä häntä nähdä enää. Viimeisessä kohtauksessa Jerry päättää alkaa harrastaa koripalloa. Hänen valmentajansa sanookin, että hänellä on upeat kädet - upeat pallonkuljetuskädet.
TV-versio
Tv-versio seuraa muutamin muutoksin kirjan juonta:
Piano Lessons Can Be Murder
Jenni Vartiainen
Jenni Mari Vartiainen (s. 20. maaliskuuta 1983 Kuopio) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi Popstars-televisio-ohjelmassa vuonna 2002 perustetun Gimmel-yhtyeen jäsenenä.
Jenni Vartiainen on julkaissut yhteensä neljä albumia; Ihmisten edessä (2007), Seili (2010), Terra (2013) ja Monologi (2018). Albumeita on myyty yli 300 000 kappaletta. Vartiainen on saanut uransa aikana yhdeksän Emma-palkintoa. Näin ollen Vartiainen on yksi Suomen menestyneimmistä artisteista.
Vartiaisella on musiikkiliiketoimintaan yritys Jenique Oy.
Gimmel-yhtye julkisuuteen Popstarsin kautta: 2002–2004
Vuoden 2002 keväällä järjestettiin Suomessa Popstars-formaatin mukainen kilpailu, jossa etsittiin suunniteltuun yhtyeeseen sopivia jäseniä. Koelauluihin osallistui 454 nuorta naista. Tuomariston seulan läpäisi 25, ja heistä valittiin lopullinen yhtye. Vartiainen oli yksi jäsenistä nelihenkisenä aloittaneessa, mutta pian trioksi supistuneessa yhtyeessä, joka sai nimekseen Gimmel. Vartiaisen mukaan jäsenten vaikutusmahdollisuudet yhtyeen linjaan olivat vähäiset, mitä hän piti oikeana ratkaisuna. Vartiainen opiskeli yhtyeessä toimimisen ohella psykologiaa avoimessa yliopistossa. Yhtye teki noin kahden vuoden uran aikana kolme albumia. Gimmelin viimeisen konsertin jälkeen Vartiainen ilmoitti lähtevänsä soolouralle.
Sooloura alkaa menestyksekkäästi: 2007–2009
Vartiaisen ensimmäinen single oli ”Tunnoton” keväällä 2007. Syyskuun alussa 2007 julkaistiin toinen single nimeltään ”Ihmisten edessä”, joka voitti Vuoden biisi -Emman. Laulussa lauletaan ”älä sinä muiden katseista välitä, sillä me ollaan yhdessä"” ja kappaleen musiikkivideo käsittelee sitä, miten hankalaa naisparien on ilmaista rakkauttaan julkisesti – Seta ry palkitsi Vartiaisen ja kappaleen sanoittaneen Teemu Brunilan vuonna 2008 Asiallisen tiedon omena -palkinnollaan. ”Ihmisten edessä” -single toi Vartiaiselle kultalevyn vuonna 2008 ja sitä on myyty yli 14 000 kappaletta.
Muutamaa viikkoa ”Ihmisten edessä” -singlen ilmestymisestä ilmestyi samanniminen esikoisalbumi. Suomen virallisella listalla albumi oli korkeimmillaan sijalla kahdeksan. Levyä myytiin vuoden 2008 aikana platinan verran ja sen kokonaismyynti on yli 51 000 kappaletta. Vartiaisen ensimmäinen soolokiertue alkoi heti levynjulkaisun jälkeen. Vartiaisen esikoisalbumille on myönnetty tuplaplatina-arvo eli yli 60 000 myytyä albumia. Albumi ja sen nimikkokappale saivat Emma-palkinnot. Vartiainen poseerasi ensimmäisenä suomalaisena Cosmopolitan-lehden Suomen-version kannessa joulukuussa 2007.
Menestys kasvaa Seilillä: 2010–2012
thumb|upright|Jenni Vartiainen [[Ilosaarirockissa 2010.]] 1. helmikuuta 2010 julkaistiin Suomen singlelistan kärjessä debytoinut ja kultalevyn Vartiaiselle tuonut single ”En haluu kuolla tänä yönä” ja 31. maaliskuuta sen albumi Seili, jonka kappaleita sanoittivat Vartiainen itse, Paula Vesala, Mariska ja Teemu Brunila. Albumilta julkaistiin samana vuonna kolme muuta singleä, ”Nettiin” heinäkuussa, ”Missä muruseni on” elokuussa ja ”Duran Duran” joulukuussa. Vartiainen sai kultalevyn myös ”Missä muruseni on” -singlen myynnistä ja kappale oli Suomen singlelistan kärjessä 11 viikkoa vuoden 2011 puolelle. 20 myydyimmän albumin joukkoon lukeutuvaa Seiliä on myyty Suomessa multiplatinan verran, yli 147 000 kappaletta. Vuoden 2011 Emma-gaalassa Vartiainen voitti seitsemän palkintoa: kategorioissa vuoden naissolisti, vuoden live-esiintyjä sekä Seilillä kategorioissa vuoden albumi, vuoden myydyin albumi ja vuoden pop-/rockalbumi sekä kategorioissa vuoden biisi (”En haluu kuolla tänä yönä”) ja vuoden musiikkivideo (”Missä muruseni on”). Toukokuussa Vartiaisen levy-yhtiö ilmoitti, että laulaja julkaisee elokuussa 2011 Seili-albumiin liittyvän DVD:n, jonka Vartiainen kuvasi ja ohjasi yhdessä Jukka Immosen kanssa sekä valokuvakirjan, jonka tekijänä on valokuvaaja Kalle Björklid.
Terra ja Vain elämää: 2013–2015
Alkuperäinen Terra oli myynyt kahden päivän aikana tuplaplatinaa (50 000 kappaletta). Sen takia tehtiin levy, jossa oli kolme uutta singleä ja kolme kitaralla soitettua. Yksi uusista singleistä, oli ”Susta enkelit pitävät huolta” joka julkaistiin vuonna 2013. Vuonna 2015 siitä tehtiin uusintaversio: ”Susta enkelit pitävät huolta 2.0” musiikkivideon kera, joka on samalla Mustat lesket -draamasarjan toisen tuotantokauden tunnuskappale.
Vartiainen oli yksi seitsemästä artistista syksyllä 2014 esitetyllä Vain elämää -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella.
Uusi alku hiljaiselon jälkeen: 2017–
Jenni Vartiainen oli yksi Vain elämää -sarjan all stars -kauden artisteista syksyllä 2017. Hän hurmasi yleisöä muun muassa versiollaan Cheekin Keinu-kappaleesta.
Jenni Vartiainen julkaisi uuden singlen Väärään suuntaan 1. helmikuuta 2018. Kappaleen Jenni on sanoittanut itse ja säveltänyt yhdessä Jukka Immosen kanssa. Kappaleen ensiesitys elävänä oli parin päivän päästä julkaisusta Emma-gaalassa. Biisiä mainostetaan erokappaleena ja Vartiainen on kertonut sen olevan uransa henkilökohtaisin, jonka hän on ikinä kirjoittanut. 8. kesäkuuta 2018 Vartiainen julkaisi uuden singlen Voulez-vous.
Vartiaisen uusi albumi Monologi julkaistiin 7. syyskuuta 2018.
Syksyllä 2022 Jenni Vartiainen on yhteiskiertueella yhdessä Kaija Koon, Paula Vesalan ja Ellinooran kanssa.
Muu julkisuus
Maaliskuussa 2008 Vartiainen oli Cosmopolitan-lehden kansikuvahenkilönä Meksikossa. Vartiainen näytteli nunnaa Sturm und Drang -yhtyeen musiikkivideolla Rising Son. Vartiainen on mukana yhtenä henkilönä Anu ja Anthony Ubaudin kirjoittamassa, Cozy Publishingin vuonna 2017 julkaisemassa kirjassa Suuria unelmia.
HMS Contest
HMS Contest on ollut kymmenen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Jenni Vartiainen
Yksityiselämä
Jenni Vartiainen aloitti pianonsoiton viisi- ja poikkihuilunsoiton yhdeksänvuotiaana ja oli Kuopion yhteiskoulun yläasteella musiikkiluokalla. Hän harrasti lisäksi taitoluistelua SM-tasolla 16-vuotiaaksi asti. Ennen laulajanuraansa Vartiainen kävi myös Kuopion musiikkilukiota.
Vartiainen opiskeli Gimmel-yhtyeessä toimimisen ohella psykologiaa avoimessa yliopistossa. Jenni Vartiainen on valmistunut ammattikorkeakoulusta laulunopettajaksi.
Jenni Vartiainen oli avoliitossa tuottaja Jukka Immosen kanssa, mutta suhde päättyi eroon vuonna 2014. Vartiaisella on kaksi lasta, joista ensimmäinen syntyi lokakuussa 2019 ja toinen tammikuussa 2022.
Laama
Laama (Lama glama) on eteläamerikkalainen kesytetty sorkkaeläin, joka kuuluu laamaeläinten sukuun. Laama on jalostettu guanakosta. Laamaa käytetään Etelä-Amerikassa etupäässä kantojuhtana, ja siitä saadaan myös villaa ja lihaa.