cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Finn-Balticin onnettomuus
Hylyn nosto
Nostotyön suoritti venäläinen nosturialus Stanislav Yudin, joka on levein koskaan Hangossa käynyt alus. Sillekin tehtävä oli hankala, mutta se onnistui lopulta. Käännetyn aluksen todettiin olevan kelluntakuntoinen, kunhan se ensin pumpattiin tyhjäksi vedestä ja öljysäiliöt tyhjennettiin öljyntorjunta-aluksen säiliöihin. Operaation ajaksi hylky ja nosturialus ympäröitiin öljypuomilla, ja useita öljyntorjunta-aluksia odotti lähistöllä vuotojen varalta. Vuodot jäivät oletettua pienemmiksi, ja öljy kerättiin helposti pois.
Onnettomuudessa hukkuneet kuusi miehistön jäsentä löytyivät hinaajan hylystä eri tiloista. Viranomaiskäytäntöjen jälkeen ruumiit luovutettiin omaisille haudattaviksi. Kaikkia onnettomuudessa menehtyneitä ei löydetty.
Komentosillan ruorihytti jäi nostamatta
Hinaajan komentosillan ruorihytti jäi pääosin tuhoutuneena pohjaan, koska se irtosi alusta käännettäessä eikä sen nostamista katsottu aiheelliseksi. Sukeltajat tutkivat pohjaan jääneet romut ja totesivat, että muun muassa kaikki ruorihytin laitteet olivat murskautuneet korjauskelvottomiksi. Vain aluksen päätietokoneen keskusyksikkö nostettiin.
Hylynosien ympärillä pohja oli vielä vuosikausien ajan laajalta alueelta mustan rikastekerroksen peittämä; lastin nostaminen todettiin heti suhteettoman kalliiksi, joten se siirtyi vakuutusyhtiön omaisuudeksi. Vakuutusyhtiö jätti aineen pohjaan, koska se ei ole sellaisenaan saastuttavaa. Myöhemmin virtaukset ovat hiljalleen kasanneet ainetta syvemmälle. Esim. kohdassa, josta päällikön ruumis löytyi, on korkea jo osin sedimentoitunut rikastekumpu. Suuri määrä magneettista rikastetta aiheuttaa alueelle voimakkaan magneettisen häiriöalueen, joka haittaa magneettikompassien käyttöä alueella liikkuvissa aluksissa.
Paluu liikenteeseen
Hylky hinattiin telakalle ja korjattiin. Puskuproomu sai uuden nimen Botnia ja puskija nimen Steel. Molemmat alukset olivat vuonna 2008 edelleen liikenteessä. Yhdistelmälle on asetettu tuuliraja 15 metriä sekunnissa, kun lastina on liettyvää tavaraa, kuten rikastetta.
Muistomerkki
Hangossa on rantakallioon kiinnitetty muistotaulu, jossa on aluksen nimi, onnettomuuspäivä ja surmansa saaneiden nimet.
Elva
Kaupunki on Kempeleen ja Perniön ystävyyskaupunki.
Väestö
Vuonna 2011 Elvan kaupungissa oli 5 607 asukasta, joista 5 343 (95,3 %) oli virolaisia, 168 (3,0 %) venäläisiä ja 72 (1,3 %) muita kansallisuuksia.
Nico Elvedi
Nico Elvedi (s. 30. syyskuuta 1996 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachissa. Oikeajalkainen Elvedi on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Elvedi on FC Zürichin kasvatti. Kaudella 2013–2014 hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Raiffeisen Super Leaguessa, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi seuran paidassa 16 ottelussa onnistuen kerran maalinteossa ja debytoiden myös Eurooppa-liigassa. Heinäkuussa 2015 Elvedi siirtyi Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachiin. Hän debytoi seuran paidassa marraskuussa Ingolstadtia vastaan. Samassa kuussa hän debytoi myös Mestarien liigassa. Avauskaudellaan Mönchengladbachissa Elvedi pelasi 21 Bundesliigan ottelussa. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut 170 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan ja syöttänyt kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 15 ottelua ja tehnyt maalin marraskuussa 2020 kotiottelussa FK Šah’tar Donetskia vastaan. Eurooppa-liigassa hän on pelannut viisi ottelua.
Maajoukkueura
Elvedi on edustanut Sveitsiä kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013.
Toukokuussa 2016 Elvedi debytoi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa ystävyysottelussa Belgiaa vastaan. Hän kuului Sveitsin ryhmään saman kesän EM-kilpailuissa ja MM-kilpailuissa 2018, muttei päässyt kummallakaan kerralla pelaamaan otteluakaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Sveitsin kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa hän teki Kansojen liigan ottelussa Belgiaa vastaan marraskuussa 2018.
Pienet tarinat
Pienet tarinat on vuonna 2003 kuolleen, Lapinlahden Lintujen perustajajäsenen, Heikki "Hiski" Salomaan novellikokoelma. Like julkaisi sen postuumisti vuonna 2004.
Salomaan kertomukset kuvaavat lähinnä yksittäisten ihmisten edesottamuksia, välillä humoristisesti, välillä vakavammin. Kirja sisältää novellien lisäksi kaikki Salomaan laulutekstit "Lappareille" sekä Jukka Lyytisen kirjoittaman pienimuotoisen Salomaan elämäkerran.
Viinijärvi (Ilomantsi)
Viinijärvi on matala metsäjärvi Ilomantsin itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 72 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede
Etäisyys Viinijärven eteläisimmästä pisteestä pohjoisimpaan pisteeseen on noin 3,3 kilometriä. Järven eteläosan muodostaa Taipaleenselkä, jota Majaniemi ja Hautaniemi erottavat järven keski- ja pohjoisosasta. Järven kaakkoinen rantaviiva mutkittelee, muut rannat ovat melko suoria. Noin kolme neljäsosaa Viinijärven alasta on vähintään puolitoista metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, seitsemän metriä, sijaitsee itärannan Paksuniemen länsipuolella.
Viinijärven saariluku on kaksi. Taipaleensaari sijaitsee järven eteläosassa ja Rutnikka keskiosassa. Saarten yhteispinta-ala on 26 aaria. Viinijärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven luoteispuolella levittäytyy Viinijärvenkangas ja itäpuolella Viinimäenkangas. Asutusta on jonkin verran (Viinimäki, Iljanvaara).
Viinijärven vesitilavuus on 6 121 000 kuutiometriä.
Viinijärvi (04.922.1.074) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Viinijärvi on kolmanneksi laajin Nuorajärven alueen 84:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Nuorajärvi ja Niettaanselkä.
Saaren kirkko
Saaren kirkko on yksi Parikkalan luterilaisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Se sijaitsee Saarenkylässä Ison-Rautjärven koillisrannalla kohoavalla Kauramäellä. Kirkko kuului aiemmin Saaren seurakunnalle, joka yhdistettiin Parikkalan seurakuntaan vuonna 2005.
Suunnittelu ja rakentaminen
Saaren seurakunta erosi Parikkalan seurakunnasta 1920-luvulla. Uuden seurakunnan kirkkoa varten tilattiin piirustukset arkkitehti Ilmari Launikselta. Saaren kirkko rakennettiin vuosina 1933 ja 1934 ja vihittiin käyttöön 1. heinäkuuta 1934.
Ulkoasu
Punatiilinen kirkko on malliltaan päätytornillinen pitkäkirkko. Toisessa päässä sijaitseva kellotorni ei juurikaan ulkone runko-osasta. Kellotornin alaosa on nelikulmainen ja yläosa kahdeksankulmainen ja kapenee kohti huippua. Kirkon pääsisäänkäynti sijaitsee kellotornin alaosassa. Satulakattoisessa runkohuoneessa on matalat pulpettikattoiset kylkiäiset. Kirkko on lähes identtinen samoihin aikoihin valmistuneen Ilmari Launiksen suunnitteleman Lumivaaran kirkon kanssa. Ulkoseinien rapautunutta tiiliverhousta ja kirkon savupiippu korjattiin kesällä 2008 vaihtamalla yhteensä 800 tiiltä, joiden vikoja oli osin havaittu jo aiemmissa vuoden 1972 korjaustöissä.
Sisätilat ja irtaimisto
Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa. Kellotornissa on kaksi kelloa, joista suurempi painaa tuhat ja pienempi 340 kilogrammaa. Kirkon alttaritaulu on yksi Suomen suurimpia, pinta-alaltaan noin 44 neliömetriä. Sen on maalannut taiteilija Laila Järvinen. Kirkkosalin seiniä koristavat taiteilija Eemil Ruokolaisen maalaukset. Kirkkoon hankittiin 20-äänikertaiset urut vuonna 1936. Alkuvuonna 2008 sisätiloja korjattiin remontoimalla sakasti ja uusimalla kirkon alttarialue. Öljylämmitys vaihdettiin sähkölämmitysjärjestelmään, jota voidaan ohjata matkapuhelimella. Käytöstä poistettuun pannuhuoneeseen rakennettiin pieni krypta. Kirkon ullakolta löydetyt lahjoittajien nimillä varustetut valaisimet kunnostettiin käyttöön ja Parikkalan seurakunnan 1934 lahjoittama Raamattu tuotiin esille kirkkosaliin.
Suomen Journalistiliitto
Suomen Journalistiliitto – Finlands Journalistförbund ry (SJL) (vuoteen 1992 saakka Suomen Sanomalehtimiesten Liitto) on vuonna 1921 perustettu ammattijärjestö. Vuoden 2022 lopussa liitossa oli 14 060 jäsentä. Jäsenet kuuluvat 18 jäsenyhdistykseen. Liitto valvoo jäsentensä ammatillisia etuja ja edustaa jäseniään työehtosopimusneuvotteluissa. SJL on Kansainvälisen journalistiliiton (IFJ) jäsen.
Liiton puheenjohtajana toimii Hanne Aho vuodesta 2015. Liiton pääsihteerinä toimi vuosina 1974–2010 Eila Hyppönen. Pääsihteerin titteli lopetettiin Hyppösen jäätyä eläkkeelle. Vuodesta 2016 vastaavaa tehtävää on hoitanut edunvalvontajohtaja Petri Savolainen.
Liitto julkaisee Journalisti-lehteä.
Historia
Tammikuun lopussa 2023 Suomen Journalistiliitto ilmoitti eroavansa IFJ:stä. Ero astuu voimaan heinäkuun 2023 lopussa. SJL ilmoitti eron syiksi IFJ:n hallinnolliset ongelmat, joita kansainvälinen liitto ei ole Suomen liiton mukaan pystynyt korjaamaan. Erostaan IFJ:stä ilmoittivat myös Norjan, Tanskan ja Islannin journalistiliitot.
Lokakuussa 1980 Sanomalehtimiesliitto ja Itä-Saksan lehtimiesliitto tekivät yhteistoimintasopimuksen rauhantyön edistämiseksi ja liennytyksen tukemiseksi. Vuoden 1983 periaateohjelmassa Sanomalehtimiesliiton toiminnan tarkoitus kytkettiin YYA-sopimukseen perustuvaan aktiiviseen ja rauhantahtoiseen puolueettomuuspolitiikkaan.
Liiton jäsenet työskentelevät lehtien, radion, television, kustannusalan ja erilaisten uusien viestintäyhtiöiden palveluksessa.
Journalistiliiton suurin ryhmä on työsuhteessa olevat (47 %). Seuraavaksi eniten on eläkeläisiä (28 %) sekä freelancereita ja yrittäjiä (11 %). Jäsenistä noin 58 prosenttia on naisia. Äidinkieleltään suomenkielisiä jäseniä on 12 908, ruotsinkielisiä 1 066 ja muita 94. Liiton keskeinen tehtävä on huolehtia journalismin etiikasta, koska se on sananvapauden käyttöön nojaavan ammattikunnan ja ammatillisen identiteetin perusta. Liitto on hyväksynyt journalistin ohjeet, joissa määritellään toimittajien eettiset ohjenuorat. Liitto on edustettuna Julkisen sanan neuvostossa, joka on alan itsesäätelyelin.
Liiton perustama Journalistisen kulttuurin edistämissäätiö (JOKES) myöntää jäsenille apurahoja muun muassa tekijänoikeusrahastojen tuotoista.
Liiton jäsenmaksutuloista käytetään vuosittain 0,7 % solidaarisuustoimintaan pääosin Viestintä ja kehitys -säätiön (Vikes) sananvapautta ja journalistien AY-toimintaa edistävien kehitysyhteistyöhankkeiden kautta.
Journalistiliitto on avustanut Afganistanin journalisteja yhdessä kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tavoitteena on ollut saada maan journalisteja turvaan.
Liitto on avustanut myös Ukrainan journalisteja rahoittamalla kansainvälistä journalistien avustusjärjestöä.
Alueelliset jäsenyhdistykset
Lähde
Derby Makinka
Makinka oli Sambian vuoden pelaaja (1989).
Statomicroplana pyrenaica
Statomicroplana pyrenaica on eräs lattanoihin kuuluva värysmatolaji.
Assassin’s Creed (elokuva)
Assassin’s Creed on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Justin Kurzelin ohjaama tieteistoimintaelokuva, joka perustuu Ubisoftin samannimiseen pelisarjaan. Elokuvan pääosissa esiintyvät Michael Fassbender, Marion Cotillard, Jeremy Irons, Brendan Gleeson, Charlotte Rampling ja Michael K. Williams. Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 21. joulukuuta 2016 ja Suomessa 28. joulukuuta 2016.
Juoni
Vuonna 1492, Andalusiassa, Aguilar de Nerha (Michael Fassbender) hyväksytään Assassiinien veljeskunnan jäseneksi. Hän saa tehtäväkseen suojella prinssi Ahmed de Granadaa temppeliherroilta, joka havittelevat itselleen Eedenin Omenaksi kutsuttua artefaktia, hävittääkseen maailmasta vapaan tahdon ja kaiken väkivallan. Vuonna 1986 poika nimeltä Callum Lynch (Angus Brown) saa kotiin palattuaan huomata isänsä Josephin (Brendan Gleeson) tappaneen hänen äitinsä. Paikalle saapuu aseistettuja miehiä vangitsemaan Callumin isän, joka neuvoo poikaansa pakenemaan.
Vuonna 2016 aikuinen Callum (Michael Fassbender) istuu vankilassa odottamassa kuolemantuomiotaan. Kuolemantuomio paljastuu nykypäivän temppeliherroja palvelevan Abstergo Foundation -nimisen yhtiön lavastukseksi, jonka turvin nämä vievät Callumin Madridissa sijaitsevaan kuntoutuslaitokseen. Toimitusjohtaja Alan Rikkinin (Jeremy Irons) tytär Sofia (Marion Cotillard) ja hänen tutkijansa laittavat Callumin koneeseen nimeltä Animus, jonka avulla Callum pystyy kokemaan esi-isänsä Aguilarin muistot. Callumin ensimmäinen kokemus 1400-luvun Espanjassa Aguilarin silmin on kuinka Aguilar ja hänen parinsa Maria (Ariane Labed) lähetetään pelastamaan Ahmed, jonka suurinkvisiittori Tomás de Torquemada (Javier Gutiérrez) oli vanginnut taivutellakseen Ahmedin isän, sulttaani Muhammad XII:n (Khalid Abdalla), antautumaan ja luovuttamaan Granadan kristityille. Aguilar ja Maria saavuttavat Torquemadan miehet, mutta he jäävät alakynteen ja Torquemadan kätyri Ojeda (Hovik Keuchkerian) vangitsee heidät.
Xbox Live
Xbox Live on internetin kautta toimiva pelipalvelu Microsoftin Xbox, Xbox 360- ja Xbox One -pelikonsoleille sekä tietokonepeleille. Palvelu toimii myös Windows Phone -käyttöjärjestelmän pelialustana. Palvelu käynnistettiin alkuperäiselle Xboxille 15. marraskuuta 2002 ja 22. marraskuuta 2005 palvelu käynnistettiin uudelleen mukana tuki Xbox 360:lle. Xbox Live antaa pelaajille mahdollisuuden pelata pelejä muissa tuetuissa maissa asuvia Live-käyttäjiä vastaan tai heidän kanssaan Internetin avulla. Yli 100 alkuperäisen Xboxin peliä on Xbox Live -tuettuja; kaikki Xbox 360:n pelit ovat vähintään ”Xbox Live -valmiina” eli tukevat ansiolistaa ja parhaita pelaajia näyttävää listaa. Vuoden 2010 alussa palvelussa on 23 miljoonaa käyttäjätiliä.
Assassin’s Creed (elokuva)
Juoni
Animus-kokemuksensa myötä Callum alkaa kokea hallusinaatioita menneisyydestään ja Aguilarista. Sofia kertoo Abstregon tarvitsevan Aguilarin muistoja Eedenin Omenan löytämiseksi, koska Aguilar oli Omenan viimeisin tiedetty haltija. Alanin toimeksiantaja ja temppeliherrojen edustaja Ellen Kaye (Charlotte Rampling) yrittää taivutella Alanin luopumaan Animus-projektista, uskoen ihmiskunnan olevan jo valmis luopumaan ihmisoikeuksista. Callum tutustuu laitoksessa muihin assassiinien jälkeläisiin, joista ainoastaan 1800-luvulla eläneen haitilaisen assassiini Baptisten jälkeläinen Moussa (Michael K. Williams) luottaa häneen. Callum kytketään uudelleen Animukseen ja seuraavassa muistossa Aguilaria ja Mariaa ollaan tuomitsemassa kuolemaan roviolla. Aguilar kuitenkin vapauttaa itsensä ja Marian. Heitä ajetaan takaa, mutta he pääsevät pakoon tekemällä ”Uskonhypyn”. Callumin mieli reagoi kokemukseen väkivaltaisesti ja hän halvaantuu tilapäisesti.
Xbox Live
Maaliskuussa 2021 Microsoft kertoi Xbox Liven uudelleennimeämisestä Xbox Networkiksi, mutta Xbox Live ei ole poistumassa.
Assassin’s Creed (elokuva)
Juoni
Sofia kertoo isänsä lähettäneen aseistetut miehet Lynchien kotiin vuosia sitten ja että toivoo salaa vihanpidon temppeliherrojen ja assassiinien loppuvan. Alan paljastaa Callumille Josephin olevan itsekin laitoksessa ja vie hänet tapaamaan tätä. Joseph kertoo itsensä ja Callumin äidin olleen myös assassineja ja että Callumin äiti oli kuollut täysin vapaasta tahdostaan, jotta ei joutuisi enää Animukseen. Raivostunut Callum vannoo kostavansa assassiineille auttamalla Abstergoa löytämään Omenan ja päättää mennä Animukseen täysin vapaasta tahdostaan.
Xbox Live
Gamertag sekä hopea- ja kultajäsenyys
Jokaisella Xbox 360:llä voi ottaa palveluun yhteyden hopeajäsenenä välittömästi laitteen hankinnan jälkeen perustamalla uusi gamertag. Gamertag on enintään 15 merkkiä pitkä nimi, joka yksilöi käyttäjän palvelussa. Gamertagia käytetään moninpeleissä, ystävälistalla, viestinnässä ja saavutuksiin liittyvissä palveluissa. Gamertagilla voidaan myös kirjautua sisään tietokoneella live.xbox.com-palveluun ja tarkastella sekä muokata omia tietoja. Yhdellä Xbox 360:n muistikortilla voi olla enintään kahdeksan Live-gamertagia ja kiintolevyllä 32 kappaletta.
Assassin’s Creed (elokuva)
Juoni
Animuksessa Callum kokee kuinka Aguilar ja Maria keskeyttävät tapaamisen Torquemadan ja Muhammadin välillä. He onnistuvat surmaamaan temppeliherrat ja saamaan Omenan. Ojeda ottaa Marian panttivangikseen, mutta Maria tekee itsemurhan lävistämällä itsensä Ojedan terään. Aguilar tappaa Ojedan ja pakenee paikalta toisella ”hypyllä”. Animus on romahtamaisillaan, mutta viimeisenä muistona Callum näkee Aguilarin antavan Omenan Kristoffer Kolumbukselle, joka vannoi vievänsä sen mukanaan hautaan. Silloin Moussa ja muut nykypäivän assassiinit nousevat kapinaan, jolloin Alan antaa käskyn surmata vangit ja tuhota laitos. Joseph ja moni muu vanki saa surmansa. Callum näkee Animus-kammiossa kuvajaiset vanhemmistaan ja useista esi-isistään, mukaan lukien Aguilarista ja Arno Dorianista. Callum hyväksyy verenperimänsä ja hyödyntää Aguilarin muistoista oppimiaan taitoja paetakseen Moussan sekä kahden muun assassiinin kanssa.
Xbox Live
Gamertag sekä hopea- ja kultajäsenyys
Hopeajäsenyys mahdollistaa osan Liven palveluista. Jäsenyys voidaan muuntaa luottokorttimaksulla tai ennakkoon maksetulla koodilla kultajäsenyydeksi, jolloin käytössä ovat kaikki palvelut ohessa olevan taulukon mukaisesti.
Kultajäsenyys on gamertag-kohtainen. Sitä ei voi siirtää eikä jakaa muiden perheenjäsenien kanssa.
Assassin’s Creed (elokuva)
Juoni
Alan kätyreineen löytää Omenan Kolumbuksen haudasta ja kokoontuu Lontooseen, missä temppeliherrat juhlistavat voittoaan. Sofia antaa vastentahtoisesti Callumin mennä keskeyttämään seremonian ja varastaa Omenan, mutta samalla Callum myös tappaa Alanin. Sofia vannoo kostavansa isänsä kuoleman ja hankkivansa Omenan takaisin, Callumin ja muiden assassiinien vannoessa suojelevansa Omenaa temppeliherroilta.
Tuotanto
Alun perin elokuvan käsikirjoitti Michael Lesslie, mutta myöhemmin Scott Frank, Adam Cooper ja Bill Collage uudelleenkirjoittivat käsikirjoituksen.
Xbox Live
Gamerscore
Gamerscore on peleissä saatavista saavutuksista muodostuva lukema. Levyllä toimitettavissa peleissä voi olla enintään 1000 GS ja Xbox Live Arcade-peleissä 200 GS, tai keväästä 2012 alkaen suurimmillaan jopa 400GS. Lisäksi levypeleihin voidaan julkaista enintään neljännesvuoden välein lisäosia saavutusmäärältään 250 GS aina 1750 GS asti. Gamerscoreja voidaan tarkkailla ja vertailla Liven lisäksi kolmannen osapuolen palveluissa, kuten http://mygamercard.net tai http://my360stats.com, jotka käyttävät Liven Internet-rajapinnan tarjoamia gamerscore-tietoja tilastojensa muodostamiseen.
Gamercard
Gamercard on Liven tuottama tietonäyttö, joka tiivistetysti näyttää seuraavat tiedot pelaajasta:
Gamercardia voidaan käyttää myös muualla verkkosivustoilla joko Microsoftin tuottaman HTML-koodin avulla tai kolmansien osapuolien Live-rajapintaa käyttäviä muokattuja gamercardeja hyödyntämällä.
Assassin’s Creed (elokuva)
Tuotanto
Elokuvan kuvaukset, jotka sijoittuivat Maltalle, Lontooseen ja Espanjaan, alkoivat 31. elokuuta 2015 ja päättyivät 15. tammikuuta 2016.
Xbox Live
Keskittäminen
Toisin kuin muut moninpelaamisjärjestelmät (sisältäen ne, joita käytetään henkilökohtaisissa tietokoneissa ja PlayStation 2:ssa), Xbox Live on suurelta osin keskitetty järjestelmä. Tämä tarkoittaa sitä, että peliyhtiöt tekevät verkko- ja pelikoodin ja Microsoft tarjoaa palvelimet, kaistan ja käyttöliittymän. Tämä järjestely vähentää niiden pelintekijöiden rahallista taakkaa, joilla ei ole tarvittavia järjestelmiä. Tämä myös antaa pelintekijöille kannusteen lisätä moninpelimahdollisuus peleihinsä. Järjestelmä tarkoittaa myös sitä, että sen sijaan, että pelaajat maksaisivat eri osapuolille pääsystä tietyn pelin moninpeliin, käyttäjät maksavat vain yhden kuukausittaisen jäsenmaksun, jolla he voivat pelata jokaista omistamaansa peliä. Kolmannet osapuolet ovat tehneet ilmaisia vaihtoehtoja Xbox Live -palveluun, mutta Microsoft ei tue niitä.
Keskittämisessä on myös huonoja puolia. Esimerkiksi PC:llä muutamat pelit vaativat erillisen maksun moninpeliin. Pelaajat maksavat kuukausittain maksuja Massiiviset Internet-peleistä (riippumatta pelialustasta). Keskittämispakko Xbox Live -järjestelmässä oli yksi syy, miksi Electronic Arts oli haluton palvelun käyttämiseen. Electronic Arts julkaisi lopulta ensimmäisen Xbox Live -pelinsä vuonna 2004: NCAA Football 2005.
Mod-piirit
Palvelussa on automaattinen tarkastus mod-piiriä käyttävien käyttäjien varalta. Jos käyttäjä kirjautuu Live-palveluun käyttäen mod-piirillä varustettua konsolia, palvelu estää Xbox Live-palvelun käytön siltä konsolilta, mistä mod-piirin käyttö havaittiin.
Ollanta Humala
Ollanta Moisés Humala Tasso (, s. 26. kesäkuuta 1962) on perulainen vasemmistolainen nationalistipoliitikko, everstiluutnantti-evp, ja oli Perun presidentti heinäkuusta 2011 heinäkuuhun 2016. Vuoden 2006 vaalien jälkeen hän johti maan parlamentin suurinta oppositioryhmää Unión por el Perú.
Ollanta Humalan isä Isaac Humala on entinen kommunistijohtaja, ammattiyhdistysjuristi ja etnonationalistisen Movimiento Etnocaceristan ideologinen johtaja. Myös Ollanta ja hänen veljensä ovat toimineet liikkeen johtohahmoina. Isaac Humala myös opetti marxismi-leninismiä myöhemmälle Nobel-kirjailijalle ja liberaalipresidenttiehdokkaalle Mario Vargas Llosalle yliopiston kommunistisolussa.
Ollanta Humala aloitti sotilasuransa 1982. Sotilastiedustelukoulussa hän otti 1991 osaa Grupo Cacerista -ryhmään, joka piti Perun armeijaa korruptoituneena ja tuki kansallismielistä ideologiaa. Sotilasuransa aikana Humala otti osaa taisteluun Loistavaa polkua vastaan ja Cenepan konfliktiin Ecuadoria vastaan 1995.
29. lokakuuta 2000 Humala johti noin 60 sotilaan kapinaa Toquepalassa presidentti Alberto Fujimoria vastaan. Kapina epäonnistui ja sotilaat piiloutuivat, mutta Fujimorin hallinto oli jo kaatumassa ja hän pakeni maasta. Humala ja hänen seuraajansa antautuivat väliaikaiselle hallitukselle, ja heidät armahdettiin senaatin päätöksellä. Hänet lähetettiin Pariisiin ja sen jälkeen Etelä-Koreaan joulukuuhun 2004 asti, jonka jälkeen hänet siirrettiin eläkkeelle. Tämän arveltiin olevan syynä hänen veljensä Antauro Humalan johtamaan kapinaan tammikuussa 2005.
Lokakuussa 2005 Humalasta tuli Partido Nacionalista Peruanon johtaja ja Unión por el Perú -vaaliliiton presidenttiehdokas. Presidenttivaaleista muodostui varsin likaiset pääehdokkaiden syyttäessä toisiansa. Ensimmäisellä kierroksella huhtikuussa 2006 Humala sai eniten ääniä (30 %) ja entinen presidentti Alan Garcia nousi hänen vastaehdokkaakseen toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Humala hävisi 48–52 %.
Myös Humalan vanhin veli, professori Ulises Humala, oli vuonna 2006 presidenttiehdokas, joskin sai vain 0,2 % äänistä (14. sija yhdeksästätoista ehdokkaasta).
Humalaa on syytetty Loistavan polun sissien kidutuksesta ja katoamisista vuoden 1992 terrorismin vastaisen kampanjan aikana, jolloin hän toimi Madre Mían tukikohdassa San Martínissa. Loppuvuodesta 2006 hän sai syytteen osallisuudesta vuoden 2005 kapinaan. Hän oli sen tapahtuessa Etelä-Koreassa.
Vuoden 2011 presidentinvaaleissa Humalaa tuki Partido Nacionalista Peruanon lisäksi Alianza Gana Perú, johon kuuluvat Partido Comunista del Perú, Partido Socialista, Partido Socialista Revolucionario, Movimiento Político Voz Socialista ja Lima para Todos. Toiselle kierrokselle pääsivät Keiko Fujimori ja Humala,. Toisella kierroksella Humala sai 51,44 % äänistä vastaan Fujimorin 48,55 %.
Ranskan Agnes (1260–1325)
Agnes oli Ranskan kuninkaan Ludvig IX Pyhän ja Provencen Marguriten nuorin tytär.
Hän avioitui vuonna 1279 Burgundin herttuan Robert II (1272-1306) kanssa. Robert oli myös Thessalonkin nimellinen kuningas. Tästä avioliitosta syntyvät:
Eino Toiviainen
Eino Olavi Toiviainen (4. lokakuuta 1919 Kurkijoki – 24. huhtikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja teollisuusneuvos, joka toimi Helsingin kaupungin energialaitoksen toimitusjohtajana.
Toiviaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Toiviainen ja Iida Löyhkö ja puoliso vuodesta 1946 Kaisu Leskinen. Toiviainen tuli ylioppilaaksi 1938 Elisenvaarassa ja osallistui molempiin sotiin, haavoittuen jatkosodassa kahdesti. Hän valmistui diplomi-insinööriksi sotien jälkeen 1948. Toiviainen oli 1947–1948 Strömbergin suunnitteluinsinööri ja vuodesta 1948 Helsingin kaupungin sähkölaitoksella linjainsinööri. Vuonna 1964 Toiviaisesta tuli sähkölaitoksen uudisrakennusosaston päällikkö ja vuonna 1969 sähkölaitoksen toimitusjohtaja. Hän oli vuodesta 1977 myös Helsingin Seudun Lämpövoima -yhtiön toimitusjohtaja. Toiviaisen ansioksi luetaankin kaukolämmön ja siihen liittyneen sähkön ja lämmön yhteistuotannon kehittämisessä saadut tulokset. Eläkkeelle Toiviainen jäi 1982. Teollisuusneuvoksen arvon 1979 saaneella Toiviaisella oli useita luottamus- ja sivutoimia ja hän oli pitkään myös vuonna 1966 perustetun Kurkijoki-pitäjäseuran puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan Toiviainen oli reservin kapteeni (1973).
Martti Ranttila
Martti Johannes Ranttila (16. lokakuuta 1897 Karuna – 24. tammikuuta 1964 Helsingin maalaiskunta ) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kerran esillä näyttelyssä Helsingissä vuonna 1921, jolloin hän sai I palkinnon Suomen Taideyhdistyksen dukaattikilpailussa.
Ranttilan vanhemmat olivat kansakoulun- ja musiikinopettaja Juuso Ranttila ja Anna Ranttila (s. Filman).
Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1915–1918 ja 1919–1920. Sen jälkeen hän opiskeli 1920–1921 Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Alvar Cawénin johdolla. Hän teki opintomatkoja myös ulkomaille, muun muassa Italiaan.
Ranttila kuvasi töissään pääosin maisemia ja henkilöitä, mutta hän maalasi myös asetelmia. Teokset ovat usein pelkistettyjä tutkielmia, joissa on ajattomuuden tuntu ja aiheen kuvauksen yleispätevyyttä. Ranttilan taiteellinen kokonaistuotanto jäi verrattain vähäiseksi, sillä hän viimeisteli teoksiaan pitkään ja huolellisesti. Vuonna 1936 valmistuneen Myllykosken kirkon alttaritaulu on Ranttilan maalaama.
Ranttilalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1958.
Imperaattori
Imperaattori (, alkujaan 'imperiumin haltija, komentaja') oli Rooman tasavallassa eräs sotapäällikön arvonimi. Keisariaikana siitä tuli yksi Rooman keisarien arvonimistä. Tästä se edelleen muuttui erääksi keisarin synonyymiksi, jota hallitsijat ovat käyttäneet likimain nykypäiviin saakka.
Naispuolinen imperator (esimerkiksi keisarinna) on imperatrix.
Rooman tasavallan aikana tietyt sotapäälliköt omaksuivat arvon erityisesti suurten voittojen jälkeen, kun heidän armeijansa huusi heidät imperaattoriksi. Tämä oli välttämätön edellytys, jos päällikkö halusi pyytää senaatilta triumfia. Voiton jälkeen päälliköllä oli oikeus käyttää arvoa siihen asti kun hän luopui imperium-käskyvallastaan palatessaan Roomaan. Usein legioonat lahjottiin huutamaan päällikkönsä imperaattoriksi, koska triumfi oli niin tärkeä huomionosoitus ja sitä tavoiteltiin kiivaasti.
Kun Augustuksen myötä siirryttiin lopullisesti pois tasavaltalaisesta hallintomuodosta, imperaattorin arvosta tuli keisarien yksinoikeus. Joissain poikkeustapauksissa myös keisarin lähiomaiset saattoivat saada arvon. Imperaattoriksi huutaminen muuttui keisarien valtaannoususeremoniaksi. Jos legioonat huusivat päällikkönsä imperaattoriksi, oli se suora kapina keisaria vastaan.
Reetta Pekkanen
Reetta Pekkanen (s. 1985 Outokumpu) on suomalainen runoilija.
Semjon Kirsanov
Semjon Kirsanov (1902 Odessa, Venäjä – 1972 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen runoilija. Hän kirjoitti vallankumouksen aikaan Majakovski-henkisiä agitointirunoja. Muutettuaan Moskovaan hän esiintyi yhdessä Majakovskin kanssa. Häntä arvosteltiin 1930-luvulla formalismista. Hän piti runoilijuutta käsityöläisammattina, mutta myöhemmin hän saattoi kuitenkin käsitellä runoissaan myös yleisinhimillisiä aiheita.
Reetta Pekkanen
Pekkasen esikoisteos Pieniä kovia nuppuja (2014) palkittiin Katri Vala -palkinnolla, Tiiliskivi-palkinnolla ja Silja Hiidenheimon muistostipendillä. Se oli myös ehdolla Helsingin Sanomien Kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Pekkanen toimii runouslehti Tuli & Savun toimittajana, taiteilijaresidenssi Arteleksen koordinaattorina ja on mukana Nuoren Voiman Liiton hallituksessa. Pekkanen on valmistunut Tampereen yliopistosta pääaineenaan suomen kieli. Lisäksi hän on opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa ja Kriittisessä korkeakoulussa.
Johan Gabriel Oxenstierna (runoilija)
Johan Gabriel Oxenstierna (1750–1818), kreivi, oli ruotsalainen runoilija.
Oxenstiernan äiti Sara Gyllenborg oli runoilija Gustaf Fredrik Gyllenborgin sisar, ja tämän perheessä Oxenstierna nuoruudessaan usein oleskeli. Hänen nuoruudenystäviään oli runoilija Gustaf Philip Creutz. Palveltuaan diplomaattiuralla hän tuli vuonna 1774 kamariherraksi ja liittyi Kustaa III:n hoviin, jonka juhlissa esitettiin hänen runojaan ja epigrammejaan. Hänet nimitettiin vuonna 1786 valtakunnanneuvokseksi ja tämän arvon lakatessa vuonna 1789 kuningattaren ylimarsalkaksi, 1792 valtakunnan marsalkaksi ja yleisten asiain valmistuskunnan jäseneksi.
Oxenstiernan runot noudattivat ajan ranskalaista makusuuntausta ja olivat enimmäkseen opettavia tai ylistäviä. Niistä esimerkkejä ovat "Ode öfver Gustaf Adolfs död" ja "Hoppet". Hän julkaisi myös runoteokset Dagens stunder ja Skördarna sekä puheita ja runokirjeitä. Oxenstierna kutsuttiin Ruotsin akatemian jäseneksi akatemiaa perustettaessa. Hän sai vaikutteita ruotsalaiselta runoilijalta Olof Bergklintiltä, joka oli hänen kotiopettajansa.
Oxenstiernan runoja on antologiassa Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja.
Koivuharju
Koivuharju on vuosina 1976–1978 Mainos-TV:llä esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan käsikirjoittaja oli Toini Vuoristo. Sarjassa seurattiin eteläsuomalaisen maalaistalon elämää ja Koivuharjun kestikievarin perustamista. Se peri TV1:n sarjan Naapurilähiö paikan lauantai-illoissa, ja Koivuharjun paikan otti vuorostaan myöhemmin sarja Rauhanranta 12, jonka käsikirjoittajana toimi myös Vuoristo.
Thomas Stacy
Thomas Stacy on yhdysvaltalainen englannintorvensoittaja. Hän on ollut New Yorkin filharmonikkojen solistina ja tehnyt yhteistyötä Leonard Bernsteinin, Pierre Boulez’n, Colin Davisin, André Previnin, Erich Leinsdorfin, Zubin Mehtan, Michael Tilson Thomasin, Neville Marrinerin, Franz Welser-Mostin, Marin Alsopin, Kurt Masurin, Alan Gilbertin, Bramwell Toveyn ja David Robertsonin kanssa. Vuonna 2005 Stacy sai Grammy-ehdokkuuden levytyksestään Kenneth Fuchsin konsertosta Eventide Naxos-levymerkillä. Stacylle ovat säveltäneet teoksia myös muiden muassa Pēteris Vasks ja Stanisław Skrowaczewski.
Graysonin piirikunta (Virginia)
Graysonin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 15 550 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Independencen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1793.
Yrjö Penttilä
Yrjö Mikael Penttilä (1891 – 30. tammikuuta 1931 Tampere) oli suomalainen Hämeenlinnan suunnalta kotoisin ollut taidemaalari, joka kuvasi tauluissaan perinteiseen tyyliin suomalaisia maisemia.
Saigon (joki)
Saigon on joki eteläisessä Vietnamissa. Se saa alkunsa Bình Phướcin maakunnasta Kambodžan rajan tuntumasta. Joki virtaa mutkitellen noin 210 kilometriä etelään Hồ Chí Minhin kaupunkiin, jonka itäpuolella se yhtyy Đồng Nai -jokeen. Tästä yhtymäkohdasta virtaus jatkuu edelleen noin 40 kilometriä Etelä-Kiinan mereen Mekongjoen suiston pohjoispuolelle.
Saigon on nykyisin varsin saastunut joki, ja pikaiset toimet sen pelastamiseksi ovat tarpeen.
YLE Extra
Lakkautus liittyi Yleisradion talouden säästötoimenpiteisiin. Kanavan katsojaluvut eivät olleet Yleisradion mukaan riittävän hyviä. Kanavapaikka luovutettiin YLE TV1+:lle jatkuvien tekstityshäiriöiden vuoksi. Tämän jälkeen YLE TV1:n ohjelmia oli näytetty kahdella kanavalla, Extran kanavapaikalla tekstitys oli toteutettu polttamalla kuvaan aiemman digitaalisen tekstityksen sijaan, joten ongelmia ei ollut enää syntynyt. Nykyään Extran kanavapaikalla näkyy Liv.
Hyperammina fragilis
Hyperammina fragilis on Hyperammina-sukuun ja Hyperamminidae-heimoon kuuluva Chromista. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Höglund vuonna 1947. Sillä ei ole alalajeja.
Ruskea HT
Ruskea HT on keinotekoisesti valmistettava atsoväri, jonka E-koodi on E 155. Ainetta saa käyttää mm. juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, makeisiin ja kahvileipiin. Ruskea HT:n päivittäinen hyväksyttävä ylin saantimäärä eli ADI-arvo on 1,5 mg/kg/vrk. Aineen epäillään aiheuttavan yliherkkyysreaktioita.
Ruskea HT:n kemiallinen kaava on C27H18N4Na2O9S2, moolimassa 652,56 g/mol ja CAS-numero 4553-89-3.
Väriaine soveltuu leivontaan hyvän lämmönkestonsa vuoksi, mihin viittaa nimen lyhenne ”HT”.
Kanadan Grand Prix 1995
Kanadan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 11. kesäkuuta 1995 Circuit Gilles Villeneuve -radalla, Montrealissa. Kilpailu oli kauden kuudes. Sen voitti Jean Alesi, jolle voitto oli uran ensimmäinen, mutta samalla ainoa. Kilpailu oli myös kauden ainoa, jota ei voittanut Renault-moottoria käyttänyt talli.
thumb|right|250px|[[Johnny Herbertin Benetton-Renault aika-ajoissa.]] thumb|right|250px|[[Jean Alesi matkalla uransa ainoaan voittoon.]]
Rauhanranta 12
Rauhanranta 12 on vuosina 1979–1981 MTV:n tuotantona valmistunut suomalainen draamasarja. Sarjan on käsikirjoittanut Toini Vuoristo. Sarjasta on tallella useita jaksoja. Vuoden 1981 näyttelijälakko sekoitti sarjan tekemistä ja esittämistä. Jaksoja jäi ensin näyttämättä ja tekemättä, ja lopulta viimeiset jaksot esitettiin peräkkäisinä päivinä. ”Tarina jäi kesken, kun juoni oli jännittävimmillään”, totesi aikoinaan käsikirjoittaja Vuoristo.
Jegor Šehovtsov
Jegor Dmitrjevitš Šehovtsov (s. 16. huhtikuuta 2001 Pietari, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Imatran Ketterää.
Seuraura
Šehovtsov on GSDYUSHOR Pietarin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin SKA Pietarin organisaatioon. Kaudella 2016–2017 Šehovtsov oli tehoilla 8+17=25 seuran U16-joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudella 2017–2018 hän oli SKA:n U17-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Kauden 2018–2019 Šehovtsov pelasi pääosin Venäjän nuorten sarja MHL:ää SKA-1946:n joukkueessa, mutta hän pelasi kauden aikana samaa sarjaa myös yhden ottelun verran SKA-Varjagissa. Kaudella 2020–2021 Šehovtsov debytoi miesten peleissä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan VHL-joukkue SKA-Nevassa, jossa Šehovtsov teki 20 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös SKA-1946:ssa.
Kaudeksi 2021–2022 Šehovtsov siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet, Elmeri Kaksosen ja Jere Vertasen kahden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin, kun joukkueesta oli lukuisia pelaajia sivussa koronavirustartuntojen vuoksi. Šehovtsov teki näin ollen miesten pääsarjadebyyttinsä 4. helmikuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan. Hänet merkittiin Kärppien kolmospuolustajapariin toisen lainapelaajan, Juho Korhosen viereen. Šehovtsov sai ottelussa jääaikaa 8.42 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 5. helmikuuta 2022 vieraissa Saimaan Palloa vastaan hän teki pääsarjauransa avausmaalin. Šehovtsovin tekemän avausmaali jäi Kärppien 0–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän pelasi Kärpissä kaikkiaan neljä ottelua. Toukokuussa 2022 Šehovtsov teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Detlef Hofmann
Detlef Hofmann (s. 12. marraskuuta 1963 Karlsruhe) on saksalainen ratameloja. Hofmann edusti Saksaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa hän kuului Saksan kultaa voittaneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Hofmann saavutti kolme maailmanmestaruutta: kajakkinelosen 500 ja 10 000 metrin kilpailuissa Pariisissa 1991 sekä kajakkinelosen 1 000 metrillä Duisburgissa 1995. Hänellä on lisäksi kaksi MM-hopeaa Pariisista 1991 ja Duisburgista 1995.
Bellanca
thumb|right|250px|Bellanca Citabria 7ECA vuodelta 1980
AviaBellanca Aircraft Corporation on lentokonetehdas Yhdysvalloissa. Se toimi vuoteen 1983 asti nimellä Bellanca Aircraft Company. Sen perusti vuonna 1927 Giuseppe Mario Bellanca. Sen taustalla oli vuonna 1922 perustettu Roos-Bellanca Aircraft -yhtiö, joka oli yhtynyt Wright Aeronautical'iin, josta tuli Wright-Bellanca.
Vuonna 1927 Giuseppe Bellanca osti tuoteoikeudet WB-2 Columbia -koneeseen ja perusti Columbia Aircraft Division -osaston Bellanca Aircraft-yhtiöön-
Kaupankäynnin kohde 50 vuoden ajan
1955: Bellanca Aircraft myytiin Northern Aircraftille (josta tuli Downer then International Aircraft eli Inter-Air).
1967: Bellanca nimi tulee esiin Bellanca Sales -myyntiyhtiönä, joka oli Inter-Airin Miller Flying Servicen osa.
1978: Bellanca Aircraft tuli osaksi Anderson Greenwood-yhtiötä
1982: Bellanca Aircraft myytiin Viking Aviationille.
2002: Viking Assets -yhtiön osti Alexandria Aircraft.
Vuonna 1968 Giuseppe Bellanca ja hänen poikansa August perustivat uudelleen Bellanca-yhtiön.
1983 syntyi AviaBellanca Aircraft.
Skrolli
Skrolli on neljä kertaa vuodessa ilmestyvä suomalainen tietotekniikkalehti. Projekti käynnistyi 6. syyskuuta 2012, nelisivuinen näytenumero julkaistiin 20. lokakuuta 2012 ja lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti 25. maaliskuuta 2013 alkaen. Vuoden 2015 lopulla Skrollista julkaistiin joukkorahoitusmuotoinen kampanja myös englanninkielisen version julkaisemiseksi. Ensimmäinen Skrolli International Edition julkaistiin huhtikuussa 2016.
Vaikka Skrolli on tunnetuin koti-Suomessaan, lehti on saanut myös kansainvälistä huomiota. Esimerkiksi vuonna 2018 LucasArtsin varhainen työntekijä, pelisuunnittelija David Fox käytti Skrollin artikkelia Rescue on Fractalus! -pelistä pohjana muistelmaketjulleen Twitterissä. Vuonna 2019 pelisuunnittelija Jeff Minter piti kaksi esitystä Skrollin lavalla Assembly-tietokonefestivaaleilla.
Skrolli International Editionin ensimmäisen numeron virtuaalisella kansilevykkeellä julkaistiin pelattava demo Mikrobitti-lehden aprillipilaksi keksitystä Illuminatus-tietokonepelistä. Vuosina 2014–2015 Skrolli julkaisi suomenkielisessä lehdessään Wallun piirtämää Mikrokivikausi-sarjakuvaa.
Suomenkielinen Skrolli-lehti on ollut vuoden 2020 syksystä numerosta 2020.3 lähtien myynnissä Lehtipiste-jakeluyrityksen myyntipisteissä ympäri Suomen.
Skrollin konsepti
Projekti kertoo toimivansa pääasiassa vapaaehtoisvoimin ja saaneen alkunsa Internet-meemistä siitä, millaiselta 1980-luvun tietokonelehden kansi näyttäisi vuonna 2012. Lehden toimituksen kerrotaan koostuvan noin kymmenestä Skrolli-yhteisön aktiivisimmasta jäsenestä.
Skrollia rakennetaan kaupallisen tekniikkamedian ulkopuolelleen jättämien aiheiden ympärille. Lehden mukaan korostettuina ovat hidas, aikaa kestävä journalismi, tee-se-itse-asenne ja syvä asioihin paneutuminen.
Lehdestä on tekijöiden mukaan pyritty tekemään esine, jonka lukijat haluaisivat omistaa fyysisenä esineenä ja säilyttää vuosien ajan. Yli vuotta vanhemmat numerot löytyvät lisäksi lehden verkkosivuilta vapaasti PDF-muodossa.
Skrollilla on myös omat lukijakanavat, joilla kiinnostuneet voivat keskustella tietotekniikasta ja ajankohtaisista aiheista. Skrollin lukijakanavat ovat Discordissa, IRCssä sekä Matrixissa.
pienoiskuva|vasen|Skrollin ensimmäisen numeron kansi pienoiskuva|vasen|Skrolli-lehden logo
Turrikaanien yö
Skrolli-lehdessä on julkaistu vuodesta 2016 säännöllisesti Jarkko "JJ" Nääsin piirtämää Turrikaanien yö -sarjakuvaa. Sarjakuva käsittelee pääasiassa tietokoneharrastamisen ja etenkin pelaamisen lähihistoriaa.
Syrakusan taistelu (413 eaa.)
Syrakusan taistelu 413 eaa. käytiin peloponnesolaissodassa Syrakusan ja Ateenan välillä osana ateenalaisten Sisilian sotaretkeä. Syrakusa murskasi Ateenan laivaston ja sotajoukon spartalaisen sotapäällikkö Gylippoksen johdolla. Gylippoksen johdolla syrakusalaiset joukot valtasivat Plemmyrionin sataman ja sen attikalaiset (Ateenan kannattajan) varastot. Huollon vaarannuttua Ateenan laivasto rappeutui nopeasti. Syrakusalaiset käyttivät myös sataman puolustuksessa suurempia ja raskaampia laivojaan ateenalaisia ketteriä, mutta heikompia laivoja vastaan. Taisteluita Syrakusassa kesti vielä kaikkiaan yhdeksisen vuotta, mutta sota päättyi lopulta syrakusalaisten voittoon.
Bhutan
Bhutan on maailman eristyneimpiä valtioita, sillä hallitus säätelee ulkomaisia vaikutteita ja matkailua säilyttääkseen maan buddhalaisuuteen perustuvan kulttuurin. Suurin osa Bhutanin buddhalaisista noudattaa Tiibetin buddhalaisuuden drukpa kagyu- tai nyingmapa-koulukuntaa. Maan virallinen kieli on dzongkha (”dzongien kieli”). Bhutanin kirjallisuudessa maa kuvataan usein viimeisenä säilyneenä himalajanbuddhalaisuuden linnakkeena. Bhutania on syytetty ihmisoikeusrikkomuksista maassa asuvaa nepalilaista väestöä kohtaan, joka on suurimmaksi osaksi hindulaista.
Bhutan on ollut monarkia vuodesta 1907. Aiemmin kuningas hallitsi suoraan, mutta vuodesta 2008 maa on ollut perustuslaillinen monarkia. Bhutanissa pidettiin tuolloin ensimmäiset demokraattiset vaalit. Muitakin uudistuksia on tapahtunut viime vuosina. Vuonna 1998 maassa alettiin sallia televisiolähetykset (jalkapallon MM-kisojen takia). Monet bhutanilaiset tosin väittävät, että televisio on lisännyt materialismia ja rikollisuutta sekä saanut ihmiset hylkäämään perinteiset arvot.
Maan nimi
Nimen Bhutan alkuperä on epäselvä. Historioitsijat ovat arvelleet nimen perustuvan sanskritin sanoihin Bhota-ant (”Tiibetin loppu” ) tai Bhu-uttan (”ylämaat”). Maan nimenä Bhutan on peräisin 1800-luvun loppupuolelta.
Dzongkhankielinen (ja tiibetinkielinen) maan nimi on Druk yul (”Ukkoslohikäärmeen maa”). Aikaisemmin Bhutan on tunnettu myös nimillä Lho mon (”eteläinen pimeyden maa”), Lho tsendenjong (”eteläinen santelipuun maa”) ja Lhomen khazhi (”eteläinen neljän reitin maa”).
Maantiede
Bhutanin pohjoisosa koostuu kaaresta lumihuippuisia vuoria, ja korkeimmilla alueilla ilmasto on erittäin kylmä. Suurin osa pohjoisen vuorista on yli 7 000 metrin korkuisia. Korkeimman huipun on väitetty olleen Kula Kangri, 7 553 metriä, mutta topografisten tutkimuksien mukaan Kula Kangri on kokonaisuudessaan Tiibetissä ja kiinalaisten tekemissä uusissa mittauksissa Gangkhar Puensum, joka tunnetaan maailman korkeimpana yhä valloittamattomana vuorena, olisi korkeampi: 7 570 metriä. Pohjoisella alueella vuorilta tulevat joet tuovat vettä laaksoihin, joiden alppiniittyjä käytetään laitumina. Harva väestö koostuu vaeltavista paimenista.
Mustat vuoret Keski-Bhutanissa muodostavat vedenjakajan kahden jokijärjestelmän välille: Mo Chhu ja Drangme Chhu. Mustien vuorten huiput ovat noin 1 500–2 700 metriä korkeita ja joet ovat kaivertaneet alueelle syviä rotkoja. Rinteet ovat liian jyrkkiä maanviljelyyn, joten ne ovat säilyneet metsäisinä. Maan keskiosan metsät tuottavat suurimman osan Bhutanin metsäteollisuuden raaka-aineesta. Bhutanin tärkeimmät joet ovat alueen läpi virtaavat Amo Chhu eli Torsa, Wang Chhu eli Raidak, Mo Chhu eli Sankosh ja Manas. Monsuunisateista ja Himalajan jäätiköiden sulamisvesistä alkunsa saavat joet laskevat Brahmaputraan Intiassa.
Etelässä Siwalikvuoria peittävät tiheät lehtipuumetsät. Vuoret nousevat vielä noin 1 500 metriin ja loppuvat aivan etelässä subtrooppiseen duar-tasankoon. Suurin osa duareista sijaitsee Intiassa, mutta 10–15 kilometriä leveä kaistale ulottuu Bhutaniin. Bhutanissa duarit jaetaan eteläisiin ja pohjoisiin. Pohjoisilla duareilla maasto on epätasaista ja tiheän viidakon peitossa. Siellä elää monia villieläimiä. Eteläiset duarit ovat tasaisempia ja ruohikkoisempia, ja vettä saadaan lähteistä. Duarit ovat Bhutanin parhaiten maanviljelyyn sopivaa aluetta. Riisiä ja muita peltokasveja kasvatetaan tasangoilla ja kukkulanrinteillä 1 200 metriin asti. Duareilla ovat myös tärkeimmät kaupalliset keskukset: Phuntsholing, Geylegphug ja Samdrup Jongkhar.
Bhutanin ilmasto riippuu korkeudesta ja vaihtelee etelän subtrooppisesta ylänköjen lauhaan ilmastoon ja maan pohjoisosan arktiseen ilmastoon. Bhutanissa on viisi selkeää vuodenaikaa: kesä, monsuunikausi, syksy, talvi ja kevät. Monsuunisateet tuovat 60–90 prosenttia alueen sademäärästä. Ne ovat rankimpia Länsi-Bhutanissa, Etelä-Bhutanissa kesät ovat keskimääräistä kuumempia ja kosteampia ja talvet viileitä. Maan keski- ja itäosassa taas ilmasto on lauha ja kuivempi kuin lännessä. Pohjoisessa on alueita, joissa sadetta saadaan vuosittain vain 40 millimetriä, yleensä lumena. Keskiosan lauhkealla alueella taas sataa tyypillisesti 1 000 millimetriä vuodessa, ja paikoin on mitattu jopa yli 7 000 millimetrin vuosisateita. Sateet ajoittuvat heinä-syyskuulle, ja ne aiheuttavat usein paikallisia äkkitulvia ja maanvyöryjä.
Historia
Kivityökalut, aseet ja suurten kivirakennelmien jäänteet kertovat maan olleen asutettu jo 2000-luvulla eaa. Lhomonin valtion (kirjaimellisesti ”eteläinen pimeys”) tai Monyulin valtion (”pimeä maa”, nimi viittaa Bhutanin alkuasukkaisiin monpiin) on arveltu olleen olemassa noin 500 eaa.–600 jaa. Nimet Lhomon tsendenjong (santelipuumaa) ja Lhomon khazhi (neljän reitin/lähestymisen maa) esiintyvät vanhoissa tiibetiläisissä ja bhutanilaisissa kronikoissa.
Keskusvallan synty
thumb|240px|[[Jakarin dzong.]] thumb|240px|[[Shabdrung Ngawang Namgyal, Bhutanin yhdistäjä. Maalaus 1800-luvulta.]]
1600-luvun alkuun saakka Bhutan koostui pienistä toisiaan vastaan sotineista läänityksistä, kunnes maan yhdisti tiibetiläinen lama ja sotilasjohtaja Shabdrung Ngawang Namgyal. Puolustaakseen maata tiibetiläisten ajoittaisilta hyökkäyksiltä Namgyal rakensi linnoitusketjun (dzong) ja otti käyttöön lakijärjestelmän, jolla paikalliset sotaherrat saatiin keskusvallan alle. Bhutanissa on yhä useita dzongeja. Namgyalin kuoleman jälkeen vuonna 1652 Bhutan vaipui anarkiaan. Tiibetiläiset hyökkäsivät Bhutaniin vuonna 1710, ja uudestaan mongolien avustuksella 1730. Molemmat hyökkäykset saatiin torjutuksi ja aselepo solmittiin 1759.
1700-luvulla bhutanilaiset miehittivät Cooch Beharin kuningaskunnan Bhutanin eteläpuolella. Cooch Behar pyysi 1772 Brittiläiseltä Itä-Intian kauppakomppanialta apua bhutanilaisten karkottamiseksi ja myöhemmin 1774 myös hyökkäyksessä Bhutaniin. Solmittiin rauhansopimus, jossa Bhutan suostui vetäytymään vuotta 1730 edeltäneiden rajojensa taakse. Rajakahakat brittien kanssa jatkuivat kuitenkin vielä sata vuotta ja johtivat lopulta Duar-sotaan (1864–1865), jossa taisteltiin Bengalin Duareiden hallinnasta. Bhutanin hävittyä sodan Brittiläisen Intian ja Bhutanin välillä solmittiin Sinchulan rauha, johon maiden väliset vihamielisyydet päättyivät.
1870-luvulla puhkesi Paron ja Trongsan kilpailevien laaksojen välille valtataisteluja, joiden seurauksena Bhutanissa syttyi sisällissota ja valtaan nousi Trongsan ponlop (kuvernööri) Ugyen Wangchuck. Valtakeskuksestaan Keski-Bhutanissa Wangchuck voitti poliittiset vihollisensa ja yhdisti maan vuosina 1882–1885 useiden kapinoiden ja sisällissotien jälkeen.