cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sisäsiittoisuus
Eläimillä
Gepardit kokivat geneettisen pullonkaulan 12 000 vuotta sitten. Lajin romahtanut kanta johti sisäsiittoisuuteen ja geneettisen vaihtelun katoamiseen.
Kaikkein läheisintä sisäsiittoisuutta on itsehedelmöitys, jossa saman yksilön sukupuolisolut yhdistyvät.
Sisäsiittoisuuden laskeminen
Sisäsiittoisuuden asteen voi esittää sisäsiittoisuuskertoimella. Se kuvaa todennäköisyyttä sille, että yksilön jonkin lokuksen kaksi geenimuotoa ovat identtisiä periytymisen seurauksena, ei mutaation johdosta. Esimerkiksi serkusten yhteisen jälkeläisen sisäsiittoisuuskerroin on 1/16 (6,25 %), pikkuserkusten 1/64 (1,56 %), sisarusten 1/4 (25 %) ja puolisisarusten 1/8 (12,5 %).
Sisäsiittoisuutta voidaan ilmaista myös sukukatokertoimella ( (AVK)). Sukukatokerroin ilmaisee yksilön perimän vaihtelun määrää. Kertoimen laskemista käytetään erityisesti koirien ja kissojen jalostuksessa. Sukukatokerroin lasketaan jakamalla osamäärä olemassa olevien esivanhempien määrä (A_v) mahdollisten esivanhempien määrällä (A_m)
Saatua tulosta verrataan lukuun 100 %. Alhainen sukukatokerroin kertoo geneettisen vaihtelun vähäisyydestä kyseisessä yksilössä.
Riski
Koska läheistä sukua keskenään olevilla vanhemmilla on tavallista enemmän yhteisiä geenimuotoja, heidän lapsellaan on tavallista suurempi todennäköisyys saada sama muoto kummaltakin vanhemmaltaan. Tämä lisää riskiä saada perinnöllinen sairaus, joka ilmenee resessiivisesti eli vain, kun eliö saa kaksi kopiota muunnoksesta.
Tavallisesti lapsella on noin neljän prosentin riski saada lievä tai vakava synnynnäinen vika. Serkusten lapsella riski on noin kaksinkertainen. Riskiarviota voidaan tarkentaa tutkimalla avioparin perimää ja sukuhistoriaa.
Haitat
Sisäsiittoisuus voi aiheuttaa perinnöllisten sairauksien lisäksi myös heikentynyttä elinvoimaa, pienempää kokoa ja alentunutta hedelmällisyyttä.
Sisäsiitoksen haitalliset vaikutukset johtuvat sukulaispariutumisten aiheuttamasta homotsygoottisuuden lisääntymisestä: todennäköisyys kasvaa sille, että yksilöllä on kaksi samanlaista alleelia eli geenimuotoa yhdessä lokuksessa. Homotsygoottisuus ei itsessään ole vaarallista, mutta sen seurauksena esimerkiksi erilaiset resessiiviset eli väistyvästi periytyvät sairaudet pääsevät ilmenemään. Jotkin alleelit ovat homotsygootteina letaaleja eli vaikuttavat yksilön elinkelpoisuuteen ennen syntymää ja sen jälkeen. Sisäsiitos myös vähentää heteroosista koituvia hyötyjä.
Vaikka jalostuksessa yleensä pyritään puhtaisiin linjoihin haluttujen ominaisuuksien homotsygotiaa kasvattamalla ja puhdistamalla kannasta haitalliset alleelit, ovat sisäsiittoisuuden yhteenlasketut haitat luonnossa siis huomattavasti suuremmat. Hyödyllisen geneettisen muuntelun menettämisen haitat ovat pitkällä tähtäimellä suurempia kuin pelkästä letaalialleelien kariutumisesta saatava hyöty, kun populaatio menettää suuren osan potentiaalistaan sopeutua mahdollisiin tuleviin muutoksiin. Yleensä myös niin kutsuttu positiivinen valinta muuttaa populaation HW-tasapainotilaa ja karsii haitallisia alleeleja huomattavasti tehokkaammin kuin sisäsiittoisuus, kun yksittäiset yksilöt pyrkivät maksimoimaan jälkeläistensä kelpoisuuden ja hyödylliset alleelit runsastuvat populaatiossa.
JIRCii
jIRCii on Raphael Mudgenin kehittämä IRC-asiakasohjelma, joka on kirjoitettu Perlin tapaisella ohjelmointikielellä nimeltä Sleep. Sleep perustuu Javaan, joten ohjelma tarvitsee toimiakseen Javan 1.4.2-version tai uudemman. jIRCiistä on saatavilla Mac OS X-, Linux- sekä Windows-versiot.
Sylvi-palkinto
Palkinto on nimetty ensimmäisen suomalaisen pitkän näytelmäelokuvan Sylvin mukaan. Vuosina 2012–2015 palkinnon arvo oli 5 000 euroa.
Natchitochesin piirikunta
Natchitochesin piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 38 158 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Natchitochesin kunta. Piirikunta on perustettu 10. huhtikuuta 1805.
Kaituri (Keuruu)
Kaituri on Keski-Suomessa Keuruulla Valkealahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,6 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Kupittaanpuisto
Kupittaan lähde
Kupittaan lähde tunnetaan jo varsin varhaisista yhteyksistä. Keskiajalla lähde tunnettiin Pyhän Johanneksen lähteenä, jonne turkulaisten oli juhannuksena tapana kerääntyä uhraamaan. Perimätieto kertoo Piispa Henrikin kastaneen ensimmäiset pakanalliset suomalaiset kristinuskoon juuri Kupittaan lähteellä ensimmäisen ristiretken aikana vuonna 1155. Tarina on kuitenkin myöhäsyntyinen, eikä 1600-luvulla elänyt ylioppilas Petrus Gyllenius mainitse sitä kertoessaan juhannuksen vietosta lähteellä. Kupittaalla tiedetään myös järjestetyn Juhana Herttuan aikana 1500-luvulla hevosturnajaisia.
1680-luvun alkupuolella lähdettä ryhdyttiin käyttämään terveyslähteenä Turun Akatemian professorin Elias Tillandzin aloitteesta. Lähteen vierelle rakennetussa sairastuvassa hoidettiin muun muassa spitaalia ja myöhemmin 1830-luvulla kolerapotilaita. Sairaille oli oma lähde ja terveille omansa. 1700-luvulla Kupittaalle rakennettiin ensimmäiset kylpylaitosrakennelmat, ja vuonna 1824 puistoon rakennettiin suuri kaivohuone-juhlasalirakennus.
Puiston perustaminen
Kupittaanpuisto on Turun vanhin puisto, sen alku oli vuonna 1820 perustettu vain kylpylävieraille tarkoitettu 1,5 hehtaarin puisto. Vuonna 1837 perustettu Suomen Puutarhaviljelyseura sai kaupungilta käyttöönsä Kupittaalta maata istutuksia varten. 1800-luvun aikana Kupittaanpuisto laajeni käsittämään kylpylän alueen lisäksi puutarhakoulun alueen ja niin sanotun Kupittaantorin Uudenmaankadun ja Itäisen Pitkänkadun kulmassa. Puiston ala oli vuonna 1896 yli viisi hehtaaria.
Puutarhakoulu
Kupittaan puutarhakoulu perustettiin vuonna 1841. Sen tehtäviin kuului koulua ympäröivän puistoalueen hoitaminen. Koulu sijaitsi nykyisen Seikkailupuiston alueella, ja osa sen rakennuksista on yhä jäljellä.
Kupittaantorin läpi kulki reitti varsinaiseen Kupittaanpuistoon. Tori uudistettiin 1880-luvulla, jolloin sinne istutettiin muun muassa vieläkin alueella kasvavat poppelit.
Kupittaanpuistossa on tiettävästi pelattu ensimmäistä kertaa jalkapalloa Suomessa. Ensimmäiset jalkapalloharjoitukset Kupittaalla pitivät vuonna 1890 skotlantilaisen William Crichtonin kolme poikaa.
Puistoa laajennettiin 1890-luvulla, jolloin alueelle rakennettiin urheilu- ja leikkikentät sekä istutettiin uusia puita ja pensaita. Puutarhakoulu lopetti väliaikaisesti toimintansa vuonna 1898, rahavaikeuksiin joutunut puutarhaseura oli lopettanut jo 1855. Koulun vuokrapelto eli niin sanottu Ryssänpelto ja Kupittaantorin vieressä sijainnut puutarhakoulun taimisto liitettiin puistoon 1900–1904.
Kupittaanpuisto laajeni 1920- ja 1930-luvuilla nykyiseen alaansa, joka on ilman pallokenttiä noin 14 hehtaaria kokonaisalan ollessa noin 24 hehtaaria. kaupungin omaistukseen siirtynyt puutarhakoulu jatkoi toimintaansa vuodesta 1933 aina 1970-luvun alkuun saakka.
Puistorakennelmia
1900-luvun alussa puistoon rakennettiin kaupunginpuutarhuri Mauritz Hammarbergin suunnitelmien mukaisesti muun muassa ensimmäiset leikkivälineet vuonna 1902, ensimmäiset lintulammikot 1905 ja vuonna 1912 avattiin nykyinen Kupittaan maauimala. Liikennekaupunki puistoon rakennettiin 1950-luvulla ja Seikkailupuisto 1980-luvulla. Vanhoista kylpylärakennuksista on nykyisin jäljellä ainoastaan kahdeksankulmainen lähdepaviljonki: vanhin kylpylärakennus paloi vuonna 1855, ravintolarakennus purettiin 1800-luvun lopulla ja juhlasalirakennus tuhoutui talvisodan aikana pommituksissa.
Tapahtumia
Vuonna 2012 puistossa järjestettiin valtakunnallinen Evankeliumijuhla, joka kokosi yhteensä noin 12 500 kävijää.
Belt
Belt tarkoittaa seuraavia:
Ricardo Pido Tancinco
Ricardo Pido Tancinco (s. 4. elokuuta 1933) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Calbayogin hiippakuntaan 30. marraskuuta 1956, ja hänet nimitettiin Calbayogin piispaksi 8. maaliskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Cipriano Urgel y Villahermosa ja Godofredo Pedernal Pisig. Pido Tancinco erosi tehtävistään 21. huhtikuuta 1979.
Björn Westerlund
Björn Georg Wilhelm Westerlund (27. tammikuuta 1912 Hannover, Saksan keisarikunta – 11. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, vuorineuvos ja Nokian entinen pääjohtaja. Hän oli myös hetken aikaa kauppa- ja teollisuusministeri V. J. Sukselaisen II hallituksessa (19. kesäkuuta – 14. heinäkuuta 1961).
Westerlund valmistui diplomi-insinööriksi 1935 Teknillisestä korkeakoulusta. Valmistuttuaan hän aloitti pitkän Nokia-uransa Suomen Kaapelitehtaalla laboratorioinsinöörinä 1936–1940, osastoinsinöörinä 1940–1947, teknisenä johtajana 1947–1956 ja Verner Weckmanin seuraajana toimitusjohtajana 1956–1967. Westerlundin päätöksellä Kaapelitehtaalle perustettiin elektroniikkaosasto 1960, joka oli ensimmäiset 15 vuotta tappiollinen.
Kun Suomen Kumitehdas Oy, Suomen Kaapelitehdas Oy ja puunjalostus- ja voimayhtiö Nokia Ab fuusioituivat Oy Nokia Ab:ksi, tuli Westerlundista sen ensimmäinen pääjohtaja 1967. Hän jäi eläkkeelle 1977, mutta toimi vielä kaksi vuotta hallituksen puheenjohtajana. Hän vaikutti myös keskeisesti Teollisuuden Voima Oy:n perustamiseen 1969 ja sen Olkiluodon ydinvoimalahankkeeseen. Ydinvoimala saatiin tilattua lännestä, kun Neuvostoliitto painosti tilaamaan idästä.
Westerlund oli Teknillisen Korkeakoulun Ylioppilaskunnan kunniajäsen, jolle ylioppilaskunta 16. marraskuuta 2002 myönsi ikiteekkarin arvonimen ja ketjun käyttöoikeuden. Tämä arvonimi on myönnetty vain kerran aiemmin.
Uğur Boral
Uğur Boral (s. 14. huhtikuuta 1982 Tokat, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Beşiktaşia. 177 senttimetriä pitkän Boralin pelipaikka on vasemmalla laidalla puolustajana tai keskikenttäpelaajana.
Turkin maajoukkueessa Boral on pelannut 10 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin – 2008 EM-kisojen välieräottelussa Saksaa vastaan.
Bolivian maantiede
pienoiskuva|Bolivian topografinen kartta, josta näkyvät (idästä länteen) [[Amazonin allas vihreällä, Sub-Andien alue punaisella, Cordillera Oriental valkoisella, Altiplano harmaalla ja Cordillera Occidental valkoisella sekä Titicaca-järvi sinisellä maan luoteisrajalla.]] Etelä-Amerikassa sijaitseva sisämaavaltio Bolivia on muodostunut kahdesta luonnonvyöhykkeestä, viljavasta Titicaca-järven alueesta ja sen itäpuolisesta karusta Gran Chacon ylätasangosta, joka oli aikoinaan lähes asumaton. Sinne on kuitenkin muodostunut kaivostoimintaa. Toisen määritelmän mukaan Bolivia voidaan jakaa kolmeen maantieteelliseen alueeseen: länsiosan Andit ja kuivat ylängöt, keskiosan subtrooppiset laaksot ja idän trooppinen alanko, jota peittää Amazonin sademetsä.
Nenistönlampi
Nenistönlampi on Keski-Suomessa Keuruulla Liukon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Bolivian maantiede
Bolivia on vuoristoinen ja suhteellisen pieni maa, jossa on paljon enemmän maaseutua kuin kaupunkia ja jonka maisemat vaihtelevat alueittain. Sen rajanaapureita ovat luoteessa Peru, pohjoisessa ja idässä Brasilia, kaakossa Paraguay, etelässä Argentiina ja lännessä Chile. Maan pinta-ala on 1 098 581 neliökilometriä eli se on kooltaan noin kolme kertaa Suomen kokoinen. Bolivia on sisämaavaltio ja sillä on noin 6 083 kilometriä maarajaa.
Nenistönlampi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä. .
Bolivian maantiede
Yleistä
vasen|pienoiskuva|Flamingoja Laguna Coloradalla. vasen|pienoiskuva|[[Salar de Uyuni]] Bolivian länsiosassa sijaitsee maailman toiseksi laajin ylätasanko, 805 kilometriä pitkä ja 129 kilometriä leveä Altiplano, joka ulottuu myös Perun eteläosiin. Altiplano on muodostunut pääosin tuulen ja veden kasaamasta aineesta, jota on tullut ympäröiviltä vuorilta. Tämän vuoksi Altiplano on kalteva pohjois-eteläsuunnassa; pohjoisessa sataa runsaammin kuin etelässä, ja vesi on huuhdellut suuremman määrän maa-ainesta. Altiplanolla sijaitsevat myös Etelä-Amerikan suurin järvi Titicaca ja suolainen Poopójärvi, jonka koko vaihtelee huomattavasti sademäärästä riippuen. Altiplanon eteläosissa pohjoisen pensaikkokasvillisuus käy harvinaisemmaksi ja maaperä muodostuu pääosin kuivasta punaisesta savesta ja karusta kivikosta. Alueella on useita suolapannuja, joista suurimman, Salar de Uyunin, pinta-ala on yli 9 000 neliökilometriä.
Nenistönlampi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Elea
Elea eli Hyele, roomalaisella kaudella Velia (lat.), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee nykyisen Casal Velinon kunnan alueella lähellä nykyistä Castellammare di Velian kaupunkia.
Bolivian maantiede
Yleistä
Altiplanon länsipuolella Chilen vastaisella rajalla on Andeihin kuuluva Cordillera Occidental, jossa on useita tulivuoria ja valtion korkein kohta, 6 542 metriä korkea Nevado Sajama. Altiplanon itäpuolella on puolestaan Cordillera Oriental. Cordillera Occidentalin pohjoisosissa keskimääräinen korkeus merenpinnasta on noin 4 000 metriä, ja sademäärä on vähäinen. Eteläisellä alueella ei sada juuri lainkaan, ja maaperä on pääasiassa karua kivikkoa. Harvaan asuttu Cordillera Occidentalin alue on tuliperäistä ja jatkoa Etelä-Perussa sijaitsevalle tulivuorialueelle. Sitä vastoin Argentiinan rajalle ulottuva Cordillera Oriental on paljon vanhempi ja sen pohjoisosissa on lumihuippuisia graniittivuoria, joista korkeimpien huiput kohoavat yli 6 000 metrin korkeuteen. Alueella on myös jäätiköitä.
Elea
Elea oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Kaupunki tunnetaan ennen kaikkea filosofeistaan. Ksenofanes perusti Eleassa elealaisen filosofikoulukunnan, ja sieltä olivat kotoisin filosofit Parmenides ja Zenon Elealainen. Myöhemmin siitä tuli roomalainen kaupunki nimellä Velia. Kaupunki hylättiin keskiajalla. Sen arkeologinen alue on osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuisto, Paestumin ja Velian arkeologiset alueet sekä Certosa di Padula.
Bolivian maantiede
Yleistä
Vuoriston itäpuolella Andit madaltuvat jyrkästi kohti itäisiä tasankoja. Tätä jyrkkien sademetsärinteiden aluetta kutsutaan nimellä Yungas; nimitys on peräisin aimaran kielen sanasta, joka tarkoittaa "lämpimiä laaksoja". Siellä on jyrkkiä, lähes luoksepääsemättömiä huippuja ja rehevää kasvillisuutta, minkä mahdollistavat suuri sademäärä ja puolitrooppinen ilmasto. Maa on hedelmällisempää kuin muualla Boliviassa, mutta huonot liikenneyhteydet haittaavat maataloutta. Paikoittain eroosio on kuluttanut maaperää. Yungas ei ole yhtä korkealla kuin Altiplano, joten lämpötila ei vaihtele siellä yhtä paljon. Yungasissa sijaitsevat myös kaksi Bolivian tärkeimmistä kaupungeista, Sucre ja Cochabamba.
Elea
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Elean arkeologista aluetta.
Bolivian maantiede
Yleistä
Yungasin pohjois- ja itäpuolella olevat alueet kuuluvat Amazonin altaaseen, missä on alluviaalitasankoja, suoalueita, jokilaaksoja, savannia, kukkuloita ja trooppista sademetsää. Aivan eteläisin osa Boliviasta kuuluu Gran Chacon tasankoalueeseen. Vaikka alankoalue käsittää yli kaksi kolmasosaa valtion maa-alueesta, se on harvaan asuttua eikä sillä ole ollut juurikaan taloudellista merkitystä. Viime aikoina sieltä on kuitenkin löydetty maakaasua ja öljyä, mikä on houkutellut alueelle uudisasukkaita. Kasvillisuus on pääasiassa piikkistä pensaikkoa. Santa Cruzin kaupunki sijaitsee alueella.
Elea
Maantiede
Elea sijaitsi Lucaniana myöhemmin tunnetulla alueella Tyrrhenanmeren länsirannikolla jotakuinkin Poseidonian (Paestum) ja Pyksuksen (Pyxus) puolessa välissä. Kaupunki oli rakennettu Apenniinien ulokkeena olevan vuorenharjanteen päähän pienen lahden rannalle. Kaupungin ydin sijaitsi vajaan kilometrin rannikosta sisämaahan. Elean länsipuolella virtasi Hales eli Elees-joki (nyk. Alento). Se laski mereen noin kilometrin kaupungista länteen.
Elean ympäristö ei koskaan ollut erityisen hyvää maanviljelylle, ja siksi kaupungin talous perustui aina ennen kaikkea merikauppaan ja kalastukseen. Viljelykelpoisen alueen koosta kaupungin ympärillä on esitettu eri arvioita: toisen arvion mukaan se olisi ollut noin 13 neliökilometriä, toisen arvion mukaan kattanut alueen noin 4–5 kilometrin säteellä kaupungista. Kaupunkivaltion hallussa olleen alueen maksimikoko on ollut 400–500 neliökilometriä, mutta todennäköisesti alue on ollut pienempi. Sitä rajoitti pohjoisessa Poseidonian alue ja etelässä Pyksuksen alue.
Bolivian maantiede
Vesistöt
Bolivian vesistöt kuuluvat kolmeen merkittävään järjestelmään. Maan luoteis-, pohjois- ja koillisosan joet ovat Amazonin sivujokia. Pilcomayon–Paraguayn vesistöön kuuluvat puolestaan etelä- ja kaakkoisosien joet. Lännessä puolestaan on Titicaca- ja Poopójärvien sisäinen valuma-alue. Maassa on noin 14 000 kilometriä purjehduskelpoisia jokia. Maan tärkeimmät vesiväylät ovat Beni, Chapare, Desaguadero, Guaporé (tunnetaan Boliviassa nimellä Río Iténez), Mamoré, Paraguay ja Pilcomayo.
Elea
Maantiede
Elea voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin.
Arkaainen ja klassinen kausi
Elea perustettiin joonialaisten fokaialaisten siirtokuntana arkaaisen kauden loppupuolella noin 540–535 eaa. Näin se oli Suur-Kreikan siirtokuntien joukossa suhteellisen myöhäinen. Fokaialaiset asuttajat pakenivat Jooniasta vuonna 544 eaa. välttyäkseen Persian vallan alla elämiseltä Persian vallattua alueen Harpagoksen johdolla. Fokaialaiset hakeutuivat ensin siirtokuntaansa Alalieen, jonka olivat perustaneet Korsikalle 20 vuotta aiemmin. Alaliessa käyty meritaistelu etruskeja ja karthagolaisia vastaan sai heidät kuitenkin hylkäämään kyseisen kaupungin ja siirtymään Suur-Kreikkaan. Fokaialaisten kerrotaan ensin pysähtyneen Rhegionissa ja siirtyneen sitten rannikkoa pohjoisemmaksi Elean paikalle. Osa fokaialaisista siirtyi puolestaan Massaliaan Gallian etelärannikolla, joka oli myös Fokaian siirtokunta.
Bolivian maantiede
Luonto ja luonnonsuojelu
pienoiskuva|Bolivian kansallispuistojen sijainnit. Bolivian monipuolisten maastonmuotojen ja suurten alueellisten ilmastoerojen vuoksi maassa on suuri määrä erilaisia kasvillisuusvyöhykkeitä, joihin kuuluvilla alueilla elää paljon erilaisia eläinlajeja. Neljän kilometrin yläpuolella kasvaa maailman suurimmaksi varpukasviksi kutsuttu nelimetrinen Polylepis-sukuun kuuluva Polylepis rugulosa. La Pazin lähellä kasvaa puija, joka kukkii vasta noin 80–150 vuoden ikäisenä. Azorella compacta, joka muistuttaa kivien pintaan tarttunutta vaahtoa, kasvaa yli kolmen kilometrin korkeudessa. Öljypitoisen pihkansa takia kasvia on käytetty polttoaineena Altiplano-ylängön kylissä. Hieman alempana metsä on vielä harvinaista, mutta alueella kasvaa erilaisia kaktuslajeja, piikikkäitä pensaita sekä tuotua eukalyptusta. Altiplanon ylätasangolla elää esimerkiksi laamoja, alpakoita, vikunjoita sekä viskatsoja. Amazonin valuma-alueella, jolla Bolivia osittain sijaitsee, elää maailman runsain kirjo erilaisia kasvi- ja eläinlajeja.
Elea
Arkaainen ja klassinen kausi
pienoiskuva|vasen|Elean (Hyelen) lyömä stateeri, n. 350–310 eaa. Kuvituksessa [[Athene ja leijona.]] Elean paikalla ei ilmeisesti ollut varhaisempaa kaupunkia fokaialaisten saapuessa. Toisten tietojen mukaan se olisi kuitenkin ollut alun perin alueen ei-kreikkalaisen heimon lukaanien kaupunki, jonka fokaialaiset olisivat vallanneet. Sekä Strabonin että Diogenes Laertioksen mukaan kaupungin alkuperäinen nimi oli Hyelē, mutta myöhemmin se tunnettiin nimellä Elea. Kaupungin lyömien rahojen perusteella nimi Hyele vaikuttaa kuitenkin säilyneen käytössä loppuun saakka. Myös nimi Elea oli hyvin varhainen, ja esiintyy attikalaisilla kirjailijoilla. Strabonin mukaan nimestä esiintyi myös muotoa Elē. Näistä muodoista sekä latinankielisestä nimimuodosta Velia voidaan päätellä, että nimen alkuun kuului alun perin aiolialainen digamma, jonka mukainen ääntämys säilyi paikallisesti ja latinassa, mutta jäi pois Attikassa. Nimi saattoi olla peräisin läheisestä Elees-joesta, tai viitata sen suun soihin (elē). Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Eleatēs ja Hyelētēs, myöhemmin latinaksi Veliensis.
Bolivian maantiede
Luonto ja luonnonsuojelu
Bolivian kansallispuistot ja muut suojelualueet peittävät 18 miljoonaa hehtaaria (180 000 km²) eli 17 prosenttia maan pinta-alasta. Sajaman kansallispuistoon maan kaakkoisosassa Chilen rajalla kuuluu Bolivian korkein vuorenhuippu. Siellä elää vikunja- ja laamalaumoja sekä flamingoja. Alueella on myös geysireitä sekä kuumia lähteitä. Niitä esiintyy myös lähellä Salar de Uyunin suola-aavikkoa sijaitsevalla Eduardo Avaroan suojelualueella, jonka tunnetuimmat flamingojärvet ovat Laguna Colorada ja Laguna Verde. Apolobamban suojelualueella, joka sijaitsee La Pazista luoteeseen Perun rajalla, on arvioitu elävän 1 500 kasvilajia ja 300 eläinlajia, joihin kuuluvat andienkondori ja silmälasikarhu. Vielä enemmän kasvilajeja tavataan Carrascon kansallispuistossa, joka ulottuu Andien reuna-alueella trooppisesta sademetsästä ylärinteiden pilvimetsään. 1,5 miljoonan hehtaarin alueella elää yli 5 000 kasvilajia, 700 lintulajia ja monia muita eläimiä, kuten silmälasikarhuja, apinoita ja jaguaareja. Amazonin sademetsässä, kuten Madidin kansallispuistossa, elää kymmenen apinalajia, jaguaareja, puumia, isomuurahaiskarhuja, anakondia, kaimaaneita ja lukuisia kalalajeja.
Elea
Arkaainen ja klassinen kausi
Elean väkiluku alussa on ollut arviolta noin henkeä. Kaupunki nousi nopeasti kukoistavaksi kaupan ansiosta, minkä todistavat muun muassa lukuisat kaupungin lyömät hopearahat, joita on löydetty eri puolilta eteläistä Italiaa. Kaupunki ei kuitenkaan koskaan noussut aivan samalle tasolle Suur-Kreikan kaikkein kukoistavimpien ja vauraimpien kaupunkien kanssa. Suurinta mainetta kaupungille toi siellä syntynyt esisokraattisen filosofian koulukunta, elealainen koulukunta, 500- ja 400-luvuilla eaa. Sen perustajana pidetään Kolofonista tullutta Ksenofanesta, ja sen tunnetuimmat edustajat olivat Eleasta kotoisin olleet Parmenides ja Zenon. Joskus myös Leukippos yhdistetään Eleaan.
pienoiskuva|Elean teatteri. Muutoin kaupungin varhaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki oli tunnettu hyvästä hallinnostaan, ja sen lakien sanottiin olleen Parmenideen kirjoittamat. Elealaiset noudattivat näitä lakeja uskollisesti pitkän aikaa. Toisaalta tyranni Nearkhoksen tai Diomedonin kerrotaan surmauttaneen Zenonin, koska tämä oli suunnitellut tyrannin kukistamista, mikä antaa ymmärtää, että myös Eleassa valtaa pitivät jossakin vaiheessa tyrannit monien muiden Suur-Kreikan kaupunkien tavoin.
Elean kerrotaan sotineen jossakin välissä menestyksellisesti sekä Poseidoniaa että lukaaneja vastaan. Mikäli tämä pitää paikkansa, Elea oli Neapoliin ja Taraksen (Tarentum) ohella harvoja kaupunkeja, jota lukaanit eivät vallanneet. Vuonna 387 eaa. Elea oli mukana Suur-Kreikan kaupunkien liitossa tyranni Dionysioksen Syrakusaa vastaan.
Hellenistinen ja roomalainen kausi
Elea liittyi suhteellisen varhain Rooman liittolaiseksi ja oli sen kanssa hyvissä väleissä. Roomalaiset tapasivat ottaa Cereen papit Eleasta ja Neapoliista, sillä tämän kultti oli kreikkalaista alkuperää ja liittyi Demeterin kulttiin. Toisessa puunilaissodassa 218–202 eaa. kaupunki antoi Rooman kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti laivoja Rooman käyttöön, ja toimi linnoituksena Hannibalin joukkoja vastaan.
Vuoden 90 eaa. Lex Julian jälkeen, viimeistään 88 eaa., Eleasta tuli tavallinen roomalaiskaupunki. Toisen triumviraatin sodassa Caesarin murhaajia vastaan Elea toimi yhtenä Brutuksen tukikohdista, sillä tällä oli huvila kaupungissa.
pienoiskuva|Velian keskiaikaisia linnoitteita ja torneja, joiden rakentamisessa on käytetty antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Elea eli Velia menestyi roomalaisella ajalla edelleen suhteellisen hyvin. Se säilytti pitkään kreikkalaisen identiteettinsä ja kreikan kielen. Kaupunki tunnettiin muun muassa Parmenideen oppilaiden perustamasta lääketieteen koulukunnasta. Velia tuli kuuluisaksi myös suotuisasta ja terveellisestä ilmastostaan, ja useat merkkihenkilöt tulivat sinne parantuakseen. Roomalainen ylimystö myös hankki huviloita seudulta. Rooman keisarikaudella kaupungin nimi mainitaan antiikin lähteissä kuitenkin vain harvoin.
Myöhäisantiikista keskiajalle
Myöhemmän antiikin aikana Velia taantui. Tähän vaikutti muun muassa se, että kaupungin satama liettyi umpeen ja se jäi muutoinkin kulkureittien ulkopuolelle. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupungista tuli piispanistuin, ja sillä oli tämä asema vielä Gregorius Suuren aikaan 599 jaa. Velia hylättiin lopullisesti todennäköisesti 700- ja 800-luvuilla saraseenien hyökkäysten vuoksi, samalla tavalla kuin muun muassa Paestum. Tuolloin kaupungin piispanistuin yhdistettiin Capaccion piispanistuimeen, joka oli Paestumin seuraaja.
Myöhemmin keskiajalla antiikin aikaisen kaupungin paikalle rakennettiin linnoitus, joka tunnettiin nimellä Castell‘ a Mare della Brucca.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Akropoliin temppelin perustukset. pienoiskuva|Asklepioksen pyhäkön rauniot. pienoiskuva|Porta Rosana tunnettu portti.
Elean akropoliina eli linnavuorena toimi kohti merta kurottuvan vuorenharjanteen länsipää. Kaupunki oli ympäröity monimutkaisella muurijärjestelmällä, jonka reitti voidaan jäljittää kauttaaltaan. Muurien kokonaispituus on noin neljä kilometriä ja niiden sisään jäävän alueen koko noin 64 hehtaaria. Akropoliin koko oli tästä noin 9 hehtaaria. Muurit ympäröivät kolme aluetta niin, että hätilanteessa osa alueista voitiin menettää, mutta loput olivat edelleen puolustettavissa. Muurien ensimmäinen kehä ympäröi kaupungin etelä- ja itäosan, toinen kehä pohjoisosan ja kolmas akropoliin ja kaupungin kaakkoisosan. Muurit rakennettiin heti kaupungin perustamisen jälkeen noin 520 eaa. Parhaiten säilynyt osa muurista alkaa akropoliilta ja kulkee vuorenharjannetta koilliseen.
Akropoliilla sijaitsi laaja pyhäkköalue, jonka varhaisimmat rakenteet ovat 500-luvulta eaa. Merkittävin oli joonialaista tyyliä edustanut temppeli, jonka perustusten koko on ollut noin 32,5 x 18,4 metriä. Sen oletetaan olleen omistettu Athene Poliaalle. Temppeli on ajoitettu 400-luvun eaa. alkupuolelle. Keskiaikaisen linnan torni on osittain temppelin raunioiden päällä. Akropoliilla oli myös Poseidon Asfaleioksen pyhäkkö. Kukkulalla sijaitsi myös kaupungin teatteri. Alueella ovat myös kaupungin kaikkein vanhimmat asutusjäänteet 500-luvulta eaa. Nykyään kukkulalla on keskiaikaisten linnoitteiden lisäksi kaksi kirkkoa, Capella Palatina sekä Santa Maria. Kaikkien näiden rakentamiseen on käytetty antiikin aikaisten rakennusten kiviä.
Alakaupunki levittäytyi laajalle alueelle, erityisesti sataman suuntaan. Sen ydinalue agora mukaan lukien sijaitsi akropoliin kaakkoispuolella. Agora oli ympäröity pylväiköin. Eräs mielenkiintoinen löytö on cryptoporticus, joka vaikuttaa olleen jonkinlaisen lääketieteellisen seuran käytössä. Sitä on ehdotettu myös palaestraksi ja sacellumiksi. Se rakennettiin ajanlaskun alun tienoilla ja uudelleen 100-luvulla jaa. Muihin löytöihin lukeutuvat muun muassa toinen Poseidon Asfaleioksen pyhäkkö; Zeuksen ja Asklepioksen pyhäköt; Masseria Cobellis -nimellä tunnettu julkinen rakennus, johon kuului nymfaion; roomalainen kylpylä; bothros eli votiivilahjakuoppa, josta on löydetty suuri määrä votiivilahjoja; sekä lukuisat roomalaisen ajan yksityistalot.
Kaupungin varhaisimpana satama toimi joen suu. Myöhemmin satamaksi rakennettiin keinotekoinen allas, joka sijaitsi lähellä joen suuta.
Katariina Hänninen
Katariina Hänninen (s. 1. joulukuuta 1982 Toholampi) on suomalainen poplaulaja.
Ura
Hänninen voitti Suomen suurimman valtakunnallisen karaoke-laulukilpailun King Karaoken 23. lokakuuta 2003. Seuraavana vuonna hän voitti Golden Stars -kilpailun naisten sarjan. Kilpailuun osallistuttiin tallennetulla laulunäytteellä, joiden perusteella 700 kilpailijasta kymmenen kutsuttiin semifinaaliin Turkuun 12.–13. toukokuuta. Tuomaristo valitsi voittajat finaalissa Seinäjoen Tangomarkkinoilla 7.–8. heinäkuuta. Hänninen oli myös yleisöäänestyksen ylivoimainen suosikki.
Hänninen osallistui vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintoihin kappaleilla ”Pala taivasta” ja ”Liian aikaisin”, mutta häntä ei valittu edustamaan Suomea.
Esikoisalbumin jälkeen Hänniseltä on julkaistu vielä kaksi singleä, ”Turpa kii” 1. lokakuuta 2007 sekä ”Omilla ehdoilla” 17. syyskuuta 2008. Hänninen kirjoitti marraskuussa 2008 kotisivujensa blogiin toisen studioalbumin olevan lähes valmis, mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Nykyisin Hänninen esiintyy muutaman kerran vuodessa duo- ja triokokoonpanoilla.
Charlie Conacher
thumb|Charlie Conacher oli 1930-luvun menestyneimpiä pelaajia NHL:ssä. Charles William ”Charlie” Conacher (20. joulukuuta 1909 Toronto, Ontario – 30. joulukuuta 1967) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Oikea laitahyökkääjä pelasi NHL:ssä seuroinaan Toronto Maple Leafs, New York Americans ja Detroit Red Wings.
Painekammio
Painekammio on metallista valmistettu sylinterinmuotoinen tila. Suurehko kammio on läpimitaltaan noin 3 metriä ja pituudeltaan noin 8 metriä. Siihen liittyy sisäänmenoaukossa oleva ilmalukko, johon voidaan yleensä kytkeä siirrettävä painekammio.
Kammion seinässä on usein erillinen noin 20 senttimetrin läpimittainen lääkeilmalukko, jonka avulla sisään tai sieltä ulos voidaan toimittaa esimerkiksi ruokaa, juomaa tai lääkkeitä paineistusta menettämättä.
Painekammioita on muun muassa Turun yliopistollisessa keskussairaalassa (TYKS) ja Medioxygen Oy:llä Museokadulla Helsingissä. Merivoimilla painekammiotoiminta on keskitetty Painekammiokeskukseen varuskuntasairaalaan Upinniemeen. Kiinteiden painekammioiden lisäksi Merivoimilla on siirrettäviä kahden hengen painekammioita.
Sukelluksia voidaan toteuttaa myös niin, että sukeltajantaudin ehkäisevä hidas paineen alentaminen tapahtuu vasta kammiossa. Tässä ei kuitenkaan välttämättä ole kyse seuraavaksi kuvatusta painekammion käytöstä saturaatiosukelluksessa.
Painekammio saturaatiosukelluksessa
Saturaatiosukelluksessa kyse on siitä, että sukeltajan kudokset saavuttavat jonkin ajan jälkeen pisteen, jossa sukeltajantaudin aiheuttavaa typpeä (tai heliumia) ei enää liukene hengitettävästä kaasusta kudoksiin. Paineen alentamiseen tarvittava aika ei siis pitene samassa suhteessa paineen alaisena oleskellun ajan kanssa. Sukeltaja pidetään paineistettuna työsyvyyteen pidemmän ajan, esim. viikon kerrallaan. Sukeltaja viettää sukellusten välisen ajan painekammiossa ja on koko ajan paineistettuna. Sukeltajan hengittämä kaasuseos sisältää hapen lisäksi typpeä, heliumia tai molempia.
Verkkovalvonta
400px|pienoiskuva|[[Suomalainen tiedustelulainsäädäntö|Tiedustelulainsäädäntöhankkeeseen sisältyvän tietoliikennetiedustelun toimintaperiaate. ]] Verkkovalvonta tarkoittaa tietoliikenteeseen kohdistuvaa valvontaa. Siinä on kyse teknisestä pääsystä kaikkeen tietoliikenteeseen. Verkkovalvontaa käytetään useisiin tarkoituksiin. Teleoperaattorit tallentavat tietoja siltä varalta, että viranomaiset tarvitsevat niitä myöhemmin. Poliisi voi luvalla seurata tai tallentaa vakavasta rikoksesta epäillyn viestintää. Hätäkeskus voi puolestaan käyttää paikkatietoja vaarassa olevan ihmisen löytämiseksi. Teleyritykset ja Viestintäviraston Kyberturvallisuuskeskus valvovat verkkoa haittaohjelmien ja haitallisen liikenteen aiheuttajien poistamiseksi. Teleyrityksellä on velvollisuus huolehtia palvelujen tietoturvasta ja oikeus ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin, kun haittaohjelmia havaitaan. Tarvittaessa ne rajoittavat tai estävät asiakkaansa liikennettä ja antavat opastusta. Suomi on muun muassa tämän johdosta yksi maailman puhtaimmista tietoliikenneympäristöistä.
Tietoliikennetiedustelu tarkoittaa Suomessa tietoliikenteeseen kohdistuvaa kohdennettua tiedustelua. Aihetta pohtiva puolustusministeriön tiedonhankintaryhmä aloitti työnsä tammikuussa 2014. Se jätti mietintönsä keväällä 2017. Sillä hankittaisiin Suomen ylimmälle johdolle tietoa kansallisen turvallisuuden kannalta välttämättömistä asioista. Tieto koskisi sekä sotilaallisia että siviililuontoisia uhkia. Mukana olisi myös terrorismin vastainen työ ja kansainvälinen kriisinhallinta. Eduskunta hyväksyi 11.3.2019 hallituksen esityksen siviilitiedustelulaiksi.
Järvisaari
Järvisaari, Jarvosel'skij (Ярвосельского), on pitäjä Tusinan piirissä itäisellä Inkerinmaalla. Järvisaari on tunnettu hienoista maisemistaan, sulavista kukkuloista ja soraharjuista, koivu- ja mäntymetsistä. Mäkien muodot muistuttavat lakkeja, ja siitä on ilmeisesti peräisin alueen keskuskylän nimi Hattula ( = lakki). Läheisen Mujajoen nimi tarkoittaa soista paikkaa. Sen ja Voittolanjoen keskellä ollutta kuivaa maa-aluetta kutsuttiin Järvisaareksi.
Sijainti nykykartalla: http://www.multimap.com/map/browse.cgi?lat=59.5995&lon=31.166&scale=2000000&icon=x
Kylät
Järvisaaressa oli 11 kylää: Järvi, Kanttila, Kelkkula, Metsäpirtti, Muja, Piilova, Pitkäjärvi, Savota, Seulola, Siikala ja Staarostina.
Järvisaaren historia
Järvisaari mainitaan vuonna 1500 novgorodilaisessa verokirjassa. Nämä alueet olivat Novgorodin hallussa 900-luvulla. Tärkeän kauppareitin varrella ollessaan Nevan seutu oli pitkään venäläisten, ruotsalaisten ja Saksalaisen ritarikunnan kiistakappaleena. Varhaisvaiheissaan Järvisaaren seutu kuului hallinnollisesti Vatjan viidennekseen, ja Järvisaari oli Nikolskij Jarvoselskij -pogostan keskus. Vatja-nimen perusteella Järvisaaren ensimmäiset asukkaat olivat suomalais-ugrilaisia tsuudeja, ortodoksisia inkerikkoja ja vatjalaisia.
Vuonna 1617 solmittiin pitkien sotien jälkeen Ruotsin ja Venäjän välillä Stolbovan rauha, jonka mukaan mm. suuri osa Inkerinmaata liitettiin Ruotsiin. Suomesta, erityisesti Karjalankannakselta ja Savosta, muutettiin Järvisaareen uuden maan ja sotapalvelusvapauden toivossa. Paikallisten sukunimien perusteella voisi olettaa, että suuri osa Järvisaaren suomalaisväestöstä oli peräisin Etelä-Karjalasta ja Karjalankannakselta. Suomalaiset talonpojat kasvoivat Järvisaaren enemmistöksi. Ortodokseja yritettiin käännyttää luterilaisuuteen, osa pakeni kauemmas Venäjälle. Erityisesti tyhjentyneisiin venäläiskyliin oli helppo asettua.
Suuren Pohjan sodan (1700-1721) seurauksena Venäjä sai haltuunsa Inkerinmaan, ja perusti sinne 1703 tärkeän Pietarin kaupungin. Slaavilaista väestöä alkoi muuttaa Järvisaareen ja paikannimistä väännettiin virallisia venäjänkielisiä muotoja. Inkerinsuomalaisista tuli nyt paikallisten läänitysten haltijoiden maaorjia.
Järvisaari 1800 -luvulla
Venäläisten ja suomalaisten ohella Järvisaareen asettui 1800-luvun lopulla virolaisia. Uudet tulijat sopeutuivat alueelle, koska paikalliset suomalaiset olivat läheisiä kielisukulaisia ja myös luterilaisia. Muuttotulva lisääntyi vuoden 1906 jälkeen Pjotr Stolypinin maatalousreformin ansiosta. Virolaisten annettiin vuokrata maata Hattulan tien varrelta, erityisesti Nurmassa. Karjaa alettiin pitää erillään omissa rakennuksissaan.
1900-luvu alussa elämä Järvisaaressa alkoi parantua. Vuonna 1907 Järvisaaren maanomistaja alkoi rakentaa läheistä Tusinan kaupunkia. Viiden vuoden rakentamisen jälkeen rakennusurakka oli valmis, ja mm. soramonttu ja muita työpaikkoja perustettiin lähistölle. Liikenneyhteydet Pietariin loivat turismi- ja kauppasuhteita. Pietarista tuli tärkeä kauppapaikka, jonne sekä venäläiset, virolaiset että suomalaiset myivät erityisesti maitotuotteitaan. Kaupunkilaisille ja muille kesävieraille Järvisaari tuli tunnetuksi hienoista näköaloistaan ”Venäjän Sveitsinä”. Vauraus toi myös harrastustoimintaa kuten amatööriteatterin paikkakunnalle. 1917 julkaistiin sarja Järvisaari-aiheisia postikortteja. Neuvostoaikana Järvisaari tunnettiin yhä enemmän turistikohteena. 1930-luvulla ja yhä enemmän sodan jälkeen soraharjuille rakennettiin kesämökkejä.
Leningradin piirityksessä Järvisaari kuului saksalaisten miehitysalueeseen. Saksalaiset valtasivat alueen 28. elokuuta 1941 ja poistuivat 24. helmikuuta 1944. Saksalaiset hirttivät syksyllä 1941 kuusi paikallista kommunistiaktivistia Hattulassa. Elintarvikkeista oli pulaa, ja partisaanit tekivät iskujaan. Paikallisia asukkaita saksalaiset määräsivät erilaisiin töihin. Suomalaisväestön evakuointi aloitettiin elokuussa 1943. Saksalaisupseerit asettuivat parhaisiin taloihin ja poistuessaan saksalaiset polttivat luterilaisen kirkon, kaikki kylät ja räjäyttivät ortodoksikirkon.
Kirkolliset olot
Järvisaaressa oli kaksi kirkkoa, luterilainen ja ortodoksinen. Järvisaaren luterilainen seurakunta perustettiin 1640. Aluksi seurakunnalla oli oma kirkkoherra, mutta 1830 se liitettiin Markkovan kappeliksi. Luterilainen kirkko oli puukirkko. Vuonna 1786 Järvisaareen rakennettiin bysanttilaistyylinen ortodoksinen tiilikirkko, jonka takia Šapki kylää kutsuttiin virallisesti nimellä Pokrovskij. Ortodoksikirkko korjattiin 1847. Vuonna 1911 se paloi, mutta kunnostettiin uudelleen. Ortodoksiseurakuntaan kuului 1900-luvun alkuvuosina 374 naista ja 380 miestä. Järvisaaren luterilaisen seurakunnan väkiluku oli 2 700 henkeä.
Zook
Zook on helsinkiläinen pitkän linjan muusikoista koostuva rockyhtye. Yhtyeen muodostavat Walesista kotoisin oleva Bryn Jones, Michael Monroen ja Remun yhtyeistä tuttu Rocka Merilahti sekä Kingston Wallin rytmiryhmä Jukka Jylli ja Sami Kuoppamäki.
Diskografia
Studioalbumit
Singlet
Paperikonetekstiilin laboratoriotutkimus
Paperikonetekstiilin laboratoriotutkimus on tapa selvittää paperikonetekstiilien käyttäytymistä paperin-, kartongin- tai selluloosanvalmistuksen yhteydessä. Yleensä kiinnitetään huomiota tukkeutumiseen, kokoon puristumiseen, kulumiseen, markkeeraavuuteen, vaurioihin ja sopivuuteen.
Märkäviirat
Erilaiset massat vaikuttavat eri tavoilla märkäviiran kulumiseen. Mikäli kuluminen on huomattavaa, paksunnetaan viiraosalla kulkevan märkäviiran alalankoja, jotka liikkuvat perälaatikon metalliosia ja päästölistoja vasten. Polyesteristen alalankoja sijaan saatetaan käyttää, jopa joka toisessa konesuuntaisessa langassa polyamidia. Polyamidi on kulutuskestävämpää kuin polyesteri, mutta polyamidin runsas käyttö tekee märkäviirasta epästabiilimman muotonsa suhteen.
Likaantuminen
Koneessa käytettävistä puhdistavista suihkuista huolimatta paperikonetekstiilit likaantuvat ja tukkeutuvat, jolloin ne eivät enää auta poistamaan paperiradasta vettä niin kuin aikaisemmin. Paperikoneteksiilissä olevaa likaa voidaan tutkia ja määrittää, mikä osa epäpuhtaudesta on orgaanista ja mikä osa epäorgaanista. Orgaaninen epäpuhtaus tarkoittaa sitä, että seassa on kuituja.
Kokoon puristuvuus
Liikaantumisen lisäksi toinen syy tukkeutumiseen voi olla se, että tekstiili on puristunut saadessaan impusseja kuukausien käytön aikana. Tätä voidaan puristinhuovilla mitata vesitilana. Vesitilan nopeahko pienentyminen aiheuttaa sen, että puristinhuoma menettää vesitilaansa ja kuivattaa paperirainaa alkuperäistä tehottomammin, koska siihen ei puristinosalla siirry niin paljoa vettä kuin uutena ja imulaatikoille siirtyy vähemmän vettä kuin mikä olisi mahdollista.
Vesitilan pienentymistä vastaan monissa puristinhuovissa pyritään tekemään alalangat paksuhkoista langoista tai jopa kutomalla ne monofilamenttilangoista, mikä tasapainotetaan paperipuolella käyttämällä vastaavasti erittäin hienoja lankoja.
Kuluminen
Kulumista esiintyy kaikilla paperikonetekstiileillä. Täyteaineena halvempi kalsiumkarbonaatti kuluttaa enemmän tekstiiliä kuin esimerkiksi kaoliini. Koska kuitenkin massan sisältöön voidaan vaikuttaa, on tieto kulumisen luonteesta arvokas. Tekstiiliä kuluttavat myös koneen metalliosat.
Ufan rautatieasema
Ufan rautatieasema  on Venäjän  Baškortostanin tasavallan pääkaupungin, miljoonakaupunki Ufan vilkas päärautatieasema. Asema kuuluu Venäjän rautateiden tärkeimpien rautatieasemien joukkoon.
Mustalampi (Keuruu, Roosinpohja)
Mustalampi on Keski-Suomessa Keuruulla Roosinpohjan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 61 700 kuutiometriä eli 0,062 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 4,0 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Batman Begins
Batman Begins on yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Bob Kanen luomaan supersankariin ja sarjakuvahahmoon Batman. Elokuva sai ensi-iltansa 15. kesäkuuta 2005. Sen ohjasi Christopher Nolan ja sen pääosissa esiintyvät Christian Bale, Michael Caine, Liam Neeson, Katie Holmes, Gary Oldman, Morgan Freeman, Cillian Murphy, Tom Wilkinson, Rutger Hauer ja Ken Watanabe.
Batman Begins ei liity juonellisesti Tim Burtonin vuonna 1989 aloittamaan Batman-elokuvasarjaan, vaan aloittaa kokonaan uuden juonen, joka kuvaa Batmania realistisemmasta näkökulmasta. Elokuvasta on myös tehty synkempi ja vakavahenkisempi kuin edeltäjistään. Batman Begins on Internet Movie Databasessa 250:n parhaan elokuvan listalla. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaan kuvauksen kategoriassa.
Elokuvan jatko-osa Yön ritari sai ensi-iltansa heinäkuussa 2008 ja oli suoraan jatkoa Batman Beginsille. Toinen jatko-osa, Yön ritarin paluu, sai ensi-iltansa heinäkuussa 2012.
Juoni
Upporikkaiden Thomas ja Martha Waynen kahdeksanvuotias poika Bruce on leikkitoverinsa Rachel Dawesin kanssa piilosilla, kun hän putoaa heidän kasvihuoneensa vieressä olevan tyhjän kaivon pohjalle. Kaivossa Brucen kimppuun hyökkää lepakoita, jolloin hänelle kehittyy voimakas lepakkokammo. Bruce perheineen asuu suuressa kartanossa kuvitteellisen Yhdysvaltain toiseksi suurimman kaupungin Gotham Cityn edustalla sijaitsevalla maatilalla. Kun Waynet ovat Gothamissa katsomassa oopperaesitystä, lepakkoja muistuttavat näyttelijät saavat Brucen ahdistumaan. Waynet poistuvat oopperatalon takaovesta, ja kujalla taskuvaras nimeltä Joe Chill ampuu Brucen vanhemmat. Poliisiasemalla nuori poliisi James Gordon kertoo Brucelle, että Chill on pidätetty. Waynen perheen hovimestari Alfred Pennyworth ottaa Brucen kasvatuksen vastuulleen. Bruce kuitenkin syyttää itseään vanhempiensa kuolemasta, koska juuri hänen pelkonsa lepakoita kohtaan sai perheen poistumaan oopperasta.
Nuorena aikuisena Bruce saa selville, että Chill on päätetty päästää ehdonalaiseen, koska tämä on todistanut mafiapäällikkö Carmine Falconea vastaan. Bruce päättää kostaa vanhempiensa kuoleman ampumalla Chillin, mutta tämän ampuukin Falconelle työskentelevä salamurhaaja. Syyttäjänvirastosta työpaikan saanut Rachel kertoo Brucelle, että Falcone on lahjonut koko kaupungin oikeuslaitoksen ja tehnyt Gothamista jalansijan rikollisuudelle. Bruce paljastaa Rachelille suunnitelleensa murhaavansa Chillin, ja Rachel ilmaisee halveksuntansa Brucen aikeille. Bruce tapaa Falconen, joka kerskailee vaikutusvallallaan ja mainitsee, ettei yläluokkainen Bruce voi käsittää rikollisuutta ja Gothamin asukkaiden ahdinkoa. Bruce poistuu kaupungista rahtilaivalla ja matkustaa maailmalla seitsemän vuoden ajan, kunnes hän joutuu vankilaan Bhutanissa. Bruce tapaa Henri Ducardin, joka edustaa ninjojen veljeskuntaa Varjoliigaa. Bruce pääsee vankilasta Varjoliigan luostariin, jossa Ducard esittelee hänet Ra’s al Ghulille, opettaa itämaisia taistelulajeja ja kouluttaa Brucen muun muassa ylittämään lepakkokammonsa. Koulutusjakson jälkeen Ra’s al Ghul kertoo Brucelle, että tämä on valittu johtamaan Varjoliigan ninjat hävittämään Gotham, koska Ra’s al Ghulin mielestä rikollisuuden riivaama kaupunki on ”pahuuden alkulähde”. Vastahakoinen Bruce sytyttää Varjoliigan luostarin liekkeihin ja Ra’s al Ghul menehtyy. Bruce pelastaa tajuttoman Ducardin luostarin räjähdykseltä ja vie tämän toipumaan vuoristokylään.
Kun Bruce tekee paluun Gothamiin, hän ottaa haltuunsa isänsä perheyrityksen Wayne Enterprisesin ja esiintyy julkisuudessa hurvittelevan playboyn roolissa. Todellisuudessa Bruce kuitenkin rakentaa tukikohdan kartanonsa alapuolella sijaitsevaan luolaan ja hankkii Wayne Enterprisesin entisen johtokunnan jäsenen Lucius Foxin kautta kokeellisten aseiden ja varusteiden prototyyppejä. Bruce pukee yllensä lepakkomaisen puvun ja esiintyy kaupungilla Batman-nimisenä yön kostajana. Batman hankkii itselleen liittolaiset Rachelista ja Gordonista, joista jälkimmäinen on osallisena Batmanin järjestämässä Falconen pidätyksessä. Vankilassa Falcone kiristää psykiatri Jonathan Cranen julistamaan hänet mielisairaaksi välttäykseen oikeudenkäynniltä. Crane pelottelee hänet psykoosin partaalle "linnunpelätin"-naamiolla sekä hallusinogeenisellä hermokaasulla, jolle altistunut ihminen alkaa saada pelkotiloja ja harhanäkyjä, jolloin Falcone siirretään Arkhamin mielisairaalaan. Rachel saapuu Arkhamiin tavatakseen Cranen, joka kertoo suunnitelmasta saastuttaa Gothamin vedenjakelu pelkomyrkyllä. Crane altistaa Rachelin kaasulle, mutta Batman pelastaa Rachelin Lucius Foxin kehittämällä vastamyrkyllä ja myrkyttää Cranen pelkokaasulla. Gordon ja poliisit pidättävät Cranen, mutta Henri Ducard saapuu Brucen syntymäpäiväjuhlille ja kertoo juonitelleensa Cranen kanssa tuhotakseen Gothamin. Ducard paljastaa Brucelle olevansa oikea Ra’s al Ghul. Hän polttaa Waynen kartanon maan tasalle, mutta Bruce ja Alfred onnistuvat pakenemaan palavasta rakennuksesta.
Varjoliiga päästää murhanhimoiset mielisairaalapotilaat ja pelkokaasulle altistumisen takia järkensä menettäneen Cranen Arkhamista, mutta Batman saapuu paikalle ja kertoo Gordonille, että Ra’s al Ghul suunnittelee höyrystävänsä vedenjakeluun kaadetun pelkomyrkyn Wayne Enterpriseselta varastetulla mikroaaltolaitteella. Batman paljastaa henkilöllisyytensä Rachelille. Ra’s al Ghul on metrojunan kyydissä päästäkseen Wayne Towerin luokse, koska pilvenpiirtäjän alapuolella sijaitsevan Gothamin päävesijohdon räjähdys voisi saastuttaa koko kaupungin hermomyrkyllä. Batman kukistaa Ra’s al Ghulin ja Gordon katkaisee raiteen. Juna syöksyy alas ja ylikuormittunut mikroaaltolaite räjähtää tulipallona. Batmanista tulee sankari ja Bruce tekee Lucius Foxista Wayne Enterprisesin toimitusjohtajan. Rachel sanoo Brucelle, ettei hän voi jatkaa suhdetta, kunnes Batman on tehnyt tehtävänsä.
Loppukohtauksessa komisarioksi ylennetty Gordon kutsuu Batmanin paikalle Lepakkosignaalilla ja kertoo hänelle, että Crane ja puolet Arkhamin mielisairaalan vangeista ovat yhä karkuteillä. Gordon kertoo myös kaupungilla riehuvasta psykopaatista, joka on jättänyt rikospaikalle jokeripelikortin. Batman lähtee jahtaamaan kyseistä rikollista.