cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kreikan kuvaus
Teoksen vaikutus ja merkitys
Antiikin aikana Pausaniaan teos jäi hyvin vähälle huomiolle. Sitä ei juurikaan luettu, muut kirjailijat eivät mainitse sen kirjoittajaa eikä teosta lainata muissa teoksissa. Vähäinen huomio johtuu mahdollisesti teoksen laajasta sisällöstä, joka palveli vain harvoja lukijoita sellaisenaan; paikkoja koskevat yksityiskohdat eivät välttämättä kiinnostaneet niitä, jotka lukivat teosta kotona, ja historialliset kuvaukset taas tekivät teoksesta hankalan sellaiselle, joka halusi löytää paikan päällä ollessaan jonkin kohteen kuvauksen. Monen sadan vuoden ajalta tunnetaan vain yksi maininta teoksesta. Se on peräisin 500-luvulla eläneeltä Stefanos Byzantionlaiselta, joka käytti teosta lähteenä Kreikan paikannimille. Stefanos on myös ainoa lähde siihen, että teoksen kirjoittaja oli nimeltään Pausanias. Koko keskiajalta tunnetaan vain muutamia mainintoja teoksesta. Teos on säilynyt nykyaikaan vain yhden 1400-luvulta peräisin olevan käsikirjoituksen välityksellä; muutamat muut teoksen säilyneet käsikirjoitukset ovat tämän yhden kopioita.
Faridaddin Attar
Faridaddin Attar, myös Farīd-al-dīn ʿAṭṭār (n. 1145 – n. 1221), oli persialainen runoilija, suufimystikko, hagiografi ja apteekkari. Hän on vaikuttanut merkittävästi persialaiseen runouteen ja suufilaisuuteen, ja eräät hänen teoksistaan kuuluvat maailmankirjallisuuden huomattavimpiin runoihin.
Välillinen tekeminen
Välillinen tekeminen on Suomessa rikosoikeudellinen nimitys, joka tarkoittaa rikoksen tekemistä sellaisen henkilön välityksellä, jota ei voida teosta rangaista. Tällaiseen välittömään tekijään ei kohdisteta rikosoikeudellista seuraamusta, jos hän on tehnyt rikoksen
Kreikan kuvaus
Sisältö
thumb|380px|Kartta, joka näyttää, mitä Kreikan osaa teoksen mikäkin kirja kuvaa. Pausaniaan kuvaus ei ole pelkästään topografinen vaan myös kulttuurimaantieteellinen. Hän kuvaa käsittelemiensä alueiden historiallisia monumentteja, arkkitehtuuria ja taidetta, sekä poikkeaa usein mytologisiin ja historiallisiin tapahtumiin sekä uskonnollisiin ja antropologisiin aiheisiin, jotka kytkeytyvät paikkoihin tai muistomerkkeihin. Kirjaa I lukuun ottamatta Pausanias aloittaa kunkin kirjan yleisesityksellä alueen historiasta ja siihen liittyvistä myyteistä ja heeroksista. Tämän lisäksi historiaan poiketaan yksittäisten kohteiden yhteydessä.
Mike Garson
thumb|Mike Garson Mike Garson (s. 29. heinäkuuta 1945 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja pianisti, joka tunnetaan parhaiten yhteistyöstään erityisesti David Bowien, Nine Inch Nailsin, Billy Corganin, Free Flightin ja The Smashing Pumpkinsin kanssa. Hän on julkaissut myös lukuisia sooloalbumeja vuodesta 1979 lähtien. Hän on vieraillut myös suomalaisen Omfalos Renaissance -yhtyeen esikoisalbumilla Miekka ja kirsikankukka.
Kreikan kuvaus
Sisältö
Pausanias suosii yleisesti vanhaa uudemman kustannuksella ja pyhää maallisen kustannuksella. Hän käsittelee enemmän klassisen kuin oman aikansa taidetta ja arkkitehtuuria, ja enemmän temppeleitä, alttareita ja jumalten kuvia kuin julkisia rakennuksia ja valtiomiesten patsaita. Hän ei edes mainitse joitakin suuria ja merkittäviä maallisia rakennuksia, kuten Attaloksen stoa Ateenan Agoralla tai Herodes Atticuksen eksedra Olympiassa. Pausanias on omimmalla alueellaan kuvatessaan Olympian ja Delfoin kaltaisten kohteiden uskonnollista taidetta ja arkkitehtuuria, ja hän osoittaa suurta kiinnostusta erilaisia pyhiä ja mystisiä esineitä ja muita muinaisjäännöksiä kohtaan. Vaikka Pausanias ei koskaan kyseenalaista jumalia itseään, hän arvostelee silloin tällöin näistä kerrottuja myyttejä. Välillä Pausaniaan kuvaukset ovat hyvin yksityiskohtaisia; muun muassa Delfoissa olevien maalausten kuvaus vie painettuna noin 20 sivua.
Välillinen tekeminen
Toista henkilöä välikappaleena käyttävä välillinen tekijä saa välittömän tekijän rikkomaan lakia esimerkiksi erehdyttämällä, käskemällä, yllyttämällä tai käyttämällä hyväkseen tämän heikkoa älyä. Välitön tekijä voidaan jättää rankaisematta, mutta välillinen tekijä tuomitaan varsinaisena tekijänä rangaistukseen.
Kreikan kuvaus
Sisältö
Pausanias kuvaa myös vierailemiensa alueiden luontoa, kuten kasveja ja eläimiä, sekä maanviljelyksen tuotteita; ja käsittelee erilaisia luonnonilmiöitä, kuten Syenen varjotonta keskipäivää kesäpäivänseisauksen aikoihin, maanjäristyksen tulosta kertovia merkkejä ja vuorovesi-ilmiötä. Pausaniaan teoksessa ei ole johdantoa ja se myös päättyy yllättäen.
Välillinen tekeminen
Välillisen tekemisen vastakohta on omakätinen rikos. Välillisestä tekemisestä säädetään rikoslain 5 luvun 4 pykälässä.
Kreikan kuvaus
Kirja I: Attika ja Megaris
Kirja I kuvaa Attikan aluetta eli Ateenaa ympäröivää maakuntaa, sekä Megarista eli Megaran aluetta. Pausanias kuvaa ennen kaikkea Ateenan nähtävyyksiä, kuten Akropolis, sekä Ateenan ympäristön demoksia. Ateenassa Pausanias tarkastelee muun muassa Athene-jumalattaren suurta kullasta ja norsunluusta valmistettua patsasta, Solonin lait kirjaavia piirtokirjoituksia, ja sodassa kuolleiden miesten muistomerkkejä ja muita kuvapatsaita. Matka kulkee kaakosta Sunionin niemeltä Ateenan kaupunkiin, sieltä koilliseen Marathoniin ja Rhamnukseen, ja sieltä länteen Salamiin ja Eleusiin kautta kohti Megaraa. Näin Pausanias kuvaa järjestyksessä seuraavat paikat:
Kirja II: Argolis
Kirja II kuvaa Argolista (ja samalla Korinthiaa), jossa sijaitsevat muun muassa Korintti, Mykene, Argos ja Epidauros. Samalla Pausanias käsittelee hellenistisen ajan historiaa.
Hwang Sok-yong
Hwang Sok-yong on eteläkorealainen kirjailija ja toisinajattelija ja kuuluu maan tunnetuimpiin kirjailijoihin. Hän on saanut kotimaassaan useita palkintoja ja ollut ehdolla Prix Femina Éstranger -palkinnon saajaksi.
Kreikan kuvaus
Kirja III: Lakonia
Kirja III kuvaa Lakoniaa, jossa sijaitsee muun muassa Sparta.
Hwang Sok-yong
Hwang on ollut näkemystensä vuoksi vankilassa 1960-luvulla, ja hänet tuomittiin jälleen 1993 hänen palattuaan vapaaehtoisesta maanpaosta, jonne hän oli lähtenyt paheksutun Pohjois-Korean-vierailunsa jälkeen. Hän osallistui muun muassa 1980-luvulla Gwanjun kapinaan.
Kreikan kuvaus
Kirja IV: Messenia
Kirja IV kuvaa Messeniaa. Samalla Pausanias käsittelee messenialaissotia Spartan ja Messenen välillä. Tällainen poikkeuksellisen laaja historiaa koskeva esitys johtuu siitä, että Messenia oli ollut pitkään Spartan alaisuudessa, eikä sillä näin ollut omaa historiaa ja merkittäviä monumentteja muiden alueiden tavoin.
Frans van Mieris vanhempi
Frans van Mieris vanhempi (16. huhtikuuta 1635 Leiden – 12. maaliskuuta 1681 Leiden) oli Alankomaiden kultakaudella vaikuttanut pienikokoisiin laatukuviin erikoistunut taidemaalari. Omana aikanaan erittäin arvostettu van Mieris kuului leideniläiseen ryhmää mestareita, jotka tunnettiin klassisen, hyvin tarkan maalaustekniikkansa vuoksi nimellä fijnschilders (kirjaimellisesti hienot maalarit).
Kreikan kuvaus
Kirja V: Elis
Kirja V kuvaa Elistä, jossa sijaitsee muun muassa Olympia.
Frans van Mieris vanhempi
Elämä ja ura
vasen|pienoiskuva|Omakuva, 1667, 19 × 15 cm, National Trust, Mole Valley. Van Mieriksen vanhemmat olivat kultaseppä Jan Bastiaensz van Mieris (1586–1650) ja Christina Willemsdr van Garbartyn. Hän opiskeli Leidenissä vaikuttaneen laatukuvamaalauksen mestarin Gerard Doun (1613–1675) ja Abraham van den Tempelin (1622–1672) opastuksella. Dou kutsui van Mieristä "prinssiksi oppilaidensa joukossa." Van Mieris liittyi Leidenin Pyhän Luukkaan taidemaalarikiltaan 1658, mutta oli mitä ilmeisimmin maalannut itsenäisesti jo aiemmin, sillä hänen ensimmäinen tunnettu signeerattu työnsä on vuodelta 1657.
Kreikan kuvaus
Kirja VI: Elis
Kirja VI jatkaa Eliksen kuvausta.
Kirja VII: Akhaia
Kirja VII kuvaa Akhaiaa ja samalla kreikkalaisten siirtokuntia Vähän-Aasian Jooniassa ja eräillä sen rannikon saarilla.
Frans van Mieris vanhempi
Elämä ja ura
Van Mieris oli Rembrandtin tavoin leväperäinen ja huoleton rahankäyttäjä, joka oli suurista palkkioistaan huolimatta koko uransa jonkinasteisissa taloudellisissa vaikeuksissa. Giovanni Guasconi, Toscanan suurherttuan Cosimo III:n hovihankkija Alankomaissa kuvasi kirjeissään Van Mierisin erittäin reipasta alkoholinkäyttöä.
Ammodytes
Ammodytes on tuulenkalojen suku, johon kuuluvat seuraavat kuusi lajia:
Frans van Mieris vanhempi
Merkitys ja arvostus
Van Mieris oli omana aikanaan arvostettu. Itävallan arkkipiispa Leopold Wilhelm kutsui van Mieriksen hovimaalarikseen, mutta taiteilija kieltäytyi. Van Mieriksen töitä ostivat ajan tunnetuimmat ja rikkaimmat keräilijät, kuten lääkäri Francois de la Boe Sylvius ja Toscanan suurherttua Cosimo III. Hänen töistään maksettiin erittäin korkeita palkkioita. Hyvä esimerkki on myös nimellä Duetto tunnettu Perhekonsertti vuodelta 1658, joka myytiin 2 500 guldenilla. Summa oli siihen mennessä kallein taideteoksesta Alankomaissa maksettu hinta.
Van Mierisin arvostus väheni 1700- ja 1900-luvuilla. Viime aikoina hänet on löydetty osin uudelleen erityisesti eroottissävyisten teostensa vuoksi.
Tyyli ja teokset
pienoiskuva|203x203px|Cunera van der Cockin muotokuva, 1657–1658, 16 × 13.3 cm, [[National Gallery, Lontoo. Van Mieriksen vaimo oli usein hänen mallinaan. |alt=|vasen]] Suurin osa van Mieriksen töistä on laatukuvamaalauksia, jotka kuvaavat hollantilaista jokapäiväistä elämää. Van Mieris maalasi pienikokoisia teoksia, teknisesti hyvin samalla tavalla kuin oppimestarinsa Gerard Dou. Maalia levitettiin pienillä siveltimillä kovalle kuparipohjalle kerroksittain, kunnes maalipinta oli täysin tasainen. Leidenissä vaikuttaneita mestareita kutsuttiin tekniikkansa perusteella nimellä fijnschilders (hienot maalarit). Van Mieris kiinnitti erityistä huomiota tekstuurien ja kankaiden materiaalin kuvaamiseen.
Jo ensimmäisissä teoksissa näkyy van Mieriksen kyky myös tarinankertojana. Van Mieris jäljitteli aluksi oppimestarinsa Gerard Doun aiheita ja kuvasi kapakoiden ja katujen elämää. 1650-luvun lopussa hän alkoi kuitenkin kuvata yhä enemmän yläluokan elämää. Laatukuvistaan tunnettu van Mieris oli myös muotokuvamaalari. Rembrandt von Rijnin (1606–1669) tavoin hän esiintyi maalauksissaan usein itse, erään arvion mukaan noin neljäsosassa teoksistaan. Uransa loppuvaiheessa van Mieris maalasi historiallisia, uskonnollisia ja mytologisia teoksia.
Monet van Mieriksen genrekuvista ovat tilannekuvia jännitteistä ihmisten välillä. Tilanteet ovat usein humoristisia, mutta van Mieris kuvaa myös eroottista jännitettä, viettelyä ja flirttiä. Kuviin ujutetut vihjeet eivät jääneet hänen oman aikansa yleisölle epäselväksi. Kuuluisia vihjailevia maalauksia ovat esimerkiksi Mies, nainen ja kaksi koiraa (1660), joka tunnetaan myös nimellä Koiranpennun kiusaaminen ja Osteriateria (1661).
Hwang Sok-yong
Hwang vieraili Suomessa kesäkuussa 2010 suomalais-korealaisessa kirjailijatapaamisessa.
Battlefield 1943
Battlefield 1943 on Digital Illusions CE:n kehittämä ja Electronic Artsn julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Battlefield 1943 julkaistiin Xbox 360:lle 8. heinäkuuta 2009 ja PlayStation 3:lle 9. heinäkuuta 2009. Pelistä oli tarkoitus julkaista tietokoneversio, mutta sen suunnittelu peruutettiin.
Hwang Sok-yong
Teokset (valikoima)
(ei suomennettu, ilmestyneet useilla kielillä)
Battlefield 1943
Pelaaminen
Battlefield 1943:ssa on kolme aselajia. Yhdysvaltain (USMC) ja Japanin (IJN) varusteet eroavat toisistaan vain graafisesti. Jalkaväkisotilaalla on käytössään sinko, konepistooli (Thompson / Type 100), käsikranaatteja ja jakoavain jota voidaan käyttää lähitaistelun lisäksi myös ajoneuvojen korjaamiseen. Jalkaväkisotilaan rooli on lähitaistelu konepistoolin avulla ja omien ajoneuvojen korjaaminen ja vihollisen ajoneuvojen tuhoaminen. Kiväärimiehellä on käytössään puoliautomaattinen kivääri (M1 Garand / Type 5), kiväärikranaatteja, käsikranaatteja ja kiväärin päässä oleva pistin. Kiväärimiehen rooli on taistella jalkaväkeä vastaan niin lyhyillä kuin pitkillä kantamilla, mutta taisteluun ajoneuvoja vastaan hänestä ei oikein ole. Tiedustelijalla on käytössään kiikarikivääri (Springfield / Kar 98k), pistooli (Colt M1911 /Type 14 Nambu), dynamiittia ja pistin / katana. Tiedustelijan rooli on tarkka-ammunta sekä räjähteet, joilla voi myös hyvin tehdä ansoja. Kiikarikiväärin luotiin vaikuttaa matkustusaika, eli luoti ei osu kohteeseen välittömästi ampumisen jälkeen.
Battlefield 1943:ssa on neljä erilaista ajoneuvoluokkaa: Maastoauto (Jeeppi / Type 95 recon car), Panssarivaunu (M4 Sherman / Type 97 Chi-Ha), Lentokone (F4U Corsair / Zero) ja maihinnousualus. USA:n ja Japanin ajoneuvot eroavat toisistaan vain graafisesti.
Battlefield 1943:ssa on mukana neljä karttaa. Ne kaikki sijoittuvat Tyynelle valtamerelle. Kartat ovat Wake Island, Guadalcanal ja Iwo Jima. Kun pelaajien yhteenlaskettujen pisteiden määrä ylitti 43 000 000 avautui uusi kartta nimeltään Coral Sea. Kentillä taistellaan lähes aina maalla, merellä ja ilmassa, paitsi Coral Seassa, jossa taistelu tapahtuu pääosin pelkästään taivaalla.
Pelissä on myös Air Superiority-pelimuoto, joka avautui 43 miljoonan pisteen jälkeen.
Vastaanotto
Peli on saanut 83 pistettä 100:sta Metacritic-sivustolla ja 84.18% Game Rankings-sivustolta Xbox Live Arcade versioon. Pelistä tuli eniten myynyt vain ladattavissa oleva peli viikko julkaisun jälkeen. Battlefield 1943 oli vuoden 2009 parhaiten myynyt peli Xbox LIVE Arcadessa. Peliä oltiin ladattu yli miljoona kertaa kuukausi julkaisun jälkeen.
Kreikan kuvaus
Kirja VIII: Arkadia
Kirja VIII kuvaa Arkadiaa.
Kirja IX: Boiotia
Kirja IX kuvaa Boiotiaa, jossa sijaitsi muun muassa Theba.
Kirja X: Fokis ja Lokris
Kirja X kuvaa Fokista, jossa sijaitsee muun muassa Delfoi, sekä Lokrista.
Randall (sukunimi)
Randall on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
BMW 7-sarja (F01)
BMW F01 on BMW 7-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2008–2015. Se korvasi edeltäneen E65-mallin ja seuraajaksi tuli G11.
BMW 7-sarja (F01) 2008–2015
BMW F01 esiteltiin Moskovassa heinäkuussa 2008, myöhemmin suurelle yleisölle lokakuussa järjestetyssä Pariisin autonäyttelyssä. Normaalin version lisäksi auto oli saatavana 14 senttimetriä pidennettynä Li-mallina (koritunnus F02). vasen|pienoiskuva|BMW F02 Vuonna 2012 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa siihen tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin. Kaikkien moottorien yhteyteen tuli kahdeksanportainen automaattivaihteisto. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin BMW F01.
Paleolimnologia
Paleolimnologia selvittää vesistön eliöstön historiaa ja menneisyyden vedenlaatua vesistöjen pohjasedimenttiin hautautuneesta aineistosta tarvittaessa jopa tuhansien vuosien ajalta. Vesistöjen pohjaan kerrostunut sedimenttipatja on aikajärjestyksessä oleva luonnonhistoriallinen arkisto, johon on taltioitunut vesistön ja sen lähialueen ympäristöhistoria.
Tutkimalla vertikaalisen sedimenttisarjan koostumusta ja ajoittamalla tutkitut kerrokset saadaan luotettava ja kattava kuva menneiden aikojen ympäristöoloista, niissä tapahtuneista muutoksista, muutoksen suunnista ja nopeuksista. Näitä muutoksia havainnoimalla voidaan edelleen arvioida, onko muutos ollut luontaista vai ihmistoiminnan aiheuttamaa.
Sedimentistä voidaan mallintaa erilaisia parametreja, kuten tutkittavan ajanjakson lämpötilaolot, suolaisuus, pH, syvyysolot, ravinnetaso ja veden väri sekä humuspitoisuus. Myös vesistöä ympäröivän alueen kasvillisuushistoriaa on mahdollista selvittää. Keskeisin hyöty paleolimnologisista tutkimuksista on se, että niiden avulla voidaan epäsuorasti rekonstruoida näille parametreille numeerisia arvoja sellaisilta ajanjaksoilta, joilta ei ole olemassa suoraan mitattua tietoa. Kun tiedetään tutkittavan vesistön aiempi muutoshistoria ja tapa reagoida erilaisiin ympäristömuutoksiin, voidaan myös tulevaa muutosherkkyyttä ennakoida. Tällaisesta on hyötyä esimerkiksi erilaisten ilmastonmuutosmallien testauksessa ja vesistöjen kunnostustoimien suunnittelussa.
Paleolimnologinen tutkimus perustuu niin sanottujen paleobioindikaattorien tutkimiseen ja määrittämiseen sedimentistä otetusta näytteestä. Paleobioindikaattori on sellainen sedimentissä hyvin säilyvä ja yleinen eliö tai eliöyhdyskunta, jonka tiedetään olevan herkkä ympäristössään tapahtuville muutoksille. Mitä kapeampi eliön toleranssi ympäristömuutoksille on, sitä parempi indikaattori se on. Tällaisen eliön esiintyminen kertoo hyvin siitä ympäristöstä, jossa se on aikanaan elänyt. Käytettyjä paleobioindikaattoreita voivat olla muun muassa piilevien, vesikirppujen, pohjaeläinten tai siitepölyjen jäänteitä.
Omakätinen rikos
Omakätinen rikos on rangaistavaksi säädetty teko, joka tehdään henkilökohtaisesti, ketään toista välikappaleena käyttämättä. Tällaisen rikoksen välillinen tekeminen on mahdotonta. Omakätinen rikos on esimerkiksi rattijuopumus.
Lähteet
{{tynkä/Laki]]
Arctic Design Week
Arctic Design Week on muotoiluaiheinen tapahtumaviikko, joka järjestetään vuosittain Rovaniemellä. Näitä tapahtumia on järjestetty vuodesta 2009. Muotoilun viikko sisältää foorumeita, taidetta ja kulttuuria, ruokatapahtumia, bisnestapahtumia sekä muita muotoiluun liittyviä tapahtumia.
Arctic Design Week koostuu kolmesta tukijalasta; bisnestapahtumista kuten Arctic Design Foorumit, ÄÄRI Arctic Design Exposta ja Arktista Vimmaa Kaupunkifestivaalista.
<mapframe latitude="66.494097" longitude="25.718822" zoom="11" width="200" height="120" align="right" /> Vuoden 2020 Arctic Design Week järjestettiin 16. – 22.3.2020 Rovaniemellä, Lapissa. Koronaviruspandemian takia tapahtuma muutti jonkin verran muotoaan.
Vuoden 2020 Arctic Design Weekin ohjelmakokonaisuuksia
Vuoden 2020 Arctic Design Weekin ohjelmakokonaisuuksia ==
Vaikuttaja- ja bisnesfoorumit
Arctic Design Foorumeita on järjestetty eri lokaatioissa ympäri Rovaniemeä. Vuosina 2019 ja 2020 foorumit järjestetään Kulttuuritalo Korundissa Rovaniemen keskustassa. Foorumeita on järjestetty myös Tiedekeskus Pilkke essä ja Lapin yliopisto lla.
Puhujat Arctic Design Weekillä
Puhujat vuonna 2020:
Elinvoimaa muotoilusta foorumissa torstai 19.3.2020:
Ääri Arctic Design Expo 2020
Ääri Arctic Design Expo järjestetään 20.–21.3.2020 ensimmäistä kertaa paikkana Kalotinlinna Rovaniemellä. Expossa monet designyritykset tuovat tuotteensa yleisön eteen helposti lähestyttävästi. Tapahtumaan on ilmainen sisäänpääsy. Paikan päällä on myös paikallisten yritysten pienimuotoinen muotinäytös.
Arktista Vimmaa -kaupunkifestivaali
Englanniksi käännettynä Arctic Passion city festival koostuu monista paikallisten järjestämistä tapahtumista. Mukana ovat mm. VisitRovaniemi, Rovaniemen kaupunki ja kaupunginkirjasto, Lapin yliopisto n Taiteiden tiedekunta, kauppakeskukset, yrityksiä, urheiluseuroja, taiteilijoita, elokuvateattei BioRex Rovaniemi, Valsa ry, Lapin taiteilijaseura ja Maahiset ry sekä monia muita.
Arctic Design Week on luotu edistämään Arktisen alueen muotoilua ja yritystoimintaa. Se yhdistää muotoilutuottajia muotoilun tarvitsijoihin ja toimii oppimisalustana opiskelijaryhmille.
Muotoja-lehti
Arctic Design Week on osa World Design Weeks verkostoa.
Antti Komonen
Antti Komonen (2. marraskuuta 1880 Käkisalmi – 27. tammikuuta 1946 Seinäjoki) oli suomalainen rehtori, historian opettaja, toimittaja ja kansanrunouden kerääjä.
Komosen vanhemmat olivat talollinen Pekka Komonen ja Sofia Komonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Viipurin reaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa opettajakandidaattitutkinnon 1912. Opiskeluaikoinaan Komonen vaikutti Ylioppilaiden Sosialidemokraattisessa Yhdistyksessä ja toimi Vaasassa ilmestyneen sosialidemokraattisen Vapaan Sanan päätoimittajana 1907–1908. Vuonna 1908 hän siirtyi Helsinkiin Oma Maa -lehden toimitussihteeriksi. Käkisalmella asuessaan Komonen oli Käkisalmen yhteiskoulun rehtorina, opettajana Käkisalmen yhteislyseossa ja kansalaisopiston johtajana. Hän oli Käkisalmen Sanomat -lehden pitkäaikainen avustaja ja oli 1932–1933 myös lehden toimituksen jäsenenä. Komosella oli myös maatila Tenkalahdessa Käkisalmen lähellä.
Antti Komonen kuoli Seinäjoen lääninsairaalassa 65-vuotiaana tammikuussa 1946.
Yhteismaa
Yhteismaa tarkoitti ennen isojakojen suorittamista kylän tai jakokunnan osakkaiden yhteisesti hallitsemaa maata, joka tavallisesti oli metsää. Yhteisessä omistuksessa saattoi kuitenkin olla myös muuta maata kuin metsää ja osakasyhteisönä saattoi olla muukin yhteisö kuin kylä. Isojakoja edeltäneenä aikana kullakin kylän talolla oli yksityiset peltonsa, niittynsä ja laidunmaansa. Näiden lisäksi kylään kuului talojen yhteisesti hallitsemia yhteismaita, joiden rajat olivat usein epämääräisiä. Maakuntalait, maanlait ja vuoden 1734 laki sisälsivät määräyksiä rajojen määrittämisestä vain silloin, kun kylien maat rajoittuivat toisiinsa. Kylien ulkopuoliset erämaat katsottiin niin sanotuiksi yleismaiksi. Vähitellen kruunu alkoi käyttää yleismaihin määräysvaltaansa ja vuonna 1542 Kustaa Vaasa otti yleismaat Ruotsin kruunulle. Näin valtio sai vapaat kädet erämaiden asuttamiseen.
Kylien yhteismaat saivat rajansa lopullisesti isojaoissa. Kunkin kylän osuus yhteismaista määrättiin verotuksessa käytettyjen manttaalien perusteella. Yhteismaana olleet kylien metsät jaettiin talojen kesken manttaalien mukaisessa suhteessa. Kylien ulkopuolelle jäävä liikamaa erotettiin valtiolle. Poikkeuksen tekivät eräät Pohjois-Suomen pitäjät, joissa tietty osa taloille jaossa olleista metsistä erotettiin kaikkien talojen yhteisiksi yhteismetsiksi.
Muuta
Myöhemmin yhteismaaksi on kutsuttu jakotoimituksissa yhteiseksi jätettyä maa-aluetta, joka saattoi toimia esimerkiksi mudan, saven, soran tai turpeen ottopaikkana tai vaikkapa yhteisenä venevalkamana. Oikeastaan tällaista aluetta tulisi kutsua yhteiseksi alueeksi.
Sweet Child O’ Mine
Sweet Child O’ Mine on Guns N’ Rosesin säveltämä ja sovittama kappale, joka on albumilla Appetite for Destruction. Kappale on myös julkaistu singlenä, ja siitä on tehty musiikkivideo. Kappale oli yhtyeen toinen singlelohkaisu albumilta Appetite for Destruction ja se on yksi yhtyeen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista.
Guns N’ Rosesin varhainen tuottaja Mike Clink on kertonut "Sweet Childin" avaava kitarakuvio lähti liikkelle vitsinä, Slash soitteli sirkusmusiikkiin viittaavaa riffiä hassuna lämmittelyjuttuna studiossa, mutta Clink keksi ottaa sen nauhalle ja Axl Rose rakastui siihen oitis. Axl muisti yhden umpikujaan ajautuneen runonsa: "Slash ja Izzy alkoivat työstämään biisiä yhdessä ja sitten minä tulin sisään". "Izzy soitti komppia ja yhtä äkkiä runo pullahti mieleeni". Axlin ensimmäisen myönteisen rakkauslaulun siemen oli näin kylvetty. Tähän asti hän oli tehnyt vain "Back Off Bitchin" kaltaisia naisvihaa uhkuvia purkauksia. Slash on sittemmin muistellut miten hänen lonkaltaan vedetty kuvio iski Axliin: "Jokin, mitä minä pidin valtavana herjana, oli Axlin mielestä upea hymni... koskien vieläpä suhdetta, jossa hän vielä sillä hetkellä oli. Tiedän, että se oli hänen elämänsä herkimpiä hetkiä." Axl Rosen tuntevat ihmiset uskoivat, että Erin Everlyn oli ensimmäinen ihminen, jota laulaja oli rakastanut ehdoitta. Ja niistä tuntemuksista syntyi "Sweet Child O’ Mine". "Olen Idianasta", Axl kertoi tuohon aikaan englantilaiselle rocktoimittajalle, "missä Lynyrd Skynyrdiä pidettiin jumalasta seuraavana. Mikä taas tietenkin johti siihen, että Skynyrdiä alkoi inhota, eikö niin? Mutta silti, Sweet Child O’ Minea varten menin ostamaan jotain vanhoja Skynyrdin kasetteja. Halusin ihan vain varmistaa, että me olimme onnistuneet sen tietynlaisen koitoisan, vilpittömän tunnelman tavoittamisessa." Child O’ Mine on alun perin julkaistu Guns N’ Rosesin kesällä 1987 ilmestyneellä debyyttialbumilta Appetite For Destruction. Kappaleen tyylilaji on hard rock, mutta se on silti albumin "kevyintä" rockia. Sitä pidetään yleisesti yhtenä Guns N’ Rosesin parhaista kappaleista.
Albumiversion kesto on 5 minuuttia ja 54 sekuntia. Kokoelma-albumi Greatest Hitsillä se on sekunnin pidempi. Liveversio Live Era 87’-93’ -levyllä se kestää 7 minuuttia ja 25 sekuntia. Yhtyeen uusi kokoonpano äänitti laulun kaksitoista vuotta myöhemmin Big Daddy (1999) -elokuvaan, mutta sitä ei ole elokuvan soundtrackillä. Kappaleen alkupuoli on kuitenkin vanhan kokoonpanon live-taltioinnista ja vain loppupuoli uuden kokoonpanon esittämää. Tämän yhdistelmäversion pituus on 4 minuuttia 41 sekuntia.
Linkin Park -yhtye ja Sheryl Crow ovat tehneet Sweet Child O’ Mine -kappaleesta omat coverversionsa.
Kappale on ylittänyt miljardin kuuntelun rajan sekä Youtubessa että Spotifyssa.
Kappaleen musiikkivideo
thumb|left|GN’R tekemässä Sweet Child O’ Minen musiikkivideota. 170px|thumb|[[Axl Rose "Sweet Child O’ Minen" musiikkivideolla]] Kappaleen musiikkivideo on perusrockvideo, joka on kuvattu isossa hallissa, jossa Guns N’ Rosesin muusikot soittavat. Videoon on lisätty jonkin verran lyhyitä videopätkiä muusta toiminnasta. Videon alussa ei heti soiteta vaan järjestellään kuvausryhmää. Taustalla näkyy myös yhtyeen jäsenten senaikaisia tyttöystäviä. Izzy Stradlinin koira vilahtaa videolla pariin otteeseen.
Olympus PEN E-P2
Olympus PEN E-P2 on Olympuksen toinen Micro Four Thirds -järjestelmää käyttävä kamera. Se julkaistiin 5. marraskuuta 2009.
Ulricehamnin kunta
Ulricehamnin kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Ulricehamn.
Kunnan maapinta-ala on 1 046,03 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 24 989 henkeä (31.12.2021).
Kunta on osa Sjuhäradin kulttuurimaantieteellistä aluetta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 109,12 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 10,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Ulrichemanin kunta koostuu 31 entisestä kunnallisesta yksiköstä, joista yksi oli Ulricehamnin kaupunki ja 30 oli maalaiskuntia, jotka muodostettiin vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan. Maalaiskunnista Brunn ja Vist liitettiin jo vuonna 1938 osaksi kaupunkia.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Hökerum sai nimensä Hökerumin taajamasta, Åsunden Åsunden-nimisestä järvestä ja Redväg viittaa entiseen Redvägin kihlakuntaan. Ulricehamnin kaupunkiin tämä kuntauudistus ei vaikuttanut.
Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon ja kaupunki muutettiin Ulricehamnin kunnaksi ilman aluemuutoksia. Nykyisen rajansa Ulricehamnin kunta sai vuonna 1974, jolloin siihen liitettiin kokonaan Hökerumin ja Åsundenin kunnat. Redvägin kunta jaettiin samassa yhteydessä Ulricehamnin (Strängsered, Gullered, Hössna, Liared, Kölingared, Knätte, Böne, Kölaby, Humla, Blidsberg, Dalum, Timmele) ja Falköpingin (Solberga, Norra Åsarp, Smula ja Fivlered) kesken.
Väestönkehitys
Vuoden 2011 lopussa 12,0 prosenttia kunnan väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 9,7 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 392 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 188 480 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 97 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 12 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 66,6 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 7 636 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Ulricehamnin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Ulricehamnin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Iskelmäkaruselli
Iskelmäkaruselli (The Band Wagon) on Vincente Minnellin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuvan klassikko vuodelta 1953. Arthur Schwartz ja Howard Dietz tekivät musiikin alun perin samannimistä Broadway-musikaalia varten. Pääosissa ovat Fred Astaire ja Cyd Charisse ja koreografian elokuvaan tekivät Michael Kidd ja Oliver Smith.
Iskelmäkaruselli on backstage-musikaali, jossa seurataan Broadway-musikaalin valmisteluja aina ensi-iltaan asti.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Iskelmäkarusellin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tarina
Aluksi on tarkoituksena tehdä jonkinlainen "Jobin kirja nykyajalle sovitettuna" - mutta viihteen ja korkeakulttuurin yhteistyö ei sujukaan kommelluksitta ja ensi-illasta tulee täydellinen fiasko.
Tony Hunter (Astaire) lahjoittaa omistamansa arvotaulut uuden yrityksen rahoitukseen ja nyt unohdetaan korkeakulttuuri kokonaan: syntyy episodikokoelmainen musikaali josta tuleekin menestys.
Fred Astaire yltää parhaimmilleen tässä elokuvassa - eikä ihme: hänhän esittää käytännössä itseään! Hänen ja Cyd Charissen tanssi puistossa (Dancing in the Dark) ja upea film noir -henkinen musikaaliepisodi Girl Hunt antavat loistavan näytteen kahden taiteelleen omistautuneen tanssijan tulkintakyvystä.
Palkinnot
Oscar-ehdokkuudet:
Lev Rubinštein
Lev Semjonovitš Rubinštein (s. 19. helmikuuta 1947 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen runoilija, koulutukseltaan kielitieteilijä. Rubinštein työskenteli kirjastonhoitajana ja kuului 1970-luvulla Neuvostoliiton underground-runoilijoihin. Hän on työskentellyt Helsingin yliopistossa venäläisen kirjallisuuden tutkijatohtorina. Rubinštein oli moskovalaisen konseptualismin perustajia ja suuntauksen tärkeimpiä edustajia yhdessä runoilija Dmitri Prigovin (1940–2007) kanssa.
Rubinštein kirjoitti tekstejään alun perin kirjastokorteille. 1990-luvulla hän alkoi kirjoittaa myös kolumneja Itogi-lehteen (ven. Newsweek). Hänet tunnetaan Venäjällä kolumneistaan, joita hän kirjoittaa Grani.ru-julkaisuun. Kolumneissaan hän käsittelee ajankohtaisia kulttuurielämän asioita ja muun muassa arvostelee maan johdon kulttuuripolitiikkaa.
Rubinštein sai vuonna 1999 Andrei Bely -palkinnon.
Teos Tässä olen minä on korttipakka, joka alkaa valokuva-albumina:
Rubinšteinin teksti on suuri huijaus, joka hämmentää lukijaa, sanoo kriitikko Tomi Huttunen. Valokuva-albumi muuttuu korttipakan edetessä vuorovaikutuspeliksi.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 50 metrin vapaauinti
Naisten 50 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 1. elokuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat
Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
Aikataulu
Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
Baritenori
Baritenori on yhdistelmä sanoista "baritoni" ja "tenori". Sitä käytetään kuvaamaan sekä baritonin että tenorin ääniä. Websterin kolmannessa kansainvälisessä sanakirjassa baritenori määritellään baritoniksi, jolla on lähes tenorin ääniala. Tästä huolimatta termi määriteltiin useasti myöhäisellä 1800-luvulla ja aikaisella 1900-luvulla musiikkiin erikoistuneissa sanakirjoissa, kuten esimerkiksi kirjassa The American History and Encyclopedia of Music (suomeksi: "Yhdysvaltalainen musiikin historia ja tietosanakirja"), matalaksi tenoriksi, joka on melkein baritoni.
Nizzasta puheenollen
Nizzasta puheenollen (À propos de Nice) on Jean Vigon ohjaama ranskalainen mykkä dokumenttielokuva, joka valmistui 1929. Se oli Jean Vigon esikoiselokuva.
Everton LFC
Everton Ladies Football Club on englantilainen naisten jalkapallojoukkue, joka pelaa FA:n naisten superliigassa. Seura on voittanut Englannin mestaruuden kerran ja FA Cupin kahdesti.
Nizzasta puheenollen
Elokuvaa sävyttää musta huumori, kun se tarkastelee rikkaita ja köyhiä nautintojen kaupungissa, jota kuolema tarkkailee. "Miten puolessa tunnissa voi kertoa kaiken?" kysyy Peter von Bagh elokuvaesittelyssään.
Everton LFC
Historia
Seura perustettiin 1983 nimellä Hoylake WFC. Pian perustamisensa jälkeen seuran nimeksi tuli Leasowe Pacific, kun Hoylake ja Dolphins YC yhdistyivät. Leasowe Pacific ylsi 1988 naisten FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi, ja uudestaan 1989, jolloin se voitti Friends of Fulhamin 3–2. Seura voitti alueellisen sarjan viidesti peräkkäin, minkä jälkeen Pacific pääsi mukaan Division One Northiin ja nousi sen voitettuaan naisten Valioliigaan.
right|thumb|Everton juhlii vuoden 2010 cup-mestaruutta. Leasowe Pacificista tuli Everton Ladies Football Club vuonna 1995. Naisten Valioliigassa Everton saavutti ensimmäisen ja toistaiseksi mestaruutensa 1998. 2000-luvulla Everton oli yksi sarjan kärkiseuroista ja sijoittui muun muassa toiseksi viidesti peräkkäin vuosina 2006–2010. Vuonna 2010 seura voitti toisen kerran naisten FA Cupin kukistamalla Arsenalin 3–2.
FA:n naisten superliiga (FA WSL) perustettiin 2011 ja Everton oli yksi sen kahdeksasta perustajajäsenestä. Vuonna 2014 Everton putosi sarjaporrasta alemmas. Everton pääsi taas FA WSL:n korkeimmalle sarjatasolle 2017, kun se sai konkurssiin menneen Notts Countyn sarjapaikan.
Cory Sarich
Cory Sarich (s. 16. elokuuta 1978 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on fyysinen oman pään puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu laukaus, taklaaminen, puolustushalukkuus ja esimerkillisyys. Sarichin heikkouksiin kuuluu taipumus pitää kiekko ajoittain liian kauan sekä luistelu. Hän on kärsinyt viimeisimpinä kausinaan myös paljon loukkaantumisista. Sarichin kausipalkka on kaksi miljoonaa dollaria.
Seuraura
Sarich pelasi lähes koko junioriuransa kotikaupungissaan Saskatoonissa. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa WHL-joukkue Saskatoon Bladesissa kaudella 1994–1995. Kausi 1995–1996 oli Sarichin varsinainen tulokaskausi siellä ja se toi hänelle 59 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 5+18=23. Buffalo Sabres varasi Sarichin toisella kierroksella 27. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1996. Kaudella 1996–1997 hän oli Bladesin tehokkain puolustaja tehoilla 6+27=33. Kesken viimeisen WHL-kautensa 1997–1998 Sarich siirtyi Seattle Thunderbirdsin riveihin. Hän teki kauden aikana yhteensä 48 tehopistettä ja valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 1998–1999 Sarich siirtyi Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi farmijoukkue Rochester Americansissa ja valittiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. NHL-otteluita Sarich pelasi kauden aikana neljä. Kaudella 1999–2000 hän sai enemmän vastuuta Sabresin NHL-joukkueesta, mutta maaliskuussa 2000 Sarich kaupattiin Wayne Primeaun, Brian Holzingerin ja kesän 2000 kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Chris Grattoniin ja kesän 2001 toisen kierroksen varausvuoroon. Hän pelasi NHL:ssä tulokaskautensa, joka toi yhteensä 59 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä.
Lightningissa Sarich alkoi saada säännöllistä peliaikaa NHL:ssä. Hän voitti kaudella 2000–2001 joukkueen sisäisen jäähypörssin 106 minuutillaan. Kauden 2003–2004 päätteeksi Sarich voitti Stanley Cupin. Reilun viiden Lightningissa vietetyn vuoden jälkeen Sarich siirtyi kaudeksi 2007–2008 viisivuotisella ja 18 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella Calgary Flamesiin. 17. joulukuuta 2007 hänestä tuli NHL:n "iron man", kun Vancouver Canucksin Brendan Morrisonin 419 peräkkäisen runkosarjaottelun mittainen putki meni poikki. Sarich nousi Morrisonin ohi NHL:n peräkkäisten runkosarjaotteluiden aktiivisessa tilastossa, kun hänellä oli takanaan 388 peräkkäistä ottelua. Sarichin putki meni poikki 1. maaliskuuta 2008, jolloin "iron man" -status siirtyi Colorado Avalanchen Andrew Brunettelle. Kaudella 2008–2009 hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+18=20 ja voitti 112 minuutillaan myös Flamesin sisäisen jäähypörssin.
Kesäkuussa 2012 Sarich teki kaksivuotisen ja neljän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa. Kesäkuussa 2013 hänet kaupattiin Alex Tanguayn kanssa Colorado Avalancheen vaihdossa David Jonesiin ja Shane O'Brieniin.
Muuta
Sarichilla on kroatialaisia sukujuuria. Hänellä on vaimo Reagan ja kolme lasta. Coryn pikkuveli Rod Sarich pelaa EIHL-liigan Sheffield Steelersissä. Rod on hankkinut myös Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuuden ja edustanut sen maajoukkuetta. Veljesten lanko on NHL-joukkue Edmonton Oilersin puolustaja Nick Schultz.
Kivalteri
Kivalteri oli ennen vanhaan poliisista käytetty nimitys (tulee ruotsin kielen sanasta gevaldiger). Esimerkiksi lääninkivalteri oli läänin poliisimestari. Heinolassa on säilynyt 1780-luvulla lääninkivalteri L. A. Aschanin virkatalokseen rakennuttama mansardikattoinen Kivalterin talo.
Taikatemput paljastuvat
Taikatemput paljastuvat (Breaking the Magician's Code: Magic's Biggest Secrets Finally Revealed) on sarja televisio-ohjelmia, joissa taikatemppujen ja illuusioiden salat on selitetty. Alkuperäistä televisiosarjaa esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla ja Iso-Britanniassa Sky- sekä ITV -televisiokanavilla vuosina 1997-98. Vuosina 2008-09 sarjasta tilattiin kolmetoista uutta jaksoa, jotka lähetti Yhdysvalloissa MyNetworkTV ja Britanniassa ITV4. Suomessa sarjaa on esittänyt ainakin Yle TV2 ja TV Viisi.
Paasion I hallitus
Paasion I hallitus oli Suomen tasavallan 50. hallitus, jonka muodostivat SDP, Keskustapuolue, SKDL ja TPSL. Hallitus toimi vajaa kaksi vuotta vuosina 1966–1968.
Yleistä
Paasion I hallitus oli Suomen viimeinen hallitus, jossa ei ollut ministerinä yhtään naista. Se oli myös viimeinen hallitus, joka on jättänyt paikkansa täytettäväksi tasavallan presidentin toimikauden alkamisen vuoksi (poikkeuksena pääministerin valinta presidentiksi), vaikka parlamentarismissa ei edellytetäkään nimittäjän antamaa luottamusta. Paasion hallitus oli ensimmäinen, joka presidentille esittäytyessään käytti tavallista mustaa pukua aikaisemmin käytössä olleen saketin sijaan.
Toiminta
Paasion I hallitus toteutti useita sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia. SDP ajoi eduskunnassa läpi puoluetuen, joka otettiin käyttöön vuoden 1967 alusta. Kustannuksista välittämättä eduskunnassa saatiin hyväksyttyä peruskoulu-uudistus. Vuonna 1967 säädettiin myös vähimmäistoimeentulon turvaamiseksi tarkoitettu perhe-eläkelaki. Alkoholilain uudistus, johon kuului keskioluen myynnin salliminen ruokakaupoissa, alkoi Paasion hallituksen aikana. Uusi keskiolutlaki astui voimaan Koiviston I hallituksen aikana 1. tammikuuta 1969.
Hallitus joutui ongelmiin, kun valtiontalous osoittautui odotettua heikommaksi. Ulkomaankaupan vaihtotaseen ollessa alijäämäinen vientikauppa väheni. Ratkaisuna huonoon taloudelliseen tilanteeseen Paasion hallitus joutui lokakuussa 1967 toteuttamaan vasemmiston, sekä valtiovarainministeri Mauno Koiviston vastustaman yli 30 % devalvaation.
Paasion hallituksessa tapahtui sen toiminta-aikana neljä ministerinvaihdosta. Toinen kulkulaitosministeri Niilo Ryhtä siirtyi Oulun läänin ja toinen sosiaaliministeri Esa Timonen Pohjois-Karjalan läänin maaherraksi syyskuun alussa 1967, ja uusiksi ministereiksi tulivat Ryhdän tilalle kansanedustaja Matti Kekkonen ja Timosen tilalle kansanedustaja Toivo Saloranta. Sisäministeri Martti Viitanen siirtyi Vaasan läänin maaherraksi joulukuun alussa 1967, ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Antero Väyrynen. Valtiovarainministeri Mauno Koivisto siirtyi Suomen Pankin pääjohtajaksi vuoden 1968 alussa ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Eino Raunio.
G.I.T.: Get It Together
G.I.T.: Get It Together on The Jackson 5 -yhtyeen seitsemäs studioalbumi.
Sumner Paine
Sumner Paine (13. toukokuuta 1868 Boston – 18. toukokuuta 1904 Boston) oli yhdysvaltalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui veljensä Johnin kanssa Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa 30 metrin vapaapistoolin kilpailussa ja hopeaa 25 metrin palvelusrevolverilla.
Kaksikielinen keramiikka
pienoiskuva|upright|Kaksikielisen [[vatsa-amforan mustakuviopuoli. Andokides-maalari, n. 520–510 eaa. Kuvituksessa Athene ja Herakles.]] pienoiskuva|upright|Saman vaasin [[punakuviokeramiikka|punakuviopuoli, sama kuva-aihe.]] Kaksikielinen keramiikka eli bilinguaalinen keramiikka (kaksikielinen/bilinguaalinen tyyli) on nimitys antiikin kreikkalaiselle keramiikalle, joka yhdisteli musta- ja punakuviotekniikkaa. Kyseisen kaltaista keramiikkaa tuotettiin siirtymävaiheessa mustakuviotekniikasta punakuviotekniikkaan 500-luvun eaa. lopulla ja 400-luvun eaa. alussa.
Historia
Kaksikielistä keramiikkaa tuotettiin arkaaisen kauden lopulla. Sen kehittäjänä pidetään niin kutsuttua Andokides-maalaria, joka maalasi savenvalaja Andokideen vaaseja, noin vuonna 530 eaa. Tekniikkaa käytettiin ennen kaikkea tyypin A vatsa-amforoissa sekä silmämaljoissa. Sekä mustakuvio-osa että punakuvio-osa vaasista oli yleensä saman vaasimaalarin tuotantoa, mutta joissakin tapauksissa tämä ei ole selvää. Tekniikkaa käytettiin suhteellisen lyhyen aikaan.
Tekniikka
Kaksikielisessä tekniikassa osa vaasista maalattiin mustakuviotekniikalla ja osa punakuviotekniikalla. Amforoissa eri tekniikoita käytettiin usein vastakkaisilla kyljillä. Joissakin amforoissa vaasin kummallakin puolella oli muutoin sama kuva. Silmämaljoissa ja muissa kylikseissä sisäpuolen kuvitus oli yleensä mustakuviotekniikalla ja ulkopuolen kuvitus punakuviotekniikalla.
Amforoissa vaasin pohjavärinä oli musta, kuten punakuviokeramiikassa. Vaasin kyljen poikki kulki kuitenkin paksu punainen eli savenvärinen nauha. Mustakuviotekniikkaa käyttäneessä vaasin puoliskossa hahmot oli tehty tähän nauhaan mustalla. Punakuviotekniikkaa käyttäneessä puoliskossa nauhan sisäosissa oli musta alue, jossa hahmot olivat punaisella. Kylikseissä sisäosan tondo saattoi olla tehty esimerkiksi punaisena ympyränä mustalle taustalle, ja hahmo mustakuvioisena tähän ympyrään.
Delawaren piirikunta
Delawaren piirikunta (Delaware County) on usean piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Petljakov Pe-2
thumb|350px|Petljakov Pe-2 Petljakov Pe-2 oli toisen maailmansodan aikainen yksitasoinen, kaksimoottorinen neuvostoliittolainen syöksypommituslentokone. Koneesta kehitettiin myös hävittäjä- ja rynnäkkökonemuunnos Pe-3.
Tavoitteena raskas hävittäjä
Pe-2 oli Neuvostoliiton pyrkimys saada ennen uhkaavaan sodan alkua käyttöönsä raskas korkealla lentävä hävittäjäkone. Lentokoneinsinööri Vladimir Petljakovin tehtäväksi annettiin suunnitella 10–12 km:n korkeudessa 630 km/h nopeudella lentävä hävittäjä, jonka toimintasäde olisi 1 400 km. Vaatimukset olivat äärimmäiset kovat: koneen ohjaamon tuli olla paineistettu, moottoreissa tuli olla ahtimet ja koneen ilmanvastuksen tuli olla pieni.
Oletettu tarve tällaiseen hävittäjälentokoneeseen perustui lentopommitusten pelkoon Euroopassa vallalla olevan douhetismin takia. Uskottiin, että korkealla lentävät pommikoneet voidaan ehkä torjua vain raskailla hävittäjälentokoneilla. Pe-2 edusti niin kutsuttua Zerstörer-hävittäjää, jollaisista kuuluisin ja ilmeisesti Pe-2:n esikuva oli Messerschmitt Bf 110. Asetettuja vaatimuksia vastaavan lentokoneen toteuttaminen oli 1930-luvun Neuvostoliitossa hyvin suuri tekninen haaste. Pe-2:en esisuunnittelun aikoihin esimerkiksi turboahtimen kehitystyö oli Neuvostoliitossa kesken. Paineistettua ohjaamoa oli vasta kokeiltu.
Suunniteltu vankileirillä
Lentokoneinsinööri Vladimir Petljakov aloitti Pe-2-hävittäjälentokoneen suunnittelun vankileirillä, missä Tupolev alaisineen, mukaan lukien Petljakov, työskentelivät vuoden 1937 pidätysten jälkeen. Vankileiri oli jaettu kolmeen suunnittelutoimistoon, joista Petljakov johti yhtä.
Hävittäjästä halutaan syöksypommittaja
thumb|220px|Petljakov Pe-2 (2004) Hävittäjän kehittely eteni kuitenkin pitkälle kunnes Saksan ja Neuvostoliiton lähentyminen toi koneelle uusia vaatimuksia. Vuonna 1939 natsi-Saksan ja Neuvostoliiton liennytyskauden (Molotov–Ribbentrop-sopimus) aikana tapahtui muun muassa tutustumisvierailuja maiden ilmavoimien välillä. Tällöin Neuvostoliiton upseerit kiinnostuivat Junkers Ju-87 Stukan (joihin neuvostoupseerit olivat tutustuneet jo Espanjan sodassa) tai mahdollisesti uuden raskaan syöksypommittajan Junkers Ju 88:n esitysten vuoksi Saksan syöksypommikoneista. Tuloksena Pe-2:n spesifikaatioon lisättiin syöksypommitus. Suunnittelussa havaittiin, että Pe-2:n lentoonlähtöpaino 1 000 kg pommikuormalla olisi 9 200 kg. Suunnittelun tulos ei enää ollut hävittäjälentokone. Pe-2-koneesta lähdettiin toukokuussa 1942 kehittämään vain syöksypommittajaa. Sen turboahtimet, paineistettu ohjaamo ja niin edelleen poistettiin.
Käyttö Neuvostoliiton ilmavoimissa
Pommikoneena Petljakov Pe-2:sta tuli varsin suosittu. Koneita valmistettiin yli 10 000 kappaletta, ja se oli vuonna 1943 Neuvostoliiton yleisin pommikone.