cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teemu Kaskinen
Kaskinen aloitti kirjailijanuransa näytelmäkirjailijana. Hänen esikoisnäytelmänsä Anna minun rakastaa vähemmän sai ensi-iltansa keväällä 2007 Teatteri Jurkassa. Syksyllä 2009 WSOY julkaisi hänen esikoisromaaninsa Sinulle, yö. Tämä lähitulevaisuuteen sijoittuva, Norjan ja Suomen välisestä sodasta kertova kirja oli ehdolla Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon sekä Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi. Hänen toinen romaaninsa, Heikki Heiskasen kanssa kirjoittamansa dekkari Norsun vuosi, ilmestyi keväällä 2010. Kaskinen on tehnyt suomennoksia englannista ja venäjästä. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Hän valmistui Tampereen yliopistosta pääaineenaan slaavilainen filologia.
Ile
Ile voi viitata ainakin seuraaviin:
Didcot
thumb|200px|Voimalan jäähdytystornit. Didcot on kaupunki Thames Valleyssä, englantilaisen Oxfordshiren kreivikunnassa (vaikkakin ennen se kuului Berkshireen). Kaupungissa asuu 25 231 ihmistä. Paikka on ollut asuttuna rautakaudelta asti. Se kehitty maalaiskylästä vilkkaaksi kaupungiksi rautatien ja varuskunnan tultua paikkakunnalle 1830-luvulla.
Didcotissa on vuonna 1968 avattu sähkövoimala, joka tuottaa 2000 megawattia energiaa. Voimala käyttää energinlähteenä ensisijaisesti jauhettua kivihiiltä, mutta myös maakaasua. Vuonna 2006 ympäristöaktivistit protestoivat sitä vastaan.
ITV (täsmennyssivu)
ITV tarkoittaa seuraavia asioita:
Andromeda (mytologia)
pienoiskuva|upright|[[Paul Gustave Dorén maalaus Andromedasta kahlittuna kallioon.]] Andromeda on kreikkalaisessa mytologiassa Etiopian kuninkaan Kefeuksen ja Kassiopeian tytär. Kassiopeia kehui olevansa nereidejä kauniimpi. Tämän vuoksi merenjumala Poseidon suuttui ja lähetti meripeto Ketoksen hävittämään maata. Ainoa keino saada Ketos lopettamaan oli uhrata meripedolle kuningas Kefeuksen oma tytär. Kuningas kahlitsi tämän alastomana kiveen meripedolle uhriksi. Väliin tuli Perseus, joka surmasi hirviön ja otti Andromedan vaimokseen.
La favorite
La favorite on italialaisen oopperasäveltäjä Gaetano Donizettin nelinäytöksinen ooppera, jonka ranskankielisen libreton kirjoittivat Alphonse Royer sekä Gustave Vaëz. Libreton perustana on ollut Baculard d’Arnaudin näytelmä Le comte de Comminges.
Italiankielinen versio oopperasta sai esityksensä Padovassa ja teoksen nimenä oli tällöin Leonora di Guzman. Esitys tapahtui vuonna 1842. Seuraavana vuonna eli 1843 esitettiin ooppera Milanon Teatro alla Scalassa ja nyt sen nimenä oli Elda.
Donizetti ei ollut itse osallisena näihin esityksiin. Kuitenkin nykyisin oopperaa esitetään huomattavasti useammin italiankielisenä kuin ranskankielisenä versiona, ja siitä käytetään lähes yksinomaan nimitystä La favorita.
H
H (h) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten kahdeksas kirjain. H-kirjaimen nimi on suomen kielessä hoo ja äännearvo joko soinniton tai soinnillinen.
Kyrillisessä kirjaimistossa on myös samannäköisiä kirjaimia: Н|kyrillinen Н (н) sekä Һ|Һ (һ). Yhdennäköisyydestään huolimatta nämä kaikki ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä. Eeta ja kyrillinen Н eivät myöskään merkitse h:n tapaista äännettä; siihen tarkoitukseen käytetään kirjaimia khii (Χ, χ) ja Х|kyrillinen Х (х).
Historiaa
H-kirjain on kehittynyt kreikan kirjaimesta eeta (Η), jonka alkuperä palautuu seemiläisen kirjoituksen ḥēt-merkkiin. Kirjaimen seemiläinen ja myös vanhin kreikkalainen muoto oli, josta myöhemmin muodostui Η.
Seemiläisen kirjaimen äännearvo merkitään konventionaalisesti ”ḥ” mutta tarkka artikulaatio riippuu siitä, mistä seemiläisestä kielestä on kyse. Kun ḥēt lainattiin foinikiasta kreikkalaiseen kirjaimistoon, siitä tuli eeta (Η, η), joka klassisessa kreikassa edusti pitkää e-vokaalia (nykykreikassa lyhyttä i-vokaalia) mutta varhaisissa läntisissä kreikan muunnelmissa oli h, minä se lainautui etruskiin ja sitä kautta latinaan.
Saman kirjaimen pystyyn jaetuista puolikkaista muodostettiin sananalkuista h:ta tai sen puuttumista osoittavat alkuhenkosmerkit: vasemmasta puolikkaasta dasỳ pneũma, lat. spiritus asper eli vahva alkuhenkonen, kun sanan alussa oli [h-], ja oikeasta puolikkaasta psilòn pneũma, lat. spiritus lenis eli heikko alkuhenkonen, kun sana alkoi vokaalilla.
H suomen kielessä
H on suomen kielessä konsonantti, joka ääntyy glottaalifrikatiivina. Äänne voi olla joko soinniton tai soinnillinen (tarkemmin sanottuna henkäyssointinen) Soinnillinen glottaalinen frikatiivi riippuen sijainnistaan sanassa. Tavallisimmin h on melko hälytön, puolivokaalimainen äänne, jonka suuartikulaatio on yleensä vahvasti vokaaliympäristön värittämä, ja siksi h:ta voisi kutsua myös (soinnittomana) kuiskatuksi ja (soinnillisena) henkäyssointiseksi vokaaliksi.
Hieman liioitellun tulkinnan mukaan h:lla on suomessa allofonit, palataalinen Soinniton palataalinen frikatiivi ja velaarinen Soinniton velaarinen frikatiivi palataalisten tai velaaristen konsonanttien edellä, esim. vihje ja tuhka.
Kaksoiskonsonanttina hh on suomessa hyvin harvinainen. Poikkeuksia ovat sana hihhuli ja siitä johdettu verbi hihhuloida, muutamat tuoreet lainasanat kuten wahhabismi ja eräät interjektiot ja onomatopoieettiset ilmaukset (hohhoijaa, hahhah jne.). Yleisgeminaation vuoksi hh voi esiintyä myös joissakin murteissa kuten savon sanassa rahhoo.
H muissa kielissä
H ääntyy glottaalisena frikatiivina suomen lisäksi mm. romaanisista kielistä romaniassa, germaanisissa kielissä yleisesti, slaavilaisista kielistä tšekissä, slovakissa ja sorbissa ja uralilaisissa kielissä kuten unkarissa yleisesti. Alueellisesti [h]- tai [ɦ]-ääntämystä voi tavata puolassa ja vanhastaan latviassa. Fonotaktiset rajoitukset voivat kuitenkin kielittäin estää h:ta esiintymästä muuten kuin tavun alussa, toisin kuin suomessa, missä h voi esiintyä myös tavunloppuisesti (esim. tah.ko).
Kirjoitetun kielen H ei aina osoita konsonanttia vaan toimii tarkkeenomaisesti osana digrafia tai trigrafia äänteille, joille latinalaisessa kirjaimistossa ei muuten ole merkkiä, esimerkiksi:
Didier Burkhalter
Burkhalter oli kotikantoninsa Neuchâtelin parlamentin jäsen 1990–2001 ja synnyinkaupunkinsa kaupunginhallituksen jäsen 1991–2005. Vuonna 2003 hänet valittiin Sveitsin kansallisneuvostoon ja 2007 liittokokouksen jäseneksi.
Vuonna 2014 Burkhalter oli Etyjin puheenjohtaja.
Ekonomin koulutuksen saanut Burkhalter on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Plonéour-Lanvern
thumb|250px|Rauniokirkko Lanvernissa
Plonéour-Lanvern on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 800 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Plonéour-Lanvernin pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Gorgofone
Gorgofone (, 'gorgon surmaaja'; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan tytär, joka oli nimetty isänsä sankariteon mukaan. Perseus oli aiemmin surmannut Medusan, gorgon. Hän oli naimisissa kahden eri kuninkaan kanssa. Ensimmäinen aviomies oli Messenian kuningas Perieres, Aioloksen poika, jonka kanssa hänellä oli lapset Leukippos ja Afareus. Apollodoroksen mukaan Perieres oli kuitenkin Kynorteksen poika, ja heidän lapsensa olivat Leukippos, Afareus, Tyndareus ja Ikarios.
Periereksen kuoltua hän meni uudelleen naimisiin Spartan kuninkaan Oibaloksen kanssa, jonka kanssa hän sai lapset Arene ja Tyndareus. Tämä oli ennen kuulumatonta, ja hänen sanottiinkin olevan ensimmäinen nainen, joka koskaan on mennyt uudelleen naimisiin sen sijaan että olisi jäänyt leskeksi.
Danaidi
Gorgofone oli myös yksi Danaoksen viidestäkymmenestä tyttärestä, danaidista, jonka äidiksi mainitaan Elefantis.
Maniac Mansion
Maniac Mansion on LucasArtsin vuonna julkaisema graafinen seikkailupeli. Pelin juoni kertoo viktoriaanisessa kartanossa maailmanvalloitusta valmistelevasta hullusta tiedemiehestä, joka on kidnapannut nuoren naisen, ja joukosta teinejä, jotka ryhtyvät pelastustoimiin ja murtautuvat kartanoon aamukolmelta. Tyyliltään peli on parodia B-luokan kauhuelokuvista.
Maniac Mansion mullisti graafisten seikkailupelien lajityypin esitellen elokuvamaisen kerronnan ja uuden käyttöliittymän. Peli ohjelmoitiin sitä varten kehitetyllä SCUMM-pelimoottorilla, jota käyttäen LucasArts teki edelleen useita seikkailupelejä.
Vuosina 1990–1993 tuotettiin peliin löyhästi perustuvaa tilannekomediatelevisiosarjaa Maniac Mansion. Peli sai vuonna 1993 jatko-osan Day of the Tentacle.
Juoni ja hahmot
Maniac Mansionin keskushahmo on Dave Miller, jonka cheerleader-tyttöystävän Sandy Pantzin on kidnapannut hullu tiedemies, tohtori Fred Edison, joka aikoo ottaa Sandyn aivot omiin tarpeisiinsa.
Tohtori Fredin on alistanut valtaansa kartanon seudulle 20 vuotta sitten pudonnut älykäs, purppuranvärinen Meteoriitti, joka tavoittelee maailmanvalloitusta. Peli ratkaistaan nujertamalla Meteoriitti jollakin tavalla.
Kumppaniksi valittujen hahmojen valinta vaikuttaa ongelmien ratkaisumahdollisuuksiin ja mahdollisiin loppuratkaisuihin. Davella itsellään ei ole erityisiä taitoja. Bernard on joukosta taitavin, kyeten monenlaisiin korjaustöihin, mutta pelkää esimerkiksi Vihreää lonkeroa. Muusikot Razor ja Syd ovat ulkonäköään lukuun ottamatta yhtäläisiä. Kumpikin heistä voi auttaa muusikon urasta haaveilevaa Vihreää lonkeroa julkistamaan demonauhansa ja saamaan hänen ystävyytensä. Michael voi saavuttaa Weird Edin ystävyyden kehittämällä tälle filmin, jossa on hänen iskunsa suunnitelmat. Wendy voi kirjoittaa puhtaaksi Meteorin muistelmat ja auttaa niiden julkaisussa, jolloin se luopuu maailmanvalloitussuunnitelmistaan tähteytensä vuoksi. Jeff on joukosta taidottomin, hän osaa vain korjata puhelimia. Maniac Mansion on ratkaistavissa Daven lisäksi Jeffiä lukuun ottamatta yhden kumppanin avulla, joten toinen on mukana vain helpottamassa ja nopeuttamassa toimia.
Kartanossa on useita huoneita. Alakerrassa on keittiö, ruokasali, olohuone ja kirjasto. Toisessa kerroksessa sijaitsee maalaushuone, musiikkihuone ja panssariovi, jonka takana pelikonehuone ja lääkärin huone. Kolmannessa on pimiö. Ylin kerros on neljäs, jossa on asukkaiden makuuhuoneet, kuntosali, kylpyhuone ja takkahuone, josta pääsee tähtitorniin. Ulkona on etupiha ja takapiha, jossa on autotalli.
Tietokonekäännökset
thumb|Edisonin perhe Maniac Mansion Enhanced Versionin demossa. Vasemmalta lukien Edna, tohtori Fred ja Weird Ed. Joissakin käännöksissä Edisonien iho oli sinertävää, muissa luonnollisen väristä Maniac Mansion julkaistiin ensimmäisen kerran 10. lokakuuta 1987 Yhdysvalloissa Commodore 64:lle ja Apple II:lle. Nämä käännökset oli tehty SCUMMin versio 0:lla.
Toisen kerran peli julkaistiin vuonna 1988 Commodore 64:lle, Apple II:lle ja MS-DOSille. Pakkauskotelon takapuoli oli vaihdettu erään jälleenmyyjän otettua pelin pois myynnistä, koska siinä oli seksuaaliseen haluun viittaava sana. MS-DOS-käännös oli tehty SCUMMin versio 1:llä.
Kolmannen kerran peli julkaistiin vuonna 1989 Commodore 64:lle, Apple II:lle, MS-DOSille, Atari ST:lle ja Amigalle. Tällöin Enhanced Versioniksi kutsuttu MS-DOSin sekä Amigan ja Atari ST:n käännökset oli tehty SCUMMin versio 2:lla. Merkittävin ero versio 1:llä tehtyihin aikaisempiin julkaisuihin oli tuntuvasti parempi grafiikka. Amiga-käännöksessä on digitoidut ääniefektit ja soitinäänet, joskaan ei kovin huolellisesti tehdyt. SCUMMin versio 2:lla tehdyissä käännöksissä oli kopiosuojaus. Tämä ilmeni siten, että kartanon toisen kerroksen ovi oli muutettu panssaroiduksi, jonka pystyi avaamaan vain pelipakkauksen mukana tulleen koodiluettelon avulla. Jos oven yritti avata väärällä koodilla, oli seurauksena talon räjähtäminen ja pelin päättyminen.
Ensimmäisen Maniac Mansionin julkaisija oli Activision Publishing. Muiden tietokoneiden painosten julkaisija oli Lucasfilm Games. Maniac Mansion on ensimmäinen LucasArtsin itse julkaisema peli. Suuremmat pelitalot olivat julkaisseet sen aiemmat pelit.
Peliä julkaistiin uudelleen vielä vähäpätöisimpänä määrinä, esimerkiksi Amigalle halpaversiona ja MS-DOSille CD-ROMille tallennettuna, sekä seuraavilla kokoelmilla:
Maniac Mansion on myös pelattavissa ylimääräisenä kätkettynä osana vuonna 1993 julkaistua Day of the Tentaclea. Sitä pääsee pelaamaan, kun käynnistää Weird Edin tietokoneen. Täten se on julkaistu myös Macintoshille ja saatavilla samoilla kokoelmilla kuin Day of the Tentacle.
Pelistä julkaistiin MS-DOSille kaksi demoa, toinen alkuperäisestä ja toinen Enhanced Versionista. thumb|Maniac Mansion Deluxe Vuonna 2004 Lucasfan Games julkaisi ilmaiseksi Internetissä Maniac Mansion Deluxen, joka on Maniac Mansionin omaperäinen, mutta alkuperäisen kanssa hyvin yhtäläinen sovitus Windows XP:lle. Se tehtiin Adventure Game Studiolla, mutta muistuttaa käyttöliittymältään SCUMMin versiota 6.
Konsolikäännökset
thumb|left|Jalecon julkaisema Famicomin käännöksen vihjekirjasen kansi, jossa näkyy super deformed -hahmot Jaleco julkaisi Maniac Mansionin 13. syyskuuta 1988 Japanissa myytävälle Famicomille, joka on Japanin markkina-alueen malli Nintendon 8-bittisestä konsolista. Pelin käännös oli tehty yksioikoisesti, sillä siitä puuttui esimerkiksi monia alkuperäisessä olleita koristeellisia yksityiskohtia. Hahmot oli piirretty muista käännöksistä poiketen super deformed -tyylillä. Famicomin käännöksessä tallennustoiminto oli korvattu 104 merkkiä pitkällä salasanalla, jolla peliä pystyi jatkamaan samasta tilanteesta.
Tetradekaani
Tetradekaani eli n-tetradekaani (C14H30) on 14-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ainetta. Huoneenlämmössä yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee hiilitetrakloridiin, dietyylieetteriin ja alkoholiin. Tetradekaanin rakennekaava on CH3(CH2)12CH3, moolimassa 198,39 g/mol, sulamispiste 6 °C, kiehumispiste 254 °C, tiheys 0,764 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 100 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 200 °C, taitekerroin 1,428 - 1,43  ja CAS-numero 629-59-4.
Maniac Mansion
Konsolikäännökset
Peli julkaistiin NESille, Euroopan ja Amerikoiden markkina-alueen 8-bittiselle Nintendolle, syyskuussa 1990 täysin uusittuna käännöksenä tehtynä SCUMMin versio 1.5:llä. NESin pelimoduulissa oli yksi paristokäyttöinen tallennuspaikka. NESin käännöksestä oli siistitty muun muassa kielenkäyttöä ja viittauksia seksuaalisuuteen.
Muuta
Maniac Mansion julkaistiin kaikki laitteistoalustat mukaan lukien englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, ranskaksi, italiaksi, espanjaksi ja japaniksi hiragana-merkistöllä.
Pelin jotkin käännökset ovat ajettavissa alustariippumattomalla ScummVM:llä.
Lucasfilm Games ja Jaleco julkaisivat pelille vihjekirjasia. Niitä julkaistiin englanniksi, espanjaksi ja japaniksi.
Arvosteluja
Maniac Mansion sai yleisesti hyviä arvosteluja. Sen tunnelma ja pelattavuus seikkailupelinä saivat arvostelijoilta yleensä suurimmat kehut. 16-bittisten koneiden käännösten grafiikkaa ja ääniä usein moitittiin.
Aktueller Software Markt kehui arvostelussaan Commodore 64:n käännöstä, sanoen pelin olevan "vuoden jos ei vuosikymmenen parhaita". Se arvosteli pelin osa-alueita arvosanoin 9–12 (asteikon maksimi 10). Myös Zzap!64 oli arvostelussaan Commodore 64:n käännökselle hyvin suosiollinen kehuen erityisesti sen helppokäyttöisyyttä ja mukaansatempaavuutta. Lehti valitti, että peli on saatavilla vain levykkeellä.
Amiga Joker sanoi Amigan käännöksen arvostelussaan pelin olevan Amigan parhaiden seikkailupelien joukossa. Lehti piti grafiikan ja äänien laatua puutteellisina. Joker Extra Megablast oli arvostelussaan Nintendo Entertainment Systemin käännökselle suosiollinen ja antoi kokonaisarvosanan 85 %. Joker Sonderheft Adventures kutsui käännösten kesken Amigaa 16-bittisten parhaaksi. Lehti antoi Amigan käännökselle kokonaisarvosanan 80 %, Atari ST:lle 80 %, Commodore 64:lle 82 % ja MS-DOSille 74 %. Grafiikalle ja äänille se antoi huonompia arvosanoja.
Suomessa pelistä ilmestyi yksi arvostelu, jonka laatinut Niko Nirvi ei kuitenkaan ollut erityisen innostunut pelistä. Nirviä harmitti erityisesti se, ettei moottorisahaan löytynyt pelissä bensiiniä. Suomen tietokonepelilehdissä ilmestyi kuitenkin paljon vinkkejä Maniac Mansioniin, mikä kertoo lukijoiden kiinnostuksesta peliä kohtaan. Varsinainen läpipeluuohje julkaistiin Pelit-lehdessä 1990-luvun alussa epätavanomaisesti vuosikaupalla pelin ilmestymisen jälkeen.
Myös Happy Computer -lehden arvostelijat pitivät pelistä: lehti antoi Commodore 64:n käännökselle kokonaisarvosanan 88 %. QuestBusters — The Adventurer's Journal arvosteli Maniac Mansionin 8-bittisen käännöksen kutsuen peliä viehättäväksi ja korvikkeeksi Sierran graafisille seikkailupeleille, joita ei käännetty 8-bittisille koneille.
Muiden lehtien arvosanoja Amigan käännökselle: Amiga Action 81 %, Amiga Computing 87 %, Amiga Format 73 % ja The One 83 %.
Kehitys
thumb|Juonta edistävä välikohtaus Commodore 64:n Maniac Mansionissa. Kuvassa tohtori Fred ja Sandy. Kohtaus tapahtuu paikassa, johon pelaaja ei muuten näe eikä siihen voi vaikuttaa. SCUMM-liittymän verbi-ikonit ja tavaraluettelo katoavat ruudun alaosasta sen ajaksi. Maniac Mansionin ideoivat ja suunnittelivat Ron Gilbert ja Gary Winnick. He esittelivät idean viktoriaanisessa kartanossa lymyävästä hullusta tiedemiehestä Lucasfilm Gamesin johdolle 1985. Peli tehtiin George Lucasin Skywalker Ranchissä, jonka parodiaksi pelin kartano kehittyi. Suunnittelijat vetivät Maniac Mansioniin mahdollisimman paljon kauhu-B-elokuvien kliseitä. Jokainen pelin hahmo on stereotypia ja useimmat perustuvat tosielämän henkilöihin. Razorin inspiroi Winnickin tyttöystävä ja Ednan Gilbertin äiti.
Peliä suunnitellessa Gilbert halusi välttää tuolloin suosituille seikkailupeleille yleistä tapaa virittää pelaajalle useita ansoja, joissa hahmo voi kuolla vaarattomalta tuntuvaan tekoon yllättävällä tavalla. Tekijät noudattivat periaatetta hahmojen kuolemisen osalta, mutta siitä huolimatta LucasArtsin myöhempiin seikkailupeleihin verrattuna Maniac Mansion on vaikeahko ja helposti saatettavissa tilaan, josta ratkaiseminen ei ole enää mahdollista. Siinä on myös paljon hyödyttömiä esineitä ja ongelmia ilman ratkaisua hämäämässä pelaajaa, kuten lukittuja komeroita ilman sopivaa avainta, moottorisaha ilman polttoainetta ja tuntemattomaan huoneeseen vievät rikkonaiset portaat, joita ei voi korjata edes työkaluilla.
Kun Maniac Mansion -projekti oli puolessavälissä, oli sen ohjelmoiminen osoittautunut vaikeaksi, ja tekijät näkivät tarpeen komentosarjakielelle. Gilbert ja Aric Wilmunder ohjelmoivat Maniac Mansionin kehittämisen helpottamiseksi SCUMMin, joka käänsi komentokielestä tavukoodille ja sisälsi tavukoodin tulkkiohjelman. SCUMM kehitettiin ja debugattiin Sun Microsystemsin työasemalla, jolla tehtiin käännökset varsinaiselle kohdekoneelle: tulkkiohjelma SPUTM nimettiin pelin nimelle. David Fox oli pelin SCUMM-lähdekoodin pääkirjoittaja ja kirjoitti pelin tarinaa ja dialogia. Myös Gilbert kirjoitti varsinaisen pelin SCUMM-koodia. Pelin suunnittelutyö tehtiin Macintoshilla. Suuri osa Commodore 64:n käännöksen ohjelmointitekniikasta omaksuttiin saman yhtiön pelistä Habitat. SCUMMin ohjelmoiminen ennen varsinaisen pelin ohjelmointia jätätti tekijät aikataulustaan ja peli valmistui vuoden myöhässä. SCUMMin avulla peli oli kuitenkin helppo kääntää muille alustoille, ja LucasArts teki sitä käyttäen ja edelleen kehittäen 11 muuta seikkailupeliä vuoteen 1997 asti.
SCUMM salli puitteet, jotka tekivät pelistä mullistavan graafisena seikkailupelinä. Se oli ensimmäinen seikkailupeli, jossa juonta edistettiin pelin aikana esitettävillä välikohtauksilla, joihin pelaaja ei voinut vaikuttaa ja jossa pelaajalla oli monta pätevyyksiltään eroavaa hahmoa komennossaan ja niistä riippuen useita vaihtoehtoisia tapoja ratkaista peli. Aiemmissa peleissä välikohtauksia oli vain esimerkiksi tasojen välillä ilman että ne keskeyttivät pelaajaan toimia. Kohtaukset ajoitettiin Maniac Mansionissa satunnaisesti, kun myöhemmissä LucasArtsin SCUMM-peleissä ne tulivat sitä mukaa, kun pelaaja eteni juonessa. Välikohtaukset lisäksi syvensivät Edisonien perheen hahmoja, jotka muuten esitettiin pelissä vain joko vihamielisinä tai avuliaina. Pelissä ollut ruudun vaakavieritys pitkissä huoneissa oli myös tuolloin harvinaista. Kartanon pitkä ruokahuone oli ensimmäinen huone, joka ohjelmoitiin, koska sitä voitiin käyttää vierityksen näytteenä. Erään lähteen mukaan Maniac Mansion oli ensimmäinen peli, jossa käytettiin vaakavieritystä, mutta tämä ei ole totta.
thumb|left|Maniac Mansionin Famicomin käännös ja Michelangelon Aamu Winnick teki kuvitukset ja hahmojen animaatiot Maniac Mansionin tietokonekäännöksille. Hän piirsi kartanon ränsistyneeksi halkeilevin seinin ja revennein tapetein. Kartanoa koristaa taide, josta suuri osa on mauttomia perhepotretteja. Ruokahuoneessa on auki viilletty Georges Seurat'n maalaus Sunnuntai-iltapäivä La Grande Jatten saarella. Toisessa kerroksessa on Michelangelon veistos Aamu, jossa on plakaatti "Löydettäessä palautettava Louvreen, postimaksu maksettu". Seinillä on myös pienempiä kuvia, jotka viittaavat eri elokuviin: Alexin silmä Kellopeliappelsiinista, Amityvillen talo elokuvasta Luojan tähden, paetkaa!, rouva Bates Psykosta ja Brunwaldin linna elokuvasta Indiana Jones ja viimeinen ristiretki.
Maniac Mansionin tunnusmusiikin sävelsivät Chris Grigg ja David Lawrence. Tunnusmusiikista levitetään Internetissä harrastajien tekemiä sovituksia.
Douglas Crockford johti pelin käännöstyötä Nintendo Entertainment Systemille. Hän kirjoitti Wired-lehdessä julkaistun artikkelin, jossa selvitti ponnistelujaan Nintendon peleilleen asettamien moralististen rajoitusten kanssa. Nintendon tavoitteena oli varjella konsoleilleen tehtyjä pelejä kaikelta aineistolta, joka olisi jollekulle mahdollisesti loukkaavaa. Käytännössä vaatimukset olivat vaikeasti tulkittavia. Aluksi myydyistä muutamastakymmenestätuhannesta kappaleesta ei kuitenkaan oltu poistettu juonen kannalta merkityksetöntä temppua, jossa Weird Edin lemmikkihamsterin pystyi räjäyttämään keittämällä sen mikroaaltouunissa.
Speedrun
Maniac Mansionista on tehty speedrun-videoita. Nopeimmassa, joka on tehty NESin käännöksellä, peli läpäistään ajassa 6 minuuttia 29 sekuntia. Tämä on mahdollista käyttäen hyväksi useita käännöksessä olevia ohjelmointivirheitä. Enhanced Versionille on speedrun yhdeksän minuutin ajalla.
Taboo (Christabellen kappale)
Taboo on maltalaisen laulajan Christabellen esittämä kappale, jolla hän edusti Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksitoista ja täten karsiutui finaalista. thumb|left|250px|Christabelle esittämässä kappalettaan Euroviisujen toisen semifinaalin harjoituksissa.
Christabelle Borg
Christabelle Borg (s. 28. huhtikuuta 1992 Mġarr, Malta), tunnetaan paremmin nimellä Christabelle, on maltalainen laulaja, lauluntekijä ja televisiojuontaja. Hän edusti Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa, Portugalissa kappaleella "Taboo".
Varhaiselämä
Borg syntyi vuonna 1992 Maltalla. Hän opiskeli Mount St. Mary's College-koulussa, valmistuen vuonna 2014. Myöhemmin hän aloitti kirjanpidon opiskelemisen Maltan yliopistossa.
Ura
Borg aloitti uransa teini-ikäisenä, juontaen televisio-ohjelmat Teen Trouble ja Teen Traffic. Borg osallistui Malta Eurovision Song Contest 2014-kilpailuun kappaleella "Lovetricity", sijoittuen kahdeksanneksi finaalissa. Hän palasi kilpailuun vuonna 2015 kappaleella "Rush" ja vuonna 2016 kappaleella "Kingdom" sijoittuen toiseksi ja neljänneksi. Vuonna 2018 hän palasi Malta Eurovision Song Contest-kilpailuun neljännen kerran kappaleella "Taboo" voittaen kilpailun. Hän edusti näin Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Mariam Chabi Talata
Mariam Chabi Talata (myös Mariam Chabi Talata Zime tai Mariam Chabi Talata Zimé Yérima), (s. 7. heinäkuuta 1963 Bembéréké, Dahomey) on beniniläinen opettaja ja poliitikko. Vuoden 2021 Beninin presidetinvaalissa hänet valittiin Beninin varapresidentiksi.
Ura
Mariam Chabi Talata on lähtöisin Parakousta, jossa hän toimi aluksi alueneuvostossa vuosina 2008-2015 edustaen Union pour la démocratie et la solidarité (UDS) puoluetta. Sen jälkeen hän liittyi Soleil -liittoon toimien ryhmässä joka vastusti Boni Yayin Forces Cauris pour un Bénin émergent (FCBE) -puoluetta ja tuki vuoden 2016 presidentinvaalissa Patrice Talonia. Häntä on luonnehdittu ”talonistiksi”.
Mariam Chabi Talatalla on filosofian loppututkinto Abomey-Calavin yliopiston humanistisesta tiedekunnasta. Hän on opettanut filosofiaa ja toimi opettajana Beninin pohjoisosissa Natitingoussa vuodesta 1991 alkaen. Hän pätevöityi koulutarkastajaksi ja nimitettiin vuonna 2016 opetusministeriöön toisen asteen koulutuksen johtajaksi.
Vuodesta 2019 hän on toiminut Beninin parlamentissa. Hänen asemansa maan aluepoliittisena tasapainottajana Etelä-Beninistä olevan Patrice Talonin kanssa on ollut merkittävä. Mariam Chabi Talatallan näkemyksen mukaan poliittisten puolueiden uudelleeryhmitys on lopettanut poliittiset paronit, jotka olivat usein miehiä ja jonka takia taitoja on alettu arvostamaan enemmän kuin puolueen jäsenkirjaa.
Mariam Chabi Talata korosti Beninin presidentinvaalin rauhallista toimeenpanoa. Hän viittasi vaalikampanjassaan Beninin vuoden 2019 parlamenttivaalien tapahtumiin ja vetosi siihen, että ne eivät saisi toistua.
Mariam Chabi Talataa lähellä ovat myös koulutus ja naisten oikeudet. Hän haluaa muuttaa naisten oikeuksia ja parantaa heidän asemaansa, sekä puhua sen puolesta, että naiset saisivat enemmän tunnustusta ja kunnioitusta.
Ehdokas
Mariam Chabi Talatasta on Beninin ensimmäinen varapresidentti. Varapresidentin virka määriteltiin ja perustettiin uudessa perustuslakimuutoksessa. Vaikka varapresidentin asema on pääasiassa nimellinen, se on strategisesti tärkeä. Varapresidentti toimii väliaikaisena virkakauden loppuun, jos presidentti kuolee tai tulee esteelliseksi.
Yksityiselämä
Mariam Chabi Talata on neljän lapsen äiti ja naimisissa beniniläisen maatalousinsinöörin kanssa.
Raphael Wicky
Raphael Wicky (s. 26. huhtikuuta 1977 Leuggern, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tällä hetkellä MLS:n Chivas USA:ta ja lukeutuu myös Sveitsin maajoukkueen avainpelaajiin.
Wicky aloitti ammattilaisuransa Sionin riveissä vuonna 1993. Hän saavutti seuran riveissä liigamestaruuden ja kolme cup-mestaruutta. Kotimaansa ulkopuolella Wicky on edustanut saksalaista Werder Bremeniä vuosina 1997–2000, espanjalaista Atlético Madridia vuosina 2000–2001 ja saksalaista HSV:tä vuosina 2001–2007. Hän saavutti Werder Bremenin riveissä cup-mestaruuden. Sioniin Wicky palasi vuonna 2007. Chivas USA:n riveihin hän siirtyi vuonna 2008.
Sveitsin maajoukkueessa Wicky debytoi vuonna 1996. Hän on kuulunut Sveitsin joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Ploudalmézeau
thumb|250px|Rannikkoa
Ploudalmézeau on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 994 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ploudalmézeaun pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Kunnan lähellä tapahtui vuonna 1978 tuhoisa Amoco Cadizin öljyvuoto-onnettomuus.
Platoninen rakkaus
Platoninen rakkaus tarkoittaa syvää henkistä tai toverillista rakkautta. Sillä viitataan tyypillisesti epäaistilliseen rakkauteen. Platonisessa suhteessa kaksi henkilöä tuntee voimakasta kiintymystä toisiaan kohtaan, mutta suhteessa ei ole eroottisia aineksia.
Nurmijärven Uutiset
Lehti ilmestyy kahdesti viikossa: keskiviikkoisin ja viikonvaihteessa. Vuonna 2016 sen jakelumäärä on 20 200 kappaletta. Lehden alkuperäinen nimi oli Nurmijärven Extra Uutiset. Nykyinen nimi on ollut käytössä loppuvuodesta 2003.
Nurmijärven Uutisten toimitus sijaitsee Klaukkalassa. Lehden päätoimittajana on toiminut syyskuusta 2013 Riikka Laine. Nurmijärven Uutisia julkaisee Etelä-Suomen Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin.
I
I (i) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten yhdeksäs kirjain. I-kirjaimen nimi on suomen kielessä ii ja äännearvo [i].
Latinalaista I-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain ioota (Ι, ι), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan И ja І|valkovenäläis-ukrainalainen І. Ajoittaisesta yhdennäköisyydestään huolimatta eri merkistöjen I:t ovat Unicodessa eri merkkejä.
Historia
Kreikkalaisen iootan edeltäjä oli foinikialaisessa ja yleisemmin seemiläisessä kirjaimistossa, jotka olivat puhtaita konsonanttikirjaimistoja eli abjadeja, jōd, joka osoitti j:tä. i ja j ääntyvät samassa paikassa ja niitä erottaa lähinnä kielen etäisyys hammasvallista: vokaalissa väliin jäävä rako on niin suuri, ettei läpi kulkeva ilmavirta aiheuta kohinaa, puolivokaalissa ollaan aivan kohinan rajalla ja frikatiivissa kohina on selvää. Näin ollen kreikkalaisilta ei vaatinut suurtakaan innovaatiota keksiä, että j:tä osoittava kirjainmerkki voisi osoittaa myös i:tä.
Latinalaisen kirjaimiston I on kreikkalaisen kirjaimiston iootan Ι suora perillinen, ja kummallakin merkittiin aluksi paitsi i-vokaalia myös j-puolivokaalia. Erillinen J-kirjain vakiintui käyttöön vasta myöhäiskeskiajalla, 1500-luvulla, mutta käytössä jo sitä ennen se oli ollut käytössä yhtenä I:n muunnelmana. Esimerkiksi kirjoitettaessa lukuja roomalaisin numeroin J saattoi osoittaa numeron päättymistä: XIJ = XII.
I suomen kielessä
Vielä Agricolalla i-äänteen kirjoitusasu hieman vaihteli, vaikka selvästi yleisin kirjoitustapa oli I. Muita olivat IJ, J ja Y, esim. ijkenens ’ikänäns(ä)’, jstupi ’istuu’ (ääntyy [istupi]), ’yksi’, metelyt ’metelit’. Toisaalta I tai IJ saattoi merkitä myös y-äännettä, esim. syndime ’syntymä’, ijxinens ’yksinäns(ä)’. Toisaalta j-äänteen yleisin kirjoitustapa oli Agricolalla yhä I, harvoin J tai IJ, esim. iotca ’jotka’, ijei ’jäi’, mikä osoittaa, ettei I:n ja J:n ero latinalaisessa kirjoituksessa ollut vielä täysin vakiintunut.
Nykysuomen oikeinkirjoituksessa I-kirjaimella merkitään aina laveaa suppeaa etuvokaalia [i].
Suomen vokaalisoinnun kannalta i on neutraalivokaali, missä neutraalius tarkoittaa, että vaikka se on foneettisesti etuvokaali, se voi esiintyä myös soinnultaan takavokaalisissa sanoissa. Tosin saman sanan takavokaalit saattavat taentaa sen ääntämystä, esim. sanassa silta i saattaa a:n vaikutuksesta ääntyä taempana kuin sanassa siltä.
I:tä käytetään suomessa konsonanttiloppuisten myöhäisten lainasanojen (kuten design : designin) ja erisnimien (kuten Allan : Allanin, Julin : Julinin) sidosvokaalina, joka tuon sanan kanssa muodostaa vartalon. Useisiin lähtökohdaltaan konsonanttiloppuisiin lainasanoihin se taas on lisätty perusmuodossakin esiintyväksi, esim. sanaan atomi, esim. engl. atom ja -ismi-loppuisiin, engl. -ism.
Suomen kirjoitetussa yleiskielessä I on toiseksi yleisin kirjain.
I muissa kielissä
I-kirjainta vastaava pieni kirjain on yleensä i. Turkkilaisessa aakkostossa kuitenkin vastaava pieni kirjain on pisteetön ı, ja İ|pisteellistä İ:tä vastaava pieni kirjain on pisteellinen i.
Lassi Hiekkala
Hiekkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Hoffrén ja Johanna Väänänen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1913. Hän toimi maalaisliittolaisen Savon Sanomien toimittajana vuosina 1913–1918 ja päätoimittajana 1918–1929. Hiekkala edusti mielipiteiltään poliittisen keskustan vasenta laitaa. Hänen kielteinen suhtautumisensa suojeluskuntiin ja maanpuolustukseen kariuttivat hänen poliittisen uransa Maalaisliitossa, jossa hän jäi oudoksi linnuksi. Puoluesihteerinä hän ehti olla vuoden 1925. Helsinkiin siirryttyään Hiekkala oli vuosina 1929–1931 vastaavana toimittajana Suomenmaa-lehdessä, josta hän kuitenkin joutui lähtemään poliittisten erimielisyyksien vuoksi, minkä jälkeen hän siirtyi artikkelitoimittajaksi Helsingin Sanomiin. Vaihtaessaan lehteä hän siirtyi myös maalaisliitosta edistyspuolueeseen. Hiekkala tuli kummassakin puolueessa tunnetuksi tiukkana Lapuan liikkeen ja sittemmin Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) sekä muunkin äärioikeistolaisuuden arvostelijana. Hän kuului lapualaisia vastustaneiden keskustapoliitikkojen salaisen Isänmaan ja Lain Puolesta -järjestön keskeisiin henkilöihin. Edistyksessäkin hän oli puolueen vasemmalla laidalla.
Hiekkala kirjoitti pakinoita nimimerkillä Eero ja sillä nimellä poliittiset vastustajatkin hänet tunsivat. 1930-luvulla hän oli Suomen Sosialidemokraatin Sasu Punasen (Yrjö Räisänen) ohella yksi Suomen äärioikeiston silmätikuista, minkä vuoksi IKL:n kansanedustaja Elias Simojoki toivoi kuuluisassa julkisuuteen tulleessa kirjeessään sekä Eeron että Sasun päätyvän keskitysleirille Petsamoon.
Sodan jälkeen Hiekkala oli edistyspuolueen ja Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana vuodesta 1945 aina kuolemaansa asti. Hänen vasemmistoporvarillinen linjansa sopi Suomen sotien jälkeiseen poliittiseen todellisuuteen, joskin hän jäi yhä puolueessaan yksin kannattaessaan sotasyyllisyyslakia ja YYA-sopimusta. Hiekkala otti osaa myös Yleisradion Pienoisparlamentti-ohjelman väittelyihin.
Hiekkala esitti myös vanhoillisia näkemyksiä puhuessaan eduskunnassa lapsilisälain käsittelyn yhteydessä kesäkuussa 1948. Hän muun muassa sanoi, että ”kansan kvaliteetin kannalta ei ole samantekevää, millaiset yksilöt sukua jatkavat” ja että luonnonjärjestyksen mukaan ”voimakkain yksilö” ja ”parhain aines” lisääntyy.
Hiekkalan pitämää Eeron pakinapalstaa seurasi uskollisesti lehdestä toiseen kuvittaja Oki Räisänen. Räisäsen kuoltua vuonna 1950 Helsingin Sanomat kiinnitti Eeron pakinoiden uudeksi kuvittajaksi Kari Suomalaisen, joka Hiekkalankin pian kuoltua loi itsenäisen ja maineikkaan uran pilapiirtäjänä.
Lassi Hiekkalan veli oli niin ikään Savon Sanomien päätoimittajana toiminut Eero Hiekkala.
Critical Ops
Critical Ops (lyhyesti C-OPS) on Critical Forcen kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on julkaistu Androidille ja iOS:lle avoimena alpha/beta versiona vuonna.
Vuonna 2017 peliä oli ladattu yli 26 miljoonaa kertaa.
Pitkät jäähyväiset
Pitkät jäähyväiset on Raymond Chandlerin vuonna 1954 julkaistu rikosromaani. Teos on lajityypiltään niin sanottu amerikkalainen kovaksi keitetty dekkari, jonka päähenkilönä on Chandlerin tunnettu salapoliisiluomus, yksityisetsivä Philip Marlowe.
Kirja on saavuttanut menestystä ja arvostusta Chandlerin tunnetuimpien teosten Syvä uni ja Näkemiin, kaunokaiseni tapaan. Chandler on dekkarillisen juonenkuljetuksen yhteyteen sisällyttänyt teokseen paljon yhteiskuntakritiikkiä, mm. poliisiväkivaltaa, korruptiota, huumeita ja massatuotantoa sekä kerskakulutusta kohtaan. Kuitenkin tummaihoisia ja meksikolaisia kohtaan Chandler suhtautuu kirjassa halveksivasti ja rasistisesti.
Kirjaa on pidetty myös Chandlerin henkilökohtaisimpana, ja sen katsotaan heijastavan hänen omaa silloista elämäänsä ja sisältävän omaelämäkerrallisia piirteitä. Roger Wadea ja Terry Lennoxia on pidetty hänen omia sotakokemuksiaan ja alkoholismiaan kuvaavina hahmoina. Kirjoittamisen aikaan häntä 18 vuotta vanhempi vaimo Cissy (Pearl Eugenie "Cissy" Pascal, k. 1954) oli vakavasti sairas ja kuolemassa.
Kirjeessään ystävälleen kirjailija on itse sanonut teosta parhaimmakseen. Vuonna 1955 kirja palkittiin arvostetulla Edgar Allan Poen mukaan nimetyllä Edgar-palkinnolla. Kirjaan pohjautuva Robert Altmanin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1973.
Juoni
Pian tämän jälkeen Los Angelesin poliisietsivät kiinnostuvat Marlowesta, kun Sylvia Lennox löydetään vierastalostaan raa'asti kuoliaaksi pahoinpideltynä. Etsivä Green kuulustelee ja etsivä Dayton pahoinpitelee Marlowea, ja hän viettää kolme päivää poliisivankilassa. Tämän jälkeen poliisikapteeni Gregorius kuulustelee ja pahoinpitelee Marlowea lisää. Asianajaja Endicott käy tapaamassa Marlowea vankilassa paljastamatta toimeksiantajaansa. Lopulta humalainen piirisyyttäjä Grenz vapauttaa hänet vastahakoisesti, ja Marlowe saa tietää, että Terry Lennox on kuollut Meksikossa.
Marlowesta alkavat yhtäkkiä kiinnostua sekä asianajaja Sewell Endicott, lehtimies Lonnie Morgan, gangsteripomo Mendy Menendez että kustantaja Howard Spencer. Kuolleelta mieheltä Terry Lennoxilta tulee Otatoclanista Meksikosta kirje ja 5 000 dollarin seteli. Juttuun sotkeutuvat nyt omille teilleen kadonnut menestyskirjailija Roger Wade, joka on väkivaltainen alkoholisti, ja hänen kullanvaalea vaimonsa Eileen. Marlowe lähtee etsimään rouva Waden pyynnöstä V-kirjaimella alkavaa lääkäriä. Kolme nimeä Marlowe saa kollegaltaan George Petersiltä, joka on töissä tiedustelutoimiston kaltaisessa Carne-yhtymässä. Marlowe lähtee jäljittämään näitä lääkäriksi itseään kutsuvia henkilöitä, joilta varakkaat ihmiset hankkivat diskreetisti huumeita. Tohtori Verringerin luota löytyykin huonokuntoinen Roger Wade, jonka ärsyttämänä Earl-niminen korea mielenvikainen cowboy melkein tappaa kolme ihmistä. Wade palautetaan kotiinsa vaimonsa luokse. Illan lopuksi Marlowe suutelee Eileen Wadea talon ulkopuolella.
Baarissa Marlowe tapaa mustapukuisen naisen, jonka kanssa hän juo gimletejä. Nainen kertoo olevansa Linda Loring ja paljastaa olevansa Sylvia Lennoxin sisar sekä tunteneensa hyvin myös Terry Lennoxin, jonka mielijuoma oli juuri gimlet. Rouva Loring ei voi uskoa Terryn syyllisyyteen Sylvian murhassa.
Wadejen luona Idle Valleyssa pidetään cocktail-kutsut, joihin Marlowekin kutsutaan. Kutsujen aikana Linda Loringin aviomies tohtori Edward Loring uhkailee Roger Wadea jättämään vaimonsa rauhaan. Chandler kuvaa tohtori Loringia turhantärkeäksi tosikoksi, koska tämä ei juo lainkaan alkoholia.
Viikkoa myöhemmin Roger Wade soittaa Marlowen apuun keskellä yötä. Puhelun aikana tapahtuu jotain outoa, ja se katkeaa äkillisesti. Marlowe ajaa paikalle hurjaa vauhtia ja löytää tajuttoman Waden pensaan alta, haava takaraivossaan. Rouva Wade suhtautuu asiaan ihmeen välinpitämättömästi. Kuitenkin hän on soittanut paikalle tohtori Loringin, joka suostuu tutkimaan Waden vamman mutta suhtautuu muuten tähän halveksivasti. Marlowe mainitsee tohtorille, että jo Hippokrateen vala edellyttäisi loukkaantuneen parempaa kohtelua.
Hovimestari Candy ja Marlowe raahaavat Waden vuoteeseen. Samalla Candy vihjailee rouva Waden kevytkenkäisyydestä. Marlowe nimittää meksikolaista Candyä halventavalla "cholo" (= puoliverinen) -nimityksellä, josta mies raivostuu ja sanoo olevansa chileläinen. Candy vetää esiin veitsen ja heittää sen varoituksena ikkunanpokaan. Wade havahtuu, kysyy onko tehnyt vaimolleen jotain, ei saa unta ja pyytää unilääkettä. Hän pyytää Marlowea ottamaan haltuunsa kirjoituskoneessa peitettynä olevat käsikirjoitusliuskat, jotta rouva Wade ei näkisi niitä. Marlowe tutkii Waden työhuonetta ja huomaa, että mies on kaatunut taaksepäin tuolissaan ja loukannut päänsä.
Marlowe löytää Waden kirjoituskoneesta sivukaupalla humalahoureista itsesäälistä vuodatusta. Äkkiä kuuluu laukaus, ja Wadet taistelevat aseesta. Unilääkkeestä (seconal) ja alkoholista sekaisin oleva Wade on yrittänyt ampua itsensä. Selviää, että Roger Wadella on ollut suhde Sylvia Lennoxiin, josta Wadejen hovimestari Candy on saanut vihiä. Eileen Wade näkee harhoja ja luulee Philip Marlowea kuolleeksi nuoruudenrakkaudekseen, jonka nimen alkukirjaimet olivat samat, P. ja M. Suurin ponnistuksin Marlowe torjuu puolialastoman rouva Waden viettely-yrityksen ja juo kirjailijan työhuoneessa itsensä tajuttomaksi viskillä.
Seuraavana aamuna Candy uhkailee krapulaista Marlowea ja kutsuu tätä huoranpennuksi (hijo de la puta). Käytyään aamulla mielenkiintoisen keskustelun rouva Waden kanssa Marlowe sanoutuu irti kaikista myöhemmistä toimeksiannoista.
Linda Loring tulee tapaamaan yhä krapulaista Marlowea tämän toimistoon ja vie hänet isänsä Harlan Potterin palatsimaiseen asumukseen Idle Valleyyn. Suvun ankara patriarkka varoittaa Marlowea sotkeutumasta enempää perheensä asioihin, koska pitää Terry Lennoxia selvästi syyllisenä tyttärensä Sylvian murhaan ja juttua selvitettynä. Potter paljastaa, että Sylviaa oli ammuttu päähän ennen kuin hänen kasvonsa oli hakattu tunnistamattomiksi. Miehet hyvästelevät toisensa kuitenkin sovussa.
Wade nukahtaa sohvalle, ja Marlowe lähtee puutarhaan odottelemaan Eileen Wadea palaavaksi kotiin. Läheisellä järvellä harrastetaan kovaäänistä vesiurheilua, joten rouva Waden ovikellonsoitto on vähällä jäädä Marlowelta kuulematta. Rouva tarjoutuu keittämään teetä ja piipahtaa katsomaan miestään, joka näyttää nukkuvan. Myös Marlowe tarkastaa kirjailija Waden kunnon mutta huomaakin tämän kuolleen aivan äskettäin aseen laukaukseen. Poliisien saapuessa Eileen Wade syyttää Marlowea miehensä kuolemasta. Juttua alkaa tutkia Marlowen vanha tuttu syyttäjänvirastosta, nykyinen murhaosaston apulaispäällikkö Bernie Ohls. Hovimestari Candy yrittää saada Marlowen epäilyksen alaiseksi kertomalla näkemästään aviorikoksesta Eileen Waden kanssa iltana, jolloin Wade loukkasi päänsä. Lopulta kuolemansyyntutkija pitää kuolemaa itsemurhana.
Marlowe aloittaa George Petersin avulla Englantiin saakka ulottuvat tutkimukset Eileen Waden nuoruudenrakkaudesta, joka katosi sodan aikana Norjassa. Kun Marlowe jututtaa rouva Wadea, käykin ilmi, että sekä tarina, tapahtumavuosi että miehen sotilasosasto ovat valhetta. Eileen Wade meni Englannissa naimisiin Paul Marston -nimisen miehen kanssa, joten hänen avioliittonsa Roger Waden kanssa on mitätön. Terry Lennox on Paul Marston. Rouva Wade sanoo nähneensä Sylvia Lennoxin murhan, jonka hänen mukaansa teki Roger Wade. Hänen tarinassaan on kuitenkin paljon aukkoja. Marlowe, hovimestari Candy ja paikalla ollut Waden agentti Howard Spencer ovat yhtä mieltä siitä, että Eileen Wade on syyllinen. Mutta heillä ei ole mitään todisteita. Marlowe tekee sovinnon Candyn kanssa ja kutsuu häntä sanalla amigo (= ystävä).
Samana iltana Candy soittaa Marlowelle, että Eileen Wade on tehnyt itsemurhan demerolin yliannostuksella. Jäähyväiskirjeessään hän kertoo mustasukkaisuuttaan murhanneensa Sylvia Lennoxin sekä miehensä Roger Waden, koska tämä tiesi ensimmäisestä murhasta. Kuolemansyyn tutkimusta ei järjestetä. Marlowe saa käsiinsä kirjeen valokopion ja se julkaistaan toimittaja Lonnie Morganin avulla kaupungin ainoassa Harlan Potterista riippumattomasta sanomalehdessä.
Marlowen luona vierailee Bernie Ohls, joka moittii häntä Wadejen ja Lennoxien välisten suhteitten kertomatta jättämisestä ja poliisille kuuluvan työn tekemisestä. Seuraavana päivänä Linda Loring soittaa Marlowelle ja kertoo pistäneensä avioeron vireille isänsä luvalla. Tohtori Loring on joutunut ikävyyksiin, koska määräsi rouva Wadelle ylisuuria kipulääkeannoksia. Rouva Loring ehdottaa Marlowelle yhteistä Pariisin matkaa. Illan pimetessä Marlowen kotiin saapuu kaksi kovanaamaa Mendy Menendezin johdolla. Marlowe hakataan pahasti mutta hän pystyy iskemään Menendezin lattiaan. Yllättäen kovanaamat korjaavat Menendezin mukaansa ja paikalle tullut Bernie Ohls paljastaa väijytyksen olleen salajuoni, jossa kostettiin Willie Magoon -nimisen poliisin raaka pahoinpitely.
Rouva Loring tulee yllättäen pienen matkalaukun kanssa tapaamaan Marlowea tämän kotiin, jää juomaan shampanjaa, ja he yöpyvät samassa vuoteessa. Aamulla he eroavat ystävinä, mutta jutusta ei tule sen enempää, vaikka Linda Loring oli ehdottanutkin naimisiin menemistä.
Marlowe menee tapaamaan asianajaja Endicottia, joka kertoo käynnistään Otatoclanissa, jossa hän näki Terry Lennoxin kuolleena arkussa. Marlowe ei saa rauhaa Terryn jäähyväiskirjeen vuoksi. Hän soittaa toiselle Terryn tuntemalle gangsterille, Randy Starrille. Eräänä päivänä kuukauden päästä Marlowen toimistoon saapuu salaperäinen arpinaamainen muukalainen nimeltä señor Maioranos. Tämä kertoo Marlowelle lopuksi, miten kaikki todella tapahtui ja kuka hän oikeasti on.
Suomennos
Ahmavaara lyhensi alkuperäistä teosta. Hän poisti kirjan 21. luvun alusta useita sivuja, mukaanluettuna kohdan, jossa yksityisetsivä Philip Marlow’n asiakkaaksi pyrkii suomalainen henkilö. Suomalainen hahmo on kuvattu pilkallisesti, mikä lienee syy siihen, että kohta poistettiin. Kalevi Nyytäjän suomennoksessa poistetut kohdat on palautettu.
Greenpeace Norden
Greenpeace Nordic eli Greenpeace Norden on maailmanlaajuisen ympäristöjärjestö Greenpeacen Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa toimiva alueellinen yhdistys. Yhdistys muodostettiin 1990-luvun lopulla yhdistämällä eri Pohjoismaiden Greenpeace-järjestöt. Vuoden 2011 lopulla yhdistyksellä oli 149 337 tukijaa, joista 24 394 oli Suomesta. Greenpeace Nordenin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa, ja muut toimistot Helsingissä, Kööpenhaminassa ja Oslossa. Greenpeace Nordenin pääsihteeri on tanskalainen Mads Flarup Christensen.
Historia Suomessa
Ennen Greenpeacen toimiston perustamista Suomeen oli järjestön toiminta Suomessa lähinnä muutaman yksityishenkilön varassa. 1980-luvun puolivälissä Greenpeacen alkoi toimittaa suomenkielistä materiaalia ja hankkia tukijoita Suomesta. 1988 Greenpeacen Suomen ensimmäisessä mielenosoituksessa vastustettiin laittoman valaanlihan kuljetusta Suomen kautta. Suomessa Greenpeace-työtä tehnyt ihmisoikeusjuristi ja poliitikko Matti Wuori perusti Suomeen Greenpeacen toimiston vuonna 1989 Greenpeace Internationalin pyynnöstä. Järjestön ensimmäinen kampanja Suomessa oli sellun kloorivalkaisun vastustaminen. Muita kritiikin kohteita olivat muun muassa suomalaisen metsäteollisuuden toimintatavat, ympäristömyrkkyjen vienti sekä Itämeren liikakalastus. 1990-luvun alun laman jälkeen Greenpeacen suomalaisten tukijoiden määrä kääntyi laskuun, eikä toimintaa kyetty pitämään omavaraisena. Vuonna 1998 Suomen Greenpeacen toimisto suljettiin ja Greenpeacen toiminta Suomessa siirtyi Greenpeace Internationalin harteille, kunnes vuonna 1999 perustettiin yhteispohjoismainen Greenpeace Norden, jonka yksi toimisto sijoitettiin Helsinkiin. 1990-luvulla Greenpeace oli myös yksi keskeisiä ydinjätteiden viennin ja ydinvoiman kritisoijia.
Hallinto
Greenpeace Norden toimii Greenpeace Internationalin sekä 41 maassa toimivien 28 alueellisen Greenpeace-toimiston yhdessä asettamien tavoitteiden ja puitteiden alaisuudessa. Greenpeace Nordenin ylintä valtaa käyttävät äänestävät jäsenet. Äänestäviä jäseniä Greenpeace Nordenissa voi olla enintään 20 ja jäseniksi hyväksytään vain luonnollisia henkilöitä. Puolet jäsenistä valitaan muista Greenpeacen alueellisista toimistoista ja puolet äänestävistä jäsenistä ei saa olla minkään Greenpeacen toimiston työntekijöitä. Myöskään Greenpeace Nordenin hallituksen jäseniä eikä työntekijöitä hyväksytä äänestäviksi jäseniksi. Elokuussa 2012 äänestäviä jäseniä oli 19.
Äänestävät jäsenet tapaavat kerran vuodessa vuosikokouksessa, jossa he valitsevat sekä uudet hallituksen jäsenet että uudet äänestävät jäsenet poistuvien tilalle. Äänestäväksi jäseneksi valinta vaatii 2/3 jäsenten äänistä, eivätkä jäsenet saa äänestää itseään. Vuosikokousten välillä Greenpeace Nordenin hallinnoinnista, johtamisesta, päätöksenteosta ja yhdistyksen sääntöjen toteutumisesta on vastuussa hallitus. Elokuussa 2012 hallitukseen kuuluivat tanskalainen Kirsten Sander, islantilainen Arni Finnsson, ruotsalainen Mats Knapp, norjalainen Dag Kühle-Gotovac, suomalainen Meri Pukarinen, ja ruotsalainen Agneta Rythén Martin. Hallitus tapaa vähintään kolme kertaa vuodessa. Hallitus myös valitsee luottamushenkilön edustamaan Greenpeace Nordenia Greenpeace Internationalin vuosikokouksessa, jossa alueellisten toimistojen luottamushenkilöt valitsevat Greenpeace Internationalin hallituksen. Greenpeace Nordenin äänestävien jäsenten ja hallituksen jäsenten työstä ei makseta palkkiota.