cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paaviuden historia
Paavali VI ja Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen päätös
Paavali VI:n tärkein tehtävä paavina oli saada vietyä Autuas Johannes XXIII:n aloittama Vatikaanin toinen kirkolliskokous loppuun. Taitavana organisaattorina hänen onnistuikin viedä kokous loppuun, mutta se vaati yhteensä neljä istuntokautta. Paavali VI:n tavoitteena oli saada kirkolliskokouksen päätökset hyväksyttyä mahdollisimman suurella enemmistöllä, minkä vuoksi hän teki paljon myönnytyksiä katolisen kirkon konservatiiviselle haaralle. Siksi kirkolliskokouksen tulokset olivat liian uudistusmielisiä konservatiiveille ja liian vanhoillisia radikaaleille uudistajille. Vaikka paavin suosio kärsi molempien tahojen suunnalta, onnistui Paavali VI:n palauttaa järjestys kokouksen jäljiltä sekavaan katoliseen kirkkoon. Paavina hän myös kansainvälisti kirkkoa: hänet paaviksi valinneessa konklaavissa oli ollut 80 kardinaalia, hänen kuollessaan 1978 heitä oli 138.
Johannes Paavali I – 33 päivän paavi
26. elokuuta 1978 konklaavi valitsi uudeksi paaviksi Venetsian patriarkan Albino Lucianin. Luciani tultiin tuntemaan paavinimellä Johannes Paavali I, mikä oli ensimmäinen kerta, kun vasta paaviksi valittu kardinaali otti paavinimekseen kaksiosaisen nimen. Nimivalinnallaan Luciani tahtoi osoittaa, että hän tulisi jatkamaan edeltäjiensä paavi Johannes XXIII:n sekä Paavali VI:n linjaa kirkon uudistamisessa. Lucianin paavinimen valinta oli siinäkin mielessä erikoinen, sillä hän valitsi käyttää alusta lähtien nimensä perässä järjestyslukua yksi.
Paavi Johannes Paavali I kuoli äkillisesti vain 33 päivän virassa olon jälkeen. 65-vuotiaana menehtyneen paavin kuolema oli suuri yllätys Vatikaanille ja shokki katoliselle maailmalle. Lisäksi Vatikaanin tiedottaminen kuolemasta ontui. Osin näistä syistä kuoleman olosuhteista ja siihen johtaneista syistä syntyi monia erilaisia salaliittoteorioita. Tunnetuimmat teoriat paavin murhasta esitti David Yallop kirjassaan In God's Name (1984).
Johannes Paavali II – Puolalainen pontifex
pienoiskuva|[[Johannes Paavali II.]]
Johannes Paavali I:n yllättävän kuoleman jälkeen kardinaalit kokoontuivat konklaaviin jo toisen kerran samana vuonna. Konklaavi alkoi 14. lokakuuta 1978. Vuoden 1978 toisessa konklaavissa Johannes Paavali I:n seuraajaksi valittiin puolalainen Karol Wojtyla, joka otti paavilliseksi nimekseen Johannes Paavali II.
Opillisesti Johannes Paavali II oli enemmän säilyttäjä kuin uudistaja. Huolimatta ulkoisista paineista hän pitäytyi kristinuskon perinteisessä tulkinnassa. Paavin politiikka oli yhdistelmä edistyksellistä suhtautumista sosiaalisiin uudistuksiin ja äärikonservatiivista moraalioppia. Paavi vastusti leppymättä naispappeutta, ehkäisyä, homoseksuaalisuutta, geenimanipulaatiota, vapautuksen teologiaa, aborttia, eutanasiaa, pappien avio-oikeutta, transsukupuolisia, Irakin sotaa ja kuolemanrangaistusta. Hän kannatti radikaaleja toimia köyhyyden poistamiseksi, mm. köyhien maiden velkojen anteeksiantamista. Hän yritti saada maininnan kristinuskosta Euroopan unionin perustuslakiin. Kristinuskon nykysuunnalle tyypillisesti suuri osa paavin ja eurooppalaisen maallisen maailman ristiriidoista koski seksuaalimoraaliin liittyviä kysymyksiä.
Voimakkaalla ja näkyvällä esiintymisellään paavi sai paljon medianäkyvyyttä maailmassa ja pitkän virkakautensa aikana hänestä tuli tärkeä moraalivaikuttaja. Paavin merkitys kommunismin luhistumiseen itäisessä Euroopassa ja varsinkin Puolassa oli erityisen suuri.
Johannes Paavali II pitkä kausi päättyi hänen kuolemaansa 2. huhtikuuta 2005. Vatikaanin virkamiehet ovat alkaneet kutsua paavia hänen kuolemansa jälkeen Johannes Paavali Suureksi, mikä on huomattava kunnianosoitus sillä vain kahdesta aiemmasta paavista on käytetty tätä nimeä, heidät kaikki julistettiin myöhemmin pyhimyksiksi. Vatikaani perustelee nimen käyttöä sillä, että paavi uudisti instituution perusteellisesti tekemällä paavista globaalin vaikuttajan samalla, kun hän piti kiinni kirkon perusarvoista. Kriitikoiden mielestä paavi ei kyennyt vastaamaan nykyajan haasteisiin, ei ryhtynyt välttämättömiin uudistuksiin ja ei siksi ansaitse tulla kutsutuksi suureksi. Nimen yleistyminen käyttöön riippuu kuitenkin tavallisesta kansasta. Tällä hetkellä yleistymisestä ei ole näyttöä.
Benedictus XVI
pienoiskuva|vasen|[[Benedictus XVI.]]
Joseph Alois Ratzinger valittiin 2005 konklaavissa Johannes Paavali II:n seuraajaksi neljän äänestyskerran jälkeen. Kardinaalina Ratzingeria pidettiin katolisen kirkon konservatiivisen siiven johtohahmona, joka on korostanut opin puhtautta, vastustaa ehkäisyä, tuomitsee homoseksuaalisuuden, naispappeuden ja radikaalifeminismin sekä vastustaa keskustelua pappien selibaatin poistamisesta. Lisäksi Ratzinger uskonopin kongregaation johtajana oli myös osavastuullinen Vatikaanin kielteiseen suhtautumiseen vapautuksen teologiaa kohtaan. Hänen näkemyksensä mukaan katolinen kirkko on ainoa oikea kirkko ja kardinaalikaudella hänen suhtautumisensa viime aikoina alkaneeseen uskontojen lähentymiseen ja vuoropuheluun oli hyvin jyrkkä. Ihmisenä häntä pidetään kuitenkin miellyttävänä, älykkäänä, pohdiskelevana, uutterana ja kohteliaana sekä hieman ujona verrattuna muuten vahvaan maineeseensa. Monissa suhteissa Benedictus XVI näyttää paavina lieventäneen näkemyksiään aikaisempaan verrattuna.
Ennen paaviksi tuloaan Benedictus XVI toimi yli 20 vuotta edeltäjänsä paavi Johannes Paavali II:n lähimpänä neuvonantajana. Häntä on kutsuttu "opilliseksi portinvartijaksi", mutta toisaalta myös jyrkemmin "Jumalan rottweileriksi" tai "Panssarikardinaaliksi".
Gary Anderson
Gary Anderson (s. 9. maaliskuuta 1951 Coleraine, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen entinen Formula 1 -autojen suunnittelija.
Paaviuden historia
Benedictus XVI
Paavin syyskuussa 2006 pitämä puhe, jossa hän lainasi erästä Bysantin keisarin lausuntoa, herätti kohua muslimimaissa. Vasta mediakohun rauhoituttua selvisi paavin puuttuneen aivan oikeisiin asioihin, ja kuukauden kuluttua puheesta paavi oli saanut 38 muslimioppineelta puheeseensa vastauksen, jossa he myönsivät paavin olleen oikeassa hänen sanoessaan Koraanin kieltävän uskoon pakottamisen.
Johannes Paavali II:n linjana oli lähentää eri uskontoja keskenään. Tähän politiikkaan kuului se, ettei paavi ottaisi puheeksi eri uskontojen ongelmia. Uusi paavi vaatiikin todellista vuoropuhelua eri uskontokuntien kanssa, jotta näiden väliset riidat saataisiin selvitetyksi.
Benedictus XVI erosi yllättäen paavin virasta 11. helmikuuta 2013. Istuvan paavin ero virastaan oli ensimmäinen lähes 600 vuoteen. Emerituspaavi Benedictus kuoli 31. joulukuuta 2022, ja hänen hautajaisiaan vietettiin Pietarinkirkon aukiolla Vatikaanissa 5. tammikuuta 2023.
Gary Anderson
Andersonin ura F1:ssä alkoi Brabham-tallin mekaanikkona vuonna 1975. Ensimmäisen F1-auton hän suunnitteli Jordanille kaudeksi. Anderson toimi Jordanin suunnittelijana vuosina 1991–1998 ja 2002–2003. Vuosina 1998−2000 hän suunnitteli autoja Jaguarille ja Stewartille.
Paaviuden historia
Franciscus (2013-)
Buenos Airesin arkkipiispa, argentiinalainen kardinaali Jorge Mario Bergoglio valittiin paaviksi 13. maaliskuuta 2013. Bergoglio otti paavilliseksi nimekseen Franciscus Franciscus Assisilaisen mukaan. Koska paavi Franciscus on ensimmäinen kyseistä nimeä käyttävä paavi, hänen nimensä yhteydessä ei toistaiseksi käytetä järjestyslukua yksi.
Gary Anderson
Vuonna 2001 hän työskenteli Pohjois-Amerikassa, CART-sarjassa kilpailevassa Reynard-tallissa.
Paaviuden historia
Franciscus (2013-)
Franciscus on ensimmäinen Latinalaisesta Amerikasta kotoisin oleva paavi. Franciscuksen tapa toimia paavina erosi suuresti hänen edeltäjänsä tyylistä. Franciscuksen paavius on polarisoinut vahvasti katolista kirkkoa ja erityisesti kirkon konservatiivit ovat asettuneet jopa vastustamaan paavin radikaalisuutta. Toisaalta samaan aikaan Franciscus on ollut hyvin pidetty tavallisen kansan keskuudessa. Häntä onkin luonnehdittu "kohtaamisen paaviksi".
Gary Anderson
Nykyään Anderson toimii Dallaran neuvonantajana ja Irlannin television kommentaattorina.
Paaviuden historia
Franciscus (2013-)
Paavikautensa alussa Franciscus ilmoitti toimivansa paavina vain muutaman vuoden ajan, mutta siitä huolimatta maaliskuussa 2023 juhlittiin hänen paavikautensa 10-vuotisjuhlaa. Vaikka Franciscus ei ole viime aikoina enää puhunut eläköitymisestä, on hänen arveltu jäävän eläkkeelle sitten kun hänen "työnsä Vatikaanissa on tehty". Syksyllä 2023 Franciscus tulee nimittäneeksi valtaosan kirkon kardinaaleista, mikä tarkoittaa, että seuraavassa konklaavissa on todennäköistä, että hänen seuraajakseen valitaan hänen linjaansa jatkava uusi paavi.
Tampereen Kivimuseo
Tampereen Kivimuseo on luonnontieteellinen museo, joka toimii Museokeskus Vapriikissa Tampereella. Museon kokoelmaan kuuluu runsaat 8 000 esinettä, joista noin 7 000 on esillä näyttelyssä. Mukana on jalokiviä, korukiviä, rakennus- ja koristekiviä, synteettisiä kiviä sekä mineraaleja, meteoriitteja ja fossiileja. Näytteitä on yli 80 maasta.
Kokoelman keräsi tamperelainen kiviharrastaja, diplomi-insinööri Paavo Korhonen (1920–2018). Kyseessä on huomattavan laaja ja Suomessa ainutlaatuinen yksittäisen harrastajan keräämä kivi- ja mineraalikokoelma. Korhonen toivoi, että Kivimuseo innostaisi etenkin lapsia ja nuoria tutkimaan ja keräilemään kiviä.
Historia
thumb|Kivimuseon kokoelmaa.
Paavo Korhonen aloitti kiviharrastuksensa heinäkuussa 1980. Hän vieraili lomamatkalla Eräjärven kivimuseossa ja ihastui siellä näkemiinsä brasilialaisiin akaatteihin. Korhonen päätti itsekin alkaa keräillä kauniita kiviä. Hän myös osti Eräjärveltä kokoelmansa ensimmäisen kiven, brasilialaisen montebrasiitin.
Korhonen etsi kiviä maastosta ja kotimaisten kivimessujen kautta, mutta suurimman osan kokoelmastaan hän hankki ulkomailta ostamalla tai vaihtamalla. Hän rahoitti kivihankinnat muun muassa myymällä postimerkkikokoelmansa.
Syyskuussa 1997 Korhonen lahjoitti Tampereen kaupungille ensimmäisen kivierän, noin 3 500 esinettä. Hän esitti samalla toivomuksen, että kivet pääsisivät näytteille museoon. Lahjoitus johti näin Kivimuseon perustamiseen. Korhonen jatkoi kokoelman kartuttamista vielä sen jälkeenkin.
Kivimuseo sijaitsi marraskuuhun 2013 asti pääkirjastotalo Metson alakerrassa, jossa sillä oli noin 400 neliömetrin tilat. Museo joutui muuttamaan pois, koska kirjasto tarvitsi tilat omaan käyttöönsä. Kivimuseo avattiin uudelleen Vapriikissa joulukuussa 2014. Muuton yhteydessä näyttelyn ilme uudistettiin ja tiedot ajanmukaistettiin. Näyttelytilan pinta-ala pieneni hieman, mutta museon kävijämäärä kasvoi.
Kokoelma
thumb|Suuria [[ametistikoteloja.]] Kivimuseon esineet on hankittu visuaalisin perustein. Korhosen mukaan häntä kiehtoi nimenomaan kivien esteettisyys, ei esimerkiksi niiden mineraalipitoisuus tai käyttöarvo. Kokoelmassa on siksi paljon värikkäitä, erikoisen näköisiä ja isoja kiviä. Museon suurikokoisimmat näytteet ovat fossilisoituneen puun kappaleita, jotka painavat puolitoista tonnia. Kokoelman yhteispaino on arvioiden mukaan vähintään 30 tonnia.
Museon vanhimmat näytteet ovat 4,7 miljardia vuotta vanhoja meteoriitteja. Ne ovat Tampereen museoiden vanhimmat esineet.
Kivimuseolla on harvinaisen edustavia pallokivinäytteitä. Ne ovat herättäneet kansainvälistä kiinnostusta.
Abdoulaye Méïté
Ura
Méïté aloitti uransa vuonna 1998 ranskalaisessa Red Starsissa. Kahden Stars-kauden jälkeen hän siirtyi Marseilleen, jossa pelasi vuosien 2000–2006 välillä 116 Ranskan pääsarjan Ligue 1:n ottelua, tehden yhden maalin. 18 kuukauden spekulaatiot Méïtén siirtymisestä englantilaiseen Boltoniin päättyivät 14. heinäkuuta 2006, kun seura julkisti sopimuksen norsunluurannikkolaisen kanssa. Pelattuaan Boltonissa vuodet 2006–2008 hän siirtyi West Bromwichiin, jossa pelasi vuodet 2008–2011. Kauden 2011–2012 Méïté edusti Ligue 1:n Dijonia. Maaliskuussa 2013 hän teki sopimuksen suomalaisen Hongan kanssa. Méïté valittiin Veikkausliigan kuukauden pelaajaksi elokuussa 2013.
Tammikuussa 2014 Méïté allekirjoitti kauden 2013-2014 loppuun kestävän sopimuksen Englannin mestaruussarjan Doncaster Rovers FC:n kanssa. Kauden jälkeen hän siirtyi Kreikan Superliigan OFI Kreetaan. Méïté oli joukkueessa vain puoli vuotta, ja hän siirtyi tammikuussa 2015 Skotlannin valioliigan Ross County FC:n riveihin pelaamatta kuitenkaan otteluakaan joukkueessa. Helmikuussa 2016 julkistettiin Méïtén paluu Suomeen ja Veikkausliigaan. Tällä kertaa joukkueena oli hallitseva Suomen mestari, SJK, jonka kanssa hän solmi kauden mittaisen sopimuksen.
Norsunluurannikon maajoukkuetta Meïté on edustanut 50 kertaa. Hän oli mukana MM-joukkueessa vuoden 2006 MM-kisoissa, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Peter Gallagher
Peter Gallagher (s. 19. elokuuta 1955, New York City, New York) on näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Suomessa Gallagher tunnetaan parhaiten televisiosarja O.C.:n Sandy Cohenina.
Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista
Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista väkiluvun perusteella kattaa Alankomaiden kaikki yli 100 000 asukkaan kaupungit. Asukasmäärät perustuvat Centraal Bureau voor de Statistiekin (CBS) 1. tammikuuta 2006 julkistamaan 'Kerncijfers wijken en buurten'-tilastoon.
Peter Gallagher
Jo nuoresta pojasta asti näyttelemisestä kiinnostunut Gallagher kasvoi Armonkissa New Yorkin osavaltiossa. Hän aloitti näyttelemisen jo teini-iässä esiintymällä koulun näytelmissä ja musikaaleissa. Ura lähti nousuun Tuftin yliopiston ja Broadwayn kautta. Uran jo vakiinnuttua Gallagher teki töitä ohjaaja Steven Soderberghin kanssa. Nykyisin hän asuu perheensä kanssa New Yorkissa.
Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista
Asukasluvut on pyöristetty tuhansiin.''
Listennad kêrioù brasañ an Izelvroioù Списък на градовете в Нидерландия Listo de urboj de Nederlando fa:فهرست شهرهای هلند Villes des Pays-Bas Città dei Paesi Bassi lt:Sąrašas:Nyderlandų miestai Lijst van Nederlandse plaatsen Liste over nederlandske byer med byrettigheter pt:Anexo:Lista de cidades nos Países Baixos Lista orașelor din Țările de Jos Списак градова у Холандији Lista över städer i Nederländerna 荷兰城市列表
Karkemiš
Karkemiš oli muinainen kaupunki Eufratin yläjuoksun varrella nykyisen Turkin alueella Gaziantepin maakunnassa lähellä Syyrian rajaa. Kaupunki oli sotilaallisesti ja kaupallisesti erittäin tärkeä, sillä sen luota päästiin kahlaten Eufratin yli. Karkemiš liittyy heettiläisten historiaan. Noin 1200–717 eaa. se oli tärkein kaupunki myöhäisheettiläisten valtakuntien alueella, kunnes Assyrian kuningas Sargon II valloitti kaupungin. Karkemiissa käytiin vuonna 605 eaa. taistelu, jossa Babylonin kuningas Nebukadressar II voitti Assyrian avuksi marssineen Egyptin faarao Neko II:n.
Aiheesta muualla
36.83333°N, 38°W
Asemasota Missejoella
Asemasota Missejoella (nykyinen Misajoki) käytiin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla, ja siihen osallistui suomalaisista miehistä koottu ja saksalais-suomalaisen päällystön johtama Kuninkaallinen preussilainen jääkäripataljoona 27 kesä–elokuussa 1916. Tämä jakso oli jääkäripataljoonan ensimmäinen rintamapalvelus, jolloin se myös koki ensimmäiset taistelutappionsa.
Asemat sijaitsivat Tirulin suoalueella Jelgavasta, Riikaan johtavien rautatie- ja maantieyhteyksien itäpuolella. Misa kulkee silloisen rintamalinjan halki. Niille oli tyypillistä alava ja märkä maasto, joka teki esimerkiksi asemien kaivamisen paikoitellen mahdottomaksi, siksi asemat ja ”kämpät” (majoituskorsut) rakennettiin maan päälle.
13. kesäkuuta 1916 haavoittui ruuanhakumatkalla kuolettavasti 1. komppaniaan kuulunut jääkäri Alfred Hyytinen. Hän oli ensimmäinen kaatunut jääkäri.
Jääkäripataljoonan asemasotajakso Misajoella päättyi yllättävään siirtoon Tukumsiin ja edelleen Riianlahden rannikolle.
Valduezankoira
Valduezankoira (Valdueza) on espanjalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta Espanjan Kennelliitto on tunnustanut sen viralliseksi roduksi.
Ulkonäkö
thumb|250px|Näyttelyssä sijoittunut yksilö. Valduezankoira on kookas ja maatiaismaisesta ulkonäöstään huolimatta samalla myös jalopiirteinen ja elegantti. Pää on voimakas olematta raskas. Kallon ja kuonon välinen suhde on 1/1 eli ne ovat suunnilleen yhtä pitkät. Kallo on lähes litteä ja leveydeltään suunnilleen pituuttaan vastaava. Otsapenger ei ole kovin korostunut, mutta kuitenkin ilmeinen. Kirsun sävy vaihtelee lihanvärisestä mustaan. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja keskikokoiset ja ilmeeltään eloisat. Korvat ovat keskikokoiset ja ylöskiinnittyneet. Niska on keskikokoinen ja lihaksikas. Runko on lähes neliömäinen ja hieman korkeuttaan pidempi. Kaksinkertainen karvapeite on karkea ja tiheä, mieluiten 3–8 cm pitkä; pään alueella se on lyhyempi kuin muualla. Väritys on mieluiten valkoinen tai vahankelmeä; vaaleita hiekanvärisiä laikkuja voi esiintyä päässä ja rungossa. Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 67–75 cm ja nartuilla 66–72 cm välillä.
Espanjassa sekä korvat että häntä perinteisesti typistetään mahdollisten metsästystyössä sattuvien haavereiden välttämiseksi.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on erittäin sosiaalinen, säyseä ja tottelevainen. Se tulee hyvin toimeen sekä ihmisten että muiden koirien kanssa. Se kuuluu ns. rehala-tyyppisiin koiriin eli ajuekoiriin, joiden kanssa metsästetään "perinteiseen espanjalaiseen tapaan" erityisesti Iberian niemimaan etelä- ja keskiosissa.
Alkuperä
Valduezan rehala-metsästyskoiria alkoi alun perin kasvattaa Alonso Álvarez de Toledo y Cabeza de Vaca 1940-luvulla, ja hänen jälkeensä hänen työtään jatkoi hänen poikansa, Valduezan markiisi Alonso Álvarez de Toledo y Urquijo. Alusta lähtien tavoitteena oli saada aikaan rehala-metsästykseen soveltuva koira, joka sopeutuisi työskentelemään erityisesti Toledon ja Extremaduran vuoristoalueiden sekä Sierra Morenan maastossa. Jalostuksessa tiedetään käytetyn ison karkeakarvaisen andalusianpodencon valkoista, pitkäkarvaista Podenco Campanero-variaatiota, kevytrakenteisia extremaduralaisia mastiffeja sekä griffon nivernaisia. Podencolta jalostuslinjoihin periytyi nopeutta, ketteryyttä, kestävyyttä, sitkeyttä ja eloisuutta, mastiffeilta voimaa ja majesteettisuutta , griffonilta sitkeyttä ja hyvää villisian jäljestyskykyä.
Nykyisin rotu on sekä ulkoisesti että luonteeltaan erittäin yhtenäinen.
Etymologia
Rotu on nimetty Valduezan eli Villanueva de Valduezan markiisin mukaan, jonka hallintoalue vastaa nykyistä Léonin maakunnassa sijaitsevaa Ponferradaa. Lisäksi Valduezan vuoristo ja Valduezan comarca ovat niin ikään Léonin maakunnassa sijaitsevia paikkoja. Sana montero viittaa metsästykseen.
Turun Nappulaliiga
Turun Nappulaliiga (TuNL) on vuonna 1965 perustettu turkulainen jalkapallon erikoisseura. Seurassa voi pelata jalkapalloa 6-vuotiaasta lähtien. Turun Nappulaliiga on jäsenmäärältään Länsi-Suomen piirin suurin jalkapallon junioriseura. .
Jalkapallon Suomen mestaruuksista nappuloissa on aikoinaan pelattu vuosina 1964 – 1993; TuNL oli mestari vuosina 1971, 1975, 1976, 1981 ja 1992.
Manuela Montebrun
Manuela Montebrun (s. 13. marraskuuta 1979 Laval) on ranskalainen moukarinheittäjä.
Montebrun voitti jälleen Ranskan-mestaruuden vuonna 2003. Samana vuonna hän voitti Euroopan cupin tuloksella 74,43 ja MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljäs. Seuraavana vuonna hän voitti maansa mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupissa viidenneksi, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän heitti kolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 Montebrun sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi vuonna 2013 pronssisijalle kun kilpailun alun perin voittanut Olga Kuzenkova hylättiin takautuvasti dopingin takia. Vuonna 2005 Montebrun voitti kuudennen perättäisen Ranskan-mestaruutensa ja lisäksi hän sijoittui toiseksi Euroopan cupissa ja kauden lopussa seitsemänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuonna 2006 hän oli Euroopan talviheittocupissa kolmas, mutta voitti kilpailun seuraavana vuonna.
Montebrun sijoittui kahdeksanneksi Osakan MM-kilpailuissa 2007. Pekingin olympialaisissa 2008 Montebrun sijoittui alun perin viidenneksi, mutta nousi vuonna 2017 pronssimitalistiksi kun edelle sijoittuneet Aksana Mjankova ja Darja Ptšelnik hylättiin dopingin takia. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2008 Montebrun oli kuudes. Euroopan talviheittocupissa 2009 hän oli seitsemäs ja Berliinin MM-kilpailuissa kahdestoista.
Nicole Sullivan
Nicole Julianne Sullivan (s. 21. huhtikuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Sullivan tunnetaan parhaiten vuonna 1995 alkaneesta sketsisarjasta MADtv, jossa hän näytteli aktiivisesti kuusi vuotta. Hän esiintyi myös tilannekomediasarjassa Kellarin kunkku. Sullivan on myös tehnyt muutamia äänirooleja animaatioissa kuten Family Guy, Baby Blues ja Kim Possible.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1909
Suomen uintimestaruuksista kilpailtiin useammassa eri paikassa ja eri aikoina.
Vaasassa 24. - 25. heinäkuuta 100 m vapaauinti, suorat kerroshypyt 1 000 m vapaauinti, ponnahduslauta ja vaihtelevat kerroshypyt.
Turussa viikkoa myöhemmin uitiin naisten 100 m ja suorat kerroshypyt ja miesten vesipallo.
Lisäksi Tampereella 22. elokuuta ratkaistiin mestaruudet miesten 4 x 50 m viestiuinnissa ja 200 m rintauinnissa, jossa mestaruus jouduttiin jakamaan.
100 m vapaauinti
<br style="clear:both;"/>
1 000 m vapaauinti
<br style="clear:both;"/>
200 m rintauinti
<br style="clear:both;"/>
Ponnahduslauta
<br style="clear:both;"/>
Suorat hypyt
<br style="clear:both;"/>
Vesipallo
Vesipallomestaruuden voitti Helsingfors Simsällskap voittamalla Turun Urheilunystävät maalein 6-0 (1-0,5-0).
Joulupukin Pajakylä
Joulupukin Pajakylä on matkailukohde, joka sijaitsee Rovaniemen Napapiirillä. Pajakylässä on kauppoja, Joulupukin Pääposti ja muuta nähtävää. Kävijät voivat vierailla Joulupukin Kammarissa ja tavata Joulupukin. Joulupukin Pääpostiin kirjeet kulkeutuvat osoitteella Joulupukki, Joulupukin Pääposti, 96930 Napapiiri Rovaniemi.
Historia
Napapiiri on ollut matkailukohde jo pitkään. Rovaniemen Napapiirille rakennettiin ensimmäiseksi Rooseveltin Maja, joka tehtiin 1950-luvulla Yhdysvaltain presidentin puolison Eleanor Rooseveltin vierailua varten.
Kamarineuvos Niilo Tarvajärvi lienee alun perin joulumaa-ajatuksen isä. Tarvajärvi ideoi Joulumaan vuonna 1959 suomalaiseksi vastineeksi Disneylandille, jossa hän oli käynyt Yhdysvaltain-matkallaan tuona vuonna. Tarvajärven kaavailuissa Joulumaasta piti tulla Lapin ja koko Suomen matkailulle uusi vetonaula. Alkuperäinen Joulumaa Oy perustettiin joulukuussa 1967, joka ajautui kuitenkin konkurssiin joulukuussa 1970. Helmikuussa 1971 Tarvajärvi, mm. yhdessä arkkiatri Arvo Ylpön kanssa, perusti Joulumaan Kannatusyhdistys ry -nimisen yhdistyksen pelastamaan pajakyläidea. Epäselvyydet rahoituksessa yhdessä Joulumaa Oy:n kanssa kuitenkin vaivasivat, eikä idea koskaan edennyt toteutukseen.
Rovaniemellä toimi vuonna 1989 perustettu Joulumaa-niminen yhdistys, joka koostui 34 yrityksestä. Yhdistys lopetettiin vuonna 1992 taloudellisten vaikeuksien takia: Joulumaalla ei ollut enää varaa jatkaa kirjepalvelua eli vastaamista joulupukin saamiin kirjeisiin. Santaworldia rakentamaan perustettiin kesäkuussa 1997 uusi, velaton Joulumaa Oy.
Matkailijamäärien kasvaessa Joulupukki siirsi työtilansa asuinpaikastaan Savukosken Korvatunturilta lähes 300 kilometrin päähän Rovaniemen Napapiirille, jotta voisi helpommin tavata ihmisiä. Joulupukin Kammari on toiminut Joulupukin Pajakylässä vuodesta 1985.
Joulupukin Kammari
Joulupukin Kammarissa Pukki on tavattavissa ympäri vuoden. Vuosittain Kammarissa vierailee satojatuhansia ihmisiä. Kävijäennätys on vuodelta 2011, jolloin Joulupukin tapasi yli 330 000 vierasta. Joulupukin Kammariin ei ole pääsymaksua.
Joulupukin tapaaminen
Joulupukin tapaaminen ihmetyttää erityisesti brittejä ja pohjoisamerikkalaisia, sillä heidän jouluperinteessään Joulupukki ei tapaa ketään vieraillessaan kodeissa. Sen sijaan pukki jättää lahjat takan reunalle ripustettuihin sukkiin tai lattialle. Katolisista maista tuleville vierailijoille Joulupukin tapaaminen merkitsee myös paljon, samoin kuin tietysti suomalaisille. Suomalaisessa jouluperinteessä Joulupukki vierailee lasten kotona ja tuo lahjat suoraan lapsille.
Joulupukin Kammarissa on suuri pyörivä hammasrataslavaste. Joulupukki kertoo pystyvänsä hidastamaan aikaa tuolla ajansäätöpyörällään ja ehtivänsä siten vierailla kaikkien maailman lasten luona joulun aikaan.
McRae
McRae on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kansankokonaisuus
Kansankokonaisuus on käsite, jota käytettiin Saksassa, mutta myös Suomessa, erityisesti 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.
Kansankokonaisuuden käsitteen kehitti Saksan ns. konservatiivinen vallankumous kuvaamaan yhteiskuntaa joka on vastakohta modernille poliittisten ja sosiaalisten ristiriitojen leimaamalle yhteiskunnalle. Käsite oli monen saksalaisen liikkeen ohjelmassa - sekä liberaalien, natsien, kansallisbolševikkien että kristillis-konservatiivien. Romanttinen nuoriso- ja luontojärjestö Wandervogels näki kansankokonaisuuden vaihtoehdoksi taloudellisen egoismin (Homo Economicus) ja individualismin leimaamalle modernismille.
Konservatiivisen vallankumouksen johtohahmo Armin Mohler totesi:
Kansallissosialismi adoptoi kansankokonaisuuden omaan käsitteistöönsä. Suomessa käsitteen otti käyttöön myös äärioikeisto (Isänmaallinen kansanliike), joka näki kansankokonaisuuden aatteen vaihtoehtona puoluedemokratialle ja marxismille. Kansankokonaisuuden käsite kuului kuitenkin myös laajempaan ja maltillisempaan pohjoismaiseen ja suomalaiseen aatteelliseen perinteeseen - integratiiviseen nationalismiin. Kansankokonaisuus ja integratiivinen nationalismi edustavat organistista yhteiskuntakäsitystä, jossa yhteiskunta nähdään yhtenä elävänä organismina.
Viivästys
Viivästys tarkoittaa sopimusoikeudessa sellaista suoritushäiriötä, jossa suoritusta ei tehdä sopimuksessa sovittuna aikana tai suoritus jätetään kokonaan tekemättä. Ennakkoviivästykseksi kutsutaan viivästystä, jossa jo ennen suoritushetkeä voidaan päätellä, että suoritus jää oikeaan aikaan tekemättä. Rahasuorituksessaan viivästynyt sopijapuoli joutuu yleensä maksamaan viivästyskorkoa toiselle osapuolelle. Rakennusurakan urakkasopimukseen sisältyy usein viivästymissakko, joka tarkoittaa urakan tilaajalle työn viivästymisen vuoksi maksettavaa rahamääräistä vahingonkorvausta. Se lasketaan yleensä sovitun prosentin mukaan urakkasummasta.
Ordu
Ordu (kreikaksi Κοτύωρα Kotyora) on satamakaupunki Mustanmeren rannalla Turkissa. Ordu on Ordun maakunnan pääkaupunki ja se on myös yksi Ordun maakunnan piirikunnista. Kaupungin asukasluku on 136 000 (2008).
Éric Abidal
Éric Abidal (s. 11. heinäkuuta 1979 Lyon, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi useita vuosia espanjalaisseura FC Barcelonassa. 186 senttimetriä pitkän Abidalin pelipaikka oli laitapuolustaja.
Viivästys
Viivästykseen liittyviä määräyksiä on etenkin kauppalaissa (355/1987). Laissa viivästymisiä ovat kaikki viivästykset riippumatta niiden syystä. Vastapuolen viivästys voi johtaa useaan mahdolliseen tilanteeseen.
Ordu
Ordu on arkkitehtuuriltaan historiallinen kaupunki ja kauan tunnettu kalastuskaupunki. Matkailu on kaupungissa suosittua etenkin venäläisten ja georgialaisten keskuudessa.
Éric Abidal
Ura
Abidal siirtyi Barcelonaan Lyonista 12 miljoonan siirtosummalla kesällä 2007. 30. Toukokuuta 2013 ilmoitettiin, että seura ei jatka Abidalin sopimusta. Lyonissa hän voitti Ranskan mestaruuden kolmesti vuosina 2005–2007 ja Ranskan supercupin vuonna 2005. Aikaisemmin hän on edustanut myös Monacoa ja Lilleä. Barcelonasta hän palasi Monacon joukkueeseen.
Ranskan maajoukkueessa Abidal debytoi vuonna 2004, ja hän kuului joukkueen kokoonpanoon muun muassa vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Vuonna 2013 päättyneellä maajoukkueurallaan hän pelasi 67 maaottelua eikä tehnyt niissä yhtään maalia.
Yksityiselämä
Abidal kääntyi muslimiksi mentyään algerialaisen vaimonsa kanssa naimisiin.
Chris Drury
Christopher Ellis Drury (s. 20. elokuuta 1976 Trumbull, Connecticut) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti vuonna 1998 alkaneella ja vuonna 2011 päättyneellä NHL-urallaan neljää eri seuraa, Colorado Avalanchea, Calgary Flamesia, Buffalo Sabresia ja New York Rangersia.
Drury pelasi NHL:n runkosarjassa 892 ottelua, joissa teki 615 tehopistettä, 255 maalia ja 360 syöttöpistettä. NHL:n pudotuspeleissä hän pelasi 135 ottelua, joissa teki 89 tehopistettä, 47 maalia ja 42 syöttöpistettä. Hän voitti urallaan kerran Stanley Cupin, Colorado Avalanchessa vuonna 2001, toimi kahden eri seuran, Buffalo Sabresin ja New York Rangersin, kapteenina ja palkittiin vuonna 1999 vuoden tulokkaan palkinnolla Calder Memorial Trophylla. Hän on myös kaksinkertainen olympiahopeamitalisti.
Ennen ammattilaisuutta
Ennen NHL-uraansa Drury pelasi vuodet 1994–1998 Bostonin yliopiston jääkiekkojoukkueen Terriersin riveissä Hockey East -yliopistosarjassa. Hän oli voittamassa kahta Hockey Eastin mestaruutta, vuosina 1995 ja 1997, ja myös yhtä NCAA:n (yliopistosarjojen kattojärjestö) mestaruutta, vuonna 1995. Drury, joukkueensa sisäisen pistepörssin kärkinimi kausina 1996–1997 ja 1997–1998, palkittiin Hockey Eastin vuoden pelaajana vuosina 1997 ja 1998 ja Hobey Baker Awardilla NCAA:n vuoden pelaajana vuonna 1998. Lisäksi hänet valittiin muun muassa kahdesti Hockey Eastin toiseen tähdistöön (vuosina 1996 ja 1997), kerran Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistöön (1998) ja NCAA:n mestaruusturnauksen tähdistöön vuonna 1997.
Ammattilaisuran alku Coloradossa
Drury sai NHL-varauksen vuonna 1994, kun Quebec Nordiques varasi hänet numerolla 72 uusien pelaajien varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa neljä vuotta myöhemmin Colorado Avalanchessa (Nordiques siirtyi Denveriin vuonna 1995) riveissä. Drury oli tulokaskaudellaan, kaudella 1998–1999, NHL:n eniten maaleja tehnyt tulokaspelaaja ja toiseksi eniten pisteitä tehnyt tulokas seurakaveri Milan Hejdukin jälkeen tehtyään 79:ssä runkosarjaottelussa tehot 20 maalia ja 24 syöttöpistettä. Kauden jälkeen hänet nimettiin NHL:n tulokkaiden tähdistöön ja palkittiin Calder Memorial Trophylla liigan vuoden tulokkaana. Drury on ensimmäinen ja ainoa pelaaja, joka on voittanut urallaan sekä Hobey Baker Awardin että NHL:n vuoden tulokkaan palkinnon. Drury jatkoi Avalanchessa vielä kolme seuraavaa kautta ja teki parhaimmillaan 67 runkosarjapistettä yhden kauden aikana, 20 maalia ja 47 syöttöpistettä 82:ssa runkosarjaottelussa kaudella 1999–2000. Avalanche-vuosiensa parhaan maalimäärän hän keräsi kaudella 2000–2001, 24 maalia 71:ssä runkosarjaottelussa. Kesäkuussa 2001 hän oli voittamassa Avalanchen riveissä Stanley Cupin mestaruutta, kun seura löi loppuotteluissa New Jersey Devilsin voitoin 4–3. Drury teki vuoden 2001 pudotuspeleissä 23:ssa ottelussa tehot 11 maalia ja viisi syöttöpistettä, joilla hän sijoittui pudotuspelien pistepörssissä sijalle yhdeksän ja maalipörssissä sijalle kaksi seurakaveri Joe Sakicin jälkeen.
Kaudet Calgaryssä ja Buffalossa
Lokakuussa 2002, ennen kauden 2002–2003 alkua, Avalanche kauppasi Druryn ja Stéphane Yellen Calgary Flamesiin vaihdossa Dean McAmmondiin, Derek Morrisiin ja Jeff Shantziin. Drury keräsi 80:ssä Flamesin paidassa pelaamassaan ottelussa tehot 23 maalia ja 30 syöttöpistettä, joilla sijoittui 2002–2003 Flamesin sisäisessä maalipörssissä sijalle kaksi Jarome Iginlan jälkeen ja pistepörssissä sijalle kolme Iginlan ja Craig Conroyn jälkeen.
Heinäkuussa 2003 Drury sai siirron Buffalo Sabresiin pelaajakaupassa, jossa Flames sai Steve Reinprechtin ja Rhett Warrenerin ja Sabres Druryn lisäksi Steve Béginin. Ensimmäisellä Sabres-kaudellaan, kaudella 2003–2004, hän sijoittui seuran sisäisissä piste- ja maalipörsseissä sijalle neljä Daniel Brièren, Miroslav Šatanin ja Jean-Pierre Dumontin jälkeen ja Sabresin sisäisessä syöttöpörssissä sijalle kaksi Brièren jälkeen tehtyään 76:ssa runkosarjaottelussa 53 tehopistettä, 18 maalia ja 35 syöttöpistettä.
Ordu
Nimi ordu on vanha turkinsukuisten paimentolaisten käyttämä sana, joka tarkoitti sotilasleiriä, armeijaa tai yleensä suurta joukkoa.
Chris Drury
Kaudet Calgaryssä ja Buffalossa
Seuraavalla NHL-kaudella, työsulun jälkeisellä kaudella 2005–2006, Drury oli seuransa tehokkain maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Maksim Afinogenovin jälkeen tehtyään 81:ssä runkosarjaottelussa tehot 30 maalia ja 37 maalisyöttöä. Kevään 2006 pudotuspeleissä, joissa Sabres eteni itäisen konferenssin finaaleihin, Drury oli niin ikään joukkueensa tehokkain maalintekijä (koko liigan tilastossa jakoi sijan kolme viiden muun pelaajan kanssa) ja toiseksi paras pistemies, tällä kertaa Daniel Brièren jälkeen, tehtyään 18:ssa ottelussa yhdeksän maalia ja annettuaan yhtä monta maalisyöttöä. Kaudella 2006–2007 Drury teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä tehtyään 69 pistettä, 37 maalia ja 32 syöttöpistettä. Hän oli myös jälleen johdattamassa joukkuettaan itäisen konferenssin finaaleihin, joissa Ottawa Senators oli kuitenkin parempi.
Kaudesta 2005–2006 alkaen Drury jakoi Sabresin kapteenin tehtävät Brièren kanssa. Tätä ennen, seuran kapteeniuden kierrettyä usean pelaajan kesken, Drury oli toiminut Sabresin kapteenina marraskuussa 2003 ja maalis–huhtikuussa 2004.
Aika New York Rangersissä
thumb|170px|Drury Rangersin paidassa kaudella 2007–2008 Kolmen Buffalon kauden jälkeen Drury siirtyi vapaana pelaajana uuteen seuraan. Hän teki kesällä 2007 New York Rangersin kanssa viiden vuoden sopimuksen. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan uudessa seurassa Drury ylitti vielä 50:n tehopisteen rajan ja oli molempina joukkueensa kolmanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja, kaudella 2007–2008 myös eniten maaleja tehnyt pelaaja Jaromír Jágrin kanssa (molemmat tekivät 25 maalia). Kaudella 2009–2010 hänen pistemääränsä kuitenkin laski 32:een (14 maalia ja 18 syöttöpistettä) 77:ssä ottelussa ja kaudella 2010–2011 hän oli sivussa suurimman osan otteluista sormi- ja polvivammojen vuoksi. Hän teki tuolla kaudella vain viisi tehopistettä, maalin ja neljä syöttöpistettä, 25:ssä runkosarjaottelussa ja yhden tehopisteen, syöttöpisteen, viidessä pudotuspeliottelussa.
Drury oli kaudesta 2008–2009 Rangersin kapteeni. Viimeisinä kausinaan joukkueessa, John Tortorellan ollessa sen päävalmentaja, hän pelasi aiempaa enemmän puolustavassa roolissa, jäähyntappajana ja alempien ketjujen hyökkääjänä. Kesäkuussa 2011, kun hänen sopimustaan olisi ollut jäljellä vielä yksi vuosi, Rangers osti Druryn sopimuksen ulos. Vajaat kaksi kuukautta myöhemmin, elokuussa 2011, hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Uransa jälkeen Drurysta tuli Rangersin toimitusjohtaja, kun Jeff Gorton sai potkut toukokuussa 2021.
Maajoukkueura
Vuosien 2002 ja 2010 olympialaisissa, joissa Yhdysvallat hävisi molemmissa loppuottelun Kanadaa vastaan maalein 2–3, Drury oli voittamassa hopeamitalia ja MM-kilpailuissa 2004 pronssimitalia, kun Yhdysvallat voitti pronssiottelussa Slovakian maalein 1–0.
Perhe
Drury on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Roryn kanssa kaksi lasta, tytär Dylan ja poika Luke. Chris Druryn vanhempi veli Ted on myös ollut jääkiekkoammattilainen. Ted Drury pelasi NHL-urallaan kuuden eri seuran riveissä yli 400 runkosarjaottelua ja vuosina 2002–2007 hän pelasi DEL-liigassa Saksassa.
David Moyes
David William Moyes (s. 25. huhtikuuta 1963 Glasgow) on skotlantilainen jalkapallomanageri ja entinen jalkapalloilija. Joulukuusta 2019 lähtien hän on toiminut West Ham Unitedin päävalmentajana.
Hänen pelifilosofiansa edellyttää pelaajilta kovaa kuntopohjaa. Moyes tunnetaan tehokkaana motivoijana, joka on saavuttanut huomattavia tuloksia suhteellisesti mitattuna pienellä pelaajabudjetilla.
Ura pelaajana
Moyes aloitti uransa Glasgow’n jättiseura Celticissä vuonna 1980. Keskuspuolustajana pelannut Moyes ei onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa seurassa ja siirtyi vuonna 1983 Cambridge Unitediin pelattuaan vain 24 liigaottelua Skotlannin liigassa. Moyes pelasi Englannin alasarjoissa vuoteen 1990, minkä jälkeen hän palasi Skotlantiin, tällä kertaa Dunfermlineen. Hän lopetti pelaajauransa Preston North Endissä vuonna 1998.
Ura valmentajana
Päätettyään peliuransa Moyes jatkoi Prestonissa managerina. Moyesin johdolla Preston oli lähellä nousua Valioliigaan ensi kertaa neljäänkymmeneen vuoteen, mutta joukkue hävisi nousukarsintafinaalin Boltonille. Suoritus oli kuitenkin hyvä ja maaliskuussa 2002 Moyes korvasi maanmiehensä Walter Smithin Valioliigan häntäpäähän vajonneen Evertonin managerina. Moyesin johdolla seura säilytti sarjapaikkansa. Ensimmäisessä Moyesin johdolla pelatussa ottelussa Everton teki maalin vain 31 sekunnin pelin jälkeen.
Kaudella 2002–2003 Moyes johdatti Evertonin Valioliigassa seitsemännelle sijalle. Suurseurana tunnettu Everton oli menestynyt useiden vuosien ajan heikosti, joten paluu sarjan kärkipäähän herätti huomiota. Yksi paluun takuumiehistä oli tuolloin vasta 17-vuotias Wayne Rooney. Moyes palkittiin kauden jälkeen Valioliigan vuoden managerina.
Kaudella 2003–2004 Everton kuitenkin vajosi taas Valioliigan häntäpäähän. Elokuussa 2004 Rooney siirtyi seurasta Manchester Unitediin eikä Everton onnistunut hankkimaan nimekkäitä korvaajia. Kausi 2004–2005 oli kuitenkin suuri menestys, ja Everton sijoittui lopulta sarjassa neljänneksi, Mestarien liigan karsintapaikalle. Tästä sarjasta Everton kuitenkin karsiutui kolmannella kierroksella hävittyään espanjalaiselle Villarrealille erotuomari Pierluigi Collinan hyvin kyseenalaisten tuomioiden jälkeen.
Kausi 2005–2006 alkoi katastrofaalisesti ja Everton laahasi Valioliigan hännillä. Vuodenvaihteessa pelit kuitenkin parantuivat ja tammikuussa kuukauden valmentajaksi valittu Moyes johdatti joukkonsa lopulta sijalle 11. Kaudella 2006–2007 Moyesista tuli Evertonin kolmanneksi pisimpään tehtävässä ollut päävalmentaja Howard Kendallin ja Harry Catterickin jälkeen. Everton sijoittui liigassa kuudenneksi. Kaudella 2007–2008 Everton sijoittui sarjassa viidenneksi ja vakiinnutti vanhan asemansa englantilaisen jalkapallon kärkiryhmässä. Lokakuussa 2008 Moyes ja Everton allekirjoittivat jatkosopimuksen kevääseen 2013 saakka.
Kaudella 2008–2009 Everton sijoittui jälleen viidenneksi ja Moyes valittiin jälleen vuoden manageriksi.
Moyes ennätti valmentaa Evertonia 11 vuotta. Toukokuussa 2013 hänen kerrottiin siirtyvän kauden jälkeen Manchester Unitedin päävalmentajaksi. Moyes korvasi seuraa 27 vuoden ajan valmentaneen Alex Fergusonin ja allekirjoitti seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen. ManU ei menestynyt Moyesin alaisuudessa odotusten mukaisesti. Joukkue pelasi huonosti eikä pystynyt taistelemaan mestaruuksistaan missään kilpailuissa. Mestarien liigassa joukkue nousi kuilun partaalta pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Olympiakosia vastaan, mutta putosi puolivälierissä FC Bayern Münchenille yhteismaalein 4–2. Moyesin potkuista huhuttiin pitkin kautta. Huhtikuun lopulla kärsitty tappio Moyesin ex-seura Evertonille 2–0 varmisti ManUn jäämisen Mestarien liigan tai Euroopan cupin pelien ulkopuolelle ensimmäistä kertaa sitten kauden 1992–1993. Tappio oli seurajohdolle liikaa ja Moyes joutui jättämään seuran 22. huhtikuuta.
Moyes nimettiin 11. marraskuuta 2014 espanjalaisseura Real Sociedadin päävalmentajaksi. Hän teki joukkueen kanssa puolitoistavuotisen sopimuksen. Moyesin alku Sociedadissa näytti lupaavalta ja joukkueen kaadettua tammikuussa 2015 FC Barcelonan lehdistössä viitattiin Moyesin tuhkimotarinaan Evertonin peräsimessä. Kausi 2014/15 päättyi lopulta Sociedadin osalta sijalle 12 ja sarjapaikka säilyi. Kaudella 2015/16 joukkueen peliesitykset jäivät edellistä heikommiksi ja baskiseura putosi liigan tyvipäähän. Moyesin pesti päättyi potkuihin vuosi sopimuksen julkistamisen jälkeen 9. marraskuuta 2015.
23. heinäkuuta 2016 Moyes allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen Valioliiga-joukkue Sunderlandin kanssa. Moyesin kausi Sunderlandin peräsimessä oli vaikea. Joukkue voitti ensimmäisen Valioliigaottelunsa Moyesin alaisuudessa vasta marraskuun alussa, eikä menestystä tullut kuin satunnaisissa otteluissa. Kaikkiaan Sunderland onnistui voittamaan kauden aikana vain kuusi liigaottelua ja se putosi Valioliigasta jääden koko sarjan viimeiseksi. Kauden jälkeen Moyes erosi tehtävästään.
Marraskuun alussa 2017 Moyesista tuli Valioliigan putoamiskamppailuun vajonneen West Ham Unitedin päävalmentaja. Moyesin alku oli vaikea ja West Ham voitti ensimmäisen ottelunsa skottivalmentajan alaisuudessa vasta 9. joulukuuta, kun Chelsea FC kaatui 1-0. West Ham kipusi lopulta Moyesin alaisuudessa putoamisviivan tuntumasta keskikastiin sijalle 13 ja säilytti sarjapaikkansa yhdeksän pisteen turvin. Tammikuussa 2018 Moyes saavutti uransa 200. Valioliiga-ottelun voiton. Hänen edelleen voittotilastossa ovat vain Alex Ferguson, Arsène Wenger ja Harry Redknapp. West Hamin säilymisestä huolimatta seurajohto ei jatkanut Moyesin sopimusta kauden jälkeen.
Joulukuun lopussa 2019 Moyes palasi West Hamin päävalmentajaksi 18 kuukauden mittaisella sopimuksella.
Mahō sensei Negima!
Mahō sensei Negima! (魔法先生ネギま!, "maaginen opettaja Negima!") on Love Hina -mangasta ja animesta tunnetun Ken Akamatsun anime- ja mangasarja. Animen tuotti Xebec ja se näytettiin Japanissa vuoden 2005 ensimmäisellä alkupuoliskolla. Mangaa puolestaan on Japanissa julkaissut Kōdansha. Tekeillä on myös animen toinen tuotantokausi sekä kaksi OVA-jaksoa. Uudesta tuotantokaudesta ja kummastakin OVAsta vastaavat Studio Shaft ja GANSIS.
Sarjan edetessä hahmot eivät tunnu ikääntyvän lainkaan, vaikka aikaa on mangassa kulunut ainakin 1,5 vuotta, kun sarjan alussa Negin luokka oli 2-A ja 19. pokkarissa luokka on 3-A. Silti Negi on edelleen kymmenen ja tytöt 13-15-vuotiaita.
Juoni
10-vuotias walesilainen Negi Springfield uneksii jonakin päivänä tulevansa Magister Magiksi, velhoksi, jonka tehtävänä on auttaa tavallisia ihmisiä erilaisten taikavoimien avulla. Tulemalla Magister Magiksi hän toivoo pystyvänsä löytämään isänsä, Nagi Springfieldin, legendaarisen myös "Thousand Masterina" tunnetun Magister Magin jonka monet luulevan jo kuolleen.
Negi suoriutuu taikaopistosta kurssin priimuksena, mutta ennen nimitystään Magister Magiksi hänen täytyy suorittaa tietty tehtävä: hänet lähetetään opettajaksi Japanissa sijaitsevaan Mahora-akatemiaan opettamaan 31 tytön täyttämää luokkaa. Mahora on valtavan suuri keskus, joka lähentelee pienen kaupungin kokoluokkaa. Siiheen kuuluu ainakin ala- ja yläaste, lukio ja yliopisto. Useimmat oppilaat asuvat koulun kampuksella.
Hahmot
Mahō sensei Negima! kattaa valtavan kaartin hahmoja, kun jo pelkästään Negin luokalla on 31 tyttöä, joista jokainen saa ainakin pienen roolin jossain vaiheessa sarjaa. Tietenkin sarjassa on myös koko joukko muita hahmoja, kuten opettajia, vihollisia ja luokan ulkopuolisia kavereita ja ystäviä.
Anime
Animen ensimmäinen jakso näytettiin Japanissa 6. tammikuuta 2005 ja viimeinen jakso 29. kesäkuuta 2005. Anime käsittää mangasta kirjojen 1-6 tapahtumat. Jaksoja on yhteensä 26.
GANSIS ja Shaft ovat tekemässä uutta Negima-animesarjaa, joka tunnetaan paremmin nimellä Negima!?. Uuden tuotantokauden pitäisi alkaa Japanissa loppuvuodesta 2006.
OVA
GANSIS ja Shaft ovat myös tekemässä kaksi Negima-OVAa, Negima Spring OVA ja Negima Summer OVA. Spring OVA näytettiin yksityisnäytöksenä Japanissa huhtikuussa 2006 ja DVD:n julkaisuajaksi on suunniteltu lokakuuta 2006. Rajoitetun japanilaisen Negima-mangan 15. kirjan mukana tulee myös DVD, jolla on kyseisen OVAn traileri. Summer OVAsta ei ole tarkempaa tietoa.
Manga
Yhdysvalloissa mangan on lisensoinut Del Rey Manga ja Japanissa sitä julkaisee Kodansha. Hongkongissa mangaa julkaisee Tong Li, Singaporessa Chuang Yi, Italiassa  Play Press Publishing, Ranskassa  Pika Édition, Saksassa  EMA, Espanjassa  Glénat, Brasiliassa  Editora JBC ja Isossa-Britanniassa Tanoshimi. Del Rey Manga sekä Tanoshimi ovat kumpikin osa Random House Publishing -julkaisijaa.
Japanissa mangaa on ilmestynyt toistaiseksi 28 kirjaa, Del Rey Mangan kustantamana mangaa on käännetty englanniksi 26 kirjan verran (kesäkuussa 2010). Manga ilmestyy säännöllisin väliajoin Shōnen Magazine -mangalehdessä. Suomesta mangaa voi ostaa englanninkielisenä esimerkiksi Fantasiapeleistä tai Fennica Comicsista.
Ivor Gurney
thumb|Ivor Gurneyn muistokivi Gloucesterin tuomiokirkossa Ivor Gurney (28. elokuuta 1890 – 26. joulukuuta 1937) oli brittiläinen säveltäjä ja runoilija. Hän syntyi Gloucesterissä ja lauloi vuosina 1900–1906 kuoropoikana Gloucesterin katedraalissa, jossa hän sai opettajakseen Herbert Brewerin.
Gurney pääsi vuonna 1911 stipendillä Royal College of Musiciin, jossa häntä opetti kuuluisa irlantilainen Charles Villiers Stanford.
Gurney kärsi jonkinlaisesta maanis-depressiivisyydestä ja vietti aikuisiällään runsaasti aikaa psykiatrisissa sairaaloissa. Hän menehtyi tuberkuloosiin 47-vuotiaana.
Alton B. Parker
pienoiskuva|Alton B. Parker vuonna 1906. Alton Brooks Parker (14. toukokuuta 1852 – 10. toukokuuta 1926) oli yhdysvaltalainen tuomari, joka oli demokraattien presidenttiehdokkana vuoden 1904 vaaleissa, jossa hän hävisi republikaani Theodore Rooseveltille.
New Yorkin osavaltiosta kotoisin oleva Parker työskenteli lakimiehenä Kingstonissa New Yorkissa, ennen kuin hänet nimitettiin New Yorkin korkeimpaan oikeuteen sekä New Yorkin hovioikeuteen; hän toimi jälkimmäisen ylituomarina vuosina 1898–1904, minkä jälkeen hän erosi ja asettui demokraattien presidenttiehdokkaaksi. Vuonna 1904 hän voitti liberaalin kustantajan William Randolph Hearstin demokraattisen puolueen ehdokkaasta Yhdysvaltain presidentiksi. Vaaleissa Parker vastusti suosittua republikaanipresidentti Theodore Rooseveltiä. Hän sai taakseen 140 valitsijamiestä Rooseveltin 336 valitsijamiestä vastaan. Vaalien jälkeen Parker palasi takaisin lakitoiminnan harjoittamiseen.
Tundravikla
Ulkonäkö ja koko
Pituus 18–21 cm, siipien kärkiväli 32–47 cm, paino 50–94 g, keskimäärin 71 g. Muistuttaa ulkonäöltään lähinnä hyvin pientä suokukkoa, mutta tarkempi tarkastelu useimmiten erottaa viklan tästä lajista. Pieni kahlaaja, noin suosirrin kokoluokkaa. Silmä on suuri ja musta ja nokka lyhyt suora tikkunokka, ruumis on kauttaaltaan kellansävyinen ja mustalla vipevöity. Siipien alapinnat kirkkaanvalkeat. Usein peloton. Sukupuolet ovat samanvärisiä.