cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piirustushiili
Piirustushiiltä valmistetaan kuumentamalla puuta ilmattomassa tilassa. Puun tulee hiiltyä läpikotaisin ja tasaisesti. Aiemmin oksanippuja kuumennettiin ilmatiiviissä saviastioissa. Hiillettävä puu on pehmeää lehtipuuta, kuten viiniköynnöksen tai pajun oksia. Paju on suosituinta, koska sitä kasvaa monenpaksuisina runkoina, se on tasaista ja paju tuottaa tasaista mustaa. Suomessa valmistetaan myös leppähiiltä, joka on kovempaa ja karheampaa kuin pajuhiili. Myös lehmusta ja pähkinäpuuta hiilletään piirtämiseen.
Tavallisesti "aito" piirustushiili on hiilletyn oksan paksuinen, ja sen keskellä näkyy tiheämpi ydin. Halvempana ratkaisuna on leikattu paksumpaa puuta ohuiksi tikuiksi. Ohuimmat "aidot" hiilet ovat halkaisiltaan noin 2–3 mm, melko ohuesta pensaasta hiilletyt 4–6 mm, keskipaksuiset 7–9 mm ja paksut oksat 12–14 mm. Myös 16–24 mm paksuisia jättihiiliä on toisinaan myynnissä. Paksuista hiilletyistä rungoista leikattuja kappaleita myydään myös hiilipalikoiden muodossa.
Luonnonhiilen ohella myynnissä on puristehiiliä, joissa hiilijauheen sideaineena on yleensä luonnonkumia (esim. arabikumi). Puristehiili on sitä kovempaa, mitä enemmän siinä on sideainetta. Samoin kuin luonnonhiilissä, pehmeä hiili jättää mustemman piirrosjäljen kuin kova. Puristehiili ei irtoa paperista säämiskällä yhtä helposti kuin luonnonhiili. Puristehiiltä on myös hiilikynien täytteenä. Toisinaan saatetaan käyttää myös hiilijauhoa valooripintojen maalaamiseen.
Monet taiteilijat, kuten Leonardo, Verrocchio Carraccit tai Dürer renessanssin aikaan tekivät runsaasti hiilipiirustuksia, mutta harvat niistä ovat säilyneet. Myöhemmin sekä akateemiset taiteilijat, kuten Proudhon että romantiikan taiteilijat kuten Delacroix ja Goya käyttivät mieluusti hiiltä. Impressionistit ja jälki-impressionistit, kuten Degas, Redon ja Seurat suosivat myös hiiltä, ja teoksia on jonkin verran myös säilynyt. Seurat piirsi hiilellä sekä luonnoksia maalauksiin että itsenäisiä massaan ja tummuusvaihteluihin keskittyviä valooripiirustuksia.
Aiheesta muualla
Charcoal
Kecskemét
Kecskemét [] on kaupunki Unkarin keskiosassa Bács-Kiskunin läänissä Budapestin ja Szegedin puolivälissä, 86 kilometriä kummastakin. Kaupungissa oli 111 428 asukasta vuonna 2009, joten se on maan kahdeksanneksi suurin kaupunki asukasluvun mukaan. Kaupungin pinta-ala on 321,36 neliökilometriä. Kecskemét on Bács-Kiskunin läänin pääkaupunki.
Zoltán Kodály on syntynyt Kecskemétissä.
Kecskemétin suomalainen ystävyyskaupunki on Hyvinkää.
Juho Sormunen
Juho Sormunen (1843–1908) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen, kauppias Juho Sormunen Liperistä oli talonpoikaissäädyssä Liperin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897. Hän oli laki- ja talousvaliokunnan varajäsen.
Guntram
Strauss, noudattaen varhaisen esikuvansa Richard Wagnerin esimerkkiä, kirjoitti teoksen libreton itse ja oopperan librettoa pidetään yleisesti teoksen heikoimpana osana. Myöhäisemmissä oopperoissa Strauss tekikin yhteistyötä libretisti Hugo von Hofmannsthalin kanssa. Teos sai myös laimean vastaanoton. Strauss uudisti Guntramia vuosina 1934–40 teoksen vuosina 1940 ja 1942 tapahtuneita uudelleenesityksiä varten. Uudistuksissa säveltäjä lyhensi aikaisempaa työtään saadakseen tiivistettyä teoksen dramatiikkaa ja uudisti orkestrointia.
Kommersant
Kommersant on vuodesta 1990 ilmestynyt venäläinen taloussanomalehti. Samanniminen lehti ilmestyi myös 1909–1919. Sanomalehden lisäksi ilmestyy Kommersant-sanomalehden Ukrainan painos, analyyttinen viikkolehti Kommersant Vlast Коммерсантъ-Власть ("Valta") ja talousviikkolehti Kommersant Dengi ("Rahat") sekä autoista kertova Kommersant Avtopilot.
Nimi Kommersant tarkoittaa liikemiestä. Nimi kirjoitetaan kovaan konsonanttimerkkiin päättyen niin kuin Venäjän keisarikunnan aikana. Turha kovat merkit poistettiin oikeinkirjoitusuudistuksen yhteydessä 1917.
Kommersant Vlast
Omistaja erotti Kommersant Vlastin päätoimittajan Maksim Kovalskin, kun lehdessä oli esitetty epäilyjä duuman vaalien rehellisyydestä. Lehden kustantavan yhtiön johtajakin joutui eroamaan. 13. joulukuuta 2011 ilmestyneessä lehdessä kommentoitiin vaaleja ja kannessa oli otsikko: "Miten vaaleja vääristeltiin. Todistusaineisto ja silminnäkijät". Usmanov perusteli päätoimittajan erottamista sillä että "hän oli rikkonut eettisiä sääntöjä". Interfaxin mukaan pääsyy oli Lontoon-kirjeenvaihtajan vaalireportaasi, jossa oli kuva vaalilipusta, jossa luki haistatuksia Putinille.
Omistus
Kommersantin perusti 1990 liikemies Vladimir Jakovlev. Lehden osti vuonna 2006 oligarkki Boris Berezovskilta metalli-investointien parissa liiketoimintansa tehnyt Ališer Usmanov. Kilpaileva Forbes-lehti arveli syynä olleen Venäjän poliittisen johdon painostus.
Risto Kalliorinne
Kunnallispoliittisen uransa Kalliorinne aloitti Raahessa tultuaan valituksi vuoden 1996 kunnallisvaaleissa kaupunginvaltuutetuksi. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa, joissa hän sai yhteensä 5 669 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaalissa Kalliorinne jäi varasijalle, kun puolue menetti Oulun vaalipiirissä paikan. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kalliorinne päätyi niin ikään varasijalle, mutta nousi alkuvaiheessa eduskuntaan Merja Kyllösen jatkettua europarlamentissa kauden loppuun.
Kalliorinne toimi vasemmistoliiton ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 2004–2007 ja 2009–2013. Puheenjohtaja Suvi-Anne Siimeksen erottua maaliskuussa 2006 Kalliorinne hoiti puolueen puheenjohtajan tehtäviä yhdessä toisen varapuheenjohtajan Minna Sirnön kanssa toukokuussa 2006 järjestettyyn ylimääräiseen puoluekokoukseen saakka. Kalliorinne kuului vasemmistoliiton puoluevaltuustoon tai puoluehallitukseen yhtäjaksoisesti vuodet 1998–2016.
Kalliorinne valmistui ylioppilaaksi vuonna 1990 Raahen lukiosta ja sosionomiksi Oulun seudun ammattikorkeakoulusta vuonna 1998. Ennen valintaansa eduskuntaan hän työskenteli vuosina 2007–2011 Oulun Diakonissalaitoksen Säätiön palvelupäällikkönä. Vuodesta 2017 Kalliorinne on työskennellyt Palvelualojen ammattiliitto PAM ry:n Pohjois-Suomen aluepäällikkönä. Joulukuussa 2018 hänet valittiin Palvelualojen ammattiliitto PAM ry:n hallituksen pj:n henkilökohtaiseksi varajäseneksi ja PAM:n järjestöjohtajaksi sekä SAK:n hallituksen jäseneksi.
Kalmah
Kalmah on suomalainen melodista death metalia soittava yhtye, jolla on levytyssopimus Spinefarm Recordsin kanssa.
Historia
Kalmahin perustivat Kokon veljekset ja Petri Sankala heidän edellisen yhtyeensä Ancestorin raunioille. Muutaman demon Ancestorissa tehtyään he päättivät koota yhtyeen uudelleen ja nimetä sen Kalmahiksi.
Irving Baxter
Irving Baxter (25. maaliskuuta 1876 – 13. kesäkuuta 1957) oli yhdysvaltalainen korkeus- ja seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Kalmah
Historia
Uudella kokoonpanolla Antti Kokko, Pekka Kokko, Petri Sankala, Pasi Hiltula ja Altti Veteläinen, Kalmah julkaisi demolevyn  Svieri Obraza ja aloitti sitten esikoisalbuminsa tekemisen. Swamplord julkaistiin talvella 2000. Sen suosio yllätti yhtyeen, joka keräsi nopeasti mainetta ja haastatteluja. Kalmahin erikoinen "suometalli" kuitenkin yhdistettiin jostain syystä monesti Children of Bodom -yhtyeeseen. Myöhemmässä vaiheessa nämä "syytökset" katosivat pikkuhiljaa, lopulta kokonaan.
Irving Baxter
Irving Baxter on ainoa urheilija, joka on voittanut olympiakultaa sekä korkeushypyssä että seiväshypyssä. Pariisin 1900 olympiakisoissa hän saavutti kultamitaliensa lisäksi kolme hopeamitalia, kun hän sijoittui kaikissa vauhdittomissa hypyissä Ray Ewryn jälkeen toiseksi.
Kalmah
Historia
Yhtyeen kokoonpano muuttui ennen seuraavaa albumia nimeltä They Will Return. Altti (bassokitara) ja Petri (rummut) vaihtuivat Timo Lehtiseen (Catamenia) ja Janne Kusminiin. Melodinen They Will Return keräsi 2002 jälleen suosiota. Kalmahin kolmas albumi Swampsong ilmestyi vuonna 2003. Neljäs albumi The Black Waltz ilmestyi 2006. Tällöin kosketinsoittajaksi oli vaihtunut Marco Sneck. Kalmahin vuonna 2008 julkaistu studioalbumi kantaa nimeä For the Revolution. Uusin albumi 12 Gauge ilmestyi maaliskuussa 2010. Marco Sneckin ilmoitettiin eroavan yhtyeestä syyskuussa 2011.
Yhtyeen maskotiksi kehitetty Suoherra on saanut inspiraatiota Iron Maiden -yhtyeen Eddie-hahmosta.
Irving Baxter
Yhdysvaltain korkeushyppymestaruuden Baxter voitti 1897–1900 ja 1902. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä oli 191,5.
Kalmah
Historia
Alkuvuodesta 2023 yhtye solmi levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa.
Irving Baxter
Viitteet
thumb|left|Baxter Pariisin olympialaisissa 1900
Kalmah
Diskografia
Studioalbumit
Krita
Krita on avoimen lähdekoodin kuvankäsittelyohjelma, joka on erikoistunut digitaaliseen piirtämiseen ja maalaamiseen sekä kuvitukseen. Krita on osa KDE-yhteisön Calligra-toimisto-ohjelmistopakettia. Ennen nykyistä nimeään Krita tunnettiin nimillä KImageShop ja Krayon ja se liitettiin osaksi KOfficea vuonna 2005. Se siirtyi Calligraan, kun projekti luotiin vuonna 2010.
Käyttöliittymältään Krita muistuttaa enemmän Adobe Photoshopia kuin GIMPiä, mutta on GIMPin tavoin vapaa ohjelmisto. Kritassa on tyypilliset kuvankäsittelyohjelmalta odotettavat ominaisuudet ja työkalut.
René Rémond
René Rémond (30. syyskuuta 1918 Lons-le-Saunier – 14. huhtikuuta 2007 Pariisi) oli ranskalainen historioitsija ja politologi. Hän toimi yliopistoprofessorina Pariisin Institut d’études politiquessa ja oli Pariisi-X Nanterren yliopiston kansleri, kuin myös Ranskan kansallisen politiikan tutkimuksen säätiön puheenjohtaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Hänen tutkimustyönsä on suuntautunut nykyajan Ranskan poliittiseen, intellektuaaliseen ja uskonnolliseen historiaan. Teoksissa näkyy eritoten halu avata poliittinen historia myös valtiotieteelle ja tuoda esiin ajatusten ja poliittisen elämän pitkäaikaisesti vaikuttavat tapahtumat. Tämän alueen uudistamiseen hän ryhtyi jo 1970-luvulta lähtien.
Tausta
René Rémond syntyi varakkaaseen ylemmän keskiluokan perheeseen. Hänen setänsä Paul Rémond toimi pitkään (1930–1963) Nizzan piispana. Käytyään Pariisin suuria lyseoita, Carnot, Condorcet ja Louis-le-Grand, hän oli vuonna 1939 valmis École normale supérieuren pääsykokoisiin. Liikekannallepano aina vuoteen 1941 asti keskeytti opinnot. Hän kuitenkin osallistui sen jälkeen vastarintaliikkeeseen. Sodan päätyttyä hän jatkoi opintojaan ja jäi apuopettajaksi opintojensa päätyttyä.
Vuonna 1952 hän sai filosofian tohtorin arvon väitöskirjallaan États-Unis devant l’opinion française (1815–1852). Samaan aikaan väitöskirjansa kanssa hän kirjoitti myös toista teosta, josta tuli hänen tunnetuin teoksensa: La Droite en France de 1815 à nos jours ja joka ilmestyi vuonna 1954.
Herbert Kappler
Herbert Kappler (23. syyskuuta 1907 Stuttgart – 9. helmikuuta 1978 Soltau) oli saksalainen SS-Obersturmbannführer. Hänet oli komennettu Roomaan 1939. Sicherheitsdienstin johtajana Roomassa hän työskenteli Italian fasistipoliisin kanssa. 1944 hänestä tuli Rooman Gestapon päällikkö.
Saksalaisten otettua Rooman hallintaansa Kappler koki jonkinlaisen arvonnousun. Hän muun muassa auttoi SS-kommandoja pelastamaan Benito Mussolinin. Hän suunnitteli ja järjesti kymmenentuhannen juutalaisen kuljetuksen Roomasta. Yöllä 15. lokakuuta 1943 1 259 Italian juutalaista pidätettiin. 18. lokakuuta 1943 1 007 lähetettiin Auschwitziin; vain kymmenen tuli elävinä takaisin. 23. maaliskuuta 1944 Italian vastarintaliike surmasi 33 saksalaista pommilla via Rasellan varrella Roomassa. Adolf Hitler antoi tästä seurauksena käskyn teloittaa kymmenen italialaista kostoksi jokaisesta via Rasellalla kuolleesta sotilaasta. Kappler ja italialainen poliisipäällikkö Caruso valitsivat uhrit.
24. maaliskuuta 1944 pidätettyjä, poliittisia vankeja ja juutalaisia, vietiin upseereiden Erich Priebken ja Karl Hassin johdolla Ardeatinen luolalle Rooman lähellä. Uhreja ammuttiin niskaan ja heidät haudattiin hiekkaan. Tämän jälkeen luolan sisäänkäynti räjäytettiin umpeen. Kaikkiaan 335 italialaista kuoli Ardeatinen luolilla, muun muassa 78 juutalaista. Sodan jälkeen britit pidättivät Kapplerin ja hänet luovutettiin Italian viranomaisille 1947. Hänet tuomittiin Roomassa sotaoikeudessa elinkautiseen. Vuonna 1977 hän sairastui ja hänet vietiin Roomassa sairaalaan, josta hänen onnistui paeta. Hän kuoli vuotta myöhemmin kotonaan Saksassa.
Ernst Happel
Ernst Happel (29. marraskuuta 1925 – 14. marraskuuta 1992) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen hopealle vuoden 1978 MM-kisoissa.
Pelaajana
thumb|left|Ernst Happelin muistolaatta [[Ernst-Happel-Stadionilla.]] Ernst Happel pelasi 14 vuotta (1943–54 ja 1956–59) SK Rapid Wienin joukkueessa voittaen 6 Itävallan Bundesliigan mestaruutta, neljä hopeaa ja kaksi pronssia, sekä yhden Itävallan Cupin. Joissain lähteissä Happelin mestaruuksien määräksi sanotaan 7, mutta kauden 1944–45 mestaruus ei ole virallinen, koska kausi jäi kesken. Välillä hän kävi pelaamassa kaksi kautta (1954–56) Ligue 1:ssä Racing Club de Paris:n joukkueessa. Ernst Happel pelasi Itävallan jalkapallomaajoukkueessa 51 maaottelua ja voitti pronssia maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1954 Sveitsissä. Hän oli maajoukkueessa myös vuoden 1958 MM-kisoissa jolloin Itävalta pääsi 16 parhaan joukkoon.
Valmentajana
Vuonna 1978 Ernst Happel astui Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Hän johdatti Hollannin MM-kisoissa finaaliin asti, mutta lopulta Argentiina oli vahvempi ja Hollanti sai MM-hopeaa.
Maajoukkuepestin jälkeen Happel siirtyi valmentamaan KRC Harelbekea Belgian 2. divisioonaan. Sieltä hän siirtyi takaisin Belgian pääsarjaan nyt Standard Liègen päävalmentajaksi. Standard Liège sijoittui Happelin johdattamana sarjassa toiseksi ja kolmanneksi. Belgiasta Happel siirtyi Bundesligaan Hamburger SV:n peräsimeen. Hänen johdollaan Hamburger SV voitti kaksi Saksan mestaruutta ja yhden Saksan Cupin. Vuonna 1983 Ernst Happel johdatti Hamburger SV:n Euroopan Cupin mestaruuteen ja samalla hän teki historiaa. Ernst Happel ja Ottmar Hitzfeld ovat ainoat valmentajat, jotka ovat johdattaneet kaksi eri seuraa Euroopan Cupin tai Mestarien liigan voittoon. Vuonna 1987 hän palasi kotimaahansa FC Swarovski Tirolin valmentajaksi. Happel voitti joukkueen kanssa kaksi Itävallan mestaruutta ja yhden Itävallan Cupin.
Vuonna 1992 Ernst Happel palasi maajoukkuevalmentajaksi, kun hänestä tuli Itävallan maajoukkueen päävalmentaja. Hän kuoli samana vuonna syöpään 66 vuoden ikäisenä. Wienissä sijaitseva Praterstadion nimettiin Happelin kunniaksi Ernst-Happel-Stadioniksi.
Anneli Sari
Anneli Sari (oik. Anneli Valtonen o.s. Lundberg; s. 8. maaliskuuta 1947 Taivassalo) on suomalainen laulaja, joka on esittänyt 1960-luvulta lähtien erityisesti iskelmämusiikkia, mustalaismusiikkia ja ranskalaisia chansoneita. Sari on kuuluisimpia suomalaisia romaneja. Iskelmälevytysten lisäksi hän on myös laulanut Helsingin operettiteatterissa ja opiskellut laulua Pariisin konservatorion klassisella linjalla.
Ura
Sarin laulu-ura alkoi jo 17-vuotiaana, jolloin säveltäjä-tuottaja Toivo Kärki vakuuttui hänen taidoistaan koelauluissa. Sarin ensimmäiseksi menestyskappaleeksi nousi Liian nuori rakkauteen, joka oli suomenkielinen versio vuoden 1964 Italian euroviisuvoittajasta Non ho l'età, jonka alun perin esitti samanikäinen Gigliola Cinquetti. 1960-luvulla Sari levytti enimmäkseen perinteisiä iskelmiä ja tangoja. Muita menestyslauluja olivat mm. käännöskappale Sait multa kukkaset toukokuun, Toivo Kärjen Sirpale onnea (san. Tuula Valkama) ja Poski poskea vasten (san. Reino Helismaa).
Vuonna 1966 Sari lopetti tanssilavakiertueet, ja siitä lähtien hän on keskittynyt esiintymään enimmäkseen suurissa konserttisaleissa ja ravintoloissa. Hän on keskittynyt estraditaiteeseen enemmän kuin muut suomalaiset laulajat.
Suomussalmen Urheiluampujat
Suomussalmen Urheiluampujat Ry on vuonna 1966 perustettu, Suomussalmella toimiva urheiluammunnan erikoisseura.
Suomen Ampumaurheiluliiton ja Suomen Metsästäjäliiton jäsenseuran lajivalikoimiin kuuluu pistooli-, kivääri- ja haulikkolajien lisäksi muun muassa ilmapistooli ja -kiväärilajit. Lisäksi toimintaan kuuluu kuntourheilujaostossa harrastettavat hirvenjuoksu ja -hiihto. Seuran urheilijat ovat kilpailleet menestyksekkäästi sekä kansainvälisissä että kansallisissa kilpailuissa, tunnetuin seuraa edustava urheilija on skeetin olympiahopeamitalisti Marko Kemppainen.
Anneli Sari
Ura
Nykyään Sari esiintyy konserteissa chansoneja sekä Suomessa että Ranskassa laulaen muun muassa.
Syksyllä 2011 Sari osallistui MTV3:n Tanssii tähtien kanssa televisiosarjaan parinaan Marko Keränen.
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019.
Yksityiselämä
Sari on ollut naimisissa muusikko Ari Valtosen kanssa, ja heillä on kaksi lasta, esikoinen ex-Miss Skandinavia Maria Valtonen ja nuorempi Ira Valtonen. Sari on myös isoäiti. Hän asuu avoliitossa ranskalaisen taidemaalarimiehen kanssa Pariisissa.
Sari on tangokuningas Amadeus Lundbergin täti.
Ibrahim Bilali
Ibrahim Bilali (s. 21. heinäkuuta 1965) on kenialainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 alle 51-kiloisten sarjassa.
Hänen nuorempi veljensä Suleiman on myös nyrkkeilijä.
Objektisuhdeteoria
Objektisuhdeteoria, joskus myös kohdesuhteiden teoria, korostaa tarpeentyydytyksen (klassisen psykoanalyysin viettien) asemasta (ihmis)suhteita. Objektisuhdeteoria kehittyi brittiläisen psykoanalyysin piirissä (Melanie Klein, Donald W. Winnicott); käsitteen muotoili psykoanalyytikko Ronald Fairbairn vuonna 1952. Objektisuhdeteorian keskeisenä kysymyksenä on se, kuinka aikaisemmat kokemukset merkityksellisten ihmisten kanssa ovat edustettuina minän, toisten, sekä minän ja toisten välisten suhteiden piirteinä.
Lähteet
Théories de la relation d'objet
Lars Ulstadius
thumb|200px|[[Turun tuomiokirkko]] Lars (Lauri) Ulstadius (noin 1650 Oulu – 6. lokakuuta 1732 Tukholma) oli suomalainen pietistinen pappi.
Koulutus ja ura pappina
Uppsalan yliopistossa ja Turun akatemiassa opiskellut Ulstadius vihittiin papiksi 1680. Hänestä tuli samana vuonna Oulun triviaalikoulun kollega. Hävittyään 1681 Oulun kappalaisen vaalissa Ulstadius koki syvän henkisen kriisin. Ennen lähtöään Turkuun 1683 Ulstadius räjäytti ruudilla ilmaan isältään perimänsä kirjaston. Muutettuaan Turkuun Ulstadius vietti eristäytynyttä elämää keskittyen mietiskelyyn ja askeesiharjoituksiin. Hän ei leikannut hiuksiaan tai partaansa eikä vaihtanut vaatteitaan. Turussa asuessaan Ulstadius anoi itselleen myös julkista kirkkorangaistusta nuoruudessa tekemistään synneistä. Tämän rangaistuksen hän saikin 1685.
Ero pappisvirasta
Ulstadius erosi pappisvirasta, sillä hänen mielestään luterilainen oppi oli väärä eikä papeilla ollut Pyhää Henkeä. Ulstadiuksen mielestä kirkossa ei tämän vuoksi myöskään vietetty pyhää elämää. Ulstadius kuitenkin usko, että edessä olisi parempi aika, kun Jumala perustaisi valtakuntansa maan päälle.
Ulstadius keräsi muutamassa vuodesssa ympärilleen toisinajattelijoiden ryhmän, jonka huomattavimpia jäseniä olivat maisteri Petter Schaefer ja ylioppilas Olaus Ulhegius. Ulstadiuksen tavoin ajattelivia nimitettiin radikaalipietisteiksi, sillä he olivat saaneet vaikutteita Keski-Euroopan uskonpuhdistusajan spiritualistisesta perinnöstä. Tämän käsityksen mukaan kristinusko oli hengen yhteyttä Jumalan kanssa ja tämän yhteyden synnyttämää pyhää elämää.
Turun kirkkopahennus 1688
Ulstadiuksen tunnetuin tempaus oli Turun kirkkopahennus vuonna 1688. Ulstadius aikaansai skandaalin 22. heinäkuuta 1688 Turun tuomiokirkossa kun hän keskeytti papin saarnan ja alkoi julistaa omaa saarnaansa, jossa hän julisti luterilaisen opin vääräksi ja väitti, ettei papeilla ole Pyhää Henkeä.
Syntyneessä kirkkokahakassa Ulstadiuksen vaatteet repesivät ja hän juoksi alastomana kirkon käytävällä julistaen tuomiota viralliselle kirkolle ja papistolle. Ulstadius ilmoitti hylkäävänsä Raamatun arvovallan ja nojaavansa yksinomaan Pyhän Hengen ilmoitukseen.
Kuolemantuomio ja vankeus
thumb|200px|[[Turun linna, jossa Ulstadius oli vangittuna elinkautisensa kolme ensimmäistä vuotta]] Ulstadius tuomittiin kuolemaan mutta tuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyöksi Turun linnassa ja vuodesta 1693 Tukholman Smedjegårdissa. Ulstadiuksen ajatukset tulivat myös Euroopassa ja Amerikassa tunnetuiksi 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa hänen kannattajakseen kääntyneen Petter Schaeferin välityksellä. Ulstadius armahdettiin 1719 mutta hän jäi omasta tahdostaan vankilaan jossa hän kuoli 1732.
Yksityiselämä
Ulstadiuksen vanhemmat olivat Iin kirkkoherra ja Oulun triviaalikoulun entinen koulumestari Andreas Andreae Ulstadius (k. 1668) ja Limingan kirkkoherran tytär Maria Lithovius.
Vaikutus
Ulstadiuksen vaiheet tulivat tunnetuiksi kansainvälisesti ja hänet mainittiin niin Gottfried Arnoldin kuin Konrad Dippelin teoksissa.
Tsukahara Bokuden
thumb|300px|[[Miyamoto Musashi ja Tsukahara Bokuden. Kuvaus miekkapyhimysten kohtaamisesta on fiktiota sillä bokuden kuoli ennen musashin syntymää]] Tsukahara Bokuden  (, 1489–1571) oli japanilainen miekkamies aikaisella Sengoku-aikakaudella. Hän lukeutuu japanilaisten "miekkapyhimysten" (kensei) joukkoon. Tsukahara Bokuden perusti Kashima shintō-ryū -miekkailukoulukunnan ja toimi miekkailunopettajana shōgun Ashikaga Yoshiterulle sekä Tomonori Kitabatake -nimiselle daimiolle, joka toimi Isen provinssin kuvernöörinä Mien prefektuurissa.
Bokudenin henkilöhistoriaa
Bokudenin opiskeli klassista japanilaista sotataitoa eli bujutsua kuuluisassa Tenshin shōden Katori shintō-ryū taistelutaito-koulukunnassa, adoptio-isänsä johdolla, jonka jälkeen hän lähti kolme kertaa hiomaan ja koettelemaan taitojaan soturin pyhiinvaellukselle (musha shūgyō). Soturin pyhiinvaelluksessa testataan miekkailu- tai muita asetaitoja haasteotteluissa, matkaten samalla ympäri Japania, etsien taitavia miekkamiehiä vastustajiksi. Vaikka Bokuden oli rikkaasta aatelissuvusta valitsi hän tällaisen kuluttavan tavan hioakseen miekkailutaitojaan. Maineestaan johtuen Bokudenilla saattoi olla vaelluksella seuranaan suurikin joukko mestarilta miekkaoppia janoavia seuraajia. Ensimmäinen vaellukselle Bokudenin lähti 16-vuotiaana. Ensimmäisen vastustajansa hän surmasi ottelussa kuolemaan asti (shinken shobu) 17-vuotiaana. Bokudenin ensimmäinen vaellus kesti 15 vuotta jonka jälkeen hän palasi Kashimaan. Bokudenin toinen vaellus kesti vielä ensimmäistäkin pidempään, 22 vuotta. Tänä aikana hän osallistui Edon linnan piiritykseen eli Takamagaharan taisteluun 1524. Kashima shintō-ryū muotoutui tämän toisen vaelluksen aikana vaikka sen kehittely oli saanut alkunsa jo Bokudenin ensimmäisen vaelluksen aikana. Pidetään todennäköisena että ainakin Takeda-klaanin kenraali Yamamoto Kansuke oli Bokudenin oppilas Kashima shintō-ryūssä ja muitakin saattoi olla.
Bokudenin toiminta miekkamiehenä
Vuodesta 1512 vuoteen 1562 Tsukahara Bokuden otti osaa kolmeenkymmeneenyhdeksään taisteluun ja lisäksi otteli neljätoista aikakirjoihin merkittyä kaksintaistelua. Hänen lasketaan lyöneen kuoliaaksi, joko taisteluissa tai otteluissa yhteensä 212 miestä.
C3 (1929)
Valmistus
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 Sociedad Española de Construcción Navalin (SECN) telakalta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1929.
Palvelus
Aluksen testit Génovan sukellusveneiden pelastuskammion, jonka oli suunnitellut kapteeniluutnantti Arturo Génova Torrecuellar, kanssa saatiin päätökseen 14. syyskuuta 1931 Escombrerasissa.
Espanjan sisällissodan alkaessa 18. heinäkuuta 1936 alus oli Cartagenassa päällikkönään luutnantti Rafael Viniegra González, joka sai käskyn partioida yhdessä B6:n, Isaac Peralin, C4:n ja C6:n kanssa Gibraltarille. Alusten tehtävänä oli estää kapinallisten joukkojen ja materiaalien siirrot Pohjois-Afrikasta Iberian niemimaalle.
Oltuaan vain kaksi vuorokautta asemapaikoillaan laivue saapui 20. heinäkuuta Malagaan, jossa pääosa upseereista siirrettiin vankilaan kapinallisten tukemisesta. Seuraavana aamuna alus lähti B6:n kanssa Malagasta Tangeriin suojaten tankkeri Ophiria. Kaikki Malagassa olleet alukset lähtivät 27. heinäkuuta merelle Cadizin ympäristöön torjuakseen kansallismielisten saattueen, joka osoittautui harhautukseksi. Alus lähti C2:n ja C6:n kanssa Ceutan edustalle estääkseen Almirante Cerveran, joka oli lähtenyt Ferrolista Gibraltarin alueelle, pääsyn satamaan.
Alus lähti 15. elokuuta Malagasta C6:n kanssa Cantabricinmerelle, mistä ne palasivat Cartagenaan. Alus toisti matkan 25. elokuuta C4:n ja C5:n kanssa, jolloin oli tarkoitus paikantaa ja tuhota España ja Almirante Cervera. Matka oli kuitenkin tulokseton.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974
23. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Sveitsin Sankt Moritzissa 3.–10. helmikuuta 1974.
Syöksylasku
<br style="clear:both" />
Suurpujottelu
<br style="clear:both" />
Pujottelu
<br style="clear:both" />
Alppiyhdistetty
<br style="clear:both" />
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Rose of Cimarron
Rose of Cimarron on country rock-yhtye Pocon 11. albumi vuodelta 1976.
Marian Drăgulescu
Marian Drăgulescu (s. 18. joulukuuta 1980 Bukarest) on romanialainen telinevoimistelija. Drăgulescu on menestyksekkäällä urallaan voittanut muun muassa kolme olympiamitalia sekä useita maailman- ja euroopanmestaruuksia. Lisäksi hänellä on hypyssä oma virallinen nimikkoliikkeensä. Drăgulescua valmentaa entinen huippuvoimistelija Dănuț Grecu.
Drăgulescu sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 permannolla ja joukkuekilpailussa kuudenneksi sekä moniottelussa 13:nneksi. Ateenan kisoissa 2004 hän sai permannolla hopeaa sekä hypyssä ja joukkuekilpailussa pronssia. Lisäksi hän sijoittui moniottelussa kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli hypyssä neljäs sekä permannolla ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui hypyssä neljänneksi.
Drăgulescu on voittanut permantovoimistelun maailmanmestaruuden 2001, 2002, 2006 ja 2009 sekä sijoittunut neljänneksi 2003 ja seitsemänneksi 2005. Hypyssä hän on saanut MM-kultaa 2001, 2005, 2006 ja 2009, hopeaa 2003 ja 2015, ollut neljäs 1999 ja seitsemäs 2002. Rekin MM-finaalissa hän on sijoittunut kahdeksanneksi 1999 ja 2006. Moniottelussa hän on ollut kuudes 2003 ja yhdeksäs 2001.
Drăgulescu on voittanut moniottelun Euroopan-mestaruuden 2004 ja saanut pronssia 2000. Permannolla hän on saanut kultaa 2000, 2004, 2005 ja 2017, hopeaa 2006 ja 2016 , pronssia 2002 ja ollut seitsemäs 2007. Hypyn Euroopan-mestaruuden hän on voittanut 2002, 2004 ja 2006 sekä saanut hopeaa 2016 ja 2017. Lisäksi hän on ollut viides 2007 ja kuudes 2000. Joukkuekilpailussa Drăgulescu on saanut kultaa Romanian joukkueessa 2002 ja 2004 sekä hopeaa 2000 ja 2006.
Mel Tillis
thumb|Mel Tillis Lonnie Melvin ”Mel” Tillis (8. elokuuta 1932 Tampa, Florida – 19. marraskuuta 2017 ) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän levytti 1950-luvun lopulta saakka ja sai suurimmat menestyksensä 1970-luvun kuluessa. Hänen tunnetuimpien kappaleidensa joukkoon lukeutuvat ”I Ain't Never”, ”Good Woman Blues” ja ”Coca-Cola Cowboy”.
Alun perin Tillis menestyi lauluntekijänä. Hän sai siitä huolimatta oman levytyssopimuksen Columbia Recordsilta ja julkaisi vuonna 1958 ensimmäisen Top 40 -hittinsä ”The Violet and a Rosen”, jota seurasi Top 25 -hitti ”Sawmill”. Hän jatkoi yhtäaikaisesti uraansa Webb Piercen lauluntekijänä, ja muiden muassa Bobby Bare, Wanda Jackson ja Stonewall Jackson ovat versioineet hänen sävellyksiään. Vuonna 1968 ilmestyi hänen ensimmäinen Top 10 -hittinsä "Who's Julie".
Tillisillä on ollut myös elokuvarooleja. 1980-luvulta lähtien hän on jatkanut uraansa esiintyjänä, mutta myös kirjoittanut hittejä Ricky Skaggsille ja Randy Travisille. Häneltä on ilmestynyt omaelämäkerta Stutterin' Boy, ja hänen ottamisestaan Country Music Hall of Fameen tiedotettiin 7. elokuuta 2007. Hänellä on kuusi lasta, joista yksi on muusikko Pam Tillis.
Roopkund
Maantiede
thumb|vasen|Järvi lumisessa maisemassa. Roopkund sijaitsee Intian Uttarakhandin osavaltiossa Himalajalla Trisulvuorella jyrkän rinteen pohjalla. Trisul on yksi Intian korkeimmista vuorista. Roopkundin järven korkeus merepinnasta on 5029 metriä. Kooltaan järvi on melko pieni. Sen halkaisija on noin 40 metriä. Järvi on suurimman osan vuodesta jäässä, ja jäätymisen kautta se laajenee ja kutistuu vuodenajan ja sään mukaan.
Luurankolöydöt
Järvi on tullut erityisen tunnetuksi sen tuntumassa olevien ihmisten jäänteiden takia. Paikalla ovat arviolta 600–800 henkilön jäänteet. Jäänteet tulevat esiin lumen sulaessa. Osa niistä on jään alla ja osa järven ympärillä. Osa jäänteistä on säilynyt suhteellisen hyvin.
thumb|vasen|Ihmisluita järven ympäristössä. Järven ruumiit löysi aluetta partioinut brittiläinen metsänvartija vuonna 1942. Alueella on runsaasti esimerkiksi kivivyöryjä, minkä lisäksi jäänteitä ovat sotkeneet sittemmät matkailijat. Nämä seikat ovat tehneet ruumiiden alkuperän selvittämisestä hankalaa. Ruumiiden löytymisen jälkeen niiden alkuperästä on esitetty useita toisistaan poikkeavia teorioita. Paikallisessa kansanperinteessä tunnetaan tarina vuoren jumalatar Nanda Devista, jolle on omistettu pyhättö järven lähistöllä. Kansantarinassa eräs kuningas ja kuningatar olivat seurueineen olleet pyhiinvaelluksella pyhätölle, kun raivostunut Nanda Devi aiheutti heidän kuolemansa. Pitkään vallalla ollut käsitys olikin, että järven ruumiit ovat peräisin jonkinlaisesta tapaturmaisesta joukkokuolemasta yli 1 000 vuotta sitten. Ruumiiden on esitetty esimerkiksi olleen jonkin armeijan sotilaita tai kauppiaita, jotka olisivat kuolleet myrskyssä alueella matkatessaan. On myös esitetty teorioita kulkutaudista.
Vuonna 2019 julkaistiin laaja bioarkeologinen tutkimus, jossa tutkittiin esimerkiksi ruumiiden geneettistä perimää ja radiohiiliajoitusta. Tutkimuksen tulokset todistivat aikaisemmat teoriat vääriksi. Järven ruumiit eivät ole peräisin yksittäisestä tapaturmasta, vaan niitä on kerääntynyt järvelle 1 000 vuotta kestäneen ajanjakson kuluessa. Varhaisimmat ruumiit olivat peräisin suurin piirtein vuodelta 800 jaa. ja myöhemmät on ajoitettu 1800-luvulle. Ruumiiden joukoissa oli naisia ja miehiä. Perimältään jäänteet voitiin jakaa kolmeen toisistaan poikkeavaan ryhmään. Suurimman ryhmän muodostivat ryhmä A, Etelä-Aasiasta peräisin olevat henkilöt. Toisen ryhmän, B, edustajat olivat ilmeisesti peräisin Länsi-Euraasiasta. Yksi henkilö ryhmästä C oli sukua itäaasialaisille. Ryhmän A edustajat eivät ole peräisin täysin samalta alueelta. Eri henkilöt olivat läheisempää sukua Intian niemimaan etelä- tai pohjoisosien väestöille. Ryhmän B edustajat olivat läheisintä sukua nykyisen Kreikan ja Kreetan asukkaille.
Ryhmän A edustajia on päätynyt järvelle 600-luvun ja 900-luvun välillä. Ryhmän B ja C jäsenet ovat peräisin 1600–1900-luvun väliltä. Edelleen ei ole selvää minkä takia järvelle päätyneet ovat alueella liikkuneet. Joidenkin kaiverrusten mukaan alueella on saattanut olla jonkinlainen temppeli jo 700- ja 900-lukujen välillä ja kyseessä saattavatkin olla pyhiinvaeltajat. Pyhiinvaelluksia ei kuitenkaan tunneta historiallisista lähteistä ennen 1800-lukua. Lisäksi eurooppalaistaustaisten ruumiiden olemassaolo ei selity helposti hindulaisuuteen liitetyillä pyhiinvaelluksilla. Järvi ei tiettävästi ole koskaan ollut kauppareitin varrella. Ruumiissa ei ollut merkkejä joskus esitetyistä taudeista, eikä järveltä ole löydetty sotilaiden tai kauppiaiden mukanaan kuljettamia aseita tai kauppatavaraa.
Adam Levine
Adam Noah Levine (s. 18. maaliskuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä, tuottaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Maroon 5 -yhtyeen laulajana.
Levine aloitti musiikkiuransa vuonna 1994 Kara’s Flowers -yhtyeen kanssa, jossa hän oli laulaja ja kitaristi. Kun yhtyeen ainoa studioalbumi The Fourth World (1997) epäonnistui taloudellisesti, yhtye muutti vuonna 2001 nimensä Maroon 5:ksi. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Songs About Jane, joka myi useassa maassa moninkertaista platinaa. Sen jälkeen Maroon 5 on julkaissut viisi studioalbumia lisää, ja on yksi kaikkien aikojen eniten myyneistä artisteista yli 120 miljoonalla myydyllä levyllä.
Vuosina 2011–2019 Levine toimi tuomarina Yhdysvaltain The Voice -ohjelmassa. Levine perusti vuonna 2012 oman levy-yhtiön, 222 Recordsin, ja hän omistaa myös televisiotuotantoyhtiön 222 Productions.
Kara's Flowers
Levine ja bändikaveri Carmichael lähtivät Los Angelesista opiskelemaan New Yorkiin yliopistoon, joka keskittyi musiikkiin ja esiintymiseen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun he altistuivat uudelle musiikkisuuntaukselle ja he kokivat kulttuurillisen herätyksen. MTV:n uutisissa vuonna 2002, Levine sanoi "Silloin aloin heräämään koko hip hop, R&B -jutulle. Meillä oli ystävä nimeltä Chaos ja kaikkea. Se ei ollut Brentwood High."
Maroon 5
Tuona aikana Levine työskenteli tarjoilijana Johnny Rocketsissa. Hän jätti koulunsa kesken ja yhdisti taas voimansa Jessen, Mickeyn ja Ryanin kanssa, mutta vuonna 2001 mukaan tuli myös entinen Squaren kitaristi, James Valentine. Bändille annettiin uusi nimi, Maroon 5, ja Levine ystävineen alkoi työstää uusien musiikkisuuntausten vaikutteita saanutta musiikkia. Kun Levine työskenteli käsikirjoittajan assistenttina tv-sarjassa Amyn lailla, hän käytti aikaansa sanoitusten kirjoittamiseen entisestä tyttöystävästään Janesta. Näistä kappaleista tuli Maroon 5:n debyyttialbumin, Songs About Janen, biisejä. Maroon 5:n ensimmäinen albumi oli menestys ja se myi kultaa, platinaa ja jopa triplaplatinaa useissa maissa eri puolilla maailmaa. Yhtye keikkaili Songs About Janen tiimoilta laajamittaisesti vuosina 2003–2005. Yhtyeen alkuperäinen jäsen, rumpali Ryan Dusick jätti yhtyeen syyskuussa 2006 jatkuvan keikkailun aiheuttaman olkavamman takia. Hänet korvasi aluksi vain Dusickin väliaikaiseksi paikkaajaksi aiottu Matt Flynn.
Parin vuoden keikkailutauon jälkeen Maroon 5 julkaisi toukokuussa 2007 toisen albuminsa It Won't Be Soon Before Long, viisi vuotta esikoislevyn jälkeen. Toinen levy nousi heti ilmestymisviikollaan Billboard 200 -listan kärkeen ja sitä myytiin yli puoli miljoonaa kappaletta. Yhtye promotoi uutta levyään erilaisissa tapahtumissa koko kesän 2007, ja syksyn 2007 se kiersi Yhdysvaltoja lämmittelijänään ruotsalaisyhtye The Hives.
Kolmannen studioalbuminsa Hands All Over yhtye julkaisi syyskuussa 2010. Levyn merkeissä tapahtuma kiertue tuo bändin myös Suomeen. Maroon 5:n oli määrä esiintyä Helsingissä keväällä 2011, mutta keikka siirrettiin myöhempään ajankohtaan, marraskuulle 2011, koska Adam halusi osallistua The Voice -ohjelman tekoon samoihin aikoihin. Levine on aiemmin vihjaillut että albumi saattaa olla yhtyeen viimeinen.
Muut työt
Levine on tehnyt yhteistyötä monien artistien kanssa. Vuonna 2005 Levine oli mukana Ying Yang Twinsin kappaleessa "Live Again" ja esiintyi myöhemmin Kanye Westin Late Registration albumin kolmannella singlellä, "Hear 'Em Say". Mies teki myös oman versionsa "Wild Horses" kappaleesta Alicia Keysin kanssa. Seuraavana vuonna hän kirjoitti Natasha Bedingfieldin kanssa yhdessä kappaleen "Say It Again", jolla hän myös esiintyi. Uusimpina töinä Adam on tarjonnut apuaan K'naanin kappaleelle "Bang Bang" ja Gym Class Heroesin "Stereo Hearts" -singleen.
Levine on tehnyt muutamia esiintymisiä myös televisiossa. Vuonna 2007 hän esiintyi Saturday Night Liven 33:lla tuotantokaudella sketsissä "Iran So Far" Andy Sambergin kanssa, Fred Armisenin ja Jake Gyllenhaalin kanssa. Levine esitti itseään ja lauloi huumoristisen kertosäkeen rakkauslauluun joka oli omistettu Mahmoud Ahmadinejadille. Vuotta myöhemmin hän esiintyi Comedy Centralin "Night of Too Many Stars" -ohjelmassa. Adamilla oli myös cameo-rooli Jimmy Kimmel Live! -ohjelmassa presidentinvaalien alla. Hän tuki siinä Barack Obamaa. Levine teki myös pienen vierailuroolin itsenään 30 Rock -sarjan kolmannen kauden viimeisessä jaksossa.
Vuonna 2009 Adam lauloi Slashin levylle kappaleen "Gotten". Levine esiintyy myös laulajana "She Will Be Loved" -kappaleen kohdalla pelissä Band Hero. Mies oli myös mukana yhtenä niistä 80 laulajasta jotka tekivät uusintaversion Michael Jacksonin kappaleesta "We Are the World". Tuotot menivät Haitin maanjäristyksen uhreille.
Yksityiselämä
Levinen ex-tyttöystävä on Maroon 5:n ensimmäisen levyn muusa. Vuonna 2004 tehdyssä haastattelussa Adam kertoi, ettei Jane ole ottanut häneen yhteyttä albumin menestyksestä huolimatta. He ovat nyttemmin tehneet sovinnon ja vuonna 2007, Levine kuvaili heidän olevan "läheisiä ystäviä".
Adam harrastaa intohimoisesta autoja. Hänen lempiautonsa on vuoden 1971 Mercedes 280 SE 3.5 Cabriolet. Hän ei kuitenkaan aja autojaan usein, sillä hän on huolissaan ilmastonmuutoksesta ja autoilun vaikutuksesta siihen.
Adamilla on tatuointeja ylävartalossa. Jokaisella on oma merkityksensä. Yksi hänen rakkaimmista tatuoinneistaan on hänen koiralleen omistamansa tassun kuva lavassa.
Vercellin maakunta
Vercellin maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian luoteisosassa.
Adam Levine
Yksityiselämä
Levine meni 2014 naimisiin malli Behati Prinsloon kanssa. Heidän tyttärensä syntyi 2016. Toinen lapsi syntyi 2018.
Vercellin maakunta
Vercellin maakunnan pinta-ala on 2 082 km² ja asukasluku noin 175 000. Maakunta muodostuu 86 kunnasta, pääkaupunki on Vercelli.
Mehmed VI
Mehmed VI, oikealta nimeltään Mehmed Vahdettin tai Mehmed Vahideddin, (14. tammikuuta 1861 – 16. toukokuuta 1926) oli Turkin viimeinen sulttaani, joka hallitsi vuosina 1918–1922.
Ensimmäinen maailmansota merkitsi tuhoa Turkin sulttaanikunnalle. Britannian joukot miehittivät sodan aikana Bagdadin ja Jerusalemin, ja useita Turkin maa-alueita Euroopassa joutui Britannian liittolaisten alaisuuteen. San Remon konferenssissa huhtikuussa vuonna 1920 Syyria annettiin Ranskan mandaattialueeksi ja Britannia sai Palestiinan ja Mesopotamian (nykyinen Irak) omiksi mandaattialueikseen. Mehmed allekirjoitti Sèvresin sopimuksen, jossa Turkki luopui Palestiinasta, Mesopotamiasta, Anatoliasta ja İzmirista 10. elokuuta 1920. Sopimuksessa Hejazin kuningaskunnasta (nykyisessä Saudi-Arabiassa) tuli itsenäinen valtio.
Xie Jun
Xie Jun (s. 30. lokakuuta 1970 Peking, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja naisten maailmanmestari vuosilta 1991-1996 ja 1999-2001.
Xie aloitti Kiinalaisen shakin pelaamisen jo kuusivuotiaana, ja siirryttyään länsimaisen shakin pariin, oli siinä 10-vuotiaana Pekingin ja 1984 Kiinan tyttöjen mestari. Nuorten maailmanmestaruusturnauksessa 1988 hän jakoi toista sijaa. Kaksikymmenvuotiaana Xie nousi maailmanmestari Maia Tšiburdanidzen haastajaksi ja 1991 pelatussa ottelussa voitti 13 vuotta naisten shakkia hallinneen georgialaisen +4 =9 -2.
Mehmed VI
Tämä johti siihen, että sulttaani Mehmed VI luopui kruunusta 1. marraskuuta vuonna 1922 ja pakeni Konstantinopolista. Sulttaani astui brittiläiseen taistelulaivaan HMS Malayaan, joka vei hänet Maltan saarelle 17. marraskuuta. Sulttaani asui jonkin aikaa maanpaossa Maltalla, kunnes muutti myöhemmin Italian Rivieralle. Mehmed VI kuoli 15. elokuuta vuonna 1926 Sanremossa, Italiassa.
Xie Jun
Vuonna 1996 hän menetti mestaruuden unkarilaiselle Zsuzsa Polgarille. Xie nousi uudestaan haastajaksi, mutta Polgar-ottelun neuvotteluista kehkeytyi pitkällinen kädenvääntö, koskien ottelun palkintosummaa, Polgarin raskautta ja pelipaikkaa. FIDE syytti Polgarin toimintaa tarkoitushakuiseksi ja esitti tämän petaavan paikkaa mestaruusottelussa nuoremmalle sisarelleen Juditille. Lopulta FIDE diskvalifioi Polgarin ja antoi Venäjän Alisa Galliamovalle paikan mestaruusottelussa. Xie voitti 1999 puoliksi Venäjällä ja puoliksi Kiinassa pelatun ottelun pistein 8,5-6,5. Tämä ja muut Xien saavutukset urallaan ovat vaikuttaneet paljon länsimaisen shakin suosion kasvuun Kiinassa ja koko Aasiassa.
Naisten maailmanmestari Xie kohtasi 2000 lyhyessä ottelussa vuosien 1975-85 maailmanmestarin Anatoli Karpovin. Neljä normaalia ja kaksi nopeampaa peliä käsittänyt ottelu päättyi Karpovin voittoon 4-2 (+1 =3 -0 ja +1 =1 -0). Viimein, Xien puolustettua menestyksekkäästi mestaruutta MM-turnauksessa 2000, maannainen Zhu Chen voitti arvon itselleen 2001. Syyskuun 2009 listalla hyvin vähän menneinä vuosina pelanneen Xien Elo-luku oli 2574, joka olisi sijoittanut hänet neljänneksi aktiivisten naispelaajien listalla. Se on myös hänen korkein lukunsa 2000-luvulla.
Sanna Aunesluoma
Sanna-Liisa Aunesluoma (aik. Lauslahti; s. 7. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen Lääketeollisuus ry:n toimitusjohtaja. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 2007–2018 ja on toiminut myös yrittäjänä sekä asiantuntija- ja johtotehtävissä eri yrityksissä.
Aunesluoma valittiin eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa. Koulutukseltaan Lauslahti on kauppatieteiden maisteri. Hän väitteli hallintotieteiden tohtoriksi vuonna 2007.
Aunesluoma on toiminut Aivosäätiön hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2022 alkaen. Hän toimi aiemmin säätiön valtuuskunnan puheenjohtajana. Hän on ollut myös Espoon kaupunginvaltuuston jäsen sekä toiminut opetus- ja varhaiskasvatuslautakunnan ja Suomen Uimaliiton puheenjohtajana. Hän on myös kirjoittanut johdon laskentatoimen kirjoja.
Aunesluoma siirtyi vuonna 2018 kesken vaalikauden kokoomuksen kansanedustajan paikalta Lääketeollisuus ry:n toimitusjohtajaksi.
Abdelaziz Belkhadem
Abdelaziz Belkhadem (s. 8. marraskuuta 1945 Aflou, Ranskan Algeria) on algerialainen poliitikko ja maan pääministeri vuosina 2006–2008. Hän oli Algerian parlamentin puhemiehenä 1990–1991 ja maan ulkoministerinä elokuusta 2000 toukokuuhun 2005. Tämän jälkeen presidentti Abdelaziz Bouteflikan läheinen suojatti Belkhadem toimi presidentin henkilökohtaisena edustajana hallituksessa ministerin arvolla, kunnes edellinen pääministeri Ahmed Ouyahia erosi virastaan puolueiden välisten kiistojen seurauksena. Abdelaziz Belkhadem nimitettiin pääministeriksi 24. toukokuuta 2006.
Hugo Sánchez
Hugo Sánchez Márquez (s. 11. heinäkuuta 1958 México, Meksiko) on meksikolainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Ura pelaajana
Sánchezia pidetään yleisesti Meksikon kaikkien aikojen parhaana pelaajana. Häntä pidetään myös yhtenä sukupolvensa parhaista hyökkääjistä maailmassa.
Sánchez edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan UNAMia, Américaa, Atlantea ja Celayaa, Espanjassa Atlético Madridia, Real Madridia ja Rayo Vallecanoa, Yhdysvalloissa San Diego Sockersia ja Dallas Burnia sekä Itävallassa LASK Linziä. Real Madridin riveissä hän saavutti muun muassa viisi Espanjan mestaruutta ja UEFA Cupin voiton. Sánchez voitti myös viisi kertaa Pichichin Espanjan liigan parhaana maalintekijänä. Hän muodosti 1980-luvulla erään Euroopan pelätyimmistä kärkipareista Real Madridissa yhdessä Emilio Butragueñon kanssa. Meksikon maajoukkuetta hän edusti MM-kisoissa vuosina 1978, 1986 ja 1994.
Ura valmentajana
Sánchez on valmentanut kotimaassaan UNAMia ja Necaxaa. Meksikon maajoukkueen päävalmentajaksi hänet nimitettiin vuoden 2006 marraskuussa. Hänen johdollaan Meksiko voitti vuonna 2007 Copa Américassa ja Pan American Games -kisoissa pronssia ja CONCACAF Gold Cupissa hopeaa. Sánchez, joka uhosi ennen päävalmentajan pestiään johdattavansa Meksikon MM-kultaan, ei kuitenkaan onnistunut luotsaamaan maan olympiajoukkuetta Pekingin 2008 olympialaisiin ja sai potkut tehtävistään maaliskuussa 2008.
Joulukuussa 2008 Sánchez palasi valmennustehtäviin tehtyään kauden loppuun asti ulottuvan sopimuksen Primera Divisiónissa pelaavan UD Almerían päävalmentajaksi. Sánchez johdatti seuran lopulta kaudella 2008–2009 liigassa sijalle 11. Seuraava kausi alkoi kuitenkin kehnosti ja seura voitti vain kolme kauden 15 ensimmäisestä ottelustaan. Lopullinen niitti Sánchezille oli 2–0 tappio RCD Espanyolille joulun alla ja hän sai potkut tehtävistä.
Azaghal
Azaghal on hyvinkääläinen vuonna 1995 perustettu black metal -yhtye. Se on julkaissut urallaan yhteensä yksitoista studioalbumia.
Historia
Azaghalin perustivat vuonna 1995 kitaristi Narqath ja rumpali Kalma (myöhemmin tunnettu nimillä VRTX & V-KHAOZ). Ensimmäinen demo julkaistiin loppuvuodesta 1997.
Toinen demo, Noituuden Torni nauhoitettiin Cursed Studiolla maaliskuussa 1998. Noituuden Torni oli myös ainoa Azaghalin silloinen nauhoite, jossa esiintyi syntetisaattori.
Syyskuussa 1998 julkaistiin kolmas demo, Kristinusko liekeissä. Samaan aikaan yhtye nauhoitti materiaalia ensimmäiselle EP:lleen, Harmagedonille, jonka Aftermath Studio julkaisi alkuvuodesta 1999.
Esikoisalbumi Mustamaa julkaistiin kesällä 1999. Tällä kertaa alustana toimi Melancholy Productions (myöhemmin tunnettu nimellä ISO666). Albumia julkaistiin alun perin vain 300 kappaletta vinyylinä, ja myöhemmin ISO666 uudelleenjulkaisi kyseisen albumin CD:nä. Mustamaa sisälsi kappaleita kahdesta eri äänityssessiosta: puolet on äänitetty Cursed Studiolla ja puolet Hellkult Studiolla (nykyään Dragonthrone Audio).
Esikoisalbumia äänitettäessä yhtyeellä oli jo koossa aineistoa seuraavalle levylle, ja Evil Horde Recordsin tarjotessa sopimusta kahdesta levystä, he päättivät suostua. Toinen kokopitkä, Helvetin yhdeksän piiriä, julkaistiin joulukuussa 1999. Materiaali kyseisellä albumilla on nopeampaa ja raaempaa kuin edellisellä, ja se on äänitetty jälleen Cursed Studiolla.
Vuonna 2000 Azaghal julkaisi split-albumin Mustan kuun lapsien kanssa. Tällä levyllä oli viisi uutta kappaletta.
Myöhemmin samana vuonna julkaisi Millenium Metal levyn DeathKult MMDCLXVI, joka pääosin koostui uudelleennauhoitetuista demoista. Sen painos oli rajattu 900 kappaleeseen.
Kappaleet kahdelta splitiltä Mustan kuun lasten sekä Beheaded Lambin kanssa päätyivät 300 kappaleeseen rajattuun vinyylipainokseen, joka kantaa nimeä Ihmisviha (2001).
Vuonna 2001 JLNokturnal liittyi virallisesti Azaghaliin ja yhtyeen kolmas kokopitkä Of Beasts and Vultures nauhoitettiin maaliskuussa 2001. Muutamien hidasteiden vuoksi levy julkaistiin kuitenkin vasta keväällä 2002. Albumin nauhoituksen jälkeen Narqath ja Varjoherra päättivät erottaa Kalman.
Aikaisin vuonna 2002 julkaisi Aftermath Music 7"-levyn Helwettiläinen.
Sipoon kahakka
Suomessa oli jo syksyllä 1917 tapahtunut suojeluskuntien ja työväen järjestyskaartien välisiä yhteenottoja, jotka olivat vaatineet useita kuolonuhreja. Sipoon kahakka oli kuitenkin ensimmäinen Suomen itsenäistymisen jälkeinen vakava välikohtaus. Puolitoista viikkoa myöhemmin Viipurissa sattuneen Pietisen tehtaan kahakan tavoin sitä on myös pidetty sisällissodan todellisena alkuna, vaikka virallisesti sota käynnistyikin vasta 27. tammikuuta.
Taustaa
Kiristyneen yhteiskunnallisen tilanteen vuoksi porvaristo perusti eri puolille maata suojeluskuntia, jollainen muodostettiin myös Sipooseen 26. elokuuta 1917. Sen ensimmäinen päällikkö oli Söderkullan maanviljelyskoulun opettajana toiminut agronomi Carl Neovius, joka kuitenkin pian luopui tehtävästä työkiireidensä vuoksi. Tilalle valittiin Båskiksen kartanon omistajan Otto Hjalmar Oljemarkin vasta 17-vuotias poika Thorvald Oljemark, joka myöhemmin tuli tunnetuksi suomalaisten natsijärjestöjen puuhamiehenä. Sipoon suojeluskunta onnistui syksyn aikana hankkimaan Helsingistä kolmisenkymmentä sotilaskivääriä, lisäksi aseistuksena oli jäsenten omia metsästysaseita ja revolvereja. Marraskuun yleislakon aikana työväen järjestyskaartit alkoivat elintarvikkeiden ohella takavarikoimaan myös Sipoon porvariston aseita.