cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuopion Palloseuran tilastot
Suomen cup 2017-
2020 Suomen cupissa KuPS aloitti kilpailun lohkovaiheesta, oli lohkonsa toinen. Lohkon neljä parasta selviytyivät neljännesvälieriin, josta voitolla puolivärierään, jossa KuPS hävisi. KuPS pelasi kilpailussa yht. seitsemän ottelua, joista tuli neljä voittoa, kaksi tasapeliä ja yksi häviö maalieron ollessa 14-6 (häviö tuli rp-kilpailun jälkeen ja ko. ottelu on laskettu häviöksi, maaleiksi on laskettu tilanne jatkoajan jälkeen).
Viking cup
Viking-cupista vastasi SPL ja kilpailulle nimen antanut laivayhtiö. Kilpailu pelattiin 5 kertaa vuosina 1972–76. Cupiin kelpuutettiin vuosittain 16 seuraa. Pääsarjasta tuli puolet eli sarjan 8 parasta (ensimmäisenä vuotena vain 7) ja loput tulivat alemmista sarjoista lähinnä tehtyjen maalien paremmuusjärjestyksessä. Kilpailu pelattiin cup-muotoisesti syksyisin varsinaisen kauden jälkeen. KuPS osallistui kilpailuun sen jokaisella 5 kerralla. KuPS:n paras saavutus oli 1973 välierähäviö (3. kierros) Lahden Reippaalle. KuPS voitti ensimmäisen kierroksen ottelunsa 1975; muina vuosina hävisi heti alkuun. KuPS pelasi kilpailussa kaikkiaan 8 ottelua, joista tuli 3 voittoa ja 5 häviötä, maaliero niissä oli 14–18.
SM-hallisarja
Kilpailu pelattiin mm. vuosina 1981–83, 1987–92 ja 1994.
- 1981: Talvella 1980/81 Palloliitto järjesti ensimmäisen SM-hallisarjan. Ottelut pelattiin Helsingin, Kuopion ja Oulun jäähalleissa (peli ns. kaukalojalkapalloa) sekä Turun ja Lahden jalkapallohalleissa (”oikeaa” jalkapalloa). KuPS jäi alkulohkossaan kolmanneksi, ja lohkon voittaja KPT oli lupulta lajin ensimmäinen Suomen mestariseura Helsingin jäähallissa pelatuissa loppuotteluissa.
- 1982: KuPS ei selviytynyt alkulohkostaan jatkopeleihin. Kyseisen lohkon ottelut pelattiin Kuopion jäähallissa, eli kyse oli kaukalojalkapallosta.
- 1983: KuPS ei selviytynyt alkulohkostaan jatkopeleihin. KuPS:n lohkon ottelut pelattiin Kuopion jäähallissa, eli kyse oli kaukalojalkapallosta.
- 1987: Jalkapalloilun Sarjaseurat ry toteutti ensimmäisen kerran SM-hallisarjan. KuPS ei selviytynyt lohkostaan Tampereen Pirkkahallissa lohkovoittajien kesken pelattuihin loppuotteluihin.
- 1988: KuPS ei osallistunut.
- 1989: KuPS ei selviytynyt alkulohkostaan jatkopeleihin. Tuli lohkossaan toiseksi, voitti 2 ja hävisi yhden ottelun, maaliero oli yht. 4-3 (toinen voitoista tuli tasapelin jälkeisestä rp-kilpailun voitosta, rp-maaleja ei maalierossa).
- 1990: KuPS selviytyi neljän seuran alkulohkonsa voittajana neljän seuran finaaliturnaukseen Lahden suurhalliin. jossa KuPS jäi viimeiseksi. Kilpailussa pelaamistaan kuudesta ottelusta KuPS voitti kolme ja hävisi kolme maaliron ollessa yht. 14-9. Yksi voitto ja yksi häviö ratkesivat rp-kilpailuissa, joiden maaleja ei ole laskettu mukaan em. maalieroon.
- 1991:KuPS ei selviytynyt alkulohkosta jatkopeleihin. Oli lohkonsa viimeinen, 4:s, hävisi kaikki 3 otteluaan maalierolla yht. 3-10.
- 1992: KuPS ei selviytynyt alkulohkosta jatkopeleihin. Oli lohkonsa viimeinen, 4:s, hävisi kaikki 3 otteluaan, joista yhden rp-kilpailun jälkeen. Maaliero oli yht. 4-8 (maaleihin ei ole laskettu rp-kilpailun maaleja).
Liigacup
Liigacup pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1994, kun sitä edeltänyt SM-hallisarja jäi pois. Liigacup pelattiin viimeisen kerran vuonna 2016. KuPS osallistui kilpailuun 12 kertaa 2004-16 vuosittain paitsi ei 2007.
KuPS pääsi jatkoon alkulohkoista 2006 (voitti kilpailun, KooTeePee hävisi finaalin), 2013 (välierähäviö FC Lahdelle), 2011 ja 2012 (puolivälierähäviöt HJK:lle) ja 2014 (puolivälierähäviö SJK:lle).
Ykköscup
Kilpailu pelattiin mm. vuosina 1993, 1995–97, 1999 ja 2000.
- 1993: Kilpailun nimenä oli I divisioonan hallimestaruus: Kilpailun voitti RP-Iirot-niminen seura Raumalta. KuPS:n sijoitus oli neljäs: voitti alkulohkonsa ja jäi loppusarjan viimeiseksi. KuPS pelasi kilpailussa yhteensä 5 ottelua, joissa voittoja oli 3 ja tappiota 2, maalieron ollessa 10-8.
- 1995: Kilpailun nimenä oli Ykkösen hallimestaruus: Mestariksi pelasi Pallo-Iirot; voittivat loppuottelussa KuPS:n.
- 1996: KuPS ei 4 parhaan joukossa.
- 1997: Alkulohkoja 4, KuPS lohkonsa kolmas, eli ei päässyt jatkoon (lohkovoittajat välieriin). KuPS pelasi yhteensä neljä ottelua, joista tuli 2 voittoa ja 2 häviötä, maaliero oli 8-8.
- 1999: KuPS ei päässyt jatkoon, kun ei voittanut alkulohkoaan (4 kpl). KuPS pelasi yhteensä neljä ottelua, joista tuli voitto, tasapeli ja 2 häviötä, maaliero oli 4-5.
- 2000: KuPS:n sijoitus 3-4: voitti alkulohkonsa, hävisi välierässä kilpailun lopulliselle voittajalle Atlantikselle. Yht. KuPS 5 ottelua, 3 voittoa, 2 tappiota, maaliero 17-10.
Charity Shield
Kilpailussa pelaavat vastakkain edelliskauden mestari ja cupin voittaja. KuPS oli mukana vuonna 1990, jolloin kilpailun nimi oli Neste Charity Shield. Ottelu pelattiin 22.4. 1990 Olympiastadionilla: Kuusysi voitti KuPS:n 1-0.
Eurocupit
KuPS on osallistunut Eurocupeihin seuraavasti:
KuPS on pelannut on yhteensä 36 Eurocup-ottelua alla esitetysti: 9 voittoa, 8 tasapeliä, sekä 19 häviötä.
KuPS:n ottelut Eurocupeissa. Ottelutuloksissa on KuPS:n maalit mainittu aina ensin (ottelut pelaamisjärjestyksessä, K kun KuPS pelasi kotiottelun ja V kun KuPS vieraissa). Tietojen lähteet 1967-91 kilpailuista Banzine-lehti 2011 alkaen lähteet on esitetty ottelukohtaisina. 2020-21 kaudella ottelut pelattiin yksiosaisina.
Seuraennätyksiä pääsarjasta
Pääsarjaottelut ja tulokset aikajärjestyksessä lähteet ovat 1947/48-2006 Banzine-lehti ja 2007-2017 Jalkapallokirjat. Pelaajiin liittyvien tietojen lähteet ovat 1947/48–2006 Pelimiehet-kirjasta, ja 2007-2013 Jalkapallokirjoista. Lähde on myös voitu esittää viitteenä erikseen, 2014 kaudesta alkaen ennätyksiin on esitetty lähdetiedot erikseen.
Pääsarjassa yhteensä
Yllä esitetyt numeroarvot perustuvat Jalkapallokirjassa 2020 esitettyyn SM-sarjan maratontaulukkoon, johon on summattu 2019 jälkeiset pääsarjakaudet. Em. Jalkapallokirjan maratontaulukkoon (kaudet 1947/48-2019) on laskettu v. 1990 KuPS:n pudotuspelit -rp-häviö Reippaalle tasapeliksi (eroja on siis tiedoissa tasapelit, häviöt ja pisteet), yllä ko. Reipas-ottelu on laskettu KuPS:n häviöksi.
Yleisöennätys pääsarjassa
Pääsarjassa kauden aikana käytetty eniten pelaajia
- 28 eri pelaajaa: 1994, 2013
- 27 eri pelaajaa: 2011, 2014 , 2015 , 2018
Pääsarjassa kauden aikana käytetty vähiten pelaajia
- 14 eri pelaajaa: 1956
- 15 eri pelaajaa: 1947/48
Erilaisia muita ennätyksiä pääsarjasta
Muita seuraennätyksiä
KuPS:lla on ollut 156 eri suomalaisseuraa vastassa virallisissa kilpailuotteluissa (1923-2006, 2007-2013 . Vuodesta 2014 alkaen lähdetiedot on esitetty kustakin uudesta seurasta erikseen. Ulkomaalaisseuroja, joita vastaan KuPS on pelannut Eurocupeissa (aikavälillä 1967 - 2020), on ollut lisäksi yhteensä 20.
Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (aikavälillä 1930 - 2007) KuPS:n vastustajina on ollut 52 eri seuraa (pääsarjavastustajia ei ole lueteltu toistamiseen ao. listassa)
Kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla (Kakkonen 1998) vastustajina on ollut 6 eri seuraa, joita vastaan KuPS ei ole pelannut ylemmillä sarjatasoilla
Kuopiolaisseurat, joita vastaan KuPS on pelannut virallisissa otteluissa
Järjestyksessä ensimmäisen kerran vastassa Osmo (1926 SM cupina), KPT (1932 Savon piirinsarja, 1954 Mestaruussarja), Elo (1958 Suomen cup, 1969 Mestaruussarja), FC Kuopio (1994 Suomen cup), Kings (1998 Kakkonen), Zulimanit (1998 Suomen cup)
Suomen cupin suurimmat voitot ja tappiot 1955 - 2016
Tuloksissa on otettu huomioon vain sellainen Suomen cup, jossa otteluparin häviäjä putoaa jatkosta, eli kilpailu pelataan ns. cup-järjestelmällä (näin oli KuPS:n osalta vuosina 1955-2016; KuPS ei osallistunut 2-osaisina ratkaistuihin ottelupareihin). Tiedot vuosilta 1955-2006 Banzine-lehdestä ja vuosilta 2007-2016 Jalkapallokirjoista.
Suurimmat voitot:
Suurimmat tappiot:
Suomen mestarit
Kausilta 1956-76 mestarit-nimien lähde on Jalkapallokirja 1981. Muut ko. kauden aikana sarjaa pelanneet ja ottelut/maalit -tiedot ovat Pelimiehet-kirjasta. Mestaruuden ratkaisupelitiedot ovat Banzine-kannattajalehdestä. Kauden 2019 tietojen lähteet on esitetty ko. kohdassa.
1956 (mestaruus ratkesi ottelussa 30.9. HPS-KuPS 0-2): Keijo Hurri, mv (17 ottelua/- ei maaleja), Ilkka Heikkinen (18/-), Paavo Korhonen (18/-), Sakari Kukkonen (18/2), Gunnar Boman (16/-), Kauko Hakkarainen (18/2), Keijo Voutilainen (18/5), Timo Iivarinen (18/4), Mauno Repo (16/4), Seppo Pelkonen (15/6), Aarne Miettinen (14/5). Valmentaja Aaro Heikkinen. Kauden aikana joukkueessa sarjapelejä pelasivat myös: Veikko Pehkonen, mv (1/-), Kaarlo Hämäläinen (7/-), Eero Laurikainen (4/-).
1974 (mestaruus ratkesi ottelussa 29.9. HJK-KuPS 2-4): Kari Leskinen, mv (22/-), Arvo Rautio (22/1), Pekka Vepsäläinen (22/-), Pekka Parviainen (14/1), Esa Heiskanen (22/7), Pekka Pitkänen (18/5), Pauli Koponen (22/3), Olavi Rissanen (22/13), Eero Rissanen (22/7), Ossi Loikkanen (22/9), Kari Kröger (21/3), Matti Eskelinen (11/4). Valmentaja Martti Räsänen. Kauden aikana joukkueessa sarjapelejä pelasivat myös: Ari Savolainen (11/3), Markku Kekäläinen (8/5), Antero Salo (4/-), Jari Viiliäinen (4/-), Jouko Parviainen (3/1), Seppo Törnroos (3/-).
1976 (mestaruus ratkesi ottelussa 26.9. KuPS-HJK 0-0): Kari Leskinen, mv (21/-), Pekka Parviainen(17/-), Ari Heikkinen (22/-), Kari Kröger (17/-), Pekka Vepsäläinen (22/2), Esa Heiskanen (22/7), Leo Houtsonen (22/2), Pauli Koponen (17/2), Matti Eskelinen (20/5), Olavi Rissanen (22/5), Seppo Törnroos (21/7), Ossi Loikkanen (21/7), Arvo Rautio (16/1), Matti Koskinen (12/2). Valmentaja Martti Räsänen. Kauden aikana joukkueessa sarjapelejä pelasivat myös: Markku Mönkkönen, mv (1/-), Ilkka Lappalainen (3/-), Kari Marttila (1/-).
Cup-voittajat
Voittajien nimet 1968 ja 1989 Jalkapallon pikkujättiläisestä. 1968 ja 2021 cup-mestareiksi esitetään finaalissa pelanneet pelaajat, 1989 cup-mestareiksi on kerrottu ne pelaajat, jotka pelasivat ainakin yhdessä 1989 cup-kilpailun ottelussa. (1968 cupin finaalille löytyy toinenkin päivämäärä 12.10, jonka löytää mm. Jalkapallokirjoista ja KuPSin seurahistoriakirjasta ).
Kaikki kolme KuPS:n voittamaa cupfinaalia on pelattu Olympiastadionilla.
13.10. 1968 KuPS – KTP 2–1
Veli Pohjolainen, mv, Pertti Hänninen, Pekka Mäkelä, Matti Väänänen, Matti Terästö, Matti Tirkkonen, Pekka Louesola, Antero Kostilainen, Eero Rissanen, Teuvo Korpinen, Heikki Tirkkonen.
14.10.1989 KuPS – Haka 3–2
Jyrki Rovio, mv (5/-), Kari Tissari (3/-), Tuomo Hyvärinen (5/1), Markus Räsänen (2/-, ei pelannut finaalissa), Yrjö Happonen (4/-), Hannu Turunen (5/-), Jukka Mykkänen (3/-), Petteri Kupiainen (3/-, ei pelannut finaalissa), Janne Savolainen (4/-), Harri Nyyssönen (5/2), Kari Niskanen (4/-), Vesa Martiskainen (1/-, ei pelannut finaalissa), Jyrki Houtsonen (3/1, ei pelannut finaalissa), Jukka Turunen(5/3), Timo Vesterinen (4/2), Ari Kokkonen (4/-), Heikki Turunen (5/6). (Ottelu/maalit tiedot ovat ottelupöytäkirjoista. ).
8.5.2121 HJK-KuPS 4-5 rp (0-0), rp-kilpailun KuPS:n maalintekijät: 1-1 Boateng, 2-2 Popovits, 3-3 Udoh, 3-4 Tomas ja 4-5 Järvinen. Yleisöä oli puoli tusinaa eli arvonnassa lipun voittaneet.
Päävalmentaja Simo Valakari
Liigacup-voittajat
KuPS pelasi finaalissa (12.4. 2006 Finnair Stadium) kokoonpanolla: Patrick Bantamoi; Pyry Kärkkäinen, Patrik Turunen, Matti Hurme, Jonni Heikkinen; Janne Mahlakaarto (71. Seth Ablade), Medo, Jani Hartikainen, Tamas Gruborovics; Miikka Oinonen (90. Aleksandr Bagajev), Berat Sadik (90. Aki Sipilä). Liigacupin 2006 muissa otteluissa KuPS:ssa pelasivat myös Raphael Edereho, Jussi Heikelä, Olli-Pekka Itälä, Samuli Kaivonurmi, Dimitri Klimov, Jean Michel N’Lend, Jari Partanen ja Harri Penttilä.
Suomea A-maaottelussa edustaneet pelaajat, kun seurana on KuPS
Listassa esitetään pelaajan A-maaotteludebyytti kun pelaajan seurana oli KuPS. Jos pelaaja on pelannut myös joko EM- tai MM-karsintaottelun KuPSia edustaessaan, niistä ensimmäinen on esitetty.
2020 EM-kisoihin (osallistuvia maita yht. 24) karsitaan uudella tavalla. Nations Leaguesta (Kansojen liiga, josta tässä käytetään lyhennettä KL) mukaan pääsee neljä maata ja perinteisistä karsintaohkoista 20 maata. KL alkaa 6.9.2018 ja EM-karsintalohkot 2019. Suomi aloittaa KL:n 11. syyskuuta. .
Tietojen lähde ennen 2011 on Rakas Jalkapallo –kirja. 2011 lähtien tiedot on lähteistetty erikseen.
(Pelaajat ja pelit tilanne ennen 5. syyskuuta 2021)
- Aulis Rytkönen, 15.6.-48 Suomi-Tanska 0-3, ens. karsintaottelu 8.9.-49 Irlanti-Suomi 3-0 (MM-karsinta)
- Seppo Pelkonen, 5.8.-53 Suomi-Ruotsi 3-3 (debyytti MM-karsintaottelussa)
- Keijo Hurri, mv, 20.5.-56 Suomi-Englanti 1-5 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Kauko Hakkarainen, 10.6.-56 Suomi-Ruotsi 1-3, ens. karsintaottelu 5.7.-57 Suomi-Puola 1-3 (MM-k)
- Keijo Voutilainen, 10.6.-56 Suomi-Ruotsi 1-3 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Timo Iivarinen, 4.11.-56 Puola- Suomi 5-0 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Matti Hiltunen, 14.9.-58 Suomi-Tanska 1-4 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Martti Hyvärinen, 22.6.-60 Suomi-Ruotsi 0-3 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Markku Hyvärinen, 26.6.-66 Suomi-Englanti 0-3, ens. karsintaottelu 2.10.-66 Suomi-Itävalta 0-0 (MM-k)
- Jarmo Flink, 24.8.-69 Suomi-Norja 2-2, ens. karsintaottelu 26.5.-71 Suomi-Wales 0-1 (EM-karsinta)
- Jouko Suomalainen, (debyytiksi ei ole laskettu 23.9.-70 pelaamansa ottelua Englannin amatöörejä vastaan), 7.10.-70 Tšekkoslovakia-Suomi 1-1 (debyytti EM-karsintaottelussa)
- Olavi Rissanen, 16.6.-71 Suomi-Tšekkoslovakia 0-4 (debyytti EM-karsintaottelussa)
- Eero Rissanen, 3.9.-75 Alankomaat-Suomi 4-1 (debyytti EM-karsintaottelussa)
- Esa Heiskanen, 19.5.-76 Suomi-Sveitsi 1-0, ens. karsintaottelu 13.6.-76 Suomi-Englanti 1-4 (MM-k)
- Aki Heiskanen, 5.4.-78 Neuvostoliitto-Suomi 10-2-0, ens. karsintaottelu 24.5.-78 Suomi-Kreikka 3-0 (EM-k)
- Petteri Kupiainen, (debyytiksi ei ole laskettu 7.6.-79 pelaamansa olympiakarsintaottelua) 4.7.-79 Suomi-Neuvostoliitto 1-1 (debyytti EM-karsintaottelussa)
- Ossi Loikkanen, 26.9.-79 Tanska- Suomi 1-0 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Leo Houtsonen, 1.3.-81 Suomi-Ruotsi 2-1, ens. karsintaottelu 13.5.-81 Bulgaria-Suomi 4-0 (MM-k)
- Hannu Turunen, 16.3.-83 DDR-Suomi 3-1, ens. karsintaottelu 17.4.-83 Puola-Suomi 1-1 (EM-k)
- Kari Laukkanen, mv, 17.2.-85 Ecuador-Suomi 3-1, ens. karsintaottelu 20.9.-86 Suomi-Wales 1-1 (EM-k)
- Juha Karvinen, 3.11.-88 Kuwait-Suomi 0-0 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
- Jari Poutiainen, mv, 6.11.-88 Kuwait-Suomi 0-0 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
HMS Nelson (1876)
HMS Nelson oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu Nelson-luokan ensimmäisen luokan risteilijä.
Kuopion Palloseuran tilastot
Suomea A-maaottelussa edustaneet pelaajat, kun seurana on KuPS
- Harri Nyyssönen, 13.3.-91 Puola-Suomi 1-1, ens. karsintaottelu 17.4.-91 Alankomaat-Suomi 2-0 (EM-k)
- Toni Tervonen, 30.10.-96 Suomi-Viro 2-2 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa),
HMS Nelson (1876)
Valmistus
Alus tilattiin Govanista John Elder and Companyltä ja sen köli laskettiin 2. marraskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1876 ja se valmistui 1881.
Kuopion Palloseuran tilastot
Suomea A-maaottelussa edustaneet pelaajat, kun seurana on KuPS
- Henri Toivomäki, 5.6.-18 Romania-Suomi 1-1 (ei pelejä EM- tai MM-karsintaotteluissa)
HMS Nelson (1876)
Palvelus
Alus purjehti palvelukseenoton jälkeen Australian asemalle, jonka lippulaivaksi se siirtyi vuonna 1885. Alus palasi Britteinsaarille huollettavaksi tammikuussa 1889. Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi Portsmouthiin vartiolaivaksi lokakuussa 1891 ja se siirrettiin reserviin marraskuussa 1894. Alus sijoitettiin huhtikuussa 1901 telakan reservialukseksi ja siitä tehtiin seitsemän kuukautta myöhemmin lämmittäjien koululaivaksi. Alus myytiin 12. heinäkuuta 1910 romutettavaksi 14 500 punnalla.
Kuopion Palloseuran tilastot
Suomea A-maaottelussa edustaneet pelaajat, kun seurana on KuPS
- Rasmus Karjalainen, 5.6.-18 Romania-Suomi 1-1, ens. karsintaottelu 11.9.-18 Suomi-Viro 1-0 (KL)
- Ilmari Niskanen, 3.9.-20 Suomi-Wales 0-1 (debyytti EM-karsintaottelussa eli tässä Kansojen liiga -ottelussa).
- Urho Nissilä, 1.9.-21 Suomi-Wales 0-0, ens. karsintaottelu 4.9.-21 Suomi-Kazakstan 1-0 (MM-k).
Edustaneet KuPS:a ja olleet MM-lopputurnauksessa
- Wojcieh Rudy, edusti Puolaa MM-kisoissa 1978, 1/0 (pelatut ottelut/maalit). KuPS:ssa 1983-84
- Marcus Gayle edusti Jamaikaa MM-kisoissa 1998, 1/0. KuPS:ssa 1990
- Reuben Gabriel edusti Nigeriaa MM-kisoissa 2014, 1/0. KuPS:ssa 2017-18
- MM-kisajoukueessa olleet, mutta eivät pelanneet MM-otteluita: Valeri Brosin Neuvostoliiton joukkueessa 1990 (KuPS:ssa 1992) ja Azubuike Egwuegwe Nigerian joukkueessa 2014 (KuPS:ssa 2016-17).
- Abdalla El Said edusti Egyptiä MM-kisoissa 2018. Hän pelasi KuPSissa Veikkausliigaa 2018 ennen kisoja. Egypti – Uruguay -ottelun 16.6. pelanneesta El Saidista tuli ensimmäinen MM-kisoissa pelannut pelaaja, jonka seuraksi on merkitty suomalaisseura (eli KuPS).
Pääsarjaottelut
- 275 Tuomo Hyvärinen (1980–1993)
- 257 Antero Kostilainen (1955–1970)
- 241 Gunnar Boman (1952–1968)
Pääsarjamaalit
- 121 tai 125 Olavi Rissanen (1970–1981)
- 87 Antero Kostilainen (1955–1970)
- 70 Ossi Loikkanen (1972–1979)
- 58 Ilja Venäläinen (2001–03, 2008–13 )
- 50 Jukka Turunen (1986–1994)
Maalit yhdessä pääsarjaottelussa
(tietolähde KuPS.fi )
Viisi maalia:
- Antero Kostilainen 31.7.1960 (KuPS – TKT 8-1)
Neljä maalia:
- Onni Kaitokari (21.9.1947 KuPS – Kotkan Jäntevä 8-0)
- Ilmari Pirinen 23.10.1949 (KuPS – TuTo 7-0)
- Aulis Rytkönen 16.9.1951 (KuPS – Sudet 7-2)
- Antero Kostilainen 11.5.1958 (KuPS – VPS 6-1)
- Antero Kostilainen 7.6.1959 (KuPS – TPS 7-2)
- Petteri Pennanen 25.4.2018 (IFK Mariehamn – KuPS 1-4)
Kaudet
KuPS 60 v-historiikki: ”Aaro Heikkinen aloitti pelaamisen KuPS:n edustusjoukkueessa 1920- ja 30-lukujen vaihteessa ja hän pelasi vielä v. 1948. Hänen tililleen kirjattiin 186 virallista ottelua ja 126 maalia". Toinen yhteenveto Aaro Heikkisen urasta esittää hänen pelanneen KuPS:n edustusjoukkueessa vuosina 1929-1947. . Ystävyysottelun 20.7.1930 Väinölänniemellä KPS- Kajaaniin Palloilijat (ottelun tulos 8-1) otteluraportissa kerrotaan Aaro Heikkisen esiintyneen ensimmäistä kertaa KPS:n kokoonpanossa, oli keskushyökkääjä. Virallisen ottelun Aaro Heikkinen pelasi 24.8.1930 Väinölänniemellä, B-sarjaa Kotkan Palloseuraa vastaan (8-1).
Edellä esitetyn perusteella Heikkinen voisi olla pelannut kauiten KuPSin edustusjoukkueessa. Em. Heikkisen ottelu- ja maalitiedot eivät perustu tässä artikkelissa käytettyihin viralliset ottelut laskentatapaan, eikä ole tiedossa tarkemmin mistä otteluista edellä esitetyt luvut ovat kotoisin. Heikkisen em. pelaajavuosina KuPS pelasi 20-luvulla SM-cupia ja sen jälkeen 16 kautena virallisina pidettyjä sarjoja (Ainakaan 1947/48 ja 1948 vuosien sarjoista ei ole löytynyt luotettavaa tietoa Heikkisen pelaamisesta).
Pääsarjakaudet
- 15 Gunnar Boman 1952, 1955-68 - 15 Antero Kostilainen: 1955-1970 (kaudella 1956 ei pääsarjaotteluita)
- 14 Pertti Hänninen 1959–1972 - 13 Ari Savolainen 1963-1975
Nuorimmat ja vanhimmat pääsarjassa
Ikä laskettu vuodet = ikä vuosina ottelun tapahtumahetkellä + päivät = edellisestä syntymäpäivästä ottelun pvm:ään. Esim. Niskanen 15 v + 27.10. 2012:stä 6.10.2013:een = 344 pv.
- 15 v 344 pv Ilmari Niskanen (s. 27.10.1997) 6.10.2013 Honka – KuPS
- 16 v 167 pv Jerry Voutilainen (s. 29.3.1995) 12.9.2011 HJK – KuPS
- 16 v 187 pv Eetu Rissanen (s. 15.10.2002 ) 20.4.2019 KuPS– FC Honka
- 16 v 188 pv Leo Houtsonen (s. 25.10.1958) 1.5.1975 VPS – KuPS - 16 v 212 pv Anssi Pellikka (s. 22.3.1975 ) 20.10.1991 PPT– KuPS - 16 v 325 pv Reijo Partanen (s.13.9.1945 ) 4.8.1962 Haka – KuPS - 16 v 332 pv Patrik Turunen (s. 1.7.1988) 29.5.2005 MyPa – KuPS
- 16 v 357 pv Sakari Kukkonen (s. 21.9.1936) 13.9.1953 VIFK – KuPS
- 41 v 278 pv Tero Taipale (s. 14.12.1972) 5.10.2014 KuPS-TPS
- 37 v 300 pv Harri Ylönen (s. 21.12.1971) 17.10.2009 RoPS-KuPS
- 36+ v Onni Kaitokari (s. 25.1.1912) viimeinen peli kaudella 1947/48
Maalit yhdessä (virallisessa) ottelussa
- 6 Ossi Loikkanen Suomen cup 7.8.1974 MyPa – KuPS 1-9
Maali ensimmäisellä peliminuutilla
- 9 tai 41 sek 0-1 Pekka Louesola, Mestaruussarja 25.4.1965 GBK-KuPS 2-1
- 12 sek 1-0 Petteri Pennanen, Veikkausliiga 7.10.2018 KuPS-Ilves 2-0
- n. 15 sek 0-1 Seth Ablade, Suomen cup 4. kierros 14.5.2006 STPS-KuPS 1-6
Maalivahdin nollapelit kauden aikana
- 13 pääsarja: Tomi Maanoja Veikkausliigassa 2014
Maalivahtina tehdyt pelitilannemaalit
Jyrki Rovio: Kesäkuussa 1989 TPS-KuPS –ottelussa Rovio nousi maaliltaan kulmapotkutilanteseen ja puski maalin aivan pelin lopussa JukkaTurusen antamasta kulmasta (lopputulos 2-2 ). Kauden 1999 alussa Roviolla oli erinomainen mahdollisuus tehdä toinenkin pääsarjamaali. Pelasi tuolloin FC Jazzissa (TPV vastassa). Pääsi yrittämään maalia rangaistuspotkusta, mutta ampui pallon ylähirteen; ei tullut maalia.
Maalikuninkaat kausittain (alkaen kaudesta 1939)
Sotaa edeltävien vuosien maalikuninkuudet jäävät tietojen puutteellisuuden takia jakamatta. 1939 jälkeen Olavi Rissanen on voittanut KuPSin maalikuninkuuden yhdeksänä eri kautena. Kuudesti KuPSin parhaaksi maalintekijäksi on yltänyt Antero Kostilainen ja viidesti Martti Pirinen ja Ilja Venäläinen. Aulis Rytkönen kerkesi saavuttaa neljä maalikuninkuutta; samaan pääsi Jukka Turunen.
Taulukossa pelaajan tekemiksi KuPS-maaleiksi kyseessä olevalla kaudella on laskettu kaikki sarjassa ja siihen liittyvissä otteluissa tehdyt maalit (runkosarja, erilaiset ylä- ja alaloppusarjat mukaan lukien karsintasarjat ja -ottelut sekä uusinnat sarjan sijoituksista).
Taulukon tietojen lähde 1939 - 2006 on Pelimiehet-kirja. Kun Pelimiehet-kirjan tietoa on pidetty apävarmana, maalilukema on esitetty suluissa ja on esitetty jonkun muun lähteen toinen tieto. Kirjan virhetieto Jakoban (1999) kansalaisuudesta on korjattu. Kaudesta 2007alkaen tietolähteet on esitetty erikseen. Kun pelaaja on ulkomaalainen, hänen kansalaisuutensa on esitetty ko. maan lipulla.
Päävalmentajat (1945 alkaen)
KuPS:n historia tuntee kaksi suurta valmentajadynastiaa. Ensimmäinen oli sotien jälkeinen Aaro Heikkisen valtakausi, jolloin KuPS voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Heikkinen oli 49-vuotias voittaessaan valmentajana ensimmäisen suomen mestaruutensa. Heikkinen valmensi KuPS:aa kahteen otteeseen, yhteensä 18,5 kautta. Toinen suuri valmentajalegenda on Martti Räsänen. Myös Räsänen valmensi seuraa kahteen otteeseen, 1970-ja 1990-luvuilla yhteensä 11 kauden aikana. Vuosina 2000-01 ja 2009-14 eli yhteensä kahdeksalla kaudella vaikuttanut Esa Pekonen on seuran sodanjälkeisen historian kolmanneksi pitkäaikaisin päävalmentaja. Valmentajalistasta alle 30-vuotiaana KuPSia ovat valmentaneet Veikko Jokinen (synt. 1942 eli oli 27-vuotias 1969), Heikki Turunen (s. 1959, eli oli 29-vuotias 1988) ja Aarre Miettinen (s. 1958 , eli oli 29-vuotias 1987).
Valmentajatilaston lähteet ovat (ellei toisin mainittu):
1993, 1995-2000, 2004, 2007 Kups.fi. Veikkausliigat 1990-92, 1994, 2001-03, 2005-06, 2008-13 tietojen lähde on Veikkausliigan valmentajajatilastot. Vuodesta 2014 alkaen vaihdosten ajankohtatiedot on lähteistetty luetteloon erikseen.
Juniorit
Ensimmäinen varsinainen juniorijoukkue (A-nuoret) muodostettiin KuPS:aan keväällä 1945 A-nuorissa KuPS on saavuttanut 1942–2019 SM-mitaleita yhteensä 37 kpl (kulta 14, hopea 10 ja pronssi 13). B-nuorten SM-kilpailussa 1971-2018 KuPS:n mitalilista on 8 – 6 – 8. C-nuorissa (1971-2014, yhteisjoukkueen mitaleita ei ole laskettu KuPS:lle) KuPSin ainoa Suomen mestaruus tuli vuonna 1977. D-nuorissa Suomen mestaruuksia ehti kertyä 3 kpl (1972, 1977 ja 1983). 1994 KuPS voitti toisen D-junioreille järjestetyistä ”SM-turnauksista” – nimeksi oli tullut Aulis Rytkönen -turnaus – toisen voitti HJK. Suomen Nappulaliigaliitto aloitti SM-turnaukset 1964 (ikäraja 11 v). KuPS on voittanut nappula-mestaruuden kolme kertaa (1964–66 eli kaikki kolme peräkkäin heti alussa).
A-, B- ja C-nuoret KuPS sijoitukset SM-kilpailussa vuosittain
A-nuorissa 1942-1953 ratkaistiin ensin SPL:n mestaruus, jonka jälkeen Suomen mestaruudesta pelasaivat SPL:n ja TUL:n mestarit. 1954 alkaen SM-kilpailu järjestettiin avoimena kaikille seuroille. KuPS pääsi 1953 SPL-kilpailussa välieriin, jossa hävisi tulevalle Suomen mestarille VIFK:lle. B- ja C-pojissa mestaruuksista on kilpailtu 1971 alkaen. C-poikien kilpailun nimi on ollut 1993 alkaen Kai Pahlman –turnaus, Vuosina 1996-2000 C:n mestaruuksia jaettiin vuosittain kahdelle seuralle.
KuPS:n junioreiden mitalisijoitukset valtakunnallisissa taitokilpailuissa
Nuorten SM-tekniikkakilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran 1954. Ohessa on esitetty KuPS-junioreiden mitalisijoitukset vuosilta 1954-1971 ja 1987 alkaen. Vuosilta 1972-1986 tietoja ei ole käytettävissä. . Tiedot vuosilta 1954-1971 perustuvat ko, vuoden SPL:n toimintakertomuksiin ja vuosilta 1987- kilpailua seuraavan vuoden Jalkapallokirjoihin, esim. Harri Ylönen. Nykyään taitokilpailun lajit ovat: ponnauttelu, pujottelu, syöttö, kuljetuslaukaus, pusku ja pituuspotku.
1961 2. Ari Savolainen
(1972-86 tiedot puuttuvat)
1987 B 1. Harri Ylönen
1991 C 2. Janne Törmälä, F 3. Markku Paukkunen
1992 F 1. Jukka Savolainen
1993 C 3. Mikko Vehviläinen, E 2. Jukka Savolainen
1994 C 2. Mikko Vehviläinen
1995 B 1. Juha Leskinen
1998 B 1. Pasi Karppinen
1999 C14 2. Marko Kivilä
2002 D12 3. Petteri Pennanen, E11 2. Tuomas Rannankari
2003 C14 2. Joonas Iskanius
2006 C14 1. Juha-Antti Rissanen, D13 2. Aleksi Paananen
2010 C15 3. Antti Lähtevänoja
2012 E10 1. Paulus Rannankari
2014 C15 3. Jarno Lauronen, D13 1. Eero Ryhänen
(Kupsilaisia ei kolmen parhaan joukossa 1988-90, 1997, 2000-01, 2008-09, 2011, 2013, 2015-2019.)
Muntenia
thumb|300px|Muntenian sijainti Romaniassa Muntenia eli Iso-Valakia on maantieteellinen ja historiallinen alue Romanian kaakkoisosassa. Alue rajoittuu etelässä ja idässä Tonavaan, pohjoisessa Etelä-Karpaatteihin sekä lännessä Oltjokeen. Muntenia muodostaa yhdessä Oltenian kanssa historiallisen Valakian alueen.
Nykyiset piirikunnat alueella
Muntenian alueeseen luetaan kuuluvaksi kokonaan seuraavat kymmenen piirikuntaa:
Seuraavat kolme piirikuntaa kuuluvat Munteniaan osittain:
Kaupunkeja
Romanian pääkaupunki Bukarest sijaitsee Munteniassa. Muita merkittäviä kaupunkeja alueella ovat:
Saksojen yhdistynyt joukkue olympialaisissa
Yhteissaksalainen olympiajoukkue edusti Itä-Saksaa ja Länsi-Saksaa olympialaisissa vuosina 1956–1964. Saksojen yhteisjoukkue osallistui olympialaisiin kolmissa kesä- ja kolmissa talviolympialaisissa. Palkintoseremonioissa joukkueen kultamitalisteille soitettiin kompromissina Ludwig van Beethovenin Oodi ilolle.
Arthur Everitt
Arthur Francis Graham Everitt (27. elokuuta 1872 Paddington – 10. tammikuuta 1952 Oxford) oli brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Markku Perkkiö
Markku Perkkiö (1. kesäkuuta 1951 Oulu – 21. tammikuuta 2013 ) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi lähes koko uransa ajan Oulun Kärpissä, lukuun ottamatta kautta 1971–1972 Rauman Lukossa ja Perkkiön kaksi viimeistä kautta Ruotsissa. Hän toimi myös Kärppien toimitusjohtajana vuosina 1990–1992.
Arthur Everitt
Everitt osallistui kalpamiekkailuun Tukholman olympialaisissa 1912. Hän pääsi tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa puolivälierälohkoon saakka ja oli mukana maansa joukkueessa, joka voitti hopeaa. Everitt oli kisojen aikaan 39-vuotias.
Markku Perkkiö
Seuraura
Perkkiö pelasi Kärpissä ensimmäiset SM-sarjaottelunsa kaudella 1967–1968. Joukkue putosi kauden päätteeksi Suomen sarjaan ja Perkkiö pelasi SM-sarjaa seuraavan kerran Rauman Lukossa kaudella 1971–1972, joka oli hänelle ainoa pääsarjakausi muualla kuin Kärpissä. Kaudeksi 1972–1973 Perkkiö palasi Kärppiin. Kaudeksi 1974–1975 Suomen sarjan tilille tuli I-divisioona. Perkkiö oli tuolloin Kärppien paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+17=37 ja sijoittui sarjan pistepörssissä neljänneksi. Hän oli myös I-divisioonan viidestä parhaasta pistemiehestä ainoa, joka pelasi muualla kuin Forssan Palloseurassa.
Kaudella 1975–1976 Perkkiö voitti ylivoimaisesti koko I-divisioonan piste- ja maalipörssin tehoilla 45+27=72. Kärpät eteni SM-karsintoihin, mutta jäivät ilman sarjanousua. Kaudella 1976–1977 hän voitti jälleen I-divisioonan maalipörssin 44 osumallaan. Pistepörssissä Perkkiö sijoittui 70 tehopisteellään toiseksi edellään vain Sportin Håkan Hjerpe. Hän, tutkapari Hannu Aravirta sekä puolustaja Reijo Ruotsalainen kuuluivat Kärppien kenties tärkeimpiin avainpelaajiin, kun joukkue voitti I-divisioonan runkosarjan ja nousivat SM-liigaan keväällä 1977.
Kärppien SM-liigan nousukaudella 1977–1978 Perkkiö teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 20+16=36, joilla hän oli Kärppien toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies, kun myös seuraavalla kaudella 1978–1979 tehoilla 15+10=25. Viimeiseksi jääneen SM-liigakautensa 1979–1980 päätteeksi Perkkiö voitti SM-pronssia. Vuodet 1980–1982 hän vietti Ruotsin I-divisioonassa, kiirunalaisten Kiruna IF:n ja IFK Kirunan joukkueissa.
Maajoukkueura
Perkkiö pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1970.
Uran jälkeen
Perkkiö kuului entisistä Kärppien pelaajista muodostuneen Wanhojen Kärppien perustajajäseniin ja hänet valittiin yhdistyksen puheenjohtajaksi perustamisvuonna 1987. Vuosina 1990–1992 Perkkiö toimi Kärppien toimitusjohtajana. Hän kuoli äkillisesti sairauskohtaukseen lomamatkallaan 21. tammikuuta 2013 ollessaan 61-vuotias.
Muuta
Perkkiön poika Matias on alemmissa sarjoissa pelannut jääkiekkoilija.
Sv1
Sv1 oli kokeellinen suomalainen sähköveturi. Dv12-sarjan dieselveturi numero 2501 muutettiin sähkökäyttöiseksi vuonna 1978 ja se sai muutostöiden jälkeen tunnuksen Sv1 ja numeron 3201. Veturi muutettiin myöhemmin takaisin dieselveturiksi.
Sv1-veturin historia juontaa Valtionrautateiden ja Oy Strömberg Ab:n vuonna 1977 solmimaan sopimukseen, jossa yksi Dv12-sarjan veturi muutettiin ajojohtosyöttöiseksi, invertterikäyttöiseksi sähköveturiksi. Dieselmoottori korvattiin oikosulkumoottorilla, ja hydraulinen vaihteisto poistettiin. Veturin suurjännitekojeet olivat samanlaiset kuin aiemmin rakennetuissa Sm1- ja Sm2-junissa. Dv12-veturin korkeuden takia virroitinta ei voitu asentaa ohjaamon katolle, joten se sijoitettiin pidemmän konesuojan päälle erilliselle jalustalle, jolloin se saatiin alemmas.
Muutostyöt tehtiin veturiin Dv12 2501, joka otettiin pois liikenteestä muutostöitä varten vuosina 1978–1980. Testien jälkeen se palasi yleiseen liikenteeseen marraskuussa 1981. Veturi osoittautui luotettavaksi ja edistyksellinen tekniikka herätti kiinnostusta ulkomaita myöten. Veturi vieraili esiteltävänä Moskovassa, silloisessa Neuvostoliitossa.
Ainutlaatuisen mallin pitäminen liikenteessä oli kuitenkin vaikea järjestää, joten veturi muutettiin takaisin Dv12-sarjaan vuonna 1984 ja se sai takaisin entisen numeronsa. Nykyisin numerolla 3201 liikennöi Sr2-sarjan ensimmäinen sähköveturi.
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1995
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1995 olivat neljännet naisten Euroopanmestaruuskilpailut jääkiekossa. A-sarjan turnaus pelattiin Latviassa 20.–25. maaliskuuta, ja B-sarjaa isännöi Tanska. A-sarjan pistepörssin voitti Suomen Riikka Nieminen kahdeksalla maalilla ja 13:lla maaliin johtaneella syötöllä. Suomi voitti myös Euroopan-mestaruuden neljännen kerran peräkkäin. Suomen lisäksi A-sarjassa vain Saksa pystyi maalintekoon kaikissa otteluissaan.
A-sarja
Latvia putosi B-sarjaan.
Sijoitusottelut
Venäjä nousi A-sarjaan.
Talviolympialaiset 2014
XXII talviolympialaiset järjestettiin 7.–23. helmikuuta 2014 Venäjällä Sotšissa. Venäjä isännöi ensimmäistä kertaa talviolympialaisia ja ensimmäistä kertaa olympialaisia itsenäisenä valtiona. Vuoden 1980 kesäolympialaiset järjestettiin Moskovassa, silloisessa Neuvostoliitossa.
Valintaprosessi
thumb|Talviolympialaiset 2014 myönnetään Venäjän Sotšille. thumb|Sotšilaiset juhlivat kaupunkiin myönnettyjä kisoja. Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) vaatimuksien mukaan ehdokaskaupungeilla tuli olla maansa olympiakomitean tuki. Ehdokaskaupunkien edustajille esitettiin kysymyksiä, joihin heidän tuli antaa vastaukset 1. tammikuuta 2006 mennessä. KOK piti 22. kesäkuuta 2006 Sveitsin Lausannessa kolmen päivän mittaisen kokouksen, jossa se käsitteli ehdokaskaupunkien vastaukset ja karsi järjestäjäehdokkaat kolmeen. Jäljelle jäivät Sotši Venäjällä, Pyeongchang Koreassa ja Salzburg Itävallassa.
Luettelo Länsi-Pakilan peruspiirin suojelluista rakennuksista
Tämä on luettelo Helsingin Länsi-Pakilan peruspiirin suojelluista rakennuksista. Idässä Länsi-Pakilaa rajaa Tuusulanväylä, etelässä Länsi-Pakila rajoittuu itäpäässään Maunulan Suursuon viheralueeseen; Pakilantien länsipuolella raja Pirkkolaan kulkee Papinmäentietä pitkin. Länsiraja Pirkkolaan, Maununnevaan ja Haltialaan päin kulkee heti Keskuspuiston reunalla. Pohjoisessa raja Paloheinään kulkee kevyttä liikennettä palvelevan Nuotiokujan ja itäpäässä Miilutien kohdalla.
Talviolympialaiset 2014
Valintaprosessi
Ehdokaskaupunkeja pyydettiin luomaan yksityiskohtainen kuvaus kilpailusuunnitelmista 10. tammikuuta 2007 mennessä, ja heitä pyydettiin valmistautumaan KOK:n arviointikomitean vierailuun. Arviointikomitea vieraili ehdokaskaupungeissa helmi- ja maaliskuun aikana. Jokainen ehdokaskaupunki arvioitiin erikseen, ja niistä luotiin raportit, jotka julkaistiin 4. kesäkuuta 2007; kuukautta ennen kisaisännän valintaa.
Kisapaikka päätettiin 119. KOK:n kongressissa Guatemala Cityssä 4. heinäkuuta 2007. Ensimmäisellä äänestyskierroksella ehdokkaista putosi Salzburg. Toisella äänestyskierroksella Sotši voitti Pyeongchangin äänin 51–47.
thumb|right|Olympiatulen matka Venäjällä kuvattuna kisojen venäläisessä postimerkissä.
Olympiatuli
thumb|right|Olympiatuli. Vuoden 2014 olympialaisten talvikisojen soihtuviesti aloitti 123 päivää kestävän vaelluksen Venäjän läpi 7. lokakuuta 2013. Soihtuviesti lähti matkaan Moskovasta käyden Kamtšatkan niemimaalla asti. Lisäksi soihtu vieraili mm. Kansainvälisellä avaruusasemalla ja Pohjoisnavalla. Viestiä kuljetti lokakuussa 2013 Murmanskista Pohjoisnavalle suuntautuneella olympiasoihdun jäämurtajamatkalla ainoana viestin suomalaisena viestinviejänä arktisen tutkimuksen professori Lassi Heininen Lapin yliopistosta.
Avajaiset
Kisojen avajaiset alkoivat 7. helmikuuta 2014, kello 20.14 paikallista aikaa. Avajaisissa näytettiin paloja Venäjän historiasta. Kisat avasi virallisesti presidentti Vladimir Putin. Urheilijoiden tullessa stadionille taustalla soitettiin venäläisen DJ:n Leonid Rudenkon musiikkia; Suomen lippua kantoi Enni Rukajärvi. Olympiatulen sytyttivät kolminkertaiset olympiavoittajat Vladislav Tretjak ja Irina Rodnina.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 98 tapahtumaa 15 eri urheilulajissa.
Kilpailupaikat
thumb|250px|right|Sotšin olympiapuiston kartta. thumb|250px|Sotšin olympiapuisto. thumb|right|Olympiarenkaat ja niiden takana [[Bolšoi-areena.]] Kilpailutapahtumat järjestettiin kahdella eri alueella: rannikolla sijaitsevassa Sotšissa ja vuoristossa sijaitsevassa Krasnaja Poljanassa.
Sotšin olympiapuisto
Sotšin olympiapuisto sijaitsee Mustanmeren rannikolla Imeretinskajan laaksossa. Alueelle ovat seuraavat kilpailuareenat:
Osallistujamaat
Vuoden 2014 talviolympialaisiin osallistui 2 781 urheilijaa 88 maasta. 540px|thumb|Talviolympialaisten 2014 osallistujamaat.
Aasia
Afrikka
Eurooppa
Oseania
Maskotit
thumb|right|Kisamaskotit postimerkissä. Maskotit paljastettiin 26. helmikuuta 2011, ja niiden nimet ovat the Polar Bear, the Hare ja the Leopard.
Kisojen TV-lähetysoikeudet
thumb|right|Median edustajia kisojen avajaisissa.
Boikotti ja dopingskandaali
Useat valtionpäämiehet jättäytyivät matkustamasta seuraamaan olympialaisia protestoidakseen Venäjän ihmisoikeuspolitiikkaa, erityisesti lakia niin sanotusta homopropagandasta. Ranskan presidentti François Hollande ilmoitti suoraan boikotoivansa olympialaisia. Lisäksi muun muassa Angela Merkel, Joachim Gauck, Barack Obama, Joe Biden, David Cameron ja Fredrik Reinfeldt ilmoittivat jättäytyvänsä olympialaisista syytä täsmentämättä. Esimerkiksi Obama ei ilmoittanut suoraan boikotoivansa kilpailuja lain vuoksi, mutta Valkoinen talo käytti lausunnossaan kaksi kertaa sanaa monimuotoisuus. Lisäksi presidentti nimitti viralliseen delegaatioon kaksi urheilun homoaktivistia.
Venäjä harjoitti kisoissa systemaattista dopingia. Kesällä 2016 julkaistun Richard McLarenin raportin mukaan Venäjä toteutti valtiojohtoista dopingohjelmaa, jossa oli mukana kymmeniä venäläisurheilijoita. Esimerkiksi olympialaisten testilaboratorion seinään oli tehty kädenmentävä reikä, jonka kautta dopingia sisältävät näytteet vaihdettiin puhtaisiin. Urheilijoiden sinetöityjä näytepulloja avattiin ja niihin lisättiin esimerkiksi suolaa tai pikakahvin muruja, jotta pullon sisältöä olisi vaikeampi analysoida. McLarenin raportti osoittaa, että testinäytteiden systemaattisesta manipuloinnista hyötyi vuosien ajan venäläisiä urheilijoita kolmestakymmenestä eri urheilulajista. Useita venäläisurheilijoiden mitalisijoituksia ja muita sijoituksia onkin myöhempien tutkimusten perusteella hylätty.
Mitalitaulukko
Vuoden 2014 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti isäntämaa Venäjä.
Islamilainen tiede
Islamilainen tiede on viitannut käsitteenä kahteen tapaan käsitellä fyysisen maailman ilmiöitä islamilaisen sivilisaation piirissä. Ensimmäinen liittyy uskonnolliseen yhteyteen, missä Koraani profeetta Muhammedin saamina ilmestyksinä sekä häneen liitetyt traditiot määrittelevät suhdetta luontoon. Toinen tapa oli maallisempi ja liittyy hellenistisen luonnonfilosofian kääntämiseen kreikasta arabiaksi 700-luvun lopulta alkaen Lähi-idän abbasidikalifaatissa.
Islamilainen ajattelu teki 800-luvulla erottelun "uskonnollisten tieteiden" (al-ulum al-shariyya) ja "antiikin tieteiden" (ulum al-awail) välillä. Vaikka jälkimmäinen sisälsi myös uskontoa sivuavia aiheita, se edusti periaatteessa rationaalisen ajattelun maailmaa. Uskonnollisissa tieteissä tieto oli "lähetettyä" (manqul), antiikin tieteissä järjenkäytön (maqul) tulosta.
Antiikin tieteet (ulum al-awaili)
Abbasidikalifien omaksuman politiikan mukaisesti pääasiassa 800-ja 900-luvuilla käännettiin valtava määrä antiikin kreikkalaista tieteellistä kirjallisuutta arabiaksi. Tässä jäljiteltiin Persian sassanidihallitsijoiden aloittamaa käännöstoimintaa. Sen perusteluna Persiassa oli koota yhteen Zarathustran kirjan "Avestan" sisältämä muinainen viisaus.