cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pohjanmeri
Geologia
Vähitellen jääkaudet muovasivat merenpohjan pinnanmuodot nykyiselleen. Viime jääkauden aikana Britteinsaaria peitti jäätikkö, joka ulottui lännessä Kelttimereen ja idässä Thamesin suulle, ja Skandinavian niemimaalta työntyi toinen jääkieleke Pohjanmeren altaaseen. Kun jäätiköt sulivat ja ilmasto alkoi lämmetä, merenpinta nousi ja aallot ja merivirrat alkoivat levittää irtonaisia maa-aineksia. Maa-ainesten leviäminen jatkuu edelleen, ja sen seurauksena hienoimmat ainekset siirtyvät hitaasti pohjoiseen ja päätyvät lopulta Pohjois-Atlantin syvempiin vesiin. Merenpohjaan on kerrostunut pääasiassa hiekkaa, mutta matalikoilla yleisempiä ovat karkea hiekka ja sora ja syvänteissä hienojakoinen lieju. Vattimerta ja The Washia ympäröiville marskimaille kulkeutuu jatkuvasti lisää hiekkaa ja liejua jokien ja nousuveden kuljettamina.
Klimatologia ja hydrologia
thumb|Pohjanmeren merivirrat. thumb|Vuoksi… thumb|…ja luode [[Blankenbergessa Belgiassa.]] Pohjanmeri sijaitsee lauhkealla ilmastovyöhykkeellä, Pohjois-Atlantin oskillaation (NAO) vaikutusalueella. Sen ilmastoon vaikuttavat voimakkaasti Atlantin merivirrat ja vallitsevat länsituulet sekä niihin liittyvät matalapaineet. Sääolosuhteita luonnehtivat vaihtelevat tuulet, pilvisyys ja runsaat sateet – vuotuinen sademäärä on keskimäärin 425 millimetriä. Eniten sataa Norjan rannikolla, jossa mereltä virtaava kostea ilma kohtaa jyrkän vuoriston.
Pohjanmeren suolapitoisuus on 34–35 promillea ja lämpötila kesällä keskimäärin +17 °C ja talvella +6 °C. Merivesi on jatkuvassa kiertoliikkeessä vuoroveden, vallitsevien tuulten ja vesimassojen tiheyserojen vuoksi. Virtaukset vaihtelevat vuodenaikojen ja sijainnin mukaan, mutta pääsääntöisesti vesi kiertää Pohjanmeren altaassa vastapäivään: Orkney- ja Shetlandsaarten välistä virtaa vettä kohti etelää Skotlannin ja Englannin itärannikon suuntaisesti ja Englannin kanaalista purkautuu Pohjois-Atlantin virran lämmintä vettä, joka etenee Alankomaiden rannikkoa pitkin koilliseen ja pitää meren sulana läpi talven.
Pohjanmeren valuma-alue käsittää kaikki ne rannikkovaltioiden vesistöalueet, joilta pinta- ja pohjavedet laskevat Pohjanmereen. Valuma-alueen pinta-ala on lähes 850 000 neliökilometriä, ja siellä asuu 184 miljoonaa ihmistä (2000). Suurimmat laskujoet ovat Elbe, Weser, Maas, Rein, Schelde, Seine, Humber ja Thames. Jokien vuotuinen kokonaisvirtaama vaihtelee suuresti mutta on keskimäärin 300 kuutiokilometriä, josta kolmasosa on peräisin Norjan ja Ruotsin lumen sulamisvesistä. Lisäksi Tanskan salmien kautta Pohjanmereen virtaa vuosittain noin 470 kuutiokilometriä merivettä, jonka suolapitoisuus on 10 promillea.
Levät ja kasvit
thumb|Kukkivaa kasviplanktonia Pohjanmerellä. Suurin osa Pohjanmeressä elävistä yhteyttävistä eliöistä kuuluu mikroskooppisiin, vedessä vapaasti keijuviin planktonleviin, jotka ovat meren ravintoverkon perusta. Litrassa merivettä voi elää jopa 100 000–100 miljoonaa erikokoista ja -muotoista planktoneliötä. Kasviplanktonin tuotantoon vaikuttavat monet fyysiset tekijät, joista merkittävimpiä ovat auringonvalon ja ravinteiden saatavuus sekä veden tiheyskerrostuneisuus. Piko- ja nanoplanktonit ovat avomeren kerrostuneessa vedessä yleisempiä kuin rantavyöhykkeen sekoittuneessa vedessä, ja suurempien planktonlevien määrä kasvaa ulapalla ainoastaan lyhyiden kukintajaksojen aikana. Tietyt planktonlevät ja syanobakteerit tuottavat myrkkyjä, jotka aiheuttavat kalakuolemia ja voivat olla vaarallisia ihmisille. Levät aiheuttavat Pohjanmerellä myös muita ilmiöitä: esimerkiksi Phaeocystis-sukuun kuuluvat koloniaaliset levät synnyttävät alkukesästä vaahtoa, joka ajautuu paksuina valleina merenrannoille, ja Chrysochromulina-sukuun kuuluvat tarttumalevät saavat aikaan merelle ominaisen tuoksun.
Kalat
thumb|Valkoturska. thumb|Seiti. Pohjanmeressä elää noin 230 kalalajia, joiden levinneisyyden perusteella se voidaan karkeasti jakaa kolmeen eliömaantieteelliseen alueeseen: pohjoiseen ja keskiseen vyöhykkeeseen, eteläiseen ja itäiseen vyöhykkeeseen sekä mannerjalustan reunaan ja Norjan hautaan. Veden syvyys- ja lämpötilaerojen vuoksi kalalajit ovat hyvin erilaiset matalissa eteläosissa kuin syvemmissä keski- ja pohjoisosissa. Lajien määrä on myös pienimmillään etelässä mutta kasvaa kohti pohjoista ja länttä ja lähestyttäessä rannikoita.
Pohjois- ja keskiosissa yleisimpiä pohjakaloja ovat valkoturska, kolja sekä turska ja yleisimpiä pelagisia kalalajeja makrilli, piikkimakrilli sekä kilohaili. Syvemmissä vesissä (100–200 m) dominoi harmaaturska, kun taas matalammissa vesissä (50–100 m) tavallisempia ovat kolja, valkoturska, silli, hietakampela sekä punakampela. Pohjoisosissa esiintyy myös muutamia kylmien vesien kalalajeja, jotka puuttuvat kokonaan eteläosista. Tällaisia ovat esimerkiksi kivinilkkoihin kuuluvat kalpapyrstö ja isokalpapyrstö.
Etelä- ja itäosille tyypillisiä lajeja ovat erilaiset rannikkovesien kalat, joista taloudellisesti merkittäviä ovat valkoturska, hietakampela, punakampela ja meriantura. Muita yleisiä mutta taloudellisesti merkityksettömiä kalalajeja ovat kyhmykurnusimppu, anturainen sekä myrkyllinen pikkulouhikala. Tavallisia ovat myös Ammodytes-sukuun kuuluvat tuulenkalat sekä Pomatoschistus-sukuun kuuluvat tokot, jotka ovat tärkeää ravintoa pohjakaloille.
Mannerjalustan reunalla, Norjan haudassa ja Norjan syvissä vuonoissa ylivoimaisesti yleisin kalalaji on seiti. Sen lisäksi tällä vyöhykkeellä esiintyy koljaa, harmaaturskaa, valkoturskaa, piikkimakrillia ja mustakitaturskaa.
Pohjaeläimet
thumb|Rannalle ajautunut punameritähti. thumb|Flustra foliacea -sammaleläin. Myös pohjaeliöstön perusteella Pohjanmeri voidaan jakaa kolmeen eliömaantieteelliseen alueeseen, joiden väliset rajat kulkevat viidenkymmenen, sadan ja kahdensadan metrin syvyydessä. Rikkaimmat eliöyhteisöt löytyvät alueen luoteisosista ja köyhimmät kaakkoisosista. Pohjaeliöstön lajikoostumukseen ja runsauteen vaikuttavat paitsi veden syvyys myös pohjaveden lämpötila ja suolaisuus sekä merenpohjan sedimentit.
Yleisimpiä niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia eläimiä ovat erilaiset kuoriäyriäiset, lähinnä katkaravut, erakkoravut, taskuravut sekä hummerit. Katkarapulajeista ovat kaupallisesti merkittävimpiä pohjankatkarapu ja hietakatkarapu ja runsaslukuisimpia Pandalus montagui ja Crangon allmanni. Suurista äyriäisistä kalastetaan etenkin isotaskurapua ja hämähäkkirapua sekä euroopanhummeria ja keisarihummeria. Tavallisia ovat myös kotilonkuoressa asuva bernhardinerakkorapu ja pikkuruinen sinitaskurapu Liocarcinus holsatus.
Biomassaltaan hallitsevia nilviäislajeja ovat suuret kotilot Neptunea antiqua ja kuningaskotilo, joita tavataan vuorovesivyöhykkeen alapuolella. Kuningaskotiloita kalastetaan syötäväksi samoin kuin pienempiä rantakotiloita. Taloudellisesti merkittäviä simpukkalajeja ovat rantavyöhykkeellä elävät sinisimpukka ja sydänsimpukka sekä vinohammassimpukat Spisula solida ja Spisula subtruncata.
Yleisimpiä piikkinahkaisten pääjaksoon kuuluvia eläimiä ovat meritähdet, käärmetähdet sekä merisiilit. Meritähdistä runsaslukuisimpia ovat lähellä rantaa elävät punameritähti ja kampameritähti sekä avomerellä elävä Luidia sarsi, jolla on hyvin epätavallinen elinkierto. Tavallisimpia käärmetähtiä ovat puolestaan pohjahiekkaan kätkeytyvä hietakäärmetähti ja sen pieni lähisukulainen punakäärmetähti. Määrältään runsaimpia merisiililajeja ovat pohjoisosien syvien vesien Echinus elegans ja Echinus acutus sekä vihertävä Strongylocentrotus droebachiensis, jota tavataan vuorovesivyöhykkeellä koko Pohjanmeressä.
Muita tavallisia selkärangattomia ovat läpinäkyvässä putkessa elävä Hyalinoecia tubicola -monisukasmato ja merilevää erehdyttävästi muistuttava Flustra foliacea -sammaleläin. Huomattavimpia korallieläimiä ovat sulkakoralleihin kuuluva merikoura sekä Bolocera tuediae, joka on Pohjanmeren suurimpia merivuokkolajeja. Vuosituhannen vaihteessa tutkijat löysivät vanhoista öljynporauslautoista yllättäen syvänmeren korallilajeja, lähinnä silmäkorallia. Tavallisesti niitä tavataan vain Atlantin syvemmissä osissa, missä merenpohja on kiinteämpi kuin Pohjanmeressä.
Linnut
thumb|Suula. Pohjanmerellä tavataan ympäri vuoden noin 10 miljoonaa merilintua. Sen rannoilla pesii kesäisin 28 eri lintulajia ja kaikkiaan yli 4 miljoonaa lintua, ja etenkin Vattimeri on tärkeä muuttolintujen levähdysalue. Monet linnuista muuttavat syksyllä etelämmäksi, mutta niiden tilalle tulee muita lajeja pohjoisesta ja lännestä. Lintukannat ovat kooltaan varsin suuria ja ne ovat kasvaneet tasaisesti koko 1900-luvun ajan: esimerkiksi yli puolet maailman isokihuista ja kalatiiroista elää Pohjanmerellä.
Nisäkkäät
thumb|Nuori harmaahylje [[Helgolandin rannikolla.]] Pohjanmeren yleisimpiä eväjalkaisia ovat kookas harmaahylje ja pienempi kirjohylje. Harmaahyljekannan arvioidaan koostuvan noin 60 000 yksilöstä ja kirjohyljekannan 30 000 yksilöstä. Kannat ovat pysyneet suurin piirtein samankokoisina 1980-luvulta lähtien. Harmaahylkeitä tavataan enimmäkseen Englannin itärannikolla, kirjohylkeitä puolestaan Orkney- ja Shetlandsaarilla, Vattimerellä sekä Kattegatin ja Skagerrakin alueella.
Pohjanmeren runsaslukuisin valaslaji on pyöriäinen, jonka kannan kooksi arvioidaan jopa 300 000 yksilöä. Pyöriäisten lisäksi alueella elää 7 000–20 000 lahtivalasta ja yhteensä lähes 11 000 valkokuve- ja valkokuonodelfiiniä. Muita säännöllisesti tavattavia hammasvalaita ovat pitkäeväpallopää, delfiini, rissondelfiini ja miekkavalas. Valaiden suojelu on johtanut kantojen kasvuun ja sitä myötä joukkorantautumisten lisääntymiseen. Joka talvi Pohjanmeren matalille etelärannoille ajautuu muuttomatkalla olevia kaskelottikoiraita. Fossiililöydösten perusteella tämä ilmiö on jatkunut jo tuhansia vuosia.
Taloudellinen merkitys
thumb|Öljynporauslautta South Shieldsin satamassa [[Tyne and Wearin rannikolla.]] thumb|Scroby Sandsin tuulivoimalapuisto [[Great Yarmouthin edustalla.]]
Hiekka ja sora
Pohjanmerestä kaivetaan hiekkaa ja soraa enemmän kuin mistään muusta merestä. Maalajit ovat hyvin lajittuneita ja tasalaatuisia ja vaativat vain vähän jatkokäsittelyä. Englannin rannikolta kaivettu sora sisältää paljon piikiveä ja kvartsiittia, jotka ovat peräisin liitukallioista. Ruoppauslaitteet liikkuvat yleensä matalissa rannikkovesissä ja aiheuttavat rantojen eroosiota. Vuonna 1996 merenpohjasta nostettiin maata yhteensä lähes 40 miljoonaa kuutiota, josta Alankomaiden osuus oli 59 % ja Ison-Britannian 24 %.
Uusiutuva energia
Pohjanmerelle on rakennettu parisenkymmentä tuulivoimapuistoa, joihin lukeutuu myös maailman suurin merituulivoimapuisto Thanet Englannin itärannikolla. Vuoden 2010 lopussa merituulivoiman kokonaiskapasiteetti alueella oli noin 1 700 MW, josta Ison-Britannian osuus oli 48 prosenttia, Tanskan 22 prosenttia, Alankomaiden 13 prosenttia ja Belgian 11 prosenttia. Tuulivoiman lisäksi Pohjanmeren rannikkovaltiot tutkivat aalto- ja vuorovesivoiman hyödyntämistä, mutta toistaiseksi niiden taloudellinen merkitys on jäänyt vähäiseksi. Tasoittaakseen sääolosuhteista riippuvaista energiansaantia rannikkovaltiot sopivat vuoden 2010 alussa rakentavansa yhteisen sähköverkon kytkemällä uusiutuvaa energiaa tuottavat voimalaitokset merikaapeleilla toisiinsa.
Kalastus ja kalanviljely
thumb|Kalastusalus [[Nordstrandin rannikolla.]] thumb|[[Bergenin lähistöltä pyydettyjä turskia.]] Pohjanmeren ravinteikkaassa vedessä elää runsaasti planktonia, joten se on oiva lisääntymispaikka monille kaupallisesti merkittäville kalalajeille. Vuonna 2004 kalastustuotteiden kokonaissaalis oli 2,2 miljoonaa tonnia ja suurimpia kalastusvaltioita olivat Tanska (41 %), Norja (25 %), Iso-Britannia (13 %) ja Alankomaat (8 %). Harmaaturskasta, kilohailista ja tuulenkaloista valmistetaan pääasiassa kalajauhoa ja -öljyä, kun taas muut kalastustuotteet päätyvät elintarviketeollisuuden käyttöön.
Kalanviljelyä harjoitetaan kaikissa rannikkovaltioissa Belgiaa ja Ruotsia lukuun ottamatta. Lohta ja kirjolohta kasvatetaan pääasiassa Norjassa ja Skotlannissa, sinisimpukoita Alankomaissa, Tanskassa, Ranskassa ja Saksassa sekä ostereita Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, Norjassa ja Isossa-Britanniassa.
Kalastusta on harjoitettu Pohjanmerellä jo varhaiskeskiajalta lähtien, jolloin silliä pyydettiin yöllä ajoverkoilla. Kun Länsi-Eurooppa alkoi kaupungistua Napoleonin sotien jälkeen, kalastusteollisuus kasvoi voimakkaasti. Vuonna 1881 laskettiin vesille ensimmäinen höyrykäyttöinen troolari. Kalansaaliit suurenivat huomattavasti, kun kurenuottien ja pelagisten troolien käyttö kalastuksessa yleistyi. Tämä johti lopulta liikakalastukseen, jonka seurauksena sillikannat romahtivat ja sillinpyynti jouduttiin kieltämään kokonaan vuonna 1977. Vaikka eri kalalajien pyyntiä on yritetty rajoittaa kansainvälisillä sopimuksilla, liikakalastus on edelleen vakava ongelma Pohjanmerellä.
Liikenne
thumb|Kontteja [[Antwerpenin satamassa.]] thumb|Matkustaja-alus [[RMS Queen Elizabeth 2 Hampurissa.]] Pohjanmeri on eräs maailman vilkkaimmin liikennöidyistä merialueista ja sen rannoilla sijaitsee useita Euroopan suurimmista satamista. Vuonna 1996 alueen viidessäkymmenessä merkittävimmässä satamassa kävi yhteensä noin 270 000 laivaa. Ylivoimaisesti vilkkain satama on Europoort Rotterdamissa, jonka kautta kuljetettiin yli 350 miljoonaa tonnia rahtia vuonna 2006. Yli puolet Pohjanmeren laivaliikenteestä muodostuu kiinteillä reiteillä liikennöivistä matkustajalautoista ja ro-ro-aluksista. Calais’nsalmen kautta kulkee päivässä yli neljäsataa ja poikki keskimäärin kuusisataa alusta – mukaan lukien kaksisataa matkustajalauttaa. Isosta-Britanniasta matkustaa meriteitse Belgiaan, Alankomaihin, Saksaan, Tanskaan ja Norjaan noin 2,6 miljoonaa ihmistä vuodessa (2007).
Aiheesta muualla
56°N, 3°W
Vološno (Pustoškan piiri)
Vološno tai Šalahovo on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.
Maantietoa
Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,77 neliökilometriä eli 177 hehtaaria. Järvellä on kolme niemeä, jotka erottavat sen kaarimaisia rantoja toistaan. Järvellä on yksi saari, jonka pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee lounaisrannan lahdessa. Järven suurin syvyys on 7 metriä ja sen keskisyvyys on kolme metriä. Järven etelä- ja itärannat ovat metsämaata, mutta muualla on peltomaata tai asuinaluetta. Länsipuolella sijaitsee Šalahovon kylä, jonka läpi kulkee pohjoisesta tuleva tie etelään Jaznon järvelle ja länteen Nevedron järveä ympäröiviin kyliin.
Luontoarvoja
Vološnon rannat ovat matalia ja ne kasvavat kapeana vyöhykkeenä vesikasvillisuutta. Rannat ovat hiekkaa, savea tai mutaa. Järven keskiosissa on mutapohja. Järven kalalajeja on runsaasti: hauki, ahven, lahna, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri ja ruutana, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu.
Vesistösuhteita
Vološno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järvellä on karttojen mukaan laskuoja Orlejaan (tai vaihtoehtoisesti Nevedroon). Molemmat laskevat lopulta kuitenkin Nevedrjankaan. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 49,9 tai 62 neliökilometriä.
HMS Conqueror (1881)
HMS Conqueror oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Conqueoror-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 1879. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1881 ja se valmistui maaliskuussa 1886.
Maa-artisokka
Maa-artisokka (Helianthus tuberosus), jota kutsutaan toisinaan myös mukula-artisokaksi, on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva alun perin intiaanien viljelykasvi.
Maa-artisokka muodostaa syötäviä maanalaisia mukuloita, joista sitä myös kasvatetaan samaan tapaan kuin perunaa. Mukulat sisältävät runsaasti inuliinia, joka sopii diabeetikolle erinomaisesti, sekä jonkin verran hedelmäsokeria. Kasvilla on 1,5–2,5 metriä korkea varsi ja keltaiset, auringonkukkia muistuttavat kymmensenttiset kukat.
Viljely
Maa-artisokat istutetaan multavaan maahan harvakseltaan, puolen metrin päähän toisistaan. Kasvukausi on pitkä. Mukulat ovat valmiita nostettaviksi kukkien lakastumisen jälkeen, mutta sen jälkeen ne voi nostaa koska tahansa, vaikka vasta seuraavana keväänä.
Historia
Maa-artisokkaa ei tunnettu Euroopassa vielä keskiajalla. Se kulkeutui Amerikan mantereelta vuonna 1613 Ranskaan ja sieltä edelleen Englantiin vuonna 1616. Alkuun kasvia pidettiin arvossa, ja sitä käytettiin runsaasti varsinkin makeissa ruoissa. Melko nopeasti se levisi Suomeenkin, ainakin Turkuun, jossa sitä Tillandzin kasviluettelon mukaan viljeltiin jo 1600-luvulla. Perunan yleistymisen myötä maa-artisokan viljely Euroopassa on vähentynyt huomattavasti.
Maa-artisokka saattaa aiheuttaa siihen tottumattomalle ilmavaivoja, jotka kuitenkin hellittävät, kun käyttöä jatketaan. Vuonna 1621 John Goodyer kirjoittikin: ”Miten tahansa sen valmistaakin, niin tuloksena on saastainen paha ilma, joka kiertää vatsassa aiheuttaen kipua ja tuskaa. Siksi se onkin soveliaampi sian ruuaksi kuin ihmisravinnoksi.” Ilmavaivoja aiheuttaa kasvin sisältämä inuliini, jota ihmisen ruuansulatus ei kykene hajottamaan. Paksusuolessa inuliini alkaa sitten käydä ja aiheuttaa runsasta, joskin vaaratonta, kaasun muodostusta.
Nimestään huolimatta maa-artisokka ei ole läheistä sukua latva-artisokalle vaan kuuluu auringonkukkien sukuun. Maa-artisokan englanninkielinen nimi "Jerusalem artichoke" on harhaanjohtava ja on ilmeisesti peräisin auringonkukan italiankielisestä nimestä "girasole", joka englanniksi kuulostaa lähes samalta kuin Jerusalem.
Aiheesta muualla
thumb|center|Maa-artisokan mukuloita
Bajram Curri
Bajram Curri on pieni kaupunki Pohjois-Albaniassa, lähellä Kosovon rajaa. Vuonna 2004 siellä oli 7 500 asukasta. Se sijaitsee syrjäisellä vuoristoisella alueella, joka tunnetaan kirkkaista jokivesistään. Kaupunki on nimetty vuosina 1862–1925 eläneen kansallissankarin mukaan.
Jugoslavian hajoamissotien aikana 1990-luvun lopussa alue kärsi pahoin, ja sinne oli vaikea saada kansainvälistä apua.
Suomen Vapaasatama
Suomen Vapaasatama (ruots. Finlands Frihamn, engl. Freeport of Finland) on perustettu vuonna 1960. Vapaasatama tarjoaa yrityksille varastointipalveluja ja tukee Suomen ulkomaankauppaa. Vapaasatama on hyvien palvelujensa ja edullisen sijaintinsa ansiosta palvellut autontuontia Suomeen. Vapaasatamasta on muodostunut Suomen autologistiikan keskus, jonka kautta välitetään vuosittain noin 500 000 ajoneuvoa muihin maihin Suomen lisäksi. Vapaasataman alueella sijaitsee logistiikkaan läheisesti liittyvien toimialojen taitajia, ja siellä toimii Hangon tulli, joka on erikoistunut autoverotukseen.
Kuttakosken kanava
thumb|Kuttakosken kanava Kuttakosken kanava on 1 050 metriä pitkä avokanava Kuopion Karttulassa Virmasveden ja Kuttajärven välillä. Suurin sallittu aluksen leveys on 6,5 metriä, syväys 1,0 metriä ja maston korkeus 3,6 metriä. Kanava rakennettiin vuosina 1894–1895.
Sademetsäkiipijä
Koko ja ulkonäkö
Sademetsäkiipijä kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Linnun selkä on väriltään tummanruskea. Vatsa on ruskea ja sitä kirjovat valkoiset höyhenet. Kaula on valkoinen. Naaraalla on korvien lähellä punaruskea täplä.
Elinympäristö ja ravinto
Sademetsäkiipijät elävät niin sademetsissä, eukalyptusmetsissä kuin avoimemmillakin metsäseuduilla. Usein lähellä jokia. Lintu osaa käyttää erilaisia tekniikoita ravinnon hankitaan. Useimmiten laji kiipeilee nopeasti puunrunkoa pitkin ravintoa etsiessään, mutta osaavat myös porata nokalla kuollutta puuainesta. Pääasiassa laji käyttää ravintonaan muurahaisia, mutta myös muita selkärangattomia eläimiä ja kasvien mettä
Lisääntyminen
Sademetsäkiipijän pesimäaika kestää elokuusta tammikuuhun. Pesänsä se tekee puunkoloon ja pehmustaa sen höyhenillä. Toisin kuin sen lähisukulaiset kiipijät sademetsäkiipijät eivät hyödynnä yhteispesimistä.
Luettelo Ilveksen jääkiekon päävalmentajista
Tämä on luettelo Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajista Suomen pääsarjatasolla. Luettelossa on mainittu kaikki Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajat pääsarjatasolla.
Ortopiihappo
Ortopiihappo on piin, vedyn ja hapen muodostama kemiallinen yhdiste, jonka kaava voidaan esittää muodossa H4SiO4 tai Si(OH)4. Se on heikko happo, jonka suoloja ovat ortosilikaatit. Sitä sellaisenaan voidaan valmistaa käyttämällä eräitä orgaanisia liuottimia. Sitä oletetaan muodostuvan hivenmäärinä myös piidioksidin (SiO2) liuetessa veteen.
Ominaisuudet
Ortopiihappo oli pitkät ajat vain hypoteettinen yhdiste, jonka suoloina ortosilikaatteja pidettiin. Nimitystä piihappo on vanhastaan käytetty sekä ortopiihaposta ja muista piitä sisältävistä hapoista, mutta myös piidioksidista (SiO2), usein tekemättä sen ja happojen välille tarkkaa eroa. Tarkkaan ottaen piidioksidi ei ole happo, mutta se on sekä orto- että metapiihapon (H2SiO3) anhydridi.
Piidioksidi liukenee erittäin niukasti veteen. Sen liukoisuus kuitenkin riippuu oleellisesti sen kiderakenteesta. Amorfisen piidioksidin liukoisuus liuoksen höyrynpaineessa riippuu 0 ja 250 C:n välillä lämpötilasta yhtälön mukaisesti, missä C on piidioksidin konsentraatio milligrammoina kilogrammaa kohti ja T absoluuttinen lämpötila. Tämä merkitsee, että sitä voi tavallisissa lämpötiloissa liueta enintään kaksi millimoolia litraan vettä. Ortopiihappoa ei myöskään voida kiteyttää vesiliuoksesta. Sen suoloista alkalimetallien ortosilikaatit tosin ovat runsasliukoisia (vesilasi) ja reagoivat happojen kanssa, mutta tällöin syntyvä ortopiihappo hajoaa välittömästi ja saostuva silikageeli koostuu pääasiassa metapiihaposta (H2SiO3) tai toisten lähteiden mukaan piidioksidista ja vedestä.
Koska ortopiihapon pitoisuus vesiliuoksissa on suurimmillaankin niin vähäinen, on ollut vaikea selvittää, mitä piiyhdisteitä liuoksessa todellisuudessa on. Linus Pauling päätteli teoreettisesti, että ortopiihappo on erittäin heikko happo. Sen protolyysiä vedessä esittää reaktioyhtälö
Vuonna 2017 japanilainen tutkimusryhmä onnistui kuitenkin valmistamaan monomeerita ortopiihappoa hydro­geno­lysoimalla dimetylasetamidiin ja muihin samankaltaisiin liuottimiin liuennutta tetrakis­(bentsoe­oksy)­silaania, (Si(OCH2C6H5)4). Saadun orto­piihapon kide­rakenne pystytiin selvittämään röntgen­kristallo­grafisin menetelmin.. Vetyatomien sijainnin määrittämiseen käytettiin myös neutronidiffraktiota. Samalla pystyttiin syntetisoimaan muitakin piihappoja. Esimerkiksi dipiihappoa voitiin valmistaa lisäämällä vetyä sen heksa­bentsoe­oksi­johdannaiseen ( R3-SiOSi-R3, R=CH3C6H4O). Valmistus­menetelmän eri muunnelmilla saatiin syntetisoiduksi myös syklistä tripii­happoa (Si3O3(OH)6), ja syklistä tetra­pii­happoa (Si4O4(OH)8).
Ortopiihappo merivedessä
Valtamerten pintakerroksissa piihappoa on liuenneena vain niukasti. Kyllästettynä liuoksena vain Etelämannerta kiertävän Länsituulten virran alueella 55. eteläisen leveyspiirin eteläpuolella. Syvemmällä meressä piihappopitoisuus on kuitenkin suurempi ja kasvaa siirryttäessä Atlantilta Intian valtameren kautta Tyynellemerelle.
Teoreettiset laskut osoittavat, että piihapon liukoisuus veteen alkaa voimakkaasti kasvaa, alkaa muodostua kompleksia SiO2·2H2O, joka muuttuu ortopiihapoksi.
Piin biogeokemiallista kiertokulkua säätelevät piilevät. Nämä levät polymeroivat piihappoa niin sanoituiksi biogeenisiksi piihapoiksi, joista niiden soluseinät koostuvat.
Biologinen merkitys
Muualla kuin merissä piiyhdisteillä on varsin vähän biologista merkitystä. Jotkut kasvit imevät maaperästä pieniä määriä piihappoja, joista kasvin kuoltua muodostuu fytoliitteja.
Eläinkokeissa on todettu, että noin 1 % ortopiihappoa sisältävien liuosten ruiskuttaminen hiiren ihon alle saa aikaan paikallisia tulehduksia ja turvotusta. Noin 0,1 millilitraa vatsakalvon läpi ruiskutettua vastavalmistettua ortopiihappoa on jo tappava annos. Sen myrkyllisyys kuitenkin heikkenee liuoksen vanhetessa siinä määrin, että kun liuos on muuttunut geeliksi, sillä on enää vain mekaanisia vaikutuksia. Liuokset ovat yhtä myrkyllisiä infuusiolla elimistöön saatettuina, missä tapauksessa myös ikääntyneet ja geeliytyneet liuokset ovat lähes yhtä myrkyllisiä kuin tuoreetkin.
Uudempien tutkimusten mukaan alumiini on Alzheimerin taudin riskitekijä. Tutkimukset viittaavat kuitenkin siihen, että oluessa oleva piihappo heikentää alumiinin imeytymistä ruoansulatuksessa ja myös nopeuttaa alumiinin poistumista elimistöstä munuaisten kautta.
Käyttö ravintolisänä
Koliinilla stabiloitua ortopiihappoa (ch-OSA) käytetään ravintolisänä. Sen on todettu ehkäisevän ihmisen hiusten vetolujuuden heikkenemistä; ja se vaikuttaa edullisesti myös ihmisen ihon mekaanisiin ominaisuuksiin ja suojaa kynsiä haurastumiselta. Eläinkokeissa sen on todettu parantavan reisiluiden kestävyyttä ikääntyneiltä rotilta, joilta munasarjat on poistettu, lisäävän kollageenin määrää vasikoissa , ja pidetään todennäköisenä, että se edistää kollageenin muodostumista myös osteopeenisten naisten luissa.
Sinine Äratus
Sinine Äratus (suom. Sininen herätys, engl. Blue Awakening) on Viron konservatiivisen kansanpuolueen nuorisojärjestö. Yhdistys perustettiin Tartossa marraskuussa 2012 nimellä Konservatiivsed Noored. Järjestön nimi muutettiin nykyiseen muotoon vuoden 2013 lopussa. Järjestö on aatteeltaan kansallismielinen ja haluaa edistää Viron kansallista herätystä.
Nuorisojärjestön puheenjohtaja on Eino Rantanen. Järjestön puheenjohtajina ovat aiemmin toimineet europarlamentaarikko Jaak Madison ja kansanedustaja Ruuben Kaalep.
Järjestö järjestää vuosittain 24. helmikuuta pidettävän Viron itsenäisyyspäivän soihtukulkueen Tallinnassa. Nuorisojärjestö järjestää jäsenilleen vuosittain kesäleirin.
Sinine Äratus oli aiemmin European Young Conservativesin jäsen, mutta se erotettiin järjestöstä kesäkuussa 2017 johtuen Turkin hallintoon ja islamiin kohdistuneesta kritiikistä.
Montgomery (suku)
Montgomery on ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku, joka polveutuu skotlantilaisesta Montgomeryn klaanista. Suku on sammunut Suomessa, mutta elää edelleen Ruotsissa.
Matkalaukku
thumb|Matkalaukku thumb|[[Bambusta tehty matkalaukku]] Matkalaukku on useimmiten suorakulmion muotoinen laukku, jossa on pyöristetyt kulmat. Se on tarkoitettu lähinnä matkoilla tarvittavien tavaroiden, kuten vaatteiden, kuljettamiseen. Laukun päällä on kantokahva. Matkalaukut valmistetaan kovasta muovista tai jostakin muotonsa pitävästä pehmeästä materiaalista. Alun perin ne valmistettiin mm. nahkasta tai pahvista.
Useimmissa nykyaikaisissa matkalaukuissa on pohjalla pienet pyörät, jotka helpottavat laukun kuljettamista kovilla ja tasaisilla alustoilla.
Pienempää, yleensä teräväreunaisempaa matkalaukkua muistuttavaa laukkua kutsutaan salkuksi. Siinä kuljetetaan usein asiakirjoja tai esimerkiksi kannettavaa tietokonetta.
Montgomery (suku)
Skotlantilaisen suvun on arveltu olevan normandialaista alkuperää ja tulleen 1000-luvulla Vilhelm Valloittajan mukana Englantiin. Sen varhaisin tunnettu kantaisä on 1178 kuollut Robert de Montegomery, joka sai haltuunsa Eagleshamin maat Renfrewshiressä. Eräs hänen jälkeläisensä sai avioliiton kautta haltuunsa Eglintonin ja Ardrossanin paronikunnan. Hugh Montgomery (n. 1460–1545) korotettiin vuonna 1507 Eglintonin jaarliksi, joka on sittemmin ollut klaanin päämiehen arvo.
Ensimmäisenä Skotlannista Ruotsiin saapui myöhempi everstiluutnantti Jakob Montgomery vuonna 1630 Ruotsin armeijan palvelukseen. Hänen on sanottu kuuluneen sukunsa Montgomery of Lainshaw -haaraan ja Englintonin jaarlien päämieslinjaan, mutta tätä ei voida varmuudella todistaa. Ruotsin aateliin hyväksyttiin ensimmäisenä Glasgow'sta 1720-luvulla tullut ruukinpatruuna John Montgomery, jonka isoisä oli ollut kauppias Skotlannin Argyllshirestä ja joka kuului klaanin Montgomery of Braidstone -haaraan. Hänet naturalisoitiin vuonna 1736 ja 1756 hänen sukunsa introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle aatelissukuna numero 1960. Vuonna 1774 kuningas Kustaa III immatrikuloi Ruotsin aateliin myös viisi veljestä, joiden sanottiin olevan edellä mainitun Jakob Montgomeryn pojanpojan pojanpoikia, ja heidät adoptoitiin aiemmin aateloituun Montgomery-sukuun. John Montgomeryn jälkeläisten sukuhaara sai myöhemmin komentajanarvon ja numeron 1960 A ja on vuodesta 1833 käyttänyt nimeä Montgomery-Cederhielm. Myöhemmin adoptoitu sukuhaara puolestaan sai numeron 1960 B. Molemmat haarat elävät yhä Ruotsissa.
Vuonna 1774 aateloituun viiteen veljekseen kuulunut majuri Gustaf Adolf Montgomery palveli Pohjanmaan rykmentissä ja jäi palveluksesta erottuaan Suomeen. Hänen kolme poikaansa jäivät Suomeen myös Suomen sodan jälkeen ja immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneelle sen perustamisen yhteydessä 1818 aatelissukuna numero 134. Suomessa suku kuitenkin sammui mieslinjalta prokuraattori Robert Montgomeryn kuollessa vuonna 1898 ja kokonaan vuonna 1910.
Timo Berry
Timo Andrew Berry (s. 14. helmikuuta 1973) on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti julisteistaan, postimerkeistään ja ympäristötaideteoksistaan, joita tekee yhdessä arkkitehtivaimonsa Eeva Kaisa Berryn kanssa. Timo Berry on perustajaosakas Both-muotoilutoimistossa, erikoisaloinaan yritysidentiteetti, aikakauslehtimuotoilu ja typografia.
Timo Berryn julisteita on ollut esillä muun muassa Helsingin, Brnon, Lahden, Hangzhoun, Chamonix’n ja Varsovan julistebiennaleissa. Vuonna 2003 hän voitti Grand Prix’n Lahdessa ja 2004 kultamitalin Meksikossa.
Berry on toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa, josta hän itse valmistui vuonna 2002.
Sinine Äratus
Ideologia
pienoiskuva|Sinine Äratus on järjestänyt vuosittain Viron itsenäisyyspäivänä järjestettävän soihtukulkueen. Järjestö on kansallismielinen ja haluaa edistää Viron kansallista herätystä. Vuonna 2013 järjestö julisti vastustavansa globalisaatiota ja monikulttuurisuutta.
Renessanssin kirjallisuus
pienoiskuva|Kuvitusta renessanssikirjailija [[Giovanni Boccaccion Decameronesta noin vuodelta 1492. ]] Renessanssia pidetään yleisesti antiikin kulttuurin uudelleen heräämisen aikana, joka sijoittui noin 1400-luvun puolivälin ja 1600-luvun väliseen ajanjaksoon. Antiikin arvostus näkyi niin tieteissä, taiteissa, kuin myös kirjallisuudessa. Tuohon aikaan antiikin klassikoita käännettiin latinaksi sekä aiheita kirjallisuuteen haettiin antiikin myyteistä sekä taruista. Tarinoiden mukaisesti antiikin naisihannetta korostettiin, joissain tapauksissa aiheita etsittiin myös keskiajalta. Joitakin teoksia kirjoitettiin kokonaan uudelleen renessanssin tyylille sopivaksi.
Tyylipiirteet
Tärkeimpiä tyylipiirteitä:
Renessanssin myötä kriittinen asenne kirjallisuutta kohtaan yleistyi, minkä ansioista oma mielipide uskallettiin tuoda selvemmin esille. Myös kirjallisuuden viihteellisyyden lisääntyminen sekä antiikin myyttien innoittama fantasiointi jättivät jälkensä renessanssin ajan kirjallisuuteen ja sen tyylipiirteisiin. Muun muassa fantasioinnin myötä syntyivät esimerkiksi tietoisesti fantasian maailmasta kertovat pastoraalit.
Sinine Äratus
Ideologia
Järjestö vastustaa Viron ja Venäjän välistä rajasopimusta ja katsoo, että Viron hallituksella ei ole oikeutta luovuttaa Venäjälle maa-aluetta, jota Venäjä miehittää.
Renessanssin kirjallisuus
Synty
Yhteiskunnallinen tilanne muuttui, kun katolisen kirkon jumalakeskeisyyden tilalla alettiin suosia ihmiskeskeisyyttä ja arvostaa yksilön vapautta, persoonallisuutta sekä älyä kirkon ja skolastiikan arvovaltaa vastaan. Maailmankuva laajeni löytöretkien, Kopernikuksen ja Galilein aurinkokeskisen maailmankuvan ja Gutenbergin kehittämän kirjapainotaidon myötä. Tämä mahdollisti humanismin aatteen ja kirjallisuuden leviämisen sekä antiikin kirjoitusten keräämisen talteen. Renessanssin uudet aatteet johtivat 1500-luvun alussa uskonpuhdistukseen, jolla oli suuri merkitys kansankielisen kirjallisuuden synnylle useissa maissa. Uskonpuhdistus on haluttu nähdä myös renessanssin torjumisena, haluttomuutena korostaa ihmistä yksilönä. Renessanssilla ja uskonpuhdistuksella oli kuitenkin paljon yhteisiä piirteitä keskiajan koulutuksen ja opetuksen virheiden korjaamisessa sekä uuden sisällön antamisessa kirjalliselle sivistykselle. Yhteistä oli myös halu uudistaa ihmisen ja Jumalan suhdetta. pienoiskuva|upright|Renessanssiajan kirjailija [[William Shakespeare niinkutsutussa Cobben muotokuvassa.]]
Italian renessanssi
Italian renessanssi voidaan jakaa kirjallisuuden osalta kahteen vaiheeseen: Petrarcan sekä Boccaccion aikaan firenzeläiseen 1300-luvun varhaisrenessanssiin. Heidän edustamansa humanismi, joka tarkoitti aikanaan antiikin ihanteisiin perehtynyttä oppineisuutta, levisi ensin yläluokan sivistykseksi humanismikoulujen kautta.
Italian elintavat olivat suotuisat renessanssin kasvulle sekä kehitykselle. Italian pikkuvaltioiden vallan tasapaino syntyi paavin ja keisarin yhteistyöstä. Näin ollen yksipuolisen vallan sijasta pienet valtakeskukset saivat tilaa. Tasainen tilanne edesauttoi renessanssin yksilöllisyyden nousua, koska ylimykset saattoivat vaihtuvan valtapolitiikan keskellä luottaa vain itseensä. Renessanssin keskuksen syntymiseen Italiaan vaikutti eniten kaksi asiaa: taloudellinen vauraus ja tavaranvaihdon keskittymä.
Suomen renessanssi
Suomessa renessanssiaikana ei luotu varsinaista kaunokirjallisuutta, vaan renessanssi loi vain pohjan äidinkielisen kulttuurin kehittymiselle Mikael Agricolan käännöstyön myötä. Euroopassa renessanssin kirjailijat loivat pohjan nykyromaanille ja renessanssin aikana syntyivät ensimmäinen romaani ja novelli.
Timo Berry
Vuonna 2014 Berry suunnitteli Suomen Postille kansainvälistä huomiota herättäneet Tom of Finland -postimerkit.
Matti Helminen (biologi)
Matti Olavi Helminen (14. lokakuuta 1931 Helsinki – 9. lokakuuta 2015 Hyvinkää) oli suomalainen eläintieteilijä. Hän loi Metsähallituksen luontopalvelut, joka vastaa koko maan suojelualueiden hoidosta. Kansallispuistojen määrä lisääntyi hänen uransa aikana yhdeksästä 28:aan. Hän oli 1967–1996 Helsingin yliopiston riistabiologian dosentti.
Helminen oli yksi radion ja television Luontoilta-ohjelman asiantuntijoista. Hän oli Maailman luonnonsäätiön hallituksen jäsen, varapuheenjohtaja ja suojelutoimikunnan puheenjohtaja ja toimi myös monissa muissa luottamustehtävissä.
Helminen havaitsi ensimmäisenä, että merikotkien määrä Suomessa väheni ympäristömyrkkyjen vaikutuksesta. Hän oli hiipumassa olleen metsäpeuran siirtoistutusten keskeisiä vaikuttajia.
HMS Hero (1885)
HMS Hero oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Conqueoror-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 11. huhtikuuta 1884. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1885 ja se valmistui toukokuussa 1888.
Palvelus
Alus upotettiin maalilaivana 18. helmikuuta 1908.
Leppäkari (Mietoinen)
Leppäkari on pieni saari Mynämäen kunnan Mietoisissa, Kaulakon kylässä. Saari sijaitsee Mietoistenlahden suojelualueen eteläpuolella ja se on liitetty mantereeseen pengertiellä. Saaressa sijaitsee kunnan uimaranta sekä pieni rantasauna. Vuonna 2007 kunta aikoi myydä rantasaunan tontteineen, mutta kunnanvaltuusto päätti kesäkuussa 2008 ettei kiinteistöä myydä.
Ewan McGregor
Ewan Gordon McGregor (s. 31. maaliskuuta 1971 Crieff, Perthshire) on skotlantilainen näyttelijä.
Ura
McGregor opiskeli näyttelemistä Kirkcaldy College of Technologyssa ja Guildhall School of Music and Dramassa, josta hän valmistui vuonna 1992. Opintojensa jälkeen hän esiintyi kahdessa vuonna 1993 ensiesitetyssä television minisarjassa, Dennis Potterin kirjoittamassa kuusiosaisessa, Suezin kriisin aikaan sijoittuvassa musikaalikomediassa Lipstick on Your Collar, jota esitti Channel 4, ja Stendhalin romaaniin Le Rouge et le Noir perustuvassa neliosaisessa, 1800-luvun Ranskaan sijoittuvassa draamasarjassa Scarlet and Black, jota esitti BBC Two. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän teki Bill Forsythin ohjaamassa draamakomediassa Ollaan ihmisiksi, jonka pääroolia esitti Robin Williams.
Vuonna 1994 McGregor esiintyi Danny Boylen ohjaamassa elokuvassa Shallow Grave – murhaleikki ja vuonna 1996 hän teki kansainvälisen läpimurtonsa esitettyään heroiiniriippuvaista Mark Rentonia saman ohjaajan elokuvassa Trainspotting. McGregorin ja Boylen yhteistyö jatkui vielä elokuvassa Epätavallista elämää vuonna 1997. Hänet palkittiin kaikista kolmesta Boylen kanssa tekemästään elokuvasta Empire-lehden jakamalla parhaan brittiläisen miesnäyttelijän palkinnolla, minkä lisäksi BAFTA-järjestön Skotlannin osasto palkitsi hänet parhaan miespääosan palkinnolla suorituksestaan Trainspottingissa. Myöhemmin Empire-lehti on palkinnut hänet parhaana brittiläisenä miesnäyttelijänä myös suorituksestaan elokuvamusikaalissa Moulin Rouge!, minkä lisäksi hän on saanut lehden ikonipalkinnon (Empire Icon Award) vuonna 2008, ja Skotlannin BAFTA parhaasta skotlantilaisen elokuvan miespääosasta suorituksestaan elokuvassa Nuori Adam.
Ewan McGregorin ehkä merkittävimmät esiintymiset olivat Star Wars -elokuvasarjan kolmessa ensiosassa. McGregor näytteli nuorta Obi-Wan Kenobia elokuvissa Pimeä uhka (1999), Kloonien hyökkäys (2002) sekä Sithin kosto (2005).
McGregor sai Baz Luhrmannin ohjaamasta Moulin Rouge! -elokuvasta, jossa esitti nuorta runoilijaa Christiania, myös muun muassa European Film Awardin ja Golden Satellite Awardin. Lisäksi hän oli ehdolla muun muassa Golden Globe -palkinnon saajaksi. Eniten lipputuloja elokuvista, joissa McGregor on esiintynyt, ovat tuottaneet vuosien 1999, 2002 ja 2005 Tähtien sota -elokuvat, joissa hän esittää Obi-Wan Kenobia. Edellä mainittujen lisäksi hänen menestyneitä elokuviaan ovat muun muassa Ron Howardin ohjaama Enkelit ja demonit vuodelta 2009 ja Roman Polańskin ohjaama The Ghost Writer vuodelta 2010, josta hänet palkittiin Euroopan elokuva-akatemian European Film Awardilla sarjassa paras miespääosa.
Moottoripyöräharrastus ja Unicef-toiminta
McGregor on nuoruudestaan lähtien ollut innokas moottoripyöräilijä. Vuonna 2004 hän kiersi moottoripyörällä maapallon ympäri ystävänsä Charley Boormanin ja kuvaaja Claudio von Plantan kanssa. Matka alkoi Lontoosta ja reitti kulki Itä-Euroopan kautta Venäjälle, Kazakstaniin, Mongoliaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. McGregor kirjoitti matkastaan kirjan Long Way Round, ja matkasta on tehty myös televisiosarja Tien päällä Ewan McGregor.
Vuonna 2007 McGregor teki saman ryhmän kanssa moottoripyörämatkan Pohjois-Skotlannin John o' Groatsista Etelä-Afrikan Kapkaupunkiin. Aiemman matkan tapaan siitä kirjoitettiin kirja, nimeltään Long Way Down ja tehtiin televisiosarja.
McGregor on myös aktiivinen Unicefin toiminnan puolestapuhuja, ja hän on vieraillut hyvän tahdon lähettiläänä useissa Unicefin avustuskohteissa muun muassa kehitysmaissa.
Conqueror
Conqueror voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Säviänvirran kanava
thumb|Säviänvirran uusi kanava Säviänvirran (Säviän) kanava sijaitsee Rautalammin reitillä Pielaveden ja Nilakan välillä. Vanhempi Säviän kanava rakennettiin 1892–1893 Säviänvirran pohjoiseen haaraan. Tämä suluton kanava on 520 metriä pitkä, sen pohjaleveys on 9 metriä ja syvyys 2 metriä. Kanavan yli rakennettiin rautainen kääntösilta jota hoitamassa oli siltavahti. Liikenne kanavalla alkoi varsinaisesti 1895 kun Kolun kanavan valmistuttua avautui yhteys Iisvedelle.
1970-luvulla rakennettu uudempi Säviänvirran kanava on ruopattu Säviänvirran eteläiseen päähaaraan vanhan kanavan eteläpuolelle. Sen suurin syväys on 2,4 metriä.
Lähteet
63.1975°N, 26.67028°W
Leppäkari
Leppäkari tarkoittaa seuraavia:
RMS Arabic (1902)
RMS Arabic oli White Star Line -laivayhtiön omistama linjalaiva, joka liikennöi Atlantin yli Liverpoolin ja Pohjois-Amerikan välillä vuodesta 1903. Se upposi ensimmäisessä maailmansodassa Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-24 torpedoimana Irlannin rannikolla 1915. Laivalla olleista 44 sai surmansa, 390 pelastettiin.
Palvelus
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 White Star Linen neljä suurinta alusta pakko-otettiin laivastopalvelukseen, joten Arabic siirrettiin 23. joulukuuta New Yorkin reitille korvaamaan matkustajakapasiteetin vähenemistä. Aluksen ollessa 19. elokuuta 1915 matkalla Liverpoolista New Yorkiin kyydissään 434 matkustajaa ja miehistönjäsentä siihen osui Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SMS U-24 laukaisema torpedo. Osuman seurauksena alus katkesi ja se upposi seitsemässä minuutissa vieden mukanaan 44 mukana ollutta. pienoiskuva|RMS Arabicin oppoamispaikka merkitty punasella ristillä
Saving Mr. Banks
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 13. joulukuuta 2013 ja Suomessa ensi-ilta oli 14. maaliskuuta 2014.
Emma Thompson sai roolistaan parhaan naispääosan Golden Globe-, BAFTA- ja SAG-ehdokkuudet.
Arvostelut
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 221 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 80 prosenttia oli positiivisia.
Cueva de los Verdes
thumb|Cueva De Los Verdes, Lanzarote thumb|Cueva De Los Verdes, Lanzarote
Cueva de los Verdes on 7 kilometriä pitkä laavatunneli Lanzaroten saarella Espanjan Kanariansaarilla. Se muodostui noin 3 000–5 000 vuotta sitten Monte de la Corona -tulivuoren purkauksessa. Osa tunnelista on avoinna yleisölle ja siellä on myös konserttisali.
Mehdi Zeffane
Mehdi Zeffane (s. 19. toukokuuta 1992 Sainte-Foy-lès-Lyon, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaa Rennesiä. Pelipaikaltaan Zeffane on oikea laitapuolustaja.
Zeffane nousi Lyonin junioreista kakkosjoukkueeseen kesällä 2011 ja edustusjoukkueeseen seuraavana kesänä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ligue 1:ssä 28. syyskuuta 2013, kun Lyon pelasi kotonaan maalittoman tasapelin Lilleä vastaan. Yhteensä Zeffane pelasi kaudella 2013–2014 kahdeksan ja kaudella 2014–2015 neljä pääsarjaottelua. Elokuussa 2015 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Rennesiin. Zeffane teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa 22. elokuuta 2015 juuri Lyonia vastaan, kun Rennes voitti vieraskentällä 2–1.
Karachi
Karachi on Pakistanin suurin kaupunki ja Sindhin provinssin pääkaupunki. Karachi on Pakistanin talouselämän keskus. Kaupunki sijaitsee Arabianmeren rannalla, Indus-virran suistossa. Suurkaupunkialueella asuu noin 21,2 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä yhden maailman suurimmista kaupungeista.
Historia
Karachi sijaitsee hyvän luonnonsataman kupeessa Indusjoen suulla. Sen paikalla on ollut kalastajakyliä muinaisista ajoista asti. Kaupungin siitä kehittivät brittiläiset siirtomaahallitsijat 1800-luvulla. Britit valtasivat kaupungin vuonna 1839 ja pitivät sitä laivastotukikohtanaan, ja neljä vuotta myöhemmin kun he olivat saaneet koko Sindhin hallintaansa, he siirsivät pääkaupungin Hyderabadista Karachiin. 1800-luvun puolivälissä kehitys oli vilkasta: satamaa ja tieverkkoa parannettiin ja kaupunkiin vedettiin rautatie.
Pakistanin syntyessä 1947 kaupunki valittiin pääkaupungiksi, ja se vastaanotti suuren määrän muhajireiksi kutsuttuja siirtolaisia Intiasta. Muhajirien ja paikallisten singhiläisten ja pastujen välillä oli väkivaltaisia etnisiä levottomuuksia 1980-luvulla. Kaupunki on kasvanut myös sen jälkeen kun pääkaupunki siirrettiin Islamabadiin vuonna 1959.
Maantiede ja ilmasto
thumb|Karachin ilmastodiagrammi Karachi sijaitsee Pakistanin eteläosassa Arabianmeren rannalla. Matkaa maan pääkaupunkiin Islamabadiin on maanteitse 1 460 kilometriä.
Karachissa on monsuuni-ilmasto, sadetta saadaan lähinnä heinä- ja elokuussa. Keskimääräinen yön alinkin lämpötila on yli 20 astetta huhtikuusta lokakuuhun. Toisinaan alueella esiintyy trooppisia hirmumyrskyjä. Vuonna 2010 trooppinen sykloni Phet aiheutti pahoja tulvia.
Jääkiekon SM-liigakausi 1984–1985
Kausi 1984–1985 oli jääkiekon SM-liigan kymmenes kausi. Ilves voitti mestaruuden kaataen loppuotteluissa runkosarjan voittaneen TPS:n. Pronssia voitti Kärpät. Matti Hagman voitti kolmannen kerran peräkkäin runkosarjan pistepörssin ja pudotuspelien pistekuningas oli TPS:n Reijo Leppänen. Kiekkoreipas putosi liigasta I divisioonaan, josta JyP HT nousi tilalle. Runkosarjapeleissä otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön viiden minuutin jatkoaika, joka pelattiin varsinaisen peliajan päätyttyä tasatilanteessa. Molemmat joukkueet pelasivat jatkoajallakin viidellä kenttäpelaajalla. Jatkoajan pistelasku pysyi samana kuin varsinaisella peliajalla: voitosta 2 pistettä, tappiosta 0 pistettä ja tasapelistä molemmille joukkueille 1 piste.
Karachi
Liikenne
thumb|Kartta, johon pääliikenneväylät ja lentoasemat merkitty Karachissa on kaksi rautatieasemaa, Karachi City ja Karachi Cantonment. Kaikki Citystä lähtevät junat pysähtyvät myös Cantonmentissa. Eri linja-autoyhtiöillä on omat asemansa, mutta useimmat sijaitsevat lähellä Cantonmentin rautatieasemaa. Matka Lahoreen kestää 22 tuntia, Larkanaan pääsee seitsemässä tunnissa. Jinnahin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 10 km kaupungin keskustasta itään.
Jääkiekon SM-liigakausi 1984–1985
Liigakarsinta
SaiPa säilyi SM-liigassa.
Karachi
Liikenne
Karachissa on maan suurin lentoasema ja maan kaksi suurinta kauppasatamaa: Karachin satama Kaupungin eteläosissa ja Qasimin satama suurkaupungin itäosissa. Lisäksi on kaksi kalastussatamaa, Karachin kalasatama ja Korachin kalasatama. Kalastus työllistää suoraan 300 000 henkeä ja välillisesti 400 000 henkeä.
Kaupungissa on pahoja liikenneruuhkia. Paikallisbusseja ja minibusseja on runsaasti, mutta niiden numerointi on satunnaiselle vierailijalle hankalaa ja bussit ovat usein tupaten täynnä. Ruuhkia helpottamaan on jo pitkään suunniteltu kehärataa. Keväällä 2011 osavaltiohallitus päätti jälleen lykätä noin 1,5 miljardia euroa maksavan suunnitelman toteuttamista.
Talous
thumb|Kauppias sunnuntaisin järjestettävillä tekstiilimarkkinoilla Karachi on Pakistanin talouselämän keskus. Kaupungissa toimii Pakistanin suurin pörssi. Useimpien kansainvälisten yhtiöiden Pakistanin-konttorit sijaitsevat kaupungissa. Monilla autonvalmistajilla kuten Toyotalla ja Suzukilla on tehtaat Karachissa. Karachiin on IT-huuman myötä on perustettu paljon puhelinpalvelukeskuksia, mutta perinteinen teollisuus on edelleen sen talouden perusta.
Sähköyhtiö KESC on yksi kaupungin suurimmista työllistäjistä, sen palveluksessa on 17 000 henkeä.
Koulutus
Karachin yliopisto on perustettu vuonna 1951. Aluksi se järjesti tutkintotilaisuuksia, mutta vuonna 1953 se aloitti oman opetuksen 50 opiskelijalle. Siitä kasvoi maan suurin yliopisto, ja siellä suoritetaan huomattavasti enemmän jatko-opintoja (maisterin ja tohtorin tutkintoja) kuin maan muissa yliopistoissa. Vuonna 2011 yliopistossa oli yli 24000 opiskelijaa ja 700 opettajaa, jotka jakaantuvat kahdeksan tiedekunnan 53 laitokseen.
Kaupungissa toimii maan kuuluisin yksityinen oppikoulu, Karachi Grammar School, joka tarjoaa opetusta sekä tytöille että pojille esikouluiästä yliopistoon asti. Se on aloittanut eurooppalaisille suunnattuna kouluna 1800-luvun puolivälissä.