cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aasian huippumalli haussa (1. tuotantokausi)
Jaksot
1.Jakso
Tunnussävel
Tunnussävel on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen äänite, joka on äänitetty livenä Tavastia-klubilla 11. elokuuta 1983 ja MTV:n musiikkistudiolla 4. lokakuuta 1983.
Albumi nousi viikoksi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut J. Karjalainen, ellei toisin mainita. Puhallinsovitukset J. Tuovinen.
Aasian huippumalli haussa (1. tuotantokausi)
Jaksot
2.Jakso
3.Jakso
4.Jakso
5.Jakso
PJ Morton
PJ Morton, oikealta nimeltään Paul Morton Jr. (s. 29. maaliskuuta 1981 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen Grammy-palkittu muusikko, joka on vuodesta 2012 ollut popyhtye Maroon 5:n kosketinsoittaja.
Aasian huippumalli haussa (1. tuotantokausi)
Jaksot
6.Jakso
PJ Morton
Morton on myös julkaissut seitsemän sooloalbumia ja voittanut kaksi Grammy-palkintoa R&B-kategoriassa.
Aasian huippumalli haussa (1. tuotantokausi)
Jaksot
7.Jakso
8.Jakso
9.Jakso
10.Jakso
12.Jakso
Kunaksan taistelu
Kunaksan taistelu käytiin Persian kuninkaan Artakserkses II:n ja tämän veljen Kyyroksen välillä. Kyyros yritti kaapata vallan veljeltään. Kyyroksen puolella taisteli kreikkalaisia palkkasotureita joiden joukossa oli historioitsija Ksenofon, joka kirjoitti kokemuksistaan kirjan Anabasis (Kyyroksen sotaretki).
Dokumenttikamera
thumb|200px|Taipuvalla varrella varustettu dokumenttikamera. Dokumenttikamera on papereiden ja muiden asiakirjojen tai esineiden kuvaamiseen tarkoitettu digitaalinen kamera. Dokumenttikamera voi kuulua esimerkiksi opetus- tai neuvottelutilojen audiovisuaaliseen varustukseen.
Kunaksan taistelu
Taistelu käytiin Eufratin rannalla noin 70 km Babylonista pohjoiseen. Kreikkalaiset palkkasoturit löivät vastassaan olleet persialaiset, mutta Kyyros itse kaatui taistelussa, Ksenofonin mukaan yrittäessään surmata veljensä Artakserkseen.
Dokumenttikamera
Dokumenttikamerasta kuva lähetetään esimerkiksi videoprojektorille näytettäväksi. Käytössä ovat esimerkiksi DVI-, VGA-, S-video-, USB- ja RS-232-liitännät.
Laitteessa on valaisimet kuvattavan kohteen valaisemiseen. Käytössä voi olla myös ns. alavalo, joka mahdollistaa kalvojen käyttämisen piirtoheittimen tapaan. Kuva tarkennetaan automaattisesti tai tarvittaessa käsin. Kuva-alaa säädellään zoom-toiminnolla. Kameran toimintaa voidaan säätää (optimoida) joko kuvaa tai tekstiä varten. Laitteistoon voi kuulua tarkkailumonitori, josta kameran käyttäjä näkee kuva-alan sellaisena kuin se välitetään eteenpäin.
Mette Mestad
Mette Mestad on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Voittamaton armada
thumb|300px|Voittamaton armada thumb|200px|Voittamattoman armadan reitti ja taistelut. Voittamaton armada, myös Espanjan armada, oli 1580-luvun lopulla koottu Espanjan suuri sotalaivasto, jolle kuningas Filip II antoi tehtäväksi suorittaa maihinnousu Englantiin vuonna 1588. Maihinnousun tarkoituksena oli palauttaa katolinen kirkko Englantiin ja samalla tukahduttaa englantilaisten tukema kapina Espanjan Alankomaissa.
Armadan kokoaminen
150px|thumb|left|Charles Howard 150px|left|thumb|Sir [[Francis Drake, 1591]] Filipin laivaston oli tarkoitus kuljettaa Parman herttua Alessandro Farnesen johtamat espanjalaisjoukot Alankomaista Englannin kanaalin yli. Laivastoon kuului 130 alusta, 2 400 tykkiä ja 30 000 miestä. Sen komentajaksi määrättiin alun perin Espanjan kokenein amiraali, Santa Cruzin markiisi, mutta hän kuoli sairauteen ennen kuin laivasto oli lähtövalmis.
Taistelut
Armada lähti Lissabonista 28. toukokuuta määränpäänään Englannin kanaali. Se joutui kuitenkin huonon sään viivästyttämäksi ja ensimmäiset havainnot siitä saatiin vasta 19. heinäkuuta. Seuraavan viikon aikana käytiin kaksi taistelua Eddystonen ja Portlandin saarien edustalla. Englantilaiset aiheuttivat suuria vahinkoja armadan kömpelöille aluksille.
27. heinäkuuta espanjalaiset vetäytyivät Calais’hen, lähelle Dunkerquessa odottavia Parman herttuan joukkoja. Keskiyöllä 28. heinäkuuta englantilaiset lähettivät kahdeksan polttolaivaa alavirtaan kohti tiiviiseen muodostelmaan ankkuroituneita espanjalaisaluksia. Seurasi paniikki ja espanjalaiset hajaantuivat irtautuessaan.
Medina-Sidonian herttua yritti koota laivastonsa lähellä Gravelinesia, mutta englantilaiset hyökkäsivät jälleen 29. heinäkuuta. Espanjalaiset menettivät 11 alusta ja lähes 2 000 miestä ennen kuin molemmilta osapuolilta loppuivat ampumatarvikkeet ja taistelu taukosi. Englantilaisten miestappiot itse taistelussa olivat vain joitain satoja, mutta pian iskenyt lavantautiepidemia surmasi tuhansia. Tietämättä englantilaisten ammuspulasta, Medina-Sidonian herttua määräsi armadan perääntymään koilliseen. Päivää Gravelinesin taistelun jälkeen englantilaiset lähtivät takaa-ajoon pakottaen armadan yhä pohjoisemmaksi. Ampumatarvikkeet osoittautuivat jälleen rajoittavaksi tekijäksi, ja Howard joutui antamaan irtautumiskäskyn Forthinvuonon kohdalla Skotlannin itärannikolla.
Armadan tappio
thumb|200px|Voittamattoman armadan tuho, [[Philippe-Jacques de Loutherbourgin maalaus vuodelta 1796.]] Parman herttua oli raivoissaan laivaston menettämisestä ja uhkasi kulkea kuorma- ja tykkiveneillään Kanaalin yli; jotkut historioitsijat väittävät herttuan lyöneen kuoliaaksi erään kapteeneistaan, joka huomautti, etteivät veneet kestäisi Kanaalin säitä.
Armadan oli palattava Espanjaan kiertämällä Skotlannin ja Irlannin pohjoisrannikon ympäri. Alueella vallinneet voimakkaat syysmyrskyt riepottelivat laivastoa ja aiheuttivat lisää tuhoa. Espanjaan palasi vain 67 alusta ja noin 10 000 miestä. Englannille voitto merkitsi paitsi itsenäisyyden säilymistä, myös mahdollisti suuremman vapauden merellä ja Filip II:n vihollisten tukemisen Alankomaissa ja Ranskassa. Tappio ei ollut kuitenkaan ratkaiseva Espanjan kannalta, vaan se säilytti asemansa Euroopan sotilasmahtina vielä yli 50 vuoden ajan.
HMS Thunderer (1831)
HMS Thunderer oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1831 vesillelaskettu Canopus-luokan 84-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 23. tammikuuta 1817 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1823. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1831 ja valmistui 8. maaliskuuta 1833, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus varustettiin meripalvelukseen Sheernessissä 24. tammikuuta 1834.
Shirley & Company
Shirley & Company oli vuosina 1974–1976 toiminut yhdysvaltalainen diskoyhtye, johon kuuluivat Shirley Goodman, Jesus Alvarez, Walter Morris, Bernadette Randle, Seldon Powell, Jonathan Williams ja Clarence Oliver.
Ryhmä tunnetaan erityisesti singlestään ”Shame, Shame, Shame”, joka nousi vuonna 1975 Yhdysvaltain Billboard-listan sijalle 12. Lisäksi se oli ykkösenä Disko- ja R&B-listalla. Vielä suurempi menestys se oli Britanniassa, missä se nousi listan sijalle 6. Toinen single ”Cry Cry Cry” kuitenkin muodostui flopiksi sen yllettyä Yhdysvalloissa Billboard-listalla sijalle 91 ja R&B -listallakin vain sijalle 38.
Valtionajot
Valtionajot olivat Suomessa vuosina 1865–1939 läänien hallintokaupugeissa järjestettyjä valtion tukemia ravikilpailuja. Ne olivat maan ensimmäisiä virallisia urheilukilpailuja, joista suomalaisen kilpaurheilun katsotaan saaneen alkunsa. Valtionajojen perimmäinen tarkoitus oli kuitenkin kilpa-ajojen sijasta jalostuksen kehittäminen, koska hevosia tarvittiin sekä kuljetustehtävissä että maataloudessa. Valtion tukemien kilpailujen uskottiin seulovan esiin parhaimmat yksilöt, joita sitten voitaisiin käyttää siitokseen. Niihin saivat aluksi osallistua kaikki Suomessa syntyneet hevoset, mutta vuodesta 1907 lähtien valtionajot rajattiin vain kantakirjatuille puhdasrotuisille suomenhevosille.
Kilpailujen synty ja tarkoitus
Suomen ensimmäiset ravikilpailut oli järjestetty 1817 Turussa ja varsinainen kilpailutoiminta käynnistyi Kuopiosta vuonna 1850. Tammikuussa 1865 senaatti päätti maksaa Hämeenlinnassa järjestettyjen ravikilpailuiden palkinnot vuosina 1865–1867 ja näin valtionajot saivat alkunsa. Senaatti tuki ravikilpailuja jalostuksellisista syistä, Suomi oli pitkien välimatkojen ja huonojen kulkuyhteyksien maa, jossa tarvittiin nopeampia ja vahvempia hevosia. Valtionajoissa etsittiin parhaita mahdollisia oriita ja tammoja periyttämään ominaisuuksiaan jälkipolville. Jalostustoiminnan valtio oli aloittanut jo vuonna 1835, jolloin luotiin maanlaajuinen ruununorijärjestelmä.
Vuonna 1884 valtionajojen rinnalle perustettiin raviurheilun ensimmäinen suurkilpailu Suuri orikilpailu. Vuosisadan vaihteeseen tultaessa suomalaisia hevosia olikin saatu jalostettua merkittävästi vahvemmiksi, nopeammiksi ja kookkaammiksi. Suomenhevosia oli myös siitetty lämminveristen kanssa nopeampien jälkeläisten saamiseksi, mutta tämä loppui vuonna 1907, kun rotupuhtaiden suomenhevosten kantakirja perustettiin. Tämän jälkeen valtionajoihin saivat osallistua vain kantakirjatut oriit ja tammat, kun aikaisemmin oli riittänyt, että hevonen oli syntynyt Suomessa. Kantakirjauksen vuoksi esimerkiksi vuosien 1902–1906 nopeimmat oriit Ormonde ja Eol suljettiin jatkossa valtionajojen ulkopuolelle.
Kilpailujen muoto ja niiden merkitys
Valtionajojen verkosto kattoi nopeasti koko Suomen, kun kilpailuja alettiin säännöllisesti järjestämään kaikkien läänien hallintokaupungeissa. Aluksi niitä pidettiin vain talvisin vesistöjen jäälle tehdyillä hevosenkengän muotoisilla radoilla, joiden pituus oli yksi virsta eli 1 069 metriä. Kilpailut suoritettiin 1870-luvun puoliväliin saakka kahden virstan matkalla, jonka jälkeen otettiin käyttöön nykyisen raviradan mallinen soikea virstan pituinen rata. Samalla kilpailumatkaksi muutettiin kolme virstaa. Nykypäivän ravikilpailuista valtionajot erosivat olennaisesti siinä, että hevoset eivät juosseet ryhmissä toisiaan vastaan, vaan olivat radalla yksi tai kaksi hevosta kerrallaan ja paremmuus määräytyi palkintotuomariston suorittamalla ajanotolla.
Vuonna 1884 valmistunut Oulunkylän ravirata oli Suomen ensimmäinen varsinainen ravirata, jonka jälkeen valtionajoja alettiin järjestämään myös talvikauden ulkopuolella. Seuraavaksi valmistui Kelkkalan ravirata Viipuriin 1887 ja 1900-luvun alkuvuosina uusia maaratoja oli jo lähes kaikkialla Suomessa. Kilpailuissa maksettiin rahapalkinnot, mutta samaa hevosta ei kuitenkaan vuoden aikana palkittu valtionajoissa kuin korkeintaan kaksi kertaa. Niiden ohella yksityiset raviseurat ja hevoskasvatusyhdistykset järjestivät koko ajan myös omia kilpailujaan.
Valtionajojen myötä Suomeen syntyi kilpaurheilu, maan ensimmäiset valmennusohjeet ja urheilulääkintä sekä ennätystilastot ja kansainväliset kilpailukontaktit ovat kaikki raviurheilun perua, josta ne myöhemmin siirtyivät ihmisurheilun puolelle. Myös lehdistön urheilukirjoitukset sekä eräät nykyisinkin tunnetut urheilutermit saivat alkunsa valtionajojen ja muiden hevoskilpailujen myötä.
Valtionajojen päättyminen
1900-luvulle tultaessa valtionajojen merkitys väheni samalla kun autot sekä rautatiet yleistyivät ja hevonen alkoi menettämään asemaansa kuljetustehtävissä. Niitä käytettiin jatkossa enenevässä määrin pelkästään maataloustöissä, jonka vuoksi myös valtion tukema jalostus keskittyi vankkarakenteisten työhevosten kasvattamiseen. Nopeiden ravihevosten jalostus jäi näin ollen yksityisten raviharrastajien tehtäväksi ja vuonna 1919 perustettiinkin Suomen Ravirengas raviurheilun keskusjärjestöksi ja kilpailutoiminnan järjestäjäksi. Valtionajoja pidettiin vielä 1930-luvun loppuun saakka, mutta 1920-luvulta lähtien niiden palkinnot olivat pienentyneet huomattavasti, mikä vähensi kilpailujen merkitystä ja suosiota.
Ménaka
Ménaka on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Ménakan piirin hallinnollinen keskus Malin Gaon alueella. Se sijaitsee Saharan ja Sahelin siirtymäalueella 320 kilometriä Gaosta itään. Kunnassa on 20 700 asukasta (vuonna 2009).
Ménakan kunnan pinta-ala on 21 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ménakan piirin Tidermènen ja idässä Inekarin sekä Anderamboukanen kuntiin, etelässä Nigeriin ja lännessä Ansongon piiriin. Kuntaan kuuluu kolme kylää ja 18 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat tuaregeja, songhaikieltä puhuvia dawsahakeja ja hausoja.
Seudun pääelinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, kamelit, aasit ja naudat. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Kunnassa on 27 alkeiskoulua, yksi madrasa ja kaksi yläkoulua. Terveysasemia on viisi.
Kookospähkinäkitara
Albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 20 viikkoa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen ja sovittanut Jukka Tuovinen.
Clemente Rodríguez
Clemente Juan Rodríguez (s. 31. heinäkuuta 1981 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Argentiinan pääsarjassa pelaavaa Estudiantesia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura
Rodríguez pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Boca Juniorsissa 10. joulukuuta 2000 Chacarita Juniorsia vastaan. Kauden aikana hän vakiinnutti paikkansa joukkueessa ja nousi luottopelaajaksi. Vuonna 2003 hän voitti joukkueen kanssa Intercontinental Cupin.
Vuonna 2004 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan, josta hän kuitenkin palasi vuonna 2007 lainasopimuksella Boca Juniorsiin kevätkauden ajaksi (Clausura). Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi niin ikään lainasopimuksella tällä kertaa espanjalaisseura Espanyoliin.
Aqualung Live
Aqualung Live on Jethro Tullin livealbumi vuodelta 2005, jolla yhtye versioi uudelleen Aqualung-albumin 40:n kutsuvieraan edessä XM-Studiolla Washington D.C.:ssa. Albumin tuotto ohjattiin kodittomien hyväksi.
Clemente Rodríguez
Ura
Elokuussa 2009 Rodríguez palasi kotimaahansa, kun hän teki sopimuksen Estudiantesin kanssa.
Aqualung Live
Kappaleet
Kaikki kappaleet Ian Anderson ellei toisin mainita. Kappaleet 12–17 sisältävät yhtyeen keskustelua yleisön kanssa.
Clemente Rodríguez
Maajoukkue
Rodríguez oli voittamassa Argentiinan maajoukkueessa kultaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Vuotta aikaisemmin 2003 hän oli tehnyt ensiesiintymisensä maajoukkueessa. Diego Maradona nimesi hänet joukkueeseensa vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Bernhard Romberg
thumb|right|Bernhard Romberg
Bernhard Heinrich Romberg (11. marraskuuta 1767 Dinklage – 13. elokuuta 1841 Hampuri) oli saksalainen sellisti ja säveltäjä. Hän esiintyi yli puolen vuosisadan ajan virtuoosina eri puolilla Eurooppaa.
Lapsuudesta 1800-luvun alkuun
Romberg vietti lapsuutensa Münsterissä. Hänen isänsä oli fagotisti, joka osasi soittaa myös selloa ja toimi pojan ensimmäisenä musiikinopettajana. Hänen myöhempiä opettajiaan olivat Johann Konrad Schlick ja Franz Marteau. Rombergin tekniikasta oli viulunomaisuutta, joten on mahdollista, että hän suoritti edistyneen tason opintoja myös viulistin johdolla.
Romberg aloitti lapsena esiintymisen serkkunsa, viulisti Andreas Rombergin kanssa. He kävivät Alankomaissa (1776), Frankfurt am Mainissa (1782) ja Pariisissa (kausi 1784–1785). Eräs menestyksekäs esiintyminen salongissa toi serkuksille kutsun Concert Spiritueliin. Vuosien ajan he soittivat Münsterin hoviorkesterissa. Kölnin arkkipiispa kävi vuonna 1790 Münsterissä ja kuuli poikien soittavan, joten hän kutsui nämä Bonnin hovikappeliin. Siellä he tutustuivat muiden muassa Christian Gottlob Neefeen, Ludwig van Beethoveniin, Ferdinand Riesin edustamaan muusikkosukuun ja Joseph Reichaan. Rombergit perustivat kvartetin Franz Riesin ja Beethovenin kanssa. Näihin aikoihin Bernhard Romberg esiintyi jo soolosellistinä melko usein ja soitti omia sävellyksiään. Vuonna 1791 hän kävi muiden hovimuusikoiden kanssa Bad Mergentheimissa, jossa esitettiin hänen säveltämänsä konsertto. Carl Ludwig Junker antoi esityksestä positiivisen arvion.
Bonnin kappeli purettiin vuonna 1793 Ranskan vallankumouksen jälkeen. Rombergit lähtivät Bonnista ja asettuivat Hampuriin, jossa he pitivät sekä konserttiesiintymisiä että esityksiä teatteriorkesterin kanssa. Vuonna 1796 Rombergit kiersivät Italiassa. Vuoden syksyllä palatessaan kohti Hampuria he viettivät aikaa Wienissä, jossa tutustuivat Joseph Haydniin. Vuonna 1799 Rombergien tiet erosivat ensi kertaa ja Bernhard lähti kiertueelle Englantiin, Espanjaan ja Portugaliin. Madridista hänelle jäi hyvät muistot, ja espanjalainen vaikutus kuuluukin useissa hänen teoksistaan. Palattuaan ylyhesti Hampuriin Romberg kävi taas Pariisissa vuonna 1800. Siellä François-Joseph Fétis piti Rombergia Jean-Louis Duportin ja Jacques-Michel Hurel de Lamaren veroisena esiintyjänä. Vuonna 1801 Rombergille tarjottiin professorin asemaa Pariisin konservatoriossa, jossa hän työskenteli vuoden 1802 loppuun. Hänen neljä varhaista konserttoaan (op. 2, 3, 6, 7) julkaistiin Pariisissa. Hän kuitenkin palasi jälleen Hampuriin.
1805–1819
Vuonna 1805 Romberg toimi hovimuusikkona Berliinin kappelissa, jossa usein esiintyi Duportin kanssa. Hän esiintyi myös solistina julkisissa konserteissa ja salongeissa. Louis Spohr kuvasi omaelämäkerrassaan kohtaamistaan Rombergin kanssa esiintymisessä Antoni Radziwiłłin kotona. Spohr oli ihastunut soittoon. Romberg matkusti myös muihin Saksan kaupunkeihin, etenkin Leipzigiin, jossa soitti usein Gewandhausissa. Johann Friedrich Rochlitz julkaisi vuonna 1807 arvostelun, jossa luonnehti Rombergia ansioituneimmaksi eläväksi sellistiksi.
Vuonna 1807 Romberg meni Venäjälle Saksassa ja Puolassa kiertämisen jälkeen. Vuosina 1809–1813 hän piti konsertteja Pietarissa, Moskovassa ja muissa Venäjän kaupungeissa. Tämän jälkeen hän jatkoi konsertoimista monissa Euroopan kaupungeissa, myös Berliinissä, jossa pysyi vuoteen 1819 saakka; vuodesta 1816 hän toimi siellä hovisellistinä ja oopperan kapellimestarina.
1819–1841
Vuoden 1819 jälkeen hän asui loppuelämänsä Hampurissa (lukuun ottamatta vuosien 1826–1830 viettämistä Berliinissä), mutta kiersi jatkuvasti Saksassa ja muualla, esimerkiksi usein Wienissä, jossa tapasi taas lapsuudenystävänsä Beethovenin. Rombergin kanssa esiintyivät tässä vaiheessa myös hänen poikansa Karl (sellisti) ja tyttärensä Bernardina (laulaja). Musiikkiaiheisissa esseissä vuosien 1834–1836 Nürnbergistä Rombergin menestystä verrattiin Niccolò Paganinin uraan viulistina.
Myöhäisinä vuosinaan Romberg kokosi sellolle oppimateriaalin, joka valmistui vuonna 1839 ja hyväksyttiin vuonna 1840 Pariisin konservatorion käyttöön. Materiaali julkaistiin Pariisin jälkeen myös Saksassa, Itävallassa ja Englannissa.
Ilpo Okkonen
Ilpo Okkonen (s. 1954) on Oulussa toimiva valokuvaaja, graafinen suunnittelija, mainostoimistoyrittäjä, tietokirjailija ja kirjankustantaja. Koulutukseltaan hän on arkkitehti, ja valokuvaajan työssään hänet tunnetaan erityisesti arkkitehtuurikuvaajana. Hän on kuvittanut ja julkaissut kymmeniä valokuvateoksia, joista Asko Salokorven kanssa 1985 julkaistu Suomen arkkitehtuuri 1900-luvulla valittiin maailman kauneimmaksi kirjaksi.
Ilpo Okkonen opiskeli arkkitehdiksi Oulun yliopistossa 1977–1992 ja oli työharjoittelussa Reima ja Raili Pietilän toimistossa 1979. Jo opiskeluaikoina Okkonen perusti Studio 10 Oy:n, jonka kautta Okkonen teki arkkitehtuuri- ja mainosvalokuvausta sekä multivisio-ohjelmia muun muassa Oulun kaupungille ja Oulun yliopistolle. Vuodesta 1993 hänen yrityksenään on ollut Studio Ilpo Okkonen Oy, joka toimii sekä mainostoimistona että valokuvateosten kustantajana. Lisäksi Okkonen on vuodesta 2012 toiminut Oulu3D-yrityksen toimitusjohtajana.
Vuonna 2014 Okkonen kokosi 40-vuotistaiteilijajuhlansa kunniaksi valokuvistaan Minä näen -virtuaalinäyttelyn verkkoon.
1990-luvun alussa Okkonen ja hänen vaimonsa Seija toivat Suomeen Iriadamant-intiaaneiksi itseään kutsuvan ranskankielisen kultin, joka piti leiriä Kittilässä. Okkoset olivat mukana liikkeessä, kunnes ryhmä karkotettiin Suomesta ja lopetti pian toimintansa. Okkoset kertoivat asiasta vuonna 2017 radioidussa 11-osaisessa sarjassa Intiaanit tullee! Ilpo Okkonen oli keskeisesti mukana neliosaisessa ranskalais-suomalais-belgialaisessa television dokumenttisarjassa Gaialand (2022), joka kertoo kultista ja sen huijariksi paljastuneesta johtajasta Norman Williamista.
Varjostajahaikara
Varjostajahaikara (Egretta ardesiaca) on iso musta lintu, joka varjostaa vettä siivillään nähdäkseen saaliskalansa paremmin. Varjoisa paikka saa kalat myös etsimään sieltä suojaa.
Ulkonäkö ja koko
Varjostajahaikara on väriltään mustanharmaa. Pituus 42·5–66 cm; paino 270–390 g.
Levinneisyys ja elinympäristö
Varjostajahaikaraa tavataan laikukkaalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sitä tavataan sekä merenrannalla, mangroveissa että sisämaan järvillä, joilla ja kosteikoissa.
Lisääntyminen
Varjostajahaikarat muodostavat suuria pesimäyhteisöjä, usein niihin liittyy muitakin haikaralajeja. Pariskunta kokoaa risuista veden päälle kaartuvalle puunoksalle tai kaislikkoon pesän, johon naaras laskee 2-4 tummansinistä munaa. Muniminen ajoittuu sadekauden alkuun, jolloin pesimiskuukaudet vaihtelevat paikallisen ilmaston mukaan.
Janni
Janni on naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Nimi mainitaan Pentti Lempiäisen kirjassa Suuri etunimikirja, jonka mukaan kantanimi on Johanna ja Janni-nimi on lyhennelmä muista Janni-alkuisista nimistä. Vuodesta 2015 lähtien Jannin nimipäivä on Suomessa ollut 12. huhtikuuta.
Pohjoismaista Janni-nimi esiintyy eniten Tanskassa. Statistics Denmark -sivuston mukaan Tanskassa on yli 4000 Janni-nimistä henkilöä (tiedot vuosilta 2006–2007). Ruotsin Statistiska Centralbyrån -sivuston mukaan Janni-nimisiä henkilöitä on Ruotsissa alle 300 (tiedot vuodelta 2008). Norjasta Janni-nimisiä löytyy alle 80 (Statistisk sentralbyrå, 2009). Koska nimeä esiintyy ylivoimaisesti eniten Tanskassa, Janni-nimi luokitellaan useimmiten tanskalaiseksi. Maailmanlaajuisesti nimi on harvinainen, ja Pohjoismaissakaan nimi ei ole yleinen, sillä edellä mainitut nimimäärät ovat hyvin pieniä maiden väkilukuihin nähden.
Suomessa nimi Janni on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 960 henkilölle. Heistä vain kymmenkunta on syntynyt ennen vuotta 1980.
Maya-luokka (tykkivene)
Maya-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston neljän kuunaritakiloidun aluksen muodostama tykkiveneluokka.
Alukset
Luokan alukset aseistettiin uudelleen, jolloin kaksi ensimmäistä saivat aseistukseen kaksi 5,9 tuuman tykkiä, ja vuonna 1906 Mayan aseistus vaihdettiin neljään 4,7 tuuman tykkiin. Loput kaksi aseistettiin neljällä 4,7 tuuman pikatykillä.
Chenonceaun linna
thumb|Chenonceaun linna [[Katariina de’ Medicin puutarhasta päin katsottuna.]] Chenonceaun linna sijaitsee Ranskassa Loirejoen laaksossa lähellä pientä Chenonceaux’n kylää, Indre-et-Loiren departementissa. Vaikka Chenonceau luetaan Loirejoen linnoihin, se sijaitsee itse asiassa Cherjoen uomassa, jonne se rakennettiin joen ylle, linnoitetun myllyn pilareiden päälle. Nykyisen kartanon suunnitteli ranskalainen renessanssiarkkitehti Philibert Delorme.
Formulakeidas
Formulakeidas oli vuosina 1994–2004 Espoon Niipperin kaupunginosassa Juvanmalmilla sijainnut sisämikroautorata. Vuonna 2003 Formulakeitaan kellariin rakennettiin rauniokaupunki-teemainen värikuularata, Paintball Basement. Toimintaa harjoittaneen Indoor Karting Franchising Oy Ltd:n konkurssin 19.2.2004 myötä radat lopettivat toimintansa.
Yösuunnistus
Yösuunnistuksessa järjestetään kansallisia mestaruuskilpailuja. Laji ei ole EM- eikä MM-kilpailujen ohjelmassa. Tiomilassa ja Jukolan viestissä on sekä yöosuuksia että valoisan osuuksia. Suomessa ensimmäiset kansalliset kilpailut yösuunnistuksessa järjestettiin vuonna 1946 Porvoossa. Miesten SM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1955 ja naisten vuodesta 1971.
Badia a Coltibuono
thumb|250px|Badia a Coltibuono.
Badia a Coltibuono on yksityinen luostari Italian Toscanassa Gaiole in Chiantin kunnassa. Luostarin juuret ylettyvät 1000-luvulle. Vanhimmat olemassa olevat dokumentit viittaavat pieneen kirkkoon, joka kunnostettiin ja muutettiin luostariksi vuonna 1037, jolloin se annettiin lahjoituksena Vallombrosan munkeille. Luostari kukoisti ja kasvoi. Kuitenkin vuonna 1810 Napoleonin määräyksestä omaisuus pakkolunastettiin. Munkit häädettiin ja luostari huutokaupattiin.
Nykyään luostarin omistaa yksi Chiantin suurimmista viinintuottajista Paolo Stucchi Prinetti, joka pitää luostarissa ravintolaa. Luostarissa asuu myös hänen äitinsä Lorenza de’ Medici, joka on Italiassa tunnettu keittokirjailija.
SZTAKI Desktop Grid
SZTAKI Desktop Grid on Unkarin tiedeakatemiassa aloitettu BOINC alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti. Projektissa etsitään järjestäytyneitä binäärinumeroiden järjestyksiä.
Andéramboukane
Seudun pääelinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit, kamelit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä, kaupankäyntiä ja käsityöläisammatteja.
Kunnassa on seitsemän alkeiskoulua ja keskuskylässä myös yläkoulu. Terveysasemia on kolme.
Andéramboukanessa järjestetään joka toinen vuosi tuaregien kulttuurifestivaali.
Tuhat ja yksi kujetta
Tuhat ja yksi kujetta (Two Arabian Knights) on Lewis Milestonen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1927. Milestone sai elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon.
Elokuvan uskottiin pitkään olleen kadonnut, kunnes siitä löytyi kopio Howard Hughesin jäämistöstä. Restauroitu elokuva esitettiin 2004, lähes 50 vuotta edellisen esityksen jälkeen.
Palkinnot
Voitetut Oscar-palkinnot:
Kalevi Sorsa -säätiö
Kalevi Sorsa -säätiö on Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta (SDP) lähellä toimiva ajatushautomo. Säätiö perustettiin vuonna 2005 ja nimettiin entisen SDP:n puheenjohtajan ja pääministerin Kalevi Sorsan mukaan. Säätiön tavoitteena on herättää yhteiskunnallista keskustelua, edistää demokratiaa ja tasa-arvoa ja tehdä tutkimusta.
Kalevi Sorsa -säätiön omassa julkaisusarjassa on julkaisuja seuraavilta tutkimusaloilta: makrotalouspolitiikka, innovaatiopolitiikka, koulutuspolitiikka, sosiaaliturva, hyvinvointipalvelut, verotus, työmarkkinat, kuluttaminen ja demokratia. Säätiö pyrkii myös edistämään sosialidemokraattista aatekeskustelua julkaisuillaan. Vuosina 2019-2023 säätiön yhteiskuntatutkimuksen painopistealueet ovat eriarvoisuuden vähentäminen ja ihmisen toiminnan vaikutukset maapallolle.
Yhteiskuntatutkimuksen lisäksi säätiö on toteuttanut vuodesta 2008 lähtien demokratiaprojekteja Makedoniassa. Vuosina 2015-2017 toteutettavassa "Demokratian tukeminen monietnisessä Makedoniassa – vuorovaikutus ja yhteistyö" projektissa yhteistyökumppanit ovat makedonialainen Progres Institute for Social Democracy ja Saksan sosialidemokraatteja lähellä oleva Friedrich Ebert -säätiön Makedonian toimisto.
Säätiön toimintaan kuuluvat julkaisujen lisäksi seminaarit ja keskustelutilaisuudet sekä kansainvälinen verkostoituminen. Säätiö järjestää vuosittain 2-3 suurempaa englanninkielistä tapahtumaa Helsingissä, yleensä yhdessä Foundation for European Progressive Studies -ajatuspajan kanssa, joka on sosialidemokraattisten ja edistyksellisten ajatuspajojen eurooppalainen kattojärjestö.
Säätiön nykyinen toiminnanjohtaja on Pauli Rautiainen ja hallituksen puheenjohtaja Antton Rönnholm. Säätiön toiminnanjohtajina ovat aiemmin toimineet Kaisa Penny ja Mikko Majander.
Pitkäsarviset
Pitkäsarviset eli sirkat (Ensifera) on toinen suorasiipisten lahkoon kuuluvista hyönteisten alalahkoista. Toinen alalahko on lyhytsarviset (Caelifera), jolla nimensä mukaisesti on lyhyemmät tuntosarvet. Lisäksi alalahkojen välillä on monia muitakin eroja. Pitkäsarviset ovat aktiivisia pääasiassa öisin eivätkä päivisin kuten lyhytsarviset, ja ne sirittävät hankaamalla siipiään vastakkain, kun taas lyhytsarviset tuottavat äänen hankaamalla jalkaa siipeä vasten. Pitkäsarviset ovat yleensä petoja ja lyhytsarviset kasvinsyöjiä. Pitkäsarvisten heimoja ovat muun muassa sirkat (Gryllidae), maamyyräsirkat (Gryllotalpidae), hepokatit (Tettigoniidae) ja hyppysirkat (Rhaphidophoridae).
The Columbia Studio Recordings (1964–1970)
Kappalelista
CD1 - Wednesday Morning, 3 A.M.
CD2 - Sounds of Silence
CD3 - Parsley, Sage, Rosemary & Thyme
CD4 - Bookends
CD5 - Bridge Over Troubled Water
Standardivetyelektrodi
Standardivetyelektrodi on elektrodi, jota käytetään yleisenä vertailuelektrodina määritettäessä sähköisen kennon elektrodipotentiaalia proottisissa liuottimissa. Standardivetyelektrodin standardielektrodipotentiaaliksi E0(H+/H2) on sovittu 0 V kaikissa lämpötiloissa. Elektrodin absoluuttisen elektrodipotentiaalin arvo poikkeaa kuitenkin nollasta ja sen arvoksi on laskettu 4,44 ± 0,002 V 25 °C lämpötilassa.
Standardivetyelektrodin rakenne
thumb|250px|Standardivetyelektrodin rakenne. 1. Platinalevy 2. Vetyvirtaus 3. Liuos, jossa vetyionien aktiivisuus on 1 4. Vesilukko, joka estää hapen pääsyn elektrodin sisään 5. Yhteys mitattavaan sähkökemialliseen kennoon Standardivetyelektrodi koostuu lasisesta ulkokuoresta, jonka sisällä on katalyyttinä toimiva hienojakoisella platinalla päällystetty platinalevy. Platinalevy on yhteydessä liuokseen, jossa protonien eli vetyionien aktiivisuus on 1 mol/dm3. Elektrodin läpi kuplitetaan vetykaasua yhden baarin paineella. Tällöin reaktio, jonka standardipotentiaaliksi on sovittu 0 V, on
Lähteet
基準電極
Dominik Graňák
Dominik Graňák (s. 11. kesäkuuta 1983 Havířov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläis-slovakialainen jääkiekkopuolustaja. Melko pienikokoisen ja taitavan Graňákin vahvuudet ovat luistelussa, pelinäkemyksessä ja syöttöpelissä. Hänen heikkoudet ovat pienen koon vuoksi vahvuudessa.
Seuraura
Graňák on HK Dukla Trenčínin kasvatti. Hän siirtyi juniorina HC Slavia Prahaan, jossa pelasi vuodet 2001–2007.
Maajoukkueura
Graňák on edustanut Slovakiaa MM-kilpailuissa yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 2004–2012. Vuoden 2009 turnauksessa hän oli Slovakian tehokkain puolustaja tehoilla 1+1=2 Andrej Sekeran kanssa.
Koitelaisenkaira
pienoiskuva|Näkymä Koitelaisenkairaan Koitelainen-tunturin pohjoispäästä. Koitelaisenkaira (joskus myös "Koitelaiskaira" tai "Koitelainen") on pääasiassa aapasuo alue Sodankylän kunnassa, Lapin maakunnassa. Suoalueen keskellä kohoaa alueen nimikkotunturi Koitelainen, jolla on korkeutta 407 metriä. Koitelaisenkaira kuuluu Natura 2000 -verkostoon sekä kosteikkoja suojelevan Ramsar-sopimuksen piiriin, ja on luokiteltu kansainvälisesti merkittäväksi IBA-lintualueeksi. Koitelaisenkairan Natura-alueen pinta-ala on 439 neliökilometriä.
Valeavioliitto
Valeavioliitto (tai kulissiavioliitto, lumeavioliitto, näennäisavioliitto, paperiavioliitto) tarkoittaa kahden ihmisen välistä avioliittoa, jonka perustana ei ole ihmissuhde, vaan muu syy.
Syitä valeavioliittoon ovat muun muassa homoseksuaalisuuden tai lehtolasten salaaminen tai muut henkilökohtaiset asiat, jotka halutaan salata muilta ihmisiltä. Myös pysyvän oleskeluluvan hankkiminen kohdemaasta kotoisin olevalle valepuolisolle suoritettavaa maksua vastaan voi olla motiivina valeavioliitolle.
Vaikka valeavioliittoa voidaan sanoa huijaukseksi, sen saa solmia laillisesti, koska laissa ei velvoiteta ilmoittamaan suhteen motiiveista tai puolisoiden tosiasiallisesta suhteesta. Tässä suhteessa eri maiden oikeuskäytännöt vaihtelevat. Viranomaiset voivat esimerkiksi kieltää virallisen vihkimisen puolisoilta, joiden he katsovat pyrkivän valeavioliittoon.
Toby Leonard Moore
Toby Leonard Moore (s. 21. huhtikuuta 1981 Sydney) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti rooleistaan Victorina elokuvassa John Wick, James Wesleynä televisiosarjassa Daredevil ja Bryan Connertyna sarjassa Billions.
Moore on suorittanut kandidaatin tutkinnon japanin kielestä ja näyttelemisestä Sydneyn National Institute of Dramatic Artissa. Mooren kansainvälinen läpimurto tapahtui The Pacific: Tyynenmeren taistelutoverit -televisiosarjan myötä.
Oranjen vapaavaltion provinssi
Oranjen vapaavaltion provinssi oli vuosina 1910–1994 yksi Etelä-Afrikan neljästä provinssista. Nykyään Oranjen vapaavaltion provinssin käsittää kokonaan Vapaavaltion provinssin.
Historia
Kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin vuonna 1910, Oranjen vapaavaltion provinssi muodostettiin entisestä Oranjen vapaavaltion alueesta, joka oli menettänyt itsenäisyytensä toisessa buurisodassa. Vuonna 1961 liitto erosi Brittiläisestä kansainyhteisöstä ja muodosti Etelä-Afrikan tasavallan.
Vuonna 1994 ensimmäisten kaikille roduille avointen vaalien jälkeen vanhat provinssit ja asuinalueet järjestettiin uudelleen eikä Oranjen vapaavaltion provinssia enää ole.
Piirit vuonna 1991
Piirit ja niiden väkiluvut vuoden 1991 väestönlaskennassa.
Laajalampi
Laajalampi on Mikkelin 27. kaupunginosa. Se on pinta-alaltaan verraten pieni kaupunginosa, joka sijaitsee Mikkelin keskustasta noin 2,5 kilometriä etelään. Laajalammen länsiosa on kerrostaloaluetta, mutta Kaituentien itäpuolella on rivi- ja omakotitaloalue. Laajalammella asuu noin 2 500 ihmistä. Laajalammelta löytyy kaksi kauppaa, nuorisotalo ja hyvät linja-autoyhteydet keskustaan.
Laajalammen kaupunginosa sijaitsee samannimisen lammen länsirannalla. Lammen etelä- ja pohjoispäässä on uimaranta. Laajalammen itäosassa on pieni saari, jossa pesii muun muassa lokkeja.
Darling (joki)
Darling on noin 1 545 kilometrin mittaisena yksi Australian kolmesta pisimmästä joesta. Yhdessä nämä kolme jokea muodostavat Murray-Darling-jokialueen, joka on nimetty kahden suurimman joen, Murrayn ja Darlingin mukaan. Darling ja sen sisarjoet sijaitsevat Wentworthin alueella Kaakkois-Australiassa, missä niiden vesi on tärkeä luonnonvara jokialueen asukkaille.
Darlingjoki on kärsinyt sen veden ylikäytöstä ja saasteista, minkä vuoksi se ei joinakin vuosina ole virrannut juuri ollenkaan. Joen vesi on suolaista ja sen laatu on laskeva, mutta vuoden 2010 lisääntyneet sateet ovat toistaiseksi parantaneet Darlingin veden kuntoa.
Kurmiot
Kurmiot (Corispermum) on revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 70 lajia sekä muutamia lajiristeymiä.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1922
Vuoden 1922 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IK Sirius ja Västerås SK.
Alkuerät
15. tammikuuta
Uusintaottelu 22. tammikuuta
Loppuottelu
19. helmikuuta 1922 Tukholmassa. Yleisöä 6 909.
Anitta Ruotsalainen
Anitta Inga-Maj Ruotsalainen (s. 1961 ) on suomalainen taidemaalari. Ruotsalainen työskentelee Suomen taiteilijaseuran Ateljeesäätiön ateljeessa Helsingissä. Hänellä on ollut työhuone myös Porvoon Taidetehtaassa.
Ruotsalainen on opiskellut Vapaassa taidekoulussa. Hänen debyyttinäyttelynsä oli 1991 galleria Johan S:ssä Porvoossa. Vuosina 1994–1997 Ruotsalainen opiskeli Lahden taideinstituutissa ja myöhemmin Kuvataideakatemiassa.
Ruotsalainen on toiminut puheenjohtajana 1995–1996 Lahden taiteilijaseurassa ja Porvoon Taideyhdistyksessä kaksi vuotta. Taidemaalariliiton hallituksessa hän toimi 2010–2013 ja Porvoon Taidetehtaan Säätiön hallituksessa vuosina 2004–2012. Vuodesta 2013 lähtien Ruotsalainen on ollut Suomen Taideakatemian Säätiön ja Taiteilijakoti Lallukan Säätiön hallituksessa.
Ruotsalainen maalaa öljyväreillä kankaalle. Ruotsalainen on pitänyt yksityisnäyttelyitä muun muassa Helsingissä ja Lahdessa. Ruotsalaisen julkisia teoksia on Ainon ja Wäinön talkootanssi -seinäreliefiteos Turun Hirvensalossa Vason rakennuttamassa rivitalon päädyssä.
Ruotsalaisen harrastuksiin on kuulunut ikonimaalaus ja Ruotsalainen on ohjannut myös ikonimaalauspiiriä.
Ben Haenow
Ben Bernard Haenow (s. 6. tammikuuta 1985 Croydon, Englanti) on englantilainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen voitettuaan The X Factor -laulukilpailun yhdennentoista tuotantokauden joulukuussa 2014.
Elämä ja ura
Ben Haenow syntyi 6. tammikuuta 1985 Croydonissa. Hänellä on vanhempi veli nimeltään Alex. Hänen vanhempansa Mick ja Rosanna Haenow erosivat Benin ollessa neljävuotias. 14-vuotiaana Ben kärsi masennuksesta.
Haenow on laulanut yhtyeissä 15-vuotiaasta lähtien ja he perustivat veljensä kanssa rock and roll yhtyeen The Lost Audio vuonna 2006. Ennen The X Factoria hän työskenteli rekkakuskina.
Myöhemmin kisassa hänen mentorinaan toimi Simon Cowell.
Haenow ei ollut koko kauden aikana kertaakaan kahden vähiten ääniä saaneen kilpailijan joukossa. Hänet julistettiin kilpailun voittajaksi 14. joulukuuta 2014. Kun äänestystulokset myöhemmin julkaistiin, paljastui, että Haenow oli saanut eniten yleisöääniä neljännestä viikosta kymmenenteen.
15. joulukuuta 2014, päivä voittonsa jälkeen, Haenow julkaisi ”voittajan singlensä”, cover-version OneRepublicin kappaleesta Something I Need.
Marraskuussa 2015 Haenow julkaisee debyyttialbuminsa, josta on julkaistu lokakuussa 2015 single Second Hand Heart
Arnegi
Arnegi on kunta Baskimaan Ranskan puoleisessa osassa.
Kunnassa oli vuonna 2012 noin 235 asukasta. Kunnan pinta-ala on 22 neliökilometriä.
Gavin DeGraw
Gavin Shane DeGraw (s. 4. helmikuuta 1977 ) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kappaleistaan ”Chariot” ja ”I Don’t Want to Be”. Hänen viimeisin albuminsa Something Worth Saving julkaistiin syyskuussa 2016.
Klaus Helkama
Klaus Eeronpoika Helkama (s. 13. tammikuuta 1945 Tukholma) on suomalainen sosiaalipsykologi. Hänen tutkimuskohteitaan ovat sosialisaatio, moraaliajattelu ja -arvot sekä yrittäjätoiminnan sosiaalipsykologiset edellytykset.
Gavin DeGraw
Nuoruus
DeGraw varttui Catskillin vuoristossa South Fallsburgissa New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli vanginvartija ja äitinsä myrkkyasiantuntija, kuten hän mainitsee kappaleessa ”I Don’t Want To Be”. DeGraw aloitti laulamisen ja pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Berklee College of Music -musiikkiopistoa samaan aikaan kuin laulaja John Mayer. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Joey ja Neeka. Veljensä ehdotuksesta hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Joey DeGraw soittaa kitaraa ja laulaa taustoja Gavinin yhtyeessä ja esittää myös omaa musiikkiaan.
Klaus Helkama
Helkama valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002.
Gavin DeGraw
Ura
thumb|DeGraw esiintymässä vuonna 2005. thumb|DeGraw esiintymässä [[NHL Winter Classic|NHL:n talviklassikossa vuonna 2015.]] DeGraw aloitti Manhattanin klubeissa paikallisten pianistien Andrew Westin ja Lenny Revellin kanssa, joissa hän sai paikallisia faneja. Hän sai suuren läpimurtonsa kun ”I Don’t Want To Be” valittiin Tunteet pelissä -sarjan tunnuskappaleeksi. Useat kilpailijat ovat myös esittäneet kappaletta eri maiden Idols-kilpailuissa. DeGraw’n kaksi muuta kappaletta ”Follow Through” ja ”Chariot” ovat myös saavuttaneet suosiota ja niitä on soitettu radiossa. Hänen kappaleensa ”We Belong Together” on mukana vuoden 2006 elokuvassa Tristan & Isolde. Vuonna 2004 DeGraw julkaisi albumistaan Chariot akustisen version nimeltä Chariot Stripped. DeGraw nauhoitti albumin yhtyeensä kanssa studiossa ainoastaan yhdellä otolla pyrkien intiimiin tulokseen.
Vondie Curtis-Hall
Vondie Curtis-Hall (s. 30. syyskuuta 1956 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja sekä televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijänä televisiosarjoissa Chicagon lääkärit ja Daredevil.
Gavin DeGraw
Ura
Vuoden 2004 jälkeen hän on tullut tunnetummaksi esiintyessään myös muissa osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa myöhäisillan keskusteluohjelmassa Last Call with Carson Daly. DeGraw on esiintynyt myös keskusteluohjelmissa The Tonight Show with Jay Leno, Late Show with David Letterman, The Ellen DeGeneres Show ja Live With Regis And Kelly. Hän on esiintynyt cameorooleissa ohjelmissa Dead Like Me, Sisko ja sen sisko (What I Like About You) ja American Dreams. Hän on myös laulanut Tunteet pelissä -ohjelmassa kappaleet ”I Don’t Want To Be” ja ”Chariot” Karenin kahvilassa.
DeGraw on ollut kiertueella Sister Hazelin, Barenaked Ladiesin, Howie Dayn, Michael Tolcherin, Butterfly Boucherin, The Allman Brothers Bandin, Marc Broussardin, Saving Janen, Jason Mrazin ja Maroon 5:n kanssa.
Rocksmith
Rocksmith on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema musiikkipeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä Windowsille vuonna.
Musiikkipelinä se voidaan lukea soittopelien luokkaan. Rocksmith poikkeaa monista muista soittopeleistä, koska vuorovaikutus pelin kanssa tapahtuu sähkökitaran tai bassokitaran kautta. Soittimen ääni siirretään haluttuun järjestelmään peliä varten suunnitellun kaapelin kautta, joka sopii yleisimpiin sähkökitaran ja -basson liittimiin. Myös akustisen soittimen voi liittää peliin.
Pelaaja soittaa intrumenttia Rocksmithin audiovisuaalisen pelinäkymän kautta. Tavoitteena on onnistua toisintamaan kuultu kitara- tai bassoraita. Peli mukautuu soittajan taidon mukaan, joko lisäämällä vaikeustasoa tai helpottamalla sitä. Pelaaja saa etenemisensä myötä auki lisää sisältöä. Nämä voivat olla uusia pelitiloja ja ominaisuuksia tai uusia areenoita ja soittimia.
Kappaleet perustuvat pääosin suosittuihin rock-musiikin piiriin kuuluviin kappaleisiin. Itse pelissä on yli 50 kappaletta. Lisäksi peliin on tuotettu paljon ladattavaa sisältöä. DLC:nä voidaan ostaa yksittäisiä kappaleita sekä tietyn yhtyeen kappaleiden kokoelmia. Pelille on julkaistu jatko-osa Rocksmith 2014.
Mirva Brola
Mirva Brola (s. 1982) on Ortodoksiviestin päätoimittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Ennen Ortodoksiviestiä Brola toimi Reserviläinen-lehden päätoimittajana huhtikuun alusta 2009 huhtikuun alkuun 2014. Aiemmin hän toiminut muun muassa SRJK:n tiedottajana Kosovossa sekä toimittajana muun muassa Suomen tietotoimistossa ja Länsi-Savossa. Hän on myös palvellut rauhanturvatehtävissä Kosovossa suomalaisen kriisinhallintajoukon tiedottajana. Sotilasarvoltaan Brola on vänrikki reservissä.
Toukokuun alussa 2021 Brola aloitti Suomen Kiinteistölehden toimituspäällikkönä.
Matti Nykänen
Matti Ensio Nykänen (vuosina 1996–1998 Paanala, 17. heinäkuuta 1963 Jyväskylä – 4. helmikuuta 2019 Lappeenranta) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Nykänen voitti urallaan viisi olympiamitalia (joista neljä kultaa – kolme henkilökohtaista ja yksi joukkue), 14 maailmanmestaruusmitalia (kuusi kultaa) ja 22 Suomen-mestaruusmitalia (13 kultaa). Mäkihypyn maailmancupin hän voitti neljästi, ja osakilpailuvoittoja hänellä on 46, mikä oli ennätys helmikuuhun 2013 saakka. Lisäksi Nykänen saavutti veteraanien MM-kilpailuissa kolme mitalia, joista kaksi kultaa.
Nykänen pysyi julkisuudessa myös urheilu-uransa jälkeen ja teki uraa laulajana. Jyväskylässä on Matti Nykäsen mukaan nimetty hyppyrimäki, Matti Nykäsen mäki.
Urheilu-ura
Nykänen nousi mäkihypyn huipputasolle vuonna 1981, jolloin hän voitti nuorten maailmanmestaruuden sekä ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Vuoden 1982 MM-kisoissa Oslossa hän voitti sankassa sumussa käydyssä kilpailussa suurmäen maailmanmestaruuden. Vuonna 1983 hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon ja lentomäen MM-kisoissa hän saavutti pronssia. Nykänen voitti myös kauden maailmancupin. Vuonna 1984 hän voitti Sarajevon olympialaisissa suurmäen olympiakultaa ja normaalimäen olympiahopeaa. Samana vuonna järjestetyissä joukkuemäen MM-kisoissa Suomen joukkue, jossa Nykänen hyppäsi, voitti MM-kultaa.
Nykänen paranteli vuosina 1984 ja 1985 mäkihypyn maailmanennätystä neljä kertaa. Ensimmäinen ennätys oli 182 metriä ja viimeinen 191 metriä. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän voitti suurmäessä MM-pronssia ja oli mukana voittamassa joukkuemäen MM-kultaa. Hän voitti saman kauden aikana myös lentomäen maailmanmestaruuden ja maailmancupin. Vuoden lopussa hänet valittiin Suomen vuoden urheilijaksi. Nykänen voitti vuonna 1986 lentomäen MM-pronssia ja maailmancupin kokonaiskilpailun. Seuraavalla kaudella hän voitti Oberstdorfin MM-kisoissa normaalimäen MM-hopeaa ja joukkuekilpailussa MM-kultaa.
Nykänen joutui uransa aikana ajoittain hankaluuksiin Suomen maajoukkueen johtohenkilöiden kanssa. Ongelmat liittyivät Nykäsen käytökseen ja hänen alkoholinkäyttöönsä. Nykänen lennätettiin kotimaahan kesken Pohjois-Amerikan maailmancup-kiertueen joulukuun alussa 1985. Helsinki-Vantaan lentoasemalla odottaneille tiedotusvälineiden edustajille Nykänen sanoi kotiinpaluunsa olleen hänen oma ratkaisunsa, sillä hänen välineensä olivat olleet huonossa kunnossa. Toimittajien kysymykseen, oliko Nykänen nauttinut kisamatkansa aikana alkoholia, tämä vastasi: ”Ehkä otin, ehkä en”. Tammikuun alussa 1987 Nykänen passitettiin takaisin Suomeen Keski-Euroopan mäkiviikolta, minkä syyksi ilmoitettiin ”niskurointi ja joukkueeseen sopeutumattomuus”. Jälkimmäisellä kerralla Nykänen sydämistyi saamastaan kohtelusta niin, ettei hän antanut sitä maajoukkueen johdolle koskaan anteeksi.
Nykäsen ura mäkihyppääjänä saavutti huippunsa talven 1987–1988 aikana. Hän voitti vuodenvaihteessa kolme Keski-Euroopan mäkiviikon neljästä osalkilpailusta. Calgaryn olympialaisissa hän voitti kolme olympiakultaa: normaali- ja suurmäen henkilökohtaiset kilpailut sekä joukkuekilpailun. Hän voitti samana vuonna myös lentomäen MM-pronssia, maailmancupin ja Suomen vuoden urheilija -äänestyksen. Seuraavana vuonna Nykänen voitti Lahden MM-kisoissa suurmäen MM-pronssia ja joukkuemäen MM-kultaa.
Nykänen oli 177 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 60 kg. Hän edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Hänen valmentajinaan toimivat Matti Pulli ja Risto Pirttimäki.
Saavutukset
thumb|left|Matti Nykäsen olympia-, MM- ja SM-mitalit [[Urheilumuseossa. Kokoelman omistaa Suomen Urheilumuseosäätiö ]] Nykäsen merkittävimmät saavutukset ovat neljä olympiakultaa ja yksi olympiahopea mäkihypyssä:
Calgaryssa Nykänen voitti ensimmäisenä samoissa olympiakisoissa sekä suur- että normaalimäen kilpailut sekä voitti kultaa olympiakisojen historian ensimmäisessä mäkihypyn joukkuekilpailussa. Nykänen oli kolmella kultamitalillaan Calgaryn talvikisojen menestyksekkäin urheilija.
Mäkihypyn maailmancupin Nykänen voitti neljä kertaa. Osakilpailuvoittoja hänellä on peräti 46. Keski-Euroopan mäkiviikon hän voitti kahdesti (1982–1983 ja 1987–1988). Suomenmestaruuksia hänellä on kahdeksan. Hänet valittiin Vuoden urheilijaksi 1985 ja 1988. Nykänen on toistaiseksi ainut, joka on voittanut viisi suurinta mäkihypyn saavutusta vähintään kerran henkilökohtaisella tasolla; olympiakulta, maailmanmestaruus, lentomäen maailmanmestaruus, maailmancupin- ja mäkiviikon kokonaisvoitto.