cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph Schumpeter
Taloustieteellisen analyysin historia
Schumpeterin postuumisti julkaistu History of Economic Analysis (Taloustieteellisen analyysin historia, ei suom. ) osoittaa hänen laajan lukeneisuutensa, joskin joitakin hänen esittämiä näkemyksiä on pidetty jopa hieman omituisina. Esimerkiksi Schumpeter piti 1700-luvun suurimpana taloustieteilijänä Adam Smithin asemasta Turgotia. Osa Schumpeterin mielipiteistä selittyy osin sillä, että hänen mielestään taloustieteellisellä analyysillä on yksi yleinen järjestelmä, jonka perustajana hän pitää Leon Walrasia. Muut taloustieteilijät arvioidaan kirjassa sen perusteella, kuinka pitkälle heidän työstään voidaan löytää Walrasin teorian piirteitä. John Maynard Keynesiä ja David Ricardoa Schumpeter arvosteli liiallisesta nojautumisesta abstrakteihin malleihin, joissa muuttujat muutamaa lukuun ottamatta olivat muuttumattomat. Tällaisista malleista saa hänen mielestään sen käsityksen, että yksi toimenpide aiheuttaa aina samat seuraukset. Schumpeterin mukaan pitkälle abstrahoiduista malleista ei kuitenkaan voida kovinkaan luotettavasti vetää johtopäätöksiä talouspolitiikan tueksi.
Suhdannevaihtelu ja talouskehitys
Schumpeterin tärkein anti taloustieteelliselle analyysille oli teoria suhdannevaihtelusta ja talouskehityksestä. Teoria yhdistää innovaatiot, suhdannevaihtelun ja talouskehityksen. Schumpeterin mallissa talouden toiminnan "kehämäinen virta" johtaa muuttumattomaan tilanteeseen, mikäli siitä lasketaan pois kaikki innovaatiot. Tasapainotilan selittää Walrasin tasapainoteoria, mutta itävaltalaisen taloustieteen tapaan Schumpeter kuitenkin näkee, että yrittäjät innovaatioillaan rikkovat tasapainotilan, mikä on talouskehityksen syy. Talouskehitys etenee syklisesti, ja erilaisia talouden syklejä on olemassa useammissa eri aikaskaaloissa. Kirjoituksillaan Schumpeter elvytti venäläisen taloustieteilijä Nikolai Kondratijevin ajatuksen pitkän aikavälin (kuten 50 vuoden) taloussykleistä.
Yleisen käsityksen mukaan myöhemmät taloustieteilijät eivät ole kuitenkaan onnistuneet empiirisesti todentamaan systemaattisten taloussyklien olemassaoloa. Talouskasvuun vaikuttavilla suurilla muutoksilla ei ole valtavirran taloustieteessä Schumpeterin ajattelusta poiketen mitään yleistä teoriaa, vaan ne selitetään enemmän ad hoc -pohjalta.
Schumpeter ja keynesiläisyys
Schumpeterin ajattelussa on osin yhteneväisyyksiä Keynesin ajatusten kanssa. Hänen mukaansa walrasilainen tasapainoteoria ei ole riittävä talouskehityksen keskeisten piirteiden selittämiseen. Schumpeter niin ikään ajatteli, että yrittäjä tarvitsee tuotannon rahoittamiseksi pitkälle kehittyneen kapitalistisen rahoitusjärjestelmän, johon kuuluu paljon erityyppisiä luottoa myöntäviä instituutioita. Taloustieteilijät voidaan jakaa niihin, jotka painottavat "reaalitalouden" analyysiä ja pitävät rahaa pelkkänä huntuna, ja toisaalta niihin, jotka näkevät rahainstituutiot erillisenä muusta taloudesta ja pitävät rahaa omana tärkeänä voimanaan talouselämässä. Tämä on merkittävä jakolinja, ja tässä kohtaa voimme huomata, että sekä Schumpeter että Keynes edustivat jälkimmäistä kantaa. Näistä yhteneväisyyksistä huolimatta talouspoliittisesti konservatiivinen Schumpeter hylkäsi keynesiläisyyden.
Schumpeterin vaikutus
Schumpeterin kuoleman jälkeen hänen ajatuksensa nauttivat laajalti kannatusta heterogeenisessa taloustieteilijäjoukossa varsinkin Euroopassa, jossa oltiin kiinnostuneita teollisen organisaation teoriasta, evolutionaarisesta taloustieteestä sekä talouskehityksen teoretisoinnista. Näiden tutkijoiden muita innoittajia olivat Keynes, Marx sekä Thorstein Veblen. Nykyään Schumpeterin kannatus on vähentynyt ja hänet nähdään taloustieteen valtavirrasta erillisenä hahmona. Sen sijaan reaalitaloutta koskevan politiikan suhteen hänen voidaan tulkita olevan oman aikamme keskiössä – hänhän painotti innovaatioiden roolia reaalitaloudessa.
Vartiomoottorivene 5
Palvelus merivartiostossa
VMV 5 aloitti palveluksensa 1932 merivartiostossa. Alus oli 2. heinäkuuta partiomatkalla, jolloin se kohtasi Russärön majakan luona nopeakulkuisen moottoriveen, joka pysähtymismääräyksen jälkeen lähti pakoon kohti Viron rannikkoa. Veneestä heitettiin mereen spriikanistereita sen keventämiseksi ja siten nopeuden lisäämiseksi. VMV 5 ei pysähtynyt keräämään pois heitettyä spriitä, vaan se jatkoi takaa-ajoa ampuen varoituslaukauksia kivääreillä ja tykillä. Lähellä Viron aluevesirajan lähestyessä kahden merivartijan onnistui hypätä veneeseen ja pysäyttää sen moottori. Tarkastuksessa veneestä löytyi vielä 720 litraa spriitä, yksi suomalainen ja kolme virolaista salakuljettajaa, joista yksi oli haavoittunut päähän kuollen seuraavana päivänä Hangossa.
VMV 5 palveli 1938 Suomenlahden länsipiirissä.
Palvelus laivastossa
VMV 5 toimi sotien aikana vuosina 1939–1940 sukellusvenehävittäjälaivueessa, vuonna 1941 vartiomoottoriveneryhmässä, vuonna 1942 2. vartiomoottorivenelaivueessa, vuonna 1943 1. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuonna 1944 1. vartiomoottorivenelaivueessa sekä 2. vartiomoottorivenelaivueessa.
Indre
Indre on Ranskan departementti numero 36, joka on saanut nimensä Indre-joesta. Departementti sijaitsee Keski-Ranskassa Centren hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 791 neliökilometriä ja siellä on 232 959 asukasta. Indren pääkaupunki on Châteauroux. Indre on jaettu edelleen neljään arrondissementtiin, 26 kantoniin ja 247 kuntaan.
Indre oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Indre muodostettiin osasta Berryn provinssia.
Aiheesta muualla
thumb|left|[[Château de Valençay]]
Utahin lippu
thumb|300px|Utahin lippu vuodesta 2011. pienoiskuva|300px|Uusi lippu otetaan käyttöön 9. maaliskuuta 2024. Utahin lippu on Yhdysvaltain osavaltio Utahin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion sinetti kultaisen renkaan ympäröimänä sinisellä taustalla. Lipun mittasuhteet ovat 5:8. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 16. helmikuuta 2011, kun edelliseen vuodesta 1913 käytössä olleeseen lippuun tehtiin muutoksia piirrosjäljen ja pienten yksityiskohtien osalta.
Uusi lippu
Maaliskuussa 2021 Utahin edustajainhuone hyväksyi lakialoitteen, jonka nojalla perustettaisiin komitea osavaltion uuden lipun suunnittelemiseksi. Komitea luovutti ehdotuksensa, jossa on kuvattuna mehiläispesä, vuoria ja tähti, osavaltion lainsäätäjille 14. marraskuuta 2022. Kuvernööri Spencer Cox allekirjoitti lain uuden lipun käyttöönotosta 21. maaliskuuta 2023. Samaan aikaan julkaistun kyselytutkimuksen mukaan 48 % osavaltion asukkaista oli tyytyväisiä uuteen lippuun verrattuna vanhaan lippuun, kun taas 35 % vastusti uutta lippua. Uusi lippu otetaan virallisesti käyttöön 9. maaliskuuta 2024.
Alessia Cara
thumb|Cara vuonna 2018. Alessia Caracciolo (s. 11. heinäkuuta 1996 Brampton, Ontario, Kanada), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Alessia Cara, on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hän esitti aluksi muiden artistien cover-kappaleita omalla YouTube-kanavallaan, ja allekirjoitti levytyssopimuksen Def Jam Recordings -yhtiön kanssa vuonna 2015. Hänen debyyttisinglestään ”Here” tuli yllätyshitti sekä Kanadassa että Yhdysvalloissa, jossa se sijoittui viidenneksi. Cara voitti parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon vuonna 2018.
Cara julkaisi debyyttialbuminsa Know-It-All vuonna 2015. Albumilta kolmantena julkaistu single ”Scars to Your Beautiful” nousi Billboard Hot 100-listan sijalle 8. Vuonna 2017 Cara teki yhteistyössä Zeddin kanssa kappaleen ”Stay” ja oli myös mukana rap-artisti Logicin kappaleella ”1-800-273-8255”. Molemmista tuli listahittejä, päästen Yhdysvalloissa sijoille 7 ja 3.
Vuonna 2016 julkaistiin Caran virallinen single ”How Far I’ll Go” Disneyn elokuvasta Vaiana.
Caran musiikillisiin esikuviin kuuluvat Lauryn Hill, Amy Winehouse, Pink, Fergie, Drake ja Ed Sheeran.
Tausta
Cara syntyi Bramptonissa, Ontariossa italialaisille vanhemmille. Lapsena hän harrasti teatteria sekä runojen kirjoittamista. 13-vuotiaana Cara alkoi tehdä cover-videoita muiden artistien kappaleista YouTube-verkkopalveluun. Ennen levytyssopimusta hän esiintyi useilla radiokanavilla.
M/S Kong Harald
M/S Kong Harald on norjalaisen Hurtigruten Group ASA -varustamon omistama Saksassa vuonna 1993 valmistettu autolautta.
Rakentaminen
Alus tilattiin Volswerft GmbH:lta Stralsundista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 101 ja alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1992. Alus luovutettiin 25. kesäkuuta 1993 Tromssaan Norjaan rekisteröidylle Troms Fylkes Dampskipsselskap A/S:lle. Alus kastettiin luovutettaessa Kong Harladiksi kumminaan Herdis Opseth.
Käyttöhistoria
Alus lähti luovutuksen jälkeen Trondheimiin. Se sijoitettiin 6. heinäkuuta Hurtigrutenille välille Bergen-Kirkenes. Alukselle asennettiin Bremerhavenissa ylimääräinen azimuutti moottori. Alus rekisteröitiin maaliskuussa 2006 Narvikiin rekisteröidylle Hurtigruten Group ASA:lle.
Alus vuokrattiin vuonna 2006 lyhyeksi aikaa Norsk Hydrolle majoituskäyttöön, minkä jälkeen se palasi liikenteeseen. Alus oli marraskuusta 2010 maaliskuuhun 2011 Odense Steel Shipyard telakalla Odensessa Tanskassa.
Alus ajoi 4. maaliskuuta 2013 Trollfjordin suulla Hadselissa, jolloin sen keula vaurioitui lievästi. Se poistettiin liikenteestä ja alus siirrettiin korjattavaksi Fiskestrand Verftille Ålesundiin.
Kannettavan tietokoneen käytettävyys ja ergonomia
Kannettavan tietokoneen käytettävyys ja ergonomia eroavat perinteisestä pöytäkoneesta niiden pienemmän koon ja kannettavuuden vuoksi. Kannettavien tietokoneiden myynti on jo ohittanut pöytäkoneet (Furman 2005), joten niiden käytettävyys ja ergonomia ovat tärkeitä. Kannettavien tietokoneiden käyttötarkoitus määrittelee niiden käytettävyyttä. Esimerkiksi toimistotyössä kannettavaa tietokonetta voi pääasiassa tarvita tekstinkäsittelyssä ja taulukkolaskennassa, joka ei vaadi erityisiä graafisia ominaisuuksia. Pelaamisessa tai multimedian käsittelyssä koneelta vaaditaan erityisiä graafisia ominaisuuksia, kuten tehokasta näytönohjainta ja prosessoria. Kannettavien tietokoneiden ominaisuudet ovat lähes pöytäkoneen ominaisuuksia vastaavia, mutta erilaisesta teknologiasta johtuen ne ovat kalliimpia. Kannettavien ominaisuuksien parantaminen on rajoitettu sisäisten laajennusmahdollisuuksien vähyyden vuoksi.
Näyttö
Tyypillisesti kannettavissa tietokoneissa käytetään 7–17-tuumaisia näyttöjä, joista osa on laajakulmanäytöllä varustettuja. Etenkin pienemmissä näytöissä ohjelmien ikkunat ovat pieniä, mikä vaikuttaa kirjainkorkeuteen. Pienempi kirjainkorkeus vaatii pienempää lukuetäisyyttä, joka ei ole toivottavaa silmien väsymisen estämiseksi (Lenovo 2006). Isommilla näytöillä (yleensä yli 15-tuumaiset) varustetut kannettavat, ns. pöytäkoneen korvaavat mallit, näyttävät kirjainkorkeuden isompana, mutta niiden isompi näyttö kasvattaa virrankulutusta. Kirkkaassa valossa tai ulkoilmassa käytettävän kannettavan tietokoneen näyttö voi heijastaa käyttäjää häiritsevästi. Näytöissä käytetään kahta erilaista teknologiaa vähentämään heijastuksia. Ensimmäinen on mattapintainen näyttö (englanniksi anti-glare), joka sirottaa näytölle osuvan valon mutta samalla sumentaa näytöstä tulevaa valoa ja pienentää katselukulmaa. Mattapintainen näyttö soveltuu parhaiten useita valonlähteitä sisältävässä tilassa, kuten toimistossa tai ulkoilmassa. Toinen on kiiltopintainen näyttö (englanniksi anti-reflective), joka suodattaa ulkopuolista valoa vähentäen heijastuksia kuitenkaan vaikuttamatta näytön kuvan laatuun. Kiiltopintainen näyttö sopii kirkasta ja terävää kuvaa haluaville, mutta se ei toimi parhaimmalla mahdollisella tavalla liian kirkkaassa ympäristössä (Screentek 2005). Käyttäjän oma käyttöympäristö siis vaikuttaa näytön valintaan. Kannettavien näyttöjen resoluutio vaihtelee 800x600 – 1920x1080 välillä.
Näppäimistö, hiiri ja ergonomia
Kannettavan tietokoneen näppäimistö on pienempi kuin pöytäkoneen. Näppäimet ovat lähempänä toisiaan, ja näppäinten painelusyvyys on pienempi. Tilan puutteen vuoksi numeronäppäimet puuttuvat pienemmistä malleista ja osalla näppäimistä on kaksoistoiminto, jonka aktivoimiseen tarvitaan kyseistä tarkoitusta varten osoitettua näppäintä (esimerkiksi fn-merkinnällä varustettuna). Koska kannettavissa tietokoneissa hiiri on oheislaite, käytetään niissä yleensä tasohiirtä (tunnetaan myös nimellä kosketuslevy) tai tappihiirtä. Joissakin kannettavissa, kuten Tablet PC -koneissa, on myös sormella tai osoitinkynällä käytettävä kosketusnäyttö. Tasohiiren yhteydessä on valintapainikkeet, jotka vastaavat perinteisen hiiren näppäimiä. Niitä käytettäessä syntyvä ääni- ja tuntopalaute eroaa malleittain. Tasohiiren käyttö voi kuitenkin olla vaikeata yhdellä kädellä esimerkiksi tekstiä valitessa, jolloin pitäisi painaa valintapainiketta ja samanaikaisesti liikuttaa sormea tasohiiren pinnalla. Perinteisen hiiren käyttö kuormittaa kättä sen sijoittelun vuoksi, etenkin mitä kauempana vartalosta sitä käytetään. Hiiren käyttö edellyttää myös etu- ja keskisormen staattista kannattelua, josta voi seurata lihas-jännejärjestelmän oireita (Takala 1995). Näppäintyössä käsiin ei kohdistu niin pahaa rasitusta, koska ne ovat lähempänä neutraaliasentoa. Kosketuslevyn ja tappihiiren sijainti näppäimistön läheisyydessä (näppäimistön alla tai niin sanotun perusrivin keskellä) ei vaadi käyttäjää myöskään siirtämään käsiään pitkiä matkoja. On kuitenkin huomattava, että hiiren käyttö tekstinkäsittelyssä on tuottavampaa ja virheiden määrä vähäisempi kuin näppäintyössä (Karlqvist et al. 1994 Takalan 1995 mukaan, s. 3). Näyttöpäätetyöhön on laadittu ergonomiaohjeita, jotka auttavat parantamaan työn laatua. Kannettavan tietokoneen koko vaikuttaa poikkeavasti joihinkin näistä. Joissakin kannettavissa tietokoneissa näppäimistön ja koneen etureunan välissä on tyhjä alue, joka toimii rannetukena. Tämä ei ole kuitenkaan suositeltua 5–7 senttimetriä kyynärtasoa ylempänä (Haapiainen 1982). Työterveyslaitoksen suositusten (Toivonen 2005a) mukaan näppäimistön paras sijoittelualue on enimmillään noin 40 cm pöydän reunasta käyttäjän edessä, käsien pitää olla lähellä vartaloa, hartioiden rentona ja näytön katseluetäisyys 45–75 cm (Lampi 1993). Oikean työasennon löytäminen näiden suositusten mukaisesti voi olla vaikeaa, koska kannettavien tietokoneiden näyttö ja näppäimistö ovat integroitu toisiinsa. Kannettavaan tietokoneeseen on kuitenkin tarjolla erilaisia rannetukia parantamaan käsien asentoa. Ulkoisen näytön sekä näppäimistön liittäminen on myös mahdollista. Kannettavaa tietokonetta on kuitenkin englanninkielisen nimensä mukaisesti (laptop eli sylimikro) mahdollista pitää sylissä. Tällöin ergonomialla ei välttämättä ole suurta osaa kannettavan käytettävyydessä, mutta laitteen pitäminen sylissä ei ole välttämättä toivottavaa sen lämpenemisen takia.
Hinta-tehosuhde ja laajennettavuus
Koska kannettava tietokone on alun perin suunniteltu liikuteltavaksi akkukäyttöiseksi laitteeksi, sen energiatehokkuus on parempi kuin pöytäkoneen (Euroopan yhteisö 2006). Hinta-tehosuhde on kuitenkin kannettavissa huonompi pienemmän ja kalliimman teknologian takia (Microsoft 2006). Usein kannettavissa näytönohjain on integroitu emolevyyn. Tämän etuna on alhaisempi lämmöntuotto ja pienempi virrankulutus kuin erillisessä näytönohjaimessa. Haittapuolena on alentunut suorituskyky. Tämän takia kannettava tietokone ei ole paras vaihtoehto suurta tehoa vaativia tietokonepelejä varten. Kannettavan tietokoneen sisäinen laitteistolaajennettavuus on tilanpuutteen vuoksi rajallinen, joten ohjelmistojen kehittyessä ja vaatiessa enemmän suorituskykyä niiden käytettävyys sekä sitä myöten kannettavan käytettävyys voi kärsiä. Useimmat kannettavat sisältävät yleensä 2–4 USB-porttia, langattoman verkkoyhteyden, laajennuskorttipaikan, muistikorttilukijan ja liitännät televisiota sekä kuulokkeita varten. Ulkoisia laajennuksia käyttämällä voidaan saada myös lisää kiintolevymuistia, mutta lukuisat oheislaitteet voivat vaikuttaa kannettavan tietokoneen liikuteltavuuteen.
Akku ja virrankulutus
Nykyinen akkuteknologia antaa kannettavalle tietokoneelle käyttöaikaa noin 2–5 tuntia riippuen käytöstä. Isommilla näytöillä varustetut, ns. pöytäkoneen korvaavat mallit, kuluttavat enemmän virtaa, koska niiden tehokas laitteisto ei ole optimoitu pieneen virrankulutukseen. Virtalähteen puuttuessa käyttäjän on otettava rajoitettu käyttöaika huomioon. Käyttöjärjestelmän virranhallinta-asetuksilla akun käyttöaikaa voidaan pidentää vaikuttamalla kannettavan näytön ja kiintolevyn toimintaan. Käytettävyyteen akun varassa oleva kannettava vaikuttaa vähentämällä näytön kirkkausastetta, joka riittämättömänä voi lisätä henkistä rasitusta, silmien ponnistelua ja väsymistä (Kuorinka 1984). Halutessaan käyttäjä voi hankkia isomman akun, mutta tämä kasvattaa kannettavan kokoa.
Muuta
Kannettavien tietokoneiden kaiuttimet eivät ole erityisen laadukkaita. Yleensä kaiuttimet sijaitsevat näytön juuressa, mikä voi aiheuttaa ongelmia käyttäjän puhuessa internet-puhelua ja kannettavan integroitu mikrofoni on näytön ylälaidassa. Kaiuttimista tuleva ääni ohjautuu helposti suoraan mikrofoniin, aiheuttaen puhelun vastaanottajan luona oman äänen kuuluminen kaikuna. Kannettavan tietokoneen käytettävyyteen vaikuttaa myös koneen ulkomuoto ja -näkö. Eri valmistajilla on eri ratkaisut joidenkin toimintojen toteuttamiseen, ja jokainen käyttäjä voi löytää mieleisensä ratkaisun.
Lunatica
Lunatica on sinfonista metallia soittava kuusihenkinen yhtye, joka on perustettu Sveitsissä vuonna 1998.
Historia
Yhtyeen perustivat Alex Seiber ja Sandro D'Incau. Heidän laulusolistin etsintänsä päättyi 2001 Andrea Dätwyleriin. Ensimmäinen levy Atlantis sai mukavahkoja arvosteluja ja Lunatica alkoi saada keikkoja. Valinta parhaaksi yhtyetulokkaaksi Sveitsin suurimmalla heavy-festivaalilla Metaldayzillä toi myös uusia faneja.
Toiselle albumilleen yhtye sai tuottajaksi tunnetun Sascha Paethin, joka on työskennellyt muun muassa Rhapsodyn ja Kamelotin kanssa. Vuonna 2004 ilmestyneestä Fables & Dreamsistä tulikin edeltäjäänsä paremmin tuotettu ja viimeistellympi. Levy menestyi kohtalaisesti Sveitsin listoilla ja single Fable of Dreams sai radiosoittoa.
Joulukuussa 2005 alkoivat kolmannen albumin äänitykset ja albumi The Edge of Infinity ilmestyi syyskuussa 2006. Yhtyeen neljäs albumi nimeltä New Shores ilmestyi 27. helmikuuta 2009.
Anterogradinen amnesia
Anterogradinen amnesia on amnesian eli muistinmenetyksen yksi muoto. Sitä kärsivän uudet muistot eivät tallennu pitkäaikaismuistiin. Sen sijaan vanhemmat muistot (kenties ennen amnesian ilmentymistä) ovat yhä amnesiasta kärsivän muistissa. Uudet tapahtumat sen sijaan säilyvät kenties vain sekunteja, tai minuutteja, amnesiasta kärsivän muistissa.
Alkoholin liiallisesta käyttämisestä johtuvat muistinmenetykset ovat normaalisti anterogradisia. Alkoholimyrkytys voi aiheuttaa myös retrogradisen amnesian.
Tätä muistihäiriötä on usein käytetty juonielementtinä fiktiossa. Esimerkiksi elokuvan Memento päähenkilö kärsii anterogradisesta amnesiasta, samoin kuin päähenkilö Neil Hardwickin draamasarjassa Pakanamaan kartta.
Philipp Melanchthon
Philipp Melanchthon (alun perin Philipp Schwartzerd; 16. helmikuuta 1497 Bretten – 19. huhtikuuta 1560 Wittenberg) oli saksalainen humanisti ja Martti Lutherin työtoveri. Lähinnä Melanchthonin laatimat Augsburgin tunnustus ja Augsburgin tunnustuksen puolustus (1530) ovat luterilaisen kirkon tunnustuskirjoja.
Elämä
Melanchthon toimi Wittenbergin yliopiston kreikan kielen professorina vuodesta 1518 ja tutustui silloin Martti Lutheriin, joka työskenteli samassa yliopistossa. Kreikan kielen ohella Melanchthon harrasti myös filosofiaa, historiaa, lääketiedettä ja jopa fysiikkaa.
Omana aikanaan Melanchthon toimi kirjailijana, jonka teoksia lukivat erityisesti opiskelijat. Hänen kirjojaan käytettiin vielä 1800-luvulle asti koulujen ja yliopistojen oppikirjoina. Vuonna 1521 Melanchthon kokosi Lutherin opin yhtenäisesti ja systemaattisesti teokseen Ydinkohtia.
Julistettuaan Lutherin lainsuojattomaksi vuonna 1521 keisari Kaarle V halusi palauttaa Lutheria seuranneet, lähinnä pohjoissaksalaiset ruhtinaat takaisin katolisen kirkon huomaan, joten hän kutsui koolle valtiopäivät Augsburgiin. Lutherin kannattajat toivat valtiopäiville mukanaan Melanchthonin kirjoittaman julistuksen, joka sittemmin sai nimen Augsburgin tunnustus. Tunnustuksessa on 28 kohtaa ja se käsittelee muun muassa protestanttien esittämiä uudistuksia ja näkemyksiä siitä, mistä vääristä tavoista ja perinteisestä katolisen kirkon tulisi luopua.
Augsburgin tunnustukselle julkaistiin katolilainen vastine, Paavillinen kumoaminen (Confutatio). Tälle Melanchthon taas laati uuden vastineen Augsburgin tunnustuksen puolustus, joka julkaistiin vuonna 1531.
Lutherin kuoleman jälkeen Melanchthon ei pystynyt hallitsemaan nuoren luterilaisen kirkon sisällä syntyneitä opillisia erimielisyyksiä. Opillisten riitojen (muun muassa Augsburgin interim ja Leipzigin interim) aikana huomattiin Melanchthonin haparoivan opillisissa asioissa. Hän halusi luoda rauhaa kirkkokuntien välille, ja tämä näkyi hänen kirjoituksistaan. Hän esimerkiksi olisi suostunut hyväksymään katolilaisia seremonioita ja alamaisuuden paaville ja hänen piispoilleen, mikäli nämä suvaitsisivat luterilaista oppia. Kahdeksan vuoden päästä hän myönsi olleensa väärässä. Jopa reformaattori Jean Calvin kirjoitti Melanchthonille. Kirjeessä hän ”syyttää sinua vasten kasvoja” sekä sanoo ”kenraalin ja johtajan epäröinnin olevan häpeällisempää kuin kokonaisen sotilasrykmentin paon”. Melanchthonin ryhmä nimettiin filipisteiksi, ja aitoluterilaiset asettuivat heitä vastaan. Tuolloin aitoluterilaisten teologisena johtajana toimi Matias Flacius.
Philipp Melanchthonin keskeisimpänä saavutuksena pidetään koululaitoksen uudistamista. Hän saikin kunnianimen ”praeceptor Germaniae” eli ”Saksan opettaja”. Hän korosti humanismia ja eettisen kasvatuksen merkitystä. Melanchthonin ansiosta humanistinen koululaitos levisi Saksasta myös muihin, erityisesti luterilaisiin maihin.
Vermontin lippu
thumb|300px|Vermontin lippu (1923–) Vermontin lippu on Yhdysvaltain osavaltio Vermontin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion vaakuna sinisellä taustalla. Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 1. kesäkuuta 1923.
David Ausubel
David Paul Ausubel (25. lokakuuta 1918 – 7. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tuli tunnetuksi työstään varsinkin oppimispsykologian alalta. Hän esitteli niin sanotun ennakkojäsentäjän idean vuonna 1960.
Ausubel kasvoi Brooklynissä, New Yorkissa. Hän opiskeli Pennsylvanian, Columbian sekä Middlesexin yliopistoilla ja vetäytyi vuonna 1973 akateemiselta uraltaan omistaakseen aikansa psykiatrian harjoittamiselle.
Ausubel julkaisi uransa aikana useampia kirjoja sekä lukuisia psykologian ja psykiatrian eri erityisaloja käsitteleviä artikkeleita. Hän lopetti psykiatrintyönsä vuonna 1994, mutta jatkoi kirjoittamista sen jälkeenkin.
Terence
Terence on englanninkielisissä maissa miehen etunimi, joka on johdettu latinankielisestä nimestä Terentius. Nimestä esiintyy usein kutsumanimimuoto "Terry".
Elin Kristiansen
Elin Synnøve Kristiansen (s. 9. heinäkuuta 1968 Elverum) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Vestre Trysil IL -seuraa.
Kristiansen sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 1987 sprinttikilpailussa (5 kilometriä) 15:nneksi. Chamonix'n MM-kilpailuissa 1988 hän saavutti hopeaa sekä normaalimatkalla (10 kilometriä) että viestissä. Feistritzin MM-kilpailuissa 1989 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 13:s sprintissä.
Kristiansen sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 1987–1988, seitsemänneksi kausilla 1988–1989 ja 1990–1991 sekä yhdeksänneksi kaudella 1991–1992. Hän voitti kolme maailmancupin osakilpailua, sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi.
Live in London (Steve Vain albumi)
Live In London on kitaristi Steve Vain live-CD. Levy löytyy myös DVD:nä. Levy julkaistiin vuonna 2004, mutta keikka nauhoitettiin jo joulukuussa 2001.
Artemis II
pienoiskuva|Yhteenveto Artemis II -lennon suunnitelmasta. Artemis II on Artemis-ohjelman tuleva toinen lento, joka on tarkoitus laukaista marraskuussa 2024. Lennolla neljä astronauttia kiertää Kuun.
Lennolla olevien astronauttien nimet julkaistiin 3. huhtikuuta 2023. Lennon miehistössä ovat komentaja Reid Wiseman, lentäjä Victor Glover ja tehtäväspesialistit Christina Koch sekä Jeremy Hansen. Hansen on Kanadan avaruusjärjestön (CSA) astronautti ja ensimmäinen Yhdysvaltain ulkopuolinen, joka lentää Kuun ympäri. Kymmenen päivän tehtävä ei jää Kuun kiertoradalle eikä laskeudu vaan kiertää sen vapaasti.
Ennen Maan kiertoradalta lähtöä miehistö testaa kykyä ohjata Orion-alusta käsin Space Launch System (SLS) -raketin ylemmän osan (interim cryogenic propulsion stage, ICPS) lähellä. Lennon aikana miehistö testaa aluksen elossapito-, kommunikaatio- ja navigointijärjestelmiä.
Chevron
Chevron on yksi maailman suurimmista energiayhtiöistä. Yhtiö on perustettu vuonna 1879. Sen pääkonttori sijaitsee San Ramonissa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Yrityksellä on toimintaa yli 180 maassa. Se toimii kaikilla alueilla öljy- ja kaasuteollisuudessa eli öljyn ja kaasun etsinnässä ja tuotannossa, jalostuksessa, kuljetuksessa ja markkinoinnissa, kemikaalien valmistuksessa ja myynnissä sekä energian tuotannossa.
Historia
California Star Oil Works onnistui löytämään öljyä Pico Canyonista syyskuussa 1876. Yhtiöllä ei kuitenkaan ollut riittäviä pääomia, joten Pacific Coast Oil Co. osti sen vuonna 1879. 1900-luvun alussa Standard Oil (Iowa) osti vaikeuksiin ajautuneen Coast Oilin, ja vuonna 1906 perustettiin Standard Oil of California (Socal), joka onnistuneen markkinoinnin vuoksi tuplasi bensiinin myynnin vuoteen 1901 mennessä. Korkeimman oikeuden päätös toukokuussa 1911 pakotti eriyttämään Standard Oil of Californian emoyhtiöstään. Yhtiö muutti nimensä Chevroniksi vuonna 1984, kun Gulf Oil Corporation oli sulautettu siihen.
Vuonna 2001 Chevron fuusioitui Texacon kanssa, ja uudeksi nimeksi tuli ChevronTexaco. ChevronTexaco palasi käyttämään Chevron-nimeä vuonna 2005. Meksikonlahdella tehtiin useita syvän veden ennätyksiä porauksen kestossa ja syvyydessä.
Tuotanto
Chevron on suurin yksityinen öljyntuottaja Kazakstanissa, missä sen Tengizin ja Karachaganakin kentät tuottivat 831 000 barrelia öljyä ja 48 miljoonaa kuutiometriä kaasua vuonna 2010.
Meksikonlahden Blind Faith -kentällä aloitettiin marraskuussa 2008 tuotanto, jonka määräksi arvioitiin 65 000 barrelia raakaöljyä ja 1,5 miljoonaa kuutiometriä maakaasua. Tahiti-kenttä, jonka huipputuotannoksi arvioitiin 125 000 barrelia öljyä ja noin 2 miljoonaa kuutiometriä kaasua, aloitti toiminnan toukokuussa 2009.
Kern River Oil Field Bakersfieldin lähistöllä on ollut toiminnassa yli 100 vuotta, ja se tuottaa edelleen 10 % koko Yhdysvaltain ja 76 % Kalifornian öljystä.
Chevron rakensi Australiassa Gorgon Gas Projectia, joka valmistui vuonna 2014. Länsi-Australiassa avattiin vuonna 2008 nesteytetyn maakaasun tuotantolaitos, jonka arvioidaan tuottavan vuosittain 16 miljoonaa tonnia
Uusiutuva energia
Chevron on investoinut uusiutuviin energiamuotoihin ja asettanut päästörajoitustavoitteita, minkä vuoksi se sijoittui ympäristövertailussa parhaimmaksi suurista yhdysvaltalaisista öljy-yhtiöistä.
Hallinto
Johtokunnan (Board of Directors) jäsenet ovat:
Yhteiskuntavastuu
Yhtiön on syytetty kiertäneen veroja yli 3 miljardia dollaria vuosina 1970–2000 monimutkaisella öljynhinnoittelumekanismilla. Chevron ja Texaco omistivat ennen yhdistymistään Caltex-nimisen yhteishankkeen, joka tuotti raakaöljyä yhteistyössä Indonesian valtion öljy-yhtiö Pertaminan kanssa. Yhtiöiden uskotaan käyttäneen Caltexia verojen välttämiseen.
Kaksi ihmistä kuoli ja kaksi haavoittui Nigeriassa yhtiön porauslautalla toukokuussa 1998 sattuneessa ammuskelussa. Porauslautan vallanneet mielenosoittajat syyttivät yhtiötä saastuttamisesta. Yhdysvaltain liittovaltion tuomari salli uhrien omaisten haastaa Chevronin oikeuteen, koska sen osuudesta tapahtumiin oli riittävästi todisteita. Sen väitettiin kutsuneen paikalle Nigerian hallituksen joukkoja ja toimittaneen näille helikoptereita. Saman vuoden tammikuussa neljä ihmistä kuoli ja kaksi kylää poltettiin. Omaiset väittivät Chevronin toimittaneen hallituksen joukoille helikopterin ja veneitä. Yhtiö vapautettiin syytteistä joulukuussa 2008
Ympäristövahingot
Chevronilla on jalostamo Kalifornian Richmondissa, jossa on tapahtunut yli 300 eriasteista vahinkoa, minkä lisäksi siellä on varastossa suuri määrä myrkyllisiä aineita Jalostamo laski vesistöön puhdistamatonta jätevettä vuosina 1991–1995. Yhtiö maksoi asian johdosta 540 000 dollaria korvauksia ja ilmoitti laajentavansa jäteveden puhdistuskapasiteettiaan.
Acciaio-luokka
Acciaio-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kolmentoista aluksen muodostama sukellusveneluokka, joka muodostaa viidennen alaluokan 600-tonnin rannikkosukellusveneistä. Luokan alusten valmistus aloitettiin 1940-1941 ja ne valmistuivat 1941-1942. Ne osallistuivat toiseen maailmansotaan, jonka aikana kahdeksan alusta tuhoutui ja yksi vallattiin. Lopuista kaksi jatkoi palvelustaan Italian merivoimissa ja yksi luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle.
Suunnittelu
Luokan alukset olivat paranneltuja versioita Adua- ja Perla-luokkien aluksista. Niissä oli muun muassa pienempi torni, mikä paransi alusten vakautta ja pienensi silhuettia. Luokan kolmestatoista aluksesta kuusi valmistettiin CRDA:n Monfalconen telakalla, neljä OTO:n Muggianon telakalla ja loput kolme Cantieri Tosilla Tarantossa.
Alusten uppouma pinta-ajossa oli 697 ja sukelluksissa 850 pitkää tonnia. Niiden pituus oli 60,18, leveys 6,44 ja syväys 4,78 metriä. Alusten aseistuksena oli keulassa neljä ja perässä kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Aseistusta täydensi 100 millimetrin 45 pituuskaliiperin kansitykki. Ilmatorjunta-aseistuksena aluksilla oli yksi tai kaksi kappaletta 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä tai kaksiputkista 13,2 millimetrin konekivääriä.
Heimo Lepistö
thumb|Heimo Lepistö esittämässä Ryysyrannan Jooseppia Vaasan kaupungintalolla 1950-luvulla. Heimo Arvo Lepistö (10. tammikuuta 1908 Viipuri – 12. syyskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Acciaio-luokka
Suunnittelu
Luokan alusten propulsiojärjestelmä tuotti kahteen akseliin pinta-ajossa kahdella Fiat-dieselmoottorilla 1 400 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 14 solmun huippunopeuden. Sukelluksissa kaksi CRDA-sähkömoottoria tuotti vastaavasti 800 hevosvoimaa mahdollistaen 7,7 solmun huippunopeuden. Aluksilla oli tankeissa 78 tonnia polttoöljyä. Tosin valmistamilla aluksilla oli voimakkaammat dieselmoottorit kuin muilla, mikä mahdollisti 14,7 solmun nopeuden pinta-ajossa. Tosin aluksilla oli myös CRDA:n sähkömoottorit vaihdettu joko Ansaldon tai Marellin sähkömoottoreihin. Tehokkaamman propulsion seurauksena alusten perän torpedoputket poistettiin.
Heimo Lepistö
Ura
Heimo Lepistö aloitti uransa 1920-luvun lopulla orkesterimuusikkona Viipurissa. Ensimmäisen näyttelijäkiinnityksen hän sai 1936 Vaasan Näyttämölle, ja hän vieraili 1946 Suomen Kansallisteatterissa. Vaasasta hän siirtyi 1949 Suomen Työväenteatteriin. Kesällä 1957 vuorossa kiinnitys Turun Kesäteatteriin ja samaisen vuoden syksystä alkaen kahden vuoden kiinnitys Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin. Vuonna 1959 Lepistö jäi pariksi vuodeksi freelanceriksi, mutta siirtyi 1961 Mainos-TV:n palvelukseen, jossa työskenteli vuoteen 1967 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet palkittiin vuonna 1958 Pro Finlandia -mitalilla.
Merkittävimpiä rooleja Lepistöllä oli näytelmissä Olemme kaikki syyllisiä, Ryysyrannan Jooseppi, Sana, Nummisuutarit, Miehen kylkiluu ja Hiiriä ja ihmisiä, ohjaustöitä muun muassa Ruma Elsa, Kalle Aaltosen morsian, Tuhkimo, Vihaan sinua rakas ja Kevättuuli ja vuosina 1961–1969 televisiosarjassa Me Tammelat.
Lepistö näytteli kaikkiaan 65 elokuvassa, joista valtaosa pieniä rooleja, mutta myös joitakin pääosia, kuten elokuvissa Kihlaus, Riihalan valtias, Virtaset ja Lahtiset sekä Roland af Hällströmin ohjaama Ryysyrannan Jooseppi, josta Lepistö sai pääosa-Jussin 1955.
Virginian lippu
thumb|300px|Virginian lippu (1912–) Virginian lippu on Yhdysvaltain osavaltio Virginian virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion sinetti sinisellä taustalla.
Lippu otettiin käyttöön 28. maaliskuuta 1912, ja se standardisoitiin vuonna 1950. Sen on suunnitellut newyorkilainen kuvanveistäjä Charles Keck.
Moona Korkealaakso
Moona Korkealaakso (s. 17. tammikuuta 2002 Lappeenranta) on suomalainen keskimatkojen juoksija, kestävyysjuoksija ja estejuoksija. Hän edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja häntä valmentaa Jarmo Viskari.
Korkealaakso sijoittui 16-vuotiaana ensimmäisissä Kalevan kisoissaan 2018 viidenneksi 5 000 metrin juoksussa. Kalevan kisoissa 2019 kotikaupungissaan Lappeenrannassa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ennätysajallaan 16.43,52 ja sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä ennätysajallaan 4.28,52. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän sai hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 10.14,50.
Hän on edustanut Suomea vuonna 2018 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa sijoittuen 3 000 metrillä 14:nneksi ja maastojuoksun Euroopan-mestaruuskilpailujen alle 20-vuotiaiden kilpailussa, jossa oli 27:s. Vuonna 2019 hän kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa neljänneksi ennätyksellään 10.12,84.
Ahmed Said Ahmed
Ahmed Said Ahmed (s. 4. heinäkuuta 1998 Somalia) on suomalainen ja somalialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Vantaan Jalkapalloseuraa. Hän on pelannut myös Veikkausliigaa PK-35 Vantaan joukkueessa ja edustanut Somalian maajoukkuetta. Pelipaikaltaan Said Ahmed on keskuspuolustaja.
Ura
Said Ahmed on aloittanut jalkapallon Lehmon Pallo -77:ssä, mutta muutti 13-vuotiaana Vantaalle ja on varsinaisesti Vantaan Jalkapalloseuran kasvatti. Hän on pelannut myös NJS:ssä, AC Kajaanissa, IF Gnistanissa ja Grankulla IFK:ssa. Hän debytoi PK-35 Vantaan paidassa kaudella 2015, jolloin hän pelasi yhden Ykkösen ottelun PK-35:n noustessa Veikkausliigaan. Said Ahmed teki veikkausliigadebyyttinsä toukokuussa 2016 FC Interiä vastaan.
Said Ahmed debytoi Somalian jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2019 pelattussa MM-karsintaottelussa Zimbabwea vastaan. Näin hän ei voi enää edustaa Suomen jalkapallomaajoukkuetta.
Yksityiselämä
Hän on muuttanut Somaliasta Suomeen 9-vuotiaana, on yksinhuoltajaperheestä, jossa on ollut 11 lasta. Myös hänen veljensä Abdulkadir Said Ahmed pelaa jalkapalloa VJS:ssä ja hänen toiseksi vanhin veljensä Suldaan Said Ahmed on Helsingin kaupunginvaltuutettu ja kansanedustaja. Abdulkadir ja Ahmed Said Ahmed aloittivat junioreina Lehmon Pallossa Kontiolahdella.
Bunsenlamppu
thumb|Bunsenlamppu Bunsenlamppu on hyvin yleinen laboratorioväline, jolla lämmitetään esimerkiksi koeputkessa olevaa liuosta tai sterilisoidaan instrumentteja. Siinä yhdistetään palavaan kaasuun tai nesteeseen rajoitettu määrä ilmaa; syntyvä liekki on kuumempi kuin poltettaessa samaa ainetta rajoittamattomalla ilmansyötöllä.
Bunsenlamppu ei siis ole varsinainen lamppu, vaan poltin. Bunsenlamppu toimii yleensä nestekaasulla, kuten esimerkiksi metaanilla, tai butanolilla. Kotikemistisarjan bunsenlamppu toimii yleensä alkoholilla, kuten propanolilla. Bunsenlampun käytössä tulee olla varovainen, sillä liekin kuumin osa voi lähennellä 1500 celsiusastetta. Tuli myös tarttuu helposti liekistä esimerkiksi etanoliin, jota käytetään useimmiten steriloimaan työtasoja tai välineitä.
Bunsenlamppu on nimetty sitä kehittäneen kemisti Robert Bunsenin mukaan. Se ei kuitenkaan ole hänen keksintönsä, vaan hän vain esitteli polttimen 1855. Sen kuitenkin kehitti luultavasti hänen apulaisensa Peter Desdegan vielä varhaisemman mallin pohjalta, jota myös Michael Faraday oli suunnitellut.
Suomen Uutiset (sanomalehti)
Suomen Uutiset (vuoteen 1961 Pientalonpoika) oli Helsingissä vuosina 1959–1995 ilmestynyt sanomalehti, joka oli Suomen Maaseudun Puolueen (SMP) pää-äänenkannattaja.
Pientalonpojan ensimmäinen näytenumero ilmestyi 24. maaliskuuta 1959 pian Suomen Pientalonpoikien Puolueen perustamisen jälkeen, ja säännöllinen ilmestyminen alkoi syyskuun 1959 alussa. Nimeksi vaihtui 2. marraskuuta 1961 alkaen Suomen Uutiset. Ilmestymistiheys oli pääosan lehden historiasta kerran tai kahdesti viikossa, suurimmillaan vuosina 1971–1975 kolmesti viikossa. Lehti ilmestyi välillä tabloidi- ja välillä broadsheet-koossa, vuodesta 1976 kuitenkin ainoastaan tabloidikoossa. Levikki oli alkuaikona noin 22 000.
Lehteä julkaisi aivan aluksi puolue itse, mutta jo vuonna 1959 perustettiin lehtiyhtiö Oy Pientalonpoika (myöhemmin Pientalonpoika Oy). Puolueen perustaja Veikko Vennamo oli sen johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1959–1982 ja toimitusjohtajana vuosina 1963–1976. Häntä seurasi kummassakin tehtävässä hänen poikansa Pekka Vennamo. SMP omisti vuonna 1979 yhtiöstä 67 %. Pientalonpoika Oy oli myöhemmin myös helsinkiläisen paikallisradioasema Radio Ykkösen osakas.
SMP:n vaalimenestys ja sen kulloinkin nauttiman puoluetuen suuruus vaikutti suuresti Suomen Uutisten talouteen. Lehti lopetti ilmestymisensä, kun maaliskuun 1995 eduskuntavaaleissa tappion kärsinyt SMP ei pystynyt enää tukemaan sitä taloudellisesti. Viimeinen numero ilmestyi 23. maaliskuuta 1995. Pientalonpoika Oy jätti 12. huhtikuuta 1995 konkurssianomuksen, mikä ajoi myös SMP:n vararikkoon. Pientalonpoika Oy lakkautettiin lopullisesti vuonna 2002.
Perussuomalaiset alkoi vuonna 2014 julkaista Perussuomalainen-lehden rinnalla Suomen Uutiset -nimistä verkkolehteä, joka on nimetty SMP:n lehden mukaan ja katsoo olevansa sen seuraaja.
Päätoimittajat
Lähteet:
Airutkuvio
Airutkuvioilla tarkoitetaan heraldiikassa tiettyjä vakiintuneita tapoja kuvioida vaakunakilpeä. Ne ovat geometrisia kuvioita ja ulottuvat kilven reunoihin asti. Heraldiset kuviot jaotellaan usein varsinaisiin airutkuvioihin, airutkuvioiden lähisukulaisiin, risteihin ja yleiskuvioihin. Suomessa airutkuviot sijoitetaan aina kilvelle, ei kilpeen. Ne ovat siis plastisessa vaakunassa kohokuvioita. Monessa muussa maassa airutkuvioita tai ainakin osaa niistä pidetään kilven jakoina.
Alppila (Oulu)
Alppilassa on useita pienteollisuuden verstaita, mutta 1960–70-luvuilla alueelle rakennettiin myös ajan hengen mukaisia asuinkerrostalotorneja. Tulevaisuudessa alueen asuinrakentaminen kehittyy entisestään.
Kaupunginosan nimi sekä kadunnimet Alppitie ja Tirolintie juontuvat saksalaisajoilta. Nimitys johtui Dietlin vuoristodivisioonien alppijääkäreiksi kutsutuista joukoista. Kalevankartano, entinen Tuiran paloasema, rakennettiin alkujaan saksalaisten upseerikerhoksi. Upseerikerho on ainoa rakennus, joka on jäljellä Pikku Berliinistä.
Alppilassa sijaitsee myös Pohjankaleva, kahden tornitalon opiskelija-asuntola. Pohjankaleva rakennettiin hallitusneuvos Matti Kekkosen ja tuomari Kalevi Sassin ideoiden pohjalta mahdollisimman edullisesti niin, että opiskelijoille voitaisiin tarjota mahdollisimman matalavuokraisia asuntoja. Suomen arkkitehtiliitto julisti asuntolan suunnittelukieltoon ja Suomen ylioppilaskuntien liitto leimasi rakennuksen jo etukäteen "slummiksi". SYL myönsi myöhemmin asuntolan täyttävän opiskelija-asumisen edellytykset. Ensimmäinen rakennuksista valmistui syksyllä 1969 ja toinen kesällä 1972. Kun asuntola oli valmis, luovutti tehtävää varten perustettu osakeyhtiö Pohjois-Suomen oppilasasuntolat Oy osakekirjansa Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiölle.
Vuoden 2012 alussa Alppilaan avattiin keilahalli.
Alueen kehitys
Alppilan aluetta alettiin laajentamaan 2000-luvun loppupuolella Alppilan etelälaidassa olevan Rajavillen teollisuusalueen paikalle.
Andreas Osowski
Andreas Jerzy Osowski (ent. Andrzej, s. 4. toukokuuta 1978 Olsztyn Puola) on puolalainen pikajuoksija. Hän on muuttanut Suomeen kilpailemaan ja asumaan ennen vuosituhannen vaihdetta. Seuratasolla Osowski edustaa nykyisin IF Länkeniä ja toimii itse omana valmentajanaan. Maajoukkuekilpailuihin hänellä ei ole kuitenkaan edustusoikeutta Suomessa, sillä hänellä on vain Puolan kansalaisuus. Kalevan kisoista Osowski on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksussa vuonna 2003.
Peribolos
Peribolos (, ”ympärysmuuri”, ”aitaus”, ”aidattu alue”) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ympärysmuuri, joka ympäröi temenoksen eli temppeli- tai pyhäkköalueen. Näin peribolos voi olla myös temenoksen synonyymi. Peribolos-muurissa saattoi olla propylon eli monumentaalisisäänkäynti, ja siihen saattoi yhdistyä pyhäkköaluetta reunustaneita stoia eli pylväshalleja.
M/S Diplomat
M/S Diplomat on irlantilaisen Celtic Link Ferries -varustamon omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1978, Ulsanissa, Etelä-Koreassa. Kuollutta painoa laivalla on 18 732 tonnia. Diplomat on rekisteröity Bermudan lipun alle ja sen kotisatama on Hamilton. Nykyisin alus liikennöi Irlannin Rosslaren ja Ranskan Cherbourgin välillä.
Diplomatin sisaraluksia ovat M/S Stena Transfer, M/S Stena Partner, M/S Stena Transporter, M/S Tor Baltica, M/S Kilmore, M/S Atlantic Freighter, M/S Global Carrier, M/S Global Freighter, M/S Finnforest sekä jo uponnut M/S Finnbirch.
1978–1984
7. toukokuuta 1978 alus laskettiin vesille Stena Trader -nimisenä. 15. syyskuuta 1978 alus luovutettiin Stena Cargo Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Stena Transporter -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Vuonna 1979 laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Atlantic Cargon liikenteeseen nimellä Finnrose. 25. heinäkuuta 1980 alus nimettiin jälleen Stena Transporteriksi. Saman vuoden lokakuusta joulukuuhun alus oli Hapag Lloyd Werftin telakalla Bremerhavenissa, Saksassa. Telakalla alusta levennettiin ja siihen rakennettiin ylimääräisiä tiloja matkustajille sekä ylimääräinen sääkansi. Telakalta päästyään alus aikarahdattiin Townsend Thoresen European Ferriesin liikenteeseen. Rahtaaja rekisteröi aluksen Baltic Ferry -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Dover. Toukokuussa 1982, Falklandin sodan aikana Britannian puolustusministeriö tilasi Baltic Ferryn kuljettamaan tavaraa Falklandinsaarille. Huhtikuussa 1983 alus palasi jälleen Britanniaan, jonka jälkeen aloitti liikennöinnin Felixstowen ja Europoortin välillä.
1984–
Joulukuussa 1984 Monarch Steamship osti aluksen. Kotisatama muuttui Doverista Lontooksi. Helmikuussa 1986 alus meni Wilton Feyenoord B.V:n telakalle Rotterdamiin, Alankomaihin, jossa Baltic Ferrystä tehtiin matkustaja-autolautta. Toukokuussa, telakalta päästyään, alus aloitti liikennöinnin Zeebruggen ja Felixstowen välillä.
31. joulukuuta 1987 Baltic Ferry rekisteröitiin P&O European Ferriesin omistukseen. 18. maaliskuuta 1991 BMBF (No. 15) osti laivan. Helmikuussa 1992 alus sai uuden nimen: Pride of Suffolk. Lokakuussa 1995 laiva meni Harland and Wolffin telakalle Belfastiin, Pohjois-Irlantiin. Siellä aluksesta tehtiin rahtilaiva. Telakalta päästyään marraskuussa Pride of Suffolk siirtyi Felixstowen ja Europoortin välille. Lokakuussa 2001 laiva aloitti P&O Irish Ferriesin Dublinin ja Liverpoolin välisessä liikenteessä. Marraskuussa alus rekisteröitiin European Diplomat -nimellä Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. 18. tammikuuta 2002 European Diplomat aloitti Rosslaren ja Cherbourgin välisen liikenteen.
Tammikuussa 2005 Celtic Link Ferries osti laivan ja rekisteröi sen Irlannin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Rosslare. 24.- 27. tammikuuta välisen ajan European Diplomat oli Dublinin ja Liverpoolin välisessä liikenteessä. 27. tammikuuta alus luovutettiin uudelle Celtic Link Ferriesille. 28. tammikuuta alus sai nykyisen Diplomat -nimensä ja se rekisteröitiin Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. Helmikuun alussa Diplomat aloitti liikennöinnin linjalla Rosslare–Cherbourg.
Lydia Virtanen
Lydia (Lyydia, Lyyti) Virtanen (23. maaliskuuta 1901 Pusula – 7. huhtikuuta 1976 ) oli karkkilalainen kommunistinen poliitikko. Hän oli vuoden 1950 presidentinvaaleissa valitsijamies, ja häntä on sanottu "Karkkilan keisariksi".
Virtanen toimi Karkkilan Työväen Näyttämön ohjaajana 1930–1961 ja ohjasi muun muassa Karkkilan rautatieliikenteen 50-vuotisjuhlassa vuonna 1961 esitetyn katkelman Juhani Ahon Rautatiestä. Hän oli punakaartissa sanitäärinä ja Valistaja-lehden päätoimittaja. Pyhäjärven kunnanvaltuustoon hänet valittiin 1928. Hän istui vankilassa 1929–1931 kommunistisesta toiminnasta. Myöhemmin hän oli kaupunginvaltuuston jäsen ja Osuusliike Tuen johtokunnan jäsen ja oli Karkkilan työväenliikkeen johtohahmo. Hänen aloitteestaan Karkkilaan perustettiin kotiseutumuseo, joka toimi vuosina 1950–1988.
Pusulassa syntyneen Virtasen isä oli työssä Arimaan lasiruukissa. Isän kuoltua perhe muutti 1907 Karkkilaan (silloinen Högfors).
Vartiomoottorivene 6
Vartiomoottorivene 6 (VMV 6) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene, joka tilattiin Uudenkaupungin Veneveistämöltä ja valmistui 1931.
Palvelus
Vene kuului kolmanteen vartiomoottoriveneiden tilausvaiheeseen VMV 5:n tavoin. Se osallistui 1935-1936 yhdessä VMV 5:n kanssa Risto Orkon ohjaaman Suomifilmin elokuvan VMV 6 tekemiseen. Elokuva kuvattiin pääosin Pirttisaaressa ja Söderskärillä ja se esitettiin ensimmäisen kerran 1936.
VMV 6 palveli vuosina 1939–1940 varmistuslaivueessa, vuonna 1941 vartiomoottoriveneryhmässä, vuonna 1942 2. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuosina 1943–1944 1. vartiomoottorivenelaivueessa. Alus upotti 22. toukokuuta 1943 Vaindlon itäpuolella yhdessä Ruotsinsalmen ja Riilahden kanssa syvyyspommein Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen Štš-408.
Sotien jälkeen VMV 6 oli ensin miinanraivaustehtävissä, minkä jälkeen se palasi rajavartioston käyttöön. Aluksen pohja uusittiin 1949 ja sen kansi ja keskikone uusittiin 1953.
Lemmenlaakson lehto
thumb|250px|right|Keravanjoki virtaa Lemmenlaakson halki.
Lemmenlaakson lehto on Järvenpään kaupungissa Keravanjoen varrella sijaitseva luonnonsuojelualue. Se on perustettu 10. huhtikuuta 1991 ja kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan.
Lehto sijaitsee Vanhan Lahdentien ja Sipoontien risteyksen lähellä. Siellä Keravanjoki on uurtanut syvän kanjonin harjumaisemaan. Alueella on puolukka-, mustikka- ja oravanmarjatyypin metsää sekä reheviä rantalehtoja.
thumb|left|Keltavuokko Lemmenlaaksossa Alueella kukkii mm. harvinainen keltavuokko, Järvenpään nimikkokasvi. Alueella on havaittu erittäin uhanalaisia hyönteislajeja.
Alueella retkeiltäessä 1.4.–15.7. välisenä aikana ydinalueella ei merkityiltä poluilta saa poiketa. Alueella on nuotiopaikka, jossa voi polttaa itse mukana tuotuja puita.
117
Tapahtumia
300px|Rooman valtakunta laajimmillaan
Antoine Meillet
pienoiskuva|Antoine Meillet Paul-Jules-Antoine Meillet (11. marraskuuta 1866 Moulins, Allier, Ranska – 21. syyskuuta 1936 Châteaumeillant, Cher, Ranska) oli aikansa huomattavin ranskalainen indoeurooppalaisten kielten tutkija.
James Fenimore Cooper
James Fenimore Cooper (15. syyskuuta 1789 – 14. syyskuuta 1851) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja maan romaanitaiteen perustaja.
Elämänvaiheet
Cooper kuului arvostettuun sukuun, ja hänen isänsä oli tuomari ja maanomistaja. Poika opiskeli Yalen yliopistossa, mutta hänet erotettiin sieltä kurittomuuden takia, jolloin perhe lähetti hänet merille. Kuusi vuotta palveltuaan hän erosi laivastosta ja asettui Otsego-järvelle sukutilalleen.