cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yara Suomi
GrowHow-kaupan arvostelu
Useat tahot kritisoivat GrowHow-kauppaa. Kriitikkojen mukaan itse yhtiö myytiin huomattavalla alihinnalla ja Soklin kaivosvarat annettiin käytännössä ilmaiseksi. Kaupan jälkeen Yaralla oli Suomessa lähes 100 %:n markkinaosuus lannoitteiden kaupassa ja sen sanottiin nostaneen hintoja 28 %.
Rakuuna (kasvi)
Rakuuna (Artemisia dracunculus syn. Artemisia dracunculoides), jota kutsutaan myös nimillä maustemaruna ja dragonia, on monivuotinen yrttikasvi, jonka käyttö nykyisellään rajoittuu lähes yksinomaan maustamiseen. Sitä viljellään ympäri maailmaa, erityisesti Ranskassa ja Italiassa (tieto viljelyaloista vuodelta 1992). Luonnonvaraisena rakuuna kasvaa Etelä-Venäjältä Siperian halki ulottuvalla vyöhykkeellä sekä Pohjois-Amerikassa.
Historiaa
Rakuunaa ei tavata laskea ikiaikaisten lääke- ja maustekasvien joukkoon, sillä se oli tuntematon rohto Antiikin kulttuureille. Kasvi tuotiin Eurooppaan Länsi-Aasiasta ristiretkien aikaan. Rakuunan käyttö oli 1500-luvulla yleistynyt Euroopassa aina Britteinsaaria myöten.
Lääkekasvina
Rakuunan käyttö lääkekasvina on tätä nykyä lähes unohdettu, mutta aikanaan Keski-Euroopassa sen lehtiä ja versojen latvoja käytettiin edesauttamaan sydämen ja maksan toimintaa. Rudolf Steinerin oppien mukaan kasvin on sanottu auttavan myös nivelreumaan ja vesipöhöön. Viime vuosikymmeninä tehdyissä tutkimuksissa lääkitseville ominaisuuksille on löytynyt perusteitakin kasvin sisältämistä öljyistä. Rakuuna parantaa ruokahalua ja ruoansulatusta, laukaisee kouristuksia ja on antiseptinen rohto.
Maustekasvina
Rakuuna on olennainen osa etenkin ranskalaista ja armenialaista keittiötä. Se on osana klassisia Fines herbes- ja Bouquet garni -mausteseoksia. Koska rakuunassa on suolaisenomainen vivahde, sitä on suositeltu suolattoman ruokavalion lisäksi. Hienonnetulla rakuunalla maustetaan salaatteja ja munaruokia. Se sopii myös keittojen, kanan ja kalakastikkeiden mausteeksi. Béarnaisekastike on yksi maailman tunnetuimmista kastikkeista, jonka valmistuksessa käytetään rakuunaa.
Ranskalainen rakuuna
Ranskalainen rakuuna (Artemisia dracunculus var. sativa tai ’Sativa’) on yrtin kahdesta muunnoksesta tunnetumpi ja maultaan mainekkaampi. Sitä voidaan kasvattaa Suomessa monivuotisena, mutta venäläiseen rakuunaan verrattuna se on talvenarempi. Etenkin Keski- ja Pohjois-Suomessa on kasvin suojaaminen katteella suositeltavaa talveksi. Koska ranskalainen rakuuna ei tuota lainkaan siemeniä, sen lisääminen onnistuu ainoastaan kasvullisesti jakamalla tai pistokkaista juurruttamalla.
Venäläinen rakuuna
Venäläinen rakuuna (Artemisia dracunculus var. cultivar tai ’Inodora’) on rakuunan heikkoaromisempi mutta satoisampi muunnos. Se voi kasvaa jopa 150 cm korkeaksi. Se siementää hyvin ja lisääntyy siten erinomaisesti.
Samojedikielet
thumb|Samojedikieliä puhuvat muiden muassa [[nenetsit.]] Samojedikielet ovat perinteisen, muiden muassa M. A. Castrénin edustaman, käsityksen mukaan uralilaisten kielten toinen päähaara suomalais-ugrilaisten kielten ohella tai uudemman käsityksen mukaan yksi uralilaisten kielten seitsemästä tai yhdeksästä päähaarasta.
Samojedikieliä puhuu noin 30 000 ihmistä Pohjois-Venäjällä Uralin molemmin puolin viidellä eri maantieteellisellä alueella: Nenetsiassa, Hanti-Mansiassa, Jamalo-Nenetsiassa, Taimyriassa sekä Kuolan niemimaan itäosassa.
Asema uralilaisten kielten joukossa
Vanha oletus uralilaisten kielten kahtiajaosta suomalais-ugrilaisiin ja samojedikieliin perustuu lähinnä siihen havaintoon, että samojedi jakaa selvästi vähiten yhteisiä sanoja muiden kielihaarojen kanssa. Vaikka joitain äännetason piirteitäkin on ehdotettu vanhan kahtiajaon tueksi, on ehdotusta myös kritisoitu ja esitetty toisenlainen tulkinta, jossa äännetason perusteella pikemminkin samojedi- ja ugrilaiskielet palautuisivat yhteiseen kantamurteeseen. Äännetasolta ei siis löydy selvää tukea vanhalle kahtiajaolle, ja pelkkä sanaston lukumääräero voi selittyä niinkin, samojedi on vaihtanut sanastoaan suuremmassa mitassa kuin läntisemmät kielihaarat.
Tästä syystä useimmat tutkijat ovat nykyisin sitä mieltä, että samojedikielten ja suomalais-ugrilaisten kielten välinen etäisyys ei ole niin suuri kuin on aikaisemmin oletettu ja että kielikunnan jako samojedilaiseen ja suomalais-ugrilaiseen päähaaraan on kyseenalainen. Monet tutkijat pitävät parempana neutraalimpaa kielikunnan ryhmittelyä suoraan seitsemään (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, ugri, samojedi) tai yhdeksään päähaaraan (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, unkari, mansi, hanti, samojedi).
Luokittelu
Samojedikielet jaetaan pohjois- ja eteläsamojedilaisiin kieliin. Jotkut kielitieteilijät pitävät tosin tätä luokittelua vanhentuneena. Sulkeissa on mainittu aiemmin käytetty nimitys.
Pohjoissamojedilaiset kielet
Eteläsamojedilaiset kielet
Toisinaan omiksi kielikseen luettavat koibaali, karagassi ja taigi ovat kamassin ja matorin murteita.
Levinneisyys
Selkuppia puhutaan etelämpänä kuin muita samojedikieliä. Suurin osa selkupin puhujista asuu Jamalo-Nenetsiassa, Obin ja Jenisein varrella sisämaassa. Selkuppi on ainut elossa oleva eteläsamojedilainen kieli, sillä Sajan-vuoriston alueella puhutut kamassi ja matori ovat sammuneet - matori jo 1800-luvulla ja kamassi vuonna 1989.
Puhujamäärät
Alla olevassa taulukossa olevat puhujamäärät perustuvat Neuvostoliiton väestönlaskennassa ilmoitettuihin tietoihin vuonna 1989.
Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan nenetsin puhujia oli 22 000, selkupin 1 023, nganasanin 125 ja enetsin 43. Kamassin kieli oli väestönlaskentatietojen mukaan kuollut sukupuuttoon.
Aiheesta muualla
Matthias Alexander Castrénin samojedikielten sanakirja Wörterverzeichnisse aus den samojedischen Sprachen Google Books -sivulla (saksaksi)
Kansansatu
pienoiskuva|[[Hannu ja Kerttu on tunnettu saksalainen kansansatu.]] Kansansadut ovat kansanperinteenä eläneitä tai edelleen eläviä satuja, jotka suullisesti kertoen ovat siirtyneet henkilöltä henkilölle, ajasta toiseen ja paikasta paikkaan. Kansansadut ovat suureksi osaksi yhteisiä useille kansoille.
Grimmin veljekset ja Charles Perrault kirjoittivat muistiin monia kansansatuja. Suomessa Sakari Topelius käytti niitä omien satujensa lähteinä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura on julkaissut useita suomalaisia kansansatukokoelmia, esimerkiksi Hölmöläiset ja Jättiläiset.
Monien kansansatujen on havaittu noudattavan enemmän tai vähemmän samankaltaista juonikaavaa, josta käytetään nimeä monomyytti tai sankarin matka.
Skype
Skype [ˈskaɪp] on alun perin Niklas Zennströmin kehittämä kaupallinen VoIP-palvelu sekä pikaviestintäohjelma. Vuodesta 2011 lähtien Skype on ollut Microsoftin tuote.
Skypen käyttäjät voivat ilmaiseksi Skypen avulla keskustella keskenään ja soittaa toisilleen video- tai äänipuheluita Internetissä. Skype tarjoaa myös mahdollisuuden soittaa ja lähettää tekstiviestejä tavallisiin puhelimiin, mutta näistä peritään maksu. Toiminnot vastaavat niitä, joita monet muutkin verkkopuheluohjelmat tarjoavat.
Skype-ohjelmassa ryhmäpuhelun avulla mukana voi olla jopa 20 samanaikaista keskustelijaa (maksullinen, ilmaisversiossa keskustelijoita voi olla enintään kymmenen). Lisäksi käyttäjät pystyvät lähettämään toisilleen pikaviestejä ja tiedostoja. Videopuheluominaisuus tuli Skypeen versiossa 2.0. Ennen tätä videopuheluihin on voinut käyttää kolmansien osapuolien ohjelmia, kuten Spontanian Video4Skypeä.
Skypeä ei kuitenkaan ole pakko käyttää (video)puheluihin, sillä myös tekstimuotoinen viestittely (chat) kaksin tai ryhmässä (max. 50 käyttäjää) on suosittua. Usein Skypen väitetään/luullaan olevan vain puheluita varten, vaikka monet käyttävät puheluominaisuuksia vain hyvin harvoin. Puheluissa on myös mahdollista lähettää kuvaa omasta näytöstään toiselle (streamaus).
Syyskuussa 2011 Skypeen oli rekisteröitynyt 663 miljoonaa käyttäjää.
Vuoden 2014 joulukuussa Skypen ulkoasu muutettiin muistuttamaan Windows 8 -käyttöjärjestelmän ulkoasua. Yhteisö kuitenkin kritisoi tätä muutosta ankarasti. Skype 7:n tuki lopetettiin marraskuussa 2018.
Ohjelmiston historiaa
Skypen kehittivät virolainen Toivo Annus, ruotsalainen Niklas Zennström ja tanskalainen Janus Friis Tallinnassa yhdessä virolaisen ohjelmistokehittäjäryhmän kanssa.
Zennström ja Friis kehittivät aikoinaan myös KaZaA-vertaisverkko-ohjelman.
Skype-yhtiön päämaja on Luxemburgissa ja sillä on toimistot myös Lontoossa ja Tallinnassa.
eBay osti Skypen syyskuussa vuonna 2005 ja maksoi siitä noin 2,6 mrd USD. Kauppahintaa kritisoitiin yleisesti liian kalliiksi.
10. toukokuuta 2011 ilmoitettiin, että Microsoft ostaa Skypen 8,5 miljardilla dollarilla (n. 6,1 mrd euroa).
Palveluita
pienoiskuva|250x250px|Ohjelman SkypeOut-toiminnolla voidaan ohjelmalla soittaa tavallisiin puhelinnumeroihin. Esimerkiksi ihmisille, joilla ei ole Skype-ohjelmaa käytössä.
SkypeOut
Skype tarjoaa maksullista SkypeOut-palvelua, jonka avulla pystyy soittamaan normaaliin lanka- tai matkapuhelinverkkoon (ei kuitenkaan hätänumeroihin). Soittotaksat ovat ulkomaille halvat, sillä Skype käyttää aina paikallispuhelutaksaa (ppm).
SkypeOut ei osaa näyttää soittajan numerona SkypeIn-numeroa. Tämä on yksi suurimmista rajoitteista palvelun yleistymiselle Suomessa, jossa matkapuhelimia käyttävät ihmiset ovat tottuneet näkemään soittajan numeron. Nyt ainakin Espanjasta soitettaessa Skypellä, vaikkapa johonkin Suomessa olevaan kännykkään, vastaaja näkee soittajan kännykkänumeron, olipa oma kännykkä päällä tai ei. Kun numeronäyttöpalvelu otetaan käyttöön, on kännykän oltava päällä (varmistussoitto). Palvelu on vapaaehtoinen ja maksuton. Soittoaikaa Skypeen voi tilata luottokortilla tai R-kioskilta saatavilla latauslipukkeilla (voucher). Keväällä 2007 R-kioskilta ostettavan voucherin saatavuus on heikentynyt, sitä ei ole toimitettu useisiin R-kioskeihin, vaikka aloituspakkauksia on edelleen vapaasti saatavilla. pienoiskuva|250x250px|Ohjelman SkypeIn-toiminnossa käyttäjä saa puhelinnumeron, johon voidaan soittaa kuten tavalliseen puhelimeen. Puhelu yhdistyy Skype-ohjelmaan kännykän sijasta.
SkypeIn
SkypeIn on palvelu, jossa 50 euron vuosimaksulla (tai 15 € / 3 kk) saa käyttöönsä puhelinnumeron, johon soitettaessa puhelu yhdistyy omaan Skype-palveluun ts. käytännössä omalle tietokoneelle.
Vuoden 2012 alussa Suomessa puhelinnumeroita oli saatavilla suuntanumeroilla 02 (Turku), 03 (Häme), 08 (Oulu) ja 09 (Helsinki). Puhelinnumero toimii kuin tavallinen lankapuhelinnumero eli soittaja maksaa vain normaalin puheluhinnan riippumatta siitä, missä päin maailmaa puheluun vastataan.
Skype-ohjelmiston kritiikkiä
Ranskan julkiset virastot ovat antaneet ohjeen, joka kieltää Skypen käytön, koska sen toimintaperiaatteet ja salausjärjestelmä jättävät periaatteellisen tietoturva-aukon. Lisäksi Skype voi ajoittain kuormittaa verkkoyhteyksiä tavattomasti, sillä jokainen käyttäjä toimii tietyissä tilanteissa verkon solmukohtana välittäen muiden liikennettä eteenpäin vertaisverkossa. pienoiskuva|293x293px|Skypeä voidaan käyttää myös videopuheluihin. Kuva on vanhemmasta ohjelman versiosta. Skype käyttää verkossa olevia Skype-palveluun kirjautuneita koneita välittäjinä. Tämä valtuutus kysytään Skypen asennuksessa, mutta harvat huomaavat saati ymmärtävät, mitä se tarkoittaa. Haittana on koneen resurssien käyttö, jolloin kone voi hidastua, vaikkei itse käyttäisi Skypeä sillä lainkaan.
Kanadalaisen tutkimuksen mukaan kiinalaisen Tom-Skypen puheluita valvotaan. Ohjelma sisältää myös ajankohtaisia avainsanoja, kuten maitojauhe (Kiinan maitojauheskandaali) sekä SARS, jotka mahdollisesti päivittyvät uusien ohjelmapäivitysten mukana.
Turvallisuus
4. marraskuuta 2014 Skype sai yhden pisteen seitsemästä Electronic Frontier Foundation -järjestön pikaviestinvertailussa, jossa keskityttiin yksityisyyteen ja tietoturvaan. Skype sai pisteen siitä, että se salaa käyttäjän ja palvelimen välisen viestinnän. Skype menetti pisteitä siitä, että yhteydenpitoja ei salata avaimilla, joihin ylläpitäjillä ei ole pääsyä, käyttäjät eivät voi varmistaa, ettei yhteydenpidossa ole tapahtunut mies välissä -hyökkäystä, menneet viestit eivät ole turvattuja, jos vanhat salausavaimet varastetaan, lähdekoodi ei ole avoin itsenäiselle tarkastelulle, turvasuunnittelua ei ole dokumentoitu riittävän hyvin eikä ulkopuolinen taho ole tarkastanut lähdekoodia viimeisen 12 kuukauden aikana.
Jimi Tenor
Jimi Tenor (oik. Lassi Osmo Tapio Lehto, s. 1965 Lahti) on suomalainen säveltäjä ja multi-instrumentalisti. Taiteilijanimi ”Jimi Tenor” viittaa 1970-luvun poptähti Jimmy Osmondiin nuoruudenaikaisten ulkoisten yhtäläisyyksien vuoksi, sekä Lehdon suosikkisoittimeen tenorisaksofoniin.
Jimi Tenor and His Shamans (1986–1992)
Vuonna 1986 perustettiin yhtye Jimi Tenor and His Shamans. Siinä olivat voimakkaana osana industrial-vaikutteet, jotka juontavat juurensa Tenorin vanhasta työpaikasta majoneesitehtaalla. Hän muistelikin, että "liukuhihnalla olin innoissani kaikista niistä rytmeistä". Shamans tulikin kuuluisaksi peltitynnyreistä, joista heidän ensimmäisen levynsä Total Capacity of 216,5 Litresin nimi juontaa juurensa. Shamansien aikana mukaan tulivat myös näyttävät esiintymispuvut, kuten neuvostohenkiset viitat ja drag-asusteet.
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Shamansien jälkeen Tenor lähti New Yorkiin silloisen avovaimonsa työn mukana. Siellä hän toimi muun muassa turistivalokuvaajana Empire State Buildingissa. New Yorkissa Tenor äänitti ensimmäisen soololevynsä Sähkömies (1994) Sähkö Recordings -levy-yhtiölle. Samaan aikaan Tenor alkoi kuvata 16 millimetrin filmille dokumenttia Sähkö-levy-yhtiön toiminnasta. Kuvaus aloitettiin New Yorkissa ja sitä jatkettiin 1994–1995 Suomessa ja Britanniassa. 40-minuuttinen Sähkö-filmi valmistui 1995.
Tenor teki toisen soololevyn Europa Sähkölle 1995. Levyjen menestyksen tukemana Tenor aloitti sooloesiintymiset Keski-Euroopassa. Vuonna 1996 Tenor siirtyi englantilaiselle Warp Records -levy-yhtiölle ja teki läpimurtolevynsä Intervision vuonna 1997. Warp-yhtiön tukemana Tenor alkoi esiintyä oman yhtyeensä kanssa sooloesitysten sijaan.
Tenor muutti Barcelonaan ja rakensi asuntoonsa studion ”Estudio Copito de Nieve”, jossa seuraava Warp-levy Organism (1999) pääosin äänitettiin.
Michael Faraday
Michael Faraday (22. syyskuuta 1791 – 25. elokuuta 1867) oli englantilainen fyysikko ja kemisti, joka vaikutti suuresti sähkömagnetismin ja sähkökemian kehitykseen. Hänen suurimpiin tieteellisiin saavutuksiinsa kuuluvat sähkömagneettisen induktion, diamagneettisuuden ja elektrolyysin keksiminen sekä sähkömoottoreiden kehittely. On pitkälti Faradayn ansiota, että sähkölaitteiden käyttö yleistyi teollisuudessa.
Faraday oli ahkera kokeiden tekijä ja hänet muistetaankin tuotteliaana ja yritteliäänä keksijänä. Toisaalta hän visualisoi sähköisten ja magneettisten voimien vaikuttavan kappaleisiin kenttien kautta. Tätä ajattelua kehitti edelleen matemaattisesti James Clerk Maxwell. Faraday oli lisäksi suosittu ja etevä tieteen popularisoija. Kapasitanssin yksikkö faradi on nimetty hänen mukaansa.
Elämä
Michael Faraday syntyi Newington Buttsissa, lähellä Lontoota, köyhän sepän perheeseen. Perheen taloudellisen aseman vuoksi Michael otti 13 vuoden ikäisenä vastaan työpaikan paikallisen kirjansitojan ja -kauppiaan juoksupoikana. Vuotta myöhemmin hän eteni oppipojaksi, missä työssä hän vietti seuraavat seitsemän vuotta. Faraday ei ainoastaan sitonut kirjoja, vaan myös luki niitä ahkerasti. Erityisesti häntä kiinnostivat kirjat ja tietosanakirjojen artikkelit sähköopista ja kemiasta. Hän alkoi tehdä tieteellisiä kokeita ja rakennella sähkölaitteita kirjansitojanpestinsä ohella.
Kahdenkymmenen vuoden iässä, työsopimuksen viimeisenä vuotena, Faraday pääsi kuuluisan kemistin ja Royal Societyn johtajan Sir Humphry Davyn luennoille. Koska hän tarvitsi itselleen uuden työpaikan, hän kirjoitti tyylitellyt, piirroksilla täydennetyt muistiinpanot Davyn luennoista, sitoi ne laadukkaaksi kirjaksi ja lähetti koko kolmesataasivuisen teoksen työhakemuksineen Davyn laboratorioon. Faraday sai paikan ja vietti seuraavat puolitoista vuotta kiertäen Eurooppaa Davyn kanssa tieteellisten tutkimuksien vuoksi. Faraday pysyi Royal Societyssä koko loppuelämänsä ensin Davyn apulaisena, sitten hänen kolleganaan ja lopulta, Davyn kuoleman jälkeen, hänen seuraajanaan.
Vuonna 1821 Faraday nai Sarah Barnardin (1800–1879), jonka hän oli tavannut kirkossa. Pariskunta jäi lapsettomaksi. Elämäkertureiden mukaan vahva usko Jumalan ja luonnon yhteydestä vaikutti merkittävästi niin Faradayn yksityiselämään kuin hänen tieteelliseen työhönsä - hän muun muassa kieltäytyi kehittämästä Britannialle kemiallisia aseita Krimin sotaa varten. Niin ikään hän kieltäytyi kahdesti Royal Societyn johtajuudesta, sillä halusi keskittyä täysin tieteen tekemiseen.
Jimi Tenor
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Seuraavana vuotena Jimi Tenor palasi "Estudio de Copito de Nieveen" ja teki Sähkölle levyn Utopian Dream. Tenor muutti silloisen vaimonsa Nicole Willisin kanssa väliaikaisesti Lontooseen vuonna 2000 ja alkoi äänittää yhtyeensä kanssa levyä Higher Planes Sonica Studiossa Lontoossa. Levyn julkaisi berliiniläinen Kitty-Yo-levy-yhtiö vuonna 2003. Levyllä on myös kaksi kappaletta "Trumpcard" ja "Nuclear Fusion", jotka Jimi Tenor sävelsi UMO big bandille. Kappaleet äänitettiin livenä Tavastia-klubilla.
Michael Faraday
Elämä
Faradayn terveys alkoi huonontua 1840-luvun alkupuolella, mikä hidasti hänen tutkimuksiaan. Hän kuoli 25. elokuuta 1867 Hampton Courtissa, minne hänelle oli lahjoitettu asunto tieteellisen panoksensa vuoksi. 1932 Royal Institution julkaisi Faradayn yhteensä 3 236-sivuiset päiväkirjat, joihin Faraday oli vuosina 1820–1862 dokumentoinut jokaisen kokeensa yksityiskohtaisesti ja järjestelmällisesti.
Jimi Tenor
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Vuonna 2003 Tenor perusti kiertuetta varten väliaikaisen Jimi Tenor Big Bandin. Se teki kuuden viikon Euroopan-kiertueen. Kiertue sisälsi esiintymisiä muun muassa North Sea Jazz -festivaaleilla, New Morningissa Pariisissa ja Jazz Cafessa Lontoossa.
Michael Faraday
Kemia
Faradayn ensimmäiset tutkimukset suuntautuivat enimmäkseen kemiaan. Hän tutki erityisesti elektrolyysiä. Viimeisenä vuotenaan kirjansitojan oppipoikana hän hajotti elektrolyyttisesti magnesiumsulfaattia rakentamallaan Voltan parilla, pariston esiasteella. Vuonna 1831 Faraday julkaisi elektrolyysiä koskevat lait, jotka nykyäänkin kantavat hänen nimeään.
Jimi Tenor
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Levy-yhtiö Deutsche Grammophon pyysi Jimi Tenoria tekemään levyn ReComposed-sarjaan, jonka yhtiö oli aloittanut vuonna 2005. Ajatus oli sämplätä Deutsche Grammophonin äänitteitä ja koota niistä uusia klubeissa soitettavia versioita. Jimi Tenor Recomposed ilmestyi vuonna 2006.
Michael Faraday
Kemia
Faraday löysi muun muassa bentseenin ja kaksi hiilen ja kloorin yhdistettä, onnistui nesteyttämään kaasuja, tutki terässeoksia ja tuotti erilaisia lasityyppejä optisiin tarkoituksiin. Faraday keksi myös varhaisen version Bunsenlampusta, joka on yhä käytössä laboratorioissa ympäri maailmaa. Hän myös popularisoi nykyään yleistä kemian terminologiaa, kuten anodi, katodi, elektrodi ja ioni.
Jimi Tenor
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Vuonna 2006 Tenor tutustui Rhythm Taxi -yhtyeen jäseniin Berliinissä ja aloitti yhteistyön heidän kanssaan. Jimi Tenor & Rhythm Taxi -kokoonpanon albumi Joystone äänitettiin 2006-7 Helsingissä Timmion-studiossa, tuottajana Didier Selin. Myöhemmin Rhythm Taxi vaihtoi nimensä Kabukabuksi, kun ensimmäinen conga-soittaja Nicholas Addo-Nettey erosi yhtyeestä. Jimi Tenor teki kaksi levyä Kabukabun kanssa: 4th Dimension (Sähkö, 2008) ja The Mystery of Aether (Kindred Spirits, 2012)
Michael Faraday
Kemia
1847 Faraday havaitsi ensimmäisenä jotain, jota myöhemmin alettiin kutsua metallisiksi nanohiukkasiksi. Kyseessä oli luultavasti ensimmäinen havainto kvanttitason tapahtumista. thumb|250px|left|Michael Faraday laboratoriossaan. Harriet Mooren maalaus.
Sähkö ja magnetismi
Faraday tunnetaan erityisesti työstään sähkön ja magnetismin parissa. Hän kiinnostui sähkömagneettisista ilmiöistä, kun Ørsted vuonna 1820 havaitsi sähkövirralla olevan vaikutus kompassineulaan ja Ampèren havaittua kahden sähkönjohtimen välisen voiman. Faraday teki kokeita, joiden pohjalta hän rakensi ensimmäisen homopolaarisen sähkömoottorin.
Jimi Tenor
Jimi Tenor sooloura (1992–)
Vuonna 2009 Strut-levy-yhtiö pyysi Jimi Tenoria tekemään levyn ”Inspiration Information” -sarjaan, jossa nuoremmat artistit tekevät levyn vanhemman artistin kanssa. Jimi valitsi yhteistyökumppanikseen rumpalilegenda Tony Allenin.
Michael Faraday
Sähkö ja magnetismi
1831 Faraday keksi sähkömagneettisen induktion havaittuaan ensin keskinäisinduktanssin kahden johtimen välillä, sitten havaitsemalla sähkövirran synnyn käämissä magneetin kulkiessa sen läpi. Jo pitkän aikaa oli yleisesti arveltu, että magneettikentän pitäisi synnyttää sähkövirtaa, sillä käänteinen ilmiö oli jo havaittu. Vasta Faradayn ansiosta ymmärrettiin, että sähkövirran synty on dynaaminen prosessi, joka edellyttää joko virran muutosta toisessa johtimessa tai magneetin asennon tai paikan muutosta. Joseph Henry sai samanlaisen idean samoihin aikoihin, mutta ei epäröinniltään julkaissut havaintojaan. Kaksi vuotta myöhemmin Faraday osoitti, että induktion aiheuttama sähkö oli täsmälleen samanlaista kuin Voltan parista tai kitkasta peräisin oleva sähkö.
Tutkimustensa pohjalta Faraday painotti erityisesti havaintoaan, että jokainen positiivinen varausyksikkö oli aina yhteydessä negatiiviseen varausyksikköön. Toisin sanoen Faradayn mukaan oli mahdoton tuottaa positiivista tai negatiivista “absoluuttista sähkövarausta” ilman, että johonkin toiseen kappaleeseen muodostuu yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen varaus. Täten Faraday keksi varauksen säilymislain, vaikka teoriaa elektroneista, protoneista ja nettovarauksettomista atomeista ei ollut vielä esitetty.
Faradayn mielestä vallitseva käsitys, jonka mukaan voimat vaikuttivat kappaleisiin etäältä, ei ollut fysikaalisesti mielekäs. Sen sijaan hän visualisoi avaruuden täyteen voimaviivoja, joiden kautta sähköiset ja magneettiset voimat vaikuttivat kappaleisiin ja esitteli täten kentän käsitteen. Jokaisessa avaruuden pisteessä voitiin määrittää voiman suuruus kyseisessä kohdassa olevan voimaviivan suuruudesta. Kentän käsitteen käyttö ei yleistynyt, ennen kuin Maxwell muotoili Faradayn ajatukset matemaattisesti.
Faraday keksi nykyään Faradayn häkeissä sovellettavan periaatteen staattisten varausten jakautumisista.
Luennot ja yhteiskunnallinen työ
Omien tutkimustensa lisäksi Faraday osallistui muihinkin tieteellisiin projekteihin, kuten esimerkiksi hiilikaivoksen räjähdyksen ja Thamesin saastumisen tutkimiseen. Faraday oli erittäin innokas luennoimaan tieteestä suurelle yleisölle ja puhui avoimesti koulutuksen tärkeydestä. Vuonna 1827 Faraday aloitti nykypäivään asti jatkuneen Royal Institutionin joululuentojen perinteen luennoimalla nuorisolle kemiasta. Faraday oli erittäin pidetty ja valovoimainen luennoitsija ja jatkoi luentoja kemian ja sähkömagnetismin aiheista aina vuoteen 1860 saakka. Faraday myös kritisoi julkisesti okkultismia ja muita parapsykologisia trendejä, jotka nousivat muotiin Englannissa 1850-luvulla.
Perushankintaohjelma
Perushankintaohjelma oli Suomessa 1930-luvulla toteutettu hanke, jolla pyrittiin kohentamaan armeijan kaluston määrällistä ja laadullista tasoa.
Taustaa
Suomen armeijan muodostuessa 1920-luvulla Valkoisen armeijan pohjalta sen aseistus ja muu varustus oli suurimmaksi osaksi keisarillisen Venäjän perintöä. Venäläiset joukot olivat jättäneet jälkeensä mittavat asevarastot poistuessaan Suomesta talven 1917–1918 aikana. Tätä aseistusta täydennettiin hankinnoilla ulkomailta. Suomen armeijan luominen tapahtui ajankohtana, jolloin ensimmäinen maailmansota oli juuri päättynyt ja kansainvälinen sotaväsymys oli luonut pyrkimyksiä aseistariisuntaan. Näissä oloissa Euroopan suurvallat myivät mittavaa ylijäämäkalustoaan, ja tarjonta oli runsasta. Suomi hankki näistä varastoista itselleen muun muassa Renault-panssarivaunuja ja lentokoneita, joilla luotiin ilmavoimat. Suomen armeija oli varustettu 1920-luvulla maailmansodan aikaisella tekniikalla, mutta se oli vielä käyttökelpoista, eikä uusiin hankintoihin nähty välitöntä tarvetta. Armeijan sisällä vallitsi monia erilaisia näkemyksiä kehityksen suunnasta, eikä tämänkään vuoksi ryhdytty uusiin hankintoihin.
1920-luvun puolustusrevisioni
Puolustusrevisioniksi nimetty komitea tutki vuosien 1923–1926 aikana Suomen puolustuskysymystä perusteellisesti. Se esitti perushankintaohjelmaa vuosiksi 1927–1936. Vuonna 1927 säädettiin laivastolaki, johon sisältyi muun muassa panssarilaivojen Ilmarisen ja Väinämöisen rakentaminen. Hankinta oli mittava, ja se nieli merkittävästi varoja suhteellisen köyhältä maalta. Jälkeenpäin tämä sai osakseen voimakasta kritiikkiä. Puolustusrevisionin esittämän ohjelman toteuttamismahdollisuudet olivat heikot. Toteutus olisi sattunut pahimpiin pulavuosiin, sillä 1930-luvun alussa maailmalla vallitsi suuri lamakausi. Armeijan varastoja tutkittaessa niiden kätköistä löydettiin täysin käyttökelvotonta romua, jolla ei olisi mahdollisessa taistelussa mitään arvoa. Tästä syystä säädettiin kesällä 1930 hätälaki, jolla pyrittiin korjaamaan kaikkein pahimmat epäkohdat puolustuskyvyssä ennen lopullisen selvityksen valmistumista.
Perushankintaohjelma
Perushankintaohjelmaa ryhdyttiin toimeenpanemaan vuonna 1936 hätäohjelman rinnalla. Tilanne Euroopassa ei ollut vielä tässä vaiheessa riistäytynyt täyteen asevarustelukierteeseen. Adolf Hitlerin valtaannousu oli muuttanut tilannetta, ja asenteet olivat muuttuneet jälleen päinvastaisiksi kuin 1920-luvulla. Eduskunta oli jo 1930-luvun lopulla myöntänyt määrärahoja hankintoihin, mutta kotimaisen asetuotannon valmistautumattomuus viivästytti varustautumista. Teollisuudelta puuttui erikoisvälineitä, kokemusta ja tietoa aseiden valmistuksesta. Jälkikäteen arvioituna kallista aikaa valui hukkaan, sillä varustautuminen alkoi muualla saavuttaa huippunsa. Tilanteen kiristyessä vuoden 1938 aikana ei ulkomailta ollut juurikaan enää saatavilla ajanmukaista kalustoa Suomeen. Vaikka nyt rahaa aseisiin olisi ollut, niitä ei saatu ostettua eikä kotimainen tuotanto ollut edes kunnolla prototyyppiasteella.
Naamiomatkija
Levinneisyys
Naamiomatkijaa tavataan Meksikossa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Perushankintaohjelma
Perushankintaohjelma
Pahimpana jarruna oli koko 1930-luvun ajan jatkunut kiistely aseiden tyypeistä ja niiden tulevaisuudesta. Esimerkiksi konepistooli nähtiin ohimenevänä ilmiönä eikä sen merkitystä taistelukentällä osattu nähdä. Erinomaisia Suomi-konepistooleja oli käytettävissä vain runsaat 4 000 kappaletta talvisodan alkaessa. Tykistön tyyppikysymyksessä ei ollut päästy sen pidemmälle, ja kalusto oli kirjavaa. Tykistö oli ikääntynyttä ja pienikaliiperista, ja sille ei ollut riittävästi ammuksia. Tykistön asetyyppikomitean vuonna 1936 tekemästä esityksestä huolimatta tykkien kaliiperia ei muutettu. Kranaattien puute johti myöhemmin talvisodassa suoranaiseen kriisiin, kun tykistöä ei voitu käyttää Neuvostoliiton joukkojen täysin avoimesti suorittamiin ryhmityksiin.
Harlin & Selin Productions
Harlin & Selin Productions Oy oli Renny Harlinin ja Markus Selinin 1990-luvun alussa perustama suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toiminta lakkasi 1990-luvun puolivälissä, jonka jälkeen Markus Selin perusti Solar Films -elokuvayhtiön.
Perushankintaohjelma
Malli Cajander
Henkilökohtaisen varustuksen puutteita kuvaa, että ylimääräisten harjoitusten alkaessa lokakuussa 1939 voitiin lähes kaikille jakaa vain lakki, kokardi, vyö, kenttäpullo ja leipälaukku. Asetakkeja ja sotilashousuja riitti noin kahdelle kolmesta ja selkäreppu vain joka toiselle palvelukseen kutsutulle.
Mikael Kerullarios
Mikael Kerullarios (n. 1000 – 1059) toimi Konstantinopolin patriarkkana vuosina 1043–1058. Hänen aikanaan tapahtui idän ja lännen kirkkojen jakaantuminen vuonna 1054.
Perushankintaohjelma
Johtopäätökset
Jälkikäteen arvioituna on selvää, että mikäli perushankintaohjelmaan olisi voimallisesti ryhdytty 1930-luvun alussa, sen aseistus olisi ollut suurelta osalta vanhentunutta toiseen maailmansotaan mennessä, viimeistään jatkosodan alkaessa. Esimerkiksi panssarintorjunnassa 1930-luvun alussa suunniteltiin käytettäväksi panssarintorjuntakivääriä, mutta tämäntyyppinen ase sai vuosikymmenen loppupuolella panssareihin aikaan vain vähäisiä painaumia. Suomalaistenkin kipeästi kaipaaman, modernin ruotsalaisen panssarintorjunta-aseistuksen tuotanto alkoi vasta vuoden 1937 aikana. Suomen peitteiseen maastoon sopivaa tehokasta mutta miesvoimin operoitavaa panssarintorjunta-asetta ei ollut edes olemassa talvisodan alussa. Niin nopeaa oli etenkin panssariaselajin kehitys 1940-luvun alussa, sillä vasta myöhemmin panssarinyrkit ja -kauhut tasapainottivat asetelmia. Panssarilaivojen hankintaan liittyneen kritiikin kohdalla voidaan kysyä, mikä olisi ollut niiden sijaan hankitun aseistuksen taisteluarvo tulevassa sodassa. Arvostelijoiden mukaan varat olisi pitänyt käyttää esimerkiksi hävittäjälentokoneisiin, mutta toisaalta Suomen tulevassa maailmansodassa neuvostoilmavoimien torjumiseen tarvitsemia konetyyppejä ei tuolloin ollut vielä edes saatavilla. Neuvostoliitto piti Suomen panssarilaivoja itselleen todellisena uhkana.
Mikael Kerullarios
Skisman muodostumisen jälkeen Mikael Kerullarios oli jonkin aikaa Konstantinopolin mahtavin mies. Hän riitaantui Konstantinos IX:n kanssa ja järjesteli tämän seuraajien syrjäyttämisiä niin tiuhaan, että häntä sanottiin kuninkaantekijäksi. Lopulta hän pyrki kruunauttamaan itsensä keisariksi. Isaak I Komnenos määräsi hänet karkotettavaksi, ja matkalla Kerullios haaksirikkoutui ja kuoli.
Misso
Misso on pienkauppala ja entinen kunta Võrumaalla, Virossa.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Rõugen kunta, Haanja, Mõniste ja Varstu sekä pääosa Misson kunnan kylistä yhdistettiin uudeksi Rõugen kunnaksi ja Missosta tuli Rõugen kuntaan kuuluva pienkauppala. Misson Luhamaan alueen 16 kylästä tuli osa Setomaan kuntaa.
Entinen kunta
Pinta-alaa Misson kunnalla oli 189,9 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 810 (1.1.2008). Väestötiheys oli 4,3 as/km². Misson kunnanjohtajana toimi Lembit Sikk. Kunnan keskus oli nimeltään Misso, jossa asui 280 ihmistä (1.1.2008).
Misson naapurikunnat olivat Vastseliina pohjoisessa ja Haanja lännessä. Etelässä kunta rajautui Latviaan ja idässä Venäjään. Luhamaan alueella sijaitsee Luhamaan-Šumilkinon rajanylityspiste, josta on mahdollista ylittää Venäjän raja.
Kunnassa sijainnut Luhamaan vuonna 1929 rakennettu Pyhän Hengen kirkko on Setumaan ainoa kirkkojuhlia uuden kalenterin mukaan juhliva kirkko.
Kylät
Misson kunta muodostui seuraavista kylistä : (Asukasluvut 1. tammikuuta 2008 olleen tilanteen mukaan) Hindsa, Hino, Horosuu, Häärmäni, Hürsi, Kaubi, Kimalasõ, Kiviora, Koorla, Korgõssaarõ, Kossa, Kriiva, Kundsa, Kurõ, Käbli, Kärinä (27 asukasta), Laisi, Leimani, Lütä, Mauri, Misso (280 asukasta), Missokülä, Mokra, Muraski, Määsi (50 asukasta), Möldre, Napi, Parmu, Pedejä, Pruntova, Pulli, Pupli, Põnni, Põrstõ, Pältre, Rammuka, Rebäse, Ritsiko, Saagri, Saagrimäe, Saika, Sakudi, Sandi, Sapi, Savimäe, Savioja, Siksälä, Suurõsuu, Tiastõ, Tiilige, Tika, Toodsi, Tserebi, Tsiistre (25 asukasta) ja Väiko-Tiilige.
Väestö
Vuonna 2011 Misson kunnassa oli 576 asukasta, joista 543 (94,3 %) oli virolaisia, 27 (4,7 %) venäläisiä ja 6 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
M/T Esso Finlandia
M/T Esso Finlandia on ollut kahden kauppalaivan nimenä:
Färingit
Färingit tai färsaarelaiset ovat pieni pohjoiseurooppalainen etninen ryhmä, joilla on skandinaaviset sukujuuret. He muodostavat pääosan Färsaarten väestöstä. Suurin osa färingeistä on uskonnoltaan muiden skandinaavien tavoin luterilaisia. Färingit puhuvat äidinkielenä fääriä, joka on pohjoisgermaaninen kieli ja erityisen läheistä sukua islannille.
Me kolme ja jengi
Juoni
Veljekset Ponyboy (Pony), Sodapop (Soda) ja Darrel (Darry) asuvat yhdessä, koska heidän vanhempansa ovat kuolleet. Pojat kuuluvat jengiin, joka on nimeltään Rasvikset. Rasvikset ovat köyhempiä kuin keskiluokka ja he joutuvat tämän takia useasti tappeluihin. Jengiin kuuluvat lisäksi Johnny, Steve, Dallas (Dally) ja Two-Bit. Rasvikset tappelevat snobbareita vastaan, jotka ovat kaupungin rikkaimpiin kuuluvia.
Ponyboy tapaa elokuvissa Cherry Valance -nimisen tytön. He alkavat jutella ja Cherry ymmärtää, että he eivät ole pahoja nuorisorikollisia. Myös Ponyboy huomaa, etteivät kaikki rikkaat ole ilkeitä snobbareita. Cherry Valancen ja hänen ystävänsä poikaystävät näkevät heidät rasvisten seurassa ja suuttuvat. He alkavat myöhemmin hukuttaa Ponyboyta suihkulähteeseen. Johnny ottaa puukkonsa esiin ja puukottaa snobbaria ja pelastaa Ponyboyn hengen.
Ponyboy ja Johnny menevät Dallasin luo pyytämään apua, Dallas antaa Ponyboylle ja Johnnylle rahaa ja käskee heidän paeta maaseudulle kunnes tilanne rauhoittuu. Pojat piiloutuvat vanhaan kirkkoon maalla ja asuvat siellä jonkin aikaa. Johnny pyytää Ponyboyta leikkaamaan heidän pitkät tukkansa, joka on heidän jenginsä tunnusmerkki, ettei kukaan tunnistaisi heitä. Pian Dallas ilmestyy paikalle ja Johnny kertoo hänelle aikovansa ilmoittautua poliisille.
Kirkkoon menee leikkimään muutama lapsi, vaikka heitä on kielletty menemästä sinne. Johnnyn/Ponyboyn tupakka sytyttää kirkon palamaan ja lapset ovat sisällä. He menevät kirkkoon pelastamaan lapsia. Kun he ovat pääsemässä ulos ikkunasta, painava puunpala tippuu Johnnyn selkään ja Ponyboyn selkä syttyy palamaan, mutta se saadaan tukahdetuksi. He joutuvat sairaalaan.
Rasvikset voittavat tappelun, mikä tarkoittaa sitä, etteivät snobbarit enää tule heidän alueelleen. Pian Johnnyn tila huononee ja hän kuolee. Dallas ei kestänyt Johnnyn menettämistä, joten myöhemmin hän soittaa muille jengiläisille ja kertoo ryöstäneensä pienen sekatavarakaupan. He lähtevät apuun ja näkevät kun Dallas uhkailee poliiseja tyhjällä aseella, mutta koska poliisit eivät tiedä tätä, he ampuvat Dallasin ja hän kuolee. Juuri sitä hän halusi. Ponyboy kokee tämän kaikkein raskaimmin. Yhtenä iltana hän menettää kaksi jengiläistä. Lopulta hän kuitenkin yrittää palata normaaliin arkeen.
Vetšnyi strannik
Vetšnyi strannik Judifin kappale, joka edusti Venäjää vuoden 1994 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Klára Křížová
thumb|250px|Klára Křížová Klára Křížová (s. 13. heinäkuuta 1989 Zlín) on tšekkiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa LK Ski Zlín Charvátová -seuraa.
Jakšur-Bodjan piiri
thumb|175px|Jakšur-Bodjan piiri Udmurtian kartalla. Jakšur-Bodjan piiri on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1778,4 neliökilometriä. Asukkaita on 21 500 henkeä (vuonna 2010).
Klára Křížová
Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Křížová sijoittui superalppiyhdistetyssä ja supersuurpujottelussa 25:nneksi sekä syöksylaskussa 29:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Křížová sijoittui supersuurpujottelussa 29:nneksi ja syöksylaskussa 37:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä 24:s ja syöksylaskussa 28:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Křížová oli syöksylaskussa 24:s ja supersuurpujottelussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi, superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja syöksylaskussa 21:nneksi.
Jakšur-Bodjan piiri
Jakšur-Bodjan piiri sijaitsee Udmurtian keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Igran, idässä Šarkanin ja Votkinskin, etelässä Zavjalovon sekä lännessä Uvan ja Seltyn piireihin. Pinta-alasta noin 60 % on metsää. Tärkeimmät joet ovat Iž ja Votka. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, mangaani, savi, kalkki ja hiekka.
Klára Křížová
Alppihiihdon maailmancupissa Křížová kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti St. Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2010 oltuaan 20:s. Se on toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Jakšur-Bodjan piiri
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bolšije Ošvortsy, Jakšur, Jakšur-Bodja, Kekoran, Lynga, Mukši, Puškari, Selytška, Staryje Zjattsy, Tšernuška (keskuspaikka Novaja Tšernuška), Tšur ja Varavai. Hallinnollinen keskus on Jakšur-Bodjan kylä.
Piirin kautta kulkee Iževskin ja Pibanšurin välinen rautatie sekä Iževskistä Glazoviin johtava maantie, josta Jakšur-Bodjassa haarautuvat tiet Šarkaniin ja Votkinskiin. Seudulla tuotetaan öljyä, turvetta, puutavaraa ja rakennustarvikkeita. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja vihannesten viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Rassvet ja sen udmurtinkielinen liite Ošmes.
El Salvador olympialaisissa
El Salvador osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968, ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa Montrealin 1976 ja Moskovan 1980 kisoja lukuun ottamatta. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
El Salvador ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet Maureen Kaila, joka oli viides ratapyöräilyn naisten pisteajossa Atlantassa 1996 ja Luisa Maida, kahdeksas naisten urheilupistooliammunnassa Pekingissä 2008.
Harmaakveekarimatkija
Harmaakveekarimatkija (Cinclocerthia gutturalis) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Harmaakveekarimatkijaa tavataan Martiniquella ja Saint Lucialla. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lappeenrannan kaupunginkirjasto
Lappeenrannan kaupunginkirjasto toimii Lappeenrannan kaupungissa ja sen lähialueilla. Kirjasto on perustettu vuonna 1883. Uuden pääkirjastorakennuksen avajaiset olivat vuonna 1974. Vuonna 2017 henkilökuntaa työskenteli henkilötyövuoden aikana kirjaston palkkaamana 46,23 henkeä.
Lappeenrannan kaupunginkirjasto kuuluu Heili-kirjastokimppaan.
Historia
Koulukirjastonhoitaja Juho Pelkonen esitti vuonna 1883 kaupunginhallitukselle, että Lappeenrannan kaupunki ottaisi siihen mennessä satunnaisin avustuksin toimineen lainakirjaston ja lukusalin omistukseensa ja hoitoonsa. Kaupunginhallitus suostui esitykseen ja myönsi kirjastolle tukea 200 markkaa, josta 150 markkaa tuli käyttää kirjojen hankintaan ja sitomiseen. Näistä rahoista varattiin myös 50 markan vuotuinen määräraha kirjastonhoitajan palkkaamiseen.
Kirjasto sai uudet tilat Säätiö- eli Postitalosta. Näissä tiloissa kirjasto sijaitsi uuden talon valmistumiseen saakka aina vuoteen 1973. Lappeenrannan Kilta ehdotti erityisen kotiseutuosaston kokoamista kirjaston yhteyteen. Esitys hyväksyttiin. Vain kahta kuukautta ennen kuntaliitosta (Lappeenranta-Lappee-Lauritsala) ja sen mukanaan tuomia muutoksia perustettiin Tyysterniemen kansakoululle myös lasten- ja nuortenosasto. Alakylän ja Tyysterniemen toiminnat kytkettiin toisiinsa. Molempia hoiti sama kirjastonhoitaja.
Kuntaliitos
Vuoden 1967 alussa toteutettiin kuntaliitos, joka yhdisti Lappeenrannan kaupungin, Lappeen kunnan ja Lauritsalan kauppalan. Näin syntyi laaja 50 023 asukkaan kaupunki, jonka kirjastotoimi käsitti pääkirjaston lisäksi 25 sivukirjastoa ja neljä laitoskirjastoa.
Muodostuneen suurkunnan alue oli paisunut niin laajaksi, että kirjastoauto nähtiin välttämättömyytenä. Kirjastolautakunta esitti auton hankkimista heti vuoden 1967 alussa. Lappeenrannan saadessa kirjastoauton syksyllä siirryttiin samalla kameralainausjärjestelmään. Kirjastoauton lainauskamera ja siitä saadut kokemukset johtivat lainauskameran hankkimiseen myös pääkirjastoon vuonna 1968.
Uuden kirjastotalon rakennus alkoi vuonna 1973 ja arkkitehtina toimi Erkki Pasanen. Samana vuonna Valtioneuvosto teki päätöksen maakuntakirjaston tehtävien antamisesta Lappeenrannan kaupungin pääkirjastolle ja esitti käytettäväksi nimeä Lappeenrannan kaupunginkirjasto - maakuntakirjasto. Uuden kirjastotalon avajaisia vietettiin 7.8.1974.
1980-luvulta nykypäivään
Kunnallisen kirjastonsa 100-vuotisjuhlavuonna 1983 Lappeenrannassa valmistauduttiin ATK-lainaukseen. Käynnissä oli ATK-kirjarekisterin luominen. Vuonna 1987 kirjakokoelma saatiin viedyksi rekisteriin. Poistokirjamyynti sekä videoiden lainaus aloitettiin vuonna 1989.
Vuosi 1991 jäi Lappeenrannan kirjaston historiaan supistusten vuotena: syyskuussa lakkautettiin Kaukaan kirjasto ja Armilan sekä Lamposaaren lainausasemat. Mutta seuraavana vuonna miljoonan lainan raja ylittyi ensimmäisen kerran kirjaston historiassa. Vuonna 1993 uusi kirjastoauto aloitti ajon. Pääkirjastossa aloitettiin internetyhteyksien tarjonta asiakkaille vuonna 1996. Käytössä oli yksi kone lapsille ja yksi aikuisille. Kirjastoon perustettiin tietoverkkoneuvojan virka. Seuraavana vuonna kirjastossa siirryttiin uusittuun lainausjärjestelmään: Riimi-järjestelmä muuttui Windows-pohjaiseksi. Samalla uusittiin lainaajakortti. Vuonna 1998 kirjaston kokoelmaluettelo saatiin internetin kautta asiakkaiden käytettäväksi. Uutena palvelumuotona vuonna 1999 aloitettiin asiakkaille lainojen uusiminen ja kirjojen varaus internetin kautta.
Vuonna 2001 maakuntakirjasto solmi palvelusopimuksen Helsingin yliopiston kanssa elektronisen aineiston hankinnasta. Kirjastoon hankittiin tuolloin myös ensimmäinen lainausautomaatti. 2003 kirjastoon ostettiin Akateeminen Tietopalvelu Oy:n ATP-Origo -palvelujärjestelmä. Järjestelmä otettiin käyttöön kuitenkin vasta kesäkuussa 2004. Kuntaliitoksessa Joutsenon kaupunki liittyi 1.1.2009 Lappeenrantaan. Samalla Lappeenrannan kirjastoverkkoon tuli neljä uutta lähikirjastoa (Joutsenon, Korvenkylän ja Pulpin kirjastot sekä Aholan lainausasema).
Ylämaan kirjasto liittyi kuntaliitoksen myötä vuoden 2010 alusta osaksi Lappeenrannan maakuntakirjastoa. Seuraavana vuonna aloitettiin E-kirjojen lukulaitteiden lainaaminen. 11.1.2012 uusi kirjastoauto Willitys aloitti liikennöinnin. Vuonna 2013 Etelä-Karjalan kirjastojen yhteinen Heili-kimppa aloitti toimintansa. Yhteinen uusi kirjastojärjestelmä Aurora otettiin käyttöön 4.12. Pääkirjastossa otettiin käyttöön aineiston RFID-tarrat. Kirjaston asiakasraati aloitti toimintansa. Korvenkylän kirjasto sai uudet tilat koulun, päiväkodin ja neuvolan yhteydessä 2014. Uudessa kirjastossa aloitettiin omatoimiasiointi ensimmäisenä Lappeenrannassa. Vuonna 2016 pääkirjaston tiloja nimettiin uudelleen: entisestä musiikkisalista tuli Heili-sali ja Satuhuoneesta Tarinasali. Vapaaehtoiset it-opastajat aloittivat asiakasopastukset saman vuoden keväällä. Mustolan kirjasto lopetti toimintansa 31.5.2017 ja uusi Pontuksen kirjasto avattiin 14.8.2017 Pontuksen päiväkotikoululla. Omatoimiasiointi Pontuksella alkoi 1.12.2017. Pääkirjaston lajitteleva palautusautomaatti otettiin käyttöön 2017 kesällä.
Historia
Carelica-kotiseutukokoelman kerääminen aloitettiin 1950-luvulla, kun ilmeni huolta luovutetun Karjalan kulttuuriperimän säilymisestä. Vuonna 1957 tehtiin esitys siitä, että Lappeenrannan kaupunginkirjastoon perustettaisiin erillinen kotiseutukokoelma. Esityksen laati Lappeenrannan Kilta, Anni Kepilän aloitteesta. Valtion kirjastotoimiston johtaja, kouluneuvos Kaarina Ranta tähdensi Lappeenrannassa käydessään vuonna 1961, että ”erityisesti kotiseutuosastoon olisi kaikin voimin koottava Karjalaa koskevaa kirjallisuutta”.Vuonna 1968 kokoelmaan kuului 2373 nimikettä. Nykyisellään kokoelmassa on jo lähes 12 000 kirjaa sekä paljon eri alojen pienpainatteita. Carelica-kokoelma oli edistämässä maakuntakirjaston perustamista Lappeenrantaan vuonna 1973.
Kokoelman keruualue
Carelica-kokoelman aineisto on kerätty nykyisen Etelä-Karjalan alueelta. (Ennen kuntaliitoksia alueeseen kuului 15 kuntaa, nykyään 9.) Carelica-kokoelmaan kootaan kirjallisuutta myös Karjalan luovutetulta alueelta. Aineiston keruualueeseen kuuluu Kannaksen alueiden lisäksi myös Inkeri.
Uutisia kirjastosta
Lappeenrannan kirjastoon avattiin vuonna 2015 uusi musiikkiosasto, jonka tarkoituksena oli elävöittää kirjaston tarjontaa erilaisilla tavoilla. Musiikkiosasto siirrettiin katutasosta kolmanteen kerrokseen, siitä tuli suurempi ja myös cd-hyllyt muutettiin uusiksi. Uusi musiikkiosasto mahdollisti esimerkiksi musiikkiesitysten järjestämisen. Uudistusten myötä kirjaston valikoima myös selkiintyi. Musiikkivalikoima on laaja ja nyt kaikki musiikkiaiheinen löytyy samasta paikasta. (Lappeenrannan kirjasto sai uuden musiikkiosaston, 2015.)
Kesällä 2016 Lappeenrannan kirjasto teki uuden aluevaltauksen, kun se tarjosi mahdollisuuden lainata polkupyöriä. Turussa kyseistä oltiin kokeiltu jo aiemmin, joka antoi idean toteuttaa samaa myös Lappeenrannan kirjastossa. Pyöriä voi lainata itsenäisesti 15-vuotiaasta ylöspäin kirjastokortilla, päiväksi kerrallaan. Kirjastolla on ollut myös aiemmin lainattavissa erilaisia liikuntavälineitä ja pelejä, kuten esimerkiksi kävelysauvat, tasapainolauta, askelmittari ja gymstick-jumppakeppi. Liikuntavälineiden lainaamisen taustalla on ajatus hyvinvoinnin tukemisesta ja se onkin toteutettu yhteistyössä liikuntatoimen kanssa. (Lappeenrannan kirjasto teki uuden aluevaltauksen - nyt voi lainata polkupyöriä, 2016.)
Lappeenrannan kirjasto sai keväällä 2017 valtion tukea e-kirjojen käyttöön ottoon ja Imatran kirjastot saivat tukea digiohjaajan palkkaamiseen. Imatran seudun kirjastot palkkasivat digiohjaajan käynnistämään sähköisten palvelujen ja aineistojen käyttöä. Tähän kirjastot saivat 15 000 tukea valtiolta. Lappeenrannan sekä Porvoon yhteishankkeessa mallinnettiin e-kirjojen käyttöä. Tämän tarkoituksena oli parantaa lasten lukutaitoa sekä lisätä heidän lukuharrastustaan. Lappeenrannan Suomi 100-luentosarjaan Lappeenrannan maakuntakirjastossa saatiin 7000 euroa. Toiset 7000 euroa Lappeenranta sai hankkeeseen: aikamatka Suomi100-lastenkirjallisuuteen sanataiteen keinoin. (Lappeenrannan kirjasto sai valtion tukea e-kirjojen käyttöön ottoon: Imatran kirjastot saivat tukea digiohjaajan palkkaamiseen, 2017)
Joulukuussa 2017 Lappeenrannan kirjastossa järjestettiin Suomen luonnonsuojeluliiton toimesta rakennustalkoot, jossa rakennettiin norpille turvallisia katiskoja. Kyseiset talkoot olivat osana jo vuonna 2013 alkanutta Saimaannorppa-LIFE- hanketta. Luontokuvaajana ja kalastajana tunnettu Juha Taskinen oli kirjastolla opastamassa katiskoiden rakentamista. Rakennustalkoiden tarkoituksena oli levittää tietoutta verkkokalastuksen vaaroista uhanalaisille saimaannorpille, sekä kannustaa ihmisiä kalastamaan norpille turvallisilla katiskoilla, jotta he välttyisivät verkkokuolemalta. Kirjastoon olivat kaikki tervetulleita rakentamaan katiskoja, mutta myös keskustelemaan aiheesta. (Lappeenrannan kirjastossa rakennetaan norppaturvallisia katiskoja 1.–2.12, 2017.)