cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Löppönen-Kauhanen
Anna Aleksandra Löppönen-Kauhanen (6. toukokuuta 1873 Viipuri – 29. kesäkuuta 1947) oli suomalainen taidemaalari.
Anna Löppönen-Kauhanen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1892–1898 sekä Pietarin taideakatemiassa 1898–1901. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1896, 1898, 1900, 1902 ja 1943.
Rippiraha
Rippiraha eli pääsiäisraha on rippi-isälle annettava uhri eli lahja. Kun ripittäminen oli yleinen pääsiäisjuhlan aikana, maksu sai nimen pääsiäisraha. Suomessa pääsiäisrahat poistettiin 1800-luvulla papiston palkkausjärjestelmän uudistuksen yhteydessä. Alkuaan raha kuului tilattomien maksettavaksi.
Vulkaaninen salamointi
thumb|Salamointia [[indonesialaisen Rinjanivuoren purkauspilvessä vuonna 1994.]]
Vulkaaninen salamointi eli tulivuorisalamointi on sääilmiö, jossa tulivuoren purkauspilvessä esiintyy ukkosta. Tuhkasta ja kiviaineksesta muodostuvan purkauspilven hiukkasiin muodostuu sähkövaraus samoin kuin ukkospilven jääkiteisiin. Kun varaus kasvaa tarpeeksi suureksi, se purkautuu salamointina, kuten ukkospilvessäkin. Vulkaaninen salamointi esiintyy yleensä purkauspilven sisäisinä pilvisalamoina, eikä ulotu purkauspilvestä maahan.
Artūrs Plēsnieks
Artūrs Plēsnieks (s. 21. tammikuuta 1992) on latvialainen painonnoston raskaansarjan olympia-, MM- ja EM-mitalisti.
Vulkaaninen salamointi
Vulkaaninen salamointi ilmiönä on tunnettu jo antiikin ajalla. Roomalainen historioitsija Plinius nuorempi kertoi salamoinnista silminnäkijäkuvauksessaan Vesuviuksen purkauksesta vuonna 79.
Artūrs Plēsnieks
Plēsnieks saavutti Houstonin MM-kilpailuissa 2015 pronssia alle 105 kg:n sarjassa yhteistuloksella 405 kg. Hän oli samassa painoluokassa yhteistuloksen viides MM-kilpailuissa 2013 ja seitsemäs Lontoon olympialaisissa 2012. EM-kilpailuissa hän sai yhteistuloksessa pronssia ja työnnössä hopeaa EM-kilpailuissa 2013 sekä työnnössä pronssia 2014. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Plēsnieks sai pronssia alle 109-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 410 kg.
Plēsnieks voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden alle 105 kg:n sarjassa 2013 ja 2014 sekä yli 105-kiloisissa 2015. Nuoremmissa ikäluokissa hän on voittanut yhteistuloksen maailmanmestaruuden 2010, saanut MM-hopeaa 2011 ja 2012 sekä MM-pronssia 2009, voittanut Euroopan-mestaruuden 2008, 2009 ja 2011 sekä saanut EM-hopeaa 2008 ja 2009. Lisäksi hän on saavuttanut useita nuorten arvokisamitaleja tempauksessa ja työnnössä.
Raven (sarjakuvahahmo)
Raven, oikealta nimeltään Rachel Roth tai Rachel Azarath on DC Comicsin kustantamissa sarjakuvissa esiintyvä supersankaritar, jonka loivat Marv Wolfman ja George Pérez. Raven teki ensiesiintymisensä DC Comics Presents -sarjakuvan numerossa 26 vuonna 1980. Raven tunnetaan Teinititaanien jäsenenä, joka kykenee hallitsemaan sieluaan taistellakseen, joko fyysisessä olomuodossaan tai sielullisessa demonin muodossa. Hänen otsassaan oleva punainen jalokivi on nimeltään Chakra, jonka avulla Raven kykenee hallitsemaan omaa synkempää demonin puoltaan. Ravenin tunnuslause tämän loitsiessa on ("Azarath, Metrion, Zinthos").
Sarjakuvissa
Raven syntyi ihmisäidille Arella Rothille, joka tunnetaan myös nimellä Angela ja paholaisisälle Trigonille. Raven kasvoi pasifistisessa todellisuudessa Azarathissa, jossa Ravenia opetettiin hallitsemaan tunteitaan, jotta hänen perityt demoniset voimansa eivät pääsisi valloilleen. Raven kuitenkin karkasi kohti Gotham Citya ja liittyi kulttiin. Myöhemmin hänelle selvisi, että Trigon suunnitteli tulevansa Ravenin ulottuvuuteen, minkä Raven vannoi estävänsä. Raven pyysi Oikeuden Puolustajilta apua, mutta he kieltäytyivät Zatannan aistittua hänen paholaispuolen. Epätoivossaan Raven perusti Teinititaanit, johon liittyivät Vaihdokas, Kyborgi, Poika Salama, Robin, Tähtituli ja Ihmetyttö, joiden avulla ryhmä taisteli Ravenin isää Trigonia vastaan.
Ryhmä onnistui lopulta pysäyttämään Trigonin ja sulkemaan hänet vangiksi toiseen ulottuvuuteen. Siitä huolimatta Raven joutui taistelemaan isänsä vaikutuksia vastaan, sillä Trigonia ei tuhottu kokonaan. Tämän vuoksi muutamaan otteeseen hän oli menettää hallintansa erinäisten stressien vuoksi ja hädin tuskin sai itsensä normaaliin tilaan sulkeakseen sisällään olevan paholaisen pois. Myöhemmin Trigon pääsi vapaaksi vankaudestaan ja tuli maaplaneetalle ottaakseen Ravenin hallintaansa. Azarath oli samalla tuhottu. Teinititaanit päättivät yhdessä tappaa Ravenin, jonka avulla Azarathin sielut saivat käyttää Ravenia eräänlaisena kulkureittinä tappaakseen Trigonin. Jälkeen päin Ravenia pidettiin kuolleena, mutta hän nousi taistelun tuhkista uudelleen henkiin, jonka ansiosta Ravenin sielu oli puhdistunut Trigonin pahuudesta.
Myöhemmin Brother Bloodin kätyrit onnistuivat sieppaamaan Ravenin, jotta he voisivat saada Nightwingin hallintaansa. He käyttivät tätä hyväkseen pelastaakseen Brother Bloodin, mutta loput Teinititaanit kykenivät estämään heidän aikeet. Sen jälkeen Raven päätti ottaa asukseen valkoisen kaavun merkkinä siitä, että hän oli vapaa isänsä vaikutuksesta.
Kolmas Ravenin versio esiintyi, jota hallitsi hänen paha omatunto ja yritti tämän vaikutuksesta istuttaa Trigonin lasten siemeniä uusiin kehoihin. Raven jopa hyökkäsi Nightwingin ja Tähtitulen häihin Tamaran-planeetalle istuttaakseen yhden siemenistä Tähtituleen. Siemen oli kuitenkin hyvän Ravenin siemen eikä pahuuden siemen. Tämä tapahtuma johti Tähtitulen jättämään maaplaneetan paetakseen pahalta Ravenilta ja kohti henkistä matkaa. Raven kykeni istuttamaan siemeniä useisiin supersankareihin, mutta Teinititaanit kykenivät voittamaan hänet Phantasmin avulla. Raven kuitenkin palasi takaisin aikeissaan tuhota hyvän puolensa, jonka hän oli istuttanut Tähtituleen. Teinititaanit onnistuivat jälleen kerran voittamaan Ravenin, jonka hyvä puoli muuttui uudeksi kultaiseksi henkikehoksi. Henkenä Raven vaelti pitkin maaplaneettaa etsien omaa paikkaansa, jonka aikana hän tapasi Brother Bloodin. Hän istutti Ravenin hengen teini-ikäisen tytön kehoon. Teinititaanit saivat kuulla Brother Bloodin aikeista, joka johti verikirkon kulttia, jotka palvoivat Ravenin isää Trigonia. Ennustuksen mukaan Brother Bloodin ja Ravenin mennessä naimisiin tuloksena olisi maailmanloppu. Teinititaanit onnistuivat keskeyttämään häät, jonka seurauksena Raven pakotti kultin pakenemaan. Kaiken päättääksi hän liittyi uudestaan Teinititaaneihin ja siirtyi opiskelemaan high schooliin Rachel Rothina kunnioittaakseen edesmennyttä äitiään.
Animaatiossa
Raven esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa Teen Titansin animaatiosarjassa vuosina 2003–2006. Hahmoa oli muokattu lähinnä ulkonäön osalta. Toisin kuin sarjakuvissa animaatiossa Ravenin iho oli harmaa ja hiukset, sekä silmät violetin väriset. Luonteeltaan hahmo oli apaattinen ja ryhmän kypsin jäsen. Raven esiintyi myös sarjaan perustuvassa elokuvassa Teen Titans: Trouble in Tokyo. Raven on myös yksi vakiohahmoista sarjassa Teen Titans Go!. Ravenin äänenä toimii Tara Strong.
Raven oli yksi päähahmoista animaatioelokuvissa Justice League vs. Teen Titans ja Teen Titans: The Judas Contract, joissa häntä ääninäytteli Taissa Farmiga. Farmiga ääninäytteli Ravenia myös animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War.
Raven esiintyi myös animaatioelokuvissa Teen Titans Go! To The Movies, Teen Titans Go! vs. Teen Titans ja Teen Titans Go! & DC Super Hero Girls: Mayhem in the Multiverse, joissa häntä ääninäytteli Tara Strong.
Raven esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Injustice, jossa hän auttoi Ihmenaista työntämällä Peilimestarin ulos peilimaailmasta. Raven esiintyi myös vierasroolissa parodiasarjassa Robot Chicken. Raven esiintyi myös DC Super Hero Girls nettisarjassa ja sarjaan liittyvässä animaatioelokuvassa DC Super Hero Girls: Legends of Atlantis, joissa häntä ääninäytteli Tara Strong.
Televisiossa
Vuoden 2018 Titans-sarjassa Teagan Croft esittää Rachel Rothia/Rachel Azarathia. Sarjassa Rachel asui äitinsä ystävän kanssa, ennen kuin tämä murhattiin. Rachel on uskonnollinen ja hyvin eksynyt ennen kuin tapaa Dickin ja liittyy Titans-ryhmän jäseneksi ottaen itselleen nimeksi Raven.
Formula Renault Alps
Formula Renault Alps (tunnettu aiemmin nimellä Formula Renault Middle European Cup ja Sveitsin Formula Renault) oli Keski-Euroopassa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 2002 Sveitsin Formula Renault -nimellä. Vuonna 2010 sarjan nimi oli Formula Renault Middle European Cup. Vuonna 2011 sarjan nimeksi tuli Formula Renault Alps ja siihen yhdistettiin Sveitsin ja Italian Formula Renault-sarjat. Sarjassa ajettiin Tatuusin valmistamilla autoilla, Michelinin renkailla ja Renaultin moottoreilla. Sarjan mestaruuden voittivat Thomas Conrad, Manuel Benz, Nicolas Maulini, Ralph Meichtry, Jonathan Hirschi, Adam Kout, Christopher Zanella, Nico Müller, Zoël Amberg,Javier Tarancón, Daniil Kvjat, Antonio Fuoco, Nyck de Vries ja Jack Aitken. Jenzer Motorsport on voittanut sarjan mestaruuden neljä kertaa vuosina 2007-2010. Sarja lakkautettiin vuoden 2015 päätteeksi.
Markiplier
thumb|Markiplier vuonna 2014Mark Edward Fischbach (s. 28. kesäkuuta 1989 Honolulu, Havaiji), joka tunnetaan YouTube-käyttäjänimellä Markiplier, on yhdysvaltalainen internetpersoona ja videopelien kommentaattori. Hänen videonsa keskittyvät pääosin indiepeleihin. Heinäkuussa 2017 hänen kanavallaan oli 17,9 miljoonaa tilaajaa ja hänen videoillaan lähes kuusi miljardia katselukertaa, mikä teki Markiplier (GAME)-kanavasta YouTuben 23:nneksi tilatuimman kanavan. Markiplier on lahjoittanut yli 3 000 000 dollaria hyväntekeväisyyteen.
Got the Life
Got the Life on ensimmäinen varsinainen single Kornin Follow the Leader albumilla. Se julkaistiin elokuussa 1998. Kappale menestyi singlenä melko hyvin aikansa, mutta huipun se saavutti musiikkivideona.
Kevyt osasto 8 (talvisota)
Kevyt osasto 8 (KevOs 8) oli YH:n yhteydessä 14. lokakuuta 1939 perustettu talvisodan aikainen osasto, joka tunnetaan erityisesti nurmolaisten joukkoyksikkönä. Osaston ratsuväen eskadroona ("Nurmon eskadroona" tai "Nurmon rakuunat") muodostui kokonaan nurmolaisista. Lisäksi osaston esikunnassa oli nurmolaisia upseereita. Konekiväärijoukkue koostui ylistarolaisista. Polkupyöräkomppania koostui keskipohjalaisista.
Got the Life
Musiikkivideo
Video starttaa kun "Munky" ja David Silveria menevät Ferrariinsa It,s On! soidessa. Kun ovi paukahtaa kiinni starttaa Got the Lifen rumpualku Jonathan Davisin kävellyttäessä koiraa. Hän menee vanhaan mersuun ja ajaa studiolle, minne tulevat myös "Munky" ja David ferrarilla, sekä "Head" ja "Fieldy" mersulla. Studiossa he soittavat laulamisen alusta kertosäkeen loppuun, kunnes he suuttuvat jostain syystä. Ulkona Jonathan joutuu paparazzien ympäröimäksi autossaan, kunnes pääsee ulos pesäpallomailan avulla ja huutamalla (levittäen kädet). Samalla "Fieldy" ja "Head" antavat autonsa kodittomalle ja David, sekä "Munky" hyppäävät autostaan, jolloin se lentää hyppyristä ja räjähtää. Lopuksi kaikki kävelevät fanien luo "loppukuvaan".
Markiplier
Fischbach aloitti videoiden tuottamisen ja lataamisen Cincinnatissa, Ohiossa, mutta asuu nyt Los Angelesissa, Kaliforniassa, asunnossa jossa hän eli yhdessä Matt Watsonin ja Ryan Mageen kanssa, ennen kuin he muuttivat omiin asuntoihinsa. Mark on hyvissä väleissä suosittujen tubettajien PewDiePien, Jacksepticeyen kanssa ja tekee hyvin samanlaista videosisältöä Youtubeen.
Kevyt osasto 8 (talvisota)
Osasto kuului yksikkönä Etelä-Pohjanmaan sotilasläänissä muodostettuun 8. divisioonaan. Kevyt osasto 8 tunnetaan ennen kaikkea osallistumisestaan raskain tappioin Äyräpään taisteluun maaliskuun alussa 1940. Nurmon kärsimät tappiot olivat Suomen pitäjille koituneista talvisodan uhreista toiseksi suurimmat.
Ossian Grotenfelt
Karl Herman Ossian Grotenfelt (10. marraskuuta 1848 Viipuri – 14. kesäkuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Kevyt osasto 8 (talvisota)
Osaston komentajana toimi 20. tammikuuta 1940 lähtien ratsumestari Leo Hälvä (1902–1980 ), joka oli aiemmin toiminut Uudenmaan Rakuunarykmentin eskadroonan päällikkönä.
Markiplier
Fischbachin faneja kutsutaan nimellä ”Markiplier’s Heroes” ja hän on suunnitellut perustavasta saman nimen alla toimivan hyväntekeväisyysjärjestön.
Ossian Grotenfelt
Henkilöhistoria
Ossian Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell. Kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt ja professori Gösta Grotenfelt olivat hänen veljiään, samoin kuin ylijohtaja Nils Grotenfelt. Ossian Grotenfelt valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879. Grotenfelt toimi Mikkelin lyseon vt. lehtorina 1877, Kuopion lyseon latinankielen lehtorina 1881–1884 sekä Porvoon lyseon lehtorina 1884–1910. Hän oli lisäksi Porvoon kansakoulujen tarkastajana 1885–1890. Grotenfelt oli Kuopion kaupunginvaltuutettu 1883–1884 ja Porvoon kaupunginvaltuutettu 1891–1910.
Kevyt osasto 8 (talvisota)
Eskadroona
Kevyt osasto 8:n eskadroona eli yleiskielessä "Nurmon eskadroona" oli perustettu lokakuussa 1939 Hakolan talossa Seinäjoella Nurmon ratsuväkisuojeluskunnan pohjalta. Päällikköjään ja yhtä joukkueenjohtajaa lukuun ottamatta se koostui vain nurmolaisista. Eskadroonan ensimmäinen päällikkö oli ratsuväenluutnantti Kaarlo Parviainen, joka tammikuussa 1940 vaihtui Seinäjoen-Nurmon suojeluskuntapiirin päällikköön, ratsuväenluutnantti Olavi Peltolaan. Eskadroonan koostumuksesta voidaan vielä sanoa, että se koostui lähinnä lapsuudesta asti toisensa tunteneista körttimiehistä.
Markiplier
Kolmen vuoden ajan Fischbach editoi videonsa itse, mutta 31. elokuuta 2015 alkaen hänen lataamissaan videoissa nähdään osallisena hänen editorinsa Matt Watson, joka oli Youtube-kanava Cyndagon jäsen kunnes ryhmän jäsen Daniel Kyre kuoli itsemurhayrityksensä jälkeisenä päivänä. Fischbach tekee nykyään myös sketsejä Mageen ja Watsonin kanssa.
Marraskuussa 2019 Mark aloitti YouTube kanavan nimeltä "Unus Annus" ystävänsä Ethanin (YouTubessa crankgameplays ) kanssa. Kanavalle ladattiin videoita tasan vuoden ajan päivittäin, Videot ovat huumori/vlogi -aiheisia.
Kevyt osasto 8 (talvisota)
Eskadroona
Kevyt osasto 8:n ja sen eskadroonan junakuljetus Seinäjoelta lähti 17. lokakuuta 1939 saapuen pari päivää myöhemmin Karjalankannakselle Vuoksenrannan pitäjän Oravakydön kylään. Marraskuun 6. päivänä se siirrettiin linnoitustöihin Valkjärvelle Vuoksen eteläpuolelle. Neuvostoliiton aloitettua sodan hyökkäyksellään 30. marraskuuta jalkautettu eskadroona viipyi Oravakydössä, josta joulukuun puolivälissä tuli siirto Hirvisaareen. Toimialueeksi vakiintui III armeijakunnan läntinen lohko Keski-Kannaksella. Joulupäivänä se siirrettiin Sakkolan Pannusaaren kylään reserviin ja kenttävarustelutöihin. Kun Summa murtui helmikuun toisella viikolla, eskadroona lähetettiin Vuoksen pohjoisrannalle Pölläkkälään varmistusasemiin. Helmikuun lopulla se siirtyi suksilla Vuoksen eteläpuolelle ja sai ensikosketuksen viholliseen varmistaessaan suomalaisjoukkojen vetäytymistä Muolaasta. Neuvostokoneet pommittivat eskadroonaa voimakkaasti 3. maaliskuuta 1940 aiheuttaen sille kolmen kaatuneen tappiot.
Äyräpään taistelu
Vastaisku- ja valtaustehtävän sai Kevyt osasto 8:n eskadroonan kolme joukkuetta ja vänrikki Mauno Vehkaojan johtama konekiväärijoukkue, yhteensä noin 120 miestä. Osaston polkupyöräkomppania komennettiin JR 23:n 2. pataljoonan vahvistukseksi komentopaikkana toimineelle Äyräpään kirkonharjanteelle. Eskadroona marssi Ventelästä etelään Vuosalmen lossille, josta Vuoksi ylitettiin 3–4 aikaan aamuyöstä. Tämän jälkeen se siirtyi rautatietä myöten 300 metrin päähän Putkiojan notkoon hyökkäysasemiin. Kornetti Koivusalon johtama eskadroonan II joukkue sijoittui hyökkäyssuunnassa vasemmalle olevalle harjanteelle ja konekiväärien tukema I joukkue oikealle kummulle. III joukkue jäi hyökkäämään 50 metriä jäljessä toisessa linjassa.
Kello 5:50 suomalaisten tykistö ampui hyökkäyksen lähtölaukaukset. Kranaatteja ammuttiin vain 10-12 kappaletta, vaikka vahvemmasta tykistökeskityksestä oli ollut aiemmin puhetta. Kun kranaattituli loppui, komensi luutnantti Peltola eskadroonan hyökkäykseen. Kukkulalla olleen I joukkueen edessä olikin hyökkäysmaastona aukea, jota ei oltu yön pimeydessä huomattu. Heti hyökkäyksen alettu yhteydet menivät poikki. Venäläisten tykistö- ja tuliasetulitus oli raivoisaa ja klo 8 tuli komentopaikalle tieto, että koko eskadroona tuhoutuu, jos hyökkäystä vielä jatketaan. Komentajan antamaa vetäytymiskäskyä ei saatu kuitenkaan vietyä eteenpäin.
Suomalaiset onnistuivat valtaamaan osia ensimmäisen puolustuslinjan pesäkkeistä ja arviolta 19 suomalaissotilasta pääsi lähelle tavoitetta eli kirkon raunioiden läheisyyteen. Suomalaisilla ei ollut kuitenkaan tarpeeksi voimia pitää haltuun otettuja alueita ja pian neuvostojoukkojen vastahyökkäys pakotti suomalaiset vetäytymään. Takaisin omien lähtöasemaan palasi vain kymmenen miestä. Kevyt osasto 8:n tappiot olivat olleet 44 miestä (joukossa 39 nurmolaista) ja 30–50 haavoittunutta. Kadonneiden eli kaatuneiden joukossa oli eskadroonan päällikkö ratsuväenluutnantti Olavi Peltola. Koko päivän aikana kaatui yli 80 eteläpohjalaista.
Nurmolaiselle eskadroonalle ja ylistarolaiselle konekiväärijoukkueelle Äyräpään taistelu oli vasta ensimmäinen taistelukosketus viholliseen talvisodan aikana. Jatkosodan alkuvaiheissa syyskuussa 1941 Äyräpäästä löydettiin yhteensä 82 talvisodan sankarivainajaa, jotka oli haudattu mataliin kuoppiin. Heistä vain noin puolet tunnistettiin, ja tunnistamattomat vainajat haudattiin Äyräpään sankarihautausmaan yhteyteen perustetulle kenttähautausmaalle jatkosodan aikana. Arvion mukaan viisi nurmolaista talvisodan sankarivainajaa olisi haudattu kotipitäjänsä multiin syksyllä 1941.
Muuta
Talvisota-elokuvan loppupuolella kuvataan Äyräpään kirkonmäen heikko tykistökeskitys, nurmolaisten myöhästynyt hyökkäys ja varsinainen taistelu. Vesa Vierikon esittämä JR 23:n vänrikki Jussi Kantola huutaa hyökkäyksen alettua "Älkää enää lähtekö, nurmoolaaset!".
Elokuva toistaa talvisodan jälkeisinä vuosikymmeninä syntyneen virheellisen käsityksen, että "nurmoolaaset" hyökkäsivät myöhässä, mistä johtuivat suuret tappiot huonon tykistövalmistelun ja hyökkäyskoordinaation sijaan. Jalkaväkirykmentti 24:n 3. pataljoonan hyökkäys Vuosalmella seuraavana päivänä 6. maaliskuuta myöhästyi tykistökeskityksen jälkeen ja ilmeisesti tämä tapahtuma, yhdistettynä jatkuviin rintamavastuuvaihdoksiin sekä epäselviin sotapäiväkirjamerkintöihin, aiheutti tämän myöhemmässä kirjallisuudessa ja kansanperinteessä elämään jääneen väärinkäsityksen, että Kevyt osasto 8:n raskaat tappiot johtuivat nurmolaisten myöhästyneestä hyökkäyksestä.
Alexandre Bilodeau
Alexandre Bilodeau (s. 8. syyskuuta 1987) on kanadalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta, kaksi MM-hopeaa, maailmancupin kokonaiskilpailun, kumparelaskun maailmancupin ja 19 maailmancupin osakilpailua. Maailmancupissa Bilodeau kisasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2005.
Ensimmäisissä olympiakisoissaan Torinossa 2006 Bilodeau oli kumparelaskussa 11:s. Vancouverissa vuonna 2010 Bilodeau voitti kultaa Cypress Mountainilla lasketussa kisassa. Kultamitali oli Kanadan ensimmäinen omalla maaperällä saavutettu olympiavoitto, sillä vuoden 1976 Montrealin kesäolympialaisissa ja vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisissa Kanada oli jäänyt ilman kultamitaleita. Hän uusi kullan Sotšin olympialaisissa 2014. Bilodeau oli ensimmäinen kumparelaskija, joka onnistui voittamaan olympiakultaa kaksissa peräkkäisissä olympialaisissa.
Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Bilodeau voitti vuonna 2009 Inawashirossa lasketussa parikumparelaskussa. Toinen maailmanmestaruus tuli parikumpareista Deer Valleyssa 2011. Samoissa kisoissa hän voitti hopeaa kumparelaskussa. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti jälleen parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai hopeaa kumparelaskussa.
Bilodeau voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja kumparelaskun maailmancupin kaudella 2008–2009. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmanneksi 2010–2011. Kumparelaskun cupissa hän on ollut toinen 2005–2006, 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmas 2006–2007.
Augusto Palacios
Augusto Palacios (s. 23. joulukuuta 1951) on perulainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on viimeksi toiminut eteläafrikkalaisen Orlando Pirates -seuran päävalmentajana Premier Soccer Leaguessa kaudella 2011–2012.
Pelaajaurallaan Palacios edusti useita eri seuroja neljällä eri mantereella. Suomessa hän pelasi Kotkan Työväen Palloilijoiden riveissä vuonna 1982. Palacios teki pelaamissaan 29:ssä SM-sarjan ottelussa yhdeksän maalia. KTP:n lisäksi hän on edustanyt muun muassa Bundesliigan Kickers Offenbachin joukkuetta.
Palacios on toiminut useiden eteläafrikkalaisten seurajoukkueiden valmentajana. Lisäksi hän on valmentanut muun muassa Turkin Superliigassa pelaavaa Gençlerbirliğiliä. Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana Palacios työskenteli vuosina 1992–1994. Hän valmensi myös Hongkongin naisten jalkapallomaajoukkuetta 1980-luvun alussa.
Perun A-maajoukkueessa Augusto Palacios esiintyi 1970- ja 1980-luvuilla kuusi kertaa. Vuonna 1978 hän putosi Perun MM-kisajoukkueesta loukkaantumisen vuoksi.
Per Adolf von Bonsdorff (professori)
Per Adolf von Bonsdorff (21. elokuuta 1885 Tampere – 29. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston hammaslääketieteen (hammasplombeeraustaidon eli hampaantäyttöopin) opettaja 1925–1953, ja hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1945.
Bonsdorffin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, piirilääkäri Karl Edward von Bonsdorff ja Sofia Johanna Ahonius. Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta, valmistui hammaslääketieteen kandidaatiksi 1905, hammaslääketieteen tohtoriksi 1909 ja odontologian tohtoriksi 1925. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1909 tanssitaiteilija Edith Helene Andersen.
Muurahaistangara
Muurahaistangara (Habia fuscicauda) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava varpuslintu. Muurahaistangara ja muut muurahaistangaroiden suvun lajit on perinteisesti luokiteltu tangaroiden heimoon. DNA-tutkimuksien perusteella ne ovat kuitenkin lähempänä kardinaalilajeja kuin muita tangaroita.
Levinneisyys ja elinympäristö
Muurahaistangaraa tavataan Keski-Amerikassa alueelta, joka ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lintu elää pienellä alueella Kolumbian pohjoisosassa. Lajin elinympäristöä ovat rannikon alankomaiden kosteat metsät sekä metsien reunamaat. Muurahaistangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä noin 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat
Muurahaistangarat liikkuvat pienissä ryhmissä. Laji syö hyönteisiä ja seuraa joskus sotilasmuurahaisten parvia.
Evelyne Pinard
Pinard sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 keihäänheitossa 11:nneksi tuloksella 37,22 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden keihäänheitossa vuosina 1947–1953 ja 1955–1957 sekä viisiottelussa vuonna 1945. Hän heitti keihäänheitossa Ranskan ennätyksen 38,36 m vuonna 1948 sekä paransi sitä lukemiin 40,61 m vuonna 1950 ja lukemiin 42,38 m vuonna 1955. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 58 kiloa.
Iso-orapihlaja
Iso-orapihlaja (Crataegus submollis) on ruusukasvien heimoon ja orapihlajien sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan koillisosissa, mistä se on levinnyt vieraslajina myös Eurooppaan. Iso-orapihlaja on tavallisesti noin 6–7 metrin korkuiseksi kasvava pensas, jonka varsissa on lukuisia jopa seitsemän senttimetrin mittaisia piikkejä. Pohjushedelmät ovat kirkkaanpunaisia.
Iso-orapihlaja muistuttaa huomattavasti sukulaistaan pilviorapihlajaa (Crataegus mollis), mutta lajien levinneisyysalueet eroavat toisistaan. Muita eroja on muun muassa iso-orapihlajan piikikkäämmyydessä ja heteiden lukumäärässä; siinä missä pilviorapihlajalla on tavallisesti noin 20 hedettä, iso-orapihlajalla niitä on vain kymmenen.
Hamada
Hamada voi tarkoittaa:
John Rhodes
John Rhodes (s. 18. elokuuta 1927 Wolverhampton, Staffordshire) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella, Britannian GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa sytytysvikaan eikä saavuttanut pisteitä.
Rhodes voitti Euroopan Touring Car -sarjan mestaruuden vuonna 1968. Hän menetti toisen silmänsä näkökyvyn kolaroidessaan autokilpailussa vuonna 2006.
Proffan kellari
Proffan kellari on Turun yliopiston kampusalueella sijaitseva ravintola, joka aloitti toimintansa vuonna 1982.
Historia
Turun yliopiston ylioppilaskunta oli laajentanut Ylioppilastalo A:ssa sijainneen ravintola Iskerin tiloja 1970-luvun lopulla, mutta ravintolatoiminta ajautui pian konkurssiin. Aila ja Markku Harjanne perustivat Iskerin laajennusosaan Proffan kellarin vuonna 1982. Liiketoiminta kuitenkin kaatui 1990-luvun alun lamassa. Iskerin ovimiehenä toiminut Teppo Toivanen vuokrasi tilan ylioppilaskyläsäätiöltä vuonna 1993 ja hankki Harjanteiden konkurssipesästä tarpeellisia varusteita kuten tuoleja. Hän oli jo aiemmin yrittänyt hankkia ravintolan omistukseensa. 1990-luvun puolivälissä hän laajensi ravintolan tiloja yläkerran kabinetteihin.
Proffan kellarilla on ollut kampusbaarina suuri merkitys turkulaisille opiskelijoille. Ravintolan tiloissa opiskelijat ovat järjestäneet juhlia, tapaamisia ja kokouksia. Sitä on kutsuttu turkulaisten opiskelijoiden instituutioksi. Ravintolan kulta-aikaa oli 1990-luku, jolloin tiloissa järjestettiin paljon opiskelijajuhlia. Toivasen mukaan 95 prosenttia asiakkaista oli opiskelijoita. Hän oli alusta alkaen pyrkinyt tekemään paikan opiskelijaystävälliseksi. Ravintola tunnetaankin ”opiskelijoiden olohuoneena”.
Ravintolan historiasta on suunnitteilla julkaisun tekeminen.
Sulkeminen vuonna 2016
Huhtikuussa 2016 ravintoloitsija Teppo Toivanen ilmoitti lopettavansa ravintolan ylioppilastalo A:n remontin takia. Kesällä 2016 ilmoitettiin, että uudet omistajat avaavat ravintolan samalla nimellä ja paikalla syksyllä. Ravintola avattiin uusien omistajien omistajien toimesta remontin jälkeen 12. syyskuuta 2016.
Keväällä 2016 lukuisat opiskelijayhdistykset järjestivät ennen ravintolan sulkemista Viikko Proffassa -tapahtuman. Tapahtumaan kuului myös Akateemisen Aurajokilaivuriyhdistyksen järjestämä appro, jonka osallistujat keräsivät ravintolassa käynnistä leimoja viikon jokaiselta päivältä. Toivanen itse lahjoitti jäähyväisviikolla 2 000 euroa Tyyn järjestöille.
Eurovision laulukilpailu 2011
Eurovision laulukilpailu 2011 oli järjestyksessään 56. Eurovision laulukilpailu. Se järjestettiin Saksan Düsseldorfissa toukokuussa 2011. Semifinaalien päivät olivat 10. ja 12. toukokuuta ja finaalin 14. toukokuuta. Molemmista semifinaaleista pääsi finaaliin 10 eniten pisteitä saanutta. Päivämäärien ilmoittamisen yhteydessä varmistui myös Lena Meyer-Landrutin (joka voitti vuoden 2010 euroviisut) toimiminen Saksan edustajana. Aikaisemmista voittajista vain Lys Assia sekä Corry Brokken ovat osallistuneet voittoaan seuranneen vuoden kilpailuun. Kilpailun voitti Azerbaidžan 221 pisteellä.
Kilpailun juontajina toimivat Stefan Raab, Anke Engelke ja Judith Rakers. Suomessa finaali lähetettiin teräväpiirtokuvana Yle HD -kanavalla.
Isäntäkaupunki
Kilpailupaikaksi oli ehdotettu muun muassa Berliiniä, Hannoveria, Hampuria ja Kölniä. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2004 kisojen Euroviisujen isäntäkaupunki ei ole isäntämaan pääkaupunki, eikä myöskään suurin kaupunki sitten vuoden 1998.
Graafinen design
Kilpailun teema rakennettiin tunnuslauseen "Feel Your Heart Beat!" , ja sen logossa on tyylitelty sydän. Esitysten välissä olleet videopostikortit sisälsivät pienen tarinan kustakin kilpailevasta maasta kotoisin olevasta henkilöstä ja teeman kyseisen maan kielellä.
Osallistuneet maat
Italia palasi kilpailuun 13 vuoden tauon jälkeen. Myös Itävalta teki paluun kolmen, San Marino kahden ja Unkari yhden välivuoden jälkeen. Maiden jakaminen semifinaaleihin suoritettiin 17. tammikuuta 2011. Esiintymisjärjestyksen arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2011.
Karl Alexander Cajander
Karl Alexander Cajander (6. helmikuuta 1848 Mynämäki – 8. tammikuuta 1911 ) oli suomalainen rehtori ja kotiseutuhistorioitsija.
Cajanderin vanhemmat olivat kanttori Nils Alexander Cajander ja Gustava Wilhelmina Gallen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Cajander toimi Uudenkaupungin reaalikoulun (myöh. alkeiskoulun) luonnontieteen ja matematiikan kollegana ja rehtorina 1875–1911.
Cajander oli naimisissa vuodesta 1875 Anna Mathilda Alleniuksen kanssa. Heidän poikiaan olivat professori sekä pääministeri Aimo Kaarlo Cajander ja maataloustieteilijä, professori Eino Cajander (1882–1928).
Memories (Maroon 5:n kappale)
Memories on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen tulevalta seitsemänneltä albumilta Jordi syyskuussa 2019.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Michael J. Pollard, Jon Bellion, Jacob Kasher, Vincent Ford, Stefan Johnson ja Jordan Johnson. ”Memories” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 2.
Kappale on viimeinen, jossa soittaa yhtyeen pitkäaikainen basisti Mickey Madden.
(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree
”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” on yhdysvaltalaisen ZZ Top -yhtyeen kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 1970 ja seuraavana vuonna yhtyeen esikoisalbumilla ZZ Top’s First Album.
Yleistä kappaleesta
thumb|200px|right|”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” on kokonaan kitaristi-laulaja [[Billy Gibbonsin käsialaa.]]
”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” edustaa yhtyeelle tyypillistä bluesmaista rock-kappaletta. Kappale julkaistiin yhtyeen esikoislevyllä ZZ Top’s First Album, sen aloituskappaleena. Se on kokonaan kitaristi-laulaja Billy Gibbonsin tekemä. Kappale tunnetaan myös nimellä ”Shaking Your Tree”. Muiden esikoisalbumin kappaleiden tavoin ”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” miksattiin uudelleen CD:lle 1980-luvulla.
Singlen sisältö
A-puoli B-puoli
Vastaanotto
”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla sijalle 50, tosin vasta vuonna 1990. Myös jotkut kriitikot ovat suhtautuneet kappaleeseen myönteisesti; esimerkiksi Allmusicin arvostelija Stephen Thomas Erlewinen mukaan ”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” on ”niitä ZZ Top’s First Albumin kappaleita, jotka oikeasti toimivat”.
Julkaisut ja kiertueet
”(Somebody Else Been) Shakin’ Your Tree” on julkaistu ZZ Top’s First Albumin vähintään kuuden eri painoksen lisäksi singlenä ja kokoelma-albumilla ZZ Top Sixpack vuonna 1987. Yhtye soitti kappaletta usein alkuaikojen kiertueilla, mutta vuoden 1974 kiertueen jälkeen se jäi kokonaan pois.
Rough
Rough on Tina Turnerin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin syyskuussa 1978.
Crazy Crazy Nights
”Crazy Crazy Nights” on Kiss-yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu heidän vuonna 1987 julkaistulta Crazy Nights -albumiltaan. Single julkaistiin 18. elokuuta 1987. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Myös muuta singlehitit Reason to Live ja Turn on the Night päätyivät musiikkivideoiksi ja ne julkaistiin Crazy Nights -nimisellä vhs-julkaisulla 1988.
Kappaleen kirjoitti laulaja/kitaristi Paul Stanley hänen pitkäaikaisen työkaverinsa, Adam Mitchellin kanssa. Single julkaistiin 18. päivä elokuuta 1987, B-raitana Gene Simmonsin laulama kappale "No, No, No". Singlenä se saavutti Pohjois-Amerikassa sijan #65. Kappale saavutti paremman suosion euroopassa, saavuttaen sijan #7 Norjassa ja sijan #4 Isossa-Britanniassa, tehden siitä Kissin ensimmäisen Top-10 kappaleen brittilistoilla. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 26.
Listasijoitukset
{| width="0%"
Konsta Mäkinen
Konsta Mäkinen (s. 19. tammikuuta 1992 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Norjan Fjordkraft-ligaenin Storhamar Ishockeyssa.
Seuraura
Mäkinen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti keväällä 2009 B2-nuorten mestaruuden. Mäkinen siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ilveksen A-nuoriin, joissa hän oli tehoilla 6+17=23 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä puolustajien pistepörssin kuudes. Mäkinen voitti keväällä 2010 A-nuorten SM-pronssia.
Päivänkakkaramaa
Päivänkakkaramaa on luonnontieteen tietokonemalli, jossa kuvitteelliset mustat ja valkoiset päivänkakkarat ohjailevat planeetan pintalämpötilaa. Mallissa musta päivänkakkara imee Auringon säteilyä ja lämmittää planeettaa, kun taas valkoinen heijastaa pois auringon säteilyä ja viilentää planeettaa. Lisäksi mustat päivänkakkarat menestyvät parhaiten viileässä ja valkoiset lämpimässä. Näin viileässä viihtyvä musta päivänkakkara lämmittää planeettaa, mutta lämpimässä viihtyvä valkoinen päivänkakkara viilentää.
Konsta Mäkinen
Seuraura
Heinäkuussa 2010 Mäkinen teki kaksivuotisen sopimuksen Ilveksen SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 28. syyskuuta Rauman Lukkoa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 9.33 minuuttia. Yhteensä Mäkinen pelasi SM-liigassa viisi runkosarjaottelua keräten kuusi jäähyminuuttia. Hän pelasi myös viisi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Mäkinen pelasi kuitenkin Ilveksen A-nuorissa, jotka voittivat keväällä 2011 SM-pronssia.
Päivänkakkaramaa
Näin syntyy termostaatti, joka säätelee planeetan lämpötilaa. Päivänkakkaramaan mallin esittivät ensi kertaa vuonna 1983 James Lovelock ja Andrew Watson. Lovelock loi ajatuksen jo joulukuussa 1981. Mallista on kehitetty myöhemmin muunnelmia, joissa muun muassa on mukana myös harmaita päivänkakkaroita.
Konsta Mäkinen
Seuraura
Kaudesta 2011–2012 Mäkinen pelasi suurimman osan lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Hän teki kauden aikana myös ensimmäisen SM-liigamaalinsa, joka syntyi 22. marraskuuta 2011 ottelussa Oulun Kärppiä vastaan. Mäkisen 2–0-maali jäi Ilveksen voittomaaliksi ja hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Mäkinen pelasi kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarja- ja viisi liigakarsintaottelua tehden kolme maalia. Hänet palkittiin Ilveksen kauden päättäjäisissä joukkueen parhaana tulokkaana. Maaliskuussa 2012 Mäkinen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Päivänkakkaramaa
Mallin kehitelmiä
Erään kehitelmän mukaan eri lämpötiloissa viihtyvät metaania ja hiilidioksidia hyödyntävät ja erittävät bakteerit olisivat säädelleet päivänkakkaramaan tapaan Maan lämpötilaa silloin, kun Aurinko oli vielä nykyistä himmeämpi eikä korkeampaa elämää ollut. "Päivänkakkaramaailma" saattaisi säädellä myös muita tekijöitä, esimerkiksi hapen määrää ilmakehässä. Erässä mallissa maakasvit ja merilevät viihtyvät eri lämpötilassa ja vaikuttavat Maan albedoon eri tavoin: Maan lämpötila pysyy vakaana, kunnes hiilidioksidipitoisuus kasvaa 500 ppm:iin eli Maa lämpenee 3 °C.
Konsta Mäkinen
Seuraura
Kausi 2012–2013 oli Mäkiselle ensimmäinen lähes täysi SM-liigassa ja se toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7 sekä kolmessa liigakarsintaottelussa yhden maalin. Mäkinen kärsi ajoittain myös pienistä loukkaantumisista. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla LeKissä. Kaudella 2013–2014 Mäkinen pelasi 26 SM-liigaottelua, kunnes hänen kautensa todettiin yläraajavamman takia päättyneeksi tammikuussa 2014. Viikko tämän jälkeen Mäkinen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Syyskuussa 2016 Mäkinen siirtyi Slovakian Extraligan HC Nové Zámkyyn oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella ja kahden kuukauden koeajan sisältävällä sopimuksella Kalevan Palloon. Syyskuussa 2017 Mäkinen sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen ja samalla sitä jatkettiin vuodella kevääseen 2019 saakka. Kaudella 2018–2019 hän oli Ari Gröndahlin ohella KalPan kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Mäkinen edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, joka päättyi KalPan voittoon.
Lokakuussa 2019 Mäkinen siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Tanskan Metal Ligaenissa pelaavan SønderjyskE Ishockeyn riveihin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, joka päättyi SønderjyskE:n voittoon. Kaudeksi 2020–2021 Mäkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Norjan Fjordkraft-ligaenissa pelaavan Narvik Hockeyn riveihin. Hän oli koronavirusrajoitusten keskeyttämällä kaudella joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 4+8=12. Syyskuussa 2021 Mäkinen siirtyi try-outille Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan EHC Freiburgiin. Hän ei kuitenkaan saanut jatkosopimusta. Mäkinen palasi samassa kuussa Norjaan ja siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Storhamar Ishockeyn riveihin.
Maajoukkueura
Mäkinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän toimi Suomen varakapteenina ja voitti pronssia. Mäkinen pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut 19 nuorten ja 35 poikien maaottelua.
Kuolan niemimaan komit
Kuolan niemimaan komit ovat Kuolan niemimaalle 1800–1900-lukujen vaihteessa muodostunut komiryhmä. Etniseltä alkuperältään he ovat ižmalaisia.
Ensimmäiset komit muuttivat saamelaisten asuttamalle Lovozeron pogostalle Ižman ja Petšoran seudulta vuonna 1887. Jo vuonna 1915 he muodostivat enemmistön Lovozeron asukkaista. Muuton tärkeimpänä syynä oli porojen laidunmaiden ehtyminen. 1910–1920-luvuilla komit perustivat Ponoi-joelle Ivanovkan, Krasnoštšeljen, Kanevkan ja Oksinon kylät. Muuttoliike jatkui 1920-luvun loppuun saakka.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Murmanskin alueella asui 2 200 komia, joista 1 100 piti itseään ižmalaisina.
Koloss
Koloss on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin seitsemäs kokopitkä studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2012 Saksassa, 26. maaliskuuta muualla Euroopassa, ja 27. maaliskuuta Yhdysvalloissa. Albumin miksasi Daniel Bergstrand, joka on aikaisemmin miksannut Meshuggahin albumit Destroy Erase Improve (1995) ja Chaosphere (1998).
Koloss on obZenin tavoin suorasukaisemman ja ponnekkaamman kuuloinen kuin aikaisemmat julkaisut. Se näkyy selkeästi myös kantaa ottavissa lyriikoissa. Albumin nauhoituksessa käytettiin kokonaan Cubasen ohjelmistopohjaisia kitaravahvistinmallinnuksia. Albumin rummut kuulostavat orgaanisemmalta aiempaan verrattuna, mutta Tomas Haaken levyllä käyttämä rumpusetti on edeltävilläkin albumeilla käytetty Sonor SQ2.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Tomas Haake, ellei toisin mainittu.
Khotangin piirikunta
Khotangin piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä.
Khotangin piirikunta rajautuu pohjoisessa Solukhumbun, idässä Bhojpurin, etelässä ja lounaassa Udayapurin sekä lännessä Okhaldhungan piirikuntaan.
Ekologis-hallinnollisesti piirikunta luokitellaan osaksi Nepalin Itäistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,7 % ryhmitellään alempaan trooppiseen, 31,5 % ylempään trooppiseen, 49,1 % subtrooppiseen, 16,3 % lauhkeaan ja 1,6 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 0,9 % vesistöihin.
Senusikapina
Senusikapina oli vuosina 1915–1917 käyty yhteenotto brittien, italialaisten, sekä osmanien tukemien senusien välillä Pohjois-Afrikassa Libyassa ja Egyptissä. Senusien tekemä hyökkäys Egyptiin saatiin lopulta torjuttua ja kapina päättyi sopimukseen Akramassa vuonna 1917.
Tausta
thumb|vasen|Brittejä vastaan marssivia senuseja. Senusit olivat islamin suufilainen uudistusliike, joka alettuaan 1800-luvulla vaikutti etenkin Kyrenaikan, Libyan aavikon, Tripolitanian, Fezzanin, Saharan keskiosien ja Hijazin beduiinien ja keitaiden asukkaiden keskuudessa. Kyrenaika Libyassa oli sen vahvinta tukialuetta. Senusit tunnettiin myös siirtomaavallan vastustajina. Italia oli hyökännyt Libyaan Italian–Turkin sodassa vuonna 1911. Senusien johtaja Ahmad al-Sharif oli julistanut jihadin heitä vastaan.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Osmanien valtakunta liittyi keskusvaltoihin ja osmanien sulttaani oli myös muslimien muodollinen johtaja eli kalifi. Osmanit kannustivat puolestaan senuseja liittymään sotaan esimerkiksi toimittamalla näille aseita ja sotilasneuvonantajia. Koska osmanit pitivät brittejä sodan suurimpana uhkana, senusien johtaja Ahmad al-Sharif taivuteltiin hyökkäämään brittien hallitsemaan Egyptiin.
Kapina
thumb|vasen|[[Australialaisia joukkoja Mersa Matruhin suunnalla.]] 19. marraskuuta 1915 noin 5 000 senusitaistelijaa nousi kapinaan brittejä vastaan. Senusien tavoitteena Egyptissä oli vallata Sollum, Mersa Matruh ja Da’aba Egyptin rannikolla. Tukikohtinaan he käyttivät keitaita niiden eteläpuolella. Heitä vastassa oli brittien senusien uhan takia muodostama Western Frontier Force, jota komensi kenraalimajuri Alexander Wallace. Suurin osa brittijoukoista oli kuitenkin sidottu Gallipolin taisteluun.
Senuseja vastaan käytiin vuoden 1915 puolella useita eri taisteluja, joilla ei ollut selvää voittajaa. 11.–13. joulukuuta käytiin Wadi Senban taistelu ja 25. joulukuuta Wadi Majidin taistelu. Tammikuussa käytiin vielä samaan tapaan Halazin taistelu, jonka britit voittivat, mutta josta lyödyt senusit pääsivät edelleen pakenemaan. Senusien taktiikkaan kuului usein brittijoukkojen väijyttäminen ja nopea liikkuminen paikasta toiseen. Heidät tunnettiin aavikkosodankäynnin erityisinä taitajina. Olosuhteet olivat ankarat ja päivisin lämpötilat saattoivat olla yli 40°C. Britit oppivat kuitenkin käyttämään apunaan kameleita ja panssariautoja.
thumb|Senuseja vastaan käytettyjä panssariautoja. Brittien tilanne Egyptissä parani selvästi Gallipolin taistelun päättyessä tammikuussa 1916 joukkojen evakuoinnin myötä. Senusien vastaisiin taisteluihin tuotiin vahvistuksia. 26. helmikuuta 1916 britit saivat tärkeän voiton senuseista Agagiassa lähellä Sidi Barrabia. Satoja senuseja kaatui ja he menettivät suuren määrän tarvikkeita. Sisämaassa taisteltiin eri keitaiden hallinnasta. Ensin vallattiin Bahariyan ja Farafran keitaat. Viimeisenä kukistunut merkittävä keidas oli Siwa helmikuussa 1917.
Seuraukset
thumb|Kenttäsairaala vuonna 1916. Senusien johtaja Ahmad al-Sharif jätti asemansa tappioiden jälkeen veljelleen Muhammad Idrisille. Ahmad al-Sharif pakeni saksalaisella sukellusveneellä Istanbuliin. Idris päätti sodankäynnin brittien ja italaialisten kanssa Akramassa vuonna 1917 solmittuun sopimukseen. Italialaiset suostuivat kunnioittamaan sharialakia ja senusit vapautettiin verotuksesta. Egyptissä sensuit saivat puolestaan jäädä Jaghbubin keitaalle ja käydä kauppaa Sollumin sataman kautta. Yhteenotot italialaisten kanssa alkoivat kuitenkin fasismin nousun myötä sittemmin uudelleen 1920-luvulla ja heidät voitettiin vuoteen 1932 mennessä.
Atland
Atland on espanjankielinen heavy/power metal -yhtye. Se perustettiin Zaragozassa vuonna 2000.
Ann Kristin Aafedt Flatland
Ann Kristin Aafedt Flatland (s. 6. marraskuuta 1982 Oslo) on entinen norjalainen ampujahiihtäjä. Hän asuu Vangsnesissa Vikin kunnassa.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Flatland voitti pronssia viestissä vuonna 2007. Hän oli samojen kisojen pikamatkan viides. Sekaviestissä hän sai hopeaa Hanty-Mansijskissa 2010 ja kultaa Hanty-Mansijskissa 2011. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai kultaa naisten viestissä, oli pikamatkalla kahdeksas ja takaa-ajossa seitsemäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pikakilpailussa kymmenes ja takaa-ajossa kahdeksas. Sotšin olympialaisissa 2014 Flatland oli mukana Norjan naisten pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli yhdeksäs.
Maailmancupissa Flatland on sijoittunut palkintokorokkeelle neljä kertaa. Tammikuussa 2010 hän oli kolmas Oberhofin pikamatkalla ja Anterselvan takaa-ajossa. Kaudella 2010–2011 hän voitti Oberhofin pikakilpailun ja kaudella 2013–2014 Östersundin pikakilpailun.
Gustaf Cygnaeus
Cygnaeuksen vanhemmat olivat pataljoonansaarnaaja Per August Cygnaeus ja Augusta Beata Ringbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Cygnaeus toimi Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon apulaislehtorina 1877–1889 ja lehtorina 1889–1907. Hän perusti Turkuun Åbo Tidning -lehden ja oli sen päätoimittaja 1885–1906. Cygnaeus oli mukana perustamassa Turun ruotsalaista teatteria ja Turun taideyhdistystä. Hän oli taideyhdistyksen puheenjohtaja 1891–1907.
Cygnaeus oli naimisissa vuodesta 1889 näyttelijä Sofia Wilhelmina Backlundin kanssa.
HMS London (69)
HMS London oli Britannian kuninkaallisen laivaston London-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1926. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1929.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. risteilijäviirikköön, jossa se oli maaliskuussa 1939 alkaneeseen modernisointiin. Aluksen kylkipanssarointia lisättiin 4,5 tuumaan ja silta rakennettiin muistuttamaan Fiji-luokan alusten siltaa. Alukselle asennettiin myös sillan päälle tulenjohdon etäisyydenmittausjärjestelmä HACS Mk1. Kevyttä ilmatojunta-aseistusta vahvistettiin lisäämällä kaksi kahdeksanputkista kahden naulan ja kaksi nelipiippuista puolentuuman konekivääriä. pienoiskuva|vasen|HMS Londonin nelipiippuinen [[Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri]] Helmikuussa 1941 palattuaan palvelukseen alus osallistui Atlantilla Saksan laivaston taistelulaiva Bismarckin etsintään, jona aikana se saattajansa hävittäjä HMS Brilliantin kanssa pysäytti 4. kesäkuuta saksalaiset tankkerit Esso Hamburgin ja Esso Colonin ja seuraavana päivänä tankkeri Egerlandin. Ne pysäyttivät 21. kesäkuuta vielä tukilaiva Babitongan.
Alukselle tehty modernisointi oli lisännyt aluksen painoa ja Atlantin myrskyt aiheuttivat aluksen rungolle vakavia vaurioita. Alus jouduttiin siirtämään vaurioiden korjaamiseksi telakalle, missä se oli lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942. Telakalla korvattiin puolentuuman konekiväärit kahdeksalla yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alukselle asennettiin myös tyypin 273 tutka.
Palvelukseen palatessa London liitettiin suojaamaan Jäämeren saattueita, missä se oli marraskuuhun. Jäämerellä aluksen runko kärsi uusia vaurioita ja se oli telakalla joulukuusta 1942 toukokuuhun 1943. Telakalla alukselta poistettiin lentokoneen tarvitsemat laitteet, mutta hangaari jätettiin. Alukselle asennettiin myös seitsemän yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Palvelukseen palatessa alus liitettiin Itäiseen laivastoon, jossa se oli sodan päättymiseen. Vuoden lopulla aluksen kolme yksiputkista korvattiin neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin tykillä. Aluksella oli huhtikuussa 1944 neljä sähkötoimista kaksiputkista ja kuusitoista yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä kaksinaulaisia. Vuoden 1945 heinäkuuhun mennsessä aluksella karvattiin kahdeksan yksiputkista neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin ja neljällä yksiputkisella Boforsin 40 millimetrin Mk III -ilmatorjuntatykillä. . Alus lähti 1949 Hongkongiin ja ankkuroitiin Fal-joelle, jossa se oli 3. tammikuuta 1950 BISCOlle siirtoon saakka. Alus saapui 25. tammikuuta romutettavaksi R. W. Wardille Barrowiin.