cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hämähäkkimies
Varhainen elämä
Peter Benjamin Parkerin isä Richard ja äiti Mary Parker olivat YPKVV:n agentteja, jotka menehtyivät lento-onnettomuudessa suorittaessaan superroisto Punakalloon liittynyttä tehtävää. Orvoksi jäänyt Peter jäi tämän jälkeen varttumaan tätinsä ja setänsä May ja Ben Parkerin huomaan New York Cityn Queensiin. Vanha pari rakasti Peteriä, joka ei kuitenkaan ollut suosittu ikätovereidensa keskuudessa. Hän oli usein suositumpien ikätovereiden, kuten Flash Thompsonin, vitsien ja kiusaamisen kohteena. Peter kasvoi muun muassa sarjakuvien, valokuvaamisen ja kemian harrastamisen parissa varsin yksinäiseksi, mutta poikkeuksellisen älykkääksi teiniksi, jonka osaaminen ilmeni erityisesti tieteissä.
Eräänä päivänä Peter meni tiedenäyttelyyn, jossa häntä puri radioaktiivinen hämähäkki. Peter tajusi saaneensa hämähäkkien kykyjä muistuttavat voimat, joihin kuului seinäkiipeily, yli-inhimilliset fyysiset voimat, nopeus ja ketteryys, sekä vaarasta varoittava hämähäkkivaisto.
Peter päätti heti lähteä hankkimaan mainetta ja kunniaa voimillaan, tarkoituksenaan voittaa Murskaaja Hogan painiottelussa. Tuolloin Peter vielä käytti amatöörimäisempää asua, joka ei muistuttanut paljonkaan Hämähäkkimiehen nykyistä asua. Voitettuaan ottelun, hän sai kutsun omaan televisiosarjaan naamioituna sankarina. Peter kehitti ohjelmaa varten nimen, puvun ja seittisingot. Peter saavutti nopeasti haluamansa julkisuuden, mutta eräänä päivänä esiinnyttyään ohjelmassa kassan varastanut murtovaras muutti hänen elämänsä. Peter antoi murtovarkaan juosta ohitseen yrittämättä pysäyttää tätä, vastaten raivostuneelle poliisille, ettei murtovaras ole hänen ongelmansa. Hän sai kuitenkin myöhemmin katua laiminlyöntiänsä huomattuaan, että sama murtovaras oli myöhemmin tappanut hänen Ben-setänsä, ainoan isähahmonsa.
thumb|250px|left|Peter Parker oppii kantapään kautta, että suuri voima tuo mukanaan suuren vastuun. Tajuttuaan aiheuttaneensa setänsä kuoleman, syyllisyydentuntoinen Peter päätti omistaa elämänsä taistelulle rikollisuutta vastaan. Nyt hän viimein ymmärsi setänsä käyttämän lausahduksen ”Suuri voima tuo mukanaan suuren vastuun”, ja on tuosta päivästä lähtien pitänyt sitä eteenpäin vievänä voimanaan.
Hämähäkkimiehen ensimmäinen urotyö tapahtui, kun hän pelasti J. Jonah Jamesonin astronauttipojan, John Jamesonin, tämän syöksyessä raketillaan kohti maata. Hämähäkkimiehen ensimmäinen urotyö sai paljon julkisuutta, ja pääsi kaikkiin sanomalehtiin. Tästä lähtien J. Jonah Jameson on vihannut Hämähäkkimiestä, joka sai enemmän julkisuutta ja kunniaa kuin hänen avaruusmatkalla ollut poikansa.
Peter Parker jatkoi kaikesta huolimatta opiskelua Midtownin lukiossa. Hämähäkkimiehen ensimmäinen kohtaaminen muiden supersankarien kanssa tapahtui, kun hän lähti rahanpuutteessa hakemaan töitä Ihmeneloset -sankariryhmältä. Ihmeneloset kuitenkin kertoivat, etteivät he saa palkkaa sankaritöistään. Hämähäkkimies jatkoi kuitenkin tiivistä suhdettaan Ihmenelosiin – yhdestä ryhmän jäsenestä Liekistä on tullut vuosien varrella Hämähäkkimiehen paras supervoimainen ystävä ja leikkimielinen kilpailija.
Hämähäkkimiehen ensimmäinen kohtaama vastustaja oli Kameleontti, joka yritti Hämähäkkimieheksi naamioituneena ryöstää pankin. Hämähäkkimiehen onnistui kuitenkin oveluudellaan päihittää hänet. Ben-sedän kuolemasta asti May-täti ja Peter olivat kärsineet vakavista rahaongelmista, joten Peter tarvitsi kipeästi työtä. Peter sai kuulla, että Hämähäkkimiestä vihaava Daily Buglen omistaja J. Jonah Jameson tarjosi rahaa kuvista talojen katoilla terrorisoivasta Korppikotkasta. Peter otti työn, koska uskoi Hämähäkkimiehenä saavansa kuvat helposti. Pienien vaikeuksien jälkeen hän lopulta voitti Korppikotkan, ja sai haluamansa kuvat. Samoihin aikoihin Hämähäkkimies kohtasi myös ensimmäistä kertaa Tinurin, jonka oli palkannut Mysteerio.
thumb|250px|Hämähäkkimiehen ensikohtaaminen Tri. Mustekalan kanssa oli jäädä hänen viimeisekseen. Kohdattuaan nämä haasteet oli Hämähäkkimiehen ura supersankarina alkanut. Hän ei ollut kuitenkaan kertaakaan kohdannut vielä yhtä voimakasta superroistoa kuin Tohtori Mustekala. Tämän vuoksi Tohtori Mustekala saikin Hämähäkkimiehen helposti päihitettyä. Järkyttyneenä valtavasta tappiosta, Peter aikoi lopettaa Hämähäkkimiehen uran. Ihmenelosten Liekin pitämä puhe kuitenkin sai Peterin käsittämään, ettei hänen tulisi luovuttaa. Peter otti Hämähäkkimiehen pukunsa ja lähti taistelemaan Tohtori Mustekalaa vastaan, lopulta voittaen tämän. Tästä hetkestä lähtien ovat Hämähäkkimies ja Tohtori Mustekala käyneet loputonta taistoaan, jonka ainoa syy on Tohtori Mustekalan uteliaisuus ja haasteiden sekä jännityksen etsiminen. Vastustajat ovat aina tästä kyseisestä päivästä lähtien kunnioittaneet toisiaan erilaisista syistä.
Peterin ensimmäinen seurustelusuhde alkoi J. Jonah Jamesonin sihteerin, Betty Brantin kanssa. Samalla hän sai koulunsa suosituimman oppilaan, Flash Thompsonin, tyttöystävän kiinnittämään häneen huomiota. Samoihin aikoihin Hämähäkkimies ehti kohdata Hiekkamiehen ja Tohtori Doomin. Hämähäkkimies Curt Connorsiin ja tämän perheeseen, kun Curt Connorsin muuttui Liskoksi ja kidnappasi oman poikansa. Hämähäkkimies pelasti tilanteen, ja siitä lähtien ovat Curt Conners ja Hämähäkkimies olleet hyviä ystäviä.
Sähköisen superkonna Elektron ilmaantuessa New Yorkiin, J. Jonah Jameson väitti häntä naamioituneeksi Hämähäkkimieheksi. Lopulta kuitenkin löytyi todisteita, että nämä ovat kaksi eri henkilöä, heidän kamppaillessa toisiaan vastaan julkisella paikalla. Ennen kuin Hämähäkkimies aloitti opiskelunsa yliopistossa, hän kohtasi Suostuttelijat, hänen henkilöllisyytensä paljastui Tohtori Mustekalalle ja hän kohtasi Mysteerion.
Peter S. Parkerin Hämähäkkimies kuolee taistelussa Kingpin-nimistä miestä vastaan 26-vuotiaana. Menehtyminen tapahtuu vain hetki sen jälkeen, kun Peter on tavannut kymmenisen vuotta nuoremman Miles Moralesin. Moralesilla oli muutos Hämähäkkimieheksi käynnissä, koska mutatoitunut hämähäkki puri häntä muutamaa päivää aikaisemmin.
Vaihtoehtoiset versiot
Alkuperäisen niin sanotun mainstream universumin inkarnaationsa lisäksi Hämähäkkimiehestä on ollut useita eri muita tulkintoja ja eri universumin versioita niin Marvel Comicsin itsensä tuottamana, kuin myös muiden tekijöiden tuottamia. Nämä versiot esiintyvät eri universumissa kuin itse varsinainen Hämähäkkimies. Ne saattavat olla vaihtoehtoisesta tulevaisuudesta tai kokonaan eri maailmasta.
Passion Richardson
Passion J. Richardson (s. 25. tammikuuta 1975 Fort Bragg, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 2000 kesäolympialaisissa pronssia voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa.
Hämähäkkimies
MC2-universumi
MC2-universumissa Peter Parker on sivuhahmona päähenkilönä olemisen sijaan. Tässä aikalinjassa Peter Parker on menettänyt jalkansa Vihreää Menninkäistä vastaan taistellessaan, mutta samalla Vihreä Menninkäinen kuolee. Peter Parkerin ja Mary Janen tytär May paljastuu olevan elossa (alun perin May kuoli Vihreän Menninkäisen tappamana), ja Peter päättää elää perhe-elämää jättäen Hämähäkkimiehen uran taakse. Vuosien päästä hän liittyy New York Cityn poliisin labraan. Pelastettuaan isänsä Normie Osbornin (Harry Osbornin poika) käsistä, Peterin tytär, May ”Mayday” Parker ottaa itselleen Hämähäkkitytön identiteetin ja Ben Reillyn käyttämän Hämähäkkimies asun, aikeinaan jatkaa isänsä uraa. Tämä versio Hämähäkkimiehestä siis käsittää teinitytön elämää, toisin kuin muut versiot, jotka käsittävät joko aikuisen miehen elämää tai teinipojan elämää.
2099-universumi
2099-universumi sijoittuu kauas tulevaisuuteen, jossa Miguel O’Hara on ottanut Hämähäkkimiehen roolin.
2211-universumi
2211-vuoden Hämähäkkimies eli tri. Max Borne esiintyi ensimmäisen kerran yhden lehden Spider-Man/Spider-Man 2099 tarinassa. Hänen tyttärensä Robin on Mörkö 2211. Hän kuoli myöhemmin 2211 Kameleontin käsistä.
1602-universumi
Peter Parquagh niminen 1602-vuoden Hämähäkkimies esiintyi ensimmäistä kertaa Marvel 1602:ssa Sir Nicholas Fury nimisen vakoojamestarin palveluksessa. Hän saa pureman hyvin erikoisluontoisilta hämähäkeiltä, ja jatko-osassa, 1602: New World, hän ottaa Hämähäkki identiteetin. Myöhemmin hänen henkilöllisyytensä paljastuu ja Norman Osborne tappaa hänen rakastettunsa Virginia Daren.
John Byrnen Hämähäkkimies
Minisarjallaan Spider-Man: Chapter One John Byrne koitti kirjoittaa mainstream Hämähäkkimiehen historian uusiksi Teräsmiehen tapaan, mutta johtuen huonosta suosiosta ja tarinassa esiintyvistä ristiriidoista minisarjan tapahtumat eivät ole enää kaanonia. John Byrne kirjoitti myös hetken matkaa itse varsinaisia Hämähäkkimies lehtiä ja nämä on tulkittu olevan Frank Millerin Batman tuotannon ohella kaksoisjatkumon omaavia, niin että kuuluvat kahteen eri universumiin samaan aikaan. Hämähäkkimiehen tapauksessa mainstream universumiin ja John Byrne universumiin.
Reign-universumi
Spider-Man: Reign -minisarja kertoo tarinan tulevaisuuden Hämähäkkimiehestä, joka on luopunut Hämähäkkimiehen urasta, mutta saa vastaansa vanhoja vihollisiaan, ja joutuu palaamaan takaisin Hämähäkkimiehen tehtäviin.
Bullet Points -universumi
Bullet Points minisarjassa Ben-setä on kuollut ennen kuin ehti kasvattaa Peteriä. Ilman isähahmoa, Peteristä on tullut kuriton koulunsa keskeyttävä teini. Peter päätyy gammapommin testaus alueelle jossa hänestä tulee gamma-annostuksen vuoksi Hulk. Bruce Banner lähtee etsimään Peterille lääkettä ja saa radioaktiivisen hämähäkin pureman, tullen Hämähäkkimieheksi. Peter myöhemmin kuolee Galactuksen vuoksi, mutta saa kuolemallaan Hopeasurffarin taistelemaan Galactusta vastaan.
Marvel Zombies -universumi
Maapallo-Z:n Hämähäkkimies on muuttunut zombieksi muiden sankareiden tapaan. Hän sai tartunnan kyseisen universumin Kapteeni Amerikalta, "Colonel America" nimiseltä zombieksi muuttuneelta supersankarilta. Vaikka Hämähäkkimies kärsii muiden zombien tapaan nälästä, hän kärsii silti jatkuvasti syyllisyyttä kaikesta tekemästään, kuten Mary Janen ja May-tädin syömisestä. Ensimmäisen tarinan lopussa Hämähäkkimies on yksi niistä zombie supersankareista, jotka syövät Galactuksen ja saavat tämän kosmiset voimat.
Marvel Zombies 2:ssa hänellä cyborgi jalka tavallisen jalan tilalla. Hänen nälkänsä on alkanut kadota, ja hän on ensimmäisten joukossa kääntymässä nälkäisiä kanssa zombie supersankareitaan vastaan. Lopussa Hämähäkkimies on niiden harvojen joukossa, jotka selviävät Hulkin hyökkäykseltä, ja lähtevät rakentamaan Wakandaa uusiksi, haudaten taistelussa kuolleet. Myöhemmin Hämähäkkimies teleportataan uuteen maailmaan, jossa hän kohtaa Kuuden Koplan, ilman kosmisia voimiaan ja seittisingot tyhjänä. Hän joutuu tekemään itselleen aseen omista ruumiinosistaan, jonka hän kokee tuskallisena, vaikka Maapallo Z:n zombieiden ei pitäisi tuntea tuskaa. Lopulta Hämähäkkimies joutuu Hiekkamiehen tappamaksi. Mutta selviytyykin häntä seuranneen Jättiläisen avulla. Hämähäkkimies pääsee takaisin Maapallo Z:lle, ja saa kostettua May-tädin ja Mary-Janen kuoleman tappamalla itsensä uudestaan Hiekkamiehen käsiin.
Televisio
thumb|right|Hämähäkkimiehen 1994 alkaneen animaatiosarjan logo. Hämähäkkimiehestä on tehty lukuisia tv- ja animaatiosarjoja, joista ensimmäinen oli vuosina 1967–1970 valmistettu piirretty Spider-Man. Spidey Super Stories (1974–1977) oli ensimmäinen näytelty lapsille tarkoitettu sarja, jossa muutaman minuutin pituisissa jaksoissa Hämähäkkimies seikkaili. The Amazing Spider-Man (1977–1979) oli myös näytelty televisiosarja Spider-Man (1981–1982) ja Spider-Man and His Amazing Friends (1981–1983) olivat molemmat animaatiosarjoja.
Hämähäkkimies-animaatiosarja pyöri yhteensä viisi tuotantokautta (65 jaksoa). Animaatiosarja alkoi 9. marraskuuta 1994 ja päättyi 31. tammikuuta 1998. Käsikirjoittajina sarjassa toimi John Semper Jr. ja sen tuotti Marvel Films Animation. Kääntäjänä toimi Semicin Hämhäkkimies-julkaisujen suomentajana, ja kirjepalstalla mainetta niittänyt ”Mail-man”.
Hämähäkkimies (uusi animaatiosarja) alkoi vuonna 2003. Sitä tehtiin 13 jaksoa. Se alkoi 11. heinäkuuta 2003 ja loppui 12. syyskuuta 2003.
Elokuvat
The Amazing Spider-Man -televisiosarjan pilottia esitettiin elokuvateattereissa ja se oli 1980 Suomessa vuoden 63. katsotuin elokuva.
Vuonna 2002 sai ensi-iltansa Sam Raimin ohjaama elokuva Spider-Man – hämähäkkimies. Elokuva oli vuoden menestynein elokuva, ja se voitti lipputuloissa jopa Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäyksen. Sitä seurasi 2004 ensi-iltansa saanut jatko-osa, Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2. Kolmas osa, Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 ilmestyi elokuvateattereihin 4. toukokuuta 2007. Kaikissa kolmessa elokuvassa Hämähäkkimiestä esittää Tobey Maguire. Peterin naisystävää Mary Jane Watsonia on elokuvissa esittänyt Kirsten Dunst. Spider-Manin osaa tarjottiin myös Leonardo DiCapriolle, mutta tämä kieltäytyi siitä.
Vuonna 2012 sai ensi-iltansa uusi elokuva, The Amazing Spider-Man. Elokuvan pääosissa ovat Andrew Garfield, Emma Stone ja Rhys Ifans. Andrew Garfield ja Emma Stone uusivat roolinsa myös vuonna 2014 sen elokuvan jatko-osassa The Amazing Spider-Man 2.
Helmikuussa 2015 Sony Pictures ja Marvel Studios tekivät pitkien neuvottelujen jälkeen sopimuksen, jonka myötä Hämähäkkimies esiintyy Marvel Cinematic Universessa. Kevin Feige ja Amy Pascal tuottivat tähän jatkumoon sijoittuvan uuden Hämähäkkimies-elokuvan Spider-Man: Homecoming, joka sai ensi-iltansa vuonna 2017. Elokuvan ohjasi Jon Watts ja Hämähäkkimiehen uusi näyttelijä oli Tom Holland. Vuonna 2019 sai ensi-iltansa elokuvan jatko-osa Spider-Man: Far From Home ja vuonna 2021 sai ensi-iltansa kolmas elokuva Spider-Man: No Way Home.
I’ll Never Let You Go
I’ll Never Let You Go on yhdysvaltalaisen laulajan Rita Coolidgen singlen nimikappale vuodelta 1983.
Laulun tekijät ovat James House ja Wendy Waldman.
Tuottajana on toiminut David Anderle.
Kappale on erikoisversio Coolidgen albumilla Never Let You Go (A&M Records AMLH 64914) olevasta esityksestä.
Singlen kappaleen kaupallinen tunnus on AMS 9704 ja kappaleen luettelotunnus 19-009704-1. Musiikkikustantajat ovat Casa Slambé Music, Barracuda Music, Moon and Stars Music, Cotillion Music ja Stalker Music.
Yangon United FC
Yangon United FC on myanmarilainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Yangon. Seura pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla, Myanmarin kansallisessa liigassa. Yangon United perustettiin samaan aikaan liigan kanssa vuonna 2009.
Yangon United on Myanmarin menestynein seura viidellä mestaruudellaan. Seura on myös pelannut AFC Cupissa, jossa se on parhaimmillaan päässyt neljännesvälieriin 2013 ja 2014.
Yhdistynyt kuningaskunta
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta , virallisesti myös Iso-Britannia ja Pohjois-Irlanti tai Yhdistynyt kuningaskunta, on saarivaltio Pohjois-Euroopassa. Se muodostuu Englannista, Skotlannista ja Walesista, jotka sijaitsevat Ison-Britannian saarella, sekä Irlannin saarella sijaitsevasta Pohjois-Irlannista. Tämän lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta hallitsee eräitä näiden lähellä sijaitsevia saaria ja saaristoja sekä muutamia kaukaisia meren­takaisia alueita.
Yhdistyneen kuningaskunnan pinta-ala on 243 610 neliökilometriä ja asukasluku noin 67,8 miljoonaa.
Brittiläinen imperiumi oli maailmanhistorian suurin imperiumi. Imperiumi alkoi Englannin siirtomaista Pohjois-Amerikassa ja hallitsi parhaimmillaan yli neljäsosaa maailman väestöstä ja pinta-alasta. Imperiumi on hallinnut aikoinaan esimerkiksi koko Britteinsaaria, Kanadaa, Australiaa, Yhdysvaltojen itärannikkoa (kolmetoista siirtokuntaa), Uutta-Seelantia, noin puolta Afrikasta (Etelä-Afrikasta Egyptiin), Intiaa, Palestiinaa (nykyään Israel), Jordaniaa, Irakia, Kuwaitia, Qataria, Yhdistyneitä arabiemiirikuntia, Omania, Jemeniä, Bhutania, Burmaa (nykyään Myanmar), Malesiaa, Singaporea, Bruneita, suurinta osaa Karibian saaristosta ja Oseanian saaristosta, Kyprosta, Maltaa, Hongkongia, sekä Falklandinsaaria ja Gibraltaria, joita Britannia hallitsee vieläkin. Brittiläinen imperiumi oli supervalta ja pitkään myös ainoa sellainen. Britannian asevoimat olivat aikanaan maailman suurimmat ja sen laivasto hallitsi maailman kaikkia meriä. Britannia saavutti asemansa monien suurien sotien kautta, varsinkin kun se oli niissä voittajien puolella johtavassa asemassa. Tällaisia sotia olivat esimerkiksi seitsenvuotinen sota, Napoleonin sodat sekä ensimmäinen ja toinen maailmansota.
Maailmansotien jälkeinen suuri velka aiheutti Brittiläisen imperiumin lopun ja siirtokuntien rauhallisen itsenäistymisen. Britannia menetti supervalta-asemansa vuoden 1956 Suezin kriisissä. Britannia on kuitenkin tänäkin päivänä suurvalta ja kuuluu YK:n turvallisuusneuvostoon. Valtiolla on maailman neljänneksi suurin ydinase-arsenaali, ja myös sen asevoimat ovat budjetiltaan neljänneksi suurimmat. Britannian talous oli vuonna 2019 maailman kuudenneksi suurin.
Maantiede
thumb|left|220px|Iso-Britannia ja Pohjois-Irlanti satelliittikuvassa huhtikuussa 2002 thumb|Englantilaista maaseutua thumb|Britannian korkein vuori [[Ben Nevis]] Yhdistynyt kuningaskunta koostuu Ison-Britannian saaresta ja Pohjois-Irlannista Irlannin saarella, sekä noin tuhannesta pienemmästä saaresta, joita on etenkin Skotlannin rannikolla. Sitä ympäröi Atlantin valtameri, sen osat Pohjanmeri, Irlanninmeri ja Englannin kanaali. Rannikon rikkonaisuuden vuoksi mistään kohtaa maata ei ole yli 125 kilometriä merelle. Ison-Britannian saaren erottaa mantereesta Doverin kohdalla kapeimmillaan 35 kilometrin levyinen Englannin kanaali. Doverista kulkee meren ali Kanaalin tunneli Ranskaan. Irlannin tasavallan vastaista maarajaa on 360 kilometriä.
Suurin osa Englannista on kumpuilevaa alankoa. Suurimmat joet ovat Lontoon läpi virtaava Thames ja Severn, joka laskee länteen Bristolin kanaaliin. Englannin rannikolla ovat Scillynsaaret ja Wightsaari. Wales on enimmäkseen vuoristoista, ja sen korkein huippu Snowdon ulottuu 1 085 metriin.
Skotlannissa pinnanmuodot vaihtelevat, etelässä ovat Alamaat ja pohjoisessa sekä lännessä Ylämaat, kuten myös Skotlannin korkein huippu, 1 343 metriä korkea Ben Nevis. Sisämaahan ulottuu monia vuonoja (firth) ja niiden suuntaisena kulkee syviä järviä (loch). Näistä kuuluisin lienee Loch Ness, joka sijaitsee koko Skotlannin poikki ulottuvassa Glen Moren laaksossa. Skotlannin rannikolla on useita saaria ja saariryhmiä, joista huomattavimmat ovat Hebridit, Orkneysaaret ja Shetlandinsaaret.
Englannin suurimmat kaupungit ovat pääkaupunki Lontoo (7,6 miljoonaa asukasta vuonna 2008), Birmingham (1,0 miljoonaa ja metropolialueella 2,4 miljoonaa asukasta) ja Manchester (466 000, metropolialueella 2,3 miljoonaa asukasta). Skotlannissa suurimmat kaupungit ovat Glasgow (637 000 asukasta) ja Edinburgh (452 000). Walesin suurin kaupunki on Cardiff (311 000) ja Pohjois-Irlannin Belfast (268 000).
Ilmasto
Britannian ilmasto tunnetaan vaihtelevana. Sää on yleisesti viileää tai lauhkeaa, pilvet ja sade ovat yleisiä, mutta poutajaksojakin esiintyy kaikkina vuodenaikoina. Alueelliset erot ovat pieniä. Suurimmat sademäärät saadaan Skotlannin, Walesin ja Pohjois-Englannin vuorilla, yli 1 500 millimetriä, paikoin jopa 5 000 millimetriä vuodessa. Lähes kaikki asutus on kuitenkin alle 300 metrin korkeudella merenpinnasta, ja siellä sateet ovat vähäisempiä. Idässä on kuivempaa kuin lännessä.
East Angliassa maan kaakkoisosassa kylmimpien kuukausien eli tammi- ja helmikuun keskimääräinen vuorokauden alin lämpötila on noin yksi aste, kun taas heinä- ja elokuussa päivän ylin on keskimäärin 22 astetta. Pohjois-Skotlannissa kylmimpien kuukausien eli tammi- ja helmikuun keskimääräinen vuorokauden alin lämpötila on hiukan pakkasen puolella, kun taas heinä- ja elokuussa päivän ylin on keskimäärin 16 astetta.
Korkein Britanniassa koskaan mitattu lämpötila oli 38,5 °C Faveshamissa elokuussa 2003. Alin lämpötila, −27,2 °C, on mitattu Skotlannissa useita kertoja: 1895, 1982 ja 1995.
Luonto ja luonnonsuojelu
Britanniassa elää noin 65 luonnonvaraista nisäkäslajia ja 259 lintulajia.
Varhaiset vaiheet
thumb|Esihistoriallinen [[Stonehengen monumentti sijaitsee Wiltshiressa]] Ennen roomalaisaikaa Britanniassa asui walesilaisia kansoja, skotlantilaisia piktejä ja Britannian omaa kantaväestöä. Julius Caesar aloitti brittien valloituksen 55–54 eaa., ja Britannian provinssi, joka käsitti nykyisen Englannin ja Walesin, oli osa Rooman valtakuntaa 400-luvulle asti. Roomalaisten valloitettua Britannian saaret britit joutuivat tiiviiseen yhteyteen Manner-Euroopan kanssa. Roomalaisten jälkeen maahan hyökkäsivät anglit, saksit ja juutit 500-luvulla ja normannit 1066. Normannivallan aikana Englantiin alkoivat kehittyä nykyiset ominaispiirteet, kuten Lontoon asema talouden, kulttuurin ja politiikan keskuksena, kirkon vahva mutta erillinen asema, edustuksellinen hallinto ja vahva yliopistolaitos.
thumb|150px|left|[[Henrik VIII]] Skotlanti ajautui Englannin vallan alle, ja 1100-luvulla Henrik II valloitti myös Irlannin. Häntä seuranneet kuninkaat joutuivat yhteenottoihin papiston ja aateliston kanssa, minkä seurauksena Juhana Maaton joutui tekemään myönnytyksiä ja julkaisemaan säädöskokoelma Magna Cartan. Robert Bruce palautti Skotlannin itsenäisyyden 1314, ja Tudorit nousivat Englannin hallitsijaksi ruusujen sodan (1455–1485) jälkeen. Tudor-hallitsija Henrik VIII perusti Englannin kirkon ja liitti Walesin virallisesti osaksi Englantia. Henrik otti vuonna 1541 tittelin Irlannin kuningas, jonka jälkeen voidaan puhua Irlannin kuningaskunnasta. Englanti aloitti siirtomaavalloituksensa Elisabet I:n kaudella.
Englannissa oli lyhyt tasavaltalaiskausi 1600-luvun puolivälissä sisällissodan jälkeen. Se päättyi 1660, kun Kaarle II nousi Englannin kuninkaaksi. Englanti ja Skotlanti olivat saman hallitsijan hallitsemia vuodesta 1603, ja ne liittyivät pysyvästi Ison-Britannian kuningaskunnaksi 1707.
Suurvalta-aika ja maailmansodat
Vuonna 1801 voimaan tullut unionilaki yhdisti Irlannin kuningaskunnan ja Ison-Britannian kuningaskunnan, jolloin muodostui Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Vuonna 1922 Irlannin 26 kreivikuntaa muodostivat Irlannin vapaavaltion, kuuden jäädessä liittoon, jonka nimeksi vaihdettiin Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta 1927.
Yhdistynyt kuningaskunta oli 1800-luvun merkittävin teollisuus- ja sotilasmahti ja siirtomaavalta, joka laajimmillaan käsitti noin 30 miljoonaa neliökilometriä ja lähes neljäsosan maapallon väestöstä. Silloin syntyi sanonta, ettei Aurinko koskaan laske Brittiläisen imperiumin yltä. Teollisena vallankumouksena tunnettu muutos käynnistyikin Britanniassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa, mikä nosti maan maailmanjohtavaksi talousmahdiksi. Lisäksi Britannian siirtomaavalta oli suurimmillaan Viktorian aikana (1837–1901). 1900-luvun alkuun mennessä muut maat olivat saavuttaneet teollistumisessa brittien etumatkan. 1920-luvun aikana imperiumi alkoi hajota, kun Irlanti itsenäistyi 1921, vaikkakin kuusi Ulsterin provinssia pysyivät emämaassaan ja muodostivat Pohjois-Irlannin. Vuonna 1926 Australia, Kanada ja Uusi-Seelanti saivat itsenäisyyden, mutta liittyivät Brittiläiseen kansainyhteisöön. Siirtomaavallan purkautuminen jatkui toisen maailmansodan jälkeen, alkaen Intian ja Pakistanin itsenäistymisestä 1947.
Ensimmäisessä maailmansodassa Yhdistynyt kuningaskunta oli yksi ympärysvalloista Venäjän, Ranskan ja Yhdysvaltain rinnalla Saksaa vastaan. Yhtenä voittajavaltioista se oli solmimassa Versailles’n rauhaa. Sodassa kuoli satoja tuhansia brittejä.
Maailmansotien jälkeen
Toisen maailmansodan jälkeen Britannia luopui siirtomaistaan Intiassa, ja maahan alettiin rakentaa hyvinvointivaltiota ilmaisen terveydenhoidon ja koulutuksen myötä.
Margaret Thatcherin johtamien konservatiivien hallitus vuosina 1979–1990 teki monia radikaaleja uudistuksia, yksityisti suuren osan valtion yrityksiä ja nujersi ammattiliitot. Thatcherin suosio oli huipussaan Argentiinaa vastaan käydyn vuoden 1982 voittoisan Falklandin sodan jälkeen. Vuonna 1990 hänet kuitenkin syrjäytti John Major. Vuonna 1997 Tony Blairin johtama Työväenpuolue saavutti suuren vaalivoiton, ja Blair nousi pääministeriksi. Vuonna 1998 solmittiin Pitkäperjantain sopimus rauhan saamiseksi Pohjois-Irlantiin. Seuraavana vuonna Walesiin ja Skotlantiin perustettiin omat parlamentit. Blair asettui 2003 Yhdysvaltain tueksi Irakin sodassa, etsimään ja tuhoamaan Irakin väitettyjä joukkotuhoaseita. Vuonna 2004 Blair myönsi olleensa väärässä joukkotuhoaseista, mutta piti sotaa edelleen oikeutettuna. Työväenpuolue voitti vuonna 2005 Blairin johdolla kolmannet peräkkäiset parlamenttivaalit. Vuonna 2007 Britannia alkoi vetää joukkojaan Irakista ja Gordon Brown nousi pääministeriksi ja työväenpuolueen johtoon 10 vuotta pääministerinä olleen Tony Blairin seuraajana.
Vuosina 2008–2009 Britannia oli pahan pankkikriisin kourissa. Keskuspankki laski koron 1,5 prosenttiin, mikä on alin luku sen 315-vuotisessa historiassa. Valtio tuki pankkeja voimakkaasti, ja työttömyysluvut nousivat. Vuosina 2009–2010 useat kansanedustajat jäivät kiinni kulukorvausten väärinkäytöstä. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa konservatiivit saivat eniten paikkoja mutta eivät määräenemmistöä. David Cameron perusti koalitiohallituksen yhdessä liberaalidemokraattien kanssa. 43-vuotias uusi pääministeri Cameron oli Britannian nuorin pääministeri melkein 300 vuoteen ja kyseessä oli maan ensimmäinen koalitiohallitus vuoden 1945 jälkeen.
23. kesäkuuta 2016 pidetyssä kansanäänestyksessä 51,9% äänesti Britannian EU:sta eroamisen puolesta. Pääministeri David Cameron ilmoitti eroavansa sen jälkeen. Heinäkuussa 2016 uudeksi pääministeriksi ja konservatiivijohtajaksi Cameronin tilalle tuli Theresa May, jonka hallitukseen tuli ulkoministeriksi konservatiivien Brexit-siiven näkyvin hahmo Boris Johnson. Mayn julistamien ennenaikaisten parlamenttivaalien tulos kesäkuussa 2017 oli konservatiiveille pettymys, sillä odotettua suurmenestystä ei tullut. Puolue pysyi juuri ja juuri suurimpana, mutta menetti parlamentissa enemmistöasemansa. Toukokuussa 2019 pääministeri May erosi, koska hän ei saanut parlamenttia hyväksymään neuvottelemaansa EU-erosopimusta. Heinäkuussa 2019 Boris Johnsonista tuli Britannian uusi pääministeri ja konservatiivipuolueen johtaja. Joulukuussa 2019 pidetyissä ennenaikaisissa Britannian parlamenttivaaleissa pääministeri Boris Johnsonin konservatiivit ottivat murskavoiton. Vaalitulos antoi Johnsonille vahvan mandaatin jatkaa EU-eron ajamista.
Britannian ero Euroopan unionista (Brexit) toteutui lopulta 31. tammikuuta 2020. Eroa seurasivat kauppaneuvottelut EU:n kanssa. Unionin kanssa käytävässä kaupassa Britannia joutuu edelleen noudattamaan EU:n sääntöjä, joista maa ei ole enää päättämässä. Yhteiseen sopimukseen sisältyy siirtymäaika, joka kestää vuoden 2020 loppuun. Siirtymäaikana EU-oikeuksia sovelletaan Britanniassa normaalisti.
Irlannin tasavaltalaisarmeija IRA lopetti rikollisen ja aseellisen toimintansa vuonna 2006. Britanniassa on tehty useita terrori-iskuiksi luokiteltuja rikoksia vuosituhannen vaihteen jälkeen. Osa rikoksista on kohdistunut yksittäisiin ihmisiin, toisilla on pyritty saamaan aikaan mahdollisimman paljon tuhoa siviileille. Tuhoisimpia näistä iskuista ovat olleet Lontoon pommi-iskut vuonna 2005 ja Manchesterin isku vuonna 2017.
Yhdistynyttä kuningaskuntaa 70 vuoden ajan hallinnut kuningatar Elisabet II kuoli 8. syyskuuta 2022.
Politiikka
Yhdistynyt kuningaskunta on harvoja maita maailmassa, jolla ei ole virallista perustuslakia, vaan kaikkia maan lakeja voidaan periaatteessa muuttaa yksinkertaisella parlamentin enemmistöllä. Käytännössä kuitenkin 700-vuotinen perinne estää niiden vaihtelemisen päähänpistojen mukaan. Maassa puhutaan kuitenkin kirjoittamattomasta perustuslaista, joka ohjaa valtioelinten toimintaa ja jonka mukaan esimerkiksi hallitsija pysyttelee poliittisten päätösten ulkopuolella ja tälle lain mukaan kuuluvaa ylintä toimeenpanovaltaa käyttää pääministeri.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti on kaksikamarinen. 650-jäseniseen alahuoneeseen jäsenet valitaan vaalilla ja ylähuoneeseen  nimitetään. Ylähuoneen jäseninä ovat noin 700 elinikäisen henkilökohtaisen aateluuden saanutta ja Englannin kirkon piispat. Vuoden 1999 Lords Act lopetti ylähuoneen periytyvän jäsenyyden, mutta sen 92 elossa olevaa paikkansa perinyttä saivat jäädä jäseniksi. Alahuoneen jäsenet valitaan yhden edustajan vaalipiireistä. Alahuoneen vaalit on pidettävä vähintään viiden vuoden välein, mutta usein ne järjestetään ennen määräaikaa.
Pääministeri on yleensä alahuoneen suurimman puolueen johtaja, vuodesta 2022 Rishi Sunak.
Pääpuolueet ovat 1920-luvulta lähtien olleet konservatiivipuolue ja työväenpuolue. Yhden ehdokkaan vaalipiirien vaalijärjestelmä suosii kaksipuoluejärjestelmää, ja jompikumpi puolueista on yleensä hallitusvastuussa. Kolmanneksi suurin puolue on liberaalidemokraattinen puolue, joka muodostettiin vuonna 1988 vanhan liberaalipuolueen ja sosiaalidemokraattisen puolueen yhdistyessä. Se kannattaa vaalijärjestelmän muuttamista ja kaksipuoluejärjestelmästä luopumista. Vuoden 2010 vaaleissa liberaalidemokraatit saivat 23 prosenttia äänistä, mutta alle kymmenen prosenttia paikoista.
Vuonna 2010 valitussa alahuoneessa konservatiiveilla on 305 paikkaa, työväenpuolueella 258, liberaalidemokraateilla 57 ja muilla 30.
Vuonna 1999 perustettiin Skotlannin parlamentti ja Walesin parlamentti, joista Skotlannin parlamentilla on lainsäädäntövaltaa. Pohjois-Irlannilla on vuodesta 2003 oma 108-jäseninen kansalliskokous ja lisäksi 18 paikkaa Westminsterin parlamentissa. Vallan siirto Belfastiin jäädytettiin vuonna 2003, mutta vietiin loppuun vuonna 2010.
Skotlannin kansanäänestyksessä syyskuussa 2014 Skotlanti torjui itsenäisyyden ja päätti säilyä osana Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
Eri maissa toimivat muun muassa nationalistiset Walesin Plaid Cymru, Skotlannin kansallispuolue ja Cornwallin Mebyon Kernow, jotka kannattavat joko autonomian lisäämistä tai maiden itsenäisyyttä.
Vuoden 2019 parlamenttivaalien jälkeen parlamentin alahuoneessa konservatiiveilla on 364 paikkaa, työväenpuolueella 203 paikkaa, Skotlannin kansallispuolueella 48 paikkaa ja liberaalidemokraateilla 12 paikkaa. Tämä tarkoittaa, että konservatiiveilla on suurin parlamentaarinen enemmistö sitten pääministeri Margaret Thatcherin vuoden 1987 vaalivoiton.
Ulkopolitiikka
Yhdistynyt kuningaskunta on jäsenenä Kansainyhteisössä ja Natossa. Sillä on pysyvä paikka YK:n turvallisuusneuvostossa ja veto-oikeus sen päätöksiin. Vuoteen 2003 mennessä se oli käyttänyt oikeuttaan 32 kertaa, 23 kertaa tukeakseen Yhdysvaltoja ja yksin Zimbabwea koskevissa kysymyksissä.
Vuosina 1973–2020 Iso-Britannia kuului Euroopan unioniin. Britannian hallitus aloitti kesäkuussa 2016 pidetyn Brexit-kansanäänestyksen jälkeen prosessin, jonka seurauksena valtio erosi unionista 31. tammikuuta 2020 ensimmäisenä EU:sta eronneena valtiona.
Yhdistynyt kuningaskunta on yksi harvoista ydinasevaltioista. Sen pelotteeseen kuuluu neljä Vanguard-luokan ballistista ohjussukellusvenettä, jotka on kukin aseistettu kuudellatoista Trident II -ohjuksella ja 48 ydinkärjellä. Järjestelmä otettiin käyttöön 1994 korvaamaan vuonna 1968 käyttöön otetut Resolution-luokan sukellusveneet ja Polaris-ohjukset. Ilmavoimat luopui WE.177-ydinaseista 1998 ja laivasto 1992. Trident-ohjusten suunniteltu käyttöikä päättyy 2024. Vuonna 2006 pääministeri ilmoitti Britannian suunnittelevan sukellusveneiden ja Trident-ohjusten uusimista mikä jatkaisi niiden käyttöaikaa 2040-luvulle asti.
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on perinteisesti ollut läheinen suhde (special relationship) Yhdys­valtoihin. Ilmauksen muotoili jo Winston Churchill, mutta sen jatkuminen on kyseenalaistettu 2010-luvulla.
Osat
pienoiskuva|200px|Yhdistyneen kuningaskunnan kartta
Yhdistyneen kuningaskunnan osat:
NUTS-järjestelmän ylimmällä tasolla Yhdistynyt kuningaskunta jakaantuu 12 alueeseen: yhdeksän aluetta (region), Skotlanti, Wales ja Pohjois-Irlanti.
Englannissa on yhdeksän aluetta jaettu edelleen 34 kreivikuntaan (county) ja 47 yhtenäishallintopiiriin. Tämän aluejaon ulkopuolella on 36 metropolialuetta ja 33 Lontoon osa-aluetta. Skotlannissa on 32 paikallisneuvoston johtamaa aluetta. Walesissa on 22 kuntaa, joista 10 on kaupunkipiirikuntia (county borough), yhdeksän kreivikuntia ja kolme kaupunkeja. Pohjois-Irlannissa on 26 kuntaa.
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on brittiläisen imperiumin jäänteinä myös joukko erillisalueita. De jure nämä brittiläiset merentakaiset alueet (entiset kruununsiirtomaat) eivät ole Yhdistyneen kuningaskunnan osia, mutta Yhdistynyt kuningaskunta hoitaa niiden ulkopolitiikan. Näitä ovat:
Näihin verrattavassa asemassa ovat myös Britannian läheisyydessä sijaitsevat itsehallinnolliset saaret Mansaari sekä Jersey ja Guernsey. Lisäksi Yhdistyneellä kuningaskunnalla on sotilastukikohdat Akrotiri ja Dhekelia Kyproksella. . Se on vaatinut 1 709 400 neliökilometrin kokoista aluetta Antarktikselta.
Valtion nimitykset
Suomen kielessä koko valtiosta käytetään yleiskielessä nimitystä Britannia, Iso-Britannia tai Englanti. Tosiasiassa Englanti on kuitenkin vain yksi Yhdistyneen kuningaskunnan osa. Britit, varsinkin walesilaiset, skotit ja pohjoisirlantilaiset, voivat pitää loukkaavana nimen käyttöä koko valtiota tarkoittavana. Suomen kielen lautakunta suosittelee mieluiten käyttämään nimeä Britannia, mutta hyväksyy myös nimen Englanti koko valtiolle.
Vuodesta 1801, jolloin Irlanti tuli osaksi kuningaskuntaa, vuoteen 1921, jolloin Irlanti itsenäistyi, valtion nimenä oli Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Tämän edeltäjänä oli Ison-Britannian kuningaskunta, joka muodostui vuonna 1707 Englannin ja Skotlannin kuningaskuntien yhdistyessä.
Talous
pienoiskuva|250px|Englannin keskuspankki, [[Bank of England, Lontoossa]]
Yhdistyneen kuningaskunnan bruttokansantuote on maailman suurimpia. Ostovoimakorjattuna (arviolta 3,93 biljoonaa dollaria vuonna 2023) se on maailman yhdeksäs ja Euroopan toinen (Saksan jälkeen) vuonna 2023. Euroopan maista Ranska on bruttokansantuotteella mitattuna suunnilleen samaa tasoa Britannian kanssa, myös asukasta kohden laskettuna. Inflaatio, korot ja työttömyys (4,4 % vuonna 2017) ovat pysyneet matalina.
Iso-Britannia oli teollisen vallankumouksen kehto, mutta nykyisin teollisuus tuottaa enää viidenneksen bruttokansantuotteesta (vuonna 2017 19 %). Kivihiilen louhinta on lähes täysin loppunut. Teollisuuden osuus taloudesta on edelleen vähentymässä. Pohjanmeren öljy- ja kaasuvarat ovat loppumassa, ja maa on ollut energian nettotuoja vuodesta 2005.
Sähköstä 80 % tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla, mikä teki Yhdistyneestä kuningaskunnasta 2008 maailman kahdeksanneksi suurimman hiilidioksidipäästöjen tuottajan. Vuonna 2010 47 % sähköstä tuotettiin kaasulla, 28 % kivihiilellä, 16 % ydinvoimalla ja 7 % uudistuvista energianlähteistä. Uudistuvien energialähteiden osuus aiotaan nostaa 30 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä.
Maatalous on tehokasta ja pitkälle koneistettua, ja se tuottaa 60 % kulutetusta ruoasta alle 2 %:lla työvoimasta. Maatalous on kokenut takaiskuja hullun lehmän taudin ja vuoden 2001 laajan suu- ja sorkkatautikriisin vuoksi.
George Catlin
George Catlin (26. heinäkuuta 1796 Wilkes-Barre, Pennsylvania, Yhdysvallat – 23. joulukuuta 1872 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, kirjailija ja matkailija, joka erikoistui villin lännen intiaanien maalamiseen.
Yhdistynyt kuningaskunta
Talous
Matkailu on myös tärkeä tulonlähde, ja maassa vieraileekin yli 30 miljoonaa matkailijaa joka vuosi, mikä tekee siitä maailman kuudenneksi suosituimman matkailukohteen. Laman myötä matkailijoiden määrä ja heidän kuluttamansa rahamäärä ovat vähentyneet.
George Catlin
George Catlin syntyi Wilkes-Barresissa vuonna 1796. Hänen isänsä oli Putnam Catlin ja äitinsä Mary Sutton. Heillä oli yhteensä 13 lasta. George Catlin opiskeli Pennsylvaniassa lakimieheksi ja toimi lakimiehenä Philadelphiassa kahden vuoden ajan. Hän meni naimisiin vuonna 1828 Clarissa Bartlett Gregoryn kanssa, ja he saivat yhteensä neljä lasta.
thumb|200px|left|Catlinin maalaus intiaanipäällikkö [[Dohosanista.]] Catlin oli itseoppinut taiteilija. Hän aloitti uransa maalaamalla muotokuvia poliittisista vaikuttajista. Catlin päätti, että intiaanien kulttuurien kuvaamisesta tulisi hänen pääkohteensa, kun intiaanivaltuuskunta oli vieraillut Pennsylvaniassa 1824. Vuonna 1831 Catlin matkusti St. Louisiin, jossa ystävystyi kenraali William Clarkin kanssa. Catlin piirsi ja maalasi Clarkin toimistossa vierailleita intiaaneja. Catlin käsitti vuonna 1832, että intiaanien kulttuuri ja tavat olivat häviämässä. Hän päätti tämän jälkeen auttaa intiaanikulttuurien pelastamisessa. Seuraavien vuosien aikana Catlin vietti useita vuosia Pohjois- ja Etelä-Amerikan intiaanien parissa. Hän oppi intiaanikieliä, tutki tarkaan intiaanien tapoja ja teki useita muita merkintöjä maalauksia varten.
Yhdistynyt kuningaskunta
Talous
Tärkeimpiä vientituotteita ovat teollisuustuotteet, polttoaineet, kemikaalit, elintarvikkeet, juomat ja tupakka. Viennin suurimpia kohdemaita ovat Yhdysvallat, Saksa, Ranska, Irlanti ja Belgia.
Häkämies
Häkämies on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Yhdistynyt kuningaskunta
Talous
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on jättänyt liittymättä euroalueeseen, ja mielipidetiedustelujen mukaan kansa tukee päätöstä.
George Catlin
Vuonna 1840 Catlin matkusti Eurooppaan esittelemään maalauksiaan. Seuraavana vuonna hän julkaisi teoksen Manners, Customs and Condition of the North American Indians, jossa oli yli 300 kaiverrusta kuvituksena. Seuraavina vuosina hän julkaisi myös teokset The North American Portfolio ja Eight Years' Travels and Residence in Europe.
Yhdistynyt kuningaskunta
Liikenne
thumb|280px|West Coast Main Line -rautatie ja [[M1 (Yhdistynyt kuningaskunta)|M1-moottoritie Northamptonshiressa.]] Britanniassa on 505 lentokenttää, joista yhdeksällä on yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Vuonna 2011 vilkkaimmat kentät olivat Heathrow, Gatwick, Manchester, Stansted, Luton, Edinburgh, Birmingham, Glasgow ja Bristol.
Rautateitä on 16 454 kilometriä. Vuonna 2010 rautateillä tehtiin 1 353 miljoonaa matkaa, yhteensä 65 miljardia kilometriä. Junaliikenne kasvoi edellisvuoteen verrattuna noin 6–7 prosenttia. Junista 90,9 prosenttia kulki ajallaan.
Kansainvälinen junayhteys tulee Eurotunnelia pitkin Kanaalin ali, ja sitä kulkevat junat tuovat myös autoja.
Rahtisatamia ovat Dover, Felixstowe, Immingham, Liverpool, Lontoo, Southampton ja Teesport Englannissa, Forth Ports Skotlannissa ja Milford Haven Walesissa. Matkustajalautat liikennöivät Holyheadista Irlantiin, Doverista Ranskaan, Harwichistä ja Hullista Hollantiin ja Belgiaan, Portsmouthista Espanjaan ja Newcastlesta Norjaan ja Ruotsiin.
Britanniassa on vasemmanpuoleinen liikenne.
Väestö
Heinäkuussa 2011 Yhdistyneessä kuningaskunnassa arvioitiin olevan 62 698 362 asukasta. Etnisesti jaoteltuna englantilaiset muodostavat 81,5 %, skotit 9,6 %, iiriläiset 2,4 %, walesilaiset 1,9 %, pohjoisirlantilaiset 1,8 % sekä länsi-intialaiset, intialaiset, pakistanilaiset ja muut 2,8 % väestöstä.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa 59,5 prosenttia väestöstä ilmoitti itsensä kristityiksi. Vuonna 2018 tehdyssä kyselyssä näin vastasi enää 38 prosenttia. Vuoden 2007 tilaston mukaan kymmenen prosenttia väestöstä kävi viikoittain kirkossa, eniten säännöllisiä kirkossa kävijöitä oli Pohjois-Irlannissa, vähiten Walesissa. Englannin kirkko on virallinen valtiokirkko. Katolisella kirkolla on noin viisi miljoonaa jäsentä.
WHO:n vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan Britannian alkoholinkulutus on maailmassa 22. sijalla, puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna hiukan yli kymmenen litraa aikuista kohti. Suomen, Belgian ja karibialaisen Saint Lucian kulutus on likimain samalla tasolla.
Suurimmat kaupunkialueet
thumb|Maan toiseksi suurin kaupunki Birmingham tunnetaan lukuisista kanavistaan. Britanniassa on 12 metropolialuetta, joiden väkiluku ylittää miljoonan:
Kulttuuri
pienoiskuva|left|230px|[[Piccadilly Circus lienee yksi Ison-Britannian tunnetuimmista maamerkeistä.]] pienoiskuva|200px|[[Big Benin kellotorni Lontoossa.]]
Yhdistynyt kuningaskunta muodostuu neljästä toisiinsa sitoutuneesta kansakunnasta, ja vaikka elämäntapa on laajalti samankaltainen, kulttuurissa on eroja niin näiden kansakuntien välillä kuin paikallisella ja alueellisella tasolla. Skotlannin kansallispuolueen keskeinen kysymys on talous, etenkin Pohjanmeren öljytulojen jakautuminen, kun taas Walesin kansallispuolue on kiinnostunut kielen ja kulttuurin säilyttämisestä. Murre ja puhetapa kertovat usein ihmisen taustasta ja kotiseudusta. Oman jalkapallojoukkueen kannattamisesta on tullut monille tärkeä ylpeyden aihe.
Merkittävimpiä matkailukohteita suurimpien kaupunkien lisäksi historialliset kohteet kuten Oxford, Cambridge, St Andrews, York ja Bath. Kuuluisia luonnonnähtävyyksiä ovat Doverin valkoiset kalliot, Giant's Causeway Pohjois-Irlannissa ja Loch Ness Skotlannissa. Maisemistaan ovat tunnettuja Walesin ja Skotlannin vuoristot, Englannin järvialue Lake District ja Peak District.
Kristittyjen juhlapäivien ja uudenvuoden lisäksi vietetään Guy Fawkesin yötä 5. marraskuuta.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on lukuisia kuuluisia yliopistoja ja korkeakouluja, joista vanhimmat ovat Cambridgen ja Oxfordin yliopistot. Britanniassa on syntynyt monta maailmankuulua tutkijaa, kuten Sir Isaac Newton, James Watt, Charles Darwin, Michael Faraday, Charles Babbage, Alexander Fleming, Alan Turing, Tim Berners-Lee, Richard Dawkins ja Stephen Hawking. .
Kirjallisuus
Ensimmäinen merkittävä englanninkielinen kirjallinen tuotos oli Geoffrey Chaucer'n 1300-luvulla kirjoittama Canterburyn tarinoita. Tapauksesta tekee merkittävän se, että suurin osa hovirunoilijoista käytti tuohon kulttuurin valtakieltä latinaa.
Elisabet I:n ajan kuuluisin brittiläinen hahmo oli William Shakespeare, jota pidetään eräänä kaikkien aikojen merkittävimmistä kirjailijoista ja etevimmistä englannin kielen taitajista. Shakespearen kirjallinen tuotanto on laajaa sisältäen näytelmiä, sonetteja ja runoja. Erityisen tunnettu hän on juuri näytelmistään, joista kuuluisimpia ovat Kesäyön uni, Romeo ja Julia, Hamlet ja Othello.
Romaaneja alettiin kirjoittaa suuremmissa määrin 1700-luvulta alkaen. 1800-luvun alussa kirjallisuutta hallitsi romantiikan aikakausi, jolloin runouden saralla vaikuttivat William Blake, John Keats ja Lordi Byron. Viktoriaaninen aikakausi oli englantilaisessa kirjallisuudessa realismin kulta-aikaa. Sitä edustivat Jane Austen, Brontën sisarukset (Charlotte, Emily ja Anne), Charles Dickens, George Eliot ja Thomas Hardy. Näistä erityisesti Charles Dickensin töillä sanotaan olevan merkittävä vaikutus brittiläiseen kulttuuriin, muun muassa jouluperinteen virkoamiseen 1800-luvun Englannissa Joulutarinan myötä. Ensimmäisen maailmansodan myötä nousi sotakirjallisuuden ja -runouden suosio. Romaanikirjallisuudesta kehittyi pian suosituin kirjallisuuden muoto ja se on sitä nykyäänkin.
Muita maineikkaita brittiläisiä romaanikirjailijoita ovat muun muassa Sherlock Holmesin luoja Arthur Conan Doyle, Mary Shelley (Frankenstein), J. R. R. Tolkien (Taru sormusten herrasta), Rudyard Kipling (Viidakkokirja), D. H. Lawrence, George Orwell (Eläinten vallankumous, Vuonna 1984), Salman Rushdie, Zadie Smith, Agatha Christie, Virginia Woolf ja J. K. Rowling (Harry Potter).
Runoilijoista mainittavia ovat esimerkiksi T. S. Eliot, Ted Hughes, John Milton, Alfred Tennyson ja Rudyard Kipling.
Nobelin kirjallisuuspalkinnon ovat brittikirjailijoista saaneet Rudyard Kipling vuonna 1907, John Galsworthy 1932, T. S. Eliot 1948. Bertrand Russell 1950, Winston Churchill 1953, Elias Canetti 1981, William Golding 1983, V. S. Naipaul 2001, Harold Pinter 2005 ja Doris Lessing 2007.
Teatteri
Brittiläisellä teatterilla on pitkät perinteet Shakespearen ajoista asti. Nykyään Lontoon West End on teatterimaailman keskus. Sir Andrew Lloyd Webber on hallinnut West Endiä monta vuotta, valloittanut myös Broadwayn ja hänen musikaaleistaan on tehty suosittuja elokuvia. Maailmankuulu Royal Shakespeare Company toimii Shakespearen kotikaupungissa Stratford-upon-Avonissa ja esiintyy myös muualla. Merkittäviä nykyisiä näytelmäkirjailijoita ovat Alan Ayckbourn, John James Osborne, Harold Pinter, Tom Stoppard ja Arnold Wesker.
Musiikki
thumb|[[The Beatles]] Musiikilla on keskeinen merkitys Britanniassa, jossa on tehty paljon merkittävää ja maailmanlaajuisesti tunnettua popmusiikkia. Britanniaa pidetään länsimaisen populaarimusiikin supervaltana Yhdysvaltojen ohella. Kaikkien aikojen suosituin brittiläinen yhtye on The Beatles joka on myös maailman kaikkien aikojen menestyksekkäin yhtye. Yhtyeeltä on myyty maailmanlaajuisesti yli miljardi äänitettä. Muita tunnettuja ja suosittuja brittiläisiä yhtyeitä ovat 1960-luvulta lähtien olleet muun muassa The Rolling Stones, Queen, The Who, The Kinks ja kitaristi Eric Claptonista tunnettu Cream sekä walesilainen Tom Jones. Näiden ja monien muidenkin 1960-luvulla toimineiden brittiyhtyeiden saavuttamaan maailmanmenestykseen on viitattu englanninkielisellä käsitteellä "the British Invasion". Britanniasta ovat lähtöisin myös muun muassa Led Zeppelin, Pink Floyd, Elton John, David Bowie, Dire Straits, The Police, Deep Purple, Sex Pistols, Genesis, Saxon, Phil Collins, Black Sabbath, Iron Maiden, Def Leppard, George Michael, The Smiths, Judas Priest ja monet uudemmatkin jättimenestykset kuten One Direction, Depeche Mode, The Wanted, Oasis, Radiohead, Spice Girls, Coldplay ja Robbie Williams.