cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ines Vercesi
Ines Vercesi (5. tammikuuta 1916 Pavia – 1997) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Limited Edition Bonus EP
Limited Edition Bonus EP on Yhdysvaltalaisen Rapcore-yhtye P.O.D.:n toinen EP. Se julkaistiin 1999. Kuten EP:n nimestä voi päätellä, sen myytyjen painosten määrä oli rajoitettu.
EP sisälsi yhden ennestään tutun P.O.D.:n kappaleen, joka oli re-masteroitu EP:tä varten sekä muutaman demon. EP on nykyään erittäin harvinainen, ja on lähes mahdotonta löytää se internetistä.
Kappaleet
The Fundamental Elements of Southtown The Fundamental Elements of Southtown
Leona Aglukkaq
Leona Aglukkaq PC ( (s. 28. kesäkuuta 1967 Inuvik, Luoteisterritoriot, Kanada ) on kanadalainen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän on kotoisin Kanadan Arktisesta saaristosta jossa vietti lapsuutensa.
Lapsuus
Aglukkaq vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Thom Bayssä, Taloyoakissa ja Gjoa Havenissa. Hänen äitinsä piti tärkeänä sitä että hän oppisi puhumaan inuktitutia. Hänen siskonsa meni kouluun toiselle paikkakunalle ja takaisin tullessaan hän ei enää osannut inuktitutia.
Poliittinen ura
Hänet valittiin Kanadan parlamentin alahuoneeseen (House of Commons) vuonna 2008. Hän istui vuosina 2004–2008 Nunavutin lainsäädäntökokouksessa. Vuonna 2008 Aglukkaqista tuli paitsi parlamentin jäsen, myös Stephen Harperin hallituksen terveysministeri.
Liberianenglanti
John Victor Singler (1981) taas erottaa viisi eri murretta:
Liberialaiset eivät yleensä itse käytä näitä nimityksiä ja sanovat kaikkia lajeja vain "englanniksi". Lisäksi termiä Liberian English eli Liberian englanti käytetään, kun puhutaan kaikista murteista, paitsi Liberian yleisenglannista. Liberialaisilla ei ole myönteinen asenne muita murteita kuin Liberian yleisenglantia kohtaan.
== Historia ==
Vuonna 1822 ensimmäinen joukko tummaihoisia amerikkalaisia maahanmuuttajia asettui nykyisen pääkaupunki Monrovian läpi virtaavan joen suulla sijaitsevaan Providence Island -saareen. Uudisasukkaat pitivät oikeutenaan hallita vapautettujen orjien siirtokunnaksi perustettua Liberiaa osittain heidän englannintaitojensa, kuten William Shakespearen ja Ralph Waldo Emersonin käyttämän englannin, ansiosta. Yhdysvaltalainen maahanmuuttaja ja pastori Alexander Crummell kommentoi alkuperäisiä asukkaita näin:
Uudisasukkaat pitivät Liberian englantia näin amerikanenglantia alempana, ja heidän johtoaseman päättymisestä välittämättä idea on kestänyt ja Liberian englanti on saanut kantaa kyseenalaista mainetta sen puhujien keskuudessa jo pitkään. Häpeällisyys säilyy vaikka Liberian englanti toimii viestinnän välineenä kaikille liberialaisille, ja liberialaiset, etenkin yleisenglantia osaavat, pitävät Liberian englannin puhumisen kokeilevia ulkomaalaisia epäilyttävinä ja uskovat heidän yrittävän holhota tai pilkata.
Liberian yleisenglanti
Liberian yleisenglantia käytetään radiossa, televisiossa ja muissa virallisissa yhteyksissä, ja on Liberian ainoa arvostettu murre. Se poikkeaa hyvin vähän muualla Länsi-Afrikassa puhutuista englannin kielen murteista, mutta sen fonologiaan on selvästi ja huomattavasti vaikuttanut amerikanenglanti ja on oikeasti vain afrikkalaisamerikkalaisen englannin siirretty ja muunnettu versio.
Vokaalijärjestelmä on myös laajempi kuin Länsi-Afrikan muut englannin murteet; vokaali [i] erotetaan vokaalista [ɪ], ja [u] vokaalista [ʊ], ja diftongeja [aɪ], [aʊ], ja [əɪ] myös käytetään. Vokaalit voivat olla nasaalisia, avoimia tavuja suositaan (minkä seurauksena [t], [d] tai frikatiivi usein jätetään lausumatta), interdentaaliset frikatiivit [θ, ð] äännetään [t, d] sanan alussa ja [f, v] sen lopussa, glottaalinen frikatiivi [h] ja tavusarja [hw] säilytetään, affrikaatat ovat muuttuneet frikatiiveiksi (täten [t͡ʃ] > [ʃ]) ja klusiili [t] voidaan ääntää kuin yksitäryinen tremulantti [ɾ] vokaalien välissä aivan kuin pohjois-amerikanenglannissa.
Liberian yleisenglantia puhuvat ne liberialaiset, joiden afroamerikkalaiset esivanhemmat muutti Liberiaan 1900-luvulla.
Merico
Mericon kielessä esiintyvät seuraavat kieliopilliset tuntomerkit:
Liberian pidginenglanti
Liberian pidginenglantia puhuvat enimmäkseen maan sisäosassa asustelevat liberialaiset heimolaiset, joilla on erilaisia kielellisiä taustoja ja jotka tarvitsevat yhteistä kieltä käydäkseen kauppaa toistensa ja rannikolta olevien afrikkalaisten ja eurooppalaisten kanssa. Se on eräs Länsi-Afrikan pidginenglannin murre ja on sukua muille rannikkomurteille. Liberian pidginenglanti poikkeaa mericon kielestä niin, että siitä puuttuu sukupuolten erottaminen (kaikkia sanotaan i:ksi, vrt. mericon hän-sanat hi/i ja shi, joista edeltävä on miesten pronomini ja jälkimmäinen naisten pronomini), sanaa bi käytetään kopulaverbinä, ja sanaa fɔ käytetään verbien infinitiivimuodoissa (vrt. mericon to).
Krun pidginenglanti
Krun pidginenglanti on melko samankaltainen kuin Sierra Leonen krion kieli ja sitä käyttävät toisena kielenä krulaiset kalastajat, jotka näyttävät olleen levittäneet pidginin ominaisuuksia pitkin koko länsirannikkoa. Rakenteellisesti krun pidginenglanti on kreolikieli, eikä pidginkieli, ja saattaa olla peräisin Sierra Leonesta.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet
Singlerin käsitys poikkeaa Dillardin siinä, että hän erottaa 5 eri murretta, kun taas Dillard vasta 4. Lisäksi Singlerin mukaan Dillardin kuvaamat Liberian pidginenglanti ja Krun pidginenglanti ovat täysin samaisia.
Liberian pidginenglanti
Liberian pidginenglanti eli LPE on vähiten yleisenglannin kaltainen murre ja johtuu aikaisempien vuosisatojen Länsi-Afrikan pidginkieleistä ja jakautuu kahteen alalajiin: krun pidginenglanti ja sotilaan pidginenglanti. Edeltävää käyttävät Kru-kansat ja jälkimmäistä sellaiset miehet, jotka 1900-luvun alussa liittyivät Liberian kansalliskaartin edelläkävijä Frontier Forceen tai lähtivät Firestonen kumiplantaasille työskentelemään, molemmissa tapauksissa ilman paljon aikaisempaa englannin kielen kokemusta.
Ominaisuuksia:
Liberian sisäosan englanti
Sisäosan englanti on yhteiskielen kaltaisempi kuin LPE ja sitä puhuvat Monrovian ulkopuolella olevat liberialaiset, joilla ei ole paljon ns. "länsimaista" koulutusta. Se poikkeaa LPE:stä siinä, että sen puhujat käyttävät -ing gerundia də-partikkelin sijasta (esim. the pekin crying ‘(tällä hetkellä) lapsi itkee’, vrt. LPE:n the pekin de cry). Joskus kuitenkin sisäosan englannin puhujat käyttävät myös də-partikkelia.
Imperfekti muodostetaan was-sanalla, joka johtuu englanninkielen olla-verbi be:n imperfektimuodosta eli oli, ja jota käytetään partikkelina verbin edessä, esim. I was not know ‘minä en tiennyt’, my auntie was die last year ‘minun tätini kuoli viime vuonna’. Was-partikkeli esiintyy hyvin usein sisäosan englannissa mutta harvoin muissa murteissa.
Kopulia on kaksi: be-sana ja ø-muoto (ei kopulaa), ja molemmat ovat vaihdettavissa toistensa kesken, esim. (that my choice / that's my choice ‘se on minun päätökseni’. LPE:n de-kopula puuttuu, mutta kolmasta puhekielistä kopulaa sor joskus käytetään yhtäläisyyttä osoittavissa lauseissa, esim. he sor my friend ‘hän on minun ystäväni’.
Liberian kansankielinen englanti
Kansankielistä englantia puhuvat sellaiset liberialaiset, joilla on ainakin vähän länsimaista koulutusta ja ne, jotka puhuvat englantia äidinkielenä. Sukupuolta erotetaan tässä murteessa ja was-partikkelia harvoin käytetään muodostamaan imperfektiä.
Kolmea apuverbiä käytetään:
Liberian uudisasukkaiden englanti
Uudisasukkaiden englantia puhuu uudisasukkaiden etninen ryhmä. Se on melko samanlainen kuin Liberian kansankielinen englanti ja poikkeaa siinä, että sen puhujat käyttävät paitsi na- ja fini-apuverbejä, myös yleisempää done-sanaa.
Liberian yleisenglanti
Singlerin kuvaus on lähes täysin sama kuin Dillardin. Yleisenglantia käytetään radiossa ja televisiossa ja se eroaa hyvin vähän muista Länsi-Afrikassa puhutuista englannin murteista, mutta sen fonologiaan on melkoisesti vaikuttanut amerikanenglanti.
Beardfish
Beardfish oli ruotsalainen vuonna 2001 perustettu progressiivista rockmusiikkia soittava yhtye. Beardfishin musiikissa on vaikutteita 1970-luvun progressiivisista rockyhtyeistä, kuten Yes ja Genesis. Yhtye ilmoitti hajoamisestaan heinäkuussa 2016.
Rita Vittadini
Rita Vittadini (19. maaliskuuta 1914 Pavia – 2000) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Pelin henki (vuoden 2012 elokuva)
Elokuva on voittanut useita palkintoja, muun muassa Golden Globe- ja Primetime Emmy-palkinnon.
1346
1346 oli juliaanisen kalenterin vuosi 1300-luvulla. Euroopan historiassa se sijoittuu myöhäiskeskiajalle. Aasiassa musta surma iski vuonna 1346 Kultaisen ordan kaanikunnan joukkoihin ja tauti levisi myös genovalaisiin kauppiaisiin, joita vastaan joukot hyökkäsivät, ja myöhemmin muualle Eurooppaan. Keski- ja Itä-Aasiassa oli useita kapinoita sen jälkeen, kun kaani Qazan sai surmansa kansannousussa, ja Tšagatain kaanikunta alkoi horjua. Kiinassa alkaneet kapinat johtivat lopulta Yuan-dynastian kaatumiseen. Intialainen Vijayanagaran valtakunta sai vuoden aikana useita voittoja pohjoisen muslimivalloittajista.
Itäisessä Euroopassa Dusan Silni julistettiin Serbian tsaariksi 16. huhtikuuta (pääsiäisenä). Viereisessä Bysantin valtakunnassa turkkilainen prinssi Orhan meni naimisiin prinsessa Theodoran kanssa, sillä hän halusi solmia liiton turkkilaisten ja Bysantin välille. Useita vuosia aiemmin alkaneet sisällissodat jatkuivat sekä Bulgariassa että Bysantissa. Tanska myi osan pohjoisesta Virosta saksalaiselle ritarikunnalle kukistettuaan lopulta Yrjönpäivän yön kansannousun. Keski-Euroopassa Luxemburgin Kaarle IV valittiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaksi 11. heinäkuuta. Italia kärsi nälänhädästä ja useat pankkisuvut, kuten Bardi, menivät vuoden 1346 aikana vararikkoon. Länsi-Euroopassa Ranskan ja Englannin välinen satavuotinen sota jatkui, ja Englannin kuningas Edvard III johti hyökkäystä mantereelle ja saavutti useita voittoja.
Länsi-Aasia
Kultainen orda jatkoi vaikeuksista huolimatta Kaffan kaupungin piiritystä vuoden 1346 ajan. Musta surma iski ordan joukkoihin ja niiden täytyi perääntyä, mutta vasta seuraavana vuonna. Erään venäläisen kronikoitsijan mukaan:
Kertomuksessa luetteloidut alueet ja kansat edustavat suurta osaa Länsi-Aasiasta ja Kaukasuksesta. "Eurooppalaiset muukalaiset" tarkoittavat niitä, jotka taistelivat tataareja vastaan mongolien johtamassa Kaffan piirityksessä. Nämä eurooppalaiset palasivat Eurooppaan seuraavana vuonna ja toivat ruton mukanaan. Krimiltä palaavat matkaajat kantoivat ajan kreikkalaisten ja arabialaisten oppineiden mukaan ruton myös Bysanttiin ja Arabiaan.
Toinen kuvaus Krimin tapahtumista kertoo:
Nykytutkijat pitävät tapahtumia yhtenä varhaisimmista ja kuolettavimmista biologisista hyökkäyksistä maailmanhistorian aikana, vaikka mongolien olikin pakko lopulta vetäytyä. Varhaisten lähteiden mukaan rutto alkoi levitä keväällä 1346 Don-joen alueella Mustanmeren lähellä, minkä jälkeen se levisi Venäjälle, Kaukasukselle ja Genovan hallitsemille alueille vuoden sisällä.
Etelämpänä Georgiassa kuningas Giorgi V Loistava kuoli ja Davit IX nousi hänen tilalleen. Giorgi V oli onnistunut valloittamaan koko Etelä-Kaukasian alueen. Vuoden 1346 jälkeen kuningaskunta alkoi kuitenkin taantua Giorgin kuoleman ja pian sen jälkeen maahan levinneen ruton vuoksi.
thumb|left|Ibn Battuta saapui Pekingiin vuonna 1346.
Keski- ja Itä-Aasia
Keski-Aasiassa vuonna 1346 mongolivaltakunnan hajoaminen ja muslimilaajentuminen jatkuivat. Qazaghanin joukot surmasivat Tšagatain kaanikunnan hallitsijan kaani Qazanin, minkä jälkeen kaanikunta ei enää ollut yhtenäinen valtakunta. Qazghan johti turkkilaisten aatelisten ryhmää, joka vastusti mongolien hallintoa. Qazanin joukot olivat haavoittaneet Qazghania aiemmin samana vuonna, mutta Qazan ei käyttänyt vastustajansa heikkoutta hyödykseen vaan vetäytyi, ja suuri osa hänen joukoistaan hylkäsi hänet.
Idempänä Shah Mirza valloitti Kashmirin ja hänestä tuli ensimmäinen aluetta hallinnut muslimi. Myös Kathmandu valloitettiin samana vuonna. Muslimit kärsivät Intian eteläosassa kuitenkin joitakin takaiskuja. Hindulainen Vijayanagaran kuningaskunta valloitti Hoysalan alueen ja vietti "voitonjuhlaa" vahvistettuaan asemaansa legitiiminä, pohjoisen muslimihallintoa vastustavana hinduvaltakuntana. Pohjois-Intiassa Delhin sultanaatin hallitsija Muhammud bin Tughluq ei halveksinut pelkästään hindulaisuutta vaan myös etelän Deccanin alueen kulttuuria. Telugupäälliköt kokoontuivat vastustamaan sulttaania samana vuonna ja juhlivat voittoaan.
Vielä idempänä Ibn Battuta matkusti Kaakkois-Aasiasta Khanbaliqiin (Pekingiin) Kiinassa. Vaikka alueen muslimihallitsijat toivottivatkin hänet lämpimästi tervetulleeksi, he neuvoivat häntä lähtemään kaupungista nopeasti. Sisällissota oli pakottanut kaanin poistumaan kaupungista, ja mellakat levisivät yhä laajemmalle. Samaan aikaan korealainen buddhalainen munkki Taigo Wangsa matkusti Kiinaan saadakseen koulutuksen buddhalaisen johtajan Shih-wun johdolla. Taigo perusti myöhemmin koreanbuddhalaisen Taigo-lahkon. Japanissa loppui Kōkoku-kausi ja alkoi Shōhei-kausi.
Itä- ja Pohjois-Eurooppa
thumb|Turkkilainen prinssi Orhan solmi avioliiton Bysantin prinsessa Theodoran kanssa vuonna 1346. Vuonna 1346 Tanska myi pohjoisen Viron saksalaiselle ritarikunnalle Yrjönpäivän yön kansannousun jälkeen. Liivinmaan ritaristo osti Tanskan alueet 10 000 markalla ja Tanska rikkoi Kristofer II:n vuonna 1329 antaman lupauksen, jonka mukaan Tanska ei koskaan hylkäisi tai myisi alueitaan Virossa. Tanskan kuningas antoi jopa julkisen lausunnon, jossa hän katui rikottua lupausta ja pyysi anteeksiantoa paavilta.
Balkanilla Dusan Silni kruunattiin 16. huhtikuuta eli pääsiäisenä Skopjessa uuden Serbian valtakunnan tsaariksi. Serbia piti nyt hallussaan suurta osaa Kaakkois-Euroopasta. Vuonna 1346 sekä Bulgaria että Bysantti (joka hallitsi valtaosaa Kreikasta) olivat sisällissotien keskellä. Rodopivuorten ja Aigeian alueen itsenäisellä bulgarialaisella hallitsijalla Momtšililla oli sodissa merkittävä rooli. Hän oli yksi ensimmäisistä paikallisista johtajista, joka ymmärsi osmanien aiheuttaman uhan. Momtšil pyysi Bulgarian ja Bysantin keisareita auttamaan häntä muttei saanut lainkaan apua, vaikka hän jatkoi osmaneja vastaan taistelemista Rodopien itäosassa. Aigeianmeren alue oli turkkilaisten hallussa ja he ryöstelivät sen saaria.
Bithynian turkkilainen prinssi Orhan meni naimisiin keisari Johannes VI Kantakuzenoksen tyttären Theodoran kanssa. Kreikkalainen papisto uskoi, että kristityn prinsessan ja huomattavan muslimin välinen avioliitto vahvistaisi aluetta. Prinssillä oli jo useita muita vaimoja, ja vaikka Theodoran annettiin pitää uskontonsa, hänen täytyi viettää loput elämästään islamilaisessa haaremissa. Kantakuzenos toivoi, että Orhanista tulisi hänen liittolaisensa tulevissa sodissa, mutta muiden turkkilaisten tavoin Orhan asettui häntä vastaan genovalaissodassa. Liittoon kuului se, että osmaniprinssi sai myidä Konstantinopolissa vangitsemiaan kristittyjä orjina julkisilla markkinoilla.
Keski-Eurooppa
upright|thumb|Kaarle IV, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuonna 1346. 11. heinäkuuta 1346 Luxemburgin Kaarle IV valittiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaksi. Hänen isänsä ja paavi Klemens VI:n, keisari Ludvig IV:n vankkumattoman vihollisen, välisen liiton vuoksi osa prinsseistä valitsi Kaarlen Ludvigin antikuninkaaksi Rhensissä. Hän oli aiemmin luvannut palvelevansa Klemensiä, hän vahvisti paavinistuimen hallintaoikeuden suuriin maa-alueisiin, lupasi kumota Ludvigin Klemensiä vastaan laatimat asetukset, lupasi olla puuttumatta Italian tapahtumiin ja puolustaa ja suojella kirkkoa.
Kaarle IV oli hyvin heikossa asemassa Saksassa. Valintansa ehtojen vuoksi jotkut kutsuivat häntä halveksuen "paavin kuninkaaksi". Monet piispat ja lähes kaikki keisarilliset kaupungit pysyivät uskollisina Ludvig Baijerilaiselle. Kaarle vaaransi asemansa myös tukemalla häviävää osapuolta satavuotisessa sodassa. Hän menetti isänsä ja monet parhaista ritareistaan Crécyn taistelussa elokuussa 1346. Hän itse haavoittui samalla taistelukentällä.
Samaan aikaan Italiassa useat pankit menivät Firenzessä vararikkoon kaupungin sisäisten ongelmien vuoksi. Tapahtumiin vaikutti myös se, että kuningas Edvard III ei maksanut osaa lainoistaan takaisin. Huomattavin vararikon tekijä vuonna 1346 oli Bardin suku. Italia kärsi myös nälänhädästä, minkä vuoksi paavin oli vaikea kerätä joukkoja hyökätäkseen Smyrnaan. Venetsialaiset kuitenkin rakensivat usean eurooppalaisen tahon liittouman (Sancta Unio), joka koostui pääosin temppeliherroista ja joka teki viisi perättäistä hyökkäystä Smyrnaan eli İzmiriin ja Länsi-Anatolian rannikolle, jota turkkilaiset pitivät hallussaan. Teknologian alalla paperin valmistustaito saapui Hollantiin ja tuliaseet saapuivat Pohjois-Saksaan. Varhaisimmat merkinnät kertovat, että niitä oli Aachenissa.
Länsi-Eurooppa
thumb|left|250px|Crécyn taistelu 1346. 7. heinäkuuta tai niillä tienoin kuningas Edvard III ylitti Englannin kanaalin Normandiaan 1 600 laivan voimin. Hän valloitti La Hoguen ja Barfleurin satamat musertavalla voimalla ja jatkoi sisämaahan kohti Caenia ottaen haltuunsa kaupunkeja matkan varrella. Ranskalaiset asettuivat puolustamaan Caenia mutta hävisivät taistelun. He olivat suunnitelleet kanaalin ylittämistä ja Englannin valloittamista noin 14 000 miehen voimin Jean le Francin johdossa, mutta Edvardin hyökkäys pakotti heidät puolustuskannalle.
Ranskan kuningas Filip VI tuhosi useita siltoja estääkseen Edvardin joukkoja etenemästä, mutta englantilaiset valloittivat Poissyn kaupungin elokuussa ja korjasivat sen sillan jatkaakseen. Ranskan kuningas asettui jälleen puolustusasemiin lähellä Crécyn metsää, mutta hävisi jälleen englantilaisille. Edvard jatkoi sitten Calais'hin ja piiritti kaupunkia 4. syyskuuta alkaen. Samaan aikaan Filipin poika Juhana piiritti Aigullonin kaupunkia onnistumatta kuitenkaan valtaamaan sitä. Kuningas Filip kehotti myös skotlantilaisia jatkamaan taisteluaan Englantia vastaan pohjoisessa. Skotit ajattelivat englantilaisten olevan kiinni Calais'ssa ja marssivat Englantiin kohti Durhamia lokakuussa, mutta englantilainen ritareista ja papistosta koostuva joukko voitti heidät ja Skotlannin kuningas Daavid II vangittiin. Myös irlantilaiset aloittivat lyhytaikaisen vastarintataistelun, mutta heidätkin voitettiin. Vuoden loppuun mennessä Edvard oli saanut haltuunsa myös Poitersin kaupungin ja Tonnay-Charentea ympäröivät kaupungit.
Edvard Musta prinssi kunnioitti Böömin kuninkaan Juhana Luxemburgilaisen rohkeutta Crécyn taistelussa ottamalla käyttöön hänen vaakunansa ja tunnuslauseensa: "Ich Dien" eli "Minä palvelen". Juhana oli jo tehnyt nimensä tunnetuksi koko Euroopassa taisteltuaan sodissa vuosikymmenten ajan, ja hänen kuolemastaan Crécyssä tuli lukuisten kirjoitusten legendaarinen aihe. Esimerkiksi seuraava Froissartin teksti kertoo hänestä:
Pentti Lehto
Pentti Johannes Lehto (15. helmikuuta 1924 – 20. huhtikuuta 2007) oli suomalainen Tampereella asunut kirjankuvittaja, pilapiirtäjä, sarjakuvantekijä ja nuortenkirjailija. Lehto oli varsinaiselta ammatiltaan taittaja. Hän käytti pilapiirtäjänä salanimeä Penalehto.
Lehto toimi Tamperelainen-lehden pilapiirtäjänä 1980- ja 1990-luvuilla. Hän piirsi sarjakuvia muun muassa Aamulehteen ja Apuun.
Lehto sai jaetun kolmannen palkinnon vuonna 1985 Kemin sarjakuvakilpailussa Heta-siivoojasta kertovalla sarjakuvallaan.
Pankrates
Pankrates ja Pankratios  ovat antiikin kreikkalaisia nimiä, jotka voivat viitata seuraaviin henkilöihin:
Korukääpiöahven
Korukääpiöahven (Apistogramma bitaeniata) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Korukääpiöahvenen tavanomainen pituus on noin 3–4 senttimetriä. Suurin tavattu yksilö oli 4,6 senttimetrin mittainen. Korukääpiöahven on hopeakylkinen ja mustajuovainen. Evät ja pyrstö ovat kirjavat.
GPUGRID.net
GPUGRID.net on hajautetun laskennan hanke, joka toimii BOINC-alustalla. Hanke on aloitettu espanjalaisessa Pompeu Fabran yliopistossa. Hankkeessa tutkitaan molekyylibiologiaa. Hanketta voidaan ajaa perinteisen keskusprosessorin lisäksi CUDA-yhteensopivilla näytönohjaimilla.
Popol vuh (täsmennyssivu)
Popol vuh voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Somalia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Somalia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien mutta jäi pois Tokion kisoista 1991 ja Helsingin kisoista 2005. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi mitalia, joista toinen on kultainen.
Somalian ainoa MM-kisojen mitalisti on Abdi Bile, joka voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa Roomassa 1987 ja saavutti pronssia Stuttgartissa 1993. Muita somalialaisurheilijoita ei ole yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon.
Jarl-Erik Koskinen
Jarl-Erik Gustaf Koskinen (13. helmikuuta 1924 Vaasa – 26. maaliskuuta 1997 Vaasa) oli suomalainen reviisori ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Miesten metsästäjä
Miesten metsästäjä on vuonna 1933 valmistunut Sam Woodin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosia esittävät Jean Harlow ja Clark Gable.
Elokuvan käsikirjoittivat Anita Loos ja Howard Emmett Rogers Loosin tarinan pohjalta. Miesten metsästäjän pituus on 87 minuuttia. Ensi-iltansa Miesten metsästäjä sai Yhdysvalloissa 7. heinäkuuta vuonna 1933. New Yorkissa elokuva näytettiin jo 30. kesäkuuta. Elokuva on Metro-Goldwyn-Mayer -yhtiön tuottama. Miesten metsästäjä on kolmas kuudesta Gablen ja Harlowin yhteistyöstä ja oli suuri kassamenestys ilmestyessään: elokuva tuotti 1,1 miljoonaa dollaria.
Pankrates Ateenalainen
Pankrates Ateenalainen (n. 140 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta ja eli Antoninusten aikana.
Filostratos kertoo, että kun sofisti Lollianos (Publius Hordeonius Lollianus) oli vaarassa tulla ateenalaisten kivittämäksi eräässä leipämellakassa, Pankrates hiljensi väen huudahtamalla, ettei Lollianos ole ”leivänvälittäjä” (, artopōlēs) vaan ”sananvälittäjä” (, logopōlēs). Alkifron mainitsee myös tämännimisen kyynikkofilosofin fiktiivisissä kirjeissään.
Kapitan Kosolapov
Kapitan Kosolapov on pieni jäänmurtaja, joka on suunniteltu avustamaan aluksia matalissa vesissä. Wärtsilän Helsingin telakalta valmistui vuonna 1976 kolmen laivan sarja, josta Kapitan Kosolapov oli keskimmäinen. Ensimmäisenä valmistui Kapitan M. Izmaylov ja viimeisenä Kapitan A. Radzhabov. Sarjan alukset on tarkoitettu satamien aukipitoon, hinauksiin ja pelastustehtäviin Mustallamerellä, Kaspianmerellä ja Vienanmerellä. Kapitan Kosolapov on murtanut jäitä Arkangelissa omistajanaan Northern Marine Shipping Company.
Murtajan jäissä liikkumista helpottaa ilmapuhallusjärjestelmä ja siltojen alittamiseksi aluksen savupiippu ja mastot on rakennettu alaskäännettäviksi. Pelastustehtäviä varten aluksessa on palosammutusvälineistö.
Jäänmurtajan kastoi laiturissa Wärtsilän telakkaryhmän johtaja Christian Landtman.
Koneisto
Pääkoneisto on rakennettu voimalaitosperiaatteen mukaisesti, joten laivassa ei ole erillisiä apukoneita, vaan vain pieni satamaaggregaatti. Neljä Wärtsilä 824 TS -dieselmoottoria valmisti Wärtsilän Vaasan tehdas. Kahdeksansylinteristen moottorien sylinterin halkaisija on 240 mm ja iskunpituus 310 mm. Moottorien yhteisteho on 4,0 megawattia ja ne pyörittävät neljää Strömberg-vaihtovirtageneraattoria 4 x 954 kW, 600 volttia, 50 hertsiä. Generaattorit on kytketty tyristori-tasasuuntimien kautta kahteen 1,268 MW:n sähkömoottoriin, jotka pyörittävät kahta perässä olevaa potkuria. Aluksen konehuone on miehittämätön ja koneiden kauko-ohjaus ja valvonta tapahtuvat komentosillalta.
Lámpros Papakóstas
Lámpros Papakóstas (s. 20. lokakuuta 1969 Kardítsa) on kreikkalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti seuratasolla Gymnastikós Athlitikós Sýllogos Kardítsaa ja AS Aris Thessalonikia. Papakóstas voitti sisäratojen MM-kisoissa kaksi hopeamitalia, vuosina 1995 ja 1997. Hän sijoittui toiseksi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1988. Papakóstas voitti maansa mestaruuden kahdeksan kertaa vuosina 1988–2000. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1992 ja 1996. Papakóstas sijoittui yhdeksänneksitoista Barcelonan kisoissa 1992, mutta oli kuudes Atlantassa 1996.
Jacoba Stelma
Jacoba Cornelia ("Co") Stelma (2. heinäkuuta 1907 Haag – 30. elokuuta 1987 Brielle) oli alankomaalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Power Rangers RPM
Power Rangers RPM on yhdysvaltalainen 32-osainen lasten televisiosarja, joka oli samalla 16. Power Rangers -sarja. RPM käytti japanilaisen 32:n Super Sentai sarjan Engine Sentai Go-ongerin lavaste-, asu- ja kuvamateriaalia.
RPM:n oli tarkoitus olla viimeinen Power Rangers -sarja tuottaja Sally Campbellin mukaan. Kuitenkin kaksi viikkoa myöhemmin Campbellin lausunnosta Disney ja Bandai America ilmoittivat sarjan vielä jatkuvan ainakin vuonna 2010.
Juoni
Lähitulevaisuudessa salaperäinen ja uhkaava Venjix tietokoneverkosto yrittää valloittaa ja tuhota maaplaneetan. Ihmiskunta on paennut voimakentän varassa oleviin kaupunkeihin, jotka suojelevat heitä Venjixin aiheuttamilta saasteilta ja mekaanisilta hirviöiltä. Erityisesti hyökkäyksen kohteena on Corinth kaupunki, jossa asuvat Power Rangersit. Heidän tehtävänään on estää Venjixin pahat aikeet.
Muta-ahven
Muta-ahven (Acantharchus pomotis) on aurinkoahventen (Centrarchidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Acantharchus ainoa laji.
Muta-ahvenen pyrstö on pyöreäreunainen. Kalan kyljissä on viisi tummaa raitaa. Sillä on pitkänomainen, tiivistetty ruumis ja sen silmät ja suu ovat suuria. Lajin tavallinen pituus on 14,1 senttimetrin luokkaa. Sen maksimipituus on 21 senttimetriä.
Muta-ahvenen ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja äyriäiset. Suuremmat yksilöt voivat saalistaa pieniä kaloja. Lajin elintavat ovat huonosti tunnetut, mutta sen tiedetään kutevan keväällä. Muta-ahven voi elää 4 vuotta.
Montauban
Montauban [mɔ̃tobɑ̃] on kaupunki Ranskassa. Se on Tarn-et-Garonnen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Midi-Pyrénées'n alueella (région).
Luettelo Herkuleen tähdistön tähdistä
Luettelo Herkuleen tähdistön tähdistä näennäisen kirkkauden mukaan kirkkaimmasta lähtien.
Torsten Walmqvist
Torsten Georg Walmqvist (20. marraskuuta 1873 Helsinki – 24. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen hovioikeuden auskultantti ja liikemies. Hän toimi sortovuosina venäläisten yhteistoimintamiehenä ja palveli tsaarin salaisessa poliisissa ohranassa. Walmqvist kirjoitti 1930-luvun lopulla näitä vaiheita kuvaavat muistelmansa.
Luettelo Herkuleen tähdistön tähdistä
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Torsten Walmqvist
Torsten Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri ja valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen veljensä kenraalimajuri Hjalmar Bruno Walmqvist (1866–1946) toimi Helsingin poliisimestarina 1911–1917.
Walmqvist pääsi ylioppilaaksi 1893 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 sekä oli auskultanttina Turun hovioikeudessa samana vuonna.
Walmqvist oli tilapäisenä pormestarina ensin Hangossa ja sitten Porvoossa 1904−1905. Hän joutui luopumaan pormestarin virasta epäselvien raha-asioiden takia ja siirtyi sitten Venäjälle toimien Venäjälle kuuluneessa Puolassa Petrokovin (Piotrkówin) poliisin etsivän osaston päällikkönä 1908–1912. Palattuaan Suomeen Walmqvist oli nimismiehenä Kivennavalla 1914–1917 mutta joutui eroamaan maaliskuun vallankumouksen jälkeen. Hän toimi sitten itsenäisyyden aikana liikemiehenä Helsingissä mutta joutui pakenemaan useiksi vuosiksi ulkomaille syyllistyttyään taloudellisiin petoksiin ja väärennöksiin liiketoimissaan. Walmqvist luovutettiin Suomeen ja hän istui jonkin aikaa vankilassa rikoksistaan.
Michael Rapaport
thumb|Michael Rapaport vuonna 2013. Michael David Rapaport (s. 20. maaliskuuta 1970 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta Zebrahead (1992) ja televisiosarjasta Pako, jonka neljännellä tuotantokaudella hän näytteli agentti Donald Selfiä. Paon lisäksi Rapaport on esiintynyt televisiosarjoissa Perhe sotajalalla, Kovan onnen kundi, Käytäväpeliä ja Frendit. Rapaport on palkittu Floridan elokuvajuhlien Enzian-palkinnolla vuonna 1994 ja hän on ollut Teen Choice Award -ehdokkaana vuonna 2006.
Torsten Walmqvist
Walmqvist kirjoitti 1930-luvulla sortovuosien aikaan liittyneet muistelmansa Hemliga medarbetare salanimellä Georges Wal. Ne julkaistiin suomennettuina nimellä Konnia ja kiipijöitä Keisarin palveluksessa : Tsaarin-Venäjän salaisen poliisin palveluksessa olleen suomalaisen muistelmia (Gummerus 1939). Kirjailija Eino I. Parmanen haastatteli Walmqvistia kootessaan aineistoa sortovuosien historiasta kertoneeseen Taistelujen kirja-teokseensa. Walmqvist väitti Parmaselle että työväenjohtaja Edvard Valpas-Hänninen, kirjailijat Algoth Untola (Maiju Lassila) ja Hella Wuolijoki sekä 1905 murhattu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen olisivat olleet 1900-luvun alussa tsaarin salaisen poliisin ohranan asiamiehiä. Vuonna 1941 ilmestyneessä Taistelujen kirjan 4. osassa esitettiin tämä Valpasta koskenut syytös ja väitettiin että Walmqvist (kirjassa salanimellä Waldburg) olisi toiminut Valppaan suomalaisena esimiehenä ohranassa. Muita Walmqvistin mainitsemia henkilöitä koskeneet paljastukset Parmanen jätti kirjastaan pois.
Walmqvist oli naimisissa 1901–1938 Lydia Margaretha Haglundin (k. 1938) kanssa.
Intiaaniriisi
Intiaaniriisi eli töyhtöintiaaniriisi (Zizania aquatica) on intiaaniriisien sukuun kuuluva heinäkasvi. Se on peräisin Pohjois-Amerikasta. Ravinnoksi sopivista intiaaniriisin mustanruskeista jyvistä käytetään yleensä kauppanimeä villiriisi. Pohjois-Amerikan intiaanit ovat poimineet intiaaniriisiä kanooteista käsin.
pienoiskuva|vasen|Kypsentämättömiä intiaaniriisin jyviä.
Fritz Strobl
Fritz Strobl (s. 24. elokuuta 1972 Lienz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka laski uransa aikana ns. vauhtilajeja, syöksylaskua ja super-G:tä.
Hän voitti olympiakultaa syöksyssä Salt Lake Cityssä 2002. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa Strobl laski hopealle super-G:ssä ja oli voittamassa joukkuekilpailun MM-kultaa Itävallan joukkueessa.
Maailmancupissa hän on voittanut yhdeksän kilpailua (seitsemän syöksylaskussa ja kaksi super-G:ssä). Strobl on pystynyt voittamaan kaksi kertaa legendaarisen Kitzbühelin syöksyn.
Strobl lopetti uransa Lenzerheidessa käydyssä maailmancupin finaalin super-G -kilpailussa 15. maaliskuuta 2007.
Hjalmar Bruno Walmqvist
Hjalmar Bruno Walmqvist (15. kesäkuuta 1866 Helsinki – 26. huhtikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri ja Helsingin poliisimestari.
Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen nuorempi veljensä oli hovioikeuden auskultantti ja liikemies Torsten Walmqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingfors Lyceumista ja kävi sitten 1886–1889 Nikolain ratsuväkikoulun Pietarissa. Kornetiksi ylennetty Walmqvist palveli ''39. Narvan, H. K. K. Suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitšin rakuunarykmentissä 1889–1891 ja Henkikaartin Grodnon Husaarirykmenttissä'' Puolassa vuodesta 1891. Hänestä tuli luutnantti 1893 ja aliratsumestari 1898.
Vuonna 1905 ratsumestariksi ylennetty Walmqvist määrättiin samana vuonna erityistehtäviin Suomen kenraalikuvernöörin kansliaan Helsinkiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1906 ja everstiksi 1908. Walmqvist oli Turun vt. poliisimestarina 1910–1911 ja vakinaisena poliisimestarina 1911–1913. Helsingin poliisimestarina hän toimi 1913–1917. Walmqvist sai eron vakinaisesta palveluksesta kenraalimajurin arvoisena 1917. Suomen itsenäistyttyä Walmqvist alennettiin korpraaliksi, mutta hän sai takaisin kenraalimajurin arvonsa kenraali C. G. E. Mannerheimin puututtua asiaan. Walmqvistia oli arvosteltu venäläisten yhteistoimintamieheksi hänen toimiessaan Helsingin poliisimestarina sortovuosina.
Walmqvist oli naimisissa 1919–1944 todellinen valtioneuvos Oskar Januschkoffskyn lesken Olga Scholtzin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni 1944 uusiin naimisiin Alma Maria Schultzin kanssa. Walmqvistilla ei ollut omia lapsia mutta hän adoptoi neljä Januschkoffskyn lasta ja lastenlasta.
Maski
Maski voi tarkoittaa seuraavia:
Olavi Pesonen
Olavi Samuel Pesonen oli suomalainen säveltäjä, urkutaiteilija, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi.
Henkilöhistoria
Pesosen vanhemmat olivat kouluneuvos Matti Pesonen ja Ellen (Ella) Irene Malmberg ja puoliso vuodesta 1933 Sirkku Aune Margareta Lyytikäinen. Hänen veljiään olivat lääkintöhallituksen pääjohtaja Niilo Pesonen ja kapellimestari Urpo Pesonen. Hän tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Helsingin Kirkkomusiikkiopistosta Pesonen valmistui 1934 ja Sibelius-Akatemian urkudiplomin hän suoritti 1939. Pesonen toimi kansakoulun laulunopettajana Helsingissä vuodesta 1933, sävellyskonsertin hän piti 1936 ja urkukonsertin 1939. Hän toimi myös orkesterin- ja kuoronjohtajana ja musiikkikriitikkona, samoin kuin luottamustehtävissä Suomen musiikkielämässä. 1950-luvun lopulla Pesonen toimi musiikin lehtorina Helsingin opettajakorkeakoulussa ja myöhemmin 1960-luvulla Kouluhallituksessa koulujen musiikintarkastajana.
Tuotanto
Pesosen ensimmäiset teokset edustivat kansallisromantiikkaa, mutta myöhemmin hänen sävelkielensä kehittyi kromaattisemmaksi ja etääntyi paikoitellen tonaalisuudesta. Pesonen käyttää runsaasti kontrapunktia. 1950–1960-luvulla Pesonen sävelsi lukuisten muiden tehtävien vuoksi melko vähän, mutta 1970-luvulla siirryttyään eläkkeelle hän saattoi jälleen paneutua enemmän säveltämiseen. Pesosen tuotannossa on runsaasti kuoro- ja yksinlauluja, joista merkittävimpiä ovat sekakuorosävellys Ajat eellehen menevät (1935) ja yksinlaulusarja ''Gott! Wirf mich nicht zu Deinen Steinen'' (1953). Hänen säveltäjäkuvaansa liitettiin lyyrisyys, uskonnollisuus ja vankat tekniset taidot. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, muita soitinteoksia sekä lukuisia vokaaliteoksia. Pesosen merkittävin sävellyksenopettaja oli Leevi Madetoja.
Pesonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1961.
Sävellyksiä
Pesosen sävellyksiä ovat muun muassa seuraavat:
Teoksia
Pesosen julkaisemia lauluteoksia ovat:
Mike Wilds
pienoiskuva|Mike Wilds vuonna 2016. William Michael Wilds (s. 7. tammikuuta 1946 Chiswick, Lontoo) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja.
Ura
Wilds osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausilla 1974–1976. Hän karsiutui viidesti, keskeytti kahdesti ja Yhdysvaltain GP:ssä 1974 hänen sijoituksensa hylättiin. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Wilds kilpaili myös F3-luokassa, jossa hän voitti muutaman kilpailun. Hän siirtyi F5000-sarjaan 1970-luvun alussa. Wilds kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa kahdeksan kertaa ja World Sportscar Championship -sarjassa C2 -ryhmässä Ecurie Ecossella.
Wilds on osallistunut myös Barcelonan 24 tunnin ajoon.
Wilds toimii ammatikseen helikopterin lentäjänä ja kouluttajana.
Olivia Ainali
Olivia Ainali on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt viileää Venlaa elokuvassa Risto Räppääjä ja viileä Venla (2012), Janina Sorjosta Yle TV1:n rikossarjassa Sorjonen (2016–2019) ja Sannia Ylen draamakomediasarjassa Kynsin hampain (2016).
Ainali on ääninäytellyt televisiosarjoissa ja elokuvissa vuodesta 2013 lähtien muun muassa Kuuhun ja takaisin (Netflix, 2020), Trolls (2016 ja 2020), Näin koulutat lohikäärmeesi -sarja (Netflix) ja Fuller House (Netflix).. Lapsena hän esiintyi Iita-Linta-Marian mykässä roolissa oopperassa Punainen viiva (2006–2007). Ainali on oopperalaulaja professori Jorma Hynnisen tyttärentytär.
Ainali näyttelee pääroolin draamatrillerisarjassa Korvessa kulkevi, joka nähdään Elisa Viihde Viaplayssa vuonna 2023.
Supercopa ASOBAL
Supercopa Asobal on käsipallokilpailu, jossa pelaavat edellisen kauden liigamestari ja Espanjan Cupin voittaja. Kilpailu on järjestetty joka vuosi kaudesta 1985–1986 alkaen jos, sama joukkue on voittanut sekä liigan että cupin, niin toinen finalisti on edellisen kauden Espanjan cupissa toiseksi sijoittunut seura. Eniten mestaruuksia on voittanut FC Barcelona, jolla on 20 voittoa. Ottelu pelataan aina puolueettomalla kentällä.
Miki Kuusisto
Miki Kuusisto (s. 19. elokuuta 1994 Kotka ) on suomalainen koripalloilija, jonka kasvattajaseura on Kotkan Työväen Palloilijat. Hänen isänsä on koripalloilija Mika Kuusisto.
Heinäkuussa 2016 Kuusisto siirtyi Torpan Poikiin.
Avinguda Tibidabon metroasema
Avinguda Tibidabo on Barcelonan metron linjan 7 pääteasema. Se on avattu vuonna 1954 ja sijaitsee Sarrià-Sant Gervasin alueella.
Avinguda Tibidabon asemalta on vaihtoyhteys Tramvia Blau -raitiotiehen, joka puolestaan tarjoaa vaihtomahdollisuuden Tibidabo-vuorelle vievään Funicular del Tibidaboon.
Arilena Ara
Arilena Ara (s. 17. heinäkuuta 1998 Shkodra, Albania) on albanialainen laulaja. Ara sijoittui toiseksi Albanian X Factorissa vuonna 2012. Hän voitti Festivali i Këngës -laulukilpailun 22. joulukuuta 2019 kappaleella Shaj, jonka englanninkielisellä versiolla Fall from the Sky hänen oli määrä edustaa Albaniaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Rauli Levonen
Rauli Levonen (15. heinäkuuta 1953 Pori – 1. joulukuuta 1981) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä vuosina 1972–1981. Levonen pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 262 runkosarjaottelua tehoin 82+56=138. Jäähyminuutteja hän keräsi 214.
Ässissä Levonen voitti Suomenmestaruuden 1978, SM-hopeaa 1979 ja 1980 sekä SM-pronssia 1976. Hän teki kevään 1976 pudotuspeleissä tehot 4+2=6, joilla Levonen jakoi pistepörssin voiton HIFK:n Timo Parkkosen kanssa.
Muuta
Levosen pojat Jarno (s. 1972) ja Toni (s. 1975) ovat pelanneet jääkiekkoa. Heistä Jarno on pelannut SM-liigassakin. Rauli Levosen serkut ja hänen setänsä Jaakon pojat Ari-Pekka, Jarkko, Harri, Jyrki ja Jari ovat pelanneet myös jääkiekkoa, heistä Jarkko, Jyrki ja Jari SM-liigassa asti.
Jõgevamaa
thumb|right|300px|Jõgevamaan kunnat vuodesta 2017. thumb|right|300px|Jõgevamaan kunnat vuoteen 2017 asti. pienoiskuva|Multikopteri video Laiusen linnanrauniot Jõgevamaa on Viron maakunta. Sen pinta-ala on 2 545 km² ja asukasluku vajaat 30 000. Maakunnan keskus on Jõgeva.
Maantiede
Jõgevamaa rajoittuu idässä Peipsijärveen, etelässä Tartumaahan, lounaassa Viljandimaahan, luoteessa Järvamaahan, pohjoisessa Länsi-Virumaahan ja koillisessa Itä-Virumaahan.
Jõgevamaassa on koko Itä-Euroopan huomattavimmat moreeniselänteet, etenkin Voorenmaan alueella. Voorenmaalla (Tarton pohjoispuolella) on selvästi nähtävissä jääkauden jälkeinen mannerjään vetäytyminen kaakosta luoteeseen samansuuntaisten harjujen ja niiden välissä olevien järvien täplittäessä maisemaa.
Kaupungit ja kunnat
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Jõgevamaan kahdeksasta kunnasta ja kolmesta kaupungista sekä kahdesta Itä-Virumaan kunnasta (Avinurme, Lohesuu) muodostettiin kolme kuntaa. Palan ja Tabiveren kuntien alueet siirrettiin Tartumaalle. Jõgevamaan kunnat väkilukuineen (1.1.2018) ovat:
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevamaalla oli 31 376 asukasta, joista 28 624 (91,2 %) oli virolaisia, 2 190 (7,0 %) venäläisiä ja 543 (1,7 %) muita kansallisuuksia.
Talous
Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarvike- ja puutuoteteollisuus.
Aurélie Vaneck
Aurélie Vaneck (15. syyskuuta 1982) on ranskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Ninon Chaumettena tv-sarjasta Mistralin tuulet, ranskaksi Plus belle la vie.
Lapsuus ja koulutus
Aurélie on näyttelijä Pierre Vaneckin lapsenlapsi ja Thibaud Vaneckin sisar, joka näyttelee myös tv-sarjassa Mistralin tuulet, Nathania. Aurélie ja Thibaud kasvoivat Bergeracissa Dordognessa. Aurélie päätti jo viisitoistavuotiaana, että hänestä tulisi näyttelijä ja meni Bordeaux'n näyttelijälukioon. Aurélie sai tyttölapsen 17. tammikuuta 2009.
Rooli Mistralin tuulissa
Aurélie sai uransa tärkeimmän roolin, kun pääsi Mistralin tuuliin vuonna 2004. Hän on Ninon Chaumette, Vincent Chaumetten tytär, joka työskentelee Marseillen lehdessä.
Bates Battaglia
Jonathan "Bates" Battaglia (s. 13. joulukuuta 1975 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut urallaan 580 ottelua NHL:n runkosarjassa.
Seurajoukkueissa
Mighty Ducks of Anaheim varasi Battaglian kuudennella kierroksella vuonna 1994. Hän pelasiyliopistojääkiekkoa NCAA-liigan Lake Superior State Universityn joukkueessa kolme kautta. Joukkue voitti vuonna 1995 liigan mestaruuden ja vuonna 1996 Battaglia valittiin liigan parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi.
Ennen kuin Battaglia aloitti NHL-uransa, Anaheim myi hänet maaliskuussa 1997 Hartford Whalersiin ja sai vaihdossa Mark Janssensin. Whalers muutti kesällä 1997 Pohjois-Carolinaan ja vaihtoi nimensä Carolina Hurricanesiksi. Battaglia aloitti ammattilaisuransa kaudella 1997–1998 Carolinan farmijoukkueessa AHL:n Beast of New Havenissa, mutta pääsi pelaamaan ensimmäisen NHL-ottelunsa Dallas Starsia vastaan tammikuussa 1998. Hän pelasi kauden farmijoukkueen ja NHL:n välillä. Kaudella 1998–1999 Battaglia sai paikan Carolinan vakiokokoonpanosta kautta edeltäneellä harjoitusleirillä.
Battaglia kehittyi hitaasti paremmaksi voimahyökkääjä Hurricanesissa. Kaudella 1998–1999 hän teki joukkueelleen 16 maalia ja 34 tehopistettä. Hänen lopullinen läpimurtokautensa oli kuitenkin kausi 2001–2002, jolloin hän pelasi samassa ketjussa Rod Brind'Amourin ja tulokas Erik Colen kanssa. Hän teki runkosarjassa 46 pistettä ja pudotuspeleissä joukkue eteni ensimmäistä kertaa historiassaan Stanley Cupin finaaleihin asti, jossa kuitenkin Detroit Red Wings oli parempi.
Onnistuneen kauden jälkeen Battaglia ja Hurricanes halusivat jatkaa menestystään, mutta Battaglia ailahteli kaudella ja hänet myytiin Colorado Avalancheen kauden loppupuolella, maaliskuussa 2003. Vaihdossa Hurricanes sai Radim Vrbatan. Battaglia pelasi Coloradossa vain lyhyen aikaa, sillä lokakuussa 2003 Colorado myi hänet Washington Capitalsiin, josta seura sai vaihdossa muun muassa Steve Konowalchukin. Battaglia teki Washingtonissa kaudella 2003–2004 10 pistettä 66 ottelussa. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi ECHL:n Mississippi Sea Wolvesissa.
Battaglia pelasi kauden 2005–2006 kokonaisuudessaan Toronto Maple Leafsin farmijoukkueessa Toronto Marliesissa, jossa hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies. Seuraavalla kaudella Battaglia palasi NHL:ään Torontossa kahden kauden tauon jälkeen vanhan Hurricanes-päävalmentaja Paul Mauricen alaisuudessa. Hän teki kauden aikana 82 ottelussa 31 pistettä. Seuraavalla kaudella Battaglia haki paikkaa NHL:stä, mutta 13 tehottoman ottelun jälkeen hän pelasi loppukauden farmijoukkueessa.
Kausi 2008–2009 oli Battaglian viimeinen Toronton organisaatiossa. Hän teki Toronto Marliesissa 51 tehopistettä 59 ottelussa. Hän oli joukkueen parhaita pelaajia, mutta ei saanut seurasta jatkosopimusta. Battagliasta tuli kauden jälkeen vapaa pelaaja, ja hän teki marraskuussa 2009 try-out-sopimuksen AHL-joukkue Syracuse Crunchin kanssa. Hän kuitenkin jätti seuran tammikuun lopussa ja paljasti siirtyvänsä Suomeen pelaamaan. Seuraavana päivänä paljastui, että Battaglia on tehnyt loppukauden kattavan sopimuksen SM-liigaseura Jokereiden kanssa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen kerran heti samana päivänä Ässiä vastaan. Loppukaudella hän pelasi Jokereissa yhteensä 17 peliä ja teki niissä yhden maalin.
Battaglia pelasi kaudella 2010–2011 CHL:n Tulsa Oilersissa, saksalaisessa Lausitzer Füchsessä ja AHL:n Rochester Americansissa. Syksyllä 2011 hän siirtyi Ruotsin kolmannella sarjatasolla pelanneeseen Karlskronaan. Karlskrona nousi kauden päätteeksi Division 1:stä Allsvenskaniin.
Maajoukkueura
Battaglia on edustanut Yhdysvaltoja kerran nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1995 ja kaksi kertaa MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja 2004. Hän voitti MM-pronssia vuonna 2004. Vuonna 1998 Yhdysvallat sijoittui MM-turnauksessa kahdenneksitoista.
Neidonhiuspuut
Neidonhiuspuut (Ginkgo) on neidonhiuspuukasveihin (Ginkgoaceae) kuuluva paljassiemenisten kasvien suku. Sukuun on luokiteltu useita esihistoriallisia fossiileista tunnettuja lajeja sekä yksi elävä laji: neidonhiuspuu (Ginkgo biloba). Neidonhiuspuu on myös koko heimon ja lahkon ainoa elävä laji.
Suvun historia ulottuu ainakin varhaisjurakaudelle ja vanhimmat sukuun kuuluviksi luetut fossiileista tunnetut lajit ovat noin 190 miljoonaa vuotta vanhoja. Neidonhiuspuukasvien heimo ja Ginkgoales-lahko ovat vielä tätäkin huomattavasti vanhempia, lahkon ollessa olemassa jo permikaudella. Neidonhiuspuiden suvun on usein ajateltu olevan vanhin yhä elossa oleva siemenkasvisuku.
Kuvaus
Neidonhiuspuiden lehdet ovat viuhkamaisia ja lehtien suonitus halkihaaraista. Nykyisin elävän neidonhiuspuun (Ginkgo biloba) lehdet ovat yleensä kaksiliuskaisia tai liuskattomia. Monilla esihistoriallisilla lajeilla esiintyi neli-, kuusi- tai kahdeksanliuskaisia lehtiä. Nykyisin elävä laji on kesävihanta.
Kehityshistoria ja levinneisyys
Neidonhiuspuut ovat pysyneet ulkoisesti suhteellisesti hyvin samannäköisinä suuren osan kehityshistoriaansa. Eoseenikautista Ginkgo adiantoides -lajia on hyvin hankalaa erottaa nykyisestä neidonhiuspuusta (Ginkgo biloba) ulkoisten tuntomerkkien perusteella.
Neidonhiuspuiden levinneisyys on vaihdellut huomattavasti suvun pitkän historian aikana. Ensimmäiset tunnetut lajit kasvoivat varhaisjurakaudella ja suvun levinneisyys laajeni huomattavasti keskijurakaudella. Liitukaudella neidonhiuspuita kasvoi laajalla alueella sekä pohjoisella että eteläisellä pallonpuoliskolla. Kenotsooisella maailmankaudella neidonhiuspuiden levinneisyys ja lajimäärä supistuivat jatkuvasti. Eteläisen pallonpuoliskon viimeiset tunnetut neidonhiuspuut kasvoivat eoseenikaudella. Viimeiset tunnetut pohjoisamerikkalaiset neidonhiuspuut ovat noin seitsemän miljoonan vuoden takaa ja viimeiset eurooppalaiset lajit 2,5 miljoonan vuoden takaa. Holoseenikaudella neidonhiuspuita oli jäljellä vain yksi laji, joka kasvoi ainoastaan nykyisen Kiinan alueella. Neidonhiuspuiden harvinaistumisen on uskottu johtuvan monista syistä, kuten ilmaston kokonaisvaltaisesta kylmenemisestä, koppisiemenisten kasvien yleistymisestä ja neidonhiuspuiden siemeniä levittäneiden eläinten sukupuutoista.
Suvun ainoa nykyisin elävä laji kasvaa kotoperäisenä vain pienellä alueella Kaakkois-Kiinassa. Lajia on kuitenkin kasvatettu muualla Aasiassa jo satoja vuosia ja nykyisin sitä kasvatetaan lähes kaikkialla maailman lauhkean vyöhykkeen alueilla.
UEFA-cupin kausi 1993–1994
UEFA-cupin kausi 1993–1994 oli 23. kausi, jolloin pelattiin cupin mestaruudesta. Loppuotteluissa italialainen Internazionale voitti itävaltalaisen SV Casino Salzburgin.