cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akkusatiivi
Unkari
Unkarin kielessä akkusatiivi muodostetaan päätteellä -t. Pääte liittyy vartaloon joko suoraan (jos sanan lopussa on vokaali tai -n, -ny, -r, -ly, -s, -sz) tai sidevokaalin välityksellä (jos sanan lopussa on muu kuin edellä mainittu konsonantti). Sidevokaalin määrää vokaalisointu.
Esimerkkejä:
Saksa
Saksan kielessä akkusatiivi eroaa nominatiivista vain eräillä pronomineilla sekä maskuliinisukuisten sanojen yksikkömuodoissa. Feminiinien, neutrien ja monikkomuotoisten sanojen (lukuun ottamatta me- ja te- pronomineja) akkusatiivi on aina nominatiivin kaltainen. Akkusatiivi muodostetaan käyttämällä artikkelien akkusatiivimuotoja einen, den (maskuliini); ein, das (neutri) ja eine, die (feminiini). Lisäksi maskuliinin yksikön akkusatiivissa adjektiivit ja myös muutamat heikoiksi maskuliineiksi kutsutut substantiivit saavat pääteen -en. Esimerkkejä:
Saksassa akkusatiivia käytetään, kun vastataan kysymykseen ketä, kenet, mitä tai minkä, mutta myös seuraavien prepositioiden kanssa: an, auf, hinter, in, neben, über, unter, vor, zwischen (kun vastataan kysymykseen mihin) sekä aina seuraavien prepositioiden kanssa: durch, für, gegen, ohne, um...herum, wider
Venäjä
Venäjän kielessä oma muotonsa akkusatiivilla on vain feminiinin yksikössä. Maskuliinissa akkusatiivi riippuu siitä viittaako sana elolliseen (ihminen, eläin) tai elottomaan kohteeseen: elollisilla maskuliineilla akkusatiivi on genetiivin kaltainen ja elottomilla nominatiivin kaltainen. Monikossa akkusatiivi feminiineillä ja elollisilla maskuliineilla monikon genetiivin kaltainen, elottomilla ja neutreilla monikon nominatiivin kaltainen.
Esimerkkejä:
Esperanto
Esperantossa akkusatiivi muodostetaan aina päätteellä -n. Objektin lisäksi se voi ilmaista muun muassa liikkeen suuntaa, mittaa ja aikaa. Esimerkkejä:
Lähteet
İsmin hâlleri
Janne Haikari
Janne Haikari on suomalainen historiantutkija, joka työskentelee tutkijatohtorina Jyväskylän yliopiston historian ja etnologian laitoksella. Hän on tutkinut aatelistoa, 1600-lukua, kouluhistoriaa, lastensuojelun historiaa, paikallishistoriaa sekä metsähistoriaa ja kirjoittanut useita näitä aiheita käsitteleviä kirjoja. Hän on myös toiminut rakennustutkijana Turun maakuntamuseossa ja vastannut maakunnallisista rakennusinventoinneista.
Veni Vidi Vicious
Veni Vidi Vicious on The Hivesin toinen varsinainen albumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi oli nimeltään Barely Legal, joka julkaistiin vuonna 1997. Singleinä on julkaistu kappaleet Die, All Right!, Main Offender, Hate to Say I Told You So ja Supply and Demand. Neljän vuoden päästä The Hives julkaisi albumin Tyrannosaurus Hives.
Oeiras Parque
Oeiras Parque on kauppakeskus Portugalin Oeirasissa. Keskus avattiin huhtikuussa 1998. Sen omistaa ostoskeskusyhtiö Mundicenter, jonka pääomistaja on portugalilainen monialayhtymä Alves Ribeiro.
Oeiras Parquen kerrospinta-ala on 47 500 neliömetriä. Kauppakeskuksessa on noin 160 liikettä, kuten Continente-ketjun hypermarket, ravintolamaailma ja elokuvateatteri. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 10 miljoonaa ihmistä.
Kauppakeskuksessa on 2 800 ilmaista pysäköintipaikkaa ja sinne pääsee myös julkisilla liikennevälineillä.
Aiheesta muualla
38.70444°N, -9.30194°W
Kenttätykistö
pienoiskuva|[[Yhdysvaltain merijalkaväki|Yhdysvaltain merijalkaväen 155 mm kenttätykki ampuu Fallujan toisen taistelun aikana marraskuussa 2004.]] Kenttätykistö on liikkuvan tykistön alaluokka, jota käytetään maavoimien tukemiseen taistelukentällä. Kenttätykkien vetämisessä käytettiin alkuvaiheessa hevosia ja muita työeläimiä, mutta ne ovat korvaantuneet tekniikan kehittyessä moottoriajoneuvoilla. Vedettävien tykistöaseiden rinnalle ovat tulleet myös omalla käyttövoimalla liikkuva telatykistö, jossa tykistöase on asennettu esimerkiksi panssarivaunulavetille. Moderneilla kenttätykeillä voidaan saavuttaa ammustyypistä riippuen 15–300 kilometrin kantamia.
Maksim Litvinov
Maksim Maksimovitš Litvinov (syntyään Meir Henoch Mojszewicz Wallach-Finkelstein) (, 17. heinäkuuta (J: 5. heinäkuuta) 1876 – 31. joulukuuta 1951) oli neuvostoliittolainen valtiomies ja diplomaatti, joka toimi Neuvostoliiton ulkoministerinä vuosina 1930–1939. Hänet muistetaan pyrkimyksistään kollektiivisen turvallisuuden rakentamiseen Euroopassa valtioiden välisillä sopimuksilla.
Varakkaaseen puolanjuutalaiseen pankkiiri perheeseen Białystokissa syntynyt Meir Henoch Mojszewicz Wallach-Finkelstein lopetti koulun 17-vuotiaana ja liittyi Venäjän armeijaan. Lähdettyään armeijasta hän liittyi laittomaan Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen (RSDRP), vuonna 1898 mutta joutui pian Ohranan vangitsemaksi. Samaan aikaan hän muutti nimensä Maksim Litvinoviksi.
Litvinov pakeni Sveitsiin vuonna 1902 ja ryhtyi puolueen sanomalehden Iskran toimittajaksi. Litvinov palasi Venäjälle 1903 ja vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen toimi RSDRP:n ensimmäisen laillisen sanomalehden, Novaja Žiznin (Uusi elämä) toimittajana. Kun tsaarin hallinto alkoi vangita bolševikkeja vuonna 1906, Litvinov jätti maansa ja vietti seuraavat kymmenen vuotta asuen Lontoossa, jossa hän aktiivisesti toimi kansainvälisessä sosialistijärjestössä.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Vladimir Lenin valitsi Litvinovin Neuvostoliiton hallituksen edustajaksi Britanniaan. Kuitenkin vuonna 1918 Britannian hallitus vangitsi Litvinovin ja häntä pidettiin vankina siihen asti kun vankien vaihtokaupassa hänet vaihdettiin Bruce Lockhartiin, brittiläiseen diplomaattiin, joka oli ollut vangittuna Venäjällä. Litvinov toimi Neuvostoliiton hallituksen virallisena lähettiläänä. Hänen toimintansa vaikutuksesta Britannia suostui lopettamaan Neuvostoliiton taloudellisen saarron. Litvinov neuvotteli myös muutamia kauppasopimuksia Euroopan maiden kanssa.
Vuonna 1929 Litvinovin johdolla allekirjoitettiin Litvinovin pöytäkirjana tunnettu sodan kieltävä sopimus Neuvostoliiton ja sen useiden läntisten naapurimaiden välillä. Asiakirja oli tarkoitettu Kellogg-Briand-sopimusta täydentäväksi lisäpöytäkirjaksi, jolla sopimuksen sisältö saataisiin välittömästi voimaan Neuvostoliiton ja sen naapurien välillä. Romania, Puola, Latvia ja Viro allekirjoittivat sopimuksen helmikuussa 1929, mutta Suomi ei.
Josif Stalin nimitti Litvinovin Neuvostoliiton ulkoasiain komissaariksi eli ulkoministeriksi vuonna 1930. Toiminnassaan Litvinov tavoitteli yhteistä kansainvälistä turvallisuusratkaisua natsi-Saksan nousun vastavoimaksi. Tässä hän kuitenkin epäonnistui Ranskan ja Britannian vastahakoisuuden vuoksi. Hän toimi menestyksekkäästi saaden Yhdysvaltain tunnustamaan Neuvostoliiton hallituksen vuonna 1933.
Saksan Moskovan lähettiläs Rudolf Nadolny tapasi Litvinovin 28.3.1934. Litvinov halusi parantaa Neuvostoliiton ja Saksan välisiä suhteita ja antoi Nadolnylle luonnoksen sopimukseksi. Se tunnetaan nimellä Baltian pöytäkirja. Sopimusluonnoksen mukaan molemmat maat ryhtyisivät yhteistyöhön rauhan lujittamiseksi Itä-Euroopassa. Rauhan säilymisen olennainen edellytys oli aikaisemmin Venäjän valtakuntaan kuuluneiden Baltian valtioiden täydellisen poliittisen ja taloudellisen riippumattomuuden voimassa pitäminen. Neuvostoliiton ja Saksan hallitukset sitoutuisivat välttämään kaikkia toimenpiteitä, jotka välittömästi tai välillisesti saattaisivat vahingoittaa tätä riippumattomuutta. Saksa hylkäsi Baltian pöytäkirjan.
Stalin teki kuitenkin täyskäännöksen Neuvostoliiton ulkopolitiikassa vuonna 1939. Hän erotti Litvinovin ja korvasi hänet Vjatšeslav Molotovilla juuri ennen kuin solmi Saksan kanssa Molotov–Ribbentrop-sopimuksen. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Litvinov palasi takaisin ulkoministeriön palvelukseen. Hän toimi suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 1941–1943. Maksim Litvinov kuoli vuonna 1951 Moskovassa
3. kesäkuuta
3. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 154. päivä (155. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 211 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 2. kesäkuuta, 4. kesäkuuta
Salming Férfi OBI
Salming Férfi OBI on Unkarin salibandyn korkein sarjataso. Sarjassa pelaa kaudella 2009-2010 11 joukkuetta.
Ian Nelson
Ian Nelson (5. syyskuuta 1982 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Nelson tunnetaan esimerkiksi elokuvasta The Bratz Movie. Tässä vuonna 2007 tehdyssä elokuvassa hän näytteli Dylan nimistä poikaa.
Vähäjärvi (Mestilä)
Vähäjärvi sijaitsee Eurassa Mestilässä Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Vähäjärven valuma-alueeseen. Sen vedet laskevat Säkylän Pyhäjärveen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria, ja sen pituus on 1,0 kilometriä ja leveys suurimmillaan 250 metriä. Se sijaitsee pohjois-etelä-suunnassa. Luusua sijaitsee järven pohjoiskärjessä, mistä laskee 140 metriä pitkä Vähäjärvenoja Pyhäjärveen. Laskuoja kiertää Kelkon mäen, joka erottaa sen Pyhäjärvestä.
Vähäjärven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä, josta pääosa on moreenipohjaista metsämaata. Rantaan päättyy vain kaksi peltotilkkua ja Mestilän peltoaukean soistunut ja ruohottunut lounaisranta. Loma-asuntoja on kaakkois- ja pohjoisrannassa. Järvelle pääsee kantatieltä 43 tai yhdystieltä 2053. Järveen laskee pari pelto-ojaa ja Lamminjärven laskuoja.
Luonto
Ympäristön kallioperä kuuluu Laitilan rapakiveä sisältävään massiiviin. Järvessä elää alkuperäisenä kantana jokirapu.
Luonnonhistoriaa
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen. Sen seurauksena järven suolapitoisuus aleni ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5450–5370 eaa., ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 5300–5200 eaa. Sitä välivaihetta, jossa järvessä on murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 64,2 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Fp
Fp tarkoittaa seuraavia:
Jussi Nuorela
Jussi Johan Nuorela (s. 11. elokuuta 1974 Valkeakoski) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura
Nuorela aloitti jalkapallon Valkeakosken Nappulaliigassa, ja hänet valittiin Nappulaliigan vuoden pojaksi 1986. Nuorela pelasi myös Nappulaliigan edustusjoukkueissa, VaNassa ja VaNLissa, josta siirtyi FC Hakan junioreihin. Nuorela kävi läpi seuran juniorikoulun ja nousi seuran edustusjoukkueeseen 1990-luvun alussa. Hän debytoi pääsarjassa vuonna 1991, jolloin hän pelasi kaksi liigaottelua, mutta varsinaisen läpimurtonsa Hakassa hän suoritti kaudella 1992. Samana vuonna hänet palkittiin Suomessa myös vuoden poikapelaajana.
Vuonna 1993 Nuorela siirtyi PSV Eindhoveniin, jonka edustusjoukkueessa hän ei kuitenkaan koskaan pelannut. Vuonna 1995 Nuorela käväisi Hakassa voittamassa Suomen mestaruuden.
Talvikaudeksi 1996–1997 Nuorela siirtyi alankomaalaiseen FC Zwolleen. Alankomaista matka jatkui Saksaan, Fortuna Düsseldorfin joukkueeseen 1999. Sieltä Nuorela palasi kotimaahansa, MyPan riveihin vuonna 2000. MyPan riveissä Nuorela voitti Veikkausliigassa pronssia kahdesti, jonka jälkeen hän siirtyi pian taas ulkomaille, tällä kertaa osoitteena oli Ruotsi ja Malmö FF. Malmön tehdessä virheen Nuorelan rekisteröinnissä, hän käväisi lainalla Tanskassa Silkeborgissa. Malmöstä Nuorela siirtyi Turkkiin Elazigsporiin. Elokuussa 2004 hän puolestaan siirtyi Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteinilaiseen FC Vaduziin.
Elokuussa 2005 Nuorela palasi Suomeen, tällä kertaa Turun Palloseuraan. Kaudeksi 2008 TPS:ssa kapteeninakin toiminut Nuorela vaihtoi seuraa paikalliskilpailija FC Interiin, jossa hän aloitti A-junioreiden vastuuvalmentajana mutta myös pelaajana. Kauden päätteeksi Inter juhli Suomen mestaruutta, johon Nuorela myös päätti pelaajauransa. Vuonna 2010 Interin A-juniorien valmentamisen ohella hän valmensi myös yhteistyöseura FC Sinimustia Kakkosessa. Kausi kuitenkin päättyi putoamiseen. Tämän jälkeen hän solmi kolmen vuoden sopimuksen Ykkösen FC Espoon kanssa. Sopimus jäi kuitenkin vain kahden vuoden pituiseksi, sillä joukkue putosi kumpanakin kautena sarjastaan. Kaudeksi 2013 Nuorela nimitettiin TPS:n apuvalmentajaksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi B-junioreiden päävalmentajaksi. Kauden 2015 päätteeksi Nuorela valittiin vuoden juniorivalmentajaksi voitettuaan TPS:n A-junioreiden päävalmentajana Suomen mestaruuden.
Suomen maajoukkueessa Nuorela pelasi 20 ottelua.
Sanat tavaraa vastaan
Sanat tavaraa vastaan on rap-yhtye Ritarikunnan toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin toukokuussa 2002 Ranka Recordingsin kautta. Albumilta julkaistiin singlet "En vaihtais/Lepposasti vaa" ja "Pää täynnä tyhjää/Uuteen tulevaisuuteen". "En vaihtais/Lepposasti vaa" single oli virallisella singlelistalla yhteensä neljä viikkoa, nousten parhaimmillaan sijalle 7 viikolla 18/2002
Kaukoidän tasavalta
Kaukoidän tasavalta oli Venäjän Itä-Siperiassa ja Kaukoidässä vuosina 1920–1922 sijainnut valtio. Se käsitti Taka-Baikalian, Amurin, Primorjen ja Kamtšatkan alueet sekä Sahalinin pohjoisosan. Pääkaupunkina oli aluksi Verhneudinsk ja lokakuusta 1920 lähtien Tšita.
Historia
Perustamisvaiheessa tasavalta hallitsi vain Baikalin ranta-aluetta. Neuvosto-Venäjän tuella perustettiin Genrih Eihen johtama Kaukoidän tasavallan kansan vallankumousarmeija, joka valtasi Grigori Semjonovin joukkojen ja japanilaisten hallussaan pitämän Tšitan lokakuussa 1920. Japanilaiset vetäytyivät alueelta aikaisemmin solmitun Gongotan sopimuksen perusteella.
Tammikuussa 1921 pidettiin tasavallan perustuslakia säätävän kokouksen vaalit, joihin osallistui bolševikkeja, menševikkejä, sosialistivallankumouksellisia, perustuslaillisia demokraatteja ja eräiden muiden puolueiden edustajia. Bolševikit ja heitä tukenut talonpoikaisryhmä saivat 72,6 % äänistä. Keväällä pidetty perustuslakia säätävä kokous hyväksyi tasavallalle demokraattisen perustuslain ja valitsi Aleksandr Krasnoštšokovin johtaman hallituksen ja Pjotr Nikiforovin johtaman ministerineuvoston. Sotaministeriksi ja kansan vallankumousarmeijan ylipäälliköksi nimitettiin Vasili Blücher.
Toukokuussa 1921 valkoiset ottivat japanilaisten joukkojen tuella vallan Vladivostokissa ja valloittivat joulukuussa Habarovskin. Vuoden 1922 alussa tasavallan hallituksen päämieheksi tuli Nikolai Matvejev. Helmikuussa alkaneessa vastahyökkäyksessä kansan vallankumousarmeija löi valkoiset joukot Volotšajevkan aseman luona, valtasi Habarovskin ja lokakuussa 1922 Vladivostokin. Taistelujen loppuvaiheessa sotaministerinä ja armeijan ylipäällikkönä toimi Ijeronim Uborevitš.
Japanilaisten vetäydyttyä Kaukoidän tasavallan kesällä 1922 valittu kansankokous päätti sen liittymisestä Venäjän SFNT:hen. Venäjän toimeenpaneva keskuskomitea vahvisti päätöksen 15. marraskuuta 1922.
Pyhä Agnes
Agnes (noin 291 – noin 304)  oli roomalainen kristityn perheen tytär, jota kunnioitetaan pyhänä marttyyrina monissa kristityissä kirkkokunnissa. Hän oli kaunis ja tavoiteltu morsian, mutta Agnes oli päättänyt omistaa elämänsä Kristukselle. Kerrotaan että pettyneet kosijat ilmiantoivat hänet viranomaisille kielletyn kristinuskon harjoittamisesta. Hän sai kuolemantuomion, joka katolisen perimätiedon mukaan toteutettiin 21. tammikuuta 304, kun Agnes oli 12- tai 13-vuotias. Teloituspaikalle on rakennettu 400-luvulla Sant’Agnese in Agone kirkko.
Agneksen vertauskuva on lammas, koska hänen nimensä muistuttaa latinan sanaa agnus, lammas. Hän on New Yorkin kaupungin nimikkopyhä.
Ihala (Lumivaara)
Ihala on taajama Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirin Miinalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Iijoen itäpuolella 9,5 kilometriä Lahdenpohjasta länteen. Taajamassa on 800 asukasta (vuonna 2012).
Ennen talvi- ja jatkosotaa Ihala oli osa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa Lumivaaran kuntaa.
Taajaman ohittaa Pietarin ja Sortavalan välinen maantie. Sen kautta kulkee Kaarlahdesta Sortavalaan johtava rautatie, jolla on Ihalan pysäkki. Taajamasta johtaa päällystetty tie Raivion kautta Parikkala-Syväoron rajanylityspaikalle.
Ihalan lähellä hyödynnetään hiekka-, sora- ja graniittiesiintymiä. Taajamassa on karjatila ja metsänhoitoalueen konttori. Sen koillispuolella sijaitsee asfalttibetonitehdas ja kivimurskaamo.
Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kirjasto, lääkintäasema, posti, kahvila ja kaksi kauppaa. Lähistöllä sijaitsee kaksi lomakylää.
Cephalocleistocactus chrysocephalus
Cephalocleistocactus on kaktuskasvisuku, jossa on vain yksi laji, C. chrysocephalus.
Ulkonäkö ja koko
Kasvi on pensasmainen, tyvestään haarova, jopa viiden metrin korkuiseksi kasvava. Tummanvihreät varret ovat ohuita, joskus kaartuvia. Niissä on 11–14 uurretta, ja piikkiryhmissä (areoleissa) on kuusi kellertävää keskuspiikkiä ja noin 15 hentoa säteittäispiikkiä. Kukat sijaitsevat kellertäväpiikkisissä kefalioissa, jotka ovat aluksi lateraalisia, myöhemmin varren kärkeä ympäröiviä. Kukat ovat putkimaisia, keltaisia tai punaisia, enintään viiden sentin pituisia. Hedelmä on punertava ja siemenet ovat pieniä ja kiiltävän mustia.
Levinneisyys
Laji kasvaa Boliviassa.
Thomas Francis Meagher
thumb Thomas Francis Meagher (23. elokuuta 1823 Waterford, Waterfordin kreivikunta, Irlanti – 1. heinäkuuta 1867 lähellä Fort Bentonia, Montana, Yhdysvallat) oli irlantilainen vallankumouksellinen ja myöhemmin Yhdysvaltain sisällissodan aikana kenraali Pohjoisvaltojen armeijassa.
Meagher liittyi vuonna 1845 Irlannin itsenäisyyttä tavoitelleeseen Nuoren Irlannin ryhmään ja osallistui kaksi vuotta myöhemmin Irlannin konfederaation perustamiseen. Yhdessä William Smith O’Brienin kanssa hän johti vuonna 1848 epäonnistunutta kapinaa brittien valtaa vastaan Irlannissa. Hänet tuomittiin valtiopetoksesta kuolemaan, mutta tuomio muutettiin elinikäiseksi karkotukseksi Van Diemenin maahan eli nykyiseen Tasmaniaan. Meagher pakeni Tasmaniasta vuonna 1852 Yhdysvaltoihin. Kierreltyään ympäri maata hän asettui New Yorkiin, jossa hankki itselleen lakimiehen koulutuksen ja ryhtyi 1855 harjoittamaan asianajajan ammattia. Hänestä tuli yksi New Yorkin irlantilaisyhteisön johtajista ja vuodesta 1856 hän toimitti Irish News -nimistä lehteä.
Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua Meagher liittyi kapteenina New Yorkin vapaaehtoisjoukkoihin ja osallistui Bull Runin taisteluun heinäkuussa 1861. Sen jälkeen hän kokosi Unionin armeijaan niin sanotun irlantilaisen prikaatin ja sai helmikuussa 1862 ylennyksen prikaatinkenraaliksi voidakseen komentaa kyseistä yksikköä. Meagher jätti komentajanpaikkansa prikaatin kärsittyä suuret tappiot Chancellorsvillen taistelussa toukokuussa 1863. Saman vuoden joulukuussa hänet nimitettiin Etowahin sotilaspiirin komentajaksi ja hän piti päämajaansa Chattanoogassa. Sisällissodan päätyttyä hänet nimitettiin Montanan territorion sihteeriksi. Koska territoriolle ei oltu nimitetty kuvernööriä, Meagher toimi myös vt. kuvernöörinä, kunnes kuoli heinäkuussa 1867 tapaturmaisesti hukkumalla Mississippiin.
Meagherille pystytettiin vuonna 1905 ratsastajapatsas Montanan osavaltion kongressin eteen Helenaan. Sen kopio pystytettiin vuonna 2004 hänen synnyinkaupunkiinsa Irlannin Waterfordiin. Hänen mukaansa on nimetty Meagherin piirikunta Montanassa.
Biķernieki
thumb|Biķerniekin metsän sijainti Riian alueella thumb|Biķerniekin metsäaluetta Biķernieki on metsäalue Riian lähellä Latviassa. Natsimiehityksen aikana vuosina 1941–1944 metsässä surmattiin 35 000–46 000 ihmistä, pääasiassa juutalaisia. Surmattujen tarkkaa määrää ei tiedetä. Uhrit joutuivat kaivamaan itse joukkohaudat, joihin heidät ammuttiin. Murhat toteutti Einsatzgruppe A johtajanaan SS-poliisijohtaja Friedrich Jeckeln. Apureina heillä oli latvialaisen aktivistiryhmän Arājn Kommandon jäseniä.
Underground Network
Underground Network on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Anti-Flagin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. huhtikuuta 2001 Fat Wreck Chords-levy-yhtiön kautta. Levyn kappaleita ovat mm. "Underground Network", "Bring Out Your Dead", sekä "Stars And Stripes".
Kari Peitsamo ja Ankkuli (EP)
Kari Peitsamo ja Ankkuli on Kari Peitsamo ja Ankkuli -yhtyeen EP vuodelta 1977. EP:n kappaleet julkaistiin myös albumilla Jatsin syvin olemus myöhemmin samana vuonna.
Underground Network
Kappale "This Machine Kills Fascists" on kunnianosoitus folkmuusikko Woody Guthrielle, jonka kitarassa oli kyseinen teksti.
Vurnon Anita
thumb|Vurnon Anita Vurnon Anita (s. 4. huhtikuuta 1989 Willemstad, Curaçao, Alankomaiden Antillit) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Newcastle Unitedia. 166 senttimetrin pituinen Anita on pelipaikaltaan puolustaja. Anita kuului Alankomaiden poikamaajoukkueiden vakiokalustoon. Aikuisten maajoukkueessa hän on pelannut kolme ottelua. Ennen Ajaxia Anita edusti VV Maarssenia. Ajaxista hän siirtyi elokuussa 2012 englantilaiseen Newcastle Unitediin.
The Hand That Feeds
The Hand That Feeds (tunnetaan myös nimellä Halo 18) on Nine Inch Nails -yhtyeen With Teeth albumilta ensimmäisenä julkaistu single. Se julkaistiin 18. huhtikuuta 2005. The Hand That Feeds on yhtyeen korkeimmalle kaikilla listoilla yltänyt kappale, lukuun ottamatta USA:n Modern Rock Tracks -listaa, jolla Only pysyi ykkösenä kolme viikkoa pidempään.
Kappale aiheutti kohua George W. Bushin ja Irakin sodan vastaisten sanoitustensa vuoksi: "What if this whole crusade's A charade? And behind it all there's a price to be paid For the blood On which we dine Justified in the name of the holy and the divine|The Hand That Feeds
Nine Inch Nailsin oli tarkoitus esiintyä vuoden 2005 MTV Movie Awards -tilaisuudessa, mutta tämä peruuntui Trent Reznorin ja MTV:n välille syntyneen konfliktin takia. Yhtye halusi sisällyttää esitykseensä kuvan Bushista, mutta MTV ei suostunut tähän.
The Hand That Feeds oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi Best Hard Rock Performance -kategoriassa vuonna 2006.
Kappale löytyy Rock Band- musiikkipelistä.
Haittaakse?
Haittaakse? on Iina Kuustosen luoman ja esittämän sketsihahmon Jani-Petterin lastenlevy, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2012. Albumi oli Suomen virallisella listalla 15 viikkoa ja se nousi korkeimmillaan sijalle 4.
Tapporaha
Tapporaha oli julkisista varoista maksettava palkkio suurpedon tai vahinkoeläimeksi määritellyn eläimen tappamisesta. Palkkiosta luovuttiin Suomessa vuonna 1975. Silloisen metsästyslain mukaan suden ja ahman tappamisesta sai 500, ketusta 20 ja hylkeestä 40 markkaa. Muista petoeläimistä ja riistalle vahingollisiksi määritellyistä petoeläimistä valtioneuvosto saattoi maksaa valtion tulo- ja menoarviossa osoitetun määrärahan puitteissa. Valtioneuvostolla oli joissakin tapauksissa mahdollisuus korottaa tapporaha kaksinkertaiseksi. Ketun tapporaha nostettiin 1950-luvun puolivälissä 1 000 markasta 2 000 markkaan, jolloin eläin oli lähellä kadota Suomesta kokonaan.
Haittaakse?
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2012 aikana albumilta julkaistiin single ”Suomi voittaa – haittaakse?”, joka nousi suosituksi kisakappaleeksi. Kappale oli parhaimmillaan iTunesin singlelistan neljäntenä ja Suomen virallisella latauslistalla sijalla 16.
Tapporaha
Tapporahaa oli maksettu jo 1800-luvulla. Pitäjänkokous Helsingin pitäjässä oli päättänyt vuonna 1820 maksaa tapporahaa petojen kaatajille, koska jahtivoudin johtamien yleisten jahtien järjestäminen oli osoittautunut epäonnistuneeksi keinoksi petoeläinten tuhoamisessa. Varsinkin sudet olivat aiheuttaneet vahinkoa paikallisille karjanomistajille. Kaadetusta karhusta oli pitäjänkokouksen päätöksen mukaan maksettava 40 ruplaa sekä kaadetusta sudesta tai ilveksestä 20 ruplaa. Tapporaha oli saatettu maksaa myös viljana, jolloin sudesta oli saanut yhden ruistynnyrin.
Tapporahan maksaminen karhusta lopetettiin vuonna 1953 ja ilveksestä vuonna 1962.
Ahman, ketun ja suden tapporahan maksoi sen paikkakunnan poliisimestari tai nimismies, jossa eläin oli tapettu. Hylkeen tapporahan maksoi sen paikkakunnan poliisipäällikkö, jossa palkkion hakija asui.
Ahmasta ja sudesta palkkio maksettiin sille, joka esitti eläimen kokonaisen nahan poliisilaitoksella. Ketusta oli esitettävä koko eläin tai nahka, jonka oikea etujalka oli nylkemätön kynsistä ranneniveleen saakka. Hylkeestä oli esitettävä alaleuka molempine luineen.
Vuonna 2016 nousi uutisiin, että susista maksetaan tapporahaa Venäjän Karjalassa metsästäjille. Venäjän valtio maksaa noin 50 euroa ja suomalaiset saman verran hännältä edellyttäen, että susi tulee Suomen puolelta Pohjois-Karjalasta.
Traceroute
Traceroute on yleinen TCP/IP-protokollaa käyttävä työkalu, joka selvittää, mitä reittiä protokollan paketit siirtyvät määrättyyn koneeseen. Traceroute selvittää reitin lisäämällä lähettämiensä pakettien Time to Live -arvoa yksi kerrallaan, aloittaen yhdestä. Näin ensimmäinen lähetetty paketti palaa takaisin ensimmäisen reitittimen jälkeen, toinen palaa toisen reitittimen jälkeen ja niin edelleen. Lopputuloksena on luettelo koneista, jotka muodostavat kuljetun reitin. Kahden koneen siirtoväliä kutsutaan hopiksi.
Traceroute-ohjelma on alun perin kotoisin BSD unix -järjestelmistä. Windows-koneilla traceroute-komennon nimi on tracert.
Maton alta
Maton alta on rap-yhtye Ritarikunnan maaliskuussa 2004 julkaistu EP. Albumilta julkaistiin yksi single "Stressii/T.U.R.K.U. -siit tähän". EP oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu, joka julkaistiin Monsp Recordsin kautta. Aikaisempi tuotanto oli julkaistu Ranka Recordingsin kautta.
Veromerkki
Veromerkki oli erityinen leimamerkki, jota käytettiin Suomessa vuosina 1944–1978 tuloveron perintään. Merkkejä kiinnitettiin verokorteilla tuloveron pidätyksen mukainen määrä. Kortit tuli toimittaa veroviranomaisille, mistä syystä merkkejä ei ole säilynyt suuria määriä. Merkit olivat alkuun käypiä useamman vuoden, vuodesta 1951 alkaen merkkiin painetun kalenterivuoden. Vuodesta 1957 käypyys rajattiin puolivuosittaiseksi, jolloin alkuvuoden merkeissä oli vuosiluvun lisäksi merkintä "I" ja loppuvuoden merkeissä "II". Suomessa julkaistiin kaikkiaan 640 erilaista veromerkkiä. Merkit ovat osa laajempaa leimamerkkien ryhmää.
Veromerkki-nimitystä käytettiin myös vuoden 1994 ajoneuvoverolain (135/1994) mukaisesta auton tuulilasiin kiinnitettävästä tarrasta, jolla osoitettiin ajoneuvoveron maksaminen. Tarra oli varustettu hologrammilla ja se oli "pysyvästi kiinnitettävä auton tuulilasin sisäpintaan kuljettajasta katsottuna oikean puoleiseen alakulmaan siten, että veromerkki on kokonaisuudessaan nähtävissä katsottaessa autoa edestä päin" (Ajoneuvoveroasetus 312/1994). Tarroista luovuttiin vuoden 1997 verotuksessa, jolloin veron suorittamista ryhdyttiin valvomaan tietokantapohjaisesti katsastuksen yhteydessä.
Lolita (pukeutuminen)
thumb|Lolita-tyyliin pukeutunut tyttö [[Harajukussa, Tokiossa.]] Lolita (ロリータ・ファッション rorīta fasshon) on japanilainen katutyyli, joka on yleistynyt 2000-luvulla myös länsimaissa. Tyyli pohjautuu viktoriaanisen ja edvardiaanisen ajan pukeutumiseen ottaen vaikutuksia myös rokokoosta. Tyyli on suositumpaa nuorten tyttöjen ja naisten keskuudessa, mutta siihen pukeuvat myös miehetkin inspiroituen useimmiten poikatyyleistä. Yleisimmät lolitan lukuisista alatyyleistä ovat gothic lolita, sweet lolita ja classic lolita.
Historia
Ensimmäisen kerran japanilaisena alakulttuurin terminä "lolitaa" tiedetään käyttäneen japanilainen muotilehti Ryukou Tsushin vuonna 1987. Kuitenkin alkuperäinen termin merkitys on pysynyt edelleen tuntemattomana.
Lolitan katsotaan syntyneen japanilaisten tuotemerkkien, Milk (1970) ja Pink House (1973), tyylistä. Erityisesti Milk-brändistä haarautuneet suunnittelijat vaikuttivat muodin kehittymiseen, kun vuonna 1974 Rei Yanagikawa lähti Milk-brändistä ja perusti oman lasten vaatemerkin Shirley Temple Cute. Vaatemerkki laajeni myöhemmin julkaisten aiempaan vaatemerkkiin yhteensopivia aikuisten otome-muodin vaatteita Emily Temple Cute nimen alla. Vuonna 1985 Megumi Murano avasi otome-muodin merkin Jane Marplen.
Vuonna 1984 Atuski Onishi perusti oman tuotemerkin, joka myös myi naisellisia, otome-tyylisiä vaatteita. Kuitenkin vuonna 1988 yksi Onishin suunnittelijoista, Akinori Isobe, avasi oman yhden edelleen kuuluisimmista lolita-muotia myyvän liikkeen nimeltä Baby the Stars Shine Bright.
Lolita Suomessa
Suomeen lolita on rantautunut 2000-luvun aikana. Isoin vaikuttaja paikallisessa lolitayhteisössä on ollut Enfant Terrible, joka toimi aluksi animea ja mangaa käsittelevän nettiyhteisön Kupolin alafoorumina, mutta siirtyi vuonna 2008 omalle palvelimelleen. Enfant Terriblen foorumi kuitenkin lopetettiin vuonna 2016, kun foorumin aktiivisuus oli laskenut merkittävästi ja keskustelu siirtynyt muihin sosiaalisen median kanaviin.
Suomessa järjestettiin ensimmäisen kerran lolitamuotiin keskittyvä Hellocon-tapahtuma helmikuussa vuonna 2013. Sen järjesti Hellocon ry.
Tyyli
Tyylin lähtökohtia ja tärkeimpiä vaikutteita ovat viktoriaanisen ja edvardiaanisen aikakauden pukeutuminen sekä vaikutteet rokokoosta. Japanissa tyyli on lähinnä nuorten sunnuntaihuvia, sillä koulupuku rajoittaa pukeutumista arkena.
Tunnusomaisinta lolitalle on mekon tai hameen silhuetti, joka saadaan alushameen avulla. Yleensä mekon/hameen helma ylettyy polviin asti tai sen yli, mutta poikkeuksia on. Tavallista lolitamekkoa ei tule kuitenkaan sekoittaa fiftarimuodin mekkoihin, koska kyseessä on tyystin toisenlainen muotisuuntaus.
Alatyylit
Lolitassa on lukuisia alatyylejä, mutta kolme suurinta ja suosituinta alatyyliä ovat sweet-, classic- ja gothic lolita.
Muita lolita-alatyylejä
Osa alatyyleistä ovat harvinaisempia kuin toiset, sekä osa tyyleistä voivat olla ainoastaan länsimaalaisten tyyliin pukeutujien keksimiä.
Ghauri (ohjus)
230px|pienoiskuva|Ghauri-I (ensimmäinen oikealta) näytteilä Karachissa järjestetyssä IDEAS-näyttelyssä (International Defence Exhibition and Seminar), noin vuonna 2008.
Ghauri (urduksi غوری, tai myös Hatf-V eli "kuolettava 5" ) on Pakistanin keskimatkan ohjus (MRBM), joka voidaan varustaa 12–25 kilotonnin ydinkärjellä.
Ghauri I:n kantomatka on 1 350–1 500 km, taistelukärki 12–25 kt ydinräjähde ja tarkkuus jopa 190 metriä. Ghauri I on kehitetty   Pohjois-Korean No-Dong-1 pohjalta.
Sambian jalkapallomaajoukkue
Sambian jalkapallomaajoukkue edustaa Sambiaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Sambian jalkapalloliitto. Joukkue tunnetaan lempinimellä Chipolopolo, "kupariluodit".
Ghauri (ohjus)
Pakistan ostaa ohjusteknologiansa Pohjois-Koreasta ja Kiinasta. Ghauri II:lla on sama tausta kuin Iranin Shahab-3:llä, molemmat pohjautuvat Pohjois-Korean teknologiaan.
Sambian jalkapallomaajoukkue
Sambian merkittävin saavutus on 2012 Afrikan-mestaruus, jolloin se voitti loppuottelussa Norsunluurannikon rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Mestaruuden lisäksi Sambia on saanut Afrikan-mestaruuskisoista kahdesti hopeaa ja kolmesti pronssia. MM-kilpailuihin Sambia ei ole toistaiseksi päässyt.
Historia
Sambian jalkapallomaajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Olympiakisojen jalkapalloturnaukseen Sambia selviytyi ensimmäisen kerran Montrealin kisoihin 1976. Joukkue kuitenkin vetäytyi turnauksesta Sambian olympiajoukkueen liityttyä Afrikan maiden olympiaboikottiin. Moskovan olympialaisissa 1980 Sambia hävisi kaikki kolme alkulohkon otteluaan. Soulin olympialaisissa 1988 Sambia voitti alkulohkonsa kukistettuaan muun muassa Italian 4–0. Puolivälieräottelussa se hävisi Länsi-Saksalle niin ikään maalein 0–4.
Sambia selviytyi Afrikan mestaruuskilpailujen lopputurnaukseen ensimmäisen kerran Egyptin kisoissa 1974. Se eteni loppuotteluun kukistettuaan välierässä Kongon jatkoajan jälkeen 4–2. Loppuottelu Zairea vastaan päättyi jatkoajan jälkeen 2–2, mutta Zaire voitti uusintaottelun 2–0. Libyan kisoissa 1982 Sambia hävisi välieräottelussa Libyalle 1–2, mutta sai pronssia voitettuaan pronssiottelussa Algerian 2–0.
Afrikan mestaruuskilpailuissa Algeriassa 1990 Sambia hävisi välieräottelussa Nigerialle 0–2 ennen kuin voitti pronssiottelussa Senegalin 1–0. Tunisian kisoissa 1994 Sambia voitti semifinaalissa Malin 4–0, mutta hävisi loppuottelussa Nigerialle 1–2. Etelä-Afrikan kisoissa 1996 Sambia saavutti pronssia: hävittyään välierässä Tunisialle 2–4 se kukisti pronssiottelussa Ghanan 1–0.
Gabonissa ja Päiväntasaajan Guineassa pelatuissa Afrikan mestaruuskisoissa 2012 Sambia voitti historiansa ensimmäisen mestaruuden. Ranskalaisvalmentaja Hervé Renard luotsasi Sambian kolmatta kertaa loppuotteluun,kun se voitti välierässä Ghanan 1-0. Finaalissa Sambia taisteli ennakkosuosikki Norsunluurannikkoa vastaan urheasti ja vei lopulta historiallisen mestaruuden rangaistuspotkukilpailun jälkeen 8-7.
Lento-onnettomuus 1993
Sambian koko jalkapallomaajoukkue menehtyi lentoturmassa Gabonin rannikon edustalla 27. huhtikuuta 1993. Joukkue oli matkalla MM-karsintaotteluun Senegaliin, kun toisen välitankkauksen jälkeen, muutama minuutti Librevillestä lähdön jälkeen, yksi moottoreista syttyi tuleen. Lentäjä, joka oli väsynyt lennettyään samana päivänä jo Mauritiukselta Sambiaan, sammutti vahingossa väärän moottorin, ja kone syöksyi mereen puolen kilometrin päässä rannikosta. Kaikki 30 matkustajaa – mukaan lukien 18 pelaajaa, valmentaja ja muu johtoporras – sekä miehistön jäsenet kuolivat. Joukkueen kapteeni Kalusha Bwalya ei ollut koneessa, sillä hän pelasi tuolloin PSV Eindhovenissa ja matkasi Senegaliin eri reittiä kuin muu joukkue.
Uusi maajoukkue muodostettiin nopeasti, sillä edessä oli ratkaiseva MM-karsintaottelu Marokkoa vastaan. Tasapeli olisi riittänyt Sambian uudistuneelle joukkueelle MM-kisapaikkaan, mutta Marokko voitti Casablancassa pelatun ottelun 1–0. Seuraavana vuonna Sambia saavutti Afrikan mestaruuskilpailuissa hopeaa.
Aiheesta muualla
🇨🇫
Puolustusministeri
Puolustusministeri on valtion hallituksen jäsen, joka säätelee maanpuolustusta. Puolustusministeri on usein merkittävässä roolissa valtion politiikassa.
Namer
Suunnittelu
pienoiskuva|Merkava IV -panssarivaunu, jonka pohjalta Namer suunniteltiin. Namerin suunnittelussa otettiin huomioon korjaamisen helpottaminen, jonka takia ajoneuvossa on modulaarinen panssarointi. Ajoneuvossa on myös V-muotoinen alusta ja NBC-suojaus. Ajoneuvosta on myös sotilasambulanssiversio.
Puolustusministeri
Hallitusten alkuaikoina 1700-luvun lopussa käytettiin usein nimitystä sotaministeri. Toisen maailmansodan jälkeen ryhdyttiin suosimaan nimitystä puolustusministeri. Usein ministeri asetettiin vastuuseen myös maa-, meri-, ja ilmasodankäynnistä. Monissa maissa puolustusministerin virka siirrettiin jonkinlaiseen kansalliseen turvallisuuskomissioon, jolloin valtionpäämies saattoi paremmin hallita sekä sotilaallisia että diplomaattisia asioita.
Namer
Aseistus
Namer aseistetaan Samson RCWS -asejärjestelmällä, jossa on joko M2 Browning -konekivääri tai Mk 19 -kranaattikonekivääri. Toissijaisena aseistuksena voi olla FN MAG -konekivääri, 60 mm kranaatinheitin tai 12 savukranaattia.
Moottori
Namerissa on Teledyne Continentalin 1 200 hevosvoiman (895 kW) 12-sylinterinen, ilmajäähdytteinen dieselmoottori. Voimakkaan moottorin ansiosta 60 000 kg painava ajoneuvo pystyy liikkumaan vaikeassakin maastossa.
Gunnar Pohjola
Gunnar Pohjola sai taidekoulutuksensa Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1952–1955. Kuten monet 1940- ja 1950-luvun Tampereella, Pohjola sai varhaisimman oppinsa Tampereen työväenopistossa ja Tampereen Taiteilijaseuran piirustusilloissa. Taideakatemian koulun jälkeen hän asettui Tampereelle, jossa hän osallistui aktiivisesti taide-elämään. Hän oli muun muassa Tampereen taiteilijaseurakunnan johtokunnan jäsen vuosina 1994–1998. Pohjola asui suurimman osan elämästään Tampereella Amurin kaupunginosassa vaimonsa Essin kanssa. Pariskunnalla on kaksi poikaa.
Puolustusministeri
Demokraattisissa valtioissa puolustusministeri on tavallisesti siviilihenkilö armeijan siviilimääräysvallan turvaamiseksi, mutta diktatuurivaltioissa virka voi olla upseerilla, joka on myös sotavoimien komentaja.
Gunnar Pohjola
Pohjolan pienikokoiset teokset kuvaavat vieraantuneen ihmisen tuntemuksia, riittämättömyyden tunnetta, surumielisyyttä, nöyryyttä ja leikillisyyttä. Niiden eleginen tuntu yhdistyy inhimilliseen sanomaan usein herkällä tavalla. Usein teokset olivat pieniä piirustuksia tai akvarelleja, joista läheltä katsomalla avautui suuria tunteita. Hänen ensimmäinen teoksensa oli Helsinki vuodelta 1953.
Pienimuotoisten teosten ohella Pohjola teki joitakin seinämaalauksia muun muassa Raholan ja Tammelan kansakouluihin. Muutkin seinämaalaukset ovat Tampereen seudulla, enimmäkseen ne ovat 1950-luvulta, jolloin seinämaalauksia tehtiin paljon. Gunnar Pohjola oli myös yksi neljästä haastatellusta Vappu Lepistön lisensiaatintyössä Kuvataiteilija taidemaailmassa (1991).
Konstantin Okulov
Konstantin Okulov (s. 18. helmikuuta 1995 Novosibirsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Hän on edustanut KHL:ssa myös Sibiriä, josta siirtyi TsSKA:an tammikuussa 2017. Kaudella 2013–2014 Sibirissä alkaneella KHL-urallaan hän on 10.4.2020 pelannut 248 runkosarjaottelua tehopistein 62+61=123 ja 34 pudotuspeliottelua tehopistein 9+10=19. Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Okulov on pelannut 14 A-maaottelua.
Roy Harper
Roy Harper (s. 12. kesäkuuta 1941 Manchester) on englantilainen laulaja/lauluntekijä, jonka musiikki on lähellä folkia ja englanninkielisen laululyriikan parhaimmistoon kuuluvat tekstit lähes poikkeuksetta yhteiskuntakriittisiä. Harper on oman tiensä kulkija, mutta uransa varrella tehnyt myös työtä monien merkittävien muusikoiden, esimerkiksi yhtyeiden Led Zeppelin ja Pink Floyd jäsenten sekä muun muassa Kate Bushin ja Paul McCartneyn kanssa.
Elämä ja ura
Roy Harperin äiti kuoli lapsivuoteeseen, ja Roy kasvoi Blackpoolissa isänsä ja äitipuolensa hoivissa: jälkimmäisen kanssa tuli pian vaikeuksia, koska äitipuoli oli Jehovan todistaja. Harperin uskonnonvastaiset tekstit juontanevatkin juurensa osittain jo näiltä varhaisvuosilta.
Kymmenvuotiaana Roy alkoi soittaa skiffle-musiikkia vanhemman David-veljensä kanssa kiinnostuen pian myös bluesista. Harper lopetti koulunkäynnin 15-vuotiaana ja liittyi Kuninkaallisiin Ilmavoimiin. Hän ei kuitenkaan kyennyt alistumaan armeijakuriin ja joutui mielisairaalaan, jossa muun muassa sähköšokkiterapiaan, josta hän lauloi myöhemmin lauluissaan. Tämän jälkeen hän matkusteli Euroopassa vuoteen 1964 saakka, jonka jälkeen hän alkoi esiintyä lontoolaisissa klubeissa.
60-luku
Harperin ensilevy The Sophisticated Beggar ilmestyi vuonna 1966, kun hän oli esiintynyt soholaisessa yöklubissa Les Cousins ja solminut levytyssopimuksen Strike Recordsin kanssa. Albumilla Harper soittaa akustista kitaraa ja laulaa omia tekstillisesti omaperäisiä, katkeria laulujaan: monolevy on musiikillisesti hyvin yksinkertaisesti tehty. CBS Records kiinnitti tämän jälkeen Harperiin huomiota ja hankki sovittajan ja tuottajan avuksi seuraavan levyn, Come out Fighting Genghis Smith, tekoon. Levy ilmestyi vuonna 1968.
Kolmas levy Folkjokeopus ilmestyi 1969. Levyllä on maineikas 15-minuuttinen McGooghan's Blues, jossa Harper laulaa varsin avoimesti mielipiteistään, ongelmistaan ja elämästään.
Näihin aikoihin Harper alkoi esiintyä ilmaiskonserteissa Lontoon Hyde Parkissa saavuttaen jonkinmoista kulttimainetta underground-piireissä. Neljännen levynsä Flat Baroque and Berserk (1970) jälkeen hän teki ensimmäisen Yhdysvaltojen kiertueensa. Levyn myötä Harper myös alkoi tehdä levyjä EMIn Harvest Recordsille. Tämä työsuhde osoittautui ajan myötä ongelmalliseksi.
70-luku
Vuonna 1970 Led Zeppelin muisti Harperia nimeämällä alun perin Bukka Whiten klassikkokappaleen Hats Off to Harper kolmannella levyllään Hats Off to (Roy) Harperiksi: Jimmy Pagen mukaan yhtye kunnioitti Harperin pysymistä periaatteissaan, kaupallisuudesta etäällä ja mielipiteidensä takana. Vastavuoroisesti Harper esiintyi useita kertoja Led Zeppelinin konserteissa ja teki yhtyeelle muun muassa levykansitaidetta.
Harper julkaisi arvostetun albumin Stormcock vuonna 1971. David Bedford, jonka kanssa Harper tuli tekemään yhteistyötä myöhemminkin, sovitti tämän neljä pitkää laulua sisältävän levyn pari raitaa; myös Jimmy Page soittaa levyllä salanimellä kitaraa. Vuonna 1973 Harper julkaisi yhtä lailla merkittävän levyn Lifemask, jonka kakkospuolen täyttää klassikko The Lord's Prayer.
Vuoden 1974 pääasiassa rakkauslauluja sisältävä levy Valentine ilmestyi ystävänpäivänä 14. helmikuuta. Myöhemmin samana vuonna ilmestyi myös tuplalivelevy Flashes from the Archives of Oblivion.
Vuodet 1975–1978 Harper vietti suurelta osin Yhdysvalloissa. Hän kuitenkin lauloi muun muassa Pink Floydin levyn Wish You Were Here raidan Have a Cigar. Vastavuoroisesti David Gilmour soitti Harperin seuraavalla levyllä HQ (1975), joka sekin kuuluu Harperin merkittävimpiin. Levyltä julkaistu single When An Old Cricketer Leaves The Crease on Harperin eniten myynyt levytys.
Vuonna 1977 ilmestyi Bullinamingvase. Harper ajautui kärhämään mollattuaan eräässä levyn lauluista paikallista kapakkaa. Levyllä on myös laulu One of Those Days in England, jossa taustoja laulavat Paul ja Linda McCartney ja josta uudelleenmuokattuna tuli jonkinmoinen hitti.
70-luvulla Harper lienee ollut lyyrillisesti nerokkaimmillaan: Jethro Tullin Ian Anderson sanoikin haastattelussa: "Voitte pyyhkiä lattiaa Gordon Lightfooteillanne, Roy Harper hallitsee englannin kielen suvereenisti."
80-luku
Harper julkaisi viimeisen levynsä EMI Harvest -yhtiölle vuonna 1980. Levy oli The Unknown Soldier, sisältäen muun muassa dueton Kate Bushin kanssa sekä yhteistyön vanhan ystävän, Pink Floyd -kitaristi David Gilmourin kanssa. (Kyseinen raita, Short and Sweet, lienee ainoa Harperin lähempi musiikillinen linkki Suomeen: Hector julkaisi seuraavana vuonna ko. laulusta käännöksensä/uudelleentulkintansa Sydänten kaatopaikka levyllään Eurooppa.) Harper vastaavasti lauloi taustaraitoja Kate Bushin samoihin aikoihin julkaistulla levyllä.
Vuonna 1982 Harper, joka etsi alati riippumattomuutta kaupallisista kanavista, perusti yhdessä Mark Thompsonin kanssa oman levy-yhtiönsä Public Records, joka ensi töikseen julkaisi Harperin levyn Work of Heart. The Sunday Times valitsi, ties miksi, albumin vuoden levyksi. Myöhemmin (1984) julkaistiin myös levyn alkuperäinen demoversio Born in Captivity vaatimattomana 830 kopion painoksena.
Vuonna 1984 Harper soitti muun muassa Jimmy Pagen (mutta myös muiden) kanssa useilla folkfestivaaleilla saavuttaen uudelleen suosiota seuraavan vuoden levyllään Whatever Happened to Jugula?. Harper teki uuden sopimuksen EMIn kanssa ja julkaisi pian tuplalivelevyn In Between Every Line, joka sai jatkokseen vuonna 1988 studiolevyn Descendants of Smith. Suhde EMIn kanssa ei kuitenkaan kestänyt, kun Awareness Records julkaisi varhaiset 60- ja 70-luvun levyt uudelleen. Kuitenkin myös Loony on the Bus julkaistiin lopulta vuonna 1988: levy on kokoelma lauluja jo vuodelta 1977, jotka aikanaan jäivät ilmestymättä Harperin ja EMin jatkuvien kahnausten vuoksi.
90-luku
90-luvulla Harper julkaisi neljä studiolevyä: Once (1990), Death or Glory? (1992), Commercial Breaks (1994) ja The Dream Society (1998). Lisäksi hän julkaisi useita konserttialbumeita, muun muassa Unhinged (1993) sekä Live At Les Cousins (1996). Julkisuuteen tuli myös vanhoja BBC:n nauhoituksia, videoita, sekä runoutta ja puhetta sisältävä levy. Näinä vuosina Harperia alettiin arvostaa nuorempien sukupolvien keskuudessa myös kulttihahmona ja esikuvana.
2000-luku
Vuonna 2000 Harper julkaisi käytännössä kokonaan akustisen levyn The Green Man. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen 60-vuotislevynsä, joka oli äänitetty Lontoon juhlakonsertissa Royal Festival Hallissa. Vuonna 2005 ilmestyi toistaiseksi uusin levy Counter Culture, joka on kokoelma koko hänen 40-vuotiselta uraltaan.
Vuonna 2006 Harper viimein julkaisi ensimmäisen DVD-levynsä Beyond the Door, joka on nauhoitettu pari vuotta aikaisemmin irlantilaisessa klubissa.
Korkeasta tyylistä
Korkeasta tyylistä (, ”Korkeasta”) on antiikin ajalta peräisin oleva kirjallisuuden tyylitutkielma, jonka kirjoittajasta tai kirjoitusajankohdasta ei ole varmaa tietoa.
Teoksen nimi kääntyy kirjaimellisesti ”korkeasta” ja se käsittelee tyyliä jota voisi sanoa korkealentoiseksi. Toisinaan sen merkitys vivahtaa voimakkaaseen, intensiivisen suureen tai valtavaan. ”Korkea” on käännetty latinankielessä subliimiksi, jota on käytetty myös muiden kielten käännöksissä. Se ei vastaa kuitenkaan nykyaikaista subliimi-käsitettä. Tutkielmasta on hävinnyt sen loppu sekä jokaisen arkin sisimmät lehdet.
Tutkielma kirjoitettiin todennäköisesti 1. vuosisadalla jaa. Kirjoittajasta ei ole päästy yksimielisyyteen, mutta hänestä käytetään nimeä Longinus tai Pseudo-Longinus. Tutkielman tekijäksi mainitaan useissa käsikirjoituksissa Dionysios Longinos, jota on pidetty samana kuin Kassios Longinosta. Hänen teoksissaan ei kuitenkaan esiinny yhtäläisyyksiä Peri hypsouksen kanssa. Teoksessa titteli esiintyy myös nimellä "Dionysioksen tai Longinoksen Peri hypsous". Ilmeisesti tekijästä ei ollut varmaa tietoa, kun säästynyt Codex P. käsikirjoitus kirjoitettiin. Dionysios saattaa viitata reetori ja historioitsija Dionysios Halikarnassoslaiseen.
Tutkielma löydettiin uudelleen 1500-luvulla ja ensimmäinen editio siitä ilmestyi 1554, sekä myöhemmin vuonna 1555 ja 1569. Teoksen teki tunnetuksi Nicolas Boileau-Despréaux, joka käänsi sen ranskaksi 1674. Myöhemmin tutkielma käännettiin englanniksi; John Pultney vuonna 1680, Leonard Welsted vuonna 1712 (käännös Boileau'n ranskannoksesta) ja William Smith vuonna 1739 (jonka viides editio ilmestyi vuonna 1800). Tutkielman vaikutus myöhempien aikojen taideteorioihin on ollut huomattava jo 1500-luvulta alkaen ja 1800-lukuun saakka se painoi leimansa kaikkeen esteettiseen keskusteluun.
Suomeksi teoksen on kääntänyt O. E. Tudeer vuonna 1918 nimellä Korkeasta tyylistä. Käännös kuitenkin vanhentui nopeasti oppisanaston kannalta.
El Tiempo
El Tiempo on kolumbialainen sanomalehti. Sen arkilevikki on 314 000 ja sunnuntailevikki 453 000 kappaletta.
Alfonso Villegas Restrepo perusti El Tiempon vuonna 1911. Vuonna 1913 lehti myytiin Eduardo Santos Montejolle, jonka suvun omistuksessa se yhä on.
Asko Laine
Asko Laine (s. 27. tammikuuta 1963, Lammi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1982–1995 Laine pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 341 runkosarjaottelua vain Hyvinkään Tahkon joukkueessa. Laineen kasvattajaseura on Lammin Luja. Ulkopelissä Laineen pelipaikka oli kakkoskopparina. Laine valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 10 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Pilppa
pienoiskuva|Pilpan kanava Pilppa on Heinäveden kylä, joka sijaitsee Heinäveden reitin varrella Kuopion ja Savonlinnan välillä. Nykyään Pilppa on Kuopiosta tultaessa viimeinen sulkukanava Savonlinnan suuntaan.
Historia
Pilpan historia juontaa tuhansia vuosia taaksepäin. Kylästä ja Ruokoveden itärannoilta on löytynyt 7 –8 000 vuotta vanhoja kiviesineitä. Kilometri Pilpan kanavan alapuolella sijaitsevan Vierunvuoren kyljessä on yli 3 000 vuotta vanhoja kalliomaalauksia. Kanavalta 100 metriä Pölläkän suuntaan on oikealla puolella kallioissa kaksi karsikkohakkausta ensimmäisen ollessa vuodelta 1887 ja toisen ollessa ainakin sata vuotta vanhempi. Pilpasta on löydetty myös yksi kuppikivi ja iso jumalana mahdollisesti palveltu karhunpääkivi alttarikivineen.