cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sukellusvene U-96
Populaarikulttuurissa
Saksalainen eurodance-projekti U-96 julkaisi 1991 teknotyylisen mukaelman elokuvan tunnuskappaleesta ”Das Boot”, jonka alkuperäisversion sävelsi Doldinger.
Simpsonit-animaatiosarjan 9. tuotantokauden jakson ”Das Bus” nimi on johdettu elokuvasta, vaikkakin suurin osa jakson viittauksista on Peter Brookin elokuvaan Kärpästen herra (1963).
13. Yö
13. Yö on helmikuussa 1999 ilmestynyt Yön kolmastoista studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet ”Löysin paljon oikeaa”, ”Kulkuripoika”, ”Kultakala” ja ”Kuljettaa keväinen tie”.
Taustaa
Levy oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt albumi kuuteen vuoteen, jolla oli mukana myös Jussi Hakulisen tekemiä lauluja. Hän oli kirjoittanut niitä toistakymmentä, mutta lopulta levylle päätyi vain kaksi. Olli Lindholm olisi halunnut mukaan useampiakin Hakulisen kappaleita, joita hän piti Yön tyylille sopivina, mutta ne eivät kuitenkaan kelvanneet yhtyeen muille jäsenille. Loput Hakulisen laulut Lindholm levytti vuonna 2000 julkaistulle sooloalbumilleen Voima.
Listasijoitukset
Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla seitsemän.
Jaakko I (Skotlanti)
Jaakko I (25. heinäkuuta 1394 Dunfermline, Fife, Skotlannin kuningaskunta – 21. helmikuuta 1437 Blackfriars, Perth, Skotlannin kuningaskunta) oli Skotlannin kuningas 4. huhtikuuta 1406 lähtien halliten kuolemaansa saakka. Vuosina 1406–1424 hänen kuninkuutensa oli kuitenkin vain nimellistä.
Elämäkerta
Jaakko oli Robert III:n ja Anabella Drummondin poika. Vuonna 1402 Jaakon isoveli David nääntyi hengiltä vankeudessa Falklandissa. Ennen Robert III:n kuolemaa vuonna 1406 Jaakko lähetettiin Ranskaan turvaan.
Dirk Pitt
Hahmo
Dirk Pitt on seikkailijahahmo, joka on sekoitus Indiana Jonesia, MacGyveria ja James Bondia. Ruumiinrakenteeltaan 190,5-senttinen Pitt on harteikas ja voimakasrakenteinen. Hänellä on tummat hiukset, ja hänen silmänsä ovat opaalinvihreät. Jo Pittin olemus huokuu johtajuutta, joka yhdistyy hänen viekkauteensa ja nopeaälyisyyteensä. Hänen apurinaan on Al Giordino, ja yhdessä miehet joutuvat usein paitsi vaarallisiin myös koomisiin tilanteisiin. Kuitenkin molemmat miehet luottavat omiin sekä toistensa kykyihin tukalassa tilanteessa.
Jaakko I (Skotlanti)
Elämäkerta
Matkalla Ranskaan englantilaiset kaappasivat Jaakon ja luovuttivat tämän Henrik IV:lle, joka vangitsi hänet ja vaati lunnaita vapauttamista vastaan. Robert III:n väitetään kuolleen suruun poikansa vangitsemisen takia. Jaakon setä, Albanyn herttua Robert Stuart, nousi sijaishallitsijaksi eikä pitänyt kiirettä Jaakon vapauttamisessa, vaikka turvasi oman poikansa Murdoch Stuartin vapautuksen. Seuraavat 18 vuotta Jaakkoa pidettiin vankina Englannissa. Henrik IV piti Jaakkoa vangittuna Windsorin linnassa, mutta tarjosi tälle myös koulutusta.
Dirk Pitt
Hahmo
Ennen avioitumista Pittillä on useitakin kunkin kirjan pituisia suhteita tarinan kehityksen kannalta tärkeiden naisten kanssa; näistä vain kirjassa Hyökyaalto olennaista osaa esittänyt amerikankiinalainen Julia Lee vilahtaa mainintana Pittin ja hänen historioitsijaystävänsä St. Julian Perlmutterin keskustelussa paljon myöhemmin - muista kuten Sahara -kirjan Eva Rojasista tai Aleksandrian aarre -kirjan Lily Sharpista ei ole mainintaakaan oman tarinan ulkopuolella.
Jaakko I (Skotlanti)
Elämäkerta
Jaakon sedän kuoltua vuonna 1420 skotit maksoivat viimeinkin 40 000 punnan lunnaat ja Jaakko palasi Skotlantiin vuonna 1424. Mukanaan hänellä oli Joan Beaufort, Henrik VI:n serkku, johon hän oli tutustunut vankeutensa aikana. Pari avioitui Lontoossa 2. helmikuuta 1423. Heille syntyi kahdeksan lasta, mukaan lukien tuleva kuningas Jaakko II sekä tytär Margareta, josta tuli Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n puoliso.
Dirk Pitt
Hahmo
Häikäilemätön ja minä-itse -luonteinen Dana Seagram esiintyy vain Nostakaa Titanic! -kirjassa; hän havittelee eronneen presidentin naisystäväksi ja sen vuoksi hylkää luhistumaisillaan olleen aviomiehensä; hänestä ei jälkeenpäin kuulla mitään.
Jaakko I (Skotlanti)
Elämäkerta
Virallisesti Jaakko kruunattiin toukokuussa 1424 Sconen linnassa, Perthshiressa. Välittömästi kruunauksen jälkeen hän otti vallan ohjat tiukasti käsiinsä. Hän teloitti Albanyn perheen, joka oli aikaisemmin evännyt hänen valtaannousunsa. Albanyn herttua Murdoch ja kaksi tämän poikaa teloitettiin 24. toukokuuta 1425 Stirlingissä.
Dirk Pitt
Hahmo
Omapäinen mutta viehättävä arkeologi Shannon Kelsey jonka Pitt tapasi intiaanien pyhällä lähteellä kirjassa Inkojen kulta Perussa - ja pelasti lähteessä olleesta salakavalasta virrasta - yritti tosissaan mutta lopulta sai todeta häviävänsä armotta Lorenille.
Jaakko I (Skotlanti)
Elämäkerta
Jaakko saavutti hallituskautenaan useita talouteen ja lainsäädäntöön liittyviä uudistuksia. Hän muun muassa teki Skotlannin rahasta vaihdettavan vain Skotlannin omilla rajoilla ja pystyi näin hallitsemaan maansa rahaliikennettä. Hän yritti myös uudistaa Skotlannin parlamenttia englantilaisemman mallin mukaisesti. Ulkopolitiikassa hän uudisti sopimuksen (Auld Alliance) Ranskan kanssa vuonna 1428, pitäen näin Englannin edelleen yhteisenä vastustajana.
Jotkut uudistuksista kuitenkaan eivät miellyttäneen kaikkia ja Jaakon hallituskauden loppupuolella alettiin jo kritisoida hänen oikeuttaan kruunuun. Perusteena tälle oli se, että Jaakon isoisä Robert II oli ollut naimisissa kahdesti ja molemmista liitoista oli jälkeläisiä. Ensimmäisen avioliiton laillisuudesta kiisteltiin, ja Jaakko oli syntynyt juuri tästä liitosta. Ensimmäisen ja toisen liiton jälkeläiset kävivät kiivasta kamppailua siitä, kenelle kruunu todellisuudessa kuuluu. Konkreettisesti toimiin ryhdyttiin, kun Robert Grahamin johtama ryhmä skotteja salamurhasi Jaakon 21. helmikuuta 1437 Perthin dominikaaniluostarissa. Maaliskuussa seurasi joukko salamurhaan osallistuneiden teloituksia. Surmansa saivat ainakin Jaakon setä Walter Stuart ja tämän pojanpoika Robert, jotka molemmat periytyivät Robert II:n toisesta avioliitosta.
Dirk Pitt
Hahmo
Pitt ja hänen ystävänsä Giordino ovat valmistuneet Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta (elokuvassa Sahara tämä on muutettu Yhdysvaltain laivastoakatemiaksi). Pitt käyttää aseenaan useimmiten kaliiperin 45 Colt M1911 -pistoolia, jonka hän on perinyt isältään. Hänen lempijuomansa on tequila suolan ja limetin kera. Pittin tunnusmerkkinä on oranssi Doxa-merkkinen sukeltajan rannekello.
Kirjassa Konnankoukku Pittillä on vielä valkotauluinen hiukan tavallisempi sukeltajankello; samoin NUMAn tukialus First Attempt on vielä tutkimusalusten yleiseen tapaan maalattu valkorunkoiseksi; myöhemmin suorastaan ikoniseksi kehittyt turkoosi NUMAn alusten, helikopterien ja lentokoneiden yleisväri tulee monta kirjaa myöhemmin.
Kun Pitt ei ole matkoilla (eli harvoin) hän viettää aikaansa uniikissa kodissaan, remontoidussa hangaarissa National Airportin laidalla Washington D.C.:n liepeillä. Hän säilyttää hangaarissa myös ajoneuvokokoelmaansa, johon kuuluu useita antiikkisia ja klassisia ajoneuvoja, sekä (kirjan Lohikäärme jälkeen) Messerschmitt Me 262 -lentokone, kuin myös (kirjan Aavejuna jälkeen) Manhattan Limited -pikajunan Pullman-ravintolavaunu.
Jo kirjassa Jäinen hauta kuvioihin tulee kolmimoottorinen Ford Trimotor -matkustajakone jonka Pitt löysi Islannista Keflavikin lentotukikohdasta; koneen avulla pelastettiin tundralta seurue jonka tarinan roistot olivat jättäneet sinne kuolemaan.
Kirjassa Valhalla nousee Pitt lennättää vammaisia lapsia koneellaan mutta joutuu häikäilemättömän roiston ilmahyökkäyksen kohteeksi; Pittin lentäjäntaito pelastaa koneen ja lapset joskin hänen sen kerran perämiehensä Mary Conrow saa surmansa roiston ampumista luodeista; kone vaurioituu ikävästi mutta pääsee ehjänä maahan ja korjataan.
Kokoelmasta aletaan puhua ensi kerran kirjassa Vixen 03 jossa lentokoneen lisäksi on vain puolenkymmentä autoa; kokoelman ensiesittelyssä tässä kirjassa Pitt laittelee sitä autoa joka mainitaan koko sarjassa ensimmäisenä eli Renaultin vuoden 1912 kevyttä avomallia joka löytyi Titanicin ruumasta kassaholvin läheltä ja mainitaan erikseen kun seonnut kaivosinsinööri menee kassaholviin juuri ennen uppoamista; Pitt sai tämän auton ja rakensi sen uudelleen.
Viimeisimmissä kirjoissa autoja on jo kymmeniä; lisäksi kokoelmaan kuuluu myös perämoottorilla varustettu vanhanajan tassujalkainen kylpyamme jolla Pitt pakeni Kuubasta kirjassa Kyklooppi; kirjassa Kadonneen saaren timantit valikoima kasvaa vielä erikoisella pienellä purjeveneellä ja haida-intiaani Mason Broadmoorin varta vasten juuri Pittille tuijatukista veistämällä toteemipaalulla jonka kasvokuvissa on myös Pittin kasvot. Lahjoituksen myötä Pittistä tulee haidaheimon kunniajäsen.
Hangaarissa sijaitsee myös hänen henkilökohtainen seikkailujen myötä karttunut esinekokoelmansa.
Hangaari on suojattu huipputeknologisella turvajärjestelmällä.
Messerschmitt ei tarinoissa lennä koskaan mutta Ford-kone kolmeenkin otteeseen.
Kirjassa Atlantis hangaaria ammutaan helikopterista käsin ilmasta-pintaan-ohjuksella joka kuitenkin lävistää vain hallin suojapellit ja räjähtää turvallisen kaukana; myöhästyneet turvajoukot ampuvat kopterin alas.
Kirjoissa Kadonneen saaren timantit ja Hyökyaalto hangaariin tunkeutuu salamurhaaja jonka Pitt kummallakin kerralla voittaa silkalla oveluudellaan - ja amiraali Sandeckerin johtamat turvajoukot ryntäävät paikalle itse asiassa myöhästyneinä ... ja Giordinon sanoin amiraali raivoaa jutuista kuin päälle astuttu kalkkarokäärme!
Samoin kirjassa Aavelaiva eräs Pittin vihollinen räjäyttää aikapommilla hänen Talbot Lago -urheiluautonsa - jonka Pitt viime sanoinaan viholliselleen ennen tämän kuolemaa hissikuilussa kertoo rakentavansa uudelleen.
Kirjassa Kyklooppi Pitt korjaa juuri tätä autoa kun erään vaikutusvaltaisen naisen sihteeri soittaa hänelle ja määrää tulemaan puhutteluun - ja Pitt sanoo sairaan auton hoitamisen olevan tärkeämpää katkaisten puhelun; lopulta kun sihteeri soittaa uudelleen hän sanoo että emäntä soittakoon itse jos haluaa puhua - eikä mikään juoksutyttö!
Pitt työskentelee merentutkimuslaitoksen, National Underwater and Marine Agencyn (NUMA), palveluksessa erikoisoperaatioiden johtajana. Laitosta johtaa amiraali James Sandecker. Pitt on tehnyt useita merkittäviä laivahylkylöytöjä sekä päihittänyt useita suurrikollisia, joiden päämääränä on ollut globaalin katastrofin aiheuttaminen tai maailmanvalloitus. Kirjan Hurrikaanin silmässä loppusivuilla presidentti Ward nimitti amiraali Sandeckerin Yhdysvaltain varapresidentiksi ja Pittistä tuli NUMAn johtaja.
Tyyli
Romaanien kerronta on nopeatempoista, ja juonet ovat yksinkertaisia ja ennalta-arvattavia. Suurin osa luovasta työstä on tehty erittäin tarkkojen tapahtumien ja teknologian sanallisissa kuvauksissa. Päättäväisyys, sitkeys ja toivottomien tilanteiden selvittäminen ovat tarinoiden sankarin tavaramerkkejä. Pitt käyttää huumoria hämätäkseen vihollista tai nostattaakseen henkeä. Usein sankareiden toimia kuvataan jopa päiviä kestävissä toimeliaissa jaksoissa, joiden aikana he muuttuvat yhä päättäväisemmiksi sekä enenevässä määrin väsyneiksi. Seikkailuissaan Pitt törmää usein outoon eksentriikkoon, joka toisinaan kutsuu itseään Clive Cussleriksi tai vihjailevasti C.C.:ksi. Kirjailijan cameoesiintyminen nykyromaaneissa on harvinaista.
Teemat
Romaaneiden silmiinpistävin teema on kunnioitus merta ja merten mysteereitä kohtaan. Cussler itse kunnioittaa meriä, ja tämä kunnioitus käy ilmi jokaisen romaanin sivuilta. Ei ole hankalaa päätellä, että Cussler toivoisi aktiivista valtionlaitosta (kuten hänen kirjoissaan esiintyvää kuvitteellista NUMA:a) tutkimaan ja suojelemaan valtameriä pätevän ja pystyvän henkilön johdolla. Cussler itse on muodostanut järjestön nimeltä National Underwater and Marine Agency, jonka toimenkuva on hieman erilainen. Cusslerin NUMA on voittoa tavoittelematon järjestö, joka tutkii laivanhylkyjä.
Romaanien toinen pääteema on nykyajan ja historian yhteen sovittaminen. Vaikka Hiram Yeagerin hoitama moderni tietokonelaboratorio voittaakin St. Julien Perlmutterin järjestämättömän mutta laajan kirjaston, on molemmista runsaasti apua Pittin seikkailuiden läpiviemiseksi. Samoin NUMAn huipputeknologiset laitteet saavat rinnalleen Pittin vanhojen menopelien kokoelman. Pittin kiinnostus vanhojen laivanhylkyjen tutkimiseen ja vanhojen arvoitusten ratkaisemiseen niin ikään hyödyttävät nykymaailmaa. Romaanien henkilöhahmot tutkivat ja siten säilyttävät historiaa.
Ihmishengen arvo on korkealla romaanien juonissa: hahmot eivät säästele vaivoja tai henkilökohtaisia uhrauksia pelastaakseen yhdenkään hengen, vaikka juonet yleensä koskettavat tuhansia ihmisiä.
Samoin Cussler kohtelee naisenraiskaajia armotta: kolmeenkin otteeseen jo käynnissä ollut sellaisen yritys katkeaa juuri Pittin aseenpiippuun.
Elokuvat
Dirk Pitt on esiintynyt elokuvissa kahdesti. Vuonna 1980 valmistuneessa romaanin Nostakaa Titanic! filmatisoinnissa sekä vuoden 2005 elokuvassa Sahara. Vuoden 1980 elokuvassa Dirk Pittin roolissa nähtiin Richard Jordan, ja vuoden 2005 elokuvassa pääosassa oli Matthew McConaughey. Cussler ei ollut tyytyväinen Saharan elokuvakäännökseen ja haastoi filmiyhtiön oikeuteen. Hän oli tyytymätön elokuvaan, koska elokuvasta oli leikattu pois hänen mielestään liian paljon kerrontaan olennaisesti liittyvää. Vuoden 1980 elokuvaa Nostakaa Titanic! Cussler piti kauheana alusta loppuun.
Aiheesta muualla
Dirk Pitt
Agua
Agua on tulivuori Guatemalassa Sacatepequezin alueella. Se on ehkä maan tunnetuin tulivuori, sillä se kohoaa Antiguan kaupungin lähistöllä. Aguan korkeus on 3 760 metriä.
Tulivuoren nimi (’Vesi’) juontaa ylhäällä olevasta laguunista, joka valtavien rankkasateiden takia tulvi yli, ja vyöryvät vesimassat tuhosivat maan ensimmäisen pääkaupungin. Kaupunki tunnetaan nykyisin nimellä Ciudad Vieja (vanha kaupunki).
Intiaanit tuntevat vuoren nimellä El Gran Hunapú, (suuri Hunapú).
Jennifer Koh
Jennifer Koh (s. 8. lokakuuta 1976 Glen Ellyn, Illinois) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Chicagossa korealaisille vanhemmille ja sai instrumentikseen viulun sattuman kaupalla, sillä Suzuki-menetelmää käyttäneessä opetusohjelmassa oli jäljellä paikka ainoastaan viuluoppilaalle. Koh debytoi Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa 11-vuotiaana. Hän on esittänyt lukuisia uusia teoksia; hänen kantaesittämiään teoksia ovat säveltäneet muiden muassa Kaija Saariaho, Esa-Pekka Salonen, Lera Auerbach ja John Zorn. Kohin ohjelmistoon kuuluu myös monien vanhempien säveltäjien, kuten Johann Sebastian Bachin teoksia.
Koh sai kandidaatin arvon englanninkielisessä kirjallisuudessa Oberlin Collegesta ja suoritti Oberlin Conservatory of Musicissa musiikkiopintoja, joita jatkoi Curtis Institute of Musicissa, jossa työskenteli muiden muassa Jaime Laredon ja Felix Galimirin kanssa. Vuonna 1994 hän sai jaetun hopeamitalin kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa; kultamitalia ei tuolloin myönnetty. Samana vuonna Koh voitti Concert Artists Guildin kilpailun, ja vuonna 1995 hän sai Avery Fisher -urastipendin.
Koh teki Carnegie Hall -debyyttinsä marraskuussa 1995; ohjelmistoon kuului teoksia Bachilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Eugène Ysaÿelta ja César Franckilta.
Koh on soittanut solistina Yhdysvalloissa muiden muassa New Yorkin, Clevelandin, Baltimoren, Los Angelesin ja St. Louisin suurten orkesterien kanssa sekä ulkomailla Tšekin filharmonikkojen ja Moskovan valtion sinfoniaorkesterin kanssa. Clevelandin orkesterin kanssa hän debytoi Gian-Carlo Menottin viulukonserton esityksellä vuonna 2003. Muihin merkittävää kansainvälistä arvostusta tuottaneisiin esiintymisiin on lukeutunut Carl Nielsenin viulukonserton tulkinta Singaporen sinfoniaorkesterin kanssa helmikuussa 2005.
Kamarimusiikissa Kohin yhteistyökumppaneita ovat olleet hänen miehensä, pianisti Benjamin Hochman sekä viulisti Jaime Laredo, sellisti Christian Poltéra ja pianisti Reiko Uchida.
Kesällä 2019 Koh oli Porvoon Suvisoitto -tapahtuman tähtenä. Suomalainen taidemusiikki on hänelle tuttua muidenkin kuin nykysäveltäjien osalta, sillä hän on esimerkiksi levyttänyt Uuno Klamin viulukonserton. Hän on tehnyt muitakin levytyksiä useille suurille levy-yhtiöille, joihin ovat kuuluneet Cedille, Telarc ja BIS. Säveltäjiä, joiden tuotantoa Koh on levyttänyt, ovat olleet myös muiden muassa Bach, Max Reger, Robert Schumann, Richard Barth ja Saariaho.
Raine Salo
Raine Olavi Salo (s. 1960 ) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, laulaja ja kitaristi.
Backwoods, jossa Salo lauloi ja soitti, voitti vuoden 1980 Rockin Suomen mestaruus -kisoissa keskityylin sarjan. Yhtye teki kaksi singleä ("Walkin' On" ja "Strange Wind"). Tämän jälkeen Salo vaihtoi laulukielen suomeksi ja teki kaksi albumia: sooloalbumin Hyvä pahaa rock'n'roll (1982, bassossa Risto Heldan ja rummuissa Kari Holmgren) ja yhtyenimellä Tralala albumin Lasia & lumetta (1984, koskettimissa Satu Koho ja rummuissa Kari Holmgren).
Tämän jälkeen Salo vaihtoi laulukielen takaisin englantiin. Aki Sirkesalon kanssa hän perusti vuonna 1986 Giddyups-yhtyeen, mutta erosi siitä jo ennen ensimmäistä albumia Seasons of the Shake (1987). Yli puolet kappaleista on kuitenkin Salon tekemiä. Vuonna 1986 Salolla oli pieni rooli Jaakko Pyhälän elokuvassa Ursula, elokuvassa kuullaan myös Salon kappale "Ursula's Night". Seuraava Salon yhtye oli Bodyguards, joka julkaisi yhden EP:n vuonna 1988. Tämän jälkeen Salo siirtyi taustalle, lauluntekijäksi ja tuottajaksi. Hän tuotti Ville Virtasen (1990) ja Milanan (1991) ensimmäiset levyt ja teki niille useita kappaleita. Viime vuosina Salo on toiminut harvakseltaan tuottajana. Hän on toiminut peruskoulun opettajana ja salibandyvalmentajana.
Amsterdam
Amsterdam on Alankomaiden pääkaupunki. Amsterdam on väkiluvultaan Alankomaiden suurin kaupunki. Vuonna 2022 siellä asui 910 146 asukasta eli noin joka 20. hollantilainen asuu Amsterdamissa. Yhteensä Amsterdamissa ja sitä ympäröivällä kaupunkialueella asuu noin 1 550 000 ihmistä eli vajaa kymmenesosa Alankomaiden asukkaista. Vaikka Amsterdam on Alankomaiden perustuslain mukaan maan pääkaupunki, sijaitsevat niin kuningashuone, hallitus, parlamentti kuin korkein oikeuskin sekä ulkomaiden diplomaattiset edustustot Haagissa.
Amstel-joen suistoon 1100-luvulta alkaen rakennettu ja 1300-luvulta alkaen nopeasti kasvanut Amsterdam tunnetaan vanhoista taloistaan ja kauniista kanaaleistaan. Keskustan vanhat, puupaalujen varaan rakennetut rakennukset on suojeltu.
Aikoinaan kaupungilla on ollut merkittävä rooli Itämeren, Pohjanmeren ja Välimeren välisessä kaupankäynnissä. Noin seitsemän metriä merenpinnan alapuolella sijaitseva Amsterdamin lentokenttä Schiphol on merkittävä tavaraliikenteen keskus ja liikennemäärältään Euroopan toiseksi suurin.
Amsterdam on kuuluisa suvaitsevaisuudestaan ja kaupungista onkin muodostunut eurooppalaisen vapaamielisyyden vertauskuva. Punaisten lyhtyjen alue, kannabistuotteita myyvät coffee shopit ja monipuolinen yöelämä vetävät yhdessä kauniin arkkitehtuurin kanssa puoleensa runsaasti turisteja.
Maantiede ja ilmasto
Amsterdam sijaitsee Amstelin suistossa IJsselmeerin rannalla Alankomaiden Pohjois-Hollannin provinssissa. Kaupunki on tasaisella alankoalueella, ja osa siitä on merenpinnan tason alapuolella. Kaupunki on IJsselmeeriin kuuluvan IJ’n etelärannalla. Amsteljoki virtaa kaupungin läpi.
Amsterdamissa vallitsee lauhkea meri-ilmasto. Sen läheisyys Pohjanmereen vaikuttaa voimakkaasti säätiloihin. Talvet ovat leutoja, kylmimpien kuukausien (tammi- ja helmikuun) keskimääräinen alin lämpötila on hiukan plussan puolella. Toisinaan sataa hiukan lunta ja joskus harvoin kanavat jäätyvät ja niillä voi luiustella. Kesät ovat yleensä lämpimiä, harvoin kuumia, heinä'- ja elokuun keskimääräinen ylin lämpötila on 20 ja 25 asteen välillä. Syksyt ovat sateisia, syys-, loka- ja marraskuussa sataa tyypillisesti yli 70 mm.
Historia
Amsterdamin paikalle rakennettiin ensimmäiset puutalot 1200-luvun alkupuolella. Kaupunki linnoitettiin suojaksi vihollisilta; Amstel-joki padottiin nykyisen Damin aukion kohdalta. Padon avulla pystyttiin säätelemään veden korkeuden lisäksi myös kauppaa, sillä se esti merikelpoisia aluksia purjehtimasta yläjuoksulle. Siksi rahti jouduttiinkin siirtämään paikallisiin aluksiin jatkokuljetusta varten. Näin asukkaat saivat tästä koituneet tulot itselleen. Vuonna 1275 Amsterdam sai Hollannin kreiviltä oikeuden kuljettaa rahtia Amstel-joella ilman tulleja, ja sen seurauksena kyseisen joen kauppa monopolisoitui. Amsterdamin mahti kaupankäynnissä vain kasvoi, kun se pystyi viemään yhä useampaa tuotetta muualle Eurooppaan vapaasti, esimerkiksi olutta.
Kauppa laajeni ja 1300- ja 1400-luvuilla kaupungin asukasluku kasvoi nopeasti. Se kuitenkin kärsi tuhoisista tulipaloista vuosina 1421 ja 1452, jotka hävittivät suuren osan kaupunkia. Sen seurauksena puurakentaminen kiellettiin ja ensisijaiseksi rakennusmateriaaliksi tuli tiili. 1400-luvulla hallitsijasukujen väliset avioliitot johtivat siihen, että valtaan tuli maassa Espanjan Kaarle V, joka hallitsi myös Itävaltaa. Espanjan hallinta-aika oli erittäin julmaa. Tärkeänä kauppasatamana Amsterdam kuitenkin säästyi pahimmalta sorrolta ja väkivallalta. Sen väkiluku kolminkertaistui, kun sinne muutti pakolaisia muualta valtakunnasta, myös juutalaisia Portugalista. Jean Calvinin oppien juurruttua maahan Espanja alkoi kurittaa harhaoppisia. Damin aukiolla taas järjestettiin paavin vastaisia mielenosoituksia. Katoliset Espanjan johtajat kielsivät lopulta kalvinismin ja protestanttien vainoaminen jatkui. Vuonna 1578 amsterdamilaiset ryhtyivät kapinaan ja häätivät paavin kannattajat pois kaupungista. Katolisia kirkkoja hävitettiin ja katolisia käännytettiin protestanteiksi. thumb|left|Maalaus Amsterdamista vuonna 1538.
Espanjan vallan loputtua Amsterdamissa alkoivat paremmat ajat. Kaupankäynti laajentui jatkuvasti ja siitä seurannutta kukoistusaikaa kutsutaan Alankomaiden kulta-ajaksi. Amsterdamin elinkeinoelämän mahdollisuudet houkuttelivat kaupunkiin paljon uusia asukkaita. Vanha keskiaikainen kaupunki jäi liian pieneksi ja uusia kanavia alettiin rakentaa. 1600-luvulla kaupungin reunamille muodostui kolmen kanavan Kanavakehä (Grachtengordel), joka on vuodesta 2010 ollut Unescon maailmanperintöluettelossa. Kanavat Herengracht, Keizersgracht ja Prinsengracht rakentuivat täyteen toinen toistaan komeampia päätykolmiotaloja. Vauraus johti myös taiteen ja luonnontieteen kehitykseen. Rembrandt, Frans Hals, Vermeer ja Paulus Potter vaikuttivat siihen aikaan, ja heidän työnsä olivat erittäin kysyttyjä vauraamman väestönosan keskuudessa.
1700-luvulla Amsterdamista tuli maailman suurin pankkikeskus, mutta kulta-aika oli loppumassa. Todellinen rappio alkoi Ison-Britannian tuhottua maan laivaston sodassa vuonna 1780. Myös Yhdistynyt Itä-Intian kauppakomppania (VOC) teki vararikon vuonna 1791. Neljä vuotta myöhemmin Napoleon valloitti maan ja se oli taas vieraan vallassa. thumb|left|200px|Prinsengrachtin kanava nähtynä [[Westerkerkin tornista.]] 1800-luvulla tilanne Amsterdamissa parani, kun Ranskan valta oli alkanut heiketä. Vuosisadan loppupuolella Amsterdamiin perustettiin suuria puistoja ja museoita, ja elintaso kohosi huomattavasti.
Alankomaat pysyi ensimmäisen maailmansodan puolueettomana. 1900-luvun alussa ponnistelut keskittyivät lähinnä maankuivaukseen, jolla pyrittiin lisäämään maataloutta ja elintilaa. Toisessa maailmansodassa maa kuitenkin vallattiin vuonna 1940 ja Amsterdamin juutalaisia vietiin keskitysleireihin, joista he eivät ikinä palanneet. Väestö alkoi nähdä nälkää, kun elintarvikkeiden ja polttoaineen jakelu lopetettiin. Maa vapautettiin vasta vuonna 1945.
Toisen maailmansodan jälkeen Amsterdamin suvaitsevaisuus houkutteli paljon hippejä ja muita vaihtoehtokulttuurien edustajia. Kun kaupungin vanhoja rakennuksia oltiin purkamassa, aiheutti tämä suuren vastalausemyrskyn. Näin ollen esimerkiksi Jordaanin alue säästyi. Sittemmin Amsterdamista on kehittynyt yksi maailman suosituimmista kaupunkimatkakohteista, johtuen varmasti historiallisesta keskustasta ja ainutlaatuisesta taidehistoriasta. Nykypäivänä amsterdamilaisten huolenaiheena on ilmaston lämpenemisestä johtuva vedenpinnan nousu, joka uhkaa nousta kriittiselle tasolle. Alankomaissa on tehtävä paljon töitä sen eteen.
Hallinto
thumb|245px|Amsterdamin hallinnolliset kaupunginosat, [[Westpoort kuuluu suoraan kaupungin keskushallinnolle.]] Amsterdamia johtaa muiden Alankomaiden kuntien tapaan valtuusto. Amsterdamin kaupunginvaltuustoon valitaan edustajat neljän vuoden välein. Siihen kuuluu 45 jäsentä. Valtuusto puolestaan valitsee keskuudestaan 6–8 raatimiestä raatimieskollegioon, joka esittelee ja toimeenpanee valtuuston päätökset. Valtuusto voi kuitenkin myös hylätä kollegion päätökset. Pormestari on sekä kaupunginvaltuuston että raatimieskollegion puheenjohtaja, mutta hänellä ei ole äänioikeutta valtuustossa.
Amsterdam on jaettu seitsemään hallinnolliseen alueeseen, niin sanottuihin kaupunginosalautakuntiin. Niille on siirretty jonkun verran sitä valtaa, jota yleensä on kunnilla. Ne valvovat alueellaan kaupunginvaltuuston päätösten toimeenpanoa ja viestivät alueen asioista kaupunginvaltuustolle.
Kaupunginosien määrää on Amsterdamissa vähennetty 1900-luvun lopulta alkaen. Vielä vuonna 1990 niitä oli 16, mutta vuoden 2010 liitoksen jälkeen enää seitsemän. Viimeisimpänä asukasluvultaan pieni Westpoort siirrettiin suoraan keskushallinnon alaisuuteen. Amsterdamin kaupunginosat ovat:
Talous
Amsterdamin talous perustuu palveluihin, ja vain kymmenesosa työskentelee valmistusteollisuudesta. Kaikista työpaikoista noin viidennes on kiinni kansainvälisessä kaupassa ja liikenteessä. Muita merkittäviä palvelualoja ovat pankki- ja vakuutusala, terveys-, kulttuuri- ja yhteiskunnalliset palvelut sekä matkailu. Amsterdam on kansainvälisen rahatalouden keskus, ja kaupungissa on muun muassa pörssi ja useiden kansainvälisten pankkien toimistoja.
Liikenne
thumb|220px|Amsterdamin raitiovaunuliikennettä. thumb|220px|Polkupyörien pysäköintialue.
Amsterdam on yksi pyöräily-ystävällisimmistä suurkaupungeista koko maailmassa ja se on pyöräilykulttuurin keskus. Vuonna 2011 Amsterdamissa oli arviolta yli 900 000 polkupyörää. Pyörävarkaudet ovat yleisiä; Amsterdamissa varastettiin vuonna 2005 noin 54 000 polkupyörää. Laajan pyörätieverkon ja kaupungin pienen koon takia pyöräily on suurimmalle osalle kaupunkilaisista helpoin tapa liikkua paikasta toiseen. Asukkaiden ajamat pyöräilykilometrit ylittävätkin autoilukilometrit. Keskustan 30 km/h:n nopeusrajoitus suosii pyöräilyä 1 200 kilometrin matkalla (80 % teistä). Kaupungissa on kahdeksan valvottua ilmaista pyöräparkkia.
Kaupungin keskustassa autolla ajamista ei suositella. Autojen parkkimaksut kerätään parkkirahastoon ja kunnan liikennerahastoon, joita käytetään autoilun vähentämiseen ja autoilun päästöjen vähentämiseen.
Lentoasema
Vajaan 18 kilometrin etäisyydellä Amsterdamista sijaitsee Schipholin lentoasema. Se on Hollannin suurin ja matkustajamäärillä mitattuna Euroopan viidenneksi suurin lentoasema. Sen kautta kulki vuonna 2019 noin 72 miljoonaa matkustajaa. Lentoasema on KLM:n kotikenttä. Lentokenttä on seitsemän metriä merenpinnan alapuolella.
Väestö
Vuonna 2015 Amsterdamissa oli Alankomaiden tilastokeskuksen mukaan 821 752 asukasta. Suurkaupunkialueella asui 1 313 889 ihmistä. Kaupungin väkiluku on ollut kasvussa 1990-luvun alun jälkeen. Vuonna 1990 Amsterdamissa asui noin 695 000 ihmistä. Sitä ennen väkimäärä oli kuitenkin laskenut usean vuosikymmenen ajan, sillä vuonna 1960 kaupungissa asui noin 870 000 ihmistä.
Amsterdamin väestönkasvu on seurausta syntyvyydestä ja maahanmuuttajista. Noin puolet kaupungin asukkaista on syntyperäisiä alankomaalaisia. Puolella Amsterdamin nuorista asukkaista on tausta muualla kuin Euroopassa. Kaupunkiin on tullut paljon siirtolaisia Alankomaiden entisistä siirtomaista, kuten Indonesiasta, Surinamista ja entisen Alankomaiden Antillien saarilta. Lisäksi kaupungissa on paljon vierastyöläisiä sekä turvapaikanhakijoita. Asukkaista kolmasosa on tullut Euroopan ulkopuolelta.
Kulttuuri
Amsterdam on pienuudestaan huolimatta merkittävä kulttuurikaupunki. Arkkitehtuuri on kaupungissa ainutlaatuista kanaalien hallitessa kaupunkikuvaa. Kaupungissa on useita merkittäviä museoita, muun muassa useita Rembrandtin töitä sisältävä valtionmuseo Rijksmuseum, Vincent van Goghin tuotantoon keskittyvä Van Gogh Museum sekä juutalaisvainojen ajoista kertova Anne Frankin talo.
Kaupungissa toimii yksi maailman kuuluisimmista orkestereista, Concertgebouw-orkesteri, joka esiintyy Museumpleinin kupeessa sijaitsevassa Concertgebouw-konserttitalossa. Bimhuis (lähellä keskusrautatieasemaa) keskittyy jazz- sekä improvisoituun musiikkiin. Leidseplein on yksi yöelämän keskuksista, ja sen ympäristössä sijaitsevat Melkweg ja Paradiso ovat areenoita monien eri alojen esiintyjille.
Kaupunki on kuuluisa monia vuosisatoja vanhasta suvaitsevaisuuden perinteestä ja siitä onkin muodostunut eurooppalaisen vapaamielisyyden vertauskuva. Prostituutio on laillista, ja punaisten lyhtyjen alue, kannabistuotteita myyvät coffee shopit ja monipuolinen yöelämä (baareja ja kahviloita yhteensä noin 1 500) houkuttelevat runsaasti turisteja. Alankomaat on kuitenkin päättänyt rajoittaa kannabiksen käyttöä kahviloiden ottaessa käyttöön niin sanotut klubikortit, joita voidaan myöntää vain täysi-ikäisille hollantilaisille. Provinssit saavat itsenäisesti päättää rajoittavatko myyntiä vain paikallisille, eikä lakia ole otettu käyttöön Amsterdamissa.
Monumentteja ja rakennuksia
thumb|Talon pääty, vinssi ja koukku. Amsterdamin maaperä on huokoista suota. Kovaa hiekkamaata on vasta noin 13 metrin syvyydessä. 1600-luvulta alkaen talot tuettiin paaluttamalla niiden perustukset hiekkamaahan asti. Osa näistä puisista paaluista on mädäntynyt, jolloin talo saattaa vähitellen vajota. Turistikin havaitsee, että vanhat talot voivat olla hiukan vinossa. Vinouden syyksi on esitetty myös tahallista vinoon rakentamista, sillä kanavaan päin kaltevaan taloon voitiin nostaa tavaraa vinssillä helpommin. Tähän viittaa se, että vuonna 1565 määrättiin, että talojen kaltevuus saa olla enintään 1:25.
1600-luvun taloissa on varsin yhtenäinen rakennustyyli. Taloja verotettiin niiden viemän katutilan mukaan, joten niiden kadunpuoleinen sivu tehtiin lyhyeksi (8–10 metriä) ja pääty on kadulle päin. Päätykolmioita on erilaisia: perusratkaisuina ovat yksinkertainen kolmiopääty, kellomainen pääty, tornimainen pääty, varastojen harjakattopääty ja porraspääty. Päätyyn kuuluu lähes aina tavaroiden nostamiseen tarkoitettu vinssi ja siihen kuuluva koukku.
Merkittäviä rakennuksia ja monumentteja: thumb|220px|Vondelpark
Mulperit
Mulperit eli silkkiäispuut eli mulperipuut (Morus) on kasvisuku mulperikasvien (Moraceae) heimossa. Heimoon kuuluu noin 3000 lajia, jotka kasvavat pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Mulperi- eli silkkiäispuihin kuuluu määrittelytavasta riippuen kymmenisen lajia.
Amsterdam
Urheilu
Amsterdamissa pidettiin kesäolympialaiset 1928. Nykyään Amsterdamissa järjestetään vuosittain Amsterdamin maraton. Kaupungissa järjestetään myös useita rullalautailukilpailuja.
Mulperit
Silkkiäispuut ovat kesävihantia, yksikotisia yksineuvoisia usein monihaaraisia puita tai pensaita. Puun lehdet ovat ehyitä tai liuskaisia samassakin puussa. Silkkiäispuun kukat ovat vihertäviä. Sen hede- ja emikukinnot ovat omina norkkoinaan samassa puussa. Puun hedelmät muistuttavat muodoltaan vadelmaa. Ne kypsyvät vihreistä punaisiksi ja lopulta punertavanmustiksi.
Amsterdam
Urheilu
Kaupungin tunnetuin jalkapalloseura on AFC Ajax. Amsterdamissa on myös muun muassa jääkiekko- ja baseballjoukkueet. Lisäksi kaupungissa on kolme maahockeyseuraa.
Mulperit
Euroopassa mustamulperi (Morus nigra) on istutettuna yleisin. Se on saanut nimensä kypsinä melkein mustista, makeista hedelmystöistään. Lajin alkuperäaluetta ei tunneta, mutta sen oletetaan olevan kotoisin Länsi- tai Keski-Aasiasta. Sitä on hedelmäkasvina viljelty muinaisista ajoista lähtien hyvin laajalla alueella. Nykyään kaupallisia viljelmiä on etenkin Etelä-Euroopassa ja Kaliforniassa. Mustamulperin lehdet ovat päältä karheita ja kiiltäviä. Alapuolelta ne ovat pehmeäkarvaisia. Lehtien ruodit ovat tukevia ja pituudeltaan noin kaksi senttiä. Otollisissa olosuhteissa puu kasvaa 10 metriä korkeaksi. Sen latvus on pyöreähkö, oksat mutkaisia ja usein kallellaan oleva runko on lyhyt. Mustamulperin kaarna on pahkuraista ja uurteista. Väriltään kaarna on oranssinruskeaa.
Valkomulperi (Morus alba) eli varsinainen silkkiäispuu on kotoisin Kiinasta. Valkomulperin lehdet ovat ikiajoista lähtien olleet silkkiäisperhosten toukkien, aidon silkin tuottajien, mieluisinta ravintoa. Sen takia lajia viljellään laajalti Kiinassa, Japanissa ja myös Etelä-Euroopassa. Valkomulperin hedelmät (2,5 cm) ovat aluksi valkoisia, mutta tummuvat kypsyttyään punaisiksi, makeiksi marjoiksi. Puun lehtien (20 cm) yläpinta on vaaleanvihreä, sileä ja vaihtelevasti kiiltävä. Lehtien alapinnalla varsinkin lehtisuonissa on karvoja. Valkomulperi on menestynyt Suomessa ainakin Helsingin seudulla tyydyttävästi. Siellä se on tuottanut myös kypsiä hedelmystöjä.
Djurtjulin piiri
Djurtjulin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Djurtjulin piirin hallintokeskus on Djurtjulin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuluu 14 maalaiskuntaa. Piiri on perustettu vuonna 1930. Piirin pinta-ala on 1 671 km², asukkaita on runsaat 33 000. Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit, venäläiset ja marit.
Ademir
thumb|200px Ademir Marques de Menezes (8. marraskuuta 1922 Recife – 11. toukokuuta 1996 Rio de Janeiro) oli brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Parhaiten Ademir muistetaan edesottamuksistaan 1950 MM-kotikisoissa, missä hän voitti maalikuninkuuden yhdeksällä (joidenkin lähteiden mukaan seitsemällä) maalillaan. Kisoissa ei järjestetty loppuottelua vaan sarjamuotoinen kilpailu, jossa Brasilian joukkue jäi Uruguayn jälkeen hopealle.
Copa América -turnauksessa Ademir pelasi vuosina 1945, 1946, 1949 ja 1953, ja teki 12 maalia 18 ottelussa. Vuonna 1949 hän teki loppuottelussa Paraguayta vastaan hattutempun. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 39 ottelua ja teki 32 maalia vuosina 1945-1953.
Seurajoukkueuransa Ademir aloitti Recifessä ja siirtyi myöhemmin Vasco da Gamaan, missä pelasi vuosina 1942-1945 ja 1948-1956 käväisten välissä Fluminensessa. Vasco da Gamassa hän pelasi 429 ottelua ja teki 301 maalia, voitti 5 Rio de Janeiron osavaltion mestaruutta (1945, 1949, 1950, 1952, 1956). Lisäksi vuonna 1946 hän voitti mestaruuden Fluminensen riveissä.
Peliuransa jälkeen Ademir toimi kommentaattorina, valmentajana ja liikemiehenä.
HKScan
HKScan Oyj (vuoteen 2007 HK Ruokatalo Group Oyj ja sitä ennen LSO Food Oy) on Helsingin pörssissä noteerattu elintarviketeollisuusyhtiö, jolla on toimintaa kymmenessä Euroopan maassa. Konsernin pääkonttori on Turussa Kupittaalla. HK viittasi alkuaan yritysnimeen Helsingin Kauppiaat. pienoiskuva|HKScanin suuri elintarviketehdas sijaitsee ja osa konsernijohdosta työskentelee [[Vantaan Pakkalassa, aivan Kauppakeskus Jumbon länsipuolella.]] HKScan-konserni valmistaa ja markkinoi sian-, naudan-, siipikarjan- ja lampaanlihaa, niistä valmistettuja tuotteita ja valmisruokia useilla tuotemerkeillä. Yhtiön tunnetuin yksittäinen tuote Suomessa on HK Sininen Lenkki. HKScanin strategisena tavoitteena on kasvaa monipuoliseksi ruokataloksi.
HKScan Oyj toimii konsernin emoyhtiönä. Suomessa tuotannosta ja markkinoinnista vastaa HKScan Finland Oy. Konsernin kotimarkkinoihin kuuluvat Suomen lisäksi Ruotsi, Tanska ja Baltian maat. Lihan hankinnasta ja tuottajapalveluista vastaa yhtiön kaikissa kotimaissa HKScan Agri. HKScanilla on vientiä lähes 50 maahan.
Swedish Meatsin liiketoiminnan osto
HK Ruokatalon hankittua vuonna 2007 omistukseensa Ruotsin suurimman liha-alan yrityksen Swedish Meatsin konsernista tuli Pohjoismaiden johtava liha-alan yhtiö, ja Euroopan viidenneksi suurin liha-alan yritys noin kahden miljardin euron liikevaihdolla. Tässä vaiheessa konserni vaihtoi nimekseen HKScan. Lähes 330 miljoonan euron yritysostoa edelsi Swedish Meatsin liiketoimintojen yhtiöittäminen, perustettava yritys otti nimekseen Scan AB. Kauppa vahvistui lopullisesti 29. tammikuuta 2007, kun Scan AB:n toiminta Ruotsissa alkoi. Kaupan jälkeen HKScan-konsernilla on teollista toimintaa Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa ja Puolassa sekä myyntitoimistot Englannissa, Liettuassa ja Venäjällä.
pienoiskuva|HKScanin entinen pääkonttori Turussa maaliskuussa 2010.
Saint
Saint on yhdysvaltalainen kristillinen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1980 Salemissa, Oregonissa. Yhtye oli aktiivinen vuosina 1980–1989, julkaisten ensimmäisen albuminsa Warriors of the Son vuonna 1984. Huolimatta siitä, että heitä luonnehditaan kristilliseksi yhtyeeksi, Saint tunnetaan parhaiten sanoitustensa negatiivisuudesta. Tyypillisiä ryhmän sanoitusteemoja heidän varhaisella tuotannollaan ovat helvetti, pahuus ja apokalyptiset teemat kuten lopun ajat.
Historia
Saintin musiikkityyli on perinteistä heavy metalia. Yhtye luokitellaan usein kristilliseksi metalliksi ja heitä verrataan laajasti Judas Priestiin lähinnä sen vuoksi, että laulaja Josh Kramerin ääni muistuttaa Rob Halfordin tyyliä. Yhtyeen menestyksekkäin albumi oli vuoden 1986 Time's End. Tyylillisesti samankaltainen Too Late for Living julkaistiin vuonna 1988. Seuraavana vuonna yhtye hajosi.
Vuonna 2004 Richard Lych sai suostuteltua Kramerin takaisin kokoonpanoon. Yhtye julkaisi albumin In the Battle, joka palasi Saintin klassisten vuosien perinteisempään heavy metal -tyyliin. Samalla linjalla jatkoivat vuoden 2006 The Mark, vuoden 2008 Crime Sceme Earth ja vuoden 2010 Hellblade.
Coenraad Jacob Temminck
thumb|230px|right|Coenraad Jacob Temminck Coenraad Jacob Temminck (31. maaliskuuta 1778 Amsterdam – 30. tammikuuta 1858) oli hollantilainen eläintieteilijä ja ornitologi.
Coenraadin äiti oli Alyda van Stamhorst. Hänen isänsä Jacob Temminck oli Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian taloudenhoitaja. Häneltä Coenraad peri laajan 4 000 kappaleen lintukokoelman.
Coenraad oli kolmasti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1804) oli Dionysia Catharina Cau, joka kuoli 1828. Toinen puoliso (1831) oli Catharina Nepveu, hän kuoli 1834. Kolmas puoliso (1835) oli Anna Agneta Smissaert.
Coenraad Temminck oli Leidenissä sijainneen Kansallisen luonnonhistoriallisen museon (Rijksmuseum van Natuurlijke Historie) ensimmäinen johtaja vuodesta 1820 kuolemaansa 1858 saakka. Hänen tieteellinen työnsä oli laajalti arvostettua ja hän julkaisi useita merkittäviä eläintieteellisiä teoksia.
Temminck kuvaili ja nimesi suuren määrän eliöitä, linnuista muun muassa arokotkan, leveäpyrstökihun, mustanmerenlokin, valkosiipitiiran, arotaskun, aavikkotaskun, ruostesiipirastaan, keltaotsasepän, viirusirkkalinnun, mustakurkkukertun, tulipäähippiäisen ja sepelsiepon.
Temminckin kunniaksi on nimetty suuri määrä eläimiä, esimerkiksi lapinsirri (Calidris temminckii).
SHL-kausi 2013–2014
Runkosarjan sarjataulukon voitti Skellefteå AIK 111 pisteellä. Skellefteå selviytyi pudotuspelien jälkeen SHL:n mestariksi seurahistoriansa kolmannen kerran voittaen Färjestad BK:n finaalisarjassa 4–0.
Runkosarjan pistepörssin voitti Linköpings HC:n Pär Arlbrandt tehoilla 26+45=71. Pudotuspelien pistekuninkuuden vei Skellefteå AIK:n Joakim Lindström saldolla 6+12=18.
Neitokurki
pienoiskuva|Neitokurjen munia. Neitokurki (Anthropoides virgo, aiemmin Grus virgo) on kurkilintu. Se on havaittu Suomessa 13 kertaa, viimeksi vuonna 2009.
Ulkonäkö ja koko
Neitokurki on hiukan pienempi kuin tavallinen kurki. Värityskin muistuttaa kurkea, mutta päälaen punainen läikkä puuttuu, valkoinen raita niskassa on pitempi ja kurkun musta alue ulottuu pitemmälle rintakehään. Pituus on 76 cm ja siipien kärkiväli 175 cm. Lintu painaa 2–3 kg.
Levinneisyys
Neitokurjet pesivät Keski-Aasiassa ja talvehtivat Afrikassa. Joitakin yksilöitä pesii Kyproksella ja Turkin itäosissa.
Aiheesta muualla
Pylväs, Simo & Järvinen, Antero 1978: Neitokurki Anthropoides virgo* Kilpisjärvellä. - Lintumies 4.1978 s. 144. LYL.
Mekaaninen paperi
Mekaaninen paperi on paperia, joka ei perustu selluloosalle, vaan pääasiassa jauhimessa jauhetulle hiokkeelle, hierteelle, kuumahierteelle tai kemihierteelle perustuvalle mekaaniselle massalle. Tyypillisiä mekaanisia papereita ovat sanomalehtipaperit. Sanomalehtipaperissa voi tosin olla jonkin verran selluloosaa mukana vetolujuuden parantamiseksi.
Norjan suurkäräjävaalit 2001
Norjan parlamenttivaalit 2001 pidettiin 10. syyskuuta. Suurimpana puolueena säilyi Norjan työväenpuolue vaikka se menetti 22 paikkaa. thumb|250px|Paikkajako suurkäräjillä 2001 {{legend|darkred|Sosialistinen vasemmistopuolue}} {{legend|red|Työväenpuolue}} {{legend|darkgreen|Keskustapuolue}} {{legend|lightgreen|Liberaalipuolue}} {{legend|yellow|Kristillinen kansanpuolue}} {{legend|blue|Konservatiivipuolue}} {{legend|cyan|Rannikkopuolue}} {{legend|darkblue|Edistyspuolue}}
Vaalien jälkeen muodostettiin hallitus konservatiivipuolueen, kristillisten ja liberaalien kesken. Vähemmistöhallitusta tuki edistyspuolue.
Open Sans
pienoiskuva|Open Sans Open Sans on Steve Mattesonin suunnittelema humanistinen sans-serif-kirjaintyyppi. Google julkaisi sen vuonna 2011. Open Sans on suunniteltu erityisesti verkko- ja mobiilikäyttöä varten, ja se on vapaasti käytettävissä verkkosivuilla. Open Sans on yksi Google Fonts -palvelun suosituimmista kirjaintyypeistä. Open Sans sisältää 897 merkkiä, mukaan lukien latinalaisen, laajennetun latinalaisen, kreikkalaisen ja kyrillisen kirjaimiston.
Luis Rodríguez Olmo
Luis Francisco Rodríguez Olmo (11. elokuuta 1919 Arecibo – 28. huhtikuuta 2017) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Yhdysvalloissa Brooklyn Dodgers (1943–1945, 1949) ja Boston Braves (1950–1951).
Mattias Jonson
Mattias Jonson (s. 16. tammikuuta 1974 Kumla, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuratasolla kotimaassaan Örebrota, Helsingborgia ja Djurgårdenia sekä Tanskassa Brøndbytä ja Englannissa Norwichia.
Mikko Anttonen
Henkilötiedot
Mikko Anttonen syntyi Parikkalan Rautalahden kylässä 1911 ja kuoli Savonlinnan keskussairaalassa 2005. Hänet on haudattu Parikkalan hautausmaalle. Anttonen on Mannerheim-ristin ritari numero 166, Mannerheim-ristin ritarin arvon hän sai 21. joulukuuta 1944 ansioistaan jatkosodassa. Hänen sotilasarvonsa ritariksi nimitettäessä oli kersantti, 4. kesäkuuta 1968 hänet ylennettiin vääpeliksi.
Sotilasura
Mikko Anttosen sotilasura oli seuraava:
Jalkaväkirykmentti 49:n komentajan esitys
Jalkaväkirykmentti 49:n komentajan, everstiluutnantti T. Peitsaran 30.09.44 allekirjoittama ja rykmentin esikuntapäällikön, majuri R. Hämäläisen varmentama esitys Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin myöntämisestä kersantti Mikko Johannes Anttoselle:
Rykmentinkomentajan esityksessä on 2. divisioonan komentajan, kenraalimajuri A. Blickin allekirjoitus sekä hänen käsin kirjoitettu lausuntonsa: "Puollan 6.10.44.". Esitys on kirjattu Päämajan komento-osastolla 8.10.1944 (N:o 3707).
Komentoesikunnan päällikön esittely
"Ehdotetaan 2. Divisioonan komentajan, kenraalimajuri A. Blick'in esityksestä, että kersantti Mikko Johannes Anttonen (2.DE, III/JR 49) nimitettäisiin Vapaudenristin 2 lk:n Mannerheim-ristin ritariksi..." Esittelylistan alkuperäinen päivämäärä .10.1944. on korjattu nimityspäivämääräksi 21.12.1944.
Viralliset nimitysperustelut
"Ylipäällikkö on pvm:llä 21.12.44 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi kersantti Mikko Johannes Anttosen. ..."
Tony Adams
Tony Adams (s. 10. lokakuuta 1966) on englantilainen jalkapalloilija ja myöhempi jalkapallovalmentaja. Keväällä 2017 hän toimi hetken Granadan päävalmentajana.
Ura pelaajana
Englannin maajoukkueessa Adams esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1987 Espanjaa vastaan. Hän pelasi joukkueessa myös 1988 EM-kisoissa. 1990 MM-kisojen ryhmästä hän monien yllätykseksi jäi pois, eikä päässyt loukkaantumisen takia myöskään 1992 EM-kisoihin. Kaikkiaan Adams pelasi 66 maaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Adams tunnettiin myös railakkaasta alkoholinkäytöstään, ja juorulehdet uutisoivat usein hänen osallisuudestaan tappeluihin yökerhoissa. Vuonna 1990 hän sai kolmen kuukauden vankeustuomion rattijuopumuksesta. 1990-luvun loppupuolella hän myönsi alkoholiongelmansa. Myöhemmin Adams perusti Sporting Chance Clinic -nimisen alkoholisteille tarkoitetun vieroituslaitoksen, jossa on sittemmin vieraillut muitakin alkoholismista toipuvia jalkapalloilijoita.
Ura valmentajana
Uransa jälkeen Adams opiskeli liikuntatieteitä ja vuonna 2003 aloitti Wycomben valmentajana, mutta erosi tehtävästään seuraavana vuonna. Sittemmin hän on toiminut Alankomaissa Feyenoord Rotterdamin ja FC Utrechtin valmennusryhmässä.
Kesäkuussa 2006 Adams siirtyi Harry Redknappin apulaisvalmentajaksi Portsmouth FC:n organisaatioon. Hän oli luotsaamassa Pompeyn yhdessä Redknappin kanssa historialliselle yhdeksännelle sijalle Englannin Valioliigassa kaudella 2007/08. Sama kausi päättyi jättipottiin myös FA Cupissa Pompeyn kaadettua finaalissa Cardiff Cityn.
Toukokuussa 2010 Adams palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kolmivuotisen sopimuksen azerbaidžanilaisen Qəbələn kanssa. Debyyttikaudellaan Adams luotsasi seuran maan pääsarjassa seitsemänneksi. Hän erosi tehtävistään marraskuussa 2011 perhesyiden vuoksi.
Huhtikuussa 2017 Adamsista tuli yllättäen Espanjan liigassa putoamiskamppailuun vajonneen Granadan päävalmentaja.
Vuoden 1922 konklaavi
Vuoden 1922 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous pidettiin 2. helmikuuta – 6. helmikuuta 1922. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi italialaisen Achille Rattin, joka otti nimekseen Pius XI.
Vuoden 1922 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa samana vuonna kuolleelle paavi Benedictus XV:lle. Konklaavin alkaessa vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali Pietro La Fontaine, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. Kun kumpikaan ehdokas ei näyttänyt saavan tarpeeksi kannatusta, sanoi Gasparri Rattille:
14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä urbi et orbi -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan, Vatikaanin vankeuden.
Andrei Kašetškin
Andrei Kašetškin (Андрей Кашечкин, s. 21. maaliskuuta 1980 Qızılorda) on kazakstanilainen maantiepyöräilijä, joka sijoittui kolmanneksi Espanjan ympäriajossa vuonna 2006. Hän jäi kiinni veridopingin käytöstä elokuussa 2007.
Kašetškin aloitti pyöräilemisen 9-vuotiaana, häntä seitsemän vuotta vanhemman veljensä Vitalin innostamana. Nuorena myös jalkapalloa ja uintia harrastanut Kašetškin käynnisti ammattilaisuransa Domo - Farm Frites -tallissa vuonna 2001. Hän siirtyi Quick Step-Davitamon -joukkueeseen vuodeksi 2003 ja edelleen Crédit Agricolen väreihin kausiksi 2004–2005. Astana-tallissa hän ajoi vuodet 2006–2007. Vapauduttuaam kilpailukiellosta hän edusti Lampre-Farnese Vini -joukkuetta 2010, kunnes palasi Astana-talliin 2011. Hän lopetti ammattilaisuransa 2013.