cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Hunter (D80)
Etelä-Ranskan maihinnousu
Kesäkuussa alus suojasi koneineen Ranskan maihinnousujoukkoja kuljettavia saattueita. Heinäkuussa se liittyi lentotukialusosastoon Maltalla aloittaakseen harjoittelun. Alus liitettiin maihinnousua varten HMS Stalkerin kanssa TG88.2:een. Operaation koodinimeksi vaihdettiin Dragoon. Elokuun alussa alus osallistui Maltalla järjestettyihin maihinnousuharjoituksiin. Se saapui 15. elokuuta maihinnousualueelle aloittaen lentotoiminnan. Alus oli 22. elokuuta levossa Maddalenassa, johon mennessä aluksen lentokoneet olivat tehneet 219 lentosuoritetta. Alus palasi operaatioalueelle 24. elokuuta, mistä se siirtyi 27. elokuuta Maddalenaan täydennettäväksi. Aluksen lentokoneet olivat tehneet 88 lentosuoritetta lisää. Operaatio Dragoonin aikana aluksen koneet olivat tehneet 36 syöksypommitus-, 56 tiedustelu-, 96 osastonsuojaus-, 48 aluesuojaus-, 16 lentokuvaus- ja 55 saattolentoa, joiden aikana se oli menettänyt kolme konetta ilmatorjunnassa, yhden veteen laskeutumisessa ja 11 kannelle laskeutuessa. Maddalenassa alus vapautui operaatiosta palaten Kuninkaallisen laivaston alaisuuteen.
Egeanmerellä
Alus liittyi 30. elokuuta Egeanmeren osastoon tukemaan alueen saarten miehitystä ja saapui 2. syyskuuta Aleksandriaan. Alus lähti 9. syyskuuta estämämään saksalaisten evakuointia Scarpantosta ja Rodokselta operaatio Outing I:ssä, mistä se palasi 15. syyskuuta Aleksandriaan täydennettäväksi.
Alus lähti 30. syyskuuta Aleksandriasta Egeanmerelle operaatio Outing II:een. Aluksen lentokoneet olivat 5. lokakuuta tulenjohtajina risteilijä Auroran tulittaessa Levithaa. Aluksen koneet iskivät 7. ja 9. lokakuuta evakuointialuksiin ja jälkimmäisenä päivänä lisäksi Kosille. HMS Attacker vapautti 11. lokakuuta Hunterin operaatiosta, jolloin se palasi Aleksandriaan koneiden tehtyä 135 lentosuoritetta. Alus vapautui 31. lokakuuta Välimeren laivastosta, jolloin se lähti kotimaahan Attackerin ja Stalkerin kanssa.
Njandoman piiri
Njandoman piiri on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen lounaisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 8 100 neliökilometriä. Asukkaita on 31 500 henkeä (vuonna 2009).
HMS Hunter (D80)
Egeanmerellä
Hunter saapui 11. marraskuuta Britteinsaarille, jossa se määrättiin huollettavaksi ennen siirtoa Itä-Intian laivastoon. Alus lähti Maltalle, jossa se siirrettiin 6. joulukuuta telakalle.
Njandoman piiri
Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Njandoman kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Šalakušan taajama ja Mošinskojen kunta, jonka keskus on Makarovskajan kylässä.
HMS Hunter (D80)
Itä-Intian laivastossa
Tammikuussa 1945 alus palautettuub palvelukseen ja lähti 21. helmikuuta Ceylonille. Alus liittyi 8. maaliskuuta Trincomaleessa Itä-Intian laivaston 21. lentotukialuslaivueeseen, jonka mukana se määrättiin tukemaan Rangoonin maihinnousua operaatio Draculassa. Alus viipyi Trincomaleessa huhtikuun alun, jolloin lentomiehistöjä koulutettiin. Lentotukialuslaivue lähti 23. huhtikuuta Akyabiin suojatakseen Rangooniin matkanneita saattueita, kunnes se vapautui 4. toukokuuta operaatiosta. Laivueen lentokoneet iskivät 6. toukokuuta Merguin ja Victoria Pointin välisiin kohteisiin. Seuraavana päivänä laivue jatkoi matkaansa Trincomaleehen, jonne se saapui 9. toukokuuta.
Njandoman piiri
Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen rautatie. Talous perustuu metsäteollisuuteen ja maatalouteen.
HMS Hunter (D80)
Itä-Intian laivastossa
Alus liitettiin 10. toukokuuta laivueensa mukana Force 61:een, jonka tehtävänä oli estää japanilaisten joukkojen vetäytyminen Andamaaneilta ja Nikobaareilta operaatio Dukedomissa. Hunterilta tankattiin 13. toukokuuta suojaavat hävittäjät. Alus erkani seuraavana päivänä osastosta risteilijä HMS Cumberlandin ja 26. hävittäjälaivueen kanssa etsiäkseen Keisarillisen Japanin laivaston aluksia operaatio Mitressä. Hunterin lentokoneet etsivät 15. toukokuuta evakuointialuksia. Eräs 531 laivueen Grumman TBF Avenger -koneista löysi Japanin laivaston hävittäjän Kuroshion ja sukellusveneentorjunta-alus SC57:n suojaaman Nancowrystä Malesiaan matkanneen saattueen, mutta lentokone tuhoutui hyökätessään ilmoittamatta saattueen sijaintia. Seuraavana päivänä Hunterin lentokoneet iskivät yhdessä HMS Khediven koneiden kanssa Andamaaneille. Hunter aloitti 17. toukokuuta osaston mukana paluumatkan Trincomaleehen.
Kesäkuun alusta alkaen alus kuljetti Attackerin kanssa lentokoneita Intiasta Ceylonille, kunnes se määrättiin heinäkuussa Malesian maihinnousuun operaatio Zipperiin. Alus lähti 15. elokuuta Trincomaleesta laivaston mukana perustaakseen operaatio Zipperin eteentyönnetyn tukikohdan Penangiin (operaatio Jurist), jota seuraavana päivänä siirrettiin kahdella vuorokaudella Yhdysvaltain laivaston vaatimuksesta. Operaatiota siirrettiin 19. elokuuta uudelleen Tokion rauhanneuvottelujen vuoksi. Laivasto saapui 28. elokuuta Penangin edustalle. Alukselta seurattiin 1. syyskuuta Penangiin sijoitettujen japanilaisten joukkojen virallista antautumista taistelulaiva Nelsonin kannella. Hunter lähti 4. syyskuuta laivaston mukana Singaporeen. Se suojasi 9. syyskuuta laivueen mukana maihinnousua, joka tehtiin lähellä Port Swettenhamia.
Sodan jälkeen
Hunter palasi Singaporen antautumisseremonioiden jälkeen Britteinsaarille. Marraskuussa aluksen brittiläiset laitteet poistettiin ja varastot tyhjennettiin Clydessä. Alus palautettiin Portsmouthissa käynnin jälkeen 29. joulukuuta 1945 Yhdysvaltain laivastolle. Alus myytiin kauppalaivaksi, jolloin se nimettiin MV Almdijkiksi. Alus myytiin 1973 romutettavaksi Valenciaan Espanjaan.
Super-Kamiokande
Super-Kamiokande eli Super-Kamioka Nucleon Decay Experiments on neutriinoilmaisin Kamiokan laboratoriossa Japanissa. Ilmaisin sijaitsee noin 1 000 metriä Hidan kaupungin alla Kamiokan kaivoksessa.
Super-Kamiokande on seuraaja vuonna 1995 toimintansa lopettaneelle Kamiokande-ilmaisimelle. Se aloitti toimintansa huhtikuussa 1996. Ilmaisimen tarkoitus on tutkia neutriino-oskillaatiota.
Rudaki
250px|thumb|Rudakin patsas
Rudaki eli Rudagi eli Abn Abdullah Jafar ibn Muhammad Rudaki eli Abu Abdollah Jafar ibn Mohammad Rudaki (noin 859–940 tai 858–941) oli persialainen runoilija ja samanidien hovirunoilija. Hän toimi Buharassa vuoteen 938. Tuotannosta on säilynyt nykypäiviin vain katkelmia. Häntä pidetään Persian kirjallisuuden ensimmäisenä suurena lyyrikkona ja runojen säkeitä melodisina ja teeskentelemättöminä.
Michael Miner
Michael "Mike" Miner on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja Saturn- palkittu elokuvakäsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi RoboCop-elokuvan myötä.
Beni shōga
thumb|Beni shōgaa. Beni shōga (紅生姜) on japanilainen ruoka ja yksi tsukemonon laji. Se valmistetaan ohuiksi suikaleiksi leikatusta inkivääristä, värjätään punaiseksi ja suolataan umezussa.
Beni shōgaa tarjoillaan monien japanilaisten ruokien, kuten gyūdonin, okonomiyakin ja yakisoban, kanssa.
HMS Boyne (1766)
HMS Boyne oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1766 vesillelaskettu Burford-luokan 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 13. toukokuuta 1758 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 9. elokuuta. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1766 ja valmistui 8. maaliskuuta 1771. Aluksen valmistuskustannukset olivat 29 205 puntaa 5 shillinkiä ja 6 dimeä, minkä lisäksi varustamiskustannukset olivat 10 541 puntaa 1 shillinki ja 1 dime.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1770 päällikkönään Thomas Burnett Falklandin saarten retkikuntaan. Alus lähti 3. kesäkuuta 1771 Jamaikalle, mistä se määrättiin palaamaan kotiin seuraavana vuonna.
Alus varustettiin huhtikuussa 1773 vartiolaivaksi Plymouthissa ja uudelleen vuonna 1776. Alus oli vartiolaivana vuodet 1773 ja 1774. Alus oli 22. kesäkuuta 1773 laivastokatselmuksessa Spitheadissä.
Hiyayakko
thumb|220px|Yleisin päällysteyhdistelmä on paloiteltu [[vihersipuli katsuobushi ja soijakastikkeella.]]
Talvisin yudofua tarjoillaan hiyayakkoa useammin.
Päällysteet
Hiyayakkon päällysteet vaihtelevat talouksien ja ravintoloiden mukaan, mutta yleisin päällysteyhdistelmä on paloiteltu vihersipuli katsuobushilla ja soijakastikkeella. Muita päällysteitä ovat esimerkiksi veripeippien lehdet, yuzun kuori, paloiteltu myoga, raastettu inkivääri, paloiteltu okra, sinappi sekä luumutahna.
HMS Boyne (1766)
Palvelus
Alus palasi marraskuussa Britteinsaarille, missä se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin marras-joukukuussa reserviin Plymouthissa, missä se romutettiin toukokuussa 1783.
Autovaras
Autovaras on vuonna 1991 valmistunut suomalainen draamasarja, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Taavi Kassila. Autovarkaan ensiesitys nähtiin Yle TV2:lla helmikuussa 1991. Sarjan pääosassa nähdään Antti Majanlahti.
Juoni
Autovarkaan pääosassa on Jesse Ovaskainen (Majanlahti), joka on nuorisorikollinen. Kaverinsa Vekan (Sampsa Helminen) kanssa Jesse on varastanut autoista stereoita ja myynyt näitä eteenpäin. Jessellä on vaikeuksia kotona, hänen vanhempansa Marja-Leena (Tuija Ernamo) ja Purtsi (Matti Viironen) ovat eronneet ja Purtsista on tullut alkoholisti. Jesse haluaa myös tehdä vaikutuksen Tuijaan (Sanna Salminen) ja tätä varten hän varastaa hienon auton.
Sigvaldi Kaldalóns
Sigvaldi Stefánsson Kaldalóns (13. tammikuuta 1881 Reykjavík – 23. heinäkuuta 1946) oli islantilainen laulujen säveltäjä ja lääkäri. Valmistuttuaan lääkäriksi vuonna 1908 hän lähti Kööpenhaminaan, jossa tutustui Tanskan ja muun Euroopan musiikkielämään sekä sairaanhoitaja Karen Margrethe Mengel Thomseniin, josta tuli hänen vaimonsa. Sigvaldi asui Kaldalónin eteläpuolella Ármúlissa; seutu teki häneen sellaisen vaikutuksen, että hän otti sen mukaan käyttöönsä sukunimen Kaldalóns.
Kaldalónsin terveyttä heikensi vuonna 1917 pilkkukuume. Hän loi uran lääkärinä kotimaassaan, mutta sävelsi samalla lauluja, joihin vaikutti hänen säveltäjäystävänsä Sigfús Einarsson. Kaldalónsin tunnetuimpiin lauluihin kuuluvat "Ísland ögrum skorið", "Á Sprengisandi", "Suðurnesjamenn", "Svanasöngur á heiði", "Erla, góða Erla", "Ave María", "Draumur hjarðsveinsins", "Þú eina hjartans yndið mitt" ja "Ég lít í anda liðna tíð".
Santiago del Esteron maakunta
thumb|right|200px|Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla Santiago del Esteron maakunta on Argentiinan pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 136 351 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 896 461. Santiago del Esteron naapurimaakuntia ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Salta, Chaco, Santa Fe, Córdoba, Catamarca ja Tucumán. Maakunnan pääkaupunki on noin 256 000 asukkaan Santiago del Estero (2010).
John D. Rockefeller III
John D. Rockefeller III (21. maaliskuuta 1906 New York – 10. heinäkuuta 1978 Mount Pleasant, New York) oli menestyksekkääseen Rockefeller-sukuun kuulunut filantrooppi. Hänen vanhempansa olivat filantroopit Abby Aldrich ja John D. Rockefeller, Jr. ja hänellä oli isosisko Abby sekä neljä nuorempaa sisarusta Nelson, Laurance, Winthrop ja David. Hän avioitui marraskuussa 1932 Blanchette Ferry Hookerin kanssa ja he saivat neljä lasta, joista merkittävin on demokraattisen puolueen poliitikko Jay Rockefeller.
Rockefeller toimi Rockefeller Brothers Fundin puheenjohtajana 1940–1956. Hän loi vuonna 1952 Rockefeller Brothers Fundin tuella yleishyödyllisen Population Councilin. Jefferson Awards Foundation palkitsi hänet S. Roger Horchowin palkinnolla parhaasta yleishyödyllisestä palvelusta vuonna 1976. Vuonna 1978 hän kuoli auto-onnettomuudessa Mount Pleasantissa, New Yorkissa. Hänet haudattiin Rockefellerin perheen hautausmaalle Sleepy Hollowissa New Yorkissa.
Ilmasilta
Muu merkitys
Suomessa toimii useita ilmasilta-nimisiä ilmailu- tai ilmailuhistoriaseuroja, esimerkiksi Lahden ilmasilta, Turun ilmasilta, Joensuun ilmasilta sekä Varjoliittoseura Ilmasilta.
Islannin pääministeri
thumb|Stjórnarráðshúsið [[Reykjavíkissa on Islannin pääministerin toimisto.]] Islannin pääministeri on Islannin hallituksen päämies. Hänet nimittää presidentti. Nykyinen pääministeri on Katrín Jakobsdóttir, joka on ollut virassa 30. marraskuuta 2017 lähtien.
Ilmasilta
Muu merkitys
Ilmasilta oli 1960-luvulla käytössä myös MTV:n televisio-ohjelman nimenä, jonka avulla kerättiin varoja pelastushelikopterin hankintaan.
Musie Ghebreghiorghis
Musie Ghebreghiorghis (s. 26. heinäkuuta 1949 Aderho) on eritrealainen Etiopian katolisen kirkon piispa. Hän liittyi kapusiineihin 18. toukokuuta 1974 ja sai pappisvihkimyksensä 13. kesäkuuta 1976. Hänet nimitettiin Emdeberin eparkian johtoon Etiopiaan 25. marraskuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 8. helmikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Berhaneyesus Demerew Souraphiel, jota avustivat Woldetensaé Ghebreghiorghis ja Tesfasellassie Medhin. Ghebreghiorghis asetettiin virkaansa 15. helmikuuta.
Pelipaita
thumb|Jääkiekkotuomarin perinteinen valko-mustaraitainen pelipaita päätuomarin käsivarsinauhoilla. thumb|[[Chicago Bearsin pelipaitoihin pukeutunut yhdysvaltalainen perhe.]] thumb|Ranskalaisen jääkiekkojoukkue [[Dauphins d’Épinalin pelipaidassa on useita mainoksia.]] Pelipaita on joukkueurheilussa käytettävä paita, jota urheilija tai tuomari käyttää pelikentällä.
Urheilussa
Joukkueurheilussa pelipaidan selässä on pelinumero ja joskus pelaajan nimi. Numeron avulla toimitsijat ja tuomarit erottavat pelaajat toisistaan. Pelipaidan väri ja kuviointi vaihtelee joukkueen mukaan ja yleensä paidan etupuolella on joukkueen tunnus. Väri ja kuviointi auttavat tuomareita ja toimitsijoita erottamaan joukkueet toisistaan. Erottamisen varmistamiseksi joukkueilla on käytössään yleensä useita erilaisia pelipaitoja. Yleensä kuitenkin vain kaksi – koti- ja vieraspaita. Joissakin sarjoissa on erikseen sovittu, että toinen paidoista on vaalea ja toinen värillinen. Esimerkiksi jääkiekon NHL:ssä tämä käytäntö oli peräisin mustavalkoisista TV-lähetyksistä, jolloin ei riittänyt, että pelipaidat olivat eri värisiä, vaan toisen joukkueen pelipaidan piti olla tumma ja toisen vaalea. Lisäksi pelikentällä liikkuvilla tuomareilla on pelaavista joukkueista erottuva pelipaita.
Materiaalit
Pelipaita on yleensä kankainen, mutta kankaan laatu vaihtelee eri lajien välillä paljonkin. 1970-luvun alkuun saakka pelipaidat olivat yleensä puuvillasta. Sittemmin yleistyi polyamidi ja nykyään pelipaidat ovat polyesteristä tai mikrokuituisia. Joissakin lajeissa (esimerkiksi amerikkalainen jalkapallo) säännöt määräävät myös paidan materiaalista. NFL:ssä käytettiin vielä 1980-luvulla ”repeäviä paitoja”, jotka kirjaimellisesti repesivät, jos niihin tartuttiin kontaktitilanteessa. Sittemmin liiga on määritellyt tarkasti pelipaidoissa käytettävät materiaalit, jotta paidat kestäisivät kovankin repimisen. Samoin rugby-paidat ovat perinteisesti olleet erityisen vahvaa kangasta. Pelipaita saattaa olla hihaton, lyhythihainen tai täydellä hihalla. Tätä variaatiota esiintyy jopa saman joukkueen eri pelaajien välillä.
Pelipaidoissa on usein sponsoreiden mainoksia, joskin muutamat liigat ovat kieltäneet tämän kokonaan. Englantilaisten jalkapallojoukkueiden paitoihin sponsoreiden logot ilmestyivät 1970-luvulla. Lisäksi pelipaitojen värityksessä ja kuvioinnissa saattaa olla samankin joukkueen sisällä runsastakin variaatiota markkinointi- ja myynninedistämistarkoituksessa. Esimerkiksi kokonaiskilpailun tai tietyn tilaston johtajalla saattaa olla erivärinen tai poikkeavalla tavalla kuvioitu pelipaita. Myös tuomareiden toimintaa saatetaan helpottaa määräämällä jollekin erityiselle pelaajalle (esimerkiksi maalivahdille) muusta joukkueesta poikkeava pelipaita.
Kulutustuotteena
Pelipaidat ovat tärkeä ”fanituote” ja niiden myynti muodostaa suosituimmissa lajeissa merkittävän osan joukkueiden oheismyyntituloista. Fanituotteen aseman ja visuaalisen näyttävyytensä vuoksi erilaiset pelipaidat ovat suosittuja pukeutumisessa pelikenttien ulkopuolellakin ja ovat osa muotia. Englannissa pelipaitojen alkuperäisinä ostajina olivat teini-ikäiset pojat. 1990-luvulla jalkapallon pelipaidoista tuli aggressiivisesti markkinoituja muotivaatteita.
Nykyään englantilaiset jalkapallojoukkueet vaihtavat myynnin kasvattamiseksi pelipaitojen ulkoasuja parin vuoden välein ja perinteisten koti- ja vieraspaitojen lisäksi pelataan välillä myös kolmannella ja neljännellä pelipaidalla. Tavallisesti esimerkiksi kotipaidan ulkonäkö vaihtuu kahden vuoden välein, koska tavoitteena on ainakin yhden uuden pelipaidan saaminen markkinoille vuosittain. Uuden pelipaidan elinkaaren myynnistä 81 prosenttia tapahtuu ensimmäisen kauden alussa (elokuusta joulukuuhun), 9 prosenttia loppukauden aikana ja 10 prosenttia seuraavien kausien aikana. Sponsorin vaihtuessa paidat voivat uusiutua huomattavasti nopeamminkin. Esimerkiksi vuonna 2000 Manchester United uusi kaikki viisi pelipaitaansa, kun se solmi uuden sponsorisopimuksen Vodafonen kanssa. Vuonna 2002 Yhdistyneessä kuningaskunnassa pelipaitoja myytiin yhteensä 250 miljoonalla punnalla. Samoin maajoukkuepaitojen myynti on tärkeä tulonlähde kansallisille jalkapalloliitoille.
Lähteet
Jersey (clothing)
Rautpohjan tehdas
62.23472°N, 25.71528°W thumb|right|Valmetin Rautpohjan tehdas. Rautpohjan tehdas on Valmetin paperi - ja kartonkikonetehdas ja valimo Mäki-Matin kaupunginosassa Jyväskylässä. Tehdas työllistää noin 2000 ihmistä, josta valimon osuus on noin 330. Tehdas on Jyväskylän suurin yritystyöpaikka.
Historia
Tehdas on entinen Valtion Tykkitehdas joka toimi puolustusministeriön alaisena. Sota-aikana tehdas oli suojattu naamiovärillä sekä talvella kuusenhavuilla oli joitakin rakennuksia naamioitu.
Vuodesta 1946 alkaen tehdas siirtyi puolustusministeriön alaisuudesta kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuuteen. Se kuului Valtion Metallitehtaat -nimiseen yhtiöön, jonka nimi muutettiin vuonna 1951 Valmetiksi. Sotien jälkeisinä vuosina tehtaalla valmistettiin monia sotakorvaustuotteita, kuten tukkinostureita, paperinleikkureita ja rautatiekalustoa. Ne piti usein myös suunnitella Valmetilla. Esimerkiksi paperikoneiden pituusleikkurit kehitettiin sotakorvaustuotteeksi, ja lopulta niistä muodostui menestystuote. Ensimmäisen kokonaisen paperikoneensa tehdas toimitti vuonna 1953, ja tehdas keskittyi yhä enemmän paperikoneiden kehittelyyn.
Tehtaalla valmistettiin siltanostureita Suomen suurimmille vesivoimalaitoksille: Kemijoelle Petäjäskoskelle (kaksoisnosturin nostokyky 300 t) ja Pirttikosken voimalaitokselle. Siltanostureita valmistettiin vuosina 1955–1965. Patoluukkuja valmistettiin Petäjäskosken voimalaitokselle, Valajaskoskelle ja Pirttikoskelle. Patoluukkujen valmistuksesta luovuttiin 1968. Lisenssillä tehtiin Valmet-Clayton-höyrynkehitintä vuosina 1955–1972 ja laivadieseleitä vuosina 1960–1978, kunnes toiminta luovutettiin Wärtsilän Vaasan konepajalle ja vastaavasti Vaasasta siirrettiin Rautpohjalle hammasvaihdetuotanto. Rautpohjassa valmistui 17 vuoden aikana yhteensä 118 moottoria. Vuoden 1978 jälkeen keskityttiin valimotuotteisiin, paperikoneisiin ja hammasvaihteisiin. pienoiskuva|Rautpohjan paloasema ja RKS161.
Tehdaspalokunta
Tehtaalla oli oma tehdaspalokunta, joka perustettiin 1938 nimellä Rautpohjan tehtaiden VPK. Palokunta muuttui itsenäiseksi palokunnaksi vuoden 2009 alussa ja otti nimen Rautpohjan VPK, pysyen edelleen samalla asemapaikallaan Rautpohjassa. Palokunta on edelleen aktiivinen ja osallistuu hälytyksiin yhteistyössä Keski-Suomen Pelastuslaitoksen kanssa sekä Rautpohjan tehdasalueella, että sen ulkopuolella. Rautpohjan VPK on osallistunut menestyksekkäästi Palokuntien SM-kilpailuihin (Jehumalja-kilpailu) jokaisena kertana kilpailun ensimmäisestä järjestämiskerrasta lähtien, pois lukien niinä kertoina, joina VPK on ollut järjestämässä kilpailua.
Toiminta nykyään
Valimon tärkeimpiä asiakkaita olivat Metso Paperin lisäksi Wärtsilä, AGCO ja Moventas. Vuonna 2008 Metso kuitenkin ilmoitti lakkauttavansa valimon automaattikaavauslinjan, ja keskittyvänsä ydinliiketoimintaansa. Linja oli tehnyt traktoreiden runkoja AGCOn omistamalle Valtralle ja dieselmoottoreiden valuosia toiselle AGCOn yhtiölle, Sisu Dieselille (nykyään Agco Power). Valimon 20 miljoonaa euroa maksanut laajennus valmistui vuonna 2008. Ylimääräinen yhtiökokous päätti 1. lokakuuta 2013 jakaa Metso Oyj:n kahdeksi erilliseksi pörssiyhtiöksi; Metsoksi ja Valmetiksi. 31.12.2013 tapahtuneen jakautumisen jälkeen Metson Massa, paperi ja voimantuotanto -liiketoiminnat muodostivat uuden yhtiön, Valmet Oyj:n, kun taas Kaivos ja maarakennus sekä Automaatio -liiketoiminnoista muodostui Metso Oyj.
Valmetilla on Rautpohjassa kaksi koepaperikonetta. Koneiden tarvitsema höyry tuotetaan Jyväskylän Energiantuotannon Savelan voimalaitokselta. Tehtaalla sijaitsee osittain luolatiloissa olevia toimintoja tunneleissa jotka on louhittuna tehtaan viereisen Vasikkavuoreen. Luolasto valmistui vuonna 1938. Vasikkavuoren päällä toimi myös tehtaan ammattikoulu. Tehdasalue rajoittuu Vasikkalampeen tehdasalueen länsipuolella. Alueen koko on 50 ha ja se käsittää valimon, paperikonetehtaan, hallintorakennukset, hammasvaihdetehtaan, levyhallin, koelaitoksen ja entisen ammattikoulun.
Lähteet
Tykistä paperikoneisiin Valmet 50v
Gerulfus Kherubim Pareira
Gerulfus Kherubim Pareira (s. 26. syyskuuta 1941) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Societas Verbi Divinin jäsen 15. elokuuta 1970, ja hän sai pappisvihkimyksensä 22. elokuuta 1971. Hänet nimitettiin Weetebulan hiippakunnan johtoon 21. joulukuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Gregorius Manteiro, jota avustivat Anton Pain Ratu ja Eduardus Sangsun.
Pareira sai 19. tammikuuta 2008 nimityksen Maumeren piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. huhtikuuta.
Andrews Thazhath
thumb|right|Andrews Thazhath
Andrews Thazhath (s. 13. joulukuuta 1951 Pudukad) on intialainen syyrialais-malabarilaiskatolisen kirkon arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Trichuriin 14. maaliskuuta 1977 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aptucan titulaaripiispaksi 18. maaliskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacob Thoomkuzhy, jota avustivat James Pazhayattil ja Jacob Manathodath.
Thazhath sai 22. tammikuuta 2007 nimityksen Trichurin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. maaliskuuta.
Kevin Kuske
thumb|upright|Kevin Kuske (2018). Kevin Kuske (s. 4. tammikuuta 1979 Potsdam, DDR) on saksalainen rattikelkkailija. Hän on nelinkertainen olympiavoittaja ja moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari. Ammatiltaan hän on sotilas.
Ura
Kuske syntyi Itä-Saksassa urheilullisesti lahjakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä oli poliisi Norbert Kuske, keihäänheiton nuorten DDR:n mestari, jonka ennätystulos oli 75,80 metriä. Hänen äitinsä Roswitha Berndt oli opettaja ja aitajuoksija. Kuske itse oli nuorena lahjakas pikajuoksija ja saavutti vuonna 1998 nuorten MM-kilpailuissa pronssia Saksan pikaviestijoukkueessa. Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on 10,50.
Rattikelkkailun pariin Kuske siirtyi vuonna 1999 pudottuaan loukkaantumisen seurauksena pois yleisurheilun maajoukkuevalmennusryhmästä. Saksan rattikelkkailumaajoukkueeseen hän nousi vuonna 2001. 2002 Salt Lake Cityssä Kuske voitti kahden miehen kelkkailussa André Langen jarrumiehenä ensimmäisen olympiakultamitalinsa. Neljä vuotta myöhemmin Torinon olympialaisissa hän voitti kultamitalin sekä kahden että neljän miehen kilpailuissa. 2010 Vancouverissa hän voitti jälleen Langen kanssa kultaa kahden miehen kilpailussa sekä saavutti hopeaa neljän miehen joukkueessa.
Maailmanmestaruuskilpailuista Kuske on saavuttanut kaikkiaan seitsemän kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. EM-kilpailuista hänellä on kuusi kultaa sekä kymmenen hopeaa ja kuusi pronssia.
Kuske edusti Langen lopettamiseen vuoteen 2010 saakka BSR Rennsteig Oberhof -seuraa. Nykyisin hänen seuransa on BRC Riesa.
Arvokisamitalit
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopanmestaruuskilpailut
Edoardo Amaldi
pienoiskuva|Edoardo Amaldi vuonna 1960. Edoardo Amaldi (5. syyskuuta 1908 – 5. joulukuuta 1989) oli italialainen fyysikko. Hän oli mukana perustamassa CERN:iä ja toimi sen pääjohtajajana ennen sen virallista perustamista vuonna 1954. Amaldi ajoi myös CERN:in kaltaisesti organisoidun avaruusjärjestön perustamista Eurooppaan yhdessä ranskalaisen Pierre Augerin kanssa ja vuonna 1964 perustettiinkin ESRO, josta myöhemmin tuli ESA.
ESAn Automated Transfer Vehicle 3 nimettiin Amaldin mukaan.
Tucumánin maakunta
Tucumánin maakunta on Argentiinan luoteisosassa sijaitseva maakunta. Se kuuluu pinta-alaltaan maan pienimpiin maakuntiin (22 524 km2) ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1 448 200. Maakunnan väestötiheys on noin 64 as./km2. Tucumánin naapuriprovinsseja ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Salta, Santiago del Estero ja Catamarca. Maakunnan pääkaupunki on noin 585 000 asukkaan San Miguel de Tucumán (2010).
Oktötenfest 2006
Oktötenfest 2006 on yhdysvaltalaisen industrial metal -yhtye Hanzel und Gretylin single. Se sisältää neljä kappaletta, joista yksi julkaistiin vuonna 2008 studioalbumilla 2012: Zwanzig Zwölf. Albumin kappaleet ovat edellistuotantoa raskaampaa industrial metalia.
Tuhkimo (Prokofjev)
pienoiskuva|270px|Tuhkimo Puolan kansallisbaletissa, Varsovassa vuonna 2010. Tuhkimo, op. 87 (ven. Золушка, Zoluška) on Sergei Prokofjevin vuosina 1940—1944 säveltämä baletti. Libreton Charles Pierrault’n samannimisen sadun pohjalta on laatinut Nikolai Volkov.
Baletin synty
Tuhkimon säveltämisen alkupäiviltä asti Prokofjev oli määrätietoisesti keskittynyt kirjoittamaan mahdollisimman tanssittavan baletin. Kuuluisa ballerina Galina Ulanovan esiintyminen Romeo ja Julia -baletin pääroolissa teki Prokofjeviin suuren vaikutuksen. Uusi baletti oli tarkoitus säveltää nimenomaan Ulanovalle. Prokofjev halusi luoda tanssikohtaukset, jotka liittyisivät luonnollisella tavalla juoneen. Tanssien piti olla erityyppisiä antaakseen tanssijoille enemmän tilaa tekniikoidensa näyttämiselle. Näillä parannusideoilla Prokofjev halusi välttää vuonna 1940 kantaesitetyn Romeo ja Julia -balettinsa jälkeen kohtaamaa kritiikkiä, jossa musiikkia määriteltiin vaikeaksi tanssia. Alkuvuodesta 1941 säveltäminen sujui hyvin. Ennen kesää oli saatettu valmiiksi kaksi ensimmäistä näytöstä. Natsi-Saksan hyökkäys Neuvostoliittoa vastaan muutti suunnitelmia. Prokofjev joutui laittamaan sivuun Tuhkimon ja tarttui isänmaalliseen aiheeseen — oopperaan Sota ja rauha.
Oleskellessaan Permissä, jossa Kirovin teatteri (nykyinen Mariinski-teatteri) oli evakossa, ja tavattuaan siellä Tuhkimon libreton kirjoittaja Nikolai Volkovin, säveltäjä sai valmiiksi teoksen pianoversion syksyyn 1943 mennessä. Volkovin librettoon säveltäjä teki monia muutoksia ja lisäyksiä. Laajamuotoisen teoksen kunnianhimoinen kantaesitys osoittautui toiveikkaista suunnitelmista huolimatta suhteellisen pienelle Permin teatterille liian isoksi produktioksi. Sopivan tilan lisäksi puutetta oli myös tanssijoista. Baletti oli orkestroitu vuonna 1944, ja vasta marraskuussa 1945 se oli kantaesitetty Bolšoi-teatterissa Moskovassa.
Juoni
Tuhkimon äitipuolen kodissa kaksi hänen tytärtään, Hudyska ja Kubyska, sovittelevat hartiahuvia. Tuhkimo astuu eteen. Hän muistelee edesmennyttä äitiä ja yrittää löytää lohtua isän sylistä, mutta hän on vaimonsa pauloissa. Kotiin astuu iäkäs kerjäläisnainen. Siskokset häätävät häntä pois, mutta Tuhkimo kutsuu salaa kerjäläisnaisen kylään ja antaa hänelle ruokaa. Äitipuoli tyttäriensä kanssa valmistautuvat kuninkaallisiin tanssiaisiin. He sovittavat uusia pukuja. Tanssinopettaja antaa kömpelöille siskoksille ennen tanssiaisia viimeisen tanssitunnin. Vihdoin äitipuoli tyttärineen lähtevät pois. Tuhkimo jää yksin. Yksinäisyydessä tanssiessaan hän unelmoi tanssiaisista. Kerjäläisnainen palaa. Hän muuttuu yhtäkkiä haltijattareksi, joka tahtoo palkita Tuhkimon hänen vieraanvaraisuudestaan. Haltijattaren taian avulla Tuhkimo saa hienon puvun ja kristalliset korkokengät, joissa hän matkustaa loistovaunussa tanssiaisiin. Ainoana ehtona on, että Tuhkimon täytyy palata takaisin kotiin ennen puolta yötä, koska juuri silloin taian voima raukeaa. .
Palatsissa on parhaillaan menossa kuninkaalliset tanssiaiset. Neidit ja kavaljeerit tanssivat. Äitipuoli saapuu tyttäriensä kanssa kuninkaanlinnaan. Siskokset kiinnittävät itseensä kömpelyydellään vieraiden huomiota. Prinssi astuu sisään. Vieraat tanssivat masurkkaa. Juhlallinen musiikki säestää salaperäisen tuntemattoman vieraan saapumisen. Se on Tuhkimo. Prinssi ihastuu heti ja kutsuu tuntemattoman vieraan tanssimaan. Siskokset yrittävät kiinnittää prinssin huomiota, mutta eivät siinä onnistu. Prinssi on koko ajan tuntemattoman vieraan kanssa ja he eivät huomaa, kuinka nopeasti kiitää aika. Yhtäkkiä valssin päätösosa keskeytyy kellojen lyönneillä. Yö on tullut. Tuhkimo rientää nopeasti pois juhlapaikasta ja kiireissään kadottaa kristallisen korkokenkänsä.
Prinssi on epätoivoinen. Suutareiden ja avustajiensa avulla prinssi käy sovittamassa löytämänsä kristallisen korkokengän kaikille kuningaskunnan naisille, mutta korkokenkä ei sovi yhdellekään heistä. Prinssi hakee rakastettuaan myös kaukaisista maista, mutta tuloksetta. Äitipuolen kodissa Tuhkimo on kotitöiden lomassa muistelee tanssiaisia. Yhtäkkiä saapuu prinssi. Hän vaatii, että kaikkien naisten on sovitettava tuomansa korkokenkä. Tuhkimon äitipuoli tyttärineen yrittävät turhaan sovittaa korkokengän omiin liian isoihin jalkoihin. Se ei sovi kenenkään jalkaan. Huomattuaan Tuhkimon prinssi tarjoaa hänelle mahdollisuuden sovittaa korkokengän. Tuhkimo kieltäytyy, mutta heti sen jälkeen hän pudottaa vahingossa taskustaan toisen samanlaisen korkokengän. Prinssi näkee tytön kasvot. Se onkin etsimänsä rakastettu — Tuhkimo. Tästä hetkestä eteenpäin mikään ei enää erota heitä toisistaan.
Musiikki
Tuhkimo musiikillisesti ja dramaattisesti on perinteisin kaikista Prokofjevin baleteista eikä se sisällä balettimusiikkia uudistavia merkkejä. Pikemminkin päinvastoin. Baletti jatkaa romanttisen ja satumaisen näytelmän perinteet lukuisine muunnelmineen, divertismentoineen ja valsseihin rakentuvine kulminaatioineen, joissa kuulijalle huolella valmistetaan värikkään ilmeikkäät elämyshetket. Musiikissa säveltäjä halusi korostaa sadun lyyrisen luonteen. Tarkoituksena oli poeettisen rakkauden syntymisen ja kehittymisen vaiheiden kuvaaminen. Baletin säveltämisen aikana tapahtunut Prokofjevin oman elämänkumppanin vaihtaminen, todennäköisesti vaikutti säveltäjän sävelkielen muotoon. Tuhkimossa kuulijalle esitetään kolme laajaa lyyristä pääteemaa. Ensimmäinen assosioituu Tuhkimon nöyryyttämiseen äitipuolen ja siskopuolien käsien kautta. Toinen teema kuvaa Tuhkimon puhtautta, viattomuutta ja kauniimman olemassaolon saavuttamisen kaipuuta. Kolmas teema esittää Tuhkimon onnellista rakkautta prinssiä kohtaan.
Mielenkiintoisimmat musiikilliset kohdat on uskottu fantastisille hahmoille, kuten haltijattarelle. Toinen fantastinen kohtaus, joka on yksi Prokofjevin balettien kaikkein tunnetuimmista, on kellojen lyönti puoliyön aikaan. Kellojen lyöntien aikana ilkikuriset tontut (jotka edustavat kellojen tunnit) puikkelehtivat lavalla hurjan tanssin tahtiin kellonheilurin kolauttaen uhkaavasti. Tätä pelottavaa näkyä säestää dissonoivassa kauhussa tutiseva orkesteri.
Tuhkimon tanssiaisiin lähtö -kohtaus on runollinen, ihastuttava valssi. Toisen näytöksen Iso valssi on Prokofjevin yksi riemunkirjavimmista valsseista - suoranainen ilotulitus iloisuutta ja harmonista muhkeutta. Tarjoilutilaisuus vieraille -kohtauksessa on käytetty marssi toisesta Prokofjevin oopperasta. Baletin päättää ihana valssi, jossa hiljaa, mutta riemukkasti soi Tuhkimon rakkauden ja unelman teema.
Angerme
Angerme (jap. アンジュルム Anjurumu), aiemmin S/mileage (jap. スマイレージ Sumairēji) on japanilainen tyttöryhmä, joka kuuluu Hello! Projectiin. Ryhmä koostui alun perin neljästä Hello Pro! Eggs -jäsenestä (Hello! Project harjoittelijoista). Ryhmä aloitti vuonna 2009, mutta se debytoi ja tuli virallisesti osaksi Hello! Projectia vuonna 2010. Vuonna 2014 ryhmä vaihtoi nimensä Angermeksi.
Angermessä on ollut kaiken kaikkiaan yhdeksän sukupolvea. Angerme on myynyt yksin Japanissa yli miljoona kappaletta. Ryhmän myydyin single on Watashi wo Tsukuru no wa Watashi / Zenzen Okiagarenai SUNDAY".
2009: Ennen debyyttiä
7. kesäkuuta S/mileage julkaisi ensimmäisen indie-singlensä "aMa no Jaku". Ensimmäistä indie-singleä myytiin Hello! Pro Eggsien konsertissa. 23. lokakuuta ryhmä julkaisi toisen indie-singlensä "Asu wa Date na no ni, Imasugu Koe ga Kikitai".
23. syyskuuta S/mileage julkaisi kolmannen indie-singlensä "Suki-chan". Singleä myytiin jälleen Hello! Pro Eggsien konsertissa. Konsertin aikana S/mileage sai videoviestin Tsunkulta, jossa heille kerrottiin, että he pääsevät valmistumaan Hello! Pro Eggseistä ja heistä tulisi Hello! Projectin kokonaisvaltaisia jäseniä, sillä he tulisivat debytoimaan 2010.
2010: Debyytti
28. helmikuuta Tsunku ilmoitti, että ryhmän tulisi kerätä 10,000 kuvaa hymyilevistä ihmisistä ennen maaliskuun loppua, jotta S/milegae debytoisi. Fanit osallistuivat lähettämällä omia kuviaan sekä S/milegae itse otti kuvia eri paikoissa.
14. maaliskuuta S/mileage julkaisi viimeisen indie-singlensä "Otona ni Narutte Muzukashii!!!". 3. maaliskuuta S/mileage esiintyi Erina Manon kanssa, ja he saivat konsertin aikana tietää, että he onnistuivat kuvahaastessa. Ryhmä keräsi kaiken kaikkiaan 16,000 kuvaa.
26. toukokuuta S/mileage valmistui Hello! Pro Eggseistä ja debytoi ensimmäisellä singlellään "Yumemiru Fifteen". 28. heinäkuuta ryhmä julkaisi toisen singlensä "○○ Ganbaranakutemo Eenende!!". 29. syyskuuta S/mileage julkaisi kolmannen singlen "Onaji Jikyuu de Hataraku Tomodachi no Bijin Mama". 8. joulukuuta ryhmä julkaisi ensimmäisen albuminsa Warugaki 1. Albumi myi 11,848 kappaletta. 30. joulukuuta S/mileage otti vastaan Uuden artistin palkinnon 52nd Japan Record Awardseissa.
2011: Kokoonpanomuutokset
9. helmikuuta S/mileage julkaisi neljännen singlensä "Short Cut". Jäsenet leikkasivat kaikki hiuksensa lyhyiksi singleä varten. 3. huhtikuuta ryhmä juhli ensimmäistä vuosipäiväänsä. Sen kunniaksi Tsunku aloitti koe-esiintymiset uusia jäseniä varten. Tsunku paljasti etsivänsä kuutta uutta tyttöä, jotka tulisivat olemaan aluksi ryhmän sub-jäseniä.
20. huhtikuuta ryhmä julkaisi viidennen singlensä "Koi ni Booing Buu!", joka jäi ryhmän huonoiden myydyimmäksi singleksi. 10. elokuuta S/mileage julkaisi kuudennen singlensä "Uchouten LOVE". Single myi ensimmäisenä viikkona jo 29,328 kappaletta.
14. elokuuta paljastettiin koe-esiintymisen voittajat. Viisi tyttöä oltiin valittu ryhmän sub-jäseniksi: Kana Nakanishi, Akari Takeuchi, Fuyuka Kosuga, Rina Katsuta ja Meimi Tamura. 24. elokuuta Saki Ogawa ilmoitti valmistuvansa S/mileagesta.
9. syyskuuta ilmoitettiin, että Fuyuka Kosuga oli lähtenyt ryhmästä anemian takia. 28. syyskuuta julkaistiin S/mileagen seitsemäs single "Tachiagirl", jossa esiintyi myös Kosuga, sillä se oltiin kuvattu ennen Kosugan lähtöä.
16. lokakuuta kerrottiin, että kaikki neljä sub-jäsentä oltiin valittu S/mileagen kokonaisvaltaisiksi jäseniksi. 25. lokakuuta Yuuka Maeda ilmoitti valmistuvansa S/mileagesta, sillä hän halusi keskittyä opiskeluun. 28. joulukuuta S/mileage julkaisi kahdeksannen singlensä "Please Miniskirt Postwoman!", joka jäi Yuuka Maedan viimeiseksi.
2012
1. helmikuuta S/mileage julkaisi yhdeksännen singlensä "Choto Mate Kudasai!". 2. maaliskuuta julkaistiin kymmenes single "Dot Bikini". 20. toukokuuta S/mileage julkaisi ensimmäisen kokoelma-albuminsa S/mileage Best Album Kanzenban 1.
Yhdestoista single "Suki yo, Junjou Hankouki" julkaistiin 22. elokuuta. 28. marraskuuta S/mileage julkaisi 12. singlensä "Samui ne.".
2013
20. maaliskuuta S/mileage julkaisi 13. singlensä "Tabidachi no Haru ga Kita". 22. toukokuuta julkaistiin S/mileagen toinen albumi 2 Smile Sensation.
Säihkykolibrit
Säihkykolibrit (Heliodoxa) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu yhdeksän neotrooppisella alueella elävää lajia.
Angerme
2013
7. heinäkuuta S/mileage julkaisi 14. singlensä "Atarashii Watashi ni Nare! / Yattaruchan", joka oli ryhmän ensimmäinen kaksipuolinen single. 18. joulukuuta ryhmä julkaisi 15. singlensä Ee ka!? / "Ii Yatsu".
2014: Nimenmuutos
30. huhtikuuta S/mileage julkaisi 16. singlensä "Mystery Night! / Eighteen Emotion". 20. elokuuta julkaistiin 17. single "Aa Susukino / Chikyuu wa Kyou mo Ai wo Hagukumu".
24. syyskuuta tehtiin tärkeä ilmoitus: ryhmä tulisi vaihtamaan nimensä ja lisäämään jäseniä. Järjestettiin myös kilpailu, jossa fanit pystyivät ehdottamaan uutta nimeä ryhmälle. 4. lokakuuta ilmoitettiin, että kolmas sukupolvi oltiin lisätty ryhmään: Mizuki Murota, Maho Aikawa ja Rikako Sasaki. 26. marraskuuta ryhmä esiintyi ensimmäisen kerran yhdeksänjäsenenisenä.
17. joulukuuta paljastettiin, että ryhmän nimeksi oltiin valittu "Angerme". Nimen keksi Kana Nakanishi. Nimi tulee ranskankielisistä sanoista ange (suom. enkeli) ja larme (suom. kyynel).
2015: Nimenmuutoksen jälkeen
2. tammikuuta ilmoitettiin, että Angerme pitäisi toisen Nippon Budokan konserttinsa 26. toukokuuta.
4. helmikuuta Angerme julkaisi 18. singlensä "Taiki Bansei / Otome no Gyakushuu", joka oli ensimmäisen single nimenmuutoksen jälkeen.
20. toukokuuta Kanon Fukuda ilmoitti, että tulisi valmistumaan Angermestä 29. marraskuuta. 24. kesäkuuta Ayaka Wada ilmoitti, että he pitäisivät uudet koe-esiintymiset pian. 19. single "Nana Korobi Ya Oki / Gashin Shoutan / Mahou Tsukai Sally" julkaistiin 22. heinäkuuta ja se oli Angermen ensimmäinen kolmipuolinen single.
11. marraskuuta Angerme julkaisi 20. singlensä "Desugita Kui wa Utarenai / Dondengaeshi / Watashi". Singlen julkaisutapahtumassa julkistettiin 4. sukupolven jäsen: Moe Kamikokuryo.
20. joulukuuta ilmoitettiin, että Meimi Tamura valmistuisi ryhmästä 2016.
2016
2. tammikuuta ilmoitettiin, että Meimi Tamuran valmistumispäivä tulisi olemaan 30. toukokuuta.
27. huhtikuuta Angerme julkaisi 21. singlensä "Tsugitsugi Zokuzoku / Itoshima Distance / Koi Nara Tokku ni Hajimatteru".
16. heinäkuuta Angerme kertoi yllätysilmoituksen: ryhmään oltiin lisätty viides sukupolvi: Momona Kasahara. 19. lokakuuta Angerme julkaisi 22. singlensä "Umaku Ienai / Ai no Tame Kyou Made Shinkashite Kita Ningen, Ai no Tame Subete Taikashita Ningen / Wasurete Ageru".
2017
21. kesäkuuta Angerme julkaisi 23. singlensä "Ai Sae Areba Nanni mo Iranai / Namida Iro no Ketsui / Majokko Megu-chan". Maho Aikawa ei osallistunut singleen, sillä oli edelleen tauolla. 26. kesäkuuta paljastettiin, että kuudes sukupolvi oltiin liitetty: Ayano Kawamura ja Country Girlsistä Musubu Funaki.
13. joulukuuta Angerme julkaisi ensimmäisen digitaalisen singlensä "Manner Mode / Kisokutadashiku Utsukushiku / Kimi Dake ja nai sa...friends". 31. joulukuuta ilmoitettiin, että Maho Aikawa oli päättänyt jättää ryhmän kokonaan.
2018
5. huhtikuuta kerrottiin, että johtaja Ayaka Wada tulisi valmistumaan Angermestä keväällä 2019.
9. toukokuuta Angerme julkaisi 24. singlensä "Nakenai ze... Kyoukan Sagi / Uraha=Lover / Kimi Dake ja nai sa...friends (2018 Acoustic Ver.)". 21. kesäkuuta ryhmä julkaisi digitaalisen kappaleen "Natsu Shougun".
31. lokakuuta Angerme julkaisi 25. singlensä "Tade Kuu Mushi mo Like it! / 46okunen LOVE". 23. marraskuuta kerrottiin, että Angerme oli saanut seitsemännen sukupolven: Haruka Oota ja Layla Ise.
2019
10. huhtikuuta Angerme julkaisi 26. singlensä "Koi wa Accha Accha / Yumemita Fifteen". 15. toukokuuta Angerme julkaisi kolmannen albuminsa Rinnetenshou ~ANGERME Past, Present & Future~.
Greatest Hits: Back to the Start
Greatest Hits: Back to the Start on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kokoelmalevy. Albumi julkaistiin 28. kesäkuuta 2005 Capitol Recordsin kautta. Albumin julkistamisuutisen yhteydessä järjestettiin kisa, jossa Megadethin fanit saivat äänestää albumin kappaleet. Yhtye soitti suurimman osan levyn kappaleista samana vuonna taltioidussa konsertissaan That One Night: Live In Buenos Aires.
Kappalelista
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dave Mustaine, ellei toisin mainita
Angerme
2019
25. toukokuuta Ayaka Wada paljasti, että Akari Takeuchista tulisi Angermen uusi johtaja Wadan valmistumisen jälkeen. Ayano Kawamurasta taas tulisi varajohtaja Kana Nakanishin rinnalle.
18. kesäkuuta Ayaka Wada valmistui Angermestä ja Akari Takeuchista tuli Angermen uusi johtaja. 26. kesäkuuta Rina Katsuta ilmoitti valmistuvansa Angermestä syyskuussa. 3. heinäkuuta taas ilmoitettiin, että ryhmä oli saanut kahdeksannen sukupolven: Rin Hashisako.
Katsuta valmistui Angermestä 25. syyskuuta 2019. Ryhmän 27. single "Watashi wo Tsukuru no wa Watashi / Zenzen Okiagarenai SUNDAY" julkaistaan 20. marraskuuta. Syyskuun viimeinen päivä Kana Nakanishi ilmoitti valmistuvansa Angermestä 10. joulukuuta. Musubu Funaki ilmoitti 18. lokakuuta, että valmistuu ryhmästä maaliskuussa 2020.
2020
Angerme aloitti koe-esiintymiset 11. tammikuuta uusia jäseniä varten. Mizuki Murota ilmoitti valmistuvansa Angermestä 22. maaliskuuta. Funakin valmistumista lykättiin myöhemmäksi Murotan ilmoituksen myötä. Murota valmistui suunniteltusti 22. maaliskuuta.
Angermen yhdeksännen sukupolven jäsenet julkistettiin 2. marraskuuta, ja he olivat Rin Kawana, Shion Tamenaga ja Wakana Matsumoto. Funaki valmistui lykkäyksen myötä 9. joulukuuta.
2021
Angerme julkaisi 29. singlensä "Hakkiri Shiyou ze / Oyogenai Mermaid / Aisare Route A or B?" kesäkuussa 2021.
Momona Kasahara valmistui ryhmästä marraskuussa. Yuki Hirayama liittyi ryhmään 30. joulukuuta.
2022
Angerme julkaisi 30. singlensä "Ai Mashou / Hade ni Yacchai na! / Aisubeki Beki Human Life" toukokuussa. "Kuyashii wa / Piece of Peace, Shiawase no Puzzle" julkaistiin saman vuoden lokakuussa.
2023
Johtaja Akari Takeuchi valmistui ryhmästä kesäkuussa 2023. Kamikokuryo Moesta tuli uusi johtaja Takeuchin valmistumisen myötä.
Paljaskaulatokko
Paljaskaulatokko (Babka gymnotrachelus) on tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Karl Kessler vuonna 1857.
Juho Saari
Juho Petteri Saari (s. 11. joulukuuta 1967 Kalajoki ) on suomalainen sosiologi ja professori. Juho Saarella on kolme aikuista lasta, joista yksi toimii politiikan parissa. Hän on naimissa nuorisolääkäri Miila Halon-Saaren kanssa.
Paljaskaulatokko
Levinneisyys
Paljaskaulatokkoa tavataan Mustanmeren rannikoilla ja siihen laskevilla joilla. Lisäksi sitä tavataan Kaspianmeressä.
Aldolit
thumb|250px|Aldolin rakenne Aldoli on β-hydroksyyliryhmän sisältävä aldehydi tai ketoni. Alun perin nimitys aldoli tarkoitti erityisesti 3-hydroksibutanaalia mutta on sittemmin laajentunut tarkoittamaan muitakin yhdisteitä, jotka muodostuvat enolaattivälivaiheen kautta aldoliadditiolla.
Juho Saari
Ura
Saari väitteli tohtoriksi sosiaalipolitiikasta Turun yliopistossa vuonna 1996, ja hän on työskennellyt sosiaali- ja terveysministeriössä 1996–2007, toiminut hyvinvointisosiologian professorina Itä-Suomen yliopiston Kuopion kampuksella vuodesta 2007 ja Kuopion hyvinvointitutkimuskeskuksen (KWRC) johtajana vuodesta 2009. Vuodesta 2016 hän on toiminut Tampereen yliopistossa sosiaali- ja terveyspolitiikan professorina. 1.1.2019 alkaen hän on Tampereen yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaani.
Saari on tutkinut muun muassa suomalaista köyhyyttä. Hän on esiintynyt tähän aiheeseen liittyen usein julkisuudessa ja kirjoittanut muun muassa kirjan Huono-osaiset. Hän on muun muassa puheenjohtaja pääministeri Juha Sipilän asettamassa työryhmässä, joka pohtii eriarvoisuuden pysäyttämistä.
Aldolit
Ominaisuudet
Aldolien kiehumispisteet ovat vastaavia aldehydejä korkeampia vetysidosten vaikutuksen vuoksi. Normaalissa ilmanpaineessa ne kuitenkin hajoavat, joten niiden eristämiseen on käytettävä alipainetislausta. Varsinkin pienimolekyyliset aldolit liukenevat erittäin helposti veteen ja orgaanisiin liuottimiin.
Juho Saari
Ura
Hän on julkaissut viitisenkymmentä teosta, joista merkittävää julkisuutta on saanut Yksinäisten Suomi (2016). Siinä hän osoitti, että yksinäisyys on suomalaisten pahin vitsaus ja myös yhteiskunnallinen ongelma.
Vuonna 2020 Saari julkaisi teoksen Kuuluisan kuoleman varjo, jossa hän tutkii Isojoella vuonna 1953 murhatun Kyllikki Saaren tapausta sosiologian näkökulmasta.
Niederhosenbach
Niederhosenbach on kunta Birkenfeldin piirikunnassa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen väkiluku on 320 (2010).
Pormestari
Kunnan pormestari on vuodesta 2007 ollut Helmut Hey.
Pekka Mäyrämäki
Pekka Mäyrämäki (29. kesäkuuta 1929 – 31. maaliskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen jazzmuusikko ja jazzklubin pitäjä. Hän oli vuonna 1957 perustamassa yhdessä koulutovereidensa kanssa Old House Jazz Clubia Helsinkiin Albertinkadulle. Mäyrämäen sukunimen mukaan ”Mäyränkolona” tunnettu klubi toimi vuoteen 1964, jolloin rakennus purettiin. Mäyrämäki soitti klubi-illoissa rumpuja.
Aarne Kokkonen
Aarne Johannes Kokkonen (5. helmikuuta 1898 Tuusula – 5. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden jäsenenä ja Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä.
Kokkosen vanhemmat olivat ylikonduktööri Juho Kokkonen ja Fanny Maria Diktonius ja puoliso vuodesta 1930 kassanhoitaja Dagmar Armida Maria Lindblom (s. 1899). Hän tuli ylioppilaaksi 1917 Turun suomalaisesta lyseosta. Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa opiskellessaan rautatieläisperheen poika työskenteli virkamiesharjoittelijana Valtionrautateillä kaksi vuotta. Hän suoritti oikeustutkinnon 1922 ja sai varatuomarin arvon 1925, mutta oli jo sitä ennen toiminut Lohtajalla nimismiehenä ja Vaasan hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä. Sittemmin hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti, notaari ja aktuaari, vuodesta 1933 Vaasan hovioikeuspiirin valtionsyyttäjä ja Vaasan hovioikeuden asessori vuodesta 1938. Talvisodassa Kokkonen toimi upseerina, jatkosodan aikana ja jälkeen sotatuomarina 1942-1946. Turun hovioikeuden oikeusneuvos hänestä tuli 1946 ja korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos 1949. Itä-Suomen hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 66-vuotiaana, vuonna 1964, ja eläkkeelle hän siirtyi juuri ennen 70-vuotispäiväänsä vuonna 1970. Kokkosella oli Vaasan aikana useita kirkollisia luottamustoimia, valokuvaus ja kielet kuuluivat hänen harrastuksiinsa.
Vitinon satama
Vitinon satama (, LOCODE: RU VIT ) on Venäjän Murmanskin alueen Kantalahden piirin Kantalahden kaupunkikunnan Beloje Moressa sijaitseva, erityisesti öljykuljetuksistaan tunnettu merisatama. Satama sijaitsee Vienanmeren länsiosassa, Kantalahden pohjukassa, linnuntietä runsas 9 kilometriä Kantalahden kaupungin ja runsas 210 kilometriä Murmanskin eteläpuolella.
Sataman laiturit käsittävät yhteensä neljä laituria. Laituripaikka 1 on tarkoitettu sataman omille aluksille (luotsit yms). Laituripaikat 2-4 on suunnattu maaöljyä, öljynjalostustuotteita tai kaasukondensaattia kuljettaville aluksille. Suurin aluspaikoista on laituri 4, joka on tarkoitettu enintään 180 metrin pituisille ja syväykseltään enintään 13,0 metrin aluksille.
Satamaan edustan saaret kuuluvat Kantalahden luonnonpuistoon. Alusten tulee käyttää luotsia satamaan liikennöidessään. Melko kapean, satamaan saarien välitse johtavan väylän vuoksi liikennöintiä on rajoitettu tai kokonaan kielletty kovalla tuulella ja huonolla näkyvyydellä.
Sataman rahtimäärät
Vitinon satama vuosittainen rahtimäärä:
Aiheesta muualla
67.079°N, 32.329°W