cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
EADS Astrium Satellites
Kaukokartoitussatelliitteja
Kesällä 2010 Astrium solmi 55 miljoonan euron arvoisen sopimuksen Vietnamin kanssa. Astrium kehittää Vietnamille kaukokartoitussatelliitin, joka kootaan Ranskassa. Vuonna 2013 laukaistavan VNREDSat-1-satelliitin kehitykseen ja valmistukseen osallistuu Toulousessa 15 vietnamilaista insinööriä.
Keski-Uudenmaan poliisilaitos
Keski-Uudenmaan poliisilaitos oli Suomen poliisilaitos, jonka alueeseen kuuluivat Hyvinkään, Järvenpään ja Keravan kaupungit sekä Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten ja Tuusulan kunnat. Poliisilaitoksen vastuu-alueella oli noin 213 000 asukasta. Se perustettiin vuoden 2009 alussa yhdistämällä Hyvinkään ja Järvenpään kihlakuntien poliisilaitokset, ja lisäksi siihen liitettiin Mäntsälän kunta Orimattilan kihlakunnasta sekä Pornaisten kunta Porvoon kihlakunnasta. Poliisiasemia toimi Hyvinkäällä, Järvenpäässä, Keravalla, Mäntsälässä ja Nurmijärvellä.
Poliisilaitos jakautui esikunnan, poliisipalveluiden ja lupahallinnon toimintalinjaan.
Esikuntapalvelut
Esikunta koordinoi, ohjaa ja seuraa poliisilaitoksen toimintaa sekä henkilöstön ja määrärahojen käyttöä siten, että voimavarat kohdentuvat toimintojen ylläpitämisen ja kehittämisen kannalta tarkoituksenmukaisesti. Esikunta on organisaatiota tukeva yksikkö, jonka tehtävänä on huolehtia kaikesta ei-operatiivisesta toiminnasta. Esikunta toimi Järvenpään poliisiasemalla.
Poliisipalvelut
Poliisipalveluiden linja jakaantui hälytys- ja valvontatoimintoihin ja rikostorjuntatoimintoihin. Poliisipalvelutoiminnot jakautuivat itäiseen ja läntiseen alueeseen. Itäiseen alueeseen kuuluivat Järvenpää, Kerava, Mäntsälä, Pornainen ja Tuusula (pois lukien Jokelan taajama). Läntiseen alueeseen kuuluivat Hyvinkää, Nurmijärvi ja Jokelan taajama Tuusulassa.
Sinkkisyanidi
Sinkkisyanidi (Zn(CN)2) on sinkki- ja syanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään päällystettäessä muita metalleja elektrolyyttisesti sinkillä ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa sinkkisyanidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, eikä se liukene myöskään orgaanisiin liuottimiin. Syanidiliuoksiin sinkkisyanidi sen sijaan liukenee muodostaen kompleksisen tetrasyanosinkaatti-ionin ([Zn(CN)4])2-. Muiden syanidien tavoin aine on erittäin myrkyllistä.
Sinkkisyanidia voidaan valmistaa liuottamalla sinkkioksidia vetysyanidin vesiliuokseen tai saostamalla vesiliukoisen sinkkisuolan liuoksesta alkalimetallisyanidien avulla. Yhdistettä muodostuu myös syanogeenin ja metallisen sinkin välisellä reaktiolla.
Rock’n Roll (albumi)
Rock'n Roll on Tehosekoittimen ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 1994.
Iamgold
Iamgold (aik. International African Mining Gold Corporation) on kanadalainen kultakaivosyhtiö. Se kertoi vuonna 2017 aikeistaan avata uuden kanadalaisen kultakaivoksen japanilaisen Sumitomo Metal Miningin kanssa.
Lounais-Suomen poliisilaitos
Lounais-Suomen poliisilaitos on Suomen toiseksi suurin poliisilaitos, poliisien määrän osalta Helsingin poliisilaitoksen ja alueensa väkiluvun osalta Sisä-Suomen poliisilaitoksen jälkeen. Pääpoliisiasema sijaitsee Turussa. Poliisiasemia on myös Porissa, Huittisissa, Kankaanpäässä, Kemiönsaaren Kemiössä, Kokemäellä, Loimaalla, Paraisilla, Raumalla, Salossa ja Uudessakaupungissa.
Poliisilaitoksen alueella on 45 kuntaa, joissa asuu yli 694 000 asukasta. Poliisilaitoksella työskentelee 1 000 henkilöä, joista poliiseja on noin 790. Poliisilaitosta johtaa poliisipäällikkö Risto Lammi.
Poliisilaitoksen organisaatio on jaettu kahteen linjaan. Poliisipalvelut-linjaan kuuluvat valvonta- ja hälytystoiminnan, rikostorjunnan sekä lupapalveluiden sektorit. Hallinto- ja esikuntapalvelut -linjaan kuuluvat henkilöstö-, taloushallinto- ja esikuntatoiminnot
Paleoliittinen Franko-Kantabria
thumb|right|200px|Lascauxin luolan luolamaalaus. thumb|right|200px|Jäljennös Altamiran luolan kattomaalauksista [[Espanjan arkeologinen kansallismuseo|Espanjan arkeologisessa kansallismuseossa.]] Paleoliittinen Franko-Kantabria pohjoisessa Espanjassa ja Etelä-Ranskassa on parhaiten tunnettu myöhäispaleoliittisista luolamaalauksistaan. Luolamaalausten tekijöiksi on väitetty nykyisten baskien esi-isiä, mutta varmaa tämä ei ole. Franko-Kantabrian alue oli jääkauden kylmimmän kauden aikaan yksi Euroopan ikiroutarajan eteläpuolisista pakoalueista refugeista, joissa asui ihmisiä.
Luolamaalausten löytöpaikkoja
Myöhäispaleoliittisten, noin 30 000–10 000 radiohiilivuoden takaisten luolamaalausten löytöpaikkoja:
thumb|500px|center|Franko-Kantabrian luolamaalauksien paikkoja, valkoinen: jääkauden aikainen jäätikkö, ja merenpinta oli silloin nykyistä alempana.
Lundin Mining
thumb|Yrityksen logo. Lundin Mining on ruotsalainen kaivosyhtiö, joka on erikoistunut kupariin ja tuottaa myös sinkkiä. Vuonna 2013 Lundin hankki 24 prosentin osuuden Kokkolan kobolttijalostamosta. Vuonna 2019 Lundin osti Yamana Goldilta Brasiliassa sijaitsevan Chapada-kuparikaivoksen.
Gurli Lindén
Gurli Ingegärd Lindén, o.s. Kronqvist (s. 18. tammikuuta 1940 Öja) on suomenruotsalainen kirjailija.
Takamaa (Ylöjärvi)
pienoiskuva|Takamaan koulun edustan aukio ja taloja.
Takamaa on Ylöjärven kaupunginosa ja taajama. Vuoden 2019 lopussa taajamassa asui 512 asukasta. Takamaan tunnetuimpia asukkaita ovat Pantse ja Martti Syrjä. Kaupunginosassa on aktiivinen kyläyhdistys, koulu ja uimarantoja. Takamaalla ei ole kauppoja, ja Takamaan asutus on omakotitalopainotteista. Takamaalla on myös vesistöjä, kuten Hirvijärvi. Takamaalla sijaitsee Puolustusvoimien tutkimuslaitos ja alueella on ollut myös kaivannaistoimintaa.
Takamaan koulu
Takamaan koulussa on noin 190 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Timo Juvakka. Koulussa toimivat luokat 1–6. Takamaan koulun yhteydessä sijaitsee myös Takamaan päiväkoti.
Caramba
Albumi Caramba
Blaztah 1 ("1-puoli")
Blaztah A ("A-puoli")
Ihmisen ihonväri
thumb|300px|Kartta ”alkuperäisten populaatioiden” ihonvärin vaihtelusta Renato Biasuttin keräämänä ennen 1940-lukua. Ihmisen ihonväri voi vaihdella erittäin tummanruskeasta vaaleaan. Ihonvärin aiheuttaa melaniinipigmentti.
Yleisesti ottaen päiväntasaajalta poispäin mentäessä auringonsäteilyn määrä vähenee ja ihmisten ihonväri vaalenee. Ihonväri on kehittynyt suojaamaan Auringon haitalliselta UV-säteilyltä ja foolihapon hajoamiselta, mutta silti sallimaan D-vitamiinin muodostumisen iholla auringonvalon vaikutuksesta. Vaaleaihoiselle ihmisille ihosyöpävaara on korkeampi päiväntasaajan seudulla, kun taas tummaihoinen voi kärsiä pohjoisen pimeydessä D-vitamiinin puutoksesta. Keskimäärin naisilla on hieman vaaleampi iho kuin miehillä, mikä voi johtua suuremmasta kalsiumin tarpeesta raskauden ja imettämisen aikana.
Ihonväri on yksi silmiinpistävimmistä ihmisen ominaisuuksista, ja joskus ihmisiä erotellaan ihonvärin ja muiden piirteiden perusteella eri rotuihin.
Ihonvärin biologiaa
Ihon epidermiksen melanosyytit tuottavat pigmenttijyväsiä, melanosomeja, joiden sisältämä melaniini erittyy keratinosyytteihin. Melanosyyttien määrä eriväristen ihmisten välillä on miltei vakio, mutta vaaleaihoisilla melanosomit ovat keskittyneet tyvikerrokseen, kun taas tummaihoisilla niitä löytyy kaikista epidermiksen kerroksista. Lisäksi vaaleaihoisilla melaniini hajoaa nopeammin lysosomaalisen toiminnan johdosta.
Iän mukana ihonväri vaalenee, sillä melanosyyttien määrä vähenee. Albinismissa melaniinin tuotanto on entsyymipuutoksen vuoksi häiriintynyt, jolloin iho ja hiukset jäävät hyvin vaaleiksi.
Jennifer Jason Leigh’n filmografia
pienois|pysty|Jennifer Jason Leigh [[San Diego Comic-Con International|San Diego Comic-Conissa 2015.]] Tämä on näyttelijä Jennifer Jason Leigh’n filmografia.
Ihmisen ihonväri
Ihonvärin biologiaa
Ihoa voi valkaista kemiallisesti esimerkiksi myrkyllisellä elohopeaa sisältävällä voiteella, joka vähentää melaniinin tuotantoa.
Kehitys
Nykyihminen (Homo sapiens) oli kehittynyt trooppisessa Afrikassa tummaihoiseksi menetettyään karvapeitteensä. Nykyihmisen edeltäjät olivat olleet karvojensa alla ilmeisesti vaaleaihoisia. Melaniinipigmentin aikaansaama tumma väri suojaa ihoa auringon uv-säteilyn haitoilta, joten joistain afrikkalaiskansoista kehittyi hyvin tummaihoisia. Vaaleaihoisuutta aiheuttavia geenejä säilyi kuitenkin afrikkalaisillakin. Ihmisten ihonväri vaaleni heidän alettuaan vaeltaa Afrikasta vähäisemmän auringonvalon vyöhykkeille. Evoluutio tuotti vuosituhansien kuluessa vaaleamman ihonvärin, sopeuman oloihin, joissa auringon UV-säteilyä on vähemmän. Toisaalta geenipoolissa on säilynyt mahdollisuus ihonvärin tummentumiselle uudelleen, kun ihmiset ovat vaeltaneet Beringinsalmen kautta Etelä-Amerikkaan takaisin päiväntasaajalle.
Eurooppalaiset ihmiset ovat maapallolla vaaleaihoisimpia. Vaaleaihoisuudesta tuli etu maanviljelyn levitessä Lähi-idästä Eurooppaan. D-vitamiinia on eläintuotteissa, erityisesti kaloissa, maksassa, munissa ja maidoissa, mutta viljalla ja juureksilla elävän ihmisen täytyy valmistaa D-vitamiininsa itse ihossaan. Metsästyksestä siirtyminen maanviljelyyn vähensi eurooppalaisten D-vitamiinin saantia ravinnosta ja auringonsäteilyn aiheuttama D-vitamiinin tuotanto ihossa tuli entistä tärkeämmäksi.
Eurooppalaisten vaaleaan ihoon vaikuttavat useat geenit. Vaaleaihoisuus johtuu muutamista geeneistä (mm. ASIP, MATP, TYR, OCA2 ja MC1R). Erityisesti geeni SLC24A5 säätelee eurooppalaisilla tumman melaniinin määrää ihossa. SLC24A5-geenistä on kuitenkin vaaleilla itäaasialaisilla ja tummilla afrikkalaisilla sama versio, joten se ei yksinään voi selittää kaikkea ihmiskunnassa esiintyvää vaaleaihoisuutta. Variantti alkoi yleistyä Euroopassa nopeasti viimeisten 6 000 vuoden aikana. Samaa varianttia esiintyy edelleen myös Itä-Afrikassa, etenkin Etiopiassa. Kahta muuta vaalean ihonvärin synnyttävää geenivarianttia löytyy eurooppalaisten lisäksi myös Botswanassa elävän san-kansan metsästäjä-keräilijöiltä.
Erittäin todennäköisesti eurooppalaisten ja itäaasialaisten vaaleaihoisuus on kehittynyt toisistaan riippumatta erilaisin geneettisin mekanismein.
Luokittelu
Ihmisen ihon väriä ja melaniinipitoisuutta voidaan luokitella esimerkiksi ihotautilääkäri Thomas B. Fitzpatrickin vuonna 1975 kehittämän kuusiportaisen asteikon avulla. Asteikon alapäässä on kalpeanvaalea ihotyyppi, joka ei rusketu lainkaan ja palaa äärimmäisen herkästi auringossa. Nelostyyppiä kutsutaan "oliivinsävyiseksi" ihoksi. Nelostyypin iho ei pala juuri koskaan ja ruskettuu helposti. Asteikon yläpäässä on tummanruskea iho, joka ei pala koskaan ja ruskettuu äärimmäisen herkästi. Ihosyöpäriski on suurin vaaleimman ihon kohdalla, mutta tummimpaan ihoon muodostuu helpoiten arpikudosta.
Helsingin pitäjän kirkonkylä
Helsingin pitäjän kirkonkylä on Vantaan kaupunginosa Keravanjoen poukamassa Tuusulanväylän itä- ja Kehä III:n eteläpuolella. Sen keskuksena toimii 1400-luvulla rakennettu Pyhän Laurin kivikirkko, jonka ympärillä on pääasiassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa rakennettuja asuinrakennuksia, hautausmaa sekä mylly. Kirkonkylä on yksi parhaiten säilyneistä Uudellamaalla.
Vuoden 2020 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 132, kun taas vuonna 2010 asukkaita oli 136, joista noin kolmannes ruotsinkielisiä. Pinta-alaltaan kirkonkylä on Vantaan pienin kaupunginosa ja asukasluvultaankin pienimpien joukossa. Pitäjän kirkonkylän alueen rakennuskanta koostuu pääosin omakotitaloista, asuntokannan ollessa alhaisesta väkiluvusta johtuen pieni.
Historia
pienoiskuva|vasen|Kirkonkylä 1800-luvun lopulla. pienoiskuva|Vanhojen talojen reunustama Kyläraitti on hyvin säilynyt osa historiallisen [[Kuninkaantie|Suuren Rantatien reittiä. ]] Vantaalle tuli ensimmäisiä pysyviä asukkaita 1100–1200-luvuilla, jolloin Vantaanjokea ylös vaeltaneet Ruotsista tulleet siirtolaiset löysivät mieleisensä asuinpaikan tulevan kirkonkylän kohdalta. Kirkonkylä sijaitsee paikassa, jossa lännestä tuleva Vantaanjoki ja idästä tuleva Keravanjoki yhdistyvät ja alkavat virrata etelään kohti merta. Kylän kohdalla Keravanjoessa on koski ja mylly.
Kylästä kehittyi vesi- ja maaliikenteen keskus: Turun ja Viipurin välinen Kuninkaantie sekä Helsingin–Hämeenlinnan tie kulkivat sen kautta. Pyhän Laurin harmaakivikirkko valmistui vuonna 1460, ja muutamia vuosikymmeniä sen jälkeen kylä sai nykyisen nimensä. Kirkonkylä oli Keski-Uudenmaan suurin keskus aina Helsingin kaupungin perustamiseen saakka vuonna 1550, eikä Helsinkikään pystynyt välittömästi horjuttamaan Helsingin pitäjän kirkonkylän keskeistä asemaa alueella.
Vuonna 1865, kun Suomen uusi kunnallishallinto syntyi, muodostettiin Helsingin pitäjästä Helsingin maalaiskunta. Rautatieliikenteen alettua Helsingistä Hämeenlinnaan 1860-luvulla kirkonkylän alue jäi syrjään uudelta kulkureiteiltä, ja Helsingin maalaiskunnan uudeksi keskukseksi tuli ensin radanvarrella sijainneet Malmi ja myöhemmin Tikkurila. Tästä alkoi kirkonkylän merkityksen hiipuminen, ja se jäi syrjään Helsingin maalaiskunnan ja sittemmin Vantaan kehityksestä. Myöhemmin kylä on kärsinyt uusien teiden rakentamisesta: aikanaan sen sijainti Turku–Viipuri-maantien ja Helsinki–Hämeenlinna-maantien risteyksessä oli sille eduksi, mutta nyt se on jäänyt pahasti kyseisten vanhojen teiden tilalle rakennettujen Kehä III:n ja Tuusulanväylän puristuksiin. Se on silti Uudenmaan parhaiten säilyneitä kirkonkyliä.
Kylässä on kymmenen tilaa: Olofs, Grannas, Klockars, Nygrannas, Danis, Riddars I ja II, Juns, Hannusas, Nedre Rutars ja Nyknappas. Vanhimmat rakennukset ovat 1700-luvun alkupuolelta, mutta suurin osa on kuitenkin 1800-luvun alkupuolelta.
Alueen puistoissa kasvaa suuria yli 100-vuotiaita saarnia, tammia, vaahteroita, jalavia ja poppeleita.
Heinäkuussa 2006 Helsingin pitäjän kirkonkylässä aloitettiin arkeologiset kaivaukset, ja tarkoituksena oli selvittää keskiaikaisen kirkkomaan sijainti hautausmaalla. Alueelta löytyi vanha kirkkomaan aidan paikka sekä vanhaa esineistöä, kuten esimerkiksi 1300- ja 1400-luvun rahoja. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Helsingin pitäjän kirkonkylän yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Palveluita ja tapahtumia
pienoiskuva|Vuonna 1811 rakennetussa Hannusas-nimisessä talossa toimii Kahvitupa Laurentius. Alueella sijaitsevat ruotsinkielinen ala-aste Kyrkoby skola ja yläaste Helsinge skola sekä lukio Helsinge gymnasium. Punaisessa puutalossa sijaitseva ala-aste on Suomen vanhin yhä käytössä oleva koulu. Rakennuksessa on toiminut myös kirjasto. Kirkon vieressä ovat kotiseutumuseo sekä Kahvitupa Laurentius erilaisia tilaisuuksia varten.
Helsingan keskiaikapäivä on vuosittain Pyhän Laurin kirkon ympäristössä järjestettävä historiallinen tapahtuma. Vuonna 2021 tapahtumaan osallistui lähes 2 500 vierailijaa. Keskiaikapäivänä kirkon pihapiirissä järjestetään muun muassa keskiaikateemaisia työpajoja, markkinat sekä musiikkinäytöksiä. Tapahtuman ohessa järjestetään BRQ Vantaa, joka on vanhan musiikin festivaali. Pitäjän kirkonkylän alueella vietettiin kesäisin Laurin elojuhlia. Kyseiset käsityömarkkinat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989 ja viimeisen kerran 2015.
Jos mies vastaa
Jos mies vastaa on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1962. Siinä varakas neitonen menee naimisiin valokuvaajan kanssa, ja yrittää kouluttaa tästä seurapiirikelpoista. Elokuvan nimi tulee vaimon äidin tavasta sulkea puhelin "jos mies vastaa", mikä saa miehen uskomaan, että hänen vaimollaan on salainen rakastaja.
Suihku
Suurin osa suomalaisista ja muista pohjoismaiden asukkaista ei käy joka päivä suihkussa. Nuoremmat peseytyvät yleensä vanhempia useammin ja pidempään. Lähes puolet 18–49-vuotiaista käy suihkussa joka päivä, kun taas 40 prosenttia 50–70-vuotiaista peseytyy vain muutaman kerran viikossa tai vieläkin harvemmin. Päivittäinen peseytyminen saattaa olla jopa haitallista iholle, koska lämmin vesi huuhtoo pois ihoa suojaavia mikro-organismeja.
Sijoitus
Suihku sijoitetaan yleensä pesuhuoneeseen tai kylpyhuoneeseen, usein suihkuseinän taakse tai suihkukaappiin. Suihkukaappi on vesitiivis suihkuseinien ja kulkuoven täysin erottama suihkutila. Suihkun voi erottaa muusta pesutilasta myös suihkuverho. Näiden tarkoitus on estää veden roiskuminen etäämmälle suihkusta ja toisinaan toimia myös näkösuojana.
Nopeus ja edullisuus
Suihkussa peseytyminen on nopeampaa kuin kylpyammeessa, ja se kuluttaa vähemmän vettä. Tavallisimmin yhden suihkukerran aikana vettä kuluu parista kymmenestä litrasta ylöspäin. Vähemmän vesimäärän lisäksi myös veden lämmittämiseen tarvittava energiamäärä pienenee. Sumusuihkussa, jossa suihkupää jakaa veden pisaroiden sijaan hienojakoiseksi sumuksi, veden ja energian kulutus edelleen pienenee.
Sekoitinsuihku
Sekoitinsuihku on tyypillisin suihkutyyppi kotitalouksissa. Sekoitinsuihku koostuu sekoittimesta ja suihkuosasta, joita yhdistää vesiletku. Sekoittimessa säädetään kylmä ja lämmin vesi haluttuun lämpötilaan. Kahvaosan kautta vesi tulee suihkuna ulos.
Useimmissa suihkumalleissa kahvaosa on vaihdettavissa ja tilalle voidaan laittaa mm. hierovia suihkukahvoja.
Joissakin sekoitinsuihkumalleissa on myös juoksuputki, jota voidaan käyttää normaalin hanan tavoin esimerkiksi saunakiulun täyttämiseen.
Sadesuihku
Sadesuihkuissa suihkusuutin on kiinteäasenteinen. Vesi tulee suuttimeen metalliputkea pitkin sekoitinosasta ja suihkuaa ulos suuttimesta sadepisaroiden tavoin.
Sadesuihkun suihkupaine on muita suihkumalleja matalampi johtuen suuttimen reikien suuremmasta pinta-alasta.
Bideesuihku
right|thumb|Bidee-käsisuihku. Bideesuihku eli käsisuihku on saniteettitiloissa käytetty intiimihygienian hoitoon tarkoitettu väline. Käsisuihku kytketään erillisellä liittimellä hanaan. Hanan tulee olla bidee-yhteensopivia: hanan kahden tuloputken lisäksi hanasta tulee löytyä bidee-lähtöputki.
Jurvala (Luumäki)
Jurvala on kylä Luumäellä. Siellä on noin 1 200 asukasta. Jurvalassa on esimerkiksi ravintola, hotelli, ruokakauppa, koulu, päiväkoti, kirjasto ja paloasema. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Jurvala on osa Luumäen asemanseudun taajamaa.
Kylän halki kulki aiemmin ruuhkainen ja vaarallinen Kuutostie, mutta kun nelikaistainen ohitustie valmistui elokuussa 2017, kylä rauhoittui. Kylän halkova tie saa uuden nimen Itsenäisyydentie. Lähellä on muun muassa P. E. Svinhufvudin kotimuseo Kotkaniemi ja Salpalinja.
Nykyisin kylän merkittävimmät työllistäjät ovat Etelä-Karjalan Osuuskauppa, Aurek, Hotelli Salpa sekä Kangasvarren koulu ja päiväkoti.
Pituus
Pituus (’pituus’, ’matka’) on toisaalta fysiikan perussuure ja myös arkikielen esineen tai elollisen olion avaruudellista ulottuvuutta ilmaiseva sana. Erityisiä tiettyä pituutta merkitseviä termejä ovat muiden muassa leveys, korkeus ja syvyys. Fysiikassa, ja mittaamisessa yleensäkin, pituus merkitsee kahden pisteen välimatkaa suoraan tai tiettyä polkua pitkin mitattuna. Pituuden perusyksikkö SI-järjestelmässä on metri.
Jurvala (Luumäki)
Historia
Jurvalassa on ollut mm. tehdas, joka tuotti puutavaraa sekä UFO-kahvila, Shellin ja Esson huoltoasema, kartingrata, K-kauppa ja Osuuspankki. 1960-luvun alkupuolella perustettiin Luumäen motelli, joka nyt toimii nimellä Hotelli Salpa. Kylällä oli myös kahvila-ravintola Taverna, joka paloi marraskuussa 2016.
Pituus
Perussuureena pituuden tunnus vaihtelee tilanteen mukaan, mutta yleisiä ovat muun muassa x, a, b, c, s, l, h,... Usein käytettävä s tulee sanasta "spatium". Usein käytetään tilanteen mukaan merkintöjä w sanasta "width" eli leveys, l sanasta "length" eli pituus ja h sanasta "height" eli korkeus. Sen sijaan x viittaa x-koordinaattiin.
SI-järjestelmässä
Pituuden yksikkö on metri, johon päädyttiin määrittämällä vuonna 1791 pohjoisnavan ja ekvaattorin välimatka 10 000 000 metriksi. Vaikka silloinen mittaus ei antanut aivan tarkkaa tulosta, käytetään ensimmäistä arviota edelleen, mutta se ilmoitetaan matkana, jonka valo kulkee tyhjiössä ajassa 1/299 792 458 sekuntia.
SI-järjestelmän rinnalle hyväksytyt pituuden lisäyksiköt
Koska entisten järjestelmien käyttöaikana oli syntynyt runsaasti käytänteitä ja tietoa, hyväksyttiin SI-järjestelmän rinnalle arkipäivää helpottavia yksiköitä. Pituudessa tällaisia yksiköitä olivat Sen sijaan enää ei saa käyttää niin sanottuja CGS-yksiköitä tai muitakaan vakiintuneita pituusyksiköitä, joita olivat esimerkiksi
Mittaaminen
Yksinkertaisimmillaan pituuden mittavälineenä voidaan käyttää mittanauhaa, taittomittaa tai viivoitinta. Näillä voidaan mitata suoria etäisyyksiä noin millimetrin tarkkuudella.
Silmää erotuskykyä pienempien kohteiden mittaamiseen on kehitetty erilaisia mittavälineitä. Työntömitta ja mikrometriruuvi auttavat määrittämään lyhyitä etäisyyksiä millimetrin murto-osien tarkkuudella.
Merensyvyyttä voidaan mitata useallakin tavalla. Luotaamalla merenpohjan etäisyys langan ja punnuksen avulla ei enää ole soveltuva menetelmä, vaan on syrjäytynyt kaikuluotauksen tieltä. Sukellusvene voi täydentää syvyysmittaustaan veden paineeseen perustuvalla painemittarilla. Sukeltajat käyttävät samaan periaatteeseen perustuvaa sukeltajankelloon. Myös lentokorkeutta voidaan mitata ilmanpaineen alvulla, vaikka matkustajalentokoneet hyödyntävät jo GPS-mittausta.
Viitteet
Längenmaß
Marko Paananen
Marko Paananen (s. 1970 ) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän toimi suunnittelijana television sisustussarjoissa Inno (2004–2009) ja Sisustusarkkitehti Marko Paananen (2013). Vuonna 2021 hän oli mukana Remppa vai muutto Suomi -ohjelmassa.
Paananen eli varhaislapsuutensa Helsingissä, kouluvuotensa Kotkassa ja vietti yläasteikäisenä vuoden vaihto-oppilaana Kaliforniassa, jossa hän koulun kurssien myötä tutustui sisustamiseen mutta haaveili myös teatteri- ja hotellialasta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotkassa, palasi Kaliforniaan, hankki siellä sisustusarkkitehdin koulutuksen ja myös työskenteli alalla viitisen vuotta.
Mark Howe
Mark Howe (s. 28. toukokuuta 1955 Detroit) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hän on legendaarisen Gordie Howen poika. Hän on eniten alivoimamaaleja NHL:n historiassa tehnyt puolustaja 28 alivoimamaalillaan.
Ura
Howe oli saavutti hopeaa vuoden 1972 talviolympialaisissa. Vuonna 1973 hän aloitti ammattilaisuransa WHA-liigassa Houston Aeros -joukkueessa. Howe valittiin WHA:n vuoden tulokkaaksi. Boston Bruins varasi hänet NHL:ään varaustilaisuuden 1974 toisella kierroksella numerolla 25. Howe pelasi Houstonissa vuoteen 1977 saakka, jolloin siirtyi New England Whalersiin. Whalers siirtyi NHL:ään vuonna 1979.
Vuonna 1982 Howe siirtyi Philadelphia Flyersiin, jossa pelasi seuraavat kymmenen kautta. Vuonna 1992 Howe siirtyi Detroit Red Wingsiin, jossa pelasi vielä kolme kautta ennen uransa lopettamista. Yhteensä Howen NHL-ura käsitti 929 ottelua, jossa hän teki197 maalia ja antoi 545 maalisyöttöä. Uransa parhaalla kaudella 1985–1986 Howe teki 24 maalia, antoi 58 maalisyöttöä, teki 7 alivoimamaalia sekä saavutti tehopörssiin lukeman +85.
Uran jälkeen
Aktiiviuransa jälkeen Howe on toiminut pelaajatarkkailijana Detroit Red Wingsille.
Vuonna 2011, 16 vuotta pelaajauransa päättymisen jälkeen, Howe valittiin Hockey Hall of Famen jäseneksi ja vuonna 2012 Philadelphia Flyers jäädytti hänen pelinumeronsa, numeron 2.
Mikaela Sundström
Mikaela Sundström (s. 1971 Lapinjärvi) on suomenruotsalainen Inkoossa asuva juristi ja kirjailija. Hän on työskennellyt lasten tv-ohjelmien parissa (Buu-klubben) ja tehnyt näytelmien käsikirjoituksia. Sundströmin kirja Dessa himlar kring oss städs oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1999.
Tyrrell 026
Tyrrell 026 oli Harvey Postlethwaiten suunnittelema auto, jolla Tyrrell-talli kilpaili kaudella 1998. Autoa ajoivat Ricardo Rosset ja Toranosuke Takagi.
Auto oli Tyrrellin viimeinen, sillä talli oli myyty British American Tobaccolle. Auto oli kaikkea muuta kuin kilpailukykyinen, sillä useimmat kilpailuista päättyivät keskeytyksiin, ja joistain jopa karsiuduttiin.
Talli ei saanut valmistajien MM-sarjassa sijoitusta, sillä se ei saavuttanut yhtään MM-pistettä.
Uuden-Seelannin jalkapallomaajoukkue
Uuden-Seelannin miesten jalkapallomaajoukkue edustaa Uutta-Seelantia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Maajoukkuetta hallinnoi Uuden-Seelannin jalkapalloliitto (Football New Zealand). Se kuuluu Oseanian jalkapalloliiton OFC:n alaisuuteen. Maajoukkueen suurin saavutus on osallistuminen Espanjan MM-kilpailuihin 1982 ja Etelä-Afrikan MM-kilpailuihin 2010.
Uuden-Seelannin joukkueen peliasut ovat (kotipeleissä) kokonaan valkoiset. Joukkue onkin lempinimeltään All Whites eli "kokovalkeat". Peliasu pohjautuu Englannin pukuihin ja muodostaa vastakohdan Uuden-Seelannin suositun rugbymaajoukkueen kokonaan mustalle asulle, josta tulee rugbyjoukkueen nimitys All Blacks eli "kokomustat". Harvemmin sinänsä jalkapallojoukkueesta, vaan yleensä uusiseelantilaisista käytetty lempini on Kiwis, kiivit.
Uusi-Seelanti kilpaili aiemmin Australian kanssa OFC:n paremmuudesta. Vuodesta 1973 alkaen kaikkiaan kahdeksan kertaa järjestetyn OFC Nations Cupin eli Oseanian mestaruuden Uusi-Seelanti on voittanut neljästi, Australia loput neljä. Maat kilpailivat keskenään myös pääsystä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, joko pelkässä Oseanian karsinnassa tai yhteisessä Aasian ja Oseanian karsinnassa. Oseanian maista ainoina ne ovat päässeet kisoihin. Uusi-Seelanti on selviytynyt kisoihin kahdesti, 1982 ja 2010. Myös Australia kykeni samaan kahdesti ennen kuin siirtyi 2006 osaksi Aasian jalkapalloliittoa AFC:tä.
Historia
MM-karsinnoissa vuonna 1981 Uusi-Seelanti eteni karsintalohkosta Aasian-Oseanian yhteisiin loppukarsintoihin voittaen Australian ja saavuttaen alkukarsinnassa edelleen suurimman voittonsa 13–0 Fidžistä. Neljän joukkueen AFC/OFC loppukarsinnassa, josta kaksi pääsi MM-kilpailuun, olivat Uuden-Seelannin lisäksi mukana Kuwait, Saudi-Arabia ja Kiina. Saudi-Arabia oli ryhmän heittopussi, mutta muut kolme varsin tasaisia. Lopulta kuitenkin Kuwait sijoittui ensimmäiseksi ja Kiina ja Uusi-Seelanti päätyivät tasapisteisiin jälkimmäisen sorruttua kotonaan tasapeliin muuten kaikki ottelunsa hävinnyttä Saudi-Arabiaa vastaan. Koska kaksi joukkuetta olivat tasapisteissä ja niillä oli jopa sama maaliero (Kiina oli tosin tehnyt enemmän maaleja, mutta tätä ei tuolloisissa säännöissä otettu huomioon), jouduttiin uusintaotteluun, jonka Uusi-Seelanti voitti, ja näin Kuwait ja Uusi-Seelanti pääsivät Espanjaan edustamaan AFC:tä ja OFC:tä. Uuden-Seelannin maajoukkue oli 7,5 kuukautta kestäneiden karsintojen aikana pelannut peräti 15 karsintaottelua, siihen astisista pisin karsintavaihe siis.
Espanjan MM-kisoissa 1982 Uusi-Seelanti ei saavuttanut menestystä. Se oli samassa alkulohkossa Brasilian, Neuvostoliiton ja Skotlannin kanssa. Uusi-Seelanti hävisi kaikki ottelunsa suurinumeroisesti, kyeten tosin sentään tekemään kaksi maalia Skotlannin verkkoon 5–2 päättyneessä ottelussa. Alkulohkovaiheen jälkeen sen kisat päättyivät, ja laskennallisesti se sijoittui 24 osallistujamaan joukossa sijalle 23. eli toiseksi viimeiseksi.
Maailmanmestaruuskilpailuihin osallistumisen jälkeen Uusi-Seelanti sai pitkään osakseen melko vaatimattomia tuloksia, mutta maanosamestaruudet 1998 ja jälleen 2002 ennakoivat uutta nousua. OFC:n kisat 2004, jotka samalla toimivat karsintoina Saksan MM-kisoihin 2006 kuitenkin epäonnistuivat joukkueen hävittyä Vanuatulle. Vuonna 2008 maa voitti jälleen maanosan mestaruuden.
Uusi-Seelanti selviytyi Etelä-Afrikan MM-kilpailuihin 2010 voitettuaan Oseanian karsinnan ennen Uutta-Kaledoniaa, Fidžiä ja Vanuatua sekä kukistettuaan jatkokarsinnassa Bahrainin. MM-lopputurnauksessa se pelasi tasapelin Slovakiaa, Paraguayta ja Italiaa vastaan karsiutuen jatkosta alkulohkon jälkeen. Uusi-Seelanti oli ainoa joukkue, joka ei hävinnyt Etelä-Afrikan MM-turnauksessa yhtään ottelua.
Tunnettuja pelaajia
Uusiseelantilainen Wynton Rufer on valittu Oseanian vuoden pelaajaksi kolme kertaa (1989, 1990 ja 1992). Lisäksi IFFHS (International Federation of Football History and Statistics) valitsi hänet Oseanian vuosisadan parhaaksi pelaajaksi.
Pigmentti
thumb|250px|Erivärisiä pigmenttejä myynnissä kauppahallissa [[Goassa, Intiassa.]]
Pigmentti (lat. pigmentum) on värillinen hienojakoinen jauhe, joka ei liukene sideaineeseen. Pigmentti antaa maalauksessa käytettäville väreille värin tai muun optisen ominaisuuden. Pigmentti voi olla läpikuultava tai peittävä. Pigmenttejä on käytännössä saatavilla jauhemaisina, ja ne yleensä sekoitetaan tai hierretään sideaineeseen, jolloin saadaan maalia. Osalla pigmenteistä on värjäävä ominaisuus.
Pisimpään on käytetty luonnosta löytyneitä aineita, jotka sisältävät sopivia kemiallisia aineita luonnostaan. Maavärejä kuten okraa ja punaista rautaoksidia, sekä hiiltä on käytetty jo tuhansien vuosien ajan kehon värjäämiseen ja luolamaalauksiin. Pigmenttejä on saatu myös puolijalokivistä, kuten Lapislatsulista. Nykyisin pigmentit valmistetaan pääsääntöisesti teollisesti.
Ominaisuudet
thumb|Erivärisiä [[valo|valon aallonpituuksia osuu pigmenttihiukkaseen ja siitä heijastuvat aallonpituudet määräävät sen värin.]] Pigmentin ominaisuuksien merkitys riippuu pigmentin käyttötarkoituksesta. Pigmenttien ominaisuuksia ovat muun muassa värjäyskyky, peittokyky, värivoima, emäksien kesto, happojen kesto, valonkesto, lämmönkesto, vakaus, reaktiivisuus ja myrkyllisyys.
Sideaineet
Pigmentteihin lisätään sideaineita. Sideaine sitoo maalin ja pitää sen kiinni maalattavassa pinnassa. Maalien sideaineina on käytetty muun muassa rasvoja, munanvalkuaisia, maitoa, verta, mehiläisvahaa, liimaa, arabikumia ja kalkkimaaleja, keskiajalta lähtien pähkinä-, pellava- ja unikonsiemenöljyä, sekä 1500-luvulta lähtien kuivuvia öljyjä.
Myrkyllisyys
thumb|[[Titaanivalkoinen eli titaanioksidi korvasi myrkyllisen lyijyvalkoisen 1900-luvulla.]] Jotkut pigmentit ovat myrkyllisiä, etenkin raskasmetalleista valmistetut. Lyijyvalkoinen eli emäksinen lyijykarbonaatti oli suosittu 1800-luvulle asti, kunnes sen tilalle saatiin myrkyttömiä synteettisiä valkoisia pigmenttejä. Lyijyvalkoinen oli niin myrkyllinen, että jotkut sitä käyttäneet taiteilijat saivat siitä lyijymyrkytyksen oireita. Suomessa lyijyvalkoisen käyttö kiellettiin joitain historiallisia kohteita lukuun ottamatta vuonna 1993. Myös muut lyijystä, kromista ja kadmiumista valmistettavat pigmentit, sekä aito sinooperi ovat myrkyllisiä.
Historia
thumb|[[Lascaux'n luolaan maalattu jääkauden aikainen okran ja hiilenmustan värinen luolamaalaus.]] Esihistoriallisella ajalla luolamaalauksia tehtiin väreillä, jotka koostuivat maasta, hiilestä ja eläinrasvasta. Värit levitettiin kallioon siveltimin, sormin ja puhaltamalla. Värit luultavasti jauhettiin ja niistä tehtiin sideaineiden avulla tahnaa. Kalliomaalarien suosimia väriaineita olivat punainen ja keltainen okra, umbra, hiilimusta, luumusta ja kalkkivalkoinen.
Muinaiset egyptiläiset sekoittivat maavärien sideaineiksi kumia ja eläimistä saatua liimaa, ja maalasivat hautakammioidensa sisäseiniin levittämän ohuen laastikerroksen päälle. Egyptiläiset käyttivät etupäässä kuutta väriä: punaista, vihreää, sinistä, keltaista, valkoista ja mustaa. He pesivät pigmenttinsä niiden pysyvyyden parantamiseksi. Egyptiläisten tuntemia pigmenttejä olivat muun muassa orpimentti, malakiitti, amatsoniitti, hematiitti, egyptinsininen, indigonsininen, atsuriitti, sinooperi, alitsariini, mönjä ja liuskevalkoinen. Egyptiläiset myös sekoittivat metallisuoloja kiinnittääkseen väriaineet. Foinikialaiset tekivät purppurakotiloista arvokkasta purppuraa, josta tuli pitkäksi aikaa rikkaiden statussymboli ja kuninkaallisten vaatteiden väri.
Muinaiset kreikkalaiset kehittivät lyijyvalkoisen, josta tuli tärkein valkoinen pigmentti nykyaikaan saakka. Antiikin roomalaiset hyödynsivät egyptiläisten ja kreikkalaisten kehittämiä pigmenttejä, etenkin Espanjasta louhittua punaista vermilionia.
1700-luvulta alkaen vesivärien laatu ja suosio kasvoivat. Taiteilijat eivät enää valmistaneet omia värejään, vaan syntyi erityinen värinvalmistajien ammattikunta. Uusia pigmenttejä olivat synteettinen preussinsininen ja koboltinvihreä. 1800-luvulla kehitettiin ensimmäiset tinaputkilot värien säilyttämiseen, ja pellavaöljy otettiin käyttöön sideaineena, mikä antoi taiteilijoille uusia vapauksia ja johti muun muassa impressionismin syntyyn. Uusia väriaineita olivat muun muassa kromikeltainen ja -oranssi, marsinpunainen, koboltinsininen, viridian, kadmiumkeltainen, seruliinisininen, synteettinen ultramariini, sinkkivalkoinen, kobolttivioletti ja smaragdinvihreä. Uudet väriaineet kehitettiin yleensä aluksi värjäysteollisuuden tarpeisiin, ja ne levisivät sieltä hitaasti taiteilijoidenkin käyttöön. Etenkin impressionistit hyödynsivät uutta kirkasta väripalettiaan innokkaasti. Intiassa valmistettua Intiankeltaista käytettiin Euroopassa 1800-luvun ajan, kunnes siitä luovuttiin 1900-luvun alussa eettisistä syistä, kun saatiin selville, että pigmenttiä tuotettiin pelkillä mangonlehdillä ruokitun karjan virtsasta.
Kapteeni (urheilu)
thumb|[[Real Madridin kapteeni Raúl kapteeninnauha käsivarressaan vuonna 2007.]]
Jalkapallossa ja salibandyssä kapteeni voidaan tunnistaa hänen vasemmassa käsivarressaan kantamastaan nauhasta. Jääkiekossa kapteenilla on rintamuksessaan vasemmalla C-kirjain, joka tulee englannin kielen sanasta captain. Joukkueella on usein myös yksi tai useampi varakapteeni, joka ottaa tehtävän hoitaakseen varsinaisen kapteenin ollessa estynyt. Jääkiekossa varakapteenilla on rintamuksessaan vasemmalla A-kirjain, joka tulee englannin kielen sanoista alternate captain. Joskus varakapteenista käytetään myös virallisesta poikkeavaa englanninkielistä nimitystä assistant captain. Jääkiekossa maalivahti ei voi toimia joukkueen kapteenina tai varakapteenina, mutta jalkapallossa ja salibandyssä voi.
left|220px|thumb|[[Montreal Canadiensin kapteenina toiminut Saku Koivu C-kirjain rinnassaan.]] Jääkiekossa ja salibandyssa kapteeni on joukkueen ainoa pelaaja, jolla on oikeus keskustella sääntötulkinnoista erotuomarin kanssa.
Kapteeniksi nimitetään usein joku joukkueen vanhimmista, kokeneimmista tai parhaista pelaajista.
Henry Boucha
Henry Charles Boucha (s. 1. kesäkuuta 1951 Warroad, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija ja syntyperäinen ojibwa-intiaani. Hän pelasi keskushyökkääjänä NHL:ssa 6 kauden aikana 247 ottelua ja edusti maataan Sapporon olympialaisissa 1972, jossa joukkue voitti hopeaa.
Ura
Boucha pelasi high school -aikoinaan koulunsa Warroad Warriors -joukkueessa, jonka jälkeen kaudella 1969–70 hän pelasi WCJHL:n Winnipeg Jetsissä. Seuraavaksi hän liittyi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueeseen, jossa pelasi vuoteen 1972 asti. Hän edusti maataan vuoden 1970 MM-kisojen B-sarjassa, 1971 MM-kisojen A-sarjassa ja oli voittamassa hopeaa vuoden 1972 olympiakisoissa.
Detroit Red Wings varasi Bouchan vuoden 1971 NHL:n varaustilaisuudessa 16. vuorolla. WHA:ssa hänet varasi Minnesota Fighting Saints vuonna 1972 koko tilaisuuden ensimmäisenä. Olympiakisojen jälkeen, talvella 1972, Boucha aloitti NHL-uransa Detroit Red Wingsin paidassa. Hän teki ensimmäisessä ottelussaan maalin ja ensimmäisen kokonaisen kauden jälkeen keväällä 1973 hänet valittiin Detroitin vuoden tulokkaaksi. Bocha pelasi Detroitissa vielää yhden kokonaisen kauden, jonka jälkeen elokuussa 1974 hänet myytiin Minnesota North Starsiin, josta tuli vaihdossa Danny Grant.
Loukkaantuminen
Kaudella 1974–75 Boucha tuli kuuluisaksi, kun Boston Bruinsin Dave Forbes hyökkäsi Bouchan kimppuun, löi häntä silmään mailan päällä ja hakkasi Bouchan päätä jäähän. Tapaus oli ensimmäinen, jossa jääkiekkoväkivallasta nostettiin syyte oikeudessa. Valamiehistö ei päässyt sopuun rangaistuksesta, joten Forbes vapautettiin syytteistä.
Bouchan näkö ei ikinä palautunut ennalleen, joten hänen jääkiekkouransa kärsi. Hän yritti palata kaukaloon ensiksi WHA:n Minnesota Fighting Saintsin paidassa seuraavalla kaudella, mutta seura lopetti toimintansa kesken kauden helmikuussa 1976. Boucha siirtyi NHL:n Kansas City Scoutsin riveihin, jossa pelasi loppukauden. Kansas Citykin oli vaikeuksissa ja muutti ennen seuraavan kauden alkua Denveriin, jossa Boucha pelasi vielä 9 peliä, ennen kuin lopetti uransa.
Boucha käytti ensimmäisenä NHL:ssä otsanauhaa. 1995 hänet valittiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen.
Massa
pienoiskuva|[[Kilogramman prototyyppi|Kilogramman prototyypin yhdysvaltalainen kopio (tunnus K4)]] Massa (, tunnus m) on fysiikan perussuure, joka kuvaa toisaalta kappaleen hitautta voiman vaikuttaessa siihen, toisaalta kappaleen kykyä tuntea ja aiheuttaa gravitaatiovoimia. Arkikielessä painolla tarkoitetaan yleensä kappaleen massaa.
Hidas ja painava massa
Massa liittyy kaikkien kappaleiden kahteen eri perus­ominaisuuteen, toisaalta hitauteen, toisaalta gravitaatioon. Tällä perusteella voidaan erottaa käsitteet hidas massa ja painava massa.
Kappaleen hidas massa kertoo, miten suuri voima tarvitaan antamaan kappaleelle tietyn suuruinen kiihtyvyys. Mitä suurempi kappaleen massa on, sitä pienemmän kiihtyvyyden tietyn suuruinen voima sille antaa. Tämän ilmaisee dynamiikan peruslaki (Newtonin II laki), joka voidaan esittää kaavalla missä F on vaikuttava voima, m kappaleen massa ja a kappaleen saama kiihtyvyys. Kappaleen massan ja nopeuden tuloa sanotaan sen liikemääräksi, ja sen derivaatta ajan suhteen on yhtä suuri kuin siihen vaikuttavien voimien resultantti.
Newtonin gravitaatiolain mukaisesti kappaleet vaikuttavat toisiinsa gravitaatiovoimalla, joka on suoraan verrannollinen keskenään vaikuttavien kappaleiden massojen tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden etäisyyden neliöön. . Tässä mielessä massa sanotaan painavaksi massaksi. Samassa paikassa, esimerkiksi tietyllä paikalla maan pinnalla, kappaleen paino ja (painava) massa ovat suoraan toisiinsa verrannollisia. Kappaleen painava massa on kuitenkin sen paikasta riippumaton, kun taas sen paino muuttuu, jos se viedään paikkaan, jossa painovoima on eri suuruinen, esimerkiksi toiselle taivaankappaleelle. Arkikielessä käsitteitä massa ja paino käytetään usein synonyymeinä. Arkielämässä tästä sekaannuksesta ei yleensä ole sanottavasti haittaa, mutta esimerkiksi fysiikassa, tähtitieteessä ja avaruustekniikassa ero massa- ja paino-käsitteiden välillä on oleellisen tärkeä.
Kappaleen hidasta ja painavaa massaa voitaisiin pitää kahtena eri suureenakin. Klassisessa mekaniikassa kuitenkin oletetaan, että ne ovat jokaisella kappaleella yhtä suuret. Tähän viittasi jo Galilein havainto, että ilmattomassa tilassa kaikki kappaleet putovat yhtä suurella kiihtyvyydellä. Vuonna 1909 Lorand Eötvös osoitti kokeellisesti hitaan ja painavan massan ekvivalenttisuuden tarkkuudella 5 · 10-9. Tämä ekvivalenssin vuoksi hidasta ja painavaa massaa voidaankin mitata samoilla mitta­yksiköillä. Ennen Einsteinin vuonna 1916 esittämää yleistä suhteellisuus­teoriaa ei kuitenkaan tunnettu mitään perustavaa syytä sille, miksi niiden on oltava yhtä suuret, vaan tämä oli pelkästään havaintoihin perustuva oletus.
Massaa on totuttu pitämään aineen olennaisimpana tunnusmerkkinä ja sen määrän mittana. Tätä käsitystä tukee varsinkin se, että sitä koskee yleinen, myös kemiallisissa reaktioissa pätevä säilymislaki, joka tunnetaan myös aineen häviämättömyyden lain nimellä. Suhteellisuusteoria on tätä käsitystä tarkentanut.
Massa suureena ja massan mittaaminen
Kappaleen massaa voidaan mitata erilaisilla vaaoilla – sanotaan että kappale punnitaan. Vaa'at perustuvat kappaleen massan ja painon verrannollisuuteen. Kappaleen paino (mutta ei massa) tosin riippuu myös sen sijainnista, sillä painovoima ei ole kaikkialla aivan yhtä suuri. Kuitenkin tasapainovaaka antaa kappaleen massalle kaikkialla saman arvon, sillä paikasta toiseen siirrettäessä myös toiseen vaakakuppiin sijoitettavien punnusten paino muuttuu samassa suhteessa. Sitä vastoin jousivaa'alla punnittaessa tulos riippuu painovoiman paikallisesta suuruudesta. Tällä perusteella voidaan sanoa, että tasapainovaaka mittaa massaa (painavaa massaa), jousivaaka painoa. Ilman painovoimaa massaa voi mitata kiihdyttämällä sitä tunnetulla voimalla.
Massa erityisessä suhteellisuusteoriassa
Erityinen suhteellisuusteoria osoittaa että massa ja energia ovat ekvivalentteja: kappaleen sisäenergian kasvaessa määrällä ∆E, sen massa kasvaa määrällä ∆E/c². Tämän ilmaisee tunnettu kaava E=mc².
Tähän päädyttiin päättelemällä, että mitä suurempi kappaleen nopeus on, sitä suurempi voima tarvitaan sen kiihdyttämiseen samansuuruisella kiihtyvyydellä. Ellei näin olisi, vakiona pysyvän voiman vaikutuksesta kappale saavuttaisi lopulta valon­nopeuden, mikä kuitenkaan ei ole mahdollista.
missä m0 on kappaleelle ominainen vakio, ns. lepomassa, v kappaleen nopeus ja c valonnopeus. Kappaleen nopeuden lähestyessä valon­nopeutta tämä suure, joka vastaa kappaleen hidasta massaa ja jota toisinaan sanotaan kappaleen liikemassaksi, kasvaa rajatta. Suhteellisuusteorian mukaan kappaleen liikemäärä on sen liikemassan ja nopeuden tulo:
Monet fyysikot ovat kuitenkin sitä mieltä, että liike­massan käsite on fysiikassa tarpeeton ja kappaleen massasta puhuttaessa tulisi aina tarkoittaa nimenomaan sen lepo­massaa, joka on kappaleelle ominainen vakio. . Muun muassa monissa oppi­kirjoissa liike­massan käsite kuitenkin yhä esiintyy. Tätä on perusteltu opetuksellisilla ja tieteenhistoriallisilla syillä; esimerkiksi Kaarle Kurki-Suonio on asiaa pohtiessaan päätynyt käsitykseen, että liike­massan käsite on "tarpeeton hiukkas­fysiikassa mutta välttämätön massan käsitteen ja Einsteinin relaation ymmärtämiseksi".
Kappaleen lepomassan, liikemäärän ja kokonais­energian välille voidaan myös johtaa yhteys eli missä m on kappaleen (lepo)massa, p liikemäärä ja c valonnopeus. Tässä sekä liike­määrä p että kokonais­energia E riippuvat käytetystä koordinaatistosta kun taas (lepo)massa m0 on koordinaatistosta riippumaton, kappaleelle ominainen vakio. Tämä osoittaa samalla, että kappaleen (lepo)massa ilmoittaa samalla sen neliliikemäärävektorin pituuden.
Näin ollen silloinkin, kun kappale on levossa eli sen liikemäärä on nolla, sillä on energiaa, joka on suoraan verrannollinen sen massaan, minkä osoittaa tunnettu yhtälö E=mc². Liikkuvan kappaleen energia on tätä suurempi. Tämä erotus on kappaleen liike-energia, ja jos sen nopeus v on paljon valonnopeutta pienempi, liike-energialle on likipitäen voimassa jo ennen suhteellisuusteoriaa tunnettu kaava.
Massan ja energian ekvivalenssista seuraa myös, että useammasta kappaleesta koostuvan sidotun systeemin massa on pienempi kuin sen osien massojen summa. Tällaisella systeemillä on tietyn suuruinen sidosenergia, jona systeemi luovuttaa sen muodostuessa rakenne­osistaan. Näin ollen esimerkiksi molekyylien massa on yleensä hieman pienempi kuin niissä olevien atomien massojen summa niiden ollessa erilleen, mutta tämä erotus on niin pieni, ettei sitä käytännössä voida mitata. . Sitä vastoin vahva ydinvoima on niin voimakas, että tämä voidaan havaita suoraan: atomiytimen massa on pienempi kuin ytimen nukleonien massojen summa niiden ollessa toisistaan erillään. Edelleen, yksittäisen nukleonin sisäinen vahvan ydinvoiman kenttään sitoutunut energia selittää 90-prosenttisesti1 havaitun massan.
Ei ole kuitenkaan saatu tyhjentävää vastausta siitä, mitä energiaa jäljelle jäävä massa vastaa. "Massattoman massan" (mass without mass) teoriaa ei siis ole saatu luotua. Nykyisin vallitsevan käsityksen mukaan alkeishiukkasten massa syntyy hiukkasten vuorovaikuttaessa Higgsin kentän kanssa. Hypoteesin todentamiseksi etsitään Higgsin kentän kvanttia, Higgsin bosonia. Higgsin fysiikka on olennainen osa supersymmetrian teoriaa.
Hämeen poliisilaitos
Hämeen poliisilaitos muodostettiin 1. tammikuuta 2014 yhdistämällä Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen poliisilaitokset sekä Liikkuvan poliisin Lahden ja Hämeenlinnan toimipisteet. Hämeen poliisilaitos vastaa poliisitoiminnasta 22 kunnan alueella Kanta- ja Päijät-Hämeen maakunnissa. Pääpoliisiasema sijaitsee Lahdessa entisen Lahden varuskunnan alueella 1973 rakennetussa entisessä ruokalassa ja poliisiasemat Orimattilassa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Riihimäellä ja Forssassa. Poliisilaitoksella työskentelee noin 560 henkilöä, joista on poliiseja noin 460.
Hämeen poliisilaitos huolehtii yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitämisestä, poliisin hälytyspalveluista, rikosten ennalta estämisestä, selvittämisestä, tutkinnasta ja syyteharkintaan saattamisesta, poliisin lupahallinnosta sekä muista paikallispoliisille kuuluvista tehtävistä toimialueellaan.
Kansakunnan käännekohta
Kansakunnan käännekohta on kuusiosainen, kuvitteellinen, mutta dokumenttimuotoon tehty televisiosarja, joka kertoo Suomen vaihtoehtoisesta historiasta ja nykypäivästä. Ohjelman juontajana toimi Carl-Kristian Rundman.
Chess
Taustaa
Tarinan puitteina on kylmän sodan aikainen Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton taistelu kansainvälisistä šakkimestaruuksista, joita maat havittelivat propagandatarkoituksiin. Vaikka musikaalin henkilöhahmoja ei luotu esittämään ketään tiettyä, "amerikkalaisen" hahmo perustui löyhästi šakin suurmestarin Bobby Fischeriin, kun taas tarina saattoi saada vaikutteita venäläisten suurmestarien Viktor Kortšnoin ja Anatoli Karpovin elämästä.
Chessin Suomen ensi-ilta oli syyskuussa 2018 Helsingin Svenska Teaternissa. Pääroolissa nähtiin Maria Ylipää.
Chessin saavutuksia
Konseptialbumista tuli top 10 -hitti Britanniassa, Länsi-Saksassa ja Etelä-Afrikassa. Se sijoittui 47:nneksi Billboard 200 -listalla, sijalle 39 Ranskassa, sijalle 35 Australiassa ja pysytteli seitsemän viikkoa listaykkösenä Ruotsissa. Albumi voitti lisäksi paljon arvostettuja palkintoja: Goldene Europan Saksassa, Edison Awardin Alankomaissa ja Rockbjörnenin Ruotsissa.
Konseptialbumin kappale One Night in Bangkok, jonka esittivät Murray Head ja Anders Glenmark, saavutti kolmannen sijan Billboardin Hot 100 -listalla. Elaine Paigen ja Barbara Dicksonin duettona esittämä I Know Him So Well piti Britannian singlelistan ykkössijaa hallussaan neljä viikkoa, ja voitti parhaan A-puolisinglen Ivor Novello -palkinnon. Laulusta tekivät sittemmin coverkappaleen Whitney Houston äitinsä Cissyn kanssa (Whitney-albumille) sekä Barbra Streisand. Streisand äänitti kappaleen alkujaan The Broadway Albumille (1985), mutta tilanpuutteen vuoksi se jätettiin pois ja julkaistiin vasta 1992 levyllä Highlights from Just for the Record.
Altria Group
Altria Group on holding-yhtiö, jonka omistukseen kuuluvat tupakkatuotteita valmistavat Philip Morris USA ja John Middleton, nuuskanvalmistaja U.S. Smokeless Tobacco Company, viinintuottaja Ste. Michelle Wine Estates sekä Philip Morris Capital Corporation. Lisäksi Altria omistaa 28,5 % maailman toiseksi suurimmasta panimokonsernista SABMilleristä.