cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Somerset
Nimikkokukka
Vuonna 2004 Somersetin nimikkokukaksi valittiin vuorineilikka Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Boerboel
Boerboel on eteläafrikkalainen koirarotu. Rodulla ei ole FCI:n rotumääritelmää, mutta Kennel Union of Southern Africa on hyväksynyt sen. Rotua tavataan jonkin verran Suomessakin.
Luonne ja käyttäytyminen
Boerboel on luonteeltaan kuuliainen, luotettava ja älykäs ja sillä on myös erinomainen vartioimisvaisto. Se on peloton ja uskollinen eikä sen luonteenpiirteisiin kuulu voimakas aggressiivisuus.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Alkuperä
Boerboelin historia kytkeytyy vahvasti alueella asuneisiin buureihin, mistä myös nimen alkuosa "boer" juontaa juurensa. Euroopasta tulleet siirtolaiset toivat mukanaan bulldoggeja ja bullmastiffeja, mutta jotkin raportit antavat olettaa, että myös paikallinen rotu africanis on saattanut vaikuttaa nykyisen boerboelin verenperimään.
Boerboel polveutuu vanhasta buurikoirasta, joka puolestaan jalostettiin mastiffeista ja bulldoggeista. Alkuperäistä buurikoiraa käytettiin suurriistan metsästykseen ja maatilojen vartiointiin, mutta nykyistä rotua alun perin yksinomaan jälkimmäiseen tehtävään.
1900-luvun aikana boerboel alkoi sekoittua muihin koiriin ja täten myös harvinaistua. 1980-luvulla perustettiin Boerboel Association, jonka viisi perustajajäsentä päättivät elvyttää rodun. He alkoivat etsiä syrjäisemmiltä alueilta aitoja puhdasrotuisia yksilöitä: heidän päämääränään oli löytää ne yksilöt, jotka olivat niin maantieteellisesti eristyneitä, etteivät ne olleet altistuneet risteytymisille. Lopulta he onnistuivat tavoitteissaan jalostaa boerboel takaisin alkuperäiseen muotoonsa.
Etelä-Afrikassa rodun kattojärjestö on Suid Afrikaanse Boerboeltelers Vereniging, minkä lisäksi on olemassa mm. United States Boerboel Association ja All-Russian Boerboel Association.
Luettelo Asterix seikkailee -sarjakuvien hahmoista
Tämä on luettelo Asterix seikkailee -sarjakuvien hahmoista.
Muut kyläläiset
Joitakin toistuvasti esiintyviä hahmoja ei ole nimetty. Esimerkiksi Senilixin vaimon nimeä ei ole koskaan mainittu, vaikka hänet nähdään useissa albumeissa, esimerkiksi albumissa Obelix ja kumppanit.
Merirosvot
Suomenkielisissä Goscinnyn käsikirjoittamissa albumeissa merirosvojen nimiä ei juurikaan mainita, lukuun ottamatta punapartaisen merirosvon poikaa nimeltä Erix. Merirosvoista kolme erottuu aina muusta merirosvoporukasta: Punapartainen merirosvokapteeni, vanha puujalkainen merirosvo sekä suurikokoinen numidialainen merirosvo, joka toimii tähystäjänä. Tarinassa Obelixin kaleeri puujalkaisen merirosvon nimi on Pölkky ja numidialaisen Baba. Merirosvohahmot perustuvat Jean-Michel Charlierin ja Victor Hubinonin sarjakuvaan Punaparta, jossa kaikilla neljällä mainitulla merirosvolla on vastineensa.
Merirosvojen kohtaaminen gallialaisten kanssa päättyy aina tavalla tai toisella huonosti – ainoa poikkeus tähän tapahtuu albumissa Asterix ja rahapata. Albumissa Jumaltenrannan nousu ja tuho selviää, kuinka merirosvojoukko sai alkunsa. Merirosvojen ensiesiintyminen oli albumissa Asterix gladiaattorina.
Charles Thomson Rees Wilson
C.T.R. Wilson eli Charles Thomson Rees Wilson (14. helmikuuta 1869 – 15. marraskuuta 1959) oli skotlantilainen fyysikko ja meteorologi. Hän toimi professorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1924–1934. Wilson tutki muun muassa vesihöyryn tiivistymistä ja meteorologian sähköisiä ilmiöitä. Hän sai vuonna 1927 Nobelin fysiikanpalkinnon menetelmästään, jolla tehdään sähköisesti varattujen kappaleiden radat näkyviksi sumukammiossa.
Wilson syntyi lähellä Edinburghia. Hän menetti isänsä neljävuotiaana ja muutti äitinsä kanssa Manchesteriin, missä kävi koulunsa ja aloitti yliopisto-opintonsa. Hän opiskeli biologiaa ja aikoi tulla lääkäriksi. Vuonna 1888 hän lähti stipendin turvin Cambridgeen, missä suoritti tutkintonsa 1892. Siellä hän kiinnostui fysiikasta ja kemiasta. Seistessään Ben Nevis -vuorella 1894 hän ihaili sumuvarjoja ja muita haloilmiöitä ja päätti tuottaa samanlaisen laboratoriossa.
Tuottaessaan pisaroita Cavendishin laboratoriossa hän alkoi miettiä, mistä pölyttömään ilmaan tuli tiivistymisytimiä. Hän altisti alkeellisen pilvikammionsa röntgensäteille, ja tiivistyminen kiihtyi, mikä tuki ajatusta, että säteily sai ilman ionisoitumaan. Hänet palkattiin tutkimaan ilmakehän sähköilmiöitä ja ioneita tiivistymisytiminä, ja sumukammio valmistui vasta 1911. Monet tutkijat alkoivat käyttää sitä eri puolilla maailmaa, ja sen avulla varmistettiin monia alkeishiukkasten ominaisuuksia.
Johan Nylander
Johan Nylander (20. elokuuta 1698 Oulu - 10. kesäkuuta 1761 Porvoo) toimi Porvoon piispana 1745-1761.
Nylander oli oululaisen kauppiaan Simon Saaren (Nylander) poika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Upsalassa 1716 ja Turussa 1722, jonka jälkeen toimi Pohjalaisen osakunnan kuraattorina 1722-25 sekä Helsingin triviaalikoulun konrehtorina 1725. Maisteriksi Nylander vihittiin priimuksena 1726 ja pappisvihkimyksen hän sai 1727. Toimi sitten Porvoon lukion lehtorina sekä palkkalitäjänsä Säkkijärven kirkkoherrana. Nylander nimitettiin Porvoon vt. tuomiorovastiksi 1739; tuomiokapitulin jäsen hän oli ollut jo vuodesta 1727 lähtien ja vt. esimies 1742-45. Nimitettiin Porvoon piispaksi 1745 ja samalla palkkapitäjiensä Lammin, Myrskylän ja Sipoon kirkkoherraksi.
Piispana Nylander oli tarmokas ja ahkera, seuraten vanhoja Gezeliuksen aikaisia periaatteita. Porvoon lukiolle hankittiin uusi talo ja tarkastusmatkoillaan Nylander työskenteli lukutaidon parantamiseksi ja taikauskon vähentämiseksi.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli vuodesta 1727 Katarina Helsingius (k. 1742) ja toinen 1744 Vendla Juliana von Glan tämän ensimmäisessä avioliitossa (k. 1799). Von Glanin toinen aviomies oli tuleva Porvoon piispa Gabriel Fortelius.
Phil Hill
Philip Toll Hill (20. huhtikuuta 1927 Miami, Florida, Yhdysvallat – 28. elokuuta 2008 Salinas, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän saavutti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden ajaessaan Ferrarilla vuonna 1961. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1958, 1961 ja 1962. Hill on ainoa F1-maailmanmestari, jolla on alle 100 pistettä.
Pianonsoittoa opiskellut Phil Hill aloitti kilpa-autoilun vuonna 1947. Hänen molempien vanhempiensa kuoltua 1951 hän osti 2,6-litraisen Ferrarin ja alkoi kilpailla sillä hyvällä menestyksellä. Viisikymmentäluvun puolivälissä hän oli noussut USA:n urheiluautosarjojen ykköskuljettajaksi. Le Mansin ajot hän voitti kolme kertaa (joka kerta Olivier Gendebienin kanssa). Hän oli ensimmäinen amerikkalainen Le Mans -voittaja. Menestyttyään kotimaassaan hän muutti Eurooppaan ja otti tähtäimeensä autourheilun kuninkuusluokan, Formula ykköset.
F1-ura
Vuonna 1961 Hill nappasi maailmanmestaruuden Ferrari 156 -autolla, jolla hän ja mestaruutta myös tavoitellut saksalainen Wolfgang Von Trips hallitsivat MM-sarjaa. Mestaruus ratkesi traagisesti Hillin hyväksi kauden toiseksi viimeisessä MM-kilpailussa Monzassa, kun Von Trips ja nuori Jim Clark ajoivat yhteen. Von Trips ajautui ulos radalta ja kuoli ulosajon seurauksena. Hill ajoi maailmanmestariksi.
Seuraavalla kaudella säännöt muuttuivat, ja Ferrari putosi jälkijoukkoon. Hill ei pystynyt puolustamaan MM-titteliään, ja kun vielä riidatkin sotkivat tallin kesittymistä, siirtyi Hill seuraavaksi kaudeksi ATS-talliin ja jatkoi sieltä Cooperille, jonka autolla ajoi uransa viimeisen F1 -kilpailun vuonna 1964.
Hän menehtyi Parkinsonin taudin komplikaatioihin.
Wallace de Souza
Wallace Leandro de Souza (s. 26. kesäkuuta 1987 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen lentopalloilija, joka on voittanut olympiakultaa ja saavuttanut kolme arvokisahopeaa. Hän on pituudeltaan 198-senttinen.
Johnny Mandel
Johnny Mandel (23. marraskuuta 1925 New York – 29. kesäkuuta 2020 Ojai ) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin, elokuvamusiikin ja jazzin säveltäjä. Hän työskenteli muiden muassa Count Basien, Frank Sinatran ja Shirley Hornin kanssa.
Mandel voitti vuonna 1966 Oscarin ja Grammyn "vuoden parhaasta laulusta" elokuvaan Kuuma ranta yhdessä Paul Francis Websterin kanssa tekemällään kappaleella "The Shadow of Your Smile". Mandel sai Grammyn myös kirjoittamillaan kappaleilla "Unforgettable" (Natalie Cole & Nat King Cole, 1992) ja "Here's to Life" (Shirley Horn, 1993). Vuonna 1997 hän sai elämäntyöstään ASCAP-järjestön Henry Mancini -palkinnon.
Balalaikka
thumb|Balalaikka Balalaikka on Venäjältä peräisin oleva kielisoitin. Sen kaikukoppa on kolmionmuotoinen ja siinä on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä. Sitä käytetään lähinnä venäläisessä kansanmusiikissa. Balalaikkoja tehdään eri kokoisina. Nykyisin käytössä ovat korkeimmasta matalimpaan piccolobalalaikka, primabalalaikka, secondobalalaikka, alttobalalaikka, bassobalalaikka ja kontrabassobalalaikka. Yleisin on primabalalaikka, jonka kielet viritetään sävelille e-e-a eli kaksi alinta kieltä ovat samassa vireessä. Balalaikkaa soitetaan joko sormin tai plektralla.
Johnny Mandel
Mandelin muita tunnettuja sävellyksiä ovat muiden muassa "Suicide Is Painless" (teema elokuvasta M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala), "Close Enough to Love", "Emily" ja "A Time for Love".
Balalaikka
Balalaikkaa soitetaan monesti eräänlaisissa balalaikkaorkestereissa, joihin kuuluu useita erilaisia balalaikkoja. Balalaikkaorkesterien historia juontaa juurensa 1880-luvulle, jolloin venäläinen Vasili Andrejev esitteli balalaikkasoitinyhtyeen Pietarissa. Vuonna 1897 Andrejev perusti balalaikoista, domrista ja gusleista koostuvan orkesterin. Siitä lähtien on ollut olemassa balalaikkaorkestereja, jotka soittavat sekä kansan- että taidemusiikkia.
Eduard Tubin sävelsi balalaikalle konserton.
Tunnetuimpia suomalaisia balalaikansoittajia on ollut venäläissyntyinen Ivan Putilin. Helsingissä toimii vuonna 1910 perustettu Helsingin balalaikkaorkesteri, joka soittaa alkuperäisillä venäläisillä kansansoittimilla venäläistä kansanmusiikkia, romansseja sekä viihde- ja klassista musiikkia sekä antaa alan koulutusta.
Kesäkurpitsa
thumb|200px|Kesäkurpitsan kukkia. Kesäkurpitsa on ryhmä kurpitsan (Cucurbita pepo) lajikkeita. Kesäkurpitsa on Italiassa 1800-luvun alussa jalostettu vihannes, joka muistuttaa yleensä ulkonäöltään kurkkua, vaikka saattaa olla myös keltainen tai pyöreähkö.
Balalaikka
Suomalaisen laulaja-lauluntekijä Litku Klemetin instrumentti on balalaikka.
Kesäkurpitsa
Suomessa kesäkurpitsaa syödään noin puoli kiloa henkeä kohti vuodessa. Hedelmän lisäksi myös kesäkurpitsan kukat ovat syötäviä. Taimet pitää esikasvattaa, mikä onnistuu kotioloissa. Siemenet kylvetään halkaisijaltaan 6–10 cm ruukkuihin. Esikasvatuksessa käytetään peruslannoitettua ja kalkittua kasvuturvetta. Taimet istutetaan ulos ilmojen lämmettyä siten, ettei lämpötilan pitäisi laskea alle 10 celsiusasteen. Istutettaessa riittää, että taimissa on yksi kasvulehti.
Kesäkurpitsa valittiin vuonna 2003 vuoden vihannekseksi.
Terveysvaikutukset
Kesäkurpitsan väitetään olevan erityisen tehokas kuona-aineiden poistaja. Se edistää ruoansulatusta ja suojaa suoliston limakalvoja.
Ravintosisältö per 100 g
Kesäkurpitsassa on paljon A-vitamiinia.
Rock-Jerry
Rock-Jerry (oik. Kaj Alvar Järnström, käytti myös taiteilijanimeä Jerry, s. 30. kesäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen rocklaulaja. Hän voitti vuonna 1959 rock-kuninkuuskilpailun. Seuraavana vuonna nimellä Rock-Jerry & His Masters tehtyä Rock-Jerryn debyytti-EP:tä Suomen Rock-kuningas (sisälsi kappaleet "Long Tall Sally" / "Waltzing Matilda" / "Stupid Cupid" / "Only Sixteen") pidetään ensimmäisenä varsinaisena suomalaisena rock-levynä. Rock-Jerryn managerina toimi Onni Gideon.
Mike Powell
Michael Anthony "Mike" Powell (s. 10. marraskuuta 1963 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä. Hän pitää hallussaan pituushypyn maailmanennätystä 895 cm.
1988 Soulin olympialaisista Powell saavutti hopeaa Carl Lewisin takana tuloksella 849 cm. 1991 Tokion MM-kisojen finaalissa Powell paransi Bob Beamonin tuolloin 23 vuoden ikäistä maailmanennätystä viidellä sentillä, lukemiin 895 cm, ja voitti MM-kultaa. 1992 Barcelonassa hän saavutti jälleen olympiahopeaa voiton mentyä Lewisille. Powellin tulos 864 cm jäi vain kolme senttimetriä Lewisin parhaasta. 1993 Stuttgartin MM-kisoissa Powell voitti toisen MM-kultansa tuloksella 859 cm. 1995 Göteborgin MM-kisoista hän saavutti pronssia. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 817 cm.
Powell lopetti uransa 1996 Atlantan olympialaisten jälkeen, mutta teki paluun vuonna 2001 tavoitteenaan 2004 Ateenan olympialaiset. Loukkaantumisen takia hän ei kuitenkaan voinut osallistua Yhdysvaltain olympiakarsintoihin. Hän on 188 senttimetriä pitkä ja painoi aktiivivuosinaan 77 kilogrammaa.
Bellona
Bellona (alun perin Duellona) on roomalainen sodan jumalatar, jonka kreikkalainen vastine oli Enyo. Toisinaan hänet kuvataan Mars-jumalan sisarena tai vaimona. Bellonan temppeli sijaitsi Campus Martiuksen alueella kaupunginporttien ulkopuolella lähellä Apollon temppeliä.
Rapture (Unholyn albumi)
Rapture on Unholy-yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin Avantgarde Music -yhtiön kautta vuonna 1998.
Kappaleet
Vuoden 2011 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Azuay
thumb|300px|Azuayn provinssin sijainti Ecuadorin kartalla Azuay on maakunta Ecuadorissa. Sen pinta-ala on noin 7 700 neliökilometriä ja asukkaita siellä on noin 712 000 (2010). Maakunnan pääkaupunki on Cuenca, Ecuadorin kolmanneksi suurin kaupunki.
Maantiede ja sijainti
Azuayn maakunta sijaitsee Andeilla Ecuadorin eteläosassa. Sen naapurimaakunnat ovat pohjoisessa Cañar, idässä Morona-Santiago, etelässä Zamora-Chinchipe ja Loja ja lännessä El Oro ja Guayas. Azuay on väkiluvultaan maan viidenneksi suurin maakunta.
Kantonit
thumb|300px|El Cajasin kansallispuiston maisemaa Azuay on jaettu 15 kantoniin (suluissa niiden pääkaupungit):
Peter Nygård
Peter J. Nygård (alk. Pekka Juhani Nygård; s. 24. heinäkuuta 1941 Helsinki) on suomalaissyntyinen liikemies, joka nykyisin on Kanadan kansalainen. Nygård asui pääasiassa Bahamalla, mutta hänellä oli asunnot myös ainakin Los Angelesissa ja Winnipegissä. Hänen henkilökohtaisen omaisuutensa arvoksi arvioitiin vuonna 2014 noin 944 miljoonaa Kanadan dollaria. Hän oli perustamansa Nygard International -yhtiön hallituksen puheenjohtaja, kunnes syytökset raiskauksista ja ahdistelusta pakottivat hänet väistymään tehtävistään helmikuussa 2020. 120 naista syyttää Nygårdia seksuaalirikoksista ryhmäkanteessa. Hänen yhtiönsä on asetettu selvitystilaan. Nygard itse on ollut pidätettynä 14.12.2020 lähtien. Hän vietti lähes vuoden Headingleyn vankilassa Manitobassa ennen kuin hänet siirrettiin toiseen vankilaan Torontossa lokakuussa 2021. Kanadalaisten oikeusprosessien jälkeen hänet luovutetaan Yhdysvaltoihin vastaamaan uusiin syytteisiin.
Perhe
Poika Kai (s. 1982) ja tyttäret Bianca (s. 1976) ja Åliå (s. 1979) ovat suhteesta Patricia Bicklen kanssa. Vanhin poika Peter Stefan (s. 1974) on suhteesta Helena Jaworskin kanssa. Pojat Jessar (s. 1988) ja Mika (s. 1988) ovat eri suhteista. Scarlet (s. 1997) on suhteesta puolalaissyntyisen Angelika Szczepaniakin kanssa. Xar (s. 2000) on suhteesta Freya Wendy Kapitanin kanssa.
Lapsuus ja koulutus
Peter Nygård muutti 9-vuotiaana sisarensa Liisan ja vanhempiensa Eeli ja Hilkka Nygårdin mukana Kanadaan Deloraineen Manitobaan. Vanhemmat olivat työskennelleet Helsingin Osuuskaupan palveluksessa leipureina. He työskentelivät ensin mm. General Bakeries -yrityksen palveluksessa ja perustivat vuonna 1967 Winnipegiin oman leipomon, joka alkuvaikeuksien jälkeen alkoi menestyä hyvin ja toimi aina vuoteen 1977 asti. Peter Nygårdilla on liiketalouden tutkinto vuodelta 1964 Pohjois-Dakotan yliopistosta Yhdysvalloista.
Ura
Nygård aloitti liiketoimintansa joulukuussa 1967 sijoittamalla säästönsä ja 8 000 Kanadan dollarin lainan 20 prosentin osuuteen Nathan Jacobs -naistenvaatevalmistajasta. Muutamaa vuotta myöhemmin hän omisti yhtiön kokonaan ja nimesi sen uudelleen Tan Jay Internationaliksi. Nygard Apparel -yhtiö perustettiin vuonna 1967 Kanadassa Winnipegissä, ja sen pääkonttori on nykyisin Kanadassa Torontossa.
Nygård kertoi itse TV-haastattelussa, että hän halusi keskittyä nimenomaan yli 40-vuotiaitten naisten arkipukeutumiseen. Myös brändinrakennus, tuotannon automatisointi ja varastokirjanpidon saattaminen ajantasaiseksi oli yritykselle ensisijaista.
Yhtiön liikevaihdoksi oletetaan noin miljardi Kanadan dollaria. Tuotemerkkejä ovat Nygård Fashions, Nygard Slims, Bianca Nygard, ADX, TanJay, Alia ja Allison Daley.
Nygård International (yhtiö)
Nygård perusti vuonna 1967 Winnipegissä Nygård Internationalin, joka aloitti urheiluvaatteiden valmistukseen. Yritys laajeni vuonna 1978 Yhdysvaltoihin, ja vuonna 1987 Peter Nygård avasi yrityksen kansainvälisen myynti- ja markkinointiryhmän Torontossa.
Yhtiöllä on seuraavat toimitilat:
Yhtiöllä on tuotantolaitoksia myös Kiinassa Shanghaissa ja Tianjinissa, Sri Lankassa, Indonesiassa ja Meksikossa.
Yhtiö hakeutui yrityssaneeraukseen maaliskuussa 2020 Peter Nygårdiin kohdistuvien vakavien syytösten vuoksi ja hakeutui konkurssiin (Chapter 15) New Yorkissa 18.3.2020.
Nygård Cay
Kokonaisuus paloi maan tasalle 11. marraskuuta 2009. Tulipalon syytä ei saatu selville, mutta sen arveltiin alkaneen sähkölaitteista.
Päärakennus rakennettiin mayatemppeli-tyyliseksi, ja sitä ympäröi yli 20 vierasmajaa, tennis-, koripallo- ja lentopallokentät, sata metriä hiekkarantaa sekä suuri uima-allas, jossa polskivia vieraita saattoi ihailla diskon ja saunan lasiseinien läpi. Kotiteatterissa oli 24 istumapaikkaa, ja siellä pystyi katselemaan kolmea elokuvaa samanaikaisesti. Nygård Cay oli vuokrattavissa 42 000 Yhdysvaltain dollarin päivähinnasta. Nygårdin pojan Kain mukaan Nygård Cay oli ehkä Peter Nygårdin suurin ylpeydenaihe ja saavutus.
Kiinteistö otettiin Bahamasaarten valtion haltuun 28. syyskuuta 2018, koska Nygård ei ollut maksanut hänelle määrättyjä oikeudenkäyntikuluja, jotka olivat aiheutuneet hänen laittomasti teettämistään merenpohjan hiekanruoppauksista ja rantaviivan muokkaamisesta. Talvella 2021 kiinteistö oli ollut pitkään hoitamatta ja huonokuntoinen. Keväällä 2023 kiinteistö oli ilmeisesti myyty sijoittajille ja ainakin kaksi alueen rakennusista purettiin.
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
Nygård teki vuonna 1978 suullisen sopimuksen urheiluvaatesuunnittelija Nancy Ebkerin kanssa 50/50-kumppanuudesta. Nygård ei halunnut kirjallista sopimusta, koska se olisi hänestä vain sotkenut asiat. Kun toiminta oli saatu käyntiin, Nygård antoi Ebkerille lopputilin. Tästä aiheutui 12 vuoden oikeuskäsittely, jossa kumpikaan osapuoli ei lopulta saanut haluamaansa voittoa.
Silvanus
Silvanus (k. 7. syyskuuta 355) oli roomalainen sotilas, joka julistautui Rooman keisariksi Galliassa vuonna 355.
Peter Nygård
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
1990-luvulla Nygård sopi oikeuden ulkopuolella Winnipegissä kolme seksuaalisen häirinnän syytettä, ja yksi samankaltainen syyte Los Angelesissa hylättiin.
Silvanus
Silvanus oli syntyperältään frankkilainen, ja palveli ratsuväenkomentajana Rooman armeijassa keisari Constantius II:n alaisuudessa, kun hänen omat sotilaansa julistivat hänet augustukseksi Colonia Agrippinassa (nyk. Köln) Galliassa 11. elokuuta 355. Hänen vastakeisariutensa ei kauan kestänyt, vaan omat sotilaat murhasivat hänet jo 7. syyskuuta samana vuonna.
Peter Nygård
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
Nygård haastoi taiteilija Linda Lampeniuksen oikeuteen vuonna 1999 kunnianlokkauksesta. Nygård vaati korvauksena Lampeniukselta aluksi 220 miljoonaa markkaa, joka myöhemmin oikeudenkäynnin edetessä laski 60 miljoonaan markkaan. Oikeudenkäynti sovittiin lopulta siten, että Lampenius pyysi Nygårdilta julkisesti anteeksi suurella lehti-ilmoituksella vuonna 2001.
FS Guépard (1929)
Guépard oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.
Peter Nygård
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
Nygårdin vuosien 1986 ja 1988 välisestä suhteesta syntyneen Mika-pojan äiti Kaarina Pakka haastoi Nygårdin oikeuteen elatusavusta vuonna 2002. Nygård tuomittiin maksamaan Kanadan siihen saakka suurin elatusapu, mikä johtui Nygårdin valtavista tuloista.
FS Guépard (1929)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 13. elokuuta 1929.
Peter Nygård
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
Vuonna 2003 yhdysvaltalainen pariskunta haastoi Nygårdin oikeuteen harhautuksesta palkatessaan heidät työhön Nygard Cayhin. Pariskunta väitti, että paikassa oli luvattomia työntekijöitä ja että heitä olisi rangaistu huonosti tehdystä työstä. Nygård haastoi pariskunnan oikeuteen väittäen heidän varastaneen salassa pidettäviä dokumentteja. Juttu sovittiin yksityisesti vuonna 2007.
FS Guépard (1929)
Palvelus
Guépard liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 Valmyn kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja, ennen kuin Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä HMS Janusin vaurioitti alusta. HMS Jackalin saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin. Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upottautui 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan.
Peter Nygård
Oikeusriidat, pidätys ja seksuaalirikosepäilyt
Katso-lehdessä kesäkuussa 2005 olleessa artikkelissa Nygårdin entinen työntekijä kertoi Nygard Cayn epäinhimillisistä työoloista. Nygård haastoi työntekijän ja Katso-lehden oikeuteen Los Angelesissa. Samalla Nygård haastoi Iltalehden toimittajan ja Alma-Median Iltalehdessä keväällä 2005 julkaistusta jutusta, jossa käsiteltiin hurjaa menoa Nygårdin Bahaman huvilalla. Vastaajat voittivat jutun oikeudessa, ja Nygård haastettiin korvaamaan vastaajien oikeudenkäyntikulut.
Vuonna 2008 Nygård läimäytti oven Los Angelesin asunnollaan entisen tyttöystävänsä kädelle niin pahasti, että nainen haastoi Nygårdin oikeuteen. Juttu sovittiin hiljaisesti lähes heti sen tultua julkisuuteen.
Canadian Broadcasting Corporationin tuottamassa Fifth Estate -ohjelmassa Nygårdin entiset työntekijät toivat julkisuuteen häneen kohdistuvia syytöksiä, joissa kerrotaan hänen toimineen loukkaavasti työntekijöitään kohtaan, rikkoneen työlakeja ja Bahamalla sijaitsevalla Nygård Cay -huvilalla tapahtuneista tilanteista. Nygård haastoi CBC:n ja sen Fifth Estate -ohjelman oikeuteen ensin New Yorkissa siellä kuvatusta materiaalista, yrittäen estää kuvamateriaalin julkaisun, tässä kuitenkaan onnistumatta. Nygård haastoi saman yhtiön jälleen Winnipegissä ennen ohjelman esitystä. Ohjelma esitettiin kuitenkin aikataulun mukaisesti 9. huhtikuuta 2010. Hän on haastanut oikeuteen myös ohjelmassa esiintyneet entiset työntekijät.
Nygård haastoi Bahamalla maaliskuussa 2011 muun muassa naapurinsa ja alueen kiinteistönomistajien yhdistyksen salaliitosta hänen maineensa pilaamiseksi. Tapaukseen liittyen Nygårdia oli kesällä 2012 kielletty tekemästä tontilleen vievälle tielle mitään, mutta koska hän oli kiellosta huolimatta muokannut tietä, tuomitsi oikeus hänet lokakuussa 2012 oikeuden halventamisesta 50 000 Bahaman dollarin sakkoon ja määräsi hänet palauttamaan tie ennalleen 30 päivän vankeusrangaistuksen uhalla.
Miljardööri Luis Bacon haastoi Nygårdin oikeuteen New Yorkissa tammikuussa 2015. Kanteessa Bacon väittää Nygårdin levittäneen perätöntä tietoa hänestä useiden vuosien ajan. Nygårdin mukaan Baconin väitteet eivät ole totta. Juttu hylätiin alemmassa oikeusasteessa, mutta valitustuomioistuin palautti jutun uudelleen käsiteltäväksi 24. huhtikuuta 2018. Keväällä 2016 paljastui juoni, jossa Nygårdia epäillään murhan suunnittelusta. Oikeuden mukaan Nygård johti 15 miljoonan dollarin arvoista, vuosia kestänyttä ja 20 ihmistä työllistänyttä mustamaalauskampanjaa naapuriaan Baconia vastaan ja levitti palkollistensa avustuksella valheita, joiden mukaan Bacon kuuluisi Ku Klux Klaniin ja olisi syyllistynyt mm. työntekijänsä surmaamiseen, sisäpiirikauppoihin, huumeiden salakuljetukseen ja tuhopolttoon. Nygård tuomittiin maksamaan 203 miljoonan dollarin korvaukset kunnian­loukkauksesta. Summa on kaikkien aikojen suurin kunnianloukkausjutussa määrätty tuomio New Yorkin osavaltiossa ja vastaa noin neljäsosaa siitä, mikä Nygårdin omaisuus oli suurimmillaan ennen hänen vangitsemistaan ja bisnestensä romahdusta. Bacon rahoitti tutkimuksia, joiden perusteella Nygårdia vastaan nostettiin helmikuussa 2020 joukkokanne, joka kasvoi 120 hengen suuruiseksi.
Bahamalainen tuomari antoi 28. tammikuuta 2019 Nygårdista pidätysmääräyksen, sillä tämä oli jättänyt saapumatta oikeudenistuntoihin useita kertoja. Nygård tuomittiin 15. marraskuuta 2019 Bahamalla vankeuteen oikeuden halventamisesta ja hän sai lisäksi myös kovat sakot.
Helmikuussa 2020 uutisoitiin kymmenen naisen nostaneen Nygårdia vastaan ryhmäkanteen New Yorkissa. Nygårdin väitettiin pyörittäneen alaikäisten tyttöjen seksikaupparinkiä ja raiskanneen heitä huvilallaan Bahamalla vuosina 2008–2015. Nygård itse kiistää syytökset. Huhtikuussa 2020 kanteeseen liittyi mukaan 36 muuta naista, ja Nygårdia syytetään nyt seksuaalirikoksista viiden vuosikymmenen ajalla 1970-luvulta lähtien. Heinäkuussa 2020 kävi ilmi, että kantajien määrä oli kasvanut 57:ään. Maaliskuuhun 2021 mennessä kantajien määrä oli noussut 120:een. Nygårdin mukaan kanteessa on kyse hänen vihamiehensä Louis Baconin rahoittamasta valheellisesta kampanjasta hänen maineensa ja liiketoimiensa tuhoamiseksi.
Maaliskuussa 2020 Sitrick and Company -niminen PR-yhtiö haastoi Nygardin oikeuteen maksamattomista laskuista Kaliforniassa. Nygard oli maksanut yhtiölle PR-työstä jopa 975 Yhdysvaltain dollarin tuntipalkkioita, yhteensä 2,5 miljoonaa dollaria ja jättänyt maksamatta korkoja 620 000 ja 44 000.
Elokuussa 2020 kaksi Nygårdin pojista nosti isäänsä vastaan syytteen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Poikien mukaan Nygård oli käskenyt seksityöläistä harrastamaan poikien kanssa seksiä näiden ollessa vielä alaikäisiä. Toisen pojan mukaan Nygård halusi näin ”tehdä hänestä miehen”. Syytteessä käytetään termiä statutory rape, joka on lähellä suomalaisen oikeuskäytännön rikosnimikettä törkeä lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö. Poikia edustavat jutussa samat asianajajat, jotka aiemmin nostivat Nygårdia vastaan 57 henkilöä kattavan ryhmäkanteen.
Nygård pidätettiin 14.12.2020 Winnipegissä. Pidätys tehtiin koska Yhdysvallat vaati Kanadaa luovuttamaan Nygårdin liittovaltion oikeuden eteen New Yorkissa ja vastaamaan syytteisiin teoista, joihin kuuluu mm. seksuaalirikoksia, seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvää ihmiskauppaa ja talousrikoksia. Hän on vaatinut päästä vapaaksi takuita vastaan vedoten mm. huonoon terveydentilaansa ja siihen, ettei hän saa vankilassa tarvitsemaansa ravintoa. Vaatimukseen ei ole suostuttu 5.2.2021 eikä uudelleen 26.3.2021.
Supermalli Beverly Peele kertoi helmikuussa 2021 julkaistussa Discovery+:n dokumentissa Unseamly: The Investigation of Peter Nygard Nygårdin raiskanneen hänet, minkä seurauksena Peele tuli raskaaksi ja synnytti pojan nimeltä Trey. Hän on kertonut asiasta pojalleen. Samassa dokumentissa entinen Miss Kanada April Telek kertoo Nygårdin raiskanneen hänet, ja teon mahdollistajana olisi ollut Nygårdin siskontytär Angela Dyborn. Telek on nostanut kanteen Dybornia vastaan Kaliforniassa.
MTV Uutiset on tuonut keväällä 2021 julki useiden suomalaisnaisten väittämiä, ja Nygårdin lähipiiriä haastateltiin neliosaiseen TV-dokumenttisarjaan Peter Nygård: Naamion takana, jonka ohjasi Sami Kieksi.
Villilä (täsmennyssivu)
Villilä voi tarkoittaa seuraavia:
Kaleva (Tampere)
Kaleva on Tampereen kaupunginosa sekä kolmen kaupunginosan – Kalevan, Liisankallion ja Kalevanrinteen – muodostama alue Tampereen itäisessä kantakaupungissa. Alueella on asukkaita 10 167 (2017). Siellä sijaitsevat muun muassa Kalevan kirkko ja Tampereen suurin uimahalli Tampereen uintikeskus. Kalevan naapurikaupunginosat ovat lännessä Tammela, etelässä Järvensivu, idässä Hakametsä ja Kissanmaa sekä pohjoisessa Petsamo.
Alue kuului ennen Messukylän pitäjään, ja kaupunginosia on alettu rakentaa 1950-luvulla. Sitä ennen alueella oli peltoja ja tiilitehtaita sekä koululaisten kasvitarha nykyisen Litukan siirtolapuutarhan maisemissa. Kalevassa sijaitsi myös Hipposradan nimellä tunnettu Tampereen ensimmäinen ravirata vuosina 1910–1976. Naapurikaupunginosan Tammelan tavoin suuri osa Kalevan kaduista on nimetty Kalevalan mukaan.
Kalevassa on kaksi itä–länsi-suuntaista kokoojakatua, pohjoisempi Teiskontie ja eteläisempi Sammonkatu. Molemmat kadut saavat alkunsa Kalevan kirkon edestä siitä, mihin rautatieasemalta tuleva Itsenäisyydenkatu päättyy. Kyseisessä risteyksessä sijaitsee Tampereen liikenteellinen keskipiste eli välimatkapiste.
Kalevan keskellä sijaitsee puistovyöhyke, joka koostuu Liisanpuistosta, Kiovanpuistosta ja Kalevan keskuspuistosta.
Kalevankankaan harjulla sijaitsee Tampereen suurin hautausmaa Kalevantien ja Jyväskylän radan välissä. Kalevankankaalta aukeaa näköala etelään yli Viinikan ja Nekalan kaupunginosien. Vuoden 1918 sisällissodassa Kalevan alueella, muun muassa Kalevankankaalla, käytiin Tampereen valtauksen aikana ankaria taisteluja.
Kaleva on myös monien koulujen kaupunginosa. Rehtoripariskunta Kerttu ja Martti Seppälä perusti yksityiskoulun 1952 Sorsapuiston laidalle. Talossa toimii edelleen Kalevan lukio. Tämän koulun vieressä on Sampola, jossa toimivat vuonna 2011 lakkautetun Sampolan koulun ohella Sampolan kirjasto sekä Tampereen työväenopisto. Vuoden 2012 elokuusta lähtien Sampolan tiloissa on lisäksi toiminut Tammerkosken lukio. Kalevassa sijaitsevat myös Sammon keskuslukio, Sammon koulu, Tampereen kauppaoppilaitos ja Puistokoulu.
Jaškul
Jaškul ( ja ) on kylä Jaškulin piirissä Kalmukiassa Venäjällä. Vuonna 2002 Jaškulissa oli 7 399 asukasta. Jaškul on Jaškulin piirin hallinnollinen keskus. Jaškul oli kaupunkityyppinen taajama vuoteen 1992 asti.
FS Valmy (1929)
Valmy oli Ranskan laivaston 1928 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes aluksen miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.
Valmistus
Alus tilattiin St. Nazairesta Ateliers et Chantiers St. Nazaire-Penhoëtilta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1930.
Palvelus
Valmy liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 Guépardin kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä oli torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja ennen kuin kohtasivat Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Janusin, joka vaurioitui seuranneessa tulitaistelussa pahoin. HMS Jackalin saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin.
Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upotettiin 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan. Italialaiset päättivät nostaa hylyn ja liittää sen kunnostettuna laivastoonsa nimellä FR24. Hylky hinattiin Italiaan, mutta Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäpommittajat osuivat 20. tammikuuta 1944 Savonaan ankkuroituun alukseen. Alus vaurioitui pahoin, eikä sitä koskaan kunnostettu.
Jadel Gregório
Jadel Gregório (s. 16. syyskuuta 1980 Jandaia do Sul, Brasilia) on brasilialainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.
200-senttinen ja satakiloinen Gregório hyppäsi toukokuussa 2007 kolmiloikan ennätyksekseen 17,90 jolla hän rikkoi 32 vuotta vanhan João Carlos de Oliveiran nimissä olleen Etelä-Amerikan ja Brasilian ennätyksen yhdellä senttimetrillä.
Aatos
Aatos on suomalainen miehen etunimi.
Jouhiorkesteri
Jouhiorkesteri on suomalainen yhtye, joka on erikoistunut suomalaiseen, karjalaiseen, suomenruotsalaiseen sekä virolaiseen bordunamusiikkiperinteeseen. Jouhiorkesteri julkaisi Nikodemus -ensilevynsä vuonna 2008. Yhtyeessä soittavat Ilkka Heinonen, Pekko Käppi, Marianne Maans ja Rauno Nieminen.
Ksenofobia
Ksenofobia (kreikan sanoista ksenos ξένος, ’vieras, outo’ ja fobos φόβος, ’pelko’; myös muukalais-, ulkomaalais- tai vieraspelko tai -viha) tarkoittaa nykymerkityksessään etniseen vähemmistöön tai vierasperäisiin ihmisiin kohdistuvaa kielteistä tunnetta, johon sekoittuu vastenmielisyyttä, pelkoa ja vihaa.
Termin historia
Vaikka termin pääteosa -fobia viittaakin psykologian oireluokitukseen ja kuvaa suhteetonta pelkoa tai kauhua jotakin kohtaan, ksenofobia ei ole kliininen psykologinen termi, eikä sitä enää juuri koskaan käytetä kuvaamaan todellista fobiaa tai kauhua.
Eurooppalaiset lääkärit alkoivat käyttää kreikankielistä päätettä -fobia ‘pelko’ vuodesta 1871 alkaen erilaisten diagnosoimiensa ahdistusten nimityksissä. Ensimmäinen näistä oli agorafobia, julkisten paikkojen pelko, ja nopeasti kasvavaan luetteloon liitettiin pian myös ksenofobia, vieraiden ihmisten kohtaamisen pelko. Kuten useimmat muutkin tuon ajan “fobioista”, ksenofobiakaan ei vakiintunut lääketieteellisenä terminä, vaan sen sijaan alettiin puhua sosiaalisten tilanteiden pelosta.
Vuonna 1880 fobia-nimitystä alettiin käyttää Britanniassa ja Ranskassa myös valtioiden välisistä suhteista. Esimerkiksi “anglofobialla” viitattiin irrationaaliseen vihaan Englantia kohtaan, “frankofobialla” Ranskan vihaan, “russofobialla” Venäjän vihaan, ja “ksenofobialla” vastaavasti vihaan kaikkia vieraita maita kohtaan, joka katsottiin nationalismin äärimmäiseksi muodoksi. Myös termin käyttö tässä merkityksessä jäi pois muodista 1900-luvun alkuun mennessä.
Ksenofobiasta nykymerkityksessään, eli ihmisten kokemana vihana vierasmaalaisia kohtaan, alettiin puhua ensimmäisen kerran 1900-luvun taitteessa Kiinassa nousseista boksarikapinallisista. Boksarit olivat länsimaita ja näiden imperialismia vastustaneita kiinalaisia, jotka hyökkäilivät kaikkia Kiinassa oleskelleita ulkomaalaisia vastaan. Termin ensiesiintyminen tapahtui ranskalaisessa Le Constitutionnel -lehdessä heinäkuussa 1900, ja jo vuoden sisällä sanasta xénophobie ‘ksenofobia’ oli tullut Ranskan mediassa yleinen.
Esiintyminen
Ksenofobiaa esiintyy yleisimmin yksilötasolla. Se voi ilmetä eriasteisesti esimerkiksi asenteina, tylyinä kommentteina ja nimittelynä, suvaitsemattomuutena, väkivaltana tai syrjintänä.
Ksenofobia kohdistuu usein maahanmuuttajiin. Maan oman väestön sisällä ksenofobia voi kohdistua esimerkiksi kulttuurivähemmistöihin tai joihinkin alueellisiin väestöihin.
Ksenofobiasta puhutaan usein rasismin yhteydessä ja joskus jopa samassa merkityksessä. Rasismissa on kuitenkin kyse ennakkoluuloista, jotka liittyvät fenotyyppisiin rotueroihin, kuten ihonväriin. Ksenofobiassa ennakkoluulot sen sijaan liittyvät tulijan ulkomaalaisuuteen, tai hänen vieraisiin kulttuurisiin tapohinsa, uskontoonsa tai puhetapaansa. Ksenofobia voikin kohdistua myös kantaväestön kanssa samannäköisiin ihmisiin. Ulkonäöltään poikkeavat maahanmuuttajat puolestaan voivat joutua kokemaan samanaikaisesti sekä rasismia että ksenofobiaa.
Joskus ksenofobia on ollut valtiollisena politiikkana. Tästä esimerkki on Japani 1600-luvulta 1800-luvulle, jolloin saarivaltio torjui kaikki vierasmaalaiset henkilöt ja vaikutteet. Sparta on klassinen esimerkki ksenofobian äärimuotona eristäytymisestä ulkoisia vaikutteita vastaan kokonaisen kansan hierarkkisena ja sotilaallisena yhteiskuntajärjestelmänä.
Ksenofobian esiintymistä voidaan yrittää mitata esimerkiksi kyselytutkimuksilla syrjinnän kokemuksista, tai viharikosten tilastoinnilla.
Syyt
Ksenofobiaa on pyritty oikeuttamaan evoluutiopsykologisilla teorioilla, joiden mukaan muukalaispelko on synnynnäistä ja perustuu ihmisen biologiaan. Esimerkiksi J. Philippe Rushtonin geneettisen samankaltaisuuden teorian mukaan ihmiset suosivat geneettisesti itsensä kaltaisia ihmisiä ja ryhmiä ja vierastavat geneettisesti erilaisia ihmisiä. Toisen evoluutiopsykologisen teorian mukaan vieraiden torjunta perustuu näiden mukanaan tuomien tautien pelkoon. Kolmannen teorian mukaan kantaväestön miehet näkevät maahanmuuttajamiehet uhaksi omille lisääntymismahdollisuuksilleen.
Eräs evoluutiobiologian ulkopuolinen selitys ksenofobialle on kantaväestön halu asettaa oman maan asukkaiden tarpeet ja oikeudet maahanmuuttajien tarpeiden ja oikeuksien edelle. Maahanmuuttajien saatetaan myös pelätä vievän työpaikkoja ja yhteiskunnallisia resursseja, vahingoittavan ympäristöä sekä lisäävän väkivaltaa ja rikollisuutta. Niin kutsutun realistisen ryhmäkonfliktiteorian mukaan kilpailu rajallisista resursseista johtaa ennakkoluuloihin oman ryhmän ulkopuolisia kohtaan.
Historioitsija Jouko Jokisalon mukaan ksenofobian väittämisellä yleisinhimilliseksi ja luonnolliseksi käyttäytymismuodoksi on nykyaikana pyritty äärioikeistolaisissa piireissä oikeuttamaan turvapaikanhakijoiden ja siirtolaisten rasistinen ja väkivaltainen syrjintä. Eri kulttuuripiirien pitämistä erillään toisistaan on väitetty ihmiskunnan säilymisen edellytykseksi, ja tämän jaloksi väitetyn tavoitteen saavuttamisessa keskeistä roolia näyttelisi ksenofobia.
Vastakohdat
Ksenofobian vastakohta on ksenofilia tai ksenomania, joilla tarkoitetaan muukalaisuuteen, vieraaseen, tuntemattomaan tai toisenlaiseen kohdistuvaa suopeutta, ihailua tai rakkautta. Ksenofobia ja ksenofilia voivat olla samanlaisia käyttäytymisen malleja siinä, että molemmissa korostetaan erilaisuutta havainnoijaan.
Jevgeni Belošeikin
Jevgeni Vladimirovitš Belošeikin (, 17. huhtikuuta 1966 Sahalin, Neuvostoliitto – 18. marraskuuta 1999 Pietari, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkomaalivahti. Belošeikin pelasi SKA Pietarin ja TsSKA Moskovan joukkueissa Neuvostoliiton jääkiekkoliigassa ja voitti kolme Neuvostoliiton-mestaruutta. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1984, maailmanmestaruuden vuosina 1985 ja 1986 sekä Kanada-cupin toisen sijan vuonna 1987.
Edmonton Oilers varasi Belošeikinin NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuuden 11. kierroksella varausnumerolla 232. Kaudella 1991–1992 hän pelasi muutamia AHL-liigan otteluita Edmontonin farmiseurassa Cape Breton Oilersissa.
Mihail Bestužev-Rjumin
thumb|Mihail Bestužev-Rjumin
Mihail Pavlovitš Bestužev-Rjumin (4. kesäkuuta (J: 23. toukokuuta) 1801 Kudrjoški - 25. heinäkuuta (J: 13. heinäkuuta) 1826 Pietari) oli venäläinen Chevalier-kaartin upseeri ja tasavaltalainen. Hän oli dekabristikapinan johtajia, ja hänet teloitettiin epäonnistuneen kapinan jälkiselvittelyissä.
Sovetski sport
Moskovassa 20. heinäkuuta 1924 perustettu lehti oli Neuvostoliiton ensimmäinen urheiluaiheihen sanomalehti ja Fyysisen kulttuurin ja urheilun komitean sekä ammattiliittojen VTsSPS:n virallinen elin. Sovetski sport oli yksi Neuvostoliiton päälehdistä, ja vuonna 1975 sitä jaettiin 104 maahan levikin ollessa noin 3 900 000. Vuonna 1988 levikki oli kohonnut jo yli viiteen miljoonaan. Lehti maksoi vain kolme kopeekkaa, joten se oli jokaisen asukkaan saatavissa.
Sovetski sport tarjosi reportaaseja merkittävistä kilpailuista Neuvostoliitossa ja ulkomailla sekä selostuksia kansallisten ja kansainvälisten urheiluliittojen toiminnasta. Se myös julkaisi urheilijoiden ja valmentajien haastatteluja ja pyrki edistämään terveellistä elämäntapaa. Lisäksi lehti järjesti esimerkiksi jääkiekko-, yleisurheilu-, lentopallo-, uinti- ja hiihtokilpailuita. Sanomalehti palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä 1974.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen lehden levikki laski noin 123 000:een (2006). Yksi tärkeimmistä syistä tähän oli päivittäislehti Sport-Ekspressin perustaminen 1991. Senkään levikki – 650 000 – ei tosin ole yhtä suuri kuin Sovetski sportin aiemmin.
Nykyisin Sovetski sportin julkaisijoina toimivat Venäjän olympiakomitea ja Sovetski sport -kustantamo. Vuodesta 2001 lähtien lehteä on painettu värillisenä.
Heinrich Mark
Heinrich Mark (1. lokakuuta 1911 Krootuse – 2. elokuuta 2004 Tukholma) oli virolainen poliitikko, joka toimi Viron pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä vuosina 1990–1992. Viron itsenäistyttyä Neuvostoliitosta Mark luovutti valtuutensa Viron tasavallan johtajana Lennart Merelle riigikogussa 6. lokakuuta 1992 pitämässään puheessa.
Havukka-ahon ajattelija (täsmennyssivu)
Havukka-ahon ajattelija voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Brewerin–Dobsonin kiertoliike
Brewerin–Dobsonin kiertoliike on hidas Maan ilmakehässä tapahtuva kiertoliike, joka kuljettaa ilmaa alailmakehästä yläilmakehään ja tropiikista kohti napa-alueita. Mallin esittivät ensimmäisinä Alan Brewer (1949) ja Gordon Dobson (1956), tosin Dobson oli uumoillut tällaisen kiertoliikkeen olemassaoloa jo vuonna 1929. Edellinen käytti sitä vesihöyryn, jälkimmäinen otsonin jakauman selittämiseen. Tropiikissa ilma nousee aluksi troposfääristä stratosfääriin, jossa se kulkeutuu kohti napoja. Korkeammilla leveysasteilla ilma alkaa laskeutua takaisin alailmakehään.
Brewerin–Dobsonin kiertoliike on tärkeä mekanismi, jolla erilaiset kaasut kulkeutuvat alailmakehästä stratosfääriin. Esimerkiksi otsonia tuhoavat yhdisteet, kuten CFC-yhdisteet, kulkeutuvat yläilmakehään juuri tämän kiertoliikkeen mukana. Toisaalta kiertoliike kuljettaa navoille tropiikissa syntynyttä otsonia.
Abdirizak Haji Hussein
Abdirizak Haji Hussein (, 1924 Gaalkacyo – 31. tammikuuta 2014 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat ) oli somalialainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 14. kesäkuuta 1964 – 15. heinäkuuta 1967. Hänen puolueensa oli Somali Youth League (SYL).
Hussein kuoli 31. tammikuuta 2014 Yhdysvaltain Minneapolisissa, jossa hän oli ollut sairaalahoidossa keuhkokuumeen vuoksi.
Hang Seng -indeksi
Hang Seng -indeksi (HSI;, ) on Hongkongin pörssin tunnetuin osakeindeksi. Indeksin kehitti hongkongilaisessa Hang Seng Bankissa toiminut pankkiiri Stanley Kwan esimiestensä toimeksiannosta. Hang Seng -indeksi esiteltiin 24. marraskuuta 1969.
Indeksissä on nykyisin edustettuna 50 yhtiön osake. Nämä osakkeet edustavat suuruusluokkaa 55-60 prosenttia kaikkien Hongkongin pörssissä noteerattujen osakkeiden yhteisarvosta. HSI-indeksistä vastaa Hang Seng Bankin tytäryhtiö Hang Seng Indexes Company Limited. Suomessa esimerkiksi Yleisradio julkaisee tekstitv:ssä Hang Seng -indeksin arvon.
Indeksin osakkeet
Oheissa on lueteltu Hang Seng -indeksiin marraskuussa 2021 kuuluneet pörssiyritykset osakkeineen. Lisäksi on esitetty yhtiöiden (Hongkongin pörssissä noteeratun osakesarjan, joka ei välttämättä edusta kaikkia yhtiön osakkeita) yhteenlaskettu markkina-arvo tammikuussa 2022:
Lähetystyö
Lähetystyö on sen tekijän oman uskonnon levittämistä edistäviä toimenpiteitä joko uskonnottomille tai toisen uskonnon edustamille henkilöille. Lähetystyötä tutkivaa tieteenhaaraa kutsutaan missiologiaksi. Lähetystyötä tekeviä henkilöitä kutsutaan lähetystyöntekijöiksi. Lähetystyötä tekevät järjestöt toimivat usein yhteistyössä paikallisten kirkkojen tai järjestöjen kanssa. Työ itsessään on julistustyötä ja köyhien auttamista. Pakkokeinoin käännyttämistä kutsutaan miekkalähetykseksi. Sisälähetystyöksi kutsutaan lähetystyötä, joka kohdistuu seurakunnan sisälle.
Kristillinen lähetystyö
Kristinuskossa lähetystyö perustuu Jeesuksen Matteuksen evankeliumissa antamaan lähetyskäskyyn: "Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni ja kastakaa heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen ja opettakaa heitä noudattamaan kaikkea, mitä minä olen käskenyt teidän noudattaa. Ja katso minä olen teidän kanssanne kaikki päivät maailman loppuun asti". .
Kristilliseen lähetystyöhön liittyy usein yksittäisten lähetystyöntekijöiden ja ryhmien lähettäminen toisiin maihin tai toisille paikkakunnille kotimaassaan. Tähän on yleisesti liittynyt evankelioinnin lisäksi humanitääristä työtä, erityisesti köyhien ja syrjäytyneiden parissa. Lähetystyöntekijät on valtuutettu julistamaan kristillistä uskoa (ja joskus myös suorittamaan kristillisiä sakramentteja), ja tekemään humanitääristä työtä, joka liittyy talouskehityksen, lukutaidon, koulutuksen, terveydenhuollon ja orpokotien olosuhteiden kehittämiseen ja parantamiseen. Kristilliset opit (kuten monien lähetysjärjestöjen noudattama "rakkauden kaksoiskäsky") sallivat avun tarjoamisen ilman vaatimuksia kristinuskoon kääntymisestä.
2000-luvun alkuun mennessä kristinuskosta oli tullut maailmanlaajuinen uskonto. Noin kolmasosa maailman väestöstä on kristillisten kirkkojen tai yhteisöjen jäseniä. Kristinuskon väestöllinen painopiste on 2000-luvulla siirtymässä länsimaista eteläiselle pallonpuoliskolle. Aasian ja Afrikan kirkot tekevät itse lähetystyötä lähettämällä työntekijöitä uusien kansojen ja kansanryhmien keskuuteen omilla lähialueillaan ja muissa maissa. Kristinuskolla ei ole enää yhtä alueellista keskusta vaan kaikkien maanosien kirkot lähettävät lähetystyöntekijöitä muihin maanosiin.
Suomessa lähetystyötä harjoittavat monet kristilliset kirkkokunnat ja yhteisöt. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lähetystyön tekemisestä on säädetty kirkkolaissa, ja se on jokaisen evankelis-luterilaisen seurakunnan tehtävä. Kotimaassa tehtävää työtä kutsutaan sisälähetykseksi. Ulkomailla tapahtuvassa lähetystyössä Suomen evankelis-luterilaiset seurakunnat toimivat yhteistyössä kirkon lähetysjärjestöjen kanssa, joita on seitsemän: Suomen Lähetysseura, Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Svenska Lutherska Evangeliföreningen i Finland, Sanansaattajat, Kansanlähetys, Lähetysyhdistys Kylväjä ja Suomen Pipliaseura. Suurin suomalainen lähetysjärjestö on Suomen Lähetysseura, joka on perustettu vuonna 1859. Suomen Lähetysseuran näkemys lähetystyöstä on ns. kokonaisvaltainen: lähetystyö on lähimmäisen palvelua ja kristillisen sanoman eteenpäin viemistä. Kirkon lähetystyötä koordinoi Kirkon lähetystyön keskus. Muita kristillisiä lähetysjärjestöjä Suomessa ovat mm. Avainmedia, IRR-TV, Suomen Vapaakirkko, Patmos Lähetyssäätiö ja helluntailainen Fida International. Suomen monikulttuuristumisen myötä sisälähetystyön merkitys on korostumassa. Monikulttuurisesta sisälähetyksestä eivät yleensä vastaa lähetysjärjestöt, eikä siitä yleensä käytetä nimitystä lähetystyö, vaan puhutaan seurakuntien kansainvälisestä työstä, joka käsittää niin Suomen vähemmistökulttuurien piirissä harjoitettavan diakonian ja evankelioinnin kuin myös seurakuntien kansainvälisyyskasvatuksen.