cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Medal of Honor: Frontline
Pelissä liitytään myös operaatio Market Gardeniin, Normandian maihinnousuun, ja saksalaisen sukellusveneen kyytiin. Pelissä on aseina muun muassa saksalainen G43-kiikarikivääri, panssarikauhu ja varsikäsikranaatteja.
Umberto Lenzi
thumb|Umberto Lenzi vuonna 2008 Umberto Lenzi (6. elokuuta 1931 Massa Marittima, Toscana – 19. lokakuuta 2017 Rooma ) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Massa Marittimassa, eteläisessä Toscanassa.
Lenzi ohjasi uransa aikana kymmeniä elokuvia. Hänet tunnetaan kauhuelokuvistaan ja giallo-elokuvistaan, joista kuuluisimmat ovat eksploitaatioelokuvat Cannibal Ferox (1981) ja Nightmare City (1980). Hänen uransa myöhemmissä elokuvissaan on paljon gore-elokuville tyypillisiä elementtejä.
François Michel Louvois
François Michel Le Tellier, Louvoisin markiisi (18. tammikuuta 1641 Pariisi – 16. heinäkuuta 1691 Versailles) oli ranskalainen valtiomies, joka toimi sotaministerinä vuodesta 1666 ja oli mukana luomassa Ludvig XIV:n sotilasmahtia yhdessä Henri Turennen ja Sébastien Le Prestre de Vaubanin kanssa.
Elämäkerta
François oli Michel Le Tellierin ja Elisabeth Turpinin poika. Hän avioitui Anne se Sauvrén, Courtencaux’n markiisittaren kanssa. Avioliitosta heillä oli seuraavat lapset:
Hänen isänsä sai Ludvig XIV suostumaan pojan ottamiseen sotaministeriön palvelukseen, vaikka hän oli vasta viidentoista. Kuitenkin hän aloitti viran hoitamisen vasta kuusi vuotta myöhemmin vuonna 1677.
Vuonna 1672 hänestä tuli ministeri ja hänet valittiin kuninkaan neuvoston jäseneksi. Hän juonitteli pääministeri Jean-Baptiste Colbertia vastaan ja sai hänen tehtävänsä rakennusten ja taiteiden ja käsitöiden ylitarkastajana. Tämä mahdollisti hänelle Versaillesin linnan rakennustöiden johtamisen.
Näätämöjoki
Näätämöjoki on Näätämöjoen vesistön laskujoki ja se alkaa Suomen Iijärvestä laskien jälkeen Norjan puolella Pohjoisen jäämeren Näätämövuonoon. Suomen puolella on jokea noin 50 kilometriä. Tällä matkalla vesi laskeutuu Iijärven tasosta (193 metristä) noin 130 metriä alemmas. Joki levenee muutamin kohdin järviksi, joista suurimpia ovat Kaarttilompolo, Vuodasluobal ja Opukasjärvi.
Näätämöjoessa esiintyy luonnonvaraisena muun muassa merilohta, järvitaimenta, meritaimenta, harjusta ja haukea.
François Michel Louvois
Armeijan uudelleenorganisointi
Ministerinä Le Tellier salli ansiokkaiden sotilaiden nousta armeijan hierarkiassa, vaikka he eivät olisikaan olleet korkeata syntyperää. Näin aateliston vastustuksesta huolimatta. Hän uudenaikaisti armeijan: yhtenäistämällä ja parantamalla aseistusta, kasarmien ja asevarikoiden rakentamisella, jotka ilmestyivät vuoden 1692 jälkeen, kuin myös palkkojen säännöllisellä maksamisella. Hän myös yritti luoda yleisen kansallisen asevelvollisuuden, mutta tässä asiassa hän koki tappion.
Armeijan toimintaa parannettiin monin tavoin. Upseerikoulutusta tehostettiin. Asetekniikan uudistuksia olivat piilukkokivääri, pistin vakiovarusteena ja tykistön organisaation ja tulivoiman lisääminen. Le Tellier katsoi, että armeijan kurittomuuden ja hajanaisuuden syy oli puutteellinen huolto, joten hän alkoi kehittää toimivaa huolto-organisaatiota ja miehistön oloja. Upseeriston huono palkkausjärjestelmä aiheutti myös hankaluuksia. Upseerien oli ostettava virkaan oikeuttava valtakirja, ja valtio maksoi eversteille ja kapteeneille sen mukaan, kuinka monta miestä he asettivat kruunun käyttöön. Tästä seurasi kavalluksia, väärennöksiä ja korruptiota, ja sotamiesten todellinen määrä oli paljon pienempi kuin papereiden mukaan olisi pitänyt olla. Epäkohtaa korjattiin siirtymällä kiinteisiin kuukausipalkkoihin ja ansioitumisen mukaiseen etenemiseen virkauralla. Jälkipolvet ovat todenneet, että Le Tellier oli koko Ranskan historian kyvykkäimpiä sotaministereitä.
Martin Buchan
Martin McLean Buchan (s. 6. maaliskuuta 1949 Aberdeen, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Manchester Unitedia vuosien 1972 ja 1983 välillä ja toimi myös kapteenina 1970-luvulla kuuden kauden ajan.
Buchan hankittiin ManU:un vuonna 1972 Aberdeen FC:stä 120 000 punnalla, joka oli seuran silloinen ennätyssiirtosumma Unitedissa Buchan debytoi 4. maaliskuuta 1972 ottelussa Tottenhamia vastaan. Hän auttoi joukkueen FA Cupin voittoon vuonna 1977. Hän jätti seuran vuonna 1983 loukkaantumisten takia. Yhteensä hän pelasi Unitedissa 456 ottelua tehden 4 maalia.
Manchester Unitedista lähdön jälkeen hän pelasi vielä Oldhamissa, kunnes ryhtyi Burnleyn manageriksi vuonna 1985.
Skotlannin maajoukkuetta Buchan edusti 34 kertaa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 1971 ottelussa Portugalia vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1978 samaa maata vastaan. Hän edusti maataan vuosien 1974 ja 1978 MM-kisoissa. Buchan toimi myös kaksi kertaa maajoukkueen kapteenina.
Harold Macmillan
Maurice Harold Macmillan, 1. Stocktonin jaarli, (10. helmikuuta 1894 – 29. joulukuuta 1986), lempinimeltään "Supermac", oli brittiläinen konservatiivipoliitikko ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1957–1963.
Alkathoos
Alkathoos oli kreikkalaisessa mytologiassa Pelopsin ja Hippodameian poika ja Atreuksen ja Thyesteen veli. Hän oli naimisissa ensin Pyrgon ja myöhemmin Megaran kuninkaan Megareuksen tyttären Euaikhmen kanssa. Jäljemmän hän sai palkkioksi Megareukselta tapettuaan Kithaironian leijonan, joka oli surmannut kuninkaan nuoremman pojan vanhemman saatua surmansa Theseuksen kädestä. Alkathooksella oli ainakin kaksi poikaa, Iskhepolis ja Kallipolis, ja kaksi tytärtä, Periboia ja Ifinoe.
Harold Macmillan
Ennen pääministeriyttä
Macmillan oli kansanedustajana Stocktonin vaalipiirissä 1924–29 ja 1931–45, ja Bromleyn vaalipiirissä 1945–64. Asuntoministerinä ollessaan 1951–54 hän rakennutti 300 000 uutta asuntoa vuodessa. Tämän jälkeen puolustusministerinä, ulkoministerinä ja valtiovarainministerinä toimineesta Macmillanista tuli pääministeri 1957, kun Anthony Eden erosi Suezin kriisin takia.
Alkathoos
Alkathooksesta tuli aikanaan Megareuksen seuraaja kuninkaana. Kiitokseksi menestyksestään hän rakensi temppelin Artemiille ja Apollonille. Alkathoos myös rakennutti uudelleen Megaran muurin, jossa työssä Apollonin kerrottiin häntä auttaneen. Jumalan kerrottiin laskeneen lyyransa muurikiven päälle, ja vieläkin, jos muuria heitti pikkukivellä, siitä lähti samanlainen ääni kuin lyyrasta. Megaralaisilla kerrottiin olleen myös valtakunnassaan toinen linnake, joka oli nimetty Alkathooksen mukaan.
Harold Macmillan
Pääministerikausi
Macmillanin nimitys Edenin seuraajaksi herätti keskustelua, sillä Macmillan oli kuulunut Suezin sotaretken kannattajiin ja puolusti epäonnistunutta operaatiota myös jälkikäteen. Aluksi hänen toimintaansa pidettiin hapuilevana, mutta Britannian talouden käännyttyä nousuun ja poliittisen vaikutusvallan kasvun myötä Macmillanista alettiin käyttää jopa nimiä ”Super-Mac” ja ”Wonder-Mac”, ja häntä verrattiin valtiomiehenä jopa Winston Churchilliin.
Alkathoos
Alkathoos lähetti poikansa Iskhepoliin auttamaan Meleagrosta Kalydonin metsästyksessä. Tämä sai siellä surmansa, ja asiasta ensimmäisenä kuullut nuorempi veli Kallipolis kiirehti kertomaan isälleen suruviestiä. Saavuttuaan paikalle Alkathoos oli juuri valmistelemassa uhria Apollonille, ja pitäen hetkeä sopimattomana hän heitti polttopuut alas alttarilta. Suuttuneena jumalanpilkasta Alkathoos tappoi poikansa yhdellä haloista ennen kuin tämä ehti kertoa veljensä kohtalosta. Tästä teosta hänet puhdisti Manto, Polyidoksen tytär.
Harold Macmillan
Pääministerikausi
Macmillan keskittyi talousasioihin, ja hänen lähestymistapansa oli pyrkiä korkeaan työllisyyteen, kun taas hänen valtiovarainministeriensä mielestä punnan tukeminen vaati tiukkaa rahapolitiikkaa, joka voisi johtaa työttömyyden nousuun. Macmillan sai kantansa läpi ja tammikuussa 1958 kaikki valtiovarainministerit erosivat.
Macmillan pyrki korjaamaan välejä Yhdysvaltoihin, jotka olivat katkenneet Suezin kriisin vuoksi. Tässä oli apuna hänen sodanaikainen ystävänsä Dwight D. Eisenhower, jonka kanssa järjestettiin konferenssi Bermudalla jo maaliskuussa 1957.
Macmillan näki myös Eurooppaan lähentymisen arvon ja pyrki EEC:n jäsenyyteen ja tutkaili EFTA-jäsenyyttä. Imperiumin suhteen Macmillan jatkoi siirtomaista luopumista, Kultarannikko (Ghana) ja Malaiji saivat itsenäisyyden 1957, Nigeria 1960 ja Kenia 1963. Lähi-idässä brittijoukot kuitenkin säilyttivät asemansa, sotatoimia vaadittiin Irakissa 1958 ja 1960 ja puuttumista Omanin asioihin.
Macmillan johti konservatiivit voittoon lokakuussa 1959 ja lisäsi puolueen enemmistön 67 paikasta 107 paikkaan. Kampanja keskittyi talouteen iskulauseella "Life's Better Under the Conservatives". Todelliset kasvuluvut verrattuna muuhun Eurooppaan olivat kuitenkin heikot ja taloutta heikensi suuri puolustusbudjetti.
Britannian itsenäisen ydinpuolustuksen epäonnistuttua (Blue Streak ja Blue Steel -projektit), Macmillan neuvotteli yhdysvaltalaisten Polaris-ohjusten saamisesta Nassaun sopimuksella joulukuussa 1962. Tätä ennen hän oli suostunut sijoittamaan 60 Thor-ohjusta yhteiseen hallintaan ja vuodesta 1957 USA:n McMahon Act oli helpottanut ydinteknologian vientiä Britanniaan.
Macmillanilla oli suuri osa Britannian, USA:n ja Neuvostoliiton keskinäisessä Partial Test Ban Treatyssa 1962. Hänen edellinen yrityksensä oli kaatunut Pariisin toukokuun 1960 kokouksen myötä Gary Powersin alasampumiseen Neuvostoliiton yllä.
Ranskan Charles de Gaulle esti Britannian jäsenyyden EEC:ssä vetollaan 29. tammikuuta 1963, pelätessään riippuvuutta Yhdysvalloista ja suuttuneena ydinaseiden toimituksesta.
Macmillanin suosio kääntyi laskuun 1961 suhdanteiden heikkenemisen myötä. Britannian maksutaseongelmat johtivat palkkojen jäädytykseen. Tämä johti hallituksen tappioihin täytevaaleissa. Macmillan uudisti hallitustaan heinäkuussa 1962, mutta kannatus jatkoi laskuaan. Sotaministeri John Profumon skandaalin sekä syöpädiagnoosin ja -leikkauksen vuoksi Macmillan erosi 18. lokakuuta 1963. Hänen seuraajansa oli ulkoministeri Alec Douglas-Home.
Macmillan kieltäytyi aluksi aatelisarvosta ja jätti politiikan syyskuussa 1964. Hän otti kuitenkin vastaan kuningattaren mitalin. Vetäytymisensä jälkeen hän otti paikan suvun kustannusyhtiöstä Macmillan Publishers. Kahdenkymmenen seuraavan vuoden kuluessa hän antoi vain muutaman poliittisen kommentin.
Vuonna 1984 hän lopulta hyväksyi aatelisarvon ja sai arvonimen Earl of Stockton and Viscount Macmillan of Ovenden.
Kun Margaret Thatcher valittiin puolueen johtoon, Macmillan liittyi keskusteluun useammin kuin ennen ja hyökkäsi uraansa arvostelleita puolueen monetaristeja vastaan. Thatcherin yksityistämisiä hän vertasi "suvun pöytähopeiden myyntiin." Vähän ennen kuolemaansa 92-vuotiaana Macmillan antoi nöyryyttäviä kommentteja Thatcherin politiikasta, joihin konservatiivisten opiskelijoiden järjestö Federation of Conservative Students vastasi häpäisykirjoituksella, jossa ehdotettiin Macmillanin tuomitsemista sotarikollisena johtuen hänen toimistaan Bleiburgin murhenäytelmässä. Konservatiivit lakkauttivat FCS:n.
Macmillan kuoli Birch Grovessa Sussexissa 1986.
Neuvostoliiton–Japanin rajasota
Neuvostoliiton–Japanin rajasota oli vuosina 1932–1939 Kaukoidässä käyty sarja Neuvostoliiton ja Japanin välisiä rajaselkkauksia, joiden taustalla olivat Japanin laajentumispyrkimykset.
Japanin vallattua Mantshurian ja Korean maiden välisellä rajaseudulla käytiin useita aseellisia selkkauksia, jotka lopulta päättyivät vuonna 1939 Neuvostoliiton ja Mongolian joukkojen lyötyä japanilaiset Halhin-Golin taisteluissa.
Reaktio
Reaktio (latinan sanasta reactio) eli vaste tarkoittaa seuraavia asioita:
Puhekielessä käytetään yleisesti sanaa vastareaktio, kun halutaan tarkoittaa reaktiota.
Alaston malli karkuteillä
Alaston malli karkuteillä on Ville Salmisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen elokuva vuodelta 1953.
Juoni
Taiteilija Olavi Metso (Sakari Jurkka) etsii mallia. Malli suuttuu, kun kuulee saavansa maksun vasta myöhemmin ja töhrii vasta valmistuneen teoksen Alaston totuus. Mallin karattua Olavi saa ystävältään lainaksi mallinuken. Olavin morsian luulee erehdyksessä nukkea oikeaksi naiseksi. Huomattuaan erehdyksensä morsian pyytää Olavia luopumaan taiteilijanurasta, ja Olavi suostuu, jos kukaan ei osta hänen teostaan Alaston totuus. Asiantuntija-arviota hakiessaan hän joutuukin erehdyksessä psykiatrin luokse, joka toteaa hänet mielenvikaiseksi.
Kreivi Valendsky (Leo Riuttu) ostaisi kyllä taideteoksen, mutta hänet viedään pois pakkopaidassa. Rahattomana ravintolassa istuttuaan hän joutuu jättämään taulunsa pantiksi laskusta. Hän päättää myydä mallinuken saadakseen rahaa taulunsa lunastamiseksi ravintoloitsijalta. Ollessaan kuljettamassa mallinukkea se putoaakin sillalta jokeen ja sivullinen käsittää hänen heittäneen sillalta ruumiin. Olavi saa kuitenkin nuken takaisin ja myy sen hämäräperäiselle miehelle.
Poliisi pidättää Olavin murhasta epäiltynä, onhan tapauksella lukuisia silminnäkijöitä. Olavi itse luulee, että hänen morsiamensa Sirkka on murhattu, koska poliisikin sitä väittää. Olavin onnistuttua pakenemaan poliiseilta saapuu Sirkka itse selvittämään asian. Väärinkäsitys selviää kun Sirkka ja Olavi törmäävät toisiinsa ja poliisi saapuu taidekauppiaan kera ateljeelle. Olavi saa myytyä Alastoman totuuden miljoonalla.
Tuotanto
Ville Salminen sekä ohjasi, käsikirjoitti että lavasti elokuvan. Kuvaukset tehtiin kahdessa viikossa. Elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 1953 Helsingissä Tenhossa ja Bio-Biossa.
Arviot
Aikalaisarvioissa Ville Salmisen työ sai ristiriitaisen vastaanoton. Toisaalta häntä onniteltiin taitavasta huumorin käytöstä, toisaalta nähtiin, ettei aihe oikein sovi huumorityyliin käsiteltäväksi. Näyttelijöistä Sakari Jurkka sai yleisesti kiitosta.
Myöhemmätkään kriitikot eivät ole yksimielisiä. Erään kriitikon mukaan elokuvan sekoiluhuumori tuskin puree enää nykyaikana, toinen taas pitää elokuvaa Salmiseen parhaimpiin kuuluvana komediana. . Arto Pajukallio kehuu elokuvan kekseliäitä yksityiskohtia, esimerkiksi psykiatrikohtausta.
Lenni Hämäläinen
Lenni Arttu Jeremias Hämäläinen (s. 15. marraskuuta 2002 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hämäläinen pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Seuraura
Hämäläinen on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras maalintekijä 30 osumallaan, joilla Hämäläinen sijoittui koko sarjan maalipörssissä kolmanneksi. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 Hämäläinen siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin.
Hämäläinen pelasi kauden 2022–2023 suurimmaksi osaksi Lukon U20-joukkueessa. Hän pelasi SM-liigassa kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Maajoukkueura
Hämäläinen on pelannut viisi poikien maaottelua.
Muuta
Hämäläisen isoveli Luukas on pelannut puolustajana parhaimmillaan III-divisioonatasolla.
Lenni Hämäläinen valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2022.
Minä ja pojat
Minä ja pojat on Ismo Alanko Säätiön kuudes albumi. Se julkaistiin elokuussa 2004. Levyllä vierailee Marjo Leinonen, joka laulaa "Kaikki raitistuu" -kappaleessa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Sitä on myyty 16 261 kappaletta, ja se ylitti kultalevyrajan vuonna 2005.
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Ismo Alangon käsialaa, ellei toisin mainita.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
Tämä on luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista vuosittain. Tiedot on pääosin kerätty elokuvajuhlien verkkosivuilta.
1986
Samuel Fuller, Jonathan Demme, Bertrand Tavernier, Jean-Pierre Gorin
1987
Michael Powell, Jacques Demy, Jim Jarmusch, D. A. Pennebaker, Juliet Berto, Thelma Schoonmaker
1988
Monte Hellman, Paul Schrader, Dušan Makavejev, Aleksei German, Krzysztof Zanussi, Ali Özgentürk, Helle Ryslinge
1989
Paul Morrissey, Krzysztof Kieślowski, Otar Ioseliani, John Berry, Vadim Abdrašitov, Idrissa Ouedraogo
1990
Richard Fleischer, Manoel de Oliveira, Ettore Scola, Jean-Pierre Léaud, Octavio Bezerra
1991
Andre De Toth, László Benedek, Alberto Lattuada, Jean-Charles Tacchella, Agnès Varda, Chantal Akerman, Enzo Serafini, Etienne Chatiliez
1992
Roger Corman, Claude Chabrol, Jan Troell
1993
Joseph H. Lewis, Dino Risi, Jerzy Kawalerowicz, Julio Médem
1994
Robert Wise, Mario Monicelli, Luis García Berlanga, Stanley Donen, John Sayles
1995
Robert Parrish, Agnieszka Holland, Maud Linder, Richard Price, Friðrik Þór Friðriksson, Víctor Erice
1996
Jean Dréville, Claude Sautet, Danièle Dubroux, Robert F. Boyle, Doris Dörrie
1997
Gianni Amelio, Vincent Sherman, Jerzy Skolimowski, István Szabó, Costas Ferris
1998
Youssef Chahine, Terry Gilliam, Robby Müller, Stefan Jarl, Wim Wenders, Leonard Kastle
1999
Edgardo Cozarinsky, Costa-Gavras, Francesco Rosi, Angela Winkler, Murali Nair
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Ristijärvi)
Sorvajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
2001
Freddie Francis, Sergio Sollima, Jerry Schatzberg, Agnès Jaoui, Nana Djordjadze, Filippos Tsitos
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Ristijärvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
2002
Francis Ford Coppola, Miklós Jancsó, Fernando Solanas, Denys Arcand, Luce Vigo
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Ristijärvi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,5 metriä mpy.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
2003
Irvin Kershner, Emir Kusturica, Jean Rouch, Matti Kassila
2004
Val Guest, Nanni Moretti, Marlen Hutsijev, Wolfgang Becker, Jörn Donner, Auli Mantila
2005
Roy Ward Baker, Jean-Pierre & Luc Dardenne, Yeşim Ustaoğlu, Juan Pablo Rebella & Pablo Stoll, Hans Weingartner
2006
Gian Vittorio Baldi, Carroll Ballard, Andrei Smirnov, Jafar Panahi, Isabelle Stever, Mercedes Álvarez, Jasmine Trinca
2007
Abbas Kiarostami, Claude Goretta, Vittorio De Seta, Giuseppe Bertolucci, Amos Gitai, Elia Suleiman, Fatih Akın, Pascale Ferran, Detlev Buck
2008
Serge Bozon, Seymour Cassel, Miloš Forman, Andrei Kontšalovski, Jean-Louis Leutrat, Suzanne Liandrat-Guigues, Veiko Õunpuu, Lasse Pöysti, Miika Soini
2009
John Boorman, Robert Guédiguian, Samira Makhmalbaf, Fatih Akın, Sergei Dvortsevoi, Andreas Dresen, Rainer Klausmann
2010
Anssi Mänttäri, Saara Cantell, Kari Väänänen, Ville Virtanen, Juho Kuosmanen, Joonas Berghäll, Mika Hotakainen, Bahman Ghobadi, Neil Hardwick, Vesa-Matti Loiri, Terence Davies ja Pedro Costa
2011
Atom Egoyan, Michael Chapman, Souleymane Cissé, Apichatpong Weerasethakul, Tony Palmer, Dome Karukoski, Elina Knihtilä, Zaida Bergroth, Anssi Mänttäri, Jukka Virtanen, Dave Berg, Otto Kylmälä, Jan Forsström
Nathalie Baye
thumb|right|Nathalie Baye Nathalie Baye (s. 6. heinäkuuta 1948) on ranskalainen näyttelijä. Hän on voittanut työstään neljä César-palkintoa vuosina 1981, 1982, 1983 ja 2006. Hänelle on lisäksi myönnetty Venetsian elokuvajuhlilla Volpi Cup.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
2012
Joe Dante, Taina Elg, Harriet Andersson, Alan Rudolph, Béla Tarr, Ruben Östlund, Axel Pétersen, Rodrigo Areias
Nathalie Baye
Bayen läpimurtoelokuva oli François Truffaut'n ohjaama Amerikkalainen yö.
Baye sai Johnny Hallydayn kanssa Laura-tyttären, joka on nyt itsekin näyttelijä.
Luettelo Sodankylän elokuvajuhlien päävieraista
2013
Claire Denis, Gian Luca Farinelli, Philip Kaufman, Marco Bellocchio, Cristian Mungiu, Jem Cohen, Ahmet Boyacioglu, José Manuel Costa, Olaf Möller, Simo Halinen, Mika Ronkainen, Krista Kosonen, Mika Taanila
2014
Olivier Assayas, Pawel Pawlikowski, Alain Bergala, Alice Rohrwacher
2015
Mike Leigh, Christian Petzold, Whit Stillman, Nils Malmros, Malgorzata Szumowska, Miguel Gomes, Auberi Edler, Minna Haapkylä, Armi Toivanen, Petri Kotwica, Ville Suhonen, Anssi Mänttäri
2016
Jiri Menzel, Fernando Trueba, Jonas Trueba, Bill Forsyth, Dagur Kari, Gianfranco Rosi, David Farr, Malin Buska, Laura Birn, Tommi Korpela, Pirkka-Pekka Petelius, Kirsti Wallasvaara
2017
Carlos Saura, Bertrand Bonello, Per Fly, Kai Wessel, Hanna Schygulla
2019
Fernando Meirelles, Mohsen Makhmalbaf, Marzieh Meshkini, Arnaud Desplechin, Pernilla August, Kent Jones, Sonora Broka, Kent Jones, Hannu-Pekka Björkman, Dome Karukoski, J-P Valkeapää, Maria Ylipää, Olavi Uusivirta, Iida Simes, Aino Torttila, Pirjo Honkasalo
2020-luku
Vuosina 2020 ja 2021 elokuvajuhlat järjestettiin virtuaalisesti koronaepidemian vuoksi, jonka johdosta festareilla ei ollut fyysisesti paikan päällä vieraita.
2022
Nicolas Meyer, Ildikó Enyedi, Mathieu Amalric, Karim Aïnouz, Lenny Abrahamson
Liudennus
Liudennus, palatalisaatio, palataalistuminen eli muljeeraus tarkoittaa konsonantin ääntymistä siten, että kielen etuselkä kohoaa suulakea vasten [j]:n ääntymäasentoa kohden. Tällöin konsonantti pehmenee eli ääntyy j-voittoisesti.
Liudennus on yleinen piirre uralilaisissa kielissä, mutta itämerensuomalaiset kielet ovat menettäneet tämän ominaisuuden. Joissain itäisissä kielissä ja murteissa on sittemmin kehittynyt uusi liudennus alkuperäisen i:n tai j:n edelle, näin esimerkiksi virossa tai suomen itämurteissa. Liudennus on tullut muinaiskarjalaan venäjästä ja levinnyt asutuksen mukana Savoon ja mahdollisesti Länsi-Karjalaan. Suomen murteissa, joissa liudennus esiintyy, se koskee dentaaleja t, s, n, l, r - ja h:ta.
Savon murteella:
Unkarin kielessä on kolme liudentunutta äännettä (t, d, n), jotka kirjoitetaan ty, gy ja ny. Unkarissa on aiemmin ollut myös liudentunut l, joka kirjoitetaan ly. Nykyunkarin kirjakielessä ja itämurteissa se on muuttunut j-äänteeksi. Kuitenkin unkarin länsimurteissa liudentunut l on muuttunut tavalliseksi l:ksi eli liudennus on kadonnut. Unkarin pohjoismurteissa on yhä liudentunut l.
Venäjässä liudennus tapahtuu vokaalien е, и, ё, ю, я edellä. Poikkeukset merkitään pehmeällä ja kovalla merkillä.
Serbiassa ja makedoniassa on omat kirjaimensa liudentuneille äänteille (љ ja њ). Latinalaisin kirjaimin kirjoitetuissa slaavilaisissa kielissä konsonantin liudennusta merkitään yleensä akuutilla aksentilla (esimerkiksi puolassa: ć, ń, ś, ź) tai hatulla (eli caronilla eli háčekilla; esimerkiksi tšekissä ja slovakissa: Ď/ď, Ň/ň, Ť/ť). Puolassa konsonantit lisäksi liudentuvat i-kirjaimen edellä.
Virossa i-vokaali yleensä liudentaa edellisen konsonantin, mutta säännöstä on poikkeuksia, ja monesti liudennus tai sen puute muuttaa sanan merkityksen, vaikkei näy kirjoitusasussa, esimerkiksi tall voi tarkoittaa ″karitsaa” tai ″tallia” riippuen siitä, onko loppu-L liudentunut vai ei.
Ranskassa esiintyi aikaisemmin myös liudentunut l, joka kirjoitettiin ill tai sanan lopussa il. Nykyranskassa se on kuitenkin muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Myös useissa Latinalaisen Amerikan maissa liudentunut konsonantti on muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Espanjassa tätä kutsutaan nimellä ieismo ja sitä pidetään sosiaalisesti hyvin stigmaattisena merkkinä.
Historiallinen palatalisaatio
Liudentuneilla konsonanteilla on taipumusta muuttua muiksi konsonanteiksi. Tätä historiallista prosessia kutsutaan myös palatalisaatioksi. Esimerkiksi portugalin kielessä latinan kl-äänneyhtymä on palatalisoitunut suhu-s:ksi, jota merkitään joko kirjaimella x tai digrafilla ch: chave [ʃave] "avain" < (lat. clavis).
Väripilvi
thumb|240px|Väripilviä taivaalla Väripilvi on monivärinen irisoiva pilvi. Se muodostuu valon sirotessa ilmakehän pienistä hiukkasista, samalla tavoin kuin kehäkin. Useimmiten väripilvet muodostuvat korkealla ilmakehässä oleviin cirrus-pilviin, jolloin hiukkaset ovat joko vesi- tai jäähiukkasia.
Pilven värit näkyvät vain kun pilvi on visuaalisesti lähellä Aurinkoa, joten väripilvien havaitseminen voi olla vaikeaa. Periaattessa väripilvet ovat osa laaja-alaista aurinkoa ympäröivää kehää, jonka kehämäisen muodon pilven epäsäännöllinen geometria rikkoo. Kuun ympärillä väripilviä ei tavallisesti ole nähtävillä.
Antonio Damasio
thumb|Antonio Damasio Antonio Damasio (s. 25. helmikuuta 1944, Lissabon) on portugalilais-amerikkalainen aivotutkija ja neurologi, joka toimi lähes 30 vuotta Iowan yliopiston neurologian laitoksen johtajana ja professorina. Tällä hetkellä hän on David Dornsife neurotieteen professori Etelä-Kalifornian yliopistossa, jossa hän johtaa USC:n Brain and Creativity -Instituuttia. Hän on tutkinut tietoisuutta, tunteita ja aivojen toimintaa. Damasion käsitys aivoista pohjautuu muun muassa hänen aivovauriotutkimuksiinsa.
Damasio sai Yrjö Reenpää -palkinnon Helsingissä vuonna 2000. Psykologian Grawemeyer-palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2014.
Oranssivatsamuura
Oranssivatsamuura (Terenura sicki) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Oranssivatsamuura voi kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Oranssivatsamuurakoiras on päästään, selästään ja siivistään väriltään musta. Päässä on runsaasti valkoisia viiruja ja selässä harvemmiltaan. Linnun siivissä on kaksi valkoista juovaa. Koiraan vatsa on valkoinen mustin viiruin. Lajin naaras on päästään musta ja selästään punaruskea. Oranssivatsamuuranaaraan rinta on kellertävä ja vatsa ruskehtavan oranssi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Oranssivatsamuuraa tavataan Brasilian kaakkoisosista. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja se liikkuu pareittain tai sekaparvissa. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. Oranssivatsamuuran pesimäkausi on marraskuusta helmikuulle ja pesä rakennetaan puuhun.
Oranssivatsamuura luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan alle 250 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaa erityisesti metsien kaataminen maatalousmaiksi.
John James Audubon
thumb|200px|John James Audubon. John James Audubon (alun perin Jean Rabin, 26. huhtikuuta 1785 – 27. tammikuuta 1851) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, joka maalasi 1800-luvun alussa kaikki silloin Yhdysvalloissa tunnetut lintulajit. Saman työn oli tehnyt häntä ennen Alexander Wilson. Hän ei kuitenkaan saanut Yhdysvalloissa paljoakaan kuuluisuutta ja lähetti teoksensa Eurooppaan, missä ne julkaistiin neliosaisena teoksena. The Birds of America (julkaistu vuosina 1827–1838) menestyikin hyvin. Se on ilmestynyt suomeksi nimellä Linnut (Weilin & Göös, 1990).
Jasse Mäkäräinen
Jasse Mäkäräinen (s. 13. toukokuuta 2002 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa U20 SM-sarjaa JYPissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Mäkäräinen laukoo oikealta.
John James Audubon
Elämä
Audubon syntyi Haitissa ranskalaisen merikapteenin ja hänen ranskalaisen naisystävänsä aviottomana poikana. Hän kasvoi kasvattiäitinsä rouva Audubonin luona Nantesissa Ranskassa. 1803 hänet lähetettiin Amerikkaan, jotta hän välttyisi joutumasta Napoleonin armeijaan. Hän asui Mill Grovessa, lähellä Philadelphiaa, missä hän tapasi tulevan vaimonsa Lucy Bakewellin. Täällä hän myös teki ensimmäiset tunnetut lintujen merkitsemiset sitomalla langan harmaafiivin nilkkaan ja havaitsi, että linnut palasivat samaan pesäpaikkaan vuosi toisensa jälkeen.
Jasse Mäkäräinen
Ura
Mäkäräinen on JYPin kasvatti. Hän toimi kaudella 2017–2018 seuran B-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2019–2020 Mäkäräinen siirtyi Rauman Lukon B-nuoriin. Hän oli tehoilla 21+20=41 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Kauden 2020–2021 päätteeksi Mäkäräinen voitti U20 SM-sarjan mestaruuden.
John James Audubon
Elämä
Audubonista tuli Euroopassa suosittu, minkä vuoksi hän julkaisi elämänsä aikana vielä teokset Ornithological Biography (1831–1839) ja A Synopsis of the Birds of North America (1839).
Merkitys
Audubon on vaikuttanut merkittävästi luontoharrastukseen Yhdysvalloissa. 1900-luvun alussa perustettiin The National Audubon Society, joka vaalii amerikkalaista luontoa nimenantajansa hengessä. Järjestössä on puoli miljoonaa jäsentä, ja se julkaisee 1899 perustettua Audubon-lehteä. Audubonin mukaan on myös nimetty kaupunkeja, katuja, kouluja ja puistoja.
Jasse Mäkäräinen
Ura
Kaudella 2021–2022 Mäkäräinen debytoi Lukon SM-liigajoukkuueessa, joss hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen runkosarjaottelunsa 6. marraskuuta 2021 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Mäkäräiselle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun vuorostaan SM-liigajoukkueen runkopelaajista kuusi vahvisti seuran U20-joukkuetta, joka taisteli viimeisestä paikasta U20 SM-sarjan ylempään jatkosarjaan. Mäkäräinen merkittiin vain kolmella täydellä hyökkäysketjulla pelannen Lukon kymmenenneksi hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 1.32 minuuttia, mutta Mäkäräiselle merkittiin teholukema +1. Hän pelasi Lukossa myös yhden Mestarien liigan ottelun. Joulukuussa Mäkäräinen palasi kasvattajaseuransa JYPin U20-joukkueeseen.
Howard Webb
Howard Melton Webb MBE (s. 14. heinäkuuta 1971 Rotherham, Yorkshire) on englantilainen jalkapalloerotuomari. Tuomariurallaan hän tuomitsi pääosin Englannin Valioliigassa, mutta myös Mestarien liigassa sekä maaotteluissa.
Tuomariura
Howard Webb aloitti tuomarina Rotherhamin paikallisissa sarjoissa vuonna 1989. 15. marraskuuta 2005 hän tuomitsi ensimmäistä kertaa kansainvälisen ottelun kun Pohjois-Irlanti ja Portugali kohtasivat Belfastissa ystävyysottelussa. Webb tuomitsi kaksi ottelua EM-kisoissa 2008. Hän tuomitsi vuoden 2010 Jalkapallon maailmanmestaruuskisojen loppuottelun ja vuoden 2010 Mestarien liigan loppuottelun. Hän oli tuomarina myös vuoden 2012 EM-kisoissa. Brasilian MM-kisoissa 2014 hän tuomitsi Kolumbian ja Norsunluurannikon välisen alkulohko-ottelun sekä neljännesvälieräottelun Brasilia–Chile. Suomalaisittain kiinnostavasti Webb oli tuomitsemassa ratkaisevaa Metz–HJK -ottelua, josta HJK eteni historiallisesti mestarien liigan lohkovaiheeseen vuonna 1998.
Webb esiintyi yhdessä päärooleista vuonna 2009 valmistuneessa dokumenttielokuvassa Tapa tuomari!, jossa seurattiin vuoden 2008 EM-kilpailujen erotuomarien toimintaa kentällä ja sen ulkopuolella.
Elokuussa 2014 Webb ilmoitti lopettavansa 25 vuotta kestäneen tuomariuransa.
Yksityiselämä
Siviilissä Howard Webb toimi aiemmin poliisikersanttina (ylikonstaapeli) Sheffieldissä. Hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenen (MBE) arvonimi 2010.
Laura Smet
Laura Smet (s. 15. marraskuuta 1983 Neuilly-sur-Seine, Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. Hän on Johnny Hallydayn ja Nathalie Bayen tytär. Hänet palkittiin vuonna 2004 Prix Romy Schneiderilla.
Käkistenjärvi
Käkistenjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,6 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,8 metriä mpy.
Project Monterey
Project Monterey oli IBM:n ja Santa Cruz Operationin (SCO) epäonnistunut yritys koota monella suoritinarkkitehtuurilla toimiva UNIX.
Projekti ajautui pian vaikeuksiin, kun kaikki osanottajat alkoivat siirtää resurssejaan Linux-käyttöjärjestelmään. IBM osti Sequentin vuonna 1999 ja SCO myi UNIX-liiketoimintansa vuonna 2001. Samana vuonna IBM ilmoitti projektin olevan lopetettu. Projekti ei saavuttanut missään vaiheessa menestystä markkinoilla. Lehtitietojen mukaan IBM myi vuonna 2001 ainoastaan 32 lisenssiä.
Myöhemmin The SCO Group haastoi IBM:n oikeuteen ja syytti sitä tekijänoikeusrikoksesta. SCO Groupin mukaan IBM käytti Monterey-hankkeen päättymisen jälkeen SCO:n koodia ilman lupaa AIX- ja Linux-käyttöjärjestelmissä.
Rosi Mittermaier
Rosi Mittermaier-Neureuther (o.s. Mittermaier, 5. elokuuta 1950 Reit im Winkl, Länsi-Saksa – 4. tammikuuta 2023 ) oli saksalainen alppihiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Mittermaier oli osallistunut jo vuoden 1968 Grenoblen ja vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisiin ilman suurempia saavutuksia. Vuonna 1976 Innsbruckissa hän kuitenkin saavutti kaksi kultamitalia ja yhden hopean. Mittermaierista oli lähellä tulla ensimmäinen naisalpinisti, joka voittaa yksissä kisoissa kolme kultamitalia, mutta hän hävisi päätöslajissa niukasti, vain 0,12 sekunnilla Kanadan Kathy Kreinerille.
Innsbruckin olympiavuonna Mittermaier hallitsi muutenkin naisten alppihiihtoa. Maailmancupissa hän oli kauden 1975–1976 päätteeksi ykkönen sekä pujottelussa ja alppiyhdistetyssä että kokonaiskisassakin. Hän lopetti urheilu-uransa Innsbruckin olympialaisten jälkeen, vain 25-vuotiaana.
Mittermaier meni naimisiin vuonna 1980 alppihiihtäjä Christian Neureutherin kanssa. Heidän poikansa Felix Neureuther on myös alppihiihtäjä.
Magnar Solberg
Magnar Solberg (s. 4. helmikuuta 1937 Trondheim, Norja) on norjalainen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Solbergistä tuli ensimmäinen ampumahiihtäjä, joka puolusti onnistuneesti olympialaisista kultamitaliaan. Hän voitti 1968 Grenoblessa ja 1972 Sapporossa kultaa 20 kilometrillä. Sapporon voitollaan Solberg oli pitkään talviolympialaisten vanhin yksilölajin kultamitalisti 35 vuoden ja neljän päivän iällään – Torinossa 2006 ohjaskelkkailija Sylke Otto rikkoi tuon ennätyksen yli 1,5 vuodella ja skeletonkelkkailija Duff Gibson yli neljällä vuodella.
Maailmanmestaruuskisoista Solbergilla on viisi mitalia, muttei yhtään kultaista.
Reino Paasilinna
Reino Kalervo Paasilinna (5. joulukuuta 1939 Petsamo – 21. heinäkuuta 2022 Helsinki ) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja. Paasilinna oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsen, ja hän toimi muun muassa kansanedustajana, Yleisradion pääjohtajana sekä Euroopan parlamentin jäsenenä.
Perhesuhteet
Paasilinna oli naimisissa Anja Aulikki Arstila-Paasilinnan kanssa. Heillä oli kolme lasta Miira (s. 1972), Petra (s. 1975) ja Silja (s. 1976). Sotilasarvoltaan Paasilinna oli ylikersantti.
Ura Yleisradiossa, ulkoministeriössä ja eduskunnassa
Paasilinnat joutuivat sotien seurauksena evakkoon Tervolaan Kemijokilaaksoon, jossa Reino Paasilinna ei jatkanut opintojaan kansakoulun jälkeen vaan oli jo pienestä pitäen erilaisissa töissä. Hän kuitenkin päätyi 1961 pelkästä kansakoulupohjastaan huolimatta televisiotoimittajaksi, ensin Tesvisioon ja sitten 1964 Yleisradioon. Hän tuli tunnetuksi provosoivista ja kohua herättäneistä ohjelmistaan erilaisista yhteiskunnallisista ongelmista, kuten vakuutusyhtiöiden toiminnasta ja liikenneturvallisuudesta. Ylessä Paasilinna työskenteli vuosikymmenen ja eteni toimituspäälliköksi, mutta siirtyi 1974 ulkoasiainministeriön palvelukseen. Hieman aiemmin hän oli valmistunut yhteiskuntatieteen maisteriksi.
Ulkoministeriössä Paasilinna toimi lehdistöneuvoksena niin Moskovassa kuin Washingtonissa, kunnes tuli valituksi SDP:n kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä vuoden 1983 vaaleissa. Kansanedustaja-aikansa hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Hän luopui eduskunnasta kesken kauden 1989, kun hänet nimitettiin Yleisradion pääjohtajaksi. Siinä tehtävässä hän veti muun muassa vuoden 1993 tv-kanavauudistusta, kunnes organisaatiouudistuksessa 1994 Ylen johtoon tuli toimitusjohtajan nimikkeellä Arne Wessberg. Paasilinna toimi pääjohtajakaudellaan 1990–1994 Euroopan yleisradiounionissa.
Pääjohtajakautensa jälkeen Paasilinna palasi eduskuntaan vuoden 1995 vaaleissa ja väitteli samana vuonna yhteiskuntatieteiden tohtoriksi.
Euroopan parlamentin jäsen
Kun Suomi järjesti 1996 välikauden europarlamenttivaalit, Paasilinna asettui ehdolle ja hänet valittiin Euroopan parlamenttiin. Hänet valittiin uudelleen vuosien 1999 ja 2004 vaaleissa, joista jälkimmäisissä hän sai kuudenneksi eniten ääniä Suomessa, yli 64 000. Kansainvälisen asiantuntemuksensa ansiosta Paasilinna sai vastuuta useissa Euroopan unionin ulkopolitiikkaan vaikuttavissa tehtävissä. Vaalikaudella 2004–2009 hän oli Euroopan sosialidemokraattisen puolueen (ESP) koordinaattori teollisuus, tutkimus ja energia -valiokunnassa (ITRE) sekä varajäsenenä kulttuuri ja koulutus -valiokunnassa (CULT). Erittäin merkittävä oli myös EU:n Venäjä-valtuuskunta, jonka varapuheenjohtajat olivat molemmat suomalaisia: Paasilinnan lisäksi Esko Seppänen.
ESP:n parlamenttiryhmässä Paasilinna vaikutti koko edustaja-aikansa tavallisena rivijäsenenä. Eurokansanedustajatehtäviensä lisäksi Reino Paasilinna toimi pitkän ja arvostetun journalistitaustansa ansiosta myös Euroopan journalismin keskuksen (EJC) johtokunnassa.
Ahopäivänkakkara
Ahopäivänkakkara eli päivänkakkara (Leucanthemum vulgare) on valko-keltakukkainen mykerökukkaiskasvi. Se on läheistä sukua krysanteemeille, joihin se on aiemmin sijoitettu nimellä Chrysanthemum leucanthemum. Päivänkakkara on Keski-Suomen maakuntakukka.
Ulkonäkö ja koko
Ahopäivänkakkara kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen mykerökukinnossa on valkoteräiset laitakukat ja heleänkeltaiset kehräkukat. Alhaalla on pitkäruotisia liuskahampaisia lehtiä, varsilehdet ovat pienempiä, eikä niillä ole ruotia.
Ahopäivänkakkara muistuttaa etenkin kukintojensa perusteella paljolti peltosauniota (Tripleurospermum inodorum), merisauniota (Tripleurospermum maritimum) sekä kamomillasauniota (Matricaria chamomilla), mutta ahopäivänkakkara on erotettavissa saunioista muun muassa lehtien ulkonäön perusteella.
Levinneisyys
Ahopäivänkakkaraa tavataan koko Euroopassa sekä Siperian ja Pohjois-Amerikan keskiosissa lauhkealla vyöhykkeellä.
Suomessa ahopäivänkakkara on yleinen Kemin eteläpuolella, Lapissa tulokaskasvi. Sitä viljellään koristekasvina.
Elinympäristö
Ahopäivänkakkara kasvaa kuivilla, valoisilla paikoilla: niityillä, kallioilla ja kivikoissa. Liian rehevässä maassa se ei pärjää muille kasveille.
Ahopäivänkakkaraa ravinnokseen käyttäviä hyönteisiä ovat ainakin päivänkakkarakärsäkäs (Cyphocleonus trisulcatus), piennarkenttäkääriäinen (Dichrorampha aeratana), Dichrorampha baixerasana, päivänkakkarakenttäkääriäinen (Dichrorampha consortana), päivänkakkaranirppu (Diplapion stolidum) ja Tephritis neesii.
Azerbaidžanin lippu
pienoiskuva|Azerbaidžanin lippu mittasuhteet: 1:2 Värien symbolit: on turkkilaisten väri kuvaa energiaa ja edistystä on [[islamin symboli]]
pienoiskuva|Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan lippu (1918–1920)
Azerbaidžanin lippu on Azerbaidžanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lipun suhde on 1:2. Se otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 1918 maan itsenäistyttyä ensimmäisen kerran. Itsenäisyyttä ei kestänyt kuin kaksi vuotta, kunnes puna-armeija valtasi maan.
Lippu oli alun perin vuonna 1911 perustetun islamilaiskansallisen Mussavat-puolueen tunnus. Lipussa kuvastuu itsenäisyysjohtaja Ali Bey Hussein Zaden mukaan kansallismielisten tunnuslause: ”turkkilaista, islamilaista ja eurooppalaista”. Hänen mukaansa vaaleansininen on erittäin vanha turkkilainen tunnus, mm. tataaripäällikkö Timur Lenkin väri. Vihreä taas on islamin väri ja punainen edustaa eurooppalaista edistystä. Islamin puolikuu ja tähti punaisella pohjalla symboloivat verisidettä Turkkiin, sillä azerit nimittäin ovat turkkilainen kansa. Tähdessä on kuitenkin Turkin lipusta poiketen kahdeksan sakaraa, jotka symboloivat Azerbaidžanin kahdeksaa kansaa: azerit, ottomaanit, jagatait, kazakit, kiptšakit, seldžukit ja turkmeenit.
Neuvostoaika
Kun Neuvosto-Venäjä valloitti maan vuonna 1920, maan lippu katosi kokonaan. Vuonna 1922 maa liitettiin Transkaukasian sosialistiseen neuvostotasavaltaan, eikä sillä silloin ollut minkäänlaista lippua. Tämä neuvostotasavalta purettiin kuitenkin vuonna 1936, jolloin muodostettiin erillinen Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta. Neuvostoliiton punalipun alalaitaan oli vedetty leveä tummansininen hirsi eli väripalkki. Lippu oli samantyylinen kuin monissa muissakin neuvostotasavalloissa. Vanhaa ja siten nykyistä itsenäisyysajan Azerbaidžanin lippua käytettiin 1980-luvulla neuvostovallan vastaisissa suurmielenosoituksissa ja siten siitä tuli jälleen Azerbaidžanin lippu maan itsenäistyttyä 1991.
Pete Fenson
Pete Fenson (s. 29. helmikuuta 1968 Bemidjissä, Minnesotassa, Yhdysvalloissa) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja, joka viime vuosina on toiminut myös maansa maajoukkueen kapteenina.
Fenson aloitti curlingin pelaamisen 13-vuotiaana. Hänen isänsä, nykyinen joukkueensa valmentaja Bob Fenson, voitti Yhdysvaltain mestaruuden vuonna 1979. Aikaisemmin Pete Fenson on voittanut Yhdysvaltain mestaruuksia ja pelannut arvokisoissa Scott Bairdin joukkueessa.
Siviiliammatiltaan Fenson on pitserianpitäjä. Hän omistaa Minnesotassa kaksi ravintolaa.
Lähdejärvi (Hämeenlinna)
Lähdejärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy.
Taistelutekniikka
Taistelutekniikka tarkoittaa asejärjestelmän tai aseen (ydinsukellusvene, hävittäjä, rynnäkkökivääri, tutka, sinko, miekka, kivinuija, yms.) käyttöön liittyviä periaatteita ja taitoja sodankäynnissä.
Taistelutekniikka on sodankäynnin alin taso, käytännössä siis lähinnä yksilöön, ryhmään tai joukkueeseen liittyvää toimintaa.
Taistelutekniikasta seuraava taso on taktiikka.
Shareeka Epps
Vuonna 2007 Epps esitti myös roolin Neal Cassadysta tehdyssä elokuvassa, jonka ohjasi Noah Buschel.
Kansan päivälehti
Kansan Päivälehti on Kiinan kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja. Se on perustettu vuonna 1948 ja sen levikki on nykyisin noin 3 miljoonaa. Vaikutusvaltainen lehti on tavallisesti listattu maansa laajalevikkisimmän sanomalehden Cankao Xiaoxin jälkeen Kiinan 2. suurimmaksi sanomalehdeksi.
pienoiskuva|left|Kansan päivälehden pääkonttori Pekingissä (2015).
Pierrot (yhtye)
Pierrot oli japanilainen visual kei -yhtye, jonka Jun ja Kirito perustivat vuonna 1994. Hidelow oli laulaja, Kirito ja Jun kitaristeja, Kohta oli basisti ja Luka rumpali. Vuoden 1994 marraskuussa, Luka erosi ja Takeo liittyi yhtyeeseen. Helmikuussa, vuonna 1995, Hidelow erosi myös ja uusi jäsen, Aiji, liittyi yhtyeeseen, jolloin lopullinen kokoonpano selvisi: Kiritosta tuli laulaja, Aiji ja Jun olivat kitaristeja, Kohta oli edelleen basisti ja Takeosta tuli rumpali.
Pierrot oli yksi vanhimmista edelleen olemassa olevista J-rock -yhtyeistä vuonna 2005. He aloittivat kuin mikä tahansa visual kei -yhtye ja tekivät ensiesiintymisensä syyskuussa 1998 singlellään Kuria Sukai (Nuclear sky, ydintaivas). Heidän viimeinen albuminsa oli Dictators Circus - A deformed Bud, joka sisältää singlejä heidän kymmenen vuoden uraltaan. Heidän viimeinen singlensä oli Hello ja osuva nimi yhtyeelle, joka aloitti uransa albumilla nimeltä Finale.
Laulaja Kirito aloitti soolouralla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään Hameln, 3. elokuuta 2005.
12. huhtikuuta 2006 yhtye ilmoitti, että on lopettanut toimintansa. Kirito, Takeo ja Kohta perustivat Angelo:n, kun taas Jun soittaa ALvino -nimisessä yhtyeessä ja Aiji LM.C:ssä bändissä.
Julia Stiles
Julia O’Hara Stiles (s. 28. maaliskuuta 1981 New York) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura
Stiles on parhaiten tunnettu rooleistaan elo­kuvissa 10 Things I Hate About You, Save the Last Dance ja Medusan sinetti.
Aigeiansisilisko
Aigeiansisilisko (Podarcis erhardii) on muurisisilisko, joka elää Balkanilla ja Egeanmeren saaristossa. Mantereella sen levinneisyysalue ulottuu Albaniasta, Pohjois-Makedoniasta ja Etelä-Bulgariasta Kreikkaan Koillis-Peloponnesokselle. Se elää useimmilla Egeanmeren saarilla, mutta puuttuu Míloksen saariryhmästä, jonka ainut sisiliskolaji on meloksensisilisko.
Aigeiansisiliskon ruumiin pituus on noin 7 cm, ja häntä on vielä kaksi kertaa tätä pitempi. Pää on melko leveä, ja ihon suomut muodostavat sileän pinnan. Lajin edustajien väritys ja kuvionti vaihtelevat. Pohjaväri on ruskea tai harmaa, joskus vihreä. Etenkin naaraiden selässä on pitkittäisiä raitoja. Selän reunoja seuraa valkea juovapari, ja niistä seuraavina sisäänpäin tumma juovapari tai täplärivi. Keskellä selkää saattaa vielä olla tumma juova tai täplärivi. Joidenkin koiraiden pitkittäiset täplärivit limittyvät poikittaisten täplärivien kanssa, mikä näkyy verkkokuviointina. Vatsa sekä usein kurkku ovat valkoiset, keltaiset, oranssit tai punaiset, Egeanmeren saarten liskoilla myös vihertävät, sinertävät tai harmaat. Vatsassa ei näy täpliä, mutta takajaloissa saattaa olla sinisiä täpliä.
Aigeiansisilisko elää kuivilla, kivikkoisilla paikoilla kasvavissa matalissa pensaikoissa. Se on taitava kiipeilijä. Saaristopopulaatioiden edustajat viihtyvät myös aukeilla paikoilla, kuten kasvipeitteisillä hiekkadyyneillä.
Aigeiansisilisko syö niveljalkaisia, eritoten hyönteisiä. Se parittelee keväällä ja munii alkukesästä. Poikaset kuoriutuvat syyskuussa ja ovat silloin 3 cm:n mittaisia.
Katumajärvi (Hämeenlinna, Torvoila)
Katumajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.