cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harvard Medical School
HMS sijaitsee Bostonissa, Massachusettsissa. Vuonna 2006 lääketieteellisessä oli opiskelemassa 616 opiskelijaa lääketieteen lisensiaatiksi, 435 filosofian tohtoriksi ja 155 yhdistettyyn lääketieteen lisensiaatti-filosofian tohtori -tutkintoon.
World Junior A Challenge
Mitalitaulukko
* Päivitetty vuoden 2017 turnauksen jälkeen.
Harvard Medical School
Historia
Koulu on kolmanneksi vanhin lääketieteellinen koulu Yhdysvalloissa ja sen perusti lääkäri John Warren 19. syyskuuta 1782 yhdessä Benjamin Waterhousen ja Aaron Dexterin kanssa. Ensimmäiset luennot pidettiin Harvard Hallin kellarissa ja myöhemmin Holden Chapelissa. Ensimmäinen vuosikurssi, joka koostui kahdesta opiskelijasta, valmistui vuonna 1788.
Opetusyhteistyökumppanit
Opiskelijat ja tiedekunta viittaavat näihin kolmeen instituutioon usein nimellä "Harvard Trinity".
Kouroúpa
Kouroúpa on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Kouroúpa-vuori kulkee Kreetan etelärannikon suuntaisesti Réthymnon alueyksikön eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnan alueella. Se sijaitsee Lefká Óri -vuorten itäpuolella ja voidaan nähdä sen jatkeena. Vuoren korkeimmalla huipulla on sama nimi kuin koko vuorella. Muut korkeimmat huiput ovat Korakiás (Κορακιάς, 736 m) ja Kyrimianoú (Κυριμιανού, 805 m). Kouroúpa-vuoren länsipuolella sijaitsee Kotsifóksen rotko ja kaakkoispuolella Kourtaliótiksen rotko.
Korakiás-huipulla on ollut minolainen vuorenhuippupyhäkkö, jonka arkeologinen kohde tunnetaan myös läheisen kylän mukaan nimellä Atsipádes, ja Kyrimianoú-huipulla myöhempi turvapaikka-asutus nk. pimeillä vuosisadoilla 1100–700-luvuilla eaa. Nykyisin Kouroúpa-huipulla on Pyhälle Hengelle (Ágio Pnévma) omistettu kappeli sekä telemasto.
Luumu
Luumu eli luumupuu eli tarhaluumupuu (Prunus domestica) on tuomien (Prunus) sukuun kuuluva puu, joka on läheistä sukua aprikoosille, persikalle, kirsikoille ja tuomelle. Sen hedelmä on luumarja.
Luumupuu kasvaa 12 metriä korkeaksi ja 10 metriä leveäksi. Valkoiset kukat kukkivat toukokuussa. Hedelmät voivat olla sinisiä, punaisia, keltaisia, sinipunaisia tai vihreitä.
Luumupuun on ajateltu syntyneen kirsikkaluumun (Prunus cerasifera) ja oratuomen (Prunus spinosa) risteymästä, tai sitten se olisi suoraan syntynyt kirsikkaluumusta, jonka kromosomiluku olisi kolmentunut. Kirsikkaluumua käytetään nykyisin luumun perusrunkona. Ensimmäinen tunnettu viljelty luumulaji oli japaninluumu (Prunus salicina), jota kiinalaiset viljelivät yli 4 000 vuotta sitten. Varsinainen luumu (Prunus domestica) saapui läntiseen Eurooppaan ristiretkeläisten mukana. Keskiajan luostareissa oli usein suuria luumuviljelmiä. Ranskalaiset viljelivät luumua innokkaasti 1500-luvulla, jolloin he kehittivät monia uusia lajikkeita. Suomeen luumu tuli 1600-luvulla, ja Suomessakin on monia paikallisia lajikkeita, kuten "sinikka", "yleinen punaluumu" ja "yleinen keltaluumu". Väskynäksi kutsutaan tavallisesti luumun sokeripitoisia tummia lajikkeita.
Parhaita luumun kasvupaikkoja ovat lämpimät, loivasti viettävät hiekka- tai moreenipitoiset rinteet. Kasvu onnistuu paremmin kostealla kuin kuivalla maalla. Luumupuut voivat helposti paleltua kovina pakkastalvina, mutta ne pystyvät kehittymään uudelleen satokuntoisiksi muutamassa vuodessa vesomisen avulla. Kumivuoto voi aiheuttaa kumimaisen eritteen pursuamista rungosta ja oksista, joka kovettuu. Sairaat kohdat tulisi leikata pois. Tauti on yleensä merkkinä siitä, että kasvupaikka ei ole paras mahdollinen.
Luumun ja myös kriikunan tuholaisina Suomessa esiintyy luumukirvaa (Hyalopterus pruni) ja luumunäkämäpunkkia (Eriophyes similis).
vasen|pienoiskuva|Luumun lehtiä ja hedelmiä.
Kryonerítis
Kryonerítis on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä  (toisen lähteen mukaan  metriä).
Kryonerítis-vuori kulkee Kreetan etelärannikon suuntaisesti Réthymnon alueyksikön eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnan alueella. Se sijaitsee Lefká Óri -vuorten itäpuolella ja voidaan nähdä sen jatkeena. Vuori on saanut kylmään veteen viittaavan nimensä siellä olevasta lähteestä. Vuoren korkeimman huipun nimi on Ágio Pnévma (Άγιο Πνεύμα, ”Pyhä Henki”), mikä on peräisin siitä, että huipulla on Pyhälle Hengelle omistettu kappeli.
Lewis Nkosi
Lewis Nkosi (5. joulukuuta 1936, Durban, Natal – 5. syyskuuta 2010 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen kirjailija, journalisti ja kirjallisuuskriitikko. Häneltä on suomennettu mustan miehen ja valkoisen naisen romanssista kertova esikoisromaani Linnun kiima (Mating Birds, suom. Raija Mattila, Tammi 1986).
Nkosi opetti kirjallisuutta korkeakouluissa Wyomingissa, Bostonin Brandeis-yliopistossa, Varsovassa ja Sambiassa ja kirjoitti samaan aikaan rotuerottelupolitiikkaa vastustavia tekstejä. Hän asettui välillä Lontooseen opettamaan afrikkalaista kirjallisuutta, josta hän myös julkaisi monia artikkeleita näytelmien ja elokuvakäsikirjoitusten lisäksi. Vuoden 1994 apartheidin kukistumisen ja Nelson Mandelan vapauttamisen jälkeen Nkosi palasi asumaan osan vuotta Etelä-Afrikassa, mutta säilytti myös asuntonsa Sveitsin Baselissa.
Nkosi kuoli Johannesburgissa 73-vuotiaana 2010.
Komentotie
Komentotie on yleensä sotilaallisissa järjestöissä käytettävä termi, jolla tarkoitetaan käskyvallan kulkeutumista komentoportaassa ylimmällä olevalta henkilöltä eri johtoportaiden tai esimiesten kautta sille esimiehelle tai alaiselle, jota asia koskee tai jolle asian ratkaisu kuuluu. Toisin sanoen sotilasarvoltaan korkeampi henkilö antaa käskyn komentoportaassa hänen alapuolellaan olevalle henkilölle, joka toteuttaa käskyn tai välittää sen alaspäin ketjussa, kunnes se saavuttaa henkilön, jonka tehtävänä on toteuttaa käsky. Tyypillisesti käskyt annetaan suoraan komentoportaassa seuraavaksi alemapana olevalle, mutta tästä voidaan tarpeen tullen poiketa.
Fredrik Svanström
pienoiskuva|Fredrik Svanström Aadolf Fredrik Svanström (3. joulukuuta 1885 Parainen – 17. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksuissa.
Svanström osallistui Lontoon 1908 olympialaisissa 800 metrin ja 1 500 metrin juoksuihin mutta karsiutui molempien alkuerissä. 800 metrin alkuerässä hän oli neljäs ja 1500 metrillä eränsä kolmas. Vuonna 1907 hän voitti 1 500 metrillä Suomen mestaruuden ajalla 4.29,0 ja juoksi samana vuonna Suomen ennätyksen 4.22,0, joka pysyi voimassa vuoteen 1909, jolloin Adolf Manninen rikkoi sen. Seuratasolla hän edusti Helsingin Unitasta ja Turun Urheiluliittoa.
Erik Lundberg
Erik Lundberg (s. 20. maaliskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia vuodesta 2012 lähtien. Pelipaikaltaan hän on puolustaja ja hänen pelinumeronsa MIFK:issä on 26. Lundberg on päässyt pelaamaan myös Suomen poikamaajoukkueissa.
David Ospina
David Ospina Ramírez (s. 31. elokuuta 1988 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa italialaisseura Napolia, jonne hän siirtyi englantilaisesta Arsenalista vuonna 2018 ensin lainalle ja kesästä 2019 alkaen kokonaan Napolin omistukseen.
Freenet
Freenet on vertaisverkkotekniikkaa käyttävä keskuspalvelimeton hajautettu tietovarasto, jonka tarkoituksena on tarjota sähköinen sananvapaus vahvan anonymiteetin avulla.
David Ospina
Seurajoukkueura
Ospina on Atlético Nacionalin kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 17-vuotiaana. Ospina pelasi joukkueessa kolme kautta, joiden aikana hän voitti kaksi pääsarjamestaruutta. Vuonna 2008 hän siirtyi kahdella miljoonalla eurolla ranskalaisseura Niceen ja edelleen vuonna 2014 Arsenaliin.
Freenet
Freenet käyttää verkoston jäsentietokoneiden kaistaa ja tilaa tietovarastonaan, ja sen käyttäjät voivat julkaista ja pyytää materiaalia anonyymisti. Pyydetyn datan yksilöintiin ja paikallistamiseen Freenet käyttää avainpohjaista reititystä ja hajautettuja tiivisteitä. Freenetissä ei ole sisäänrakennettua hakutoimintoa, mutta jotkin freesaitit (Freenetin sivustoista projektissa käytetty nimitys) keräävät linkkilistoja tunnetuista freesaiteista.
WRC 6
WRC 6: World Rally Championship (lyhyesti WRC 6) on Kylotonnin kehittämä ja Bigben Interactiven julkaisema ralliaiheinen ajopeli, joka perustuu rallin MM-sarjan kauteen 2016. Peli julkaistiin Microsoft Windows-, PlayStation 4- ja Xbox One -alustoille 7. lokakuuta 2016.
David Ospina
Maajoukkueura
Ospina on pelannut Kolumbian maajoukkueessa 104 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2007 Uruguayta vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 ja 2018 sekä Copa Américassa 2015, 2016, 2019 ja 2021.
Freenet
Freenetin versiota 1.0 ei vielä ole julkaistu. Perinteen mukaisesti versionumerointi heijastelee sitä, ettei Freenetiä vielä pidetä valmiina, vaan se on yhä kehitteillä. Freenetiä ei vielä voi käyttää esimerkiksi dynaamisen sisällön julkaisemiseen. Tekijöiden mukaan tämä ja muut vastaavat puutteet johtuvat siitä, että helppokäyttöisyys ja suorituskyky eivät ole Freenet-projektin ensisijaisia tavoitteita.
Roger Hovedeniläinen
Roger Hovedeniläinen tai Roger Howdeniläinen (k. noin 1201) oli englantilainen kronikoitsija ja historioitsija. Roger Hovedeniläisen taustasta ei tiedetä kovin paljon. Hän syntyi luultavasti Yorkshiren Howdenin kylässä ja opiskeli mahdollisesti Durhamin luostarikoulussa. Kuningas Henrik II palkkasi Roger Hovedeniläisen palvelukseensa vuonna 1174, ja Roger hallinnoi sittemmin muun muassa metsälainsäädäntöä ja vastasi kuninkaallisten varojen keruusta. Henrikin kuoleman jälkeen vuonna 1189 Roger Hovedeniläinen osallistui mitä luultavimmin Rikhard Leijonamielen ristiretkelle Pyhään maahan.
Mariehemsängarna
Mariehemsängarna on viheralue Uumajassa, joka sijaitsee Mariehemin ja Stadslidenin välissä. Alue on tunnettu laajoista nurmikentistään. Puiston läpi kulkee pieni joki, jossa on pieniä lampia, joilla on kesäisin yleensä joutsenia ja sorsia. Mariehemsängarnassa sijaitsee myös Mariehem SK:n kotikenttä MSK Arena.
Alueen kokonaispinta-ala on noin 0,1 m2.
Frisbeegolf
Mariehemsängarnassa on Umeå Discgolf Clubin 18-reikäinen frisbeegolfrata. Rata on yhteisön hallinnoima ja se on ilmaiseksi yleisön käytettävissä. Rata on perustettu vuonna 1980, jolloin siinä oli vain yhdeksän reikää, mutta vuosien mittaan se on laajentunut 18-reikäiseksi.
Claude de Forbin
Claude de Forbin (6. elokuuta 1656 Gardanne, Ranska – 4. maaliskuuta 1733 Saint-Marcel, Ranska) oli ranskalainen laivastoupseeri, joka tunnetaan ansioistaan Ludvig XIV:n armeijassa.
Ennen sotilasuraansa de Forbin työskenteli merimiehenä. De Forbinin sotilasuran ensimmäinen merkittävä palvelus alkoi vuonna 1685, kun Ranska lähetti hänet Siamin (nykyisen Thaimaan) kuninkaan palvelukseen. Palattuaan Ranskaan vuonna 1687 de Forbinista tuli Dunkerqueen sijoitetun fregatin komendantti. Komendanttina ollessaan de Forbin jäi kerran Englannin armeijan vangiksi, mutta onnistui pakenemaan vangitsijoiltaan. Espanjan perimyssodassa (1701–1714) ansioitui yhdessä laivueensa kanssa, kun hän sodan alussa katkaisi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan huoltoreitin Italiaan. Myöhemmin de Forbin siirrettiin pohjoiseen, jossa hän vuoden 1706 aikana saavutti useita voittoja Alankomaiden laivoja vastaan. Vuonna 1708 de Forbin epäonnistui tehtävässään toimittaa Englannin kruunua tavoitellut James Stuart Skotlantiin. De Forbin erosi laivastosta pian tapahtuman jälkeen.
Sotilasuransa jälkeen de Forbin kirjoitti muistelmateoksensa Mémoires, joka julkaistiin vuonna 1730. De Forbin kuoli Saint-Marcelissa vuonna 1733.
Louloudáki
Louloudáki (, myös Louloudákis, Λουλουδάκης) on vuori Lasíthi- eli Díkti-vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Louloudáki-vuori sijaitsee Lasíthin ylätasangon luoteispuolella Iraklionin alueyksikön Minóa Pediádan kunnan ja Lasíthin alueyksikön Oropédio Lasithíoun kunnan rajalla.
Demokraattinen puolue (Luxemburg)
Demokraattinen puolue, lyh. DP, on yksi kolmesta Luxemburgin pääpuolueesta. Demokraattinen puolue on muiden Luxemburgin puolueiden tapaan hyvin Eurooppa-myönteinen ja puolue edustaa talous- ja arvoliberalismia. Puolueen kannattajakuntaa on keskiluokkainen kaupunkilaisväestö ja sen suurinta tukialuetta on Luxemburgin kaupungin ympäristö.
Demokraattista puoluetta on johtanut marraskuusta 2015 Corinne Cahen. Hänen edeltäjänsä Xavier Bettel luopui puolueen johdosta voidakseen keskittyä paremmin pääministerin tehtäviinsä. Bettel oli toiminut Demokraattisen puolueen johtajana vuodesta 2013 ja Luxemburgin pääministerinä joulukuusta 2013. Hänen johtamansa hallitus koostuu Demokraattisen puolueen lisäksi sosialisteista ja vihreistä.
Saxbyn majakka
Saxbyn majakka (myös Vormsin majakka) rakennettiin vuonna 1864. Se oli ensimmäinen Gordonin järjestelmän rautamajakka Virossa.
Majakan rakenne
Majakka on koottu valurautaosista insinööri Alexander Gordonin kehittämää menetelmää käyttäen vuonna 1864. Tällaisia majakoita on pystytetty ainakin vuodesta 1841. Järjestelmä perustuu tehtaassa esivalmistettuihin osiin. Menetelmän ansiosta korkean tornin pysytys on suhteellisen helppoa ja nopeaa.
Saxbyn ensimmäinen majakka on 17 metriä korkea. Se pystytettiin Vormsin saarelle Saxbyn niemeen vuonna 1864. Pian osoittautui, ettei se ollut riittävän tehokas jatkuvien sumujen takia. Sen vuoksi tilattiin uusi majakka Liepājan tehtaalta Latviasta. Vanha majakka ja sen optinen laite vietiin Vaindloon saarelle. Vormsin majakka on säilynyt erittäin hyvin toisen maailmansodan aikana tulleista vaurioista huolimatta. Monet majakan ympärillä olevat rakennukset ovat peräisin 1800-luvulta. Kokonaisuus on kulttuurihistoriallinen miljöö. Majakan lähellä metsässä on osittain säilynyt 1900-luvun alussa rakennettuja Pietari Suuren meripuolustusrakennelmia.
pienoiskuva|400px
Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta
Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Cookinsaarilla. Se toimii Suvan roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan alaisuudessa. Siitä tuli Cook e Mnihiki:n apostolinen prefektuuri vuonna 1922 (vaihtaen vuonna 1926 nimensä Cookinsaarten apostoliseksi prefektuuriksi), Cookinsaarten apostolinen vikariaatti vuonna 1948 ja Rarotongan hiippakunta vuonna 1966.
Vuonna 2004 Cookinsaarilla oli 2519 katolilaista ja he muodostivat väestöstä 16,8%. Seurakuntia oli 15.
Elättikäärme
Elättikäärmeet olivat kesyjä käärmeitä, joita pidettiin maalaistaloissa lemmikkeinä ja joilla uskottiin olevan myös yliluonnollisia kykyjä.
Kotikäärmeet Suomessa
Suomalaisissa lähteissä on 1600-luvulta alkaen kertomuksia rantakäärmeiden (Natrix natrix) pitämisestä elättikäärmeinä. Niiden katsottiin suojelevan tai ylläpitävän talon menestystä niin kuin haltian tai suvun vainajien. Elättikäärmeen vastuualueena oli erityisesti karjan hyvinvointi, mutta se oli myös talon yliluonnollinen vartija. Muita nimiä olivat suojelus-, lyylitys-, aljo-, asuma-, juotto-, syöttö-, uhri-, piimä-, vaalima- ja haltiakäärme sekä maitomato ja maitotoukka. Asuinpaikan mukaan sitä kutsuttiin koti-, tontti-, läävä-, navetta-, kartano- ja tarhakäärmeeksi, joista jälkimmäinen nimitys on yhä yleisesti käytössä. Kesy rantakäärme asusti tuvassa uunin tai lattian alla, karjasuojassa, navetassa, hevostallissa tai saunassa.
Jotta talo menestyisi ja karja voisi hyvin, uhrattiin elättikäärmeelle osa talon antimista, kuten vastalypsetyn lehmän maitoa, jota kaadettiin lypsyltä tultaessa käärmeen omaan kuppiin. Oli tärkeää, että maitoa annettiin ensimmäisenä juuri käärmeelle. Elättikäärmeillä uskottiin olevan kohtalonyhteys talon karjaan, erityisesti lehmiin. Kun käärmeitä kohdeltiin hyvin ja ruokittiin maidolla, karja menestyi ja antoi paljon maitoa. Jos käärme tapettiin tai sen ruokintaa laiminlyötiin, talosta meni maito- tai voionni, jokin kotieläimistä kuoli tai lehmät alkoivat lypsää verta. Usein elättikäärmeillä on kerrottu olleen voimakas yliluonnollinen side ruokkijaansa, emäntään tai isäntään. Jos käärme tuolloin tapettiin, talon emäntä tai isäntä sairastui vakavasti tai jopa kuoli. Käärme on edustanut karjasuojan tai talon haltiaa, tai talon maan yliluonnollista vartijaa.
Elättikäärmeitä saattoi olla useita, ja joidenkin talojen elättikäärmeillä oli omat kutsumanimensä, kuten muillakin kotieläimillä, ja kutsumahuutonsa, joilla ne saatiin tulemaan esiin. Juvalla käärmeitä kutsuttiin rakennuksen alta maitokupille huutamalla: ”Kuoso, kuoso!” ja Hartolassa: ”Matoset, matoset, tulkoa syömää!”. Joutsenossa puolestaan käärmeitä kutsuttiin syömään huutaen ”Tittir litlit, tittir litlit!”, Räisälässä ”Listoo listoo!”, Suomenniemellä: ”Rissa, rissa, rissa!” ja Valkealassa: ”Miisu, Maisu maijolle!”.
Martti Haavion kirjassa "Suomalaiset kodinhaltijat" kerrotaan:
Suomalaisen aineiston mukaan elättikäärmeitä ovat pitäneet Länsi-Suomessa talonemännät ja -isännät tai yleensä talonväki (Satakunta, Uusimaa, Häme, Etelä-Savo), Itä-Suomessa ja Karjalassa (Etelä-Karjala, Pohjois-Savo, Keski-Suomi) tietäjät ja parantajat.
Elättikäärmeiden pitämisellä oli myös käytännön syitä, sillä ne karkottivat pihapiiristä jyrsijät ja muut vahinkoeläimet. Rantakäärmeet hyötyivät ihmisestä munimalla navettojen lämpöä kehittäviin lantatunkioihin. Nykyään lantatunkiot ovat lähes hävinneet, mikä on aiheuttanut rantakäärmeen taantumisen sisämaassa.
Kristillisen ajattelun, jossa käärmeellä on pahuuden symbolin rooli, saadessa alaa käärmeen elättäjiä alettiin yhä kasvavassa määrin pitää noituuteen taipuvaisina. Niinpä elättikäärmeet ovat eläneet jo pitkään vain tarinoissa.
Alkuperä
Suomalaiselle traditiolle löytyy vastineita niin Skandinaviasta, Venäjältä kuin Baltian maistakin. Ruotsissa vanhimmat tiedot kotikäärmeistä ovat 1500-luvulta ja niihin liittyvä perinne on hyvin samantapaista kuin Suomessa. Vanhoja kuvauksia elättikäärmeistä on erityisesti Liettuasta, jossa rantakäärmettä on kunnioitettu tuhansia vuosia eräänlaisena auringon ilmenemismuotona maan päällä. Tämä on helppo käsittää, sillä rantakäärmeen elintavat ja ulkonäkö yhdistyvät tavalla, joka antaa aihetta ylimaalliseen alkuperään. Rantakäärme liikkuu yleensä veden läheisyydessä. Toisaalta se tarvitsee lämpöä, ja niskassa olevat keltaisen värin laikut on helppo tulkita auringon tunnuksiksi. Suuren pesueen muniva ja nahkansa luomaan kykenevä rantakäärme yhdistettiin luonnon ja elämän uusiutumiseen, jolloin se on talonpoikaisyhteisössä voitu liittää myös vuodenkiertoon ja kasvun uusiutumiseen.
1200-luvun yhdistynyt Suur-Liettua joutui omaksumaan taistelujen jälkeen roomalaiskatolisen kirkon uskonopit. Katolisuus tavallaan sulautti rantakäärmeen kunnioituksen omiin näkemyksiinsä. Vielä nykyään voi näet liettualaisissa kirkkorakennuksissa nähdä ristejä, jotka rakentuvat tyylitellyistä rantakäärmeistä ja käärmekoristeita vanhojen talojen ikkunanpielissä. Liettuan kielessä rantakäärmettä tarkoittava sana "žaltys" tarkoittaa myös kodin henkeä tai haltijaa. On esitetty, että myös suomen kielen haltija-sana olisi balttilainen laina ja pohjautuisi sanaan, joka on nykyliettuassa muodossa "žaltys", tarhakäärme. Mielenkiintoinen on liettualainen uskomus Uždeg žalčiui žvakę, o susirinks žalčiai, "Sytytä tarhakäärmeelle kynttilä, niin kokoontuvat tarhakäärmeet". Vanhan tarhakäärmeen kuoltua liettualaiset ottivat talteen sen rasvan ja valoivat siitä kynttilän. Jonkin vaaran uhatessa sytytettiin kynttilä ja uskottiin, että käärmeet, kuningas etunenässä, kiiruhtavat paikalle apuun.
Liettualaisissa 1400-luvun lähteissä elättikäärmeiden pitämistä on kuvattu kultiksi, jossa käärmeet olisivat olleet todellisia kotijumalia, joita päivittäin palvottiin. Sellaisen käärmekultin historiallisia lähteitä on mahdollista seurata aina antiikin Kreikkaan ja Roomaan (esimerkkeinä pensaskäärmeet Asklepioksen temppeleissä), tai Aasiaan, jossa käärmeiden pitäminen yliluonnollisena olentona on tavallista useiden kansojen uskonnollisissa käsityksissä vielä nykyäänkin. Käärmeisiin on aina liitetty jotakin väkevää ja pelottavaa, mikä on tehnyt niistä tehokkaan vastavoiman pahan aikomuksille, ja ne on yleismaailmallisesti liitetty luonnon ja elämän uusiutumiseen. Suomalainen elättikäärmeperinne saattaa olla samaa alkuperää kuin sen vastine Liettuassa, joskin Suomessa käärmeuskomusten taustalla on Matti Sarmelan mukaan vaikuttanut šamanismi ja vainajakultti. Suojeluseläimenä käärme oli assosioitunut erityisesti uhripuihin ja maanhaltiaan.
Kalle Jussila (hiihtäjä)
Kaarlo ”Kalle” Jussila (10. lokakuuta 1869 Ii – 5. syyskuuta 1951 Yli-Ii) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka voitti kahdesti Pohjoismaisten kisojen 30 kilometrin hiihdon 1900-luvun alkuvuosina. Hänet tunnettiin myös suksiseppänä, joka valmisti palkitun Iin suksimallin. Suurimmat voittonsa hän hiihti valkoinen villapuku päällään, ja hän sai lempinimen ”Iin kärppä”.
Kalle Jussila hankki kuntonsa työskentelemällä uitoissa, lautturina, tukkimetsällä, maatöissä ja rakennusmiehenä. Hän metsästi varsinkin lintuja, jäniksiä ja kettuja, ja hän katsoi kumaraisen hiihtotyylinsä olleen perua juuri metsästysretkiltään. Hiihtäjänä hän nousi hitaasti Suomen huipulle. Ensimmäisessä Oulun hiihdossa vuonna 1889 hän ei vielä isänsä suksilla hiihtänyt 30 kilometrin kisaa loppuun saakka. Seuraavana vuonna hän kilpaili kotitalonsa mukaan Maalismaa-nimisenä ja sijoittui neljänneksi. Vuosina 1891 ja 1892 hän sijoittui Oulussa 23:nneksi ja kahdeksanneksi, mutta vuonna 1894 hän oli jo toinen hävittyään Edvard Kääriälle runsaat kaksi minuuttia. Vuonna 1896 hän saavutti ensimmäisen kahdesta Oulun hiihdon voitostaan hiihtämällä tiettävästi ensimmäisenä maailmassa 30 kilometriä alle kahden tunnin; voittoaika oli 1.58.12,5. Toisen kerran hän voitti Oulussa vuonna 1902, jolloin kilpailtiin ensi kerran metsämaastossa tasamaan sijasta. Jussilan katsottiin olevan vahvimmillaan murtomaaladuilla vaikka hän saavutti useita voittoja myös tasamaastossa. Kilpailuissa 60 kilometriä oli hänelle liian pitkä matka, vaikka hän hiihti pidempiäkin taipaleita kauppareissuillaan ja saapumalla vieraille kilpailupaikkakunnille kotoaan hiihtäen, ja yritys kilpailla Oulussa tuolla pidemmällä matkalla päättyi keskeytykseen.
Monet voitoistaan Jussila saavutti ylivoimaisella erolla, mutta Kemissä vuonna 1900 hän joutui tiukoille Antti Aholan ja Juho Ritolan kanssa. Jussila joutui yhteislähtökilpailussa avaamaan tukkoista latua menomatkalla eikä paluumatkalla päästänyt enää takana sinnitelleitä kilpakumppaneita hetkeksikään ohitseen. Jussila voitti jälleen uudella ennätysajalla 1.55.20, josta Ahola jäi vain kaksi ja Ritola viisi sekuntia. Kemin kisajärjestäjät yrittivät suurella rahapanoksella haastaa ruotsalaisia, jotka olivat ansiottomasti mainostaneet sikäläisen Forsbergin Bodenissa hiihtämää aikaa 2.12.55 maailmanennätykseksi, kilpailemaan Jussilaa vastaan mutta nämä eivät ottaneet haastetta vastaan.
Vuonna 1901 Jussila pääsi kilpailemaan ruotsalaisia vastaan ensimmäisissä Pohjoismaisissa kisoissa Tukholmassa. Latu oli Jussilalle sopivaa murtomaata mutta kilpailutapa hänen vähemmän arvostamansa väliaikalähtö. Jussila lähti 30 kilometrin kilpailuun numerolla 78 eikä aivan hiihtänyt kiinni kymmenen minuuttia aiemmin lähtenyttä norjalaisten suurinta toivoa Paul Braathenia. Jussilan loppuaika oli 2.09.13 ja Braathen sijoittui toiseksi lähes kahdeksan minuuttia hävinneenä. Kolmanneksi sijoittunut Oskari Räsänen hävisi Jussilalle yli 15,5 minuuttia. Vuonna 1905 kilpailtiin toisissa Pohjoismaisissa kisoissa Östersundissa, jonne kisat siirrettiin Tukholmaa vaivanneen lumipulan vuoksi. Östersundissakin oli suojakeli, joka viimeisenä kilpailua edeltäneenä yönä muuttui pakkaseksi. Jussila lähti kilpailuun numerolla 87, hiihti ruotsalaislehtien sanoin ”kuin Lapin noita” ja voitti loppuajallaan 2.21.39 toiseksi sijoittunutta Ruotsin Bergmania yli 14 minuuttia ja kolmanneksi sijoittunutta Konsta Vesaa lähes 17 minuuttia. Samana vuonna Jussila sijoittui vielä Oulun hiihdossa toiseksi ja lopetti sitten hiihtouransa.
Luonteeltaan harvapuheinen ja pituudeltaan 169-senttinen Kalle Jussila jäi ensimmäisestä, viisilapsisesta avioliitostaan leskeksi ja avioitui uudelleen syksyllä 1905. Hänellä oli yhteensä 11 poikaa, joista esikoinen Johan kaatui sisällissodassa, ja neljä tytärtä. Hänen veljensä Heikki Jussila oli myös hiihtäjä, joka ei menestynyt kilpailuissa Kallen tavoin.
Aitolahti
pienoiskuva|upright=1.4|Karttaote Aitolahden kunnan alueesta 1931 (Maanmittaushallitus, Suomen taloudellinen kartta). Aitolahti on entinen Suomen kunta Pirkanmaalla. Aitolahden naapurikunnat olivat Kangasala, Tampere, Teisko ja Ylöjärvi. Vuoteen 1947 saakka naapurikuntiin kuului Tampereen kaupunkiin liitetty Messukylä.
Historia
Vanhimpia merkkejä asutuksesta Aitolahden alueella ovat kivikaudelta peräisin olevat työkalujen kappaleet, joita on löydetty Nurmen, Palon ja Hirviniemen kylien alueilta. Pysyvän asutuksen on arveltu saapuneen Aitolahdelle samoihin aikoihin kuin Messukyläänkin, noin 600–800-luvuilla ajanlaskun alun jälkeen.
Suomen sodan aikana vääpeli Jakob Johan Rothin johtama sissiosasto nousi maihin Aitolahdessa tarkoituksenaan hyökätä Tampereelle, mutta venäläiset saivat yrityksen torjuttua. Myöhemmin Rothin ja kersantti Carl Johan Spoofin joukot tekivät useita kaappauksia venäläisten varastoihin (Rothin ja Spoofin sissiretki). Uudelleen Aitolahden seutu joutui sotanäyttämöksi kansalaissodan aikana.
Aitolahti erotettiin Messukylän kunnasta vuonna 1924 ja liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1966. Se ehti olla itsenäinen kunta vain runsaat 40 vuotta. Kunnan itsenäistyessä siellä oli vain noin 600 asukasta ja väkiluku kasvoi pitkään hyvin hitaasti, kunnes 1950-luvulla kasvu nopeutui.
Dickson Agyeman
Agyeman pelasi kotimaassaan K. Berchem Sportissa vuodesta 1995 vuoteen 1999. Vuonna 1999 hän siirtyi KFC Germinal Beerschotiin, jossa hän pelasi vuoteen 2007. Kesällä 2007 Agyeman siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hollannin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Jupiter Leagueen FC Eindhoveniin. Hän pelasi kesällä 2009 Belgiaan ja siirtyi RAEC Monsiin.
Aitolahti
Historia
Aitolahteen asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan siirtoväkeä. Kunnan asukasluku pysyi suhteellisen vakaana 1950-luvulle saakka, kunnes Tampereen rajan tuntumaan Kumpulaan alkoi nopeaan tahtiin nousta omakotiasutusta. Tästä on kuntaliitoksen jälkeen muodostunut Olkahisten kaupunginosa.
Dickson Agyeman
Helmikuussa 2011 Agyeman teki kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliiga-seura FF Jaron kanssa. . Syyskuussa 2012 Agyeman siirtyi FF Jarosta TPS:aan loppukauden kattavalla sopimuksella.
Aitolahti
Historia
Aitolahden huomattavin kunnallinen vaikuttaja oli vuosikymmenien ajan professori Rurik Pihkala, joka omisti Laalahden tilan. Pihkala myös lahjoitti tilansa maista tontin kirkkoa varten vuonna 1924.
Dickson Agyeman
Agyemanilla on ghanalaisia sukujuuria ja hänellä on ghanalainen äiti ja afroamerikkalainen isä, jolla on nigerialaisia sukujuuria. Hän on täten edustuskelpoinen Belgialle, Ghanalle ja Nigerialle.
Aitolahti
Maantiedettä
Vanha Aitolahden kuntakeskus sijaitsee Sorilassa. Tiheintä asutus on alueen eteläosissa, Olkahisen ja Nurmen kaupunginosissa. Aitolahden korkein maastonkohta on lähellä Kangasalan rajaa sijaitseva, 179 metrin korkeuteen merenpinnasta ja yli 80 metrin korkeuteen Näsijärven pinnasta ulottuva Aitovuori.
Nurmi-Sorilan alueelle laaditaan uutta osayleiskaavaa, joka mahdollistaa uusien asuntojen rakentamisen jopa noin kymmenelle tuhannelle asukkaalle. Nurmi-Sorilan kaavoituksesta löytyy päivittyvää tietoa Tampereen kaupungin kaupunkisuunnittelusivustolta.
Aitolahden kautta kulkevat Tampereen ja Jyväskylän välinen valtatie 9 − nykyinen tieyhteys on tosin valmistunut vasta kunnan lakkauttamisen jälkeen − sekä Tampereen ja Ruoveden välinen seututie 338.
Alueella sijaitsee muun muassa Aitolahden kirkko, Aitolahden vanha kirkko, Diabeteskeskus, Tarastenjärven kaatopaikka ja Suomen aluelennonjohto (entinen Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskus) sekä Satakunnan lennostoon kuuluva 3. Pääjohtokeskus sekä esikunta, joiden toiminta Aitovuoressa lakkautetaan puolustusvoimauudistuksen yhteydessä.
Aitolahden hiilipussit
Geologi J. J. Sederholm löysi 1800-luvun lopulla Näsijärven rantakalliosta ja -kivistä Hirviniemestä soikion muotoisia syvennyksiä, joille hän antoi nimityksen Corycium enigmaticum, "arvoitukselliset hiilipussit". Nämä ovat alkeellisen mikrobitoiminnan jäänteitä noin kahden miljardin vuoden takaa, ja niitä on löytynyt muualta maailmasta vain Etelä-Afrikasta ja Kanadasta. Löytöpaikka rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 1962. Näitä 2–30 senttimetrin pituisia "hiilipusseja" esiintyy myös Näsijärven vastapäisellä rannalla Ylöjärven puolella. Nämä hiilipussit antoivat myös aiheensa vuonna 1965, kunnan itsenäisyyden viimeisenä vuonna vahvistettuun Aitolahden kunnan vaakunaan, jonka on piirtänyt Gustaf von Numers.
Kylät ja kulmakunnat
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Aitolahdessa oli yksi taajama: Nurmi, jossa oli 272 asukasta 2,2 neliökilometrillä.
Väestö
thumb|[[Aitolahden vanha kirkko on vuodelta 1928.]] Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Aitolahden väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1930–1960.
Ruokakulttuuri
Aitolahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sianlihasoppa sekä ohraryynipuuro kirnupiimän kera.
Pirkko-Liisa Summa
Pirkko-Liisa Summa (22. elokuuta 1938 Uusikirkko – 16. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Damaskoksen piiritys (1148)
Tausta
thumb|vasen|Vähä-Aasia ja ristiretkeläisvaltiot kartalla vuonna 1140. Toinen ristiretki alkoi Aleppon hallitsija Nur al-Dinin ja zengidien voimistuttua, sekä kukistettua ristiretkeläisten perustaman Edessan kreivikunnan vuonna 1144. Pyhän maan ristiretkeläiset ja armenialaiset pyysivät apuaRanskan kuningas Ludvig VII:ltä ja Saksan keisari Konrad III:lta. Hallitsijat lähtivät ristiretkelle ja tekivät vaikeaksi osoittautuneen marssin läpi Vähä-Aasian.
Pirkko-Liisa Summa
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Summa päätyi sodan jälkeen evakkoon Paraisille. Hän meni vuonna 1964 työhön Suomen Tietotoimiston kotimaan toimitukseen ja oli STT:n palveluksessa lähes neljäkymmentä vuotta vuoteen 2003 saakka.
Summa oli STT:n toimittajana mukana 45:llä Suomen tasavallan presidenttien valtiovierailulla tai muulla ulkomaanmatkalla ja hän raportoi myös 150-200:sta Suomeen tehdystä valtiovierailusta. Ensimmäisen kerran hän oli mukana presidentti Urho Kekkosen Turkin-vierailulla kesäkuussa 1971.
Damaskoksen piiritys (1148)
Tausta
14. kesäkuuta 1148 pidettiin hallitsijoiden kokous Akkossa. Tapaamiseen osallistuivat Saksan keisari ja Ranskan kuningas, sekä Jerusalemin nuori kuningas Baldwin III ja Temppeliherrojen johto. Syy ei ole historiallista lähteistä täysin selvä, mutta kokouksessa päätettiin ristiretkeläisten hyökkäävän Damaskokseen, vaikka zengidien valtakeskus olikin Aleppo. Damaskosta hallitsivat zengidien kanssa aikaisemmin yhteen ottaneet Mu'in al-Din Unurin buridit.
Piiritys
thumb|Piiritys teoksessa 1200-luvulta. thumb|Ristiretkeläisiä kaupungin muurin liepeellä teoksessa 1200-luvulta. Baldwinin, Konradin ja Ludvigin johtama ristiretkeläisarmeija saapui Damaskoksen edustalle 24. heinäkuuta. Armeijan koko oli noin 50 000 sotilasta. Damaskoksessa oli sen sijaan vain verrattain pieni varuskunta. Unur lähetti avunpyynnön Aleppoon ja valmistautui joukkoineen puolustamaan kaupunkia. Kaksi vuorokautta piirityksen alkamisesta hän johti puolustajien vastahyökkäystä ulos kaupungista ajaen huomattavan määrän ristiretkeläisiä hajalle. Samalla kaupunkiin alkoi saapua vahvistukisa pohjoisesta. Ristiretkeläiset eivät olleet sulkeneet joukkoineen pääsyä kaupunkiin Bab Sharqin ja Bab Touman porttien kautta. Ristiretkeläiset päättivät myös 27. heinäkuuta jättää alkuperäiset asemansa ja siirtyä kaupungin itäpuolle. Uusien asemien ongelmana oli veden puute. Ristiretkeläiset olivat saapuneet Damaskokseen keskieksän kuumuudessa. Lisäksi pistoiskuja tehneet muslimit katkaisivat heidän yhteytensä kohti jerusalemia. Lopulta saatiin vielä uutinen Nur al-Dinin saapumisesta apujoukkoineen. Vielä tuolloin hän oli 120 kilometrin päässä Homsin seudulla. 28. heinäkuuta ristiretkeläiset päättivät lähteä takaisin. Tiberiasta kohti marssivia vetäytyviä ristiretkeläisiä ahdistelivat muslimien nopea kevyt ratsuväki.
Seuraukset
Damaskoksen piiritys oli ollut suuri strateginen tappio ristiretkeläisille ja se merkitsi myös toisen ristiretken epäonnistumista. Piiritys oli paitsi epäonnistunut, mutta ristiretkeläiset olivat myös pilanneet mahdollisuutensa saada mahdollinen liittolainen muslimien puolelta burideista, jotka olivat aikaisemmin taistellet zengidejä vastaan. Zengidihallitsija Nur al-Din yhdisti muslimit yhdeksi rintamaksi ristiretkeläisiä vastaan, kun taas ristiretkeläiset ajautuivat riitoihin keskenään. Piiritykseen osallistuneita ristiretkeläisparoneja Palestiinasta syytettiin esimerkiksi lahjusten ottamisesta Unurilta.
Liettuan kuningaskunta (1918)
thumb|upright|Wilhelm von Urach, myös Württenbergin kreivi, Mindaugas II, joka hyväksyi Liettuan kuninkuuden 11. heinäkuuta 1918, mutta ei ottanut sitä vastaan, koska Saksan valtakunta julisti kuninkuuden mitättömäksi. Tämän vuoksi kuninkaaksi kutsuminen peruttiin.
Liettuan kuningaskunta oli lyhytaikainen perustuslaillinen monarkia, joka syntyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Liettuan ollessa Saksan keisarikunnan alaisuudessa. Liettuan neuvosto julisti Liettuan itsenäiseksi 16. helmikuuta 1918, muttei pystynyt luomaan toimivaa hallitusta maassa olleiden saksalaisten joukkojen läsnäolon johdosta. Saksa antoi lukuisia ehdotuksia neuvostolle Liettuan liittämisestä Saksaan tai Preussiin. Liettualaiset vastustivat tätä perustamalla oman kuningaskuntansa. 4. kesäkuuta 1918 liettualaiset tarjosivat kuningaskunnan valtaistuinta saksalaiselle Urachin herttualle Wilhelmille. Hän hyväksyi tarjouksen 11. heinäkuuta 1918 ja otti itselleen hallitsijanimen Mindaugas II. Hän ei kuitenkaan koskaan vieraillut Liettuassa. Wilhelmin hyväksyminen kuninkaaksi aiheutti kiistaa Liettuan neuvostossa ja jakoi sen kahtia. Ennen Saksan antautumista 11. marraskuuta 1918 Wilhelm luopui kruunusta 2. marraskuuta 1918. Kuningaskunnan jälkeen Liettuasta tuli tasavalta.
Finnsound
Finnsound Oy oli Aarno Ranisen perustama levy-yhtiö, joka julkaisi äänitteitä. Levy-yhtiön toiminta loppui 1989. Levyttäneitä artisteja oli mm. Erkki Liikanen, Aarno Raninen, Seija Simola, Reijo Lehtovirta ja Juha Vainio.
Henry Ford II
pienoiskuva|Henry Ford II (oikealla) Henry Ford II (4. syyskuuta 1917 Detroit, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 1987 Detroit) oli yhdysvaltalainen autotehtailija, joka tunnetaan parhaiten Ford Motor Companyn johtamisesta. Hänen isänsä oli Fordin edellinen johtaja Edsel Ford ja isoisänsä yhtiön perustaja Henry Ford.
Ford kävi Yalen yliopistoa, mutta jätti opintonsa kesken vuonna 1940 työskennelläkseen Ford Motor Companyssa, jota tuolloin johti hänen isänsä Edsel Ford. Ford ei ehtinyt kuitenkaan olla pitkään yhtiön palveluksessa, sillä hän värväytyi jo seuraavana vuonna Yhdysvaltain laivastoon. Fordin sotilasura jäi kuitenkin kesken, kun Edsel vuonna 1943 yllättäen kuoli ja Henry Ford II vapautettiin tämän johdosta asepalveluksesta.
Fordista tuli ensin Ford Motor Companyn varapääjohtaja ja jo vuonna 1945 yhtiön pääjohtaja. Yhtiö oli Fordin tullessa pääjohtajaksi pahoissa vaikeuksissa, mutta Ford onnistui kymmenessä vuodessa kääntämään yhtiön jälleen kannattavaksi. Fordin merkittävimpiä päätöksiä yhtiön pääjohtajana olivat yrityksen henkilöstöjohtaja Harry Bennettin (joka tunnettiin kiivaana ammattiliittojen vastustajana) irtisanominen ja lahjakkaiden analyytikkojen, niin kutsuttujen ”taikurilasten” (whiz kids), palkkaaminen yrityksen palvelukseen. Yksi Fordin palkkaamista analyytikoista oli Robert S. McNamara, josta myöhemmin tuli koko yhtiön pääjohtaja.
Your Funeral... My Trial
Your Funeral... My Trial on rock-yhtye Nick Cave and the Bad Seedsin neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Levy on julkaistu CD -versiona ja kahtena 12" LP -levynä.
Lauri Tähkän diskografia
Suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Lauri Tähkän diskografia koostuu viidestä studioalbumista, yhdestä kokoelmalevystä, 37 singlestä ja yhdeksästä musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt useilla eri julkaisuilla.
Henry Ford II
Henry Ford II:n aikana Ford julkaisi muun muassa suositut Mustang- ja Thunderbird-automallinsa. Myös yhtenä automaailman suurimmista epäonnistumisista tunnettu Edsel julkaistiin Ford II:n valtakaudella.
Freenet Finland
Freenet oli alkujaan tekstipohjainen hieman BBS:ien kaltainen valikkopohjainen järjestelmä, johon sai yhteyden paitsi ilmaiseksi Internetistä telnet-protokollalla, myös minuuttitaksaisella modeemiyhteydellä TeleSammon tai InfoTelin kautta. Yleisin taksa oli 19 penniä/minuutti ja paikallispuhelumaksu. Koska Freenetin osoite oli teknillisen korkeakoulun osoiteavaruudessa, sai sinne yhteyden myös useiden yliopistojen dial-up-palveluiden kautta paikallispuhelun hinnalla. Ohjelmistona oli helppokäyttöisenä pidetty Freeport, johon oli kytketty myös ulkoisia ohjelmia mm. sähköpostin, uutisryhmien, gopherin, WWW:n ja IRC:n käyttöä varten. Päivittäinen käyttöaikarajoitus oli aluksi 60 minuuttia.
Henry Ford II
Henry Ford II kuoli 29. syyskuuta 1987 Detroitissa.
Your Funeral... My Trial
LP -version kappaleluettelo
A-puoli
Freenet Finland
Järjestelmä oli suosittu koululaisten keskuudessa, ja monen ensimmäiset Internet-käyttökokemukset ovatkin sen piiristä. Freenet oli suosittu myös BBS-harrastajien keskuudessa, koska kyseessä oli yksi ensimmäisistä suomalaisista Internet-yhteyden tarjoavista palveluista, joihin sai käyttäjätunnuksen suhteellisen helposti. Freenetiin sai myös helposti yhteyden, kun harrastelijoiden ylläpitämiä Internet-palveluita tarjoavien purkkeihin päästäkseen joutui usein jonottamaan modeemilinjojen vapautumista jopa tuntikausia.
Lauri Tähkän diskografia
Lauri Tähkän toinen studioalbumi Hurmaan julkaistiin 27. syyskuuta 2013, ja se nousi jälleen albumilistan toiselle sijalle. Levy ylitti platinarajan kahdessa viikossa, ja sitä on myyty yli 20 000 kappaletta. Levyn kolmesta singlestä ”Saat syttymään” nousi latauslistan viidennelle ja radiosoittolistan kuudennelle sijalle. Vuonna 2014 Lauri Tähkä julkaisi Seinäjoen Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun voittaneen ”Kiivas ja kaunis” -singlen, joka nousi latauslistan viidenneksi. Hänen kolmas studioalbuminsa Jouluni laulut julkaistiin 7. marraskuuta 2014, ja se sijoittui albumilistan kymmenenneksi. Levyä on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä eli yli 10 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin yksi single. Vuonna 2015 Tähkä nähtiin Ylen SuomiLove-musiikkiohjelmassa, jonka pohjalta hän julkaisi cover-version Dave Lindholmin kappaleesta ”Miss mun rakkaus uinuu?”.
Freenet Finland
Vuoden 1994 marraskuussa järjestetyt Freenet Finlandin yksivuotissyntymäpäivät Espoon Dipolissa yllättivät järjestäjät suosiollaan - vuoden 1994 aikana Internet oli "lyönyt läpi" ja esimerkiksi IRC:n kautta oli syntynyt valtavasti uudenlaisia verkkoyhteisöjä, joiden jäsenet tulivat Dipoliin tapaamaan toisiaan - monet tapasivat nettituttunsa ensimmäistä kertaa. Myös opetusministeri Riitta Uosukainen tutustui IRC:n saloihin tapahtumassa.
Your Funeral... My Trial
LP -version kappaleluettelo
C-Puoli
Anthony W. Gardiner
Anthony William Gardiner (3. helmikuuta 1820 – 1885) oli Liberian 9. presidentti vuosina 1878–1883. Hän oli ensimmäinen True Whig Party -puolueen jäsen, joka piti valtaa taukoattomasti aina vuoteen 1980 asti.
Your Funeral... My Trial
LP -version kappaleluettelo
D-puoli
Freenet Finland
Freenet toimi Suomessa vuoteen 2001 asti, joskin loppuvaiheessa sen toiminta perustui pääasiassa WWW-sivuihin. Maksulliset Internet-palveluntarjoajat olivat syrjäyttäneet Freenetin Internet-yhteyskäytössä jo vuosia aiemmin.
Lauri Tähkän diskografia
Keväällä 2015 Lauri Tähkä solmi uuden levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa. Hänen neljäs studioalbuminsa Vien sut täältä kotiin julkaistiin 16. syyskuuta 2016, ja se nousi albumilistan kärkeen. Albumi on striimannut platinaa. Levyltä julkaistiin kolme singleä. ”Morsian” nousi Suomen radiokanavien soitetuimmaksi kappaleeksi ja striimasi tuplaplatinaa. ”Minun Suomeni” ja ”Sinä olet minun” ovat striimanneet kultaa. Syksyllä 2014 Lauri Tähkä nähtiin Nelosen Vain elämää -musiikkiohjelman viidennellä tuotantokaudella, jonka pohjalta hän julkaisi kuusi singleä. Lauri Tähkän versio alun perin Mikael Gabrielin levyttämästä ”Kipua”-kappaleesta nousi listojen viiden kärkeen. Kappale on striimannut platinaa.
Lauri Tähkä julkaisi 11. marraskuuta 2016 ensimmäisen kokoelmalevynsä Polttavimmat, joka nousi albumilistan 18. sijalle. Maaliskuussa 2017 Lauri Tähkä nähtiin TV5:n Anssi Kela ja isot biisit -musiikkiohjelmassa, jonka pohjalta hän julkaisi cover-version Freemanin kappaleesta ”Ajetaan tandemilla”. Marraskuussa Lauri Tähkän versio kappaleesta ”Varpunen jouluaamuna” julkaistiin singlenä Joulu-kokoelmalevyltä. Joulukuussa Lauri Tähkä nähtiin C More -suoratoistopalvelun Alasti-klubi -ohjelmassa, jonka pohjalta hän julkaisi uuden version kappaleestaan ”Sinä olet minun”.
Kesäkuussa 2018 Lauri Tähkä julkaisi singlen ”Mä en pelkää”, joka nousi muun muassa radiosoittolistan ensimmäiselle sijalle. Kappale on striimannut platinaa. Joulukuussa hän julkaisi singlen ”Palavaa vettä”, joka nousi lataus- ja radiosoittolistan kärkeen. Kappale on striimannut platinaa, ja siitä tuli vuonna 2019 Suomen radiosoittolistan ensimmäisellä sijalla pisimpään pysynyt kappale. Lauri Tähkän viides studioalbumi Meidän tulevat päivät julkaistiin 1. maaliskuuta 2019, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy on ylittänyt platinarajan. Myös singlet ”Mustaherukan tuoksuinen tyttö” ja ”Jääkukkia” nousivat listoille.
Jutan ja Vertin supersinkkudieetti
Jutan ja Vertin supersinkkudieetti on suomalainen laihdutusohjelma. Ohjelmaa juontaa Jutta Gustafsberg ja Personal traineri Vertti Harjuniemi jotka valmentavat kymmenen viikon ajan itseensä tyytymättömät nuoret sinkut kokonaisvaltaisen elämäntapamuutoksen kautta sädehtivinä treffimarkkinoille. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 19. elokuuta 2015.
BBC Radio 4
200px|thumb|BBC Radio 4:n logo. thumb|250px|BBC Radio 4:n ohjelmaa "[[Just a Minute" nauhoitetaan Edinburghissa 2. syyskuuta 2007.]] BBC Radio 4 on BBC:n valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti lähetyksensä 30. syyskuuta 1967, jolloin se korvasi BBC Home Servicen. Kanava lähettää lähinnä uutis- ja ajankohtaisohjelmia, kuunnelmia, asiaohjelmia, komediaa, ja muuta puheohjelmistoa. Kanavalla on lähes monopoliasema valtakunnallisten puhekanavien joukossa, ja sen vuosibudjetti on 60–70 miljoonaa puntaa.
Lähetykset
BBC Radio 4 lähettää ultralyhyillä, keskipitkillä ja pitkillä radioaalloilla ohjelmaa.
Konserttihovi
Konserttihovi on Imatralla sijaitseva, Suomen ainoa yksityisessä omistuksessa oleva konserttitalo. Sen rakensi 1970-luvun loppupuolella harrastajaviulisti ja kenkäkauppias Martti Räsänen Imatran Viraskorpeen 1950-luvulla kesken jääneen nuorisoseurantalon perustuksille lähes omin käsin.
Akustiikaltaan erityisesti kamarimuusikkojen arvostamasta Imatran Konserttihovista on konserttitoiminnan ohella tullut myös suosittu äänitteiden tekopaikka meluttoman sijaintinsa ja yläkerran majoitustilojen ansiosta.
Musiikkineuvoksen arvonimen saanut Martti Räsänen kuoli vuonna 1995, ja talon konserttitoiminta keskeytyi kolmeksi vuodeksi kunnes talon ostivat ja kunnostivat sen nykyiset omistajat Juha ja Oili Räisänen. Vuonna 2016 heille myönnettiin 10 000 euron Etelä-Karjalan rahaston kulttuuripalkinto.
Konserttihovilla on vuonna 2000 perustettu kannatusyhdistys Konserttihovin Tuki Konsa ry.
Kari Suomalainen
Kari Yrjänä Suomalainen, pilapiirtäjä Kari (15. lokakuuta 1920 Helsinki – 10. elokuuta 1999 Valkeakoski), oli suomalainen taiteilija, joka saavutti suosiota erityisesti Helsingin Sanomien poliittisena pilapiirtäjänä vuosina 1950–1991.
Suomalaiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1977.
Perhetausta ja opinnot
Suomalaisen isä oli musiikkikirjailija ja viulisti Yrjö Suomalainen (1893–1964) ja äiti oli balettitanssija Estelle o.s. Wikström (1897–1970), jonka isä oli kuvanveistäjä Emil Wikström. Karin sisar oli oopperalaulaja ja oopperaohjaaja Maaria Eira.
Suomalainen vietti lapsena paljon aikaa äidinisänsä Emil Wikströmin ateljeessa Sääksmäen Visavuoressa. Hän kävi Helsingin normaalilyseossa kolme luokkaa, mutta ei viihtynyt koulussa ja jäätyään kahdesti luokalleen keskeytti sen. Enemmän kuin opiskelua ”Norssissa” hän jäi myöhemmin kaipaamaan koulun orkesteria, jossa hän oli soittanut vetopasuunaa. Jo koululaisena Suomalainen piirteli karikatyyrejä ja pilakuvia. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Ateneumissa Helsingissä 1936–1939 ja vielä vähän aikaa sotien jälkeenkin. Mallina oli usein Lyyli Metsämaa, joka oli ollut mallina myös Eliel Saarisen piirtämissä seteleissä. Samaan aikaan Ateneumissa opiskeli kuvanveistäjäksi myöhemmin valmistunut presidentin poika Kalervo Kallio, joka teki Suomalaiseen voimakkaan vaikutuksen. Opiskeluaikanaan Suomalainen oli jonkin aikaa kihloissa.
Sota-aika
pienoiskuva|Ensimmäisen tiedoituskomppanian jäsen, alikersantti Kari Suomalainen jatkosodassa 01.01.1943 – 19.09.1944. Suomalainen kuului nuoruudessaan suojeluskuntaan. Talvisodan ajan hän palveli ilmavalvontatehtävissä Sääksmäellä, jonne perhe oli paennut Helsingin pommituksia. Ilmavalvonnassa hänen kumppaninaan oli usein häntä neljä vuotta nuorempi toijalalainen koulupoika, tuleva menestyskirjailija Mauri Sariola. Suomalainen alkoi suorittaa asevelvollisuuttaan Tykistökoulutuskeskus 1:ssä Toijalassa huhtikuussa 1940, ja hän kävi aliupseerikoulun Päivölän kansanopistossa. Jatkosotaan Suomalainen osallistui tiedustelualiupseerina Kenttätykistörykmentti 19:ssä, kunnes hänet huhtikuussa 1942 siirrettiin sotapropagandan palvelukseen. Aluksi hän oli Viipurin tiedotuskomppaniassa, josta hän myöhemmin siirtyi samaan tehtävään Aunukseen. Suomalaisen siirtoon tiedotustehtäviin vaikutti ratkaisevasti taidehistorioitsija, professori Ludvig Wennervirta, joka oli nähnyt hänen rintamalla tekemiään piirroksia ja suositteli nuorta alikersanttia. Aunuksen tiedotuskomppaniassa palvelivat Suomalaisen lisäksi tuleva oopperalaulaja Kim Borg valokuvaajana sekä kirjailijat Oiva Paloheimo, Olavi Siippainen ja Lorenz von Numers kirjoittajina.
Vuosina 1942-44 ilmestyi Lukemista Kaikille -lehdessä Kari Suomalaisen vuonna 1938 piirtämä sarjakuva Henkensä kaupalla. Alex Raymondin piirrostyyli oli tehnyt vaikutuksen Suomalaiseen, joka oli tutkinut tarkkaan Raymondin tekniikkaa. Vaikutteet näkyvät texasilaiseen rannikkokaupunkiin sijoittuvassa sarjakuvassa.
Yksityiselämä
Ensimmäinen puoliso oli taidemaalari Tyko Sallisen tytär, kirjailija Irja Salla, joka oli Karia kahdeksan vuotta vanhempi. Avioliitto kesti vuodet 1943–1945. Lyhyeksi jääneen avioliiton aikana puolisot eivät sodan vuoksi montakaan kertaa edes nähneet toisiaan. Salla joutui sodan jälkeen Nikkilän mielisairaalaan, missä häntä hoidettiin kuolemaansa saakka.
Vuonna 1955 Kari avioitui Liisi "Lippe" Hokkasen (s. 1931) kanssa, joka tunnetaan myös laulajana ja kirjailijana. Lippe Suomalaisen mukaan Kari oli hyvin mustasukkainen ja vaikeasti alkoholisoitunut, mikä teki perhe-elämän vaikeaksi. Heillä on kolme lasta: Petteri (s. 1955), Valtteri (1957–1995) ja Lilli, sittemmin Lilli Earl (s. 1964). Perheen ensimmäinen koti oli keittiön ja kolmen huoneen asunto Tehtaankadun varrella Ullanlinnassa, josta muutettiin 1960-luvun alussa Sanoma Oy:n omistamaan kerrostaloon Pohjois-Haagaan. Talossa asui useita Helsingin Sanomien ja Ilta-Sanomien toimittajia, muiden muassa rikostoimittaja ja kirjailija Mauri Sariola, johon Kari oli tutustunut jo talvisodan aikana Sääksmäellä. Karin vanha asunto Ullanlinnassa jäi hänen työtiloikseen.
Kari asui eläkkeelle jäätyään entistä vakituisemmin kesäasunnollaan Visavuoressa, isoisänsä ateljeen naapurissa. Vuonna 1990 rakennukseen avattiin Kari-paviljonki, jossa hänen elämäntyönsä on esillä.