cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oppositioblokki
Menestys vaaleissa
Oppositioblokki-puolueen juridisena pohjana on huhtikuussa 2010 rekisteröity nimellä "Vetävä voima" puolueryhmä. Tämä puolue ei osallistunut edellisiin, Alueiden puolueelle menestyksekkäisiin vuoden 2012 parlamenttivaaleihin. Koska Alueiden puolue päätti osin sisäisen kiistelyn takia vetäytyä osallistumisesta vuoden 2014 vaaleihin ja kampanjan johtajaksi ajateltu oligarkkiliikemies Serhi Tihipko lähti kisaan omalla Vahva Ukraina-listallaan, syyskuussa 2014 Vetävä voima -puolue organisoitiin ja nimettiin uudelleen. Tarkoituksena oli koota kuusi pienempää oppositioryhmää yhden ryhmän alle. Oppositioblokki on sosiaali-liberaalinen ja venäjämyönteinen. thumb|270px|Oppositioblokin kannatus (% annetuista äänistä) Ukrainan eri alueilla lokakuun 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa. Lokakuun 26. päivän 2014 parlamenttivaaleissa tämä venäläismyönteistä politiikkaa edustanut puolue keskitti kampanjaansa paljolti itäiseen ja eteläiseen Ukrainaan, jossa puolueen edeltäjä, Alueiden puolue oli aiemmin menestynyt. Puolue haluaisi etsiä rauhanomaista ratkaisua Donbassin kriisiin ja lopettaa "antiterroristisen operaation" (ATO) eli sotilaallisen Itä-Ukrainan kriisin ratkaisutavan.
Kun äänistä oli laskettu 99,92 prosenttia, Ukrainan keskusvaalilautakunnan mukaan puolueen kannatus oli 9,42 prosenttia (1 483 323 ääntä) ja se oli yksi valtakunnallisen 5 prosentin äänikynnykseen ylittäneistä kuudesta puolueesta. Tulosennusteen mukaan puolue oli saamassa parlamenttiin 27 paikkaa valtakunnallisen vaalilistansa saamien äänien pohjalta ja 2 kansanedustajaa vaalipiirikohtaisen menestyksen perustella. Paikkoja olisi siis yhteensä 29. On huomattava, että tässä vaiheessa 27 kansanedustajapaikkaa 450:stä jätettiin toistaiseksi täyttämättä Venäjän miehityksen (Krimin autonominen tasavalta, Sevastopol, 12 paikkaa) ja Itä-Ukrainan separatistitoiminnan (Donbassin sota; 15 paikkaa näistä vaalipiireistä).
Maailman ruokapalkinto
Maailman ruokapalkinto (engl.  World Food Prize) on vuodesta 1987 jaettu kansainvälinen palkinto joka annetaan henkilölle joka on tehnyt työtä ruuan  ja etenkin maatalouden tuotannon parantamisessa maailmassa.
Palkinnon perustajana oli amerikkalainen maataloustieteilijä, vuoden 1970 nobelisti Norman Borlaug.
Palkinto jaetaan virallisessa tilaisuudessa Maailman nälkäpäivänä Des Moinesin kaupungissa Iowan osavaltion parlamentissa. Palkintotilaisuuden jälkeen palkitut kokoontuvat Norman E. Borlaug kansainväliseen symposiumiin. Palkinnon summa on 250 000 Yhdysvaltain dollaria
The Dissent of Man
The Dissent of Man on Bad Religionin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2010. Se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 35. sekä Billboard Independent Albums -listan sijalla 6.
Vain merimies voi tietää
Vain merimies voi tietää on Tapio Rautavaaran säveltämä ja Heikki Saaren sanoittama laulu, joka tunnetaan parhaiten Rautavaaran levytyksenä.
Laulu on yksi ensimmäisistä Rautavaaran omien sävellysten levytyksistä. Ensimmäinen versio levytettiin 1951, ja sen sovitus on Georg Malmsténin. Uudempi versio on vuodelta 1963, sovittajana Harry Bergström.
Burke Henry
Burke Henry (s. 21. tammikuuta 1979 Ste. Rose du Lac, Manitoba, Kanada ) on kanadalainen jääkiekkoilija. pelipaikaltaan puolustaja. Hän on New York Rangersin kolmannen kierroksen varaus vuoden 1997 varaustilaisuudesta. Pelitavaltaan Henry on profiloitunut enemmänkin kovaotteiseksi ns. peruspuolustajaksi kuin miksikään kiekolliseksi taituriksi.
ura
Ennen varsinaista ammattilaisuraansa Henry pelasi juniorijääkiekkoa Kanadan Manitobassa, Brandon Wheat Kings -joukkueessa neljä kautta vuosina 1995–1999. Juniorivuosien jälkeen hän pelasi kaksi kautta Rangersin AHL-farmijoukkueessa Hartford Wolf Packissa, kunnes Rangers treidasi hänen pelioikeutensa Calgary Flamesille vaihdossa Chris St.Croixiin kesällä 2001. Myöskään Calgaryn organisaatiossa ei löytynyt tilaa varsinaisesta NHL-joukkueesta vaan seuraava kausi kului jälleen AHL-liigssa Saint John Flamesin joukkueessa. Kesällä 2002 Henry teki vapaana agenttina sopimuksen Chicago Blackhawksin organisaatioon jossa kahden kauden aikana pelejä NHL:ssa kertyi 39 kappaletta. Kauden 2004–2005 Henry jakoi San Antonio Rampagen ja Milwaukee Admiralsin AHL-joukkueiden kesken kunnes kesällä 2005 teki sopimuksen Itävaltaan Salzburgin joukkueeseen. Yhden Itävallassa pelatun kauden jälkeen Henry siirtyi seuraavaksi kaudeksi SM-liigaan Tampereen Tapparan joukkueeseen. Esitykset Tapparassa, 52 ottelussa tehopisteet vain 1+3 ja 151 rangaistusminuuttia, mukaan lukien kaksi tappelua, eivät ilmeisesti vastanneet seurajohdon odotuksia ja Henry sai kauden jälkeen jatkaa matkaansa Tanskan pääsarjaan Aalborgin joukkueeseen. Aalborgissa kului seuraavat kaksi kautta, joihin sisältyi lyhyt lainavisiitti Ruotsin Elitserieniin Linköpingin joukkueeseen keväällä 2008. Tanskasta tie vei Itävallan liigassa pelanneen slovenialaisjoukkue HK Olimpija Ljubljanan joukkueeseen. Olimpijan kauden päätyttyä runkosarjaan Henry kävi keväällä 2010 pelaamassa muutaman pelin Pohjois-Amerikassa, IHL-liigan Flint Generals joukkueessa. Tilille kertyi seitsemän ottelua runkosarjan lopusta, mutta pudotuspelit Henry joutui seuraamaan sivusta. Kauden 2011–2012 Henry oli kokonaan sivussa kunnes teki kesällä yksivuotisen sopimuksen Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan tšekkiläisjoukkueen, HC Orli Znojmon kanssa. Tällä hetkellä Henry ei ole minkään seuran rosterissa.
Etuveto
thumb|250px|Etumoottorisen, etuvetoisen auton periaatekuva. A on moottori ja B on [[tasauspyörästö.]] Etuveto tai etupyöräveto tarkoittaa vetotapaa, jossa ajoneuvon etupyörät ovat vetävät. Muita vetotapoja ovat takaveto ja neliveto. Etuvetoisessa autossa on moottori asennettu nykyisin lähes aina niin sanotusti poikittain. Sylinterit ja moottorin akselit ovat samansuuntaiset etuakselin kanssa ja moottori on vierekkäin vaihdelaatikon kanssa.
Etuvetoinen auto käyttää tyypillisesti transakselirakennetta, jossa vaihteisto ja tasauspyörästö ovat yhtenä kokonaisuutena.
Historia
Maailman ensimmäinen etuvetoinen auto on Franz Gräfin 1897 valmistama yksittäiskappale. Myöhemmin Franz Gräf oli yksi Gräf & Stift -autotehtaan perustajista.
Varhaisia etuvetoautojen valmistajia ovat olleet ranskalainen Société Parisienne, 1920-luvulla englantilainen Alvis, ranskalainen Bucciali, yhdysvaltalaiset Cord ja Ruxton sekä 1930-luvulla saksalaiset DKW, Stoewer, Adler ja Audi. Etuvetoisten suursarjatuotannon aloitti Ranskassa vuonna 1934 Citroën Traction Avantin valmistus.
Renault’n 1960-luvulla suunnitellussa mallissa 12 oli perinteinen pitkittäinen moottorin asettelu, ja voima siirrettiin eturenkaisiin vaihdelaatikon kyljistä lähtevillä vetoakseleilla.
Etupyöräveto on noussut yleisimmäksi vetotavaksi eurooppalaisissa ja aasialaisissa autoissa 1970-luvun lopulta alkaen.
Etuvedon ominaisuudet
Etuvedon etuja ovat edullisemmat valmistuskustannukset sekä pienempi koko ja paino muihin vetotapoihin verrattuna.
Etuvedon haittoihin kuuluvat aliohjautuminen liukkaalla alustalla ja vetely kiihdytettäessä. Nykyään käytössä olevilla elektronisilla järjestelmillä näitä haittoja on kyetty jossain määrin vähentämään.
Linn-Kristin Riegelhuth Koren
Linn-Kristin Riegelhuth Koren (s. 1. elokuuta 1984 Lorenskog) on norjalainen käsipalloilija. Hän on Norjan maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä saavuttanut olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. . Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarissa 2004, Ruotsissa 2006, Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010 sekä Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Larvikia.
Linn-Kristin Riegelhuth Korenin sisko Betina Riegelhuth on myös maajoukkuekäsipalloilija.
David Kämpf
David Kämpf (s. 12. tammikuuta 1995 Jirkov, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsin organisaatiota. Kämpf pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 28. joulukuuta 2017. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki syntymäpäivänään 12. tammikuuta 2018 Chicago Blackhawksin voittaessa Winnipeg Jetsin lukemin 2–1.
Kämpfia ei ole varattu NHL:ään.
Ornithology
”Ornithology” on Charlie Parkerin ja Benny Harrisin säveltämä jazzkappale vuodelta 1946. Parker nauhoitti kappaleen Hollywoodissa 28. maaliskuuta 1946. Single palkittiin Grammy Hall of Fame -palkinnolla vuonna 1989.
Kappaleen sointukulku perustuu Morgan Lewisin säveltämään vuoden 1940 jazzstandardiin ”How High the Moon”. Nimi ”Ornithology” (suom. ”ornitologia”) on viittaus Parkerin lempinimeen ”Bird” (”lintu”).
Kokoonpano
Parkerin ensimmäisen nauhoituksen kokoonpano maaliskuulta 1946.
HMS Ramillies (1763)
HMS Ramillies oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1763 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 1. joulukuuta 1759 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi huhtikuuhun 1762 saakka John Lock ja sen jälkeen Edward Allin. Köli laskettiin 25. elokuuta 1760. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1763 ja valmistui marraskuussa, jolloin valmistuskustannukset olivat 36 536 puntaa neljä shillinkiä ja kolme pennyä. Lisäksi aluksen takilointi ja varustaminen maksoi 6 823 puntaa viisitoista shillinkiä ja kuusi pennyä.
Palvelus
Alus kuului 1782 Newfoundlandin edustalla partioineen amiraali Thomas Graves'n laivastoon. Se vaurioitui pahoin myrskyssä ja jouduttiin hylkäämään, jolloin alus poltettiin 1782.
Komsomolsk (Ivanovon alue)
Komsomolsk on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan ja Kljazman välillä 59 kilometriä Ivanovosta länteen. Kaupunki on Komsomolskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Ivanovosta haarautuva sivurata (Komsomolskin asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1931 Ivanovon sähkövoimalan rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1950 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on voimalaitoksen lisäksi mm. kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta.
Juokse sinä humma
Juokse sinä humma on Tapio Rautavaaran tunnetuksi tekemä laulu, jonka hän levytti ensimmäisen kerran vuonna 1953. Laulu perustuu kansansävelmään, jota Rautavaara on muokannut ja lisännyt sanoihin omaa tekstiään. Rautavaara kertoi, että oli kerännyt laulun sanoja eri lähteistä, miettinyt ja muokannut laulua pitkään mielessään, ennen kuin levytti sen. Laulun alkuperäisessä tekstissä, joka on julkaistu Erkki Ala-Könnin toimittamassa Härmän laulukirjassa, oli Rautavaaran mielestä liikaa rehvakkuutta ja uhoa, eikä se sellaisena soveltunut hänen ohjelmistoonsa. Niinpä hän jätti siitä jäljelle vain säkeen "juokse sinä humma kun tuo taivas on niin tumma ja kotia pitkänlainen matka". Rautavaara lievensi tekstiä ja lisäsi siihen elämänfilosofiaa. Hän itse oli vakuuttunut siitä, että laulun suosion salaisuus oli säkeessä "voi kuinka pieninä palasina onkaan mun leipäni maailmalla", jossa oli heijastuksia hänen omasta työstään.
Myös sovitustyö studiossa yhdessä George de Godzinskyn kanssa vei aikaa. Rautavaara muisteli myöhemmin etsineensä de Godzinskyn kanssa oikeansävyistä kavioiden kopsetta viiden tunnin ajan – "se tuntui aina kaljakuskin hevosen hölkältä" –, kunnes oikea sointi löytyi pianon ja kontrabasson yhdistelmästä. Lopputuloksena oli yksi Rautavaaran tunnetuimmista levytyksistä. Rautavaara levytti laulun vielä uudelleen 1967, tällä kerralla Toivo Kärjen sovituksena.
Rautavaara oli urheilun merkeissä tutustunut tšekkiläisiin Dana ja Emil Zatopekiin, jotka muistelivat hänen laulelleen Juokse sinä humma -laulua jo Lontoon olympialaisten aikaan. Dana ja Emil Zatopekista sekä Liisa ja Tapio Rautavaarasta tuli elinikäiset ystävät, ja Juokse sinä humma oli yksi Zatopekien lempilauluista.
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Juokse sinä humma” ylsi listan sijalle 98.
Watershed
Watershed on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa 30. toukokuuta 2008. Albumi julkaistiin edellisen studioalbumi Ghost Reveriesin tapaan Roadrunner Recordsin levymerkillä.
Albumin päälauluntekijänä ja -sanoittajana toimii yhtyeen laulaja-kitaristi Mikael Åkerfeldt. Albumi on historian ensimmäinen Opeth-julkaisu, jossa vuonna 2007 yhtyeestä eronnut kitaristi Peter Lindgren ei ole mukana. Lindgrenin korvanneelle kitaristi Fredrik Åkessonille julkaisu on ensimmäinen Opethissa. Åkesson mainitaan myös albumin "Porcelain Heart" -kappaleen toisena säveltäjänä. Albumin kansitaiteen teki jälleen Travis Smith yhdessä Åkerfeldtin kanssa.
Albumin seitsemän kappaleen lisäksi yhtye nauhoitti Åkerfeldtin sekä yhtyeen kosketinsoittaja Per Wibergin kirjoittaman "Derelict Herds" -kappaleen. Tämän lisäksi yhtye nauhoitti cover-kappaleet "Bridge of Sighs" (Robin Trower), "Den ständiga resan" (Marie Fredriksson) ja "Would?" (Alice in Chains). Albumista on saatavilla myös 5.1-surroundmiksaus DVD-levyllä.
Albumin tuottajana ja miksaajana toimi yhdessä Åkerfeldtin kanssa Jens Bogren, joka miksasi myös Ghost Reveriesin.
Albumi ylsi ilmestymisviikollaan Suomen albumilistan ykköseksi. Edeltäjänsä Ghost Reveriesin tavoin albumi on saanut paljon ylistäviä arvosteluja osakseen.
Albumilta julkaistiin kolme singleä, Porcelain Heart, Mellotron Heart sekä Burden, joka julkaistiin ainoastaan digitaalisena latauksena.
Bob Bemer
Robert (Bob) William Bemer (8. helmikuuta 1920 Sault Sainte Marie, Michigan, Yhdysvallat – 22. kesäkuuta 2004 Possum Kingdom Lake, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietotekniikan kehittäjä. Hän oli ASCII-merkistöjärjestelmän kehittäjä.
Nuoruus
Bemer valmistui Cranbrook Schoolista 1936 ja valmistui matematiikan kandidaatiksi Albion Collegesta vuonna 1940. Hän sai 1941 todistuksen ilmalutekniikasta Curtiss-Wright Technical Institutesta.
Watershed
Special Edition
Kolme ensimmäistä kappaletta on julkaistu albumin rajoitetun painoksen kylkiäisenä tulevalla DVD:llä. Alice in Chains -cover julkaistiin Burden-singlen B-puolena.
Bob Bemer
Ura
Bemerin tärkeimpiä töitä on ASCII-standardin kehittäminen. Bemer esitteli ehdotuksen ANSI:lle ja kahden vuoden työn jälkeen ASCII standardoitiin vuonna 1963. ASCII ei yleistynyt heti vaan 1960-luvun lopulla määrättiin ASCII-yhteensopivuus Yhdysvaltain liittovaltion tasolla. Standardi on mahdollistanut muun muassa sähköpostin, World Wide Webin sekä monet muut asiat tietokonealalla. Bemer oli mukana komiteassa, jossa syntyi COBOL.
Vuonna 1971 Bemer julkaisi varoituksen ongelmista, jotka syntyisivät kahden numeron käyttämisestä neljän sijasta vuosien esittämiseen. Bemerin varoituksiin Y2K-ongelmasta ei suhtauduttu vakavasti, ja ongelman korjaamiseen käytettiin paljon rahaa myöhemmin.
Bob Bemer kuoli syöpään 22. kesäkuuta 2004 kotonaan Possum Kingdom -järvellä Texasissa. Bemer ehti olla elämänsä aikana kuusi kertaa naimisissa.
Virkakäsky
Virkakäsky on valtion tai kunnan hallinnon sisäinen määräys, jonka esimies antaa alaiselleen tai ylempi viranomainen alemmalle hallintoelimelle. Viranomainen voi antaa virkakäskyn vain oman johto- ja valvontavaltansa alla toimivalle viranomaiselle. Virkakäskystä ei voi valittaa. Sen lähikäsite on hallintonormi.
Virkakäskyn tulee olla lainmukainen ja sen pitää noudattaa normihierarkiaa. Virkamiehen on noudatettava saamiaan määräyksiä valtion virkamieslain ja kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain perusteella. Virkamiestä ei kuitenkaan voida velvoittaa ratkaisemaan tai esittelemään jotakin asiaa tietyllä tavalla. Määräyksen tulee olla yleisluonteinen, kuten esimerkiksi määräys tietyn asian esittelemisestä. Mahdollisia ovat myös hallintotehtävien toteuttamistapaan liittyvät tarkatkin määräykset.
Virkakäskyn lainvastaisuus kumoaa kuuliaisuusvelvollisuuden. Esimerkiksi rikoksen tekemiseen ei voida käskeä, vaikka muun muassa kansallissosialismin aikaisten tekojen oikeudenkäynneissä vedottiin ehdottomaan kuuliaisuusvelvollisuuteen. Perinteisesti on katsottu, että epäselvää ja tulkinnanvaraistakin virkakäskyä on noudatettava, vaikka käskyn saaja epäilisikin sitä.
Kolme etsivää ja hermostunut leijona
Kolme etsivää ja hermostunut leijona on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Kirjan on suomentanut Annikki Lievonen.
Petri Nygårdin diskografia
Tämä on Petri Nygårdin diskografia.
Musiikkivideot
Petri Nygårdin musiikkivideoita on katsottu YouTube-palvelussa yhteensä yli 50 miljoonaa kertaa (tilanne 1. tammikuuta 2021).
Pöntiö
Pöntiö on pieni, alle sadan asukkaan kylä Kalajoen kaupungissa entisen Himangan kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla, noin seitsemän kilometriä Himangan kirkonkylältä itään. Vielä 1990-luvulla Pöntiössä oli useita karjatiloja ja sikala. Nykyään maitotiloja on jäljellä enää yksi. Kylän lävitse virtaa Pöntiönjoki.
Vuoden 2015 alussa Pöntiössä asui 67 henkilöä, valtaosa heistä paluumuuttajia perheineen. Himangan keskustaan on kylältä matkaa kuusi kilometriä, Kalajoelle ja Kannukseen noin 25 kilometriä ja Kokkolaan noin 45 kilometriä. Kylän lapset käyvät Raumankarin koulua.
Trilitteraalihieroglyfit
Trilitteraalihieroglyfit ovat osa muinaisessa Egyptissä käytettyjä hieroglyfejä, jotka vastaavat tiettyä kolmen hieroglyfin yhdistelmää. Kirjoitetussa egyptin kielessä oli kolmea tyyppiä hieroglyfejä: yhtä kirjainta edustavia unilitteraaleja, kahta edustavia bilitteraaleja ja kolmea edustavia trilitteraaleja.
Greatest Hits (Anna Abreu)
Greatest Hits on Anna Abreun 22. helmikuuta 2012 julkaistu ensimmäinen kokoelmalevy. Kokoelman perusversio sisältää vain CD:n, jolle on kerätty kaikki Abreun julkaisemat singlet, sekä satunnaisia albumiraitoja. Kokoelmasta julkaistiin myös versio, joka sisältää DVD-levyllä kaikki Abreun musiikkivideot sekä dokumentin.
Greatest Hits oli Suomen virallisella albumilistalla kuusi viikkoa Top50:ssä ollen korkeimmillaan sijalla 18.
Top Chef Suomi
Top Chef Suomi oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Top Chef -tositelevisioformaatista, jossa kokit kilpailevat toisiaan vastaan ruoanlaittoon liittyvissä haasteissa. Ohjelmaan pääsivät kilpailemaan vain alan ammattilaiset.
Ohjelman päätuomarina toimi kokki Hans Välimäki, juontaja-tuomarina oli kokki ja entinen malli Pipsa Hurmerinta ja kolmantena vakiotuomarina Royal Ravintoloiden liiketoimintajohtaja Pia Kämppi. Vierailevana tuomarina nähdään alkuperäisessä Top Chefissä menestynyt, suomalaissyntyinen Stefan Richter. Top Chef -tittelistä kisasi 12 ravintola-alan ammattilaista.
Top Chefin jokainen jakso koostui kahdesta tehtävästä: alussa nähdään mielikuvitusta ja nopeutta vaativa tulikoe, jonka voittaja on turvassa pudotuksesta. Pudotushaaste voi olla mitä vain hienostuneiden juhlien järjestämisestä jääkiekkojoukkueen muonitukseen. Lopuksi kokkikilpailijat joutuvat tuomariston eteen arvioitavaksi ja huonoiten onnistunut joutuu jättämään kisan kesken.
Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 26. tammikuuta 2011.
Toinen tuotantokausi
Toinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 4. tammikuuta 2012. Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa nähtiin yllätyskäänne, kun heti ensimmäisen tehtävän jälkeen yksi kilpailijoista joutui lähtemään kisasta.
Kolmas tuotantokausi
Kolmas tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 5. helmikuuta 2013.
Vital Rymašeuski
Vital Anatoljevitš Rymašeuski (, s. 1975) on valkovenäläinen poliitikko. Hän oli vuoden 2010 presidentinvaaleissa Valko-Venäjän kristillisen puolueen ehdokkaana. Vaalien jälkeen Rymašeuski pidätettiin muiden oppositiojohtajien tavoin, ja hänet tuomittiin ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Vaalien vuosipäivänä Rymašeuski siepattiin ja hänet kyyditettiin pakettiautolla tuntemattomaan paikkaan. Ehdollisen koeaika päättyi vuonna 2013, minkä jälkeen Rymašeuski saa taas matkustaa ulkomaille.
Ville Vakkuri
Ville Petteri Vakkuri (s. 29. syyskuuta 1981 Pudasjärvi) on oululainen Oulun Pyrintöä edustanut pikajuoksija. Vakkuri jäi kiinni toukokuussa 2001, vasta 19 vuoden iässä, kiellettyihin aineisiin kuuluvan nandrolonin käytöstä. Käyttö tapahtui yhteistyössä valmentaja Esko Olkkosen kanssa. Vakkuri myönsi dopingin käytön ja palautti oma-aloitteisesti vuosien 1999 ja 2000 SM-mitalinsa Suomen Urheiluliitolle. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ja lopetti yhteistyönsä Olkkosen kanssa. Ennen kiinnijäämistään Ville Vakkuri oli rikkonut silloisen 100 metrin Suomen ennätyksen juoksemalla 22. kesäkuuta 2000 Pudasjärvellä ajan 10,35.
Kilpailukiellon jälkeen Vakkuri jatkoi urheilu-uraansa kauteen 2004. Vuonna 2003 hän juoksi 22-vuotiaiden Suomen mestariksi sekä 100 metrillä että 200 metrillä.
Ernst Andersin
thumb|right|Insinööri Ernst Andersin työhuoneessaan Luotsiylihallituksessa 1900-luvun alussa. Ernst Fredrik Andersin (13. syyskuuta 1856 Valkeala – 14. helmikuuta 1926 Viipuri ) oli suomalainen insinööri ja merenkulkuneuvos.
Andersin oli mukana rakentamassa yhteensä 11:tä majakkaa, ja hän toimi muun muassa Bengtskärin majakan rakennustöiden johtajana. Useimpien virkamiesten tavoin hän erosi tehtävästään vuonna 1912 vastalauseeksi luotsi- ja majakkalaitoksen venäläistämiselle. Hän sai kuitenkin virkansa takaisin vuonna 1917, ja hänet nimitettiin sittemmin merenkulkuneuvokseksi.
Ernst Andersinin isä oli muun muassa Postihallituksen pääjohtajana toiminut Fredrik Alexander Andersin ja sisar Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin.
S/S Jussi H
S/S Jussi H oli suomalainen rahtilaiva, joka joutui 12. syyskuuta 1942 Pohjanlahdella venäläisen sukellusveneen torpedoimaksi ja upposi. Laivan 23 hengen miehistöstä vain yksi selvisi hengissä.
Jussi H oli ostettu Englannista vuonna 1937, ja sen omisti Laiva Oy -niminen laivaisännistöyhtiö, jonka takana oli porilainen kauppaneuvos Werner Hacklin. Jussi H kuljetti ennen sotia pääasiassa puutavaraa Suomesta Itämeren alueen ja Länsi-Euroopan satamiin sekä toi paluulastina kappaletavaraa ja kivihiiltä.
Jussi H lähti perjantaina 11. syyskuuta 1942 Raumalta kohti Königsbergiä. Laivan lastina oli kappaletavaraa ja puisten parakkien osia. Päällikkönä oli nuori ja pystyvä merikapteeni Heikki Pietilä.
Laivan oli tarkoitus suunnata aluksi Selkämeren poikki Ruotsin rannikolle ja sitten jatkaa matkaa suojatussa saattueessa lähellä Ruotsin rannikkoa. Lauantaiaamuna kello 4 aikaan laivaan osui kaksi venäläisen S-13 sukellusveneen laukaisemaa torpedoa. Laivan kattilat räjähtivät pian tämän jälkeen, jolloin laiva upposi, niin että meren pinnalle jäi ajelehtimaan vain sekalaista kansilastia. Laivan miehistöstä onnistui pelastautumaan vain 18-vuotias lämmittäjä Pauli Kankaala, joka ajelehti pelastuslautan mukaan eräälle Ahvenanmaan saariston karille. Paikalle tulleet kalastajat pelastivat hänet sieltä 15. syyskuuta. Merestä onnistuttiin löytämään vain Jussi H:n ajelehtivaa kansilastia ja laivan emännöitsijän ruumis.
Laivan upottanut sukellusvene S-13 kuului kymmenen veneen ryhmään, joka oli lähetetty elokuussa 1942 partioimaan Suomenlahden länsiosiin ja Itämerelle. S-13 oli saanut tehtäväkseen tunkeutua Pohjanlahdelle, ja siinä se onnistuikin sukellettuaan ruotsalaisten Ahvenanmerelle asettaman miinakentän ali. S-13 upotti Pohjanlahdella ensin S/S Heran 12. syyskuuta heti puolenyön jälkeen ja sitten muutamia tunteja myöhemmin S/S Jussi H:n. Ennen paluutaan sukellusvene kävi vielä Merenkurkussa ja ampui siellä 18. syyskuuta tuleen hollantilaisen M/S Anna W:n. Vene onnistui palaamaan Leningradiin, vaikka se kärsikin paluumatkalla pahoja vaurioita syvyyspommituksessa.
S/S Jussi H oli rakennettu Ranskassa Dunkerquessa vuonna 1910 Ospringe-nimisenä. Laivan pituus oli 87,89 metriä, leveys 13,06 metriä ja ruuman korkeus 5,96 metriä. Laivan kantavuus oli 2 215,61 bruttorekisteritonnia, ja sen kolmipaisunta-höyrykoneen teho oli 1 150 hevosvoimaa. Ospringe myytiin vuonna 1931 Englantiin, jossa sen omisti lontoolainen Constants (South Wales) Limited. Tältä yhtiöltä Hacklin osti laivan tammikuussa 1937.
Porin Reposaaressa sijaitsee Jussi H:n ja toisen samana vuonna upotetun Hacklinin omistaman kauppalaivan, Betty H:n, muistomuuri.
Heikki A. Ollila
Heikki Antero (Heikki A.) Ollila (s. 26. toukokuuta 1950 Kangasala) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko, maanviljelijä ja entinen kansanedustaja. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden kandidaatti ja hänen asuinkuntansa on Kangasala. Ollila kuului 1970-luvulla Kokoomuksen remonttimiehiin. Ollila toimi kokoomuksen varapuheenjohtajana 1989–1993 ja puoluesihteerinä 2002–2004.
1980-luvun lopulla Ollila, Sauli Niinistö ja Kari Häkämies muodostivat eduskunnassa Tupuksi, Hupuksi ja Lupuksi kutsutun kolmikon; joskus kolmikkoon luettiin Ollilan sijasta Anssi Rauramo. Miesten työhuoneet olivat samalla käytävällä ja he istuivat samoissa valiokunnissa.
Ollilalla on vaimonsa Pirkko-Liisan kanssa lapset Kalle (s. 1969) ja Kaisa (s. 1979).
Ryttylä
Ryttylä on yksi neljästä taajamasta Hausjärven kunnassa Kanta-Hämeessä. Ryttylän asukasluku on noin 1 900 henkilöä ja se on kasvanut tasaisesti muuttoliikkeen vuoksi vuosittain.
Ryttylä on Riihimäki–Tampere-radan varrella; Ryttylän rautatieasema sijaitsee taajaman keskellä. Ryttylän kohdalla kulkeva rataosuus avattiin liikenteelle vuonna 1862. Ryttylän lävitse virtaa Puujoki, jota pitkin pääsee muun muassa Kernaalanjärvelle ja sieltä aina Vanajavedelle asti.
Vuonna 1997 Ryttylä valittiin Kanta-Hämeen vuoden kyläksi.
Nimen alkuperä
Ryttylän nimen taustalla on arveltu olevan erisnimi. Entisen Vanajan kunnan Luolajan kylässä on 1540-luvulla asunut kaksi Pietari Laurinpoika-nimistä isäntää, joista toisen lisänimeksi on kirjuri merkinnyt Rytti tai Rytty. Nimen alkuperästä on kuitenkin esitetty myös muita tulkintoja.
Historia
Rautatie toi valmistuttuaan maalaiskylään mukanaan teollista toimintaa ja vilkastutti elinkeinoelämää. Ryttylässä oli vielä 1960-luvulla tiilitehdas, kaksi huonekalutehdasta ja lasitehdas. Samoin kylässä oli neljä ruokakauppaa, kioski, vaatekauppa, kirjakauppa, kolme pankkia, huoltoasema ja kaksi ravintolaa. Kahdessa kaupassa oli myös rauta- ja maatalousosastot.
Liikenneyhteydet
pienoiskuva|Juna Ryttylän asemalla. pienoiskuva|Ryttylän aseman laituri. Ryttylän rautatieasemalla pysähtyvät Tampereen ja Helsingin väliset R-junat. Ajoaika Ryttylästä Riihimäelle on noin 7 minuuttia ja Tampereelle noin 60 minuuttia.
Palvelut
Ryttylässä on neuvola palvelut. Muut kunnalliset palvelut sijaitsevat Oitissa, terveydenhoitopalvelut Riihimäellä. Ryttylässä on muun muassa apteekki, kaksi elintarvikekauppaa, ravintola, kampaamo sekä kahvila.
Entisen Ryttylän kartanon mailla sijaitsee nykyään Suomen Evankelisluterilaisen Kansanlähetyksen lähetyskeskus, jonka tilalla toimi aikanaan noin 40 vuotta Helsingin kaupungin poikakoti.
Päiväkoti- ja koulukeskus
Ryttylän päiväkoti- ja koulukeskuksessa järjestetään kunnallisen päivähoidon ja esiopetuksen lisäksi ala-asteen luokat 1–6. Ala-asteella oppilasmäärä on noin 200. Yläaste ja lukio ovat Oitissa. Päiväkoti- ja koulukeskuksen rakennushanke alkoi kesäkuussa 2012. Päiväkoti- ja koulukeskuksen yhteydessä on jääkiekkokaukalo.
Harrastustoiminta ja vapaa-aika
Ryttylään rakennettiin frisbeegolf-rata vuonna 2013. Ryttylässä on kunnan ylläpitämä urheilu- ja jalkapallokenttä sekä koulun yhteydessä jääkiekkokaukalo. thumb|Ryttylän [[Ykslammi|Ykslammin uimaranta.]] Ykslammin uimaranta on kunnan ylläpitämä yleinen uimaranta. Siellä on hiekkaranta, kaksi laituria ja pukukopit. Alueella on myös vapaassa käytössä oleva grillikota.
Ykslammin alueella on monipuolisesti reittivalintoja tarjoava pururata, joka talviaikaan on hiihtolatukäytössä.
Kylässä toimivat myös muun muassa Ryttylän VPK, työväenyhdistys ja partiotoiminnan saralla Ryttylän Eräveikot sekä Ryttylän kirkko. Ryttylää edustavat yleisurheiluseura Ryttylän Kiri ja Salibandyn ympäristöliiga Ryttylän Kotipojat. Hausjärven kunta ylläpitää myös uimarantaa Kolmilammilla.
Entisen kirjaston tiloissa Ryttylän kylätalolla toimii Hausjärven Nuorisotoimi. Nuorisotiloilla järjestetään kerhoja ja tapahtumia avointen nuorisoiltojen lisäksi.
Leeds-Bradfordin kansainvälinen lentoasema
Leeds-Bradfordin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Leedsin ja Bradfordin kaupunkien välissä West Yorkshiressa, Englannissa.
Lentoasema tunnettiin alun perin Yeadon Aerodromena, kun siellä aloitettiin klubi-lennot ja harjoitukset vuonna 1931. Säännölliset lennot aloitettiin neljä vuotta myöhemmin Newcastleen, Edinburghiin, Blackpooliin ja Mansaarelle.
Lentoyhtiöt
thumb|left|450px|Terminaali
Intersektionaalisuus
pienoiskuva|Intersektionaalisessa analyysissä tarkastellaan samanaikaisesti useita yksilöön liittyviä tekijöitä kuten sukupuolta, etnisyyttä ja sosioekonomista asemaa. Näin syntyy ryhmäidentiteettejä, jotka luovat pohjan identiteettiin perustuvalle politiikalle. Intersektionaalisuus on tapa kuvailla ja analysoida miten yksilön asemaan ja ryhmäidentiteettiin vaikuttavat sukupuolen lisäksi monet muut erot, kuten yhteiskuntaluokka, etninen alkuperä, seksuaalinen suuntautuneisuus ja ikä. Intersektionaalisuus tarkoittaa risteäviä tai toisensa leikkaavia eroja yksilöiden identiteettien välillä. Intersektionaalisessa feminismissä tarkastellaan ihmisen asemaa näin muodostuvien identiteettiryhmien jäsenenä. Ryhmät eroavat toisistaan niille kuuluvien etuoikeuksien määrässä, jolloin tehtäväksi asettuu alistetun ryhmän aseman parantaminen. Intersektionaalinen feminismi kiinnittää yksilön sijaan huomionsa ryhmäidentiteettiin.
Intersektionaalinen feminismi pohjautuu postmodernin filosofian ajatuksiin tiedon sosiaalisesta rakentumisesta ja valtasuhteiden merkityksestä tiedon määrittelemisessä. Koska tietoa konstruoidaan valtasuhteiden verkossa, valta-asemissa olevien käsitykset pääsevät yhteiskunnallisessa keskustelussa etuasemaan, ja näin varmistelevat näiden ryhmien etuoikeuksia. Etenkin miessukupuoli, heteroseksuaalisuus ja valkoisuus ovat tällaisia valta-asemasta nauttivia identiteettejä.
Intersektionaalinen feminismi peitti alleen 2000-luvulla aikaisemmin vallinneet feminismin muodot, kuten liberaalin feminismin, radikaalin feminismin ja naisten aineellisia oloja parantamaan pyrkivän materialistisen feminismin. Materiaalisten seikkojen tilalle tuli yhteiskunnallisiin diskursseihin sisältyvien valta-asemien ja etuoikeuksien paljastaminen. Intersektionaalista ajattelua voitiin käyttää myös omassa elämässä, kun pyrittiin tunnistamaan omia etuoikeuksia ja omaa identiteettiasemaa suhteessa muihin ryhmiin. Näin sen katsottiin auttavan ymmärtämään myös muiden ryhmien kokemuksia syrjityksi tulemisesta.
Intersektionaalista feminismiä on arvosteltu siitä, että se on luopunut yksilöiden välisestä tasa-arvosta ja korvannut sen ryhmäeduilla. On myös väitetty, että sen jälkeen, kun naisten tasa-arvoisuus miesten kanssa on käytännössä toteutunut, intersektionalistit ovat turvautuneet hämäriin väitteisiin, joiden totuusarvoa on mahdoton punnita.
Taustalla mustien naisten kokemukset
alt=Kimberlé Crenshaw Berliinissä vuonna 2018.|pienoiskuva|Intersektionaalisuuden käsitteen luoja [[Kimberlé Crenshaw Berliinissä vuonna 2018.]]Intersektionaalinen feminismi syntyi Yhdysvalloissa etenkin mustien naisten kokemusten pohjalta. Useampaan kuin yhteen alistettuun ryhmään kuulumisen lopputuloksena on moniperustainen syrjintä tai risteävä eriarvoisuus.
Feministisessä tutkimuksessa intersektionaalisuuden käsitettä käytetään silloin kun pyritään ymmärtämään, miten ihmisen sosiaaliset, kulttuuriset ja poliittiset identiteetit (muun muassa sukupuoli, yhteiskuntaluokka, etninen tausta, seksuaalisuus, vammaisuus jne.) voivat yhdistyä ja luoda päällekkäisiä ja rinnakkaisia syrjimisen muotoja. Esimerkiksi tummaihoinen nainen saattaa kokea syrjintää, joka ei johdu nimenomaan hänen etnisyydestään (koska syrjintä ei koske tummaihoisia miehiä) eikä nimenomaan hänen sukupuolestaan (koska syrjintä ei koske valkoihoisia naisia). Tämän kaltainen syrjintä on intersektionaalisuuden käsitteen luojan Kimberlé Crenshaw in usein kertoma esimerkki ja pohjaa DeGraffenreid vs. General Motors -oikeudenkäyntiin. Esimerkiksi valkoinen nainen voi pyrkiä pörssiyhtiön hallitukseen, missä hän kuitenkin on osa sortavaa valkoista valtarakennetta, jota vastaan musta nainen kamppailee.
Intersektionalismi ja standpoint-teoria
Intersektionaalisuus on vahvasti sidoksissa standpoint-teoriaan eli näkökulmasidonnaisuuden teoriaan. Tämä johtaa Louise Antonyn (1992) näkökulmasidonnaisuuden paradoksiin. Jos eri näkökulmia ei voi vertailla, ei voi arvostella valtavirtatutkimusta. Jotta niitä voisi vertailla, pitäisi luopua näkökulmasidonnaisuudesta ja voida asettaa näkökulmat paremmuusjärjestykseen. Kristina Rolin (2015) problematisoi sen, että standpoint-teoriassa tutkija "oikeuttaa tieteellisen hypoteesin pelkästään vetoamalla omaan yhteiskunnalliseen asemaansa" ja sen mukaan "alistetuissa asemissa olevien ryhmien näkökulma on tiedollisesti parempi kuin muiden ryhmien".
Standpoint-teorian mukaan tieto ei ole puolueetonta, joten objektiivista, neutraalia tai puolueetonta tutkimusta ei voi tehdä. Intersektionaalisuuden mukaan tieteenteko on poliittista valtakamppailua eri teorioiden välillä.
Intersektionaalinen feminismi ja muut feminismit
Intersektionaalisuuden katsotaan olevan radikaalisti vastakkain liberaalifeminismin kanssa. Naisasialiitto Unionin puheenjohtaja Katju Aron mukaan tasa-arvofeminismi kamppailee intersektionaalista feminismiä vastaan. He esimerkiksi vaativat, että naisia pitää kätellä siinä missä miehiä, kun taas intersektionaalisilla feministeillä on ymmärtämystä muslimien tavoille olla kättelemättä toisen sukupuolen edustajia.
Sosiaalipsykologi Jonathan Haidtin mukaan intersektionaalisuus on syntynyt tärkeistä havainnoista, alun perin siitä, että vaikka General Motors -yhtiössä sekä mustat että naiset olivat tasapuolisesti edustettuina, silti mustat naiset olivat aliedustettuja. Selitys oli, että mustat miehet ja valkoiset naiset olivat yliedustettuja.
Marinin hallituksen tasa-arvo-ohjelma ja intersektionaalisuus
Kesäkuussa 2020 Vihreiden puheenjohtaja, sisäministeri Maria Ohisalo ilmoitti, että hallituksen uuden tasa-arvo-ohjelman kantava ajatus on intersektionaalinen feminismi. Ohjelman esipuheessa kirjoitetaan, että ”tasa-arvon edistäminen sukupuolten välillä edellyttää intersektionaalista näkökulmaa”. Ohisalon mukaan intersektionaalisen feminismin tarkoituksena on myös tunnistaa omat etuoikeudet. Niiltä, jotka sanovat, etteivät ole koskaan kokeneet syrjintää, Ohisalo haluaa kysyä, tunnistavatko he omia etuoikeuksiaan.
Reaktioita
Sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen ja tasa-arvoon erikoistunut professori Kristiina Brunila katsoi intersektionaalisuuden olevan hallitukselta tervetullut, mutta vaativa näkökulma. Hallituksen tasa-arvoministeri Thomas Blomqvistin mielestä intersektionaalinen feminismi ei ole ollut johtotähtenä hallituksen tasa-arvo-ohjelmassa. "Sanapari ei esiinny missään kohtaa itse tasa-arvo-ohjelmassa, kyse on muiden käyttämästä termistä. Se varmaan omalta osaltaan kuvaa ohjelmaa, mutta emme ole juuri sitä termiä käyttäneet", Blomqvist totesi. Helsingin kaupunginvaltuutettu Atte Kaleva (kok.) vaati, että keskityttäisiin yhdenvertaisuusperiaatteen vahvistamiseen eikä ismeihin, joissa yhdet ovat "tasa-arvoisempia kuin toiset".
Arvostelua
Helen Pluckrose ja James A. Lindsay ovat kuvanneet intersektionaalisuuden kehitystä ja esittävät sitä koskevaa kritiikkiä teoksessaan Cynical theories (2020). Käsitteen "intersektionaalisuus" esitti Kimberlé Crenshaw vuonna 1989. Hän tarkoitti sillä moniperustaista syrjintää, jota ei voinut jakaa osiin. Esimerkiksi musta nainen saattoi kohdata sellaista syrjintää, joka poikkesi sekä mustien miesten että valkoisten naisten kokemasta. Intersektionaalista sortoa voitiin Crenshawn mukaan parhaiten vastustaa identiteettipolitiikalla. Sen sijaan, että kuuluminen alistettuun ryhmään pyrittäisiin häivyttämään ja näkemään kaikki samanlaisina ihmisinä, piti päinvastoin korostaa omaa identiteettiä alistetun ryhmän jäsenenä. Näin ryhmäidentiteetistä muodostuisi yhteisöön kuulumisen keino ja voimaantumisen väline. Käsitteestä muodostui sosiaalisen oikeudenmukaisuusteorian avainkäsite, joka toisaalta herätti uuteen elämään "rodun" kaltaiset käsitteet, jotka oli ehditty tuomita. Syrjinnän eri muotojen yhdistelmät johtivat teoriaan eräänlaisesta kastijärjestelmästä, jossa jouduttiin punnitsemaan etuoikeuksien aste-eroja ja väistämisvelvollisuutta eri ryhmien välillä, esimerkkeinä valkoiset, mustat tai siltä väliltä olevat homoseksuaaliset tai transsukupuoliset miehet tai naiset. Tämä kastijärjestelmä tuli kaikkien yhdenvertaisen kohtelun tilalle, sillä jälkimmäinen nähtiin vain valheellisena "värisokeuden" teeskentelynä. Yksilön tilalle tuli näin ryhmäidentiteetti ja sen puolustaminen. Pluckrose ja Lindsay katsovat, että tuloksena oli vainoharhainen loukkaantumisen kulttuuri, joka pani etsimään vihamielisyyden ilmauksia ja mikroaggressioita kaikessa vuorovaikutuksessa. Intersektionaalisen teorian hyökkäävyys johti Pluckrosen ja Lindsayn mukaan siihen, että asenteet tällaisia vähemmistöjä kohtaan pikemminkin kiristyivät kuin muuttuivat suopeammiksi.
Vuonna 2017 julkaistussa artikkelissa Helen Pluckrose katsoi, että sosiaalisen oikeudenmukaisuuden sijaan intersektionaalinen feminismi edustaa äärivasemmistolaista ideologiaa, joka jättää huomiotta valtaosan naisista, värillisistä, LGBT:stä ja vammaisista. Näiden ryhmien poliittiset kannat ovat hyvin moninaisia. Intersektionalistit väittävät edustavansa näitä ryhmiä, mutta esimerkiksi afroamerikkalaisista 45 % on konservatiiveja. Brittinaisista 9 % on rodullisesta taustasta riippumatta feministejä. Heistäkin moni kuuluu intersektionaalista feminismiä vastustaviin feminismin suuntauksiin. Kaliforniassa 70 % afroamerikkalaisista äänesti samaa sukupuolta olevien avioliiton kieltämisen puolesta. Demokraattipuolue joutuukin tasapainoilemaan kulttuuriliberaalien hyväosaisten valkoisten ja traditionalististen afroamerikkalaisten ja latinoiden välillä. Brittimuslimeista 0 % piti homoseksuaalisuutta moraalisesti hyväksyttävänä, vaikka he äänestävät yleensä vasemmistoa. Heistä 39 % katsoi, että vaimon pitää aina totella miestään. Pluckrosen mukaan intersektiot pitää ottaa huomioon mutta intersektionalismia ei pidä tukea, koska se sisältää muutakin. Syrjintä pitää tuomita kaikissa muodoissaan ja kaikissa ryhmissä, mutta intersektionalismin tukijat eivät aina näin tee, sillä eri ryhmien näkemykset menevät ristiin. Niinpä intersektionalistit ovat mustia ja muslimeja puolustaessaan ajautuneet hyväksymään mustien muusikoiden laulut LGBT-ihmisten tappamisesta tai selittämään, että on islamofobiaa vastustaa islamin vaatimuksia naisten pukeutumisesta.
Jonathan Haidtin mukaan intersektionaalisuutta opetetaan yliopistoissa monissa pääaineissa tavalla, joka saa nuoret näkemään mustavalkoisia hyvä-paha-jaotteluita, kuten naiset-miehet, mustat-valkoiset, hedelmättömät-hedelmälliset. Tämä sytyttää ihmiselle heimosotaan kehittyneet vaistot, me-ne-jaottelut, ja täyttää nuoret merkityksen ja tarkoituksen tunteella yhteistä taistelua varten. Siksi intersektionaalisuuden valtaamilla kampuksilla on ikuinen konflikti, koska koskaan ei voi poistaa kaikkia loukkaantumisia, mikroaggressioita ja väärinkäsityksiä.
Heikki Heino
Heikki Matias Heino (29. lokakuuta 1926 Tampere – 23. syyskuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Heino teki pitkän uran teatterissa. Monista ikäisistään näyttelijöistä poiketen Heino ei ollut käynyt teatterikouluja, vaan hän opiskeli useilla näyttelijäkursseilla ennen kiinnitystään Tampereen Työväen Teatteriin vuonna 1947.
Heino esiintyi pitkään Radioteatterissa ja radioviihteessä. Muuttaessaan Helsinkiin vuonna 1952 Heino alkoi saada elokuvarooleja, ensimmäinen niistä oli Valentin Vaalan ohjaamassa Kulkurin tytössä. Heino esiintyi noin 20 elokuvassa, joista tunnetuimpia olivat Lumikki ja 7 jätkää, Hei, rillumarei!, Vääpelin kauhu sekä Pekka ja Pätkä miljonääreinä. Heino tuli tunnetuksi myös operettilaulajana. Hän vieraili Kansallisoopperassa parinaan muun muassa Tamara Lund. Heinon lupaavasti alkanut elokuvaura katkesi vuosien 1963–1965 näyttelijälakkoon.
Heino kuoli 76-vuotiaana. Hänen vaimonsa oli laulaja Marja Tyrkkö.
Death Before Dishonour
Death Before Dishonour on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin ensimmäinen studioalbumi, ja se on julkaistu vuonna 2004. CD-versiota valmistettiin 1 014 kopiota ja vinyyliversiota 110 kopiota.
Luettelo Turun Palloseurassa pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo Turun Palloseurassa sarjaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista.
Guatemala (departementti)
Guatemala on Guatemalan departementti. Departementin ja koko valtion pääkaupunki on myös nimeltä Guatemala.
Departementti käsittää 2 126 km² kokoisen alueen, jossa oli noin 2,5 miljoonaa asukasta vuonna 2002.
Kunnat
Departementti jakautuu 17 kuntaan:
Siikalatva (täsmennyssivu)
Siikalatva voi viitata seuraaviin:
Turun lentokerho
Turun lentokerho ry on Turun lentoasemalla ja Oripään lentokentällä toimiva purje- ja moottorilentokerho. Yhdistys on perustettu vuonna 1948, joskin toiminta juontaa juurensa vuonna 1931 perustettuun Varsinais-Suomen Ilmapuolustusyhdistykseen, joka toimi Artukaisten lentokentältä. Kerholla on 3 moottorikonetta, 3 moottoripurjekonetta ja 5 purjekonetta. Lentotoiminnan lisäksi kerho harjoittaa teoria- ja lentokoulutusta sekä palolento- ja SAR-toimintaa. Yhdistys on Suomen Ilmailuliiton jäsen.
Vuonna 1989 Turun lentokerholle myönnettiin Kar-Airin kiertopalkinto tuloksellisesta moottorilentotoiminnasta.
Lentokalusto
Moottorikoneet
Moottoripurjekoneet
Purjekoneet
Barrett Foa
Barrett Foa (s. 18. syyskuuta 1977 New York City, NY) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten vuonna 2009 alkaneesta TV-sarjasta NCIS: Los Angeles. Siinä hän näyttelee surffari ja IT-asiantuntija Eric Bealea. Hänellä on ollut myös toistuva vierailijan rooli alkuperäissarjassa NCIS Rikostutkijat sekä TV-sarjassa Entourage.
Foa suoritti Ann Arborissa, Michiganin yliopistossa Bachelor of Arts tutkinnon ja opiskeli Lontoossa Royal Academy of Dramatic Arts näyttelijäkoulussa.
Helmikuussa 2019 Foa julkaisi Instagram-päivityksen jossa kertoi olevansa homo.
Abdul Qadeer Khan
Abdul Qadeer Khan (1. huhtikuuta 1936 Bhopal, Brittiläinen Intia – 10. lokakuuta 2021 Pakistan ) oli pakistanilainen metallurgian insinööri, joka tunnetaan Pakistanin ydinaseohjelman perustajana. Hän myi ydinasetekniikkaa myös muun muassa Irakiin, Iraniin ja Libyaan, ja sai tämän vuoksi Pakistanissa syytteen maanpetoksesta, mutta hänet vapautettiin syytteistä.
Elämä
Khan syntyi Bhopalin lähellä Brittiläisessä Intiassa ja muutti Pakistaniin Intian niemimaan jaon jälkeen vuonna 1952.
Khan opiskeli Pakistanissa insinööriksi ja sen jälkeen muun muassa Saksassa, Belgiassa ja Alankomaissa. Vuonna 1974 Pakistanin kilpailija Intia laukaisi ydinaseen, ja työskennellessään uraanin rikastuslaitoksessa Khan vakoili Pakistanin hyväksi ydinaseisiinkin soveltuvan uraanin tuottamisessa tarvittavaa kaasusentrifugitekniikkaa. Hänen tukenaan oli pakistanilaisten agenttien verkosto.
Kun Khan palasi Pakistaniin 1976, hän perusti heinäkuussa ydintekniikkaa tutkivan tutkimuslaitoksen. Pakistan alkoi tuottaa ydinaseisiin sopivaa korkearikasteista uraania vuonna 1986. Khan oli mukana tekemässä Kiinan ja Pohjois-Korean kanssa ydinaseyhteistyötä 1980- ja 1990-luvuilla. Maaliskuussa 1998 lehtiin ilmestyi tietoja, joiden mukaan Khan olisi myynyt ydinasetietoa Iraniin. Samana vuonna Pakistan räjäytti oman ydinlatauksensa vastavedoksi Intian ydinkokeisiin, ja Khanista tuli kansallissankari. Vuonna 2001 Khan erotettiin, koska Yhdysvallat moitti Pakistania ydinasetiedon levityksestä. Pakistanin oppositio vastusti erottamista voimakkaasti, ja hänet ylennettiin ministeriä vastaavaan asemaan. Lokakuussa 2001 Pakistanin hallinto pidätti kaksi Khania lähellä ollutta tiedemiestä epäiltyinä Taliban-kytköksistä.
Vuonna 2004 Pakistanin hallinto alkoi tutkia Khanin ydinaseiden levitystoimia, joihin liittyi ydinaseisiin liittyvän tekniikan ja piirustusten vienti Pohjois-Koreaan, Libyaan ja Iraniin. 4. helmikuuta 2004 Khan tunnusti Pakistanin televisiossa vieneensä ydinasetietoa muihin maihin, ja seuraavana päivänä Pakistanin presidentti Pervez Musharraf armahti hänet. Khan levitti ydintekniikkaa omien sanojensa mukaan, koska halusi uhmata länsimaita, tukea muslimimaita ja ansaita rahaa. Teoistaan huolimatta hän on edelleen Pakistanissa suosittu hahmo.
Vuonna 2006 Khanilla todettiin eturauhassyöpä. Kasvain leikattiin sairaalassa Karachissa.
Nawan alue
Nawan alue on Bas-Sassandran piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon lounaisosassa. Sen pinta-ala on 9 193 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Soubré. Asukkaita on 1 053 100 henkeä (vuonna 2014).
Nawan alue rajoittuu pohjoisessa Guémonin ja Haut-Sassandran, idässä Gôhin ja Lôh-Djibouan, etelässä Gbôklén ja San-Pédron ja lännessä Cavallyn alueisiin. Alueella sijaitsee osa Taïn kansallispuistosta.
Alue käsittää Buyon, Guéyon, Méaguin ja Soubrén departementit. Kuntia ovat Buyo, Grand-Zattry, Guéyo, Mayo, Méagui ja Soubré. Aliprefektuureja on kymmenen. Asukkaat ovat etupäässä betejä, bakweja, nyabwoja, godieja, bauleja ja mandinkoja.
Seudun pääelinkeino on maa- ja metsätalous, joka tuottaa muun muassa kaakaota, kautsua, kahvia ja palmuöljyä. Soubréssa on suuri vesivoimalaitos.
Saksan vapaa nuoriso
thumb|250px|Freie Deutsche Jugendin tunnus. Saksan vapaa nuoriso (Freie Deutsche Jugend, FDJ) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa toiminut sosialistinen nuorisojärjestö, joka perustettiin 7. maaliskuuta 1946. FDJ:n jäseneksi hyväksyttiin 14 vuotta täyttäneet.
FDJ:ssä oli 1980-luvun alussa 2,3 miljoonaa jäsentä. Sen lastenjärjestö oli Ernst Thälmann -pioneerijärjestö, johon kuului 1980-luvun alussa 1,6 miljoonaa koululaista. FDJ oli Demokraattisen nuorison maailmanliiton jäsen vuodesta 1948 ja Kansainvälisen ylioppilasliiton jäsen vuodesta 1950 lähtien. Nykyään Saksassa toimii uutena FDJ:na tunnettu pienimuotoinen äärivasemmistolainen organisaatio.
Roy Disney
Roy Disney tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Ave verum corpus
Ave verum corpus on 1300-luvulta oleva ehtoollisvirsi, joka on yhdistetty vuonna 1362 kuolleeseen paavi Innocentius VI:een. Tunnetuimman musiikin sanoihin on säveltänyt Wolfgang Amadeus Mozart (motetti Ave verum corpus).
Andrea Moda Formula
Andrea Moda Formula oli vuonna 1992 Formula 1 -sarjassa ajanut talli. Tallin perustana oli entinen Coloni-talli, jonka italialainen kenkätehtailija Andrea Sassetti osti kauden 1991 loppupuolella.