cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jelisaveta Karađorđević
Perheestä
Jugoslavian viimeinen kuningas Pietari II oli ruhtinatar Jelisavetan pikkuserkku. Jelisaveta on myös Walesin prinssi Charlesin ja Espanjan kuningatar Sofian pikkuserkku. Hän on myös Aurora Karamzinin pojantyttären pojantytär. Jelisaveta on perheensä ainoa tytär.
Ruhtinatar Jelisavetan isä, ruhtinas Paul (Pavle Karađorđević) toimi 1934–1941 valtionhoitajana: Paulin serkku kuningas Aleksanteri I murhattiin 9. lokakuuta vuonna 1934 Marseilleissa Ranskan silloisen ulkoministeri Louis Barthouin kanssa. Aleksanterin poika Pietari oli tuolloin vielä 11-vuotias, joten ruhtinas Paul toimi sijaishallitsijana, kunnes Pietari täytti 18 vuotta.
Vuonna 1941 Operaatio Barbarossaan valmistautunut Saksa hyökkäsi samanaikaisesti Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Kahdessa viikossa Saksa, Bulgaria,  Unkari ja Italia valtasivat maan ja se antautui 17. huhtikuuta. Jugoslavia jaettiin hyökkääjien kesken, ja osasta muodostettiin itsenäinen Kroatian nukkevaltio. Kuningas ja Paul pakenivat hallituksen kanssa maasta. Sodan aikana britit pitivät Paulia ja tämän perhettä kotiarestissa Etelä-Afrikassa. Jelisaveta oli 9-vuotias kun perhe lähti Jugoslaviasta.
Ura
Jelisaveta huomasi varhain ne vaarat, mitä Jugoslavian hajoaminen kommunistihallinnosta aiheuttaisi. Hän kirjoitteli ja piti seminaareja Jugoslavian alueen etnisten ryhmien riidoista. Hän työskenteli YK:n ja Vatikaanin ulkoministerin Isä Taurantin kanssa saadakseen Jugoslavian ortodoksisia ja katolilaisia kirkkoja selvittämään ikivanhat kaunat ja riidat.
Jelisaveta perusti säätiön lähettämään humanitaarista apua Balkanille. Varat hän sai rikkailta amerikkalaisilta liikemiehitä.
Ennen Jugoslavian sotien alkamista tammikuussa vuonna 1990 Jelisaveta kutsui Belgradin ortodoksisen kirkon piispan Savan ja islamilaisen seurakunnan muftin Moskovaan konferenssiin, joka käsitteli Jugoslavian uskonnollisia asioita. Kokousta isännöi Mihail Gorbatšov. Kokoukseen osallistui Äiti Teresa, Canterburyn arkkipiispa, Dalai Lama, Al Gore ja Carl Sagan.
Hän oli ehdolla vuoden 2004 presidentinvaaleissa, vaikka hänen serkkunsa Aleksandar Karađorđević vastusti asiaa, ja sai 63 991 ääntä eli vain 2,1%. Hän tuli kuudenneksi. Jelisavetan kerrotaan sanoneen: "Jos voitan, en pyri palauttamaan monarkiaa takaisin valtaistuimelle"
Jelisaveta on nykyään liikealalla. Hänellä on oma kosmetologiyritys.
Karhi
Karhi voi tarkoittaa seuraavia:
Satu Kunnas
Satu Kunnas (s. 3. syyskuuta 1977, Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Kunnas on keskittynyt uransa jälkeen poliisiopintoihin. Ensimmäisen naisten maaottelunsa Kunnas pelasi 13. maaliskuuta 1996 Ruotsia vastaan. Hän on pelannut yhteensä 47 naisten maaottelussa. Kunnas oli ehdolla FIFA:n vuoden pelaajaksi 23 muun naisen ohella vuonna 2005, jolloin suomalaisista myös Laura Kalmari oli ehdolla. Sadun nuorempi veli Kristian Kunnas on myös entinen jalkapalloilija ja hän on edustanut Suomea alle 16- ja alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa.
Rimminen
Rimminen voi tarkoittaa:
Denis Godla
Denis Godla (s. 4. huhtikuuta 1995 Kežmarok, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Litvínossa.
Seuraura
Godla aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana MHK Kežmarokissa. Hän siirtyi 15-vuotiaana HK Spišská Nová Vesin junioreihin kaudeksi 2010–2011. Godla debytoi miesten peleissä 17-vuotiaana kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi Spišská Nová Vesissä ja HK Orange 20 -maajoukkueohjelmassa yhteensä yhdeksän ottelua Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä. Kaudeksi 2013–2014 Godla siirtyi KHL-joukkue HC Slovan Bratislavaan. Hän toimi lähinnä joukkueen kolmosmaalivahtina ja sai peliaikaa ainoastaan seuran A-nuorissa. Kauden 2014–2015 Godla pelasi pääasiassa kotimaassaan Extraligaa HK Orange 20:ssä sekä lainalla ŠHK 37 Piešťanyssä. Hänelle kertyi liigassa kauden aikana yhteensä 20 runkosarjaottelua. Godla pelasi kauden aikana myös neljä KHL-ottelua Slovanissa.
Kauden 2014–2015 jälkeen Godla etsi itselleen pitkään uutta seuraa ulkomailta. Lopulta syyskuun 2015 lopulla hän teki loppukauden 2015–2016 kattavan sopimuksen Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksen kanssa. Godla nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja hänet palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana maalivahtina Pasi Nurminen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2016–2017 Godla siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän aloitti kautensa pääasiallisena kakkosmaalivahtina Eero Kilpeläiselle. Godla pelasi 18 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua torjuen yhden nollapelin. Hän sai puolivälierissä peliaikaa Kilpeläisen loukkaantumisen vuoksi. Godla voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän haki kauden aikana pelituntumaa myös KalPan yhteistyöjoukkue Iisalmen Peli-Karhuista, Mestiksestä. Tammikuussa 2017 seura käytti Godlan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Godla kantoi kaudella 2017–2018 suurimman osan KalPan torjuntavastuusta runkosarjassa ja pelasi 34 ottelua torjuen kolme nollapeliä. Hän kantoi varsin tasaisesti vastuuta Niko Hovisen kanssa, jolle Godla menetti kuitenkin ykkösmaalivahdin roolin pudotuspeleissä, joissa hän pelasi lopulta vain 24 minuuttia. Joulukuussa 2018 Godlan sopimusta KalPan kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2020 saakka. Kauteen 2018–2019 hän lähti Niko Hovisen aisaparina, mutta Hovinen lähti joukkueesta kuitenkin jo lokakuussa 2018 Saksaan, jolloin Godla jatkoi KalPan selkeänä ykkösmaalivahtina. Hän torjui 49 runkosarjaottelussa neljä nollapeliä, mutta kokonaisuutena Godlan kausi jäi kuitenkin pettymykseksi, sillä hänen torjuntaprosenttinsa jäi varsin heikkoon lukemaan 88,8. Godla edusti KalPaan kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa hän torjui joukkueelle turnausvoiton. Kauden jälkeen, huhtikuussa 2019 KalPa ilmoitti purkaneensa Godlan sopimuksen yhteisymmärryksessä.
Syyskuussa 2019 Godla siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Tšekin Extraligan HC Kladnoon, kun joukkue halusi kilpailuttaa maalivahtiosastoaan.
Maajoukkueura
Godla edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019. Ensimmäisessä turnauksessa hän toimi joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki ainoastaan yhteen otteluun. Vuoden 2019 turnauksessa Godla pelasi kaksi ottelua. Yhteensä hän on pelannut 13 A-maaottelua. Godla teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Euro Ice Hockey Challengessa 6. huhtikuuta 2015 Itävallan Wienissä Sloveniaa vastaan. Hän torjui Slovakian 3–2-tappioon päättyneessä ottelussa 37 kertaa.
Godla pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Godla palkittiin koko turnauksen arvokkaimpana pelaajana ja parhaana maalivahtina sekä valittiin tähdistökentälliseen. Valmennus valitsi hänet Slovakian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Godla valittiin myös sekä Suomea vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Ruotsia vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013. Godla valittiin Kanadaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012.
Gregor Cankar
Gregor Cankar (s. 25. tammikuuta 1975 Celje) on slovenialainen yleisurheilija. Sevillan MM-kisoissa 1999 pronssia pituushypyssä saavuttaneen Cankarin ennätys on 840 vuodelta 1997.
Hän jäi karsintaan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Soulissa 1992, mutta voitti kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 1994, saman ikäluokan maailmanmestaruuden Lissabonissa myötätuulituloksella 804. Vuonna 1995 hän osallistui Barcelonan sisäratojen MM-kisoihin, joissa hän jäi karsintaan. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Tukholman sisäratojen EM-kisoissa ja kuudes Atlantan olympialaisissa tuloksella 811. Vuonna 1997 hän oli Pariisin sisäratojen MM-kisoissa seitsemäs tuloksella 802. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Budapestin EM-kisoissa. Vuonna 1999 hän osallistui Maebashin sisäratojen MM-kisoihin sijoittuen neljänneksi tuloksella 828 ja voitti myöhemmin samana vuonna aikuisten arvokisojen ainoan mitalinsa, pronssia, Sevillan MM-kisoissa tuloksella 836. Hän osallistui vielä vuonna 2000 Sydneyn olympialaisiin, vuonna 2002 sekä Wienin sisäratojen EM-kisoihin että Münchenin EM-kisoihin ja vuonna 2004 Ateenan olympialaisiin, mutta ei selviytynyt enää kertaakaan loppukilpailuun.
Colette Flesch
thumb|Colette Flesch lokakuussa 2007. Colette Flesch (16. huhtikuuta 1937 Dudelange, Luxemburg) on tunnettu miekkailija ja luxemburgilainen poliitikko.
Poliitikkona Colette Flesch on toiminut useissa vastuullisissa tehtävissä niin suurherttuakunnan hallituksessa kuin omassa puolueessaan, joka on Parti démocratique (Luxembourg) ja eurooppalaisenssa puolueessa Alliance des libéraux et des démocrates pour l'Europe.
Elämäkerta
Colette Flesch on tunnettu miekkailija ja hän on osallistunut yksilölajeissa olympialaisiin 1960 Roomassa, 1964 Tokiossa ja 1968 Méxicossa
Vuoden 1968 hänet valittiin parlamentin jäseneksi ennenaikaisissa vaaleissa. . Vuonna 1970 hänet 32-vuotiaana valittiin ensimmäiseksi Luxemburgin kaupungin pormestariksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1980 saakka.
Hänet valittiin Suurherttuakunnan parlamenttiin 1969–1980, 1984–1989 ja 2004–2009. Euroopan parlamentin vaaleissa hän on tullut valituksia kausille 1969–1980, 1984–1985, 1989–1990 ja 1999–2004. .
Vuonna 1976 hänet valitaan Parti démocratiquen pääsihteeriksi ja vuosina 1981–1989 hän on puolueen puheenjohtaja.
Vuodesta 1980 aina vuoteen 1984 hän on varapääministeri Pierre Wernerin hallituksessa. samalla hän on ulkoasiainministeri, ulkomaankauppaministeri, yhteistyöministeri, talousministeri, ministeri pienten ja keskisuurten yritysten asioissa sekä oikeusministeri.
Colette Flesch on toiminut vuodet 1990–1999 pääjohtajana Euroopan komission informaation, kommunikaation, kulttuurin ja audiovisuaalisten asioiden jaostossa.
Mont Maudit
Mont Maudit on 4 465 metriä korkea vuorenhuippu Grajisilla Alpeilla Ranskan ja Italian rajalla. Se on osa Mont Blancin massiivia ja kohoaa Mont Blancin koillispuolella.
Vaude
Tuotteet
Vauden tuotevalikoima kattaa kaiken retkeilyyn ja vuorikiipeilyyn liittyvän. Kiipeilytuotteet valmistaa Vauden tytäryhtiö Edelrid. Yhtiön filosofiaan kuuluu, että tuotteet valmistetaan yhtä teknisinä sekä miehille, naisille että lapsille. Lisäksi valikoimiin kuuluvat myös:
Vaude on myös tunnettu yhtiön panostuksesta vihreisiin arvoihin. Yhtiölle on myönnetty ainoana outdoor-valmistjana ISPO Award – ”The Most Sustainable Company! Vaude on myös Bluesign®-member. Bluesign® on Euroopan kattavin ympäristömerkki.
Suomessa merkkiä edustaa Vaude Finland. Yhtiön kotipaikka on Rovaniemi.
Shadowgrounds
Shadowgrounds on suomalaisen Frozenbyten esikoispeli. Se on ylhäältä alaspäin kuvattu räiskintäpeli, hiukan Alien Breedin tyyliin. Shadowgrounds julkaistiin aluksi vain Suomessa ja Saksassa. Frozenbyte on solminut levityssopimuksia maakohtaisesti, eli pelillä ei ole yksittäistä julkaisijaa. Shadowgroundsin voi myös ostaa Valve Corporationin Steam-palvelun kautta.
Peli on saatavilla myös Linux-alustalle.
Pelille on tehty myös jatko-osa Shadowgrounds Survivor.
Vastaanotto
Metacritic -kerääjäsivustolla pelillä on 74/100 pistettä.
Pelkosenniemen koulu
Pelkosenniemen koulu on Pelkosenniemen ainoa peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–9. Koulussa on yli 60 oppilasta, ja koulussa sijaitsee mm. kahdeksan luokkaa, liikuntasali ja teknisen työn tiloja. Pelkosenniemen koulu on toiminut nykyisessä rakennuksessaan vuodesta 2022; aiemmin se toimi pankin tiloissa ja sitä ennen vanhassa, nykyisin puretussa koulurakennuksessa. Koulun rehtorina toimii Anne Pahkala. Koulussa toimii alakoulun puolella kolme yhdysluokkaa (1–2, 3–4 ja 5–6) ja yläkoulun puolella kolme luokkaa.
Koulu otti syksyllä 2022 uuden rakennuksen käyttöönsä. Rakennuksen rakentaminen viivästyi yli vuodella rakennusurakoitsija Hovakon talousongelmista johtuen. Entisessä koulurakennuksessa oli sisäilmaongelmia, ja se purettiin kesällä 2020. Rakennuksessa toimii myös päiväkoti.
Olavi Kaleva
Olavi Pentti Kaleva (s. 11. syyskuuta 1957 Oulu) oli Loviisan kaupunginjohtaja vuosina 2001–2017. Loviisan kaupunginvaltuusto valitsi hänet kaupunginjohtajaksi yhden äänen enemmistöllä vuonna 2001. Vuosina 1984–1988 hän oli Sotkamon elinkeinoasiamies, vuosina 1988–1994 Vaasan läänin seutukaavaliiton seutukaavatutkija ja vuosina 1994–1998 Pohjanmaan liiton kehittämissuunnittelija sekä Vaasan läänin seutukaavaliiton seutukaavatutkija ja vuosina 1994–1998 Hän on valtiotieteiden maisteri. Vuonna 2012 hänet valittiin Suomen kuntajohtajien puheenjohtajaksi. Hän jätti eronpyynnön Loviisan kaupunginjohtajan tehtävästä keväällä 2017 kaupunginhallituksen kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi.
Flesh & Blood (Whitesnaken albumi)
Flesh & Blood on brittiläisen hard rock -yhtye Whitesnaken kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2019.
Okinawa (kaupunki)
Okinawa on Japanin kaupunki Okinawan saarella Okinawan prefektuurissa. Se sijaitsee saaren keskiosassa Nahan koillispuolella Tyynenmeren Nakagusukunlahden rannalla. Kaupungissa on 141 543 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 49,00 neliökilometriä.
Okinawan kaupunki perustettiin vuonna 1974 Kozan kaupungin ja Misaton kylän yhdistyessä. Se on Nahan jälkeen prefektuurin toiseksi suurin kaupunki, joka tunnetaan esimerkiksi eisā-kansantanssiperinteestä. Kaupungissa järjestetään vuosittain suuri eisā-festivaali.
Elsa Salminiitty
Elsa Salminiitty (o.s. Vehkala, 1901 Marttila – 1981) oli suomalainen taidemaalari.
Salminiitty opiskeli Turun Piirustuskoulussa 1920–1924 Teodor Schalinin oppilaana. Salminiitty maalasi maisemia pyrkien kansallisromantiikan ja realismin tyyliin. Salminiitty teki myös muotokuvia. Hänen teoksiaan ei juuri ollut esillä ennen kuin 1970-luvulla.
Hän avioitui vuonna 1939 taide- ja kehysliikkeen omistaja Amniel Salminiityn kanssa. Elsa Salminiitty työskenteli kuolemaansa asti.
Elsa Salminiityn taiteilijakotia on ylläpidetty Raision Kuloisissa vuodesta 1988.
Il padrone delle ferriere
Il padrone delle ferriere (”Rautatehtailija”) on vuonna 1919 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Georges Ohnetin romaaniin perustuvan draaman on ohjannut Eugenio Perego. Sen pääosaa esittää Pina Menichelli.
Juoni
Omaisuutensa menettäneen markiisi Beaulieun tytär Clara joutuu luopumaan avioliittosuunnitelmistaan Blignyn herttuan kanssa. Pelastaakseen perheensä köyhyydeltä hän menee naimisiin alhaissyntyisen rautatehtailijan Filippo Derblayn kanssa. Clara ei rakasta Filippoa, mutta tämä onnistuu lopulta voittamaan hänen sydämensä.
Tuotanto ja vastaanotto
Itala Filmin tuottama Il padrone delle ferriere perustuu ranskalaisen Georges Ohnetin aikoinaan hyvin suosittuun romaaniin Rautatehtailija (Le Maître de forges, 1882; suomennettu 1911 ). Romaani oli filmatisoitu ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1912, ja myöhemmin siitä tehtiin vielä useita elokuvaversioita. Tuottaja Giovanni Pastronen versio oli suunniteltu erityisesti Pina Menichellin pääosaa varten. Elokuvan keskeinen teema ovat aristokraattiset ennakkoluulot ja niiden voittaminen.
Vuotta ennen ensi-iltaa alkaneen mainoskampanjan siivittämä elokuva oli valtava yleisömenestys. Aikalaiskritiikki ylisti varsinkin sen kuvausta ja Menichellin näyttelijäntyöskentelyä, tosin eräät pitivät hänen suoritustaan ulkokohtaisena ja elokuvan tarinaa heikkona. Myöhemmän arvion mukaan Eugenio Peregon ohjaustyön vahvuuksia ovat keskittyminen henkilöhahmoihin sekä Menichellin ja Amleto Novellin vastakkaiset, mutta toisiaan täydentävät näyttelijäluonteet.
Restaurointi
Il padrone delle ferriere on restauroitu vuonna 2005 Torinon kansallisen elokuvamuseon ja Bolognan elokuva-arkiston yhteistyönä. Restaurointi on nähtävissä museon Vimeo-sivustolla.
Suomen käsipalloliitto
Suomen käsipalloliitto (SKPL) on vuonna 1941 perustettu suomalaisen käsipalloilun kattojärjestö. Sen tehtävänä on hallinnoida suomalaista joista erityisesti Suomen käsipallomaajoukkuetta, käsipallon SM-liigaa sekä muuta kansallista kilpailu- ja edustustoimintaa. Suomen käsipalloliiton nykyisenä toiminnanjohtajana toimii Päivi Mitrunen.
Antidiureettinen hormoni
thumb|Vasopressiini. Antidiureettinen hormoni (ADH) eli vasopressiini on hypotalamuksen syntetisoima, aivolisäkkeen takalohkon kautta vereen erittyvä peptidihormoni, jonka vaikutuksesta virtsaneritys vähenee ja virtsa väkevöityy. Vasopressiini-nimen yhdiste sai, kun 1800-luvun lopulla koiralla aivolisäkkeen takalohkouutteen farmakologisista vaikutuksista ensimmäisenä havaittiin verenpaineen kohoaminen. Antidiureettinen hormoni on tosin osuvampi nimitys, sillä hormoni aikaansaa virtsan väkevöitymisen jo pieninä pitoisuuksina, mutta ihmisellä vasta suuret annokset aiheuttavat verisuonia supistavan vaikutuksen.
Rakenne ja synteesi
ADH on nonapeptidi eli yhdeksästä aminohaposta koostuva peptidi. Sen tavallisin nisäkkäillä esiintyvä muoto on arginiini8-vasopressiini, jonka aminohappojärjestys on kysteiini – tyrosiini – fenyylialaniini – glutamiini – asparagiini – kysteiini – proliini – arginiini – glysiini, näistä kysteiinimolekyylit ovat toisiinsa yhteydessä rikkisillan välityksellä. Sialla hormoni on muodoltaan lysiini8-vasopressiini (arginiinin tilalla lysiini-aminohappo) ja sitä kutsutaan nimellä lypressiini.
ADH syntetisoidaan preprohormonina hypotalamuksen supraoptisen tumakkeen ja paraventrikulaaritumakkeen suurissa hermosoluissa, joita kutsutaan yhteisnimellä nuclei magnocellulares. Se varastoituu neurosekretorisiin jyväsiin ja kulkeutuu aksonia pitkin aivolisäkkeen takalohkossa sijaitsevaan hermopäätteeseen, josta se vapautuu eksosytoosilla laskimovereen hermosolun depolarisoituessa.
Hypotalamuksessa syntetisoitu esimuoto preprohormoni on nimeltään preprovasopressiini, jonka "pre"-osa (signaalipeptidi) leikkautuu pois peptidistä jo ennen neurosekretorisiin jyväsiin pakkaamista ja "pro"-osa (neurofysiini II) aksonia pitkin kulkeutuessa.
Toiminta
ADH on tärkein nestetasapainoa ylläpitävä hormoni. Jo pieni pitoisuus aiheuttaa veden takaisinimeytymisen munuaisten distaalisista tiehyistä ja kokoojaputkista. Näiden solujen verenpuoleisella pinnalla on vasopressiinin V2-reseptoreita, joihin vasopressiini sitoutuu. Tämä saa aikaan syklisen adenosiinimonofosfaatin (cAMP) synteesin, mikä aiheuttaa reaktioketjun solun sisällä. Lopputuloksena solujen luminaalipinnan läpäisevyys vedelle lisääntyy ja vettä imeytyy munuaistiehyistä takaisin verenkiertoon. Sen sijaan elektrolyyttien liikkeisiin munuaisissa ADH ei juuri vaikuta. ADH:n munuaisvaikutuksia tehostavia lääkkeitä ovat muun muassa karbamatsepiini, vinka-alkaloidit ja klooripropamidi, jotka voivat siten aiheuttaa vaarallistakin veden kertymistä elimistöön.
Erityksen säätely
Tärkein ADH:n eritykseen vaikuttava tekijä on plasman osmoottinen paine, jonka elimistö pyrkii pitämään mahdollisimman tasaisena (normaaliarvo 280 mosm/kg). Plasman osmoottisen paineen kasvu eli elimistön väkevöityminen (joka kertoo elimistön kuivumisesta) aikaansaa hypotalamuksen preoptisen alueen osmoreseptoreissa aktiopotentiaalin, joka aktivoi hypotalamuksen ADH:ta tuottavia soluja. Samalla tavalla vaikuttaa solunulkoisen nestetilavuuden pieneneminen. Jopa stressi voi lisätä ADH:n eritystä. Plasman osmoottisen paineen väheneminen ja solunulkoisen nesteen tilavuuden suureneminen luonnollisesti vaikuttavat päinvastaisella tavalla.
Morfiini, nikotiini, kipu, stressi, ruumiillinen rasitus ja kuume lisäävät ADH:n eritystä. Eritystä puolestaan vähentää etanoli (myös muut alkoholit) ja kofeiini. Myös hypotalamuksen janokeskuksen osmoreseptorit sekä suurten laskimoiden ja sydäneteisten tilavuusreseptorit vaikuttavat ADH:n eritykseen. Osmoreseptorit reagoivat veren osmoottisen paineen muutoksiin ja sen kasvaessa ADH:n eritys kasvaa. Tilavuusreseptorit puolestaan mittaavat elimistön kokonaisnestetilavuutta, jonka pienentyessä ADH:n eritys kasvaa.
Diabetes insipidus
Diabetes insipidus eli vesitystauti on ADH:n puutteesta tai sen toimimattomuudesta johtuva tila, jossa veden takaisinimeytyminen munuaisissa on häiriintynyt. Tällöin munuaisten tuottama primaarivirtsa ei väkevöidy lainkaan ja poistuu suoraan elimistöstä. Vettä siis poistuu virtsaan jatkuvasti (jopa yli 20 litraa vuorokaudessa), jolloin potilaiden on pakko juoda hyvin runsaasti. Oireita ovat erittäin runsaan juomisen lisäksi yökastelu ja inkontinenssi sekä elimistön kuivuminen.
Päinvastainen tila, jossa ADH:ta erittyy ylimäärin ilman stimuloivia tekijöitä tai jopa jarruttavien tekijöiden vaikutuksen alaisena, on harvinainen ja johtuu yleensä antidiureettista hormonia erittävästä kasvainkudoksesta (usein keuhkoissa). Tällaiset potilaat kärsivät helposti vesimyrkytyksestä, vaikka heidän elimistönsä natriumpitoisuus on pienentynyt.
Severo Bonini
Severo Bonini (23. joulukuuta 1582, Firenze - 5. joulukuuta 1663, Firenze) oli italialainen säveltäjä, urkuri ja musiikkikirjailija. Hän opiskeli laulamista Giulio Caccinin johdolla. Bonini toimi urkurina Forlìssa vuodesta 1613 lähtien. Hän palasi vuonna 1640 synnyinkaupunkiinsa Firenzeen, jossa hän kuoli vuonna 1663. Boninin tuotantoon kuuluu muun muassa motetteja ja madrigaaleja.
Paul W. S. Anderson
Ura
Andersonin toistaiseksi tunnetuimpia elokuvia ovat videopeleihin pohjautuvat elokuvat kuten Resident Evil ja Resident Evil: Apocalypse sekä crossover-elokuva Alien vs. Predator. Työvoimapulasta johtuen useat tuotantoyhtiön ja sen ulkopuoliset henkilöt joutuivat myös näyttelemään zombeja Resident Evilissä. Andersonin hyvä ystävä, tuottaja Jeremy Bolt, esiintyy elokuvassa zombina kolme kertaa. Hänen siskonsa näyttelee hukkunutta tiedemiestä ja hänen naisystävänsä puree elokuvan Chad Kaplania jalkaan.
Jason Isaacs on Andersonin tuottajakollegan Jeremy Boltin entinen koulukaveri yliopistosta. Isaacs teki lyhyen cameoroolin elokuvassa Shopping ja näytteli tärkeitä rooleja elokuvissa Event Horizon ja Soldier. Hän esitti myös naamioitunutta tiedemiestä Resident Evilissä ja toimii myös elokuvan alkujuontajana (hänet palkattiin DVD-kommenttiraidan mukaan niin myöhään, että hänen nimensä ei näy lopputeksteissä). Anderson on työskennellyt myös muun muassa Orlando Bloomin, Jason Stathamin, Ian McShanen, Tyrese Gibsonin, Ali Larterin, Wentworth Millerin, Michelle Rodríguezin ja Jason Isaacsin kanssa.
Yksityiselämä
Anderson on naimisissa Resident Evil -elokuvistakin tunnetun näyttelijän Milla Jovovichin kanssa, ja heillä on vuosina 2007 ja 2015 syntyneet tyttäret. Andersonin yksi tyttäristä, Ever Anderson on näyttelijä.
Anderson on suuri 1970-luvun elokuvien ihailija ja on nimennyt esikuvikseen muun muassa John Carpenterin ja Ridley Scottin. Hän on myös käyttänyt vaikutteita muilta ohjaajilta kuten James Cameronilta ja Stanley Kubrickilta. Hän on Alien-elokuvasarjan suuri fani.
Schleitheimin tunnustus
Schleitheimin tunnustus oli Sveitsin anabaptistien noin vuonna 1527 Schleitheimissä laadittu tunnustus, jonka seitsemään artiklaan on koottu anabaptistien oppeja, joita siis ainakin osa Sveitsin anabaptisteista noudatti. Laatinutta kokousta johti Michael Sattler.
Artiklojen sisältö tiivistettynä:
I. Kaste
Oltiin yksimielisiä siitä, että kaste on annettava kaikille, jotka katumuksessa ovat muuttaneet elämänsä ja todella uskovat. Tähän liittyy myös paavilta saadun lapsikasteen hylkääminen. Tässä anabaptistit viittaavat Raamattuun ja apostolien esimerkkiin.
II. Panna (Erottaminen)
Erottamista syntiä tehneitä seurakunnan jäseniä vastaan on käytettävä kolmiasteisena, missä viitataan Matteuksen evankeliumin 18. lukuun.
III. Leivänmurto (Ehtoollinen)
Ehtoollinen on muistoateria. Siihen osallistuvien pitää ensin olla katettuja ollakseen yhdistyneitä Kristuksen ruumiissa eli seurakunnassa, jonka pää Kristus on. Ehtoolliseen osallistuvilla on oltava yksi Jumala, yksi usko, yksi kaste ja yksi henki.
IV.Erottautuminen pahasta (Maailmasta eroaminen)
Tosi uskovaisten on seurakuntana erotuttava kaikesta pahasta, mitä Saatana on maailmaan istuttanut, ja kaikesta 'paavillisesta hapatuksesta' eli käytännössä katolisista menoista. Tosi uskovan tulisi inhota ja karttaa kaikkea, mikä ei liity Jumalaan ja Kristukseen. Myös aseen käyttö on kiellettyä, Kristus kun on sanonut, ettei pahalle tule tehdä vastarintaa.
V.Kirkon Pastorit
Seurakunnalla on oltava Paavalin järjestyksen mukaan yksi paimen, jonka tulee suorittaa kaikki hengelliset tehtävät. Seurakunnan on huolehdittava hänestä, sillä evankeliumin julistajan on saatava elatuksensa evankeliumista. Seurakunnan on kuitenkin valvottava paimentaan ja erotettava tämä, mikäli hän lankeaa syntiin.
VI.Miekka
Esivalta eli 'miekka' on Jumalan järjestys Kristuksen valtakunnan ulkopuolella olevaa maailmaa varten, jotta se rankaisisi pahantekijöitä ja suojelisi heikkoja. Kristuksessa eläville kuuluu kuitenkin vain seurakunnan pannarangaistus, eivätkä sen jäsenet saa kuulua esivaltaan.
VII.Vala
Yksimielisesti vastustettiin valan vannomista, koska Kristuksen katsottiin kieltäneen jumalaapelkääviltä kaiken vannomisen.
Näistä kasteopin lisäksi nykyään olevissa vastaavissa liikkeissä korostetaan erityisesti valanvannomiskieltoa sekä asepalveluksesta kieltäytymistä.
Ali Babacan
pienoiskuva|Ali Babacan 2022. Ali Babacan (, s. 1967, Ankara) on turkkilainen poliitikko ja ekonomisti. Hän on puolueen DEVA (Demokrasi ve Atılım Partisi) perustaja ja vuodesta 2020 sen johtaja. Vuonna 2019 Babacan erosi Oikeus ja kehitys -puolueesta erimielisyyksien vuoksi. Babacan on toiminut myös muun muassa Turkin ulkoasiainministeriössä, talousministeriössä ja varapääministerinä.
Ässärykmentin muistomerkki
pienoiskuva|Ässärykmentin muistomerkki Ässärykmentin muistomerkki on talvisodassa 1939–1940 kaatuneiden Jalkaväkirykmentti 11:n sotilaiden muistolle omistettu muistomerkki Helsingin Kalliossa. Muistomerkki sijaitsee Alli Tryggin puistossa, osoitteessa Kaikukuja 7. Muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Aarre Aaltonen. Obeliskimainen veistos on graniittia. Veistos pystytettiin vuonna 1940.
Veistoksessa on teksti: ”Jalkaväkirykmentti 11:n eloonjääneet pystytti tämän patsaan sodassa 1939-40 kaatuneiden sankaritoveriensa muistoksi 13.10.1940”.
Lavea väljä takavokaali
Lavea väljä takavokaali on vokaaliäänne, joka esiintyy tiettävästi kaikissa maailman kielissä. Sitä merkitään latinalaisia aakkosia käyttävässä oikeinkirjoituksessa tavallisimmin kirjaimella A|A/a. Kansainvälisessä foneettisessa kirjaimistossa sen merkki on niin sanottu latinalainen alfa . Äänteen etuvokaalinen vastine on Lavea väljä etuvokaali tai, jota vastaa suomen kielessä kirjain Ä|Ä/ä.
Ääntäminen
Vokaalia määrittävät seuraavat foneettiset piirteet:
Kirjoittaminen
Lavea väljä takavokaali kirjoitetaan
Pelon kasvot
Pelon kasvot (The Face of Fear) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, joka perustuu Dean Koontzin romaaniin The Face of Fear. Elokuvan on ohjannut Farhad Mann. Pääosassa esiintyvät Melissa Pam Dawber, Lee Horsley, Bob Balaban ja Kevin Conroy.
Juoni
Vuorikiipeilijä Graham Harris (Horsley) kokee onnettomuuden vuorikiipeilyssä, minkä seurauksena hän saa korkean paikan kammon ja psyykkisen kyvyn nähdä tulevia murhia. Harris näkee sarjamurhaajan (Kevin Conroy) silmien kautta, kun tämä tappaa uhrinsa New York Cityn kadulle. Sarjamurhaaja lähtee Harrisin perään ja yllättää hänet työskentelemässä myöhään toimistossaan. Entisen vuorikiipeilijän täytyy nyt taistella pelkoaan vastaan ja paeta morsiamensa (Dawber) kanssa 40-kerroksisesta pilvenpiirtäjästä kiipeilyvaijerin avulla.
Maasain kieli
Maasai eli maa on nilosaharalainen kieli, jota puhuvat pohjoisen Tansanian ja Kenian maasait. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 1 297 000 henkilöä. Se on hyvin läheistä sukua Kenian keskiosissa elävien samburujen puhumalle samburun kielelle sekä Baringojärven eteläpuolella elävän camus-heimon camusin kielelle. Maasaita kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Brewerin summa
Brewerin summa on matematiikassa eräs Jacobstahlin summiin liittyvä äärellinen karakteristikasumma.
Määritelmä
Brewerin summa määritellään summana
missä Dn ovat Dicksonin polynomit (tai "Brewerin polynomit")
ja on Legendren symboli.
Brewerin summa on nolla jos n ja q2−1 ovat keskenään jaottomia.
Wewak
Wewak on Papua-Uuden-Guinean kolmanneksi suurin kaupunki. Se on Itä-Sepikin maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupungissa oli lähes 38 000 asukasta.
Kaupunkia pommitettiin pahoin Toisessa maailmansodassa, koska siellä oli japanilaisten suuri lentotukikohta. Tukikohdan alueella, 14 km itse kaupungista, on muistomerkki japanilaisten antautumiselle.
Aiguille Blanche de Peuterey
Aiguille Blanche de Peuterey on Grajisilla Alpeilla Italiassa sijaitseva vuori. Se on osa Mont Blancin massiivia sijaiten Mont Blancista jonkin verran kaakkoon.
Vuori käsittää kolme huippua:
Sen kanssa samaan Mont Blancilta haarautuvaan harjanteeseen kuuluvat myös mm. Aiguille Noire de Peutereyn (3 773 m), Pointe Guglierminan (3 891 m) ja Les Dames Anglaisesin (3 601 m) huiput.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – miesten 109 kg
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Adelaide Casely-Hayford
Adelaide Casely-Hayford, o.s. Smith, MBE (27. kesäkuuta 1868 – 16. tammikuuta 1960) oli sierraleonelainen aktivisti, feministi, kirjailija ja opettaja. Hän perusti tyttökoulun vuonna 1923 iskostaakseen kulttuurillista ja etnistä ylpeyttä brittiläisen siirtomaavallan aikana. Ottaessaan osaa silloisen Walesin prinssin Edvard VIII:n vastaanottoon vuonna 1925 hän piti yllään perinteistä afrikkalaista asua nostaakseen esille Sierra Leonen kansallisidentiteettiä, joka oli sensaatio.
Keke Rosberg
Keijo Erik ”Keke” Rosberg (s. 6. joulukuuta 1948 Solna, Ruotsi) on suomalainen entinen autourheilija ja Formula 1:n ensimmäinen suomalainen maailmanmestari.
Adelaide Casely-Hayford
Elämä
Adelaide Smith syntyi 27. kesäkuuta 1868 Freetownissa, silloisessa Sierra Leonen siirtomaassa afrikkalais- ja englantilaisperäiselle William Smith Jr:lle Brittiläiseltä Kultarannikolta ja krioäidille Anne Spilsburylle, jonka juuret olivat englantilaisissa, jamaikalaisissa ja sierraleonelaisissa vapautetuissa orjissa. Adelaide oli vanhempiensa seitsemästä lapsesta toiseksi nuorin. Hänen ollessa 4-vuotias perhe muutti Englantiin, jossa hänen isänsä oli jäänyt eläkkeelle vuonna 1872. Adelaiden äiti kuoli pian tämän jälkeen. Hän varttui ja kävi Jersey Ladies’ Collegea Englannissa. Isänsä kasvattama Adelaide menestyi koulussa hyvin.
17-vuotiaana Smith meni Stuttgartiin, Saksaan opiskellakseen musiikkia Stuttgartin konservatoriossa. Hän palasi takaisin Englantiin vuonna 1888, jossa hän asui isänsä ja uuden englantilaisen äitipuolensa kanssa. Vuonna 1892 Adelaide muutti siskoineen Freetowniin pyrkiäkseen uraan opettajana.
Keke Rosberg
Rosberg nousi Formula 1 -sarjaan kaudeksi 1978 Formula 2 -sarjasta. Hänen ensimmäiset neljä kauttaan autourheilun kuninkuusluokassa eivät vielä tuoneet menestystä joskin kaudella 1980 hän saavutti yhden kolmossijan. Päästyään Williams-talliin Rosberg voitti maailmanmestaruuden kaudella 1982. Hän ajoi sen jälkeen vielä neljän kauden ajan Formula 1:ssä kunnes lopetti ja siirtyi urheilu- ja vakioautoluokkiin.
Adelaide Casely-Hayford
Elämä
Ollessaan vuosia Freetownissa Adelaide muutti takaisin Englantiin, jossa hän perusti siskonsa kanssa asuntolan afrikkalaisille kandidaateille. Näihin aikoihin hän tapasi J. E. Casely Hayfordin, lakimiehen, joka oli vahva panafrikkalaisuuden ja kulttuurinationalismin puolestapuhuja. Ollessaan Englannissa Adelaide meni naimisiin Hayfordin kanssa. Heidän avioliittonsa antoi Adelaidelle mahdollisesti syvempää käsitystä afrikkalaisesta kulttuurista ja vaikutti hänen muuttumiseen kulttuurinationalistiksi. Heidän tyttärestään Gladys Casely-Hayfordista tuli tunnettu runoilija.
Argentiinan ralli 2011
thumb|Rallin voittaja Sébastien Loeb. Argentiinan ralli 2011 (virallisesti 31. Rally Argentina 2011) oli Rallin MM-sarjan kauden 2011 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 26–29. toukokuuta.
Adelaide Casely-Hayford
Elämä
Vuonna 1920 Adelaide muutti Yhdysvaltoihin opiskellakseen afroamerikkalaisiin liittyviä luentoja. Ylpeänä perinteisissä afrikkalaisasuissa esiintyvä Adelaide piti julkisia luentoja, joissa hän korjasi harhaanjohtavia yhdysvaltalaisia mielikuvia Afrikasta.
Keke Rosberg
Rosberg tunnettiin hyvin aggressiivisesta ajotyylistään, johon kuuluivat esimerkiksi sivuluisut ja radan reunakiveysten yli ajaminen.
Adelaide Casely-Hayford
Elämä
Lokakuussa 1923 Adelaide perusti Girls’ Vocational School -tyttökoulun Freetownissa, Smithin perheen entisessä kodissa Gloucester Streetillä. Koulussa opiskeli 14 oppilasta. Adelaide toimi koulun rehtorina kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1940, jolloin koulu piti sulkea.
Keke Rosberg
Rosberg päätti ajouransa kauteen 1995 ja keskittyi sen jälkeen oman Team Rosberg -tallinsa johtamiseen. Hän on toiminut myös poikansa Nico Rosbergin sekä suomalaisten Formula 1 -kuskien managerina. Myös Nico Rosberg on Formula 1 -maailmanmestari.
Adelaide Casely-Hayford
Elämä
Adelaiden kolonialistisen järjestelmän vastustamisesta huolimatta hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1950. Hän vietti elämänsä viimeiset vuodet kirjoittaen muistelmia ja novelleja. Adelaide kuoli tammikuussa 1960.
Keke Rosberg
Varhainen elämä
Keijo Erik Rosberg syntyi perheensä esikoisena 6. joulukuuta 1948 Solnassa, Tukholman naapurikaupungissa Ruotsissa. Hänen isänsä, haminalainen Lars Rosberg oli hakeutunut Tukholmaan sodan jälkeen opiskelemaan eläinlääketiedettä. Siellä hän tapasi haminalaisen Lea Lautalan ja pariskunta avioitui. Myöhemmin Suomessa Keijolle syntyi kaksi pikkusiskoa, Seija ja Jaana.
Vuosi Keijon syntymästä perhe muutti Suomeen, kun Lars Rosberg sai töitä Lapinjärveltä kunnaneläinlääkärinä. Perhe oli suomenkielinen, vaikka kunta oli enimmäkseen ruotsinkielinen. Kaksi vuotta myöhemmin perhe muutti Haminaan ja sen jälkeen Ouluun, missä Keijo kävi Tuiran kansakoulun. Vuonna 1962 perhe muutti Iisalmeen. Lukiota käydessään Rosberg sairastui vakavaan aivokalvontulehdukseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Iisalmen lyseosta keväällä 1968. Hän ilmoittautui hammaslääketieteellisen tiedekunnan pääsykokeisiin mutta ei lukenut kesän aikana ja reputti kokeen.
Karting
thumb|Rosberg 17-vuotiaana karting-autossa [[Espoon Bembölen FK-rata|Bembölen radalla vuonna 1966.]] Rosbergin vanhemmat alkoivat Haminassa asuessaan harrastaa kumpikin aktiivisesti autourheilua. Lars Rosberg kilpaili Jyväskylän suurajoissa ja tavoitteli osallistumisoikeutta Monte Carlon ralliin. Keijo ryhtyi ajamaan isäänsä seuraten go-kart-autoa eli mikroautoa tai kartingia perheen asuessa Oulussa. Täytettyään 16 vuotta Rosberg sai moottoripyöräajokortin ja kilpailuoikeuden mikroautojen Formula K -luokkaan. Isä toimi Rosbergin autonkuljettajana, huoltajana ja mekaanikkona tämän kilpaillessa SM-sarjassa. Ensimmäisen kilpailuvoittonsa Rosberg saavutti Kouvolassa, ja ensimmäisellä kaudellaan hän sai pronssia SM-sarjassa. Suomen mestaruuden ja Pohjoismaiden mestaruuden Formula K:ssa Rosberg voitti vuonna 1966. Saman vuoden joulukuussa hän sai ajokortin. Rosberg voitti Suomen mestaruuden jälleen vuonna 1967. Hän kilpaili paljon myös Ruotsissa ja elokuussa 1968 myös ensi kertaa EM-sarjassa.
Lokakuussa 1968 Rosberg aloitti varusmiespalveluksensa Karjalan Jääkäripataljoonassa Kontiorannassa ja yleni alikersantiksi. Hän pyrki uudelleen hammaslääketieteelliseen ja saikin kokeen ensimmäisestä osasta maksimipisteet mutta myöhästyi toisesta osasta viidellä minuutilla nukuttuaan pommiin. Asepalveluksen jälkeen Rosberg meni töihin ohjelmoijaksi Nokia Elektroniikalle Helsinkiin. Hän osti ensimmäisen autonsa, käytetyn Ford Mustangin.
Rosberg jatkoi kilpailemista Keski-Euroopassa kesällä 1970. Hän sijoittui Sveitsin EM-osakilpailussa ja Ranskan MM-finaalissa viidenneksi. Keväällä 1971 Rosberg meni naimisiin Pirjo Rauhamaan kanssa ja muutti Helsingin Lauttasaareen ja myöhemmin Vantaalle. Hän jatkoi ajamista Suomen Formula K -maajoukkueessa EM-sarjassa. Keväästä 1971 alkaen hän kirjoitti kolumneja turkulaiseen Auto Sport -lehteen, ja myöhemmin vuonna 1973 vakituisesti Vauhdin Maailmaan.
Formula Vee ja Super Vee
pienoiskuva|Kartingista Keke siirtyi Formula Vee -luokkaan 1972. Rosberg maalautti Lincolnilta ostamansa Veemaxin siniseksi ja sai numerokseen 25. Keväällä 1972 Rosberg siirtyi kartingista Formula Vee -luokkaan. Kilpa-autokseen hän osti vuoden vanhan Veemaxin. Rosbergin kanssa ajaneet ovat muistelleet nuoren Rosbergin antaneen itsestään ammattimaisen vaikutelman esimerkiksi suhtautumisessaan sponsoreihin ja itsestään tiedottamiseen. Rosberg sijoittui kesän SM-sarjassa kolmanneksi ja voitti VW Maljan. Vuonna 1972 Rosberg alkoi käyttää kutsumanimeä ”Keke”. Hän arveli sen olevan helpommin ihmisten muistettavissa ja lausuttavissa muilla kielillä kuin ”Keijo”.
Menestys Formula Vee -luokassa sai Rosbergin ensi kertaa pohtimaan julkisesti kilpa-autoilijan ammattilaisuraa. Kaudella 1973 hän voitti kaikki kotimaiset Formula Vee -lähdöt ja joitain myös Euroopassa. Hän voitti kauden lopuksi Formula Vee -luokan Euroopan mestaruuden, Pohjoismaiden mestaruuden ja Suomen mestaruuden. Hän jätti siviilityönsä ja ryhtyi kokopäivätoimiseksi autourheilijaksi. Hän liittyi itävaltalaisen Kurt Bergmannin Kaimann Racing Team -talliin.
Kauden 1974 kaksi ensimmäistä kilpailuaan ylemmässä Super Vee -luokassa Rosberg joutui keskeyttämään. Ensimmäisen voittonsa hän ajoi kesäkuussa Österreichringillä. Rosbergin lähettämät kilpailuraportit julkaistiin aina Vauhdin Maailma -lehdessä seuraavan viikon tiistaina. Hän ajoi kesällä myös Formula Veen SM-sarjaa, missä hän jäi kakkoseksi. Super Vee -sarjassa Rosberg oli kolmas. Ylempiin luokkiin hän ei vielä päässyt, koska hänellä ei ollut riittävästi sponsorirahaa takanaan. Super Veessä Rosbergia sponsoroivat Finnair, Canon ja Sunoco.
Toisella Super Vee -kaudellaan vuonna 1975 Rosberg ajoi Uwes Mode Racing -tallissa. Hän voitti Castrol GTX Trophyn ja Saksan mestaruuden. Euroopan mestaruussarjassa Gold Pokalissa hän sijoittui neljänneksi. Syksyllä hän ajoi yhden Super Vee -kilpailun Yhdysvalloissa.
Formula 2
Kaudeksi 1976 Rosberg pääsi Formula 2 -sarjassa ajavaan Team Obermoser Jörg -talliin. Ensimmäinen kausi toiseksi ylimmällä formulatasolla alkoi kolaroinneilla ja ulosajoilla. Myöhemmin kauden kuluessa Rosberg alkoi saavuttaa pistesijoja, ja hän sijoittui lopulta viidellä pisteellä EM-sarjan kymmenenneksi. Vuodenvaihteen jälkeen Rosberg ajoi Formula Pacificin viiden kilpailun Tasman-sarjan Uudessa-Seelannissa ja voitti sen ylivoimaisesti.
thumb|Keke Rosberg [[Gilles Villeneuven takana Formula Atlantic -sarjan Edmontonin-kilpailussa 1977.]] Toisella Formula 2 -kaudellaan 1977 Rosberg ajoi Fred Opert Racing -tallissa. Sopimukseen kuului 26 kilpailua neljässä eri sarjassa. Ensimmäisen F2-kilpailuvoittonsa hän otti Formula Atlantic -sarjan kilpailussa Kanadassa. Hän voitti kauden aikana myös ensimmäisen F2:n EM-sarjan kilpailunsa. Rosberg sijoittui lopulta Atlantic-sarjassa neljänneksi ja EM-sarjassa kuudenneksi.
Rosberg pääsi joulukuussa 1977 koeajamaan japanilaisen Formula 1 -talli Kojiman autoa. Hänen oli tarkoitus ajaa sillä seuraavan vuoden F1-kauden toinen kilpailu Brasiliassa. Talli ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun, sillä sen toinen auto oli romuttunut testikaudella. Testiensä jälkeen Rosberg voitti Uudessa-Seelannissa jälleen Tasman-sarjan.
Vuonna 1978 Rosberg ajoi jo lähes täyden kauden F1-sarjassa. Hän jatkoi kuitenkin myös Formula 2:ssa ja ajoi koko vuoden aikana näissä kahdessa luokassa yhteensä 41 kilpailua. Hän sijoittui Atlantic-sarjassa toiseksi ja Euroopan sarjassa viidenneksi vaikka ajoi jälkimmäisessä vain puolet kilpailuista.
Kaudet 1978–1981
Vuonna Rosberg sai tilaisuuden kilpailla Formula 1 -sarjassa, kun Theodore-talli palkkasi hänet kuljettajakseen. Talli ei ollut sarjan parhaita eikä taistellut voitoista. Rosberg selvisi ensimmäisessä kilpailussaan Etelä-Afrikassa karsinnoista ja lähti kilpailuun 24. lähtöruudusta mutta joutui keskeyttämään polttoainevuotoon. Kauden kuluessa hän kilpaili myös ATS-tallin autolla. Kauden merkittävin suoritus oli MM-sarjan ulkopuolisena kilpailuna ajetun BRDC International Trophyn voitto sateisella Silverstonen radalla. Vaikka kilpailu oli MM-sarjan ulkopuolinen, sen osallistujalistalla oli F1:n kuljettajien parhaimmistoa.
Rosbergilla ei ollut sopimusta F1-kauden 1979 alussa, joten hän ajoi keväällä muutaman F2-kilpailun ja teki sitten sopimuksen Pohjois-Amerikan Can-Am-sarjaa ajavan Newman–Freeman-tallin kanssa. Vaikka hän saikin F1-tallipaikan kesken kautta, hän ajoi silti Can-Am-sarjan loppuun ja menetti mestaruuden vasta viimeisissä kilpailuissa.
pienoiskuva|Rosberg Imolan varikolla Wolf-tallin kanssa vuonna 1979. Kauden puolivälin tienoilla Rosberg liittyi Wolf-talliin entisen maailmanmestarin James Huntin tilalle. Vauhti oli ajoittain lupaavaa, ja Alankomaissa hän oli harjoitusten 8:s. Paras kilpailusijoitus oli Ranskassa ajettu yhdeksäs sija.
Kaudeksi Rosberg sai paikan Fittipaldi-tallista, jonka ykköskuljettajana ajoi kaksinkertainen maailmanmestari Emerson Fittipaldi. Argentiinassa Rosberg oli harjoitusten 13. nopein. Itse kilpailussa hän ohitti yksi toisensa jälkeen edellä olevia autoja nousten kolmanneksi, ja vaikka hänen täytyi käydä varikolla polttoainetta tankkauttamassa, piti hän silti paikkansa maaliin asti. Näin hänestä tuli ensimmäinen suomalainen Formula 1:n palkintokorokkeella. Rosberg ajoi hyvin myös jatkossa, ja hän oli selvästi tallikaveriaan Fittipaldia nopeampi. Tallin autojen suorituskyky oli kuitenkin hiipunut suhteessa kilpailijoihin, eikä Rosberg ajanut enää kuin kerran MM-pisteille kauden aikana. Hän oli silti MM-sarjan 10:s.
Toisella kaudellaan Fittipaldilla Rosberg oli tallin ykköskuski, kun Emerson Fittipaldi oli lopettanut ajamisen. Kausi oli pettymys. Auto oli sarjan heikoimpia, ja usein Rosbergin osana oli karsiutuminen tai keskeytys mekaaniseen vikaan. Hän olisi halunnut siirtyä tallista muualle, mutta Fittipaldi ei suostunut purkamaan sopimusta. Hänellä oli sopimus tallin kanssa vuoden 1982 loppuun, mutta hänen onnistui irrottautua tallista kauden 1981 lopussa vedoten maksamattomiin palkkoihin.
Kausi 1982
Kaudeksi Rosberg pääsi Williamsille, jossa hänellä oli ensi kertaa urallaan mahdollisuus taistella maailmanmestaruudesta. Ensimmäisessä, Etelä-Afrikassa ajetussa kilpailussa hän oli viides, mutta seuraava kilpailu Brasiliassa päättyi toiseen sijaan. Rosberg ehdittiin kertaalleen hylätä sääntöjenvastaisen vesitankin vuoksi, mutta hylkäys kumottiin pian ja Rosberg sai pitää sijansa. Hän oli toinen myös Long Beachin kisassa ja siirtyi selvään MM-johtoon.
Runsas viikko Long Beachin kilpailun jälkeen tuli tieto, että Brasilian kilpailun protestit oli käsitelty ja Rosberg sekä kisan voittanut Nelson Piquet oli hylätty. Muutamat tallit olivat tehneet protestin Piquetä ja Rosbergiä vastaan sääntöjenvastaisista vesitankeista. Rosberg menetti MM-johdon lisäksi Brasilian palkintorahat. Hylkäyksistä johtuen Williams ja useat muut tallit päättivät boikotoida seuraavaa, San Marinon osakilpailua. Kilpailun odotettiin menettävän MM-arvonsa, mutta niin ei käynyt.
Seuraavassa kilpailussa Belgiassa Rosbergista tuli ensimmäinen suomalainen, joka on johtanut Formula 1:n MM-osakilpailua. Maalissa Rosberg oli toinen tehtyään kierroksella ohituksen yhteydessä pienen virheen, jonka seurauksena John Watson pääsi hänen ohitseen voittoon. Monacossa Rosberg keskeytti omaan ajovirheeseen, Detroitissa hän oli neljäs ja Kanadassa auton vaihteisto hajosi noin 20 kierrosta ennen maalia. Hollannin GP:n kolmannella sijallaan hän nousi MM-pisteissä kolmanneksi.
Rosbergin suorituksia alettiin kauden edetessä arvostaa myös Suomen lehdistössä, joka oli aikaisemmin lähinnä piikitellyt häntä.
thumb|Rosberg Williamsissaan Britannian GP:ssä maailmanmestaruusvuonnaan 1982. Britanniassa Rosberg saavutti uransa ensimmäisen paalupaikan, mutta kisassa auto sammui lähtöruudukkoon ja Rosberg joutui starttaamaan joukon hänniltä. Lopulta kisa päättyi Rosbergilta keskeytykseen auton teknisten ongelmien vuoksi.
Ranskassa Rosberg oli viides. Maailmanmestaruus näytti karkaavan Didier Pironille, joka johti Rosbergia 16 pisteellä. Saksan sateisissa harjoituksissa maailmanmestaruustaisto sai käänteen, kun Pironi ajoi Alain Prostin auton perään ja oli vähällä menettää henkensä. Hän joutui sairaalaan pitkäksi aikaa, eikä enää koskaan palannut Formula 1 -radoille. Kilpailussa Rosberg ajoi vara-autolla kolmanneksi ja oli pitkän tauon jälkeen palkintokorokkeella. Näin Rosberg nousi uudelleen mukaan maailmanmestaruustaisteluun.
Itävallassa Rosberg oli lähellä voittoa mutta jäi toiseksi häviten viidellä sadasosasekunnilla Elio de Angelisille. Samalla Rosberg nousi maailmanmestaruuspisteissä toiseksi. Seuraavassa kisassa, Sveitsin GP:ssä Ranskan Dijonissa Rosberg ajoi koko F1-uransa ensimmäiseen voittoonsa. Maailmanmestaruus olisi katkolla seuraavassa osakilpailussa. Italiassa Rosberg jäi kuitenkin kahdeksanneksi jääden ilman MM-pisteitä.
Ennen kauden viimeistä, Las Vegasissa ajettavaa kilpailua enää kahdella kuljettajalla oli mahdollisuudet mestaruuteen. Rosbergille riittäisi yksikin piste mestaruuteen, muussa tapauksessa John Watson ottaisi osakilpailuvoitolla mestaruuden. Aika-ajoissa Rosberg oli kuudes ja Watson yhdeksäs. Watson nousi heikon lähdön jälkeen vähitellen kohti kärkeä, ja noin 20 kierrosta ennen maalia hän oli toisena. Michele Alboreto ajoi kärjessä maaliin asti. Rosberg oli viides ja saavutti näin kaikkien aikojen ensimmäisenä pohjoismaalaisena kuljettajana Formula 1 -luokan maailmanmestaruuden.
Virallinen Suomi silloisen kulttuuriministerin Kalevi Kivistön johdolla ei huomioinut Rosbergin maailmanmestaruutta millään tavoin. Sen sijaan eduskunnan puhemies Johannes Virolainen, jonka mielestä Rosberg oli "ajanut Suomen maailmankartalle", tarjosi Rosbergille juhlakahvit eduskuntatalossa hänen käydessään kotimaassa.
Rosberg valittiin mestaruuden myötä Suomen vuoden urheilijaksi.