cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harkovan kansainvälinen lentoasema
Historiaa
Lentotoiminta Harkovassa aloitettiin 25. maaliskuuta 1924 ja ensimmäinen kansainvälinen reitti avattiin vuonna 1928. Pian havaittiin, että Harkovan lentokonetehdas tarvitsi paremman lentokentän; uusi paikka löytyi 12 kilometriä keskustan eteläpuolelta Osnovan taajaman lähistöltä. Sinne perustettu uusi lentoasema aloitti toimintansa 6. joulukuuta 1932. Tätä lentoasemaa on uudistettu sittemmin useasti. Esimerkiksi vuosina 1951-54 rakennettiin neuvostomalliin uudistettu, nykyisin vanhana terminaalirakennuksena tunnettu lentoasemarakennus. Samaa stalinistista rakennustyyliä ja moskovalaista projektituotantoa sovellettiin esimerkiksi Lvivin, Jekaterinburgin ja Tšeljabinskin lentoasemilla. Myöhempää tuotantoa on uusi matkustajaterminaali 2, jotka rakennettiin ennen vuoden 2012 jalkapallon Euroopan mestaruuskisoja.
Maltan liira
Maltan liira oli Maltan rahayksikkö ennen siirtymistä euroon. Maltalaiset itse kutsuvat Maltan liiraa usein Maltan punnaksi, jäänteenä Yhdistyneen kuningaskunnan vallan ajasta.
Maltan liiran lyhenne oli LM, vaikkakin perinteinen ₤-merkki oli yhä paikallisessa käytössä. Maltan liiran kansainvälinen valuuttatunnus oli MTL.
Maltan liityttyä Euroopan unioniin vappuna 2004 Maltalla oli velvoite pyrkiä taloutensa saattamiseen eurokuntoon eli lähentymiskriteerien täyttämiseen niin, että liira voidaan korvata eurolla. EU hyväksyi heinäkuussa 2007 Maltan hakemuksen liittyä euroalueeseen. Malta otti eurot käyttöön 1. tammikuuta 2008, mutta liira oli laillinen maksuväline 31. tammikuuhun 2008. Maltan liiran eurokurssi on 1 € = 0,429300 MTL.
Kierrossa olleet kolikot:
Kierrossa olleet setelit:
Lähteet
€
Dámaso Berenguer
Dámaso Berenguer y Fusté, kreivi de Xauen (4. elokuuta 1873 Kuuba – 19. toukokuuta 1953 Madrid) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1930–1931. Hänen hallintoaan pidettiin puolidiktatorisena ja luonnehdittiin termillä dictablanda.
Berenguer liittyi Espanjan armeijaan vuonna 1889 ja palveli muun muassa Kuubassa sekä Marokossa. Hänet ylennettiin kenraalikuntaan vuonna 1909. Hän toimi vuonna 1918 Espanjan sotaministerinä. Noihin aikoihin armeijan johto alkoi sekaantua politiikkaan. Berenguer oli jonkin aikaa Espanjan korkeana edustajana Espanjan Marokossa ja toimi espanjalaisten joukkojen komentajana Rifin sodan alkuvaiheessa. Espanjalaisten kärsittyä tappion Annualin taistelussa vuonna 1921 häntä pidettiin vastuullisena ja hänet siirrettiin pois aktiivisesta palveluksesta. Kenraali Miguel Primo de Riveran sotilasdiktatuurin aikana Berenguer kuitenkin nimitettiin vuonna 1924 kuninkaan henkilökohtaisen sotakanslian päälliköksi.
Primo de Riveran jouduttua eroamaan tammikuussa 1930 kuningas Alfonso XIII nimitti Berenguerin uudeksi pääministeriksi toivoen tämän kykenevän johdattamaan Espanjan takaisin perustuslailliseen hallintoon. Tämä osoittautui kuitenkin mahdottomaksi, sillä laaja tasavaltalainen ja vasemmistolainen oppositio vaati myös kuninkaan eroa. Jacan kaupungissa puhkesi joulukuussa 1930 pieni sotilaskapina, ja Berenguer päätti erota pääministerin tehtävistä helmikuussa 1931. Hän kuitenkin toimi sotaministerinä seuraajakseen nimitetyn Juan Bautista Aznar-Cabañasin hallituksessa. Myöhemmin samana keväänä kuningas Alfonso pakeni maasta ja Espanja julistettiin tasavallaksi. Diktatuurihallintoon yhdistetty Berenguer oli vangittuna suuren osan toisen tasavallan ajasta. Hän julkaisi vuonna 1946 muistelmateoksen, jossa puolusteli omaa hallintoaan.
Pentakosaani
pienoiskuva|Pentakosaanin rakenne Pentakosaani eli n-pentakosaani (C25H52) on 25-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää ainetta. Pentakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)23CH3, moolimassa 352,691 g/mol, sulamispiste 53,3 °C, kiehumispiste 401,9 °C, leimahduspiste 120 °C (c.c), tiheys 0,812 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 629-99-2. Pentakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee kloroformiin ja bentseeniin.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Solid Base
Kokoonpano menestyi 1990-luvun loppupuoliskolla melko hyvin ympäri Pohjois-Eurooppaa. Yhtyeen keskeiset albumit Finally ja The Take Off kohosivat myös Suomessa myydyimpien levyjen top 10 -listalle. Debyyttialbumi Finally oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 2.
Solid Basen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Mirror, Mirror", "You Never Know", "Come'n Get Me" ja "Let It All Be Sunshine". Yhtye hiipui vuonna 2002 julkaistun In Action -albumin jälkeen.
Solid Base teki vahvan paluun vuonna 2013 ja keikkaili ahkerasti myös Suomessa. Laulajana oli silloin norjalainen Camilla Alvestad, joka tunnettiin myös Reset-yhtyeestä.
Salamanca (maakunta)
Salamanca on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Zamoran, Valladolidin, Ávilan ja Cáceresin maakunnat.
Solid Base
Single "WET" julkaistiin 16.9.2015.
Salamanca (maakunta)
Maakunnan väkiluku on 333 603 (2018). 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Salamancassa. Maakunnassa on yhteensä 362 kuntaa, joista yli puolessa on alle 300 asukasta.
Solid Base
Single "We're gonna rock it!" julkaistiin 2017, ja se on sai hyvän vastaanoton ysärifanien keskuudessa.
Vuonna 2017 Camilla poistui kokoonpanosta ja Veronika Färestål aloitti uutena laulajana.
Vuodesta 2018 lähtien laulajana on toiminut Jenny Redenqvist.
Haditha
Haditha on kaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen oikeanpuolisella eli lounaisella rannalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista linnuntietä 115 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 208 kilometriä itäkaakkoon. Kahdeksan kilometriä kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Hadithan vesivoimalapato.
Haditha on Anbarin maakunnan Hadithan piirikunnan hallintokeskus. Tammikuussa 2014 julkaistussa YK:n Irakin analyysiyksikön katsauksessa Hadithan piirikunnassa arvioitiin asuvan 6 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 90 000 ihmistä. Sittemmin suuri osa väestöstä on paennut väkivaltaisuuksia pois kotiseudultaan.
Yhdysvaltojen johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt vuosina 2014–2015 monia ilmaiskuja Isisin taistelijoiden valtaaman piirikunnan alueelle.
Anarkistinen insurrektionalismi
Anarkistinen insurrektionalismi (kapinallinen anarkismi) on Italiassa 1970-luvulla kehittynyt anarkismin suunta, jonka juuret ovat klassisessa anarkismissa, etenkin Bakuninin, Malatestan ja Luigi Galleanin kirjoituksissa. Insurrektionalismi hylkää syndikalistiset metodit aikansa eläneinä, ja painottaa epämuodollista organisaatiota, joka koostuu perussoluista ja läheisryhmistä. Insurrektionalistien päämäärä on yleinen kapina, kansannousu, joka kehittyy anarkistiseksi vallankumoukseksi. Perinteisen ”luokkasodan” käsitteen sijaan insurrektionalistit ovat puhuneet ”sosiaalisesta sodasta”. Insurrektionaaliseen anarkismiin liitetään usein termi ”teon propaganda”, jolla tarkoitetaan erilaisia väkivallan tekoja, kuten pommituksia ja salamurhia. Näistä kuuluisimpia ovat Leon Czolgoszin suorittama Yhdysvaltain presidentti William McKinleyn murha sekä Gaetano Brescin suorittama Italian kuningas Umberto I:n murha.
Anarkistisen insurrektionalismin keskeinen teoreetikko on italialainen Alfredo M. Bonanno. Insurrektionalismi on voimakkainta Välimeren maissa sekä Etelä-Amerikassa. 2000-luvulla insurrektionalismi on ollut anarkismin voimakkaimmin kasvavimpia suuntauksia, ja sen vaikutukset näkyvät yhä enemmän eri maiden anarkistiliikkeissä.
Eino Leino (patsas)
thumb|225px|[[Lauri Leppänen, Eino Leinon patsas, 1953. Esplanadin puisto, Helsinki.]] Eino Leino on Lauri Leppäsen veistämä Eino Leinon patsas Esplanadin puistossa Helsingissä. Se sijaitsee Teatteriesplanadin koillisnurkassa, lähellä Pohjoisesplanadin ja Mikonkadun risteystä.
Patsas paljastettiin 26. syyskuuta 1953, jolloin tuli kuluneeksi päivälleen 63 vuotta siitä, kun Leino oli julkaissut ensimmäisen runonsa Hämeen Sanomissa. Eino Leinon Seura, Suomen kulttuurirahasto ja kustannusyhtiö Otava olivat julistaneet vuonna 1948 muistomerkkikilpailun, joka ratkesi vuonna 1951 toisella kierroksella Leppäsen hyväksi. Leppänen oli henkilökohtaisesti tuntenut Leinon tämän eläessä. Leppänen toivoi patsaan sijoittamista Taka-Töölöön Eino Leinon kadun ja Topeliuksenkadun kulmaan, mutta se sijoitettiin Esplanadille.
Patsas jalustoineen on 4,2 metriä korkea. Patsaan jalustaan on kaiverrettu säe Leinon runosta Väinämöisen laulu: ”Yksi on laulu ylitse muiden: ihmisen aattehen hengen ankara laulu”. Kiintoisa yksityiskohta patsaassa on sen käsi, johon on valettaessa asetettu viiden markan kolikko. Tämä liittyy tarinaan, jonka mukaan Leino lausui eläessään, ettei ole köyhä niin kauan kuin hänellä on markan lantti kädessään.
Arvo Turtiainen kirjoitti Esplanadin puiston patsaista runon, jossa hän surkutteli, että Leino on sijoitettu puolimatkaan kahden ravintolan välille ja vielä selin Topeliuksen patsaan tyttöihin.
Vuonna 1965 Eino Leinon patsaalla alkoi kokoontua folk- ja pasifismihenkinen nuorisojengi Eikan pumppu.
Pondala
Pondala (,, kieli- ja kansatieteellisessä kirjallisuudessa on käytetty myös suomalaistettua muotoa Pontala ) on vepsäläinen kyläkeskus Babajevon piirissä Vologdan alueella Venäjällä. Pondalan kylässä oli 1900-luvun alussa yli 300 taloutta, joissa asui 1 500 vepsäläistä. Nykyisin asukkaita on noin 100, joista vepsäläisiä puolet. Pjažozeron tapaan Pondalaan kuului monta pienempää kylää, joista nykyisin asutusta on vain Postynkassa.
Osa Pondalan asukkaista muutti 1920-luvulla Siperiaan. Irkutskin alueella 69 perhettä muodosti toisen Pondala-nimisen kylän.
Naxos (levy-yhtiö)
right|174px|Naxoksen logossa on kreikkalainen pylväikkö, sillä yhtiö on ottanut nimensä kreikan saaresta. Naxos on taidemusiikkia julkaiseva levy-yhtiö. Yhtiön perusti saksalaissyntyinen, Hongkongissa asuva Klaus Heymann vuonna 1987. Naxos on maailman johtava klassisen musiikin levy-yhtiö julkaisujensa laajuudeltaan ja kattavuudeltaan.
Naxoksen alkuperäisenä toiminta-ajatuksena 1980-luvun lopulla oli tarjota laadukasta klassista musiikkia mahdollisimman monelle klassisen musiikin ystävälle. CD-levyjä tarjottiin LP-levyjen hinnalla.
Vuosien varrella Naxokselle levyttävien taiteilijoiden joukkoon on liittynyt suuri joukko tunnettuja nimiä, esimerkiksi Patrick Gallois, Marin Alsop, Leif Segerstam, Okko Kamu, Chloë Hanslip, Robert Craft, Gerard Schwarz, Lontoon filharmonikot ja Seattle Symphony Orchestra. Suomalaisista taiteilijoista yhtiölle hiljattain levyttäneitä ovat mm. kapellimestari Pietari Inkinen, Helsingin barokkiorkesteri, Aapo Häkkinen sekä Sinfonia Finlandia Jyväskylä. Suomalaisista säveltäjistä Naxoksen levytysluettelosta löytyvät mm. Einojuhani Rautavaara, Bernhard Henrik Crusell, Uuno Klami, Einar Englund, Magnus Lindberg ja Kai Nieminen. Suomalainen levy-yhtiö Ondine on myös Naxoksen omistuksessa.
Naxos on julkaissut lukuisia levyjä, esimerkiksi Bachin kantaatteja ja Telemannin Pöytämusiikin, joita laajasti pidetään ensiluokkaisina levytyksinä. Vuonna 2005 Gramophone-lehti valitsi Naxoksen vuoden levy-yhtiöksi, ja vuosittain yhtiölle myönnetään suuri osa taidemusiikin levytyksille annettuista palkinnoista. Vuoden 2010 Grammy-palkintojenjaossa Naxos sai kuusi palkintoa.
Kōtarō Kiyomiya
Kōtarō Kiyomiya (s. 25. toukokuuta 1999) on japanilainen baseball-pelaaja. Hän on ammattilainen Hokkaido Nippon-Ham Fighters -seurassa Nippon Professional Baseballin Pacific Leaguessa.
Naxos (levy-yhtiö)
Naxos-merkin parhaimpina puolena on pidetty valikoiman laajuutta. Levykatalogi on alan laajin: vuonna 2010 se käsitti lähes 6 000 nimekettä. Näistä yli 800 on saanut kolme tähteä Penguin Guide -suosituslistalla ja yli 130 on valittu Gramophonen toimittajien kuukauden valinnaksi (Editor's Choice).
Merkillä on myös julkaistu uudestaan maineikkaita vanhoja esityksiä vuosikymmenien takaa CD-muodossa, mukaan lukien musiikinhistorian tunnetuimpia kapellimestareita, laulajia, pianisteja ja viulisteja, joukossa mm. Jussi Björling, Maria Callas, Aulikki Rautawaara, Kim Borg, Arturo Toscanini, Vladimir Horowitz, Artur Rubinstein, Jascha Heifetz ja Pablo Casals.
Yhtiöllä on kattava streaming-kuuntelupalvelu Naxos Music Library, jossa käyttäjä voi kuunnella lähes 400 eri levymerkin julkaisuja. Suomalaisista levymerkeistä mukana ovat Ondine, Alba ja SibaRecords. Klassisen musiikin lisäksi Naxos Music Library sisältää myös joukon blues-, jazz-, kansanmusiikki-, gospel- ja pop-äänitteitä.
Oy Fg-Naxos Ab
Fg-Naxos on kansainvälisen Naxos-yhtiön Suomen-jakelija ja sisaryhtiö. Fg-Naxos jakelee useita kymmeniä suurempia levymerkkejä sekä satoja pienempiä levymerkkejä mm. taidemusiikin, jazzin, gospelin ja kansanmusiikin saralla. Fg-Naxos tuottaa taidemusiikkia Naxos-levymerkillä sekä jazz- ja populaarimusiikkia Prophone Finnish Jazz- ja Long Play Records -levymerkeillä. Yhtiön alkukirjaimet viittaavat suomalaisen gospelmusiikin levymerkkiin Finngospel, jota Fg-Naxos myös tuottaa.
Sulfaniilihappo
Ominaisuudet
Sulfaniilihappo on huoneenlämpötilassa kiinteää. Aine reagoi voimakkaasti niin vahvojen happojen kuin emästenkin kanssa. Sulfaniilihapon kuumentaminen yli 290 °C hajottaa yhdisteen, jolloin syntyy hiilidioksidia sekä rikin- ja typen oksideja.
Synteesi
Sulfaniilihappoa voidaan valmistaa sulfonoimalla aniliinia. Aniliini ja rikkihappo reagoivat muodostaen aniliinivetysulfaattia, joka veden eliminaation jälkeen muodostaa sulfonihappoa.
Käyttö
Sulfaniilihappo on tärkeä yhdiste useiden eri atsoväriaineiden valmistuksessa. Lisäksi sulfaniilihappoa käytetään fluoresoivien valkaisuaineiden valmistuksessa sekä muiden orgaanisten yhdisteiden, kuten fenyylihydratsiini-p-sulfonihapon, synteesiin.
Neoptera
Uussiipiset (Neoptera) on hyönteisten ryhmä, johon kuuluu suurin osa siivekkäistä hyönteisistä. Ryhmälle yhteistä ovat kehittyneet siivet, jotka kääntyvät takaruumiin peitoksi. Muutamilta ryhmiltä siivet ovat tosin sittemmin surkastuneet pois joko osittain tai kokonaan. Uussiipiset on ollut aiemmin taksonomisessa luokituksessa ylälahko, mutta nykyään se sijoitetaan yleensä osaluokan asemaan.
Luokittelu
Eräs uussiipisten luokittelu:
Ville-Poju Somerkari
Ville-Poju Somerkari (vuoteen 1934 Sederholm, 24. huhtikuuta 1913 Viipuri – 6. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti.
Somerkari valmistui Kadettikoulusta 1937 ja sodan jälkeen Sotakorkeakoulusta 1949, valtiotieteiden maisteriksi 1953 sekä valtakunnalliselta maanpuolustuskurssilta 1963. Somerkari työskenteli nuorempana upseerina Keski-Suomen rykmentissä 1933–1934 ja Suomen Valkoisessa kaartissa 1937–1939. 1. prikaatissa hän toimi tiedustelu-upseerina, adjutanttina ja komppanian päällikkönä talvisodassa 1939–1940. Välirauhan ja jatkosodan aikaan hän toimi komppanianpäällikkönä 7. ja 6. prikaateissa ja JR 48:ssa. 1943 hän toimi myös JR 48:n esikuntapäällikkönä. 1943–1944 hän johti 18. divisioonan esikunnan operatiivista osastoa.
Toimistopäällikkönä armeijakunnan esikunnassa Somerkari oli 1945–1946. Sotakorkeakoulun jälkeen hän työskenteli toimistoesiupseerina 1949–1953. Kemin sotilaspiirissä hän toimi toimistopäällikkönä ja piirin päällikkönä 1953–1955. Panssarivaunupataljoonaa hän komensi 1955–1956 jatkaen siitä Panssariprikaatin esikuntapäällikkönä 1956–1958 Parolannummella. Hämeen jääkäripataljoonaa Somerkari komensi vuonna 1958. Porin prikaatin komentajana hän toimi 1958–1960. Seuraavaksi hänet nimitettiin Pääesikunnan järjestelyosaston päälliköksi 1961–1964. Puolustusvoimien huoltopäällikkönä Somerkari työskenteli pitkän kauden vuodesta 1965 vuoteen 1972.
Ylennykset: vänrikki 1937, luutnantti 1938, kapteeni 1941, majuri 1944, everstiluutnantti 1955, eversti 1958, kenraalimajuri 1965, kenraaliluutnantti 1967.
Marjo
Marjo on suomalainen naisen etunimi, Marja-nimen muunnelma. Marjon nimipäivää vietetään Suomen kalenterissa 15. elokuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Marjo on annettu 12 404 naiselle ja muutamalle miehelle. Nimi alkoi yleistyä 1940-luvulta lähtien ja on yleinen varsinkin 1960- ja 1970-luvuilla syntyneillä. Sitä vastoin 2000-luvulla syntyneillä nimi on jo harvinainen. Marjo on myös harvinainen sukunimi.
M/S Marin
M/S Marin on ranskalaisen MARFRET Compagnie Maritimen omistama  ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuosina 1990–1991 yhteensä kolmella eri telakalla Norjassa. Marin on rekisteröity Luxemburgin lipun alle.
1989–2004
8. toukokuuta 1989 alus tilattiin. 1. syyskuuta 1990 aluksen runko laskettiin vesille norjalaisella Nordfjord Skipsindustri A/S:n telakalla Nordfjordeidissa, josta runko hinattiin Hjørungavaag Verksted A/S:n telakalle Hjørungavågiin loppuun rakennettavaksi. Telakka meni kuitenkin konkurssiin ja alus lopulta saatiin valmiiksi Hellesøy Skipsbyggeri AS:n telakalla Løfallstrandissa. Viimein 27. syyskuuta 1991 alus luovutettiin ahvenanmaalaisen Rederi Ab Lillgaardin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle nimellä Ann-Mari. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tämän jälkeen suomalainen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Manner-Euroopan välillä. 1. tammikuuta 1995 alus aikarahdattiin Finncarriersin liikenteeseen linjalle Helsinki–Kotka–Hanko–Oslo–Göteborg–Helsingborg–Århus–Kööpenhamina. 5. tammikuuta 1997 Ann-Mari siirtyi Polfinin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin. 20. tammikuuta 1997 alus siirtyi reitille Suomi–Ruotsi–Norja.
Elokuussa 1997 suomalainen OY Rettig AB Bore osti aluksen ja nimesi sen Finnbeaveriksi. Lippuvaltiona säilyi Suomi; vain kotipaikka muuttui Turuksi. Omistajan vaihtumisen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Helsinki–Kotka–Göteborg–Oslo. Toukokuussa 2002 alus sai nimen Bore-Mari, jonka jälkeen siirtyi Britannian Hullin ja Puolan Gdynian väliseen liikenteeseen. Myöhemmin toukokuussa Bore-Mari aikarahdattiin Bornholmstrafikkenin liikenteeseen reitille Køge–Rønne. Rahtaus päättyi lokakuussa 2003. Tammikuusta huhtikuuhun 2004 alus oli aikarahdattuna ruotsalaisen Stena Linen Göteborgin ja Travemünden väliseen liikenteeseen. Kesäkuussa 2004 Bore-Mari aikarahdattiin P&O Ferriesin liikenteeseen reitille Hull–Rotterdam/Zeebrugge.
2005–
Marraskuussa 2004 kreikkalainen Attica Enterprise ilmoitti ostavansa aluksen. Tammikuussa 2005 alus luovutettiin ostajalle, joka rekisteröi sen Kreikan lipun alle nimellä Marin. Kotisatamaksi tuli satamakaupunki Pireus. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Uudenkaupungin ja Saksan Rostockin välillä. Tammikuussa 2007 liikennöinti tällä reitillä loppui ja 10. helmikuuta Marin siirtyi Välimerelle Patraksen ja Porto Margheran (Venetsia) väliseen liikenteeseen. 4. tammikuuta 2008 aluksen ilmoitettiin olevan myyty ranskalaiselle MARFRET Compagnie Maritimelle. Luovutus tapahtui 13. helmikuuta.
Ruggero Maregatti
Ruggero Maregatti (14. heinäkuuta 1905 Milano – 20. lokakuuta 1963) oli italialainen yleisurheilija. Hän syntyi Milanossa ja kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Giuseppe Castellin, Gabriele Salviatin ja Edgardo Toettin kanssa.
Arkhimedeen kappale
Arkhimedeen kappaleet ovat sellaisia puolisäännöllisiä kappaleita, jotka koostuvat kahden tai useammanlaisesta säännöllisestä monikulmiosta. Arkhimedeen kappaleiden kärjet ovat aina keskenään samanlaisia ja särmät yhtä pitkiä. Arkhimedeen kappaleita on kolmiulotteisessa avaruudessa yhteensä 13.
Arkhimedeen kappaleiden duaalikappaleita sanotaan Catalanin kappaleiksi.
Aukkoautomatiikka
Aukkoautomatiikka on monista kameroista löytyvä puoliautomaattinen kuvausohjelma, jossa kuvaaja säätää kameran aukon haluamakseen ja kameran automatiikka säätää suljinajan aukkoarvoon sopivaksi niin että oikeanlainen valotus saavutetaan. Aukkoautomatiikka lyhennetään yleensä Av tai A.
Aukkoautomatiikka on hyvä valinta kuvaajalle, joka haluaa vaikuttaa joihinkin säätöihin, kuten ISO-herkkyyteen ja syvyysterävyyteen ja antaa kameran säätää valotuksen ympäröivään valaistukseen sopivaksi. Esimerkiksi orjasalamaa käytettäessä on kuvaajan säädettävä aukko itse, jotta salama valottaa kuvan oikein.
François Mansart
thumb|François Mansart. Osa kaksoismuotokuvaa, jonka tekijänä pidetään [[Philippe de Champaignea.]] François Mansart (13. tammikuuta 1598 – 23. syyskuuta 1666) oli yksi ranskalaisen varhaisklassismin arvostetuimmista arkkitehdeista. Hänen päätöinään pidetään Blois’n linnan niin sanottua Orléansin siipeä sekä Pariisin lähellä sijaitsevaa Maisons-Laffitten linnaa.
thumb|left|François Mansartin parhaimpiin töihin kuuluva [[Château de Maisons-Laffitte rakennettiin vuosina 1630–1651.]]
François Mansart käytti rakennuksissaan usein aumakattoa, jonka lappeet rakennettiin kahteen eri kulmaan niin, että uloimmat lappeet tehtiin hyvin jyrkiksi ja varustettiin ikkunoilla. Rakenne kasvatti asuttavaa lattiapinta-alaa rakennuksen ulkoseinien vierellä. Tämä teki kattotyypistä suositun ja sitä alettiin kutsua hänen tyylikseen ja lopulta hänen nimellään eli mansardikatoksi (toit mansart). Jyrkän lappeen rajaamia huonetiloja alettiin kutsua mansardihuoneiksi (mansarde) tai mansardikerroksiksi.
Ylimääräisellä taitteella varustettuja kattoja on kuitenkin rakennettu Ranskassa jo 1500-luvun puolivälissä. Esimerkiksi vuonna 1546 rakennetun Lescot-siiven katto Louvren palatsissa on sellainen. Tämän kauden katoissa alempi lape jää kuitenkin näyttävän attikan vuoksi usein maan pinnalta katsoen näkymättomiin. Pierre Lescot'n suunnittelema kattotyyppi tulikin tunnetuksi vasta myöhemmin nimellä mansardikatto.
Metsäkuusio
thumb|250px|Metsäkuusio Metsäkuusio eli nummikuusio (Pedicularis sylvatica) on kuusioiden sukuun kuuluva kasvilaji. Kasvi on joko kaksi- tai monivuotinen. Varressa ei ole haaroja. Lehtilapa on kaksittain pariliuskainen ja lehtien muoto on suikea. Kukinnon muoto on harsu ja sen ympärillä on tukilehtiä. Kukkien väri on ruusun- tai vaaleanpunainen. Metsäkuusiota tavataan Britteinsaarilla ja Etelä-Skandinaviassa ja sitä esiintyy soilla, metsissä ja tuoreilla nummilla. Suomessa sitä on löydetty satunnaisesti.
Carolus Pictorius
Carolus Olai Pictorius Aboensis eli Karl Olofsson tai Olsson (k. 1649) oli suomalainen pappi ja hartauskirjallisuuden suomentaja.
Frederikshavnin kunta
Frederikshavn on Pohjois-Jyllannin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 59 501 asukasta, ja sen pinta-ala oli 652,1 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Frederikshavn.
Carolus Pictorius
Pictoriuksen isä oli turkulainen porvari, maalari ja talonomistaja Olof (Olavi) Målare. Pictorius oli 1620-luvun alussa sotilaspappina muun muassa Riiassa varuskuntapalveluksessa olleessa joukko-osastossa. Hän oli Nauvon Seilin hospitaalinsaarnaajana 1624–1629 mutta joutui sitten "heikkopäisenä" saman hospitaalin potilaaksi. Hän kuoli Selissä vuonna 1649.
Frederikshavnin kunta
Vuoden 1970 kuntauudistuksen yhteydessä Frederikshavniin liitettiin aiemmat maalaiskunnat Flade-Gærum, Åsted-Skærum ja Elling sekä Hirsholmin saaret. 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä Frederikshavn muodosti nykyisen Frederikshavnin kunnan yhdessä Skagenin ja Sæbyn silloisten kuntien kanssa.
Carolus Pictorius
Pictorius suomensi muutamia hartauskirjoja jotka painettiin Riiassa 1622. Toinen kirjoista oli neljän virren vihkonen jossa oli mukana myös nuotit. Tämä vihkonen on vanhin tunnettu suomenkielinen arkkijulkaisu ja vanhin painettu suomenkielinen koraalikokoelma.
Andy Roxburgh
Andy Roxburgh, OBE (s. 1. elokuuta 1943) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän työskentelee Aasian jalkapalloliiton teknisenä johtajana.
Hänet lyötiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) vuonna 1993.
Ura pelaajana
Roxburgh edusti omalla pelaajaurallaan pieni skottiseuroja. Hän aloitti uransa Queens Parkissa vuonna 1961 ja jätti pelikentät 32-vuotiaana 1975 Clydebankin pelaajana.
Ura valmentajana
Roxburgh jatkoi pelaajauransa jälkeen toimintaa jalkapallon parissa Skotlannin jalkapalloliitossa teknisenä johtajana. Vuosina 1975–1986 hän vastasi myös Skotlannin juniorimaajoukkueiden valmennuksesta ja johdatti alle 19-vuotiaiden maajoukkueen Euroopan mestariksi Suomessa 1982 pelatuissa Euroopan-mestaruuskisoissa.
Heinäkuussa 1986 Roxburgh nousi Skotlannin maajoukkueen peräsimeen Alex Fergusonin siirryttyä Manchester Unitediin. Hänen johdollaan Skotlanti selvisi MM-kisoihin 1990 ja EM-kisoihin 1992. Molemmissa turnauksissa tie katkesi jo ensimmäiselle kierrokselle. Vuonna 1990 hänet valittiin kuitenkin Skotlannin vuoden valmentajaksi. Hän jätti tehtävänsä vuonna 1993 Skotlannin jäätyä rannalle MM-kisoista 1994.
Roxburgh siirtyi vuonna 1994 UEFA:n palvelukseen ja on työskennellyt teknisenä johtajana. Aiemmin hän on toiminut myös opettajana, kuten apulaisvalmentajansa Craig Brown.
Marraskuussa 2012 Roxburghista tuli MLS-liigass pelaavan Red Bull New Yorkin urheilutoimenjohtaja. Hän jätti seuran kaksivuotisen työrupeaman jälkeen vuoden 2014 lopussa. Kokenut skotlantilainen ei jäänyt kuitenkaan eläkkeelle, vaan aloitti maaliskuussa 2015 Aasian jalkapalloliiton teknisenä johtajana.
Kirjallisuusvuosi 1878
Kirjallisuusvuosi 1878 käsittelee vuoden 1878 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Aach
Aach tarkoittaa seuraavia paikkakuntia:
Lauri Sotisaari
Lauri Sotisaari (5. heinäkuuta 1901 Kemi – 10. syyskuuta 1988) oli suomalainen kenraalimajuri.
Sotisaari kuului Kemin suojeluskuntaan 1917–1921 ja osallistui vuoden 1918 sotaan Perä-Pohjolan, Hämeen ja Satakunnan rintamilla. Hän kävi 4. kadettikurssin 1921–1923 sekä Sotakorkeakoulun 1938–1939 (ye-upseeri 1942). Vuodesta 1923 hän toimi Polkupyöräpataljoona 1:ssä nuorempana upseerina ja myöhemmin komppanianpäällikkönä. Talvisodassa Sotisaari komensi Kevyt Osasto 4:ää 11. joulukuuta 1939 asti ja sen jälkeen Polkupyöräpataljoona 5:ttä haavoittuen 8.3.1940 Viipurinlahdella. Jatkosodassa hän komensi "Ässärykmentin" II/JR 26 pataljoonaa 8. elokuuta 1941 asti. "Vallilan rykmenttiä" eli JR 47:ää Sotisaari komensi 19.12.1941–25.1.1942. Vuosina 1942–1943 hän toimi opettajana Maasotakoulussa ja Huoltokoulussa. 9.7.1943 alkaen sodan loppuun asti Sotisaari johti JR 10:ä.
Miku Hatsune
Miku Hatsune on Vocaloid-tuoteperheeseen kuuluva laulusyntetisaattorituotesarja sekä tuotesarjan käyttämään lauluääneen yhdistetty kuvitteellinen hahmo. Ensimmäinen Miku Hatsune -ohjelmisto on julkaistu 31. elokuuta 2007. Miku Hatsune -tuotteet on kehittänyt japanilainen media-alan yritys Crypton Future Media. Jokaiseen Miku Hatsune -sarjan ohjelmistoon kuuluu muissakin Vocaloid-tuotteissa käytetty äänisyntetisaattoriohjelmisto sekä erityisesti Miku Hatsunea edustava äänipankki. Tuotemerkkiin liittyy olennaisesti visuaalinen piirroshahmo, joka usein kuvataan laulamassa syntetisaattorilla tehtyjä lauluja.
Lauri Sotisaari
Sodan jälkeen 1945–1950 Sotisaari komensi Jääkäripataljoona 1:tä. Seuraavat viisi vuotta Sotisaari johti Kadettikoulua (Maasotakoulua). 1. prikaatin komentajan hän toimi 1.5.1955–4.6.1958. Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana Sotisaari oli 1958–1960. Uransa päätteeksi hän komensi Panssariprikaatia 4.2.1960–5.5.1961.
Miku Hatsune
Miku Hatsune on menestyksekkäin ja tunnetuin Vocaloid-tuoteperheen edustajista. Laajalti japanilaisessa mediassa esillä ollutta Miku Hatsunen hahmoa on usein kutsuttu ”poptähdeksi”. Hahmo on myös esiintynyt lavalla hologrammina konserteissa, joissa on soitettu sarjan syntetisaattoreilla toteutettua musiikkia.
Ääni
Miku Hatsunen äänipankki on tuotettu japanilaisen ääninäyttelijän Saki Fujitan esittämistä äännenäytteistä. Äänipankkiin kuuluu ainoastaan japanin kielessä tarvittavat äännenäytteet, joten sillä ei voida kunnollisesti toteuttaa laulua muilla kielillä. Siitä huolimatta myös muilla kielillä tehdään lauluja.
Hahmo
Visuaalisena hahmona Miku Hatsune on 16-vuotias tyttö. Profiilinsa mukaan hän on 158 cm pitkä ja painaa 42 kg. Hahmon vaatetus perustuu löyhästi japanilaiseen tyttöjen koulupukuun ja siihen kuuluu mekko, paita, kravatti, irtohihat ja kengät. Hatsune Mikun on suunnitellut japanilainen kuvittaja KEI.
Pelit
Miku Hatsunen hahmon pohjalta on kehitetty myös Segan julkaisema rytmipelisarja. Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2009, ja 2010-luvun puoleen väliin mennessä sarjan osia oli myyty useita miljoonia kappaleita.
Esiintymiset muissa maissa
Miku Hatsunen hahmo on esiintynyt hologrammina tuotesarjan musiikin konserteissa myös Japanin ulkopuolella. Vuonna 2016 hahmo kävi Pohjois-Amerikan kiertueella. Hahmo on myös esiintynyt Late Show with David Letterman -ohjelmassa vuonna 2014.
Muuta ohjelmistoa
MikuMikuDance (MMD) on ilmainen animaatiosovellus, joka sallii käyttäjien tehdä ja animoida videoita. Sovelluksen on alun perin tehnyt Yu Higuchi (HiguchiM) Miku Hatsune -hahmon animointiin.
Regaalit
thumb|Unkarin kruununkalleudet Regaalit eli kruununkalleudet ovat hallitsijan valtaa kuvaavia yleensä kullasta ja jalokivistä tehtyjä arvoesineitä. Regaaleja ovat muun muassa kruunu, valtikka, valtakunnanomena, valtakunnanmiekka ja voitelusarvi. Jokaisella regaalilla on oma symbolinen merkityksensä, esimerkiksi valtikka symboloi hallitsijan maanpäällistä valtaa. Nykypäivän monarkioissa, kuten Ruotsissa ja Norjassa, regaaleja ei enää valmisteta uusille kuninkaille ja kuningattarille ja vanhojakin käytetään erittäin harvoin. Useimmissa monarkioissa kruununkalleudet ovat vain symbolisesti esillä hallitsijan noustessa valtaan. Ainoa eurooppalainen monarkia, joissa kruunajaistapahtumassa käytetään regaaleja ja jossa monarkki käyttää kruunuaan säännöllisesti, on Yhdistynyt kuningaskunta.
Regaalien tärkeysjärjestys
Tärkein regaaleista on kruunu. Niitä on joissakin valtioissa useita: oma erityinen historiallinen kappale, jota käytetään vain kruunajaisissa ja käyttökruunut eri tilaisuuksia varten. Kruunu merkitsee hallitsijan voimallisuutta, mahtia ja kuolemattomuutta. Se symboloi myös hallitsijan pyhyyttä. Kruunu symboloi hengellistä valtaa.
Seuraavaksi tärkein on valtikka. Niitä voi olla useitakin, joista yleensä yksi on kruunajaiskappale. Valtikka symboloi maallista valtaa.
Kolmas tunnettu on valtakunnanomena; se on pallon muotoinen esine, johon yleensä liittyy yläosassa oleva risti. Joihinkin kappaleisiin on kaiverrettu maailman kartta. Näitäkin voi olla useita.
Neljäs osa on miekka, joka kuvastaa hallitsijan velvollisuutta puolustaa maataan ja alamaisiaan.
Miekkoja voi olla useampiakin; mm. Saksan keisarin regaaleihin kuuluu erityishienolla damaskoinnilla koristettu turkkilaismallinen käyräsapeli, jonka kalifi Harun al-Rašid oli lahjoittanut Kaarle Suurelle. thumb|Viimeisen Iranin šaahin kruunajaiset
Regaalit eri puolella maailmaa
Joissakin valtioissa regaaleihin kuuluu suuri määrä erilaisia asuja, koruja ja muita esineitä. Ne eivät ole yleisesti käytössä tai edes julkisesti esillä yleensä kuin kruunajaisissa. Muulloin niitä säilytetään erityisvartioinnin alaisina. Joissakin valtioissa ne ovat myös julkisesti nähtävillä; niitä säilytetään silloin erityisvarmistetuissa lasikaapeissa jatkuvan vartioinnin alaisina.
Venäjän kruununkalleudet säilyivät yli vallankumouksen ja sisällissodan taistelujen. Nykyään niitä säilytetään Moskovan Kremlin Asehuoneessa.
Kalevan kisat 1947
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1947 Tampereella 16.–18. elokuuta. Kilpailupaikka oli Pyynikin kenttä. Kalevan maljan voitti Tampereen Pyrintö. Naisilla oli omat yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut Kouvolassa 17. elokuuta.
Regaalit
Regaalit eri puolella maailmaa
Japanin regaalit ovat kaikkein yksinkertaisimmat. Ne käsittävät noin vuodelta 660 eaa. peräisin olevan silkkiin pakatun pyhän peilin sekä 1200-luvulta periytyvän jalokivisessä kaulanauhassa kannetun pienoiskokoisen samuraimiekan. Ne symboloivat valtaa, lempeyttä ja rohkeutta: japanilaisen taruston mukaan auringonjumalatar Amaterasu-ō-mi-kami antoi ne ensimmäiselle mikado Jinmulle sanoen:
Alkuperäinen miekkakaulanauha katosi 1200-luvulla jaa. käydyissä sodissa, mutta peilin sanotaan olevan alkuperäinen.
Kalevan kisat 1947
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1947
Kilpailut järjestettiin Kouvolassa 17. elokuuta.
Regaalit
Regaalit eri puolella maailmaa
Kuuluisassa japanilaisessa sadussa kerrotaan alkuperäisen miekan löytyneen Amaterasun veljen Susanoon, meren jumalan, surmaaman lohikäärmeen pyrstön sisältä. Satu päättyy sanoihin:
Muissa maissa regaalit saattavat olla esillä vain monarkin virkaanastujaisissa; Pohjoismaissa on vakiintunut käytäntö, että regaalit pidetään vain pöydällä näytteillä virkaanastujaisseremonian aikana, mutta niitä ei käytetä. Hallitsijat ovat näissä tilaisuuksissa yleensä pukeutuneet sotilaspukuun tai naispuoliset vastaavaan juhla-asuun. Käytännön aloitti Ruotsin kuningas Kustaa V. Tässä seremoniassa esillä pidetty kruunu tehtiin alun perin Eerik XIV:lle.
Kemin Jalokivigalleriassa säilytetään replikaa Suomen kuninkaankruunusta; se suunniteltiin itsenäistymisen alkuaikoina, mutta sitä ei koskaan tilattu.
Suomen kuninkaan kruunu
Vuonna 1918 Suomesta suunniteltiin kuningaskuntaa. Suomen kuninkaaksi valitulle saksalaiselle prinssille oli määrä valmistaa Inarin kullasta tehty kruunu, joka oli koristeltu serpentiinihelmin ja vaakunakuvioin. Kuningaskuntahankkeen rauetessa kruunukin jäi vain luonnokseksi, eikä sitä ehditty koskaan valmistaa. Kruunusta on kuitenkin tehty 1990-luvulla Eric O. W. Ehrströmin alkuperäisen luonnoksen mukainen kopio ja sitä säilytetään Kemin Jalokivigalleriassa Kemissä.
Craig Brown
Craig Brown CBE (1. heinäkuuta 1940 – 22. kesäkuuta 2023) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Twist (tanssi)
Twist (suom. ”vääntö”, ”taivutus”) eli twisti tai twistaaminen oli yksi 1960-luvun alun suosituimmista rock and roll -muotitansseista. Se oli yksi ensimmäisistä paritanssityyleistä, joissa tanssipartnerit eivät lainkaan koskettaneet toisiaan.
Craig Brown
Ura pelaajana
Brown pelasi nuorena Coltness Unitedissa ja Skotlannin juniorimaajoukkueissa, kunnes liittyi 18-vuotiaana Rangersin organisaatioon. Hän ei kuitenkaan kyennyt saamaan peliaikaa joukkueessa ja siirtyi lokakuussa 1960 Dundee FC:hen. Hän saavutti seuran kanssa parhaimmillaan liigassa pronssia kaudella 1961–1962. Paikkaansa hän ei kuitenkaan kyennyt vakiinnuttamaan myöskään Dundeen avauksessa.
Vuonna 1968 Brown siirtyi Falkirkiin, jossa pelasi uransa kolme viimeistä kautta. Polvivaivat pakottivat hänet jättämään pelikentät 31-vuotiaana vuonna 1971.
Twist (tanssi)
Twist sai alkunsa vuoden 1960 paikkeilla ja levisi pian ympäri läntistä maailmaa muun muassa elokuvan Illasta aamuun (Twist Around the Clock, 1961) myötä, jossa pääosaa esitti rocklaulaja Chubby Checker.
Craig Brown
Ura valmentajana
Brown aloitti valmennusuransa 1974 Motherwellin apulaisvalmentajana. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi päävalmentajaksi Clydeen 1977. Brown valmensi seuraa kaikkiaan yhdeksän vuoden ajan ja luotsasi sen Skotlannin kakkosdivisioonan (kolmas sarjataso) mestariksi 1977–1978 ja 1981–1982. Valmennustoimensa ohella Brown toimi myös koulun rehtorina ja opettajana. Vuonna 1986 hän jätti Clyden ja siirtyi täysipäiväiseksi valmentajaksi toimien Skotlannin maajoukkueen apulaisvalmentajana ja nuorisomaajoukkueiden valmentajina. Hänen johdollaan Skotlannin alle 16-vuotiaat voittivat hopeaa ikäluokan MM-kisoissa 1989 ja alle 21-vuotiaat etenivät EM-välieriin 1992.
Twist (tanssi)
Twistin tanssiminen sujuu Chubby Checkerin määritelmän mukaan kuin kuivaisi selkäänsä pyyhkeellä ja samalla tumppaisi savuketta maahan molemmilla jaloillaan hieroen.
Craig Brown
Ura valmentajana
Joulukuussa 1993 Brown korvasi Andy Roxburghin Skotlannin maajoukkueen päävalmentajana. Brown johdatti Skotlannin EM-kisoihin 1996 ja MM-kisoihin 1998, mutta molemmissa arvoturnauksissa tie katkesi jo ensimmäisellä kierroksella. Kaikkiaan Brown luotsasi Skotlantia 70 maaottelussa, mikä on eniten maajoukkuevalmentajista. Hänen johdollaan Skotlanti pelasi myös vanhan Wembleyn stadionin viimeisessä EM-karsintaottelussa Englantia vastaan vuonna 1999. Hän erosi vuonna 2001 Skotlannin jäätyä rannalle MM-kisoista 2002. Maajoukkuemenestyksen ansiosta Brownista tehtiin lokakuussa 1999 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja CBE.
Brown jatkoi uraansa vuonna 2002 Preston North Endin päävalmentajana, mutta menestys jäi vaisuksi ja hän jätti tehtävänsä elokuussa 2004 kehnon kauden alun vuoksi. Myöhemmin hän toimi Derby Countyn konsulttina ja oli osaltaan nostamassa seuraa Englannin Valioliigaan kaudella 2006/07.
Twist (tanssi)
Twistin suosion uusintamiseksi levy-yhtiöt yrittivät sittemmin lanseerata muitakin rock and roll -musiikkiin perustuvia muotitansseja, kuten ”The Shake”, ”Mashed Potato”, ”The Fly” ja ”Watusi", mutta niistä ei tullut yhtä suosittuja.
Craig Brown
Ura valmentajana
Lokakuussa 2008 veteraanivalmentaja yhdistettiin Dundee FC:n avoimeen valmentajanpestiin, mutta sopimusta ei koskaan tehty. Joulukuun lopulla 2009 hän palasi valmennustehtäviin otettuaan väliaikaisen valmennusvastuun Motherwellissa. Brown valmensi Motherwelliä noin vuoden, kunnes hänet erotettiin joulukuussa 2010. Pari päivää erottamisensa jälkeen hän siirtyi Aberdeenin valmentajaksi korvaamaan huonon menestyksen takia erotetun Mark McGheen. Maaliskuussa 2013 72-vuotias Brown ilmoitti jättäytyvänsä eläkkeelle kauden jälkeen. Brownin johdolla Aberdeen sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi kaudella 2012/2013.
Rautajärvi (täsmennyssivu)
Rautajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Twist (tanssi)
Suomessakin levytettiin monia twist-aiheisia tanssikappaleita, kuten Lasse Nupposen ”Eläköön twist” (1962), Jörgen Petersenin ”Helsinki-twist” (1962) ja Timo Jämsenin ”Yyteri-twist” (1963), joka oli alun perin ranskalainen ”Twist à Saint-Tropez”. Myös jotkut rautalankayhtyeet tekivät twist-sovituksia vanhoista sävelmistä, kuten The Avengers -yhtyeen ”Juoksuhauta twist” sota-ajan laulusta ”Elämää juoksuhaudoissa”.
Merikissat
Merikissat (Anarhichadidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista.
Lajit ja anatomia
Merikissojen heimoon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Lajit ovat sinimerikissa (Anarhichas denticulatus), merikissa (A. lupus), täplämerikissa (A. minor), idänmerikissa (A. orientalis) ja rengasmerikissa (Anarrhichthys ocellatus). Heimon suurimmat lajit voivat saavuttaa 2,5 metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat vankkoja, ja erityisesti rengasmerikissan ruumis on pitkä. Pää on suurikokoinen ja leuat ja hampaat ovat kookkaat. Selkäevä on pitkä ja myös peräevä on pitkähkö. Pyrstöevä on kooltaan pieni. Merikissalajien rintaevät ovat suuret ja viuhkamaiset, ja vatsaevät puuttuvat. Merikissoilla ei ole uimarakkoa. Lajien suomut ovat pienikokoiset tai puuttuvat täysin.
Levinneisyys ja elintavat
Merikissalajeja tavataan kylmistä vesistä Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista. Ne elävät tyypillisesti rannikon läheisyydessä lähellä pohjaa. Kalojen ravintoa ovat kovakuoriset selkärangattomat eläimet, kuten merisiilit, simpukat ja meritähdet. Merikissanaaraiden mäti on suurikokoista, ja lajeilla on mahdollisesti sisäinen hedelmöitys.
Mona ja palavan rakkauden aika
Tuotanto
Elokuvan aiheena on nuoren ihmisen uskonnollinen kokemus kavereiden humalaisten sekoilujen keskellä. Aiheen taustalla on Niskasen oma uskonnollinen vaihe 1980-luvun alussa.
Pääosaan löydettiin monien ehdokkaiden joukosta harrastajanäyttelijä Anna-Leena Härkönen, joka kirjoitti samaan aikaan esikoisteostaan Häräntappoasetta. Härkönen osallistui jonkin verran käsikirjoituksen tekoon. Henkkaa esittävä Markku Halme näytteli Ylioppilasteatterissa. Näyttelijöistä Sari Mällisen, Tero Jartin ja Jouko Klemettilän Niskanen löysi Jouko Turkan johtamasta Teatterikorkeakoulusta, mutta pääosa nuorista näyttelijöistä oli lahtelaisia harrastajanäyttelijöitä.
Arviot
Aikalaisarviot jakautuvat kahtia. Oli pettyneitä, jota odottivat Ajolähdön kaltaista nuorisokuvausta. Esimerkiksi Pertti Lumirae (Suomen Sosialidemokraatti) piti elokuvaa sekavana, päämäärättömänä, pinnallisena ja rakenteellisesti käsiin hajoavana. Samalla linjalla oli Heikki Eteläpää (Uusi Suomi), joka tosin näki elokuvan viime hetkien saavuttavan kauniin tehon, kun siinä nostetaan esille kysymyksiä kokijoittensa pohdittaviksi Sakari Toiviainen (Ilta-Sanomat) piti elokuvaa vuoden parhaana kotimaisena.
Aikalaiskriitikoilta elokuva sai voimakkaan uskonnollisen paatoksen vuoksi nuivat arvostelut, ja Niskanen kommentoi päiväkirjassaan kriitikoiden suhtautumista sensuroitavin termein. Katsojia elokuva sai niin paljon (102 781), ettei se jäänyt taloudellisesti tappiolle. Myöhemmin Niskasen vilpittömyydelle annettiin arvo. Härkönen itse oli suoritukseensa tyytyväinen ja muisteli myöhemmin kokemusta intensiivisenä työnä, jossa hän oli täysillä mukana.
Sinfonia nro 2 (Mozart)
Toinen sinfonia B-duuri (KV 17) on peräisin Wolfgang Amadeus Mozartin lapsuudesta. Nykyisin sitä kuitenkin pidetään mahdollisesti hänen isänsä Leopold Mozartin säveltämänä. Teoksen numero Köchelin luettelon kuudennessa painoksessa on "Anhang C 11.02".
Välimäki
Välimäki on suomalainen sukunimi, joka voi viitata ainakiin seuraaviin henkilöihin:
Kagisho Dikgacoi
Kagisho Dikgacoi (s. 24. marraskuuta 1984 Brandfort, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia ja kuuluu Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen vakionimiin.
Palestiinan vapautusjärjestö
Palestiinan vapautusjärjestö eli PLO (Palestine Liberation Organization) on järjestö, joka perustettiin 1964 yhdistämään Israelin valtion perustamisen ja Lähi-idän sotien jälkeen syntyneitä Palestiinan pakolais- ja sissiryhmiä.
Kagisho Dikgacoi
Ura
Dikgacoi aloitti uransa vähäntunnettuna pelaajana Bloemfontein Young Tigersissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Golden Arrowsiin ja oli sarjan parhaita pelaajia. Hän toimi joukkueessa jälkeenpäin myös kapteenina.
Hyvien esityksien jälkeen Fulhamin harjoitusleirillä manageri Roy Hoghson kiinnostui Dikgacoista ja hän teki vaikeuksien jälkeen seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Dikgacoin ura ei lähtenyt Valioliigassa hyvin; hän sai punaisen kortin, kun hän löi Scott Parkeria. Joulukuussa Dikgacoi pyysi hänet lainattavan muualle, koska halusi hän paikan vuoden 2010 MM-kilpailuissa.
Dikgacoi pelasi debyyttinsä Etelä-Afrikan maajoukkueessa 26. toukokuuta 2007 Mauritiusista vastaan. Hän kuuluu joukkueen vakionimiin ja on esiintynyt Etelä-Afrikan paidassa vuoden 2008 Afrikan AM-kilpailuissa sekä Maanosaliitojen cupissa 2009. Hänet valittiin myös maansa MM-kotikisoihin 2010.
Palestiinan vapautusjärjestö
PLO:n lakiasäätävä elin kansalliskokous valitsee 15-jäsenisen toimeenpanevan komitean, joka johtaa järjestöä kokoontumisten välillä. Nimellisesti 300-jäseninen kansalliskokous kokoontuu noin kahden vuoden välein.
PLO:n peruskirjassa vuonna 1968 järjestö linjasi tärkeimmät tavoitteensa, jotka olivat oikeus itsenäiseen Palestiinan valtioon, Palestiinan täydellinen vapauttaminen sekä Israelin valtion tuhoaminen. Jasser Arafat pyrki muuttamaan peruskirjaa rauhan aikaan saamiseksi. Vuonna 1998 siihen suunniteltiinkin Arafatin vaatimia muutoksia, sillä Israelin kanssa solmittu rauhansopimus edellytti peruskirjasta poistettavan vaatimukset Israelin tuhoamisesta. Camp Davidin kokouksen epäonnistuttua vuonna 2000 rauhansopimusta ei saatu aikaan, eikä muutoksia peruskirjaan vahvistettu. Toisin kuin Israel, PLO ei ole sitoutunut YK:n päätöslauselmaan 242 konfliktin ratkaisemiseksi.
1960–1990-luvut
PLO perustettiin 1964. Sen ensimmäisenä johtajana toimi Ahmad Shukeiri. Ensimmäinen 422-jäseninen kansalliskokous kokoontui Jerusalemissa toukokuussa 1964 ja hyväksyi peruskirjan. PLO:n peruskirjassa otettiin tavoitteeksi maallinen ja demokraattinen Palestiinan valtio ja Israelin tuhoaminen. Kuuden päivän sodan jälkeen 1968 peruskirjaan tehtiin merkittäviä lisäyksiä.
1970-luvulla PLO:hon kuului kahdeksan Damaskoksessa ja Beirutissa päämajaansa pitävää järjestöä, tärkeimpinä Fatah ja vasemmistolaiset vapautusjärjestöt. Kaksi marxismi-leninistiläistä ryhmää erosi PLO:sta 1974 syytettyään sitä Israelin tuhoamisen päämäärän pettämisestä ja siirtymisestä kohti kahden valtion tavoitetta.
Kairon kokouksessa helmikuussa 1969 PLO:n johtajaksi valittiin Jasser Arafat, ja Fatahin vaikutusvalta kasvoi. PLO:n julistus palestiinalaisten kansan edustuksesta johti ristiriitaan Jordanian kuninkaan Husseinin kanssa, sillä palestiinalaiset muodostivat suurimman osan Jordanian väestöstä. Jordania karkotti PLO:n Jordaniasta taistelujen jälkeen 1970–1971 (ns. musta syyskuu 1970). Tämän jälkeen PLO siirtyi Libanoniin, jossa se saavutti diplomaattisen voiton 1974, kun kaikki arabimaat, myös Jordania, tunnustivat sen palestiinalaisten edustajaksi. PLO hyväksyttiin Arabiliiton täysjäseneksi 6. syyskuuta 1976. Israelin vastahyökkäys pakolaisleireille 1981 ja Libanoniin 1982 pakotti PLO:n siirtämään päämajansa Tunisiaan.
PLO:n epäonnistuminen palestiinalaisten asian ratkaisemisessa ja Arafatin siirtyminen aseellisesta vastarinnasta diplomatiaan johti radikaalimpien järjestöjen, kuten Hizbollahin ja Hamasin, syntyyn. Se sai Israelin hyväksymään PLO:n tasavertaiseksi neuvottelukumppaniksi.
1990-luku
Kun Oslon sopimus oli allekirjoitettu Washingtonissa 13. syyskuuta 1993, Israel tunnusti PLO:n palestiinalaisten edustajaksi ja PLO tunnusti Israelin. PLO oli tosin tunnustanut Israelin oikeuden olemassaoloon jo 1988. Sopimuksessa sovittiin myös palestiinalaisten itsehallinnon pääkohdat. Gazan–Jerikon sopimuksessa palestiinalaisille annettiin autonomia Gazan kaistalla ja Länsirannalla. Sopimuksessa määriteltiin Israelin armeijan puolen vuoden mittainen vetäytyminen.
Jitzhak Rabinin murhan jälkeen marraskuussa 1995 hänen seuraajansa Benjamin Netanjahu keskeytti vetäytymisen Israelin vielä hallitsemilta alueilta. Vuonna 1996 palestiinalaisalueilla järjestettiin ensimmäiset vaalit, joissa palestiinalaisten presidentiksi valittiin PLO:n johtaja Jasser Arafat 88,1 prosentilla äänistä.
PLO:n kansalliskokous kokoontui Kairossa huhtikuussa 1996 ja mitätöi äänin 504–54 peruskirjan kohdat, jotka kielsivät Israelin olemassaolon. Osa kokousedustajista jätti tällöin PLO:n uskoessaan Palestiinasta karkotettujen pakolaisten menettäneen oikeutensa palata koteihinsa nykyisen Israelin alueelle. Rauhanprosessin jumiuduttua kansalliskokous julisti marraskuussa 1988 Algerissa yksipuolisesti Palestiinan valtion perustetuksi.
Yhdysvaltain presidentti Bill Clintonin välittämällä Wyen sopimuksella yritettiin lokakuussa 1998 jälleen saada rauhanprosessi vauhtiin. Israel suostui vetäytymään 13 prosentilta Länsirannasta kolmessa kuukaudessa ja asettamaan sen yhteishallintoon palestiinalaishallinnon kanssa. Palestiinalaiset saivat myös käytävän Gazan ja Länsirannan välillä. Välien kuitenkin kiristyessä Israel jätti suurimman osan sopimuksesta toteuttamatta.