cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vakhtang I
Sota Irania vastaan
thumb|left|220px|Raunioita Udžarmassa, joka oli iberialainen linnoitus Vakhtangin aikaan. Omaksumalla Roomaa tukevan linjan Vakhtang vieraantui entisestään aatelisistaan, joka hakivat Iranilta tukea vastustaakseen kuninkaan yrityksiä rajoittaa heidän autonomiaansa. Vuonna 482 Vakhtang teloitutti vaikutusvaltaisimman vasallinsa Varskenin, Gogarenen vitaxan, joka oli kääntynyt zarathustralaisuuteen ja joka tuki Iranin vaikutusvallan kasvua Kaukasiassa. Varsken oli tapattanut kristityn vaimonsa Šušanikin. Šušanik oli Armenian mamikonidi-ruhtinaan Vardan II:n tytär ja Georgian kirjallisuuden varhaisimman säilyneen teoksen sankari. Teollaan Vakhtang ajautui avoimeen yhteenottoon iranilaisten herrojaan vastaan. Vakhtang pyysi apuun armenialaisia ruhtinaita ja hunneja. Epäröityään hieman armenialaiset liittoutuivat Vardanin veljenpojan Vahanin johdolla Vakhtangin kanssa. Liittolaiset hävisivät taistelun ja Iranin rangaistusretkikunnat tuhosivat Iberiaa vuosina 483 ja 484, minkä vuoksi Vakhtangin piti paeta Rooman hallitsemaan Lazicaan (nykyiseen Länsi-Georgiaan). Kun Peroz kuoli sodassa heftaliitteja vastaan vuonna 484, hänen seuraajansa Balaš palautti rauhan Kaukasiaan. Vakhtang palasi valtaan Iberiassa, muttei muuttanut Roomaa tukevaa politiikkaansa.
Kun sadan vuoden rauha Iranin ja Rooman välillä romahti, sassanidien Kavad I kutsui Vakhtangin vasallinaan uuteen sotaretkeen Roomaa vastaan. Vakhtang kieltäytyi, ja iranilaiset hyökkäsivät hänen kuningaskuntaansa. Hän oli silloin noin 60-vuotias ja joutui viettämään elämänsä viimeiset vuodet sodassa ja maanpaossa pyytäen turhaan Roomalta apua. Tämän ajanjakson tapahtumien kronologia on jäänyt epäselväksi, mutta vuoteen 518 mennessä iranilainen varakuningas oli asetettu hallitsemaan Tbilisiin, jonka Vakhtang oli georgialaisen perimätiedon mukaan perustanut maansa uudeksi pääkaupungiksi. Vakhtang Gorgasalin elämän mukaan hän kuoli taistellessaan Iranin hyökkäysarmeijaa vastaan: kapinallinen orja ampui häntä nuolella, joka osui häneen haarniskan kainalossa olleen reiän läpi. Haavoittunut kuningas vietiin linnaansa Udžarmassa, jossa hän kuoli, ja hänet haudattiin Mtskhetan katedraaliin. Džavakhišvilin mukaan Vakhtang kuoli noin vuonna 502. Jos Toumanoff on oikeassa siitä, että Prokopioksen Gurgenes oli sama henkilö kuin Vakhtang, hänen hallintonsa saattoi päättyä vuonna 522 kun hän pakeni Lazicaan, jossa hän menehtyi mahdollisesti samoihin aikoihin. Gurgeneen perheenjäsenet, Peranius, Pacurius ja Phazas, tekivät uran Rooman armeijassa.
Perhe
Vakhtang Gorgasalin elämän mukaan Vakhtang sai kolme poikaa. Hänen vanhin poikansa Datši, jonka hän sai ensimmäisestä avioliitostaan iranilaisen prinsessan Balendukhtin kanssa (Balendukht kuoli synnytyksessä), nousi hänen jälkeensä Iberian valtaistuimelle ja joutui palaamaan Iranin vasalliksi. Kaksi nuorempaa poikaa, Leon ja Mirdat, syntyivät Vakhtangin toisesta avioliitosta roomalaisen Helenan kanssa ja heidän hallittavikseen annettiin Iberian lounaiset maakunnat Klardžeti ja Džavakheti. Leonin jälkeläiset eli guaramidit noudattelivat alueella pääosin Roomaa myötäilevää politiikkaa. Molemmat sukulinjat selviytyivät Iberiassa 700-luvulle saakka, kunnes heidän tilalleen nousivat heidän voimakkaammat serkkunsa Bagrationi-dynastiasta. Toumanoff on ehdottanut, että nimi Samanazus saattaa olla korruptio sanoista ”Datšin veli” ja viittaa mahdollisesti siten Mirdatiin. Samanazus mainitaan iberialaisena ”kuninkaana” Johannes Malalaksen luettelossa Justinianuksen aikaisista hallitsijoista ja Theofanes sekä Georgios Kedrenos kertovat hänen vierailleen Konstantinopolissa vuonna 535.
Muisto
thumb|220px|Vakhtang Gorgasalin ritarikunnan ensimmäisen luokan kunniamerkki. Vakhtang tuli osaksi Georgian historiallisten sankarien pantheonia jo keskiajalla. Georgian bagratidien kuninkaallinen lippu tunnettiin nimellä ”Gorgasliani” eli ”Gorgasali[n lippu]”. Sitä pidetään joskus nykyisen Georgian lipun varhaisimpana mallina. Kansan muistissa Vakhtang muuntui legendaariseksi ja romanttiseksi hahmoksi. Hänestä on säilynyt useita kansanrunoja ja legendoja, joissa ylistetään kuninkaan suurutta, valtavaa fyysistä voimaa, rohkeutta ja omistautumista kristinuskolle.
Vakhtang otettiin Georgian ortodoksisen kirkon kalenteriin virallisesti 1990-luvun alussa ja hänen kunniakseen rakennettiin kirkko Rustaviin. Häntä on kuitenkin oletettavasti pidetty pyhänä jo pitkään. Georgian kirkko juhlistaa häntä vuosittain 30. marraskuuta. Vakhtang Gorgasalin ritarikunta luotiin vuonna 1992 ja se on yksi Georgian korkeimmista sotilaallisista kunniamerkeistä.
Rauhanpiippu (täsmennyssivu)
Rauhanpiippu voi tarkoittaa seuraavia:
Koukkujärvi (Pertunmaa)
Koukkujärvi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Kuortin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Chad LaRose
Chad Larose (s. 27. maaliskuuta 1982 Fraser, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa oikeana laitahyökkääjänä.
Peliura
Vaikka LaRose oli juniorivuosinaan kova maalintekijä, häntä ei koskaan varattu NHL:ään. Junioriliiga OHL:ssä hän teki kaudella 2002–2003 Plymouth Whalersin yhden kauden maaliennätyksen (61 maalia). LaRose teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa 6. elokuuta 2003. LaRose pelasi tulokaskaudellaan NHL:ssä 49 ottelua, ja teki niissä yhden maalin ja yhteensä 13 tehopistettä. Hän pelasi paljon alivoimaa ja voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin Hurricanesin kanssa. 2006 Stanley Cup -voiton jälkeen LaRose ja Hurricanes jatkoivat sopimusta kahdella vuodella.
2. heinäkuuta 2009 Larose ja Hurricanes solmivat kaksivuotisen 3,4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Larose pelasi sopimuksen jälkeen neljä vuotta Carolinassa.
Kaudella 2013–2014 Larose ei pelannut jääkiekkoa lainkaan. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi lajin pariin tekemällä yksivuotisen sopimuksen AHL-liigan Charlotte Checkersin kanssa.
Olive Schreiner
pienoiskuva|Olive Schreiner.
Olive Emilie Albertina Schreiner (24. maaliskuuta 1855 Wittebergen, Etelä-Afrikka – 10. joulukuuta 1920) oli eteläafrikkalainen kirjailija, feministi ja sosialisti. Hän vastusti kolonialismia ja puolusti naisten oikeuksia.
Nuoruus
Olive Schreiner oli Gottlob ja Rebekka Schreinerin yhdeksäs lapsi. Hänen saksalainen isänsä ja englantilainen äitinsä olivat molemmat lähetyssaarnaajia Etelä-Afrikassa. Perheessä vallitsi tiukka kalvinistinen kuri. Perheen talous oli kuitenkin hyvin epävakaa, mikä johtikin lopulta Oliven joutumiseen eroon perheestään 12-vuotiaana.
Opiskeltuaan kolme vuotta Schreinerista tuli kotiopettaja, jona hän toimi seuraavat 11 vuotta. Jo varhain lapsena hän oli kapinoinut perheensä uskonnollista ilmapiiriä vastaan. Ollessaan kotiopettajana hän paneutui jälleen aiheeseen, luki merkittävää kirjallisuutta, kirjoitti novelleja ja kehitti omia ideoitaan, jotka myöhemmin leimasivat hänet viktoriaaniseksi vallankumoukselliseksi.
Vuonna 1881 Schreiner matkusti kotiopettajana ansaitsemillaan rahoilla Britanniaan toiveenaan päästä opiskelemaan lääketiedettä. Työskennellessään Edinburghin kuninkaallisessa sairaalassa hän kuuli naisten lääketieteellisestä koulusta Lontoossa, jonne hän pian muuttikin opiskelemaan. Lopulta hän joutui hylkäämään lääketieteen opinnot oman heikon terveytensä vuoksi.
Kirjailija ja radikaali
Opiskelun sijaan Schreiner päätyi kirjoittamaan romaanin The Story of an African Farm, joka julkaistiin vuonna 1883 salanimellä Ralph Iron. Se saavutti heti suosiota, ja sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä feministisistä romaaneista. Hän sai teoksellaan hyväksyntää vallankumouksellisten parissa, ja ryhtyi paneutumaan yhä enemmän sosialismin oppeihin, käyden mm. erilaisissa kokouksissa, jota kautta ystävystyi johtavien radikaalien kuten Havelock Ellisin, Edward Carpenterin, Karl Marxin tyttären Eleanor Marxin ja Bruce Glacierin kanssa.
Aktivismi Etelä-Afrikassa
Vuonna 1889 Schreiner palasi Etelä-Afrikkaan ja tapasi kolme vuotta myöhemmin miehensä, Samuel Cronwrightin, jonka kanssa avioitui vuonna 1894. Ennen buurisotien puhkeamista vuonna 1899 hän menetti ensimmäisen lapsensa, mikä vaikutti hänen myöhempään tuotantoonsa. Hän julkaisi runsaasti fiktiivisiä kirjoituksia ja poliittisia esseitä ja Schreinerin rooli kehittyi poliittiseksi johtajaksi. Hän kirjoitti vastustuksestaan Cecil Rhodesin Afrikassa harjoittamaa kolonialistista toimintaa ja Englannin buurisotiin puuttumista kohtaan. Vuonna 1890 oli tavannut Cecil Rhodesin ja julkaisi myöhemmin 1897 kirjan Trooper Peter Halket of Mashonaland, joka kritisoi tämän toimia. 1900-luvulla hän kirjoitti poleemisia tekstejä, osallistui naisasialiikkeisiin ja oli pasifistisella kannalla ensimmäisen maailmansodan puhkeamisen suhteen.
Hänen viimeinen teoksensa Women and Labour julkaistiin 1911. Schreiner itse ei ollut tyytyväinen kirjaansa, mutta siitä tuli pian tärkeä feministinen julistus, jolla oli vaikutusta moniin nuoriin naisiin. Hän uskoi maailmanlaajuiseen naisasialiikkeeseen ja työskenteli naisten äänioikeuden eteen. Schreinerin näkemykset vaikuttivat suomalaiseen kirjailijaan ja sosialistiin Aino Malmbergiin, jonka novelleissa on yhtäläisyyksiä tämän teoksiin.
Viimeiset vuodet
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Schreiner matkusti takaisin Britanniaan. Siellä hän työskenteli rauhanliikkeessä ja monissa pasifistisissa järjestöissä. Elokuussa 1921 hän palasi takaisin Etelä-Afrikkaan ja kuoli neljä kuukautta myöhemmin sydänhalvaukseen. Hänet haudattiin ilman uskonnollisia seremonioita tyttärensä viereen Buffels Kopiin. Osa Schreinerin teoksista julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Star Trek: Discovery
Star Trek: Discovery on yhdysvaltalainen scifisarja, jonka ovat luoneet Bryan Fuller ja Alex Kurtzman. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa CBS:n omistamassa All Access -palvelussa 24. syyskuuta 2017. Suomessa sarjaa näytetään Netflixissä. Kyseessä on kuudes ei-animoitu Star Trek -sarja alkuperäisen sarjan, Uuden sukupolven, Deep Space Ninen, Voyagerin ja Enterprisen jälkeen.
Juoni
Sarjan tapahtumat sijoittuvat noin kymmenen vuotta ennen alkuperäisen Star Trekin tapahtumia alkuperäisessä aikajanassa. Klingonien johtaja T'Kuvma yrittää yhdistää kaikki 24 eri perhettä yhteen ja pakottaa sodan Klingonien ja Yhdistyneiden planeettojen liiton välillä.
Short Treks (2018-2019)
Ennen toisen kauden alkua ilmestyi neljä lyhyttä jaksoa kuukauden välein. Jaksot ilmestyivät myös Netflix:iin ennen toista kautta.
Tuotanto
CBS ilmoitti marraskuussa 2015 aloittavansa uuden Star Trek -sarjan tekemisen. Discovery on ensimmäinen Star Trek -sarja vuonna 2005 loppuneen Enterprisen jälkeen. Showtime, Netflix ja Amazon Video olivat halukkaita ostamaan sarjan esitysoikeudet CBS:ltä, mutta he pitivät sarjan itsellään ajatellen sen olevan hyvä vetonaula uudelle All Access -palvelulle.
Lokakuussa 2017 CBS All Access vahvisti tilanneensa toisen tuotantokauden. Toisen kauden esittäminen alkaa vuoden 2019 aikana. Helmikuussa 2019 CBS kertoi tilanneensa kolmannen kauden. Sarja jatkui kolmannelle (2020-2021) ja neljännelle (2021-2022) tuotantokaudelle, ja päättyy vuonna 2024 esitettävään viidenteen kauteen.
Kuvaukset
Discoveryn kuvaukset aloitettiin tammikuussa 2017 Kanadan Torontossa sijaitsevassa studiossa. Kuvausvaiheessa sarjan työnimenä oli "Green Harvest".
Vastaavana tuottajana toimiva Aaron Harberts myönsi sarjan visuaalisten tehosteiden saaneen vaikutteita uusimmista Star Trek elokuvista.
Vastaanotto
Rotten Tomatoes antoi sarjalle arvosanaksi 81% ja Metacritic 74/100 pistettä. Sarja on saanut pääosin hyviä arvosteluja.
Lähdin Istanbuliin
Lähdin Istanbuliin: totta ja tarua Euroopasta 1947 on Mika Waltarin matkakertomus vuodelta 1948, jonka kustantaja on WSOY. Toinen painos teoksesta ilmestyi heti samana vuonna 1948 ja kolmas vuonna 2008.
Lähdin Istanbuliin ja Waltarin toinen matkakirja Yksinäisen miehen juna ovat edelleen suosittuja, sillä uusia matkakertomuksia ilmestyy harvoin. Teokset ilmestyivät vuonna 1954 yhteisniteenä.
Matkalle lähtö sotien jälkeisessä Suomessa ei ollut aivan yksinkertainen asia, edes Waltarille henkisesti, mutta hän koki sen välttämättömäksi uusia teoksia suunnitellessaan. Ja matkaan lähti eri mies kuin Yksinäisen miehen junan aikainen tuore ylioppilas. Lähtiessään Istanbuliin arkkipiispa Kari Mäkinen otti kirjan matkalukemiseksi ja vertailee kirjoituksessaan runsaan 60 vuoden erottamia omia ja Waltarin kokemuksia matkanteosta ja Istanbulista.
Korva-, nenä- ja kurkkutautioppi
pienoiskuva|pysty|Vatsalaukun endoskopia kuuluu korva-, nenä- ja kurkkutautioppiin.
Korva-, nenä- ja kurkkutautioppi tai otorhinolaryngologia on lääketieteen ala, joka on erikoistunut korva-, nenä- ja kurkkutautien tutkimukseen ja hoitoon.
Kolmas ristiretki Suomeen
Kolmas ristiretki Suomeen on Eerikinkronikassa kuvattu uplantilaisten sotaretki karjalaisia vastaan. Sotaretki tehtiin Karjalaan vuonna 1293.
Sotaretkestä kertovan Eerikinkronikan mukaan uplantilaiset valtasivat retken alussa karjalaisten neljätoista kihlakuntaa ja valloittivat Käkisalmen pakanoilta, sekä perustivat Viipurin linnan tuhotun karjalaisten linnoituksen paikalle. Heidän myös kerrottiin vapauttaneen monia vankeja. Kronikan kuvauksen mukaan uplantilaiset kuitenkin menettivät Käkisalmen saman retken aikana heti novgorodilaisille.
Sotaretken syy
left|150px|thumb|Torkkeli Knuutinpojan patsas Viipurissa.
Retken johtaja
Perinteisen Eerikinkronikkaan ja Novgorodin kronikkaan perustuvan näkemyksen mukaan vuonna 1293 kuninkaan sotavoimien komentaja, marski Torkkeli Knuutinpoika, varusti suuren laivaston ja sotajoukon, joka purjehti Karjalaan asti. Birger Maununpoika mainitsee sotaretkelle osallistuneen sotajoukon olleen suuri ja retken kallis.
Kysymys retken johtajasta on nykyään yleisimmän näkemyksen mukaan avoin. Torkkeli Knuutinpoika todistettavasti oleskeli touko- ja heinäkuussa 1293 Ruotsissa, eikä hän saattanut oleskella ainakaan pitkään Karjalassa.
Seuraukset
225px|thumb|Viipurin linna
Karjalan ristiretken jälkeen kahakat Ruotsin, suomalaisten ja Novgorodin välillä jatkuivat. Novgorod hyökkäsi Hämeeseen vuonna 1311 polttaen Vanain kaupungin ja vuonna 1318 Turkuun polttaen sen maan tasalle. Jatkuvat hävitysretket ja toisistaan irralliset kahakat alkoivat kuitenkin käydä molempien voimille, ja vuonna 1323 solmittiin Pähkinäsaaressa rauha. Pähkinäsaaren rauhaan päättyi Suomen ristiretkiaika.
Ono (Hyōgo)
Ono on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kakojoen varrella. Kaupunkiin kuuluu Hariman tasangon koillisosia ja Kakojoen molemmilla puolilla kohoavia kukkulaisia alueita. Onossa on 48 466 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 92,94 neliökilometriä.
Ono kehittyi Edo-kaudella vuodesta 1653 lähtien daimiokuntansa paikallisena hallinnollisena keskuksena (jin’ya) Hitotsuyanagi-klaanin hallinnassa. Kaupunkioikeudet Onolle myönnettiin vuonna 1954, kun silloiseen Onon maaseutukaupunkiin liitettiin viisi ympäristön kyläkuntaa. Kaupungin keskustan kautta Kōbeen johtavan rautatien valmistuttua 1950-luvun alussa sen varrelle on rakennettu asuinlähiöitä. Tärkeä perinteinen elinkeino on soroban-helmitaulujen valmistus, ja siihen liittyen kautta myös puukorujen, saksien ja muiden kotitalouskäyttöön tarkoitettujen metalliterien tuotanto. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin on sijoittunut myös laajemmin metalli-, elektroniikka- ja kemianteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisiä sakentuotannon tarpeisiin.
Onon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu vanha Jōdo-jin temppeli, jonka Jōdo-dō-halli ja siellä säilytettävä Amida-nyorain puuveistos on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Kaupungin länsiosat kuuluvat prefektuurin luonnonpuistoon, jossa sijaitseva Kamon lampi tunnetaan kymmenientuhansien Siperiasta muuttavien sorsalintujen levähdyspaikkana. Onoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kakogawa-linja, Kōbe-rautateiden Ao-linja ja Hōjō-rautatien Hōjō-linja.
Iikka Alingué
Marc Iikka Johannes Alingué (s. 10. marraskuuta 1999 Helsinki) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä, joka edustaa Janakkalan Janaa. Vuosina 2016–2020 häntä valmensi Jari Kataja ja vuodesta 2020 lähtien Diari Sharifi.
Alingué saavutti vuoden 2020 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hopeaa kolmiloikassa ennätyksellään 15,94. Hän sai hopeaa myös vuonna 2021 sekä pronssia 2022. Kalevan kisoissa hän on parhaimmillaan sijoittunut kolmiloikassa neljänneksi 2018.
Alingué karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018.
Alingué teki kolmiloikkaennätyksensä 15,94 Tampereen hallikilpailussa 15. helmikuuta 2020. Ulkoradoilla hän on loikkinut parhaimmillaan 15,85 Espoossa 27. kesäkuuta 2020. Pituusennätyksensä 738 cm hän hyppäsi Porvoossa 31. elokuuta 2019.
Polvijärvi (Pertunmaa)
Polvijärvi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Nipulin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,9 metriä mpy.
Pyörlampi (Pertunmaa)
Pyörlampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Nipulin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä mpy.
Utrechtse Heuvelrug
Utrechtse Heuvelrugin naapurikunnat ovat Woudenberg pohjoisessa, Renswouden ja Veenendaal koillisessa, Rhenen kaakossa, Buren (Gelderlandin provinssissa) ja Wijk bij Duurstede etelässä, Bunnik lounaassa ja Zeist luoteessa.
Utrechtse Heuvelrugin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2006, kun Amerongen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum ja Maarn yhdistyivät.
Kunnassa on kaksi rautatieasemaa: Driebergen-Zeist ja Maarn. Kunnan alueella sijaitsee myös lokakuussa 2003 avattu Utrechtse Heuvelrugin kansallispuisto, jonka pinta-ala on 6 000 hehtaaria.
thumb|left|250px|Kartta Utrechtse Heuvelrugin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Asutuskeskukset
Utrechtse Heuvelrugin kuntaan kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Amerongen, Darthuizen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum, Maarn, Maarsbergen, Overberg.
Lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienet kylät : Boswijk, Breedeveen, Beerschoten, Darthuizen, Driebergen, Dwarsweg, De Groep, De Haar, Haagje, Haspel, Palmstad, Rijsenburg, Sterkenburg ja Valkenheide.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Entisen Maarnin kunnan kunnantalo Utrechtse Heuvelrugissa.
Olivier Noirot
Olivier Noirot (s. 26. elokuuta 1969 Bordeaux, Gironde) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu.
Noirot sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 seitsemänneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.03,33 sekä karsiutui 400 metrin juoksun välierissä ajalla 46,07. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 47,13 juostuaan puolivälierissä ajan 45,98. Viestin alkuerissä Ranskan joukkue keskeytti. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän juoksi 4 × 400 metrin viestijuoksun alkuerissä, josta Ranska selviytyi loppukilpailuun ajalla 3.01,70. Noirotin tilalla loppukilpailussa, jossa Ranska sijoittui neljänneksi, juoksi Stéphane Diagana.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Noirot sijoittui 400 metrin juoksussa neljänneksi Glasgow'ssa 1990 ajalla 47,76; välierissä hän juoksi ajan 46,73.
Noirot juoksi 400 metrillä sisäratojen Ranskan ennätyksen 46,69 vuonna 1990 sekä ulkoratojen Ranskan ennätyksen 45,07 heinäkuussa 1991. Jälkimmäisen ennätyksen rikkoi Marc Raquil kesäkuussa 2001. Noirot voitti 400 metrillä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1989, 1990 ja 1991 sekä sisäradoilla vuosina 1990 ja 1993.
Kärmelampi (Pertunmaa, Petäjätorpat)
Kärmelampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Petäjätorppien kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 10,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,9 metriä mpy.
Flying Finn
thumb|right|Flying Finnin OH-LMR Helsinki-Vantaan lentoasemalla marraskuussa 2003 Flying Finn Oy oli Suomen ensimmäinen halpalentoyhtiö. Sen kotikenttä oli Helsinki-Vantaan lentoasema.
Historia
Flying Finn jätti ansiolentolupahakemuksen 4. marraskuuta 2002. Yhtiön alkupääoma oli 1,7 miljoonaa euroa. Yhtiön liikeidea tuli ravintolatoimintaa harjoittavalta Pekka Rantakarilta, ja kuuluisin yhtiön sijoittajista oli entinen ralliautoilija Juha Kankkunen, joka omisti kahdeksan prosentin osuuden yhtiöstä. Halvat lentoliput perustuivat tarkkaan rahankäyttöön, eli lippuja myytiin vain Internetissä ja puhelimitse. Lennoilla ei myöskään tarjottu ilmaisia ruokia, ja peruutusehdot olivat rajoittavat. Lentoyhtiön alku oli lupaava, sillä aikaisemmin linja-autoja ja junia käyttäneet matkustajat ostivat nyt halpoja lentolippuja.
Yhtiön johtaja oli Peter Sevelius. Koneiden lentäjät olivat Finnairilta eläkkeelle jääneitä. Yhtiön kilpailijoita olivat Finnair, Ryanair ja Söder Airlines. Yhtiö pakotti muun muassa Finnairin laskemaan hintojaan vähän kysytyillä reiteillä jopa yli 50 prosenttia, kun Flying Finn tarjosi jopa 19 euron hintaisia lentoja Suomen sisällä.
Flying Finn operoi kahdella MD-83-koneella (OH-LMR ja OH-LMS, molemmat entisiä Finnairin koneita) jotka oli vuokrattu caymansaarelaiselta yhtiöltä. Yhtiöllä oli lentoyhteydet Helsingistä Ouluun, Kuopioon, Rovaniemelle, Vaasaan, Joensuuhun, Kuusamoon, Ivaloon, Kittilään ja Lontooseen.
Yhtiön rahoitusrakenteen parantaminen olisi edellyttänyt merkittävää ulkopuolista lisärahoitusta yhtiön omistajatahojen sijoittaman 3,2 miljoonan euron lisäksi.
Yhtiö oli löytänyt sijoittajan, joka saamalla yhtiöstä osake-enemmistön olisi kahdeksan miljoonan euron lainarahoituksen turvin vakauttanut yhtiön rahoitustilanteen. Viranomaisen mukaan tämä ratkaisu ei soveltunut yhtiön tilanteeseen, vaan yhtiön olisi pitänyt nostaa merkittävästi osakepääomaansa. Aiemmin yhtiö oli neuvotellut rahoituksesta vuonna 2003 toistuvasti suomalaisten yritysten ja yksityishenkilöiden kanssa, mutta neuvottelut päättyivät joka kerta siihen, että sijoittajat eivät saaneet määräysvaltaa yrityksessä.
Konkurssissa ilman matkalippua jäi 20 000 ihmistä. Vuonna 2008 Turun käräjäoikeus tuomitsi yhtiön avainhenkilöitä 7-11 kuukaudeksi vankeuteen. Entinen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja tuomittiin törkeästä velallisen epärehellisyydestä, konsultti ja toinen yhtiön ulkopuolisen henkilö saivat rangaistuksensa avunnannosta törkeään velallisen epärehellisyyteen.
Flying Finnin tietä halvoissa kotimaan lennoissa seurasi Blue1, joka aloitti toimintansa Suomen sisäisillä lennoilla Ouluun kaksi kuukautta Flying Finnin konkurssihakemuksen jälkeen.
Peter Bjorn and John
Peter Bjorn and John on ruotsalainen vuonna 1999 Tukholmassa perustettu indie pop/rock -yhtye. Yhtyeen nimi tulee sen jäsenten etunimistä.
Kari Vuola
Kari Vuola (s. 10. joulukuuta 1963 Pori) on suomalainen kanttori ja urkutaiteilija. Uudenkaupungin seurakunnan kanttorin virkaan Kari Vuola valittiin 1.4.2017 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt Naantalin seurakunnassa kanttorina. Vuola on valmistunut Sibelius-akatemiasta vuonna 1990 ja väitellyt 2001 musiikin tohtoriksi Max Regerin urkumusiikista. Hän toimii myös Paraisten urkupäivien taiteellisena johtajana.
Vuola on konsertoinut Suomen lisäksi eri puolilla Eurooppaa sekä Yhdysvalloissa. Hän on julkaissut kuusi albumia ja tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle. Vuolan viimeisin levytys on alkuvuonna 2014 ilmestynyt Hymns of Joy and Sorrow, jolla hän soittaa Keski-Porin kirkon urkuja.
Vatemo Ravouvou
Vatemo Ravouvou (s. 31. heinäkuuta 1990) on fidžiläinen rugby union -pelaaja. 171 senttimetriä pitkä ja 81 kilogrammaa painava Ravouvou kuuluu Fidžin rugby-7-maajoukkueeseen. Pelipaikaltaan Ravouvou on puolustaja.
Ravouvou saavutti Fidžin rugby-7-maajoukkueen kanssa olympiakultaa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Mitali oli Fidžin historian ensimmäinen olympiamitali.
Afrikanvuorikotka
Afrikanvuorikotka (Aquila spilogaster) on Afrikassa elävä suuri kotka. Se sijoitettiin aiemmin pikkukotkiin, mutta molekyylitutkimusten perusteella se on siirretty kotkien sukuun.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 55–65 senttimetriä ja paino 1,2–1,7 kilogrammaa. Afrikanvuorikotka muistuttaa vuorikotkaa, jonka alalajina sitä ennen pidettiin. Se on kuitenkin hieman pienempi ja vatsapuolelta vaalea tummin juovin. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta kookkaampi.
Esiintyminen
Afrikanvuorikotka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella. Sen elinympäristön ala on noin 12 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö
Afrikanvuorikotkien pesimäseutua ovat metsäiset kukkulat ja vuorenrinteet.
Ravinto
Afrikanvuorikotkat saalistavat valtaosin keskikokoisia nisäkkäitä ja lintuja sekä liskoja.
A24 (tuotantoyhtiö)
A24 (tunnettiin nimellä A24 Films vuosina 2012–2016) on Daniel Katzin, David Fenkelin ja John Hodgesin perustama elokuvien ja televisio-ohjelmien tuotantoyhtiö. Yhtiön tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Spring Breakers, Ex Machina, Room, The Witch, Moonlight, Lady Bird, The Disaster Artist, First Reformed, Hereditary – pahan perintö, Midsommar – loputon yö, The Lighthouse, Hiomattomat timantit, Minari, Everything Everywhere All at Once, Aftersun ja The Whale. Yhtiö on myös tuottanut HBO:n televisiosarjaa Euphoria.
Sanda
Sanda voi tarkoittaa:
Matts Björk
Matts Viktor (M. V.) Björk (13. maaliskuuta 1867 Kokkolan maalaiskunta – 4. syyskuuta 1936 Seinäjoki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Björkin vanhemmat olivat talollinen Anders Björkbacka ja Lovisa Kulla. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1893. Björk sai varatuomarin arvon 1896.
Björk hoiti tuomarin tehtäviä vuosina 1893–1901. Hän oli ylimääräisenä virkailijana Vaasan ja Viipurin hovioikeudessa 1901–1902 ja toimi Viipurin kaupunginvoutina 1902–1907, Viipurin raastuvanoikeuden nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1907–1914 sekä Viipurin hovioikeuden apujäsenenä 1910–1911. Tämän jälkeen hän oli Lapinmaan tuomiokunnan tuomarina 1914–1917, Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1917–1920, asianajajana Helsingissä 1920–1923 ja Alavuden tuomiokunnan tuomarina 1923–1936.
Björk oli kansanedustajana 1910–1914, 1917–1919, 1924–1927 sekä 1930–1933 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1918–1919 ja 1924–1926. Björk kuului Kokkolan ja Viipurin kaupunginvaltuustoihin.
Björk oli naimisissa vuodesta 1902 Dina Josefina Schoultsin kanssa. Lääkäri, psykoanalyytikko Stig Erik Mathias Björk (s. 1910) oli heidän poikansa.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1983–1984
Saksan Bundesliigan kausi 1983-84 oli järjestyksessään 21. Bundesliigan, Länsi-Saksa n pääsarjan, kausi. Se alkoi 12. elokuuta 1983 ja päättyi 26. toukokuuta 1984. Hallitsevana mestarina kauteen lähti HSV.
Sarjajärjestelmä
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi suoraan seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan. Sijalle 16 sijoittunut joukkue pelasi 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta vastaan kaksiosaisen nousukarsinnan, jonka voittaja sai paikan 1. Bundesliigassa.
Joukkuemuutokset kaudesta 1982–1983
Karlsruher SC ja Hertha BSC putosivat suoraan 2. Bundesliigaan edellisen kauden päätteeksi. Heidät korvasivat SV Waldhof Mannheim ja Kickers Offenbach. Kolmas putoaja oli FC Schalke 04, joka hävisi Bayer Uerdingenille kaksiosaisen karsinnan yhteismaalein 4–2.
Kauden yhteenveto
Mestaruuden voitti VfB Stuttgart. Mestaruustaistelu oli erittäin tiukka, kun peräti kolme joukkuetta (Suttgartin lisäksi HSV ja Borussia Mönchengladbach) keräsi kauden aikana 48 pistettä. Vielä viimeisellä kierroksella HSV:lla oli mahdollisuus nousta ohi Stuttgartin, kun joukkueet pelasivat keskinäisen ottelun, mutta HSV:n 0–1 vierasvoitto ei riittänyt mestaruuteen saakka. Stuttgartilla oli joukkueista paras maaliero (+46, +39, +33), joten se voitti historiansa ensimmäisen Bundesliigan ja kaikkiaan kolmannen Saksan mestaruutensa.
Maalipörssin voitti Bayern Münchenin Karl-Heinz Rummenigge 26 maalillaan.
Suomalaisista Bundesliigassa esiintyi ainoastaan Arminia Bielefeldin keskikenttäpelaaja Pasi Rautiainen.
32. kierroksella tehtiin kaikissa peleissä yhteensä peräti 53 maalia, joka on Bundesliigan ennätys yhdeltä kierrokselta. Myös koko kauden maaliennätys laitettiin uusiksi, kun maaleja syntyi kaikkiaan 34 kierroksen aikana yhteensä 1084.
Joukkueet
(*) Waldhof Mannheim pelasi kotipelinsä Ludwigshafenin lähistöllä, koska heidän oma stadioninsa ei täyttänyt Bundesliigan vaatimuksia.
Karsinta
Eintracht Frankfurt ja 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunut MSV Duisburg pelasivat kaksiosaisen karsinnan paikasta 1. Bundesliigaan. Frankfurt voitti ottelusarjan yhteismaalein 6-1 ja piti Bundesliigapaikkansa.
Varislampi (Pertunmaa)
Varislampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla Mansikkamäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Penny Oleksiak
Penelope ”Penny” Oleksiak (s. 13. kesäkuuta 2000 Toronto, Ontario) on kanadalainen uinnin olympiavoittaja. 186 senttimetriä pitkä ja 68 kilogrammaa painava Oleksiak edustaa Toronto Swim Clubia.
Oleksiak saavutti olympiakultaa 100 metrin vapaauinnista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Näin ollen hänestä tuli historian ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt yksilölajin olympiavoittaja. Oleksiak jakoi kullan yhdessä Simone Manuelin kanssa uudella olympiaennätyksellä 52,70. Rio de Janeirosta Oleksiak saavutti myös hopeaa 100 metrin perhosuinnista sekä kaksi viestipronssia. Saman vuoden Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuista hän sai kaksi viestikultaa sekä hopea- ja pronssimitalin. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti kaksi viestipronssia ja Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kaksi viestihopeaa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia kaikissa kolmessa naisten viestissä. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti kaksi viestihopeaa ja kaksi -pronssia. Nuorten MM-kilpailuista hänellä on kaksi kultaa, neljä hopeaa ja yksi pronssi.
Oleksiakin veli Jamie Oleksiak pelaa jääkiekkoa NHL:ssä.
Sinikka Mäki-Lertola
Sinikka Hannele Mäki-Lertola (s. 1954 Turku) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut kuvanveistoa Turun piirustuskoulussa vuosina 1975–1979, Hämeen kuvanveistoa, Hämeenlinnan ammattikorkeakoulussa 1996–1997 ja 1999-2001 Turun ammattikorkeakoulussa valmistuen kuvataiteilijaksi (AMK). Vuonna 2003 hän aloitti opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa ja valmistui taiteiden maisteriksi vuonna 2005.
Ura
thumb|Kuvakudos, Kaarina 1985. Mäki-Lertola on pitänyt vuosien 1982 ja 2009 välillä 11 yksityisnäyttelyä ja osallistunut noin 40 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn. Hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valtion, Wäinö Aaltosen museon, Turun Taidemuseon, Turun kaupungin, Naantalin kaupungin ja Uppsalan kaupungin kokoelmissa. Kaarinassa on Mäki-Lertolan julkinen veistos Lintukoto, joka on paljastettu vuonna 1989. Teos on Voivalassa Kaarinakodin pihalla.
Mäki-Lertola on toiminut vuosina 1976–1987 kuvataiteen tuntiopettajana muun muassa Paimiossa, Raision työväenopistossa, Turun piirustuskoulussa, Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa ja Turun Taideakatemiassa. Vuodesta 1982 lähtien hän on toiminut Turun suomenkielisessä työväenopistossa, ensin tuntiopettajana, vuodesta 1995 vs. kuvataideosaston johtajana ja vuodesta 1998 kuvataiteen johtavana opettajana.
Herman Hellén
Herman Hellén (4. kesäkuuta 1797 Teisko – 18. huhtikuuta 1871 Pori) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Hän toimi kirkkoherrana Tampereella, Messukylässä, Keuruulla, Tyrväällä ja Ulvilasa vuosina 1824–1836. Turun ja Porin lääninrovastina hän oli vuodet 1840–1851 sekä 1853–1871. Virassa toimiessaan Hellén muun muassa vihki Keski-Porin kirkon uudenvuodenpäivänä 1864.
Valtiopäiville hän osallistui pappissäädyn edustajana vuosina 1863–1864 sekä 1867. Hellén oli kielenkääntäjänä tunnetun Hedvig Elisabeth Antellin setä. Herman Hellénin poika oli todellinen valtioneuvos ja Suomen passitoimiston päällikkö Karl Adolf Hellén.
Sirokotka
Sirokotka (Hieraaetus wahlbergi), myös Aquila wahlbergi, on afrikkalainen kotka, joka on nimetty ruotsalaisen luonnontutkijan Johan August Wahlbergin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 55–60 cm, siipien kärkiväli 130–160 cm ja paino keskimäärin 1,04 kg (koiras) ja 1,3 kg (naaras). Sirokotka on keskikokoinen tai pieni kotka, joka on väritykseltään ruskea, alapuolelta vaaleampi. Nokka ja koivet ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Sirokotkat elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella noin 13 miljoonan neliökilometrin alalla ja maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä.
Ravinto
Sirokotkat saalistavat matelijoita, lintuja ja pikkunisäkkäitä.
Iso-Hurmusti
Iso-Hurmusti on Etelä-Savossa Pertunmaalla Mansikkamäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 14,0 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy.
José Aguilar
José Aguilar Pulsán (19. joulukuuta 1959 Guantánamo – 4. huhtikuuta 2014 Guantánamo) oli kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Aguilar voitti sarjan 63,5 kg olympiapronssia Moskovassa 1980. Hän voitti urallaan myös mitaleita Pan-Amerikan kisoista.
Aguilar kuoli 54-vuotiaana 4. huhtikuuta 2014.
Kuningas K. Rool
Kuningas K. Rool, eli K. Rool on Nintendon Donkey Kong -pelisarjassa esiintyvä videopelihahmo, joka nähtiin ensimmäisen kerran Super Nintendon Donkey Kong Country-pelissä. K. Rool on Donkey Kong -pelien loppuvastus, joka ensimmäisissä Super Nintendon Donkey Kong -peleissä yritti varastaa Kong-perheen kultaiset banaanit, sekä sieppaili Kongien jäseniä. K. Rool esiintyi kaikissa Donkey Kong Country- sarjan peleissä, tosin hän oli pukeutunut eri tavoin pelien teemojen mukaisesti ja vaihtanut nimeään.
Kuningas K. Rool on esiintynyt lähes kaikissa Donkey Kong-sarjan peleissä Donkey Kong Countryn jälkeen. K. Rool on iso krokotiili ja fiktiivisen Kremling-krokotiilirodun kuningas. Hänellä on oma saari Donkey Kongin saaren lähettyvillä; Kremlingit ovat kotoisin sieltä. Hänellä on paljon kätyreitä, kuten Gnawty-majavat, Zinger-ampiaiset, sekä monet muut Kremling-krokotiilit, esim. Kritterit, Klaptrapit ja Klumpit. K. Roolin päätavoitteita on ollut Kongien kultaisten banaanien varastaminen, DK-saaren tuhoaminen ja myöhemmissä peleissä myös maailman valtaaminen. K. Roolilla on kruunu päässään sekä punainen viitta, joka on kiinnitetty vihreällä (myöhemmissä peleissä sinisellä) timantilla. Myös K. Roolin vasen silmä on jostain syystä hyvin turvonnut.
Kyvyt ja voimat
Donkey Kong Countryn lopputaistelussa K. Rool hyökkäsi Donkeyn ja Diddyn kimppuun alkuun yksinkertaisesti taklaamalla, ja kruunuaan bumerangin tavoin heittäen. Tämän jälkeen hän yritti murskata apinakaksikon kanuunankuulilla, ja lopulta hyppäämällä näiden päälle.
Donkey Kong Country 2:ssa K. Rool ampui väkipyssyllään kanuunankuulia sekä kolmenlaisia myrkkypilviä, jotka vahingoittivat pelaajia eri tavoilla. Rool kykeni myös muuttumaan näkymättömäksi ja siirtymään hetkessä paikasta toiseen. Donkey Kong Country 3:ssa hän ei käyttänyt minkäänlaisia kykyjä; hän yritti vain tuhota Kongit käyttämällä tiedettä hyväkseen.
Donkey Kong 64:ssä K. Rool pystyi heittämään nyrkkeilyhanskansa bumerangin lailla pelaajiin, iskeytymään maahan sähköshokin luoden, ja muuntautumaan näkymättömäksi. Ainoastaan hänen varjostaan pystyi päättelemään, missä hän liikkui.
DK King of Swing:ssä ja DK Jungle Climberissä Rool pystyi liikkumaan keinuissa ja tekemään hyökkäyksiä. Tuossa samassa pelissä hän lopussa muuntautui jättiläiseksi syödessään kristallibanaanin. Tuolloin hän pystyi hallitsemaan tuulta ja sinkoamaan meteoreja, ja jopa puhaltamaan tulta Bowserin tavoin.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1935–1936
Jääkiekon SM-sarja vuonna 1936 pelattiin neljän joukkueen välillä, Helsingistä oli mukana kolme joukkuetta ja Tampereelta yksi. Ensimmäisen kerran sarjassa oli suora pudotus alempaan sarjaan, joka odottaisi huonoiten sijoittuvaa. Joukkueet pelasivat kaikki kuusi ottelua.
Kuningas K. Rool
Esiintymiset loppuvastuksena
Näissä pelissä Kuningas K. Rool on mm toiminut loppuvastuksena:
Jääkiekon SM-sarjakausi 1935–1936
Ilves ja KIF päätyivät runkosarjassa tasapisteisiin. Joukkueiden välille määrättiin pelattavaksi uusintaottelu Tampereella, mutta KIF ei hyväksynyt pelipaikkaa. Jääkiekkoliitto hylkäsi helsinkiläisten vetoomuksen ja julisti yksimielisellä päätöksellä Ilveksen Suomen mestariksi. Mestaruus oli Ilveksen ensimmäinen.
Kuningas K. Rool
Muut esiintymiset
Kuningas K. Rool-palkinnon voi nähdä pelissä Super Smash Bros. Brawl, mutta itse K. Rool ei ole pelattavana hahmona. K. Roolin voi valita pelattavaksi hahmoksi pelissä Mario Super Sluggers, jossa hän kuuluu DK:n tiimiin. Donkey Kong Barrel Blast-pelissä K. Roolin voi avata pelihahmoksi. Hän on hiukan huono käänteissä, mutta on hyvin nopea. Kuningas K. Rool esiintyi myös paljolti Nelvanan vuonna 1996 tuottamassa Donkey Kong Country-nimisessä televisiosarjassa englanninkielisenä äänenään Ben Campbell. Vuonna 2018 hän tuli pelattavaksi hahmoksi peliin Super Smash Bros. Ultimate.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1935–1936
Sarjataulukko
Ilves voitti Suomen mestaruuden 1936, HSK putosi Valtakunnansarjaan.
Kuningas K. Rool
Muut esiintymiset
King K. Rool Lista över rollfigurer i Donkey Kong-serien
Charles Robberts Swart
Charles Robberts Swart (5. joulukuuta 1894 – 16. heinäkuuta 1982) oli viimeinen Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri (1960–1961) ja ensimmäinen Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti (1961–1967).
Vuonna 1960 Swart nimitettiin kenraalikuvernööriksi ja allekirjoitti seuraavana vuonna kansanäänestyksessä hyväksytyn tasavaltalaisen perustuslain, jonka seurauksena   Etelä- Afrikka erosi Commonwealth realmista ja kansainyhteisöstä. Swart pyysi eroa kuningatar Elisabet II:lta, jonka jälkeen parlamentti valitsi Swartin valtiolliseksi presidentiksi. Swartin oli tarkoitus palvella seitsemän vuotta presidenttinä, mutta hän erosi virasta vuotta aiemmin.
KOVA Esports
KOVA Esports on suomalainen elektronisen urheilun organisaatio, joka aloitti toimintansa Jyväskylässä vuonna 2019. KOVAn pääyhteistyökumppanina toimii mediatalo Keskisuomalainen. KOVAlla on joukkueet Counter-Strike: Global Offensive-, Starcraft II-, Fortnite- ja Hearthstone-peleissä.
Lyyrypyrstöt
Lyyrypyrstöt (Menuridae) on heimo varpuslintujen lahkossa. Lyyrypyrstöjä on vain yksi suku, Menura, joka käsittää kaksi lajia: lyyrypyrstön ja pikkulyyrypyrstön. Kumpikin laji elää Australiassa. Lyyrypyrstöt syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matoja ja siemeniä. Lyyrypyrstöt tunnetaan kyvystään toistaa kuulemiaan ääniä.
Park Avenue Viaduct
thumb|Yksi Park Avenue Viaductin silloista. Park Avenue Viaduct on silloilla korotettu tie Manhattanilla New Yorkin kaupungissa, joka muodostaa osan Park Avenue -puistotietä. Grand Central -rautatieterminaali sekä kaksi suurta toimistorakennusta, MetLife Building ja Helmsley Building, ovat 40th Street ja 46th Street -katujen välillä suoraan keskellä Park Avenuen linjausta. Tien liikenne nostetaan tällä välillä Park Avenue Viaductin silloille, joita pitkin liikenne kiertää terminaalin ja MetLife Buildingin oikealta ja vasemmalta, ja liikkuu suoraan Helmsley Buildingin läpi tunneleissa, joiden ympärille tornitalo on rakennettu.
Historia
thumb|Näkymä siltaa pitkin kohti rautatieterminaalia ja sen takana kohoavaa MetLife Building -tornia.
Park Avenue Viaduct rakennettiin vuosina 1917–1919. Ennen sen valmistumista, vuonna 1913 avattu Grand Central- terminaali katkaisi Park Avenuen ja pakotti sen liikenteen kiertämään muita katuja pitkin. Park Avenue Viaduct lisättiin Yhdysvaltain suojeltavien historiallisten kohteiden National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 1983.
Vähä-Hurmusti
Vähä-Hurmusti on Etelä-Savossa Pertunmaalla Mansikkamäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,2 metriä mpy.
Mittelsachsenin piirikunta
Mittelsachsenin piirikunta on piirikunta Saksan Saksin osavaltiossa. Piirikunnan pinta-ala on 2 116,85 neliökilometriä ja väkiluku 306 185 asukasta. Pääkaupunki on Freiberg.
Piirikunta perustettiin Saksin piirikuntauudistuksessa 1. elokuuta 2008 ja se koostuu aiempien Döbelnin, Freibergin ja Mittweidan piirikuntien alueista. Lännessä se rajoittuu Thüringenin Altenburger Landiin, lounaassa Saksin Zwickaun piirikuntaan ja piirittömään Chemnitzin kaupunkiin, etelässä Erzgebirgskreisiin ja Tšekin tasavaltaan, idässä Sächsische Schweiz-Osterzgebirgeen ja Meisseniin, pohjoisessa Nordsachsenin piirikuntaan sekä luoteessa Leipzigin piirikuntaan.
Norjan ralli
thumb|250px|Juho Hänninen EK:lla 6 vuoden 2007 rallissa Norjan ralli oli Norjassa järjestettävä lumirallikilpailu, joka järjestettiin vuosina 2006-2007 ja 2009. Kilpailu ajettiin Kongsvingerin ja Hamarin tienoilla.
Vuonna 2006 kilpailu ei virallisesti kuulunut rallin MM-sarjaan. Ensimmäisen kilpailun voitti Henning Solberg. Vuonna 2007 ralli virallistettiin MM-kalenteriin ja kilpailun voitti Mikko Hirvonen. Samassa kilpailussa Marcus Grönholm varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Vuoden 2009 ja toistaiseksi viimeisen kilpailun voitti Sébastien Loeb.
Sittemmin Norjan puolella on ajettu erikoiskokeita itänaapuri Ruotsin rallissa.
Nordsachsenin piirikunta
Nordsachsenin piirikunta on piirikunta Saksan Saksin osavaltiossa. Piirikunta luotiin vuonna 2008 Saksin piirikuntauudistuksen yhteydessä yhdistämällä aiemmat Torgau-Oschatzin ja Delitzschin piirikunnat.
Nordsachsenin 197 673 asukasta ovat hajaantuneet 30 kuntaan, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 2 028,56 neliökilometriä. Tällöin Nordsachsen on pinta-alaltaan Saksin neljänneksi suurin piirikunta, vaikka väkiluku on pienin. Piirikunnan suurin kaupunki on Delitzsch, mutta pääkaupunki on aiempi hallintokeskus Torgau. Muita suuria kaupunkeja ovat Eilenburgin, Schkeuditzin ja Oschatzin kunnat.
CZ LOKO
CZ LOKO on tšekkiläinen veturivalmistaja. Yritys valmistaa vetureita 1 435 mm:n ja 1 520 mm:n raideleveyksille. Valmistuksen lisäksi yritys modernisoi vetureita.
Islam Magomedov
Islam Kurdanovitš Magomedov (, s. 8. helmikuuta 1991) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa rostovilaista  	UOR-seuraa. Häntä ovat valmentaneet Islam Dugutšijev vuodesta 2003 ja Abumuslim Dugutšijev vuodesta 2009.
Magomedov voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 98 kg:n painoluokassa. Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 hän oli samassa painoluokassa kolmas. Hän sai junioreiden MM-kilpailuissa 96 kg:n sarjassa kultaa 2010 ja 2011 sekä pronssia 2009. Hän voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 100-kiloisissa 2008.
Heinz-Juhani Hofmann
Heinz-Juhani Hofmannin isä oli kuoronjohtaja Heinz Hofmann.
Beyoncé Karaoke Hits Vol. I
Kappaleet
pt:Anexo:Discografia de Beyoncé Knowles
Pok Biil
Pok Biil (oik. Surachai Sosom, s. 1994 Thaimaa) on suomenthaimaalainen nak muay- ja ammattipotkunyrkkeilijä. Hän piti hallussaan King of Kings (KoK) -ammattipotkunyrkkeilyorganisaation höyhensarjan maailmanmestaruutta. Pok on myös pattayalaisen Max Muay Thai -stadionin entinen mestari sekä thainyrkkeilyn moninkertainen Suomen-mestari. Pok Biil on aikaisemmin tunnettu ottelunimellä Pok Jääskeläinen.
Pok Biil harjoittelee Deo’s Muay Thai -salilla, Helsingin Konalassa. Pokin valmentaja ja salin omistaja on entinen Rajadamnern Stadionin mestari, sekä WMBF Muay Thai- ja WBC Muaythai- liittojen maailmanmestari Deo Phetsangkhat.
Paul Fagerlund
Hän käytti nimimerkkejä ”Ekke” Fagerlund, P. Fagerlund sekä Rudolf Holtz, joista viime mainittua yhdessä Irwin Goodmanin kanssa, joskin se kuuluu virallisesti Fagerlundille.
Pok Biil
Aikaisemmin Pok Harjoitteli Combat Academy of Finlandilla saman valmentajan opeissa.
Urheilutoimittajain liitto valitsi hänet Suomen parhaaksi thainyrkkeilijäksi vuosina 2014 ja 2020.
Yhdysvaltalainen thainyrkkeilypromoottori Lion Fight tiedotti 9. joulukuuta 2020 allekirjoittaneensa ottelusopimuksen Pokin kanssa vuodelle 2021. Sopimus sisältää 4 ottelua.
Laosin vaakuna
250x250px|Laosin vaakuna|pienoiskuva Laosin vaakuna on Laosin kansallinen tunnus, jossa on Pha That Luangin buddhalainen stupa ja Nam Ngunin tekojärvi. Vaakunan keskelle on sijoitettu asfaltoitu tie ja sen oikealle puolelle riisipelto, jonka taustalla kohoaa metsä. Vaakunan alalaidassa on hammaspyörä. Vaakunaa ympäröivät riisintähkät, joita kietoo yhteen punainen nauha, jossa lukee laon kielellä ”Rauha, itsenäisyys, demokratia, yhtenäisyys, hyvinvointi”