cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leuanveto
Kuntotesteissä
Suomessa pelastusopiston kuntotesteissä kuudella toistolla saa hyväksytyn ja 14 leualla täydet pisteet. Poliisiammattikorkeakoulun pääsykokeissa leuanveto ei ole pakollinen liike, mutta miehet voivat suorittaa sen myötäotteella ja jalat ristissä ylätaljavedon sijaan. Tulos hylätään, mikäli kokelas saa alle neljä leukaa. Täydet pisteet saa vetämällä yli 15 leukaa. Sukeltajakoulussa kokelaan vähimmäistoistomäärä on 10, ja täydet pisteet saavuttaa 18 toistolla. Laskuvarjojääkärikoulutukseen Uttiin päästäkseen on vedettävä 6 leukaa, ja täydet pisteet saavuttaa 14 leualla. Suomen Jääkiekkoliiton kansainvälinen tavoitearvo nuorisomaajoukkueiden pelaajille toistoleuanvedossa on 25 leukaa kaikissa ikäluokissa: alle 16-vuotiaiden, alle 17-vuotiaiden, alle 18-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueissa.
Alexander Zorniger
Alexander Zorniger (s. 8. lokakuuta 1967) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Lokakuusta 2022 lähtien hän on toiminut Greuther Fürthin päävalmentajana.
Ura
Zornigerin pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi ja hän esiintyi lähinnä saksalaisten pikkuseurojen paidassa. Valmennusuransa hän aloitti vuonna 2004 1. FC Normannia Gmündin päävalmentajana. Hän luotsasi seuraa alasarjoissa viisi vuotta, kunnes siirtyi kesällä 2009 VfB Stuttgartin organisaatioon edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Pesti jäi varsin lyhyeksi, sillä Zorniger sai päävalmentaja Markus Babbelin tavoin potkut seurasta joulukuun alussa 2009.
Kesällä 2010 Zorniger jatkoi uraansa SG Sonnenhof Großaspachin peräsimessä. Hänen johdollaan seura sijoittui parhaimmillaan Regionalligassa toiseksi kaudella 2011/12 ja oli lähellä nousta 3. Ligaan. Kauden jälkeen Zorniger siirtyi RB Leipzigin päävalmentajaksi. Leipzig pelasi hänen alaisuudessaan loistavan kauden 2012/13 ja voitti Regionalliga Nordostin mestaruuden häviämättä otteluakaan. Kaudella 2013/14 Zorniger jatkoi vahvaa työtään Leipzigissa ja luotsasi seuran 3. Ligassa toiseksi ja näin seura nousi 2. Bundesliigaan kaudeksi 2014/15. Kun Leipzigin tuhkimotarina ei kaudella 2014/15 saanut jatkoa nousun merkeissä, sai Zorniger kohtuullisen hyvistä tuloksista huolimatta potkut helmikuussa 2015.
Kesällä 2015 Zornigerista tuli Bundesliigassa pelanneen VfB Stuttgartin päävalmentaja kolmivuotisella sopimuksella. Stuttgartin kausi sujui mollivoittoisesti ja joukkueen juututtua putoamiskamppailuun Zorniger sai marraskuun lopulla 2015 potkut.
Toukokuussa 2016 Zorniger allekirjoitti sopimuksen Tanskan superliigassa pelanneen Brøndby IF:n kanssa. Debyyttikaudellaan Zorniger luotsasi Brøndbyn kakkoseksi sekä liigassa että Tanskan cupissa. Cupin loppuottelussa mestaruus karkasi FC Kööpenhaminalle 3-1 tappion myötä. Liigassa Zornigerin suojatit hävisivät FCK:lle 22 pisteellä, mutta kakkossija oli seuran paras saavutus 11 vuoteen. Kaudella 2017/18 Brøndbyn kymmenen vuoden odotus päättyi, kun Zorniger luotsasi seuran toistamiseen Tanskan cupin finaaliin ja tällä kertaa myös voittoon. Loppuottelussa kaatui Silkeborg IF maalein 3-1. Zornigerilla oli mahdollisuus luotsata Brøndby tuplamestaruuteen, sillä joukkue voitti Tanskan liigan runkosarjan. Loppusarjassa joukkue hyytyi ja voitti vain yhden kauden viidestä viimeisestä ottelusta. Vahvaan voittoputkeen päässyt FC Midtjylland karkasi näin ollen mestariksi ja Brøndbyn oli tyytyminen liigan kakkossijaan. Zorniger sai yllättäen potkut Brøndbystä helmikuun puolivälissä 2019, kun joukkue oli Tanskan liigassa neljäntenä. Zornigerin viimeiseksi jääneessä ottelussa Brøndby kärsi 2-1 tappion Esbjergille.
Kauden 2021/22 alussa Zorniger aloitti kyproslaisen Apollon Limassolin päävalmentajana. Hän johdatti joukkueen Kyproksen mestariksi. Hän sai potkut elokuussa 2022 Apollonin pudottua Mestarien liigan kolmannella karsintakierroksella.
Lokakuussa 2022 Zornigerista tuli 2. Bundesliigan viimeiseksi juuttuneen Greuther Fürthin päävalmentaja.
Olavi J. Laine
Olavi Johannes (Olavi J.) Laine (29. heinäkuuta 1923 Nousiainen – 16. marraskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kommunistisen puolueen ja kansandemokraattisen liikkeen johtotehtävissä 1940-luvulta 1970-luvulle. Laine oli Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja (1966–1970) ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon (1951–?).
Viilaajana 1930-luvun lopusta lähtien työskennelleen Olavi J. Laineen poliittinen ura alkoi sotien jälkeen. Laineen organisatoriset kyvyt huomattiin tämän opiskellessa Sirola-opistossa ja hänestä tehtiin vuonna 1948 Suomen demokraattisen nuorisoliiton Helsingin piirijärjestön piiri- ja järjestösihteeri. Tätä seurasivat vuodet Suomen Rauhanpuolustajien järjestösihteerinä (1951–1956) ja Suomen demokratian pioneerien liiton pääsihteerinä (1956–1962). Hertta Kuusisen suosiossa ollut Laine valittiin syksyllä 1962 SKP:n Helsingin piirisihteeriksi. Ennen valintaansa Laine oli kritisoinut piirijärjestön tilaa ja edeltäjäänsä Rainer Virtasta voimakkain sanankääntein.
Vuonna 1966 Laine valittiin eduskuntaan ja SKP:n poliittiseen toimikuntaan. Hän putosi eduskunnasta vaaleissa 1970 ja jäi ulos poliittisesta toimikunnasta 1972. Vuodet 1970–1975 Laine työskenteli Tullihallituksen sosiaalipäällikkönä ja tämän jälkeen Helsingin kaupungin yhteistoimintapäällikkönä. Puolueensa "saarislaisiin" lukeutunut Laine toimi vuodesta 1972 SKP:n Helsingin piirin puheenjohtajana. Yhdessä piirisihteeri Oiva Björkbackan kanssa hän piti järjestöä enemmistön käsissä opposition pyrkiessä vahvistamaan asemiaan.
Südschleswigscher Wählerverband
Südschleswigscher Wählerverband (SSW) (tanskaksi Sydslesvigsk Vælgerforening, pohjoisfriisiksi: Söödschlaswiksche Wäälerferbånd) eli Etelä-Schleswigin äänestäjäyhdistys on alueellinen poliittinen puolue Schleswig-Holsteinissa Pohjois-Saksassa. Puolue edustaa osavaltion tanskalaisia ​​ja friisiläisiä vähemmistöjä.
Lokakuussa 2021 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Christian Dirschauer.
Historia
Puolue perustettiin vuonna 1948 edustamaan Saksan tanskalaista vähemmistöä. Perustamisen yhteydessä siihen liittyi myös aiemmin perustettu friisiläisiä edustanut puolue. Perustamisvuonnaan puolue osallistui myös ensimmäisiin vaaleihinsa, kunnallisvaaleihin, ja voitti 26 % äänistä.
Ideologia ja näkemyksiä
Kansallista vähemmistöä edustavana puolueena SSW kieltäytyy asettamasta itseään perinteiselle oikeisto-vasemmistoakselille. Mutta se kuitenkin ajaa pohjoismaista yhteiskuntamallia, johon kuuluu vahvan hyvinvointiyhteiskunnan suosiminen ja vapaampi työvoimapolitiikka.
SSW on Euroopan vapaan allianssin jäsen.
Oleg Atkov
Oleg Jurjevitš Atkov (, s. 9. toukokuuta 1949 Hvorostjanka, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Elämä
Atkov valmistui lääkäriksi moskovalaisesta Ivan Sietšienovin lääketieteellisestä instituutista vuonna 1973. Hän väitteli tohtoriksi Lääketieteen akatemiassa vuonna 1978.
Kosmonauttikoulutukseen hänet valittiin 9. maaliskuuta 1983. Atkov lensi Sojuz T-10 -lennolla lääketieteellisenä tutkijana. Hän vietti avaruudessa yhteensä 236 vuorokautta ja 22 tuntia.
Atkov siirtyi eläkkeelle kosmonauttijoukoista 2. lokakuuta 1984. Hän siirtyi kliinisen kardiologian instituuttiin. Atkov oli varajohtajana ISU-avaruusyliopistossa vuodet 1989–1996. Hän toimii nykyään EU:n etälääketieteen neuvonantajana.
City pop
City pop tarkoittaa japanilaista popmusiikkia, joka oli suosituinta 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin. Tyylilaji ilmestyi Japanin kehittyessä talousmahdiksi. Se sai vaikutteita funkista, soulista, diskosta, loungesta sekä yacht rockista. City popista kehittyneitä tyylilajeja ovat vaporwave ja future funk.
Pyykkölän koulu
Pyykkölän koulu oli Suomussalmen Kerälän kylässä vuosina 1925–1995 toiminut kyläkoulu, aluksi kansakoulu ja vuodesta 1972 lähtien peruskoulun alakoulu.
City pop
City pop oli optimistista musiikkia ja heijasti Japanin senaikaista kukoistavaa taloutta. Japanin talouskuplan puhjetessa 1990-luvun vaihteessa myös city popin suosio loppui.
Pyykkölän koulu
Historiaa
Suomussalmen Kerälässä koulutoiminta alkoi 22 alakansakoululaisen voimin Pyykkösen talosta vuokratussa pirtissä vuonna 1925, ensimmäisenä väliaikaisena opettajana kiertokoulunopettaja Kaarlo Haapamäki Ala-Vuokin kylästä. Vuonna 1928 ala- ja yläluokkia kävi yhteensä jo 53 koululaista, joista 15–20 pitkämatkalaista majoittui koulun oppilasasuntolassa. Uusi koulurakennus valmistui 1932, jolloin oppilaita oli 67 mutta opettajia yhä vain yksi. Vuonna 1935 saatiin toinenkin opettaja.
City pop
Määritelmä
”City pop” -termiä pidetään mukautuvaisena. Muun muassa monet fanit väittelevät siitä, mikä on city pop -musiikkia ja mikä ei. Musiikkitoimittaja Yutaka Kimura kuvailee tyylilajia ”urbaaniksi popmusiikiksi niille, joilla on urbaani elämäntapa”. City pop kuvaileekin tyypillisesti kaupunkielämää. Japanin toisen maailmansodan jälkeinen populaarimusiikki voidaan jakaa laajassa mittakaavassa ”kayōkyokuun” ja ”länsimaalaistyyliseen musiikkiin”. City pop on yksi jälkimmäisen genreistä. Tyylillisesti city pop yhdistelee löyhästi japanilaisen populaarimusiikin aiempia suuntauksia. Rolling Stonen Jon Blistein kirjoittaa, ettei city pop ole tiukkarajainen genre vaan yleisnimitys tietynlaista tunnelmaa henkivälle musiikille. Vaikutteita oli esimerkiksi aikuisrockista, soft rockista, diskosta, funkista, fuusiojazzista ja Yhdysvaltain länsirannikon popista sekä latinalaisamerikkalaisesta ja karibialaisesta musiikista. City pop ei kuitenkaan suoraan jäljitellyt esikuviaan, vaan musiikki mukautettiin Japanin suurkaupunkien kulttuuriin, 1970–1980-lukujen talouskuplan vaurautta ja teknologiaa henkivään tunnelmaan.
Pyykkölän koulu
Historiaa
1950-luvulla oppilasmäärä kasvoi niin, että koulun remontoinnin ohella rakennettiin lisärakennus. Vuonna 1957 opettajiksi tulivat Kati ja Jukka Perälä. Muiden kyläkoulujen tapaan oppilasmäärä alkoi alentua 1960-luvulla, ja 1990-luvulle tultaessa Pyykkölän koulua kävi enää alle 20 oppilasta. Koulu lakkautettiin 1995, ja oppilaat jaettiin Sakaran ja Jumaliskylän kouluihin.
City pop
Kehittyminen
City pop alkoi kehittyä 1970-luvulla. Tyylilajin juuret ovat new musicissa, joka on The Bandilta, Bob Dylanilta ja Lauren Canyonilta vaikutteita saanutta folkrockia. New musicia tekivät melkein kokonaan vain japaniksi laulavavat artistit. Ennen 1970-lukua suurin osa japanilaisista rockartisteista lauloi englanniksi. City popin kehittivät useat new music -artistit, kuten Haruomi Hosono ja Shigeru Suzuki. Heitä pidetään ensimmäisinä japaniksi laulavina rockmuusikoina. Suzukin vuoden 1976 kappale ”Lady Pink Panther” on vuoden 2019 kokoelma-albumin Pacific Breeze vanhin kappale. Sitä voidaan pitää kahden eri tyylilajin välisenä siltana. Kappale on suurimmilta osin folkrockia, mutta siinä on myös jousilla ja melodikalla soitettuja bossa nova -rytmejä.
Monet city popin suosituimmista artisteista olivat taitavia säveltäjiä ja tuottajia. Artistit kuten Tatsurō Yamashita ja Toshiki Kadomatsu sisällyttivät monimutkaisia sovituksia ja lauluntekotekniikoita kappaleisiinsa. Japanin talouden kukoistuksen ansiosta he saivat aiempaa helpommin rahoitusta levy-yhtiöiltä: heillä oli varaa ostaa viimeisimmät äänityslaitteet ja he pystyivät luomaan city popille futuristisen äänimaailman. City popiin yhdistettyjä instrumentteja ovat muun muassa Cazio CZ-101- sekä Yamaha CS-80 -syntetisaattorit ja Roland TR-808 -rumpukone.
Suosio
City pop oli Japanin suosituinta valtavirtamusiikkia 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin. Monet city pop -artistit halusivat tulla maailmanlaajuisesti suosituiksi, mutta valtaosa ymmärsi ettei näin tulisi koskaan käymään. Monet japanilaiset, jotka varttuivat city popin kukoistuksen aikana, pitivät tyylilajia kliseisenä valtavirtamusiikkina. Kun 1980-luvun lopulla talouskupla puhkesi, myös city pop menetti suosionsa. City popin tilalle kehittyi urbaanimpi Shibuya-kei eli ’Shibuya-tyyli’.
2000-luvun uusi suosio
2010-luvun alussa city pop herätti länsimaalaisten valtavirran ulkopuolista musiikkia tekevien artistien kiinnostuksen. Tyylilaji on inspiroinut useita vaporwave-artisteja kuten Yung Bae, Saint Pepsi ja Luxury Elite. Vaporwave-levy-yhtiö Business Casualin omistaja John Zobele sanoi seuraavaa: Mariya Takeuchin vuoden 1984 klassikkokappale ”Plastic Love” on suosittu nykyajan artistien ja yhtyeiden kuten Black Madonnan ja Gorillazin keskuudessa, ja sillä on vuoteen 2021 mennessä yli 48 miljoonaa kuuntelukertaa YouTubessa. Vuonna 2020 city pop -artisti Miki Matsubaran vuoden 1979 kappale ”Mayonaka no Door / Stay With Me” nousi Spotifyn senhetkisesti kuunnelluimmaksi kappaleeksi. Genreä on tullut Spotifyn lisäksi saataville myös Apple Music -palveluun.
Take This to Your Grave
Take This to Your Grave on yhdysvaltalaisen Fall Out Boy -yhtyeen toinen levy, joka on julkaistu vuonna 2003.
Cookinsaaret olympialaisissa
Cookinsaaret on ollut kesäolympialaisissa mukana vuodesta 1988 lähtien joka kerta 2-9 urheilijan joukkueilla. Maa ei ole saanut mitaleja eikä päässyt pistesijoille. Talviolympialaisiin Cookinsaaret ei ole osallistunut.
Innoitettu raamatunkäännös
Innoitettu raamatunkäännös (engl. Inspired Version of the Bible) on myöhempien aikojen pyhien liikkeen eli mormonismin perustajan, profeetta Joseph Smithin laatima muunnelma Raamatusta. Kyseessä ei kuitenkaan ole kirjaimellinen käännös olemassa olevista Raamatun käsikirjoituksista. Smith ei osannut Raamatun alkukieliä hepreaa, arameaa ja kreikkaa, joten häneltä puuttuivat edellytykset suorittaa perinteistä käännöstyötä. Smith kuitenkin uskoi Jumalan paljastavan hänelle Raamatun alkuperäisen sisällön ilmoituksen ja Pyhän Hengen innoituksen kautta.
Sisältö
Innoitettu raamatunkäännös perustuu englanninkieliseen Kuningas Jaakon käännökseen, joka on julkaistu ensi kertaa vuonna 1611. Kuningas Jaakon käännökseen verrattuna se sisältää useita laajennuksia, täsmennyksiä ja selittäviä lisäyksiä. Smith työskenteli käännöstyön parissa käytännössä koko aikuisikänsä, mutta pääosa käännöksestä syntyi vuosien 1830 ja 1833 välillä. Smith ei saanut käännöstyötään valmiiksi. Osan Raamatusta, kuten 1. Mooseksen kirjan ja neljä evankeliumia, hän ehti tarkastaa kokonaan, mutta osaa kirjoista hän ei ehtinyt edes aloittaa. Reorganisoitu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko julkaisi Smithin Innoitetun raamatunkäännöksen ensimmäistä kertaa 1867.
Käännöstyön aikana Smith kertoi saaneensa ilmoituksen, jonka mukaan apokryfikirjat - jotka Kuningas Jaakon käännöksessä ovat liitteenä Vanhan ja Uuden testamentin välissä - eivät ole Jumalan henkäyttämiä, eikä niitä siksi tule kääntää. Myöskään Laulujen laulu ei hänen käsityksensä mukaan ollut Jumalan inspiroima, joten hän jätti sen pois Innoitetusta käännöksestään.
Käyttö nykyään
Eri mormoniyhteisöistä vain Kristuksen yhteisö ja Kristuksen kirkko (cutlerilaiset) käyttävät Innoitettua käännöstä pyhänä kirjoituksenaan. Myös Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko tunnustaa sen "innoitetuksi", mutta pitää sitä Raamattua selittävinä lisäyksinä, ei välttämättä Raamatun tekstiä korvaavana. MAP-kirkon julkaisemassa englannin kielisessä kuningas Jaakon Raamatussa Innoitettu raamatun käännös on alaviitteinä sekä pitemmät osuudet erillisenä liitteenä. Tämä liite on myös suomenkielisessä Pyhien kirjoitusten oppaassa. Kallisarvoinen helmi sisältää lisäksi kaksi otetta Innoitetusta käännöksestä. Mooseksen kirja on sisällöltään identtinen Innoitetun käännöksen 1. Mooseksen kirja 1:1-6:13 kanssa, lisäksi Kallisarvoiseen helmeen on liitetty Matteuksen evankeliumin 23:39-24:51.
Ladyhawke – Legenda haukasta
Ladyhawke – Legenda haukasta on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Richard Donnerin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiaelokuva. Elokuvan pääosissa ovat Matthew Broderick, Rutger Hauer ja Michelle Pfeiffer.
Sinkkiasetaatti
Sinkkiasetaatti on suola, joka on muodostunut sinkki-ionista ja siihen liittyneistä kahdesta orgaanisesta asetaatti-ionista. Sinkkiasetaatin kemiallinen kaava on Zn(O2CCH3)2, joskin yleensä suolan kiderakenteessa on myös vettä. Sinkkiasetaatin kummatkin suolamuodot ovat värittömiä, ja huoneenlämmössä kiinteitä aineita. Sinkkiasetaattia käytetään kemiallisissa synteeseissä sekä ravintolisissä. Sinkkiasetaattia voi muodostaa muun muassa etikkahapon ja sinkki­karbonaatin reaktiolla.
Ladyhawke – Legenda haukasta
Varas Philippe Gaston pakenee Aquilan tyrmästä käymälän kautta. Sotilaat ajavat häntä takaa ja ovat tappaa hänet, mutta kapteeni Navarre pelastaa Gastonin. Navarre vaeltaa mukanaan lumottu haukka. Aquilan piispa on aikoinaan kironnut Navarren ja hänen rakastettunsa Lady Isabeaun. Navarre aikoo tappaa piispan, ja siihen hän tarvitsee Gastonin apua.
Sinkkiasetaatti
Käyttö lisäaineena
Sinkkiasetaatin E-koodi on E650. Sitä saa käyttää aromin­vahventeena vain puru­kumeissa.
Käyttö flunssan hoidossa
Sinkkiasetaattia käytetään erityisesti flunssan hoidossa. Helsingin yliopiston dosentin Harri Hemilän meta-analyysin perusteella suuriannoksinen sinkkiasetaattikuuri vähentää flunssan kestoa 42 %:lla plaseboon verrattuna. Meta-analyysi kokosi kolme tutkimuslaadultaan tasokasta sinkkiasetaattitutkimusta, joiden sinkkiasetaatin päiväannos oli yli 75 mg. Hemilä analysoi myös viisi muuta suuriannoksista sinkkitutkimusta (annos yli 75 mg/päivä), joissa sinkki ei kuitenkaan ollut sidottuna asetaattiin. Näiden viiden tutkimuksen koonti osoitti myös flunssan keston vähenevän (20 %), mutta ei yhtä paljon kuin asetaattikokeissa.
Pieniannoksisista sinkkikuureista ei havaittu olevan hyötyä, kun meta-analyysissä koottiin yhteen viiden alle 75 mg päivässä annosteltujen sinkkitutkimuksien tulokset.
Sinkin asetaattimuodon paremmuus flunssan hoidossa selittynee sinkin ja asetaatin heikolla sitoutumisella, jonka vuoksi sinkki vapautuu tehokkaasti nielun alueella. Esimerkiksi sitraattiin sidottu sinkki (sinkkisitraatti) ei todennäköisesti vapaudu läheskään yhtä tehokkaasti vielä nielun alueella, vaan vasta myöhemmin ruuansulatuskanavassa.
Vaikutusmekanismi
Flunssan todennäköisin aiheuttaja on rinovirus, joita tiedetään olevan satoja erilaisia. Sinkin tehosta rhinoviruksia vastaan on näyttöä jo 70-luvun soluviljelmäkokeista, jolloin sinkkiasetaatin osoitettiin estävän useiden eri tyyppisten rhinoviruksien lisääntymistä ihmissoluissa. Tutkijat huomasivat myös, että sinkin annosteluajankohdalla ei ole merkitystä, sillä virusten lisääntymissyklin eri vaiheissa lisätyt sinkkiannokset estävät virusten lisääntymisen yhtä tehokkaasti.
Korant ym. (1974) tutkivat myös rinovirusten esiasteproteiinien käsittelyä infektoituneissa ihmissoluissa ja huomasivat, että sinkki esti kyseisten proteiinien pilkkoutumisen viruksien aktiivisiksi rakenneosiksi. Normaalisti, virukset kaappaisivat ihmissolun proteiinituotannon haltuunsa, tuotetut esiasteproteiinit pilkottaisiin valmiiksi viruspartikkelien rakenneosiksi ja virukset poistuisivat soluista tavoitteenaan infektoida taas lisää terveitä soluja. Tutkijat siis ehdottivat, että sinkki estää virusten lisääntymisen häiritsemällä niiden proteiinirakenneosien käsittelyä.
Filmfare Awards 2012
Filmfare Awards 2012 oli 20. tammikuuta 2013 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2012 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 58. Filmfare Awards -tilaisuus.
Kampin metroasema
Kampin metroasema on yksi Helsingin metron asemista. Se palvelee Helsingin ydinkeskustaa sekä Kampin ja Etu-Töölön kaupunginosia. Asemalta on suora kulkuyhteys vuonna 2005 valmistuneeseen Kampin keskukseen, jossa liike­tilojen ohella on lähi- ja kaukoliikenteen ja linja-autoterminaalit. Aseman katuosoite on Kampinkuja 1.
Asemalla on kaksi lippuhallia, joista itäinen sijaitsee Kampin keskuksessa. Molemmista lippuhalleista on laituritasolle kolmet liukuportaat ja hissejä. Normaalisti yksi liukuporras kulkee alaspäin ja toiset kaksi ylös. Asemalaituri sijaitsee raiteiden välissä ja on nykyisin lähes yhtenäinen uloskäyntien välisellä alueella.
Historia
Kampin metroaseman vanhan sisäänkäynnin liukuportaat ovat 65 metriä pitkät. Liukuportaiden nostokorkeus on 23,3 metriä ja ne olivat pitkään Suomen pisimmät liukuportaat. Vuodesta 2017 alkaen pisimmät liukuportaat sijaitsevat Koivusaaren metroasemalla ja niillä on mittaa 76,2 metriä.
Asemalla on vuodesta 2005 lähtien ollut Pekka Paikkarin, Kristina Riskan ja Kati Tuomisen tilateos Gekko. Lisäksi laituritasolla on ollut Otto Karvosen tilateos Kaupungin juuret vuodesta 2013.
Ropponmatsun metroasema
Ropponmatsun metroasema on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kuudes asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Asema sijaitsee suoraan Kyūshūn yliopiston Ropponmatsun kampuksen edessä ja on muutenkin tärkeä keskus Ōhorikōenista etelään.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa:
Richard Jensen
Richard Vilhelm Immanuel Jensen (28. maaliskuuta 1883 Kööpenhamina – 20. lokakuuta 1935) oli tanskalainen balettitanssija ja elokuvanäyttelijä.
Richard Jensen valmistui Kuninkaallisen teatterin balettikoulusta vuonna 1901 ja nimitettiin soolotanssijaksi vuonna 1908. Hän aloitti elokuvauransa Bioramalla vuonna 1910 ja esitti sen jälkeen huimapäisiä sankarinrooleja noin kahdessakymmenessä Skandinavisk-russiske Handelshusin ja Filmfabriken Danmarkin elokuvassa.
Craigin piirikunta (Virginia)
Craigin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 5 131 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on New Castlen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1851.
Niveljalkaiset
Niveljalkaiset (Arthropoda) on ylivoimaisesti suurin eläinkunnan pääjakso. Niveljalkaisiin kuuluvia lajeja tunnetaan jo yli miljoona, mutta niitä arvellaan olevan vielä paljon enemmän. Arvioidaan, että kaikista nykyään elävistä eläinlajeista jopa 85 % on niveljalkaisia. Niveljalkaisilla on kuoriosa ja parilliset raajat. Niveljalkaisiin kuuluvat muun muassa trilobiitit, hämähäkkieläimet, äyriäiset, hyönteiset ja tuhatjalkaiset.
Termi niveljalkainen eli latinaksi arthropod on johdettu Kreikan kielen sanasta, ”nivel”, ja , ”jalka”. Sen esitteli 1845 saksalainen eläintieteilijä Karl Theodor Ernst von Siebold (1804-1885).
thumb|150px|[[Eteläntytönkorento|Eteläntytönkorennon nivelikäs takajalka.]] Niveljalkaisille on ominaista kitiinipitoinen suojaava tukirunko, jonka sisäpintaan lihakset ovat kiinnittyneet. Kitiinirunko ei pysty laajenemaan, joten niveljalkaisten on siis aika ajoin ”luotava nahkansa”, jotta ne voivat kasvaa. Ruumis koostuu jaokkeista, joiden välissä on nivelet. Jaokkeissa on yleensä jalkoja tai muita ulokkeita, joissa on myös nivel, joista koko pääjakso on saanut nimensä. Ruumiin nivelten parillisista hermosolmukkeista ja niitä yhdistävistä pituussuuntaisista hermosyistä koostuu vatsapuolella sijaitseva hermorunko eli vatsaydin. Niveljalkaisten verenkierto on avoin. Putkimainen sydän ja siihen liittyvä verisuonisto sijaitsee selkäpuolella. Hengityselimistö on maalla yleensä ilmaputkisto, vedessä kidukset.
Vallitsevana on suvullinen lisääntyminen, mutta suvutonta lisääntymistä tavataan myös.
Niveljalkaiset jaetaan yleensä neljään alajaksoon: Kuusijalkaiset (Hexapoda), leukakoukulliset (Chelicerata), tuhatjalkaiset (Myriapoda) ja äyriäiset (Crustacea).
Useimmat niveljalkaiset ovat pienikokoisia. Ne voivat kasvaa kohtalaisen kokoisiksi vain meressä, missä vesi antaa niiden tukirungolle lisätukea. Merten niveljalkaisista suurin on jopa 20 kiloa painava jättiläistaskurapu. Maalla elävät hyönteiset tai hämähäkit eivät paina aikuisina yli sataa grammaa, mutta yhden kovakuoriaislajin toukka on yli 200-grammainen.
Alan Alborn
thumb|250px|Alan Alborn Alan Jacob Alborn (s. 13. joulukuuta 1980 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen entinen mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1998–2007.
Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän sijoittui yhdenneksitoista joukkuemäessä ja normaalimäessä. Torinossa 2006 hän oli joukkuekisan neljästoista. Albornin paras sijoitus MM-kilpailuissa oli 23:s sija normaalimäestä Lahdesta 2001. Harrachovin lentomäen MM-kilpailuissa 2002 hän oli henkilökohtaisen kilpailun 32:s.
Hän pitää hallussaan Pohjois-Amerikan pituusennätystä tuloksella 221,5 metriä. Hän oli myös ensimmäinen yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka ylitti 200 metriä. Maailmancupin osakilpailussa hänen paras sijoituksensa oli neljäs Engelbergistä 2001.
Hän edusti Alaska Jumping Club -seuraa.
Aunu'u
Aunu'u on pieni tuliperäinen saari Amerikan Samoalla saariston pääsaari Tutuilan kaakkoispuolella.
Saarella on perinteisesti kasvatettu taaroa.
Eija Pelkonen
Eija Pelkonen (s. 1961) on suomalainen virkamies, koulutukseltaan proviisori. Hän toimii Fimeassa lääkealan toimijoiden valvontaprosessin johtajana syyskuuhun 2018, jolloin hän aloittaa Fimean ylijohtajana viiden vuoden määräaikaisessa virassa.
Kunto
Kunto tarkoittaa ihmisestä puhuttaessa hänen fyysistä tai henkistä kelpoisuuttaan, valmiuttaan johonkin, tai kyvykkyyttään.
Fyysinen kunto ja fyysinen toimintakyky
Fyysisellä kunnolla tarkoitetaan muun muassa kestävyyskuntoa, lihasvoimaa ja liikehallintaa. Fyysinen kunto on käsitteenä suppeampi kuin fyysinen toimintakyky, johon luetaan kuuluvaksi edellä mainittujen asioiden lisäksi muun muassa aistien toiminta. Huono fyysinen kunto on suurin yksittäinen terveysriski molemmilla sukupuolilla. Fyysistä kuntoa voidaan ylläpitää liikunnalla, joka ylläpitää samalla myös psyykkistä kuntoa.
Fyysisellä toimintakyvyllä tarkoitetaan kehon kykyä suoriutua fyysisistä ponnistuksista ja muista tavoitteista. Yksinkertaistettuna se tarkoittaa kykyä selviytyä arjen askareista, toiminnoista ja vaatimuksista vaivattomasti ja kivutta. Esimerkiksi kengännauhojen sitominen vaatii tiettyä notkeutta. Jos tällainen perustoiminto vaatii onnistuakseen erityistä ponnistelua tai erityisiä toimenpiteitä, esim. jalan nostoa tuolille tai jotain teknistä apuvälinettä, niin silloin fyysinen toimintakyky on rajoittunut. Iän myötä fyysinen toimintakyky heikkenee, mutta sitä voidaan kuitenkin merkittävästi pidentää toiminnan kautta edellyttäen luonnollisesti, etteivät terveydelliset seikat sitä rajoita. Terveys ja toimintakyky vaikuttavat toisiinsa.
Fyysinen suorituskyky
Fyysinen suorituskyky on alla olevan listan summa. Fyysisen suorituskyvyn osa-alueita tulee käsitellä kokonaisuutena sen sijaan, että keskityttäisiin vain yhteen tai muutamaan toisiaan täydentävään osa-alueeseen.
Kunnon hankkiminen ja ylläpitäminen
Hyvän kunnon saaminen ja ylläpitäminen voi vaatia seuraavia asioita:
Valkotähkäyökkönen
Valkotähkäyökkönen (Mesapamea secalis) on eräs eteläisen Suomen yleisimmistä loppukesän yökköslajeista. Se kuuluu erittäin vaikeasti määritettävään lajikompleksiin ja täysin varma lajinmääritys edellyttää perhosen tallettamista ja tutkimista mikroskoopin avulla.
Koko ja ulkonäkö
Valkotähkäyökkönen on väritykseltään yksilökohtaisesti erittäin muunteleva perhonen. Lisäksi erittäin samannäköisiä lajeja ovat martotähkäyökkönen (Mesapamea secalella) ja sekotähkäyökkönen (Mesapamea remmi). Kolmikon lajeja ei voi erottaa toisistaan pelkän ulkonäön perusteella vaan vaaditaan perhosyksilön genitaalien tutkimista mikroskoopilla. Melko samannäköisiä ovat myös kosteikkojuuriyökkönen (Apamea unanimis) ja usvayökkönen (Parastichtis suspecta).
Valkotähkäyökkösen siipiväli on noin 30–34 mm. Etusiipien pohjaväri vaihtelee kellanruskeasta ja selväkuvioisesta tummanharmaaseen ja lähes kuviottomaan. Etenkin siiven keskiosa ja ulkoreuna ovat usein selvästi tummemmat. Munuaistäplä, jota reunustaa kaksinkertainen valkoinen viiru erottuu kuitenkin hyvin. Mutkitteleva sisempi poikkiviiru kohtaa siiven takareunan kohtisuorasti. Yleisvaikutelma lajin siivestä on kirjava, vaikka selkeää kuviointia ei olisikaan. Takasiivet ovat vaaleanharmaat, ulkoreunaa kohti hieman tummenevat ja niiden alapinnalla on pieni tumma täplä, joka ei erotu yläpinnalla.
Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys kattaa Pohjois-Afrikan ja Euroopan. Suomessa valkotähkäyökkönen on erittäin yleinen ja pääasiassa havainnot ovat Raahe–Lieksa-linjan eteläpuolelta, harvakseltaan Tornio–Kajaani-linjalle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alkupuolelta syyskuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
thumb|left|200px|Valkotähkäyökkösen vaaleassa värimuodossa kuviointi erottuu selkeästi. Valkotähkäyökkösen elinympäristöjä ovat avoimet niityt ja viljelysmaat, usein kulttuuriympäristöissä lähellä asutusta. Laji on hyvin yleinen ja usein lentoaikansa runsaslukuisimpia yöperhosia. Perhoset lentävät öisin ja tulevat valolle, mutta selvästi innokkaammin syötille. Toukka elää heinäkasvien varsilla ja tähkissä. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.
Lajin solmumadoksi kutsutuilla toukilla on ollut jonkin verran merkitystä etenkin rukiin tuholaisena. Erityisesti Itä-Suomessa vuosina 1896–1897 satotappiot ovat olleet noin 50 %, joillakin tiloilla jopa 80–100 %. Myös 1960-luvulla on Etelä-Savossa ollut mainittavia tuhoja.
Ravintokasvit
Toukka syö erilaisia heiniä kuten nurmipuntarpää (Alopecurus pratensis), koiranheinä (Dactylis glomerata), rantavehnä (Leymus arenarius) ja juolavehnä (Elymus repens).
Cavan
Cavan, on Irlannin kaupunki Ulsterin historiallisessa provinsissa Cavanin kreivikunnassa. Se toimii kreivikuntansa pääkaupunkina. Cavanissa on 10 205 asukasta (vuonna 2011) ja kaupungin pinta-ala on 18,4 neliökilometriä (agglomeration).
Patukkaooppera
Musikaalin päähenkilö on Ansa Vallittu, joka on yksi työntekijöistä patukkatehtaalla. Hän on tyytyväinen työhönsä, vaikka hän kärsii rakkauden puutteesta ja lapsettomuudesta jota lievittävät työpaikan ihmissuhteet. Tehtaalle saapuu konsultti Erkki Ranto, johon Ansa rakastuu ja muuttuu aivan kuin toiseksi ihmiseksi konsultin vaikutuksesta. Sirkku Peltolan ohjaama musikaali on yhteiskunnallinen musikaali, joka ottaa kantaa yhteiskuntaan ja kovaan markkinatalouteen.
Patukkaoopperan musiikin tyylit vaihtelevat rockin, klassisen musiikin, latinorytmien, tangon ja popin välillä. Musikaalin musiikkia olivat soittamassa Iiro Rantala, Lenni-Kalle Taipale ja Arto Piispanen.
Roolit
Muissa rooleissa ovat muun muassa Maria Aro, Mika Honkanen, Petra Karjalainen, Eriikka Väliahde, Leena Rousti, Soili Markkanen, Antti Seppä, Juhani Niemelä, Pablo Seppä, Matti Pussinen, Harri Rantanen, Tuire Salenius, Jari Ahola, Janne Kallioniemi, Jari Leppänen ja Juhana Suninen.
Nivos
thumb|Nivoksen logo Nivos on lämmön, sähkön, veden ja valokuidun toimittaja Mäntsälässä ja lähialueilla. Nivos-konsernin omistaa Mäntsälän kunta.
Nivos ylläpitää ja kehittää toimialueellaan energia- ja lämmitysratkaisuja, energia- ja valokuituverkkoja sekä vesihuoltoa.
Nivos Oy:n tytäryhtiöitä ovat Nivos Energia Oy, Nivos Palvelut Oy, Nivos Verkot Oy ja Nivos Vesi ja Lämpö Oy.
Presa español
Alkuperä
Presa español oli yksi varhaisimpia espanjalaisia taistelukoiria. Sillä oli samanlainen tehtävä kuin cordobantaistelukoiralla. Englanninkielinen nimitys viittaa siihen, että sitä olisi käytetty taistelussa härkiä vastaan, mutta tosiasiassa se taisteli pääasiassa toisia koiria vastaan.
Rotu oli esillä englantilaisessa koiranäyttelyssä vuonna 1896, ja muutamia yksilöitä tuotiin Britanniaan myös sen jälkeen, tarkoituksena vahvistaa englannibulldoggien linjoja. Se oli olemassa ainakin vielä 1900-luvun alussa, sillä Robert Leighton julkaisi siitä kuvan vuonna 1907.
Liana Kaarina
Liana Kaarina, koko nimeltään Liana Kaarina Ohayon (o.s. Leskinen, s. 16. toukokuuta 1937 Helsinki) on suomalainen elokuvanäyttelijä. Hän aloitti uransa lausujana ja tragediennena, mutta tuli tunnetuksi näyteltyään 1960-luvulla useissa Suomen Filmiteollisuuden (SF) elokuvissa. Hänen esittämänsä naishahmot olivat useimmiten kevytkenkäisiä, langenneita viettelijättäriä.
Liana Kaarinasta tuli elokuviensa myötä 1960-luvulla seksipommi, valkokankaan kohukaunotar, vamppi ja viettelijätär. Hänen tunnetuin vamppiroolinsa oli menestyselokuvassa Kuu on vaarallinen, joka oli hänen läpimurtonsa filmitähtenä. Hänen lapsuudenidolinsa oli näyttelijä Tauno Palo. Hän teki myös laulukeikkoja.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Liana Kaarina oli Perussuomalaisten ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.
Liana Kaarinalla on rooli musiikkielokuvassa Kalevala: Tuohitorvi soi!. Elokuvaa on tarkoitus viedä eri maiden Suomi-kouluihin ja amerikkalaisille Kalevala-harrastusryhmille.
Vuonna 2005 Liana Kaarinalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Vuonna 2022 Liana Kaarinasta tehtiin dokumenttielokuva Rakkaudella Liana Kaarina ja sen TV-ensiesitys oli YLE TV1 -kanavalla 4.9.2022.
Yksityiselämä
Liana Kaarina on ollut naimisissa kolme kertaa: jääkiekkoilija Hannu Kyllästisen kanssa vuosina 1961–1965, Teini Salokankaan kanssa vuosina 1965–1967 ja Elias Ohayonin kanssa vuosina 1969–1977, joista viimeksi mainitun kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Hänellä on myös neljä lastenlasta. Vuosina 1969–1994 hän ei asunut Suomessa, vaan Marokossa, Pariisissa ja Jerusalemissa. Liana Kaarinan serkku on pianotaiteilija Hilpi Leino-Kantola.
Liana Kaarina on julkaissut kaunokirjallisuutta (runokokoelman ja kaksi romaania) sekä omaelämäkerran.
Haastatteluissa ja omaelämäkertakirjassaan Liana on kertonut sairastaneensa bulimiaa ja alkoholismia. Hän pääsi eroon bulimiastaan raskauksiensa jälkeen ja alkoholismistaan jo ennen muuttoaan ulkomaille 1969. Hän puhui ulkomailla asuessaan avoimesti alkoholiongelmastaan ja auttoi myös muita samassa tilanteessa olevia.
Merle Kilgore
Kilgore sekä levytti itse että kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten June Carter Cashille, Claude Kingille, Johnny Hortonille ja Tommy Roelle.
Kilgore pääsi vuonna 1998 Nashville Songwriters Hall of Fameen. Hän kuoli 70-vuotiaana sydänvaivoihin kesken keuhkosyöpähoitojen.
Attika (arkkitehtuuri)
thumb|Narvan riemukaari [[Pietari (kaupunki)|Pietarissa on tyypillinen esimerkki rakennuksesta, jossa attika on koristeltu piirtokirjoituksin ja veistoksin.]]
Attika on roomalaisessa ja klassisessa arkkitehtuurissa rakennuksen osa, joka sijaitsee palkiston ja korniisin yläpuolella muodostaen matalan lisäkerroksen tai tasaisen seinäpinnan aivan katon alapuolelle. Termin ottivat käyttöön ensimmäisenä renessanssin arkkitehdit. Attika voi olla aivan paljas, mutta varsinkin riemukaarissa attikakerros on yleensä koristeltu veistoksilla tai piirtokirjoituksilla.
PFK Lokomotiv Plovdiv
Profesionalei Futbolei Klub Lokomotiv Plovdiv on jalkapalloseura Plovdivin kaupungista. Kaudella 2021–2022 seura pelaa Bulgarian korkeimmalla sarjatasolla Efbet liga:ssa. Seura on voittanut kaudella 2003–2004 Bulgarian mestaruuden.
Lilli Beck
thumb|200px|Lilli Beck. Lilli Beck (myös Lili Bech, 29. joulukuuta 1885 Kööpenhamina – 20. tammikuuta 1939 Aarhus) oli tanskalainen näyttelijä.
Beck aloitti näyttelijänuransa Folketeatretissa vuonna 1905, kierteli sen jälkeen Jens Trap Walterin teatteriseurueen kanssa ja työskenteli vuosina 1910–1913 jälleen Folketeatrissa. Vuodesta 1912 lähtien hän esiintyi Skandinavisk-russiske Handelshusin, Nordisk Filmsin ja ruotsalaisen Svenska Bion elokuvissa. Beckin elokuvaura päättyi vuonna 1924, ja jo sitä ennen hän oli palannut teatteriin. Hän oli naimisissa ruotsalaisen elokuvaohjaajan Victor Sjöströmin kanssa vuosina 1914–1916.
Syrjäytyminen
Syrjäytyminen tai sosiaalinen syrjäyttäminen (ekskluusio, marginalisointi) viittaavat prosessiin, joka tuottaa koulutukseen, työmarkkina-asemaan, elintasoon, terveyteen, sosiaalisiin suhteisiin ja elinympäristöön liittyvää yhteiskunnallista huono-osaisuutta. Toisaalta kaikkea edellä mainittua kuvataan myös syrjäytymisen syiksi.
Ruotsin sosialidemokraattinen pääministeri Per Albin Hansson käytti sosiaalisen syrjäyttämisen käsitettä jo vuonna 1928 pitämässään kuuluisaksi muodostuneessa kansankoti-puheessaan :
Sosiaalisen ekskluusion eli marginalisaation käsite levisi muiden maiden yleiseen keskusteluun 1960-luvulta alkaen, mutta yleistyi Suomessa vasta 1980-luvulla.
Määritelmiä
Sosiaalisella syrjäyttämisellä eli ekskluusiolla tarkoitetaan yksilöiden tai ihmisryhmien sosiaalis-taloudellista ulossulkemista tai marginalisointia eli reunalle työntämistä, minkä seurauksena he eivät kykene osallistumaan täysipainoisesti yhteiskunnan kulloinkin tavanomaisina pidettyihin toimintoihin. WHO:n mukaan sosiaalinen syrjäyttäminen johtuu yhteiskunnan epätasaisista taloudellisista, poliittisista, sosiaalisista ja kulttuurisista voimasuhteista, jotka johtavat resurssien ja oikeuksien epätasaiseen jakautumiseen.
Syrjäytymiselle ei ole vakiintunutta määritelmää suomenkielisessä sosiaalitutkimuksessa, mutta sitä käytetään usein kuvaamaan yksilön, kotitalouden tai jonkin ihmisryhmän joutumista taloudellisesti ja sosiaalisesti ongelmallisiin olosuhteisiin, joista on huonot mahdollisuudet vapautua. Sosiaalisesti ongelmallisilla olosuhteilla voidaan viitata esimerkiksi yhteiskunnan tai sen yksittäisten jäsenten taholta tulevan arvostuksen puutteeseen eli niin sanottuun sosiaaliseen leimautumiseen. Myös palkkatyön kuormittavuus saattaa syrjäyttää ihmisen sosiaalisesti sen vuoksi, ettei hän jaksa harrastaa sosiaalista kanssakäymistä vapaa-aikanaan.
Syitä
Vanhukset ovat Suomessa erityisessä syrjäytymisvaarassa, sillä läheskään kaikilla vanhuksilla ei ole esimerkiksi mahdollisuutta hankkia tarvitsemaansa hoitoa tai saada sitä vastikkeetta. Alimitoitetut sosiaalipalvelut ovat johtaneet siihen, että kodista on tullut monelle vanhukselle vankila, jossa ei pärjää enää yksin, mutta jossa pitää silti viettää koko valveillaoloaika pääsemättä käymään edes ulkona. . Iäkkäillä naisilla on suurin riski ajautua pitkittyneeseen köyhyyteen. Miehillä on puolestaan naisia suurempi riski ajautua päihteiden ongelmakäyttäjäksi tai joutua asunnottomaksi.
Myös lasten hankkiminen ja sitä seuraava avioero lisäävät syrjäytymisriskiä, koska yksinhuoltajaperheiden köyhyys on huomattavasti yleisempää kuin kahden huoltajan perheillä. Avioero lisää myös riskiä joutua asunnottomaksi.
Seurauksia
Syrjäytyneillä on usein muita ihmisryhmiä huonommat mahdollisuudet hankkia lääkkeitä ja laadukkaita terveydenhoitopalveluja tai syödä terveellisesti. Syrjäytyneiden keskimääräinen elinajanodote onkin pienempi kuin muulla väestöllä.
Syrjäytynyt ihminen saattaa menettää luottamuksen yhteiskuntaan ja sen edustajiin. Taloudellisesti syrjäytyneillä onkin muuta väestöä huomattavasti heikompi usko demokraattisen päätöksentekojärjestelmän toimivuuteen. Syrjäytyminen saattaa aiheuttaa yksilölle myös toivottomuutta, katkeruutta, motivaation laskua, itsetunnon heikkenemistä tai muunlaista henkistä pahoinvointia. Myös halu vastuun kantamiseen ja itsestään huolehtimiseen voi heiketä. Liverpoolin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että taloudellinen syrjäytyminen lisää riskiä sairastua mielenterveyden häiriöihin lapsilla 40 prosenttia ja äideillä 44 prosenttia.
Syrjäytyminen saattaa johtaa etenkin miehillä vaikeuksiin löytää kumppania taikka muunlaisiin ihmissuhdeongelmiin. Syrjäytyminen saattaa johtaa myös päihdeongelmiin tai pahentaa entisiä. Myös rikollisuus on keskimääräistä yleisempää syrjäytyneiden keskuudessa.
Sisäasiainministeriön vuonna 2010 asettama alueellisen turvallisuusyhteistyön työryhmä arvioi syrjäytymisen olevan yksi Suomen turvallisuuden keskeisiä riskitekijöitä.
Pekka Tiainen ja Kari Hietala ovat esittäneet vuonna 1994 artikkelisarjassaan, että joidenkin sosiaalisesta syrjäytymisestä on etua muille. Heidän mukaansa muutaman kymmenen tuhannen henkilön poistuminen työmarkkinoilta parantaa 1990-luvun alun laman työmarkkinatasapainoa eli auttaa laman työpoliittisessa ongelmassa.
Historiaa
Pitkäaikaistyöttömien määrä 20-kertaistui vuosina 1990-2007. Alle 30-vuotiaita ihmisiä, jotka olivat sekä ilman toisen asteen tutkintoa että myös ilman työ- tai opiskelupaikkaa, oli vuonna 2012 kuitenkin lähes puolet vähemmän kuin 1990-luvun alussa.
Bathin piirikunta (Virginia)
Bathin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 4 147 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Warm Springsin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1790.
Barrow AFC
Barrow AFC on vuonna 1901 perustettu englantilainen jalkapallojoukkue, Joka pelaa Englannin Kakkosliigassa, neljännellä sarjatasolla. Barrow nousi Kakkosliigaan kaudella 2019-2020. Seuran värit ovat sinen ja valkoinen, ja heidän lempinimensä on "The Bluebirds" (suom. "Sinilinnut"). Barrow AFC:n stadion on Holker Street.
Taneli Lassila
Taneli Lassila (s. 27. lokakuuta 1998) on suomalainen pesäpalloilija. Lassila edustaa Ykköspesikseen kaudeksi 2023 noussutta Jyväskylän Kiriä, johon hän siirtyi tamperelaisesta Manse PP:stä kaudeksi 2022. Hänen kasvattajaseuransa on Vimpelin Veto. Lassila on saavuttanut urallaan yhden SM-kullan Manse PP:ssä kaudella 2021 ja yhden SM-pronssin Vimpelin Vedossa kaudella 2018. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä lukkarina. Lassila on pelannut urallaan 17 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 30 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty kauden 2022 jälkeen. Lassilan veljet Aleksi ja Eemeli pelaavat Superpesistä Vimpelin Vedossa.
Lahko (uskonto)
Lahko on nykyisessä päämerkityksessään vallitsevasta kirkosta eronnut uskonnollinen ryhmä. Laajemmassa merkityksessään lahko on mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irrottautunut ryhmä tai liike. Perinteisessä kristillisessä merkityksessään lahko on harhaoppisena pidetty liike, jonka ei katsota dogmissaan tunnustavan Jeesuksen statusta samalla tavalla kuin kristillinen kirkko.
Uskontososiologien näkemyksiä
Uskontososiologi Phil Zuckermanin mukaan lahkojen, kirkkojen ja kulttien välillä ei varsinaisesti ole eroa. Uskontososiologi Kimmo Ketola on todennut kirkko-lahko-luokittelun olevan ongelmallinen muiden kuin juutalais-kristillisen kulttuuripiirin suhteen.
Martin Koch
Martin Koch on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Yossi Benayoun
Yossi Benayoun (s. 5. toukokuuta 1980 Dimona, Israel) on israelilainen jalkapalloilija. Koska hän on erittäin monipuolinen pelaaja, häntä voi käyttää sekä hyökkääjänä että hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Tällä hetkellä hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Hän edustaa myös Israelin maajoukkuetta ja toimii joukkueen kapteenina. Israelin maajoukkuepaidassa Benayoun on edustanut maataan 90 kertaa ja viimeistellyt kyseisissä otteluissa 24 maalia. Seurajoukkueista hän on aikaisemmin edustanut muun muassa Liverpoolia, Chelseaa ja Arsenalia. Benayounia pidetään yleisesti yhtenä maansa kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Heinäkuussa 2010 Benayoun teki kolmivuotisen sopimuksen jalkapalloseura Chelsean kanssa. Siirtosummaksi ilmoitettiin 5,5 miljoonaa puntaa. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan itseään avauskokoonpanoon ja kesän 2011 siirtoikkunan viimeisenä päivänä hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Arsenaliin. Kaudeksi 2012–2013 Benayoun lainattiin West Ham Unitediin. 30. kesäkuuta 2013 päävalmentaja Jose Mourinho ilmoitti, että Chelsea luopuu Benayounin palveluksista.
Claude King
pienoiskuva|Claude King Claude King (5. helmikuuta 1923 – 7. maaliskuuta 2013 ) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja -lauluntekijä. Hän syntyi Louisianassa ja oli nuorella iällään urheilija.
King muistetaan varsinkin laulusta "Wolverton Mountain" (1962). Hän oli myös vähemmän tunnettu näyttelijä, joka teki elokuvaesiintymisiäkin.
From Under the Cork Tree
From Under the Cork Tree on yhdysvaltalaisen Fall Out Boy -yhtyeen kolmas albumi, joka ilmestyi vuonna 2005. Albumin rajoitettu Black Clouds and Underdogs -painos julkaistiin 14. maaliskuuta 2006.
Arne Andersson (liikenneneuvos)
Arne Valdemar Andersson (14. maaliskuuta 1906 Helsingin maalaiskunta – 26. lokakuuta 1973 Lohja) oli yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvon.
Andersson syntyi maanviljelijän poikana, mutta aloitti liikennöinnin jo 20-vuotiaana omalla pakettiautolla. Vuonna 1927 hän aloitti linja-autoliikenteen Helsingin ja Seutulan välillä ja 1929 reitillä Helsinki–Kirkkonummi–Siuntio–Lohja, jolloin hänellä oli jo kolme linja-autoa. Andersson perusti vuonna 1935 sittemmin liikenneneuvoksen arvon saaneen Sigurd Wikströmin ja August Hongiston kanssa Lohjan Liikenne -yhtiön, ja Anderssonista tuli sen toimitusjohtaja. Lohjan Liikenne laajensi reittejään Uudellamaalla ja toimintaansa myös ostamalla muita yrityksiä, talvisotaan mennessä sillä oli jo kuusitoista linja-autoa. Sotien aikana Andersson toimi väestönsuojelu- ja ilmatorjuntajoukoissa. Kun liikennöintireittejä jouduttiin sotien jälkeen uusimaan Neuvostoliiton vuokrattua Kirkkonummen kunnan osia, Lohjan Liikenne kasvoi sekä uusien reittien että yrityskauppojen myötä. Vuonna 1966, kun Andersson sai liikenneneuvoksen arvonimen, yhtiöllä oli jo 47 linja-autoa ja se ajoi myös monia kaukoreittejä, esimerkiksi Hankoon ja Tammisaareen. Lohjan paikallisliikenne oli täysin yhtiön hoitamaa. Kun Andersson jäi eläkkeelle 1967, yhtiön toimitusjohtajana jatkoi hänen vävynsä Lauri Leikola, joka sai appensa tavoin liikenneneuvoksen arvonimen, vuonna 1984.
Kitiini
thumb|Kitiini.
Martotähkäyökkönen
Martotähkäyökkönen eli vähätähkäyökkönen (Mesapamea secalella) on puuyökkösiin kuuluva yöperhoslaji. Sen tunnistaminen lajilleen ei onnistu ulkoisten tuntomerkkien perusteella.
Kitiini
Kitiini (kreikaksi khiton = vaippa) on selluloosan ja tärkkelyksen kanssa luonnossa runsaana esiintyvä eloperäinen materiaali. Kemiallisesti kitiini on N-asetyyliglukosamiiniyksiköistä koostuva polysakkaridi. Se on muuten kuin selluloosa, paitsi että yhden hydroksyylin tilalla on asetyyliamiini, jonka avulla kitiinimolekyyli voi muodostaa vetysidoksia, jotka vahvistavat materiaalia; kevlar on juuri samasta syystä vahvaa.
Martotähkäyökkönen
Koko ja ulkonäkö
Martotähkäyökkönen on käytännössä identtinen valkotähkäyökkösen (Mesapamea secalis) sekä sekotähkäyökkösen (Mesapamea remmi) kanssa, eikä lajeja voi erottaa toisistaan ilman genitaalipreparaatin tekemistä. Se tunnistettiinkin omaksi lajikseen vasta vuonna 1983. Lisäksi samankaltaisia ovat myös kosteikkojuuriyökkönen (Apamea unanimis) ja usvayökkönen (Parastichtis suspecta). Keskimäärin se on siipiväliltään valkotähkäyökköstä pienempi, 27–32 mm, ja väritykseltään selvemmin yksivärinen. Joidenkin lähteiden mukaan siivessä voi olla myös punertavaa hohdetta.
Kitiini
Kitiini esiintyy luonnossa kolmessa eri polymorfisessa muodossa: α-, β- ja γ-muodossa. Näillä muodoilla on erilaisia, vaihtelevia ominaisuuksia. Polymeeriketjun järjestys erottaa nämä kolme polymorfista muotoa toisistaan. Tärkeimmät α-kitiinin lähteet ovat ravut ja katkaravut, β-kitiinillä mustekalat ja γ-kitiinillä loligot, jotka ovat mustekalojen sukulaislajeja.
Martotähkäyökkönen
Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Vähä-Aasiaan. Norjassa levinneisyys ulottuu pohjoisemmaksi kuin valkotähkäyökkösellä. Suomessa laji on ilmeisesti yleinen, mutta varmat havainnot painottuvat etelärannikolle, minkä lisäksi niitä on jonkin verran Etelä-Suomen sisämaasta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinä-elokuussa. Suomessa lento alkaa ehkä noin viikkoa valkotähkäyökköstä myöhemmin.
Kitiini
Kitiiniä muodostuu kun niveljalkaiset, kuten ravut, rakentavat kuoripanssariaan tai kun hyönteiset, joiden koko rakenne on kiinnittynyt kuoreen, saavat lopullisen muotonsa metamorfoosin viimeisenä vaiheena. Sienten, levien ja hiivojen soluseinämät sisältävät myös kitiiniä.