cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyöräliitto
Toimintatavat
Pyöräliitto pyrkii tavoitteisiinsa vaikuttamistyön, kampanjoinnin, julkisen keskustelun, paikallisyhdistysten tukemisen ja hanketyön keinoin. Tärkeä osa työtä on päättäjien, vaikuttajien ja virkamiesten tapaaminen ja pyörällä liikkuvien näkökulman ja tarpeitten kertominen heille. Pyöräliitto antaa asiantuntijatukea virkamiehille, päättäjille, kansalaisvaikuttajille ja toimittajille.
Kampanjat
Pyöräliitolla on erilaisia kampanjoita ja hankkeita, mm.
VeloFinland
VeloFinland on vuosittainen pyöräliikenteen oma seminaari, jonka Pyöräliitto on järjestänyt vuodesta 2015 alkaen. Kaksipäiväisen seminaarin aikana käsitellään pyöräliikenteeseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyviä aiheita eri näkökulmista, mm. talouden, kansanterveyden, viihtyvyyden, kaavoituksen ja kulttuurin näkökulmista. Seminaari on suunnattu virkamiehille, päättäjille, kaavoittajille, alan opiskelijoille ja kaikille pyöräliikenteen edistämisestä kiinnostuneille. VeloFinland on järjestetty (aikajärjestyksessä) Jyväskylässä, Helsingissä, Tampereella, Turussa ja webinaarina.
Pyöräliiton jäsenet
Jäseninä pyöräliitossa on sekä paikallisia rekisteröityjä pyöräily-yhdistyksiä että yksityishenkilöitä. Valtaosa jäsenistä kuuluu johonkin jäsenyhdistykseen, mutta suorajäseniäkin on. Jäsenyhdistykset ovat (aakkosjärjestyksessä)
Pyöräliitto on jäsenenä European Cyclists’ Federation ECF:ssä ja Suomen pyöräilynohjaajat ry:ssä.
Kylmäjoki
Kylmäjoki on joki tai puro, joka sijaitsee Savonlinnan Haukiniemessä. Se laskee Kahenlammesta Tevanlahteen. Joen pituus on noin 1,8 kilometriä ja leveys keskimäärin 2 metriä. Korkeusero joen päissä on 11,4 metriä.
Anna Jablonskaja
Anna Jablonskaja (, ; oik. Hanna Hryhorivna Mašutina, ; 20. heinäkuuta 1981 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 24. tammikuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli ukrainalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän kuoli Domodedovon lentokentän pommi-iskussa 2011.
Blogissaan 21. joulukuuta 2010 Jablonskaja kirjoitti "Мне кажется у меня осталось очень мало времени" ("Minulla on luultavasti vain vähän aikaa jäljellä").
Elämä
Anna Jablonskaja julkaisi toistakymmentä näytelmää. Monia niistä on esitetty Venäjällä, etenkin Pietarissa. Jablonskaja on vuodesta 2004 saanut useita palkintoja monien kirjallisuustapahtumien yhteydessä. Hän kirjoitti myös lyyrisiä runoja. Moskovan Meierhold-keskuksen johtajan Pavel Rudnevin mukaan häntä pidettiin yhtenä nuoren polven suurimmista lahjakkuuksista, ja hän oli Uusi draama -kulttuurisuuntauksen henkinen johtaja.
Jablonskaja tuli Moskovaan lentokoneella Odessasta puoli tuntia ennen räjähdystä. Hän oli menossa Isskustvo kino -lehden tilaisuuteen, jossa hänelle oli tarkoitus myöntää lehden perustama palkinto.
Alkanoliamiinit
thumb|250px|[[Etanoliamiini on esimerkki alkanoliamiinista]] Alkanoliamiinit eli aminoalkoholit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on sekä alkoholeille tunnusomainen hydroksyyliryhmä että amiineille tunnusomainen aminoryhmä. Alkanoliamiinit ovat tärkeitä yhdisteitä liuottimina sekä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Alkanoliamiinien rakenteessa sekä amino- että hydroksyyliryhmät voivat olla joko primäärisiä, sekundäärisiä tai tertiäärisiä. Molekyylimassaltaan pienet ja rakenteeltaan yksinkertaiset alkanoliamiinit ovat huoneenlämpötilassa olomuodoltaan nesteitä ja suuremmat kiteisiä kiinteitä aineita. Useat alkanoliamiinit liukenevat hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Amiinien tavoin alkanoliamiinit ovat emäksisiä ja reagoivat happojen kanssa muodostaen suoloja. Karboksyylihappojen ja happokloridien kanssa reagoidessaan alkanoliamiinit muodostavat huoneenlämpötilassa amideja ja kuumennettaessa estereitä. Dikarboksyylihapot reagoivat muodostaen poly(amidiesteri)polymeerin.
Alkanoliamiinien valmistamiseen on kaksi pääasiallista tapaa. Ammoniakki tai amiini reagoi epoksidien kanssa nukleofiilisella substituutioreaktiolla, jolloin epoksidin rengasrakenne avautuu ja muodostuu alkanoliamiini. Tyypillisimmät käytetyt epoksidit ovat etyleenioksidi ja propyleenioksidi. Toinen tapa on pelkistää nitroalkoholeja vedyttämällä, ja tässä menetelmässä katalyyttinä käytetään Raney-nikkeliä.
Alkanoliamiineja käytetään monien muiden orgaanisten kemikaalien, esimerkiksi emulgointiaineiden, pinta-aktiivisten aineiden, lääkkeiden ja maatalouskemikaalien, valmistukseen. Tämän lisäksi niitä käytetään myös liuottimina, polymeerien valmistukseen, happamien kaasujen puhdistamiseen kemianteollisuudessa ja ruosteenpoistokemikaaleina. Alkanoliamiineja käytetään ja valmistetaan vuosittain tuhansia tonneja.
Cheri Honkala
Honkalan poika Mark Webber (s. 1980) on näyttelijä.
Norman Pritchard
Pritchard on siinä mielessä ”kiistanalainen” olympiaurheilija, että häntä ovat väittäneet omakseen sekä Britannia että Intia. Brittiläinen olympiahistorioitsija Ian Buchanan toteaa Pritchardin olleen vanhaa siirtomaasukua ja vaikka hän syntyi Intiassa, hän oli puhtaasti brittiläinen. Intian olympiakomitean historioitsija Gulun Hesekiel puolestaan perustaa näkemyksensä siihen, että Pritchard syntyi Intiassa ja asui siellä useita vuosia. Pritchard muutti Englantiin kesällä 1900, ja hänet valittiin jäseneksi Lontoo AC:n kesäkuussa, minkä jälkeen hän kilpaili AAA:n kilpailuissa. Britannian joukkue olympiakisoihin 1900 valittiin AAA:n tulosten perusteella, ja Pritchardin toinen sija (voittaja Alvin Kraenzlein) 120 jaardin aidoissa riitti hänelle olympiakisavalintaan. Buchanan huomauttaa, että Pariisin ohjelmassa luetellaan hänet AAA:n joukkueen jäseneksi, ja että New York Times kirjoittaa hänestä englantilaisena. Pritchard oli vahva pikajuoksija ja aitajuoksija ja voitti Bengalin mestaruuden 100 jaardilla seitsemänä vuonna peräkkäin 1894–1900. Hän oli Bengalin mestari myös 440 jaardilla ja 120 jaardin aidoissa, joka tukee Intian vaatimusta. Hän oli myös aikoinaan Intian FA:n sihteeri. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin ottaen nimen Norman Trevor. Hän ryhtyi näyttelijäksi mykkäelokuviin esiintyen yhdessä Ronald Colmanin kanssa 27 elokuvassa MGM:llä. Pritchard kuoli rahattomana oletettavasti krooniseen aivosairauteen.
Hänen henkilökohtaisia ennätyksiään ovat 100 metrin juoksussa 10,9 (1899), 200 metrillä 22,6 (1900), 110 metrin aitajuoksussa 15,4 (1899) ja 200 metrin aitajuoksussa 26,2 (1900).
Elokuvia: Beau Geste (1926), ... ja naiset rakastavat heitä (Dancing Mothers) (1926) ja Tonight at Twelve (1929).
Matthias Fahrig
Matthias Fahrig (s. 15. joulukuuta 1985 Wittenberg) on saksalainen telinevoimistelija. Fahrig on voittanut urallaan kaksi MM-pronssia ja kuusi EM-mitalia, joista kaksi kultaista.
Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Fahrig kuului Saksan joukkueeseen sen sijoittuessa joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.
Ye
Ye tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Ye on seuraavien henkilöiden nimi:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Didrik Arup Seip
Seip väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1916. Hän julkaisi merkittäviä norjan kielen historiaa koskevia tutkimuksia. Seipin kielitieteellisiä teoksia ovat muiden muassa Norsk språkhistorie til omkring 1370 (1931, uusi painos 1955) ja Omstridde spørsmål i norsk språkutvikling (1952). Seip kannatti norjan kielimuotojen lähentämistä ja toimi vuonna 1952 perustetun Norjan kielilautakunnan puheenjohtajana.
Toisen maailmansodan aikana Sep kuului vastarintaliikkeen johtomiehiin. Syyskuussa 1941 Seip pidätettiin ja vietiin Grinin keskitysleirille. Hän oli siellä kevääseen 1942, jolloin hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Heinäkuussa 1942 hänet vapautettiin, mutta hän asui Saksassa vuoteen 1945. Seip julkaisi sodanaikaisista kokemuksistaan kirjan Hjemme og i fiendeland 1940–1945 (1946).
Pamir (täsmennyssivu)
Pamir voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Yf
Yf tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Tunguusikielet
Tunguusikielet ovat itäaasialainen kielikunta, johon kuuluu 12 keskenään varsin läheistä sukua olevaa kieltä. Niillä on yhteensä noin 75 000 puhujaa Pohjois-Kiinassa, Mongoliassa ja Siperian itäosissa Obin ja Jenisein seudulta Ohotanmerelle asti. Kielikunnasta käytetään myös nimityksiä tunguusilaiskielet, tunguusilaiset kielet ja mantšu-tunguusilaiset kielet. Aikaisemmin niiden sekä turkkilais- ja mongolikielten katsottiin kuuluvan oletettuun altailaiseen kielikuntaan.
Historia
Kiinan koillisosassa aikaisemmin puhuttu mantšu on vanha sivistyskieli, jota kirjoitetaan hieman muunnetulla mongolilaisella aakkostolla. Nykyisin kuitenkin kiina on lähes täysin syrjäyttänyt sen puhekielenä Mantšuriassakin. Kirjakielenä sitä käyttävät enää yksi mantšun murre sekä solonit ja Mantšurian mongolilaiset daguurit. Mantšunkieliset käännökset kiinalaisista klassikoista ovat suuresti auttaneet vaikeaselkoisen vanhan kiinan lauseopin tulkitsemisessa.
Muilla tunguusikielillä suullinen kansanperinne on rikas, mutta kirjallisuutta ruvettiin luomaan vasta neuvostoajalla. Kirjaimistona on nykyisin kyrillinen aakkosto; välillä kokeiltiin latinalaisia kirjaimia.
Luokittelu
Sanastoa ja kielioppia vertailemalla tunguusikielten voidaan jakaa kolmeen pääryhmään: pohjois-, kaakkois- ja lounaistunguusikieliin. Näistä kaksi jälkimmäistä ryhmää ovat läheisempää sukua keskenään kuin pohjoistunguusikielten kanssa ja muodostavat siten yhdessä etelätunguusikielten ryhmän. Tunguusikielet luokitellaan seuraavasti:
Pohjoistunguusikielet
Dark Legacy
Dark Legacy on suomalaisen metalliyhtye Domination Blackin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Poison Arrow Records.
Mongolin kieli
Mongolin kieli (монгол хэл, mongol hel) on useimpien Mongolian asukkaiden äidinkieli. Suurin osa puhuu sen halha-murretta. Kieltä puhutaan myös Sisä-Mongolian, Liaoningin, Jilinin ja Heilongjiangin provinssissa Kiinassa, Yssyk-Kölin alueella Kirgisiassa, Burjatiassa Venäjällä. Mongoli kuuluu mongolilaisiin kielikuntaan ja kiistanalaiseen altailaiseen kielikuntaan, johon lukeutuu myös turkki. Kieli on voimakkaasti agglutinoiva, ja se käyttää yksinomaan suffikseja.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Aakkoset
pienoiskuva|upright|"Mongol" kirjoitettuna perinteisellä mongolin kielen merkistöllä. Sitä luetaan ylhäältä alas ja vasemmalta oikealle. Mongolia on kirjoitettu monilla eri aakkosilla aikojen saatossa. Virallinen mongolin kirjaimisto luotiin 1100-luvulla. Sitä käytettiin vuoteen 1941 asti, kunnes se korvattiin kyrillisillä aakkosilla. Ennen sitä vuosina 1930–1932 kirjoitusasuna olivat myös latinalaiset aakkoset.
Vuosina 1991–1994 Mongoliassa yritettiin palata takaisin vanhoihin mongoliaakkosiin, mutta tämä kaatui yleiseen vastustukseen. Mongolin kieltä kirjoitetaan yhä useimmiten kyrillisillä aakkosilla, mutta mongolikirjaimia on alettu käyttää arkielämässä.
Läheistä sukua oleviin kieliin kuuluu muun muassa kalmukki.
Maaliskuussa 2020 Mongolian hallitus ilmoitti suunnitelmasta alkaa käyttää kaikissa virallisissa dokumenteissa kyrillisen kirjaimiston lisäksi myös Mongolin kirjaimistoa vuoteen 2025 mennessä.
Yhdysvaltain kongressi
Yhdysvaltain kongressi on Yhdysvaltain lainsäädäntöelin. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on kaikkiaan 435 äänivaltaista edustajaa ja senaatissa 100 senaattoria. Edustajainhuoneeseen valitaan joka toinen vuosi edustajat jokaisesta osavaltiosta. Edustajien lukumäärä on suhteutettu osavaltion asukaslukuun, kuitenkin siten, että jokaiselle osavaltiolle on taattu vähintään yksi edustajanpaikka. Senaattiin jokaisesta osavaltiosta pääsee kaksi edustajaa kuusivuotiskaudelle riippumatta osavaltion väkiluvusta. Sekä senaatin että edustajainhuoneen edustajat valitaan osavaltioissa suoralla kansanvaalilla. Kongressi kokoontuu kongressitalossa Washingtonissa.
Yhdysvaltain perustuslain mukaan liittovaltion kaikki lainsäädännöllinen valta on kongressilla. Perustuslaki määrittelee kongressille kuuluvan vallan; kaikki muu valta kuuluu osavaltioille ja kansalle. Kongressi voi säädellä muun muassa osavaltioiden välistä kaupankäyntiä, kansainvälistä kauppaa ja liittovaltion tuomioistuinten kokoonpanoja. Se voi myös säätää veroista, ylläpitää asevoimia ja julistaa sodan.
Edustajainhuone ja senaatti ovat yhdenvertaisia kamareita. Niitä sanotaan joskus ala- ja ylähuoneeksi, mutta nämä nimitykset ovat tässä mielessä epätarkkoja. Kahden vuoden välein valittava edustajainhuone on tarkoitettu antamaan kuva kansalaisten senhetkisistä mielipiteistä, kun taas hitaammin muuttuva senaatti on tarkoitettu pohdiskelevammaksi kamariksi. Joissakin suhteissa kamareiden oikeudet poikkeavat toisistaan. Senaatti vahvistaa tietyt presidentin tekemät nimitykset korkea-arvoisiin virkoihin ja liittovaltion oikeusistuimiin. Se myös vahvistaa kansainväliset sopimukset. Edustajainhuoneella on esitysoikeus kaikkien niiden lakien osalta joilla pyritään hankkimaan rahaa tai saattamaan alulle virkasyyteprosessi.
Lakiehdotus on hyväksyttävä kongressin molemmissa kamareissa täsmälleen samanlaisena, jotta se voidaan lähettää presidentille allekirjoitusta tai vetoa varten. Kongressin kamarien välillä käydäänkin usein neuvottelu kompromissin aikaansaamiseksi toisistaan eroavien lakiehdotusten välillä (conference committee).
Termillä kongressi voidaan tarkoittaa paitsi elintä sinänsä, myös valtiopäivien kulloistakin koostumusta. Vuoden 2019 alussa aloitti 116. kongressi. Yhdysvaltain perustuslaki kieltää kongressin jäseniä pitämästä julkista liittovaltion virkaa. Tästä syystä, toisin kuin monissa muissa demokratioissa, Yhdysvalloissa hallituksen jäsenet eivät ole kongressin jäseniä.
Senaatti
Senaattiin kuuluvien senaattorien määrä riippuu aina suoraan osavaltioiden lukumäärästä. Perustuslain mukaan jokaiselle osavaltiolle kuuluu kaksi senaattoria, osavaltion koosta ja väkimäärästä riippumatta; koska nykyisellään Yhdysvaltoihin kuuluu 50 osavaltiota, senaattoreita on siten tasan sata. Senaattorin toimikausi on kuusi vuotta. Paikat on jaettu siten, että yksi kolmasosa paikoista vaihtuu kahden vuoden välein. Senaattorit valitaan enemmistövaalilla siten, että kustakin osavaltiosta valitaan kerrallaan yksi senaattori. Vaalien kierron mukaan seuraava senaattori samasta osavaltiosta valitaan joko kahden tai neljän vuoden kuluttua. Jokaisen senaattorin virkakausi on kuitenkin kuusi vuotta. Osavaltio muodostaa yhtenäisen vaalipiirin.
Senaatin toimintatavat
Vaikka muodollisesti senaatti päättääkin asioista yksinkertaisten enemmistöjen turvin, käytännössä jo 40 prosentin vähemmistöllä on mahdollista estää itselleen epämieluisten lakiesitysten läpimeno. Koska senaattoreiden puheoikeus on periaatteessa rajoittamaton, ja vaaditaan vähintään 60 senaattorin äänet keskustelun katkaisemiseksi, viivytyspuheet voivat pakottaa enemmistökannan kompromissiin tai jopa luopumaan toivomastaan laista, jotta normaalia työskentelyä voitaisiin jatkaa.
Edustajainhuoneen kokoonpano
thumb|Tietokoneohjelmalla suunniteltu kalifornialainen edustajainhuoneen vaalipiiri vuodelta 2004. Piirijaon oli tarkoitus varmistaa paikallisen demokraattiedustaja Grace Flores Napolitanon läpimeno.
Yq
Yq tarkoittaa seuraavia:
Yhdysvaltain kongressi
Edustajainhuoneen kokoonpano
Maan perustuslain mukaan edustajat valitaan kahden vuoden toimikaudeksi. Edustajainhuoneen paikat jaetaan osavaltioiden kesken väkiluvun mukaisessa suhteessa kuitenkin niin, että kullakin osavaltiolla on vähintään yksi edustaja. Edustajainhuoneen paikkajaosta vuonna 1929 annetussa laissa (Reapportionment Act) edustajainhuoneen kokonaispaikkamääräksi säädetään 435 ja laissa kongressille annetaan oikeus päättää määrän muuttamisesta. Vaalipiirien yhdenmukaisuudesta vuonna 1967 annetussa laissa (Uniform Congressional District Act) säädetään, että kustakin vaalipiiristä valitaan yksi edustaja. Muutoin osavaltioilla on paljon päätösvaltaa vaalien järjestämisessä.
Yq
YQ
Yhdysvaltain kongressi
Edustajainhuoneen kokoonpano
Kaikissa osavaltioissa paitsi Louisianassa ja Mainessa käytetään pluraliteettijärjestelmää, jossa vaalipiiristä valitaan edustajaksi eniten ääniä saanut ehdokas. Louisianassa ja Mainessa edustajat valitaan seuraavasti:
Osavaltiot saavat myös määrittää vaalipiirien rajat lain sallimissa rajoissa. Lain mukaan vaalipiirien tulee esimerkiksi olla väestöltään likimain yhtä suuria. Osavaltioiden suuri harkintavalta vaalipiirijaossa on johtanut joissain osavaltioissa tarkoitushakuisesti uudelleenpiirrettyihin vaalipiireihin. Kummankin puolueen edustajat ovat usein pyrkineet vaalipiirien uudelleenmäärittelyllä takaamaan omien edustajiensa mahdollisimman hyvän menestyksen. Tämä toimenpide, josta käytetään nimitystä gerrymandering, voidaan suorittaa esimerkiksi tarkoitukseen erikseen suunnitelluilla matemaattisilla tietokoneohjelmistoilla, ja se saattaa johtaa hyvin omalaatuisen muotoisiin vaalipiireihin.
Osavaltioiden edustajien lisäksi edustajainhuoneessa on kuusi äänivaltaa vailla olevaa jäsentä, jotka edustavat niitä Yhdysvaltain alueita, jotka eivät ole osavaltioita. Sellaisia ovat District of Columbia sekä Puerto Ricon, Yhdysvaltain Neitsytsaarten, Guamin, Pohjois-Mariaanien ja Amerikan Samoan territorioita. Näistä edustajista käytetään nimitystä delegate, lukuun ottamatta Puerto Ricon edustajaa, jonka nimikkeenä on resident commissioner. Ennen kuin Filippiinit vuonna 1946 itsenäistyi, myös sieltä valittiin edustajainhuoneeseen resident commissioner.
Edustajainhuoneen edustajilla on suuri mahdollisuus säilyttää asemansa niin kauan kuin he haluavat, elleivät he jättäydy vapaaehtoisesti sivuun tai eläkkeelle. Keskimäärin edustajista valitaan uudelleen kaudelle yli 90 % ja esimerkiksi vuonna 1998 98 % edustajainhuoneen jäsenistä valittiin uudelleen.
Voimasuhteet
Paikkajakauma lähihistoriassa. R = republikaanit, D = demokraatit, I = sitoutumattomat. Paikkajakauma on muuttunut istuntokausien aikana useaan otteeseen esimerkiksi edustajien sairastumisen tai kuoleman ja täytevaalien takia.
Kongressitalo
thumb|Kongressitalon kupoli
Capitol on saanut nimensä Rooman hallintokeskuksesta Capitoliumista, joka sijaitsi samannimisellä kukkulalla. Myös itse rakennuksen tyylisuunta heijastaa antiikin Kreikan ja Rooman tyyliä.
Wreath of Thevetat
Wreath of Thevetat (suom. Thevetatin seppele) on black metal -yhtye Alghazanthin viides albumi. Se julkaistiin vuonna 2008 Woodcut Recordsin kautta. Albumin nimi viittaa Atlantiksen demonikuningas Thevetatiin, joka johdatteli tolteekit mustan magian harjoittajiksi, ja jonka seurauksena Atlantiksen tuho sai alkunsa.
Pertti Haaparanta
Pertti Juhani Haaparanta (s. 17. marraskuuta 1954 Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on erikoistunut kansainväliseen talouteen ja toiminut Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina, nykyään Aalto-yliopiston taloustieteen professorina. Haaparanta on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän kirjoittaa vakituisesti Akateemiseen talousblogiin. Haaparanta väitteli tohtoriksi Yalen yliopiston taloustieteen laitokselta vuonna 1986 kansainvälisen kaupan ja makrotaloustieteen alaan kuuluvalla väitöskirjalla "External disturbances, exports, and wage indexation".
Haaparanta on tutkinut paljon globalisaation vaikutuksia sekä kehitys- ja ympäristökysymyksiä. Hän on myös ottanut osaa julkiseen keskusteluun. Hän suhtautuu globalisaatioon myönteisesti ja katsoo globalisaation ongelmien johtuvan muun muassa köyhiä maita haittaavista tulleista ja muista kaupan esteistä. Näiden osasyynä hän pitää sitä, että köyhillä mailla ei ole voimavaroja osallistua täysipainoisesti kansainväliseen päätöksentekoon näissä asioissa. Hän pitää vapaakauppaa erittäin hyvänä, mutta suhtautuu varauksellisesti pääoman vapaaseen liikkuvuuteen.
Vuonna 1990 Haaparanta nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun juuri perustettuun apulaisprofessorin virkaan. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun Kansainvälisen talouden professoriksi. Kansantaloustieteen, erityksesti kansainvälisen talouden professuurista oli vuonna 1992 eläköitynyt professuurin ensimmäinen haltija Fedi Vaivio. Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1999.
Haaparannan puoliso on professori Leila Haaparanta.
Kannanottoja
Haaparanta on lisäksi arvostellut Reilun kaupan järjestelmää: Hänen tutkimusryhmänsä mukaan Reilu kauppa saattaa jopa laskea kahvin tuottajahintaa.
Ohi on! -kampanjan tukijanlausunnossaan vuonna 2013 Haaparanta kirjoitti: "Yleisestä asevelvollisuudesta ei ole kuin suoraa taloudellista haittaa. Sillä ei ole myöskään ole taloudellisesti tai yhteiskunnallisesti mitään hyödyllisiä sivuvaikutuksia, jotka sen oikeuttaisivat. Sen väitetään yhdistävän eri sosiaaliryhmistä lähtöisin olevia ihmisiä, mutta saman ajaa vaikkapa yhteinen peruskoulu, jos sen ei anneta rapautua. Ja jos tämä armeijan kansaa yhdistävä vaikutus olisi tärkeä ja suuri, niin miksi eri sosiaaliryhmistä peräisin olevia naisille ei tarjota samaa kokemusta? On myös tärkeää muistaa, että yleisesti sotavoimilla - perustukoon ne yleiselle asevelvollisuudelle tai ammattisotilaille - ei ole hyödyllisiä sivuvaikutuksia. Niiden olemassaolo ei esimerkiksi nopeuta teknistä kehitystä siitä, mitä se olisi, jos armeijoihin satsatut varat olisi käytetty muuten." Haaparanta oli totaalikieltäytyjä.
Reinhard Bütikofer
Reinhard Hans Bütikofer (s. 26. tammikuuta 1953 Mannheim) on saksalainen vihreä poliitikko ja europarlamentaarikko vuodesta 2009. Joulukuusta 2012 hän on toiminut Euroopan vihreän puolueen toisena puheenjohtajana Monica Frassonin kanssa. Vuosina 2009–2012 hän oli Euroopan parlamentin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja.
Kotimaassaan Saksassa Bütikofer johti Liittouma 90/Vihreät -puoluetta vuosina 2002–2008 yhdessä Claudia Rothin kanssa.
Euroopan parlamentissa Bütikofer on jäsen Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa (vuodesta 2012) sekä unionin suhteista Yhdysvaltoihin vastaavassa valtuuskunnassa (vuodesta 2009).
Micco
thumb|Miccon sijainti Brevardin piirikunnassa.
Micco on Yhdysvalloissa Floridassa sijaitseva CDP, väestönlaskennassa asuinalueeksi määritelty paikka. Se kuuluu Brevardin piirikuntaan. Vuoden 2010 laskennan mukaan asukkaita on 9 052. Alueen postinumero on 32976.
Maantiede
Micco sijaitsee kohdassa 27°52′39″ N, 80°30′52″ W. Sen pinta-ala on 25,6 neliökilometriä, josta maata on 19,7 neliökilometriä. Alue sijaitsee seitsemän metriä merenpinnan yläpuolella.
Alida Ferrarini
Alida Ferrarini (1946 – 26. kesäkuuta 2013) ) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli yksi maansa johtavista koloratuurisopraanoista. Hän syntyi Veronassa, jossa hän opiskeli Enzo Cecchetellin johdolla ennen debytoimistaan Trevisossa Giacomo Puccinin La bohèmen esityksessä.
Francine Niyonsaba
Francine Niyonsaba (s. 5. toukokuuta 1993) on burundilainen yleisurheilija.
Hän voitti yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailuissa kultaa naisten 800 metrin juoksussa vuonna 2012. Hän kilpaili myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja ylsi kuudennelle sijalle 800 metrin juoksussa. Hän paransi 800 metrin Burundin ennätystä viidesti vuonna 2012 päätyen Brysselissä aikaan 1.56,59.
Niyonsaba voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 800 metrillä Portlandissa 2016 Burundin ennätysajalla 2.00,01. Saman vuoden heinäkuussa hän juoksi Monacossa maansa ulkorataennätyksen 1.56,24. Riio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai hopeaa ajalla 1.56,49. Hän paransi 800 metrin Burundin ennätyksen lukemiin 1.55,47 Monacossa 21. heinäkuuta 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa ajalla 1.55,92. Hän voitti 800 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 Burundin ennätysajalla 1.58,31. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai 800 metrillä hopeaa ajalla 1.57,97.
Nionsaba sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 10 000 metrillä viidenneksi Burundin ennätysajalla 30.41,93. 5 000 metrillä hänet hylättiin alkueräjuoksussa. Hän juoksi 2 000 metrin maailmanennätyksen 5.21,56 Zagrebissa 14. syyskuuta 2021. Hän paransi vuonna 2021 Burundin ennätyksiä useita kertoja päätyen 3 000 metrillä aikaan 8.19,08 Pariisissa 28. elokuuta ja 5 000 metrillä aikaan 14.25,34 Brysselissä 3. syyskuuta.
Ferdinánd Barna
Erityistä huomiota Barna ansaitsee sen vuoksi, että hän käänsi ensimmäisenä Kalevalan kokonaisuudessaan unkariksi. Käännös Kalevala: a finnek nemzeti eposza ilmestyi 1871 Pestissä. Barnan muita julkaisuja ovat (ei suomennettu): Suomalainen kansanrunous muinais-unkarilaiseen runouteen verrattuna (1873), Unkarin kielen korosta (1875), Eräs unkarilaisen ja suomalaisen kirjallisuuden välinen yhtymäkohta (1878), Muinaisuskontomme pääjumalat (1881), Muinaisuskontomme pienemmät jumaluusolennot sekä uhrimenot (1881).
Barna myös osallistui aikansa polttaviin kielikysymyksiin, kielenuudistusriitaan ja unkarilaisten alkuperää koskevaan väittelyyn. Hän asettui edellisessä periaatteellisesti varsin järkevälle ja maltilliselle kannalle, jälkimäisessä hän taas pääasiassa vastusti Ármin Vámbéryn turkkilaisteoriaa. Barna tutustutti unkarilaisia useissa selonteoissaan Suomessa ja Venäjällä ilmestyneisiin mordvalaisia ja votjakkeja koskeviin kansatieteellisiin ja historiallisiin teoksiin.
Useimmat Barnan tutkielmista ja selostuksista ilmestyivät Unkarin tiedeakatemian julkaisusarjassa Értekezések.
Leopoldo Galtieri
Elämä ja ura
Galtier syntyi Caseiras-nimisessä Buenos Airesin lähiössä. Galtierin vanhemmat olivat köyhiä italialaisia maahanmuuttajia. Hänen sotilasuransa alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän värväytyi sotilaskouluun opiskelemaan pioneerijoukkojen upseeriksi. Hän opiskeli rakennustekniikkaa ja eteni samaan aikaan sekä akateemisella että siviiliuralla. Vuonna 1958 hänestä tuli sotakorkeakoulun professori. Hän nousi prikaatikenraaliksi 1972.
Galtieri nousi Argentiinan presidentiksi 22. joulukuuta 1981. Hän oli jo kolmas saman vuoden aikana presidentin virkaa toimittaneista sotilasjohtajista. Häntä edeltävä Roberto Eduardo Viola oli hallinnut maata vain muutamien kuukausien ajan. Toisin kuin kaksi edeltäjäänsä, Galtieri säilytti asemansa juntan jäsenenä ja maavoimien ylipäällikkönä myös presidenttikautensa aikana.
Galtierin hallinnon suosio oli heikko ja argentiinalaiset osoittivat mieltään sotilasjunttaa vastaan. Galtieri yritti vahvistaa asemaansa valtaamalla Falklandinsaaret huhtikuussa 1982. Sotilasjuntta piti Yhdistynyttä kuningaskuntaa liian heikkona käymään sotaa Argentiinaa vastaan. Margaret Thatcherin johtama hallitus päätti kuitenkin vallata saaret takaisin. Sota oli ohi kahdessa kuukaudessa. Galtieri ilmoitti erostaan televisiopuheessa 15. kesäkuuta ja kolme päivää myöhemmin hänen kautensa oli virallisesti ohi.
Galtieri vetäytyi maaseudulle vahvasti vartioituun asuntoonsa, jossa hän vietti seuraavat 18 kuukautta. Sillä välin demokratia palautui Argentiinaan. Sen jälkeen Galtieria syytettiin rikkomuksista ihmisoikeuksista vastaan. Hänet tuomittiin vankeuteen, mutta 1989 presidentti Carlos Menem armahti hänet. Viimeisenä elinvuonnaan Galtieria syytettiin uusista sotilasjuntan aikaisista 1970-luvun lopun rikoksista, mutta terveyssyistä hänen pidätyksensä vaihdettiin kotiarestiksi.
Link Centre
Link Centre on vapaa-ajan keskus Swindonissa Englannissa. Keskus sisältää mm. jääkiekkokaukalon, uimahallin, kuntosalin, kiipeilyseinän ja rakennuksen ulkopuolella on jalkapallokenttiä. English Premier Ice Hockey Leaguessa pelaava Swindon Wildcats pelaa kotiottelunsa keskuksen jäällä. Jäähallin katsojakapasiteetti on 1 650.
Louisiadenpunamesikko
Louisiadenpunamesikko (Myzomela albigula) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Louisiadenpunamesikkoa tavataan Louisiadesaarilla. Lajin asuttamilla saarilla ei ole käynyt ornitologeja viime aikoina, eikä lajin populaatiosta, elinympäristöstä ja uhista ole tietoja. Lintu on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi.
Bernhard Heisig
Bernhard Heisig (31. maaliskuuta 1925 Breslau (nyk. Wrocław Puolassa), Saksa – 10. kesäkuuta 2011 Strodehne, Brandenburg, Saksa) oli saksalainen taidemaalari. Häntä pidetään yhtenä Saksan merkittävimmistä taiteilijoista.
Heisig käsittelee taiteessaan paitsi Saksan syyllisyyttä ja menneisyyttä, myös omaa menneisyyttään, sillä hän liittyi 17-vuotiaana SS-joukkoihin. Hän oli Saksan jaon vuodet itäsaksalainen ja käsittelee töissään tätäkin teemaa. Hänet leimattiin tuolloin lännessä Itä-Saksan valtiontaiteilijaksi. Suhtautuminen oli ristiriitaista. Hän kuitenkin irrottautui tyylillisesti sosialistisesta realismista.
Heisig toimi 1960-luvulla muutaman vuoden Leipzigin taidekorkeakoulun rehtorina, mutta hänen esittämänsä kritiikki itäsaksalaisen taiteen tilasta johti irtisanomiseen. 1970-luvulla hän perusti Wolfgang Mattheuerin ja Werner Tübken kanssa Leipzigin koulukunnan. Sillä on ollut vaikutusta nykyiseenkin maineikkaaseen Leipzigin koulukuntaan. Hän toimi jälleen samassa rehtorin tehtävässä vuosina 1976-1987. Hänet kutsuttiin Kasselin nykytaiteen näyttely Documentaan vuonna 1977. Häneltä tilattiin teos Berliinin valtiopäivätaloon Saksojen yhdistyessä, mitä DDR:stä länteen siirtyneet taiteilijat arvostelivat.
Kilvenkannattaja
pienoiskuva|[[Kenian vaakunassa kilvenkannattajina on kaksi leijonaa.]]
Kilvenkannattaja on vaakunan kilven viereen sijoitettu kilpeä tukeva olento tai esine. Tyypillisesti niitä on kaksi, yksi kilven kummallakin puolella, mutta niiden määrä voi vaihdella yhdestä jopa neljään. Kilvenkantajat seisovat usein jalustalla eli postamentilla. Aina postamenttia ei ole, mutta sen puuttumista ei kaikkialla pidetä heraldisesti virheettömänä.
Kilvenkannattajia on useimmiten yhteiskunnan ylimmillä arvoasteilla olevien, kuten hallitsijoiden, ruhtinaiden ja valtioiden, vaakunoissa. Onkin sanottu, että kilvenkannattajat kuuluvat vain tällaisiin vaakunoihin, mutta yleispätevää käytäntöä eri maiden heraldiikassa ei ole. Pohjoismaissa kilvenkannattajia on myös vapaaherrallisilla suvuilla ja Euroopassa yhteisöillä. Suomalaisessa heraldiikassa kilvenkannattajat eivät kuitenkaan kuulu porvaris- tai yhteisövaakunoihin.
Kosva
Kosva on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Sverdlovskin alueella ja Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 283 kilometriä, valuma-alueen laajuus 6 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 11 kilometrin päässä joen suusta 90 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Uralin länsirinteiltä ja laskee Kaman tekojärveen. Sen varrella sijaitsee Gubahan kaupunki. Keskijuoksulla on Širokovskin vesivoimala.
Motivaatioteoriat
Motivaation perustaa on kuvattu monilla motivaatioteorioilla, joista monet ovat peräisin 1950-luvulta. Teorioihin on kohdistettu paljon kritiikkiä ja niitä on kyseenalaistettu, mutta monia vanhoja teorioita siteerataan edelleen yleisesti.
Eri teoriat ovat hyvin erilaisia ja kuvaavat motivaatiota eri kulmista. Teoriat lähinnä täydentävät toisiaan ja ne voidaan jakaa kahteen pääryhmään:
Kuivinselkä
Luonto
Kuivinselän luonto on hyvin tyypillistä suomalaista järviluontoa. Selän ja rantojen mataluuden vuoksi monet lahdet ovat ruovikkoisia. Alueella pesii muun muassa härkälintuja, isokoskeloita ja telkkiä. Alueella on tavattu usein saimaannorppia, mutta pesinnöistä ei ole varmoja havaintoja viime vuosilta.
Motivaatioteoriat
Tarveteoriat selittävät käyttäytymisen sisäisiä syitä, jotka saavat aikaan ja ylläpitävät käyttäytymistä tai jotka vaikuttavat käyttäytymisen loppumiseen. Prosessiteoriat kuvaavat yksilöllisiä eroja reagoinnissa ulkoisiin ja sisäisiin tekijöihin ja ne analysoivat käyttäytymisen alkua, kuinka sitä pidetään yllä, kuinka sitä ohjataan ja kuinka se saadaan päättymään.
Tarveteoria
Sisältö- eli tarveteorioita on useita, joista kuuluisimpia ovat Maslow'n tarvehierarkia, Herzbergin motivaatio- ja hygieniateoria sekä McClellandin suoritusmotivaatioteoria. Tarpeet määritellään sisäisen epätasapainon tilaksi, joka saa ihmisen toimimaan tasapainon saavuttamiseksi. Tarpeiden suhteellinen voimakkuus ja niiden heilahtelut ohjaavat yksilön käyttäytymistä ja suoriutumishalukkuutta. Tarpeiden perusteoria on frustraatioteoria, jonka mukaan tarpeen tyydytys johtaa tarpeen vähenemiseen ja turhautuminen johtaa tarpeen kasvuun. Tästä teoriasta hieman moninaisempi on Alderferin ERG-teoria, joka myös täydentää Maslowin tarvehierarkiaa. Tarveteorioista uusimpia ovat McClellandin ja Alderferin motivaatioteoriat. Nämä edellä mainitut teoriat ovat puhtaasti tarveteorioita ja näistä hieman poikkeava on Herzbergin kaksifaktoriteoria. Myös tarveteorioihin voidaan liittää vuosina 1995-1998 tehty psykologian professori Steven Reiss'n laaja empiirinen tutkimus siitä, mitkä ovat ihmisten elämän perustarpeita eli motiiveja, jonka pohjalta muodostui 16 elämän perustarpeen teoria.
Kuivinselkä
Saaria
Kuivinselän suurimmat saaret ovat Paakonsaari, Aittosaari, Iso-Kuivinsaari, Saparosaari, Punnonsaari ja Sairalansaari.
Motivaatioteoriat
Prosessiteoriat
Ihmiset tulkitsevat ja havaitsevat tilanteita yksilöllisesti ja heille muodostuu erilaisia odotuksia näiden pohjalta. Prosessiteoriat kuvailevat näitä yksilöllisiä eroja reagoinnissa ulkoisiin ja sisäisiin tekijöihin. Prosessiteoriat kuvailevat ja analysoivat, miten ihminen saadaan liikkeelle, miten liikettä pidetään yllä, miten sitä ohjataan ja miten se saadaan päättymään.
Työmotivaatio
Motivaatioteoriat ovat pyrkineet löytämään ratkaisuja ihmisen motivointiin jo vuosikymmenien ajan tehokkaamman työnteon saavuttamiseksi. Työmotivaatiota ei kuitenkaan pysty selittämään täysin yhdelläkään motivaatioteorialla, mutta niitä ei kuitenkaan voi sivuuttaa ja ne ovat hyviä johtamisen työvälineitä pyrittäessä ymmärtämään, mikä ihmistä motivoi. Motivaatioteorioita yhdistelemällä saadaan tekijäryhmät, jotka vaikuttavat työmotivaatioon. Porter ja Miles (1974) kokosivat joukon tekijöitä, jotka vaikuttavat työorganisaatiossa työmotivaatioon: työntekijän persoonallisuus, työn ominaisuudet, työympäristö. Elämänkaariteorioiden mukaan voidaan vielä joukkoon lisätä elämänvaihe.
Motivaatio
Motivaatio on hyvin monisyinen ilmiö, eikä sen tutkiminen ole helppoa, koska ihmiset eivät useinkaan ole tietoisia käyttäytymisensä syistä. Usein käsitetään, että motivaatio on yksilökohtaista ja jollakin on sitä enemmän kuin toisilla. Uraansa aloittavat esimiehet leimaavat työntekijöitä usein laiskoiksi, jos he eivät ole motivoituneita. Kuitenkin sama laiska työntekijä voi vapaa-aikanaan käyttää runsaasti aikaa omiin harrastuksiinsa ja olla monessa toiminnassa mukana. Ihmisiä leimataan usein laiskoiksi, koska työ ei ole heidän arvoasteikkonsa yläpäässä. Motivaatio on tilanteen ja yksilön vuorovaikutusta, johon vaikuttavat lukuisat tekijät ja jokaisen yksilön henkilökohtaiset tarpeet. Esimerkiksi työntekijä saattaa jättää usein lukematta tärkeät esimiehen lähettämät tiedotukset tai lukee niitä vain muutaman minuutin päivästä. Samalla hän mahdollisesti kokee lukemisen raskaaksi ja epämiellyttäväksi, mutta kotiin päästyään käyttää koko iltapäivän novellien ja sanomalehtien lukemiseen. Motivaatio vaihtelee yksilöllisesti ja tilannesidonnaisesti.
Motivaatiosta voidaan sanoa sen olevan toiminnan voima. Se suuntaa ja virittää suoritukseen, joka onnistuu ihmisen valmiuksista riippuen. Motivaatiotaso vaihtelee eri tilanteissa ja eri aikoina hyvin paljon. Motivaatio on käyttäytymistä virittävien ja ohjaavien tekijöiden järjestelmä. Motivaatio on se psyykkinen tila, millä vireydellä, aktiivisuudella ja ahkeruudella yksilö tietyssä tilanteessa toimii saavuttaakseen tavoitteensa. Motivaatiosta riippuu, millä halulla ihminen käyttää omia resurssejaan työn suorittamiseksi. Motivaatio tulee motiiveista ja niiden aikaansaamasta tilasta tulee motivaatio. Usein ihmiset eivät ole tietoisia omasta motivaatiostaan. Sigmund Freud oli ensimmäinen, joka huomasi tutkimuksissaan alitajuisten motivaation merkityksen ihmisen käyttäytymisessä. Hän huomasi, että ihminen ei useinkaan ole tietoinen siitä, mitä hän haluaa ja miksi. Hän totesi tutkimuksissaan ihmisen tietoisen motivaation olevan vain jäävuoren huippu ihmisen käyttäytymisestä. Steven Reiss'n tutkimukset osoittavat kuitenkin, että ihmiset ovat varsin tietoisia omista elämän perusmotiiveistaan. Näin ollen heidän yksilöllisiä motiivejaan voidaan kartoittaa ja motiivien intensiteettiä mitata luotettavasti motiivien mittaamiseen kehitetyllä työkalulla. Kaikille ihmisille on yhteistä, että heitä motivoi 16 elämän perustarvetta, mutta se, missä määrin nämä motivoivat, on täysin yksilöllistä. Perusmotiivit ovat suhteellisen pysyviä läpi koko elämän. Näin ollen motivaatio ei vaihtele täysin tilannesidonnaisesti, vaan vahvat motiivimme ajavat meitä jatkuvasti eteenpäin. Esimerkiksi henkilö, jolla on hyvin vahva riippumattomuuden perustarve, haluaa olla riippumaton joka tilanteessa ja joka päivä.
Tilanne- ja yleismotivaatio
Tutkimuksissa on eroteltu tilanne- ja yleismotivaatio. Tilannemotivaatio on nimensä mukaisesti hyvin lyhytkestoista ja riippuu tilanteesta. Yleismotivaatio kuvaa käyttäytymisen pysyvyyttä. Ihmisen psyykkinen tila vaihtelee yksilökohtaisesti usein, ja se vaikuttaa yhdessä ulkoisten ja sisäisten ärsykkeiden kanssa myös senhetkiseen vireyteen. Tätä kutsutaan tilannemotivaatioksi, koska se määrää, millä aktiivisuudella ja mihin suuntaan ihminen tietyssä tilanteessa toimii. Tilannemotivaatio on hyvin dynaamista ja siihen ympäristötekijät vaikuttavat erittäin paljon.
Hännyskolibrit
Hännyskolibrit (Aglaiocercus) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Motivaatioteoriat
Tilanne- ja yleismotivaatio
Yleismotivaatio on hyvin pysyväluonteista, ja se on hyvin lähellä asenteita. Se kuvaa käyttäytymisen, vireyden ja motivaation keskimääräistä tasoa pitkällä aikavälillä. Tilannemotivaatio on usein hyvin riippuvainen yleismotivaatiosta. Esimerkiksi työstään pitävä työntekijä on paljon helpompi saada mukaan työnsä kehittämistehtäviin kuin työhönsä tyytymätön.
Sisäinen ja ulkoinen motivaatio
Motivaatio jaetaan tyypillisesti sisäisiin ja ulkoisiin tekijöihin. Jaottelu on tärkeätä motiivien selvittämiseksi. Tekeekö ihminen töitä palkan eteen (ulkoinen motivaatio) vai kokeeko hän työniloa (sisäinen motivaatio)? Odotettujen palkkioiden avulla voidaan erotella sisäinen ja ulkoinen motivaatio. Ne esiintyvät yhtäaikaisesti ja ovat toisiaan täydentäviä. Sisäisesti motivoituneen toiminnan tyydytys tulee itse tekemisestä, ei niinkään tekemisen seurauksista, kuten esimerkiksi ulkoisista palkkioista. Tyypillisiä sisäisesti motivoituneita toimia ovat leikkiminen, etsiminen, tutkiminen ja haasteellinen toiminta. Nämä ovat sisäisesti motivoitunutta toimintaa, koska ihmiset toimivat näin ilman vailla odotusta ulkoisesta palkkiosta.
Kun työntekijä on tyytyväinen omaan työhönsä ja kokee tekemisen iloa työtä tehdessään, motivaatio on sisäisesti välittynyt. Sisäiset palkkiot liittyvät työn sisältöön, monipuolisuuteen, haastavuuteen ja mielekkyyteen. Sisäiset tekijät ovat tarvehierarkian yläpäästä ja liittyvät läheisesti ihmisen itsensä toteuttamisen, kehittämisen ja pätemisen tarpeisiin. Sisäiset tekijät tulevat ihmisen sisältä ja ovat pitkävaikutteisempia kuin ulkoiset tekijät, ja ne ilmenevät tunteiden muodossa. Silloin kun ihminen on sisäisesti motivoitunut, hänellä on halu oppia uutta, kehittyä tehtävässään ja tehdä merkittävää työtä. Näistä syistä sisäiset palkkiot ovat yleensä tehokkaampia kuin ulkoiset palkkiot.
Ulkoiset motivaatiotekijät tulevat ihmisen ulkopuolelta, ja ne välittää joku toinen henkilö, organisaatio tai sen edustaja. Ulkoisia motivaatiotekijöitä ovat palkka, kannustus, palaute, ulkopuolinen tuki ja osallistumismahdollisuudet. Nämä tekijät tyydyttävät yleensä alemman tason tarpeita, kuten yhteenkuuluvuuden ja turvallisuuden tarvetta. Ulkoiset palkkiot ovat kestoltaan lyhytaikaisia ja tarvetta niiden saamiseksi esiintyy usein. Kun päämäärä tai ulkoinen palkkio on saavutettu, motivaatio yleensä sammuu joksikin aikaa. Joissakin tapauksissa kuitenkin ”nälkä kasvaa syödessä” ja päämäärän saavutus vain vahvistaa motivaatiota. Esimerkiksi meklari, joka saa pörssistä suuret voitot, saattaa tavoitella tämän jälkeen entistä suurempia voittoja.
Sisäisten ja ulkoisten palkkioiden erottaminen on tärkeää, koska ne vaikuttavat eri tavalla. Sisäisesti palkitsevat työt tuottavat tyydytystä pitkään ja työntekijät nauttivat niiden tekemisestä. Työ, joka on ominaisuuksiltaan yksitoikkoista eikä tyydytä sisäisesti, vaatii ulkoisia palkkioita, jotta saataisiin aikaan haluttu toiminta.
Sisäisen ja ulkoisen motivaation käsitteet on kokonaan kyseenalaistanut viime vuosina professori Steven Reiss. Hänen laajojen empiiristen tutkimustensa mukaan on olemassa ainoastaan sisäistä motivaatiota. Kaikkia ihmisiä yhdistävät sisäiset motiivit pystytään ryhmittelemään 16 kategoriaan, joita voidaan kutsua elämän perustarpeiksi. Näitä ovat valta, riippumattomuus, uteliaisuus, hyväksyntä, järjestys, säästäminen/keräily, kunnia, idealismi, sosiaaliset kontaktit, perhe, status, kosto/voittaminen, romantiikka/esteettisyys, syöminen, ruumiillinen aktiivisuus, ja rauhallisuus/mielen rauha. Aikaisemmin on ajateltu, että esimerkiksi status edustaa ulkoista motivaatiota. Tuhansia ihmisiä käsittävissä tutkimuksissa on kuitenkin huomattu, että monia ihmisiä motivoi sisäisesti itsensä erityiseksi tunteminen, laatu, oma hyvä asema ja julkisuus. Kaikilla ei myöskään ole samanlainen halu oppia uutta tai kehittyä tehtävässään tai käyttää henkisiä voimavarojaan. Joillakin ihmisillä on synnynnäisesti ja kasvatuksen yhdistelmänä syntynyt matala uteliaisuuden tarve, jolloin heitä motivoi enemmän konkreettisten, hyödyllisten asioiden tekeminen ja rutiinit kuin jatkuva uuden oppiminen vain oppimisen silkasta ilosta. Myöskään valta tai vastuu ei samalla lailla motivoi kaikkia. Joidenkin vahva motiivi on olla päättämättä asioista ja antaa vastuuta muille.
Sodan muisto
Tuotanto
Sodan muiston edeltäjä Sodan tuulet oli tiettävästi maailman siihen asti kallein televisiosarja. Sodan muisto oli vielä kunnianhimoisempi tuotanto. Edeltäjäänsä kaksin verroin pidempää 27-tuntista sarjaa kuvattiin 21 kuukautta kymmenessä eri maassa. Sarjassa on 358 puheroolia, ja pelkästään Euroopassa kuvatuissa jaksoissa tarvittiin yhteensä yli 30 000 avustajaa. Auschwitzin keskitysleiriä entistettiin kuvauksia varten Puolan viranomaisten yhteistyöllä. .
Sodan muisto perustuu Herman Woukin romaaneihin, jotka on alun perin julkaistu suomeksi vuosina 1979–1981 nimillä Hyvästi huominen, Maailmanpalo, Sodan mainingit ja Tulipilven takana. Vuonna 1991 romaanisarja julkaistiin uudelleen televisiosarjan mukaisella nimellä Sodan muisto.
Vastaanotto
John Gielgud oli Emmy-ehdokkaana roolistaan.
Kun Sodan tuulet rikkoi kaikkien aikojen katsojaennätykset Yhdysvalloissa 140 miljoonalla katsojallaan, suuria toiveita osakseen saaneesta Sodan muistosta tulikin tuottajayhtiö ABC:lle suuri pettymys ja arviolta 30–40 miljoonan dollarin tappiot. The New York Timesin Andy Meisler kirjoitti vuonna 2002 Sodan muiston tappaneen lopullisesti 1970-luvun lopun sarjoista Rikas, rakas, köyhä, varas (1976) ja Juuret (1977) alkaneen eeppisten minisarjojen genren. 1990-luvulle tultaessa televisiokanavat eivät uskaltaneet pitkään aikaan tuottaa juuri kahta osaa pidempiä draamasarjoja. . Myös kriitikot suhtautuivat Sodan muistoon nuivasti. Helsingin Sanomien Pertti Avola otsikoi sarjan suomalaisen tv-esityksen alla 1990 sarjan olevan ”viihteellistä näennäisdraamaa”.
Sarja julkaistiin Suomessa seitsemästä VHS-kasetista muodostuvana videokokoelmana. Nykyisin se on saatavana dvd-boksina.
Voittamaton gladiaattori
Juoni
Kaksitoistavuotiaan kuningas Dariuksen sijaishallitsija, tyrannimainen Rabirius johtaa Rooman valtakuntaan kuuluvaa Acastusta. Gladiaattori Rezius pelastaa Rabiriuksen hengen ja saa tehtäväkseen johtaa sotaretkeä, jonka tarkoituksena on hävittää vuoriston rosvojoukot. Tehtävää suorittaessaan Rezius havaitsee, että rosvot ovat todellisuudessa Dariuksen sisaren Siran johtamia kapinallisia. Reziuksen gladiaattoriystävät nostavat kansan kapinaan, Darius nousee valtaistuimelle ja Sira ja Rezius saavat toisensa.
Tuotanto ja vastaanotto
Voittamaton gladiaattori on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa ja Sevilla Filmin studiolla Madridissa. Ulkokuvissa näkyvät La Pedrizan ja Manzanares el Realin maisemat.
Elokuvan ohjaus on verotussyistä merkitty espanjalaisen Antonio Mompletin nimiin, mutta todellisuudessa se on Alberto De Martinon ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö. Se on myös pääosaa esittävän Richard Harrisonin ensimmäinen italialainen elokuva. Harrisonille oli alun perin tarjottu roolia American International Picturesin Goliath and the Dragonissa, kun taas Voittamattoman gladiaattorin pääosaan oli ajateltu Mark Forestia.
Juoneltaan varsin tavanomaisen peplum-seikkailun ansioita ovat sen vahva tunnelataus, terävä dialogi ja hyvät näyttelijäsuoritukset. Richard Harrison on voimakkaan fyysisen, mutta samalla vilpittömän ja herkän sankarin arkkityyppi, ja Voittamatonta gladiaattoria on pidetty hänen parhaana peplum-elokuvanaan. Muista näyttelijöistä erottuu erityisesti tyylilajin vakiokasvo Livio Lorenzon. Leo Anchóriz on vakuuttava roisto ja Luisella Boni alias Brigitte Corey hohtaa eteerisen valkeana päivittyneiden miesten joukossa. Tyyliltään johdonmukaisen elokuvan onnistumisesta vastasi ensi sijassa tuottaja Italo Zingarelli, joka Harrisonin mukaan ”istui kuin kanaemo sen päällä”. Sen visuaalisia kohokohtia ovat hyvin toteutetut taistelukohtaukset sekä varsinkin aseistettujen kääpiöiden ahdistama gladiaattori, joka antaa havainnollisen kuvan muinaisen Rooman perverssistä viihteestä.
Bror Bäckström
pienoiskuva|Bror Bäckström (vasemmalla) vuonna 1972. Bror Henrik Anders Bäckström (10. joulukuuta 1939 Kaskinen – 10. maaliskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen parturimestari ja käsityöneuvos. Hän tuli 1960-luvulta lähtien tunnetuksi julkisuuden henkilöiden, poliitikkojen ja taiteilijoiden parturina.
Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström julkaisi Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa (Minerva 2011). Bäckström piti Salon Bror Bäckström -nimistä parturinliikettä Helsingin Uudenmaankadulla vuoteen 2021, jolloin hän myi sen.
Bäckström toimi myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014.
Bäckström liittyi katoliseen kirkkoon 1988, toimi pitkään Pyhän Marian seurakunnan seurakuntaneuvostossa ja oli Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikunnan ritari vuodesta 2004. Hän toimi aktiivisesti myös rotareissa.
Akatistos
thumb|Jumalansynnyttäjän ikoni 1400-luvulta. Akatistos on ortodoksisessa jumalanpalveluksessa käytettävä runoelma.
Myöhemmin akatistoksen muotoon on kirjoitettu uusia akatistoshymnejä, muun muassa akatistos Kristuksen kärsimyksille, suloisimmalle Jeesukselle ja metropoliitta Tiihonin Stalinin vankileirillä kirjoittama akatistos luomakunnalle, joka tunnetaan John Tavenerin sävellyksenä.