cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Top R&B/Hip-Hop Albums
Top R&B/Hip-Hop Albums on Billboard-aikakauslehden julkaisema lista, joka sijoittaa R&B- sekä hip hop -albumeita niiden Yhdysvaltain myyntien mukaan. Listan nimi oli alun perin Top R&B Albums, mutta sen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1999. Kun lista esiintyi Billboardissa ensimmäistä kertaa, oli sen nimi vuonna 1965 Hot R&B LPs. Listan nimi on ollut myös Top Black Albums.
Daniel Van Buyten
thumb|Daniel Van Buyten
Daniel Van Buyten (s. 7. helmikuuta 1978 Chimay, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka pelasi kymmenen vuotta Saksan Bundesliigassa Hamburger SV:n ja Bayern Münchenin joukkueissa. Van Buyten on 196 senttimetriä pitkä ja pelipaikaltaan puolustaja.
Seuraura
Juniorina Van Buyten edusti JS Froidchapellea, Olympic Charleroita, UBS Auvelaisia ja FC Somzeeta. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1998–1999, jolloin hän pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa R. Charleroi SC:n paidassa. Jo seuraavalla kaudella hän siirtyi yhteen Belgian parhaista seuroista, Standard Liègeen. Standardissa Van Buyten vietti kaksi kautta, joiden kummankin aikana hän oli joukkueen vakiokokoonpanoa. Kaudeksi 2001–2002 hän muutti Ranskaan, Marseillen riveihin. Marseillessa hän pelasi kolme kautta, tosin hän vietti vähän aikaa lainalla Englannissa Manchester Cityssä. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Hamburger SV:n joukkueeseen, josta kaudeksi 2006–2007 noin 10 miljoonan euron siirtosummalla Bayern Müncheniin. Hän voitti Bayernin riveissä liigamestaruuden neljä kertaa.
Maajoukkueura
Belgian maajoukkueessa Van Buyten pelasi 85 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Hän edusti maataan vuosien 2002 ja 2014 MM-kilpailuissa.
Fredrik Walter Rosenlew
Fredrik Walter Rosenlew (22. heinäkuuta 1867 Pori – 9. marraskuuta 1951 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen juristi ja pankki- ja valtiopäivämies.
Rosenlewin vanhemmat olivat kauppaneuvos Wilhelm Rosenlew ja Emma Carolina Björkman ja puoliso vuodesta 1897 Martina Isabella Gibson (k. 1947). Helsingissä ylioppilaaksi tullut Rosenlew suoritti oikeustutkinnon 1892 ja sai varatuomarin arvon 1895. Hän toimi Helsingissä asianajajana ja pankkimiehenä, mutta muutti Ruotsiin 1944. Rosenlew oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.
Max Planck -mitali
Max Planck -mitali on palkinto, joka myönnetään huomattavia saavutuksia teoreettisessa fysiikassa saaneille fyysikoille. Mitalin jakaa vuosittain Deutsche Physikalische Gesellschaft.
Jousikvintetto
Jousikvintetto on viidelle jousisoittimelle sävelletty kamarimusiikkiteos. Jousikvinteton esittävä yhtye, jousikvintetti, koostuu yleensä jousikvartetosta, johon on lisätty yksi "ylimääräinen" alttoviulu, sello, tai harvemmin kontrabasso.
Hannu Takkula
Hannu Tapani Takkula (s. 20. marraskuuta 1963 Ristijärvi) on suomalainen keskustapoliitikko. Hän on ollut europarlamentaarikko vuosina 2004–2014 ja uudelleen vuosina 2015–2018. Nykyään hän on Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen. Vuosina 1995–2004 Takkula oli keskustan kansanedustaja Lapin vaalipiiristä.
Tausta
Takkula valmistui kasvatustieteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 1993. Syksyllä 2016 hän väitteli kasvatustieteen tohtoriksi Lapin yliopistosta. Ennen nousemistaan eduskuntaan Takkula työskenteli luokanopettajana Posiolla (1992–1995) ja radiotoimittajana Rovaniemellä (1990–1991). Takkula on ollut aktiivinen kulttuurin saralla, ja toiminut muun muassa freelance-kulttuuritoimittajana sekä laulanut Tampereen oopperakuorossa. Hän on julkaissut monia kirjoja, artikkeleita ja äänitteitä.
Poliittisten tehtävien lisäksi Takkula on toiminut myös erilaisissa kansalais- ja urheilujärjestöjen luottamustoimissa, kuten Psoriasisliiton ja Napapiirin Pallokettujen puheenjohtajana sekä Oulun Palloseuran jalkapallo ry:n hallituksen puheenjohtajana. Hän on toiminut vuosina 2014–2016 Teosto ry:n hallituksen asiantuntijajäsenenä ja vuosina 2015–2016 Suomen lentopalloliiton varapuheenjohtajana.
Kunnallispolitiikka
Takkula toimi Rovaniemen maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 2000–2004. Vuoden 2008 kuntavaaleissa hänet valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon. Rovaniemen vaalilautakunnan päätöksen pohjalta Takkula oli vaalikelpoinen, koska hän oli kirjoilla Rovaniemellä ja hänellä oli siellä asunto. Vuonna 2009 Rovaniemen hallinto-oikeus kuitenkin totesi Takkulan vaalikelvottomaksi, sillä hänellä ei ollut kiinteitä yhteyksiä Rovaniemelle. Oikeus korosti päätöksessään Takkulan kiinteitä perhesuhteita ja silloisen puolison kanssa yhteistä kotia Turussa. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Takkula valittiin Turun kaupunginvaltuustoon.
Tähden metallipitoisuus
Tähden metallipitoisuus tai tähden metallisuus (engl. metallicity) on vetyä ja heliumia raskaampien aineiden suhteellinen osuus tähdessä. Tähtitieteessä kaikkia heliumia raskaampia alkuaineita kutsutaan metalleiksi, vaikka ne eivät varsinaisia metalleja olisikaan.
Hannu Takkula
Kansanedustajana
Takkula nousi kansanedustajaksi vuoden 1995 vaaleissa. Hänet valittiin uudelle kaudelle vuoden 1999 ja vuoden 2003 vaaleissa. Hän oli Lapin vaalipiirin toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas 11 978 äänellä vuonna 1999 ja ääniharava 10 938 äänellä vuonna 2003. Takkulan kolmas kausi eduskunnassa kuitenkin keskeytyi, kun hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Tatja Karvonen. Vuosina 2002–2003 Takkula toimi keskustapuolueen varapuheenjohtajana.
Tähden metallipitoisuus
Tähtien alkuainekoostumus muuttuu niiden ikääntyessä ja erityisesti metallipitoisuus laskee tähden vanhetessa. Voidaan myös havaita, että saman massaisille tähdille metallipitoisuus on sitä pienempi, mitä voimakkaampi on tähden punasiirtymä. Eri metallipitoisuudet omaavien tähtien kemiallisesta koostumuksesta saatavaa dataa käytetään galaksien evoluution tutkimiseen, erityisesti Linnunradan ja kääpiögalaksien tapauksissa. Metallipitoisuus vaikuttaa merkittävästi tähden rakenteeseen ja sitä kautta useisiin astronomisiin ilmiöihin aina tähtipopulaatioista planeettojen muodostumiseen. Jättiläisplaneettoja on huomattu löytyvän yleisemmin tähdiltä, joiden metallipitoisuus on korkea. Pienempien planeettojen esiintymisen ei sen sijaan ole todettu olevan riippuvainen tähden metallisuudesta.
Tähtien metallipitoisuuksien skaala on laaja. Vanhojen tähtien metallipitoisuudet voivat olla suuruusluokkaa 10-5 massaprosenttia, koska ne ovat muodostuneet ennen vetyä ja heliumia raskaampien aineiden syntymistä. Skaalan toisessa ääripäässä ovat valkoiset kääpiöt ja neutronitähdet, joista lähes kaikki vety ja helium ovat tähden evoluution saatossa kuluneet loppuun. Auringon metallipitoisuus on noin 1,6 massaprosenttia.
Hannu Takkula
Europarlamentaarikkona
Takkula aloitti Euroopan parlamentissa kesällä 2004 ja uusi paikkansa vuoden 2009 eurovaaleissa. Hän oli europarlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsen vuosina 2004–2014, joista vuosina 2007–2009 varapuheenjohtaja. Hän toimi valiokunnassa myös ALDE-ryhmän politiikkaa ohjaavana koordinaattorina vuodesta 2004. Vuosina 2004–2009 ja 2012–2014 Takkula kuului Australian ja Uuden-Seelannin suhteista vastaavaan valtuuskuntaan ja vuosina 2009–2014 Israel-suhteiden sekä Välimeren unionin parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskuntaan.
Kesäkuussa 2009 Takkula esitti keskustan siirtymistä europarlamentin liberaalista ALDE-ryhmästä uuteen konservatiivien ja reformistien ryhmään, joka hänen mielestään edustaisi poliittiselta linjaltaan paremmin keskustan arvoja niin alue- kuin maatalouspolitiikan osalta. Keskustan puoluehallitus ei kuitenkaan halunnut ryhmänvaihdosta ja Takkula pysyi lopulta ALDE:ssa.
Tähden metallipitoisuus
Metallipitoisuuden määrittäminen
Tähden metallipitoisuus voidaan määrittää usealla eri tavalla. Eräs tapa on suhteuttaa metalleiksi luokiteltavien alkuaineiden massa tähden kokonaismassaan. Metallipitoisuus voidaan myös laskea metalliatomien määrän suhteena vety- ja heliumatomien määrään.
Tähden koostumusta massaosuuksina kuvataan parametreillä X, Y ja Z siten, että X + Y + Z = 1. Parametreistä X on vedyn massaosuus tähdessä, Y heliumin ja Z metallien, eli kaikkien muiden alkuaineiden. Tähden metallipitoisuus [M/H]voidaan myös määritellä logaritmisella asteikolla suhteessa Aurinkoon seuraavasti:
Lough Swilly
Lough Swilly ( "Varjojen järvi" tai "Silmien järvi") on 25 mailia (noin 40 kilometriä) pitkä jääkautinen vuono tai lahti Irlannissa Inishowenin niemimaan ja Fanadin niemimaan välissä Donegalin kreivikunnassa. Se on Carlingford Loughin ja Killary Harbourin ohella yksi Irlannin kolmesta jääkautisesta vuonosta.
Hannu Takkula
Europarlamentaarikkona
Vuonna 2012 Takkula oli mukana perustamassa Euroopan parlamentin uskon ja uskonnonvapauden työryhmää.
Tähden metallipitoisuus
Metallipitoisuuden määrittäminen
Kaavassa N_H on heliumin ja vedyn atomien määrä, ja N_M metalliatomien määrä. Alaindeksillä * merkitään tutkittavaa tähteä ja alaindeksillä ⨀ Aurinkoa. Raudan osuutta käytetään usein kuvaamaan tähden metallipitoisuutta, jolloin ja
.
Hannu Takkula
Europarlamentaarikkona
Takkula oli ehdolla myös vuoden 2014 EU-vaaleissa, mutta nousi varasijalta europarlamenttiin eduskuntaan valitun Olli Rehnin tilalle vuonna 2015. Hän oli jäsen kansainvälisen kaupan valiokunnassa ja suhteista Yhdysvaltoihin vastaavassa valtuuskunnassa. Hän toimi myös varajäsenenä aluekehityksen valiokunnassa, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa. Lisäksi Takkula oli keskustan meppidelegaation puheenjohtaja.
Tähden metallipitoisuus
Metallipitoisuuden määrittäminen
On kuitenkin tärkeää erottaa toisistaan tähden rautapitoisuus ja kokonaismetallipitoisuus, vaikka rautapitoisuutta usein käytetäänkin kokonaismetallipitoisuuden indikaattorina. Happi on kokonaismetallipitoisuuden kannalta hallitseva alkuaine ja sen pitoisuus kehittyy tähden ikääntyessä eri tavoin kuin raudan, minkä vuoksi rautapitoisuus ja kokonaismetallipitoisuus voivat olla hyvinkin erilaiset.
Augé (Deux-Sèvres)
Augé on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 23,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 923 asukasta (vuonna 2016). Enimmillään 1800-luvun lopulla kunnassa on ollut yli 1 500 asukasta.
Tähden metallipitoisuus
Metallipitoisuuden määrittäminen
Tähden metallipitoisuutta voidaan tutkia ja ennustaa fotometristen mittausten avulla. Metallipitoisuus voidaan päätellä muun muassa tähden sijoittumisesta väri-magnitudi-diagrammiin. Fotometristen mittausten lisäksi voidaan käyttää spektrometristä analyysia esimerkiksi näkyvän valon aallonpituuksilla tai infrapuna-alueella. Korkearesoluutioinen spektrianalyysi on suoraviivaisin tapa tutkia tähtien metallipitoisuutta, joko yksittäisiä spektriviivoja analysoimalla, tai vertaamalla mitatun spektrin koko profiilia synteettisiin spektreihin.
Tietyn alkuaineen spektriviivan muotoon vaikuttavat alkuaineen pitoisuuden lisäksi pääasiassa kolme muuta parametria:
Hannu Takkula
Yksityiselämä
Takkulan vanhemmat ovat opettaja Esko Juhani Takkula ja luokanopettaja Marja-Leena Inkeri Repola. Takkula oli vuosina 1982–2015 naimisissa luokanopettaja Anne-Marie Viitalan kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Amanda (täsmennyssivu)
Amanda voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tähden metallipitoisuus
Metallipitoisuuden määrittäminen
Kaikkien kolmen parametrin arvojen kasvaessa spektriviivat levenevät. Parametrien arvot voidaan metallipitoisuuden tavoin määrittää tähden spektristä, tai arvioida laskennallisesti synteettisestä spektristä.
Tähdet
Mitä uudemmassa sukupolvessa tähti on muodostunut, sitä suurempi metallipitoisuus sillä on. Tämä johtuu siitä, että kun osa kaasusta luhistuu, tähtien fuusioprosesseissa muodostuu vetyä painavampia alkuaineita ja tämä rikastettu materiaali vapautuu tähtienväliseen tilaan tähtituulien, planetaarisen sumun muodostumisen tai supernovan purkauksen takia. Kun tämä materiaali sekoittuu ympäröivän aineen kanssa, sen metallipitoisuus kasvaa. Seuraava tähtisukupolvi muodostuu tästä materiaalista, jolloin sillä on suurempi metallipitoisuus kuin edellisellä. Tämä sykli jatkuu, kunnes tarpeeksi materiaalia on sitoutunut tähtiin, jolloin tähtien muodostumisprosessi vaimentuu. Linnunradalla on havaittu suhde tähtien iän ja metallipitoisuuden välillä siten, että vanhojen tähtien metallipitoisuus on alhaisempi.
Linnunradassa olevien pallomaisten tähtijoukkojen tähtien metallipitoisuus on keskimäärin noin sadasosa Auringon metallipitoisuudesta. Metalliköyhimpien tähtien metallipitoisuudet ovat alle kymmenesmiljoonasosa Auringon metallipitoisuudesta.
Aurinko kuuluu metallirikkaaseen tähtipopulaatio I:een. Aurinkoa metallirikkaampien tähtien metallipitoisuus voi olla ainakin kaksi kertaa korkeampi. Joitain tähtiä väitetään noin 3 kertaa niin metallirikkaiksi kuin Aurinkoa.
Laskelmien mukaan tähden metallipitoisuus nykyisessä maailmankaikkeudessa voi olla niinkin iso kuin 0.1, kuusi kertaa Auringon
Tähtien metallipitoisuuden ja planeettojen suhde
Tähden metallipitoisuus vaikuttaa siihen, millaisia planeettoja muodostuu sen ympärille. Metallipitoisuudella on suurempi vaikutus planeettojen esiintymisessä kuin tähden massalla. [9]. Planeettojen muodostumispaikassa, protoplanetaarisen kiekossa, oleva metallien määrä määrittää muodostuvan planeetan tyypin. Yleisesti metallirikkaiden tähtien ympärillä on enemmän planeettoja. Alle 3% tähdistä, joiden metallipitoisuus on Aurinkoa pienempi, on havaittu planeettoja. Kun tähden metallipitoisuus on Aurinkoa suurempi, havaittujen kaasujättiläisplaneettojen määrä kasvaa nopeasti. Auringon massasta 71,0% on vetyä ja 27,1% heliumia, tämä tarkoittaa, että Auringon metallipitoisuus on 1,9%. Hapen osuus massasta on 0,97% ja hiilen 0,4%. Muita alkuaineita, kuten typpeä, piitä, magnesiumia, neonia, rautaa ja rikkiä on kutakin alle 0,01%. alt=|pienoiskuva|Pallomainen tähtijoukko M80. Pallomaisten tähtijoukkojen avulla voidaan tutkia tähtien evoluutiota, sillä niiden kaikki tähdet ovat saman ikäisiä (noin 15 miljardia vuotta), mutta niiden massat ovat eri suuruisia. Tämä korrelaatio on hyvin määritelty kaasujättiläisplaneettojen osalta. Korrelaatio on selitettävissä seuraavan teorian avulla: Kaasujättiläisplaneetoilla on vain muutama miljoona vuosi aikaa muodostua, mikä on hyvin lyhyt aika tähdelle. Tänä aikana ne muodostuvat ensiksi tomusta, sitten pikkukivistä, ja lopulta planeetan alkiosta. Alkio on tarpeeksi iso kerätäkseen ympärillä olevaa materiaalia, joka johtaa planeetan kasvuun. Jos planeettakunnassa ei ole tarpeeksi metalleja, joita tarvitaan planeetan muodostamiseen, kaasujättiläisplaneetan muodostuminen on hankalaa. Jos taas metalleja on tarpeeksi, sitä tehokkaammin kaasujättiläisplaneetta muodostuu.
Vaikka yhteys jättiläiskaasuplaneettojen muodostumisen ja tähtien metallipitoisuuden välillä on pystytty todistamaan, samaa ei ole pystytty tekemään pienemmille planeetoille, kuten kiviplaneetoille ja kaasukääpiöplaneetoille. Tällaisen korrelaation osoittaminen olisi hyödyllistä maankaltaisten planeettojen löytämisessä. Jos voitaisiin osoittaa, että kiviplaneettoja esiintyy metallirikkaiden tähtien läheisyydessä, ne voitaisiin priorisoida etsinnöissä. Vaikka vahvaa korrelaatiota ei ole havaittu, planeetat muodostuvat useimmiten metallirikkaiden tähtien ympärillä. [12] Koska suurin osa tarkkailluista planeetoista on suuria ja siten metallirikkaita, on tähtien metallipitoisuuden ja ympärillä muodostuvien planeettojen välisessä yhteydessä vääristymä verrattuna todellisuuteen.
Galaksit
Yleisesti kaikkien galaksien metallipitoisuus pienenee, mitä kauemmaksi galaksin keskuksesta siirrytään eli galaksin keskuksessa on suurin metallipitoisuus. Spiraaligalaksien metallisuuden gradientti on jyrkin eli ero keskustan ja reunojen metallipitoisuuden välillä on suurin. Tämän jälkeen sauvaspiraaligalaksien metallipitoisuusgradientti on suurin, sitten linssimäisten galaksien ja elliptisillä galakseilla on pienin gradientti.
Spiraaligalakseissa globaalin metallipitoisuuden ja galaksin massan välillä on havaittu positiivinen korrelaatio. Sillä on myös positiivinen korrelaatio paikallisen pinnan kokonaistiheyteen kaikissa spiraalikiekon kohdissa. Spiraaligalakseissa on huomattu typen syntymisen olevan pääprosessi alhaisissa metallipitoisuuksissa ja toissijainen prosessi metallisuuden kasvaessa. Tämä on voitu päätellä tutkimalla alkuaineiden N/O ja O/H suhteita spiraalikiekossa. Hiilen tuotanto lisääntyy metallipitoisuuden kasvaessa. Ne/O, S/O ja Ar/O ovat universaalisti vakioita ja eivät riipu metallipitoisuudesta.
Spiraali- ja elliptisiä galakseja tutkittaessa on huomattu kaksi yleistä asiaa. Ensimmäiseksi galaksien metallipitoisuudella ja massalla on positiivinen korrelaatio. Tämä saattaa johtua massiivisten galaksien suuremmasta gravitaatiopotentiaalista, joka johtaa supernovista lähteneiden raskaiden alkuaineiden suurempaan pysymään. On vaikea sanoa, päteekö sama suhde kaikissa galaksityypeissä. Tämä johtuu siitä, että kahden erityyppisen galaksin vertaaminen on hankalaa, sillä mittaamismenetelmät ovat erilaiset. Tämän lisäksi ei tiedetä, kuinka globaalirunsaus galaksissa tulisi esittää.
M40 (tarkkuuskivääri)
M40 on Yhdysvaltojen merijalkaväen käyttämä 7,62 × 51 mm NATO -kaliiperinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri, joka perustuu Remington 700 -kivääriin.
Jääpallon SM-sarjakausi 1986–1987
Jääpallon Suomenmestaruus 1987 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Helsingin IFK voitti mestaruuden.
M40 (tarkkuuskivääri)
M40 otettiin palveluskäyttöön vuonna 1966, M40 A1 -malliin siirryttiin 1970-luvulla ja A3-malliin 2000-luvulla.
Jääpallon SM-sarjakausi 1986–1987
Sarjataulukko
KemPa putosi sarjasta suoraan. RoPS karsintaan.
Karsintasarja
OPS ja JPS nousivat SM-sarjaan, josta RoPS putosi.
Välierät
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä.
Laura Graves
Laura Graves (s. 22. heinäkuuta 1987 Burlington, Vermont, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kouluratsastaja. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Graves saavutti kouluratsastuksen joukkuekilpailussa pronssia ratsastaen Verdades-hevosella. Hän asuu nykyisin Plymouthissa, Floridassa.
Kiehkuramattio
Kiehkuramattio (Mollugo verticillata) on Molluginaceae-heimoon kuuluva kasvilaji.
Kiehkuramattio kasvaa erilaisilla ihmisvaikutteisilla tai häirityillä kasvupaikoilla.
Kiehkuramattio on biokemiallisesti kiinnostava laji, sillä sen yhteyttämismekanismi on epätavallisesti C3- ja C4-yhteyttämisen välimuoto.
Stephan Fürstner
Stephan Fürstner (s. 11. syyskuuta 1987 München) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eintracht Braunschweigia. Fürstnerin pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.
Fürstner on Bayern Münchenin kasvatti, joka nostettiin ykkösjoukkueeseen kesällä 2006. Ennen tätä hän oli pelannut vain junioriotteluita ja 20 Regionalliga-ottelua seuran kakkosjoukkueessa. Ykkösjoukkueessa hän debytoi kesän 2006 harjoitusottelussa Red Bull New Yorkia vastaan. Bundesliigassa hän pääsi Bayernin joukkueessa kentälle vain yhdessä ottelussa toukokuussa 2007.
Fürstner edusti Greuther Fürthiä kausina 2009–2015 ja Union Berliniä kausina 2015–2018. Pääsarja Bundesliigassa hän pelasi kaudella 2012–2013. Hän pelasi tuolloin 30 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin maaliskuussa 2013 vierastasapelissä Werder Bremeniä vastaan. Vuodesta 2018 lähtien hän on pelannut 3. Ligassa Eintracht Braunschweigin joukkueessa.
CD Tenerife
Club Deportivo Tenerife on espanjalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónassa. Seura perustettiin 8. elokuuta 1922, ja sen kotipaikka on Teneriffan Santa Cruz, joka on Kanarian länsisaarten pääkaupunki.
Seuran kotistadion on 24 000 -paikkainen Heliodoro Rodríguez López, joka on nimetty seuran entisen puheenjohtajan mukaan.
Acanthistius
Acanthistius on ahvenkalojen suku, jonka osa tutkijoista lukee meriahventen (Serranidae) heimoon ja siinä koruahventen (Anthiadinae) alaheimoon, mutta on yleistä epäselvyyttä siitä, mihin se tulisi sijoittaa, ja Smith & Craig (2007) ehdottivatkin sitä incertae sedisiksi suoraan sen alalahkon Percoidei alle. Suvun tyyppilaji on Acanthistius serratus. Acanthistius-lajeja tavataan eteläisen pallonpuoliskon lauhkeissa vesissä. Sukuun luetaan seuraavat 11 lajia:
Suvussa on myös yksi toistaiseksi kuvaamaton Etelä-Afrikasta Port Alfredista tavattu laji. Sen tieteellinen nimi Acanthistius tulee kreikan kielen sanoista ’akantha’ (”piikki”) ja ’istion’ (”purje”).
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko 1933
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko oli Tammisaaren pakkotyölaitoksessa poliittisina vankeina olleiden kommunistien heinäkuussa 1933 järjestämä nälkälakko, joka kesti 12 vuorokautta. Sen tarkoituksena oli saada takaisin heiltä poistetut poliittisten vankien oikeudet sekä kiinnittää yleisön huomio poliittisten vankien kohteluun. Tammisaaressa nälkälakkoon ryhtyi yli 370 vankia, joiden ohella siihen liittyi yli sata Hämeenlinnan naisvankilan poliittista vankia. Nälkälakko päättyi pakkoruokintaan, jonka seurauksena neljä vankia kuoli.
Vankien oikeuksia rajoitetaan
thumb|Tammisaaren pakkotyölaitoksen rakennuksia 1920-luvulla. Tammisaaren pakkotyölaitoksessa oli kavennettu poliittisten vankien lainmukaisia oikeuksia jo pitkin 1920-luvua. Toimenpiteet johtivat marraskuussa 1929 käynnistyneeseen nälkälakkoon, johon sadan Tammisaaren vangin ohella yhtyivät Turun lääninvankilan ja Hämeenlinnan naisvankilan poliittiset vangit. Kahdeksan päivää kestänyt lakko päättyi vankien saadessa suurimman osan vaatimuksistaan läpi. Äärioikeistolaisten Lapuan liikkeen painostuksesta poliittisten vankien oikeuksiin alettiin jälleen puuttumaan jo pian nälkälakon jälkeen. Kesällä 1930 Tammisaaren pakkotyölaitoksen apulaisjohtaja Walter Brofeldt ilmoitti riistävänsä jokaiselta kuriin alistumattomalta kommunistilta poliittisten vankien oikeudet sekä mahdollisuuden kirjeenvaihtoon, omaisten tapaamiseen ja kirjojen lainaamiseen. Myöhemmin rajoitettiin muun muassa ruokapakettien vastaanottoa sekä kirjojen ja lehtien lukemista. Lisäksi ulkoilun yhteydessä alettiin vaatia sotilaallista järjestystä ja keskustelu kiellettiin. Käyttöön otettiin myös entistä voimakkaampia rangaistusmenettelyjä, kuten raippa- ja pimeäkoppirangaistuksia. Vuonna 1931 laskettiin pakkotyön yksikköarvoa, minkä johdosta vankien oli työskenneltävä enemmän kustantaakseen ruoka- ja vaatemenonsa.
Tammisaaressa työskenteli avoimesti Lapuan liikettä kannattavia vartijoita, joiden väitettiin syyllistyneen vankien epäasialliseen kohteluun sekä pahoinpitelyihin. Nestori Parkkarin muistelmien mukaan vartijat pukeutuivat omaisten vierailujen aikana fasistien tunnusmerkkinä olleisiin mustiin paitoihin. Helsingin Sanomat puolestaan raportoi vartijoiden osallistuvan Tammisaaressa järjestettyihin IKL:n tilaisuuksiin omana mustapaitaisena osastonaan.
Tilanne kärjistyy
thumb|Poliittisia vankeja Tammisaaressa. Kuva otettu salakuljetetulla kameralla. Laitoksen ilmapiiri kiristyi entisestään vuoden 1933 alussa, kun oikeusministeriö vaati edelleen poliittisten vankien olojen tiukentamista. Olosuhteet olivat muutoinkin surkeat, sillä vankeja oli muun muassa kuollut influenssa- ja lavantautiepidemioiden seurauksena. Ennen kesällä pidettyjä eduskuntavaaleja poliittisten vankien kohtelu nousi yhdeksi vaaliteemoista. SDP:n kansanedustaja Yrjö Räisänen teki jo helmikuun lopussa välikysymyksen, jossa hän väitti Tammisaaren pakkotyölaitoksen vartijoiden syyllistyneen useisiin törkeisiin rikoksiin, kuten kuolemaan johtaneeseen pahoinpitelyyn, kuolemantuottamukseen ja virkarikoksiin. Väitteiden taustalla oli aineisto, jonka poliittisten vankien omaiset olivat yrittäneet luovuttaa oikeusministeri Hugo Malmbergille. Räisänen nosti esille muun muassa puutteellisen ruokahuollon, lähes olemattoman sairaanhoidon sekä vartijoiden tekemät pahoinpitelyt, mutta vastauksessaan Malmberg kiisti kaikki syytökset.
Sörnäisten kuritushuoneeseen siirretty Armas Äikiä ryhtyi maaliskuussa yksitoista päivää kestäneeseen nälkälakkoon, joka päättyi kun hänet luvattiin päästää eristyksestä. Tapauksen johdosta pääministeri T. M. Kivimäki ilmoitti hallituksen jatkossa laittavan valtiovaltaa uhmaavat poliittiset vangit ”ankarimpien seurausten alaisiksi”. Kesäkuun puolivälissä pakkotyölaitoksen lepsuna pidetty johtaja Edvard Kiianlinna siirrettiin kuuden viikon kesälomalle, ja ylimääräiseksi apulaisjohtajaksi pestattiin Suomenlinnan kurikomppanian päällikkönä toimiva luutnantti Arvo Kartano. Hänen alaisuudessaan ryhdyttiin toteuttamaan hallituksen uutta linjaa, joka käsitti muun muassa koventuneet kurinpitorangaistukset. Lisäksi vangeilta kiellettiin poliittisen kirjallisuuden ohella nyt myös Helsingin Sanomien, Hufvudstadsbladetin ja Suomen Sosialidemokraatin lukeminen sekä muistivihkojen käyttäminen. Tilanne kärjistyi lopulta nälkälakkoon, jota Etsivän keskuspoliisin päällikkö Esko Riekki luonnehti Kartanon ”saavutukseksi”.
Niilo Väreen mukaan nälkälakkoa pidettiin viimeisenä keinona vankilaterrorin lopettamiseksi. Vankilaneuvosto pyysi lakkoon SKP:n puolueneuvoston suostumuksen ja ennakkovalmistelujen jälkeen sen pituudeksi päätettiin 12 päivää. Jokaisen vangin kestokyky arvioitiin erikseen, niin että heikkokuntoisimmille ja sairaille annettiin erivapaus lyhyemmästä lakosta. Vankilaneuvoston laatima vetoomus toimitettiin laitoksen ulkopuolelle vapautuvien vankien mukana. Päätavoitteet olivat poliittisille vangeille kuuluvien lainmukaisten oikeuksien palauttaminen, pahoinpitelyihin syyllistyneiden vartijoiden rankaiseminen sekä luutnantti Kartanon erottaminen.
Alkupäivät
Nälkälakko käynnistyi keskiviikkona 12. heinäkuuta. Tammisaaressa oli kriminaalivangit mukaan laskettuina noin 450 vankia, joista lakkoon ryhtyi 373. Heistä 46 oli parhaillaan kärsimässä vesi-leipä-rangaistusta, ja lakon alkamispäivänä johtokunta määräsi vielä 26 vankia vesi-leipä- ja kovavuoderangaistuksiin. Hämeenlinnan keskusvankilan 113 poliittista naisvankia aloitti nälkälakon 16. heinäkuuta saatuaan tiedon Tammisaaren tapahtumista. Lakkolaisten kokonaismäärä nousi noin viiteensataan, kun vielä muissa vankiloissa säilytettyjä poliittisia vankeja liittyi mukaan. Lakon aikana rintamasta lipesi vain muutamia vankeja. Lakkoon menneille vangeille määrättiin kirjeensaanti- ja tapaamiskielto, jonka lisäksi luutnantti Kartano varustautui tilanteen mahdolliseen kiristymiseen asentamalla konekivääreitä muun muassa laitoksen vesitorniin sekä pitämällä vartijoille aseharjoituksia.
Ensimmäiset päivät sujuivat normaalien rutiinien merkeissä työskentelyn jatkuessa laitoksen verstaissa. Sunnuntaisin ohjelmaan kuulunut omaisten tapaaminen kuitenkin peruttiin. Maanantaina 17. heinäkuuta johtajina ja kiihottajina pidetyt Heino Helenius, Kössi Leino, Huvi Luotonen, Hjalmar Långström, Eino Nevalainen, Lauri Nordström, Rudolf Parviainen, Eino Pekkala, Arthur Rönnqvist ja Niilo Väre siirrettiin eristyksiin Turun lääninvankilaan, jossa entuudestaan olivat Jaakko Kivi ja Adolf Taimi. Saadakseen tiedon ulkopuolisille, vangit huusivat Karjaan asemalla junaa odottaville matkustajille olevansa poliittisia vankeja, joita ollaan kuljettamassa Turkuun. Väreen muistelmien mukaan lääninvankilan vartijat eivät olleet lapualaisia, joten kohtelu oli asiallista. Osa heistä oli jopa myötämielisiä työväenaatteelle.
Pakkoruokinta
thumb|Pakkoruokinnan seurauksena kuollut Väinö Uurtamo. Työt lopetettiin viimein seitsemäntenä lakkopäivänä 18. heinäkuuta, jolloin osa vangeista oli jo niin huonossa kunnossa, etteivät he pystyneet kävelemään. Vuoteet ja vuodevaatteet kerättiin päivän ajaksi pois, joten vangit joutuivat makaamaan selleissään paljaalla asfalttilattialla. Ensimmäinen lääkärintarkastus pidettiin 20. heinäkuuta, jonka jälkeen pakkosyötöt aloitettiin lakon kymmenentenä päivänä 21. heinäkuuta. Pakkotyölaitoksen lääkärin Hjalmar Wikströmin ollessa lomalla pakkosyötöt määräsi hänen sijaisenaan toiminut Tammisaaren kaupunginlääkäri Einar Runeberg. Myös johtaja Kiianlinna oli paikalla, sillä hänet oli määrätty keskeyttämään lomansa heti nälkälakon alettua. Lisäksi vankilassa oli neljä apulaislääkäriä, joista pakkoruokinnat suoritti lääketieteen lisensiaatti Martti Herman Nikkinen.
Pakkosyöttöä varten vangit vietiin väkisin selliin, jossa ruokinta tapahtui. Kävelykunnottomat vedettiin luutnantti Kartanon käskystä jaloista, mikä portaissa aiheutti useille eriasteisia päävammoja. Sellissä vartijat painoivat pakkoruokittavan rautasängylle, jonka jälkeen lääkäri yritti työntää kumiletkua hänen ruokatorveensa. Vankien vastustellessa suuta ei yleensä saatu auki, jolloin letku työnnettiin väkisin sieraimen kautta. Kun letku oli saatu sisään, kaatoi sairaanhoitaja sen toiseen päähän kiinnitettyyn suppiloon mukillisen maitoa. Kumiletku meni usein ruokatorven sijasta henkitorveen, ja maito päätyi keuhkoihin. Letku vedettiin pois voimakkaasti nykäisemällä mikä aiheutti sieraimesta purkautuvan verisuihkun. Toisena pakkosyöttöpäivänä 22. heinäkuuta otettiin käyttöön ”giljotiiniksi” nimetty puinen lava, johon vanki sidottiin nahkaremmeillä. Kaltevassa asennossa olleen lavan poikki oli kiinnitetty lankku, jossa olleeseen syvennykseen pää asettui tukevasti takakenoon niin, ettei pakkoruokittava pystynyt liikuttamaan päätään. Puusepänverstaan työnjohtajan mukaan laite oli luutnantti Kartanon keksintö. Joillekin heikkokuntoisimmille vankilaneuvosto oli antanut kehotuksen juoda maito vapaaehtoisesti, mutta silti osa heistä alistui letkun kautta tehtävään ruokintaan.
Keuhkoihinsa maitoa saaneille vangeille ei annettu kunnollista sairaanhoitoa, minkä seurauksena neljä vankia menehtyi. 24. heinäkuuta kuoli satamatyömies Armas Paajanen Viipurista, 25. heinäkuuta autonkuljettaja Artturi Selin Porista, 2. elokuuta työmies Kalle Tuomas Korhonen Kemistä ja 7. elokuuta ay-toimitsija Väinö Uurtamo Helsingistä. Kuolinsyy oli keuhkoihin päätyneen maidon aiheuttama keuhkotulehdus. Lisäksi muun muassa Hemmi Lindqvistin kerrottiin olleen erittäin huonossa kunnossa.
Lakko päättyy
Kaksitoista vuorokautta kestänyt nälkälakko päättyi etukäteen sovittuna päivänä 24. heinäkuuta. Se jäi käytännössä tuloksettomaksi, kun välitöntä hyötyä tai yhtään tavoitetta ei saavutettu. Ainoa hyöty oli vankien aseman saama yleinen huomio. Myös ulkopuolinen tuki jäi odotettua heikommaksi, sillä esimerkiksi sosialidemokraattien hallussa ollut SAK ei käynnistänyt kaavailtua yleislakkoa.
Hämeenlinnan naisvankila
1930-luvun alussa Hämeenlinnan naisvankilan apulaisjohtajaksi nimitettiin IKL:n aktiiveihin lukeutunut maisteri Eeva Oula. Hän lopetti vangeille iltaisin pidetyt koulutunnit ja selliosastojen käytävillä vietetyt vapaahetket sekä kielsi puhumisen sellien ulkopuolella. Kielto koski myös verstaita, joissa oli nyt rangaistuksen uhalla istuttava äänettömänä koko työpäivän ajan. Aikaisemmin vapaasti tehty ulkoilu muutettiin muodostelmassa tapahtuvaksi kävelyksi. Selleissä ja työpaikoilla alettiin myös suorittaa säännöllisiä tarkastuksia, jolloin tavarat tyhjennettiin käytäville.
Aslı Erdoğan
pienoiskuva|Aslı Erdoğan vuonna 2017
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko 1933
Tuki ja reaktiot
thumb|Vankitukijärjestö Punaisen Avun organisaattori Mary Pekkala. Ensimmäiset nälkälakkolaisia tukevat mielenosoitukset järjestettiin Helsingissä, Tampereella ja Turussa 15. heinäkuuta. Viranomaiset olivat varautuneet niihin, ja poliisi hajotti jokaisen väenkokouksen. Kolme päivää myöhemmin Helsingissä Brahen kentän ympäristössä pidettiin yli 500 henkeä kerännyt mielenosoitus, joka päättyi pieneen yhteenottoon ratsupoliisin kanssa. Etsivän keskuspoliisin raporttien mukaan talojen ikkunoista huudettiin iskulauseita, ja läheisen Aleksis Kiven koulun rakennustyömaalla olleet työmiehet uhkasivat heitellä poliiseja kivillä. Mielenosoitusten yhteydessä jaettiin vetoomuksia, joita nälkälakkolaisten ohella olivat laatineet SKP:n keskuskomitea sekä vankien tukiyhdistys Suomen Punainen Apu.
Aslı Erdoğan
Aslı Erdoğan (s. 1967) on turkkilainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti. Hän opiskeli fysiikkaa ja työskenteli CERNissä 1991–1992. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi vuonna 1994.
Juri Kazakov
Juri Pavlovitš Kazakov (8. elokuuta 1927 Moskova – 29. marraskuuta 1982) oli neuvostoliittolainen kirjailija ja jazzmuusikko. Kazakov nousi novelli- ja kertomustaiteellaan nuoren neuvostoliittolaisen kirjailijapolven eturiviin ja sai tunnustusta myös ulkomailla. Kirjallisuuslehti Novyi mir myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista.
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko 1933
Tuki ja reaktiot
19. heinäkuuta Punaisen Avun organisaattori Mary Pekkala kääntyi presidentti P. E. Svinhufvudin puoleen toivoen tämän vaativan oikeusministeri Eric J. Serlachiukselta selvitystä Tammisaaren tilanteesta. Hän muistutti presidenttiä erityisesti siitä, että Mäntsälän kapinan seurauksena vangitut äärioikeistolaiset oli jo oman nälkälakkonsa neljäntenä päivänä siirretty sairaalaan E. J. Horellin ja Hannes Ryömän tekemän lääkärintarkastuksen jälkeen. Vankien omaiset puolestaan lähettivät presidentille kirjelmän ja kävivät viranomaisten pakeilla, mutta he eivät saaneet pyynnöilleen vastakaikua. Myös muutamat sosialidemokraattien vasemmistosiiven kansanedustajat vaativat hallitukselta toimenpiteitä asian suhteen.
Aslı Erdoğan
Vuonna 2016 hänet vangittiin 136 päiväksi, koska hänellä oli yhteyksiä kurdimieliseen sanomalehteen.
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko 1933
Tuki ja reaktiot
Viranomaiset yrittivät salata tapahtumat mahdollisimman pitkään. Ensimmäiset sanomalehtiuutiset ilmestyivät nälkälakon toisena päivänä, mutta Vankeinhoitohallituksen ylijohtaja A. P. Arvelo kielsi tietävänsä siitä mitään. Seuraavana päivänä hän myönsi jo kuulleensa huhuja, muttei edelleenkään myöntänyt tietävänsä asiasta enempää. Oikeistolehdet leimasivat nälkälakon ainoastaan vankien pieneksi rettelöinniksi ja kehottivat viranomaisia koventamaan poliittisten vankien kuria. Hufvudstadsbladet väitti ensimmäisenä tietonaan, että koko lakko oli lavastusta ja vangeilta oli löydetty piilotettuja elintarvikkeita. Sosialidemokraattiset lehdet ryhtyivät selostamaan tapahtumia vasta viikon kuluttua Mary Pekkalan hankkimien tietojen perusteella. Helsingin Sanomat julkaisi 22. heinäkuuta oikeusneuvos Allan Serlachiuksen lausunnon, jonka mukaan nälkälakkolaisten lukumäärä on koko ajan vähentynyt, eikä lakkoa edelleen jatkavien terveydentila anna aihetta huoleen. Hänen mukaansa lääkärinhoito oli riittävää ja perusteellista. Nälkälakon päättymistä seuranneena päivänä 24. heinäkuuta oikeuskansleri Albert Makkonen vakuutti, että vankien terveydentila oli tyydyttävä, eikä väitettyjä pahoinpitelyjä ollut tapahtunut.
Aslı Erdoğan
Erdoğanin kirjoja on käännetty ruotsiksi.
Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko 1933
Jälkipyykki
thumb|Porin Käppärän poliittisten vankien joukkohauta, johon on haudattu myös nälkälakon seurauksena kuollut Artturi Selin. Nälkälalon uhreista Väinö Uurtamo haudattiin Malmin hautausmaalle. Lehtitietojen mukaan paikalle kokoontui 1 500 saattajaa, mutta poliisi ei päästänyt haudalle kuin kukkaseppeleiden kanssa liikkeellä olleet. Haudalla poliisi keskeytti Mary Pekkalan puheen ja pidätti muutamia osanottajia. Artturi Selin haudattiin Poriin Käppärän hautausmaalle, mutta hänen muistopuheisiinsa poliisi ei puuttunut. Kalle Tuomas Korhonen haudattiin omaisten läsnäollessa Tammisaareen. Armas Paajaselle tehtiin ruumiinavaus Oikeuslääkeopillisessa laitoksessa. Kuolinsyyksi selvisi keuhkotulehdus, joka oli seurausta vieraiden aineiden joutumisesta keuhkoihin. Ruumis oli jo niin pahoin mädäntynyt, ettei mahdollisesta pahoinpitelystä saatu todisteita, mutta Paajasella havaittiin jonkinlaisia päävammoja. Vainajan veli Vilho Paajanen kääntyi eduskunnan oikeusasiamiehen Esko Hakkilan puoleen ja pyysi tätä toimeenpanemaan tutkimuksen nälkälakon tapahtumista. Väinö Uurtamon leski Liisa Uurtamo puolestaan jätti oikeuskanslerille kirjelmän, jossa hän vaati tutkimusta miehensä kuolemasta.
Helmikuussa 1934 Hakkila totesi kaikki kantelut aiheettomiksi. Hän perusti päätöksensä Einar Runebergin kertomukselle katsoen tämän olleen oikeutettu ja velvollinen käyttämään pakkokeinoja niskoittelevien vankien ruokkimiseksi. Hakkila ei myöskään löytänyt merkkejä pahoinpitelyistä tai tarpeettomasta väkivallasta. Lausunto pohjautui pakkoruokinnoissa mukana olleiden vartijoiden sekä vankilan johdon kuulusteluihin, jotka oli suorittanut Rikostutkimuskeskuksen apulaispäällikkö Kosti Vasa. Myös Runebergin mukaan pakkoruokinta oli hoidettu asetusten mukaisesti ja sairastuneiden pelastamiseksi oli tehty kaikki mahdollinen. Vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja Arvelo vetäytyi vastuusta Lääkintöhallituksen sekä professorien Axel Wallgrenin ja Ernst Ehrnroothin antamaan lausuntoon nojautuen. Sen mukaan oli hyvin todennäköistä, että Paajanen sai vieraita aineita hengityselimiinsä vasta oksentaessaan sellissään, joten keuhkotulehduksesta ei voida syyttää pakkosyöttöä. Lopulta ainoaksi huomautuksen aiheeksi jäi vanginvartijoiden esiintyminen IKL:n asuissa, joka oli jo saatu loppumaan valtioneuvoston antamalla määräyksellä.
Kurpat
Kurpat (Scolopacidae) on runsaslajinen lintuheimo rantalintujen (Charadriiformes) lahkossa, kahlaajien (Charadrii) alalahkossa.
Suvut
Kurppiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan 16 sukua:
Fairey Swordfish
Fairey Swordfish oli brittiläinen lentotukialuksilta toiminut torpedopommittaja toisessa maailmansodassa.
Swordfish oli kaksitaso, ja jo sodan alussa auttamattomasti vanhentunut, mutta silti sitä käytettiin koko sodan ajan, ja Swordfishin seuraajaksi tarkoitettu Fairey Albacore itse asiassa poistui palveluskäytöstä ennen Swordfishiä. Kone oli teknisesti luotettava ja hyvä lennettävä. Se sai lisänimen ”verkkokassi”. Swordfishiä käytettiin myös syöksypommittajana, sen mahdollisti koneen erittäin luja rakenne.
Kone oli hyvin hidas ja kykenemätön puolustautumaan hävittäjien hyökkäyksiä vastaan, mutta se täytti suurin piirtein tehtävänsä sodan alkuvuosina; kuljetti torpedon perille tarpeeksi lähelle vihollislaivaa. Joskus koneen hitaus toimi tässä etuna; laivojen ilmatorjuntatähtäimet oli tarkoitettu uudempia (ja siten nopeampia) koneita varten. Hitaaseen Swordfishiin niillä ei saanut otettua ennakkoa, ja kranaatit räjähtivät lentokoneen edessä aiheuttamatta mitään vahinkoa. Hävittäjiä vastaan ne kärsivät raskaita tappioita ja koneet siirrettiin lopulta sukellusvenetorjuntatehtäviin. Atlantilla hävittäjäuhka oli lähes olematon.
Aikojen saatossakaan ei Swordfishin perin heiveröinen puolustusaseistus kohentunut. Se käsitti vaivaiset kaksi 7,7 mm (0.303") konekivääriä, joista toinen oli eturungossa kiinteästi eteenpäin ampuvana. Toinen konekivääri oli tähystäjän (taka-ampuja/radisti) käytettävissä ja liikuteltavissa vapaasti taaksepäin.
Swordfishin suurimpia saavutuksia oli hyökkäys Taranton laivastotukikohtaan, jossa ne rampauttivat pahasti suuren osan Italian laivastoa sekä Bismarckin peräsimen vaurioittaminen siten, että alus ei päässyt Kuninkaallista laivastoa karkuun.
Eddie Lovett
Eddie Jermoni Lovett (s. 25. kesäkuuta 1992 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen yhdysvaltainneitsytsaarelainen aitajuoksija, joka kilpailee 110 metrin aitajuoksussa. Lovettin ennätys on vuonna 2015 Costa Rican San Joséssa juostu 13,31. Se on myös Yhdysvaltain Neitsytsaarten ennätys. 60 metrin aitajuoksun hän on juossut hallissa aikaan 7,50 (2013).
Lovett voitti kultaa vuoden 2013 kesäuniversiadeista 110 metrin aidoista Kazanista. Hänen finaalissa juoksemansa aika 13,43 oli Yhdysvaltain Neitsytsaarten ennätys. Vuonna 2013 Lovett kilpaili MM-kilpailuissa Moskovassa, jossa hän jäi alkueriin ajalla 13,52. Hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun alkuerissä myös MM-kilpailuissa 2015 ja olympialaisissa 2016 sekä välierissä MM-kilpailuissa 2017. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi 2016 ja karsiutui välierissä 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun alkuerissä.
Lovett sai Yhdysvaltain Neitsytsaarten edustusoikeuden 6. heinäkuuta 2013. Yhdysvaltojen väreissä hän kilpaili muun muassa vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Miramarissa, jossa hän voitti kultaa 110 metrin aidoista.
Liemikilpikonna
Liemikilpikonna (Chelonia mydas) on 0,8–1 metrin pituiseksi ja 200 kilon painoiseksi kasvava merikilpikonnalaji. Sen kilpi on väriltään yleensä oliivinvihreä tai tummanruskea, eikä se kykene vetämään päätään kilpensä sisälle. Sitä käytetään kilpikonnaliemen raaka-aineena, mistä se on saanut nimensä. Liemikilpikonnia pyydetään myös kilpien, nahan ja rasvan takia.
Liemikilpikonna elää koko elämänsä meressä lukuun ottamatta naaraita, jotka käyvät joka toinen vuosi rannalla munimassa. Nuoren liemikilpikonnan ravintoa ovat äyriäiset ja kala, mutta vanhempana se syö levää ja kasveja. Liemikilpikonnien elinikä on noin 40−50 vuotta.
Liemikilpikonna on erittäin uhanalainen laji. Sillä on pesimäalueita Afrikassa, Intiassa, Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Amerikan mantereella. Pesiviä naaraita on arviolta 203 000.
Ester Härtull
Ester Elisabet Härtull (1. joulukuuta 1905 Vöyri – 16. huhtikuuta 1974 Vöyri) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Härtull valmistui opettajaksi mutta hän ei onnistunut saamaan vakinaista virkaa vaan joutui tyytymään tilapäisiin sijaisuuksiin ja työskentelemään kotitilallaan. Tätä hän kuvasi romaanissaan Birgitta. Härtullin esikoisromaani Guds kvarnar mala perustui taas paikalliseen 1700-luvulta periytyvään kansanperinteeseen ja kansanlauluihin.
Takashi Asahina
pienoiskuva|Takashi Asahina vuonna 1949. Takashi Asahina (9. heinäkuuta 1908 – 29. joulukuuta 2001) oli japanilainen kapellimestari.
M-57 (1939)
M-57 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Takashi Asahina
Asahina syntyi Tokiossa ja toimi vuodesta 1947 kuolemaansa Osakan filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Hän tapasi 1950-luvulla Wilhelm Furtwänglerin ja osin hänen inspiroimanaan levytti useaan otteeseen Anton Brucknerin sinfoniat.
M-57 (1939)
Valmistus
Alus tilattiin Nikolajevista Martin telakalta, missä köli laskettiin 26. heinäkuuta 1937. Se laskettiin vesille 25. tammikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta.
Palvelus
Alus jaettiin kuljetusta varten osiin ja kuljetettiin 1939 rautateitse Kaukoitään, missä se nimettiin uudelleen M-49:ksi.
Takashi Asahina
Myöhemmällä urallaan Asahina teki useita esiintymisiä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa. Hän kuoli Kobessa 93-vuotiaana 2001, jolloin häntä seurasi Osakan filharmonikkojen johtajana Eiji Oue.
Vain muutaman huijarin tähden
Vain muutaman huijarin tähden on Yle TV2:ssa esitetty Maalaiskomedian ensimmäinen osa. Sarja kuvattiin kesällä 1997, sen ensimmäinen esitys oli vuonna 1998 ja sarja esitettiin uusintana vuosina 1999, 2004, 2006, 2009, 2020 ja 2023. Sarjan jokainen jakso sai yli miljoona katsojaa kun jaksot näytettiin vuonna 1998.
Televisiosarjasta tehty näytelmä sai ensi-iltansa Pyynikin kesäteatterissa vuonna 2002.
Markus Schopp
Markus Schopp (s. 22. helmikuuta 1974 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Vain muutaman huijarin tähden
Juoni
Nuori pastori Matias Pohto on matkalla Kuusniemen kirkkoherraksi, kun hän ottaa kyytiin sadekuuron kasteleman Suvin, joka on liftaamassa samaan kuntaan kulttuurisihteeriksi. Matkalla pysähdytään, jotta Suvi voi vaihtaa kuivaa ylle, mutta paikalle osuu Kuusniemen juoruileva kauppias Hillevi Jortikka, joten huhut uuden kirkkoherran paheellisuudesta saapuvat pappilaan ennen Matiasta. Kuusniemen kunnanhallituksen puheenjohtaja Urmas Hakkarainen johtaa koko kuntaa ja on ajamassa läpi hanketta uudesta kuntakeskuksesta, Urmaanlinnasta. He ajavat hanketta niin, että urakoitsijana toimisi Hakkaraisen oma yritys Eurobetoni. Urmaanlinnalle tarvitaan maata ja maa sijaitsisi kirkon vieressä Rainer Mielosen maalla. Aiemmin kunta on ostanut Rainer Mieloselta vanhan Mielosen kiinteistön, mutta ei tonttia.
Hakkarainen hämää muita että kiinteistö muka olisi suojeltu rakennus, mutta virallisesti se ei ole, jolloin Hakkarainen ajattaa rakennuksen maan tasalle. Pohto ja Voivalin ovat hanketta vastaan. Ahti Kiiski soittaa Pohdolle ja pyytää tätä lähtemään kalastamaan kanssaan. Ollessaan Urmaansaaressa nuotiolla, Kiiski alkaa juoda alkoholia ja ryhtyy haastamaan riitaa Pohdon kanssa. Hän käskee Pohtoa jättämään sekä Hakkaraisen tyttären Virpin, että kulttuurisihteerin rauhaan. Kiiski käy Pohtoon käsiksi, jolloin tämä iskee Kiiskeä nyrkillä, jolloin hän lentää selälleen järveen. Palattuaan Urmaansaaresta Kiiski vetoaa huonoon oloon ja haluaa mennä pitkälleen Pohdon auton takapenkille. Ajomatkan aikana Kiiski käärii viinapullon villasukkaan ja pyytää Pohtoa pysähtymään, että pääsisi käymään tarpeillaan. Pohdon hiljentäessä vauhtia, Kiiski iskee tätä päähän villasukassa olevalla viinapullolla. Pohdon auton suistuttua ojaan, Kiiski avaa viinapullon ja tyhjentää sen Pohdon päälle yrittäen lavastaa hänet rattijuopoksi. Kiiski tekee nimettömän ilmiannon ojaan suistuneesta autosta ja autoa etsimään lähteneet poliisit tapaavat tiellä kävelevän Pohdon ja ottavat tämän kyytiin. Koska Pohto haisee alkoholille, epäilevät poliisit tämän ajaneen humalassa ojaan. He puhalluttavat Pohdon, mutta tämä puhaltaa nollat. Tämä saa poliisit epäilemään laitteidensa olevan rikki ja vievät Pohdon terveyskeskukseen. Paikalle tullut Voivalin tutkii Pohdon ja toteaa tämän saaneen iskun päähänsä ja ottaa tältä samalla verikokeen, joka kertoo Pohdon olevan selvänä. Hakkarainen laittaa Kylmälehdon kiristämään Mielosta, jotta tämä suostuisi Vanhan Mielosen tontin pakkolunastukseen, Mielonen yrittää juosta karkuun käkikellon säikäyttäsessä Kylmälehdon ja tämä lähtee Mielosen perään kompastuen ja ampuen haulikolla, jolloin Mielonen tippuu järveen ja Kylmälehto luulee ampuneensa Mielosen. Mielosen piileksiessä poliisit epäilevät Kylmälehdon murhanneen Mielosen ja kuulusteluissa Kylmälehto kertoo Konstaapeli Juurikkalalle ettei hänellä ole mitään osuutta kunnanvarojen kierrättämiseen ulkomailla ja Urmaanlinnan rakennusprojektiin, Juurikkala vapauttaa Kylmälehdon Urmas Hakkaraisen ja Virpi Hakkaraisen antaessa hänelle keksityn alibin. Kylmälehto kutsutaan Mielosen mökille myöhemmin tutkimaan Rainerin ruumista, mutta häntä hämätään ja hänet viedään lopulta mielisairaalaan.
Kiiski ja Hakkarainen tajuavat joutuvansa pahoihin ongelmiin, joten he päättävät polttaa Hakkaraisen kanalan vakuutusrahojen toivossa. Kiiski ja Hakkarainen valehtelevat Turpeisen baarissa menevänsä kumpikin Tampereelle, Kiiski käy samana iltana yrittämässä polttaa Hakkaraisen kanalaa, mutta ei saa sytytettyä, koska Turpeisen antama sytytin ei toimikaan. Kiiski pakenee paikalta Matiaksen jahdatessa häntä, mutta tämä kompastuu ja Kiiski pääsee pakoon. Kiiski pysähtyy puhelinkopille soittaakseen Urmakselle, jolloin Juurikkala saapuu paikalle ja pidättää Kiiskin. Seuraavana aamuna Hakkarainen luulee kanalan palaneen ja saapuu "palopaikalle" poliisin ja vakuutusmiehen kanssa, Juurikkala pidättää Hakkaraisen.