cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku
Juoni
thumb|Kahlittu Eric ([[Matthew Bomer) ja seriffi Hoyt (R. Lee Ermey.)]] Seriffi Hoyt kyyditsee Deanin, Ericin ja Baileyn taloonsa. Nuorukaisille alkaa valjeta, ettei seriffi taidakaan olla aivan normaali lainvalvoja. Veljekset sidotaan pihalle ja Bailey viedään kahlittuna talon sisälle. Leatherface vie kuolleen naismotoristin kellariinsa, missä Hoyt kehottaa tätä toimimaan samoin kuin teurastamossa ja paloittelemaan ruumiin ruoaksi. Pihalla Hoyt alkaa kiduttaa veljeksiä. Aiemmin Eric oli valehdellut nimekseen Dean suojellakseen pikkuveljeään, mutta Hoyt saa asian selville ja laittaa Deanin tekemään kaksikymmentä punnerrusta vastineeksi vapaudesta. Hoyt kuitenkin pahoinpitelee Deanin pahasti. Dean yrittää paeta, mutta yritys epäonnistuu hänen astuessaan karhunrautaan. Eric joutuu talon kellariin Leatherfacen kidutettavaksi.
Chrissie kohtaa motoristiparin toisen osapuolen, Holdenin (Lee Tergesen), ja suostuttelee tämän mukaan Hewittien talolle pelastusretkelle. Holden kohtaa Montyn, ja ampuu tätä reiteen. Hoyt kutsuu apuun Leatherfacea, joka saapuu paikalle moottorisahansa kanssa ja Hoytin yllytyksestä surmaa motoristin. Leatherface amputoi Montyn jalat moottorisahallaan, mikä selittää Montyn jalattomuuden vuoden 2003 elokuvassa. Chrissie löytää tiensä Ericin luo, mutta ei onnistu vapauttamaan poikaystäväänsä ennen kuin Leatherface palaa, vaan joutuu piiloutumaan. Ericistä tulee toinen moottorisahauhri sekä ensimmäinen henkilö jonka kasvot Leatherface nylkee ja muotoilee naamioksi. Chrissie löytää Baileyn, mutta Hoyt huomaa heidät molemmat ja pakottaa heidät osallistumaan illalliselle, johon myös ulkona ansassa virunut Dean tuodaan. Illallisen aikana Leatherface viiltää Baileyn kurkun (jälleen Hoytin kehotuksesta) ja Chrissie viedään kellariin. Hän onnistuu kuitenkin pakenemaan talosta, Leatherface moottorisahoineen seuraten häntä, ja molemmat päätyvät elokuvan alussa nähtyyn hylättyyn teurastamoon. Myös Dean onnistuu pääsemään irti siteistään, mutta lähtiessään Chrissien perään hänkin saa surmansa. Chrissie pakenee teurastamolta autolla, ja helpottuu huomatessaan tien varressa kaksi poliisia, mutta takapenkille piiloutunut Leatherface yllättää ja tappaa Chrissien moottorisahallaan. Auto ajaa poliisien yli tappaen heidät, jonka jälkeen Leatherface lähtee kävelemään takaisin kohti Hewittien taloa.
thumb|Leatherface ([[Andrew Bryniarski) ilman ihmisnaamiota.]]
Juhani Mattila
Juhani Mattila (s. 29. kesäkuuta 1942) on lääketieteen tohtori. Hän on koulutukseltaan psykiatrian erikoislääkäri ja psykoanalyytikko.
Revolver (The Beatlesin albumi)
Albumin nimi on sanaleikki: revolver tarkoittaa sekä revolveria että LP-levyyn viitaten ”pyörijää” (verbistä revolve).
Albumin musiikkityyli
Revolverilla yhtye otti vaikutteita erilaisista musiikkityyleistä, jotka tulivat korostumaan yhtyeen seuraavilla albumeilla. Yhtye kävi saman vuoden aikana vierailulla Intiassa, josta yhtye otti musiikillisia vaikutteita; huomattavimpana asiana kitaristi George Harrison opetteli sitarin soittoa siellä ollessaan. Harrisonin sitarin soittoa voi kuulla albumilla kappaleissa ”Love You To” ja ”Tomorrow Never Knows”.
Yhtye käytti ensimmäistä kertaa hyväkseen myös nauhaefektejä, joita voi kuulla parhaiten albumin lopetusraidassa ”Tomorrow Never Knows”, jossa yhdessä efektissä on käytetty Paul McCartneyn naurua, jota on nopeutettu niin, että se kuulostaa pikemminkin lokin naurulta. Erilaisten nauhaefektien avulla albumiin saatiin häivähdys psykedeelisyyttä.
Merkittävää albumissa on myös kitararaitojen soittaminen takaperin. Tämän voi kuulla aikaisemmin mainitussa ”Tomorrow Never Knows” -kappaleessa sekä ”I’m Only Sleeping” -kappaleen kitarasoolossa.
Albumin muita kappaleita ovat mm. McCartneyn laulamat, tuplajousikvartetille sovitettu singlehitti ”Eleanor Rigby”, ”Here, There and Everywhere” ja Ringo Starrin esittämä ”Yellow Submarine”. Revolverilla myös perinteisellä rockmusiikilla oli sijansa, ”Doctor Robert” ja George Harrisonin laulama ”Taxman” ovat tästä hyviä esimerkkejä.
Kokoonpano
Lähteet:
Vierailevat muusikot
Tekniikka
Antti Hervonen
Antti Lauri Juhani Hervonen (s. 23. huhtikuuta 1944 Helsinki) on geriatrian erikoislääkäri. Hän toimii gerontologian professorina Tampereen yliopistossa ja on kirjoittanut lukuisia teoksia.
Hervonen meni naimisiin vuonna 1968, ja hänellä on kolme vuosina 1969–1971 syntynyttä lasta. Tampereen yliopiston gerontologian professori hänestä tuli 1980.
Je suis Charlie
thumb|”Je suis Charlie” kopioituna [[Charlie Hebdo -lehden kotisivuilta.]] Je suis Charlie (ranskaa, ) on iskulause, jolla sananvapauden puolustajat osoittivat olevansa väkivallan käyttöä vastaan vuoden 2015 Charlie Hebdon iskun jälkeen. Iskussa tapettiin 12 ihmistä pariisilaisen Charlie Hebdo -satiirilehden toimituksessa. Ranskassa, Euroopassa ja muualla maailmassa järjestettiin laajoja mielenilmauksia samana iltana ja seuraavana päivänä. Suomessa mielenilmauksia tunnuksen alla järjestettiin ainakin Helsingissä ja Kuopiossa.
Antti Hervonen
Hervosen kirjalliseen tuotantoon kuuluu lukuisia lääketieteen oppikirjoja sekä ikääntymistä käsitteleviä teoksia, kuten muun muassa Vuosisadan vartijat – ikääntymisen suomenmestarit kertovat, joka käsittelee nimensä mukaisesti Suomen vanhimpia ihmisiä. Teoksen ensimmäisen painoksen julkaisi Tammi vuonna 2001.
Hervonen on toiminut kokoomuksen kaupunginvaltuutettuna Tampereella. Vuonna 2012 hän herätti närkästystä kutsumalla kadulla eläviä päihteiden ongelmakäyttäjiä "ihmisroskaksi" ja ehdotti heille keskitysleirityyppistä ratkaisua. Hän myöhemmin kutsui sanomisiaan "vitsinväännöksi".
Je suis Charlie
Tunnus esiintyi twitterissä myös muodossa ”Je suis Ahmed”, jolla kunnioitettiin terrori-iskussa surmatun arabitaustaisen poliisin Ahmed Merabetin muistoa. Aihetunnistetta #JeSuisCharlie käytettiin kolmessa päivässä yli viisi miljoonaa kertaa, parhaimmillaan 6300 kertaa minuutissa.
Petru Iosub
Petru Iosub (s. 16. kesäkuuta 1961 Fălticeni, Suceava ) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 191 cm.
Iosub voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa viidenneksi Moskovan olympialaisissa 1980.<ref name="sr"/ Hän saavutti MM-pronssia perämiehettömässä nelosessa 1983.
Luoti (merenkulku)
Luoti on merenkulussa käytetty, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite, jolla on mitattu veden syvyyttä eli luodattu, sen purjehduskelpoisuuden selvittämiseksi tai paikanmäärityksen apuna. Nuoraan liittyy määrävälein erivärisiä kangastilkkuja, jotka ilmaisevat syvyydet; viiden metrin välein on nahkasuikale, jossa on reikiä, yksi aina kutakin syvyyden viittä metriä kohti. Kirjailija Mark Twain on omaksunut tekijänimensä siipiratasalusten väylien luotaamisessa käytetystä syvyyttä kuvaavasta ilmauksesta "mark twain", jolla on jokislangissa tarkoitettu kahden sylen eli 3,7 metrin turvallista syvyyttä.
Lyijystä valetun luodin pohjassa oli painuma, johon voitiin laittaa talia tai muuta paksua rasvaa. Osuessaan merenpohjaan rasvaan jäi pohja-ainesta, ja merikarttoihin tehtyihin pohja-ainesmerkintöjen avulla tätä tietoa voitiin käyttää apuna paikanmäärityksessä yhdessä syvyystiedon kanssa.
Purjelaivojen aikakaudella perämiehet ja luotsit pystyivät määrittelemään alusten sijainteja tarkasti luotauksen avulla; tarkka syvyys ja pohjan laatu yhdessä elämänikäisen kokemuksen kanssa tekivät näistä miehistä suorastaan velhoja tässä suhteessa. Jopa kuvitteellisessakin kirjallisuudessa monien korkeidenkin upseerien sanotaan jättäneen luotauksen avulla tapahtuvan rannikkonavigoinnin suosiolla kokeneiden pursimiesten ja luutnanttien tehtäväksi; jo tuolloin ymmärrettiin työnjaon merkitys.
Merimieskoulutuksessa käsiluodin käyttö säilyi yhtä kauan kuin purjelaivatkin; toisen maailmansodan aikana aivan uudelle tehokkuustasolle kehittynyt ja hankintakuluiltaan valtavasti edullistunut kaikuluotain syrjäytti vanhan menetelmän 1950-luvulla. Viimeisiä käsiluodin ammattimaisia käyttäjiä olivat Gustaf Eriksonin suuret lastipurjelaivat ­– kuten monen muunkin vanhan ja perinteisen navigointimenetelmän.
Nykyisin kaikuluotain on suurelta osin korvannut perinteisen luodin merenkulun apuvälineenä. Erittäin suosituksi on tullut pienikokoinen, kädessä pidettävä kaikuluotain.
Luotia käytetään edelleen navigointiapuna pienveneilyssä. Merikartoissa on edelleen säilytetty pohja-ainesmerkinnät.
Jotkut veneilyn jatkokoulutusta antavat venekerhot ja navigaatioseurat kouluttavat vieläkin käsiluodin käyttäjiä. Toinen kohtalaisen suosittu menetelmä on käyttää syvyysmitoilla varustettua kokoon taitettavaa luotausseivästä, joka saattaa olla esimerkiksi jollan avulla rantautumispaikkaa haettaessa nopeampi ja käytännöllisempi kuin kädessä pidettävä kaikuluotain.
Joan Freeman
thumb|100px|Joan Freeman vuonna 2008. Joan Freeman (s. 8. tammikuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijätär.
Freeman oli lapsinäyttelijä, ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1949, kun oli vain seitsenvuotias. Vuosina 1961 ja 1962 Freeman oli vakituinen näyttelijä sarjassa Bus Stop, jossa hän esitti nuorta tarjoilijaa Elma Gahrigneriä. Sarjassa esiintyi myös Marilyn Maxwell.
Freeman näytteli myös Marilyn Hayesia elokuvassa Pakokauhua vuonna nolla vuonna 1962 veteraaninäyttelijöiden Ray Millandin ja Jean Hagenin sekä nuoren Frankie Avalonin kanssa. Freemanista ja Avalonista liikkui huhuja, että he olisivat olleet enemmänkin yhdessä elokuvan kuvausten aikana, mutta väitettä ei koskaan vahvistettu eikä hylätty.
Freeman esiintyi turistiopas Amelia Carterina elokuvassa The Three Stooges Go Around the World in a Daze. Freeman tunnetaan parhaitaan rooleistaan kahdessa musikaalielokuvassa. Vuonna 1964 Freemanin esiintyi innokkaana Elvis Presleyn ihailijana elokuvassa Huoleton kulkuri, ja vuonna 1967 hän oli Roy Orbisonin kanssa elokuvassa The Fastest Guitar Alive.
Vuonna 1977 hän oli yksi kolmetoista jaksoa kestäneen Code R:n päähenkilöistä, ja hänen hahmonsa nimi oli Barbara Robinson. Tom Simcox esitti Freemanin aviomiestä, poliisipäällikkö Walt Robinsonia. Muita päähenkilöitä lyhytsarjassa olivat James Houghton ja Martin Kove. Sarja oli parodia sarjasta Emergency!.
Freeman teki myös joitakin vierailuja eri televisiosarjoissa 50-luvulta 80-luvulle. Hänen viimeinen esiintymisensä oli "Ms. Jarvisina" vuoden 1984 kauhuelokuvassa Friday the 13th: The Final Chapter.
Heavy Metal Meeting
Heavy Metal Meeting oli Viitasaarella vuosittain elokuussa pidettävä raskaan musiikin tapahtuma. Se pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 Hotelli Pihkurin läheisyydessä ja viimeisen kerran samalla paikalla kesällä 2009. Tapahtuman perintöä jatkaa Heavy Metal Evening. Paikkakunnan ja tapahtuman pienestä koosta huolimatta esiintyjät ovat olleet varsin nimekkäitä.
The Power Within
The Power Within on power metal -yhtye DragonForcen viides albumi. Albumi julkaistiin 15. huhtikuuta 2012.
He (kana)
へ hiraganalla tai ヘ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan, ja ne ovat kana-aakkostojen 29. sijalla fu- ja ho-tavujen välissä.
Alkuperä
Hiragana へ ja katakana ヘ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 部.
Tarkkeet
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut べ ja ベ, jotka lausutaan, tai handakuten, jolloin muodostuvat tavut ぺ ja ペ, jotka lausutaan.
Latinisaatio
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: へ ja ヘ latinisoidaan « he », べ ja ベ latinisoidaan « be » ja ぺ sekä ペ latinisoidaan « pe ».
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille へ. Hiragana へ kirjoitetaan yhdellä vedolla:
thumb|right|Vetojen järjestys merkille ヘ. Katakana ヘ kirjoitetaan yhdellä vedolla, samalla tavalla kuin hiragana:
Tiirikointi
thumb|Video
Tiirikoinnilla tarkoitetaan mekaanisten lukkojen avaamista yleiskäyttöisillä työkaluilla. Lukko pyritään tiirikoinnissa tyypillisesti säilyttämään toimintakuntoisena. Tiirikointiin kuluva aika on yksi tärkeimmistä kriteereistä jonkin kohteen murtovarmuutta arvioitaessa.
Lukon tiirikoinnin vaikeusaste riippuu osittain kohteena olevan lukon laadusta ja toisaalta käytettävissä olevista työkaluista. Huonolaatuisen lukon tiirikoiminen saattaa onnistua kotikutoisilla työkaluilla ilman sen kummempaa osaamista, siinä missä laadukkaan lukon tiirikointi saattaa vaatia kalliita erityistyökaluja ja vuosien kokemusta. Samanmallistenkin lukkojen välillä saattaa joskus olla yksilöllisiä eroja.
Tiirikoinnin ammattilaiset ja harrastajat ottavat toisistaan mittaa tiirikointikilpailuissa. Kilpatiirikointi tunnetaan kansainvälisesti lukkourheiluna.
Tiirikointivälineet
Perinteiset tiirikointivälineet jaetaan jännitekampiin ja tiirikoihin. Jännitekammella tunnustellaan lukon reaktioita ja estetään lukkoa palaamasta takaisin lukittuun tilaan samalla kun tiirikoilla liikutellaan lukon haittoja, jotka estävät lukkoa aukeamasta. Lisäksi jännitekampea käytetään usein salvan avaamiseen siinä vaiheessa, kun varsinainen tiirikointi on onnistuneesti suoritettu. Tiirikoinnissa käytetään usein apuna myös erilaisia apuvälineitä, ohitustyökaluja, valeavaimia, avaimenjäljittely työkaluja, sekä mekaanisia tai elektronisia työkaluja, jotka joko helpottavat tiirikointia tai tekevät siitä tarpeetonta.
Jännitekammet ovat joko alajännitekampia, jotka työnnetään lukkopesän alaosaan avaimen tavoin, tai yläjännitekampia, joilla pyritään saamaan ote lukkopesän ulkoreunasta. Alajännitekampia käytetään tilanteissa, joissa avainreiän alaosassa on runsaasti tilaa. Avainreikään työnnetty alajännitekampi tarjoaa myös tarvittaessa tukevan suoran pinnan, joka tukee lukkoon työnnettäviä tiirikoita ja mahdollistaa tiirikoiden hallitun liikuttelun. Yläjännitekampea käytetään mikäli avainreiässä on niukasti tilaa. Yläjännitekammella pyritään saamaan ote avainreiän yläosasta, jolloin varsinainen avainreikä jää kokonaan vapaaksi ja jättää tiirikoille enemmän liikkumavaraa.
Tiirikat jakautuvat haravatiirikoihin ja täsmätiirikoihin. Haravatiirikoilla pyritään saamaan useita lukon osia kerralla kohdalleen. Haravatiirikat muistuttavat toimintaperiaatteeltaan ravisteluavaimia ja töytäisyavaimia, mutta ovat yleiskäyttöisempiä ja vaativat sylinterin kiertämistä erillisen jännitekammella samalla kun haittoja liikutellaan haravalla. Täsmätiirikoilla haitat pyritään asettamaan kohdalleen yksi kerrallaan ja ne ovat tyypillisesti muodoltaan yksinkertaisia lippuja tai koukkuja. Erityiset kurotustiirikat voivat joskus olla ponnellisia. Selkeästi jompaan kumpaan kategoriaan kuuluvien tiirikoiden lisäksi on myös kehitelty tiirikoita, jotka yhdistelevät muotoja molemmista kategorioista. Esimerkiksi puoliruutu- ja pallo-tiirikat ovat hyvin yleiskäyttöisiä ja niitä saatetaan tilanteesta riippuen käyttää joko harava- tai täsmätiirikan tavoin. Muutenkin on yleistä ristiinkäyttää erilaisia tiirikointityökaluja ja -tekniikoita, eikä tietyn lukkomallin avaamiseen välttämättä ole vain yhtä oikeaa tapaa.
Nykyään on myös monia helppokäyttöisiä työkaluja, jotka joko yhdistelevät tai automatisoivat tiirikoiden ja jännitekampien ominaisuuksia. Niin kutsutut automaattitiirikat voivat olla joko sähkökäyttöisiä tai mekaanisia. Yksinkertaiset yhdistelmätyökalut saattavat vain yhdistää tiirikan ja jännitekammen, jolloin näiden käsittely on tiirikoijalle motorisesti helpompaa. Yhdistelmiä käytetään esimerkiksi tiirikoitaessa pyöriviin haittoihin perustuvia levyhaittalukkoja.
Miten lukko tiirikoidaan
Lukko tiirikoidaan jännittämällä lukkoa jännitekammella ja asettamalla mahdolliset liikkuvat haitat paikalleen tiirikoilla. Lukon tiirikointi vaikeutuu merkittävästi mikäli lukon jännittäminen on erityisen hankalaa.
Alkeelliset lukot
Alkeellisimmat lukot eivät sisällä lainkaan haittoja. Tällaisen lukon avain on oleellisesti pelkkä jännitekampi, eikä lukon avaaminen vaadi sen kummempaa tiirikointia. Tällainen lukko aukeaa mikäli salpaa onnistutaan kiertämään jännitekammen avulla. Tällaisen alkeellisen lukon turvallisuus perustuu siihen, ettei hyökkääjä yritä manipuloida lukkoa tai siihen, ettei hyökkääjällä ole käytettävissään lainkaan työkaluja.
Kiintolukko
Kiintolukossa on sisällä jonkin verran liikkumattomia haittoja joiden tavoitteena on estää lukon jännittäminen väärällä avaimella. Aivan kuten alkeellisten lukkojen kohdalla, myös kiintolukon tiirikointi onnistuu mikäli lukkoa ylipäätään onnistutaan jännittämään. Lukitusjärjestelmän suojaaminen suoralta manipuloimiselta on usein osana muunkinlaisten lukkojen turvallisuutta, mutta kiintolukon turvallisuus perustuu yksinomaan liikkumattomien haittojen tarjoamaan suojaan.
Keinulukko
Keinulukossa on liikkuvia keinuhaittoja, jotka on tiirikoitava pois tieltä, jotta salpaa saadaan liikutettua. Helppo tapa tiirikoida vanhanaikainen keinulukko on käyttää yhtä tiirikkaa jokaista levyä kohden ja lisäksi jännitekampea, jolla lukko avataan. Keinuhaitat nostetaan ylös, jolloin lukon kieltä voidaan siirtää.
Vohvelilukko
Vohvelilukossa on liikkuvia levyhaittoja, jotka on nostettava tai painettava oikeaan korkeuteen, jotta sylinteriä saadaan käännettyä.
Liukulukko
Liukulukko tiirikoidaan liikuttamalla avainreiän leveillä pinnoilla olevia liukukytkimiä ylös ja alas pinnan suuntaisesti.
Tappilukko
Tappilukko tiirikoidaan vääntämällä jännitekammella lukkoa niin, että tapit eivät palaudu nolla-asentoon. Tämän jälkeen tiirikan päällä varovasti tappipinoja tunnustelemalla etsitään se tappipino, joka ei suostu liikkumaan, eli ottaa kiinni. Tätä tappipinoa nostetaan varovasti kunnes tappien väli osuu sylinterin vaipan tasolle, jolloin sylinteri pyörähtää minimaalisesti ja jokin toinen tappipino haraa kiinni. Näin jatketaan, kunnes lukko aukeaa.
Ristilukko
Ristilukko tiirikoidaan nostamalla tai painamalla tappihaittoja poispäin avainreiän keskustasta. Kukin ristin tai plussan muotoisen avaimenreiän neljästä sakarasta voi sisältää tappihaittoja, jotka vaativat tiirikointia. Ristilukkoihin käytetään joskus erityisiä haravatyökaluja, joilla saadaan haravoitua yhtäaikaisesti avainreiän kaikkia sakaroita.
Pisamalukko
Pisamalukko tiirikoidaan painamalla tappihaittoja avainreiän kylkien sisään. Pisamalukkojen tiirikoinnissa käytetään usein lipun muotoisia tiirikoita. Lippu astetaan yksittäien tappihaitan päälle, jonka jälkeen haittaa saadaan liikuteltua kiertämällä lippua tiirikan pysyessä muuten liikkumattomana. Jotkut pisamalukot sisältävät myös sisäkkäisiä tappihaittapareja, jotka vaikeuttavat yksittäisten tappien täsmällistä liikuttelua sisemmän ja ulomman tapin liikkuessa vahingossa toistensa mukana.
Putkilukko
Putkilukon tapit ovat lukkopesän takaseinässä ja tiirikoitaessa niitä painellaan sisään samalla kun lukkoa jännitetään. Avaimella avattaessa tapit painetaan alas suoralla putken muotoisella avaimella. Tapit näkyvät avaimenreiestä ja niiden paineleminen onnistuu millä tahansa suoralla tikulla. Koska tapit ovat renkaan muodossa ne siirtyvät helposti tiirikoitaessa seuraavan tapin reikään mistä johtuen lukko voidaan joutua tiirikoimaan useampaan kertaan, jotta lukon salpa saadaan kierrettyä auki kokonaan. Lisäksi putkilukon jännittäminen vaatii usein pyöreästä avaimenreiestä johtuen usein erityisen putkilukoja varten suunnitellun jännitekammen.
Kiekkolukko
Kiekkolukko tiirikoidaan kiertämällä kiekot paikalleen samalla kun lukkoa jännitetään jännitekammella. Vanhan mallinen Abloy Classic -lukko tiirikoidaan vempeleellä. Uudempiin Classic-lukkoihinkin on olemassa työkaluja, samoin Profile-, Disklock- ja Disklock Pro -lukkoihin. Exec on mahdollista tiirikoida, mutta vaatii tarkkuustyökalua ja kärsivällisyyttä. Protec- sekä Protec 2 -avainpesät ovat sekä tiirikoitavissa että dekoodattavissa. Sento, Sentry ja Novel ovat myöskin kaikki tiirikoitavissa.
Kaksoisakselilukko
Kaksoisakselilukko tiirikoidaan nostamalla tappihaitat oikealle korkeudelle ja kiertämällä ne oikeaan sivuttaiskulmaan. Lukon haitat liikkuvat siis kahdella eri tavalla, jotka yhdistelevät tappihaittojen ja kiekkohaittojen ominaisuuksia.
Murtosuojauksen merkitys
Tiirikointi on yleensä hidasta ja työlästä, mistä johtuen varkaalla ei käytännössä ole siihen aikaa. Yleensä lukon ja lukituksen pystyykin ohittamaan ilman, että lukkoa varsinaisesti tiirikoidaan. Esimerkiksi rakennuksen ulko-ovi voidaan nostaa pois saranoiltaan lukon ollessa lukittuna mikäli oven saranaturvallisuuteen ei ole kiinitetty huomiota. Ammattilainen voi suhteellisen helposti myös avata yleisimmät lukot käyttäen poraa, putkipihtejä, hydraulista tunkkia tai hakaa. Ovi tai alusta, johon lukko on kiinnitetty, voidaan myös sahata, porata tai rikkoa muulla tavoin. Vaikeasti tiirikoitavat lukot eivät välttämättä tee luvatonta käyttöä vaikeammaksi vaan ne vaikeuttavat huomaamattoman murron tekemistä. Tämä on tärkeää, jotta voidaan esimerkiksi päätellä onko murtoa ylipäätään tapahtunut ja onko uhri oikeutettu vakuutuskorvauksiin. Lukkoja käytetään yleensä hälytysjärjestelmien yhteydessä monipuolisemman turvaratkaisun aikaansaamiseksi.
Tiirikoinnin laillisuus
Tiirikoiden hallussapitoa koskevat lait ja käytännöt vaihtelevat jossain määrin eri maiden välillä. Suomessa tiirikoiden laillisuus riippuu niiden käyttötarkoituksesta. Hallussapito on Rikoslain 28 luku 12 a §:n mukaan laitonta, jos katsotaan, että tiirikan pääasiallinen käyttötarkoitus on tunkeutua toisen hallinnassa olevaan suljettuun tilaan rikoksen tekemistä varten. Yhdysvalloissa tiirikointia koskevat lait ja käytännöt riippuvat osavaltiosta.
Taking off – otetaan hatkat
Taking off – otetaan hatkat on ensimmäinen Miloš Formanin Yhdysvalloissa ohjaama elokuva, satiirinen komedia vuodelta 1971. Elokuvassa porvarisperheen teinityttö karkaa kotoa ja vanhemmat yrittävät paitsi löytää tyttären, myös ymmärtää tämän karkaamisen syitä. Elokuvan keskiössä on sukupolvien välinen kuilu ja keskiluokkaisen aikuisten maailman ja nuorisokulttuurin törmäyskohdat.
Luoti (mittayksikkö)
Luoti on vanha vaihtelevan suuruinen Pohjois-Euroopassa käytössä ollut painomitta. Esimerkiksi yksi luoti apteekkipainona on 1/2 unssia eli 14,84 g ja kultapainona 13,9 g. Elintarvikepainona luoti on 13,283 6 grammaa. Vanhana venäläisenä mittana luoti on 12,79 grammaa.
Ruotsissa ja Suomessa 1 luoti oli elintarvikepainona 1/32 naulaa = 4 kvintiiniä = 13,3 grammaa ja apteekkipainona 1 luoti oli ½ unssia = 14,84 grammaa ja kultapainona 1 luoti = 13,93 grammaa. Hopeapitoisuuden mittana hopeaseoksissa 1 luoti tarkoitti seoksen 1/16 osaa. Täysluotiseksi eli 12 luodin hopeaksi nimitettiin seosta, jossa oli 12/16 eli 750/1000 hopeaa.
16 luotia hopeaa teki yhden markan; hopeaesineiden valmistukseen käytetyn seoksen pienimmäksi sallituksi hopeapitoisuudeksi määrättiin Ruotsissa jo Kustaa Vaasan aikana 13/16 osaa, tästä nimitys kolmetoistaluotinen hopea, promilleina siis 813. Vuonna 1968 tämän rinnalle päätettiin Suomessa ottaa käyttöön 830-pitoinen seos (vuodesta 1969 alkaen) ja vuodesta 1974 hopeaesineiden alimmaksi pitoisuudeksi määrättiin 830/1000.
VAXELN
VAXELN on sekä VAX-tietokonearkkitehtuurille tehty reaaliaikainen käyttöjärjestelmä että kokoelma työkaluja, joita käytetään tehtäessä ohjelmia kyseiselle järjestelmälle. Se kehitettiin alun perin Digital Equipment Corporationilla 1980-luvulla, ja suunnittelusta vastasi pitkälti David Cutler. Järjestelmän nimen piti aluksi olla ELAN, mutta nimi muutettiin, koska tällainen tavaramerkki oli jo käytössä.
VAXELN-ohjelmat on usein kehitetty VMS-ympäristössä, jossa itse käyttöjärjestelmäkin tyypillisesti käännetään. Näin saatu binäärikoodi on sitten esimerkiksi saatettu ajoon kiintolevyttömässä VAXissa DECnet-perheeseen kuuluvaa MOP-verkkoprotokollaa käyttäen.
Elias Illi
Elias Illi (13. marraskuuta 1835 Antrea – 23. lokakuuta 1880 Heinjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Elias Illin vanhemmat olivat Johan Illi ja Elisabet Ryysyläinen ja puoliso Katrina Pietarintytär Matikainen. Illi oli talonpoikaissäädyssä Äyräpään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Astérix (vuoden 1999 videopeli)
Astérix on vuonna 1999 julkaistu videopeli PlayStationille. Pelin kehitti ja julkaisi Driver-peleistä tunnettu Infogrames. Peli julkaistiin PC:lle vuonna 2000 nimellä Astérix: The Gallic War.
Astérix alkaa strategiapelillä, jonka maailmaan kuuluu Asterixin kylä ja Rooman leirit. Aina kun pelaaja valloittaa alueen, hän pääsee pelaamaan tasohyppelykenttää. Peli on siis tasohyppely- ja strategiapeli.
Star Wars Jedi: Survivor
Star Wars Jedi: Survivor on Respawn Entertainmentin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Se julkaistiin Windowsille, PlayStation 5:lle, Xbox Series X/S:lle 28. huhtikuuta 2023. Julkaisu PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle on vahvistettu, mutta Electronic Arts ei ole määritellyt julkaisuajankohtaa.
Peli sijoittuu viisi vuotta Star Wars Jedi: Fallen Orderin jälkeiseen aikaan, ja Cal Kestis jatkaa pakenemista Galaktisen Imperiumilta.
Vastaanotto
Metacritic-kerääjäsivustolla pelin PS5-versio sai 85/100 pistettä, ja Xbox Series X-versio 84/100 pistettä ja PC-versio 79/100 pistettä.
IGN:n arvostelussa peli sai arvosanaksi 9/10.
Peli sai julkaisun alla paljon negatiivista palautetta huonosta optimoinnista ja bugeista. Pian julkaisun jälkeen EA ja Respawn pyysivät anteeksi pelin ongelmista Twitterissä ja lupasivat parantaa pelin suorituskykyä.
Samaria-lähetys
Samaria-lähetys, virallisesti Samaria rf, on yhteiskristillinen yhdistys, joka toimii yhteiskunnassa ennaltaehkäisten päihdehaittoja, tukemalla nuorten toimintaa, puhumalla raittiudesta sekä auttamalla jo vaikeuksiin joutuneita ihmisiä ja koko perheitä ylläpitämällä päiväkeskuksia ja jakamalla ruoka-apua. Lisäksi se järjestää ja ylläpitää päihdeongelmaisille ja muille syrjäytyneille tukiasuntoja, tukitoimintoja arkeen sekä hoito- ja kuntoutuskoteja. Samaria on saanut nimensä Luukkaan evankeliumissa olevasta Laupias samarialainen -kertomuksesta. Yhdistyksen sekä sen omistaman Oy Samaria Ab Hoitotyö - Vårdarbete -yhtiön toiminnanjohtaja on Tk Ismo Valkoniemi. Yhdistyksen omistaman sosiaalisen yrityksen Oy Noark Ab:n toimitusjohtajana on Päivi Valkoniemi.
Historia
Yhdistys perustettiin vuonna 1969. Itä-Uudenmaan Sosiaalilähetyksen (Socialmissionen i Östra Nyland r.f.) perustava kokous pidettiin Filadelfia-kirkossa Porvoossa, myöhemmin yhdistyksen nimeksi muutettiin Samaria rf. Samana vuonna vuokrattiin Veckjärveltä Porvoon maalais­kunnasta talo, josta tuli kuusipaikkainen hoitokoti. Kees Veerbeck oli uuden yhdistyksen ensimmäinen työntekijä ja ensimmäisen hoitokodin, Betlehem-kodin johtaja. Hän myös asui kodissa perheineen. 1972 Krister Lindbergistä tuli yhdistyksen sihteeri. Yhdessä vaimonsa Katen kanssa hän julkaisi ensimmäisen Räddningsarken-lehden (Pelastusarkki), jonka painos oli 1 000 kpl. Krister Lindbergin johdolla Samaria kasvoi valtakunnalliseksi yhdistykseksi. Lindberg sai sosiaali­neuvoksen arvonimen 2001. Lindberg siirtyi eläkkeelle syksyllä 2010.
Työ Suomessa tänään
Samaria-group muodostaa monipuolisen kristillisen sosiaalialan verkoston, jonka emoyhdistyksenä toimii Samaria rf. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii seurakuntaneuvos Kenneth Grönroos ja varapuheenjohtajana sosiaalineuvos Krister Lindberg. Yhdistyksen keskuspaikka Samaria-center sijaitsee Porvoossa. Yhdistyksen hallinnassa on seuraavat yhtiöt; Oy Noark Ab, Oy Samaria Ab Hoitotyö - Vårdarbete, Kiinteistö Oy Loviisan Degerbynkatu 10, Kiinteistö Oy Selin Hakapelto, Kiinteistö Oy Porvoon Asentajantie 12 sekä Kiinteistö Oy Hakapörtiö. Oy Samaria Ab Hoitotyö - Vårdarbete omistaa kaksi yksikköä; Etelä-Suomessa sijaitsevan Ihmiskaupan uhrien Rose-kodin sekä Porvoossa sijaitsevan päihdeongelmaisten Samaria-kodin. Erityistuettua asumisista järjestetään Vihdissä, Karkkilassa, Espoossa, Helsingissä, Hämeenlinnassa sekä Porvoossa. Samaria rf omistaa Espoon Ankkurin avopalvelukeskuksen, Helsingin toimintakeskuksen, Loviisan toimintakeskuksen, Sipoon toimintakeskuksen, Selkikeskuksen (Vihti), Porvoon Ankkurin avopalvelukeskuksen, Hämeenlinnan Samarian tukiasumis-, avotoiminta ja työtoimintakeskuksen sekä Vaasan Samaria-keskuksen sekä 72 tukiasuntoa ja kahdeksan Samaria-shop kirpputorimyymälää. Sosiaalinen yritys omistaa Porvoon Ilolassa toimivan Noark-pienoismallimaailman sekä Noark-butikin. Samarian palveluksessa Suomessa työskentelee noin 70 kokoaikaista työntekijää, jotka ovat valtaosin sosiaali- ja terveysalan tutkinnon suorittaneita sekä yli 20 tukityöllistettyä avustavissa tehtävissä. Vapaaehtoistyössä työskentelee noin 60 henkilöä. Järjestön toiminnasta kertoo neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Samaria-lehti, joka ilmestyy myös ruotsinkielisenä. Lehden levikki on noin 4 000. Yhdistys toimii valtakunnallisesti järjestäen erilaisia tilaisuuksia ja tempauksia yhdessä seurakuntien ja toisten kolmannen sektorin toimijoiden kanssa, tavoitteena tukea syrjäytymisvaarassa olevia.
Työ Baltiassa
Virossa on toimintaa ollut vuodesta 1991 itsenäisen Samaaria Eesti misjon -järjestön nimellä. Virossa on kolme hoito- ja kuntoutuskotia sekä seitsemän kirpputoria. Päihdekuntoutus rahoitetaan kirpputoritoiminnalla, myymällä kunnille hoitokotipalveluja sekä erilaisten projektirahoitusten turvin. Samaaria Eesti Misjonin toiminnanjohtajana työskentelee Mihkel Nölvak ja järjestössä työskentelee 30 työntekijää.
Aitolahden vanha kirkko
Aitolahden kirkko on harmaakivestä 1920-luvun lopussa muurattu kirkko Tampereen Aitoniemessä entisen Aitolahden kunnan alueella Tampereen Messukylän seurakunnan alueella. Sen suunnitteli Birger Federley. Tontin kirkkoa varten lahjoitti Laalahden tilan omistaja, professori Rurik Pihkala. Hautausmaan tontin lahjoittivat Kustaa ja Ida Ruokonen. Kirkko on suorakaiteen muotoinen torniton pitkäkirkko, jonka toisella sivustalla on pieni eteinen. Kirkko jäljittelee vanhoja keskiaikaisia kivikirkkoja muun muassa seinämateriaalin valinnassa. Kirkko on rakennettu talkoilla .thumb|left|125px|Kirkon kellotorni. Samoin päätykolmioiden tiiliset yläosat ovat tyypillisiä nimenomaan vanhoille kivikirkoille. Runkohuonetta ja eteistä kattaa jyrkkä satulakatto. Keskiaikaisesta tilankäytöstä poiketen Aitolahden kirkon sakasti ei ole kirkon sivulla, vaan muusta kirkkosalista erotettuna runkohuoneen päädyssä.
Kirkossa on istumapaikat 230 hengelle. Alttaritauluna on saksalaisen Fritz Hilbertin tekemä lasimaalaus. Kirkossa on Kangasalan urkurakentamon vuonna 1928 rakentamat 9+1-äänikertaiset urut, jotka on nykyaikaistettu vuonna 1966. thumb|240px|Aitolahden vanha kirkko, sankarihaudat  Isänmaan puolesta 1939–1944. Entisen Aitolahden seurakunnan kirkko on valittu Tampereen kulttuuriympäristökohteisiin. Valinnan perusteena oli, että sen arkkitehtoninen ratkaisu, keskiaikaisen kivikirkon tyyli, on historiallinen kuriositeetti.
Luoti (ampumatarvike)
thumb|Patruunan rakenne: 1. Luoti 2. [[Hylsy 3. Ruuti 4. Hylsyn kanta 5. Nalli]] Luodilla tarkoitetaan yleensä pienikaliiperisen, yleensä alle 20 mm:n, aseen ei-räjähtävää ammusta eli patruunan osaa, joka ammutaan maaliin. Metsästysaseiden luodit koostuvat yleensä messinkiseoksisesta vaipasta ja lyijysydämestä. Vaippa voi olla myös pehmeää terästä ja sydän jotain muuta metallia kuin lyijyä. Luodit voivat olla myös kokonaan lyijystä tai muusta metallista valmistettuja. Nykyään ison riistan metsästyksessä käytetään myös kokokuparisia luoteja materiaalin sopivan pehmeyden (ei vaurioita aseen piippua) ja sitkeyden (muuttaa osuessaan muotoaan mutta ei sirpaloidu) vuoksi.
Luotityyppejä
Luodin on oltava halkaisijaltaan aseen piippuun sopiva. Jos luoti on liian pieni, ruutikaasuista suuri osa purkautuu luodin ohitse piippuun ja jos luoti on liian paksu, se voi kuluttaa piippua merkittävästi (luodin materiaalista riippuen). On olemassa myös niin sanottuja alikaliiperiluoteja joissa patruunan normaalin luodin paikalla on vastaavan kokoinen muoviholkki/luoti -yhdistelmä. Yhdistelmän keveyden (verrattuna normaaliin luotiin) vuoksi sen lähtönopeutta on usein kasvatettu huomattavasti tavanomaisesta. Muoviholkissa on hammastuksen varassa kiinni halkaisijaltaan pienempi luoti. Laukaisun jälkeen piipun ulkopuolella muoviholkki irtoaa hidastuen ilmanvastuksen vuoksi luodista ja putoaa muutaman kymmenen metrin päähän. Luoti jatkaa normaalilla lentoradallaan eteenpäin. Alikaliiperiluotiin ei jää rihloista jälkiä toisin kuin normaaliin luotiin.
Luodeissa voidaan käyttää lisäksi myös esimerkiksi fosforia, jota voidaan käyttää sytytysluotien sytytysaineena. Valojuovaluodissa palava, yleensä magnesiumpohjainen massa on luodin peräpäässä ja se syttyy laukaisun aikana palavista ruutikaasuista. Luodin lentonopeuden (esimerkiksi 450–800 m/s) vuoksi ihmissilmä ei havaitse valojuovaluotia yksittäisenä lentävänä valopisteenä vaan luodin perässä palava massa näyttää piirtävän valojuovan lentoradalleen. Valojuovaluoteja käytetään yleensä konetuliaseissa tähtäämisen apuna.
Panssariluodin sydän on valmistettu erikoisteräksestä tai volframikarbidista. Niitä käytetään niiden läpäisykyvyn vuoksi esimerkiksi kevyesti panssaroituja ajoneuvoja vastaan. Kumiluoti on kumista valmistettu luoti, joka on suunniteltu muun muassa poliisien käytettäväksi lamaannuttavassa, mutta ei tappavassa tarkoituksessa.
Luoteja myös pinnoitetaan eri materiaaleilla kitkan vähentämiseksi. Urheiluampujat käyttävät joskus molybdeenisulfidi-pulverilla käsiteltyjä luoteja vähentääkseen luodin kitkaa aseen piipussa. Tämä vähentää piipun kulumista ja mahdollistaa pienemmän vaihtelun luodin lähtönopeuksissa. Piipun kulumisen minimoimiseksi jotkut panssariluodit on päällystetty teflonilla. Teflon ei sinällään lisää luodin läpäisytehoa. Tällaiset luodit on tarkoitettu esimerkiksi poliisin erikoisryhmien käyttöön.
Aiheesta muualla
Ojiva (estadística)
Neville Hayes
Neville Ronald Hayes (2. joulukuuta 1943 Sydney – 28. kesäkuuta 2022) oli australialainen uimari, joka saavutti kaksi hopeaa kesäolympialaisissa 1960: 200 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Hayes olisi ollut 1960-luvun alussa maailman paras perhosuimari, ellei Yhdysvaltojen Michael Troy olisi ollut häntä vastassa. Hayes paransi 200 metrin perhosuinnin olympiafinaalissa ennätystään kolme sekuntia, mutta Troy oli silti kaksi sekuntia nopeampi.
Lex Karpela
Hallituksen esitys 28/2004, puhekielessä Lex Karpela, on esitys tekijänoikeuslain ja rikoslain muutokseksi. Lain esityössä lain tarkoitukseksi määritellään WIPOn (World Intellectual Property Organization) Suomen hyväksyttyjen sopimusten ja EU-direktiivien antaman tekijänoikeussuojan yhteensovittaminen Suomen tekijänoikeuslainsäädännössä Euroopan unionin tekijänoikeusdirektiivin 2001/29/EY mukaiseksi. Lain esitteli tasavallan presidentille allekirjoituksella vahvistettavaksi kulttuuriministeri Tanja Karpela. Lakiin viitataan usein nimellä Lex Karpela.
Lainmuutosten tarkoitus
Lainmuutoksen tarkoitus oli päivittää tekijänoikeuslainsäädäntöä digitaaliseen ympäristöön ja verkkoympäristöön liittyvien erityispiirteiden osalta, ja saattaa kansallisesti voimaan tekijänoikeusdirektiivin edellyttämät muutokset. Lisäksi uudistukseen sisältyy direktiivistä johtumattomia kansallisia lainsäädäntöratkaisuja.
Lainmuutoksen pääpiirteet ovat:
Tehokkaan kopiosuojauksen kiertämisen kielto
Uuden lain pykälä 50 a § kieltää kopioinnin omaan käyttöön, jos teos on suojattu "tehokkaalla teknisellä toimenpiteellä". Tehokkaankin suojauksen saa kuitenkin kiertää saadakseen hankkimansa tai haltuunsa saamansa teoksen kuultavilleen tai nähtävilleen.
Rajoitus on kiistanalainen, ja tulkinta jäi nähtäväksi. Kopiosuojauksen voi selvästi kiertää saadakseen teoksen ylipäänsä toimimaan, mutta epäselvää on, voiko kopiosuojatusta teoksesta tehdä kopion saadakseen sen käyttöönsä jollain käyttäjälle tarkoituksenmukaisemmalla laitteella. Esimerkiksi, voiko kopiosuojatusta CD-levystä tehdä kopion, jotta sen saisi kuulumaan autostereossa tai DVD-soittimessa, jossa alkuperäinen kopiosuojattu ei toimi, tai voiko suojauksen kiertää saadakseen levyn kuulumaan MP3-soittimessa.
Sananvapauskysymys
Pykälässä 50 b § kielletään pääasiassa kopiosuojausten kiertoon tarkoitettujen tuotteiden tai palvelujen levittämisen. Lain perusteluissa mainitaan, että kiertämisohjeiden tarjoaminen organisoidun tai kaupallisen palvelun puitteissa voi olla laissa mainittua kiellettyä teknisen toimenpiteen kiertämiskeinon levittämistä. Piraattipuolue näkee tämän sananvapauden rajoittamisena.
Perustuslakivaliokunta kommentoi teknisiä suojauksia sananvapausnäkökulmasta toteamalla, että viime kädessä kysymys on henkilön oikeudesta katsella ja kuunnella teosta. Sananvapauden rajoittamisena voidaan siis myös pitää sitä, että teknisten suojausten avulla oikeudenhaltija voi periaatteessa yksipuolisesti määrätä kuka, missä tai milloin ei saa lukea, katsoa tai kuunnella julkaistua teosta.
Arvioituja vaikutuksia
Laki kieltää myös tekijänoikeuden alaisten ilman oikeudenhaltijan lupaa levitettävien teosten lataamisen Internetistä omalle tietokoneelle, mutta ei tee siitä rangaistavaa. Sen sijaan kopiosuojausten kierrosta yksityiseen käyttöön hankitusta teoksesta henkilökohtaiseen käyttöön tehtävää kopiota tehtäessä laki määrää sakkorangaistuksen. Ranskan saman direktiivin alaisessa immateriaalilaissa saa aina ottaa varmuuskopion.
Käytännössä tämä ohjaa kaupan suurempiin jakelukanaviin sekä lisää tiedostojen verkkomyyntikauppaa, jolloin esimerkiksi levyjen ja elokuvien myynti pienissä jakelupisteissä menettänee merkitystään. Samalla toivotaan, että äänitteiden ja videokuvien luvaton kopiointi vähenisi, mutta samalla sisältö tulee laitesidonnaisemmaksi, mikä rajoittaa laitemarkkinoiden vapaata kehitystä.
Omistusoikeuden saadessa vahvemman suojan tekijänoikeuden osalta saattavat myös kuluttajien oikeudet ja kansalaisten yksityisyyden suoja sekä sananvapaus kärsiä.
Kommentaareja
Oikeustieteellistä kommentaaria ei lain osalta ole Suomessa viety pitkälle. Esimerkiksi Pirkko-Liisa Haarman ei 2006 ilmestyneessä kirjassaan Tekijänoikeus ja lähioikeudet tarkastele juurikaan lain esittelyä perusteellisemmin Suomen tekijänoikeus- ja rikoslain muutoksen aiheuttamia todennäköisiä seurauksia.
Tulkinnan epämääräisyys
Opetusministeriö pyrki selventämään 13. syyskuuta 2005 tiedotteella lain sisältöä virheellisesti, mikä meni Jukka Liedeksen haastatteluna Helsingin Sanomiin 16. syyskuuta. Maanantaina 19. syyskuuta Jukka Liedes peruutti aikaisemman lausuntona ilmoittaen panneensa "mutkat suoriksi". Opetusministeriö poisti tiedotteen verkkosivuiltaan, mutta ei toimittanut oikaisua. Opetusministeriöstä tulevan tiedon oikeellisuuteen ja luotettavuuteen viitattiin myöhemmin myös 4. lokakuuta lainmuutosta koskevassa eduskuntakeskustelussa.
Lakiesityksen tultua suureen valiokuntaan sivistysvaliokunnasta esitti lain tasavallan presidentille esittelevä toinen opetusministeri Tanja Saarela, ettei lakiesitystä voida avata enää tässä vaiheessa, koska se on direktiivin mukainen. Jos Suomi jättäisi lakiesityksen hyväksymättä, EU:n komissio haastaisi Suomen EY-oikeuteen.
Lappeenrannan teknillisen yliopiston informaatio- ja oikeustieteen professori Jukka Kemppinen kritisoi lakiesitystä epäselvyydestä, mutta antoi tunnustusta lakiesitystä valmistelleelle Jukka Liedekselle neuvotteluista ranskalaisten kanssa.
Eurooppalainen tekijänoikeuslaki
25 EU-maan tekijänoikeuslait eivät ole vielä direktiivinkään mukaisiksi säädettyinä yhtenevät, mikä näkyy muun muassa siinä, että Ranskan immateriaalioikeuden mukaan taideteoksista, tietokoneohjelmista tai tietokannoista ei saa ottaa muita kopioita (L122-5), kuin yhden varmuuskopion (L122-6-1-II). (Vertaa: Ranskan tekijänoikeuslaki jäljempänä)
Suomessa annettavan lakiesityksen mukaan kopiointi tätäkään tarkoitusta varten ei ole sallittua. Näin ollen eri maiden tekijänoikeuslakien direktiivinmukaisuus ratkaistaneen EY-oikeusistuimessa tuomittavien ennakkotapauksiksi katsottavien oikeusjuttujen perusteella.
Masinointiepäily
Lakiesityksen mentyä ensimmäisen käsittelyn jälkeen suureen valiokuntaan, joka käsittelee kaikki ensimmäisessä käsittelyssä asiantuntijavaliokunnan (sivistysvaliokunta) muuttuneet lakiesitykset, kulttuuriministeri epäili, että kansanedustajien saama runsas sähköpostipalaute olisi järjestetty kampanja eikä spontaani kansalaisreaktio. Lakiin kriittisesti suhtautunut kansanedustaja Jyrki Kasvi kiisti masinoinnin ja piti reaktiota tavanomaisena kansalaisyhteiskuntaan kuuluvana ilmiönä, jossa oli uutta uusien vuorovaikutteisten medioiden, esimerkiksi blogien laajamittainen hyödyntäminen.
Masinointisyytöksiä poikinut sähköpostikampanja sai alkunsa toimittaja Janos Honkosen MBnet-sivuston Net.nyt-blogissa julkaisemasta "Kansalaisaktivismia tekijänoikeusmunausta vastaan" -kirjoituksesta, jossa kerrottiin lakiehdotuksen ongelmakohdista sekä kehotettiin lukijoita lähestymään mediaa, kansanedustajia ja kuluttajajärjestöjä. Ajatus sähköpostikampanjasta levisi nopeasti muille keskustelualueille, nettisivuille ja blogeihin. Kulttuuriministeri Karpelan lisäksi myös monet uutta tekijänoikeuslakia puoltavat organisaatiot leimasivat sähköpostikampanjan keskusjohtoiseksi jonkin tietyn tahon masinoimaksi kampanjaksi, joka ei näin ollen ole aitoa ja spontaania kansalaispalautetta ja esimerkiksi Lyhty Ry:n sivuilla julkaistussa "Mikrobitin nettisivuilla ohjeet meilikampanjalle" -kirjoituksessa kerrottiin, kuinka Net.nytissä annettiin sähköpostikampanjalle "aloitus- ja lopetuskomennot".
Lakia vastaan järjestettiin myös mielenosoitus tiistaina 4.10.2005 kello 13 eduskuntatalon edessä. Mielenosoituksen pääjärjestäjänä oli helsinkiläinen Mikko Särelä, ja se järjestettiin viiden päivän varoitusajalla.
Toinen käsittely 5.10.2005
Lakiedistyksen heikkouksien vuoksi hallitusrintamaa edustavat kansanedustajat suuressa valiokunnassa esittivät ponnen, jonka mukaan eduskunta velvoittaa hallituksen antamaan esityksen lain korjaamiseksi, mikäli ongelmia ilmaantuu. 4. lokakuuta 2005 käydyssä keskustelussa Jaakko Laakso piti pontta voimattomana, koska hallituksen ei tarvitse sitovasti noudattaa ponsilausumia. Suuren valiokunnan varapuheenjohtaja Kimmo Kiljunen puolestaan puolusti ponsimenettelyä sanoen sen sisältävän hallitusta sitovan ohjeen.
Suuren valiokunnan puheenjohtaja Jari Vilén ja varapuheenjohtajat Kiljunen sekä Antti Kaikkonen laativat ponsiesityksen, jossa hallitukselta edellytettiin laajapohjaisen tekijänoikeuslain kokonaisuudistusta, jonka valmistelussa olisivat mukana myös kuluttajien intressejä edustavat tahot.
Vasemmistoliiton Kari Uotila esitti ponnen, jonka mukaan hallituksen on pikaisesti tuotava eduskunnalle lakiehdotus, joka vahvistaa kuluttajien asemaa ja poistaa lakiesityksen ongelmia. Uotilan ponsi voitti äänestyksessä Vilénin ponnen 84–56, mutta lopulta se hylättiin äänin 89–64. Viimeiseksi äänestettiin Toimi Kankaanniemen ponnesta, joka koski jumalanpalveluksissa esitettävästä musiikista maksettavia korvauksia. Kankaanniemen ponsi hävisi 96–59.
Ennen ponsia Jyrki Kasvin esitys koko lain hylkäämisestä oli hävinnyt äänin 121–34 (poissa 44). Eduskuntaryhmät äänestivät seuraavasti :
Yksimielisesti lakiesitystä vastustivat perussuomalaisten kolmen kansanedustajan ja kristillisdemokraattien kuuden kansanedustajan täysilukuisina paikalla olleet eduskuntaryhmät. Ainoina hallituspuolueisiin kuuluvina kansanedustajina lakiesitystä vastustivat läsnä olevina SDP:n Marjaana Koskinen Varsinais-Suomen ja Esa Lahtela Pohjois-Karjalan vaalipiireistä.
Eduskunnan toisen käsittelyn aiheuttamat reaktiot vaihtelivat. Suurimpien levy-yhtiöiden edustajat ilmaisivat tyytyväisyyttään. Sony BMG:n toimitusjohtajan Kimmo Valtasen mukaan laki on oikeudenmukainen sekä levyteollisuudelle että kuluttajille. EMI:n Suomen toimitusjohtaja Veikko Koivumäen mukaan lain pahin vika on se, että se tulee voimaan vasta nyt. Lakia arvostelleet henkilöt taas perustivat Masinointi.org-ryhmän, jonka tarkoitus on saada aikaan uusi lainmuutos. Vuoden 2007 eduskuntavaalien alla verkossa kerättiin rahaa 8 000 euroa Helsingin Sanomien lehti-ilmoitukseen, jossa oli kerrottu lakiuudistusta kannattaneiden ja vastustaneiden kansanedustajien nimet. Helsingin Sanomat kieltäytyi julkaisemasta ilmoitusta vedoten aluksi siihen, että ilmoitus oli hyvän maun vastainen, ja myöhemmin siihen, että ilmoitus sisältää väitteen, joka "ei faktisesti pidä paikkaansa". Ilmoitus julkaistiin Metro-lehdessä 9.3.2007.
Toimeenpano
Laki tuli voimaan 1. tammikuuta 2006. Kuitenkin hallinnollisia järjestelyjä ja päätöksiä vaativien sopimuslisenssi- ja hyvitysmaksusäännösten muutokset tulivat voimaan 1. tammikuuta 2007.
Guy Fawkesin yö
thumb|Guy Fawkesia muistuttava nukke ”The Guy”. Guy Fawkesin yö (, tunnetaan myös nimellä Guy Fawkesin päivä tai kokkoyö) on englantilaisen salaliittolaisen Guy Fawkesin mukaan nimetty juhlapäivä, jota vietetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa niin sanotun ruutisalaliiton epäonnistumisen vuosipäivänä 5. marraskuuta. Ympäri Britanniaa järjestetään ilotulituksia, joista mahtavimmat ovat Lontoossa, jonne juhlapäivän historia sijoittuu.
Luoti (työkalu)
thumb
Luoti eli luotilanka eli riippuluoti on rakennusalan mittaustöissä ja maanmittauksessa käytettävä työkalu pystysuoruuden määrittämiseen painovoiman avulla. Siinä olevan ohuen langan yläpää solmitaan haluttuun kohtaan, ja annetaan langan alapäähän ripustetun teräväkärkisen metallipainon jännittää lanka pystysuoraan asentoon. Sanaa luoti käytetään sekä metallipainosta että metallipainon ja ripustuslangan (luotilangan) yhdistelmästä. Rakennusmittauksen ja maanmittauksen oppikirjoissa työvälineestä käytetään nimitystä riippuluoti.
Riippuluodilla mitattaessa on otettava huomioon, että ilmavirrat aiheuttavat suuria virheitä yli kolmen metrin pituista lankaa käytettäessä. Vakaan mittaustuloksen saamiseksi luodin massan tulisi olla yli 1 kg ja langan heilunnan saa pienenemään upottamalla luodin öljyyn, mutta sekään ei poista tuulen vaikutusta. Vesi ei vähennä riittävästi luodin liikettä. Jos esimerkiksi tutkitaan seinän pystysuoruutta mittaamalla mittanauhalla seinän ja seinästä irti olevan riippuluodin väli, voi tarkkuus olla 2–6 m korkeassa seinässä ±15 millimetriä.
Guy Fawkesin yö
Päivää vietetään myös Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa sekä Kanadan englanninkielisissä osissa. Uudessa-Seelannissa juhla merkitsee kesän alkua.
Olifant
Kehitys
250px|thumb|vasen|Olifant taisteluharjoituksessa. Olifantin kehittelystä vastasi eteläafrikkalainen OMC Engineering (Olifant Manufacturing Company), joka yrityskauppojen tuloksena on nykyisin osa BAE Systemsiä. Etelä-Afrikassa oltiin tehnyt muunnelmia Centurion-vaunusta jo ennen Olifantin käyttöönottoa. Vuonna 1972 tehtiin Semel-nimellä tunnettu muunelma, jossa oli uusi moottori ja vaihteisto. Näitä vaunuja rakennettiin kuitenkin vain kahdeksan. Vuonna 1974 jatkokehittelyjen tuloksena syntyi saman kaltaisin uudistuksin Skokiaan, jota valmistettiin 25 kappaletta. Osaa niistä käytettiin nykyisessä Namibiassa, joka tuolloin oli osa Etelä-Afrikkaa.