cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuopion kulttuurihistoriallinen museo
Uusi Kuopion museo
Kuopion museossa alkoi syksyllä 2018 mittava peruskorjaus- ja laajennushanke. Hankkeen myötä museorakennus yhdistyy laajennusosalla viereiseen kirjastoon. Hanke toteutetaan vuosina 2018−2020.
Lars Hall
Lars Hall (30. huhtikuuta 1927 Karlskrona – 26. huhtikuuta 1991 Täby) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hall oli ensimmäinen urheilija, joka voitti kaksi henkilökohtaista olympiakultaa nykyaikaisessa viisiottelussa.
Vuoden 1952 kisoissa Helsingissä Hall voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sai hopeaa joukkuekisassa. Vuoden 1956 kesäolympialaisten viisiottelu käytiin Tukholmassa hevoskaranteenin vuoksi, jolloin Hall pääsi juhlimaan toista olympiakultaansa kotikisoissaan.
MM-tasolla Hall saavutti kuusi kultamitalia vuosina 1949–1953, näistä henkilökohtaisen kisan voitot vuosina 1950 ja 1951.
Kanavanvaraus
Kahden järjestelmän välinen kommunikointi ei vie yleensä koko siirtotien eli kanavan kapasiteettia. Tällöin siirtokapasiteettia voidaan jakaa useamman järjestelmän kesken. Tämä kuitenkin edellyttää kanavanvarauksen käyttöä.
Piirikytkentäinen kanavointi
Piirikytkentäisessä tekniikassa kanavasta varataan kiinteästi (tai pitkäksi aikaa) osa jokaiselle tarvitsijalle. Tällaisen siirtotien jakoa kutsutaan kanavoinniksi (multipleksointi).
Kanavointi tapahtuu siten, että tietty määrä syötteitä yhdistetään yhdelle linjalle lähetyspäässä ja vastaanottopäässä ne taas puretaan useaksi syötteeksi.
Kanavoinnin avulla käytettävän kanavan siirtonopeus, käyttöaste ja kustannustehokkuus kasvaa. Tämä tapahtuu sen vuoksi, että koko siirtokapasiteettia ei varata tietylle kommunikaatiolle.
Soluverkkojen kanavointiin sopivimpia tekniikoita ovat:
Lähiverkot
Lähiverkoissa on tyypillistä, että kanava varataan vain hetkellisesti ja mahdollisia varaajia on suuri määrä. Lähiverkkojen kanavanvarausmenetelmiä ovat:
Valokuitu
Valokuidussa käytetään tavallisesti FDMA-taajuusjakokanavoinnin kanssa periaatteeltaan samanlaista aallonpituuskanavointia WDM (Wavelength division multiplexing) -kanavointia.
Hannele Luukkainen
Hannele Marja-Liisa ”Hanu” Luukkainen (s. 19. helmikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen poliitikko, entinen Vihreän liiton kansanedustaja ja Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 1989–2012. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen lisensiaatti.
Luukkainen toimi vuosina 1973–1991 tutkijana Suomen Pankissa ja 1983–1984 Suomen Säästöpankkiliitossa. Kansantaloudellisen yhdistyksen sihteerinä hän oli vuodesta 1985 vuoteen 1987. Kansanedustajakausi kesti vuodesta 1991 vuoteen 1995.
Luukkainen toimi Helsingin eläinsuojeluyhdistys HESY ry:n puheenjohtaja vuosina 1986-2014 ja hänet tunnetaan etenkin kodittomien kissojen puolestapuhujana. Hävittyään puheenjohtajavaalit vuonna 2014 Hesy ry:ssä Luukkainen on toiminut hallituksen jäsenenä vuonna 2014 perustetussa Kuono ry:ssä. Hänet valittiin HESY:n puheenjohtajaksi kevään 2016 vuosikokouksessa.
Hannele Luukkainen toimi pitkään Suomen Liikenneliiton SuLi ry:n puheenjohtajana, mutta luopui tehtävästä huhtikuussa 2006.
Luukkainen kannatti julkisesti kokoomuksen presidenttiehdokas Sauli Niinistöä vuoden 2006 presidentinvaaleissa. Elokuun lopussa hän loikkasi vihreistä kokoomukseen ja oli ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ja vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Helsingin vaalipiiristä, muttei tullut valituksi. Luukkainen putosi Helsingin kaupunginvaltuustosta vuoden 2012 vaaleissa.
Luukkainen osallistui vuonna 2013 televisiosarja Diilin 5. tuotantokauteen, mutta putosi kilpailusta ensimmäisessä jaksossa.
Luukkainen oli alullepanijana ja tiedottajana joulukuussa 2018 avatussa "Rajat räiskeelle" -kansalaisaloitteessa, jonka tavoitteena oli kieltää ilotulitteet muilta kuin ammattilaisilta.
Shirley Booth
Shirley Booth (oik. Thelma Ford 30. elokuuta 1898 New York, New York Yhdysvallat – 16. lokakuuta 1992 North Chatham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Pitkällä urallaan hän ehti näytellä niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin.
Shirley Boothilla on tähti Hollywood Walk of Famella elokuvaurastaan.
Enfield EM-2
Enfield EM-2 oli Isossa-Britanniassa kehitetty rynnäkkökivääri. Ase tarkoitettiin ja hyväksyttiin maan armeijan uudeksi standardiaseeksi 1951. . Sen kaliiperi oli uusi 7 x 43 mm, mikä lopulta johti projektista luopumiseen tulevan NATO-standardi 7,62x51:n ja sitä käyttävän aseen hyväksi, jota USAn ajamana pidettiin poliittisesti tärkeämpänä.
Historia ja uusi konsepti
Toisen maailmansodan kokemusten perusteella oli selvää, että armeijan uuden perusaseen tuli olla kevyt ase, jolla voisi ampua sekä kerta- että sarjatulta. Aseen kantaman ei tarvitsisi olla tavanomaisen kiväärin luokkaa. Tehon tuli kuitenkin olla selvästi parempi kuin konepistoolilla. Uusi periaate vaati uutta, pistoolin patruunan ja kivääripatruunan väliin sijoittuvaa patruunaa. Uudeksi keskitehoiseksi kaliiperiksi tuli 0.280 British eli 7 x 43 mm. Luodin paino oli 9,04 grammaa ja lähtönopeudeksi 745 m/s, mikä oli suurempi kuin Neuvostoliiton 7,62 x 39 mm patruunalla tai Saksan 7,92 x 39 mm patruunalla. . Aseen suunnitteli Enfieldin ryhmä, jota johtivat everstiluutnantti Edward Kent-Lemon ja Stefan Janson. Kanada kiinnostui uudesta patruunasta ja aseesta. Belgialainen FN Herstal alkoi suunnitella asetta uudelle patruunalle, sillä tuolloin uusi NATO- liittouma etsi uutta standardi-patruunaa aseiden perustaksi. Myöhemmin todettiin, että luoti läpäisi EM-2 aseella ammuttuna sotilaskypärän 600 jaardin, n.540 metrin päästä.
Ase
Prototyyppejä valmistui kaksi, Experimental Model 1 ja Experimental Model 2. Niiden yleiset ominaisuudet ja rakenne olivat samankaltaiset. Eroina olivat käyttömekanismien sijoittelu, lukon toteutus sekä tukin ja perän muotoilu. EM - 2 oli muotoilultaan tavanomaisempi, mikä edesauttoi sen valintaa jatkokehittelyyn. EM - 2 edustaa ns. bullpup- rakennetta, jossa liipaisin on lippaan ja lukon etupuolella. Ase saadaan näin lyhyemmäksi piipun pituuden ollessa silti tavanomainen, mikä parantaa lähtönopeutta ja tarkkuutta. Tukki ja pistooliperän päällys ovat puuta. Lippaaseen mahtuu 20 patruunaa. EM - 2 painaa 3,41 kiloa. Kokonaispituus oli 889 mm, piippu 623 mm. Sarjatulella tulinopeus oli 400-600 ls. minuutissa. Kertatulella tulinopeus oli n. 80 laukausta minuutissa Tähtäin on optinen mutta kiinteä. Tarvittavat korotusmerkit on tehty tähtäinkuvioon. Järjestelyn tarkoitus oli lujuus kovissa olosuhteissa. Varalla ovat diopteri-takatähtäin ja ylöskäännettävä jyvä.
Palvelukseen, politiikka mukaan
Kokeiden jälkeen ase hyväksyttiin Britannian armeijan uudeksi perusaseeksi 1951. Samaan aikaan käytiin neuvotteluja uudesta läntisestä standardi-kaliiperista. Tätä ennakoiden belgialainen FN suunnitteli aseen 7 x 43 kaliiperiin. Se oli myös kaasutoiminen, valinnaisesti kerta- tai sarjatulta ampuva ase, mutta rakenteeltaan tavanomaisempi. Britannian parlamentissa käytiin kiistoja ratkaisusta uudeksi perusaseeksi. USA ajoi voimakkaasti täysitehoista 7,62 x 51 mm kaliiperia. 1952 järjestettiin FN- aseella onnistunut koeammunta, jossa oli läsnä USAn edustajia. Oli silti selvää, että USA ei aikonut tukea 7 x 43 kaliiperia tai EM - 2 asetta, mikä päätös oli tehty jo aiemmin. Britannian pääministeri Winston Churchill piti järkevämpänä luopua projektista. FN - ase oli helpompi muuntaa NATOn uudelle, täysitehoiselle kaliiperille, ja ase tuli valmistukseen taistelukiväärinä nimellä FN FAL kaliiperissa 7,62 x 51.
Lähteet
Viitteet
Vapriikin kuva-arkisto
Vapriikin kuva-arkisto sijaitsee Museokeskus Vapriikin yhteydessä vanhalla Tampellan teollisuusalueella Tampereella. Se on Tampereen kaupungin eri museoiden kuvakokoelmien säilytyspaikka. Kuva-arkiston kokoelmissa on noin 1,8 miljoonaa valokuvaa pääasiassa Tampereelta ja ympäristökunnista. Sen lisäksi kokoelmissa on filmi- ja videoelokuvia eri tallennemuodoissa. Kuva-arkisto huolehtii kokoelmiensa järjestämisestä, varastoinnista, luetteloinnista, digitoinnista, tiedonhallinnasta ja tutkijapalvelusta. Kokoelmat lisääntyvät jatkuvasti lahjoituksin, hankintojen ja oman kuvaustoiminnan kautta. Vapriikin kuva-arkisto välittää valokuvia sekä yksityis- että julkaisukäyttöön. Digitoidut kokoelmat löytyvät Siiri-tietopalvelusta ja valtakunnallisesta Finna-hakupalvelusta.
Lhasa
Lhasa on Tiibetin autonomisen alueen keskus. Se sijaitsee 3 650 metrin korkeudella. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 559 423 asukasta. Kaupunki on pyhä alue tiibetinbuddhalaisille. Nykyisin turismilla on tärkeä merkitys kaupungin taloudelle ja Lhasan merkittäviin nähtävyyksiin lukeutuvat Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat Potala, Jokhang ja Norbuglingka.
Vapriikin kuva-arkisto
Kuva-arkisto tallentaa Pirkanmaan maakunnan ja Tampereen kaupungin historiaa ja nykypäivää. Tallennus on ilmiölähtöistä ja omaa aikaansa seuraavaa. Alueellisen toiminnan lisäksi Tampereen historialliset museot on mukana valtakunnallisessa ammatillisten museoiden tallennusyhteistyöverkosto TAKO:n toiminnassa.
Eric Peterson
Eric Peterson (s. 14. toukokuuta 1964) on yhdysvaltalainen kitaristi. Parhaiten Peterson tunnetaan Testament-nimisen thrash metal -yhtyeen perustajajäsenenä ja ainoana yhtyeessä koko ajan mukana olleena jäsenenä.
Lhasa
Maantiede
Lhasan korkeus merenpinnasta on 3 650 metriä ja se sijaitsee Nyainqêntanglhavuorilla. Joki Skyid chu virtaa Lhasan eteläosien läpi. Lhasan rakennettua aluetta ympäröivät vuoret ja kaupungista pohjoiseen on suuria suoalueita.
Eric Peterson
Peterson on myös perustanut Dragonlord-nimisen black metal -yhtyeen yhdessä Testamentin entisen basistin, Steve DiGiorgion kanssa. Dragonlordissa Peterson on kitaran ohella ottanut vastuulleen myös laulajan tehtävät. Dragonlord on levyttänyt tähän mennessä kaksi albumia.
Lhasa
Maantiede
Lhasassa vuoden kylmin kuukausi on tammikuu, jolloin keskimääräinen vuorokauden alin lämpötila on –10,1 astetta. Myös marras-, joulu-, helmi- ja maaliskuussa keskimääräinen alin on pakkasen puolella. Lämpimin kuukausi on kesäkuu, keskimääräinen ylin lämpötila on 22,7 astetta. Sateisimmat kuukaudet ovat heinäkuu (119,4 mm) ja elokuu (122,6 mm). Lhasan ilma on ohutta ja sen ilmassa on vain noin 68 % merenpinnan tason happimäärästä.
Historia
thumb|vasen|Lhasaa valokuvassa 1900-luvun alusta. Lhasan nimi Lha sa tarkoittaa jumalten paikkaa, mutta sen alkuperäinen nimi Ra sa tarkoitti vuohien paikkaa. 600-luvun alkupuoliskolla elänyt Tiibetin valtakunnan hallitsija Khri Srong btsan sgam po rakennutti vuonna 637 nykyiseen Lhasaan dMar po rin temppelin ja vuonna 641 rakennettiin Jokhangin eli Ra sa gTsug lag khangin temppeli. Tiibetiläisessä perimätiedossa Khri Srong btsan sgam po liitetään monien Tiibetin temppelien rakentamiseen ja niitä rakennettiin paikallisen paholattaren (srin mo) voittamiseksi. Tiibetin valtakunnan keskipiste siirtyi myöhemmin kohti länttä, mutta Lhasa säilytti asemansa tärkeänä taloudellisena ja uskonnollisena keskuksena. 1400-luvulla paikalle rakennettiin merkittävät Se ran, Bras spungsin ja dGa’ ldanin buddhalaiset luostarit.
Viidennen dalai laman Ngag dbang blo bzang rgya mtshon kaudella 1600-luvulla Tiibetin keskus siirtyi jälleen Lhasaan. Hänen sijaishallitsijansa Sangs rgyas rgya mtsho aloitti Po ta lan rakentamisen. Po ta la toimi dalai laman talviasuntona ja Tiibetin hallinnon keskuksena vuoteen 1959 saakka. Dalai laman kesäasunto Nor bu gling ka rakennettiin kaupungin laitamille 1700-luvulla seitsemännen dalai laman bsKal bzang rgya mtshon kaudella.
Insar (joki)
Insar on 168 kilometriä pitkä joki Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se saa alkunsa Mordvan eteläosasta, josta se virtaa koilliseen kohti tasavallan pääkaupunkia Saranskia, jota ennen se kääntyy virtaamaan kohti pohjoista. Insar laskee Alatyriin tasavallan pohjoisosassa.
Insarin varrella sijaitsevat Insarin, Saranskin ja Ruzajevkan kaupungit Mordvan keskiosassa. Insariin laskevia jokia ovat Issa ja Saranka.
Lhasa
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin ja viiteen piirikuntaan.
Talous
thumb|[[Lhasan rautatieasema.]] Vuonna 2015 Lhasan alueellinen bruttokansantuote oli 37,7 mrd. CNY. Historiallisesti tärkeä taloudellinen merkitys oli Lhasasta Kiinaan, Intiaan, Nepaliin ja Bhutaniin kulkevilla kauppareiteillä. Nykyisin turismi muodostaa huomattavan osan kaupungin taloudesta. Lhasa on yksi Kiinan kaikkiaan 24:tä virallisesta historiallisesta ja kulttuurillisesta kohteesta. Lhasan teolliseen toimintaan kuuluvat esimerkiksi kaivosteollisuus, rakennusmateriaalien valmistus, perinteiset käsityöt ja tiibetiläisen lääketieteen tuotteet.
Liikenne
Lhasasta kulkee maanteitä Sichuanin, Xinjiangin ja Qinghain suurimpiin kaupunkeihin. Lhasa Gonggarin lentoasemalta lähtee lentoja Länsi-Kiinan kaupunkeihin ja Kathmanduun Nepalissa. Tiibetin rata Qinghain Golmudista Lhasaan valmistui vuonna 2006. Rautatiellä on pituutta 1 956 kilometriä ja se on maailman korkeimmalla sijaitseva rautatie.
Väestö
thumb|Tiibetiläinen vanhus käsissään [[rukousmylly.]] Lhasan prefektuurin väkiluku oli Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 559 423. Etniset tiibetiläiset muodostavan noin neljänneksen Lhasan kaupunkialueen asukkaista, jolla asuu puolestaan noin puolet koko prefektuuritason kaupungin asukkaista. Kaupunkia ympäröivä maaseutu on pääasiassa tiibetiläisten asuttamaa. Kaupungin kiinalaisen väestön tarkkaa määrää on kuitenkin hankala arvioida, koska muuttoliike Lhasaan on poliittisesti arka aihe. Niinpä Tiibetin pakolaishallitus ja Kiinan viranomaiset ovat antaneet huomattavasti toisistaan poikkeavia lukuja asiaa koskien. Kiinalainen väestö koostuu kaupungista vakituisesti asuvista, sekä väliaikaisista asukkaista. Lhasa on myös huomattava tiibetiläisten pyhiinvaeltajien matkustuskohde.
Lhasassa sijaitseva Tiibetin yliopisto on perustettu vuonna 1951.
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2013
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2013 oli Formula Renault 3.5 -kauden 2013 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Röyhytoppo
Röyhytoppo (Koeleria pyramidata) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja tupsutoppojen (Koeleria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisväritykseltään puhtaanvihreä. Röyhytopon voi erottaa muista tupsutoppolajeista muun muassa teräväkärkisten kaleiden ja ulkohelpeiden myötä, mutta sitä voi kuitenkin olla vaikeaa erottaa sen sukulaislajeista isotoposta (Koeleria grandis) ja hentotoposta (Koeleria macrantha). Isotoppo luokitellaan usein kuuluvan röyhytopon nimialalajiin Koeleria pyramidata subsp. pyramidata.
Röyhytoppo on kasvutavaltaan tiiviisti mätästävä ja se ei muodosta maanalaisia rönsyjä. Röyhytopon varret voivat kasvaa noin 50 cm korkeiksi ja ne ovat hienokarvaisia. Lehtitupet ovat myös hienokarvaisia. Lehdet ovat kapeita sekä tasaisia ja niiden reunat ovat pitkäkarvaiset. Röyhytopon kukinto on noin 10 cm pitkä ja melko tiivis röyhy, jonka haarat ovat lyhyitä. Tähkylät ovat 6–7 mm pitkiä ja kaksi- tai kolmikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat teräväkärkisiä. Ulkohelpeet ovat myös teräväkärkisiä sekä täplikkäitä ja usein jonkin verran karvaisia. Röyhytoppo kukkii kesä–heinäkuussa.
Röyhytoppo kasvaa kuivilla kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Suomessa röyhytoppoa on tavattu parilta paikalta Pohjanmaan rannikolta yli 50 vuotta sitten. Ruotsissa röyhytoppoa tavataan harvinaisena Etelä-Ruotsissa. Röyhytoppo on levinnyt Ruotsiin ulkomailta tuodun ruohonsiemenen mukana, minkä seurauksena se kasvaa tavallisesti vanhojen puistojen nurmialueilla.
Röyhytopon tieteellisen nimen lajinimi (pyramidata) tulee latinan kielen sanasta pyramis (suom. pyramidi) ja viittaa kukintona olevan röyhyn pyramidimaiseen ulkomuotoon.
Alalajit
Röyhytoppo jaetaan usein kolmeen alalajiin.
Palaemon
Palaemon voi viitata seuraaviin:
UME Shipping
UME Shipping on Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimiva egyptiläinen laivayhtiö. Se osti vuonna 2020 suomalaiselta NLC Ferry -yhtiöltä M/S Wasa Express -laivan.
Nokia 7900
Nokia 7900 Prism on Nokian vuonna 2007 julkaisema design-puhelin. Se esiteltiin elokuussa ja markkinoilla puhelin oli vuoden 2007 marraskuussa. Puhelimella on myös sisarpuhelin Nokia 7500 Prism. Puhelimessa on kahden megapikselin kamera ja yhden gigatavun suuruinen sisäinen muisti.
Nielurisa
[[Tiedosto:Throat_with_Tonsils_0011J_fi.png|thumb|Suurikokoiset nielurisat.
1. kova suulaki
2. pehmeä suulaki
3. kitakieleke
5. kieli]]
Nielurisoihin voi muodostua vaaleita, pahanhajuisia paakkuja eli proppuja, jotka ovat syntyneet kovettuneista tai kalkkeutuneista bakteereista ja kuolleista soluista. Nielurisat voivat myös tulehtua; streptokokkibakteerin aiheuttamaa nielurisatulehdusta eli tonsilliittia kutsutaan yleiskielessä angiinaksi. Toistuvien tulehdusten tai muun lääketieteellisen syyn vuoksi nielurisat voidaan poistaa leikkauksessa.
La Palman lentoasema
La Palman lentoasema on Kanariansaariin kuuluvan La Palman saaren ainoa lentoasema. Se sijaitsee Villa de Mazon kunnassa saaren itärannikolla. Vuonna 2015 sitä käytti 971 676 matkustajaa.
Donetsin allas
thumbnail|Donetsin altaan ukrainalaiset hallintoalueet kartassa vaaleansinisellä.
Donetsin allas  on Ukrainan itäosassa Donin sivujoen Donetsin eteläpuolella sijaitseva geologinen alue. Osa Ukrainan aluejaotteluista käyttää nimitystä Donbass maan itäisimmästä osasta. Hallinnollisesti alue käsittää pääosin Donetskin ja Luhanskin alueet.
Toisinaan alueeseen luetaan maantieteellisesti kuuluvaksi myös Ukrainan Dnipropetrovskin alueen itäosia ja osia hallinnollisesti Venäjän federaatioon kuuluvasta Rostovin alueesta.
Donetsin allas on Ukrainan suurin kivihiilikenttä ja tärkeimpiä teollisuusalueita. Merkittävimpiä alueella sijaitsevia kaupunkeja ovat Donetsk ja Makijivka. Yhdessä Kryvyi Rihin rautamalmialueen kanssa Donetsin allas (Donetsin laakio) muodostaa yli 200 miljoonaa tonnia kivihiiltä ja yli 50 miljoonaa tonnia terästä tuottavan valtaisan teollisuusalueen.
Tähän saakka
Tähän saakka on Juice Leskisen toinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1977. CD-versio kokoelmasta ilmestyi vuonna 1991.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Radio Etelän ääni
Radio Etelän ääni oli Keravalla toiminut suomalainen paikallisradioasema. Asema aloitti toimintansa 31. tammikuuta vuonna 1988 taajuudella 88,7 MHz. Keinukalliolla sijainneen lähettimen teho oli 50 wattia. Toimitilat sijaitsivat Keravan kävelykadun varrella. Aseman toiminta päättyi konkurssiin lokakuussa 1993.
Mainosrahoitteisen radioaseman perustajina ja vetäjinä toimi muusikkopariskunta Matti ja Pirjo Bergström, jotka alkuvaiheessa ilmoittivat panostavansa lastenohjelmiin ja myös ruotsinkielisen väestön palvelemiseen.
Myöhemmin samalla taajuudella toimi Radio Kymppi.
Orenburg
Orenburg on Uraljoen varrella Venäjällä sijaitseva hieman yli puolen miljoonan asukkaan teollisuuskaupunki ja jokisatama sekä Orenburgin alueen hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee noin 1 500 kilometriä Moskovan eteläpuolella. Se on kehittynyt vuonna 1735 Ural- ja Or-jokien yhtymäkohtaan rakennetun linnakkeen pohjalta. Vuonna 1740 kaupunkia siirrettiin alajuoksulle päin uuteen paikkaan.
Vuosina 1938–1957 kaupungin nimi oli Tškalov lento-onnettomuudessa kuolleen pilotin, Neuvostoliiton sankarin, Valeri Tškalovin mukaan.
St. Paul’sin metroasema
St. Paul’sin metroasema on Lontoon metron Central Linen asema. Se sijaitsee Lontoon Cityssä Lontoon matkakortin maksualueella 1.
Asema avattiin vuonna 1900 nimellä Post Office osana Central London Railwayta. Nykyisen läheiseltä St Paulin katedraalilta lainatun nimensä asema sai vuonna 1937. Katedraalin lisäksi aseman lähistöllä sijaitsevat Lontoon pörssin päärakennus ja vuonna 2010 avattu One New Change -ostoskeskus.
1800-luvun filosofia
1800-luvun filosofia sisältää suuria muutoksia länsimaisessa ajattelussa. Suurimpana syynä oli jo 1700-luvun puolella Immanuel Kantin ansiosta tapahtunut tiedonkritiikin käännekohta ja idealistisen metafysiikan uusi nousu.
Muita merkittäviä muutoksia olivat muun muassa evoluutioteoria, jota kehittivät Erasmus Darwin ja Johann Wolfgang von Goethe, sekä emergenssiteoria, joka näkyy muun muassa Adam Smithin ajatuksissa vapaista markkinoista. Yhteiskunnassa esiintyi paineita egalitarianismiin sekä yhä nopeampiin muutoksiin. Tämä huipentui lopulta vallankumouksiin ja muihin yhteiskunnallisiin levottomuuksiin, jotka vaikuttivat myös filosofisessa ajattelussa tapahtuneisiin muutoksiin.
Historia
Vuosina 1789–1815 Eurooppaa ravistelivat vallankumoukset, sodat ja muut yhteiskunnalliset levottomuudet. Edeltäneen vuosisadan sosiaaliset ja kulttuuriset tukipylväät kaatuivat, luoden pohjan suuremmille taloudellisille ja poliittisille muutoksille. Uusi eurooppalainen filosofia osallistui moniin näistä muutoksista, ja jopa ajoi niitä.
1800-luvun filosofia oli mitä suurimmassa määrin edeltävän vuosisadan valistusajattelun lapsi. 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa valistusajattelu alkoi toden teolla vaikuttaa yhteiskunnassa, ja sellaisten suurten filosofien kuin Immanuel Kant ja Jean-Jacques Rousseau teokset antoivat sykäyksen kokonaiselle uudelle sukupolvelle ajattelijoita.
1700-luvun viimeinen kolmannes tuotti runsaasti ideoita ja teoksia, jotka sekä systematisoivat edeltäneiden vuosisatojen filosofiaa että esittivät todellisen haasteen sille tavalle, jolla yleensäkään systematisoidaan filosofiaa. Erityistä merkitystä oli juuri Kantin ja Rousseaun töillä. Vaikka he olivatkin 1700-luvun ja sen oletusten tuotteita, he olivat kuitenkin uuden ajattelun airuita. Kun Rousseau yritti selittää valtion ja hallinnon luonnetta, hän kyseenalaisti koko hallinnon perustan: "Ihmiset ovat syntyneet vapaiksi, mutta ovat kaikkialla kahleissa", joskin Rousseaun johtopäätökset olivat antiliberaaleja siinä missä Kantin liberaaleja. Kant yritti säilyttää aksiomaattisen skeptisismin, ja joutui siksi toteamaan, että emme näe todellisuutta emmekä puhu siitä, ainoastaan siitä, miltä se meille näyttää.
Yksi ensimmäisiä filosofeja joka pyrki yhdistämään nämä vaikutteet oli Johann Gottlieb Fichte, jonka Kantin metafysiikkaan liittyvät työt loivat pohjaa koko 1800-lukua hallinneelle taidesuuntaukselle, romantiikalle. Se halusi yhdistää menneen ajan muodollisen rationalismin suurempiin ja välittömämpiin tunteisiin.
1800-luvun filosofisia suuntauksia
thumb|300px|[[Caspar David Friedrich, Vaeltaja sumumeren yllä, 1818]]
Kaietur
Kaieteur on Guyanan tärkeimpiä matkailukohteita. Vesiputouksen korkeus on noin neljä kertaa Niagaran putouksen korkeus, ja putouksessa ryöppyävä vesimäärä maailman suurimpia.
Lähteet
5.1739°N, -59.4785°W
Alppihiihdon maailmancup 2007–2008
Alppihiihdon maailmancup 2007–2008 oli historian 42. alppihiihdon maailmancup -kausi. Se käynnistyi 27. lokakuuta 2007 Itävallassa Söldenissä ja päättyi 16. maaliskuuta maailmancupin finaaleihin Italian Bormiossa.
Honky Tonk Heroes
Levy julkaistiin myöhemmin myös CD-muodossa, jolloin siihen lisättiin kaksi bonuskappaletta.
Michael Jurack
Michael Jurack (s. 14. helmikuuta 1979 Straubing) on saksalainen judoka. Hän kilpaili 100 kilogramman sarjassa.
Jurack osallistui Ateenan olympialaisiin 2004. Hän saavutti olympiapronssia.
Saksan mestaruuden Jurack voitti vuosina 2001 ja 2003.
Seurakalenteri
Seurakalenteri on vanhoillislestadiolaisuudessa käytetty menetelmä estää lähialueiden päällekkäisiä suuria niin sanottuja seuroja. Tätä tarvittiin 1990-luvun alkupuolella. Nykyisin 2000-luvulla suurempia seuroja järjestetään useampaan paikkaan samana viikonloppuna nimenomaan sen takia, ettei yhteen paikkaan tulisi liikaa väkeä järjestelyjen kannalta katsottuna.
Kalenterin tapahtumia ovat talviseurat, kevätseurat, kesäseurat, syysseurat, maakunnalliset kesäseurat ja suviseurat. Hyvin monet yksittäiset rauhanyhdistykset järjestävät omia isompia seurojaan. Niitä ei tähän kalenteriin ole otettu mukaan.
Selityksiä: S = Suviseurat, v = viikkoa
Astral-TV
Astral-TV oli suomalainen televisio-ohjelma, jonka katsojat pystyivät soittamaan ennustajille suoraan lähetykseen.
Astral-TV:n lähetykset alkoivat maaliskuussa 2014 MTV3- ja Sub-kanavilla. Syksyllä 2016 ohjelma siirtyi Nelonen Medialle, joka esitti sitä kanavilla Jim, Liv ja Nelonen. Ohjelman esittäminen loppui joulukuussa 2021. Astral-TV:tä tuotti Londur Oy.
Astral-TV:tä on kritisoitu hädänalaisten ihmisten hyväksikäytöstä. Vuonna 2015 MTV, Nelonen Media ja Londur saivat Skepsis-yhdistyksen Huuhaa-palkinnon ”taikauskon ylläpitämisestä ja ihmisten epävarmuuden hyväksikäytöstä”.
Tekniikan Maailman päätoimittaja Reijo Ruokanen kirjoitti vuonna 2018: ”Jos itse ei näkisi, Astral tv:tä ei uskoisi todeksi. Astral on tv-kanavilla pyörivä mainos, joka näyttää tv-ohjelmalta. Siinä erilaiset kaukoparantajat ja ennustajat kauppaavat palveluksiaan yleisölle. Kun soitat maksulliseen numeroon, parantaja laittaa energiansa liikkeelle ja jo alkaa kipu nivelissä helpottaa.”
Hiirenvirna
Hiirenvirna (Vicia cracca) eli hiirenherne on hernekasveihin kuuluva, Euroopassa ja Aasiassa yleinen monivuotinen kasvi. Se viihtyy monilla kasvupaikoilla, kuten kesannoilla, viljapelloilla ja niityillä.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|Hiirenvirnan lehtiä. pienoiskuva|Vicia cracca Hiirenvirna voi kasvaa 20–100 sentin pituiseksi. Lehdet kasvavat kierteisesti ja ovat parilehdykkäisiä (6–12 paria). Kukan teriö on viisilehtinen ja väriltään sininen, sinivioletti tai vaaleanpunertava. Kukinto on terttu, ja se koostuu 10–30 kukasta. Hiirenvirna kukkii kesä-elokuussa. Siemenet kypsyvät 10–25 millimetriä pitkissä ruskeissa paloissa. Yhdessä palossa on 4–8 siementä, ja ne ovat lievästi myrkyllisiä. Hiirenvirna on rönsyilevä, ja sen lähellä maanpintaa kasvavien rönsyjen versojuuret voivat ulottua jopa 30 sentin syvyyteen.
Levinneisyys
Hiirenvirnaa tavataan yleisenä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen elinvoimaiseksi.
Hiirenvirnaa tavataan koko Suomessa. Etelä- ja Keski-Suomessa se on hyvin yleinen mutta Lapissa harvinaisempi.
Patricio Aylwin
thumb|220px|Patricio Aylwin Patricio Aylwin Azócar (26. marraskuuta 1918 Viña del Mar – 19. huhtikuuta 2016 Santiago) oli chileläinen poliitikko, joka oli 1990–1994 ensimmäinen demokraattisesti valittu Chilen presidentti Augusto Pinochetin diktatuurin jälkeen. Aylwin edusti kristillisdemokraattista Partido Demócrata Cristiano -puoluetta, joka kuuluu keskustavasemmistolaiseen koalitioon Concertación de Partidos por la Democracia.
Patricio Aylwin oli vanhin Laura Azócarin ja Miguel Aylwinin viidestä lapsesta. Hän päätti opintonsa oikeus- poliittisen- ja yhteiskuntatieteiden alalta 1943 Universidad de Chilessä ja toimi sen jälkeen oikeustieteen professorina, siirtyen myöhemmin Pontificia Universidad Católica de Chileen, joka sekin on Santiago de Chilessä. Hänen vaimonsa oli Leonor Oyarzún Ivanovic, jonka kanssa hänellä oli viisi lasta. Lapsista Martina Aylwin on toiminut Chilen opetusministerinä 2000–2003.
Poliittinen johtaja
Patricio Aylwin Azócar osallistui jo varhain politiikkaan vaikutusvaltaisena kristillisdemokraattina, johon vaikuttivat voimakkaasti katolisten yhteiskuntaoppineiden ajatukset. Vuosien 1958 ja 1989 välillä hän oli useita kertoja Partido Demócrata Cristianon puheenjohtajana. 1965 hänet valittiin senaattoriksi Chilen kongressiin, jonka puhemiehenä hän oli 1971 ja 1972, samaan aikaan kun Salvador Allende oli Chilen presidenttinä.
Aylwin johti Allenden vastaista parlamentaarista oppositiota maata syvästi rikkirepineessä oikeiston ja vasemmiston välisessä sisäpoliittisessa kriisissä, johon vaikutettiin myös ulkopuolelta. Chilen poliittisen keskustan päävoimia edustanut kristillisdemokraattipuolue PDC oli jakaantunut suhtautumisessaan Allenden Unidad Popular -kansanrintamahallitukseen. Maltillisemmat pyrkivät rauhanomaiseen yhteiseloon kansanrintaman kanssa, kun jyrkempi linja, jota myös Aylwin edusti, oli tiukasti vasemmistovastainen. Vuoden 1973 alkupuolella oikeistosuuntaus pääsi PDC:n sisällä niskan päälle ja Aylwin nousi puolueensa johtoon. Hänen tavoitteenaan oli kaataa Allenden hallitus, vaikka sitten väkivalloin. Tämä toteutui kristillisdemokraattien saatua 22. elokuuta parlamentin antamaan asevoimille valtuudet syrjäyttää Allende voimakeinoin.
Patricio Aylwin kannatti kenraali Augusto Pinochetin vallankaappausta ja sotilaiden valtaannousua 11. syyskuuta 1973. Hänen johdollaan PDC:n pääosa tuki kaappausta ainakin passiivisesti, olihan puolue saanut Yhdysvalloilta ja tiedustelupalvelu CIA:lta rahoitusta jo vuosia. Vallankaappauksen jälkeen Aylwin pysyi 1976 asti kristillisdemokraattisen puolueen puheenjohtajana, mutta kuten kaikkien muidenkin Chilen puolueiden oli myös sen julkinen toiminta kielletty Pinochetin diktatuurin hallitessa, vaikka nimenomaan Aylwinin ja kovan linjan PDC:läisten toiminta oli mahdollistanut Pinochetin valtaanpääsyn. Poliittisten vapauksien puuttumisesta huolimatta Aylwin pysyi puheenjohtajakautensa loppuun sotilasvallan kannattajana, hänhän oli puolustanut sotilasvallankaappausta sillä, että lyhyt sotilasdiktatuurin kausi puhdistaisi maan uutta demokraattista hallitusta varten.
Presidentti
Avaintekijä demokratiaan siirtymisessä olivat ensimmäiset vapaat vaalit. Demokratialiike Concertación asetti yhden yhteisen ehdokkaan, ja Concertaciónin sisällä molempien sen tärkeiden puolueiden keskuudessa käytiin keskinäinen kilpailu ehdokkuudesta. Patricio Aylwinista tuli näiden vaiheiden jälkeen keskustavasemmiston yhteisehdokas, osaksi siksi että hän oli riittävän oikealla saadakseen ääniä myös sotilasvaltaan mieltyneiltä. Oikeisto oli Pinochetin valtakauden loputtua sen verran hajalla, että se jakautui toisaalta äärioikeistolaisen Hernán Büchin ja toisaalta keskustalaisemman Francisco Javier Errázurizin kannattajiin. 14. joulukuuta 1989 järjestetyssä presidentinvaalissa Patricio Aylwin sai heti ensimmäisellä kierroksella 55 % äänistä ja näin Chile sai ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin 16 vuoteen. Hänen virkaanastujaispäivänsä oli 11. maaliskuuta 1990.
Aylwinin presidenttikaudelle oli tyypillistä varovaisuus ja pyrkimys olla vaarantamatta Chilen hidasta kehitystä kohti oikeusvaltiota. Talouspolitiikassa ja sosiaalisissa kysymyksissä ei tehty suuria uudistuksia vaan lähinnä noudatettiin sotilashallinnon markkinatalouteen painottunutta taloudellista linjaa, yrittäen kuitenkin rakentaa jonkinlaista sosiaaliturvaa. Ensimmäisiä askeleita sotilashallinnon toimien valottamiselle otettiin perustettaessa komitea tutkimaan diktatuurin ihmisoikeusrikkomuksia. Vaikkei ollutkaan enää presidentti, jatkoi Pinochet asevoimien komentajana ja vaikutti näin maan asioihin. Kun toukokuussa 1993 tuli julkisuuteen ns. "Pinocheques"-tapaus, jossa armeija oli rahoittanut Pinochetin sukua, piirittivät erikoisjoukkojen sotilaat hallituksen rakennuksen uhaten näin jopa presidentti Aylwinia, ja rikostutkinta oli sotilaiden uhatessa pakko jättää sikseen. Muutenkin jatkuva oikeiston ja sotilaiden uhka varjosti hänen nelivuotista virkakauttaan.
Timo Teide
Timo Teide (s. 1967) on suomalainen taiteilija, jonka tuotanto sisältää kuvataidetta, musiikkia ja kirjallisia julkaisuja.
Teide on sanonut luovuutensa ilmentymien olevan meditaatioita, jotka ilmenevät väreinä, sävelinä tai sanoina. Kuva rakentuu Teiden maalauksissa mahdollisimman luonnonmukaisista materiaaleista. Aihepiirit liikkuvat kosmisissa sfääreissä myös värien käytöltään. Hänen maalauksensa vaihtelevat esittävistä täysin abstrakteihin.
Maalauksiin liittyvä äänimaisema luo niille rauhoittavaa ja meditatiivista luonnetta. Levy Silent Voices of Love julkaistiin vuonna 2004. Rytmitön, meditatiivinen ja sanaton synteettinen äänimaisema poikkeaa täysin valtavirtamusiikista. Sen lähimmät vertailukohdat löytyvät kalifornialaisen säveltäjän Iasoksen tuotannosta.
Teide on julkaissut omakustanteina muutamia kirjoja, muun muassa Rakkaudella ja Hiljaisuuden Mestari. Lisäksi hän on kirjoittanut ihmissuhteita, rakkautta ja elämän sisältöä käsitteleviä artikkeleita Minä Olen- ja Ultra-lehtiin.
Harley Quinn
Harley Quinn oikealta nimeltään Dr. Harleen Frances Quinzel on fiktiivinen rikollinen Batman-animaatiosarjassa ja myöhemmin myös DC Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hänen ensiesiintymisensä oli Batman-animaatiosarjan jaksossa ”Jokerin palvelus” (”Joker's Favor”) 11 syyskuuta 1992 ja hänet loi animaatiosarjaan Paul Dini. Hahmon ensimmäinen sarjakuvaesiintyminen tapahtui The Batman Adventures #12 numerossa syyskuussa 1993. Harley Quinn oli pitkään Batmanin vihollinen, mutta myöhemmin hän ryhtyi antisankariksi ja hänestä tuli tämän liittolainen.
Historia
Tohtori Harleen Quinzel työskenteli rikollisten psykiatrina Arkhamin mielisairaalassa Gotham Cityssä. Myöhemmin Quinzel kiinnostui Jokerista ja pian tästä tuli hänelle pakkomielle. Pitkään Jokeria tutkittuaan Quinzel menetti todellisuudentajunsa hypätessään happoa täynnä olevaan sammioon. Pakkomielle potilastaan kohtaan sai Quinzelin auttamaan Jokerin ulos Arkhamista. Hän liittyi Jokerin matkaan rikollisuuden alalle ja vaihtoi nimekseen Harley Quinn. Hänen lempiaseensa on pilailupyssy ja pesäpallomaila, mutta hän on käyttänyt myös valtavaa nuijaa aseenaan. Animaatiosarjassa Harleylla on ollut Bud and Lou nimiset lemmikkihyeenat apulaisinaan.
Ali Birra
Ali Birra (1950 Dire Dawa, Etiopia – 6. marraskuuta 2022 ) oli oromo-kansaan kuulunut laulaja, säveltäjä, runoilija ja kansallismielinen. Hän syntyi Dire Dawassa, Etiopiassa perheensä ainoana lapsena.
Harley Quinn
Historia
Lopulta Harley eroaa Jokerista ja hänestä tulee itsenäinen rikollinen muodostaen rikollisjoukon nimeltä Kvintetit. Kvintetin hajoamisen jälkeen Harley Quinn muuttaa Metropolisiin parhaan ystävänsä Myrkkymuratin kanssa, missä hän työskentelee rakkauskolumnistina Daily Planetissa käyttäen salanimeä Holly Chance. Myöhemmin hän muuttaa takaisin Gotham Cityyn, missä hän vangitsee itsensä vapaaehtoisesti Arkhamiin. Harley Quinn hakee sitten vuoden ajan ehdonalaiseen vapauteen, mutta Bruce Wayne, Arkhamin lääketieteellisen komission maallikkojäsen, hylkäsi järjestelmällisesti hänen pyyntönsä. Myöhemmin Harleyn autettua Batmania ja James Gordonia nappaamaan uuden Vatsastapuhujan, Bruce Wayne on vaikuttunut Harleyn ponnisteluista uudistumiseen ja suostuu myöntämään hänelle ehdonalaisen vapauden. Tämän jälkeen Harley liittyy hetkeksi Secret Sixiin ja päättää sitten erota ryhmästä. Harley myöhemmin yhdessä Kissanaisen ja Myrkkymuratin kanssa perustivat Gotham City Sirens ryhmän.
Ali Birra
Birra liittyi teini-ikäisenä Afran Qallo -nimiseen kulttuuriryhmään, joka työskenteli epävirallisesti oromo-musiikin ja -kulttuurin edistämiseksi. Haile Selassien hallinto kielsi ryhmän toiminnan vuonna 1965 ja pidätti joitakin ryhmän jäseniä. Ali Birra vältti pidätykset ja muutti Addis Abebaan, jossa hän jatkoi muusikon uraansa menestyksellisesti. Vuonna 1971 hän julkaisi ensimmäisen levynsä, joka oli samalla ensimmäinen julkaistu levy oromo-musiikkia.
Harley Quinn
Historia
The New 52 sarjakuvissa hahmon ulkonäköä muutettiin radikaalisti. Hänen värimotiivinsa muutettiin punaiseksi ja siniseksi, hänen jester-asunsa korvattiin paljastavalla korsetilla ja pikkuhousuista koostuvalla kokonaisuudella, hänen ihonsa valkaistiin valkoiseksi ja hänen aiemmin vaaleat hiuksensa muutettiin puoliksi sinisiksi ja puoliksi punaisiksi.
Injustice: Gods Among Us -maailmaan pohjautuvissa sarjakuvissa kerrotaan, että Harleylla on Delia-niminen sisar, jolle hän antoi tyttärensä Lucyn kasvatettavaksi. Myöhemmin Harley Quinn sarjakuvissa kerrotaan, että Harleyn vanhemmat Sharon Quinzel ja Nick Quinzel asuivat Brooklynissa Coney Islandilla ja heillä on Frankie ja Ezzie ja Barry nimiset lapset hänen lisäkseen sekä Nicky ja Jenny nimiset lapsenlapset. He muuttivat myöhemmin asumaan Floridaan. Harleyn äiti kuoli myöhemmin keuhkosyöpään. Harleylla oli myös Louie niminen setä ja Alice niminen täti.
Ali Birra
1980-luvulla Birra muutti aviopuolisonsa mukana ensin Saudi-Arabiaan, vuotta myöhemmin Ruotsiin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi uraansa muusikkona ja julkaisi useita levyjä.
Harley Quinn
Historia
Harley Quinnin ensimmäinen merkittävä esiintyminen Batman-animaatiomaailman ulkopuolella oli Elseworlds-minisarjassa Thrillkiller. Tämä Harley-versio on koulutyttö nimeltä Hayley Fitzpatrick, joka luo itselleen asun auttaakseen Jokerin naisversiota nimeltä Bianca Steeplechase. Kun Lepakkotyttö tappaa Biancan, Harleyn esitetään tappavan oman perheensä kostotarkoituksena tarinan viimeisissä kehyksissä.
Elseworld-tarinassa Batman: White Knightissa paljastetaan, että oli olemassa kaksi eri Harley Quinnia koko ajan. Ensimmäinen Harley Quinn, Harleen Quinzel, erosi Jokerista, kun Jokeri vangitsi ja kidutti Robinia (Jason Todd), ja hänet korvattiin toisella tytöllä, Marian Drewsilla, Jokerin edes tajuamatta sitä. Kun Jokeri parantui hulluudestaan, hän ehdottaa naimisiin menoa Harleylle, joka lyö häntä ja pilkkaa häntä "normaalin" käyttäytymisen vuoksi. Alkuperäinen Harley Quinn ilmestyy myöhemmin, iskee "vale Harleyn" tajuttomaksi ja paljastaa Jack Napierille (Jokerin todellinen henkilöllisyys tässä jatkuvuudessa), että oli kaksi Harleya koko ajan. Kun Harleen rakasti Jokeria "puutteistaan ​​huolimatta", Marian rakasti Jokeria "puutteistaan". Hän hyväksyy hänen avioliittoehdotuksensa ja liittyy hänen pyrkimyksiinsä päästä eroon Gotham Cityn Batmanista. Drews ottaa sitten Jokerin viitan itselleen "kunnes todellinen Jokeri palaa", kutsuu itseään Neo Jokeriksi ja aloittaa myöhemmin romanssin Myrkkymuratin kanssa. Myöhemmin oikea Harley Quinn sai Jokerin kanssa kaksi lasta Jackien ja Brycen.
Luonne
Harley Quinn on monin tavoin naispuolinen vastine Jokerin kaltaiselle koomiselle hahmolle. Hän on mielipuolinen mutta henkisesti lähinnä teinitytön tasolla. Jokerin viitataan usein olevan pihkassa Harley Quinniin, mutta tästä huolimatta tämä on erittäin epäkohtelias ja joskus jopa väkivaltainen Harleyta kohtaan, esimerkiksi silloin kuin tämä heitti Harleyn ikkunasta ulos kun Harley kertoi huonon vitsin. Kaikesta huolimatta Harley on vastaavasti kiintynyt Jokeriin eikä siedä sitä, että joku loukkaa tätä. Harley on myös pahoillaan, kun Jokeri "kuolee" kaikkien silmien edessä elokuvassa Batman & Teräsmies: Ässäpari ja Jokeri. Kaksikon suhteesta huolimatta Harley on joskus suuttunut Jokerille ja jopa vannonut tappavansa tämän: esim. animaatiosarjan jaksossa, jossa Jokeri etsii uutta tyttöapulaista Harleyn jouduttua vankilaan.
Huolimatta siitä, että Harley on henkisesti epävakaa ja joskus hajamielinen, hän on erittäin älykäs. Hänen älynsä ulottuu hänen psykologisiin, taktisiin ja petoskykyihinsä, mutta hän ei erotu erityisistä strategisista tai tieteellisistä taidoista ja pysyy usein Jokerin alisteisena, joka näiden kahden välillä on nero ja keksijä. Harleen Quinzel suoritti kandidaatin tutkinnon psykologiassa ja entisenä Arkhamin mielisairaalan psykiatrina oli erittäin pätevä psykoanalyysissä, kriminologiassa ja oikeuspsykiatriassa. Vaikka hän ei olekaan Jokerin tasolla, hän on silti erinomainen taktikko, huiputtaja ja kahlekuningas, ja hänellä on silti jälkiä psykologisesta kokemuksestaan. Harley Quinn on Jokerin lisäksi ainoa henkilö, joka on keksinyt Joker Venomin, Jokerin tunnusaseen, ja hänen on osoitettu kääntäneen sen kaavan ja kehittäneen sille vastamyrkyn. Hänellä on myös lannistumaton patologinen tahto. Toisin kuin Jokeri, hän pystyy simuloimaan järkeä ja siten teeskennellä olevansa "normaali" ihminen.
Nykyään Harley on suhteessa Myrkkymuratin kanssa, joka on hänen paras ystävänsä. Injustice 2 sarjakuvassa kerrottiin, että Harley Quinn ja Myrkkymuratti menivät naimisiin Las Vegasissa, mutta heidän avioliitto jäi lyhytaikaiseksi. Harley on myös uusimmissa tarinoissa toiminut säännöllisesti Suicide Squadin jäsenenä ja myöhemmin hänet hyväksyttiin myös BatFamilyn avustavaksi jäseneksi.
Siirtyessään DC:n pääkanoniin vuonna 1999, Harley Quinnilla todettiin olevan immuniteetti myrkkyjä vastaan ​​ja parannettua voimaa, ketteryyttä, kestävyyttä ja refleksejä, jotka hän sai sen jälkeen, kun häneen oli ruiskutettu Myrkkymuratin valmistamaa seerumia.
Teräsmies
Harley ja Jokeri esiintyivät Teräsmies- animaatiosarjan kolmiosaisessa World's Finest jatkosarjassa, joka julkaistiin myös pitkänä elokuvana, Batman & Teräsmies: Ässäpari ja Jokeri.
Harleyn äänen alkuperäiseen versioon teki Arleen Sorkin ja suomenkieliseen jälkiäänitykseen Rinna Paatso.
The New Batman Adventures
Alkuperäiselle sarjalle jatkoa olevassa The New Batman Adventures -animaatiosarjassa Harleyn äänenä toimi Arleen Sorkin, joka oli hahmon ääni myös ensimmäisessä sarjassa.
Tässä sarjassa Harleyn ja Jokerin välille alkaa kertyä eripuraa, eikä kaksikkoa nähdä enää yhtä sovussa kuin ennen. Sarjan jaksossa Mad Love myös kerrotaan Harleyn aiemmista vuosista ja tutustumisesta Jokeriin.
Batman of the Future: Return of the Joker
Harley Quinn esiintyi lyhyesti animaatioelokuvassa Batman of the Future: Return of the Joker, jossa häntä ääninäytteli Arleen Sorkin. Elokuvan takaumakohtauksessa Harley Quinn putosi silminnähden omaan kuolemaansa taistellessaan Lepakkotyttöä vastaan, mutta elokuvan lopussa paljastuu, että hän oli selvinnyt hengissä ja Dee Dee kaksostytöt olivat hänen lapsenlapsiaan.
The Batman
Harley Quinn esiintyi The Batman -animaatiosarjassa, kolmannelta tuotantokaudelta eteenpäin. Sarjassa hahmon äänenä toimi Hynden Walch.
Justice League: The New Frontier
Harley Quinn esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Justice League: The New Frontier John F. Kennedyn pitämän puheen aikana.
Justice League: The Flashpoint Paradox
Harley Quinn esiintyi lyhyesti animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox, jossa häntä ääninäytteli Hynden Walch. Elokuvassa Harley Quinn toimi kyseisen universumin Jokerin apulaisena käyttäen itsestään nimeä Yo-Yo. Thomas Wayne, joka oli kyseisen universumin Batman heitti hänet alas katolta hänen oltua kykenemätön kertomaan Jokerin olinpaikkaa, mutta Kyborgi pelasti hänet.
Teen Titans Go!
Harley Quinn esiintyy lukuisissa cameo-esiintymisissä Teen Titans Go! animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Tara Strong.
Justice League: Gods and Monsters Chronicles
Harley Quinn teki pienen roolin animaatioelokuvaan Justice League: Gods and Monsters pohjautuvassa nettisarjassa Justice League: Gods and Monsters Chronicles, jossa häntä ääninäytteli Tara Strong. Tämä versio hahmosta sieppasi ja silpoi tuntemattoman määrän ihmisiä ja teki heidän ruumiista leluja ja nukkeja. Myöhemmin taistelun aikana Kirk Langstrom, joka oli kyseisen universumin Batman tappoi Harley Quinnin puremalla tätä kaulaan ja juomalla hänen verensä.
Batman: Assault on Arkham
Harley Quinn esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Assault on Arkham, jossa häntä ääninäytteli Hynden Walch.
DC Super Hero Girls
Teini-ikäinen versio Harley Quinnista esiintyy vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls, jossa häntä ääninäyttelee Tara Strong. Sarjassa Harley Quinn esitetään supersankarikoulun oppilaana, joka on Ihmenaisen huonekaveri ja tekee usein piloja ja kepposia muille, mutta auttaa usein ystäviään sankarillisesti. Vuoden 2019 DC Super Hero Girls sarjassa Harley Quinn on Jokerin suuri ihailija ja Barbara Gordonin paras ystävä, joka myöhemmin muuttaa Gothamista Metropolisiin opiskelemaan. Hän myöhemmin liittyy Kissanaisen perustamaan rikollisryhmään. Harleyn saatua tietää Barbaran olevan Lepakkotyttö hän järkyttyy ja karkaa Jokerin kanssa. Animaatioelokuvassa Teen Titans Go! & DC Super Hero Girls: Mayhem in the Multiverse Harley Quinn liittyy Tuomion Legioonan jäseneksi, mutta oltuaan eri mieltä Lex Luthorin ja muiden Legioonan jäsenten aikeista hän myöhemmin kääntyy sankareiden puolelle auttaen Ihmenaista pakenemaan ja sankareita kukistamaan Cythonnan ja muut Legioonan jäsenet. Elokuvan lopussa Harley korjaa ystävyytensä Barbaran kanssa ja hänet hyväksytään Supersankarityttöjen seitsemänneksi jäseneksi.
Justice League Action
Harley Quinn esiintyi Justice League Action animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Tara Strong.
Lego DC Comics Super Heroes: Justice League: Gotham City Breakout
Harley Quinn esiintyi animaatioelokuvassa Lego DC Comics Super Heroes: Justice League: Gotham City Breakout, jossa häntä ääninäytteli Tara Strong.
Batman vs. Two-Face
Dr. Harleen Quinzel esiintyi animaatioelokuvassa Batman vs. Two-Face, jossa häntä ääninäytteli Sirena Irwin. Tämä versio on Hugo Strangen assistentti, joka vastaa Jokerin flirttailuihin. Elokuvan Blu-ray-bonuskohtauksessa Harley Quinniksi pukeutunut Quinzel vapauttaa Jokerin vankilasta.
Batman and Harley Quinn
Harley Quinn esiintyy yhtenä päähahmoista animaatioelokuvassa Batman and Harley Quinn, jossa häntä ääninäyttelee Melissa Rauch. Elokuvassa Harley Quinn on eronnut Jokerista ja yrittää elää normaalia elämää työskennellen tarjoilijana. Myöhemmin Harley joutuu vastahakoisesti auttamaan Batmania ja Nightwingia Myrkkymuratin pysäyttämisessä. Elokuvan lopussa Harley palaa takaisin vanhaan työhönsä psykiatrina.
The Lego Batman Movie
Harley Quinn esiintyi The Lego Batman Movie animaatioelokuvassa, jossa häntä ääninäytteli Jenny Slate.
DC Super Heroes vs. Eagle Talon
Harley Quinn esiintyy japanilaisessa animaatioelokuvassa DC Super Heroes vs. Eagle Talon, jossa häntä ääninäyttelee Kang Ji-young.
Batman Ninja
Japanilainen versio Harley Quinnista esiintyi anime-elokuvassa Batman Ninja, jossa häntä ääninäytteli Rie Kugimiya japaninkielisessä versiossa ja Tara Strong englanninkielisessä versiossa.
Suicide Squad: Hell to Pay
Harley Quinn esintyi animaatioelokuvassa Suicide Squad: Hell to Pay, jossa häntä ääninäytteli Tara Strong.
Batman: Hush
Harley Quinn esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Hush, jossa häntä ääninäytteli Hynden Walch.
Batman vs. Teenage Mutant Ninja Turtles
Harley Quinnilla oli pieni rooli animaatioelokuvassa Batman vs. Teenage Mutant Ninja Turtles, jossa häntä ääninäytteli Tara Strong. Elokuvassa Harley Quinn muuttui mutageenin avulla hyeenaa muistuttavaksi olennoksi.
Harley Quinn
Harley Quinn esiintyy päähahmona animaatiosarjassa Harley Quinn, jossa häntä ääninäyttelee Kaley Cuoco. Sarjan avausjaksossa Harley Quinn tajuaa viimein Myrkkymuratin ansiosta, ettei Jokeri koskaan rakastanut häntä oikeasti ja jätti tämän ryhtyen itsenäiselle rikollisuralle. Sarjan aikana Harley alkaa tuntea vahvaa rakkautta Myrkkymurattia kohtaan ja kerää itselleen oman rikollistiimin, johon kuuluvat Myrkkymuratin lisäksi Savinaama, King Shark ja väliaikaisesti myös Dr Psycho. Sarjan kolmannen kauden päätösjaksossa Harley Quinn liittyy BatFamilyn jäseneksi. Sarjassa esitetään myös lyhyesti Harleyn vanhemmat Sharon Quinzel ja Nick Quinzel ja nuorempi edesmennyt veli Barry.
Justice League Dark: Apokolips War
Harley Quinn esiintyi animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War, jossa häntä ääninäytteli Hynden Walch. Elokuvassa Harley Quinnista oli tullut Suicide Squadin uusi johtaja Amanda Wallerin kuoltua syöpään. Myöhemmin Harley ja hänen tiiminsä saivat surmansa Paradoomien hyökkäyksen ja pommin räjähtämisen seurauksena.
Injustice
Harley Quinn esiintyi animaatioelokuvassa Injustice, jossa häntä ääninäytteli Gillian Jacobs.
Scooby-Doo! and Krypto, Too!
Harley Quinn esiintyy animaatioelokuvassa Scooby-Doo! and Krypto, Too!, jossa häntä ääninäyttelee Tara Strong.
Kirsti Ortola
Kirsti Kaarina Ortola (vuoteen 1930 Ottelin, myöh. Palo; 29. toukokuuta 1924 Pieksämäki – 29. elokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli varsinkin teatterin puolella tunnettu verevä ja temperamenttinen luonnenäyttelijä. Ortola suoritti Suomen Teatterikoulun, jossa hän opiskeli 1945–1947.