cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shinnok
Elämäkerta
Sodan lopuilla Raidenin täytyi valita, antaisiko Shinnokin hallita Earthrealmia vai syrjäyttäisi tämän, minkä johdosta jotkin lajit saattaisivat kuolla sukupuuttoon. Raiden päätti kuitenkin tuhota Shinnokin ja vei tämän amuletin. Shinnok joutui rangaistukseksi Netherealmin synkimpään kolkkaan. Shinnokin häviön vuoksi ulottuvuuksien väliset säikeen heikentyivät ja saurit kuolivat melkein sukupuuttoon.
Netherealmissa Shinnok joutui Netherealmin valtiaan Luciferin kiduttamaksi. Shinnok oli hänen armoillaan, kunnes tapasi velho Quan Chin. Quan Chi lupasi auttaa Shinnokia syrjäyttämään Luciferin. Heidän suunnitelmansa onnistui, ja Shinnokista tuli Netherealmin valtias. Hän lahjoitti Quan Chille mahtavat voimat ja teki tästä Netherealmin arkkivelhon. Shinnok alkoi rakentaa suurta armeijaa ja perusti häntä palvovan Brotherhood of Shadow -kultin. Hän muutti Netherealmia enemmän Earthrealmin kaltaiseksi.
Useita vuosia myöhemmin Shinnok onnistui pääsemään Netherealmista mutta halusi takaisin amulettinsa. Hän lähetti Quan Chin etsimään sitä, ja monen sadan vuoden kuluttua hän löysi amuletin kätkettynä Elementtien temppeliin, jossa sitä vartioi neljä jumalaa. Lin Kuei-klaanin soturin, Sub-Zeron, avulla, Quan Chi sai amuletin haltuunsa mutta halusi pitää sen itsellään. Hän teki amuletista kopion ja antoi sen Shinnokille, joka menetti sen pian Sub-Zerolle.
Jonkin aikaa Kahnin häviön jälkeen Shinnok pakeni taas Netherealmista ja hyökkäsi Edenian kimppuun. Hän onnistui valloituksessaan ja vangitsi kuningatar Sindelin ja prinsessa Kitanan. Hänen uusi imperiuminsa oli kuitenkin lyhytkestoinen, sillä useat jumalat ja soturit hyökkäsivät hänen kimppuunsa, ja hän hävisi shaolin munkki Liu Kangille. Hän päätyi taas Netherealmiin.
Shinnok videopeleissä
Shinnok teki cameo-roolin vuoden 2011 Mortal Kombat -pelin lopussa, jossa hän keskusteli Quan Chin kanssa mahdollisuudesta hyödyntää Shao Kahnin tuhoutumista ja suunnitelmasta valloittaa Earthrealm ja Outworld.
Mortal Kombat X -pelissä Shinnok hyökkää Earthrealmiin armeijansa kanssa. Shinnok pyrkii saamaan Earthrealmin energianlähteen Jinsein voimat itselleen. Raiden onnistuu kuitenkin vangitsemaan Shinnokin tämän amuletin sisälle Johnny Cagen avustuksella. Vanhimmat jumalat siirsivät Shinnokin amuletin ulottovuuksien pimeään kolkkaan, mutta Havik onnistui tuomaan Reikon avulla amuletin takaisin. Myöhemmin Havikin kuoltua Shinnokin amuletti vietiin erikoisjoukkojen toimesta Earthrealmiin temppeliin, josta Kano onnistui sen varastamaan ja toimittamaan Mileenalle. Mileenan kuoltua D'Vorah oli varastanut amuletin Kotal Kahnilta ja Quan Chi saatuaan amuletin käsiinsä onnistuu loitsullaan vapauttamaan Shinnokin amuletista juuri ennen kuin Scorpion tappaa hänet. Shinnok hyökkää armeijoineen Sky Templelle ja tappaa Bo' Rai Chon kiduttaen tätä amuletillaan ja Shinnok korruptoi Jinsein astumalla sen sisälle ja muuttumalla demonimaiseen muotoon. Cassie Cage onnistuu kuitenkin kukistamaan Shinnokin. Raiden puhdistaa Jinsein ja riistää Shinnokin voimat. Myöhemmin Raiden heittää Shinnokin yhä elävän pään varoitukseksi Netherealmin uusien hallitsijoiden langenneiden Liu Kangin ja Kitanan jalkoihin, kuinka heille käy jos he hyökkäävät Earthrealmiin. Hän toteaa Shinnokin olevan nyt kuolemattomuutensa takia katatonisessa tilassa.
Mortal Kombat 11 -pelin alussa korruptoitunut Raiden kiduttaa Shinnokia, joka huomaa tämän amuletin olevan nyt Raidenilla ja tämän tietävän nyt sen totuuden, jonka muut jumalten vanhimmat salasivat häneltä. Raiden sanoo, ettei hän anna kenenkään enää uhata Earthrealmia, ei Shinnokinkaan. Shinnok toteaa Raidenille, ettei hän voi tappaa jumalten vanhinta, mihin Raiden vastaa tämän kohtalon olevan kuolemaakin pahempi ja mestaa Shinnokin. Myöhemmin Shinnokin elävää päätä säilytettiin Netherealmin linnoituksessa. Myöhemmin selvisi, että mystinen naishahmo Kronika on Shinnokin äiti kun taas Cetrion, yksi jumalten vanhimmista on Shinnokin sisar, joka oli aikanaan karkottanut Shinnokin taivaista. Pelin Aftermath-lisäversiossa Nightwolfin, Fujinin ja Shang Tsungin jouduttua vangiksi Netherealmissa he näkivät Shinnokin yhä elävän pään kiinnitettynä seinässä olevaan alttariin tämän linnoituksessa.
Shinnok elokuvissa
Elokuvassa Mortal Kombat: Annihilation paljastuu, että Shinnok on Raidenin ja Shao Kahnin isä. Shinnok vaati Raidenia asettumaan hänen puolelleen ja palauttamaan hajonneen perheensä takaisin yhteen, mutta Raiden kieltäytyi, jonka jälkeen Shao Kahn tappoi kuolevaiseksi muuttuneen Raidenin. Shinnok myöhemmin selitti Shao Kahnille seuraukset sääntöjen rikkomisesta ja yritti auttaa häntä kukistamaan Liu Kangin, mutta kaksi Jumalten Vanhinta saapuivat paikalle ja rankaisivat Shinnokia tämän petoksesta ja Shinnok karkotettiin Netherealmiin Liu Kangin kukistettua Shao Kahnin, jonka jälkeen henkiinherätetty Raiden asettui Shinnokin paikalle Jumalten Vanhimpien joukkoon.
)
Hermoston ja käyttäytymisen biologiaa
Hermoston ja käyttäytymisen biologiaa on Kai Kailan kirja vuodelta 1985.
Šoorin kieli
Šoorin kieli (šooriksi шор тили, šor tili) on Venäjällä Etelä-Siperiassa asuvien šoorien puhuma turkkilainen kieli.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Šoorien perinteistä asuinaluetta ovat Kuznetskin Alataun rinteet sekä Tomin ja sen sivujokien Kondoman ja Mras-Sun varret. Hallinnollisesti seutu kuuluu Kemerovon alueen Taštagolin ja Novokuznetskin piireihin, Mežduretšenskin kaupunkipiirikuntaan sekä osittain Hakassiaan ja Altain tasavaltaan.
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 15 700 šooria ja 10 000 šoorin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan šooreista 57,5 % ilmoitti äidinkielekseen šoorin ja 40,9 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 53,6 %.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 14 000 šooria ja 6 200 šoorin puhujaa. 99,7 % šooreista osaa venäjää. Alueellisesti he jakautuvat seuraavasti:
Historia ja murteet
Šoori kuuluu turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaisen ryhmän hakassilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat hakassi, tšulyminturkki ja altain pohjoismurteet. Šoorin kieltä ei tule sekoittaa hakassin kielen samannimiseen murteeseen.
Kieli jakautuu kahteen murteeseen. Mras-Sun murre on lähempänä hakassia ja Kondoman murre altain pohjoismurteita. Šoorissa on paljon mongolilaisia ja venäläisiä lainasanoja.
Kirjakieli
Ortodoksiset lähetyssaarnaajat loivat 1880-luvulla kyrilliseen kirjaimistoon perustuneen kirjakielen, jolla julkaistiin aapinen ja uskonnollista kirjallisuutta. Vuonna 1926 perustettiin Vuoristo-Šorian kansallinen piiri, avattiin šoorinkielisiä kouluja ja julkaistiin sanomalehteä. Šooriksi ilmestyi myös alkuperäistä kaunokirjallisuutta. Kirjakielen pohjana oli Mras-Sun murre. Vuonna 1929 siirryttiin latinalaiseen aakkostoon, mutta vuonna 1938 palattiin kyrilliseen kirjaimistoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ғ, қ, ң, ӧ ja ӱ. Vuonna 1939 tapahtuneen kansallisen piirin lakkauttamisen jälkeen kirjakielen viljely loppui lähes kokonaan.
Šoorin kirjaimisto
Nykytilanne
Elvytystoimista huolimatta šooria voidaan pitää vakavasti uhanalaisena kielenä. Nykyään valtaosa sen puhujista asuu kaupungeissa täysin venäjänkielisessä ympäristössä. Äidinkielen arvostus on vähäistä ja venäjä on vaikuttanut voimakkaasti sen rakenteeseen.
Jean Baptiste Joseph Delambre
Ura
Delambre opiskeli Amiensissa ja suoritti perusopintonsa loppuun Pariisissa. Köyhyydestä huolimatta hän jatkoi opiskelua ja kiinnitti lopulta huomionsa matematiikkaan ja tähtitieteeseen. Vuonna 1771 hänestä tuli valtionvarainministeri d'Assyn pojan kotiopettaja, ja tässä tehtävässä toimiessaan hän osallistui Jérôme Lalanden luennoille. Hänen huomattavaan oppineisuuteensa ihastunut Lalande sai d'Assyn asentamaan kotiinsa observatorion Delambrea varten. Täällä Delambre teki havaintoja ja laskelmia, ja vuonna 1790 hän sai Uranusta koskevista tähtitieteellisistä tauluista Ranskan tiedeakatemian palkinnon. Hänet valittiin tiedeakatemian jäseneksi kaksi vuotta myöhemmin. Hänet otettiin Ranskan instituutin jäseneksi sen perustamisen yhteydessä vuonna 1795, ja vuonna 1803 hänestä tuli sen matemaattisen jaoston pysyvä sihteeri. Vuosina 1792-1799 yhdessä Pierre Méchainin kanssa hän suoritti Dunkerquen ja Barcelonan välisen suuren meridiaanimittauksen, jonka tarkoituksena oli määrittää ranskalaisen standardimetrin pituus. Hän raportoi tästä työstä julkaisussa Base du système métrique décimal (1806-1810). Hän toimi Lalanden seuraajana Collège de Francessa tähtitieteen professorina vuodesta 1807.
Delambre omisti viimeiset vuotensa tähtitieteen historian tutkimukselle, jonka tuloksena julkaistiin peräkkäin teokset Histoire de l'astronomie ancienne (1817), Histoire de l'astronomie au moyen age (1819), Histoire de l'astronomie moderne (1821); ja Histoire de l'astronomie au XVIII' sieele. Nämä teokset saavuttivat suuren kuuluisuuden. Hän julkaisi Jupiterin seuralaisten tähtitieteelliset taulut teoksessa Tables ecliptiques des satellites de Jupiter (1792) ja teokset Methodes analytiques pour la determination d'un arc du meridien (1799), Tables du soleil (1806), Rapport historique sur les progres des sciences mathematiques depuis l'an 1789 (1810), A brege d'astronomie (1813), Astronomic theorique et pratique (1814), jne.
Raipparangaistus
Historia
Vielä 1800-luvulla raipparangaistus oli yleistä myös Euroopan ja Yhdysvaltain oikeusjärjestelmässä, mutta 1900-luvulla sen on katsottu olevan epäinhimillisen ja YK:n ihmisoikeuksien sekä kidutussopimuksen vastainen. Suomessa se poistettiin käytöstä, kun vuoden 1889 rikoslaki astui voimaan.
Raipparangaistus on edelleen voimassa monissa Afrikan ja Aasian maissa, muun muassa Malesiassa ja Singaporessa, jossa sitä pidetään tehokkaana välineenä torjua vandalismia, juopumus- ja väkivaltarikoksia. Myös viisumirikkomuksista ja laittomasta siirtolaisuudesta on tuomittu raipparangaistuksiin. On arvioitu, että raipparangaistuksia pannaan toimeen Singaporessa noin tuhat vuodessa.
Suomessa
Ruotsi-Suomessa käytettiin raipparangaistusta varsin tavallisena muotona rikoksentekijöiden rankaisemiseen vielä kauan vuoden 1734 lain voimassaoloaikana; varsinaiset ruumiinrangaistukset – korvien, nenän, kielen tai käden poikkileikkaaminen tai silmän puhkaiseminen – tulivat sen nojalla kyseeseen vain kuolemanrangaistuksen kovennuksena. Raipparangaistukset pantiin toimeen julkisesti, ja ruoskimispaikat sijoitettiin kaupungeissa usein toreille ja maaseudulla yleisten teiden varsille. Kaakinmaan kaupunginosa Tampereella on saanut nimensä siellä 1800-luvun loppupuolelle saakka olleesta kaakinpuusta, johon pahantekijät sidottiin ruoskimisen ajaksi.
Aiemmin, vielä aina 1800-luvun lopulle asti, oli raippojen määrääminen Suomessa melko yleistä. Esimerkiksi Lappeenrannassa toimeenpantiin tiettävästi viimeinen raipparangaistus syksyllä 1887 karjavarkaudesta. Saattoi käydä niinkin, että hyvin köyhä henkilö joutui maksamaan sakkorangaistuksen raippojen muodossa. Tästä muodostuikansansanonta "Rikas maksaa rahallaan, köyhä selkänahallaan." Käytetty väline oli lakisääteisesti määrätty kaksimetrinen, suolavedessä liotettu koivuvitsa. Suolaveden tarkoituksena oli tulehdusten vähentäminen. Raipat annettiin pareittain. Lisäksi rangaistus oli julkisena näytöksenä suoritettu, joten sen suorittamista julkistettiin julkisin kuulutuksin.
Suomen vankiloissa käytettiin raippojen antamista sisäisenä kurinpitomenettelynä aina 1930-luvulle saakka. Menettely oli yksittäisenä rangaistusmuotona kaikkein ankarin sekä erittäin harvinainen, ja sen määräsi vankilan johtaja, joka myös rangaistuksen toimeenpanoa valvoi, muiden korkeiden vankilavirkailijoiden kuten lääkärin ja vankilapastorin kanssa yhteisesti.
Kurinpitokeinona käytetty ruumiillinen kurittaminen Suomen vankiloissa kiellettiin vuonna 1944.
Keith Connor
Connor sai hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa Milanossa 1978 tuloksella 16,53. Hän voitti samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa Edmontonissa loikittuaan 17,21. Prahan EM-kilpailuissa hän oli kuudes ja Moskovan olympialaisissa 1980 neljäs.
Connor loikki sisäratojen maailmanennätyksen 17,31 Detroitissa 13. maaliskuuta 1981. Ulkorataennätyksensä 17,57 hän hyppäsi Provossa 5. kesäkuuta 1982. Hän voitti 1982 Euroopan-mestaruuden Ateenassa tuloksella 17,29 ja Kansainyhteisön kisat Brisbanessa tuulituloksella 17,81.
Arturo Vega
Ramonesin mukana
Vuosina 1975-1977 Vega asui New Yorkissa omistamassaan teollisuushalliateljeessa Joey Ramonen kanssa, ja myös Dee Dee Ramone majaili siellä muutaman kuukauden. Jälkimmäisen Vega kuitenkin joutui häätämään, sillä tämä tappeli jatkuvasti niin ikään ateljeessa asuvan tyttöystävänsä Connien kanssa. Vega toimi yhtyeen pääasiallisena valomiehenä, ja olikin kahta keikkaa lukuun ottamatta läsnä aina Ramonesin esiintyessä. Lisäksi hän suunnitteli bändin tunnetun kotkalogon ja valtaosan tämän t-paidoista. Myöhemmin Vega ylläpiti Ramonesin internetsivuja, vaikkei varsinaista yhtyettä enää ollutkaan.
Taide
Taiteilijana Vega edusti pääasiassa abstraktia taidetta. Hänen töistään tunnetaan muun muassa pimeässä hohtavat hakaristimaalaukset, joita hän teki useita kappaleita. Hän on sanonut teoksistaan seuraavaa:
"Fosforimaalin valoa heijastavat värit eivät ehkä tunnu kovin luonnollisilta, mutta halusinkin kuvata niillä nimenomaan ihmisen luomaa hulluutta. Sokeaksihan sitä tulee, jos tuijottaa fosforivärejä liian kauan. Ne pilaavat näön. Maali on siis jo itsessään kannanotto. Ja kun sillä maalaa kansallissosialismin tunnuksekseen ottamia hakaristejä, tuo ihmisen luoma hulluus korostuu entisestään. Totta kai nautin myös tavasta, jolla ihmiset reagoivat hakaristimaalauksiin. Jengihän hyppi seinille. Hakaristini olivat periaatteessa täydellinen natsitutka: ne houkuttelivat piilonatsit kaapeistaan ulos, sillä tyypit, jotka eniten närkästyivät hakaristeistä, olivat juuri niitä, joilla itsellään oli eniten salattavaa. Poliittinen hyperkorrektius on kaappifasistin pistämätön tunnusmerkki. Senkin takia maalaukset olivat niin kauniita. Ne paljastivat ihmisten oikean karvan."
Muuta
Arturo Vega oli näkyvä jäsen New Yorkin undergroundpiireissä 1960-luvulta alkaen, ja todisti monien kuuluisien henkilöiden ja yhtyeiden vaiheita ja menestystä. Hän asui kuollessaan edelleen New Yorkissa.
Algerian lippu
thumb|188px|Algerian kansallislippu thumb|right|188px|Laivastolippu Algerian lippu on Algerian symboli vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Alun perin se oli Messali Hadjin johtaman, 1920-luvulla vaikuttaneen, kansallismielisen liikkeen, muslimiveljien Pohjois-Afrikan tähti -ryhmän lippu. Liike järjesti ranskalaisten vastaisia mielenosoituksia ja vastarintatoimintaa. Lippu on myös samanlainen kuin Algerian vapautusrintaman, Front de Libération Nationalen eli FLN:n lippu. Lippu otettiin käyttöön 3. heinäkuuta 1962 ja sen suhteet ovat 2:3.
Algerian lippu on jaettu keskeltä kahdeksi samansuuruiseksi pystypalkiksi. Keskellä on kuunsirppi ja tähti. Valkoinen kuvaa puhtautta, vihreä on islamin ja paratiisin väri ja profeetta Muhammadin lempiväri. Punainen taas viittaa marttyyrien vereen. Punainen puolikuu ja tähti ovat tyypillisiä turkkilaista alkuperää olevia islamilaisia tunnuksia Pohjois-Afrikassa. Puolikuu kuvaa tietä, joka uskovien täytyy kulkea päästäkseen paratiisiin ja viisisakarainen tähti Islamin viittä peruspilaria. Algerialaisen perinteen mukaan pitkälle kaareutuva kuunsirppi tuo onnea. Tämän takia Algerian lipussa on erittäin sulkeutunut kuunsirppi.
Converse All Star
pienoiskuva|Chuck Taylor All-Star pienoiskuva|Lyhytvartiset All Star -kengät Conversen valmistamat All Starit ovat kengät, jotka alun perin tarkoitettiin koripallokengiksi. Myöhemmin kengät levisivät myös arkikäyttöön ja ovat nykyään suositut erityisesti nuorison keskuudessa ympäri maailman. Ne tulivat markkinoille 1917. Vuonna 1921 yhdysvaltalainen koripalloilija Charles "Chuck" Taylor alkoi markkinoida kenkiä ja hänen nimikirjoituksensa on All Star -kenkien logossa. Kenkien lempinimi onkin Chuck Taylor. All Star-kenkiä on monenlaisia ja -värisiä. All Starit olivat unisex-käyttöön tarkoitettujen urheilukenkien edelläkävijöitä.
Kengät pysyivät käytännössä muuttumattomina vuoteen 2003 saakka, jolloin Nike osti vuonna 2001 konkurssiin menneen Conversen ja siirsi tuotannon Aasiaan, lähinnä Kiinaan ja Vietnamiin. Tällöin myös osa materiaaleista vaihtui edullisempiin, synteettisiin ja joustavampiin materiaaleihin. Samalla kenkien kannoista poistui "Made in USA" -merkintä, josta alkuperäiset kengät tunnistaa.
HMS Devonshire (D02)
HMS Devonshire (viirinumero D02) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1956 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1959. Se laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1960 kumminaan prinsessa Alexandra ja otettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1962 ensimmäisenä päällikkönään P. N. Howes.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 19. heinäkuuta 1978 Portsmouthissa. Alusta yritettiin myydä Egyptille, mutta keskustelut päättyivät marraskuussa 1979 tuloksettomina. Alus oli ankkurissa ja siitä irrotettiin varaosia edelleen palveluksessa oleviin sisaraluksiin. Se hinattiin heinäkuussa 1984 Atlantille maalilaivaksi. Ensin alukseen osui Sea Harrierin laukaisema Sea Eagle merimaaliohjus, mikä aiheutti merkittävää tuhoa. Lopulta sukellusvene HMS Splendidin laukaisema Tigerfish-torpedo upotti 17. heinäkuuta Devonshiren peräedellä Atlantin syvyyksiin, kun torpedo osui oikeaan kylkeen hangaarin kohdalle katkaisten aluksen perän.
Lovejoy
Lovejoy on John Grantin salanimellä Jonathan Gash luoma kuvitteellinen hahmo samannimisessä kirjasarjassa ja siihen perustuvassa televisiosarjassa. Hän on antiikkikauppias, jolla on poikkeuksellinen kyky tunnistaa antiikkiesineen aitous. Hän on perehtynyt vanhoihin esineisiin voidakseen nimetä ja yksilöidä niitä. Lovejoy on palvellut armeijassa ja on ollut sodassa, jota ei ole tarkemmin yksilöity.
Hänen toimintansa romaaneissa ja televisiosarjassa on usein häikäilemätöntä ja laillisuudeltaan kyseenalaista, vaikka hän ei edustakaan nk. kovaksikeitettyä tyyliä.
Suomennetut kirjat
Lovejoy-kirjoista on käännetty suomeksi Legioonalaisen kulta, Graalin malja sekä Juudaksen liitto. Kirjat on julkaissut Book Studio. Kirjojen kerronta on minä-muotoista, ja usein Lovejoy puhuu suoraan lukijalle. Toisinaan tyyli on varsin suorasukaista.
Juoni alkaa usein jostakin antiikkialalla arkiselta näyttävästä tapahtumasta tai sattumasta jonkin toisen asian yhteydessä. Juonen kehittely muistuttaa salapoliisiromaaneita, joissa syy-yhteydet lopulta paljastuvat. Antiikkiesineet ovat henkilöiden tekojen motiiveina. Kerrontaa keventävät kuiva huumori sekä humoristinen kyynisyys.
Tieteen ja teknologian tutkimus
Tieteen ja teknologian tutkimus on monitieteinen tieteenala, joka tutkii tieteen ja teknologian syntyä, kehitystä ja seurauksia ottaen huomioon historiallisen, kulttuurisen ja sosiaalisen kontekstin.
Lovejoy
Televisiosarja
Brittiläinen Lovejoy-televisiosarja perustuu romaaneihin. Sarjaa tehtiin yksi kausi vuonna 1986, minkä jälkeen se oli viisi vuotta tauolla. Sarjaa jatkettiin viiden tuotantokauden verran vuosina 1991–1994 suunnilleen saman näyttelijäkaartin voimin. Tuolloin sarjan tyyliä muutettiin leppoisammaksi. Suomessa sarjaa on esitetty viimeksi uusintoina TV1:ssä. Suomessa ei ole esitetty sarjan kahta erikoisjaksoa, jotka kuitenkin löytyvät DVD-levyiltä.
Sarjan päähenkilö on Lovejoy, East Angliassa asuva antiikkikauppias. Jaksojen juoni pyörii yleensä harvinaisten ja toisinaan laittomien antiikkiesineiden ympärillä. Sarjan romaaneista mukailtu erikoinen kerrontatapa on, että päähenkilö puhuu usein suoraan kameralle, ja kun tämä yhdistetään sarjan edetessä melkein yliluonnolliseen vaistoon antiikkiesineiden tunnistamisessa, hahmon voi nähdä eräänlaisena maanläheisenä "supersankarina". Lovejoyn etunimeä ei myöskään koskaan mainita.
Lovejoyn uskollisina apureina toimivat lähes kaikissa jaksoissa Tinker Dill ja Eric Catchpole. Eric Catchpole vetäytyy viidennen tuotantokauden aikana "muihin maisemiin" työskentelemään setänsä pubissa, mutta palaa näyttäytymään kuudennen tuotantokauden viimeisessä jaksossa, johon sarja päättyy. Tinker esitellään majurina tai kersanttina tilanteesta riippuen, eikä häntä mikään koskaan estä juomasta lasillista giniä. Tinkerin mukana kulkee aina myös taskumatti, joka on yllättävän usein tyhjä. Eric on sarjan koominen sivuhahmo, joka keventää tunnelmaa epäonnistumisillaan ja yllättävillä tempauksillaan.
Lovejoylla on läheinen ja jännitteinen suhde Phyllis Loganin esittämän Lady Jane Felshamin kanssa, vaikka heistä ei koskaan paria tulekaan. Aristokraattinen Lady Jane on täysin renttumaisen Lovejoyn renttumaista vastakohta, ja tämä eroavaisuus luo kutkuttavan kontrastin monenlaisille tilanteille. Lovejoyta voidaan pitää naistenmiehenä, mutta suhde Lady Janeen ei muutu fyysiseksi. Vuorotellen sekä Lovejoy että Lady Jane ovat kuitenkin mustasukkaisia toistensa kumppaneista ja tekemisistä.
Lähteet
Jonathan Gash
Kekkonen (albumi)
Kekkonen on vuonna 2003 julkaistu Sleepy Sleepersin kokoelma-albumi. Kekkonen on Sleepy Sleepersin sisällöltään laajin kokoelma.
Dimple Kapadia
Dimple Kapadia (s. 8. kesäkuuta 1957 Bombay) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Bobby (1973), Saagar (1985), Rudaali (1993), Dil Chahta Hai (2001), Being Cyrus (2006) ja Tenet (2020). Hän on neljän Filmfare Awards -palkintonsa ohella voittanut parhaan naispääosan National Film Awards -palkinnon vuonna 1993.
Yksityiselämä
Kapadia meni naimisiin näyttelijäkollegansa Rajesh Khannan kanssa vuonna 1973. Kapadia lopetti näyttelemisen aviomiehensä toivomuksesta. He olivat asumuserossa vuodesta 1982 lähtien, mutta pysyivät laillisesti naimisissa Khannan kuolemaan vuonna 2012 asti. Heillä on kaksi tytärtä, entiset näyttelijät Twinkle Khanna ja Rinke Khanna.
Liinalammi (Hämeenlinna)
Liinalammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Hauhonselän alueeseen (35.772) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy.
Morits Saksilainen
right|thumb|Morits Saksilainen. Morits Saksilainen tai Moritz Saksilainen (oikeastaan alun perin Hermann Moritz, Saksin kreivi) ( 28. lokakuuta 1696 Goslar – 30. marraskuuta 1750 Chambordin linna, Loir-et-Cher) oli saksalainen sotilas, Ranskan marsalkka ja vuodesta 1747 marsalkka-kenraali.
Saksilainen oli Puolan kuningas August II Väkevän avioton lapsi ja sai kreivin arvon vuonna 1711 isänsä tunnustettua hänet pojakseen.
Saksilaisen sotilasura alkoi varhain: hän palveli Itävallan armeijassa 1708–1710, Pietari Suuren armeijassa 1711, Puolan armeijassa 1712 ja vuonna 1713 hän nousi rykmentin komentajaksi.
Saksilainen astui Ranskan armeijan palvelukseen vuonna 1720, ja taisteli Puolan ja Itävallan perimyssodissa. Ranskan marsalkan arvon hän sai 1743 Itävallan perimyssodan ansioista. Ylennyksen jälkeen hän voitti liittoutuneet vielä Fontenoyn (1745) ja Rocouxin (1746) taisteluissa. 1747 hänestä tuli kolmas marsalkka-kenraali Ranskan historiassa.
Saksilainen myös kirjoitti sodasta.
Messier 91
Messier 91 (tai NGC 4548) on sauvaspiraaligalaksi noin 63 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Bereniken hiuksissa. Sen löysi todennäköisimmin Charles Messier vuonna 1781. William Herchel löysi sen itsenäisesti 18. huhtikuuta 1784.
Giacomo Giretto
Giacomo Giretto (5. tammikuuta 1973) on italialainen lentopalloilija. Hän pelaa kaudella 2009–2010 M. Roma Volleyn joukkueessa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
206 senttimetriä pitkä Colser Parman kasvatti Giretto debytoi Italian pääsajassa vuonna 1990 Parman joukkueessa. Kauden 2005–2006 hän pelasi A2-liigassa, sillä hänellä oli voimassa oleva sopimus keväällä 2005 A1-liigasta pudonneen Prisma Taranton kanssa. Keväällä 2006 Taranto nousi heti takaisin A1-liigaan, mutta Giretto ei jatkanut enää seurassa vaan siirtyi Roomaan. Roma Volleyssa hän voitti kaudella 2006–2007 A1-liigan pronssia.
Italian miesten lentopallomaajoukkueessa Giretto pelasi 83 A-maaottelua ja voitti muun muassa kahdesti maailmanliigan. Hän on lopettanut maajoukkueuransa.
Piacenzan maakunta
Piacenzan maakunnan pinta-ala on 2 586 km2 ja asukasluku vajaat 300 000. Maakunta muodostuu 48 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Piacenza.
Piacenzan maakunnan suurimmat kaupungit ovat (31.12.2015):
Kirrinen
Kirrinen on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 34 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Hauhonselän alueeseen (35.772) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy.
Viiriraputokko
Viiriraputokko (Stonogobiops nematodes) on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Viiriraputokko jää noin neljä senttiä pitkäksi. Sen vartalo on vinosti ruskeavalkoraitainen, ja selkäevän etummainen ruoto nousee viirinä ylös. Naama on keltainen ja evissä sinisen sävyä.
Alkuperä
Viiriraputokko elää luonnossa Indonesiassa ja Filippiineillä.
Käyttäytyminen
Viiriraputokko kaivautuu hiekkaan. Se voi elää samassa kolossa pistooliravun (Alpheus randalli) kanssa. Samassa altaassa voi pitää pariskuntaa, mutta ei kahta urosta eikä muita hiekkaan kaivautuvia tokkolajeja.
Ravinto
Viiriraputokko syö lihapitoista ruokaa.
Randy Orton
Randal Keith "Randy" Orton (s. 1. huhtikuuta 1980 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen showpainija, joka käyttää painiessaan nimeä Randy Orton. Orton on vapaapainija kolmannessa polvessa: hänen isoisänsä Bob Orton, Sr., kuten hänen isänsäkin, "Cowboy" Bob Orton, ovat entisiä vapaapainin ammattilaisia.
Orton painii WWE -painipromootion Raw -brändissä. Randy kutsui itseään nimellä Legend Killer ja Apex Predator. Nimet perustuivat siihen, että hän yritti tehdä, ja usein tekikin, selvää vapaapainin legendoista.
Messier 86
Messier 86 (tai NGC 4406) on linssimäinen galaksi noin 52 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Siinä on ainakin 400 miljardia tähteä. Se sijaitsee Neitsyen tähdistössä, Neitsyen galaksiryhmän keskustassa. Charles Messier löysi M86:n 18. maaliskuuta 1781.
Galaksin valossa esiintyy harvinaista sinisiirtymää, jonka perusteella M86 lähestyy meitä noin 244 km/s (419 km/s joissain lähteissä). M86:lla on noin 200 000 valovuotta pitkä häntä.
Thomas Myhre
thumb|Thomas Myhre vuonna 2009. Thomas Myhre (s. 16. lokakuuta 1973 Sarpsborg, Norja) on ammattilaisuransa lopettanut norjalainen jalkapallomaalivahti.
Myhre aloitti uransa Moss FK:ssa, Norjan ensimmäisessä divisioonassa. Hänet huomasi englantilainen jalkapalloseura Everton FC, joka osti hänet 800 000 punnalla marraskuussa 1997. Myhre vakiinnutti itsensä heti Evertonin ensimmäisenä maalivahtina Neville Southallin paikalle. Hän teki debyyttinsä 22. huhtikuuta 1998 Norjan maajoukkueessa, pitäen maalin puhtaana 2–0 voitossa Tanskasta Kööpenhaminassa. Myöhemmin Myhre valittiin edustamaan Norjaa 1998 FIFA World Cupissa, jossa hän oli käyttämätön korvike Frode Grodåsille.
JYPin SM-liigakausi 2014–2015
JYP sijoittui kauden 2014–15 runkosarjassa neljänneksi ja selvisi pudotuspeleissä aina välieriin asti, jossa se hävisi lopulta mestaruuden voittaneelle Oulun Kärpille. JYPin lopulliseksi sijoitukseksi jäi 3. sija, kun se voitti pronssiottelussa Rauman Lukon.
Edellinen kausi ja ennusteet
Edellinen kausi oli päättynyt JYPin osalta pudotuspeleissä puolivälierissä tappioon Saimaan Pallolle. Runkosarjassa JYP oli viides, saaden 98 pistettä.
Jääkiekkolehti listasi ennen kauden alkua liigan 50 paras pelaajaa. JYPin parhaaksi arvioitiin puolustaja Mäenpää, joka oli listalla sijalla 14. Muita JYPin pelaajia listalla olivat hyökkääjä Éric Perrin (16.) ja hyökkääjä Jani Tuppurainen (50.).
Pelaajavaihdokset
JYP menitti maalintekovoimastaan viime kauteen verrattuna 39,5 pronsettia eli lähteneet pelaajat tekivät yhteensä 60 maalia. Viime kauteen verrattuna neljä seuraa menetti JYPiä vähemmän maalitekovoimaansa. Lähteneistä pelaajista eniten maaleja oli tehnyt Ossi Louhivaara.
Ennen kauden alkua JYPistä lähti yhdeksän pelaajaa, joista viisi oli puolustajia ja neljä hyökkääjiä. Jussi Halme ja Jyrki Välivaara lopettivat uransa. JYPiin siirtyi ennen kauden alkua puolustaja ja kaksi hyökkääjää.
Talous
Kauteen lähdittäessä JYPin pelaajabudjetti oli 2,58 miljoonaa euroa. JYPin pelaajabudjetti oli liigan viidenneksi suurin: ainoastaan HIFK, Oulun Kärpät, Rauman Lukko ja Tappara käyttivät pelaajakuluihin enemmän rahaa. Pelaajien palkat mukaan luettuna JYPin kulubudjetti oli 7 050 000 euroa, mikä oli liigan neljänneksi suurin. Kaikkien SM-liigaseurojen yhteinen kulubudjetti oli 89 000 000 euroa.
JYPin tulobudjetti oli 7,05 miljoonaa euroa. Tämä oli myös liigan neljänneksi suurin, sillä vain HIFK:lla, Kärpillä ja Lukolla oli suurempi tulobudjetti kuin JYPillä. Markkinointitulot toivat JYPille 2,7 miljoonaa euroa, pääsylipputulot 1,7 miljoonaa ja muut tulot 2,62 miljoonaa euroa. Muut tulot olivat liigan kolmanneksi korkeimmat, mutta sen sijaan markkinointitulot jäivät liigan keskiarvon.
JYP pyrki nollatulokseen. Ainoastaan HIFK, Lukko ja Turun Palloseura pyrkivät nollatulokseen JYPin lisäksi, muiden pyrkiessä tekemään voittoa. Liigaseurojen tulostavoite oli yhteensä lähes 1,5 miljoonaa euroa.
Tuotantokausi
Tuotantokausi on televisiosarjojen tuotannossa se määrä jaksoja, jotka tuotetaan suunnilleen yhden vuoden aikana.
Tuotantokausi käsittää yleensä 6–24 jaksoa. Täyden 22–26 jakson tuotantokauden sarjan uusia jaksoja esitetään Yhdysvalloissa yleensä syyskuusta huhtikuuhun ja niiden välillä ja muulloin uusintoja. Monissa tapauksissa jaksoja on usein vähemmän, jolloin tuotantokausi on se määrä jaksoja, joihin kerrallaan saadaan rahoitus.
Monissa sarjoissa tuotantokausi päättyy aina niin sanottuun cliffhangeriin eli huippujännittävään kohtaan, jolla pyritään saamaan katsojat mukaan myös seuraavalla tuotantokaudella syksyllä. Tämän vuoksi monet jatkuvajuoniset sarjat, jotka on peruutettu tietyn tuotantokauden jälkeen, päättyvät keskeneräisinä (esimerkiksi Twin Peaks tai Lego Ninjago).
Messier 88
Messier 88 (tai NGC 4501) on kierteisgalaksi noin 47 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Bereniken hiukset -nimisessä tähdistössä.
Historia
Charles Messier löysi M88:n 18. maaliskuuta 1781.
Dakota
Dakota voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sahara
thumb|300px|[[Hiekka-aavikko|Ergiä, hiekkamerta, Libyassa.]] Sahara on Pohjois-Afrikassa sijaitseva maailman suurin, kuuma ja hyvin kuiva aavikko. Saharan pinta-ala on noin 9 000 000 neliökilometriä. Sahara on lähes Euroopan kokoinen. Nimi Sahara on arabiankielinen käännös tuaregin sanasta Tenere, ”aavikko” tai ”aavikot”. Hiekka-aavikko eli erg on Saharasta vain melko pieni osa, suurin osa on sora/kivikko- ja kallioaavikkoa.
Saharassa elää noin 2,5 miljoonaa ihmistä, pääasiassa Mauritaniassa, Marokossa ja Algeriassa. Ihmiset asuvat yleensä keitailla ja vuoristojen kosteilla alueilla. Tamanrasset on esimerkki vuoristossa olevasta asutuskeskuksesta, ja Saharan suurin kaupunki Nouakchott on Atlantin rannikolla.
Saharasta etelään on aavikoitumiselle altis Sahel. Vastoin yleistä luuloa Sahara ei laajene nopeasti etelään, mutta sen koko vaihtelee huomattavasti sademäärien mukaan.
Sijainti ja koko
thumb|300px|[[Satelliittikuva Saharasta vuodelta 2001.]] Pohjois-Afrikassa sijaitseva maailman suurin kuivuusaavikko Sahara on noin 5 150 kilometriä leveä ja 1 277–2 250 kilometriä pitkä. Saharan koko riippuu aavikon määrittelystä ja vuotuisesta kuivuusvaihtelustakin. Useimmin käytetyn laajemman määritelmän mukaan Sahara sijaitsee Kravun kääntöpiirin molemmin puolin, ja se ulottuu 15–33 leveysasteen välille. Suur-Saharan koko on jopa 9,1 miljoonaa neliökilometriä, mutta WWF:n käyttämän suppeamman määritelmän mukainen varsinainen Sahara on 4 619 260 neliökilometriä ja ulottuu pohjoisten leveysasteiden 18–30 välille.
Saharan aavikko ulottuu lännessä Atlanttiin ja idässä Punaiseenmereen. Autiomaan pohjoisraja kulkee Atlasvuoriston etelänpuoleisilla rinteillä, mutta idempänä, etenkin Libyassa se ulottuu paikoin Välimeren rantaan saakka. Etelässä Sahara ulottuu Nigerjoen laaksoon ja Sudaniin Sahelin vyöhykkeen rajoille.
Sahara ulottuu Marokon, Algerian, Tunisian, Libyan, Egyptin, Mauritanian, Malin, Nigerin, Tšadin ja Sudanin alueille. Näistä viisi ensimmäistä rajoittuvat pohjoisessa Välimereen. Viisi jälkimmäistä taas sijaitsevat pääosin Sahelin savannialueella, mutta ulottuvat pohjoisessa pitkälle Saharaan. Atlantin rannalla on lisäksi kiistanalainen, Marokon miehittämä Länsi-Sahara, joka on lähes kokonaisuudessaan autiomaata.
Maisematyypit
thumb|300px|Adrarin alueen kivikkoista ylätasankoa.
Noin neljännes Saharan pinta-alasta on hiekka-aavikkoa, jossa on jopa yli 300 metriä korkeita hiekkakinoksia, dyynejä. Tätä aavikkotyyppiä kutsutaan arabian kielessä nimellä erg. Hiekka sijaitsee yleensä painumissa. Suurin osa Saharasta on kivikko- ja sora-aavikkoa, jota kutsutaan eri paikoissa nimillä reg tai serir, jotka ovat hyvin kuivia alueita ja lähes elottomia. Saharan pohjoisosien kivisiä ja soraisia ylätasankoja sanotaan hamadaksi, joka on vähähiekkaista pääosin alle 500 metrin korkeudessa olevaa eroosion kuluttamaa kalkki- ja hiekkakivitasankoa. Noin neljännes Saharasta on vuoristoa. Saharan vuoristoihin kuuluvat muun muassa Ahaggar- ja Tibestivuoristo. Tibestivuorilla Tšadin pohjoisosissa on Saharan korkein vuori 3 415 metrin korkuinen Emi Koussi. Ahaggarvuoriin liittyy Tassili n’Ajjerin ylätasanko. Varsinkin itäisessä Pohjois-Saharassa on painumia, joissa on keitaita ja suolaliejukoita. Saharassa on veden uurtamia kanjoneita, kuivia jokiuomia, vadeja.
Kasvillisuus
thumb|300px|Keidas Libyan alueella olevassa Saharan osassa.
Saharan kasvisto on niukkaa, ja koko aavikon alueella elää vain noin 500 kasvilajia, mikä on huomattavan vähän alueen laajuuteen verrattuna. Pääosa kasveista on kuivakkokasveja tai lyhytikäisiä kasveja. Kosteammalla alueilla on puolestaan suolakkokasveja. Kasvillisuus on keskittynyt vadeihin ja keitaille, joissa kasvaa akaasioita, tamariskejä ja sodomanmadareja.
Eläimistö
Saharan eläimistö on yllättävän runsasta, jopa keskisen Saharan erittäin kuivissa olosuhteissa. Saharan alueella elää 70 nisäkäs-, 90 lintu- ja noin 100 matelijalajia. Niveljalkaisia on myös runsaasti. Saharan eläimet piiloutuvat päivän kuumuutta kaivautumalla hiekkaan tai menemällä piiloon suojaiseen koloon. Monet eläimet ottavat veden suoraan ravinnosta, ja monien tarvitsee juoda vain harvoin.
Ilmasto
Jotkut Saharan alueet ovat erittäin kuivia. Esimerkiksi laakiomainen Tanezrouft on yksi maailman kuivimpia ja elämälle epäystävällisimpiä alueita. Yleisestikin Saharan ilmasto on aavikoksikin kuiva ja kesäisin erittäin kuuma. Tämä johtuu subtrooppisesta korkeapaineesta ja päiväntasaajan läheisyydestä. Suuressa osassa Saharaa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli +35 °C. Koska vuorokautiset lämpötilavaihtelut ovat yleensä pilvettömyyden takia suuria, lämpötila nousee kesällä usein varjossakin yli +50 °C. Korkein mitattu lämpötila on noin 57 °C. Hiekan pinnasta on mitattu joskus melkein +78 °C. Talvella varsinkin Pohjois-Saharassa on viileää tai jopa kylmää. Lämpötila on usein alle +15 °C ja painuu vuoristossa ja pohjoisessa yöllä jopa pakkasen puolelle. Etelä-Saharassa on talvellakin noin 20 °C.
Ilmastohistoria
Viimeisten miljoonien vuosien kuluessa Sahara on ollut välillä aavikkoa, välillä ruohosavannia. Sahara alkoi aavikoitua viimeistään noin viisi miljoonaa vuotta sitten, luultavasti jo aiemmin, vuonna 2014 julkaistun ilmastomalliin perustuvan tutkimuksen mukaan mahdollisesti seitsemän miljoonaa vuotta sitten. Viime jääkauden huippukohtana Sahara oli nykyistä laajempi. Jääkauden päätyttyä Saharaan muodostui laaja savannialue, jossa eli ensin metsästäjiä, sitten paimentolaisia ja viljelijöitä. Saharassa eli monia savannin eläimiä, ja siellä kasvoi sekä savannille että Välimeren maille tyypillistä nahkealehtistä kasvillisuutta. Sahara kuivui huomattavasti noin vuoden 3000 eaa. jälkeen.
Aavikoitumisuhka
thumb|300px|Saharan laitavyöhykkeen, kuivan [[Sahelin pensaikkoa.]]
Saharan eteläpuolinen kuiva savanni- ja pensaikkovyöhyke Sahel saattaa olla aavikoitumisvaarassa. Aavikoitumisen väitetään johtuneen osin liikalaiduntamisesta ja puuston kaadosta. Laiduneläimet ovat syöneet irtomaata sitovan kasvillisuuden pois, jolloin maa on paljastunut ja lähtenyt tuulen mukaan. Savannihan kuivuu sateettomalla kaudella. Saharan pinta-ala vaihtelee melko paljon sademäärien mukaan. Kymmenen vuoden aikana vaihtelu voi olla jopa miljoona neliökilometriä ja Saharan eteläraja voi siirtyä jopa 130 kilometriä.
Saharan on väitetty laajentuneen huomattavasti viime vuosisatoina. Saharan eteläraja oli vuonna 1650 eräiden tietojen mukaan Aïrvuorten ja Tšadjärven keskivaiheilla ja pohjoisraja Atlasvuorten eteläkärjen tasalla. 1900-luvun lopulla Sahara ulottui pohjoisessa miltei Välimeren rannoille ja etelässä Tšadjärven seuduille.
Satelliittitutkimusten mukaan usein esitetty väite siitä, että Sahara laajenee viisi tai jopa 45 kilometriä vuodessa Sahelin alueelle ei pidä paikkaansa. Satelliittikuvat osoittavat päinvastoin Sahelin viheriöityneen huomattavasti 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Paikalliset viljelijät ovat oma-aloitteisesti istuttaneet perinteisillä menetelmillä miljoonia puita, joiden luomat mikroilmastot sitovat vettä, parantavat satoja ja tuottavat hedelmiä, rehua karjalle ja polttopuuta. Väestönkasvusta huolimatta alueella ei ole koettu nälänhätää. Sahelin vihertämisen on arveltu myös vaikuttavan sademäärien kasvuun ja synnyttävän positiivisen palautekytkennän.
Asutus
Ehkä vuoden 1000 eaa. tienoilla Saharaan ilmestyi valloitussotiin liittyvä imperialismi sotavaunuineen. Sahara oli laajalti nykyisenlainen aavikko roomalaisaikana, jolloin sinne tuotiin Aasiasta kameli. Arabit levittäytyivät Saharaan 600- ja 700-luvuilla. Keskiajan Ghanan kuningaskunnan nousu vilkastutti jo aiemmin esiintyneen Saharan halki käydyn kaupan.
thumb|300px|Saharan tärkeimmät kauppareitit vuonna 1400. Saharan poikki pohjoisesta etelään ja takaisin kulkeneet kauppareitit olivat keskiajan tärkeimpiä kauppateitä. Kamelikaravaaneilla pystyttiin kulkemaan ankarissa ja vaarallisissa oloissa keitaalta keitaalle suuria lasteja kantaen. Karavaanien rahoituksesta ja liiketaloudellisesta puolesta vastasivat pohjoisen kauppiaat, ja kuljetuksen ja suojelun järjestivät arabi- ja berberipaimentolaiset. Tärkeimmät kauppatavarat olivat kulta, jota vietiin etelästä pohjoiseen, ja suola, jota vietiin pohjoisesta etelään. Paljon kuljetettiin myös esimerkiksi tekstiilejä, silkkiä, villaa, hevosia ja metallitavaroita kuten aseita.
Saharassa asuu keitailla pääosin berbereitä, arabeja, negridejä ja nilootteja. Tunnetuin berbereihin kuuluva kansa on Keski-Saharan tuaregit. Saharan pääuskonto on islam. Perinteisiä elinkeinoja ovat olleet paimentolaisuus, keidasviljely, kauppa ja käsityö. Enemmistönä olevien paimentolaisten elämä on ollut luonnonvarojen vähyyden takia niukkaa. Kaivannaisten, kuten öljyn, kaivaminen on muuttanut monin paikoin elinkeinorakennetta ja kulttuuria. Moottoriajoneuvot ja lentokoneet ovat enenevissä määrin syrjäyttämässä perinteistä matkustamista kamelin ja aasin selässä. Saharan halki kulkee pohjoisesta etelään viisi suurta tietä.
Koska Saharan kasvillisuus on vaihdellut, muutamat tutkijat uskovat Saharan säädelleen pumpun tavoin kasvien, ihmisten ja eläinten muuttoliikettä Afrikan ja Aasian välillä. Kun Sahara oli savannia, saattoivat alkuihmiset ja eläimet kulkea sen läpi. Kun Sahara oli aavikkoa, se oli este ihmisen liikkumiselle aikana, jolloin kamelia ei tunnettu.
Kölnin koulusurmat
Kölnin verilöyly oli 11. kesäkuuta 1964 Kölnissä tapahtunut joukkomurha, jossa Walter Seifert tunkeutui Volkhovenin katoliseen kansakouluun ja tappoi kaikkiaan kymmenen ihmistä. Lopulta hän otti myrkkyannoksen, joka johti hänen kuolemaansa samana päivänä sairaalassa.
Seifertillä oli aseinaan omatekoinen keihäs ja liekinheitin. Hän oli syrjäytynyt vuosia sitten vaimonsa kuoltua synnytyksessä. Hän kärsi pahenevasta tuberkuloosista ja puhjenneesta skitsofreniasta. Joukkomurhan motiivi ei ole koskaan täysin selvinnyt.
Uhrit
thumb|right|Ursula Kuhrin hautakivi [[Kölnin eteläisellä hautausmaalla.]]
Inventor of Evil
Inventor of Evil on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin vuonna 2005 julkaistu studioalbumi.
Messier 94
Messier 94 (tai NGC 4736) on kierteisgalaksi noin 16 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Ajokoirien tähdistössä.
Historia
Pierre Méchain löysi Merrier 94:n 22. maaliskuuta 1781, ja Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa kahta päivää myöhemmin.
Huomioitavia piirteitä
M94:llä on liner-tyyppinen ydin (liner = ). Ytimen spektristä on pääteltävissä, että siellä on heikosti ionisoitunutta kaasua. M94:llä on myös kaksi rengasta, sisempi ja ulompi. Sisempi on halkaisijaltaan noin 70″, ja ulompi on noin 600″. Sisemmällä renkaalla tapahtuu voimakasta tähtien muodostumista.
Voulez-Vous
Voulez-Vous on ruotsalaisen ABBA-yhtyeen kuudes albumi, joka ilmestyi 23. huhtikuuta 1979. Se äänitettiin maaliskuun 1978 ja maaliskuun 1979 välisenä aikana.
Albumin äänitysten aikaan maailmalla vallitsi diskokuume, mikä heijastuu myös Voulez-Vous -levyllä. Albumin nimikappale ”Voulez-Vous” äänitettiin Criteria Studiosissa Miamissa, jossa Bee Gees -yhtye oli levyttänyt omia diskohittejään. Albumin muita menestyskappaleita ovat ”Chiquitita”, ”Does Your Mother Know”, ”Angeleyes” ja ”I Have a Dream”.
Albumin nimi on ranskaa ja tarkoittaa "haluatteko?". Levy on julkaistu uudelleen remasteroituna kahdesti, 1997 ja 2001.
Saavutukset
Albumi pääsi Ison-Britannian listaykköseksi vuonna 1979. Albumilta julkaistiin myös neljä singleä:
Vuonna 2009 Voulez-Vous pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Kappaleet
Vuoden 2001 CD-version bonuskappaleet
M/S Wolin
M/S Wolin on Wolin Line -varustamon omistukseen rekisteröity ro-ro/matkustaja-alus, joka on rakennettu vuonna 1986 Moss Rosenberg Værft -nimisellä telakalla Mossissa, Norjassa. Kuollutta painoa aluksella on 5 143 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle, ja se kotisatama on Nassau. Nykyisin puolalainen Unity Line liikennöi aluksella Świnoujścien ja Trelleborgin välillä.
1985–2006
19. maaliskuuta 1985 alus laskettiin vesille. 13. lokakuuta 1986 alus luovutettiin SJ:n (SweFerry) omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Tuolloin aluksen nimi oli Öresund. Kotisatamaksi tuli Helsingborg. Marraskuun alussa DanLink aloitti liikennöinnin Öresundilla Helsingborgin ja Kööpenhaminan välillä. Joulukuussa 1988 alus rekisteröitiin Swedcarrier Shipping Ab:n omistukseen. Kotisatama säilyi omistajan vaihtumisesta huolimatta Helsingborgina. Vuoden 1992 alussa SweFerry osti laivan. Kesäkuussa 1996 Öresundin omistaja vaihtui jälleen, kun Partrederi Öresund ANS osti ja liputti sen Norjan lipun alle, kotisatamanaan maan pääkaupunki Oslo. Tämän jälkeen uusi omistaja vuokrasi aluksen SweFerrylle.
Toukokuussa 1997 alus rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. 6. heinäkuuta 2001 Öresund myytiin SC RoPax I Ltd:lle, joka rekisteröi sen Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. 7. joulukuuta, ennen uudelle omistajalle (Seacontainers Ltd.) luovutusta, laiva meni tarkastuskäynnille Landskronassa, Ruotsissa sijaitsevalle telakalle. Tarkastuskäynnin jälkeen, 19. joulukuuta Öresund meni kunnostustöitä varten Remontowa -nimiselle telakalle Gdańskiin Puolaan. 1. tammikuuta 2002 alus siirtyi Seacontainers Ltd:n haltuun, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo.
7. huhtikuuta 2005 lontoolainen MV Sky Wind Ltd osti Sky Windin. Omistajan vaihtumista huolimatta alus säilytettiin Ruotsin lipun alla. Heinäkuussa 2006 Silja Cruise osti laivan.
2007–
Tallink Grupp, jonka tytäryhtiön Silja Cruisen omistuksessa Sky Wind oli, ilmoitti 25. toukokuuta 2007 myyvänsä aluksen elokuussa 2007. Reitille etsitään korvaajaa, ja aluksen myynti oli osa Turku–Tukholma-linjan uudistusta. Alus myytiin puolalaiselle Polish Steamship -varustamolle, ja se lopetti Turun ja Tukholman välisen liikennöinnin 19. elokuuta 2007. Aluksen luovuttaminen uudelle omistajalle (Wolin Line) tapahtui 22. elokuuta, minkä jälkeen alus sai samana päivänä nimen Wolin. Uusi omistaja rekisteröi aluksen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Syyskuussa puolalainen Unity Line aloitti liikennöinnin Wolinilla Świnoujścien ja Trelleborgin välille.
Olhavan tšuudit
Olhavan tšuudit olivat Olhavanjoen seudulla elänyt suomalais-ugrilainen kansa tai ryhmä, jota vanhastaan on pidetty kieleltään itämerensuomalaisina. Viikinkiajalla tšuudit asuttivat Laatokanlinnan alueita yhdessä varjagien kanssa, mutta asutus venäläistyi jo keskiajalla. Nykyisin Laatokan etelärannalla tunnetaan pari kyläkeskusta, joilla on säilynyt itämerensuomalaista perua oleva nimi.
Hiljattain on tutkittu Laukaanjoen ja Olhavanjoen alueen vanhaa paikannimistöä, erityisesti vesistöjen nimiä. Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää alueen etnistä historiaa 400–1100-luvuilla. Päätuloksena tutkimuksesta on ollut, että Olhavan tšuudit eivät paikannimistön perusteella olleet kieleltään itämerensuomalaisia. Toisaalta on esitetty, että etelästä alkaen itämerensuomalaiset kielialueet ovat keskiajalle tultaessa saaneet  vaikutteita mm. balttikielistä ja slaavikielistä. Näin ollen itämerensuomen substraatti on vaihtunut.
Nuru Kane
Nuru Kanen yhtye Bayefall Gnawa on esiintynyt muun muassa Malissa 2004 ja Liverpoolin Africa Oyé -festivaaleilla 2006. Kanen debyyttialbumi oli Sigil, joka julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 14. maaliskuuta ja muualla maailmassa 24. huhtikuuta 2006. Levy-yhtiöt olivat Riverboat Records ja World Music Network.
Bayefall Gnawa -yhtyeeseen kuuluvat Nuru Kanen lisäksi Thierry Fournel, Djeli Makan Sissoko ja Abdelkader Tab.
Olhavan tšuudit
Tuloksena paikannimien tutkimuksesta on kuitenkin ollut, että varmasti itämerensuomalaiset vesistönimet alueella rajoittuvat lähinnä vain Suomenlahden ja Laatokan etelärannikoiden läheisyyteen. Etelämpänä ei myöskään esiinny niitä itämerensuomalaiselle substraattinimille tyypillisiä nimenosia, joita tavataan pohjois-Venäjän alkuperältään itämerensuomalaisiksi tulkituissa substraattipaikannimissä esimerkiksi Arkangelin alueella.