cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Gentleman’s Alliance Cross
Otomiyan-perhe
Kusame Otomiya Yläasteen oppilasneuvoston vara-puheenjohtaja. Hänestä tuli Hainen veli, kun hänen äitinsä Ryokka ja Hainen isä Itsuki menivät naimisiin. Tykkää Hainesta, mutta ei saa vastakaikua tunteisiinsa. Aluksi vihaa Komakia, mutta huomaa sitten olevansa rakastunut tähän.
Itsuki Otomiya Hainen biologinen isä. Adoptoi Hainen Kamiyan perheestä. Seurusteli lukiossa Maikan kanssa, mutta he joutuivat eroamaan kun Kazuhito vei Maikan pakolla. He saivat kuitenkin lapsen (Hainen) ja Maika huijasi että Haine olisi Kazuhiton itsensä lapsi. Yleensä erittäin iloinen ja kiltti. Meni naimisiin Ryokkan kanssa ja hän rakastaa tätä kovasti.
Ryokka Otomiya Kusamen äiti ja Itsukin vaimo. Ryokka on erittäin kiltti ja äidillinen. Hän ihaili Maikaa lukioaikoina.
Kamiyan-perhe
Maika Kamiya Hainen oikea äiti. Kun Haine adoptoitiin, hänen muistinsa katosi. Rakasti Itsukia, mutta mennessään Kazuhiton kanssa naimisiin, hän alkoi pikkuhiljaa lämmetä Kazuhitolle..
Kazuhito Kamiya Maikan mies, Komakin ja Tashibanan isä. Erittäin ankara ja vakava, ei hymyile juuri koskaan. Haine pelkää häntä. Antoi Hainen adoptoitavaksi, koska halusi päästää tämän vapauteen. Rakastui Maikaan ja otti tämän väkipakolla itselleen.
Mohammed Fairouz
thumb|right|Mohammed Fairouz
Mohammed Fairouz (s. 1985) on yhdysvaltalais-arabiemiraattilainen säveltäjä.
Fairouz opiskeli Curtis Institute of Musicissa ja New England Conservatory of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa olivat György Ligeti, Gunther Schuller ja Richard Danielpour. Hänen teostensa joukossa on esimerkiksi sinfonioita, konserttoja ja oopperoita. Toinen ooppera, The New Prince, oli Alankomaiden kansallisoopperan tilaama teos, jonka libretistinä toimi David Ignatius. Kolmannessa sinfoniassa (Poems and Prayers) on muiden muassa Fadwa Tuqanin, Mahmud Darwishin ja Jehuda Amihain sanoihin sävelletty lauluosuus. Neljäs sinfonia, Carnegie Hallissa vuonna 2013 kantaesitetty In the Shadow of No Towers (puhallinorkesterille) kuvaa yhdysvaltalaista elämänmenoa maahan 11. syyskuuta 2001 tehdyn terroristihyökkäyksen jälkimainingeissa.
Fairouz on säveltänyt konsertot viulisti Rachel Barton Pinelle, sellisti Maya Beiserille ja klarinetisti David Krakauerille. Vuonna 2015 Deutsche Grammophon julkaisi Fairouzin teoksille omistetun albumin Follow, Poet. Fairouzin musiikkia on esitetty myös Arabiemiraateissa, esimerkiksi Dubain oopperassa.
SiN Episodes
SiN Episodes on Ritual Entertainmentin kehittämä ja Valve Corporationin julkaisema FPS-peli, joka jatkaa vuonna 1998 julkaistun SiN-pelin tarinaa. Pelin ensimmäinen episodi, Emergence, julkaistiin vuonna 2006, ja se käyttää pelimoottorinaan Half-Life 2:en Source Engine -pelimoottoria. Pelille suunniteltiin yhteensä yhdeksän episodia, mutta ensimmäisen episodin julkaisun jälkeen Ritual Entertainment ostettiin ja pelin kehitys on sen vuoksi keskeytetty, tai jopa kokonaan peruutettu.
Episodi 1
Pelaaja ottaa alkuperäisen SiN-pelin päähenkilön, HardCorpsin johtajan, eversti John R. Bladen roolin. Tavoitteena on saada pidätettyä Freeport Cityn huumeparoni Viktor Radek, joka on yhteistyössä SiNTekin pääjohtajan, Elexis Sinclairen, kanssa. Bladen apuna on alkuperäisestä SiN-pelistä tuttu hakkeri JC Armack ja uutena jäsenenä Bladen tiimissä toimii nuori nainen nimeltä Jessica Cannon.
Kustavi Elovaara
Erik Gustaf (Kustavi) Elovaara (ent. Eriksson, 1. joulukuuta 1867 Alatornio – 31. toukokuuta 1935 Pyhäjärvi Ol.) oli suomalainen valtiopäivämies ja kansanedustaja.
The Better Half
The Better Half on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Shaina Magdayao, Carlo Aquino, JC de Vera ja Denise Laurel.
Norppa
Norppa eli kiehkuraishylje (Pusa hispida, aiemmin Phoca hispida) on suhteellisen pienikokoinen hyljelaji, joka elää pohjoisilla alueilla ja lisääntyy jäällä.
Raziya al-Din
Sulttaani Raziya (1205–1240) oli Delhin sulttaanikunnan sulttaani vuosina 1236–1240 ja ensimmäinen naispuolinen muslimihallitsija Intiassa. Raziya oli sulttaani Iltutmishin tytär. Iltutmish oli tullut Delhiin sulttaani Qutb-ud Dinin sotilasorjaksi, ja noussut tämän alaisuudessa merkittävään rooliin. Qutb-ud Dinin kuoltua Iltutmish nousi Delhin sulttaaniksi. Iltutmish oli tehokas hallitsija, mutta myös avomielinen henkilö. Hän huomasi että hänen poikansa eivät olleet yhtä päteviä nousemaan hänen seuraajakseen kuin tytär Raziya. Iltutmish rikkoi muslimiperinteen ja nimesi Raziyan seuraajakseen.
Norppa
Piirteet
Aikuiset norpat ovat 85–160 senttimetriä pitkiä ja painavat 40–90 kilogrammaa. Norpat voivat elää jopa 35-vuotiaiksi. Muista hylkeistä norpan erottaa muun muassa lyhyemmästä kuonosta ja litteämmästä naamasta. Silmät katsovat suoremmin eteenpäin kuin muiden hylkeiden, luoden vaikutelman inhimillisistä kasvoista. Norpan erottaa myös sen selässä ja kyljissä olevista vaaleista renkaista.
Raziya al-Din
Iltutmish kuoli vuonna 1236. Vaikka Raziya oli nimetty hänen seuraajakseen, muslimiaatelisto ei hyväksynyt naista hallitsijaksi. Raziyan sijasta sulttaaniksi nimettiin hänen veljensä Rukn ud din Firuz. Tämä osoittautui epäpäteväksi hallitsijaksi ja valtataisteluun sekaantui myös tämän äiti ja Iltutmishin leski Shah Turkan. Sulttaani Firuz ehti olla vallassa kuusi kuukautta, kunnes hänet ja hänen äitinsä murhattiin salaliiton seurauksena.
Norppa
Alalajit ja sukulaislajit
Eri alueilla elävät norppapopulaatiot erotetaan viideksi alalajiksi: Viimeksi mainitut kolme alalajia elävät nykyään eristyksissä toisistaan. Ne ovat jääkauden aikaisia reliktejä, jotka ovat sopeutuneet elämään makean tai murtoveden olosuhteissa, eikä niillä ole geenivaihtoa muiden alalajien kanssa. Saimaannorppa on erityisen uhanalainen, jäljellä on noin neljäsataa yksilöä.
Raziya al-Din
Raziya nousi puoliveljensä jälkeen Delhin sulttaaniksi. Sulttaaniksi tultuaan hän vaihtoi vaattensa miesten perinteisesti käyttämään asuun ja luopui hunnun käytöstä, mikä järkytti konservatiivista muslimiyhteisöä. Raziya osoittautui päteväksi hallitsijaksi, joka huolehti aidosti alamaisistaan. Hänen aikanaan myös torjuttiin mongolien hyökkäys.
Norppa
Alalajit ja sukulaislajit
Norpalla on kaksi Pusa-sukuun kuuluvaa sukulaislajia, Baikaljärven baikalinhylje ja Kaspianmeren kaspianhylje. Nämä molemmat lajit ovat periytyneet norpasta ja eronneet omiksi lajeikseen noin kaksi miljoonaa vuotta sitten.
Raziya al-Din
Maan aatelisto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Raziyaan sulttaanina ja hän joutui salaliiton uhriksi. Hänet murhasi hänen oma palatsihenkivartijansa. Raziya ehti hallita vain kolme ja puoli vuotta. Jälkikäteen jotkut historioitsijat ovat todenneet, että Raziyan ainoa heikkous hallitsijana oli se että hän oli nainen, mutta modernit historioitsijat eivät jaa tätä näkemystä. Hän oli kyvykäs hallitsija ja määrätietoinen sotilasjohtaja, sillä hän johti henkilökohtaisesti kaikkia sotaretkiä hallintokautensa aikana. Hän pukeutui miehen pukuun ja istui valtaistuimella ilman huntua, koska hän halusi hoitaa tehtäviään hallitsijana epäröimättä ja totuudenmukaisesti. Maan aatelisto halusi nostaa valtaistuimelle heikon sulttaanin, joka olisi helpommin ohjattavissa, Raziya ei näin ollen sopinut heidän suunnitelmiinsa, mikä synnytti salaliiton häntä vastaan. Raziyaa seurasi Delhin sulttaanina Iltutmishin poika ja Raziyan puoliveli Bahram.
Norppa
Esiintyminen ja metsästys
Petroskoilaisten tutkijoiden mukaan Äänisessä olisi tavattu hyljettä vuonna 1974, mutta sen taksonomiaa ei ole varmistettu. Samaan viittaa Iivari Leiviskän ja Eino Kärjen jatkosodan aikaisen teoksen Itä-Karjala, Maa ja Kansa (WSOY 1942) kertomus. Yleisesti ottaen tiedeyhteisön kanta on, että Äänisessä ei ole omaa, luonnonvaraista hyljekantaa.
Itämerennorppaa on aikaisemmin metsästetty monissa Itämeren valtioissa ja se on ollut tärkeä riistaeläin. Nykyisin laji on Itämerellä rauhoitettu, lukuun ottamatta Suomea, joka salli metsästyksen aloittamisen vuonna 2010.
Lilibeth Morillo
Lilibeth Rodriguez Morillo  (s. 12. kesäkuuta 1969 Caracas) on venezuelalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Maria de la Luz Centeno sarjassa La niña de mis ojos. Morillon isä on laulaja José Luis Rodriguez.
Australia (vuoden 2008 elokuva)
Australia on Baz Luhrmannin ohjaama seikkailuelokuva vuodelta 2008. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan syntyvaiheisiin 1930-luvun lopun Australiassa.
Juoni
Vuonna 1939 englantilainen aatelisrouva lady Sarah Ashley matkustaa Australiaan tapaamaan miestään ja myymään heidän suuren Faraway Downs -karjatilansa. Australiaan saavuttuaan hän perii karjatilan itselleen hänen miehensä saatua salamyhkäisesti surmansa. Muiden juoniessa karjatilaa itselleen lady Sarah päättää toteuttaa edesmenneen miehensä suunnitelman myydä karja armeijalle ja lähtee ajamaan karjalaumaa Australian halki kohti Darwinia apunaan karjapaimen Drover ja aboriginaalipoika Nullah.
Fetch the Bolt Cutters
Fetch the Bolt Cutters on yhdysvaltalaislaulaja Fiona Applen viides studioalbumi, joka julkaistiin Epic Recordsin kautta 17. huhtikuuta 2020. Se on Applen ensimmäinen albumi kahdeksan vuotta aiemmin julkaistun The Idler Wheel... -albumin jälkeen. Levyarvioita kokoavan Metacritic-sivuston mukaan Fetch the Bolt Cutters sai kriitikoilta ”yleistä ylistystä”. Sivuston keräämissä arvosteluissa albumin keskimääräinen arvosana oli täysi sata 21. huhtikuuta 2020, mikä teki siitä kaikkien aikojen parhaiten arvioidun albumin. Albumi palkittiin parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnolla.
Hearts of Iron II
Hearts of Iron II on Paradox Interactiven kehittämä ja julkaisema toiseen maailmansotaan sijoittuva strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Peli on osa Hearts of Iron -pelisarjaa.
245 px|thumb|Kuvakaappaus pelistä.
Historia
Aivan vuoden 2005 alussa Paradox Interactive julkaisi Hearts of Iron -peliin jatko-osan, Hearts of Iron II:ksi nimetyn täysihintaisen uuden pelipaketin. Jatko-osa keskittyi korjaamaan tekoälyn puutteita ja uudisti teknologisen kehittelyn ja valtioiden poliittiset päätökset täysin. Taistelujärjestelmää muutettiin myös realistisempaan suuntaan (muun muassa suuret motit ovat nyt mahdollisia ja vastaavat paremmin todellista hyötyään) ja bugeista lähes täysin vapautettu moninpeli.
Skenaariot
Hearts of Iron II:ssa pääsee osallistumaan toiseen maailmansotaan melkein mille tahansa sen aikaisista valtioista. Sotaan pääsee mukaan vuosien 1936, 1938 1939, 1941 ja 1944 kohdalta. Lisäksi on erikseen tärkeimpiä taisteluja, kuten taistelu Ranskasta, operaatio Barbarossa ja Normandian maihinnousu sekä talvisota.
Lisäosat
Hearts of Iron II:selle julkaistiin huhtikuussa 2006 lisälevy nimeltä Doomsday, joka tuo peliin uuden kuvitteellisen Doomsday-nimisen skenaarion. Skenaariossa siirrytään suoraan toisesta maailmansodasta kolmanteen maailmansotaan, hetkeen jossa Neuvostoliitto olisi jatkanutkin levittäytymistään länteen, eikä pysähtynyt Berliiniin niin kuin oikeasti tapahtui.
Peliin on myös tehty laajennus Armageddon joka ilmestyi maaliskuun loppupuolella 2007.
Kuhmalammi
Kuhmalammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Tevajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen pohjoispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,5 metriä mpy. Siihen laskevat Iso Tevajärvi ja Vähä Tevajärvi. Lampi laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Heinjokea pitkin Alainenlammiin. Heinjoen pituus on 2,0 kilometriä ja pudotus 25,2 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty, mutta se oli nimetön. Vuoden 1965 peruskartassa järven lähiympäristö oli lähes ojittamatonta, mutta vuoteen 1985 mennessä järven lähiympäristö oli ojitettu.
Sara@crazymail.com
Sara@crazymail.com on vuonna 1998 ilmestynyt Tuija Lehtisen kirjoittaman Sara-nuortenkirjasarjan ensimmäinen osa. Sarjan muut osat ovat Nottingham kesällä kello 6, Sara ja levottomat jalat ja Missä olet, Sara?.
Kirja kertoo helsinkiläisestä punkkaritytöstä, 16-vuotiaasta Sara Niinistöstä, joka esiintyi myös Lehtisen aiemmassa teoksessa Asvalttisoturi (1997). Sara joutuu hankaluuksiin myytyään kaverinsa huumeet. Äiti pakottaa Saran muuttamaan enonsa luokse tuppukylään, jossa hän käy kymppiluokkaa. Koulussa hän tutustuu kiinnostavaan ihmiseen. Sara on luonteeltaan itsepäinen, itsenäinen ja villi. Hän saa käyttää enonsa luona olevaa internetyhteyttä ja löytää sieltä Markin, jolle purkaa ajatuksiaan.
Lehtinen sai teoksesta Pirkanmaan Plättä -palkinnon vuonna 1999.
Fuuga
thumb|J.S. Bachin kolmiäänisen fuugan (BWV 847) alku. Fuuga (<, 'pako', 'paeta') on perinteisesti kontrapunktia käyttäen sävelletty polyfoninen musiikkikappale tai kappaleen osa, joka koostuu useasta itsenäisestä äänestä. Fuugan aloittaa yhdellä äänellä esitetty teema, jonka jälkeen toinen ääni toistaa teeman ja alkuperäinen ääni säestää kontrapunktisesti. Tämän jälkeen mahdolliset muut äänet tulevat mukaan yksitellen samaan tapaan, enimmillään jopa kymmenen. Myöhemmin teema esiintyy fuugassa eri äänissä eri transpositioissa, jolloin sen ilmenemismuoto voi olla alkuperäisestä poikkeava.
Musiikinhistorian tunnetuimmat fuugat sävelsi Johann Sebastian Bach. Muun muassa hänen säveltämänsä Das wohltemperierte Klavierin molemmat osat koostuvat 24 preludista ja fuugasta. Bachin Die Kunst der Fuge on puolestaan hänen polyfonisen työskentelynsä huipentuma, ja se koostuu neljästätoista fuugasta ja neljästä kaanonista, joista kaikki ovat erittäin hienovaraisesti ja monimutkaisesti sävellettyjä ja esittelevät mitä moninaisimpia fuugatyyppejä. Fuugia käytettiin niin soitinmusiikissa kuin myös kuoroteoksissa. On tyypillistä, että kuoroteosten osat päättyvät fuugaan.
Barry White – The Ultimate Collection
Barry White - The Ultimate Collection on Barry Whiten kokoelma-albumi vuodelta 2000.
Fuuga
Romantiikanaikaisissa sävellyksissä fuugia on melko vähän; urkumusiikin säveltäjät ovat kuitenkin yleensä jossain määrin pitäneet yllä fuugasäveltämisen perinnettä, esimerkiksi myöhäisromantiikan aikana erityisesti Max Reger. Sen sijaan eräät 1900-luvun musiikin säveltäjät käyttivät fuugamuotoa runsaasti: Béla Bartók, Paul Hindemith ja Dmitri Šostakovitš (esimerkiksi 24 preludia ja fuugaa op. 87 sekä 15. jousikvarteton alku) sävelsivät useisiin kappaleisiinsa fuugia.
Mononykus
pienoiskuva|Mononykus verrattuna ihmiseen (Mononykus [[Violetti|violetilla)]] Mononykus oli myöhäisellä liitukaudella, noin 75 miljoonaa vuotta sitten pieni, noin metrin pituinen ja puolen metrin korkuinen pieni petodinosaurus jolla oli hyvin pienet, noin kymmenen sentin pituiset mutta silti hyvin vahvat eturaajat joissa oli yksi suuri kynsi. Tällä kynnellä se olisi ehkä voinut muun muassa repiä suuria termiittikekoja auki. Mononykuksella on ehkä ollut höyhenpeite ja nokka, kuten esimerkiksi sen sukulaisella Shuvuuialla ja Alvarezsauruksella, sillä eläimen kalloa ei vielä ole löydetty.
Löytö
Vaikka Mononykus oli virallisesti löydettiin 1990-luvulla, ilmoitettiin, että Andrewsin retkikunta oli jo löytänyt sen vuosia aiemmin.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2014
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2014 järjestettiin Uzbekistanin Taškentissa 8.–14. syyskuuta 2014. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini.
Kreikkalais-roomalainen paini
Lähde: The-sports.org
Vapaapaini
Lähde: The-sports.org
Naispaini
Lähde: The-sports.org
Valkopäälepinkäiset
Valkopäälepinkäiset (Eurocephalus) on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Siihen kuuluu kaksi lajia:
En kvest for den hellige gral
En kvest for den hellige gral on norjalaisen folk metal -yhtyeen Trollfestin neljäs studioalbumi.
Tominianin piiri
thumb|200px|Tominianin piiri Malin kartalla. Tominianin piiri on paikallishallintoalue Malin Ségoun alueella. Sen pinta-ala on 6 573 neliökilometriä. Asukkaita on 219 900 henkeä.
Tominianin piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueeseen, idässä ja kaakossa Burkina Fasoon, etelässä Sikasson alueeseen sekä lännessä Ségoun alueen Sanin piiriin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bénéna, Diora, Fangasso, Koula, Lanfiala, Mafouné, Mandiakuy, Ouan, Sanékuy, Timissa, Tominian ja Yasso. Hallinnollinen keskus on Tominian. Kyliä on yhteensä 317. Asukkaat ovat etupäässä boboja (bwa), markoja (dafing), dogoneja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi ja riisi sekä myyntiin menevät maapähkinä, seesami ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, aasit, lampaat, siat ja hevoset. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Bamakoon, Ségouhun ja Sikassoon.
Alexandre Prigogine
Alexandre Prigogine (12. huhtikuuta 1913 Moskova – 7. toukokuuta 1991 Bryssel ) oli venäläis-belgialainen lintutieteilijä, kemisti ja geologi.
Prigogine muutti perheensä mukana Saksaan pakoon Venäjän vallankumousta. Belgiaan he muuttivat vuonna 1929. Hän väitteli kemian tohtoriksi Brysselin yliopistossa ja muutti Belgian Kongoon 1938 tutkimaan mineraaleja. Vuonna 1946 hän tapasi Henri Schoutedenin Tervurenissa ja tämä innosti Prigoginea keräämään lintuja ja osallistumaan Kongon linnuston kartoittamiseen. Prigogine lähetti paikallisia keräilijöitä eri puolille Kongoa ja keräsi yli 20 000 linnunnahan kokoelman.
Alexandre Prigoginen veli Ilya Prigogine sai kemian Nobel-palkinnon vuonna 1977.
Prigogine löysi muutamia uusia lintulajeja ja alalajeja. Hän nimesi ainakin kongonkiitäjän (Schoutedenapus schoutedeni).
Valtteri Luoma
Valtteri Luoma (s. 7. heinäkuuta 1998) on suomalainen pesäpalloilija. Luoma edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Luomalla on sopimus Kouvolan Pallonlyöjien kanssa kauden 2023 loppuun. Luoma on saavuttanut Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa neljä SM-mitalia: hopean kaudella 2018, 2020 ja 2021 sekä pronssin kaudella 2019. Luoma palkittiin kaudesta 2020 parhaalle ulkopelaajalle jaettavalla Kultaisella räpylällä. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkopelissä ykkösvahtina. Luoma pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2015. 26. huhtikuuta 2020 mennessä Luoma on pelannut 92 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja 21 tavallista juoksua, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 141 kärkilyöntiä. 33 pelaamassaan Superpesiksen pudotuspeliottelussa Luoma on lyönyt kahdeksan tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 54 kärkilyöntiä.
Transformers: Dark of the Moon (videopeli)
Transformers: Dark of the Moon (Wiillä ja Nintendo 3DS:llä Transformers: Dark of the Moon - Stealth Force Edition) on vuoden 2011 kesäkuussa julkaistu videopeli. Se perustuu elokuvaan Transformers: Kuun pimeä puoli. Pelin kehittäjänä on toimii High Moon Studios Xbox 360 ja PlayStation 3 -alustoille sekä Behavior Interactive Wii, Nintendo 3DS ja Nintendo DS -alustoille.
Tarina
On kulunut kolme vuotta siitä Megatron ja Decepticonit viimeksi uhkasivat Maata. Maan johtajat uskovat Megatronin häipyneen, mutta Optimus ei. Autobotit saavat selville, että Megatron yrittää tuoda kaaoksen ihmisten keskuuteen ja vapauttaa vaarallisimman taistelijansa, Shockwaven. Autobottien on pysäytettävä Megatron ennen kuin on liian myöhäistä.
Hahmot
‡Hahmo on saatavilla GameStopista pelin esitailuksessa.
≠Hahmo on saatavilla Amazon.comista pelin esitilauksessa.
×Hahmolle on saatavilla uusi väri 3DS-versioon Toys "R" Usista pelin esitilauksessa.
§Hahmo on saatavilla deco in-pelihahmona Targetista pelin esitilauksessa.
Videopelivuosi 1988
Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1988 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Tuomas Akvinolainen
Tuomas Akvinolainen (1225 Roccasecca, Sisilian kuningaskunta – 7. maaliskuuta 1274 Fossanova, Kirkkovaltio) oli italialainen katolinen filosofi, teologi ja pappi, joka edusti skolastista koulukuntaa. Katolinen kirkko itse pitää aristoteelista perinnettä ja kristinuskoa yhdistänyttä ajattelijaa suurimpana teologinaan, ja hän onkin yksi kirkonopettajista latinankielisillä kutsumanimillä Doctor angelicus eli ”enkelimäinen opettaja” ja Doctor communis eli ”yleinen opettaja”. Hänen ajattelunsa on tomismin nimellä edelleen katolisen kirkon teologian ja etiikan perustana. Tuomasta kunnioitetaan katolisuudessa, anglikaanisuudessa ja luterilaisuudessa. Paavi Johannes XXII kanonisoi hänet 18. heinäkuuta 1323 ja häntä pidetään esimerkiksi koulujen, yliopistojen, teologien, kirjojen myyjien, Italian ja siveyden suojeluspyhimyksenä. Tuomaan juhlaa vietetään 28. tammikuuta.
Varhaiset vuodet
Tuomas Akvinolainen syntyi mitä todennäköisimmin alkuvuodesta 1225 isänsä Landulfin kreivin linnassa Roccaseccassa, Napolin kuningaskunnassa, lähellä Aquinoa. Nykyisin linna on Frosinonen maakunnassa Latiumin alueella. Tuomas kuului pienaateliin, hän oli äitinsä kreivitär Theodora Theatelaisen kautta sukua Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Hohenstaufenin keisaridynastialle. Landulfin veli Sinibald toimi apottina ensimmäisessä benediktiiniluostarissa Monte Cassinossa. Tämä oli luonnollinen urapolku myös Tuomaan kaltaiselle nuoremmalle aatelispojalle.
Tuomas aloitti varhaiset opintonsa luostarissa viiden vuoden ikäisenä. Vuonna 1236 hän siirtyi Napolin yliopistoon, jossa hän päätyi dominikaanisääntökunnan vaikutuksen alle. Hän jätti yliopiston kuusitoistavuotiaana opiskeltuaan siellä kuusi vuotta. Sääntökunnan vaihtaminen ei ilahduttanut hänen perhettään. Matkalla Roomaan hänen veljensä ottivat hänet kiinni ja veivät hänen vanhempiensa eteen San Giovannin linnaan. Häntä pidettiin vankina vuoden tai kaksi, jotta hän luopuisi aikeistaan. Tuomaan varhaisten elämäkertojen mukaan hänen perheensä jopa hankki prostituoidun viettelemään Tuomaan, mutta hän ajoi naisen pois. Lopulta paavi Innocentius IV puuttui asiaan. Tuomas liittyi dominikaaneihin seitsemäntoistavuotiaana vuonna 1243.
pienois|vasen|[[Danten Paratiisi, Danten ja Beatricen ympärillä muun muassa skolastikot Tuomas Akvinolainen, Albert Suuri ja Pietari Lombardialainen (Philipp Veit, maalaus Casino Massimossa Roomassa).]] Tuomaan ohjaajat näkivät hänen lahjansa teologian opinnoissa. Loppuvuodesta 1244 hänet lähetettiin dominikaaniseen kouluun Kölniin, jossa Albert Suuri luennoi filosofiasta ja teologiasta. Vuonna 1245, 20-vuotiaana, hän seurasi Albertia Pariisin yliopistoon, jossa he viipyivät kolme vuotta. Pariisissa hän opiskeli, opetti ja kirjoitti useaan otteeseen tämän jälkeen. Pariisin alkuvuosinaan Tuomas sekaantui yliopiston ja luostariveljien väliseen kiistaan opetuksen vapaudesta. Hän vastusti voimakkaasti yliopiston puheita ja pamfletteja. Kun asiasta kanneltiin paaville, dominikaanit valitsivat Tuomaan puolustamaan sääntökuntaa. Hän onnistui tässä tehtävässä hyvin. Hän voitti jopa Guillaume de St Amourin, yliopiston tuon ajan merkittävimmän miehen, vastaväitteet.
Tuomas valmistui teologian kandidaatiksi. Vuonna 1248 hän palasi Kölniin, jossa hänet nimitettiin toiseksi luennoijaksi ja magister studentiumiksi. Tuona vuonna hän aloitti myös kirjallisen tuotantonsa ja julkisen osallistumisensa. Hän pysyi Albert Suuren seurassa useita vuosia ja sai suurimman osan vaikutteistaan häneltä. Tältä hän peri erityisesti kiinnostuksen Aristoteleen tuotantoon, joka oli juuri käännetty latinaksi, sekä elämäntyönsä, Aristoteleen filosofian ja kristillisten oppien yhteen saattamisen. Lopulta hänestä tuli vielä opettajaansakin suurempi filosofi ja teologi.
Pariisissa Tuomas kävi lukuisia oppiriitoja toisaalta arabialaisia aristoteelikkoja ja toisaalta Platonin ja Augustinuksen oppeja kannattaneita vastaan. Arabialaiset aristoteelikot kannattivat kahden totuuden oppia, jonka mukaan teologinen ja filosofinen totuus voivat olla erilaisia. Tuomas vastusti tätä jyrkästi. Platonistit taas katsoivat Platonin tavoin, että ”sielu on kuin kapteeni laivassa”. Tuomas kannatti sen sijaan aristoteelista ajatusta siitä, että sielu on ruumiin muoto – latinaksi forma, eli sen kvidditeetti.
Ura
Vuonna 1252 Tuomas palasi Pariisiin suorittaakseen maisterin tutkintonsa. Hänellä oli tässä hieman vaikeuksia, koska yliopiston professorit hyökkäsivät kerjäläisveljistöjä vastaan, mutta lopulta hän sai tutkinnon. Vuonna 1256 hän ja hänen ystävänsä Bonaventura nimitettiin teologian tohtoreiksi, ja hän alkoi luennoida teologiasta Pariisissa sekä Roomassa ja muissa Italian kaupungeissa, kuten Viterbossa ja Orvietossa. Siitä lähtien hänen elämänsä oli pelkkää kovaa työntekoa. Hän palveli sääntökuntaansa, teki usein pitkiä matkoja ja neuvoi paavia useaan otteeseen hallintoasioissa.
Vuonna 1259 Tuomas oli läsnä sääntökuntansa merkittävässä kokouksessa Valenciennesissä. Paavi Urbanus IV:n pyynnöstä hän muutti Roomaan loppuvuodesta 1261. Vuonna 1263 hän osallistui dominikaanien kokoukseen Lontoossa. Vuonna 1268 hän luennoi Roomassa ja Bolognassa. Kautta näiden vuosien hän osallistui myös kirkon asioiden hoitamiseen.
Vuosien 1269 ja 1271 välillä Tuomas toimi jälleen Pariisissa sekä luennoiden, hoitaen kirkon asioita että avustaen kuningas Ludvig VIII:ta, joka oli sukua hänelle, valtion asioiden hoitamisessa. Vuonna 1272 Firenzen tuomiokapituli antoi Tuomaalle luvan perustaa dominikaaneille uusi studium generale valitsemaansa paikkaan. Myöhemmin hänen sääntökuntansa päämies ja kuningas Kaarle II järjestivät hänet jälleen professorin paikalle Napoliin.
Leena-Maija Rossi
Leena-Maija Rossi (s. 5. heinäkuuta 1962 Valkeakoski) on suomalainen tutkija ja Lapin yliopiston sukupuolentutkimuksen professori vuoden 2022 alusta alkaen. Hän toimi Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutin johtajana 2011–2016.
Tuomas Akvinolainen
Ura
Tuomas koki mystisen kokemuksen messussa 6. joulukuuta vuonna 1273. Sen seurauksena hän päätti Summansa kirjoittamisen. Kun häneltä kysyttiin syytä tähän, hän vastasi: ”En voi jatkaa ... kaikki mitä olen kirjoittanut vaikuttaa minusta kuin oljilta verrattuna siihen mitä olen nähnyt ja mitä minulle on paljastettu”. Myöhemmin muut kertoivat, että Tuomas olisi kuullut ristiltä äänen, jonka mukaan hän oli kirjoittanut hyvin.
Leena-Maija Rossi
Rossi valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineenaan taidehistoria Helsingin yliopistosta vuonna 1987 ja väitteli filosofian tohtoriksi taidehistoriasta ja naistutkimuksesta vuonna 1999. 1980- ja 1990-luvuilla hän kirjoitti taiteesta Helsingin Sanomiin.
Tuomas Akvinolainen
Kuolema ja kanonisointi
Tammikuussa 1274 paavi Gregorius X kehotti Tuomasta osallistumaan Lyonin toiseen kirkolliskokoukseen. Hänen tehtävänsä oli tutkia ja, mikäli mahdollista, sovitella eroja lännen ja idän kirkkojen välillä. Tuomas lähti matkalle vaikka oli kaikkea muuta kuin terve. Matkalla hän sairastui vakavammin. Hän olisi halunnut päättää päivänsä luostarissa. Häntä ei kuitenkaan voitu saattaa dominikaaniluostariin, joten hänet vietiin Fossa Nuovan sisterssiläisluostariin. Tuomas kuoli seitsemän viikon kiduttavan sairauden jälkeen 7. maaliskuuta vuonna 1274.
Leena-Maija Rossi
Vuosina 2000–2003 Rossi oli Suomen Akatemian tutkijatohtori ja vuosina 2003–2009 ja 2010 sukupuolentutkimuksen määräaikainen yliopistonlehtori ja vuonna 2011 sukupuolentutkimuksen määräaikainen professori Helsingin yliopistossa. Kesäkuussa 2011 Rossi nimitettiin sukupuolen tutkimuksen lehtoriksi, mutta tultuaan nimitetyksi New Yorkin kulttuuri-instituutin johtajaksi, hänet erotettiin eikä hän saanut työstävapaata, kuten yleensä on tapana. 2017–2019 Rossi toimi Lapin yliopistossa yliopistonlehtorina.
Rossi on ollut dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 2000 ja Turun yliopistossa vuodesta 2002.
Tuomas Akvinolainen
Kuolema ja kanonisointi
Dante (Jumalainen näytelmä: Kiirastuli xx. 69) esitti, että Tuomas myrkytettiin Anjoun Kaarle I:n käskystä. Villani (ix. 218) on esittänyt saman uskomuksen, ja Anonimo Fiorentino kuvaa rikosta ja sen motiiveja. Historioitsija Muratori on kuitenkin esittänyt erään Tuomaan ystävän selonteon, eikä se anna mitään viitteitä rikokseen.
Akvinolainen teki suuren vaikutuksen kaikkiin jotka tunsivat hänet. Hän sai arvonimen doctor angelicus (”enkeliopettaja”), mikä nosti hänet apostoli Paavalin ja kirkkoisä Augustinuksen tasolle. Dante kuvasi Jumalaisessa näytelmässään Tuomaan taivaassa muiden uskonnollisen viisauden suurten edustajien kanssa.
Vuonna 1319 katolinen kirkko käynnisti alustavat tutkimukset Tuomaan kanonisoimiseksi. 18. heinäkuuta 1323 paavi Johannes XXII julisti hänet pyhimykseksi Avignonissa. Vuonna 1567 paavi Pius V luki Tuomaan neljän suuren latinalaisen kirkkoisän, Ambrosiuksen, Augustinuksen, Hieronymuksen ja Gregorius Suuren, joukkoon yhtenä kirkonopettajista.
Tuomaan Summa theologiae julistettiin Trenton kirkolliskokouksessa niin merkittäväksi, että teos sijoitettiin alttarille Raamatun ja dekretaalien rinnalle. Ainoastaan Augustinuksella on ollut yhtä suuri merkitys läntisen kirkon teologiselle ajattelulle ja kielenkäytölle. Paavi Leo XIII julisti ensyklikassaan 4. elokuuta 1879 Tuomaan kirkon suurimmaksi opettajaksi ja sanoi Tuomaan teologian olevan määrittävä selonteko katolisesta opista. Hän määräsi myös kaikki katoliset seminaarit ja yliopistot opettamaan Tuomaan teologiaa ja ohjasi papiston ottamaan Tuomaan opetukset kaikkien teologisten näkökantojen pohjaksi. Mikäli asia koski jotain mitä Tuomas ei ollut käsitellyt, papiston tuli opettaa johtopäätöksiä, jotka olivat johdettavissa hänen opetuksistaan.
Vuonna 1880 Tuomas julistettiin kaikkien katolisten koulujen suojeluspyhimykseksi. Hänen muistopäiväänsä vietetään 28. tammikuuta. Vuonna 1923 paavi Pius XI antoi hänelle arvonimen studiorum dux (”opintojen ohjaaja”). Vuodesta 1974 Tuomaan maalliset jäännökset ovat olleet sijoitettuna Toulousen Jakobiinikirkkoon. Napolissa Pyhän Januariuksen katedraalin lähellä olevassa luostarissa näytetään vierailijoille edelleen munkinkammiota, jossa hänen sanotaan eläneen.
Filosofia
pienois|[[Gentile da Fabriano, Tuomas Akvinolainen, noin 1400.]]
Tuomaan ajattelu on vaikuttanut suuresti kristilliseen teologiaan, erityisesti katoliseen teologiaan, ja koko eurooppalaiseen filosofiaan yleensä. 1800-luvulla hänen mukaansa nimetty tomismi saavutti virallisen aseman katolisessa kirkossa. Hänen hyve-etiikkansa on vieläkin katolisen kirkon viralliseksi kanonisoituneen kannan lähellä. Filosofiassa hän on ollut merkittävä aristotelismin uudistaja.
Tietoteoria
Tietoteoriassa Tuomas oli varhainen empiristi. Hänen tunnettu Aristoteleelta sovellettu ”peripateettinen aksioomansa” kuului: ”Nihil est in intellectu quod non prius in sensu.” (”mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa”). Tuomas muun muassa katsoi, että Jumalan olemassaolo voidaan todistaa päättelyllä aistihavainnoista. Hän sovelsi muunnelmaa aristoteelisesta ”aktiivisesta ymmärryksestä”, tulkiten sen kyvyksi abstrahoida yleisiä merkityksiä yksittäisestä empiirisestä tiedosta, tavalla jota nykyisin kutsutaan induktiiviseksi päättelyksi.
Tuomas uskoi, että ihmiset tarvitsevat Jumalan apua saavuttaakseen mitään tietoa totuudesta, ja että Jumala voi liikuttaa mieltä oikeaan suuntaan. Hän uskoi kuitenkin myös, että ihmisillä on luontainen kyky tietää monia asioita ilman mitään jumalallista ilmoitusta. Jumalallista ilmoitusta esiintyi kuitenkin silloin tällöin, erityisesti uskoa koskevissa kysymyksissä.
Ilmoitus
Tuomas uskoi kahdenlaiseen ilmoitukseen: yleiseen ja erityiseen. Nämä ovat luonteeltaan toisiaan täydentäviä, eivät ristiriitaisia. Yleinen ilmoitus tapahtuu luomakunnan järjestystä tarkastelemalla. Tällaiset tarkastelut voivat johtaa merkittäviin johtopäätöksiin, kuten Jumalan olemassaolon ymmärtämiseen. Tuomas tunnetaan erityisesti quinquae viaesta, viidestä tavasta todistaa Jumalan olemassaolo rationaalisesti.
Vaikka Jumalan olemassaolo tai jotkut Jumalan ominaisuuksista voidaan päätellä yleisestä ilmoituksesta, jotkut yksityiskohdat voidaan tietää vain erityisen ilmoituksen kautta. Tuomaan näkemyksen mukaan erityinen ilmoitus ilmenee Jumalan lihaksitulemisessa Jeesuksessa Kristuksessa. Kristinuskon teologian ydinkohdat, kuten kolminaisuusoppi ja inkarnaatio, ilmenevät kirkon opetuksissa ja Raamatussa, eikä niitä voida muuten päätellä.
Analogia
Merkittävä elementti Tuomaan filosofiassa on hänen analogiateoriansa. Hän katsoi, että deskriptiivisiä eli kuvaannollisia kieliä on kolmea lajia: univokaalisia (yksiselitteisiä), analogisia ja ekvivokaalisia (kaksiselitteisiä). Univokaalista kuvaajaa käytetään samassa tarkoituksessa kahdesta eri objektista puhuttaessa. Ekvivokaatio on muutos kuvaajan merkityksessä ja se on looginen virhe. Analogiassa osa mutta ei kaikki kuvaajan merkityksestä muuttuu. Analogia on tarpeen Jumalasta puhuttaessa, koska osa jumalallisen luonteen piirteistä ovat piilossa (Deus absconditus) ja osa paljastettuja (Deus revelatus) ihmisille. Tuomaan mukaan voimme tietää Jumalasta hänen luomistöidensä kautta (yleinen ilmoitus), mutta ainoastaan analogisesti. Voimme puhua Jumalan hyvyydestä vain kun ymmärrämme, että hyvyys ihmisissä on samanlaista mutta ei identtistä kuin hyvyys Jumalassa.
Sielu
Tuomas kannatti aristoteelista ajatusta siitä, että sielu on ruumiin muoto. Hän kuitenkin laajensi ajatusta sopimaan yhteen kristinuskon kanssa. Aristoteles oli jättänyt jossain määrin avoimeksi sen, voisiko sielusta jokin korkein osa, teoreettinen järkisielu, säilyä olemassa myös kuoleman jälkeen mahdollisesti yhdistyneenä ”liikkumattomaan liikuttajaan”. Tuomas katsoi sielun olevan kuolematon, ja tulkitsi tämän ”liikkumattoman liikuttajan” luonnollisesti kristilliseksi Jumalaksi. Ihmisen korkeimman päämäärän, aristoteelisen teloksen, hän katsoi olevan Jumalan näkemisen, autuuden, saavuttamisen tuonpuoleisessa.
Etiikka
Tuomaan etiikka perustui ajatukseen ”toiminnan ensimmäisistä prinsiipeistä”. Summa theologiaessa hän kirjoitti:
Tuomas erotti neljä erilaista lakia. Nämä olivat ikuinen, luonnollinen, inhimillinen ja jumalallinen laki. Ikuinen laki on laki, joka hallitsee kaikkea luomakuntaa. Luonnollinen laki on ihmisten osuus ikuisesta laista ja se on tavoitettavissa järjellä. Se perustuu ”ensimmäisiin prinsiippeihin”.
Halu elää ja lisääntyä kuuluvat Tuomaan mukaan perustaviin (luonnollisiin) inhimillisiin arvoihin, joihin kaikki inhimilliset arvot perustuvat. Inhimillinen laki on positiivinen laki: se on luonnollinen laki, jota hallinto soveltaa yhteiskuntiin. Jumalallinen laki on kirjoituksissa ilmoitettu laki.
Tuomas vaikutti merkittävästi katolisen kirkon näkemyksiin kuolemansynneistä ja lievistä synneistä.
Politiikka: Valtio ja kirkko
pienois|Super libros de generatione et corruptione Poliittisessa teoriassaan Tuomas seurasi Aristotelesta siinä, että valtio oli hänen mielestään luonnollinen instituutio hyvää elämää varten. Ihmisen olemukseen ja päämäärään kuului toiminta tällaisessa yhteisössä, sekä alamaisuus hallitsijalle. Valtion jäsenet olivat kuitenkin myös poliittisen vallan haltijoita, ja valta kuului viime kädessä kansalaisille. Tuomaan kanta poikkesi merkittävästi keskiajalla aiemmin yleisestä augustinolaisesta kannasta, jonka mukaan valtio oli synnin palkka ja keinotekoinen. Monarkia oli Tuomaan mielestä paras valtiomuoto, mutta tyrannian välttämiseksi aristokratia ja demokratia olivat käytännössä parempia.
Kirkko oli kuitenkin valtion yläpuolella, koska se oli täysin autonominen eli omalakinen sekä täydellinen yhteisö. Siinä missä valtio kykeni turvaamaan kansalaisten edut vain tämänpuolisessa elämässä, kirkko pystyi turvaamaan tuonpuoleiset edut. Valtion valta ulottui kansalaisoikeuksiin ja -velvollisuuksiin, kirkon valta taas kaikkiin uskonnollisiin kysymyksiin. Tässä kannassa Tuomaan näkemykset vertautuvat platonistisiin ajatuksiin – voidaan katsoa, että hän sijoitti hengellisen vallan käyttäjät filosofikuninkaiden paikalle.
Tuomas kannatti luonnonoikeusteoriaa. Jumalallinen laki oli hänen mukaansa nähtävissä luonnossa ja tavoitettavissa ihmisen omallatunnolla ja järjellä. Täydellisesti se on kuitenkin ilmoitettuna jumalallisessa ilmoituksessa, Raamatussa.
Teologia
Tuomas näki teologian eli ”pyhän opin” tieteenä, jonka tiedonlähteinä olivat pyhät kirjoitukset ja kirkon perimätieto. Ne olivat Jumalan omaa ilmoitusta, joka oli annettu yksittäisille ihmisille ja ihmisryhmille historian kuluessa. Usko ja järki olivat erillisiä mutta toisiinsa liittyviä, ja toimivat työkaluina teologisen tiedon käsittelyssä. Tuomas uskoi, että kummatkin olivat tarpeellisia, tai pikemminkin, että niiden yhtymäkohta oli tarpeellinen, jotta voisimme saada todellista tietoa Jumalasta. Teologian korkeimpana päämääränä oli Tuomaan mukaan saavuttaa totuus Jumalasta ja pelastus tämän tiedon kautta.
Engaeus
Engaeus on Parastacidae-heimoon kuuluva rapujen suku, joka esiintyy ainoastaan Kaakkois-Australiassa ja Tasmaniassa. Siitä tunnetaan 35 lajia. Nämä ravut elävät mutaan kaivamissaan käytävissä, joista työntyy esiin savupiippumainen putki.
Tuomas Akvinolainen
Jumalan luonne
Tuomas katsoi, että Jumalan olemassaolo ei ole itsessään tiedettävissä, mutta että se on todistettavissa. Summa theologiaessa hän esitti viisi rationaalista todistusta Jumalan olemassaololle.
Jumalan luontoa koskien Tuomas esitti viisi positiivista väittämää koskien Jumalan ominaisuuksia. Ne olivat vastauksia negatiivisena teologiana (via negativa) tunnetulle lähestymistavalle:
Kolminaisuuden luonne
Tuomas katsoi, että vaikka Jumala olikin täydellisen yksi, hän myös koostui kolmesta persoonasta kolminaisuusopin mukaisesti. Nämä kolme persoonaa (Isä, Poika ja Pyhä Henki) olivat osa Jumalan olemusta niin, että Isä synnytti Pojan (eli Sanan) itsetietoisuudella. Tämä ikuinen synnyttäminen tuotti ikuisen Hengen.
Tämä kolminaisuus ei ollut olemassa maailmasta erillisenä, vaan se kommunikoi Jumalaa itseään ja hänen hyvyyttään ihmisille. Tämä tapahtui Sanan inkarnaatiossa Jeesuksena Kristuksena ja Pyhän Hengen antamisena niille, jotka kokevat pelastuksen.
Kristuksen luonne
pienois|Fra Angelico, [[Maria (Jeesuksen äiti)|Neitsyt Maria Pyhän Dominicuksen ja Tuomaan seurassa, noin 1420.]] Summa theologiaessa Tuomas aloittaa Jeesuksen käsittelyn kertaamalla raamatullisen kertomuksen Aadamista ja Eevasta ja kuvailemalla perisynnin negatiiviset seuraukset. Jeesuksen inkarnaation tarkoituksena oli palauttaa ihmisluonto poistamalla ”synnin saastutus”, mitä ihmiset eivät voineet tehdä itse. ”Jumalainen Viisaus katsoi sen sopivaksi, että Jumala tulisi ihmiseksi, jotta niin yksi ja sama henkilö sekä entistää ihmisen että tarjota hyvityksen”.
Tuomas esitti vastaväitteitä useille aiemmille ja samaan aikaan eläneille teologeille, joiden näkemys Kristuksesta oli erilainen. Fotinokselle hän vastasi, että Jeesus oli todella jumalallinen eikä pelkästään ihminen. Nestoriokselle, joka katsoi Jumalan vain vallanneen Jeesuksen ruumiin, hän vastasi, että Jumalan täyteys oli oleellinen osa Jeesuksen olemassaoloa. Apollinarikselle hän vastasi, että Jeesuksella oli samanaikaisesti myös todella inhimillinen (rationaalinen) sielu. Näin Jeesuksen luonto oli duaalinen, päinvastoin kuin Areios oli väittänyt. Tuomas esitti Eutykhestä vastaan, että tämä duaalisuus säilyi myös inkarnaation jälkeen. Nämä kaksi luontoa olivat olemassa samanaikaisesti mutta erottamattomina yhdessä todellisessa inhimillisessä ruumiissa, päinvastoin kuin Mani ja Valentinos olivat opettaneet.
Lyhyesti, Kristuksella oli todellinen ruumis samalla tavalla kuin meillä, todellinen rationaalinen sielu, sekä, yhdessä näiden kanssa, täydellinen jumaluus. Näin Kristuksessa oli kyseessä sekä ykseys (yksi hypostaasi eli persoona) ja moneus (kaksi luontoa, inhimillinen ja jumalainen).
Inhimillisen elämän päämäärä
Tuomaan ajattelussa ihmisen olemassaolon päämäärä oli yhdistyminen ja ikuinen yhteys Jumalan kanssa. Tämä tavoite saavutettiin autuaaksitekevällä näyllä, joka on tapahtuma jossa henkilö kokee täydellisen, päättymättömän onnellisuuden ymmärtäessään Jumalan olemuksen. Tämä kuoleman jälkeen tapahtuva näky on Jumalan lahja niille, jotka ovat kokeneet pelastuksen ja syntien anteeksiantamisen Jeesuksen Kristuksen kautta eläessään maan päällä.
Tästä päämäärästä seuraa tiettyjä asioita maanpäällisen elämän kannalta. Tuomas katsoi, että yksilön vapaa tahto tulee järjestää niin, että se suuntautuu oikeita asioita, kuten laupeutta, rauhaa ja pyhyyttä, kohti. Ne jotka todella pyrkivät ymmärtämään ja näkemään Jumalan tahdon rakastavat väistämättä sitä mitä hänkin rakastaa. Sellainen rakkaus vaatii moraalisuutta ja kantaa hedelmää ihmisen jokapäiväisissä ratkaisuissa.
Teokset
pienois|Summa theologiae, Pars secunda, prima pars. Keskiaikainen käsikirjoitus vuodelta 1471. Tuomas Akvinolaisen kirjallinen tuotanto on valtavan laaja. Hän kirjoitti paljon aikakaudelleen tyypillisiä summa-teoksia, jotka pyrkivät antamaan lähes kaikenkattavan esityksen jonkun tietyn alan pääkohdista. Hänen pääteoksensa on Summa theologiae (Teologian summa), joka kokosi yksiin kansiin kaikki tärkeimmät katolisen kirkon opetukset. Eräiden lähteiden mukaan Tuomas kirjoitti teoksen aloitteleville teologian opiskelijoille.
Hän laati myös selitysteoksia Raamatun kirjoihin, sekä monien antiikin filosofien kuten Aristoteleen, Boëthiuksen ja pseudo-Dionysios Areiopagitan teoksiin.
Hänen merkittävimmät teoksensa ovat:
Vaikutus ja kritiikki
pienois|Tuomas Akvinolaista esittävä patsas 1600-luvulta. Monet merkittävät eetikot sekä katolisen kirkon sisällä että sen ulkopuolella, kuten Philippa Foot ja Alasdair MacIntyre, ovat hyödyntäneet Tuomaan hyve-etiikkaa tapana välttää utilitarismi ja kantilainen velvollisuusetiikka. Sellaisten 1900-luvun filosofien kuin Elizabeth Anscombe kautta (erityisesti hänen teoksensa Intention) Tuomaan kaksoisvaikutuksen periaate ja erityisesti hänen teoriansa intentionaalisesta toiminnasta ovat vaikuttaneet nykyaikaiseen ajatteluun.
Tuomaan esteettiset teoriat, erityisesti käsite claritas, vaikuttivat James Joycen kirjallisiin käytäntöihin. Hän piti Tuomasta suurimpana läntisenä filosofina. Tuomaan estetiikka on vaikuttanut myös italialaiseen semiootikkoon Umberto Ecoon, joka kirjoitti vuonna 1956 julkaistun tutkielman hänen esteettisistä ajatuksistaan.
Monet Tuomaan eettiset näkemykset ovat ristiriidassa nykyisten länsimaisten käsitysten kanssa. Hän esimerkiksi katsoi, että harhaoppiset tuli paitsi julistaa kirkonkiroukseen, myös tuomita kuolemaan. Hän piti harhaoppia pahempana rikoksena kuin esimerkiksi rahan väärentämistä, joka sekin oli tuohon aikaan kuolemantuomion arvoinen rikos. Tämän vuoksi harhaoppiset ansaitsivat vähintään yhtä suuren rangaistuksen. Hän myös katsoi naisten kuuluvan miesten alaisuuteen, koska miehessä järki on hallitsevana. Tästä syystä hän vastusti myös naisten pappisvihkimystä. Hän katsoi kuitenkin, että naiset kykenivät käyttämään maallista valtaa. Tuomas katsoi, että vanhemmilla on oikeus lyödä lasta ja että ihmisillä on oikeus pitää orjia.
Nykyiset lukijat saattavat pitää Tuomaan aristotelismin ja kristinuskon yhdistämisessä käyttämää menetelmää rasittavana. Usein hän ratkoo ristiriitoja osoittamalla, että jollakin käsitteellä on itse asiassa kaksi merkitystä, jolloin kristillinen termi viittaa yhteen asiaan ja aristoteelinen toiseen asiaan. Näin kumpaakin oppia voidaan pitää totena. Usein hän löytää Aristoteleen kirjoituksista merkityksiä, joihin nykyaikaiset tutkijat eivät yhtyisi, mutta jotka näyttävät itse tekstin valossa uskottavilta ja sopivat yhteen kristillisen ajattelun kanssa.
Keijo Kopra
Keijo Kalervo Kopra (s. 1942 ) on suomalainen teollisuusneuvos, joka tunnetaan parhaiten Vierumäen teollisuuden (nyk. Versowood) entinen pääomistaja. Nykyisin Kopra toimii Versowoodin halituksen jäsenenä.
Papadópoulos
Tunnettuja Papadopoulos-nimisiä:
Keijo Kopra
Sukutausta
Kopra on kotoisin Valkjärveltä, Karjalasta, josta hänen perheensä lähti evakkoon vuonna 1945. Kotinsa jättänyt perhe asettui Pirkanmaan Juupajoelle ja Kopran isä Teodor Kopra hankki perheelle elannon sahaamalla kenttäsirkkelillään puuta sodanjälkeisen rakentamisen tarpeisiin. Kauppa- ja teollisuusministeriön myöntämän 1 750 000 markan käsi- ja pienteollisuuslainan turvin Teodor Kopra hankki omistukseensa ensimmäisen teollisen sahalinjan Juupajoen Korkeakoskelle.
Ura
Keijo Kopra aloitti työskentelyn sahauksen parissa jo varhaisessa iässä, vuonna 1956 sirkkelin apusahurina. Kun Korkeakosken saha siirtyi perheen omistukseen, Keijo Kopra ja veljensä Tenho Kopra alkoivat hyvin pian työskennellä sahalla täysipäiväisesti. Teodor Kopra kuoli vuonna 1964, ja saha siirtyi veljesten hallintaan.
Vuonna 1989 Koprat myivät Korkeakosken sahan Juupajelta ja Nikkarilan Sahan Pieksämäeltä Yhtyneille Paperitehtaille, mutta jo seuraavan vuoden ensimmäisenä päivänä, 1.1.1990 Kopra hankki omistukseensa teollisuusneuvos Eino Kollin omistaman Vierumäen Teollisuus Oy:n. Tämä jälkeen yritys on laajentunut useita kertoja yritysostoin ja on nyt Suomen suurin yksityinen mekaaninen puunjalostaja.
Kopra muistetaan julkisuudessa suursahojen kanssa 90-luvulla käymästään ”hakesodasta”, jolla yritettiin estää Kopran sahojen hake-ja purutoimitukset jatkokäyttäjille.
Tunnustukset
Keijo Kopralle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi vuonna 1996.
Yksityiselämä
Kopralla on kaksi poikaa, joista toinen, Ville Kopra, toimii Versowoodin toimitusjohtajana. Pekka Kopra johtaa omaa sahayhtiötään Westas Groupia Länsi-Suomessa. Kopra on innokas taiteen harrastaja ja hänellä on merkittävä henkilökohtainen taidekokoelma.
Kirjallisuutta
Siltala, Sakari & Keskisarja, Teemu: Kun niin perkeleesti sahaa. Helsinki. Siltala, 2021. ISBN 9789522348975.
Bukit Panjangin asema
Bukit Panjang on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bukit Panjangin, Bukit Batokin ja Choa Chu Kangin alueiden rajalla Singaporen läntisellä suuralueella. Sitä käyttävät Downtown Linen junat sekä Bukit Panjangin Light Rail Transit -pikaraitiotie.
LRT:n asema avattiin 6. marraskuuta 1999 ja metroasema 27. joulukuuta 2015.
Harry Orvomaa
Harry Emanuel Zwi Orvomaa (vuoteen 1944 Orscholik; 14. maaliskuuta 1927 Helsinki – 9. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja Scandia-musiikin toimitusjohtaja.
Hänen vanhempansa olivat Rachel (o.s. Fiedler) ja Alter Samuel Orscholik. Äiti oli takkikauppias, hänellä oli liike Fredrikinkadulla Helsingissä, ja isällä oli pukutehdas Star. Nimi Orscholik suomalaistettiin 1940-luvun alussa muotoon Orvomaa.
Andrei Bondarev
Andrei Leontjevitš Bondarev oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Bondarev otti osaa myös talvisotaan, jossa toimi 168. Jalkaväkidivisioonan komentajana.