cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ihokeliakia
Nimi
Ihokeliakia kulki aluksi, noin sata vuotta sitten nimellä Bullous skin disease. Suomessa ihokeliakiaa kutsuttiin aluksi rokahdusihottumaksi, ja toinen harvoin käytetty synonyymi ihokeliakialle on Duhringin tauti. Vasta 1990-luvulla professori Jarmo Visakorpi ehdotti uudeksi nimeksi ihokeliakiaa.
Kuuluisia sairastuneita
Ranskan vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat'n epäillään sairastaneen ihokeliakiaa, joka pakotti hänet viettämään suurimman osan ajastaan yrttikylvyissä.
Rhyme & Reason
Rhyme & Reason on yhdysvaltalaisen uuden aallon yhtyeen Missing Personsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Capitol Records -levy-yhtiöllä vuonna 1984. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 43.
Märkjärvi (Heinola)
Märkjärvi on Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson maakuntien sekä Heinolan ja Kouvolan Jaalan rajalla, Paistjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 93 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,0 kilometriä.
Oremus peccatum (Refaim)
Oremus peccatum (Refaim) on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin ensimmäinen demo, joka on julkaistu vuonna 1994 levymerkillä Witching Hour Productions.
Ämmälammi (Heinola)
Ämmälammi Ämmälammet on Päijät-Hämeessä Heinolassa Paistjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,2 metriä mpy.
Leila Itkonen
Leila Iris Itkonen-Makkonen (21. toukokuuta 1926 Helsinki – 6. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli lukuisissa näytelmissä, elokuvissa ja radiokuunnelmissa. Leila Itkonen aloitti teatteriuransa Helsingin Ympäristöteatterissa vuonna 1946. Sen jälkeen olivat vuorossa kiinnitykset Hämeenlinnan Työväen Teatterissa 1948–1955, Teatteri Jurkassa 1957–1958 ja Taskuteatterissa 1958–1959, minkä jälkeen hän jättäytyi freelanceriksi. Itkonen oli yksi Teatteri Kehä III:n (nykyinen Teatteri Vantaa) perustajista, yhdessä tyttärensä lavastaja Tiina Makkosen kanssa. Itkonen on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon.
Näytelmäroolit
1986–1998 Teatteri Kehä III:
Spatiaalinen tilastotiede
Tilastotieteen jakaumaa vastaa spatiaalisessa tilastotieteessä pisteprosessi.
Color in Your Life
Color in Your Life on yhdysvaltalaisen uuden aallon yhtyeen Missing Personsin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Capitol Records -levy-yhtiöllä vuonna 1986. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 86.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Missing Persons (Dale Bozzio, Terry Bozzio, Warren Cuccurullo ja Patrick O’Hearn) ellei toisin mainita.
Charles Darwin Research Station
thumb Charles Darwin Research Station on Galápagossaarilla toimiva biologinen tutkimuslaitos, jonka toimintaa johtaa Charles Darwin Foundation.
Tutkimusasema sijaitsee Puerto Ayorassa Santa Cruzin saarella, ja sillä on sivutoimistot Isabelassa ja San Cristóbalissa. Asema perustettiin vuonna 1964. Asemalla työskentelee sekä ecuadorilaisia tutkijoita että tutkijoita kaikkialta maailmasta. Tavoitteena on Galápagoksen maa- ja vesiluonnon suojelu tutkimuksen avulla.
Brian Michael Bendis
Yksi Bendisin merkittävimmistä töistä sarjakuvien saralla oli Ultimate Marvelin käynnistäminen yhdessä Bill Jemasin ja Mark Millarin kanssa. Hänen osa-alueenaan oli Ultimate Spider-Man, jonka parissa hän edelleen työskentelee kirjoittajana. Hän myös käynnisti jälleen Kostajien tuotemerkin aloittamalla Uudet Kostajat -sarjan. Muihin Bendisin töihin Marvelin parissa kuuluvat esimerkiksi sarjat Salattu sota, Salainen invaasio ja House of M.
Bendis loi myös yhdessä Morgan Gendelin ja Marsha Griffinin kanssa tietokoneanimaatiosarjan Hämähäkkimies vuonna 2003.
Subneoliittinen kivikausi
Varhaisneoliittinen- eli subneoliittinen kulttuuri tarkoittaa arkeologiassa kivikautista kulttuuria, joka on omaksunut jo eräitä neoliittisen kulttuurin määritelmään kuuluvia piirteitä, mutta ei kaikkia. Käsitettä käytetään nykyään lähinnä Euraasian taigavyöhykkeen mesoliittista elämäntyyliä harjoittavista yhteisöistä, jotka valmistivat keraamisia astioita ruuan varastointiin, valmistamiseen ja kypsentämiseen. Käsite esiintyy myös Aasian itäosien pleistoseeniin sijoittuvien ensimmäisistä keramiikkaa valmistavista ryhmistä puhuttaessa.
Kasino (täsmennyssivu)
Kasino (myös Casino) voi tarkoittaa seuraavia:
Kiiskin Haukilampi
Kiiskin Haukilampi on Kymenlaaksossa Jaalassa, Ansalahden pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,3 metriä mpy.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2016 – naisten joukkuepeli
Naisten pöytätenniksen joukkuepeli Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pidetään 12. – 16. elokuuta. Ottelut pelattaan Riocentrossa. Turnaukseen osallistuu 16 maata. Olympiakultaa voitti Kiinan joukkue. Hopealle sijoittui Saksa ja kolmanneksi Japani.
John Paul Getty III
pienoiskuva|John Paul Getty III vuonna 1976. John Paul Getty III (4. marraskuuta 1956 – 5. helmikuuta 2011 ) oli vanhin Paul Gettyn ja Gail Harrisin neljästä lapsesta, öljypohatta Jean Paul Gettyn pojanpoika ja näyttelijä Balthazar Gettyn isä.
Hän tuli riippuvaiseksi huumeista ja halvaantui sekä lähes sokeutui niiden yliannostuksen seurauksena 1981.
Vuonna 2017 sai ensi-iltansa Ridley Scottin ohjaama draamaelokuva All the Money in the World, joka pohjautuu John Paul Getty III:n kidnappaukseen ja sitä seuranneisiin tapahtumiin. Seuraavana vuonna julkaistiin televisiosarjan Trust ensimmäinen tuotantokausi, joka kertoo samoista tapahtumista. Sarjaa esittää Suomessa Netflix.
RN Generale Marcello Prestinari
RN Generale Marcello Prestinari (runkonumero PR) oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Generali-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1919. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1922 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 18. elokuuta.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi. Kesäkuussa 1940 Italian liittyessä toiseen maailmansotaan alus oli Tarantossa paikallispuolustustehtävissä. Myöhemmin alus suojasi sisaraluksensa Generale Antonio Cantoren kanssa Adrianmerellä Albaniaan matkanneita saattueita. Alus upposi 31. tammikuuta 1943 ajettuaan HMS Welshmanin Kyrenaikan rannikolle laskemaan miinoitukseen, jolloin sai surmansa 54 miehistönjäsentä.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1966
Vuoden 1966 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 10. ja 11. syyskuuta.
Mick Mars
Mick Mars (s. Robert Alan Deal, syntynyt 4. toukokuuta 1951, Terre Haute, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan rockyhtye Mötley Crüen kitaristina. Mars liittyi yhtyeeseen vuonna 1981. Mars on yhtyeen jäsenistä vanhin, ja häntä on pidetty jäsenistä rauhallisimpana ja hiljaisimpana. Tunnetuimpia Mötley Crüe -kappaleita, joiden kirjoittamiseen Mars on osallistunut, ovat muun muassa ”Girls, Girls, Girls”, ”Dr. Feelgood”, ”Same Ol’ Situation (S.O.S.)”, ”Without You” ja ”Don’t Go Away Mad (Just Go Away)”. Hän on myös säveltänyt yhtyeen ainoan instrumentaalin ”God Bless the Children of the Beast”.
1970-luvulla Mars soitti erilaisissa bluesrock-kokoonpanoissa ja tienasi elantonsa lyhytaikaisissa pätkätöissä. Hän on kertonut musiikillisen ensirakkautensa olleen kantrimusiikki, ja piti nuorempana myös esimerkiksi Elvis Presleyn musiikista. Marsin raskaiden kitarariffien sävyttämä soittotyyli on bluesvaikutteinen. Hän on soittanut 2000-luvulla lähinnä yhdellä yksikelaisella mikrofonilla ja kahdella Humbucker-mikrofonilla sekä Floyd Rose-vibrakammella varustelluilla Fender Stratocaster -sähkökitaroilla, jotka on rakennettu 1960-luvun Stratocaster-kitaroiden osista.
Mötley Crüen ohella Mars on soittanut kitaraa muun muassa Rock Star Supernovan, Papa Roachin ja Hinderin kappaleissa, ja kirjoittanut kappaleita esimerkiksi Crashdïet-yhtyeelle. Mars on kertonut tällä hetkellä työstävänsä omaa albumiaan, jonka hän on sanonut kuvaavan omaa tyyliään ja olevan musiikillisesti raskaampaa kuin Mötley Crüe.
Varhainen elämä
Lapsuus- ja nuoruusvuosiensa ajan Mars asui perheineen Indianassa, Huntingtonin kaupungissa. Hänen on lapsena cowboy-intiaani-leikin tiimellyksessä sanottu lähes hirttäneensä isoveljensä yhdessä pikkuveljensä kanssa, ennen kuin heidän tätinsä oli pelastanut köydessä rimpuilevan lapsen. Marsin isä Frank Deal työskenteli Menasha Container -yrityksen leivissä. Yritys valmisti pahvilaatikoita esimerkiksi Fenderin kitaroiden pakkausmateriaaliksi. Myöhemmin uskonnollistuneesta Frank Dealista tuli baptistipappi. Marsin äiti Tina Deal silitti viikonloppuisin vaatteita ylimääräisen rahan ansaitsemiseksi.
Marsin ensikosketus kitaraan tapahtui hänen ollessaan seitsemänvuotias. Marsin esikuvien ja innoittajien kirjo oli laaja, ja hän piti esimerkiksi Jeff Beckin soitosta ja Paul Butterfield Blues Bandin kappaleista. Mars sai ensimmäisen, Mikki Hiiri -kuvioisen kitaransa lahjaksi vanhemmiltaan. Hän sai soittotunteja kotinaapurustossaan asuneelta ystävältään, ja ensimmäinen hänen opettelemansa kappale oli ”My Dog Has Fleas”. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli The Beatles -covereita soittanut The Jades, johon hän liittyi 14-vuotiaana muutettuaan perheineen Kalifornian Garden Groveen. Mars soitti The Jadesissa alun perin bassoa, kunnes korvasi yhtyeestä eronneen kitaristin.
Koulussa Mars ei juurikaan menestynyt sen jälkeen, kun hän oli löytänyt musiikin ja kitaransoiton. Hän lintsasi usein, ja joutui vaikeuksiin asetettuaan musiikin koulunkäynnin etusijalle. Lopulta Mars jätti koulunkäynnin ja muutti asumaan vanhempiensa kotitalon takana sijaitsevaan vajaan, jossa hän saattoi soittaa kitaraansa niin lujaa kuin itse halusi. 17-vuotiaana hän muutti Fresnoon kuultuaan paikallisen bluesyhtyeen etsivän kokoonpanoonsa kitaristia. Mars ei kuitenkaan onnistunut saamaan pestiä, ja muutti takaisin vanhempiensa luo. Hän koki kuitenkin jo itsenäistyneensä, eikä halunnut jäädä asumaan kotiinsa ja muutti asumaan Orangen piirikunnan paikallisen moottoripyöräjengin kanssa.
Mars sai diagnoosin selkärankareumaastaan ollessaan 19-vuotias. Hän piti sairautensa pitkään omana tietonaan.
1970-luvulla Mars ansaitsi elantonsa työskentelemällä päivisin mattopesulassa ja soittamalla iltaisin keikkoja Watoshi-nimisen yhtyeensä kanssa. Loukattuaan kätensä eräänä työpäivänä hän irtisanoutui ja päätti, että tulisi elättämään itsensä täysipäiväisesti vain musiikin avulla. Päätös oli liikaa Sharonille, ja Mars otti eron perheestään. Mars ei kuitenkaan ollut kykenevä maksamaan elatusapua, minkä vuoksi hän oli myös tuomittuna vankilassa.
Seuraavina vuosina Mars soitti lähinnä yhtyeessä White Horse, ja asui yhdessä yhtyeen rumpalin ja kosketinsoittajan kanssa torakoiden kansoittamassa asunnossa. Muu yhtye päätti myöhemmin erottaa Marsin, joka oli vuonna 1976 tullut kolmannen kerran isäksi tyttöystävänsä Marcian synnytettyä Erik-pojan.
Mötley Crüe
thumb|Mars soittamassa [[Konsertti|konsertissa vuonna 2011.]] Vuonna 1981 Mars oli laittanut losangelesilaisen The Recycler -lehden palstalle ilmoituksensa, jossa hän ilmoitti olevansa ”vapaalla jalalla oleva äänekäs, röyhkeä ja raju kitaristi.” Ilmoitus kiinnitti vastaperustetun Mötley Crüen rumpali Tommy Leen huomion, ja Lee sekä yhtyeen toinen perustajajäsen ja basisti Nikki Sixx kutsuivat Marsin koesoittoihin. Leen mukaan Mars oli vaikuttanut kaksikon soittotaidollaan välittömästi, eikä ”yhtyeen kitaristiksi ollut muuta vaihtoehtoa kuin Mars.” Mars, joka oli ehtinyt soittaa jo monissa eri yhtyeissä, on myöhemmin vitsaillut Leen ja Sixxin järjestämän koesoiton olleen todellisuudessa kaksikon oma koesoitto, jossa Mars testasi heidän kykyjään.
Kun Mars oli saanut paikan yhtyeen kitaristina, yhtye tarvitsi kokoonpanoonsa vielä laulajan. Paikan sai covereita soittaneessa Rock Candy -yhtyeessä laulanut Vince Neil, joka oli Leen vanha tuttava lukion ajalta. Marsin on kerrottu vaikuttuneen Neilin voimakkaasta äänestä ja taitavuudesta, ja ehdottaneen tätä yhtyeen laulajaksi. Alun perin tarjouksesta kieltäytynyt Neil liittyi yhtyeeseen vasta Rock Candyn hajoamisen jälkeen. Tämän jälkeen yhtye muutti asumaan yhteiseen asuntoon Sunset Stripille, maineikkaan Whisky a Go Go -klubin liepeille.
Marsin ehdotus yhtyeen nimeksi oli Mottley Cru. Nimi pohjautui lausahdukseen ”a motley looking crew”, jollaiseksi Marsin vanhaa White Horse -yhtyettä oli kutsuttu. Nikki Sixx muutti nimen symmetrisemmaksi versioksi Motley Crue, jonka jälkeen Vince Neil lisäsi o- ja u-kirjaimien päälle vielä niin kutsutut heavy metal -umlautit. Mötley Crüe saavutti räiskyvän lavaesiintymisensä avulla nopeasti maineen rajuna ja arvaamattomana yhtyeenä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Stick to Your Guns” ja esikoisalbuminsa Too Fast for Love vuonna 1982 omalla Leathür Records -levymerkillään, sillä sen oli vaikea saada itselleen levytyssopimusta. 20 000 kappaletta myyneen ja Billboard 200 -albumilistan sijalle 77 nousseen Too Fast for Loven jälkeen yhtye onnistui saamaan myös levytyssopimuksen, kun levy-yhtiö Elektra Recordsin nuori kykyjenetsijä Tom Zutaut kirjasi yhtyeen Elektralle nähtyään sen soittavan Whisky a Go Go -klubilla.
1980-luvulla Mötley Crüe tuli tunnetuksi hedonistisesta ja pahennusta herättäneestä rock and roll -elämäntyylistään. Mars, joka on yhtyeen vanhin jäsen, on kuitenkin saanut maineen Mötley Crüen jäsenistä rauhallisimpana ja hiljaisimpana. Hän oli yhtyeen haastatteluissa usein ”taka-alan tummaksi ja mysteeriseksi hahmoksi” luonnehdittu jäsen, joka ei ”juuri koskaan ollut kuvissa etualalla.” Mötley Crüen 1980-luvulla kohua aiheuttaneista tempauksista Marsin on sanottu vetäytyneen syrjään ja ”omiin maailmoihinsa”. Alkoholin- ja huumeidenkäytöstään tunnetun Mötley Crüen jäsenenä kuitenkin myös Mars on kärsinyt esimerkiksi alkoholismiista ja kokaiiniriippuvaisuudesta.
Vuonna 1983 Mars kirjoitti Mötley Crüelle ensimmäisen kerran kappaleita. Hän sävelsi Shout at the Devil -albumille instrumentaalin ”God Bless the Children of the Beast”. Lisäksi Mars, Vince Neil ja Nikki Sixx vastasivat kappaleiden ”Red Hot” ja ”Danger” tekemisestä. Yhtyeen kaksi seuraavaa albumia, vuoden 1985 Theatre of Pain ja vuoden 1987 Girls, Girls, Girls sisälsivät niin ikään kolme Marsin tekemäksi kirjattua kappaletta, joista keskeisin oli jälkimmäisen albumin nimikkokappale ”Girls, Girls, Girls”. Vuoden 1989 albumi Dr. Feelgood, joka oli levytetty yhtyeen jäsenten vieroitushoidon jälkeen, merkitsi aiempaa suurempaa lauluntekijäpanosta Marsilta ja sisälsi kahdeksan hänen tekemäänsä kappaletta. Hän osallistui esimerkiksi albumin viidestä singlestä neljän (”Dr. Feelgood”, ”Same Ol’ Situation (S.O.S.)”, ”Without You” ja ”Don’t Go Away Mad (Just Go Away)”) kirjoittamiseen. Albumi nousi Yhdysvalloissa listaykköseksi, ja ”Dr. Feelgood” -kappale sai parhaan hard rock -esityksen Grammy-palkintoehdokkuuden.
1990-luvulla Mötley Crüe julkaisi kaksi studioalbumia, joista ensimmäinen oli vuoden 1994 Mötley Crüe. Albumilla yhtyeen laulajana toimi Vince Neilin yhtyeessä vuonna 1992 korvannut John Corabi. Yhtye otti musiikkiinsa vaikutteita ensimmäisen kerran esimerkiksi alternative metalista. Fanien keskuudessa uusi musiikillinen tyyli sai ristiriitaisen vastaanoton, eikä albumi menestynyt. Neilin palattua yhtyeeseen se julkaisi vuonna 1997 Generation Swine. Albumin oli tuottanut Scott Humphrey, jonka on sanottu vaikuttaneen albumin kokonaissoundiin ja Marsin soittotyyliin huomattavasti. Nikki Sixx on kertonut ”passiivisen” Marsin olleen albumin tekemisen aikana pettynyt yhtyeen suuntaan, ja että Humphreyn tuotantotyyli sai Marsin etäiseksi ja ”söi” tätä. Etenkin Generation Swine -albumille Mars kirjoittikin aiempaa vähemmän kappaleita.
Vuonna 2000 Mars teki Mötley Crüen New Tattoo -albumille kolme kappaletta, joista ”Hell on High Heels” ja ”New Tattoo” lohkaistiin singleiksi. Yhtye teki tyylillisesti paluun takaisin lähemmäs sen 1980-luvun kappaleisiin, mikä Generation Swinen suuntaan pettyneelle Marsille oli positiivinen vaihdos. Mötley Crüen viimeisen studioalbumin, vuoden 2008 Saints of Los Angelesin kolmestatoista kappaleesta Mars oli kirjoittamassa kuutta, mukaan lukien singlejä ”Mutherfucker of the Year” ja ”White Trash Circus”.
Mötley Crüe teki viimeisen kiertueensa vuosina 2014–2015. Marsin terveyden arveltiin osaltaan vaikuttaneen yhtyeen lopettamispäätökseen. Vuonna 2019 ensi-iltansa saaneessa, yhtyeen urasta kertovassa elokuvassa  The Dirt – Törkytehdas Marsia esitti walesilainen näyttelijä Iwan Rheon.
Tyyli
Monissa eri yhtyeissä ennen Mötley Crüen kitaristiksi liittymistään soittaessaan Mars oppi monia asioita musiikin eri genreistä. Hän on perehtynyt myös musiikin vieraisiin kulttuureihin. Hän on omien sanojensa mukaan pyrkinyt avartamaan musiikkimaailmaansa tietoisesti, ja on kykenevä soittamaan paljon erilaisia musiikkityylejä. Mars on sanonut tuntevansa erityistä paloa musiikin tekemiseen ja luomiseen. Marsin musiikkimaun laajuudesta esimerkkeinä ovat muun muassa hänen musiikillinen ensirakkautensa kantrimusiikki ja kiinnostus flamencoa kohtaan. Mars on sanonut nauttivansa saadessaan tehdä erilaisia, Mötley Crüen tuotannosta poikkeavia kappaleita.
Marsia on pitkästä ja menestyksekkäästä urastaan huolimatta pidetty eräänä rockin aliarvostetuimmista kitaristeista. Hänen tyylinsä ”ujon nerokkuuden” löytämisen on sanottu jäävän kuulijoiden tehtäväksi. Mars on tunnettu paksusta, Marshall-vahvistimien täyttämästä soundistaan, jota sävyttävät iskeviksi ja pistäviksi luonnehditut kitarariffit ja -soolot. Hänen soittotyylinsä on bluesvaikutteinen, ja hän on sanonut olevansa ”sydämeltään blues-mies”. Merkittävimmiksi esikuvikseen oman soittotyylinsä kannalta Mars on nimennyt Mike Bloomfieldin, Jeff Beckin, Eric Claptonin ja Jimi Hendrixin. Verratessaan itseään muihin sukupolvensa kitaristeihin Mars on sanonut bluesin vaikuttaneen hänen soittonsa ”tunteeseen”, kun vastaavasti moni hänen aikalaisensa ihannoi kitarasooloissaan Marsin mielestä tunteettomia skaaloja. Mars on sanonut Mötley Crüen kappaleen ”Primal Scream” blues-henkisen ja monen hänen esikuviensa soittotyyleistä ammentavan kitarasoolon olevan hänen suosikkinsa omista kitarasooloistaan.
Terveys
thumb|Marsin oikean käden sormiin tatuoitu 1313 on viittaus hänen nimikirjaimiinsa M.M., sillä M on [[Aakkoset|aakkosten 13. kirjain. Kuvassa Mars vuonna 2012.]] Mars on sairastanut suuren osan elämästään selkärankareumaa. Hän sai diagnoosin ollessaan 19-vuotias, ja on sairautensa vuoksi ollut muun muassa riippuvainen erilaisista kipulääkkeistä, kuten Xanaxista, oksikodonista ja etenkin erittäin koukuttavaksi sanotusta Lortabista. Selkärangan jäykistävä selkärankareuma estää esimerkiksi pään kääntöliikkeen, minkä vuoksi innokkaana auto- ja moottoriharrastajana aiemmin tunnettu Mars on menettänyt muun muassa ajokykynsä. Hän on vitsaillut löytäneensä selkärankareumastaan myös positiivisen puolen, sillä hän on kumaran ryhtinsä ja päänsä asennon vuoksi kykenevä näkemään aina kitaransa soittaessaan. 2000-luvun alussa Mars myös erakoitui julkisuudesta Mötley Crüen viettämän tauon aikana, ja vietti lähes kaksi vuotta soittamatta kitaraa ollenkaan, minkä vuoksi hän on joutunut opettelemaan 2000-luvulla soittamaan uudelleen. Erakoitumisensa aikana hän myös laihtui rajusti. Sairautensa pahimpana ajanjaksona hän on kertonut saaneensa lääkäreiltään kaksi päivää elinaikaa.
Mars on sanonut päässeensä sairaudensa pahimmasta aallonpohjasta takaisin jaloilleen yhtyetoveri Nikki Sixxin avulla. Hän on 2000-luvulla lopettanut terveydellisiin syihin vedoten muun muassa alkoholinkäytön ja tupakoinnin kokonaan hetken päätöksellä, ja vieroitti itsensä Xanax- ja Oxycon-lääkkeiden riippuvuudestaan itsenäisesti vain muutamassa viikossa. Raitistumisensa jälkeen hän on sanonut, ettei ole kaivannut alkoholia ollenkaan ja on saanut uuden, raittiin elämän.
Mars on alkoholismiin lisäksi kärsinyt kokaiiniriippuvaisuudesta. Hän on myös yrittänyt itsemurhaa ja kärsinyt masennuksesta. Ennen Mötley Crüen kitaristiksi liittymistään Mars käytti myös esimerkiksi efedriinitabletteja.
Tätä nykyä Mars on kykenevä soittamaan kitaraa normaalisti, ja hän on kertonut soittavansa parhaimmillaan jopa kymmenen tai kaksitoista tuntia päivässä. Selkärankareuman vuoksi hänen lavaesiintymisensä on kuitenkin kärsinyt merkittävästi. Vuonna 2001 hän sanoi Mötley Crüen yhtye-omaelämäkerrassa Mötley Crüe: The Dirt – Törkytehdas, jossa paljasti ensimmäisen kerran julkisesti sairastavansa selkärankareumaa, että energinen esiintyminen lavalla on hänelle mahdotonta, minkä vuoksi monet ovat luulleet hänen luoneen tietoisesti itselleen kylmän ja etäisen imagon. Mars on sanonut, että pahinta hänen sairaudessaan eivät ole niinkään kipu tai liikkumisen vaikeus, vaan se, että hän ei voi ottaa esiintyessään kontaktia faneihinsa samalla tavalla kuin yhtyetoverinsa.
Marsille on selkärankareuman aiheuttamista vaikutuksista johtuen tehty vuonna 2004 leikkaus, jossa hän sai lonkkaproteesin. Hän on 19-vuotiaana saamansa diagnoosin jälkeen menettänyt noin kymmenen senttimetriä pituudestaan. Kun Mötley Crüe konsertoi vuoden 2007 kesäkuussa Helsingin jäähallissa, Mars tuotiin Ilta-Sanomien saamien tietojen mukaan konserttilavalle pyörätuolilla nivelsairautensa vuoksi.
Perhe- ja avioelämä
Marsin ensimmäinen avioliitto oli vuosina 1970–1973 Sharon Dealin kanssa. Hänellä on kolme lasta: poika Les Paul Deal (syntynyt 1971), tytär Stormy Deal (s. 1973) ja poika Erik Deal (s. 1976). Hän otti 1970-luvulla eron biologisesta perheestään, eikä ole tavannut esimerkiksi jälkikasvuaan vuosiin.
Mars tapasi nykyisen kumppaninsa, sveitsiläisen mallin ja Miss Zürich -ehdokas Seraina Marsin (o.s. Schönenberger) vuonna 2007 Sveitsissä Mötley Crüen konsertin jälkeen. He avioituivat vuonna 2013.
Soitinvalikoima
thumb|left|Mars soittamassa [[Fender Stratocaster -kitaraansa Red, White & Crüe -kiertueella Glasgow’ssa vuonna 2005.]] Mars on tunnettu innokkaana kitaroiden keräilijänä. Hän on vuosien saatossa sanonut omistaneensa parhaimmillaan noin sata kitaraa. Marsin henkilökohtainen kitaroiden valikoima käsittää hänen konserteissa ja studiossa käyttämiensä instrumenttien lisäksi joukon harvinaisia ja arvokkaampia vintage-kitaroita.
Too Fast for Love- ja Shout at the Devil -albumien tekemisen aikana Mars soitti lähinnä vuoden 1972 Gibson Les Paul Customia. Hän soitti kitaraa myös Mötley Crüen 1980-luvun kiertueilla, ja sen on sanottu olleen hänen varhaisen ominaissoundinsa kulmakivi. Kitara on sittemmin päätynyt Floridassa sijaitsevan Hard Rock Cafen näyttelykappaleeksi.
1980-luvulla Mars on soittanut myös ainutlaatuisella, yhdellä Humbucker-mikrofonilla varustetulla Gibson Flying V -kitaralla, B.C. Rich Warlockilla ja Guild Flying Starilla. Mars on kertonut joko myyneensä tai rikkoneensa kolme edellä mainittua 1980-luvun kitaraansa.
Theatre of Pain -albumin myötä Mars siirtyi käyttämään myös Hamerin Explorer-mallia sekä Kramerin Baretta- ja Pacer-malleja. Eri kitaramallien käytön syynä on ollut Mötley Crüen kasvanut suosio, jonka myötä eri kitaroita valmistaneet yhtiöt tarjosivat instrumenttejaan Marsin käytettäväksi. Girls, Girls, Girls -albumin myötä Mars siirtyi käyttämään myös Kramerin Telecaster-muotoisia kitaroita, ja muun muassa Marsin tunnetun riffin sisältävä ”Kickstart My Heart” -kappale Dr. Feelgood -albumilta (1989) on soitettu Kramerin custom-Telecasterilla. Toisinaan Mars on soittanut myös esimerkiksi Gretschin valmistamalla Chet Atkinsin nimikkokitaralla vuodelta 1964.
1980-luvun lopussa Mars soitti myös erilaisilla Baretta- ja Kramer-kitaroilla. Hän soitti ensimmäisen kerran Fender Stratocasteria vuonna 1989 kappaleen ”Don’t Go Away Mad (Just Go Away)” musiikkivideossa. Stratocaster on sittemmin valikoitunut Marsin keskeisimmäksi kitaraksi. Hän on kertonut omistaneensa 1980-luvun lopussa muutaman vanhan Stratocasterin, ja pitäneensä niiden keveydestä. Eräs ensimmäisistä Marsin omistamista Stratocastereista oli kasattu yhteen vuosien 1963, 1964 ja 1965 Stratocaster-kitaroiden osista, ja hän oli ostanut kitaran alun perin vuoden 1987 Girls, Girls, Girls Tour -kiertueella. Kitaran mikrofonit olivat rikki, joten Mars asensi kitaraan itse kaksi humbucker-mikrofonia ja Floyd Rose-vibrakammen. Kyseinen Stratocaster on pysynyt Marsin merkittävimpänä soittimena siitä lähtien. Mars on käyttänyt 14-vuotiaasta alkaen kitaroissaan Ernie Ballin valmistamia kieliä. Aiemmin hän on käyttänyt kitarankieliä, joiden vahvuus on 10-48. Tavallisin hänen suosimansa vahvuus on 11-50, mutta alemmissa virityksissä hän soittaa 52- ja 54-vahvuisia kieliä oikeanlaisen soundin saavuttamiseksi.
Marsin soittotyyli ja soundi perustuu pitkälti hänen käyttämiinsä useampiin ja erilaisiin kitaravahvistimiin. Tunnetuin hänen käyttämänsä vahvistinvalikoima koostuu Marshallin 50 ja 100 wattin JCM800 2203 -vahvistimista sekä Soldano SLO-100 Super Lead Overdrive- ja Rivera Bonehead 100 Watt Head -kitaranupeista. Useamman vahvistimen käyttäminen samanaikaisesti tekee Marsin soundista paksumman ja äänekkäämmän. Marsin käyttämissä Marshall-kaiutinkaapeissa on Celestion Vintage 30 -kaiuttimet.
Kitaraefektejä Mars on käyttänyt urallaan vähemmän kuin moni muu tunnettu kitaristi, sillä hän luo oman kitarasoundinsa useamman vahvistimensa turvin. Keskeisimpiä Marsin hyödyntämistä efekteistä ovat Bradshawin efektiyksikkö, Marsin itsensä mukaan hänen soundinsa merkittävä osa Eventide H300 (oktaaviefekti), Yamaha SPX100 (chorus-efekti) ja Alesis Quadraverb.
Crying Crowns of Trees
Crying Crowns of Trees on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin toinen demo, joka on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Witching Hour Productions.
Kokoonpano
Vierailijat
Valeri Kalatšihin
Valeri Aleksejevitš Kаlаtšihin (, 20. toukokuuta 1939 Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT – 27. marraskuuta 2014 Donin Rostov, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut lentopallon olympiavoittaja ja lentopallovalmentaja.
Kаlаtšihin kuului Neuvostoliiton olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Tokiossa 1964 ja EM-pronssia voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1963 EM-kilpailuissa. Urheilijanuransa jälkeen hän toimi muun muassa Vietnamin ja Madagascarin maajoukkueiden päävalmentajana.
Kаlаtšihin kuoli Donin Rostovissa 75-vuotiaana 27. marraskuuta 2014.
Vismuttitribromidi
Vismuttitribromidi (BiBr3) on vismutin ja bromin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Valmistus ja käyttö
Vismuttitribromidin valmistukseen käytettyjä tapoja ovat vismutin ja bromin seoksen kuumennus 250 °C:n lämpötilaan, vismutin ja jodibromidin reaktio tai vismuttioksidin ja vetybromidin välinen reaktio.
Vismuttitribromidia käytetään katalyyttinä muun muassa valmistettaessa syklohekseeniä sykloheksanolista, bentsyylieetterien valmistuksessa, eetterien hydrolyyseissä, halogeeninvaihtoreaktioissa ja hartsien valmistuksessa.
Kettelvikin kivimuseo
thumb|Kettelvikin kivimuseo. thumb|Kettelvikin kivimuseo. Kettelvikin kivimuseo  on museo Kettelvikissä, Gotlannissa. Se sijaitsee Kettelvikissä kivenhakkaaja John Larssonin kivilouhoksen yhteydessä, joka oli käytössä 1930-luvulta 1980-luvulle. Siellä on nähtävissä vanha työympäristö nostureineen ja pumppuineen. Museorakennuksessa on esillä kaksi tahkoa, valokuvia, työkaluja ja hiekkakivestä valmistettuja esineitä.
Suurin osa materiaaleista, sorvi, työkalut jne. periytyvät Ivar Hanssonilta, joka oli viimeinen aktiivinen kivenhakkaaja. Hänen poikansa Anders Hansson lahjoitti ne museolle isänsä kuoleman jälkeen.
Gotlandsbrynet-niminen yritys on rakentanut museota 1980-luvun lopusta lähtien ja museota tukee yhdistys Kettelvik Stenmuseums Vänner.
Black Sun Rising
Black Sun Rising on puolalaisen melodisen black/death metal -yhtye Naumachian kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2009.
Kuoppalampi
Kuoppalampi Pyöriä Kuoppalampi on Kymenlaaksossa Jaalassa, Ansalahden pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.
Celerina/Schlarigna
Celerina/Schlarigna (puhekielessä, tai ; virallisesti Celerina/Schlarigna ) on kunta ja talviurheilukeskus Ylä-Engadinin laaksossa, Graubündenin kantonissa, Sveitsissä. Kunta sijaitsee Malojan hallintoalueella.
Sijainti
Celerinan kylä sijaitsee noin 1 800 metrin korkeudessa Innjoen laaksossa sekä lähivuorten rinteillä. Kunnan korkein kohta on Piz Saluver (3 161 m mpy.). Naapurikuntia ovat St. Moritz, Samedan ja Pontresina.
Asukkaat
Vakituisia asukkaita kunnassa on noin 1 500, joista 34 % on ulkomaalaisia. Celerina oli 1940-luvulle asti pääosin retoromaaninkielinen kunta, mutta vuonna 2000 retoromaaninkieltä puhui pääkielenään enää 13 % vakituisista asukkaista. Kunnan pääkieli on saksa.
Urheilukeskus
Celerina sijaitsee pari kilometriä Sankt Moritzista, ja käytännössä kunnat muodostavat yhteisen talviurheilualueen. Esimerkiksi St. Moritzin kuulu kelkkailurata sijaitsee suurimmalta osin Celerinan alueella.
Liikenneyhteydet
Innjoen varressa kulkeva päätie 27 kulkee kunnan läpi. Maantieyhteys Italiaan on muun muassa Berninasolan yli päätietä 29 pitkin. Celerina sijaitsee Rhätische Bahn St. Moritz – Samedan ja St. Moritz – Pontresina -rautateiden varrella.
Aiheesta muualla
800px|thumb|right|Celerina pohjoisesta nähtynä; taustalla vasemmalla Pontresina, keskellä Piz Rosatsch (3 123 m) ja oikealla häämöttää St. Moritz.
Hienotyöstö
Hienotyöstö on työstömenetelmä.
Menetelmä voidaan määritellä hienotyöstöksi, kun
Menetelmät:
Kaupin sairaala-alue
thumb|Kaupin sairaala-alueen uudempi parantolarakennus. Kaupin sairaala-alue on Tampereella Petsamon kaupunginosassa sijaitseva vanha sairaalamiljöö, jossa on kaksi alun perin keuhkotautiparantolaksi suunniteltua rakennusta. Niistä vanhempi on valmistunut vuonna 1915 ja uudempi vuonna 1939. Kun keuhkotaudin eli tuberkuloosin hoito siirrettiin 1960-luvulla Tampereelta Kangasalle, Kaupin parantola muutettiin kroonisten ja geriatristen potilaiden sairaalaksi. Siitä on käytetty nimiä Marjatan sairaala ja Kaupin sairaala. Sairaala lopetti toimintansa vuonna 2016, ja nykyään sen tiloissa toimii Tampereen vastaanottokeskus.
Sairaala-alueen osoite on Parantolankatu 4–6. Suojeltujen parantolarakennusten lisäksi pihapiirissä on Tammenlehväkeskuksen palvelutaloja sekä 1950-luvulla rakennettu entinen kaupunginjohtajan virka-asunto.
Historia ja arkkitehtuuri
thumb|Sotasairaalan potilaita parantolan parvekkeilla vuonna 1940. Lääkäriseuran aloitteesta Tampereelle perustettiin vuonna 1912 tuberkuloosin vastustamisyhdistys. Se rakennutti keräämillään varoilla kaupungin ensimmäisen keuhkotautiparantolan, joka sijoittui Kaupinojalle johtavan tien varteen, Kaupin metsän ja mäntyjen suojaan. Parantolat oli tapana rakentaa mäntymetsiin, koska havupuilla oli hyvä maine hapekkaan ilman tuottajina. Kaksikerroksisen, punatiilisen rakennuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Lambert Petterson, ja se otettiin käyttöön 20. syyskuuta 1915. Parantolan lääkärinä toimi Anna Wikander.
Parantolarakennus siirtyi Tampereen kaupungin haltuun vuonna 1928. Myöhemmin sen viereen tehtiin kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin johdolla uusi, funkistyylinen keuhkotautiparantola, jonka pääsuunnittelijana toimi Mikael Nordenswan. Vaalealla rappauksella päällystetty rakennus sijoittui Kalevan puistotien pohjoispäähän, missä se rinteeltä laskeutuvine portaineen asettui osaksi juhlavaa puistokatu- ja muotopuutarhasommitelmaa. Talo valmistui syksyllä 1939. Talvi- ja jatkosotien aikana se palveli sotasairaalana.
Rakennuksen länsipäädyssä sijaitsi funkisparantoloille tyypilliset pyöristetyt ulkoiluparvekkeet, jotka tarjosivat potilaille valoa ja raitista ilmaa. Vuonna 1954 talon itäinen osa korotettiin kaksikerroksiseksi ja vuonna 1969 viisikerroksiseksi. Ensimmäisen korotuksen suunnitteli Bertel Strömmer, toisen arkkitehti Jaakko Ilveskoski. Molemmat laajennukset sulautuivat hyvin osaksi rakennuksen alkuperäistä arkkitehtuuria.
1970-luvulla avoparvekkeet remontoitiin potilashuoneiksi. Parvekkeiden kohdalla julkisivu verhottiin ruskealla pellillä, mikä muutti talon ulkoasua dramaattisesti. Rakennus menetti samalla leimallisimmat funkispiirteensä. Muutostyön suunnitteli kaupungin arkkitehtiosasto.
Vanhaan parantolaan tehtiin henkilökunnan asuintiloja, kun uusi rakennus valmistui. Myöhemmin vanha talo otettiin uudelleen sairaalakäyttöön. 2000-luvulla siinä toimi Kaupin päiväsairaala, jossa hoidettiin kotona asuvia ja liikuntarajoitteisia vanhuksia.
Tampereen kaupunginhallitus linjasi vuonna 2013, että ikäihmisten sairaala- ja poliklinikkapalvelut keskitetään Hatanpäälle. Samalla päätettiin lopettaa Kaupin sairaalan toiminta. Se suljettiin kesällä 2016, minkä jälkeen tiloihin saneerattiin vastaanottokeskus. Sairaalan tyhjillä osastoilla oli järjestetty turvapaikanhakijoiden hätämajoitusta jo syksyllä 2015.
Status
Kaupin sairaala-alue kertoo suomalaisen sairaanhoidon historiasta. Se muodostaa tyyppiesimerkin keuhkotautiparantolasta, joka on sijoitettu metsäiseen rinteeseen, erilleen kaupunkirakenteesta. Miljöö on säilyttänyt vehreän, puistomaisen luonteensa suhteellisen hyvin. 1980-luvulla sairaalan läheisyyteen rakennettu moottoritie tosin katkaisi alueelle johtaneen puistokadun.
Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan sairaalan alue on rakennustaiteellisesti, kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä kohde. Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) se on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Maria Koepcke
Maria opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi eläintieteestä Kielin yliopistossa vuonna 1949. Samana vuonna hän muutti Peruun, jossa avioitui eläintieteilijä Hans-Wilhelm Koepcken kanssa 1950. Heille syntyi tytär Juliane. He asuivat Limassa aina Marian kuolemaan saakka. Limaan he perustivat Casa Humboldt-nimisen biologisen tutkimusaseman.
Tunturipiippo
Tunturipiippo (Luzula wahlenbergii) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, piippojen (Luzula) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Tunturipiippo muistuttaa röyhypiippoa (Luzula parviflora), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kasvin koon sekä lehtien ulkonäön perusteella.
Maria Koepcke
Maria Koepcke oli neotrooppisen alueen linnustoon perehtynyt tutkija. Hän kuvaili ja nimesi valkoposkikotingan (Zaratornis stresemanni), ruusuvatsaorneeron (Synallaxis zimmeri) ja kaktuskanasteron (Asthenes cactorum), sekä useita alalajeja. Hänen kunniakseen on nimetty bolivianpöllönen (Otus koepckeae), perunerakkokolibri (Phaethornis koepckeae) ja selvakasikki (Cacicus koepckeae).
Koepcke kuoli traagisesti. Hän oli 17-vuotiaan tyttärensä Julianen kanssa kotimaanlennolla (LANSA lento 508) Limasta Pucallpaan, kun kone joutui ukkosmyrskyyn, salama iski siihen ja kone räjähti. Maria kuoli onnettomuuden seurauksiin, samoin kaikki muutkin matkustajat, paitsi hänen Juliane-tyttärensä. Juliane putosi kolmen kilometrin korkeudesta viidakkoon, yhä tuolissaan istuen, ja selvisi katkenneella solisluulla ja silmävammalla. Hän käveli viidakon halki 10 päivää, kunnes saapui intiaaniasutuksen pariin ja pelastui. Kun hänen äitinsä ruumis löydettiin niin todettiin että myös hän oli selvinnyt hengissä, mutta hän oli pahoin loukkaantunut eikä kyennyt liikkumaan ja kuoli vammoihinsa joitakin päiviä myöhemmin.
Tunturipiippo
Tunturipiippo voi kasvaa noin 30 cm korkeaksi ja on kasvutavaltaan mätästävä. Varsien tyvilehdet ovat 3–5 mm leveitä ja kaljuja, mutta nuorien lehtien reunat ovat kuitenkin harvakarvaiset. Varsissa on vain yksi tai kaksi varsilehteä, jotka ovat neulamaisia ja kaljuja. Tunturipiipon kukat sijaitsevat varren päässä terttua muistuttavana rykelmänä, ja kukinnon tukilehti on karvareunainen.
Tunturipiipon tieteellisen nimen lajinimi (wahlenbergii) viittaa ruotsalaiseen kasvitieteilijään ja professoriin Göran Wahlenbergiin.
Pitkä Kuoppalampi
Pitkä Kuoppalampi on Kymenlaaksossa Jaalassa, Ansalahden pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.
Hydroksyyliammoniumsulfaatti
Hydroksyyliammoniumsulfaatti ((NH3OH)2SO4) on hydroksyyliammonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste eli siis hydroksyyliamiinin ja rikkihapon suola. Yhdistettä voidaan käyttää hydroksyyliamiinin tavoin muun muassa orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa hydroksyyliammoniumsulfaatti on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen, mutta on useisiin orgaanisiin liuottimiin liukenematon. Hydroksyyliammoniumsulfaatti on keskivahva happo ja 1 massaprosenttia hydroksyyliammoniumsulfaattia sisältävän vesiliuoksen pH on 3,6. Kuumennettaessa yhdiste alkaa hajota yli 120 °C:n lämpötilassa. Hydroksyyliamiinin tavoin myös hydroksyyliammoniumsulfaatti on pelkistin.
Valmistus ja käyttö
Teollisuudessa hydroksyyliammoniumsulfaattia valmistetaan niin kutsutulla Raschig-prosessilla, jossa typpimonoksidin ja typpidioksidin seos reagoi ammoniumvetykarbonaatin, ammoniakin ja rikkidioksidin kanssa muodostaen hydroksyyliammoniumsulfaattia. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on typpimonoksidin pelkistys katalyyttisesti vedyn avulla rikkihappoisessa liuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös kuumennettaessa nitrometaania tai nitropropaania rikkihappoliuoksessa.
Hydroksyyliammoniumsulfaattia käytetään usein hydroksyyliamiinin helpommin käsiteltävänä johdannaisena. Sitä käytetään valmistettaessa amideja kuten kaprolaktaamia, ketoneista Beckmann-toisiintumisella, lääkkeiden, rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa, pelkistimenä ja valokuvauskemikaalina.
Callous Kagathos
Callous Kagathos on puolalaisen melodisen black/death metal -yhtye Naumachian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2007.
Vladimir Gundartsev
Vladimir Iljitš Gundаrtsev (, 13. joulukuuta 1944 Satka, Venäjän SFNT – 25. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gundartsev voitti Grenoblen talviolympialaisissa 1968 kultaa 4×7,5 km viestissä ja pronssia 20 kilometrillä. MM-kilpailuista hän voitti kaksi mitalia, viestikultaa Zakopanesta 1969 ja 20 kilometrin pronssia Garmisch-Partenkirchenissä 1966.
Gundartsev kuoli Moskovassa 69-vuotiaana 25. marraskuuta 2014. Hän sairasti syöpää.
Pyöröpaalain
Pyöröpaalain on niitetyn nurmisadon tai viljan olkien luo'olta keräämiseen tarkoitettu korjuukone.
Paalaimessa on noukin, jolla niitetty nurmi tai puitu olki poimitaan niittokoneen, niittomuskan, karhottimen tai puimurin jättämältä karholta/karheelta. Siinä niitetty tai puitu kasvusto on järjestetty pitkiksi kapeiksi kasoiksi, joiden väliin jää sänki.
Nykyisissä pyöröpaalaimissa on usein silppuri, jolla kasvusto pilkotaan pienempiin osiin. Usessa paalaimissa silppuri voidaan kytkeä pois toiminnasta. Silputtu kasvimassa tiivistyy paremmin ja paali purkautuu helpommin, kun sillä ruokitaan tai kuivitetaan eläimiä.
Pyöröpaalaimella tehdyn heinäpaalin paino on noin 400–800 kg, olkipaalin paino 200–500 kg ja säilörehupaalin paino 700–1000 kg. Pyöröpaalaimen ongelma on se, että se ei ole jatkuvatoiminen, minkä takia pysähdykset hidastavat työtä. Paali saadaan pysymään koossa narulla tai verkolla. Myös muovikalvolla sitovia versioita on ollut markkinoilla.
Mallit
Niistä on olemassa kaksi päätyyppiä: muuttuvakammioinen ja kiinteäkammioinen sekä erittäin harvinainen paalia maata vasten pyörittävä versio.
Muuttuvakammioisen paalaimen paali on tiivis myös keskeltä, koska kasvimassan puristaminen aloitetaan jo paalin ytimestä. Osassa muuttuvakammioisia paalaimia paalin koko voidaan valita, sillä kasvimassa on koko ajan tiivis.
Kiinteäkammioisen paalaimen etuna on yksinkertainen ja selkeä rakenne. Ongelmana on se, että paali tiivistyy vasta täyttyessään, minkä takia ydin jää usein hieman löysemmäksi.
Yleensä paalainta vedetään traktorilla, mutta malleja on myös ajettavina, kuten yhdysvaltalaisen konevalmistajan Vermeerin esittelemä malli.
Wrathorn
Wrathorn on puolalaisen melodisen death/black metal -yhtye Naumachian ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Adolf Metzger
Adolf August Theodor Ido Metzger (26. helmikuuta 1896 – 13. marraskuuta 1965) oli suomalainen geologi ja professori. Metzger syntyi Saksassa, mutta koska hänen isällään oli virka ulkoministeriössä, hän asui jo nuorena monissa maissa ja kävi koulua muun muassa Tanskassa. Hän tuli ylioppilaaksi 1914 Wiesbadenissa Saksassa, valmistui filosofian kandidaatiksi 1921, filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1925 Helsingin yliopistosta.
Hän työskenteli geologian ja mineralogian amanuenssina Helsingin yliopistossa 1919–1924, geologian tohtori Åbo akademissa 1927–1930, 1945–1952.
Paraisten kalkkivuori Oy:ssä geologina ja päägeologina 1936–1961, Åbo akademissa hoiti yleisen ja sovelletun geologian henkilökohtaisen professorin virkaa 1952–1965. Hän tutki Suomen kalkkikiviesiintymien geologiaa. Metzger julkaisi noin 50 tieteellistä ja populaaritieteellistä artikkelia.
David Snow
thumb|David ja Barbara Snow David William Snow (30. syyskuuta 1924 Windermere, Cumbria – 4. helmikuuta 2009) oli englantilainen lintutieteilijä.
Snow toimitti useita lintutieteellisiä lehtiä: Ibis, Bird Study ja Bulletin of the British Ornithologists' Club. Hänen kirjallinen tuotantonsa oli laaja, ja hän tutki etenkin hedelmiä syövien lintujen evoluutiota, joista hän julkaisi useita artikkeleita, ja joiden kirjoittamiseen myös Barbara osallistui. Hänen kunniakseen on nimetty alagoasinmuuranen (Myrmotherula snowi) ja harmaapyrstökotingojen suku Snowornis. Snow toimi British Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 1987–1990. Vuonna 1972 American Ornithologists' Union palkitsi hänet ja Barbaran Brewster Medalilla.
Philippe Ariès
Philippe Ariès [aʁjɛs] (21. heinäkuuta 1914 Blois, Ranska – 8. helmikuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen itseoppinut historiantutkija, jonka erikoisalana oli arjen ilmiöiden ja tavallisten ihmisten historia. Hän tutki muun muassa perheen, lapsuuden ja kuolemankäsityksen historiaa.
Ariès tunnettiin elinaikanaan Ranskaa paremmin englanninkielisissä maissa erityisesti teoksensa Centuries of Childhood ansiosta (alkuteos L’Enfant et la vie familiale sous l’ancien régime, 1960) Arièsin työ sai hyvän vastaanoton Yhdysvalloissa toisin kuin Ranskassa, jonka akateemiset piirit hyväksyivät tämän temperamentistaan ja vanhoillisista mielipiteistään tunnetun harrastelijahistorioitsijan vasta 1970-luvulla.
Kesken jääneiden opintojensa jälkeen Ariès toimi toisen maailmansodan aikana opettajana natsimielisen Vichyn hallinnon rahoittamassa oppilaitoksessa, jossa koulutettiin oikeistolaisia nuorisojohtajia. Sen jälkeen 1970-luvulle saakka Ariès työskenteli päätyökseen instituutissa, joka dokumentoi trooppisten hedelmien kansainvälistä kauppaa.
Arièsin tuotannosta on suomennettu Omassa huoneessa: yksityiselämän historiaa renessanssista valistukseen (suom. Johanna Ilmakunnas, Nemo 2001).
Once
Once tarkoittaa seuraavia asioita:
Onza
Satunnaisotanta
Satunnaisotanta tarkoittaa, että otos on kerätty jollakin satunnaisuuteen perustuvalla menetelmällä. Jokainen alkio poimitaan populaatiosta riippumatta muiden alkioiden poiminnasta. Satunnaisotanta on tärkeää, koska sen ansiosta saatuja tuloksia voidaan yleistää koko populaatioon.
Yksinkertainen satunnaisotanta (simple random sampling, SRS) on yksinkertaisin otantamenetelmä, jossa jokaisella alkiolla on sama todennäköisyys tulla valituksi otokseen.
Yksinkertainen satunnaisotanta ei ole kaikissa tilanteissa tehokkain mahdollinen, koska otokseen valikoituvat alkiot eivät välttämättä ole perusjoukon tunnuslukujen estimoinnin kannalta informatiivisia. Siksi tarvitaan usein suhteellisen suuri otos perusjoukosta, jotta estimaatit olisivat tarkkoja. Suuren otoksen hankkiminen voi tulla kalliiksi, mikä vähentää otantamenetelmän käytettävyyttä. Mikäli perusjoukosta on saatavilla lisäinformaatiota, olisi mahdollista suorittaa tehokkaampi otanta käyttäen tätä lisätietoa.
Otanta voidaan tehdä joko palauttaen valittu alkio takaisin perusjoukkoon tai ilman palautusta. Tehtäessä otanta palauttaen sama alkio voi tulla otokseen monta kertaa.
Heinäpäänlampi
Heinäpäänlampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Ansalahden pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Antti Kiikka
Antti Kiikan vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Talvitie ja Hedvig Sofia Kiikeri. Kiikka pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1902 ja opiskeli sitten Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla valmistuen insinööriksi 1907. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1902 ja 1912 sekä Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1926, 1927 ja 1928.
Antti Kiikka toimi Kuopion teollisuuskoulun vt. lehtorina 1907−1909 ja hän oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa rautatietutkimuksilla ja -rakennuksilla 1909−1916. Tämän jälkeen Kiikka oli insinööritoimisto Zitting & Co:n suorittamien linnoitustöiden Turun osaston johtajana 1916−1918.
Kiikka perusti 1920 yhdessä Veljekset Peusa & Kumpp. Oyn kanssa Viipurissa Tienhaaran Sikuritehdas Oyn, josta alkoi Kiikan yrittäjäsuvun edelleen, nyt neljännessä polvessa jatkuva yrittäjätaival.
Seuraavana vuonna hän perusti yhdessä kolmen muun henkilön kanssa Rakennusosakeyhtiö Pyramidin ja hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja
Vuonna 1924 Kiikka oli mukana perustamassa vesi-ja lämpöjohtoliike Oy Hydro Ab:tä ja hänestä tuli tämän yhtiön toimitusjohtaja 1928. Vuonna 1927 hänetä tuli sementtivalimo ja myllynkivitehdas Lennart Holmberg Oy:n toimitusjohtaja. Nämä kaikki kolme yhtiötä siirtyivät Kiikan omistukseen ja hän toimi johtokunnan puheenjohtajana niissä.