cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suursalon häät
Elokuvan teatteriensi-ilta oli 20. tammikuuta 1924 Helsingissä Bio-Biossa. Se oli Tallrothin viides ohjaustyö ja viimeinen Suomessa. Ruotsissa hän oli aiemmin vuonna 1916 ohjannut kahdeksan elokuvaa. Elokuvassa debytoivat valkokankaalla myöhemmin tunnetut koomikot Aku Korhonen sekä Kaarlo Kartio pienessä avustajantehtävässä.
Tarina
Traagisessa tarinassa Eero lähtee vaimonsa kuoltua naapurikylään hääjuhliin. Puukkotappelussa loukkaantunut sulhanen löytyy juhlissa pensaikosta kuolleena Eero vierellään. Syytön Eero pakenee toiselle paikkakunnalle. Hän palaa kuitenkin kotiin ja antautuu vangiksi, mutta yllättäen pappi paljastaa, että todellinen syyllinen on tunnustanut tekonsa. Niin Eero vapautuu ja saa uuden vaimon, ja he elävät onnellisina.
Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva sai sekä kiitosta että kritiikkiä. "Sanalla sanoen: filmi on kaunis ja jännittävä, sitä katsoo mielenkiinnolla alusta loppuun", hehkutti Iltalehden arvioija nimimerkki K-i. Nimimerkki Pasp. (Uuno Hirvonen, Uusi Suomi) kirjoitti, että kaikkia mahdollisuuksia ei ollut hyödynnetty, "siksi filmiltä suurelta osaltaan puuttuu psykologista johdonmukaisuutta ja uskottavuutta". Olavi Paavolaisen arvio Ylioppilaslehdessä sisälsi sekä ruusuja että risuja, ja elokuva sai hänet epätoivoon: "liian huono kiitettäväksi, liian hyvä haukuttavaksi". Sen jälkeen hän ohjeistaa aikansa elokuvantekijöitä kertomalla, miten elokuvia tehdään: "Todellinen filmi ei ole mikään kuvasarja, jossa erikseen valokuvatut kohtaukset vain liitetään peräkkäin. – – Ennenkuin tämä puhtaasti teknillinen asia on opittu, ei meidän filmituotannollemme voi antaa taiteen nimeä.”
Atomiorbitaali
Elektronikuoret
Elektronikuoria kvanttimekaanisen atomimallin atomissa on useita ja ne jaetaan edelleen atomiorbitaaleihin. Elektronikuoren atomiorbitaalit jaetaan energiatasoiltaan 4 pääluokkaan, s- p- d- ja f- luokkaan. s-orbitaalille mahtuu 2, p-orbitaaleille (3 kpl) 6, d-orbitaaleille 10, ja f-orbitaaleille 14 elektronia. Alin elektronikuori (jaksollisen järjestelmän 1 jakso) koostuu vain s-orbitaaleista. 2 ja 3 jaksoon kuuluvat myös p-orbitaalit, 4 ja 5 jaksoon myös d-orbitaalit, 6 ja 7 jaksoon myös f-orbitaalit.
Alla olevassa kaaviossa numero kertoo elektronikuoren (vastaa pääkvanttilukua (n) kvanttimekaanisessa atomimallissa) ja kirjain (fysiikassa sivukvanttiluku (l)) atomiorbitaalin tyypin, jolle atomin järjestysluvun kasvaessa jaksollisessa järjestelmässä elektroni pääasiallisesti asettuu. Alkuaineita, joiden kohdalla poikkeuksia tästä säännöstä esiintyy, ovat muun muassa kupari, palladium, hopea, kulta, iridium ja platina. Tämä on Paulin kieltosääntöä noudattava Madelungin sääntö.
- 1s
- 3s 3p
- 4s 3d 4p
- 5s 4d 5p
- 6s 4f 5d 6p
- 7s 5f 6d 7p
Poikkeukset tässä orbitaalien täyttymisjärjestyksessä sijoittuvat siirtymämetalleihin, lantanideihin ja aktinideihin, tällöin s- tai d-orbitaalille sijoittuu elektroni tai kaksi. Poikkeukset johtuvat siitä, että puolitäysi (5 d-elektronia tai 7 f-elektronia (spinin vaikutus (spinkvanttiluku (s))) tai täysi alakuori (ns-, (n-1)d- tai *(n-2)f-orbitaalit) ovat symmetrisempiä atomin keskuksen suhteen, ja siten energeettisesti matalammalla tasolla kuin säännönmukaisella täyttymisjärjestyksellä.
Sidosten muodostuminen
Kemialliset yhdisteet, joita alkuaine pystyy muodostamaan toisten alkuaineiden kanssa, saavat ominaisuutensa pitkälti s- ja p- orbitaalien elektronien määrästä. Yhdisteessä orbitaalit asettuvat uudelleen ja muodostavat kemiallisen sidoksen. Tällöin puhutaan molekyyli- tai sidosorbitaalista ja näitä saatetaan joskus merkitä yhdistämällä sidoksen muodostaneiden orbitaalien nimet, esimerkiksi sp-orbitaali. Usein näitä merkitään myös erillisillä nimillä, kuten σ- tai π-orbitaali. Hybridisaatio on eräs selitysmalli sidosten syntymiselle. d- ja f- orbitaalit osallistuvat myös toisinaan sidosten muodostumiseen, vaikka ne ovat yleensä inaktiivisempia sidosten muodostamisessa kuin s- ja p-orbitaalit.
Viron presidentinvaali 2021
Viron presidentinvaali 2021 järjestettiin Virossa 30. elokuuta 2021. Presidentti Kersti Kaljulaidin vastaehdokkaaksi ilmaantui ainoastaan Viron kansallismuseon johtaja ja Tarton yliopiston entinen rehtori Alar Karis.
Ensimmäisessä äänestyksessä vaalin ainoa ehdokas Alar Karis sai vain 63 ääntä, eikä se riittänyt valintaan. Alar Karis valittiin 31. elokuuta 2021.
Kornettijoki
Kornettijoki on Paatsjoen vesistöön kuuluva joki Petsamon piirin Nikelin kunnassa Murmanskin alueella Venäjällä. Kornettijoki saa alkunsa Kornettivaaran länsipuolelta Saarilammista ja laskee Paatsjokeen Höyhenjärven eteläpuolella. Kornettijokeen yhtyy Saarilammien kohdalla Koijokk ja vähän ennen Paatsjokeen laskemista Seigijoki. Kornettijoki sijaitsee Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan länsiosassa.
Avi Dichter
pienoiskuva|upright|Avi Dichter Avi Dichter (, s. 4. joulukuuta 1952) on Israelin entinen julkisen turvallisuuden ministeri, Shin Betin johtaja ja Kadima-puolueen kansanedustaja knessetissä. Hän on Israelin kotirintaman puolustuksesta vastaava ministeri.
Hän oli tiedustelupalvelu Shin Betin johtaja toisen intifadan aikaan. Knessetin jäsen hän oli vuosina 2006–2012. Dichter on vaatinut Gazan miehittämistä uudelleen raketti-iskujen estämiseksi.
Polyolit
thumb|right|230px|[[Glyseroli eli 1,2,3-propaanitrioli on laajasti käytetty trioli.]] thumb|right|230px|[[Ksylitoli on luonnosta löydetty sokerialkoholi ja polyoli.]] Polyoli eli monenarvoinen alkoholi on alkoholi, jossa on useampi hydroksyyliryhmä. Yksinkertaisimpia ovat diolit, esim. etaanidioli eli etyleeniglykoli. Tavallisia polyoleja ovat glyseroli sekä sokerialkoholit.
Polyvinyylialkoholi on polymeerinen polyoli. Selluloosa, hemiselluloosa ja tärkkelys ovat ulospäin polyoleja, koska niissä vain hydroksyyliryhmät ovat reaktiivisia, mutta ne luokitellaan polysakkarideiksi, koska ne muodostuvat aldehydimonomeereista - monomeerien keskinäinen sidos on asetaali. Sen sijaan polyetyleeniglykoli ei ole polymeerinen polyoli vaan polyeetteri, jossa on kuitenkin kaksi hydroksyyliryhmää päässä.
Sukkeralkohol Azucre-alcohol Sockeralkohol น้ำตาลแอลกอฮอล์ 糖醇
Vatsianá
Vatsianá on Kreikan kylä, joka sijaitsee Gávdoksen saarella ja kuuluu Gávdoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 31 (vuonna 2011).
Vatsianá sijaitsee peltojen ympäröimänä kukkulalla Gávdoksen eteläosassa. Kylä on Euroopan eteläisin kylä ja Euroopan eteläisimpään kohtaan, Trypitínniemelle, on kylästä noin tunnin kävelymatka.
Vatsianássa on museo, josta voi ostaa matkamuistoja, sekä Euroopan eteläisin juomapaikka.
Umm-Salal SC
Umm-Salal Sport Club on qatarilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1979. Tuolloin se tunnettiin nimellä Al-Tadamun Club. Joukkue on saavuttanut muun muassa Emir of Qatar Cup mestaruuden vuonna 2008. Umm-Salal on pelannut myös kerran Aasian Mestarien liigassa kaudella 2009, jolloin se eteni puolivälieriin saakka.
Maaret Pajunoja
Maaret Pajunoja (s. 16. helmikuuta 1990) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on saavuttanut parhaat tuloksensa vapaan hiihtotavan sprinttikilpailuissa. Hän edustaa Ikaalisten Urheilijoita.
Pajunoja kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 9. maaliskuuta 2013 ollen vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa 75:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 35:s vastaavassa kilpailussa 3. maaliskuuta 2018.
Pajunoja oli mukana universiadeissa 2015, jossa hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenes ja mukana lisäksi seitsemänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.
Pajunoja oli neljäs vapaan hiihtotavan sprintissä SM-kilpailuissa Vöyrillä 2020. Hän voitti Suomen-mestaruuden Krista Pärmäkosken kanssa parisprintissä Vantaalla vuonna 2018 sekä Äänekoskella vuonna 2019. Hän saavutti vapaan hiihtotavan sprintissä SM-pronssia 2022.
Pajunoja siirtyi Ikaalisten Urheilijoihin elokuussa 2017 Valkeakosken Hakasta. Hän opiskelee kauppatieteitä.
Pajunoja on naimisissa Aki Pajunojan kanssa, joka toimii muun muassa Krista Pärmäkosken managerina.
WWE SmackDown! Shut Your Mouth
'''WWE SmackDown! Shut Your Mouth''' on Yuke'sin kehittämä ja THQ:n julkaisema urheilupeli/tappelupeli. Peli on julkaistu vuonna 2002 PlayStation 2 -konsolille.
St1 Renewable Energy
pienoiskuva|St1 [[Vallilassa, josta saa mm. RE85-polttoainetta.]]
Kamishli
Kamishli on noin 90 000 asukkaan kaupunki Syyrian koillisosan Hasakan maakunnassa. Se sijaitsee aivan Turkin vastaisella rajalla ja lähellä Irakin vastaista rajaa. Maakuntakeskus Hasaka on kaupungista linnuntietä noin 75 kilometriä lounaaseen. Turkin vastainen raja erottaa kaupungin Turkin Nusaybinin kaupungista. Historiallisesti Kamishlin väestö on ollut sekalainen joukko armenialaisia, assyrialaisia ja kurdeja. Kamishli perustettiin vuonna 1926 rautatien varteen. Vuonna 2004 kaupungissa oli yhteensä 184 231 asukasta.
St1 Renewable Energy
2006-2009
St1 ja VTT perustivat St1 Biofuelsin vuonna 2006. VTT tuli yritykseen mukaan siksi, että sen tutkija Antti Pasanen oli kehittänyt tuotantoprosessin elintarviketeollisuuden jätteistä valmistettavalle etanolille. Prosessissa etanoli valmistetaan elintarviketeollisuudessa syntyvistä jätteistä niiden syntypaikalla, jolloin saavutetaan yhtiön ilmoituksen mukaan etanolin tunnetuista tuotantotavoista paras hiilidioksiditase. Pasasesta tuli yhteisyrityksen toimitusjohtaja ja omistaja (osuus 15 %), muut omistajat olivat St1 (30 %), Mika Anttonen (30 %) ja VTT (25 %). St1 lunasti VTT:n osuuden St1 Biofuelsista joulukuussa 2007.
Pasasen kehittämällä tekniikalla etanolia tuotetaan elintarviketuotannon sivutuotteista pienissä, rekka-auton kokoisissa tuotantolaitoksissa, jotka voidaan tarvittaessa siirtää paikasta toiseen. Yhtiön ei tarvitse maksaa raaka-aineesta, sillä EU-säädösten vuoksi jätteenkäsittely kallistui ja elintarviketuottajat maksavat St1:lle siitä, että pääsevät jätteistään eroon. Automatisoidun prosessin vuoksi laitoksen käyttämiseen ei vaadita henkilöstöä.
Ensimmäinen tuotantolaitos avattiin Lappeenrantaan lokakuussa 2007, toinen Närpiössä 2008 ja kolmas Haminassa 2008. Vuonna 2009 valmistuivat Etanolix-laitokset Vantaalle ja Lahteen. Vuonna 2010 avattiin laitos Hämeenlinnassa ja vuonna 2012 sen yhteyteen avattiin myös biokaasulaitos, jotta etanolituotannosta jääneestä rankista ja jätevesistä voidaan valmistaa sähköntuotantoa varten biokaasua. Biokaasun tuotannossa jäljelle jääneestä typpipitoisesta humusmaasta taas saadaan maanparannusainetta.
Laitoksissa tuotetun etanolin väkevöintiä varten yhtiö avasi kesällä 2008 etanolin absolutointitehtaan Haminaan.
2010-2014
Marraskuussa 2010 kerrottiin, että St1 aikoo laajentaa etanolia 85 prosenttia sisältävän RE85-bensiinin myynnin pääkaupunkiseudulta koko maahan. Yritys uskoi RE85-polttoainetta käyttämään kykenevien flexifuel -moottoreiden yleistyvän nopeasti. Elokuussa 2014 RE85-polttoainetta myytiin 47 St1- ja Shell-asemalla.
2015-
Kesällä 2015 St1 Biofuels toimitti North European Bio Tech -yritykselle (NEB) etanolin tuotantolaitoksen Göteborgin Ruotsiin. Etanolix®-laitoksessa tehdään bioetanolia muun muassa lähialueen leipomoteollisuuden jätteistä. Laitoksen tuotantokapasiteetti, noin 5 miljoonaa litraa etanolia vuodessa on vuokrattu North European Oil Trade-yritykselle (NEOT).
St1 Biofuels on suunnittelemassa NEB:in sahanpurua hyödyntävää etanolitehdasta Kajaaniin. Vuonna 2016 aloittavan tehtaan tuotantokapasiteetiksi on suunniteltu 10 miljoonaa litraa vuodessa. Prosessin sivutuotteena syntyy merkittävä määrä puusta erotettua ligniiniä, jota voidaan hyödyntää höyryn tuotantoon. Höyryä tarvitaan etanolituotantoon, mutta ylijäävällä osalla (noin 67 %) tuotetaan sähköä ja lämpöä yleiseen käyttöön. Tulevaisuudessa ligniinillä voidaan korvata kivihiiltä tai siitä voidaan tehdä muovin kaltaista ainetta. St1 etsii Suomesta paikkaa 3–5 sahanpurua hyödyntävälle etanolitehtaalle. Se haluaa rakentaa ne yhteistyössä sijoittajien kanssa, joilla on hankkeeseen luontainen ja pitkäaikainen teollinen sijoitusintressi.
Alkuvuonna 2017 St1 ja thaimaalainen Ubon Bio Ethanol solmivat aiesopimuksen, jonka tavoitteena on pilotoida jätepohjaisen bioetanolin valmistusta Thaimaassa, joka on edelläkävijä uusiutuvan energian käytössä. Pilotin jälkeen yhtiöt perustavat mahdollisesti yhteisyrityksen etanolintuotantoon. Tuotannossa käytetään kassava- eli maniokkijätettä, jota syntyy Thaimaan suurimmilla tärkkelystehtailla huomattavia määriä. Jäte on käytännössä kuitumassaa, josta on hankala erottaa siihen sitoutunatta tärkkelystä. St1 uskoo selvittävänsä haasteet käyttämänsä Cellunolix-teknologian avulla ja toivoo avaavansa Thaimaassa jopa 20 Etanolix-tehdasta, joissa voisi tuottaa vuosittain yhteensä 400 miljoonaa litraa etanolia. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihdosta 52% tuli Ruotsista, 26% Norjasta ja 22% Suomesta. Konsernin liikevoitto oli 263 miljoonaa euroa ja sijoitetun pääoman tuottoprosentti 30.
Kesällä 2017 yritys muutti nimensä, St1 Biofuels Oy:stä tuli St1 Renewable Energy.
St1:n kassavajätettä hyödyntävä pilottituotantolaitos Thaimaan Ubon Ratchathanissa valmistui keväällä 2018. Kaupallinen tuotantolaitos voidaan rakentaa, kunhan laitosta on ensin testattu vuoden verran eri tärkkelystuotantolaitoksissa. Pilotilla kerätään tietoa erilaisista tuotantoympäristöistä ja -olosuhteista sekä kausivaihteluista.
Keväällä 2018 kerrottiin, että St1 ja Ruotsin suurimpiin metsäyhtiöihin kuuluva SCA alkavat kehittää laajamittaista mäntyöljypohjaista polttoainetuotantoa St1:n jalostamolla Göteborgissa. Tarkoitus on valmistaa vuosittain noin 100 000 tonnia mäntyöljystä valmistettua uusiutuvaa polttonestettä. Uuden laitoksen arvioidaan maksavan noin 50 miljoonaa euroa ja sen toiminta alkanee vuonna 2021. Mäntyöljy saadaan SCA:n tehtailta Östrandista, Obbolasta ja Munksundista saatavan havusellun tuotannon sivutuotteena. Kumppanuuden avulla St1 varmistaa uusiutuvan polttoaineen tuotannossa tarvittavan raaka-aineen saannin voidakseen vastata pohjoismaiden kunnianhimoisiin ilmastotavoitteisiin vuoteen 2030 mennessä.
Tuotekehitys
St1 Renewable Energy tutkii ja kehittää bioetanolin valmistusprosessia hyödyntäen erilaisia jäte- ja tähdepohjaisia raaka-aineita. Se on rekisteröinyt tavaramerkeiksi kehittämiään prosesseja:
Neuvostoliiton asevoimat
Neuvostoliiton asevoimat (lyhyemmin neuvostoarmeija) oli Neuvostoliiton armeija, joksi vapaaehtoisista punakaarteista lopputalvella 1918 muutettu Työläisten ja talonpoikien puna-armeija muutettiin vuonna 1946. Samana vuonna muutettiin aatteellisesta valtiollisemmaksi myös muita Neuvostoliiton instituutioita: kansankomissariaateista tuli ministeriöitä ja kansankomissaareista ministereitä.
Toisen maailmansodan seurauksena neuvostojoukkoja jäi Itä-Eurooppaan Pariisin rauhansopimuksenkin tultua allekirjoitetuksi. Se päätti toisen maailmansodan monen maan osalta. Jännitystä aiheuttavaksi kysymykseksi jäi Saksan jako sekä mahdollinen kysymys Saksan yhdistämisestä samoin kuin Itä-Euroopan maiden ulkopolitiikka suhteessa Neuvostoliittoon. Euroopan ulkopuolella Neuvostoliiton armeija antoi asiantuntija-apua ja teknistä apua monissa siirtomaasodissa Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa entisiä siirtomaavaltoja vastaan taistelleille marxilaisille tai sellaisiksi julistautuneille vapautusliikkeille. Korean sodassa Neuvostoliiton ilmanvoimat tarjosi jopa hävittäjälentäjiä Pohjois-Korealle kiinalaisten tapaan ja Vietnamin sodassa tekninen apu oli merkittävää muun muassa ilmatorjunnan osalta.
Kylmä sota
Toisen maailmansodan jälkeen neuvostojoukkoja kotiutettiin, ja Neuvostoliiton asevoimien vahvuus vähennettiin arviolta viiteen miljoonaan. Neuvostoarmeijan yksiköt, jotka olivat vapauttaneet Itä-Euroopan maat saksalaisten vallasta, jäivät maihin miehitysjoukoiksi varmistamaan neuvostovallan säilymisen. Tämä johti valtioiden muuttumiseen sosialistisen blokin jäseniksi ja käytännössä Neuvostoliiton satelliittivaltioiksi.
Jako idän ja lännen välillä vakiintui Kreikan sisällissodan jälkeen, jonka länsi voitti. Tšekkoslovakia ajautui Neuvostoliiton vaikutuspiiriin. Molemmat osapuolet pitivät Euroopassa vaikutuspiireistään kiinni eivätkä vakavasti uhanneet tasapainoa tapahtuneiden kriisien – kuten Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) kansannousun, Unkarin kansannousun tai Tšekkoslovakian miehityksen – takia. Lännen tuki Varsovan liiton maiden oppositiolle jäi sanalliseksi. Toisaalta Neuvostoliittokaan ei pyrkinyt aktiivisiin toimiin kommunististen puolueiden kautta Naton jäsenvaltioissa.
Sen sijaan Aasiassa ja Afrikassa osapuolet tukivat poliittisia salamurhia, vallankaappauksia, taistelutoimintaa ja osallistuivat itsekin pääasiassa teknisenä ja poliittisena apuna myös väkivaltaisiin tapahtumiin Etelä-Aasiassa, Kaakkois-Aasiassa, kuten Indokiinassa sekä Afrikassa.
Korean sota (1950–1953)
Aasiassa neuvostoarmeija ei osallistunut suurilla sotilasmäärillä taisteluihin esimerkiksi tavalla, jolla Yhdysvallat osallistui Korean sotaan Yhdistyneinä kansakuntina tai Kiinan kansantasavalta Kansan vapautusarmeijan vapaaehtoisin.
Neuvostoliitto kuitenkin toimitti Pohjois-Korealle MiG-15-hävittäjiä, jotka vaikuttivat Yhdysvaltain kykyyn järjestää strategisia pommituksia sitä vastaan ja ajoittain poistivat yhdysvaltalaisten ilmaylivoiman. Osa MiG-15-hävittäjälentäjistä oli neuvostoliittolaisia ilman neuvostoliittolaista univormua tai kansallisuustunnuksia. Lentäjien valtaosa oli palvelukseen käskettyjä Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien lentäjiä, jotka myös olivat saaneet neuvostoliittolaisilta koulutuksellista tukea ja apua.
Vietnamin sota (1955–1975)
Neuvostoliitto ei tarjonnut Pohjois-Vietnamille omia sotilaitaan maavoimien taistelutoimintaa, kuten Kiinan kansantasavalta Pohjois-Korealle Korean sodassa, mutta se otti suoraa vastuuta ilmatorjuntaohjuksista yhdysvaltalaisten pommituksia vastaan epävirallisesti. Neuvostoliitto tarjosi myös torjuntahävittäjiä Vietnamin kansantasavallalle.
Vaikka Neuvostoliiton ja Kiinan välit olivat edelleen vuoden 1969 Ussurijoen rajakahakoiden vuoksi edelleen kireät, silti Yhdysvallat otti diplomatiassaan myös huomioon Kiinan kansantasavallan järjestämällä sille tunnustetun valtion aseman Yhdistyneissä kansakunnissa vuonna 1971, jolloin Taiwan joutui luovuttamaan asemansa Yhdistyneissä kansakunnissa yhtenä sen perustajavaltioista.
Neuvostoliitto tarjosi Vietnamille teknistä apua muun muassa rajasodassa Kiinaa vastaan vuonna 1979, kun Kiina hyökkäsi rajoitetuin voimin Vietnamiin siksi, että Vietnam oli miehittänyt Kiinan liittolaisena pitämänsä Kamputsean vapauttaakseen maan punaisten khmerien vallasta.
Afganistanin sota (1979–1989)
pienoiskuva|Neuvostoliittolaissotilas Afganistanissa vuonna 1988. Merkittävä sota, johon neuvostoarmeija osallistui, oli Afganistanin sisällissota. Sota oli seurausta siitä, ettei Neuvostoliiton tukema marxilainen vallankumous menestynyt, vaan afgaanit ryhtyivät laajaan vastarintaan. Vuonna 1979 neuvostoarmeija puuttui Afganistanissa riehuvaan sisällissotaan. Neuvostoliiton tavoitteena oli tukea ystävällismielistä maallista hallintoa, jota uhkasivat muslimisissit (joihin kuului muun muassa Osama bin Laden). Yhdysvallat, Saudi-Arabia ja Pakistan tukivat näitä sissejä taloudellisesti ja sotilaallisilla varusteilla, muun muassa toimittamalla niille yhdysvaltalaisia Stinger-ilmatorjuntaohjuksia, joilla oli tarkoitus taistella neuvostojoukkojen ilmaherruutta vastaan.
Stinger-olkapääohjukset olivat menestys, jotka aiheuttivat Neuvostoliiton helikoptereilla vuoristoisessa maassa suoritetavan ilmatoiminnan lamaantumista Afganistanissa, jolloin neuvostoarmeijan oli yhä selkeämmin pitäydyttävä vain kaupungeissa ja asutuskeskuksissa, jolloin vastarinta kykeni pitämään asemansa paremmin myös maajoukkoja vastaan vuoristossa, koska taisteluhelikoptereita ei kyetty käyttämään tehokkaasti. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu (CIA) järjesti Stinger-ampujien koulutuksen Pakistanissa. Neuvostoarmeijan vastaista toimintaa rahoitti Yhdysvaltain lisäksi myös Pakistan, Saudi-Arabia sekä Neuvostoliiton vaikutusvallan lisääntymistä Aasiassa niin ikään pelkäävä Kiinan kansantasavalta, jonka suhteet olivat Neuvostoliiton kanssa 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa erittäin kireät.
Teknisestä ylivertaisuudestaan huolimatta neuvostoarmeija ei onnistunut saamaan maata kontrolliin ja kärsi jatkuvia tappioita sissien iskuissa ja väijytyksissä. Mihail Gorbatšov veti viimein joukot maasta vuonna 1988. Afganistanin sotaa vuosina 1980–1988 voidaan verrata Yhdysvaltain käymään sotaan Vietnamissa – molemmat olivat kylmän sodan sijaissotia ja molemmat päättyivät nöyryyttävään tappioon teknisesti alivoimaista, mutta lopulta voitokasta sissivastustajaa vastaan.
Intia
Intia on Neuvostoliiton tapaan rajasodan Kiinan kansantasavallan kanssa käynyt maa. Se on ollut Neuvostoliiton strateginen kumppani Aasiassa sen jälkeen, kun Neuvostoliiton ja Kiinan välirikko vuosina 1958–1959 toteutui ja erityisesti 1970-luvulla Ussurijoen taisteluiden jälkeen.
Neuvostoliitto tarjosi Intialle muun muassa satelliittipalveluita Pakistanin ydinohjelman seuraamiseksi. Pakistan on ollut Yhdysvalloille läheinen kumppani Aasiassa muun muassa Afganistanin sodan aikana.
Neuvostoliitto valtiona on ollut myös mukana luomassa puolustusvälineteollisuuden yhteistyötä Intian kanssa, mistä ovat peräisin Intian neuvostomalliset panssarivaunut, joista osaa on valmistettu Intiassa.
Afrikka
Neuvostoliitto tarjosi Afrikassa tukea monille kansallisille vapautusliikkeille. Merkittävää teknistä apua se tarjosi Israelin ja arabien välisissä sodissa Egyptille ja Syyrialle. Merkittävää oli ilmatorjunta. Poliittisista syistä Anwar Sadat kuitenkin karkotti neuvostoasiantuntijat ennen jom kippur -sotaa. Sen jälkeen Egypti teki rauhan Israelin kanssa ja ajautui osittain Yhdysvaltain vaikutuspiiriin.
Eurooppa
pienoiskuva|Neuvostoliiton asevoimien paraati [[Itä-Berliinissä 1980-luvulla.]] Suurin neuvostoarmeijan vahvuus oli sijoitettuna Saksan demokraattiseen tasavaltaan torjumaan Nato-joukkojen uhkaa ja takaamaan kommunistisen puolueen ja sen liittolaispuolueiden johtavan aseman Saksan demokraattisessa tasavallassa.
Saksalaishyökkäyksen Neuvostoliiton maaperällä aiheuttamat tuhot saivat Neuvostoliiton muodostamaan kylmän sodan doktriinin, jonka tavoite oli taistella vihollisia vastaan niiden omalla maaperällä tai mahdollisesti satelliittivaltioiden puskurivyöhykkeellä.
Varsovan liiton ensimmäinen aalto, noin 1 500 000 sotilasta, oli sijoitettu Saksan demokraattiseen tasavaltaan. Se tultua torjutuksi toinen aalto, noin 700 000 sotilasta, oli varattu Puolan tasolle. Nato oli maajoukkojen osalta alivoimainen, minkä vuoksi se korosti ilmavoimien kykyä tasoittaa voimasuhteet. Lisäksi Nato oli valmistautunut rintamien mahdollisesti murruttua keinolla millä hyvänsä käymään pienimuotoisia häirintähyökkäyksiä Varsovan liiton iskukyvyn heikentämiseksi sisältä ja sivuilta.
Kun usko Yhdysvaltain haluun ottaa maailmanlaajuisen ydintuhon riski Naton vuoksi joutui Ranskassa epäilyksen alaiseksi sekä Charles de Gaullen yleisen yhdysvaltalaisvastaisuuden vuoksi Ranska jättäytyi Nato-yhteistyöstä pois ja varustautui ydinasein.
Turvatakseen puskurivyöhykkeen olemassaolon neuvostojoukot kukistivat kaikki sosialisminvastaiset kansannousut Saksan demokraattisessa tasavallassa vuonna 1953, Unkarissa vuonna 1956 ja Tšekkoslovakiassa vuonna 1968. Puolassa ei päädytty neuvostojoukkojen osallistumiseen vuonna 1981, mikä olisi ollut mahdollista, ellei Puolan marsalkka Wojciech Jaruzelski olisi lannistanut Solidaarisuus-ammattiliikettä kansallisin voimin.
Latinalainen Amerikka
Latinalaisessa Amerikassa merkittävin kiista oli Kuuban ohjuskriisi.
Merimahti
pienoiskuva|Neuvostoliiton laivaston joukkoja vuonna 1982.
Vastakkainasettelu Naton kanssa kylmän sodan aikana perustui lähinnä ydinpelotteeseen. Neuvostoliitto käytti paljon resursseja armeijansa ydinaseiden kehittelyyn, etenkin ballististen ohjusten ja ydinsukellusveneiden. Ydinsukellusveneet tarjosivat Neuvostoliitolle mahdollisuuden kuljettaa veden alla ydinohjuksia lähelle Yhdysvaltain rannikkoa, jolloin Kuuban ohjuskriisin kaltaista ohjusten sijoittelua mahdollisen kostoiskun tekemiseksi siinä tapauksessa, että Yhdysvallat hyökkää ydinasein ensiksi ei tarvita maalle sijoittelun vuoksi. Yhdysvallat vastasi sukellusveneuhkaan monilla vastatoimilla.
Neuvostoliiton pohjoinen laivasto
Ydinsukellusveneuhan muodosti pääasiassa Murmanskin alueelle tukikohtiaan pitävä Neuvostoliiton pohjoinen laivasto, jonka tehtävänä oli murtautua Pohjois-Atlantille Islannin etelä- tai pohjoispuolelta Grönlannin eteläpuolelta niin sanotun GIUK-gapin läpi (Grönlanti, Islanti, UK) hyökkäämään Atlantille saattueita ja tukialusryhmiä vastaan. Yhdysvallat rakensi tähän aukkoon valvontasensorien SOSUS-ketjun (SOund SUrveillance System).
Syynä pohjoiseen sijoitteluun oli se, että Tanskan salmet olisivat sodan sattuessa joka tapauksessa Naton valvonnassa ja että Murmanskissa on golfvirran vuoksi koko vuoden sulana säilyvä edullinen satamapaikka. Neuvostolaivasto puolestaan piti Barentsinmerta ja Vienanmerta omina tukikohtinaan ohjussukellusveneitään varten, ja pyrki estämään Nato-maiden hyökkäyssukellusveneiden pääsyn sinne.
Kilpailu mahdollisuudesta vastaiskuun synnytti kilpailuun vedenalaisista kuuntelulaitteista, joilla sukellusveneet olisi voitu havaita. Suomessa tämä näkyi muun muassa siten, että Yhdysvallat kielsi Rauma-Repola Oceanicsia myymästä yllättävän hyviksi havaittuja tutkimussukellusveneitä enää Neuvostoliittoon siksi, että niillä voitaisiin havaita ja valvoa sukellusveneet paljastavia antureita ja mahdollisesti tuhota niitä, jolloin sukellusveneillä olisi helpompi tunkeutua Pohjois-Atlantille ja sieltä lähemmäs Yhdysvaltoja.
Oleellista sukellusveneiden liikkeissä olivat myös hiljaiset potkurinäänet. Japanilainen Toshiba myi Neuvostoliittoon metallintyöstökoneita, jotka mahdollistivat hiljaisempien sukellusvenepotkurien valmistamisen Neuvostoliitossa, jolloin potkurinäänien havaitseminen tuli tai sen uskottiin tulevan Natolle vaikeammaksi.
Neuvostoliiton Itämeren laivasto
Itämerellä Yhdysvallat vastasi Neuvostoliiton uhkaan solmimalla virallisesti puolueettoman Ruotsin kanssa salaisen puolustussopimuksen, joka mahdollisti Yhdysvalloille sen omien sukellusveneiden sijoittamisen yleensä matalan Itämeren syvänteeseen Gotlannin lähelle. Neuvostoliitto pyrki tiedustelemaan Naton ja Ruotsin meripuolustuksen tehokkuutta omilla sukellusveneillään Itämerellä.
Sodat kehitysmaissa
Konflikteja sodittiin ainoastaan niin sanottujen proxy-sotien kautta, joissa Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tukivat hallituksia tai kapinallisliikkeitä tarpeen mukaan.
Neuvostoliiton loppu
pienoiskuva|Neuvostosotilaita estämässä pääsyä [[Kremliin ja Punaiselle torille 20. elokuuta 1991.]] Vuonna 1991 armeija näytteli tärkeää osaa vanhoillisten kommunistien ja ylempien sotilaskomentajien järjestämässä vallankaappausyrityksessä, jonka tarkoituksena oli syöstä Mihail Gorbatšov ja hänen uudistusmielinen hallituksensa vallasta lähettämällä panssarivaunuja Moskovan kaduille. Kaappaus epäonnistui, koska siviilit ryhtyivät vastarintaan ja panssarivaunujen miehistöt kieltäytyivät ampumasta maanmiehiään.
Venäjän federaation asevoimat
Kaappausta seurasi Neuvostoliiton romahtaminen. Neuvostoliiton asevoimat muuttui Itsenäisten valtioiden yhteisön asevoimiksi, mutta pian sen resurssit jaettiin IVY-valtioiden kesken. Suurin osa armeijasta, mukaan lukien ydinohjusjoukot liitettiin Venäjän asevoimiin. Itä-Eurooppaan ja Baltian maihin sijoitetut joukot vedettiin takaisin vuosina 1991–1994.
Melodifestivalen 1986
Melodifestivalen 1986 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1986 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin 22. maaliskuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat kaksikierroksisessa äänestyksessä yhdeksän eri ikäryhmistä koostuvaa raatia. Ensimmäisellä kierroksella raadit äänestivät viisi kappaletta toiselle kierrokselle, ja toisella kierroksella raadit äänestivät voittajan. Kilpailun voitti duo Lasse Holm & Monica Törnell kappaleella "E' de' det här du kallar kärlek?". Orkesteria ei käytetty, vaan kappaleet esitettiin ensimmäisellä kierroksella live-esitysten sijaan musiikkivideomuodossa ja toisella kierroksella taustanauhojen kera.
Punalakkikutoja
Punalakkikutoja (Malimbus coronatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punalakkikutojaa tavataan Afrikan keskiosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vilho Taalikka
Vilho "Ville" Johannes Taalikka (8. huhtikuuta 1921 Lappee – 23. syyskuuta 1994) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja ampuja.
Terhi Pirilä-Porvali
Terhi Pirilä-Porvali (s. 1981 Ilmajoki) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee tuottajana Yleisradiossa. Pirilä-Porvali on koulutukseltaan filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan journalistiikka. Lisäksi hän on suorittanut medianomi (AMK) tutkinnon Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Pirilä-Porvalin puoliso on tietokirjailija, poliisi Mikko Porvali.
Ura
Aikaisemmin Pirilä-Porvali on työskennellyt toimittajana muun muassa sanomalehti Pohjalaisessa, Yleisradiossa sekä tiedottajana Suomen kuntaliitossa. Vuosina 2018–2020 hän toimi Ilmajoki-lehden päätoimittajana. Hän on työskennellyt myös peruspalveluministeri Paula Risikon eduskunta-avustajana ja Sauli Niinistön eduskuntavaalikampanjan tiimivastaavana.
Irtisanoutuminen Ilmajoki-lehdestä
Keväällä 2020 Pirilä-Porvali irtisanoutui työstään Ilmajoki-lehden päätoimittajana.
Tapauksessa oli kysymys Ilmajoki-lehdessä maaliskuussa 2020 julkaistusta uutisesta, jossa kerrottiin Espanjassa lomailleen kunnanvaltuutettu Timo Tuurin (kesk.) osallistumisesta Ilmajoen kunnanvaltuuston kokoukseen koronapandemian karanteeniajasta ja kunnan ohjeistuksesta välittämättä. Pirilä-Porvalin mukaan hän oli joutunut sekä kuntapäättäjien että Ilmajoki-lehden hallituksen painostuksen kohteeksi. Jutun julkaisua seuraavana päivänä Pirilä-Porvali lomautettiin.
Tapaus herätti keskustelua journalismin periaatteista ja lehdistön sananvapaudesta sekä etenkin pieniin lehtiin mahdollisesti kohdistuvasta painostuksesta. Julkisen sanan neuvoston mukaan Ilmajoki-lehden päätoimittajan julkaisema uutinen oli korona-aikaan poikkeuksellisen merkittävä yleisön tiedonsaannin kannalta. JSN lausui myös, että ”Journalistin ohjeisiin sitoutuneissa tiedotusvälineissä kaikki sisältöä koskevat ratkaisut on tehtävä journalistisin perustein, eikä tätä päätösvaltaa saa missään oloissa luovuttaa toimituksen ulkopuolisille (JO 2). Toimituksen ulkopuolisilla tarkoitetaan myös mediayhtiön hallitusta ja toimivaa johtoa”.
Myös Päätoimittajien yhdistys paheksui Ilmajoki-lehden tapahtumia kannanotossaan ja totesi muun muassa, että ”Journalistin ohjeiden mukaan toimitusten on torjuttava kaikki ulkopuolinen painostus”. Helsingin Sanomien päätoimittaja Kaius Niemi kirjoitti kolumnissaan Pirilä-Porvalin ulostulon tuoneen esiin media-alalla piilevän riskin toimituksen ulkopuolisesta piilovaikuttamisesta. Ilkka-Pohjalaisen päätoimittaja Markku Mantila piti tapausta ”reippaana hönkäyksenä tunkkaiselta 1970-luvulta”.
Kemin rautatieasema
Kemin rautatieasema on Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla  Kemin kaupungissa Lapin maakunnassa. Rautatieaseman etäisyys Helsingin rautatieasemalta Haapamäen ja Oulun asemien kautta mitattuna on 858,3 kilometriä.
Rautatieasema sijaitsee Kemin keskustan ja valtatien 4 välisellä alueella, aivan keskustan palveluiden tuntumassa. Asemalla pysähtyvät kaikki rataosan henkilöjunat. Lähes kaikki junat käyttävät raidetta yksi, mutta kaksi junaa käyttää kuitenkin raidetta kaksi. Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti. Kemissä on myös runsaasti tavaraliikennettä.
Asemarakennus on rakennettu rautatiehallituksen arkkitehdin Bruno Granholmin laatimien suunnitelmien mukaan, ja se on valmistunut vuonna 1903. Rakennusta on sen jälkeen korjattu useaan otteeseen, ja korjaustöiden yhteydessä rakennus on menettänyt kansallisromanttisia piirteitä omaavan ulkoisen koristelunsa.
Nykyisin Kemissä ei enää ole junasuorittajia, vaan liikennepaikan liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Oulusta käsin. Tavaraliikenteen vaihtotyöt kuitenkin vaativat runsaasti ratapihahenkilökuntaa.
Ratapihat
Kemin rautatieasemalla on laajahko ratapiha, joka jakaantuu henkilöliikenteen raiteisiin sekä tavararatapihaan. Ratapiha on kokonaan uusittu ja sähköistetty vuosina 2001–2004.
Rautatieasemalta johtaa myös sivurata Ajoksen satamaan. Tällä sivuradalla ovat lisäksi Veitsiluodon, Rivin ja Ajoksen ratapihat. Aseman pohjoispuolella johtaa myös sivurata Metsä-Botnian tehtaalle.
Ratapihalla sattui onnettomuus maaliskuussa 2006, kun Dv12-veturi törmäsi puutavaravaunuun.
Natriumjodidi
Natriumjodidi (NaI) on natrium- ja jodidi-ioneista muodostunut epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä, säteilyilmaisimissa ja orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet
Natriumjodidi on huoneenlämpötilassa värittömiä kuutiollisia kiteitä. Kiteet muuttuvat ilman vaikutuksesta kellertäviksi, koska jodidi-ioni hapettuu jodiksi. Yhdiste on hyvin hygroskooppinen ja liukenee runsaasti veteen. Liukenemistapahtuma on eksoterminen. Veden lisäksi myös monet orgaaniset yhdisteet, kuten metanoli, etanoli ja asetoni, liuottavat natriumjodidia. Natriumjodidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, kuten dihydraatti NaI·2H2O.
Valmistus ja käyttö
Natriumjodidia valmistetaan pääasiassa neutraloimalla vetyjodidiliuoksia natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin avulla. Sitä voidaan valmistaa myös rautajodidien ja natriumkarbonaatin välisellä reaktiolla. Natriumjodidi erotetaan haihduttamalla liuoksesta ja tuote on tyypillisimmin dihydraattina tai pentahydraattina.
Natriumjodidia käytetään jodin puutostilan hoidossa ja sitä voidaan lisätä myös ruokasuolaan. Sitä käytetään myös eläinlääketieteessä. Muita käyttökohteita ovat tuikeilmaisimet, valokuvaus, orgaanisten yhdisteiden valmistus ja pilvien kylväminen. Lääketieteessä natriumjodidia, joka sisältää jodin isotooppia 131I käytetään kilpirauhastutkimuksissa.
Crystal Vodka
Crystal Vodka on virolaisen AS Remedian tuottama votka, joka sisältää alkoholia 40 tilavuusprosenttia. Se valmistetaan viljaperäisestä alkoholista ja pehmennetystä vedestä. Viimeisessä valmistusvaiheessa juoma ilmataan ja suodatetaan hopeaionimenetelmällä pehmeän maun aikaansaamiseksi.
Ominaispiirteet
Crystal Vodka on väritöntä, ja sen maku on neutraali, puhdas sekä hieman viljainen.
Crash
Crash voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Beautiful Darkness
Beautiful Darkness on suomalaisen melodista metallia soittavan Taceren esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007.
Binapakryyli
Binapakryyli (C15H18N2O6) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty maataloudessa fungisidina ja agarisidina. Rakenteeltaan se on dinosebin ja metyylikrotonihapon esteri.
Microsoft Pinball Arcade
Microsoft Pinball Arcade (1998) on Microsoft Game Studiosin tuottama flipperipelien kokoelma, jonka on tarkoitus kuvata flipperien kehitystä Yhdysvalloissa. Kukin flipperi edustaa eri aikakautta, ja kokoelma on saatavilla PC:lle.
Jokainen kokoelman flipperi tallentaa kymmenen parasta tulosta.
Flipperit
Peli koostuu seitsemästä flipperitaulukosta, jotka ajoittuvat eri vuosikymmenille 1930-luvulta 1990-luvulle. Vanhin flippereistä on "Baffle Ball" (1931) ja tuorein "Cue Ball Wizard" (1992). Kaikki pelit ovat vanhoja flippereitä, jotka kokoelman tekijät ovat kokeneet flipperin kehityksen kannalta erityisen olennaisiksi. Joukossa ei ole lainkaan uusia taulukoita.
Baffle Ball
Baffle Ball (1931) on kokoelman vanhin flipperi. Se pelataan vihreällä taulukolla, jolla pallot on tarkoitus ohjata lokeroihin, joita pelissä on yhteensä neljä. Jos pallo ei mene mihinkään, se putoaa johonkin luukuista, joista saa vain viidestä viiteenkymmeneen pistettä.
Jos pallo onnistutaan laukaisemaan sen itsensä väriseen lokeroon, pallosta ansaittavat pisteet tulevat tuplana. Jos jokin pallo sijoittuu taulukon ylälaidassa olevaan "Baffle Pointiin", koko pelin pisteet kaksinkertaistuvat. Lujaa lyötynä toinen pallo voi kuitenkin iskeä Baffle Pointissa olevan pallon pois, jolloin sen vaikutus lakkaa.
Baffle Ballissa ei vielä ollut mailoja, joilla palloa olisi voinut ohjata.
Humpty Dumpty
Bonuspisteiden saanti on mahdollista. Peli on kokoelman ensimmäinen, jossa pallon ohjailu mailoilla on mahdollistettu. Mailoja on Humpty Dumptyssa yhteensä kuusi. Mailat eivät kuitenkaan sijaitse pelin alalaidassa, kuten myöhempinä aikoina on ollut tapana.
Knock Out
Myös "Knock Outissa" (1950) pelaajalla on käytettävänään viisi palloa. Aluksi pelin alalaidassa on suoja, joka estää palloa putoamasta. Suoja kuitenkin poistuu pian 300 000 pisteen rajan ylityttyä, jonka jälkeen pelaajan on hankittava pisteitä yrittäen olla pudottamatta palloa. Suojaa ei saa enää jälkikäteen takaisin saman pallon aikana.
McLaren
McLaren tunnetaan erityisesti Formula 1 -tallina, mutta se on kilpaillut myös Indianapolis 500 -kilpailuissa, Can-Am-sarjassa ja Le Mansin 24 tunnin ajossa. Vaikka tallin perustaja oli uusiseelantilainen, talli kilpailee Britannian lipun alla.
Microsoft Pinball Arcade
Slick Chick
Kokoelman kolmas flipperi "Slick Chick" on vuodelta 1963.
McLaren
McLaren International -yhtiö (nykyään McLaren Racing) perustettiin vuonna 1963, jolloin aloitettiin McLarenin ensimmäisen Formula 1 -auton rakennustyöt. Debyyttinsä auto teki Monacon Grand Prix’ssä vuonna 1966.
Talli käytti kauteen 1983 asti pääosin Ford-Cosworthin moottoreita, kunnes siirtyi TAG-Porschen moottoreihin kauden 1983 lopussa, joita talli käytti vuoteen 1987 asti. Sen jälkeen Hondan moottorit toivat menestyksekkään jakson kausina 1988–1992. Ford-Cosworth toimitti tallille moottorit vuonna 1993 ja Peugeot vuonna 1994, jonka jälkeen kausina 1995–2014 tallille moottorit toimitti Mercedes. Kausiksi 2015–2017 McLaren palasi Hondan moottoreihin. Kaudet 2018–2020 McLaren ajoi Renault’n moottoreilla ja kaudesta 2021 alkaen taas Mercedesin moottoreilla.
Microsoft Pinball Arcade
Spirit of 76
"Spirit of 76" (1976) on sarjan neljäs flipperi. Se on ensimmäinen, jolla mahdollistetaan neljän pelaajan pelaaminen samaan aikaan. Edeltäjistään poiketen yhdellä pelaajalla on kuitenkin käytössään vain kolme palloa.
McLaren
1960-luku
McLaren perusti oman tallinsa vuonna 1963 Teddy ja Timmy Mayerin kanssa. F1-luokassa hän ajoi vielä parin kauden ajan Cooperilla, kunnes McLaren-talli laajensi urheiluautoista formula ykkösiin kaudeksi 1966. Bruce McLaren ajoi nimeään kantavan tallin ensimmäisen osakilpailuvoiton jo Belgiassa 1968. Menestystä tuli myös Can-Am-sarjan urheiluautojen puolelta, jossa McLaren yhdessä Denny Hulmen kanssa voitti mestaruudet vuosina 1967–1969.
Microsoft Pinball Arcade
Spirit of 76
Taulukon oikealla ja vasemmalla laidalla on numeroita, jotka muodostavat kaksi vuosilukua: 1776 ja 1976. Numerot eivät uusiudu saman pallon aikana, vaikka kaikki oltaisiin onnistuttu kaatamaan. Pelin edetessä on mahdollista kerätä valmiiksi bonuspisteitä, jotka pelaaja saa pallon loputtua.
McLaren
1970-luku
Kauden 1970 alussa McLaren-talli saalisti säännöllisesti hyviä sijoituksia F1:stä, mutta traaginen käänne koettiin kesällä. Bruce McLaren oli Goodwoodin radalla testaamassa Can-Am-autoa, kun takakate irtosi itsestään täydessä vauhdissa. Auto syöksyi hallitsemattomasti ulos radalta surmaten Bruce McLarenin.
Microsoft Pinball Arcade
Spirit of 76
Taulukon keskellä on "kuoppa", johon osuva pallo tuo pelaajalle tuhat lisäpistettä. Kuopassa on pohja eikä se aiheuta pallon putoamista ja loppumista.
McLaren
1970-luku
Teddy Mayer alkoi Brucen kuoleman jälkeen vetää tallia ja sai sen kurssin käännettyä ylöspäin kiinnitettyään kuljettajaksi Emerson Fittipaldin. Kausi 1974 toi Fittipaldille kuljettajien ja McLarenille valmistajien mestaruuden. Vuosikymmenen lopulla McLaren-talli kuitenkin hukkasi voittamisen reseptin. Ratkaisuna oli fuusioituminen nuoren Ron Dennisin vetämän Project Four -tallin kanssa.
Microsoft Pinball Arcade
Haunted House
"Haunted House" vuodelta 1982 on kokoelman toinen flipperi, jota on mahdollista pelata neljän pelaajan samaan aikaan. Myös siinä kullakin pelaajalla on käytössään kolme palloa. Lisäpallo on kuitenkin mahdollista saada.
McLaren
1980-luku
Nykyinen McLarenin F1-talli syntyi McLarenin tallista ja Ron Dennisin omistamasta Project 4 -tallista vuonna 1981. Tämä aiheutti pientä sekaannusta autourheilufanien keskuudessa, sillä vuodesta 1981 kaikki McLarenin autot ovat kantaneet tyyppimerkintää "MP4/xx". Tässä tapauksessa lyhenne P4 on peräisin Project 4:stä, eikä siis ole korimallin kehitysnumero.
Microsoft Pinball Arcade
Haunted House
Pelin teemana ovat kummitukset, ja peliin on kehitetty sen mukaiset äänet ja musiikki.
McLaren
1980-luku
McLarenin historian menestyksekkäin aika sijoittuu Ron Dennisin ensimmäisille vuosille McLarenilla. John Barnard suunnitteli vallankumouksellisen MP4/1-auton. Se oli ensimmäinen F1-auto, jonka kori oli valmistettu kokonaan hiilikuitukomposiitista. Kokonaisuus kruunattiin TAG/Porschen turboahdetulla moottorilla ja auto oli erittäin suorituskykyinen. Taidokkaat kuljettajat Niki Lauda, Alain Prost, Keke Rosberg ja Stefan Johansson auttoivat myös tiimiä menestymään. McLaren-Porsche voitti valmistajien mestaruuden vuonna 1984 ja Lauda voitti maailmanmestaruuden. Vuonna 1985 sama toistui jälleen, valmistajien mestaruus lipui McLarenille ja Alain Prost voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Vuonna 1986 Prost voitti jälleen kuljettajien maailmanmestaruuden.
Microsoft Pinball Arcade
Haunted House
Pelin edetessä pelaajalle saattaa kertyä lisäpisteitä, "monster bonusta", jotka hän saa pallon pudottua.
McLaren
1980-luku
200px|right|thumb|Alain Prost ajamassa McLaren MP4-2B -autoa vuonna 1985.
Microsoft Pinball Arcade
Cue Ball Wizard
"Cue Ball Wizard" (1992) on kokoelman viimeinen ja tuorein flipperi.
McLaren
1980-luku
Hävittyään kahtena peräkkäisenä vuotena valmistajien mestaruuden Williams-tallille vuosina 1986 ja 1987 McLaren suostutteli Hondan tukemaan McLarenia Williamsin sijasta vuonna 1988. McLaren voitti 16:sta kisasta uskomattomat 15, joista kymmenen oli kaksoisvoittoja. Ayrton Senna voitti kuljettajien maailmanmestaruuden ensimmäisenä vuotenaan McLarenilla. Seuraavana vuonna Honda esitteli uuden 3,5-litraisen vapaastihengittävän moottorin FIA:n kiellettyä turboahdetut moottorit. McLaren voitti jälleen molemmat tittelit, joista kuljettajien mestaruus ratkesi Alain Prostin eduksi Japanissa.
Microsoft Pinball Arcade
Cue Ball Wizard
Cue Ball Wizardia saattaa pelata samanaikaisesti enimmillään neljä pelaajaa. Flipperissä on mahdollisuus erilaisiin tehtäviin, ja joskus pelaaja saa samanaikaisesti kaksi palloa pelattavaksi. Peli liittyy aiheeltaan cowboyhin, ja joskus pallon pudotessa ne nauravat pelaajalle.
Cue Ball Wizardin ääniin ja musiikkiin sisältyy esimerkiksi pätkä Rossinin oopperan Wilhelm Tell alkusoitosta.
McLaren
1990-luku
Vuonna 1990 Ayrton Senna voitti uransa toisen maailmanmestaruuden McLaren-Hondalla. Eroa toiseksi tulleeseen Alain Prostiin oli seitsemän pistettä. McLaren voitti myös valmistajien mestaruuden. Ayrton Sennan tallikaverina ajoi Gerhard Berger.
Kaudella 1991 Ayrton Senna voitti toisen peräkkäisen ja kolmannen maailmanmestaruuden McLaren-Hondalla. McLarenin pahin vastustaja oli Williams-Renault. Eroa oli 14 pistettä. Tallin kauden päätteeksi ottama neljäs perättäinen valmistajien mestaruus oli aikansa ennätys.
Kaudella 1992 Williams ja Nigel Mansell olivat ylivoimainen vastus kaikille talleille. Ayrton Senna oli pisteissä neljäs jääden huimat 58 pistettä Mansellille.
Kaudella 1993 Honda vetäytyi moottoritoimittajan roolista ja McLaren joutui tyytyään Fordin asiakasmoottoreihin Benettonin ollessa etuoikeutettu tehdastiimi. Ayrton Sennan tallikaveriksi palkattiin CART-mestari Michael Andretti. Andretti oli kuitenkin auttamattoman hidas, joten McLaren antoi hänelle potkut Italian GP:n jälkeen. Andrettin tilalle nostettiin testikuljettajan paikalta Mika Häkkinen. Andrettin jälkeen McLaren ei ottanut F1-tulokkaita suoraan kisakuljettajakseen, kunnes vuonna 2007 valitsi toiseksi kuljettajakseen Lewis Hamiltonin. Sennan päätöskisasta ottama voitto nosti McLarenin F1-historian voitokkaimmaksi talliksi yhteismäärällä 104 ohi Ferrarin. Kauden jälkeen Senna jätti tallin ja siirtyi kilpailemaan Williamsille.
left|200px|thumb|Häkkinen Silverstonessa 1994.
Kaudella 1994 McLaren vaihtoi jälleen moottoritoimittajaa ranskalaiseen Peugeot'hon. Moottorit osoittautuivat kuitenkin tehottomiksi ja epäluotettaviksi eikä autosta ollut mestaruuskamppailuun. Häkkisen tallikaverina ajoi tuolloin Martin Brundle.
Kaudeksi 1995 McLaren valitsi moottoritoimittajakseen Mercedes-Benzin. Käytännössä moottorit valmisti Mercedes aluksi osittain ja myöhemmin kokonaan sen omistama Ilmor, joka on jatkanut moottoritoimittajana tähän päivään saakka, vuodesta 2005 Mercedes-Benz High Performance Engines -nimellä. Vuonna 2000 Mercedes-Benzin omistaja DaimlerChrysler AG osti 40% McLaren Groupista. Tallilla oli vaikeuksia kauden alussa, kun kuljettaja Nigel Mansell ei mahtunut ahtaaseen ohjaamoon, minkä vuoksi hänen tilallaan ajoi ensimmäisten osakilpailujen aikana Mark Blundell. Italian osakilpailussa Häkkinen ajoi palkintokorokkeelle sijoittuen toiseksi.
Vuonna 1996 McLarenilla oli muutamia mahdollisuuksia katkaista kolmatta vuotta kestänyt voitoton ajanjakso, mutta McLarenin ja Mercedeksen ensimmäistä yhteistä voittoa jouduttiin kuitenkin odottamaan kauden 1997 alkuun, jolloin edellisvuonna Häkkisen tallikaveriksi tullut David Coulthard voitti Australiassa. Ennen voittoa Häkkinen oli ajanut Mercedeksen moottorilla paalupaikan Luxemburgin osakilpailussa.
McLarenin sponsoriksi asettui tupakkayhtiö West. Uuteen nousuun tallin siivitti muun muassa aerodynamiikkanero Adrian Neweyn siirtyminen tiimin palvelukseen kaudesta 1998 eteenpäin. Häkkinen kävi raivoisan taistelun mestaruudesta Michael Schumacherin kanssa. Ratkaisevassa päätöskilpailussa Schumi sammutti autonsa lähtöruudukkoon, jolloin Häkkisen oli helppo ajaa mestarina maaliin. Tallitoveri David Coulthard oli kolmas. Tallin ansioluetteloon merkittiin myös saman vuoden tallimestaruus, joka on toistaiseksi myös McLarenin viimeinen valmistajien ykköstila.