cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
Turkki
Turkin kisat alkoivat 2-0-tappiolla Portugalille. Sveitsiä vastaan pelatussa ottelussa Turkki oli 1-0-tappioasemassa erätauolla. Toisella puoliajalla sen onnistui nousta kuitenkin voittoon ensiksi Semih Şentürkin tasoitusmaalilla ja sitten Ardan lisäajan lopulla tekemällä maalilla. Täten jatkoonpääsyyn Turkilta vaadittiin vain Tšekin kaataminen. Siinä ottelussa 70. minuutin kohdalla Tšekki oli jo 2-0-johdossa, kunnes 75. minuutilla Hamit Altıntop hyökkäsi laidalta Tšekin rangaistusalueelle ja antoi pitkän syötön rangaistusalueen vastakkaisella kulmalla olevalle Ardalle jonka matala veto meni etukulmasta tolpan kautta sisään. Kolme minuuttia ennen varsinaisen peliajan loppua Hamit keskitti kuudentoista sisään. Tšekin maalivahti Petr Cech sai keskityksen kiinni, mutta tiputti pallon vahingossa tyhjän maalin eteen, mistä Tomas Ujfalusilta vapaaksi riistäytynyt Nihat Kahveci pääsi iskemään pelin tasoihin. Maalierojen ja pisteiden ollessa tasoissa rankkarikisa näytti olevan edessä, mutta kaksi minuuttia tasoituksen jälkeen Sarioglu pääsi syöttämään vapaana 25 metrin päässä Tšekin maalista olevalle Nihatille, joka ampui pallon upeasti yläriman kautta sisään yli vastaan tulleen Petr Cechin. Turkki meni jatkoon. Puolivälierissä Turkkia vastaan asettuu Kroatia, joka osoitti vaarallisuutensa kaatamalla alkulohkossa isäntämaa Itävallan, Saksan, sekä Puolan ja päästäen taakseen vain yhden maalin.
Turkin onnistui nousta pronssiin asti vuoden 2002 jalkapallon MM-kisoissa. Pystyykö se nyt nousemaan mestariksi? Kova takaisku oli tappio Portugalille sen jälkeen sen onnistui nousta viime minuuteilla voittoon Sveitsistä ja Tšekistä. Tšekkiä vastaan tuli loppuminuuteilla kova takaisku, kun maalivahti Volkan Demirel tönäisi pelin ollessa poikki törkeästi Jan Kolleria saaden punaisen kortin. Ottelun jälkeen UEFA määräsi Volkanille kahden ottelun pelikiellon, joten tämä saa pelata finaalissa, jos Turkki sinne pääsee. puolivälierissä Turkin maalilla torjuu vuoden 2002 MM-kisojen ykkösvahti Rüştü Reçber.
Kroatia
Alkulohko
Alkulohko-ottelut
Kroatia yllätti keräämällä täydet pisteet alkulohkosta, jossa olivat mukana myös Saksa ja Puola. Loistotorjuja Stipe Pletikosan selän taakse tehtiin vain yksi maali. Sen teki Saksan vasen laituri Lukas Podolski 79. minuutilla, jolloin Kroatia oli jo 2-0-johdossa. Puolivälierissä Kroatia saa vastustajakseen niukasti lohkostaan jatkoon päässeen Turkin.
Kroatia yllättävä vahvuus alku- ja karsintalohkossa toi siitä vahvan mestarisuosikin. Kroatian pelaajista tunnetuin on Itävallan liigassa pelaava Niko Kovac. Joukkueessa on paljon Saksan liigassa pelaavia. Siellä pelaavat Josip Simunic, Robert Kovac, Ivan Rakitic, Ivan Klasnić, Ivica Olić ja Mladen Petric. Joukkueen maalissa torjuu TSKA Moskovan loistotorjuja Stipe Pletikosa. Muita vahvoja pelaajia joukkueessa ovat keskikenttämiehet Darijo Srna ja Luka Modrić. Puolivälierissä Kroatian vahvuus on pelikielottomuus. Sen vastustajalla Turkilla on pelikielossa muun muassa maalivahti Volkan Demirel.
Saksa
Alkulohko
Alkulohko-ottelut
Saksan peliesitys alkulohkossa ei ollut paras mahdollinen. Avausottelu Puolaa vastaan voitettiin Lukas Podolskin maaleilla, mutta seuraavassa ottelussa Kroatiaa vastaan Kroatia pystyi taitavasti tukkimaan Saksan hyökkäykset ja Saksan ainut maali tuli Kroatian ollessa 2-0-johdossa. Viimeisessä ottelussa isäntämaa Itävallalle Saksa osoittautui liian kovaksi palaksi ja jatkoon mentiin Ballackin upealla vapaapotkumaalilla yli 25 metristä. Voitolla Itävalta olisi mennyt jatkoon.
Kömpivästä alkulohko-pelaamisesta huolimatta Saksa on edelleen mestarisuosikki. Avauskokoonpanosta löytyy monia euroopan huippupelaajia, kuten Chelsean keskikenttämies ja Saksan kapteeni Michael Ballack, Bayern Munchenin kärkimies Miroslav Klose, sekä Bayern Munchenin laitapakki Phillip Lahm. Maalissa torjuu Arsenalista Stuttgartiin siirtynyt Jens Lehmann, jonka edellisenä kautena Arsenalissa ykkösmaalivahdin paikalta syrjäytti Manuel Almunia. Pelisysteeminä alkulohkossa Saksa käytti 4-4-2-systeemiä. Avauskokoonpano oli täten Lehmann - Friedich, Metzelder, Mertesacker, Lahm - Fritz, Frings, Ballack, Podolski - Klose, Gómez. Tämä käyneen myös pudotuspeleissä. Vaihtopenkillä odottaa peliaikaa Itävalta-pelin pelikiellossa ollut Bastian Schweinsteiger. Heidän puolivälierävastustajansa on Portugali, jonka he löivät kotikisojen pronssiottelussa kaksi vuotta sitten lukemin 3-1.
Alankomaat
Alkulohko
Alkulohko-ottelut
Hollannin verkkoon tehtiin vain yksi maali alkulohkossa. Sen teki ranskalainen Thierry Henry, kun Hollanti oli jo 2-0-johdossa. Hollanti puolestaan teki yhteensä yhdeksän maalia kaataen kummankin edellisten MM-kisojen finalistin kolmella maalilla, ja varmisti täten jatkoon pääsynsä. Viimeinen alkulohko-vastustaja oli Romania, joka oli pelannut tasapelin Ranskaa ja Italiaa vastaan. Täten Romanian oisi vain tarvinnut voittaa avausmiehistöään huilaava Hollanti varmistaakseen jatkoon pääsynsä. Hollannin kakkosmiehistö pelasi kuitenkin esimerkillistä peliä ja kaatoi Romanian 2-0. Puolivälierissä Hollantia haastaa Andrei Aršavinin ja Hollantilaisvalmentaja Guus Hiddinkin pyörittämä Venäjä.
Hollannin maalissa torjuu maailman parhaimpiin kuuluva 37-vuotias hallitsevan Englannin mestarin ja Mestarien liigan voittajan Manchester Unitedin ykkös-maalivahti Edwin van der Sar. Puolustuksen paras pelaaja on vasemmalla laidalla pelaava Giovanni van Bronckhorst. Keskikentän kovia nimiä ovat Dirk Kuyt, Rafael van der Vaart, Wesley Sneijder, sekä vaihtomiehinä lohkossa loistavasti pelanneet Arjen Robben ja Robin van Persie. Jo kauan Hollannin kärkimies-paikkaa on hallinnut Ruud van Nistelrooy. Venäjän pahin ase on vimmeisellä lohkokieroksella kokoonpanoon pelikielosta palannut uskomattoman nopea ja taitava Andrei Aršavin.
Italia
Alkulohko
Alkulohko-ottelut
Italialle alkulohko oli täysi pettymys. Ensimmäisessä ottelussaan Hollantia vastaan se oli ennakkosuosikki, mutta hävisi murskaavasti 3-0! Seuraavassa ottelussaan se hukkasi tarvittavan voittonsa 1-1 tasapeliin Romaniasta. Sillä oli siis kahden lohkokierroksen jälkeen ainoastaan yksi piste kasassa ja viimeisellä kierroksella vastassa samassa tilanteessa oleva Ranska; jatkoonpäästääkseen oli kummankin pakko voittaa, eikä sekään olisi riittänyt, jos Romania olisi kaatanut jo jatkopaikan varmistaneen Hollannin. Ottelu eteni päädystä-päätyyn-pelinä aina 25. minuutille, jolloin Eric Abidal kaatoi Luca Tonin törkeästi rangaistusalueen sisäpuolella saaden teostaan punaisen kortin. Andrea Pirlo tykitti pallon vuorenvarmasti rankkaripilkulta sisään. Lopullinen niitti Ranskalle tuli, kun toisella jaksolla Daniele De Rossin vapaapotku meni ranskalaispelaajasta suuntaa vaihtaen häkkiin. Romania kärsi tappion Hollannille ja Italia meni jatkoon.
Italian tapana on ollut pelata pudotuspelit huomattavasti paremmin kuin lohko-ottelut; edellisissäkin MM-kisoissa vuonna 2006 sen peli töppäili helpohkossa alkulohkossa, mutta se jyräsi pudotuspeleissä kaataen Australian, Ukrainan ja Saksan loppuotteluun ja kaatoi siellä Ranskan. Puolivälierissä sillä on vastassa Espanja, joka on yleensä jäänyt alkukierroksilla pois suurkisoista, mutta Italian peliä heikentää Andrea Pirlon ja Gennaro Gattuson oleminen pelikiellossa.
Portugali-Saksa
Ottelusta: Saksa eteni jatkoon vahvalla hallinnallaan ensimmäisellä puoliajalla. 22. minuutilla Bastian Schweinsteiger teki ottelun avausmaalin, ja neljä minuuttia myöhemmin Miroslav Klose jatkoi Schweinsteigerin vapaapotkun Portugalin maaliin. Portugali pääsi otteluun mukaan ensimmäisen puoliajan lopussa, kun Nuno Gomes teki Portugalin avausmaalin Jens Lehmannin torjunnasta. Toisella puoliajalla Saksan joukkueen kapteeni Michael Ballack teki 61. minuutilla Saksan kolmannen maalin Schweinsteigerin vapaapotkusta. Hélder Postiga teki vielä Portugalille kavennusmaalin 87. minuutilla.
Ottelun paras pelaaja: Bastian Schweinsteiger
Kroatia-Turkki
Ottelusta: Varsinainen peliaika jäi maalittomaksi Kroatian hallinnasta huolimatta. Jatkoajalla Kroatian hallinta jatkui, mutta se ei saanut Rustun hyvien torjuntojen ansiosta maalia aikaan. Peli näytti menevän maalittomana rangaistuspotkukilpailuun, mutta Kroatian Ivan Klasnić teki 119. minuutilla ottelun avausmaalin kapteeni Luka Modrićin keskityksestä. Turkin Semih Şentürk teki kuitenkin tasoitusmaalin jatkoajan viimeisellä minuutilla, ja näin edettiin rangaistuspotkukilpailuun.
Rangaistuspotkukilpailun sankariksi nousi Rüştü Reçber, joka varmisti jatkoon pääsyn torjumalla Kroatian neljännen laukojan Mladen Petrićin vedon Turkin kaikkien kolmen edellisen pelaajan tehtyä maalin Kroatian maalivahti Stipe Pletikosaa vastaan.
Ottelun paras pelaaja: Hamit Altıntop
Alankomaat-Venäjä
Ottelusta: Venäjä teki ottelussa täydellisen yllätyksen pudottamalla alkulohkostansa jatkoon jyränneen Hollannin jatkoajalla. Ensimmäistä puoliaikaa käytiin päädystä päätyyn-pelinä. Tosin Venäjä pienoisesti hallitsi peliä, mutta maalia ei muutamasta hyvästä paikasta huolimatta saatu aikaan. Kun toista puoliaikaa oli pelattu kymmenen minuuttia, Venäjän keskikenttäpelaaja Andrei Aršavin hyökkäsi laidalta ja keskitti Hollannin maalille, missä kärkimies Roman Pavljutšenko laukoi pallon volleyllä etukulmasta van der Sarin selän taakse. Hollannin maalintekoyritykset palkittiin viimeinkin, kun varsinaista peliaikaa oli enää neljä minuuttia jäljellä. Silloin pallon Venäjän verkkoon puski Wesley Sneijderin vapaapotkukeskityksestä Ruud van Nistelrooy. Edessä oli jatkoaika. Rankkarikisaa alettiin jo odottaa jatkoajan ensimmäisen puoliskon oltua maaliton. Venäjä meni kuitenkin 110. minuutilla jälleen johtoon, kun Aršavin hyökkäsi pallon kanssa kuudentoista sisään ja nosti pallon upeasti päätyrajan tuntumasta takatolpalle, mistä vaihtomies Torbinski jatkoi pallon tyhjiin. Hollannin euroopanmestaruushaaveet nujertuivat neljä minuuttia myöhemmin, kun Aršavin sai pitkän sivurajan jälkeen pallon täysin vapaana kuudentoista sisäpuolella ja ampui sen van der Sarin jalkojen välistä sisään. Venäjä jatkoi välieriin.
Ottelun paras pelaaja: Andrei Aršavin
Espanja-Italia
Ottelusta: Maalittomaksi tullut peliaika ja jatkoaika oli tasaista peliä. Maalia ei kummankaan joukkueen muutamista hyvistä paikoista huolimatta saatu aikaan. Rankkarikisassa Italiaa kosketti pahasti pelikiellossa olevat Milanolaiskeskikenttäpelaajat Andrea Pirlo ja Gennaro Gattuso. Iker Casillasin kaksi upeaa torjuntaa ja Cesc Fàbregasin upea veto oikeaan nurkkaan toivat kotimatkan Italialle ja viimeisen välieräpaikan Espanjalle.
Ottelun paras pelaaja: Iker Casillas
Saksa-Turkki
Ottelun paras pelaaja: Philipp Lahm
Venäjä-Espanja
Ottelusta: Ensimmäistä puoliaikaa Espanja hallitsi, vaikka Venäjälläkin oli muutamia hyviä maalintekopaikkoja. Maalia ei kuitenkaan vielä saatu. Kun toista puoliaikaa oli pelattu viisi minuuttia, Espanja aloitti maalin teon. Andrés Iniesta antoi kuudentoista rajalta upean syötön Venäjän maalilla vapaana olevalle Xaville, joka viimeisteli kuvion päätteeksi 0-1-johdon Espanjalle. Sen jälkeen pelattiin runsaat kaksikymmentä minuuttia venäläisten hangatessa sitkeästi tasoitusta, kunnes Fàbregas antoi 25 metristä syötön Venäjän kuudentoista rajalla vapaana olevalle Güizalle, joka vei Espanjan 2-0-johtoon. Kolmannen maalin Espanjan teki 82. minuutilla, kun Fàbregas sai pallon keskikentällä ja eteni laidalta nähdessään David Silvan vapaana Venäjän maalilla ja antoi tälle syötön. Silva ei erehtynyt. Espanja meni Saksaa vastaan finaaliin.
Ottelun paras pelaaja: Andrés Iniesta
Loppuottelu
Ottelusta: Vuoden 2008 Euroopan-mestaruuskilpailuiden finaali pelattiin Wienissä Itävallassa. Ottelua saapui katsomaan 50 000 katsojaa. Vastakkain olivat Saksa ja Espanja. Tuomarit olivat Italialaiset päätuomari Roberto Rosetti ja tämän apulaiset Alessandro Riselli ja Paulo Calgacno.
Saksa hallitsi ensimmäistä kymmentä minuuttia, mutta Espanja tuli sen jälkeen mukaan peliin. 25. minuutilla Ballackin kaukolaukaus osui rangaistusalueella Xavin käteen, mutta pelin annettiin jatkua. Kahdeksan minuuttia myöhemmin Fàbregas antoi loistavan syötön Saksan rangaistusalueelle; palloon syöksyi sekä Saksan maalivahti Jens Lehmann, että Espanjalaiskärkipelaaja Fernando Torres, ja Torres ehti palloon juuri ja juuri ensin ja nosti sen hienosti Lehmanin ylitse maaliin. Espanja johti peliä. Enempää maaleja ei sillä puoliajalla nähty. Toisella puoliajalla Saksa koitti kovasti tasoitusta. Klose kaadettiin kerran törkeästi rangaistusalueella, mutta peliä ei vihelletty poikki. 65. minuutilla pienen sanaharkan päätteeksi David Silva puski punaisen arvoisesti Lukas Podolskia päin naamaa. Sen jälkeen Silva sai mennä Cazorlan tilalle penkille. Saksa sai vaparin, mutta kortti ei noussut. Kovista yrityksistään huolimatta Saksa ei saanut maalia aikaiseksi. Espanja voitti toisen EM-kultansa. Edellisestä oli jo 44 vuotta aikaa. Luis Aragonés osoittautui kaikesta kritiikistä huolimatta oikeaksi manageriksi. Mitalit ja pokaalin Espanjalle luovutti UEFA:n puheenjohtaja ja ranskalainen jalkapallo-legenda Michel Platini.
Maalintekijät pudotuspeleissä
Kisojen maalikuningas: David Villa (4 maalia)
Evelyn Wood
thumb|Evelyn Wood Henry Evelyn Wood (9. helmikuuta 1838 Braintree, Essex – 1. joulukuuta 1919 Lontoo) oli brittiläinen sotamarsalkka.
Evelyn Woodin isoisä oli kuningasperheen ystävänä tunnettu parlamenttiedustaja Matthew Wood, ja hänen setänsä oli lordikansleri William Wood. Evelyn palveli aluksi laivastossa ja osallistui sen riveissä Krimin sotaan, mutta siirtyi 1855 luutnantiksi ratsuväkeen. Wood osallistui myös Intian sepoykapinan kukistamiseen ja yleni vuoteen 1873 mennessä everstiluutnantiksi. Hän palveli Garnet Wolseleyn alaisuudessa Ašantin kuningaskuntaa vastaan suunnatulla sotaretkellä ja komensi armeijan oikeaa siipeä keskeisissä taisteluissa, kuten Kumasin valtauksessa helmikuussa 1874. Sodan jälkeen hänet ylennettiin everstiksi. Zulu-sodassa vuonna 1879 Wood komensi tuhannesta brittien puolelle siirtyneestä zulusta muodostettua joukkoa ja löi moninkertaisesti ylivoimaisen vihollisen Kambulassa vain kaksi päivää sen jälkeen, kun muu brittiarmeija oli kärsinyt tappion Isandlwanan taistelussa. Hänen saavutettuaan vielä toisen voiton Kambulan taistelussa maaliskuussa 1879 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja palattuaan kotimaahan myöhemmin samana vuonna hänet aateloitiin. Hän osallistui eteläisessä Afrikassa myös ensimmäiseen buurisotaan 1880–1881.
Vuoden 1882 Egyptin-sotaretken aikana Wood komensi prikaatia ja brittijoukkojen miehitettyä maan hänet nimitettiin joulukuussa 1882 Egyptin armeijan ylipäälliköksi (sirdar). Hän osallistui myös vuosien 1884–1885 Niilin retkeen. Tämän jälkeen Wood oli kotimaassa itäisen sotilasalueen komentajana 1886–1888 ja Aldershotin alueen komentajana 1889–1893. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1891 ja 1895 kenraaliksi. Vuosina 1893–1901 hän toimi sotaministeriössä päämajoitusmestarina. Wood oli vielä 1901–1904 toisen armeijakunnan komentaja ja sai 1903 ylennyksen sotamarsalkaksi.
Sungari
Sungari tai Songhua on joki Koillis-Kiinassa ja Amurin suurin sivujoki. Changbai-vuoristolta Heilongjiangin ja Jilinin maakuntien läpi virtaavalle joelle kertyy pituutta noin 1 927 kilometriä. Sen valuma-alue on 550 000 neliökilometriä. Amur-jokeen se yhtyy T'ung-chiangin kaupungin luona. Joki on Heilongjiangin maakunnan tärkein vedenlähde.
Sungari on padottu Feng-manissa vesivoiman tuottamiseksi. Muodostunut tekojärvi ulottuu 62 kilometriä ylävirtaan. Padolta joki juoksee luoteeseen, kunnes sen suurin sivujoki, Nen, liittyy siihen Ta-anin lähellä. Nen-joki kerää Mantšurian ylängön sadevedet. Sungari jatkaa kulkuaan itään Harbinin lähistölle asti, jolloin siihen liittyy Hu-lan-joki. Sieltä joki virtaa itäisen Mantšurian vuoriston pohjoiskärjen ja Khingan-vuoriston välistä viimein Amurin laaksoon. Sungari-joki on jäässä marraskuun lopulta maaliskuuhun. Keväällä vuorten lumien sulaessa virta on vuolaimmillaan. Keskikokoiset laivat voivat kulkea jokea Harbiniin asti. Pienemmillä aluksilla pääsee edelleen Chi-liniin ja Nen-jokea pitkin Tsitsihariin.
13. marraskuuta 2005 jokeen valui sata tonnia bentseeniä, kun sen yläjuoksulla Jilinin kaupungissa PetroChina-yhtiön tehtaassa sattui räjähdys. Myrkkylautta saavutti Harbinin marraskuun 24. päivänä 80 kilometrin mittaisena. Heinäkuussa 2010 tulva huuhtoi jokeen 3 000 tynnyriä kemikaaleja, joista tuhat tynnyriä metyylikloridia.
Poležajevskajan metroasema
Poležajevskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972.
Setämies
Setämies on tarkoittanut vanhastaan isännän luona asuvaa veljeä, nykyään sillä saatetaan tarkoittaa setämäistä, keski-ikäistä, asenteiltaan vanhoillista miestä. Sana lisättiin Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2018.
Heikkinen havaitsi, että jotkut miehet ovat yrittäneet riisua setämies-sanaa solvaamiseen käyttäjiä aseista kutsumalla itseään setämiehiksi samaan tapaan kuin osa maahanmuuttajista käyttää mamu-sanaa myönteisesti itsestään. Hänen mukaansa silti kaikki sanan käytöt vahvistavat kielen sukupuolittamista ja sukupuolten vastakkainasettelua.
Yleisyys
Vuonna 2015 setämiestä käytettiin keskustelupalstoilla 3 331 tekstissä, vuonna 2017 jo 10 051 tekstissä. Myös Twitterissä käyttö on lisääntynyt, mutta muissa yhteyksissä se ollut vakaampaa.
Dar Sadin piirikunta
Dar Sadin piirikunta sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 79 712.
Konneksiini
Konneksiinit ovat joukko solujen väliseen viestintään osallistuvia proteiineja, jotka muodostavat aukkoliitoksia solukalvolle. Näiden aukkoliitosten kautta pienet metaboliitit ja ionit pääsevät kulkemaan solusta soluun. Aukkoliitosten kautta tapahtuva viestintä on tärkeää muun muassa yksilönkehityksessä, homeostasian ylläpidossa, solujen erilaistumisessa ja kasvun säätelyssä. Sähköisesti ärtyvissä kudoksissa, kuten sydänlihaskudoksessa, sileässä lihaskudoksessa ja hermostossa, aukkoliitokset muodostavat solujen välille matalan resistanssin omaavia reittejä joiden avulla solut voivat toimia synkronoidusti esimerkiksi lihassupistuksen aikana. Konneksiinit nimetään yleensä arvioidun molekyylipainon perusteella: siten esimerkiksi Cx32 on konneksiini, jonka molekyylimassa on arviolta 32 kDa. Vaikka konneksiinien rakenne selkärankaisissa on hyvinkin samanlainen verrattuna selkärangattomien eliöiden konneksiinien (”inneksiinien”) kanssa, kuuluvat ne täysin eri proteiiniperheeseen. Tämä korostaa osaltaan konneksiinirakenteiden tärkeyttä eliöille.
Konneksiinien ja konneksonien rakenne
Konneksiinien rakenteen tutkiminen on ollut haastavaa. Ihmisellä on tähän mennessä löydetty 20 erityyppistä konneksiinia joiden fysiologiset ja säätelyominaisuudet poikkeavat toisistaan. Kaikilla konneksiineilla on kuitenkin yhteisenä piirteenä neljä solumembraanin lävistävää -helixrakennetta, jotka ovat sijoittuneet solukalvolle niin, että aminohappoketjun aminopää ja karboksyylipää jäävät solun sisäpuolelle. Soluliman sisäpuolelle jäävissä rakenteissa (eli N-terminuksessa, -helixien 2 ja 3 väliin jäävässä luupissa ja C-terminaalisessa ”hännässä”) on havaittu lyhyitä-helixjaksoja, joiden välissä on hyvin taipuisia ”random coil”-rakenteita. Tämä rakennemalli saattaa olla tärkeä konneksonin toiminnan säätelyssä. Suurin variaatio konneksiinien välillä onkin juuri solunsisäisissä osissa.
Erityyppisetkin konneksiinit voivat muodostaa konneksoneja; konneksoni jossa on vain yhdentyyppistä konneksiinia on homomeerinen, kun taas erityyppisistä konneksoneista koostuvat konneksonit ovat heteromeerejä. Samoin aukkoliitokseen osallistuvat konneksonit voivat olla identtisiä tai erilaisia, jolloin ne jaetaan samoin homotyyppisiin ja heterotyyppisiin. Konneksonit toimivat, vaikkakin harvoin, myös itsenäisesti kanavina solukalvolla. Tällaisen kanavan permeabiliteetti- ja konduktanssiominaisuuksien on todettu vastaavan läheisesti vastaavaa aukkoliitosta, joten konneksonit ovatkin toimineet tutkimusmalleina aukkoliitoksille.
Aukkoliitoksen rakenne
Solukalvolla konneksonit liittyvät soluadheesion avustamana toisen solun konneksoniin. Kahden konneksonin kahdenkymmenenneljän solunulkoisen luupin uskotaan muodostavan kaksi antiparalleelista-tynnyrirakennetta jotka rakentuvat konneksiiniproteiinien solun ulkopuolelle jäävistä luupeista. Tätä rakennetta stabiloivat yksittäisten konneksiinien luuppirakenteiden väliin syntyvät rikkisillat ja todennäköisesti myös konneksiinien väliset ioniset vuorovaikutukset. Muihin kanavarakenteisiin verrattuna aukkoliitoksen rakenteesta tekee poikkeavan se, että noin kolmasosa kanavasta on solukalvon ulkopuolella. Rakenne on varsin erikoinen, sillä siinä proteiinit ilman lipidikerroksen apua muodostavat eristetyn alueen kahden vesipitoisen faasin välille. Muodostuneet aukkoliitokset pakataan tiiviisiin plakkeihin, joissa voi olla 10–10 000 aukkoliitosta.
Kulkeutumisen spesifisyys
Aukkoliitosten kautta tapahtuva solujenvälinen viestintä on pienten (alle 1000 Da), hydrofiilisten molekyylien passiivista diffuusiota liitosten kautta. Tällaisia molekyylejä ovat muun muassa metaboliitit (esimerkiksi ATP), ravintoaineet (esimerkiksi glukoosi) ja toisiolähetit (esimerkiksi Ca2+, IP3 ja cAMP). Aiemmin aukkoliitosten kuviteltiin olevan täysin epäspesifejä huokosia solun seinässä, mutta jo erilaisten konneksiinien lukuisa määrä on osoittanut ajatuksen vääräksi. Aukkoliitosten spesifisyyden ajatellaan perustuvan konneksonien erilaisiin konneksiiniyhdestelmiin. Kulkeutumistutkimuksiin käytetään yleensä leimattuja tai värillisiä molekyylejä. Tutkimuksissa on saatu tuloksia, joiden mukaan eri konneksiineista muodostuneiden konneksonien läpäisemien molekyylien läpimitta vaihtelee välillä 8Å–12Å.
Aukkoliitosten toiminnan säätely
Aukkoliitoskanavan toimintaan vaikuttavat monenlaiset muutokset kummassa tahansa aukkoliitokseen osallistuvassa solussa. Muuttuvia tekijöitä ovat muun muassa jännite pH, Ca2+- konsentraatio, konneksiinien fosforylaatio ja muutokset soluliman redox-ominaisuuksissa. Muutosten laatu ja nopeus riippuvat aukkoliitoksen konneksiinikoostumuksesta. Muutokset vaikuttavat usein solunsisäisiin domeeneihin, jotka taipuisien rakenteidensa avulla voivat muuttaa konformaatiotaan niin, että huokonen sulkeutuu.
Tärkein säätelymekanismeista on C-terminaalisen hännän fosforylaatio, tosin kaikkia konneksiinityyppejä ei fosforyloida. Esimerkiksi v-src, ERK, PKC, PKA ja MAPK- kinaasijärjestelmien on todettu osallistuvan kanavien toiminnan säätelyyn. Fosforylaatio vaikuttaa joko suoraan aukkoliitoksen sulkemiseen tai kanavan konduktanssiin. Fosforylaatio voi myös toimia merkkinä jonka perusteella koko aukkoliitos poistetaan solukalvolta lysosomiin tai proteasomiin tuhottavaksi. Yleensä konneksiinit ovat varsin lyhytikäisiä, puoliintumisaikojen ollessa muutamia tunteja. Pitkäaikaisempi säätely tapahtuu konneksiinien transkription säätelyllä. Konneksiinien esiintymisessä on niin kudos- kuin solujenvälisiäkin eroja. Säätelytekijöitä on lukuisia, joista mainittakoon erilaiset hormonit ja retinoidit.
Esimerkkinä konneksiini 43
Cx43 on yksi yleisimmistä konneksiineista ihmisessä. Sen läpi kulkee muun muassa ATP:tä, glutamaattia, NAD+:ta. Cx43:n tuotetaan eri soluissa mRNA:ta silmikoimalla hieman eri tyyppejä. IRES (internal ribosome entry site)-sekvenssinsä vuoksi Cx43-mRNA:ta transloidaan myös sellaisissa stressitilanteissa, joissa normaali translaatio on vähentynyt. Cx43:lla on tärkeä tehtävä homeostasian ylläpidossa, lihastoiminnan synkronoinnissa, solukasvun säätelyssä ja apoptoosissa. Sen C-terminalisella osalla oletetaan olevan funktioita myös geeninsäätelijänä ja proteiinin arvellaan vaikuttavan solun morfologian ylläpitoon vuorovaikuttamalla solutukirangan kanssa.
Cx43:n toimintaa säädellään lähinnä fosforyloimalla, ja fosforylointikohtia onkin C-terminaalisessa hännässä 12 joiden tiedetään olevan viiden eri kinaasiproteiinin kohde. Fosforylaatiota on tutkittu käyttäen hyväksi vasta-aineita, jotka sitoutuvat spesifisesti fosforyloituneeseen Cx43-proteiiniin. Kinaasiproteiinista riippuen fosforylaatio voi edistää Cx43-konneksiinien liittymistä aukkoliitoksiin tai edistää aukkoliitoksen poistoa solukalvolta. Cx43 reagoi myös hyperosmolaarisuuteen vielä tuntemattomalla mekanismilla. Solun redox-potentiaalin on todettu vaikuttavan Cx43-konneksonin avautumistodennäköisyyteen mahdollisesti aminohappojen kovalenttisella muokkauksella hapettavissa olosuhteissa.
Mithra
pienoiskuva|Mithra suorittaa [[Tauroktonia|tauroktonian (Museo Archeologico Venezia) ]] Mithra eli Mitra oli muinaispersialainen, alkujaan intialainen jumala, jonka on Intiassa katsottu edustaneen planeetta Venusta sekä aamu- että iltatähtenä. Varhaisimpia mainintoja Mithrasta on vuodelta 1380 eaa. olevassa Heettiläisten kuninkaan Suppiluliuma I:n ja Mitannin kuninkaan Mativatsan välisessä rauhansopimuksessa.
Persiassa Mithra alkoi identifioitua aurinkoon, ja kultissa ainakin palvottiin Voittamatonta Aurinkoa (Sol invictus), joka tradition mukaan oli myös Konstantinus Suuren uskonto ennen kääntymistä kristityksi.
Mithran palvonta levisi Rooman valtakuntaan sotilaiden mukana tasavallan ajan lopulla eli ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Roomassa Mithra esitettiin tappamassa härkää, joka symboloi kuuta. Tämä vastasi Mithran asemaa Venuksena eli aamutähtenä.
Yhtäläisyydet kristinuskoon
Mithran kulttiin kuului jumalan syntymäpäivän vietto 25. joulukuuta. Tapahtumaa todistivat paimenet kedolla. Kultin jäsenille suoritettiin kaste ja he osallistuivat pyhään ehtoolliseen.
Viitteet
Mitra & Mitra Mithra
Kaukuanjärvi
Kaukuanjärvi on keskikokoinen järvi Posion kunnan alueella Lapin läänissä. Se saa vetensä yläpuolisesta Livojärvestä Kirveskanavan kautta.
Adam Wallius
Adam Henrik Wallius (myös: Vallius, Wallijus) (19. syyskuuta 1832 Polvijärvi – 1909) oli seppä ja varhainen suomalaisen ilmailun pioneeri, lentoliidon uranuurtaja. Kertomusten mukaan hän lensi juhannuksena vuonna 1871 omatekoisella lentolaitteella yli sadan metrin matkan. Wallius oleskeli nuorena miehenä jonkin aikaa Pietarissa, josta hän lienee saanut kipinän lentoinnostukseensa. Polvijärvellä hän rakensi salassa puusta ja kankaasta liitolentolaitteen, jonka siipiä pystyi liikuttamaan käsillä ja pyrstöä polvilla. Lentäjä makasi laitteen rungon päällä vatsallaan. Juhannuksena 1871 Wallius nousi liitolentolaitteellaan ilmaan Polvijärven Lehtovaaran 4 metriä korkealta Kokkokiveltä eli Lentokiveltä ja lensi viereisen suon yli. Lento päättyi, kun Wallius törmäsi koivuun. Hän loukkasi törmäyksessä peukalonsa eikä tiettävästi yrittänyt enää myöhemmin lentää. Vuonna 1873 Wallius muutti Sotkumaan, jossa hän sitten toimi seppänä ja puuseppänä.
Seppo Putkinen ohjasi vuonna 1978 Wallinin vaiheista elokuvan  Lintumies.
Oktjabrskoje polen metroasema
Oktjabrskoje pole on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972.
Poŭthĭsăt
Pursat eli Poŭthĭsăt on kaupunki Kambodžan keskiosassa. Vuonna 2008 siellä oli 25 650 asukasta. Kaupunki tunnetaan marmoria kaivertavista käsityöläisistä ja appelsiineista.
International Falls
International Falls on kaupunki Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa Rainy Riverin lähettyvillä. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2010 6 424. Sen lempinimiä ovat Icebox of the Nation ja Frostbite Falls, sillä kaupungin ilmasto on hyvin kylmä verrattuna Yhdysvaltojen muihin alueisiin.
Historia
Kaupungin seutu on tunnettu jo 1600-luvulla, mutta varsinaisen kaupungin perusti vasta toukokuussa 1895 opettaja L. A. Ogaard Koochiching-yhtiölle, ja hän nimesi myös maakunnan Koochichingiksi. Sana "Koochiching" tulee joko sanoista Gojijiing tai Cree Kocicīhk. Molemmat tarkoittavat "sisääntulopaikkaa", joka viittaa läheisiin Rainy Lakeen ja Rainy Riveriin. Eurooppalaiset asukkaat antoivat nimet Rainy Lake ja Rainy River (sateinen järvi ja sateinen joki) läheisille vesistöille, jossa järven vesi virtaa jokeen.
Kylä rekisteröitiin virallisesti 10. elokuuta 1909, ja kaksi vuotta myöhemmin sen nimi muutettiin International Fallsiksi. International Falls virallistettiin kaupungiksi vuonna 1909. Älytessään mahdollisuuden hyödyntää seudun vesivoimaa Minnesota and Ontario Paper Companyn puheenjohtajana 1900-luvun alussa ollut E. W. Backus rakensi Rainy Riverille padon saadakseen paperitehtaan käyttöön energiaa. Boise Cascade Corporation osti vesivoimalan vuonna 1965 ja myi sen eräälle sijoitusryhmälle vuonna 2003. Yhtiö on seudun suurin työllistäjä nykyäänkin.
Ilmasto ja kilpailu kylmimmän kaupungin tittelistä
International Fallsia pidetään Yhdysvaltojen kylmimpänä kaupunkina (Alaskan kaupunkeja lukuun ottamatta). Sen tammikuun keskilämpötila on −16 °C, helmikuun −11 °C, maaliskuun −6,5 °C, joulukuun −13 °C, ja vuosittainen keskilämpötila +2 °C (vert. Suomen kylmin paikka, Kilpisjärvi: −2,3 °C, ja Helsinki noin +5 °C). Huolimatta kylmistä talvista, kaupungin kesä on pitkä ja lämmin, lämpimin kuukausi on heinäkuu (+19 °C). Toinen ehdokas kylmimmäksi kaupungiksi on Coloradon osavaltiossa sijaitseva Fraser, jonka talven yölämpötilat ovat noin yhtä kylmiä kuin International Fallsin, ja jossa yöpakkaset ovat aivan normaaleja vielä kesäkuussakin. Joka tapauksessa talvisinkaan päivälämpötilat eivät juuri laske nollan alapuolelle. Fraser sijaitsee 2 613 metrin korkeudella merenpinnasta Kalliovuorilla, joka onkin ainoa syy kyseisen kaupungin kylmyyteen. Fraserin keskilämpötila on ehkä hieman matalampi kuin International Fallsin, mutta ainoastaan öisin ja koska se sijaitsee hyvin korkealla merenpinnan tasoon tai International Fallsiin verrattuna, mutta huomattavasti sitä etelämpänä.
Yhdysvalloissa on kuitenkin monia International Fallsia kylmempiäkin pikkukyliä.
Lentoasema
Kaupungilla on oma lentoasema, Falls International airport (INL). Vuonna 1948 avattu lentoasema palvelee Pohjois-Minnesotan ja Luoteis-Ontarion asukkaita.
Muut palvelut
Kaupungilla on peruspalveluja, kuten poliisi, ambulanssi, urheilupuisto, kirjasto ja palokunta. Kaupungilla on kaksi omaa radioasemaa: KGHS (1230 kHz) ja KSDM (104,1 MHz), jotka omistaa Red Rock Radio. Kaupungilla on yksi televisioasema. Paikallinen sanomalehti on The Daily Journal.
Väestö
Vuoden 2000 väestölaskennassa kaupungissa asui 6 703 ihmistä. Asukastiheys oli 412,8 asukasta neliökilometrillä. Väestöstä 95,3 % oli valkoisia ja 2,6 % alkuperäisasukkaita. Vuoden 2010 väestönlaskennassa väkiluku oli 6 424.
Khormaksarin piirikunta
Khormaksarin piirikunta sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 47 044.
FSB (täsmennyssivu)
FSB voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Lipola
Lipola oli Kivennavan kylä Karjalankannaksella, jossa oli 1939 noin 300 asukasta. Silloisen valtakunnanrajan tuntumassa sijainneessa kylässä käytiin talvisodan alkaessa 30. marraskuuta 1939 alkaen suojajoukkotaisteluita.
Revigny-sur-Ornain
pienoiskuva|vasen|Sotilashautaumaa Revigny-sur-Ornainissa on sotilashautausmaa, jonne on haudattu noin 1300 ensimmäisessä maailmansodassa Verdunin ja Champagnen taisteluissa kaatunutta.
Smallville: Chloe Chronicles
Smallville: Chloe Chronicles on yhdysvaltalainen draamasarja, joka on spin-off Smallvillelle. Sarja keskittyy Chloe Sullivaniin (näyttelijänä Allison Mack). Sarjasta on ilmestynyt 3 tuotantokautta eli 15 jaksoa. Ensimmäiset 2 tuotantokautta keskittyvät siihen, mitä käy Smallvillen ensimmäisen tuotantokauden jakson Hermokimppu (Jitters) jälkeen. Kolmas tuotantokausi, tunnetaan myös nimellä Smallville: Vengeance Chronicles on spin-off Smallville-sarjan viidennen tuotantokauden jaksolle Koston enkeli (Vengeance), kun Chloe tapaa Andrea Rojasin, toisin sanoen henkilön nimeltä "Angel of Vengeance" (näyttelijänä Denise Quiñones).
Useimpien sarjan jaksojen pituus on muutamia minuutteja, ja niitä on vain saatavilla Smallvillen DVD-bokseissa.
Sarjaa ei ole vielä esitetty Suomessa.
Smallville
Säteisliike
thumb|250px|Tähden säteisliike (Rv) suhteessa liikkeen muihin komponentteihin. thumb|350px|Eksoplaneetta heiluttaa keskustähteään vetovoimallaan ja muuttaa tähden säteisliikettä, mikä saatetaan joskus havaita.
Kyle Fogg
Kyle Fogg (s. 27. tammikuuta 1990 Brea, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Fogg on voittanut urallaan Saksan ja Suomen pääsarjojen korikuninkuudet ja D-liigan mestaruuden, ja hänet palkittiin vuonna 2014 Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena.
Pelaajaura
Kaudeksi 2014–2015 Fogg siirtyi belgialaiseen Antwerp Giantsiin ja seuraavaksi kaudeksi saksalaiseen Eisbären Bremerhaveniin. Hän voitti Bundesligan korikuninkuuden.
Kesäkuussa 2016 Fogg siirtyi Espanjan pääsarjajoukkue CB Málagaan.
Yrjö Hosiaisluoma
Yrjö Juhani Hosiaisluoma (30. lokakuuta 1947 Kauhava – 23. tammikuuta 2018 Tampere) oli suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori ja toimi suomalaisen kirjallisuuden professorina Tampereen yliopistossa. Hän jäi eläkkeelle Tampereen yliopistosta 2010-luvun lopulla.
Hosiaisluoma oli alkujaan sosiologi ja työskenteli muun muassa mainostoimistossa, mutta aloitti myöhemmin kirjallisuuden opiskelun.
Kristjan Ilves
Kristjan Ilves (s. 10. kesäkuuta 1996 Tartto) on virolainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Elva Suusaklubia.
Nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä vuonna 2013 Ilves saavutti pronssia sprinttikilpailussa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Ilves sijoittui suurmäen kilpailussa 39:nneksi ja normaalimäen kilpailussa 48:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudestoista. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 11:nneksi ja Pekingin olympialaisissa 2022 yhdeksänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Ilves sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudenneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Ilves kilpaili ensimmäisen kerran Sotšissa helmikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Tšaikovskin toisessa kilpailussa tammikuussa 2014 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Seefeldissä tammikuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan viikkoa myöhemmin toinen Hakubassa. Ilves sijoittui toiseksi Klingentahlin molemmissa kilpailuissa tammikuussa 2022. Hän oli kauden 2021–2022 kokonaiskilpailussa viides. Kaudella 2022–2023 Ilves sijottui Schonachin ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Lahdessa hän oli toinen ja kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Jere Maula
Jere Petteri Maula (26. lokakuuta 1936 Joensuu – 1. marraskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen arkkitehti ja Tampereen Teknillisen korkeakoulun yhdyskuntasuunnittelun professori vuodesta 1976. Hänen tutkimusalaansa oli kaupunkisuunnittelun metodiikka.
Maula valmistui ylioppilaaksi 1956, arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1965 ja tekniikkan lisensiaatiksi samasta paikasta 1970. Hän työskenteli Arkkitehtitoimisto Erik Kråkström & Ahti Korhosen palveluksessa 1959–1969, Teknillisen korkeakoulun asemakaavaopin assistenttina 1965–1969 ja saman laitoksen laboratorioarkkitehtina 1969–1971. Tampereen Teknillisen korkeakoulun virkaa toimittavana apulaisprofessorina ja virkaa toimittavana professorina Maula työskenteli 1971–1976 sekä sen jälkeen yhdyskuntasuunnittelun professorina vuodesta 1976.
Maula hoiti useaan otteeseen Gropius-professuuria Weimarin yliopistossa.
Maula sai vuonna 2013 ensimmäisen kerran myönnetyn Otto-Iivari Meurman -palkinnon.
Vesala (Oulu)
Vesala on Oulun 41. kaupunginosa. Se muodostettiin Ylikiimingin kunnan Reki-Vesalan alueesta Oulun ja Ylikiimingin kuntaliitoksen yhteydessä 1.1.2009. Asukkaita kaupunginosassa on noin 900.
Vesalan kylä on noin 600 asukkaan kylä ja tilastollinen taajama. Kylän läpi virtaa Kiiminkijoki, ja asutus on keskittynyt pääosin joen sekä Ouluntien varsille. Kiiminkijoen Aittokoski sijaitsee aivan kylän keskuksessa. Kylällä toimii noin 200 oppilaan Vesalan koulu.
Vesala on kasvava kylä, joka on eritoten lapsiperheiden suosiossa. Alueelle on kaavoitettu useita omakotitalotontteja. Tieyhteys Ouluun on hyvä, matka-ajan ollessa noin 20 minuuttia. Linja-autoyhteydet kulkevat yleensä Kiimingin kautta, muutamien vuorojen ajaessa suoraan Oulun Saviharjun kautta. Linja-automatka kestää noin 40 minuuttia.
Historia
Vesalan kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran jo vuonna 1570. Tällöin kylässä mainittiin olevan kolme asukasta. Kylän historia ulottuu siis yli 400 vuoden taakse. Kylän tuon ajan tunnetuin asukas oli Iin talonpoikien sissiretkeä Vienan Karjalaan vuonna 1589 johtanut Pekka Vesainen.
1800-luvun lopulla teollistumisen ja maantieverkoston paranemisen myötä Kiiminkijoen käyttö perinteisenä kuljetus- ja kulkuväylänä muuttui myös Vesalassa. Vuonna 1908 päätettiin perustaa tehdasosuuskunta ja rakentaa Aittokoskessa olevan vesimyllyn yhteyteen saha, joka vuonna 1919 sähkölaitoksineen siirtyi kunnan omistukseen. Vuonna 1927 laitos siirtyi eri vaiheiden kautta Aittokoski Oy:n omistukseen. 1930-luvulla Aittokosken tehdasosakeyhtiö menestyi hyvin, mutta 1960-luvun puolivälin jälkeen alkoi yhtiön alamäki. Yhtiötoiminta päättyi vuonna 1974, kun Aittokosken yhtiökokous päätti myydä sahan ja kiinteistöt.
Kylässä sijaitsee Pekka Vesaisen patsas. Luonnonkivestä muovatun jyhkeän patsaan on veistänyt Oskari Jauhiainen.
Nykypäivää
Uuden kaavoituksen myötä Vesalan läntiseen osaan Aumaharjulle on kohonnut uusi taajaan rakennettu omakotitaloalue.
Kirby: Power Paintbrush
Pelaaminen
thumb|left|Kuvakaappaus pelistä.
Pelissä Kirbyä ohjataan eritavalla kuin pääsarjan Kirby-pelejä. Pelaaja ei voi ohjata suoraan Kirbyä vaan hänen täytyy piirtää sateenkaaren värisiä viivoja tai tökätä Kirbyä antaakseen vauhtia.
Pelissä on kahdeksan maailmaa, jossa kaikissa paitsi yhdessä on kolme tasoa.
Metsänhoidonneuvoja
Metsänhoidonneuvoja on Suomessa metsätalouden asiantuntija.
Metsänhoidonneuvoja 1930-luvun Suomessa
Metsänhoidonneuvojan tehtävänä 1930-luvun Suomessa oli herättää maalaisväestössä harrastusta metsän tarkoituksenmukaiseen hoitamiseen sekä pyynnöstä laatia ehdotuksia metsänjakotöiksi ja muiksi metsätöiksi sekä ajan salliessa johtaa tällaisia töitä. Metsänhoidonneuvojan tuli myös antaa maanviljelijöille neuvoja ja opastusta metsänhoitoasioissa yleensä.
Metsänhoidonneuvojat ilmoittivat joka vuoden alussa sanomalehtikuulutuksilla, milloin ja millä osoitteella heitä saattoi tilata.
Yunus Mallı
Yunus Mallı (s. 24. helmikuuta 1992 Kassel) on saksalais-turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Oikeajalkainen Mallı on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Turkin maajoukkueessa.
Seurajoukkueura
Mallı on Borussia Mönchengladbachin kasvatti. Hän sai peliaikaa ainoastaan seuran kakkosjoukkueessa tehden siinä vuosina 2010–2011 11 ottelussa kaksi maalia. Heinäkuussa 2011 Mallı siirtyi Bundesliigan 1. FSV Mainz 05:een. Hän debytoi pääsarjatasolla lokakuussa 2011 Hertha BSC:iä vastaan. Avauskaudellaan Mallı pelasi 13 ottelua. Ensimmäisen maalinsa Bundesliigassa Mallı teki tammikuussa 2013 SpVgg Greuther Fürthin verkkoon. Se oli hänen kauden ainoa osumansa 14 ottelussa. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2014–2015 Mallı teki 31 ottelussa kuusi maalia.
Tammikuussa 2017 Mallı teki vuoteen 2021 ulottuvan sopimuksen Bundesliiga-seura Wolfsburgin kanssa. Alkuvuoden 2020 hän pelasi lainalla Union Berlinissä.
Maajoukkueura
Mallı on edustanut Saksaa kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Vuonna 2009 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta ja osallistui samana vuonna myös ikäluokan MM-kilpailuihin tehden turnauksessa yhden maalin kahdessa pelaamassaan ottelussa. Mallı sanoi kuitenkin haluavansa edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Turkkia, jolle hänellä on myös edustusoikeus. Hän debytoi Turkin jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Qataria vastaan. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on pelannut 25 A-maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Saavutukset
Saksa
Timo Vuorisalo
Timo Olavi Vuorisalo (s. 1959) on suomalainen biologi, ympäristötutkija ja tietokirjailija. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun normaalikoulusta 1978, ja opiskeli biologiaa Turun yliopistossa. Filosofian tohtorin tutkinnon hän suoritti niin ikään Turun yliopistossa vuonna 1989. Vuosina 1989–1990 Vuorisalo työskenteli postdoc-tutkijana Indianan yliopistossa (Bloomington) Yhdysvalloissa. Vuoden 1992 alusta Vuorisalo on toiminut Turun yliopistossa ympäristötieteen lehtorina. Ekologian ja ympäristönsuojelun dosentiksi Turun yliopistoon hänet nimitettiin vuonna 1996.
Opetustyön ohessa Vuorisalo on jatkanut tutkimustyötään, tärkeimpinä tutkimuskohteina kaupunkiekologia (etenkin lintujen ja nisäkkäiden kaupunkilaistuminen), eläinasenteiden ja luonnonsuojelun historia, lintutieteen historia ja sotien ympäristövaikutukset. Näistä aiheista hän on julkaissut lukuisia kirjoja ja artikkeleita, myös yleistajuisia. Ensimmäisen tietokirjansa Evoluutio: miten elämä kehittyy (Otava) Vuorisalo julkaisi yhdessä Pasi Laihosen ja Jukka Salon kanssa vuonna 1986. Vuonna 2008 Vuorisalo toimitti Darwinin syntymän 200-vuotisjuhlan kunniaksi yhdessä Petter Portinin kanssa evoluutiotutkimuksesta kirjan ''Evoluutio nyt! Charles Darwinin juhlaa'' (Kirja-Aurora). Eläinten kaupunkilaistumista käsittelevät teokset Kaupungin linnut (1993; toim. yhdessä Juha Tiaisen kanssa, Turun maakuntamuseo), Kaikenkarvaiset kaupunkilaiset: Turun nisäkkäät (1996; yhdessä Markku Lappalaisen kanssa, TS-Yhtymä) ja Kolme simpanssia Nummenmäellä: turkulainen eläinkirja (2002, Kirja-Aurora).
Vuorisalon väitöskirja Evolutionary consequences of modular structure: a functional approach (1988, Turun yliopisto) käsitteli moduulirakenteisten eliöiden evoluutiomekanismeja. Samaan teemaan liittyivät yhdessä Michael J. Hutchingsin kanssa toimitettu Vegetatio-aikakauslehden teemanumero Plant sectoriality: causes and consequences (1996, vol. 127 no. 1) ja yhdessä Pia Mutikaisen kanssa toimitettu kirja Life History Evolution in Plants (1999; Kluwer Academic Publishers).
Yhteistyössä dosentti Simo Laakkosen kanssa Vuorisalo on toimittanut kolme sodankäynnin ympäristöhistoriaan liittyvää teosta: ''Sodan ekologia. Nykyaikaisen sodankäynnin ympäristöhistoriaa (2007; Suomalaisen Kirjallisuuden Seura), The Long Shadows. A global environmental history of the Second World War (2017; toimittajana Laakkosen ja Vuorisalon lisäksi Richard Tucker, Oregon State University Press) sekä The Resilient City in World War II. Urban Environmental Histories'' (2019; toimittajina Laakkosen ja Vuorisalon lisäksi John McNeill ja Richard Tucker, Palgrave Macmillan).
Vuorisalon oppikirjoista Ympäristöekologia: Ympäristönsuojelun ekologiset perusteet ja alkuperäisen luonnon suojelu (ensimmäinen painos 1992, Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskus) ja Maailmanlaajuiset ympäristöongelmat: uhkakuvista yhteistyöhön (1994; yhdessä P. Anttilan, M. Puhakan ja M. Ojasen kanssa, Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskus) on käännetty viron kielelle.
Vuorisalo kiinnostui lintutieteen historiasta 1980-luvun lopussa Turun kaupunkilinnuston tutkimushankkeessa. Yhteistyö Esa Lehikoisen, Risto Lemmetyisen, Sari Kivistön ja Mia Röngän kanssa on tuottanut useita artikkeleita sekä kirjat Suomen lintutieteen synty: Turun Akatemian aika (2009, toinen korjattu painos 2020; Faros-kustannus) ja Suomen lintutiede 1828-1974 (2020; Faros-kustannus).
Matti Kamppisen, Pasi Laihosen ja Timo Vuorisalon toimittamalle teokselle Kulttuurieläin: ihmistutkimuksen biologiaa (1989, Otava) myönnettiin vuonna 1990 Tieto-Finlandia -kunniamaininta. Minttu Jaakkolan, Timo Vuorisalon ja Lasse Peltosen kirja Saimaannorppa ja ihminen – sosiaalisesti kestävän luonnonsuojelun haaste (2018, Into) oli vuonna 2018 ehdolla Kanava-tietokirjapalkinnon saajaksi.
Vuosina 1985–1986 Vuorisalo toimi Turun luonnonsuojeluyhdistyksen ja vuosina 2010–2020 Piikkiö-Seuran puheenjohtajana. Vuodesta 2016 hän on ollut (oman toimen ohella) Suomen Kulttuurirahaston Varsinais-Suomen rahaston asiamies. Vuorisalolle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki 2020 ja Suomen Kotiseutuliiton kultainen ansiomerkki 2021.
Brandon Crombeen
Brandon James ”BJ” Crombeen (s. 10. heinäkuuta 1985 Denver, Colorado, Yhdysvallat) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Crombeen pelasi St. Louisissa neljä kautta. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Tampa Bay Lightningiin kaupassa, jossa Tampa Bay sai hänen lisäkseen viidennen kierroksen varausvuoron vuodelle 2014, ja jossa St. Louis sai vaihdossa neljännen kierroksen varausvuorot vuosille 2013 ja 2014. Kesäkuussa 2014, kahden Tampa Bayssä pelatun kauden jälkeen, hän siirtyi Arizona Coyotesiin kaupassa, jossa Arizona sai hänen lisäkseen keskushyökkääjä Sam Gagnerin, ja jossa Tampa Bay sai vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoron vuodelle 2015.
Brandonin isä Mike Crombeen on myös pelannut NHL:ää St. Louisissa.
Luettelo Suomen nisäkkäistä
Tämä on luettelo nykyisen Suomen alueella tavatuista nisäkäslajeista. Lajit on ryhmitelty lahkoittain ja heimoittain. Myös alalajit on mainittu, jos niitä on tavattu useampi kuin yksi. Mukaan ei ole otettu esihistoriallisia eikä luovutettujen alueiden lajeja, eikä sellaisia tarhakarkulaisia, jotka eivät ole muodostaneet Suomeen pysyvää kantaa. Metsästyslain määrittelemistä riistaeläimistä rämemajava eli nutria (Myocastor coypus), pesukarhu eli supi (Procyon lotor) ja japaninhirvi eli japaninpeura (Cervus nippon) sekä rauhoittamattomista eläimistä villiintynyt kissa (Felis catus) eivät sisälly tähän luetteloon. Soopelin (Martes zibellina) arvellaan eläneen Suomessa vielä 1600-luvulla, mutta asiasta ei ole varmaa tietoa. Lajiston viimeisimmät tulokkaat ovat lampisiippa (2002), kääpiölepakko (2006) ja etelänlepakko (2008).