cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tarja Cronberg
Poliittinen ura
Cronberg oli ehdolla myös vuoden 2014 eurovaaleissa, muttei tullut valituksi jatkokaudelle. Tuloksen myötä hän kertoi jättävänsä politiikan mutta jatkavansa Euroopan turvallisuusasioiden parissa.
Muu toiminta
Vuosina 1993–2001 Cronberg oli Pohjois-Karjalan liiton maakuntajohtaja ja vastasi muun muassa alueen taloudellisesta ja sosiaalisesta kehityksestä. Vuodet 2001–2003 Cronberg toimi Kööpenhaminan rauhantutkimusinstituutin (COPRI) johtajana vastuualueenaan kansainväliset suhteet, turvallisuustutkimukset, sotatutkimukset ja konfliktien hallinta. Hän teki tutkimusta ohjuspuolustuksesta ja puolustusteknologian käytöstä siviili- ja sotilastarkoituksiin.
Cronberg onkin yhdistänyt urallaan teknologian ja yhteiskuntatieteet. Hän oli jäsenenä Tanskan parlamentin teknologianeuvostossa 1986–1991 sekä Norjan tutkimusneuvoston tietotekniikkaa ja yhteiskuntaa käsittelevässä komiteassa 1984–1992. Hän oli jäsenenä Euroopan komission Tietoyhteiskunnan teknologian neuvoa-antavassa ISTAG-ryhmässä Framework Programmes for Research and Technological Development 1999–2002. Hän toimi teknologian ja yhteiskunnan suhdetta tutkivan EU COSTA4 -ryhmän puheenjohtajana 1992–1997. Vuosina 1993–1994 hän toimi myös VALUE-ajatushautomossa, jonka painopiste oli tutkimuksen ja yhteiskunnan vuorovaikutus.
Viime vuosina Cronbergin työssä keskeisinä teemoina ovat olleet rauha ja turvallisuus. Myös poliittisessa työssään Cronberg on erikoistunut puolustus-ja turvallisuuskysymyksiin, erityisesti ydinaseriisuntaan. Kylmän sodan jälkeen hän tutki Venäjällä ja Yhdysvalloissa sotateollisuuden muuntamista siviilikäyttöön. Stanfordin yliopiston ja Permin teknillisen korkeakoulun tiimien kanssa hän tutki ilmailuteollisuuden muutosprosesseja. Pohjois-Karjalan aluejohtajana Cronberg oli luomassa "soft borders" Suomen raja-alueen ja Venäjän puolella sijaitsevan Karjalan tasavallan välillä. Hänen työnsä johti Euregio Karelian, raja-alueen kehitysohjelmien ja-hankkeiden, perustamiseen. Cronberg julkaisi teoksen Venäjän sotatalouden purkamisesta vuonna 2003, ja vuonna 2010 toimiessaan Ulkopoliittisen instituutin neuvonantajana hän kirjoitti raportin ydinaseriisunnasta.
Työllisyys ja työelämä ovat keskeisiä teemoja Cronbergin työssä. Työministerinä Cronberg asetti naisyrittäjyyden edistämisen työryhmän, jonka tehtävänä oli selvittää naisyrittäjyyden syntyä edistävät ja estävät asiat sekä löytää keinoja naisyrittäjyyden kasvattamiseksi. Työministerikauden jälkeen Cronberg on toiminut mm. taiteilijoiden toimeentuloa ja työttömyysturvan selvittäjänä ministeriölle sekä kirjoittanut muutenkin työstä ja luovasta taloudesta. Entinen luomuviljelijä Cronberg on tehnyt myös Suomen maabrändiraporttiin liittyvän selvityksen luomuviljelystä, jossa esitetään valtakunnallisen luomuinstituutin perustamista Mikkeliin.
Marraskuussa 2009 Cronberg valittiin Suomen Rauhanliiton puheenjohtajaksi.
Yksityiselämä
Cronbergin vanhemmat ovat everstiluutnantti Eero Olavi Mattila ja ostopäällikkö Maila Elisa Kajanne. Cronberg asuu Polvijärvellä Höytiäisen Teerisaaressa. Hän on leski ja Tanskassa asuvan uusperheen äiti ja isoäiti.
Helmikuussa 2009 Cronberg aloitti syöpähoidon rintasyövän takia. Hän toimii nykyään Syöpäklinikoiden ja syöpätutkimuksen tuki ry:n hallituksen puheenjohtajana.
NBA:n varaustilaisuus 2014
NBA:n vuoden 2014 varaustilaisuus järjestettiin 26. kesäkuuta 2014. Muun muassa Sports Illustrated-lehti on sanonut varaustilaisuudessa olevan laadukkain pelaajamateriaali vuosiin.
Tilaisuuden ensimmäisellä varauksella Cleveland Cavaliers valitsi Andrew Wigginsin. Kyseessä oli toinen perättäinen vuosi, kun Cavaliersillä oli hallussa ykkösvaraus, ja he käyttivät sen toista kertaa peräkkäin kanadalaiseen pelaajaan.
Suomalainen Joonas Cavén ilmoittautui varaustilaisuuteen, mutta veti lopulta ilmoittautumisensa pois.
Jungfraun–Aletschin alppialue
275px|thumb|Jungfraun–Aletschin alppialue käsittää suuren osan Bernin Alpeista
Jungfraun–Aletschin alppialue, virallisesti ja   on Unescon maailmanperintökohde Sveitsissä, Bernin Alpeilla. Alueen nimi oli aiemmin Jungfrau-Aletsch-Bietschhorn.
Alueen pinta-ala on 824 km². Se sijaitsee kaikkiaan 26 kunnan alueella, Bernin ja Wallisin kantoneissa, Brigin ja Interlakenin välisellä vuoristo- ja jäätikköalueella. Merkittävimpiä vuoria alueella ovat Jungfrau, Eiger, Mönch ja Bietschhorn. Alueen isoja jäätiköitä ovat Aletschjäätikkö ja Konkordiaplatz.
Maantiede
82 400 hehtaarin kokoinen maailmanperintökohteen alue pitää sisällään erinomaisen esimerkin korkeiden Alppien ylänköjen geologisista muodostumista. Alue pitää sisällään myös koko vuoriston eniten jäätiköityneen osan sekä Euraasian suurimman jäätikön.
Keskeisen osan alueen maisemaa muodostavat Bernin Alpit. Alueen ja koko Bernin Alppien korkein vuori on Finsteraarhorn (4 274 m). Tämän lisäksi alueella on kahdeksan muuta huippua, jotka ylittävät 4 000 metrin korkeuden merenpinnan tasosta mitattuna. Yhdeksän alueen korkeinta vuorta ovat:
Alueen vaikutus kulttuurissa
thumb|left|[[Wellhorn ja Wetterhorn Friedrich Preller vanhemman öljyvärimaalauksessa 1800-luvulta.]] Ympäristön vuoristoiset ja kontrastikkaat maisemat ovat olleet tärkeässä roolissa eurooppalaisessa taiteessa sekä innoittaneet vuorikiipeilijöitä. Maisemat ovat niin ikään olleet keskeisessä roolissa alppiturismissa houkutellen alueelle matkailijoita niin talvisin kuin kesäisin.
Stoicorum veterum fragmenta
Stoicorum veterum fragmenta on Hans von Arnimin (1859-1931) kokoama stoalaisten tekstifragmenttien kokoelma. Se julkaistiin alun perin vuosina 1903-1905. Teokseen viitataan usein lyhenteellä SVF.
Stoicorum veterum fragmenta sisältää suurimmaksi osaksi toisen käden lähteissä säilyneitä ja niistä koottuja tekstikatkelmia varhaisimmilta kreikkalaisilta stoalaisilta filosofeilta, merkittävimpinä Zenon Kitionilainen ja Khrysippos. Suurin osa katkelmista on muinaiskreikaksi, mutta joukossa on myös latinankielisiä katkelmia.
Teos koostuu neljästä osasta, joista osat I-III sisältävät tekstikatkelmat ja osa IV on M. Adlerin toimittama hakemisto.
Anette Stai
Anette Stai (s. 1961) on norjalainen entinen malli.
Elektrėnain kunta
Elektrėnain kunta on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnasta, joka sijaitsee Vilnan läänissä. Vuonna 2008 kunnan väkiluku oli 27 911 asukasta. Kunnan hallinnollisena keskuksena toimii Elektrėnai.
Anette Stai
Anette Stain vanhemmat, jotka itsekin olivat tehneet mallin töitä, kehottivat häntä kokeilemaan alaa, jotta hän voisi pudottaa painoa ja kohottaa itsetuntoaan. Stai meni mallikouluun, ja vuoden 1980 syksyllä hän voitti Ford-mallitoimiston Supermodel of the World -kilpailun (tuolloin kilpailun nimi oli Face of the ’80s). Hän oli kilpailun ensimmäinen voittaja.
Akrotíri
Akrotíri (, ”Niemi”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Rainbow (tavaramerkki)
Vuoteen 2006 asti Rainbow-tuotteita myytiin myös Tradeka Oy:n kaupoissa (Euromarket, Valintatalo ja Siwa), kunnes ne poistuivat niistä yhdessä Daily- ja X-tra-tuotteiden kanssa Tradekan vaihdettua päivittäistavaroidensa logistiikkayhtiöksi Inex Partnersin sijasta Tuko Logistics Oy:n. Sen mukana Tradekan kauppoihin tulivat tilalle Eldorado- ja First Price -tuotteet.
Kansalaisjärjestö Finnwatchin mukaan Rainbow-tuotemerkillä myydään tuotteita, joiden valmistuksessa loukataan ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia. S-ryhmä kertoo ryhtyneensä toimenpiteisiin näiden ongelmien korjaamiseksi.
Howl, USA
Howl, USA on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Nonesuch Records.
B-luokka
B-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kim Yo-jong
Kim Yo-jong (s. 26. syyskuuta 1987 tai 1989 ) on pohjoiskorealainen poliitikko ja maan johtajan Kim Jong-unin pikkusisko. Hän on merkittävässä asemassa Pohjois-Korean hallinnossa.
Elämäkerta
Kim Yo-jong syntyi yhdysvaltalaisten lähteiden mukaan 26. syyskuuta 1989 ja eteläkorealaisten lähteiden mukaan 1987. Hän on isänsä Kim Jong-ilin nuorin lapsi ja ainoa tytär sekä Pohjois-Korean nykyisen johtajan Kim Jong-unin pikkusisko.
Kim kävi veljensä tavoin koulua Bernissä Sveitsissä. Hän käytti Sveitsissä salanimeä Pak Mi-hyang ja harrasti tiettävästi balettia.
Palattuaan Pohjois-Koreaan vuonna 2000 tai 2001 Kim kävi lukion ja sen jälkeen Kim Il-sungin yliopiston Pjongjangissa. Isänsä mukaan Kim suunnitteli jo vuonna 2002 poliittista uraa. Kim työskenteli vuodesta 2010 alkaen kansallisessa puolustuskomiteassa ja isänsä sihteeristössä. Julkisuudessa Kim esiintyi ensimmäisen kerran isänsä hautajaisissa vuonna 2011.
Veljensä noustua valtaan Kim nimitettiin maata hallitsevan työväenpuolueen propagandan ja agitaation osaston varajohtajaksi. Kimin tehtävänä on varmistaa, että hänen veljensä kuvataan vahvana johtajana ja että maa näyttää hyvin toimivalta. Kim on myös nähty usein avustamassa veljeään tärkeissä tilaisuuksissa. Hän vastaa myös veljensä turvallisuudesta. Kim toimi mahdollisesti veljensä sijaisena vuonna 2014 tämän sairastaessa.
Kim on Korean työväenpuolueen keskuskomitean jäsen sekä lokakuusta 2017 alkaen politbyroon varajäsen. Tammikuussa 2021 hänet pudotettiin politbyroosta.
Kimillä on paljon vaikutusvaltaa maassaan, ja hänen on arveltu saattavan nousta valtaan veljensä jälkeen. Tätä vastaan puhuu asiantuntijoiden mukaan se, että Pohjois-Korea on hyvin miesvaltainen yhteiskunta.
Kimin on kerrottu olevan naimisissa puoluesihteeri Choe Ryong-haen pojan Choe Songin kanssa, ja heillä on yksi lapsi (s. 2015). Toisen lähteen mukaan hän olisi naimaton ja lapseton.
Ema Klinec
Ema Klinec (s. 2. heinäkuuta 1998 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa SSK Alpina Ziriä.
Klinec debytoi Continental Cupissa vuonna 2011, ja on saavuttanut siellä neljä osakilpailuvoittoa. Lisäksi hän on voittanut kaksi kesä-GP -sarjan osakilpailua. Maailmancupissa hän debytoi Lillehammerissa joulukuussa 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Sapporossa 16. tammikuuta 2016 sijoituttuaan toiseksi. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kolmas sekä Zaōssa että Oberstdorfissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2015–2016 yhdeksäs. Kaudella 2016–2017 hän oli toinen Oberstdorfissa ja kolmas Pyeongchangissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli Lillehammerissa ja Prémanonissa kolmas. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui toiseksi Klingenthalissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas. Kaudella 2020–2021 hän oli toinen Ljubnossa sekä Hinzenbachissa ja kolmas Titisee-Neustadtissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui Nižni Tagilin ensimmäisessä kilpailussa toiseksi ja saavutti toisessa uransa ensimmäisen osakilpailuvoiton. Ljubnossa, Willingenissä ja Oberhofissa hän oli kolmas sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2022–2023 hän oli Sapporossa molemmissa kilpailuissa toinen. Hän sijoittui Hinterzartenin molemmissa kilpailuissa toiseksi. Willingenin ensimmäisessä kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hinzenbachin ensimmäisessä kilpailussa hän oli toinen. Oslossa hän saavutti sijat kaksi ja yksi. Lillehammerin ensimmäisessä kilpailussa hän oli kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja voitti RAW Air -kiertueen. Hän hyppäsi maailmancupiin kuulumattomassa, Vikersundissa käydyssä naisten ensimmäisessä lentomäkikilpailussa maailmanennätyksen 226 metriä
Aikuisten arvokisadebyyttinsä Klinec teki Lahden MM-kilpailuissa 2017, joissa hän oli normaalimäen kilpailussa viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 14:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti normaalimäen kultaa ja joukkuemäen hopeaa sekä sijoittui suurmäessä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui viidenneksi normaalimäen kilpailussa, jossa slovenialaiset saavuttivat kultaa ja pronssia. Planican MM-kilpailuissa 2023 Klinec sijoittui normaalimäessä 19:nneksi, suurmäessä seitsemänneksi, joukkuemäessä neljänneksi ja sekajoukkuemäessä pronssille.
Nuorten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa 2017 ja 2018. Naisjunioreiden joukkuekilpailussa hän oli mukana Slovenian joukkueessa voittamassa kultaa vuosina 2013 ja 2018, hopeaa 2017 sekä pronssia vuonna 2012. Sekajoukkuemäessä hän voitti kultaa 2016 ja 2017. Hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sekajoukkuemäen nuorten talviolympialaisissa 2016.
American Gold Eagle
American Gold Eagle on Yhdysvaltojen virallinen kultakolikko. Sen on valtuuttanut Gold Bullion Coin Act of 1985 ja United States Mint julkaisi näitä kultarahoja ensimmäisen kerran vuonna 1986.
Kolikosta on neljä eri kokoa:, , ja yhden unssin nimellisarvoisia kolikoita. Näiden kolikoiden kultapitoisuuden takaa Yhdysvaltain hallitus. Lain mukaan kullan pitää olla peräisin Amerikasta ja se pitää seostaa hopean ja kuparin kanssa jotta saavutettaisiin suurempi kulutuksenkestävyys kuin puhtaalla kullalla. Kultapitoisuus on .9167 tai 22 karaattia. Kolikon julkaisun on hyväksynyt Yhdysvaltain kongressi ja sen painon ja koostumuksen on tarkastanut United States Mint.
Arvo ja mitat
Kolikon arvo on yleisesti sama kuin sen kultapitoisuus, mutta ei sen nimellisarvo. Vuoden 2011 $5, $10, $25 ja $50 kolikot ovat todelliselta arvoltaan noin $180, $430, $650 ja $1 650 USD. Nimellisarvot ovat verrannollisia painoon lukuun ottamatta unssin kolikkoa, joka olisi nimellisarvoltaan $12,50. Itse myyntihinta pohjautuu senhetkiseen kullan spot-hintaan. United States Mint tuottaa myös proof-laatuisia versioita kolikkojen kerääjille. Kolikot, joissa on "W" mint-merkki vuosiluvun alla, on tuottanut West Point Mint, West Point, New Yorkissa.
Cacteae
Cacteae on tribus, joka kuuluu kaktuskasvien alaheimoon Cactoideae.
Tuntomerkit
Cacteae-tribuksen kaktukset ovat yksivartisia tai muodostavat monivartisia mättäitä. Niiden varret ovat nivelettömiä, enimmäkseen pallomaisia, eräät lyhyen pylväsmäisiä ja pinnaltaan uurteisia tai nystermäisiä; uurteiden väliset harjanteet voivat olla nystermäisiä. Areolit ovat tavallisesti soikeita, nauhamaisia, uurrettuja tai kaksimuotoisia, jolloin yhdessä areolissa on kaksi toisistaan poikkeavaa osaa. Varren alue, johon kukat kehittyvät, on erilaistumaton eli ei erotu silminnähden muusta varresta. Kukat sijaitsevat varren kärjen tuntumassa (subapikaalisesti) ja ovat pieniä tai keskikokoisia, päivällä kukkivia sekä säteittäisiä tai harvoin vastakohtaisia. Pohjus on suomuinen tai paljas. Mehevä hedelmä on marjamainen, avautumaton tai avautuva tai vain hajoava. Siemenet ovat pieniä tai isokokoisia, muodoltaan ja kuoren kuvioinnilta vaihtelevia. Siemenkannattimen arpi eli hilum ja siitereikä eli mikropyle eivät tavallisesti ole yhteydessä toisiinsa. Siemenessä ei harvoja tapauksia lukuun ottamatta ole uloketta (strofiolia).
Levinneisyys
Tribuksen lajeja kasvaa laajalla alueella Kanadasta Karibialle, Venezuelaan ja Kolumbiaan etelässä.
Suvut
Cacteae on kaktusryhmistä suurin ja koostuu 26 suvusta.
Gerry Goffin
Gerald ”Gerry” Goffin (11. helmikuuta 1939 – 19. kesäkuuta 2014 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, joka tuli tunnetuksi varsinkin yhteistyöstään Carole Kingin kanssa. Goffin ja King kuuluvat sekä Songwriters (1987) että Rock and Roll Hall of Fameen (1990).
Goffin oli naimisissa Kingin kanssa vuosina 1960–1968. Parin yhteistyön tulosta olivat esimerkiksi kappaleet ”Will You Love Me Tomorrow” (1960) ja ”The Loco-Motion” (1962). Goffin työskenteli myös esimerkiksi Barry Goldbergin ja Michael Masserin kanssa.
AD/HD (albumi)
AD/HD on rap-artisti Asteen ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin elokuussa 2008 ja sen julkaisi Löyly-Viihde.
Kessler
Kessler voi tarkoittaa seuraavia:
Periodi
Periodi on yleisesti ajanjakso tai jakso, joka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eksoplaneetta
pienoiskuva|Hubblen ottama kuva [[Fomalhaut b -eksoplaneetasta kiertämässä Fomalhaut-tähteä]] Eksoplaneetta on aurinkokuntamme ulkopuolella sijaitseva eli ekstrasolaarinen planeetta. Ensimmäinen varmistettu eksoplaneetta löydettiin vuonna 1992, ja 19. elokuuta 2023 löydettyjen eksoplaneettojen määrä oli jo 5500. Nasan TESS ja Kepler-avaruusteleskooppi ovat havainneet vielä enemmän eksoplaneettaehdokkaita, jotka odottavat lisähavaintoja ennen löytöjen varmistamista.
Eksoplaneetalla ei ole yleisesti hyväksyttyä määritelmää, joten arviot planeetoiksi laskettavien aurinkokunnan ulkopuolisten kappaleiden määristä vaihtelevat. Vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan Linnunradassa sijaitsevilla tähdillä on kiertolaisinaan keskimäärin 1,6 planeettaa. Lisäksi Linnunradassa saattaa olla jopa 100 000 kertaa enemmän tähtienvälisiä planeettoja kuin galaksissa on pääsarjan tähtiä. Nämä vapaat planeetat eivät ole gravitaationaalisesti sidottuja muihin kohteisiin.
Joitakin eksoplaneettoja on löydetty kuvaamalla ne suoraan. Menetelmä on kuitenkin hankala, ja eksoplaneetat havaitaankin usein epäsuorasti tutkimalla niiden emotähteä. Yleisimmät havaintamenetelmät ovat säteisnopeusmenetelmä ja ylikulkumenetelmä. Säteisnopeusmenetelmällä havainnoidaan eksoplaneetan aiheuttamaa tähden vähäistä huojumista ja ylikulkumenetelmällä tähden kirkkauden muutosta eksoplaneetan kulkiessa sen editse.
Määritelmä
IAU:n planeetan määritelmä koskee vain aurinkokunnassa sijaitsevia planeettoja, joten sitä ei sovelleta aurinkokunnan ulkopuolisiin planeettoihin. Eksoplaneetalle ei siis ole olemassa yleisesti hyväksyttyä määritelmää ja näin ollen eri tahojen määritelmät, ja luvut vahvistettujen eksoplaneettojen määrästä, voivat vaihdella niiden julkaisijasta riippuen. Ainoa IAU:n eksoplaneetojen määritelmään liittyvä julkaisu on sen eksoplaneettatyöryhmän vuonna 2001 julkaisema ja 2003 päivittämä työmääritelmä. Sen mukaan:
NASAn ylläpitämän eksoplaneettatietokannan hyväksymiskriteeri on alle 30 Jupiterin massan koko. Exoplanet Encyclopaedia lukee planeetaksi lähtökohtaisesti alle 13 Jupiterin massaisen taivaankappaleen, mutta hyväksyy tietokantaansa myös alle 20 Jupiterin massaiset kiertolaiset mikäli saman tähden kiertoradalla on havaittu vähintään yksi toinen planeetta.
Havaintohistoria
[[Tiedosto:Confirmed exoplanets by methods EPE.svg|pienoiskuva|400px|Eksoplaneettojen vuotuiset löytömäärät. Piikit johtuvat siitä, että Kepler-satelliitin löytöjä on julkaistu satoja kerrallaan. Eri värit vastaavat eri havaintomenetelmiä:
]]
Ensimmäiset eksoplaneetat
On pitkään väitetty, että joidenkin tähtien ympärillä kiertää planeettoja. Esimerkiksi Peter van de Kamp väitti jo 1960-luvun lopulla, että Barnardin tähteä kiertää planeetta, joka aiheuttaa jaksollisia muutoksia Barnardin tähden paikkaan. Muut tutkijat eivät ole kyenneet todentamaan väitettä.
Ensimmäiset vahvistetut eksoplaneetat löytyivät vuonna 1992, kun Aleksander Wolszczan ja Dale Frail havaitsivat planeettoja pulsari PSR 1257+12:n ympäriltä. Planeetat aiheuttivat muutoksia millisekuntipulsarin paikkaan ja sitä kautta pulsarin lähettämien radiopulssien saapumisaikoihin. Aikaisemmin oli jo julkaistu väittämiä löydetyistä eksoplaneetoista, mutta niiden olemassaoloa ei ollut voitu vahvistaa. Yksi tällainen oli vuonna 1988 julkaistu tutkimus, jonka mukaan Gamma Cepheillä olisi planeetta. Planeetan olemassaolo vahvistettiin vuonna 2003.
Ensimmäisen auringonkaltaista tähteä kiertävän eksoplaneetan löysivät 1995 sveitsiläiset Michel Mayor ja Didier Queloz. He onnistuivat mittaamaan spektrometrillä 51 Pegasi -tähtijärjestelmässä sijaitsevan eksoplaneetan vetovoimavaikutuksen keskustähteensä. Planeetta 51 Pegasi b on kaasuplaneetta, ja se kiertää keskustähteään lähempänä kuin Merkurius Aurinkoa.
Tutkimus kehittyy
Aluksi havaittujen eksoplaneettojen kiertoradat olivat hyvin soikeita, ja ne sijaitsivat lähellä keskustähteä. Monet löydetyt eksoplaneetat olivat 51 Pegasi b:n kaltaisia kuumia jupitereita, eli karkeasti Jupiterin massaisia jättiläisplaneettoja, jotka kiertävät emotähteään hyvin lähellä. Tämän tyyppisten eksoplaneettojen uskottiin olevan yleisiä, mutta myöhemmät tutkimukset osoittivat niiden olevan huomattavasti harvinaisempia. Koska ensimmäiset eksoplaneetat löydettiin ylikulkumenetelmällä onkin luontevaa että juuri tämän kaltaisista kohteista on tehty ensimmäiset havainnot.
Ensimmäinen pääsarjaan kuuluvan tähden ympäriltä löytynyt usean planeetan järjestelmä oli Upsilon Andromedaen järjestelmä, joka vahvistettiin vuonna 1999. Ensimmäisen elinkelpoisella vyöhykkeellä sijaitsevan eksoplaneetan, Gliese 581 c:n, löytymisestä ilmoitettiin 24. huhtikuuta 2007. Ensimmäiset auringonkaltaista tähteä kiertävät maankokoiset planeetat löydettiin Keplerin keräämän aineiston avulla vuonna 2011.
pienoiskuva|Ensimmäinen valokuva eksoplaneetasta. Planeetta [[2M1207b näkyy kuvassa punaisella ja sen tähti 2M1207 keskellä.]] Ensimmäinen suora kuva eksoplaneetasta oli lähellä infrapunavaloa olevilla taajuuksilla otettu kuva 2M1207b:stä. Ensimmäinen silmin nähtävän valon avulla valokuvattu eksoplaneetta oli pölykiekkotähti Fomalhautia kiertävä eksoplaneetta. Fomalhaut b:n kuvat julkaistiin Science-lehdessä 14. marraskuuta 2008. Ensimmäinen kartta eksoplaneetan pilvistä oli vuonna 2013 julkaistu jättiläisplaneetta Kepler-7b:n pilvikartta. Kartan muodostamisessa käytettiin Spitzerin ja Keplerin keräämiä aineistoja.
Vuoden 2014 alussa havaittujen eksoplaneettojen määrä oli kasvanut jo noin tuhanteen. Helmikuussa 2014 Nasa julkaisi tiedon, että 715:n Kepler-avaruusteleskoopin aiemmin havaitseman eksoplaneetan olemassaolo oli varmistettu. Näin varmistettujen eksoplaneettojen määrä kasvoi noin 1 700:aan. Suurin osa näistä uusista planeetoista oli Neptunusta pienempiä.
Yleisyys
pienoiskuva|[[Gliese 876 b on Gliese 876-tähteä kiertävän planeettakunnan neljästä havaitusta planeetasta toiseksi ulommainen. Planeetan tunniste on kirjain 'b' koska se oli planeettakunnan ensimmäinen löydetty planeetta. Taiteilijan näkemys Gliese 876 b:stä.]] Vuonna 2012 julkaistun Probing Lensing Anomalies NETworkin keräämän aineiston pohjalta tehdyn tutkimuksen mukaan Linnunradassa sijaitsee yli 100 miljardia planeettaa, joista yli 10 miljardia on kiviplaneettoja. Tutkimuksessa selvitettiin 0,5–10  AU:n päässä keskustähdestään kiertävien planeettojen määrää ja todettiin jokaisella tähdellä olevan keskimäärin 1,6 kiertolaista. Eri planeettatyyppien yleisyydestä todettiin 17 %:lla tähdistä olevan Jupiterin massainen kiertolainen, 52 %:lla kylmä neptunus ja 62 %:lla supermaa.
Galakseissa on tähtien kiertoradoille sidottujen eksoplaneettojen lisäksi myös tähtienvälisiä planeettoja, jotka eivät ole gravitaatiolla sidottuja mihinkään muuhun taivaankappaleeseen. Monthly Notices of the Royal Astronomical Societyssa vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan näitä planeettoja saattaisi Linnunradassa olla jopa 100 000 kertaa enemmän kuin tähtiä.
Jättiläisplaneettoja on huomattu löytyvän yleisemmin tähdiltä, joiden metallipitoisuus on korkea. Pienempien planeettojen esiintymisen ei sen sijaan ole todettu olevan riippuvainen tähden metallisuudesta. Planeettoja omaavilla tähdillä on myös huomattu olevan yleisemmin tavallista vähemmän litiumia.
Nimeäminen
Eksoplaneettojen viralliset nimet muodostetaan lisäämällä planeetan keskustähden nimen perään pieni kirjain. Kirjaimet alkavat 'b':stä ja määrittyvät planeettojen löytöjärjestyksen mukaan. Näin ollen planeettakunnan ensimmäisenä löytynyt planeetta on 'b' ja toisena löytynyt 'c'. Planeettojen nimikkeet pysyvät samoina vaikka planeettakunnasta löydettäisiin myöhemmin lisää planeettoja. Elokuussa 2012 aakkosissa viimeinen vahvistetulle planeetalle annettu kirjain oli 'h'.
Vuonna 2009 Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU päätti työryhmänsä suosituksen perusteella olla antamatta eksoplaneetoille erillisnimiä. Eksoplaneettojen valtavan määrän vuoksi työryhmä piti niiden nimeämistä epäkäytännöllisenä. Vuonna 2013 IAU otti nimeämisen uudestaan harkintaansa ja elokuussa 2013 se ilmoitti ottavansa vastaan ehdotuksia eksoplaneettojen erillisnimiksi. Näiden erillisnimien tuli noudattaa IAU:n pikkuplaneettojen nimeämiseen asettamia sääntöjä ja rajoituksia. Joulukuussa 2015 IAU ilmoitti nimenneensä ehdotusten pohjalta 31 eksoplaneettaa. Planeetat saivat nimiään esimerkiksi tutkijoiden, uskontojen tai kulttuuriperintöjen mukaan. Suomesta ehdotettuja nimiä ei kelpuutettu.
Vuonna 2019 jokainen maa sai nimetä yhden tähden ja sitä kiertävän planeetan, joiden nimet valittiin maan sisäisessä äänestyksessä. Suomelle nimettäväksi annetun, Kolmion tähdistössä sijaitsevan tähden nimeksi valittiin Horna ja sitä kiertävän planeetan nimeksi Hiisi. Planeetta on Saturnuksen kokoinen mutta hyvin kuuma.
Pajukari
Pajukari voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Eksoplaneetta
Ominaisuudet
pienoiskuva|Eri koostumuksen omaavien planeettojen teoreettiset koot. Vasemmalta oikealle: rauta, silikaatti, hiili, vesi, hiilidioksidi, vety. Eksoplaneetojen ominaisuuksien tutkimusta vaikeuttaa niiden etäisyys Maasta. Havaintomenetelmien rajoitteet ovat perinteisesti aiheuttaneet otosvääristymän, kun suuret ja lähellä keskustähteään kiertävät planeetat ovat olleet yliedustettuina.
Pienimmät löydetyt eksoplaneetat ovat massaltaan Merkuriusta pienempiä ja suurimmat yli kolmekymmentä kertaa Jupiterin kokoisia. Aurinkokunnan planeettojen tapaan eksoplaneetat voidaan jakaa karkeasti kaasujättiläisiin ja kiviplaneettoihin. Eksoplaneettojen kohdalla planeettatyyppien koot kuitenkin vaihtelevat huomattavasti enemmän kuin aurinkokunnassa. Pienimpien kaasuplaneettojen massat ovat muutaman Maan massan suuruisia ja suurimpien kiviplaneettojen massat jopa kymmenen Maan massaa. Maata suurempia kiviplaneettoja kutsutaan supermaiksi.
Monien ylikulkumenetelmällä havaittavien planeettojen on huomattu olevan merkittävästi suurempia, kuin mitä tunnettujen fysiikan teorioiden mukaan olisi niiden massa huomioon ottaen todennäköistä. Planeettojen kiertoajat vaihtelevat alle vuorokaudesta satoihin vuosiin. Moniplaneettaiset järjestelmät ovat usein resonanssissa ja planeettojen kiertoratojen eksentrisyys voi olla korkea. Näistä johtuen Keplerin lait eivät kykene selittämään kaikkia eksoplaneetoilla havaittuja liikeratoja.
Havaitseminen
Eksoplaneettojen suora kuvaaminen on vaikeaa, koska pienemmät kohteet hukkuvat helposti kirkkaan keskustähden valoon. Havaitsemista vaikeuttavat myös tähden ilmakehän rauhattomuus ja teleskooppien huono erotuskyky. Eksoplaneettojen suoran havaitsemisen vaikeuden vuoksi niiden havaitsemiseen on kehitetty useita epäsuoria menetelmiä.
Menetelmät
Pulsariajoituksen avulla on mahdollista jäljittää pulsaria kiertäviä taivaankappaleita. Pulsari lähettää tasaisin väliajoin radioaalloista muodostuvia pulsseja. Mahdollinen kiertolainen aiheuttaa muutoksia pulssien ajoitukseen, ja ajoituspoikkeamia voidaan käyttää eksoplaneettojen havaitsemiseen. Astrometrian avulla voidaan havaita eksoplaneetta, kun se ratajaksonsa aikana siirtelee yhteistä painopistettä kiertävää keskustähteään. Mikrolinssien avulla voidaan havaita eksoplaneettoja niiden painovoiman vuoksi taittuneiden valonsäteiden perusteella. Tällä tavalla voidaan löytää planeettoja, jotka sijaitsevat kauempana keskustähdestään kuin säteisnopeus- ja ylikulkumenetelmillä löydetyt planeetat.
pienoiskuva|[[Kepler (avaruusteleskooppi)|Kepler]]
Välineet
Eksoplaneettojen etsimistä varten on rakennettu useita satelliitteja ja luotaimia. Ranskan avaruusjärjestön CNESin CoRoT-satelliitti laukaistiin kiertoradalleen joulukuussa 2006 ja saattaa löytää jopa Maan kokoluokan planeettoja ylikulkumenetelmällä. Nasan Kepler-luotain etsi Maan kokoluokan planeettoja ylikulkumenetelmällä. Se laukaistiin kohti Aurinkoa kiertävää rataansa maaliskuussa 2009 ja oli toiminnassa toukokuussa 2013 tapahtuneeseen rikkoutumiseensa asti. Myös Hubble-avaruusteleskoopin ottamista suorista valokuvista on pystytty löytämään useita eksoplaneettoja. Euroopan avaruusjärjestön ESAn Gaia-luotaimen toivotaan löytävän kymmeniätuhansia eksoplaneettoja mittaamalla tähtien sijainnin ja säteisnopeuden muutoksia. Avaruusteleskooppien lisäksi eksoplaneettoja etsitään myös maassa olevilla laitteilla. Näistä menestynein on HARPS, joka oli vuoteen 2011 mennessä löytänyt 150 eksoplaneettaa. Nasan TESS-satelliitti etsii eksoplaneettoja ylikulkumenetelmän avulla. TESS kartoittaa lähes koko taivaankannen, ja sen odotetaan löytävän noin 14 000 uutta eksoplaneettaa. Gaia tekee vuoden 2022 lopulla valmistuvan peruskartoituksen tähtien ominaisliikkeiden pienistä heilahduksista, ja sen odotetaan löytävän noin 20 000 uutta eksoplaneettaa. PLATOn tarkoitus on löytää 2020-luvun jälkipuoliskolla maapallon kokoluokkaa olevia planeettoja.
Jurjev-Polski
Jurjev-Polski on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman sivujoen Kolokšan yläjuoksulla 68 kilometriä Vladimirista luoteeseen. Kaupunki on Jurjev-Polskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Kinešman välinen rautatie sekä Vladimirin ja Pereslavl-Zalesskin välinen maantie. Asukkaita on 19 600 henkeä (vuonna 2010).
Jurjev-Polskin on perustanut ruhtinas Juri Dolgoruki vuonna 1152 Vladimir-Suzdalin rajalinnoitukseksi. Vuodesta 1212 se oli lääniruhtinaskunnan keskus. Vuosina 1238, 1382 ja 1408 mongolivalloittajat hävittivät kaupungin. Vuonna 1612 sen polttivat puolalaiset maahantunkeutujat.
1600-luvun puolivälissä Jurjev-Polskista tuli huomattava kaupan keskus, jonka kehitystä edisti sen sijainti Suzdalin ja Moskovan välisen maantien varrella. Vuonna 1778 siitä tuli Vladimirin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700-luvulla kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta.
Nykyään Jurjev-Polski on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuutta, kutomo ja konepaja. Rotkojen halkomilla kukkuloilla sijaitsevassa kaupungissa on säilynyt jäänteitä 1100-luvun kremlistä. Koillisosassa sijaitsee 1200-luvulla perustettu Arkkienkeli Mikaelin luostari. Sen lähellä on vuosina 1230–1234 rakennettu Pyhän Yrjön katedraali, joka on yksi huomattavimmista Vladimir-Suzdalin rakennustaiteen muistomerkeistä. Keskustassa on säilynyt vanha kauppahalli ja 1800–1900-luvun kivisiä ja puisia asuinrakennuksia.
Jurjev-Polski on yksi Venäjän kultaisen renkaan matkailukohteista. Kaupungissa toimii vuonna 1920 perustettu museo.
Speak of the Devil (video)
Speak of the Devil on Ozzy Osbournen vuonna 1982 julkaistu konserttivideo. Sitä ei pidä sekoittaa samannimiseen livealbumiin. Video on taltioitu Irvine Meadows Amfiteatterissa, Irvinessa, Kaliforniassa 12. kesäkuuta 1982. Video on julkaistu myöhemmin epävirallisesti DVD:nä. Video on omistettu samana vuonna lento-onnettomuudessa kuolleille kitaristi Randy Rhoadsille ja maskeeraaja Rachel Youngbloodille.
Kappaleet
Kesto n: 72 minuuttia
Tähtitieteen harrastus
thumb|290px|Kolme yhdysvaltalaista harrastajaa tarkkailemassa taivasta [[Perseidit|Perseidien meteoriparven aikana elokuussa 2006.]] Tähtitieteen harrastuksella tarkoitetaan tähtitaivaan kohteiden ja ilmiöiden katselua, harrastusluonteista tutkimista ja tähtitieteen tutkimuksen seuraamista omaksi iloksi. Usein tähtiharrastuksen alueelle lasketaan myös avaruustekniikan seuraaminen ja harrastaminen sekä ilmakehän ilmiöiden tarkkailu.
Tähtitieteen harrastus tapahtuu yleensä jonkun tähtiharrastusyhdistyksen puitteissa, Suomessa Ursan tai jonkun paikallisen tähtiyhdistyksen.
Tähtitieteen harrastajat harvemmin pyrkivät tekemään itse tiedettä, vaan useimmiten kiinnostus tähtimaailman ilmiöihin on tiedollisen uteliaisuuden tyydyttämistä ja oman elinympäristön tarkkailua laajassa mittakaavassa. Toki edistyneimmät harrastajat ovat saavuttaneet jopa tieteellisesti merkittäviä tuloksia.
Tähtiharrastus voidaan jakaa karkeasti muutamaan osa-alueeseen:
Peter Hochschorner
Peter Hochschorner (s. 7. syyskuuta 1979) on slovakialainen koskipujottelija. Hän on voittanut C-2 luokan kilpailussa veljensä Pavolin kanssa kolmasti olympiakultaa: Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Lontoossa 2012 he saivat pronssia. MM-kilpailuista heillä on kuusi kultamitalia, neljä hopeaa ja neljä pronssia, EM-kilpailuista puolestaan 11 kultaa, viisi hopeaa ja kaksi pronssia.
Juha Repo
pienoiskuva|Juha Repo (vasemmalla) Kankkusen kartanlukijana vuoden 2001 Suomen rallissa.Juha Repo (s. 31. lokakuuta 1957) on suomalainen kartanlukija. Hän on toiminut Juha Kankkusen kartanlukijana vuodesta 1997, jonka kanssa hän voitti kaksi MM-rallia vuonna 1999. Vuoden 2004 Pariisi–Dakar-rallin ja 2003 Neste-rallin aikana hän toimi Ari Vatasen kartturina ja vuonna 2004 hän oli mm. tunturirallissa lukemassa nuotteja Jari Latvalalle.
Lyhtykoisot
Lyhtykoisot (Physalis) on kasvisuku koisokasvien heimossa. Lyhtykoisoja on 80 kaikkialla maailmassa kasvavaa lajia. Eräitä lajeja viljellään koristekasvina tai syötävien marjojen vuoksi.
Lyhtykoisot Suomessa
Suomessa kasvaa villiintyneenä tulokkaana ainakin kaksi viljelyperäistä lyhtykoisolajia. Yksittäislöydöt mukaan lukien lyhtykoisoja on Suomesta löydetty luonnonvaraisena seitsemän lajia. Karviaiskoisoa on 1990-luvulta lähtien tavattu kaatopaikoilta useista paikoista Etelä- ja Keski-Suomessa. Lyhtykoisoa kasvatetaan myös Suomessa koristekasviksi.
Marathivaltakunta
Maratin valtakunta (marathiksi: मराठा साम्राज्य Marāṭhā Sāmrājya) oli hindulainen valtakunta Intiassa vuosina 1674–1818.
Valtion perusti Shivaji, joka käytti sissitaktiikkaa ja sai vähitellen haltuunsa osia Suurmogulien valtakunnasta. Hän on edelleen kansallissankari etenkin Maharashtran osavaltiossa. Shivajin kuoltua vuonna 1680 Suurmogulien valtakunta yritti viimeisen suuren mogulin Aurangzebin johdolla saada menettämiään alueita takaisin 27-vuotisessa sodassa. Sodan aikana hallitsivat Shivajin kaksi poikaa, sen päätyttyä valtaan nousi hänen pojanpoikansa Shahu. Tämä nimitti pääministerin, peshwan, hoitamaan käytännön asioita. Vuosien mittaan valta lipsui peshwoille, ja Shivajin jälkeläiset pysyivät valtion keulakuvina.
thumb|left|Maratien valtakunta noin vuonna 1760. Maratin valtakunta oli huipulla 1700-luvun keskivaiheilla. Vuonna 1761 valtakunta kärsi katkeran tappion afgaaneille Panipatissa, mutta senkin jälkeen se vastusti brittihallintoa ja joutui luopumaan valta-asemasta vasta 1818. Monet marattiylimykset osallistuivat sepoykapinaan vuonna 1857.
FlyLAL
right|thumb|250px|Lithuanian Airlinesin Boeing 737 flyLAL (aikaisemmin Lithuanian Airlines) oli Liettuan kansallinen lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1991, kun Liettua itsenäistyi Neuvostoliitosta. Yhtiö lopetti kannattamattomana lentonsa 17. tammikuuta 2009.
Yhtiön tilauslentotoiminta erotettiin vuonna 2008 omaksi yhtiökseen, joka jatkaa toimintaa nimellä Small Planet Airlines.
Laivasto
flyLAL käytti toimintansa aikana seuraavia konetyyppejä:
Arlington
Arlington on useiden paikkojen nimi:
Barbara Krause
thumb|Barbara Krause, 1980
Itä-Berliinissä syntynyt Krause estyi keuhkoputkentulehduksen takia lähtemästä Montréaliin vuoden 1976 kesäolympialaisiin. Moskovaan hän kuitenkin pääsi vuoden 1980 olympialaisiin ja voitti siellä kolme kultamitalia: 100 metrin, 200 metrin ja 4 × 100 metrin vapaauinneissa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Krause voitti vuonna 1978 Berliinissä yhden kultamitalin ja kolme hopeaa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti Jönköpingissä 1977 kaksi kultaa sekä hopean ja pronssin (yhden kumpaakin).
Gladiaattori (Shi’ar)
Gladiaattori (oikealta nimeltään Kallark) on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo. Hän on Shi’ar-eliittikaartin preettori. Gladiaattorin ensiesiintyminen oli X-Men-lehden numerossa 107 (vuonna 1977). Hahmon loivat Chris Claremont ja Dave Cockrum. Gladiaattorin hahmo perustuu DC-kustantamon Teräsmieheen.
Historia
Vain vähän on kerrottu Gladiaattorin alkuperästä. Tiedetään silti että hän kuuluu Strontian-nimiseen avaruusrotuun. Arvellaan hänen kenties olleen kerra Galactuksen sanansaattaja (tosin tätä ei ole koskaan todettu).
Gladiaattori tapasi ensimmäisen kerran maapallon asukkaita kun Kaartilaiset taistelivat Ryhmä-X:ää vastaan hullun keisari D’kenin käskystä. D’kenin syrjäyttämisen jälkeen hänen siskonsa Lilandra Neramani otti keisarinnan paikan imperiumissa.
Gladiaattori on myös saapunut henkilökohtaisesti Maahan taistelemaan Ihmenelosten kanssa. Tämä johtui Gladiaattorin harhaluulosta – hän uskoi Ihmenelosten olevan skrulleja. Yhdessä Hämähäkkimiehen ja Kapteeni Amerikan kanssa skrullit kuitenkin vangittiin.
Myöhemmin Gladiaattori on joutunut taistelemaan vastoin tahtoaan myös Kostajia vastaan. Ihmemies ja Thor joutuivat molemmat koville taistelussa Shi’arin preettoria vastaan, mutta lopulta Thor heitti hänet ulottuvuuksienväliseen porttiin ja lukitsi tämän sinne.
Myöhemmin Gladiaattori taisteli itseään Hulkia vastaan mutta hävisi Hulkin sisältämien gammasäteiden vuoksi.
Kun Lilandra, Charles Xavierin siskon Cassandra Novan mielenhallinnan alla käski keisarinnaa hyökkäämään maapallon mutantteja vastaan Gladiaattori ja loput Kaartista iskivät Ryhmä-X:n kimppuun.
Cassandra saatiin kuitenkin kukistettua ja Gladiaattori palasi palvelemaan jälleen kerran rakastamaansa Shi’arien keisarikuntaa.
Voimat ja varusteet
Gladiaattori on Keisarillisen Kaartin kaikkein voimakkain jäsen. Hänellä on valtavat fyysiset voimat, joiden ylärajat ovat tuntemattomat. Erään kerran hän nosti ilmaan koko Baxter Buildingin, mikä osoittaa että Gladiaattori nostaa verrattomasti enemmän kuin 100 tonnia (joka on Marvel-universumin ylin voimaluokitus). Gladiaattori siis pääsee samalle tasolle Marvelin muiden voimamiesten kuten Hulkin, Juggernautin ja Thorin kanssa. Valtavan voimansa lisäksi Gladiaattori on myös käytännöllisesti katsoen haavoittumaton ja on selvinnyt miltei nova-tason räjähdyksestä.
Gladiaattori kykenee lentämään Shi’arien nopeimpien avaruusalusten nopeuksilla ja saavuttaa yli valonnopeuden hyperavaruudessa. Gladiaattori selviää avaruuden tyhjiössä eikä hänen täten ilmeisesti tarvitse lainkaan hengittää. Gladiaattori myös väittää että kykenee liikuttelemaan planeettoja ja lentämään tähtien läpi.
Gladiaattori on myös osoittanut omaavansa telepaattisia kykyjä, joilla hän heijastaa psyykkiset iskut takaisin hyökkääjiinsä.
Rajoitukset
right|thumb|250px|Herra Fantastinen spekuloimassa Gladiaattorin voimien alkuperästä (suomennos Lauri "Mail-Man" Narinen). Gladiaattorin uskomattomista voimista huolimatta hän ei ole haavoittumaton. Gladiaattori on haavoittuva tietyille tuntemattomille säteilytasoille ja hänet voi lyödä maahan yhdellä voimakkaalla iskulla (mikäli isku on tarpeeksi voimakas). Gladiaattorin voimat ovat suurelta osin hänen suunnattomasta tahdostaan lähtöisin. Jos hän uskoo että häviää taistelun, Gladiaattorin voimat vähenevät. Sue Richards esimerkiksi iski Gladiaattorin kanveesiin tavallisella voimakentällä tämän epäillessä omia voimiaan. Siksi Reed Richards on teoretisoinut Gladiaattorien voimien olevan osaltaan psyykkisiä.
Jos Gladiaattorin voimat tuntuvatkin olevan suurelta osin fyysisiä on esitetty myös teorioita että Shi’arien teknologinen taso on auttanut Gladiaattorin voimien lisäämisessä.
Esikuvat
Gladiaattori perustuu DC-kustantamon Teräsmieheen. Gladiaattori omaa useita tämän kykyjä kuten valtavat voimat, haavoittumattomuuden, huipputarkat aistit etc. Gladiaattorilla on myös serkku Xenith, joka perustuu Teräsmiehen serkkuun Terästyttöön. Gladiaattorilla on myös heikkous tuntemattomaan säteilyyn (vrt. kryptoniitti) ja jopa pukukin omaa tiettyjä yhteispiirteitä Teräsmiehen vastaavaan.
Gladiaattorin nimi tullee Philip Gordon Wylien romaanista Gladiator, jonka uskotaan olleen myös Teräsmiehen luojien yksi innoituksista. Gladiaattorin oikea nimi, Kallark viittaa myös hieman Teräsmiehen alter egoon Clark Kentiin.
Gladiaattori muissa medioissa
Gladiaattori esiintyy myös välivastustajana Marvel: Ultimate Alliance -pelissä.
Hopeaväri
Hopeavärit ovat ryhmä hevosen niin kutsuttuja erikoisvärejä, jonka saa aikaan vallitseva "hopeageeni" Z. Hopeageenin vaikutuksesta hevosen musta pigmentti eli eumelamiini haalistuu. Mustista jouhista tulee tällöin aivan vaaleita (tavallisesti hohtavan hopeanharmaita), mustasta peitinkarvasta puolestaan enemmän tai vähemmän harmahtavan ruskeaa. Mustaa väriä saattaa kuitenkin jäädä raajojen alaosaan. Hopeavärisen hevosen pää on tavallisesti muita ruumiinosia tummempi, ja rungossa esiintyy usein hyvin selkeitä papurikkotäpliä. Hopeaväriset varsat syntyvät haalistuneilta osiltaan hyvin vaaleina ja niillä on kasvuiässä, mahdollisesti myös täysikasvuisina, raidalliset kaviot.
Vaikutus pohjaväriin
Koska hopeageeni vaikuttaa ainoastaan karvoituksen mustaan pigmenttiin, se ei näy kauttaaltaan ruskeissa rautiaissa hevosissa millään tavalla. Rautias yksilö voi kuitenkin kantaa hopeageeniä ja periyttää sitä jälkeläisilleen. Ruunikkopohjalla hopeageeni tuottaa hopeanruunikon, mustalla pohjalla hopeanmustan värin.
Hopeanruunikolla jalat jäävät yleensä ruunikkomaisen mustiksi, kun taas hopeanmusta hevonen - jouhiltaan erittäin vaalea, rungostaan ja raajoistaan melko tasaisesti tumman- tai harmahtavanruskea - on varsin tunnusomaisen näköinen. Varsinkin hopeanmustat hevoset ovat myös usein vahvasti papurikkotäpläisiä.
Hopeageeni vaikuttaa mustaan pigmenttiin samalla tavalla kaikkien hevosen värien yhteydessä. Esimerkiksi hopeanruunivoikko ja hopeanhiirakko väri ovat täysin mahdollisia ja todennäköisesti tunnistettavissa. Sen sijaan useamman erikoisvärin yhdistelmä, esimerkiksi hopeanruunivoikonhallakko, jossa ruunikkoon pohjaväriin vaikuttaisivat sekä hopea-, voikko- että hallakkogeenit, voi olla erittäin vaikea luotettavasti tunnistaa muuten kuin geenitestien tai mahdollisesti jälkeläisten värien perusteella. Kunkin erikoisvärin suhteellisen harvinaisuuden ja osittaisen rotukohtaisuuden vuoksi tällaiset yhdistelmät ovat kuitenkin hyvin harvinaisia ja tulevat kyseeseen lähinnä islanninhevosilla, shetlanninponeilla ja joillakin amerikkalaisroduilla.
thumb|Hopeanmusta [[kalliovuortenhevonen: hopeageenin haalistava vaikutus on erityisen voimakas jouhissa. Rungon karva on vaaleanruskeanharmaata ja siinä näkyy selkeä papurikkokuvio]]
thumb|Hopeanruunikko: harja ja häntä ovat mustan sijasta hopeanharmaat. Väri muistuttaa hamppuharjaista rautiasta, mutta tummat korvankärjet ja koivet viittaavat [[ruunikkoon pohjaväriin.]]
Samankaltaisia värejä
Esimerkiksi suomenhevosissa esiintyy hopeanruunikoiden lisäksi myös ruunikoita, joiden jouhet kulottuvat eli haalistuvat auringonvalossa voimakkaastikin. Myös tällaiset kulojouhiset ruunikot on vanhastaan saatettu rekisteröidä esimerkiksi "kanelinrautiaiksi", koska niiden jouhet eivät ole selkeän mustat vaikka jalat, korvat ja turpa usein ovatkin. Kulojouhisten yksilöiden harja ja häntä ovat kuitenkin lähinnä sekavärisiä, eivät liinakkomaisen vaaleita kuten hopeanruunikoilla.
Esiintyminen
Hopeageeniä tiedetään esiintyvän tietyissä roduissa kuten suomenhevosella, islanninhevosella, shetlanninponilla sekä useilla amerikkalaisroduilla kuten kalliovuortenhevosella. Geeni on kuitenkin tunnettu vasta melko vähän aikaa, eikä hopeavärien olemassaoloa monessa muussa rodussa ole vielä tunnistettu. Esimerkiksi hopeanmustat hevoset saatetaan kirjata näiden rotujen rekistereissä liinaharjaisiksi sysirautiaiksi.
Blutengel
Blutengel on saksalainen darkwave-yhtye. Laulaja Chris Pohl perusti sen vuonna 1998. Yhtye esittää musiikkinsa englanniksi ja saksaksi.
Kuningastiira
pienoiskuva|Thalasseus maximus albididorsalis Kuningastiira (Thalasseus maxima) on kalatiiraa suurempi mutta räyskää pienempi tiiralaji. Se on 45–50 cm pitkä ja painaa 350–450 g. Sen nokka on keltainen, koivet mustat ja päälaki musta. Se voi nostaa päälaenhöyhenensä töyhdöksi räyskän tapaan. Sukupuolet ovat samanväriset.
Esiintyminen
Kuningastiiran nimialalaji maximus pesii Pohjois- ja Keski-Amerikan Atlantin ja Tyynenmeren puoleisilla rannikoilla. Alalaji albididorsalis pesii paikoin läntisen Afrikan rannikolla. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 280 000–310 000 yksilöä.
Elinympäristö
Matalat riuttamaiset saaret ja ihmisen rakentamat keinotekoiset vallit ja aallonmurtajat.
Tacnan taistelu
Tacnan taistelu käytiin 26. toukokuuta 1880 Tacnassa Perussa Tyynenmeren sodan aikana Manuel Baquedano Gonzalezin kometaman Chilen ja keskenään liittoutuneiden Narcisco Camperon komentamien Bolivian ja Perun joukkojen välillä. Verisen taistelun voitti Chile, joka valtasi Tacnan kaupungin. Itse sota jatkui kuitenkin vielä useita vuosia.
Kuningastiira
Lisääntyminen
Kuningastiira on pesimätavoiltaan hyvin vaatelias laji. Ne pesivät 300–2 000 parin yhdyskunnissa. Kuningastiira sijoittaa pesän hyvälle näköalapaikalle ympäröivään maastoon, lähelle kalapaikkaa ja petojen ulottumattomille. Tällaisia paikkoja ovat valtamerten rannikoiden sora- ja hiekkatöyräät.
Yhdysvaltain Virginian pesimäseuduille kuningastiirat palaavat muuttomatkoiltaan maalis- ja huhtikuussa. Tiirat eivät rakenna varsinaista pesää, vaan rapsuttavat syvennyksen rantahietikkoon. Naaras munii yleensä ainoastaan yhden munan. Tutkimukset kertovat eräässä 911 tiiraparin yhdyskunnassa vain kolmellatoista olleen kaksi munaa. Pesimäaikana yhdyskunnan populaatiotiheys on jopa 7 pesää neliömetrillä. Koostaan huolimatta kuningastiirat ovat varsin rauhallisia. Jopa pesien lähellä liikkuvat eivät useimmiten joudu pesän omistajien kanssa kahakoihin. Kuningastiirat lentävät mieluummin pois pesästä puolustamisen sijaan. Paetessaan ne huutelevat korvia vihlovasti. Poikasen ollessa pesässä kuningastiirat puolustavat pesäänsä kovin ottein.
Tacnan taistelu
Tausta
thumb|vasen|Puolustusasemia Tacnassa. Etelä-Amerikan maiden itsenäistyttyä niiden välillä käytiin muutama pidempään kestänyt sota, joista Chilen Perua ja Boliviaa vastaan käymä Tyynenmeren sota oli pisin ja verisin. Sota alkoi konfliktina tuolloin Bolivialle kuuluneen Antofagastan maakunnan nitraattiesiintymistä. Nitraatit olivat elintärkeitä Chilen taloudelle, joka oli riippuvainen siitä saaduista tuotoista eurooppalaisten tuotteiden ostamiseksi. Bolivian uhatessa ottaa haltuunsa chileläisen nitraattiyhtiön Antofagastassa Chile otti Antofagastan sataman haltuunsa pienen 2 500 miehen sotilasosaston turvin. Peru ja Bolivia olivat vuonna 1873 solmineet keskenään salaisen liiton Chileä vastaan, jonka Chilen toteuttama hyökkäys aktivoi. Chile julisti näin sodan molemmille maille 5. huhtikuuta 1879. Chilen laivaston voitot merellä mahdollistivat Erasmo Escalan johtamien joukkojen rantautua Tarapacássa Etelä-Perussa marraskuussa samana vuonna. Tarapacá miehitettiin perulaisista ja bolivialaisista saadun voiton jälkeen. Perun ja Bolivian presidentit vaihtuivat ja armeijan komentajaksi nousi bolivialainen kenraali Narcisco Campero.
Kuningastiira
Lisääntyminen
Poikaset oppivat päivän kuluttua syntymästä juoksemaan. Kolonian kaikki poikaset kerääntyvät yhteen ryhmään, jossa voi olla tuhansia poikasia, joiden ikä vaihtelee kahdesta 35 päivään. Pari ruokkii vain omia poikasiaan, jotka ne tunnistavat luultavasti äänen perusteella.