cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brother Firetribe
Historia
Brother Firetriben esikoisalbumi False Metal julkaistiin Spinefarm Recordsin kautta 21. kesäkuuta 2006, ja se nousi ensimmäisellä viikollaan Suomen albumilistan sijalle 22. Yhtyeen kokoonpanoon ei ensimmäisen albumin aikaan kuulunut lainkaan rumpalia, vaan albumilla käytettiin rumpukonetta. Sittemmin kokoonpanoon liittyi rumpaliksi useiden suomalaisten artistien albumeilla ja kiertueilla sessiomuusikkona soittanut Kalle Torniainen. Yhtyeen ensimmäinen live-esiintyminen oli Helsingin On the Rocks -ravintolassa 7. syyskuuta 2006.
Brother Firetriben toinen albumi Heart Full of Fire ilmestyi 14. toukokuuta 2008. Albumin nimikappaleessa vierailee silloinen Nightwish-laulaja Anette Olzon. Kappale ”I Am Rock” julkaistiin singlenä jo vuoden 2007 alussa ja tuli tunnetuksi myös Nelosella esitetyn Pelkkää lihaa -sarjan tunnusmusiikkina.
Brother Firetriben neljäs albumi, Sunbound, ilmestyi 24. maaliskuuta 2017. Syyskuussa 2016 albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Taste of a Champion”, joka oli jo aiemmin soinut Prisman Sokkotestimies-mainoselokuvissa.
Kesällä 2019 Emppu Vuorisen, joka oli kiireinen Nightwishin uuden levytyksen parissa, korvasi keikoilla Roope Riihijärvi. Helmikuussa 2020 yhtye ilmoitti Facebook -sivuillaan että Emppu jää pois Brother Firetriben aktiivisen kitaristin roolista ajanpuutteen johdosta ja Riihijärvi jatkaa vakituisena kitaristina. Vuorinen soitti vielä kahdella kappaleella albumilla Feel the Burn, jonka työstäminen alkoi kun hän oli vielä yhtyeessä.
Diskografia
Studioalbumit
EP:t
DVD:t
Singlet
Musiikkivideot
Marco Scandella
Marco Scandella (s. 23. helmikuuta 1990 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Minnesota Wild varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Scandellan vahvuudet ovat aggressiivisuus, kahden suunnan pelaaminen ja kunto. Hänellä on italialaiset sukujuuret.
Seuraura
Scandella pelasi Québecin paikallisia juniorisarjoja mm. Ecole Ed.-Montpetit Predateur ja Montréal Predateursin joukkueissa, joiden jälkeen hän pelasi vuodet 2007–2010 QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreursissa. Scandellan ensimmäinen kausi 2007–2008 toi siellä 65 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14. NHL-joukkue Minnesota Wild varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana kesällä 2008.
Varauksensa jälkeen Scandella pelasi vielä kaksi kautta Foreursissa toimien joukkueen kapteenina. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 10+27=37 joukkueen tehokkain puolustaja. Scandella teki huhtikuussa 2009 kolmivuotisen tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa ja pelasi loppukauden sen farmijoukkue Houston Aerosissa, AHL:ssä, jota hän edusti yhden runkosarja- ja kuuden playoff-ottelun verran. Scandella palasi taas kaudeksi 2009–2010 Foreursiin. Hänen runkosarjaansa lyhensi 15 ottelun verran pelikielto, jonka Scandella sai pian alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen taklattuaan Rimouski Océanicin Alexandre Durettea kyynärpäällä päähän. Maaliskuussa 2010 hän siirtyi taas kevätsopimuksella Houston Aerosiin, jota Scandella edusti seitsemän runkosarjaottelun verran. Hän pelasi kuitenkin pudotuspelit Foreursissa.
Kaudeksi 2010–2011 Scandella siirtyi kokonaan Minnesota Wildin organisaatioon. Hän aloitti kautensa farmissa ja pääsi kauden aikana pelaamaan 20 NHL:n runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Scandella teki NHL-debyyttinsä 12. marraskuuta 2010 ottelussa Florida Panthersia vastaan. Kaudella 2011–2012 hän murtautui Wildin kokoonpanoon ja pelaa nyt varsinaista tulokaskauttaan NHL:ssä. Scandella teki NHL-uransa avausmaalinsa kauden avausottelussa 8. lokakuuta 2011 Columbus Blue Jacketsin Steve Masonin taakse.
Helmikuussa 2020 Montreal Canadiens kauppasi Scandellan St. Louis Bluesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon ja ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon. Huhtikuussa 2020 Scandella teki neljän vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Maajoukkueura
Scandella oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2008.
Muuta
Scandellan isoveli Giulio on myös jääkiekkoilija. Giulio on edustanut kansainvälisellä tasolla Italiaa. Heidän enonsa on pudotuspelit mukaan lukien yli 800 NHL-ottelua pelannut Sergio Momesso.
Eilif Mortansson
Eilif Mortansson e. Daniel Jacob Eilif Mortensen (14. tammikuuta 1916 Trongisvági, Färsaaret – 1989) oli färsaarelainen kirjailija. Hän käytti myös salanimiä Peter Pløk sekä Gretha Stevns, jolla nimellä hän kirjoitti tyttöromaaneja Pernillesta ja Susysta. Hän kirjoitti tanskaksi ja asui Tanskassa.
Häneltä on suomennettu yksi teos, Kaunis Malan, joka on käännetty useille kielille.
Rewind, Replay, Rebound
Rewind, Replay, Rebound on tanskalaisen Volbeatin vuonna 2019 julkaisema seitsemäs studioalbumi.
Mamoiada
Mamoiada on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 544 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,83 neliökilometriä. Se sijaitsee 544 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Francisco Mendes
pienoiskuva|Francisco Mendes vuonna 1973.Francisco Mendes (7. helmikuuta 1939 – 7. heinäkuuta 1978) oli guineabissaulainen poliitikko. Hän toimi maansa ensimmäisenä pääministerinä vuodesta 1973 kuolemaansa saakka. Kun Mendès kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1978, hänen seuraajakseen valittiin Constantino Teixeira.
Francisco Mendesin kansainvälinen lentoasema Kap Verdellä on nimetty Mendesin mukaan.
Principles of Mathematics
The Principles of Mathematics on Bertrand Russellin vuonna 1903 julkaisema matematiikan perusteita käsittelevä teos, jossa Russell pyrkii osoittamaan, että kaikki matematiikka voitaisiin palauttaa logiikkaan logisismin ohjelman mukaisesti.
Keväällä 1901 Russell kuitenkin löysi teorian rakenteesta loogisen virheen, joka tunnetaan Russellin paradoksina, ja lisäsi sen käsittelyn teoksen kymmenenneksi luvuksi. Hän työskenteli teoksen parissa vielä vuoden, ja se valmistui lopulta kesäkuussa 1902. Tämän jälkeen hän ilmoitti Gottlob Fregelle löytämästään paradoksista. Joulukuussa 1902 Russell kirjoitti teoksen esipuheen, ja teos valmistui painosta toukokuussa 1903.
Teos sai hyvän vastaanoton. Sen suurin merkitys on ollut Cantorin ja erityisesti Fregen töiden esittelemisessä laajemmalle yleisölle.
Harold Lloyd
Harold Clayton Lloyd (20. huhtikuuta 1893 Burchard, Nebraska – 8. maaliskuuta 1971 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on tunnettu menestyneistä ja humoristisista mykkäelokuvistaan sekä näyttävistä ja vaarallisista elokuvakohtauksista.
Lloyd on Charles Chaplinin ja Buster Keatonin ohella suosituimpia ja vaikutusvaltaisimpia mykkäelokuvien komedianäyttelijöitä. Hän teki yli 200 komediaelokuvaa, mykkä- ja äänielokuvia, vuosina 1913–1947. Hänen tunnetuin hahmonsa on silmälasipäinen ”Harold”.
Lloyd on yksi Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajista. Hänellä on kaksi tähteä elokuvaurastaan Hollywood Walk of Famella, osoitteissa 1501 Vine Street ja 6840 Hollywood Boulevard.
Lapsuus ja varhainen ura
Lloyd syntyi 20. huhtikuuta 1893 Burchardissa Nebraskassa, mutta muutti perheen kanssa länteen, kun perheen isä J. Darcie ”Foxy” Lloyd (1864–1947) epäonnistui liikeasioissaan. Hänen äitinsä oli Elisabeth Fraser Lloyd. Hän kävi koulunsa Denverissä ja San Diegossa. Lloyd oli ollut mukana teatterissa jo lapsuudessaan ja aloitti näyttelemisen yksikelaisissa komediaelokuvissa, kun hän muutti San Diegoon, Kaliforniaan vuonna 1912. Lloyd alkoi työskennellä Universal-elokuvayhtiössä ja ystävystyi vaikeuksissa olleen ohjaajan Hal Roachin kanssa. Monissa lyhytelokuvissa esiintynyt vuonna 1914 kehitelty hahmo Lonesome Luke oli imitaatio Charles Chaplinin kulkurista. Vuonna 1918 he keksivät sympaattisen ja silmälasipäisen hahmon, jonka nimi elokuvissa oli aina Harold. ”Harold” toimi myöhemmin yhtenä esikuvana Teräsmiehen Clark Kentille. Kuten Kent, myös Lloyd pystyi salaamaan henkilöllisyytensä ottamalla lasit pois päästään.
Lloydille tapahtui onnettomuus 1919, kun lavastuksena käytetty pommi osoittautui oikeaksi. Hän menetti oikean kätensä peukalon ja etusormen sekä hetkellisesti näkönsä. Onnettomuuden jälkeen hän käytti melko huomaamatonta proteesia ja ihonväristä käsinettä. Proteesistaan huolimatta Lloyd suoritti useimmat vaaralliset stunttinsa itse.
Elokuvaura
thumb|250px|Harold Lloyd elokuvassa [[Tuhannen dollarin nousukas (1923)]] Vuoden 1921 alussa Lloyd ja Roach siirtyivät täyspitkiin komedioihin ja tekivät elokuvia kuten Miehuutta, rohkeutta ja karskeita miehiä, Tuhannen dollarin nousukas ja Salamaa ja jyrinää. Kaksikon tiet erosivat vuonna 1924 ja Lloyd alkoi itsenäisesti tuottaa omia elokuviaan, kuten Ujo poika, Keltanokka, Pikkuveli ja Hiljaa mäissä. Kaikki nämä elokuvat olivat erittäin suosittuja ja tuottoisia. Menestyksen myötä Lloydista tuli yksi varakkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista henkilöistä varhaisessa Hollywoodissa.
Perhe
thumb|Harold Lloyd vaimonsa Mildred Davisin kanssa vuonna 1925. Lloyd meni naimisiin entisen vastanäyttelijänsä Mildred Davisin (1901–1969) kanssa 10. helmikuuta 1923. Heille syntyi kaksi lasta: tytär Gloria (1924–2012) ja poika Harold Jr. (1931–1971), jotka myöhemmin menestyivät näyttelijöinä. Pari adoptoi myös 5-vuotiaan Marjorie-tyttären vuonna 1929. Avioliitto päättyi Mildredin kuoltua sydäninfarktiin vuonna 1969.
Eläkkeelle siirtyminen ja muu vaikuttaminen
1930-luvun lopulla Lloyd menetti suosiotaan ja vetäytyi näyttelijän työstä. Hän tuotti vielä muutamia elokuvia ja työskenteli radiossa, kunnes jätti elokuvateollisuuden Diddlebockin synnin (1947) jälkeen. Hän oli mukana kansalais- ja hyväntekeväisyystyössä, erityisesti hän tuki Shrinerin liikuntarajoitteisille lapsille suunnattua järjestöä. Lloyd paneutui valokuvaukseen, johon kuuluivat 3D-valokuvaus ja varhaiset värifilmikokeilut. Jotkut varhaisemmista Technicolor-kokeiluista on kuvattu hänen kotonaan Beverly Hillsissä. Lloyd valokuvasi myös alastonmalleja, joiden kuvia päätyi miestenlehtiin.
Lloyd piti tekijänoikeutensa useimpiin elokuviinsa ja antoi harvoin esittää niitä eläkkeelle jääntinsä jälkeen. Siksi hän ei ollut yhtä tunnettu kuin Chaplin ja Keaton, joiden töitä oli paremmin saatavilla. Lisäksi ”Harold” yhdistettiin 1920-lukuun, ja jotkut sanoivat, että Lloydilta puuttui Chaplinin ja Keatonin ajattomuus. Vasta 1960-luvun alussa Lloyd sai takaisin paikkansa elokuvahistoriassa, kun hän tuotti kaksi tunnetuimmista elokuvakohtauksistaan koostuvaa elokuvaa, Komedian maailman (1962) ja Hauskat hetket (1963). Viimeisinä vuosinaan hän esitti elokuviaan yleisölle erilaisissa hyväntekeväisyys- ja opetustilaisuuksissa suurella menestyksellä.
Kuolema
Lloyd kuoli 77-vuotiaana eturauhassyöpään 8. maaliskuuta 1971 Beverly Hillsissä Kaliforniassa. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle Glendaleen, Kaliforniaan.
Costa Rica kesäolympialaisissa 2020
Costa Rica osallistui Tokion kesäolympialaisiin 2020. Costaricalaisurheilijat kilpailivat seitsemässä kilpailumuodossa. Costa Rica ei saavuttanut yhtään mitalia.
40px|Judo Judo
Judossa Costa Ricaa edusti Ian Sancho Chinchila, joka kilpaili miesten 66 kg painoluokassa.
40px|Lainelautailu Lainelautailu
Lainelautailussa Costa Ricalla oli edustus sekä miesten että naisten kilpailussa. Parhaiten sijoittui Brisa Hennessy, joka oli viides naisten kilpailussa.
40px|Maantiepyöräily Maantiepyöräily
Maantiepyöräilyssä Costa Ricalla oli yksi pyöräilijä sekä miesten että naisten kilpailussa.
40px|BMX BMX
BMX-pyöräilyssä Kenneth Tencio kilpaili miesten freestyle-kilpailussa.
40px|Taekwondo Taekwondo
Taekwondossa Costa Ricalla oli edustaja naisten 57 kg sarjassa.
40px|Uinti Uinti
Uintiin osallistui kaksi costaricalaisuimaria.
40px|Telinevoimistelu Telinevoimistelu
Costa Ricalla oli yksi voimistelija Luciana Alvarado, joka kilpaili useassa kilpailussa. Hän oli parhaimmillaan 37. puomilla.
40px|Yleisurheilu Yleisurheilu
Yleisurheilussa Costa Ricalla oli kolme edustajaa. Yksikään ei sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon.
Valtteri Raekallio
Valtteri Raekallio (s. 1982) on suomalainen koreografi ja tanssija. Tällä hetkellä hän toimii vuonna 2013 perustamansa nykytanssiryhmä Raekallio Corp:n taiteellisena johtajana ja vastaavana tuottajana.
Raekallio tutkii työssään useiden taidemuotojen välisiä rajoja. Hän luo rohkeita esityksiä, joissa monikerroksiset narratiivit ja teemat yhdistyvät vahvaan visuaaliseen kuvastoon ja tarkasti harkittuun liikkeeseen. Raekallio on tullut tunnetuksi suurimittakaavaisista immersiivisistä ja paikkasidonnaisista teoskokonaisuuksista. Hänen on sanottu kuuluvan rajun, fyysisen, liikelähtöisen nykytanssin kannattajiin. Omaa taiteen tekemistään hän kutsuu fyysiseksi mielen teatteriksi.
Raekallio tuli tunnetuksi tanssijana Tommi Kitin teoksista ja Helsinki Dance Companysta. Nykyisin hän on esiintynyt lähes sadassa tuotannossa 40 maassa ja esiintynyt nykytanssiesityksissä ja erilaisissa ooppera- ja teatteriesityksissä sekä elokuvissa. Omien töidensä ohella, Raekallio on esiintynyt tanssijana norjalaisen koreografin Ina Christel Johannessenin teoksissa.
Tausta
Valtteri Raekallio aloitti tanssimisen Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa vuonna 1989 ja valmistui tanssijaksi Kansallisoopperan balettioppilaitoksesta 2001. Hän vaihto-opiskeli 2000–2001 Amsterdamin teatterikorkeakoulun modernin tanssin linjalla.
Raekallio oli kiinnitettynä Helsinki Dance Companyyn vuosina 2006–2013, missä hän tanssi mm. Linda Kapetanean & Jozef Fručekin, Anton Lachkyn, Kenneth Kvarnströmin, Andonis Foniadakiksen, Ikuyo Kurodan ja Jyrki Karttusen teoksissa. Freelancerina Raekallio on tanssinut mm. neljässätoista Tommi Kitin teoksessa osana Tommi Kitti & Co -ryhmää vuosina 2001-2010.
Raekallio on täydentänyt opintojaan New Yorkissa, Pariisissa, Brysselissä, Amsterdamissa ja Deltebressä sekä Helsingin Taideyliopistossa mm. teatterinjohtamisesta, ohjaamisesta sekä tila- ja valosuunnittelusta.
Muu taiteellinen työ
Raekallion perustamalle Liikekieli.com -verkkolehdelle on myönnetty Tanssitaiteen valtionpalkinto vuonna 2008 ja Tanssin mainetekopalkinto vuonna 2006. Hän toimi julkaisun päätoimittajana vuosina 2004-2009. Vuosina 2012–2014 hän työskenteli Loikka-tanssielokuvafestivaalin toisena taiteellisena johtajana. Raekallio on myös kansainvälisesti tunnustettu opettaja, jolla on suuri kysyntä yliopistoissa ja erilaisten tanssityöpajojen vetäjänä.
Lokit (yhtye)
pienoiskuva|Lokit vuonna 2019 Lokit on vuonna 2012 perustettu suomalainen pop- ja rock-musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet aiemmin muun muassa yhtyeissä Black Twig, Itä-Hollola Installaatio, Sur-rur ja Merries. Lokit on vuoden 2021 alkuun mennessä julkaissut neljä ep-levyä sekä yhden kokopitkän albumin.
Pallomehiparta
Pallomehiparta (Jovibarba globifera) on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluvan mehipartojen suvun monivuotinen ruoho. Sen ulkonäkö muistuttaa mehitähtiä ja on niille läheistä sukua.
Oceanan piirikunta
Oceanan piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 26 659 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Hartin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Maaseudun Kukkasrahasto Säätiö
Maaseudun Kukkasrahasto Säätiö perustettiin vuonna 1949 tukemaan suomalaisten lasten ja nuorten kasvatusta sekä ammattiin tähtäävää koulutusta. Säätiö jakaa vuosittain stipendejä, opintorahoja ja toiminta-avustuksia. Lisäksi säätiö jakaa vuosittain 20 000 euron suuruisen vuoden kasvattajapalkinnon.
Säätiön hallituksen nimittää Keskustanuorten hallitus. Säätiön sääntöjen mukaan sen tarkoituksena on keskustanuorten tukeminen. Tammikuusta 2014 huhtikuuhun 2015 säätiö antoi keskustanuorille yhteensä 230 000 euroa. Vuoden 2006 presidentinvaaleissa säätiö tuki pääministeri Matti Vanhasen kampanjaa 50 000 eurolla.
Korkeimman hallinto-oikeuden linjauksen mukaan säätiö ei ole yleishyödyllinen, koska sen avustuksista yli puolet ohjautuu keskustanuorille. Säätiö ei saa julkista tukea, ei myöskään Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen tukea.
Säätiö omisti aiemmin Karto Oy:n ja Putinki Oy:n, joiden osakeomistuksen se luovutti Minela Säätiölle.
Mieko Harada
Mieko Harada ( Harada Mieko, s. 26. joulukuuta 1958 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä. Hän on näytellyt Lady Kaedenia Akira Kurosawan Oscar-palkitussa elokuvassa Ran sekä Okin-nimistä prostituoitua Nippon Akademī -palkitsemassa sivuroolissa elokuvassa Sateen jälkeen.
Pallomehiparta
Varsi ja lehdet
Pallomehiparta kasvattaa puolipallomaisen lehtiruusukkeen, jonka halkaisija on noin 2,5–4 senttimetriä. Sen lehtien mehevissä lehtilavoissa on karvoitusta. Muodoltaan lehdet ovat vastapuikeita, suippokärkisiä ja kärjistä usein punertavia. Lehtilaidat ovat ehyitä.
Mieko Harada
Harada on ollut naimisissa näyttelijä Ryō Ishibashin kanssa vuodesta 1987 lähtien, ja heillä on kolme lasta.
Kristuksen uuden liiton kirkko
Kristuksen uuden liiton kirkko (engl. Church of the New Covenant in Christ) on John W. Bryantin (s. 1946) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Yhteisön päämaja on nykyisin Salemissa Oregonissa.
Bryant kääntyi 1964 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäseneksi. Kirkon jäsenenä hän toimi lähetystyössä Japanissa. 1970-luvun alussa Bryant tuli vakuuttuneeksi siitä, että MAP-kirkko oli ollut väärässä hylätessään moniavioisuuden. Hän erosi MAP-kirkosta ja liittyi moniavioisuutta harjoittavaan Apostolic United Brethren -yhteisöön Utahissa.
Vuonna 1974 Bryant alkoi kertoa saavansa ilmestyksiä Jeesukselta. Hän kertoi apostoli Johanneksen vierailleen luonaan enkelinä ja kehottaneen häntä muodostamaan "ikiaikaisten yhteisön". 1975 hän kertoi tulleensa temmatuksi näyssä muinaiseen Eenokin kaupunkiin, jossa mormonismi perustaja Joseph Smith ja Apostolic United Brethrenin perustaja Joseph White Musser olivat asettaneet hänet kirkon johtoon. Bryant erosikin Apostolic United Brethrenistä ja perusti oman yhteisön, jolla hän antoi nimen Patriarkaalinen Kristuksen kirkko (Church of Christ Patriarchal). Myöhemmin kirkko nimettiin uudelleen Kristuksen evankeliseksi kirkoksi (Evangelical Church of Christ). 1985 se sai nykyisen nimensa Kristuksen uuden liiton kirkko.
Bryantin oli naimisissa kuuden naisen kanssa. Yksi heistä, joka myöhemmin jätti liikkeen, syytti Bryantia siitä, että tämä oli muuttanut temppelitoimitukset seksuaalisiksi riiteiksi. Hänen mukaansa liike suoritti sinetöinnin iankaikkiseen avioliittoon sukupuoliyhdynnän avulla. Hän syytti Bryantia myös insestistä ja lapsiin sekaantumisesta. Syytöksiä ei ole kuitenkaan vahvistettu puolueettomissa tutkimuksissa.
1980-luvun puolivälissä Bryantin johtama ryhmä joutui vaikeuksiin, koska sen väitettiin pyrkivän käännyttämään läheisen koulun lapsia jäsenikseen. Bryantin asema horjui, ja lopulta hän päätti hajottaa liikkeensä. 1985 hän kuitenkin järjesti sen uudelleen Kristuksen uuden liiton kirkoksi. Kirkkoon kuuluu nykyään noin 120 perhettä, joista suurin osa asuu kommuunissa Salemissa.
Pallomehiparta
Kukat ja hedelmät
Pallomehiparran kukinnon kukintoranka on 10–20 senttimetriä korkea, ja se on vastapuikeiden lehtien peittämä. Kukka on noin yhden senttimetrin levyinen ja väriltään vaalea. Kukan teriö on säteittäinen ja kellomainen. Terälehtien pituus on 15–20 millimetriä ja niiden reunoissa on karvoitusta. Heteiden määrä on 12. Emit ovat erilehtisiä ja niitä on kuusi. Hedelmässä on monisiemenisiä tuppiloita kuusi yhdessä. Pallomehiparta kuolee kukkimisen jälkeen.
Kasvupaikat ja levinneisyys
Pallomehiparta kasvaa kalloilla ja kivikoissa paahteisilla ja kuivilla kasvupaikoilla. Se leviää kasvullisesti rönsyjen avulla. Se on hidaskasvuinen ja kukkii harvoin. Sen pallomaiset lehtiruusukkeet irtoavat helposti ja juurtuvat uudestaan toisaalla.
Pallomehipartaa tavataan Suomessa paikoitellen viljelykarkulaisena ja -jäänteenä sekä villiintyneenä.
Teddy Riner
Riner on voittanut maailmanmestaruuden yli 100-kiloisten sarjassa Rio de Janeirossa 2007, Rotterdamissa 2009, Tokiossa 2010, Pariisissa 2011, Rio de Janeirossa 2013, Tšeljabinskissa 2014, Astanassa 2015, Budapestissä 2017 ja Dohassa 2023 sekä avoimessa sarjassa Pariisissa 2008 ja Marrakechissa 2017. Hän on eniten maailmanmestaruuksia voittanut judoka lajin historiassa. Tokiossa 2010 hän sai lisäksi avoimessa luokassa hopeaa. Pekingin 2008 olympialaisissa hän saavutti yli 100 kilon sarjassa pronssia. Lontoon 2012 ja Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa hän voitti yli 100-kiloisten sarjan. Tokion olympialaisissa 2020 hän sai yli 100 kilon sarjassa pronssia ja oli lisäksi mukana sekajoukkuekilpailun voittaneessa Ranskan joukkueessa. Vuosina 2007, 2011, 2013, 2014 ja 2016 hän voitti Euroopan-mestaruuden yli 100-kiloisten sarjassa.
Tappio Pariisin Grand Slamissa helmikuussa 2020 japanilaiselle Kokoro Kageuralle oli Rinerin ensimmäinen tappio sitten syyskuun 2010. Hänen voittoputkensa oli 154 perättäisen ottelun mittainen. thumb|none|Tokio 2010
Lexus RX
Lexus RX on keskikokoinen luksus-crossover-tyyppinen automalli, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Alun perin RX julkaistiin Japanissa nimellä Toyota Harrier vuonna 1997 ja muualla maailmassa vuonna 1998.
Toisen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2003.
Kolmannen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2008.
Neljännen sukupolven RX esiteltiin keväällä 2015 New Yorkin autonäyttelyssä. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä RX sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Širazin kansainvälinen lentoasema
Širazin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Šīrāzissa, Iranissa. Se on Fārsin provinssin tärkein lentoasema.
Laajavuori
thumb|Laajavuoren laskettelurinne talvella. thumb|right|Laajavuoren metsät hyppyrin nokan tasolta kuvattuna. Alhaalla näkyy [[Tuomiojärvi_(Jyväskylä)|Tuomiojärvi ja sen takaa Jyväskylän keskusta.]] Laajavuori on mäki Jyväskylässä Kortepohjan asuinalueen vieressä. Alue on vain muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta, ja siellä on laskettelu- ja vapaa-aikakeskus: Laajavuoren hiihtokeskus eli Hiihtokeskus Laajis. Laajavuoren lähellä on Vuorilampi-niminen pieni lampi. Laajavuori kohoaa hyppyrimäkien ja hissien yläasemien välissä lähes 227 metrin korkeuteen. Laajavuoren alueella sijaitsee myös Matti Nykäsen mäki.
Historia
Jyväskylän päättäjät suunnittelivat alueelle hiihtokeskusta vuodesta 1954 alkaen. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1961. Ensimmäinen laskettelurinne (nykyinen kilparinne) avattiin 13. tammikuuta 1963. Hissin pituus oli 250 metriä, ja nousu maksoi ensimmäisenä talvena 30 penniä. Murtomaahiihtäjien tukikohtana oli Jyväskylän Hiihtoseuran maja. Suurempi ”kansanrinne” avattiin laskettelijoiden käyttöön vuonna 1966. Hyppyrimäki valmistui 1965 ja se nimettiin Matti Nykäsen mäeksi 22. helmikuuta 1988. Laajavuoren rallipolulla ajettiin vuosittain Suomen rallin erikoiskoe vuosina 1972–1996. Jyväskylän kaupunki myi laskettelukeskuksen ja vuokrasi sen alueet yksityisille yrityksille vuonna 2011.
Nykyiset palvelut
Yhdeksän laskettelurinteen lisäksi on tarjolla kilparinne sekä kaksi lastenrinnettä. Hiihtolatuja on yhteensä 62 kilometrin edestä. Talvisin alueella on järjestetty muun muassa hiihtosuunnistuskilpailuja. Laajavuoren aktiviteetteihin on jo useamman vuoden ajan kuulunut myös alamäkiluistelurata. Laajavuoren radalla on järjestetty vuosina 2016–2019 kansainvälisiä Red Bull Crashed Ice -osakilpailuja. Ravintola- ja majoituspalvelut löytyvät Retkeilyhotelli Laajiksesta mäen juurelta sekä parin sadan metrin päässä sijaitsevasta Kylpylähotelli Laajavuoresta. Läheiseltä Vuorilammelta voi vuokrata savusaunaa. Alueella toimii lisäksi 88-paikkainen Caravan-alue matkailuvaunuille.
Kesäisin Laajavuoressa voi ulkoilla lenkkeilypoluilla ja ajaa maastopyörillä. Vuodesta 2014 alueella on ollut köysiseikkailupuisto. Seikkailupuistoon on rakennettu sen jälkeen vielä lisää ratoja, joista viimeisin avautui vuonna 2018. Laajavuoressa järjestetään myös maastopyörä- sekä alamäkiajokisoja. Tarjolla on myös maksullinen 18-väyläinen frisbeegolfrata, ja läheisellä Vuorilammella pienempi ilmainen rata.
Mandas
Mandas on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 192 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 45,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 457 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Maahan, senkin hölmö!
Maahan, senkin hölmö! (,, Yhdysvalloissa nimellä Duck, You Sucker!) on vuonna 1971 valmistunut lännenelokuva. Elokuvan on ohjannut Sergio Leone.
Elokuva jäi Leonen viimeiseksi western-elokuvaksi. Kritiikeissä on todettu sen jäävän aiempien varjoon, ja siitä puuttuu niiden karisma.
Elokuvan työnimi oli Once Upon a Time... the Revolution, joka muutettiin jotta vältettäisiin sekaannus Bernardo Bertoluccin elokuvaan.
Roolitus
Pääosia näyttelevät Rod Steiger ja James Coburn. Leone tarjosi John Malloryn roolia alun perin Clint Eastwoodille, joka kuitenkin kieltäytyi. Juanin roolia puolestaan kaavailtiin alun perin Eli Wallachille, mutta Leone halusi kansainvälisesti tunnetumman tähden, jolloin Rod Steigerin nimi tuli esiin. thumb|upright|left|DVD-paketin kansikuva
Juoni
Eletään Meksikon vallankumouksen aikoja. Juan Miranda on kapinen rosvo, joka haaveilee isänsä unelman täyttämisestä – ryöstää Mesa Verden pankki ja paeta Amerikkaan. Juan tapaa John Malloryn, irlantilaisen vallankumouksellisen terroristin, joka näyttää tietävän paljon räjähteistä. Juan ehdottaa Johnille pankin ryöstämistä ja niinpä John lähtee Juanin mukaan ja kaksikko alkaa suunnitella ryöstöä. Kaksikko kuitenkin sekoittuu mukaan vallankumouksen melskeisiin, jossa yritetään muun muassa vapauttaa poliittisia vankeja.
Unien maailmassa
Unien maailmassa on Annika Eklundin Rakkausseikkailu 2007 albumin kolmas single. Sävellyksen ja sanoituksen on tehnyt Toni Salmi ja sovituksen Toni Salmi Ilkka Wirtasen kanssa.
Hämeenkadun koulu
Hämeenkadun koulu on Hyvinkään Parantolan kaupunginosassa, urheilupuiston länsipuolella sijaitseva, suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Vuonna 1906 toimintansa aloittaneen koulun nimenä oli aluksi Hyvinkään Hausjärven koulu, sitten Tehtaan koulu, vuodesta 1941 Hämeenkadun kansakoulu. Hämeenkadun ala-aste siitä tuli peruskoulu-uudistuksen myötä. Kouluntoiminta alkoi vuokratiloissa, mutta jo 1907 valmistui hirsinen koulutalo nykyiselle koulutontille. Yläpuukouluna tunnettu rakennus valmistui vuonna 1919 ja kivikoulu vuoden 1949 lopulla. Nykyisen Hämeenkylän koulun rakennukset remontoitiin vuosina 2011–2013.
Alpha 66
Alpha 66 on amerikankuubalainen antikommunistinen terroristijärjestö.
Sen tavoitteena on syöstä Kuuban kommunistinen hallinto pois vallasta. Se perustettiin alun perin Puerto Ricossa. Järjestön nykyinen majapaikka on Miami.
Järjestön perustivat Andrés Nazario Sargén, Aurelio Nazario, Eloy Gutiérrez Menoyo ja Antonio Veciana, jotka olivat osallistuneet Sikojenlahden maihinnousuun.
Alpha tulee kreikkalaisten aakkosten ensimmäisestä kirjaimesta ja järjestölle se merkitsee alkua Fidel Castron vastaiselle taistelulle. Numero 66 viittaa järjestön alkuperäiseen jäsenmäärään.
Alpha 66 on toteuttanut useita terrori-iskuja, joiden pääkohteina on ollut Kuuban kommunistinen hallinto.
Vuonna 1962 järjestö iski kuubalaiseen hotelliin, jossa kokoontui neuvostoliittolaisia teknikoita. Iskussa sai surmansa useita neuvostoliittolaisia ja kuubalaisia.
Se on myös iskenyt esimerkiksi kuubalaisia partioaluksia ja neuvostoaluksia vastaan sekä uhkaillut Kuubaan matkustavia turisteja. Sittemmin järjestö on keskittynyt pääasiassa sabotaasi-iskujen tekemiseen, kuten tehtaiden ja sokeriruoko viljelmien tuhopolttoihin.
Useita järjestön jäseniä on kuollut anticastrolaisissa operaatioissa ja monia on myös vangittu. Järjestö on nykyisinkin aktiivinen, vaikka sen toiminta onkin hiipunut.
On väitetty, että se olisi suunnitellut Venezuelan entisen presidentin Hugo Chávezin murhaa. Se on vanhin anticastrolainen järjestö. Se on ylläpitänyt radiokanavaa (La Voz de Alpha 66), joka on usein suljettu yhdysvaltalaisten viranomaisten toimesta. Järjestö on ollut aktiivinen myös sosiaalisessa mediassa ja on sanonut nykyisin keskittyvänsä poliittisen puolueen perustamiseen. Se vastustaa Yhdysvaltojen ja Raúl Castron johtaman Kuuban lähentymispyrkimyksiä.
Foetida-Pro Promo
Foetida-Pro Promo on rap-artisti Asan levyttämä mixtape, joka julkaistiin vuoden 2007 alussa. Mixtapea painettiin 1000 kappaletta, ja se nousi pelkästään helsinkiläisen The Funkiest-levykaupan myynnillä neljänneksi Suomen virallisella listalla viikolla 2. Listasijoitus kuitenkin peruttiin, sillä mixtapeja ei voida hyväksyä listalle.
Maksim Rakov
Maksim Rakov (s. 7. helmikuuta 1986) on kazakstanilainen judoka.
Rakov voitti maailmanmestaruuden alle 100-kiloisten sarjassa Rotterdamissa 2009 ja sai samassa painoluokassa hopeaa Pariisissa 2011. Hän sijoittui seitsemänneksi alle 90-kiloisten sarjassa Kairon MM-kilpailuissa 2005 ja alle 100-kiloisissa Tokion MM-kilpailuissa 2010.
Rakov voitti Aasian mestaruuden vuonna 2009 alle 100-kiloisten sarjassa. Vuonna 2007 hän saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia alle 90-kiloisissa. Aasian kisoissa hän sai hopeaa 90 kg:n sarjassa Dohassa 2006 ja 100-kiloisissa Incheonissa 2014 sekä pronssia alle 100-kiloisissa Kantonissa 2010.
Arja Kajermo
pienoiskuva|upright|Arja Kajermo Tukholmassa vuonna 2010. Arja Kajermo (s. 1949 Kiuruvesi ) on suomalaissyntyinen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija, joka on tehnyt uransa Irlannissa. Osan lapsuudestaan ja nuoruutensa hän asui Ruotsissa.
Kajermo syntyi Kiuruvedellä, jossa perheellä oli pieni maatila. Perhe muutti Tukholmaan vuonna 1955 Arjan ollessa kuusivuotias. Irlantiin hän muutti alun perin au pairiksi 1970-luvulla. Hän aloitti uransa tekemällä sarjakuvia In Dublin -lehteen, ja hänen töitään on julkaistu myös muun muassa lehdissä Sunday Tribune ja The Irish Times. Kajermo piirtää myös Tuula -sarjakuvaa ruotsalaiseen Dagens Nyheter -lehteen, ja hänen sarjakuviaan on julkaistu Ruotsissa kirjoina, muun muassa Tuula och Seppo.
Dublinilainen Tramp Press julkaisi vuonna 2017 Kajermon esikoisromaanin The Iron Age. Kirja perustuu osittain Kajermon omaan lapsuuteen sodanjälkeisissä Suomessa ja Ruotsissa. Kirjan on kuvittanut Susanna Kajermo Törner, jonka täti Arja Kajermo on.
Kajermon tuotantoa ei ole julkaistu suomeksi.
Ikneumoni
Ikneumoni eli egyptinmungo (Herpestes ichneumon) on laajalle levinnyt mangustilaji, joka on tunnettu myös nimillä faaraorotta ja egyptinmangusti. Sen nimi tulee kreikan "jäljittäjää" tarkoittavasta sanasta, sillä niitä käytettiin muinaisessa Egyptissä jäljittämään tuhoeläimiä asumuksissa.
Koko ja ulkonäkö
Ikneumoni on kissaa vähän isompi, ja sen notkea ruumis tuo mieleen näätäeläimet. Aikuinen painaa noin 3,5 kiloa ja on häntineen noin metrin mittainen. Sen turkki on yleisväriltään kiiltävän harmaa, mutta hännän kärki on musta.
Levinneisyys
Ikneumoni elää Etelä-Espanjan metsissä, Portugalissa, Lähi-idässä ja suuressa osassa Afrikkaa lukuun ottamatta Saharaa, Afrikan sarvea, Keski- ja Lounais-Afrikan metsäalueita ja eteläisen Afrikan sisämaata. Lajia on aiemmin istutettu Madagaskarille, josta se on kuitenkin mahdollisesti jo hävinnyt. Myös Espanjan ja Portugalin populaatioiden arvellaan olevan istutettuja. Laji jaetaan levinneisyysalueellaan yhteentoista eri alalajiin.
Elintavat
Ikneumoni on yksineläjä, joka liikkuu lähinnä päivisin.
Talvisillan koulu
Talvisillan koulu on Hyvinkään Talvisillassa toimiva, hallinnollisesti Härkävehmaan kouluun kuuluva kahden suomenkielisen alkuopetusryhmän koulu (luokka-asteet 1–2).
Koulun tilat sijaitsevat Talvisillan nuorisotalon yhteydessä.
Walt Ader
Walter 'Walt' Ader (15. joulukuuta 1913, Long Valley, New Jersey – 25. marraskuuta 1982, Califon, New Jersey) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui vuonna 1950 kerran Indianapolis 500 -kilpailuun Rae-tallissa tullen sijalle 22. Ader ajoi myös 1940-luvulla AAA:n järjestämissä kansallisissa autokilpailuissa, joissa voitti yhden kilpailun.
Lucas Raymond
Lucas Axel Louis Raymond (s. 28. maaliskuuta 2002 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsin organisaatiossa. Seura varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden 2020 neljäntenä pelaajana. Raymond on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta. Raymondia on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista.
Seuraura
Raymond aloitti luistelukoulun Frölunda HC:ssä 3-vuotiaana. Kaudella 2015–2016 hän toimi seuran U16-junioreiden kakkosjoukkueen varakapteenina. Kaudella 2016–2017 Raymond toimi Frölundan U16-junioreiden varakapteenina. Hän jakoi U16 SM:ssä tehoilla 7+8=15 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ludvig Levinssonin kanssa sekä sisäisen maalipörssin voiton Elmer Söderblomin ja Travis Treloarin kanssa. Raymond jakoi myös sarjan tehotilaston voiton Örebro HK:n William Dahlgrenin kanssa lukemalla +13. Hän voitti kauden päätteeksi U16 SM:n hopeaa. Raymond jakoi myös J18 Allsvenskanissa Frölundan sisäisen tehotilaston voiton Filip Perssonin kanssa lukemalla +11. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan hopeaa.
Kaudella 2017–2018 Raymond oli J18 Elitissä Frölundan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+20=34, joilla hän voitti koko sarjan eteläisen divisioonan piste- ja syöttöpörssin. Raymond jakoi myös tehoilla 13+16=29 koko J18 Allsvenskanin pistepörssin voiton Djurgårdens IF:n Alexander Holtzin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli kuudella osumallaan Frölundan paras maalintekijä Marcus Engelsenin kanssa. Raymond voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös Frölundan U16-junioreissa. Raymond sijoittui tehoilla 8+8=16 koko U16 SM:n pistepörssissä toiseksi edellään vain Djurgårdens IF:n Alexander Holtz. Hän jakoi myös koko sarjan tehotilaston voiton Holtzin kanssa. Raymond voitti kauden päätteeksi U16 SM:n hopeaa. Hänelle kertyi kauden aikana myös kahdeksan ottelua Frölundan J20-junioreissa.
Raymond pelasi kauden 2018–2019 suurimmaksi osaksi Frölundan J20-junioreissa, joiden toiseksi paras pistemies hän oli tehoilla 13+25=48 Karl Henrikssonin jälkeen. Raymond sijoittui koko J20 SuperElitin syöttöpörssissä toiseksi edellään vain Henriksson ja hän jakoi sarjan pistepörssin neljännen sijan Luleå HF:n Nils Thomassonin kanssa. Raymond oli myös SuperElitin tehokkain U17-ikäinen pelaaja. Pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 4+5=9 koko sarjan maalipörssin voiton seitsemän muun pelaajan kanssa sekä pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Karl Henrikssonin kanssa edellään vain MODO Hockeyn Tobias Åhström. Raymond valittiin kauden päätteeksi SuperElitin parhaaksi hyökkääjäksi. Hän debytoi kauden aikana myös Frölundan SHL-joukkueessa, jossa Raymond pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden kaksi maalia sekä neljä Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä vain 16-vuotiaana CHL:ssä 8. syyskuuta 2018 itävaltalaista Vienna Capitalsia vastaan. Raymond merkittiin Frölundan 13. hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.59 minuuttia. SHL-debyyttinsä hän teki 4. lokakuuta 2018 vieraissa Växjö Lakers HC:tä vastaan. Raymond sai ottelussa jääaikaa kuusi minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki viidennessä ottelussaan 28. joulukuuta 2018 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Raymond voitti CHL:n mestaruuden. Hän vahvisti kauden aikana myös Frölundan J18-junioreita pudotuspeleissä, jotka päättyivät J18 Allsvenskanin mestaruuteen. Raymond valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
OHL-joukkue Mississauga Steelheads varasi Raymondin 92. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2019. Hän päätti jatkaa kaudella 2019–2020 pelejään kuitenkin kotimaassaan. Lokakuussa 2019 Raymond teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 33 runkosarjaottelua tehopistein 4+6=10. Raymond pelasi myös kuusi CHL-ottelua tehopistein 2+1=3. Hän voitti CHL:n mestaruuden.
Detroit Red Wings varasi Raymondin ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden 2020 neljäntenä pelaajana. Hänestä tuli pienimmällä numerolla seuraan varattu pelaaja 30 vuoteen, sillä edellisen kerran Red Wings varasi pienemmällä numerolla Keith Primeaun vuoden 1990 varaustilaisuuden kolmantena pelaajana. Kaudella 2020–2021 Raymond pelasi Frölundassa 34 runkosarjaottelua tehopistein 6+12=18, kunnes hänen kautensa päättyi leikkaushoitoa vaatineen kyynärpäävamman vuoksi helmikuussa 2021.
Huhtikuussa 2021 Raymond teki Detroit Red Wingsin kanssa kolmevuotisen NHL-tulokassopimuksen.
Maajoukkueura
Raymond pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2020 ja 2021, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Jälkimmäisessä turnauksessa hän jakoi tehoilla 2+3=5 Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Noel Gunlerin, Victor Söderströmin ja Simon Holmströmin kanssa.
Raymond pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän oli tehoilla 4+4=8 Ruotsin paras maalintekijä Alexander Holtzin kanssa ja toiseksi paras pistemies Karl Henrikssonin jälkeen. Finaaliottelussa Venäjää vastaan Raymond onnistui tekemään kypärätempun. Hänen kolmas osumansa ratkaisi Ruotsille 4–3-voiton ja maailmanmestaruuden jatkoajalla ajassa 65.44.
Raymond pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Raymond oli tehoilla 5+2=7 Ruotsin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Alexander Holtzin kanssa. Raymond pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Raymond jakoi neljällä osumallaan Ruotsin sisäisen maalipörssin voiton Alexander Holtzin kanssa. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuonna 2017 Raymondista tuli historian yhdeksäs "alaikäisenä" (14 vuotta) Ruotsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueeseen valittu pelaaja. Yhteensä hän on pelannut 20 nuorten ja 42 poikien maaottelua.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston vuonna 2018 tekemän analyysin mukaan Raymond on monipuolinen ja taitava laitahyökkääjä, joka on varustettu poikkeuksellisella pelikäsityksellä. Lisäksi hänellä on hyvät kädet, nopeus ja työmoraali. Raymond pelaa korkealla intensiteetillä ja hän kamppailee vahvasti kiekosta. Sivuston mukaan vastustajan on vaikea pelata Raymondin karvausta vastaan ja hänellä on myös hyvät kiekonriistotaidot. Raymond pelaa myös hyvää kahden suunnan peliä ja hän on käyttökelpoinen alivoimalla. Hyökkäyspäässä Raymondilla on voimakas rannelaukaus ja erinomainen visio. Sivuston mukaan hänellä ei ole kokonaisvaltaisesti suuria heikkouksia, eikä Raymond odota asioita tapahtuvan pelissä, vaan hän useimmiten tekee itse asioita tapahtuvaksi.
Muuta
Raymondin isoveli Hugo pelaa puolustajana Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTrean-joukkue Göteborgs IK:ssa. Veljesten isä Jean on asunut Ranskassa, mistä heidän sukunimensä juontaa juurensa. Jean pelasi siellä jalkapalloa, mitä myös Lucas Raymond harrasti 10-vuotiaaksi asti Örgryte IS:ssä.
Timo Niemi
Timo Tapani Niemi (s. 16. maaliskuuta 1966) on entinen suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka ylsi parhaimmillaan EM-mitalistiksi.
Timo Niemi edusti Suomea kahdesti olympiakisoissa. Soulissa 1988 hän ei sijoittunut lähellekään kärkeä, mutta Barcelonassa 1992 hän paini 82 kilon sarjassa viidenneksi ollen kisojen paras suomalaispainija. Arvokisamitalistiksi Niemi kohosi Kolbotnin EM-kisoissa 1988, joissa hän saavutti pronssia. Rooman MM-kisoissa 1990 hän ylsi pronssiotteluun mutta joutui siinä ulosajetuksi.
Imatralaista Tainionkosken Tähteä edustanut Niemi voitti Suomen mestaruuksia neljä kappaletta.
Marrubiu
Marrubiu on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 838 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 61,24 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Ideasta tuotteeksi
Ideasta tuotteeksi: Miten insinöörit keksivät suunnitelmallisesti on Henry Petrovskin kirjoittama ja Kimmo Pietiläisen suomentama Terra Cognitan julkaisema insinöörin työtä kuvaava kirja. Kirja muodostuu yhdeksästä tapaustutkimuksesta, joissa tutustutaan tekniseen suunnitteluun ja kehittämiseen yhdeksän teknisen keksinnön avulla. Kussakin osassa keskitytään tiettyyn näkökulmaan insinöörin työstä.
Jim Hunt
pienoiskuva|Jim Hunt James Baxter ”Jim” Hunt, Jr. (s. 16. toukokuuta 1937) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Pohjois-Carolinan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1977–1985 ja 1993–2001.
Hunt oli myös ehdolla Yhdysvaltain senaattiin ja toimi ennen kuvernööriyttään varakuvernöörinä vuosina 1973–1977. Häntä seurasi kuvernöörinä kahden jälkimmäisen kauden jälkeen puoluetoveri Michael Easley.
Oliviini
thumb|Vihreää oliviinia [[basaltti|basaltissa. Kiven alkuperä: San Carlos Indian Reservation, Gila Co., Arizona, USA.]]
Oliviini on silikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on (Mg,Fe)2SiO4. Sitä esiintyy yleensä tummissa magmakivilajeissa. Magnesiumin ja raudan suhde vaihtelee magnesiumpitoisesta forsteriitista (Mg2SiO4) rautapitoiseen fayaliittiin (Fe2SiO4).
Oliviini on lasikiiltoinen, läpinäkyvä tai samea ja sen väri vaihtelee vihreän eri sävyissä. Korukivenä käytetty oliviini on väriltään kirkkaan vihreä. Oliviinista käytetään myös nimeä peridootti. Peridootti-nimeä käytetään myös oliviinin korukivimuodosta, jota puolestaan toisinaan kutsutaan krysoliitiksi. Oliviinin kovuus on 6,5–7, ominaispaino 3,27–3,37. Forsteriitti Fo sulaa vasta epätavallisen korkeassa lämpötilassa, 1 900 asteessa, mutta fayaliitti Fa 1 200 asteessa. Oliviinia käytetään kiuaskivenä. Suomessa oliviinia louhitaan yhdestä Mäntyharjulla sijaitsevasta esiintymästä.
Oliviini kiuaskivenä
Geologian tutkimuskeskus on suorittanut erittäin perusteellisen tutkimuksen Mäntyharjun oliviiniesiintymästä. Kivi todettiin kemialliselta ja mineraaliselta koostumukseltaan varsin poikkeukselliseksi. Tällaista ei ole Suomesta muualta löydetty. Tutkimuskeskus on testannut kiven saunakiukaissa ja toteaa sen varsin sopivaksi kiuaskivimateriaaliksi.
Teknillisen korkeakoulun taloudellisen geologian laboratoriossa suoritettujen tutkimusten mukaan (prof. Heikki Niini) oliviinikivi on tasalaatuista ja lujaa ja sen päämassan muodostaa harvinainen, poikkeuksellisen terve, kova ja erittäin hyvin kuumuutta kestävä oliviini. Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen geotekniikan laboratorion kehittämän kivilaatuluokituksen mukaisesti arvioiden Mäntyharjun oliviinikivi on rapautuneisuudeltaan Rp0 (rapautumaton). Itse oliviiniesiintymässä on tiheässä mikroskooppisen ohuita kloriitti-serpentiinijuonia. Kiveä on siksi helppo murskata sopivankokoisiksi kiuaskiviksi. Kiven erityisen korkean ominaispainon sekä sen hyvän ominaislämpökapasiteetin ja lämmönjohtavuuden ansiosta kivi sitoo ja luovuttaa lämpöä tasaisesti ja pitkään. Tasainen lämpölaajeneminen hidastaa kaikille kiville ominaista rapautumista saunan lämpötilavaihteluissa. Oliviinikivestä ei aiheudu terveydelle haittaa sen rikittömyyden ja kivipölyttömyyden vuoksi, mutta myös siksi, että sen uraanipitoisuus on äärimmäisen vähäinen, toisin sanoen kivestä ei vapaudu syöpää aiheuttavaa radonkaasua, niin kuin tavanomaisesta kivestä, ennen kaikkea graniiteista ja gneisseistä.
Lana Wood
pienoiskuva|Lana Wood vuonna 1966 Lana Wood (oik. Svetlana Gurdin, s. 1. maaliskuuta 1946, Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja valokuvamalli.
Lana Wood on Natalie Woodin sisar.
Ronald Reagan
Ronald Wilson Reagan (6. helmikuuta 1911 Tampico, Illinois, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain 40. presidentti (1981–1989) ja Kalifornian 33. kuvernööri. Reagan edusti republikaanisen puolueen konservatiivista laitaa.
Ennen poliittista uraansa Reagan näytteli yli 50 Hollywood-elokuvassa ja toimi Yhdysvaltain elokuvanäyttelijöiden liiton puheenjohtajana. Hän kannatti nuorena demokraattista puoluetta, mutta siirtyi vähitellen republikaaniksi. Reaganista tuli kansallisesti tunnettu poliittinen puhuja 1950-luvulla kun hän kiersi maata General Electricin edustajana. Hänet valittiin Kalifornian kuvernööriksi ensimmäisen kerran 1967. Reagan pyrki republikaanien presidenttiehdokkaaksi kolme kertaa, ja kolmannella kerralla 1980 hän voitti ehdokkuuden ja myös presidentinvaalin.
Presidenttinä Reagan leikkasi veroja ja kasvatti Yhdysvaltain puolustusmenoja. Hänen kaudellaan maa koki taloudellisen nousukauden, minkä ansiosta Reagan valittiin uudelleen presidentiksi 1984. Reagan vastusti ensimmäisellä kaudellaan voimakkaasti kommunismin leviämistä ja pyrki romahduttamaan Neuvostoliiton kiihdyttämällä kilpavarustelua. Toisella kaudellaan hän aloitti Neuvostoliiton johtajan Mihail Gorbatšovin kanssa lähentymisen. Tämä idän ja lännen lähentyminen johti kylmän sodan päättymiseen.
Reagan tunnettiin optimistisena ja isänmaallisena johtajana sekä innostavana puhujana, joka keskittyi itse suuriin linjoihin ja delegoi vastuuta ministereilleen ja avustajilleen. Hän on edelleen yksi maan suosituimmista toisen maailmansodan jälkeisistä presidenteistä.
Varhainen elämä
Ronald Wilson Reagan syntyi Tampicossa Illinoisissa 6. helmikuuta 1911 Jack Reaganin ja Nelle Wilson Reaganin toisena poikana. Ronaldin vanhemmat olivat irlantilaista ja skotlantilaista sukujuurta. Isä Jack oli kenkäkauppias. Äiti Nelle omistautui perheelleen mutta harrasti myös runonlausuntaa erilaisissa tilaisuuksissa ympäri maata. Reagan sai ristimänimensä Ronald Wilson isoenonsa mukaan. Reaganista käytettiin nuorena lempinimeä Dutch. Hänellä oli isoveli Neil.
Perhe muutti Illinoisin sisällä usein ja asettui lopulta Dixoniin 1920. Isä Jack oli alkoholisti, mikä haittasi perheen toimeentuloakin. Ronald kutsui lapsuuttaan idylliseksi ja onnelliseksi, vaikka perhe olikin köyhä.
Reagan valmistui high schoolista 1928. Hänen keskiarvonsa oli matala B. High school -aikanaan hän kiinnostui näyttelemisestä. Reagan kuului Disciples of Christ -kirkkoon, jonka optimistisen, ahkeruutta ja moraalia korostavan sekä edistysuskoisen ideologian hän toi myöhemmin poliittiseen ajatteluunsakin. Reagan menestyi koulussa hyvän muistinsa ansiosta, jota hänen ystävänsä ovat kuvanneet valokuvamuistiksi.
Reagan luki pääaineinaan sosiologiaa ja taloustieteitä Eureka Collegessa ja valmistui 1932. Hän toimi Eurekassa opiskelijayhdistyksen puheenjohtajana. Hän osallistui innokkaasti myös collegen jalkapallo- ja uimajoukkueiden toimintaan.
Reaganin isä oli puoluekannaltaan demokraatti, kuten Ronaldkin nuoruusvuosinaan. Ronaldista tuli demokraattipresidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -politiikan suuri kannattaja vuoden 1932 jälkeen. Hän ei osoittanut nuorena vielä kiinnostusta puoluepolitiikkaan, vaikka olikin mukana collegensa opiskelijapolitiikassa.
Varhaiset työt
Reagan työskenteli kesät 1927–1932 hengenpelastajana uimarannalla Dixonin lähettyvillä. Hän pelasti 77 ihmistä hukkumiselta ja sai rannalle kunnialaatan.