cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marginaali-argumentti
Kritiikki
James Rachels on vastannut Machanille, että jos hyväksytään ajatus siitä, että lajin yksilöitä tulee kohdella sen mukaan mikä on normaalia sille lajille, niin se tarkoittaisi, ettei simpanssin, joka jostain syystä olisi saavuttanut kyvyn lukea ja kirjoittaa, tulisi päästä yliopistoon opiskelemaan, koska kyseessä ei ole "normaali" käytös simpanssille.
David Graham myös itse esittää kritiikkiä Machanin Lajille normaalius -argumenttia kohtaan. Graham esittää esimerkkinä tapauksen, jossa vakavaa Alzheimerin tautia sairastava potilas karkaa sairaalasta, varastaa auton ja ajaa lapsen yli. Lajille normaalius -argumentti vaatisi, että häntä pidettäisiin vastuullisena ja rangaistavana teostaan huolimatta hänen vakavasta muistisairaudestaan, koska hän on ihminen ja ihmisille on normaalia tulla pidetyksi vastuullisena ja rangaistavana.
Toisen vasta-argumentin on esittänyt Roderick Long, joskin hänen argumenttinsa koskee vain osaa niistä ihmisistä, joihin marginaaliargumentissa viitataan. Hänen mukaansa jos olento on joskus saavuttanut moraaliagenttiuden kehittymällä älyllisesti riittävälle tasolle, niin sillä on siitä lähtien täysi moraaliagenttius, vaikka se menettäisi nuo älylliset kyvyt tai ne heikkenisivät.
Orvokki Itä
thumb|Toivo Kärki ja Reino Helismaa työn touhussa. He tekivät menestyksekkäästi yhteistyötä 1950-luvun alusta aina Helismaan kuolemaan saakka. Orvokki Itä oli Reino Helismaan ja Toivo Kärjen yhteisesti käyttämä salanimi. Nimi on Helismaan keksimä anagrammi Toivo Kärjestä. Orvokki Idän nimissä tehdyissä lauluissa sanoittajana oli aina Helismaa, säveltäjänä Kärki, poikkeuksena kappale ”Lintu merellä”, jonka myös sävelsi Helismaa. Tunnetuimpia Orvokki Itä -nimellä kirjoitettuja kappaleita ovat muun muassa ”Sinun silmiesi tähden” ja ”Täysikuu”. Nimimerkki oli Helismaan tunnetuin.
Nimimerkillä kirjoitetut kappaleet eivät olleet mitään tiettyä tyyppiä. Osa kappaleista oli käännöskappaleita, joihin Helismaa kirjoitti salanimellä suomenkieliset sanat.
Kalifornia
Kalifornia (engl. ja ) on Yhdysvaltain osavaltio Pohjois-Amerikan länsirannikolla Tyynenmeren rannalla. Osavaltion väkiluku oli 39 538 223 vuonna 2020. Kalifornia on Yhdysvaltain väkiluvultaan suurin osavaltio ja pinta-alaltaan kolmanneksi laajin Alaskan ja Texasin jälkeen.
Osavaltiossa sijaitsevat Yhdysvaltain toiseksi ja viidenneksi suurimmat metropolialueet, Los Angelesin metropolialue sekä San Franciscon lahden ympäristö. Kahdeksan Yhdysvaltain viidestäkymmenestä suurimmasta kaupungista sijaitsee Kaliforniassa: Los Angeles, San Diego, San Jose, San Francisco, Fresno, Sacramento, Long Beach, ja Oakland. Osavaltion pääkaupunki on Sacramento. Eteläinen Kalifornia on tiheästi asuttu ja suurin osa väestöstä elää korkeintaan 80 kilometrin etäisyydellä Tyynestämerestä.
Osavaltion nimi tulee 1400-luvulla eläneen kirjailija Garci Rodríguez de Montalvon teoksesta Las sergas de Esplandián (ensimmäinen tunnettu painos vuodelta 1510), jossa esiintyy California-niminen saariparatiisi. Kalifornian alue itsenäistyi Espanjasta vuonna 1821 osana Meksikoa. Osa Yhdysvaltoja alueesta tuli vuonna 1848 Meksikon–Yhdysvaltain sodan seurauksena ja osavaltio vuonna 1850. Kalifornian kultaryntäys oli vuosien 1848–1855 välillä tapahtunut kultaryntäys. Siinä Kaliforniaan saapui noin 300 000 ihmistä Yhdysvalloista ja muualta maailmasta etsimään kultaa. Asutus levisi Kaliforniaan kuitenkin verrattain myöhään, sillä se sijaitsee Euroopasta tarkasteltuna kaukana lännessä. San Francisco oli tuolloin syrjäinen kaupunki. Kalifornian kasvuun vaikutti rautateiden rakentaminen ja tällä tavalla Kalifornia yhdistettiin muuhun maahan. Vuonna 1898 Kaliforniassa asui miljoona ihmistä.
Kalifornian talous perustui 1900-luvun alussa maatalouteen ja sieltä löydettyihin öljyesiintymiin. Kalifornia tuotti neljänneksen maailman öljystä vuonna 1930. Myöhemmin Kalifornia on tullut tunnetuksi elokuvateollisuudesta (Hollywood) ja Piilaakson teknologia-alan yrityksistä. Kalifornian talous on yhtä suuri kuin Isolla-Britannialla ja Ranskalla. Kalifornian kasvamiseen merkittäväksi taloudeksi on vaikuttanut Aasiasta tulevat rahtilaivat, jotka tuovat tavaraa kalifornialaisiin satamiin. Kaupankäynti Kiinan kanssa on Kalifornialle tärkeää.
Kaliforniassa on Yhdysvaltojen osavaltioista korkein köyhyysaste. Vuonna 2014 Kalifornian väestöstä 15 miljoonaa oli latinalaisamerikkalaisia. Tämä on noin 40 prosenttia väestöstä. Kalifornialla on yhteinen raja Meksikon kanssa ja rajalla on useita rajanylityspaikkoja.
Maantiede
pienoiskuva|Kalifornian kartta.
Sijainti ja maastonmuodot
Kaliforniaa rajoittavat Tyynimeri, Oregon, Nevada, Arizona ja Meksikon Baja California. Maantieteellisesti se koostuu hedelmällisestä Keskuslaaksosta, vuorijonoista ja aavikoista. Pääosa asutuksesta on viileimmillä rannikon alueilla Tyynenmeren rannalla, erityisesti San Franciscossa, San Joséssa, Los Angelesissa ja San Diegossa. Osavaltion pääkaupunki Sacramento sijaitsee kuitenkin Keskuslaaksossa.
Idässä Keskuslaaksoa rajaa Sierra Nevada, pohjoisessa Kaskadit ja etelässä Tehachapivuoret. Korkein kohta on Mount Whitney Sierra Nevadalla 4 418 metriä. Sierra Nevadan vuoristossa sijaitsee myös Yosemiten kansallispuisto. Etelässä vuorien takana on Mojaven aavikko, jonka koillispuolella sijaitsee Kuolemanlaakso, Pohjois-Amerikan matalin ja kuumin paikka. Tyynenmeren rannalla kasvaa suojeltuja punapuita (Sequoia sempervirens). Ne ovat maailman korkeimpia puita. Mammuttipetäjät (Sequoiadendron giganteum) kasvavat Sierra Nevadalla. Ne ovat tilavuudeltaan maailman suurimpia puita.
Kalifornia tunnetaan maanjäristyksistään, joita esiintyy San Andreasin siirroksen alueella. Alueella on myös aktiivisia tulivuoria, kuten Mammoth Mountain. Lassen Peak -tulivuori purkautui viimeksi vuonna 1917. Kaliforniassa on usein vaarallisia maastopaloja. Lokakuussa 2003 Etelä-Kalifornian maastopalot polttivat 800 000 eekkeriä (noin 3 200 neliökilometriä), tuhosivat 3 400 kotia ja tappoivat 22 henkeä. Lokakuussa 2006 maastopalojen sammutustöissä kuoli useita palomiehiä.
Ilmasto
Kalifornian ilmasto vaihtelee suuresti paikasta toiseen, sillä osavaltio on pitkä pohjois–eteläsuunnassa, sen länsiosat ovat rannikolla ja itäosat sisämaassa vuorten suojassa, ja korkeuserotkin ovat suuret Kuolemanlaaksosta merenpinnan alapuolelta Mount Whitneylle yli neljän kilometrin korkeuteen.
Suuressa osassa osavaltiota vallitsee välimerenilmasto: kesät ovat kuumia ja kuivia, talvet viileitä ja sateisempia. Kylmä Kalifornian merivirta rannikon lähellä viilentää rannikkoalueiden kesiä, sisämaassa kesät ovat kuumempia. Vuoristossa on vuoristoilmasto. Vuorijonojen takana on aavikkoalueita.
Historia
Ennen eurooppalaisten tuloa Kalifornian alueella asui yli 70 eri intiaaniheimoa, kuten chumashit, pomot ja salinanit.
Ensimmäinen Tyynenmeren rannikkoa tutkinut eurooppalainen oli Juan Rodriguez Cabrillo vuonna 1542, häntä seurasi 37 vuotta myöhemmin Francis Drake 1579. 1700-luvun lopulla espanjalaiset lähetyssaarnaajat perustivat pieniä asumuksia Kalifornian niemimaan pohjoispuolelle. Espanja sai Kalifornian haltuunsa juuri ennen venäläisten tuloa sinne, venäläiset perustivatkin vain muutamia asutuspaikkoja. Meksikon itsenäistyttyä lähetysasemat joutuivat Meksikon hallitukselle, ja ne purettiin ja hylättiin.
Eurooppalaiset siirtolaiset julistautuivat itsenäiseksi Kalifornian tasavallaksi 10. kesäkuuta 1846 kapinoiden Meksikoa vastaan. Presidenttinä oli William B. Ide. Tasavalta kuitenkin päättyi lyhyeen 9. heinäkuuta kommodori John D. Sloatin taistelulaivan purjehdittua San Franciscon lahteen ja vaadittua Kaliforniaa Yhdysvalloille. Vuoden 1847 Meksikon–Yhdysvaltain sodan jälkeen Kalifornia jaettiin valtioiden kesken. Meksikon puoleisesta Baja Californiasta tuli Baja Californian ja Baja California Surin osavaltiot ja Yhdysvaltain puoleisesta Alta Californiasta Yhdysvaltain Kalifornian osavaltio 1850. vasen|pienoiskuva|[[San Franciscon satama 1850-luvun alussa.]] Kalifornian kultalöytöjen jälkeen vuonna 1848 alueella alkoi väkiryntäys. Tuolloin Kaliforniassa oli noin 4 000 espanjaa puhuvaa asukasta.
Ensimmäinen rautatie yhdisti rannikot 1869. Kalifornian havaittiin soveltuvan trooppisten hedelmien kasvatukseen ja maanviljelyyn yleensä.
Vuosina 1900–1965 asukasluku kasvoi alle miljoonasta Yhdysvaltain suurimmaksi. Väestö koostuu lukuisista etnisistä ryhmistä ja on monikulttuurinen. Osavaltio on nykyisin Yhdysvaltain teknologian ja elokuvateollisuuden keskus ja merkittävä maataloustuottaja. Kaliforniassa päätettiin sallia kannabiksen viihdekäyttö vuoden 2016 presidentinvaalien yhteydessä suoritetussa äänestyksessä ja ensimmäiset lisensoidut kannabismyymälät avasivat ovensa 1. tammikuuta 2017. Yli 21-vuotiaat voivat ostaa enintään 28 grammaa raakakannabista tai siihen verrattavan määrän muita kannabistuotteita yhdellä ostokerralla. Kotonaan saa kasvattaa enintään kuusi kannabiskasvia. Käyttö julkisilla paikoilla on kuitenkin edelleen kiellettyä.
Hallinto
pienoiskuva|200px|[[California State Capitol]] Kalifornian osavaltion lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Ylähuoneessa eli senaatissa on 40 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 80 jäsentä. Alahuoneen jäsenet valitaan kahdeksi vuodeksi, senaattorit neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Hänet valitaan neljän vuoden välein osavaltion parlamenttivaalien yhteydessä. Vuodesta 2019 kuvernöörinä on toiminut Gavin Newsom. Newsom voitti vaalit jatkokaudelleen marraskuussa 2022.
Kuolemanrangaistus on käytössä Kaliforniassa. 725 vankia odotti kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa tammikuussa 2020. Vuoden 1976 jälkeen osavaltio on suorittanut kolmetoista teloitusta, joista viimeisin suoritettiin 2006. Kuvernööri Gavin Newsom on ilmoittanut, ettei ketään teloiteta hänen kautensa aikana.
Talous
pienoiskuva|vasen|[[Hollywood-kyltti on Kalifornian mittavan viihdeteollisuuden parhaiten tunnettu symboli.]] pienoiskuva|[[Piilaakso on Kalifornian tietokonealan keskus, joka sijaitsee San Franciscosta etelään.]] pienoiskuva|Kalifornian bruttokansantuote sektoreittain vuonna 2015.
Elinkeinoelämä
Kalifornia tuottaa 13 prosenttia Yhdysvaltain bruttokansantuotteesta. Osavaltion bruttotuote (, GSP) on noin 1,55 biljoonaa (1 550 000 000 000 Yhdysvaltain dollaria vuonna 2004) ollen suurempi kuin minkään muun Yhdysvaltain osavaltio. Valtiona Kalifornia sijoittuisi seitsemänneksi maailmassa Yhdysvaltain, Kiinan, Japanin, Saksan, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan jälkeen (ostovoiman mukaan).
Kalifornia on myös koti useille merkittäville talouden aloille kuten Hollywood (viihdeteollisuus), Kalifornian Keskuslaakso (maatalous), Piilaakso (tietokoneet ja huipputeknologia) ja viinintuotantoalueet kuten Santa Barbara ja Pohjois-Kalifornian Wine Country.
Tärkeimpiä maataloustuotteita ovat hedelmät, vihannekset, maitotuotteet ja viinit. Piilaakson korkean teknologian alat ajautuivat taantumaan Internet-buumin jälkeen, mutta lääketieteellinen tekniikka, videopelit ja animaatio ovat tuoneet kasvua.
Kalifornia tuottaa viisi prosenttia sähköstä aurinkoenergialla.
Liikenne
Los Angelesin kansainvälinen lentoasema ja San Franciscon kansainvälinen lentoasema ovat ensisijaisia solmukohtia Tyynenmeren ylittävälle ja Pohjois-Amerikan itä-länsisuuntaiselle liikenteelle. Osavaltiossa on noin tusina muuta tärkeää siviililentoasemaa ja lukuisia muita laskeutumispaikkoja pienemmille lentokoneille.
Kaikkiaan osavaltiossa on 145 lentoasemaa.
Kalifornian 37 satamasta Long Beachin satama oli rahtimäärillä mitaten Yhdysvaltojen neljänneksi vilkkain, ja Los Angelesin satama yhdeksänneksi vilkkain vuonna 2011.
Yhdysvalloissa Kalifornia on ollut autojen päästöjen sääntelyn edelläkävijä. pienoiskuva|San Diego
Väestö
Kaliforniassa on 478 kaupunkia, joista suurin osa on metropolialueilla. Osavaltion asukkaista 68 % asuu kahdella suurella metropolialueella, Suur-Los Angelesin ja San Franciscon lahden alueella. Väestönlaskennan mukaan Kaliforniassa ei ole selkeää enemmistöryhmää. Espanjaa puhuvia on noin kolmannes, muita merkittäviä ryhmiä ovat aasialaiset, mustat ja intiaanit. Espanjan puhujien ennustetaan olevan enemmistönä vuoteen 2040 mennessä.
Suurimpien kaupunkien asukasluvut
pienoiskuva|Los Angeles
(Tilastot huhtikuulta 2020)
Kielet
Vuonna 2005 kalifornialaisista yli 5-vuotiaista puhui äidinkielenään englantia 57,59 % ja espanjaa 28,21 %. Filipino oli kolmanneksi puhutuin kieli 2,04 % osuudella, seuraavana kiina 1,59 %, vietnam 1,4 % ja korea 1,05 %.
Uskonnolliset ryhmät
pienoiskuva|San Francisco Uskonnollinen jakauma oli vuonna 2014 seuraava :
Kulttuuri
Kaliforniassa on monia tunnettuja yliopistoja. Kalifornian yliopisto toimii kymmenellä kampuksella.
Kaliforniassa on monia tunnettuja huvipuistoja kuten Disneyland.
Kalifornian kulttuurielämälle on ollut tyypillistä yksityisen rahan käyttäminen näyttäviin kulttuurilaitoksiin kuten gallerioihin, museoihin ja konserttisaleihin.
Hollywood ja sen ympäristö ovat vetäneet puoleensa elokuvantekijöitä alan alkuvuosista lähtien. Kalifornian eteläosissa on paljon auringonpaistetta, kohtuulliset lämpötilat, monipuolinen maasto ja paljon erilaista koulutettua työvoimaa tarjolla. 1920-, 1930- ja 1940-lukujen filmitähdet, ohjaajat ja muut kuuluisuudet tungeksivat Hollywoodissa ja rakennuttivat sinne ökykartanoitaan. Toisen maailmansodan jälkeen televisio ja tuotantorakenteiden kehittyminen muuttivat alaa pysyvästi, mutta 2000-luvulla on näkynyt merkkejä Hollywoodin uudesta noususta.
Kultakuumeen aikana San Francisco houkutti kirjailijoita siinä missä teatteri- ja musiikkipiirejäkin. Ensimmäiset Kaliforniassa työskennelleet kirjailijat olivat syntyneet muualla. Toinen sukupolvi, kuten Jack London ja John Steinbeck olivat jo Kaliforniassa syntyneitä. Kultakauden Hollywoodiin muutti myös kirjailijoita, jotka tekivät muun työn ohessa käsikirjoituksia tai kuvasivat paikallista elämänmenoa.
Kalifornian kansalliseläin on karhu (Ursus arctos californicus tai Ursus californicus), kansallispuu punapuu ja kansalliskukka kaliforniantuliunikko.
Urheilu
pienoiskuva|[[Los Angeles Memorial Coliseum]] Kaliforniassa kisattiin talviolympialaiset vuonna 1960 (Squaw Valley) ja kesäolympialaiset vuosina 1932 (Los Angeles) ja 1984 (Los Angeles), sekä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1994. Vuoden 2028 kesäolympialaiset järjestetään Los Angelesissa.
Kaliforniassa on kisattu pitkään moottoriurheilussa. Long Beachissa kisataan joka vuosi IndyCar-sarjan kisa. Myös lainelautailu eli surffaus on suosittua Kaliforniassa.
Seutula
Seutula on Vantaan Kivistön suuralueeseen kuuluva kaupunginosa, joka sijaitsee Vantaanjoen mutkan sisäpuolella. Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Katriinan sairaala, Seutulan koulu, Seutulan kappeli, Katrinebergin kartano ja Königstedtin kartano.
pienoiskuva|vasen|[[Seutulan koulu Vantaan Seutulassa.]] pienoiskuva|vasen|[[Seutulan kappeli.]] pienoiskuva|vasen|[[Katriinan sairaala Seutulassa.]] Seutula on myös Helsingin pitäjän keskiaikaisperäinen maarekisterikylä, joka ulottuu pohjoisessa Rajakoskelle asti, idässä Lavankoon asti käsittäen koko Kiilan kaupunginosan ja etelässä Seutulan kylään kuuluu myös Sotilaskorpi. Sen sijaan joen mutkan läntisin osa, Königstedtin kartano ja siitä länteen, kuuluu Riipilän maarekisterikylään.
Seutulaa pidetään myös kaupunginosaa laajempana alueena, ja siellä toimii aktiivinen kyläyhdistys.
Tuusulantieltä Ruskeasannalta Seutulaan johtaneen Seutulantien varteen rakennettiin 1950-luvulla uusi Helsingin lentokenttä (1952), nykyinen Helsinki-Vantaan lentoasema (1977). Jo rakennusvaiheessa sitä alettiin yleisesti kutsua Seutulan lentokentäksi, koska Tuusulantiellä oli viitta Seutulaan. Todellisuudessa lentokenttä rakennettiin noin 8 km Seutulasta kaakkoon, Veromiehenkylän ja Kirkonkylän pohjoisosiin. Nykyisin Lentokenttä on oma kaupunginosansa.
Seutula-nimi yhdistetään usein vankiloihin, vaikkei sellaista täsmällisesti ole paikalla sijainnutkaan. Mielleyhtymä johtuu siitä, että lentokentän rakentamisessa käytettiin vankityövoimaa. Lentoasemalla toimi vuoteen 2009 saakka avovankila, aikaisemmalta nimeltään Seutulan työsiirtola. Siellä kenttätyötä teki muun muassa rattijuoppoudesta vangittuja 1960-luvun julkisuuden hahmoja, muun muassa Irwin Goodman, mikä toi tämän toiminnan esiin. Irwin Goodman myös levytti aiheesta Vexi Salmen sanoittamat kappaleet ”Terveisiä Seutulasta” ja ”Autolla Kanarian saarille”.
Kultanainen
Kultanainen (tai Tie huipulle, The Lonely Lady) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Harold Robbinsin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Pia Zadora, Lloyd Bochner, Bibi Besch, Joseph Cali, Anthony Holland, Jared Martin, Ray Liotta, Kerry Shale, Sandra Dickinson ja Glory Annen Clibbery. Elokuvan on ohjannut Peter Sasdy. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti kuusi Razzie-palkintoa: huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta käsikirjoituksesta, huonoimmasta laulusta ja huonoimmasta musiikista.
Talviolympialaiset 1948
Lajit
Olympialaisten ohjelmassa oli 22 kilpailutapahtumaa yhdeksässä eri urheilulajissa.
Lisäksi mukana oli kaksi näytöslajia:
Osallistujat
Vuoden 1948 talviolympialaisiin osallistui 669 urheilijaa 28 maasta. Osallistujista 592 oli miehiä ja 77 naisia.
Mitalitaulukko
Vuoden 1948 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan jakoivat Ruotsi ja Norja.
Andreas Carlgren
Andreas Carlgren (s. 8. heinäkuuta 1958 Upplands-Bro, Ruotsi) on Ruotsin keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Ruotsin ympäristöministerinä vuosina 2006–2011.
Carlgren kertoi vuonna 1995 julkisesti olevansa homoseksuaali. Hän oli keskustapuolueen ensimmäinen julkisesti homoseksuaali korkea-arvoinen edustaja. Yhdessä Tobias Billströmin kanssa hän on myös Ruotsin ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen ministeri.
Otto Åkesson
Ernst Otto Åkesson (14. lokakuuta 1872 Viipuri – 29. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja Maalaisliiton ministeri.
Åkessonin vanhemmat olivat hovineuvos, lääketieteen ja kirurgian tohtori Axel Eric Åkesson ja Boije af Gennäs -aatelissuvun vapaaherralliseen haaraan kuulunut Anna Mathilda Boije af Gennäs. Åkesson pääsi ylioppilaaksi 1890 ja hän suoritti yleisen oikeustutkinnon 1893 ja sai varatuomarin arvon 1896.
Åkesson oli Viipurin kaupungin maistraatin notaarina 1901, mutta joutui sitten lähtemään maanpakoon vuosiksi 1903–1905 vastustettuaan venäläistämistoimia. Palattuaan Suomeen hän toimi maistraatin oikeusneuvosmiehenä 1906 ja raastuvanoikeuden nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1906–1913 sekä Viipurin hovioikeuden apujäsenenä eri aikoina 1908–1912 ja Viipurin kaupunginvaltuuston notaarina 1910–1911. Hän oli vangittuna Pietarin Krestyn vankilassa yhdenvertaisuuslain vastustamisesta 1913–1914. Vapauduttuaan Åkesson oli asianajajana Helsingissä 1914–1917. Åkesson osallistui sittemmin itsenäisyysaktivistien toimintaan. Hän kuului ruotsalaista kansanpuoluetta edustaen Aktiivisen Komitean johtoon.
Suomen itsenäistyttyä Åkesson oli eduskunnan oikeusasiamiehen varamies 1921, Viipurin hovioikeuden sihteeri 1922, Rajajoen tuomiokunnan tuomari 1924–1932 ja viimeksi hän toimi asianajajana Helsingissä 1936–1939.
Åkesson oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1917–1919 ja Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1922–1924. Åkesson oli oikeusministerinä Kallion I hallituksessa 1922–1923.
Etsivä keskuspoliisi pidätti 3. elokuuta 1923 oikeusministeri Otto Åkessonin käskystä vuonna 1920 perustetun Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) johtajat ja koko eduskuntaryhmän, kaikkiaan yli 200 ihmistä epäiltynä valtiopetoksen suunnittelusta. Lisäksi Etsivä keskuspoliisi takavarikoi SSTP:n arkiston ja sulki kirjapainot, jotka olivat tekemisissä puolueen kanssa. Teon yllättämä Kallion hallitus teki kyselyitä asiasta, mutta Åkesson ja Etsivän keskuspoliisin päällikkö Frans Klemetti lupasivat että todisteita, jotka sitoisivat puolueen vallankumoukselliseen ja epäisänmaalliseen toimintaan, löytyisi. Riittäviä todisteita ei kuitenkaan löytynyt.
Sveitsin maahockeymaajoukkue
Sveitsin miesjoukkue osallistui kesäolympialaisiin ensimmäisen kerran Amsterdamissa 1928. Yhteensä maajoukkue on kilpaillut olympiatasolla viidesti parhaana sijoituksenaan Lontoon vuoden 1948 kisojen viides sija. Maailmanmestaruuskilpailuihin Sveitsi ei ole osallistunut. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Sveitsi on osallistunut kuudesti sijoittuen parhaimmillaan kahdeksanneksi vuonna 1970.
Eniten miesten maaotteluja sveitsiläisistä on pelannut Christian Cavallet.
Sijoitukset
Kesäolympialaiset
EM-kilpailut
Tampico
Tampico on kaupunki Meksikon Tamaulipasin osavaltiossa Pánuco-joen pohjoisrannalla 10 km päässä Meksikonlahden rannalta. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 307 300.
Kaupunki sijaitsee Meksikon öljyntuotantoalueen keskellä ja yksi maan tärkeimmistä satamista. Öljyn lisäksi sieltä viedään hopeaa, kuparia, puutavaraa, villaa, hamppua ja muita luonnontuotteita.
Nykyinen kaupunki sai kaupunginoikeudet vuonna 1824. Aiemmin paikalla oli espanjalaisten vuonna 1554 perustama Tampico Alto.
SHOK
SHOK eli strategisen huippuosaamisen keskittymä on suomalaisen yritysten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten muodostaman yhteistyömuodon nimitys. SHOK:in tavoitteena on nopeuttaa tutkimustulosten hyödyntämistä ja siten ylläpitää kilpailukykyä yritysten ja yhteiskunnan kannalta tärkeimmillä aihealueilla. Toiminta on aloitettu vuonna 2008 ja vuoteen 2011 mennessä kyseisiä keskittymiä oli perustettu kuusi kappaletta.
Sipilän hallitus linjasi toukokuussa 2015 hallituksen strategisessa ohjelmassa merkittävistä Tekesin avustusvaltuuksiin kohdistuvista leikkauksista ja Tekesin strategisten huippuosaamisen keskittymien julkisen rahoituksen vaiheittaisesta alasajosta.
SHOK:in perustaminen
SHOK muodostuu yritysten ja tutkimusorganisaatioiden yhteisesti omistamasta tutkimusorganisaatiosta. Jokaisen SHOK:n toiminnasta vastaa voittoa tavoittelematon osakeyhtiö, jonka osakkaita ovat kyseisen SHOK:in aihealueen keskeiset yritykset, yliopistot ja tutkimuslaitokset. Osakeyhtiön osakkaat laativat SHOK:n tutkimusstrategian ja päättävät sen toteuttamisesta. Myös muut tahot voivat osallistua SHOK:n tutkimusohjelmiin ja hankkeisiin.
Tausta
SHOKien taustalla on tiede- ja teknologianeuvoston 27. kesäkuuta 2006 hyväksymä raportti strategisen huippuosaamisen keskittymien ja kansallisten infrastruktuurien kehittämisestä. Raportin mukaan Suomeen perustetaan kansainvälisiä tieteen, teknologian ja innovaatiotoiminnan strategisen huippuosaamisen keskittymiä elinkeinoelämän ja yhteiskunnan tulevaisuuden kannalta keskeisille osaamisen aloille.
Rahoitus
Julkiset rahoittajat kuten Tekes ja Suomen Akatemia ovat sitoutuneet SHOK:n pitkäjänteiseen rahoitukseen. Tekes on SHOK:n julkinen päärahoittaja. Tekesin kaikesta rahoituksesta suunnataan keskittymiin noin 20 prosenttia.
Biotalous
Finnish Bioeconomy Cluster FIBIC Oy kehittää suomalaista bioteollisuutta. Sen toimitusjohtaja on Christine Hagström-Näsi.
Rakentaminen
RYM Oy kehittää rakennusteollisuutta. Sen toimitusjohtaja on Ari Ahonen.
Energia ja ympäristö
CLEEN Oy (Cluster for Energy and Environment) on energia- ja ympäristöalan yritysten sekä tutkimuslaitosten vuonna 2008 yhdessä perustama SHOK. CLEEN Oy:n tehtävänä on koota suomalaista energia- ja ympäristöalan huippuosaamista entistä kilpailukykyisemmiksi kokonaisuuksiksi. CLEEN Oy:llä on omistajina kansainvälisiä yrityksiä, jotka harjoittavat Suomessa huomattavaa energia- ja ympäristöalan T&K –toimintaa sekä kansallisesti merkittävimmät tutkimusyhteisöt.
Metallituotteet ja koneenrakennus
FIMECC Oy on metallituotteet ja koneenrakennus -alan yritysten sekä tutkimuslaitosten vuonna 2008 yhdessä perustama strategisen huippuosaamisen keskittymä (SHOK). Yhtiö toimii tieteen, teknologian ja innovaation keskittymänä Suomen metalliteollisuuden ja koneenrakennuksen aloilla. FIMECC Oy:n tehtävänä on edesauttaa kone- ja metalliteollisuuden uudistumista.
Terveys ja hyvinvointi
SalWe Oy on Espoossa kotipaikkaansa pitävä voittoa tavoittelematon terveyden ja hyvinvoinnin palveluyritys, joka perustettiin vuonna 2009 strategisen huippuosaamisen keskittymäksi (SHOK) koordinoimaan toimialan tutkimusohjelmia. Tavoitteena on rakentaa yhteistä osaamista ja kansainvälistä liiketoimintaa yritysten ja tutkimustahojen yhteistyöllä.
Tieto-ja viestintäteollisuus
DIGILE Oy on Espoossa kotipaikkaansa pitävä tieto- ja viestintäteollisuuden palveluyritys, joka perustettiin vuonna 2008 ensin nimellä Tivit Oy, strategisen huippuosaamisen keskittymäksi koordinoimaan toimialan tutkimusohjelmia.
SHOK-toiminnan arviointi
Yritys- ja tutkimusosapuolet ovat pääosin olleet tyytyväisiä SHOK-toimintaan. Kattavimmissa selvityksissä SHOK:eihin osallistuneet yritykset ovat toivoneet SHOK:eilta selkeämpiä tavoitteita ja kansainvälisyyttä. Kritiikkiä on esitetty siitä, että näkyviä tuloksia ei ole vielä tarpeeksi. Toisaalta SHOK:ien aikajänne on 5-10 vuotta, joten monia konkreettisia tuloksia on syytä odottaakin vasta myöhäisemmässä vaiheessa.
Keväällä 2012 SHOK:ien toiminnasta suoritetaan laajempi arviointi. Se kritisoi energia- ja ympäristöalan ja rakennetun ympäristön SHOK:eja liian laajasta tutkimusohjelmasta ja väitti, että sama tutkimus syntyisi ilman SHOK:iakin. Raportissa kiinnitettiin huomiota, että metsäteollisuuden kiinnostus biotalous-SHOK:iin hiipuu ja tieto- ja viestintäteollisuuden SHOK:ista puuttuvat terävyys ja kunnianhimo, mutta toisaalta metallituotteiden ja koneenrakennuksen SHOK on lisännyt alan tutkimustoimintaa ja terveys- ja hyvinvointialan osalta SHOK on lisännyt alan verkostoitumista.
Olaus Bureus
Olaus (Olof, Olavi) Bureus eli Bure (2. syyskuuta 1578 Säbrå, Ångermanland, Ruotsi – 13. joulukuuta 1655 Turku) oli ruotsalainen lääkäri ja lakimies.
Bureus opiskeli lääketiedettä ulkomailla ja hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Baselissa vuonna 1611. Ruotsiin palattuaan hän toimi Itä-Götanmaan herttuan Juhanan ja kuningas Kustaa II Aadolfin henkilääkärinä. Hän siirtyi kuitenkin lakitieteelliselle uralle ja toimi ensin 1621–1633 Tukholman pormestarina ja sitten 1633–1640 Turun hovioikeuden varapresidenttinä.
Bureus teki myös vuosina 1620–1621 pohjapiirrokset Tornion, Kokkolan ja Uudenkaarlepyyn kaupungeista sekä useista Ruotsin puolelle Pohjanlahden rannikolle perustetuista uusista kaupungeista. Kartanpiirtäjänä tunnettu Andreas Bureus oli Olaus Bureuksen veli.
Kenji Yamaki
Kenji Yamaki (s. 18. elokuuta 1964 Jokohama) on japanilainen karateka. Hän voitti aktiiviurallaan World Openin 1995 ja on kolminkertainen Japanin mestari. Yamaki on opettanut 2002 lähtien karatea Yhdysvalloissa. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa The Punisher – Rankaisija, jossa pääosaa esitti Dolph Lundgren.
Nuoruus
Yamaki oli high schoolissa koulukiusattu ja kärsi anemiasta. Hän yritti kolmeen otteeseen itsemurhaa muun muassa aikomuksenaan hypätä talon katolta. Ollessaan 15-vuotias Yamaki oli kasvanut yli 180 senttimetriä pitkäksi, mutta painoi 54 kiloa. Hän kiinnostui sittemmin 1980 kyokushin karatesta nähdessään kotikaupungissaan Kawasakissa heidän salinsa harjoituksia. Karate auttoi Yamakia henkisesti ja hän halusi tulla maailmanmestariksi. Vuoden harjoittelun jälkeen hän kertoi kiusaamisen loppuneen.
Kilpaura
Yamaki saavutti ensimmäisen asteen mustan vyön 20-vuotiaana ja 1986 saavutti pronssia Japanin mestaruuskisoissa. Hän jatkoi menestystään 1980-luvun loppuun saakka. Yamaki selvisi ensimmäisissä MM-kilpailuissa 32 parhaan joukkoon yli 180 osallistujan joukosta. 1988 hän saavutti toistamiseen pronssia Japanin mestaruuskisoissa ja seuraavissa 1989 Yamaki voitti ensimmäisen Japanin mestaruutensa.
Yamaki päätti kilpauransa voitettuaan 1995 maailmanmestaruuden. Hän eteni turnauksessa viimeiselle pudotuspelikierrokselle. Yamaki voitti ensin kanadalaisen Jason Schertenkirkin, toisella kierroksella maamiehensä Taichiro Sugimuran. Tämän jälkeen hän voitti toisen maamiehensä Hiroki Kurosawan ja välierissä Tatsuya Iwasakin. Yamaki eteni tämän myötä loppuotteluun, jossa hän voitti toistamiseen Hajime Kazumin, kuten edellisvuoden Japanin mestaruuskisoissa.
Yamaki-ryu karate
Huhtikuussa 2002 Yamaki erosi Kyokushinliitosta ja perusti oman tyylisuunnan Yamaki-ryun. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa Yamaki on opettanut karatea yhdysvaltalaisille ja amerikanjapanilaisille Torrancessa, Kaliforniassa.
Öljymäki
Öljymäki (, tai Ma'aleh hazetim ) on Jerusalemin itäpuolella temppelialuetta vastapäätä kohoava pitkä vuori, jonka Kidronin laakso erottaa kaupungista. Mäen läntinen rinne oli entisaikoina öljypuiden peitossa, ja siellä sijaitsee Getsemanen puutarha. Itäisellä rinteellä on Beetfagen ja Betanian kylät. Pohjoinen kukkula on korkein (830 metriä merenpinnasta). Apostolien tekojen mukaan vuoren laki on Jeesuksen taivaaseenastumisen paikka. Öljymäen länsirinteellä ja Kidronin laaksossa on runsaasti eri kansallisuuksiin kuuluneiden ihmisten hautoja, koska Vanhassa testamentissa ennustetaan Herran tulemisen, kristityille Jeesuksen toisen tulemisen, tapahtuvan Öljymäellä. Öljymäelle on rakennettu useita kirkkoja, muun muassa Taivaaseenastumisen kappeli. Öljymäelle on haudattu tunnettuja israelilaisia kirjailijoita, poliitikkoja ja muita kuuluisuuksia.
Fatmir Vata
Fatmir Vata (s. 19. syyskuuta 1971, Rcesen, Albania) on albanialainen 170 senttimetriä pitkä jalkapalloilija. Saksan Bundesliigassa DSC Arminia Bielefeldin riveissä pelaavan Vatan pelipaikka on keskikenttäpelaaja.
Vata on edustanut urallaan NK Samoboria, FC Vukovaria ja NK Slaven Belupoa Kroatiassa sekä SV Waldhof Mannheimia ja nykyistä seuraansa Saksassa.
Albanian maajoukkueessa Vata on pelannut 17 ottelua, joista ensimmäisen jo vuonna 1996.
Alfred Vaucher
Alfred-Felix Vaucher (18. maaliskuuta 1887 – 22. toukokuuta 1993) oli ranskalainen teologi ja kirkkohistorioitsija. Hänet tunnetaan varsinkin hänen seitsemännen päivän adventismia käsittelevästä tutkimustyöstään. Hän työskenteli myös adventistisena julistajana.
Vaucher kiersi urallaan kaikkialla Euroopassa. Hän julkaisi yli 1 100 artikkelia ja pamflettia. Hän julkaisi myös kaksi kirjaa: L'Histoire du Salut ja Le P. Manuel Lacunza y Diaz.
Alfred Vaucher kuoli pari kuukautta 106-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen.
Karl-Heinz Rummenigge
thumb|Karl-Heinz Rummenigge Karl-Heinz ”Kalle” Rummenigge (s. 25. syyskuuta 1955 Lippstadt, Saksan liittotasavalta) on ammattilaisuransa lopettanut saksalainen jalkapalloilija ja nykyinen FC Bayern Münchenin sekä Euroopan jalkapalloseurojen yhdistyksen puheenjohtaja. Hän kuului 1980-luvulla maailman parhaimpiin jalkapalloilijoihin ja voitti maajoukkueessa kaksi kertaa MM-hopeaa 1982 ja 1986 sekä EM-kultaa 1980. Hän oli mukana myös 1978 MM-kisoissa, sekä EM-kisoissa 1984.
Rummenigge tunnettiin pelaajaurallaan tehokkaana joukkuepelaajana. Hänen alkuperäinen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä, mutta hän pelasi myös keskushyökkääjänä sekä piilokärkenä. Rummeniggea pidettiin erittäin nopeana ja hyvän tekniikan omaavana hyökkääjänä, jolla oli erinomainen viimeistelytaito. Hän kunnostautui myös pelinrakentajana ja maalien syöttäjänä.
Seurajoukkueura
Rummenigge osoittautui jo juniorijoukkueessaan lahjakkaaksi; hänet tunnettiin nimenomaan tehokkaana maalintekijänä. Hän pelasi 18-vuotiaaksi saakka kotikaupunkinsa joukkueessa Borussia Lippstadtissa ja luopui pankkivirkailijan urasta siirtyessään ammattilaisjalkapalloilijaksi Bayern Müncheniin. Bundesliigassa Rummenigge pelasi 10 kautta FC Bayern Münchenin joukkueessa tehden 162 maalia 310 ottelussa. Bayernissä hän saavutti kaksi Saksan mestaruutta, kaksi Saksan cupin voittoa ja kaksi Mestareiden liigan voittoa sekä voitti kolmena kautena (1980, 1981 ja 1984)Bundesliigan maalikuninkuuden. Hän ylsi parhaimillaan 29 maaliin kaudella 1980-1981.
Franz Xaver Schwarz
thumb|350px|Kansallissosialistisen puolueen kokous vuonna 1930. Schwarz on kuvassa keskellä Hitlerin oikealla puolella. Franz Xaver Schwarz (27. marraskuuta 1875 Günzburg, Baijeri, Saksa – 2. joulukuuta 1947) oli SS-Oberstgruppenführer ja kansallissosialistisen puolueen varainhoitaja lähes koko puolueen olemassaolon ajan.
Karl-Heinz Rummenigge
Seurajoukkueura
Rummenigge valittiin Euroopan parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 1980 ja 1981.
Italian Serie A:ssa Rummenigge pelasi kolme kautta Internazionalen joukkueessa, jonne hän siirtyi ennätyksellisellä 11 miljoonan saksan markan siirtosummalla 1984. Interiss' hän teki 24 maalia 64 ottelussa. Uransa viimeiset kaudet hän pelasi Sveitsissä geneveläisessä FC Servettessä lopettaen aktiiviuransa keväällä 1989. Viimeisellä kaudellaan hän voitti vielä Sveitsin liigan maalikuninkuuden.
Maajoukkueura
Rummenigge pelasi vuosina 1976–1986 Saksan A-maajoukkueessa 95 ottelua ja teki niissä 45 maalia. Hän oli maajoukkueen kapteeni kaikkiaan 51 A-maaottelussa vuosina 1980–1986.
Franz Xaver Schwarz
Kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan tammikuussa 1933 Schwarzista tuli Saksan valtiopäivien jäsen. Seuraavana vuonna Adolf Hitler antoi hänelle täydet valtuudet puolueen varojen hoitamiseen. Kesäkuussa 1933 Schwarz liittyi SS:ään ja heinäkuun alussa hänet nimitettiin SS-Obergruppenführeriksi (SS-kenraali). 20. huhtikuuta 1942 Hitlerin syntymäpäivänä Schwarz sai ylennyksen SS-Oberstgruppenführeriksi. Tämä arvo myönnettiin Schwarzin lisäksi vain kolmelle muulle henkilölle. Vuoteen 1945 mennessä Schwarz oli kerännyt puolueen kassaan yli miljardi Saksan markkaa.
Karl-Heinz Rummenigge
Maajoukkueura
Rummenigge pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 1976 ja teki heti avausottelussaan maalin. Hän vakiinnutti paikkansa Saksan maajoukkueessa vuonna 1978. Vaikka Saksa jäi jalkapallon MM-kisoissa kuudenneksi, Rummenigge teki turnauksessa kaksi näyttävää maalia Meksikoa vastaan ja yhden Itävallan verkkoon.
Franz Xaver Schwarz
Sodan viimeisinä päivinä Schwarz johti Volkssturm-yksikköä. Saksan antauduttua hän jäi vangiksi Yhdysvaltain asevoimille. Kuulustelujen ja terveysongelmiensa vuoksi Schwarz kuoli liittoutuneiden sotavankileirillä lähellä Regensburgia. Koska Schwarz oli polttanut kaikki puolueen varoja koskevat paperit ja koska hän kieltäytyi puhumasta kuulusteluissa, moni kansallissosialistisen puolueen rahoittaja jäi nimettömäksi. Hänet julistettiin kuolemansa jälkeen sotarikolliseksi oikeudenkäynnissä Münchenissä.
Karl-Heinz Rummenigge
Maajoukkueura
Vuoden 1980 EM-kisoissa Rummenigge voitti EM-kultaa Saksan joukkueen johtohahmona. Hän teki joukkueensa voittomaalin ottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Loppuottelussa hän syötti Horst Hrubeschin osuman Belgiaa vastaan. Rummenigge valittiin EM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi selkeällä äänten enemmistöllä.
Vuoden 1982 MM-kisojen aikaan Rummenigge kuului maailman johtaviin hyökkääjäpelaajiin. Hän teki Liittotasavallan ainoan maalin, kun Saksa hävisi avausottelunsa yllättäen Algerialle 1–2. Seuraavassa lohkovaiheen ottelussa Rummenigge viimeisteli hattutempun, kun Saksa voitti Chilen 4–1. Ottelu Englantia vastaan päättyi 0–0, kun hän oli osunut 88. minuutilla ylärimaan. Välierän Ranskaa vastaan Rummenigge aloitti loukkaantumisen takia vaihtopenkillä ja tuli kentälle vasta jatkoajalla. Hän teki maalin oltuaan vain viisi minuuttia kentällä, ja onnistui myös rangaistuspotkukilpailussa. Saksalaiset voittivat 5–4 ja etenivät loppuotteluun, jossa kuitenkin Italia oli parempi maalein 3–1. Rummenigge oli viidellä maalillaan turnauksen toiseksi paras maalintekijä ja hänet valittiin kisojen tähdistöön.
Vuoden 1986 MM-kisoissa Rummenigge kärsi Espanjan kisojen tavoin loukkaantumisista ja aloitti alkulohkon ottelut vaihtopenkillä. Loppuottelussa Argentiinaa vastaan hän onnistui maalinteossa mutta saksalaiset jäivät hopealle maalein 2–3. Rummenigge lopetti maajoukkueuransa MM-finaaliin 1986.
Lorenzo de’ Medici
Lorenzo de’ Medici (1. tammikuuta 1449 Firenze, Firenzen tasavalta – 9. huhtikuuta 1492 Careggi, Firenzen tasavalta) oli italialainen valtiomies ja Firenzen tasavallan johtaja renessanssin kultakaudella. Hän kuului Medicien sukuun ja oli aikansa mahtihenkilöitä. Hänet tunnettiin myös merkittävänä taiteen tukijana.
Elämä
Lorenzon isoisä Cosimo de’ Medici ja isä Piero de’ Medici olivat Firenzen hallitsijoita ja mahtimiehiä. Lorenzolla oli pikkuveli Giuliano ja kolme siskoa. Medicien palatsissa kasvanutta Lorenzoa alettiin valmistaa tulevaan asemaansa lähettämällä häntä jo viisitoistavuotiaana vierailumatkoille Italian muiden valtioiden hoveihin. Hänet valittiin Firenzen sadan neuvostoon 17-vuotiaana, ja hän alkoi toimia isänsä edustajana. Lorenzo avioitui roomalaisen Clarice Orsinin kanssa 1469 poliittisista syistä, sillä Orsinin suku oli hyvin vaikutusvaltainen Kirkkovaltiossa. Isä Pieron kuoleman jälkeen Lorenzosta tuli 20-vuotiaana Firenzen johtaja.
Ludvig I
Ludvig I -nimisiä hallitsijoita ovat olleet:
Lorenzo de’ Medici
Elämä
Lorenzon ensimmäisinä hallitsijanvuosina Firenzessä vallitsi rauha ja Medicien suhteet Kirkkovaltioon olivat hyvät. Medicit jatkoivat paavin rahoittajina. Paavi Sixtus IV halusi kuitenkin ostaa Imolan kaupungin läheltä Firenzen tasavallan rajaa. Lorenzo kieltäytyi antamasta paaville tähän lainaa, joten paavi haki lainan Medicien kilpailijoilta Pazzi-suvulta. Paavi myös naitti veljenpoikansa Urbinon herttuan vanhimmalle tyttärelle, mikä loukkasi Medici-sukua. Medicit ja paavinvalta olivat ajautuneet vihanpitoon, mutta avointa sotaa ei syttynyt. Pazzit johtivat salajuonta Lorenzon murhaamiseksi. Huhtikuussa 1478 kaksi pappia surmasi Lorenzon veljen Giulianon ja haavoittivat Lorenzoa Firenzen tuomiokirkossa. Salajuonen epäonnistuttua useimmat Lorenzon surmaamisessa mukana olleet salaliittolaiset, kuten arkkipiispa Francesco Salviati, teloitettiin. Yhteensä yli 70 ihmistä hirtettiin ja Pazzien omaisuus takavarikoitiin. Tapahtuman jälkeen paavi julisti koko Medici-suvun kirkon ulkopuolelle. Medicit olivat kuitenkin samalla Firenzessä poliittisesti vahvempia kuin koskaan ja kansan parissa hyvin suosittuja. Paavi liittoutui Napolin kuninkaan kanssa ja julisti Firenzelle sodan. Vihamielisyydet lopetettiin kuitenkin pian Lorenzon käytyä Napolissa neuvottelemassa.
Murhayritykset Lorenzoa vastaan jatkuivat, mutta ne onnistuttiin ehkäisemään ajoissa. Vaikka Lorenzon asema Firenzessä oli vahva, kaupungin talous oli lähes konkurssitilassa. Medicien pankin Lontoon haarakonttori oli mennyt vararikkoon, ja myös Brugge ja Milano olivat kaatuneet. Firenzen hallintojärjestelmä uudistettiinkin 1480 alkaen. Lorenzosta tuli yksi kaupungin ”seitsemäntoista uudistajan” ryhmästä, ja näin hänen asemastaan tuli aiempaa anonyymimpi ja ”laillisempi”. Vuonna 1487 Lorenzo naitti nuoren tyttärensä Maddalenan uuden paavin Innocentius VIII:n pojalle yhteistyön merkiksi. Lorenzo kasvatti valtaansa myös Napolissa solmimalla liiton kuninkaan kanssa.
Taiteen kerääjänä ja tukijana
Medicit tunnettiin taiteiden tukijoina, ja Lorenzo oli itsekin arvostettu runoilija. Lorenzolla oli puutarha, jonne hän oli kerännyt arvokkaan kokoelman antiikinaikaisia esineitä. Taiteilijaelämäkerturi Giorgio Vasarin mukaan Lorenzo perusti puutarhaansa kuvanveistokoulun, jonka oppilaista yksi oli Michelangelo. Michelangelo pääsi myös asumaan Medicien palatsiin, ja Lorenzo antoi hänelle kuukausirahan ja täyden ylläpidon. Medicien hovissa kaupungin lupaava nuori taiteilijapolvi pääsi tutustumaan kuvanveistoon, Italian tunnetuimpiin oppineisiin ja Firenzen taiteellisen perintöön. Lorenzon tukemiin taiteilijoihin kuuluivat Michelangelon lisäksi Giuliano da Sangallo, Sandro Botticelli, Andrea del Verrocchio ja Leonardo da Vinci.
Aikakauden rikkaat firenzeläiset eivät käyttäneet rahaa taiteen tukemiseen pelkästään itsensä taiteen vuoksi, vaan he näkivät tukemisen ja anteliaisuuden olevan keino palvella yhteisöään ja sitä kautta Jumalaa sekä jättää itsestään muisto tuleville sukupolville. Lorenzo laski, että hänen perheensä oli käyttänyt vuosien 1434-1471 välisenä aikana 663 755 florinttia hyväntekeväisyyteen, rakennusprojekteihin ja veroihin. Nykyrahassa summa vastaa yli 400 miljoonaa euroa. Hän kirjoitti:
Kosmologia
thumb|250px|Radioteleskooppeja. Kosmologia ( - κόσμος, kosmos, 'kaikkeus' ja -λογία, -logia, 'oppi') on maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa tutkiva tiede. Kosmologia tutkii kaikkeutta kokonaisuutena ja liittyy näin vahvasti niin tähtitieteeseen kuin fysiikkaankin. Erityisesti nykyajan kosmologia keskittyy kaikkeuden alkuperään liittyviin kysymyksiin.
Kosmologian kehitykseen vaikutti suuresti Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria. Myös kvanttimekaniikka on keskeisessä asemassa. Yksi fysikaalisen kosmologian keskeisistä nykyisistä teorioista on alkuräjähdysteoria.
Yleinen suhteellisuusteoria alettiin vuodesta 1962 alkaen yhdistää kosmologian, gravitaation ja pimeän aineen tutkimuksiin. Ne antoivat vastauksia pohdintoihin, miten universumi on syntynyt ja miten se kehittyisi tulevaisuudessa. Yksi merkkipaalu alan tutkimuksissa on Roger Penrosen ja Stephen Hawkingin vuonna 1973 ilmestynyt teos The Large Scale Structure of Space-Time, joka selitti teorian aika-avaruuden vääristymien näkökulmasta.
Vicente Aranda
Vicente Aranda Ezquerra (9. marraskuuta 1926 Barcelona – 26. toukokuuta 2015 Madrid ) oli espanjalainen elokuvaohjaaja.
Aranda syntyi Aragoniasta muuttaneiden vanhempiensa nuorimpana poikana. Hänen lapsuusvuosiaan varjosti sisällissota, ja hän muutti vuonna 1952 taloudellisista ja poliittisista syistä Venezuelaan. Palattuaan Espanjaan vuonna 1959 hänen ei onnistunut päästä elokuvakouluun Madridissa, ja hän olikin alalla täysin itseoppinut.
Aranda aloitti uransa verrattain myöhään; hänen ensimmäinen ohjauksensa on vuodelta 1964. Kansainvälistä suurmenestystä hän alkoi saavuttaa vasta kuusikymppisenä. Muutamia elokuvia uran varrelta ovat Verentahrima morsian (1972), Cambio de Sexo (1976) ja Amantes (1990). Useat hänen elokuvistaan pohjautuivat nykyajan romaaneihin. Tärkeimpiin tähtiin hänen elokuvistaan kuului Victoria Abril.
Marraskuussa 2006 kahdeksankymmentävuotispäiväänsä viettänyt Aranda oli tuottelias vielä 1990- ja 2000-luvuilla. Hän sai Goya-palkinnon ja oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun ja Berliinin Kultaisen karhun saajaksi. Hän oli naimisissa Teresa Fontin kanssa.
ABC-piirustuskoulu
ABC-piirustuskoulu oli vuonna 1937 perustettu kirjeopisto, joka toimi Helsingistä käsin. Kirjekoulun johtajaopettajana vuosina 1946–1966 oli kuvataiteilija Unto Pusa. Kirjekurssi oli varsin suosittu, ja monet myöhemmin taiteilijoina tunnetuksi tulleet hankkivat ensimmäiset oppinsa sen avulla. Kurssia ovat käyneet muun muassa Kauko Lehtinen, Rafael Wardi ja Simo Hannula. ABC-piirustuskoulu ja Linguaphone-kielikoulu olivat mainostoimisto Erva-Latvalan perustamia ja sen omistuksessa vuosina 1941–1970.
ABC-piirustuskoulun opetus perustui pariisilaisen kirjekurssin nimeltä École A.B.C. de dessin menetelmiin. Kurssi oli kolmen vuoden pituinen. Siihen sisältyi 12 kirjettä tehtävineen, jotka lähetettiin kouluun palautetta varten. Pyrkimyksenä oli opastaa oppilaita taiteen ymmärtämisessä ja piirtämisen tekniikassa. Taitojen soveltamista käyttötaiteeseen rohkaistiin ja mukana oli muun muassa mainospiirtämiseen liittyviä tehtäviä. Muun hyödyn ohella toivottiin, että piirtämisestä tulisi hauska ja terveellinen harrastus, joka opettaa näkemään luonnon uudella tavalla.
Tehtävät johdattelivat usein havainnosta piirtämiseen. Oppilaita kehotettiin toistuvasti piirtämään suoraan luonnosta niin muotokuvia, maisemia kuin eläimiä ja muuta ympärillä näkyvää, ja kehotettiin välttämään kirjeiden kuvituksen kopioimista, oli se sitten tietoista tai tiedostamatonta. Näkemisen taitoa harjoitettiin muun muassa piirtämällä aihe ensin tarkoin havainnon mukaan ja sen jälkeen muistista. Kurssiin liittyi vihkosia ja kirja, joihin oli koostettu monipuolisesti tietoa taiteesta, taiteen tekemisen filosofiasta, sommittelusta, tekniikoista ja eri taiteilijoista. Oppilaita kehotettiin myös käymään taidenäyttelyissä ja tutustumaan taidehistoriaan, sekä perustamaan taideyhdistyksiä eri puolille maata. Mukana oli valmis ehdotus yhdistyksen säännöiksi.
Yeni Türkü
thumb|Yeni Türkü esiintymässä. Yeni Türkü on turkkilainen pop-yhtye. Se perustettiin Ankarassa vuonna 1978. Sen ensimmäinen albumi ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye on konsertoinut paitsi Turkissa myös eri puolilla Eurooppaa ja muun muassa Kanadassa.
George Alec Effinger
George Alec Effinger (1947 Cleveland, Ohio – 2002 New Orleans, Louisiana ) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija.
Effingeriltä on suomennettu yksi romaani, Kun painovoima pettää (When Gravity Fails, 1986, suom. Ossi Hiekkanen. TK-kustannus 1993). Teos oli Nebula-palkintoehdokkaana vuonna 1987 ja Hugo-palkintoehdokkaana vuonna 1988.
Thaye Dorje
thumb|250px|Trinley Thaye Dorje Trinley Thaye Dorje (s. 6. toukokuuta, 1983 Lhasa, Tiibet´) on monien seuraajiensa tunnustama 17. karmapa ja johtaa Karma Kagyu -koulukuntaa, joka on yksi Tiibetin buddhalaisuuden neljästä pääkoulukunnasta.
Maaliskuussa 1994, Thaye Dorje ja hänen perheensä pakenivat Tiibetistä Nepaliin ja sitten Intiaan, jossa Shamar Rinpoche tunnisti hänet virallisesti 17. Karmapaksi.
Seuraavaksi Thaye Dorje aloitti intensiivisen monastisen koulutuksen. Hän sai harjoitusta ja välityksiä buddhalaiseen filosofiaan ja harjoituksiin eräiltä parhaimmilta eläviltä tiibetiläisen ja intialaisen buddhalaisuuden oppineilta ja mestareilta. Hänen opettajiinsa on kuulunut 14. Shamar Rinpoche, professori Sempa Dorje ja Khenpo Chödrak Tenphel. Sen jälkeen 14. Shamarpa julisti Thaye Dorjen Vidhyaharaksi (tiedon haltijaksi) joulukuussa 2003 Karmapa International Buddhist Institutessa.
Perinteisen buddhalaisen koulutuksen lisäksi Thaye Dorje on saanut länsimaista koulutusta englantilaisilta ja australialaisilta opettajilta ja intensiivisen johdatuksen länsimaiseen filosofiaan Washingtonin ja Leen yliopiston professorilta Harrison Pembertonilta Yhdysvalloissa.
Thaye Dorje asuu nykyisin Kalimpongissa Intiassa, jossa hän jatkaa perusteellista perinteistä koulutusta, joka vaaditaan Karmapa-tittelin haltijalta. 17. toukokuuta 2006 Thaye Dorje nimitettiin virallisesti 16. Karmapan, Ranjung Rigpe Dorjen, lailliseksi ja hallinnolliseksi perijäksi, ja hän voi siten käyttää Rumtekin luostaria Sikkimissä. Koska poliittinen ilmapiiri on edelleen epävakaa, keskuspaikka pysyy toistaiseksi Intiassa.
Thaye Dorje kävi Helsingissä 11.-13. heinäkuuta 2007. Hän tapasi Helsingin kaupunginjohtajan ja opetusministeriön edustajia sekä paikallisia buddhalaisia.
Växjön yliopisto
thumb|200px|[[Ikean perustaja Ingvar Kamprad pitämässä luentoa Växjön yliopistossa]] Växjön yliopisto on valtion yliopisto Växjön kaupungissa, Ruotsissa. Se luotiin 1. tammikuuta vuonna 1999, kun entinen, vuonna 1977 perustettu Växjön korkeakoulu sai yliopiston oikeudet Ruotsin hallitukselta. 1. tammikuuta 2010 Växjön yliopisto ja Kalmarin korkeakoulu yhdistyivät, jolloin uudeksi nimeksi otettiin Linné-yliopisto (Linnéuniversitetet).
Yliopistossa oli noin 15 500 opiskelijaa ja 2 000 opettajaa. Maisterintutkinnon pystyi suorittamaan 20 eri aineessa. Rehtorina toimi viimeisimmäksi prof. Johan Sterte.
Ludvig I (Espanja)
Ludvig I (espanjaksi Luis I, 25. elokuuta 1707 – 31. elokuuta 1724) oli Espanjan kuningas lyhyen aikaa vuonna 1724. Hän oli kuningas Filip V:n ja Savoijin María Luisan vanhin poika.