cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
G. A. Heman
Henkilötietoja
Heman oli Ylöjärven kappalaisena 1885–1892, Merikarvian kirkkoherrana 1892–1905 ja Jyväskylän maaseurakunnan kirkkoherrana 1905–1917. Heman sai rovastin arvon 1896. Hän toimi Porvoon tuomiokapitulin asessorina 1905–1909 sekä 1915–1917 ja lääninrovastina 1913–1917. Heman oli pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905, samoin kuin osallistui kirkolliskokouksiin 1893–1913.
Heman oli naimisissa vuodesta 1880 Lydia Lovisa Silanderin kanssa.
Kirjallinen tuotanto
Heman kirjoitti kaunokirjallisen tuotantonsa 1880-luvulla käyttäen nimimerkkiä Kah. Hän myös käänsi muun muassa tanskan kielestä Sören Kierkegaardin teoksia.
Saksan kenraali Suomen päämajassa vuonna 1941
Saksan kenraali Suomen päämajassa vuonna 1941 – Suomalais-saksalainen yhteistyö Waldemar Erfurthin päiväkirjan valossa on tohtori, eversti Pekka Visurin toimittama teos, joka sisältää jalkaväenkenraali Waldemar Erfurthin päiväkirjan vuodelta 1941, jonka Visuri on suomentanut, sekä Visurin taustoituksen päiväkirjalle. Kirjan on julkaissut Docendo vuonna 2017.
Taustoituksessa Visuri kertoo Saksan ja Suomen yhteistyön alkamisesta. Toista sataa sivua käsittävän osuutensa aluksi hän käsittelee ajopuuteoriana tunnettua ajatusta Suomen päätymisestä jatkosotaan ja yhteistyön muodostumista. Lyhyesti hän kuvaa myös Erfurthin elämänvaiheet.
Suomeksi on aiemmin julkaistu Erfurthin Sotapäiväkirja vuodelta 1944. Sen ensimmäinen laitos ilmestyi 1954 (WSOY), ja uudella johdannolla varustettuna se ilmestyi 2014 (Docendo). Päiväkirjan vuonna 1954 ilmestyessä Erfurth pahoitteli, ettei alkuosaa voinut tuolloin julkaista. Visurin mukaan WSOY:n päätökseen oli syynä aineiston arkaluonteisuus. Erfurthin koko laajan, 1070-sivuisen päiväkirjan käsikirjoitusta säilytetään Suomen kansallisarkistossa ja toista kappaletta Saksan sota-arkistossa (Bundesarchiv-Militärarchiv) Freiburgissa.
Visuri kertoo esipuheessa, että koska näistä vaiheista on olemassa paljon virheellisiä tietoja ja yksipuolisia tulkintoja, hän halusi kirjoittaa taustaosuuden selventämään päiväkirjan sisältöä ja kehyksiksi sille.
Erfurth pääsi hyvin tiiviisti Mannerheimin sisäpiiriin ja sai tietoonsa kaikki valtiosalaisuudet. Hän ymmärsi suomalaisia siinä määriin, että joutui hankaluuksiin oman päämajansa kanssa. Päiväkirja sisältää Mannerheimista ja kenraalien tavoista lukuisia kuvauksia, joita Unto Hämäläisen mukaan on herkullista lukea.
Arviot
Unto Hämäläinen sanoo arviossaan (Helsingin Sanomat) kirjan tarjoavan lukijalle mahdollisuuden etsiä vastauksia moniin kiusallisiin kysymyksiin jatkosodan alkuvaiheista. Hän ottaa esille itselleen muodostuneita käsityksiä, kuten Suomen ja Saksan yhteistyön luonteen: vaikka se ei oikeudellisesti ollut sotilasliitto, käytännössä se kuitenkin oli sitä. Kyse ei ollut Suomen kannalta erillissodasta, vaikka tavoitteet Saksalla ja Suomella olivat erilaiset, mistä aiheutui ongelmia. Siinä vaiheessa, kun uskottiin sodan päättyvän nopeasti, tunnelma oli korkealla, mutta Mannerheimille oli valjennut hyvin varhaisessa vaiheessa, ettei Saksan voitto ole varma.
Afromeksikolaiset
Afromeksikolaiset ovat Meksikon tummaihoisia asukkaita, joiden juuret ovat kokonaan tai osittain Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Eri arvioiden mukaan afromeksikolaisia on Meksikossa 474 000–4 miljoonaa. Historiallisesti tärkein afromeksikolaisten asuinalue on ollut entinen orjasatama Veracruz, mutta nykyisin heitä asuu Costa Chican alueella Oaxacan ja Guerreron osavaltioiden rannikoilla.
Historia
Afromeksikolaiset ovat espanjalaisten Afrikasta maahan tuomien orjien jälkeläisiä. 1600-luvun alussa Meksikossa oli suurempi afrikkalaistaustainen väestö kuin missään muussa Amerikan osassa. Koko siirtomaavallan ajan afrikkalaisia oli maassa enemmän kuin espanjalaisia. Yhteensä maahan tuotiin arviolta 200 000 afrikkalaista orjaa. Vuoden 1810 väestönlaskennan mukaan afromeksikolaiset muodostivat 10 % väestöstä. Meksikoon muodostui myös karanneiden orjien vapaita yhteisöjä, joista tunnetuimman, San Lorenzo de los Negrosin, perusti Gaspar Yanga 1570-luvulla. Meksikon itsenäisyyssodassa mustia palveli kapinallisten puolella Espanjaa vastaan. Yksi heistä oli Vicente Guerrero, josta tuli maan itsenäistyttyä sen toinen presidentti. Meksikon itsenäistyttyä afromeksikolaiset vaikuttivat voimakkaasti maan talouden kehitykseen toimiessaan muun muassa hopeakaivoksilla ja sokeriruokoviljelmillä.
Nykypäivä
Suurin osa afromeksikolaisista elää köyhyydessä. Esimerkiksi teiden puute haittaa Costa Chican taloudellista kehitystä ja monet ovatkin muuttaneet alueelta pois. Pois muuttaneita erehdytään usein pitämään Kuubasta tai Belizestä tulleina siirtolaisina. Afromeksikolaista kulttuuria on pyritty ylläpitämään muun muassa näyttelyin, elokuvin ja yhteisöjen tapaamisin. Vaikka afromeksikolaiset ovat esimerkiksi televisiossa lähes näkymättömiä, he ovat vaikuttaneet voimakkaasti meksikolaiseen kulttuuriin. Esimerkiksi kuuluisalla meksikolaisella kappaleella La Bamballa on afromeksikolainen tausta. Afromeksikolaisten marginalisointia pidetään kuitenkin suurena ongelmana.
Mwene Mutapa
Mwene Mutapa (suomalaisissa kouluhistoriankirjoissa käytetään myös portugalinkielistä nimeä Monomotapa) jatkoi Zimbabwen kuningaskunnan valtaa nykyisten Zimbabwen ja Mosambikin alueilla ja laajemminkin eteläisessä Afrikassa. Ensimmäisen hallitsijan nimi oli Mwene Mutapa (Monomatapa, Munhumutapa), ja myöhemmät hallitsijat käyttivät sitä arvonimenään.
Joissakin lähteissä Zimbabwe ja Mwene Mutapa katsotaan yhdeksi valtioksi, jonka valta jatkui 1300-luvulta 1600-luvulle. 1700-luvulle tultaessa alue oli päätynyt Rozwi-valtakunnan haltuun.
Alueella hallinneita muita kuningaskuntia olivat Mapungubwe (noin 1075–1220), Zimbabwen kuningaskunta (noin 1220–1450) ja Ndebele-kuningaskunta (1837–1894).
Sassandra-Marahouén piirikunta
Sassandra-Marahouén piirikunta on yksi Norsunluurannikon piirikunnista, ja sijaitsee Norsunluurannikon keskiosassa. Sassandra-Marahouén alueellinen pääkaupunki on Daloa. Vuonna 2014 piirikunnan väkiluvuksi mitattiin 2 293 304.
Synty
Sassandra-Marahouén piirikunta syntyi Norsunluurannikon osa-alueiden hallinnollisessa uudelleenjärjestelyssä vuonna 2011. Piirikunta muodostettiin yhdistämällä Haut-Sassandran ja Marahouén alueet.
Raivaajapatsas (Kalervo Kallio)
Raivaajapatsas on kuvanveistäjä Kalervo Kallion tekemä patsas Urjalan kirkon hautausmaalla. Raivaajapatsas on veistetty Vehmaan punaiseen graniittiin ja siinä on kuvattuna muiden raivaaja-aiheisten patsaiden tapaan talonpoikaiseen työasuun pukeutunut mies ja leveäteräinen suokuokka. Patsas on paljastettu 5. kesäkuuta 1949. Patsaan graniittijalustan on suunnitellut silloinen arkkitehtiylioppilas Reima Pietilä.
Niin paljon me teihin luotettiin
”Niin paljon me teihin luotettiin” on vuonna 1985 ilmestynyt Yön single, joka julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä. Lisäksi siitä on olemassa seitsentuumainen levyautomaatteihin tarkoitettu versio. Sekä singlen nimikappale että B-puolen ”Sunnuntai-iltana (klo 21.00)” ovat mukana marraskuussa 1985 julkaistulla albumilla Myrskyn jälkeen.
Taustaa
Levy on Yön ensimmäinen julkaisu Jussi Hakulisen erottua yhtyeestä aiemmin samana kesänä. Hänen tilalleen liittyi toiseksi kitaristiksi Markku Petander. Hakulisen vastattua aikaisemmin Yön kappaleista sanoituksia joutui nyt tekemään laulaja Olli Lindholm. Sävellykset puolestaan on merkitty koko yhtyeen nimiin.
Lindholmin mukaan singlen nimikappaleen sanoitus viittaa Jussi Hakulisen lisäksi Yön roudariin, joka jätti yhtyeen samaan aikaan. Molemmat leimautuivat Yön jäljelle jääneiden soittajien mielissä kaveriporukan pettureiksi. Lindholm on kertonut sanoittaneensa laulun eräänlaiseksi kostoksi Hakulisen ensimmäisestä soolosinglestä ”Yö jota ei ollutkaan”, jonka hän kuvitteli kertovan tämän vuosista Yön jäsenenä. B-puolen kappaleen ”Sunnuntai-iltana (klo 21.00)” Lindholm on omistanut esikuvanaan pitämälleen Pelle Miljoonalle.
”Niin paljon me teihin luotettiin” on uudelleenmiksattuna versiona mukana vuoden 2003 elokuvassa Pahat pojat. Tuottaja Markus Selin oli kuullut kappaleen ensimmäistä kertaa jo studiosessioiden aikana lokakuussa 1985, kun tuottaja T. T. Oksala oli soittanut sen hänelle helsinkiläisessä yökerhossa.
Listamenestys
Seura-lehden kokoamalla listalla single nousi parhaimmillaan sijalle 9 joulukuussa 1985 ja Suosikin listalla samassa kuussa sijalle 22.
Zack Snyder’s Justice League
Zack Snyder’s Justice League, tunnettu myös nimellä ”Snyder Cut”, on vuonna 2021 HBO Max -tilausvideopalvelussa julkaistu ohjaajan versio vuonna 2017 ensi-iltansa saaneesta elokuvasta Justice League. Se esittää Justice Leaguen—DC Extended Universen (DCEU) viidennen elokuvan, joka perustuu DC Comicsin supersankariryhmään Oikeuden Puolustajat—sellaisena kuin Zack Snyder sen alun perin suunnitteli. Sen pääosissa ovat Ben Affleck, Henry Cavill, Amy Adams, Gal Gadot, Ray Fisher, Jason Momoa, Ezra Miller, Willem Dafoe, Jesse Eisenberg, Jeremy Irons, Diane Lane, Connie Nielsen ja J. K. Simmons.
Justice Leaguen teatteriversio vuodelta 2017 kärsi monista haasteista tuotannon aikana. Sen käsikirjoitus koki useita muutoksia jopa ennen tuotantoa. Toukokuussa 2017 Snyder vetäytyi ohjaajan paikalta jälkituotannon aikana tyttärensä kuoleman johdosta ja Joss Whedon otti ohjauksen vastuulleen, ilman, että hänet kreditoitiin ohjaajaksi. Whedon valvoi uudelleenkuvauksia ja muita muutoksia, joiden kautta elokuvaa muutettiin tunnelmaltaan ja huumoriltaan keveämmäksi, ja pituudesta leikattiin pois 120 minuuttia. Justice Leaguen teatteriversio ei menestynyt kaupallisesti ja sai kriitikoiltakin ristiriitaisen vastaanoton, minkä vuoksi Warner Bros. alkoi uudelleenarvioida DCEU:n tulevaisuutta ja keskittyä enemmän yksittäisten elokuvien tekemiseen.
Monet fanit alkoivat ilmaista halunsa nähdä elokuvasta version, joka olisi uskollisempi Snyderin alkuperäiselle visiolle. Sekä fanit että tuotantoryhmä aloittivat vetoomuksen sen puolesta, että se julkaistaisiin. Tuotantoyhtiön sisäpiirihenkilöt pitivät julkaisua epätodennäköisenä, kunnes Warner Bros. päätti helmikuussa 2020, että kyseinen versio tullaan sittenkin julkaisemaan. Seuraavan toukokuun aikana sen ilmoitettiin julkaistavan HBO Maxiin nimellä Zack Snyder’s Justice League. Visuaalisten efektien, sävellysten ja leikkaustyön viimeisteleminen maksoi 70 miljoonaa dollaria.
Zack Snyder’s Justice League julkaistiin Yhdysvalloissa HBO Maxiin ja Suomessa HBO Nordiciin 18. maaliskuuta 2021.
Juoni
Tuhansia vuosia sitten planeetta Apokolipsin hallitsija Darkseid ja hänen mystikkonsa sekä armeijansa parademoneita hyökkäsivät Maahan etsiessään maailmankaikkeuden äärimmäistä asetta: Antielämäyhtälöä. He yrittivät myös muuttaa Maan samanlaiseksi kuin Apokolips ”Yhtenäisyydellä”, jonka voi saavuttaa yhdistämällä toisiinsa kolme emolaatikoiksi kutsuttua kuutionmuotoista laitetta. Amatsonit, atlantislaiset, ihmiset, Vihreät Lyhdyt ja Olympolaiset jumalat kuitenkin torjuivat hyökkäyksen, minkä jälkeen amatsonit, atlantislaiset sekä ihmiset ottivat kukin yhden emolaatikon ja kätkivät ne.
Nykyhetkessä maailma suree yhä Teräsmiehen kuolemaa, jonka vaikutuksesta emolaatikoiden voima on jälleen aktivoitunut. Darkseidin karkotettu sotilaskomentaja Steppenwolf katsoo tilaisuutensa saada takaisin kunniansa mestarinsa silmissä. Steppenwolf teleporttautuu ensin parademonien kanssa ukkosputkella Themysciraan ja varastaa siellä olevan emolaatikon, minkä jälkeen amatsonikuningatar Hippolyta varoittaa tytärtään Diana Princea alkaneesta hyökkäyksestä. Bruce Wayne etsii edelleen metaihmisiä kootakseen heistä ryhmän uhan torjumiseksi ja yrittää värvätä ”Vesimiehenä” tunnetun puoliatlantislaisen Arthur Curryn sekä yli-inhimillisen nopeuden omaavan Barry Allenin, kun taas Diana yrittää värvätä kyborgiksi muutetun Victor Stonen. Arthur ja Victor kieltäytyvät liittymästä, mutta Barry suostuu liittymään. Victor muuttaa mielensä, kun parademonit kidnappaavat hänen isänsä Silas Stonen ja joukon muita S.T.A.R. Labsin tiedemiehiä löytääkseen ihmisten kätkemän emolaatikon.
Steppenwolf hyökkää Atlantikseen ja onnistuu saamaan sieltä toisen emolaatikon, Arthurin lähtiessä hänen peräänsä. Gotham Cityn poliisipäällikkö James Gordon kertoo ryhmälle parademonien tekemistä sieppauksista ja että niiden oli havaittu liikkuvan maanalaisissa tunneleissa. He päättelevät Steppenwolfin piileskelevän hylätyissä tunneleissa Stryker’s Islandilla. Bruce, Diana, Barry ja Victor onnistuvat pelastamaan kidnapatut tiedemiehet, mutta Steppenwolf on liian voimakas vastustaja. Tunneleihin alkaa tulvia vettä, mutta Atlantiksen hyökkäyksen jälkeen mielensä muuttanut Arthur pelastaa heidät ja liittyy ryhmään. Paettuaan Steppenwolf saa emolaatikoiden avulla selville, että Antielämäyhtälö on Maassa, ja kertoo tästä Darkseidin neuvonantajalle DeSaadille. Darkseid henkilökohtaisesti lupaa Steppenwolfin saavan kunniansa takaisin, jos onnistuu Maan valloittamisessa. Victor noutaa viimeisen emolaatikon äitinsä haudalta, jonne oli piilottanut sen. Juuri emolaatikko oli tehnyt Victorista kyborgin ja hän tietää kaiken sen historiasta, ja että se kykenee imemään lämpöä sekä muuntamaan ainetta tai elämää tuhoamalla sitä tai herättämällä henkiin. Bruce päättää käyttää emolaatikon voimaa herättääkseen Teräsmiehen henkiin, jotta heistä olisi vastusta Steppenwolfille.
Ryhmä kaivaa Teräsmiehen ruumiin ylös haudastaan, murtautuu kryptonilaisaluksen jäänteille, asettaa ruumiin genesis-kammion vesiin, ja aktivoi emolaatikon Barryn voimilla herättääkseen Teräsmiehen jälleen henkiin. Teräsmies kärsii kuitenkin osittaisesta muistinmenetyksestä ja hyökkää ryhmän kimppuun, kun Victor vahingossa ampuu häntä. Viime hetkellä Lois Lane näkee tapahtumat ja saapuu paikalle. Loisin näkeminen saa Teräsmiehen rauhoittumaan ja hän lähtee tämän mukana Smallvilleen saadakseen takaisin loputkin muistonsa. Teräsmies vierailee myöhemmin kryptonialuksen jäänteillä ja pukeutuu uuteen mustaan kryptonilaispukuun. Sillä välin Silas noutaa emolaatikon takaisin käsiinsä, mutta Steppenwolf löytää hänet. Ennen kuin Steppenwolf ehtii viedä emolaatikon, Silas uhraa itsensä käyttääkseen lämpösädettä kuumentamaan emolaatikon ydinreaktoriakin kuumemmaksi, jotta ryhmä voisi satelliittien lämpökuvajärjestelmillä paikantaa sen sijainnin. Viisikko paikantaa emolaatikon Pozharnovin kylään, Venäjälle, jossa Steppenwolf aloittaa Yhtenäisyyden. Ryhmä taistelee parademoneita vastaan ja Victor yrittää Steppenwolfin estoista huolimatta erottaa emolaatikot toisistaan. Teräsmies saapuu heidän avukseen, mutta laatikot ehtivät synkronoitua ja aiheuttaa suuren räjähdyksen. Barry käyttää nopeusvoimaa kääntääkseen aikaa taaksepäin, ja auttaa Victoria ja Teräsmiestä erottamaan ja tuhoamaan emolaatikot. Arthur lävistää Steppenwolfin selän atraimellaan ja Diana katkaisee Steppenwolfin kaulan. Teräsmiehen lähetettyä Steppenwolfin ruumiin ukkosputken läpi takaisin Apokolipsiin, Darkseid käskee DeSaadia valmistelemaan armeijaa tehdäkseen myöhemmin uuden hyökkäyksen Maahan Antielämäyhtälön saamiseksi.
Taistelun jälkeen Victor kuuntelee loppuun isänsä aiemmin nauhoittaman viestin ja päättää käyttää voimiaan auttaakseen muita. Arthur päättää lähteä Amnesty Bayhyn käymään isänsä luona. Bruce päättää jälleenrakentaa Waynen kartanon tehdäkseen siitä ryhmän päämajan ja varautua mahdollisiin uusiin jäseniin. Barry tekee vaikutuksen isäänsä saamalla työpaikan Central Cityn poliisivoimien rikoslaboratoriosta. Teräsmies palaa entiseen elämäänsä Clark Kentinä, ja Bruce auttaa Clarkin adoptioäitiä, Martha Kentiä, selviämään maatilansa veloista. Diana alkaa toimia ”Ihmenaisena” julkisesti. Lex Luthor pakenee Arkhamin mielisairaalasta ja kutsuu huvijahdilleen palkkamurhaaja Slade Wilsonin, jolle hän kertoo Bruce Waynen olevan Batman. Bruce näkee uuden post-apokalyptisen painajaisen, jossa Darkseid on valloittanut Maan, tappanut Dianan, Arthurin, Loisin ja Harley Quinnin, sekä aivopessyt Teräsmiehen Antielämäyhtälöllä. Painajaisessa Batman, Victor, Barry, Mera, Wilson ja Jokeri yhä vastustavat Darkseidia. Herättyään Bruce saa vieraakseen Metsästäjän Marsista, joka oli aiemmin vieraillut Loisin luona Marthaksi naamioituneena. Hän kiittää Brucea ryhmän perustamisesta ja varoittaa Darkseidin tulevasta hyökkäyksestä.
Tulevaisuus
Zack Snyder’s Justice League -projekti herätti kysymyksen siitä, aikooko Snyder palata ohjaamaan aiemmin perutun Justice League Part 2 -elokuvan, jonka ensi-iltaa kaavailtiin alun perin kesälle 2019. Hän kuitenkin ilmaisi olevansa skeptinen jatko-osahankkeen toteutumisesta ja kutsui itseään kiireiseksi. Tammikuussa 2021 Snyder viittasi Snyder Cut -tuotantoon sanoessaan työskentelevänsä ”jo useamman vuoden vanhan elokuvan parissa elokuvasarjassa, joka on sittemmin rakentunut eri suuntaan ja alkanut tehdä omaa juttuaan”. Minkäänlaisia suunnitelmia Snyderin paluuseen ei tehty. Vuonna 2023 paljastettiin DC Extended Universen päättyvän Aquaman and the Lost Kingdom -elokuvaan, ja DC Studiosin toiseksi toimitusjohtajaksi nimetty James Gunn julkisti uuden DC Universen, johon kuuluu muun muassa uusia näyttelijöitä ja käsikirjoittajia.
Lorenzo Runeberg
Henkilöhistoria
Runebergin puoliso vuodesta 1875 oli Gabriella Lévon (1857–1924). Runeberg pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1854. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänestä tuli filosofian kandidaatti ja maisteri 1860, lääketieteen kandidaatti 1864 sekä lääketieteen lisensiaatti ja lääketieteen ja kirurgian tohtori 1867. Runeberg toimi muun muassa piirilääkärinä Vaasassa 1892–1897 ja Helsingissä 1897–1902 sekä lääkärinä Pariisissa ja Wienissä. Runeberg oli porvarissäädyssä Vaasan edustaja valtiopäivillä 1897. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi Vaasassa puuvillatehtaan (1885–1897) ja höyrymylly-yhtiön (1877–1897) toimitusjohtajana.
Lorenzo Runeberg hoiti kansallisrunoilijaisäänsä tämän kärsimän aivoverenvuodon jälkeen.
Egyptiläisten jumalten temppeli
Egyptiläisten jumalten temppeli tai Egyptiläisten jumalten pyhäkkö voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin pyhäköihin:
Ruth Dahl
Ruth Lydia Dahl (26. marraskuuta 1900 Helsinki – 5. syyskuuta 1966) oli suomalainen toimittaja, näyttelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Dahl käytti nimimerkkejä Ruter-dam ja Constance.
Dahlin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Axel L. Lindgren ja Lydia Finander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 (Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors). Dahl toimi näyttelijänä 1920–1921 Vaasan ruotsalaisessa teaatterissa ja opiskeli 1921–1923 Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa. Dahl työskenteli konttoristina 1928–1941 ja oli Nyland-lehden toimitussihteerinä 1941–1944 sekä Aftonposten-lehden toimittajana 1944–1945 sekä Suomen Huolto – Finlands Folkhjälp -järjestön tiedottajana 1946–1951. Hän kirjoitti pakinoita Hufvudstadsbladetiin ja oli Borgåbladet-lehden teatteriarvostelijana.
Ruth Dahl oli naimisissa 1925–1934 Arne Bomanin ja 1935–1960 kirjailija Hjalmar Dahlin kanssa. Ruth Dahlin veli oli kirjailija ja kielitieteilijä Jarl Louhija.
Amerikan löytäminen
thumb|Kristoffer Kolumbuksen ensimmäinen matka Amerikkaan vuonna 1492. Amerikan löytämisellä tarkoitetaan vanhasta maailmasta tehtyjä löytöretkiä Amerikkaan. Pysyvät yhteydet Amerikan ja muun maailman välille syntyivät vasta genovalaisen Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisen löytöretken seurauksena vuonna 1492. Sitä ennen Amerikassa olivat käyneet todistettavasti viikingit 1000-luvun alussa. Muut löytöteoriat ovat spekulatiivisia.
Historia
Kaikkein ensimmäiset ihmiset Amerikassa olivat intiaanit, joiden esi-isät saapuivat lännestä Beringin maasiltaa pitkin viimeistään noin 14 000 vuotta sitten. Sen jälkeen he ja vanhan maailman ihmiset kuitenkin kadottivat yhteyden toisiinsa pitkäksi aikaa.
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Seinäjoen Maila-Jussit perustettiin alun alkaen pesäpallon erikoisseuraksi, mutta 1960–1970-lukujen taitteessa toiminta täydentyi lento- ja koripallolla. Varsinaisesti lentopallo tuli toden teolla Maila-Jusseihin 1970-luvun lopulla, kun SMJ päätti kohdistaa lisää voimavaroja myös sisäpalloiluun. Päätökseen vaikutti osaltaan Seinäjoelle vuonna 1977 valmistunut urheilutalo. Lentopalloa oli pelattu pidemmän aikaa Etelä-Pohjanmaalla, mutta parhaimmillaan vain alemmilla sarjatasoilla.
Amerikan löytäminen
Historia
Viikinki Leif Erikinpoika kävi Amerikan koillisrannikolla todistetusti 1000-luvun vaihteessa, sillä Newfoundlandista on löydetty pienen viikinkiasutuksen jäänteitä. Viikinkien rakentama asutus L’Anse aux Meadowsissa on ajoitettu radiohiiltä hyödyntävän ajoitustekniikan avulla vuodelle 1021.
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Maila-Jussit yhdisti lentopallossa voimansa Seinäjoen Kuutosten kanssa. Kuutoset oli lentopallon erikoisseura, joka oli keväällä 1977 pudonnut lentopallon 3-sarjaan. SMJ:n ja Kuutosten yhdistyminen tuotti myös tulosta, kun Kuutosilta sarjapaikan perinnökseen saanut Maila-Jussit nousi heti seuraavana sarjaporrasta ylemmäs. Vuonna 1981 Jussit esiintyikin jo lentopallon SM-sarjassa eli korkeimmalla tasolla Suomessa. Ensimmäinen kausi kotimaisen lentopallon ykkössarjassa kuitenkin päättyi kuitenkin putoamiseen takaisin sarjatasoa alaspäin. Jussit haki uutta vauhtia 1-sarjasta ja palasi vuodessa takaisin ylimmälle sarjatasolle.
Amerikan löytäminen
Historia
Amerikan olemassaolosta ei kuitenkaan tiedetty muualla edelleenkään mitään, ennen kuin Espanjasta lähtenyt Kristoffer Kolumbus purjehti Karibian saarille vuonna 1492. Ensimmäinen eurooppalainen Amerikan mantereella viikinkien jälkeen oli John Cabot vuonna 1496. Amerigo Vespucci oli vuonna 1501 ensimmäinen löytöretkeilijä, joka tiesi käyneensä uudella mantereella eikä Aasiassa. Amerikka onkin saanut nimensä Amerigo Vespuccin mukaan.
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Puolalaisen lentopallon olympiavoittajan Vodek Sadalskin värvääminen Maila-Jussien valmentajaksi vuonna 1983 muodostui merkittäväksi askeleeksi seuran matkassa kohti myöhempää menestystä. Maila-Jussit voitti Sadalskin alaisuudessa ensimmäiseksi Suomen cupin vuonna 1985 ja seuraavalla kaudella Suomen mestaruuden. Jussien mestaruus päätti samalla Pieksämäen NMKY:n vuosia kestäneen valtakauden suomalaisessa lentopalloilussa. Jussit myös uusi Suomen mestaruutensa vuonna 1987.
Amerikan löytäminen
Historia
Pohjois-Amerikassa on tehty huomattavan paljon arkeologista tutkimusta, mutta mitään esineitä tai muita jälkiä Kolumbusta edeltävän ajan käynneistä ei viikinkiasutusta lukuun ottamatta ole löydetty. Vierasesineet olisi kuitenkin melko helppo erottaa intiaanien tekemistä. Niitä ei myöskään olisi syytä salailla, sillä ne toisivat löytäjilleen paljon mainetta. Arkeologien mukaan on silti mahdollista, että Amerikassa on voitu käydä niin pienellä joukolla ja lyhyen aikaa, ettei jälkiä olisi jäänyt.
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Jussit katosivat lentopallon huipulta lähes yhtä nopeasti kuin sinne nousivat. Kaudella 1987-88 SMJ oli SM-sarjassa 6. ja sitä seuraavalla kaudella viimeinen. Se tarkoitti putoamista lentopallon SM-sarjasta alemmaksi 1-sarjaan. Jussit yritettiin vielä tosissaan palauttaa takaisin ylimmälle sarjatasolle kaudella 1989-1990 seuran pelatessa nimellä PPTH-Jussit. Se ei kuitenkaan onnistunut, vaan sarjanousuun olisi vaadittu vielä yksi voitto. Maila-Jussien huippulentopallotoiminta lopetettiin vuonna 1991 ja Seinäjoen Kuutoset peri Jussien sarjapaikan 1-sarjassa.
Amerikan löytäminen
Historia
Sellaisia väitettyjä Amerikan löytäjiä, joiden käynnistä ei ole todisteita:
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Seinäjoen Maila-Jussien ensimmäisessä SM-kultajoukkueessa pelasivat Mika Haapasalo, Matti Juntura, Esa Kokko, Jarmo Mustonen, Petri Mutka, Jari Mäntylä, Arto Puolakka, Tapani Rajala, Jouni Simola, Pekka Toppari ja Boris Tranbergs. Kokoonpano oli myös toisella mestaruuskaudella lähes sama, vain Arto Puolakan tilalla oli Ari Hannuksela.
Amerikan löytäminen
Historia
pienoiskuva|170x170px|Olmeekkien kivipää, jollaisia jotkut pitävät osoituksena afrikkalaisten käynnistä Amerikassa ennen Kolumbusta
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)
Historia
Euroopan cupissa Jussit ei saavuttanut menestystä. Marraskuussa 1986 se voitti cupin ensimmäisellä kierroksella AS VAnnesin, mutta toisella kierroksella Tšekkoslovakian mestari R.H Praha oli parempi. Vuotta myöhemmin niin ikään Tšekkoslovakian mestari Aero Odolena Voda osoittautui Jusseja paremmaksi Euroopan cupissa. Jussit hävisi tuolloin kamppailun käytännössä heti ensimmäisessä pallossa, kun passarina pelannut kapteeni Jari Mäntylä mursi nilkkansa.
Miesten huippulentopallon loputtua SMJ:n lippulaivaksi tuli seuran naiset. SMJ:n naiset pelasi 1990-luvulla lentopallon 1-sarjassa. Ennen vuosituhannen vaihdetta SMJ ja Nurmon Jymyn voimat yhdistettiin ja seurojen välille syntyi Jymy-Jussit-nimellä pelannut joukkue. Jymy-Jussit nousi lentopallon naisten SM-sarjaan vuonna 2000. Ensimmäisellä kaudellaan se ei voittanut yhtään ottelua mutta onnistui säilyttämään kuitenkin sarjapaikkansa. Kaudella 2000-01 Jymy-Jussit pelasi Seinäjoen Tangon nimellä ja sijoittui 7., joka oli myös seuraavalla kaudella lopullinen paikka sarjataulukossa. Vuonna 2002 Tangon tarina päättyi talousongelmien vuoksi.
Floora (nimi)
Floora on suomalainen naisen etunimi. Se on suomalaisversio kansainvälisestä nimestä Flora, jota myös käytetään Suomessa. Flora on johdos latinankielisestä sanasta flos, joka merkitsee kukkaa.
Flooran nimipäivä on 13. toukokuuta. Flooran päivä eli kukanpäivä on Helsingin yliopiston ylioppilaiden perinteinen juhlapäivä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Flora on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 227 henkilöä, kaikki naisia. Sen sijaan Floora-nimisiä on vain muutamia kymmeniä.
Lähteet
Flora (disambiguation)
Egyptiläisten jumalten pyhäkkö (Priene)
Egyptiläisten jumalten pyhäkkö oli antiikin aikainen egyptiläisperäisten kulttien pyhäkkö Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia
Egyptiläisten jumalten pyhäkkö rakennettiin alun perin hellenistisen kauden alussa 300- ja 200-lukujen eaa. taitteessa tai hieman myöhemmin 200-luvulla eaa. Sitä muutettiin myöhemmässä vaiheessa, oletettavasti vuoteen 100 eaa. mennessä eli vielä ennen roomalaisen kauden alkua. Pyhäkön omistaminen egyptiläisille jumalille tiedetään rakennuksesta löytyneistä piirtokirjoituksista. Ne mainitsevat jumalat Isis, Serapis, Anubis, Harpokrates ja Herakles. Egyptiläisten jumalten läsnäolo Prienessä voi selittyä kauppayhteyksillä. Toisaalta se voi liittyä hellenististen kuningaskuntien välisiin sotiin 200-luvun eaa. puolessa välissä, jolloin Egyptissä valtaa pitänyt Ptolemaios III yritti saada alueen valtaansa.
Rakennus
Pyhäkkö sijaitsi Prienen alakaupungin itäosassa Prienen teatterin itäpuolella, kaupungin kahden pohjoisimman itä-länsisuuntaisen pääkadun eli niin kutsuttujen Teatterikadun ja Athenen kadun välissä olleella noin viisi metriä korkealla pengerryksellä. Se koostui muurilla ympäröidystä pyhäkköpihasta eli temenoksesta, jossa oli suurikokoinen suorakulmainen alttari. Temenoksen koko oli noin 47 × 31 metriä. Alttarin koko oli noin 14,6 × 7,3 metriä, ja korkeus noin 1,7 metriä. Alttarille johti portaat sen eteläpuolelta. Pyhäkköalueen sisäänkäynti oli alun perin itäsivulta ja myöhemmin pohjoissivulta propylon-portin kautta. Sen leveys oli noin 4,3 metriä ja syvyys noin 4,4 metriä. Länsisivulle lisättiin myöhemmässä vaiheessa portiikki.
Myths of the Near Future
Myths of the Near Future on englantilaisen indie rock -yhtye Klaxonsin esikoisalbumi, jonka julkaisi Polydor Records 29. tammikuuta 2007. Albumin nimi on otettu science fiction -kirjailija J. G. Ballardin vuonna 1982 julkaistusta novellikokoelmasta. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista tunnetuin on "Golden Skans".
Albumi voitti Mercury Prize -musiikkipalkinnon vuonna 2007.
Malampa
Malampa on Vanuatun maakunta. Se sijaitsee saariryhmän keskiosassa Port Vilan pohjoispuolella. Malampan hallinnollisena keskuksena toimii Lakatoro. Maakunnan pinta-ala on 2 779 neliökilometriä ja vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan siellä asui 40 928 asukasta.
Maakunnan suurimmat saaret ovat Malekula, Ambrym ja Paama, joiden alkukirjaimista maakunta on saanut nimensä. Näiden saarten lisäksi maakuntaan kuuluu useita pienempiä saaria.
Beyond the Infinite
Beyond the Infinite on trance-yhtye Juno Reactorin kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Meeri Räisänen
Meeri Räisänen (s. 2. joulukuuta 1989 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Seuratasolla hän edustaa Connecticut Whale -joukkuetta.
Seuraura
Räisäsen on Tapparan kasvatti. Hän aloitti SM-sarjauransa Jyväskylän Catsissa kaudella 2006–2007. Räisänen siirtyi kaudeksi 2007–2008 naisten I-divisioonajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Kaudeksi 2008–2009 Räisänen siirtyi jatkamaan SM-sarjauraansa Ilvekseen, josta hän siirtyi saman kauden aikana Bluesiin ja voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Räisänen aloitti kauden 2010–2011 yhdysvaltalaisen NCAA-joukkue Robert Morris Universityn maalivahtina, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Bluesiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi JYPin SM-sarjajoukkueeseen. Kaudella 2012–2013 Räisänen palkittiin naisten SM-sarjan parhaana maalivahtina Tuula Puputti-palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän sai parhaan maalivahdin palkinnon ja valinnan tähdistökentälliseen myös seuraavalla kaudella. Kaudella 2014–2015 hän edusti venäläistä HC SKIF Nižni Novgorodia, jossa hän voitti seurajoukkueiden Euroopan mestaruuden. Kaudella 2015–2016 Räisänen pelasi miesten Suomi-sarjaa kakkosvahtina Jyväskylän D-kiekossa sekä osan kaudesta myös naisten SM-sarjaa JYPissä, jossa hän voitti Suomenmestaruuden. Kaudella 2016–2017 hän pelasi Suomi-sarjaa Kiekkokoplassa sekä naisten Mestistä JYPissä. Kaudeksi 2017–2018 Räisänen siirtyi naisten liigassa pelaavan HPK:n riveihin. Hänet valittiin syyskuun 2017 kuukauden pelaajaksi. 1.10.2018 Räisänen tiedotti tehneensä sopimuksen koskien kautta 2018–2019, NWHL:ssä pelaavan Connecticut Whalen kanssa. Kaudella 2019–2020 Räisänen torjui Ruotsin SDHL:ssä AIK:n maalilla. Kaudeksi 2020–2021 Räisänen palasi HPK:n riveihin yksivuotisella sopimuksella. Kaudella 2021–2022 hän edusti alle 20-vuotiaiden poikien Mestiksessä pelannutta JYP Akatemiaa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi jälleen Connecticut Whilessa.
Maajoukkueura
Räisänen on pelannut viisissä MM-kilpailuissa yhteensä 18 ottelua torjuntaprosentilla 91,3 %. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2015 ja 2021, ja hänet valittiin naisten MM-kisojen tähdistökentälliseen vuosina 2015 ja 2016. Hän kuului Suomen olympiajoukkueeseen 2014, 2018 ja 2022. Ainoan olympiaottelunsa hän on pelannut 2022 torjuntaprosentilla 80 %. Vuosien 2018 ja 2022 kisoista Suomi sai pronssia. Kaikkiaan hän on pelannut 83 naisten maaottelua torjuntaprosentilla 91,5 %, ja kaksi tyttöjen maaottelua.
Nicole Duclos
Nicole Duclos (o.s. Salavert, s. 15. elokuuta 1947 Périgueux, Dordogne, Ranska) on entinen ranskalainen 400 metrin juoksija.
Duclos voitti Ateenan EM-kisoissa 1969 kultaa 400 metrin juoksussa maailmanennätysajalla 51,7 s; hänen maannaisena Colette Besson sijoittui toiseksi samalla ajalla. Ensi kertaa arvokisojen ohjelmassa olleessa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Duclos saavutti hopeaa; sekä juoksun voittanut Iso-Britannia että Ranska saivat nimiinsä maailmanennätysajan 3.30,8.
Münchenin 1972 olympialaisissa Duclos karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 52,18 s. Viestissä hän sijoittui neljänneksi Ranskan ennätyksellä 3.27,5.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Duclos voitti kultaa 1+2+3+4 kierroksen viestissä Wienissä 1970. Ranskan mestaruuden 400 metrillä hän voitti ulkoradoilla vuosina 1969 ja 1972 sekä sisäradoilla vuonna 1973.
Emil Henriksson
thumb|Abloyn perinteinen [[riippulukko.]] Emil Vilhelm Henriksson (24. helmikuuta 1886 Helsinki – 19. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen hienomekaanikko, joka tunnetaan Abloy-lukon keksijänä.
ABLOY-lukko
Korjatessaan kassakonetta vuonna 1907 Henriksson oivalsi, että kassakoneessa kiertyvien rattaiden periaatetta voitaisiin soveltaa myös lukkoihin. Hän kehitteli ideaa kolmisen vuotta ja valmistettuaan parikin prototyyppiä hän haki lukolle patenttia 1918. Patentti myönnettiin 15. helmikuuta 1919.
Lukkojen teollinen valmistus alkoi vuonna 1918 Ab Låsfabriken-Lukkotehdas Oy:ssä. Nimi lyheni pian muotoon Ab Lukko Oy. Tuotteen nimi oli alun perin Henrikssonin Patenttilukko, mutta muutettiin vuonna 1920 Abloyksi yrityksen nimen alkukirjainten mukaan. Abloy-lukko oli siihen aikaan ainoa, jota ei pystytty tiirikoimaan. Lukon toiminta perustuu lukkosylinterissä oleviin kiertyviin haittalevyihin. Siihen saakka käytössä oli ollut vain tappihaittasylinterillä toimivia lukkoja. Tappihaitat toimivat jousikuorimitettuina, jolloin jousen kuoleutuessa lukkoon tulee toimintahäiriö.
Kaikki nykyiset ABLOY®-lukot perustuvat Henrikssonin ideaan. Lukko on erityisen pitkäikäinen, sillä se ei sisällä kuin yhden jousen (kaikissa malleissa ei sitäkään). Haittalevysylinteri mahdollistaa myös lähes rajattomat sarjoitusmahdollisuudet, mm. erilaiset pää- ja yleisavainsarjoitukset. Keksintösäätiö on arvioinut Abloy-lukon merkittävimmäksi suomalaiseksi keksinnöksi.
Myöhempi ura
Henriksson ei rikastunut keksinnöllään, sillä hän myi oikeudet siihen Abloy-yhtiölle vuonna 1921 ja sai kaupassa 100 markkaa (vuoden 2005 rahana 34 euroa) sekä 50 yhtiön osaketta (25 % osakekannasta). Yhtiö meni konkurssiin vuonna 1923, ja patentti joutui pankille. Pankki myi sen Kone- ja Siltarakennus Oy:lle, jonka Wärtsilä-yhtymä osti 1936.
Henriksson muutti Abloyn patentin myytyään Turkuun, mutta palasi parin kolmen vuoden kuluttua takaisin Helsinkiin. Hän työskenteli tämän jälkeen parisen vuotta puolustusvoimien palveluksessa sekä vuodesta 1928 mekaanikkona Helsingin yliopiston kemian laitoksella aina 1950-luvun puoliväliin. Siellä hänen toimenkuvaansa kuului mm. instrumenttien valmistaminen ja kunnossapito.
Yksityiselämä
Henriksson harrasti taidekirjallisuutta sekä maalaustaidetta. Hän piirsi ja maalasi myös itse. Lisäksi hän oli kiinnostunut kaikista optisista välineistä, joita käsittelevän kirjallisuuden hän tunsi läpikotaisin. Hän myös opiskeli kieliä pystyäkseen lukemaan ulkomaista teknistä kirjallisuutta. Rakkaus maalaustaiteeseen ja kiinnostus tekniikkaan antoivat sisältöä hänen elämäänsä, jota varjosti hienoinen katkeruus lukkokeksinnön menettämisestä. Hän ei kuitenkaan täysin katkeroitunut, sillä hän totesi kaiken johtuneen tyhmyydestä ja huonosta liikemiestaidosta mutta ei ammattitaidon puutteesta.
Henrikssonia luonnehdittiin hiljaiseksi, vaatimattomaksi, huumorintajuiseksi ja nuorekkaaksi. Hänen viidestä pojastaan kaksi oli kuollut lapsena, ja yksi seurasi isänsä jälkiä opiskelemalla hienomekaanikoksi.
Henriksson sai Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan mitalin 1954 ja Suomen Talousseuran hopeisen kunniarahan 1955. Kuitenkin arvellaan, että näillä ei ole kunnioitettu häntä Abloy-lukon keksijänä, vaan ne olivat ansioita pitkästä työurasta.
Henriksson on haudattu Malmin hautausmaalle.
Kickapoot
Monet heimosodat ja siirtomaavaltojen painostus työnsivät kickapoita länteen. Suuressa siirtomaasodassa (1755–1760) he tukivat Ranskaa ja sitä seuranneessa Pontiacin kapinassa he valtasivat ranskalaismielisten liittolaisheimojen kanssa brittien haltuun joutuneita linnakkeita. Yhdysvaltain vapaussodassa kickapoot sotivat Amerikan siirtokuntia vastaan ja asettuivat brittien puolelle vuoden 1812 sodassa.
Yhdysvaltain hallituksen painostamina kickapoot jättivät 1820–1830-lukujen aikana maansa Indianassa ja Illinoisissa ja siirtyivät asteittain Missouriin, Texasiin. Ja Oklahomaan. Yhdysvaltain sisällissodassa Oklahoman kickapoot pakenivat Kansasiin ja ahdistelivat etelävaltioiden kannattajia. Jokuset kansanhaarat kulkeutuivat Meksikoon ja asettuivat asumaan Rio Granden varrelle.
Suurin osa kickapoista asuu nykyään Oklahomassa, Kansasissa ja Meksikossa. Kickapoot eivät ole juurikaan sekoittuneet valkoiseen väestöön vaan pitävät yllä vanhoja heimoperinteitään. Varsinkin Oklahoman ja Meksikon kickapoot pitävät kiinteää yhteyttä toisiinsa. Vuonna 2000 Yhdysvalloissa asui 3 500 kickapoota.
Jeffrey Bruma
Jeffrey Kevin van Homoet Bruma (s. 13. marraskuuta 1991 Rotterdam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. 189 senttimetriä pitkän Bruman pelipaikka on puolustuksen keskustassa tai oikealla laidalla. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Wolfsburgia.
Bruma siirtyi englantilaisseura Chelseaan synnyinkaupunkinsa Feyenoordista 15-vuotiaana 100 000 punnan siirtokorvausta vastaan. 16-vuotiaana hän pelasi ensimmäisen kerran Chelsean reservijoukkueessa. Ensiesiintymisensä Valioliigassa Bruma teki lokakuussa 2009 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Blackburnia vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden 2009–2010 aikana Chelsean ykkösjoukkuessa kolme virallista ottelua, joista kaksi Valioliigassa ja yhden Englannin liigacupissa.
Bruma pelasi Chelsean miehenä lainalla Leicester Cityssä ja saksalaisseura Hamburger SV:ssä. Kesällä 2013 hän palasi kotimaahansa PSV Eindhovenin joukkueeseen. Kesällä 2016 hän siirtyi saksalaisseura Wolfsburgiin, jonka lisäksi hän on pelannut lainalla Schalke 04:ssä ja Mainz 05:ssä.
Alankomaiden A-maajoukkueessa Bruma pelasi ensimmäisen ottelunsa elokuussa 2010 Ukrainaa vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2016. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan.
Myös Bruman isoveli Marciano on tullut tunnetuksi ammattilaisjalkapalloilijana.
Pietari
Pietari voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Hekatompedon
Hekatompedon tai Hekatompedos, ) (”sata jalkaa [pitkä]”) voi viitata seuraaviin asioihin antiikin Kreikassa:
Siuro
Siuro on Nokian taajama sekä 11. kaupunginosa. Se on varsin laaja alue, johon kuuluu Siuronkosken länsipuolinen osa, joka on aiemmin kuulunut Suoniemen kuntaan; siellä sijaitsivat Suoniemen kunnan hallintoelimet. Turun ja Porin ja Hämeen läänien raja kulki Siuronkoskea pitkin vuoden 1972 loppuun saakka. Myös Linnavuori lasketaan usein Siuron osaksi. Pohjoisessa alue rajoittuu valtatiehen 11 ja etelässä Kuloveteen. Siurosta on matkaa Nokian keskustaan vajaat kymmenen kilometriä ja Tampereelle 25 kilometriä.
Nokialaissyntyinen Kari Peitsamo on tehnyt laulut nimeltä ”Shanghaista Siuroon”, ”Takaisin Siuroon” ja "Back to Siuro".
Historia
thumb|left|Siuron koulu. Siuro syntyi Siuronkosken ja Tampere–Pori-rautatien risteyskohtaan 1890-luvulla radan valmistuessa. Hämeenkyröstä ja Kyröskoskelta kuljettiin vesitse Siuroon, josta jatkettiin junalla Tampereen tai Porin suuntiin. Tavaraliikennettä tuli Kyrön paperitehtaalta, joka kuljetti paperia ensin laivoilla, myöhemmin autoilla, Siuroon, jossa paperi kuormattiin juniin. Vielä 1960-luvulla Neuvostoliittoon mennyt vientipaperi lastattiin Siurossa. Kylässä oli aikoinaan myös malmivarasto, josta malmia lastattiin juniin. Valmetin Linnavuoren tehtaalle tehtiin myös pistoraide, joka palveli tehtaan tarpeita 1970-luvulle asti. Siuron rautatieasema (lyhenne Siu/Sru) rakennettiin Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan, samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Karkun, Kiikan ja Nakkilan asemat samalla rataosalla. Asemarakennukseen lisättiin poikkipääty vuonna 1900 ja kumpaankin päähän siipiosa vuosina 1920–1922. Siipiosat, joita pidettiin asemarakennuksen ulkonäköön sopimattomina, purettiin rakennuksen restauroinnin yhteydessä vuonna 1985. Ratapihan länsipäässä oleva Siuronkosken rautatiesilta räjäytettiin kansalaissodan aikana vuonna 1918, mutta se saatiin korjattua vielä samana vuonna. Pistoraide Linnavuoren tehtaalle purettiin 1980-luvun lopulla. Henkilöliikenne Siuron asemalla lopetettiin vuonna 1989 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Museovirasto on luokitellut Siuron rautatieaseman lähiympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Vajaat kolme kilometriä Siuron asemalta Porin suuntaan, Kuljun kartanon kohdalla, on sijainnut radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin kuulunut Kuloveden seisake (lyhenne Kuv). Seisake nimettiin järven mukaan, koska Riihimäki–Tampere-radalla Lempäälässä sijaitsi jo Kulju-niminen liikennepaikka. Seisake palveli lähinnä vain Kuljun kartanon ja sen lähiympäristön tarpeita. Henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1971 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1972. Paikalla olleet rakennukset on purettu.
Ennen nykyisen tieyhteyden valmistumista (vuonna 1969) valtatie 11 kulki taajaman halki; tämä tie on nykyisin yhdystie 2505. Samaa reittiä kulki myös valtatie 9, kunnes se siirrettiin 1950- ja 1960-lukujen taitteessa Kuloveden eteläpuolelle.
Kylän nimen epäillään olevan saamelaisperäinen. Kylä on asuinpaikkana yli tuhat vuotta vanha.
Metyyli-isobutyyliketoni
Metyyli-isobutyyliketoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C6H12O ja rakennekaava on CH3COCH2CH(CH3)2. Metyyli-isobutyyliketonista käytetään myös nimityksiä 4-metyyli-2-pentanoni, isopropyyliasetoni ja heksoni.
Metyyli-isobutyyliketonin moolimassa on 100,2 g/mol, sulamispiste −84,7 °C, kiehumispiste 117–118 °C, tiheys 0,8 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 1,91 g / 100 ml, leimahduspiste 14 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 108-10-1.
Metyyli-isobutyyliketonia valmistetaan usealla eri tavalla. Useimmissa niissä lähtöaineena on asetoni. Kolmivaiheisessa prosessissa asetoni muodostaa emäskatalysoidulla aldoliadditiolla diasetonialkoholia. Diasetonialkoholista eliminoituu hapon vaikutuksesta vettä, jolloin muodostuu mesityylioksidia. Mesityylioksidi voidaan pelkistää vedyllä palladiumkatalyytin läsnä ollessa metyyli-isobutyyliketoniksi. Korkeammassa lämpötilassa ja sinkkioksidi- tai kuparikatalyytin läsnä ollessa asetoni kondensoituu suoraan mesityylioksidiksi, joka voidaan pelkistää metyyli-isobutyyliketoniksi kuten edellä. Kolmas asetonia lähtöaineenaan käyttävä prosessi on suora valmistus asetonista, mikä on mahdollista palladium ja zirkoniumkatalyyttien avulla. Metyyli-isobutyyliketonia voidaan valmistaa myös isopropanolista.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen aineelle ja höyrylle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Tyypin 1 diabetes
Tyypin 1 diabetes mellitus eli tyypin 1 diabetes on aineenvaihduntasairaus, jossa kehon kyky tuottaa insuliinia on merkittävästi vähentynyt. Insuliini alentaa verensokeria. Siksi tyypin 1 diabeteksen pääoireena on korkea verensokeri eli hyperglykemia. Hoitamattomana hyperglykemia aiheuttaa asidoosin, joka voi tappaa. Muuten huonosti hoidettuna sairaus johtaa hitaasti vakaviin komplikaatioihin, kuten munuaisten vajaatoimintaan.
Tyypin 1 diabetes on useimmiten autoimmuunisairaus, jossa kehon immuunijärjestelmä tuhoaa haiman insuliinia tuottavia beetasoluja. Usein solut tuhoutuvat täysin ja keho on kyvytön insuliinin tuottoon. Sairauden kehittyminen kestää kuukausista vuosiin. Yleensä se ilmenee 5–7-vuotiaana tai sitten murrosiän alussa. Siksi sitä kutsutaan usein virheellisesti lapsuus- tai nuoruustyypin diabetekseksi, mutta todellisuudessa se voi puhjeta missä iässä tahansa. Tyypin 1 diabetesta on sanottu myös insuliiniriippuvaiseksi diabetekseksi tai IDDM:ksi (eng. insulin-dependent diabetes mellitus).
Tyypin 1 diabetekseen ei ole pysyvää parannuskeinoa, mutta sen oireita voidaan ennaltaehkäistä. Insuliinia tai insuliinijohdannaisia sisältävien pistosten käyttö on pakollinen osa hoitoa. Muita tärkeitä tekijöitä ovat aterioiden hiilihydraattipitoisuuksien mahdollisimman tarkka arviointi ja insuliinin annostelu näiden pitoisuuksien mukaan sekä säännöllinen ruokavalio ja terveellisten elintapojen noudattaminen. Tarvittavan insuliiniannoksen suuruuden arvointi on kuitenkin niin vaikeaa jopa modernien apuvälineiden avulla, että vain pieni osa diabeetikoista saavuttaa tyydyttävän hoitotasapainon. Suomessa on käynnistynyt tutkimustyö diabetesrokotteen valmistamiseksi.
Oireet
Tyypin 1 diabeteksen oireet johtuvat pääosin hyperglykemiasta. Oireita ovat muun muassa runsas virtsaamistarve, korkea virtsan glukoosipitoisuus (glykosuria), janoisuus (polydipsia), nälkäisyys, suurempi alttius saada eri infektioita, heikkous ja kehon painon lasku. Paino voi alentua vaikka söisi yhtä paljon kuin aiemminkin, sillä diabeteksessa poikkeavan paljon hiilihydraatteja päätyy glukoosiksi vereen ja sieltä virtsaan. Vakava hyperglykemia voi johtaa ketoasidoosiin. Lievässä ketoasidoosissa ensioireita ovat esimerkiksi oksentelu ja nestehukka. Vakavassa ketoasidoosissa voi ilmetä Kussmaulin hyperventilaatiota, asetonin hajua uloshengitysilmassa ja vatsakipuja. Asidoosi voi johtaa koomaan. Ketoasidoosin sijaan voi myös ilmetä niin sanottu ei-ketoottinen hyperosmolaarinen oireyhtymä, jossa ilmenee asidoosi ilman merkittävää ketoaineiden läsnäoloa veressä.
Huonosti hoidettu tyypin 1 diabetes lisää kuolleisuutta moniin eri sairauksiin. Huonosti hoidettuna se voi aiheuttaa munuaisten vajaatoimintaa (diabeettinen nefropatia), ääreishermoston vaurioita ja verkkokalvojen vaurioiden (diabeettinen retinopatia) kautta sokeutta. Se voi aiheuttaa myös kroonisia haavoja esimerkiksi jalkoihin, jotka voivat pahimmillaan vaatia amputaation.
Syyt ja periytyvyys
Noin 70–90 prosentissa tyypin 1 diabetestapauksista kyseessä on autoimmuunisairaus, jossa keho tuhoaa haiman insuliinia tuottavia beetasoluja. Muissa tapauksissa syyt ovat epäselvempiä. Siksi tyypin 1 diabetestapaukset jaetaan joskus tyypin 1a tapauksiin, joissa tauti aiheutuu on autoimmuunisyistä, ja tyypin 1b tapauksiin, joissa aiheuttaja on tuntematon eli idiopaattinen. Tyypin 1b tapauksissa diabeetikon veressä ei ole omien kudosten kanssa reagoivia vasta-aineita. Aikuisilla puhkeavaa tyypin 1 diabetesta kutsutaan joskus myös eri nimillä, kuten lyhenteellä LADA (eng. latent autoimmune disease of adults).
Tyypin 1 diabetes periytyy. Se voi kuitenkin puhjeta, vaikkei lähisukulaisilla olisikaan tätä tautia. Sen ilmenemiseen vaikuttavat useat geenit eli kyse on niin sanotusta polygeenisestä sairaudesta. Jos identtisistä kaksosista yhdellä on tyypin 1 diabetes, se on 30–70 prosentin todennäköisyydellä myös toisella kaksosella. Sisaruksilla vastaava periytyvyysriski on 6–7 prosenttia. Jos yhdellä vanhemmista on tyypin 1 diabetes, se periytyy 1–9 prosentin todennäköisyydellä kullekin lapselle.
Ympäristötekijät vaikuttavat ainakin osin tyypin 1 diabeteksen ilmenemiseen. Sen esiintyvyys kasvaa maailmanlaajuisesti, eivätkä geneettiset tekijät voi selittää tätä kehitystä. Merkittävät ympäristötekijät kuitenkin tunnetaan huonosti. Joitakin esimerkkejä ehdotetuista tekijöistä ovat varhain lapsuudessa saadut haimaan kohdistuvat virustartunnat, D-vitamiinipuutos, suolimikrobikirjon yksipuolisuus ja yleistyvä lapsuuden aikainen lihavuus.