cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Energiantuotanto
Esiteollinen yhteiskunta
Seuraavat vaiheet energiankäytön lisäämisessä olivat orjat, kotieläimet ja koneet. Koska orjat olivat ihmisiä, ei työteho noussut, mutta niiden, jotka orjuuttivat heitä, oli mahdollista nauttia suuremmista työn hedelmistä kuin mitä itse olisivat pystyneet tuottamaan. Kotieläimiä käytettiin lähinnä liikkumiseen, tavarankuljetukseen ja maanmuokkaukseen, mutta myös esimerkiksi myllyjen pyörittämiseen.
Ensimmäiset koneet
Ensimmäisiä koneellisia energiantuottajia olivat vesirattaat ja tuulimyllyt, joilla veden ja ilman virtauksien liike-energiaa muutetaan mekaaniseksi energiaksi, lähinnä koneiden pyöritysenergiaksi.
Teollinen yhteiskunta
Höyrykoneen käyttöönotto mahdollisti polttoaineiden käytön myös mekaanisen energian tuotannossa. Generaattorin kehittäminen mahdollisti sähköenergian teollisen tuoton. Kun vielä turbiini kiinnitettiin pyörittämään generaattoria oli nykyisinkin ylivoimaisesti keskeisin sähköntuotantomuoto kasassa. Nykyisin lähes kaikki sähkö tuotetaan erilaisilla turbiini-generaattorikonstruktioilla. Tavallisimpia ovat veden virtausta hyödyntävä vesiturbiini ja höyryturbiini, johon höyry tuotetaan höyrykattiloilla tai ydinvoimalaitosten reaktoreilla. Sähkön tuotanto mahdollisti aivan uusia toimintoja, joista ensimmäisiä olivat muun muassa tehokas valaistus ja lennätin.
Terveyshyödyt
Ihmisen energiankulutus on lisääntynyt metsästäjä-keräily-yhteisöistä teollistuneeseen yhteiskuntaan ainakin parikymmenkertaiseksi, 3–6 gigajoulesta vuodessa 70–80:een. Koska merkittävä osa energiankulutuksesta kohdistuu mm. elintarvikkeiden tuottamiseen, lämmitykseen, kuljetuksiin ja liikkumiseen, ei nykyinen elämänmuoto ja elintaso olisi ilman sitä mahdollinen. Tätä kautta vaikutus myös terveyteen on suuri. Myös monilla laadullisilla muutoksilla on huomattava merkitys: raskaiden ja ikävien töiden keventäminen ja automatisointi, hygienian kannalta tärkeät jääkaappi ja pakastin, terveyden ja turvallisuuden ylläpitäminen lääketieteen ja sairaalalaitoksen tekniikoiden kehittyessä, sekä monet viihtyvyyteen vaikuttavat seikat kuten tiedonvälitys ja verkottuminen ovat parantaneet terveyttä ja lisänneet elinikää. Vertailu useiden Euroopan maiden ja Yhdysvaltojen kesken osoittaa kuitenkin, että yhtä hyvä vaikutus terveyteen voidaan saavuttaa varsin erilaisilla energiantuotantotasoilla.
Terveyshaitat
Kaikki energiantuotanto rasittaa ympäristöä ja sitä kautta se vaikuttaa myös terveyteen kielteisesti. On osoittautunut vaikeaksi sekä teknisesti että poliittisesti saada energian tuotanto ja kulutus optimaaliselle tasolle, niin että hyödyt olisivat mahdollisimman suuret ja haitat mahdollisimman pienet. Lisäksi esim. eri maiden välillä on suuria eroja sekä ilmaston takia että luontaisten elinkeinojen takia.
Sähkön ja lämmön yhteistuotannossa päästään erittäin hyvään hyötysuhteeseen ja lisäksi kaukolämpö on vaikuttanut olennaisesti kaupunkien ilman laatuun, kun ison voimalaitoksen savukaasujen puhdistus on paljon tehokkaampaa kuin aikaisemman hajautetun puun polton. Viimeistään ilmastonmuutoksen myötä on korostunut voimakkaasti tarve päästä kokonaan eroon fossiilisilla polttoaineilla hoidetusta energiantuotannosta. Myös välittömät ympäristöterveydelliset vaikutukset polttamiseen perustuvasta energiantuotannosta ovat suuret.
Kaikilla energiantuotantomuodoilla on omat ongelmansa sekä ympäristön että terveyden kannalta. Jopa energian säästöstä on aiheutunut terveyshaittoja, jos asuntojen tiivistämisessä ovat unohtuneet ilmanvaihdon ja kosteuden hallinnan keskeiset periaatteet. Eri energiantuotantomuodot poikkeavat toisistaan siinä, minkä tyyppisiä ympäristöongelmia ne aiheuttavat.
Bioenergiasta on periaatteessa samat terveysongelmat kuin fossiilisista polttoaineista rikkidioksidia lukuun ottamatta. Sen hiilitase on neutraali edellyttäen, että käyttö pysyy biomassan kasvun rajoissa eikä sen korjaamiseen ja käsittelyyn kulu paljoa energiaa. Biomassan hajautettua käyttöä energiantuotantoon ei voi suositella asutuskeskuksissa.
Aurinkovoiman ja tuulivoiman suurimmat haitat tulevat rakentamisesta; ne sitovat suuren määrän materiaaleja, ennen kuin ne tuottavat energiaa. Tästä aiheutuu myös niiden suuri kustannus.
Ydinvoiman keskeisin riski on onnettomuusriski, joka on teknisin ratkaisuin pyritty saamaan mahdollisimman pieneksi. Vesivoiman terveysriskit liittyvät lähinnä patomurtumiin, mutta myös sen ekologiset vaikutukset ovat suuret.
Kun eri energiantuotantomuotojen haitat ja riskit ovat hyvin erilaisia, niitä on vaikea verrata. Tämä näkyy yhteiskunnassa epävarmuutena ja kiistoina parhaista vaihtoehdoista. Haittojen vertaamiseksi onkin tehtävä perusteellinen elinkaarianalyysi, mutta näitä on valitettavan vähän tehty. Harvat olemassa olevat analyysit asettavat energiantuotantomuodot seuraavaan karkeaan järjestykseen terveyshaittojen suuruuden suhteen: kivihiili>>öljyt>ns. "vaihtoehtoiset energiantuotantomuodot">maakaasu ja ydinvoima. Kasvihuonekaasujen päästöt huonontavat edelleen fossiilisten energiantuotantomuotojen asemaa ilmastonmuutoksen terveysriskien takia.
Mallomys
Mallomys on varsinaisten hiirten ja rottien alaheimoon (Murinae) kuuluva jyrsijöiden suku, johon kuuluvat ainakin seuraavat lajit:
Vanhentuneen luokittelun (1980) mukaan Uudessa-Guineassa elävä pehmeähäntärotta oli Mallomys-suvun ainoa laji. M. gunung ja M. istapantap löydettiin vasta vuonna 1989, ja M. aroaensis-lajin yksilöitä pidettiin ennen pehmeähäntärotan lajiin kuuluvina.
Edellä mainittujen lajien lisäksi Uudesta-Guineasta on 2000-luvulla löydetty kaksi uutta Mallomys-suvun lajia, joilla ei vielä ole tieteellistä nimeä. Bruce Beehlerin johtama Conservation Internationalin ja Indonesian tiedeinstituutin tieteilijäryhmä raportoi 17. joulukuuta 2007 löytäneensä uuden Mallomys-sukuun kuuluvan jättiläisrottalajin kesäkuussa 2007 Papuan saaren Indonesian puoleisesta osasta Foja-vuoristosta. Lajinmääritys ja tutkimus oli joulukuussa 2007 yhä meneillään. Rottalaji on noin viisi kertaa normaalin kaupunkirotan kokoinen ja kesy. Vuonna 2009 kansainvälinen tutkijoista ja BBC:n kuvaajista koostunut ryhmä löysi Papua-Uuden-Guinean Bosavi-vuoren kraatterista entuudestaan tuntemattoman Mallomys-lajin, joka kasvaa 1,5 kilogramman painoiseksi.
Akune
Edo-kaudella Akune kuului Satsuman daimiokuntaan. Se kehittyi kauppa- ja kalastussatamana liikenteellisesti tärkeälle paikalle. Kaupunkioikeudet Akune sai vuonna 1952, ja nykyisen muotonsa se saavutti vuonna 1955, kun siihen liitettiin Mikasan maaseutukaupunki. Kalastuksen lisäksi merkittäviä elinkeinoja ovat vesiviljely ja maanviljely; kaupungissa on myös muun muassa tärkkelyksen, siirapin ja shōchūn tuotantoa. Akune tunnetaan pomeloistaan, joiden satomäärät ovat maan suurimpia – myös bataattia viljellään paljon.
Akunen nähtävyyksiin kuuluvat kauniit rannikkoalueet uimarantoineen ja Akune-onsenin kuuma lähde. Kaupunkia palvelee Hisatsu orenji -rautatie.
Biodiesel
thumb|200px|Uuden sukupolven biodieseliä thumb|200px|Perinteistä transesteröityä biodieseliä thumb|200px|Vanhemmat dieselmoottorit ovat suosittuja biodieselkäyttöön thumb|200px|Joissakin maissa biodiesel on halvempaa kuin perinteinen diesel Biodiesel on erilaisista biomassoista jalostettu fossiilista dieselöljyä vastaava polttoaine. Euroopassa yleisin liikenteen biopolttoaine on biodiesel ja maailmassa bioetanoli.
Vuonna 2006 biodieseliä valmistettiin Euroopassa 6 miljoonaa tonnia. EU:n ympäristötavoitteiden mukaan biopolttoaineiden osuus liikenteen polttoaineista tulisi olla vähintään 5,75 % vuonna 2010, 10 % 2020 ja 25 % 2030.
Biodieselstandardi
Biodiesel on uusiutuvista luonnon raaka-aineista jalostettu dieseliä vastaava polttoaine. FAME (eng. Fatty Acid Methyl Ester, rasvahappometyyliesteri)-tyyppisille biodieseleille on olemassa kansainvälisesti määritelty standardi. FAME-biodieselin kansainvälinen standardi, EN 14214, hyväksyttiin CEN:ssä (European Committee of Standardization) 14. helmikuuta vuonna 2003. Standardi astui Suomessa voimaan 8. maaliskuuta 2004.
Biodieselnimike
Yleisesti ottaen nimityksellä biodiesel viitataan kaikkiin dieseliä vastaaviin setaaniluvun mukaan määriteltyihin eloperäisiin polttoaineisiin, joten biodieselistä puhuttaessa voi kyse olla hyvin erilaisista aineista, jotka on valmistettu erilaisilla prosesseilla erilaisista raaka-aineista. Perinteisesti biodiesel on esteri, ja esimerkiksi amerikkalaisen standardin mukaan vain tätä voi kutsua biodieseliksi. Toinen uudempi vaihtoehto on toisen sukupolven diesel eli alkaani, kuten esimerkiksi NExBTL, joka muistuttaa enemmän petrodieseliä kemiallisesti ja jonka laatu on petrodieseliä parempiKts. tarkennus kappaleessa: Teollinen tuotanto suomessa
FAME-tyyppisissä EN 14214 -standardia vastaavissa biodieseleissä tulee olla esteripitoisuus vähintään 96,5 massaprosenttia. FAME-tyyppisiin biodieseleihin luokitellaan eläin- ja kasviperäisistä öljyistä transesteröintiprosessilla valmistetut biodieselit, joissa on käytetty metanolia esterin muodostamiseksi. Metanoli valmistetaan maakaasusta, joten metyyliesterit eivät ole täysin biopolttoaineita.
Euroopassa käytetyistä biodieseleistä perinteisin biodiesel on rypsiöljystä ja metanolista valmistettu esteri, RME (rypsimetyyliesteri). RME:n ohella rypsiöljystä on mahdollista valmistaa biodieseliä myös etanolilla, jolloin tuote on rypsiöljyn-etyyliesteri, REE (rypsietyyliesteri). Rypsiöljypohjaiset biodieselit ovat Euroopassa tyypillinen tuote, kun taas soijapavuista valmistettu biodiesel on vastaavasti muun muassa Yhdysvalloissa laajasti valmistettu. Käytettävä raaka-aine riippuu pitkälti paikallisista olosuhteista ja viljelytottumuksista. Jos puhutaan jalostamattomista kasviöljyistä (triglyseridiseoksista), ei tulisi käyttää termiä biodiesel vaan pikemminkin pitäisi puhua bioöljystä. Biodieselillä tarkoitetaan kasviöljyistä puhuttaessa kasviöljyjen transestereitä, joiden ominaisuudet vastaavat kansainvälistä biodieselstandardia. Kasviöljyt ovat biodieseliä viskoottisempia ja setaaniluku on diesel-polttoaineita korkeampi.
Raaka-aineet
Erilaisia vaihtoehtoja biopolttoaineen raaka-aineiksi ovat esimerkiksi rypsi, rapsi, sinappi, vehnä, maissi, peruna, hamppu, sokerijuurikas, kookospähkinät, soija, öljyjatropa ja öljypalmun hedelmät sekä kierrätysöljyt (esimerkiksi ravintoloiden paistorasvat) ja mäntyöljy (selluteollisuuden sivutuote). Raaka-aineista öljykasveja (muun muassa rypsi, rapsi, sinappi, soijapapu ja auringonkukka) käytetään bioöljyn valmistamiseen ja hiilihydraattipitoisia kasveja (muun muassa peruna, viljakasvit ja sokerikasvit) pääsääntöisesti bioetanolin valmistamiseen. Puuta tislaamalla saadaan valmistettua muun muassa metanolia, minkä lisäksi puu soveltuu synteettisten biopolttoaineiden valmistamiseen, joita kutsutaan myös toisen sukupolven biopolttoaineiksi. Merilevät voidaan tulevaisuudessa olla huomattava biomassan lähde ja sitä kautta levistä voi tulla merkittävä synteettisten polttoaineiden raaka-aine. Alkuperäinen biodiesel tehtiin hampusta.
Puu raaka-aineena
Neste Oilin kaavailema biodieselin vuosituotantokapasiteetti on 340 000 tonnia. Pääraaka-aine on palmuöljy, jota tuotetaan Indonesiasta ja Malesiasta. Neste on liittynyt RSPO-järjestöön, joka varmistaa, että Nesteelle myydään vain jo raivatulla viljelysmaalla tuotettua palmuöljyä. Palmuöljystä valmistetaan palmuöljydieseliä.
EU-tuotanto
Euroopassa valmistettiin biodieseliä 3,2 miljoonaa tn (2005) ja 6 miljoonaa tonnia (2006). Neste Oilin mukaan Euroopassa yleisin liikenteen biopolttoaine on biodiesel ja maailmassa bioetanoli. Biogasmax on EU:n biokaasuprojekti.
Teollinen tuotanto Suomessa
Nesteen kehittämä biodiesel, NExBTL (Neste Biomass to Liquid), on parafiinista seosta, jota voidaan valmistaa kaikentyyppisistä eloperäisistä biomassoista. Laitoksella tullaan ilmeisesti prosessoimaan muun muassa kasviöljyjä ja eläinperäisiä rasvoja, sekä puupohjaista biovahaa, mikäli yhteistyöhanke Stora Enson kanssa onnistuu. Maaliskuussa 2007 Stora Enso solmi yhteistyösopimuksen Nesteen kanssa puupohjaisen biovahan valmistamiseksi Nesteen biodieselin raaka-aineeksi. Nesteen biodiesel on maaöljypohjaista dieseliä paljon korkealaatuisempaa, koska se on kemiallisesti puhtaampaa, täysin rikitöntä ja sen jähmepiste on alempi. Tuotetta tullaan käyttämään sekoitettuna tavalliseen dieseliin. Nesteen biodiesel valmistetaan hydraamalla kasviöljy suoraan hiilivedyksi korkeassa lämpötilassa.
Neste Oil aloitti tuotannon vuonna 2007 170 000 tonnin vuosikapasiteetilla Porvoon jalostamolla. Vuoden 2008 lopulla Nesteellä valmistuu Porvooseen toinen samankokoinen laitos. Neste solmi myös yhteistyösopimuksen öljy-yhtiö Totalin kanssa biodiesel-laitoksen rakentamisesta myös Ranskaan, mutta sopimus purettiin vuonna 2007.
Nesteen toisen sukupolven NExBTL-diesel ei ole virallisesti "biodiesel", koska sitä ei ole valmistettu perinteisellä transesteröintimenetelmällä, vaan Neste kutsuu sitä englanniksi termillä "renewable diesel" eli uusiutuva diesel.
UPM investoi 150 MEUR Lappeenrannassa sijaitsevaan biojalostamoon, joka valmistaa vetykäsittelyteknologiaa käyttäen puupohjaisia uusiutuvia biopolttoaineita. Uuden biojalostamon pääraaka-aine on raakamäntyöljy, joka on selluntuotannon tähde. Kesällä 2012 alkoivat Lappeenrannan biojalostamon rakennustyöt ja se valmistui vuonna 2014. Laitoksen vuosittainen tuotantokapasiteetti on 100 000 tonnia, joka vastaa 120 miljoonaa litraa biopolttoainetta. Päätuote, UPM BioVerno, on uusiutuva diesel liikennekäyttöön.
EU:n tavoitteet
Ensimmäisen sukupolven biodiesel vähentää kasvihuonekaasuja 35–50 % ja toisen sukupolven biodiesel 90 %. Siksi EU:n ympäristötavoitteissa biopolttoaineiden osuus liikenteen polttoaineista oli 2 % vuonna 2005 ja on 5,75 % vuonna 2010, 10 % 2020 ja 25 % 2030 Taulukossa on vuonna 2005 saavutetut tavoitteet ja kansalliset uudet vuoden 2010 tavoitteet. EU-maista vain Saksa ja Ruotsi saavuttivat vuoden 2005 tavoitteen. Ruotsissa uusiutuville polttoaineille on myönnetty täydellinen verohelpotus vuosille 2003–2008. Saksassa biodiesel ja etanoli on vapautettu polttoaineveroista. Miltei kaikki EU-maat pyrkivät vuoden 2010 tavoitteeseen 5,75 % biopolttoaineita. Ranska pyrkii siihen jo vuonna 2008. Toistaiseksi vain Tšekki ja Iso-Britannia vastustavat tavoitetta. Suomi on yksi kuudesta maasta, joka ei ole vielä ilmoittanut kantaansa. Vuonna 2006 Suomessa KTM:n työryhmä myönsi, että Suomi kykenee EU:n tavoitteeseen, mutta suositteli toteuttamaan siitä vain puolet eli 3 % (2010). Työryhmän mukaan uudet teknologiat tosin avaisivat merkittäviä vientimarkkinoita.
Biodieselin sovellukset
RME-biodieselillä on mahdollista käyttää dieselmoottoria normaaliin tapaan. Uudemmat dieselautot on usein suunniteltu jo tehtaalla yhteensopiviksi RME-biodieselille, kun taas vanhemmissa polttoaineputkien imupuolet saattavat haurastua vähitellen biodieselin käytöstä. Tämä ongelma koskee kuitenkin vain luonnonkumista valmistettuja tiivisteitä, joten vaihtamalla ne esimerkiksi muovisiksi (Viton, FKM) ongelma poistuu Nesteen NExBTL ei ole RME-diesel eivätkä RME:n ongelmat koske sitä.
Biodieseliä voidaan myös käyttää myös lämmityskattilassa polttoöljyn sijaan. Lämmityskattilaa ei tarvitse vaihtaa, polttimeen tehdään vain pieni muutos palopäähän ja säädetään se RME:lle.
Kannattavuus
Nykyisin biodieselin valmistus rypsiöljystä alkaa olla kannattavampaa kuin aiemmin. Vuonna 2005 dieselin keskihinta oli Suomessa 97,0 snt/l. Dieselöljyn vuosien 2005 ja 2006 keskihinnat ja vuonna 2006 102,2 snt/l Öljyhuippu voi tulevaisuudessa kannustaa biodieselin käytön lisäämiseen. Rypsiöljyn maailmanmarkkinahinta on vaihdellut välillä 450–550 €/tn vuosina 2006 ja 2007. Vuonna 2006 rypsiöljyn hinta oli alhaisempi, kun taas vuonna 2007 hinta on noussut jopa 550 euroon tonnilta. Nousu johtuu osaltaan biodieselin tuotannon kasvusta.
Metanolin hinta riippuu pitkälti tilattavasta määrästä. Litra metanolia voi maksaa n. 10–20 €. Jos tilaa vähintään 1 m³:n suoraan maahantuojalta tai valmistajalta, metanolin hinta voi olla n. 40–50 snt/litra. Näin ollen alkoholipohjaisen biodieselin suurimmat kustannukset tulevat öljyn ja metanolin hinnasta. Kierrätysöljyjen tai jäteöljyjen käyttö tulee huomattavasti huokeammaksi (raaka-aineen hinta voi olla luokkaa 10 snt/l). Biodieselin valmistus voisi näillä hinnoilla olla taloudellisesti kannattavaa, haastetta kuitenkin riittää kun myyntihintaan joudutaan vielä lisäämään pakollinen valmistevero sekä huoltovarmuusmaksu yhteensä 39,05 snt/litra. .
RME:n hinta on pääasiassa riippuvainen seuraavista muuttujista: rypsisiemenen hinta, rypsin hinta, rypsiöljyn hinta, rypsipuristeen hinta, maaöljyn hinta, metanolin hinta.
Biodiesel polttoaineena
Monessa EU-25 -maassa voi vuonna 2007 ostaa biodieseliä huoltoasemalta seoksena tai 100 % biodieselinä. Huoltoasemat myyvät biodieseliä eri seossuhteissa eri maissa. Biodieseliä myydään tai autonvalmistaja on voinut hyväksyä biodieselin jollekin seuraavista seossuhteista:
Esimerkiksi Saksassa, Britanniassa, Ruotsissa ja Itävallassa voi vuonna 2007 ostaa biodieseliä suoraan pumpulta niin kuin tavallistakin dieseliä. Saksassa biodiesel on hinnaltaan edullisempaa kuin tavallinen diesel.
Neste Oil on tehnyt aiesopimuksen uuden biodieselin kokeilusta vuosina 2007–2010 700:ssa pääkaupunkiseudun bussissa.
Puhtaan rypsiöljyn käyttö dieselautossa
Vuoden 2005 alkupuolella normaalin rypsiöljyn käyttäminen dieselautoissa on tullut ajankohtaiseksi, koska dieselin hinta (95 snt/l) on noussut rypsiöljyn hintaa korkeammaksi. Ekolaihon mukaan kesällä ongelmaton suhde polttoaineelle on 42–50 % rypsiöljyä ja loput dieseliä ja pahimpien pakkasten aikaan 10 % rypsiöljyä käynnistysongelmien välttämiseksi. Kun moottori on lämmennyt, on periaatteessa mahdollisuus käyttää 100 % rypsiöljyä. Muun muassa saksalainen Elsbett valmistaa muunnossarjoja, joiden kaksoistankkimenetelmällä ja esilämmittimellä auto voidaan käynnistää dieselillä ja sen lämmettyä vaihtaa katkaisimesta käyttämään rypsiöljyä. Tämä menetelmä on suositeltavampi uudempiin autoihin, mutta vanhemmat dieselit ilman yhteispaineruiskutusta toimivat myös pelkällä tankkiin kaadetulla rypsiöljyllä ilman ylimääräisiä laitteita, sillä vaaraa hienojakoisten suuttimien tukkeutumisesta ei ole.
Biodieselin pakkasenkestävyys
Perinteisen transesteröidyn biodieselin käyttö on kylmillä keleillä ongelmallista sen huonon pakkaskestävyyden vuoksi. Laadusta riippuen biodiesel alkaa jähmettyä kun lämpö laskee alle –5 °C:n. Pakkasenkestävyyteen voi vaikuttaa tietyillä lisäaineilla tai seossuhteella. Erään suosituksen mukaan pahimpien pakkasten aikaan 10 % RME:tä ja loput dieseliä olisi toimiva seos käynnistysongelmien välttämiseksi.
Jos sataprosenttisen biodieselin kanssa on käynnistyksessä ilmennyt ongelmia, voi olla tarpeellista käyttää muunnossarjaa. Muunnossarjoihin kuuluu kaksoistankki ja esilämmitin. Niiden avulla auto voidaan ensin käynnistää dieselillä ja sen lämmettyä vaihtaa katkaisimesta käyttämään biodieseliä. Muunnossarjoja valmistaa muun muassa saksalainen Elsbett.
Toisin kuin RME, Nesteen NExBTL on pakkasenkestävää. Valmistusprosessiin kuuluu isomerointi, joka antaa sille hyvän pakkasenkestävyyden, joka voidaan säätää valmistusprosessissa välille –30 °C:sta –5 °C:seen.
Biodieselin verotus Suomessa
Biopolttoainetilanne on jatkuvassa muutostilassa ja useat Euroopan maat ovat jo tehneet biokomponentteja suosivia veroporrastuksia. Suomessa näin ei ole tehty. Suomen tieliikenteessä käyttäjän tulee maksaa polttoaineena käytettävästä öljystä dieselpolttoaineen valmistevero (biodieselin tuottajan on hakeuduttava valmisteverovelvolliseksi) ja lisäksi vuotuinen ajoneuvokohtainen käyttövoimavero. Koska biodieselin CN-nimikenumero on 3824, ja koska biodiesel ei ole mineraaliöljy (esteri-pohjainen ei ole hiilivetykään), on biodieselin käyttö lämmityksessä sekä konekäytössä valmisteverovapaata. Lämmityskäytössä sekä konekäytössä biodieseliä ei tarvitse värjätä eikä merkitä, eikä sitä myöskään tarvitse ilmoittaa tullin valmisteverotukseen. Tullin vuonna 2006 ilmoittamien tietojen mukaan biodieselille ei toisaalta ole edes löytynyt sopivaa väriainetta, perinteiset diesel-väriaineet eivät ole yhteensopivia biodieselin kanssa. Valmistajan ei tarvitse ilmoittautua rekisteröimättömäksi elinkeinonharjoittajaksi. Ajoneuvokäytössä biodiesel kuuluu lain mukaan korkeasti rikkiä sisältäviin diesellaatuihin (vaikka se ei sisällä rikkiä), koska se ei kuulu luokkaan 2710.
Kritiikki
Palmuöljy on maailmankaupassa merkittävin kasvirasva. Sen tuotannosta on 90 % Malesiassa ja Indonesiassa. Kummassakin maassa kaadetaan sademetsää ja viedään alkuperäiskansojen maita palmuöljyviljelmien tieltä. Työntekijöiden oikeudet on rajalliset. Torjunta-aineet ovat ympäristölle haitallisia. Laitokset saastuttavat vettä. Öljyviljelmät aiheuttivat 90 % Malesian metsäkadoista 1985–2000. Kansainvälisten ympäristöjärjestöjen mukaan tuhotut sademetsät sitoisivat enemmän hiiltä kuin biodieselin käytön etu on. Suomalainen Neste Oil on luvannut solmia sopimuksia kestävän palmuöljyntuottajien kanssa.
European Union of Ethanol Producers (UEPA) mielestä on tärkeää saada kansainväliset säädökset, joissa huomioidaan ulkoiset ympäristöön kohdistuvat vaikutukset. Heidän mielestään vastuullinen ympäristötoiminta on varmistettava EU:n ulkopuolella raaka-aineiden tuotannossa ja varmistettava etteivät massiiviset viljelmät tuhoa alkuperäistä metsää tai luontoa, kuten Etelä-Amerikassa. Euroopan maatalous ja biopolttoaineteollisuus pelkäävät, että perinteinen öljyteollisuus lisää tuotantoa halvimmissa maissa ympäristönäkökohtia huomioimatta. He uskovat, että Eurooppa voi saavuttaa omalla tuotannollaan 10 % tavoitteen, mutta pelkäävät valvomattoman ulkomaisen tuonnin ja tuotantomaiden salaisten tukien rajoittavan eurooppalaista tuotantoa. Heidän mielestään biopolttoaineiden kehitys on mielekästä vain, jos se ei vaikuta negatiivisesti ympäristöön ja ravintokasveihin.
Greenpeace kampanjoi Neste Oilin palmuöljystä valmistettua biodieseliä vastaan syksyllä 2007. Rainbow Warrior pysäytti 30 000 tonnin palmuöljykuljetuksen lähdön Indonesiasta. 10 000 tonnin kuljetus Porvoon jalostamolle oli mielenosoituksen kohteena. Greenpeacen mukaan Neste Oil on ensimmäinen yritys, joka valmistaa biodieseliä palmuöljystä. Neste Oil on Suomen suurin palmuöljyn käyttäjä ja sen kasvusuunnitelmat ovat valtavat. Neste Oil ostaa palmuöljyn maailman suurimmalta palmuöljyntuottajalta IOI:lta, joka laajentaa toimintaansa Indonesiassa. Greenpeace väittää, että palmuöljydieselin runsas käyttö tuhoaa sademetsiä ja lisää ilmastopäästöjä vastoin alkuperäistä päämäärää. Neste on kuitenkin liittynyt RSPO-järjestöön, joka Nesteen mukaan varmistaa, ettei sademetsää kaadeta Nesteen aiheuttaman kysynnän takia. Ainoastaan jo raivattuja alueita saa käyttää. Neste väittää, että sen käyttämän palmuöljyn alkuperä tiedetään plantaasin tarkkuudella. Neste ei kuitenkaan ole julkistanut näiden plantaasien sijainteja eikä kertonut kaikkien palmuöljyntuottajiensa nimiä. Ympäristöjärjestöt ovat julkaisseet raportteja, jotka osoittavat Neste Oilin palmuöljyntuottaja IOI Groupin tehneen laittomia hakkuita, raivanneen sademetsää ja aiheuttaneen sosiaalisia ongelmia.
Keskusteltuaan asiantuntijoiden, asiakkaiden ja Greenpeacen kanssa, ruotsalainen huoltoasemaketju OKQ8 perui syksyllä 2007 Neste Oilin palmuöljypohjaisen biodieselin tuonnin markkinoille. Yhtiön mukaan palmuöljyn tuotanto on liian suuri riski Indonesian sademetsille.
Kymmenen Greenpeacen aktivistia vastusti biodieselin myyntiä lukitsemalla 7. toukokuuta 2008 Eläintarhan Nesteen biodieseltankkien pumput lukoilla niin, ettei tankkauspistooleja voinut käyttää.
Leena Virtanen (toimittaja)
thumb|Leena Virtanen vuonna 2021. Leena Virtanen (s. 12. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toimittaja, kriitikko ja tietokirjailija.
Ura
Virtanen opiskeli Tampereen yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi 1991. Hän työskenteli Helsingin Sanomien toimittajana vuodesta 1991 lähtien ja jättäytyi freelanceriksi vuonna 2010. Virtanen on erikoistunut elokuvaan ja tv-sarjoihin, joista hän kirjoittaa myös arvioita. Helsingin Sanomien lisäksi hän avustaa muun muassa Suomen Kuvalehteä.
Virtanen on kirjoittanut Suomen supernaisia -kuvakirjasarjaa, jota on kuvittanut Sanna Pelliccioni. Ensimmäinen osa Minna Canthista ilmestyi syksyllä 2018. Sen jälkeen ovat ilmestyneet kuvakirjat taiteilija Ellen Thesleffistä, kirjailija Eeva Kilvestä, kirjailija Fredrika Runebergista ja runolaulaja Larin Paraskesta. Minna! palkittiin Vuoden kaunein kirja -kilpailussa lasten- ja nuortenkirjojen sarjassa 2019.
Vuonna 2021 Virtasen ja Kristiina Markkasen teos Wivi & Hanna – arkkitehdin ja kauppaneuvoksen yhteiset vuodet valittiin tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Teos oli kategoriassaan yleisön suosikki.
Vuonna 2022 ilmestyi Virtasen käsikirjoittama ja Aino Sutisen kuvittama sarjakuva-albumi Sörnäisten tyttö, joka perustuu vasemmistopoliitikko Sylvi-Kyllikki Kilven teinipäiväkirjoihin vuosilta 1915–1918.
Keväällä 2023 ilmestyi Virtasen ja Jaana Semerin tietokirja Neitoperhot ja pahanhautojat, joka kertoo suomalaisen elokuvan naistekijöistä, pääasiassa 1990-luvulta lähtien nykyaikaan.
Virtanen on Adoptioperheet ry:n hallituksen jäsen.
Tasavälinen kartioprojektio
­­thumb|300px|right|Tasavälisen kartioprojektion mukainen maailmankartta. Standardileveyspiireinä 20°N ja 60°N. Tasavälinen kartioprojektio on vanhalta ajalta saakka tunnettu karttaprojektio. Siinä maapallon pinta ajatellaan kuvatuksi pallon­pintaa sivuavalle tai leikkaavalle kartiolle, jonka akseli yhtyy Maan akseliin. Leveyspiirit näkyvät kartassa saman­keskisinä ympyrän­kaarina, pituuspiirit suorina, jotka leikkaavat toisensa samassa pisteessä kartan ulkopuolella. Etäisyydet pituus­piirejä pitkin kuvautuvat oikeassa suhteessa, samoin etäisyydet pitkin yhtä tai tavallisimmin kahta leveys­piiriä, jotka kartassa kulloinkin on valittu standardi­leveys­piireiksi ja joiden kohdalla kartion ajatellaan leikkaavan maapallon pinnan. Projektio ei kokonaisuudessaan ole oikea­kulmainen eikä oikea­pintainen, mutta standardi­leveys­piirien kohdalla sekä kulmat että pienten alueiden pinta-alojen suhteet kuvautuvat oikein. Jos kartassa näkyvä alue ulottuu navalle saakka, ei napa yleensä näy pisteenä vaan sekin pienenä ympyränkaarena.
Jos standardi­leveys­piirejä on vain yksi ja sellaiseksi on valittu päiväntasaaja, erikois­tapauksena saadaan lieriö­projektio, neliökartta. Jos taas ainoaksi standardi­leveys­piiriksi valitaan pohjois- tai etelänapa, erikois­tapauksena saadaan oikeakeskipituinen tasoprojektio.
Klaudios Ptolemaioksen maailman­kartta perustui erään­laiseen tasaväliseen kartio­projektioon. Nykyään tasavälistä kartio­projektiota käytetään varsinkin kartoissa, joiden esittämä alue on pitkähkö länsi-itä-suunnassa eikä sijaitse lähellä päivän­tasaajaa, esimerkiksi usein Euroopan kartoissa.
Matemaattinen määritelmä
missä φ0 ja λ0 ovat koordinaatiston origoon kuvautuvan pisteen leveys- ja pituus­aste, ja vakiot n, G ja ρ0 sekä pituusasteesta riippuva parametri θ määräytyvät niiden sekä valittujen standardi­leveys­piirien φ1 ja φ2 mukaan seuraavasti:
Jos on valittu vain yksi standardi­leveys­piiri eli φ1 = φ2, ei vakiota n voida laskea edellä esitetyllä tavalla, mutta tällöin on Samalla G:n lauseke yksinkertaistuu muotoon
Turun Yliopiston Kemistit TYK
Turun Yliopiston Kemistit TYK ry on Turun yliopiston kemian ja biokemian opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1935 ja on täten vanhin Turun yliopiston piirissä toimiva ainejärjestö. Yhdistyksen logo on Turun yliopiston siipisoihdun lävistämä bentseenirengas.
Kjeld Abell
Kjeld Abell (1901 Ribe, Tanska – 1961 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen lavastaja ja kirjailija, koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti.
Hänen ensimmäinen merkittävä teoksensa oli näytelmä Kadonnut sävel (Melodien, den blev vaek, 1935), jossa yhdistyvät näytelmän ja revyyn lajityypit. Näytelmien lisäksi hän kirjoitti kuunnelmia, elokuvakäsikirjoituksia, matkakirjoja ja esseitä.
Abell oli Tanskan akatemian jäsen vuodesta 1960. Abellin mukaan on nimetty Kjeld Abell -palkinto, jonka Tanskan akatemia myöntää joka toinen tai kolmas vuosi Tanskan elokuvan tai teatterin piirissä merkittävästä työstä.
Antiikin Kreikan kulttuuri
thumb|[[Hefaistos|Hefaistoksen temppeli Ateenan Agoran laidalla.]]
Antiikin Kreikan kulttuurilla on ollut suuri vaikutus Euroopan historiassa. Antiikin Kreikkaa kutsutaan usein länsimaisen sivistyksen kehdoksi.
Kreikan kulttuuri on kehittynyt tuhansien vuosien aikana, saaden alkunsa antiikin Kreikan arkaaiselta ajalta. Myöhemmin se vaikutti suuresti Rooman, Bysantin ja Ottomaanien valtakuntien kulttuuriin.
Kirjallisuus
Kreikkalainen lyriikka sai alkunsa elegioista, jota edustivat muun muassa Tyrtaios ja Theognis, ja jambirunoudesta, jota edustivat Arkhilokhos ja Semonides. Lyyrinen runous jakautui monodiseen (yhden laulettavaan) tunnelmalauluun ja kuoron eli khoroksen yksiäänisesti laulamaan ja tanssimaan kuorolyriikkaan. Edellisen maineikkaimmat edustajat ovat Alkaios, Sapfo ja Anakreon, jälkimmäisen Alkman, Simonides ja Pindaros.
Draamakirjallisuus sai alkunsa 500-luvulla eaa. Kreikkalaisen tragedian suuret nimet ovat Aiskhylos, Sofokles ja Euripides, komedian puolestaan Aristofanes.
Proosakirjallisuuden merkittävimmät edustajat ovat eläinsatujen kirjoittaja Aisopos, filosofit Anaksimandros, Herakleitos, Platon ja Aristoteles, historiankirjoittajat Herodotos, Thukydides ja Ksenofon, lääketieteilijä Hippokrates sekä puhujat Isokrates, Demosthenes ja Aiskhines.
Hellenistinen eli aleksandrialainen kirjallisuuskausi sijoittuu noin vuosiin 300–30 eaa. Tällöin Aleksandria oli Ateenan sijasta tärkeimpänä sivistyskeskuksena. Tuon ajan kreikkalainen kirjallisuus oli etupäässä Kreikan suuruuden ajan jälkisatoa. Huomattavimmat kirjailijat olivat runoilijat Apollonios Rhodios, Theokritos ja Kallimakhos, historioitsija Polybios, polyhistori Eratosthenes, geometrian perustaja Eukleides ja tieteellisen mekaniikan perustaja Arkhimedes sekä eräät filosofit ja filologit.
Rooman vallan aikakauden kreikkalaisessa kirjallisuudessa (30 eaa. – 529 jaa.) kaunokirjallisuuden merkitys oli vähäinen. Tuon ajan kirjallisuutta edustivat muun muassa Lukianos ja Heliodoros. Aikakauden historiankirjoittajista huomattavimmat ovat Plutarkhos, Arrianos, Josephus ja Cassius Dio, filosofeista Epiktetos, Marcus Aurelius (joka oli roomalainen, mutta kirjoitti kreikaksi) ja Plotinos, tähtitieteilijöistä Ptolemaios ja lääkäreistä Galenos.
Teatteri
thumb|420px|[[Epidauroksen teatteri.]]
Tragedia ja komedia saivat alkunsa Kreikassa. Merkittäviä näytelmien kirjoittajia olivat muun muassa Aiskhylos, Sofokles, Euripides, Aristofanes ja Menandros.
Musiikki
Kreikkalainen musiikki on tullut tunnetuksi etupäässä musiikin teoriaa käsittelevien teosten kautta. Itse sävellyksistä on löydetty vain harvoja, ja niistäkin suurin osa on peräisin verraten myöhäiseltä ajalta.
Kreikkalainen musiikki oli pääasiallisesti vokaalimusiikkia, ja sen taiteellinen arvo oli ennen kaikkea harmoniassa, sävelten ja sanojen sekä niihin liittyvien ruumiinliikkeiden keskinäisessä sopusoinnussa sekä tämän sopusoinnun pohjalla kehittyneessä rytmin monipuolisuudessa ja eheydessä. Muissa suhteissa musiikki oli melko alkeellista, kuten soinnutukseen ja soitinnukseen nähden. Moniäänisyyttä ei tunnettu, lukuun ottamatta oktaaveissa laulamista ja soittamista. Arvellaan kuitenkin, että säestävillä soittimilla on silloin tällöin lisätty tilapäisiä korusäveliä varsinaisten laulun sävelten lomiin.
Soittimina kithara ja aulos olivat yleisimmät ja arvostetuimmat. Metodiikassa ilmeni samantapaisia ominaisuuksia kuin keskiajan yksiäänisissä laulusävellyksissä ja useiden Euroopan nykyisten kansojen kansansävelmissä.
Taide
Varsinkin antiikin Kreikan rakennustaide oli korkealla tasolla jo esihistoriallisella ajalla, kuten Troijan, Kreetan, Tirynsin ja Mykenen valtavat linnan- ja palatsinrauniot toiselta tuhatluvulta eaa. osoittavat. Samoin taideteollisuus oli korkeatasoista.
Uskonto
thumb|180px|[[Demeter, Triptolemos ja Persefone Eleusiin mysteerejä kuvaavassa reliefissä.]]
Kreikkalainen uskonto koostui useista toistensa kanssa rinnan eläneistä kulteista, uskomuksista ja toimituksista, joiden alkuperä ja historia vaihtelivat. Kreikkalaisessa uskonnossa ei ollut kyse pelkästä kreikkalaisesta mytologiasta ja sen jumaluuksista; siihen liittyy erilaisia kansanuskomuksia, kulttitoimituksia ja arkisia rituaaleja, sekä mysteeriuskontoja. Kreikkalainen uskonto oli luonteeltaan yhteisöllinen: jumalten palvonta oli kaupunkivaltion tehtävänä. Mysteerikultit, joista kuuluisin oli Eleusiin mysteerikultti, tarjosivat yksilöllisempää uskonelämää.
Ruokakulttuuri
Antiikin kreikkalainen ruoka oli yleensä yksinkertaista, mikä oli seurausta alueen karuista maanviljelyolosuhteista. Ruoat ja ruokatavat vaihtelivat luonnollisesti alueittain, eri aikoina sekä vaurauden mukaan. Kreikkalaisen keittiön keskeisimpiä ruoka-aineita olivat viljat, kasvikset, oliiviöljy ja viini. Kreikkalaiset pitivät erityisessä arvossa kalaruokia. He söivät suhteellisen vähän lihaa, ja se syötiin aina uhrattuna. Ruokailu oli yleensä aina yhteisöllinen tapahtuma, oli kyse sitten ateenalaisista pidoista eli symposioneista tai spartalaisesta yhteisateriasta (syssitia).
Viini oli antiikin kreikkalaisen juomakulttuurin merkittävin juoma ja keskeinen osa koko kreikkalaista kulttuuria. Sillä oli sekä yhteisöllisiä, uskonnollisia että lääkinnällisiä käyttötarkoituksia. Antiikin kreikkalaiset viinit olivat nykyisiä viinejä makeampia ja vahvempia. Viini nautittiin lähes aina sekoitettuna eli vedellä laimennettuna. Sekoitussuhde oli yleensä yksi osa viiniä kolmeen osaan vettä. Viiniin lisättiin usein mausteita. Viinin nauttiminen oli keskeinen osa pitoja.
Utah Motorsports Campus
pienoiskuva|Ratapiirros. Utah Motorsports Campus (myös nimellä Miller Motorsports Park) on moottorirata, joka sijaitsee Tooelen piirikunnassaissa Utahissa.
Radan rakentamisen aloitti Larry H. Miller, jonka mukaan se oli nimetty. Miller oli kerännyt urheiluautoja ja halusi ajaa niillä, mutta rataan oli myös laajempaa kiinnostusta ja radan budjetti kasvoi. Alan Wilson palkattiin radan suunnittelijaksi ja rakentaminen alkoi vuonna 2005. Rata valmistui 12 kuukaudessa pannukakun tasaiseen maastoon.
Prince Georgen piirikunta
Prince Georgen piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 38 353 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Prince Georgen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1703.
Luettelo Brasilian lentoasemista
Luettelo Brasilian lentoasemista, sijainnin mukaan järjestettynä.
Alberto Farnese
thumb|225px|Alberto Farnese ja [[Yvonne Sanson elokuvassa Valheen kahleet (Menzogna, 1952).]] Alberto Farnese (oikealta nimeltään Alberto Quaglini, 3. kesäkuuta 1926 Palombara Sabina – 2. kesäkuuta 1996 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Chemin de fer Arnaud
Chemin de fer Arnaud, myös Arnaud Railway, on kanadalainen rautatieyhtiö, jonka toimialue on Québecin provinssi. Yhtiö on perustettu 1965, ja sen omistaa Wabush Mining Company.
View-Master
thumb|300px|right|View-Master Model G, julkaistu vuonna 1962 thumb|300px|right|Alice in Wonderland, Liisa Ihmemaassa, sisältää 3 kiekkoa (21 kuvaa) ja suomenkielisen satulehtisen (16 sivua). Valmistettu Belgiassa. All Rights Reserved Sawyer's Europe N.V. View-Master on laite, jolla voidaan katsoa seitsemän paperikiekolla olevaa kolmiulotteista kuvaa. Vaikka sitä nykyään pidetään lasten leluna, sitä se ei aluksi ollut.
View-Masterin keksi William Gruber, Portlandissa asunut urkujen tekijä ja valokuvaaja. Hän jatkokehitteli vanhaa, kolmiulotteisten kuvien katseluun tarkoitettua stereoskooppia käyttämällä uutta Kodachrome-diafilmiä, joka oli juuri tullut markkinoille. View-Master kiekossa on 14 kuvaa, mutta tietenkin vain 7 stereoskooppista kuvaa; kummallekin silmälle on oma erillinen kuvansa, jotta syvyysvaikutelma syntyisi. Stereokuvaus on menetelmä, jossa luodaan 3-D vaikutus kohteesta kuvaparilla.
Gruber tapasi kuvapostikortteihin erikoistuneen Sawyer’s Inc. -yrityksen johtajan Harold Gravesin, joka otti keksinnön innokkaasti vastaan ja View-Master korvasi pian Sawyer’sin postikorttikaupan.
New Yorkin maailmannäyttelyssä View-Master esiteltiin yleisölle ensimmäisen kerran. Sen oli tarkoitus olla vaihtoehto maisemapostikortille, ja sitä myytiin aluksi erityisesti valokuvausliikkeissä, paperikaupoissa ja matkamuistomyymälöissä.
Vuonna 1951 Sawyer’s osti View-Masterin pääkilpailijan nimeltä Tru-Vue. Yritysosto toi mukanaan Walt Disneyn studioiden lisenssioikeudet. Sawyer’s tarttui tilaisuuteen ja tuotti suuren määrän kiekkoja, joissa oli Disney-hahmoja ja kuvia vasta-avatusta Disneylandista.
View-Master valmistettiin aluksi bakeliitista, joka oli ensimmäinen synteettinen muovi (kertamuovi). Vuodesta 1959 runko on tehty kestomuovista.
Vadzim Dzevjatouski
Vadzim Anatolevitš Dzevjatouski (,, s. 20. maaliskuuta 1977 Navapolatskissa) on valkovenäläinen moukarinheittäjä.
View-Master
Lukuisten yritysostojen ja -järjestelyjen (General Aniline & Film Corporation, View-Master International Group, View-Master Ideal Group, Tyco Toys, Mattel) jälkeen View-Masteria myy nykyään lelufirma Fisher-Price.
Vadzim Dzevjatouski
Vuonna 1996 Sydneyssä pidetyissä nuorten MM-kisoissa Dzevjatouski saavutti hopeaa tuloksella 70,88. 1999 Euroopan alle 23-vuotiaiden mestaruuskisoissa hän oli neljäs tuloksella 73,34, kauden parhaaksi tulokseksi jäi Bad Oyenhausenissa toukokuussa heitetty 76,77. Lopullisen läpimurtonsa maailman moukarihuipulle Dzevjatouski teki vuonna 2000. Elokuussa hän heitti Brestissä tuloksen 81,36, joka oli lähes viisi metriä parempi kuin edelliskauden ennätystulos, mutta pian tämän jälkeen hänet asetettiin doping-rikkomuksesta kahden vuoden kilpailukieltoon, joka päättyi 17. syyskuuta vuonna 2002.
View-Master
View-Master-laitteista ja kuvakiekoista on tullut suosittuja keräilyesineitä.
Eldar Rjazanov
thumb|Eldar Rjazanov. Eldar Aleksandrovitš Rjazanov (18. marraskuuta 1927 Samara – 30. marraskuuta 2015 Moskova ) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänet tunnettiin varsinkin komedioistaan laajalti koko entisen Neuvostoliiton alueella.
Vadzim Dzevjatouski
Pekingin olympialaisissa 2008 Dzevjatouski sijoittui alun perin toiseksi Primož Kozmusin jälkeen tuloksella 81,61 ja jätti ensi kertaa maanmiehensä Tsih’anin taakseen. Sittemmin molempien valkovenäläisheittäjien doping-näytteestä ilmoitettiin löytyneen liikaa testosteronia. Joulukuussa 2008 KOK ilmoitti hylänneensä molempien tuloksen ja heidän menettäneen mitalinsa. Dzevjatouskille dopingkäry oli toinen ja hän sai elinikäisen kilpailukiellon. Myöhemmin vuonna 2010 urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin CAS kuitenkin kumosi KOK:n päätöksen Pekingissä suoritetun dopingtestauksen puutteiden vuoksi, jonka seurauksena Dzevjatouskin testitulokset mitätöitiin, kilpailukielto peruttiin ja olympialainen hopeamitali palautettiin. Näin myös Dzevjatouskin elinikäinen kilpailukielto mitätöityi.
Riemuitse tytär Siionin
Laulun tekstin ja sävelmän alkuperä
Laulun saksankielinen "Tochter Zion, freue dich " teksti on syntynyt noin 1820 Saksassa, Erlangenissa, jossa evankelinen teologi Friedrich Heinrich Ranke (1798-1876) yhdisteli Raamatun tekstejä (Sakaria 9:9, Matt. 21: 1-9, Jesaja 9; 5) yhteen siten, että se sopivat Händelin sävelmään. Teksti on julkaistu 1826 Hampurissa ilmestyneessä kokoelmassa "Christliche, liebliche Lieder". Palmusunnuntain lauluna ja sitä kautta se on tullut suosituksi Kristusta ylistäväksi lauluksi ei vain palmusunnuntaina, mutta myös 1. adventtina.
Vadzim Dzevjatouski
Hänen Helsingissä MM-kisoissa 2005 antamansa dopingnäyte analysoiltiin uudestaan vuonna 2013 ja hänen julistettiin jääneen kiinni dopingista, nyt siis jo kolmannen kerran, mutta hän vetosi urheilun kansainvälinen välitystuomioistuimeen CAS:iin, joka kuitenkin vuonna 2016 kumosi päätöksen, jonka seurauksena Dzevjatouskin testitulokset mitätöitiin.
Eldar Rjazanov
Rjazanoville myönnettiin Neuvostoliiton valtiopalkinto vuonna 1977 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1984. Hän saavutti myös kansainvälistä arvostusta: vuonna 1983 työ elokuvassa Asema kahdelle toi ohjaajalleen Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla.
Riemuitse tytär Siionin
Laulun tekstin ja sävelmän alkuperä
Laulun saksankielinen teksti on kirjoitettu Georg Friedrich Händelin sävelmään Se on Händelin vuonna 1747 säveltämä kuorolaulu See, the Conqu'ring Hero Comes joka on osa oratoriota Joshua, mutta jonka hän myöhemmin lisäsi myös muilta osin jo aikaisemmin säveltämäänsä oratorioon Judas Maccabeus. Sävelmä tunnetaan siis myös lähinnä adventtiaikaan liittyvänä hengellisenä lauluna sekä virtenä joidenkin kirkkojen virsikirjoissa, esim. suomenruotsalaisessa virsikirjassa, virsi numero 7 ja Saksan evankelisten kirkkojen virsikirjassa Evangelisches Gesangbuch, numero 13.
Vadzim Dzevjatouski
Valko-Venäjän mestaruuden Dzevjatouski voitti vuosina 2000 (81,36) ja 2006 (81,95). Vuonna 2005 hän voitti kultaa Universiadeissa. Hän on 194 senttimetriä pitkä ja painaa 120 kilogrammaa.
Eldar Rjazanov
Rjazanovin tunnetuimpien ohjausten joukossa ovat Karnevaaliyö (1956), Husaarit (1962), Varo autoa (1966), Kohtalon ivaa (1975) ja Julma romanssi (1984).
Riemuitse tytär Siionin
Pääsiäishymni
Vuonna 1884 sveitsiläinen Edmond Budry kirjoitti pääsiäiseen liittyvän ranskankielisen hymnin "À toi la gloire, ö Ressucité" ("Sinulle kunnia, Ylösnoussut"), joka lauletaan "See, the Conqu’ring Hero Comes":n sävelellä. Richard B Hoyle käänsi sen englanniksi nimellä "Thine Be the Glory" ja se on tullut tunnetuksi 1924 ilmesteyneen kirjan Cantate Domino kautta, jossa siitä julkaistiin ranskankielinen teksti sekä käännökset englanniksi ja saksaksi. Kirjan julkaisija oli Ylioppilaiden kristillinen maailmanliitt o. Burdyn hymni on käännetty monille kielille.
Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa Budryn hymni on virsi 17 "Ge Jesus äran, frälsta mänsklighet" . Sen teksti on Bo Setterlindin käännös ja muokkaus. Suomenkielisenä se on Ruotsin kirkon virsikirjassa Anna-Maija Raittilan käännöksenä vuodelta 2000 "Kiittäkää, luodut, Herraa Jeesusta".
Vadzim Dzevjatouski
Syyskuussa 2014 Dzevjatouski valittiin Valko-Venäjän yleisurheiluliiton puheenjohtajaksi.
Riemuitse tytär Siionin
Kirkollinen käyttö
Sävelmä on alun perin draamalliseen oratorioon kuuluva sotasankarille osoitettu ylistyslaulu, mutta se otettiin jo varhain myös kirkolliseen käyttöön, Kristukselle osoitetuksi ylistyslauluksi.
Tochter Zion-laulu on myös suomenruotsalaisessa virsikirjassa numerolla 7 nimellä "Dotter Sion, fröjda dig". Suomenkielisessä virsikirjassa sitä ei ole, mutta siitä on laadittu useitakin suomennoksia, useimmat niistä tuntemattomien tekijöiden laatimia. Tosin monissa suomenkielisissä teksteissä on käännösvirhe. Raamatussa, Sakarjan kirjan 9ː9 ei puhu "Siionin tyttärestä", vaan "Iloitse, tytär Siion" ja Matteuksen evankeliumi 21;5 "Sanokaa tytär Siionille". Sen mukaan laulun alun tekstin tulisi olla "Riemuitse, tytär Siion". Raamatussa tytär Siion tarkoittaa Jerusalemia tai sen asukkaita, toisinaan koko Israelia, eikä Siionin tytärtä.
Tochter Zion laulun suomenkieliset sanat
Tochter Zion, freue dich- laulun tunnetuin suomennos kuuluu seuraavasti:
Riemuitse, tytär Siionin, kiittäen laula, Jerusalem! Luoksesi saapuu Herras, kuninkaas. Niin, nyt hän saapuu, rauhanruhtinaas. Riemuitse, tytär Siionin, kiittäen laula, Jerusalem!
Oi terve Poika Daavidin! Kansalles suo sä siunaus. Vahvista valtaas, iankaikkinen! Hoosianna, taivas soikohon! Oi terve Poika Daavidin! Kansalles suo sä siunaus.
Sävelmän muita käyttöyhteyksiä
Ludwig van Beethoven sävelsi vuonna 1796 teoksesta 12 variaatiota pianolle ja sellolle (WoO 45).
Sävelmä tuli 1800-luvulla Britanniassa tunnetuksi myös siitä, että torvisoittokunnat soittivat sitä joka kerta, kun uusi rautatielinja tai -asema avattiin. Sävelmä on mukana myös BBC Promsin esittämässä Henry Woodin teoksessa Fantasia on British Sea Songs.
Saksalaiset nationalistit laativat vuonna 1914 Händelin oratoriosta oman versionsa, Der Felthern, jossa sankarina ei ollut kukaan yksittäinen henkilö vaan Saksan kansa. Versio tuli myöhemmin suosituksi natsien valtakaudella, jolloin se esitettiin muun muassa Hallen musiikkijuhlilla vuonna 1935, jolloin Händelin syntymästä tuli kuluneeksi 250 vuotta.
Juutalaiset viettävät vuosittain temppelin vihkimisen juhlaa eli hanukkaa saman kapinan muistoksi, joka on ollut aiheena myös Händelin oratorioon Judas Maccabaeus. Sen vuoksi teos ja erityisesti laulu See, the Conqu’ring Hero Comes on Israelissa yhdistetty myös hanukkaan. Israelilainen lastenrunoilija ja -kirjailija Levin Kipnis on laatinut samalla sävelmällä laulettavan, hanukkaan liittyvän lastenlaulun, Hava Narima.
Japanin kouluissa sävelmä soitetaan usein palkintoja jaettaessa.
Tarragona
Tarragona on kaupunki Etelä-Kataloniassa, Espanjassa, Välimeren rannalla. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 131 000 (2015). Camp de Tarragonan alueella (2700 km²) asuu noin 500 000 henkilöä (2012).
Tarragona on yksi Espanjan ja koko Välimeren alueen tärkeimmistä satamakaupungeista.
Tarragonassa sijaitsee Universitat Rovira i Virgili -yliopisto.
Rooman vallan aikana kaupungin nimi oli Tarraco ja se oli Hispania Tarraconensis -maakunnan pääkaupunki, sekä yksi koko Rooman valtakunnan tärkeimpiä kaupunkeja itse Rooman jälkeen.
Tarragonan perusti Scipio Africanus toisen puunilaissodan aikana. Tarragonan merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat sekä roomalainen amfiteatteri että katedraali, joka on sekoitus romaanista ja goottilaista tyyliä ja jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1184. Kaupungin tuntumassa on myös roomalaisten rakennuttama vesijohto, akvedukti, Acueducto de Les Ferreres, joka monien muiden Tarragonan arkeologisten kohteiden tavoin on nimetty Unescon maailmanperintöluetteloon.
Modernimpaa kulttuuria kaupungissa edustaa sen lähettyvillä sijaitseva Universal Studiosin teemapuisto Port Aventura.
Grampositiivinen bakteeri
thumb|right|250px|Grampositiivisia [[Bacillus anthracis -bakteereja (violetit tangot) aivo-selkäydinneste-näytteessä. Vieressä valkosoluja.]] Grampositiivinen bakteeri on gramvärjäyksen avulla gramnegatiivisesta bakteerista erottuva bakteeri. Sen soluseinässä on vain yksi kalvo, mutta peptidoglykaani eli mureiini on paksumpi kuin gramnegatiivisella bakteerilla. Grampositiivinen bakteeri värjäytyy gramvärjäyksessä violetiksi.
Teollisuusentsyymien tuotannossa grampositiivinen bakteeri on käytännöllisempi, sillä se pystyy ohuen soluseinämänsä avulla erittämään suuria määriä proteiinia.