cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Douglas DC-2
Hanssin-Jukka, DO-1
Kone palveli kuljetuskoneena talvi- ja jatkosodassa. Talvisodassa koneella suoritettiin yksi pommituslento 1. maaliskuuta 1940, joka jouduttiin keskeyttämään toiseen moottoriin tulleen vian takia. Kreivi von Rosen toimi tällä koneen ainoalla pommituslennolla ohjaajana. DO-1 oli Ilmavoimien käytössä 1. kesäkuuta 1955 saakka, jonka jälkeen se toimi Hämeenlinnassa kahvilana vuosina 1959–1981. Kone on nykyään Sotamuseon omistuksessa, sijoituspaikkanaan Keski-Suomen ilmailumuseo, ja sen entisöinti on aloitettu. 25. huhtikuuta 1940 DC-1 luovutettiin pommituslentolaivue 46:lle kuljetuskoneeksi. 29. marraskuuta 1941 DC-1 luovutettiin lentolaivue 48:lle kartoitustehtäviin. 1. maaliskuuta 1942 DC-1 luovutettiin Suomen ilmavoimien esikunnalle pääasiassa ulkomaille suuntautuviin henkilökuljetuksiin, ja sen tunnus vaihdettiin DO-1:ksi.
Peruskorjauksen jälkeen Hanssin-Jukka sijoitettiin kauppakeskus Tuuloseen.
DO-2 ja DO-3
Aero tilasi maaliskuussa 1941 Saksasta kaksi Douglas DC-2 konetta, jotka saksalaiset olivat saaneet haltuunsa Tšekkoslovakian miehityksen yhteydessä. Koneet, joille annettiin nimet Sisu (sn 1562) (ensin OH-DLB, myöhemmin uudelleenrekisteröitynä OH-LDB) ja Voima (OH-LDA), tuotiin Suomeen huhtikuussa, ja ne aloittivat liikenteen kesäkuussa 1941. Aeron lentäjien kieltäydyttyä enää lentämästä huonokuntoisilla koneilla, ne ostettiin ilmavoimille 18. maaliskuuta 1949 ja muunnettiin sopiviksi ilmakuvauskäyttöön. Ilmavoimissa koneet saivat rekisteritunnukset ja ne nimettiin uudelleen: Voima sai tunnuksen DO-2 ja nimen Isoo-Antti, Sisu puolestaan sai tunnuksen DO-3 ja nimen Pikku-Lassi. DO-2 ja DO-3 varustettiin alkuperäisten moottorien käyttöiän loputtua Bristol Mercury XV -voimalaitteilla.
DO-3 vaurioitui Malmin kentällä 7. helmikuuta 1951 nousussa sattuneen moottoririkon vuoksi. Kone myytiin romuksi pakkolaskun jälkeen. Romukauppias teki koneen rungosta leikkimökin lapsilleen, ja se siirrettiin Löparön saareen Helsingistä itään, josta se luovutettiin Suomen ilmailumuseolle vuonna 1986.
DO-2 lensi tyypin viimeisen lennon Ilmavoimissa 9. huhtikuuta 1956.
Vuonna 2011 Pikku-Lassin (DO-3) runko siirrettiin Keski-Suomen Ilmailumuseoon Luonetjärvelle, jossa siitä otettiin varaosia näyttelykuntoiseksi kunnostettavaan Hanssin-Jukkaan (DO-1). Rungon loppuosan käytöstä ei ole tietoa. Runko siirrettiin Ilmasotakoulun Killalle, ei Keski-Suomen Ilmailumuseoon.
Hammaslääkäri 2
Hammaslääkäri 2 (The Dentist 2) on vuonna 1998 tehty kauhuelokuva. Elokuva on jatko-osa vuonna 1996 tehdylle Hammaslääkärille. Elokuvan on ohjannut Brian Yuzna.
Tarina
Elokuva kertoo Alan Feinstonesta joka terrorisoi Beverly Hillsiä kauheilla menetelmillään omalla vastaanotollaan, kuullessaan että hänen vaimonsa petti häntä. Nyt Alan on karannut ja on päätynyt pieneen kaupunkiin, jossa häntä ei tunneta. Hän on valmis aloittamaan juurihoitonsa kaikille, jotka vastaanotolleen tulevat...
Leu
Leu voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Valtameriplaneetta
thumb|right|220px|Kuvitteellinen valtameriplaneetta ”Oceane”.
Valtameriplaneetta tai vesiplaneetta on teoreettinen planeetta, jonka koko pinta on veden peitossa. Meri voi olla satoja kilometrejä syvä tai syvempikin. Yhtään löydettyä eksoplaneettaa ei ole varmistettu valtameriplaneetaksi.
Valtameriplaneetan ytimessä saattaa olla Maan tapainen kivirautaydin, jonka päällä joskus ehkä jäätä.
Eräs mahdollinen valtameriplaneetan syntytapa voisi olla jääplaneetan tai jättiläisplaneetan ajautuminen (ks. migraatioteoria) melko lähelle keskustähteä, jolloin jää sulaa vedeksi.
Valtameriplaneetan massan yläraja on 1,5–10 Maan massaa. Hieman tätä massiivisemmat planeetat ovat mini-neptunuksia tai neptunuksia.
Tarvittava vesimäärä
Maapallolla on vettä noin promille sen massasta. Merissä on vettä noin 0,2 promillea maan massasta. Ehkä prosentti Maan massasta vettä peittäisi sen pinnan kokonaan veteen. Ei tiedetä täsmälleen, miten paljon vettä on sitoutuneena kuumaan Maan vaipan kiveen. Erään arvion mukaan jos maan vaipan eräästä kerroksesta on 1 % ringwoodiitiksi kutsuttua vetistä oliviinikiveä, maan uumenissa olisi kolme kertaa niin paljon vettä kuin valtamerissä yhteensä. Jos Maan pinnalla olisi vettä viisinkertainen määrä nykyiseen nähden, Maa peittyisi kokonaan veteen. Veden paine ajaa vettä merien pohjan alla oleviin kivikerrostumiin ja ”kuivattaa” planeettaa. Maata massiivisempi supermaapallo voisi Michael Cowanin tekemien arvioiden mukaan sisältää vettä jopa 80x Maan vesimäärää enemmän. Näin, koska massiivisemman supermaapallon suurempi painovoima valuttaa vettä merenpohjan aliseen kivikerrokseen enemmän kuin pienempipainovoimaisella maapallolla. Cowanin ja Abbottin mukaan planeetasta tulee valtameriplaneetta vasta, kun sillä on vettä yli 1/500 sen massasta.
Rakenne
thumb|right|220px|Maan kokoisen valtameriplaneetan pinta saattaa näyttää samalta kuin Tyynenmeren pinta avaruudesta katsottuna.
Valtameriplaneetan voidaan ajatella syntyvän ainakin kahdella tavalla. Ensimmäisessä tapauksessa jääpitoinen planeetta vaeltaa planeettakunnan ulko-osista planeettakunnan sisäosiin. Toisessa tapauksessa kiviplaneetta saa komeetoista tai muilla tavoin niin paljon vettä, että vesi peittää sen.
Jos valtameriplaneetta on hyvin suuri ja vesipitoinen, satojen kilometrien paksuisen vesikerroksen alla on jäätä, koska jäätä syntyy alhaisten lämpötilojen lisäksi myös suurissa paineissa. Niinpä vesiplaneetan meren pohjalla voi esiintyä jään muotoja eli faaseja VII, X ja XI. Suuren valtameriplaneetan ydin on supermaa. Vesikerroksessa tapahtuu sisäisiä virtauksia samaan tapaan kuin Maan vaipassa.
Ilmasto
Valtameriplaneetan ilmasto olisi erittäin epävakaa. Vesihöyry toimii kasvihuonekaasuna, joten planeetan ilmasto olisi luultavasti melko lämmin. Koska hirmumyrsky saa energiansa lämpimästä merestä nousevasta kosteudesta, mantereiden puuttuessa mikään ei ”kuivata” päiväntasaajan seudulla muodostuvia hirmumyrskyjä. Tästä syystä valtameriplaneetalla raivoaisi jatkuvasti valtavia hirmumyrskyjä, joiden nostattamat jättiläisaallot vaeltaisivat rannattomilla ulapoilla.
Planeetan pyöriminen synnyttää merivirtoja. Manneralueiden puuttuessa valtameriplaneetalla mikään ei kääntäisi merivirtaa itä-länsi-suunnasta. Tämän seurauksena planeetan napa-alueet eivät saisi trooppisten alueiden lämpöä samaan tapaan kuin Maassa (Etelämanner on juuri tällä tavalla merivirran eristämä). Tämä aiheuttaa valtameriplaneetan napa-alueiden ja päiväntasaajan välille lämpötilaeron ja sitä kautta painegradientin, joka puolestaan nostattaa voimakkaita tuulia.
Eräs laskukaava vesiplaneetan massalle ja säteelle
thumb|right|350px|Täysin veden ja pilvien peitossa oleva kuvitteellinen valtameriplaneetta, ”vesimaailma”. Jos jonkun planeetan massasta olisi 50 % vettä, Maan massaisen planeetan säde olisi 1,25 Maan sädettä. Sen säde ja massa noudattaisivat seuraavaa kaavaa
Justė Janulytė
Justė Janulytė (s. 1982 Vilna) on liettualainen säveltäjä. Hän on opiskellut sävellystä Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa Bronius Kutaviciusin ja Osvaldas Balakauskasin johdolla, Milanon konservatoriossa Alessandro Solbiatin johdolla sekä osallistunut useille sävellyksen mestarikursseille.
Justė Janulytė nousi kuuluisuuteen vuonna 2004, kun hänen valmistumisteoksensa White music 15 jousisoittajalle palkittiin vuoden parhaana kamarimusiikkiteoksena Liettuan säveltäjien liiton järjestämässä kilpailussa.
Suurin osa Justė Janulytėn teoksista on sävelletty "monokromaattiselle kokoonpanolle", eli kokoonpanolle, jossa on vain yhdentyyppisiä soittimia (esim. 24 huilua, 21 jousisoitinta, 16 laulajaa jne.) Hänen teoksensa ovat usein hitaasti eteneviä, asteittaisia muodonmuutoksia musiikillisissa parametreissa, esimerkiksi tekstuurissa, sointivärissä, rekisterissä, artikulaatiossa ja dynamiikassa.
Elena Sliepcevich
Elena M. Sliepcevich (29. heinäkuuta 1919 Anaconda, Montana – 3. maaliskuuta 2008 Norman, Oklahoma) oli yksi keskeisimmistä terveystieteitä akateemisena oppialana kehittäneistä henkilöistä.
Linda Villumsen
Linda Melanie Villumsen Serup (s. 9. huhtikuuta 1985 Herning, Tanska) on tanskalaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka sai Uuden-Seelannin kansalaisuuden 2009 ja on edustanut uutta kotimaataan vuodesta 2010 lähtien. Hän aloitti ammattilaisuransa Buitenpoort - Flexpoint Team -joukkueessa vuonna 2005. Edustettuaan alankomaalaistallia kaksi vuotta hän siirtyi vuoden 2007 alusta T-Mobile -joukkueeseen. Hän edusti samaa organisaatiota, uudelta nimeltään HTC-Columbia Women's Team, vuoteen 2010 saakka. Kaudella 2011 hän ajoi AA Drink - Leontien.nl -tallissa ja 2012 Greenedge-Ais-joukkueessa. Vuosina 2013–2014 hän edusti Wiggle Honda -joukkuetta ja vuodesta 2015 Unitedhealtcare Professional Cycling Teamia.
Villumsen sai Mendrision MM-kilpailuissa 2009 pronssia aika-ajossa Kristin Armstrongin ja Noemi Cantelen jälkeen. Seuraavana vuonna hän oli Melbournen MM-kilpailujen aika-ajossa niin ikään kolmas. Kööpenhaminassa 2011 Villumsen sijoittui aika-ajossa toiseksi, Limburgissa 2012 kolmanneksi ja Firenzessä 2013 toiseksi. Hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden Richmondissa 2015 kukistettuaan Anna van der Breggenin kahdella sekunnilla
Aika-ajon alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti Valkenburgissa 2006 ja Sofiassa 2007. Tanskan-mestaruuden hän on voittanut sekä maantie- että aika-ajossa 2006, 2008 ja 2009 ja Uuden-Seelannin-mestaruuden aika-ajossa 2013.
Saavutuksia
Lähde: Cycling archives
Craig Jones (muusikko)
Craig Michael Jones (s. 11. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten yhtyeestä Slipknot. Jones on soittanut Slipknotissa koskettimia ja sampleja vuodesta 1996.
7.6.2023 Slipknot ilmoitti Jonesin lähteneen bändistä.
Craig Jones tunnetaan myös nimillä 133, Pinhead, The Silent One, tai hänen numerostaan #5.
Naamio
Alun perin Jonesilla oli naamion sijaan sukkahousut päässään ja yllään t-paita. Joskus hän saattoi käyttää sudennahkaista naamaria. Kun Jonesista tuli Slipknotin kosketinsoittaja, hän alkoi käyttää valkoista kiiltävää kypärää, joka oli koristeltu Sinclair Oil -nimisen yhtiön tarroilla. Myöhemmin kypärä maalattiin mustaksi ja vasaroitiin täyteen nauloja.
Pekka Mark
Pekka Mark (s. 30. lokakuuta 1961 Nakkila, Suomi) on Ruotsissa vaikuttava teoreettisen kemian tohtori. Hän on myös rumpalina Oz-yhtyeessä taiteilijanimellä Mark Ruffneck.
Neckar (auto)
thumb|250px|Neckar Jagst 770 Neckar oli vuosina 1957–1971 Saksassa Fiatin lisenssillä valmistettu automerkki. Tehdas sijaitsi Heilbronnissa. Neckarin omistivat Fiat ja NSU yhdessä, mutta Fiatilla oli enemmistöosakkuus.
Vuonna 1958 Länsi-Saksassa kolmanneksi suosituimmaksi automerkiksi nousi ulkomainen Fiat, mikä oli epätavallista, sillä saksalaiset suosivat omia automerkkejään. Silti Länsi-Saksassa tuolloin myydyistä viidestä Fiatin mallista kaksi suosituinta olivat Länsi-Saksassa lisenssillä valmistettuja Neckar-autoja.
Heilbronnin autotehtaan oli rakentanut NSU vuonna 1926. Vuonna 1929 NSU aloitti Fiatin autojen lisenssivalmistuksen nimillä NSU/Fiat ja Neckar.
Tekniikan Maailman 8/1963 koeajossa oli Neckar Jagst 770 ja numerossa 6/1964 Neckar Europa Special. Jagst 770 on teknisesti sama auto kuin kuuluista pikkuauto Fiat 600, vain erilaiset merkkikoristeet erottavat nämä autot toisistaan.
thumb|250px|Neckar 1100 Pientä Neckar Weinsberg 500-mallia valmistettiin vuosina 1959–1963.
Ci’an
Ci’an oli aatelismiehen tytär Guangxista ja kuului mantšuylimystön Niuhuru-klaaniin. Hänet esiteltiin keisari Xianfengille (silloinen Yizhu) ennen tämän valtaannousua. Xianfengin tultua keisariksi Ci’anista tuli keisarillinen jalkavaimo (nimellä Zhen) ja vuonna 1852 keisarinna. Ci’an ei synnyttänyt lapsia, joten Xianfengin kuoltua vuonna 1861 keisariksi tuli viisivuotias Tongzhi, joka oli Xianfengin poika tämän jalkavaimon Cixin kanssa. Ci’an ja Cixi nimettiin yhdessä Tongzhin sijaishallitsijoiksi, missä yhteydessä he saivat molemmat leskikeisarinnan arvon ja historiaan jääneet nimensä. Ci’an oli entisenä keisarinnana periaatteessa Cixiä korkea-arvoisempi, mutta valta alkoi keskittyä Cixille.
Keisari Tongzhi ehti hallita täysi-ikäisenä vain kaksi vuotta ennen kuolemaansa vuonna 1875. Cixi järjesti uudeksi keisariksi alaikäisen siskonpoikansa Guangxun, jolloin Ci’an ja Cixi nimettiin jälleen yhdessä sijaishallitsijoiksi. Järjestely jatkui aina Ci’anin kuolemaan asti. Epäluotettavan huhun mukaan Cixi olisi murhauttanut Ci’anin. Hänelle annettiin kuolemansa jälkeen vuonna 1908 nimi keisarinna Xiaozhenxian.
Assais-les-Jumeaux
Assais-les-Jumeaux on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Parthenayn koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 52,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 781 asukasta (vuonna 2016).
Pavel Tresnak
Pavel Třešňák (s. 3. lokakuuta 1952 Praha ) on entinen tšekkiläinen huippulentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja, joka valmentaa kaudella 2008-2009 hallitsevaa suomenmestari Rovaniemen Santasportia, SM-liigassa. Urallaan hän on valmentanut muun muassa Tšekin ja Slovakian A-maajoukkueita EM-lopputurnauksissa. Lisäksi hän on toiminut seurajoukkueiden päävalmentajana Belgiassa, Kreikassa, Ranskassa, Kuwaitissa, Saksassa, Itävallassa ja Tšekissä.
Pelaajaurallaan Tresnak pelasi peräti neljässä eri maassa ammatikseen. Tresnak on valmentanut Pariisi Volleyssa kaudella 2003–2004. Muita joukkueita ovat kreikkalainen Aris Thessaloniki, itävaltalaiset Hot Volley Wien ja SVS Post Wien sekä kaudella 2007-2008 tšekkiläinen Fatra Zlin.
Keski-Maa roolipeli
Keski-Maa-roolipeli on Iron Crown Enterprises (ICE) -kustantamon kehittämä fantasiaroolipeli, joka sijoittuu J. R. R. Tolkienin luomaan Keski-Maan fantasiamaailmaan.
Peruspaketti
Pelin ensimmäinen englanninkielinen laitos ilmestyi vuonna 1984, ja suomeksi se ilmestyi vuonna 1990 Ace pelit Oy:n kustantamana. Se sisälsi sääntökirjan, taulukkokirjan, seikkailukirjan ja kaksi noppaa punaisessa pahvilaatikossa. Ace-pelit julkaisi vuonna 1994 pelin toisen laitoksen, jossa ensimmäisen painoksen kirjat oli nidottu yhdeksi kirjaksi. Lisäksi se sisälsi joitakin muutoksia, kuten esimerkkihahmoja ja lisäsääntöjä.
Sääntömekaniikaltaan Keski-Maa-roolipeli perustuu Roolimestari (Rolemaster) -sääntöjärjestelmään.
Ernst Lubitsch
Ernst Lubitsch (28. tammikuuta 1892 Berliini, Saksa – 30. marraskuuta 1947 Los Angeles, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen vuonna 1922 Yhdysvaltoihin muuttanut elokuvaohjaaja.
Lubitschin työn jälkeen liitetään käsite ”Lubitschin kosketus”, joka tosin yhdysvaltalaisen elokuvaprofessori Scott Marksin mukaan syntyi elokuvayhtiön PR-väen suunnittelutyön tuloksena.
Elämäkerta
Lubitschin vanhemmat räätäli Simon ja Anna Lubitsch olivat venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia. Hänellä oli Saksan kansalaisuus, mutta hän menetti sen, kun Adolf Hitler poisti 1930-luvulla Saksan kansalaisuuden kaikilta venäläisiltä ja puolalaisilta maahanmuuttajilta. Sen jälkeen hän anoi Yhdysvaltain kansalaisuutta, joka myönnettiin hänelle 1936. Lubitsch avioitui 1935 brittiläisen näyttelijän Vivian Gayen kanssa. Heidän tyttärensä Nicola Lubitsch syntyi 1938. Kun sota syttyi Euroopassa, Vivian Lubitsch oli tyttärensä kanssa Lontoossa. Vivian Lubitsch lähetti vauvan hoitajan kanssa Montrealiin SS Athenia -laivalla, jonka saksalaisten sukellusvene upotti 3. syyskuuta 1939. 118 matkustajaa kuoli, mutta lapsi ja lapsenhoitaja pelastuivat.
Lubitsch kuoli kuudenteen sydänkohtaukseensa 30. marraskuuta 1947. Poistuessaan Lubitschin hautajaisista Billy Wilder sanoi: ”Lubitschia ei enää ole.” William Wyler totesi siihen: ”Vielä pahempaa on, ettei enää tule Lubitschin elokuvia.” Wilderilla oli työhuoneensa oven yläpuolella kyltti, jossa luki: ”Miten Lubitsch olisi tehnyt sen?” Lubitschilla on tähti Hollywood Walk of Famellä.
Alkuvaiheet
Lubitsch lopetti koulunkäynnin 16-vuotiaana ja työskenteli päivisin räätäli-isänsä liikkeessä, mutta esiintyi iltaisin musiikki- ja revyyteattereissa. 1911 hän pääsi Max Reinhardtin johtamaan Deutsches Theateriin, jossa hän nopeasti eteni pikkuosista suurempiin rooleihin. 1912 hän ryhtyi hankkimaan lisätuloja elokuva-alalta.
Saksan vuodet (1912–1922)
Lubitschin ensimmäinen elokuva näyttelijänä on saattanut olla aiemmin näytelmänä mainetta saanut Das Mirakel vuodelta 1912 (ensi-ilta 21. joulukuuta 1912), mutta varmuutta asiasta ei ole. Varmuudella tiedetään hänen elokuvanäyttelijäuransa alkaneen 1913. Näyttelijänuransa alkuvuosien lyhyissä elokuvissa hän esitti usein koomista Meyer-nimistä juutalaista kauppa-apulaista, joka neuvokkaana kiipijänä päätyy lopussa naimisiin johtajan tyttären kanssa.
Näyttelijätyön ohella Lubitsch alkoi myös ohjata elokuvia, ensimmäinen niistä oli lyhytelokuva Fräulein Seifenschaum 1914. Lubitschin ensimmäinen pitkä elokuva oli Kun olin kuollut 1916. Seuraavat pitkä elokuvat Die Augen der Mumie Ma ja Carmen (1918, kummassakin Pola Negri pääosassa) olivat hänen ensimmäisiä merkittäviä ohjaustöitään, mutta seuraavana vuonna ensi-iltansa saanut Die Austernprinzessin oli kansainvälinen menestys. Sen jälkeen hän ohjasi historiallisia suurelokuvia, kuten Madame du Barry (1919), Anna Boleyn (1920) ja Faaraon vaimo (1921) ja pienimuotoisempia komedioita kuten Vuorikissa, jotka kaikki menestyivät hyvin.
Madame du Barry oli yksi ensimmäisistä saksalaisista elokuvista, jotka ensimmäisen maailmansodan jälkeen pääsivät levitykseen Yhdysvalloissa. Siitä alkoi myös saksalaisen elokuvan ”invaasio” Yhdysvaltojen elokuvamarkkinoille. Madame du Barry, Anna Boleyn ja Carmen saivat ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1921 ja New York Times valitsi kaikki kolme tuon vuoden 15 tärkeimmän elokuvan listalle.
Lubitsch matkusti joulukuussa 1921 ensimmäistä kertaa Yhdysvaltoihin. Siitä piti tulla pitkä mainos- ja opintomatka, joka olisi huipentunut Faaraon vaimon ensi-iltaan helmikuussa 1922. Ensimmäinen maailmansota oli kuitenkin vielä tuoreessa muistissa, ja lukuisat saksalaiset elokuvat olivat heikentäneet Yhdysvaltain elokuvantekijöiden ansioita. Lubitsch ei saanut lämmintä vastaanottoa, ja jo kolmen viikon kuluttua hän palasi Saksaan. Hän oli kuitenkin ehtinyt tutustua yhdysvaltalaisen elokuvateollisuuteen, ja hän tajusi, että saksalaisten tuotantoyhtiöiden resurssit olivat kovin vaatimattomia yhdysvaltalaisiin verrattuna.
Ohjaajana Hollywoodissa (1923–1934)
Lubitsch lähti Saksasta Hollywoodiin 1922, kun Mary Pickford oli palkannut hänet ohjaajaksi. Hän ohjasi Pickfordin elokuvan Rosita, joka oli sekä arvostelumenestys että kaupallinen menestys. Lubitsch ja Pickford olivat kiistelleet kuvausten aikana ja Rosita jäikin heidän ainoaksi yhteiseksi elokuvaksi. Vain yhden ainoan yhdysvaltalaisen elokuva jälkeen Lubitsch oli ilman työtä. Hänen sai solmittua Warner Brothersin kanssa harvinaislaatuisen sopimuksen: kuusi elokuvaa kolmessa vuodessa, oikeus valita näyttelijät ja muut työntekijät sekä oikeus päättää lopullisesta leikkausversiosta.
Lubitschin elokuvat Warner Brothersilla olivat pienimuotoisia ihmissuhde-elokuvia, jotka käsittelivät moralisoimatta seksuaalisuutta avioliitossa ja sen ulkopuolella. Tämän kauden elokuvia olivat muun muassa Avioliiton ilveilyä (1924), Hänen suuri kiusaksensa (1925) ja Sellaista on Pariisissa (1926). Hänen elokuvansa eivät kuitenkaan tuottaneet hyvin ja lopulta Lubitsch ja Warner Brothers purkivat sopimuksen. MGM-Paramount osti oikeudet jäljellä oleviin elokuviin. Lubitschin ensimmäinen MGM-elokuva Vanha Heidelberg (1927) sai hyvät arvostelut, mutta oli tappiollinen
Äänielokuvan tulo antoi Lubitschille mahdollisuuden ohjata musikaaleja. Lubitschin musikaaleissa tanssi- ja laulukohtaukset nivoutuivat saumattomasti elokuvan juoneen, mikä mullisti juuri syntyneen lajityypin. Lubitsch kuvasi musikaalinsa ilman ääntä ja ääni lisättiin vasta jälkituotantovaiheessa. Tämän ansiosta Lubitsch pystyi vapaasti käyttämään eri kuvakulmia ja -kokoja ilman, että hänen olisi tarvinnut huolehtia mahdollisista häiriöäänistä. Tämä tekniikka oli käytössä vuosikymmeniä. Prinssi-puoliso (1929), Monte Carlo (1930) ja The Smiling Lieutenant (1931) olivat kriitikoiden mielestä uuden musikaalilajityypin mestariteoksia.
Milkshake (televisiosarja)
Milkshake on suomalainen 17-osainen draamasarja, joka esitettiin Yle TV1:llä vuonna 1994. Sarjan pääosissa näyttelivät Mari Rantasila, Niina Nurminen, Hellen Willberg, Tiina Lymi sekä Minna Koskela. Sarjan tapahtumapaikkana oli kuvitteellinen helsinkiläinen hampurilaisravintola TOHR (The Original Hamburger Restaurant).
Alkusyksystä 1993 Yleisradio halusi uudistaa draamatarjontaansa ja teki tuotantopäätöksen Jukka Vienon käsikirjoituksesta, jonka tapahtumapaikkana toimi kuvitteellinen hampurilaisravintola. Sarjalla haluttiin vastapainoa televisioalaa ja sisältöjä vaivanneeseen miesvaltaisuuteen, kun sarjan pääosissa olivat nuoret, identiteettiään etsivät naiset.
Ernst Lubitsch
Ohjaajana Hollywoodissa (1923–1934)
The Similing Lieutenant oli Lubitschin ensimmäinen yhteinen elokuva käsikirjoittaja Samson Raphaelsonin kanssa. Muita olivat muun muassa Huolia paratiisissa, Kauppa kulman takana ja Taivas odottakoon.
Milkshake (televisiosarja)
Sarjasta kaavailtiin alun perin 20-osaista, mutta liian nopean kuvausaikataulun ja rahanpuutteen vuoksi sarja typistyi 17 osaan. Yhden jakson kuvaamiseen oli varattu aikaa yksi viikko. Kuvausten alettua oli käsikirjoittaja Jukka Vieno ehtinyt saamaan valmiiksi vasta viiden ensimmäisen jakson käsikirjoituksen. Myös katsojalukujen osalta sarjassa epäonnistuttiin; tavoitteeksi asetettu miljoona katsojaa jäi lopulta noin 300 000:een.
Ernst Lubitsch
Ohjaajana Hollywoodissa (1923–1934)
Lubitsch luennoi USC School of Cinema-Television -elokuvakoulussa 1929.
Milkshake (televisiosarja)
Sarja kuvattiin Helsingissä Sinebrychoffin vanhalla tehtaalla. Kuvaustila oli ajoittain niin kylmä, että muun muassa puheen aikana hengitys saattoi höyrytä.
Ernst Lubitsch
Ohjaajana Hollywoodissa (1923–1934)
Lubitschin seuraava elokuva oli Samson Raphaelsonin kirjoittama komedia Huolia paratiisissa (1932). Sitä pidetään yhtenä hänen parhaista elokuvistaan ja monien mielestä siinä ”Lubitschin kosketus” on täydellisimmillään. Kriitikko David Thompson on myöhemmin hyväntahtoisesti kuvaillut sitä todella amoraaliseksi elokuvaksi. Sekä kriitikot että katsojat pitivät kuitenkin tästä kyynisestä komediasta. Sen tekeminen oli mahdollista, koska yhdysvaltalaisen elokuvateollisuuden itsesensuuri ei vielä ollut voimassa. Kun se astui voimaan 1934, elokuva poistettiin levityksestä. Se vapautui pannasta vasta vuonna 1968. Yhdysvalloissa se ei koskaan ilmestynyt videona ja DVD:lläkin vasta 2003.
Milkshake (televisiosarja)
Vastaanotto
Jukka Kajava ihmetteli Helsingin Sanomissa, miten erinomaisena pitämänsä minisarjan Tuntemattomalle jumalalle tekijät Jukka Vieno ja Hannu Kahakorpi olivat saaneet aikaan jotakin näin huonoa. Erityisesti hän kammoksui sarjan kuudetta jaksoa, jossa muuan päähahmoista jauhettiin hampurilaispihveiksi. Käsikirjoittaja Jukka Vieno on syyttänyt sarjan heikosta tasosta aivan liian kiireistä tuotantoaikataulua.
Ernst Lubitsch
Ohjaajana Hollywoodissa (1923–1934)
thumb|200px|Lubitsch Iloisen lesken (1934) trailerissa. Lubitsch teki vuosina 1929–1934 kymmenen elokuvaa, joista vain kolme ei ollut musikaaleja: komediat Huolia paratiisissa ja Meidän herrojen kesken (1933) sekä sodanvastaisen draaman Särkynyt sävel 1932.
Tuottaja-ohjaajana Hollywoodissa (1934–1947)
Lubitsch nimitettiin Paramountin tuotantopäälliköksi 1935 – hän on ainoa merkittävä Hollywood-ohjaaja, joka on koskaan johtanut suurta elokuvayhtiötä. Lubitsch tuotti kaikki omat elokuvansa ja valvoi muiden elokuvien tuotantoa. Lubitschilla oli vaikeuksia delegoida vastuuta ja vuotta myöhemmin hänet erotettiin.
Ninotchka on poliittinen satiiri ja ehkä tunnetuin Lubitschin elokuva. Pääosaa näytteli Greta Garbo ja elokuvajulisteissa iskulauseena oli ”Garbo nauraa!”
Lubitsch ohjasi 1940 komedian Kauppa kulman takana. Käsikirjoituksen teki jälleen Samson Raphaelson ja pääosissa olivat James Stewart ja Margaret Sullavan, jotka työskentelevät samassa kaupassa, mutta eivät tajua, että he tietämättään kirjoittavat toisilleen rakkauskirjeitä. Kriitikko David Thomson on kirjoittanut elokuvasta:
Lubitschin elämäkerran kirjoittaja Scott Eyman yritti kuvata kuuluisaa ”Lubitschin kosketusta” seuraavasti:
Seuraavissa elokuvissaan Lubitsch oli riippumaton ohjaaja: Tuo epävarmuuden tunne (1941, uudelleenfilmatisointi hänen Taas suutele mua -elokuvasta vuodelta 1925) ja natsismin vastainen farssi Ollako vai eikö olla (1942), joka oli Jack Bennyn ainut merkittävä elokuvarooli ja Carole Lombardin viimeinen elokuva.
Viimeiset vuotensa Lubitsch työskenteli Foxille, mutta heikko sydän haittasi hänen työtään, ja enimmäkseen hän valvoi muiden töitä. Lubitschin viimeinen elokuva, jossa ”Lubitschin kosketus” näkyi selvästi, oli Taivas odottakoon (1943), joka oli jälleen Raphaelsonin käsikirjoittama. Se kertoo Henry Van Clevestä (Don Ameche), joka helvetin porteilla kertoo elämästään ja tuntemistaan naisista – äidistä alkaen – ja keskittyy kuvaamaan 25-vuotista avioliittoaan Marthan (Gene Tierney) kanssa.
Taivas odottakoon -elokuvan jälkeen Lubitsch työskenteli Edwin Justus Mayerin kanssa Häväistysjuttu hovissa -elokuvan (1945) käsikirjoituksen parissa (uudelleenfilmatisointi Lubitschin Kielletystä paratiisista (1924)). Elokuvan käsikirjoitus valmistui Lubitschin johdolla ja hän ohjasi elokuvan harjoitukset. Varsinaisten kuvausten aikana Lubitsch kuitenkin sairastui ja hän palkkasi Otto Premingerin päättämään kuvaukset. Elokuvaa pidetään siitä huolimatta Lubitschin elokuvana. Lubitschin terveydentila parani sen jälkeen ja hän ohjasi elokuva Piika, joka ei tiennyt paikkaansa, jonka pääosissa olivat Charles Boyer ja Jennifer Jones.
Maaliskuussa 1947 Lubitsch sai Oscar-kunniapalkinnon ”25 vuotta kestäneestä elämäntyöstä elokuvan parissa”. Palkinnon jakaja Mervyn LeRoy kutsui Lubitschia ”vihjailujen mestariksi” ja kuvasi hänen elokuvakerrontaansa seuraavasti:
Lubitsch kuoli myöhemmin samana vuonna Hollywoodissa sydänkohtaukseen. Otto Preminger ohjasi hänen viimeisen elokuvansa Kärpännahkaviitta loppuun, ja elokuva sai ensi-iltansa seuraavana vuonna.
Swings and Roundabouts
Swings And Roundabouts on ruotsalaisen Amy Diamondin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. lokakuuta vuonna 2009. Ruotsissa albumi myi kultaa 18. joulukuuta 2009, ja se nousi Sverigetopplistanin sijalle 16.
Svenska Dagbladetin arvostelijan mukaan levyn parasta antia on bonusraita  It's my life, joka on lähimpänä levyn tekoaikaan 17-vuotiaan entisen lapsitähden omaa kokemusmaailmaa.
Ranskan talous
Ranskan talous on markkinavetoinen sekatalous. Se on kehittynyt maatalousvaltaisesta teollisuusvaltaiseksi ja 1900-luvun jälkipuoliskolla edelleen palveluvaltaiseksi. Ranskan bruttokansantuote kasvoi voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeisinä kolmena vuosikymmenenä, ja ajanjaksoa on kutsuttu termillä "trente glorieuses". Sen jälkeen kasvu on tasaantunut. Pohjois-Ranska kehittyi 1980-luvulle asti etelää nopeammin, sittemmin Etelä-Ranskan talouskasvu on ollut pohjoista pirteämpää. Ranska on Euroopan unionin johtava maatalousmaa, ja suuri osa sen pinta-alasta on viljelty. Maa tunnetaan eritoten viineistään. Teollisuuden painopiste on maan pohjoisosassa. Energiantuotannosta ydinvoiman osuus on suuri.
Ranskan bruttokansantuotteen arvo oli vuonna 2022 noin 2,8 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Ranskan palveluyhteiskunta heijastuu talouteen: 79,3 % ranskalaisista saa elantonsa palvelualalta, 18,3 % teollisuudesta ja 2,4 prosenttia maataloudesta. Ranska kuuluu G7-maihin.
Maatalous
Ranskassa tuotetaan runsaasti erilaisia elintarvikkeita. Länsimaalaisesta näkökulmasta maatilojen koko on suhteellisen pieni, mutta silti Ranska on Yhdysvaltojen jälkeen maailman toiseksi suurin maataloustuotteiden viejä. Yli puolet maan pinta-alasta on tehokkaassa viljelyksessä.
Erikoisuutena Ranskan maataloudessa on se, että Ranskan Guyanassa tuotetut tuotteet katsotaan kotimaisiksi. Niinpä Ranskassa tuotetaan mm. kotimaisia banaaneja ja sokeriruokoa.
Varsiluomi
pienoiskuva|Varsiluomia kaulan alueella. Varsiluomi on pieni hyvänlaatuinen kasvain, joka muodostuu ensisijaisesti alueille, joissa iho poimuuntuu (tai hankaa yhteen), kuten kaulaan, kainaloon ja nivusiin. Niitä voi esiintyä myös kasvoilla, yleensä silmäluomissa. Varsiluomen pinta voi olla sileä tai epäsäännöllinen, ja se usein rippuu ihon pinnasta lihaisan varren varassa. Mikroskooppisesti varsiluomi koostuu fibrovaskulaarisesta ytimestä, jossa on joskus myös rasvasoluja ja jota peittää epämääräinen orvaskesi. Parranajo, vaatteet, korut tai ihottuma voivat ärsyttää varsiluomia.
Ranskan talous
Maatalous
Tärkeimmät vientituotteet ovat vehnä, maissi, ohra ja sokerijuurikas. Suuret alueet erityisesti Burgundissa ja Champagnessa, Bordeaux'n ja Rhônen laaksossa ovat viininviljelyksessä. Ranska onkin Euroopan ja maailman suurin viinintuottaja.
Varsiluomi
Etiologia
pienoiskuva|237x237px| Varsiluomi vaihtelevan paksuisella epiteelillä, Hematoxylin-eosinivärjäys Varsiluomien uskotaan syntyvän ihon hankaamisesta ihoa vasten, koska niitä löytyy niin usein ihon rypyistä ja poimuista. Tutkimukset ovat osoittaneet vähäriskisten ihmisen papilloomavirusten 6 ja 11 olemassaolon varsiluomissa, mikä viittaa mahdolliseen rooliin niiden patogeneesissä, vaikka vuoden 2012 tutkimuksessa ei löydetty yhteyttä varsiluomien ja joko pienen tai korkean riskin HPV:n välillä. Varsiluomia on raportoitu olevan 46 % yleisestä väestöstä. Kausaalisen geneettisen komponentin uskotaan olevan olemassa. Ne ovat myös yleisempiä naisilla kuin miehillä. Varsiluomen uskottiin aikoinaan liittyvän kolorektaalisiin polyyppeihin, mutta tutkimukset ovat osoittaneet, ettei tällaista yhteyttä ole. Harvoin ne voivat liittyä Birt-Hogg-Dubén oireyhtymään, akromegaliaan tai munasarjojen monirakkulatautiin.
Ranskan talous
Teollisuus
Suurin osa Ranskan teollisuudesta on viime vuosiin asti ollut valtion omistuksessa. Sittemmin Ranska on alkanut yksityistää valtionyhtiöitään. Merkittävimmät teollisuuskeskittymät ovat Pariisi, Lille, Nantes, Strasbourg, Lyon, Grenoble, Marseille ja Toulouse. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat teräksen tuotanto, autojen, lentokoneiden, aseiden ja erilaisten koneiden valmistus, öljynjalostus, sekä tekstiilit ja kemikaalit. Tunnettuja ranskalaisia vientimerkkejä ovat Renault, Peugeot sekä monet muoti- ja kosmetiikka-alojen tuotteet.
Varsiluomi
Etiologia
Kohonnut verensokeri ja insuliini liittyvät tuntemattoman mekanismin kautta lisääntyneeseen varsiluomien esiintymiseen.
Ranskan talous
Teollisuus
Mineraalivarat ovat vähäiset, mutta maasta löytyy rautamalmia, sinkkiä ja uraania. Suurin osa maan energiasta tuotetaan ydinvoimalla. . Ranska on Euroopan johtava ydinvoiman tuottaja. Suurimmat ydinvoimayhtiöt ovat Areva, EDF ja GDF Suez.
Varsiluomi
Hoito
Haluttaessa tai perustellun poiston voi tehdä ihotautilääkäri, yleislääkäri tai vastaavasti koulutettu ammattilainen, joka voi käyttää kauterisaatiota, kryokirurgiaa, leikkausta, laseria tai kirurgista ligaatiota varsiluomen poistamiseen. Saatavilla on myös erilaisia kotihoitoja, mutta useimpia niistä ei ole tieteellisesti todistettu ja jotkut (esim. teepuuöljy ) voivat aiheuttaa allergisia ihoreaktioita.
Ranskan talous
Palvelut
Ranska on maailman suosituimpia matkailumaita. Vuonna 2019 siellä vieraili 90 miljoonaa ulkomaista matkailijaa ja matkailun osuus bruttokansantuotteesta on noin kahdeksan prosenttia. Muun muassa Etelä-Ranskan Nizza on suosittu matkailualue, mutta myös pääkaupunki Pariisi on suosittu matkailukohde. Suosittuja osia ovat myös vuoristoinen Chamonix'n seutu ja Lounais-Ranska, joka tunnetaan punaviineistään ja gastronomiastaan.
Richard Jeni
Richard John Colangelo eli ”Jeni” (14. huhtikuuta 1957 Brooklyn, New York – 10. maaliskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen Brooklynissä, New Yorkissa.
Jeni valmistui Hunter Collegesta. Hän esiintyi muun muassa usein The Tonight Show'ssa ja omassa Platypus Manissa -sarjassaan sekä Oscar-palkitussa elokuvassa The Mask – naamio (1994). Vuonna 2004 Comedy Central sijoitti hänet 57. sijalle ”kaikkien aikojen 100 parhaan stand up -koomikon” listalla.
Jeni oli katolinen. Hän seurusteli kuolemaansa edeltäneinä kolmena vuotena televisiotoimittaja Amy Murphyn kanssa ja teki viimeisen esiintymisensä helmikuussa 2007.
Jeni ampui itseään kotonaan West Hollywoodissa maaliskuussa 2007. Hänet löydettiin elossa, mutta vakavasti haavoittuneena, ja hän kuoli vammoihinsa Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa. Hänen omaisensa vahvistivat kuoleman itsemurhaksi ja myönsivät lisäksi, että Jenillä oli todettu vaikea masennus ja psykoosioireita.
Radion viihdeorkesteri
Radion viihdeorkesteri oli vuonna 1953 perustettu Yleisradion suuri viihdemusiikkiin keskittynyt orkesteri.
Orkesteri perustettiin Radion sinfoniaorkesterin kapellimestarin Nils-Eric Fougstedtin aloitteesta. Laadukkaan ohjelmiston, taitavien soittajien ja George de Godzinskyn johdon myötä orkesteri muodostui lähes käsitteeksi.
UMO sai alkunsa Radion viihdeorkesterista 1970-luvun puolivälissä.
Sonja Korkeala
thumb|Sonja Korkeala vuonna 2015. Sonja Korkeala (s. 1969 Oulu) on suomalainen viulisti ja professori Münchenin musiikki- ja esittävien taiteiden yliopistossa.
Elämäkerta
Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Helsingissä ja Budapestin Liszt-Akatemiassa. Sonja Korkeala jatkoi opintojaan Münchenin musiikki- ja esittävän taiteen yliopistossa, jossa hän suoritti opinnot mestarikurssilla.
Opetus
Vuonna 1994 hänestä tuli apulaisprofessori Münchenin musiikki- ja esittävän taiteen yliopistossa, ja vuodesta 2000 hän on opettanut omaa luokkaa. Hän on toiminut vuodesta 2011 lähtien professorina samassa instituutissa. Hän on saanut nimeä hyvin lahjakkaiden nuorten viulistien opettajana.
Handball-Bundesliga
Handball-Bundesliga (käsipallon Bundesliiga) on Saksan käsipallon kansallinen pääsarja. Sarja on perustettu vuonna 1965 ja siinä pelaa 18 joukkuetta. Sarjan joukueet ovat perinteisesti tulleet pienemmistä kaupungeista, ja vasta vähän aikaa sitten myös suuremmista kaupungeista, kuten Berliinistä tulevia joukkueita on tullut mukaan sarjaan. Sarjan voittaja saa paikan EHF Champions Leagueen ja muut joukkueet EHF Cupiin.
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Sonia Ganassi
Ganassi on päässyt esiintymään La Scalaan sekä Metropolitan-oopperaan ja tulkinnut muiden muassa Rossinin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, W. A. Mozartin ja Alban Bergin tuotantoa.
Elf (albumi)
Elf on samannimisen blues rock-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1972.
S.W.A.T.
S.W.A.T. (Suomen televisiossa myös nimellä S.W.A.T. – Valiojoukko) on 8. elokuuta 2003 Yhdysvalloissa (Suomessa 5. joulukuuta 2003) ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka perustuu 1970-luvulla esitettyyn samannimiseen televisiosarjaan. Elokuvan on ohjannut Clark Johnson ja pääosia näyttelevät Samuel L. Jackson ja Colin Farrell. S.W.A.T. kertoo Los Angelesin poliisin erikoisjoukkueesta SWATista, joka saa tehtäväkseen kuljettaa kansainvälinen huumerikollinen liittovaltion vankilaan ennen kuin hänet ehditään vapauttamaan.
Bill Carr
William "Bill" Arthur Carr (24. lokakuuta 1909 Pine Bluff, Arkansas – 14. tammikuuta 1966 Tokio) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja. Carr kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti kaksi olympiakultaa, kummatkin Los Angelesista 1932.
S.W.A.T.
S.W.A.T.:in budjetti oli 80 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja se tuotti yhteensä noin 207,7 miljoonaa dollaria. Vaikka elokuva tuottikin hyvin, sen vastaanotto oli pääasiassa kielteistä, ja useat kriitikot kutsuivatkin sitä kliseiseksi kokoelmaksi muista poliisielokuvista.
Tuotanto
S.W.A.T.:in tarina seuraa 1970-luvulla esitetyn samannimisen televisiosarjan juonta. Elokuvan käsikirjoittaja Ayer Talks ilmoitti ennen elokuvan kuvauksien alkamista, että elokuvassa poliisit kuvattaisiin sankareina, ei rikollisina. S.W.A.T.:in kuvaukset aloitettiin Los Angelesissa, Kaliforniassa 19. lokakuuta 2002.
Elokuvan budjetti oli 80 000 000 Yhdysvaltain dollaria.
Vachel Lindsay
Nicholas Vachel Lindsay (10. marraskuuta 1879 Springfield, Illinois, Yhdysvallat – 5. joulukuuta 1931 Springfield, Illinois, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen runoilija ja taidemaalari. Hän kiersi luennoijana ja raittiuspuhujana ja esitti runojaan. 1912 perustettu kirjallisuuslehti Poetry "löysi" hänet ja julkaisi 1913 hänen runonsa "General William Booth Enters into Heaven", ja samana vuonna ilmestyi saman niminen runokokoelma. Hänen runnetuin kokoelmansa on The Congo and Other Poems (1914). Hän esitti jazzista, negro spiritualeista ja kansanrunoudesta vaikutteita saaneita runojaan musiikin säestyksellä.
S.W.A.T.
Juoni
Elokuva kertoo Jim Streetistä, joka kuuluu Los Angelesin poliisin erikoisryhmään, SWATiin. Jim on yhdessä kollegansa Gamblen kanssa hoitamassa pankkiryöstön jälkeen syntynyttä panttivankitilannetta (perustuen löyhästi North Hollywoodin ryöstöön). Gamble kuitenkin ampuu vahingossa yhtä panttivankia ja kumpikin hyllytetään yksiköstä.
Vachel Lindsay
Lindsay oli esittävän runouden uranuurtajia. Hän on jäänyt unohduksiin vaikka hän oli omana aikanaan hyvin tunnettu. Kiertueillaan hän myi runojaan aterian ja yösijan vastineeksi. Hän teki itsemurhan juomalla myrkkyä.
Suomennetut runot
Kongo-sarjan on suomentanut Ville Repo, ja se on julkaistu antologioissa:
S.W.A.T.
Juoni
Samaan aikaan ranskalainen huumesuvun poika Alexander Montel (Olivier Martinez) on saapunut Los Angelesiin väärennetyllä passilla ja tappanut isänsä sekä enonsa saadakseen sukunsa huumekartellin hallintaansa. Montel kuitenkin pidätetään, kun LAPD:n poliisi pysäyttää hänet rutiinitarkastuksessa. Kun Montelia ollaan siirtämässä liittovaltion vankilaan paljastuu, että Interpol on etsintäkuuluttanut hänet. Montelin saattuetta vastaan hyökätään ja Harrelsonin SWAT-yksikkö ehtii viime hetkellä estämään tämän karkaamisen. Kun Montelia siirretään autosta poliisiasemalle, hän huutaa televisiokameroille antavansa sata miljoonaa dollaria sille, joka vapauttaa hänet vankilasta.
LAPD määrää SWATin hoitamaan Montelin kuljetuksen liittovaltion vankilaan. Kuljetusta varten saapumassa ollut helikopteri kuitenkin ammutaan alas. Harrelson päättää laittaa matkalle valesaattueen, jonka kimppuun useat rikollisryhmät hyökkäävät samalla kun SWAT kuljettaa Montelin vankilaan toista reittiä. Matkalla Montelia kuljettaneessa autossa ollut T.J. päättää kuitenkin pettää tiiminsä ja karkaa yhdessä Montelin sekä ex-SWAT-jäsenen Brian Gamblen kanssa. Takaa-ajon päätteeksi T.J. ampuu itsensä samalla, kun Gamble ja Street tappelevat keskenään. Lopulta myös Gamble kuolee jäädessään ohi menevän junan alle.
Soundtrack
Elokuvan soundtrack julkaistiin 12. lokakuuta 2003. Soundtrackin kappaleet ovat muutamaa kappaletta lukuun ottamatta Elliot Goldenthalin säveltämiä.
Vastaanotto
S.W.A.T. tuotti ensimmäisenä viikkonaan 51 550 357 dollaria, mikä teki siitä viikon tuottoisimman elokuvan. Yhteensä elokuva tuotti Yhdysvalloissa 116 934 650 dollaria ja maailmanlaajuisesti (Yhdysvallat mukaan lukien) 207 725 639 dollaria.
Suomalaisen Stara.fi -sivuston arvostelu kritisoi erityisesti elokuvan kliseistä ja helposti ennustettavaa juonta. Toisaalta Stara kehui elokuvan musiikkivalikoimaa ja antoi koko elokuvalle 3/5 tähteä. Rotten Tomatoesissa elokuva on vain 45,7-prosenttisesti ”tuore”, joten se on merkitty ”mädäksi”. Cinemablend kirjoitti elokuvan olevan kokoelma kaikista viimeisen viidentoista vuoden aikana esitetyistä poliisielokuvista antaen sille 1½/5 tähteä.
Chuck Knox
Charles Robert "Chuck" Knox (27. huhtikuuta 1932 – 12. toukokuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi päävalmentajana Los Angeles Ramsissa (1973–1977, 1992–1994), Buffalo Billsissä (1978–1982) ja Seattle Seahawksissa (1983–1991).
Knox työskenteli myös high schooleissa ja yliopistoilla.
Costa Rican historia
Costa Rican historia kertoo Costa Rican historiaan liittyvistä asioista. Varhaisimmat merkit ihmisasutuksesta Costa Rican alueelta ovat peräisin 10000 vuoden takaa. Ensimmäinen Costa Ricassa käynyt eurooppalainen, Kristoffer Kolumbus, saapui maan rannikolle 1502. Niinä aikoina, kun Kolumbus saapui Costa Rican alueelle, alueella eli neljä vallitsevaa intiaaniheimoa. Näitä olivat Caribit, jotka asuivat rannikolla sekä lounaassa asuvat Borucat, Chibcat ja Diquit. Costa Ricasta tuli Espanjan siirtomaa varsinaisesti 1562. Se oli siirtomaana espanjalaisille vähäistä kiinnostusta herättävä. Espanjalaiset suosivat asuinpaikkoina enemmälti Meksikoa ja Perua. 1540 alkaen Costa Rica kuului "Uuteen Espanjaan". 1561 alkaen Juan de Cavallon oli ensimmäinen merkittävä kolonisaation johtaja. 1808 kahvin viljely levisi Kuubasta Costa Ricaan ja siitä tuli merkittävin viljelykasvi. 1823 Costa Rica yhtyy Keski-Amerikan Yhdistyneisiin Provinsseihin, joihin kuuluivat myös Nicaragua, Honduras, Guatemala ja El Salvador. Costa Rica itsenäistyi kokonaan 1838. 1849-1859 Costa Ricalla oli merkittävä asema Juan Rafael Moran johtamana Keski-Amerikan vastarintaliikkeessä yhdysvaltalaista Nicaraguan vallannutta William Walkeria vastaan. 1859 Costa Ricassa tapahtui vallankaappaus. 1870-1882 Costa Ricassa innoitettiin kansainvälisiä rautateiden rakentamishankkeita. 1917-1919 Costa Ricassa tapahtui vallanvaihtoa. 1948 Costa Ricassa oli lyhytaikainen sisällissota. 1950-luvun lopulta 1970-luvun alkuun Costa Rican hallinnossa oli vallalla yleensä konservatiiviset suuntaukset, jotka alkoivat menettää valta-asemaansa 1970-luvulla.
Fred Åkerström
thumb|right|250px|Fred Åkerström (takana keskellä) [[Vietnamin sota|Vietnamin sodan vastaisessa mielenosoituksessa Hötorgetilla Tukholmassa vuonna 1965]] Fred Åkerström (27. tammikuuta 1937 – 9. elokuuta 1985) oli ruotsalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hän tulkitsi erityisesti Carl Michael Bellmanin kappaleita. Åkerström myös keikkaili yhdessä Cornelis Vreeswijkin kanssa.
Vuonna 2009 Åkerströmin albumit Två tungor (1972) ja Glimmande nymf (1974) pääsivät mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Seppo Nurmimaa
Seppo Uolevi Nurmimaa (19. huhtikuuta 1931 Kerava – 24. kesäkuuta 2011 Porvoo) oli suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija, joka teki pitkän taiteellisen uran päälavastajana Suomen Kansallisoopperassa vuosina 1975–1994.
Hän työskenteli monissa teattereissa ulkomailla ja lavasti Savonlinnan oopperajuhlien esityksiä. Nurmimaan viimeiset teokset ennen eläkkeelle jäämistä olivat Suomen kansallisoopperan uuden oopperatalon avajaisviikolla ensi-iltansa saanut Carmen ja Erik Bergmanin Bo Carpelanin librettoon säveltämä Det sjungande trädet.
Nurmimaan veli oli vuorineuvos Väinö Nurmimaa.
HMS Plymouth (F126)
HMS Plymouth (viirinumero F126) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Rothesay-luokan fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 1. heinäkuuta 1958. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1959 ja valmistui 11. toukokuuta 1961.
Palvelus
Alus siirrettiin museoitavaksi 1989.
Heidi von Wright
Elämäkerta
Heidi von Wright varttui Sundomissa Vaasan ulkopuolella. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 2003 ilmestynyt runokokoelma Skör och spräcklig. Hän sai vuonna 2002 Arvid Mörne -palkinnon.
Heidi von Wright on myös kuvataiteilija, ja hän on tehnyt muun muassa sarjakuvia.
Von Wrightin runokokoelma Autofiktiv dikt av Heidi von Wright ja Pajtim Statovcin romaani Bolla asetettiin Suomen ehdokkaiksi vuoden 2021 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
KC/MD Mafia
KC/MD Mafia (kirjoitetaan myös KCMD Mafia, lausutaan "keisii ämdee mafia") on suomalainen rap-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye on julkaissut yhden albumin, joululevyn Kauheimmat joululaulut vuonna 2012. Vuotta aiemmin yhtye julkaisi digitaalisen EP:n Mustajoulu, jonka materiaali on myös Kauheimmat joululaulut -albumilla. Lisäksi yhtye esiintyy Eevil Stöön levyllä Proud to Be a Stöö. Yhtyeen jäsenien määritelmä on häilyvä, mutta heihin kuuluvat ainakin Eevil Stöö, Koksukoo, Pikku Herkko, DJ Kotka, DJ Kridlokk ja Ex Tuuttiz; myös Aztra ja Lommo ovat esiintyneet usein Mafia-nimikkeen alla heidän konserteissaan. Yhtye on konsertoinut muun muassa Tavastialla, Ilosaarirockissa ja Qstockissa.
Pikku Herkko
Pikku Herkko on suomalainen Eevil Stöön kasvattama rap-artisti, joka tunnetaan myös nimellä Hercules. Hän on aloittanut uransa Eevil Stöön levyillä vieraillen. Tämän lisäksi hän kuuluu KC/MD Mafia-yhtyeeseen. Hänen roolihahmonsa on 8-vuotias poika, joka harrastaa gangsta-rap musiikkia, pikkurikoksia ja kannabiksen polttoa yhdessä KC/MD Mafian kanssa. Hän juontaa Eevil Stöön Pure Ana & Happyhappy Joyjoy Memphis Underground Mix Pt.1 -mixtapen. Eevil Stöön varhaisilla levyillä mainostettiin tulevaa Pikku Herkon soololevyä, mutta sitä ei ole toistaiseksi julkaistu. Pikku Herkko mainitaan myös monissa Eevil Stöön ja Kridlokkin kappaleissa, joissa hän ei ole itse mukana. Herkolta on julkaistu soolokappale "Sä tiedät mut" vuonna 2014 ja vuonna 2013 hän vieraili Tuuttimörön albumilla On totta.
M-31 (1940)
M-31 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Nikolajevista Martin telakalta, missä köli laskettiin 31. elokuuta 1938. Se laskettiin vesille 25. helmikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Mustanmeren laivastoon. Alus joutui 2. lokakuuta 1943 Saksan ilmavoimien lentokoneen maaliksi 110 merimailia Takilinniemestä etelään. Alus upposi hyökkäyksessä.
Tanja Frank
Frank on 167 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Nikolai Karamzin
291x291px|thumb|Nikolai Mihailovitš Karamzin, Aleksei Venezianov 1828, Puškinin taidemuseo Moskova
Nikolai Mihailovitš Karamzin (12. joulukuuta (J: 1. joulukuuta) 1766 Mihailovsk, Simbirskin kuvernementti – 3. kesäkuuta (J: 22. toukokuuta) 1826 Pietari) oli venäläinen kirjailija, kielitieteilijä, toimittaja, kielenkääntäjä ja historioitsija. Hän oli merkittävä venäjän kirjakielen kehittäjä ja loi runsaasti uudissanoja venäjän kieleen. Hän oli Aurora Karamzinin toisen aviomiehen isä.
Hän oli 1700-luvun lopun merkittävin venäläinen kirjailija, jonka tuotanto ja toiminta enteilivät jo seuraavaa kirjallisuuden taitekohtaa, romantiikan murrosta. Hän loi nimensä kirjailijana ilman hovia ja virkauraa sekä esitteli venäläiselle yleisölle uuden kirjallisen suuntauksen, sentimentalismin. Hänen työnsä ansiosta kertova proosa sai Venäjällä viimein laajaa hyväksyntää ja arvostusta.
Karamzin oli merkittävä kirjallisuuslehtien toimittaja, huomattava eurooppalaisen kirjallisuuden kääntäjä ja uransa lopulla hovin virallinen historiankirjoittaja. Karamzinin filosofiaa, kieltä ja kirjallisuutta käsittelevät esseet ja arviot muokkasivat venäläisen lukijakunnan makua, arvostuksia ja kirjallisuuskäsitystä ennennäkemättömän voimakkaasti. 1790–1820 -lukuja on joskus nimitetty Karamzinin kaudeksi, jolloin venäläinen lukijakunta laajeni huomattavasti ja ammattikirjailijoiden määrä kasvoi.