cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rannikkosotilaskoti
Nimiviidakkoa
Organisaatioterminologia on yhdistysten, järjestöjen ja eri yhteisöjen kohdalla ollut kuluneiden runsaan 80 vuoden aikana varsin kirjavaa. Esimerkkinä RSHY:n alueorganisaation sotilaskotiyksiköistä käytettyjä nimitermejä ja vuosilukuja: Sortavalan haaraosasto 1921-30, Sortavalan paikallisosasto 1931-45, Laatokan 5. lohko, Hangon haaraosasto 1924–1930, Hangon paikallisosasto 1931–1940 (osasto lopetti toimintansa talvisodan jälkeen 1940, kun Hanko luovutettiin Neuvostoliitolle), jatkosodan aikana 1941–1944 käytettiin nimitystä Hangon alue aina vuoteen 1948, koska Hangon mottia vartioimassa olleiden joukkojen parissa toimi lyhytaikaisesti yli puolisen sataa rintamasotilaskotia, mm. ruotsalaisten vapaaehtoisten oma ruotsalainen sotilaskoti.
Hangon osaston puheenjohtajat
RSKY:n historiakirjaan 1918–1993 on kirjattu Hangon paikallisosastojen puheenjohtajat, tosin vasta vuodesta 1933 alkaen, ja tämä "myöhäinen ajankohta" juontunee siitä, että Hangon haaraosasto toimi alkuvuosina RSHY:n piiriin kuuluvana itsenäisenä sotilaskotiyhdistyksenä Viipurin, Sortavalan ja Lahdenpohjan yhdistysten tapaan aina vuoteen 1933, jolloin ne kaikki vielä itsenäisinä sotilaskotiyhdistyksinä liittyivät jäseniksi Sotilaskotiliittoon. RSHY ry. oli liittynyt Sotilaskotiliittoon jo vuonna 1927. Syy siihen, että eräät Helsingissä toimineen RSHY:n kaukaiset haaraosastot Karjalassa ja Hangossa toimivat tuolloin itsenäisinä yhdistyksinä on tuntematon, mutta silloisilla sotilaskotiyhdistysten saamilla huomattavilla valtionavustuksillakin saattoi olla merkityksensä asiassa. Sitä jaettiin vain itsenäisille yhdistyksille.
Rannikon sotilaskodeilla ja kanttiineilla ja niiden parissa eri paikkakunnilla vapaaehtoista ja palkatonta organisoitua sisartyötä tehneillä sisarpiireillä, haaraosastoilla, alaosastoilla ja paikallisosastoilla on periaatteessa ainakin perustamisajallisesti omat toisistaan jonkin verran eriävät historiansa, vaikka työkenttä on ollut sama. Rannikkosotilaiden Huoltoyhdistyksen johtamia ja ylläpitämiä lukutupia ja sotilaskoteja palkattuine taloudesta vastuussa olevine sotilaskodinhoitajineen on ollut linnakkeilla ja rannikkopaikkakunnilla toiminnassa jo ennen paikallisten vapaaehtoista sisartyötä tekevien osastojen syntymistä. Linnakesotilaskoteja on pyritty ylläpitämään niiden kannattamattomuudesta huolimatta syrjäisimmilläkin paikoilla, ja pieniinkin leiriharjoituksiin on saatu leirisotilaskoti tai kanttiini. Tämän on mahdollistanut vapaaehtoinen palkaton sisartyö. Rannikkosotilaskotisisaret ovat lisäksi osallistuneet laajalti sisarpäivystyksiin muiden joukko-osastojen sotilaskodeissa, linnakkeilla ja harjoituksissa
Kestävä organisaatio
RSKY:n historian vaiheista voidaan todeta rannikkosotilaskotiyhdistyksen toimintaan ja organisaatioon liittyvän erikoispiirteen. Yhdistys ei harjoita sotilaskotitoimintaa paikallisina rekisteröityinä yhdistyksinä, vaan toimii hajautettuina paikallisosastoina koko pitkällä rannikolla. Tämä joustava ja paikkakuntasidonnaisuudesta vapaa organisaatiomuoto on osoittanut toimivuutensa niin sodan melskeissä kuin rauhanajan joukkojen piirissä. Se on kestänyt raskaat alueluovutukset ja mittavat joukkojen ja varuskuntien uudelleenjärjestelyt. Rannikkosotilaskotiyhdistys on kriisiaikoina ja tilanteen niin vaatiessa kyennyt aina ns. polkaisemaan maasta sotilaskotitoimipisteitä ja palveluja sinne, missä Puolustusvoimat ovat niitä kulloinkin tarvinneet.
RSKY:n varapuheenjohtaja Eija Paananen kirjoituksessaan "85 vuotta sotilaskotityötä rannikolla ja saaristossa" (UudSle,vuosijulkaisu 2003) selvittänyt yhdistyksen toimialueen ja organisaation seuraavasti: "Rannikkosotilaskotiyhdistyksen toimialue kattaa merivoimien joukko-osastojen sijoitusten mukaisesti rannikon aina Raumalta Kotkaan saakka. Selkämeren, Turun, Hangon, Upinniemen, Suomenlinnan, Loviisan ja Kyminlinnan paikallisosastot muodostavat yhdistyksen, jossa on n. 500 vapaaehtoista jäsentä. Yhdistyksellä on toimintaa 10 sotilaskodissa ja kahdessa laivakanttiinissa. RSKY:n palveluksessa on artikkelin kirjoittamisen aikaan (v. 2003) 37 palkattua työntekijää".
Everstinna Helfrid Olin
Hangon Rannikkopatteriston viettäessä 15-vuotisjuhliaan vuonna 1936 – silloin nimellä 1.Erillinen Rannikkotykistöpatteristo – kirjoitti sotilaspastori E Alitalo sotilaiden sielunhoitoon ja koulutukseen liittyvistä tärkeimmistä tekijöistä seuraavasti: "...Bland dessa vänner ville jag först och främst nämna Föreningen för Kustsoldaternas väl, Hangö avdelning. Med tacksamhet minnas sektionen f.d. och nu i tjänst varande värnpliktiga det arbete, som nämnda förening dem till godo utfört. Och i denna tacksamhet instämma säkert även de värnpliktigas föräldrar. Ett bevis för denna de värnplikitigas tacksamhet var den stora, vackra rosenkrans, som nyligen av de värnpliktiga nedlades på överstinnan Olins grav, hon, som så många år med kärlek arbetat för kustsoldaterna."
RSHY:n ensimmäinen lukutupa – sotilaskodin edeltäjä – perustettiin heinäkuussa 1923 Bengtskärin majakkasaaren länsipuolella sijaitsevalle Örön linnakkeelle. Samana vuonna myös Russarön linnakkeella avattiin lukutupa. Hangon Rannikkopatteriston joukko-osastohistoriasta tiedämme, että 1.8.1921 perustetun Turun Erillisen Patteriston joukot toimivat kaikki aluksi jo vuodesta 1918 alkaen Örön linnakkeella, n. 35 km Hangosta länteen sijaitsevalla suurella ja luonnonkauniilla Hiittisiin kuuluvalla linnakesaarella. Talvella 1922 sai Russarön linnake vasta ensimmäisen patterimiehityksensä kun vastaperustetun patteriston 1. Patteri marssi jäitse tuon 40–50 km pitkän matkan Öröstä Russaröön. Patteriston esikunta sijaitsi silloin Örön linnakkeella. Patteriston ensimmäisenä komentajana toimi vuoteen 1923 asti kapteeni Nylund. Hänen jälkeensä komentajaksi tuli Jarl Christer Olin, joka toimi patteriston komentaja yhtäjaksoisesti 17 vuotta. Patteriston esikunta muutti vuonna 1926 Öröstä Hankoon.
Liikekannalla ja eturintamassa
Samoin kuin Suomen Armeija, sotilaskoditkin joutuivat liikekannalle sotien aikana. Suuri osa rannikkosotilaskodeista sijaitsi ulkolinnakkeilla, jotka heti sodan puhjettua joutuivat toimimaan rintamakoteina. Nämä rannikkolinnakkeiden ja mannervaruskuntien kiinteät sotilaskodit toimivatkin heti alusta alkaen keskuskoteina, joista käsin toiminta tilanteen mukaan ulotettiin saaristoon ja maastoon pieninä "sotapesinä". Täällä Hangon alueella toimi talvisodan aikana seitsemän sotilaskotia. Talvisodan jälkeen Hanko ja sen lähialueet evakuoitiin ja luovutettiin Neuvostoliitolle sotilastukikohdaksi maaliskuussa 1940.
Sotilaskotityön 20-vuotishistoria vuodelta 1941 kertoo tästä seuraavasti: "Lännessä joutui RSHY luopumaan Hangon lohkolla Russarön suuresta kodista sekä Hangon kaupungissa toimineista Gunnarstrandin, Breidablickin ja villa Korsikan samoin kuin kolmesta majoituspaikkoihin sijoitetuista sotilaskodista. Lappohjaan jäi oma sotilaskotirakennus, samoin Hästö-Busön saarelle talvisodan aikana rakennettu kaunis ja uusi parakkikoti. Yhdistys menetti talvisodassa kaikkiaan 106 toimipaikkaa ja sotilaskotia, joista yhdistys oli omistanut 12 rakennusta. Hangon paikallisyhdistys lopetti toimintansa heti välirauhan solmimisen jälkeen."
"Jatkosodan puhjettua kasvoi rannikkosisarten joukko vapaaehtoisten myötä jo ensimmäisen sotavuoden 1941 aikana toiselle tuhannelle, pysyi saman suuruisena sodan ajan ja laski rauhan palattua jälleen sotia edeltäneelle tasolle. Vuonna 1945 RSHY:n jäsenmäärä oli 580 sisarta".
Venäläiset evakuoivat Hangon tukikohdan meritse Kronstadtiin joulukuun alussa 1941 ja suomalaisten joukkojen ottaessa miinoitetun ja ansoitetun Hangon haltuunsa tulivat myös sotilaskodit ensimmäisten joukkojen mukana takaisin Hankoon sijoittuen entisille toimipaikoilleen.
Valtakunnan pohjoisin, läntisin, eteläisin ja itäisin sotilaskoti
RSHY:n sodanaikaisen toiminnan laajuutta kuvaa historiakirja seuraavasti: "Vuoden 1941 lopulla oli RSHY:n sotilaskotiverkosto saatu laajenemaan koko pitkälle merirajalle Pohjanlahdelta Itämereen, Suomenlahden, Laatokan ja Syvärin kautta Ääniselle. Petsamon vartioaluksilla olevat kanttiinit mukaan luettuina oli yhdistyksellä maan pohjoisin, läntisin, eteläisin ja itäisin sotilaskotitoimipaikka hoidettavanaan. Sotilaskotitoimipaikkoja oli rannikkojoukkojen piirissä kaikkiaan 550; sotilaskoteja 339, kiertäviä koteja 10 ja huoltokohteita 201. Leipomotuotteiden saamisen turvaamiseksi yhdistys perusti keskuskotien yhteyteen omia leipomoita, joita oli jo ensimmäisen sotavuoden lopulla toiminnassa 12".
Miinanraivaajien sotilaskoti
Sodan jälkeen sadat sotilaskodit joutuivat lopettamaan toimintansa, mutta yhdistyksen toiminta ei siitä lamaantunut. Sotilaskoteja ylläpidettiin kannattamattomuudesta huolimatta ja uusia avattiin siellä täällä paikallisen tarpeen ja mahdollisuuksien mukaan. V. 1945 RSHY sai tehtäväkseen huolehtia miinanraivaajien viihtyisyydestä. Tästä tulikin varsinaisen sotilaskotityön rinnalla yksi tärkeimmistä yhdistyksen työmuodoista sotavuosien jälkeen. Yhtenä tämän työn keskuksena toimi Hangon keskuskoti. Hangon sotilaskotisisaret toimivat erityisen ansiokkaasti jatkosodan aikana ja sen jälkeen sotavankeudesta palanneiden suomalaisten hyväksi Hangon Tulliniemessä sijainneella vankien kotiuttamisleirillä. Sotavankiyhdistys teki 1970-luvulla vierailun Hankoon ja sen yhteydessä sotavankeudessa olleet suomalaiset sotilaat osoittivat kiitoksensa Hangon paikallisosastolle siitä työstä jota sotilaskotisisaret olivat tehneet heidän hyväkseen jakamalla heille silloin vaatteita ja muuta heidän kipeästi tarvitsemiaan tarvikkeita. Kiitoksena sotavankiyhdistys luovutti paikallisosastolle kirjallisuutta.
Rakennushankkeet toteutuvat
Sotien päätyttyä Sotilaskotiliiton toiminta palasi rauhanaikaisiin muotoihin. Tällöin korostui yhteistoiminta puolustushallinnon kanssa. Sotilaskodit toimivat omissa osin puutteellisissa ja ahtaissa tiloissa. Erityisen merkittävä olikin puolustusministeriön ja sotilaskotiliiton v. 1956 solmima sopimus, jonka mukaan ministeriö sitoutui rakentamaan sotilaskodit varuskuntien uudistusten yhteydessä. Tänään sotilaskodit ovat hyvässä kunnossa peruskorjatuissa tiloissa.
Sotilaskotiyhdistykset ovat vuosien varrella saaneet puolustushallinnolta oikeuksia ja etuuksia, joihin kuuluu yksinmyyntioikeus varuskunnissa ja harjoituksissa, tilojen saaminen korvauksetta sekä ajoneuvoihin liittyvät kuljetus-, huolto- ja korjauspalvelut. Myönnetyt etuudet turvaavat sotilaskotien toimintaedellytykset.
Sisaret monessa mukana
Sotilaskotitoiminnan onnistuminen on edellyttänyt liitolta ja yhdistyksiltä voimakasta panostusta jäsentensä ja työntekijöittensä kouluttamiseen ja koko toiminnan kehittämiseen. Työn on seurattava aikaansa nuorison odotusten muuttuessa. Siinä Sotilaskotiliitto onkin onnistunut erinomaisesti. Vaikka kahvi ja munkki ovat edelleen sotilaskotien perustuotteita on ollut pakko panostaa myös uusiin tuotteisiin. Sotilaskotiliitto on Suomen vanhin maanpuolustusjärjestö, joka päätehtävänsä lisäksi on aktiivisesti mukana vapaaehtoisen maanpuolustuskoulutuksen kehittämisessä ja naisten kriisiajan valmiuksien luomisessa. Liiton jäsenmäärä on nykyisin n. 7500 sisarta ja palkattua henkilöstöä on vajaat 300 ja sen jäsenten tekemät vapaaehtoistyön tunnit ovat yli 230 000.
Syntynyt, kasvanut ja kehittynyt Puolustusvoimien rinnalla
RSKY:n toiminta on kuluneina 85 vuotena ennättänyt kiteytyä määrättyihin muotoihin, mutta sodista, pula-ajoista ja yhteiskunnan muutoksista huolimatta rannikon vihreiden sisarten toiminta ei ole jäänyt kehityksestä jälkeen. Yhdistyksen ylläpitämien sotilaskotien palvelutaso on nykyään valtavan monipuolista sisältäen perinteisten kahvimunkkien, kirjaston ja muiden kanttiinipalvelujen lisäksi mm. uudenaikaisimmat atk-laitteet Internetyhteyksineen. Yhdistys on syntynyt, kasvanut ja kehittynyt puolustusvoimien rinnalla naisten vapaaehtoiseksi työksi sotilaiden hyväksi, ja niin se tulee varmasti vastaisuudessakin toimimaan.
RSKY:n Turun paikallisosasto
Sotien jälkeen Rannikkosotilaiden Huoltoyhdistyksen Turun piiri hoiti sotilaskotitoimintaa vaikeissa oloissa Turun kaupungissa ja koko laajassa saaristossa. Sotilaskotien merkitys oli erityisen suuri raskaassa miinanraivausoperaatiossa. Vuonna 1956 Turun piiri jakaantui Turun, Uudenkaupungin ja Rauman paikallisosastoihin. Turun paikallisosasto on palvellut uskollisesti kaikissa niissä lukuisissa toimipisteissä, joissa merivoimat ja rannikkotykistö on toiminut.
Vuosikymmenien kuluessa meripuolustusjoukkojen ryhmitys on muuttunut useita kertoja. 1970- ja 1980-luvuilla toimintaa leimasivat suuret saaristossa järjestetyt harjoitukset leirisotilaskoteineen. Ikäluokkien pienetessä perinteinen sotilaskotityö jatkuu leireillä ja varuskunnissa. Sisaret ovat suorittaneet vapaaehtoista maanpuolustustyötä osallistumalla yhteiskunnan muuhun toimintaan. Vuoden 2005 loppuun mennessä Merivoimat on supistanut asteittain toimintaansa etenkin saaristossa. Turun paikallisosaston kiinteiksi toimipaikoiksi ovat jääneet Pansio ja Gyltö. Rannikkosotilaskotiyhdistyksen Turun paikallisosasto ja sitä edeltänyt Turun piiri on kuitenkin aina ollut ja on edelleenkin rannikkosotilaskotijärjestön laajin ja myös eniten haasteita antava toiminta-alue.
Madelon Baans
Madelon Baans (s. 8. lokakuuta 1977 Rotterdam, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen entinen uimari, joka osallistui uransa aikana kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1996. Hän esiintyi viimeisen kerran kansainvälisissä kilpailuissa lyhyen radan EM-kilpailuissa 2005.
Baans on 49-kertainen Alankomaiden mestari (24 pitkällä radalla, 25 lyhyellä), ja nykyinen Alankomaiden ennätyksen haltija 100 metrin rintauinnissa sekä pitkällä että lyhyellä radalla. Pitkän radan EM-kilpailuissa 2004 Baans voitti pronssimitalin 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueen jäsenenä. Samana vuonna, kesäolympialaisissa 2004 hän selviytyi finaaliin samalla matkalla. Hän lopetti uransa vuonna 2006.
Preben Elkjær Larsen
Preben Elkjær Larsen (s. 11. syyskuuta 1957 Kööpenhamina) on entinen tanskalainen jalkapalloilija. Hän on yksi Tanskan jalkapallon suurista pelaajista.
Ura
Elkjær ura alkoi tanskalaisessa Vanløse IF:ssä vuonna 1976. Ura alkoi nousujohteisena ja 19-vuotias Elkjær pääsi tekemään ensiesiintymisensä maajoukkueessa Suomea vastaan Helsingissä. Preben teki Tanskan molemmat maalit Tanskan voittaessa 2–1. Vuonna 1977 Preben siirtyi saksalaiseen FC Kölniin, jossa hän pelasi kaksi vuotta voittaen Bundesliigan kerran ja Saksan cupin kahdesti. Vuonna 1978 Elkjær siirtyi belgialaiseen KSC Lokereniin, jossa viihtyi vuodet 1978–1984. Pelattuaan vuosia Belgiassa hän siirtyi italialaiseen Hellas Veronaan. Italiassa Elkjær pelasi vuodet 1984–1988 tehden tasaisesti maaleja. Vuonna 1985 hän auttoi joukkuettaan voittamaan scudetton eli Serie A:n mestaruuden. Vuonna 1988 Elkjær siirtyi Veljeen, jossa päätti uransa vuonna 1990.
Maajoukkueura
Elkjær jatkoi pelaamista maajoukkueessa aina vuoteen 1988. Hän esiintyi maajoukkueessa 69 kertaa tehden 38 maalia. Hän pelasi kolmesti arvokisoissa. Jalkapallon MM-kisoissa vuonna 1986 ja jalkapallon EM-kisoissa vuosina 1984 ja 1988.
Peliuran jälkeen
Pelaajauransa jälkeen Elkjær toimi lyhyen aikaa tanskalaisseura Silkeborgin päävalmentajana. Valmennuspestinsä jälkeen hän toimi jonkin aikaa tanskalaisen tv-kanava TVS:n palveluksessa, mutta kanava lopetti toimintansa vain vuoden jälkeen. Sittemmin hän on toiminut Tanskan TV3+ -kanavan Mestarien liiga -lähetysten kommentaattorina yhdessä Brian Laudrupin ja Peter Schmeichelin kanssa.
Chaim Weizmann
Chaim Weizmann (,, 27. marraskuuta 1874 – 9. marraskuuta 1952) oli brittiläistynyt venäjänjuutalainen kemisti, sionisti sekä poliitikko. Hän oli Israelin ensimmäinen presidentti ja hän toimi virassaan vuodesta 1949 aina kuolemaansa saakka vuonna 1952.
Weizmann syntyi Motalin kylässä lähellä Pinskiä nykyisellä Valko-Venäjällä. Myöhemmin hän opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi Sveitsissä Fribourgin yliopistossa. Hän luennoi kemiaa Geneven yliopistossa 1901–1903 ja myöhemmin Manchesterin yliopistossa. Britannian kansalaisuuden hän sai 1910.
Hänen merkittävin löytönsä oli Clostridium acetobutylicum -bakteerin eristäminen, joka mahdollisti sen teollisen käytön asetonin valmistukseen. Kemikaalia käytetään savuttoman ruudin valmistukseen. Ensimmäinen prosessia käyttänyt tehdas oli J&W Nicholson & Co Lontoon Bow'ssa vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana Weizmann oli Amiraliteetin laboratorioiden johdossa 1916–1919.
Vuonna 1917 Weizmannista tuli British Zionist Federationin puheenjohtaja. Hän sai ulkoministeri, entisen pääministerin ja Manchesterin parlamenttiedustajan, Arthur Balfourin antamaan lupauksen Palestiinaan perustettavasta juutalaisten kansallisesta kotimaasta.
Vuonna 1937 Weizmann tuki brittien ajatusta jakaa Palestiina kahtia, sanoen että puolet on enemmänkin ei mitään. Tämä sai äärisionistit raivoihinsa. Kuitenkin 1947 sionistijohto lähetti Weizmannin neuvottelemaan Yhdysvaltojen presidentin Harry Trumanin kanssa. Yhdysvallat tunnusti Israelin valtion ja antoi sille huomattavaa taloudellista tukea. Seuraavana vuonna Weizmann äänestettiin Israelin presidentiksi.
Weizmannin veljenpoika Ezer Weizman oli myös Israelin presidentti.
Karl Enckell
Karl Enckell (1. kesäkuuta 1853 Elimäki – 6. heinäkuuta 1937 Joroinen) oli suomalainen maatalouden ja erityisesti maanviljelystalouden asiantuntija.
Enckellin vanhemmat olivat kirkkoherra Robert Toussaint Enckell ja Beata Sofia Schwartz. Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1881 ja agronomiksi 1882. Apulaislääninagronomina Vaasassa Enckell toimi 1881–1891, Harjun maanviljelyskoulun johtajana 1891–1897, Kurkijoen maamiesopiston johtajana 1897–1902 ja Mustialan maanviljelys- ja meijeriopiston vt. johtajana 1902–1907. Filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi) Enckell valmistui 1908, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli Om arbetsintensiteten å Mustiala egendoms åkercirkulationer åren 1899–1906 I; kirjan toinen osa ilmestyi samana vuonna. Hän toimi Helsingin yliopistossa maanviljelystalouden opettajana vuodesta 1907 ja Teknillisen korkeakoulun agronomian opettajana 1909–1926. Yliopiston maanviljelystalouden professorina Enckellin oppituoli 1910–1926 oli ensimmäinen Pohjoismaissa. Väitöskirjan ohella Enckellin huomattavimpia julkaistuja tutkimuksia olivat Maatilan hoito-oppi (1909), Lantbruksekonomi I, Lantbrukets driftslärä (1918, J. E. Sunilan kanssa) sekä Grunderna för värdering och beräkning i landshushållning (1919). Hän kirjoitti lisäksi omalta alaltaan ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin ja toimi sekä perustamansa aikakauskirjan Tidskrift för Finlands svenska lantmän päätoimittajana 1919–1927 että Odalmannen-lehden päätoimittajana 1920–1927. Enckell kuului useisiin valtionkomiteoihin, ja hän oli Maataloustieteellisen seuran perustajia 1909.
Enckellin ensimmäinen puoliso vuodesta 1887 oli Elin Augusta Calonius (1865–1894) ja toinen vuodesta 1896 Vesta Charlotta Edgren (1871–1947). Enckellin lapsia toisesta avioliitosta olivat kirjailija ja kirjallisuudentutkija Olof Enckell (1900–1989), taidemaalari Torger Enckell (1901–1991) sekä kirjailija ja runoilija Rabbe Enckell (1903–1974).
Tunturi-Lapin seutukunta
Tunturi-Lapin seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Alueesta käytetään myös nimitystä Luoteis-Suomi ja se on osa Lapin maakuntaa. Siihen kuuluu neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 196.
Elinkeinot
Yksi alueen merkittävimmistä elinkeinoista on hiihto- ja laskettelukeskuksien vetovoimaan perustuva talvimatkailu. Alueella sijaitsevia turistikeskuksia ovat mm. Kilpisjärvi, Olos, Pallas, Ylläs ja Levi.
Yhteydet
Yhteyksiä ulkomaailmaan tarjoavat Kittilän ja Enontekiön lentoasemat sekä Kolariin alueella sijainneen Partekin sementtitehtaan ansiosta vedetty rautatie.
Kulttuuri
Alueen tunnettuja taiteilijoita ovat Muoniosta kotoisin oleva Katri Vala (s. 11.9.1901 Muonio - k. 28.5.1944 Ruotsi), kittiläläiset Reidar Särestöniemi (1925-1981) ja Einari Junttila (1901-1975). Kirjailija Yrjö Kokko (16.10.1903 Sortavala - 6.9.1977 Helsinki) toimi piirieläinlääkärinä Muonion kunnassa vuosina 1945-1950. Muoniosta kotoisin on myös Muonion entisen kirkkoherran Eemeli Salmen poika Oulun hiippakunnan piispa Samuel Salmi (s. 1951 Muoniossa).
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Elämää suurempi äänilevy
Elämää suurempi äänilevy on huumorirock-yhtye Turo's Hevi Geen vuonna 1990 ilmestynyt kolmas albumi. Vuonna 2005 Poptori Oy julkaisi levystä uusintapainoksen. Levynkannen kuvat on valokuvataiteilija Juha Metson kuvaamia.
Aršan (Kalmukia)
Aršan on kylä Elistan kaupunkipiirissä Kalmukian tasavallan länsiosassa Venäjällä. Se sijaitsee aivan tasavallan pääkaupungin Elistan läheisyydessä. Vuonna 2002 Aršanissa oli 3 638 asukasta.
Turun normaalikoulu
thumb|Turun normaalikoulun vuonna 1980 valmistuneen koulurakennuksen on suunnitellut [[Björn Krogius.]] Turun normaalikoulu (kutsutaan myös nimillä Turun Norssi ja TNK) on Turussa Varissuolla toimiva Turun yliopiston ylläpitämä harjoittelukoulu.
Koulu käsittää perusopetuksen luokat 1.–9. ja lukion, jossa voi opiskella sekä kansallisen että kansainvälisen (IB - International Baccalaureate) opetussuunnitelman mukaisesti. Turun normaalikoulun yhteydessä toimii Turun kaupungin ylläpitämä Turun kansainvälinen koulu, joka noudattaa IB-opetussuunnitelmaa ja jossa opetus tapahtuu englanniksi.
Turun normaalikoulu toimii Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan harjoittelukouluna ja opettajien täydennyskoulutusyksikkönä opettajaksi opiskelevien opetusharjoittelun koordinoinnista ja toteuttamisesta sekä luokanopettaja- että aineenopettajakoulutuksessa. Tämän lisäksi Turun normaalikoulu osallistuu valtakunnallisiin ja paikallisiin tutkimus- ja kehittämishankkeisiin yhdessä yliopiston eri ainelaitosten kanssa. Norssi on osa valtakunnallista opettajankoulutuksen ja opetusharjoittelun eNorssi​-verkostoa. Normaalikoulu on aktiivisesti mukana Varissuon alueen kehittämisessä.
Perusopetus
Turun normaalikoulussa toimivat kaikki perusasteen luokat 1.–9, ja koulu kannustaa yhtenäistä perusopetusta. Koulun omilla nettisivuilla yhtenäisen perusopetuksen on kerrottu tarkoittavan kaikkien kouluasteiden toimimista samassa rakennuksessa. Näin oppilaat oppivat luontevasti työskentelemään ja olemaan vuorovaikutuksessa eri-ikäisten kanssa. Perusopetuksen tilat sijaitsivat koulun viereisellä hiekkakentällä parakeissa syksystä 2015 jouluun 2016 saakka koulurakennuksen remontin ajan.
Perusopetus tarkoittaa myös toiminnallisesti yhtenäistä koulua, jolla on yhteinen arvopohja ja toiminta-, tapahtuma- ja juhlakulttuuri. Perusopetus toteuttaa yhtenäistä opetussuunnitelmaa, joka on tehty luokan- ja aineenopettajien yhteistyönä. Tavoitteena on ollut, että oppilaalle rakentuu ehjä opetuskokonaisuus ja että opettaja on aina tietoinen siitä, mitä opetusta milläkin luokkatasolla annetaan ja millaisia menetelmiä käytetään.
Yhtenäinen perusopetus antaa myös opetusharjoittelijoille tilaisuuden osallistua luokanopettajien ja aineenopettajien väliseen yhteistyöhön. Tavoitteena on, että tuleva opettaja ymmärtää yhtenäisen perusopetuksen mahdollisuudet ja haasteet.
Turun normaalikoulun perusopetuksessa on käytössä eri painotuksia:
Lukio / IB School
Lukio rohkaisee opiskelijoitaan ottamaan vastuun omasta oppimisestaan. Tavoitteena on aktiivinen elinikäiseen oppimiseen valmistautunut opiskelija, joka pystyy suuntaamaan omaa opiskeluaan itse itselleen asettamien tavoitteidensa mukaisesti.
Peruskorjauksen aikana syksystä 2015 jouluun 2016 lukio sijaitsi Turun keskustassa entisissä Turun Ammattikorkean tiloissa, hyvien bussiyhteyksien ja lyhyen kävelymatkan päässä Turun kauppatorilta.
Historiaa
Turun normaalikoulun edeltäjä, Käkisalmen yhteiskoulu (aik. Käkisalmen reaali- ja porvariskoulu), perustettiin vuonna 1892. Sodan aikana koulun toiminta oli muutaman vuoden lamaannuksissa, ja lopulta koulu siirrettiin valtioneuvoston päätöksellä Turkuun, ensiksi torin laidalle, jossa toimittiin Turun yhteislyseon nimellä.
Vuonna 1957 silloinen Turun normaalilyseo sai oman uudisrakennuksen Mestarinkadulle, ja tuolloin alkoi myös aineenopettajakoulutus Norssissa. Aineenopettaja- ja luokanopettajakoulutus yhdistyivät Turun normaalikouluksi 1974, mutta vasta 1980, kun nykyinen koulurakennus Varissuolla valmistui, aineenopettaja- ja luokanopettajakoulutus pääsivät Turussa saman katon alle. Koulurakennuksen (1980) on suunnitellut Björn Krogius.
Joaquim Agostinho
pienoiskuva|Joaquim Agostinho vuonna 1972. Joaquim Agostinho (7. huhtikuuta 1943 – 10. toukokuuta 1984) oli portugalilainen pyöräilijä.
Agostinho voitti peräkkäisinä vuosina 1970–1972 Portugalin ympäriajon. Hänen kansainvälinen uransa oli alkanut 1968. Agostinho sijoittui myöhempinä vuosinaan myös Ranskan ympäriajon kärkisijoille.
Agostinho menehtyi vuonna 1984 onnettomuuden aiheuttamiin sisäisiin verenvuotoihin.
Viktoria Eugenie Battenberg
Viktoria Eugenia (Victoria Eugenie Julia Ena), syntyjään Battenbergin prinsessa (24. lokakuuta 1887 Balmoral, Skotlanti – 15. huhtikuuta 1969 Lausanne, Sveitsi), oli Alfonso XIII:n puolisona Espanjan kuningatar vuosina 1906–1931 ja leskikuningatar 1941–1969. Espanjan nykyinen hallitsija Felipe VI on hänen pojanpojanpoikansa.
Viktoria Eugenia syntyi Balmoralin linnassa, Skotlannissa. Viktorian isä oli prinssi Henrik von Battenberg ja äiti Beatrice, kuningatar Viktorian nuorin tytär.
Nuori Viktoria varttui isoäitinsä kuningatar Viktorian hovissa. Kuningatar Viktoria oli luvannut Beatrixin avioitua sillä ehdolla, että tämä pysyisi äitinsä kokoaikaisena seuralaisena ja henkilökohtaisena sihteerinä. Viktoria varttui Balmoralissa, Windsorissa ja Wight-saarella sijaitsevassa Osborne Housessa. Viktorian isä Henrik kuoli vakavaan kuumeeseen Afrikassa vuonna 1896. Kuningatar Viktorian kuoltua vuonna 1901 perhe muutti Kensingtonin palatsiin Lontooseen.
Kuningas Alfonso oli kuitenkin itsepintainen, ennen kaikkea koska päättäväisesti halusi symboliset hyvät välit Britanniaan, ja kosiskelemansa muut brittiprinsessat yksi toisensa jälkeen kieltäytyivät kunniasta. Vaatimattomammista ja vähemmän ylhäisistä lähtökohdista tuleva Viktoria Eugenia jäi saaliiksi, joka suostui kelpuuttamaan katolisen kuninkaan. Alfonson äidin ja muiden vastustus ei ollut tarpeeksi vahvaa, ja Espanjan hallitus hyväksyi kuninkaan aikeet. Viktoria nai Alfonso XIII:n kansallisessa vihkijuhlassa San Geronimon luostarikirkossa Madridissa 31. toukokuuta 1906. Matkalla juhlakulkueessa kuninkaalliseen palatsiin hääseremonian jälkeen nuori pariskunta joutui murhayrityksen kohteeksi. Katalonialainen anarkisti Mateu Morral heitti pommin kohti vaunuja asuntonsa parvekkeelta. Viktoria selvisi attentaatista, koska hän käänsi juuri päätään katsoessaan Alfonson esittelemää Pyhän Marian kirkkoa.
Hyökkäyksen jälkeen Viktoria eristäytyi Espanjan kansasta. Hänestä tuli hyvin epäsuosittu uudessa kotimaassaan. Viktorian elämässä tapahtui suuria käänteitä, kun pariskunta sai ensimmäisen lapsensa Alfonson, perillisen Espanjan kuningashuoneeseen. Vauvan ympärileikkauksen aikana lääkärit huomasivat, ettei hän lakkaa vuotamasta verta. Vauvalla todettiin äidin kautta peritty verenvuototauti. Viktorian ja Alfonson toiseksi nuorimman pojan, Juan de Borbónin (myöhemmin tunnettu Barcelonan kreivinä), vanhin poika on Espanjan entinen kuningas Juan Carlos I ja pojanpoika nykyinen kuningas Felipe VI. Alfonso ja Viktoria saivat yhteensä seitsemän lasta, näistä neljä poikia; kaksi pojista sairasti verenvuototautia ja yksi oli kuuromykkä.
Espanjan kuninkaallinen perhe pakeni maasta 14. huhtikuuta 1931, kun tasavaltalaiset olivat voittaneet vaalit ja Espanja julistautui kansanäänestyksellä tasavallaksi. Alfonso XIII päätti lähteä vapaaehtoisesti, koska uskoi sisällissodan syttyvän tasavaltalaisten ja nationalistien välillä. Perhe matkusti Ranskaan ja myöhemmin Italiaan. Viktoria ja Alfonso erosivat myöhemmin. Viktoria vietti osan elämästään Sveitsissä ja Britanniassa. Toisen maailmansodan syttyessä vuonna 1939 Viktoria joutui lähtemään Englannista, koska hän ei ollut enää Britannian kuninkaallisen perheen jäsen. Viktoria osti linnan, Vielle Fontainen, läheltä Lausannea. Vuonna 1938 koko Espanjan kuninkaallinen perhe kokoontui Roomassa Juan de Borbónin vanhimman pojan, Juan Carloksen, ristiäisiin.
15. tammikuuta 1941 Alfonso XIII luovutti oikeutensa Espanjan kruunuun Don Juan de Borbónille. 12. helmikuuta 1941 Alfonso sai sydänkohtauksen. Hän kuoli 28. helmikuuta 1941. Viktoria palasi Espanjaan helmikuussa 1968 pojanpojanpoikansa Prinssi Felipen, Juan Carloksen ja Kreikan prinsessan Sofían nuorimman lapsen, ristiäisiin. Viktoriasta tuli Felipen kummi.
Viktoria kuoli 15. huhtikuuta 1969 Lausannessa. Hänet haudattiin Sacré Cœurin kirkkoon Lausanneen. 25. huhtikuuta 1985 hänen jäännöksensä siirrettiin Espanjaan El Escorialiin, johon Espanjan kuningattaret on perinteisesti haudattu.
Mikä ihmeen Apulanta?
Mikä ihmeen Apulanta? on vuonna 1993 ilmestynyt Apulannan ensimmäinen EP-levy ja ensimmäinen kokonaan yhtyeen nimissä julkaistu levy – ensimmäinen äänitetty kappale "Miks' ei uni tuu?" oli julkaistu jo aiemmin Levy-yhtiö 1993 -kokoelmalevyllä. Mikä ihmeen Apulanta? äänitettiin kuudessa tunnissa Lahden Kasistudiolla. Levy jäi basisti Amanda "Mandy" Gaynorin ainoaksi Apulanta-levyksi: hän lähti suoraan studiolta Amerikkaan.
Kappaleet
(säv/san/sov)
Gondomar
Gondomar on kaupunki ja kunta Portugalissa Se sijaitsee Porton metropolialueella. Kaupungissa asuu 27 047 henkilöä ja koko kunnassa 168 027.
Kaupunki on tunnettu koruteollisuudestaan.
Gondomarin kaupunki koostuu kolmesta yhteenkasvaneesta taajamasta, jotka ovat São Cosme eli Gondomar, Valbom ja Jovim. Muita tärkeitä kaupunkeja piirikunnassa ovat Rio Tinto ja Fânzeres.
Tutankhamonin hauta (romaani)
Tutankhamonin hauta on Tutankhamonin haudan etsinnöistä ja löydöstä kertova romaani, jonka on kirjoittanut ranskalainen kirjailija ja egyptologi Christian Jacq. Alkuperäinen teos ilmestyi vuonna 1992 ja oli suuri menestys, suomennos vuonna 2003.
Juonikuvaus
17-vuotias rahaton eläinmaalari Howard Carter päätyi Egyptiin kohtalon oikusta. Hän oli hieroglyfipiirtäjänä eräällä arkeologilla pyrkimyksenään ryhtyä itsekin joskus arkeologiksi. Unelmanaan hänellä oli löytää silloin vielä pikkukuninkaaksi luullun Tutankhamonin hauta, jota ympäröi salaisuuden verho.
Vuosia myöhemmin hän tapasi seikkailunhaluisen miljonäärin Lordi Carnarvonin, johon hän tartutti tuon saman mahdottomaksi luullun haaveen. Monista vastoinkäymisistä huolimatta nuo kaksi olivat päättäneet löytää Tutankhamonin ja ratkaista tämän salaisuuden. Vuosien työn tuloksena he viimein löysivät koskemattoman haudan täynnä uskomattomia rikkauksia. Hauta löydettiin vuonna 1922 ja muumio päätyi Egyptin Museoon mukanaan Tutankhamonin aarteet.
Vapaa
Vapaa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tarapoto
Tarapoto on San Martínin alueella Perun pohjoisosassa sijaitseva kaupunki, jossa on noin 100 000 asukasta. Vaikka Moyobamba on alueen pääkaupunki, Tarapoto on alueen suurin kaupunki.
Matkailu on yksi kaupungin tärkeimmistä elinkeinoista, ja kaupungista on lentoja mm. Iquitokseen, Limaan sekä Pucallpaan.
La vida es un ratico
La vida es un ratico on Juanesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007.
Nicolas Dessum
Nicolas Dessum (s. 20. helmikuuta 1977 Lyon) on ranskalainen entinen mäkihyppääjä.
Dessumin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1990-luvun jälkipuoliskolle. Hän saavutti urallaan yhden maailmancupin osakilpailuvoiton suurmäen kilpailusta Sapporosta tammikuussa 1995. Samalla kaudella hän oli sijoittunut Keski-Euroopan mäkiviikolla kokonaispisteissä viidenneksi.
Arvokisoissa Dessumin paras henkilökohtainen sijoitus on viides sija 1997 Trondheimin MM-kisojen suurmäen kilpailusta.
Vapaa (albumi)
Vapaa on suomalaisen Younghearted-yhtyeen 7. kesäkuuta 2019 julkaistu järjestyksessään toinen albumi. Albumin tuottajina toimivat Jukka Immonen ja Samuli Sirviö (”Hologrammi”, ”Sun syliin”). Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 11. sijalle.
Tommi
Tommi on suomalainen miehen etunimi. Tommin nimipäivä on 21. joulukuuta. Nimi pohjaa nimeen Tuomas, josta se oli lempinimimuoto joka on vakiintunut omaksi nimekseen.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Tommi on Suomessa annettu 15 941 henkilölle.
Shogun (albumi)
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Kappaleet
Bonuskappaleet
Łukasz Rutkowski
thumb|250px|Łukasz Rutkowski
Rutkowski teki Continental-cupissa ensiesiintymisensä helmikuussa 2006 ja hänen paras sijoitus on kuudes sija Vikersundista maaliskuussa 2008. Nuorten MM-kisoissa vuonna 2008 Rutkowski voitti joukkuemäessä pronssia.
Rutkowskin ensimmäinen kilpailu maailmancupissa tapahtui Zakopanessa tammikuussa 2008 ja keräsi ensimmäiset maailmancup-pisteensä Engelbergissä joulukuussa 2008, jossa hän oli 27:s.
Liberecin MM-kisoissa Rutkowski hyppäsi Puolan mäkihyppyjoukkueessa neljännelle sijalle.
Aleksandr Zavjalov
Zavjalov saavutti hopeaa Sarajevon olympialaisissa 1984 30 kilometrin kilpailussa 27 sekuntia Nikolai Zimjatoville hävinneenä. Samoissa kilpailuissa hän hiihti toisen osuuden Neuvostoliiton viestijoukkueessa, joka saavutti Ruotsin jälkeen hopeaa. Lisäksi hän sijoittui seitsemänneksi 50 kilometrillä ja kuudenneksitoista 15 kilometrillä.
Zavjalov voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1982–1983. Hän voitti tuolla kaudella 15 kilometrin kilpailut Sarajevossa ja Lahdessa sekä 30 kilometrin kilpailun Falunissa.
Jitzhak Ben-Zvi
Jitzhak Ben-Zvi (, 24. marraskuuta 1884 Pultava – 23. huhtikuuta 1963 Jerusalem) oli historioitsija, sionistijohtaja ja toinen Israelin presidentti vuosina 1952–1963. Hän oli myös allekirjoittamassa Israelin itsenäisyysjulistusta.
Ben-Zvi valittiin 1. ja 2. Israelin parlamenttiin eli Knessetiin Mapai-puolueesta. Nykyään hänen kuvansa on Israelin sadan uuden sekelin setelissä.
Ben-Zvi on pisimpään Israelin presidenttinä toiminut henkilö: hän hallitsi kaksi kokonaista viiden vuoden vaalikautta ja tuli valituksi kolmannelle, mutta kuoli jo puoli vuotta uudelleenvalintansa jälkeen.
José Mujica
José Alberto Mujica Cordano, ”El Pepe”, (s. 20. toukokuuta 1935 Montevideo, Uruguay ) on uruguaylainen entinen vasemmistolainen sissijohtaja ja maan presidentti kaudella 2010–2015. Hän edustaa Movimiento de Liberación Nacional-Tupamaros -puoluetta, joka kuuluu vasemmistolaiseen Frente Amplio -liittoumaan.
Ulf Schmidt
Ulf Christian Johan Schmidt (s. 12. heinäkuuta 1934 Nacka, Ruotsi) on ruotsalainen tennispelaaja. Hän ylsi Ruotsin avoimessa tennisturnauksessa miesten kaksinpelin mestaruuteen vuosina 1957 ja 1961.
José Mujica
Mujica liittyi Tupamaroihin 1960-luvulla ja osallistui sissioperaatioihin hallitusta vastaan, mukaan lukien hyökkäys Pandossa 1969. Hän haavoittui kuudesta luodista, hänet vangittiin neljä kertaa ja hän pakeni Punta Carretasin vankilasta. Kaikkiaan hän oli vangittuna 15 vuotta, viimeisen kerran yhtäjaksoisesti vuosina 1972–1985. Yhtenä liikkeen johtajista hän oli panttivankina, joka olisi teloitettu, jos liike olisi jatkanut iskujaan.
Ulf Schmidt
Vuonna 1958 Schmidt voitti Sven Davidsonin kanssa nelinpelin Wimbledonin tennisturnauksessa Englannissa. Hän pelasi vuosina 1955–1964 Ruotsille 102 ottelua Davis Cupissa.
José Mujica
Mujica armahdettiin 1985 demokratian palattua. Hän oli perustamassa Movimiento de Participación Popular -liikettä, joka kuului vasemmiston Frente Amplio -vaalirintamaan. Mujica valittiin 1994 parlamenttiin Montevideosta ja 1999 senaattoriksi. Vuonna 2005 hänet nimitettiin presidentti Tabaré Vázquezin hallitukseen maatalousministeriksi. Hän jätti paikan 2008 ja palasi senaattiin.
Kesällä 2009 hänet valittiin Frente Amplion vaalissa puolueen presidenttiehdokkaaksi ja hänen varapresidenttiehdokkaakseen Danilo Astori. Vaalien ensimmäisellä kierroksella 25. lokakuuta 2009 Mujica ja Astori keräsivät 47 prosenttia äänistä. Toiselle kierrokselle pääsi myös Partido Nacionalin Luis Alberto Lacalle (29,07 %).
Mujica vannoi virkavalansa 1. maaliskuuta 2010 vaimolleen, senaattori Lucía Topolanskylle.
Mujica tunnettiin myös maailman "köyhimpänä" presidenttinä. Hän lahjoitti 12 500 dollarin kuukausipalkastaan 90 prosenttia hyväntekeväisyyteen.
Budge Patty
thumb|Budge Patty John Edward ”Budge” Patty (11. helmikuuta 1924 – 3. lokakuuta 2021 ) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Patty syntyi Fort Smithissä, Arkansas'n osavaltiossa. Hän oli vuonna 1950 sekä Wimbledonin että Ranskan avoimen tennisturnauksen kaksinpelimestari. Hän saavutti niin ikään kaksi voittoa nelinpelissä; Ranskan avoimessa 1946 ja Wimbledonissa 1957.
Patty oli vuosina 1952–1954 miesten kaksinpelin mestari Swedish Openissa. Hän on kuulunut International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1977.
Mustalakkipöllönen
Mustalakkipöllönen (Megascops atricapilla aiemmin Otus atricapilla) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan  Brasiliassa ja Paraguayssa.
Sen elinpiiriä ovat laukeat metsät, subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät ja kosteat alavat metsät, urbaanit alueet.
Tuleva keräilyharvinaisuus
Yhtyeen varsinainen laulaja Hara Laukkanen laulaa levyllä vain kaksi kappaletta (1 ja 9). Kappaleet 2-6, 8 laulaa Rane Rautiainen, kappaleen 7 laulaa yhtyeen basisti Ari Hukkanen. Viimeinen kappale ”Truidii” on instrumentaali.
Coby White
Alec Jacoby ”Coby” White (s. 16. helmikuuta 2000 Goldsboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
White pelasi yliopistokoripalloa Pohjois-Carolinan (Chapel Hill) yliopiston joukkueessa kauden 2018–2019. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han seitsemännellä vuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa.
Michael Garteig
Michael Garteig (s. 5. marraskuuta 1991 Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtissa.
Ura
Garteig pelasi kauden 2008–2009 suurimmaksi osaksi KIJHL-juniorisarjaa Princeton Possessa, mutta hän debytoi myös BCHL-junioriliigassa Quesnel Millionairesin joukkueessa, jossa Garteig pelasi 25 minuutin ajan. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi pelaamaan samaa liigaa Powell River Kingsiin, jossa Garteig pelasi tulokaskautenaan 26 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Kaudella hän torjui BCHL:n runkosarjassa 48 ottelussa 36 voittoa sekä seitsemän nollapeliä, mikä oli eniten koko liigassa. Garteigilla oli myös runkosarjan paras torjuntaprosentti (93,4) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.69). Hänet ja Sean Maguire palkittiin kauden päätteeksi alimman PMK:n (1.88) omaavana maalivahtiparina kauden päätteeksi Wally Forslund Memorial Trophylla. Garteig palkittiin myös koko BCHL:n parhaana maalivahtina ja hänet valittiin Coastal Divisionin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2011–2012 Garteig siirtyi jatkamaan BCHL-pelejään Penticton Veesin joukkueeseen. Hänellä oli jälleen runkosarjan paras torjuntaprosentti (92,7%) ja PMK (1.93). Garteig jakoi Wally Forslund Memorial Trophyn yhdessä Jonah Imoon kanssa PMK:lla 2.05. Hän torjui Veesin kauden päätteeksi BCHL:n mestaruuteen, Fred Page Cupiin sekä myös Doyle Cupiin ja Royal Bank Cupiin. Garteig palkittiin jälleen BCHL:n parhaana maalivahtina ja hänet valittiin Interior Divisionin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2012–2016 Garteig kävi Quinnipiac Universityn yliopistoa. Freshman -vuotenaan 2012–2013 hän jäi joukkueensa selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Eric Hartzellille ja Garteig pelasi vain viidessä ottelussa. Sophomore -vuotenaan 2013–2014 hän nousi kuitenkin Quinnipiacin pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Garteig torjui 40 ottelussa kuusi nollapeliä, mikä oli ECAC Hockeysta eniten neljä ottelua vähemmän pelanneen Colin Stevensin kanssa. Hänellä oli myös sarjan paras PMK (1.94). Junior -vuotensa 2014–2015 päätteeksi Garteig valittiin ECAC:n kolmaneen tähdistökentälliseen. Senior -vuotenaan 2015–2016 hän voitti sarjan nollapelitilaston kahdeksalla nollapelillään. Garteig torjui Quinnipiacin ECAC:n mestaruuteen. Hänet valittiin sarjan kolmanteen tähdistökentälliseen ja finaaleiden tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2016 NHL-varaamaton Garteig teki vuoden mittaisen NHL-tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän pelasi kaudella 2016–2017 seuran farmijoukkue Utica Cometsissa, AHL:ssä, kahdeksan runkosarjaottelua sekä ECHL-joukkue Alaska Acesissa 22 runkosarjaottelua torjuen 11 voittoa ja yhden nollapelin. Elokuussa 2017 Garteig teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Cometsin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös Canucksin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Garteig pelasi kauden 2017–2018 kaikki ottelunsa kuitenkin ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin vahvuudessa. Syyskuussa 2018 hän teki sopimuksen ECHL:n tulokasjoukkue Newfoundland Growlersin kanssa. Samassa kuussi Garteig teki ammattilaistry-out -sopimuksen AHL-joukkue Toronto Marliesin kanssa. Hän sai joukkueeseen jatkosopimuksen joulukuussa. Garteig pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua ja vietti suurimman osan kaudestaan Growlersin vahvuudessa. Hän torjui joukkueen kauden päätteeksi ECHL:n mestaruuteen, Kelly Cupiin.
Kesäkuussa 2019 Garteig teki SM-liigajoukkue Tapparan kanssa kauden 2019–2020 kattavan sopimuksen, kun seura hankki hänet maalivahtiosastolleen NHL-sopimuksen tehneen Emil Larmin tilalle. Garteig lähti kauteen Christian Heljangon aisaparina ja he jakoivat varsin tasaisesti Tapparan torjuntavastuun. Garteig sai kuitenkin niukasti enemmän pelejä. Hän pelasi 34 runkosarjaottelua torjuen kolme nollapeliä. Kaudeksi 2020–2021 Garteig siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin.
Garteig palasi kaudeksi 2021–2022 SM-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Niilo Halosen kanssa, kunnes Garteigin kausi päättyi loukkaantumisteen runkosarjan lopulla maaliskuussa 2022. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella DEL:n ERC Ingolstadtiin.
Sumy
Sumy on Psel-joen rannalla Koillis-Ukrainassa sijaitseva kaupunki ja samalla Sumyn alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin läpi virtaa Dneprin sivuhaara Psel. Vuoden 2013 alussa asukasluku oli 269 177.
thumb|260px|Keväistä kaupunkia.
Historia
Sumy perustettiin 1652 vuoden paikkeilla kasakoiden linnoitukseksi tarkoituksena suojella Slobodaa Krimin tataareilta. Kun Sumyn alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan, kaupungista tuli tärkeä taloudellinen keskus. Kaupunki kärsi pahoista vaurioista toisen maailmansodan aikana Saksan miehittäessä Ukrainaa ja sodan päätyttyä Sumy rakennettiin uudelleen. Korkeakouluopetusta antavat muun muassa Sumyn valtionyliopisto, Sumyn kasvatustieteellinen valtionyliopisto, Ukrainan pankkiakatemia ja Sumyn kansallinen maataloustieteellinen yliopisto.
Saksalainen Cellen kaupunki on ollut vuodesta 1990 Sumyn ystävyyskaupunki.
24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökätessä Ukrainaan, Sumy joutui Venäjän joukkojen hyökkäyksen kohteeksi. Seuraavana päivänä Venäjä valtasi Sumyn.
Kaunotar ja hirviö (musikaali)
Kaunotar ja Hirviö on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Disney-musikaali, joka on voittanut konseptina useita Tony-palkintoja. Musikaali perustuu samannimiseen piirroselokuvaan.
Musikaalia on esitetty muun muassa New Yorkin Broadwaylla – jossa se on yksi pisimpään esitetyistä musikaaleista. Vuonna 2007 se on pyörinyt yhteensä 14 vuotta, ja tämä on myös viimeinen vuosi, jolloin musikaalia esitetään Lunt-Fontanne Theatressa missä se on saanut jo yli 25 miljoonaa katsojaa. Musikaalia on esitetty myös muun muassa Lontoon West Endissä, Los Angelesissä, Sydneyssä, Torontossa, Tokiossa, Kööpenhaminassa, Berliinissä ja Pariisissa. Musiikin on tehnyt Alan Menken, sanat Howard Ashman ja Tim Rice.
Kaunotar ja hirviö -konsepti Suomessa
Kaksi vuotta valmisteltu suomalaisproduktio tuli ensi-iltaan 11. tammikuuta 2007 Helsingin Kaupunginteatterissa. Pääosissa suomalaisessa versiossa ovat Marika Westerling Bellana ja Kari Arffman tai vuorottelevasti Sören Lillkung Hirviönä. Kaunotar ja Hirviö oli Suomen ensimmäisen Disney-musikaali.
Suomalaisessa versiossa pääosassa olevan Marika Westerlingin nimi on Bella, poiketen esimerkiksi Broadwayn versiossa olevasta sekä Disney-elokuvassa käytettävästä nimestä Belle.
Zalman Shazar
Shazarin kuva koristaa A-sarjan (1985–1999) 200 uuden Israelin sekelin seteliä.
Persius
pienoiskuva|pysty|Aulus Persius Flaccus. Aulus Persius Flaccus (34–62) oli roomalainen runoilija ja satiirikko. Hänen elinaikaansa kutsutaan roomalaisen kirjallisuuden hopea-ajaksi ja samaan aikaan elivät myös Martialis ja Juvenalis.
Elämä
Persius oli kotoisin etruskilaisesta Volaterraesta, mutta jäi nuorena orvoksi ja muutti Roomaan. Roomassa hän asui tätinsä ja sisarensa kodissa. Hän sai hyvän kasvatuksen johon kuului tutustuminen stoalaisuuteen, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Heikko terveys vaivasi Persiusta läpi elämän ja se esti häntä heittäytymästä villiin ja vapaaseen taiteilijaelämään.
Persiuksen opettajat Cornutus ja Caesius Bassus julkaisivat hänen varhaisen kuolemansa jälkeen Persiuksen ainoan teoksen, Saturae. Teos koostuu kuudesta satiirista, joissa Persius arvostelee aikansa kirjallista muotia ja yleistä rappiota. Persius käyttää runoissaan taitavasti sarkasmia ja kekseliäitä kielikuvia, ja roomalaisen satiirin perinteitä noudattaen runojen lopussa on aina moraalinen opetus. Teos oli suuressa suosiossa keskiajalla.
Persiusta on kritisoitu siitä, että hänen runonsa ovat pelkkiä siveellisyyssaarnoja ja että niistä puuttuu sovittelevuus ja humoristisuus. Häntä on pidetty pikkuvanhana kirjatoukkana joka ei ole oikein saanut omakohtaista kokemusta aiheestaan josta tekee satiiria. Toisaalta hänen ideoitaan ja aihevalintojaan on kehuttu.
Pieter van den Hoogenband
Pieter Cornelis Martijn van den Hoogenband (s. 14. maaliskuuta 1978 Maastricht) on alankomaalainen uimari ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän on entinen 100 metrin vapaauinnin maailmanennätyksen haltija (47,84 s).
Pieter van den Hoogenbandin vanhemmat ovat Cees-Rein ja Astrid (omaa sukua Verver) van den Hoogenband. Äiti Astrid on 800 metrin vapaauinnin nuorten EM-hopeamitalisti ja uimavalmentaja. Isä Cees-Rein on toiminut PSV Eindhovenin lääkärinä.
Pieter van den Hoogenbandin kansainvälinen läpimurto tapahtui Atlantan olympialaisissa 1996 18-vuotiaana. Niissä hän sijoittui neljänneksi sekä 100 että 200 metrin vapaauinnissa.
Voitettuaan kuusi kultamitalia vuoden 1999 EM-kisoissa van den Hoogenband oli yksi suurimmista suosikeista Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Sydneyssä hän teki 200 metrin vapaauinnin välierissä uuden maailmanennätyksen, mutta Australian Ian Thorpe jäi siitä vain 0,02 sekuntia. Jännittävässä finaalissa Hoogenband sivusi ennätystään ja voitti kultaa. 100 metrin vapaauinnissa van den Hoogenband teki jälleen välierissä ME:n ja löi finaalissa vuosien 1992 ja 1996 mestarin Aleksandr Popovin. Lisäksi hän voitti kaksi pronssia: 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauinnissa.