cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2025
Otteluareenat
Tukholman vastuulla on alkusarjan lohko, kaksi puolivälieräottelua, molemmat välierät sekä mitalipelit, kun taas Herningin vastuulla on toinen alkusarjan lohko ja loput puolivälieräottelut.
Anita Cerquetti
pienoiskuva|Anita Cerquetti Anita Cerquetti (13. huhtikuuta 1931 Montecosaro – 11. lokakuuta 2014 Perugia ) oli italialainen dramaattinen sopraano, joka nousi maineeseen 1950-luvulla.
Alun perin viulunsoittoa opiskellut Cerquetti teki oopperadebyyttinsä Spoletossa vuonna 1951 Aidan roolissa. Hän eteni urallaan kotimaassaan ja esiintyi sen ulkopuolellakin muun muassa Yhdysvalloissa. Hän lopetti uransa jo nuorena; omien sanojensa mukaan hän uhrasi uransa perheen vuoksi.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1996
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1996 järjestettiin Wienissä Itävallassa. Tšekki voitti kisoissa ensimmäisen maailmanmestaruutensa Tšekkoslovakian hajoamisen jälkeen voittamalla Kanadan 4–2-lukemin loppuottelussa. Pronssia voitti Yhdysvallat, joille maailmanmestaruusmitali oli ensimmäinen 34 vuoteen. Venäjä voitti ennen välierää kaikki ottelunsa varsinaisella peliajalla, mutta jäi lopulta neljänneksi hävittyään välierän rangaistuslaukauskilpailussa Kanadalle ja pronssiottelun jatkoajalla Yhdysvalloille.
Kaikki sarjatasot huomioiden kisoihin osallistui ennätykselliset 32 maata, joten 1996 kisoihin perustettiin kaksi D-sarjan karsintalohkoa, Oseanian lohko ja Välimeren lohko.
Joukkueet
Lohkot määräytyivät vuoden 1994 maailmanmestaruuskisojen sijoitusten mukaan.
Lohko A
Lohko B
Golden Globe 2008
<div style="float: right; font-size: smaller; background-color:#E6E6FA; padding: 12px; margin-left: 5em; margin-bottom: 2em; width: 180px" align="center">
Golden Globe 2008 13. tammikuuta 2008
Paras draamaelokuva: Sovitus
Paras musikaali- tai komediaelokuva: Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi
Paras draamasarja: Mad Men
Paras musikaali- tai komediasarja: Extras
Paras minisarja tai televisioelokuva: Longford
Voittajat ja ehdokkaat
thumb|150px|[[Julian Schnabel palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta Perhonen lasikuvussa.]] thumb|150px|[[Daniel Day-Lewis palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta There Will Be Blood.]] thumb|150px|[[Julie Christie palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Away from Her.]] thumb|150px|[[Johnny Depp palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi.]] thumb|150px|[[Marion Cotillard palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Pariisin varpunen – Edith Piaf.]] thumb|150px|[[Javier Bardem palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Menetetty maa.]] thumb|150px|[[Cate Blanchett palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta I’m Not There.]]
Elokuvat
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Suomen myydyimmät kotimaiset albumit vuosittain
Suomen myydyimmät kotimaiset albumit vuosittain.
Kangaslampi (Keuruu, Haapamäki)
Kangaslampi on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Palestiinan kansalliskirjasto
Palestiinan kansalliskirjasto on Palestiinan Länsirannan alueella, Ramallahin kaupungissa toimiva kansalliskirjasto.
Kangaslampi (Keuruu, Haapamäki)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Petäisjärven alueeseen (35.653) se kuuluu.
Pohjois-Kyproksen jalkapallomaajoukkue
Pohjois-Kyproksen jalkapallomaajoukkue edustaa Pohjois-Kyproksen turkkilaista tasavaltaa jalkapallon maaotteluissa. Pohjois-Kyprosta ei ole kansainvälisesti tunnustettu eikä sen jalkapalloliitto ole FIFAn tai sen maanosaliittojen jäsen, minkä takia se ei myöskään voi osallistua maailman- tai maanosanmestaruuskilpailuihin.
Joukkue on kuitenkin pelannut lukuisia epävirallisia ystävyysotteluita. Vuonna 2006 se voitti ensi kertaa järjestetyn, FIFA:an kuulumattomille maajoukkueille tarkoitetun FIFI Wild Cup -turnauksen. Loppuottelussa kaatui Sansibar rangaistuspotkukilpailussa. Marraskuussa 2006 Pohjois-Kypros isännöi ELF Cup -turnausta.
Eden (Sarah Brightmanin albumi)
Kappaleet
Bonuskappale joissain versioissa:
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2008
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2008 oli Porsche Supercup -kauden 2008 yhdestoista ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Ilmiantaja!
Ilmiantaja! (The Informant!) on Steven Soderberghin tositapahtumiin perustuva, yhteiskunnallinen elokuva vuodelta 2009. Elokuva kertoo biokemisti Mark Whiteacresta (Matt Damon) joka paljastaa FBI:lle maissin kansainvälisen hintakartellin.
Vastaanotto
Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtikeskiarvon 3,4.
José Cura
thumb|right|José Cura (2013)
José Cura (s. 5. joulukuuta 1962 Rosario) on argentiinalaissyntyinen oopperalaulaja (äänialaltaan tenori), kapellimestari, oopperaohjaaja ja valokuvaaja. Hän muutti vuonna 1991 Italiaan.
Cura opiskeli varhain kitaransoittoa sekä sävellystä ja työskenteli kuoronjohtajana. Vuosina 1982–1985 hän suoritti opintoja Rosarion kansallisessa yliopistossa, jonka kuoron avustavana kuoronjohtajana hän myös toimi. Vuosina 1985–1991 hän opiskeli stipendillä Teatro Colónin musiikkikoulussa, ja tämän jälkeen hän jatkoi lauluvalmennusta Italiassa. Vuonna 1992 Cura teki oopperadebyyttinsä Veronassa Hans Werner Henzen oopperassa Pollicino. Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki Chicagossa vuonna 1994, ja Covent Gardenissa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1995. Metropolitan-oopperassa Cura teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1999.
Cura sai ensipalkinnon Operalia-kilpailussa vuonna 1994. Hänet tunnetaan parhaiten nimiroolista Giuseppe Verdin oopperassa Otello. Hän tulkitsi roolin ensimmäisen kerran vuonna 1997 ja on sittemmin esiintynyt siinä eri puolilla maailmaa. Curan muihin tunnettuihin rooleihin kuuluvat Samson (Samson et Dalila) ja Canio (Pajatso). Oopperaohjaajana Cura debytoi vuonna 2007. Hänen ohjaamiaan oopperoita ovat olleet Otello, Samson et Dalila, Pajatso ja Cavalleria rusticana. Vuonna 2008 Cura julkaisi valokuvakirjan.
Cura on kapellimestarina johtanut esimerkiksi Wienin filharmonikkoja ja Sinfonia Varsoviaa. Oopperoita, joiden esitykset hän on johtanut kapellimestarina, ovat olleet muiden muassa Cavalleria rusticana, Madama Butterfly, La rondine ja I vespri siciliani. Hänen johtamiinsa konserttiteoksiin ovat kuuluneet Pjotr Tšaikovskin viides ja Sergei Rahmaninovin toinen sinfonia.
Pyramorphix
Kuvaus
Ensi silmäyksellä Pyramorphix näyttää olevan triviaali pulmapeli. Se muistuttaa Pyraminxia, ja sen ulkonäkö viittaisi siihen, että vain neljää kulmaa voitaisiin kääntää. Itse asiassa palapeli on erikoismuotoinen 2×2×2 kuutio. Neljä kuution kulmasta on muotoiltu uudelleen pyramideiksi ja muut neljä on muotoiltu kolmioiksi. Tuloksena on pulmapeli, joka muuttaa muotoa käännettäessä.
Pulmapelin tarkoituksena on sekoittaa sen värejä ja muotoa ja palauttaa se sitten alkuperäiseen tilaansa, jolloin se on tetraedri, jossa on yksi väri sivua kohden.
Yhdistelmien määrä
Pulmapeli on saatavana joko tarroilla tai muovilaatoilla. Molemmilla on uurrettu ulkonäkö, mikä antaa näkyvän suunnan tasaisille kappaleille. Pulmapelillä pystyy tekemään 3 674 160 eri yhdistelmää, joka on sama määrä kuin 2×2×2 kuutiolla.
Master Pyramorphix
oikea|pienoiskuva|258x258px|Master Pyramorphix oikea|pienoiskuva|250x250px|Master Pyramorphix värit sekoitettuna oikea|pienoiskuva|250x250px|Master Pyramorphix värit ja muoto sekoitettuna oikea|pienoiskuva|250x250px|Master Pyramorphix osittain ratkaistuna oikea|pienoiskuva|250x250px|Master Pyramorphix, jossa on suurin mahdollinen kääntöosa, joka vastaa 3x3x3 Rubikin kuution "superflip" -muotoa. Master Pyramorphix, jota epävirallisesti kutsutaan Mastermorphixiksi, on monimutkaisempi variantti Pyramorphixista. Pyramorphixin tavoin se on reunasta kääntyvä tetraedrinen palapeli, joka pystyy muuttamaan muotoa kiertyessään, mikä johtaa moniin erilaisiin epäsäännöllisiin muotoihin. Siitä on tehty useita erilaisia muunnelmia, mukaan lukien pulmapelifanien tasopintaiset mittatilaustyönä valmistetut palapelit ja Uwe Mèffertin kaupallisesti valmistettu tyynyvariantti (kuvassa), joka on myyty hänen pulmapelikauppansa Meffert'sin kautta.
Palapeli koostuu 4 kulmapalasta, 4 keskipisteestä, 6 reunapalasta ja 12 palasta, jotka eivät ole keskikohtia. Koska se on reunaa käännettävä pulmapeli, reunakappaleet kiertävät vain paikoillaan, kun taas loput palaset voidaan yhdistää. Keskipisteet ja kulmapalat ovat keskenään vaihdettavissa, koska molemmat niistä ovat kulmat, vaikka ne on muotoiltu eri tavalla, ja ne palat, jotka eivät ole keskellä voidaan kääntää, mikä johtaa monenlaisiin eksoottisiin muotoihin käännettäessä pulmapeliä. Jos tehdään vain 180° käännöksiä, on mahdollista sekoittaa vain värejä säilyttäen palapelin tetraedrinen muoto. Kun tehdään 90° ja 180° käännöksiä, pulmapeli voi "tehdä muodonmuutoksen".
Pinnallisista samankaltaisuuksista huolimatta ainoa tapa, jolla tämä pulmapeli liittyy Pyraminxiin, on se, että ne ovat molemmat "mutkikkaita palapelejä"; Pyraminx on reunoja käänneltävä pulmapeli. Mastermorphixissa kulmakappaleet eivät ole triviaaleja; niitä ei voida yksinkertaisesti kääntää paikalleen oikeaan suuntaan.
Ratkaisut
Ulkonäöstään huolimatta palapeli vastaa itse asiassa alkuperäisen 3x3x3 Rubikin kuution muodonmuutosta. Sen neljä kulmapalaa kulmissa ja neljä kulmapalaa keskellä yhdessä vastaavat Rubikin kuution kahdeksaa kulmakappaletta, sen kuusi reunakappaletta vastaa Rubikin kuution keskilaattoja ja palat, jotka eivät ole keskellä vastaavat Rubikin kuution reunakappaleita. Siten samoja menetelmiä, joita käytetään Rubikin kuution ratkaisemiseen, voidaan käyttää Master Pyramorphixin ratkaisemiseen muutamalla pienellä erolla: keskikappaleet ovat herkkiä orientaatiolle, koska niissä on kaksi väriä, toisin kuin tavallisen Rubikin kuution väritysjärjestelmät ja kasvokeskukset eivät ole herkkiä orientaatiolle (kuitenkin "väärässä" orientaatiossa voi esiintyä pariteettivirheitä). Itse asiassa se käyttäytyy Rubikin kuutiona, jossa on epätyypillinen väritys, jossa keskikappaleen orientaatiolla on merkitystä, ja kahdeksan kulmakappaleen neljän orientaatiolla ei ole teknistä merkitystä.
Toisin kuin Square-1:sen, toisen muodonmuutospulmapelin, Master Pyramorphixin suorimmat ratkaisut eivät sisällä ensin palapelin tetraedrisen muodon palauttamista ja sitten värien palauttamista; suurin osa 3x3x3 Rubikin kuutiosta siirretyistä algoritmeista kääntyy Master Pyramorphixin muotoa muuttaviksi permutaatioiksi. Jotkut menetelmät, kuten vastaava Philip Marshallin "Ultimate Solution", osoittavat muodonsa asteittaista etenemistä ratkaisun edetessä; ensin palat, jotka eivät ole keskellä asetetaan paikalleen, mikä johtaa tetraedrisen muodon osittaiseen palauttamiseen paitsi sivujen keskipisteissä ja kulmissa, ja sitten tetraedrisen muodon täydellinen palautumiseen sivujen keskipisteiden ja kulmien ratkaistuessa.
Yhdistelmien määrä
Pulmapelissä on neljä kulmaa ja neljä keskusta. Nämä voidaan vaihtaa keskenään 8! eri tavalla. Näiden kappaleiden suuntaamiseen on 3^7eri tapaa, koska viimeisen kappaleen suunta riippuu edellisestä seitsemästä, ja tarrojen tekstuuri tekee sivujen keskiosan näkyväksi. Paloja, jotka eivät ole keskellä on 12. Nämä voidaan kääntää 211 eri tavalla ja niiden järjestämiseen on 12!/2 eri tapaa. Tietyn värin kolme kappaletta voidaan erottaa tarrojen tekstuurin vuoksi. Reunapaloja on kuusi. Ne on kiinnitetty toisiinsa nähden, ja jokaisella on neljä mahdollista orientaatiota. Jos pulmapeli ratkaistaan näiden palojen lisäksi, reunakierrosten määrä on aina tasainen, mikä antaa 46/2 mahdollisuutta näille paloille.
Koko luku on 88,580,102,706,155,230,000,000.
Niemelänjärvi (Keuruu)
Niemelänjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Pyramorphix
Yhdistelmien määrä
Jos tarrat olisivat sileät, yhdistelmien määrä vähenisi. Kulmien orientoimiseksi olisi 34 tapaa, mutta keskiosilla ei olisi näkyviä suuntauksia. Tietyn värin kolme palaa, jotka eivät olisi keskellä olisivat erotettavissa. Koska kolmea samanväristä kappaletta voidaan järjestää kuudella tavalla ja värejä on neljä, näille kappaleille olisi 211×12!/64 mahdollisuutta.
Janne Sankelo
Janne Daniel Sankelo (s. 1. tammikuuta 1967 Hyvinkää) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuosina 2011–2015 ja uudelleen vuosina 2019–2023 ja yhtenä puolueensa varapuheenjohtajista vuosina 2012–2018.
Niemelänjärvi (Keuruu)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. .
Pyramorphix
Yhdistelmien määrä
Koko luku on 5,062,877,383,753,728,000.
Janne Sankelo
Koulutus ja ura
Sankelo valmistui kasvatustieteiden maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1993. Hän on työskennellyt vuodesta 2009 erityisopetuksen rehtorina Seinäjoella. Aiemmin hän toimi yläasteen yleisaineiden lehtorina Köyliössä 1993, yläasteen historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Kortesjärvellä 1993–2003, Vöyrinkaupungin koulun erityisluokanopettajana Vaasassa 2003–2004 ja perusopetuksen rehtorina sekä koulutoimenjohtajana Ylistarossa 2005–2008. Hän on myös sivutoiminen maanviljelijä.
Poliittinen ura
Sankelo toimi Kortesjärven kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1995–2000. Vuosina 2001–2009 Sankelo oli piirijärjestö Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtaja. Vuosina 1997–2004 hän oli Kortesjärven kunnanvaltuutettu ja vuosina 2005–2012 Vaasan kaupunginvaltuutettu. Kauhavan kaupunginvaltuutettuna Sankelo on toiminut vuodesta 2013 ja Kauhavan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2017.
Sankelo valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Vaasan vaalipiiristä. Hän toimi vaalikaudella 2011–2015 liikenne- ja viestintävaliokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsenenä sekä lakivaliokunnan varajäsenenä. Hänet valittiin puolueensa varapuheenjohtajaksi kesäkuun 2012 puoluekokouksessa, jossa hän sai kolmanneksi eniten ääniä Anne-Mari Virolaisen ja Henna Virkkusen jälkeen. Ennen valintaansa kokoomuksen puheenjohtajistoon Sankelo oli puoluevaltuuston varapuheenjohtaja vuosina 2010–2012. Hänet valittiin jatkamaan varapuheenjohtajana vuosien 2014 ja 2016 puoluekokouksissa. Hän oli ehdolla myös vuonna 2018, jolloin jäi kuitenkin valitsematta.
Sankelo on ollut eduskuntavaaliehdokkaana Vaasan vaalipiirissä vuosina 1999, 2003, 2007, 2011, 2015 ja 2019. Vaaleissa 2007 hän sai 3 082 ääntä ja pääsi ensimmäiselle varasijalle. Kolmantena ja viimeisenä valituksi tullut kokoomusehdokas Petri Pihlajaniemi sai yhdeksän ääntä enemmän. Vaaleissa 2011 Sankelo tuli valituksi eduskuntaan äänimäärällä 3 792. Vaaleissa 2015 hän jäi valitsematta uudelle kaudelle saatuaan 3 086 ääntä, 16 vähemmän kuin valituksi tullut Susanna Koski. Vuoden 2019 vaaleissa Sankelo keräsi kaikkiaan 2 927 ääntä ja nousi eduskuntaan.
Perhe
Sankelo on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Quelimane
Quelimane on satamakaupunki Mosambikissa. Kaupunki on Zambezian provinssin pääkaupunki ja hallinnollinen keskus. Se sijaitsee 25 kilometrin päässä Rio dos Bons Sinais -joen suulta. Kaupungissa on sairaala, kaksi katedraalia ja moskeija.
Vuonna 2007 Quelimanessa oli noin 193 000 asukasta. Se on Mosambikin seitsemänneksi suurin kaupunki.
Ninive
thumb|[[Austen Henry Layardin 1800-luvulla tekemä Niniven ennallistus.]]
Assyrian kuningas Sanherib teki Ninivestä pääkaupungin kahdeksannella vuosisadalla eaa. Hän kohennutti kaupungin kastelujärjestelmää ja rakennutti ”palatsin vailla vertaa”. Se oli kooltaan 210 × 200 metriä. Palatsissa oli yli 80 huonetta, joista suurin osa oli koristeltu veistoksin. Siihen aikaan Niniven pinta-ala oli noin seitsemän neliökilometriä, siellä oli 15 porttia, ja vettä kaupunkiin toi 18 kanavaa.
Meedialaiset ja babylonialaiset hävittivät Niniven maan tasalle vuonna 612 eaa. Jäljelle ei jäänyt edes raunioita. Kaupunkia on kaivettu esiin 1800-luvulta alkaen.
Maantiede
Antiikin Ninive sijaitsi Tigris- ja Khosrjokien rannalla. Sen pinta-ala oli seitsemän neliökilometriä. Kaupunkialue oli 12 kilometriä pitkä. Sen rauniot sijaitsevat nykyisen Mosulin laitamilla.
Ninive oli Välimereltä Intian valtameren rannikolle johtavan tärkeän maantien varrella, ja sen kautta kulki rikkauksia ja kauppatavaraa.
Historia
thumb|left|120px|Muinaisen Niniven yksinkertaistettu kartta kaupunginmuureineen ja portteineen. Niniven varhaishistoria alkoi 6000-luvulla eaa., jolloin alueen ensimmäiset asukkaat rakensivat paikalle neoliittisen maatalouskylän. Asuttaminen ajoittui samaan aikaan läheisten Hassunan ja Samarran kulttuurien kanssa, joiden katsotaan kuuluvan kupari-kivikauden ensivaiheisiin. Sittemmin kylällä oli yhteyksiä eteläiseen Mesopotamiaan, minkä voi päätellä alueelta löytyneiden kivisirppien ja myöhemmin myös keramiikan tyylistä. Vuoden 3000 eaa. tienoilla keramiikka sai sumerilaisia vaikutteita, ja akkadilaisella kaudella se lienee joutunut etelästä tulleiden vaikutteiden kohteeksi. Vaikka Ninive oli vanha kaupunki, se ei ollut vielä vanhan Assurin aikana kovin merkittävä paikka, koska hallitsijat keskittyivät kehittämään muita keskuksia.
1930-luvulla tehtyjen kaivausten perusteella yli 80 prosenttia kaupungin kukoistuksen ajasta osuu esihistorialliseen kauteen. Ninive mainitaan vuodesta 1800 eaa. lähtien. Niniven perustajana pidetään Mesopotamian kuningas Nimrodia. Ninive oli Ištar-jumalattaren palvonnan keskus. Niniven kaupunki oli 14. vuosisadalla eaa. Mitannin vasalli.
Niniven talousalueeseen kuuluu ikivanha autioitunut asutuskumpu Tepe Gawra. Sen uumenista muinaistutkijat ovat kaivaneet esiin temppelin muurin, jonka sisään on piilotettu ihmisuhreina poltettujen lasten jäännöksiä. Mesopotamialaisissa palvontamenoissa papit ja papittaret riisuivat vaatteensa ja olivat alasti uhritoimitusta suorittaessaan, kuten meidän ajallemme säilyneistä kivikaiverruksista ja taidereliefeistä näkyy. Ishtar oli "himon jumalatar" ja "koirien valtiatar", sillä hänellä oli lemmensuhteita eläimiinkin. Nuolenpääkirjoituksissa kerrotaan kaikkialle Mesopotamiaan levinneestä temppeliprostituutiosta, Ishtar itse palvottuna pääprostituoituna. Tyttöjä ja poikia myytiin silvottaviksi orjiksi temppeleihin.
Kaupungin voimakas laajentuminen alkoi 800-luvulla eaa. Assyrian kuningas Sanherib rakennutti kaupungista 700-luvulla eaa. ihmeellisen ja rakensi sinne vertaansa vailla olevan palatsinsa. Niniven kaupunginmuurissa oli 15 porttia, ja ympäröiviltä kukkuloilta sinne ohjasi vettä 18 kanavaa. Sanheribin poika Assurbanipal rakensi kaupunkiin suuren kirjaston ja määräsi vanhoja kirjoituksia kerättäväksi ja kopioitavaksi sen aarteiksi. Kaupungista onkin löydetty yli 20 000 tekstin kokoelma. Vuonna 612 eaa. Assyriaan tuskastuneet naapurikansat tuhosivat Niniven yhteisvoimin, vain 14 vuotta Assarhaddonin kuoleman jälkeen. Kaupunki ei enää toipunut tuhosta entiselleen. Kaupungin alueella asuttiin kuitenkin vielä pitkään.
Maininnat Raamatussa
left|thumb|300px|Muinainen Lähi-itä israelilaisten näkökulmasta, Raamatussa käytetyt maiden nimet. Raamatussa Ninive mainitaan ensimmäisen kerran ensimmäisen Mooseksen kirjan jakeessa 10:11: "Sieltä hän (Nimrod) siirtyi Assyriaan ja rakensi Niniven."
Ninive mainitaan Raamatussa Israelin pitkäaikaisen vihollisvaltion Assyrian pääkaupunkina useita kertoja, etenkin Kuningasten kirjoissa ja Aikakirjoissa. Esimerkiksi jakeissa 2. Kun. 19:36 ja Jes. 37:37 se mainitaan Assyrian pääkaupunkina. Se mainitaan myös Joonan kirjan jakeissa 3:3 ja 4:1, joiden mukaan Joona itsekin asui siellä jonkin aikaa. Näiden kohtien mukaan kaupunki olisi ollut niin laaja, että kävelymatka sen ympäri olisi kestänyt kolme päivää, mikä merkitsisi, että Niniven ympärysmitta olisi ollut noin 100 kilometriä. Todennäköisesti tähän on kuitenkin luettu itse kaupungin ohella myös sen lähiseudun kylät. Siinä tapauksessa tämä suunnilleen pitäisikin paikkansa, mikäli rajana pidetään kaupungin läheisyydessä eri puolilla sijainneita Kouyunjikin, Nimrudin, Karamlesin ja Khorsabadin linnakkeita. Joonan kirjassa Niniveä pidettiin jumalattomana ja syntisenä kaupunkina, jonka Herra uhkasi tuomita, mutta sitä ennen hän oli lähettänyt Joonan sinne saarnaamaan, jotta niniveläiset katuisivat syntejään.
Nahumin kirja sisältää lähes yksinomaan Niniveä vastaan suunnattuja profeetallisia ennustuksia. Esimerkiksi jakeissa 1:14 ja 3:19 sen ennustetaan tuhoutuvan täydellisesti. Niin tapahtuikin, mitä myöhäisemmätkin profeetat, esimerkiksi Sefanja, pitivät jumalallisena rangaistuksena Assyrian ylpeydestä.
Uudessa testamentissa Niniven katumukseen viitataan jakeissa Matt. 12:41 ja Luuk. 11:32.
Arkeologia
thumb|Irakilaisten osittain entisöimä Adadin portti ja osa Niniveä ympäröinyttä muuria. Nykyisin Niniven sijainti yhdistetään kahteen kumpulöydökseen, Koyunnjihin ja Nabi Yunaniin, ja kaupungin muureihin. Nuori brittiläinen tutkija Austen Henry Layard löysi rauniot vuonna 1847. Hän löysi Sanheribin palatsin, jossa on yli 80 huonetta ja valtavat reliefit. Hän löysi myös kuuluisan Assurbanipalin kirjaston.
Nykyajan Ninive
Niniven (Ninawan) maakunta sai 15. lokakuuta 2005 virallisen aseman. Alue on tärkeimpiä sunniarabiprovinsseja. Väestö koostuu pääosin sunniarabeista ja etnisistä vähemmistöistä, kuten kurdeista ja Assyrian kristityistä. Öljytuotannon keskus Mosul on Niniven (Niniwan) maakunnan pääkaupunki.
Katso myös
36.35944°N, 43.15278°W
Buenos Airesin metro
Buenos Airesin metro on Argentiinan pääkaupungissa Buenos Airesissa toimiva metrojärjestelmä.
Buenos Airesin metron ensimmäinen asema avattiin vuonna 1913. Metro on Latinalaisen Amerikan, Eteläisen pallonpuoliskon ja espanjankielisten maiden vanhin.
Buenos Airesin metroon, Subteen kuuluu kuusi linjaa. Metron yhteenlaskettu pituus on 53,9 kilometriä. Asemia on 86. Metrosta vastaa nykyisin Metrovías-yhtiö, joka syntyi 80-luvulla kun metro yhtiöitettiin.
Jean Rabe
Jean Rabe on yhdysvaltalainen kirjailija.
Teokset
Dragonlance: Viides aika: Dhamon-saaga: Age of Mortals -sarja (suomennoksessa osa Dhamon-saagaa): Dragonlance: Dragonlance: Bridges of Time: Forgotten Realms: The Harpers: Endless Quest: Finest Trilogy: Shadowrun: Dragonlance: Stonetellers
Kumpulampi (järvi Haapamäellä)
Kumpulampi on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Petäisjärven alueeseen (35.653) se kuuluu.
Magneettimies
Magneettimies on Arto Halosen ohjaama dokumenttielokuva muusikko Pekka Strengistä. Vuonna 2009 valmistuneen dokumentin keskeinen juonne on nuorena kuolleen lauluntekijän vaikutus useiden ihmisten ajatteluun ja elämän suuntaan.
Arviot ja vastaanotto
Nyt-liitteessä viisi kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,0.
Nyt-liitteen Leena Virtanen kutsuu Magneettimiestä kulttuuriteoksi. Elokuva riisuu hänestä hienovaraisesti sitä mystiikkaa, joka vuosikymmenten kuluessa on kasautunut Strengin ympärille. Tämä näyttäytyy lahjakkaana ja yllättävän määrätietoisena taiteilijana. Dokumentin kuvauksessa on Virtasen mukaan haettu hempeää ja pehmeää estetiikkaa, mikä sopii tähän aiheeseen, sillä "1970-luvulla miehetkin olivat feminiinisiä."
Sylvester McCoy
Sylvester McCoy (oikealta nimeltään Percy James Patrick Kent-Smith, s. 20. elokuuta 1943) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt tohtorin seitsemättä inkarnaatiota sarjassa Doctor Who 1987–1996 sekä Radagast Ruskea -nimistä velhoa Peter Jacksonin ohjaamassa Hobitti-elokuvatrilogiassa.
Isaak Levitan
Isaak Iljitš Levitan (30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1860 Kybartai – 4. elokuuta (J: 22. heinäkuuta) 1900 Moskova) oli venäläinen taidemaalari, joka oli peredvižnikkien eli Vaeltajiksi kutsutun, kiertäviä taidenäyttelyitä järjestäneen taiteilijayhdistyksen jäsen. Hän tuli tunnetuksi realistisella ja koruttomalla maisemamaalauksellaan. Hänen maalauksissaan alakuloinen luonnonlyriikka sai yleisinhimillisen merkityksen; inhimillinen suuruus ylitti henkisen ahdistuksen.
Levitan syntyi Liettuassa juutalaiseen perheeseen, jonka mukana hän muutti vuonna 1870 Moskovaan. Hän aloitti uransa varhain, ja töitä oli julkisesti näytteillä jo vuonna 1877. Hänen uransa jatkui menestyksekkäänä läpi 1880–1890-lukujen, ja sen katkaisi vasta sairauden aiheuttama kuolema elokuussa 1900, jolloin taiteilija oli 39 vuoden ikäinen.
Levitan piti itse tärkeimpänä työnään monumentaalista maalausta Ikuisen levon aika: ”Siinä olen kokonaisvaltaisesti mukana, siinä on minun psyykeni ja koko minun sisimpäni.”
Levitan oli maailmankuulu jo vuonna 1897, jolloin hänet valittiin Münchenin Sezessionin jäseneksi. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 1898 ja hänet kutsuttiin johtamaan Moskovan maalaus- kuvanveisto- ja rakennustaiteen opiston maisemaluokkaa. Hän ei mennyt koskaan naimisiin ja kuoli lapsettomana. Levitan haudattiin juutalaiselle hautausmaalle Dorogomilovoon, mutta hänen jäännöksensä siirrettiin huhtikuussa 1941 Novodevitšin hautausmaalle Moskovaan.
Harha
Harha voi tarkoittaa seuraavia:
Hype (musikaali)
Hype on suomalainen ruotsinkielinen musikaalinäytelmä, joka sai kantaesityksensä Helsingin Svenska Teaternissa tammikuussa 1994. Nuorille suunnattu teknomusikaali muodostui valtavaksi arvostelu- ja yleisömenestykseksi, jota esitettiin 218 kertaa yhteensä 106 739 katsojalle, Helsingin lisäksi myös Turkuhallissa huhtikuussa 1995 noin 8 000 katsojalle. Lisäksi sen videotallennetta myytiin noin 30 000 kappaletta, ja musiikki julkaistiin CD-levynä.
Pyhäjärvi (täsmennyssivu)
Pyhäjärvi on yleinen järvennimi Suomessa. Ympäristöhallinnon Hertta-tietopalvelussa Pyhäjärviä on 38 kpl, joukossa useita suuria ja tunnettuja järviä. Nimi on esiintynyt myös kolmen kunnan nimenä Suomessa sekä muiden asuttujen paikkojen nimenä ja sukunimenä.
Hype (musikaali)
Musikaalin ovat käsikirjoittaneet Hans Moring ja Stefan Randström ja sen musiikin ovat tehneet Martin Holmberg, Eddi Jansson, Ben Marlene ja P-J Widestrand. Svenska Teaternin tuotannon ohjaajana toimi Ville Sandqvist, tuottajina Wille Wilenius ja Niklas Rosström ja koreografian laati Marco Bjurström. Puvustuksesta vastasi Jarkko Valtee ja lavastuksesta Ralf Forsström.
Pyhäjärvi (täsmennyssivu)
Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin:
Hype (musikaali)
Kahdesta nuorisojengistä kertovan musikaalin esiintyjistä tunnetuimmiksi ja teinityttöjen suosikeiksi nousivat Tino Singh, Paavo Kerosuo ja Ville Pusa. Produktion muita näyttelijöitä, tanssijoita ja laulajia olivat Micaela Fagerholm, Tua Jonasson, Eva Hankalin, Joachim Tibblin, Peter Pihlström, Tea Stolt, Amina Hietikko, Eija Ahvo, Maria Lindeman, Svante Martin, Marie-Louise van Buxhoeveden, Dan Karlström, Niklas Kilpeläinen, Dimitri Paile, Christos Filippidis, Miikka Kiiskinen, Marko Vallittu, Ambra Succi ja Dick Holmström. Produktiossa ja siitä tehdyllä tallenteella soittaneita muusikoita olivat Speedy Saarinen (kitara, kapellimestari), Jan Strandell (kitara), Mats Mårell (saksofoni), Anssi Växby (kontrabasso, bassokitara), Topi Kurki (rummut, lyömäsoittimet), Janne Mansikka (kosketinsoittimet), Jasse Varpama ja P. J. Widestrand (kosketinsoittimet, ohjelmointi), Per Lindvall (rummut) ja Matts Alsberg (bassokitara).
Vastaanotto
Helsingin Sanomien teatterikriitikko Jukka Kajava kehui paljolti nuorin amatöörivoimin toteutetun Hypen sen kaikilta osilta: ”Miten maailmassa, se lisäksi että on luotu kutkuttavan sujuva ja moni-ilmeinen teatteriesitys, miten maailmassa he ovat synnyttäneet ja säilyttäneet joukoissaan vireen, jonka kanssa ammattilaisillakin olisi tekemistä. Jos heistä siihen edes olisi.” – – ”Mikä kaikkein ihmeellisintä, Hypen näyttämöhurmos ei ollut innostuksen sytyttämää huu-haata, vaan tavattoman hallittua ja silti käsittämättömän rentoa kontrolliin perustuvaa ilmaisua, olipa kysymys roolihenkilöistä, lauluista tai Hypen huikeista tansseista.”
Ruotsinkielinen Hype sai bussilasteittain myös suomenkielistä yleisöä eri puolilta maata ja muodostui Suomen 1990-luvun alun lamavuosina varttuneiden nuorten tärkeäksi sukupolvikokemukseksi. Se myös lisäsi nuorten kiinnostusta esittävän taiteen eri aloihin ja innosti ammattiteattereita panostamaan musikaaleihin ja yleisönsä nuorentamiseen. Innokkaimmat pääkaupunkiseudun lukiolaistytöt näkivät musikaalin liki 50 kertaa, ja ennen ja jälkeen esitysten teatterin henkilökunnan ovella päivysti kymmeniä nuoria nimikirjoitusten ja valokuvien toivossa. Musikaali sai ensimmäisenä suomalaistuotantona musiikkikanava MTV:n kunniamaininnan, ja yhdysvaltalainen uutiskanava CNN teki siitä reportaasin.
Musikaalin viimeinen esitys oli 3. kesäkuuta 1995, puolitoista vuotta ensi-illan jälkeen. Pari päivää myöhemmin aloitettiin videoversion kuvaukset, ja VHS-video saatiin kauppoihin alkusyksystä 1995. Myös videoversion ohjasi Ville Sandqvist.
Kaikkiaan 218 esityksellään Hype oli kaikkien aikojen pisimpään ohjelmistossa pysynyt tuotanto Svenska Teaternissa. Edellisiä ennätyksiä olivat olleet Stadin kundi 201 esityksellä ja My Fair Lady 200 esityksellä. Hypen esitysmääräksi oli etukäteen arvioitu 50 näytöstä. Musikaalin tuotantobudjetti oli kaksi miljoonaa markkaa, josta puolet tuli sponsorituloina. Musikaalin lipputuloja kertyi 8,4 miljoonaa markkaa.
Svenska Teaternin myöhempiä nuorisomusikaaleja ovat olleet Kick (2003, käsikirjoitus Marina Meinander, sävellys Carita Holmström ja ohjaus Paul Olin), Spin (2005, sävellys Douglas Pashley, ohjaus Gunnar Helgason) ja !PlayMe (2009, käsikirjoitus Hanna Åkerfelt, Niklas Rosström ja Johan Storgård, musiikki Patric Sarin, Niklas Rosström, Peder Enerot, Gustave Lund, Jörgen Elofsson ja Milos Rosas, ohjaus Maria Sid).
TAKI 183
right TAKI 183 oli varhainen graffitintekijä New Yorkissa. TAKI, kreikkalaista syntyperää, oikealta nimeltään Demetrios, toimi 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa lähettinä, ja tuolloin hänellä oli tapana kirjoittaa oma lempinimensä niiden katujen varsille, joita pitkin hän työnsä puolesta kulki. Hänen taginsa tuli Demetrioksen vaihtoehtoisesta kieliasusta Demetraki ja hänen kotiosoitteestaan 183. kadulla Manhattanin Washington Heights -alueella.
Heinäkuussa 1971 New York Times julkaisi TAKIsta artikkelin. Tämä julkisuus kannusti satoja samoilla alueilla liikkuvia nuoria kilpailevien, hänen kädenjälkeään jäljittelevien tagien tekoon. Vaikkakin TAKI oli ensimmäinen NYT:n kaltaisessa merkittävässä julkaisussa palstatilaa saanut graffitintekijä, on sanottu, että esimerkiksi toinen artisti nimeltään "Julio 204" aloitti oman taginsa aktiivisen kirjoittelun häntä aikaisemmin. Hänen toimintansa keskittyi kuitenkin pienemmälle alueelle, eikä hän siksi ehkä saanut koskaan yhtä paljon huomiota osakseen.
TAKI 183 on myöhemmin tiettävästi lopettanut graffitien teon, keskittyen perhe-elämään. Työkseen hän on pitänyt muun muassa autokorjaamoa.
Ratsun kierto
thumb|right|300px|Yksi mahdollinen ratkaisu animaationa thumb|200px|Ratsun kierto sellaisena kuin [[Turkkilainen ratkaisi sen. Tässä tapauksessa lopetusruudusta pääsee aloitusruutuun.]]thumb|right|150px|Ratsun kierto 5x5-laudalla. Ratsun kierto on matemaattinen ongelma, johon liittyy shakissa käytettävä ratsu ja shakkilauta. Tarkoituksena on liikuttaa ratsua laudalla niin, että se käy jokaisessa ruudussa kerran ja vain kerran. Ongelmalle on useita ratkaisuja. Normaalilla shakkilaudalla (8 × 8) on tasan 26 534 728 821 064 sellaista ratkaisua, joissa ratsu lopettaa ruudulle, jota se uhkaa alussa. Tällöin kyseessä on silmukka jossa lopetusruudusta pääsee takaisin alkuun. On olemassa myös ratkaisuja, joissa viimeisestä ruudusta ei ole mahdollista päästä takaisin aloitusruutuun. Lukuun on laskettu mukaan myös ratkaisujen käänteiset muodot (siirrot takaperin).
Ominaisuuksia
Monista ratkaisuista on löydettävissä taikaneliön ominaisuuksia. Taikaneliössä jokaisen vaaka-, pysty- ja vinorivin summa on sama. Tällaista taikaneliötä, jossa luvut vastaavat ratsun kierron siirron järjestyslukua ei ole mahdollista luoda, vaikkakin lähellä olevia ratkaisuja on löydetty. Tämä matemaattinen ongelma ratkaistiin tietokoneen avulla vuonna 2003.
Kosunen
Suvun kanta-aluetta on Leppävirran suurpitäjä Pohjois-Savossa (käsitti myös nykyistä Varkautta ja Kangaslammia), jossa sukua tavataan vanhastaan erityisesti Niinimäen, Kurjalanrannan, Kartansalon, Varkauden ja Kurolanlahden kylissä. Sittemmin suku näyttää levinneen näistä pesäkkeistä myös Kaaville, Heinävedelle, Rantasalmelle, Tuusniemelle ja Joroisiin. Sukunimi on epäilemättä yhteydessä Etelä-Savon laajaan Kosonen-sukuun, jonka kanta-alueina pidetään Säämingin ja Kerimäen pitäjiä ja joista se on levinnyt laajalti eteläiseen Savoon ja Karjalaan.
Ratsun kierto
Olemassaolo
Ratsun kierto on aina mahdollista toteuttaa m × n ruudun kokoisella laudalla, jossa m pienempi tai yhtäsuuri kuin n, jos yksi tai useampi seuraavista ehdoista ei täyty:
Ratsun kiertoa voi myös pelata eräänlaisena kaksinpelinä. Tällöin molemmat siirtävät vuorotellen ratsujaan, kunnes jompikumpi ei voi enää liikuttaa ratsuaan uudelle ruudulle. Tällöin toinen pelaaja on voittanut.
Kosunen
Samaan nimiperheeseen kuuluvat lisäksi Karjalan ja Kymenlaakson Kosot ja Etelä-Pohjanmaan Kosolat (jälkimmäiset polveutuvat nähtävästi 1600-luvun alussa eläneestä Lauri Kosoisesta). Kosola on käytössä talon nimenä Etelä-Pohjanmaan Ylihärmässä ja Kauhavalla. Lisäksi Pohjois-Pohjanmaalla on elänyt useita Kosunen-nimisiä sukuja, joista osa (ennen muuta Suur-Limingan seudun Kosuset) voidaan todistettavasti katsoa tulleeksi Leppävirran Kurjalanrannasta. Muhoksen Laitasaarta on asuttanut vielä 1800-luvulla suku, joka polveutunee niistä savokarjalaisista erämiehistä, joita asettui Oulujärven erämaihin 1500-luvun jälkipuoliskolla. Tämä suku lienee jättänyt jälkensä myös Oulunsalon pitäjän asutusnimistöön. Oulussa on vaikuttanut 1700-luvulla yksi Kosunen-suku, joka käytti nimestä myös porvarillisempaa varianttia Kosander.
Skonssi
Skonsseja hunajakastikkeessa.|right|thumb|180px
Skonssi ( < keskiajan holl. schoonbroot, ’hieno leipä’) on skotlantilaisperäinen teeleipä. Se voi olla suolainen tai makea. Skonssit ovat melko korkeita, muodoltaan pyöreitä ja halkaisijaltaan 6–7 cm. Brittiläiset skonssit voivat olla joko makeita tai suolaisia, kun taas niiden yhdysvaltalaiset vastineet ovat suurempia, kuivempia ja makeita.
Skonssien taikinaan käytetään vehnä- tai grahamjauhoja, kananmunia, voita tai margariinia sekä nesteenä maitoa ja mahdollisesti piimää tai jogurttia, makeissa skonsseissa on lisäksi sokeria. Skotlannissa jauhot voidaan korvata myös kokonaan tai osittain kaurajauhoilla. Taikinan nostatusaineena on leivinjauhe tai ruokasooda.
Alun perin skonssit paistettiin avotulella tai liedellä kuumennetulla rautapannulla, mutta nykyään ne valmistetaan uunissa. Skonssit tarjoillaan mieluiten lämpiminä aamiaisella tai iltapäiväteen kanssa. Perinteiset skonssit halkaistaan ja sivellään voilla, kun taas makeat skonssit nautitaan hillon ja kermavaahdon tai englantilaisen kerman (clotted cream) kanssa.
Tuntomerkit
Brittiläiset skonssit muistuttavat läheisesti pohjoisamerikkalaisia pikkuleipiä. Yhdysvalloissa skonssien maukkaita muunnelmia kutsutaan omalla nimellään, kun taas makeita versioita kutsutaan pikkuleiviksi (syynä lienee, että yhdysvaltalaiset sekoittavat ne helposti keskenään).
Yhdysvaltalaiset skonssit paistetaan kuiviksi ja rakenteeltaan helposti mureneviksi, ja ne ovat muodoltaan suorakulmaisia.
Muunnelmia
Brittiläiset skonssit sisältävät usein erilaisia rusinoita, juustoa tai välimerentaateleita.
Yhdysvalloissa skonsseja myydään kahviloissa, ja sisältönä on karpaloita, mustikoita, pähkinöitä tai suklaahippuja. Lisäksi mausteet, kuten kaneli tai unikonsiemenet, ovat yleisiä yhdysvaltalaisissa skonsseissa.
Jocelyne Saab
Jocelyne Saab (myös Jocelyn Saab, 30. huhtikuuta 1948 Beirut – 7. tammikuuta 2019 Pariisi) oli libanonilainen toimittaja ja elokuvaohjaaja.
Hänen toinen pitkä elokuvansa Once Upon a Time, Beirut (1994) oli eräs ensimmäisistä libanonilaisista pitkistä elokuvista vuonna 1975 alkaneen ja viisitoista vuotta kestäneen Libanonin sisällissodan jälkeen. Hänen elokuvansa Dunia (2004) aiheutti paljon keskustelua Egyptissä, koska elokuvassa käsiteltiin maassa yleistä naisen ympärileikkausta.
Shakkilauta
Shakkilauta on shakissa ja muissa peleissä käytettävä ruutulauta.
Neliön muotoinen lauta koostuu 64 ruudusta, jotka ovat kahdeksassa pystysuorassa linjassa ja kahdeksassa vaakasuorassa rivissä. Joka toinen ruutu on tumma ja joka toinen vaalea, ja niistä käytetään yleensä nimityksiä mustat ruudut ja valkeat ruudut. Shakkilauta voi olla esimerkiksi muovia, puuta, pahvia tai norsunluuta.
Lauta asetetaan ennen shakkipeliä niin, että kummallakin pelaajalla on oikeassa alakulmassa valkea ruutu.
Laudassa on linjat a–h sekä rivit 1–8, ja nämä on voitu merkitä laudan reunaan. Näin shakin siirrot voidaan helpommin merkitä muistiin.
Samanlaista pelilautaa käytetään myös tammipelissä.
Formaliini
thumb|right|250px|Formaldehydi-molekyyli Formaliiniksi ( tai formol) kutsutaan formaldehydin vesiliuosta, jossa formaldehydiä on 37–55 %. Vedessä formaldehydi esiintyy formaldehydihydraattina H2C(OH)2. Liuokseen on usein lisätty metanolia polymeraatioinhibiittoriksi 5–15 %. Formaliinia käytetään yleisesti desinfiointiin sen bakteereja tappavan vaikutuksen vuoksi.
Formaliinia on käytetty kotitaloudessa tartuntatautien jälkeisessä desinfioinnissa ja tuhoeläinten torjunnassa joko haihduttamalla sitä kuumennuksen avulla tai ruiskuttamalla hyvin lämmitetyn asunnon sisäpintoihin 2-prosenttisena liuoksena ja pitämällä tilat sitten suljettuina vuorokauden ajan. Puutarhanhoidossa formaliinilla on torjuttu kasvitauteja kylvösiemenistä ja puutarhakasveista. Formaliinia sisältävää lysoformia on käytetty haavanhoidossa ja hikoilua vastaan. Formaliinilla on ollut tärkeä sija myös filmiin perustuvassa valokuvauksessa, muiden kuin elintarvikkeiden säilöntäaineena sekä väri- ja kehruuteollisuudessa.
Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan vaakuna
oikea|pienoiskuva|150px|Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan vaakuna [[1987.]] pienoiskuva|150px|Uudenmaan läänin vaakuna oli sama kuin [[Uudenmaan historiallinen maakunta|Uudenmaan historiallisen maakunnan vaakuna.]] Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan vaakuna on Kaj Kajanderin toinen ehdotus yhteensä Kaj Kajanderin ja Tapio Vallinojan laatimasta neljästä vaakunaehdotuksesta, joita Helsingin hiippakunnan tuomiokapituli piti mahdottomina joulukuussa 1984, mutta mahdollisina toukokuun lopussa 1985.
Vaakuna on selityksensä mukaan Katkoisen kilven kultaisessa yläkentässä sininen piispanhiippa, sinisessä alakentässä kultainen vene Myös Uudenmaan läänin vaakunassa oli vene.
Graham Bonnet
Graham Bonnet (s. 23. joulukuuta 1947 Skegness, Lincolnshire, Englanti) on brittiläinen rocklaulaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhtyeiden Rainbow, Michael Schenker Group, Impellitteri ja Alcatrazz laulajana.
1970 -luku
Graham Bonnetin ensimmäinen listoille noussut single oli popyhtye The Marblesin vuonna 1968 julkaistu kappale "Only One Woman". Kappale nousi Britannian singlelistan viidenneksi. Yhtyeestä lähdettyään hän esiintyi vuonna 1974 brittikomediaelokuvassa Three for All. Elokuvassa hän esitti fiktiivisen yhtyeen pääsolistia Billy Beethovenia.
Bonnet teki 1970-luvulla erilaisia promootio- ja mainostöitä ennen ensimmäisen soololevynsä julkaisua vuonna 1977. Levyltä nousi hitiksi kappale coverversio Bob Dylanin kappaleesta ”It’s All Over Now, Baby Blue”. Vuotta myöhemmin hän julkaisi seuraavan hittinsä, Bee Geesin kirjoittaman singlen, ”Warm Ride”.
Bonnet korvasi Ronnie James Dion Rainbown laulajana vuonna 1979. Bonnet julkaisi Rainbown kanssa albumin Down to Earth. Albumilta julkaistiin kaksi hyvin menestynyttä singleä ”Since You Been Gone” ja ”All Night Long”, ja Rainbown ura vaikutti olevan nosteessa. Yhtyeen johtohahmo, kitaristi Ritchie Blackmore ei kuitenkaan ollut tyytyväinen. Hän halusi Bonnetin kasvattavan hiuksensa rock-muodin mukaisesti pitkiksi, johon Bonnet ei suostunut. Hänen yhteistyönsä yhtyeen kanssa jäi lyhyeksi kun hänet erotettiin yhtyeestä Monsters Of Rock –festivaalin jälkeen kesällä 1980.
1980-1999
Soololevyn tekemisen jälkeen vuonna 1982 Bonnet liittyi hetkeksi UFO-yhtyeen entisen kitaristin, saksalaisen Michael Schenkerin, Michael Schenker Group -yhtyeeseen. Bonnet lauloi yhtyeen samana vuonna julkaistulla albumilla Assault Attack. Hän esiintyi yhdessä konsertissa ennen erottamistaan.
Michael Schenker Groupista lähdettyään Bonnet perusti Los Angelesissa yhtyeen nimeltä Alcatrazz. Yhtyeeseen kuuluivat vuonna 1983 basisti Gary Shea, kosketinsoittaja Jimmy Waldo, rumpali Jan Uvena ja ruotsalainen kitaristi Yngwie Malmsteen. Yhtye julkaisi albumit No Parole From Rock n’ Roll vuonna 1983 ja Live Sentence vuonna 1984, jonka jälkeen Malmsteen jätti yhtyeen. Yhtyeen kolmannelle albumille Disturbing The Peace kitaristiksi tuli Steve Vai. Seuraavalla albumilla kitaristi vaihtui jälleen. Dangerous Games -albumilla kitaraa soitti Danny Johnson. Yhtye hajosi vuonna 1987.
Brittiläiset televisionkatsojat saivat Bonnetilta lauluopetusta BBC:n Rock School -televisio-ohjelman toisella tuotantokaudella, joka sisälsi myös otoksia Alcatrazzin harjoituksista.
Vuonna 1988 Bonnet liittyi Impellitteri-yhtyeeseen, jossa hän oli yhden albumin Stand In Line ajan. Bonnet esiintyi Eddie Hardinin ja Pete Yorkin musikaalissa Wind in The Willows Saksassa vuonna 1991. Bonnet lauloi musikaalissa kuusi kappaletta. Musikaalissa olivat soittamassa muun muassa Jon Lord, Don Airey ja Ray Fenwick. Fenwick ja Airey vaikuttivat paljon Bonnetin vuoden 1991 sooloalbumiin Here Comes the Night, joka oli popahtavampi kun Bonnetin aikaisempien yhtyeiden levyt. Albumi sisälsi kappaleita, joita hänen vaimonsa Jo Eime oli kirjoittanut sekä coverversion uudelleen esitettynä The Marblesin kappaleesta ”Only One Woman”.
Vihannin kirkko
Vihannin Sofia Magdalenan kirkko on Raahen seurakunnan kirkko Oulun hiippakunnassa. Kirkko rakennettiin kuningas Kustaa III:n aikana ja se nimettiin kuninkaan vaimon Sofia Magdalenan mukaan. Kirkko sijaitsee Vihannin kirkonkylässä Raahessa ja toimii myös tiekirkkona. Ennen vuotta 2013 kirkko oli yksi Siikasalon seurakunnan kirkoista.
thumb|left|200px|[[Emanuel Granberg, Jeesus ristillä, Vihannin kirkon alttaritaulu, 1787]] Vihannin nykyinen kirkko on järjestyksessä Vihannin seurakunnan toinen kirkko. Ensimmäinen kirkko rakennettiin samalle paikalle kuin nykyinen kirkko vuonna 1691, jolloin Vihannista tuli Saloisten seurakunnan saarnahuonekunta. Rakennusvuodesta ja kappelikirkoksi vihkimisen ajankohdasta on lähteissä useita muitakin ajankohtia. Josefin kirkoksi kutsuttu kappeli oli yksinkertainen suorakaiteen muotoinen rakennus, jossa ei ollut tornia. Uuden kirkon rakentamisesta päätettiin vuoden 1781 piispantarkastuksen jälkeen, kun ensin oli tutkittu mahdollisuus vanhan kirkon laajentamiseen. Uuden kirkon rakennuspiirustukset teki kalajokinen kirkonrakentaja Simon Silvén. Piirustukset kävivät yli-intendentin virastossa Tukholmassa, mutta piirustuksiin tehtiin vain vähäisiä muutoksia. Kuningas Kustaa III hyväksyi piirustukset 4. huhtikuuta 1783. Suunnittelijansa Simon Silvénin johdolla rakennettu puukirkko valmistui kesäkuussa 1784. Lääninrovasti Johan Westzynthius vihki kirkon 12. syyskuuta 1784.
Ulkoasultaan kirkko on aumakattoinen lähes tasavartinen ristikirkko. Kirkon keskikuvun huipulla on lanterniini eli kattolyhty, mutta muuten kirkko on ulkoa koristelematon. Kooltaan kirkko on 450 neliömetriä ja sinne mahtuu istumaan noin 500 seurakuntalaista. Kellotapuli on säilynyt vanhan kirkon ajalta ja se on rakennettu 1752.
Taidemaalari Emanuel Granbergin maalaama alttaritaulu on vuodelta 1787. Liimavärein suoraan hirsiseinälle maalattu taulu esittää Jeesusta ristillä, Neitsyt Maria oikealla puolellaan ja Johannes vasemmalla puolellaan. Saarnatuoli on ostettu Oulaisten kirkosta 1891. Tuolin paneelimaalaukset esittävät apostoli Paavalia ja evankelistoja. Maalaukset lienevät Erik Westzynthiuksen tekemiä, koska hän tehnyt Oulaisten kirkon maalauskoristelun 1780–1782.
Graham Bonnet
1980-1999
Yhdeksänkymmentä luvun loppupuolella Bonnet julkaisi vielä kaksi sooloalbumia, Underground vuonna 1997 ja The Day I Went Mad vuonna 1999.
Ura 2000 -luvulla
Bonnet liittyi laulajaksi japanilaiseen heavy metal -yhtyeeseen Anthem. Vuonna 2000 julkaistiin Heavy Metal Anthem -albumi, joka sisälsi yhtyeen klassikkokappaleita. Bonnet liittyi takaisin yhtyeeseen Impellitteri vuonna 2000 tehdäkseen 'System X' -albumin.
Vuoden 2001 lopussa, Bonnet lähti matalan profiilin soolokiertueelle Britanniassa. Bändiin kuului kosketinsoittaja Don Airey, basisti Chris Childs, Thunder-yhtyeestä tunnettu rumpali Harry James ja kitaristi Dario Mollo. Alkuvuodesta 2004 Bonnet liittyi italialaisen kitaristin Dario Mollon uuteen projektiin Elektric Zoohon kiertäen Eurooppaa huhtikuun ajan. Bonnet oli mukana kitaristi Matteo Filippinin projektissa Moonstone, kappaleessa "Not Dead Yet". Vuonna 2006 Graham Bonnet lauloi kahdeksan uutta kappaletta kitaristi Taz Taylorin albumille "Welcome to America".
Tällä vuosituhannella Bonnet on palannut yhteen Alcatrazz -yhtyeen kanssa kahdesti, Bonnetin lisäksi kokoonpanon toinen alkuperäisjäsen on kosketinsoittaja Jimmy Waldo.
2010-luvulla Bonnet kokosi The Graham Bonnet Band –kokoonpanon, jossa on mukana myös hänen elämänkumppaninsa basisti Beth-Ami Heavenstone. Yhtye julkaisi ensimmäisen täyspitkän albumin The Book vuonna 2016. Toinen albumi Meanwhile, Back in the Garage julkaistiin vuonna 2018. Bonnet on esiintynyt säännöllisesti entisten MSG-laulajien kanssa Michael Schenker Fest –projektissa, jonka ensimmäinen studioalbumi ”Resurrection” ilmestyi maaliskuussa 2018 ja toinen albumi Revelation vuonna 2019.
Bonnet asuu nykyisin Los Angelesissa Yhdysvalloissa.
Esiintymiset Suomessa
Bonnet on tehnyt Suomessa kiertueet suomalaismuusikkojen kanssa toukokuussa 2005, elokuussa 2006 ja 2007 sekä kesäkuussa 2008. Vuoden 2007 ja 2008 kiertueilla oli mukana Joe Lynn Turner. Aloite esiintymisiin oli tullut suomalaismuusikoilta. Bonnetin kanssa kiertueella oli Yö- ja Hanoi Rocks -yhtyeiden jäsenistä koostuva harrasteyhtye: kitaristi Daffy Terävä, rumpali Lacu Lahtinen, basisti Jukka Lewis, kitaristi Mika "Lamppari" Lamminsivu, kosketinsoittaja Pate ”Flintstone” Kivinen sekä taustalaulaja Päivi Lepistö.
Bonnet esiintyi Suomessa vuonna 2018 Graham Bonnet Bandin kanssa ja vuonna 2019 Alcatrazz -yhtyeen kanssa.
Diskografia
The Marbles
Rainbow
Graham Bonnet