cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boutilimit
Boutilimit on perinteinen islamilaisen oppineisuuden keskus, jossa on yksi alueen tärkeimmistä kirjastoista. Vuonna 1961 sinne perustettiin islamilainen korkeakoulu. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu ranskalaisten rakentama linnoitus. Lähistöllä sijaitsee Tenadin matkailukeskus.
Boutilimitin departementin pinta-ala on 31 675 neliökilometriä. Siihen kuuluvat Boutilimitin lisäksi Ajweirin, Elb-Adressin, Emouyesserin, Noubaghiyan, Nteychittin ja Tenghaddejin kunnat. Departementissa oli 63 200 asukasta vuonna 2013.
Diskonttaus
Diskonttaus tarkoittaa tulevaisuuden rahavirran nykyarvon laskemista. Jotta eri aikoina maksettavat rahamäärät olisivat vertailukelpoisia keskenään, pitää kaikkien maksujen arvo siirtää valittuun ajankohtaan (tyypillisesti nykyhetkeen) eli diskontata. Näin eri aikoina suoritettavat maksut saadaan yhteismitallistettua ja niitä on helppo vertailla.
Hideki Tōjō
Tōjō Hideki (30. joulukuuta 1884 Tokio – 23. joulukuuta 1948 Tokio) oli japanilainen poliitikko ja Keisarillisen Japanin armeijan kenraali, joka toimi Japanin pääministerinä toisen maailmansodan aikana. Sotaministerinä Tōjō oli Yhdysvaltojen vastaisen ennaltaehkäisevän sodan äänekkäimpiä kannattajia, ja hyökkäys Pearl Harboriin toteutettiin sen jälkeen, kun Tōjō oli noussut pääministeriksi 17. lokakuuta 1941.
Diskonttaus
Diskonttaus perustuu ajatukseen, että euro tänään on arvokkaampi, kuin euro vasta vuoden kuluttua. Tänään saatu euro on arvokkaampi, sillä mikäli sen annetaan vuoden ajan kasvaa korkoa esimerkiksi 2 % tuotolla, on vuoden kuluttua käytössä yhden euron sijaan 1,02 €. Mitä kauemmaksi tulevaisuuteen maksu sijoittuu tai mitä korkeampaa diskonttokorkoa käytetään, sitä vähemmän rahalla on arvoa nykyhetkellä.
Hideki Tōjō
Tōjōn johdolla Japani valtasi suuren osan länsimaiden alueista Aasiassa ja Tyynenmeren alueella, kunnes Japanin joukot kärsivät tappion Midwayn ja Guadalcanalin taisteluissa. Tōjōn johdolla Japani teki myös lukuisia sotarikoksia, mukaan lukien siviilien ja sotavankien järjestelmällisiä joukkomurhia. Japanin sotaonnen käännyttyä Tōjō joutui eroamaan pääministerin tehtävästä 22. heinäkuuta 1944. Japanin antauduttua syyskuussa 1945 Tōjō pidätettiin, tuomittiin Kaukoidän kansainvälisessä sotilastuomioistuimessa kuolemaan ja hirtettiin 23. joulukuuta 1948.
Diskonttaus
Diskonttaamisessa olennaista on diskonttokoron valinta. Vaihtoehtoiskustannuksen mukaisesti ajateltuna diskonttokoron määrä riippuu siitä, kuinka paljon korkoa pääomalle diskonttaaja olettaa tyypillisesti saavansa. Yhtiö voi käyttää diskonttokorkonaan esimerkiksi painotettua pääoman keskikustannusta (ns. Wacc-lukua) tai muuta tuottovaatimusta. Mikäli ei ole perusteita käyttää muita lukuja, voidaan diskonttaaminen suorittaa myös käyttämällä ns. riskittömän sijoituksen reaalikorkoa, jonka voidaan määritelmällisesti katsoa olevan korko, jonka kuka tahansa voi pääomalleen riskittä saada.
Hideki Tōjō
Varhaisvaiheet
Tōjō syntyi kymmenlapsisen perheen kolmantena poikana. Tōjōn isä oli Japanin armeijan upseeri ja perhe kuului vähäarvoiseen samuraisukuun. Vanhempien veljiensä kuoltua Hideki Tōjōlle lankesi vastuu perheen nimen kunnian säilyttämisestä. Hänen samurai-isänsä tavoitteena oli saada poika armeijauralle ja upseerin virkaan.
Diskonttaus
Virallinen diskontto ja kauppadiskontto
Maksun diskontto eli ennakkokorko on alennus, joka tulee kysymykseen, jos jokin maksu on sovittu maksettavaksi jonakin määräpäivänä (eräpäivänä), mutta sopimuksen mukaan maksajalla on oikeus saada maksusta jonkin sovitun korkoprosentin mukaista alennusta, mikäli hän suorittaa maksun jo ennen eräpäivää.
Hideki Tōjō
Sotilasura
Upseerin virkaan valmistavan koulun oppilaaksi Tōjō pääsi vuonna 1902. Hänen valmistuttuaan vänrikiksi Venäjän–Japanin sota oli kiivaimmillaan. Nuoren vänrikin tie vei sotaan rintamalle. Hän toimi 1919–1922 sotilasasiamiehenä Sveitsissä ja Saksassa. Berliinistä Tōjō siirtyi rykmentinkomentajaksi 1929–1931.
Aliverkko
Aliverkko on loogisen tietokoneverkon osa, joka sijaitsee OSI-mallin kolmannella kerroksella (verkkokerros). Aliverkotus on termi, jota käytetään kun pilkotaan suurempi verkko pienempiin osiin, aliverkkoihin. Aliverkotusta käytetään, kun IP-osoitteita on paljon käytössä ja ne on jaettava eri loogisille verkkokokonaisuuksille. Verkot voivat olla virtuaalilähiverkkoja (VLAN) tai omia fyysisiä kokonaisuuksiaan. Aliverkottamalla voidaan vähentää verkossa yleislähetysliikennettä (broadcasting), helpottaa hallintaa ja parantaa verkon suorituskykyä.
Hideki Tōjō
Sotilasura
Tōjōn sotilasura lähti nousuun Mantšuriassa 1935–1937, kun hän toimi Japanin Kwantungin armeijan kenpeitain eli sotapoliisien komentajana. Tōjō oli kokenut ja taitava taktikko, ja sai kunnioitusta nopeista päätöksistään. Hän ansaitsi Mantšuriassa toimillaan kutsumanimen kamisori eli ”partaveitsi”. Toisessa maailmansodassa Tōjō oli Japanin armeijan ylipäällikkö sekä sotaministeri, laivaston tuhouduttua käytännössä maan diktaattori.
Aliverkko
Aliverkkoja käytetään aliverkonpeitteen avulla. Jokaisella verkkoon liitetyllä koneella on oltava aliverkonpeite, joka jakaa IP-osoitteen aliverkon osoitteeseen ja aliverkon sisällä tietokoneen yksilöivään osaan. Saman aliverkon sisällä olevat koneet voivat lähettää ja vastaanottaa paketteja suoraan, koneiden voidaan ajatella olevan "huutoetäisyydellä" toisistaan. Mikäli kone lähettää liikennettä kohteelle, jonka se päättelee aliverkkomaskin avulla olevan oman aliverkon ulkopuolella, se ohjaa liikenteen oletusyhdyskäytävälle (engl. default gateway), jolla on tietoa muista aliverkoista tai mahdollinen oletusreitti kohteen suuntaan. Jokaisessa aliverkossa on siis oletusyhdyskäytävä sekä yksi tai useampia tietokoneita. Jos verkko on täysin suljettu eli siitä ei liikennöidä muihin verkkoihin, ei oletusyhdyskäytävää tarvita.
Diskonttaus
Virallinen diskontto ja kauppadiskontto
Tämän hyvityksen laskemiseen on olemassa kaksi tapaa, virallinen diskontto ja kauppadiskontto, jotka johtavat hieman eri tuloksiin. Kauppadiskontto merkitsee aina hieman suurempaa alennusta kuin samalla korkoprosentilla laskettu virallinen diskontto, mutta käytännössä erotus on lähes merkityksettömän pieni.
Hideki Tōjō
Poliittinen toiminta
Poliitikkona Tōjō kuului upseereiden muodostamaan ryhmään, jotka kannattivat Japanin viemistä sotaan 1930-luvun lopulla. Mittavan sotilasuran rinnalla Tōjō nimitettiin vuonna 1938 sotaministeriöön apulaisministeriksi ja 1940–1941 Tōjō sai sotaministerin viran Fumimaro Konoen hallituksessa. Tōjōn 1 009 päivän pituinen pääministerikausi alkoi 18. lokakuuta 1941 Konoen erottua. Kausi päättyi 22. heinäkuuta 1944. Pääministerinsalkun ohella Tōjō hoiti sotaministerin tointa sekä lyhyitä aikoja muun muassa opetus-, sisä- ja ulkoministerin tehtäviä.
Diskonttaus
Virallinen diskontto
Virallinen diskontto määritellään siten, että jos alennetun eli diskontatun maksun suuruinen rahasumma k sijoitetaan maksupäivänään korkoa kasvamaan annetun prosentin p mukaan, alun perin sovittuun eräpäivään mennessä sille kertyy korkoa täsmälleen tämän myönnetyn alennuksen verran. Toisin sanoen pätee yhtälö:
Hideki Tōjō
Sotasyyllisenä
Yhdysvaltalaisten Japanin-miehityksen yksi tärkeimmistä Potsdamin julistuksessa määritellyistä lyhyen aikavälin tehtävistä oli rangaista Japanin sotaan johtaneita henkilöitä. Tōjō luokiteltiin suurimmaksi epäillyksi henkilöistä, jotka olivat johtaneen Japanin sotaan Yhdysvaltoja vastaan. Toisessa maailmansodassa Tōjōsta muodostui Yhdysvaltain propagandakoneiston käsittelyssä vihollisen kasvot, jotka esiintyivät muun muassa lentolehtisissä ja vihollista kuvaavissa julisteissa.
Diskonttaus
Virallinen diskontto
missä K on alun perin sovittu maksu eli velan tuleva arvo ja k alennettu (diskontattu) maksu eli velan nykyarvo, p korkoprosentti ja t aika vuosina (yleensä vuoden murto-osa eli t < 1). Kun yhtälö ratkaistaan nykyarvon k suhteen, saadaan:
Hideki Tōjō
Sotasyyllisenä
Japanin antautumisen jälkeen Tōjō yritti tehdä itsemurhan ampumalla itseään. Pienikaliiperisen pistoolin luoti ei kuitenkaan vatsaan osuttuaan tappanut Tōjōa. Tōjōn toivuttua lyhyen aikaa sotilassairaalassa hänet vangittiin. Liittoutuneiden uskoa Tōjōn hallinnon syyllisyyteen kuvaa kymmenen Tōjōn hallituksen jäsenen vangitseminen ensimmäisellä SCAPin antamalla sotasyyllislistalla. Vangitut kuljetettiin Sugamon vankilaan odottamaan oikeuskäsittelyä. Japanin miehitystä johtaneen kenraali Douglas MacArthurin tavoitteena oli saattaa Tōjō nopeasti oikeuteen. Oikeudenkäynnin alkaminen venyi oikeudellisteknisistä seikoista. Tōjōn tuomitsemisessa oli aluksi epäselvää muun muassa se, kuuluiko asia kansainvälisen oikeuden vai Yhdysvaltain oman sotilastuomioistuimen päätösvaltaan.
Diskonttaus
Virallinen diskontto
Virallista diskonttoa pidetään perusteiltaan loogisempana kuin kauppadiskonttoa, ja se onkin käytössä oikeustapauksissa ja saamistodistuksissa.
Hideki Tōjō
Sotasyyllisenä
Tōjō oli syytettynä miehityshallinnon perustamassa kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa (International Military Tribunal for the Far East), joka totesi hänen syyllistyneen seitsemään eri syytekohtaan, joita olivat muun muassa syyllistyminen hyökkäyssodankäyntiin, kansainvälisten sodankäynnin sääntöjen rikkominen ja sotavankien epäinhimillisen kohtelun salliminen. Hänen katsotaan olevan vastuussa neljän miljoonan kiinalaisen murhasta. Tōjō tuomittiin kuolemaan 12. marraskuuta 1948 ja tuomio pantiin toimeen hirttämällä Tokiossa 23. joulukuuta.
Diskonttaus
Kauppadiskontto
Laskutoimitusten helpottamiseksi virallisen diskonton sijasta käytetään kuitenkin usein ns. kauppadiskonttoa, joka lasketaan kaavalla:
Hideki Tōjō
Sotasyyllisenä
Tōjōn kami merkittiin vuonna 1978 haudatuksi kiistanalaiseen Yasukuni-pyhättöön Tokiossa.
Diskonttaus
Kauppadiskontto
Toisin sanoen diskonttoprosentti lasketaan tällöin velan tulevasta arvosta (K), ei nykyarvosta (k).
Laskuesimerkki
Oletetaan, että jonkin tavaran hinta on 3000 euroa ja että se on sovittu maksettavaksi tietyn ajan kuluttua ostohetkestä ilman korkoa, mutta jos se maksetaan ennen tätä eräpäivää, siitä myönnetään diskonttoalennusta 6 prosentin mukaan. Jos eräpäivä on 30. marraskuuta, mutta maksu suoritetaan jo 31. elokuuta, aika vuosina on 91/365 = 0,2493 vuotta.
Tällöin on siis alkuperäinen kauppahinta K = 3000 €, korkoprosentti p = 6 ja aika vuosina t = 91/365.
Jos alennus lasketaan virallisen diskonton mukaan, maksettavaksi summaksi saadaan:
euroa, joten alennus on alkuperäisen kauppasumman (3000 €) ja tämän erotus eli 44,22 €.
Jos taas diskontto lasketaan kauppadiskonton mukaan, saadaan alennukseksi
euroa, joten maksettavaksi tulee 2955,12 euroa. Kuten tästä näkyy, erotus viralliseen diskonttoon nähden on vain 66 senttiä eli suoritettavaan maksuun nähden lähes merkityksettömän pieni.
Husain ibn Ali
thumb|Ali ja hänen poikansa [[Hasan ibn Ali|Hasan ja Husain 1800-luvun ihannoidussa persialaisessa muotokuvassa.]]
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi
Rakenne ja toiminta
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi on molekyylimassaltaan hyvin suurikokoinen entsyymi. Esimerkiksi ihmisen entsyymi on massaltaan noin 750 kDa. Rakenteeltaan propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi on dodekameeri, joka koostuu kuudesta α-alayksiköstä ja kuudesta β-alayksiköstä. Entsyymin β-yksiköt muodostavat onton sylinterimäisen rakenteen ja jokainen α-alayksiköistä on sitoutunut yhteen β-alayksikköön sylinterin reunalle. Toimiakseen propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi vaatii koentsyymikseen biotiinia ja magnesiumioneja.
Diskonttaus
Vekselin diskonttaus
Vekselin diskonttaus merkitsee sen myymistä pankkiin ennen vekseliin merkittyä eräpäivää. Tällöin siihen merkitystä rahasummasta vähennetään kauppadiskonton mukaan laskettu ennakkokorko sekä pankin perimä kulukorvaus.
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi
Rakenne ja toiminta
Entsyymiä esiintyy solujen mitokondrioissa. Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin α-alayksikössä tapahtuu biotiinin karboksyloiminen. Alayksikkö sitoutuu ATP-molekyylin ja magnesiumionien muodostamaan kompleksiin ja hydrolysoi ATP:n ADP:ksi. Tässä reaktiossa vapautuvan energian avulla entsyymi katalysoi biotiinin ja vetykarbonaatti-ionin välistä reaktiota, jossa muodostuu karboksibiotiini. Eräs kantajaproteiini siirtää katalyyttisesti aktiivisen koentsyymin β-alayksikölle. Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin β-alayksiköt katalysoivat karboksyyliryhmän siirtoa karboksibiotiinilta propionyylikoentsyymi-A:lle. Mekanismin osana on karbanionin muodostuminen propionyylikoentsyymi-A:sta.
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin puutteellinen toiminta on autosomeissa resessiivisesti periytyvä sairaus. Tämä johtaa propionyylikoentsyymi-A:n kertymiseen ihmisen elimistöön ja sitä kautta propionihappoasidemiaan. Vastasyntyneille lapsille tämä tila voi olla hengenvaarallinen.
Diskonttaus
Vekselin diskonttaus
Vekselin haltijalla ei kuitenkaan ole ilman muuta oikeutta myydä vekseliä pankkiin diskontattavaksi, vaan pankki voi kieltäytyä ottamasta sitä vastaan, mikäli se arvioi luottotappion riskin liian suureksi.
Jatkuva diskontto
Diskreetissä tapauksessa tulevaisuudessa saadun rahavirran tai kiinteän summan diskontattu arvo lasketaan vähentämällä siitä diskonttokorko jokaiselta aikayksiköltä. Jatkuva-aikaisessa diskonttauksessa rahavirran ajallinen jakautuminen lähestyy ääretöntä, jonka vuoksi diskonttauskerroin määritellään Neperin luvun avulla. Yleensä diskonttokorko ilmaistaan vuosikorkona. Diskonttokorkona käytetään usein pääoman kustannusta, joka on tavallisesti markkinakorko, jota on mahdollisesti korjattu tulevan rahavirran epävarmuuteen liittyvillä tekijöillä.
Kun oletetaan, että on olemassa vektorimuodossa esitettävä kassavirta, joka kestää n+1 periodia, ja jossa jokainen kassavirtavektorin alkio kuuluu reaalilukuihin:
., missä vektorin ensimmäinen alkio edustaa nykyisyyttä
.
Esimerkiksi yritykset voivat arvioida omistamansa kiinteistön arvoa diskonttaamalla arvioidut tulevat vuokratulot valitulla diskonttokorolla. Jos on valittu 4 prosentin eli 0,04 vuosittainen korko, lasketaan vuosittaisten vuokratulojen CF1, ..., CFn nykyarvo PV :
Diskonttokertoimen yleinen kaava T periodin kuluttua saatavalle rahasummalle kiinteällä periodittaisella korolla r on:
Jatkuva-aikaisen kiinteän koron diskonttokerroin on:
Don LaFontaine
Donald LeRoi ”Don” LaFontaine (26. elokuuta 1940 Duluth, Minnesota – 1. syyskuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka toimi kuuluttajaäänenä urallaan yli 5 000 trailerille ja 350 000 televisiomainokselle. Hänen tavaramerkikseen on jäänyt usein trailereissa käytetty ”In a world...” (”Maailmassa, jossa...”) -fraasi, josta tuli myöhemmin klisee.
Husain ibn Ali
Husain ibn Ali ibn Abi Talib (, 626 Medina – 680 Karbala) oli islamilaisen perimätiedon mukaan profeetta Muhammadin tyttärenpoika ja Ali ibn Abi Talibin toinen poika. Islamin šiialaisen suuntauksen mukaan hän oli ihmiskunnalle lähetetty kolmas imaami.
Jääkiekon II-divisioona
II-divisioona on Suomen jääkiekon neljänneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu maantieteellisesti kuuteen lohkoon. Ensimmäistä kertaa vuonna 2008 ratkaistiin II-divisioonan virallinen mestari ja mestaruuden voitti Lohjan Ankat. Ankat nousivat Suomi-sarjaan.
Sarjajärjestelmä
Pelataan alueiden järjestämänä kuudessa lohkossa (1. Etelä, 2. Häme, 3. Pohjanmaa, 4. Savo-Karjala, 5. Pohjois-Suomi, 6. Länsirannikko). Suomi-sarjan karsintoihin pääsee jokaisen lohkon paras nousuhalukkuutensa ilmaissut joukkue, kunhan joukkue sijoittuu kolmen parhaan joukkoon omassa lohkossaan.
Don LaFontaine
Ura
Armeijan jälkeen LaFontaine muutti New Yorkiin, jossa hän sai töitä National Recording Studiosista ääni-insinöörinä ja editoijana. Vuonna 1962 LaFontaine sai töitä nuorelta radiotuottajalta Floyd L. Petersonilta, joka oli luomassa radiomainoksia ”Dr. Strangelovelle”. Mainokset menestyivät hyvin ja tammikuussa 1963 LaFontaine teki uudelleen yhteistyötä Floyd Petersonin kanssa. Muutaman vuoden jälkeen yhtiö kasvoi nopeasti 30 hengen työryhmäksi, ja lopulta Peterson laajensi yhtiönsä kotoaan omaan rakennukseen. Floyd L. Peterson, Inc oli samalla ensimmäinen yhtiö, joka työskenteli jatkuvasti elokuvien mainostajana. Samoihin aikoihin modernit trailerit saivat alkunsa LaFontainen ja Petersonin myötä, jotka loivat tunnettuja fraaseja, kuten ”In a world”, ”A one-man army”, ”No where to run, no where to hide and no way out”, joita käytetään vielä 2000-luvullakin.
Vuonna 1964 pienen aikataulusekaannuksen vuoksi eräs kuuluttaja ei päässyt sovittuun äänitykseen, minkä myötä LaFontaine joutui itse luomaan kuulutuksen elokuvan Väijytys Casa Grandessa radiomainokseen saadakseen jotain esitettyä asiakkaalleen, Metro-Goldwyn-Mayerille. Hänen yllätyksekseen yhtiö piti melodramaattisesta trailerista ja osti LaFontainen luoman esityksen. Tämän ansiosta hän on äänittänyt tuhansia trailereita ja mainoksia niin televisioon kuin radioonkin. LaFontaine vietti myös useita vuosia tuotantopäällikkönä Kaleidoscope Filmsillä, joka tuottaa elokuvien ensitrailereita. Vuonna 1976 hän perusti oman tuotantoyhtiönsä Don LaFontaine Associates ja sai ensimmäiseksi tehtäväkseen luoda trailerin elokuvalle Kummisetä, osa II. Kaksi vuotta myöhemmin LaFontainea pyydettiin liittymään Paramount Picturesiin, jossa hän oli seuraavien kolmen vuoden ajan yhtiön virallinen ääni. LaFontaine nimettiin 1980 Paramountin trailerituotannon varapuheenjohtajaksi. Vuotta myöhemmin hän kuitenkin jätti Paramountin muuttaakseen Los Angelesiin tuottajaksi. Pian LaFontaine sai puhelun nuorelta agentilta Steve Tishermanilta, joka halusi hänen pyrkivän enemmän tekemään äänityötä mainosten parissa. Tähän LaFontaine myös suostui ja teki uransa aikana enimmäkseen äänityksiä televisio- ja radiomainoksiin, kuten NBC:lle, CBS:lle, ABC:lle, FOXille ja UPN:lle, sekä useille yhtiölle, kuten Fordille, Budweiserille, McDonaldsille ja Coca Colalle. Hän oli muun muassa WCBS-TV: uutislähetysten kuuluttaja vuosina 2000–2001. Parhaiten LaFontaine kuitenkin tunnetaan trailereiden äänityksistä, joista hän ansaitsi yhteensä yli miljoona dollaria vuodessa. Vuoteen 2008 asti LaFontaine äänitti yli 5000 traileria.
Hänen viimeisiksi äänirooleiksi jäi Finias ja Ferb animaatiosarjan jakso "The Chronicles of Meap", jossa LaFontaine parodioi itseään. Jakso päättyi lyhyeen kunnianosoitukseen lopputekstien aikana. Viimeiseksi traileriksi jäi Call + Response dokumentti maailmanlaajuisesta orjuudesta.
Siviilissä
LaFontaine oli naimisissa kahdesti. Joan Studvan kanssa hän oli vuosina 1967–1988 ja myöhemmin Nita Whitakerin kanssa vuodesta 1989 asti aina kuolemaansa saakka. He asuivat Los Angelesissa. LaFontainella on myös kolme lasta Christine, Skye ja Elyse.
Kuolema
LaFontaine haudattiin Hollywood Foreverin hautausmaalle.
Husain ibn Ali
Husain koki perimätiedon mukaan marttyyrikuoleman Karbalan taistelussa vuonna 680. Perimätiedossa katsotaan, että tästä sai alkunsa šiialaisten vuosittainen marttyyritapahtuma ašura, šiialaisuuden suurin vuosittainen juhla. Kertomukset Karbalan taistelusta ja Husainista perustuvat islamilaiseen tarinaperinteeseen, mutta niitä koskevia historiallisia aikalaislähteitä ei ole.
Doppler (romaani)
Juoni
Tosin on Dopplerilla perhekin: vaimon lisäksi Taru sormusten herrasta -friikki tytär Nora ja lastenohjelmariippuvainen poika Gregus. Kun välillä pitää olla perheensäkin suhteen sosiaalinen, Doppler on ihan pulassa. Metsässä ei tule aika pitkäksi, varsinkaan sitten kun hän keksii alkaa rakentaa toteemipaalua.
Lisäksi kirjassa esiintyy erikoisia sivuhahmoja. Düsseldorf rakentaa pienoismalliksi kaikki pienet yksityiskohdat mukaan lukien saksalaista kylää, jossa hänen isänsä kuoli maailmansodassa. Rauta-Roger on murtovaras, joka saa Dopplerin perheen DVD-soittimen, että isä-Doppler pääsisi eroon piinaavista lasten animaatioiden tunnusmelodioista. Myöhemmin kuvioihin astuu myös oikeistolaismies.
Team Bahrain Victorious
Team Bahrain Victorious on bahrainilainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka osallistuu korkeimpaan UCI World Tour -kilpailusarjaan. Talli perustettiin vuonna 2017 nimellä Bahrain-Merida Pro Cycling Team. Vuonna 2020 sen nimi oli Bahrain-McLaren.
Joukkueen kokoonpano 2023
Lähde: UCI
Swinelords
Swinelords on metalliyhtye Twilightningin vuonna 2007 ilmestynyt kolmas ja viimeiseksi jäänyt albumi. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu ilman kosketinsoittaja Mikko Naukkarista, joka erosi yhtyeestä vuonna 2006. Levy on kitaravetoisempi ja tyyliltään enemmän hard rock -vaikutteinen kuin edeltäjänsä Plague-House Puppet Show. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan sijalle 39.
Diskonttaus
Jatkuva diskontto
Kassavirran nykyarvo voidaan jatkuvan koron tapauksessa määrittää summalausekkeen avulla, kuten diskreetissäkin tapauksessa. Se tapahtuu seuraavasti:
Närhi
Närhi (Garrulus glandarius) on Euroopassa ja Aasiassa laajalle levinnyt, erilaisissa metsissä elävä värikäs varislintu.
Tuntomerkit
Närhi on 32–35 cm pitkä lintu, jonka siipien kärkiväli on 54–58 cm ja paino 140–185 g. Sen pääväri on punaisenharmaanruskea. Kurkku ja alaperä ovat vaaleat. Siipitaipeessa on vaaleansininen, mustaraidallinen lautuma. Nokan juuressa kurkun sivulla on leveä, musta viiksijuova ja päälaella on mustaa pitkittäisjuovitusta. Pyrstö on musta. Otsa- ja päälaenhöyhenet ovat usein pörhistettyinä. Närhen lento on epävarman näköistä ja hoippuvaa.
Levinneisyys, kanta ja elinympäristö
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää närhen maailmanlaajuista kantaa vakaana. Lajia arvioidaan olevan 30–66 miljoonaa sukukypsää yksilöä. Euroopassa niistä on 15–29,3 miljoonaa lintua, ja Euroopassa yksilömäärä vaikuttaisi olevan vuosien 1980–2013 välisenä aikana olleen hieman nousussa. Suomen pesimäkanta oli 1990-luvun lopulla 120 000–160 000 paria. Määrä on Suomessa vähentynyt kuitenkin merkittävästi ja on siksi keväällä 2019 liitetty punaiselle listalle silmälläpidettäviin. Osa närhistä vaeltaa syksyisin, tavallisesti lyhyitä matkoja, mutta joskus satojakin kilometrejä. Baltian rannikolla ja Puolassa havaitaan voimakasta närhimuuttoa syksyisin. Nämä linnut ovat todennäköisesti kotoisin Venäjältä.
Närhi elää monenlaisissa metsissä, mutta se suosii pyökkejä, valkopyökkejä ja tammia. Pohjoiset populaatiot elävät myös havu- ja koivumetsissä. Suomessa sen ensisijainen elinympäristö on kangasmetsät, mutta sitä tavataan myös lehdoissa.
Diskonttaus
Jatkuva diskontto
On olemassa nykyisyydestä alkava, rahassa mitattavissa oleva, kassavirta:
Närhi
Lisääntyminen
thumb|Närhen munia Närhi munii suurimmassa osassa Eurooppaa huhtikuun puolivälissä. Pesä on yleensä 4–6 metrin korkeudella rungon ja ison oksan haarassa. Närhi voi rakentaa pesänsä myös rakennuksen seinustalle tai kalliojyrkänteen hyllylle. Pesän rakentamiseen osallistuu kummatkin vanhemmista. Se on rakennettu kuivista risuista, ja pesämalja on vuorattu hienoilla juurilla ja karvoilla. Naaras munii yleensä 5–7 munaa. . Munat ovat harmaanvihreitä ja ruskeatäpläisiä. Naaras hautoo munia 16–18 vuorokautta, jonka jälkeen molemmat emot ruokkivat poikasia noin kolme viikkoa.
Ravinto
Närhi on kaikkiruokainen lintu. Pesimäkaudella se syö pääosin erilaisia selkärangattomia, mutta se voi myös syödä muun muassa toisten lintujen munia, siemeniä ja marjoja. Syksyisin ja talvella närhet syövät jyviä, tammenterhoja ja pähkinäpensaan pähkinöitä. Syksyisin se kaivaa maahan pähkinöitä ja terhoja talven varalle. Yksi lintu voi piilottaa jopa noin 3 000 tammenterhoa kuukaudessa. Talvisin se vierailee lintulaudoilla.
Swinelords
Levyn aloittavasta "Isolation Shell" -kappaleesta on myös kuvattu musiikkivideo. Videon ohjasi ja käsikirjoitti Antti Hyyrynen.
Diskonttaus
Jatkuva diskontto
Tämän kassavirran nykyarvo on muotoa:
Diskonttaus käyttäytymisessä
Korkeaa diskonttauskorkoa käyttävä arvostaa enemmän pieniä palkkioita pian kuin suuria myöhemmin.
Ruissalo
Ruissalo  on Turun kaupunkiin kuuluva saari aivan Turun edustalla. Ruissalo on myös Turun kaupunginosa, johon kuuluu lisäksi ympäröiviä saaria, kuten Iso-Pukki ja Pikku-Pukki.
Vuonna 2016 Ruissalon kaupunginosassa oli asukkaita 121. Väestöstä 12,4 % on alle 15-vuotiaita ja 33,1 % yli 65-vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 85,1 % väestöstä ja ruotsia 10,8 %. Muun kielisiä on 4,1 %.
Itä–länsi-suunnassa Ruissalo on seitsemän kilometriä pitkä. Pohjois–etelä-suunnassa sen leveys vaihtelee vajaasta kilometristä kolmeen kilometriin. Pohjoisessa ja idässä vain pitkä ja kapea Pohjoissalmi erottaa sen mantereesta. Sen lounaispuolella avautuu Airisto, ja kaakossa sen erottaa Hirvensalon saaresta kapea Pukinsalmi, jota pitkin kulkee Turun satamasta avomerelle johtava laivaväylä.
Lehtojen ja muiden luonnonvaraisten alueiden lisäksi Ruissalossa on myös viljeltyä maata sekä Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha. Saaren rannoille rakennettiin 1800- ja 1900-luvun vaihteessa myös joukko edelleen asuinkäytössä olevia huviloita. Uudempia asuinrakennuksia siellä sen sijaan ei juuri ole. thumb|Ruissalon kansanpuisto
Luonnonhistoria
thumb|upright|Vanha tammi Ruissalossa. Ruissalon pohjoispuolella sijaitsee Suomen suurin selvästi näkyvissä oleva siirtolohkare Kukkarokivi.
Litorinakauden (noin 8 500 – 4 000/2 000 vuotta sitten) alussa Ruissalo oli yhä kokonaan meren peitossa. Saaren luonnonhistoria alkoi 5 000 vuotta sitten, kun nykyisen Kallanpään alue nousi merestä jääkauden (alkoi Suomessa noin 116 000 ja päättyi noin 11 500 vuotta sitten) jälkeisen maankohoamisen seurauksena. Kallanpää oli tuolloin vain pieni ulkosaariston luoto. 3 500 vuotta sitten saaresta oli noussut esiin muutamia luotoja lisää, muttei vielä yhtäkään merkittävää saarta. Iso-Pukin ja Pikku-Pukin saaret olivat vielä tuolloin täysin veden alla. Ne tulivat näkyviin noin 1100 ennen ajanlaskun alkua. Nykyinen Ruissalon alue edusti tuolloin ulkosaaristovaihetta.
Rautakaudella vuoden 200 eaa. tienoilla Ruissalo oli muuttumassa välisaaristoasteelle. Tällöin saaren länsi-, keski- ja itäosa rakentuivat jo muutamasta isommasta saaresta, joita pienet luodot reunustivat. Sisäsaaristovaiheeseen Ruissalo siirtyi Viikinkiajan lopussa vuoden 1000 tienoilla. Tällöin vain Saaronniemen alue oli avoimen meren lähettyvillä. Saaren läntiset ja itäiset osat olivat erillään saaren keskiosista, josta niitä erotti kapeat ja matalat salmet. Nykyisin peltoina olevat saaren matalimmat alueet olivat yhä tuolloin veden peitossa. 1400-luvulla syntyi maayhteys matalina kannaksina Ruissalon keskiosan sekä läntisen ja itäisen osan välille. Viljelykseen sopivat savitasangot olivat ylemmiltä osiltaan nousseet esiin.
Vielä 1900-luvun alkuun saakka Ruissalon läntisimmän pään alue Kolkanniemi oli oma erillinen saarensa, jonka erotti muusta Ruissalosta kapea salmi. Maayhteyden syntymistä kiihdyttivät vuosisadan alussa rannikonsuuntaisten virtojen salmeen kasaama hiekka. Tulevaisuudessa maankohoamisen myötä Ruissalo kiinnittyy mantereeseen, ennusteiden mukaan ensimmäisenä maayhteys syntyy Marjaniemen ja Pahaniemen välillä noin 200 vuoden kuluttua. Tällöin Ruissalo muuttuu saaresta rannikon niemeksi. On kuitenkin mahdollista että salmet halutaan pitää auki ruoppaamalla laivojen kulkua varten.
Liikenneyhteydet
thumb|left|Ruissalon vierasvenesatama kesällä 2017. Ruissaloon pääsi aluksi vain laivalla. Ensimmäinen kiinteä yhteys saarelle saatiin vuonna 1852, ja se kulki Linnanniemeltä laivatelakan kohdalle, nykyisen Tammenterhon opastuskeskuksen liepeille. Aluksi matkan pituus oli 2100 kyynärää, mutta tarvittavan sillan pituus lyheni merkittävästi, kun Ruissalon puolelle rakennettiin meripengertä. Sillan käytöstä perittiin tiemaksua, ja siltavahdeille oli rakennettu kahdeksankulmainen rakennus nykyisen Siljan terminaalin kohdalle. Niemenkärki sai tämän johdosta nimen Otkantti.
Ruissalon tieyhteyksien myöhempi historia liittyy kiinteästi Turun sataman laajentumiseen. Kanavaniemi haluttiin antaa kokonaan täyttömaalla laajentuvan sataman käyttöön, joten Ruissaloon rakennettiin uusi tie ja silta vuonna 1911. Myöhemmin tätä siltaa on uusittu vuosina 1962 ja 1990. Alkuperäinen tieyhteys oli käytössä 1950-luvulle, mistä on edelleen jäänteenä nimi Ruissalontie. Nykyinen linjaus taas ollut käytössä 1980-luvulta saakka, jolloin liikenne ohjattiin pois Länsisatamasta. Alkujaan Ruissalon erotti Turusta jopa kilometrin levyinen merialue. Tämä kaventui ajan mittaan, ja 1970-luvulta lähtien sataman ja Ruissalon välissä on ollut enää vain hyvin kapea kanava.
Kasvisto
Ruissalo kuuluu tammimetsävyöhykkeeseen, joka kattaa vain maan eteläisimmät osat. Saaren itäosassa on noin 100 hehtaarin laajuiset tammimetsät, joissa tammi on vallitsevin puulaji. Itäpuolen tammimetsissä kasvaa myös lehmuksia ja pähkinäpensaita.
Länsipuolella vallitseva metsätyyppi on havu- ja sekametsää.
Luonnostaan esiintyvien puiden lisäksi Ruissaloon on 1930-luvulla istutettu ulkomaisia puita (lehtikuusi, sembramänty, pyökki ja valkopyökki) kuten myös kotimaisia lajeja (saarni ja metsäkuusi). Myöhemmin on istutettu siperianjalokuusta ja palsamikuusta.
Osa Ruissalon niityistä kuuluu vuonna 2002 kuuluneeseen projektiin, jolla niitä pyritään säilyttämään vanhassa muodossaan.
Saarella kasvaa runsaasti mm. valkovuokkoja, sinivuokkoja ja kieloja, joka on Suomen kansalliskukka.
Eläimistö
Ruissalon monipuolinen kasvillisuus elättää myös monipuolista eläimistöä. Saari on myös perhosharrastajien suosiossa ja saarelta löytyy perhosten lisäksi monia muitakin selkärangattomia lajeja. Erikoisuuksiin kuuluu Suomen suurimpiin kovakuoriaisiin kuuluva komea erakkokuoriainen.
Nisäkäslajisto
Ruissalon nisäkäslajisto koostuu lähinnä pienistä ja keskikokoisista nisäkkäistä. Saaren nisäkkäisiin kuuluu kuitenkin suuremmista nisäkkäistä myös metsäkauris ja hirvi. Metsäkauriskanta on ilmeisesti manner-Suomen tihein ja kanta on uhka tammien uusiutumiselle. Vuonna 2017 metsäkauriita laskettiin olevan yli 200. Valkohäntäpeuroja saarella lienee muutama kymmenen. Juhana-herttuan aikana Ruissalo toimi Turun linnan hovin metsästyspuistona, jonne tuotiin ensimmäiset saksanhirvet vuonna ￼￼1562. Ne kaikki hävisivät 1500-luvun lopulla.
Suurilukuisin saaren nisäkkäistä on rusakko, jonka suuri lukumäärä on ollut kohtalokas saaren puustolle, etenkin tammelle jonka vesoja se usein syö. Saarella tavattuja petoeläimiä ovat muun muassa lumikko, näätä, minkki ja kärppä.
Ruissalon lepakkokanta kartoitettiin kesällä 2002. Pohjanlepakko ja viiksi- sekä isoviiksisiipat ovat saaren runsaslukuisimpia lajeja. Pohjanlepakoita tavataan kaikissa Ruissalon osissa. Vuoden 2004 kevättalvella ja syksyllä havaittiin Ruissalossa talvehtivia tai välihorroksessa olevia ripsisiippoja. Rantalepikoita suosiva pikkulepakko havaittiin ensimmäistä kertaa Ruissalosta kesällä 2004.
Linnusto
Ruissalossa lintuja on tavattu kaiken kaikkiaan 259 eri lajia ja pesimälinnustoon kuuluu 95 lajia. Saarella yleisiä mutta muualla Suomessa harvinaisia lajeja ovat muun muassa nokkavarpunen, kultarinta, lehtopöllö, uuttukyyhky ja harmaapäätikka. Linnuston kokonaistiheys on luonnonsuojelualueilla jopa 1000 paria neliökilometrillä, kun lounaissuomalainen metsä ylläpitää keskimäärin 250 parin tiheyttä. Iäkkäät jalopuumetsät tarjoavat sekä ravintoa että pesäpaikkoja.
Huolimatta Ruissalon tiheistä lintukannoista useat saaren lintulajit ovat taantuneet. Yhteensä 17 lajia on hävinnyt 1900-luvun aikana. Niistä useat ovat kärsineet peltoympäristön muutoksista, kuten peltosirkku, peltopyy, isokuovi sekä tuulihaukka.
Turun ympäristönsuojelutoimisto on luonnehtinut Ruisrockin vaikutuksia Ruissalon linnustoon erittäin negatiivisiksi, sillä musiikkitapahtuma häiritsee Ruissalon lintujen pesintää. Ruisrock vaikeuttaa erityisesti valkoposkihanhien ja pikkulepinkäisten elämää. Tapahtuma-alueen ulkopuolella ainakin uuttukyyhkyn pesintä häiriintyy.
Perhoslajisto
Ruissalon perhoslajisto on Suomessa ainutlaatuinen. Pelkästään Ruissalon tammissa elää yli 50 erilaista perhoslajia. Yhteensä perhoslajeja on esiintynyt saarella lähes 600. Ruissalon runsas ja monipuolinen kasvillisuus luo erilaisille perhoslajeille hyvät edellytykset lisääntyä. Pääosan Ruissalon perhoslajistosta muodostavat koko Lounais-Suomen rannikolla yleisinä esiintyvät lajit. Heinäkuun lopussa on mahdollista nähdä muun muassa ohdakkeilla tavallisempien lajien ohella myös harvinaisempia tammi- ja ruostenopsasiipiä. Vuodenajanvaihtelut vaikuttavat tiettyjen perhoslajien näkyvyyteen tiettyyn vuodenaikaan.
Harvinaisempia kesän perhosia ovat Ruissalossa esimerkiksi kampasarvinen juuriperhonen, erilaiset allaskehrääjät sekä useat harvinaisemmat mittarit ja yökköset. Etenkin elokuussa öiseen aikaan liikkuvia lajeja ovat muun muassa tammiritariyökkönen sekä hämypensasyökkönen, jotka viihtyvät samankaltaisilla elinalueilla ja jotka ovat harvinaisia Ruissalon ulkopuolella.
Kalalajisto
Ruissalon kalalajisto on hyvin monimuotoinen. Lajisto on mantereen puoleisilta osilta sisimmän saariston tyyppinen, kun taas Airiston puoleinen alue on verrattavissa ulkosaaristoon. Tämän vuoksi Ruissalon vesistöissä ja merialueilla on mahdollista tavata lähes kaikki Saaristomeren kalalajit.
Ruissalon vesialueita on suojeltu muun saaren tapaan. Kalanhoidollisia toimenpiteitä Ruissalossa ovat olleet muun muassa alueiden rauhoitukset, kututurojen sijoittaminen ja kalanpoikasten istutus. Yksi jo vuosia rauhoitettuna olleista alueista on Krottilanlahti Ruissalon eteläpuolella.
Virkistyskäyttö
Ruissalon laajempi käyttö virkistysalueena alkoi 1800-luvun puolessa välissä, jolloin alueelle alettiin rakentaa useita huviloita sekä yleinen virkistysalue, Yleinen käytäwä, josta myöhemmin tuli Kansanpuisto ja sinne johtava Rantapromenadi.
Ruissalo on suosittu luonnonläheinen virkistysalue. Suosittuja piknik-paikkoja ovat Kansanpuisto ja Saaronniemi. Saaronniemellä sijaitsee myös leirintäalue ja 1,5 kilometriä uimarantaa. Kansanpuistossa järjestetään vuosittain Ruisrock-festivaali. Ruissalossa sijaitsevat myös Ruissalon Kylpylä, Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha ja Aura Golfin golfkenttä, joka rankattiin vuonna 2005 Suomen toiseksi parhaaksi kentäksi. Ruissalossa sijaitsee jo kuivunut Choraeuksen lähde, joka oli muun muassa kirjailija Mikael Choraeuksen mielipaikkoja. Hän ylisti Ruissaloa myös runoissaan. Kesäisin juostaan Paavo Nurmi Marathonin, jonka reitti kulkee Ruissalon läpi.
Kulttuuriympäristö
Kulttuuriympäristönä Ruissalo on yksi varhaisimmista 1800-luvulla kaupunkien ympäristöön syntyneistä huvila-alueista Pohjoismaissa. Hangon ohella Ruissalo on Suomen edustavin 1800-luvulta periytyvä suurhuvila-alue. Museovirasto onkin määritellyt Ruissalon huvila-alueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Omistus ja hallinta
Saari oli Turun linnan omistuksessa laidunmaana, kruunun metsästysmaana ja viljelysmaana 1200-luvulta lähtien aina 1600-luvulle asti.
''"Vastapäätä Turun linnaa on Ruissalon saari, joka on saanut nimensä viljavuudestaan. Se näet tuottaa runsaasti viljaa, ja siellä on kaikenlaisia yrttejä, ruohoja ja puita, joita ei tavata muualla Suomessa." (Daniel Juselius: "Vanha ja uusi Turku", 1700)''
Vielä 1700-luvulla se oli laidunmaana ja valtion omistuksessa, mutta Turun kaupungille myönnettiin siihen ikuinen hallintaoikeus senaatin päätöksellä vuonna 1845. Vuosina 1998–2005 Turun kaupunki ja valtio neuvottelivat saaren omistuksesta. Valtio haki lainhuutoa ja Turun kaupunki vaati vakaan hallintaoikeuden kirjaamista.
24. toukokuuta 2005 talouspoliittinen ministerivaliokunta päätti kannattaa Turun esittämää ratkaisua, jossa Turku saa Ruissalon omistukseensa ja antaa valtiolle kaksi valtion käytössä ollutta aluetta. Ehtona oli lisäksi se, että Natura-ohjelmaan merkityistä suojelualueista perustetaan luonnonsuojelualueet. Valtion ja kaupungin kiistely saaren omistuksesta päättyi 13. toukokuuta 2006, kun saaren siirtyminen kaupungin omistukseen vahvistettiin Ruissalo-sopimuksella.
Aiheesta muualla
Åbo
Elina Kolehmainen
Elina Kolehmainen (19. elokuuta 1897 Pielisjärvi – 4. lokakuuta 1978 Kotka) oli suomalainen näyttelijä. Ensiesiintymisessä elokuvassa hän teki vuonna 1947 elokuvassa Tuhottu nuoruus. Kolehmainen esiintyi kaikkiaan kolmessa elokuvassa ja yhdessä neliosaisessa televisiosarjassa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuonna 1969 valmistunut Tehtaan varjossa. Vuonna 1953 Kolehmaiselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto.
Sisu
thumb|”Suomalaisen sisun monumentti” tunturin huipulla [[Hetta–Pallas-vaellusreitti|Hetta–Pallas-vaellusreitin varrella, syksyllä 2010]] Sisu on sitkeää, hellittämätöntä tahdonvoimaa, sinnikkyyttä, lannistumattomuutta. Sisun käsite on osa suomalaista kansallisidentiteettiä.
Kirjassaan Eräelämän perinteitä (1944) Sakari Pälsi liittää sisun suomalaisten parituhatvuotisen raivauskauden aikana kehittyneeseen luonnonvoimia uhmaavaan yritteliäisyyteen ja raatajaluonteeseen. Pälsin mukaan sisu voitaisiin määritellä ”voimaksi, jolla yritetään mahdottomia, mutta ei epätoivoisesti taistellen eikä sokeasti purren”. Sisu ei ole ”desperadomieltä” eivätkä sille ole ominaista ”hysteeriseen järkkymykseen” pohjautuvat tehokkaat äkki-iskut. ”Näistä epäterveistä energian tiivistymistä sisu eroaa elämänuskalluksensa ja voitontoivonsa puolesta", Pälsi kirjoitti. "Tiukassa paikassa sisu sanoo: mahdottomalta näyttää, mutta koetetaan kuitenkin. Ja sitten koetetaan – ja voitetaan.”
Käsitys, että suomalaiset ovat pitkälti luonnon­olojen vuoksi sisukkaampia kuin useimmat muut kansat, tuli laajalti tunnetuksi 1900-luvun alku­vuosi­kymmeninä, mihin vaikutti erityisesti suomalaisten kestävyys­­juoksijoiden suuri menestys olympialaisissa ja muissa kansainvälisissä urheilu­kilpailuissa. Entistäkin tunnetummaksi käsite suomalainen sisu tuli sittemmin talvisodan aikana. Ulkomaalaiset kirjeenvaihtajat ja toimittajat selittivät, että sana sisu kuvasi parhaiten Suomea. Yhdysvaltalainen New York Times -lehti kirjoitti sisusta: "sisu-sana oli ihmeellisin heidän sanoistaan."
Jeremías
Jeremías, oik. Carlos Eduardo López Avila (s. 19. syyskuuta 1973 Lontoo, Britannia) on brittiläis-venezuelalainen laulaja ja sanoittaja.
Jeremíasin vanhemmat olivat venezuelalaisia, ja hän muutti kaksivuotiaana Venezuelaan. Hän kiinnostui musiikista jo varhain ja aloitti laulujen kirjoittamisen kahdeksanvuotiaana. 11-vuotiaana hän otti taiteilijanimen Jeremías. Vuonna 2000 Venezuelalaiset levy-yhtiöt kiinnostuivat hänen musiikistaan. Vuonna 2003 hänen laulunsa "Poco Poco" valittiin suosittuun venezuelalaiseen telenovelaan Mi gorda bella, jonka tuotti RCTV. Telenovelassa käytettiin myös hänen kappalettaan "La cita".
Jeremías teki Venezuelassa albumin, ja siitä tuli suosittu. Syys–joulukuussa 2003 hän teki useita televisioohjelmia, esimerkiksi Aprieta y gana, Ají Picante, Especial de mi gorda bella, Cita Con, El 2 de oro, Sálvese quien pueda, Camino a la fama ja Mañana Viva, sekä haastatteluja Caracasin ja Venezuelan radioon. Vuonna 2004 Jeremías teki konserttikiertueen Tour La Cita Venezuelassa, Argentiinassa, Chilessä, Puerto Ricossa, Kolumbiassa ja Ecuadorissa.
Vuonna 2006 Jeremías julkaisi ensimmäisen albuminsa Ese que va por ahí.
Saint-Germain
Saint-Germain tai St. Germain voi tarkoittaa:
Marcus Ziemann
thumb|200px Marcus Ziemann (s. 1968) on saksalaissyntyinen toimittaja, tuottaja ja viestinnän kouluttaja. Hän työskentelee Ylen uutisten toimittajana.
Talitiainen
Talitiainen (Parus major) on Euroopassa ja Aasiassa laajalle levinnyt tiainen. Sitä tavataan yleisenä ihmisten asuinpiirien lähellä, talvella siemeniä ja jyviä sisältävien lintulautojen tai ruokintapaikkojen ansiosta, kesällä linnunpönttöjen. Talitiaisen kansanomaisempi kutsumanimi on talitintti.
Marcus Ziemann
Ziemann aloitti uransa median parissa lahtelaisessa Rytmiradiossa vuonna 1991, jossa työskenteli radiotoimittajana, musiikkipäällikkönä ja ohjelmatuottajana vuoteen 1999. Vuosina 1998-2000 hän teki lisäksi toimittajan töitä myös Nordisk Film & Tv -tuotantoyhtiön television urheiluohjelmille.
Naujoji Akmenė
Naujoji Akmenė on pohjoisessa Liettuassa, Šiauliain läänissä ja Akmenėn kunnallispiirissä sijaitseva kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 11 096 asukasta.
Talitiainen
Koko ja ulkonäkö
Talitiainen on 13,5–16 cm pitkä. Talitiaisella on keltainen vatsa, sammalenvihreä selkä, siniharmaat siivet ja pyrstö, kiiltävän musta pää ja valkoinen poskilaikku. Siivellä on valkoinen siipijuova ja pyrstön reunat ovat valkoiset. Rinnasta vatsaan kulkee musta pystyjuova, joka on koiraalla leveämpi ja muodostaa vatsan keskelle mustan alueen. Koiraan vatsa on yleensä myös kirkkaamman keltainen kuin naaraalla, mutta muuten sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten yksilöiden poskilaikku on kellansävyinen ja ne ovat väreiltään vanhoja yksilöitä himmeämpiä.
Vanhat talitiaiset sulkivat täydellisesti pesinnän jälkeen heinä–syyskuussa. Sulkasadon kesto on Suomessa keskimäärin 68 päivää. Nuoret linnut vaihtavat koko poikaspukunsa, lukuun ottamatta siipisulkia ja käsisulkien peitinhöyheniä, elo–syyskuussa. Lähes kaikki nuoret vaihtavat myös pyrstösulat. Sulkasadon jälkeen ikäluokkien erottaminen maastossa on yleensä mahdotonta.
Vanhin suomalainen rengastettu talitiainen on ollut tavattaessa yli 12-vuotias. Se on rengastettu 6. kesäkuuta 2004, ja se arvioitiin silloin vuoden ikäiseksi. Rengastaja tapasi sen uudestaan 31. maaliskuuta 2016. Edellinen ennätysikä oli 9 vuotta 2 kuukautta 5 päivää. Vanhin eurooppalainen on ollut Saksassa löydetty tiainen, joka oli ainakin 15 vuotta 5 kuukautta vanha.
Laulu
Nykyään talitiaisen ti-ti-tyy-laulu on harvinainen, tilalle on tullut lyhyempi ja joskus jopa yksitavuinen ääni, erilaisia muunnoksia esiintyy. Muutoksen syytä ei vielä tiedetä. Ensiksi muutos todettiin kaupungeissa, jolloin arveltiin kaupungin melun muuttaneen laulua, mutta sama muutos on tapahtumassa myös maaseudulla. Tämän on arveltu johtuvan siitä, että kaupunkien ja maaseudun lintupopulaatiot sekoittuvat keskenään.
Talitiaisella on runsaasti erilaisia ääniä, kutsuäänet ovat kirkkaita ja kuuluvia vihellyksiä. Varoitusääni on vihainen, käheä särinä. Talitiaisen laulanta alkaa kaikista linnuista ensimmäisenä. Laulanta alkaa heti kun päivän pituus on noin 7 tuntia, mikä tapahtuu Etelä-Suomessa tammikuun puolivälin tienoilla ja Pohjois-Suomessakin helmikuulla.
Levinneisyys
left|thumb|300px|Talitiainen puussa Talitiainen on levinnyt ihmisasutuksen mukana koko Suomeen, pohjoisessa sitä tosin ei tavata aivan joka paikassa. Se on runsaslukuinen kaupungeissa. Kannan arvioidaan olevan noin 800 000 paria, ehkä vähän enemmän, talvella 4–7 miljoonaa yksilöä. BirdLife Suomen vuosittain tammikuussa järjestämässä Pihabongaus-tapahtumassa talitiainen on usein yleisin havainto.
Talitiainen on levittäytynyt koko Eurooppaan ja keskiseen Aasiaan aina Japaniin saakka, ja se on eräs Euraasian yleisimmistä lintulajeista. Euroopan pesimäkannan kooksi on arvioitu 46–91 miljoonaa paria, joista Britteinsaarilla noin kaksi miljoonaa paria.
Elinympäristö
Talitiainen pesii erilaisissa metsissä sekä puistoissa ja muissa kulttuuriympäristöissä. Suomen talitiaiskannasta suurempi osa pesii nykyään kulttuuriympäristössä kuin metsissä.
Talitiainen pesii kaikenlaisissa metsissä, jos vain sopiva kolo tai pönttö on saatavilla.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Talitiaisen munia. pienoiskuva|vasen|Talitiaisen poikanen. Talitiainen lisääntyy ahkerasti, sillä poikueita voi syntyä kaksikin kesässä ja yhdessä poikueessa voi olla 10 poikasta. Talitiainen rakentaa pesän rungon aina seinäsammalesta. Pesiessään suureen pöllönpönttöön se vuoraa pohjan kauttaaltaan noin 10 cm paksulla seinäsammalmatolla, ja rakentaa pesäkupin pöntön nurkkaan. Pesäkupin se vuoraa karvoilla, höyhenillä, langanpätkillä ynnä muulla pehmusteella. Muninta alkaa Etelä-Suomessa vapun tienoilla. Naaras munii 6–12, keskimäärin 9,5 valkeaa, punaruskeapilkkuista munaa vuorokauden välein. Haudonta alkaa vasta kun viimeinenkin muna on munittu ja se kestää noin kaksi viikkoa. Hautovaa naarasta ei saa häiritä, sillä se hylkää herkästi munapesän. Mikäli haudonta-aikaan juuri ennen kuoriutumista sattuu viileä sääjakso, talitiainen voi tauottaa hautomista säädellen näin munien kuoriutumisaikaa otollisempaan ajankohtaan, jolloin proteiinipitoisen hyönteisravinnon määrä on runsaampi.
Poikaset kuoriutuvat yleensä saman vuorokauden sisällä. Ne lähtevät pesästä lentokykyisinä vajaan kolmen viikon ikäisinä. Molemmat emot ruokkivat poikasia, mutta vain naaras hautoo munia. Poikaspesää talitiainen ei helposti hylkää. Pesästälähdön jälkeenkin emot huolehtivat poikueesta viikon tai pari. Usein pari munii toisen pesueen juhannuksen jälkeen. Siinä on yleensä vähemmän munia kuin ensimmäisessä, ja haudontakin kestää pari päivää vähemmän. Näiden pesien poikaset lähtevät pesästä elokuussa.
Jos ensimmäinen pesue tuhoutuu, munitaan usein uusi pesue. Tätä sanotaan uusintapesimiseksi, erotukseksi toisesta pesinnästä. Uusintapesässä on vähemmän munia kuin ensimmäisessä, sillä naaras ei jaksa heti tuottaa paljon energiaa vaativia munia. Uusintapesä voi sijaita samassa tai eri kolossa kuin ensimmäinen pesä.
Ravinto
pienoiskuva|Talitiainen talipallon kimpussa. Talitiainen on kaikkiruokainen. Se syö siemeniä, jyviä ja kesällä hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Keväällä se syö mielellään silmuja ja versoja ja käy juomassa lehtipuiden mahlaa, ja talvella se tavataan usein nokkimassa rasvaa ruokintapaikoilla ja haaskoilla. Talvella talitiainen syö puiden oksissa talvehtivia ötököitä ja vierailee ahkeraan lintulaudoilla. Poikasia ruokitaan pääasiassa hyönteistoukilla, kirvoilla ynnä muilla, joskus myös siemenillä tai maapähkinöillä. Englannissa talitiaiset oppivat 1960-luvulla nokkimaan maitopullon foliosuojuksen rikki ja syömään maidon pinnalle kertyneen kerman. Sama tapa levisi myös Suomeen. Unkarissa talitiaisten on havaittu muun ravinnon puutteessa metsästävän pieniä talvehtivia lepakoita. Suomessa joidenkin talitiaisten on havaittu metsästävän toisia pikkulintuja.
Talitiaisten saalista ovat ainakin seuraavat hyönteisten toukat ja aikuiset: ruskomäntypistiäinen (Neodiprion sertifer), mänty-yökkönen (Panolis flammea), lehtinunna (Lymantria dispar), seitsenpistepirkko (Coccinella septempunctata), omenakääriäinen (Cydia pomonella), kastanjanmiinakoi (Cameraria ohridella), Thaumetopoea pityocampa, täplänapakotilo (Discus rotundatus), isolehtikuusipistiäinen (Pristiphora erichsonii), Apocheima pilosaria, Dendrolimus punctatus, tummapussikoi (Coleophora serratella), ritarilude (Lygaeus equestris), Metaceronema japonica ja ritariperhonen (Papilio machaon).
Marcus Ziemann
Vuodesta 2000 vuoteen 2005 Ziemann toimi Ylen freelancer-toimittajana monissa Ylen tv-urheilussa, tv-uutisissa, useissa eri ajankohtaislähetyksissä sekä radiossa. Hän oli tuolloin yksi Suomen ensimmäisistä monimedia-toimittajista, joka kuvasi ja tarvittaessa myös editoi televisiojutut ja -ohjelmat itse. Vuoden 2009 alussa hän siirtyi uutistoimittajaksi Ylen Uutisiin.
Iso-Petäinen (Uurainen)
Iso-Petäinen on Keski-Suomessa Uuraisissa Jokihaaran kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,6 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven tilavuudeksi on saatu 860 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 6,8 metriä ja suurin syvyys on 12,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,2 metriä mpy.
Naujoji Akmenė
Kaupungin nimi tarkoittaa suomennettuna "uutta Akmenėa", joka myös on kaupunki Liettuassa.