cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karjanhoitokoulut Suomessa
Haga jordbruks- och kreatursskötareskola
Pieni ruotsinkielinen karjanhoitokoulu toimi Ahvenanmaan Saltvikissä vuodesta 1903 vuoteen 1913.
Haminanlahden karjanhoitokoulu
Kuopiossa toimi ainakin 1800-luvun loppuvuosina yksivuotinen Haminanlahden karjanhoitokoulu naisille.
Huilun karjanhoitokoulu
Maariassa Turun kupeessa toimi ainakin 1800-luvun loppuvuosina yksivuotinen Huilun karjanhoitokoulu naisille.
Itä-Hämeen karjatalouskoulu
Itä-Hämeen tietopuolinen karjanhoitokoulu aloitti Itä-Hämeen Maanviljelysseuran omistamassa Kujalan kartanossa Lahdessa 1927, ja siitä kehittyi vuoteen 1979 saakka toiminut Kujalan maatalousoppilaitos. Vuonna 1932 tilalla oli 62 lehmän navetta.
Itä-Karjalan tietopuolinen karjanhoitokoulu
Elisenvaaraan perustettiin 1896 Suohovin alempi maanviljelyskoulu, jonka koulutilalla aloitti toimintansa naiskarjakkoja kouluttava yksivuotinen karjanhoitokoulu. Myöhemmin karjakkokoulun nimeksi tuli Itä-Karjalan tietopuolinen karjanhoitokoulu.
Joensuun tietopuolinen karjatalouskoulu
Joensuun tietopuolinen karjanhoito- tai karjatalouskoulu toimi Joensuussa ainakin 1910-luvulla.
Jokioisten karjanhoitokoulu
Jokioisten karjanhoitokoulu sijaitsi Jokioisten kartanossa Jokioisissa 1925–1971.
Joroisten (Mikkelin) karjanhoitokoulu
Grotenfeltin suvun Järvikylän kartanossa Joroisissa toimi meijeri- ja karjanhoitokoulu 1800-luvun loppupuolelta ainakin 1920-luvulle. Koulu tunnettiin myös nimellä Mikkelin karjanhoitokoulu.
Kainuun tietopuolinen karjanhoitokoulu
Kainuun tietopuolinen karjanhoitokoulu perustettiin Kajaaniin 1928. Sen perinteitä jatkaa Kainuun ammattiopiston alaisuudessa toimiva Seppälän maatalous- ja luonnonvara-alan koulutus.
Kaislahden karjanhoitokoulu
Kaislahden karjanhoitokoulu toimi Viipurissa vuoteen 1913 ja sitten Johanneksessa ainakin vielä vuonna 1932.
Kauhajoen karjanhoitokoulu
Johan ja Karin Sjöbergin Ala-Knuuttilan mallitilalle Kauhajoelle perustettiin karjanhoitokoulu 1890-luvulla. Perheen tyttärestä Agnes Sjöbergistä tuli Euroopan ensimmäinen naispuolinen eläinlääkäri.
Human Nature – luonnon pikku oikkuja
Human Nature – luonnon pikku oikkuja (Human Nature) on Michel Gondryn ohjaama ja Charlie Kaufmanin käsikirjoittama komediaelokuva vuodelta 2001.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Kellokosken karjanhoitokoulu
Kellokoskella toimi ainakin 1800-luvun loppuvuosina yksivuotinen, naisille tarkoitettu karjanhoitokoulu.
Human Nature – luonnon pikku oikkuja
Juoni
Nuori Lila kärsii valtavasta karvankasvusta. Viidakosta löytynyt apinoiden kasvattama Puff joutuu käyttäytymistieteilijä Nathanin laboratorioon, jossa hänestä aletaan kasvattaa herrasmiestä.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Keski-Suomen tietopuolinen karjanhoitokoulu
Keski-Suomen tietopuolinen karjanhoitokoulu toimi Laukaan Kuusassa ainakin 1920-luvulta 1960-luvulle.
Human Nature – luonnon pikku oikkuja
Tuotanto
Elokuvaa kuvattiin kesällä ja syksyllä 2000 Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Naisia hermoromahduksen partaalla
Naisia hermoromahduksen partaalla on Pedro Almodóvarin käsikirjoittama ja ohjaama espanjalainen elokuva vuodelta 1988. Sen pääosissa nähdään muun muassa Carmen Maura, Antonio Banderas ja Julieta Serrano.
Juoni
Elokuva on absurdi farssi intohimoisista ja aktiivisista naisista, joiden kärsimykset kutoutuvat rakkauden tematiikkaan. Miesten hulluksi tekemät naiset kokoontuvat Pepan (Maura) huoneistoon, jossa sängyt palavat ja puhelimet tuhoutuvat.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Kivelän käytännöllistietopuolinen karjanhoitokoulu
Kivelän käytännöllistietopuolinen karjanhoitokoulu toimi Toholammilla ainakin 1910-luvulla.
Human Nature – luonnon pikku oikkuja
Arvioita
Helsingin Sanomien Helena Yläsen mielestä elokuva on ansioituneiden tekijöiden hauska pikku satiiri, muttei vedä omaperäisyydessä vertoja Kaufmanin aiemmalle käsikirjoitukselle Being John Malkovich. ”Human Nature on hyvin kiltti ja yllätyksetön satiiri, pelkkä ajatusleikki. Paitsi tietysti amerikkalaisille, joille pöytätavat ovat suoranainen kompleksi ja ihokarvat – body hair – pelottava osoitus ihmisen eläimellisyydestä.”
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mukaan Human Nature ei älyllisyydellään briljeeraa, mutta tarjoaa hetkittäin osuvia oivalluksia pikkuporvarillisista tapanormeista ja pidättäytyneisyydestä. Kerrontatapaa hän moittii: ”Kokonaisvaltaista katsomisjännitettä ei synny, sillä elokuva on vain kokoelma hyviä ja huonoja kohtauksia, joiden välille ei synny tarinaa eteenpäin vievää kerronnallista jatkumoa. – – Lopputulos on nyt omasta tyylistään epätietoinen sekamelska, johon katsojan on vaikea solmia juuri minkäänlaista suhdetta.”
Karjanhoitokoulut Suomessa
Koivikon karjatalouskoulu
Oulun lääniä palveleva Koivikon karjatalouskoulu toimi Muhoksella yhteistyössä Koivikon maanviljelyskoulun kanssa, joka perustettiin 1858. Naisille suunnattu karjakkokoulu toimi Koivikossa 1858–1879. Sen toiminta sai jatkoa 1903, kun perustettiin Koivikon tietopuolinen karjanhoitajakoulu. Vuosina 1957–1971 koulu toimi nimellä Koivikon karjatalouskoulu. Samassa yhteydessä toimi myös kotitalouskoulu 1946–1953. Koivikon maatalousoppilaitos liitettiin Oulun seudun koulutuskuntayhtymään 1995.
Naisia hermoromahduksen partaalla
Vastaanotto
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Koivikon meijeri- ja karjanhoitokoulu
Koivikko-nimellä toimi karjanhoito-oppilaitos myös Kiteellä vuosina 1877–1965. Alun perin se oli perustettu Lieksaan jo 1867, mutta perustajan Antti Mustosen luovuttua toiminnasta koulu siirtyi Aksel Emil Branderin Koivikon maatilalle, jonne Brander perusti myös meijerikoulun.
Korsholms lantmannaskola
Ruotsinkielisessä maanviljelyskoulussa Mustasaaressa toimi 1800-luvun lopulla kaksivuotinen karjanhoitokoulu miehiä varten. Kaikkiaan karjanhoitokoulu oli toiminnassa 1858–1950.
Kurkijoen karjanhoitokoulu
Kurkijoella Laatokan Karjalassa toimi karjanhoitokoulu vuoteen 1945 saakka.
Liperin meijeri- ja karjanhoitokoulu
Suomen ensimmäinen yhdistetty meijeri- ja karjanhoitokoulu perustettiin Liperiin vuonna 1869. Se toimi Simananniemen kartanossa maanviljelyskoulun ohessa vuoteen 1910 saakka, jolloin kaikki opetus loppui kartanon maiden tultua valtaosin myydyiksi.
Långsjön karjanhoitokoulu
Långsjön kartanossa Someron Pitkäjärven kylässä toimi maanviljelys- ja puutarhakoulujen ohella pieni karjanhoitokoulu suunnilleen 1900-luvun kahtena ensimmäisenä vuosikymmenenä. Kouluun otettiin ensimmäiset oppilaat vuonna 1896 ja viimeiset 1918.
Maatalousnormaalikoulun tietopuolinen karjanhoitokoulu
Maatalousnormaalikoulun harjoituskouluna Järvenpään Lepolassa toimi karjatalouskoulu yhdessä maamieskoulun ja pienviljelijäkoulun kanssa vuodesta 1928 vuoteen 1970. Karjatalouskoulun Jussi ja Toivo Paatelan suunnittelema rakennus toimi kouluna vuoteen 2000 mutta on sittemmin ollut tyhjillään.
Mustialan karjanhoitokoulu
Ennen karjanhoitokoulun perustamista 1897 Suomen vanhimmassa maatalousoppilaitoksessa Mustialassa oli toiminut karjakko-osasto 1840–1882 sekä ylempi ja alempi meijeriosasto 1881–1896. Karjanhoitokoulu toimi vuodesta 1897 vuoteen 1950, jolloin siitä tuli karjatalouskoulu. Vuonna 1965 nimi muuttui takaisin karjanhoitokouluksi, jonne perustettiin peruskoulu- ja ylioppilaspohjaiset linjat. Vuonna 1990 koulutuksen nimeksi tuli maatilatalouden perustutkinto.
Nurmeksen maatalousoppilaitoksen karjanhoitokoulu
Nurmeksen maatalousoppilaitoksessa toimi karjanhoitokoulu ainakin 1960–1980-luvuilla. Lisäksi Nurmeksessa on 1800-luvun loppuvuosina toiminut Kopraksen karjanhoitokoulu.
Orismalan karjanhoitokoulu
Orismalan karjanhoitokoulu toimi Isossakyrössä Orisbergin kartanon yhteydessä, jossa toimi myös maanviljelyskoulu.
Otavan käytännöllistietopuolinen karjanhoitokoulu
Otavan karjanhoitokoulu Mikkelin maalaiskunnassa syntyi maanviljelyskoulun perustamisen yhteydessä vuonna 1856 annetun keisarillisen senaatin päätöksen perusteella. Sen mukaan Suomeen oli määrä perustaa seitsemän suomenkielistä maanviljelyskoulua ”maanviljelyksen kohottamiseksi Suomessa, ja siten että maan vaurastumista ja varallisuutta edistettäisiin.” Koulut perustettiin yhdistämällä seitsemän tilaa – tästä on peräisin koulun ja sen ympärille syntyneen Otavan taajaman nimi.
Otavan maanviljelyskoulun ja karjanhoitokoulun perustamispäivänä pidetään toukokuun 19. päivää 1859, jolloin koulun ohjesääntö vahvistettiin. Maanviljelyskoulu ja naisille suunnattu karjanhoitokoulu aloittivat toimintansa Liukkolan sotilasvirkatalossa 1850-luvun lopulla. Välillä karjanhoitokoulu oli suljettuna kunnollisen navetan ja meijerin puutteessa, mutta uuden navetan 1865 ja uuden meijerin 1875 myötä naisten koulutus aloitettiin jälleen 1896. 1900-luvun alussa Otavassa alkoi lisäksi kaksivuotinen karjanhoitokoulu lähinnä miehille. Etelä-Savon ammattiopiston käytössä viimeksi olleen Otavan koulutilan toiminta loppui 2014 ja tila laitettiin myyntiin.
Oulaisten karjanhoitokoulu
Oulaisten Väinölän tilalle perusti Oulun läänin Talousseura vuonna 1896 yhden kolmesta läänin karjanhoitokoulusta. Vuosina 1911-1918 tilalla toimi myös maamieskoulu.
Pekkalan meijeri- ja karjanhoitokoulu
Valtion ylläpitämä kaksivuotinen Pekkalan meijeri- ja karjakkokoulu toimi vuodesta 1882 ainakin 1920-luvun alkuun Ruoveden Jäminkipohjassa, Johan Adolf Aminoffin omistamassa Pekkalan kartanossa.
Perä-Pohjolan kiertävä karjanhoitokoulu
Perä-Pohjolan kiertävä karjanhoitokoulu toimi Lapin läänin eteläosissa ainakin vuosien 1916 ja 1951 välillä.
Peräntien karjanhoitokoulu
Alatorniolla toimi ainakin 1800-luvun loppuvuosina naisille tarkoitettu yksivuotinen Peräntien karjanhoitokoulu.
Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia
thumb|left|Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemian toimitila Kööpenhaminassa (H. C. Andersens Boulevard 35). Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia (, lyhennys KDVS, lyhyesti Videnskabernes Selskab; ) on vuonna 1742 kuningas Kristian VI:n antamalla asetuksella perustettu Tanskan kansallinen tiedeakatemia. Sen kotipaikka on Kööpenhamina.
Alexandre de Beauharnais
Alexandre de Beauharnais (28. toukokuuta 1760 Martinique – 23. kesäkuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen varakreivi, kenraali ja liberaalipoliitikko Ranskan vallankumouksen aikana.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Pohjois-Karjalan karjatalouskoulu
Pohjois-Karjalan tietopuolinen karjanhoitokoulu perustettiin Hammaslahdelle 1909 ja siirrettiin Kiteelle 1972, jolloin siitä tuli Pohjois-Karjalan karjatalouskoulu. Se jatkoi Kiteen maatalousoppilaitoksena, ja nykyiseltä nimeltään koulu on Pohjois-Karjalan ammattiopisto Kitee.
Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia
Vuonna 1876 panimonomistaja ja hyväntekijä J. C. Jacobsen perusti Carlsberg-säätiön tieteen edistämiseksi. Säätiö hallitsee enemmistöä Carlsberg-panimoiden osakekannasta. Säätiön johdossa on viisi Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsenistön joukosta valittua edustajaa; he ovat mukana myös panimon hallituksessa, samoin kuin siihen liittyvien säätiöiden, rahastoiden ja museoiden hallinnossa (mm. Luonnonhistoriallinen museo Frederiksborgin linnassa). Carlsberg-säätiö liitännäisineen on Tanskan tärkeimpiä tieteen, taiteen ja kulttuurielämän rahoittajia.
Alexandre de Beauharnais
Elämä ja ura
Arvostettuun Orléanaisita peräisin olleeseen sukuun kuulunut Beauharnais taisteli Yhdysvaltain vapaussodassa ranskalaisissa joukoissa, osallistui Ranskan vallankumouksen politiikkaan, toimi perustuslakia säätävän kokouksen puheenjohtajana ja johti kesä-elokuussa 1793 Reinin armeijaa. Koska hän ei pystynyt täyttämään hänelle annettuja tehtäviä, erityisesti Mainzin vapauttamista, hänet pidätettiin suuren terrorin aikana, ja hänet teloitettiin giljotiinilla 23. kesäkuuta 1794 hieman ennen Robespierren kaatumista.
Alexandre avioitui Joséphine Tascher de la Pagerien kanssa, joka oli myöhemmin Napoléon Bonaparten vaimo ja Ranskan keisarinna. Alexandrella ja Joséphinella oli kaksi lasta: tuleva Italian kuningaskunnan varakuningas Eugène de Beauharnais ja Hortense de Beauharnais, joka avioitui Hollannin kuninkaan Louis Bonaparten kanssa ja josta tuli Hollannin kuningatar ja tulevan Ranskan keisarin Napoleon III:n äiti.
Karjanhoitokoulut Suomessa
Pohjois-Savon käytännöllistietopuolinen karjatalouskoulu
Pohjois-Savon käytännöllistietopuolinen karjatalouskoulun alkuna oli Peltosalmen karjanhoitokoulu, joka perustettiin 1875 Iisalmeen. Vuonna 1912 perustettiin Iisalmen Runnin kylään Pohjois-Savon karjanhoitokoulu, joka toimi vuosina 1925–1977 Halolassa, Maaningan keskustan läheisyydessä Maaninkajärven rannassa. Karjakoita valmistui vuosittain 35-45, joista noin neljännes koulutettiin tarkastuskarjakoiksi. Yksi sen opettajista oli 1920-luvulla Lilli Syvänen. Vuonna 1977 Peltosalmen ja Maaningan koulut yhdistettiin ja liitettiin Peltosalmen maatalousoppilaitokseen. Nykyisin Halolan tilalla toimii Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT:n kotieläintalouden tutkimusasema.
Pääskylahden maanviljelys- ja karjanhoitokoulu
Pääskylahden maanviljelys- ja karjanhoitokoulu toimi Säämingissä Mikkelin läänissä 1897–1905.
Salon seudun käytännöllistietopuolinen karjanhoitokoulu
Salon seudun käytännöllistietopuolinen karjanhoitokoulu oli toiminnassa ainakin 1930-luvulta 1950-luvulle.
Satakunnan karjatalouskoulu
Satakunnan karjatalouskoulu (alun perin Tyrvään tietopuolinen karjanhoitokoulu?) perustettiin Villilän kartanoon Nakkilaan vuonna 1905. Siellä toimi aikoinaan Suomen suurin kivinavetta, jossa oli 180 lehmää. Kartanossa toimii nyt elokuvatuotantokeskus Villilä Studiot ja Sataedun Nakkilan ammattiopiston audiovisuaalinen linja. Karjatalouskoulun toimintaa jatkoi Ulvilan Maa- ja kotitalousoppilaitos.
Koulun omisti Satakunnan maatalouden kehittämissäätiö, ja se toimi jonkin aikaa Ravanin kasarmissa Ulvilassa. Koulussa oli 1980-luvun alkupuolella maatalouden peruslinja, karjanhoitajalinja ja emäntäkoulu. Koulutilan pinta-ala oli 112 hehtaaria. Ulvilan Maa- ja kotitalousoppilaitos.
Sianhoitokoulu
Sianhoitokoulu oli yksi Mustialan monista maatalousalan kouluista ja toimi vuosina 1931–1990.
Siipikarjanhoitokoulu
”Kanakouluna” tunnettu Siipikarjanhoitokoulu toimi Hämeenlinnassa 1926–1989.
Svenska teoretiska kreatursskötareskola
Ruotsinkielinen alan oppilaitos oli kiertävä karjanhoitokoulu, joka toimi vuodesta 1911 kahden vuoden jaksoissa eri puolilla Uuttamaata.
Sysmän karjanhoitokoulu
Hovilan kartanoon Sysmään perustettiin meijeri- ja karjanhoitokoulu 1878. Vuonna 1913 se siirtyi Nuoramoisten eli Nordenlundin kartanoon.
Tarvaalan karjanhoitokoulu
Tarvaalan karjanhoitokoulu toimi Saarijärven Tarvaalassa sijainneen maatalousoppilaitoksen yhteydessä 1915–1934, mitä ennen Tarvaalassa oli toiminut karjakkokoulu maanviljelyskoulun ohella 1867–1909. Vuodesta 1934 Tarvaala toimi maamieskouluna, ja vuosina 1960–1972 Tarvaala toimi nimellä Tarvaalan maatalouskoulut, joihin kuului myös puolitoistavuotinen karjatalouskoulu.
Toijalan, sittemmin Lepaan karjatalouskoulu
Toijalan tietopuolinen karjanhoitokoulu aloitti 1910 Vahteristo-nimisessä talossa. Toimintaa vaikeutti se, että havaintonavetta sijaitsi Kurvolan kartanossa kaukana koululta. Koulu toimi aluksi Hämeen ja Varsinais-Suomen läänien maanviljelysseurojen yhteisenä kouluna, kunnes 1923 Mietoisiin perustettiin Harjun karjanhoitokoulu. Vuonna 1913 Rätön kartano tarjosi koululle uudet tilat, joissa se toimi 1955 saakka. Maatalousministeriö siirsi koulun vuoden 1963 alussa Lepaan maatalouskoulujen yhteyteen, jossa se toimi vain vuoteen 1966 asti.
Varsinais-Suomen karjatalouskoulu
Varsinais-Suomen karjatalouskoulu sai alkunsa Lehtisten kartanon käytännöllis-tietopuolisena karjanhoitokouluna Mietoisten Ravean kylässä vuonna 1904. Lehtisten kartanossa toiminut koulu oli myös Suomen ainoa sianhoitokoulu. Vuonna 1963 koulu siirtyi Naantalin Luolalanjärven pohjoisrannalla toimineen emäntäkoulun naapuriksi. Naantalissa karjatalouskoulu toimi vuoteen 1985, jolloin sen opetus siirtyi osaksi Vehmaan maatalousoppilaitosta. Maatalousalan opetus Vehmaalla lopetettiin 2003.
Vestanqvarnin karjanhoitokoulu
Inkoossa toimi ainakin 1800-luvun lopulla yksivuotinen ruotsinkielinen karjanhoitokoulu miehille Vestanqvarnissa.
Viipurin läänin kiertävä karjanhoitokoulu
Viipurin läänin kiertävä karjanhoitokoulu oli toiminnassa 1919–1945.
Vuojoen (Vuohijoen) meijeri- ja karjanhoitokoulu
Vuonna 1896 Vuojoen kartanoon Eurajoelle perustettiin meijeri- ja karjanhoitokoulu, jonka toiminta kuitenkin loppui kartanon myyntiin 1927.
Östermyran kartanon karjanhoito- ja meijerikoulu
Östermyran eli Törnävän kartanossa Seinäjoella toimi karjanhoito- ja meijerikoulu viitisen vuotta 1876–1882.
Lakiviitteet
<references group=L />
Severiano Ballesteros
Severiano (”Seve”) Ballesteros (9. huhtikuuta 1957 Pedreña, Kantabria, Espanja – 7. toukokuuta 2011 Pedreña, Kantabria, Espanja) oli espanjalainen golfaaja, joka oli lajin rankinglistan ykkösenä viiteen otteeseen 1980-luvun loppupuolella. Myös hänen setänsä Ramón Sota on pelannut ammatikseen golfia.
Ballesterosille myönnettiin vuonna 1989 Asturian ruhtinaan palkinto, ja hänet nimettiin vuonna 1997 World Golf Hall of Fameen.
Ballesteros ilmoitti 16. heinäkuuta 2007 vetäytyvänsä ammattimaisesta golfinpeluusta. Hänen uransa kesti poikkeuksellisen pitkään, yli kolmen vuosikymmenen ajan.
Ballesterosilla todettiin vuonna 2008 aivokasvain hänen pyörryttyään Madridin lentokentällä. Viimeisen julkisen esiintymisensä hän teki 2009 seuratessaan Racing de Santanderin jalkapallo-ottelua.
6. toukokuuta 2011 Ballesterosin perhe antoi tiedotteen, jossa hänen terveydentilansa kerrottiin huonontuneen merkittävästi. Ballesteros kuoli vain muutama tunti tiedotteen julkistamisen jälkeen.
Chrysler Concorde
Chrysler Concorde oli neliovinen, täysikokoinen, etuvetoinen sedan, jota Chrysler valmisti vuodesta 1993 vuoteen 2004. Se korvasi Chrysler Fifth Avenue-mallin Chryslerin mallistossa. Concorde perustui Chrysler LH-pohjalevylle, ja johdettiin American Motorsin ja Renault'n suunnittelemasta Eagle Premier-mallista, ja sen sisarmalleja olivat Dodge Intrepid, Chrysler LHS, Chrysler New Yorker, ja Eagle Vision. Se oli Car and Driver-lehden Ten Best- eli Kymmenen parasta-listalla vuosina 1993 ja 1994.
Muotoilu
Concorden muotoilu perustui vuonna 1987 esiteltyyn Lamborghini Portofino -konseptiautoon. Portofino sai aikaan Chryslerin päätos valmistaa tuotantomalli joka pohjautui Portofinon vallankumoukselliseen muotoiluun, jota kutsuttiin ”cab-forwardiksi”. Cab-forward-muotoilun tunnusmerkkejä olivat suuri, kalteva tuulilasi ja melko lyhyet etu- ja takaylitykset. Pyörät sijaitsivat aivan auton kulmissa, saaden aikaan paljon suuremmat tilat matkustajille kuin muut senaikaiset autot.
Sukupolvet
Concorden ensimmäinen sukupolvi esiteltiin vuoden 1992 Detroitin autonäyttelyssä vuoden 1993 mallina. Ensimmäistä sukupolvea valmistettiin vuoteen 1997 ja Concorde muotoiltiin kokonaan uusiksi vuodeksi 1998. Concorde Limited, joka oli 10 senttimetriä pidempi kuin perus-Concorde, esiteltiin vuonna 2002 korvaamaan lähes identtisen Chrysler LHS-mallin. Concorden, kuten myös Intrepidin, viimeinen tuotantovuosi oli 2004. Chrysler 300M:n (joka korvasi Eagle Visionin vuonna 1999) tuotanto loppui myös samana vuonna. Chrysler 300 korvasi Concorden vuonna 2004 vuoden 2005 mallina.
Ensimmäinen sukupolvi (1993-1997)
250px|Ensimmäisen sukupolven Chrysler Concorde
Moottorivaihtoehdot:
Mittoja:
Toinen sukupolvi (1998–2004)
250px|Toisen sukupolven Concorde
Moottorivaihtoehdot:
Mittoja:
Tuhkuri (Jyväskylä)
Tuhkuri on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 127 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 7,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164,5 metriä mpy.
Satu
Määrittelyä
Sadulle ei ole yksiselitteistä määritelmää. Saduille on kuitenkin tunnistettu monia tyypillisiä piirteitä, jotka erottavat ne myyteistä ja tarinoista. Satua pidetään yleensä sepitteenä. Sadun näyttämö on ajaton ja paikaton, ja satu voi sijoittua mihin aikaan tai paikkaan tahansa. Sadun päähenkilö voi olla ihminen tai ei-ihminen. Satu on yleensä maallinen, mutta se voi olla myös uskonnollinen. Satu voidaan nähdä aikuisille tai lapsille kirjoitettuna. Sadussa on usein kaavamainen aloitus. Satu on yleensä lyhyt, ja se voi olla proosa- tai runomuotoinen. Satu kerrotaan tavallisimmin iltaisin.
Sadun ja myyttisen kertomuksen erona pidetään sitä, että satuihin ei oikeasti uskottu, kun taas myyttisiin kertomuksiin uskottiin ainakin vertauskuvallisesti. Esimerkiksi Kalevalan taustalla olevat kansanperinteelliset kertomukset eivät ole satuja, koska niitä on pidetty tosina tavalla tai toisella.
Jaottelu
Kirjallisuustieteessä sadut jaetaan kansansatuihin ja taidesatuihin. Kansansadut ovat anonyymejä kansanperinteen tuotteita, mutta taidesaduissa korostuu kirjailijuus.
Kansansadut ovat tyyliltään melko yksinkertaisia, ja ne sisältävät runsaasti toistoa. Tarinat ovat usein kaavamaisia ja opettavaisia. Samat satuaiheet esiintyvät paikallisina muunnoksina eri maissa.
Perinteentutkimuksessa kansansadut on jaoteltu eri tyyppeihin. Esimerkiksi Pirkko-Liisa Rausmaa on jakanut suomalaiset kansansadut luokkiin nimeltä ihmesadut, legenda- ja novellisadut, sadut tyhmästä paholaisesta, hölmöläissadut, valhesadut, eläinsadut sekä pilasadut ja kaskut.
Taidesadut ovat tunnettujen kirjailijoiden kirjoittamia, ja ne ovat usein taiteellisesti kunnianhimoisia teoksia. Taidesatujen pohja on kuitenkin usein kansanperinteessä.
Sisältöjä ja teemoja
Satu voi kuvata ihmisten elämään ja erityisesti kasvamiseen liittyviä vaikeuksia. Tapahtumien tarkkaa aikaa ja paikkaa ei yleensä kerrota tarkasti, vaan tärkeintä on päähenkilöiden elämäntilanne. Joitain yleisiä satujen teemoja ovat lähteminen, matka, päähenkilössä tapahtuva muutos ja heikomman taistelu vahvempaa vastaan. Saduissa on usein tarunomaisia hahmoja, kuten keijuja, peikkoja, haltijoita, lohikäärmeitä tai jättiläisiä.
Historiaa
Suurin osa kuuluisista saduista perustuu ikivanhaan, kansainväliseen perinteeseen. Vanhimmat sadut ovat yli 4 000 vuoden ikäisiä.
Kerääminen ja tutkiminen
Kansansatujen systemaattinen kerääminen ja tutkimus saivat alkunsa 1800-luvulla, kun saksalaiset Jacob ja Wilhelm Grimm julkaisivat kansansatujen kokoelmansa.
Satuja ovat kertoneet myös kaikenikäiset lapset. Sadutusmenetelmän avulla saadaan talteen lasten (ja myös aikuisten) vapaata tarinan kerrontaa. Näitä satuja on Suomessa koottu jo vuodesta 1995. Lasten kertomissa saduissa mielikuvitus lentää usein vilkkaammin ja monisäikeisemmin kuin perinteisissä aikuisten saduissa. Lasten omat sadut ovat avanneet uusia näkökulmia lasten kerrontakulttuuriin. Nuorimmat sadunkertojat ovat olleet yhden vuoden ikäisiä. Nämä sadut vaihtelevat sisällöltään, muodoltaan ja kerrontatavaltaan aikuisten kertomista saduista.
Aikuisten satuja ovat tutkineet muun muassa Antti Aarne, Bruno Bettelheim ja Vladimir Propp.
Bullet to the Head
Bullet to the Head (työnimeltään Headshot) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka perustuu Alexis Nolentin romaaniin Du Plomb Dans La Tete. Elokuvan pääosia näyttelevät Sylvester Stallone, Sung Kang ja Christian Slater. Alfred Gough ja Miles Millar tuottavat elokuvan. Elokuvan ohjaa Walter Hill. Suomessa elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 29. toukokuuta 2013.
M/S Stena Transfer
M/S Stena Transfer on ruotsalaisen Stena Linen omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1977 Ulsanissa, Etelä-Koreassa. Kuollutta painoa laivalla on 8 672 tonnia. Stena Transfer on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo. Nykyisin alus liikennöi Alankomaiden Rotterdamin ja Britannian Harwichin välillä.
Silvan Zurbriggen
Silvan Zurbriggen (s. 15. elokuuta 1981 Brig) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.
M/S Stena Transfer
2002–
Tammikuussa 2002 European Tideway aloitti liikennöinnin Felixstowen ja Rotterdamin välillä. Heinäkuussa Stena Line osti aluksen ja rekisteröi sen Britannian alusrekisteriin Ideway -nimisenä. 15. syyskuuta alus siirtyi Harwichin ja Europoortin välille. Marraskuussa Ideway meni tarkastuskäynnille Remontowan telakalle Gdańskiin, Puolaan. Joulukuussa 2002 alus sai nykyisen Stena Transfer -nimensä ja aloitti liikennöinnin Harwichin ja Europoortin välillä. 20. tammikuuta 2007 Stena Transfer siirtyi Hoek van Hollandin ja Killingholmen välille. Nykyisin alus on reitillä Europoort–Harwich.
Silvan Zurbriggen
Zurbriggenin uran paras arvokisasaavutus on pujottelun hopea Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2003. Samojen kisojen alppiyhdistetyssä hän sijoittui viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Bormion MM-kilpailuissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa seitsemänneksi. Torinon 2006 olympialaisissa hän oli 15:s pujottelussa ja keskeytti alppiyhdistetyssä. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kahdeksanneksi ja super-G:ssä 14:nneksi sekä keskeytti pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli yhdistetyssä neljäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 Zurbriggen sai pronssia alppiyhdistetyssä ja oli kahdestoista pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui syöksylaskussa 12:nneksi ja supersuurpujottelussa 13:nneksi. Schladmingin MM-kisoissa 2013 hän oli syöksylaskussa kuudes ja superalppiyhdistetyssä seitsemäs. Beaver Creekin / Vailin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi.
Maailmancupissa Zurbriggen sijoittui toiseksi Sestrieren pujottelukilpailussa joulukuussa 2004. Uran ensimmäisen voittonsa hän sai Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2009. Hän sijoittui kaudella 2008–2009 yhdistetyn maailmancupissa toiseksi. Toisen maailmancupin voittonsa hän otti Val Gardenan syöksylaskussa 18. joulukuuta 2010.
Monster High
Monster High on yhdysvaltalaisen Mattelin vuonna 2010 julkaisema muotinukkesarja. Hahmot ovat saaneet inspiraationsa hirviö- ja kauhuelokuvista sekä erilaisista taruolennoista, mikä erottaa ne useimmista muista muotinukeista. Nukkejen luojia ovat inspiroineet muun muassa Dracula, Medusa, Frankensteinin hirviö, Oopperan kummitus, muumiot, ihmissudet, zombiet, vampyyrit ja merihirviöt. Pääsuunnittelijoina ovat toimineet Garrett Sanderin ja Kelly Riley.
Monster High -tuoteperheeseen kuuluu monenlaisia kulutustavaratuotteita kuten paperitarvikkeita, laukkuja, vaatteita, asusteita, erilaisia leluja, leikkisettejä, elektroniikkaa, videopelejä, TV-erikoisjaksoja, web-videosarja ja elokuvia.
Lisi Harrison (The Clique, Alphas) on kirjoittanut Monster High -kirjasarjan. Sarjan ensimmäinen romaani julkaistiin syksyllä 2010.
Nuket
Suurin osa nukeista, naispuoliset teini-ikäiset hahmot, ovat 27 senttimetriä pitkiä. Muita kokoluokkia ovat nuoremmat naispuoliset hahmot 25 senttimetriä, lyhyet miespuoliset hahmot ja aikuiset naispuoliset hahmot 29 senttimetriä sekä pidemmät miespuoliset hahmot 31 senttimetriä. Nukkien vartalo on valmistettu ABS-muovista ja pää pehmeämmästä PVC-muovista. Hiukset ovat saran- tai kanekalon-kuitua. Nukkien ihonvärit vivahtavat useisiin eri väreihin, esimerkiksi ruskeaan, siniseen, vihreään tai pinkkiin. Jokaisella nukella on yksilölliset kasvot sekä vartalonpiirteet, kuten esimerkiksi torahampaat, siivet, arvet, suden/kissan korvat, häntä, evät jne., liittyen hahmoon persoonaan. Kaikkien naispuolisten nukkien jalat on muotoiltu korkokenkiin sopiviksi. Nukeilla on valmiiksi päällä omat yksilölliset asut, jotka vaihtelevat julkaisuteemojen mukaan. Suurimmalla osalla nukeista on melko luonnollisesti taipuvat kaula-, olka-, kyynär-, ranne-, lonkka ja polvinivelet, jotka mahdollistavat nukkien liikuttelemisen lukuisiin eri asentoihin. Nukkien kädet voidaan irrottaa kyynär- ja rannenivelten kohdalta. CAM-nukeilta (Create a Monster) irtoavat kaikki osat. Nukkien mukana tulee teline, kampa sekä päiväkirja, jossa on kerrottuna hahmon tarina. Joidenkin nukkien mukana on myös hahmon lemmikki. Nuket valmistetaan Kiinassa ja Indonesiassa. Ensimmäiset nuket, Frankie Stein, Clawdeen Wolf, Draculaura, Lagoona Blue, Cleo de Nile, Deuce Gorgon, Ghoulia Yelps, Holt Hyde sekä Jackson Jekyll, julkaistiin 2010 vuoden loppupuolella.
Verkkosivusto
Monster High -musiikkivideon voi ladata iTunesista.
Kirjasarja
Kirjasarjan toisessa osassa The Ghoul Next Door on pääosassa muumion tytär Cleo De Nile. Kirja julkaistiin maaliskuussa 2011. Suomeksi se ilmestyi helmikuussa 2012 nimellä Salatut elävät.
Kolmas kirja Where There's a Wolf, There's a Way julkaistiin 29. syyskuuta 2011 ja suomeksi vuonna 2012 nimellä Ihmissusipäiväkirjat. Sen päähenkilönä on ihmissusi Clawdeen Wolf.
Kirjasarjan neljäs osa Back And Deader Than Ever kertoo vampyyri Draculaurasta. Se julkaistiin englanniksi 1. toukokuuta 2012 ja suomeksi vuonna 2013 nimellä Elävän kuolleen koitokset.
Suomessa julkaistut DVD:t
* Saatavilla myös Blu-ray ** Saatavilla myös Blu-ray ja Digitaalinen HD
Chrysler Aspen
Chrysler Aspen oli DaimlerChryslerin valmistama täysikokoinen SUV. Auto esiteltiin mallivuodelle 2007. Ensiesittely tapahtui Detroitissa tammikuussa 2006. Mallin valmistus loppui 2009 syksyllä.
Yleistä
Auton tuotanto aloitettiin elokuussa Newarkin tuotantolaitoksessa, Delawaressa. Autoa valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin Dodge Durangoa. Aspenin myötä tehdas siirtyi Chrysler Groupin ns. Flexible Manufacturing Strategyn (FMS) noudattamiseen, jonka myötä on tarkoitus valmistaa autoja laadukkaammin, nopeammin ja alhaisemmin kustannuksin.
Aspen on hiihtokeskus USA:ssa.
Moottorit
Nelivetoisen Aspenin moottorivaihtoehtoina on 4,7-litrainen Chryslerin valmistama Powertech-moottori ja 5,7-litrainen HEMI.
Ortodoksijuutalaisuus
pienoiskuva|Ortodoksijuutalainen [[synagoga Košicessa.]] Ortodoksijuutalaisuus on juutalaisuuden suunta, joka tulkitsee ja toteuttaa Tooran lakeja tiukimmin. Nämä lait selityksineen on kanonisoitu Talmudissa (Suullinen laki) ja koonnettu jälkeenpäin Shulhan arukhissa. Tämä rabbiiniperinteen kokoelma on hallinnut perinteistä juutalaisuutta jo yli tuhannen vuoden ajan.
Ortodoksijuutalaisuuden tunnuspiirteitä ovat:
Suomen juutalainen seurakunta on periaatteessa ortodoksijuutalainen, mikä näkyy esimerkiksi siinä, että Helsingin synagogassa naisten paikka on parvekkeella eikä naisrabbeja hyväksytä. Sana ortodoksi viittaa tässä yhteydessä lähinnä elämäntavan oikeaoppisuuteen, ei erilliseen opilliseen viisauteen. Käytännössä kuitenkin Suomen juutalaisista erittäin pieni vähemmistö on ortodoksijuutalaisen elämäntavan mukaan eläviä.
Teologia
Ortodoksijuutalaisuuden keskeinen opinkappale on usko siihen, että Jumala ilmoitti sekä kirjallisen että suullisen Tooran Moosekselle Siinain vuorella ja että tämä ilmoitus on välittynyt sukupolvelta toiselle katkeamattomana ketjuna nykyaikaan asti. Yksi rabbinisen perinteen alkuteksteistä on luettelo, jolla Isien opetukset eli Pirkei avot alkaa. Siinä luetellaan ne oppineet, joille Toora on opetettu ja jotka ovat välittäneet sen eteenpäin, Mooseksesta Joosuan kautta Vanhimmille, profeetoille, ja aina eteenpäin Hilleliin ja Shamaihin asti.
Ortodoksijuutalaisuuden perusfilosofia on se, että annettu ilmoitus on täydellinen ja valmis; sen tulkintaa uusien olosuhteiden vallitessa pidetään vanhojen periaatteiden ja sääntöjen soveltamisena aiemmin annettujen menetelmien mukaan, ei uusien asioiden keksimisenä tai lisäämisenä. Aukot välitettävässä tiedossa tai varhaisten oppineiden erimielisyydet tulkitaan esimerkiksi sen seuraukseksi, että vainojen takia osa Tooran sisällöstä on unohtunut.
Mishnan traktaateista löytyy muitakin viittauksia kuolemanjälkeiseen elämään. Berakhot-traktaatissa on kohta, jossa kerrotaan, että juutalainen usko kuolemanjälkeiseen elämään vakiintui jo kauan ennen Mishnan kokoamista. Raamatullisessa perinteessä mainitaan Sheol 65 kertaa. Sitä kuvataan paikaksi, jonne kuolleet perheineen kokoontuvat. Esimerkiksi 4. Mooseksen kirjan 16:30 mukaan Korah laskeutui Sheoliin elävänä, kuvatessaan hänen kuolemaansa jumalallisen rangaistuksen seurauksena.
Suuntaukset
Ortodoksijuutalaisuus koostuu joukosta hyvin erilaisia alaryhmiä ja suuntauksia, jolla ei ole yhteistä katto-organisaatiota. Eri suuntausten väliset suhteet voivat olla vaikeita ja eri suuntauksilla voi olla negatiivisia käsityksiä toisistaan. Eri ryhmillä on merkittäviä sosiaalisia eroja, kun taas erot halakhan ymmärtämisessä ovat jonkin verran vähemmän merkittäviä. Ortodoksijuutalaisuus - nimen alle luettavilla ryhmillä yhteistä on keskeinen uskomus, että Jumala antoi Siinailla Moosekselle Tooran, käsittäen myös suullisen lain, ja se pätee kaikkina aikoina ja kaikissa paikoissa. Tästä syystä kaikilla ortodoksijuutalaisilla on velvollisuus elää käskyjen ja juutalaisen lain mukaan.
Koska mitään yhtä yhteistä ortodoksista järjestelmää ei ole, ortodoksijuutalaisuudella ei ole kanonista uskon määritelmää. Jokainen ortodoksijuutalainen ryhmä pitää itseään juutalaisen teologisen perinteen jatkajana, mutta pitää myös muita erilaisia perinteitä hyväksyttävinä ja aitoina. Monet ryhmät ovat hyväksyneet Maimonideksen kolmentoista uskonkohdan mukaisen määritelmän uskolle.
Tästä filosofisesta joustavuudesta johtuen monet erilaiset näkemykset ovat mahdollisia, varsinkin niillä alueilla, joihin halakha antaa vähemmän ohjeita. Seurauksena on suhteellisen laaja valikoima erilaisia hashqafoteja eli maailmankatsomuksia ortodoksijuutalaisuuden sisällä. Suurimmat erot ortodoksijuutalaisuuden eri suuntausten välillä liittyvät seuraaviin asioihin:
Näiden ortodoksijuutalaista maailmaa jakavien filosofisten ja teologisten kysymysten suhteen ortodoksijuutalaisuus voidaan jakaa moderniortodoksijuutalaisuuteen ja haredijuutalaisuuteen, joista jälkimmäiseen sisältyy myös hasidijuutalaisuus.
Moderniortodoksijuutalaisuus
Moderniortodoksijuutalaisuuden "yleinen suhtautumistapa ... on usko siihen, että ihminen voi olla ja hänen tulisi olla täysi jäsen modernissa yhteiskunnassa, hyväksyen siihen liittyvät riskit uskonnollisen elämäntavan ylläpitämiselle, koska siitä tulevat hyödyt ovat suuremmat kuin nämä riskit". Juutalaisten tulisi olla rakentavassa vuorovaikutuksessa maailman kanssa niin, että he voivat edistää hyvää ja oikeudenmukaisuutta sekä itsessään että laajemmassa yhteiskunnassa.
Moderniortodoksijuutalaisuus pitää juutalaista lakia normatiivisena ja sitovana, samalla nähden positiivisena arvona vuorovaikutuksen modernin maailman kanssa. Moderniortodoksisuudessa Israelin kansa on keskeinen käsite. Yleisesti moderniortodoksisuudessa Israelin valtiolla nähdään olevan paljon merkitystä sekä kansallisessa että uskonnollisessa mielessä. Tyypillisesti moderniortodoksijuutalaisuuden piirissä toimivat instituutiot ovat sionistisia. Muita moderniortodoksijuutalaisuuden keskeisiä arvoja on maallisen koulutuksen arvostus ja tärkeys, naisten ja miesten koulutuksellinen tasa-arvo, ja itsensä ja perheensä elättämisen tärkeys.
Haredijuutalaisuus
Haredijuutalaisuus on reaktio yhteiskunnan muutokseen, kuten emansipaatioon, valistukseen, Haskalaan, maallistumiseen, uskonnollisiin uudistuksiin, kansallisten juutalaisten liikkeiden nousuun jne. Toisin kuin moderniortodoksijuutalaiset, haredit pyrkivät edistämään uskonnollisen lain ja tapojen noudattamista eristäytymällä ympäröivästä yhteiskunnasta. On kuitenkin monia harediyhteisöjä, joissa ammatilliseen koulutukseen tai yrityksen perustamiseen kannustetaan, ja haredijuutalaiset ovat kosketuksissa sekä ei-haredijuutalaisiin että ei-juutalaisiin.
Harediyhteisöt sijaitsevat pääasiassa Israelissa, Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Euroopassa. Tällä hetkellä maailmanlaajuinen arvio haredijuutalaisten määrästä on noin 1,5–1,8 miljoonaa. Koska uskontojen välisiä liittoja ei käytännössä esiinny ja haredijuutalaisten syntyvyys on korkea, haredijuutalaisten määrä kasvaa nopeasti.
Hasidijuutalaisuus
Hasidijuutalaiset noudattavat paitsi ortodoksijuutalaista halakhaata myös itäeurooppalaisia juutalaisia tapoja kuten tietynlaista pukeutumista ja jiddišin kielen käyttöä.
Erich Zander
Bruno Erich Zander (11. huhtikuuta 1905 Cassel – 15. huhtikuuta 1991 Eutin) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Ortodoksijuutalaisuus
Hasidijuutalaisuus
Hasidijuutalaisuus on saanut vahvasti vaikutteita Luriaanisesta kabbalasta. Sen opetukset korostavat Jumalan läsnäoloa maailmassa ja tarvetta liittyä Jumalaan eli "dvekut Hashem" ja olla yhtä Hänen kanssaan joka hetki, uskonnon harjoittamisen hengellisyyttä ja arkisten tekojen hengellistä merkitystä. Hasidijuutalaiset muodostavat itsenäisiä lahkoja tai dynastioita, joista jokaisella on oma johtajansa eli rebbe, jonka asema on periytyvä. Rebben kunnioitus ja hänen tottelemisensa ovat keskeisiä oppeja, ja häntä pidetään hengellisenä auktoriteettina, johon seuraajan tulee kiinnittyä lähestyäkseen Jumalaa. Eri ryhmillä on erilaisia tapoja ja piirteitä. Usein hasidijuutalaisuuden kannattajat ovat harjoittaneet hasidijuutalaisuutta monien sukupolvien ajan, ja hasidijuutalaisuuteen tyypillisesti synnytään. Arvio hasidijuutalaisten määrästä maailmassa on yli 400 000.
Erich Zander
Zander pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1927–1936 yhteensä 33 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolme ottelua, ja olympiapronssijoukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi neljässä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Ortodoksijuutalaisuus
Elämäntapa
Ortodoksijuutalaisuus korostaa košer-ruokavalion noudattamista ja sapattiin, päivittäiseen rukoukseen ja perhepuhtauteen liittyvien sääntöjen noudattamista. Usein ortodoksijuutalaiset voi tunnistaa heidän pukeutumisestaan ja perhekeskeisestä elämäntavastaan.
Historiallinen kehitys
Nykyiset ortodoksijuutalaiset uskovat seuraavansa samaa filosofiaa ja lakia, joka on ollut olemassa kautta juutalaisen historian, kun taas muut suuntaukset ovat irtautuneet tästä perinteestä. Ortodoksijuutalaisuus nykyään väittää olevansa peräisin Mooseksen ajoilta ja olleensa olemassa Mishnan ja Talmudin ja rabbinisen kirjallisuuden kehityksen aikana. Ortodoksijuutalaisuus on nähty 1800-lukua edeltäneen juutalaisuuden valtavirran jatkumona.
Nykyiset tutkijat kuitenkin kyseenalaistavat ortodoksijuutalaisuuden väitteen siitä, että se on täydellisen uskollinen vanhoille perinteille. He osoittavat, että keskiajan juutalaisuus oli hyvin kaukana nykyortodoksijuutalaisuudesta. Pikemminkin ortodoksijuutalainen yhteisö omaksui vastareaktiona Haskala-liikkeen liberalismille paljon tiukempia halachisia käytäntöjä, erityisesti košeriin ja pesachiin liittyvissä ruokasäännöissä, joissa kaikkein tiukin mahdollinen tulkinta on otettu uskonnolliseksi vaatimukseksi, vaikka Talmud kannattaisi lievempää tulkintaa ja aikaisemmat sukupolvet olivat noudattaneet lievempää tulkintaa.
Juutalaisen historian kirjoittajat myös huomauttavat, että osa nykyisten ortodoksijuutalaisten tavoista ei ole jatkumoa vanhoille tavoille vaan ne ovat uudistuksia, joita aikaisemmat sukupolvet eivät tunteneet. Esimerkiksi nykyään haredijuutalaisuudessa yleinen perinne leikata pojan hiukset ensimmäisen kerran hänen kolmevuotissyntymäpäivänään (upšerin) juontaa juurensa tapaan, jonka palestiinanjuutalaiset omaksuivat paikallisilta arabeilta. Aškenasijuutalaisten kiellolle syödä kitnijotteja eli esimerkiksi riisiä, papuja ja maissia pesachin aikana ei ole tiettävästi edeltäjää ennen 1100-lukua, ja sen jälkeenkin se oli vähemmistömielipide vuosisatojen ajan.
Sapatti
Sapattia noudatetaan perinteisten määräysten mukaan, joihin kuuluu muun muassa 39 sapattina kiellettyä työnteon muotoa ja kolme sapattiateriaa. Sähkölaitteiden käsittely on kielletty, joten esimerkiksi valoja ei voi sammuttaa eikä laittaa päälle. Perinteinen sapatti-illallinen ja -lounas alkaa perheen isän lausumalla kiddushilla ja leivän siunauksella. Ortodoksijuutalaisessa kulttuurissa sapatilla on tärkeä sosiaalinen merkitys, koska ortodoksijuutalaiset naiset käyvät yleensä synagogassa vain sapattina, toisin kuin miehet, ja sapattiaterioille kutsutaan usein vieraita. Ruoka täytyy laittaa etukäteen, koska keittäminen ja paistaminen on kielletty. Sapattiruoka pidetään yleensä lämpimänä lämpölevyn päällä, ja ajastimilla säädellään sähkölaitteita niin, ettei niihin tarvitse koskea sapattina. Koska ortodoksijuutalaisen halakhan mukaan autolla ajaminen sapattina on kielletty, ortodoksijuutalaiset pyrkivät asumaan kävelymatkan päässä synagogasta ja näin useimmat ortodoksijuutalaiset asuvat lähellä toisiaan. Kantaminen ulkona on mahdollista vain paikassa, johon on rakennettu halakhan mukainen aita eli eruv, joten kaupunkeja ja asuinalueita, joissa asuu paljon ortodoksijuutalaisia ympäröi usein eruv. Koska lastenvaunujen työntäminen lasketaan kantamiseksi ja ortodoksijuutalaisissa perheissä on usein paljon lapsia, eruvin puuttuessa naiset yleensä eivät poistu talosta koko sapatin aikana.
Košer
Ortodoksijuutalaiset noudattavat perinteistä košer-ruokavaliota, jossa muun muassa vain erityisellä tavalla teurastettujen eläinten, lähinnä kanan, lehmän ja lampaan, liha on sallittu. Liha ja maitotuotteet erotetaan niin, ettei niitä koskaan valmisteta tai syödä samoilla välineillä tai samaan aikaan. Liharuokien syömisen jälkeen odotetaan paikallisesta perinteestä riippuva aika, esimerkiksi kuusi tuntia, ennen kuin voidaan syödä maitotuotteita. Vaikka košer-sääntöjä noudatetaan myös muissa juutalaisissa suuntauksissa, ortodoksijuutalaisten keskuudessa niiden noudattamista korostetaan enemmän, ja varsinkin sitä pidetään tärkeänä, että ainesosien lisäksi myös ruoanvalmistusvälineet ovat košer. Monet ortodoksijuutalaiset kieltäytyvät syömästä mitään ruokaa, jossa ei ole jotakin košersertifikaattia, ja joskus myös joitakin košersertifikaatteja ei pidetä luotettavina. Ortodoksijuutalaisuuden piirissä säilyneitä perinteitä ovat myös kielto syödä ei-juutalaisen valmistamaa tai käsittelemää viiniä, maitoa jonka lypsyä ei ole valvonut juutalainen, tai tiettyjä ei-juutalaisen kypsentämiä ruokia, esimerkiksi leipää, vaikka ruoka olisi muuten košer. Näistä vain viinin ja ei-juutalaisen kypsentämän lihan kielto ovat yhteisiä kaikille ortodoksijuutalaisille suuntauksille, muiden sääntöjen kohdalla on suuri merkitys sillä mihin ortodoksijuutalaiseen yhteisöön kyseinen henkilö kuuluu. Esimerkiksi moderniortodoksijuutalaisuudessa yleensä tavalliset maitotuotteet ovat sallittuja. Nykyajan ortodoksijuutalaisuudelle on myös tyypillistä, että kasvikset pyritään puhdistamaan erittäin huolellisesti, ettei niihin jäisi hyönteisiä, jotka eivät ole košer. Jotkin ortodoksijuutalaiset ryhmät välttävät jopa syömästä esimerkiksi parsakaalia tai ruusukaalia, koska niitä on lähes mahdotonta puhdistaa hyönteisistä.
Pukeutuminen
pienoiskuva|Haredijuutalaisia naisia [[Jerusalem|Jerusalemissa.]] Ortodoksijuutalaiset miehet ja naiset pukeutuvat yleensä peittävästi. Naimisissa olevat naiset peittävät usein hiuksensa, esimerkiksi huivilla, hatulla, myssyllä tai peruukilla. Miehet käyttävät siviilisäädystä riippumatta kipaa ja yleensä paidan alla pientä tupsullista vaatetta, jota kutsutaan tsitsitiksi. Monilla miehillä on parta ja haredimiehillä on puku ja kipan päällä musta hattu tai shtreimel. Haredinaiset ja monet moderniortodoksinaiset käyttävät vain hameita tai mekkoja, ei koskaan housuja, ja naisten paidoissa on usein korkea kaulus ja vähintään kyynärpäähän ulottuvat hihat. Jotkin moderniortodoksijuutalaiset pukeutuvat lähes samalla tavalla kuin ympäröivät yhteiskunta, vaikka miehet myös moderniortodoksijuutalaisuudessa käyttävät kipaa ja tsitsitejä.
Sukupuolten välinen kanssakäyminen
Avioliiton ulkopuolinen seksuaalinen kanssakäyminen ja esiaviollinen seksi on ortodoksijuutalaisuudessa kielletty. Tätä pyrkii estämään muun muassa se, että ortodoksijuutalaisen halakhan mukaan naisen ja miehen on kiellettyä olla kahdestaan suljetussa tilassa, elleivät he ole naimisissa tai perheenjäseniä. Myös naisten ja miesten välistä fyysistä kosketusta vältetään. Joissakin yhteisöissä se on täysin kielletty paitsi lääketieteellisistä syistä, joissakin yhteisöissä taas esimerkiksi kättely sallitaan. Miehet ja naiset eivät yleensä tanssi eivätkä käy uimassa yhdessä. Synagogassa naiset ja miehet on joko erotettu toisistaan väliseinällä tai he rukoilevat eri kerroksissa.
Perhepuhtauslait
Aviomiehen ja vaimon kanssakäymistä säädellään ortodoksijuutalaisuudessa muun muassa tiukoilla avioparin käyttäytymissäännöillä naisten kuukautisten aikana ja niiden jälkeen. Taustalla on käsitys, jonka mukaan nainen on rituaalisesti epäpuhdas kuukautisten ja niiden loppumisen jälkeisten seitsemän päivän aikana, eli noin kahden viikon ajan kuukausittain. Tämän takia sekä avioelämää että avioparin seksuaalisuutta säädellään tiukoilla puhtaussäännöillä, ja esimerkiksi aviomies ja vaimo eivät saa lainkaan koskea toisiaan naisen rituaalisen epäpuhtauden aikana. Esimerkiksi jos vaimo sairastuu, mies voi auttaa häntä tuona aikana fyysisesti koskettamalla vain jos paikalla ei ole ketään muuta joka voisi sen tehdä. Kuukautisvuodon päätyttyä nainen laskee seitsemän päivää, jonka aikana hän tarkistaa, että vuoto on loppunut. Seitsemän päivän jälkeen hän upottautuu veteen mikvessä.
Aiheesta muualla
Judaizm
Becky Albertalli
Albertallin tunnetuin teos on hänen esikoisromaaninsa, vuonna 2015 julkaistu Minä, Simon, Homo Sapiens (engl. Simon vs. the Homo Sapiens Agenda). Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2017. Kirjan pohjalta on tehty elokuva Minä, Simon vuonna 2018.
Aiheesta muualla
Becky Albertallin kotisivut
Konsta Häkkälä
Konsta Häkkälä (alun perin Konstantin, s. 3. kesäkuuta 1926 Viipuri) on suomalainen kvartetti- ja kuorolaulaja. Hän on Skandinavian matalaäänisin laulaja, jonka ääni ulottuu kontraoktaavin G-säveleen (mainittu Guinnessin ennätysten kirjassa).