cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hapalochlaena
Luokittelu
Brittiläinen eläintieteilijä Guy Coburn Robsonin löysi suvun vuonna 1929. Neljä lajia kuuluu Hapalochlaena-sukuun vahvistetusti, ja kuutta lajia tutkitaan yhä:
Käyttäytyminen
Sinitäplätursaat käyttävät suurimman osan ajastaan erilaisissa koloissa piileskelyyn, samalla näyttäen vaikuttavaa suojaväritystään ihon kromatoforisolujensa avulla. Kuten muutkin mustekalat, ne voivat ahtautua suhteellisen vaivatta itseään pienemmistäkin koloista. Tämä kera kivien pinoamisen piilopaikkansa suulle saa aikaan hyvän suojan saalistajilta.
Uhattuna sinitäplätursaat voivat nopeasti vaihtaa väriään, tullen kirkkaan keltaiseksi samalla kun jokainen 50–60:stä renkaasta välkkyy kirkkaan sinisenä sekunnin kolmasosassa, varoituksena saalistajille.
Myrkyllisyys
Sinirengastursas kantaa tarpeeksi myrkkyä tappamaan kaksikymmentäkuusi aikuista ihmistä minuuteissa pienestä koostaan huolimatta. Niiden puremat ovat usein pieniä ja kivuttomia, ja moni uhri ei lainkaan huomaa tulleensa purruksi ennen kuin myrkky alkaa vaikuttaa, eli hengitys lamaantuu ja uhri alkaa halvaantua. Vastamyrkkyä sinirengastursaan myrkylle ei ole saatavilla.
Myrkky
Tursaat tuottavat myrkkyä, joka sisältää tetrodotoksiinia, histamiinia, tryptamiinia, oktopamiinia, tauriinia, asetyylikoliinia ja dopamiinia. Myrkky voi johtaa pahoinvointiin, hengityslamaan, sydämen vajaatoimintaan, sekä vakavaan ja joskus täydelliseen halvaantumiseen ja/tai sokeuteen. Hoitamaton myrkytys johtaa kuolemaan minuuteissa. Kuolemansyy on yleensä tukehtuminen pallean halvaantumisen johdosta.
Sinirengastursaan pääasiallinen hermomyrkky on tetrodotoksiini, joka on 1 200 kertaa voimakkaampaa kuin syanidi. Tetrodotoksiini tukkii solujen natriumkanavat, aiheuttaen liikehermojen halvaantumisen ja hengityslaman minuuteissa altistumisen jälkeen. Tetrodotoksiinia tuottavat tursaan sylkirauhasissa olevat bakteerit.
NEA
NEA on OECD:n ydinenergiajärjestö. Se palvelee OECD:n jäsenmaita tieteellisenä ja alan kehitystä tukevana asiantuntijajärjestönä yhteistyössä OECD:n energiajärjestö IEA:n kanssa. NEA keskittyy yksinomaan ydinvoiman rauhanomaiseen käyttöön. NEA:n pääasiallisina tehtävinä on edistää ydinalan kansainvälistä yhteistyötä, ydinturvallisuutta, säteilyturvallisuutta, turvallista ydinjätehuoltoa, ydintekniikan tieteellistä tutkimusta, ydinalan lainsäädännön kehitystä ja kestävää kehitystä sekä koota ja julkaista alaa koskevaa tieteellistä tietoa. NEA:n johtajana toimii William D. Magwood, IV.
Historia
NEA perustettiin 1958 nimellä European Nuclear Energy Agency (ENEA), mutta nimi muutettiin 1972 nykyiseksi koska suuri osa jäsenistöä oli Euroopan ulkopuolella. NEA:a ei tule sekoittaa Euroopan unionin atomienergiajärjestöön EURATOMiin. NEA:n ensimmäisiä tehtäviä oli luoda perusteita kansainväliselle yhteistyölle ydintekniikan rauhanomaisen käytön alalla, johon kuului laajaa tutkimusta uusiin reaktorityyppeihin ja ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyyn liittyen. 70-luvulta lähtien järjestö on keskittynyt enemmän tieteelliseen ja hallitustenväliseen yhteistyöhön jättäen spesifimmän teknisen tutkimuksen muille.
Tableau vivant
thumb|300 px|[[Vilhelmiina (Alankomaat)|Kuningatar Vilhelmiinan valtaannousua esittävä tableau vivant. (Hollannin Itä-Intia, n. 1898.)]]
Tableau vivant (, monikko tableaux vivants) on yhden tai useamman esiintyjän muodostama liikkumaton kuvaelma. Tableau vivantin voi muodostaa yksi tai useampi henkilö, jotka tyypillisesti asettuvat tiettyä taideteosta tai fiktiivistä tai historiallista tapahtumaa jäljitteleviin asentoihin ja pysyvät äänettöminä paikoillaan yleensä noin 20–30 sekunnin ajan. Usein esiintyjät myös pukeutuvat aiheen mukaisiin rooliasuihin. Tableau vivantia voidaan pitää pysäytyskuvan teatterivastineena.
Tableau vivant kehittyi keskiajan kirkollisista toimituksista. Messulla oli tapana päättyä lyhyeen draamalliseen kuvaelmien sarjaan (tableaux). Denis Diderot (1713–1784) suosi tableauta tunteiden ja ideoiden havainnollistajana. Myöhemmin ne yleistyivät näytelmien loppuhuipennuksena, jolloin staattista tilannekuvaa seurasi esiripun laskeutuminen. Näin esimerkiksi Nikolai Gogolin näytelmässä Reviisori (1836), jonka kliimaksissa hahmot jähmettyvät paikoilleen saatuaan tietää olleensa tekemisissä huijarin kanssa. Tableau oli suosittu tehokeino varsinkin melodraamoissa ja farsseissa. 1800-luvun alussa menetelmä omaksuttiin myös Yhdysvaltoihin, missä siitä tuli äärimmäisen suosittu viihdemuoto. 1900-luvun alussa sitä hyödynnettiin Yhdysvalloissa laajalti Ziegfeld Folliesin (1907–1931) kaltaisissa revyissä. Moderni tableau nähdään esimerkiksi Stephen Sondheimin musikaalissa Sunday in the Park with George (1983), jossa Georges Seurat’n maalaus herää eloon.
Itsenäiseksi taiteenlajiksi tableau vivant kehittyi 1700-luvun Euroopassa. Seuraavalla vuosisadalla siitä tuli suosittu seuraleikki, jossa osallistujat jäljittelivät kuuluisia patsaita, maalauksia, historian tapahtumia tai Raamatun kohtauksia. Yhdysvaltalainen Godey's Magazine and Lady's Book kuvaili sitä jopa erääksi aikansa suosituimmista ajanvietteistä. Viihdyttämisen ohella tableau vivantia käytettiin historian ja taiteen opetusmenetelmänä. Seuraleikkiä harrastettiin myös 1800-luvun lopun Suomessa. Samankaltainen taidemuoto oli pose plastique, jossa vähäpukeiset tai alastomat naisesiintyjät jäljittelivät patsaita. Myös tämä viihdemuoto oli suosituimmillaan 1800-luvulla.
Luettelo Data Eastin peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista Data Eastin -peleistä:
George Oliver (golfaaja)
George Charles Oliver (18. tammikuuta 1883 – 20. elokuuta 1965 Tampa) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Birmingham Country Club.
Carlos Vera
Carlos Alfredo Vera Rodríguez (s. 25. kesäkuuta 1976 Manabí) on ecuadorilainen jalkapallotuomari, joka on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari vuodesta 2006 asti.
George Oliver (golfaaja)
Oliver osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904, joissa hän putosi henkilökohtaisessa kilpailussa karsinnassa, mutta sai joukkuepelistä pronssia. Hän pelasi joukkuekilpailussa molemmat kierroksensa yli sadan lyönnin, mutta kisassa oli mukana vain kolme joukkuetta, joten Oliverin joukkue United States Golf Association sai mitalin. Oliverin pelitaidot paranivat myöhemmin, ja vuonna 1909 hän sijoittui toiseksi eteläisen USA:n amatöörimestaruuskisoissa.
Carlos Vera
Vera on tuominnut otteluita muun muassa Copa Libertadoresissa ja Copa Sudamericanassa. Hän on toiminut tuomarina myös kahdessa Copa Américassa, vuosina 2011 ja 2015. Vuonna 2012 Vera oli yksi tuomareista seurajoukkueiden MM-kilpailuissa. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Brasiliassa Vera tuomitsi kaksi alkulohkon ottelua.
Saksan presidentinvaalit 1932
Saksan presidentinvaalit 1932 järjestettiin 13. maaliskuuta ja toinen kierros 10. huhtikuuta. Ne olivat toiset ja viimeiset suorat vaalit valtakunnanpresidentin virkaan Weimarin tasavallassa. Paul von Hindenburg valittiin toiselle kaudelle hänen voitettuaan toisella kierroksella vastaehdokkaansa Adolf Hitlerin.
Weimarin tasavallassa presidentin asema oli vahva, ja Hindenburgin rooli kansallissosialistisen puolueen valtaannousussa oli merkittävä.
Pavol Skalický
Pavol Skalický (s. 9. lokakuuta 1995 Gelnica, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Skalický osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Skalický on HK Spišská Nová Vesin kasvatti. Hän jakoi kaudella 2011–2012 tehoilla 17+21=38 seuran B-nuorten sisäisen pistepörssin voiton Jakub Lapšanskýn ja Alex Výhonskýn kanssa sekä sisäisen syöttöpörssin voiton Boris Drozdin kanssa. Seuraavalla kaudella 2012–2013 Skalický debytoi Spišská Nová Vesin miesten joukkueessa Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi HC Košiceen. Skalický pelasi syyskautensa suurimmaksi osaksi Extraligaa Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kehitysohjelma HK Orange 20:ssa. Yhteensä hänen tulokaskautensa liigassa toi 21 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9 ja 16 playoff-ottelussa yhden maalin. Skalický teki Extraliga-uransa ensimmäisen playoff-maalin toisessa puolivälieräottelussa 9. maaliskuuta 2014 MHC Martinia vastaan. Hänen osumansa jäi Košicen 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Skalický voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Hän pelasi ison osan kevätkaudestaan myös lainalla sarjatasoa alempana HK Spišská Nová Vesissä.
Kaudella 2014–2015 Skalický pelasi kotimaassaan ainoastaan Extraligaa HK Orange 20:ssä, kunnes hän siirtyi vuoden 2015 vaihteessa try-outin kautta Ruotsiin Örebro HK:hon. Skalický hankittiin pääasiassa seuran J20-joukkueeseen, jossa hän pelasi lähes koko loppukauden. Skalický sai kauden aikana tililleen yhden SHL-ottelun.
Skalický siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella kotimaahansa KHL-seura HC Slovan Bratislavaan. Hänen tulokaskautensa liigassa toi kauden kaikissa 60 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 6+2=8. KHL-kauden jälkeen Skalický vahvisti myös Slovanin A-nuoria Slovakian A-nuorten sarjan pudotuspeleissä, jotka päättyivät joukkueen mestaruuteen. Maaliskuussa 2016 hän teki Slovanin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2020–2021 Skalický siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän oli tehoilla 20+19=39 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä Skalický teki 11 ottelussa tehot 4+4=8. Hänen maaleistaan kaksi oli voittomaaleja. Kolmannessa puolivälieräottelussa 22. huhtikuuta 2021 Tampereen Ilvestä vastaan Skalický ratkaisi Lukolle välieräpaikan, kun hänen ylivoimamaalinsa jäi Lukon 2–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Skalický sai ottelussa myös syöttöpisteen Kristián Pospíšilin tekemään maaliin. Neljännessä finaaliottelussa 11. toukokuuta 2021 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan Skalický teki Lukon 2–6-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin, joka lopulta ratkaisi joukkueelle Suomenmestaruuden otteluvoitoin 3–1. Hän sai ottelussa myös kakkossyöttöpisteen Julius Mattilan tekemään maaliin. Toukokuussa 2021 Skalický teki Lukon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2021–2022 hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+22=35. Pudotuspeleissä Skalický oli Lukon paras maalintekijä kolmella osumallaan, vaikka hän oli runkosarjan lopulla saamansa neljän ottelun pelikiellon vuoksi sivussa kolme ensimmäistä ottelua.
Skalický siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Turun Palloseuraan. Hän ei onnistunut vastaamaan häneen kohdistuneisiin odotuksiin tehopisteissä, joita Skalický teki runkosarjassa vain 13, kunnes hänen kautensa päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2023.
Maajoukkueura
Skalický edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2016, 2018 ja 2021. Ensimmäisessä turnauksessa hänet valittiin alkulohkossa Suomea vastaan pelatun ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2021 turnaus hänellä päättyi kuitenkin alkulohkon kuuden ottelun jälkeen, kun Skalický jätti turnauksen ennalta sovitusti kesken omien häidensä vuoksi. Yhteensä hän on pelannut 46 A-maaottelua tehopistein 3+4=7. Skalický teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 5. helmikuuta 2015 Itävallan Wienissä Italiaa vastaan. Hän sai ottelussa 2+10-minuutin rangaistuksen pään tai niskan alueelle kohdistuneesta taklauksesta. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Skalický teki Arosa Challengessa 18. joulukuuta 2015 Sveitsin Arosassa Valko-Venäjää vastaan.
Pelityyli
Skalickýn entisen seuran Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedtin mukaan hän on iso ja vahva pelaaja, joka liikkuu oikein hyvin kokoisekseen. Sahlstedtin mukaan Skalickkýlla on terävät ensimmäiset potkut ja hän menee kovaa vauhtiin päästessään. Sahlstedtin mukaan Skalický on ahnas pelaaja, joka hakeutuu tilanteisiin. Sahlstedtin mukaan hänen arvonsa ei ole pelkästään pisteissä, vaan hän pelaa kovaa, taklaa ja on aktiivinen.
SMS-TV-peli
SMS-TV-peli (myös kännykkäpeliohjelma) on tekstiviesteillä pelattava televisiopeli, jonka pelitapahtumat näytetään televisiolähetyksessä. Koska pelinäkymä on kaikille pelaajille sama, ruudulla näkyvät samaan aikaan kaikkien pelaajien toiminnot. Pelaaja ei erikseen käynnistä peliä, vaan se pyörii televisiossa jollain ohjelmapaikalla. SMS-TV-peli on yksi vuorovaikutteisen television muodoista.
Tekstiviestitelevisiopelejä on lähetetty vuodesta 2002 lähtien. Aluksi pelaaja antoi tekstiviestillä yksinkertaisia komentoja pulmien ratkaisemiseksi, ja vuorovaikutus jäi pelaajan ja pelin välille. Vuodesta 2004 lähtien peleihin alettiin sisällyttää osallistujia vastaan pelaava ihmisjuontaja, jonka ohitse piti saada esimerkiksi laukaistua jalkapallo. 2000-luvun lopulla ne alkoivat kadota televisiokanavilta. Nykyisin yksikään televisiokanava ei enää lähetä niitä.
Pelisuunnittelu
Tekstiviestit olivat pelisuunnittelulle suuri haaste, sillä viive siirron tekemisen ja toteutumisen välillä oli suuri. Lisäksi tekstiviestin kirjoittaminen oli hankalaa: jokaisen viestin alkuun tuli kirjoittaa tunniste, minkä jälkeen syötettiin itse pelikomento, joka saattoi olla useita merkkejä pitkä. Viestin laatiminen ja puhelinnumeron näppäily saattoi vaatia kymmeniä painalluksia. Peliä pyöritti televisioyhtiöiden tietokoneeseen asennettu ohjelmisto, jonka pelinäkymää lähetettiin televisiokanavilla. Ohjelmisto pyöri Windows-käyttöjärjestelmän päällä. Toisinaan televisiossa saattoi nähdä tietokoneen kaatuvan ja ruutuun ilmestyvän erilaisia virheilmoituksia tai BSoDin.
Suomessa pelien kehitykselle 2000-luvulla asetti haasteita analogiset televisiolähetykset ja -vastaanottimet, jotka rajoittivat pelinäkymän kokoa. Lisäksi näytöllä tuli näyttää ohjeita, pistetaulukko ja myöhemmässä vaiheessa myös chat-viestejä ja lopulta ihmisjuontaja. Lopulta ihmisjuontaja syrjäytti varsinaiset pelit, ja lähetyksissä lähinnä kommentoitiin osallistujien chat-viestejä. Pelit alkoivat kadota televisiosta 2000-luvun loppupuolella. Viimeisetkin pelit lopetettiin vuonna 2014.
Liiketoiminnan kannattavuus perustui viestien suureen määrään, joten peleissä pärjäämisestä tehtiin pelaajille helppoa ja palkitsevaa. Hiljaisiin pelihetkiin saatettiin lisätä vihjeitä, jotka kannustivat pelaajia jatkamaan pelaamista. Toisinaan saatettiin myös ohjelmoida botteja pelaamaan peliä, jotta pelilauta olisi ollut elävä ja kiinnostava katsella. Osasta pelejä saattoi voittaa palkintoja olemalla kierroksen tai päivän parhain pelaaja. Pelit saivat kritiikkiä pelaamisen kalleuden vuoksi. Erittäin paljon peliviestejä lähettämällä oli mahdollista kasvattaa puhelinlaskuaan ja tuhlata varansa televisiopeleihin.
Historia
thumb|RedLynxin [[Katapultti (peli)|Katapultti vuodelta 2002.]] RedLynxin Rantalentis vuodelta 2004.|thumb Outer Rimin Mikämikä-TV vuodelta 2003.|thumb thumb|Outer Rimin Putti vuodelta 2002. Tekstiviesteillä pelattavat televisiopelit ilmestyivät Suomen televisiokanaville 2000-luvun alussa TV-chat-ohjelmien suosion vanavedessä. Suomessa pääasiassa kaupalliset kanavat ovat esittäneet pelejä. Ensimmäinen tekstiviesteillä pelattava televisiopeli oli RedLynxin Katapultti, joka käynnistyi SubTV:llä helmikuussa 2002.
Samana vuonna MTV3 alkoi esittää pelejä. MTV3 ja Sub tilasivat mobiilipelinsä RedLynx-, Motion Avenue- ja Outer Rim (myöhemmin Sofia Digital) -peliyhtiöltä valmispaketteina ja tuottivat osan myös itse. Pelit olivat suuressa suosiossa ja niitä esitettiin kanavalla yö- ja päiväaikaan ohjelmapaikoilla, joiden yhteyteen ei ollut mainoksia sijoitettavaksi. Lähetysajat pitivät myös yleisön pienenä. MTV3 ja Sub lähettivät viikossa kymmentä erilaista kännykkäpeliohjelmaa. Muutama lähetetyistä peleistä, kuten Jouluposti, nauttivat nykyisin kulttisuosiota. Vuonna 2004 myös maksukanava MTV3+ alkoi esittää televisiopelejä. MTV3+:n lopettaessa toimintansa loppuvuonna 2006 myös MTV3 luopui pelien näyttämisestä, joskin kanava lähetti niitä harvakseltaan vielä vuosina 2007 ja 2008. Sub esitti pelejä Peliputki -nimikkeen alla. Vuonna 2008 nimike otettiin pois käytöstä ja samana vuonna myös Sub luopui peleistä.
Yleisradion Yle TV2-kanava otti televisiopelit ohjelmistoonsa 17. helmikuuta 2003 kello 12.00, jolloin ne korvasivat perinteisen testikuvan. Yleisradio pyrki vastaamaan interaktiivisuuden vaatimuksiin. Yle TV2 lähetti pelejä ensin myöhäisiltaisin ja aamupäivisin ohjelmasisältönsä lähetysajan ulkopuolella. Digitaalisessa verkossa ne tulivat läpi yön, analogisessa verkossa lähettimet olivat sammutettuna maanantain (tammikuusta 2005 myös sunnuntain) vastaisina öinä kello 3.00–6.00, tiistain, keskiviikon, torstain ja perjantain (tammikuusta 2005 myös lauantain) vastaisina öinä kello 1.00–6.00, tammikuuhun 2005 asti lauantain vastaisina öinä kello 1.00 alkaen ja sunnuntain vastaisina öinä kello 3.00 alkaen niin, että lähettimet avattiin muutama minuutti ennen aamun aloittaneiden lastenohjelmien alkua. Ensimmäinen kanavan peleistä oli Mikämikä-TV. Kokonaan digitaalisiin lähetyksiin siirtymisen jälkeen 3. syyskuuta 2007 alkaen pelejä alettiin lähettää enimmäkseen yöaikaan. Yleisradio ei lähettänyt pelejä voittoa tavoitellakseen. Yhtiö tilasi esittämänsä televisiopelit Outer-Rim- ja RedLynx-peliyhtiötä sekä myöhemmin myös Sofia Digitalilta ja tuotti niitä itsekin. Peleistä tunnetuin on Tellus-tietovisa. Yhtiö odotti suurta suosiota peleilleen, mutta niiden tuotto jäi kymmeniin tuhansiin euroihin. Yle TV2:n vastaava ohjelmapäällikkö Olli Tola arvioi vuonna 2006, että pelien sisältö ei vedonnut katsojiin, koska ne olivat sisällöllisesti haastavampia kuin kilpailijoiden. TV2 esitti pelejä vuosina 2005 ja 2006 Pelikukkaro-nimikkeen alla. Kanava lopetti pelien esittämisen 18. huhtikuuta 2011 olemattomaksi vähentyneen pelaajamäärän vuoksi. Viimeinen TV2:n lähettämä peli oli Piilosana aamuyöllä 18.4.2011 kello 3.00–4.00, jonka jälkeen alkoi Uutisikkuna.
Nelonen lähetti televisiopelejä vuodesta 2004 alkaen. Kanava lähetti RedLynxin, Sofia Digitalin ja Motion Avenuen tuottamia pelejä. Peleistä tunnetuimmat ovat Taitopeli.com ja Älypää-TV. Myös Nelonen Plus-kanava lähetti pelejä, joista kanavan ohjelmisto pääasiassa koostui. Pelit siirtyivät helmikuussa 2007 Nelonen Plusin seuraajalle Jimille. Myös Jimin sisarkanava Liv lähetti pelejä. Televisiopelejä esitettiin lähinnä vain yöaikaan ja satunnaisesti myös aamupäivisin. Toukokuun 2014 jälkeen Nelonen, Jim ja Liv eivät ole kuitenkaan enää lähettäneet mitään pelejä. Nykyisin näillä kanavilla tulee öisin selvänäkijäohjelma Astral-TV.
Sanna Jalomäki
pienoiskuva|upright=1|Sanna Jalomäki Kostas-nimisen maalauksensa vierellä. Sanna Jalomäki on suomalais-australialainen taiteilija. Lapsuutensa hän vietti Australiassa josta hän muutti Suomeen 1986.
Hän aloitti näyttelijäntyön opinnot Tampereen yliopistossa. Loppuvuodesta 2008 alkuvuoteen 2011 hän asui Ateenassa, Kreikassa.
Vuodesta 2012 Jalomäki on tehnyt suunnittelija Sinivuokko Koivulan kanssa yhteistyötä Pirjo&Purjo Productions nimikkeen alla. Hän on myös viiden taiteilijan TRKCrew -kollektiivin ja PPP-Art ry:n perustava jäsen.
Hän on ohjannut taidetyöpajoja ja live-maalaustapahtumia yhteensä yli 500 henkilölle Helsingin alueella käyttäen Koivulan kanssa kehittämäänsä kimppakuvitustekniikkaa (esim. MUKANA-yhteisötaidehanke kulttuuritalo Stoan yhteistyössä ja Minä – unelmista arkeen ja takaisin -taidehanke Annantalon kanssa). Hän on johtanut erilaisia taideprojekteja, joissa yhteisöllisyys on tärkeänä komponenttina, muun muassa Wareco Oy:n kasvojenkohotus.
Jalomäki on myös englanninkielen aikuiskouluttaja.
Kuvataide
Hän aloitti maalaamisen loppuvuodesta 2009 asuessaan Ateenassa, Kreikassa. Hänellä on ollut lukuisia soolo- ja ryhmänäyttelyitä Kreikassa, Suomessa ja Japanissa. Hänen teoksissaan toistuu ihmisen olemus ja tutkiminen (mm. potrettitaiteen kautta).
Oranit
Maantiede
thumb|vasen|Oranit ilmakuvassa. Oranit sijaitsee Samarian kukkuloiden länsijuurella Petah Tikvasta koilliseen ja Kfar Sabasta kaakkoon.
Väestö
Oranitin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 8 807. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 5 190.
Slovakian kansallismuseo
thumb|left|Slovakian kansallismuseon päärakennus sijaitsee [[Tonavan varrella.]] Slovakian kansallismuseo on Slovakian suurin museo ja kulttuuri-instituutio. Kansallismuseon piiriin kuuluu yhteensä 18 museota Bratislavassa ja muualla Slovakiassa. Kansallismuseo perustettiin vuonna 1961.
Kansallismuseo vastaa osaltaan myös sadoista kulttuurimonumenteista Slovakiassa, esimerkiksi useasta tunnetusta linnasta (kuten Bojnicen linna ja Spišin linna).
ACE Online
ACE Online (Air Combat Extreme) on kanadalaisen Suba Gamesin tuottama tietokoneella pelattava verkkomoninpeli. Peli on ilmainen, mutta tietyt lisäominaisuudet ovat maksullisia. Pelissä pelaaja pääsee futuristiseen maailmaan hävittäjän kyytiin ja taistelemaan hirviöitä vastaan.
Player Versus Player
ACE Onlinessa, kuten useissa muissakin verkkopeleissä, on PvP (Player Versus Player/Pelaaja vastaan pelaaja)-ominaisuus, jossa voi haastaa muista pelaajia taisteluun itseään vastaan. Kun pelaaja ampuu toisen pelaajan alas, hänen Killmark-tasonsa nousee vastapelaajan tason mukaan.
Haukiainen (Kuhmoinen, läntinen)
Haukiainen eli Haukiaiset (l) on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pataveden kylän lähellä sijaitseva lampi. Sen itäpuolella sijaitsee toinen Haukiainen.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen pohjoispuoliset Haukiaistenkalliot nousevat noin 45 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,8 metriä mpy. Se laskee sen länsipäästä lähtevää ojaa pitkin Säynätjärveen. Laskuojan pudotus on 12,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa lampi oli ojittamaton, mutta vuoteen 1986 mennessä siitä oli johdettu oja Säynätjärveen.
Målselv
Målselv on Norjan kunta Tromssan ja Finnmarkin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Lenvik, Balsfjord ja Storfjord, etelässä Bardu ja lännessä Sørreisa. Idässä kunta rajoittuu Ruotsiin.
Kunnan asukkaista noin puolet on keskittynyt taajamiin, joita ovat hallintokeskus Moen (840 as., 2005), Andselv (741 as.), Skjold (212 as.) sekä Andslimoen (541 as.). Vaikka Moen on hallintokeskus, on asutuksen pääpaino Bardufossin alueella Andselvin lähistöllä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 6 630 asukasta.
Historia
Målselv erotettiin Lenvikistä omaksi kunnakseen 1848. Øverbygd erotettiin omaksi kunnakseen 1925, mutta ne yhdistyivät jälleen 1964. Samaan aikaan kuntaan liitettiin myös Aursfjordenin länsipuoliset osat Malangenin kunnasta. Vuonna 1966 kuntaan liitettiin Sørelvsmon alue Aursfjordenin pohjukasta, Balsfjordin kunnasta.
Nižneangarsk
Nižneangarsk on kaupunkimainen taajama ja Pohjois-Baikalin piirin hallinnollinen keskus Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Baikaljärven pohjoisrannalla lähellä Verhnjaja Angara -joen suuta 23 kilometriä Severobaikalskin kaupungista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 5 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunnan katsotaan saaneen alkunsa venäläisen tutkimusmatkailijan Semjon Skorohodin vuonna 1643 perustamasta talvehtimispaikasta. Vuonna 1646 rakennettiin Verhneangarskin linnoitus, jota myöhemmin alettiin nimittää Nižneangarskiksi. Kitšerajoen suussa järjestettiin turkismarkkinoita. Nykyinen Nižneangarskin taajama on perustettu vuonna 1931.
Nižneangarskista on säännöllinen lentoyhteys Ulan-Udeen ja Irkutskiin. Maantieyhteydet etelään ovat huonot ja laivaliikenne Baikalilla epäsäännöllistä. Taajamassa toimii kullankaivuuta harjoittava yritys, kalatehdas ja muuta elintarviketeollisuutta sekä metsätila. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.
Carlos Andrés Sánchez
Carlos Andrés Sánchez Arcosa (s. 2. joulukuuta 1984 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Argentinassa pelaavaa River Platea. Oikeajalkainen Sánchez on pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Sánchez aloitti uransa kotimaansa Liverpool FC Montevideossa, jota hän edusti vuodet 2003–2009 pelaten 107 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Tammikuussa 2010 Sánchez siirtyi Primera División de Argentinan Godoy Cruziin, jossa hän pelasi 49 ottelua onnistuen kuudesti maalinteossa.
Maajoukkueura
Sánchez debytoi Uruguayn jalkapallomaajoukkueessa 29-vuotiaana marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän kuuluu Uruguayn joukkueeseen vuoden 2015 Copa Américassa.
Carl Erhardt
Carl Alfred Erhardt (15. helmikuuta 1897 Beckenham – 3. toukokuuta 1988) oli englantilainen jääkiekkoilija, joka johti maansa maajoukkuetta kapteenina useisiin merkittäviin kansainvälisiin voittoihin, huippuna olympiakulta Garmisch-Partenkirchenissa 1936.
Alku-ura
Erhardt ei saanut kiekko-oppia ajalle tyypillisesti Kanadassa, vaan perehtyi lajiin koulupoikana Saksassa ja Sveitsissä. Erhardt oli tulisieluinen puolustaja, joka saattoi uurastaa kentällä jopa 40 minuutia ottelussa. Monipuolisena urheilijana hän hallitsi myös tenniksen, hiihdon ja vesihiihdon.
Maajoukkueura
Erhardt voitti joukkueensa mukana Euroopan-mestaruuden 1931, maailmanmestaruuden 1934 ja 1935, sekä toimi kapteenina joukkueessa, joka voitti niin Euroopan-mestaruuden, maailmanmestaruuden kuin olympiakultaakin vuonna 1936. Tuon joukkueen 12 jäsenestä Erhardt oli ainoa, joka ei ollut saanut kiekko-oppiaan Kanadassa. Tuolloin 39-vuotias Erhardt on tiettävästi vanhin jääkiekon olympiakullan saavuttanut. Matkalla ainoaan jääkiekon olympiakultaansa britit löivät ennakkosuosikin Kanadan.
Myöhemmät vuodet
Olympiamenestyksen jälkeen Erhardt jätti jääkiekon pelaajana. Hän julkaisi kirjan nimeltä Ice Hockey (1937), toimi erotuomarina ja istui British Ice Hockey Associationin hallituksessa. Hänet nimettiin järjestön elinikäiseksi varapuheenjohtajaksi. Erhardt valittiin British Ice Hockey Hall of Fameen 1950, ja postuumisti International Ice Hockey Federation Hall of Fameen 1998.
Haukiainen (Kuhmoinen, itäinen)
Haukiainen eli Haukiaiset (i) on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pataveden kylän lähellä sijaitseva lampi. Sen länsipuolella sijaitsee toinen Haukiainen.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen pohjoispuoliset Haukiaistenkalliot nousevat noin 45 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,6 metriä mpy. Lampeen ei johda ojia eikä sillä ole laskuojaa.
Luopumisen aika
Luopumisen aika: Kirkosta eroaminen sosiaalisena ilmiönä on Kariston vuonna 1965 kustantama kirja. Teoksessa suomalainen tutkija Jouko Siipi selostaa kirkosta eroamista Suomessa vuosina 1962–1964.
Sisältöä
Siiven mukaan seurakunnan jäsenet jakautuivat seuraaviin ryhmiin:
Magnus Körner
Magnus Körner (1808–1864) oli ruotsalainen litografi ja piirtäjä. Körner oli ammattitaitoinen litografi ja siirsi suurimman osan piirroksistaan itse kivelle. Hän myös vedosti osan lehdistä itse. Körneristä tuli aikansa etevin eläinmaalari Ruotsissa, vaikka hänen luontainen piirustustaitonsa ei ollut huippuluokkaa.
Körner varttui Etelä-Ruotsin Skånessa. Hän aloitti piirtämisharrastuksensa lintukuvilla, mutta muutettuaan Lundiin hän laajensi aiheet kaikkiin luonnonilmiöihin. Eläintieteilijä Sven Nilssonin tuottama laaja pohjoismaiden eläimistöä käsittelevä teos, Illuminerade figurer till Skandinaviens Fauna, oli vaikeuksissa, koska kirjan kuvituksesta vastaavien Von Wrightin taiteilijaveljesten Magnus ei tullut toimeen Nillsonin kanssa jolloin he vetäytyivät koko kirjahankkeesta. Nuori Körner otti hankkeen kuvituksen vastuulleen ja teki jonkin verran myös yhteistyötä veljeksistä Wilhelmin kanssa.
Kyme (Aiolis)
Maantiede
Kyme sijaitsi Aioliin rannikolla noin 40 kilometriä pohjoiseen Smyrnasta. Stefanos Byzantionlaisen mukaan Aioliissa oli myös toinen Kyme, joka tunnettiin nimellä Frikonitis. Herodotos tunsi kuitenkin juuri tässä käsitellyn Kymen myös nimellä Frikonis.
Kymen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Kymaia. Sen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Kymen lähellä sisämaan kukkuloilla sijaitsivat polikset Aigai ja Temnos. Kaupungin lähellä virtasi Ksanthos-virta. Kauempana kaupungin eteläpuolella virtasi Hermos-joki.
Historia
Strabonin kertoman kreikkalaisen perinteen mukaan Kymen perustivat aiolialaiset kreikkalaiset siirtokuntalaiset Troijan sodan jälkeen, sen jälkeen kun nämä olivat vallanneet Larissan seutua asuttaneilta pelasgeilta. Strabonin mukaan asuttajat tulivat Opuntian Lokriista Frikion-vuorelta läheltä Thermopylaita. Nämä huomasivat, että pelasgit, jotka olivat kärsineet Troijan sodasta, pitivät edelleen hallussa Larissaa. Kreikkalaiset perustivat ensin Neonteikhoksen noin 30 stadioninmitan eli noin viiden kilometrin päähän Larissasta, ja hyökkäilivät sieltä pelasgien alueelle. Kyme perustettiin tämän jälkeen, ja se sai nimen Frikonis asuttajien kotiseudun vuoren mukaan. Ainakin kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai myöhemmän nimensä amatsoni Kymestä. Siksi kaupunkia kerrotaan kutsutun myös nimellä Amazoneion. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kymaios.
pienoiskuva|vasen|260px|Kymen lyömä hopeinen tetradrakhma, n. 165–140 eaa. Kuvituksessa amatsoni Kymen pää sekä hevonen, [[skyfos ja tekstit (Kymaiōn) ja  (Seuthēs).]] Kyme oli osa Aioliin dodekapolista eli kahdentoista kaupungin liittoa. Strabon kuvasi kaupungin Aioliin suurimmaksi ja merkittävimmäksi. Kyme löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien. Sen tiedetään perustaneen neljä omaa siirtokuntaa, joihin kuuluivat ainakin Kebren ja Side. Kyme tuli Persian vallan alle sen kukistettua Lyydian kuningaskunnan. Kaupunki osallistui laivoilla Dareioksen sotaretkeen vuonna 512 eaa. Dareioksen aikana Kymen tyranniksi mainitaan Aristagoras. Kyme liittyi Joonian kapinaan, jonka kreikkalaiset hävisivät. Tämän jälkeen se joutui osallistumaan Kserkseen sotaretkeen persialaissodissa vuonna 480 eaa. Siinä kymeläisiä johti Sandokes. Persialaisten kärsittyä tappion Salamiin taistelussa näiden jäljelle jäänyt laivasto talvehti Kymessä.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kyme kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Thukydides mainitsee Kymen vain muutaman kerran. Rooman voitettua Antiokhoksen Kyme sai Kolofonin tavoin vapauden verotuksesta. Tämän jälkeen se kuului roomalaiseen Asian (Vähän-Aasian) provinssiin. Kaupunki kärsi suuresta maanjäristyksestä Tiberiuksen aikana. Plinius ja Ptolemaios mainitsevat kaupungin olemassaolon. Kyme löi omaa rahaa ainakin 200-luvulle jaa. saakka. Varhaisbysanttilaisella kaudella kaupunki oli piispanistuin.
Hesiodoksen mukaan hänen isänsä tuli Kymestä ja asettui Boiotian Askraan. Hesiodos itse ei kuitenkaan välttämättä ollut kymeläinen. Kymestä oli kotoisin myös historioitsija Eforos. Antiikin ajan kaskuissa (mm. Filogelos) kymeläiset esitettiin jostakin syystä tyhminä.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|230px|Kymestä löydetty hautareliefi, 100-luku eaa. İzmirin arkeologinen museo.
Kyme oli rakennettu kahdelle akropolis-kukkulalle, joista ainakin etelänpuoleinen oli ympäröity muurein. Muureista vain pieni osa on näkyvissä. Kymessä on ollut suunniteltu asemakaava. Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi pohjoisemman kukkulan juurella, sekä pieni Isikselle (mahdollisesti myös Kybelelle, Artemiille ja Afroditelle) omistettu joonialaista tyyliä edustanut temppeli. Kaupungin sataman paikalta on löydetty aallonmurtajien jäänteitä.
Data East
Data East Corporation, lyhyesti DECO on vuonna 1976 perustettu japanilainen pelitalo ja sähkösuunnitteluyritys, joka perustettiin 1976 ja päätyi konkurssiin vuonna 2003. Sen pääkonttori sijaitsi Tokion Suginamin alueella. Yhtiön Yhdysvaltain konttori Data East USA sijaitsi San Joséssa Kaliforniassa. Yhtiö kehitti ja julkaisi sekä videopelejä että flipperipelejä; kaiken kaikkiaan yhtiö kehitti 150 videopeliä.
Historia
Data Eastin perusti Tokain yliopiston alumni Tetsuo Fukuda 20. huhtikuuta 1976. Heinäkuussa 1977 yritys suunnitteli ja julkaisi ensimmäisen pelihallipelinsä Jack Lot, joka oli yrityskäyttöön tarkoitettu blackjackiin perustuva peli. Tammikuussa 1978 julkaistiin Super Break, joka oli sen ensimmäinen videopeli. 1970-luvulla Data East julkaisi kaikkiaan yli 15 pelihallipeliä.
Data East perusti konttorin Yhdysvaltoihin kesäkuussa 1979, samoihin aikoihin kun sen kilpailijat Sega ja Taito olivat ilmaantuneet maan markkinoille. Vuonna 1980 yritys julkaisi Astro Fighterin, josta tuli sen ensimmäinen iso pelihallipeli.
Sääkskoski (kylä)
Sääkskoski on kylä Kokemäellä entisen Kauvatsan kunnan alueella. Se sijaitsee Sääksjärven kaakkoiskulmassa Kauvatsanjoen alkukohdassa. Sääkskoski on läheisessä yhteydessä Sääksjärven etelärannalla sijaitsevien naapurikylien Kulkkilan ja Plättilänmaan kanssa. Se kuuluu niiden kanssa samaan koulupiiriin, johon kuuluu myös osia Lievikosken kylästä.
Alueella tuotetaan nykyisin paljon mansikkaa. Sääksjärven rannoilla on useita kesämökkejä. Sääkskosken pohjoispuolella sijaitsee Kokemäen seurakunnan leirikeskus.
Historiaa
Kauvatsanjoen Sääkskoski on tuottanut vesivoimaa jo 1500-luvulta jauhomyllyille. Rovasti Nils Idman nuorempi perusti 1757 Sääkskoskelle vesivoimalla toimivan sahan, joka oli Kauvatsan ensimmäinen varsinainen teollisuuslaitos. Vuonna 1859 saha ja siihen liittyvät maatilat olivat useiden omistajavaihdosten jälkeen siirtyneet porilaisen liikemiehen Johan Grönfeldt nuoremman omistukseen. Yksiraaminen ja 12-teräinen saha tuotti lautoja etupäässä vientimarkkinoille ja toimi yötä päivää aina kun vesivoimaa oli tarpeeksi saatavissa, noin parinakymmenenä viikkona vuodessa. Sääkskosken patoaminen vesivoiman varmistamiseksi aiheutti hallaa kylän maanviljelykselle, kunnes viljelijät saivat maaherran puuttumaan asiaan. 1890-luvulle tultaessa sahan 130-vuotinen toiminta loppui.
George Oliver
George Oliver on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Meiju (albumi)
Meiju on iskelmälaulaja Meiju Suvaksen esikoisalbumi vuodelta 1982. Se tuotti alkukesästä 1984 timanttilevyn myytyään 50 000 kappaletta. Ajan hengen mukaisesti biisilista sisälsi pääsääntöisesti cover-versioita tunnetuista ja vähän tuntemattomammistakin kappaleista ympäri maailmaa. Kahdentoista raidan joukkoon mahtui kolme suomalaissäveltäjien teosta - Tuhma Annabelle, Tahdon sinut ja Minne mennään illalla.
Jouko Siipi
Tiera Jouko Untamo Siipi (20. kesäkuuta 1920 Hämeenlinna – 23. joulukuuta 1970 Turku) oli suomalainen sosiologi ja sosiaalipolitiikan tutkija. Hän toimi muun muassa Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professorina 1966–1970 ja Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan dosenttina 1959–1968.
Kaba (1915)
Kaba oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kaba-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1914 hankinnoissa Yokosukan laivastonteleakalta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1914. Alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1915 ja valmistui 5. maaliskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Luhtaniska
Luhtaniska on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Porraksen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen etelä- ja pohjoispuolelle tulee metsätiet.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy. Lammen laskuoja lähtee sen lounaispäästä ja laskee Säynätjokeen, joka puolestaan laskee Savijärveen. Luhtaniskan ja Savijärven välinen pudotus on 48,0 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa lammelle ei tullut tietä, mutta vuoteen 1986 mennessä lammen eteläpuolelle oli tehty metsätie.
Persefone
Persefone tai homeerisessa muodossaan Persefoneia, Eleusiin mysteereissä myös Kore ( 'neito'), oli kreikkalaisessa mytologiassa kuolleiden valtakunnan valtiatar sekä Demeterin (maan, viljan ja hedelmien jumalattaren) tytär. Hänen roomalainen vastineensa on Proserpina. Persefonea luonnehditaan nuoreksi kauniiksi naiseksi, jota kaikki rakastivat.
Äidinkielel
Äidinkielel on rap-artisti Bullen ensimmäinen virallinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 15. helmikuuta 2010 Karma Musiikin kautta. Kappaleesta "Lähiöis" on julkaistu musiikkivideo.
Abdusalam Gadisov
Abdusalam Mamathanovitš Gadisov  (, s. 26. maaliskuuta 1989 Mahatškala, Dagestan) on venäläinen vapaapainija. Hän edustaa TsSKA Moskovaa ja häntä ovat valmentaneet Ali Alijev ja Sagid Murtazalijev. .
Gadisov voitti sarjan 97 kg maailmanmestaruuden Taškentissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa azerbaidžanilaisen Xetaq Qazyumovin. Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa hävittyyän finaalissa yhdysvaltalaiselle Kyle Snyderille. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 84 kg:n painoluokassa viides. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 96-kiloisissa Belgradissa 2012 ja 97-kiloisissa Vantaalla 2014. Hän sai Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia 97 kg:n sarjassa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 96-kiloisissa yhdeksäs.
Keravan Kori-80
Keravan Kori-80 on keravalainen koripalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa miesten 2. divisioonassa. Seura perustettiin v. 1980 Tivoli Sariola -talossa. Ennen Keravalla toimi Keravan Kisa Veikot. Miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Killan koululla Keravalla.
Abdusalam Gadisov
Gadisov voitti Kazanin universiadeissa 2013 kultaa 96 kg:n painoluokassa. Hän voitti junioreiden maailmanmestaruuden 84-kiloisissa 2008.
Keravan Kori-80
Seurassa on kaudella 2017 - 2018 noin 300 jäsentä kattaen käytännössä kaikki ikäluokat mikroikäisistä pojista ja tytöistä alkaen. Seura tarjoaa myös matalan kynnyksen harrastusmahdollisuuksia Kuntokoriksen ja Mammakoriksen muodossa. Pienen välivaiheen jälkeen Kori-80 kokoaa mahdollisesti kaudelle 2018-2019 naisten edustusjoukkueen, joka osallistuu naisten 2. tai 3. divisioonaan. Kori-80 tarjoaa hyvät harrastus- ja kehittymismahdollisuudet kaikkiin ikäluokkiin ja eri taito- ja tavoitetasoihin. Kori-80 panostaa vahvasti myös lasten tutustuttamisessa lajiin loppukesästä järjestettävän koriskoulun muodossa. Kauden suurin kilpailullinen tapahtuma on seuran järjestämä, mikroikäisille tytöille ja pojille tarkoitettu Sherwoodin Iloinen Mikroturnaus. Seuraava turnaus järjestetään 18.5.2019 ja tapahtumapaikkoina ovat Killan, Savion ja Kurkelan koulut Keravalla. Tunnetuimpia keravalaisia koripalloilijoita ovat Jukka Matinen ja Samuel Haanpää.
Efrat
Efrat on Israelin siirtokunta Palestiinan Länsirannalla lähellä Jerusalemia. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10 088.
Maantiede
thumb|vasen|Auringonnousu Efratissa. Efrat sijaitsee Gush Etzionin siirtokunta-alueella Jerusalemin eteläpuolella.
Historia
Efrat perustettiin vuonna 1983. Kansainvälisen lain mukaan miehitetyille alueille perustetut siirtokunnat ovat laittomia. Siirtokunnan perustamisen taustalla vaikutti israelilainen ja yhdysvaltalainen ryhmä. Jälkimmäistä johti aiemmin New Yorkissa toiminut rabbi Shlomo Riskin, josta tuli Efratin rabbi. Toisin kuin useimmilla muilla siirtokunnilla, Efratin uudet asukkaat pääsivät muuttamaan suoraan valmiisiin asuntoihin eikä väliaikaista majoitusta tarvittu.
Väestö
Efratin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10 088. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 6 810. Efratin asukkaat ovat pääasiassa uskonnollisia sionisteja ja ortodoksijuutalaisia.
Kiekko
Sana kiekko voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Rovio Entertainment
Rovio Entertainment Oyj, lyhyesti Rovio on suomalainen pelinkehittäjäyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2003 nimellä Relude. Vuonna 2005 nimi vaihtui Rovio Mobileksi ja vuonna 2011 Rovio Entertainmentiksi. Rovio on tunnettu parhaiten pelistään Angry Birds, joka on tehty älypuhelimille sekä tietokoneille.
Joulukuussa 2020 Rovio nimitti Alexandre Pelletier-Normandin Rovion uudeksi toimitusjohtajaksi.
Historia
thumb|150px|Yrityksen aiempi logo.
Relude
Tammikuussa 2005 Relude sai ensimmäiset investointinsa bisnesenkeliltä ja yhtiö muutti nimensä Rovio Mobileksi.
iPhonen valloitus
Rovio päätti keskittyä iPhone-pelien tekemiseen vuoden 2009 aikana. Alkuvuoteen mennessä 12-henkinen pelitalo oli tehnyt yhteensä 51 mobiilipeliä, joista suurin osa oli javapelejä. Koska App Storessa oli niin paljon sovelluksia, Rovio tarvitsi erottuakseen hyvän pelin. Jaakko Iisalo alkoi konseptoida peliä, ja keväällä 2009 hänellä oli kymmenen erilaista ideaa esiteltäväksi. Hänen hahmoideansa pyöreistä linnuista valittiin jatkokehitykseen. Angry Birds laitettiin App Storeen joulukuussa 2009, ja viiden kuukauden päästä se oli palvelun ladatuin sovellus Yhdysvalloissa. Peli pysyi melkein kaksi vuotta listan kärjessä tai sen tuntumassa, ollen vielä vuoden päästä julkaisustaan listan ykkönen. Lyhyessä ajassa sadat miljoonat ihmiset olivat ladanneet pelin.
Rovio tiedotti kesäkuussa 2011 ostaneensa helsinkiläisen animaatiostudio Kombon. Rovio maksoi kaupan käteisellä ja osakkeilla, mutta kauppahintaa ei kerrottu julkisuuteen. Kombo oli peliyhtiö Rovion ensimmäinen yrityskauppa animaatiopuolella. Rovion aiemmat hankinnat olivat olleet pelialan yrityksiä. Rovio kertoi tavoittelevansa kaupan avulla laajentumista animaatiosisällöissä, ja yritysjärjestelyn jälkeen Kombo keskittyi tekemään animaatiotuotantoa pelkästään Rovion tarpeisiin.
Heinäkuussa 2011 Rovio Mobile muutti nimensä Rovio Entertainmentiksi.
Vuoden 2011 lopulla Lappset Group solmi Rovio Entertainmentin kanssa sopimuksen Angry Birds -leikkipuistoista, joita rakennettiin muun muassa Tampereelle ja Rovaniemelle.
Maaliskuussa 2012 Rovio osti suomalaisen Futuremark-yhtiön pelistudion Futuremark Games Studiosin. Kaupassa Futuremark Games Studiosin yhdeksän työntekijää siirtyivät Roviolle. Kaupan arvoa ei julkistettu.
Toukokuussa 2012 Rovio tiedotti tulostiedoistaan ensi kertaa julkisesti. Vuonna 2010 yrityksellä oli 24 työntekijää ja liikevaihto oli 10 miljoonaa euroa. Vuonna 2011 työntekijöitä oli vastaavasti 224 ja liikevaihto oli kasvanut 75,4 miljoonaan euroon, josta liikevoitto ennen veroja oli 48 miljoonaa. Samalla yhtiö tiedotti valmistautuvansa pörssiin listautumiseen. Samassa kuussa Rovio ilmoitti hankkineensa oikeudet Mystery Coconutin ja Snappy Touchin alun perin kehittämään Casey’s Contraptions -peliin ja ryhtyi markkinoimaan sitä uudella, helpommin lausuttavalla nimellä Amazing Alex. Peli julkaistiin heinäkuussa 2012.
Angry Birdsin suosio hiipuu
thumb|250px|Rovion entinen pääkonttori HTC Keilaniemessä Espoossa Vuoden 2012 aikana App Storen kolmen kärki oli pitkään Rovion ja Supercellin hallussa; Angry Birds -pelien suosio alkoi kuitenkin osoittaa hiipumisen merkkejä. Vuonna 2012 julkaistu pelisarjan viides osa Angry Birds Star Wars nousi vielä listaykköseksi, mutta sen jälkeen julkaistut sarjan pelit eivät ole päässeet listan kärkeen. Suosituimmiksi peleiksi ovat nousseet ilmaiseksi ladattavat pelit, joiden ansaintamalli perustuu mikromaksuihin. Angry Birdsin kaltaiset latauksen yhteydessä maksettavat pelit ovat puolestaan menettäneet suosiotaan. Rovio julkaisi ensimmäisen ilmaispelinsä vasta vuonna 2013, yli vuoden Supercellin jälkeen.
Vuonna 2012 Rovio teki voittoa 77 miljoonaa euroa, mutta seuraavana vuonna voittoa oli jo puolet vähemmän: 36 miljoonaa euroa. Vuonna 2014 tulos romahti: liikevoitto pieneni neljännekseen, vaikkakin liikevaihto laski vain 9 %. Angry Birdsin oheistuotteiden tulot olivat melkein puolittuneet mutta pelien myyntitulot hieman lisääntyneet. Rovio ei kuitenkaan ole onnistunut siirtämään menestystään ilmaispeleihin kilpailijoidensa Kingin ja Supercellin tapaan. Rovion suurin projekti on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Angry Birds -elokuva, jonka budjetti oli 75 miljoonaa euroa ja jonka markkinointiin ja jakeluun käytettiin sata miljoonaa euroa. Se tekee elokuvasta Suomen kaikkien aikojen kalleimman. Elokuva tuotti lipputuloina maailmanlaajuisesti yli 350 miljoonaa dollaria.
Kesäkuussa 2013 Harri Koposen korvasi operatiivisena johtajana Teemu Suila, joka on aiemmin toiminut yhtiöissä Nokia ja Nokia Siemens Networks.
Rovio aloitti elokuussa 2015 YT-neuvottelut, joiden seurauksena se irtisanoi 213 työntekijää. Alle vuoden toimitusjohtajana toiminut Pekka Rantala jätti tehtävänsä vuoden 2016 alussa. Hänen tilalleen tuli Kati Levoranta. Rovio odotti toukokuussa 2016 levitykseen tulleesta Angry Birds -elokuvasta uutta nostetta myös yrityksen pelimyynnille.
Rovion markkinoinnista ja liiketoiminnan kehittämisestä vastannut Peter Vesterbacka jätti yrityksen kesäkuussa 2016.
Syyskuussa 2017 Rovio listautui Helsingin pörssiin hintaan 11,50 euroa, mutta helmikuussa 2018 jolloin Rovio julkisti alkaneen vuoden näkymät, osakkeen hinta putosi muutamassa tunnissa noin puoleen ja on asettunut 4–5 euron välille.
Vuonna 2018 yhteistyö Lappset Groupin kanssa loppui.
3. kesäkuuta 2020 Rovio osti tanskalaisen Darkfire Games -mobiilipelistudion. Studio jatkaa nimellä Rovio Kööpenhamina.
Vuonna 2021 liikevaihto oli 286,2 miljoonaa euroa ja voittoa oli 43,7 miljoonaa euroa. 276,4 miljoonaa euroa liikevaihdosta oli suoraan peleistä.
Tammikuussa 2022 Rovio julkaisi Angry Birds Journey -pelin soft launchina.
Yrityksen myynti
Israelilainen peliyritys Playtika teki tammikuussa 2023 ei-sitovan tarjouksen 9,05 euroa osakkeelta, yhteensä 680 miljoonaa euroa, Rovion ostamisesta. Keskustelut päättyivät maaliskuun loppupuolella tuloksettomina. Kaupan kaatumista ei pidetty yllätyksenä, sillä Playtikan maine on Nordean ja Inderesin jo helmikuun alussa tekemän arvion mukaan "kyseenalainen". Rovio käy keskusteluja muidenkin yritysten kanssa.
Huhtikuussa 2023 japanilainen Sega teki ostotarjouksen 9,25 euroa osakkeelta, joka on yhteensä 706 miljoonaa euroa. Aiemmin Wall Street Journal arveli Segan tekevän noin 900 miljoonan euron tarjouksen. Yhteistyökumppanina Segaa pidetään parempana vaihtoehtona kuin aiemman tarjouksen tehneitä. Rovion merkittävänä etuna mainitaan Beacon, joka on alusta pelien kehitykseen, julkaisuun, päivittämiseen, käyttäjien hallintaan ja muihin asioihin, jolloin pelien kehittäjät voivat keskittyä varsinaisen pelin kehitykseen. Suurin osa Segan mobiilipelien tuloista on peräisin Japanin markkinoilta ja Rovion hankkiminen täydentää sen muissa maissa tapahtuvaa liiketoimintaa.