Kazakstanin_pääkaupunki
Astana (1997–2019, 2022–) ja Nur-Sultan (2019–2022)
Vuonna 1993 Kazakstanin presidentti Nursultan Nazarbajev ei vielä ilmaissut ääneensä, mutta harkitsi jo vakavasti pääkaupungista Almatysta poismuuttoa. Kasakstanin presidentti ilmoitti 6. heinäkuuta 1994 parlamentin edustajille päätöksestään siirtää Kazakstanin pääkaupunki Almatysta Akmolaan (Aqmola (, ”valkoinen hautausmaa tai lehto”)). Nimi "Valkoinen hauta" johtunee kalkkikivikumpareesta, joka ympäröi Kabanbay Batyrin mausoleumia n. 30 km päässä kaupungista. Paikan valintaan keskelle Keski-Aasian aroaluetta saattoi vaikuttaa sekä geopoliittiset syyt, koska Pohjois-Kazakstanin aroilla ei ole maanjäristyksiä, että myös aluevaatimuksien pelko näillä venäläisväestön enemmistöisellä pohjoisilla seuduilla Venäjän rajan tuntumassa. Presidentin omien sanojen mukaan: ”Ensinnäkin siirto johtui tarpeesta vahvistaa Kazakstania geopoliittisesti. Akmola (Astana) on Euraasian mantereen keskusta, jossa yhdistyvät eurooppalaiset ja aasialaiset perinteet. Kaupunki on yhtä avoin niin etelään, itään, pohjoiseen kuin länteenkin. Päätöksessä oli tärkeä rooli turvallisuusnäkökohdilla. Itsenäisen valtion pääkaupunki pitää mahdollisuuksien mukaan poistaa ulkorajoilta ja sijaita maan keskustassa. Kolmanneksi pääkaupungin siirtymisen sanelee tarve parantaa Kazakstanin taloutta. Se tarjoaa kerrannaisvaikutuksen maan talouteen. Ennennäkemätön asumisen ja alueellisten keskusten kehityksen vauhti, jaloillensa nousevat rakennusmateriaalien, päällysteiden, energian ja konepajateollisuuteen erikoistuneet toimialat. Neljänneksi, siirtämällä pääkaupunkia monikansallisen kokoonpanon alueelle, me jälleen kerran vahvistamme vakaan monietnisen valtion luomisen, Kazakstanissa asuvien kansojen ystävyyden säilyttämisen ja vahvistamisen." Presidentti väitti, että kyseessä ei ole pelkästään virkamiesten työpaikkojen vaihto. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen virkamiesten keskuudessa vallitsi apaatia ja populismi ja N. Nazarbajevin mukaan hän ymmärsi sekä virkamiesten tarvitsevan uutta puheaihetta että nuoren valtion olevan uuden johtajiston muodostumisen tarpeessa. Uudessa pääkaupungissa oli tarkoitus muodostaa uusi johtokokoonpano energisistä ja voimakkaista virkamiehistä. Vaikka ensin idea presidentin unelmakaupungista kurjistuneella paikkakunnalla näytti fantastiselta presidentin vakavista väitteistä huolimatta, silti päätettiin siirtää pääkaupunki yli 1000 kilometriä pohjoiseen Akmolaan. Presidentti allekirjoitti 15. syyskuuta 1995 asetuksen “Kazakstanin tasavallan pääkaupungista”, jolla kehotettiin muodostamaan valtion toimikunta ylemmän ja keskushallinnon elinten uudelleensijoittamiseksi Akmolan kaupunkiin. Vuonna 1996 perustettiin Nursultan Nazarbajevin henkilökohtaisella päätöksellä Akmola-erityinen talousalue (SEZ), joka antoi mahdollisuuden kerätä varoja järjestelyihin ja josta piti tulla voimakas katalysaattori kaupungin kehitykselle. SEZ Akmola -yhtiön onnistuneen toiminnan seurauksena kaupunki alkoi saada 60% kaikista voitoista talousvyöhykkeen toiminnasta. Myös alueen budjetti ei pysynyt häviöllä, koska sinne virtasi 40% talousvyöhykkeellä saatavista tuloista. Presidentti Nursultan Nazarbajev allekirjoitti 20. lokakuuta 1997 asetuksen “Akmolan kaupungin julistamisesta Kazakstanin tasavallan pääkaupungiksi”. Pääkaupungin siirtämisen, samoin niin kaupungin kuin uusien rakennuksien rakentamisen alkuperäinen arvioitu hinta oli 20 miljardia dollaria. Jo 8. marraskuuta kaikki tärkeimmät valtiovallan symbolit, mm. tasavallan lippu ja vaakuna kuljetettiin juhlallisesti uuteen pääkaupunkiin. 1900-luvun lopulla monet uskoivat, että täällä, Kazakstanin tulevassa pääkaupungissa keskellä päättymätöntä ja asumatonta, ruohon ja hiekan peittämää aromaisemaa, missä merkit elämästä tunnetaan neitsytmaiden uudisraivauksien ajoilta, on mahdotonta rakentaa nykyaikaista kaupunkia. Pohjois-Kazakstanin aroilla ei ole maanjäristyksiä, mutta täällä on äärimmäisen ankara mannerilmasto. Lämpötilanvaihtelu tällä paikkakunnalla voi olla jopa 80 astetta, talvella lämpötila saattaa laskea 40 pakkasasteeseen ja kesällä kohota 40 astetta plussan puolelle. Kesäisin on kuuma ja puhaltaa raju, ympäröiviltä pelloilta pölyä nostattava tuuli, syyssateilla kaupunki tulvii, talvella myrskyävät hyiset lumipyryt. Joidenkin lähteiden mukaan tämä oli vuonna 2010 maailman toiseksi kylmin pääkaupunki Ulan Batorin jälkeen, myös vuonna 2015 ja 2019 Joidenkin mm. brittiläisen matkaportaalin Skyscannerin vuoden 2010 alussa tekemän yhteenvedon mukaan selvisi, että maailman kylmimpien pääkaupunkien luettelon kärjessä oli Astana 52 pakkasasteella , jossa sen paikka on pysynyt tammikuuhun 2019. Täällä kaiken pitää suunnitella kestämään äärimmäisissä sääoloissa. Vuonna 1999 kaupungin väkilulu oli 281 000, vuonna 2009 asukkaita oli jo 613 006 ja vuonna 2018 1 032 475. Virallisten arvioiden mukaan Astanan rakentamiseen on vuoden 1997 jälkeen kulunut rahaa 15 miljardin dollarin verran.