cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brunein kapina
Brunein kapina oli vuonna 1962 käyty epäonnistunut kapina Brunein monarkiaa vastaan. Kapinalliset saivat apua Indonesialta, joka kapinoi Malaijien saaristossa eurooppalaisten siirtomaavaltaa vastaan. Kapina toimi alkusysäyksenä Indonesian ja Malesian väliselle konfrontaatiolle ja Bruneissa luovuttiin orastavasta demokratiasta.
Taustat
Vuonna 1962 Malaijan liittovaltion pääministeri Tunku Abdul Rahman ehdotti valtioliittoa, johon kuuluisivat Malaija ja Singapore sekä Borneon saarella sijaitsevat Sarawak, Pohjois-Borneo ja Brunei. Muut valtiot yhdistyivät Malesian liittovaltioksi, mutta Brunein sulttaani päätti jäädä valtioliiton ulkopuolelle.
Brunein lakiasäätävän neuvoston johdossa toimi sulttaanin nimittämä A. M. Azahari. Azahari vastusti Malesian liittovaltion perustamista ja kannatti Borneon saaren pohjoisten osien liittämistä takaisin Brunein sulttaanikuntaan ja Pohjois-Borneon federaation muodostamista, sekä maan erottamista Britannian hallinnon alaisuudesta. Brunein vuoden 1962 vaaleissa Azaharin johtama Brunein kansanpuolue (PRB) sai kaikki paikat maan lakiasäätävässä neuvostossa.
Tapahtumien kulku
Kapina alkoi aamuyöllä 8. joulukuuta vuonna 1962, kun anti-kolonialistisena vapautusliikkeenä itseään pitävä Pohjois-Kalimantanin kansallinen armeija (TNKU) käynnisti Brunei Townissa koordinoidut iskut, joiden tavoitteena oli ottaa haltuun Serian öljykentät ja maan hallintorakennukset. Kapinalliset saivat haltuunsa Serian ja Limbangin kaupungit, sekä poliisiasemia Bruneissa ja Sarawakissa, sulttaanin palatsin ja voimalaitoksen. Poliisivoimat olivat edelleen lojaaleja Brunein sulttaanille, mutta kapinallisille poliisilaitokset olivat aseistuksen lähde.
Singaporessa olleet britit hälyttivät apuun gurkhajoukkoja, jotka lähetettiin Bruneihin jo saman päivän iltana. Parin päivän kuluttua saapui lisää apujoukkoja Singaporesta. Yhdeksässä päivässä kapina saatiin kukistettua ja Limbang ja Seria saatiin vallattua takaisin kapinallisten hallusta. Noin 40 kapinallista menetti henkensä ja tuhannet antautuivat. Useat kapinalliset vetäytyivät Indonesian puolelle. PRB:n johtaja Azahari oli kapinan aikana Filippiineillä, mistä hän pakeni Indonesiaan. Toinen kapinallisjohtaja Yassin Affendi haavoittui kapinan yhteydessä ja hänet vangittiin. Kapina oli laaja, mutta kapinallisjoukot olivat huonosti organisoituja ja suhteellisen heikosti aseistettuja, joten Britannia kukisti kapinan nopeasti.
Kapinan vaikutukset
Kapinan jälkeen aseelliset hyökkäykset Indonesian puolelta Malesiaan kuitenkin jatkuivat ja indonesialaissotilaita liittyi Azaharin joukkoihin. Indonesian armeijan kommandojoukot tekivät terrori-iskuja Indonesiasta käsin Malesian puolelle Sukarnon hallituksen tukemina ja Indonesian-Malesian konfrontaatio sai alkunsa. Tapaus johti myös siihen, että Bruneissa orastava demokratia kukistettiin ja sulttaani jatkoi maan itsevaltaisena hallitsijana.
Jeremy Summerly
pienoiskuva|Jeremy Summerly vuonna 2017. Jeremy Summerly on englantilainen kuoronjohtaja, joka toimii professorina Royal Academy of Musicissa ja johtaa Schola Cantorum ja Oxford Camerata -kuoroja. hän on levyttänyt lukuisia teoksia erityisesti renessanssi- ja barokkimusiikkia Naxos-levy-yhtiölle.
Summerly opiskeli kuoronjohtoa Oxfordin New Collegessa, josta hän valmistui loistavin arvosanoin vuonna 1982. Hän työskenteli seuraavat seitsemän vuotta BBC:n radiolle ja perusti myös Oxford Camerata -kuoron. Vuonna 1989 hänestä tuli luennoitsija Royal Academy of Musiciin.
Simon Rattle
250px|thumb|Simon Rattle Simon Rattle (s. 19. tammikuuta 1955 Liverpool) on brittiläinen kapellimestari, joka saavutti maineensa Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa ja toimii nykyisin Berliinin filharmonikoiden johtajana. Rattle on uransa aikana esittänyt teoksia laajasti barokkimusiikista aina nykymusiikkiin asti, mutta tunnetuin hän on varhaisen 1900-luvun musiikin, kuten Mahlerin tulkitsijana.
Rattle opiskeli nuorena pianon- ja viulunsoittoa, mutta hänen ensimmäinen työpaikkansa orkesterissa oli lyömäsoittaja. Vuonna 1971 hän aloitti opinnot Royal Academy of Musicissa Lontoossa ja valmistumisvuotenaan 1974 hän voitti John Player -kapellimestarikilpailun.
Valmistumisensa jälkeen Rattle johti Bournemouthin ja Liverpoolin sinfoniaorkestereita, kunnes aloitti Birminghamin sinfoniaorkesterin johtajana vuonna 1980. Hän jatkoi orkesterin johdossa aina vuoteen 1998 asti ja pitkän yhteistyön tuloksena orkesteri ja Rattle nousivat molemmat Ison-Britannian orkesterien eturiviin.
Vuonna 1999 Rattle nimitettiin Claudio Abbadon seuraajaksi Berliinin filharmonikoiden pääkapellimestariksi, jota pidetään yhtenä arvostetuimmista kapellimestarinviroista maailmassa. Hän konsertoi pääkapellimestarina filharmonikoiden kanssa ensimmäistä kertaa 7. syyskuuta 2002 esittäen Thomas Adèsin Asylan ja Gustav Mahlerin 5. sinfonian. Konserttitaltiointi julkaistiin levynä ja se sai ylistävät arviot musiikkilehdistössä. Gramophone-lehti nimitti Rattlen viimeisimpiin levytyksiin kuuluvaa Claude Debussyn La Meria ”mahtavaksi levyksi” ja nosti sen Rattlea filharmonikoiden johtajana edeltäneiden Abbadon ja Herbert von Karajanin levytyksien rinnalle.
Susijengi
Susijengi on suomalaisen rap-yhtye Kapasiteettiyksikön viides ja yhtyeen jäsenien mukaan kokoelmalevyä lukuun ottamatta viimeinen albumi. Albumi julkaistiin Rähinä Recordsin kautta toukokuussa 2006, ja se nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Erobiisi" ja "Vielä vähän aikaa", joista tehtiin myös musiikkivideot.
Villa Billnäs
Villa Billnäs eli Billnäsin ruukinkartano on Pinjaisten kylässä Pohjassa Raaseporissa sijaitseva kivirakenteinen kartanon päärakennus. Sen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Lars Sonck, ja se rakennettiin vuosina 1916–1917 ja on aikansa hienoimpia kartanoarkkitehtuurin edustajia. Rakennuttaja oli Fridolf Leopold Hisinger. Siihen liittyy työväen asuinrakennus ja puutarhaan liittyviä pieniä talousrakennuksia. .Villa Billnäs on yksityisessä omistuksessa. Rakennus sijaitsee Mustionjoen ja Billnäsin puistotien välissä.
Tyylillisesti rakennuksen alakerta ja yläkerran pyörökaari-ikkunat viittaavat italialaiseen renessanssipalatsiin. Samaa tyyliä edustivat monet aikakauden pankkien ja vakuutuslaitosten rakennukset. Sonckin tuotannossa se edustaa siirtymistä pois jugendkaudesta. 2000-luvulla on päärakennuksen sivuille rakennettu Bernhard Wernerin suunnittelemat samantyyliset lisärakennukset.
Rakennuksen valmistuessa ruukki oli muodostettu 1898 osakeyhtiöksi, ja kartano muodosti erillisen maatilan.
Aiemmin paikalla ollut Sebastian Gripenbergin suunnittelema puinen ruukinkartanon päärakennus Villa Billnäs tuhoutui tulipalossa vuonna 1915. Kaksikerroksinen, ajan uusrenessanssista huvilatyyliä edustava rakennus valmistui 1884, jolloin aiemmin muualla asunut ruukin omistaja Fridolf Leopold Hisinger muutti paikkakunnalle. .
thumb|left|Tulipalossa 1915 tuhoutunut [[Sebastian Gripenbergin suunnittelema ruukinkartanon vanha päärakennus Villa Billnäs.]]
Searchers
Searchers voi tarkoittaa
Maria Cioncan
Maria Cioncan (19. kesäkuuta 1977 Maieru, Romania – 21. tammikuuta 2007 Pleven, Bulgaria) oli romanialainen keskimatkojen juoksija. Hänen uransa parhaaksi saavutuksesi oli pronssimitali 1 500 metrin juoksusta Ateenan kesäolympialaisissa 2004.
Cioncan kuoli auto-onnettomuudessa Bulgariassa 21. tammikuuta 2007, kun hän oli palaamassa harjoitusleiriltä Kreikasta. Hänen autonsa osui puuhun ja Cioncan kuoli heti törmäyksen jälkeen.
Rajamaan raskas lumo
Rajamaan raskas lumo on Marjatta Müllerin vuonna 2001 kirjoittama historiallisiin tosiseikkoihin pohjautuva romaani. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Karjalankannakselle Suomen suuriruhtinaskunnan aikoihin, kertoen sadan vuoden ajanjaksolla kahden suvun, Kopan ja Takan yhteiselosta. Kopan ja Takan suvut perustuvat puolestaan kirjailijan oikeisiin sukujuuriin, Sakkolan ja Metsäpirtin alueilla vaikuttaneisiin Kuopan ja Hatakan sukuihin.
Donna Summer
thumb|upright|Donna Summer studiossa vuonna 1977. Donna Summer (oik. LaDonna Adrian Gaines, 31. joulukuuta 1948 Boston, Massachusetts − 17. toukokuuta 2012 Naples, Florida) oli yhdysvaltalainen poplaulaja, joka tunnettiin parhaiten 1970-luvulla julkaistuista diskohiteistään.
Vuonna 1974 Summer lyöttäytyi yhteen tuottajien Giorgio Moroder ja Pete Bellotte kanssa tuottaakseen ensimmäisen soololevynsä. Summerin vuonna 1977 ilmestyneessä kappaleessa ”I Feel Love” olivat ensimmäiset täysin syntetisaattoreilla luodut taustat, ja kappale olikin omiaan vaikuttamaan elektronisen musiikin kehitykseen. Samana vuonna julkaistu ”Love to Love You Babe” on myös yksi Summerin tunnetuimmista kappaleista.
Summer oli harvinaisuus 1970-luvun diskopiireissä, sillä hänen uransa alkoi ennen diskobuumin alkua ja jatkui myös sen jälkeen. Uran suurin menestys oli tupla-albumi Bad Girls vuodelta 1979, jonka myötä myös suurempi yleisö tavoitti hänet. Summerin muita hittejä olivat muun muassa Barbra Streisandin kanssa tehty duetto ”No More Tears (Enough Is Enough)”, ”Last Dance”, ”Bad Girls”, ”Hot Stuff” ja ”On the Radio”. Summer voitti urallaan kaikkiaan viisi Grammy-palkintoa.
FV106 Samson
thumb|right|250px|[[Alvis Vickersin valmistama FV106 Samson, korjauspanssarivaunu.]] FV106 Samson on brittiläinen korjauspanssarivaunu, ARV (Armoured Recovery Vehicle). Alvis Vickersin valmistama evakuointi- ja korjausvaunu kuuluu kokonaiseen panssarivaunujen perheeseen, eli vaunusarjaan joka on FV101 Scorpion-tyypistä kehitelty. Sen runko on FV103 Spartania vastaava, joka on ollut miehistönkuljetusvaunu (APC). Aseistuksena Samson-korjausvaunussa toimi 1x 7,62 mm konekivääri. Vaunun takaosassa toimi hinausvinssi, joka sai voimansa suoraan moottorista. Vinssissä oli 229 metriä pitkä hinauskaapeli.
Donna Summer
Summerin viimeisin hitti ”This Time I Know It’s for Real” ilmestyi 1989 Stock Aitken Watermanin tuottamalla ja kirjoittamalla albumilla Another Place And Time.
FV106 Samson
Vaunun omamassa oli 8 740 kg, ja miehistön määrä 3 henkeä. 4,2 -litrainen Jaguar J60 Mk100B-bensiinimoottori oli 195 hevosvoiman (145 kw) tehoinen. Uudistamisohjelman puitteissa moottorit vaihdettiin saman tehoisiin, mutta polttoaineen käytöltään taloudellisempiin 5,9 litraisiin Cumminsin BTA dieselmoottoreihin. Ne takasivat suuremman vääntömomentin.
Donna Summer
Summer kuoli 63-vuotiaana 17. toukokuuta 2012 keuhkosyöpään.
Talasin taistelu
Talasin taistelu on vuonna 751 käyty taistelu Kiinan Tang-dynastian ja arabien Abbasidien kalifaatin välillä. Taistelu tunnetaan kiinalaislähteistä, mutta sitä ei mainita moneen vuosisataan arabialaisessa historiankirjoituksessa. Taistelua on pidetty merkittävänä suurtapahtumana, jonka lopputulos vakiinnutti islamin Keski-Aasiaan. Toisaalta on väitetty, että sen merkitys oli vähäinen ja myös itse taistelu kerrottua vaatimattomampi yhteenotto. Talasin taisteluun liittyy myös myyttinen kertomus paperin leviämisestä Lähi-itään.
Tausta
Tang-dynastia oli laajentunut länteen Silkkitietä seuraten 600-luvulta lähtien siten, että kiinalaisten vaikutusvalta ulottui Ferganan laaksoon 700-luvulle tultaessa. Umaijadien kalifaatti laajeni samoihin aikoihin itään ja saavutti myös Ferganan laakson. Kiinalaiset ja umaijadit ottivat yhteen kahdesti vuosina 715 ja 717. Abbasidit kaappasivat vallan kalifaatissa vuonna 750 ja ryhtyivät vahvistamaan asemiaan valtakunnan jokaisessa kolkassa. Tämä johti rajakiistoihin Ferganan laaksossa. Paikallisten hallitsijoiden valtataistelu sai kiinalaiset ja arabit ajautumaan konfliktiin.
Taistelu
Taistelu kesti kiinalaislähteiden mukaan viisi päivää. Taistelun aikana karlukit loikkasivat abbasidien puolelle ja hyökkäsivät kiinalaisten selustaan. Lopulta kiinalaiset lyötiin, ja vain pieni osa pääsi pakenemaan. Suuri osa kiinalaisten joukoista kaatui, ja lisäksi tuhansia jäi sotavangeiksi. Abbasidien tappiot olivat myös merkittävät, eivätkä he edenneet taistelun jälkeen vastustajan alueelle.
Taistelun maine
Talasin taistelu on saanut samanlaisen legendaarisen maineen kuin Poitiersin taistelu vuonna 732 Ranskassa. Jotkut ovat kuvanneet sitä "yhdeksi ratkaisevimmista taisteluista historiassa", toiset ratkaisutaisteluna, joka määritti islamin ja kiinalaisen sivilisaation suhteet Keski-Aasiassa. Tutkijat eivät silti ole varmoja, vauhdittiko Talasin taistelu islamin tuloa Keski-Aasiaan. Tang-dynastian asemat heikkenivät jo muista syistä. Syksyllä 751 Mantšuriassa syttyi kapina, jota seurasi vakavampi An Lushanin kapina vuosina 755–763. Tang-dynastia ei saavuttanut enää kapinan jälkeen entistä voimaansa. Keski-Aasia jäi arabialaisen kulttuurin vaikutuspiiriin ja seuraavien 250 vuoden aikana alue islamisoitui.
Kertomus paperin leviämisestä
Länsimaissa yleistyneen tarinan mukaan kiinalaisissa sotavangeissa oli käsityöläisiä, jotka vietiin abbasidien kalifaatin pääkaupunkiin Bagdadiin. Siellä he opettivat taitojaan arabeille, joista merkittävin uusi oppi oli paperin valmistus, ja näin paperi levisi Lähi-itään. Joissakin tarinoissa jopa tiedetään paperintekijän nimi, Tou-Houan.
Todellisuudessa paperinvalmistus oli tunnettu koillisessa Iranissa Sogdianassa jo 300-luvulta lähtien. Arabivalloitus kuitenkin avasi kauppatiet, jotka tekivät mahdolliseksi valmistustaidon leviämiseen koko arabivaltakuntaan. Tarina vangituista artesaaneista on esimerkki historian myyteistä.
Käytiinkö taistelua lainkaan?
Persialainen muslimihistorioitsija al-Tabari (838–923) ei mainitse laajassa Historiassaan Talasin taistelua, eivät liioin muut varhaiset arabihistorioitsijat. Siitä kertoo vasta abbasidikalifaatin viimeisinä vuosina elänyt historioitsija Ali ibn al-Athir (1160–1233) sekä al-Dhahabi (k. 1348). Taistelusta kerrotaan siten ensimmäisen kerran vasta 400 vuotta itse tapahtumien jälkeen. Al-Athirin käyttämät lähteet eivät ole säilyneet.
Taistelun kuvaus on kuitenkin kiinalaisessa kenraali Gaon elämäkerrassa. Historioitsija William Bartholdin mukaan al-Athirin esittämä arabien ja kiinalaisten konfliktin kuvaus vuonna 751 vastaa kiinalaisen historiankirjoituksen kuvausta, joka löytyy teoksesta History of the Tang Dynasty. Al-Athirin mukaan kiinalaisen armeijan koko oli 100 000 miestä. Kiinalaisen lähteen mukaan arabiarmeijan koko oli 200 000 miestä. Lukumääriä pidetään mahdottomina.
Talasin taistelu puuttuu usein abbasidien historiasta kertovista arabien teoksissa. Arkeologit eivät ole löytäneet taistelupaikkaa, mikä tekee mahdolliseksi sen, ettei mitään suurtaistelua koskaan ollutkaan. Se ei sulje pois pienempien kahakoiden mahdollisuutta.
Tšuvassian lippu
Tšuvassian lippu on Venäjään kuuluvan Tšuvassian tasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 29. huhtikuuta 1992. Lipun on suunnitellut António Martins. Lipussa on kahta väriä: violettia ja keltaista. Lipun keskellä on violetti Elämän puu, joka kuvaa kansallista elpymistä. Sen yläpuolella on kolme violettia aurinkoa kuvaavaa kahdeksankärkistä tähteä. Tämä aurinkosymboli on hyvin yleinen kaikilla Volgan alueen kansoilla.
RN Cicogna
RN Cicogna oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1923 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti.
Palvelus
Alus liitettiin Trapanissa 1. korvettilaivueeseen. Se upotti 14. maaliskuuta syvyyspommein sukellusvene HMS Thunderboltin. Alukseen osui sen ollessa ankkurissa Messinassa pommi, joka sytytti aluksen tuleen. Aluksen pelastamiseksi se ajettiin matalikolle. Aluksen hylky upotettiin Sisilian evakuoinnin yhteydessä.
Alue ja ympäristö
Alue ja ympäristö on aikakauslehti, joka julkaisee alue- ja ympäristötutkimuksen artikkeleita sekä kirjoituksia yhteiskunta- ja kulttuuriteoreettisen tutkimuksen ja yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen aloilta. Kahdesti vuodessa ilmestyvä lehti on ilmestynyt säännöllisesti vuodesta 1971 alkaen, ensimmäiset 20 vuotta Aluesuunnittelu-nimisenä ja vuodesta 1991 lähtien nykyisellä nimellään. Lehti ilmestyy verkossa open access -julkaisuna.
Kiliks
Kiliks oli kreikkalaisessa mytologiassa Agenorin ja Telefassan poika ja Kadmoksen, Foiniksin ja Europen veli. Toisen version mukaan Europe olisikin ollut Foiniksin tytär.
Alue ja ympäristö
Lehteä julkaisee Alue- ja ympäristötutkimuksen seura. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Päätoimittajat
Vuonna 2017 lehden päätoimittajia olivat Nina V. Nygren ja Jussi Semi.
Ron Greschner
Ronald John ”Ron” Greschner (s. 22. joulukuuta 1954 Goodsoil, Saskatchewan) on kanadalainen aktiiviuransa lopettanut ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ennen ammattilaisuraa
Ennen ammattilaisuraansa Greschner pelasi vuosina 1971–1974 kolme kautta New Westminster Bruinsissa WCHL:ssä (Western Canada Hockey League). Kolmannella WCHL-kaudellaan (1973–1974) Greschner toimi Bruinsin kapteenina ja oli seuransa paras pistemies 103:lla tehopisteellä (33 maalia ja 70 syöttöpistettä). Vuonna 1974 Greschner valittiin WCHL:n ensimmäiseen tähdistökenttään ja samana kesänä hän sai NHL-varauksen, kun New York Rangers varasi hänet numerolla 32 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Myös WHA-seura Vancouver Blazers varasi Greschnerin, mutta hän valitsi NHL:n WHA:n sijasta.
Lukutaito
pienoiskuva|300px|Sukupuolten välinen ero lukutaidossa. Punaiset värit kuvaavat naisten heikompaa lukutaitoa ja siniset miesten. Mitä tummempi väri, sitä suurempi sukupuolten välinen epätasapaino on. Lukutaito tarkoittaa taitoa tulkita kirjoitettua kieltä. Varsinaisesta lukutaidosta ulkoa opettelun eli ”ulkoa lukemisen” vastakohtana voidaan käyttää myös sanaa sisälukutaito. Suomessa lukutaito opitaan yleensä 5–7 vuoden iässä.
Heinävaara
Heinävaara tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Ron Greschner
NHL-ura
Greschner pelasi Rangersissä koko NHL-uransa ajan, vuoteen 1990 asti. Hän oli kahdella kaudella eniten pisteitä tehnyt Rangers-puolustaja, kaudella 1977–1978 72:lla tehopisteellä (uran paras pistemäärä), 24:llä maalilla ja 48:lla syöttöpisteellä (uran paras syöttömäärä), ja kaudella 1980–1981 68:lla tehopisteellä, 27:llä maalilla (uran paras maalimäärä) ja 41:llä syöttöpisteellä.
Lukutaito
IEA:n arviointitutkimuksessa lukutaito määriteltiin kykynä ymmärtää ja käyttää yhteiskunnan edellyttämiä ja/tai yksilön arvostamia kirjoitetun kielen muotoja. Aikuisten lukutaito määritellään siinä ”painetun ja kirjoitetun informaation käyttämisenä yhteiskunnassa toimimiseksi, omien tavoitteiden saavuttamiseksi sekä tietojen ja valmiuksien kehittämiseksi”.
Ron Greschner
NHL-ura
Vuonna 1979 Greschner pelasi Rangersin riveissä Stanley Cupin loppuotteluissa, joissa Montreal Canadiens vei mestaruuden voitoin 4–1, ja vuonna 1980 hän pelasi ensimmäisen ja ainoan kerran NHL:n tähdistöottelussa. 1980-luvulla hän kärsi useista loukkaantumisista: Greschner oli sivussa suurimman osan kausista 1981–1982 ja 1982–1983 selkävammojen vuoksi ja loppu-urallaan hän oli vain kahdella kaudella mukana muutamaa vaille kaikissa Rangersin runkosarjaotteluissa. Hän oli kuitenkin edelleen tärkeä osa Rangers-miehistöä ja lokakuusta 1986 joulukuuhun 1987 hän toimi Rangersin kapteenina Barry Beckin jälkeen ja ennen Kelly Kisiota. Greschner päätti 16-vuotisen NHL-uransa vuonna 1990.
Lukutaito
Funktionaalinen lukutaito
Nykyisin mekaanisen lukutaidon ohella pidetään tärkeänä myös niin kutsuttua funktionaalista lukutaitoa, jossa lukija osaa tulkita ja arvioida lukemaansa riippumatta tekstilajista.
Myös kahdessa edellisessä kansainvälisessä lukutaitotutkimuksessa (IEA Reading Literacy Study ja OECD International Adult Literacy Survey) on painotettu lukemisen funktionaalista luonnetta.
Ron Greschner
Yksityiselämä
Greschner meni vuonna 1983 naimisiin huippumalli Carol Altin kanssa. Liitto päättyi asumuseroon vuonna 1996.
Lukutaito
Luettelo lukutaidottomien määristä maittain
pienoiskuva|300px|Lukutaito maittain vuonna 2014.
Pienhevonen
thumb|[[Suomenhevonen|Suomenpienhevosen edellytetään olevan tyypiltään kuin normaalikokoinen suomenhevonen, mutta korkeintaan 148 cm korkea. Kantakirjattavan suomenpienhevosen on myös polveuduttava pienikokoisista linjoista. Kuvan ori on alle 140 cm korkea.]] Pienhevonen on hevostyyppi, joka on säännönmukaisesti ponikokoinen (alle 148 cm korkea) mutta mittasuhteiltaan hevonen, ei poni.
Pienhevonen ei ole terminä käytössä kaikkialla, ja monissa maissa ponikokoiset hevostyyppiset rodut luokitellaan joko poneiksi tai hevosiksi.
Kleinpferd
Olalle vie
Olalle vie eli Laivalastillinen kaunottaria on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944. Se kertoo luulosairaasta sotilaasta, joka yrittää tehdä vaikutuksen sairaanhoitajattareen.
José María Gómez
José María Gómez on espanjalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Euroopan-mestaruuden 1991. Hänestä tuli samalla Kyokushinissa ensimmäinen espanjalainen Euroopan-mestari.
Antti Majanlahti
Antti Mikonpoika Majanlahti (28. joulukuuta 1966 Tampere – 30. syyskuuta 2017 Rauma ) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.
Majanlahti oli koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on esiintynyt Silverinä nuorisarjassa Kuka uskoo haikaraa (1983), nuorisorikollisena Taavi Kassilan ohjaamassa televisiosarjassa Autovaras (1991) sekä nuorena hulivilipoikana Anna-Leena Härkösen romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Häräntappoase (1989). Majanlahti näytteli myös muun muassa elokuvissa Mestari (1992), Vaiennut kylä (1997), Kulkuri ja joutsen (1999) ja Joensuun Elli (2004) sekä televisiosarjoissa Samppanjaa ja vaahtokarkkeja (1995–1997), Hovimäki (2000–2002) ja Uusi päivä (2010–2017).
Näyttelijäntyönsä lisäksi Majanlahti ohjasi useita näytelmiä. Lukuisista teatterirooleistaan Majanlahti muistetaan muun muassa näytelmistä Vanhempieni romaani, Orvot, Merlin-Paholaisen poika, Sadan vuoden yksinäisyys, Runar ja Kyllikki, Ankkurilyhty, Reviisori, B.Virtanen, 39 askelta, Diivat, NääsNääsNews-revyy.
Majanlahti asui perheineen Tampereen Viinikassa. Hän oli ohjaaja-teatterinjohtaja Mikko Majanlahden ja näyttelijä Maija-Liisa Majanlahden poika. Majanlahti oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta.
Majanlahti kuoli 50-vuotiaana 30. syyskuuta 2017 Raumalla työasunnossa. Ruumiinavauksessa kuolinsyyksi paljastui sydänkohtaus nukkuessa. Majanlahti siunattiin Viinikan kirkossa 27. lokakuuta ja haudattiin Vatialan hautausmaalle Kangasalle.
Miklós Sirokai
Miklós Sirokai oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1342–1344. Miklós oli Unkarin kuninkaan Ludvig I Suuren ensimmäinen voivodinimitys.
Kaunokirjallisuus
Kaunokirjallisuus on yleisnimitys kaikelle taiteeksi tai viihteeksi luokiteltavalle kirjallisuudelle (vastakohtana tietokirjallisuudelle). Kaunokirjallisuus jaetaan yleensä kertomakirjallisuuteen (proosa, eepokset), runouteen ja draamaan (näytelmät, kuunnelmat, elokuva- ja tv-käsikirjoitukset). Myös jotkut asiatekstityypit kuten esseet lasketaan joskus kaunokirjallisuudeksi.
Termin historia ja merkitys
Suomen kielen sana kaunokirjallisuus on peräisin D. E. D. Europaeuksen ja A. Vareliuksen sanakirjasta Svenskt-finskt handlexikon (1852-53). Siinä se esitetään vastineena ruotsin sanalle vitterhet. Ruotsin kielessä sana skönlitteratur tuli käyttöön vasta 1850-luvulla. Esimerkiksi englannin kielessä suoraa vastinetta ei ole, vaan literature merkitsee sekä kauno- että tietokirjallisuutta ja fiction kertomakirjallisuutta tai kaikkea fiktiivistä kertovaa taidetta.
Suomeen ranskasta johdettu termi belletristiikka tarkoitti alkuaan kaunokirjallisuutta, mutta nykyisin sillä viitataan lähinnä esseistiikkaan, kuten Yrjö Hosiaisluoma kirjoittaa Kirjallisuuden sanakirjassa: "Esimerkiksi Aldous Huxleyn esseekokoelmat ovat tyypillistä belletristiikkaa: nokkelia, elegantteja ja oppineita."
Kauno- ja tietokirjallisuuden suhde
Kirjallisuuden jako faktaan ja fiktioon ei ole lainkaan yksiselitteinen asia. Varhainen tietokirjallisuus (Platon, Herodotos) oli hyvin mielikuvituksellista ja maalailevaa, eivätkä asiatekstit eriytyneet kaunokirjallisuudesta täysin vielä myöhemminkään. Esimerkiksi monet utopiaromaanit olivat varsin kevyesti verhottua essee- tai mielipidekirjallisuutta. Kerronnan ja vaikuttamisen keinot ovat historiassa siirtyneet asiatekstin ja kaunokirjallisen ilmaisun välillä molempiin suuntiin.
Lisäksi kulttuuri vaikuttaa tekstien tulkintaan. Nykyajan länsimaiset ihmiset voivat kokea kaunokirjallisuudeksi tekstin, joka kirjoitusajankohtana tai jossain toisessa kulttuurissa on esimerkiksi selvästi uskonnollinen teksti.
Kaunokirjallisuuden lajit
Muiden taiteiden tavoin kaunokirjallisuus muuttaa jatkuvasti muotoaan ja pyrkii kaatamaan teoreetikkojen luomia raja-aitoja, joten minkäänlaiset määrittelyt eivät ole täysin aukottomia. Varsinkin kertomakirjallisuuden ja runouden välisellä raja-alueella sijaitsevia lyyristä proosaa ja proosarunoa on usein hankalaa erottaa toisistaan.
Kertomakirjallisuus
Kertomakirjallisuutta eli epiikkaa (eepokset, proosa) on kertova teksti, jonka aiheena ovat kuvitteelliset tapahtumat, joskin yhtymäkohtia todellisiin tapahtumiin saattaa olla. Aiheena olevia tapahtumia kutsutaan juoneksi. Myös suullista tarinaperinnettä (niin sanottuja suullisia tekstejä) voidaan pitää kertomakirjallisuutena, mutta vanhinta kirjoitettua kertomakirjallisuutta ovat eepokset, laajat kertomukset myyttisistä sankareista. Eepokset olivat useimmiten runomittaisia, mutta kuitenkin selvästi kertovia. Tärkeitä esikuvia ja edeltäjiä nykyiselle proosamuotoiselle kertomakirjallisuudelle olivat myös filosofinen kirjallisuus (esimerkiksi Platonin dialogit) ja muinainen historiankirjoitus. Nykykertomakirjallisuus jaetaan pituuden mukaan novelleihin ja romaaneihin. Novellit ja romaanit ovat proosaa.
Runous
Runouteen eli lyriikkaan on alun perin liittynyt musiikki ja tanssi. Runoja (kuten eeppisiä runoelmiakin) laulettiin, ja sana lyriikka viittaakin musiikkiesityksissä käytettyyn soittimeen, lyyraan. Vanhinta säilynyttä lyriikkaa on antiikin Kreikan runous, jolla oli tärkeä asema uskonnonharjoituksessa. Vähitellen runous maallistui ja uskonnollisen runouden rinnalle syntyi tunteita ilmaisevia rakkaus-, suru- ja kehtolauluja.
Oxford Camerata
Oxford Camerata on Jeremy Summerlyn vuonna 1984 perustama kuoro, jonka ydinryhmä koostuu 12 laulajasta. Eri projekteja varten kuoron koko on vaihdellut 4 ja 20 laulajan välillä. Kuoro oli alun perin erikoistunut vanhaan musiikkiin, mutta on vuosien saatossa laajentanut ohjelmistoaan, joka nykyisin ulottuu gregoriaanisesta laulusta aina nykymusiikkiin asti.
Kaunokirjallisuus
Runous
Runouden perusmuotona pidetään minä-muotoista yksilökohtaisia tuntemuksia ilmaisevaa runoa, jota kutsutaan keskeis- tai keskuslyriikaksi. Runon puhujaa sanotaan lyyriseksi minäksi. Muita runon muotoja ovat balladi ja romanssi, jotka voivat rakentua juonen varaan ja käsittää laajoja kertomuksia. Runous oli pitkään länsimaisessa kirjallisuudessa proosaa arvostetumpi ja luetumpi kirjallisuudenlaji, mutta se menetti asemansa muutamien viime vuosisatojen aikana. Myös laululyriikka kuuluu runouden piiriin.
Draamakirjallisuus
Draamakirjallisuus (näytelmät, kuunnelmat, elokuva- ja tv-käsikirjoitukset) on kirjoitettu esitettäväksi, ei ainoastaan luettavaksi. Perinteinen esitysmuoto on ollut teatteri, mutta nykytekniikka on tuonut lisää mahdollisia kanavia, joihin jokaiseen kuuluvat hyvin erilaiset dramaturgiset painotukset. Draaman päälajit ovat antiikin Kreikassa syntyneet tragedia ja komedia, jotka kuitenkin ovat myöhemmässä teatteri-ilmaisussa sekoittuneet. Modernimpia suuntauksia ovat muun muassa absurdi teatteri, jossa leikitellään katsojan odotuksilla.
Pattaya
thumb|200px|Pattaya Beach. Näkymä etelään kohti Jomthienia ja Bali Hain aallonmurtajaa. Pattaya on kaupunki ja erityinen paikallishallintoalue Thaimaassa Chonburin provinssissa. Se on yksi Thaimaan suosituimmista turistikohteista ja siellä vierailee vuosittain miljoonia turisteja. Pattaya tunnetaan myös yhtenä suurimmista seksiturismin keskuksista.
Kaupungissa on kirjoilla noin 119 532 asukasta (2019), mutta todellinen väkiluku on paljon suurempi, sillä suurin osa muualta saapuvista työntekijöistä ei tee muuttoilmoitusta. Muuttoilmoituksen tekevät vain perheelliset, sillä lapset saavat ilmaisen koulunkäynnin vain, jos he ovat kirjoilla Pattayassa. Pattayassa asuu vakituisesti myös suuri määrä ulkomaalaisia, joista suurehko osa on eläkeläisiä. thumb|200px|Pattaya Beach. Näkymä pohjoiseen kohti Nakluaa.
Joulukuun keskilämpötila on päivällä +31 ja yöllä +21.
Historia
Varhaisimmat maininnat Pattayasta löytyvät kuningas Taksinin ajalta vuodelta 1767. Burmalaiset hyökkäsivät silloiseen Ayutthayan kuningaskuntaan 1766 ja Taksinin joukot vetäytyivät nykyisen Pattayan tienoille. Sieltä käsin Taksin hyökkäsi burmalaisia vastaan, voitti heidät ja Taksin kruunattiin kuninkaaksi 28. joulukuuta 1767. Tarinan mukaan joukkojen käyttämä paikka sai nimekseen Thap Phraya eli Phrayan (=kenraalin) armeija, sillä ennen kuninkaaksi tuloa Taksin oli Phraya Tak. Nykypäivän Pattayaan tämä on jäänyt Jomtienissä olevan Thapphraya Road -kadun nimeksi.
Taksinin sotaretken jälkeen Pattayasta ei löydy merkintöjä ja se lienee ollut tavallinen kalastajakylä parin sadan vuoden ajan, kunnes thaimaalainen liikemies Parinya Chawalitthamrong kiinnostui Pattayan hiekkarannoista ja osti runsaasti maata sieltä 1948. Parinya sai myös aikaan sen, että paikan nimi พัทธยา (UNGEGN: Phatthaya) muutettiin muotoon พัทยา.
1997 alkanut Aasian talouskriisi oli jälleen kova isku kaupungin liike-elämälle. Monet rakennushankkeet kaatuivat ja ylimitoitettu hotellikapasiteetti johti polkuhintoihin, mutta 2000-luvulla Thaimaan vetovoima turistikohteena on jälleen noussut. Samalla Pattaya on kasvanut Thaimaan suurimmaksi lomakohteeksi ja kiinteistöjen sekä maan hinta on noussut Bangkokin tasolle. Vuonna 2005 Pattayalla oli 35 000 hotellihuonetta.
Kaupunkikuva
Pattaya sijaitsee Siaminlahden rannalla meren poukamassa, joka rajoittuu pohjoisessa Nakluaan ja etelässä Jomthieniin. Pattayan asemakaava on ruutumainen, ja sitä halkovat tiet (saai) ja kujat (soi) pohjois–etelä-akselilla ja länsi–itä-suunnassa. Meren puolelta luettuna kadut ovat seuraavat: Pattaya Beach Road, Second Road ja Third Road. Pohjoisesta Nakluan rajalta etelään: North Pattaya Road, Central Pattaya Road ja South Pattaya Road. Äärimmäisenä itäpuolella on Bang Na–Trat Highway (Sukhumwit Road), josta pääsee pohjoiseen Bangkokiin ja etelään Sattahipiin, Rayongiin ja aina Tratiin saakka.
Pattaya Beach
thumb|200px|Pattaya Beach Road. Vasemmalla Mike Shopping Mall -tavaratalo. Meri on oikealla.
Pattaya Beach sijaitsee kaupungin keskustassa. Pattaya Beachin vedenlaatu on parantunut sen jälkeen, kun rannalle tehtiin vedenpuhdistamo ja viemäröinti, eikä hotellien jätevesiä enää lasketa mereen, vaan kierrätetään.
Jomthien Beach
Jomthien Beach sijaitsee Pattayasta etelään Khao Pratamnak -kukkulan toisella puolella.
Oxford Camerata
Oxford Cameratan yhteyteen perustettiin vuonna 1992 Oxford Camerata Instrumental Ensemble, jossa soittaa 4–20 soittajaa joko periodi- tai nykyaikaisilla soittimilla. Vuonna 1995 kuorolle myönnettiin Fördergemeinschaft der Europäischen Wirtschaft -palkinto. Kuoro on tehnyt yli kolmekymmentä levytystä, joista suurimman osan Naxos-levy-yhtiölle.
Pattaya
Saaret
Ko Lan tai Koh Larn on pieni saari Pattayan edustalla noin 7,5 km mantereesta länteen. Ko Lanille on säännöllinen lauttayhteys, jonka lisäksi vuokraveneet vievät turisteja saarelle. Ko Lanin lisäksi Pattayan edustalla on kaksi muutakin saariryhmää, joihin kuuluvat "lähisaaret" Ko Sak ja Ko Krok sekä "ulkosaaret" Ko Rin, Ko Man Wichai, Ko Hua Chang ja Ko Badan.
AFC North
AFC North on amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliigan National Football Leaguen American Football Conferencen pohjoinen divisioona, joka muodostettiin vuonna 2002, kun liigan joukkueiden määrä kasvoi 32:een. Divisioona korvasi vuosina 1970-2001 toimineen AFC Central -divisioonan.
UDIK
UDIK eli Association for Social Research and Communications, perustettu vuonna 2013, on Bosnian alueellinen kansalaisjärjestö, jonka toimistot sijaitsevat Sarajevossa ja Brčkossa. UDIK:n tavoitteena on kerätä faktoja, asiakirjoja ja dataa kansanmurhasta, sotarikoksista ja ihmisoikeusloukkauksista Bosnia ja Hertsegovinassa sekä entisessä Jugoslaviassa.
AFC North
AFC Northissa pelaa neljä joukkuetta: Baltimore Ravens, Cincinnati Bengals, Cleveland Browns ja Pittsburgh Steelers. AFC Centralin alkuperäisiä jäseniä olivat Houston Oilers (nykyään nimellä Tennessee Titans), Browns, Bengals ja Steelers. Jacksonville Jaguars liittyi AFC Centraliin vuonna 1995 ja Ravens vuonna 1996, mutta Jaguars ja Titans siirtyivät edelleen vuoden 2002 uudelleenjärjestelyn jälkeen AFC Southiin.
UDIK
Ryhmän perustaja ja johtaja on Edvin Kanka Ćudić.
AFC North
Play off -esiintymiset yhteensä
1 Joukkue oli nimeltään Houston Oilers vuoteen 1996 saakka, vuosina 1997 ja 1998 nimi oli Tennessee Oilers ja lopullinen nimi Tennessee Titans otettiin käyttöön vuonna 1999. Titans siirtyi AFC Southiin kaudella 2002.
2 Jaguars siirtyi AFC Southiin kaudella 2002.
1970-luku
Vaikka Cincinnati Bengals voitti ensimmäisen AFC Central -divisioonamestaruuden vuonna 1970, Pittsburgh Steelers hallitsi 1970-lukua mielin määrin. Steelers voitti Super Bowlin neljästi saman vuosikymmenen aikana.
Nyrok City
Nyrok City on suomalaisen Mauri Kunnaksen vuosina 1975–1986 piirtämä värillinen sarjakuva, joka ilmestyi nuortenlehdissä Intro, Help! ja Suosikki. Ensimmäinen Nyrok City -tarina oli Esittely, joka ilmestyi Intron 11. numerossa marraskuussa 1975. Introa julkaistiin kaksitoista kertaa vuodessa. Viimeinen Nyrok City -tarina nimeltä One More Time: Nyrok City ilmestyi Suosikissa heinäkuussa 1986. Kunnas sai Puupäähatun Nyrok City -sarjakuvastaan Sarjakuvaseuralta 4. kesäkuuta 1981.
AFC North
1980-luku
Vuonna 1980 Cleveland Browns katkaisi Steelersin kuuden vuoden voittoputken divisioonamestarina, mutta ei kyennyt kukistamaan pudotuspelien toisella kierroksella Oakland Raidersia. 1980-luvulla ainoastaan Bengals selvitti tiensä Super Bowliin asti AFC Centralista, mutta hävisi molemmat niukasti San Francisco 49ersille.
1990-luku
Vuonna 1994 perustettu Jacksonville Jaguars liittyi NFL:ään ja AFC Centraliin kaudelle 1995. Vuonna 1996 Cleveland Browns siirtyi Baltimoreen ja muutti nimensä Baltimore Ravensiksi, mutta säilytti paikkansa AFC Centralissa. Samoin kävi vuonna 1997 Oilersille, joka muutti Memphisiin, mutta säilytti divisioonapaikkansa. Oilerista tuli lopulta Titans vuonna 1999.
Nyrok City
thumb|500px|[[Kesäkuussa 1985 Suosikissa julkaistu strippi, joka parodioi Hanoi Rocksin Andy McCoyn ja Michael Monroen haastattelua A-Studiossa tammikuussa 1985. Suomalaiset "juntit" ihmettelevät "suuria staroja" Nyrok City -sarjakuvassa Press Conference: The Honai Dogs]]
AFC North
1990-luku
Steelers hallitsi divisioonaa vuodesta 1992 lähtien. Joukkue voitti viisi divisioonamestaruutta kuudessa vuodessa ja esiintyi Super Bowl XXX:ssa. Vuoden 1992 Oilers oli ottavana osapuolena eräässä kaikkien aikojen kuuluisimmassa pudotuspelissä Buffalo Billsiä vastaan. Oilers tuhri 32 pisteen johtoaseman toisella puoliajalla ja hävisi ottelun lopulta jatkoajalla luvuin 41-38.
Nyrok City
Sarjakuvat käsittelivät populaarikulttuurin maailmaa ja sen ulkomaisia sekä suomalaisia yhtyeitä eri nimiväännöksillä, joita olivat mm.
Nyrok City -sarjakuvat olivat myös parodiaversioita tunnetuista elokuvista, kuten:
thumb|500px|Strippi samasta Nyrok City -sarjakuvasta Press Conference: The Honai Dogs, joka on kolmanneksi viimeinen Nyrok City -julkaisu. Vaikka Nyrok City -sarjakuva julkaistiin alun perin vain lehdissä, löytyy koko Nyrok City -tuotanto myöhemmin julkaistuilta kokoelmilta Nyrok City Kollektion 1 (1984), Nyrok City Kollektion 2 (1993) ja The best & wörst of Nyrok City (2000). Nyrok Cityn kaltaista sarjakuvaa on julkaistu myös kokoelmilla Nyrok Daily News Presents: Kotlant Jaarti (1982 1980-luvullaja Mac Moose ja Jagge Migreenin tapaus (1995). Jagge Migreeni on Mick Jagger.
thumb|500px|right|Tässä Mauri Kunnaksen versiossa [[Andy McCoy ei vedäkään 30 000 "donnii" lompakosta, vaan hänellä on vain managerin kirjoittama kolmen markan sekki sukassa. "Jos mä löydän jotain mist mä diggaan niin mä ostan sen" onkin tässä versiossa "Jos mä nään jotai mitä saa golmel margal ni mä diggaa ostaa"]]
Nyrok City -sarjakuvissa oleellisessa asemassa on kieli. Suurin osa sarjakuvien henkilöhahmoista puhuu samaan tapaan. Hahmojen puhe perustuu vahvasti Tyrvään murteeseen, joka on myös Mauri Kunnaksen oma murre. Tyrvään murretta puhutaan Kunnaksen kotikaupungin Vammalan (nyk. osa Sastamalaa) seudulla. Niinpä Nyrok Cityn henkilöhahmot käyttävät useimmiten avartuneita diftongeja (ei "kieli" vaan "kiäli", ei "työ" vaan "tyä"), korvaavat yleiskielen d:n r:llä ("homehrutaan", "rarikaali") ja käyttävät inessiivin päätteessä vain yhtä s:ää ("syrjäsä", "Suamesa", "näisä vanhemmisa naisisa"). Lisäksi sarjakuvissa käytetään runsaasti yleiskielelle vieraita, Tyrvään murteeseen kuuluvia sanoja ("helppeesti", "hoto", "punttu", "pöykky"). Tyrvään murteen lisäksi Kunnas on käyttänyt sarjakuvissa myös aikansa nuorisoslangia ja itse keksimiään uudissanoja. Englanninkieliset sanat kirjoitetaan Nyrokissa tahallisen junttimaisella tavalla huonoa ääntämystä vastaavasti ja vierassanojen pehmeät konsonantit korvataan yleensä kovilla vastineilla (G:stä tulee K, D:stä T, B:stä P jne.).
AFC North
2000-luku
NFL:n divisioonat ryhmiteltiin uudestaan vuonna 2002, kun NFL-joukkueiden määrä oli vakiintunut kolmeenkymmeneenkahteen. NFL:ssä on nyt kahdeksaan divisioonaa, joissa kussakin on neljä joukkuetta. AFC Central nimettiin uudelleen AFC Northiksi ja NFC Central NFC Northiksi. Steelers on voittanut AFC Northin neljä kertaa, Ravensillä divisioonavoittoja on kaksi ja Bengals on voittanut divisioonan yhden kerran.
Bernard Rose
thumb|Bernard Rose Bernard Rose (s. 4. elokuuta 1960 Lontoo, Englanti) on brittiläinen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat muiden muassa Candyman (1992) ja Ikuinen rakkaus (Immortal Beloved, 1994). Rose valmistui National Film and Television Schoolista Englannin Beaconsfieldissä.
Nyrok City
Vaikka "Junttila" eli Suomi ja "koko maailma" asetettiin vastakkain, Kunnas tavallaan puolusti perinteistä suomalaisuutta ja irvi sitä väheksyviä suomalaisia rocktähtiä. Erityisesti kohteeksi joutui monesti Suomen ainut 1980-luvulla kansainvälisesti menestynyt yhtye, Hanoi Rocks, joka korosti kuinka muu maailma ja erityisesti Tukholma oli parempi kuin suomalaisten "junttisäpinät". Monesti keskeinen juoni Nyrok City -tarinassa oli se, että kansainvälinen rocktähti eksyi keskellä Suomen korppea ja "junttikansaa". Esimerkiksi tarinassa ''Malka. Sarjakuva tabuista (Suosikki 1981/3) Miki Hiiri'' (Michael Monroe) eksyi keskellä suomalaista korpea ja tunki päänsä mieluummin suomalaisen pienviljelijän hikiseen saappaaseen kuin hengitti raikasta suomalaisen maaseudun pakkasilmaa. Tuo hikisen saappaan haju toi kotoisan ja kansainvälisen Tukholman viemäriverkoston ilmapiirin mieleen. Toinen vastaava tarina kertoi siitä, kuinka viskiä juova ET (Keith Richards) eksyi suomalaiseen korpeen ja päästyään takaisin Rolling Stones -yhtyeensä yksityiskoneeseen valitteli yhtyetovereilleen, kuinka Suomi oli kauhea paikka, koska "siellä ei saanut muuta kuin maitoo".
Eräs virolainen yhtye on ottanut nimekseen "Nyrok City". Samoin Nyrok Cityn pohjalta Mauri Kunnas muodosti yhtyeen Nyrok Dolls. Nyrok city on suomalainen väännös nimestä "New Rock City", joka taas vääntyy New York Citystä. Nyrok Dolls taas on väännös New York Dolls -yhtyeestä.
John Lawton
John Cooper Lawton (11. kesäkuuta 1946 Halifax, Britannia – 29. kesäkuuta 2021) oli brittiläinen muusikko, joka muistetaan parhaiten laulajana yhtyeissä Lucifer's Friend (1970-1976, 1981, 1994), Les Humphries Singers ja Uriah Heep (1976-1979).
Musiikkiura
Lawton aloitti musiikkiuransa 1960-luvun alussa The Deans -nimisessä yhtyeessä. 1970-luvulla hän lauloi saksalaisissa Lucifer's Friend ja Les Humphries Singers -yhtyeissä. Lucifer's Friend esitti heavy metalia ja hard rockia ja Les Humphries Singers gospelvaikutteisia popkappaleita. Lawton oli myös Les Humphries Singersin riveissä edustamassa Länsi-Saksaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa.
Vuonna 1976 Lawtonista tuli hard rock/heavy metal-yhtye Uriah Heepin uusi laulaja erotetun David Byronin tilalle. Lawton levytti Uriah Heepin kanssa kolme studioalbumia; Firefly (1977), Innocent Victim (1977) ja Fallen Angel (1978). Yhtye oli tuolloin suosittu erityisesti Euroopassa. Hänen aikakautensa yhtyeessä päättyi vuonna 1979 musiikillisiin erimielisyyksiin toisen Uriah Heep -jäsenen Ken Hensleyn kanssa. 1970-luvun jälkeen Lawton on ollut mukana erilaisissa yhtyeprojekteissa ja on johtanut muun muassa omaa yhtyettään. Vuonna 1995 Lawton palasi Uriah Heepin laulajaksi muutaman keikan ajaksi Etelä-Afrikassa, kun yhtyeen nykyinen laulaja Bernie Shaw kärsi ääniongelmista.
Steps
Steps oli brittiläinen popyhtye, jolla oli vuosina 1998–2001 katkeamaton putki Britannian listan viiden kärkeen yltäneitä kappaleita. Stepsin albumeita myytiin vuosina 1997–2001 yli 15 miljoonaa kappaletta, ja singlejä myytiin kymmenen miljoonaa. Yhtyeen suurimpia menestyskappaleita olivat muun muassa Bee Gees -cover "Tragedy", "One For Sorrow", "You´ll Be Sorry" ja "Deeper Shade of Blue".
Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "5, 6, 7, 8" kesällä 1997. Single on ainoa yhtyeen julkaisu, joka ei noussut Britannian kymmenen kärkeen, mutta se pysyi listalla yli puoli vuotta ja myi sijasta #14 huolimatta hyvin. Muualla Euroopassa kappaleesta tuli suuri hitti ja nousi jopa Australiassa ja Filippiineillä listaykköseksi asti. Yhdysvalloissa yhtye muistetaan lähinnä hitistä "Deeper Shade Of Blue", vaikka albumeista kaksi "Step one" ja "Buzz" saavuttivat kultalevyn.
Britanniassa debyyttilevy Step one saavutti valtavaa suosiota, ja sitä myytiin yli 2 400 000 kappaletta.
Toinen albumi Steptacular debytoi listan kärkisijalla, ja sitä myytiin vuoden 1999 loppuun mennessä yli 1 600 000 kappaletta. Kolmas albumi Buzz sijoittui albumilistan neljänneksi, ja sitä myytiin 600 000 kappaletta.
Yhtyeen hajottua Claire Richards ja Ian H Watkins perustivat duon H & Claire, joka jäi kuitenkin lyhytikäiseksi. Myös Lisa Scott-Lee yritti soolouraa, mutta ei saavuttanut suurta menestystä edes kotimaassaan Britanniassa. Ian H Watkins osallistui vuoden 2007 Britannian Celebrity Big brotheriin sijoittuen neljänneksi. Samoihin aikoihin Ian paljasti olevansa homoseksuaali. Hänellä on myös epäilty olleen suhde Stepsin menetyksen aikaan mm. Westlifen managerina toimineen Louis Walshin kanssa.
Yhtyeen levyjen tuottajana ja kappaleiden kirjoittajana toimi mm. Kylie Minoguen, Dead or Aliven ja Jason Donovanin menestyksen takana ollut Idols-tuomari Pete Waterman.
Albumit
Käytetyt koodit: UK- Yhdistynyt kuningaskunta, AUS- Australia, NED- Alankomaat, GER- Saksa, BEL- Belgia, PHI- Filippiinit, USA- Yhdysvallat LEB- Libanon
Judit
Judit tai Judith on heprealaisperäinen naisen etunimi, joka merkitsee juudealaista naista. Muodossa Judit nimi esiintyy varsinkin Unkarissa, Espanjassa ja Skandinavian maissa, muodossa Judith muun muassa englannin-, ranskan- ja saksan­kielisissä maissa.
Nimen on tehnyt tunnetuksi Raamatun apokryfi­kirjoihin kuuluva Juditin kirja, jonka päähenkilö, Judit, pelasti koti­kaupunkinsa assyrialaisten hyökkäykseltä surmaamalla heidän päällikkönsä.
Suomessa nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu muodossa Judit 903:lle ja muodossa Judith 768 naiselle, kumpikin myös muutamalle miehelle. Juditin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 10. joulukuuta. Nimestä on käytössä myös muunnos Jutta, jonka nimi­päivä on myös suomen­kielisen kalenterin mukaan samana päivänä.
Valu (albumi)
Valu on Mokoman vuonna 1999 julkaistu debyyttialbumi. Albumi on musiikillisesti huomattavasti yhtyeen myöhempiä albumeita kevyempi ja rock-vaikutteisempi. Valu ei saavuttanut ilmestyessään mainittavaa menestystä ja Mokoman silloinen levy-yhtiö EMI tuhosi jäljellä olevat levyt vuonna 2000, eikä levystä otettu uusintapainosta. Sama kohtalo oli myös Valu-albumin seuraajalla, Mokoman toisella levyllä Mokoman 120 päivää. Valu julkaistiin kuitenkin uudelleen vuonna 2004 Mokoman noustua suuremman yleisön tietoisuuteen Kurimus-albumin ja oman levy-yhtiönsä, Sakara Recordsin myötä.
Mokoman myöhemmistä albumeista poiketen vokalisti Marko Annala vastasi Valu-albumilla laulamisen lisäksi myös kitararaidoista.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Marko Annala, ellei toisin mainita.
Uusintajulkaisun bonuskappaleet
<li></li> </ol>
”Toinen kohtu” on alun perin Valu-albumin sessioissa kesällä 1998 äänitetty, varsinaiselta albumilta pois jäänyt kappale, jonka lauluosuudet äänitettiin vuonna 2004, ennen albumin uusintajulkaisua.
Kasvan
Julkaistiin vuonna 1999.
Perspektiivi
Promosingle, julkaistiin vuonna 1999.
Courtney Gains
thumb|upright|Courtney Gains vuonna 2014. Courtney Gains (s. 22. elokuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla rooleistaan elokuvissa Maissilapset, Hardbodies, Saluunojen sulotar, Paluu tulevaisuuteen, Can’t Buy Me Love, Colors – jengit, The ’Burbs ja Memphis Belle. Hänen viimeisimpiin esiintymisiinsä kuuluvat Sweet Home Alabama, Dorm Daze ja Desolation Canyon.
Gains on vieraillut muutamissa huomionarvoisissa televisiosarjoissa kuten Seinfeld, Yön kuumuudessa, Kauhua kryptasta, Teho-osasto, Kunnian miehet, Pacific Blue, Nash Bridges, Diagnoosi: Murha, Siskoni on noita, Alias, The Guardian ja Kovan onnen kundi.
Gains on työskennellyt myös muusikkona ja näyttelemisen opettajana. Hän on esiintynyt lavalla Phishin kanssa ja tehnyt sooloalbumin.
RN Folaga
RN Folaga oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Gabbiano-luokan korvetti. Toisen maailmansodan jälkeen alus jatkoi palvelustaan uudelleen luoduissa Italian merivoimissa Marina Militaressa.
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 14. marraskuuta ja liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1943.
Palvelus
Alus sijoitettiin Tyrrhenanmerelle 2. korvettilaivueeseen. Se osallistui 44 sukellusveneentorjuntapartioon ja 11 saattuetehtävään. Alus osallistui 18. elokuuta sukellusvene HMS Saracenin upottamiseen. Italian antauduttua alus suojasi liittoutuneiden saattueita Etelä-Italian merialueilla.
Alus poistettiin laivastoluettelosta 1. elokuuta 1965.
Ylitornion rata
200px|thumb|Armasjoen vanha rautatiesilta. Ylitornion rata eli Övertorneåbanan sekä Tornedalsbanan oli Ruotsin rataverkkoon kuulunut rataosuus, joka erkani entisestä Haaparannan radasta Karungin rautatieasemalla Haaparannan pohjoispuolella. Rataosuus valmistui vuonna 1914, vuotta aiemmin kuin Karungin ja Haaparannan välinen rataosuus. Rataosan pituus oli noin 47 kilometriä, ja sen päätepiste sijaitsi Ruotsin Ylitornion keskustaajamassa Matarengissä.
Henkilöliikenne radalla päättyi vuonna 1984. Tätä seurasi tavaraliikenteen lakkauttaminen kesäkuun 1986 alussa ja lopulta radan purkaminen vuonna 1992. Purkamistöiden yhteydessä rautatien sillat jätettiin kuitenkin paikoilleen.
Nykyään vanhaa ratapohjaa pitkin menee talvisin ulkoilu- ja kelkkareitti. Karungin rautatieaseman pohjoispuolella myös Torniojokilaakson maantie, Riksväg 99, on siirretty noin kahden kilometrin matkalta vanhalle ratapohjalle, kun maantie siirrettiin pois Karungin kylän keskustasta.
Jennifer Stone
Jennifer Lindsay Stone (s. 12. helmikuuta 1993 Arlington, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tutuksi muun muassa Disney Channelin sarjasta Waverly Placen velhot, sekä elokuvista Afrikan salaisuudet ja Mean Girls 2.
Nuoruus
Stone syntyi Texasissa 1993. Hän opiskeli biologiaa collegessa.
Yksityiselämä
Stonella diagnosoitiin LADA-diabetes, eli tyypin 1 ja 2 diabeteksen välimuoto, vuonna 2013 kun hän oli 20-vuotias.