cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benin
Kansallinen identiteetti
Benin on kulttuurillisesti epäyhtenäinen valtio, koska sen alueelle on siirtynyt väestöä eri suunnista vuosisatojen aikana. Kansallinen identiteetti on varsinkin maaseudun asukkaille vähemmän tärkeä kuin kuuluminen tiettyyn etniseen ryhmään. Suurin ryhmä, fonit, ovat Dahomeyn kuningaskunnan perustajien jälkeläisiä. Heidän kielensä on lähellä adjojen ja gunien kieltä. Etelässä on afrobrasilialainen yhteisö, johon kuuluu eurooppalaisten kanssa tekemisissä olleita afrikkalaisia ja Brasiliasta palanneiden entisten orjien jälkeläisiä. Fulanit eli pulit ovat jatkaneet pitkään paimentolaiselintapaansa ja säilyttäneet erilliskulttuurin myös asettuessaan aloilleen. Monet heistä ovat töissä armeijassa.
Fonien uskonnollinen perinne keskittyy esi-isien kunnioittamiseen. Dahomeyn kuningaskunnan loistoaikoina kuninkaallisten esi-isien vuotuinen muistojuhla huipentui satojen orjien tai sotavankien uhraamiseen. Tavalliset perheet pitivät kotonaan puista patsasta, johon hierottiin palmuöljyä rukouksena esi-isille, jotta perhe ja koko kylä saisivat suojelusta. Näitä patsaita kaiverretaan edelleen.
Ruoka
Tyypillinen beniniläinen arkiateria koostuu hiilihydraattipitoisesta puurosta tai muhennoksesta ja kastikkeesta, jossa on kasviksia ja lihaa tai kalaa. Perusmuhennoksen raaka-aine vaihtelee alueittain: etelässä käytetään riisiä, maissia ja maniokkia, kun taas pohjoisosassa käytetään hirssiä, durraa ja jamssia.
Vodoun
thumb|Voodoo-alttari Abomeyssä. Voodoon on arveltu olevan lähtöisin Beninistä ja levinneen orjaksi myytyjen beniniläisten mukana.
Musiikki
Menestyneimpiin afrikkalaisiin muusikoihin kuuluva laulaja Angelique Kidjo on beniniläinen.
Kirjallisuus
Beninin kirjailijat ovat nousseet kaupunkien koulutetusta luokasta, kuten historioitsija Paul Hazoumé ja filosofi Paulin Houndtonji. Beninin kansalliskirjasto toimii Porto-Novossa.
Koulutus
Beninissä koulu alkaa kuusivuotiaana. Ala-asteella opiskelu on pakollista ja ilmaista. Kuusivuotisen ala-asteen jälkeen voi siirtyä kolmevuotiselle yläasteelle, sieltä kolmevuotiseen ammattikouluun tai lukioon, joka johtaa yliopisto-opintoihin. Ala-asteen jälkeen opetus on ollut maksullista, mutta vuonna 2007 koulumaksuista päätettiin luopua. Opetuskieli on ranska. Paikalliskieliä ja englantia opetetaan yläasteella, lukiossa ja yliopistossa.
Luku- ja kirjoitustaito
Beninissä luku- ja kirjoitustaitoisuus koskee ranskan kieltä. Vuonna 2018 lukutaitoisia oli koko väestöstä 42,36 prosenttia. Aikuisista naisista 31,07 prosenttia ja aikuisista miehistä 53,98 prosenttia osasi lukea ranskaa. 15–24-vuotiaista naisista lukutaitoisia oli 51,94 prosenttia ja samanikäisistä miehistä lukutaitoisia oli 69,76 prosenttia. Vuonna 1992 aikuisten lukutaitoisuus oli 27,25 prosenttia.
Urheilu
Beninissä ehdottomasti suosituin urheilulaji on jalkapallo, mutta myös rugby ja tennis ovat erittäin suosittuja.
Benin on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1972 alkaen, mutta jätti vuoden 1976 kisat väliin. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia. Beninin jalkapallomaajoukkue ei ole kertaakaan esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa, ja Afrikan-mestaruuskilpailuissakin Benin on ollut mukana vain kerran, vuonna 2004. FIFA-rankingissa maa oli marraskuussa 2017 sijalla 79. Maassa on 110 jalkapalloseuraa, joissa pelaa 7 800 rekisteröitynyttä pelaajaa.
Kulttuurivaihto
Grand-Popossa toimii suomalais-afrikkalainen kulttuurikeskus ja taiteilijaresidenssi Villa Karo.
Miikka Paatelainen
Miikka Paatelainen (s. 15. kesäkuuta 1964) on suomalainen kitaristi.
Jo 1980-luvulla hän oli mukana yhtyeessä Pienet Miehet, joka teki kaksi albumia, Pienet Miehet (1989) ja Painoton maa (1991). Pienet Miehet palasi vuonna 2006 albumin 13 nuolta myötä.
Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä
pienoiskuva|Waffen-SS:n riimumerkit. Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä sisältää Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puolisotilaallisen järjestön SS:n sotilaalliseen siipeen Waffen-SS:ään kuuluneet joukot.
Miikka Paatelainen
Nykyään häntä kuullaan monien yhtyeiden ja artistien keikoilla ja levyillä, esim. Fat Bullets, Marjo Leinonen & Viranomaiset, Maritta Kuula & Kevytnopat, Kerkko Koskinen, Markus Nordenstreng & The Latebirds sekä Scandinavian Music Group. Hän soittaa viimeksi mainitussa pedal steel -kitaralla, on tärkeä osa SMG:n nykyistä soundia ja vakituinen jäsen vuodesta 2008.
Muusikot kutsuvat Miikka Paatelaista yleisesti lempinimellä MacGyver.
Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä
Armeijat
Armeija koostui kahdesta tai useammasta armeijakunnasta
Armeijakunnat
Armeijakunta muodostui kahdesta tai useammasta divisioonasta
Divisioonat
Lähde:
Ryhmä
pienoiskuva|SS-[[Rottenführer Josef Blösche]] SS-ryhmää johti nuorempi aliupseeri, kuten korpraalia vastaava SS-Rottenführer tai alikersanttia vastaava SS-Unterscharführer. Ryhmän koko saattoi vaihdealla kuudesta kahteentoisa sotilasta.
Korpraalia vastaava Rottenführerin arvo oli otettu ensimmäisenä käyttöön kansallissosialistisissa muodostelmissa SA:ssa 1932. Koska SS:n arvot olivat samat kuin SA:n aluksi niin tästä arvo periytyi myös SS:ään. Varsinaisessa taistelutoiminnassa korpraali johti yleensä vain pientä kolmen tai neljän sotilaan ryhmää, kuten tulitukiryhmää, konekivääriryhmää tai tiedusteluryhmää.
Alikersanttia vastaava Unterscharführerin arvo tuli käyttöön arvona vasta 1934. alikersanttia alemmat sotilasarvot olivat SS-Schütze, SS-Oberschütze, SS-Sturmmann ja SS-Rottenführer. Schütze tarkoittaa suomeksi ampujaa, pääasiassa kiväärimiestä, joka on sotilasarvoltaan kuin sotamies. Oberschütze tarkoittaa johdonmukaisesti Schütze:en nähden yliampujaa ja Sturmmann rynnäkkömiestä. Rottenführer puolestaan tarkoittaa sotilasryhmää pienemmän ryhmän, taisteluparin tai partion johtajaa. Partio tässä yhteydessä tarkoittaa ryhmää pienempää joukkoa.
Joukkue tai jaos
pienoiskuva|vasen|SS-Untersturmführer [[Lauri Törni ]] Joukkuetta johti nuorempi upseeri, kuten vänrikkiä vastaava SS-Untersturmführer, upseerioppilasta vastaava SS-Oberjunker tai ylikersanttia vastaava SS-Oberscharführer. Joukkueessa oli kolmesta neljään ryhmää. Joukkueenjohtajan lisäksi joukkueessa oli varajohtajana vanhempi kersantti, joka vastasi tavallisesti huollosta: taisteluvälineistä, elintarvikehuollosta jne. sekä toimi varajoukkueenjohtajana joukkueenjohtajan tukena. Waffen-SS:n panssarijoukoissa joukkueeseen kuului viisi ryhmää.
SS-Unterscharführeria ylemmät, mutta SS-Untersturmführeria alemmat sotilasarvot olivat SS-Junker, SS-Scharführer, SS-Standartenjunker, SS-Oberscharführer, SS-Hauptscharführer, SS-Standartenoberjunker ja SS-Sturmscharführer. Junker tarkoittaa junkkaria, upseerioppilasta, kun taas Scharführer tarkoittaa ryhmänjohtajaa, Standartenjunkerm. Oberscharführer tarkoittaa yliryhmänjohtajaa, Hauptscharführer pääryhmänjohtajaa. Standartenoberjunker.
Komppania
Komppaniaa johti komppanianpäällikkönä nuorehko, mutta kokenut luutnanttia vastaava SS-Obersturmführer tai kapteenia vastaava SS-Hauptsturmführer. Tavallisesti komppaniaan kuului kolme joukkuetta komppanian ollessa pienin taktinen yksikkö, missä oli tukevia osia, kuten jalkaväen kanssa kulkevat tulenjohtajat ja rynnäköivien ilmavoimien tulenjohtajat.
Eleftherotypía
Eleftherotypía on kreikkalainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, jota julkaistaan Ateenassa. Se on ilmestynyt vuodesta 1975 ja se oli ensimmäinen lehti, joka perustettiin Kreikkaan sotilasjuntan jälkeen. Lehti on poliittiselta suuntautumiseltaan vasemmistoliberaali ja sillä on ollut kytköksiä sosiaalidemokraattiseen PASOK-puolueeseen.
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri
right| Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri on Kokkolassa kotiansa pitävä 20 soittajan kamariorkesteri. Orkesterin taiteellinen johtaja oli Sakari Oramo, jota vuonna 2019 seurasi Malin Broman. Isommissa sinfoniakokoonpanoissa lähiseudun ammattimuusikoilla vahvistettuna orkesteri käyttää nimeä Kokkolan Orkesteri.
Syksyllä 2018 orkesteri aloittaa konserttisarjan, jossa esitetään kaikki Beethovenin yhdeksän sinfoniaa. Konserttisarja päättyy 2020, jolloin Kokkola täyttää 400 vuotta ja on kulunut 250 vuotta Beethovenin syntymästä. Sarjan päätökseksi esitettävässä yhdeksännessä sinfoniassa on mukana Tapiola Sinfonietta. Kapellimestareina toimivat Sakari Oramo, Klaus Mäkelä, John Storgårds ja Juha Kangas.
Historia
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri sai alkunsa Juha Kankaan vuonna 1972 perustamasta Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston oppilasorkesterista. Soittajisto kehittyi ja heräsi ajatus ammattimaisesta ja organisoidusta orkesterista. Vuonna 1989 kamariorkesterista tuli ammattiorkesteri.
Juha Kangas johti orkesteria vuoden 2008 loppuun saakka ja toimi vuosina 2009–2013 yhtenä orkesterin neljästä kapellimestarista, joista muut olivat Sakari Oramo, Tuomas Hannikainen ja Johannes Gustavsson. Syksyllä 2013 orkesterin taiteellisena johtajana aloitti Sakari Oramo. Konserttimestarina toimii Reijo Tunkkari.
Juha Kangas on orkesterin kunniakapellimestari.
Palkinnot
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterille myönnettiin vuonna 1993 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto. Vuonna 1995 orkesteri ja kapellimestari Juha Kangas vastaanottivat Teoston Luomus-palkinnon ja vuonna 1998 Suomen Säveltäjät ry:n Madetoja-palkinnon sekä Yleisradion Vuoden levy 1998 -palkinnon. Vuonna 1999 orkesteri sai Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajien Janne-palkinnon ja tammikuussa 2004 orkesterin ja Tampere Filharmonian yhteinen Vasks-levy sai kansainvälisen Cannes Classical Vuoden levy -palkinnon.
Neliö (typografia)
Neliö tarkoittaa typografiassa kirjaintyypin koon levyistä ja korkuista alaa. Esimerkiksi 11 pisteen kokoisessa tekstissä neliön koko on 11 × 11 pistettä. Neliötä käytetään muun muassa erilaisten välilyöntien leveyden määrittelyyn.
Lvivin Kansallismuseo
thumb|upright|Kansallismuseon päärakennus. Lvivin Kansallismuseo, virallisesti Andrei Šeptytskyin kansallismuseo, on Ukrainassa Lvivissä sijaitseva museo. Museon perusti vuonna 1905 konsistoriinsa kirkkomuseoksi metropoliitta Andrei Šeptytskyi. Museota laajennettiin 1909, ja se nimettiin Kansallismuseoksi. Museo sai vuonna 1911 tilat Šeptytskyin ostamasta rakennuksesta, jossa se edelleen sijaitsee. Museon nimi oli neuvostovallan aikana 1939–1990 Lvivin ukrainalaisen taiteen museo.
Neuvostoaikana museo jakaantui seitsemään osastoon, joista yksi oli 1947 muodostettu sosialistista realismia esittelevä osasto. Museon kokoelmia hajotettiin 1940-luvulla muihin lviviläisiin museoihin. Osan kokoelmista puoluevirkailijat takavarikoivat 1950-luvulla "ideologisesti vahingollisena" erikoiskokoelmaan (Spetsfond). Esineitä myös tuhottiin, myytiin ulkomaille ja varastettiin.
Itsenäisessä Ukrainassa Kansallismuseon kokoelmissa on yli satatuhatta esinettä. Museo nimettiin vuonna 1991 virallisesti metropoliitta Andrei Šeptytskyin mukaan.
GeForce 7 -sarja
GeForce 7 on Nvidian vuosien 2006 ja 2007 aikana julkaisema GeForce-grafiikkasuoritinperhe. Ensimmäisenä markkinoille ilmestyi huippuluokan 7800 GTX, joka perustui pitkälti NV40-grafiikkapiirin arkkitehtuuriin. Valmistusprosessin pienentymisen myötä Nvidia kykeni lisäämään fragmentointiprosessoreiden ja verteksivarjostinprosessoreiden määrää, sekä optimoimaan pikseliliukuhihnojen toimintaa paremmaksi. Myös virrankulutus oli alhaisempaa kuin edellisen sukupolven näytönohjaimilla. G70-grafiikkapiiri sisältää 302 miljoonaa transistoria G70-piiri on fyysisesti suurikokoisempi kuin NV40-grafiikkapiiri. G70-grafiikkapiiri käyttää Flipchip -pakkausta. 7800 GTX oli ilmestyessään paras mahdollinen näytönohjain ATI:n painiessa suorituskykyongelmien kanssa. GeForce 7800 GTX julkaistiin heinäkuussa 2005. Näytönohjaimet tukevat SLI-tilaa ja PCI Express -liitäntää. 7800-sarjan näytönohjaimet valmistettiin 110 nanometrin valmistusprosessilla. G70-grafiikkapiirin arkkitehtuuri mahdollistaa kellotaajuuksien asynkronisen toiminnan eri laskentayksiköissä. Ratkaisu parantaa eri laskentayksiköiden joustavuutta kellotaajuuksien suhteen. Eräs G70-grafiikkapiirin merkittävimmistä muutoksista aiempiin grafiikkapiireihin verrattuna on fragmenttiprosessoreiden MUL-laskentayksikön poistaminen ja korvaaminen tehokkaammalla MADD-laskentayksiköllä, joiden määrän kaksinkertaistaminen paransi G70-grafiikkapiirin suorituskykyä pikselivarjostinoperaatioissa. G70-grafiikkapiiri on ollut NV40-grafiikkapiiriin verrattuna lähes kaksi kertaa nopeampi suorittaessa kerto- ja yhteenlaskuihin perustuvia pikselinvarjostuskäskyjä. Laskentayksikkö 1:n integroitu teksturointiprosessori kykenee toimimaan G70-grafiikkapiirissä rinnakkain riippumatta suoritettavasta pikselinvarjostuskäskystä. 7800 GTX -näytönohjaimessa on 256 bittiä leveä muistiväylä ja se kykenee siirtämään dataa 38,4 gigabittiä sekunnissa. Mallin näytönohjainten kellotaajuus vaihtelee välillä 430-495 MHz. 7800 GTX -näytönohjaimessa on 24 yhdysrakenteista teksturointiprosessoria ja se kykenee suorittamaan 240 fragmenttioperaatioa kellojaksossa.
Liukuhihnat
Tosin kuin kilpailevan ATI:n näytönohjaimissa, Nvidialla liukuhihna tarkoittaa teksturointi- ja pikselinvarjostinyksiköiden yhdistelmää. Kellojaksossa valmistuvien pikselien määrä (jonka määrittelee rasterointiyksikkö) ei ole Nvidialla riippuvainen teksturointi ja pikselivarjostinyksiköstä.
Arkkitehtuuri tuottaa kilpailevan ATI:n X1000 näytönohjainsarjaa enemmän pikseleitä mutta niille ei kyetä tekemään kovinkaan montaa matematiikkaoperaatioa.
Ensimmäiset terävintä kärkeä edustavat näytönohjainmallit perustuivat G7O-ytimeen, johon perustuvat 78xx-mallisarjan näytönohjaimet julkistettiin vuosien 2006 ja 2007 aikana.
Myöhemmin vuonna 2007 Nvidia toi markkinoille G70:sta parannellun version, G71, joka oli käytännössä sama ydin pienemmällä (110 - 90 nanometriä) valmistusprosessilla. Pienemmän prosessin myötä grafiikkaprosessorin kellotaajuuksia saatiin korkeammiksi. Piirin fyysinen pinta-ala on kutistunut noin 40 prosenttia verrattuna G70-grafiikkapiiriin. Transistoreita G71 sisältää noin 24 miljoonaa vähemmän kuin G70-grafiikkapiiri. Transistoreita G71-grafiikkapiirissä on noin 278 miljoonaa kappaletta. G71-grafiikkapiirin kellotaajuus on 650-720 MHz:ä.
Vuonna 2005 ASUS julkaisi 7800 GT Dual -näytönohjaimen. Näytönohjaimen mukana tulee muuntaja. Näytönohjaimessa on kaksi 7800 GT -grafiikkapiiriä. Näytönohjaimessa on kaksi kappaletta G70-grafiikkapiiriä, joiden kellotaajuus on 430 MHz:ä. Renderöintiliukuhihnoja on normaalista poiketen vain 20 kappaletta. Verteksiyksiköiden lukumäärä on myös yhden normaalia alhaisempi. Molempien grafiikkapiirien käytössä on 256 megatavun verran muistia, joka on 256 bittisen muistiväylän avulla liitetty grafiikkapiiriin.
GeForce 7900 GT
GeForce 7900 GT on G71-grafiikkapiiriin perutuva näytönohjain. 7900 GT -näytönohjaimen piirilevy on hieman lyhyempi kuin GTX-mallin. Näytönohjaimen virransyötöstä huolehtivat komponentit ovat todella kookkaita. Näytönohjain tarvitsee kuusipinnisen lisävirtaliittimen toimiakseen. Muistit käyvät alhaisemmalla kellotaajuudella. Muistit ovat 1,4 nanosekunnin (660 MHz) kellotaajuuksisia. Muistiväylä on 256 bittinen. Näytönohjaimen grafiikkasuoritin toimii 450 MHz:n kellotaajuudella.
GeForce 7900 GTO
GeForce 7900 GTO näytönohjain on muuten sama näytönohjain kuin 7900 GTX mutta näytönohjaimen muistien kellotaajuus on alhaisempi.
GeForce 7950 GX2
Vuoden 2006 keväällä Nvidia toi markkinoille 7950 GX2 -näytönohjaimen. Näytönohjaimessa on kaksi kappaletta G71-grafiikkaprosessoreita. Näytönohjaimessa on yksi kuusipinninen lisävirtaliitin. 7950 GX2:n käyttö ei vaadi emolevyltä SLI-tukea, sillä siinä on vain yksi PCI-E X16 -liitin. Näytönohjaimia voi halutessaan laittaa kaksi SLI-tilaan, mikäli emolevy tukee sitä. 7950 GX2 -näytönohjaimen molemmissa piirilevyissä on 8 muistipiiriä. 7950 GX2 näytönohjaimen grafiikkapiiri on G71, jonka kellotaajuutta on laskettu alaspäin. Grafiikkapiiri on valmistettu 90 nm:n prosessilla. Näytönohjaimen suurin tehonkulutus on 143 wattia. Pikseliliukuhihnoja näytönohjaimessa on 24 kappaletta ja ne ovat kuudessa neljän liukuhihnan rykelmässä. Verteksiyksiköitä on 8 kappaletta, joten grafiikkapiiri kykenee suoritutmaan kuudestastoista rasterioperaatiosta. Muistiväylä on 256-bittinen. Molemmille grafiikkapiireille on varattu 8 PCI-E -linjaa. Näytönohjaimessa on sisäinen kytkinpiiri, joka hajauttaa linjat.
GeForce 7600
GeForce 7600 perustuu G73 koodinimellä tunnettavaan grafiikkapiiriin. Näytönohjain ei tarvitse lisävirtaliitintä. Näytönohjain valmistettiin 90 nanometrin valmistusprosessilla. Näytönohjaimen fyysinen koko on 125 neliömillimetriä ja siinä on 178 miljoonaa transistoria. G73-grafiikkaprosessorissa on 12 renderöintiliukuhihnaa, jotka on laitettu kolmeen neljän liukuhihnan ryppääseen. Verteksiyksiköitä on viisi. Näytönohjaimella kyetään suorittamaan kahdeksan rasterioperaatio kellojaksossa. Näytönohjaimen muistiohjain on 128-bittinen. 7600 GT:n grafiikkaprosessori toimii 560 MHz:n kellotaajuudella ja muistit 660 MHz:n kellotaajuudella.
GeForce 7300
GeForce 7300 GS on Nvidian seitsemännen sukupolven malliston halvimpaan hintaluokkaan sijoittunut näytönohjain. Näytönohjain perustuu G72-grafiikkapiiriin. Näytönohjain oli ensimmäinen tuote, jonka Nvidia valmisti 90 nanometrin valmistusprosessilla. Näytönohjaimessa on neljä pikseliliukuhihnaa ja verteksiyksikköä. G72-grafiikkapiiri toimii 550 MHz:n kellotaajuudella. Näytönohjain tukee myös TurboCache -tekniikkaa. Näytönohjaimen muistipiirit toimivat 400 MHz:n kellotaajuudella. Muistia näytönohjaimessa on 256 megatavua ja sen muistiväylä on 64-bittinen.
San Marinon jalkapallomaajoukkue
San Marinon jalkapallomaajoukkue edustaa San Marinoa jalkapallon miesten kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi San Marinon jalkapalloliitto.
33 000 asukkaan San Marino on FIFA-rankingin mukaan huonoin miesten maajoukkue (6.4.2023). Historiansa aikana miesten maajoukkue on saavuttanut ainoastaan yhden voiton, vuonna 2004 ystävyysottelussa toista Euroopan kääpiovaltion joukkuetta, Liechtensteinia vastaan Andy Selvan viidennen minuutin maalilla.
Heikosta menestyksestään huolimatta joukkue pitää yhä hallussaan nopeimmin syntyneen MM-karsintojen maalin ennätystä. MM-karsintaottelussa Englannin maajoukkuetta vastaan vuonna 1993 Davide Gualtieri teki maalin vain kahdeksan sekunnin pelin jälkeen.
PDP
PDP tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Andrei Svetšnikov
Seuraura
Svetšnikov syntyi Barnaulissa, mutta hän muutti lapsena perheineen kaksi kertaa, jotta Andrei ja hänen isoveljensä Jevgeni saisivat paremmat olosuhteet harrastaa jääkiekkoilua. Perhe muutti ensin Moskovaan ja sittemmin Kazaniin, jossa Andrein varsinainen kasvattajaseura Ak Bars Kazan pelaa. Hän voitti kauden 2014–2015 päätteeksi koko Venäjän U15-sarjan mestaruuden.
Toukokuussa 2016 Svetšnikov teki varaamattomana pelaajana ns. tender-sopimuksen USHL-junioriliigassa pelaavan Muskegon Lumberjacksin kanssa. Hän muutti Michiganin Muskegoniin yhdessä äitinsä Elanan kanssa. Siirron taustalla oli heidän asumisensa lähellä Andrein isoveljeä Jevgeniä, joka pelasi NHL-joukkue Detroit Red Wingsin farmijoukkueessa, AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissa, lähellä Muskegonia. Svetšnikov oli kaudella 2016–2017 Lumberjacksin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 29+29=58, joilla hän sijoittui koko USHL:n maalipörssissä viidenneksi ja pistepörssissä kuudenneksi. Svetšnikov voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Hän ei kuitenkaan pelannut USHL:n pudotuspeleissä, sillä Svetšnikovin sopimukseen sisältyi mahdollisuus edustaa Venäjää alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa, johon hän tarttui. Svetšnikov palkittiin kauden päätteeksi USHL:n vuoden tulokkaana. Hänet valittiin myös liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen.
OHL-joukkue Barrie Colts varasi Svetšnikovin koko CHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana kesällä 2017. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2017–2018. Svetšnikov oli Coltsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Lucas Chiodon jälkeen tehoilla 40+32=72. Hän jakoi koko OHL:n maalipörssin kahdeksannen sijan Kitchener Rangersin Adam Mascherinin kanssa. Svetšnikov voitti myös liigan tulokkaiden piste- ja maalipörssin. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n vuoden tulokkaana Emms Family Awardilla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Svetšnikov pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Carolina Hurricanes varasi Svetšnikovin koko NHL:n varaustilaisuuden toisena pelaajana kesällä 2018. Ennen häntä varattiin vain ruotsalaispuolustaja Rasmus Dahlin. Svetšnikov teki vain noin viikkoa myöhemmin kolmivuotisen tulokassopimuksen Hurricanesin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:ssä on 832 500 dollaria ja AHL:ssä 70 000 dollaria. Svetšnikov otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan Hurricanesin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 4. lokakuuta 2018 vieraissa New York Islandersia vastaan. Svetšnikov merkittiin Hurricanesin nelosketjun oikeaan laitaan Lucas Wallmarkin ja Jordan Martinookin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.48 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin Svetšnikov teki kolmannessa ottelussan 7. lokakuuta 2018 vieraissa New York Rangersia vastaan. Hänen osumansa jäi Hurricanesin 5–8-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Svetšnikov keräsi myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Lucas Wallmarkin tekemään maaliin. Hänet valittiin ottelun ykköstähdeksi.
Maajoukkueura
Svetšnikov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän oli Venäjän paras syöttäjä viidellä syöttöpisteellään. Svetšnikov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2016 turnaukseen hän sai paikan Venäjän joukkueesta kaksi vuotta "alaikäisenä", kun Venäjän jääkiekkoliitto hyllytti vähin äänin ennen kisoja koko MM-leirille osallistuneen ryhmänsä, josta yli puolet oli lähteiden mukaan jäänyt dopingtesteissä kiinni kielletyksi luokitellun meldoniumin käytöstä. Kisojen pääikäluokkaa eli vuonna 1998 syntyneitä edustaneen rungon tilalle liitto lähetti turnaukseen Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkueen, jonka runko koostui vuonna 1999 syntyneistä. Joukkueessa pelasi myös kolme vuonna 1998 syntynyttä Pohjois-Amerikassa pelannutta kiekkoilijaa, jotka eivät olleet mukana dopingrikkomuksesta syytetyssä MM-leiriryhmässä. Svetšnikov oli turnauksen nuorin pelaaja ja Sveitsin Nico Grossin ohella ainoa vuonna 2000 syntynyt pelaaja. Hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Alle 18-vuotiaiden vuoden 2017 MM-kilpailuissa Svetšnikov oli tehoilla 4+5=9 Venäjän paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Ivan Tšehovitšin kanssa. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Svetšnikov valittiin myös Tšekkiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin Svetšnikov voitti pronssia. Hän jakoi neljällä osumallaan Venäjän sisäisen maalipörssin voiton Klim Kostinin kanssa.
Svetšnikov pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Hän voitti tehoilla 5+3=8 koko vuoden 2016 pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Aleksandr Hovanovin kanssa. Svetšnikov valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2016, jolloin Svetšnikov voitti pronssia. Hän voitti koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 8+4=12. Svetšnikov valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen.
Svetšnikov edusti myös Venäjän alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten talviolympialaisissa vuonna 2016, jolloin hän voitti pronssia. Svetšnikov voitti tehoilla 6+4=10 koko turnauksen maalipörssin sekä jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Aleksandr Hovanovin ja Yhdysvaltain Jake Wisen kanssa. Hän voitti myös turnauksen jäähypörssin 29 minuutillaan.
Muuta
Svetšnikovin isoveli Jevgeni pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Hän on Detroit Red Wingsin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2015.
Svetšnikov teki NHL historian ensimmäisen ilmaveivimaalin lokakuussa 2019 ottelussa Calgary Flamesia vastaan. Hän toisti temppunsa joulukuussa 2019 ottelussa Winnipeg Jetsiä vastaan. Osuma oli toinen NHL historian ilmaveivimaali.
Seleukos I Nikator
Seleukos I Nikator (, ”Voittaja”, noin 358–281 eaa.) oli makedonialainen sotilas, Aleksanteri Suuren upseeri ja yksi diadokeista. Seleukoksesta tuli lopulta Persian kuningas. Hän oli Seleukidien hallitsijasuvun perustaja.
Seleukos nimitettiin Babylonian satraapiksi Aleksanterin kuoltua 323 eaa. Antigonos I karkotti Seleukoksen Babylonista, mutta hän pääsi palaamaan Ptolemaioksen tuella vuonna 312 eaa. Seleukos valtasi muun muassa Persian ja Meedian. Hän solmi liiton intialaisen Chandragupta Mauryan kanssa. Seleukos kukisti Antigonoksen Ipsoksen taistelussa vuonna 301 eaa. ja Lysimakhoksen Korupedionin taistelussa vuonna 281 eaa. Pian sen jälkeen Ptolemaios Keraunos murhasi hänet. Seleukoksen seuraaja oli hänen poikansa Antiokhos I.
Seleukos perusti useita kaupunkeja, muun muassa Antiokian ja Seleukeian.
Sicko – aivan sairasta
Sicko – aivan sairasta (tai SiCKO) on ohjaaja Michael Mooren dokumenttielokuva, joka kuvaa kriittisesti Yhdysvaltain terveydenhuoltojärjestelmää. Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 19. toukokuuta 2007. Yhdysvalloissa se tuli teattereihin 29. kesäkuuta 2007. Suomen ensi-ilta oli 26. lokakuuta 2007.
Seleukos I Nikator
Lapsuus
Seleukoksen isä oli Antiokhos, joka oli historioitsija Junianus Justinuksen mukaan Makedonian kuninkaan Filippos II:n sotapäällikkö. Justinus käyttää Antiokhoksesta titteliä dux, ’päällikkö’. Antiokhosta ei kuitenkaan mainita missään muissa lähteissä, eikä hänen urastaan Filippoksen aikana tiedetä mitään. Antiokhos oli mahdollisesti jonkin Ylä-Makedonian entisen ruhtinassuvun jäsen. Teini-iässä Seleukos valittiin kuninkaan palvelijaksi (paides). Kaikki ylimyssukujen vesat palvelivat kuningasta näissä tehtävissä. Aikuisina he toimivat armeijan upseereina. Seleukoksen äiti oli nimeltään Laodike, mutta juuri muuta hänestä ei tiedetäkään. Seleukos nimitti myöhemmin kaupunkeja isänsä ja äitinsä mukaan.
Seleukoksen syntymävuodesta on jonkin verran epäselvyyttä. Justinus laski syntymävuodeksi 358 eaa, sillä hänen mukaansa Seleukos oli 77-vuotias Korupedionin taistelussa. Appianuksen mukaan Seleukos oli tuolloin 73-vuotias, jolloin syntymävuosi olisi 354 eaa. Eusebios taas mainitsee Seleukoksen iäksi 75 vuotta. Syntymävuosi olisi näin 356 eaa, joten Seleukos olisi samanikäinen kuin Aleksanteri Suuri. Tämä lienee Seleukoksen omaa propagandaa, jonka tarkoitus on tuoda Seleukosta esiin vaihtoehtona Aleksanterille.
Serra da Estrela (juusto)
thumb|Juustoa pakkauksissaan. Serra da Estrela on portugalilainen lampaanmaitojuusto Serra da Estrelan vuoristoalueelta.
Sicko – aivan sairasta
Juoni
Yhdysvalloissa ei ole julkista terveydenhuoltoa, vaan lääkärinapua saa työnantajan tai itse kustannetulla sairausvakuutuksella. Noin 50 miljoonaa yhdysvaltalaista, joista lapsia yhdeksän miljoonaa, on ilman vakuutusta. Elokuva vertailee Yhdysvaltain järjestelmää Kanadan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Kuuban ja Ranskan verovaroin kustannettuun julkiseen terveydenhuoltoon, joissa hoito ei maksa potilaalle mitään (paitsi verot), sekä tapansa mukaan esittelee erilaisia anekdootteja yhdysvaltalaisesta järjestelmästä.
Seleukos I Nikator
Lapsuus
Seleukoksesta kerrottiin samanlaisia legendoja kuin Aleksanteri Suuresta. Laodiken kerrottiin sanoneen pojalleen, ennen kuin tämä lähti Persian sotaretkelle Aleksanterin kanssa, että tämän oikea isä olisi ollut Apollon-jumala. Jumala oli jättänyt Laodikelle lahjaksi sormuksen, jossa oli ankkurin kuva. Seleukoksella oli ankkurin muotoinen luomi. Myös Seleukoksen pojilla ja pojanpojilla kerrottiin olleen tällaiset merkit. Aleksanterista kerrottiin samanlaista tarinaa. Luultavasti Seleukos yritti esittäytyä Aleksanterin luonnollisena seuraajana ja oli siksi saattanut keksiä tarinan itse.
Sicko – aivan sairasta
Juoni
Erityisesti Sicko arvostelee Yhdysvaltain hallitusta, rahanahneuden pyörittämää terveydenhuoltoa, sairausvakuutusyhtiöitä ja lääkebisnestä. Osansa saa myös muun muassa senaattori Hillary Rodham Clinton, joka ajoi aikoinaan yleistä terveydenhuoltoa, mutta on nykyisin yksi lääketeollisuuden suurimpia rahansaajia.
Seleukos I Nikator
Aleksanterin upseeri
left|thumb|Seleukos johti Intian sotaretken aikana hypaspistien kuninkaallista osastoa eli agemaa. Kuvassa rekonstruktio hypaspistien varusteista. Persian sotaretken aikana Seleukos nimitettiin hypaspistien kuninkaallisen osaston eli ageman komentajaksi. Nimitys tapahtui vähän ennen Hydaspesjoen taistelua. Seleukoksen on väitetty kuuluneen armeijan korkeimpaan johtoon, mutta luultavasti näin ei ole. Kerrotaan, että Aleksanteri ylitti Hydaspeen laivalla, jonka mukana olivat myös Perdikkas, Ptolemaios, Lysimakhos sekä myös Seleukos, joka kuitenkin oli laivalla hypaspistien komentajana. Osa hypaspisteista matkusti samalla laivalla. Hydaspeen taistelussa Seleukos johti joukkojaan intialaisen kuninkaan Poroksen sotanorsuja vastaan. Seleukoksella ei luultavasti ollut minkäänlaista osuutta taistelun suunnittelussa, eikä häntä mainita myöhemminkään missään tärkeässä tehtävässä. Esimerkiksi Krateros, Hefaistion, Peithon ja Leonnatos saivat kaikki komennettavakseen suuriakin määriä joukkoja erillisiä tehtäviä varten.
Sicko – aivan sairasta
Juoni
Eräässä kohdassa Moore lastaa veneeseen joukon kroonisesti sairaita newyorkilaisia syyskuun 11. päivän iskujen pelastushenkilökunnan jäseniä, jotka kärsivät erilaisista pelastustyöstä aiheutuneista oireista, ja ajaa Yhdysvaltain Guantanamo Bayn tukikohtaan Kuubassa, jossa vankileirillä pidetyillä on kattava ilmainen terveydenhuolto. Yhdysvaltalaisia ei kuitenkaan päästetä Guantanamo Bayhin, mutta potilaat saavat ilmaisen lääkärinhoidon ja lääkkeet kuubalaisessa sairaalassa.
Serra da Estrela (juusto)
Serra da Estrela-juusto on yksi Portugalin tunnetuimmista juustoista. Juusto on nimetty Portugalin korkeimman vuoristoalueen Serra da Estrelan mukaan. Alueen laitumet kasvavat vuoden ympäri, mikä mahdollistaa myös lampaiden ympärivuotisen laidunnuksen. Juuston valmistuksella alueella on pitkä historia ja tiettävästi sitä tehtiin jo Rooman valtakunnan ajoilla. Nykyisin Serra da Estrela-juustolla on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Juustoa valmistetaan bordaleira-rotuisten lampaiden mkaidosta marraskuun ja maaliskuun välisenä aikana. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 27–29 °C lämpötilaan, jolloin siihen lisätään isoartisokasta valmistettavaa juoksutetta. Syntyvään juustomassaan lisätään suolaa ja juustomassaa puristetaan käsin. Juusto kypsenee vähintään 30 päivää. Kypsymisvaiheessa juustoon vaikuttavat Lactococcus lactis, Enterococcus faecium ja Leuconostoc mesenteroides-bakteerit.
Valmis Serra da Estrela-juusto on rakenteeltaan hyvin pehmeää ja sitä pystyy usein esimerkiksi levittämään leivälle. Pidempään kypsynyt juusto on kuitenkin nuorta kovempaa. Myyntiin menevä juusto on tyypillisesti kiekon muotoinen ja painoltaan 0,7–2 kiloa. Väriltään juusto on kellertävää. Sen maku on miedosti hapan.
Sicko – aivan sairasta
Muuta
Koska Kuuba on Yhdysvaltain taloussaarrossa, yhdysvaltalainen ei saa matkustaa sinne tai tuoda sieltä mitään. Kymmenen päivää ennen Cannesin filmifestivaalien alkua Moore sai ilmoituksen olevansa rikostutkinnan kohteena. Rangaistuksena olisi voinut olla Sickon takavarikoiminen, minkä vuoksi Moore piilotti kopion elokuvasta Kanadaan.
Seleukos I Nikator
Aleksanterin upseeri
Seleukoksen hypaspistit seurasivat aina Aleksanterin mukana ja osallistuivat Induksen varren valtaukseen, malli-heimon kanssa käytyihin taisteluihin ja Gedrosian aavikon ylitykseen.
Susassa järjestetyissä häissä Seleukos sai vaimokseen persialaisen Spitameneen tyttären Apaman. Aleksanteri Suuri meni itse naimisiin Dareios III:n tyttären kanssa, ja monet muutkin makedonialaiset ottivat persialaisia naisia vaimoikseen. Spitamenes oli taistellut Aleksanteria vastaan vielä pitkään sen jälkeen, kun Dareios oli kuollut. Aleksanteri luotti ilmeisesti Seleukokseen täysin, koska antoi hänelle Apaman vaimoksi. Seleukoksen ja Apaman liitto olikin Susassa solmituista avioliitoista ainut joka kesti. Ilmeisesti kyse oli todellisesta kiintymyksestä, koska Seleukoksella ei tuolloin ollut persialaisesta vaimosta suurtakaan poliittista hyötyä. Apama synnytti pian, ehkä vuonna 324 eaa., Seleukokselle Antiokhos-pojan. Johannes Malalas mainitsee vielä kaksi tytärtä, joiden olemassaolosta ei ole varmuutta.
Seleukos mainitaan antiikin lähteissä kolmesti ennen Aleksanterin kuolemaa. Hän oli mukana Babylonin ulkopuolella tehdyssä purjehduksessa ja osallistui Aleksanterin ohella thessalialaisen Medeioksen juhliin, joiden jälkeen Aleksanteri sairastui. Hänen kerrotaan myös nukkuneen Sarapis-jumalan temppelissä ennen Aleksanterin kuolemaa. Purjehdukseen liittyvä tarina kertoo, että Aleksanterin diadeemi, kuninkuuden symboli, lensi tuulenpuuskassa kaislikkoon, ja Seleukos ui hakemaan sen takaisin. Pitääkseen diadeemin kuivana Seleukos sitoi sen omaan päähänsä. Tämä enteili tietysti Seleukoksen tulevaa kuninkuutta. Samanlaista tarinaa kerrottiin myös Lysimakhoksesta. Kyseessä lienee ollut propaganda. Seleukoksen osallistuminen Medeioksen juhliin voi olla totta. Tarinan mukaan Seleukos nukkui Sarapiin temppelissä Peithonin, Attaloksen, Menidaan, Demofonin, Peukestaan ja Kleomeneen kanssa toivoen jumalan auttavan Aleksanteria paranemaan. Tämäkin tarina lienee jälkeenpäin sepitetty, koska Sarapiin kultin arvellaan olleen myöhempää perua.
Perdikkaan luutnantti
thumb|right|Ptolemaios I oli Aleksanteri Suuren upseeri, joka nimitettiin Egyptin [[satraappi|satraapiksi. Ptolemaios teki Egyptistä itsenäisen ja julistautui kuninkaaksi ja faaraoksi.]] Aleksanteri Suuri kuoli Babylonissa 10. kesäkuuta 323 eaa. ilman seuraajaa. Hänen upseereistaan Perdikkas nousi hallitsijaksi, samalla kun uudeksi kuninkaaksi valittiin Aleksanterin vähäjärkinen velipuoli Arridaios, hallitsijanimeltään Filippos III. Pian myös Aleksanterin syntymätön lapsi nimitettiin isänsä seuraajaksi. Aleksanterin upseerit jakoivat valtakunnan keskenään. Arrianos mainitsee Seleukoksen yhtenä Perdikkaan tukijana Aleksanterin kuoleman jälkeisten vaiheiden aikana. Perdikkasta tuki myös joukko merkittäviä miehiä, kuten Ptolemaios, Leonnatos, Lysimahos, Peithon ja Eumenes. Seleukos nimitettiin toveriratsuväen eli hetairoin komentajaksi, todellisuudessa hän oli Perdikkaan tärkein upseeri. Perdikkaan valta riippui kuitenkin siitä, pystyisikö hän pitämään Aleksanterin valtavan kuningaskunnan koossa ja saisiko hän satraapit tottelemaan kuninkaita eli itseään.
Perdikkas ajautui kuitenkin sotaan muiden diadokkien kanssa. Hän yritti muun muassa saada Aleksanterin sisaren Kleopatran vaimokseen. Ensimmäinen diadokkisota alkoi pian sen jälkeen, kun Perdikkas lähetti Aleksanterin ruumiin haudattavaksi Makedoniaan. Ptolemaios kaappasi ruumiin ja vei sen Aleksandriaan. Perdikkas lähti Egyptiin kurittamaan Ptolemaiosta, joka otti salaa yhteyttä Perdikkaan upseereihin, Meedian satraappiin Peithoniin ja argyraspidien komentajaan Antigenekseen. Upseerit muodostivat salaliiton Perdikkasta vastaan. Myös Seleukos mainitaan salaliiton jäsenenä Cornelius Nepoksen teoksessa. On kuitenkin epävarmaa, osallistuiko Seleukos tosiaan salajuoneen. Ainakin hän säästyi Perdikkaan kohtalolta.
Perdikkaan murhan jälkeen Seleukokselle oli selvä, että tulevaisuudessa oli parempi päästä jonkin maakunnan satraapiksi kuin palvella kuninkaiden armeijassa.
Babylonian satraappi
left|thumb|Roomalainen kopio Seleukosta esittävästä patsaasta. Perdikkaan kuoleman jälkeen valtakunnan vaikutusvaltaisin henkilö oli Antipatros. Perdikkaan vastustajat kokoontuivat Triparadisoksessa vuonna 321 eaa. Siellä Aleksanterin valtakunta jaettiin uudelleen. Triparadisoksessa sotilaat olivat kapinamielisyydessään vähällä murhata Antipatroksen. Sen esti vain Seleukoksen ja Antigonoksen väliintulo. Seleukos sai Perdikkaan pettämisestä palkkiokseen Babylonian rikkaan maakunnan. Seleukoksen arvovalta oli noussut Perdikkaan kuoleman jälkeen. Nimitys Babylonin satraapiksi oli ehkä Antipatroksen idea. Seleukosta ympäröivät Babyloniassa Persiksen satraappi Peukestas, Susianan uusi satraappi oli Antigenes ja Meedian Peithon. Babylonia oli valtakunnan rikkaimpia maakuntia, mutta sotilaallisesti se oli merkityksetön. Antipatroksen idea oli ilmeisesti estää itäisten maakuntien hallitsijoita tulemasta liian mahtaviksi.
Perdikkas oli ennen kuolemaansa nimittänyt erään Dokimoksen Babylonian satraapiksi, ja tämä ei aikonut antaa Babyloniaa Seleukokselle suosiolla. Seleukoksen tulosta Babyloniaan ei ole paljon tietoa. Erään babylonialaisen kronikan mukaan kaupungissa tuhoutui jokin tärkeä rakennus noihin aikoihin, ilmeisesti kesällä tai syksyllä 320 eaa. Babylonialaisen piirtokirjoituksen mukaan Seleukos saapui Babyloniin loka- tai marraskuussa 320 eaa. Dokimos pääsi kaikesta huolimatta pakenemaan. Samaan aikaan Meedian satraappi Peithon murhautti Parthian satraapin Filippoksen ja asetti veljensä Eudamoksen tämän tilalle. Lännessä taas Antigonos ja Eumenes ottivat yhteen. Eumenes oli, kuten Peithon ja Seleukoskin, Perdikkaan entisiä tukijoita. Seleukoksen suurin ongelma oli kuitenkin Babylonia itse. Paikalliset olivat nousseet Arkhonia vastaan ja tukeneet Dokimosta. Babylonin papistolla oli myös suuri valta. Babyloniassa asui myös paljon Aleksanterin sinne asuttamia makedonialaisia ja kreikkalaisia veteraaneja. Papiston Seleukos sai puolelleen samalla tavalla kuin Aleksanterikin, suurin rahalahjoin tai lunnain.
Toinen diadokkisota
Antipatroksen kuoleman jälkeen vuonna 319 eaa. Meedian satraappi Peithon alkoi laajentaa valtaansa, mutta muut alueen satraapit kukistivat hänet, ja Peithon pakeni Meediaan. Samalla Antigonos oli pakottanut Eumeneen perääntymään Kilikiasta Mesopotamiaan. Tilanne oli Seleukoksen kannalta tukala. Eumenes oli Babylonian pohjoispuolella armeijansa kanssa, Antigonos hänen kintereillään vieläkin suuremman armeijan kanssa ja Peithon Meediassa. Peithonin vastustajat olivat samalla kokoontuneet Susianaan.
Peithon saapui Seleukoksen luokse syksyllä tai talvella 317 eaa. Peithonilla oli jäljellä vain rippeet entisistä joukoistaan, ja Seleukoksella oli ilmeisesti vielä vähemmän sotilaita. Eumenes päätti marssia Susaan keväällä 316 eaa. Susassa olleet satraapit olivat ilmeisesti hyväksyneet Eumeneen väitteet, että hän taisteli laillisen hallitsijasuvun nimissä Antigonosta vastaan. Eumenes marssitti armeijansa 300 stadionin (55 km) päähän Babylonista ja yritti ylittää Tigriksen. Seleukoksen oli pakko toimia, ja hän lähetti kaksi trireemiä ja muita pienempiä laivoja estämään ylitystä. Seleukos yritti myös saada Aleksanterin argyraspidit, joita hän oli johtanut Intiassa, luopumaan Eumeneesta, mutta turhaan. Seleukos lähetti myös viestejä Antigonokselle. Seleukoksella ei ilmeisesti ollut aikomustakaan estää Eumenesta, sillä siihen hänellä oli aivan liian vähän joukkoja. Seuraavaksi Seleukos avasi joen tulvavallit. Vesi ympäröi Eumeneen leirin, mutta tämä sai joukkonsa yli, koska laivoja oli tarpeeksi.
Keväällä 316 eaa. Seleukos ja Peithon liittyivät Antigonokseen, joka seurasi Eumeneen perässä Susaan. Susasta Antigonos lähti kuitenkin pian Meediaan, josta hän saattoi uhata itäisiä maakuntia. Antigonos jätti Seleukoksen pienen joukon kanssa estämään Eumeneen pääsyä takaisin Välimerelle. Antigonos kukisti Eumeneen Gabienen taistelussa ja antoi teloittaa hänet. Tapahtumat toisen diadokkisodan aikana osoittavat, kuinka Seleukos oli valmis odottamaan sopivaa hetkeä. Taistelut ja teloitukset eivät olleet hänen tyyliään.
Pako Egyptiin
Antigonos talvehti Meediassa, jonka satraappina Peithon taas toimi. Peithonin vallanhimo oli jälleen kasvanut, ja hän yritti saada osan Antigonoksen armeijasta puolelleen. Antigonos sai kuitenkin vihiä asiasta ja teloitutti Peithonin. Sen jälkeen Antigonos syrjäytti Peukestaan Persiksen satraappina. Kesällä 315 eaa. Antigonos saapui Babyloniin, jossa Seleukos otti hänet vastaan avosylin. Herrojen välit kylmenivät kuitenkin pian. Seleukos rankaisi erästä Antigonoksen upseeria kysymättä Antigonokselta lupaa. Antigonos suuttui ja määräsi Seleukoksen esittämään maakuntansa tulot hänelle. Seleukos kieltäytyi. Hän pelkäsi kuitenkin Antigonosta niin paljon, että pakeni Egyptiin vain 50 ratsumiehen kanssa. "Kaldealaisten astrologien" kerrotaan ennustaneen Antigonokselle, että Seleukoksesta tulisi tulevaisuudessa Aasian herra ja että hän tappaisi Antigonoksen. Tämän kuullessaan Antigonos lähetti sotilaita Seleukoksen perään, mutta tämä pakeni aluksi Mesopotamiaan ja sieltä Syyriaan. Antigonos teloitutti Mesopotamian uuden satraapin Blitorin, joka oli auttanut Seleukosta. Antigonoksen saaman ennustuksen aitoudesta on keskusteltu. Aitouden puolesta puhuu se, että Babylonin papisto ilmeisesti vastusti Seleukosta.
Seleukoksen paetessa Makedoniassa tapahtui uusia mullistuksia. Kassandros murhasi kuningas Filippos III:n, tämän vaimon Eurydiken ja Aleksanteri Suuren äidin Olympiaan. Yksin kuninkaaksi tuli näin Aleksanteri IV, joka oli vielä pelkkä lapsi ja Kassandroksen vallassa.
Ptolemaioksen amiraali
Seleukos näytti valmistelleen paluunsa Babyloniaan hyvin. Gazan taistelun jälkeen Demetrios perääntyi Tripoliin, samalla kun Ptolemaios eteni Siidoniin asti. Ptolemaios antoi Seleukokselle jalkaväkeä 800 miestä ja ratsuväkeä 200 miestä. Hänen mukanaan olivat myös hänen ystävänsä, ehkä samat 50, jotka pakenivat hänen kanssaan Babylonista. Matkan varrella Seleukos värväsi sotilaita siirtokuntien asukkaiden joukosta. Lopulta hänellä oli noin 3 000 sotilasta. Babylonissa Peithonin komentaja Difilos linnoittautui kaupungin linnaan. Seleukos valtasi Babylonin rivakasti, ja myös linna vallattiin pian. Seleukoksen ystävät, jotka olivat jääneet kaupunkiin hänen paetessaan, vapautettiin.
Itäisten maakuntien valloitus
thumb|300px|right|[[Antigonos I|Antigonoksen, Seleukoksen, Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kuningaskunnat.]] Varsin pian Antigonoksen kannattajat yrittivät vallata Babylonian takaisin. Nikanor oli Meedian uusi satraappi ja itäisten maakuntien strategos. Nikanorin armeijaan kuului 17 000 sotilasta, ja mukana oli myös Arian satraappi Euagoras. Oli selvää, ettei Seleukos pystyisi kukistamaan tätä armeijaa tavanomaisessa taistelussa. Seleukos kätki joukkonsa soihin, jotka ympäröivät paikkaa, jossa Nikanor aikoi ylittää Tigriksen. Seleukoksen joukot tekivät öisen yllätyshyökkäyksen. Euagoras kaatui taistelun alkuvaiheessa, ja Nikanor joutui joukoistaan erilleen. Tieto Evagoraan kuolemasta levisi joukkojen keskuudessa, ja Nikanorin sotilaat antautuivat joukoittain. Melkein kaikki suostuivat siirtymään Seleukoksen palkkalistoille. Nikanor pakeni vain muutaman miehen kanssa.
Vaikka Seleukoksella olikin nyt 20 000 sotilasta, se ei riittänyt Antigonoksen joukkoja vastaan. Hän ei myöskään tiennyt, milloin Antigonos tekisi vastahyökkäyksensä, mutta hän tiesi, että ainakin kahdessa itäisessä maakunnassa ei sillä hetkellä ollut satraappia. Myös suurin osa hänen joukoistaan oli näistä maakunnista. Osa Evagoraan joukoista oli jopa persialaisia. Ehkä osa joukoista oli Eumeneen entisiä sotilaita, jotka syystäkin vihasivat Antigonosta. Seleukos päätti käyttää tilannetta hyväkseen.
Seleukos antoi levittää erilaisia tarinoita. Erään tarinan mukaan hän olisi unessa nähnyt Aleksanteri Suuren, joka oli seissyt hänen vierellään. Samaa temppua oli aikaisemmin käyttänyt Eumenes. Antigonos, joka oli ollut Vähässä-Aasiassa, kun Seleukos oli ollut idässä sotimassa Aleksanterin kanssa, ei pystynyt samalla tavalla käyttämään Aleksanteria propagandassaan. Seleukoksella oli myös kyky saada makedonialaisten luottamus puolelleen. Toisin kuin Eumenes, hän oli itsekin makedonialainen.
Päästyään takaisin Babylonian herraksi Seleukos alkoi toimia entistä rämäpäisemmin. Hän valtasi lyhyessä ajassa Meedian ja Susianan. Diodoros Sisilialainen lisää, että Seleukos valtasi myös "muita läheisiä alueita". Kyseessä olivat ehkä Persis, Aria ja luultavasti myös Parthia. Baktriaan ja Sogdianaan Seleukos ei koskenut. Niiden satraappi Stasanor oli pysytellyt aikaisempien selkkausten ulkopuolella. Nikanorin armeijan tappion jälkeen idässä ei ollut armeijaa, joka olisi kyennyt pysäyttämään Seleukoksen. On epävarmaa, miten Seleukos järjesti valtaamiensa maakuntien hallinnon. Usean maakunnan satraappi oli kuollut. Periaatteessa Polyperkhon oli vielä Antipatroksen seuraaja ja Makedonian kuningaskunnan virallinen hallitsija, jonka laillisesti tuli nimittää satraapit. Polyperkhon oli kuitenkin liittoutunut Antipatroksen kanssa ja oli siis Seleukoksen vihollinen.
Antigonoksen vastaisku
Antigonos lähetti poikansa Demetrioksen 15 000 jalkaväen ja 4 000 ratsuväen kanssa valtaamaan takaisin Babylonian. Ilmeisesti hän asetti Demetriokselle aikarajan, jonka umpeutuessa tämän oli palattava Syyriaan. Antigonos luuli, että Seleukos hallitsi vain Babyloniaa. Ehkä Nikanor ei ollut kertonut Antigonokselle, että Seleukoksella oli nyt ainakin 20 000 sotilasta. Ehkä Nikanorin tappion laajuus ei ollut vielä täysin selvinnyt kaikille. Ilmeisesti Antigonos ei vielä tiennyt Seleukoksen vallanneen suuren osan itäisistä maakunnista. Selvästi Antigonos ei myöskään välittänyt paljon valtakunnan itäosista.
Demetrioksen saapuessa Babyloniin Seleukos oli jossakin idässä. Seleukos oli jättänyt Babyloniin Patrokleen puolustamaan kaupunkia. Babylonia puolustettiin epätavallisella tavalla: Kaupungissa oli kaksikin lujaa linnoitusta, joihin Seleukos oli jättänyt vahvat varuskunnat. Kaupungin koko väestö siirrettiin pois kaupungista, ja heidät sijoitettiin ympäröiville alueille, jopa Susaan asti. Babylonin ympäristö kaupunkeineen, soineen, kanavineen ja jokineen oli puolustuksen kannalta mainiota. Demetrioksen joukot alkoivat piirittää Babylonin linnakkeita, ja yksi niistä saatiin vallatuksi. Toinen linnake osoittautuikin vaikeammaksi, ja Demetrios jätti ystävänsä Arkhelaoksen jatkamaan piiritystä. Demetrios lähti tämän jälkeen länteen ja jätti Babyloniin 5 000 jalkaväkeä ja 1 000 ratsuväkeä. Demetrioksen joukkojen kohtalosta ei ole jäänyt minkäänlaista mainintaa antiikin lähteisiin. Seleukos joutui ehkä palatessaan valtaamaan Babylonin Arkhelaoksen joukoilta.