cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Macrotermes michaelseni
Macrotermes michaelseni on termiittilaji, jota tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisen Afrikan savanneilla. Muiden Macrotermitinae-alaheimon termiittien tavoin se elää symbioosissa Termitomyces-suvun sienten kanssa.
M. michaelseni -lajin keon varsinainen pesä on halkaisijaltaan 1–2 metriä oleva pallomainen tila. Kuningatar ja työläiset asuvat pesässä, ja sen yläpuolella on kammioita, joissa on niin sanotut sienipuutarhat. Pesän ympärillä on tunnelistoja, jotka sienitarhan yläpuolella yhtyvät savupiipuksi, joka kohoaa kummuksi. Lajin pesäkumpu voi olla korkea, mutta savupiippu on kuitenkin suljettu. Keko on hyvin eristetty, mikä lienee sopeutuma eteläisen Afrikan viileisiin ja kuiviin talviin.
Elbit Systems
Elbit Systems Ltd. on kansainvälisesti toimiva israelilainen teknologiayhtiö, joka suunnittelee, kehittää ja toimittaa muun muassa integroituja puolustusteknisiä järjestelmiä.
Yhdysvaltalaisen Defence News -uutispalvelun kokoamalla maailman sadan suurimman aseteollisuusyrityksen listalla (2019) Elbit Systems sijoittui sijalle 31. Yhtiön aseteollisuuteen liittyvän liikevaihdon laajuus oli 4,06 miljardia Yhdysvaltain dollaria, joka oli 90 prosenttia yhtiön kokonaisliikevaihdosta (4,51 mrd. USD, 2019).
Elbit Systems tekee yhteistyötä monien muiden yritysten ja asiakastahojen kanssa. Suomesta yhteistyökumppanina on nykyään esimerkiksi DA-Group satelliittipohjaiseen paikannuksen (GNSS) häiriösuojaukseen liittyvässä hankkeessa.
Netta Hanhimäki
Hanhimäki on edustanut Suomea alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Harukin lause
thumb|right|400px|Harukin lause Harukin lause on geometriaan liittyvä lause, joka kuuluu seuraavasti: ''Olkoon a, b ja c kolme ympyrää. Oletetaan, että b ja c leikkaavat pisteissä A ja A', a ja c pisteissä B ja B' sekä a ja b pisteissä C ja C'. Tällöin''
Lauseen todistus
Janat AA', BB' ja CC' ovat kukin ympyröiden radikaaliakseleita, joten ne leikkaavat yhteisessä pisteessä R. Koska A,A',B,B' ovat kaikki C:n kehällä, on AB'R ja BA'R yhdenmuotoisia inversion suhteen. Siten BA'/AB'=BR/AR, ja vastaavasti CB'/BC'=CR/BR, AC'/CA'=AR/CR. Tällöin BA'/CA'*CB'/AB'*AC'/BC'=BA'/AB'*CB'/BC'*AC'/CA'=BR/AR*CR/BR*AR/CR=1.
Meillä menee lujaa
Meillä menee lujaa on kokoelmalevy, jonka A-puoli sisältää Pelle Miljoonan eri kokoonpanojen single-kappaleita vuosilta 1978-1980. B-puoli vuorostaan sisältää Problems?- ja Hymy Taskinen & Co -yhtyeiden kappaleita. Kokoelma julkaistiin syksyllä 1980.
A-puoli
Pelle Miljoona
B-puoli
Problems?
Hymy Taskinen & Co
Englannin Valioliigan kausi 2019–2020
Englannin Valioliigan kausi 2019–2020 on englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 28. kausi. Manchester City lähti kauteen hallitsevana mestarina. Kausi alkoi 9. elokuuta 2019. Koronaviruspandemian vuoksi sarja keskeytettiin 13. maaliskuuta 2020.
Valmentajavaihdokset
Kauden alkamisen jälkeen viisi joukkuetta on vaihtanut valmentajaa ja niistä yksi kahteen kertaan, kun väliaikaisvalmentajia ei lasketa mukaan. Syyskuun 7. päivänä Watford erotti Javi Gracian ja tilalle tuli Quique Sánchez Flores. Marraskuussa Tottenham Hotspur erotti Mauricio Pochettinon, jonka tilalle palkattiin José Mourinho. Vielä marraskuun aikana Arsenal erotti Unai Emeryn ja Fredrik Ljungberg nostettiin väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Joulukuun alussa Watford vaihtoi toistamiseen valmentajaa, kun Quique Sánchez Floresin korvasi Nigel Pearson. Joulukuussa Everton antoi potkut Marco Silvalle ja päävalmentajan tehtävät otti väliaikaisesti vastaan Duncan Ferguson. Joulukuun puolivälin jälkeen Arsenal nimitti uudeksi päävalmentajakseen Mikel Artetan ja Everton Carlo Ancelottin. Joulukuun lopulla West Ham United erotti Manuel Pellegrinin, jonka tilalle palkattiin David Moyes.
Nelly Lehtilä
Nelly Lehtilä (s. 19. tammikuuta 2000 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi TPS:ssä ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2018 ja on edustanut seuraa liigassa myös kausina 2019, 2020 ja 2023 sekä Naisten Ykkösessä kausina 2021–2022. Hän pelasi Naisten Ykkösessä myös Turun Weikkojen joukkueessa kaksi ottelua kaudella 2019. Lehtilä aloitti jalkapallon pelaamisen Liedon Pallossa].
Lehtilä on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa.
Koivulampi (Ähtäri)
Koivulampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Lamminahonperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 162,6 metriä mpy.
Koiras
thumb|upright=0.5|Koiraan symboli ([[Mars-symboli)]] Koiras tai uros on sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla eli eliöillä se sukupuoli, joka tuottaa siittiöitä, joiden tehtävänä on hedelmöittää naaraan tuottama munasolu.
Koiraan tuottama hedelmöitykseen osallistuva sukusolu on siittiösolu, joka liikkuu pienempikokoisena tapahtumassa enemmän. Siittiön katsotaan tämän vuoksi hedelmöittävän munasolun. Koiraspuolinen yksilö ei voi lisääntyä suvullisesti ellei naaraan sukusoluja ole tavoitettavissa.
Sukupuolen määräytymiselle eri lajeissa ei ole yhtä yhteistä geneettistä tapaa, ja kahden sukupuolen olemassaolo vaikuttaa kehittyneen useita eri kertoja evoluution historiassa. Joillakin eliöillä vain sukusolujen eroavaisuudet erottavat sukupuolen. Nisäkäskoiraalla on X- ja Y-sukupuolikromosomit. Lintukoiraalla on kaksi Z-kromosomia.
Koiraista käytetään myös nimitystä uros varsinkin suurten nisäkäslajien kohdalla.
Koiraiden nimityksiä
Alfauros taas on laumaeläimillä, kuten sudella, johtava, lauman ainoa paritteleva uros ja alfanaaraan puoliso.
Hungaroring
47.57861°N, 19.24889°W
thumb|Rata ilmakuvassa. Hungaroring on moottorirata Mogyoródissa Unkarissa.
Hungaroringillä on ajettu vuodesta 1986 alkaen vuosittain Formula 1:n Unkarin Grand Prix. Kyseessä oli ensimmäinen Formula 1:n osakilpailu rautaesiripun toisella puolella. Unkarin pääkaupunki Budapest sijaitsee noin 18 kilometrin päässä radasta.
Rataa on muutettu kaksi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1989. Silloin šikaani kolmannen mutkan jälkeen poistettiin. Vuonna 2003 pääsuoran jälkeistä mutkaa siirrettiin 200 metriä kauemmas ja sitä tiukennettiin ohittamisen helpottamiseksi, samoin tehtiin radan 12:lle mutkalle. Hungaroringin radalla ohittaminen on vaikeaa.
Unkarin Grand Prix 2006 oli radan ensimmäinen Formula 1:n sadekilpailu. Siitä seurasi tapahtumarikas ja jännittävä kilpailu, jossa nähtiin useita keskeytyksiä, mukaan luettuna maailmanmestaruudesta taistelleet Fernando Alonso ja Michael Schumacher. Kilpailun päätteeksi Jenson Button otti uransa ensimmäisen voiton 113:nnessa GP:ssään.
Suomalaiset fanit suosivat erityisesti Unkarin GP:tä, se on lähellä Suomea, ja siellä suomalaiset ovat menestyneet hyvin. Mika Häkkinen voitti siellä kaksi kertaa, Kimi Räikkönen kerran ja myös Heikki Kovalainen otti Hungaroringillä uransa ainoan voiton.
Matthew Hudson-Smith
Matthew Hudson-Smith (s. 26. lokakuuta 1994 Wolverhampton, Englanti) on brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrillä ja on lajin MM-mitalisti ja kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on toukokuussa 2022 Yhdysvaltain Eugenessa juostu 44,35, joka on samalla Iso-Britannian ennätys. Aika alitti Iwan Thomasin lähes 25 vuotta vanhan ennätyksen yhdellä sekunnin sadasosalla.
Alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2013 Italian Rietissä Hudson-Smith voitti pronssia sekä sivumatkaltaan 200 metriltä että 4 × 400 metrin viestistä. Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti niin ikään pitkästä viestistä kultaa Englannin joukkueessa. Hän saavutti vuoden 2014 EM-kisoissa Zürichissä 400 metrillä hopeaa maanmiehensä Martyn Rooneyn jälkeen tuolloisella ennätyksellään 44,75. Hudson-Smith voitti kisoissa myös kultaa pitkästä viestistä.
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Hudson-Smith sai 4 × 400 metrin viestissä pronssia. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Hän juoksi 2017 Lontoon MM-kilpailuissa avausosuuden Britannian pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti kultaa 400 metrillä ajalla 44,78 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2022 hän sai 400 metrillä pronssia Eugenen MM-kilpailuissa ajalla 44,66 ja hopeaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 44,81. Samana vuonna hän voitti 400 metrin kultaa Münchenin EM-kilpailuissa ajalla 44,53. Hän voitti Euroopan-mestaruuden myös 4 × 400 metrin viestissä.
Hän edustaa Birchfield Harriersia.
Kajaanin sissirykmentti
thumb|150px|Luutnantti Elja Rihtniemi Kajaanin sissirykmentti tai Kajaanin sissit perustettiin 24. tammikuuta 1918 Kajaanissa lakkautetun suojeluskunnan tilalle. Ensimmäiseksi päälliköksi valittiin Strömberg. Kajaanin sissirykmentti oli valkoisten itäarmeijan Pohjois-Savon rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa, 1 pataljoonan komentajana toimi reserviluutnantti Elja Rihtniemi. Kajaanin sissirykmentti ei täyttänyt rykmentille vaadittavaa 2 000 miehen vahvuutta. Se sissirykmentti ei myöskään osallistunut yhtenäisenä joukko-osastona rintamataisteluihin. Rykmentin rintamakomennuskuntaan kuului erillisiä komppanioita ja osastoja, joiden yhteenlaskettu vahvuus oli noin 600. Rykmentin koko rintamajoukkoihin eli ns. sisäosastoon kuului yli 500 miestä. Rykmentin ylipäällikkönä toimivat 24. - 30.tammikuuta.1918 vanhanväen luutnantti Evert Lindberg, 30.tammikuuta. - 2.maaliskuuta.1918 Kajaanin pormestari Teodor Strömberg ja 3.maaliskuuta.1918 alkaen kapteeni Karl Hilén.
Pataljoonan runkona oli Kajaanin sissirykmentti, johon liitettiin Iisalmen 1. vapaaehtoinen jalkaväkikomppania. Näin muodostettiin 21. maaliskuuta Pohjois-Savon rykmentin 1. pataljoona. Edellä mainitut joukko-osastot olivat aikaisemmin alistettuna Savon ryhmälle.
Joukko-osaston koko
Kajaanin sisseihin kuului eri aikoina enimmillään noin 500 miestä.
Osallistuminen taisteluihin
Sissit osallistuivat eri taisteluihin Kuopiossa, Iisalmessa, Varkaudessa, Mouhussa, Hillosensalmella Viipurissa sekä aivan sodan lopussa Kymenlaakson viimeisten punaisten pesäkkeiden puhdistamiseen.. Kajaanin sissirykmentin jäsenet osallistuivat myös Viipurin puhdistuksen yhteydessä myös muihin laittomuuksiin, kuten teloitettujen henkilökohtaisen omaisuuden ryöstelyyn. Viimeiset muistiin kirjatut teloitukset, joihin Kajaanin sissirykmentin jäsenet osallistuivat, tapahtuivat toukokuussa 1918. Kajaanin sissirykmentin sotilaiden on todettu osallistuneen eri paikkakunnilla, esimerkiksi Jämsässä, yksittäisiin teloituksiin. 280px|thumb|Viipurissa tapahtui Suomen suurin etninen puhdistus 29. huhtikuuta 1918 [[Pyhän Annan kruunulla Haminan portin ulkopuolella. ]]
Tunnettuja Kajaanin sissejä
Kajaanin sissirykmentissä palveli monia myöhemmin tunnettuja itsenäisen Suomen poliitikkoja tai talouselämän vaikuttajia. Tunnetuin Kajaanin sissirykmentissä palvellut sotilas oli tuleva presidentti Urho Kekkonen.
Kurt Nuotio
thumb|Kurt Nuotio [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2013.]] Kurt Keijo Nuotio (s. 5. joulukuuta 1939 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt myös teatterinjohtajana useissa suomalaisissa teattereissa 1960-luvun alusta alkaen. Nuotio on tehnyt lukuisia käsikirjoituksia ja toiminut myös opetustehtävissä.
Lapsuus ja nuoruus
Kurt Nuotio syntyi talvisodan kuudentena päivänä toimitusjohtaja Kurt Reino Nuotion ja Nina Elisabeth Silfverbergin perheeseen. Hän suoritti merkonomin tutkinnon Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa vuosina 1957–1959. Samaan aikaan hän suoritti opintoja Sibelius-Akatemiassa klarinetti pääaineenaan. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1962, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa. Nuotio opiskeli myös ulkomailla, muun muassa Odensessa, Oslossa ja Kööpenhaminassa.
Teatteriura
Nuotio työskenteli Ylioppilasteatterissa vuosina 1962 ja 1963 sekä Työväen Näyttämöiden Liitossa vuosina 1963–1965. Helsingin kaupunginteatterissa hän työskenteli vuodet 1965–1968, minkä jälkeen hän siirtyi Porin Teatterin taiteelliseksi johtajaksi vuosiksi 1968–1971. Nuotio oli Jussi Helmisen ohella Ahaa Teatterin alkuunpaneva voima. Ohjaajana Ahaa Teatterissa hän toimi 1971 ja 1972, minkä jälkeen hän oli freelancerina pari vuotta.
Vuosina 1974–1978 Nuotio työskenteli Kuopion kaupunginteatterin johtajana. Sieltä hän siirtyi lehtoriksi Teatterikorkeakouluun vuosiksi 1978–1982 ja edelleen ohjaajaksi Intimiteatteriin (1982–1984), minkä jälkeen hän toimi jälleen freelancerina. Vuosina 1988–1992 Nuotio oli Jyväskylän kaupunginteatterin johtaja. Sen jälkeen hän on työskennellyt freelancerina.
Nuotio on vieraillut lukuisissa suomalaisissa teattereissa sekä ulkomailla muun muassa Varsovan Nowy-teatterissa vuonna 1992 ja Eestin draamateatterissa 1999. Opetustyötä hän on tehnyt teatterikorkeakoulun lisäksi muun muassa Oslossa sekä Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa.
Nuotiolle myönnettiin Ida Aalberg -mitali vuonna 2011.
Ohjauksia ja tekstejä
Kurt Nuotion ohjaustöihin (joita on lähes 200) lukeutuu muun muassa Viulunsoittaja katolla, Setshuanin hyvä ihminen, Happy End, Tri Semmelweis, Kalevala, Kullervo, Kesäyön unelma, Janne Kuutio, Les Misérables ja Housut pois. Lisäksi hän on ohjannut muun muassa teokset Mestariluokka, Orvot, Elämää pitempi yö, Aika on kotimme, Spelman på taket, Pitkän päivän matka yöhön. Ohjaus Orvot palkittiin Olavi Veistäjä -palkinnolla ja ohjaus Elämää pitempi yö palkittiin vuonna 1993 Eino Kalima -palkinnolla.
Televisiolle Nuotio ohjasi draamasarjan Tuliportaat. Hän on kirjoittanut televisio- ja radiokäsikirjoituksia sekä näytelmiä. Hän on myös kääntänyt näytelmiä, kuten Katto Kassisen.
Vuonna 2013 Nuotio julkaisi nuoruusmuistelmansa Karvainen rahastaja, joka on ensimmäinen osa hänen elämäkerrallisten kirjojensa sarjasta. Sarjan toinen osa Liukastelija ilmestyi 2015 ja kolmas osa Everstiksi epäilty mies 2016.
Yksityiselämä
Nuotio avioitui Eppu Nuotion (oik. Eija-Riitta Silvennoinen) kanssa vuonna 1989. Hänellä on viisi lasta. Nuotiot asuivat pitkään Hiittisissä Turunmaan saaristossa, kunnes he muuttivat Berliiniin 2014.
Bijelo Dugme
Bijelo Dugme oli jugoslavialainen rockyhtye. Sarajevosta kotoisin ollut yhtye julkaisi yhdeksän albumia ja toimi vuosina 1974–1989.
Olli Stålström
Olli Stålström (s. 13. kesäkuuta 1944 Lohja) on suomalainen kansalaisaktivisti. Hän on toiminut Setassa sen perustamisesta saakka ja mielenterveysyhdistys Helmin puheenjohtajana vuodesta 2011.
Työura
Stålström valmistui tieto­liikenne­tekniikan ja tieto­kone­tekniikan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1973. Sen jälkeen hän työskenteli Nokialla tietoliikennejärjestelmien aluevientipäällikkönä alueinaan Itä-Eurooppa, Afrikka ja Lähi-itä. Hän irtisanoutui työstä 1981 ja aloitti sosiologian opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi 1989.
Sveitsiläiskaarti
thumb|Kaartin arkinen palveluspuku. thumb|Sveitsiläiskaartin sotilas juhlapuvussaan. Sveitsiläiskaarti on sveitsiläisistä koostuva sotilasyksikkö, jonka tehtävänä on paavin ja Vatikaanivaltion turvallisuuden takaaminen.
No One Knows
No One Knows on Queens of the Stone Agen kappale. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta Songs for the Deaf vuonna 2002. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Cover-version kappaleesta ovat tehneet lukuisat yhtyeet, kuten The Zutons ja The Dresden Dolls.
Berndt Israel Söderman
Berndt Israel Söderman (10. huhtikuuta 1850 Vesilahti – 5. maaliskuuta 1909 Kurikka) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja rovasti. Söderman toimi useilla paikkakunnilla kirkkoherrana ja Porin alarovastikunnan vt. lääninrovastina vuodesta 1888. Rovastin arvonimen Söderman sai joulukuussa 1899. Söderman valmistui ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1873. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1877.
No One Knows
Kappaleen on kirjoittanut Joshua Homme ja Mark Lanegan.
Sveitsiläiskaarti
Sen perusti paavi Julius II vuonna 1506 pyytämällä hyvinä palkkasotilaina tunnettuja sveitsiläisiä turvaamaan Vatikaania aseilla. Vatikaanin Sveitsiläiskaarti on yksi maailman vanhimpia edelleen toimivia sotilasosastoja. Sen vuosipäivä on 6. toukokuuta.
Olli Stålström
Työura
Myöhemmin hän toimi tutkijana Kuopion yliopistossa ja väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi lääketieteen sosiologiasta vuonna 1997. Hänen väitöskirjansa käsitteli homoseksuaalisuuden sairausleiman loppumista. Stålström sai vuonna 1999 väitöskirjastaan syytteen solvauksesta, mutta Tampereen käräjäoikeus hylkäsi sen.
Sveitsiläiskaarti
Sveitsiläiskaarti Vatikaanissa
Sveitsiläiskaarti on Vatikaanin ainoa sotilaallinen yksikkö, ja sen päätehtävä on huolehtia paavin turvallisuudesta. Seremoniaroolin ohella kaarti on nykyaikainen ja hyvin koulutettu turvallisuusyksikkö. Italian armeija vastaa tarvittaessa Vatikaanivaltion sotilaallisesta puolustuksesta. Paavi Johannes Paavali II:ta vastaan tehdyn murhayrityksen jälkeen osa sveitsiläiskaartilaisista toimii vartiointitehtävissään siviilipukuisina esittäen turisteja tai Pietarinkirkon henkilökuntaa. Kaarti on joutunut taisteluun vain kerran historiansa aikana, kun se vuonna 1527 puolusti paavia Kaarle V:n sotajoukkoja vastaan. Kaartin vahvuus on ollut 135 miestä vuodesta 2018.
Olli Stålström
Työura
Viimeiset työvuotensa ennen eläkkeelle jäämistä Stålström työskenteli vartijana Helsingin Satamassa.
Sveitsiläiskaarti
Kaartilaiset
Perusvaatimukset kaartiin pääsemiseksi ovat:
Olli Stålström
Kansalaisaktivistina
Nuorena Stålström kävi psykoanalyysissä homoutensa vuoksi ja yritti ”eheytyä”. Myöhemmin hän on kampanjoinut eheytysliikkeitä vastaan. Hän meni mukaan Setan toimintaan heti, kun se perustettiin, ja oli sen ensimmäisen hallituksen jäsen 1974–1976. Hän oli aktiivinen myös aidsin vastaisessa työssä ja työskenteli Aids-tukikeskuksessa tutkijana.
Stålström toimi SETA-lehden päätoimittajana 1976–1977. Hän on ollut myös perustamassa FinnQueer-verkkojulkaisua vuonna 2001 ja on sen vastaava toimittaja.
Sveitsiläiskaarti
Kaartilaiset
Vatikaanin sveitsiläiskaartin kuuluisat juhla-asut on suunnitellut Jules Repond, joka toimi kaartin komentajana vuosina 1910–1921, ei taiteilija Michelangelo kuten joskus väitetään. Juhla-asuja käytetään vain juhlapäivinä; arkisin sotilailla on tummansininen sotilaspuku. Juhla-asun puna-sini-keltaiset raidat kuvaavat Medicin perhettä, ja se on yksi maailman vanhimmista edelleen käytössä olevista univormuista.
Olli Stålström
Kansalaisaktivistina
Stålström on sairastanut masennusta ja hän on toiminut mielenterveysyhdistys Helmin puheenjohtajana vuodesta 2011.
Stålström oli Kallion seurakuntaneuvoston jäsen kaudella 2011–2014.
Nicolás Pasquet
Nicolás Pasquet (s. 1958 Montevideo) on uruguaylainen kapellimestari. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa ja orkesterinjohtoa synnyinmaassaan. Tämän jälkeen hän lähti Saksaan jatkaakseen opintojaan Nürnbergissä ja Stuttgartissa. Vuosina 1984 ja 1986 hän voitti Saksan musiikkineuvoston kansallisen nuorten kapellimestarien kilpailun. Vuonna 1987 hän sai ensipalkinnon 37. kansainvälisessä kapellimestarikilpailussa Besançonissa.
Pasquet on toiminut Pécsin sinfoniaorkesterin, Neubrandenburger Philharmonien, Coburgin teatteriorkesterin ja Hessenin nuoriso-orkesterin pääkapellimestarina. Hän on johtanut monia muitakin saksalaisia ja muiden maiden orkestereita, kuten Stuttgartin filharmonikkoja, NDR Radiophilharmonieta, Hampurin filharmonista valtionorkesteria, Orchestre national du Capitole de Toulousea, Queenslandin sinfoniaorkesteria, Münchenin radio-orkesteria ja Baselin sinfoniaorkesteria.
Alloosi
Alloosi (C6H12O6) on aldoheksooseihin kuuluva harvinainen monosakkaridi.
Esiintyminen luonnossa, ominaisuudet ja synteesi
Alloosista tunnetaan muiden monosakkaridien tavoin D- ja L-enantiomeerit, mutta vain D-isomeeria esiintyy luonnossa. Sekin on harvinainen ja sitä on eritetty muun muassa Protea rubropilosa-kasvin lehdistä ja makeassa vedessä elävästä levästä Ochromas malhamensis.
Alloosi liukenee veteen mutta ei alkoholeihin. Vesiliuoksessa se on pääasiassa rengasrakenteisena muotona. 77 % siitä esiintyy β-furanoosina ja pienempiä määriä α-furanoosina ja α- tai β-pyranoosina tai avoketjuisena aldehydinä. D-Alloosin ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +14,4°, mutta kiertokyky muuttuu ajan funktiona johtuen mutarotaatiosta.
Ihminen ei kykene hyödyntämään alloosia energianlähteenä, mutta eräät bakteerit kuten Escherichia coli pystyvät tähän. E. colilla on alloosin sitomiseen erikoistunut proteiini ja alloosia metaboloimaan kykeneviä entsyymejä. Alloosin on todettu estävän iskemian aiheuttamia aivovaurioita.
Douglas A-4 Skyhawk
Douglas A-4 Skyhawk (lempinimeltään Heinemann's Hot Rod) on amerikkalainen rynnäkkölentokone, joka on alun perin suunniteltu toimimaan Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilla. 50 vuotta konetyypin ensilennon jälkeen lähes 3 000 valmistetusta Skyhawkista jotkin ovat edelleen toiminnassa pienemmissä ilmavoimissa ympäri maailmaa. Kone oli ennen nimetty A4D Skyhawkiksi. Sen on alun perin suunnitellut Douglas, ja myöhemmin sitä on valmistanut McDonnell Douglas, joka sulautettiin Boeing-yhtymään.
Alloosi
Esiintyminen luonnossa, ominaisuudet ja synteesi
Synteettisesti alloosia voidaan valmistaa lähtemällä D-riboosista ja jostain syanidisuolasta emäksisissä olosuhteissa. Näin muodostuu syanohydriini, joka voidaan hydrolysoida allolaktoniksi, jonka enantiomeerit voidaan erottaa. D-allolaktonista saadaan alloosia pelkistämällä natriumamalgaaman avulla. Tätä menetelmää kutsutaan Kiliani–Fischer-synteesiksi.
Douglas A-4 Skyhawk
Argentiinan ilmavoimilla oli runsaasti Skyhawkeja Falklandin sodassa. Ne aiheuttivat vakavia laivastomenetyksiä Britannian merivoimille. Muilla sotanäyttämöillä konetyyppi oli kunnostautunut sekä Vietnamin sodassa (Yhdysvallat) että Jom kippur -sodassa (Israel) vuonna 1973. Israelin ilmavoimat (IAF) teki A-4 Skyhawkeilla useita ilmataisteluissa tehtyjä viholliskoneiden pudotuksia erillisiin aseellisiin selkkauksiinkin liittyen.
thumb|Lentolaivue VA-153:n A-4 Skyhawk-koneita lentotukialus USS Coral Sean kannella, höyrykäyttöisillä [[Katapultti|katapulteilla laukaistavaksi ilmaannousua varten. Kuva vuodelta 1967.]]
Luciano Vietto
Luciano Darío Vietto (s. 5. joulukuuta 1993 Balnearia, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
4. elokuuta 2014 espanjalaisseura Villarreal ilmoitti hankkineensa Vietton riveihinsä viisivuotisella sopimuksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 21. elokuuta 2014 Eurooppa-liigan play off -kierroksella Astanaa vastaan.
22. kesäkuuta 2015 Villarreal vahvisti Vietton siirtymisen Atlético Madridiin. Hänestä maksettiin 20 miljoonan euron siirtokorvaus.
Pohjois-Savon rykmentin 2. pataljoona
Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen 23. heinäkuuta 1918 Helsingin vartiopataljoona.
Johan Schulin
Laamannioikeuden lautamies Schulinin vanhemmat olivat kauppias Mikael (Michael) Schulin ja Anna Wacklin ja puolisot Maria Kramsu (Paaso) ja Liisa Ohukainen. Runoilija Frans Mikael Franzén oli hänen enonsa. Schulin edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Oulun läänin Oulun tuomiokuntaa ja Kemin kihlakuntaa. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan jäsen.
Pohjois-Savon rykmentin 2. pataljoona
Perusyksiköt
thumb|400px|2. pataljoona Säkkijärvellä, etualalla ratsailla komentaja B. Fabritius. Päällikkö: jääkärikapteeni Einar Wichmann myöh. Vihma. Päällikkö: Huttunen. Päällikkö: Vainikainen. Päällikkö: Rosenberg.
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2021
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 olivat 15:nnet alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut. Ne järjestettiin Kadrioru staadionilla Tallinnassa, Virossa 8.–11. heinäkuuta 2021. Alun perin kisat piti järjestää Norjan Bergenissä, mutta covid-pandemian vuoksi kisat siirtyivät Tallinnaan.
Kilpailuihin osallistui 1162 urheilijaa 50 eri maasta. Suomesta urheilijoita oli mukana 36.
Magnetostriktiivisyys
thumb|300px|Magnetostriktio
Curie-lämpötilan alapuolella magneettiset momentit ovat kääntyneet yhdensuuntaisiksi. Kohdistettaessa materiaaliin ulkoinen magneettikenttä elektronispinnit ja orbitaalit kääntyvät magneettivuon suunnan mukaan. Tästä aiheutuvaa kappaleen pituuden muutosta kutsutaan magnetostriktiiviseksi myötymäksi, ΔL:ksi. Ilmiön suuruus riippuu materiaalin mikrorakenteesta, jännitystilasta sekä ulkoisen magneettikentän suuruudesta.
Kaikilla magnetostriktiivisilla ilmiöillä on käänteinen reaktio. Näistä tärkein on Villarin ilmiö, joka on Joulen magnetostriktion vastailmiö.
Antti Arasto
Antti Arasto (s. 1980) suomalainen tekniikan tohtori ja VTT:n teollisuus ja vety -tutkimusalueen johtaja. Arasto on energiaan liittyvien teemojen moniosaaja ja tutkinut muun muassa biotaloutta ja aurinkoenergiaa. Arasto on työskennellyt myös CCS:n, eli hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiteknologioiden parissa ja tutkinut sen mahdollisuuksia esimerkiksi päästöintensiivisessä teollisuudessa.
Hän on Suomen ilmastopaneelin jäsen kaudella 2020–2023.
Heinä-Järvinen
Heinä-Järvinen, tai myös Heinäjärvi , on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä Kurkiperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 0 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Myllypuron valuma-alueeseen (35.436) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 173,6 metriä mpy.
Pohjois-Savon rykmentin 3. pataljoona
'''Pohjois-Savon rykmentin 3. pataljoona''' oli valkoisten itäarmeijan Pohjois-Savon rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Onni Purhonen.
Joukko-osastot
Päällikkö: ---. Päällikkö: ---. Päällikkö:. Päällikkö:.
Matti Puhakka
Matti Juhani Puhakka (7. helmikuuta 1945 Eno – 6. lokakuuta 2021 Joensuu ) oli suomalainen poliitikko, joka toimi sosiaalidemokraattien kansanedustajana vuosina 1975–1991 ja 1995–1996 sekä liikenneministerinä 1983–1984 ja työvoimaministerinä 1987–1991.
Elämä ja ura
Puhakka valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1975 Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Eduskuntaurallaan hän toimi kahden valiokunnan puheenjohtajana, suuren valiokunnan johdossa vuonna 1975 ja sosiaalivaliokunnan johdossa vuosina 1979–1983. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä viisissä eduskuntavaaleissa, ja hän toimi kansanedustajana vuosina 1975–1991 ja 1995–1996. Eduskuntavaaleissa 1991 hän putosi eduskunnasta, mutta teki paluun eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1995.
Puhakka toimi poliitikon urallaan useissa ministerintehtävissä. Kalevi Sorsan IV hallituksessa hän oli liikenneministeri toukokuusta 1983 marraskuuhun 1984 ja ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä joulukuusta 1984 huhtikuuhun 1987. Harri Holkerin johtamassa sinipunahallituksessa hän toimi huhtikuusta 1987 toukokuuhun 1989 työvoimaministerinä sekä ministerinä sosiaali- ja terveysministeriössä (vastuualueenaan työasiat) ja kesäkuusta 1989 huhtikuuhun 1991 työministerinä. Maaliskuusta 1990 hän oli myös ministeri sisäasiainministeriössä (vastuualueenaan aluepolitiikka). Yhteensä Puhakalle kertyi ministeripäiviä 2913.
Puhakalla oli työteknikon koulutus, joksi hän valmistui vuonna 1972. Ennen eduskuntauraansa hän toimi vuodesta 1965 vuoteen 1975 korjausmiehenä Enso-Gutzeitin Uimaharjun tehtailla Enossa ja vuosina 1972–1975 pääluottamusmiehenä. Pudottuaan eduskunnasta vuonna 1991 hän palasi Enso-Gutzeitin palvelukseen projektipäälliköksi. Vuodesta 1993 vuoteen 1995 hän toimi Pohjois-Karjalan liiton maakuntajohtajana ja helmikuussa 1996 hän aloitti Kansaneläkelaitoksen johtajana. Puhakka jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2010. Puhakka oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1978, 1982 ja 1988. Poliittisella urallaan hän toimi myös Enon kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1972–1975 ja Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1976 vuoteen 1996. Vuodesta 1993 vuoteen 1994 hän oli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Puhakka oli myös jäsenenä SDP:n puolueneuvostossa, puoluetoimikunnassa ja puoluehallituksessa.
Tasavallan presidentti myönsi Matti Puhakalle ministerin arvonimen 27. marraskuuta 2009.
Yksityiselämä
Puhakka oli naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Suomenlumme
Suomenlumme (Nymphaea tetragona), joka tunnetaan myös nimellä pikkulumme, on kelluslehtinen vesikasvi. Laji on selvästi pienempikukkaisempi kuin isolumme (Nymphaea alba).
Suomenlumpeen punakukkainen muoto on Suomessa rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Suomenlumpeen punakukkainen muoto. Suomenlumpeen juurakko on pysty, lyhyt ja ohut. Uposlehdet ovat lyhytruotisia ja niiden lapa on pitkänpyöreä ja sileä. Kelluslehtien lehtiruodit ovat ohuita ja litteitä, isoja ilmaonteloita on kaksi kappaletta. Lehtilapa on 7–12 cm pitkä, pitkänpyöreä, ohut, epätasainen ja päältä suonien kohdalta uurteinen. Päältä lehtilapa on kiiltävä, tummanvihreä ja usein punalaikullinen, alta väri vaihtelee vihreästä punaviolettiin. Lavan tyviliuskat ovat pitkiä, suipohkoja ja joskus muuta lapaa pitempiä.
Kukka on maljamainen ja 2–7 cm leveä. Verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus on neliömäinen, selväolkainen ja leveydeltään noin puolet verhiön pituudesta. Terälehdet ovat toisiinsa ja verholehtiä vastaan painautuneita. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteiden palhot ovat lyhyitä, ponsia leveämpiä ja vaaleankeltaisia. Siitepölyhiukkaset ovat 30–34 µm, hieman pitkänomaisia, läpikuultavia ja rosopintaisia. Luottisäteitä on 5–10. Suomenlumme kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy. Upoksissa kypsyvän hedelmän siemenet ovat 2–3 mm pitkiä. Muiden lummelajien tapaan myös suomenlumme on myrkyllinen kasvi.
Tieteellisen lajinimensä tetragona laji on saanut kukkapohjuksen nelikulmaisesta muodosta.
Suomenlumme voi risteytyä pohjanlumpeen (Nymphaea alba ssp. candida) kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Levinneisyys
Euroopassa suomenlumpeen levinneisyys on itäinen, Keski-Euroopasta laji puuttuu. Pohjoismaissa lajia tavataan ainoastaan Suomessa. Aasiassa suomenlummetta kasvaa muun muassa Venäjällä, Kazakstanissa, Korean niemimaalla, Pohjois-Japanissa, suuressa osassa Kiinaa, Intiassa ja Vietnamissa. Pohjois-Amerikassa lajia kasvaa Alaskasta Kanadan keskiosiin ja Yhdysvaltain luoteisosiin.
Suomessa suomenlummetta kasvaa melko harvinaisena sisämaassa Etelä-Lapin korkeudelle saakka. Varmimmin lajia tapaa Keski-Suomessa ja Pohjois-Karjalassa. Yleisin laji on Ilomantsin alueella.
Elinympäristö
Suomenlumme kasvaa pehmeäpohjaisissa lammissa ja järvenlahdissa sekä myös hitaasti virtaavassa vedessä.
Reno Wilson
Wilson on usein esiintynyt televisiosarjoissa, kuten Bel-Airin prinssi, Chicagon lääkärit, NYPD Blue, Las Vegas ja Enkelin kosketus. Hän on näytellyt myös elokuvissa, kuten Crank, Kersantti Bilko, City of Industry – pelon kaupunki ja Kadotettu. Wilson on esiintynyt ääniroolissa useissa Transformers-elokuvissa: vuoden 2007 Transformersissa Wilson toimi Frenzyn äänenä. Vuonna 2009 hän toimi Mudflapin äänenä elokuvassa Transformers: Kaatuneiden kosto, vuosina 2011 ja 2014 hän oli Brainsin äänenä elokuvissa Transformers: Kuun pimeä puoli ja Transformers – Tuhon aikakausi, sekä vuonna 2017 Autobotti Sqweeksin ja Decepticon Mohawkin ääninä elokuvassa Transformers: Viimeinen ritari.
Villarreal CF
Villarreal Club de Fútbol on jalkapalloseura 48 000 asukkaan Vila-realin kaupungista Valencian itsehallintoalueelta, Espanjasta. Seuran edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Joukkue pelaa kotiottelunsa 25 000 -paikkaisella Estadio de la Cerámica -stadionilla.
Villarreal voitti Eurooppa-liigan kaudella 2020–2021. Primera Divisiónissa se on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi kaudella 2007–2008.
Seuran kutsumanimi on Submarino Amarillo. Villarrealin reservijoukkue Villarreal B nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Segunda Divisióniin kaudeksi 2009–2010.
Historiaa
Seura perustettiin 10. maaliskuuta vuonna 1923. Se pelasi paikallisissa sarjoissa ennen sisällissotaa, jolloin koko Espanjan jalkapallotoiminta lakkasi. Sodan jälkeen se jatkoi pelaamistaan paikallisissa sarjoissa ja kolmannella sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen kuin se kaudeksi 1970–1971 nousi Segunda Divisióniin, mistä se kuitenkin putosi takaisin Terceraan vain kahden kauden jälkeen.
Pelattuaan muutaman kauden ajan Segunda División B:ssä 1980-luvun loppupuolella Villarreal nousi Segunda Divisióniin jälleen kaudeksi 1992–1993. Kaudeksi 1998–1999 joukkue nousi pääsarja Primera Divisióniin, missä se kuitenkin säilyi vain yhden kauden ajan. Kaudella 1999–2000 se sijoittui Segundassa kolmanneksi, mikä tiesi jälleen nousua korkeimmalle sarjatasolle, tällä kertaa pysyvästi.
Kesällä 2003 joukkue voitti Intertoto-cupin, missä se peittosi loppuottelussa friisiläisseura Heerenveenin, ja pääsi tätä kautta mukaan UEFA Cupiin. Joukkue eteni Uefa-cupissa välieriin saakka, missä se kuitenkin joutui taipumaan paikallisvastustaja Valencialle. Seuraavana kesänä joukkue voitti jälleen Intertoto-cupin ja pääsi Uefa-cupiin, missä se tällä kertaa eteni puolivälieriin saakka ja putosi alankomaalaisseura Alkmaarille. Kaudella 2005–2006 joukkue esitti jälleen hyviä otteita eurokentillä ja eteni Mestarien liigan välieriin, jossa se puolestaan hävisi englantilaiselle Arsenalille. Kaudella 2006–2007 Villarrealin sijoitus Espanjan pääsarjassa oli viides, ja seuraavalla kaudella joukkue ylsi peräti toiseksi, ansaiten suoran paikan kauden 2008–2009 Mestarien liigan lohkovaiheeseen, jossa se pelasi samassa lohkossa englantilaisen Manchester Unitedin, skotlantilaisen Celticin ja tanskalaisen Aalborgin kanssa. Villarreal sijoittui lohkossa toiseksi edeten näin jatkopeleihin, jossa se kohtasi kreikkalaisen Panathinaikosin. Ensimmäisessä osaottelussa joukkue jäi El Madrigalilla tasoihin, mutta toisessa osaottelussa Villarreal voitti Panathinaikoksen vieraissa 1–2, jatkaen puolivälieriin, jossa vastaan asettui englantilainen Arsenal. Arsenal eteni kyseisestä otteluparista jatkoon yhteismaalein 4–1.
Luonnontiede ja tieteiskirjallisuus
Tieteiskirjallisuuden ja luonnontieteen suhde on ongelmallinen. Tieteelliset käsitykset ja tekniikan saavutukset voivat toimia lähtökohtina tai aineistona tieteiskirjailijan teoksille. Tieteiskirjallisuudesta on sen historian aikana toisinaan puhuttu eräänlaisena tieteen etuvartiona, joka ennakoi sen kehityskulkuja. Fyysikko Kari Enqvist on kuitenkin artikkelissaan ”Luonnontiede ja tieteiskirjallisuus” (1990) päinvastoin painottanut, että science fictionin yhteys tieteeseen on usein varsin vähäinen. Hänen mukaansa tieteiskirjallisuus voi liittyä pikemminkin näennäistieteisiin kuin luonnontieteeseen. Enqvistin mukaan tieteiskirjallisuudessa esitetty fysiikka ja tekniikka on ensisijaisesti mielikuvituksellista.
Tieteiskirjallisuuden ero fantasiakirjallisuuteen nähdään ennen kaikkea niiden suhteessa luonnolliseen ja yliluonnolliseen. Fantasiakirjallisuus kuvaa usein mielikuvitusmaailmaa, kun taas science fictionin perusasetelmana on, että tapahtumat sijoittuvat todellisuuteen, vaikka se sijaitsisi esimerkiksi tulevaisuudessa. Fantasiassa taikuus on keskeistä, tieteiskirjallisuudessa sen sijaan tekniikka ja erilaiset keksinnöt, jotka ovat vielä meille tuntemattomia. Tieteiskirjallisuuden tapahtumaympäristö voisi siis olla todellinen esimerkiksi kaukaisessa tulevaisuudessa. Kaunokirjallisuuden kannalta tieteis- ja fantasiakirjallisuus ovat tapoja luoda kertomukselle nykytodellisuudesta poikkeavat puitteet, joiden avulla kirjailija käsittelee ihmistä ja ihmisyhteisön elämää.
Myös viihteellinen tieteiskirjallisuus, esimerkiksi lasten ja nuorten scifi, kytkeytyy kuitenkin tiedekeskusteluun. Tietokirjailija Niklas Bengtssonin mukaan tieteen löyhäkin yleistajuistaminen on yksi tapa houkutella nuoret lukijat kiinnostumaan tieteestä ja tiedekeskustelun seuraamisesta.
Isolumme
Isolumme tai valkolumme (Nymphaea alba tai Nymphaea alba ssp. alba) on lähinnä Euroopassa tavattava kelluslehtinen vesikasvi. Suomessa esiintyvistä lummelajeista se on suurikokoisin. Toisinaan pohjanlummetta pidetään omana lajinaan, mutta muun muassa Pohjoismaissa se luokitellaan nykyään isolumpeen (valkolumpeen) alalajiksi.
Isolumpeen, kuten muidenkin lumpeiden, punakukkaiset muodot ovat Suomessa rauhoitettuja.
Lajikuvaus
Isolumpeen kukat ovat 10–15 cm leveitä ja muodoltaan puolipallomaisia. Kukan verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus kapenee loivasti kukkaperäksi ja on leveydeltään 1/5–1/4 verhiön pituudesta. Verholehdet ovat vedenpinnan myötäisiä ja suikeita. Terälehdet ovat kapeita, pitkiä ja harittavia. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteen palhot ovat pitkiä, sisimmät ponsien levyisiä, tasalevyisiä ja väriltään tavallisesti vaaleankeltaisia. Läpikuultavat siitepölyhiukkaset ovat 30–34 µm pitkiä, pallomaisia ja niiden pinnalla on nystermiä ja lähes aina myös tappeja. Luottisäteitä on tavallisesti 15–20. Suomessa isolumme kukkii kesä–syyskuussa. Lumpeenkukka tuoksuu makealle, hiukan saippuaiselle, ja houkuttaa paljon hyönteisiä. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy ja vetää hedelmän upoksiin kypsymään. Siemenet ovat 4–6 mm pitkiä. Siemenkota kypsyy syksyllä ja hajoaa kelluviksi kappaleiksi, jotka leviävät pitkin vesistöä ja vajoavat lopulta pohjaan itämään. Lumpeen kukka sulkeutuu yöksi ja pilvisen sään takia joskus päiväsaikaankin.
Isolumme on yksi valkolumpeen alalajeista, ja se muistuttaa paljon toista alalajia pohjanlummetta (N. alba ssp. candida). Alajien välimuodot ovat yleisiä.
Myrkyllisyys
Isolumme on kaikkien lumpeiden tavoin kokonaan myrkyllinen. Lumpeissa aktiivisena aineena toimii nufariini-niminen alkaloidi. Myrkytyksen seurauksena on hengitysvaikeuksia ja kiihotus/levottomuustiloja. Lumpeissa on myös ranunkuliinia, joka on solumyrkky.
Levinneisyys
Isolummetta tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Etelä-Espanjaa, Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää. Lisäksi lajia tavataan paikoitellen Turkissa ja Lähi-idässä. Suomessa isolummetta tavataan paikoin yleisenä Etelä- ja Itä-Suomessa, lähinnä linjan Ahvenanmaa–Pohjois-Karjala itäpuolella.
Elinympäristö
Isolumme kasvaa pehmeäpohjaisissa, mutaisissa lammissa sekä suojaisissa järven lahdissa ja murtovetisissä merenlahdissa. Suomessa isolumme on pohjanlumpeen tavoin suuresti taantunut. Suurin syy tähän on 1920-luvulla Suomeen turkiseläimeksi istutettu piisami, jonka mieliravintoa lumpeiden juurakot ovat.
Käyttö
Kuivattua ja jauhettua isolumpeen juurakkoa on kasvin myrkyllisyydestä huolimatta käytetty ainakin Ruotsissa hätäravintona sen tärkkelyspitoisuuden vuoksi. Isolumme on myös rohdoskasvi, sillä sen kukan valkoisista verholehdistä valmistetulla teellä on todettu olevan sedatiivisia eli rauhoittavia vaikutuksia ihmiskehoon.
Naaras
thumb|upright=0.5|Naaraan symboli ([[Venus-symboli)]] Naaras on eläinyksilö, jonka sukusolut ovat munasoluja. Munasoluksi määritellään lajin suurikokoisin sukusolu.
Monella lajilla sukupuolen määräävät sukupuolikromosomit. Ihmisnaaraat ja muut nisäkäsnaaraat ovat sukupuolikromosomeiltaan homogameettisia, eli tyypillisesti XX. Nisäkäsnaaras on siis saanut X-kromosomin sekä äidiltään että isältään. Linnuilla ja perhosilla naaras on sen sijaan heterogameettinen, ja sen sukupuolikromosomit merkitään ZW. Kaloilla, matelijoilla ja sammakkoeläimillä naaraiden homogameettisuus ja heterogameettisuus vaihtelevat lajeittain. Joillain lajeilla ei ole lainkaan sukupuolikromosomeja, ja joillain lajeilla sukupuoli määrittyy hautumislämpötilan mukaan. Esimerkiksi alligaattoreilla kehittyy yksinomaan naaraita alle 30 celsiusasteen lämpötilassa, mutta ei koskaan naaraita yli 34 asteen lämpötilassa. Kilpikonnilla on päinvastoin, ja niillä naaraita synnyttää lämmin kehitysympäristö.
Koska naaraat tuottavat suurempia sukusoluja kuin koiraat, ja etenkin koska nisäkkäiden ja joidenkin muidenkin eläinryhmien naaraat tulevat raskaaksi, näiden ryhmien naaraat käyttävät yleensä enemmän aikaa ja vaivaa jälkeläistensä hoitamiseen syntymän jälkeen kuin koiraat.
Useimpien lajien naarailla on vaatimattomamman näköiset sekundaariset sukupuolipiirteet kuin koirailla, koska seksuaalivalinta kohdistuu naaraisiin heikommin kuin koiraisiin.
Amatsonia
Amatsonia oli suomalainen vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla esitetty keskusteluohjelma.
Ohjelmaa juontajina toimivat Yazka Love, Marianne Heikkilä ja Unna Lehtipuu. Ohjelma sai aikanaan kohua muun muassa juontaja Yazka Loven androgyynisyydestä.
Pikku-Järvinen
Pikku-Järvinen, tai myös Pieni Järvinen , on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Laasalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,9 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Myllypuron valuma-alueeseen (35.436) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,3 metriä mpy.
Kowloon
thumb|200px|Kowloonin sijainti Hongkongissa Kowloon on Hongkongin osa-alue, joka koostuu Hongkongin saaren pohjoispuolella ja Uusien territorioiden pääosan eteläpuolella sijaitsevista Kowloonin niemimaasta ja New Kowloonista. Merialue Hongkongin saaren ja Kowloonin välillä on hyvin kapea. Kowloonin pinta-ala on 46 neliökilometriä. Se on erittäin tiheään asuttua aluetta, ja se on täynnä ostoskeskuksia ja ravintoloita, joskin siellä on myös paljon asuintaloja. Kowloonissa asuu yli 2 miljoonaa ihmistä.
Kowloonin tunnetuimpia maamerkkejä ovat Tsim Sha Tsuissa sijaitsevat Peninsula-hotelli, Avenue of Stars sekä aivan rannassa sijaitseva museokeskittymä, johon kuuluu muun muassa Hongkongin avaruusmuseo.
Vanhanen
Vanhanen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat muun muassa:
Ruusuke
Ruusuke tarkoittaa seuraavia asioita:
Aubrey Coleman
Aubrey Gene Coleman (s. 9. lokakuuta 1987 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies.
Coleman on pelannut ammattilaisurallaan NBA:n kehitysliigassa, Turkissa, Italiassa, Tšekissä, Ranskassa, Argentiinassa ja Suomessa, joista jälkimmäisessä hän pelasi keväällä 2014 17 ottelussa 21,3 pisteen, 5,2 levypallon ja 2,5 syötön keskiarvoilla. Hän palasi Suomen pääsarjaan Bisons Loimaaseen tammikuussa 2016 loppukauden kattaneella sopimuksella. Helmikuun 2016 alussa Bisonsin ilmoitettiin kärsivän talousvaikeuksista, ja Coleman lähti seurasta. Bisons ilmoitti talousvaikeuksiensa lisäksi Colemanin olleen koeajalla ja tämän saaneen hyvän tarjouksen muualta.
Oingo Boingo
Oingo Boingo oli vuosina 1979–1995 toiminut yhdysvaltalainen uuden aallon yhtye jonka perusti Danny Elfman. Yhtye yhdisteli vaikutteita rock-, pop- ja ska-musiikista, ja sen kappaleissa olivat näkyvästi esillä myös puhallinsoittimet. Monet sen jäsenet, kuten Elfman ja kitaristi Steve Bartek, olivat aiemmin toimineet vuonna 1972 perustetussa The Mystic Knights of the Oingo Boingo -taiteilijaryhmässä.
Diskografia
EP:t Studioalbumit
Paras katseluaika
Paras katseluaika tarkoittaa vuorokauden aikaa (noin kello 19.00–23.00), jolloin suurimman osan television katselijoista on havaittu tai arvioitu katselevan televisiota. Radion yhteydessä käytetään käsitettä paras kuunteluaika, joka on noin kello 6.00–18.00. Koska parhaaseen katseluaikaan television katselijamäärä on maksimissaan, siihen aikaan näytetään uusia, lupaavia sarjoja tai ulkomailla suosiota saavuttaneita sarjoja sekä elokuvia. Eri televisiokanavilla voi olla erilaiset parhaat katseluajat, esimerkiksi MTV3-kanavalle tämä on klo 19.00–22.30. Myös pitkäaikaisia sarjoja (esimerkiksi Salatut elämät) näytetään vuodesta toiseen aina samaan aikaan, jolloin katselijakunta vakiintuu.
Beaufortin piirikunta (Pohjois-Carolina)
Beaufortin piirikunta on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 994 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Washingtonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1712.
Purolattanat
Purolattanat eli lattanat eli planariat (Tricladida) on laakamatojen (Platyhelminthes) pääjaksoon kuuluva lahko. Purolattanoita tavataan niin makeassa ja suolaisessa vedessä kuin maallakin. Makean veden lajeja kutsutaan yleisesti lattanoiksi, mutta nimi lattanat voi myös viitata koko lahkoon. Lisäksi nimeä planariat käytetään rinnakkain koko lahkon ja yhden sen heimosta (Planariidae) suomenkielisenä nimenä.
Purolattanoita on perinteisesti pidetty osana värysmatojen luokkaa (Turbellaria), mutta tämä luokka on osoittautunut parafyleettiseksi, eikä sitä enää käytetä tieteellisissä yhteyksissä. Värysmatojen piirteitä ovat jaokkeeton ja kaksikylkinen ruumis sekä verisuoniston puuttuminen. Niiden suoleen johtaa vain suuaukko. Purolattanoille tyypillistä on lisäksi ruumiin litteys ja selvästi erottuva pää.
Korander
Korander on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Pauliina Lerche
thumb|Pauliina Lerche. Pauliina Lerche (o.s. Luukkanen, s. 1974 Rääkkylä) on suomalainen muusikko, jonka pääinstrumentti on harmonikka. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta vuonna 2002. Lerche on soittanut muun muassa Värttinässä, Burlakat- ja Mimmit-yhtyeissä sekä Hectorin ja Vesa-Matti Loirin yhtyeissä. Hän on työskennellyt myös Kihaus Folkin taiteellisena johtajana.
Pauliina Lerchen aviomies on Peter Lerche, jonka kanssa hän on esiintynyt duona sekä Kriya-yhtyeessä.
Ulpu Iivari
Ulpu Marjatta Iivari (ent. Iivari-Tapiola, s. 20. maaliskuuta 1948 Salla) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko ja toimittaja.
Iivari toimi Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana vuosina 1968−1971. Hän oli SDP:n lehdistösihteeri vuosina 1974−1976 ja Suomen Sosialidemokraatin kirjeenvaihtaja New Yorkissa vuosina 1976−1978. Vuosina 1978−1980 ja 1982−1987 Iivari oli eduskuntaryhmän sihteeri. Hän oli SDP:n puoluesihteeri (Suomen ensimmäisenä naispuoluesihteerinä) vuosina 1987−1991. Vuonna 1986 Iivari oli Suomen YK-valtuuskunnan jäsen. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1988 presidentinvaaleissa.
Iivari toimi SDP:n kansanedustajana vaalikauden 1991–1995 ja siirtyi myöhemmin europarlamenttiin. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi europarlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Iivari oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993−1996.
Iivari on työskennellyt viestintäkonsulttina ja valtiosihteerinä. Hän on myös ollut yksityisen vastaanottokeskusyrityksen Luona Oy:n hallituksen jäsenenä.
Ulpu Iivarin puoliso vuosina 1969−1979 oli toimittaja Kari Tapani Tapiola. Heillä on vuonna 1970 syntynyt poika.