cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
KHL:n varaustilaisuus 2009
Varaukset
Varaustilaisuuden aktiivisimmat varausten hankkijat olivat HK Atlant yhdellätoista varauksella ja SKA Pietari yhdeksällä varauksella. Eniten pelaajia varattiin paljon juniorityötä tekevästä MHK Krylja Sovetovista. Yleisesti ulkomaalaisia pelaajia varattiin nihkeästi, esimerkiksi kanadalaisia varattiin koko tilaisuudessa vain kaksi kykyjenetsijöiden lupauksista huolimatta. Eräät seurat, kuten SKA Pietari, varasivat ulkomaalaisia pelaajia aktiivisesti siinä toivossa, että he suuntaisivat Venäjälle jos ura ei aukene Pohjois-Amerikassa. Toiset seurat pyrkivät varaamaan nuorten venäläislupausten oikeudet itselleen. TsSKA Moskova luopui neljästä varausvuorosta, jotta saisi varattua suurlupauksen Pašninin. Muutama joukkue jätti kokonaan varaamatta: HK MVD jätti vuoronsa väliin ja HK Traktor Tšeljabinsk myi kaikki vuoronsa.
Pikkumerimetsot
Pikkumerimetsot (Microcarbo) on merimetsojen heimoon kuuluva lintusuku. Se luettiin aiemmin merimetsojen (Phalacrocorax) sukuun.
Vavilov
Vavilov on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sojuz TM-8
Sojuz TM-8 oli neuvostoliittolainen kahdeksas miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 5. syyskuuta 1989 ja se laskeutui 19. helmikuuta 1990.
Loganin piirikunta (Kansas)
Loganin piirikunta on Yhdysvaltojen Kansasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Se sijaitsee osavaltion länsiosassa. Piirikunnan väkiluku oli 2 762 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Oakleyn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1887.
Väestö
Vuonna 2020 Loganin piirikunnan 2 762 asukkaasta valkoisia oli 95,9 %, aasialaisia 0,9 %, mustia 0,8 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Vuonna 2019 2,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Riihistenlampi
Riihistenlampi Pukanlampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vanhakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.
Kartiskalampi (Parkano)
Kartiskalampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kartiskalampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Maantietoa
Lampi on 100 metriä pitkä ja hieman kapeampi. Se sijaitsee suolla 400 metrin päässä Riuttasjärvestä. Suo on ojitettu ja lampeen on kaivettu kaksi ojaa. Lammen vesi virtaa ojia myöten Vehkapuruun, joka laskee Riuttasjärveen. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä lammelle johda teitä.
Harja (konetekniikka)
alt=|pienoiskuva|300x300px|Kaksi hiiliharjaa Harja eli nykyisin useimmiten hiiliharja toimi sähkökytkentänä, joka johtaa sähkövirran paikallaan pysyvistä johtimista sähkömoottorin liikkuville osille, jotka pyörivät yleensä akselinsa ympäri. Niiden tavallisia käyttökohteita ovat sähkömoottorit, alternaattorit ja sähkögeneraattorit.
Sanan alkuperä
Jotta tietyntyyppiset sähkömoottorit ja generaattorit toimisivat, roottorin käämien on oltava kytkettynä, jotta virtapiiri sulkeutuu. Aluksi tarkoitukseen käytettiin kuparista tai messingistä valmistettua virrankäännintä tai luistorengasta, jossa jouset painoivat kuparijohtimesta valmistetut ”harjat” virrankääntimen kehää vasten, jolloin virta pääsi kulkemaan. Tällaisten harjojen virrankääntöominaisuudet olivat huonot niiden liikkuessa virrankääntimen kohtiolta toiselle kohtiolle. Tähän ratkaisuna olivat suurresistanssiset harjat, jotka valmistettiin grafiitista, mutta hiilen joukkoon saatettiin lisätä myös kuparia. Vaikka hiiliharjojen sähkövastus oli kymmenten milliohmien luokkaa, niiden resistanssi oli riittävän suuri siihen, että siirtymä virrankääntimen kohtiolta toiselle oli asteittainen. Käsite harja on edelleen käytössä. Harjojen kuluessa ne voidaan vaihtaa paremmin kulutusta kestäviin harjoihin.
Myös metallikuituharjoja kehitetään. Niiden käytöstä voi olla hyötyä suurilla virroilla, mutta niitä ei ole toistaiseksi käytetty sarjatuotantosähkökoneissa.
Ainesten sekoitus
Harjan tarkka koostumus riippuu käyttökohteesta, mutta yleensä käytetään hiilijauhetta. Kuparijauhetta saatetaan käyttää sähkönjohtavuuden parantamiseksi, mutta tämä on harvinaista vaihtosähkölaitteissa. Sähkönjohtavuuden ja käsittelylujuuden parantamiseksi käytetään hyvin sähköä johtavaa kuparijauhetta. Sideaineet, jotka ovat yleensä fenolia, pihkaa tai pikeä, sekoitetaan siten, että hiilijauhe pysyy kasassa puristamisen jälkeen. Muina ainesosina voidaan käyttää erilaisia metallijauheita tai voiteluaineita kuten MoS2:ta tai WS2:ta. Eri moottoreille sopivien koostumusten määrittämiseen tarvitaan paljon tietotaitoa ja tutkimusta.
Harjan puristaminen yhteen
Harjan seos puristetaan harjaksi työkalulla, joka koostuu kahdesta meististä ja muotista, jotka puristetaan yhteen mekaanisella tai hydraulisella puristimella. Myöhemmistä prosesseista riippuen tässä vaiheessa voidaan viedä kuparijohdin automaattisesti yläosan reiän läpi, jolloin jauhe voidaan puristaa kiinteästi sen ympärille. Tässä käytetään tavallisesti elektrolyyttistä kuparijauhetta, joka voidaan pinnoittaa hopealla, jos käyttökohteessa tarvitaan korkeaa suorituskykyä. Prosessin jälkeen harja on yhä todella hauras, ja sitä kutsutaan ammattislangissa ”vihreäksi harjaksi”.
Vihreät harjat lämpökäsitellään keinotekoisessa kaasukehässä, joka sisältää yleensä vetyä ja typpeä. Lämpötila on suunnilleen 1200 °C, ja prosessia kutsutaan sintraukseksi. Sintrauksen aikana sideaineet palavat tai hiiltyvät, ja harjan hiili, kupari ja muut aineet muodostavat kiderakenteen. Seuraavaksi harja grafitoidaan kuumuudessa. Käsittelyssä noudatetaan eri lämpökäyriä seoksen mukaan. Lämpökäyrä on harjan koostumuksen ohella hiiliharjojen valmistajien suurimpia yrityssalaisuuksia. Lämpökäsittelyn jälkeen harjan rakennetta muutetaan siten, että kilpailijat eivät pysty kopioimaan rakennetta.
Viimeistely
Harjat kutistuvat ja taipuvat sintrauksessa, joten ne on hiottava verkon muotoisiksi. Osa valmistajista tekee harjoille muutakin viimeistelyä kuten kyllästää pinnan öljyillä, hartseilla tai rasvoilla.
Hiiliharjojen valmistuksessa tarvitaan paljon materiaalitietoutta ja kokemusta seosten koostumuksista. Jo pienet muutaman painoprosentin muutokset harjan ainesoissa voivat muuttaa hiiliharjan ominaisuuksia ja käyttökohteeseen soveltumista merkittävästi. Maailmassa onkin vain muutamia hiiliharjojen valmistajia, ja ne ovat erikoistuneet pääosin tietyntyyppisiin harjoihin.
Hiiliharjat ovat sähkömoottoreiden halvimpia osia. Toisaalta ne ovat avainkomponentteja, jotka määrittävät moottorin kestoiän ja suorituskyvyn. Hiiliharjojen valmistus edellyttää hyvin tarkkaa laadunvalvontaa, ja valmistusta pitää valvoa kaikissa vaiheissa.
Nestemäiset metalliharjat
Myös nestemäisten metallien käyttöä moottoreiden kytkennöissä on tutkittu. Niiden haittapuolia ovat tarve eristää tavallisesti myrkyllinen tai syövyttävä metalli sekä induktiosta ja pyörteistä aiheutuvat tehohäviöt.
Solund
Solund on saaristokunta Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Sen vesialueiden rajanaapureita ovat pohjoisessa Askvoll ja Fjaler, idässä Hyllestad ja etelässä Gulen.
Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 842 asukasta.
Gunnar Stenbäck
Gunnar Stenbäck oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen armeijan suojeluskuntajoukoissa Uudellamaalla.
Koivulampi (Heinola, Vanhakylä)
Koivulampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vanhakylän lähellä sijaitseva lampi.
Gunnar Stenbäck
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania Stenbäck liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915 ja sijoitettiin 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin Jääkäripataljoona 27 tultua perustetuksi sen 1. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hänet komennettiin Berliiniin Saksan yleisesikunnan järjestämille räjäytyskursseille ja siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 4. joulukuuta 1916 alkaen. Saksasta hänet komennettiin toukokuussa vuonna 1917 erikoistehtäviin Suomeen.
Koivulampi (Heinola, Vanhakylä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Gunnar Stenbäck
Suomen sisällissota
Suomeen saavuttuaan Stenbäck järjesti ja harjoitti Itä-Uudenmaan suojeluskuntia ja toimi 25. tammikuuta 1918 alkaen Porvoon suojeluskunnan päällikkönä. Myöhemmin hänet siirrettiin esikuntapäälliköksi Itä-Uudenmaan yhtyneisiin suojeluskuntiin. Hän kuului Pellingin joukon johtohenkilöihin ja siirtyi sen mukana Suomenlahden yli Viroon. Stenbäck palasi takaisin Suomeen I Suomalaisen etappipataljoonan (Thesleffin Jääkäripataljoonan) mukana. Suomessa hänet määrättiin 25. huhtikuuta 1918 alkaen järjestämään Itä-Uudenmaan suojeluskuntaoloja ja johtamaan puhdistustyötä. Hänet valittiin toukokuussa 1918 Länsi-Uudenmaan ja myöhemmin Itä-Uudenmaan aluepäälliköksi. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Keravalla, Nikkilässä, Pellingillä, Raaseporissa, Karjaalla, Virkkalassa ja Nummelassa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Stenbäck toimi sisällissodan jälkeen Porvoon rykmentin 12. pataljoonan komentajana, josta hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoiseen kaartiin, jossa hänet sijoitettiin päälliköksi 2. komppanian. Myöhemmin hän toimi komppanianpäällikkönä 13. heinäkuuta 1918 alkaen 8. komppaniassa ja siirtyi 25. tammikuuta 1919 Lapuan pataljoonan komentajaksi, josta palasi takaisin komppanianpäällikön tehtäviin 1. huhtikuuta 1919 alkaen 1. komppaniaan. Hän oli komennettuna 14. syyskuuta – 5. lokakuuta 1918 välisen ajan opettajaksi Viipurin upseerikokelaskursseille. Stenbäck erosi armeijan palveluksesta 17. maaliskuuta 1920 ja oli sen jälkeen 1. huhtikuuta 1920 – 5. kesäkuuta 1921 välisen ajan Suojeluskuntajärjestön palveluksessa paikallispäällikkönä Mäntän suojeluskunnassa. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 29. maaliskuuta 1922 alkaen ja hänet sijoitettiin vaatetustoimiston päälliköksi Sotaministeriön intendenttiosastolle. Hän kuoli keuhkotautiin 20. maaliskuuta 1926.
Koivulampi (Heinola, Vanhakylä)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.
Angela Merkel
Angela Dorothea Merkel (o.s. Kasner; s. 17. heinäkuuta 1954 Hampuri, Länsi-Saksa ) on Saksan entinen liittokansleri (vuosina 2005–2021) ja kristillisdemokraattisen puolueen (CDU) entinen puheenjohtaja (vuosina 2000–2018).
Liittokanslerina Merkel nousi merkittäväksi kansainvälisen politiikan toimijaksi. Jotkut kutsuivat häntä ”Euroopan unionin todelliseksi johtajaksi” ja ”vapaan maailman johtajaksi”.
Tausta
Merkel syntyi Länsi-Saksan Hampurissa, jossa hänen isänsä Horst Kasner opiskeli teologiaa. Angelan ollessa muutaman viikon ikäinen perhe muutti Itä-Saksaan. Seuraavan kerran Merkel kävi Länsi-Saksassa vasta 32-vuotiaana serkkunsa häissä.
Merkelin isä vihittiin luterilaiseksi pastoriksi Brandenburgissa 1954. Angela Kasner kävi koulunsa Itä-Saksassa ja meni Leipzigin Karl-Marx-yliopistoon opiskelemaan fysiikkaa ja kemiaa. Yliopistoaikoinaan hän liittyi sosialistiseen Freie Deutsche Jugend -nuorisojärjestöön ja kohosi siinä varsin korkeaan asemaan, FDJ:n piirintoimiston ja tiedeakatemian agitprop-toiminnan johtoon. Myöhemmin Merkel on sanonut olleensa mukana lähinnä "kulttuurityössä". Vuonna 1978 hän voitti venäjän kielen kilpailussa matkan Moskovaan.
Merkel väitteli tohtoriksi kvanttikemiasta tiedeakatemian fysiikan laitokselta 1986. Vuonna 1977 hän meni naimisiin opiskelutoverinsa Ulrich Merkelin kanssa. Liitto kuitenkin päättyi muutaman vuoden kuluttua vuonna 1982 eroon.
Merkel on säilyttänyt entisen miehensä sukunimen vaikka avioituikin uudelleen vuonna 1998 pitkäaikaisen elämänkumppaninsa, kvanttikemian professori Joachim Sauerin kanssa, joka toimii Berliinin Humboldt-yliopistossa teoreettisen kemian professorina.
Merkelillä ei ole omia lapsia kummastakaan liitosta, mutta Sauerilla on kaksi poikaa edellisestä avioliitosta. Merkel puhuu äidinkielensä saksan lisäksi sujuvaa englantia ja venäjää.
Poliittinen ura
thumb|left|Ympäristö-, luonnonsuojelu- ja ydinturvallisuusministeri Angela Merkel. Kuva vuodelta 1995.
Angela Merkelin poliittinen ura alkoi vuonna 1989, jolloin hän liittyi oppositioliike Demokraattiseen allianssiin (DA) ja pääsi sen riveissä parlamenttiin vapaissa vaaleissa 18. maaliskuuta 1990. Hänestä tuli Lothar de Maizièren yhdistymishallituksen lehdistösihteeri. Liike yhdistyi samana vuonna CDU:hun.
Vuosina 1991–1994 Merkel toimi naisasia- ja nuorisoministerinä Helmut Kohlin kolmannessa hallituksessa ja vuosina 1994–1998 ympäristö-, luonnonsuojelu- ja ydinturvallisuusministerinä. Hänet valittiin kristillisdemokraattisen puolueen pääsihteeriksi vuonna 1998.
Joulukuussa 1999 Merkel oli kaatamassa vaalirahoitusskandaaliin kompastunutta entistä kansleri Helmut Kohlia ja CDU:n puheenjohtaja Wolfgang Schäublea. Merkel sai näin yksin kunnian puolueen maineen pelastamisesta. Hänet valittiinkin puolueen puheenjohtajaksi vuonna 2000.
Syyskuussa 2005 pidetyissä ennenaikaisissa liittopäivävaaleissa CDU:n ja Baijerissa toimivan CSU:n ehdokas Merkel voitti erittäin tasaväkisessä kamppailussa silloisen liittokanslerin, Gerhard Schröderin. Vaalit järjestettiin Saksan perustuslain mukaisesti ennen tavanomaisen vaalikauden loppua liittopresidentin luvalla liittokansleri Gerhard Schröderin toivomuksesta. Monimutkaisen hallituksenmuodostusprosessin jälkeen Merkel nousi Saksan liittokansleriksi.
Alkuvuodesta 2010 CDU:n omat johtajat hyökkäsivät Merkeliä vastaan Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitungissa julkaistulla kirjoituksella, jossa Hessenin, Saksin ja Thüringenin parlamentaarikkojen johtajat syyttivät Merkeliä puolueen laiminlyönnistä oman imagonsa kohottamiseksi.
Lokakuussa 2018 Merkel ilmoitti ettei aio enää asettua ehdolle CDU:n puheenjohtajaksi. Joulukuussa hänen seuraajakseen valittiin puoluesihteeri Annegret Kramp-Karrenbauer.
Merkelin liittohallitukset
Johtuen tiukasta vaalituloksesta (CDU/CSU 35,2 % ja SPD 34,2 % äänistä) Merkelin I hallitus, joka muodostettiin vuonna 2005, oli Saksalle harvinainen pääkilpailijoiden muodostama kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien suuri koalitio.
Merkelin II hallitus, joka muodostettiin lokakuussa 2009, oli puhdas musta-keltainen, jossa jäseninä ovat CDU:n ja sen Baijerissa toimiva sisarpuolueen CSU:n lisäksi Vapaa demokraattinen puolue FDP.
Vuoden 2013 vaalikampanjassa Merkeliä auttoi kilpailevan puolueen SPD:n hajanaisuus, sillä Merkelin haastaja Peer Steinbrück ei ollut kovin suosittu omiensa keskuudessa. Merkelin huolena taas oli hallituskumppani FDP:n heikko ja vihreiden vahva kannatus. Vaaleissa FDP:n tulos jäi äänikynnyksen alle ja tulosten perusteella ainoa realistinen hallitusvaihtoehto oli jälleen kahden pääpuolueen suuri koalitio. CDU/CSU:n ja SPD:n yhteishallitus Merkelin III hallitus saatiin muodostettua pitkällisten neuvotteluiden jälkeen joulukuussa 2013, lähes 3 kuukautta vaalien jälkeen.
Maaliskuun 2018 alussa Saksan sosialidemokraattisen SPD-puolueen jäsenet hyväksyivät hallitusohjelman puoli vuotta parlamenttivaalien jälkeen. Tämä samalla varmisti Merkelin jatkon liittokanslerina.
Merkelin politiikka
thumb|Angela Merkel ja [[Vladimir Putin (oik.). Kuva vuodelta 2007. Merkel suhtautuu edeltäjäänsä Gerhard Schröderiä kriittisemmin Venäjään.]]
Merkel oli Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja vuoden 2007 ensimmäisellä puoliskolla, ja kesäkuussa 2007 päästiin sopimukseen uuden perussopimuksen laatimisesta Sopimuksen Euroopan perustuslaista kariuduttua Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiin kesäkuussa 2005. Hän sai Aachenin Karlspreis-palkinnon Euroopan idean edistämisestä vuonna 2008.
Merkel kannattaa Saksan talous- ja sosiaalijärjestelmän suurta uudistusta muun muassa markkinoita vapauttamalla ja säätelyä vähentämällä. Ratkaisuna talousongelmiin hän ehdotti viikoittaisen työtuntimäärän lisäystä ja arveli, että useimmat kansalaiset eivät vastustaisi sen pidennystä kahdella tunnilla.
Merkelin hallitus korotti välittömästi arvonlisäveroa 3 prosenttiyksikköä (16–19 %:iin) tavoitteena leikata maan 35 miljardin euron budjettivajetta, sekä sosiaalidemokraattien vaatimuksesta korotti myös suurempituloisten veroprosenttia (42–45 %). Arvonlisäveron korotuksen nähtiin vaikuttavan eniten pienituloisten asemaan ja "Merkel-verosta" tuli erittäin epäsuosittu ja sen väitetään vähentävän kulutusta. Veronkorotusten ansiosta Saksan budjetti kääntyi vuonna 2007 puolivuotiskaudella ylijäämäiseksi ensimmäisen kerran sitten vuoden 1990.
Merkelin mielestä Saksassa meneillään olevaa ydinvoiman alasajoa pitäisi hidastaa. Vuonna 2010 Merkelin toinen hallitus antoi Saksan vanheneville ydinvoimaloille keskimäärin 12 vuoden jatkoajan. Vuonna 2002 oli päätetty kaikkien Saksan ydinvoimaloiden sulkemisesta viimeistään 2021. Japanin Fukushiman onnettomuuden jälkeen hallitus määräsi kuitenkin seitsemän voimalaa väliaikaisesti pysäytettäväksi. Päätös tapahtui ennen kaksia tärkeitä osavaltiovaaleja.
José Bustamante y Rivero
José Bustamante y Rivero (15. tammikuuta 1894 – 11. tammikuuta 1989) oli perulainen juristi, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1945–1948 ja Kansainvälisen tuomioistuimen presidenttinä 1967–1970. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1945, mutta kolme vuotta myöhemmin hänen sotaministerinsä Manuel A. Odrían johtama sotilasjuntta kaappasi vallan.
Taivas vuotaa, lätäköt laulaa
Taivas vuotaa, lätäköt laulaa on suomirock-yhtye Kelpo Poikien esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Sonet.
Angela Merkel
Merkelin politiikka
Suomen Kuvalehden mukaan liittokanslerina Merkel on kasvattanut Saksan vaikutusvaltaa kansainvälisessä politiikassa. Merkeliä kuvaillaan asiakeskeiseksi poliitikoksi, joka on parhaimmillaan kriisijohtajana. Hän on muuttanut kristillisdemokraatteja vapaamielisemmäksi puolueeksi ja puhunut tasa-arvon puolesta, vaikka häntä ei mielletä feministiksi eikä uudistajaksi. Toisaalta Merkelin päätöksentekotapaa pidetään jahkailevana, minkä seurauksena saksan kieleen on syntynyt uusi verbi merkeln eli suomeksi merkelöinti. Tämä tarkoittaa päättämättömyyttä tai selkeän mielipiteen puuttumista.
Kunnianosoituksia
Merkelille on myös myönnetty kunniatohtorin arvo useissa yliopistoissa: mm. Helsingin yliopistossa (2017), Harvardin yliopistossa (2019) ja Leipzigin yliopistossa (2008).
Prahan raitioliikenne
Prahan raitioliikenne on Tšekin tasavallan suurin raitiotiejärjestelmä, joka koostuu 142,4 kilometristä (kaksisuuntaista) rataa, 931 raitiovaunusta, 25 päiväliikenteen linjasta ja yhdeksästä yölinjasta. Raiteita on yhteensä 518 km. Liikennöitsijänä toimii Prahan kaupungin omistama Dopravní podnik hlavního města Prahy a.s. -yhtiö. Prahan raitiotiejärjestelmä (johon kuuluu myös Petřínin rinnehissi) kuljetti 324,4 matkustajaa vuonna 2012, eli määrä oli kasvussa verrattuna vuoden 2011 312,9 miljoonaan matkustajaan. Prahan ensimmäinen hevosraitiolinja avattiin 1875, ja ensimmäinen sähköraitiovaunu alkoi liikennöidä vuonna 1891.
Prahan raitioteiden nykytila
pienoiskuva|Škoda 15 T ylittämässä Mánesin siltaa vuonna 2019. vasen|pienoiskuva|Vanhanaikainen raitiovaunu perävaunuineen edelleen ajossa. 25. maaliskuuta 2017 Prahan raitioteillä oli:
Päivälinjat liikennöivät klo 4:30:sta yhteen asti yöllä. Suurin osa linjoista kulkee joka päivä aamuvarhaisesta yöhön asti, mutta osa linjoista liikennöi vain tiettyinä aikoina (yleensä vain arkipäivisin tai ruuhka-aikaan). vasen|pienoiskuva|Tatra T3 yölinjalla 55.
Yöraitiovaunut
Yöraitiovaunut liikennöivät keskiyöstä viiteen tai kuuteen asti. Yölinjojen reitit erovat päiväsajasta, koska raitiovaunut korvaavat öisin myös metroa. Kaikki linjat kulkevat keskustassa Lazarskán kautta; tosin muitakin vaihtopysäkkejä on olemassa. Lazarskálla matkustajat voivat vaihtaa viiden minuutin aikana kaikkien linjojen välillä, vaikka yölinjoja liikennöidään vain puolen tunnin välein. Yölinjoilla liikennöivät raitiovaunut aloittavat noin klo 20:00 tavallisilla linjoilla siirtyen yölinjoille keskiyön aikaan, ja ne palaavat varikolle aamuliikenteen alkaessa.
Hevosraitiotie
pienoiskuva|Hevosraitiovaunuja Prahassa vuonna 1876. Hevosraitiovaunujen liikennöinti alkoi 23. syyskuuta 1875 Karlinin ja Kansallisteatterin välisellä linjalla. Raitiotien omistaja ja liikennöitsijä oli belgialainen Eduard Otlet. Raitiotie kulki teatterille pitkin Národní Třída -katua. Rata kulki osapuilleen nykyisen metrolinjan B suuntaan. Vuonna 1876 rataa jatkettiin Kansallisteatterilta länteen Újezdin keskuksen kautta Smíchovin rautatieasemalle. Vuonna 1882 raitiotie jatkettiin Vinohradyyn ja Žižkoviin. Ne olivat tuolloin Prahan itsenäisiä esikaupunkeja, mutta ne on liitetty myöhemmin Prahan kaupunkiin. Vuonna 1883 raitioteiden kokonaispituus oli 19,43 kilometriä.
Sähköraitiotiet
vasen|pienoiskuva|Vuoden 1890 piirros, joka on Prahan ensimmäisen sähköraitiovaunun havainnekuva. Vuonna 1891 avattiin ensimmäinen sähköraitiolinja, joka johti Letnán suositulle virkistysalueelle. Linja kulki Petřínin rinnehissin yläpäästä Jubileen näyttelypaviljongille Ovenecká-kadun kautta. Kahden vuoden jälkeen linja jatkettiin kuvernöörin huvilalle, jonne oli matkaa 1,4 km. 19. maaliskuuta 1896 František Křižík avasi toisen, tärkeämmän raitiolinjan. Linja kulki Florencista Libeňiin ja Vysočanyyn, ja se yhdisti teollisuusalueet keskellä oleviin asuinalueisiin.
Yllä mainitun rautatien, joka kulki Andělin ja Smíchovin välillä, ansiosta toiselta puolelta kaupunkia voitiin tarjota suora yhteys Košířesta Vinohradyyn. Lopulta perustettiin kunnallinen "Prahan liikenneyhtiö".
Vuonna 1898 yhtiö osti hevosraitiotien. Tämän jälkeen rakennettiin uusia ratoja samalla, kun olemassa olevia raiteita sähköistettiin.
1900-luvun alku
pienoiskuva|Raitiovaunu perävaunuineen Prahassa 1900-luvun alussa 1900-luvun alussa perustettiin monopoliyhtiö kaupungin joukkoliikenteen järjestämiseksi. Yhtiö alkoi sähköistää hevosraitioteitä, ja pian Otlet Prahan raitiovaunut tulivat sähköyhtiöidenkilpailijoiden hallintaan. Monopolin kasvaessa yhtiö osti suurimman osan kilpailijoidensa radoista. Viimeinen yksityinen raitiotie, František Křižíkin rata, siirtyi kaupungille vuoteen 1907 mennessä. Vuonna 1905 sähköistystyöt saatiin valmiiksi. Myös viimeinen hevosraitiotie, joka kulki pitkin Kaarlensiltaa, sähköistettiin (tämäkin oli František Křižíkin hanke). Kaarlensillan ylittävää linjaa liikennöitiin vuoteen 1908 asti.
Ensimmäinen maailmansota
vasen|pienoiskuva|Avoraitiovaunu Vanhankaupunginaukiolla vuonna 1913. Sota rasitti raitioteitä. Koska hevosvetoisesta liikenteestä oli pulaa, raitiovaunuja käytettiin sotatarpeiden, polttoaineen, raaka-aineiden ja ruoan kuljetukseen. Lisäksi ampumatarvikkeiden tarpeen vuoksi raitiovaunuja sulatettiin metalliksi, jota käytettiin kranaateiden ja pommien valmistukseen. Tämä heikensi kuljetuskykyä entisestään. Tälle tuli loppu vasta, kun juuri muodostettu Tšekkoslovakian ensimmäinen tasavalta allekirjoitti rauhansopimuksen.
Ensimmäinen tasavalta
Raitioteitä laajennettiin jälleen, lähinnä Prahan laajentuneen pääkaupunkiseudun uusiin kaupunginosiin kuten Dejviceen, Nusleen ja Žižkoviin. Vuonna 1927 verkoston pituus ylitti sadan kilometrin rajan. Tällöin liikenteeseen tuli uusia yksisuuntavaunuja, ja kääntöraiteet korvattiin kääntösilmukoilla.
Toisen maailmansodan jälkeinen aika
pienoiskuva|[[Tatra T1 -museoraitiovaunu Prahan joukkoliikennemuseossa.]] Vuonna 1951 kaksiakselisia raitiovaunuja alettiin korvata uusilla, nykyaikaisilla ČKD:n valmistamilla vaunuilla: aluksi Tatra T1:llä ja vuodesta 1962 alkaen Tatra T3:lla.
1960-luvulla aloitettiin Prahan raitioteiden ensimmäisten maanalaisten osuuksien rakentaminen. Kun työt olivat yhä käynnissä, hanke muuttuikin tavallisen metrojärjestelmän rakentamiseksi, ja raitioliikenteen odotettiin loppuvan kokonaan kuten suurimmassa osassa lännen kaupunkeja. Tuolloin useita tärkeitä raideosuuksia, kuten Wenceslasin aukion rata, purettiin.
1980-luvulla kommunistinen hallitus ymmärsi kuitenkin nykyaikaisen raitiotiejärjestelmän hyödyt ja alkoi tilata uusia raitiovaunuja kuten Tatra KT8D5:iä ja lisää Tatra T3:ia. Uusia ratoja rakennettiin, ja niistä suurin osa valmistui pian samettivallankumouksen jälkeen. Vallankumouksen jälkeen ei ole juuri avattu uusia ratoja, vaan on keskitytty enemmän olemassa olevin raiteiden ja kulkuneuvojen uudistamiseen, mistä on aiheutunut suuria liikennekatkoja joka kesä. Uusia ratoja ovat jatkeet Sídliště Řepyyn (1988), Ohradasta Palmovkaan (1990), Modřanyyn (1995), Hlubočepystä Sídliště Barrandoviin (2003) ja Laurovásta Radlickáseen (2008).
Verkoston suunniteltu kehitys
Kehityssuunnitelmiin kuuluu monien ratojen jatkeita, joista kolmen suunniteltiin alkavan vuoteen 2020 mennessä. Nämä olivat radat Divoká Šárka–Dědiná, Sídliště Barrandov–Holyně–Slivenec ja Modřany–Libuš.
Varikot
Střešovicen raitiovaunuvarikko ei ole enää liikennekäytössä, mutta siellä sijaitsee Prahan joukkoliikennemuseo.
Kalusto
Prahan joukkoliikenneyhtiöllä on nykyisin 968 tavallisessa liikennöinnissä käytettävää raitiovaunua. Vaunutyyppejä on useita klassisista Tatra T3-vaunuista aina nykyaikaisiin Škoda 15 T -matalalattiaraitiovaunuihin asti. Raitiovaunut on sijoitettu seitsemälle raitiovaunuvarikolle ympäri kaupunkia. Lisäksi yhtiöllä on joukkoliikennemuseossa säilytettäviä museoraitiovaunuja ja useita erikoistarkoituksiin, kuten opetusajoihin tai lumenauraukseen käytettäviä vaunuja, joten raitiovaunuja on yhteensä yli tuhat.
Tatra T3 muunnelmineen
Lähes koko entisen Itäryhmän alueella yleiset Tatra T3 -raitiovaunut muunnelmineen muodostavat kaluston perustan, sillä niitä valmistettiin Prahassa suuret määrät sekä omaan käyttöön että vientiin. Yli puolet Prahan vanhoista raitiovaunuista on uudistettu 2000-luvun ensimmäisten kymmenen vuoden aikana. Vaunuihin vaihdettiin uudet ajomoottorit ja sähkölaitteet, asennettiin matkustajainformaatiojärjestelmä sähköisine linjakilpineen ja kuulutuksineen ja matkustamo kunnostettiin. Uudistetut vaunut saivat sarjatunnuksen Tatra T3R.P, jossa R tarkoittaa uudistettua ja P käytetyn sähkölaitteiston tyyppiä. Sekä alkuperäiset että uudistetut T3:t ovat olleet niin menestyksekkäitä, että liikennöitsijä päätti myös valmistaa uusia, alkuperäiseen suunnitteluun perustuvia raitiovaunuja, joissa on matalalattiainen keskiosa.
Uudemmat raitiovaunut
1980-luvulla haluttiin kuljetuskyvyltään suurempia raitiovaunuja. Tätä varten hankittiin Tatra KT8D5 -nivelraitiovaunuja, ja niitä toimitettiin 49 kappaletta. Kaikki KT8D5:t on sittemmin uusittu ja varustettu matalalattiaisella väliosalla. Samettivallankumouksen jälkeen liikennöitsijä päätti lopettaa kyseisen vaunutyypin tilaamisen ja tilasi sen sijaan 150 tavallisen pituista Tatra T6A5 -raitiovaunua. Pian näiden vaunujen toimituksen jälkeen perinteinen prahalainen raitiovaununvalmistaja, ČKD Tatra, meni konkurssiin ja uusien vaunujen toimitus keskeytyi useiksi vuosiksi.
Sekä vammaisten että suuren yleisön suurten vaateiden jälkeen Prahan liikennöitsijä päätti tilata uusia matalalattiaraitiovaunuja Škoda Transportationilta. 60 Porschen suunnittelemaa Škoda 14 T -raitiovaunua toimitettiin vuosina 2005–2009. Niiden jälkeen toimitettiin 250 nykyaikaisempaa täysmatalaa Škoda 15 T -raitiovaunua vuodesta 2010 alkaen.
User Friendly
User Friendly on kanadalainen J. D. "Illiad" Frazerin tekemä verkkosarjakuva, joka kertoo kuvitteellisen Columbia Internet -palveluntarjoajan työntekijöistä. Ensimmäinen User Friendly -strippi julkaistiin marraskuussa 1997, ja sarjakuva on siitä lähtien esiintynyt päivittäin. Sarjakuva keskittyy lähinnä kuvaamaan IT-alan ilmiöitä, ja se onkin alan piireissä suosittu nörttihuumoristaan. Päivittäisiin uusiin strippeihin tuli katkos kesällä 2009, jolloin Illiad kierrätti vanhoja strippejä henkilökohtaisiin syihin vedoten. Samasta syystä sarjoja on kierrätetty joulukuun 2009 alusta alkaen. Tällä kertaa Illiad on ilmoittanut katkon olevan ennalta määräämättömän mittainen, mutta hän aikoo kuitenkin palata.
A.J. Garrett
A.J. on firman webdesigner, ja hieman luovampi tyyppi kuin firman muut nörtit. Hän on ikävässä välikädessä firman tietotekniikkaväen ja markkinoijien välissä. A.J. on sympaattinen heppu, ja hänellä ei olekaan firmassa vihamiehiä, joskin häntä aina välillä pidetään outona. A.J. on hulluna tietokonepeleihin, ja on useammin kuin kerran tullut mustien silmäpussien kanssa töihin pelattuaan edellisenä yönä esim. Zorkia tai Alpha Centauria. A.J. ja Miranda seurustelivat lyhyen aikaa, mutta suhde päättyi A.J.:n ujouteen ja väärinkäsityksiin. A.J. on ollut sarjakuvassa mukana sarjan alusta alkaen.
Sojuz TM-9
Sojuz TM-9 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 11. helmikuuta 1990 ja se laskeutui maahan 9. elokuuta 1990.
User Friendly
Pomo (The Chief)
Pomo on Columbia Internetin toimitusjohtaja. Hänen ulkonäössään on jotain samaa kuin Dilbertin töyhtöpäisessä pomossa, mutta tästä erottuen Pomo on fiksu ja alaistensa suosiossa. User Friendlyssä on viittauksiakin pomojen yhtenevään ulkonäköön. Pomo on yksi hahmoista, joka on ollut mukana sarjan alusta alkaen. Vaikka pomo on alaisilleen ystävällinen ja monet puhuvat hänelle suoraan, hän on myös liikemies eikä katso suopein silmin yletöntä Quaken ja muiden pelien pelaamista työaikana.
Dust Puppy
Dust Puppy on palvelimen syövereissä syntynyt kasa pölyä, nöyhtää ja kvanttitapahtumia. Dust Puppy onkin pelkkä jaloilla ja isoilla silmillä varustettu pölypallo. Dust Puppy on erinomainen Quaken pelaaja. Dust Puppy on söpö ja sympaattinen tapaus, ja hänestä pitävätkin jokseenkin kaikki, paitsi Stef ja Dust Puppyn arkkivihollinen, Crud Puppy. Dust Puppy on tehnyt yhden sarjan hahmoista, tekoäly Erwinin. Dust Puppy laulaa usein sunnuntaistripeissä Erwinin kanssa tietokonemaailmaan sovitettuja väännöksiä tunnetuista kappaleista. Dust Puppy kömpi palvelimesta ulos 3.12.1997.
Crud Puppy
Crud Puppy, toiselta nimeltään Lord Ignatius Crud, on Dust Puppyn arkkivihollinen. Dust Puppystä poiketen Crud Puppy ei ole söpö, ja hänellä on jalkojen sijaan kädet. Crud Puppy on yksi sarjan pahiksista, ja esiintyy eri rooleissa, esimerkiksi AOL:n toimitusjohtajana. Crud Puppy kömpi Stefin näppäimistön syövereistä 24.2.1998, kun Stef oli kaatanut kahvinsa näppäimistölle.
Erwin
Erwin ilmaantui sarjakuvaan 25.1.1998, kun Dust Puppy oli hänet koodannut. Erwin on erittäin kehittynyt tekoäly, joka on kirjoitettu COBOLilla, koska "Dust Puppy hävisi erään vedon". Erwin on läpäissyt mm. Turingin testin loistavasti. ja hän on erittäin taitava etsimään tietoa Internetistä. Erwin on melkoisen itsekeskeinen tapaus ja hänen pitää kepposien tekemisestä, joskus ilkeidenkin. Erwin oli alun perin perinteisessä x86-tietokoneessa monitorein ja näppäimistöin, mutta on aikojen saatossa siirretty useasti koneesta toiseen.
Greg Flemming
Greg on firman teknisen tuen vastuuhenkilö. Hän saa usein absurdeja ja typeriä tukipyyntöjä asiakkaille, ja turhautuu niihin. Greg ei oikeastaan ole ilkeä, mutta välillä hän turhautuu niin pahasti, että hän neuvoo tahallaan asiakkaita väärin. Greg on myös ollut firmassa sarjakuvan alusta saakka.
Mike Floyd
Mike on firman järjestelmäylläpitäjä, ja vastaa siitä, että firman tietokonejärjestelmät toimivat moitteetta. Mike on niin ikään ollut firman vakiokaartia alusta saakka.
Miranda Corneille
Miranda on erittäin feminiininen UNIX-ylläpitäjä. Firman miehiä suorastaan pelottaa hänen tekniset taitonsa, mutta koska hän on myös hyvin kaunis, miehet luovat häneen myös pitkiä katseita. Poikkeuksena tästä on Pitr, jonka mielestä Miranda on yksiselitteisesti paha. Miranda on melko ystävällinen tapaus, mutta hänkin ilkeilee välillä, erityisesti markkinoijia ja typeriä tietokoneenkäyttäjiä kohtaan. Miranda ja A.J. seurustelivat lyhyen aikaa, mutta Miranda suuttui A.J.:n kyvyttömyyteen ilmaista tunteitaan häntä kohtaan. A.J. ei tosin ollut ainoa väärinkäsitysten aiheuttaja, sillä kun hän vihdoin ja viimein uskalsi lähettää Mirandalle sähköpostiviestin, jossa kertoi tunteistaan tätä kohtaan, Miranda luuli sen olevan Iloveyou-mato ja tuhosi viestin lukematta. Miranda palkattiin firmaan 10.10.1998.
Pitr Dubovich
Pitr on firman palvelimen järjestelmänvalvoja, ja omasta mielestään Linux-guru. Hän puhui alun perin normaalisti, mutta rupesi puhumaan slaavilaisesti murtaen, osana suunnitelmaansa tulla Ilkeäksi Neroksi. Hän on useaan otteeseen yrittänyt valloittaa Maan ja melkein onnistunutkin siinä. Yksi hänen saavutuksistaan oli fuusioida Coca-Cola Company ja Pepsico ja luoda Pitr-Cola. Pitr ja Sid ovat verivihollisia, ja miesten välisissä kiistoissa Pitr yleensä vetää lyhyemmän korren. Pitr on ollut sarjassa mukana alusta saakka.
Pearl Dabster
Pearl (jonka nimi tulee Perl-ohjelmointikielestä), on Sidin tytär. Pitr on kiinnostunut Pearlista, ja Sid ei pidä asiasta ollenkaan. Pearl tulee hyvin toimeen firman poikien kanssa, mutta Miranda näkee hänessä kilpailijan.
Stef Murky
Stef on firman myyntipäällikkö ja henkeen ja vereen markkinointityyppi. Hän myy ja markkinoi firman tuotteita, eikä häntä juurikaan kiinnosta onko tuote vielä valmis tai edes suunnitteilla. Stefillä on julmetun iso ego ja hän halveksuu firman nörttejä. Tämän vuoksi hän on usein nörttien kepposten kohteena. Stef on maailman surkein tietokonepelaaja (vaikka hän itse kuvittelee ihan muuta) ja on onnistunut esim. kuolemaan Quake III Arenan alkuruudussa Yleensä hän kuolee peleissä tippumalla laavaan, myös niissä peleissä, joissa se ei ole mitenkään mahdollista. Stef ihailee Microsoftin markkinoijia, mutta myös kadehtii heitä, koska he tienaavat paljon enemmän kuin Stef. Stef himoitsee Mirandaa ja ehdottelee hänelle usein suorasukaisesti, mutta Mirandaa ei voisi vähempää kiinnostaa.
Yleisimpiä aiheita
User Friendlyssä toistuu tietyt aiheet usein. Muutamia esimerkkejä niistä ovat:
Årdal
Årdal on Norjan kunta Sognin ja Fjordanen läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa ja lännessä Luster, idässä Vang ja etelässä Lærdal.
Kunnan asukkaista 90% asuu Årdalstangenin, joka on kunnan hallinnollinen keskus (1497 as., 2006), ja Øvre Årdalin (3433 as.) taajamissa. Kolmas taajama kunnan alueella on Seimsdalen. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 5 521 asukasta.
Anni Jokimies
Anni Jokimies on suomalainen balettitanssija. Hän on tanssinut Suomen Kansallisbaletissa. Hän on kotoisin Lappeenrannasta.
Jokimies muutti 15-vuotiaana Lappeenrannasta Helsinkiin päästyään Kansallisbaletin balettioppilaitokseen. Hän on menestyi berliiniläisessä Tanzolymp-tanssikilpailussa, ja pääsi Baselin teatterin balettikouluun kilpailusta voittamallaan stipendillä. Hän opiskeli Sveitsissä vuoden. Vuoden jälkeen hän valmistui sekä Baselin balettikoulusta että Kansallisbaletin balettioppilaitoksesta. Nykyään hänet on kiinnitetty Kansallisbaletin pääryhmään. Jokimies joutui lonkkaleikkaukseen kesällä 2016.
Hijra
Hijra tai hidžra voi viitata seuraaviin:
Alaine Agirre
Alaine Agirre Garmendia (s. 1990 Bermeo, Biskaja ) on baskinkielinen espanjalainen kirjailija.
Kalallinen-Simppu
Kalallinen-Simppu on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kesiön kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,7 metriä mpy.
Palonen (Utajärvi)
Palonen eli Palosenjärvi on pienehkö järvi Utajärvellä. Järvi sijaitsee Sanginkylässä seututien 836 vieressä,  seututien 837 risteyksestä hieman yli kilometri Ylikiiminkiin päin.
Järven laskujoki on pohjoiseen menevä puro Palosenoja, joka laskee Peuraojan kautta Kiiminginjokeen. Palosenojaan yhtyy järven lähellä Mustalammesta lähtevä Mustanoja. Järveen ei laske ojia tai jokea, vaan se saanee vetensä ympäröiviltä soilta.
Järvi ja ympäristö
Palonen on matala ja tummavetinen järvi, jossa kasvaa paikoin ulpukkaa. Kaloja ovat hauki, ahven, särki, lahna ja kiiski. Järven rannalla on kaksi asuinpaikkaa, pohjoisen puolella Pesälä, joka mainitaan perustetun kruununmetsätorppana vuonna 1863 ja on yhä asuttu, sekä nyttemmin autio lounaisrannan Aho, vuonna 1880 alun perin tien toiselle puolelle mäkituvaksi rakennettu talo. Järven länsirannan lähettyvillä on nyttemmin myös pari kesämökkiä. Järven rannat ovat pääosin suota tai rämettä, joista laajin on itäpuolinen Aittosaarensuo, mutta lähelle etelärantaa ulottuu korkeahko Piltonkangas. Sen itäreunaa järvelle tulee Ollilan talon takaa seututieltä 837 polku.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Järvi Ahon rannasta koilliseen kesällä.
Tiia Tenno
Tiia Tenno (s. 14. toukokuuta 1968 Tartto) on virolainen urkuri ja kuoronjohtaja.
Tenno ryhtyi aluksi lapsena opiskelemaan pianonsoittoa. Hän valmistui Tarton Heino Eller -musiikkikoulusta vuonna 1987 opiskeltuaan siellä Anu Antsonin johdolla. Vuosina 1992–1995 hän opiskeli Saksassa, jossa valmistui Herfordin kirkkomusiikkiyliopistosta. Vuonna 1996 hän valmistui urkujensoitossa Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta. Häntä olivat opettaneet Hugo Lepnurm ja Andres Uibo. Vuonna 2007 hän jatkoi siellä magister's geree studiesin suorittamista Uibon johdolla. Tenno on osallistunut Wolfgang Zererin, Jon Laukvikin, Ewald Kooimanin, Andrea Marconin, Pieter van Dijkin ja Bernhard Haasin pitämille mestarikursseille.
Tenno toimi vuosina 1993–1995 urkuri-kuoronjohtajana Saksan Schnathorstissa ja vuosina 2004–2007 Viron evankelis-luterilaisen kirkon Teologian instituutin musiikin laitoksen johdossa. Vuonna 1996 Tenno aloitti työskentelyn Pyhän Johanneksen kirkon urkurina ja kuoronjohtajana Tallinnassa. Hän on esiintynyt solistina Virossa, Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Toomas Vavilov, Pille Lill, Oliver Kuusik, Suomalais-virolainen barokkiorkesteri ja Tallinnan kamariorkesteri. Tenno osallistui Klassikaraadion Orelitund-ohjelmaan.
KylieFever2002: Live in Manchester
KylieFever2002: Live in Manchester on Kylie Minoguen live-DVD, joka kuvattiin 4. toukokuuta 2002 KylieFever2002 Tour -kiertueen konsertissa Manchesterissa.
Christian Oster
Christian Oster (s. 1949) on ranskalainen kirjailija. Hänen kerrontatyylinsä edustaa kokeellista nouveau roman -perinnettä.
Oster palkittiin Prix Médicis -kirjallisuuspalkinnolla romaanista Mon grand appartement (1999). Romaanista Une Femme de Ménage (suom. Siivooja, 2009) on tehty myös elokuva.
Puolan kunnat
pienoiskuva|275px|Kartta Puolan kuntajaosta.
Puolan kunnat (, monikossa gminy) ovat Puolan julkishallinnon itsehallinnollisia perusyksiköitä. Puolan aluehallinto on kolmiportainen: ylimpänä hierarkiassa ovat voivodikunnat (läänit), jotka jakautuvat piirikuntiin, jotka puolestaan koostuvat kunnista. Kuntajako otettiin käyttöön vuonna 1975, jolloin gminat syrjäyttivät lopullisesti pienempikokoiset gromadat. Vuoden 2007 alussa Puolassa oli 2 478 kuntaa.
Kuntia on kolmea tyyppiä:
Metsäkafferipuhveli
Metsäkafferipuhveli (Syncerus caffer nanus) on kafferipuhvelin alalaji. Sen on esitetty joskus olevan myös kokonaan oma lajinsa. Kapinkafferipuhvelista se poikkeaa esimerkiksi pienemmältä kooltaan.
Taksonomia ja evoluutio
thumb|vasen|[[Lobékén kansallispuistossa Kamerunissa.]] thumb|vasen|[[Madridin eläintarhassa.]] Metsäkafferipuhveli on luokiteltu usein kafferipuhvelin alalajiksi. Sen tieteellisen nimen antoi Pieter Boddaert vuonna 1785. Afrikanpuvelien tarkasta taksonomaista on kuitenkin kiistelty. Metsäkafferipuhvelin on esitetty myös olevan kokonaan oma lajinsa esimerkiksi morfologisten erojen takia. Metsäkafferipuhveli ja kapinkafferipuhveli (S. c. caffer) eivät kuitenkaan ole kokonaan maantieteellisesti erillään toisistaan ja ne myös risteytyvät keskenään levinneisyysalueiden kohtaamisseuduilla.
Metsäkafferipuhvelin on esitetty edustavan kapinkafferipuhvelin varhempaa muotoa. Kapinkafferipuhveli olisi sittemmin eriytynyt sen levittäytyessä metsistä ruohikkotasangoille.
Levinneisyys ja elinympäristö
thumb|Puhveleita ja maisemaa Lobékén kansallispuistossa. Metsäkafferipuhvelia tavataan osissa Angolaa, Kamerunia, Keski-Afrikan tasavaltaa, Kongon demokraattista tasavaltaa, Kongon tasavaltaa, Päiväntasaajan Guineaa, Gabonia ja Nigeriaa. Se suosii aukeita ja ruohikkoisia seutuja. Sitä esiintyy myös suljetuissa metsissä, mutta niissä sen kannan tiheydet ovat yleensä paljon pienemmät.
Elintavat
Metsäkafferipuhveli liikkuu tavallisesti 8–20 yksilön laumoissa, jotka ovat esimerkiksi kapinkafferipuhvelin laumoja selvästi pienempiä. Yhdessä laumassa on yleensä yksi tai kaksi täysikasvuista urosta, useita naaraita ja niiden jälkikasvua. Eläimet viettävät yleensä koko ikänsä samassa laumassa. Eri laumat eivät tiettävästi ole toisiinsa nähden territoriaalisia. Vuodenaikojen vaihtelun vaikutukset ovat suhteessa pieniä. Sadekaudella laumat saattavat kuitenkin hajaantua metsiin. Ravinnokseen metsäkafferipuhvelit käyttävät enimmäkseen ruohoja.
Metsäkafferipuhvelit voivat lisääntyä vuoden ympäri. Veden saatavuus saattaa kuitenkin olla rajoittava tekijä, jolloin naaraat synnyttävät sadekaudella. Tiineys kestää 340 päivää ja vasikoita on yksi, tai joskus harvoin kaksi. Vastasyntynyt vasikka on kirkkaan punainen. Naaras imettää kuusi kuukautta ja vasikka kasvaa sukukypsäksi 3,5–5-vuoden ikäisenä. Ne voivat elää 18-29-vuotta vanhoiksi. Metsäkafferipuhvelin tärkein petoeläin on leopardi.
Uhat ja suojelu
Metsäkafferipuhvelin kannat tunnetaan suhteellisen huonosti. Vuonna 1999 koko kannan kooksi arvioitiin 60 000 yksilöä. Kantojen on arvioitu olevan laskussa sen koko levinneisyysalueella. Uhkia ovat esimerkiksi elinympäristöjen tuhoutuminen maanviljelyksen ja karjankasvatuksen takia, karjasta mahdollisesti leviävät taudit, kuivuudet ja metsästys. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto ei ole arvioinut sen uhanalaisuutta kafferipuhvelista erikseen.
Synthwave
Synthwave – myös nimillä outrun, retrowave ja futuresynth – on elektronisen musiikin tyylilaji. Synthwave on ottanut vahvasti vaikutteita 1980-luvun populaarimusiikista, sekä elokuva- ja videopelimusiikista. 2000-vuosikymmenen puolivälissä syntynyt tyylilaji kehittyi useista Internet-yhteisöistä, ja se sai laajempaa suosiota 2010-luvun alkupuolella. Synthwave on kansikuvataidetta myöten retrofuturistista: se emuloi 1980-luvun science fictionia, toimintaelokuvia ja kauhuelokuvia samaan tapaan kuin cyberpunk. Tyylilajissa näkyy nostalgia 1980-luvun kulttuuria kohtaan, ja se pyrkii tavoittamaan aikakauden tunnelman.
Sojuz TM-10
Sojuz TM-10 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 1. elokuuta 1990 ja se laskeutui maahan 10. joulukuuta 1990.
Miehistö
Laukaistiin asemalle
Laskeutuivat maahan
Victory
Victory (engl. "voitto") voi viitata muun muassa seuraaviin:
Nanait
Nanait (aikaisemmin myös goldit) ovat kansa Habarovskin aluepiirissä Venäjän Kaukoidässä Amurin alajuoksun ympäristössä Ohotanmeren rannalla. Heitä asuu myös Ussurin ja Girinin varsilla sekä Koillis-Kiinassa Sungarin varsilla. Vuoden 2002 tilaston mukaan nanaita oli Venäjällä 12 160. Lisäksi Kiinan puolella asui vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan 4 245. Nanait puhuvat pohjois-tunguusilaisiin kieliin kuuluvaa nanain (eli goldin) kieltä. Nanait harjoittavat kalastusta ja metsästystä.
Historia
220px|thumb|vasen|Nanaiperhe kuvattuna Amurilla. Vanhimmissa kiinalaisissa historiallisissa lähteissä mainitaan Sushen-nimellä tunnettu kansa Amurin, Sungarin ja Ussurin alueella. Maininnat ovat ensimmäiseltä ja toiselta vuosituhannelta eaa. Nanaiden alueet kuuluivat sittemmin kiinalaisille ja mantšuille, kunnes niihin alettiin 1100- ja 1200-luvuilla viitata nimellä Tzi-lya-mi eli nivhien maana. Amurjoelta löydetyssä vuodelta 1413 peräisin olevassa kivessä sanotaan maan kuuluvan nivheille ja muille barbaareille. 1640-luvulla nanaiden alueelle alkoi saapua kasakoita. Venäläiset kuitenkin poistuivat alueelta vuonna 1689 Kiinan kanssa solmitun Nertšinskin sopimuksen nojalla. Tämän jälkeen Kiina yritti lisätä vaikutusvaltaansa alueella ja tuoda alueen tehokkaampaan hallintaan. Tässä onnistuttiinkin osittain alueilla, jonne muutti kiinalaisia maanviljelijöitä nanaiden keskuuteen. Vuonna 1858 Amurin vasen ranta ja Ussurin alueet liitettiin Venäjään, minkä jälkeen alueelle alkoi saapua runsaasti venäläisiä siirtolaisia. Nanait joutuivat tällöin luopumaan suuresta osasta perinteisiä kalastusalueitaan.
Neuvostoliiton aikana 1930-luvulla aloitettiin kollektivisointi ja nanait alkoivat keskittyä tiheämpiin asutuksiin. Tämä yhdisti aiemmin hajanaista kansaa. Nanaiden keskuuteen alkoi ilmestyä myös koulutettu yläluokka. Nanainainen Yevdokia Gaer valittiin aikoinaan Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon. Nanait ovat nykyisin pitkälle kaksikielisiä ja vuonna 1979 heistä 92% osasi venäjää ja 63% nanaita. Kiinan puolella puhuttava nanain kieli on vaarassa hävitä ja sillä on vain noin 50 puhujaa.
Rajalampi (Pertunmaa, Kuhajärvi)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,2 metriä mpy.
Glee: The Music, Volume 5
Glee: The Music, Volume 5 on kuudes albumi FOXin televisiosarjasta Glee, jota esittää suomessa AVA, Sub ja Kutonen. Se sisältää cover-versioita toisen tuotantokauden kappaleista sekä kaksi alkuperäistä kappaletta, "Get It Right" ja "Loser Like Me". Albumi julkaistiin 8. maaliskuuta 2011.
Vehkapurunlampi
Vehkapurunlampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vehkapurunlampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.