cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Smith
Historiaa
Vuonna 1962 koulunsa lopettanut 16-vuotias Paul Smith työskenteli varastosiivoojana Nottinghamissa, Englannissa. Tuolloin hänen intohimonsa oli urheilu ja tavoitteenaan tulla kilpapyöräilijäksi. 17-vuotiaana hän loukkaantui vakavasti ja joutui sairaalaan puoleksi vuodeksi. Paul tutustui sairaalassa uusiin ystäviin, ja sairaalasta päästyään jatkoi heidän tapaamistaan paikallisessa taideopiskelijoiden suosimassa pubissa. He keskustelivat usein Warholista, Mondrianista, David Baileystä ja kuuntelivat Rolling Stonesia. Silloin Paul tiesi, että hän halusi olla osa tuota värikästä ideoiden ja kokeiluiden maailmaa. Tyttöystävänsä, nykyisen vaimonsa Pauline Denyerin tukemana ja pienen säästösumman avulla Paul Smith avasi ensimmäisen pienen liikkeensä Nottinghamissa vuonna 1970. Hän myös alkoi käydä iltaisin opiskelemassa räätälöintiä, ja Paulinen avustuksella Paul sai luotua mitä halusi. Vuonna 1976 hän esitteli ensimmäisen Paul Smith Ltd miestenmallistonsa Pariisissa.
Paul Smith Limited
Nykyään Sir Paul jatkaa edelleen yhtiönsä suunnittelijana ja johtajana. Paul Smith Ltd:llä on 12 eri kokoelmaa, joihin kuuluu vaatteiden ja kenkien lisäksi mm. kelloja ja huonekaluja. Tuotteet suunnitellaan Nottinghamissa ja Lontoossa, ja ne valmistetaan Englannissa ja Italiassa, italialaisista, ranskalaisista ja brittiläisistä raaka-aineista. Paul Smith liikkeitä on 14 ympäri maailman, ja tuotteita myydään 35 maassa. Paul Smith aateloitiin vuonna 2000.
Miinanraivaaja Lahna
Miinanraivaaja Lahna (Ahven 6) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Lahna rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.
Alus poistettiin palveluksesta 1961.
Lahnan sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Muikku, Särki ja Kuore.
Lucky Air
pienoiskuva|Lucky Airin [[Airbus A320|Airbus A320-200.]] Lucky Air (, pinyin: Xiángpéng Hángkōng Gōngsī) on kiinalainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Kunming Changshuin kansainvälinen lentoasema Kunmingissa, Yunnanin maakunnassa, Kiinassa. Lentoyhtiö perustettiin vuonna 2004. Se on nykyään Hainan Airlinesin tytäryhtiö.
Lucky Air suunnitteli, että se lentäisi 17. tammikuuta 2018 lähtien ensin Kunmingista Chengduun ja jatkaisi sieltä lyhyen pysähdyksen jälkeen Helsinkiin. Lentoreittiä olisi lennetty Airbusin A330-laajarunkokoneilla kahdesti viikossa. Yhtiö kuitenkin luopui suunnitelmastaan.
Jorgito Vargas Jr
Jorgito Vargas Jr. (s. 29. syyskuuta 1977 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Higher Ground ja Power Rangers: Ninja Storm.
Ura
Vargasin näyttelijäura televisiossa alkoi noin 14-vuotiaana, kun hänellä oli vieraileva rooli televisiosarjassa Neon Rider. Hän vieraili myös kolmen jakson verran televisiosarjassa Kuuma piiri, jonka pääosassa esiintyi Michael Chiklis. Vargas teki koko 1990-luvun vierasesiintymisiä televisiosarjoissa ennen kuin näytteli 2000-luvun alussa ensimmäisen kerran pääroolissa televisiosarjoissa Higher Ground ja SK8. Sarjojen päätyttyä hän vieraili muun muassa Dark Angelissa ja esitti pientä roolia elokuvassa Bang, Bang olet kuollut. Vuonna 2003 Vargas nousi takaisin tunnettavuuteen televisiosarjan Power Rangers: Ninja Storm myötä, jossa hän näytteli Blake Bradleyta, tummansinistä Rangeria. Vargas esitti hahmoa myös vierailevassa roolissa Power Rangers Dino Thunderissa vuonna 2004. Sittemmin hän on tehnyt useita vierasrooleja televisiosarjoihin esiintyen muun muassa Smallvillen jaksossa "Lexmas".
Georges Pierre Soubrier
Georges Pierre Soubrier PSS (s. 20. marraskuuta 1933 Thérondels) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Pariisin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Achollan titulaaripiispaksi 25. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Lustiger, jota avustivat Émile Marcus ja Roger Joseph Bourrat.
10. lokakuuta 1996 Soubrier sai nimityksen Nantesin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. heinäkuuta 2009.
FS Orion (M645)
Orion (runkonumero M645) on Ranskan laivaston 1986 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1981. Se laskettiin vesille 6. helmikuuta 1985 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1986.
Palvelus
Alus oli 2014 palveluksessa sijoitettuna Touloniin.
Pekka Aula
Pekka Sakari Aula (s. 23. toukokuuta 1967) on suomalainen professori, organisaatioviestinnän tutkija ja Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Helsingin yliopiston professorina vuosina 2004–2013 ja 2015 ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston (LUT) professorina vuonna 2014. Kansainvälistä tutkimustyötä Aula on tehnyt Amsterdamin ja Stanfordin yliopistoissa. Aula on Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri vuodesta 2016.
Alvajärvi
Alvajärvi on kylä Pihtiputaalla. Kylässä oli vuonna 1998 362 asukasta, joiden keski-ikä oli 43,4 vuotta. Jyväskylä–Haapajärvi-rata kulkee kylän läpi. Kylän alueella on kaksi järveä, Alvajärvi sekä Muurasjärvi.
Alvajärvi jaetaan neljään pienempään kylänosaan, Honkarantaan, Lehtoperään, Rekosrantaan ja Puuruskylä-Etelärantaan.
Aper
Aper oli luultavasti sama Lucius Flavius Aper -niminen henkilö, joka toimi keisari Gallienuksen aikana Legio V Macedonicasta ja Legio XIII Geminasta irrotetun legioonalaisyksikön komentajana (praepositus). Myöhemmin sama henkilö oli myös Pannonia Inferiorin maaherra (praeses).
Aper kohosi keisari Caruksen aikana pretoriaaniprefektiksi (praefectus praetorio). Caruksen nuorempi poika Numerianus otti Aperin tyttären vaimokseen, jolloin Aperista tuli Numerianuksen appiukko. Vuonna 283 Carus lähti sotaretkelle Persiaa vastaan ja otti Numerianuksen sekä Aperin mukaansa. Sotaretki oli menestyksekäs ja Persian pääkaupunki Ktesifon vallattiin kesään mennessä. Yllättäen Carus kuitenkin kuoli heinä- elokuussa 283. Aper saattoi olla keisarin kuoleman takana, mutta asiasta ei ole varmuutta. Pian hän julisti Numerianuksen keisariksi, jolloin tämä hallitsi yhdessä veljensä Carinuksen kanssa. Tämän jälkeen Numerianus päätti johdattaa armeijansa takaisin Eurooppaan.
Vähässä-Aasiassa Numerianus kuitenkin sairastui ja Aper levitti sanaa, että keisari kärsi silmätulehduksesta, ja hän joutui matkustamaan suljetussa kantotuolissa suojassa pölyltä ja auringolta. Pitkän matkan kuluttua Numerianuksen sotilaat haistivat oudon mädäntyneen hajun ja kurkistivat verhon raoista kantotuoliin ja huomasivat keisarin kuolleen. Numerianus oli ilmeisesti maannut kuolleena jo useita päiviä. Ei ole varmaa murhasiko Aper Numerianuksen, mutta todennäköisesti keisari kuoli johonkin sairauteen. Aper joutui kuitenkin syytetyksi, ja pian eräs upseeri nimeltään Diokles surmasi Aperin ja julistautui keisariksi.
Strati Iliev
Strati Iliev (s. 15. lokakuuta 1973) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija.
Iliev pelasi Suomessa Veikkausliigaa vuodet 1999–2001 TPV:n, FC Jokerien ja FC Jazzin joukkueissa. Hän pelasi yhteensä 55 veikkausliigaottelua ja teki niissä 12 maalia. FC Jazzin paidassa hän onnistui maalinteossa myös Intertoto Cupissa romanialaista Gloria Bistrițaa vastaan.
Kotimaassaan Bulgariassa Iliev on edustanut toisen ja kolmanneksi korkeimman sarjatason joukkueita.
Indietronica
Indietronica (tunnettu myös nimellä indie electronic) on musiikin tyylilaji, joka yhdistää indiemusiikkia, electronicaa, rockia sekä popia keskenään. Tyypillisiä indietronicassa käytettäviä instrumentteja ovat muun muassa kosketinsoitin, syntetisaattori, sampleri sekä rumpukone.
Zeno Colò
Zeno Colò (30. kesäkuuta 1920 Abetone – 12. toukokuuta 1993 San Marcello Pistoiese, Italia) oli italialainen alppihiihtäjä.
Colò voitti syöksylaskun olympiakultaa Oslon talviolympialaisissa 1952. Samoissa kisoissa hän sijoittui neljänneksi sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Aspenissa järjestetyissä vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa Colò voitti kultaa syöksylaskussa ja suurpujottelussa sekä saavutti hopeaa pujottelussa.
Demi (lehti)
pienoiskuva|Demi-lehden kansi vuodelta 2007. Demi oli suomalainen teini-ikäisille suunnattu aikakauslehti. Demi oli aktiivinen Instagramissa ja YouTubessa. Lehteä julkaistiin vuodesta 1998 vuoteen 2021. Lehden kuukausittainen levikki oli noin 48 382 (LT 2016) ja lukijamäärä noin 85 000. Lehteä julkaisi A-lehdet.
S/S Tarjanne
S/S Tarjanne on vuonna 1908 rakennettu höyrylaiva. Tarjanne on palvellut Näsijärvellä matkustaja- ja rahtiliikenteessä. Nykyään alus liikennöi vuoropäivinä Tampereelta Näsijärven ja Muroleen kanavan kautta Ruovedelle ja sieltä Virroille. Sen kulkureitti Tampereelta Virroille tunnetaan nimellä Runoilijan tie. Alus palvelee myös risteilyliikenteessä.
Alus on Suomessa viimeinen pitkän linjan matkustajahöyrylaiva ja maailman vanhin edelleen liikenteessä oleva alkuperäistä reittiä kulkeva matkustajahöyrylaiva. Siinä on 115 matkustajapaikkaa, ja miehistöä 4 + ravintolahenkilökunta. Yläkerran ravintola on muutettu nykyiseen asuunsa vuonna 1916 Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemana. Vuoteen 1956 asti yläkannella oli toisen luokan hyttejä ja alakannella kolmannen luokan hyttejä. Laivaan on tehty pienemmät peruskorjaukset vuosina 1956 ja 1962. Mittava peruskorjaus tehtiin 2006-2007 ja saatettiin loppuun 2008. Rahapulan vuoksi ei korjauksia kuitenkaan saatu toteutetuiksi alkuperäisten suunnitelmien laajuudessa.
Demi (lehti)
Lehti ilmestyi 10 tai 12 kertaa vuodessa.
S/S Tarjanne
Käyttöhistoria
Ensimmäisen maailmansodan aikana Tarjanne oli pakko-otettuna Venäjän laivaston Näsijärvellä purjehtineeseen osastoon, jolloin se aseistettiin tykillä. Laiva riisuttiin aseista talvella 1918, ja tykki siirrettiin käytettäväksi Suomen sisällissodassa. Tarjanne liikennöi ennen yhdessä S/S Pohjolan kanssa Tampere–Virrat-väliä. Vuonna 1929 Tarjanne oli HL Kurun pelastustöissä mukana, kun HL Kuru upposi Tampereella Siilinkarin lähellä.
Muita tietoja
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Demi (lehti)
Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Oona Tuomi. Hänen jälkeensä päätoimittajina toimivat ainakin Jenni Lieto 2005–, Anni Lintula 2012– ja Päivi Lehtomurto 2018–2020.
Lehden perustamisen aikoihin vuonna 1998 kohderyhmäksi ilmoitettiin alle 20-vuotiaat ts. vuoden 1978 jälkeen syntyneet teinitytöt. Vuonna 2021 lehden kohderyhmäksi nimettin ns. Z-sukupolvi, eli vuosina 1995–2010 syntyneet nuoret, erityisesti tytöt.
Vuonna 2013 Seta palkitsi Demin sukupuolivähemmistöihin kuuluvien nuorten huomioon ottamisesta Asiallisen tiedon omena -palkinnolla, kun Demi oli ryhtynyt käyttämään sukupuolisidonnaisten sanojen sijaan neutraaleja ilmaisuja. "Tyttö- tai poikaystävän" sijaan lehdessä käytettiin sanoja ”muru”, ”kulta”, ”rakas” tai ”ihastus”.
Vuonna 2020 Demi-brändin lehdellä oli 33 000 lukijaa per numero ja verkkosivuilla 54 000 lukijaa viikossa.
Demi rohkaisi nuoria vaikuttamaan heille tärkeisiin asioihin, ja jokaisessa numerossa oli nuorten haastatteluita ja nuorten tekemää sisältöä. Demin aiheita olivat muun muassa opiskelu, harrastukset, kansainvälisyys, ihmissuhteet, hyvinvointi, kauneus, kirjat ja herkkureseptit. Esillä olivat myös ajankohtaiset ilmiöt ja tunnetut YouTube-tähdet ja artistit. Lisäksi jokaisessa numerossa on erilaisia asiantuntijapalstoja, kuten Kysy terveydestä tai Kysy suhteista.
Demi.fi-verkkosivusto oli nuorten keskustelupalsta. Sivuston kuukausitavoittavuus oli noin 584 000. Demi.fi sulkeutui virallisesti 29. maaliskuuta 2021. Keskustelupalstan sisältö on tallennettu Kansalliskirjaston kokoelmiin.
Demi julkaisi myös lukuvuosikalenteria.
Lehden viimeinen numero ilmestyi 8. huhtikuuta 2021.
Rent
Elokuva kertoo nuorten boheemien elämästä 1980- ja 1990-lukujen vaihteen New Yorkissa. Keskeisiä teemoja ovat rakkaus, homoseksuaalisuus, AIDS ja huumeriippuvaisuus. Elokuvassa, kuten myös alkuperäisessä musikaalissa, tapahtumat sijoittuvat yhden vuoden mittaiselle ajanjaksolle. Eroa on kuitenkin siinä, että elokuva antaa tarkat päivämäärät tarinan alulle ja lopulle: 24. joulukuuta 1989 ja sama päivä vuonna 1990. Ajankohdan tarkka ilmoittaminen synnyttää useita anakronismeja, esimerkiksi kappale ”Today 4 U” sisältää viittauksen vuonna 1991 ensi-iltansa saaneeseen Thelma ja Louise -elokuvaan. Columbus on sanonut, että aika ilmoitettiin siksi, että elokuva saataisiin sijoitettua ajalle ennen East Villagen uudistamista, mitä tapahtui 1990-luvulla.
Päähenkilöt
Kaikki paitsi kaksi alkuperäistä Broadway-näyttelijää toistivat roolinsa elokuvassa. Kursivoidut nimet ovat alkuperäisiä näyttelijöitä.
Soundtrack
Kahden levyn ja 28 kappaleen soundtrackin tuotti Rob Cavallo ja se julkaistiin 27. syyskuuta 2005. Tässä versiossa oli alun perin kahdeksan erilaista kansikuorta, joissa jokaisessa oli yksi päähenkilöistä. Ensimmäinen single "Seasons of Love" julkaistiin iTunes Music Storessa 2. elokuuta 2005 ja musiikkivideo julkaistiin Applen QuickTime-sivustolla samana päivänä.
Kappaleet
Levy 1
Levy 2
Armas Järnefelt
Edvard Armas Järnefelt (14. elokuuta 1869 Viipuri – 23. kesäkuuta 1958 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Ura
Armas Järnefeltin vanhemmat olivat Elisabeth Järnefelt (o.s. Clodt von Jürgensburg) ja kenraali Alexander Järnefelt. Armas Järnefeltin sisarukset olivat Kasper, Arvid, Erik, Ellida, Ellen, Aino, Hilja ja Sigrid.
Järnefeltin musiikinopettajia olivat muun muassa säveltäjä Ferruccio Busoni Helsingissä ja Jules Massenet Pariisissa. Järnefeltillä oli läheiset välit Jean Sibeliukseen, koska hänen sisarensa Aino oli Jean Sibeliuksen puoliso. Vuodesta 1905 Armas Järnefelt työskenteli pitkään Kuninkaallisen oopperan hovikapellimestarina Ruotsissa, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1909. Vuosina 1932–36 Armas Järnefelt oli Suomalaisen Oopperan taiteellinen johtaja ja kapellimestari. Hänen johtaminaan ja ohjaaminaan esitettiin muiden muassa Richard Wagnerin Parsifal sekä Nibelungin sormus -tetralogian osat Siegfried ja Jumalten tuho.
Armas Järnefelt sai professorin arvon 1940, ja hänet vihittiin filosofian kunniatohtoriksi vuonna 1957.
Järnefeltin ensimmäinen puoliso oli vuosina 1893–1908 sopraano Maikki Järnefelt ja vuodesta 1910 oopperalaulajatar Olivia Edström.
Musiikki
Järnefeltin sävellystuotantoon kuuluu sekä pienimuotoisia kappaleita että suuria orkesteriteoksia. Tunnetuimpia lyhyitä yksittäiskappaleita ovat Preludi (1900) ja Berceuse (1904). Jälkimmäisen Järnefelt sävelsi pienelle orkesterille ja teki sen jälkeen sovitukset pianolle ja viululle sekä erikseen pianolle.
Muuta tuotantoa on mm. Sinfoninen fantasia (1895), kuusiosainen orkesterisarja Serenadi (1893), Sarja pienelle orkesterille (1895), Lyyrinen alkusoitto (1892), Lapsuuden ajoilta (1892), sarja Es-duurissa (1897), sinfoninen runo Heimathklang (1895), Suomalainen rapsodia (1899) sekä sinfoninen runoelma Korsholma (1894), jossa on vaikutteita sekä Richard Wagnerin tuotannosta että suomalaisesta kansallisromantiikasta. Järnefelt sävelsi myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia, esimerkiksi elokuvaan Laulu tulipunaisesta kukasta. Lisäksi hän sävelsi yli 70 yksinlaulua, 21 mieskuorolaulua, 12 sekakuorolaulua ja 13 kantaattia.
Renaissance (Vanilla Fudgen albumi)
Renaissance on Vanilla Fudgen albumi joka julkaistiin vuonna 1968 levymerkillä Atco Records.
Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika
Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika on vuonna 1970 julkaistu suomalainen Spede Pasasen käsikirjoittama ja Ere Kokkosen ohjaama komediallinen lännenelokuva.
Nimestään huolimatta elokuvalla ei ole mitään tekemistä Speden aiemman tuotoksen Noin 7 veljestä kanssa. Speden esittämän Speedy Gonzalesin nimi on lainattu Warner Brosin piirroshahmolta. Pertti Melasniemen näyttelemä Clyden rooli oli alun perin tarkoitettu Vesa-Matti Loirille, mutta häneltä murtui jalka juuri ennen elokuvan kuvausten alkua.
Filmin kuvia käyttämällä tehtiin myös kuvakirja, joka esittää elokuvan sarjakuvamaisesti; tällaisia kuvakirjoja tehtiin monista elokuvista ennen kuin videonauhurit yleistyivät. Tekstit ovat lähinnä kuviin liittyviä, mutta mukana on joitain vitsejä, joita filmiversiosta ei löydy, esimerkiksi lopun viittaus konekiväärin keksimiseen.
Jotkut elokuvan hahmoista olivat peräisin suoraan Suomen TV:ssä nähdyistä amerikkalaisista lännensarjoista. Bat Masterson nimikkosarjastaan, Hoss Bonanzasta ja Manolito Karjatila High Chaparralista. Omissa sarjoissaan hahmot olivat sankareita, Speedy Gonzalesissa konnia. Hossin viitattiin Speedy Gonzalesissa tappaneen isänsä ja pikkuveljensä Joen, jotka olivat myös Bonanzan vakiohahmoja.
Vuonna 1971 sai ensi-iltansa Vesa-Matti Loirin ja Spede Pasasen ohjaama Hirttämättömät, jonka yhtenä päähenkilönä on Spede Pasasen esittämä Speedy Gonzales. Olavi Ahonen näytteli tässäkin elokuvassa hahmoa, joka oli muun muassa kapakoitsija.
Vastaanotto
Speedy Gonzales oli Suomen elokuvateattereissa 305 816 katsojallaan vuoden 1970 kolmanneksi katsotuin elokuva Akselin ja Elinan ja Naisenkuvien jälkeen.
Taskuelokuvia 94–04
Taskuelokuvia 94–04 on suomalaisen Limonadi Elohopea -yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2007.
Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje
Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje  on Plutarkhoksen Moralia-kokoelmaan (kirja XIV, 77) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu epikurolaisia vastaan.
Plutarkhos hyökkää maksiimia vastaan kuudella tavalla:
Piaristit
Piaristit (Ordo Clericorum Regularium pauperum Matris Dei Scholarum Piarum) on katolinen munkkikunta, jonka jäsenet sitoutuvat kouluttamaan nuorisoa maksutta. Munkkikunta on perustettu 1621.
Munkkikunnan perusti espanjalainen José de Calasanz. Hän perusti ensimmäisen koulun roomalaiseen slummiin ja 25 vuodessa kouluja tuli 40 lisää. Kouluissa köyhille pojille opetettiin hyödyllisiä taitoja, kuten lukemista ja matematiikkaa. Calasanz ärsytti kirkon johtoa myös tukemalla Galileo Galileita julkisesti.
Nykyisin munkkikunta toimii kaikkialla maailmassa, sillä on 222 toimipaikkaa ja niissä 1 300 opettajaa.
Mikko Haljoki
Mikko Markus Haljoki (26. marraskuuta 1936 Anjala – 20. helmikuuta 2015 Hämeenlinna ) oli suomalainen toimittaja, kirjailija, laulunsanoittaja ja pakinoitsija.
Piaristit
Piaristejä on syytetty alaikäisiä hyväksikäyttävien henkilöiden suojelusta.
Mikko Haljoki
Haljoki työskenteli toimittajana vuodesta 1962 lähtien ja oli työssä muun muassa Viikkosanomissa ja VIP-lehdessä. Hän toimi myös MTV:n asiaohjelmajaoston jaospäällikkönä. Muutettuaan 1971 Hämeenlinnaan Haljoki alkoi tehdä toimittajatyötä freelancerina eri aikakauslehtiin ja televisioon.
Haljoki kirjoitti 1970-luvulla pakinoita Seura-lehteen nimimerkillä Mikko-setä ja hän teki hupailuja ja viihdekäsikirjoituksia Yleisradion viihdetoimitukselle ja MTV:lle 1960-luvulla. Hän teki myös laulunsanoituksia muun muassa Rauno Lehtisen säveltämään kappaleeseen ”Toiset meistä”. Haljoelle myönnettiin valtion ylimääräinen sanomalehtimieseläke.
Dreampop
Dreampop (tai dream pop) on vaihtoehtorockin alalaji, joka kehittyi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1980-luvun alussa. Dreampopissa on olennaista keskittyminen tunnelmaan ja tekstuuriin yhtä paljon kuin melodiaankin. Tyylilaji kehittyi vaihtoehtorockin lisäksi myös goottirockista.
Näkki (täsmennyssivu)
Näkki voi tarkoittaa:
Aerobinen
Aerobinen tarkoittaa happea tarvitsevaa. Sen vastakohta on anaerobinen. Sanaa käytetään monissa orgaanisia prosesseja kuvaavissa tilanteissa:
The Demos Remastered: Anthology 1
The Demos Remastered: Anthology 1 on Black 'n Blue yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 2001.
Yael Bartana
Yael Bartana (s. 1970 Kfar Yehezkel, Israel) on israelilainen videotaiteilija. Vuonna 2010 Bartana voitti Artes Mundi 4 -palkinnon, joka on Iso-Britannian suurimpia taidepalkintoja.
Suomessa Bartana on toteuttanut elokuvan True Finn – Tosi suomalainen. Se oli IHME-nykytaidefestivaalin vuoden 2014 pääteos.
Imre II Bebek
Imre II Bebek oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1446–1448, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä. Hän jakoi voivodin tehtävän Miklós Ujlakin kanssa.
Alessia Trost
Alessia Trost (s. 8. maaliskuuta 1993 Pordenone) on italialainen korkeushyppääjä.
Vuonna 2009 Trost voitti kultaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa tuloksella 187 cm ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla tuloksella 185. Hän sai hopeaa nuorten olympialaisissa 2010 tuloksella 186. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän oli neljäs. Vuonna 2012 hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hypättyään 191 cm.
Vuonna 2013 Trost sijoittui Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi. Samana vuonna hän voitti kultaa Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ennätyksellään 198 cm. Moskovan MM-kilpailuissa Trost oli seitsemäs ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 yhdeksäs.
Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 Trost saavutti hopeaa tuloksella 197 cm. Hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli seitsemäs, Amsterdamin EM-kilpailuissa kuudes ja Rio de Janeiron olympialaisissa viides. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Trost saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 193. Hän sijoittui kahdeksanneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän karsiutui loppukilpailusta 2019 sekä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa että Dohan MM-kilpailuissa. Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hän oli kuudes. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 200 cm, jonka hän hyppäsi 29. tammikuuta 2013 Trinecissä.
Uudenkaupungin lasitehdas
Uudenkaupungin lasitehdas toimi Uudessakaupungissa vain nelisen vuotta, vuosina 1681–1685. Tehdas oli Suomen ensimmäinen lasitehdas.
Tehtaan perustivat ruotsalainen Melchior Joung (tai Jung) ja hänen poikansa Kustaa Juhana Joung. Tehdas oli oman aikansa mittapuun mukaan melko suuri ja siellä valmistettiin kristallia, pulloja ja ikkunalasia. Lasitehdas toimi nykyisen Koulukadun ja Rantakadun kulmassa sijainneissa entisissä Wasaborgin kreivin tallirakennuksissa. Tehtaan omistajien ja työväen välit olivat usein tulehtuneet omistajien syyttäessä työväkeä ammattitaidon puutteesta valmistettujen lasien rikkoontuessa ja työväen arvostelessa uusia työmenetelmiä ja materiaaleja. Tehtaalla ehti olla sen toiminnan aikana myös lakko, jota pidetään Suomen ensimmäisenä.
Lasitehdas tuhoutui Uudenkaupungin palossa vuonna 1685. Palo sai todennäköisesti alkunsa laukauksista, joita ammuttiin kaupungissa vierailleen maaherra Creutzin kunniaksi tämän ollessa lähdössä kaupungista. Maaherra oli vierailullaan määrännyt lasitehtaan siirrettäväksi Sorvakkoon toiselle puolelle Kaupunginlahtea juuri tulipalovaaran takia.
Uudenkaupungin lasitehtaan tuotannosta on säilynyt vain joitain pullonpohjia, joissa on kohokuvioituna Melchior Joungin nimikirjaimet. Tehtaan sijaintipaikalla Koulukadun ja Rantakadun kulmassa paljastettiin vuonna 1968 lasitehtaan muistolaatta. Samassa paikassa on nyt K-Market
Menestyksen vuodet
Tuotanto
Menestyksen vuodet -elokuvan kuvaukset alkoivat 7. marraskuuta 1987 ja päättyivät seuraavan vuoden huhtikuussa. Elokuva kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Louisianan Baton Rougessa ja Coloradon Denverissä. New Visions Pictures ja Warner Bros. toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.
Julkaisu ja vastaanotto
Menestyksen vuodet sai ensi-iltansa 4. marraskuuta vuonna 1988 Yhdysvalloissa. Suomessa Menestyksen vuodet tuli ensi-iltaan 12. toukokuuta seuraavana vuonna. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ilmestymisvuonnaan 12 638 294 dollaria. Teatterilevityksestä vastasi Warner Bros. Yhdysvalloissa vuonna 1988.
Menestyksen vuodet sai ilmestyessään kriitikoilta sekalaisia arvosteluja. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "mätä" 30 prosentin arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Käsikirjoittaja Thomas Rickman ja alkuperäisen romaanin kirjailija Frank Deford olivat ehdolla USC Scripter -palkintoon vuonna 1990.
Menestyksen vuodet julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 20. tammikuuta vuonna 2004.
Valeri Karpov
Karpov pelasi Neuvostoliiton jääkiekkoliigassa ja NHL:ssä. Vuonna 1991 Karpov kuului Neuvostoliiton nuorten MM-hopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi jääkiekkoseuroissa Traktor Tšeljabinsk ja HC CSKA Moskova Venäjällä ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi 56 ottelua Mighty Ducks of Anaheim -seurassa vuonna 1993 76 runkosarjaottelya, teki 14 maalia ja 15 syöttöä. Hän palasi Venäjälle vuonna 1997 ja pelasi kolme vuotta Metallurg Magnitogorskissa, HC Lada Togliattissa ja HC Dynamo Moskova -seuroissa. Karpov palasi vuonna 2001 Metallurg Magnitogorskiin, jossa hän pelasi neljä vuotta. Karpov lopetti uransa vuonna 2005.
Karpov kuoli 10. lokakuuta 2014. Hän oli ollut koomassa heinäkuusta 2014 lähtien saatuaan riidan seurauksena pullosta iskun päähänsä ja kaaduttuaan sen seurauksena portaissa.
Ramon Borrell
Ramon Borrell (972–1017) oli Barcelonan, Gironan ja Ausonan kreivi vuodesta 992. Hän osallistui hallintoon jo vuodesta 986 isänsä Borrell II:n kanssahallitsijana. Hänen puolisonsa oli ranskalainen aatelisneito Ermesinde.
Vuonna 1002 Al-Mansur Ibn Abi Aamir hyökkäsi Borrellin valtakuntaan ja tuhosi Manresan kaupungin. Borrell haki tukea muilta kristityiltä kreiveiltä, ja Al-Mansurin kuoltua Borrel liittolaisineen hyökkäsi Lleidaan. Al-Mansurin poika Abd Al-Malik hyökkäsi puolestaan Barcelonaan. Borrellin veli ja muut kristityt kreivit osallistuivat puolustukseen. Silti arabit valloittivat kuusi linnaa ja tuhosivat 35. Taistelut lähensivät veljeksiä Cordoban kreiveihin.
Odotuksia
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Odotuksia vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vuonna 2014 Cannesin elokuvajuhlilla sai ensi-iltansa Boormanin tarinalle ohjaama jatko-osa Queen and Country, joka sijoittuu sodanjälkeiseen Englantiin kymmenen vuotta myöhemmin, päähenkilön Bill Rohanin armeijapalveluksen aikana.
Pohjan tähteet
Elokuvaa kuvattiin Helsingissä, Porvoossa, Hämeenlinnassa, Lahdessa, Lohjalla, Savonlinnassa, Tuusulassa, Espoossa, Rovaniemellä, Punkaharjulla, Muoniossa, Kittilässä ja Sipoossa. Elokuva on julkaistu VHS-kasetilla ja DVD-levyllä. Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1971, 1974, 1977, 1984, 1995, 2004, 2006 ja 2013.
Elokuvan kuvauksissa Simo Salminen pelasti Loirin hengen. Eräässä kohtauksessa Pohja tarttuu hiihtohissiin ja roikkuu sen mukana Olostunturin huipulle. Loiri oli varma siitä, että hän pystyisi roikkumaan koko matkan ilman turvaremmejä, mutta Salminen vaati, että Loiri pitää sitoa kiinni hiihtohissiin. Loppujen lopuksi Loiri suostui Salmisen vaatimukseen. Matkalla tunturin huipulle Loirin voimat hiipuivat ja hän menetti tajuntansa. Ilman turvaremmejä hän olisi pudonnut kymmenen metrin korkeudelta kivikkoon.
Elokuvan kuvaaja Kari Sohlberg voitti kolmesta vuoden elokuvasta (Leikkikalugangsteri, Sixtynine 69 ja Pohjan tähteet) eli osittain tämän elokuvan ansiosta Parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon.
Elokuvan DVD-julkaisussa kansikuva sekä takakannen kuvankaappaukset ovat mustavalkoisia. Myös takakannessa elokuvan tiedoissa lukee väärä tieto, että itse elokuva olisi mustavalkoinen.
Juoni
Ohjaaja Paavali Pohja (Vesa-Matti Loiri) on tekemässä elokuvaa vastanaineesta avioparista. Auton romuttuessa hiekkakuopalla Pohjan huolimattomuuden seurauksena aviopari joutuu lähtemään häämatkalle skootterilla. Elokuvan näyttelijät Igor Lötjönen (Ville-Veikko Salminen) ja Merju Köykkä (Arja Saijonmaa) inhoavat toisiaan yli kaiken, kun heidän pitäisi esittää erittäin rakastunutta nuorta paria. Pohja on rakastunut Merjuun ja suhtautuu Lötjöseen erittäin ylimielisesti ja nälvivän komentelevasti. Lötjönen kuitenkin pitää puolensa vetoamalla suureen ammattiylpeyteensä ja liittonsa määräyksiin.
Elokuvan kuvauksissa sattuu ja tapahtuu: Lötjönen ei saa skootteria pysähtymään, ohjaaja Pohja erehtyy ohjaamaan liikkeelle lähtevän kuorma-auton lavalta, elokuvan kuvaaja Törrönen (Simo Salminen) saa hikan kesken kuvausten, kamerasta loppuu virta ja ohjaaja Pohja saa aikaan pahoja oikosulkuja yrittäessään ottaa sähköä muuntajasta, asuntovaunu unohtuu edelliselle kuvauspaikalle ja sitä haettaessa unohtuvat kamera äskeiselle kuvauspaikalle ja kuvaaja Törrönen tien varteen.
Helsingissä, Kauppatorilla ohjaaja Pohja hukkaa kuvausryhmän ja näyttelijät. Heidät löydettyään hän onnistuu toteuttamaan erittäin pitkällä kamera-ajolla kohtauksen, jossa Merju ja Igor joutuvat erittäin vilkkaan slummikadun väkivallan ja prosituution todistajiksi. Igor ja Merju pitävät kohtausta melko yliammuttuna, minkä vastapainoksi ohjaaja Pohja aikoo näyttää "kotomaamme koko kasvot kaikessa kauneudessaan" idyllisen luonnon, saastekuvien ja liikenneonnettomuudessa kuolleiden uhrien avulla.
Elokuvatuottaja Sinisanta (Spede Pasanen) saapuu kuvauspaikalle vaalean kaunottaren, neiti Hiivan (Pirjo Pasanen) kanssa ja haluaa muuttaa elokuvan ratsastuskohtauksen aivan erilaiseksi kuin Pohja ja Törrönen olivat suunnitelleet. Sinisanta on itse pääosassa "Buffalo Billinä" ja ratsastajat intiaaneina. Ohjaaja Pohja katsoo olevansa ertotettu ja ryhtyy kuvittelemaan uutta uraa tanssijana tai pitkänmatkanjuoksijana. Hetken kuluttua ohjaaja Pohja löytää elokuvatuottaja Sinisannan kuusen juurelta nolona ja hevosensa kadottaneena. Sinisanta peruu ohjaajan potkut ja Pohja jatkaa onnellisena työtään. Seuraavassa kohtauksessa kuvataan avioparin käyntiä Kajaanissa naisen humalaisen isänsä (Tauno Söder) ja reippaan äitinsä (Hillevi Lagerstam) luona. Ohjaaja Pohja menettää jälleen tilanteen hallinnan Merjun äidin osan esittäjän, näyttelijä Räntäsalon, määräillessa kameran paikkaa.
Kun elokuvan avioparin suhde alkaa rakoilemaan, Igor ja Merju alkavat pitää toisistaan. Ohjaaja Pohja seuraa mustasukkaisena näyttelijöidensä kuhertelua. Olavinlinnassa Pohja kosii Merjua ja suunnittelee heidän seuraavaksi yhteiseksi elokuvakseen "miekkatarinaa" Hamletista ja "kuvan kauniista" Ofeliasta. Merju väistää kosinnan ja alkaa seurustelemaan entistä tiiviimmin Igorin kanssa. Eräänä iltana Paavali, Merju ja Igor viettävät iltaa samassa ravintolassa: Pohja vastaa Igorin ja Merjun yhdessäoloon kutsumalla kolme naiskaunotarta viereiseen pöytään. Seuraavana aamuna Paavali on humalassa, herättää Merjun teltassa nukkuvan Igorin ja iskee häntä veitsellä rintaan, joka kuitenkin oli vain kuminen rekvisiittaveitsi.
Ohjaaja Pohja ohjaa alastomia naisia saunan lauteilla ns. "rohkeaan kohtaukseen", jota hän sanoo Sinisannan vaatimukseksi. Merju ei suostui ottamaan ryijyään pois. Hän ei myöskään suostu uimaan alasti kohtauksessa, jossa hänen olisi tarkoitus uida alasti, kuvausryhmän laittaessa siteet silmille. Kuvaukset jatkuvat Lapissa, missä kuvausryhmä eksyy Pohjan johdolla ja joutuu keskelle sotaharjoitusta. Paavali, Igor, Törrönen ja Merju nukkuvat samassa kämpässä ja siellä Paavali, Igor ja Törrönen vahtivat toisiaan, kunnes ohjaaja Pohja ja kuvaaja Törrönen löytävät itsensä sängystä, josta Merju on poistunut ulos pissalle.
Loppukohtauksen kuvauksissa ohjaaja Pohja juuttuu hiihtohissiin ja määrää kohtauksen kuvattavaksi tunturin laella, minne muu kuvausryhmä raahaa kaluston. Kun elokuvan avioparin välienselvittely ja välirikko on kuvattu, Pohja kosii jälleen Merjua. Samaan aikaan kuitenkin paljastuu, että Merju ja Igor ovat menneet kihloihin. Kaiken kukkuraksi tuottaja Sinisanta saapuu kuvauspaikalle ja ilmoittaa rahojen olevan loppu. Pohja pakenee läheiselle suolle, mutta saa idean seuraavaan "puutarhurielokuvaan", joka perustuu hänen entiseen ammattiinsa.
Taustaa
Pohjan tähteet oli Spede Pasasen ensimmäinen kokonaan värillinen elokuva, Leikkikalugangsterissa värillisen kohtauksen olleen vain 14 minuutin mittainen. Elokuvan käsikirjoituksessa Pasanen, Kokkonen ja Loiri hyödynsivät aikaisempien elokuvien kuvauksissa sattuneita kommelluksia. Näyttelijä Ville-Veikko Salmisen skootterikohtauksen lopputörmäyksessä sattuneen loukkaantumisen takia kuvauksiin otettiin viikon tauko. Lopussa esiintyvä Suohullu Pähkä (Veikko Sinisalo) kopioitiin Pähkähullu Suomesta.
Kyllä kaikki selviää
Kyllä kaikki selviää (myös nimellä Öinen seikkailu Degerössä eli Kaikki kyllä järjestyy) on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Oscar Tengström. Elokuvan ensi-ilta oli 20. syyskuuta 1926 Piccadilly- ja Punainen Mylly -teattereissa Helsingissä.
Thunder Island
Ferguson oli aiemmin vaikuttanut yhtyeissä Spirit ja Jo Jo Gunne. Spiritin levyihin verrattuna tämä Fergusonin soololevy on kuitenkin "tasapaksu" ja "tyhjä" sekä sävellyksiltään että sanoituksiltaan. Levyllä vieralevan Joe Walshin ansiosta albumi on eaglesmainen ja muutenkin tyypillistä Kalifornia-rockia kitaroiden, stemmalaulun ja taitavan komppiryhmän ansiosta.
Albumin on tuottanut Bill Szymczyk yhtiöstä Pandora Productions, Ltd.
Levy-yhtiö on Asylum Records ja valmistaja Elektra / Asylum / Nonesuch Records, 962 North La Cienega Boulevard, Los Angeles, California 90069, joka on osa yhtiötä Warner Communications Inc.
Laulujen sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Kappaleet
Kaikkien laulujen julkaisija on Painless Music ASCAP paitsi:
"Losing Control" on omistettu Bill Szymczykille.
Kokoonpano
sekä vierailevat muusikot:
Kiitokset
"Can Do" Lou Stewart, Buddy Thornton, David Crowther, Jann Zlotkin, Noreen Reilly, Joe ja Jody huoneistosta, Marty Pichinson, Michael Rosenfeld, Bernie Gudvi, Bruce Hensall, Henry Couch, Troy Blakely.
Juri Ljapkin
Juri Jevgenjevitš Ljapkin (, s. 21. tammikuuta 1945 Balašiha, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi 354 liigaottelua tehden 126 maalia. Ljapkin pelasi 127 maaottelua tehden 18 maalia. Hän pelasi jääkiekkoseuroissa Kladnik ja Spartak Moskova.
Julius O. Smith III
Julius Orion Smith III on musiikkitieteen ja digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) professori Stanfordin yliopistosta CCRMA:sta. Professori emeritus 2009–. Yhteistyötä professori Matti Karjalaisen kanssa.
Near the Beginning
Near the Beginning on Vanilla Fudgen levy, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Atco Records.
Steven Pinker
thumb|Steven Pinker vuonna 2011. Steven Arthur Pinker (s. 18. syyskuuta 1954 Montreal, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen psykologi, kognitiotieteilijä ja tietokirjailija, joka tunnetaan erityisesti teoksistaan The Language Instinct (1994), How the Mind Works (1997) ja The Blank Slate (2002).
Elämä
Pinker syntyi englanninkieliseen juutalaisyhteisöön Montrealissa, mutta ryhtyi ateistiksi 13-vuotiaana. Hänen isänsä Harry Pinker oli opiskellut juristiksi, mutta oli kuitenkin aluksi toiminut kulkukauppiaana. Pinkerin äiti Roslyn puolestaan toimi uransa aikana sekä opinto-ohjaajana että lukion vararehtorina.
Hän on myös suosittu luennoitsija ja muistuttaa ulkoisesti rocktähteä.
Steven Pinkerin ja Paul Bloomin artikkeli ”Natural language and natural selection” (1990), jossa he esittivät nykyihmisen oletetun kielielimen kehittyneen normaalin luonnonvalinnan muovaamana, käynnisti nykyisen keskustelun kielen synnystä.
Pinkerin mukaan maailma on mennyt parempaan suuntaan esimerkiksi väkivallan osalta. Hänen mukaansa esimerkisi Englannissa tapahtui keskiajalla yli 100 murhaa 100 000 ihmistä kohden, kun 1900-luvun alussa luku oli alle yksi suhteessa samaan lukumäärään.
Pescaran Grand Prix
Pescaran Grand Prix, tunnettu myös nimellä Coppa Acerbo, oli autourheilukilpailu, joka ajettiin yhteensä 27 kertaa vuosina 1924-1961 Italiassa Pescaran radalla.
Kilpailu ajettiin vuosien varrella useissa eri luokissa ja vuonna 1957 se kuului Formula 1:n MM-sarjaan. Pescaran rata on pisin rata, joka on koskaan kuulunut Formula 1 -kilpailukalenteriin ollen pituudeltaan 25,579 kilometriä. Pescaran rata suljettiin vuonna 1961, kun sen järjestäjät eivät kyenneet takaamaan kuljettajien turvallisuutta radalla.
Formula 1
Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
CDIC
CDIC-luokka on Ranskan merivoimien kahden maihinnousualuksen (LST) muodostama alusluokka. Ne on suunniteltu toimimaan yhdessä Mistral- tai Foudre-luokan alusten kanssa tai yksin lähellä rannikkoa.
Osittaisderivaatta
Osittaisderivaatta on matematiikassa usean muuttujan funktion derivaatta yhden muuttujansa suhteen annetulla muuttujan arvolla. Osittaisderivaatalla voidaan tutkia, mikä vaikutus yhden muuttujan muutoksella on funktion arvoon varioitavan muuttujan arvon ympäristössä. Sillä on sovelluksia tieteen, tekniikan ja talousteorian aloilla.
Merkitseminen
Yksinkertaisuuden vuoksi merkitään usean muuttujan funktiota, jolloin muuttujan x suhteen otettua osittaisderivaatta merkitään esimerkiksi
Osittaisderivoinnin symboli on \partial ja se esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1770 Nicolas de Condorcet'n kirjoituksissa, missä hän käytti osittaisderivaattaa. Nykymuodossaan olevia osittaisderivaatan merkintöjä käytti ensimmäisenä Adrien-Marie Legendre vuonna 1786. Hän hylkäsi ne myöhemmin, mutta Carl Gustav Jacob Jacobi otti sen uudelleen käyttöönsä vuonna 1841.
Esimerkki
Funktion kuvaajaa (x,y,z)- koordinaatistossa (kuva vieressä) esittää yhtälö Kuvaaja esittää kaksiulotteista pintaa kolmiulotteisessa tilassa ja pinnan jokaiseen pisteeseen voidaan asettaa tangenttisuoria äärettömän moneen suuntaan. Tangentit osoittavat pinnan jyrkkyyden eri suunnissa. Kun määritetään pinnan jyrkkyys x-akselin suunnassa, käytetään siihen tangenttia, joka on yhdensuuntainen xz-tason kanssa. Pinnan jyrkkyys x-akselin suunnassa saadaan selville osittaisderivaatalla muuttujan x suhteen Jyrkkyys riippuu luonnollisesti vielä paikasta (x,y). Valitaan xy-tason pisteeksi (1,1) ja lasketaan osittaisderivaatta siinä kohdassa Tangentti sivuaa pintaa pisteessä, jossa z-koordinaatti on eli koordinaattipisteessä (1,1,3). Näin on saatu viereisten kuvaajien mukainen tulos.
Määritelmä
Merkitään usean muuttujan arvoja vektoreilla. Kun myös, on funktio f(x) reaaliarvoinen usean muuttujan funktio. Tavallisen reaalifunktion derivaatan tapaan osittaisderivaatta on määritelty erotusosamäärän raja-arvona muuttujan x_i suhteen, kun muut muuttujat kohdellaan derivoinnin ajan vakioina.
Olkoon pisteen a ympäristössä (avoin joukko), jossa funktio  on määritelty (ehkä lukunottamatta pisteessä a). Funktion f osittaisderivaatta muuttujan x_i suhteen pisteessä  on määritelty seuraavasti erotusosamäärään raja-arvon avulla: Raja-arvo määritetään tämän jälkeen normaalisti funktion raja-arvona. Osittaisderivaattaa, joka on saatu vain kerran derivoimalla, kutsutaan myös ensimmäisen kertaluvun osittaisderivaataksi.
Osittaisderivaattafunktiot
Osittaisderivaattafunktio on usean muuttujan funktiolauseke, jolla voi laskea funktion osittaisderivaatan arvon halutussa pisteessä. Osittaisderivaattafunktio on vastaava käsite kuin derivaattafunktio, mutta siinä derivoidaan lauseke vain yhden muuttujan suhteen muiden muuttujien jäädessä vakion asemaan.
Esimerkki
Geometriassa ympyräpohjaisen kartion tilavuus V riippuu sen korkeudesta h ja pohjan säteestä r seuraavasti:
Osittaisderivaattafunktio, kun derivoidaan muuttujan h:n suhteen on joka puolestaan kuvaa kartion tilavuuden muutosta korkeuden muuttuessa ja pohjan säteen pysyessä vakiona.
Useamman kertaluvun osittaisderivaatat
Kertaluvulla ilmaistaan osittaisderivointien lukumäärää. Kolmannen kertaluvun osittaisderivaatta saadaan osittaisderivoimalla funktio yhden muuttujan suhteen ja tämä derivaatta osittaisderivoidaan jonkun muuttujan suhteen ja tämä toiseen kertaan osittaisderivoitu lauseke osittaisderivoidaan kolmannen kerran yhden muuttujansa suhteen. Valitut muuttujat eivät vaikuta kertalukuun.
Toisen kertaluvun osittaisderivaatat
Toisen kertaluvun osittaisderivaatta voidaan määritellä luonnollisella tavalla derivoimalla useamman muuttujan funktio kahdesti joko saman muuttujan suhteen tai kahden eri muuttujan suhteen. Seuraavassa on muutama esimerkki derivoinnin järjestämiseksi ja osittaisderivaattojen merkitsemisistä. Jos usean muuttujan funktiota merkitään (eli  ), niin siitä voidaan muodostaa seuraavanlaiset toisen kertaluvun osittaisderivaatat muuttujien x ja y suhteen:
Merkinnät tarkoittavat, että ensin funktio derivoidaan muuttujan x suhteen ja derivoitu funktio derivoidaan sitten muuttujan y suhteen. Useimmiten osittaisderivaatat ovat identtiset, mutta esimerkiksi epäjatkuvuudet voivat rikkoa symmetrisyyden.
Yleinen merkintätapa
Kun derivoidaan useasti ja eri muuttujien suhteen, syntyy erilaisia osittaisderivaattoja. Esimerkiksi on viidennen kertaluvun osittaisderivaatta. Jos derivointijärjestyksellä ei ole tällä kertaa merkitystä, voidaan esitys yksinkertaistaa
Kivu
pienoiskuva|Kivun alue Kongon demokraattisen tasavallan kartalla
Kivu on alue Itä-Afrikan hautavajoamassa sijaitsevan Kivujärven ympärillä. Alue jakaantuu järven länsirannan Kongon demokraattisen tasavallan ja itärannan Ruandan kesken.
Kongon demokraattisessa tasavallassa Kivun alue oli aiemmin yhtenäinen hallintoalue (region), jonka pääkaupunki oli Bukavu. Alue on jaettu 1986 Pohjois-Kivun, Etelä-Kivun ja Manieman maakuntiin (province).
Chancel Ilunga Sankuru
Chancel Ilunga Sankuru (s. 28. joulukuuta 1995 Lubumbashi) on kinshasankongolainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 1 500 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksellta jäätyään erässään 14. sijalle. Sankurusta tuli nuorin Kongon demokraattista tasavaltaa olympialaisissa koskaan edustanut urheilija.
Ohilentoluotain
Ohilentoluotain on avaruusluotain, joka lentää tutkimansa taivaankappaleen ohi. Tunnetuimpia ohilentoluotaimia ovat 1970- ja 1980-lukujen Voyager-luotaimet, jotka lensivät jättiläisplaneettojen ohi. Ensimmäinen ohilentoluotain oli Kuun ohi lentänyt Luna 1, joka alkujaan tarkoitettiin osumaan Kuuhun.
Unrockbar
"Unrockbar" on Die Ärzten kappale, joka julkaistiin singlenä 24. marraskuuta 2003. Se oli Geräusch albumin ensimmäinen singlejulkaisu. Kappale kertoo miehestä, jonka tyttöystävä ei pidä rockmusiikista. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.
B-puolet
"Dolannes Melodie" kappaletta ei julkaistu vinyylillä.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1968
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa seitsemässä eri painoluokassa. Vain miehet kilpailivat. Nostomuotoina olivat punnerrus, tempaus ja työntö. Mitalit jaettiin kolmen nostomuodon yhteistuloksen perusteella. Kahdessa painoluokassa sivuttiin yhteistuloksen maailmanennätystä: Alle 56 kilogramman sarjassa maailmanennätystä 367,5 kg sivusivat iranilainen Mohammad Nassiri ja unkarilainen Imre Földi. Alle 82,5 kilogramman sarjassa maailmanennätystä 485 kg sivusivat neuvostoliittolaiset Boris Selitski ja Vladimir Beljajev. right|200px
Ahmed Baban instituutti
pienoiskuva|Instituutin vanha rakennus. Ahmed Baban instituutti on Malissa Timbuktun kaupungissa sijaitseva kirjasto ja tutkimuskeskus. Se perustettiin Yhdistyneiden Kansakuntien tiede- ja kulttuurijärjestön Unescon aloitteesta vuonna 1973. Rahoitus saatiin pääosin Kuwaitista. Instituutti on nimetty 1600-luvulla vaikuttaneen timbuktulaisen oppineen Ahmad Baba al Massufin mukaan. Se toimii nykyään uudessa, vuonna 2009 valmistuneessa rakennuksessa.
Kokoelmat
pienoiskuva|vasen|Tähtitiedettä käsittelevä käsikirjoitus. Ahmed Baban instituutin kokoelmissa on noin 30 000 tieteellistä kirjaa ja käsikirjoitusta, joista suurin osa on 1300–1500-luvuilta. Nämä niin sanotut Timbuktun käsikirjoitukset käsittelevät muun muassa tähti-, lääke-, ja kasvitieteitä sekä matematiikkaa ja biologiaa. Ne ovat suurimmaksi osaksi arabiankielisiä, mutta joukossa on tekstejä myös muualta Pohjois-Afrikan sekä Välimeren maiden alueelta. Instituutin kokoelmaa on alettu tallentamaan digitaaliseen muotoon Unescon johdolla. Yhteensä vanhoja käsikirjoituksia on Timbuktussa arvioitu olevan eri kokoelmissa noin 700 000 kappaletta.
Malin sisällissodan aiheuttamat tuhot
Malin sisällissodan aikana vuonna 2012 Timbuktu joutui ääri-islamilaisen Ansar al Dine -ryhmittymän haltuun. Ranskan johtaman liittouman joukot vapauttivat kaupungin tammikuun lopulla 2013. Ahmed Baban instituuttia yhtenä tukikohtanaan pitäneet islamistit sytyttivät vetäytyessään rakennuksen tuleen ja suuren määrän sen kokoelmista arvellaan tuhoutuneen.
Nuolukivi
thumb|220px|[[Korpisenojan varressa Ylikiimingissä oleva hirville tarkoitettu nuolukivi.]]
Nuolukivi on riistalle tai kotieläimille tarkoitettu mineraaleja, suoloja, hivenaineita ja vitamiineja sisältävä "kivi" eli tavallisesti kuutionmuotinen suolakappale. Eläin saa kiven sisältämiä aineita nuolemalla. Nuolukiviä varustetaan useimmiten riistaeläimistä hirville, mutta myös kotieläimille ja poroille. Riistaeläimille nuolukivi asetetaan sopivalle korkeudelle, tavallisesti pari metriä korkean tolpan päässä olevaan piikkiin. Nuolukivien ohella suolaa voidaan antaa riistaeläimillekin rakeina eli irtotavarana.
Eläimet tarvitsevat suolaa hivenainetarpeensa tyydyttämiseen. Nuolukivet ovat mahdollinen keino vähentää eläinten hakeutumista tienvarsille nuolemaan tiesuolaa, samoin voidaan pyrkiä ohjaamaan niitä pois pelloilta ja taimikoilta.
Maria Lohela
Maria Tuulia Lohela (s. 11. kesäkuuta 1978 Nivala) on suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 2011–2019 ja eduskunnan puhemiehenä vuosina 2015–2018. Lohela valittiin kansanedustajaksi Varsinais-Suomen vaalipiiristä Perussuomalaisten ehdokaslistalta ensimmäisen kerran vuonna 2011. Vuonna 2017 hän siirtyi siniseen eduskuntaryhmään ja tammikuussa 2019 Liike Nyt -eduskuntaryhmään.
Poliittinen ura
Lohela oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2009–2012 ja 2017–2019. Eduskuntaan hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2011 vaaleissa. Hän oli kaudella 2011–2015 ulkoasiainvaliokunnan ja Ulkopoliittisen instituutin neuvottelukunnan jäsen. Vuodesta 2014 hän toimi myös perussuomalaisten eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana.
Lohela oli ehdolla vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa ja sai 4 221 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hänet valittiin uudelleen kansanedustajaksi. Vaalien jälkeen hän toimi 5. toukokuuta alkaen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana, kunnes hänet valittiin 29. toukokuuta eduskunnan puhemieheksi. Perussuomalaisten eduskuntaryhmän hajottua kokoomuksesta tuli toiseksi suurin eduskuntaryhmä, joten Lohela joutui luopumaan puhemiehen tehtävästä helmikuussa 2018. Eduskunnan puhemiehen paikka siirtyi kokoomukselle, joka ei kuitenkaan valinnut tehtävään toisena varapuhemiehenä toiminutta Arto Satosta, vaan sisäministeri Paula Risikon.
Kun perussuomalaiset esittivät Lohelaa puhemieheksi, etenkin ruotsinkielinen lehdistö toi esiin Lohelan ennen kansanedustajuuttaan esittämiä kärkeviä vaatimuksia Suomen yksikielisyydestä ja maahanmuuttopolitiikasta. Lohela itse sanoi silloisten puheenvuorojen kuuluvan nyt historiaan.
36-vuotiaana puhemieheksi valittua Lohelaa nuorempana on eduskunnan puhemieheksi valittu vain Esko Aho (36-vuotiaana vuonna 1991), Kullervo Manner (36-vuotiaana 1917) ja Lauri Kristian Relander (35-vuotiaana 1919).
Lohela ei asettunut ehdolle vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Lohela palkattiin Liike Nytin strategiseksi suunnittelijaksi toukokuussa 2019.