cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pentti Iisalo
Haavoittuminen
Vuonna 1947 Iisalo valmistui metsänhoitajaksi. Aluksi hän toimi Kuopion ja myöhemmin Lahden maanviljelysseuran asutustoimikunnan metsänhoitajana. Enso-Gutzeitin metsänhoitajaksi hän tuli vuonna 1952 ja toimi piirimetsänhoitajana ja aluejohtajana yhtiön Mikkelin metsäosastolla vuosina 1959–1979. Iisalo sai ylimetsänhoitajan arvonimen 12. kesäkuuta 2008.
Torsten Lindberg
Lindberg koki hengellisen herätyksen ja hän oli 1900-luvun alussa Suomen Vapaakirkon saarnaajana muun muassa Viipurissa ja Mikkelissä. Hän toimi avustusten jakajana Pohjois-Suomessa vuosien 1901–1902 katovuosien aikana. Hän oli Koivulan kasvatuslaitoksessa vt. apulaisopettajana 1903 ja sittemmin hän omisti hieromalaitoksen Tampereella. Lindberg oli Tampereen kaupungin köyhäinhoidon esimiehenä 1906–1918 ja hän toimi näihin aikoihin myös opettajana Suomen Vapaakirkon lähetyksen Saarnaajakoulussa Tampereella. Hän otti Tampereen köyhäinhoidossa käyttöön ns. Elberfeld-järjestelmän, joka koostui 250 vapaaehtoisen piirimiehen verkostosta. Viimeksi hän oli Tampereen kaupungin henkikirjoittajana vuodesta 1918 lähtien kunnes hän joutui ottamaan eron virasta sairauden takia. Lindberg toimi myös voimistelunopettajana tamperelaisissa kouluissa ja hän koetti edistää miekkailuharrastusta kaupungissa. Lindberg kuoli 57-vuotiaana pitkälliseen sairauteen.
Pentti Iisalo
Haavoittuminen
Mannerheim-ristin ritarien säätiön valtuuskunnassa Iisalo toimi vuosina 1965–1987, jonka jälkeen hän on istunut säätiön hallituksessa. Iisalo ylennettiin kapteeniksi 4. kesäkuuta 1967, puolustusvoimien lippujuhlapäivänä. Iisalo on julkaissut kirjat Tiurin tieltä Syvärille – Ritarivänrikin sota ja Ritarivänrikit.
Torsten Lindberg
Torsten Lindberg oli naimisissa vuodesta 1903 Hanna Georgina Schultzin (k. 1928) kanssa.
Pentti Iisalo
Haavoittuminen
Vuoden 2004 maaliskuussa Pentti Iisalo laski jalkaväkikenraali Adolf Ehrnroothin arkulle Mannerheim-ristin ritarien seppeleen. Iisalo saapui itsenäisyyspäivän vastaanotolle ensimmäisenä vieraana vuosina 2001–2007.
Iisalon sisarukset
Myös Pentti Iisalon veljestä, lentueenjohtaja ja kapteeni Tauno Iisalosta, tehtiin Mannerheim-ristin ritari vuoden 1944 joulukuussa. Tauno kuului Lentorykmentti 4:n kaukotoimintalaivueeseen. Kannaksen torjuntataisteluissa vuoden 1944 kesällä Tauno Iisalo teki yhdeksän pommituslentoa neljän päivän aikana Äyräpään ja Vuosalmen sillanpääasemiin, joissa ankarat taistelut riehuivat. Tauno Iisalo kuoli loppuun lennetyn sodanaikaisen pommikoneensa JK-273 maahansyöksyssä 18. kesäkuuta 1947 toisen moottorin sammuttua nousussa.
Zeca Afonso
thumb|230px|José Afonso José Manuel Cerqueira ”Zeca” Afonso dos Santos (2. elokuuta 1929 – 23. helmikuuta 1987) oli portugalilainen poliittisten laulujen ja kansanlaulujen säveltäjä ja esittäjä.
Pentti Iisalo
Iisalon sisarukset
Neljäskin veli Viljo Iisalo (1914–1983) taisteli luutnanttina viime sodissamme. Joukkueenjohtajana ja komppanian ainoana upseerina Viljo Iisalo haavoittui vakavasti vuonna 1942 hyökkäyksen aikana, kun räjähtävä luoti osui hänen vasempaan käsivarteensa.
Iisalon sisar Hilkka Lipponen (1915–2015) oli Suomen entisen pääministerin Paavo Lipposen äiti. Pentti Iisalo oli Paavo Lipposen kummi. Toinen sisar Aila Iisalo (1921–2015) toimi lottana talvi- ja jatkosodassa.
Zeca Afonso
Varhaiset vaiheet
Zeca Afonso syntyi Aveirossa. Hänen vanhempansa tuomari José Nepomuceno Afonso ja Maria das Dores matkustivat vuonna 1930 Angolaan, mutta José jäi tätinsä Gigén ja setänsä Xicon luokse Portugaliin. Myös hän itse päätyi lopulta 1933 Angolaan, jossa vietti kolme vuotta. Hän palasi vuonna 1936 Aveiroon, mutta lähti 1937 Mosambikiin, jossa asuivat hänen vanhempansa sekä hänen veljensä ja siskonsa.
Pentti Iisalo
Kuolema
Pentti Iisalo sai 28. lokakuuta 2008 sydänkohtauksen kesken osallistumisensa Suomiforum-keskustelutilaisuuteen kotikaupungissaan Lahdessa. Hänen sydämensä pysähtyi, mutta hänet saatiin elvytettyä. Iisalo vietiin sairaalaan tehohoitoon, missä hän kuitenkin kuoli 30. lokakuuta. Iisalo oli kuollessaan 88-vuotias. Hänen jälkeensä eloon jäi enää kolme Mannerheim-ristin ritaria.
Tasinko
Tasinko on omaisuuserä, jonka purkautuvan avioliiton varakkaampi puoliso joutuu suorittamaan varattomammalle puolisolle, jotta kummankin omaisuuden arvo tulee yhtä suureksi. Tasingon määrä ratkeaa osituksessa ja se voi olla rahaa tai irtainta tai kiinteää omaisuutta. Tasinkona suoritettavan omaisuuden yksilöinti tapahtuu joko puolisoiden välisellä sopimuksella (sovinto-ositus) tai pesänjakajan päätöksellä (toimitusositus). Jos puolisot eivät kykene sopimaan asiasta, laatii pesänjakaja osituslaskelman tasingon määrästä. Tasinko ei aina johda puolisoiden varallisuuksien tasoittumiseen, sillä sitä laskettaessa mukaan ei oteta omaisuutta, johon puolisolla ei ole avio-oikeutta (avioehto). Laskelmaan saattaa sisältyä myös vastikkeita.
Zeca Afonso
Varhaiset vaiheet
Afonso muutti vuonna 1938 Belmonten pormestarin, setänsä Filomenon kotiin. Setä liitti hänet fasistiseen Mocidade Portuguesa -nuorisojärjestöön, jossa viettämiään vuosia hän myöhemmin kuvasi elämänsä ankeimmiksi.
Vili Vilperi
Vili Vilperi on alkuaan australialaisen kirjailijan Dorothy Wallin luoma ihmisenkaltainen koala, joka on seikkaillut sekä kolmessa kirjassa että nimikkotelevisiosarjassa.
Zeca Afonso
Varhaiset vaiheet
Afonso jatkoi vuodesta 1940 opintojaan Coimbrassa. Hänen perheensä siirtyi Mosambikista Itä-Timorille; tällöin veli palasi Portugaliin. Afonso aloitti uransa muusikkona yliopistovuosinaan, jolloin hän meni myös vanhemmiltaan salassa naimisiin Maria Amália de Oliveiran kanssa. Heidän ensimmäinen poikansa syntyi tammikuussa 1953.
Vili Vilperi
Päähenkilö Vili on kepposia harrastava koalanpoika, joka rakastaa äitiään yli kaiken. Hänen ystäviään ovat adoptiosisar Nanni (Nutsy), Potso-kenguru (Splodge) ja Herra Vompatti eli Vompo. Kirjoissa Vili käyttäytyy koalan lailla, mutta samalla lapsilukija pystyy samaistumaan häneen. Wall myös painottaa kirjoissaan vakaviakin asioita, kuten luonnonsuojelua.
Zeca Afonso
Varhaiset vaiheet
Afonso suoritti pakollista asepalvelustaan vuosina 1953–1955. Hänelle annettiin asemapaikka Macaosta, mutta hänet lähetettiin kotimaahan terveysongelmiin vedoten. Afonso kärsi taloudellisista vaikeuksista ja erosi puolisostaan toisen lapsen syntymästä 1954 huolimatta. Myöhemmin Afonso työskenteli opettajana.
Tasinko
Oikeuskäytännön mukaan tasingon suorittamiseen velvollinen ei voi itse päättää luovutettavasta omaisuudesta, vaan siitä määrää pesänjakaja (KKO 1975 II 24). Pesänjakajan täytyy kuitenkin ottaa huomioon tasinkoa suorittavan osapuolen toiveet. Toiveista voi poiketa lähinnä silloin, kun toive on tasingon saajan kannalta šikaaninluonteinen tai kohtuuton. Siitä, saako tasingon aina maksaa rahana (niin kutsuttu rahasuoritusvaltuus), on eriäviä näkemyksiä, mutta käytännössä rahasuorituksen torjuminen on harvinaista. Joissakin tapauksissa tasingon saajalla on oikeus vaatia tasinko tiettynä omaisuutena. Tällainen poikkeustapaus on puolison jäämistöön kuuluva maatila (perintökaari, 40/1965, 25:9). Toinen tapaus on työvälineet tai muu irtaimisto, jota tasingon saaja tarvitsee elinkeinotoiminnassaan (avioliittolaki, 234/1929, 103 § 3 mom.).
Zeca Afonso
Ura
Afonso oli jo varhain poliittisesti aktiivinen. Hän vastusti António de Oliveira Salazaria sekä tämän fasistihallitusta ja antoi tämän kuulua musiikissaan, jonka levyttämisen hän oli aloittanut jo 1950-luvun kuluessa.
Tasinko
Tasingon suoritusvelvollisuuteen on joitakin poikkeuksia. Lesken ei tarvitse luovuttaa tasinkoa kuolleen puolisonsa perillisille silloin, kun ositus toimitetaan puolison kuoleman jälkeen (lesken suoja) (avioliittolaki, 103 § 2 mom.). Tasinkoa ei tarvitse myöskään suorittaa tilanteessa, jossa puolison tai kuolleen puolison omaisuus on luovutettu konkurssiin. Tällöin puolison velkojat eivät saa toisen puolison omaisuutta tasinkosäännösten avulla (avioliittolaki, 103 § 2 mom.). Puolisolla ei ole oikeutta saada mitään toisen puolison omaisuutta, jos hän on rikoksella aiheuttanut toisen puolison kuoleman tai osallistunut tällaiseen rikokseen. Jos rikollinen teko on vähäinen, voi tuomioistuin kuitenkin päättää, ettei tällaista seurausta ole (avioliittolaki, 59 §).
Zeca Afonso
Ura
Afonso oli joutunut vuonna 1958 lähettämään lapsensa omien vanhempiensa luokse Mosambikiin. Isä kuitenkin tapasi lapsensa aikavälillä 1964–1967, jonka hän vietti Maputossa uuden puolisonsa Zélian kanssa. Heille syntyi tytär vuonna 1965, ja Afonso sai myöhemmin vielä yhden lapsen.
Afonso oli 1970-luvun alun maineikkaimpia portugalilaisia protestilaulajia. Hän nousi kotimaassaan suosioon muun muassa albumeilla Contos Velhos Rumos Novos (1969), Traz Outro Amigo Também (1970), Cantigas do Maio (1971) sekä Eu Vou Ser Como a Toupeira (1972), ja esiintyi myös kansainvälisesti. Kansan suosiosta huolimatta hänen esiintymisiään kiellettiin ja hän oli muutaman viikon ajan keväällä 1973 poliittisena vankina.
Afonso jatkoi uraansa muusikkona Neilikkavallankumouksen asetettua maahan demokratian vuonna 1974. Hän alkoi kuitenkin vuoden 1982 paikkeilla osoittaa merkkejä vakavasta sairaudesta, joka todettiin ALS-taudiksi. Esiintyminen alkoi käydä lihasten rappeutuessa yhä vaikeammaksi, ja viimeisellä albumillaan Galinhas do Matolla (1985) hän joutui käyttämään itselleen useita korvaavia laulajia.
Afonso kuoli Setúbalissa vuonna 1987, mutta hänen maineensa on pysynyt vankkana myöhempinäkin vuosina: vuonna 2007 hän sijoittui Suuret portugalilaiset -ohjelman listauksen 29. sijalle.
Pentti Iisalo
Kuolema
Iisalo siunattiin Lahdessa 22. marraskuuta 2008. Hautaus tapahtui sotilaallisin kunnianosoituksin Levon hautausmaalle. Vainajan siunasi kenttäpiispa Hannu Niskanen. Puolustusvoimien ja valtion edustajina seppeleen laskivat puolustusvoimain komentaja, amiraali Juhani Kaskeala ja puolustusministeri Jyri Häkämies. Mannerheim-ristin ritareista hautajaisiin osallistui Tuomas Gerdt. Heikki Nykänen ja Onni Määttänen eivät olleet paikalla.
Pelko ja viha
Pelko ja viha on Pelle Miljoona & 1980 -yhtyeen keväällä 1979 julkaistu esikoisalbumi ja Pelle Miljoonan toinen albumi. Albumi on äänitetty Love Studiossa alkuvuodesta 1979 Reino Isoahon, Måns Groundstroemin ja Heikki Höltän johdolla. Levyllä soittaa Pelle Miljoona & 1980:n ensimmäinen kokoonpano, johon ei vielä kuulunut Stefan Piesnack. Ennen albumia yhtye oli esiintynyt nimillä Pelle Miljoona & 1978 ja Pelle Miljoona & 1979.
Albumin kansikuvasta on kaksi eri versiota. CD:n ja eräiden vinyylien kannessa on kuva, jossa Pelle Miljoonan silmät ovat kierossa ja Tumppi Varonen ylpeänä, kun taas toisissa vinyyleissä on kansi, jossa Varosen ja Miljoonan ilmeet ovat erilaiset. Vinyylin ensimmäisessä painoksessa kannet olivat laminoidut.
Pelko ja viha on tunnetuimpia Pelle Miljoonan 1980-luvun alun yhtyeiden julkaisemista albumeista Viimeisen syksyn ja Moottoritie on kuuman rinnalla. Kappale Enää itkeä voit on cover-versio Bob Dylanin kappaleesta "Like a Rolling Stone". Kappaleessa pianoa soittaa Yari. CD-remasteroinnin bonuskappaleessa "Intiaanikesä" basisti Ari Taskinen vastaa myös kitarasta, koska Rubberduck Jonesin mielestä kappale oli niin huono, ettei hän viitsinyt soittaa sitä.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
CD-remasteroinnin bonuskappaleet
Gilda Radner
Gilda Susan Radner (28. kesäkuuta 1946 – 20. toukokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi varsinkin esiintymisistään Saturday Night Livessä. Hän sai vuonna 1978 Emmy-palkinnon. Hän oli naimisissa Gene Wilderin kanssa vuodesta 1984, kunnes kuoli munasarjasyöpään Los Angelesissa vain 42-vuotiaana.
Juutalaiseen perheeseen Detroitissa syntyneellä Radnerilla oli bulimia. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Teresina
Teresina (aiemmin Theresina) on Piauín osavaltion pääkaupunki Brasiliassa. Sen asukasluku on noin 844 000, mutta laajemmalla metropolialueella asuu yli miljoona ihmistä. Kaupungin pinta-ala on 1 392 neliökilometriä.
Teresina sijaitsee sisämaassa. Sen päivälämpötilat vaihtelevat 26 ja 40 celsiusasteen välillä läpi vuoden, sillä kaupunki sijaitsee hieman päiväntasaajan eteläpuolella.
Teresina sijaitsee Parnaíba-joen varrella, ja sieltä on siltayhteys Maranhãon osavaltion Timonin kaupunkiin.
Viidakkokissa
Viidakkokissa eli kaislikkokissa eli ruovikkokissa (Felis chaus) on pieni kissaeläin, jolla on pitkät jalat ja terävät korvat. Se elää Aasian eteläosissa ja Koillis-Afrikassa. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta nimeä suokissa.
Koko ja ulkonäkö
Viidakkokissan pituus on täysikasvuisena noin 50–94 cm ja sen hännän pituus on 23–31 cm. Täysikasvuinen yksilö painaa 4–16 kg. Lajin turkki on väriltään hiekanvärinen tai ruskehtavan harmaa ja sen kuviointi on epäselvä. Lyhyehkössä hännässä on tummia renkaita.
Levinneisyys ja elinympäristö
Viidakkokissalla on varsin laaja, mutta myös laikkuinen levinneisyysalue, joka ulottuu Egyptistä Etelä-Aasiaan ja aina Indokiinaan ja Sri Lankaan asti. Egyptissä sitä tavataan vain Niilijoen laaksosta, ja Etu-Aasiassakin se elää lähinnä paikallisesti jokien varsilla. Sen levinneisyysalue jatkuu Kaukasukselle ja Venäjälle aina Volgan suistoon asti. Viidakkokissaa tavataan myös Keski-Aasiassa. Etelä-Aasiassa viidakkokissa elää lähes koko Intiassa ja myös Sri Lankassa, Bangladeshissa, Bhutanissa ja Nepalissa. Kaakkois-Aasiassa sen levinneisyys tunnetaan huonosti, mutta sitä on ainakin Myanmarissa, Thaimaassa, Kambodžassa, Laosissa, Vietnamissa ja eteläisessä Kiinassa. Malakan niemimaalla sen asuinalue ei jatku enää Kran kannaksen eteläpuolelle.
Viidakkokissa ei nimestään huolimatta ole sademetsien laji, vaan sen keskeistä asuinaluetta ovat erilaiset kosteikot, joissa on tiheää kasvillisuutta. Tällaisia ympäristöjä löytyy muun muassa ruoikot, suot, merien, järvien ja jokien rantavyöhykkeet, pensaikot ja siipipuumetsät.
Lisääntyminen
Viidakkokissauros ulvoo kiima-aikana äänekkäästi haukkumista muistuttavalla äänellä. Naaras parittelee usean uroksen kanssa. Vähän yli yhdeksän viikon kuluttua se vetäytyy pesäänsä ja synnyttää sinne vastasyntyneinä sokeat poikasensa. Emo imettää poikasia noin 2 kuukautta, jonka jälkeen se opettaa niille saalistustaitoja. Poikaset selviävät omillaan 2–3 kuukauden kuluttua, jolloin ne myös hakeutuvat omille elinalueilleen. Paikoin naaras voi synnyttää kaksikin poikuetta vuodessa.
Ravinto
Viidakkokissa käyttää ravinnokseen pääasiassa kaniineja sekä hiiriä, rottia ja muita jyrsijöitä, joita se vaanii aluskasvillisuudessa. Laji voi toisinaan syödä myös liskoja, sammakoita ja käärmeitä.
Lovön
pienoiskuva|Lovönin keskiaikainen kirkko pienoiskuva|Fornstigen eli opastusreitti on merkitty punaisella pienoiskuva|Prins Carl Philip Tukholmasta laiturissa Lovön on saari Mälaren-järvessä, Ekerön kunnan alueella, Ruotsin Tukholman läänissä. Saari tunnetaan etenkin siellä sijaitsevasta Drottningholmin linnasta, Ruotsin kuningasperheen yksityisresidenssistä. Lovönin saari on ollut osa Ekerön kuntaa vuodesta 1952 lähtien. Sitä ennen saari muodosti oma kuntansa, jonka nimi oli Lovö.
Maantietoa
Lovön on 6,6 kilometriä pitkä ja se on 4,6 kilometriä leveä. Saaren pinta-ala on 2 322 hehtaaria eli 23,2 neliökilometriä. Saarella on hieman enemmän metsämaata kuin viljelymaata, mutta oman osansa pinta-alasta ottavat Drottningholm, Lovön golfkenttä sekä Lovönin vedenottamo. Koko saari sekä sen ympäristön vesialueet muodostavat lähes yhtenäisen suojelualueen (Lovö naturreservat, 32,28 km²), josta on rajattu pois yksittäisiä tontteja tai alueita.
Saarella on jonkin verran kiinteää asutusta, joka on yleensä haja-asutusta mutta myös taajama-asutusta Drottningholmin asuinalueella sillan ja Drottningholmin linnan vieressä. Alueen väestölaskennassa on aiemmin käytetty tilastoyksikkönä Lovönin pitäjää (Lovö socken), mutta nykyään käytetään Lovön piiriä (Lovön district). Sen asukaslukuun luetaan myös Lovönin, Kärsönin ja Fågelönin asukkaat, joita on ollut yhteensä hieman alle 1 000. Alueen teollisuus on pääasiassa pienteollisuutta tai matkailutoimintaa. Saarella toimii Rörbyssä puolustusvoimien radiotiedusteluyksikkö (Försvarets radioanstalt), joka on suuri työnantaja. Saaren länsirannalla sijaitsee Lovön vesilaitos (Stockholm Vatten VA AB Lovö Vattenverk), joka valmistaa Mörbyfjärdenin raakavedestä juomavettä Tukholman kaupungille.
Sijainti muihin saariin nähden
Lovön sijaitsee Mälarenin itäosassa kapeiden salmien erottamana mantereesta. Saaren itärannasta on matkaa Tukholman keskustaan Norrströmille 10 kilometriä. Saaren luoteispuolella sijaitsee Lambarfjärden, länsipuolella Mörbyfjärden ja eteläpuolella Fiskarfjärden. Lambarfjärdenin kaakkoispäässä sijaitsevat Hässelby holme ja Lambarön. Mörbyfjärdenin länsipuolella sijaitsee Färingsön, jonne on salmen yli matkaa kohdasta riippuen 950–1 600 metriä. Malmvikssjönin lahden takana sijaitsee Lovönin eteläisin niemi, joka työntyy kohti länttä. Se on entinen saari Lindö. Siellä sijaitsee Lindön ja Färingsön välissä Lullehovssundet, joka on alle 300 metriä leveä salmi. Lindön eteläpuolelle jää Ekerön noin 50 metriä kapean Tappströmin taakse. Tappström yhdistää itäisen Fiskarfjärdenin ja läntisen Långtarmen (vapaa suomennus Pitkäsuoli) toisiinsa. Lovönin itäpuolella sijaitsee kolme suurempaa saarta: Kärsön, Kungshatt ja kauempana sijaitseva Fågelön. Kärsönin etäisyys Lovönistä on 150 metriä ja Kungshattin on matkaa 350 metriä. Saaret muodostavat kolmion, jonka sisällä sijaitsevat vielä esimerkiksi Björnholmen, Tallholmen, Granholmen, Krankholmen, Skräddarholmen ja kauempana Fläsket.
Liikenneyhteydet
Tukholman suunnalta tulee länsväg 261 Brommaplanilta ja ylittää salmen ensin Nockebyn siltaa Kärsönin puolelle ja edelleen Drottningholmin siltaa Lovönin puolelle. Tie jatkaa eteläpäähän ja sukeltaa Lindön kannaksella tunneliin ja se haarautuu niemellä Tappströmin ylittävään Ekeröniin johtavaan tiehen ja Lullehovssundetin ylittävään Färingsöhön johtavaan tiehen. Länsväg 261 on ainoa saarille johtava maantie. Saarelle pääsee myös etelästä päin. Silloin otetaan Hallundasta Ekerönin saarelle vievä lossi ja jatketaan Lovönille ylittämällä Tappströmin silta.
Vuosien 2006–2026 aikana on valmisteltu, nykyään ollaan rakentamassa ja todennäköisesti saadaan liikennekäyttöön Tukholman ohitustietä, jolla on pitkiä tunneliosuuksia esimerkiksi Mälarenin ja sen saarien alla. Vaikka tie on suhteellisen lyhyt, on sen rakentaminen hidasta johtuen tunnelityön verkkaisesta etenemisestä. Tien eteläisin alkamiskohta sijaitsee Kungens kurvassa ja pohjoisessa se on Häggvik. Tielinjaus kulkee Lovönin alta ja saarelta tullaan pääsemään tunneliin länsvägeniltä Trafikplats Lovönin kautta.
Lovönin vesilaitos
Saaren luoteisrannassa Prästvikissä sijaitsee Lovönin vesilaitos (Lovö vattenverk), joka ottaa vettä Mälarenin Mörbyfjärdenistä. Laitosalueen koko on 450 × 370 metriä ja sen alueella sijaitsee 16 avovesiallasta. Vesilaitos tyydytti vuonna 2002 Suur-Tukholman pohjoisen alueen vesitarpeesta 40 %. Silloinen kokonaiskapasiteetti oli 275 000 kuutiometriä ja keskimääräinen tuotanto oli 133 000 kuutiometriä vuorokaudessa.
Radiotiedusteluyksikkö
Rörbyssä sijaitsee Försvarets radioanstalt (FRA), joka on puolustusvoimien alainen siviiliorganisaatio. Se tehtävä on suorittaa signaalitiedustelua. Laitoksella työskentelee yli 700 työntekijää.
Muita kohteita
Saaren keskellä sijaitsee 1100-luvulla perustetun seurakunnan (Lovö socken) vanha kirkkorakennus. Monet vanhat maatilat ovat historiallisesti mielenkiintoisia ja monessa niistä on sellaista yritystoimintaa, jonka puitteissa niissä voi ulkopuoliset vierailla. Ruotsin maatalousyliopistolla on vesitutkimusyksikkö saaren koillisrannassa.
Historiaa
Saarelta tunnetaan kahdeksan asuinpaikkaa kivikaudelta ja kymmenen pronssikaudelta. Muut historialliset löydöt ovat rautakaudelta ja myöhemmältä ajalta. Rautakaudelta tunnetaan satoja hautapaikkoja ja kivilatomuksia. Kustaa Vaasan aikana koko saari hankittiin kirkkoa lukuun ottamatta kruunulle. Saaren muinaiskohteisiin voi tutustua usean kilometrin mittaisella opastetulla reitillä (Fornstigen). Saaren myöhäisempään kehitykseen vaikutti suotuisasti höyrylaivaliikenne, jonka avulla maaseudun puutarhojen tuotteen saatiin päivittäin Tukholmassa Kornhamnstorgetille ja Mälartorgetille myytäväksi.
Lovönin luonnonsuojelualue
Lovön suojelualue (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)) on perustettu 2014. Siihen kuuluvat Lovön (lukuun ottamatta Lindön niemeä) ja itäpuoliset saaret, poislukien Kungshatt, kuten esimerkiksi Kärsön, Fågelön, Skräddarholmen, Krankholmen, Granholmen, Tallholmen, Björnholmen ja Fläsket. Suojelualueeseen ei kuulu asukkaiden asuintontit, Drottningholmin asuinalue ja linna-alue, puolustusvoimien alue ja vesilaitos. Alue luonnehditaan viljelyalueeksi, jossa perinnemaisema ja lehtometsät muodostavat kokonaisuuden. Alueelle on rakennettu pyöräily- ja kävelyreittejä, joiden varrella on nuotiopaikkoja ja laavuja suojaksi, uimarantoja sekä lähde juomaveden täydentämiseksi.
Seppo Kurki
Seppo Juhani Kurki (22. elokuuta 1939 Kotka – 9. huhtikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen viulisti, oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari.
Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Arno Granrothin johdolla (1952−65), Pariisissa Léon Nauwinckin ja Christian Ferrasin johdolla (1955−56 ja 1970) sekä Lontoossa Max Rostalin johdolla (1957). Kurki piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1954 ja soitti 15-vuotiaana Sibeliuksen viulukonserton Radion sinfoniaorkesterin solistina Lahdessa pidetyssä konsertissa. Myöhemmin hän esiintyi orkesterisolistina, studiomuusikkona ja Suomen Kansallisoopperan viulistina.
Kurki toimi myös Helsingin Teatteriorkesterin puheenjohtajana (1968–1970), Sibelius-Akatemian apulaissihteerinä ja Suomen Musiikkiopistojen Liiton taloudenhoitaja-sihteerinä 1969−70 sekä vakuutusoikeuden virkamiehenä vuosina 1973−2005.
Assassin’s Creed (pelisarja)
Assassin’s Creed on Ubisoft Montrealin ja Griptone Gamesin kehittämä sekä Ubisoftin julkaisema toimintaseikkailupelisarja. Pelien ohella sarjaan on julkaistu lukuisia kirjoja, yksi lyhytelokuva (Lineage) ja kaksi lyhyttä animaatioelokuvaa (Ascendance ja Embers). Pelisarjan spin-offeja ovat Facebook-peli Assassin’s Creed: Lost Legacy sekä iPadille, iPhonelle ja iPod touchille julkaistu Assassin’s Creed: Multiplayer Rearmed. Pelisarja on ottanut vahvasti vaikutteita historian tapahtumista, henkilöistä ja sijainneista.
Pelisarja perustuu eri aikakausien assassiineihin eli salamurhaajiin. Altaïr Ibn-La’Ahadiin perustuvat osat sijoittuvat kolmannen ristiretken aikaan, kun taas Ezio Auditore da Firenze on italialainen renessanssin ajan salamurhaaja. 1770-luvulla Amerikassa elävä salamurhaaja on nimeltään Connor Kenway. Seuraavat osat sijoittuivat Ranskaan ja Lontooseen. Näiden lisäksi tarina seurasi jonkin aikaa nykyajassa elävää Desmond Milesia, joka on assassiinien jälkeläinen.
Pelisarjan uusin osa Assassin’s Creed Valhalla sijoittuu Viikinkien aikaan Pohjois-Eurooppaan.
Elokuva
Videopeliin perustuva Justin Kurzelin ohjaama elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 2016. Elokuvan pääosassa esiintyy Michael Fassbender, joka esittää sekä espanjalaista assassiinia Aguilar de Nerhaa että nykypäivässä elävää Callum Lynchia, jonka rooli on samanlainen kuin pelisarjan Desmond Milesilla. Espanjan inkvisitio on tarinassa keskeisessä asemassa.
Aguascalientes
Aguascalientes on ollut olemassa vuodesta 1835 lähtien. Sitä ennen se oli ollut osa Zacatecasin osavaltiota. Aguascalientes jakautuu yhteentoista kuntaan (municipios). Osavaltion asukkaaseen viitataan joskus espanjankielisellä nimellä hidrocálido.
Laidun
Suomessa tavallisimpia laiduntavia kotieläimiä ovat lammas, nauta, hevonen ja vuohi. Jonkin verran laidunnetaan myös poroja ja muita pieniä hirvieläimiä sekä biisoneita ja strutseja.
Laitumella on oltava riittävästi ruokaa, eli ruohoa ja puuvartisia kasveja, ja raikasta juomavettä. Suolaa tai nuolukivi on myös oltava. Laitumen eläinmäärä riippuu monista seikoista, kuten laitumen koosta, maaperän rakenteesta, kesän sateisuudesta ja niin edelleen. Tavallinen sääntö on, että lehmä vasikoineen tai viisi uuhta karitsoineen vaatii vähintään kahden hehtaarin laitumen. Kuiva keto kuivana kesänä ei kuitenkaan pysty elättämään tällaista eläinmäärää, jolloin laidunta on joko suurennettava, eläimiä vähennettävä, siirryttävä keinoruokintaan tai ne on siirrettävä uudelle laitumelle, kunnes ravintoa on jälleen riittävästi tarjolla.
Saaristossa eläimet vietiin kesäksi saareen, missä ne saivat olla koko kesän, jos saari oli riittävän suuri. Pienillä saarilla eläimiä jouduttiin siirtämään useasti kesän kuluessa. Siirtämisiin käytettiin leveäpohjaista venettä, jota liikutettiin soutamalla tai hinattiin soutuveneellä ennen moottorien käyttööntuloa. Lampaat pysyivät saaressa, mutta lehmät ja hevoset uivat naapurisaareen, jos ravinto loppui. Eläimet joivat sadevettä lätäköistä ja merivettä.
Metsälaiduntaminen oli Suomessa yleistä vielä 1900-luvun puolivälin aikoihin. Tavallisesti metsälaidun ympäröitiin puihin kiinnitetyllä piikkilangalla tai puunrungoista rakennetulla riukuaidalla. Entisinä aikoina ei tehty lainkaan aitaa, vaan karjalaumoja paimensivat paimenet. Paimenet olivat tavallisesti poikia tai tyttöjä, tai hieman yksinkertaisia aikuisia.
Nykyisin monet laitumet ovat maisemalaitumia, joilla eläimet pitävät avoimina perinnebiotooppeja ja -maisemia. Perinnebiotoopeilla laidunnettaessa niiden säilyminen luonnontilassa edellyttää, että karja ei saa lisäruokintaa, koska tämä johtaa perinnebiotoopin rehevöitymiseen ja lajiston muuttumiseen. Parsinavetoissa pidettävien lypsykarjan ja hiehojen osalta eläinsuojelulainsäädäntö edellyttää, että niiden tulee kesällä päästä laitumelle tai vastaavaan paikkaan vähintään 60 päivää vuodessa. Niinpä varsinkin lypsylehmiä näkee vielä myös peltolaitumilla.
Esmerk
Esmerk Oy on vuonna 1975 perustettu suomalainen yritys, joka tuottaa uutis- ja mediaseurantapalveluja yrityksille. Esmerk seuraa talousjulkaisuja, aikakauslehtiä, paikallisia sanomalehtiä, lehdistötiedotteita sekä verkkolähteitä 140 maasta ja 30 kielellä. Esmerkillä on seitsemän toimipistettä ympäri maailmaa. Esmerk on vuodesta 2012 alkaen osa M-Brain-ryhmää.
Suez
Maantiede
Suez sijaitsee Egyptin pohjoisosassa Punaisenmeren Suezinlahden kärjessä Suezin kanavan eteläosassa. Alue kuuluu Al-Suwaisin kuvernoraattiin.
Esmerk
Esmerk tuottaa uutisten toimialaseurantaa, media- ja web-seurantaa, arkistopalveluja sekä muun muassa Kuluttajakatsaus- ja Nordic Consumer Insight -palveluja.
Suez
Historia
thumb|vasen|Suez 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla. thumb|vasen|[[Souq vuonna 1950.]] Hieman nykyisen Suezin kaupungin pohjoispulella sijaitsi aikanaan Egyptin Ptolemaiosten kaudelta peräisin ollut Κλῦσμα tai Κλειυσμα. Paikka tunnettiin myöhemmin nimellä Kulzum ja siitä on jäänyt näihin päiviin saakka muutamia raunioita. Juomaveden lähteet alueella olivat niukkoja ja Kulzum hylättiinkin 1000-luvulle tultaessa. Al-Idrisi mainitsee sen maailmankartassaan vuodelta 1154, mutta Yaqut mainitsee sen olevan raunioina. Hän mainitsee myös Suezin, jossa hänen mukaansa oli vain muutamia asukkaita. Suez oli alun perin vain yksi Kulzumin kaivoista, mutta keskiajalle tultaessa siitä oli muodostunut pienimuotoinen satama. Osmanien valtakaudella Suezista kehitettiin sotilassatama Punaisenmeren laivastoa varten. Sen kautta käytiin kauppaa myös kohti Arabian niemimaata ja Intiaa. Toden teolla Suez ei kuitenkaan kasvanut ennen 1800-lukua. Muhammad Ali alkoi teetättää siellä laivoja 1810-luvulla. Vuonna 1838 se liitettiin postitiehen Kairoon ja Aleksandriaan. Siitä tuli myös Mumbaihin lähtevien höyrylaivojen lähtösatama. Pian Suez olikin Egyptin tärkein satama heti Aleksandrian jälkeen.
Esmerk
Historia
Esmerk Oy:n perusti toimittaja Kari Salonen vuonna 1975. Vuonna 1979 alkoi laajentuminen ulkomaille, ensimmäisenä Tukholmaan. Vuoteen 1995 mennessä Esmerkillä oli toimintaa Englannissa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa, Singaporessa, Hongkongissa, Malesiassa, Argentiinassa, Virossa ja Venäjällä. Vuonna 1999 Kari ja Satu Salonen myivät yrityksen Sanoma-WSOY:hyn kuuluneelle Startelille, ja yrityksen Suomen-toimisto muutti Sanomataloon. Tuolloin Esmerk toimi neljässätoista maassa 110 työntekijän voimin, ja yhtiön liikevaihdosta 80 % syntyi Suomessa, Englannissa, Ruotsissa ja Saksassa.
Myroslav Skoryk
thumb|right|Myroslav Skoryk
Esmerk
Historia
2000-luvulla Esmerk keskittyi yhä enemmän internet-sisältöjen seuraamiseen. Vuonna 2012 M-Brain osti Esmerkin 10 miljoonan euron kauppahinnalla Sanoma Learningiltä. Tuolloin (2011) Esmerkin liikevaihto oli 10,6 miljoonaa euroa ja liikevoitto ilman kertaluonteisia eriä 1,0 miljoonaa euroa. Yhtiö työllisti noin 190 henkilöä.
Suez
Historia
Ferdinand de Lesseps alkoi kaavailla suunnitelmaa Välimeren liittämisestä Punaiseenmereen 1840-luvulla. Hän ehdotti ideaa kediivi Sa'idille, joka hyväksyi idean osana Egyptin avautumispolitiikkaa. Hankkeen rahoittivat ranskalaiset ja egyptiläiset sijoittajat. Suezin kanavan rakennustyöt alkoivat vuonna 1859. Uusi kanava avautui 16. marraskuuta 1869 ja sen kustannukset osoittautuivat huomattavaksi ongelmaksi Sa'idin seuraaja Isma'ilille. Hän joutui myymään oman osuutensa Suezin kanavayhtöstä briteille. Suezin kanavan valmistumisen jälkeen Sueziin rakennettiin joka tapauksessa kaksi uutta satamaa. Töiden aikana vuonna 1858 kaupunki oli liitetty Egyptin rautatieverkkoon. Rautatie mahdollisti juomaveden tuonnin Sueziin ja kiihdytti sen kasvua.
Vuosien 1882 ja 1954 välillä Suez oli brittien sotilasaluetta. Lokakuussa 1954 solmittiin sopimus, jonka mukaan britit vetäytyivät seuraavan 20 kuukauden aikana. Egyptin ilmoitus Suezin kanavan kansallistamisesta johti Suezin kriisiin. Itse Suez kärsi varsin pieniä vahinkoja konfliktin aikana. Sitä vastaan tehtiin joitakin ilmaiskuja, mutta sitä ei miehitetty. Sen sijaan kaupunki kärsi mittavia vahinkoja Israelia vastaan käydyissä kuuden päivän sodassa vuonna 1967 ja jom kippur -sodassa 1973. Sotien välillä Suezin kanavan sulun aikana itse kaupunki näivettyi.. Kanava jälleenavattiin vuonna 1975 ja sotien aikana paenneet saattoivat palata kaupunkiin.
Myroslav Skoryk
Myroslav Myh’ailovytš Skoryk (13. heinäkuuta 1938 Lviv – 1. kesäkuuta 2020 Kiova ) oli ukrainalainen säveltäjä.
Skoryk aloitti opiskelun Lvivin musiikkikoulussa vuonna 1945, mutta pari vuotta myöhemmin hänet karkotettiin vanhempineen Siperiaan. Hän pääsi kotiin vuonna 1955. Tämän jälkeen Skoryk hyväksyttiin Lvivin konservatorioon, jossa hän opiskeli sävellystä Stanislav Ljudkevytšin, Roman Simovytšin ja Adam Sołtysin johdolla. Vuosina 1960–1964 hän jatkoi opiskelua Moskovan konservatoriossa Dmitri Kabalevskin johdolla. Valmistumisensa jälkeen hän liittyi Lvivin konservatorion ja vuonna 1967 Kiovan konservatorion henkilökuntaan. Skoryk oli yksi merkittävimmistä sävellysprofessoreista Ukrainassa Borys Ljatošynskyin kuoleman (1968) jälkeen. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jevhen Stankovytš, Ivan Karabyts, Oleh Kiva, Vadim Ylyn ja Osvaldas Balakauskas.
Suez
Talous
thumb|Port Tawfikin telakka. Suez on tärkeä laivaliikenteen ja kaupan keskus. Suezissa on ollut vuodesta 1975 saakka verovapaa teollisuusalue. Itse kanavan lisäksi tuloja tuovat esimerkiksi lannoitetehtaat, lääke- ja tekstiiliteollisuus ja öljynjalostamot. Kaupungista kulkee öljyputki Kairoon. Suezin kautta lähtee huomattavia määriä hadžin tekeviä pyhiinvaeltajia.
Myroslav Skoryk
Skoryk pääsi vuonna 1968 Ukrainan säveltäjäliiton sihteeriksi ja 1980-luvun lopulla sen Lvivin-osaston johtoon. Vuodesta 1984 hän toimi Lvivin konservatorion sävellyslaitoksen johtajana ja Kiovan konservatorion professorina. Vuonna 2009 hän nousi Lvivin filharmonikkojen akateemisen sinfoniaorkesterin taiteelliseksi johtajaksi. Keväällä 2011 hänestä tuli Kiovan kansallisoopperan taiteellinen johtaja. Skoryk oli Ukrainan kansantaiteilija ja sai Taras Ševtšenkon kansallisen palkinnon yksiosaisella sellokonsertollaan (1983). Hän oli myös Ukrainan kansallisen taideakatemian jäsen ja Ukrainan sankari.
Suez
Väestö
Suezin asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 740 874. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan asukasluku oli 508 578.
Myroslav Skoryk
Skoryk omaksui sekä perinteisempiä että avantgardistisia vaikutteita. Hänen musiikissaan oli myös jazztyyliä sekä folkloristisia piirteitä, jotka kuuluvat muun muassa Menneitten sukupolvien varjot -elokuvan musiikissa. Kansanomaiset vaikutteet tulivat etenkin Karpaattien alueen ja Ukrainan perinteistä. Yksi Skorykin läpimurtoteoksista oli ensimmäinen viulukonsertto (1969). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa raamatullinen ooppera Moses. Hänen muiden teostensa joukossa on baletteja, kantaatteja, soolosoitinteoksia, konserttoja eri soolosoittimille sekä Niccolò Paganinin 24 kapriisin orkesterisovitukset. Yksi hänen suosituimmista kappaleistaan on Melodia a-mollissa, jonka hän usein itsekin esitti pianistina ja kapellimestarina. Skorykin musiikkia on esitetty lukuisissa Euroopan maissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Japanissa ja Kiinassa.
Skorykin isoäidin sisko oli oopperalaulaja Solomija Krušelnytska.
Harmaaraita
Harmaaraita on Soturikissat-kirjasarjassa esiintyvä fiktiivinen kissahahmo, joka asuu Myrskyklaanissa, villikissana syvällä metsässä. Harmaaraita saa kirjassa Salaisuuksien Metsä pojan ja tyttären, Myrskyturkin ja Sulkahännän.
Oppilaana
Kirjassa Villiin luontoon Harmaaraita esiintyy oppilasnimellä Harmaatassu ja asuu ja elää Myrskyklaanissa. Kirjan alussa hän ja kotikisu Ruska tutustuvat toisiinsa, ja klaanissa Harmaatassusta tulee Ruskan eli Tulitassun ensimmäinen ja paras ystävä. Kirjan lopussa Harmaatassu ja Tulitassu osallistuvat taisteluun Varjoklaania vastaan ja saavat soturinimet, Harmaaraita ja Tulisydän.
Soturina
Kirjassa Tuli ja jää Harmaaraita ja Tulisydän hakevat Tuuliklaanin kotiinsa Kaksijalkalasta, mihin klaani on paennut Rikkotähden häädettyä heidät nummilta. Pian tämän jälkeen molemmat saavat oman oppilaan, Harmaaraita Saniaistassun ja Tulisydän Tuhkatassun. Eräällä opetustuokiolla harmaa soturi vajoaa jäihin, mutta Jokiklaanin naaras, Hopeavirta, pelastaa hänet. Nämä kaksi rakastuvat ja alkavat seurustella, mikä ajaa Harmaaraidan ja Tulisydämen riitoihin. Kirjan lopussa he kuitenkin sopivat riitansa.
Salaisuuksien metsä -kirjassa Harmaaraita ja Tulisydän selvittävät edelleen Punahännän salaperäistä kuolinsyytä, ja samalla Harmaaraita ja Hopeavirta jatkavat seurusteluaan, tosin he ovat luvanneet tavata vain kokoontumisissa. Harmaaraidan ja Tulisydämen auttaessa Jokiklaania riistapulan aikana Myrskyklaanin tietämättä, Harmaaraita saa tietää Hopeavirran odottavan heidän yhteisiä pentujaan. Hän on siitä innoissaan, sillä uskoo pentujen liittävän hänet ja kauniin naaraan yhteen ikuisiksi ajoiksi. Kun Hopeavirta kuolee synnytykseen mutta pennut selviävät, Harmaaraita päättää että pennut kuuluvat kuolleen emonsa klaaniin ja vaihtaa heidän kanssaan klaania hoivatakseen heitä.
Varapäällikkönä
Harmaaraidasta tulee Myrskyklaanin varapäällikkö Pimeyden hetki -nimisen kirjan lopussa. Hän on varapäällikkönä kirjoissa Tulitähden tehtävä, Keskiyö, Kuunnousu ja Aamunkoi. Viimeiseksi mainitussa Harmaaraita joutuu kaksijalkojen vangitsemaksi auttaessaan muita sotureita vapauttamaan muita kaapattuja kissoja näiden kynsistä, joten häntä ei esiinny ollenkaan seuraavassa kirjassa nimeltä Tähtiyö.
Pasiphaë-ryhmä
Pasiphaë-ryhmä on ryhmä Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertäviä kuita. Ryhmän kuut kiertävät Jupiteria noin 22,8-24,1 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Ryhmän inklinaatiot ovat 144,5°-158,3° ja eksentrisyydet 0,25-0,43.
Kaarlo Salovaara
Karl Fredrik (Kaarlo Freedrikki) Salovaara (20. heinäkuuta 1874 Hämeenlinna – 4. tammikuuta 1956 Mikkeli) oli suomalainen kirkkoherra, lääninrovasti ja Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustaja.
Pasiphaë-ryhmä
Ryhmän kuut suurimmasta pienimpään:
Kaarlo Salovaara
Salovaara syntyi Hämeenlinnassa ja kirjoitti ylioppilaaksi 1894. Papiksi vuonna 1898 vihitty Salovaara suoritti pastoraalitutkinnon 1907. Hän oli vuodesta 1900 avioliitossa Varma Matilda Petersonin kanssa. Salovaara toimi vuoteen 1907 siirtolaispappina Yhdysvalloissa.
Pasiphaë-ryhmä
Ryhmän muodostuminen
Pasiphaë-ryhmän on arveltu syntyneen yhdestä asteroidista, joka on sitten hajonnut törmäyksen seurauksena moneen pienempään osaan ja jäänyt sitten kiertämään Jupiteria. Törmäysteoria ei kuitenkaan ole saanut 100% kannatusta taakseen.
Kaarlo Salovaara
Isänmaallisen Kansanliikkeen Salovaara valittiin eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä 1936. Hän istui eduskunnassa vuoteen 1939 asti. Rovastin arvonimen hän oli saanut 1926. Salovaara oli kirkolliskokouksen jäsen. Hän toimi vuosina 1930–1939 Juvan rovastikunnan lääninrovastina ja sitten vuoteen 1950 Pieksämäen rovastikunnassa.
Salovaara oli 81-vuotias kuollessaan Mikkelissä 1956.
Sinope
Sinope voi viitata seuraaviin:
Staedtler
thumb
Veikkausliigan kausi 2021
Sarjajärjestelmä
Veikkausliigan sarjajärjestelmän oli sama, kuin kaudella 2020. Kausi alkoi kahdentoista joukkueen kaksinkertaisella runkosarjalla, jonka aikana pelattiin kaikkiaan 132 ottelua. Runkosarja kesti huhtikuun alusta syyskuun puoliväliin. Runkosarjan jälkeen joukkueet jaettiin kahteen erilliseen sarjaan. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta jatkoivat yksinkertaiseen mestaruussarjaan ja kuusi huonoimmin sijoittunutta yksinkertaiseen haastajasarjaan. Mestaruus- ja haastajasarjoissa joukkueet jatkoivat niillä pistemäärillä, jotka runkosarjan aikana oli kerääntynyt. Loppusarjat pelataan syys-lokakuun aikana.
Staedtler
thumb|STAEDTLER 925 65 Staedtler ['ʃtɛtlɐ] on saksalainen piirustus- ja toimistotarvikealan yhtiö. Johann Sebastian Staedtler perusti yrityksen vuonna 1835. Alun perin yhtiö myi lyijykyniä ja lyijytäytekyniä, mutta nykyään se myy muun muassa teroittimia, kumeja, värikyniä, piirustuslyijykyniä, tusseja ja viivoittimia.
Veikkausliigan kausi 2021
Suomen mestarijoukkueessa HJK:ssa pelanneet
Liigapeleissä pelasivat kauden aikana seuraavat pelaajat (kauden 2021 ottelut/maalit) : David Browne (23/4), Sebastian Dahlström (7/-), Bubacar Djaló (13/-), Taddeus Fomakwang (2/-), Markus Halsti (6/-), Santeri Hostikka (10/1), Hugo Keto (21/-), Kevin Kouassivi-Benissan (6/-), Lucas Lingman (21/2), Valtteri Moren (23/1), Luis Carlos Murillo (20/-), Anthony Olusanya (10/-), Daniel O'Shaughnessy (19/1), Matti Peltola (16/-), Riku Riski (24/2), Roope Riski (24/6), Janne Saksela (17/-), Tim Sparv (5/-), Atomu Tanaka (16/1), Jair (20/6), Miro Tenho (24/2), Casper Terho (12/2), Jakob Tånnander (6/-), Filip Valenčič (27/6), Santeri Väänänen (10/-).
Reduktiivinen materialismi
Reduktiivinen materialismi on filosofinen näkemys, jonka mukaan mitään materiaaliseen todellisuuteen kuulumatonta henkistä todellisuutta ei ole olemassa. Mielenfilosofiassa puhe mentaalisista tiloista ja prosesseista palautuu puheeksi aivofysiologiasta. Kaikki psyykkiset ilmiöt palautuvat siten aivojen neuraalisiksi prosesseiksi.
Reduktionismissa voidaan erottaa myös erilaisia alalajeja: ontologisen reduktionismin mukaan kahden eri alueen oliot ovat samoja kun taas semanttisen reduktionismin mukaan kahden eri teorian väitteet ovat yhtäpitäviä.
Vanguard Productions
Vanguard Productions, Inc., usein Vanguard, on tuotantoyhtiö, jonka perusti amerikkalainen elokuvatuottaja David O. Selznick sen jälkeen kun hänen yhtiönsä Selznick International Pictures lakkasi toimimasta. Selznickin lisäksi yhtiössä toimi Dore Schary, joka teki yhtiössä ollessaan runsaasti elokuvia.
Filmografia
United Artists
RKO Radio Pictures
Selznick Releasing Organization
Oikeudet
Kuten muidenkin Selznickin tuottamien elokuvien, myös Vanguardin elokuvien oikeudet omistaa nykyisin American Broadcasting Company, ja kotivideoiden oikeuksia valvoo Metro-Goldwyn-Mayer. Merkittäviä poikkeusia ovat Minä näin hänet ensin, jonka omistaa Warner Bros. Turner Entertainmentin kautta, ja Lumottu veri.
Wako
Wako tai Wakō voivat tarkoittaa:
Funktion raja-arvo
Funktion raja-arvo on matematiikassa analyysin ja differentiaali- ja integraalilaskennan peruskäsitteitä. Erotukseksi raja-arvon yläkäsitteestä, funktion raja-arvoilla tarkoitetaan jatkuvien funktioiden raja-arvolaskentaa, missä tutkitaan funktion käyttäytymistä annetun muuttujan arvon lähiympäristössä. Jos raja-arvo on olemassa, sanotaan että funktio suppenee (muutoin hajaantuu) kyseisessä kohdassa. Funktion raja-arvoa tarvitaan esimerkiksi funktion jatkuvuuden toteamiseksi, funktion derivaatan laskemisessa ja monissa analyysin ja differentiaalilaskennan tarkasteluissa. Funktion raja-arvo eroaa lukujonon raja-arvosta siinä, että funktion raja-arvossa seurataan funktion arvoja, kun muuttujan arvot lähestyvät tutkittavaa kohtaa lukujonon raja-arvon tapaan. Raja-arvoteoria kehitettiin nykymuotoonsa 1800-luvulla.
Merkintätapoja
Raja-arvo on latinaksi limes, mistä juontuu eräs sen matemaattisista merkinnöistä joka luetaan "funktion f arvolla x raja-arvo on luku L, kun x lähestyy lukua p".
Sen toinen merkintätapa on joka luetaan edelliseen tapaan.
Intuitiivinen määritelmä
pienoiskuva|Funktion raja-arvoa ei ole olemassa kohdassa x0, koska oikeanpuoleinen raja-arvo on suurempi luku kuin vasemmanpuoleinen raja-arvo. Jotta raja-arvo olisi olemassa, tulisivat toispuoliset raja-arvot olla samat. Intuitiivinen määritelmä ei ole riittävän eksakti matematiikan käyttöön, mutta sen avulla voi helpommin ymmärtää funktion raja-arvon käsitettä. Jos funktion arvoa f(p) ei voi, taikka saa laskea tietyllä luvulla p, voi funktion arvon likiarvoja laskea käyttämällä muita (luvun p viereisiä) lukuja x. Mitä pienempi on lukujen p ja x välinen ero (erotus), sitä paremmin funktion arvo f(x) vastaisi kuviteltua funktion arvoa f(p) (jos sen arvon voisi/saisi laskea). Tämän huomaa siitäkin, että mitä vähemmän luvut x poikkeavat luvusta p, sitä vähemmän funktion arvot poikkeavat toisistaan. Voidaan ajatella, että funktion arvot olisivat likiarvoja raja-arvolle L, ja että likiarvot tarkentuisivat lukujen x arvojen lähestyessä luvun p arvoa.
Toinen intuitiivinen tapa on keksiä lukujono (x_i), joka lähestyisi lukua p lukujonon raja-arvon mielessä. Tämän lukujonon arvoilla x_i laskettaisiin funktion arvoja, jolloin saataisiin funktioiden arvojen lukujono f(x_i). Funktion arvojen lukujono lähestyisi raja-arvoa L lukujonon raja-arvon mielessä.
Määritelmä toispuolisten raja-arvojen avulla
Kun raja-arvojen määrittäminen on helppoa, ja näin onkin koulumatematiikassa, voidaan raja-arvon olemassaolo todeta toispuoleisten raja-arvojen avulla (katso jäljempänä). Kun missä L on äärellinen luku, ensimmäinen raja-arvo on oikeanpuoleinen raja-arvo ja toinen vasemmanpuoleinen raja-arvo, on raja-arvo olemassa ja sen arvo on L eli
Raja-arvon numeerinen määrittäminen
Taulukossa on laskemia funktion arvoista, kun muuttuja lähestyy ensin nollaa oikealta (yläpuolella) ja sitten vasemmalta (alapuolella). Likiarvoista voidaan todeta, että todennäköinen raja-arvo on luku 1,joka jää kummankin lukujonon väliin. Raja-arvon likiarvon voi löytää kokeilemalla. Esimerkiksi funktio on määritelty kaikkialla muualla reaalilukualueella paitsi nollassa  Jos aloitetaan laskemalla lukujonoon funktion arvoja  niin, että x \to 0. Huomataan, että tulokset muodostavat kasvavan lukujonon, joka lähestyy lukua 1 (vertaa viereinen taulukko). Tämä vastaa toispuoleista raja-arvoa, kun nollaa lähestytään oikealta eli Kun funktion arvoja lasketaan luvuilla, jotka saadaan, kun nollaa lähestytään vasemmalta puolelta, saadaan. Nämä muodostavat myös kasvavan lukujonon, joka lähestyy lukua 1 eli Koska kummankin lukujonon raja-arvo vaikuttaa olevan yksi, voidaan sitä pitää perusteltuna ehdokkaana. Lopullisen varmuuden siitä saadaan vasta epsilon-delta-tekniikalla (katso seuraava luku). Vertaa myös sinin sarjakehitelmästä saatavaan tulokseen.
Eksakti määritelmä
pienoiskuva|Raja-arvon eksakti määritelmä. Karl Weierstrassin esittämä määritelmä tunnetaan nimellä epsilon-delta-tekniikka. Siinä raja-arvon olemassaolo todistetaan etsimällä lukujen epsilon (\epsilon) ja delta (\delta) välille riippuvuus, josta voidaan näyttää suppenemisen tapahtuvan varmasti. Menetelmä on pääpiirteissään seuraava.
Funktion f realilukuarvoinen määrittelyjoukko on A niin, että on reaaliarvoisen funktion kuvaus. Määrittelyjoukossa on väli, josta puuttuu sisältä luku p, eli (luku p voi sisältyä väliin, mutta se ei ole välttämätöntä). Funktiolla on raja-arvo L kohdassa p, jos kaikilla luvuilla on aina olemassa luku \delta > 0 siten, että Siis, valittiinpa positiivinen luku \epsilon kuinka pieneksi hyvänsä, niin aina löytyy positiivinen luku \delta siten, että kaikilla korkeintaan \delta:n etäisyydellä olevilla luvuilla x ovat funktion f(x) arvot korkeintaan \epsilon:n etäisyydellä raja-arvosta L. Toistamalla \epsilon:n pienentämisen, tulisi myös \delta pienentyä vastaavasti. Tämän voi todeta, kun \delta:n arvolle saa laskemalla määritettyä korreloivan riippuvuuden lukuun \epsilon.
HC Valpellice
Hockey Club Valpellice Bulldogs on jääkiekkojoukkue Torre Pellicesta, Italiasta. Joukkue pelaa Italian pääsarjassa Serie A:ssa.
Funktion raja-arvo
Esimerkki epsilon-delta-tekniikasta
Funktiolla f(x)=x^2 on toki olemassa arvo luvulla x=3, joka on f(3)=3^2=9. Eksaktilla määritelmällä voidaan nyt osoittaa, että luku 9 on funktion raja-arvo L, kun luvut x lähestyvät lukua p = 3. Siis osoitetaan, että (lähde: ) Valitaan ensin funktion arvon ja raja-arvon L = 9 erotuksen suuruuden ylärajaksi \epsilon siten, että missä. Tutkitaan sitten, kuinka läheltä arvoa p = 3 tulee x valita, että ollaan korkeintaan \epsilon:in etäisyydellä raja-arvosta. Erään muistikaavan avulla saadaan tästä ja kun x on riittävän lähellä arvoa p = 3, on ja Nyt huomataan että \epsilon ja \delta riippuvat toisitaan. Siis kunhan jolloin valitaan.
Viimeisestä valinnasta huomataan, että kun \epsilon:ia pienennetään, pienenee myös \delta. Erityisesti, valitsemalla x luvun 3 läheltä, saadaan se funktiolle arvoa 9 läheltä olevan likiarvon, ja tätä likiarvoa voidaan parantaa rajattomasti valitsemalla x riittävän läheltä lukua 3. Tätä kutsutaan suppenemiseksi ja suppenemisen tulosta raja-arvoksi.
Toispuolinen raja-arvo
Funktion toispuoleinen raja-arvo eroaa funktion raja-arvosta siinä, että epsilon-delta-tekniikassa deltan arvo ei riippu enää erotuksen itseisarvosta, vaan ainoastaan erotuksesta. Koska delta on aina positiivinen luku, tulee lukujen x ja p erotus kirjoittaa niin, että erotus säilyttää positiivisuutensa. Lukusuoralta katsottuna, x lähestyy lukua p vain toiselta puolelta. Toispuolista raja-arvoa tarvitaan sellaisissa tilanteissa, joissa raja-arvoa ei voi laskea annetun pisteen molemmilta puolilta. Tällaisia pisteitä esiintyy esimerkiksi määrittelyjoukon reunoissa tai suljettujen välien reunoissa.
Oikeanpuoleinen raja-arvo määritellään niin, että koska luvut x ovat lukua p suurempia eli lukusuoralla lähestytään lukua p oikealta puolelta, lasketaan deltan arvo x-p. Silloin epsilon-delta-tekniikassa toteutetaan ehtoja Raja-arvon L yläkulmaan merkittyä plus-merkkiä ei aina käytetä. Vasemmanpuoleisessa raja-arvossa lukua p lähestytään lukusuoralla vasemmalta päin, koska luvut x ovat aina lukua p pienempiä. Epsilon-delta-tekniikassa suppeneminen toteuttaa ehdot
Epäoleellinen raja-arvo
pienoiskuva|Funktion epäoleellinen raja-arvo on kuvaajassa olemassa, kun x lähestyy plus äärettöntä, koska funktio mahtuu lopulta epsilon-putkeen. Funktion epäoleellisella raja-arvolla tarkoitetaan funktion arvojen tutkimista, kun muuttujan arvo joko kasvaa tai vähenee rajatta. Kyse ei ole enää funktion käyttäytymisestä yhden pisteen lähiympäristössä, vaan epäoleellista raja-arvoa käytetään tutkittaessa funktion käyttäytymistä origosta katsottuna "kaukaisilla" arvoilla ja hyvin pitkillä väleillä.