cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amatsonit (mytologia)
Mytologiassa
Amatsonien kuningatar oli Hippolyte. Homeroksen mukaan amatsonit taistelivat usein kreikkalaisia sankareita kuten Heraklesta, Theseusta ja Bellerofonia vastaan mutta hävisivät joka kerta.
Varhaisin kreikkalaisten ja amatsonien kohtaamisen kirjallinen kuvaus on Herakleen urotöissä, kun Eurystheus lähettää hänet hakemaan amatsonikuningatar Hippolyten vyötä. Tarinan yksityiskohdat vaihtelevat kertomuksen eri versioissa. Joissakin versioissa Hippolyte vain antaa vyönsä Herakleelle, mutta toisissa versioissa amatsonit eivät luovu siitä ilman taistelua.
Keramiikassa Herakleen ja amatsonien tarina oli kuvattu jo kaksi vuosisataa ennen kirjallisuutta. Keramiikassa ei kuvata Hippolyten vyötä. Theseuksen kuvataan rakastuneen Antiope-nimiseen amatsoniin ja ottaneen tämän mukaansa. Theseuksesta tulee Ateenan hallitsija, ja hän lyö amatsonit kun nämä hyökkäävät Ateenaan hakeakseen Antiopen takaisin.
Kreikkalaisen Bellerofonin kerrotaan saaneen Lyykian kuningas Iobateelta määräyksen taistella amatsoneja vastaan. Voitettuaan amatsonit Bellerofonista tehtiin Iobateen vallanperijä.
Neljännessä kuuluisassa myytissä Akhilleuksen kerrotaan surmanneen taistelussa amatsoni Penthesileian Troijan sodan loppuvaiheissa.
Nimet
Säilyneessä kreikkalaisessa ja roomalaisessa kirjallisuudessa ja taiteessa mainitaan hyvin monia amatsoneja nimeltä. Mytologiassa tunnetuimpia amatsoneja olivat Hippolyte, Antiope ja Penthesileia. Useimmat amatsoneille annetut nimet ovat kreikkalaisia. Monessa niistä esiintyy sanavartalo hipp, joka tarkoittaa hevosta; esimerkkejä ovat Hippolyte ‘vapauttaa hevoset’, Hippomakhe ‘hevossoturi’ ja Melanippe ‘musta hevonen’. Aseiden nimet esiintyvät myös usein amatsoninimien osana, kuten Toxis ‘nuoli’. Moni amatsoninimi kuvaa sotaisaa tai hyveellistä luonnetta, kuten Thraso ‘itsevarma’. Pieni osa amatsoninimistä on vieraskielisiä. Lisäksi amatsonimaalauksissa on usein erikoisia kirjainyhdistelmiä, jotka ovat täysin vieraita kreikan kielelle. Tällaisista nimistä tšerkessinkielisiä ovat esimerkiksi Pkpupes ‘haarniskan arvoinen’ ja Barkida ‘prinsessa’.
Historiallisuus ja tulkintoja
Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset kirjailijat pitivät amatsoneja oikeasti eläneinä ihmisinä. Jotkut uskoivat amatsoneja yhä elävän Mustanmeren rannoilla ja idempänä.
Antiikin ajan jälkeen amatsoneja alettiin pitää kokonaan kuvitteellisina, ja nykyaikanakin monet tutkijat uskovat heidän olleen vain kreikkalaisten mielikuvitusten tuotetta. Tämän näkemyksen mukaan amatsonitarinoiden tarkoitus oli vain kuvastaa kreikkalaismiesten huolta omasta hellenistisestä kulttuuristaan, jonka täydellisenä vastakohtana amatsonit kuvattiin. Amatsonit on nähty muun muassa kielteisten roolimallien edustajina kreikkalaisnaisille, uhkana kreikkalaismiesten egolle, sukupuolten epätasa-arvon oikeuttajina, naisten kapinoinnin pelon ilmentymänä, villin seksuaalisuuden symboleina, tai seksittömyyden ja epänaisellisuuden kuvastajina. Tämän tulkinnan kanssa ristiiridassa on kuitenkin se, että kreikkalaiset kuvasivat amatsonien yhteiskunnan edistyneeksi ja amatsonit itse ihannoidusti kauniiksi, ”miesten vertaisiksi”, urhoollisiksi ja neuvokkaiksi sotilaallisen tappionkin hetkellä.
Euraasian aroilta on nykyaikana löydetty paljon skyyttien ja muiden paimentolaiskansojen nuorten naissoturien hautoja, joihin aseidensa kanssa haudatuilla naisilla on taisteluissa saatuja vammoja. Tämän pohjalta onkin esitetty, että kreikkalaisilla amatsonikertomuksilla on todellisuuspohjaa juuri näissä paimentolaiskansoissa. Eniten naissoturien hautoja on löydetty Mustanmeren rannikoilta, minne amatsonitarutkin sijoittuvat. Skyyttinaiset eivät tosin muodostaneet naisarmeijoita tai omia heimojaan, kuten tarujen amatsonit, vaan he vain taistelivat toisinaan miesten rinnalla ja olivat monin tavoin tasa-arvoisia. Pätevimmät heistä nousivat jopa yhteisöjensä johtajiksi.
Nykyaikana
Nykyisin amatsoneilla tarkoitetaan kuvaannollisesti naisten asemaa aggressiivisesti ajavia tai fyysisesti voimakkaita naisia. Esimerkiksi afrikkalaisen Dahomeyn kuningaskunnan naissotureita kutsutaan Dahomeyn amatsoneiksi, koska he muistuttivat antiikin Anatolian ja Mustanmeren myyttisiä amatsoneja. Lisäksi DC Comicsin supersankarihahmon Ihmenaisen kerrotaan olevan amatsonisukua.
Maailman suurin joki Amazon on mahdollisesti saanut nimensä amatsoneista.
Helge Palmén
Helge Palmén (10. marraskuuta 1889 Loimaa – 19. maaliskuuta 1940) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat asemapäällikkö Oskar Arthur Palmén ja Alva Elisabeth Nordström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Gertrud Maria Finkin kanssa.
Opinnot
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Eteläsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina ja 1912–1914 Saksassa Köthenin Friedriclis-Polytechnikumissa vuosina 1912–1914, jonka paperi-insinööriosastolla hän suoritti insinöörikandidaatin tutkinnon vuonna 1913. Palmén kävi Kapteenikurssin Sotakorkeakoulussa vuonna 1927 ja hän teki opintomatkat vuosina 1936 ja 1937 optiikkaa käsitteleville luento- ja harjoituskursseille Carl Zeissin optilliseen laitokseen Jenaan.
Jääkäriaika
Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 3. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään 31. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet komennettiin 29. huhtikuuta 1917 Berliiniin postisensuurin tanskan-, norjan-, suomen- ja ruotsinkielisen postin tarkastajaksi. Tehtävässä hän toimi 14. elokuuta 1917 saakka.
Suomen sisällissota
Palmén astui Suomen armeijan palvelukseen luutnantiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918, mutta palasi sairauden vuoksi Suomeen vasta 26. huhtikuuta 1918 ja toimi sisällissodan aikana aluksi 3. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppanian päällikkönä sekä myöhemmin pataljoonan komentajana. Suomen sisällissodassa hänelle ei tullut taistelukokemusta.
Sisällissodan jälkeinen aika
Palmén toimi sisällissodan jälkeen kesä-heinäkuussa 1918 valtiorikosoikeuden sotilasjäsenenä Kuopiossa, josta hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1918 alkaen 5. Jääkärirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja myöhemmin Tampereen rykmentti. Hän toimi rykmentissä aluksi rykmentin 7:nnen ja myöhemmin 5. komppanian päällikkönä. Seuraavaksi hänet siirrettiin 24. joulukuuta 1920 alkaen rykmentin talouspäälliköksi ja 21. syyskuuta 1921 alkaen rahastonhoitajaksi. Armeijasta Palmén erosi 7. maaliskuuta 1923 ja työskenteli sen jälkeen liikealalla Lahdessa ja kuului samalla Lahden suojeluskuntaan, jossa hoiti komppanianpäällikön tehtäviä. Hän astui takaisin armeijan palvelukseen 30. tammikuuta 1924 ja hänet sijoitettiin Rautatiepataljoonaan, josta hänet komennettiin heti ja siirrettiin 1. huhtikuuta 1924 alkaen Puolustusministeriöön, jossa sai tehtäväkseen järjestää perustettavaksi määrätyn teknillisen tarkastustoimiston ja hänet valittiin perustamisen jälkeen toimiston päälliköksi.
Talvisota
Palmén osallistui talvisotaan edelleen Puolustusministeriön tarkastustoimiston päällikkönä. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Luottamustoimet
Palmén toimi jäsenenä konekiväärin 09 piirustuksia tarkistamaan määrätyssä komiteassa vuonna 1924 ja vahvistettavaksi aiottuja käsikranaattimalleja kokeilemaan ja arvostelemaan määrätyssä komiteassa vuonna 1927 sekä konekiväärikomiteassa vuonna 1927 ja kiväärin- ja konekiväärinpiippujen putkituksen tutkimiskomiteassa vuosina 1927–1928. Hän toimi myös 3. Divisioonan kunniatuomioistuimen varajäsenenä vuosina 1921–1922.
Mithralaisuus
thumb|Mithralainen [[korkokuva Aquileiasta 100-luvun puolivälistä.]] Mithralaisuus oli Rooman valtakunnassa esiintynyt, Lähi-idästä alkunsa saanut mysteeriuskonto, jonka sotilaat toivat Roomaan ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Roomassa se kehittyi lopulliseen muotoonsa. Suosituinta mithralaisuus oli 200-luvulla, vaikka siitä ei missään tullut kovin laajaa uskontoa. Mithralaisia temppeleitä on löydetty eri puolilta Rooman valtakuntaa ja erityisen paljon keskisissä provinsseissa.
Mithralaisuuden jumalolento oli Mithra, jonka nimi tunnetaan muinaisessa Intiassa aamutähti Venukseen liitettynä jumalana. Persiaan siirtyessään Mithran alkoi saada valon ja auringonjumalan piirteitä. Kultissa palvottiin myös Voittamatonta aurinkoa (Sol invictus).
Mithran palvontaan liittyi härän tappoa (tauroktoniaa) esittävä temppelikuva, joka esiintyy Mithran temppeleiden alttareissa tai itsenäisinä veistoksina. Mithralaisuus oli miesten uskonto ja suosittu sotilaiden ja yläluokan keskuudessa. Kun kristinuskosta tuli valtionuskonto vuonna vuonna 390, pakanalliset uskonnot kiellettiin. Mithralaisten vaino johti kultin täydelliseen katoamiseen. Mithralaisuutta tunnetaan huonosti, koska se oli ei-kirjallinen ja okkultistinen uskonto, joka varjeli salaisuuksiaan.
Historia
Mithralaisuuden alkuperästä on erilaisia käsityksiä. Mitran nimi mainitaan jumaluutena Lähi-idässä jo 1300-luvulla eaa. Intiassa Mitra liitettiin Varuna-jumalaan, ja molempia pidetään Venus-tähteen liittyvinä jumaluuksina, jotka edustivat Venusta aamu- ja iltatähtenä. Persiassa Mitra alkoi muuttua valon ja auringonjumalaksi.
Erään oletuksen mukaan roomalainen mithralaisuus kehittyi persialaisesta zarathustralaisuudesta, jossa vaikutti indoiranilaista alkuperää oleva Mitra-kultti. Toisen teorian mukaan mithralaisuus syntyi hellenistisessä kultissa, jossa palvottiin auringonjumala Heliosta. Mithra-jumaluus tunnetaan myös manikealaisuudessa, joka on voinut antaa vaikutteita mithralaisuudelle. Lopullisen muotonsa mithralaisuus sai lännessä. Sitä osoittavat löydettyjen temppelien lisäksi piirtokirjoitukset, joista ainoastaan muutama on kreikankielinen.
Mithralaisuus levisi Roomaan tasavallan ajan lopulla ennen ajanlaskun alkua. Antiikin historioitsija Plutarkhoksen mukaan Kilikian merirosvot, jotka kohtasivat kenraali Pompeiuksen vuonna 67 eaa. olisivat tutustuttaneet roomalaissotilaat uuteen mysteeriuskontoon. Mithralaisuus jatkoi leviämistä 100-luvulla ja 200-luvulla, mutta kiellettiin vuonna 392 muiden pakanauskontojen tavoin, kun kristinuskosta oli tullut valtionuskonto. Se oli vain miesten ja erityisesti sotilaiden uskonto. 200-luvulla Mithran temppeleitä oli kaikkialla Rooman valtakunnassa. 300-luvulla kristityt alkoivat väkivalloin hävittää Mithran temppeleitä.
Kultti
thumb|left|Mithra surmaa härän ("tauroktonia"). Patsas [[Vatikaanin museossa Roomassa.]]
Temppeleistä löytyneet kaiverrukset osoittavat, että mithralaiset omistautuivat uskonnolleen ja ilmaisivat kiitollisuutta Mithralle saamastaan suojelusta ja rohkaisusta. Ei tiedetä, suuntautuiko usko hengelliseen tiehen tässä maailmassa vai oliko keskeisempää tuonpuoleisen elämän tavoittelu.
Tauroktoniaa esittävän kulttikuvan lisäksi härän surmaamiseen liittyvää myyttiä toteutettiin taurobolium-riitissä, missä pappi surmasi härän siten, että sen verta vuodatettiin puhdistautumisriitin tilaajan päälle.
Temppelien sijainti
Mithralaisia temppeleitä on löydetty Rooman kaupungin lisäksi muiltakin valtakunnan alueelta, kuten nykypäivän Saksasta, Sveitsistä, Sloveniasta, Bosniasta ja niinkin pohjoisesta kuin Hadrianuksen vallin luota Pohjois-Englannista. Mithralaisuuden tärkeyttä todistaa sekin, että pelkästään Ostian satamakaupungin raunioista on kaivettu 17 temppeliä. Erityisen paljon uskonnolla oli kannatusta Rooman valtakunnan keskisissä provinsseissa, joissa sijaitsi suuria sotilasleirejä.
Mithralaisuuden temppeleiden painopiste oli lännessä, vaikka Mithra-jumalan nimi ja vaatetus viittaavat Persiaan. Idän merkittävin arkeologinen löytö sijaitsee Turkin Dolichen kaupungin läheisissä luonnonluolissa, joista on löydetty kaksi temppeliä ensimmäiseltä vuosisadalta. Tämä varhainen ajoitus viittaa siihen, että alue toimi merkittävänä uskonnollisten vaikutteiden välittäjänä idästä länteen.
Temppelirakennus
thumb|[[Ostiassa löytynyt Mithran temppeli.]]
Mithralainen temppeli, Mithraeum, oli luolamainen tila maan alla. Sen mitat olivat yleensä korkeintaan 23 x 9 metriä. Temppelin keskellä kulki käytävä, jonka molemmilla puolilla oli makuulavitsat tai istuimet 20–30 hengelle. Holvimaisessa katossa oli Eläinradan kahtatoista merkkiä symboloivia aukkoja. Takaseinällä oli Mithraa esittävä maalaus tai veistos, joka esittää Mithraa surmaamassa härkää.
Monet ikonografiaa sisältävät maanalaiset temppelit ovat säilyneet nykypäiviin, minkä takia mithralaisuus on arkeologisesti hyvin dokumentoitu ilmiö. Löytöjen tulkitseminen on kuitenkin osoittautunut vaikeaksi. Ikonografia vaihtelee eri temppeleiden välillä, mutta jokaista yhdistää kulttikuva härän tappamisesta.
Kulttikuva härän tappamisesta
Mithralaisuuden kulttikuva, joko veistos tai kohokuva, esittää nuorta Mithraa hajareisin härän selässä siten, että vasen jalka on eläimen selässä ja oikea jalka sivulla. Kulttikuvassa Mithra on pukeutunut viittaan ja ”fryygialaismyssyyn”. Joissakin kuvissa viittaan on taiteiltu tähtikartta, joka saattaa viitata jumalan kykyyn hallita kaikkeutta. Mithran surmatessa härkää hän kääntää päänsä joko suoraan kohti katsojaa tai taaksepäin kohti siellä lentävää korppia. Samaan aikaan koira hyppää juodakseen härän verta ja skorpioni tarttuu härän kiveksiin. Kulttikuvassa esiintyy myös käärme, mutta sen osuus on epäselvä. Tapahtumaa todistaa kaksi nuorta miestä, Cautes ja Cautopates, jotka symboloivat päivää ja yötä. Kumpikin heistä kantaa suurta soihtua, joka Cautesilla osoittaa ylöspäin ja Cautopatesilla alaspäin. Toisinaan kulttikuvassa esiintyy myös muita jumalolentoja sekä tähtitieteellisiä tai astrologisia merkkejä.
On oletettu, että härkä symboloi kuuta. Tämä vastaisi Mithran asemaa Venuksena eli aamutähtenä. Kuvaan liittyviä tapahtumia toteutettiin myös oikeassa elämässä Taurobolium-riittinä, missä pappi vuodatti härän verta Mithran palvojan päälle. Rituaali perustui myyttiin, missä härkä edusti kosmista sekasortoa, jonka valon lähettiläs Mithra surmaa taltuttaen kaaoksen. Ei ole tiedossa, edustiko kulttikuva mithralaisuuden ydintä, vai sisälsikö uskonto muitakin tärkeitä kerroksia.
Mithralaisuus ja kristinusko
Mithralaisuus oli yksi kristinuskon kanssa kilpailluista Lähi-idän pelastususkonnoista Rooman valtakunnassa. Molemmat syntyivät suunnilleen samoihin aikoihin ja levisivät valtakunnallisiksi. Yhteisinä piirteinä oli kultin jäsenille suoritettu kaste ja pyhä ehtoollinen. Mithralaisuudessa uskottiin sielun kuolemattomuuteen, viimeiseen tuomioon ja ylösnousemukseen. Mithralaisuuden yhteydessä palvottiin myös Voittamatonta aurinkoa (Sol Invictus), joka perinnetiedon mukaan oli Konstantinus Suuren suojelusjumala ennen hänen kääntymistään kristityksi.
Mithralaisuuden samankaltaisuuksia kristinuskon kanssa selitettiin kristillisessä Euroopaksi pitkään sillä, että mithralaisuus jäljitteli kristinuskoa ja oli ottanut siltä vaikutteita. Myöhemmin jotkut tukijat ovat väittäneet, että kristinusko päinvastoin syntyi mithralaisuuden pohjalta. Nykyisin ajatellaan, että molemmat uskonnot olivat saaneet vaikutteita yhteisestä Välimeren kulttuurista. Mithralaisuuden suosiota kristinuskoon verrattuna heikensi salamyhkäisyys ja naisten jättäminen ulkopuolelle. Siitä ei koskaan tullut kovien laajojen piirien uskontoa. Kun kristinuskosta tuli vuonna 390 valtionuskonto, muut kiellettiin ja niitä alettiin vainota. Mithralaisuuden ja kristinuskon lisäksi myös näitä vanhempi Eleusiin mysteerit oli suosittu mysteeriuskonto roomalaisten parissa.
Luo Xuejuan
Alkuajat
Luo aloitti uinnin harrastuksena seitsemän vuoden ikäisenä, vuonna 1991, koska hänen vanhempansa ajattelivat, että uintiharjoitteet tekisivät hennosta tytöstä hieman vahvemman. Vuonna 2000 Luo voitti Kiinan mestaruuden 100 metrin rintauinnista vain 16-vuotiaana. Hänet valittiin edustamaan Kiinaa kesäolympialaisiin Australian Sydneyyn, jossa hän selvitti tiensä 200 metrin rintauinnin finaaliin, sijoittuen finaalin viimeiseksi eli kahdeksanneksi.
Haukioja
Haukioja on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Luo Xuejuan
Kesäolympialaiset 2004
Vuonna 2004 Luo osallistui kesäolympialaisiin Kreikan Ateenassa. Hän selvitti tiensä 100 metrin rintauinnin finaaliin, ja voitti sen uudella olympiaennätyksellä 1.06,64, ennen australialaiskaksikkoa Brooke Hanson–Leisel Jones. ,
Andrew Lloyd Webber
Andrew Lloyd Webber (s. 22. maaliskuuta 1948 Lontoo, Englanti) on brittiläinen säveltäjä. Lloyd Webber tunnetaan erityisesti musikaaleistaan, joiden lisäksi hän on säveltänyt muun muassa elokuvamusiikkia. Hänen tunnetuimpia musikaalejaan on esitetty vuosikausia sekä Lontoossa että New Yorkissa. Näihin kuuluvat Cats, Oopperan kummitus ja Jesus Christ Superstar. Lloyd Webber on palkittu muun muassa Oscarilla, kolmella Grammyllä, Golden Globella ja paronin arvonimellä.
Luo Xuejuan
Olympialaisten jälkeen
Olympialaisten jälkeen syksyllä 2004 Luo osallistui lyhyen radan MM-kilpailuihin Yhdysvaltojen Indianapolisissa. Hän sijoittui 50 metrin rintauinnissa viidenneksi. Hän lähti vielä puolustamaan mitalejaan vuoden 2005 pitkän radan MM-uinteihin Kanadan Montréaliin, mutta putosi mitalien ulkopuolelle, sijoittuen 50 metrin rintauinnissa seitsemänneksi ja sadalla metrillä neljänneksi. Vuoden 2006 heinäkuussa Luo erotettiin Kiinan maajoukkueesta, syyksi kerrottiin hänen harjoitusmotivaationsa laskun. Tammikuussa 2007 Luo ilmoitti, ettei osallistu Australian Melbournessa järjestettäviin pitkän radan MM-uinteihin terveysongelmiensa vuoksi. 30. tammikuuta 2007 Luo ilmoitti lopettavansa uransa 23-vuotiaana sydänongelmien vuoksi. , Hänelle oli tehty edellisen vuoden joulukuussa sydänleikkaus.
Andrew Lloyd Webber
Elämä ja ura
Andrew Lloyd Webber syntyi vuonna 1948 Lontoossa. Hänen isänsä William Lloyd Webber oli säveltäjä, joka opetti säveltämistä Royal College of Musicissa. Samassa oppilaitoksessa opetti myös Andrew’n äiti, kirjailija, laulaja ja viulisti Jean Johnston. Lloyd Webberin pikkuveli Julian on kuuluisa sellisti.
Lloyd Webber alkoi soittaa viulua jo kolmivuotiaana ja julkaisi sävellyksiään yhdeksänvuotiaana Music Teacher -lehdessä. Lloyd Webberin Viola-täti, joka oli ammatiltaan laulaja ja näyttelijä, sai hänet kiinnostumaan teatterista. Lloyd Webber sai kuningattaren stipendin Westminster Schooliin ja aloitti historianopinnot Oxfordin yliopistossa. Kiinnostus teatteriin vei kuitenkin voiton opinnoista, ja Lloyd Webber aloitti uran säveltäjänä yhdessä sanoittaja Tim Ricen kanssa.
Lloyd Webber ja Rice tekivät ensimmäisen musikaalinsa The Likes of Us vuonna 1965, kun Lloyd Webber oli 17-vuotias. Sen ensiesitys oli kuitenkin vasta vuonna 2005. Vuonna 1968 kaksikko kirjoitti 15-minuuttisen rock and roll -musikaalin Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat, jota esitettiin Colet Courtin koulussa. Vuonna 1973 he laajensivat esityksen 40-minuuttiseksi, ja sitä esitettiin West Endissä Lontoossa, ja vuodesta 1976 New Yorkissa 90-minuuttiseksi laajennettuna versiona.
Lloyd Webberin ja Ricen rockooppera Jesus Christ Superstar julkaistiin ensin konseptialbumina vuonna 1970. Sitten sitä esitettiin West Endin lavalla ja seuraavana vuonna New Yorkissa. Musikaalista tehtiin myös Oscarin voittanut elokuva. Jesus Christ Superstarissa rock-musiikki yhdistyy klassiseen musiikkiin, ja teos teki rockmusikaalista suositun viihdeteatterin tyylilajin.
Lloyd Webber sävelsi seuraavaksi musiikin elokuviin Gumshoe (1971) ja The Odessa File (1974). Vuonna 1975 hän sävelsi musikaalin Jeeves. Lloyd Webber ja Rice palasivat yhteen tekemään musikaalin Evita (1976), josta tuli suuri ja pitkäikäinen menestys Lontoossa ja Broadwaylla. Lloyd Webber oli näin noussut Englannin johtavaksi musiikkiteatterisäveltäjäksi.
Vuonna 1978 Lloyd Webber julkaisi albumin Variations, jossa on muunnelmia Paganinin teoksesta. Vuonna 1985 Lloyd Webber voitti Grammy-palkinnon säveltämästään musiikista isänsä hautajaisiin.
Cats (1981) oli Lloyd Webberin seuraava menestysmusikaali. Se rikkoi Broadwayn ennätyksen 14 vuoden esityskaudellaan. Tämän ennätyksen rikkoi Lloyd Webberin oma The Phantom of the Opera (1986). Näiden välillä vuonna 1984 Lloyd Webber julkaisi musikaalin Starlight Express. Lloyd Webberin seuraavia musikaaleja olivat Aspects of Love (1989), Sunset Boulevard (1993), By Jeeves (1996), Whistle Down the Wind (1996), The Beautiful Game (2000), Tell Me (2003) ja The Woman in White (2004). Hän on julkaissut uusia musikaaleja 2010-luvullakin.
Monista Lloyd Webberin menestysmusikaaleista on tehty elokuva.
Yksityiselämä
Lloyd Webber oli naimisissa vuosina 1972–1983 Sarah Hugillin kanssa. He saivat kaksi lasta, joista esikoispoika kuoli vuonna 2023 syöpään. Vuosina 1984–1990 hän oli naimisissa laulaja Sarah Brightmanin kanssa. Lloyd Webberin kolmas vaimo on Madeleine Gurdon. Heillä on kolme lasta.
Kuningatar Elisabet aateloi Lloyd Webberin vuonna 1992. Vuonna 1997 hän sai paronin arvonimen ja hänestä tuli elinikäinen pääri.
Lloyd Webberin manageriyritys The Really Useful Group omistaa Lontoossa useita teattereita. Lloyd Webberillä on laaja taidekokoelma, johon kuuluu viktoriaanista taidetta ja renessanssitaidetta.
Lloyd Webberillä todettiin eturauhassyöpä vuonna 2009.
Tunnustukset
Lloyd Webberille on myönnetty useita Tony-palkintoja, Olivier-palkintoja ja Grammyja sekä yksi Oscar- ja yksi Golden Globe -palkinto. Lloyd Webber on valittu Englannin merkittävimmäksi teatterintekijäksi neljänä vuonna peräkkäin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Lamppu
Lamppu on keinovalon lähde.
Eräitä lampputyyppejä:
Koodi (täsmennyssivu)
Koodi voi tarkoittaa jotain seuraavista:
São Carlos
thumb|left|250px|São Carlosin sijainti [[São Paulo (osavaltio)|São Paulon osavaltiossa.]] thumb|100px|right|Lippu. thumb|100px|right|Vaakuna. São Carlos [- karluš] on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, São Paulon osavaltiossa.
Toimi Yrjölä
Toimi Leonard Yrjölä (1909–1989) oli suomalainen helluntailainen lähetystyöntekijä. Toimi Yrjölä aloitti lähetystyön yhdessä vaimonsa Annan ja viiden lapsensa kanssa Kiinassa vuonna 1930-luvulla ja oli Helsingin Saalem-seurakunnan ensimmäinen lähetystyöntekijä.
Lähetysura
Yrjölä aloitti vuonna 1926 Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa. Mentyään kasteelle vuonna 1929, Yrjölä erotettiin lähetyskoulusta ja liittyi helluntaiherätykseen. Yrjölä liittyi Helsingin Saalem-seurakuntaan. Samassa kokouksessa, jossa Yrjölän jäsenyys hyväksyttiin, päätettiin myös tämän lähettämisestä lähetyssaarnaajaksi. Muutaman kuukauden kuluttua Yrjölä lähetettiin Kiinaan lähetystyöhön ja Yrjölä oli vastaperustetun Saalem-seurakunnan ensimmäinen lähetystyöntekijä. Yrjölä saapui Shanghaihin 15. joulukuuta 1929. Ensin Yrjölä opiskeli kiinaa Pekingissä ja aloitti työmn Dongfengissä, Mantsuriassa. Vuonna 1932 ensimmäiset kiinalaiset kastettiin Shanzengzenissa ja ensimmäinen seurakunta syntyi. Vuoden 1933 lopulla Yrjölä alkoi suunnitella rukoushuoneen rakentamista ja uusi temppeli vihittiin käyttöön 30. syyskuuta 1934. Vuonna 1935 Yrjölä kihlautui Kiinaan lähetystyöhön saapuneen Anna Walleniuksen kanssa.
Vuonna 1935 Yrjölä saapui lomalle Suomeen ja piti lähetyskokouksia mm. Pohjanmaalla, erityisesti Pietarsaaressa. Yrjölän innostamisen vaikutuksesta alkoi ilmaantua uusia lähtijöitä ja Yrjölä kokosi lähetysoppilaita ensin raamattukoulun yhteyteen Helsinkiin ja myöhemmin Leppävaarassa pidetyille lähetyskursseille. Vuonna 1936 Saalem-seurakunta järjesti suuren lähtöjuhlan uusille läheteille. Yrjölä itse sairastui vakavasti lavantautiin, mutta parantui.
Vuonna 1942 Yrjölä teki Kuopion veljespäivillä aloitteen lähetysorganisaation uudelleenjärjestämiseksi. Yrjölän esityksen pohjalta muodostettiin toimikunta, jonka tehtävänä oli saada aikaan koko maata käsittävä lähetyselin ja lähetyskassa. Yrjölä toimi myös Ristin Voiton kustantaman, lähetyslehti Pakanain Huudon päätoimittajana. Sodan aikana Toimi Yrjölä toimi Helsingin lähetyskotihankkeen johtajana. Yrjölä hankki Jaalantieltä Käpylästä lähetyskodin, jolle annettiin nimi Ebeneser. Lähetyskurssien pitäminen lähetyskodissa alkoi sodan loputtua elokuussa 1945.
Vuonna 1953 Yrjölä ryhtyi Lähetyslaiva Ebeneserin rakentamiseen. Yrjölä hankki sodan aikana Yhdysvalloissa rakennetun miinanraivaajan, joka kunnostettiin lähetystyöhön soveltuvaksi. Syyskuussa 1983 Yrjölän johtama Ebeneser upposi Jaavanmerellä. Laivan miehistö saatiin turvaan pelastusveneestä 21 tunnin merellä ajelehtimisen jälkeen.
Data General Nova
Nova oli Data Generalin valmistama 16-bittinen minitietokone, joka julkaistiin vuonna 1969. Tietokone oli suosittu laboratorioissa ja sitä myytiin 50 000 kappaletta.
Tietokone oli yhtiön ensimmäinen.
Tietokonetta käytettiin muun muassa EMI:n valmistamassa varhaisessa tietokonekerroskuvausjärjestelmässä.
Tietokoneelle julkaistiin useita seuraajia kuten Data General SuperNova ja Data General microNOVA.
Novasta ja microNOVA:sta kerrotaan muiden Data Generalin tietokonemallien ohella Tracy Kidderin teoksessa Koneen henki.
Baltic Dry Index
Baltic Dry Index on indeksi joka sisältää raaka-aineiden merirahtiliikenteen hintoja. Sitä ylläpitää Baltic Exchange -niminen brittiläinen yritys Lontoossa. Se on yleisimmin käytettyjä rahtitasoa mittavia indeksejä. Esimerkiksi metsäteollisuuden suhdannekatsauksessa 2002–2003 todettiin, että "Kuiva-ainerahtien spot-hintoja vilkkaimmilla merireiteillä kuvaava Baltic Dry Index (BDI) on noussut vuoden alusta 50 prosenttia", mikä kertoi maailmankaupan vilkastumisesta.
Kansainväliset filosofian olympialaiset
Kansainväliset filosofian olympialaiset (, IPO) on kansainvälinen lukiolaisten filosofiakilpailu, jonka järjestää FISP (Fédération Internationale des Sociétés de Philosophie) ja jota tukee UNESCO. Kilpailun perustivat bulgarialaiset, puolalaiset, romanialaiset, saksalaiset ja turkkilaiset filosofian opettajat vuonna 1993.
Suomi on voittanut filosofian olympialaisissa kultaa viidesti: Sarri Nironen (2009), Elina Karstie (2014), Antti Autio (2015), Amanda Häkkinen (2018) ja Pietari Kaaro (2023).
Appelsiinipleko
Appelsiinipleko (Peckoltia sabaji, myös Hemiancistrus sabaji) on Etelä-Amerikan joissa Guyanassa ja Venezuelassa tavattava monnikala. Se kuuluu imumonnien Hypostominae-alaheimoon. Lajin kuvaili Jonathan W. Armbruster vuonna 2003. Laji on tieteellisesti nimetty iktyologi Mark H. Sabaj Pérezin mukaan tämän kalalajien keräämisessä Etelä-Amerikassa antaman avun ansiosta.
Appelsiinipleko on kaikkiruokainen kala.
Oriana Fallaci
thumb|Iranin presidentti [[Abolhassan Banisadr ja Oriana Fallaci.]] Oriana Fallaci (29. kesäkuuta 1929 Firenze, Italia – 15. syyskuuta 2006 Firenze, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija. Hän asui viime vuodet ennen kuolemaansa New Yorkissa, mutta kuoli kotiseuduillaan Firenzessä, Italiassa, 77 vuoden ikäisenä.
Fallaci nousi maineeseen toimittajana, jonka haastatteluista ei kukaan uskaltanut kieltäytyä. Hän oli uransa alkupuolella sotakirjeenvaihtajana Vietnamissa ja Libanonissa. Libanonista hän kirjoitti myös laajan kirjan. Fallaci on myös kirjoittanut uutistapahtumien ympärille kietoutuvia esseitä ja romaaneja.
Hänen haastattelemiaan maailmanpolitiikan huippunimiä olivat Henry Kissinger, Ngyen Van Thieu, General Giap, Golda Meir, Jasser Arafat, Jordanian kuningas Hussein, Indira Gandhi, Ali Bhutto, Ajatollah Ruhollah Khomeini, Willy Brandt, Pietro Nenni, Mohammad Reza Pahlavi, arkkipiispa Makarios III, Sheikh Mujibur Rahman ja Alexandros Panagoulis.
Uransa alkupuolella Fallaci kävi Suomessa markkinoimassa kirjaansa.
Syyskuun 11. iskujen jälkeinen kausi
Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Fallachistä tuli äänekäs islamin vastustaja. Fallacin tavaramerkiksi muodostunut rohkeus sai uusia ulottuvuuksia ja uusia kuulijoita, kun hän vuosien hiljaisuuden jälkeen alkoi puhua islamin vaaroista. Muutama viikko New Yorkin World Trade Centerin tuhon jälkeen syksyllä 2001 hän julkaisi pamfletin La rabbia e l'orgoglio (Raivo ja ylpeys). Kirjaa myytiin Italiassa yli miljoona kappaletta, mutta se herätti syytöksiä rasismista ja vihan lietsonnasta muslimeja vastaan. Pamfletissa Fallaci kirjoitti, että muslimit "lisääntyvät kuin rotat" ja sanoi että "Allahin lapset viettävät aikaansa takapuoli pystyssä, rukoillen viisi kertaa päivässä".
Vuonna 2004 ilmestyi kirja La forza della ragione (Järjen voima), jossa Fallaci lanseerasi käsitteen "Eurabia" ja sanoi, että maanosa on myynyt itsensä ja myy itseään viholliselle kuin prostituoitu. Italiassa ja Sveitsissä Fallacia syytettiin kiihottamisesta uskonryhmää vastaan.
Fallacista tuli viimeisinä vuosinaan vakaamuksellinen sosiaalikonservatiivi, joka vastusti aborttia (poislukien raiskauksesta aiheutuneen raskauden keskeytyksessä), eutanasiaa, samaa sukupuolta olevien avioliittoa ja samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeutta.
Aiheesta muualla
Oriana Fallacin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa New Yorker, The Agitor
Sojuz MS-01
Sojuz MS-01 on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 7. heinäkuuta 2016 Baikonurin avaruuskeskuksesta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 48:n miehistöön. Lento on ensimmäinen Sojuz MS -alustyypin lento ja 130. Sojuz-alusperheen lento. Laukaisun oli alun perin määrä tapahtua 24. kesäkuuta 2016, mutta ohjausjärjestelmässä havaittujen virheiden vuoksi laukaisu siirrettiin heinäkuulle. Matka ISS-avaruusasemalle kesti normaalin kuuden tunnin sijaan noin kaksi vuorokautta uuden alustyypin järjestelmien testaamisen vuoksi. Alus toimi avaruusaseman pelastusaluksena, kunnes palasi maahan lokakuussa 2016.
Arla (Suomi)
Arla Oy on suomalainen meijeriyhtiö, joka kuuluu kansainväliseen Arla Foods -konserniin. Yhtiö syntyi vuonna 2008 Arla Foodsin ostettua Ingman Foods Oy Ab:n Ingman Groupilta. Yhtiö toimi vuosina 2008–2014 nimellä Arla Ingman Oy. Toukokuun 2014 alussa yhtiön nimi muuttui Arla Ingman Oy Ab:sta Arla Oy:ksi.
Arla Oy:llä on Suomessa kolme omaa meijeriä, jotka ovat Arla Pohjois-Suomi, Arla Itä-Suomi ja Sipoon meijeri. Lisäksi sen yhteistyömeijereitä ovat Hämeenlinnan Osuusmeijeri, Laaksojen Maitokunta,  Ruhan Meijeri,  Porlammin Osuusmeijeri, Limingan Osuusmeijeri ja Kaustisen Osuusmeijeri.
Liiketoiminta
Arla Oy on Suomen toiseksi suurin meijeriyritys noin 20 prosentin markkinaosuudella. Yhtiö jalosti 208 miljoonaa litraa suomalaista maitoa vuonna 2022, ja sillä on yli 380 maidontuottajaa eri puolilla Suomea. Vuonna 2022 yhtiön liikevaihto oli 345 miljoonaa euroa ja henkilökunnan lukumäärä 400. Yhtiön tuotteita valmistetaan Sipoossa, jossa on myös yhtiön pääkonttori. Lisäksi Arlan tuotteita jalostetaan Hämeenlinnassa sijaitsevassa yhteistyömeijerissä.
Timo Kuusisto (laulaja)
Timo Kuusisto, taiteilijanimeltään myös Tinni (s. 1959 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja. Hän harjoitti myös kevyttä iskelmämusiikkia julkaisemalla vuonna 1979 kappaleen Lentoon, ja sen B-puolella oli Juice Leskisen sanoin Bussilla Turkuun. Kuusisto opiskeli Sibelius-akatemiassa 1980-luvulla. Sen jälkeen hän kierteli Euroopan oopperataloja, kiinnitys Zürichin oopperaan tapahtui vuonna 1988. Nykyään (2014) Kuusisto asuu Suomessa.
Arla (Suomi)
1929–1959: maidon jalostusta maatilalla
Vuonna 1929 sipoolainen Hjalmar Ingman aloitti äitinsä valmistaman viilin myymisen Helsingin Kauppatorilla. Liiketoiminta kehittyi suotuisasti, ja Ingman perusti viilin valmistusta varten oman maatilan. Vuonna 1953 Perinteinen-tuorejuuston valmistus aloitettiin kotitilan kellarissa.
1970–1999: liiketoiminta laajenee
1970-luvulla yhtiö alkoi valmistaa maustettua jogurttia, ensiksi mansikan, mustikan ja ananaksen makuista. Vuonna 1971 toiminnan aloittajan Hjalmar Ingmanin poika Carl Gustaf Ingman otti yrityksen vastuulleen. Seuraavana vuonna kommandiittiyhtiö muutettiin Oy Hj. Ingman Ab -osakeyhtiöksi ja Ingman osti Kiteen Meijerin, jossa valmistettiin voita ja maitojauhetta. Vuonna 1978 alkoi Ingmanin jäätelön valmistus Sipoossa.
Vuonna 1988 Ingman ja toinen kotimainen maidonjalostaja Kotisaari Oy yhdistyivät Kotisaari-Ingman Oy:ksi.
Vuonna 1992 yrityksen uusi pääkonttori ja tehdas valmistuivat Sipooseen, lähelle vanhaa meijeriä. Vuonna 1997 Carl-Gustaf Ingmanin pojasta, Robert Ingmanista, tuli yrityksen toimitusjohtaja.
2000–2006: yritysjärjestelyjä
Vuonna 2002 Ingman osti Saarioinen Oy:ltä Sun Ice -jäätelön valmistuksen. Vuonna 2006 Ingman Group jaettiin kahdeksi yhtiöksi: jäätelötoiminnasta muodostettiin Ingman Ice Cream Oy Ab ja meijeritoiminnoista Ingman Foods Oy Ab.
2007–: Arlan aika
Vuonna 2007 ruotsalais-tanskalainen Arla Foods AB osti 30 prosenttia Ingman Foods Oy Ab:n osakkeista, ja yhtiön nimeksi tuli Arla Ingman Oy Ab. Vuonna 2008 Arla Foods osti loppuosan Arla Ingman Oy Ab:n osakkeista ja Arla Ingmanista tuli ruotsalaisten ja tanskalaisten maidontuottajien omistaman Arla Foods -osuuskunnan tytäryhtiö.
Vuosina 2011–2017 yrityksen toimitusjohtajana toimi Reijo Kiskola. Vuodesta 2018 kevääseen 2021 toimitusjohtajana oli Kaj Gyllström. Sen jälkeen Jakob Bernhard Knudsen vastasi toimitusjohtajan sijaisuudesta kunnes Pia Jormanainen aloitti toimitusjohtajan tehtävässä maaliskuussa 2022.
Tammikuussa 2016 Arla lopetti omistamansa Halkivahan meijerin toiminnan ja Arla Oy:n tytäryhtiö Halkivahan Meijeri Oy päätyi selvitystilaan.
Aarne Ylppö
Aarne Ylppö (11. joulukuuta 1893 Toijala – 7. maaliskuuta 1970) oli suomalainen helluntailainen opettaja, evankelista ja vankilatyöntekijä. Ylpön vaikutuksesta helluntaiherätyksen vankilatyö kasvoi mittavaksi. Uransa aikana Ylppö vieraili vankiloissa Suomessa ja Ruotsissa sekä kasvatti suuren joukon vankilatyöntekijöitä. Ylpön vaikutuksesta herätysliikkeen keskuudessa ryhdyttiin järjestämään vankilalähetyspäiviä vuonna 1955 ja seminaareja.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1993
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 19. kerran vuonna 1993. Kauteen sisältyi 12 osakilpailua.
Aarne Ylppö
Ylppö opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa, mutta tunsi uskoontulonsa myötä kutsun evankelistan työhön. Ylppö tuli uskoon 25-vuotiaana vuonna 1919. Ylppö tuli valituksi Konnunsuon varavankilan opettajaksi ja sai työhönsä oppia Mathilda Wredeltä. Ylppö järjesti Konnunsuon vankilassa jumalanpalveluksia. Vuonna 1931] Ylppö avioitui. Ylppö vieraili aktiivisesti seurakunnissa ja rohkaisi helluntailaisia osallistumaan vankien ulkonaiseen ja hengelliseen hoitamiseen.
Ylpölle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki sekä Oikeusministeriön vankeinhoitolaitoksen ansioristi. Ylppö oli arkkiatri Arvo Ylpön ja professori Aune Ylpön veli.
Black Royal
Black Royal on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin alkuvuonna 2013 Tampereen Dogs Homessa. Se yhdistelee musiikissaan stoner rock -ja sludge metal -elementtejä. Rappioromantiikasta, pimeydestä sekä maailman epäkohdista syntyvissä sanoituksissa käsitellään mm. mystiikkaa, ahneutta ja maailmanloppua.
Yhtyeen suurimpiin vaikuttajiin lukeutuvat Entombed, Down, Carcass, Nine ja Disfear.
Diskografia
EP:t
Tietoliikenne
Tietoliikenne on tiedon siirtoa lähettäjältä vastaanottajalle. Tietoliikenteellä tarkoitetaan siis datan siirtämistä paikasta toiseen. Data tarkoittaa digitaaliseksi eli bittimuotoiseksi muutettua tietoa, joka voi sisältää tekstiä, kuvaa, ääntä tai liikkuvaa kuvaa. Tietoliikenteessä on pohjimmiltaan kyse samasta asiasta kuin missä tahansa viestinnässä: tarvitaan lähettäjä, vastaanottaja, itse viesti(data) sekä kanava eli siirtotie, jota pitkin viesti voidaan siirtää. Tietoliikenteen merkitys on koko ajan kasvanut jälkiteollisessa yhteiskunnassa. Nykyisin tiedon jakamiseen ja välittämiseen on useita eri tapoja ja standardeja.
Historia
Tietoliikenteen ensimmäiset muodot olivat kirjeet (mm. kirjekyyhkyllä lähetetyt), valo- ja savumerkit. Esim. 1700-luvun Ranskassa oli valomerkkeihin perustuva optinen viestitysverkko. Talojen sisällä oli käytössä putkiposti, joka toimii alipaineella ja ilmasuihkulla. Tällainen järjestelmä on edelleen käytössä esimerkiksi Helsingin suurimmissa apteekeissa.
Langallisen lennättimen keksiminen oli suuri keksintö. Tietoa voitiin välittää sähköisesti muun muassa Atlantin poikki merikaapelia pitkin. Kun italialainen Guglielmo Marconi kehitti radioaalloilla toimivan langattoman lennättimen, kaapelia ei tarvinnut vetää kaikkiin niihin paikkoihin, joihin viestejä haluttiin lähettää. Puhelimen keksiminen johti talojen liittämiseen kiinteään puhelinverkkoon kuparikaapelilla. 1980-luvulla alettiin puhelinverkkoja digitalisoida ja siirryttiin myös optiseen tiedonsiirtoon valokuitukaapelia myöten. Matkapuhelin eli kännykkä sai alkunsa sotilaiden radiopuhelimista 1930-luvulla. Kännykkä-tyyppistä solukkopuhelinta alettiin kehittää Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Sen digitalisointi muutti puhelinta siten, että se alkoi muistuttaa pientä henkilökohtaista tietokonetta. Televisiokuvan, faksien ynnä muun datan siirtoon pitkillä etäisyyksillä on 1960-luvun alusta alkaen käytetty myös tietoliikennesatelliitteja.
Nykytila
Tietoliikenne perustuu nyttemmin yhä laveammalti tietokoneiden ja tietoteknisten laitteiden muodostamiin verkkoihin, varsinkin Internetiin ja sen TCP/IP-protokollaperheeseen. Perinteisen tietotekniikan ohella tämä kattaa myös esimerkiksi puhelinverkot ja televisiokuvan välittämisen. Termi digitaalinen konvergenssi tarkoittaa tätä kehityslinjaa. Tietoliikenteen tarkoitus teknisessä mielessä on kuljettaa dataa, esimerkiksi digitaalisessa järjestelmässä tietoliikenteellä tarkoitetaan bittien kuljetusta. Tämä tapahtuu useimmiten muodossa 0/1 tai tosi/epätosi.
Informaatio- ja signaaliteoriat
Tietoliikenteen matemaattiset perusteoriat ovat informaatioteoria ja signaaliteoria. Claude Shannon julkisti informaatioteorian ja viestintämallinsa vuonna 1948. Shannonin informaatioteoriassa on kaksi ääripäätä, joista ensimmäisessä pyritään selittämään, kuinka tehokkaasti tietoa voidaan periaatteessa pakata. Toisessa ääripäässä pyritään selittämän, kuinka paljon tietoa voidaan periaatteessa tietyissä olosuhteissa (kanavassa) siirtää virheettömästi.
Signaaliteoria pohjautuu siihen ajatukseen, että teknisessä mielessä signaalit kuljettavat informaatiota. Tässä tavoitteena on pyrkiä tutkia, kehittää ja suunnitella järjestelmiä, jotka kykenisivät saavuttamaan edellä mainitut Shannonin ääripäät. Signaaliteorian on kuitenkin pakko ottaa huomioon eräitä kausaalisia ja fysikaalisia rajoitteita, kuten reaaliaikaisuus, tiedonsiirtokanavan epäideaalisuudet sekä fysikaalisen aaltomuodon invariantit ominaisuudet, jolloin ideaalisista tavoitteista saatetaan jäädä hyvinkin kauas.
Lisäksi Shannonin toisen ääripään absoluuttinen virheettömyys ei useinkaan ole välttämätöntä vaikkapa puheen tai kuvan siirrossa. Informaatioteorian ääripäät ovat varsin pelkistettyjä. Teoria nimittäin edellyttää tiettyjen todennäköisyyksien tuntemista ainakin jossakin tarkkuudessa ja reaaliaikaisuuden osittaista hylkäämistä. Mutta juuri nämä epäkäytännölliset oletukset tekevät informaatioteorian suoran käytön mahdottomaksi useissa sovelluksissa.
Tietoliikenteen kontekstissa signaalinkäsittely tai digitaalinen signaalinkäsittely pyrkii muun muassa
Tietoliikenteessä signaalit ovat tyypillisesti viivästyneitä, vaimentuneita, Doppler-ilmiön alaisia (lähenevän kohteen taajuus on suurempi kuin loitontuvan kohteen taajuus), sekoittuneet muihin lähistöllä oleviin signaaleihin, ovat kaikuneet jne. Langattomassa tietoliikennetekniikassa näiden epäideaalisuuksien eliminoimiseksi on kehitetty muun muassa CDMA-teknologiaa, johon esimerkiksi UMTS-standardi nojautuu.
Mars Ultorin temppeli
thumb|Mars Ultorin temppelin takana nousee korkea palomuuri, joka eristi keisariforumit huonomaineisesta [[Suburan kaupunginosasta .]]
Mars Ultorin temppeli oli keisari Augustuksen rakennuttama temppeli. Augustus lupasi rakennuttaa temppelin Filippoin taistelun aikana. Se sijaitsi Augustuksen forumilla. Temppeli vihittiin käyttöön 1. elokuuta 2 eaa. Yleensä oletetaan että temppelissä säilytettiin roomalaisten legioonien standaareja, jotka Augustus oli hankkinut takaisin Parthiasta.
Aiheesta muualla
41.89428°N, 12.48684°W
Rosukrenergo
Rosukrenergo on sveitsiläinen Gazprombankin ja itävaltalaisen osuustoiminnallisen Raiffeisen Banking Groupin Raiffeisen Investment AG:n sveitsiläinen tytäryhtiön omistama yritys, jonka tehtävänä on käydä Venäjän Gazpromin ja Ukrainan Naftogazin puolesta Turkmenistanin ja Ukrainan välinen maakaasukauppa vuodesta 2005 alkaen.
Rosukrenergoa edelsi samaa tehtävää suorittanut unkarilainen yritys Eural Trans Gas, mitä Gazpromin vähemmistöosakkaat epäilivät perusteettoman korkeista välityspalkkioista.
Ukrainan tiedustelupalvelun, SBU:n, päällikkö Oleksandr Tušinov, ilmoitti 17. kesäkuuta 2005 aloittavansa Rosukrenergon ja Eural Trans Gasin tutkinnan. Tušinov pitää Raiffeisenia vain muodollisena omistajana.
Julija Tymošenkon hallituksen aikana 2005 yritti Ukraina päästä osakkaaksi Rosukrenergoon, mutta sitä ei hyväksytty.
Jacareí
Jacareí [zakare´i] on kaupunki Brasiliassa São Paulon osavaltiossa.
Kaupunki on perustettu 1653. Jacareí sijaitsee 75 kilometriä São Paulosta koilliseen. Vuonna 2018 siellä asui 231 863 asukasta. Jacareí on hedelmällisen maanviljelyalueen kauppakeskus, jossa on elintarviketeollisuutta.
Koreankoivu
Koreankoivu (Betula costata) on koivukasvien (Betulaceae) heimoon, koivujen (Betula) sukuun kuuluva kasvilaji.
Koreankoivu voi kasvaa korkeimmillaan noin 30 metriä korkeaksi puuksi. Sen kuori on harmaanruskehtavaa ja hilseilevää tuohta. Oksat ovat punaruskeita. Lehdet ovat puikeita, 3,5–7 cm pitkiä ja 1,5–4,5 cm leveitä. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti toissahaisia. Emikukinnot ovat yksittäin ja pitkulaisia, 1,5–2,5 cm pitkiä sekä halkaisijaltaan noin 1 cm. Koreankoivu kukkii touko–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä heinä–syyskuussa. Hedelminä olevat lenninsiivelliset pähkylät ovat noin 2,5 mm pitkiä.
Koreankoivua kasvaa sekametsissä 600–2500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa, Korean niemimaalla sekä Venäjän itäosissa.
Koreankoivusta on valmistettu länkiä ja sitä on käytetty myös polttopuuna.
Paimen (uskonto)
Paimenta käytetään uskonnollisessa merkityksessä esimerkiksi kristinuskossa uskovien ihmisten kaitsijana. Tehtävät vastaavat lammaspaimenen tehtäviä ihmisten keskellä. Sanaa käytetään erityisesti Kristuksesta tai Jumalasta. Myös pappi tai muu uskonnollinen johtaja voi ohjeistaa johdettaviaan paimenkirjeillä.
Raamatun Jeesus vertaa itseään paimeneen Johanneksen evankeliumissa.
Tank Girl
Tank Girl oli Jamie Hewlettin piirtämä ja Alan Martinin käsikirjoittama sarjakuva, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1988 Deadline Magazinessa. Myöhemmin sarjaa käsikirjoitti Peter Milligan.
Vuonna 1995 sarjakuvasta tehtiin elokuvasovitus Tank Girl, mutta se ei saavuttanut suurempaa menestystä. Deadline-lehti lopetettiin samana vuonna, eikä sarjakuva ole ilmestynyt sen jälkeen.
Suomennettu albumi
タンク・ガール Девушка в танке (фильм)
Koodi (dokumentti)
Koodi tai Koodi – Linuxin tarina on suomalainen englanninkielinen dokumenttielokuva Linuxin kehityksestä. Elokuva on julkaistu vuonna 2001, ja sen on ohjannut Hannu Puttonen.
Elokuva käsittelee linuxin kehitystä ja historiaa, sekä Linus Torvaldsia ja hänen elämäänsä haastattelemalla häntä itseään ja hänet tuntevia ihmisiä. Haastateltavana on joukko linuxin tunnettuja kehittäjiä, linux harrastajia, Linuksen työtovereita ja hänen sukulaisiaan. Elokuvaa varten kuvattiin useita tunteja materiaalia, mutta siitä ei dokumenttiin asti päässyt kun pieni osa, ja dvd:llä on lisämateriaalina noin kolme tuntia.
Elokuvassa esiintyviä henkilöitä
Lähde:
Mr. Tambourine Man
Mr. Tambourine Man on Bob Dylanin keväällä 1964 kirjoittama ja albumillaan Bringing It All Back Home vuonna 1965 julkaistu kappale. Dylanin versio on täysin akustinen folk-kappale. Kappaleen teki suurelle yleisölle tunnetuksi The Byrds -yhtye, jonka sähköistetty folkrock-versio nousi kesällä 1965 listaykköseksi sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa.
Mesodermi
Mesodermi on yksi alkionkehityksen alussa määräytyvistä alkiokerroksista, joka sijaitsee alkiolevyssä endodermin ja ektodermin välissä.
Mr. Tambourine Man
Bob Dylanin versio
”Mr. Tamburine Man” sai alkunsa New Orleansin Mardi Gras -karnevaaleilla, joissa Dylan oli helmikuussa 1964 seurueineen. Dylan kertoi siellä ystävälleen haluavansa kirjoittaa kuin Arthur Rimbaud, ranskalainen 1800-luvun symbolisti.
DragonFly BSD
DragonFly BSD on Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka syntyi forkkauksena FreeBSD 4.8 -käyttöjärjestelmästä. Projektin aloitti Amiga-taustainen Matthew Dillon, kesäkuussa 2003, ja sitä julkaistiin FreeBSD:n sähköpostilistoilla heinäkuussa 2003.
Mesodermi
Mesodermin soluista syntyy mm. selkäranka, selkäjänne, sydän, verisuonet, verisolut, munuaiset, lihakset, luita, ruumiinontelon seinämä ja ihon verinahka. Varhaisessa mesodermissa sijaitsee alkion gastrulaation aloittava organisaattorikeskus.
Mr. Tambourine Man
Bob Dylanin versio
Dylan viimeisteli kappaleen New Yorkissa seuraavien kuukausien aikana. Hän esitti kappaletta monille ystävilleen, kuten laulaja Judy Collinsille ja nauhoitti kappaleen erään ystävänsä kotona huhtikuussa 1964.
Dylan esitti ”Mr. Tamburine Manin” ensi kertaa julkisesti Englannin-kiertueellaan Lontoon Royal Festival Hallissa 17. toukokuuta 1964. Studioäänitykset kappaleesta hän teki New Yorkissa 9. kesäkuuta 1964 ja 15. tammikuuta 1965. Hän ei ottanut kappaletta vielä vuoden 1964 albumilleen Another Side of Bob Dylan, vaan vasta vuonna 1965 julkaistulle albumille Bringing It All Back Home.
Vaikka The Byrds oli saanut singlehitin sähköisellä versiollaan kappaleesta vuonna 1965, Dylan jatkoi kappaleen esittämistä konserteissaan akustisena aina vuoteen 1974 asti ja jälleen taas vuodesta 1981 eteenpäin.
The Byrdsin versio
The Byrds äänitti oman versionsa 20. tammikuuta 1965 Hollywoodissa. Idea coverista tuli Bob Dylanilta itseltään, sillä hän oli antanut laulun Jim Dicksonille toivoen, että joku tekisi siitä The Animalsin ”The House of the Rising Sun” -tyyppisen sähköisen version.