cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaarle XII:n Norjan sotaretki
Lokakuussa 1718 operaatio aloitettiin uudestaan. Tarkoituksena oli välttää suuria taistelukenttiä ja valloittaa sen sijaan maavoimin Tanskan linnoituksia pitkien piiritysten avulla. Ruotsin 40 000 miehen kokoinen pääarmeija ylitti rajan 30. lokakuuta 1718. Fredrikstenin linnoituksen piiritys alkoi kolme viikkoa myöhemmin. Pohjoisempana aloitettiin Trondheimin sotaretki. Marraskuun viimeisen päivän iltana kuningas sai luodin päähänsä ja kuoli. Karoliinijoukot vetäytyivät ja koko sota oli Ruotsin osalta päättynyt. Trondheimiä piirittäneet Carl Gustaf Armfeltin ruotsalais-suomalaiset joukot joutuivat perääntyessään uudenvuoden aattona 31. joulukuuta 1718 lumimyrskyyn, ja noin puolet 5 000 miehen armeijasta menehtyi tunturimaastoon lähelle Duvedin kylää. Heitä oli yritetty marssittaa mahdollisimman nopeasti omalle puolelle, ja he olivat joutuneet yöpymään useina peräkkäisinä myrskyöinä taivasalla. Menehtyneistä yli kaksi kolmasosaa oli suomalaisia.
Vuohilammi (Keuruu, pohjoinen)
Vuohilammi on Keski-Suomessa Keuruulla Simsiön kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joista tämä on niistä se pohjoisin lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,4 metriä mpy.
Journalistiikka
Journalistiikka on oppiaine, joka tutkii journalismia ja mediaa. Journalistiikan opintojen ammatillisena tehtävänä on kouluttaa toimittajia joukkoviestimiin. Journalistiikan opintojen tieteellinen tavoite on perehdyttää opiskelijat journalismin ja tiedotusvälineiden tutkimuksen lähtökohtiin, teorioihin ja tutkimusmenetelmiin.
Sándor Kányádi
Kányádi kuului toisen maailmansodan jälkeiseen runoilijasukupolveen, joka ihaili uudistuksia ja kehitystä. Sävy muuttui kuitenkin myöhemmin katkeraksi hänen tulkitessaan vähemmistökansansa tilaa ja tuntoja. Kányádi kirjoitti myös lapsille.
Iiwanajulma
Iiwanajulma on suomenkielistä modernia rock-musiikkia tuottava yhtye, joka on perustettu Juvalla vuonna 2000.
Yhtye on julkaissut 3 pitkäsoittoa, joista toinen, vuonna 2008 julkaistu Tuhottu Tila keräsi lukuisia kiitettäviä arvioita, mm. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä 5/5, ja valittiin vuoden kiitellyimpien levyjen joukkoon. Levyn aloitusraidasta tehty animaatio-musiikkivideo sai kunniamaininnan Oulun Musiikkivideofestivaaleilla 2008. Videon ohjasi Henrik Mennander.
Ylivieskan kihlakunta
Ylivieskan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Alavieska, Kalajoki, Merijärvi, Oulainen, Sievi ja Ylivieska. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Iiwanajulma
Iiwanajulman musiikki oli alkuvaiheessa raskaan rockin ja metallin suoraviivaisempaa tulkintaa. Musiikkityyli kehittyi 2000-luvun aikana monimuotoisempaan suuntaan ja sai synkempiä ja tummempia piirteitä. Vuonna 2011 Iiwanajulma aloitti kolmannen levyn esituotannon ja äänitykset. Albumi, Hallelujah, julkaistiin 24. tammikuuta 2014.
Pudasjärvi
Pudasjärvi on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan pohjoisosassa Iijoen keskijuoksulla. Pudasjärvi kuuluu Oulunkaaren seutukuntaan. Sen naapurikuntia ovat Ii, Oulu, Posio, Puolanka, Ranua, Suomussalmi, Taivalkoski ja Utajärvi. Pudasjärven keskustaajama on nimeltään Kurenalus.
Iiwanajulma
Arviot
Helsingin Sanomat NYT -liite 18.4.2008
5 tähteä (Jussi Alroth)
Pudasjärvi
Pudasjärvi on kokonaispinta-alaltaan 0 km², josta sisävesialueita on 0 km². Lapin ulkopuolella sijaitsevista kunnista Pudasjärvi on pinta-alaltaan suurin. Kun Lapin kunnat otetaan mukaan vertailuun, Pudasjärvi on pinta-alaltaan Suomen kahdeksanneksi suurin kunta.
Pudasjärvestä tuli kaupunki 1. tammikuuta 2004. Kaupunki-nimitystä käyttävistä kunnista Pudasjärvi on pinta-alaltaan toiseksi suurin Rovaniemen jälkeen, ja koska asukastiheys on vain 0 asukasta neliökilometrillä, Pudasjärvi on Suomen harvimmin asuttu kaupungiksi kutsuttu kunta. Nimityksestä huolimatta Pudasjärvi on tilastollisen kuntaryhmityksen mukaan maaseutumainen kunta, sillä sen taajama-aste on vain 50,8 prosenttia (vuonna 2016).
Esihistoria
Ennen saamelaisasutusta Iijoen keskijuoksua asutti metsänriistaa ja kalaa pyydystävä kivikauden väestö. Saamelaisten ajalta ovat peräisin monet paikannimet, kuten Lapinvaara, Lapinniemi, Puhos, Naamanka, Kollaja, Jaalanka, Panuma, Jaurakka ja Iijoki. Arvellaan, että nimi Iijoki tulee sanasta Idjajohka, joka merkitsee ”yöjokea”. Kun hämäläiset noin tuhat vuotta sitten tulivat pyyntiretkilleen Iijokilaaksoon, saamelaisasutus alkoi hiljalleen vetäytyä kohti pohjoista. 1200-luvulla Perämeren rannikkoasutuksen vakiinnuttua alueesta tuli rannikon asukkaiden eräaluetta. Pohjalaiset ja vienalaiset käyttivät Iijokea kulkureittinä kauppa- ja vainoretkillään. Runsaasti saaria ja putaita sisältänyt vesistö sai nimen Pudasjärvi.
Ruotsin aika
pienoiskuva|Pudasjärven kotiseutumuseon aittoja.
1570-luvulla Ii- ja Livojokien varsille kymmenkunta savolaista alkuperää olevaa perhettä hyvien kaskimaiden houkuttelemana. Suuri Venäjän sota vuosina 1570–1595 työnsi alueella lisää savolaisasutusta Oulujoen suunnalta. Täyssinän rauha vuonna 1595 vakiinnutti alueen oloja. Vuonna 1633 Kollajan, Pudasjärven, Livon, Sotkajärven, Kuren ja Tyrävaaran kylissä mainitaan jo 78 verotaloa. Vuonna 1702 Verotalojen määrä oli noussut 109:ään ja alueen väkiluku oli 600–700 asukasta. Asutus levisi Iijoen laaksosta muidenkin vesistöjen varsille. Tuohon aikaan syntyivät alueen kaikki nykyiset pääkylät.
Piispa Isak Rothovius perusti Pudasjärven seurakunnan vuonna 1639. Varhaisen pienen kirkon tilalle Pudasjärven pohjoisrannalle rakennettiin vuonna 1673 pitkäkirkko. Seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra Josef Palmannus hukkui kirkkomatkallaan järveen vuonna 1666. Noin 200 vuotta myöhemmin kalaverkossa vedestä nousi suhteellisen hyvin säilynyt vuonna 1642 painettu raamattu. Vuonna 1691 pietistisiä ajatuksia omaksunut Johan Wegelius pidätettiin virasta, mutta hän sai palata tehtäväänsä vuotta myöhemmin.
Venäjän vallan alla
1800-luvun katovuodet koettelivat aluetta, joten asukkaiden oli turvauduttava olki- ja pettuleipään. Vuosina 1866–1868 Pudasjärvellä kuoli nälkään tai nälän aiheuttamiin tauteihin 962 ihmistä, mutta väkiluku oli kuitenkin seitsenkertaistunut viimeisen 120 vuoden aikana. Harva asutus varjeli kulkutaudeilta, ja syntyvyysluvut olivat korkeat. Nälkävuosien ja niiden ikävien seurausten myötä Pudasjärvelle nimettiin piirilääkäri jo vuonna 1866, ja apteekki perustettiin vuonna 1884. Sairaalan saaminen lykkääntyi vuoteen 1909.
Paikkakunnalla edelleen vahvana vaikuttava lestadiolaisuus alkoi saada jalansijaa uskonnollisessa elämässä 1800-luvun puolivälin jälkeen. Vuoden 1865 kunnallisasetuksen myötä seurakuntien ja kuntien hallinto eriytettiin toisistaan ja perustettiin Pudasjärven kunta. Asutuksen lisääntyminen pitäjän koillisosassa ja pitkien matkojen aiheuttamat hankaluudet johtivat Taivalkosken erottamiseen rukoushuonekunnaksi vuonna 1843. Taivalkosken seurakunta itsenäistyi vuonna 1882, jolloin pitäjän taloluku väheni noin neljänneksellä. Myöhemmin Pudasjärvestä erotettiin omaksi kunnakseen vielä Ranua vuonna 1899 ja Posioon kuntaan liitettiin Mäntyjärven kylä vuonna 1926.
1900-luvulle saakka Pudasjärven väestö sai toimeentulonsa pääasiallisesti metsästyksestä, kalastuksesta, poronhoidosta, sekä maa- ja metsätaloudesta. Pitäjä oli tärkeä voin ja tervan tuottaja. Pudasjärvellä tuotettiin 1700- ja 1800-luvuilla noin 15 000 tynnyriä tervaa, joka uitettiin tukkilautoilla Iijokea pitkin Ouluun. Varhaisin teollisuus oli saha- ja myllyteollisuutta. Vuonna 1784 nimismies Bäck perusti sahan Livonjokisuulle. Oulun porvarit perustivat 1830-luvulla Hirvaskosken ja Taivalkosken sahat. Vuonna 1839 perustettiin Hirvaskosken sahan yhteyteen rautaruukki, joka toimi huonosti kannattavana vuoteen 1877 asti. Useita muitakin saha- ja myllylaitoksia toimi eri kylissä. Kotiteollisuudessa tuotettiin pääasiassa omaan käyttöön muun muassa veneitä, rekiä, rukkeja, saaveja, kiuluja ja pärekoreja. Naiset kutoivat kankaita. Vuoden 1903 kesällä valmistui Oulun Telefooniosakeyhtiön vetämä puhelinlinja Pudasjärvelle. Tilaajia oli tuolloin 18.
Itsenäisessä Suomessa
Kunnan asukkaat suhtautuivat pääosin jyrkän perustuslaillisesti Venäjän sortotoimiin 1900-luvun alussa. Kunnan alueella oli useita jääkäriliikkeen etappiteitä ja majapaikkoja. Kansalaissodassa pudasjärveläiset kannattivat pääasiassa valkoisia.
1920- ja 1930-luvuilla itsenäistettiin satoja kruununtorppia. Vuoden 1936 asutuslain nojalla perustettiin muun muassa Livon kylään laaja yhtenäinen asutusalue nimeltään Pärjänsuo. Maahankintalain mukaan asutustoimintaa jatkettiin esimerkiksi Asmuntin, Kalliosuon, Tuhansuon, Ruuhensuon, Jaalangan ja Malisensuon asutusalueilla. Pellonraivaus lisäsi viljelysalan vuoden 1920 2 092 hehtaarista vuoden 1969 noin 10 000 hehtaariin. Väestö sai pääasiallisen toimeentulosta kuitenkin metsä-, uitto- ja rakennustöistä.
Vuonna 1980 lasketteluharrastus alkoi sittemmin paikkakunnan tavaramerkiksi muodostuneella Iso-Syötteellä. Vuonna 2001 Pudasjärvestä tuli osa Iin seutukuntaa, joka myöhemmin nimettiin Oulunkaaren seutukunnaksi. Vuonna 2004 Pudasjärvestä tuli pinta-alaltaan Suomen suurin kaupunki. Jo vuonna 2006 Suomen pinta-alaltaan suurimmaksi kaupungiksi nousi Rovaniemen maalaiskunnan kanssa yhdistynyt Rovaniemi.
Maantiede
pienoiskuva|upright|Sammakkosuo Olvassuon soidensuojelualueella.
Pudasjärven etelä- ja länsiosa on alavaa suomaata, jota halkovat metsäiset saarekkeet. Suot ovat enimmäkseen aukeita, veteliä ja vaikeakulkuisia lettosoita, joilla on runsaasti pieniä, syvärantaisia lampia. Purojen varsilla levittäytyvät rehevät varjoisat korpisuot. Pudasjärvi on Suomen soistuneimpia alueita; yli puolet kaupungin pinta-alasta on suota. Soita on ojitettu metsänkasvatusta ja viljelyä sekä viime aikoina myös turvetuotantoa varten. Suuria suoalueita on Pudasjärven ja Utajärven rajoilla leviävällä Olvas-, Oravi-, Näätä- ja Sammakkosuon suolakeudella. Pudasjärven metsät ovat enimmäkseen mäntyvaltaisia. Pitäjän itäosien vaara- ja tunturialuetta hallitsevat kuusikot. Vaarojen rinteillä ja notkelmissa on niin sanottuja rinne- ja lakisoita. Euroopan unionin ja samalla Suomenkin vanhin kallioalue (3,5 miljardia vuotta) sijaitsee Pudasjärven Siuruankylässä.
Vesistöt
pienoiskuva|Iijokisoudun päätöstapahtuma Kipinän kylässä.
Pudasjärven pinta-alasta yli 200 km² on vettä. Suuria järviä on etenkin Pudasjärven keski- ja itäosissa. Sotkajärvi ja Pudasjärvi ovat merkittäviä lintujärviä.
Alajuoksultaan sähköntuotantoon valjastettu Iijoki virtaa Pudasjärven halki idästä länteen luonnontilaisena. Iijoen kalalajeja ovat muun muassa taimen, harjus ja siika. Pohjoisessa Iijoen törmät ovat harvaanasuttuja ja joki virtaakin pääosin vaarojen keskellä. Etelämpänä Iijoen törmillä on alavia rantaniittyjä ja rannoille rakentuneita kyliä. Vuosittain heinäkuussa järjestettävä Iijokisoutu lähtee Taivalkosken Saijasta ja päättyy Pudasjärvellä Kipinän koskelle.
Pudasjärven eteläosan vesistöt ovat yhteydessä Kiiminkijokeen.
Tiestö
Pudasjärvellä risteävät Oulusta Kuusamoon kulkeva valtatie 20 ja Kajaanista Rovaniemelle kulkeva kantatie 78. Pohjois-Pohjanmaan maakunnan pääkaupunkiin Ouluun on matkaa 86 kilometriä. Pudasjärven yleisten teiden yhteispituus on Suomen viidenneksi suurin.
Kylät
pienoiskuva|Pudasjärven keskusta-aluetta satelliittikuvassa.
Pudasjärven jakaantuu 15 osa-alueeseen (pääkylään). Noin puolet kaupungin väestöstä asuu haja-asutusalueilla.
Pääkylät ovat:
Aikaisempaa Kollajan kylää vastaavat nykyään Siuruan, Aittojärven ja Kipinän kylät.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Pudasjärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Pudasjärven alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.
Väestö
Pudasjärvi on pitkään ollut muuttotappiokunta, ja vuosittain väkiluku on vähentynyt jopa yli 100 hengellä. Oulu on ollut tärkein yksittäinen kunta sekä lähtö- että tulomuuton osalta. Pudasjärveltä muuttaneet ovat pääasiassa opiskelu- ja työpaikkojen vuoksi lähteviä nuoria. Paluumuuttajien on puolestaan arvioitu olevan suurelta osin eläkeläisiä. Pudasjärven kaupunkistrategiassa koulutusmahdollisuuksia, työpaikkoja, laadukkaita palveluita ja kaupungin imagon kohottamista pidetään tärkeinä muuttotappion hillitsemiseksi.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Hallinto ja palvelut
pienoiskuva|upright|Viiri ja kokousnuija.
Hallintoelimet
Pudasjärven kaupunginvaltuustossa on 27 jäsentä, joista 14 on miehiä ja 13 naisia. Suomen Keskusta on valtuuston suurin puolue.
Vasemmistoliitolla on ollut paikkakunnalla aina kohtalaisen vankka kannatus, mutta SDP:n ja kokoomuksen kannatus on ollut pientä.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa valtuustopaikat jakautuivat puolueittain seuraavasti:
Valtuuston puheenjohtajana toimii Olga Oinas-Panuma (kesk.). Pudasjärven kaupunginhallitukseen kuuluu 9 jäsentä, ja sen puheenjohtaja on Vesa Riekki.
Kaupungin sisäinen organisaatio on jaettu kolmeen toimialaan, jotka ovat keskushallinto, opetus- ja sivistystoimi sekä tekninen toimi.
Vaakuna
Pudasjärven vaakunan karhuaihe on saatu vapaaehtoiskomppanian lipusta Kustaa III:n sodan (1788–1790) ajalta.
Terveydenhuolto
Pudasjärven terveyskeskuksessa on laboratorio, röntgen, neuvola, fysikaalista hoitoa, hemodialyysiyksikkö, diabetespoliklinikka, mielenterveysyksikkö ja 52-paikkaisen vuodeosaston. Hammashoitola toimii myös terveyskeskuksen yhteydessä. Terveydenhoidon Pudasjärvellä järjestää Oulunkaaren kuntayhtymä.
Koulutus
Pudasjärven keskustassa on Lakarin koulu sekä Hirsikampus, jossa toimivat yhteisesti yhtenäiskoulu sekä lukio. Hirsikampus avattiin elokuussa 2016, ja on kooltaan maailman suurin hirsirakennus. Haja-asutusalueilla puolestaan ovat Hirvaskosken, Kipinän, Sarakylän ja Syötteen koulut. Hirsikampuksessa toimii myös Pudasjärven lukio.
Pudasjärven kansalaisopisto järjestää perinteisempien koulutustensa lisäksi myös avoimen yliopiston kursseja yhteistyössä Oulun yliopiston kanssa.
Elinkeinoelämä
pienoiskuva|Tunturihotelli Iso-Syöte.
Pudasjärven elinkeinot perustuvat pitkälti luonnonvaroihin ja niiden jalostukseen. Keskeisiä toimialoja ovat mekaaninen puunjalostus, matkailu ja maaseutuyrittäjyys.
Pudasjärvellä toimivista teollisuusyrityksistä merkittävimmät ovat mekaaniseen puunjalostukseen keskittyneet Kontiotuote ja Profin. Kontiotuote Oy on kansallisesti merkittävä hirsitalotoimittaja, ja vuonna 2005 sen palveluksessa oli 269 henkilöä. Profin Oy on ikkunoiden ja ovien toimittaja, jonka tuotteet menevät pääsääntöisesti Kaukoidän markkinoille. Matkailualalla on Syötteellä kahdeksan päätoimijaa, joihin kuuluvat esimerkiksi Iso-Syöte Oy, Syötteen keskusvaraamo, Syöteresort ja Kelosyöte Oy. Muita tärkeitä työllistäjiä ovat Pudasjärven kaupunki, Rakennusliike Asuntoinsinöörit Oy, Lännen Tehtaat Oyj/Apetit sekä M-, S-, ja K-marketit. Niemitalon juustola tekee Pohjois-Suomessa varsin tunnettua leipäjuustoa, jota kutsutaan kollajanjuustoksi.
Merkittävimpiä työllistäviä aloja Pudasjärvellä ovat julkiset palvelut, maa- ja metsätalous, teollisuus, tukku- ja vähittäiskauppa sekä kaupan ja majoitusalan palvelut. Vuonna 2001 Pudasjärvellä kävi töissä muista kunnista 303 henkeä ja Pudasjärveltä muissa kunnissa 422 henkeä. Oulu on merkittävin kohde niin sisään- kuin ulospendelöinninkin osalta. 1990-luvun alun laman jälkeen Pudasjärvellä on ollut jatkuvasti vaikea työttömyystilanne. Heinäkuussa 2016 työttömiä oli 17,7 %.
Luontokohteet
Iinattijärvellä sijaitsevan Hampusvaaran laki on suosittu kalliokiipeilykohde. Pudasjärven kaakkoisosassa sijaitsevan Jaurakkavaaran lakipiste kohoaa 340 metrin korkeudelle merenpinnasta. Jaurakkajärven pintaan verrattuna huipun korkeus on 216 metriä. Jaurakkavaaran huipulla kiertelee Kupson kutsu -niminen retkeilyreitistö, johon kuuluu kolme reittivaihtoehtoa. Puolakkavaara kohoaa korkealle läntisen Pudasjärven suotasankojen yläpuolelle Siuruan kylässä. Vaara on jääkauden jälkeen ollut Litorinameren saari ja näiltä ajoilta vaaralle on muodostunut noin viiden hehtaarin kokoinen ”rantakivikko”. Vaaralla on sijainnut myös moni palovartiotorni.
Puhoskylässä sijaitseva Julmaharju on aarniomaisten harjumetsien, lähteikköjen, suppien ja pienten lampien muodosta kokonaisuus. Harjun alueelta on löytynyt Luonto-Liiton tutkimuksissa useita uhanalaisia sienilajeja. Ruuhensuon asutusalueen lähellä Sarakylässä sijaitsee mannerjäätikön muovaama jyrkkärinteinen rotkojärvi Kaunislampi. Korpisen kylässä sijaitsevaan kirkasvetiseen Kirkasheteeseen matkailijat ovat heitelleet kolikkoja ja esittäneet toiveita jo vuosikymmenten ajan.
Kipinänkosket ovat Iijoen vapaana virtaavista koskista kaikkein vuolaimmat. Kosket sijaitsevat Kipinän kylässä Valtatie 20:n lähellä, ja niiden leveys on noin 100 metriä. Kesäisin koskille kerääntyy perhokalastajia ja koskilla huipentuu myös Iijokisoutu.
Pudasjärven kaakkoiskulmassa Korpisen kylässä sijaitseva Jumalanhauta on halkaisijaltaan 30-metrinen ja syvyydeltään 15-metrinen kattilamainen hiidenkirnu, jonka pintaa peittävät ihmisen pään kokoiset kivet. Paikoin vaikeakulkuinen 20 metriä syvä Portinkuru sijaitsee UKK-reitin varrella Syötteen ja Pintamon kylän välimaastossa. Kuru on osa Syötteen kansallispuistoa. Viime jääkauden sulamisvesien noin 10 000 vuotta sitten kovertama Vattukuru sijaitsee 2,1 kilometrin mittaisen luontopolun varrella Iso-Syötteeltä Taivalkosken suuntaan. Euroopan unionin vanhin kallioperä on Siuruan kylän Siuruankankaalla, jossa kalliot ovat 3,5 miljardia vuotta vanhoja. Monet jääkaudet ovat hioneet niitä, ja ne ovat sijainnut aikoinaan Päiväntasaajan seudulla.
Kuusamontien varressa Korennonkylässä sijaitsi kuuluisa Rahamänty, jonka tarinan mukaan taiteilija Akseli Gallen-Kallela ikuisti kesällä 1892 yöpyessään Korennon kievarissa.
Syöte
Pudasjärvellä sijaitseva Syötteen alue on tunnettu Syötteen kansallispuistosta sekä Iso-Syötteen ja Pikku-Syötteen huipulla sijaitsevista laskettelukeskuksista.
Kulttuurikohteet
Pudasjärven kaupunginkirjasto toimii erityisesti syksyllä 2021 avatussa monitoimitalo Hyvän olon keskus Pirtissä sijaitsevan Pudasjärven pääkirjaston, kirjastoauton ja verkkopalvelujen välityksellä. Pudasjärven kaupunginkirjasto on myös osa Outi-kirjastokimpaa ja tätä kautta kirjaston asiakkaat saavat käyttöönsä laajemman teos- ja palvelutarjonnan. Pinta-alaltaan noin kolmen hehtaarin suuruinen Pudasjärven kotiseutumuseo on yksi Pohjois-Suomen laajimmista kotiseutumuseoista. Alueella on lähes kaksikymmentä rakennusta, jotka sisältävät yli 8 000 esinettä.
Nykyinen Pudasjärven kirkko on valmistunut vuonna 1781. Kirkkorakennuksen välittömässä läheisyydessä ovat kappeli ja kellotorni, jonka huippua koristavat ainoat tunnetut Mikael Toppeliuksen ulkomaalaukset. Pudasjärven hautausmaalle on haudattu 417 talvi-, jatko- ja Lapin sodissa kaatunutta pudasjärveläistä. Taiteilija Paavo Tolosen suunnittelema sekä kivestä ja pronssista toteuttama sankarimuistomerkki paljastettiin vuonna 1978. Reliefissä sotilas ja äiti lapsineen rakentavat uutta tulevaisuutta sodan runtelemassa maailmassa.
Pudasjärven ensimmäinen kirkkoherra Josephus Palmannus ja hänen perheensä hukkuivat Pudasjärveen ollessaan palaamassa helluntaikirkosta vuonna 1666. Tapahtuneen muistoksi kirkkopihalle on pystytetty kivinen muistomerkki. 962 ihmistä kuoli nälkään suurien nälkävuosien koetellessa Pudasjärveä vuosina 1866–1868. Kirkon pihamaalla on näitten ihmisten muistoksi pystytetty muistomerkki. Lapin sodan muistomerkki sijaitsee Kipinän kylässä valtatie 20:n ja Hetekyläntien risteyksessä. Paikalla käytiin ensimmäinen aseellinen yhteenotto suomalaisten ja saksalaisten joukkojen kesken 28. syyskuuta 1944. Toisen Pudasjärvellä käydyn taistelun muistoksi on pystytetty muistomerkki Aittojärvelle, jonne suomalaiset kulkivat Kipinästä Iijoen yli.
Kuvanveistäjä, taidemaalari ja valokuvaaja Kari Tykkyläisen kotinäyttely on avoinna kesäisin Konttilassa Yli-Siurualla lähellä kantatie 78:aa. Yli-Kollajalla Kipinän kylässä sijaitsee taidemaalari Paavo Ahosen kotiateljee. Kuvanveistäjä ja runoilija Eero Räisäsen kesänäyttely ”Eeten” sijaitsee Iijoen rannalla Parkkilassa Pudasjärven kylässä. Luontokuvaaja Jorma Luhdan Pudasjärven luonnosta kertovia valokuvia on nähtävillä ympäri vuoden Syötteen luontokeskuksessa, jossa on nähtävillä myös Syötteen historiasta kertovia kuvia. Lisäksi kaupunginkirjastossa on jatkuvasti nähtävillä eri alojen taiteilijoiden töitä.
Virkistysuimala Puikkari on vuosituhannen vaihteessa rakennettu uimahalli kuntakeskuksessa Kurenalla. Pudasjärven Ilmailukeskuksen ympärillä on Euroopan suurimpiin kuuluva purjelentoalue G41. Kelosyötteen lomakylän lähistöllä on parin kilometrin mittainen Peikkopolku.
Tapahtumat
pienoiskuva|Kari Tykkyläisen performanssista ”Fellinin pöytä”. pienoiskuva|upright|Umpihankihiihtoa Syötteen maastossa 2006.
Kulttuuritoimi järjestää Taidehuone Pohjantähdessä säännöllisesti taidenäyttelyitä. Huomattavimpia Pudasjärvellä asuvia tai sieltä lähtöisin olevia taiteilijoita ovat Kari Tykkyläinen, Paavo Tolonen, Jorma Luhta, Janne Räisänen, Tapani Kokko, Antti Estamaa, Maarit Bergman, Esko Männikkö ja Martti Aiha.
Kehittämistoiminta järjestää vuosittain syyskuun ensimmäisenä viikonloppuna Kylä kokkaamaan! -tapahtuman, jossa varsin vapaasti muodostetut joukkueet kisailevat kokkauskilpailun merkeissä.
Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Pudasjärvellä kolmesti, vuosina 1972, 1998 sekä 2013. Seuraavan kerran suviseurat on tarkoitus järjestää Pudasjärvellä vuonna 2024.
Ruokakulttuuri
Pudasjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kuivalihavelli, ohrarieska, leipäjuusto ja karpalokiisseli.
Urheilu
Pudasjärven Urheilijat ry. järjestää tapahtumia yhdessä kaupungin liikuntatoimen kanssa. Umpihankihiihdon maailmanmestaruuskilpailut on järjestetty vuosittain helmikuussa vuodesta 1998 asti. Kesällä järjestetään myös viikon mittaiset Kesäpilkin maailmanmestaruuskilpailut. Pohjantähti Games on juhannuksen aikana pidettävä kansainvälinen yleisurheilukilpailu. Vuodesta 1983 järjestetty Iijokisoutu lähtee Taivalkosken Saijasta ja päättyy Pudasjärven Kipinän kylään. Matkaa kertyy noin 160 kilometriä, ja aikaa tähän kuluu viisi vuorokautta. Iijokisoudun tarkoituksena on tehdä tunnetuksi Iijoen matkailullisia arvoja, saada Iijoki kunnostettavaksi vaelluskalakelpoiseksi ja tukea Iijoen vesistönsuojelua.
Liikuntatoimi ylläpitää vuonna 1983 valmistunutta liikuntakeskusta, johon kuuluu Tuomas Sammelvuo -saliksi nimetty liikuntahalli, kuntosali, pikajuoksurata ja Virkistysuimala Puikkari -niminen uimahalli. Kaupunki ylläpitää myös Suojalinnan urheilukenttää, jonka viereen valmistuu vuonna 2017 tekonurmikenttä jalkapalloharrastajille. Pudasjärven keskustan tuntumassa sijaitsevia liikuntakohteita ovat lisäksi Sivakkarata ja Jyrkkäkoski, jossa on kuntopolkujen ja latujen lisäksi kaksi hyppyritornia.
Jääkiekko- ja jääpallokaukaloita löytyy Suojalinnan urheilukentän lähistöltä sekä Hirvaskosken, Honkasenkankaan, Paukkerin, Poijulan ja Puhoksen kouluilta. Koulujen yhteydessä toimivat liikuntasalit ovat kaikkien kuntalaisten käytössä. Sivukylien koulujen lähistöllä on hiihtopolkuja ja kuntolatuja.
Tunnettuja pudasjärveläisiä
Metallimusiikkiyhtyeet Eternal Tears of Sorrow, National Napalm Syndicate ja Kalmah on perustettu Pudasjärvellä, ja kunkin yhtyeen ydinryhmä on edelleen pudasjärveläislähtöinen. Muita pudasjärveläisiä levyttäneitä yhtyeitä ovat Tanna ja IC Rock.
Ilkka Remeksen teos Nimessä ja veressä sijoittuu Pudasjärvelle.
Ystävyyskaupungit
Pudasjärven ystävyyskaupunkeja ovat:
Assegai
pienoiskuva|Vahti assegai olallaan Etelä-Afrikassa 1943
Zulu-heimon johtaja Shaka kehitti 1800-luvulla assegaista lyhyemmän, lähitaisteluissa käytettävän version.
Maalijoukko
right|thumb|200px|Funktio (f) joukosta X (vasemmalla) joukkoon Y (oikealla). Pienempi soikio Y:n sisäpuolella on funktion f arvojoukko. Y on f:n maalijoukko.
Matematiikassa funktion maalijoukko tarkoittaa sitä joukkoa, jossa on funktion kuvauksessa saatavia alkioita. Matemaattisessa merkinnässä joukko X tarkoittaa kuvauksen määrittelyjoukkoa ja Y tarkoittaa maalijoukkoa.
Arvojoukko maalijoukossa
Funktion eli kuvauksen määritelmä on laadittu siten, että kaksi funktiota ovat samat vain, kun kaikki on samaa: Tämän vuoksi maalijoukon sisältö ja funktion arvojoukko siinä tulee tuntea tarkoin.
Arvojoukko on maalijoukon osajoukko.
Joskus funktion arvojoukkoa käytetään maalijoukon synonyyminä, mutta sitä se ei ole. Jos maalijoukko on sama kuin arvojoukko, kaikille maalijoukon arvoille voidaan osoittaa ainakin yksi määrittelyjoukon alkio.
Esimerkkejä
Määritellään toisen asteen potenssifunktio seuraavasti Lähtöjoukko sisältää kaikki reaaliluvut ja niillä kaikilla voidaan laskea lausekkeen x^2 arvo. Lähtöjoukko kelpaa siten määrittelyjoukoksi. Kun kaikilla lähtöjoukon luvuilla lasketaan funktion arvot, saadaan vain reaaliluvut [0, \infty[, joka on reaalilukujen \mathbb{R} osajoukko. Kuvaus EI ole injektio eikä surjektio. Injektion määritelmän mukaan, kun a \neq b. Tämä ei toteudu funktiolla f, sillä esimerkiksi. Surjektion määritelmän mukaan f on surjektio, jos f(X) = Y eli funktion maalijoukko on sama kuin sen arvo- eli kuvajoukko. Funktion f arvojoukko on kaikki positiiviset reaaliluvut, mutta maalijoukoksi on määritelty kaikki reaaliluvut, myös negatiiviset. Funktiosta f voi kuitenkin "pakottaa" surjektion määrittelemällä maalijoukon uudelleen:
Määritellään funktio hieman muuntaen seuraavasti Kuvaus on tällä kertaa surjektio ja samalla maalijoukko on tietenkin myös arvojoukko, koska kaikki maalijoukon alkiot osallistuvat kuvaukseen kerran (nolla) tai kaksi kertaa (x > 0).
Kolmannen asteen potenssifunktio on jo lausekkeen takia valmiiksi injektio ja surjektio. Funktio on tällöin bijektio, jossa kaikki maalijoukon alkiot kuvautuvat tietyksi maalijoukon alkioksi.
Yhdistetty funktio
Yhdistetyn funktion maalijoukoksi tulee "viimeisen funktion" maalijoukko. Funktio f on määritelty ja funktio g on määritelty Tällöin voidaan määrittää yhdistetty funktio h Funktion arvot lasketaan ensin g ja sitten f avulla. Ensin valitaan luku lähtöjoukosta X ja lasketaan se funktion g lausekkeella, jolloin saadaan maalijoukon Y arvo. Saatu arvo sijoitetaan funktion f lausekkeeseen, jolloin saadaan maalijoukon Z arvo.
Juke Boy Bonner
Juke Boy Bonner (oik. Weldon H. Philip Bonner, s. 22. maaliskuuta 1932, Bellville, Texas – k. 29. kesäkuuta 1978, Houston, Texas ) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, huuliharpisti ja kitaristi. Yhden miehen yhtyeenä esiintynyt Bonner kuvasi mustien kaupunkilaiselämää kappaleissaan kuten "Life is a Nightmare", "Struggle Here in Houston" ja "Going Back to the Country".
Bonner syntyi Bellvillessä yhtenä yhdeksästä lapsesta. Hänen vanhempansa kuolivat hänen ollessaan hyvin nuori ja naapuriperhe kasvatti hänet. Bonner muutti asumaan yhdessä isosiskonsa kanssa vuonna 1945. 12-vuotiaana hän opetteli kitaransoiton. Hän sai lempinimensä "Juke Boy" nuoruudessaan, jolloin hänellä oli tapana laulaa baareissa jukeboxien säestyksellä. Vuonna 1948 Bonner voitti paikallisen kykykilpailun, jonka ansiosta hän sai 15 minuutin radio-ohjelman KLEE-asemalla Houstonissa.
Bonnerin ensimmäinen single oli oaklandilaiselle Irma-levymerkille vuonna 1957 julkaistu "Well Baby"/"Rock With Me Baby". Levytysura jatkui vuonna 1960 Goldband Recordsille. Ura ei lähtenyt ihmeemmin nousuun ja hän joutui sairaalaan pahan vatsahaavan vuoksi. Leikkauksesa häneltä poistettiin lähes puolet vatsalaukusta. Toipumisaikanaan hän alkoi kirjoittaa runoja, joista osa julkaistiin Forward Times -lehdessä.
Vuonna 1967 Bonner levytti ensimmäisen albuminsa The One Man Trio Flyright-levymerkille. Tätä seurasivat Chris Strachwitzin Arhoolie-merkille tehdyt I'm Going Back to The Country (1968) ja The Struggle (1969). Bonner esiintyi Ann Arbor Blues Festivalilla, American Folk Blues Festivalilla ja Montreux Blues and Rock Festivalilla. Vuonna 1972 hän julkaisi LP:n Sonet Recordsille ja vuonna 1975 toisen houstonilaiselle Home Cooking Recordsille. Bonner ei kuitenkaan kyennyt elättämään itseään musiikillaan ja työskenteli kananjalostustehtaalla Houstonissa. Hän kuoli maksakirroosiin vuonna 1978.
Lil’ Cease
James Lloyd (s. 20. elokuuta 1977), paremmin tunnettu taiteilijanimellään Lil’ Cease, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja osa serkkunsa Biggie Smallsin perustamaa Junior M.A.F.I.A. -ryhmää. Lloyd kasvoi Bedford-Stuyvesantissa Brooklynissa.
Populaarikulttuurissa
Marc John Jefferies esitti Lloydia vuoden 2009 elämäkertaelokuvassa Notorious.
Aarne Alaja
Aarne Olavi Alaja (vuoteen 1935 Alander, 20. toukokuuta 1912 Längelmäki – 26. syyskuuta 1942 Malgobek) oli suomalainen yleisurheilija, joka toisen maailmansodan aikana kuului Waffen-SS-joukkoihin. Tampereen Pyrinnön juoksijana Alaja voitti vuonna 1937 SM-viestien 4 × 800 metrin matkalla pronssia ja oli 4 × 1 500 metrin matkalla neljäs. Kalevan kisoissa vuonna 1939 Alander oli 800 metrillä seitsemäs.
Alaja kaatui Malgobekin alueen taistelussa Itä-Kaukasuksella syyskuussa 1942.
Arvingarna
Arvingarna on ruotsalainen dansband. Arvingarna valittiin Melodifestivalenissa 1993 Ruotsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun 1993 Gert Lengstrandin ja Lasse Holmin tekemällä kappaleella "Eloise". Kansainvälisessä kilpailussa yhtye sijoittui seitsemänneksi.
Kiteen kihlakunta
Kiteen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kesälahti, Kitee, Rääkkylä ja Tohmajärvi sekä ennen vuoden 2005 kuntaliitosta myös Värtsilä. Kihlakunta sijaitsi aluksi Pohjois-Karjalan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Itä-Suomen läänissä.
Kiviniemi (Oulu)
Kiviniemi on Oulun 30. kaupunginosa. Se sijaitsee Kaakkurin suuralueella noin viiden kilometrin päässä kaupungin keskustasta etelään, luonnonkauniilla alueella Kempeleenlahden rannalla. Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Äimärautioon ja Mäntylään, idässä Nelostiehen sekä etelässä Lentokentäntiehen ja Perävainioon. Kiviniemi on laajahko ja kohtalaisen väljästi rakennettu lähes lähiötyylinen kaupunginosa, jossa asuu noin 1 600 asukasta. Kiviniemi kuului vuoden 1965 alkuun asti Oulujoen kuntaan, jonka jälkeen se liitettiin Oulun kaupunkiin.
Historiaa
Kiviniemi on vanhastaan ollut maanviljelyseutua. Asutuksen alkuaikoina Kiviniemen kylässä oli seitsemän talonumeroa, ja asutus keskittyi merenlahden ranta-alueille. Taloja omistivat suurelta osin kaupungin kauppiaat aina 1800-luvun puolivälille saakka, jonka jälkeen ne siirtyivät vähitellen yksityiseen viljelykseen. Talvi- ja jatkosodan jäl­keen taloista erotettiin runsaasti asutus- ja rintamamiestiloja. Tämän myötä syntyi kymmeniä uusia pieniä tiloja, ja kylään tuli uusia asukkaita. Meri oli edelleen lähellä, ja Kempeleenlahden rantaviiva oli siirtynyt viimeisen 50 vuoden aikana toistasataa metriä maan nousemisen myötä.
Vesijohto Kiviniemen ja Oulunlahden taloille ja koululle saatiin 1960-luvun alussa. Taajama-asutusta oli 1960-luvulla tultaessa varsinaisesti vain Lepolassa ja Kaakkurissa Minkkitien ympäristössä. Kiviniemen pohjoisosaan vahvistettiin asemakaava 1990-luvun alussa. Sen jälkeen taajama-asutus on levinnyt ranta-alueella kaavoituksen etenemisen myötä asteittain aina kaupungin etelärajalle Perävainiolle saakka.
Kiviniemessä on sijainnut myös aikoinaan Oulunlahden seisake, joka lakkautettiin 1970-luvun alussa.
Peeter Oja
thumb Peeter Oja (s. 2. heinäkuuta 1960 Tallinna) on virolainen näyttelijä. Hän on muun muassa näytellyt elokuvissa Tallinnan pimeys, Tappev Tartu, Lepatriinude jõulud ja Vanad ja kobedad saavad jalad alla. Hän oli myös ääninäyttelijänä animaatioelokuvassa Keksijäkylän Lotta vuonna 2006. Vuodesta 1993 lähtien Oja on kuulunut Kreisiraadio-nimiseen huumoriryhmään. Syksyllä 2017 Oja nähdään ohjelmassa Suur Komöödiaõhtu, joka perustuu suomalaiseen Putous-formaattiin.
Oja juontaa myös Mart Juuren kanssa televisio-ohjelmaa nimeltä Ärapanija, jossa viikon tapahtumia arvioidaan satiirisesti.
Kampung Lautin moskeija
Kampung Lautin moskeija on moskeija Malesian Kelantanin osavaltiossa. Sitä pidetään maan vanhimpana moskeijana ja yhtenä Kaakkois-Aasian vanhimmista puumoskeijoista. Moskeijan rakennusajankohta ei ole täysin selvä, mutta mahdollisesti se on peräisin jo 1400-luvulta. Arkkitehtuuriltaan se muistuttaa perinteistä malaijilaista tyyliä.
Moskeija
thumb|vasen|Valokuvassa. Kampung Lautin moskeija sijaitsee nykyisin Malesian Kelantanin osavaltiossa Kota Bharun kaupungissa Nilam Purin opiskelijakaupunginosassa. Nykyinen paikka poikkeaa hieman alkuperäisestä. Moskeija on rakennettu perinteiseen malaijityyliin puusta. Sitä on pidetty Kaakkois-Aasian vanhimpana säilyneenä puumoskeijana, sekä Malesian vanhimpana moskeijana ylipäätänsä. Sen arkkitehtuuria on verrattu esimerkiksi Demkin moskeijaan Indonesian Jaavalla ja Talomanon moskeijaan Thaimaassa. Tyypilliseen malaijilaiseen tapaan rakennuksessa on kohotettu lattia ja kolmikerroksinen katto. Tiloista tärkeimmät ovat rukoushuone, mihrab, veranta ja puhdistautumistilat.
Historia
Kampung Lautin moskeijan tarkkaa rakennuttamisvuotta ei tunneta kuitenkaan täysin varmasti. Mahdollisesti se on peräisin jo 1400-luvulta. Melko yleisesti hyväksyttyä on, että moskeija on joka tapauksessa Malesian vanhin. Sitä on usein pidetty myös yhtenä varhaisimmista säilyneistä merkeistä islamin saapumista alueelle.
Kananperinteen tarinan mukaan moskeijan perustivat Jaavan ja Champan välillä purjehtineet muslimilähetyssaarnaajat. Merihätään jouduttuaan he vannoivat että jos he pääsisivät turvallisesti rantaan missä tahansa, he rakentavansa paikalle moskeijan. Purjehtivat pääsevät rannalle Kampung Lautissa, jonne he lupauksensa mukaisesti rakentavat moskeijan paikallisten auttamina.
Alkuperäistä moskeijaa on myöhemmin uusittu ja kunnostettu useita kertoja. Töitä moskeijassa tehtiin esimerkiksi 1800-luvulla. Moskeija on myös kärsinyt tuhoja esimerkiksi suurissa tulvissa vuosina 1926 ja 1966. Moskeija siirrettiin alkuperäiseltä paikaltaan joen rannalla vuonna 1968. Se jälleenrakennettiin alkuperäisessä muodossaan. Uusia kunnostustöitä on tehty myös myöhemmin.
Koillis-Savon kihlakunta
Koillis-Savon kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Juankoski, Kaavi, Nilsiä, Rautavaara ja Tuusniemi. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kuopion läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Itä-Suomen läänissä.
Tekniikan museo
Tekniikan museo on Helsingin Vanhassakaupungissa sijaitseva, vuonna 1969 perustettu valtakunnallinen vastuumuseo, joka tallentaa ja esittelee suomalaisen teknisen alan kehitystä kuvaavaa aineistoa. Tekniikan museota ylläpitää yksityinen Tekniikan museon säätiö.
Tekniikan Museo sijaitsee Helsingin Vanhankaupunginlahden rannalla Vantaanjoen suulla. Tekniikan museo kuuluu liikenteen ja viestinnän alan museoiden Trafiikki-museot -verkostoon. 250px|pienoiskuva|vasen|Oikealla Voimalamuseo, josta johtaa putouksen yli silta Tekniikan museoon.
Tekniikan museo sijaitsee rakennuksissa, joissa toimi vuoteen 1969 saakka Helsingin vesilaitos, joka puhdisti Vantaanjoen vettä talouskäyttöön. Museon perusnäyttelyt sijaitsevat pyöreässä hallissa, joka on alun perin rakennettu suodatusaltaaksi ja on vesilaitoksen vanhin rakennus.
Museon näyttelyt kuvaavat tekniikan ja teollisuuden vaiheita Suomessa sekä niiden kehityksen vaikutusta yhteiskuntaan, kulttuuriin ja ihmisten elinoloihin. Ensimmäiset näyttelyt museossa avattiin vuonna 1972, ja ne käsittelivät muun muassa turbiineja, vesivoimaa, sähkövoimaa ja graafista alaa. Tämän hetken näyttelyissä voi tutustua suomalaisen tekniikan ja teollisuuden kehitykseen ja sen vaikutuksiin ympäristössämme, työssämme ja yhteiskunnassamme sekä sähköisen viestinnän historiaan. Museossa on myös erityisesti pienille lapsille suunnattu Kummituksen keksintökoje -näyttely, joka innostaa tutkimaan ja oivaltamaan. Museossa järjestetään lisäksi vaihtuvia näyttelyitä.
Kesäisin auki olevassa Pikasuodatinhallissa on nähtävillä 1930-luvun asuun entisöityä vedenpuhdistustekniikkaa altaineen ja pumppuineen. Kosken länsirannalla sijaitseva Voimalamuseo oli osa vesilaitoksen toimintaa ja tuottaa nykyisin ympäristöpennisähköä kotitalouksille. Voimalamuseon rakennukset omistaa Helsingin kaupunki ja ne eivät ole avoinna yleisölle.
Museon Punatiilihallissa toimivat toistaiseksi museon kokoustila Adams-auditorio sekä Opetusviraston ja Taloudellisen tiedotustoimiston TATin Yrityskylä Helsinki -oppimisympäristö koululaisille.
Kokoelmat, kirjasto ja julkaisut
Tekniikan museon kokoelmissa on lähes 19 000 esinettä, joista vain pieni osa on näyttelyissä esillä. Eräs merkittävimpiä kokoelman esineitä on Elektroninen SarjaKOmputaattori ESKO, ensimmäinen Suomessa rakennettu tietokone. Esinekokoelman lisäksi Tekniikan museolla on noin 46 000 valokuvan, negatiivin ja dian kokoelma. Kuvakokonaisuuksista merkittävimmät ovat Strömberg-kokoelma ja Eric Tigerstedt -kokoelma.
Museon kirjasto sisältää yli 45 000 teollisuuden ja tekniikan alan kirjaa ja kausijulkaisua. Keskeisimpiä ovat konetekniikkaa ja sähkötekniikkaa käsittelevät teokset sekä teknisten laitteiden käyttöoppaat.
Museo julkaisee sarjaa Tekniikan museon julkaisuja.
Han kieli
Ha, eli giha, ikiha tai kiha, on ha-kansan puhuma bantukieli. Kieltä puhutaan Länsi-Tansaniassa Kigoman alueella. Ha on läheistä sukua Ruandan ja Burundin kielille, ja ympäröivän alueen kielet ovat keskenään ymmärrettäviä.
Tekniikan museo
Tilat
Ahtaiden tilojen vuoksi museolla on vuokralla varastotilaa Karkkilasta ja Jyväskylästä.
Tekniikan museon Pikasuodatinhalli kärsi tulipalosta keväällä 2008.
Joensuun kihlakunta
Joensuun kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Eno, Joensuu, Kontiolahti, Liperi, Outokumpu, Polvijärvi ja Pyhäselkä sekä ennen vuoden 2005 kuntaliitosta myös Kiihtelysvaara. Kihlakunta sijaitsi aluksi Pohjois-Karjalan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Itä-Suomen läänissä.
Vuohilammi (Keuruu, eteläinen)
Vuohilammi on Keski-Suomessa Keuruulla Simsiön kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joista tämä on niistä se eteläisin lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Niilo Lehtilä
Niilo Lehtilä (s. 8. marraskuuta 1983 ) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2009–10 I-divisioonassa pelaavaa Kaarinan Uraa. 195 cm pitkän Lehtilän kasvattajaseura on Kaarinan Ura. Lehtilän piste-ennätys Korisliigassa on 35, joka syntyi 7. lokakuuta 2005 Espoon Honkaa vastaan.
Vuohilammi (Keuruu, eteläinen)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,2 metriä mpy.
Nicklas Lidström
Nicklas Erik Lidström (s. 28. huhtikuuta 1970 Krylbo, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, jota pidetään modernin jääkiekon aikakauden parhaana puolustajana. Lidström saavutti urallaan mm. olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja neljä Stanley Cupia. Lidström tunnetaan ennen kaikkea NHL-seura Detroit Red Wingsistä, jota hän edusti vuodesta 1991 lopettamiseensa saakka. Lempinimillä Mr. Perfect ja Perfect Human tunnettu Lidström voitti James Norris Memorial Trophyn NHL:n parhaana puolustajana seitsemästi ja oli ehdolla yksitoista kertaa. Vuonna 2002 hänet palkittiin myös pudotuspelien parhaalle pelaajalle annettavalla Conn Smythe Trophyllä ensimmäisenä eurooppalaisena. Häntä on pidetty kaikkien aikojen parhaana ruotsalaisena jääkiekkoilijana. Lidströmiä pidetään myös yhtenä historian parhaista jääkiekkopuolustajista. Arvostettu jääkiekkolehti The Hockey News valitsi Lidströmin jääkiekkohistorian parhaaksi NHL:ssä koskaan pelanneeksi eurooppalaiseksi.
Detroit Red Wings jäädytti Lidströmin paidan 6.3.2014 pelatussa ottelussa Colorado Avalanchea vastaan.
Ura
Lidström pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset kaudet Ruotsin Elitserienin Västerås IK:ssa. Detroit Red Wings varasi hänet vuoden 1989 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella, kokonaisvarausnumerolla 53. Lidström on pelannut kaikki 19 NHL-kauttaan Detroitissa, ja voittanut seuran kanssa neljä Stanley Cupia (1997, 1998, 2002, 2008). Pisteiden valossa hänen paras kautensa oli 2005–2006, jolloin hän keräsi runkosarjassa yhteensä 80 pistettä. NHL:n työsulun aikana kaudella 1994–1995 hän pelasi 13 ottelua Västeråsin paidassa.
Lidström on pelannut NHL:n historiassa kolmanneksi eniten pudotuspelejä. Hänen edellään ovat vain Chris Chelios ja Patrick Roy.
Maajoukkueura on tuonut Lidströmille MM-kultaa vuonna 1991, -hopeaa 2004 ja -pronssia 1994. Torinon olympialaisissa 2006 Lidström teki voittomaalin finaalissa Suomea vastaan. Lidström valittiin myös kisojen All-Stars-kentälliseen. Hänestä tuli Torinossa Kolmen kullan klubin 17. pelaaja ja kuudes ruotsalainen, joka on voittanut olympiakullan, MM-kullan ja Stanley Cupin.
Pelityyli
Lidströmin pelityyli kiteytyi hänen loistavaan peliälyynsä. Se näkyi monessa asiassa, kuten hänen kyvyssä katkoa vastustajien syöttöjä tai käynnistää vastahyökkäyksiä pystysyötöillä. Lidström oli puolustajana poikkeuksellinen: hän ei taklannut oikeastaan ollenkaan ja vältti taklauksia sijoittumisensa ansiosta. Peliälynsä avulla hän myös pystyi luomaan vaarallisia paikkoja hyökkäyspäässä. Laukaus siniviivalta lähti tarkasti ja kovaa. Lidström pelasi NHL:ssä tavallisesti lähes 30 minuuttia per peli.
Yksityiselämä
Lidströmin perheeseen kuuluu vaimo ja neljä poikaa.
Valentín Paniagua
Valentín Demetrio Paniagua Corazao (23. syyskuuta 1936 – 16. lokakuuta 2006) oli perulainen lakimies ja poliitikko, maan väliaikainen presidentti kongressin erotettua Alberto Fujimorin marraskuussa 2000. Hänen pääasiallinen toimensa oli järjestää uudet vaalit heinäkuussa 2001 joiden jälkeen hän erosi virasta.
Opiskelijana Paniagua oli perustamassa Frente Universitario Reformista Independientea, joka toimi kristillis-sosiaalisella pohjalla ja vastusti maanomistajia, kommunisteja ja APRAa. Hän liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen ja valittiin kongressiin kesäkuussa 1963 sen edustajana. Kristillisdemokraattisen ja AP:n vaaliliitto nosti AP:n johtajan Fernando Belaúnde Terryn presidentiksi, ja Paniagua valittiin nuoruudestaan huolimatta oikeus- ja kulttuuriministeriksi Belaúden ensimmäiseen hallitukseen.
Kenraali Juan Velasco Alvaradon vallankaappaus 3. lokakuuta 1968 pudotti Paniaguan kongressista ja hän vetäytyi politiikasta muutamiksi vuosiksi. Heinäkuussa 1974 kristillisdemokraattisen puolueen hyväksyessä sotilashallituksen, Paniagua erosi puolueesta, koska kyseenalaisti sotilashallituksen perustuslaillisuuden.Hän liittyi myöhemmin AP:hen ja jatkoi protesteja Velascoa ja hänen seuraajaansa kenraali Francisco Morales Bermúdezia vastaan.
Toukokuun 1980 vaaleissa Paniagua valittiin uudelleen kongressiin ja hänen puoluejohtaja Belaúnde valittiin uudelleen presidentiksi. Paniagua valittiin heinäkuussa 1982 edustajainhuoneen puhemieheksi. Toukokuussa 1985 hänet nimitettiin opetusministeriksi, mutta hän erosi jo lokakuussa.
Alan Garcían APRAn voitto 14. huhtikuuta 1985 vaaleissa johti AP:n oppositioon, jolloin Paniagua toimi lakiemiehenä, sekä oikeustieteen professorina San Marcosin, Femenina del Sagrado Corazón ja Pontificia Católican yliopistoissa. Vuoden 1990 vaaleissa AP tuki Mario Vargas Llosaa presidentiksi, mutta vaalit voitti Alberto Fujimori. Fujimori teki vallankaappauksen vahvistaakseen asemaansa huhtikuussa 1992.
Syyskuun 2000 skandaali pakotti Fujimorin suostumaan uusiin vaaleihin. Alberto Fujimorin lähtiessään marraskuussa kongressiin Bruneihin, kongressin enemmistö erotti 15. marraskuuta Fujimoria kannattaneen puhemiehen Martha Hildebrandtin ja Paniagua valittiin hänen tilalleen. Japaniin paennut Fujimori erosi virastaan. Myös varapresidentti Francisco Tudela oli eronnut, eikä toista varapresidenttiä Ricardo Márquez Floresiä hyväksytty. Täten kongressin puhemies Valentín Paniaguasta tuli maan virkaa tekevä presidentti.
Yksi hänen ensimmäisistä toimistaan oli nimittää Javier Pérez de Cuéllar pää- ja ulkoministeriksi. Hallitukseen tuli puolueiden ulkopuolisia asiantuntijoita ja tuntemattomampia poliitikkoja. Tiedustelupalvelun Vladimiro Montesinosin kanssa kosketuksissa olleet asevoimien komentajat korvattiin uusilla. Suuri osa Fujimorin aikaisesta terrorismin vastaisesta lainsäädännöstä kumottiin, mikä mahdollisti sen perusteella vangittujen loistavan polun jäsenten uudet oikeudenkäynnit.
21. elokuuta 2006 hän sairastui vakavasti ja joutui viikoksi sairaalaan hengitystietulehduksen vuoksi. Paniagua kuoli 16. lokakuuta 2006 San Felipe en Jesús Marían sairaalassa Limassa.
Kipsaus
thumb|[[Lasikuitukipsi jalassa]] Kipsaus on lääketieteellinen hoitomenetelmä pääasiassa luunmurtumien hoitoon. Kipsauksella pyritään estämään liike, joka haittaisi leikatun tai murtuneen raajan paranemista. Kipsauksella murtunut raaja tuetaan paikoilleen, kunnes luunmurtuma on parantunut.
Kipsejä valmistetaan sekä perinteisestä kipsistä että lasikuidusta.
Kalkkikipsisidos valmistetaan puuvillaharsoista, joihin on sekoitettu kipsiä. Kun kipsiharso kastellaan, se kuivuu noin 10 minuutissa ja kovettuu 45 minuutissa. Kipsin täydellinen kuivuminen kestää 72 tuntia.
Yksi kipsausmenetelmistä on "pitkä kipsisaapas", jota käytetään yleensä polven alueelle ja sen lähistölle kohdistuneisiin murtumiin ja leikkaushaavojen hoitoon.
Neliömatriisi
Neliömatriisi on matriisi, jonka vaaka- ja pystyrivin alkioiden lukumäärä on sama. Tällaisen matriisin kokoa merkitään n\times n. Neliömatriiseilla voi olla muista matriiseista poikkeavia ominaisuuksia, kuten esimerkiksi kääntyvyys.
Kuopion seudun kihlakunta
Kuopionseudun kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kuopio, Maaninka ja Siilinjärvi sekä ennen vuoden 2005 kuntaliitosta myös Vehmersalmi. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kuopion läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Itä-Suomen läänissä.
James Luceno
James Luceno on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, joka tunnetaan erityisen hyvin Tähtien sota -romaaneistaan. Hän asuu nykyisin Marylandin osavaltiossa sijaitsevassa Annapolisissa.